[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 30.1.2008 SEC(2008) 83 galīgā redakcija Priekšlikums EK UN EBTA APVIENOTĀS KOMITEJAS „VIENOTAIS TRANZĪTS” LĒMUMS Nr. 2/2007 ar ko groza 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru - Kopienas kopējās nostājas projekts - (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | 110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Saskaņā ar EK un EBTA Apvienotās komitejas 1999. gada 12. februāra lēmuma[1] pirmā panta 3. punktu kopīgā tranzīta sistēma ir datorizēta, un muitas iestādes un komersanti ir pārliecinājušies par tās uzticamību. Datorizētās kopīgā tranzīta sistēmas izmantošana ir obligāta kopš 2005. gada 1. jūlija, bet līdz 2006. gada 31. decembrim ir paredzēts pārejas laiks, kurā muitas dienestiem varēja iesniegt rakstveida tranzīta deklarācijas; muitas dienestiem pēc tam jāveic datu savstarpēja apmaiņa, izmantojot informācijas tehnoloģijas un datortīklus. 1987. gada 20. maija Konvencija par kopīgu tranzīta procedūru[2] (turpmāk tekstā – Konvencija) vairs neatbilst izmaiņām, kas tranzīta jomā notikušas saistībā ar informācijas tehnoloģiju un elektronisko datu apmaiņas līdzekļu attīstību. Noteikumi par kopīgā tranzīta procedūru jāpielāgo jaunās datorizētās tranzīta sistēmas darbības kārtībai. Tomēr ceļotājiem, kam nav pieejama datorizēta muitas tranzīta sistēma, jāsaglabā iespēja saskaņā ar standarta procedūru iesniegt rakstveida tranzīta deklarāciju. Muitas dienesti pēc tam veic tranzīta datu savstarpēju apmaiņu, izmantojot informācijas tehnoloģijas un datortīklus. Turklāt gadījumiem, kad nav pieejama datorizētā muitas tranzīta sistēma vai principālu lietojumprogramma, vai datortīkls starp principāliem un muitas dienestiem, jāievieš alternatīva procedūra, kas visiem komersantiem dod iespēju iesniegt rakstveida kopīgā tranzīta deklarāciju. | 120 | Vispārējais konteksts 1987. gada 20. maija Konvencija par kopīgu tranzīta procedūru paredz pasākumus, kas atvieglo preču apriti starp EK un EBTA valstīm. Kopš 2004. gada 30. marta jaunās datorizētās tranzīta sistēmas izmantošana ir obligāta komersantiem visu Konvencijas līgumslēdzēju pušu teritorijā, un pašreizējie Konvencijas noteikumi paredz, ka tranzīta deklarācijas var iesniegt, izmantojot datu apstrādes paņēmienus un ar standartizētiem paziņojumiem. Kopīgā tranzīta procedūras noteikumi tagad jāpielāgo pienākumam visas ar kopīgo tranzītu saistītās formalitātes veikt, izmantojot informācijas tehnoloģijas un datortīklus, un jaunajiem apstākļiem, ko rada datorizācija, vienlaikus nodrošinot nosūtīto datu drošību un uzticamību, kā arī ātru procedūras pārraudzību un izbeigšanu. Ceļotājiem, kam nav pieejama datorizēta tranzīta sistēma, jāļauj muitas dienestiem iesniegt rakstveida tranzīta deklarāciju. Lai komersanti varētu savas darbības turpināt gadījumā, ja notiek datu apstrādes sistēmu kļūme vai nav pieejami datortīkli, ir jāparedz rezerves sistēma, kurā izmanto rakstveida deklarācijas. | 139 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma darbības jomā Priekšlikuma darbības jomā nav spēkā esošu noteikumu. | 141 | Atbilstība citām Eiropas Savienības politikas jomām un mērķiem Šis priekšlikums ir saskaņā ar atjaunināto Lisabonas stratēģiju un ar elektroniskās pārvaldes iniciatīvas pamatnostādnēm. | APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Apspriešanās ar ieinteresētajām personām | 211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Notika apspriešanās ar EK un EBTA darba grupu „Vienotais tranzīts”. | 212 | Atbilžu kopsavilkums un kā tās tika ņemtas vērā Pozitīvs atzinums | Speciālu zināšanu vākšana un izmantošana | 229 | Nebija nepieciešams izmantot ārējus ekspertus. | 230 | Ietekmes novērtējums Nav nekādu juridisku izmaiņu: visi Konvencijas par kopīgu tranzīta procedūru pamatnoteikumi paliek spēkā, pat ja tiek samazināti izmeklēšanas procedūras un muitas parāda rašanās termiņi. Procedūras datorizācija palielina tranzīta darbību pārvaldības efektivitāti un ātrumu attiecībā tikai uz to muitas aspektu, kā arī attiecībā uz komersantiem un ieviestajām finanšu nodrošinājuma sistēmām. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE FAKTORI | 305 | Ierosinātās rīcības kopsavilkums Aizstāt Konvencijai par kopīgu tranzīta procedūru pievienotos papildinājumus un pielikumus ar papildinājumiem un pielikumiem, kuros ir ņemta vērā procedūras datorizācija. | 310 | Juridiskais pamats 1987. gada 20. maija Konvencijas par kopīgu tranzīta procedūru 15. pants. | 329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums attiecas uz jomu, kas ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. | Proporcionalitātes princips | 331 | Neattiecas | Instrumentu izvēle | 341 | Ieteiktais (-ie) instruments (-i): cits. | IETEKME UZ BUDžETU | 409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. | PAPILDU INFORMāCIJA | 510 | Vienkāršošana | 511 | Priekšlikums paredz vienkāršot administratīvās procedūras, ko piemēro valstu iestādēm (valstu un Eiropas iestādēm), kā arī privātām struktūrām un personām. | 513 | Priekšlikums paredz ieviest datorizētu kopīgā tranzīta procedūru, kas ir kopīga visām Konvencijas līgumslēdzējām pusēm. | 514 | Kopīgā tranzīta procedūras datorizācija ļauj vienkāršot atļauju izsniegšanu privātām struktūrām un personām. | 1. . Priekšlikums EK UN EBTA APVIENOTĀS KOMITEJAS „VIENOTAIS TRANZĪTS” LĒMUMS Nr. 2/2007 (…), ar ko groza 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru APVIENOTĀ KOMITEJA, ņemot vērā 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru[3] un jo īpaši tās 15. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktu, tā kā: 2. Saskaņā ar EK un EBTA Apvienotās komitejas „Vienotais tranzīts” 2005. gada 15. augusta Lēmumu Nr. 4/2005 komersantiem tranzīta deklarāciju iesniegšanai vajadzētu izmantot datorizēto kopīgā tranzīta sistēmu no 2005. gada 1. jūlija ar pārejas laiku, kas līdz 2006. gada 31. decembrim ļauj muitas iestādēm iesniegt rakstveida tranzīta deklarācijas. 3. Tranzīta deklarācijas saskaņā ar standarta procedūru būtu jāiesniedz, rakstveida deklarāciju vietā izmantojot datu apstrādes paņēmienus, bet muitas dienestiem būtu jānodrošina savstarpēja tranzīta datu apmaiņa, izmantojot informācijas tehnoloģijas un datortīklus. 4. Noteikumi par kopīgā tranzīta procedūru būtu jāpielāgo šīs procedūras piemērošanas kārtībai, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus. 5. Ceļotājiem, kam datorizētā muitas tranzīta sistēma nav pieejama tieši, jābūt iespējai saskaņā ar standarta procedūru muitas dienestiem iesniegt rakstveida tranzīta deklarāciju. Pēc tam starp muitas dienestiem notiktu savstarpēja tranzīta datu apmaiņa, izmantojot informācijas tehnoloģijas un datortīklus. 6. Jāievieš atkāpšanās procedūra, kuras pamatā būtu rakstveida tranzīta deklarācijas lietojums, lai komersantiem dotu iespēju veikt tranzīta darbības gadījumos, kad nedarbojas muitas datu apstrādes sistēma vai principāla, tostarp licencētā sūtītāja, lietojumprogramma, vai gadījumos, kad nav pieejami datortīkli. 7. Datorizētā tranzīta procedūra ir standarta procedūra un rakstveida tranzīta deklarāciju ir paredzēts izmantot tikai saskaņā ar atkāpšanās procedūru, ir jāgroza to pielikumu saturs un secība, kuri attiecas uz šīm procedūrām. Turklāt vienkāršošanas nolūkā ir jāsvītro pielikumi, kas attiecas uz vienotā administratīvā dokumenta paraugiem un to izmantošanu, un tie jāaizstāj ar atsaucēm uz 1987. gada 20. maija Konvenciju par preču tirdzniecības formalitāšu vienkāršošanu jeb tā saucamo „VAD” konvenciju. Tas ļautu izvairīties no „Kopīgā tranzīta” konvencijas grozījumiem, ko radītu secīgi grozījumi, kurus varētu veikt „VAD” konvencijā. 8. Tādēļ ir jāgroza Konvencija, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU. 1. pants 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru groza šādi. 1) Konvencijas 11. panta 4. punktu aizstāj ar šādu tekstu: „4. Nosūtītāja muitas iestāde var atbrīvot no pienākuma uzlikt plombu, ja, ņemot vērā citus iespējamos identifikācijas pasākumus, preču apraksts tranzīta deklarācijas datos vai turpinājuma dokumentos tās padara viegli identificējamas.” 2) Konvencijas 12. panta 1. punktā vārdus „4. eksemplāra” aizstāj ar vārdiem „4. eksemplāra vai tranzīta pavaddokumenta”. 3) Konvencijas I papildinājumu aizstāj ar tekstu, kas iekļauts šā lēmuma I pielikumā. 4) Konvencijas I papildinājuma I – V pielikumu aizstāj ar tekstu, kas iekļauts šā lēmuma II pielikumā. 5) Konvencijas II papildinājumu aizstāj ar tekstu, kas iekļauts šā lēmuma III pielikumā. 6) Konvencijas III papildinājumu aizstāj ar tekstu, kas iekļauts šā lēmuma IV pielikumā. 7) Konvencijas A1. – A13., B1. – B7., C1. un C2., un D1. – D6. pielikumu aizstāj ar tekstu, kas iekļauts šā lēmuma V pielikumā. 2. pants 1. Šo lēmumu piemēro no 2008. gada 1. jūlija. 2. Šā lēmuma noteikumus nepiemēro precēm, kurām kopīgā tranzīta procedūra piemērota pirms šā lēmuma piemērošanas sākuma. 3. Ar šo lēmumu grozītā I papildinājuma 41., 41.a, 116. pantu, 118. panta 2. punktu un 119. pantu piemēro no 2009. gada 1. jūlija. Briselē, […] Apvienotās komitejas vārdā — priekšsēdētājs […] I PIELIKUMS „I PAPILDINĀJUMS KOPĪGĀ TRANZĪTA PROCEDŪRAS I SADAĻA VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 1. pants 1. Šis papildinājums nosaka dažus kopīgā tranzīta procedūras noteikumus, kā paredz Konvencijas 1. panta 3. punkts. 2. Ja nav noteikts citādi, šā papildinājuma noteikumus piemēro darbībām, kuras veic saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, neatkarīgi no tā, vai izmanto T1 vai T2 procedūru. 3. Preces, kas saistītas ar paaugstinātu krāpšanas risku, ir uzskaitītas I pielikumā. Ja kādā no šīs Konvencijas noteikumiem ir minēts šis pielikums, tad pasākumus, kas saistīti ar tajā minētajām precēm, piemēro tikai tad, ja šo preču daudzums pārsniedz atbilstīgo minimālo daudzumu. I pielikumu pārskata vismaz reizi gadā. I NODAĻA DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS Darbības joma 2. pants 1. Kopīgā tranzīta procedūru nepiemēro pasta sūtījumiem (tostarp pasta pakām), ko veic saskaņā ar Pasaules Pasta savienības statūtiem, ja preces pārvadā personas, kam ir tiesības un pienākumi, kuri izriet no minētajiem statūtiem, vai tās tiek pārvadātas šādu personu vārdā. 2. Līgumslēdzēja puse var nolemt kopīgā tranzīta procedūru nepiemērot precēm, ko transportē pa cauruļvadiem. Par šādu lēmumu paziņo Komisijai, kas par to informē pārējās valstis. Definīcijas 3. pants Šajā konvencijā: a) „muitas dienesti” ir muitas iestāde vai jebkura cita iestāde, kurai uzdots piemērot šo konvenciju; b) „tranzīta deklarācija” ir darbība, ar kuru persona noteiktajā veidā un kārtībā paziņo par savu nodomu precēm piemērot kopīgā tranzīta procedūru; c) „tranzīta pavaddokuments” ir dokuments, kuru no datu apstrādes sistēmas izdrukā, lai pievienotu precēm, un kurš balstīts uz tranzīta deklarācijas datiem; d) „T2 procedūra” ir Konvencijas 2. pantā minētā T2 procedūra, ko tranzīta deklarācijā apzīmē ar simbolu „T2” vai simbolu „T2F”; e) „principāls” ir persona, kura izdara kopīgā tranzīta deklarāciju vai kuras vārdā tiek izdarīta kopīgā tranzīta deklarācija; f) „nosūtītāja muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā pieņem deklarāciju par kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu precēm; g) „tranzīta muitas iestāde” ir: - muitas iestāde, kas atrodas kādas līgumslēdzējas puses ievešanas vietā, vai - muitas iestāde, kas atrodas kādas līgumslēdzējas puses izvešanas vietā, ja sūtījums tranzīta darbības laikā atstāj šīs līgumslēdzējas puses muitas teritoriju pāri robežai starp šo līgumslēdzēju pusi un kādu trešo valsti; h) „saņēmēja muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, jāuzrāda, lai pabeigtu procedūru; i) „galvojuma muitas iestāde” ir katras valsts muitas dienestu noteikta iestāde, kurā galvotājs sniedz galvojumu; j) „galvotājs” ir jebkura trešā persona, fiziska vai juridiska, kas rakstiski uzņemas solidāri ar principālu un garantētās summas robežās maksāt iespējamo muitas parādu; k) „HS kods” ir ciparu kods, kas attiecas uz pozīcijām un apakšpozīcijām preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētās sistēmas nomenklatūrā, kas izveidota ar 1983. gada 14. jūnija konvenciju; l) „parāds” ir importa vai eksporta nodokļi un citi maksājumi, kas attiecas uz precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru; m) „parādnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kurai ir pienākums maksāt parādu; n) „Komisija” ir Eiropas Kopienu Komisija; o) „preču izlaišana” ir darbība, ar kuru muitas dienesti atļauj izmantot preces tajos nolūkos, kas paredzēti kopīgā tranzīta procedūrā, kuru tām piemēro; p) „persona, kas reģistrēta līgumslēdzējas puses teritorijā” ir: - fiziskas personas gadījumā – jebkura persona, kurai tur ir pastāvīgā dzīvesvieta; - juridiskas personas vai personu apvienību gadījumā – jebkura persona, kurai tur ir juridiskā adrese, galvenā vadība vai pastāvīgs dibinājums; q) „datu apstrādes paņēmieni” ir: - EDI ( Electronic Data Interchange ) standarta paziņojumu apmaiņa muitas dienestu starpā vai - attiecīgo muitas formalitāšu kārtošanai vajadzīgās informācijas ievadīšana muitas dienestu datu apstrādes sistēmās; r) „EDI” ( Electronic Data Interchange ) ir strukturētu datu pārraide starp datu apstrādes sistēmām saskaņā ar pieņemtiem paziņojumu standartiem, izmantojot elektroniskos līdzekļus; s) „standarta paziņojums” ir iepriekš noteikta un atzīta datu elektroniskas pārraides struktūra; t) „personas dati” ir visa informācija par identificētu vai identificējamu fizisku vai juridisku personu; u) „atkāpšanās procedūra ” ir procedūra, kurā izmanto papīra dokumentus, ko sastāda, lai varētu iesniegt un kontrolēt tranzīta deklarāciju un uzraudzīt tranzīta darbību, ja nevar izmantot standarta procedūru ar elektroniskajiem līdzekļiem. v) „VAD konvencija” ir 1987. gada 20. maija Konvencija par preču tirdzniecības formalitāšu vienkāršošanu. II NODAĻA STANDARTA PROCEDŪRA 4. pants 1. Formalitātes, kas saistītas ar T1 vai T2 procedūras piemērošanu, kārto ar elektroniskiem datu apstrādes paņēmieniem atbilstīgi nosacījumiem un saskaņā ar kārtību, ko muitas dienesti nosaka, ievērojot muitas noteikumos iekļautos principus. 