LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 287/1

EIROPAS KOPIENU GADA PĀRSKATI

2007. FINANŠU GADS

I sējums

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN KONSOLIDĒTIE PĀRSKATI PAR BUDŽETA IZPILDI

(2008/C 287/01)

SATURS

Konsolidēto pārskatu piezīme

Galvenie notikumi un jautājumi

ES budžeta izpilde un uzskaite

I DAĻA: Eiropas Kopienu konsolidētie finanšu pārskati un to paskaidrojumi

A. Bilance

B. Saimnieciskā rezultāta pārskats

C. Naudas plūsmas tabula

D. Pārskats par neto aktīvu pārmaiņām

E. Finanšu pārskatu paskaidrojumi

II DAĻA: Konsolidētie pārskati par Eiropas Kopienu budžeta izpildi un to paskaidrojumi

A. Konsolidētie pārskati par budžeta izpildi

B. Paskaidrojumi attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem par budžeta izpildi

KONSOLIDĒTO PĀRSKATU PIEZĪME

Eiropas Kopienu 2007. gada konsolidētie pārskati sagatavoti, pamatojoties uz citu iestāžu un struktūru sniegto informāciju atbilstoši Finanšu regulas 129. panta 2. punktam. Ar šo apliecinu, ka tie sagatavoti atbilstoši EK Finanšu regulas VII sadaļas prasībām un saskaņā ar finanšu pārskatu pielikumā izklāstītajiem grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm.

Esmu saņēmis visu informāciju, kas nepieciešama pārskatu sagatavošanai un liecina par Eiropas Kopienu aktīviem un saistībām, kā arī budžeta izpildi, no minēto iestāžu un struktūru grāmatvežiem, kas apliecinājuši informācijas ticamību.

Ar šo apliecinu, ka, pamatojoties uz šo informāciju un pārbaudēm, kuras uzskatīju par nepieciešamām, lai apstiprinātu Eiropas Komisijas pārskatus, man ir pietiekama pārliecība, ka pārskati visos būtiskajos aspektos sniedz patiesu un skaidru priekšstatu par Eiropas Kopienu finanšu stāvokli.

Brian GRAY Eiropas Komisijas grāmatvedis

GALVENIE NOTIKUMI UN JAUTĀJUMI

Eiropas Kopienu 2007. gada pārskati ir trešais pārskatu komplekts, ko sagatavo saskaņā ar noteikumiem, ko Eiropas Kopienas ieviesa 2005. gadā un kuru pamatā ir uzkrāšanas princips grāmatvedībā. 2007. gadā tika aktualizēta arī Finanšu regula, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, un tās jaunā versija stājās spēkā 2007. gada 1. maijā.

Līdzīgi kā sagatavojot citus pārskatus, Komisija centusies uzlabot iepriekš publicētos pārskatus, lai lasītājam sniegtā informācija būtu saprotamāka un atbilstošāka.

2007. gada pārskatu izklāstā notikušas šādas pārmaiņas:

— Ieviesta jauna iedaļa, kas skaidro ES budžeta izpildi un uzskaiti. Šajā iedaļā sniegts skaidrojums par to, kā Kopienas tiek finansētas un kā tiek tērēti, kontrolēti un uzskaitīti naudas līdzekļi.

— Pievienota arī iedaļa, lai labāk skaidrotu nepamatoti veikto maksājumu atgūšanu, tostarp sniedzot sīku aprakstu par attiecīgajām summām (skatīt E. iedaļas 6. paskaidrojumu).

— Budžeta izpildes tabulas tagad sagatavotas miljonos euro. Pievienota arī kopsavilkuma tabula, lai pārskatāmāk atspoguļotu budžeta ieņēmumus un izdevumus.

— Paskaidrojumos pirmo reizi veikta saimnieciskā rezultāta saskaņošana ar budžeta rezultātiem.

Visbeidzot, jāatzīmē, ka kopš 2006. gada paplašinājies konsolidācijas apjoms — tagad konsolidācijai pakļauti trīs kopuzņēmumi un 26 aģentūras salīdzinājumā ar vienu kopuzņēmumu un 24 aģentūrām 2006. gadā.

GALVENIE JAUTĀJUMI 2007. GADA PĀRSKATOS

— Budžeta pārpalikums turpinājis samazināties, sarūkot no 1 848 miljoniem euro līdz 1 529 miljoniem euro.

— Gada saimnieciskais rezultāts palielinājies: 2006. gadā pārpalikums sasniedza 197 miljonus euro, bet 2007. gadā — 7 462 miljonus euro.

— Aktīvu kopsumma palielinājās no 67 332 miljoniem euro 2006. gadā līdz 75 386 miljoniem euro, bet kopējās saistības pieauga attiecīgi no 131 550 miljoniem euro līdz 134 006 miljoniem euro. Aktīvu un saistību starpību īstermiņā finansēs no budžeta līdzekļiem, par kuriem jau ir nobalsots, vai ilgtermiņā — no dalībvalstu garantētajiem līdzekļiem.

ES BUDŽETA IZPILDE UN UZSKAITE

1. GADA BUDŽETA SAGATAVOŠANA

ES budžets finansē dažādus politikas virzienus un programmas visā Eiropas Savienībā. Atbilstoši dalībvalstu noteiktajām prioritātēm Komisija īsteno konkrētas programmas, darbības un projektus attiecīgajās jomās. To tēmas var būt visplašākās — no atbalsta izglītības projektiem, kas veicina studentu un pasniedzēju mobilitāti, līdz pat projektiem, kas palīdz nodrošināt labākus darba apstākļus strādājošiem ES, un projektiem, kas vērsti uz ārējo robežu kontroles uzlabošanu.

Gandrīz 95 % ES budžeta tiek tērēti tādu ES politikas virzienu un darbību finansēšanai, par kurām vienojušās visas dalībvalstis. Gada budžeta un ES politikas virzienu tiešu sasaisti nodrošina budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām. Klasifikācija budžeta līdzekļu sadalei pa darbības jomām, ko pirmo reizi ieviesa 2004. gada budžetā, ļauj skaidri noteikt Eiropas Savienības politikas jomas un kopējo līdzekļu daudzumu, kāds atvēlēts katrai no šīm jomām.

32 politikas jomas sadalītas aptuveni 200 darbībās, no kurām vairāk kā 110 ietver darbības budžeta pozīcijas un tādējādi ir atspoguļotas budžeta klasifikācijā kā budžeta nodaļas. Šīs politikas jomas galvenokārt vērstas uz darbību, jo to pamatdarbību mērķis ir palīdzēt līdzekļu saņēmējiem — trešām personām to attiecīgās darbības jomās. Tomēr citas politikas jomas, piemēram, “Koordinācija un juridiskās konsultācijas” un “Budžets”, ir horizontālas un nodrošina pienācīgu Komisijas darbību. Dalījums darbībās nodrošina vienotu konceptuālo ietvaru prioritāšu noteikšanai, plānošanai, budžeta sagatavošanai, uzraudzībai un pārskatu sagatavošanai, un tā galvenais mērķis ir veicināt efektīvu, ekonomisku un racionālu līdzekļu izlietošanu.

Budžeta projekta pieņemšanas iekšējā kārtība sākas ar to, ka Komisija sagatavo budžetu. Pēc tam tas tiek nodots Padomei, kas, ja uzskata par nepieciešamu, var veikt budžeta grozījumus. Tālāk aktualizētais budžets nonāk Eiropas Parlamentā, kas arī var ierosināt grozījumus, kā arī apstiprināt vai noraidīt kārtējā budžeta projektu. Kad saskaņoti visi grozījumi un papildinājumi (tostarp Komisija vajadzības gadījumā sagatavojusi pilnībā jaunu budžeta projektu), decembra vidū budžetu pieņem Parlaments. Parlamenta priekšsēdētājs izsludina budžeta pieņemšanu, un var sākties tā izpilde.

2. KĀ EK SAŅEM FINANSĒJUMU?

EK ir pieejams divu veidu finansējums — pašu resursu ieņēmumi un citi ieņēmumi.

2.1. Pašu resursu ieņēmumi un debitoru parādi

Pašu resursu ieņēmumus ES uzkrāj automātiski, lai finansētu tās budžetu, un nav nepieciešams vēlāks valstu iestāžu lēmums (2007. gadā — 93 % no kopējiem ieņēmumiem). Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Pašu resursu kopsumma nedrīkst pārsniegt 1,24 % no ES nacionālā kopienākuma (NKI). Pašu resursus var iedalīt šādās kategorijās:

1. Tradicionālie pašu resursi (TPR), ko veido muitas nodokļi, lauksaimniecības nodevas un cukura nodevas. Šos pašu resursus no uzņēmējiem ES vārdā iekasē dalībvalstis. Tomēr dalībvalstis patur 25 % kā kompensāciju par iekasēšanas izmaksām. Muitas nodokļus un ievedmuitu lauksaimniecības nodevas piemēro preču importam no trešām valstīm atbilstoši likmēm, kuru pamatā ir vienotais muitas tarifs. Cukura nodevas maksā cukura ražotāji, lai finansētu cukura eksporta kompensācijas. TPR parasti veido ap 15 % no pašu resursu ieņēmumu kopapjoma.

2. Pašu resursus, kuru pamatā ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), maksā no dalībvalstu PVN bāzes, kas šiem mērķiem saskaņota atbilstoši Kopienas noteikumiem. Katras dalībvalsts saskaņotajai bāzei piemēro vienādu procentu. Tomēr izmantojamā PVN bāze nedrīkst pārsniegt 50 % no katras dalībvalsts NKI. PVN resursi parasti veido ap 15 % pašu resursu ieņēmumu.

3. Resursus, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums (NKI), izmanto, lai sabalansētu budžeta ieņēmumus un izdevumus, t. i., finansētu to budžeta daļu, ko nesedz citi ieņēmumu avoti. Katras dalībvalsts NKI tiek piemērots vienāds procents, kas noteikts atbilstoši Kopienas noteikumiem. NKI resursi parasti veido ap 70 % pašu resursu ieņēmumu.

Saistībā ar šo summu maksāšanu atsevišķā kontā uzskaita tradicionālos pašu resursus, ko saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 3. punkta b) apakšpunktu noteikušas dalībvalstis, bet kas vēl nav pieejami Kopienām, jo vēl nav atgūti vai garantēti, vai tāpēc, ka ir apstrīdēti. Katra dalībvalsts nosūta Komisijai minēto kontu ceturkšņa pārskatu, par katru resursu veidu sniedzot šādas ziņas:

— iepriekšējā ceturkšņa nesamaksātais atlikums,

— konkrētajā ceturksnī atgūtās summas,

— konkrētajā ceturksnī veiktās bāzes korekcijas (labojumi/dzēstās summas),

— norakstītās summas,

— konkrētā ceturkšņa beigās atgūstamo līdzekļu atlikums.

Tiklīdz atsevišķajā kontā uzskaitītie tradicionālie pašu resursi atgūti, tiem jākļūst pieejamiem Komisijai vēlākais pirmajā darba dienā pēc 19. datuma otrajā mēnesī, kas seko pēc mēneša, kurā prasījumi tika atgūti.

Lai atspoguļotu situācijas, kad reāla līdzekļu atgūšana ir maz ticama, jāveic atsevišķajā kontā uzskaitīto prasījumu norakstīšana. Norakstīšanu veic, pamatojoties uz dalībvalstu novērtējumiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 4. punkta b) apakšpunktu, kurā ir noteikts, ka “dalībvalstis līdz ar konkrēta gada pēdējo ceturkšņa pārskatu sūta tāmi par to prasījumu kopsummu, kas tā gada 31. decembrī ierakstīti atsevišķā kontā un kuru nav paredzams atgūt”.

Pamatojoties uz dalībvalstu novērtējumiem, norakstījuma summu atskaita no posteņa “no dalībvalstīm saņemamie debitoru parādi” bilances aktīvu daļā. Tomēr tas nenozīmē, ka Komisija atsakās no šajā vērtības korekcijā ietverto summu atgūšanas. Pat tad, ja atgūšanas iespēja ir ļoti neliela (pat praktiski neiespējama), tas nebūt nenozīmē, ka Kopienu budžets zaudējis attiecīgās summas kā tradicionālos pašu resursus. Neatgūtie prasījumi ir zaudēti tikai tad, ja dalībvalsts izmantojusi visus līdzekļus, kas tai jāpielieto, lai nodrošinātu atgūšanu. Ja dalībvalsts to nedara, tā kļūst finansiāli atbildīga, un saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 17. panta 2. punktu tai attiecīgā summa jāiemaksā Kopienu budžetā.

2.2. Citi ieņēmumi

Citi ieņēmumi no Eiropas Kopienu darbībām veido aptuveni 7 % no kopējiem ieņēmumiem. Tās ir, piemēram, soda naudas par konkurences noteikumu pārkāpšanu, rīkojumi par līdzekļu atgūšanu no privātā un valsts sektora parādniekiem saistībā ar Kopienas projektu vadību (kā iepriekš minētajā piemērā). Šajā kategorijā ietilpst arī Eiropas Kopienu Tiesas piespriestie soda maksājumi no dalībvalstīm, kas nepilda kādu konkrētu spriedumu. Katru gadu Komisija vada simtiem tūkstošu projektu, un gadā tai nākas izdot ap 12 000 līdzekļu atgūšanas rīkojumu. Par jebkuru laikā nenomaksātu parādu tiek aprēķināti soda procenti. Ja nav nomaksāts kādas trešās personas, kas nav Kopienas dalībvalsts, parāds, Komisijas (un Padomes) lēmumi, kas uzliek maksāšanas pienākumu, izpildāmi tieši un atbilstoši spēkā esošajai civilprocesa kārtībai teritorijā, kurā jāveic lēmuma izpilde. Pret pārējiem parādniekiem, izmantojot ārējas juridiskās firmas, vēršas Juridiskais dienests.

3. KĀ PĀRVALDA UN TĒRĒ KOPIENAS BUDŽETU

3.1. Galvenie darbības izdevumi

Eiropas Kopienu darbības izdevumi aptver finanšu plāna dažādas pozīcijas, un tiem ir dažādas formas atkarībā no tā, kā naudu izmaksā un kā to pārvalda. Saskaņā ar Finanšu regulu Kopienas veic vispārējā budžeta izpildi, izmantojot šādas metodes:

Tieša centralizēta vadība: budžeta izpildi tieši veic atbildīgā Kopienu iestāde vai struktūra.

Netieša centralizēta vadība: attiecas uz gadījumiem, kad Kopienas uztic kādas budžeta daļas vadību kādai Kopienu vai dalībvalsts struktūrai.

Decentralizēta vadība: Kopienas deleģē konkrētus budžeta izpildes uzdevumus trešām valstīm.

Dalīta vadība: ar šo metodi Kopienas līdzīgi deleģē konkrētus budžeta izpildes uzdevumus dalībvalstīm.

Kopēja vadība: saskaņā ar šo metodi Kopienas uztic noteiktus izpildes uzdevumus starptautiskai organizācijai.

Lielākā daļa izdevumu (šogad 90 miljardi euro; 2006. gadā — 91 miljards euro) iedalīti pozīcijā “Dalīta vadība”, kas paredz deleģēt dalībvalstīm uzdevumus, kas skar tādas jomas kā lauksaimniecības izdevumi un strukturālie pasākumi.

