Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko 2015. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, un atceļ Padomes Regulu (ES) Nr. 779/2014 /* COM/2014/0670 final - 2014/0311 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Pamatojums un mērķi Ar visām zvejas iespēju regulām zivju ieguve no krājumiem jāierobežo līdz apjomam, kas ir saderīgs ar kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) vispārējiem mērķiem. Šajā sakarībā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (“KZP pamatregula”) ir noteikti mērķi, kuri jāiestrādā ikgadējos priekšlikumos par nozvejas un zvejas piepūles ierobežojumiem, proti, nodrošināt Savienības zvejniecības ilgtspēju vides, ekonomiskajā un sociālajā aspektā. Atbilstoši pārvaldības cikla ilgumam zvejas iespējas nosaka katru gadu (dziļūdens krājumiem reizi divos gados). Tomēr tas nebūt netraucē pārvaldībā ieviest ilgtermiņa pieeju. Savienība ir daudz sasniegusi šajā ziņā, un galvenajiem komerciālas nozīmes krājumiem tagad ir izstrādāti daudzgadu pārvaldības plāni, kas jāievēro, nosakot gada KPN un maksimāli pieļaujamo zvejas piepūli. Darbības joma Šis priekšlikums aptver zvejas iespējas, kuras Savienība nosaka autonomi. Tomēr tajā ir noteiktas arī zvejas iespējas, kas izriet no pasākumiem, par kuriem vienošanās panākta daudzpusēja vai divpusēja zivsaimniecības nolīguma vai procesa satvarā. Tādos gadījumos Savienība sarunas risina, pamatojoties uz nostāju, kas izriet no tās politikas mērķiem, kā arī zinātniskajiem ieteikumiem. Šādu sarunu rezultāts nozīmē, ka Savienība piekrīt uzņemties saistības pret trešām personām. Tāpēc attiecībā uz šādu lēmumu ieviešanu Savienības tiesību aktos, izmantojot šo priekšlikumu, Savienībai būtībā nav rīcības brīvības, izņemot kvotu iekšējo sadalīšanu dalībvalstīm. Šādā sadalīšanā piemēro relatīvās stabilitātes principu. Tātad līdztekus krājumiem, kurus Savienība pārvalda autonomi, šis priekšlikums aptver: · kopīgus krājumus, t. i., krājumus, kurus pārvalda kopā ar Norvēģiju Ziemeļjūrā un Skagerakā vai kuri ir saistīti ar Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisijas (NEAFC) piekrastes valstu nolīgumiem; · zvejas iespējas, kuras izriet no vienošanās, kas panākta reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO). Vairākas zvejas iespējas šajā priekšlikumā ir norādītas kā “pm” (pro memoria). Tas ir saistīts ar to, ka: – ieteikums par dažiem krājumiem nebūs pieejams laikā, kad priekšlikumu paredzēts pieņemt, vai – attiecīgās RZPO vēl nav darījušas zināmus konkrētus nozvejas ierobežojumus un citus ieteikumus, jo vēl nav notikušas to gadskārtējās sanāksmes, vai – vēl nav pieejami dati par krājumiem Grenlandes ūdeņos, kā arī krājumiem, kurus pārvalda kopā vai ar kuru kvotām veic apmaiņu ar Norvēģiju un citām trešām valstīm, jo turpinās apspriešanās, kuras ar minētajām valstīm noslēgsies 2014. gada novembrī un decembrī. Ir ierosināts jauns pasākumu kopums jūrasasara (labraka) krājuma aizsardzībai Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā. Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES) 2014. gada jūnijā nāca klajā ar zinātnisko ieteikumu par šo krājumu, kas kopš 2012. gada strauji samazinās. Turklāt Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) pauda viedokli, ka kopumā pašreizējie valstu pieņemtie jūrasasara aizsardzības pasākumi ir izrādījušies neiedarbīgi. Jūrasasaris (labraks) aug lēni un dzimumbriedumu sasniedz vēlu, un tā zvejas izraisītā mirstība patlaban ir četras reizes lielāka par maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). Ņemot vērā šā krājuma satraucošo stāvokli, proti, to, ka krājums varētu būt uz izsīkšanas robežas, ir ierosinātas zvejas iespējas, kas izteiktas zvejas piepūles un nozvejas limitu veidā un kam vajadzētu ierobežot galvenos zvejas izraisītās zivju mirstības faktorus, t. i., pelaģisko tralēšanu un atpūtas zveju. Ierosinātajā regulā ir iekļauts jauns IIE pielikums, kas jāpapildina ar informāciju, kura pieprasīta no dalībvalstīm. Visbeidzot, ZZTEK 2014. gadā novērtēja ietekmi, kādu rada Eiropas anšova pārvaldības pasākumi Biskajas līcī. Tā secināja, ka pāreja no pašreizējā pārvaldības perioda, kas ilgst no jūlija līdz jūnijam, uz pārvaldības periodu, kas ir parasts kalendāra gads (no janvāra līdz decembrim), ievērojami samazinātu risku, ka krājuma apmērs varētu kļūt mazāks par drošu biomasas apmēru, un