2. Līgumslēdzējas puses savstarpēji vienojoties pieņem pasākumus, kas paredz: a) noteikumus, kuri definē un regulē paziņojumus, ar kuriem jāapmainās starp muitas iestādēm un kuri nepieciešami kopīgā tranzīta procedūras piemērošanā; b) vienotu datu kopumu un modeli datu paziņojumiem, ar kuriem jāapmainās saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru. Darbības joma 5. pants 1. Neskarot īpašus apstākļus, šajā papildinājumā aprakstīto informācijas apmaiņu starp muitas dienestiem veic, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus un datortīklus. 2. Šā panta 1. punktā paredzētajā informācijas apmaiņā visas līgumslēdzējas puses izmanto Kopienas „kopējo sakaru tīklu/kopējo sistēmu saskarni” (KST/KSS). EBTA valstu finansiālo līdzdalību un ar to saistītos jautājumus nosaka ar vienošanos starp Kopienu un katru EBTA valsti. 3. Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro vienkāršotajām procedūrām, kas minētas 44. panta 1. punkta f) un g) apakšpunktā, ja vien nav noteikts citādi. Drošība 6. pants 1. Nosacījumos attiecībā uz muitas formalitāšu kārtošanu ar datu apstrādes paņēmieniem cita starpā paredz pasākumus datu avotu pārbaudei, kā arī datu aizsardzībai pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu, nejaušu nozaudēšanu, grozīšanu vai neatļautu piekļuvi. 2. Papildus 1. punktā minētajām drošības prasībām muitas dienesti izveido un uztur atbilstīgas drošības prasības attiecībā uz efektīvu, uzticamu un drošu visas tranzīta sistēmas darbību. 3. Lai nodrošinātu iepriekšminēto drošības līmeni, katra datu ievade, maiņa vai dzēšana jāreģistrē kopā ar informāciju par šādas apstrādes pamatojumu un precīzu laiku, kā arī norādot personu, kas to veikusi. Turklāt sākotnējie dati vai visi šādi apstrādāti dati jāuzglabā vismaz trīs kalendāros gadus no tā gada beigām, uz kuru šādi dati attiecas, vai ilgāk, ja to paredz citi noteikumi. 4. Muitas dienesti regulāri uzrauga drošību. 5. Iesaistītie muitas dienesti informē cits citu par jebkādām aizdomām par drošības pārkāpumiem. Personas datu aizsardzība 7. pants 1. Līgumslēdzējas puses personas datus, ko tās viena otrai sniedz saskaņā ar šo Konvenciju, izmanto tikai tajā paredzētajiem mērķiem un citiem muitas nolūkiem saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru. Šis ierobežojums tomēr neliedz šos datus izmantot riska analīzei kopīgā tranzīta laikā, kā arī izmeklēšanai un tiesvedībai, ko var ierosināt saistībā ar šo kopīgā tranzīta procedūru. Šādā gadījumā par šādu izmantošanu nekavējoties paziņo iestādei, kura ir sniegusi minēto informāciju. 2. Līgumslēdzējas puses uzņemas saistības veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai attiecībā uz to personas datu apstrādi, ko tās viena otrai sniedz saskaņā ar šo Konvenciju, nodrošinātu tādu personas datu aizsardzības līmeni, kas atbilst vismaz Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencijai par personu aizsardzību attiecībā uz automātisku personas datu apstrādi. 3. Katra līgumslēdzēja puse veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai ar efektīvu pārbaužu palīdzību nodrošinātu šā panta ievērošanu. III NODAĻA PRINCIPĀLA, PĀRVADĀTĀJA UN SAŅĒMĒJA PIENĀKUMI 8. pants 1. Principālam ir pienākums: a) preces neskartas uzrādīt saņēmējā iestādē, ievērojot noteikto termiņu un muitas dienestu veiktos identifikācijas nodrošināšanas pasākumus; b) ievērot pārējos noteikumus, kas attiecas uz kopīgā tranzīta procedūru; c) muitas dienestiem, kas ir atbildīgi par kontroli, pēc to pieprasījuma un ievērojot termiņus, kas varētu būt noteikti, iesniegt visus pieprasītos dokumentus un informāciju neatkarīgi no datu nesēja veida, kā arī nodrošināt jebkādu citu vajadzīgo palīdzību. 2. Neatkarīgi no 1. punktā minētajiem principāla pienākumiem pārvadātājam vai preču saņēmējam, kurš pieņem preces un zina, ka precēm piemēro kopīgā tranzīta procedūru, arī ir pienākums neskartas preces un vajadzīgos dokumentus nogādāt saņēmēja muitas iestādē noteiktajā termiņā, ievērojot muitas dienestu noteiktos identifikācijas nodrošināšanas pasākumus. IV NODAĻA GALVOJUMI Pienākums sniegt galvojumu 9. pants 1. Principāls sniedz galvojumu, lai garantētu muitas parāda samaksu, kurš var rasties saistībā ar precēm. 2. Galvojums ir: a) vai nu vienreizējs galvojums, kas attiecas tikai uz vienu kopīgā tranzīta darbību; b) vai, izmantojot vienkāršošanu 44. panta nozīmē, vispārējs galvojums, kas aptver vairākas darbības. Galvojumu veidi 10. pants 1. Galvojumu var sniegt: a) vai nu veicot skaidras naudas iemaksu nosūtītāja muitas iestādē; b) vai galvotājam uzņemoties saistības galvojuma muitas iestādē. 2. Tomēr muitas dienesti var atteikties pieņemt galvojumu piedāvātajā veidā, ja tas nav saderīgs ar attiecīgās muitas procedūras pareizu darbību. Skaidras naudas iemaksa 10.a pants Skaidras naudas iemaksa jāveic nosūtīšanas valsts valūtā vai ar jebkādu citu maksāšanas līdzekli, ko pieņem šīs valsts muitas dienesti. Nodrošinājums skaidras naudas iemaksas veidā vai ar līdzvērtīgu maksāšanas līdzekli jāveic saskaņā ar nosūtīšanas valsts tiesību aktu noteikumiem. Galvotājs 10.b pants 1. Galvotājam jābūt reģistrētam tās līgumslēdzējas puses teritorijā, kurā sniedz galvojumu, un tam jāsaņem muitas iestāžu apstiprinājums. Galvotājam jānorāda juridiskā adrese vai jāieceļ pārstāvis visu to līgumslēdzēju pušu teritorijā, kuras skar attiecīgā kopīgā tranzīta darbība. Ja viena no līgumslēdzējām pusēm ir Kopiena, galvotājam jānorāda juridiskā adrese vai jāieceļ pārstāvis katrā tās dalībvalstī. 2. Galvotāja saistības galvojuma summas robežās attiecas arī uz tām nodokļu summām, kas jāmaksā pēc a posteriori veiktām pārbaudēm. 3. Muitas dienesti atsakās apstiprināt galvotāju, ja tie uzskata, ka nav droši, ka galvotājs noteiktajos termiņos galvojuma summas robežās samaksās visus iespējamos parādus. 4 . Ja galvojums ir tas, ko sniedz galvojuma muitas iestādei: a) principālam piešķir „galvojuma atsauces numuru” galvojuma izmantošanai un visu galvotāja saistību identifikācijai; b) principālam piešķir un nosūta pieejas kodu, kas saistīts ar attiecīgo „galvojuma atsauces numuru”. Atbrīvojums no galvojuma 11. pants 1. Izņemot gadījumus, kurus vajadzības gadījumā nosaka, galvojums nav jāsniedz attiecībā uz: a) gaisa pārvadājumiem; b) preču pārvadāšanu pa Reinu un Reinas ūdensceļiem; c) precēm, ko transportē pa cauruļvadiem; d) kopīgā tranzīta procedūrām, ko veic saskaņā ar 44. panta 1. punkta f) apakšpunkta i) daļu. 2. Katra valsts var atbrīvot no pienākuma sniegt galvojumu attiecībā uz preču pārvadājumiem pa citiem savā teritorijā esošajiem ūdensceļiem, kas nav minēti 1. punkta b) apakšpunktā. Šajā nolūkā veiktos pasākumus tā dara zināmus Komisijai, kas informē pārējās valstis. V NODAĻA DAŽĀDI NOTEIKUMI Dokumentu un konstatējumu juridiskais statuss 12. pants 1. Neatkarīgi no datu nesēja veida dokumentiem, kas iesniegti atbilstoši noteiktajai kārtībai, un pasākumiem, ko veikuši vai pieņēmuši vienas valsts muitas dienesti, pārējās valstīs ir tādas pašas juridiskās sekas, kādas minētajiem dokumentiem un minētajiem pasākumiem piešķir katras attiecīgās valsts muitas dienesti. 2. Konstatējumiem, ko saistībā ar kopīgā tranzīta procedūru veiktajās pārbaudēs izdarījuši vienas valsts muitas dienesti, pārējās valstīs ir tāds pats juridiskais spēks kā konstatējumiem, ko veic katras attiecīgās valsts muitas dienesti. Attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūru kompetento muitas iestāžu saraksts 13. pants Katra valsts datu apstrādes sistēmā ievada sarakstu par muitas iestādēm, kuras ir kompetentas veikt kopīgā tranzīta darbības, norādot attiecīgo identifikācijas numuru un pienākumus un norādot to darba laiku. Datu apstrādes sistēmā jāievada arī visas izmaiņas. Komisija šo informāciju nosūta pārējām valstīm, izmantojot datu apstrādes sistēmu. Centralizētā iestāde 14. pants Katra valsts Komisijai attiecīgā gadījumā paziņo par centralizētu muitas iestāžu izveidi un par kompetenci, kas šīm iestādēm noteikta attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras pārvaldību un uzraudzību, kā arī attiecībā uz dokumentu saņemšanu un nosūtīšanu, norādot attiecīgo dokumentu veidu. Komisija šo informāciju nosūta pārējām valstīm. Pārkāpumi un sankcijas 15. pants Valstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai apkarotu jebkādus pārkāpumus vai jebkādas nelikumības un lai par tiem piemērotu efektīvas, proporcionālas un preventīvas sankcijas. II SADAĻA PROCEDŪRAS NORISE I NODAĻA VIENREIZĒJAIS GALVOJUMS Vienreizējā galvojuma izsniegšana 16. pants 1. Vienreizējais galvojums sedz pilnu iespējamā muitas parāda summu, ko aprēķina, pamatojoties uz augstāko piemērojamo likmi, tostarp uz ievedmuitas nodokli, kuru šāda veida precēm nosūtīšanas valstī piemērotu gadījumā, ja tās izlaistu patēriņam vietējā tirgū. Šajā aprēķinā Kopienas preces, ko pārvadā saskaņā ar Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, uzskata par ārpuskopienas precēm. Tomēr likmes, kas ņemamas vērā vienreizējā galvojuma aprēķināšanā, nevar būt zemākas par minimālo likmi, ja šāda likme ir minēta I pielikuma piektajā ailē. 2. Vienreizējais galvojums skaidras naudas iemaksas veidā ir derīgs visu līgumslēdzēju pušu teritorijā; to atmaksā, kad attiecīgā procedūra ir pabeigta. 3. Vienreizējais galvojums, ko iemaksā galvotājs, var būt vienreizēja galvojuma talona veidā par summu EUR 7 000, ko galvotājs izdod personām, kuras plāno rīkoties kā principāli, un kas ir derīgi visu līgumslēdzēju pušu teritorijā. Galvotāja saistības ir līdz EUR 7 000 par talonu. 4. Ja vienreizējo galvojumu sniedz galvotājs, principāls nevar mainīt pieejas kodu, kas saistīts ar „galvojuma atsauces numuru”, izņemot gadījumus, kad piemēro IV pielikuma 3. punkta noteikumus. Vienreizējā galvojuma sniegšana 17. pants 1. Par vienreizējo galvojumu, ko iemaksā galvotājs, jāsagatavo galvojuma dokuments, kas atbilst III papildinājuma C1. pielikumā dotajam paraugam. Galvojuma dokumentu glabā galvojuma muitas iestāde. 2. Ja to prasa valstu normatīvie vai administratīvie akti vai vispārējā prakse, katra valsts var ļaut mainīt 1. minētā galvojuma dokumentu veidu ar nosacījumu, ka tam ir tāds pats likumīgais spēks kā paraugā norādītajam dokumentam. Vienreizēja galvojuma sniegšana ar taloniem 18. pants 1. Šā papildinājuma 16. panta 3. punktā minētajā gadījumā par vienreizējo galvojumu, ko iemaksā galvotājs, jāsagatavo galvojuma dokuments, kas atbilst III papildinājuma C2. pielikumā dotajam paraugam. 17. panta 2. punktu piemēro mutatis mutandis . 2. Galvotājs saskaņā ar muitas dienestu noteikto kārtību galvojuma muitas iestādei sniedz visu vajadzīgo informāciju par tā izdotajiem vienreizējā galvojuma taloniem. To pēdējā izmantošanas diena nevar būt vēlāka kā gadu pēc to izdošanas dienas. 3. Galvotājs principālam par katru vienreizējā galvojuma talonu nosūta „galvojuma atsauces numuru”, kas tam piešķirts, un principāls nevar mainīt ar minēto numuru saistīto pieejas kodu. 4. Lai piemērotu 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, galvotājs principālam izsniedz vienreizējā galvojuma talonus papīra formātā, kas sastādīti atbilstoši C3. pielikumā dotajam paraugam. Uz talona norāda identifikācijas numuru. 