3.2. Dažādi finanšu dalībnieki

Komisāru kolēģija uzņemas kopīgo politisko atbildību, tomēr tai nav praktiski nekādu budžeta izpildes pilnvaru. Katru gadu tā deleģē šos uzdevumus atsevišķiem ierēdņiem, kas atskaitās kolēģijai un ievēro Civildienesta noteikumus. Attiecīgo personālu — parasti ģenerāldirektorus un dienestu vadītājus — sauc par “deleģētajiem kredītrīkotājiem”. Tie, savukārt, var deleģēt budžeta izpildes uzdevumus tālāk “pastarpināti deleģētajiem kredītrīkotājiem”.

Kredītrīkotāji atbild par vadības procesu kopumā, nosakot, kas jādara, lai sasniegtu iestādes izvirzītos politiskos mērķus, kā arī vadot uzsāktās darbības gan no darbības, gan budžeta aspekta, tostarp parakstot juridiskas saistības, veicot izpildes uzraudzību, veicot maksājumus un vajadzības gadījumā pat līdzekļu atgūšanu. Kredītrīkotājiem jānodrošina arī novērtējumu veikšana, lai analizētu sagatavoto priekšlikumu dzīvotspēju (ex ante novērtējums) un nodrošinātu jau uzsākto programmu panākumus un rentabilitāti (starpposma un ex post novērtējums). Šo novērtējumu rezultātus izmanto, lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas procesu un veicinātu Kopienas intervences pārredzamību, atbildību un rentabilitāti.

Katrā ģenerāldirektorātā pareizas finanšu vadības principa ievērošanu un pienācīgu atbildību nodrošina vadības kontroles (veic kredītrīkotāji) atdalīšana no iekšējās revīzijas un atbilstības kontrole, izmantojot skaidri noteiktus iekšējās kontroles standartus (kuru pamatā ir COSO starptautiskie standarti), en ante un ex post kontroles, neatkarīga iekšējā revīzija, balstoties uz riska novērtējumiem, kā arī regulāri darba ziņojumi attiecīgajiem komisāriem.

Grāmatvedis izpilda kredītrīkotāju sagatavotos maksājuma un līdzekļu atgūšanas rīkojumus un atbild par finanšu līdzekļu pārvaldību, grāmatvedības noteikumu un metožu noteikšanu, grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu, grāmatvedības uzskaites veikšanu un iestādes gada pārskatu sagatavošanu, kā arī par šādu pārskatu konsolidēšanu ar citu konsolidēto struktūru pārskatiem. Turklāt grāmatvedim jāparaksta pārskati, apliecinot, ka tie sniedz patiesu un skaidru priekšstatu par finanšu stāvokli.

Iekšējo revidentu, kurš šaurākā šā jēdziena izpratnē nav uzskatāms par finanšu dalībnieku, ieceļ iestāde, lai pārliecinātos par budžeta izpildes sistēmu un procedūru pienācīgu darbību un konsultētu iestādi riska pārvaldības jautājumos. Iekšējais revidents sagatavo neatkarīgus atzinumus par vadības un kontroles sistēmu kvalitāti, kā arī sniedz ieteikumus par to, kā uzlabot darbības procedūras un veicināt pareizu finanšu vadību.

3.3. ES budžeta izlietojuma saistību uzņemšanās

Pēc budžeta apstiprināšanas Budžeta ģenerāldirektorāts, izmantojot Komisijas grāmatvedības sistēmu, nodrošina līdzekļu pieejamību dažādiem Komisijas departamentiem, iestādēm un citām struktūrām atbilstoši to politiskajai atbildībai un saskaņā ar sistēmu, ko sauc par budžeta sadali pa darbības jomām. Piemēram, Komisija deleģē atbildību par to budžeta pozīciju pārvaldību, kas saistītas ar vidi, Vides ģenerāldirektorāta vadītājam jeb ģenerāldirektoram, kurš šajā kontekstā kļūst par attiecīgās budžeta pozīcijas deleģēto kredītrīkotāju.

Lai varētu uzņemties juridiskas saistības, iesaistot trešās personas (piemēram, parakstīt līgumu vai dotācijas nolīgumu), gada budžetā jāparedz budžeta pozīcija attiecīgās darbības veikšanai. Attiecīgajā budžeta pozīcijā jābūt arī pieejamiem pietiekamiem līdzekļiem izdevumu segšanai. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, nepieciešamie līdzekļi jārezervē budžetā, uzņemoties budžeta saistības grāmatvedības sistēmā.

Kad par projektu atbildīgā persona, ko dēvē par saistību iniciatoru, uzņēmusies budžeta saistības, tālākajā virzībā jāizmanto iepriekš noteikta kārtība vai “finanšu ķēde”, t. i. papīra vai elektronisku dokumentu veidā veikta aprite, kurā iesaistīti vismaz divi cilvēki (t.s. “četru acu princips”) — iniciators un pārbaudītājs. Izveidotās finanšu ķēdes nodrošina finanšu un darbības pārbaudes veikšanu, pirms saistības apstiprina atbildīgais kredītrīkotājs.

Kopienas budžeta līdzekļu tērēšana nav atļauta, pirms Komisija vai cita EK struktūra un iespējamais Kopienas naudas līdzekļu saņēmējs uzņemas rakstiskas juridiskas saistības. Centralizētā tiešās vadības sistēmā šādas juridiskas saistības noformē vai nu kā līgumu ar darbuzņēmēju, vai kā dotācijas nolīgumu ar saņēmēju.

Pēc apstiprināšanas budžeta saistības reģistrē budžeta grāmatvedības sistēmā, un apropriācijas atbilstoši iztērē. Tas tomēr neietekmē vispārējos kontus (jeb virsgrāmatu), jo nekādi izdevumi pagaidām nav radušies. Tas ir tāpēc, ka Eiropas Kopienu grāmatvedības sistēmu veido divi atsevišķi, tomēr savstarpēji saistīti elementi:

a) budžeta konti, kas satur detalizētu informāciju par budžeta izpildi; un

b) vispārējie konti, ko izmanto, lai sagatavotu bilanci un saimnieciskā rezultāta pārskatu.

Budžeta konti atspoguļo ikdienā uzņemtās saistības un veiktos maksājumus ap 1 150 budžeta pozīcijās. To pamatā ir modificēts naudas plūsmas grāmatvedības princips, saskaņā ar kuru izdevumus vai ienākumus reģistrē kontos tikai, kad attiecībā uz naudas līdzekļiem ir uzņemtas saistības, tie ir izmaksāti vai saņemti. Šāda veida grāmatvedības uzskaite raksturīga publiskajam sektoram, kur vēsturiski galvenā uzmanība parasti tikusi pievērsta budžetam un tā izpildei. Eiropas Parlaments, t. i., iestāde, kurai pakļauta izpildvara jeb Komisija, protams, vēlas pārliecināties, vai izpildvara ir izpildījusi Parlamenta vēlmes, kas izteiktas, pieņemot budžetu. Katru mēnesi Komisija Europa tīmekļa vietnē publicē sīku skaitlisko informāciju par budžeta izpildes pašreizējo stāvokli (tēriņiem). Skaitliskie dati tiek sniegti finanšu plāna pozīciju un politikas jomu dalījumā.

Vispārējos kontos (jeb virsgrāmatā) izmanto divkāršā ieraksta grāmatvedības metodi, lai atspoguļotu visus finanšu gada izdevumus un ieņēmumus, tādējādi atspoguļojot saimniecisko rezultātu, un aktīvu un saistību bilances veidā parādītu, kāds ir EK finanšu stāvoklis dotā gada 31. decembrī.

3.4. Maksājuma veikšana

3.4.1. Vispārīgie noteikumi

Maksājumu nav iespējams veikt, ja budžeta saistības jau nav apstiprinājis kredītrīkotājs, kurš veic attiecīgo darbību. Veicot maksājumu, obligāti jāievēro darba plūsma, kas līdzinās plūsmai, kura noteikta, uzņemoties budžeta saistības. To veic grāmatvedības sistēmā, paralēli nodrošinot maksājuma izsekojamību papīra vai elektronisko dokumentu veidā. Procesu atkal uzsāk iniciators, un noslēgumā apstiprina pastarpināti deleģētais kredītrīkotājs. Kad maksājums apstiprināts, automātiski atjaunojas informācija gan budžeta, gan vispārējos kontos.

Nākamais solis pēc maksājuma apstiprināšanas grāmatvedības sistēmā ir veikt pārvedumu uz saņēmēja kontu. Komisija gandrīz visus maksājumus veic ar bankas pārvedumu palīdzību, izmantojot, piemēram, Budžeta ģenerāldirektorāta Kases departamentu. Tai ir atvērti bankas konti dalībvalstu valsts kasēs, centrālajās bankās un komercbankās.

Komisija veic vairāk nekā miljons maksājumu gadā. Komisija ir SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication; Vispasaules Starpbanku finanšu telekomunikāciju sabiedrība) dalībniece. Katru dienu tiek veikts vismaz viens maksājumu cikls (tā uzsākšanu kontrolē Budžeta ģenerāldirektorāta Kases departaments), kurā, pamatojoties uz apstiprinātajiem maksājuma uzdevumiem tiek sagatavoti maksājuma rīkojumi, kas automātiski tiek nosūtīti Komisijas bankām, lai veiktu maksājumus norādītajiem saņēmējiem.

3.4.2. Priekšfinansējums

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma līgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu izmanto paredzētajam mērķim līgumā noteiktajā periodā vai atmaksā — ja saņēmējam nav attiecināmo izdevumu, tam minētais priekšfinansējums jāatdod Eiropas Kopienām. Tādējādi saņemtais priekšfinansējums nav galīgie izdevumi, kamēr nav izpildīti līguma attiecīgie noteikumi, tāpēc to reģistrē bilances aktīvos, veicot sākotnējo maksājumu. Priekšfinansējuma aktīva summu (pilnīgi vai daļēji) samazina, apstiprinot attiecināmās izmaksas un atmaksātās summas. Kad Kopienas pēc saņemtā izmaksu pieprasījuma (skatīt tālāk) atbilstības analīzes ir pilnībā vai daļēji apstiprinājušas priekšfinansējuma summu, attiecināmo izdevumu apstiprināto summu izņem no bilances un atspoguļo kā izdevumus saimnieciskā rezultāta pārskatā. Tādējādi var pilnībā vai daļēji dzēst priekšfinansējuma summu.

Priekšfinansējumu novērtē atbilstoši tā atgūstamajai vērtībai, ņemot vērā, vai saistībā ar priekšfinansējumu ir izsniegta attiecīga garantija. Paredzamo neatgūstamo priekšfinansējumu saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīst par izdevumiem, bet bilancē — par priekšfinansējuma uzskaites vērtības samazinājumu. Parasti par izmaksāto priekšfinansējumu saņem procentus, izņemot summas, kas maksātas dalībvalstīm vai kā pirmspievienošanās atbalsts. Īpašumtiesības uz šiem procentiem nosaka atbilstīgi divām priekšfinansējuma kategorijām — Eiropas Kopienu un trešo personu priekšfinansējums. Atšķirība starp šīm divām kategorijām ir tāda, ka Eiropas Kopienu priekšfinansējuma nopelnītie procenti ir Kopienu īpašums un tādējādi tie jāatdod Kopienām, bet trešo personu priekšfinansējuma nopelnītie procenti ir saņēmēja īpašums.

3.4.3. Izmaksu pieprasījumi un izdevumu atbilstība

Kādu laiku pēc avansa vai priekšfinansējuma maksājuma veikšanas attiecīgā EK struktūra saņems izmaksu pieprasījumu, kas pamato, ka saņēmējs iztērējis priekšfinansējuma summu atbilstoši līgumam. Šo izmaksu pieprasījumu nosūtīšanas biežums gadā mainās atkarībā no finansējamā pasākuma veida un līguma noteikumiem, turklāt nav noteikts, ka tie jāsaņem gada beigās.

Saņemtos izmaksu pārskatus nekavējoties reģistrē grāmatvedības sistēmā kā īstermiņa kreditoru parādu ar pretējo ierakstu “Parādi, kuriem jāveic atbilstības pārbaude” (debeta summa). To dēvē par 1. soļa rēķinu. Izdevumus atzīst vispārējos kontos tikai pēc “izdevumus radoša notikuma”, t. i., pēc izmaksu pieprasījuma apstiprināšanas. Tādējādi 1. soļa stadijā izdevumi vēl netiek atzīti. Atbildīgajam darbiniekam jāveic saņemtā pieprasījuma pārbaudes, un vajadzības gadījumā tas var pieprasīt papildu pamatojumu, pirms sistēmā un papīra dokumenta veidā apliecina, ka pieprasījums ir pamatots un var veikt maksājumu. Pārliecinājies par pieprasījuma pamatotību, darbinieks veic grāmatvedības ierakstu, reģistrējot attiecināmās summas saimnieciskā rezultāta pārskatā kā izdevumus (2. soļa rēķins). Pieejamo priekšfinansējuma un kreditoru parādu atlikumu arī samazina par apstiprināto summu. Tas neietekmē budžeta kontus, jo sākotnējais maksājums jau ir reģistrēts.

3.4.4. Turpmāko summu maksājumi

Ja pieprasījumā iekļauta un apstiprināta summa, kas pārsniedz sākotnējo maksājumu, vai ja atbilstoši līgumam jāveic otrais vai galīgais maksājums, saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem sagatavo jaunu maksājuma pieprasījumu. Galīgo apstiprinājumu pirms maksājuma veikšanas dod deleģētais kredītrīkotājs. Atbilstības kritēriji noteikti pamatdokumentā, uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, citos dotāciju saņēmējiem domātos informatīvos dokumentos un/vai dotāciju nolīgumu pantos. Pēc analīzes attiecināmos izdevumus reģistrē izmaksās un informē saņēmēju par neattiecināmām summām, ja tādas konstatētas. Summas kontā “Parādi, kuriem jāveic atbilstības pārbaude” tādējādi atspoguļo saņemtos izmaksu pieprasījumus, kuru atbilstība vēl nav pārbaudīta, un notikumus, kas rada izdevumus, vēl nav noticis.

3.4.5. Grāmatvedības uzskaite gada beigās (periodizācija)

Pieejamās priekšfinansējuma summas gada beigās novērtē atbilstoši izmaksātajai sākuma summai vai summām, no kurām atskaitītas atpakaļ atdotās summas, pārbaudītie un apstiprinātie attiecināmie izdevumi, aplēstie attiecināmie izdevumi, kas gada beigās vēl nav pārbaudīti un apstiprināti, un vērtības samazinājuma summas. Saistībā ar priekšfinansējumu saņemtās garantijas atspoguļo ārpusbilances posteņos kā iespējamos aktīvus.

Gada beigās vēl nesaņemtos izmaksu pieprasījumus ņem vērā gada beigu grāmatvedības periodizācijas procedūrā. Jo īpaši jāveic novērtējums par Kopienu līdzekļu saņēmēju veiktajiem attiecināmajiem izdevumiem, par kuriem EK vēl nav ziņots. Lai pēc iespējas labāk novērtētu šīs summas, atkarībā no darbības veida un pieejamās informācijas izmanto dažādas metodes. Saskaņā ar šiem periodizācijas ierakstiem novērtētās attiecināmās summas reģistrē kā uzkrātos izdevumus, bet aplēstās neattiecināmās summas paliek atklātas “Parādi, kuriem jāveic atbilstības pārbaude” kontos. Šīs summas parāda īstermiņa saistībās, lai neuzrādītu nepamatoti lielus aktīvus un saistības.