nedaudz palielinātu nozvejas apjomu un stabilitāti. Apspriedušās ar Spāniju, Franciju un Dienvidrietumu ūdeņu konsultatīvo padomi (DRŪ KP) un neskarot pasākumus, kas jāpieņem saistībā ar turpmākiem pārvaldības plāniem, ieinteresētās personas norādīja, ka tās dotu priekšroku tādai Eiropas anšova KPN 2015. kalendāra gadam, kas pamatojas uz īpašu KPN noteikšanas iespēju, kuru novērtējusi ZZTEK un ar kuru saistītais krājuma izsīkšanas risks ir mazāks par 5 %. Nosakot KPN kalendāra gadam, kā tas notiek ar lielāko daļu KPN Atlantijas okeānā, tiks mazināts arī administratīvais slogs, kas saistīts ar šā krājuma pārvaldību. Pamatojoties uz iepriekšminēto, ir lietderīgi atcelt Padomes Regulu (ES) Nr. 779/2014[1] un vienlaikus ieviest jaunu KPN Eiropas anšova krājumam Biskajas līcī 2015. gadam, kas ierosinātajā regulā būs norādīta kā “pm”, līdz 2014. gada decembrī tiks sniegts vajadzīgais zinātniskais ieteikums. Pārskats par krājumiem Stāvokli, kurš jāņem vērā priekšlikumos par zvejas iespējām, Komisija, kā parasti, ir izvērtējusi savā ikgadējā paziņojumā par apspriešanos par zvejas iespējām (COM(2014) 388 final, turpmāk “paziņojums”). Paziņojumā sniegts pārskats par krājumu stāvokli, pamatojoties uz 2013. gada zinātnisko ieteikumu secinājumiem. Pozitīvs aspekts paziņojumā saistīts ar krājumiem, par kuriem pieejama pilna analīze: 2009. gadā nozveja no 86 % šādu krājumu pārsniedza ilgtspējīgu apjomu, bet 2014. gadā šis īpatsvars sarucis līdz 41 %. Tomēr dažas tendences joprojām liek bažīties. Piemēram, ir pieaudzis to krājumu skaits, kuru nozveju ieteikts samazināt līdz mazākajam iespējamajam apjomam. Atsaucoties uz Komisijas lūgumu, Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES) jūlijā sniedza ikgadējo ieteikumu par vairumu zivju krājumu, uz kuriem attiecas šis priekšlikums. ICES ir ņēmusi vērā Komisijas paziņojumā izklāstītās nostādnes. ZZTEK ekspertu darba grupa ir izskatījusi šo ieteikumu vasaras plenārsēdē. Zinātniskie ieteikumi, ko sniedz abas minētās organizācijas, ir lielā mērā atkarīgi no datiem: pilnībā novērtēt var tikai krājumus, par kuriem ir pieejami pietiekami un ticami dati, lai pēc tam sagatavotu krājumu apmēra novērtējumus, kā arī prognozes par šo krājumu reakciju uz dažādiem izmantošanas scenārijiem (“nozvejas prognožu tabulas”). Ja ir pieejami pietiekami dati, zinātniskās organizācijas var norādīt zvejas iespēju aptuvenās korekcijas, kas nodrošinās krājuma izmantošanu maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā (MSY). Tad ieteikumu sauc par “MSY ieteikumu”. Citos gadījumos zinātniskās organizācijas paļaujas uz piesardzīgu pieeju, lai sagatavotu ieteikumus par vēlamo zvejas iespēju apjomu. Metodika, ko ICES izmanto šajā nolūkā, ir atrodama ICES publicētajā materiālā par to, kā īstenojams ieteikums par krājumiem, par kuriem trūkst datu[2]. Lielākā daļa ierosināto KPN ir iekļautas IA pielikumā. Šajā pielikumā ir noteikta 151 KPN krājumiem, kuros zvejo Skagerakā, Kategatā, ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII un XIV apakšapgabalā, ES ūdeņos CECAF apgabalā un Francijas Gviānas ūdeņos. No šīm KPN 12 ir noteiktas saskaņā ar MSY ieteikumu. Turpinājumā raksturotas pārējās KPN. · 12 KPN ir ierosinātas saskaņā ar ilgtermiņa pārvaldības stratēģijām, t. i., pārvaldības plāniem, kas iekļauti īpašās spēkā esošās KZP regulās, Komisijas priekšlikumos par pārvaldības plāniem, kas vēl nav pieņemti, vai pārvaldības pieeju, kuru ierosinājušas konsultatīvās padomes un zinātniskās padomdevējas struktūras novērtējušas kā piesardzīgu. · 47 KPN attiecas uz krājumiem, par kuriem trūkst datu un nav pieejams pilns novērtējums. No šīm KPN 26 ir ierosinātas tādā pašā apjomā kā 2014. gadā, ievērojot Padomes un Komisijas kopīgu paziņojumu, kurā teikts, ka tiks saglabātas stabilas zvejas iespējas, ja vien netiks izdots zinātniskais ieteikums, kas liecinās par krājuma stāvokļa pasliktināšanos. Šis lēmums pieņemts, pamatojoties uz apsvērumu, ka vairumā gadījumu šajos krājumos tiek gūtas piezvejas jauktā dažādu sugu zvejā un KPN izmaiņas reāli neietekmē to stāvokļa dinamiku, turpretī atkārtoti KPN samazinājumi varētu radīt izmetumus normu izpildes nolūkā. · Pārējās KPN pagaidām ir norādītas kā “pm” (pro memoria), jo ar tām saistītie zinātniskie ieteikumi vēl nav pieejami, ir vajadzīgs vairāk sociālekonomiskās informācijas vai arī tās ir atkarīgas no starptautiskām sarunām vai vienošanās, kas jānoslēdz vēlāk šajā gadā (piemēram, RZPO sanāksmes). Attiecībā uz šiem krājumiem priekšlikums būs jāatjaunina, kad kļūs pieejami saistītie ieteikumi un informācija. Attiecībā uz krājumu stāvokli visas ierosinātās zvejas iespējas atbilst Komisijas saņemtajam zinātniskajam ieteikumam, kurš izmantots saskaņā ar paziņojumā izklāstīto. Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem un mērķiem Ierosinātie pasākumi ir izstrādāti saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un noteikumiem un atbilst Savienības ilgtspējīgas attīstības politikai. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Apspriešanās ar ieinteresētajām personām a) Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Pamatojoties uz paziņojumu par zvejas iespējām 2015. gadam, Komisija ir apspriedusies ar ieinteresētajām personām, jo īpaši ar konsultatīvo padomju starpniecību, un dalībvalstīm par dažādos zvejas iespēju priekšlikumos ierosināto pieeju. Turklāt Komisija ir ievērojusi nostādnes, kas izklāstītas tās paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam “Kā uzlabot konsultēšanos Kopienas zivsaimniecības pārvaldībā” (COM(2006) 246 galīgā redakcija), kurā izklāstīti savlaicīgas sagatavošanās (front-loading) procesa principi. Turklāt Komisija 26. septembrī organizēja ieinteresētajām personām paredzētu pasākumu, kurā tika izklāstīts un apspriests, kādi ir zinātniskā ieteikuma rezultāti un tā galvenā ietekme. b) Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Reakcija uz iepriekšminēto Komisijas paziņojumu par zvejas iespējām atspoguļo ieinteresēto personu viedokļus par Komisijas veikto resursu stāvokļa novērtējumu un to, kā nodrošināt pareizus pārvaldības lēmumus. Konkrēti, Pelaģisko krājumu konsultatīvā padome (PEL KP) izteica cerību, ka daudzgadu pārvaldības plānu pieņemšanā ir panākts progress; tā norādīja arī uz to, ka trešo valstu iesaistīšanās var sarežģīt šo procesu. Turklāt PEL KP mudināja Komisiju ņemt vērā šīs KP izstrādāto plānu attiecībā uz siļķi Ķeltu jūrā, kad Komisija ierosina attiecīgo KPN 2015. gadam. PEL KP satraucās par to, ka paziņojumā nav pietiekami iztirzāts šāds jautājums: ja dažos pamatotos gadījumos MSY mērķa sasniegšana ir jāatliek pēc 2015. gada, tad kam ir jāsniedz pierādījumi par šāda aizkavējuma nepieciešamību un kā šis process tiks organizēts. Saistībā ar izkraušanas pienākumu, kas attiecībā uz pelaģiskajām zvejniecībām stājas spēkā 2015. gada 1. janvārī, PEL KP pauda nožēlu, ka Komisijas paziņojumā trūkst sīku norāžu par to, kā tiks pielāgotas KPN, lai ietvertu izmetumus. Dienvidrietumu ūdeņu konsultatīvā padome (DRŪ KP) atzinīgi vērtēja paziņojuma skaidro izteiksmi un jo īpaši aprakstu par Komisijas metodiku, ko tā izmanto, lai ierosinātu KPN nākamajam gadam. Tā atgādināja, ka lielākajā daļā gadījumu MSY apjomu kontrolē būtu jāvadās pēc zvejas izraisītās zivju mirstības, nevis biomasas indikatoriem. Tā norādīja, ka attiecībā uz jūrasmēles krājumu Biskajas līcī un heka dienvidu krājumu MSY mērķis 2015. gadā varētu nebūt sasniedzams, ņemot vērā ICES ieteikumus par šiem abiem krājumiem. Tomēr DRŪ KP atzina, ka tā nav izstrādājusi metodiku, lai novērtētu, kad MSY mērķa sasniegšanu sociālekonomisku aspektu dēļ varētu atlikt pēc 2015. gada. DRŪ KP norādīja, ka ierosinātajās KPN jāņem vērā arī izkraušanas pienākums. Ziemeļrietumu ūdeņu konsultatīvā padome (ZRŪ KP) attiecībā uz izkraušanas pienākumu uzskata, ka, nosakot jebkādas kvotas korekcijas, ir jāizmanto labākā pieejamā zinātniskā informācija. Tomēr šīs korekcijas nedrīkst ietekmēt KZP izvirzītā MSY mērķa sasniegšanu. Konsultatīvā padome uzsvēra arī to, ka zvejas iespēju noteikšanā jāņem vērā ekonomiskā ietekme. Tā norādīja arī uz vajadzību izstrādāt pārvaldības plānus un uzskatīja, ka šis ir tās darba plānošanas centrālais elements. ZRŪ KP aicināja arī organizēt plašu apspriešanās procesu, pirms tiek pieņemti lēmumi par to, kā īstenojami ieteikumi par jauktu dažādu sugu zveju. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Attiecībā uz izmantoto metodiku Komisija, kā jau minēts, apspriedās ar Starptautisko Jūras pētniecības padomi (ICES) un Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteju (ZZTEK). ICES ieteikums balstās uz ieteikumu pamatsistēmu, kuru izstrādājušas tās ekspertu grupas un lēmējinstitūcijas, un tas izdots saskaņā ar saprašanās memorandu, kas noslēgts ar Komisiju. ZZTEK sniedz savu ieteikumu, pamatojoties uz darba uzdevumu, kuru tā saņem no Komisijas. Galvenais mērķis ir panākt un uzturēt tādu krājumu apmēru, kas var nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). Šis mērķis ir skaidri noteikts jaunajā KZP pamatregulā, kuras 2. panta 2. punktā norādīts, ka šo mērķi “ja iespējams, sasniedz līdz 2015. gadam, un (..) līdz 2020. gadam attiecībā uz visiem krājumiem”. Tas atspoguļo saistības, kuras Savienība uzņēmusies attiecībā uz 2002. gadā Johannesburgā notikušās Pasaules augstākā līmeņa sanāksmes par ilgtspējīgu attīstību secinājumiem un saistīto īstenošanas plānu. Kā norādīts jau iepriekš, informācija par dažu krājumu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu tiešām ir pieejama. To vidū ir nozveju apjoma un komerciālās vērtības ziņā ļoti nozīmīgi krājumi, tādi kā heka, mencas, jūrasvelnu, jūrasmēles, megrimu, pikšas un Norvēģijas omāra krājumi. Lai sasniegtu MSY mērķi, dažos gadījumos varētu būt jāsamazina zvejas izraisītās zivju mirstības rādītāji un/vai nozvejas. Ņemot vērā iepriekšminēto, šajā priekšlikumā ir izmantots MSY ieteikums, ja tas pieejams. Saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem, ja KPN tiek ierosināta, pamatojoties uz MSY ieteikumu, KPN atbilst apjomam, kas saskaņā ar minēto ieteikumu nodrošinātu MSY mērķa sasniegšanu 2015. gadā. Šī pieeja atbilst principiem, kas izklāstīti paziņojumā par zvejas iespējām 2015. gadam. Par krājumiem, par kuriem trūkst datu, zinātniskās padomdevējas struktūras sniedz ieteikumus par to, vai nozvejas jāsamazina, jāsaglabā nemainīgas vai jāpalielina. Daudzos gadījumos ICES ieteikumā tiek sniegts kvantitatīvs norādījums par šādām izmaiņām, pamatojoties uz metodiku, saskaņā ar kuru piesardzības apsvērumu dēļ nozveju izmaiņas no gada uz gadu nepārsniedz +/– 20 %. Šis norādījums ir izmantots, nosakot ierosinātās KPN. Ja zinātniskā ieteikuma nav vispār, ir ievērota piesardzīga pieeja, proti, KPN piesardzības apsvērumu dēļ ir samazināta par 20 %. Par dažiem krājumiem (galvenokārt plašā teritorijā sastopami krājumi, haizivis un rajas) ieteikums tiek sniegts rudenī. Kad minētais ieteikums būs saņemts, šis priekšlikums būs attiecīgi jāatjaunina. Visbeidzot, kā norādīts iepriekš, attiecībā uz dažiem krājumiem ieteikums ir izmantots, lai īstenotu pārvaldības plānus. ZZTEK ir apstiprinājusi un dažos gadījumos papildinājusi ICES sniegtos ieteikumus. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Visi ZZTEK ziņojumi ir pieejami MARE ĢD tīmekļa vietnē. Visi ICES ziņojumi ir pieejami ICES tīmekļa vietnē. Ietekmes novērtējums Zvejas iespēju regulas darbības jomu ierobežo Līguma 43. panta 3. punkts. Savienība ir pieņēmusi vairākus daudzgadu pārvaldības plānus attiecībā uz ekonomiski ļoti nozīmīgiem krājumiem, tostarp heka, mencas, jūrasmēles, jūras zeltplekstes, Norvēģijas omāra un citiem krājumiem. Pirms šādu plānu pieņemšanas tiek veikts to ietekmes novērtējums. Kad tie stājušies spēkā, saskaņā ar tiem nosaka KPN un zvejas piepūli attiecīgajam gadam, lai sasniegtu plānu ilgtermiņa mērķus. Komisijai priekšlikums par zvejas iespējām obligāti jāizstrādā saskaņā ar šiem plāniem, kamēr tie ir atbilstoši un ir spēkā. Tāpēc daudzu svarīgu krājumu zvejas iespējas šajā priekšlikumā izriet no tā plāna ietekmes novērtējuma, uz kura pamata noteikta attiecīgā KPN. Attiecībā uz pārējo krājumu KPN, neraugoties uz to, ka spēkā esošu daudzgadu plānu var arī nebūt, priekšlikuma izstrādātāji ir centušies izvairīties no īstermiņa pieejas, dodot priekšroku lēmumiem, kuri nodrošina ilgtspēju, un tāpēc priekšlikumā ir ņemtas vērā ieinteresēto personu un konsultatīvo padomju iniciatīvas, ja tās ir saņēmušas pozitīvu atsauksmi no ICES un/vai ZZTEK. Turklāt Komisija KZP reformas priekšlikumu bija izstrādājusi, pienācīgi pamatojoties uz ietekmes novērtējumu (SEC(2011) 891), kura kontekstā tika analizēts MSY mērķis. Secinājumos šis mērķis ir identificēts kā obligāts priekšnoteikums tam, lai panāktu ilgtspēju vides, ekonomiskajā un sociālajā aspektā. Likumdevēji ir akceptējuši Komisijas reformas priekšlikuma pamatojumu un pagājušā gada jūnijā panākuši politisku vienošanos, kas paredz, ka MSY mērķis tagad ir skaidri noteikts un saistošs. Attiecībā uz RZPO zvejas iespējām un krājumiem, kurus izmanto kopīgi ar trešām valstīm, šajā priekšlikumā transponēti galvenokārt pasākumi, par kuriem panākta starptautiska vienošanās. Visi elementi, kas ir svarīgi, lai novērtētu zvejas iespēju potenciālo ietekmi, tiek izskatīti to starptautisko sarunu sagatavošanas un risināšanas posmā, kurās ar trešām personām vienojas par Savienības zvejas iespējām. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Juridiskais pamats Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 3. punkts. Savienības pienākumi saistībā ar ūdeņu dzīvo resursu ilgtspējīgu izmantošanu izriet no KZP pamatregulas 2. pantā noteiktajiem pienākumiem. Priekšlikuma kopsavilkums Lai sasniegtu KZP mērķi, proti, vides, ekonomiskajā un sociālajā aspektā ilgtspējīgu zvejniecību, priekšlikumā ir noteikti nozvejas un zvejas piepūles ierobežojumi, kas piemērojami Savienības zvejniecībām. Piemērošana Noteikumi priekšlikuma jomā ir piemērojami līdz 2015. gada 31. decembrim, izņemot dažus noteikumus par zvejas piepūles ierobežojumiem, kuri ir piemērojami līdz 2016. gada 31. janvārim, un dažas KPN, kas saistītas ar specifisku sezonālo ciklu vai izriet no RZPO pārziņā esošo krājumu specifiskām sezonālām iezīmēm. Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, kā minēts Līguma 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šāda iemesla dēļ: KZP ir kopēja politika. Saskaņā ar Līguma 43. panta 3. punktu Padomei ir jāparedz pasākumi par zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu. Ar ierosināto Padomes regulu dalībvalstīm iedala zvejas iespējas. Ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. un 17. pantu, dalībvalstis var pēc saviem ieskatiem šādas iespējas sadalīt reģioniem vai operatoriem. Tāpēc dalībvalstis tām iedalīto zvejas iespēju izmantošanā var brīvi operēt ar lēmumiem, kas saistīti ar to izvēlēto sociālekonomisko modeli. Priekšlikums dalībvalstīm neuzliek jaunas finansiālas saistības. Padome katru gadu pieņem šādu regulu, un tās īstenošanai jau ir paredzēti publiskā un privātā sektora līdzekļi. Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: regula. Izkraušanas pienākums, kas ieviests ar Regulu (ES) Nr. 1389/2013 Jaunā KZP pamatregula (Regula (ES) Nr. 1380/2013) stājās spēkā 2014. gadā; ar to ieviestais izkraušanas pienākums kļūs piemērojams pakāpeniski laikā no 2015. līdz 2019. gadam. 2019. gadā izkraušanas pienākums attieksies uz visiem krājumiem, kuriem noteikta KPN. Tomēr pārejas periodā zivis, kurām noteikta KPN, ir jāizkrauj tikai tad, ja tās kā zvejas mērķsugas vai piezvejas sugas iegūtas konkrētu sugu zvejniecībās konkrētos apgabalos. Taču krājumi, kam noteikta KPN, un zvejniecības nesakrīt. Tāpēc attiecībā uz šīs regulas aptvertajiem Atlantijas okeāna un Ziemeļjūras krājumiem izkraušanas pienākums attieksies tikai uz nozvejām, kas gūtas rūpnieciskajās zvejniecībās un makreles, siļķes, stavridu, putasu, kaproīdu, Eiropas anšova, Ziemeļatlantijas argentīnas, brētliņas, sardīnes, zilās tunzivs, zobenzivs, garspuru tunzivs, lielacu tunzivs, Atlantijas zilā marlīna un baltā marlīna zvejniecībās[3]. Turklāt līdz ar izkraušanas pienākuma ieviešanu un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 2. punktu ierosinātās zvejas iespējas atspoguļo pāreju no izkrautā apjoma uz nozvejoto apjomu. Tas notiek, pamatojoties uz saņemto zinātnisko ieteikumu par zivju krājumiem, kurus apzvejo jaunās KZP pamatregulas 15. panta 1. punktā minētās zvejniecības. Zvejas iespējas būtu jānosaka arī saskaņā ar 16. panta 1. punktu (atsauce uz relatīvās stabilitātes principu) un 16. panta 4. punktu (atsauce uz kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un daudzgadu plānos paredzētajiem noteikumiem). Izkraušanas pienākums tiešā veidā ietekmē saglabāšanas mērķus saistībā ar vairākām KPN, kas noteiktas ierosinātajā zvejas iespēju regulā. Tās ir KPN plātņžaunzivīm, kuras ir sliktā saglabāšanās stāvoklī, t. i., haizivīm un rajveidīgajām zivīm; jau daudzus gadus tās ir noteiktas 0 apjomā, lai nepieļautu šo sugu specializēto zveju attiecīgajos apgabalos. Papildus 0 apjoma KPN arī īpaši noteikumi, kas bija piesaistīti KPN ierakstiem, prasīja nekavējoties izmest šo sugu īpatņus to augstās izdzīvošanas spējas dēļ. To izkraušana paaugstinātu mirstības rādītājus. Pēc 2014. gada 31. jūlijā notikušās apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem izkristalizējās atbalsts domai par to, ka apgabalos, kuriem noteikta KPN, šīs sugas būtu jāaizliedz zvejot un jāiekļauj zvejas iespēju regulas sarakstos. Šāda pieeja ir atspoguļota ierosinātajā regulā: ir saglabāts pienākums atlaist īpatņus ūdenī un tātad arī tā nodrošinātā saglabāšanas pakāpe, jo aizliegtās sugas nevar izkraut. Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 4. punkta a) apakšpunktā ir noteikts zvejai aizliegto sugu atbrīvojums no izkraušanas pienākuma. Visbeidzot, ir jāņem vērā saikne starp jauno KZP pamatregulu un Padomes Regulu (EK) Nr. 847/96. Ar otro minēto regulu ir ieviesti papildu nosacījumi ikgadējai KPN pārvaldībai, tostarp 3. un 4. pantā paredzētie elastības noteikumi krājumiem, uz kuriem attiecas piesardzīga vai analītiska KPN. Saskaņā ar tās 2. pantu Padome, nosakot KPN, nolemj, kuriem krājumiem 3. un 4. pantu nepiemēro, jo īpaši pamatojoties uz šo krājumu bioloģisko stāvokli. Pavisam nesen ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktu ir ieviests vēl viens elastības mehānisms. Tādēļ, lai izvairītos no pārmērīgas elastības, kas apdraudētu dzīvo jūras bioloģisko resursu racionālas un atbildīgas izmantošanas principu un kavētu kopējās zivsaimniecības politikas mērķu sasniegšanu, būtu skaidri jānosaka, ka Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pantu nevar piemērot papildus ikgadējai elastībai, kas paredzēta Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktā. 4. PAPILDU INFORMĀCIJA Vienkāršošana Priekšlikumā paredzēta publiskā sektora (Savienības vai valsts) iestāžu administratīvo procedūru vienkāršošana, jo īpaši attiecībā uz prasībām par zvejas piepūles pārvaldību. Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Priekšlikums attiecas uz ikgadējo regulu 2015. gadam, tāpēc pārskatīšanas klauzula tajā nav ietverta. Sīkāks priekšlikuma skaidrojums Šis priekšlikums attiecas tikai uz zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu un ar šo iespēju izmantošanu funkcionāli saistītiem nosacījumiem. Runājot par aktuālajām krājumu dinamikas tendencēm, īpašu uzmanību ir pelnījuši šādi gadījumi. Pireneju pussalas ūdeņi No vienas puses, jūrasvelnu biomasa palielinās un krājums tiek izmantots ilgtspējīgā apjomā. No otras puses, ir pasliktinājies megrimu krājuma stāvoklis un vairākas Norvēģijas omāra krājuma funkcionālās vienības joprojām ir noplicinātas. Heka dienvidu krājuma biomasa turpina palielināties, neraugoties uz to, ka zvejas noslodze ir nemainīgi augsta, un tāpēc saskaņā ar attiecīgo pārvaldības plānu ir noteikts neliels KPN un attiecīgās zvejas piepūles samazinājums. Biskajas līcis Jūrasmēles krājuma stāvoklis pasliktinās. Pēdējos gados zinātnieki ir ieteikuši samazināt KPN. 2013. gadā ICES izskatīja piesardzīgus ilgtermiņa pārvaldības pasākumus, ko bija ierosinājušas ieinteresētās personas. 2014. gada KPN ir noteikta, pamatojoties uz minētajiem pasākumiem, kuru mērķis ir saglabāt nemainīgu KPN, pakāpeniski samazinot zvejas izraisīto zivju mirstību līdz ilgtspējīgam līmenim. Tā kā zvejas izraisītā zivju mirstība pēdējos gados ir pieaugusi, 2015. gadā KPN būtu jāsamazina. Ķeltu jūra un Lamanšs Šajā apgabalā sasāpējusi problēma ir lieli izmetumu apjomi gan balto zivju, gan plekstveidīgo zivju zvejā. Attiecīgi zinātniskajā ieteikumā ir aicināts būtiski samazināt KPN, piemēram, mencai un pikšai. Attiecībā uz jūrasmēli Lamanša austrumu daļā prioritārā kārtā jāveic steidzami šā krājuma atjaunošanas pasākumi, jo pēdējos divos gados krājums ir papildinājies slikti un zvejniecības ilgtermiņa dzīvotspēja ir apdraudēta. Ūdeņi uz rietumiem no Skotijas Atbilstoši standartam, ko ICES attiecībā uz pikšu izstrādājusi 2014. gadā, pikšas krājums ūdeņos uz rietumiem no Skotijas (ICES Vb un VIa zona) tiek uzskatīts par daļu no bioloģiskā krājuma, ko novērtē ICES III un IV zonā. Tāpēc attiecībā uz visiem šiem apgabaliem sniegts viens ieteikums. Ierosinātajā regulā KPN jānorāda kā “pro memoria” (pm), kamēr tā tiek atbilstoši sadalīta dalībvalstīm. Mencas un merlanga krājumi joprojām ir sliktā stāvoklī, un abu sugu izmetumi ir tuvi 70 %. Kad rudenī tiks publicēts ieteikums par Norvēģijas omāru, varētu atklāties vēl sliktāka situācija, jo balto zivju izmetumi galvenokārt rodas minētās sugas zvejniecībā. Saistības veikt selektivitātes pasākumus līdz šim nav devušas vērā ņemamu efektu, jo ICES vēl nav spējusi noteikt mirstības izmaiņas, kas būtu radušās šo pasākumu rezultātā. Īrijas jūra Mencas un merlanga krājumu stāvoklis joprojām ir slikts, lai gan Norvēģijas