5. Galvotājs var izdot vienreizējā galvojuma talonus, kas nav derīgi kopīgā tranzīta darbībām attiecībā uz precēm, kuras iekļautas I pielikuma sarakstā. Šādā gadījumā galvotājs vizē pa diagonāli katru vienreizējā galvojuma talonu, ko tas izdod papīra formātā, ar šādu frāzi: - Ierobežots derīgums – 99200 6. Principāls nogādā nosūtītāja muitas iestādē vienreizējā galvojuma talonus, kas atbilst summas EUR 7 000 reizinājumam, kas vajadzīgs, lai segtu visu iespējamo parādu. Lai piemērotu 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, papīra formāta taloni jāiesniedz un jāglabā nosūtītāja muitas iestādē, kas talonā norādītajai galvojuma muitas iestādei nosūta katra talona identifikācijas numuru. Galvojuma dokumenta atsaukšana un atcelšana 19. pants 1. Galvojuma muitas iestāde atsauc savu lēmumu par galvotāja saistību apstiprināšanu, ja vairs netiek pildīti izdošanas laikā noteiktie nosacījumi. Arī galvotājs var atcelt savas saistības jebkurā laikā. 2. Atsaukšana vai atcelšana stājas spēkā sešpadsmitajā dienā pēc dienas, kad ir paziņots attiecīgi galvotājam vai galvojuma muitas iestādei. No dienas, kurā atsaukšana vai atcelšana stājas spēkā, iepriekš izdotos vienreizējā galvojuma talonus nevar izmantot precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru. 3. Muitas iestādes valstī, kura atbild par attiecīgo galvojuma muitas iestādi, datu apstrādes sistēmā tūlīt ievada informāciju par atsaukšanu vai atcelšanu un datumu, kad tā stājas spēkā. II NODAĻA TRANSPORTLĪDZEKĻI UN DEKLARĀCIJAS Kravas nosacījumi 20. pants 1. Katrā tranzīta deklarācijā ietver tikai tās preces, kas iekrautas vai kas jāiekrauj vienā transportlīdzeklī un kas paredzētas pārvešanai no vienas un tās pašas nosūtītāja muitas iestādes uz vienu un to pašu saņēmēja muitas iestādi. Šajā pantā ar nosacījumu, ka pārvadātās preces paredzēts sūtīt kopā, par vienu transportlīdzekli uzskata: a) autotransporta līdzekli kopā ar tā piekabi (-ēm) vai puspiekabi (-ēm); b) savienotu vagonu vai vagonešu sastāvu; c) laivas, kas veido vienotu virkni; d) vienā transportlīdzeklī šā panta nozīmē iekrautus konteinerus. 2. Vienu transportlīdzekli var izmantot preču iekraušanai vairāk nekā vienā nosūtītāja muitas iestādē un izkraušanai vairāk nekā vienā saņēmēja muitas iestādē. Tranzīta deklarācija ar datu apstrādes paņēmieniem 21. pants 1. Konvencijas III papildinājuma A1. pielikumā minētās deklarācijas ziņas sniedz kodētu datu veidā vai jebkādā citā veidā, ko nosaka muitas dienesti, lai tās apstrādātu ar datoru, un tās atbilst nepieciešamajiem datiem. 2 Muitas deklarāciju, ko sastāda, izmantojot EDI, uzskata par iesniegtu tad, kad EDI paziņojumu saņem attiecīgie muitas dienesti. Par tādas muitas deklarācijas pieņemšanu, kas iesniegta, izmantojot EDI, principālam paziņo ar atbildes paziņojumu, kurā norāda vismaz saņemtā paziņojuma identifikācijas parametrus un/vai tranzīta deklarācijas reģistrācijas numuru un pieņemšanas dienu. 3 Tranzīta deklarācijai, ko iesniedz, izmantojot EDI standarta paziņojumu, jāatbilst struktūrai un ziņām, kas norādītas III papildinājumā. 4 Tranzīta deklarāciju atbilstoši III papildinājumam sagatavo kādā no līgumslēdzēju pušu oficiālajām valodām, ko pieņēmuši nosūtīšanas valsts muitas dienesti. Vajadzības gadījumā muitas dienesti valstī, uz kuru attiecas tranzīta darbība, var pieprasīt tulkojumu šīs valsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām. 5. Ja nosūtīšanas valstī kopīgā tranzīta procedūru piemēro pēc kādas citas muitas procedūras, nosūtīšanas iestāde var pieprasīt atbilstošu dokumentu uzrādīšanu. 6. Preces uzrāda kopā ar pārvadājuma dokumentu. Nosūtītāja muitas iestāde muitas formalitāšu kārtošanas laikā var neprasīt uzrādīt šo dokumentu, ja vien tas tai ir pieejams. Rakstveida tranzīta deklarācija 22. pants 1. Kopīgā tranzīta procedūru, izmantojot tranzīta deklarāciju, kas rakstiski sagatavota uz veidlapas, kura atbilst VAD konvencijas I pielikuma 1. papildinājumā norādītajam paraugam, precēm var piemērot šādos gadījumos: a) ja preces pārvadā ceļotāji, kuriem nav tiešas piekļuves muitas datu apstrādes sistēmai saskaņā ar 22.a pantā aprakstīto kārtību; b) ja atbilstoši V pielikumā minētajiem nosacījumiem un noteiktajai kārtībai izmanto atkāpšanās procedūru; c) ja to nolemj kāda līgumslēdzēja puse. 2. Piemērojot 1. punkta a) un c) apakšpunktu, muitas dienesti nodrošina, lai muitas iestādes veiktu tranzīta datu savstarpēju apmaiņu, izmantojot muitas datu apstrādes sistēmu. 3. Rakstveida tranzīta deklarāciju saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu var izmantot tikai ar muitas dienestu piekrišanu, kad principāla lietojumprogramma un/vai tīkls nedarbojas. 4. Rakstveida tranzīta deklarāciju var papildināt ar vienu vai vairākām turpinājuma veidlapām, kas atbilst VAD konvencijas I pielikuma 3. papildinājumā iekļautajam paraugam. Šādas veidlapas ir deklarācijas sastāvdaļa. 5. Turpinājuma veidlapu vietā kā tranzīta deklarācijas aprakstošo daļu var izmantot kravas sarakstus, kas sastādīti atbilstoši III papildinājumā iekļautajam paraugam; kravas saraksti tad ir deklarācijas sastāvdaļa. 6. Šā panta 1., 4. un 5. punktā minētās veidlapas aizpilda saskaņā ar III papildinājumu. 7. Šā papildinājuma 21. panta 4. –6. punktu piemēro mutatis mutandis . Ceļotāju tranzīta deklarācija 22.a pants Šā papildinājuma 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā ceļotājs atbilstīgi 5. un 6. pantam un III papildinājuma B6. pielikumam sastāda tranzīta deklarāciju. Jaukti sūtījumi 23. pants Tādu sūtījumu gadījumā, kas sastāv gan no precēm, kurām jāpiemēro T1 procedūra, gan no precēm, kurām jāpiemēro T2 procedūra, tranzīta deklarāciju, uz kuras ir simbols „T”, katrā preču pozīcijā papildina ar simbolu „T1”, „T2” vai „T2F”. Tranzīta deklarācijas parakstīšana un principāla saistības 24. pants 1. Kopīgā tranzīta deklarācijā jābūt iekļautam elektroniskajam parakstam vai citam identifikācijas līdzeklim. 2. Tranzīta deklarācijas iesniegšana uzliek principālam saistības attiecībā uz: a) deklarācijā sniegto ziņu pareizību; b) pievienoto dokumentu autentiskumu; c) visu saistību izpildi attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm. III NODAĻA FORMALITĀTES, KAS JĀKĀRTO NOSŪTĪTĀJA MUITAS IESTĀDĒ Tranzīta deklarācijas iesniegšana 25. pants Tranzīta deklarāciju nosūtītāja muitas iestādei iesniedz un preces uzrāda dienās un laikā, ko nosaka muitas dienesti. Nosūtītāja muitas iestāde var pēc atbildīgā principāla pieprasījuma un uz tā rēķina atļaut preces uzrādīt jebkurā citā vietā. Maršruts 26. pants 1. Preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, uz saņēmēja muitas iestādi ved pa ekonomiski pamatotu maršrutu. 2. Neskarot 59. pantu, attiecībā uz I pielikuma sarakstā esošajām precēm vai tad, ja muitas dienesti vai principāls uzskata par vajadzīgu, nosūtītāja muitas iestāde nosaka saistošu maršrutu un atribūtā, kas atbilst tranzīta deklarācijas 44. ailei, ieraksta vismaz tās valstis, kuras paredzēts šķērsot, ņemot vērā visus principāla paziņotos datus. Tranzīta deklarācijas pieņemšana un reģistrācija 27. pants 1. Tranzīta deklarāciju nosūtītāja muitas iestāde pieņem un reģistrē darba dienās un stundās, ko nosaka muitas dienesti, ja: a) tajā ir visas ziņas, kas vajadzīgas šīs Konvencijas piemērošanai; b) tai ir pievienoti visi vajadzīgie dokumenti un c) ja preces, uz kurām tās attiecas, ir uzrādītas muitā. 2. Muitas dienesti var atļaut kopā ar deklarāciju neuzrādīt nepieciešamos dokumentus, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā. Tādā gadījumā šos dokumentus patur muitas dienestu rīcībā. 3. Ja nav noteikts citādi, tad, piemērojot visus noteikumus par kopīgā tranzīta procedūru, izmanto to datumu, kurā muitas dienesti pieņēmuši muitas deklarāciju. Tranzīta deklarācijas labošana 28. pants 1. Pēc principāla lūguma viņam tiek atļauts tranzīta deklarācijā pēc tās pieņemšanas muitas dienestos izlabot vienu vai vairākus datus. Tranzīta deklarāciju nedrīkst izlabot tā, ka tā attiektos uz precēm, kas nav tajā sākotnēji deklarētas. 2. Tomēr labojumus izdarīt neļauj, ja atļauju prasa pēc tam, kad muitas dienesti: a) ir paziņojuši principālam par nodomu pārbaudīt preces vai b) ir konstatējuši, ka attiecīgās ziņas nav pareizas, vai c) ir preces izlaiduši. Termiņš preču uzrādīšanai saņēmēja muitas iestādē 29. pants 1. Nosūtītāja muitas iestāde nosaka termiņu, kādā preces jāuzrāda saņēmēja muitas iestādē, ņemot vērā paredzēto maršrutu, visus spēkā esošos transporta vai citus tiesību aktus un, ja vajadzīgs, principāla paziņotos datus. 2. Nosūtītāja muitas iestādes noteiktais termiņš ir saistošs to valstu muitas dienestiem, kuru teritorijā notiek kopīgā tranzīta procedūra, un minētie dienesti to nedrīkst mainīt. Tranzīta deklarācijas un preču pārbaude 30. pants 1. Nosūtīšanas valsts muitas dienesti, pamatojoties uz riska analīzi vai izlases veidā, var: a) veikt pieņemtās tranzīta deklarācijas un tai pievienoto dokumentu kontroli; b) pārbaudīt preces un, ja vajadzīgs, ņemt paraugus analīzei vai sīkākai pārbaudei. 2. Preces pārbauda šim nolūkam paredzētā vietā un laikā. Tomēr muitas dienesti var pēc principāla pieprasījuma un uz tā rēķina preces pārbaudīt citā vietā un citā laikā. Identifikācijas pasākumi 31. pants 1. Nosūtītāja muitas iestāde veic identifikācijas pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, un tranzīta deklarācijā ievada attiecīgus datus. 2. Neskarot Konvencijas 11. panta 4. punktu, preces, kurām paredzēts piemērot kopīgā tranzīta procedūru, neizlaiž, ja nevar uzlikt plombu saskaņā ar Konvencijas 11. panta 2. vai 3. punkta noteikumiem. 3. Ja plombu uzliek nodalījumam, kurā ir preces, muitas dienesti pārbauda, vai attiecīgie transporta līdzekļi ir apstiprināti plombu uzlikšanai un, ja tā nav, vai tie ir piemēroti plombu uzlikšanai. 4. Visi autotransporta līdzekļi, piekabes, puspiekabes vai konteineri, kas ir apstiprināti preču pārvadāšanai ar muitas plombu saskaņā ar starptautisku nolīgumu, kura līgumslēdzēja puse ir Eiropas Kopiena vai tās dalībvalstis vai EBTA valstis, ir uzskatāmi par piemērotiem plombēšanai saskaņā ar citiem noteikumiem Konvencijas 11. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē. 5. Plombām jāatbilst II pielikumā minētajām īpašībām. 6. Plombas nedrīkst salauzt bez muitas dienestu atļaujas. 7. Uzskata, ka preču apraksts ļauj veikt preču identifikāciju Konvencijas 11. panta 4. punkta nozīmē, ja tas ir pietiekami precīzs, lai viegli varētu noteikt preču daudzumu un veidu. Preču izlaišana 32. pants 1. Atkarībā no pārbaudes rezultātiem nosūtītāja muitas iestāde tranzīta deklarācijā ievada attiecīgus datus. 2. Ja pārbaudes rezultāti to atļauj, nosūtītāja muitas iestāde izlaiž preces un datu apstrādes sistēmā norāda izlaišanas datumu. 3. Izlaižot preces, nosūtītāja muitas iestāde, izmantojot „iepriekšējo pienākšanas paziņojumu”, par kopīgā tranzīta darbību informē deklarēto saņēmēja muitas iestādi un, izmantojot „iepriekšējo tranzīta paziņojumu” – visas deklarētās tranzīta muitas iestādes. Šos paziņojumus sagatavo, izmantojot tranzīta deklarācijā norādītos datus, ko vajadzības gadījumā precizē. Tranzīta pavaddokuments 33. pants 1. Tranzīta pavaddokuments atbilst III papildinājumā norādītajam paraugam un ziņām. To pievieno precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru. Pēc preču izlaišanas šo dokumentu komersanta rīcībā nodod saskaņā ar kārtību, kas norādīta vienā vai otrā no turpmākajiem apakšpunktiem: a) nosūtītāja muitas iestāde to izsniedz principālam vai saskaņā ar muitas dienestu atļauju to sastāda, izmantojot principāla datu apstrādes sistēmu; b) to izdrukā, izmantojot atzītā komersanta datu apstrādes sistēmu, pēc tam, kad saņemts nosūtītāja muitas iestādes sūtīts paziņojums par preču izlaišanu. 2. Attiecīgā gadījumā tranzīta pavaddokumentu papildina ar pozīciju sarakstu, kurš kļūst par minētā dokumenta sastāvdaļu un kura paraugs ir norādīts III papildinājumā. IV NODAĻA FORMALITĀTES, KAS JĀKĀRTO PĀRVADĀJUMA LAIKĀ Tranzīta pavaddokumenta uzrādīšana 34. pants Tranzīta pavaddokumentu un pārējos precēm pievienotos dokumentus uzrāda ikreiz, kad muitas dienesti to pieprasa. Tranzīta muitas iestāde 35. pants 1. Sūtījumu, kā arī tranzīta pavaddokumentu uzrāda katrā tranzīta muitas iestādē. 2. Tranzīta muitas iestāde reģistrē tranzītu, par kuru nosūtītāja muitas iestāde to brīdinājusi, sūtot „iepriekšējo tranzīta paziņojumu”. Tranzīta muitas iestāde informē par robežas šķērsošanu ar ziņojumu „robežas šķērsošanas paziņojums”. 