3.5. Nepamatoti veikto maksājumu atgūšana

Attiecīgie EK dienesti pārbauda no budžeta apmaksājamo izdevumu atbilstību, bet dalītas vadības gadījumā to veic dalībvalstis, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kā noteikts piemērojamos noteikumos vai katra dotācijas nolīguma noteikumos. Lai optimizētu kontroles sistēmu izmaksu un ieguvumu attiecību, apliecinošo dokumentu pārbaudes galīgiem maksājumu pieprasījumiem parasti ir pamatīgākas nekā starpposma pieprasījumiem, tādējādi tās var atklāt kļūdas starpposma maksājumos, ko labo, koriģējot galīgo maksājumu. Turklāt EK un/vai dalībvalstij ir tiesības pārbaudīt apliecinošo dokumentu atbilstību, veicot pārbaudes finansēto pasākumu īstenošanas laikā un/vai ex-post pārbaudes maksājuma pieprasītāja projekta īstenošanas vietās. Īstenošanas periodā konstatētās kļūdas var labot, koriģējot nākamos pieprasījumus. Par ex post konstatētām kļūdām sagatavo rīkojumu par līdzekļu atgūšanu. Sīkāku informāciju par šo jautājumu skatīt arī E. iedaļas 6. paskaidrojumā).

4. GADA BEIGU PĀRSKATI

4.1. Gada pārskati

Kredītrīkotājs atbild par gada pārskatu sagatavošanu un nodrošina, lai tie sniegtu skaidru un patiesu priekšstatu par ES finanšu stāvokli. Gada pārskati ietver finanšu pārskatus un pārskatus par budžeta izpildi. Tos pieņem Komisija, pēc tam tie tiek iesniegti Revīzijas palātā revīzijas veikšanai un visbeidzot nonāk Padomē un Parlamentā, kam jāpieņem lēmums par izpildes apstiprināšanu.

4.2. Gada darbības pārskati

Katram kredītrīkotājam jāgatavo gada darbības pārskats par tā pārziņā esošajām darbībām. Šajā pārskatā kredītrīkotājs atskaitās par politikas rezultātiem un nodrošina pietiekamu pārliecību, ka viņa pārskatā minētajām darbībām piešķirtie resursi izmantoti paredzētajiem mērķiem saskaņā ar pareizas finanšu vadības principiem un ka izveidotās kontroles procedūras pietiekami garantē veikto darījumu likumību un pareizību.

5. REVĪZIJA UN IZPILDES APSTIPRINĀJUMS

5.1. Revīzija

Eiropas Savienības gada pārskatus un resursu pārvaldību pārrauga tās ārējais revidents — Eiropas Revīzijas palāta, kas sagatavo gada ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam. Palātas galvenais uzdevums ir veikt ārēju un neatkarīgu Eiropas Kopienu gada pārskatu revīziju. Savas darbības ietvaros Revīzijas palāta sagatavo:

1. gada ziņojumu par darbībām, kas finansētas no vispārējā budžeta, sīki aprakstot savus novērojumus par gada pārskatiem un to pamatā esošajiem darījumiem;

2. pamatojoties uz veikto revīziju gada pārskatā ticamības deklarācijas veidā iekļautu atzinumu par i) pārskatu ticamību un ii) pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, aptverot gan no nodokļu maksātājiem iekasētos ieņēmumus, gan līdzekļu galasaņēmējiem veiktos maksājumus. Gada pārskatā to iekļauj kā ticamības apliecinājumu;

3. īpašos ziņojumus, kuros izklāstīti konkrētās vadības jomās veikto revīziju konstatējumi.

Revīzijas palātai ir piekļuves tiesības visiem dokumentiem, kas nepieciešami revīzijas veikšanai. Palāta veic revīziju visās EK darbības jomās, līdz pat atsevišķu darījumu un maksājumu likumības un pareizības pārbaudei. Tā veic arī pašu gada pārskatu revīziju, vajadzības gadījumā pārbaudot arī atsevišķus bilances un saimnieciskā rezultāta pārskatus, kā arī finanšu pārskatu kopējo noformējumu. Tādējādi Palāta var sniegt atzinumu ne tikai par atspoguļotajiem skaitļiem, bet arī par izveidoto sistēmu un kontroles mehānismiem.

5.2. Izpildes apstiprinājums

Galīgais kontroles mehānisms ir konkrētā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājums. EK izpildes apstiprinājuma lēmumu pieņemt tiesīgs ir Eiropas Parlaments. Tas nozīmē, ka pēc revīzijas veikšanas un gada pārskatu galīgās noformēšanas Padomei jāsniedz attiecīgs ieteikums, bet Parlamentam pēc tam jāpieņem lēmums, vai apstiprināt to, ka Komisija un citas EK struktūras ir izpildījušas iepriekšējā finanšu gada Kopienu budžetu. Šā lēmuma pamatā ir Revīzijas palātas veiktā gada pārskata pārbaude un tās gada ziņojums, kurā ietilpst oficiālā ticamības deklarācija, kā arī Komisijas atbildes un Komisijai uzdotie jautājumi un papildu informācijas pieprasījumi.

Izpildes apstiprinājums atspoguļo budžeta izpildes ārējās kontroles politisko aspektu, un tas ir lēmums, ar kuru Eiropas Parlaments atbilstoši Padomes ieteikumam “atbrīvo” Komisiju no atbildības par dotā budžeta vadību, noslēdzot attiecīgo budžetu. Šādai izpildes apstiprinājuma procedūrai var būt trīs rezultāti — izpildes apstiprinājumu piešķir, piešķiršana tiek atlikta vai arī apstiprinājumu liedz. Piešķirot apstiprinājumu, Parlaments var uzsvērt novērojumus, ko tas uzskata par svarīgiem, bieži vien sniedzot priekšlikumus par darbībām, kas Komisijai attiecīgajos jautājumos būtu jāveic. Komisija apraksta veiktos pasākumus turpmākā ziņojumā un rīcības plānā, ko tā nosūta Parlamentam un Padomei.

I DAĻA

EIROPAS KOPIENU KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN TO PASKAIDROJUMI

SATURS

A. Bilance

B. Saimnieciskā rezultāta pārskats

C. Naudas plūsmas tabula

D. Pārskats par neto aktīvu pārmaiņām

E. Finanšu pārskatu paskaidrojumi

1. Nozīmīgās grāmatvedības politikas

2. Bilances paskaidrojumi

3. Saimnieciskā rezultāta pārskata paskaidrojumi

4. Naudas plūsmas tabulas paskaidrojumi

5. Ārpusbilances posteņos atspoguļotā informācija

6. Nepamatoti veikto maksājumu atgūšana

7. Finanšu risku pārvaldība

8. Informācijas atklāšana par saistītām personām

9. Notikumi pēc bilances datuma

10. Konsolidētās iestādes

11. Nekonsolidētās iestādes

A. BILANCE

miljonos euro Piezīme 31.12.2007. 31.12.2006. ILGTERMIŅA AKTĪVI Nemateriālie aktīvi 2.1 44 37 Pamatlīdzekļi 2.2 4 523 4 586 Ilgtermiņa ieguldījumi 2.3 1 973 2 157 Aizdevumi 2.4 1 806 2 023 Ilgtermiņa priekšfinansējums 2.5 14 015 22 425 Ilgtermiņa debitoru parādi 2.6 127 328 22 488 31 556 APGROZĀMIE LĪDZEKĻI Krājumi 2.7 88 115 Īstermiņa ieguldījumi 2.8 1 420 1 426 Īstermiņa priekšfinansējums 2.9 20 583 8 055 Īstermiņa debitoru parādi 2.10 12 051 9 796 Naudas līdzekļi un to ekvivalenti 2.11 18 756 16 384 52 898 35 776 Kopā aktīvi 75 386 67 332 ILGTERMIŅA SAISTĪBAS Pabalsti darbiniekiem 2.12 (33 480) (32 200) Ilgtermiņa uzkrājumi 2.13 (1 079) (989) Ilgtermiņa finanšu saistības 2.14 (1 574) (1 862) Pārējās ilgtermiņa saistības 2.15 (1 989) (2 020) (38 122) (37 071) ĪSTERMIŅA SAISTĪBAS Īstermiņa uzkrājumi 2.16 (369) (379) Īstermiņa finanšu saistības 2.17 (135) (20) Kreditoru parādi 2.18 (95 380) (94 080) (95 884) (94 479) Kopā saistības (134 006) (131 550) NETO AKTĪVI (58 620) (64 218) Rezerves 2.19 2 806 2 855 No dalībvalstīm pieprasāmās summas 2.20 Pabalsti darbiniekiem (1) (33 480) (32 200) Citas summas (2) (27 946) (34 873) NETO AKTĪVI (58 620) (64 218)

B. SAIMNIECISKĀ REZULTĀTA PĀRSKATS

miljonos euro Piezīme 2007. gads 2006. gads DARBĪBAS IEŅĒMUMI Pašu resursi un ieņēmumi no iemaksām 3.1 112 084 105 118 Citi darbības ieņēmumi 3.2 9 080 8 368 121 164 113 486 DARBĪBAS IZDEVUMI Administratīvie izdevumi 3.3 (7 120) (6 619) Darbības izdevumi 3.4 (104 682) (106 803) (111 802) (113 422) DARBĪBAS PĀRPALIKUMS 9 362 64 Finanšu ieņēmumi 3.5 674 621 Finanšu izdevumi 3.6 (354) (331) Pārmaiņas darbinieku pabalstu saistībās 2.12 (2 207) 108 Saistīto uzņēmumu un kopuzņēmumuneto pārpalikuma (deficīta) daļa 3.7 (13) (265) GADA SAIMNIECISKAIS REZULTĀTS 7 462 197

C. NAUDAS PLŪSMAS TABULA

miljonos euro Piezīme 2007. gads 2006. gads Gada saimnieciskais rezultāts 7 462 197 Pamatdarbība 4.2 Amortizācija 11 11 Nolietojums 329 306 Zaudējumi no ieguldījumu vērtības samazināšanās (to dzēšana) (3) (3) Aizdevumu atlikuma (palielinājums)/samazinājums 217 374 Ilgtermiņa priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums 8 410 307 Ilgtermiņa debitoru parādu (palielinājums)/samazinājums 201 (84) Krājumu (palielinājums)/samazinājums 27 11 Īstermiņa priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums (12 528) (1 422) Īstermiņa debitoru parādu (palielinājums)/samazinājums (2 255) (2 558) Ilgtermiņa uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) 90 (108) Ilgtermiņa finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) (288) (58) Pārējo ilgtermiņa saistību palielinājums/(samazinājums) (31) 167 Īstermiņa uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) (10) 104 Īstermiņa finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) 115 (2) Kreditoru parādu palielinājums/(samazinājums) 1 300 11 552 Iepriekšējā gada budžeta pārpalikums kā bezskaidras naudas ieņēmumi (1 848) (2 410) Citas bezskaidras naudas līdzekļu pārmaiņas (15) 140 Darbinieku pabalstu saistību palielinājums/(samazinājums) 1 280 (956) Ieguldījumu darbības 4.3 Ieguldījumu nemateriālajos aktīvos un pamatlīdzekļos (palielinājums)/samazinājums (284) (772) Ilgtermiņa ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (5) (156) Īstermiņa ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums 6 14 NETO NAUDAS PLŪSMA 2 181 4 654 NAUDAS LĪDZEKĻU UN TO EKVIVALENTU NETO PALIELINĀJUMS (3) 2 181 4 654 NAUDAS LĪDZEKĻI UN TO EKVIVALENTI GADA SĀKUMĀ (3) 2.11 16 824 12 170 NAUDAS LĪDZEKĻI UN TO EKVIVALENTI GADA BEIGĀS (3) 2.11 19 005 16 824

D. PĀRSKATS PAR NETO AKTĪVU PĀRMAIŅĀM

miljonos euro Rezerves (A) No dalībvalstīm saņemamās summas (B) Neto aktīvi =(A)+(B) Patiesās vērtības rezerve Citas rezerves Uzkrātais pārpalikums/(deficīts) Gada saimnieciskais rezultāts ATLIKUMS 2005. GADA 31. DECEMBRĪ 81 2 727 (57 141) (7 812) (62 145) Garantiju fonda rezervju pārmaiņas 22 (22) 0 Patiesās vērtības pārmaiņas (77) (77) Citas pārmaiņas 72 145 217 2005. gada saimnieciskā rezultāta sadalījums 30 (7 842) 7 812 0 Dalībvalstīm kreditētais 2005. gada budžeta rezultāts (2 410) (2 410) Gada saimnieciskais rezultāts 197 197 ATLIKUMS 2006. GADA 31. DECEMBRĪ 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Garantiju fonda rezervju pārmaiņas (135) 135 0 Patiesās vērtības pārmaiņas 3 (26) (23) Citas pārmaiņas 60 (53) 7 2006. gada saimnieciskā rezultāta sadalījums 23 174 (197) 0 Dalībvalstīm kreditētais 2006. gada budžeta rezultāts (1 848) (1 848) Gada saimnieciskais rezultāts 7 462 7 462 ATLIKUMS 2007. GADA 31. DECEMBRĪ 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620)

E. FINANŠU PĀRSKATU PASKAIDROJUMI

1. Nozīmīgās grāmatvedības politikas

2. Bilances paskaidrojumi

3. Saimnieciskā rezultāta pārskata paskaidrojumi

4. Naudas plūsmas tabulas paskaidrojumi

5. Ārpusbilances posteņos atspoguļotā informācija

6. Nepamatoti veikto maksājumu atgūšana

7. Finanšu risku pārvaldība

8. Informācijas atklāšana par saistītām personām

9. Notikumi pēc bilances datuma

10. Konsolidētās iestādes

11. Nekonsolidētās iestādes

1. NOZĪMĪGĀS GRĀMATVEDĪBAS POLITIKAS

1.1. TIESĪBU NORMAS UN FINANŠU REGULA

Uzskaiti veic saskaņā ar Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp., kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2006. gada 13. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006, OV L 390, 30.12.2006.) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, un Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību minētajai Finanšu regulai, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 2007. gada 28. martā.

Finanšu regulas 133. pantā noteikts, ka Komisijas grāmatvedis pieņem grāmatvedības noteikumus un metodes, kas jāpiemēro visām iestādēm un struktūrām. Tādējādi 2004. gada 28. decembrī viņš pieņēma pašreizējos Kopienu grāmatvedības noteikumus. Šī grāmatvedības politika, kuras pamatā ir uzkrāšanas princips, izstrādāta, pamatojoties uz Starptautiskajiem publiskā sektora grāmatvedības standartiem (SPSGS) vai vajadzības gadījumā — uz Starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (SFPS), ko attiecīgi izdevusi Starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu padome (SPSGSP) un Starptautisko grāmatvedības standartu padome (SGSP). Komisijas grāmatvedis minētos noteikumus pieņēma pēc Grāmatvedības standartu konsultatīvās ekspertu grupas atzinuma saņemšanas, kurā sniegti profesionāli norādījumi. Grāmatvedības noteikumus regulāri pārskata un vajadzības gadījumā aktualizē.