omāra zvejas flotes selektivitāte, šķiet, ir nākusi par labu šiem diviem krājumiem. ICES ieteikumā gan norādīts uz lieliem izmetumiem. Jūrasmēles krājums joprojām tiek pārzvejots un ir sasniedzis zemāko reģistrēto nārsta bara biomasu, tāpēc izmantošanai arī turpmāk būtu jānotiek nelielā apjomā. Turpretī jūras zeltplekstes krājums netiek pilnībā izmantots un nozvejas lielā mērā tiek izmestas, taču krājums ir stabils. Kategats Ieteikums par mencu Kategatā attiecībā uz 2015. gadu ir līdzīgs ieteikumam attiecībā uz 2014. gadu, t. i., piesardzības apsvērumu dēļ šajā apgabalā nevajadzētu veikt šīs sugas specializēto zveju, un piezveja un izmetumi būtu jāsamazina līdz minimumam. ICES jo īpaši uzstāj uz to, ka ir steidzami jāuzlabo selektivitāte, jo novērtētie izmetumi 2013. gadā bija lielākie izmetumi, kādi reģistrēti kopš 1997. gada. Ziemeļjūra Mencas, pikšas, merlanga, saidas, jūras zeltplekstes, makreles un siļķes krājumi Ziemeļjūrā tiek pārvaldīti kopā ar Norvēģiju, tāpēc KPN un kvotas tiks iedalītas pēc ES un Norvēģijas apspriedēm novembrī un decembrī. No šiem krājumiem mencas krājums turpina atjaunoties, taču ļoti lēni. Merlanga un saidas krājums samazinās, turklāt saidas biomasa pēdējos trīs gados ir bijusi mazāka par piesardzīgiem limitiem. Pikšas stāvoklis joprojām ir stabils, zvejas izraisītā zivju mirstība ir zemāka par MSY līmeni, taču pēdējos gados krājums ir papildinājies slikti. Jūras zeltplekstes krājums turpina palielināties, un nu ir sasniedzis lielāko reģistrēto apmēru. Attiecībā uz krājumiem, kuri nav kopīgi ar Norvēģiju un kuru KPN jau ir noteiktas šajā priekšlikumā, jānorāda, ka jūrasmēles krājums lēnām palielinās, lai gan zvejas izraisītā zivju mirstība ir nedaudz lielāka par MSY apjomu, un tāpēc saskaņā ar piemērojamo pārvaldības plānu KPN ir nedaudz jāsamazina. Norvēģijas omāra krājumi Ziemeļjūrā visā visumā palielinās. 2014/0311 (NLE) Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko 2015. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, un atceļ Padomes Regulu (ES) Nr. 779/2014 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 3. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Līguma 43. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padomei pēc Komisijas priekšlikuma jāpieņem pasākumi par zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu. (2) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013[4] paredzēts, ka saglabāšanas pasākumi ir jāpieņem, ņemot vērā pieejamos zinātniskos, tehniskos un ekonomiskos ieteikumus, tostarp attiecīgā gadījumā ziņojumus, ko sagatavojusi Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK). (3) Padomei ir jāpieņem pasākumi zvejas iespēju noteikšanai un iedalīšanai, attiecīgā gadījumā arī daži ar tām funkcionāli saistīti nosacījumi. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 1. un 4. punktu zvejas iespējas būtu jāiedala dalībvalstīm tādā veidā, lai ikvienai dalībvalstij nodrošinātu ar katru zivju krājumu vai zvejniecību saistīto zvejas darbību relatīvu stabilitāti, un saskaņā ar minētās regulas 2. panta 2. punktā noteiktajiem kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem. (4) Tātad saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) būtu jānosaka, pamatojoties uz pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem, ņemot vērā bioloģiskos un sociālekonomiskos aspektus, vienlaikus nodrošinot taisnīgu attieksmi pret visiem zvejas segmentiem, kā arī ievērojot viedokļus, kas izteikti apspriešanās procesā ar ieinteresētajām personām, jo īpaši konsultatīvo padomju sanāksmēs. (5) Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktā minētais izkraušanas pienākums tiek ieviests katrā zvejniecībā atsevišķi. Ja uz zvejniecību reģionā, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecas izkraušanas pienākums, būtu jāizkrauj visas minētajā zvejniecībā iegūtās sugas, kurām ir noteikti nozvejas limiti. No 2015. gada 1. janvāra izkraušanas pienākums būtu jāpiemēro mazo pelaģisko sugu zvejniecībām (t. i., makreles, siļķes, stavridu, putasu, kaproīdu, Eiropas anšova, argentīnas, sardīnes un brētliņas zvejai), lielo pelaģisko sugu zvejniecībām (t. i., zilās tunzivs, zobenzivs, garspuru tunzivs, lielacu tunzivs, Atlantijas zilā marlīna un baltā marlīna zvejai) un rūpnieciskajām zvejniecībām (piemēram, moivas, tūbīšu un Esmarka mencas zvejai). Minētās regulas 16. panta 2. punktā