3. Tranzīta muitas iestādes veic preču pārbaudi gadījumos, kad uzskata, ka tas ir nepieciešams. Preču iespējamo pārbaudi veic, pamatojoties uz ziņojumu „iepriekšējais tranzīta paziņojums”. 4. Ja preces tiek izvestas caur citu tranzīta muitas iestādi, nevis to, kas norādīta tranzīta pavaddokumentā, izmantotā muitas tranzīta iestāde nosūtītāja muitas iestādei pieprasa ziņojumu „iepriekšējais tranzīta paziņojums” un informē nosūtītāja muitas iestādi par tranzītu, nosūtot ziņojumu „robežas šķērsošanas paziņojums”. Attiecīgā gadījumā nosūtītāja muitas iestāde to informēs par to, ka konkrētais galvojums attiecīgajā valstī nav derīgs. 5. Šā panta 1. līdz 4. punktu nepiemēro preču pārvadājumiem pa dzelzceļu. Neparedzēti gadījumi pārvadājuma laikā 36. pants 1. Pārvadātāja pienākums ir veikt vajadzīgos ierakstus tranzīta pavaddokumentā un to uzrādīt kopā ar sūtījumu tās valsts muitas dienestiem, kurā atrodas transportlīdzeklis: a) ja ir mainīts noteiktais maršruts un piemēro 26. panta 2. punkta noteikumus; b) ja pārvadājuma laikā ir bojātas plombas ar pārvadātāju nesaistītu iemeslu dēļ; c) ja preces pārkrauj citā transportlīdzeklī; katru šādu pārkraušanu veic muitas dienestu uzraudzībā, kas tomēr var ļaut veikt pārkraušanu bez uzraudzības; d) ja tuvas briesmas spiež nekavējoties daļēji vai pilnīgi izkraut transportlīdzekli; e) ja noticis starpgadījums, neparedzēts gadījums vai nelaimes gadījums, kas var ietekmēt principāla vai pārvadātāja spēju pildīt savas saistības. 2. Ja muitas dienesti uzskata, ka attiecīgo kopīgā tranzīta darbību var turpināt ierastā veidā, tie veic visus iespējamos vajadzīgos pasākumus un tad vizē tranzīta pavaddokumentu. Attiecīgo informāciju par pārkraušanu vai jebkādu citu neparedzētu gadījumu muitas datu apstrādes sistēmā atkarībā no gadījuma ievada vai nu muitas tranzīta iestādes, vai saņēmēja muitas iestādes muitas dienesti. V NODAĻA FORMALITĀTES, KAS JĀKĀRTO SAŅĒMĒJA MUITAS IESTĀDĒ Uzrādīšana saņēmēja muitas iestādē 37. pants 1. Preces un nepieciešamos dokumentus saņēmēja muitas iestādē uzrāda tās darba laikā. Tomēr minētā iestāde var pēc attiecīgās personas pieprasījuma un uz tās rēķina atļaut preces uzrādīt ārpus šā laika. Saņēmēja muitas iestāde arī var pēc attiecīgās personas pieprasījuma un uz tās rēķina atļaut preces un dokumentus uzrādīt jebkurā citā vietā. 2. Ja preces saņēmēja muitas iestādē uzrāda pēc termiņa, ko noteikusi nosūtītāja muitas iestāde, un ja šis termiņš nav ievērots tādu apstākļu dēļ, kurus saņēmēja muitas iestāde atzīst par pietiekami pamatotiem un par kuriem nevar vainot pārvadātāju vai principālu, uzskata, ka principāls ir ievērojis noteikto termiņu. 3. Saņēmēja muitas iestāde saglabā tranzīta pavaddokumentu un preču pārbaudi veic, pamatojoties uz ziņojumu „iepriekšējais ierašanās paziņojums”, kas saņemts no nosūtītāja muitas iestādes. 4. Pēc principāla lūguma, lai pierādītu, ka procedūra ir beigusies saskaņā ar 42. panta 1. punktu, saņēmēja muitas iestāde vizē tranzīta pavaddokumenta eksemplāru ar šādu frāzi: - Alternatīvs pierādījums – 99202 5. Tranzīta procedūru var beigt iestādē, kas nav iestāde, kura sākotnēji paredzēta tranzīta deklarācijā. Šī iestāde tad kļūst par saņēmēja muitas iestādi. Ja jaunā saņēmēja muitas iestāde ir citas līgumslēdzējas puses iestāde, nevis tās, kura bija sākotnēji paredzēta, jaunā saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādei pieprasa ziņojumu „iepriekšējais ierašanās paziņojums”. Kvīts 38. pants 1. Saņēmēja muitas iestāde pēc tās personas lūguma, kas uzrādījusi preces un nepieciešamos dokumentus, vizē kvīti. 2. Kvīts atbilst III papildinājumā norādītajam paraugam. 3. Kvīti iepriekš aizpilda attiecīgā persona. Tajā var ietvert citas ar sūtījumu saistītas ziņas, izņemot vietu, kas atstāta saņēmēja muitas iestādei. Kvīti neizmanto kā pierādījumu, ka procedūra ir beigusies 42. panta 1. punkta nozīmē. Informācijas sūtīšana nosūtītāja muitas iestādei 39. pants 1. Saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādi par preču ierašanos informē tajā pašā dienā, kad tās tiek uzrādītas saņēmēja muitas iestādē, izmantojot „pienākšanas paziņojumu”. 2. Ja tranzīta darbību pabeidz nevis tajā muitas iestādē, kas paredzēta tranzīta deklarācijā, bet kādā citā, jaunā saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādi par preču ierašanos informē, izmantojot „pienākšanas paziņojumu”. Nosūtītāja muitas iestāde sākotnēji paredzēto saņēmēja muitas iestādi par preču pienākšanu informē, izmantojot ziņojumu „pienākšanas paziņojuma pārsūtīšana”. 3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto „pienākšanas paziņojumu” nevar izmantot kā pierādījumu, ka procedūra ir beigusies 40. panta 2. punkta nozīmē. 4. Izņemot pietiekami pamatotos apstākļos, saņēmēja muitas iestāde paziņojumu „Kontroles rezultāti” nosūtītāja muitas iestādei nosūta, vēlākais, trešajā dienā pēc dienas, kad preces ir uzrādītas saņēmēja muitas iestādē. Tomēr tad, ja piemēro 65. pantu, saņēmēja muitas iestāde paziņojumu „kontroles rezultāti” nosūtītāja muitas iestādei nosūta, vēlākais, sestajā dienā pēc dienas, kad ir uzrādītas preces. VI NODAĻA PROCEDŪRAS PABEIGŠANAS KONTROLE Procedūras beigas un izbeigšana 40. pants 1. Kopīgā tranzīta procedūra ir pabeigta un principāla pienākumi ir izpildīti, kad preces, kurām piemēro minēto procedūru, un vajadzīgie dokumenti un dati ir iesniegti saņēmēja muitas iestādē saskaņā ar minētās procedūras noteikumiem. 2. Muitas dienesti izbeidz kopīgā tranzīta procedūru, ja tie, pamatojoties uz nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē pieejamo datu salīdzinājumu, var konstatēt, ka procedūra ir beigusies pareizi. Izmeklēšanas procedūra 41. pants 1. Ja nosūtīšanas valsts muitas dienesti termiņā, kas noteikts preču uzrādīšanai saņēmēja muitas iestādē, nav saņēmuši „pienākšanas paziņojumu” vai ja tie sešu dienu laikā pēc „pienākšanas paziņojuma” saņemšanas nav saņēmuši paziņojumu „Kontroles rezultāti”, tiem jāsāk izmeklēšanas procedūra, lai iegūtu informāciju, kas vajadzīga procedūras pabeigšanai vai, ja tas nav iespējams, lai: - konstatētu, vai ir radies muitas parāds, - noteiktu parādnieku, - noteiktu par parāda piedzīšanu atbildīgās muitas iestādes. .2. Izmeklēšanas procedūru sāk ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad beidzies viens no 1. punktā minētajiem termiņiem, izņemot izņēmuma gadījumus, ko, savstarpēji vienojoties, nosaka līgumslēdzējas puses. Šo procedūru sāk nekavējoties, ja muitas dienesti agrāk saņem informāciju, ka tranzīta procedūra nav pabeigta, vai ja tiem ir šādas aizdomas. 3. Ja nosūtīšanas valsts muitas dienesti saņem tikai „pienākšanas paziņojumu”, tie sāk izmeklēšanas procedūru, iztaujājot nosūtītāja muitas iestādi, kas sūtījusi „pienākšanas paziņojumu”, par paziņojumu „Kontroles rezultāti”. 4. Ja nosūtīšanas valsts muitas dienesti nesaņem „pienākšanas paziņojumu”, tie sāk izmeklēšanas procedūru, pieprasot principālam informāciju, kas nepieciešama tranzīta procedūras pabeigšanai, vai iztaujājot saņēmēja muitas iestādi, ja ir pieejama pietiekama informācija, lai izmeklēšanu veiktu galamērķī. Informācija, kas nepieciešama tranzīta procedūras pabeigšanai, principālam jāpieprasa ne vēlāk kā divdesmit astoņas dienas pēc tam, kad saņēmēja muitas iestādē uzsākta izmeklēšanas procedūra. 5. Saņēmēja muitas iestādei un principālam uz 4. punktā minēto pieprasījumu jāatbild divdesmit astoņu dienu laikā. Ja principāls minētajā laikposmā sniedz pietiekamu informāciju, nosūtīšanas valsts muitas dienestiem šī informācija jāņem vērā vai attiecīgā darbība jāizbeidz, ja sniegtā informācija to ļauj darīt. 6. Ja principāla sniegtā informācija neļauj pabeigt tranzīta procedūru, bet nosūtīšanas valsts muitas dienesti uzskata, ka tā ir pietiekama, lai turpinātu izmeklēšanas procedūru, nekavējoties jānosūta pieprasījums attiecīgajai muitas iestādei. 7. Ja izmeklēšanas procedūrā konstatē, ka tranzīta procedūra ir beigusies pareizi, nosūtīšanas valsts muitas dienesti izbeidz attiecīgo darbību un tūlīt informē principālu un, ja vajadzīgs, visus muitas dienestus, kas varētu būt sākuši piedziņas procedūru saskaņā ar 117. pantu. 41.a pants 1. Ja pēc izmeklēšanas procedūras sākšanas un pirms 116. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā termiņa beigām nosūtīšanas valsts muitas dienesti (turpmāk tekstā — pieprasījuma iesniedzēji dienesti) jebkādā veidā saņem pierādījumus par vietu, kur notikuši notikumi, kas radījuši muitas parādu, un ja šī vieta atrodas kādas citas līgumslēdzējas puses teritorijā, minētie dienesti visu pieejamo informāciju nekavējoties nosūta iestādēm, kuru kompetencē ir šī vieta (turpmāk tekstā — pieprasījuma saņēmēji dienesti). 2. Pieprasījuma saņēmēji dienesti apstiprina paziņojuma saņemšanu un norāda, vai tie ir atbildīgi par piedziņu. Ja divdesmit astoņu dienu laikā nesaņem atbildi, pieprasījuma iesniedzējiem dienestiem ir nekavējoties jāturpina izmeklēšanas procedūra. Alternatīvi pierādījumi par procedūras pabeigšanu 42. pants 1. Pierādījumu, ka tranzīta procedūra ir pabeigta deklarācijā norādītajā termiņā, principāls muitas dienestiem var sniegt dokumenta veidā, kuru apstiprinājuši saņēmēja valsts muitas dienesti un kurā ir identificētas attiecīgās preces un ir konstatēts, ka tās ir uzrādītas saņēmēja muitas iestādē vai, ja piemēro 64. pantu, atzītajam komersantam. 2. Kopīgā tranzīta procedūru uzskata par pabeigtu arī tad, ja principāls muitas dienestiem uzrāda vienu no šādiem dokumentiem, kurā ir identificētas preces: a) muitas dokuments par muitas procedūras piemērošanu galamērķī, kas atrodas trešajā valstī; b) trešajā valstī sastādīts dokuments, ko apstiprinājuši šīs valsts muitas dienesti un kas apliecina, ka attiecīgās preces šajā valstī ir izlaistas brīvam apgrozījumam. 3. Šā panta 2. punktā minētos dokumentus var aizstāt ar kopijām vai fotokopijām, kuru atbilstību apstiprinājusi struktūra, kas vizējusi oriģinālos dokumentus, attiecīgo trešo valstu iestādes vai kādas trešās valsts iestādes. Pārbaude a posteriori 43. pants 1. Muitas dienesti var veikt a posteriori pārbaudi par veikto informācijas apmaiņu, kā arī par dokumentiem, veidlapām, atļaujām vai datiem attiecībā uz kopīgo tranzīta procedūru, lai pārbaudītu informācijas vai zīmogu nospiedumu autentiskumu un pareizību. Šīs pārbaudes veic šaubu gadījumā vai tad, ja ir aizdomas par krāpšanu. Tās var arī veikt, pamatojoties uz riska analīzi vai izlases veidā. 2. Muitas dienesti, kas saņem pieprasījumu veikt a posteriori pārbaudi, nekavējoties atbild. 3. Ja nosūtīšanas valsts muitas dienesti šaubu gadījumā vai tad, ja pastāv aizdomas par krāpšanu, pieprasa a posteriori pārbaudi par informāciju, kas iekļauta paziņojumā „Kontroles rezultāti”, uzskata, ka 40. panta 2. punkta nosacījumi nav izpildīti tik ilgi, kamēr nav apstiprināts to datu autentiskums un pareizība, par ko pieprasīta a posteriori pārbaude. 4. Šos noteikumus mutatis mutandis piemēro 22. pantam. III SADAĻA VIENKĀRŠOJUMI I NODAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ VIENKĀRŠOJUMIEM Darbības joma 44. pants 1. Pēc attiecīgi principāla vai saņēmēja pieprasījuma muitas dienesti var atļaut šādus vienkāršojumus: a) izmantot vispārēju galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma; b) izmantot īpaša veida plombas; c) atbrīvojumu no prasības izmantot iepriekš izstrādātu maršrutu; d) atzītā nosūtītāja statusu; e) atzītā saņēmēja statusu; f) vienkāršotu procedūru piemērošanu īpašiem pārvadājumu veidiem: i) precēm, ko pārvadā pa dzelzceļu vai lielā konteinerā; ii) precēm, ko pārvadā pa gaisu; iii) precēm, ko transportē pa cauruļvadiem; g) citu vienkāršotu procedūru izmantošanu, kas balstītas uz Konvencijas 6. pantu. 2. Izņemot gadījumus, ja šajā papildinājumā vai atļaujā ir noteikts citādi, ja piešķir atļauju izmantot 1. punkta a) un f) apakšpunktā minētos vienkāršojumus, tos piemēro visās valstīs. Ja ir piešķirta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētā atļauja izmantot vienkāršojumus, tos piemēro tikai tām kopīgā tranzīta darbībām, kas sākas valstī, kurā atļauja ir piešķirta. Ja ir piešķirta e) apakšpunktā minētā atļauja izmantot vienkāršojumu, to piemēro vienīgi tajā valstī, kurā atļauja ir piešķirta. Atļaujas piešķiršanas vispārējie nosacījumi 45. pants 1. Šā papildinājuma 44. panta 1. punktā minētās atļaujas piešķir tikai personām: a) kas ir reģistrētas kādas līgumslēdzējas puses teritorijā; tomēr vispārējā galvojuma izmantošanas atļauju var piešķirt vienīgi personām, kas ir reģistrētas tajā valstī, kurā izsniegts galvojums; b) kas regulāri izmanto kopīgā tranzīta procedūru vai kuru muitas dienesti ir pārliecināti, ka tās var izpildīt saistības atbilstoši šai procedūrai, vai — attiecībā uz 44. panta 1. punkta e) apakšpunktā minēto vienkāršošanu — regulāri saņem preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, un c) nav izdarījušas smagus vai atkārtotus muitas vai nodokļu likumu pārkāpumus. 