Komisijas grāmatveža pieņemtos novērtēšanas un grāmatvedības noteikumus piemēro visās Eiropas iestādēs un struktūrās, kas pakļautas konsolidācijai, lai ieviestu vienotu grāmatvedības, novērtēšanas un pārskatu sagatavošanas noteikumu kopumu, tādējādi saskaņojot finanšu pārskatu sagatavošanas un konsolidācijas procesu.

Komisijas grāmatvedim jānosūta provizoriskie konsolidētie pārskati Revīzijas palātai līdz nākamā gada 31. martam. Komisijai jāpieņem galīgie konsolidētie pārskati līdz 31. jūlijam, un tad tos līdz 15. novembrim jāpublicē Oficiālajā Vēstnesī kopā ar Revīzijas palātas ticamības deklarāciju. Gan provizoriskos, gan galīgos gada pārskatus sniedz šādā kārtībā: I sējumā ietverti konsolidētie pārskati, bet II sējumā — Komisijas pārskati.

1.2. GRĀMATVEDĪBAS PRINCIPI

Finanšu pārskatu mērķis ir sniegt plašam lietotāju lokam noderīgu informāciju par struktūras finansiālo stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmām. Attiecībā uz publiskā sektora struktūrām, piemēram, Eiropas Kopienām, mērķis ir konkrētāks — sniegt informāciju, kas ir noderīga lēmumu pieņemšanā, un apliecināt struktūras atbildību par tai uzticētajiem līdzekļiem.

Lai finanšu pārskati sniegtu patiesu un skaidru priekšstatu, tajos ne tikai jāsniedz attiecīga informācija, kas raksturo iestādes un aģentūru darbību būtību un dažādību, paskaidro tās finansēšanas kārtību un sniedz izsmeļošu informāciju par tās darbībām, bet to jāveic skaidrā un saprotamā veidā, nodrošinot dažādu finanšu gadu informācijas salīdzināšanas iespēju. Šis dokuments sagatavots, ņemot vērā minētos mērķus.

Eiropas iestāžu un aģentūru grāmatvedības sistēmu veido vispārējie konti un budžeta konti. Šo kontu uzskaiti kārto euro, pamatojoties uz kalendāro gadu. Budžeta konti detalizēti atspoguļo budžeta izpildi. Tie ir balstīti uz izmainītu naudas līdzekļu uzskaites principu. Vispārējie konti ļauj sagatavot finanšu pārskatus, jo tie uzrāda visus finanšu gada izdevumus un ienākumus, pamatojoties uz uzkrājumu grāmatvedības noteikumiem, un ir paredzēti finanšu stāvokļa atspoguļošanai bilances veidā 31. decembrī.

Finanšu regulas 124. pantā ir noteikti grāmatvedības principi, kas jāpiemēro, sagatavojot finanšu pārskatus:

— darbības nepārtrauktības princips,

— piesardzības princips,

— grāmatvedības metodes konsekvences princips,

— datu salīdzināmības princips,

— būtiskuma princips,

— saldo neaprēķināšanas princips,

— atspoguļošanas pēc būtības princips,

— uzkrāšanas princips.

1.3. KONSOLIDĀCIJA

Eiropas Kopienu konsolidācijas process aptver 36 kontrolētas iestādes, vienu asociēto uzņēmumu un trīs kopuzņēmumus. Pilns konsolidēto iestāžu saraksts ietverts E iedaļas 10. paskaidrojumā. Salīdzinājumā ar 2006. gadu konsolidācijas procesā iekļautas vēl divas aģentūras un divi kopuzņēmumi. To ietekme uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem bija nebūtiska.

Kontrolētās iestādes

Kontrolētās iestādes ir visas tās iestādes, kurām Eiropas Kopienas pilnvarotas noteikt finanšu un darbības politikas virzienus, lai varētu gūt labumu no šo iestāžu darbībām. Šādām pilnvarām jābūt īstenojamām. Visvienkāršākais kontroles rādītājs — balsu vairākums — lielākajā daļā gadījumu nav piemērojams attiecībā uz Eiropas Kopienām, jo parasti starp šīm struktūrām nav kapitāla attiecību.

Eiropas iestādes, uz kurām attiecas konsolidācija, izveidotas, pamatojoties uz to dibināšanas līgumiem. Tās veido Eiropas Kopienu organizatoriskās struktūras pamatu un neapšaubāmi veicina Eiropas Kopienu mērķu sasniegšanu. Tāpēc var uzskatīt, ka tikai Eiropas Kopienas kontrolē šīs iestādes.

Līdzīgi uzskata, ka tikai Eiropas Kopienas kontrolē visas Kopienu struktūras un izpildaģentūras, kas izveidotas, pamatojoties uz sekundāriem tiesību aktiem, un tāpēc tās arī ir pakļautas konsolidācijai. Jāatzīmē, ka Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (Alikante) un Kopienas augu šķirņu birojs (Anžēra) nesaņem Kopienu vispārējā budžeta subsīdijas. Tāpat konsolidācijai pakļautas arī divas Eiropas Savienības trešā pīlāra aģentūras, kas saņēmušas Eiropas Kopienu vispārējā budžeta subsīdijas (skatīt arī E. iedaļas 10. paskaidrojumu). Turklāt likvidējamā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK) arī tiek uzskatīta par kontrolētu iestādi.

Kontrolētās iestādes konsolidētas, izmantojot pilnīgas konsolidācijas metodi. Visi Eiropas Kopienu kontrolēto iestāžu savstarpējie darījumi un atlikumi ir izslēgti. Nerealizētā peļņa un zaudējumi no iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Asociētās iestādes

Asociētās iestādes ir visas tās iestādes, kuras Eiropas Kopienas būtiski ietekmē, bet ne kontrolē. Parasti ietekmi nosaka līdzdalība kapitālā ar balsstiesībām no 20 % līdz 50 %. Ieguldījumus asociētajās iestādēs uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji atzīst atbilstoši izmaksām.

Eiropas Kopienu daļu tās asociēto iestāžu pēciegādes peļņā vai zaudējumos atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, bet to daļu pēciegādes rezervju pārmaiņās atzīst rezervēs. Pēciegādes perioda uzkrātās pārmaiņas koriģē atbilstoši ieguldījuma uzskaites vērtībai. No asociētās iestādes saņemtā peļņa samazina ieguldījuma uzskaites vērtību.

Nerealizētā peļņa un zaudējumi no Eiropas Kopienu un asociēto iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Asociēto iestāžu grāmatvedības politikas, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no Eiropas Kopienu pieņemtajām politikām. Praktisku apsvērumu dēļ asociēto iestāžu finanšu pārskatos netika veiktas korekcijas, ko veic, piemērojot pašu kapitāla metodi.

Ja Eiropas Kopienām pieder 20 % vai vairāk riska kapitāla fondā, Kopienas to necenšas būtiski ietekmēt. Tāpēc šādus fondus uzskata par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, un pašu kapitāla metodi nepiemēro.

Kopuzņēmumi

Kopuzņēmums ir līgumiska vienošanās, saskaņā ar kuru Eiropas Kopienas un viena vai vairākas personas (uzņēmēji) apņemas veikt saimniecisku darbību, kas pakļauta kopīgai kontrolei. Kopīga kontrole ir ar līgumu noteikta saimnieciskās darbības kontroles savstarpēja dalīšana. Līdzdalību kopīgi kontrolētās iestādēs uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji atzīst atbilstoši izmaksām.

Eiropas Kopienu daļu kopīgi kontrolēto iestāžu peļņā vai zaudējumos atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, bet rezervju pārmaiņu daļu atzīst rezervēs. Uzkrātās pārmaiņas koriģē atbilstoši līdzdalības uzskaites vērtībai.

Nerealizētā peļņa un zaudējumi no Eiropas Kopienu un kopīgi kontrolēto iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Kopuzņēmumu grāmatvedības politikas, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no Eiropas Kopienu pieņemtajām politikām. Praktisku apsvērumu dēļ kopuzņēmumu finanšu pārskatos netika veiktas korekcijas, ko veic, piemērojot pašu kapitāla metodi.

Nekonsolidētās iestādes

Eiropas Kopienas nekontrolē fondus, ko tās pārvalda Eiropas Kopienu darbinieku Veselības apdrošināšanas plāna un Eiropas Attīstības fonda vārdā, tāpēc Kopienu pārskatos šie fondi netiek konsolidēti. To aktīvu kopsumma 2007. gada 31. decembrī bija attiecīgi 287 miljoni euro un 1 350 miljoni euro (skatīt E. iedaļas 11. paskaidrojumu).

1.4. SAGATAVOŠANAS PAMATS

1.4.1. Valūta un konvertācijas pamats

Darbības un pārskata valūta

Finanšu pārskatus sagatavo miljonos euro, kas ir Eiropas Kopienu darbības un pārskata valūta.

Darījumi un atlikumi

Darījumus ārvalstu valūtā pārvērš euro atbilstoši valūtas kursam, kas ir spēkā darījuma veikšanas dienā.

Peļņu un zaudējumus no ārvalstu valūtas darījumu norēķiniem un no ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību pārrēķināšanas atbilstoši valūtas kursam gada beigās atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību gada beigu atlikumus pārrēķina euro pēc 31. decembra kursa.

Euro kurss

Valūta 31.12.2007. 31.12.2006. BGN 1,9558 1,9558 CYP 0,5853 0,5782 CZK 26,6280 27,4850 DKK 7,4583 7,4560 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,73335 0,6715 HUF 253,7300 251,7700 LVL 0,6964 0,6972 LTL 3,4528 3,4528 MTL 0,4293 0,4293 PLN 3,5935 3,8310 RON 3,6077 3,3835 SKK 33,5830 34,4350 SEK 9,4415 9,0404 JPY 164,9300 156,9300 USD 1,4721 1,3170

Tālāk norādītajām pozīcijām piemēro dažādas pārrēķina metodes:

— pamatlīdzekļi un nemateriālie aktīvi, kas saglabā savu vērtību euro, — pēc to iegādes datumā spēkā esošā kursa, un

— Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda izmaksātais priekšfinansējums, ko pārrēķina pēc valūtas kursa, kas ir spēkā 10. datumā vienu mēnesi pēc priekšfinansējuma piešķiršanas.

Ārvalstu valūtā izteiktu un pārdošanai pieejamu monetāro vērtspapīru patiesās vērtības pārmaiņas, kas saistītas ar valūtas pārrēķina starpību, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem un saistībām, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem, kas klasificēti kā pieejami pārdošanai, ietver patiesās vērtības rezervē.

1.4.2. Aplēšu izmantošana

Saskaņā ar SPSGS un vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem finanšu pārskatos noteikti ietvertas summas, kas balstītas uz vadības aplēsēm un pieņēmumiem, pamatojoties uz ticamāko pieejamo informāciju. Būtiskākās aplēses ietver arī aplēses par darbinieku pabalstu saistībām, uzkrājumiem, finanšu risku attiecībā uz krājumiem un debitoru parādiem, uzkrātajiem ienākumiem un izdevumiem, iespējamiem aktīviem un saistībām, kā arī nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu vērtības samazinājumu. Faktiskie rezultāti var atšķirties no aplēsēm. Pārmaiņas aplēsēs atspoguļo periodā, kad tās kļūst zināmas.

1.5. BILANCE

1.5.1. Nemateriālie aktīvi

Iegādātās datorprogrammu licences atspoguļo atbilstoši izmaksām, no kurām atskaitīta uzkrātā amortizācija un vērtības samazinājuma zaudējumi. Aktīvu amortizāciju rēķina, izmantojot lineāro metodi, tiem noteiktajā lietderīgās lietošanas laikā, kas ir 4 gadi. Pašu radītus nemateriālos aktīvus pašlaik atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos.

Ar datorprogrammu izstrādi vai uzturēšanu saistītās izmaksas, kā arī zinātnisko pētījumu un attīstības izmaksas atzīst par izdevumiem to rašanas brīdī.

1.5.2. Pamatlīdzekļi

Visus pamatlīdzekļus uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīts uzkrātais nolietojums un vērtības samazinājuma zaudējumi. Sākotnējās izmaksas ietver izdevumus, kas ir tieši attiecināmi uz minētā aktīva iegādi.

Turpmākās izmaksas ietver aktīva uzskaites vērtībā vai pēc vajadzības atzīst par atsevišķiem aktīviem tikai tad, ja ir ticams, ka Eiropas Kopienas saņems ar pamatlīdzekli saistītos nākotnes saimnieciskos labumus, un pamatlīdzekļa izmaksas var ticami novērtēt. Remontdarbu un uzturēšanas izdevumus atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskatā finanšu periodā, kurā minētie izdevumi radušies. Tā kā Eiropas Kopienas neveic aizņēmumus pamatlīdzekļu iegādes finansēšanai, nav ar šādām iegādēm saistītu aizņemšanās izmaksu.

Zeme un mākslas darbi netiek amortizēti, jo to lietošanas laiks ir neierobežots. Nepabeigtie pamatlīdzekļi netiek amortizēti, jo šie aktīvi vēl nav pieejami lietošanai. Lai noteiktu citu aktīvu atlikušo vērtību to lietderīgās lietošanas laikā, nolietojumu aprēķina, izmantojot lineāro metodi.

Nolietojuma likmes

Aktīva veids Lineārā nolietojuma likme Ēkas 4 % Ierīces, mašīnas un iekārtas 10 %–25 % Mēbeles 10 %–25 % Aprīkojums 10 %–33 % Transportlīdzekļi 25 % Datortehnika 25 % Pārējie pamatlīdzekļi 10 %–33 %

Pamatlīdzekļu atsavināšanas peļņu un zaudējumus nosaka, salīdzinot ieņēmumus, no kuriem atskaitīti pārdošanas izdevumi, ar atsavinātā pamatlīdzekļa uzskaites vērtību. Attiecīgo summu iekļauj saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Noma

Pamatlīdzekļu nomu, kad Eiropas Kopienas būtībā uzņemas visus riskus un iegūst ar īpašumtiesībām saistītos ieguvumus, klasificē kā finanšu nomu. Sākumā finanšu nomu kapitalizē zemākajā no vērtībām — nomātā aktīva patiesā vērtība vai minimālo nomas maksājumu pašreizējā vērtība. Katru nomas maksājumu sadala starp saistībām un finanšu procentiem, lai panāktu nemainīgas procentu likmes piemērošanu finanšu atlikumam. Nomas saistības, atskaitot finanšu procentus, ietver pārējās saistībās (ilgtermiņa un īstermiņa). Finanšu izmaksu procentu maksājuma daļu atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos nomas periodā tā, lai saistību atlikumam katrā periodā būtu nemainīga procentu likme. Ar finanšu nomu iegūtajiem aktīviem nolietojumu aprēķina īsākajam no diviem periodiem — lietderīgās lietošanas laikam vai nomas termiņam.

Nomu, kurā iznomātājs saglabā būtisku daļu riska un atlīdzības saistībā ar īpašumtiesībām, klasificē par operatīvo nomu. Maksājumus, kas veikti saistībā ar operatīvo nomu, nomas periodā atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos, izmantojot lineāro nolietojuma metodi.

1.5.3. Nefinanšu aktīvu vērtības samazināšanās

Aktīviem, kuru lietderīgais lietošanas laiks ir neierobežots, amortizāciju neveic, bet katru gadu novērtē vērtības samazinājumu. Amortizējamiem aktīviem vērtības samazinājumu novērtē, kad vien notikumi vai apstākļu maiņa atzīst, ka aktīva uzskaites vērtība, iespējams, nav atgūstama. Vērtības samazinājuma zaudējumus atzīst par summu, par kādu aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā atgūstamo summu. Atgūstamā summa ir lielākā no divām summām — aktīva patiesā vērtība mīnus pārdošanas izmaksas vai lietošanas vērtība.

Nemateriālo aktīvu, kā arī pamatlīdzekļu atlikušo vērtību un lietderīgās lietošanas laiku pārskata un vajadzības gadījumā koriģē katrā bilances datumā. Aktīva uzskaites vērtību nekavējoties noraksta līdz tā atgūstamajai summai, ja aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā novērtēto atgūstamo summu.

1.5.4. Ieguldījumi

Ieguldījumi asociētajās iestādēs un līdzdalība kopuzņēmumos

Ieguldījumus asociētajās iestādēs un līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi.

Ieguldījumi riska kapitāla fondos

Klasifikācija un novērtēšana

Ieguldījumus riska kapitāla fondos klasificē kā pārdošanai pieejamus aktīvus un attiecīgi uzskaita patiesajā vērtībā ar peļņu un zaudējumiem, kas rodas no patiesās vērtības pārmaiņām (tostarp valūtas pārrēķina starpību), kas atzītas patiesās vērtības rezervē.

Patiesās vērtības apsvērumi

Tā kā ieguldījumiem riska kapitāla fondos nav noteiktas tirgus cenas aktīvā tirgū un nav citas ticamas vērtēšanas metodes, tos novērtē, izskatot katru gadījumu atsevišķi, atbilstoši zemākajai no divām vērtībām — izmaksām vai attiecināmajai neto aktīvu vērtībai (“NAV”) saskaņā ar fonda vadītāja sniegto informāciju līdz bilances datumam, tādējādi izslēdzot jebkuru attiecināmu nerealizēto peļņu, kāda varētu būt konkrētajam ieguldījumu portfelim. Ieguldījumus riska kapitāla fondos, kuru pastāvēšanas laiks bilances datumā ir īsāks par diviem gadiem, vērtē, balstoties uz tādiem pašiem principiem, izņemot, ja ir nerealizētie zaudējumi tikai sakarā ar administratīviem izdevumiem, kad, ņemot vērā attiecīgā ieguldījumu portfeļa agrīno stadiju, šie nerealizētie zaudējumi netiek ņemti vērā.

Saskaņā ar šo metodi ieguldījumu riska kapitāla fondos patieso vērtību iegūst, piemērojot kopējās neto aktīvu vērtības (“NAV”) metodi, kurā netieši pieņem, ka, ja fondu neto aktīvu vērtības var uzskatīt par atbilstīgām 39. SGS, tad visu fondu neto aktīvu vērtību summēšana arī ir atbilstīga 39. SGS.

Saskaņā ar šo metodi fondus klasificē trīs kategorijās:

— I kategorija — fondi, kas pieņēmuši 39. SGS prasības attiecībā uz patieso vērtību;

— II kategorija — fondi, kas pieņēmuši citas novērtēšanas vadlīnijas (t. i., AFIC, BVCA un EVCA novērtēšanas vadlīnijas) vai standartus, ko var uzskatīt par atbilstīgiem 39. SGS;

— III kategorija — fondi, kas nav pieņēmuši 39. SGS prasības attiecībā uz patieso vērtību vai citas novērtēšanas vadlīnijas, kas atbilstīgas 39. SGS.

I un II kategorijas fondu nerealizēto peļņu, kas rodas patiesās vērtības noteikšanas rezultātā, atzīst rezervēs, bet nerealizētos zaudējumus novērtē, lai noteiktu, vai tos atzīt par vērtības samazinājuma zaudējumiem saimnieciskā rezultāta pārskatā vai par pārmaiņām patiesās vērtības rezervē.

Patiesā vērtībā novērtēto attiecināmo NAV nosaka, piemērojot Eiropas Kopienu īpašumtiesību procentuālo daļu fondā neto aktīvu vērtībai, kas norādīta jaunākajā pārskatā, vai, ciktāl iespējams, precīzu daļas vērtību tajā pašā datumā, ko iesniedzis attiecīgā fonda vadītājs.

Pie III kategorijas piederošos ieguldījumus novērtē, no izmaksām atskaitot vērtības samazinājuma zaudējumus (lai gan pašreiz šāda veida ieguldījumu nav).

Finanšu instrumenti

Klasifikācija

Eiropas Kopienas savus ieguldījumus iedala šādās kategorijās: finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, aizdevumi un debitoru parādi, līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi un pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi. Ieguldījumus klasificē, tos sākotnēji atzīstot, un pārvērtē katrā bilances datumā.

i) Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā

Šai kategorijai ir divas apakškategorijas: tirdzniecības nolūkā turēti finanšu aktīvi un aktīvi, kas sākotnēji novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā. Finanšu aktīvu iekļauj šajā kategorijā, ja tas iegūts ar mērķi pārdot to īsā laikā vai to noteikušas Eiropas Kopienas. Atvasinātos finanšu instrumentus arī iedala kategorijā “tirdzniecības nolūkā turēti aktīvi”, ja vien tie neatbilst riska ierobežošanas uzskaites vajadzībām. Šīs kategorijas aktīvus klasificē kā apgrozāmos līdzekļus, ja tos paredzēts realizēt 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

ii) Aizdevumi un debitoru parādi

Aizdevumi un debitoru parādi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem, kuri netiek kotēti aktīvā tirgū. Tie rodas, kad Kopienas nodrošina naudu, preces vai pakalpojumus tieši debitoram bez nodoma attiecīgo debitoru parādu pārdot. Tos ietver ilgtermiņa aktīvos, izņemot, ja to termiņš ir 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

iii) Līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi

Līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi ir tādi neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem un noteiktu termiņu un ko Eiropas Kopienas noteikti vēlas un var turēt līdz termiņa beigām. Šā finanšu gada laikā Eiropas Kopienām nebija neviena ieguldījuma, kas attiektos uz šo kategoriju.

iv) Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi

Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi ir neatvasināti finanšu aktīvi, kas noteikti šajā kategorijā vai nav iekļauti nevienā citā kategorijā. Tos atspoguļo ilgtermiņa aktīvos, ja vien Kopienas neplāno realizēt ieguldījumu 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

Sākotnējā atzīšana un novērtēšana

Patiesajā vērtībā novērtētu finanšu aktīvu ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, kā arī līdz termiņa beigām turētu un pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu iegādi vai pārdošanu atzīst darījuma datumā (datums, kurā Eiropas Kopienas uzņemas saistības pirkt vai pārdot aktīvu). Aizdevumus atzīst, kad nauda ir izmaksāta aizņēmējam. Ieguldījumus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, tostarp darījuma izmaksas visiem finanšu aktīviem, kas nav uzskaitīti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā. Finanšu aktīvus, ko uzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, un darījuma izmaksas ietver saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos.

Finanšu aktīva patiesā vērtība sākotnējās atzīšanas brīdī parasti ir darījuma cena (t. i., saņemtās atlīdzības patiesā vērtība). Tomēr, ja piešķir bezprocentu ilgtermiņa aizdevumu vai ilgtermiņa aizdevumu ar procentu likmi, kas mazāka par tirgus likmi, tā patieso vērtību var novērtēt kā visu nākotnē saņemamo naudas ieņēmumu pašreizējo vērtību, ieņēmumus diskontējot, piemērojot līdzīga instrumenta ar līdzīgu kredītvērtējumu dominējošo tirgus procentu likmi.

Praktisku apsvērumu dēļ un pamatojoties uz būtiskuma apsvērumiem, aizdevumiem, ko likvidējamā EOTK piešķīrusi ierēdņiem, sākotnēji par patieso vērtību pieņem darījuma cenu neatkarīgi no piešķirtās samazinātās procentu likmes.

Finanšu instrumentu atzīšanu pārtrauc, ja tiesības saņemt naudas plūsmas no ieguldījumiem beigušās vai nodotas citam un Eiropas Kopienas pamatā nodevušas visus riskus un ieguvumus, kas izriet no īpašumtiesībām.

Turpmākais novērtējums

Pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus un finanšu aktīvus, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, turpmāk uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus, ko rada “finanšu aktīvu, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā” kategorijas patiesās vērtības pārmaiņas, ietver saimnieciskā rezultāta pārskatā periodā, kurā tie rodas.

Ārvalstu valūtā izteiktu un pārdošanai pieejamu monetāro finanšu aktīvu patiesās vērtības pārmaiņas, kas saistītas ar valūtas pārrēķina starpību, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārdošanai pieejamu nemonetāro finanšu aktīvu patiesās vērtības pārmaiņas atzīst patiesās vērtības rezervē. Ja pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus pārdod vai tie zaudē vērtību, iepriekš patiesās vērtības rezervē atzītās patiesās vērtības uzkrātās korekcijas atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Procentus par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kas aprēķināti, izmantojot efektīvo procentu metodi, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Dividendes par pārdošanai pieejamiem kapitāla instrumentiem atzīst, kad stājas spēkā Eiropas Kopienu tiesības saņemt maksājumu.

Aktīvos tirgos kotētu instrumentu patiesās vērtības pamatā ir pašreizējās pirkšanas cenas. Ja finanšu aktīva tirgus ir neaktīvs (un attiecībā uz biržas sarakstā neiekļautiem vērtspapīriem), Eiropas Kopienas nosaka patieso vērtību, izmantojot novērtēšanas metodes. Var izmantot nesenus nesaistītu pušu darījumus, atsauces uz citiem būtībā līdzīgiem instrumentiem, diskontēto naudas plūsmu analīzes, iespēju līgumu cenu noteikšanas modeļus un citas novērtēšanas metodes, ko plaši izmanto tirgus dalībnieki.

Ja ieguldījumu kapitāla instrumentos, kuriem aktīvā tirgū nav kotētas tirgus cenas, patieso vērtību nevar ticami aprēķināt, minētos ieguldījumus novērtē, no izmaksām atskaitot vērtības samazinājuma zaudējumus.

Aizdevumus un debitoru parādus, kā arī līdz termiņa beigām turētus ieguldījumus uzskaita amortizētajās izmaksās, piemērojot efektīvo procentu metodi. Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas ir radušās Eiropas Kopienām un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Finanšu aktīvu vērtības samazinājums

Eiropas Kopienas katrā bilances datumā novērtē, vai ir objektīvi pierādījumi tam, ka finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies. Finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies un radušies zaudējumi no vērtības samazināšanās tikai tad, ja ir objektīvi pierādījumi vērtības samazinājumam viena vai vairāku notikumu rezultātā, kas notikuši pēc konkrētā aktīva sākotnējās atzīšanas, un ar zaudējumiem saistītais notikums (vai notikumi) ietekmē finanšu aktīva aplēstās nākotnes naudas plūsmas, un šo ietekmi var ticami novērtēt.

i) Aktīvi, kas uzskaitīti amortizētās izmaksās

Ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka radušies zaudējumi no vērtības samazināšanās aizdevumiem un debitoru parādiem vai līdz termiņa beigām turētiem ieguldījumiem, kas uzskaitīti amortizētās izmaksās, zaudējumu apjomu nosaka kā starpību starp aktīva uzskaites vērtību un finanšu aktīva plānotās naudas plūsmas pašreizējo vērtību (izņemot kredītu zaudējumus nākotnē, kuri vēl nav radušies), to diskontējot atbilstoši finanšu aktīva sākotnējai efektīvai procentu likmei. Aktīva uzskaites vērtību samazina, un zaudējumu summu atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Ja aizdevumam vai līdz termiņa beigām turētam ieguldījumam ir mainīga procentu likme, diskonta likme vērtības samazinājuma zaudējumu novērtēšanai ir pašreizējā efektīvā procentu likme, kas noteikta līgumā.

Ar ķīlu nodrošināta finanšu aktīva plānotās naudas plūsmas pašreizējās vērtības aprēķins atspoguļo naudas plūsmas, ko var radīt ienākumi no nodrošinājuma pārdošanas, no kuriem atskaitītas nodrošinājuma iegūšanas un pārdošanas izmaksas, neatkarīgi no tā, vai pārdošana ir ticama vai ne.

Ja kādā no nākamiem periodiem vērtības samazinājuma zaudējumu summa samazinās un šis samazinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas notiek pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, tad iepriekš atzītos vērtības samazinājuma zaudējumus stornē, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu.

ii) Aktīvi, ko uzskaita patiesajā vērtībā

Nosakot, vai pārdošanai pieejamu kapitāla vērtspapīru vērtība ir samazinājusies, vērtē, vai to patiesā vērtība ir būtiski vai ilgstoši samazinājusies, kļūstot mazāka par izmaksām. Ja šādi pierādījumi attiecībā uz pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem pastāv, uzkrātos zaudējumus, kas aprēķināti kā starpība starp iegādes izmaksām un pašreizējo patieso vērtību, no kuras atskaitīti finanšu aktīvu vērtības samazinājuma zaudējumi, kas jau iepriekš atzīti saimnieciskā rezultāta pārskatā, izņem no rezervēm un atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Saimnieciskā rezultāta pārskatā atzītos kapitāla instrumentu vērtības samazinājuma zaudējumus nestornē, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu. Ja kādā no nākamiem periodiem palielinās pārdošanai pieejama parāda instrumenta patiesā vērtība un šis palielinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas notiek pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, vērtības samazinājuma zaudējumus stornē, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu.

1.5.5. Krājumi

Krājumus uzskaita zemākajā no divām vērtībām — izmaksās vai neto pārdošanas vērtībā. Izmaksas nosaka, izmantojot “pirmais iekšā — pirmais ārā” (FIFO) metodi. Gatavo preču un nepabeigto ražojumu izmaksas ietver izejmateriālu, tiešās darbaspēka izmaksas, citas tiešās izmaksas un saistītās netiešās ražošanas izmaksas (pamatojoties uz parasto darbības jaudu). Neto pārdošanas vērtību aprēķina, no parastā uzņēmējdarbības gaitā paredzētās pārdošanas cenas atskaitot pabeigšanas izmaksas un pārdošanas izdevumus.

Ja krājumus tur sadalei bez maksas vai par nominālu maksu, tos novērtē zemākajā no divām vērtībām — izmaksās vai pašreizējās aizstāšanas izmaksās. Pašreizējās aizstāšanas izmaksas ir izmaksas, kas Eiropas Kopienām rastos, iegādājoties šādu aktīvu pārskata datumā.

1.5.6. Priekšfinansējuma summas

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma līgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu atmaksā vai izmanto paredzētajam mērķim līgumā noteiktajā periodā. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, viņam minētais priekšfinansējums jāatdod Eiropas Kopienām. Priekšfinansējuma summu samazina (pilnīgi vai daļēji), apstiprinot attiecināmās izmaksas un atdotās summas.

Gada beigās priekšfinansējuma summas atlikumu novērtē, no sākotnēji izmaksātās summas (summām) atskaitot atmaksātās summas, pārbaudītās un apstiprinātās attiecināmās summas, aplēstās attiecināmās summas, kas gada beigās vēl nav pārbaudītas un apstiprinātas, kā arī vērtības samazinājumu.