2. Lai nodrošinātu vienkāršošanas pareizu pārraudzību, atļaujas piešķir vienīgi tad, ja: a) muitas dienesti spēj pārraudzīt procedūru un veikt kontroli bez administratīviem pasākumiem, kas ir neproporcionāli attiecīgo personu vajadzībām; b) attiecīgās personas veic uzskaiti, kas muitas dienestiem ļauj veikt efektīvu kontroli. Atļaujas pieprasījuma saturs 46. pants 1. Pieprasījumu atļaujas saņemšanai izmantot vienkāršojumus, turpmāk tekstā — „pieprasījums”, datē un paraksta. To var sastādīt rakstveidā vai iesniegt, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus, atbilstoši muitas dienestu pieņemtajiem nosacījumiem un noteiktajai kārtībai. 2. Pieprasījumā jāiekļauj visas ziņas, kas muitas dienestiem ļauj pārbaudīt, vai ir izpildīti vienkāršojumu izmantošanas piešķiršanas nosacījumi. Pieprasītāja atbildība 47. pants Persona, kas pieprasa atļauju izmantot vienkāršojumus, saskaņā ar līgumslēdzēju pušu teritorijā spēkā esošajiem noteikumiem un neskarot iespējamu kriminālatbildības tiesību aktu piemērošanu, ir atbildīga par: a) sniegtās informācijas pareizību; b) pievienoto dokumentu autentiskumu. Muitas dienesti 48. pants 1. Pieprasījumu iesniedz tās valsts muitas dienestiem, kurā pieprasījuma iesniedzējs ir reģistrēts. 2. Atļauju izsniedz vai pieprasījumu noraida saskaņā ar noteikumiem, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā. 3. Lēmumu par pieprasījuma noraidīšanu pieprasītājam nosūta atbilstoši termiņiem un saskaņā ar kārtību, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā. Tam jābūt motivētam. Atļaujas saturs 49. pants 1. Atļaujas turētājam izsniedz atļaujas oriģināleksemplāru, kas ir datēts un parakstīts, kā arī vienu vai vairākas tā kopijas. 2. Atļaujā norāda vienkāršojumu izmantošanas nosacījumus un nosaka darbības un kontroles metodes. Tā ir derīga no izdošanas dienas. 3. Persona, kas pieprasa atļauju izmantot vienkāršojumus, ir atbildīga par visu saistību izpildi attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm. 4. Šā papildinājuma 44. panta 1. punkta b), c) un f) apakšpunktā minēto vienkāršojumu gadījumā atļaujas uzrāda ikreiz, kad nosūtītāja muitas iestāde to pieprasa. Atsaukums un grozījumi 50. pants 1. Atļaujas turētājs informē muitas dienestus par visiem faktoriem, kuri radušies pēc atļaujas piešķiršanas, kas varētu ietekmēt tās turpmāko darbību vai saturu. 2. Muitas dienesti atļauju atsauc vai groza tās saturu, ja: a) vairs netiek ievērots viens vai vairāki nosacījumi, kas bija paredzēti saistībā ar tās izsniegšanu; b) kāds starpgadījums, kas noticis pēc atļaujas piešķiršanas, ietekmē tās saglabāšanu vai saturu. 3. Ja atļaujas turētājs nepilda kādu no pienākumiem, kas tam uzlikti saskaņā ar attiecīgo atļauju, muitas dienesti var šo atļauju atsaukt vai grozīt. 4. Lēmumam par atsaukumu vai grozījumiem jābūt motivētam. To dara zināmu atļaujas turētājam. 5. Atļaujas atsaukums vai grozījums stājas spēkā tā paziņošanas dienā. Tomēr izņēmuma gadījumos, ja to prasa tās personas likumīgās intereses, uz kuru attiecas lēmums, muitas dienesti var atlikt atsaukuma vai grozījuma spēkā stāšanās termiņu. Spēkā stāšanās datumu norāda lēmumā. Muitas dienestu veiktā lietu glabāšana 51. pants 1. Muitas dienesti glabā pieprasījumus un pievienotos apliecinošos dokumentus kopā ar izsniegto atļauju kopijām. 2. Ja pieprasījumu noraida vai atļauju atsauc, pieprasījums un atkarībā no gadījuma lēmums par pieprasījuma atteikumu vai atsaukumu, kā arī visi pievienotie apliecinošie dokumenti ir jāglabā vismaz trīs gadus no tā kalendārā gada beigām, kurā atteica pieprasījumu vai atsauca atļauju. II NODAĻA VISPĀRĒJAIS GALVOJUMS UN ATBRĪVOJUMS NO GALVOJUMA Atsauces summa 52. pants 1. Principāls var izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma, nepārsniedzot atsauces summu. 2. Atsauces summa atbilst muitas parāda summai, kas var rasties attiecībā uz precēm, uz kurām principāls vismaz vienu nedēļu attiecina kopīgā tranzīta procedūru. Galvojuma muitas iestāde nosaka šo summu sadarbībā ar attiecīgo personu: a) pamatojoties uz informāciju par precēm, ko tā pārvadājusi iepriekš un provizorisku aprēķinu par iecerētās kopīgās tranzīta darbības apjomu, kas cita starpā norādīts tās tirdzniecības dokumentos un pārskatos; b) ņemot vērā augstāko piemērojamo likmi, tostarp ievedmuitas nodokli, kuru šāda veida precēm galvojuma muitas iestādes valstī piemērotu gadījumā, ja tās izlaistu patēriņam vietējā tirgū. Šajā aprēķinā Kopienas preces, ko pārvadā saskaņā ar Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, uzskata par ārpuskopienas precēm. Precīzu aprēķinu par muitas nodokļu un citu nodevu summu, par kuru principāls uzņemas saistības attiecībā uz katru tranzīta darbību, veic tad, kad ir pieejami vajadzīgie dati. Pretējā gadījumā un attiecībā uz precēm, kas nav preces, kuras uzskaitītas I pielikuma sarakstā, pieņem, ka šī summa ir EUR 7 000, ja vien cita muitas dienestiem zināma informācija neliek pieņemt citu summu. 3. Galvojuma muitas iestāde pārskata atsauces summu, tostarp pēc principāla lūguma, un vajadzības gadījumā to precizē. 4. Katra principāla pienākums ir nodrošināt, lai riskam pakļautā summa nepārsniegtu atsauces summu, ņemot vērā visas darbības, kurām procedūra vēl nav pabeigta. Muitas dienestu datu apstrādes sistēmas apstrādā un spēj kontrolēt atsauces summas izlietošanu katrai tranzīta darbībai. Vispārējā galvojuma summa un atbrīvojums no galvojuma 53. pants 1. Summa, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, ir tāda pati kā 52. pantā minētā atsauces summa. 2. Personām, kas muitas dienestiem sniedz pierādījumus, ka tām ir labs finansiālais stāvoklis un ka tās atbilst augstiem uzticamības standartiem, kas aprakstīti 3. un 4. punktā, var atļaut sniegt samazinātas summas vispārējo galvojumu vai izmantot atbrīvojumu no galvojumu. 3. Summu, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, var samazināt: a) līdz 50% no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā; b) līdz 30% no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar muitas dienestiem. 4. Atbrīvojumu no galvojuma var piešķirt, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā, ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar muitas dienestiem, ka viņš pārzina pārvadājumus un ka viņam ir pietiekami finanšu resursi saistību segšanai. 5. Attiecībā uz 3. un 4. punkta piemērošanu valstis ņem vērā III pielikuma noteikumus. Vispārējā galvojuma izmantošanas kārtība un atbrīvojums no galvojuma 53.a pants Ikviena vispārējā galvojuma un/vai ikviena atbrīvojuma no galvojuma izmantošanai: a) principālam piešķir „galvojuma atsauces numuru”, kas saistīts ar noteikto atsauces summu; b) galvojuma muitas iestāde principālam piešķir un nosūta pieejas kodu, kas saistīts ar attiecīgo „galvojuma atsauces numuru”. Principāls var pats sev vai saviem pārstāvjiem piešķirt vienu vai vairākus pieejas kodus šim galvojumam. Īpaši noteikumi par precēm ar paaugstinātu risku 54. pants 1. Lai saņemtu atļauju sniegt vispārējo galvojumu attiecībā uz precēm, kas uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā, principālam jāpierāda ne vien tas, ka viņš atbilst 45. panta nosacījumiem, bet arī tas, ka viņam ir labs finansiālais stāvoklis, ka viņam ir pietiekama pieredze Kopienas tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš cieši sadarbojas ar muitas dienestiem vai pārzina pārvadājumus . 2. Attiecībā uz šādām precēm summu, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, var samazināt: a) līdz 50% no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš pārzina pārvadājumus; b) līdz 30% no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar muitas dienestiem, ka viņš pārzina pārvadājumus un ka viņam ir pietiekami finanšu resursi saistību segšanai. 3. Attiecībā uz 2. punkta piemērošanu valstis ņem vērā II pielikuma noteikumus. 4 Iepriekšējos punktus piemēro arī tad, ja vispārējā galvojuma izmantošanas pieteikums noteikti paredz vispārējā galvojuma izmantošanu gan attiecībā uz tādām precēm, kas uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā, gan attiecībā uz tādām, kas tajā nav minētas. 5. Atbrīvojumu no galvojuma nevar piemērot kopīgā tranzīta darbībām, kas attiecas uz precēm, kuras uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā. 6. Ņemot vērā principus, kas nosaka vispārējā galvojuma izmantošanas atļaujas piešķiršanu un galvojuma summas samazināšanu, samazinātas summas vispārējā galvojuma izmantošanu īpašos apstākļos var izņēmuma kārtā uz laiku aizliegt. 7. Ņemot vērā principus, kas nosaka vispārējā galvojuma izmantošanas atļaujas piešķiršanu un galvojuma summas samazināšanu, vispārējā galvojuma izmantošanu var uz laiku aizliegt attiecībā uz precēm, saistībā ar kurām, piemērojot vispārējo galvojumu, ir notikusi liela mēroga krāpšana. 8. Šā panta 6. un 7. punkta izpildes nosacījumi ir noteikti IV pielikumā. Galvojuma dokuments 55. pants 1. Vispārējo galvojumu izsniedz galvotājs. 2. Par to sagatavo galvojuma dokumentu, kas atbilst III papildinājuma C4. pielikumā dotajam paraugam. Galvojuma dokumentu glabā galvojuma muitas iestāde. 3. Šā papildinājuma 7. panta 2. punktu piemēro mutatis mutandis . Vispārējā galvojuma apliecības un atbrīvojuma no galvojuma apliecības 56. pants 1. Pamatojoties uz atļauju, muitas dienesti principālam izsniedz vienu vai vairākas vispārējā galvojuma vai atbrīvojuma no galvojuma apliecības (turpmāk tekstā — apliecības), kas sastādīti saskaņā ar III papildinājumu un kas principālam ļauj pierādīt, ka viņš var izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma saskaņā ar 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu. 2. Apliecības derīguma termiņš nepārsniedz divus gadus. Tomēr galvojuma muitas iestāde šo termiņu var pagarināt uz vēl vienu laika posmu, kas nav ilgāks par diviem gadiem. Atsaukšana un atcelšana 57. pants 1. Šā papildinājuma 19. panta 1. punktu un 19. panta 2. punkta pirmo daļu mutatis mutandis piemēro vispārējā galvojuma atsaukšanai un atcelšanai. 2. Ja muitas dienesti atsauc atļauju izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma vai ja tiek atsaukts lēmums, ar kuru galvojuma muitas iestāde ir pieņēmusi galvotāja saistības, vai ja galvotājs atceļ savas saistības, tad galvojuma muitas iestādei šāds atsaukums vai atcelšana kopā ar spēkā stāšanās datumu ir jāievada datu apstrādes sistēmā. 3. Datumā, kad stājas spēkā minētais atsaukums vai atcelšana, apliecības, kas izdotas, piemērojot 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vairs nevar izmantot, lai precēm piemērotu kopīgā tranzīta procedūru, un principālam tie ir nekavējoties jāatdod galvojuma muitas iestādei. Katra valsts Komisijai dara zināmus līdzekļus, ar kādiem var noteikt apliecības, kuras joprojām ir spēkā, bet nav atdotas, vai par kurām paziņots, ka tās ir nozagtas, pazaudētas vai viltotas. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis. III NODAĻA ĪPAŠA PARAUGA PLOMBU IZMANTOŠANA 58. pants 1. Muitas dienesti var ļaut principāliem izmantot īpaša veida plombas transporta līdzekļiem vai iepakojumiem ar nosacījumu, ka muitas dienesti apstiprina plombas kā atbilstošas II pielikumā noteiktajiem parametriem. 2. Principāls tranzīta deklarācijas datos ievada izmantoto plombu skaitu, veidu un identitāti. Principāls piestiprina plombas ne vēlāk kā preču izlaišanas brīdī. IV NODAĻA ATBRĪVOJUMS NO NOTEIKTĀ MARŠRUTA 59. pants Muitas dienesti var piešķirt atbrīvojumu no prasības ievērot noteikto maršrutu principāliem, kas nodrošina, ka muitas dienesti jebkurā brīdī var noskaidrot pārvadājumu atrašanās vietu. V NODAĻA ATZĪTĀ NOSŪTĪTĀJA STATUSS Atzītais nosūtītājs 60. pants Personām, kas vēlas veikt kopīgā tranzīta darbības, neuzrādot preces un atbilstošās tranzīta deklarācijas nosūtītāja muitas iestādē, var piešķirt atzītā nosūtītāja statusu. Šo vienkāršojumu piešķir vienīgi tām personām, kurām ir atļauts izmantot vispārējo galvojumu vai kurām ir piešķirts atbrīvojums no galvojuma. Atļaujas saturs 61. pants Atļaujā jo īpaši norāda: a) nosūtītāja muitas iestādi vai iestādes, kuras būs atbildīgas par veicamajām kopīgā tranzīta procedūrām; b) termiņu, kas pēc tam, kad atzītais nosūtītājs ir iesniedzis deklarāciju, ir muitas dienestu rīcībā, lai pirms preču izlaišanas vajadzības gadījumā varētu veikt pārbaudi; c) veicamos identifikācijas pasākumus. Šādā gadījumā muitas dienesti var noteikt, ka transporta līdzeklim vai iepakojumiem ir jābūt īpaša parauga plombām, ko muitas dienesti apstiprinājuši kā atbilstošas II pielikumā noteiktajiem parametriem un ko piestiprina atzītais nosūtītājs; d) izslēgtās preču kategorijas vai aprites veidus. Nosūtīšanas formalitātes 62. pants Atzītais nosūtītājs iesniedz nosūtītāja muitas iestādē tranzīta deklarāciju. Preču izlaišana nevar notikt pirms 61. panta b) apakšpunktā paredzētā termiņa beigām. Obligātās ziņas, kas jāievada deklarācijās 63. pants Atzītais nosūtītājs attiecīgā gadījumā datu apstrādes sistēmā ievada šādus datus: - plombu skaitu, veidu un identitāti; - attiecīgā gadījumā saistošo maršrutu, kas noteikts saskaņā ar 26. panta 2. punktu; - termiņu, kas noteikts saskaņā ar 29. pantu un kurā preces jāuzrāda saņēmēja muitas iestādē. VI NODAĻA ATZĪTĀ SAŅĒMĒJA STATUSS Atzītais saņēmējs 64. pants 1. Personām, kas savās telpās vai visās citās īpaši noteiktās vietās vēlas saņemt preces, uz kurām attiecas kopīgā tranzīta procedūra, neuzrādot šīs preces un tranzīta pavaddokumentu saņēmēja muitas iestādei, var piešķirt atzītā saņēmēja statusu. 2. Principāls ir izpildījis savas saistības saskaņā ar 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un kopīgā tranzīta procedūru uzskata par pabeigtu, kad noteiktajā termiņā tranzīta pavaddokuments, kas bija pievienots sūtījumam, kopā ar neskartām precēm ir nogādāts atzītajam saņēmējam viņa telpās vai atļaujā norādītajā vietā un ir pienācīgi ievēroti identifikācijas pasākumi. 3. Attiecībā uz katru saskaņā ar 2. punktu piegādāto sūtījumu atzītais saņēmējs pēc pārvadātāja lūguma izsniedz kvīti, kas paredzēta 38. pantā, ko piemēro mutatis mutandis . Pienākumi 65. pants 1. Ja preces atved atzītā saņēmēja telpās vai atļaujā norādītajās vietās, viņš: a) par preču pienākšanu nekavējoties informē kompetento saņēmēja muitas iestādi, nosūtot „pienākšanas ziņojumu”, kurā norādīti pārvadājuma laikā notikušie incidenti; b) pirms sākt izkraušanu, gaida paziņojumu „izkraušanas atļauja”; c) pēc paziņojuma „izkraušanas atļauja” saņemšanas ne vēlāk kā trešajā dienā pēc preču pienākšanas nosūta saņēmēja muitas iestādei paziņojumu „Piezīmes par izkraušanu”, kurā norāda visas neatbilstības, ievērojot atļaujā paredzētos nosacījumus; d) saskaņā ar atļaujā paredzētajiem noteikumiem glabā, lai uzrādītu saņēmēja muitas iestādei, vai tai nosūta tranzīta pavaddokumenta eksemplāru, kas bijis pievienots precēm. 2. Saņēmēja muitas iestāde paziņojuma „Kontroles rezultāti” datus ievada datu apstrādes sistēmā. Atļaujas saturs 66. pants 1. Atļaujā jo īpaši norāda: a) saņēmēja muitas iestādi vai iestādes, kas ir atbildīgas par precēm, ko saņēmis atzītais saņēmējs; b) termiņu, kurā atzītais saņēmējs no saņēmēja muitas iestādes ar ziņojumu „izkraušanas atļauja” saņem „iepriekšēja pienākšanas paziņojuma” attiecīgos datus 37. panta 3. punkta piemērošanai mutatis mutandis ; c) izslēgtās preču kategorijas vai aprites veidus. 2. Muitas dienesti atļaujā norāda, vai saņēmēja muitas iestādei jārīkojas, pirms atzītais nosūtītājs var novietot saņemtās preces. VII NODAĻA VIENKĀRŠOTAS PROCEDŪRAS, KO PIEMĒRO PRECĒM, KURAS PĀRVADĀ PA DZELZCEĻU VAI AR LIELAJIEM KONTEINERIEM 1. IEDAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI PAR PĀRVADĀJUMIEM PA DZELZCEĻU Darbības joma 67. pants Saskaņā ar 68.–79. un 95. un 96. panta noteikumiem vienkāršo kopīgā tranzīta procedūras formalitātes attiecībā uz preču pārvadājumiem, ko dzelzceļa sabiedrības veic, izmantojot „CIM preču pavadzīmi un ātrā pasta kravas pavadzīmi” (turpmāk tekstā — CIM preču pavadzīme). Izmantojamo dokumentu juridiskais spēks 68. pants CIM preču pavadzīme ir līdzvērtīga tranzīta deklarācijai. Uzskaites datu kontrole 69. pants Katras valsts dzelzceļa sabiedrības savas valsts muitas dienestam dara pieejamus savus uzskaites datus, ko glabā to grāmatvedības birojos. Principāls 70. pants 1. Dzelzceļa sabiedrība, kura pieņem preces pārvadāšanai ar CIM preču pavadzīmi, kas ir līdzvērtīga kopīgā tranzīta deklarācijai, ir minētās darbības principāls. 2. Dzelzceļa sabiedrība valstī, caur kuras teritoriju preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, kļūst par principālu attiecībā uz darbībām, kas attiecas uz precēm, kuras pārvadāšanai pieņēmušas trešās valsts dzelzceļa uzņēmumi. Uzlīme 71. pants Dzelzceļa sabiedrības nodrošina, lai sūtījumus, ko pārvadā saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, identificētu ar uzlīmēm, uz kurām ir piktogramma, kuras paraugs ir III papildinājuma B11. pielikumā. Uzlīmes piestiprina CIM preču pavadzīmei un attiecīgajam dzelzceļa vagonam, ja tas ir pilnībā piekrauts, vai citos gadījumos tās piestiprina iepakojumam vai iepakojumiem. Pirmajā daļā minētās uzlīmes vietā var izmantot zīmogu, kura nospiedums zaļā krāsā atveido III papildinājuma B11. pielikumā attēloto piktogrammu. Pārvadājuma līguma grozījumi 72. pants Ja pārvadājuma līgumu groza tā, ka: - pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas ārpus līgumslēdzējas puses teritorijas, beidzas minētās līgumslēdzējas puses teritorijā; - pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas līgumslēdzējas puses teritorijā, beidzas ārpus minētās līgumslēdzējas puses teritorijas; tad dzelzceļa sabiedrības grozīto līgumu izpilda tikai ar nosūtītāja muitas iestādes iepriekšēju piekrišanu. Visos pārējos gadījumos dzelzceļa sabiedrības drīkst izpildīt grozīto līgumu; tās par notikušajiem grozījumiem nekavējoties informē nosūtītāja muitas iestādi. PREČU PĀRVIETOŠANA STARP LĪGUMSLĒDZĒJĀM PUSĒM CIM preču pavadzīmes izmantošana 73. pants 1. Ja pārvadājums, kam piemēro kopīgā tranzīta procedūru, sākas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad CIM preču pavadzīmi uzrāda nosūtītāja muitas iestādē. 2. Ja preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tad ailē, kas CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplārā paredzēta muitai, nosūtītāja muitas iestāde salasāmi ieraksta: - simbolu „T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru; - simbolu „T2” vai „T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru gadījumos, kad saskaņā ar Kopienas noteikumiem ir obligāti jānorāda šis simbols; Simboli „T2” un „T2F” ir jāapstiprina ar nosūtītāja muitas iestādes zīmoga nospiedumu. 3. Ja preces tiek pārvietotas saskaņā ar T1 procedūru no nosūtīšanas vietas Kopienā uz galamērķi EBTA valstī, nosūtītāja muitas iestāde CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, skaidri ieraksta simbolu „T1”. 4. Izņemot 2. un 3. punktā minētos gadījumus, precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, kā arī precēm, ko no nosūtīšanas vietas Kopienā pārvieto uz galamērķi EBTA valstī, saskaņā ar kārtību, ko noteikusi katra Kopienas dalībvalsts, attiecībā uz visu maršrutu no nosūtīšanas stacijas līdz galamērķa stacijai piemēro T2 procedūru, un nosūtītāja muitas iestādē nav jāuzrāda CIM preču pavadzīme, kas attiecas uz šīm precēm. Precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, nav jāpiestiprina 71. pantā minētās uzlīmes. 5. Par precēm, kuru pārvadājums sākas EBTA valstī, uzskata, ka tās pārvieto saskaņā ar T1 procedūru. Tomēr tad, ja saskaņā ar Konvencijas 2. punkta 3. panta b) apakšpunktu preces ir jāpārvieto, piemērojot T2 procedūru, nosūtītāja muitas iestāde CIM preču pavadzīmes 3. eksemplārā norāda, ka preces, uz kurām šis dokuments attiecas, pārvieto saskaņā ar T2 procedūru; šajā nolūkā tajās atkarībā no gadījuma skaidri ieraksta simbolu „T2” vai „T2F”, kā arī iespiež nosūtītāja muitas iestādes zīmogu, un kompetentais ierēdnis parakstās muitai paredzētajā ailē. Ja preces pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, simbols T1 dokumentā nav jāieraksta. 6. Visus CIM preču pavadzīmes eksemplārus atdod atpakaļ attiecīgajai personai. 7. Katrai EBTA valstij ir tiesības noteikt, ka preces, ko pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, var pārvadāt saskaņā ar T1 procedūru, nosūtītāja muitas iestādē neuzrādot CIM preču pavadzīmi. 8. Attiecībā uz 2., 3. un 5. punktā minētajām precēm muitas iestāde, kas ir atbildīga par galamērķa staciju, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. Tomēr, ja starpstacijā preces laiž brīvā apgrozībā vai tām piemēro citu muitas procedūru, tad kā saņēmēja muitas iestāde darbojas par minēto staciju atbildīgā muitas iestāde. Precēm, ko saskaņā ar 4. pantā minētajiem nosacījumiem pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, saņēmēja muitas iestādē nav jākārto nekādas formalitātes. Identifikācijas pasākumi 74. pants Parasti, ņemot vērā dzelzceļa sabiedrību veiktos identifikācijas pasākumus, nosūtītāja muitas iestāde transportlīdzeklim vai iepakojumam plombas neuzliek. CIM preču pavadzīmes dažādo eksemplāru izmantošana 75. pants 1. Izņemot gadījumus, kad preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tās valsts dzelzceļa sabiedrība, kuras jurisdikcijā ir saņēmēja muitas iestāde, šai iestādei iesniedz CIM preču pavadzīmes 2. un 3. eksemplāru. 2. Saņēmēja muitas iestāde 2. eksemplāru pēc tā vizēšanas nekavējoties nogādā atpakaļ dzelzceļa sabiedrībai un patur 3. eksemplāru. PREČU PĀRVADĀJUMI UZ TREŠĀM VALSTĪM UN NO TĀM Pārvadājumi uz trešām valstīm 76. pants 1. Ja pārvadājums sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un tam jābeidzas ārpus to teritorijas, tad piemēro 73. un 75. pantu. 2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces izved no līgumslēdzēju pušu teritorijas, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. 3. Saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes. Pārvadājumi no trešām valstīm 77. pants 1. Ja pārvadājums sākas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, darbojas kā nosūtītāja muitas iestāde. Nosūtītāja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes. 2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par galamērķa staciju, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. Tomēr, ja starpstacijā preces laiž brīvā apgrozībā vai tām piemēro citu muitas procedūru, tad kā saņēmēja muitas iestāde darbojas par minēto staciju atbildīgā muitas iestāde. 75. pantā paredzētās formalitātes veic saņēmēja muitas iestādē. Pārvadājumi cauri līgumslēdzēju pušu teritorijai 78. pants 1. Ja pārvadājums sākas un tam jābeidzas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas, muitas iestādes, kurām jādarbojas kā nosūtītāja muitas iestādei un saņēmēja muitas iestādei, ir tās, kuras minētas attiecīgi 77. panta 1. punktā un 76. panta 2. punktā. 2. Nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes. Preču muitas statuss 79. pants Preces, kuras pārvadā saskaņā ar 77. panta 1. punktu vai 78. panta 1. punktu, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru, ja vien tām saskaņā ar II pielikuma noteikumiem nav noteikts Kopienas statuss. 2. IEDAĻA PĀRVADĀJUMI AR LIELAJIEM KONTEINERIEM Darbības joma 80. pants Saskaņā ar 81. līdz 96. panta noteikumiem tiek vienkāršotas kopīgā tranzīta procedūras formalitātes preču pārvadājumiem, ko dzelzceļa sabiedrības veic ar lielajiem konteineriem, izmantojot par starpniekiem pārvadājumu uzņēmumus, ar nodošanas dokumentiem, kas šajā papildinājumā tiek saukti par „TR nodošanas dokumentiem”. Attiecīgos gadījumos šādos pārvadājumos ietilpst arī sūtījumu nosūtīšana, pārvadājumu uzņēmumiem izmantojot pārvadājuma veidus, kas nav dzelzceļa pārvadājumi, līdz nosūtīšanas dzelzceļa stacijai nosūtīšanas valstī un no galamērķa dzelzceļa stacijas galamērķa valstī, kā arī jebkādi jūras pārvadājumi maršrutā starp abām šīm stacijām. Definīcijas 81. pants Šā papildinājuma 80.–96. pantā piemēro šādas definīcijas: 1) „pārvadājumu uzņēmums” ir uzņēmums, ko dzelzceļa sabiedrības ir izveidojušas kā sabiedrību, kuras locekles tās ir, un šāds uzņēmums ir nodibināts, lai pārvadātu preces lielajos konteineros saskaņā ar nodošanas dokumentiem; 2) „lielais konteiners” ir ierīce preču pārvadāšanai, kas ir: - pastāvīgi izmantojama; - īpaši konstruēta, lai atvieglotu kravu pārvadājumus, izmantojot vienu vai vairākus transporta veidus bez minēto kravu starppārkraušanas; - izveidota, lai to viegli nostiprinātu un/vai ar to viegli rīkotos; - izveidota tā, lai tai varētu pienācīgi uzlikt plombas, ja to prasa 89. panta piemērošana; - tāda lieluma, lai laukums, ko ierobežo četri apakšējie ārējie stūri, būtu vismaz 7 m2; 3) „TR nodošanas dokuments” ir dokuments, ar kuru materializēts pārvadājuma līgums, saskaņā ar kuru pārvadājumu uzņēmums no sūtītāja saņēmējam ar starptautisku pārvadājumu nogādā vienu vai vairākus lielos konteinerus. TR nodošanas dokumentam ir sērijas numurs labējā augšējā stūrī, lai to varētu identificēt. Šajā numurā ir astoņi cipari, pirms kuriem ir burti „TR”. TR nodošanas dokuments sastāv no šādiem eksemplāriem to numerācijas kārtībā: 1. eksemplārs pārvadājumu uzņēmuma galvenajam birojam; 2. eksemplārs pārvadājumu uzņēmuma pārstāvim valstī galamērķa stacijā; 3.A eksemplārs muitai; 3.B eksemplārs kravas saņēmējam; 4. eksemplārs pārvadājumu uzņēmuma galvenajam birojam; 5. eksemplārs pārvadājumu uzņēmuma pārstāvim valstī nosūtīšanas stacijā; 6. eksemplārs sūtītājam. Katram TR nodošanas dokumenta eksemplāram, izņemot 3.A eksemplāru, gar labās puses malu ir apmēram četrus centimetrus plata zaļa josla. 