Procentus par priekšfinansējumu atzīst, kad tie nopelnīti saskaņā ar attiecīgā līguma noteikumiem. Gada beigās, pamatojoties uz ticamāko informāciju, aprēķina uzkrātos procentu ieņēmumus, ko ietver bilancē. Garantijas attiecībā uz priekšfinansējumu atzīst ārpusbilances posteņos kā iespējamos aktīvus.

1.5.7. Debitoru parādi

Debitoru parādus uzskaita sākotnējā summā, atskaitot norakstīto vērtības samazinājumu. Debitoru parādu vērtības samazinājumu noraksta, ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka Eiropas Kopienas nevarēs saņemt visu pienākošos summu atbilstoši sākotnējiem noteikumiem par debitoru parādiem. Norakstītā summa ir starpība starp aktīva uzskaites vērtību un atgūstamo summu, kas ir plānotās naudas plūsmas pašreizējā vērtība, kas diskontēta, izmantojot līdzīgiem aizņēmējiem piemērotas tirgus procentu likmes. Norakstīto summu atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Atzīst arī vispārēju vērtības norakstījumu 20 % apmērā gadā neizpildītiem rīkojumiem par līdzekļu atgūšanu, kuriem vēl nav veikta konkrēta vērtības norakstīšana.

Skatīt arī 1.5.13. paskaidrojumu par gada beigās atzītiem uzkrātiem ienākumiem.

1.5.8. Naudas līdzekļi un to ekvivalenti

Naudas līdzekļus un to ekvivalentus uzskata par īstermiņa aktīviem. Šeit ietilpst nauda kasē, pieprasījuma noguldījumi bankā, citi īstermiņa ieguldījumi ar augstu likviditāti un ar sākotnējo termiņu, kas nepārsniedz trīs mēnešus, un bankas konta pārtēriņš. Bankas konta pārtēriņu atzīst bilances īstermiņa saistību finanšu saistībās.

1.5.9. Pabalsti darbiniekiem

Pensiju saistības

Eiropas Kopienas pārvalda noteikto izmaksu pensiju plānus. Noteikto izmaksu plāns ir pensiju plāns, kurā parasti ir noteikta pensiju izmaksas summa, ko darbinieks saņems pēc aiziešanas pensijā, kas parasti ir atkarīga no viena vai vairākiem faktoriem, piemēram, vecuma, darba stāža un atlīdzības. Lai gan vienu trešdaļu šo pabalstu paredzēto izmaksu sastāda darbinieku iemaksas no algas, pensiju saistības nav fondētas.

Bilancē norādītās saistības attiecībā uz noteikto izmaksu pensiju plāniem ir noteikto izmaksu saistību pašreizējā vērtība bilances datumā, no kuras atskaitīta plāna aktīvu patiesā vērtība. Noteikto izmaksu saistības aprēķina neatkarīgs aktuārs, izmantojot plānotās vienības kredītmetodi. Noteikto izmaksu saistību pašreizējo vērtību nosaka, diskontējot plānotās naudas plūsmas, izmantojot peļņas likmes pensiju izmaksāšanas valūtā izteiktām augstas kvalitātes uzņēmumu obligācijām, kuru termiņš aptuveni atbilst pensiju saistību termiņiem.

Aktuāro peļņu un zaudējumus, kas rodas no pieredzes korekcijām un aktuāro pieņēmumu pārmaiņām, nekavējoties atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Iepriekšējās darba izmaksas nekavējoties atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, ja vien pārmaiņas pensiju plānā nav atkarīgas no nosacījuma, ka darbiniekiem jāpaliek dienestā noteiktu laika periodu (tiesību piešķiršanas periods). Šādā gadījumā iepriekšējās darba izmaksas tiesību piešķiršanas periodā amortizē, izmantojot lineāro metodi.

Pēcnodarbinātības slimības pabalsti

Eiropas Kopienas nodrošina veselības pabalstus saviem darbiniekiem, apmaksājot ārstnieciskos izdevumus. Ikdienas pārvaldei izveidots atsevišķs fonds (“RCAM”). Šo sistēmu izmanto esošie darbinieki, pensionāri, atraitņi un to apgādājamās personas.

Pabalstus, ko piešķir “nestrādājošiem” (pensionāriem, bāreņiem u. c.), klasificē kā “Pēcnodarbinātības pabalstus darbiniekiem”. Ņemot vērā šo pabalstu būtību, nepieciešams aktuāra aprēķins. Saistības bilancē nosaka līdzīgi kā saistības attiecībā uz pensijām (skatīt iepriekš).

1.5.10. Uzkrājumi

Uzkrājumus atzīst, ja Eiropas Kopienām pagātnes notikumu rezultātā ir pašreizējs juridisks vai prakses radīts pienākums, ir ļoti iespējams, ka minētā pienākuma izpildei būs nepieciešams iztērēt līdzekļus, un šo summu var ticami novērtēt. Nākotnes zaudējumiem no pamatdarbības uzkrājumus neatzīst. Uzkrājumu summa ir labākais novērtējums par prognozējamiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai pārskata datumā nokārtotu pašreizējās saistības. Ja uzkrājumus veido lielam skaitam posteņu, saistības aprēķina, izvērtējot visus iespējamos iznākumus saistībā ar to iespējamību (“paredzamās vērtības” metode).

Ja naudas vērtībai laikā ir būtiska ietekme, uzkrājumu summa ir saistību nokārtošanai nepieciešamo prognozējamo izdevumu pašreizējā vērtība. Izmantotā diskonta likme ir likme, kas atspoguļo tirgus pašreizējo novērtējumu par naudas vērtību laikā un konkrētajām saistībām piemītošo risku, bet ne risku, kas ņemts vērā, koriģējot naudas plūsmu prognozes.

1.5.11. Finanšu saistības

Finanšu saistības ietver aizņēmumus un tirdzniecības nolūkā turētas saistības. Aizņēmumus veido aizņēmumi no kredītiestādēm un parādi, ko apliecina attiecīga apliecība. Aizņēmumus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, no izsniegšanas ieņēmumiem (saņemtās atlīdzības patiesā vērtība) atskaitot radušās darījuma izmaksas. Turpmāk tos atzīst amortizētās izmaksās, izmantojot efektīvo procentu metodi. Jebkuru starpību starp ieņēmumiem, no kuriem atskaitītas darījuma izmaksas, un dzēšanas vērtību, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā aizņēmuma periodā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Finanšu saistības uzskata par ilgtermiņa saistībām, izņemot termiņiem, kas nepārsniedz 12 mēnešus pēc bilances datuma. Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas ir radušās Eiropas Kopienām un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Tirdzniecības nolūkā turētās saistības ietver atvasinātos finanšu instrumentus, kas neatbilst riska ierobežošanas uzskaites vajadzībām, ja to patiesā vērtība ir negatīva. Tiem piemēro tādu pašu uzskaites metodi kā tirdzniecības nolūkā turētiem aktīviem; skatīt 1.5.4. paskaidrojumu.

1.5.12. Kreditoru parādi

Liela daļa Kopienu kreditoru parādu nav saistīta ar preču vai pakalpojumu iegādi, bet tie ir nesamaksātie dotāciju vai cita veida Kopienu finansējuma saņēmēju iesniegtie izmaksu pieprasījumi. Tos reģistrē kā kreditoru parādus pieprasītās summas apjomā pēc izmaksu pieprasījuma saņemšanas un pēc pārbaudes, kurā attiecīgie finanšu aģenti apstiprina izmaksu atbilstību. Šajā posmā parādus novērtē atbilstoši apstiprinātajai attiecināmajai summai.

Kreditoru parādus, ko rada preču un pakalpojumu iegādes, atzīst sākotnējā summā, saņemot rēķinu, un attiecīgās izmaksas iegrāmato, kad preces vai pakalpojumi saņemti un Eiropas Kopienas to ir apstiprinājušas.

1.5.13. Uzkrātie un nākamo periodu ienākumi un izdevumi

Svarīgs elements grāmatvedībā, izmantojot uzkrāšanas principu, ir nodrošināt darījumu reģistrēšanu pārskata gadā, ar kuru tie saistīti. To sauc par periodizāciju. Jo īpaši jāveic novērtējums attiecībā uz Kopienu līdzekļu saņēmēju veiktajiem attiecināmajiem izdevumiem, par kuriem Kopienām vēl nav iesniegti pārskati (uzkrātie izdevumi). Atkarībā no darbības veida un pieejamās informācijas izmanto dažādas metodes, lai pēc iespējas labāk novērtētu šīs summas. Un otrādi — daži kārtējā gadā veiktie maksājumi attiecas uz nākamajiem periodiem (nākamo periodu izdevumi), un tie jānosaka un jāiekļauj nākamajos periodos.

Saskaņā ar Eiropas Kopienu grāmatvedības noteikumiem darījumus un notikumus atzīst finanšu pārskatos periodā, uz kuru tie attiecas. Pārskata perioda beigās uzkrātos izdevumus atzīst, pamatojoties uz novērtēto summu, ko attiecīgajā periodā jāpārceļ uz nākamo periodu. Uzkrāto izdevumu aprēķinu veic saskaņā ar Komisijas izdotām detalizētām darbības un prakses pamatnostādnēm, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka finanšu pārskati sniedz patiesu un skaidru priekšstatu.

Arī ieņēmumus uzskaita periodā, ar kuru tie saistīti. Ja gada beigās Komisija pakalpojumu ir sniegusi, preces piegādājusi, bet rēķins vēl nav izsniegts, vai arī ja pastāv līgumiska vienošanās (piemēram, atsaucoties uz kādu līgumu), uzkrātos ienākumus atzīst finanšu pārskatos.

Turklāt, ja gada beigās rēķins ir izsniegts, bet pakalpojumi vēl nav sniegti vai preces vēl nav piegādātas, ieņēmumus attiecina uz nākamo periodu un atzīst nākamajā pārskata periodā.

1.6. SAIMNIECISKĀ REZULTĀTA PĀRSKATS

1.6.1. Ieņēmumi

Ar komerciālu apmaiņu nesaistīti ieņēmumi

Šie ieņēmumi ir lielākā Kopienu ieņēmumu daļa un ietver galvenokārt tiešos un netiešos nodokļus un pašu resursus. Papildus nodokļiem Eiropas Kopienas var saņemt arī citu personu maksājumus, piemēram, nodevas, soda naudas un ziedojumus.

NKI resursi un PVN resursi

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst, kad Eiropas Kopienas dalībvalstīm nosūta iemaksas pieprasījumu. Tos novērtē pieprasītās summas apmērā. Tā kā PVN un NKI resursu pamatā ir attiecīgā budžeta gada datu aplēses, notiekot pārmaiņām, tos var pārskatīt, līdz dalībvalstis iesniedz galīgos datus. Aplēses pārmaiņas ņem vērā, nosakot tā perioda neto pārpalikumu vai deficītu, kurā pārmaiņas notika.

Tradicionālie pašu resursi

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst, kad no dalībvalstīm saņemti attiecīgie mēneša A pārskati (tostarp iekasētās nodevas un parāda summas, kuras ir garantētas un netiek apstrīdētas). Pārskata datumā ieņēmumus, ko dalībvalstis attiecīgajā periodā iekasējušas, bet vēl nav samaksājušas Eiropas Kopienām, novērtē un atzīst par uzkrātajiem ieņēmumiem. No dalībvalstīm saņemtos ceturkšņa B pārskatus (tostarp nodevas, kas nav ne iekasētas, ne garantētas, kā arī parādnieka apstrīdētās garantētās summas) atzīst par ieņēmumiem, atskaitot iekasēšanas izmaksas (25 %), uz kurām dalībvalstīm ir tiesības. Turklāt saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīst vērtības samazinājumu par summu, kas ir parāda un atgūstamās summas paredzamā starpība.

Soda naudas

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst, kad Kopienas pieņēmušas lēmumu uzlikt naudas sodu un tas oficiāli paziņots adresātam. Ja ir šaubas par uzņēmuma maksātnespēju, atzīst prasījuma vērtības samazinājumu. Pēc lēmuma pieņemšanas par naudas soda uzlikšanu parādnieki divu mēnešu laikā pēc paziņojuma datuma izvēlas:

— vai nu akceptēt lēmumu (šādā gadījumā tiem ir jānomaksā soda nauda norādītajā termiņā, un Kopienas pilnībā iekasē attiecīgo summu), vai

— neakceptēt lēmumu, iesniedzot apelācijas sūdzību saskaņā ar Kopienu tiesību aktiem.

Tomēr naudas soda pamatsumma jānomaksā norādītajā trīs mēnešu termiņā, jo apelācija nav pamats naudas soda atlikšanai (EK līguma 242. pants). Parādniekiem ir divas iespējas — veikt soda naudas pagaidu maksājumu vai iesniegt bankas garantiju par attiecīgo summu.

Ja uzņēmums iesniedz apelāciju attiecībā uz lēmumu un ir veicis naudas soda pagaidu maksājumu, summu atspoguļo kā iespējamās saistības. Tomēr, tā kā adresāta apelācijas sūdzība par Kopienu lēmumu nav pamats naudas soda atlikšanai, saņemto naudu izmanto, lai dzēstu debitoru parādus. Savukārt, ja maksājuma vietā saņemta garantija, naudas sods paliek kā debitoru parāds, un garantiju atspoguļo kā iespējamu aktīvu.

Ja ir iespēja, ka Pirmās instances tiesa varētu pieņemt Kopienām nelabvēlīgu lēmumu, atzīst uzkrājumus šā riska segšanai. Ja maksājuma vietā iesniegta garantija, nenomaksāto debitoru parādu noraksta pēc vajadzības. Eiropas Kopienu saņemtos uzkrātos procentus par bankas kontiem, kuros noguldīti saņemtie maksājumi, atzīst par ieņēmumiem, attiecīgi palielinot iespējamās saistības.

Izdevumu atgūšana

Ja kādu darbību rezultātā palīdzības galasaņēmējiem, trešām valstīm vai dalībvalstīm jāatmaksā izdevumi, kas iepriekš segti no Eiropas budžeta, sagatavo rīkojumus par izmaksu atgūšanu, un tos uzskaita šādi:

— Izdevumu atgūšana. Šāda veida līdzekļu atgūšanas gadījumā grāmatvedības noteikumi nosaka, ka, ja rīkojums par izmaksu atgūšanu sagatavots sākotnējā maksājuma veikšanas gadā, tas uzskatāms par maksājuma saņēmēja parādu, attiecīgi samazinot šā gada izdevumus. Turpretī, ja rīkojums par izmaksu atgūšanu sagatavots citā gadā, to atspoguļo kā debitoru parādu ar attiecīgu ierakstu šā gada saimnieciskā rezultāta pārskata ienākumos (pozīcijā “izdevumu atgūšana”), vai

— Priekšfinansējuma atgūšana. Šajā gadījumā summu atspoguļo priekšfinansējuma pozīcijā.

Ieņēmumi no komerciālas apmaiņas

Ieņēmumus no preču pārdošanas atzīst, kad pircējam nodoti būtiskie riski un ieguvumi, kas izriet no preču īpašumtiesībām.

Ieņēmumus no darījuma, kas ietver pakalpojumu sniegšanu, atzīst, ņemot vērā darījuma pabeigtības stadiju pārskata datumā.