4) „lielo konteineru saraksts” (turpmāk tekstā — saraksts) ir dokuments, kas pievienots TR nodošanas dokumentam, kura neatņemama sastāvdaļa tas ir un kas ir paredzēts attiecināšanai uz vairāku lielo konteineru sūtījumu no vienas un tās pašas nosūtīšanas stacijas uz vienu un to pašu galamērķa staciju, šajās stacijās veicot muitas formalitātes. Sarakstu sagatavo tikpat eksemplāros, cik eksemplāros ir TR nodošanas dokuments, uz kuru saraksts attiecas. Sarakstu skaitu uzrāda ailē, kas paredzēta sarakstu skaitam un kas atrodas TR nodošanas dokumenta labās puses augšējā stūrī. Turklāt katra saraksta labējā augšējā stūrī norāda attiecīgā TR nodošanas dokumenta sērijas numuru. Izmantojamo dokumentu juridiskais spēks 82. pants TR nodošanas dokumentiem, ko izmanto pārvadājumu uzņēmumi, ir tāds pats likumīgais spēks kā tranzīta deklarācijām. Uzskaites datu kontrole — sniedzamā informācija 83. pants 1. Katrā valstī pārvadājumu uzņēmums ar sava valstī esošā pārstāvja vai pārstāvju starpniecību kontroles nolūkā dara pieejamus muitas dienestiem savā vai sava pārstāvja (pārstāvju) grāmatvedībā vai grāmatvedībās glabājamos uzskaites datus. 2. Pēc muitas dienestu pieprasījuma pārvadājumu uzņēmums vai valstī esošais tā pārstāvis vai pārstāvji šīm iestādēm nekavējoties nosūta dokumentus, uzskaites datus vai informāciju par jau pabeigtajām vai vēl veicamajām pārvadāšanas darbībām, par kurām muitas dienesti vēlas saņemt informāciju. 3. Gadījumos, kad saskaņā ar 82. pantu TR nodošanas dokumenti ir līdzvērtīgi tranzīta deklarācijām, pārvadājumu uzņēmums vai tā valsts pārstāvis vai pārstāvji informē: a) saņēmēja muitas iestādi par katru TR nodošanas dokumentu, kura 1. eksemplārs uzņēmumam ir nosūtīts bez muitas atzīmes; b) nosūtīšanas muitas iestādi par katru TR nodošanas dokumentu, kura 1. eksemplārs uzņēmumam nav nogādāts atpakaļ un attiecībā uz kuru tas nav varējis pārliecināties, ka sūtījums vai nu ir bijis pareizi uzrādīts saņēmēja muitas iestādei, vai arī ir bijis izvests no līgumslēdzēju pušu teritorijas uz kādu trešo valsti saskaņā ar 93. pantu. Principāls 84. pants 1. Papildinājuma 80. pantā minētajiem pārvadājumiem, ko uzņēmies pārvadājumu uzņēmums valstī, principāls ir minētās valsts dzelzceļa sabiedrība. 2. Papildinājuma 80. pantā minētajiem pārvadājumam, ko uzņēmies pārvadājumu uzņēmums trešā valstī, principāls ir dzelzceļa sabiedrība valstī, caur kuras teritoriju preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā. Muitas formalitātes pārvadāšanas laikā ar transportu, kas nav dzelzceļa transports 85. pants Ja pārvadāšanas laikā uz nosūtīšanas staciju vai no galamērķa stacijas, pārvadājot ar transportu, kas nav dzelzceļa transports, ir jākārto muitas formalitātes, tad katrs TR nodošanas dokuments var attiekties tikai uz vienu lielo konteineru. Uzlīme 86. pants Pārvadājumu uzņēmums nodrošina, lai sūtījumus, ko pārvadā saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, identificētu ar uzlīmēm, uz kurām ir piktogramma, kuras paraugs ir III papildinājuma B11. pielikumā. Uzlīmes piestiprina TR nodošanas dokumentam un attiecīgajam lielajam konteineram vai konteineriem. Pirmajā daļā minētās uzlīmes vietā var izmantot zīmogu, kura nospiedums zaļā krāsā atveido III papildinājuma B11. pielikumā attēloto piktogrammu. Pārvadājuma līguma grozījumi 87. pants Ja pārvadājuma līgumu groza tā, ka: - pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas ārpus līgumslēdzējas puses teritorijas, beidzas minētās līgumslēdzējas puses teritorijā; - pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas līgumslēdzējas puses teritorijā, beidzas ārpus minētās līgumslēdzējas puses teritorijas; tad pārvadājumu uzņēmums grozīto līgumu izpilda tikai ar nosūtītāja muitas iestādes iepriekšēju piekrišanu. Visos pārējos gadījumos pārvadājumu uzņēmumi drīkst izpildīt grozīto līgumu; tie par notikušajiem grozījumiem nekavējoties informē nosūtītāja muitas iestādi. PREČU PĀRVIETOŠANA STARP LĪGUMSLĒDZĒJĀM PUSĒM TR nodošanas dokuments un saraksti 88. pants 1. Ja pārvadājums, kam piemēro kopīgā tranzīta procedūru, sākas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad TR nodošanas dokumentu uzrāda nosūtītāja muitas iestādē. 2. Ja preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tad ailē, kas TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3. eksemplārā paredzēta muitai, nosūtītāja muitas iestāde salasāmi ieraksta: - simbolu „T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru; - simbolu „T2” vai „T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru gadījumos, kad saskaņā ar Kopienas noteikumiem, ir obligāti jānorāda šis simbols; Simboli „T2” un „T2F” ir jāapstiprina ar nosūtītāja muitas iestādes zīmoga nospiedumu. 3. Ja preces tiek pārvietotas saskaņā ar T1 procedūru no nosūtīšanas vietas Kopienā uz galamērķi EBTA valstī, nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3. eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, skaidri ieraksta simbolu „T1”. 4. Izņemot 2. un 3. punktā minētos gadījumus, precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, kā arī precēm, ko no nosūtīšanas vietas Kopienā pārvieto uz galamērķi EBTA valstī, saskaņā ar kārtību, ko noteikusi katra Kopienas dalībvalsts, attiecībā uz visu maršrutu piemēro T2 procedūru, un nosūtītāja muitas iestādē nav jāuzrāda TR nodošanas dokuments, kas attiecas uz šīm precēm. Precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, nav jāpiestiprina 86. pantā minētās uzlīmes. 5. Preces, kuru pārvadājums sākas EBTA valstī, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru. Tomēr tad, ja saskaņā ar Konvencijas 2. punkta 3. panta b) apakšpunktu preces ir jāpārvieto, piemērojot T2 procedūru, nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 3.A eksemplārā norāda, ka preces, uz kurām šis dokuments attiecas, pārvieto saskaņā ar T2 procedūru; šajā nolūkā tās TR nodošanas dokumenta 3.A eksemplāra ailē, kas paredzēta muitai, atkarībā no gadījuma skaidri ieraksta simbolu „T2” vai „T2F”, kā arī iespiež nosūtītāja muitas iestādes zīmogu, un tajā parakstās kompetentais ierēdnis. Ja preces pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, simbols T1 dokumentā nav jāieraksta. 6. Ja TR nodošanas dokuments attiecas gan uz konteineriem, kuros pārvadā saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamas preces, gan uz konteineriem, kuros pārvadā saskaņā ar T2 procedūru pārvietojamas preces, tad nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 1., 2., 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, ieraksta atsevišķu (-us) konteinera (-u) identifikācijas numuru (-us) atkarībā no to preču veida, kādas tur atrodas, un šim numuram pretī pēc vajadzības norāda simbolu „T1” un simbolu „T2”vai „T2F”. 7. Ja gadījumos, uz kuriem attiecas 3. punkts, izmanto lielo konteineru sarakstus, tad jāsastāda atsevišķi saraksti par katru konteineru kategoriju, ja tajos pārvadā saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamās preces, un attiecīgā (-o) saraksta (-u) sērijas numuru (-us) ieraksta TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm. Pret saraksta (-u) sērijas numuru (-iem) atbilstoši ieraksta simbolu „T1”. 8. Visus TR nodošanas dokumenta eksemplārus nogādā atpakaļ attiecīgajai personai. 9. Katrai EBTA valstij ir tiesības noteikt, ka saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamās preces var pārvadāt saskaņā ar T1 procedūru, nosūtītāja muitas iestādē neuzrādot TR nodošanas dokumentu. 10. Attiecībā uz 2., 3. un 5. punktā minētajām precēm TR nodošanas dokuments ir jāuzrāda nosūtītāja muitas iestādē, kur par precēm ir sastādīta deklarācija ar mērķi tās laist brīvā apgrozībā vai tām piemērot citu procedūru. Precēm, ko saskaņā ar 4. pantā minētajiem nosacījumiem pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, saņēmēja muitas iestādē nav jākārto nekādas formalitātes. Identifikācijas pasākumi 89. pants Preču identifikāciju veic saskaņā ar šās konvencijas 11. pantu. Tomēr parasti nosūtītāja muitas iestāde lielajiem konteineriem plombas neuzliek, ja dzelzceļa sabiedrības veic identifikācijas pasākumus. Ja plombas uzliek, TR nodošanas dokumenta 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas vajadzībām, izdara attiecīgu atzīmi. TR nodošanas dokumenta dažādo eksemplāru izmantošana 90. pants 1. Izņemot gadījumus, kad preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, pārvadājumu uzņēmums saņēmēja muitas iestādei iesniedz TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A eksemplāru. 2. Saņēmēja muitas iestāde 1. un 2. eksemplāru pēc tā vizēšanas nekavējoties nogādā atpakaļ pārvadājumu uzņēmumam un patur 3. eksemplāru. PREČU PĀRVADĀJUMI UZ TREŠĀM VALSTĪM UN NO TĀM Pārvadājumi uz trešām valstīm 91. pants 1. Ja pārvadājums sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un tam ir jābeidzas ārpus to teritorijas, tad piemēro 88. panta 1. līdz 9. punkta un 89. panta noteikumus. 2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces izved no līgumslēdzēju pušu teritorijas, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. 3. Saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes. Pārvadājumi no trešām valstīm 92. pants 1. Ja pārvadājums sākas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, darbojas kā nosūtītāja muitas iestāde. Nosūtītāja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes. 2. Muitas iestāde, kurā preces uzrāda, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. 90. pantā paredzētās formalitātes veic saņēmēja muitas iestādē. Pārvadājumi cauri līgumslēdzēju pušu teritorijai 93. pants 1. Ja pārvadājums sākas un tam jābeidzas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas, muitas iestādes, kurām jādarbojas kā nosūtītāja muitas iestādei un saņēmēja muitas iestādei, ir tās, kuras minētas attiecīgi 92. panta 1. punktā un 91. panta 2. punktā. 2. Nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes. Preču muitas statuss 94. pants Preces, kuras pārvadā saskaņā ar 92. panta 1. punktu vai 93. panta 1. punktu, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru, ja vien tām saskaņā ar II pielikuma noteikumiem nav noteikts Kopienas statuss. 3. IEDAĻA CITI NOTEIKUMI Kravas saraksti 95. pants 1 Konvencijas I papildinājuma 22. panta 5. punktu un V pielikuma 24. punktu piemēro visiem kravas sarakstiem, ko pievieno CIM preču pavadzīmēm vai TR nodošanas dokumentiem. Šo sarakstu skaitu atkarībā no gadījuma norāda CIM preču pavadzīmes vai TR nodošanas dokumenta ailē, kas paredzēta pievienoto dokumentu norādīšanai. Bez tam kravas sarakstā jābūt vagona numuram, uz ko attiecas CIM preču pavadzīme, vai attiecīgā gadījumā tā konteinera numuram, kurā ir preces. 2. Pārvadājumiem, kuri sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un kuri attiecas gan uz precēm, ko pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, gan uz precēm, ko pārvieto saskaņā ar T2 procedūru, jāsastāda atsevišķi kravas saraksti; pārvadājumiem ar lielajiem konteineriem, uz kuriem attiecas TR nodošanas dokumenti, šādus atsevišķus sarakstus sastāda par katru lielo konteineru, kurā atrodas abu kategoriju preces. Sērijas numurus kravu sarakstiem, kas attiecas uz abām preču kategorijām, ir atkarībā no gadījuma jānorāda CIM preču pavadzīmes vai TR nodošanas dokumenta ailē, kas paredzēta preču aprakstam. 3. Šā panta 1. un 2. punktā minētajos gadījumos 67.–96. pantā paredzēto procedūru vajadzībām CIM preču pavadzīmei vai TR nodošanas dokumentam pievienotie kravas saraksti ir to neatņemama sastāvdaļa, un šiem sarakstiem ir tāds pats juridisks spēks. Uz šādu kravas sarakstu oriģināliem jābūt nosūtīšanas stacijas zīmogam. 4. IEDAĻA PARASTO PROCEDŪRU UN VIENKĀRŠOTO PROCEDŪRU PIEMĒROŠANA KOMBINĒTIEM AUTOTRANSPORTA-DZELZCEĻA PĀRVADĀJUMIEM 96. pants 1. Šā papildinājuma 67.–95. panta noteikumi neliedz iespēju izmantot II sadaļā noteiktās procedūras, bet 69. un 71. panta vai 83. un 86. panta noteikumi tomēr ir jāpiemēro. 