Procentu ienākumi un izdevumi

Procentu ienākumus un izdevumus atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Tā ir finanšu aktīvu vai finanšu saistību amortizēto izmaksu aprēķināšanas metode un metode procentu ienākumu vai procentu izdevumu sadalei attiecīgajā periodā. Efektīvā procentu likme ir likme, ar kuru tieši diskontē plānotās maksājamās vai saņemamās naudas summas finanšu instrumenta plānotajā lietderīgas lietošanas laikā (vai vajadzības gadījumā īsākā periodā), iegūstot finanšu aktīva vai finanšu saistību neto uzskaites vērtību. Aprēķinot efektīvo procentu likmi, Eiropas Kopienas novērtē naudas plūsmas, ņemot vērā visus finanšu instrumenta līguma nosacījumus (piemēram, priekšapmaksas iespējas), bet neņem vērā kredīta zaudējumus nākotnē. Aprēķinā iekļauj visas maksas un procentu punktus, ko līgumslēdzējas puses ir maksājušas vai saņēmušas un kas ir efektīvās procentu likmes neatņemama sastāvdaļa, kā arī darījuma izmaksas un visas citas uzcenojuma vai diskonta summas.

Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās Eiropas Kopienām un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Ja finanšu aktīva vai līdzīgu finanšu aktīvu grupas vērtību noraksta sakarā ar vērtības samazinājuma zaudējumiem, šā zaudējuma aprēķināšanā procentu ienākumus atzīst, izmantojot plānotās naudas plūsmas diskontēšanā lietoto procentu likmi.

Dividenžu ienākumi

Dividenžu ienākumus atzīst, kad rodas tiesības saņemt maksājumu.

1.6.2. Izdevumi

Ar komerciālu apmaiņu saistītus izdevumus sakarā ar preču un pakalpojumu iegādi, atzīst, kad Eiropas Kopienas saņēmušas preču vai pakalpojumu piegādi un to apstiprinājušas. Izdevumus novērtē sākotnējā rēķina izmaksu apmērā.

Ar komerciālu apmaiņu nesaistīti izdevumi ir raksturīgi Eiropas Kopienām un veido to izdevumu lielāko daļu. Minētie izdevumi attiecas uz maksājumiem saņēmējiem, un tie var būt trīs veidu: maksājumi, pamatojoties uz noteiktām saņēmēja tiesībām saņemt maksājumu, pārvedumi saskaņā ar līgumu un neatkarīgas dotācijas, dāvinājumi un ziedojumi.

Pārvedumus atzīst par izdevumiem periodā, kurā notiek pārvedumu pamatojošie notikumi, ja šāda veida pārvedumi atļauti noteikumos (Finanšu regulā, Civildienesta noteikumos vai citos noteikumos) vai arī parakstīts pārvedumu apstiprinošs līgums, saņēmējs ir izpildījis atbilstības kritērijus un summu var ticami novērtēt.

Saņemot atzīšanas kritērijiem atbilstošu maksājuma pieprasījumu vai izmaksu pieprasījumu, to atzīst par izdevumiem attiecināmās summas apmērā. Gada beigās novērtē saņēmēja veiktos attiecināmos izdevumus, par kuriem vēl nav sniegts pārskats, un uzskaita kā uzkrātos izdevumus.

1.7. IESPĒJAMIE AKTĪVI UN SAISTĪBAS

Iespējamie aktīvi

Iespējams aktīvs ir aktīvs, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus Eiropas Kopienas nespēj pilnībā ietekmēt. Iespējamu aktīvu atspoguļo pārskatos, ja saimniecisku labumu vai pakalpojumu saņemšanas iespēja ir ticama.

Iespējamos aktīvus novērtē katrā bilances datumā, lai nodrošinātu visu pārmaiņu atbilstīgu atspoguļojumu finanšu pārskatos. Ja faktiski ir skaidrs, ka saimnieciski labumi vai pakalpojumi tiks saņemti un aktīva vērtību var ticami novērtēt, aktīvu un ar to saistītos ieņēmumus atzīst tā perioda finanšu pārskatos, kurā pārmaiņas notikušas.

Iespējamās saistības

Iespējamās saistības ir saistības, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus Eiropas Kopienas nespēj pilnībā ietekmēt, vai arī pašreizējs pienākums, ko izraisījuši iepriekšēji notikumi, kurš nav atzīts, jo nav ticams, ka šā pienākuma izpildei būs nepieciešams saimniecisko labumu vai pakalpojumu resursu patēriņš, vai ļoti retos gadījumos, kad pienākuma summu nevar pietiekami ticami novērtēt.

Iespējamās saistības atspoguļo pārskatos, ja vien saimniecisko labumu vai pakalpojumu resursu patēriņa iespēja nav niecīga. Lai gan EK ikdienas darbību (piemēram, ES tiesību aktu un standartu darbības nodrošināšana) raksturs saistīts ar zināmiem riskiem un tāpat kā daudzas publiskā sektora iestādes EK pašas nodrošinās pret dažiem no šiem riskiem, iespējamās saistības neatspoguļo, kamēr nav noticis konkrēts notikums, jo līdz tam laikam resursu patēriņa iespēja ir niecīga.

Iespējamās saistības novērtē katrā bilances datumā, lai noteiktu, vai saimniecisko labumu vai pakalpojumu resursu patēriņa iespēja nav kļuvusi ticama. Ja kļūst ticams, ka saistībā ar posteni, kas uzrādīts kā iespējamās saistības, būs nepieciešams saimniecisko labumu vai pakalpojumu resursu patēriņš, finanšu pārskatos atzīst uzkrājumus periodā, kurā notikušas pārmaiņas attiecībā uz minēto ticamību.

Saistības finansējumam nākotnē

Saistības finansējumam nākotnē ir juridiskas vai prakses radītas saistības, kuru pamatā parasti ir Eiropas Kopienu noslēgts līgums, kas nākotnē var prasīt resursu patēriņu.

Garantijas

Garantijas ir iespējami aktīvi vai saistības, kuru pamatā ir iepriekšēji notikumi un kuru esamību apstiprinās garantijas priekšmeta realizēšanās vai nerealizēšanās. Tādējādi garantijas uzskata par iespējamiem aktīviem vai iespējamām saistībām. Garantija ir izmantota, ja garantijas objekts beidzis pastāvēt. Tas noskaidrojas, kad ir izpildīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem maksājums pieprasāms no garantijas izsniedzēja.

2. BILANCES PASKAIDROJUMI

ILGTERMIŅA AKTĪVI

2.1. NEMATERIĀLIE AKTĪVI

miljonos euro Summa Bruto uzskaites summa 2006. gada 31. decembrī 82 Iegādātie aktīvi 22 Pārdotie aktīvi (2) Pāreja citā aktīvu kategorijā 13 Citas pārmaiņas (10) Bruto uzskaites summa 2007. gada 31. decembrī 105 Uzkrātā amortizācija 2006. gada 31. decembrī 45 Amortizācija attiecīgajā gadā 11 Pārdotie aktīvi (2) Pāreja citā aktīvu kategorijā 8 Citas pārmaiņas (1) Uzkrātā amortizācija 2007. gada 31. decembrī 61 NETO UZSKAITES SUMMA 2007. GADA 31. DECEMBRĪ 44 Neto uzskaites summa 2006. gada 31. decembrī 37

Nemateriāli aktīvi ir bezķermeniski, identificējami nemonetārie aktīvi. Lai atzītu par aktīvu, iestādei tie jākontrolē un jābūt ar tiem saistītiem paredzamiem saimnieciskiem labumiem Eiropas Kopienām. Summas galvenokārt saistītas ar datorprogrammām.

2.2. PAMATLĪDZEKĻI

2.2.1. Zeme un ēkas

Dažās valstīs zemes vērtību nav iespējams atdalīt no ēkas vērtības, jo tās iegādātas vienlaicīgi kā viens vesels. Zemes vērtību, kura netiek amortizēta, nenosaka atsevišķi, ja vien tas nav nepieciešams, t. i., ja nerodas vēlāki izdevumi saistībā ar jauna īpašuma būvniecību vai tā daļas pārdošanu.

2.2.2. Nepabeigtie pamatlīdzekļi

Padome 2007. gada 1. februārī parakstīja iegādes līgumu par LEX ēku par galīgo cenu 260 miljoni euro. Šajā pozīcijā ietverto attiecīgo vērtību, kas 2006. gada 31. decembrī bija 224 miljoni euro, 2007. gadā pārcēla uz posteni “Zeme un ēkas”. Parlaments 2004. gada oktobrī parakstīja finanšu nomas līgumu ar izpirkuma tiesībām par ēku kompleksu Briselē, kura būvniecību uzsāka 2004. gadā. Pirmo avansa maksājumu 40 miljonu euro apmērā veica 2004. gada novembrī. Līdz pagaidu apstiprināšanas pārskata parakstīšanai Parlamentam ir tiesības veikt papildu avansa maksājumus, un līdz 2007. gada 31. decembrim tika samaksāti 318 miljoni euro, kas atspoguļo līdz minētajam datumam paveiktos darbus (līdz 2006. gada 31. decembrim bija samaksāti 253 miljoni euro).

PAMATLĪDZEKĻI

miljonos euro Zeme un ēkas Ierīces un iekārtas Mēbeles un transportlīdzekļi Datortehnika Pārējie pamatlīdzekļi Finanšu noma Nepabeigtie pamatlīdzekļi Kopā Bruto uzskaites summa 2006. gada 31. decembrī 3 580 331 181 427 110 1 926 483 7 038 Iegādātie aktīvi 54 34 10 64 15 16 76 269 Pārdotie aktīvi (2) (8) (6) (38) (10) 0 (1) (65) Pāreja citā aktīvu kategorijā 227 (10) 3 (9) 3 0 (227) (13) Citas pārmaiņas 1 3 6 2 (3) 1 1 11 Bruto uzskaites summa 2007. gada 31. decembrī 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Uzkrātais nolietojums 2006. gada 31. decembrī 1 354 265 130 314 77 312 2 452 Nolietojums attiecīgajā gadā 154 28 14 61 9 63 329 Pārdotie aktīvi (2) (8) (5) (36) (9) 0 (60) Pāreja citā aktīvu kategorijā (7) 2 (7) 4 0 (8) Citas pārmaiņas 3 1 1 0 (1) 4 Uzkrātais nolietojums 2007. gada 31. decembrī 1 506 281 142 333 81 374 2 717 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 2007. GADA 31. DECEMBRĪ 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523 Neto uzskaites vērtība 2006. gada 31. decembrī 2 226 66 51 113 33 1 614 483 4 586

Izdevumi, kas vēl jāveic attiecībā uz finanšu nomu un līdzīgiem prasījumiem, bilancē norādīti kā ilgtermiņa un īstermiņa saistības (skatīt arī E. iedaļas 2.15. paskaidrojumu un E. iedaļas 2.18.1. paskaidrojumu). Tos iedala šādi:

FINANŠU NOMA

miljonos euro Apraksts Uzkrātie izdevumi (A) Nākamo periodu maksājumi Kopējā vērtība Turpmākie izdevumi par aktīviem Aktīvu vērtība Amortizācija Neto uzskaites vērtība < 1 gadu > 1 gadu > 5 gadiem Saistību kopsumma (B) A + B (C) A + B + C (E) A + B + C + E Zeme un ēkas 328 28 159 1 349 1 536 1 864 61 1 925 (372) 1 553 Pārējie pamatlīdzekļi 3 4 11 0 15 18 0 18 (2) 16 Kopā 31.12.2007. 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569 Kopā 31.12.2006. 304 28 143 1 391 1 562 1 866 60 1 926 (312) 1 614

2.3. ILGTERMIŅA IEGULDĪJUMI

miljonos euro Paskaidrojums Atlikums 31.12.2007. Atlikums 31.12.2006. Ieguldījumi asociētajās iestādēs 2.3.1 246 208 Līdzdalība kopuzņēmumos 2.3.2 32 62 Garantiju fonds 2.3.3 1 149 1 371 Pārdošanai pieejamie aktīvi 2.3.4 533 495 Tirdzniecības nolūkā turētie aktīvi 2.3.4 13 21 Ieguldījumi kopā 1 973 2 157

Šī pozīcija attiecas uz ieguldījumiem, kas veikti, lai nodibinātu pastāvīgas saites un atbalstītu Eiropas Kopienu darbības. Tajā ietilpst arī Garantiju fonda neto aktīvi.

2.3.1. Ieguldījumi asociētajās iestādēs: EIF

miljonos euro Summa Summa 2006. gada 31. decembrī 208 Iegādes 31 Neto pārpalikuma/(deficīta) daļa 13 Pārējās kapitāla pārmaiņas (dividendes) (6) Summa 2007. gada 31. decembrī 246

Eiropas Investīciju fonds (EIF) ir Eiropas Savienības finanšu iestāde, kuras specializācija ir riska kapitāla un garantiju nodrošināšana MVU. Saskaņā ar Padomes 1994. gada 6. jūnija lēmumu Eiropas Kopienas, ko pārstāv Komisija, parakstījās uz EIF kapitālu par kopējo summu 600 miljoni ekiju, kas ir 600 kapitāla daļas jeb 30 % EIF kapitāla. 2006. gada 31. decembrī Komisija bija apmaksājusi visu pieprasīto kapitālu, kas tolaik bija 20 % no kopējā kapitāla, bet tās daļa nepieprasītajā kapitālā (80 %) bija 480 miljoni euro.

Padomes 2007. gada 19. aprīļa Lēmums 2007/247/EK paredzēja Kopienu līdzdalību EIF kapitāla palielināšanā. Tādējādi atbilstoši šim lēmumam 2007. gadā Komisija parakstījās uz 91 no kopumā 770 daļām. EK parakstījās uz kopējo nominālo summu 91 miljona euro apmērā, samaksājot 20 % no nominālās summas (18 miljonus euro) un kopējo daļu uzcenojumu 12 miljonu euro apmērā. Daļas uzcenojumu noteica atbilstoši jaunajai daļas cenai, pamatojoties uz vienas daļas neto aktīvu vērtību 2006. gada 31. decembrī. 2007. gada 31. decembrī Komisija bija parakstījusies uz EIF pamatkapitālu par kopējo summu 691 miljonu euro (no kopumā 2 770 miljoniem euro). Tie ir 24,95 % no EIF kopējā kapitāla. Komisija iemaksājusi 20 %, nepieprasītais atlikums 2007. gada 31. decembrī bija 553 miljoni euro.

Saskaņā ar 2005. gadā parakstīto līgumu starp Komisiju un Eiropas Investīciju banku (EIB) Komisija ir tiesīga pārdot savas daļas EIB jebkurā laikā par cenu, kas atbilst EIF novērtējumam, dalot to ar kopējo daļu skaitu. Pārdošanas iespējas vērtība ir tuvu nullei, jo formula, ar ko aprēķina daļu pārdošanas cenu, ir līdzīga tai, ko piemēro, lai noteiktu EIF neto pamatkapitālu.

Lai novērtētu Kopienu daļu EIF, saskaņā ar EK grāmatvedības noteikumiem izmanto pašu kapitāla metodi. Tādējādi šī daļa ir 24,95 % no EIF neto aktīviem, un 2007. gada 31. decembrī bija 246 miljoni euro (2006. gadā — 208 miljoni euro), no kuriem 13 miljoni euro attiecas uz 2007. gada rezultātu. 2007. gadā tika saņemtas dividendes 6 miljonu euro apmērā par 2006. finanšu gadu.

2.3.2. Līdzdalība kopuzņēmumos

miljonos euro Galileo SESAR ITER Kopā Summa 2006. gada 31. decembrī 62 0 0 62 Iegādes 0 10 39 49 Realizācija un izņemšana (53) 0 0 (53) Neto pārpalikuma/(deficīta) daļa (9) 0 (17) (26) Summa 2007. gada 31. decembrī 0 10 22 32

Galileo

Lai īstenotu Galileo programmas izstrādes posmu, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 876/2002 uz 4 gadu laikposmu (no 2002. līdz 2006. gadam) izveidoja kopuzņēmumu Līguma 171. panta nozīmē. Šīs juridiskās personas mērķis ir nodrošināt Galileo programmas pārvaldības un finanšu kontroles vienotību tās izstrādei un šim nolūkam mobilizēt šai programmai piešķirtos līdzekļus. Dibinātāji ir Eiropas Kopienas, ko pārstāv Komisija, un Eiropas Kosmosa aģentūra (EKA). Komisija, izmantojot Eiropas komunikāciju tīklu budžeta sniegtās dotācijas, nodrošina Galileo kopuzņēmumam (GJU) līdzekļus, kas nepieciešami, lai līdzfinansētu ar izstrādes posmu saistītās darbības.

GJU funkcijas 2007. gada 1. janvārī oficiāli pārņēma Eiropas Globālās satelītu navigācijas sistēmas uzraudzības iestāde (GSA) — 2004. gadā izveidota Kopienu aģentūra, jo tika uzsākta GJU likvidācija. Lai gan sākotnēji bija domāts, ka šī jaunā struktūra darbosies kā publiska–privāta partnerība, atbilstoši Padomes 2007. gada novembra lēmumam Galileo programmu tagad jāfinansē no ES budžeta. Neraugoties uz noslēgtajiem līgumiem starp ieinteresētajām personām (GJU, Eiropas Kosmosa aģentūra, GSA), 2007. gada beigās ESA vēl nebija pilnībā nodevusi projektu aktīvu īpašumtiesības EK. Tā kā ar aktīvu nodošanu saistītas zināmas neskaidrības un tā aizkavējusies, piesardzības nolūkā EK nav atzinušas programmas aktīvus savā bilancē. Aktīvus atzīs pēc nodošanas jautājumu atrisināšanas.

Gada beigās likvidācijas procesā esošās GJU aģentūras aktīvi bija 0 miljons euro. Galileo uzskaite veikta, izmantojot pašu kapitāla metodi. Komisijas daļa kopuzņēmuma zaudējumos 2007. gadā bija 9 miljoni euro. Ieguldījumu vērtība 2007. gada 31. decembrī bija 0 miljons euro — ieguldījumi 585 miljoniem euro apmērā, atskaitot uzkrāto zaudējumu daļu 585 miljonu euro apmērā. 2007. gadā Eiropas Kopienām atmaksāja apmaksāto kapitālu 53 miljonu euro apmērā.

SESAR

Šā kopuzņēmuma mērķis ir nodrošināt Eiropas gaisa satiksmes vadības sistēmas modernizāciju, koordinējot un koncentrējot attiecīgos pētījumus un attīstības centienus visā ES. SESAR kopuzņēmums izveidots no šās regulas publikācijas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas beigs pastāvēt astoņus gadus pēc tam, kad Padome būs apstiprinājusi Eiropas Gaisa satiksmes ģenerālplānu.

SESAR kopuzņēmuma dibinātāji ir:

— Eiropas Kopienas, ko pārstāv Eiropas Komisija,

— Eiropas Aeronavigācijas drošības organizācija (Eurocontrol), ko pārstāv tās aģentūra.

Dalībnieki iegūst balsstiesības atbilstīgi to ieguldījumam. Abiem dibinātājiem budžetā paredz vienādu ieguldījumu, tādējādi abiem nodrošināts vienāds balsu skaits, novēršot to, ka kontroli iegūst kāda no pusēm.

Programmu uzsāka 2007. gada beigās, un 2007. gada 31. decembrī Komisijas sākotnējais ieguldījums sasniedza 10 miljonus euro. Tā kā nav pieejami finanšu pārskati par 2007. gadu, ieguldījums novērtēts atbilstoši izmaksām.

ITER

ITER Starptautiskā kodolsintēzes enerģijas organizācija (ITER) apvieno Eiropas Kopienu un citus uzņēmējus no Ķīnas, Indijas, Krievijas, Korejas, Japānas un ASV. ITER izveidoja, lai:

a) būvētu, ekspluatētu un deaktivētu ITER aprīkojumu atbilstoši tehniskajiem mērķiem un vispārējam projektam, kas aprakstīts ITER inženierprojektēšanas aktivitāšu nobeiguma ziņojumā;

b) vecinātu to, ka laboratorijas, citas iestādes un personāls izmanto ITER aprīkojumu tās dalībnieku veiktajās kodolsintēzes enerģijas izpētes un attīstības programmās;

c) veicinātu sabiedrības izpratni par kodolsintēzes enerģiju un vairotu tās atbalstu; kā arī

d) atbilstoši uzņēmēja līgumam veiktu citas mērķa sasniegšanai nepieciešamās darbības.

ITER galvenais orgāns ir Padome, ko veido dalībnieku pārstāvji. Katrs dalībnieks izvirza darbībai Padomē ne vairāk kā četrus pārstāvjus. Galvenos stratēģiskos lēmums pieņem vienbalsīgi. Dalībnieku balsu attiecīgais svars atspoguļo to ieguldījumu ITER. Līdz 2007. gada 31. decembrim Kopienu tiešais ieguldījums ITER sasniedza 39 miljonus euro.

2.3.3. Garantiju fonds

GARANTIJU FONDA NETO AKTĪVI (4)

miljonos euro Atlikums 31.12.2007. Atlikums 31.12.2006. Īstermiņa ieguldījumi: pārdošanai pieejamie aktīvi 901 932 Naudas līdzekļi un to ekvivalenti 249 440 Apgrozāmie līdzekļi 1 150 1 372 Īstermiņa saistības (1) (1) Neto aktīvi 1 149 1 371

Ārējo darbību Garantiju fonds attiecas uz aizdevumiem, ko Kopienas garantē saskaņā ar Padomes lēmumu, jo īpaši Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumiem ārpus Eiropas Savienības un aizdevumiem saistībā ar finansiālo palīdzību makroekonomikas līmenī (MFA aizdevumi), kā arī Euratom aizdevumiem ārpus Eiropas Savienības. Fondā ieskaita maksājumus no Kopienu vispārējā budžeta 9 % apmērā no darbību kapitāla vērtības, procentu ienākumiem no ieguldījumiem, kuros izmantoti fonda aktīvi, un no summām, kas atgūtas no saistības nepildošiem parādniekiem, attiecībā uz kuriem fondam nācies pildīt sniegtās garantijas. Ja gada beigās izveidojas pārpalikums, to atmaksā, iekļaujot Eiropas Kopienu vispārējā budžeta ieņēmumu pārskata īpašā pozīcijā.

Eiropas Kopienām jāveido garantijas rezerve trešām valstīm izsniegtiem aizdevumiem. Šī rezerve paredzēta Garantiju fonda vajadzību un, ja nepieciešams, tādu garantiju pieprasījumu finansēšanai, kas pārsniedz fonda pieejamos līdzekļus, tā, lai šīs summas varētu atspoguļot budžeta izdevumos.

Minētā rezerve 1 118 miljonu euro apmērā atbilst plānotajai summai 9 % no aizdevumu atlikuma 2007. gada 31. decembrī. Fonda neto aktīvi 2007. gada 31. decembrī sasniedza 1 152 miljonus euro (pirms MFA parāda apliecības atskaitīšanas). Neto aktīvu un rezervju summas starpība atbilst budžetā atmaksājamam pārpalikumam, t. i., 34 miljoniem euro.

Garantiju fonda turējumā ir viena Eiropas Kopienu emitēta parādzīme ar mainīgu procentu likmi (MFA) par 3 miljoniem euro, tādējādi no Kopienas pārskatiem jāizslēdz gan aktīvi (GF), gan saistības (MFA). Pārdošanai pieejamo parāda vērtspapīru portfeļa patiesās vērtības pārmaiņas 2007. gadā ir atzītas pašu kapitālā par summu (19) miljoniem euro (2006. gadā — (32) miljoni euro).

Garantiju fonda finanšu riska pārvaldības politika skaidrota E. iedaļas 7. paskaidrojumā.

2.3.4. Citi ieguldījumi

2.3.4.1. Pārdošanai pieejamie aktīvi

Šajā pozīcijā ietverti ieguldījumi un līdzdalības daļas, kas iegādātas, lai palīdzētu saņēmējiem attīstīt savu uzņēmējdarbību.

Pārdošanai pieejamie ilgtermiņa aktīvi

miljonos euro ERAB Riska kapitāla darījumi ETF uzsākšanas mehānisms Eiropas Fonds Dienvidaus trumeiropai Citi Kopā Summa 31.12.2006. 157 211 74 49 4 495 Iegāde 0 27 38 3 1 69 Realizācija/izņemšana 0 (16) (13) 0 0 (29) Pārvērtēšanas pārpalikums/(deficīts) pašu kapitālā 0 (2) 12 3 0 13 Vērtības samazinājuma zaudējumi 0 (2) (13) 0 0 (15) Summa 31.12.2007. 157 218 98 55 5 533

Ieguldījums Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) kapitālā

Komisija parakstījusies uz 3 % ERAB kopējā kapitāla, kas sasniedz 20 miljardus euro. Bilances datumā pieprasītā summa bija 157 miljoni euro, t. sk. apmaksātā summa 154 miljonu euro apmērā. Neveiktie maksājumi par pieprasīto kapitālu (3 miljoni euro) reģistrēti ilgtermiņa saistībās un uzskaitīti amortizētās izmaksās. Neveiktie maksājumi par nepieprasīto kapitāla summu ir 443 miljoni euro un iekļauti ārpusbilances posteņos kā iespējamās saistības. Tā kā ERAB nekotē biržā un, ņemot vērā līguma ierobežojumus, kas noteikti ERAB statūtos, kas cita starpā attiecas uz līdzdalības daļu pārdošanu, nepārsniedzot iegādes izmaksas un tikai esošajiem daļu turētājiem, Komisijas daļu ERAB novērtē, no izmaksām atskaitot norakstīto vērtības samazinājumu.

Riska kapitāla darījumi

Riska kapitāla darījumos summas piešķir finanšu starpniekiem, lai finansētu ieguldījumus kapitālā. Lai gan dažiem no šiem līgumiem piemīt aizdevumu īpašības, tā kā lielākajam vairumam šo finanšu līgumu nepiemīt aizdevuma pamatīpašības, jo nav noteikts atmaksas grafiks vai vienošanās par procentu likmi atlīdzības pamatsummai, portfeli kopumā uzskata par netiešu ieguldījumu kapitālā. Darījumus uzskaita, no sākotnējām izmaksām atskaitot uzkrājumu vērtības samazinājumam, jo aktīvajā tirgū nav pieejamas kotētas tirgus cenas, un pašlaik nevar ticami aprēķināt to patieso vērtību.

Citi ieguldījumi

Lielākās summas saistītas ar Izaugsmes un nodarbinātības programmu un MAP programmu, kas ir EIF aizgādnībā un nodrošina atbalstu jaunu MVU izveidei un finansēšanai, ieguldot līdzekļus piemērotos specializētos riska kapitāla fondos (98 miljoni euro). Šeit ietilpst arī 55 miljoni euro, kas saistīti ar Eiropas Fondu Dienvidaustrumeiropai (ieguldījumu uzņēmums ar mainīgu akciju kapitālu; SICAV). Eiropas Fonda Dienvidaustrumeiropai vispārējais mērķis ir tautsaimniecības attīstības un labklājības veicināšana Dienvidaustrumeiropā, ilgtspējīgi nodrošinot papildu finansējumu attīstībai ar vietējo finanšu starpnieku palīdzību. Kopienu pašreizējās balsstiesības ir 16 %.

2.3.4.2. Tirdzniecības nolūkā turētie aktīvi

Likvidējamā EOTK (EOTK) noslēdza procentu likmju mijmaiņas līgumu un kombinētu procentu likmju mijmaiņas un starpvalūtu procentu likmju mijmaiņas līgumu. Šo procentu likmju mijmaiņas darījumu patieso vērtību noteica, diskontējot neto nemainīgās naudas plūsmas, izmantojot nulles kupona mijmaiņas darījuma likmes bilances datumā. Minēto mijmaiņas darījumu, kuru galīgais termiņš pārsniedz vienu gadu pēc bilances datuma, patiesā vērtība (tostarp uzkrātos procentus) ir 13 miljoni euro (2006. gadā — 21 miljons euro).

2.4. AIZDEVUMI

Šajā pozīcijā ietvertas Eiropas Kopienām maksājamās summas par aizdevumiem, kuru termiņš pārsniedz vienu gadu.

2.4.1. No Eiropas Kopienu budžeta un likvidējamās EOTK piešķirtie aizdevumi

miljonos euro Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem Likvidējamā EOTK Kopā Kopā 31.12.2006. 161 39 200 Atmaksa (18) (8) (26) Uzskaites vērtības pārmaiņas 12 3 15 Kopā 31.12.2007. 155 34 189

Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem

Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem ir aizdevumi, kas piešķirti ar samazinātām procentu likmēm, īstenojot sadarbību ar trešām valstīm. Šo aizdevumu efektīvā procentu likme ir 7,39 %–12,36 %.

Likvidējamās EOTK piešķirtie aizdevumi mājokļa iegādei

Aizdevumi mājokļa iegādei ir aizdevumi, ko EOTK piešķir no saviem līdzekļiem saskaņā ar EOTK līguma 54. pantu un 54. panta 2. punktu. Šos aizdevumus piešķir ar nemainīgu procentu likmi 1 % apmērā, tāpēc tos uzskata par aizdevumiem ar samazinātām procentu likmēm. Minēto aizdevumu efektīvā procentu likme ir 2,806 %–22,643 %.

2.4.2. Aizdevumi, kas piešķirti no aizņēmumiem

miljonos euro Finanšu palīdzība makroekonomikas līmenī (MFA) Euratom aizdevumi Likvidējamā EOTK Kopā Kopā 31.12.2006. 977 442 499 1 918 Jaunie aizdevumi 0 39 88 127 Atmaksa (183) (1) (71) (255) Valūtas kursa starpības 0 0 (34) (34) Uzskaites summas pārmaiņas 1 2 (4) (1) Kopā 31.12.2007. 795 482 478 1 755 Parāda summa < 1 gadu 63 0 75 138 Parāda summa > 1 gadu 732 482 403 1 617

Aizdevumi no finanšu palīdzības makroekonomikas līmenī (MFA)

MFA ir politisks finanšu instruments konkrētam mērķim nepiesaistītas palīdzības sniegšanai maksājumu bilances un/vai budžeta jomā partneriem trešās valstīs, kuras ģeogrāfiski atrodas tuvu ES teritorijai. Tie ir vidēja termiņa/ilgtermiņa aizdevumi vai dotācijas, vai atbilstīga abu veidu kombinācija, kas parasti papildina finansējumu saistībā ar SVF atbalstīto korekciju un reformu programmu.

Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, efektīvās procentu likmes metodi nepiemēro atsevišķi aizdevumiem un aizņēm