2. Šā panta 1. punktā minētajā gadījumā, sastādot CIM preču pavadzīmi vai TR nodošanas dokumentu, ailē, kas paredzēta šo dokumentu pielikumu norādīšanai skaidrā veidā jānorāda izmantotā (-ās) tranzīta deklarācija (-as). Jānorāda katra izmantotā dokumenta veids, iestāde, kas to izdevusi, datums un reģistrācijas numurs. Turklāt CIM preču pavadzīmes 2. eksemplāru vai TR nodošanas dokumenta 1. un 2. eksemplāru apzīmogo dzelzceļa sabiedrība, kas ir atbildīga par pēdējo kopīgā tranzīta darbībā iesaistīto dzelzceļa staciju. Šī sabiedrība uzliek savu zīmogu pēc tam, kad ir pārliecinājusies, ka attiecīgais tranzīta dokuments vai dokumenti attiecas uz šo preču pārvadājumu. Ja 1. punktā un šā punkta pirmajā daļā minētās tranzīta darbības beidzas EBTA valstī, minētā valsts var noteikt, ka CIM preču pavadzīmes 2. eksemplāru vai TR nodošanas dokumenta 1. un 2. eksemplāru uzrāda muitas iestādē, kas ir atbildīga par pēdējo kopīgā tranzīta darbībā iesaistīto staciju. Šī iestāde apzīmogo dokumentu pēc tam, kad ir pārliecinājusies, ka attiecīgais tranzīta dokuments vai dokumenti attiecas uz šo preču pārvadājumu. 3. Ja kopīgā tranzīta darbību veic, izmantojot TR nodošanas dokumentu saskaņā ar 80.–94. panta noteikumiem, uz šajā darbībā izmantoto CIM preču pavadzīmi neattiecina 67.–79. un 96. panta 1. un 2. punktu. CIM preču pavadzīmes ailē, kas paredzēta pielikumu norādīšanai, ietver skaidru norādi uz TR nodošanas dokumentu. Šajā norādē jābūt vārdiem „TR nodošanas dokuments”, aiz tiem — sērijas numuram. 4. Ja dzelzceļa uzņēmumi dzelzceļa stacijā pieņem un iekrauj vagonos autotransporta-dzelzceļa kombinēta pārvadājuma preces, ko pārvieto, izmantojot vienu vai vairākas tranzīta deklarācijas saskaņā ar II sadaļā noteikto procedūru, tad dzelzceļa sabiedrības uzņemas atbildību par nodokļu un citu nodevu samaksu, ja dzelzceļa pārvadājuma laikā notiek pārkāpumi vai nelikumības, gadījumos, ja valstī, kurā noticis attiecīgais pārkāpums vai nelikumība vai kurā uzskata, ka tas ir noticis, nav derīga galvojuma, un tik lielā mērā, cik lielā mērā šīs summas nav iespējams piedzīt no principāla. Atzītais nosūtītājs un saņēmējs 97. pants 1. Gadījumos, kad atbrīvojumu no tranzīta deklarācijas uzrādīšanas nosūtītāja muitas iestādē piešķir attiecībā uz precēm, ko piegādā ar CIM preču pavadzīmi vai TR nodošanas dokumentu saskaņā ar 67.–96. panta noteikumiem, muitas dienesti veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplārā vai TR nodošanas dokumenta 1., 2., 3.A un 3.B eksemplārā tiek iekļauts simbols „T1” vai „T2”, vai „T2F”. 2. Ja preces, ko pārvadā saskaņā ar 67.–96. panta noteikumiem, ir paredzētas atzītajam saņēmējam, muitas dienesti var noteikt, ka, atkāpjoties no 64. panta 2. punkta un 66. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasībām, CIM preču pavadzīmes 2. un 3. eksemplārs vai TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A eksemplārs dzelzceļa sabiedrībai vai pārvadājumu uzņēmumam ir jāpiegādā tieši saņēmēja muitas iestādei. (98.–110. pants nav izmantots) VIII NODAĻA VIENKĀRŠOTAS PROCEDŪRAS, KO PIEMĒRO GAISA PĀRVADĀJUMIEM Vienkāršotā procedūra (1. līmenis) 111. pants 1. Aviosabiedrība var būt pilnvarota izmantot preču kravas sarakstu kā tranzīta deklarāciju, ja tā pēc būtības atbilst paraugam, kas dots Starptautiskās civilās aviācijas konvencijas 9. pielikuma 3. papildinājumā (vienkāršotā procedūra — 1. līmenis). Kopīgā tranzīta darbībām atļaujā norāda kravas saraksta veidu un sākuma un galamērķa lidostas. Šī aviosabiedrība nosūta katras attiecīgās lidostas muitas dienestam atļaujas apstiprinātu kopiju. 2. Gadījumos, kad pārvadājums attiecas gan uz tādām precēm, kas jāpārvadā saskaņā ar T1 procedūru, gan uz tādām precēm, kas jāpārvadā saskaņā ar T2 procedūru, šīs preces jānorāda atsevišķos kravas sarakstos. 3. Katram kravas sarakstam jābūt vizētam, ko datējusi un parakstījusi aviosabiedrība, apzīmējot to: - ar simbolu „T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru; - ar simbolu „T2” vai „T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru, tomēr vienā kravas sarakstā nedrīkst būt abi šie simboli; 4. Kravas sarakstā iekļauj arī šādu informāciju: - tās aviosabiedrības nosaukums, kas pārvadā preces; - reisa numurs; - lidojuma diena; - iekraušanas lidostas (sākuma lidosta) un izkraušanas lidostas (galamērķa lidosta) nosaukums; un par katru kravas sarakstā minēto sūtījumu: - aviopārvadājumu pavadzīmes numurs; - iepakojumu skaits; - parastais preču apraksts, ieskaitot visus datus, kas vajadzīgi to noteikšanai; - bruto masa. Ja preces ir sagrupētas, to aprakstu vajadzības gadījumā aizstāj ar ierakstu „konsolidācija”, ko var saīsināt. Šādos gadījumos aviopārvadājumu pavadzīmes sūtījumiem kravas sarakstā iekļauj parasto preču aprakstu, ieskaitot visus datus, kas vajadzīgi to noteikšanai. 5. Vismaz divi kravas saraksta eksemplāri ir jāuzrāda sākuma lidostas muitas dienestam, kas patur vienu eksemplāru. Šis dienests pārbaudes vajadzībām var pieprasīt uzrādīt visas aviopārvadājumu pavadzīmes, kas attiecas uz kravas sarakstā minētajiem sūtījumiem. 6. Vienu kravas saraksta kopiju uzrāda galamērķa lidostas muitas dienestam, kas to patur. Arī galamērķa lidostas dienests pārbaudes vajadzībām var pieprasīt uzrādīt kravas sarakstus un aviopārvadājumu pavadzīmes, kas attiecas uz visām precēm, kuras izkrautas attiecīgajā lidostā. 7. Reizi mēnesī pēc saraksta autentiskuma noteikšanas katras galamērķa lidostas muitas dienests pārsūta katras sākuma lidostas muitas dienestam sarakstu, ko sastādījušas aviosabiedrības no iepriekšējā mēnesī tām uzrādītajiem kravas sarakstiem. Aprakstot katru kravas sarakstu, minētajā sarakstā ietver šādu informāciju: - kravas saraksta uzskaites numurs; - atzīme, kas identificē kravas sarakstu kā tranzīta deklarāciju saskaņā ar 3. punktu; - aviosabiedrības nosaukums (var būt saīsinājums), kas pārvadāja preces; - reisa numurs; - lidojuma diena. Atļaujā var arī paredzēt, ka pirmajā apakšpunktā minēto informāciju pārsūta pašas aviosabiedrības. Ja tiek atklāti pārkāpumi saistībā ar informāciju kravas sarakstos, ko iekļauj minētajā sarakstā, galamērķa lidostas muitas dienests informē sākuma lidostas muitas dienestu, kā arī iestādi, kas piešķīrusi atļauju, īpaši norādot uz minēto preču aviopārvadājumu pavadzīmēm. Vienkāršotā procedūra (2. līmenis) 112. pants 1. Aviosabiedrība var būt pilnvarota izmantot pa elektronisko datu apmaiņas sistēmu pārsūtītu kravas sarakstu kā tranzīta deklarāciju, ja tā apkalpo vairākus reisus valstu starpā (vienkāršotā procedūra — 2. līmenis). Atkāpjoties no 45. panta 1. punkta a) apakšpunkta prasībām, aviosabiedrībām nav jābūt reģistrētām kādā līgumslēdzējā pusē, ja tām tur atrodas reģiona birojs. 2. Saņemot atļaujas pieprasījumu, muitas dienests paziņo pārējām valstīm, kuru teritorijā atrodas sākuma un galamērķa lidostas, kas saistītas ar elektronisko datu apmaiņas sistēmu. Ja sešdesmit dienu laikā no paziņojuma brīža nav saņemts neviens iebildums, muitas dienests izsniedz atļauju. Šī atļauja ir spēkā attiecīgajās valstīs, un to piemēro vienīgi kopīgā tranzīta darbībām starp lidostām, uz kurām tā attiecas. 3. Vienkāršošana notiek šādi: a) kravas sarakstu, ko sastāda sākuma lidostā, pārsūta galamērķa lidostai ar elektronisko datu apmaiņas sistēmu; b) aviosabiedrība kravas sarakstā norāda: - simbolu „T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru; - simbolu „T2” vai „TF”. atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru; - simbolu „TD” attiecībā uz precēm, kam jau piemēro tranzīta procedūru. Šādos gadījumos aviosabiedrība ieraksta simbolu „TD” arī attiecīgajā aviopārvadājumu pavadzīmē, kā arī norādi par izmantoto procedūru, uzskaites numuru un tranzīta deklarācijas datumu un izdevējas iestādes nosaukumu. - simbolu „C” (līdzvērtīgs „T2L”) vai „F” (līdzvērtīgs „T2LF”), atkarībā no gadījuma, attiecībā uz Kopienas precēm, kam nepiemēro tranzīta procedūru; - simbolu „X” attiecībā uz eksportējamām Kopienas precēm, kam nepiemēro tranzīta procedūru; pretī atbilstošajām preču pozīcijām kravas sarakstā. Kravas sarakstā ir jāiekļauj arī 111. panta 4. punktā noteiktā informācija; c) uzskata, ka kopīgā tranzīta procedūra ir pabeigta, ja ar elektroniskās datu apmaiņas sistēmu pārsūtīts kravas saraksts ir pieejams muitas dienestam galamērķa lidostā un tam ir uzrādītas preces; d) ar elektroniskās datu apmaiņas sistēmu pārsūtīta kravas saraksta izdruku pēc pieprasījuma iesniedz sākuma un galamērķa lidostas muitas dienestiem; e) uzskaites dati, ko glabā aviosabiedrība, ietver vismaz b) apakšpunktā minēto informāciju; f) sākuma lidostas muitas dienests ar audita sistēmu veic pārbaudes, pamatojoties uz riska analīzi; g) galamērķa lidostas muitas dienests ar audita sistēmu veic pārbaudes, pamatojoties uz riska analīzi, un vajadzības gadījumā sākuma lidostas muitas dienestam pārsūta pārbaudīšanai attiecīgos kravas saraksta datus, kas saņemti ar elektronisko datu apmaiņas sistēmas starpniecību. 4. Neskarot II sadaļas VI nodaļas un IV sadaļas noteikumus: - aviosabiedrība paziņo muitas dienestam par visiem pārkāpumiem vai nelikumībām; - galamērķa lidostas muitas dienests pie pirmās izdevības paziņo sākuma lidostas muitas dienestam un iestādei, kas izdevusi atļauju, par visiem pārkāpumiem vai nelikumībām. IX NODAĻA VIENKĀRŠOTA PROCEDŪRA, KO PIEMĒRO PRECĒM, KURAS TRANSPORTĒ PA CAURUĻVADIEM 113. pants 1. Gadījumos, kad kopīgā tranzīta procedūru izmanto preču transportēšanai pa cauruļvadiem, ar šo procedūru saistītās formalitātes pielāgo saskaņā ar 2.–5. punkta noteikumiem. 2. Uzskata, ka precēm, kuras transportē pa cauruļvadiem, kopīgā tranzīta procedūru piemēro: - no brīža, kad tās ienāk kādas līgumslēdzējas puses muitas teritorijā, ja tās ir preces, kas šajā teritorijā ienāk pa cauruļvadiem; - no brīža, kad tās ievada cauruļvados, ja attiecīgās preces jau atrodas kādas līgumslēdzējas puses muitas teritorijā; Attiecīgā gadījumā šīm precēm saskaņā ar II papildinājuma noteikumiem nosaka Kopienas statusu. 3. Attiecībā uz 2. punktā minētajām precēm, cauruļvadu operators, kas reģistrēts valstī, caur kuras teritoriju attiecīgās preces ienāk kādas līgumslēdzējas puses teritorijā, vai cauruļvadu operators, kas reģistrēts valstī, kurā sākas šī transportēšana, kļūst par principālu. 4. Attiecībā uz 4. panta 2. punkta piemērošanu cauruļvadu operatoru, kas reģistrēts valstī, caur kuras teritoriju pa cauruļvadiem pārvieto preces, uzskata par pārvadātāju. 5. Neskarot 8. punktā minētos noteikumus, kopīgā tranzīta procedūra beidzas brīdī, kad preces, ko transportē pa cauruļvadiem, pienāk to saņēmēju iekārtās vai saņēmēja izplatīšanas tīklā un kad tās tiek iekļautas saņēmēja uzskaites datos. 6. Ja preces, kuras starp divām līgumslēdzējām pusēm transportē pa cauruļvadiem un par kurām uzskata, ka tām saskaņā ar 2. punkta noteikumiem piemēro kopīgā tranzīta procedūru, maršruta laikā nonāk tādas līgumslēdzējas puses teritorijā, kur šo procedūru transportēšanai pa cauruļvadiem nepiemēro, minētā procedūra tiek apturēta uz laiku, kamēr tiek šķērsota attiecīgā teritorija. 7. Ja preces pa cauruļvadiem transportē no tādas līgumslēdzējas puses teritorijas, kur transportēšanai pa cauruļvadiem neizmanto kopīgā tranzīta procedūru, uz tādas līgumslēdzējas puses teritoriju, kur šo procedūru izmanto, tad uzskata, ka šī procedūra sākas brīdī, kad attiecīgās preces ienāk pēdējās minētās līgumslēdzējas puses teritorijā. 8. Ja preces pa cauruļvadiem transportē no tādas līgumslēdzējas puses teritorijas, kur transportēšanai pa cauruļvadiem izmanto kopīgā tranzīta procedūru, uz tādas līgumslēdzējas puses teritoriju, kur šo procedūru neizmanto, tad uzskata, ka šī procedūra beidzas brīdī, kad attiecīgās preces iziet no tās līgumslēdzējas puses teritorijas, kur minēto procedūru izmanto. 9. Ar preču pārvietošanu saistītie uzņēmumi nodrošina, lai to uzskaites dati būtu muitas dienestu rīcībā jebkādu pārbaužu veikšanai, kuras varētu uzskatīt par nepieciešamām saistībā ar šajā pantā minētajām kopīgā tranzīta darbībām. IV SADAĻA PARĀDS UN PIEDZIŅA Parāda rašanās 114. pants 1. Parāds šā papildinājuma 3. panta 1. punkta nozīmē rodas: a) ja nelikumīgi izvairās no kopīgā tranzīta procedūras piemērošanas precēm vai, b) gadījumā, ja nav notikusi šāda nelikumīga izvairīšanās, tad kāda no to pienākumu, kurus paredz kopīgā tranzīta procedūras izmantošana, nepildīšana,vai kāda no to nosacījumu, kas noteikti attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm, neievērošana. Tomēr parādu nerada tāda pienākumu nepildīšana, kas attiecībā uz procedūras darbību nerada reālas sekas