ir noteikts, ka tad, kad attiecībā uz zivju krājumu tiek ieviests izkraušanas pienākums, zvejas iespējas jānosaka, ņemot vērā pāreju no tādu zvejas iespēju noteikšanas, kas atspoguļo izkrāvumus, uz tādu zvejas iespēju noteikšanu, kas atspoguļo nozvejas. (6) Vairākus gadus dažas plātņžaunzivju (rajveidīgo zivju un haizivju) krājumu KPN ir noteiktas 0 apjomā un saistītas ar noteikumu, kurš paredz nekavējoties atlaist ūdenī nejauši nozvejotus īpatņus. Šāda īpaša režīma iemesls ir minēto krājumu sliktais saglabāšanās stāvoklis, un tā kā sugas izdzīvošanas spēja ir augsta, izmetumu dēļ zvejas izraisītā zivju mirstība nepalielināsies; uzskata, ka izmetumi labvēlīgi ietekmē šo sugu saglabāšanos. Tomēr no 2015. gada 1. janvāra šo sugu nozvejas, kas gūtas pelaģiskajās zvejniecībās, būs jāizkrauj, ja vien uz tām neattieksies kāda no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā paredzētajām atkāpēm no izkraušanas pienākuma. Minētās regulas 15. panta 4. punkta a) apakšpunktā šādas atkāpes ir atļautas attiecībā uz sugām, kuru zveja ir aizliegta un kas kā tādas ir noteiktas Savienības tiesību aktā, kas pieņemts kopējās zivsaimniecības politikas jomā. Tāpēc ir lietderīgi aizliegt šo sugu zveju attiecīgajos apgabalos. (7) Pēdējos gados KPN Eiropas anšovam Biskajas līcī ir noteikta atsevišķā zvejas iespēju regulā, kas ir spēkā no konkrētā gada 1. jūlija līdz nākamā gada 30. jūnijam. ZZTEK 2014. gadā secināja, ka, nomainot pašreizējo pārvaldības periodu uz parastu kalendāra gadu (no janvāra līdz decembrim), tiek ievērojami samazināti draudi šā krājuma saglabāšanai. Pēc apspriešanās ar Spāniju, Franciju un Dienvidrietumu ūdeņu konsultatīvo padomi (DRŪ KP) ZZTEK ierosinātās izmaiņas tika novērtētas pozitīvi. Pamatojoties uz iepriekšminēto, ir lietderīgi atcelt Padomes Regulu (ES) Nr. 779/2014[5] un šajā regulā ieviest jaunu KPN Eiropas anšova krājumam Biskajas līcī 2015. gadam. (8) Turklāt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 4. punktu krājumiem, kuriem ir izstrādāti īpaši daudzgadu plāni, KPN būtu jānosaka saskaņā ar minētajos plānos izklāstītajiem noteikumiem. Tāpēc heka dienvidu krājumam un Norvēģijas omāra krājumam, jūrasmēles krājumam Lamanša rietumu daļā, jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumiem Ziemeļjūrā, siļķes krājumam ūdeņos uz rietumiem no Skotijas, mencas krājumiem Kategatā, ūdeņos uz rietumiem no Skotijas, Īrijas jūrā, Ziemeļjūrā, Skagerakā un Lamanša austrumu daļā un zilās tunzivs krājumiem Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā KPN būtu jānosaka saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Padomes Regulās (EK) Nr. 2166/2005[6], (EK) Nr. 509/2007[7], (EK) Nr. 676/2007[8], (EK) Nr. 1300/2008[9], (EK) Nr. 1342/2008[10] (“mencu plāns”) un (EK) Nr. 302/2009[11]. (9) Tomēr attiecībā uz heka ziemeļu krājumu (Padomes Regula (EK) Nr. 811/2004[12]) un jūrasmēles krājumu Biskajas līcī (Padomes Regula (EK) Nr. 388/2006[13]) atjaunošanas un pārvaldības plānu minimālie mērķi ir sasniegti, un tāpēc ir lietderīgi ievērot izdoto zinātnisko ieteikumu, lai attiecīgā gadījumā sasniegtu vai uzturētu maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstīgu KPN. (10) Krājumiem, par kuriem nav pietiekamu vai uzticamu datu, lai novērtētu to apmēru, pārvaldības pasākumi un KPN apjomi būtu jānosaka, ievērojot piesardzīgu pieeju zvejniecības pārvaldībā, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 4. panta 1. punkta 8. apakšpunktā, vienlaikus ņemot vērā krājuma specifiku, tostarp jo īpaši pieejamo informāciju par krājuma attīstības tendencēm un apsvērumus par jauktu dažādu sugu zveju. (11) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 847/96[14] ir ieviesti papildu nosacījumi ikgadējai KPN pārvaldībai, tostarp 3. un 4. pantā paredzētie elastības noteikumi par krājumiem, kuriem noteikta piesardzīga vai analītiska KPN. Saskaņā ar minētās regulas 2. pantu Padomei, nosakot KPN, ir jānolemj, kuriem krājumiem 3. un 4. pantu nepiemēro, jo īpaši pamatojoties uz šo krājumu bioloģisko stāvokli. Pavisam nesen ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktu ir ieviests elastības mehānisms visām nozvejām, uz kurām attiecas izkraušanas pienākums. Tādēļ, lai izvairītos no pārmērīgas elastības, kas apdraudētu kopējā zivsaimniecības politikā izvirzīto saglabāšanas mērķu sasniegšanu, un lai nepieļautu negatīvu ietekmi uz krājumu bioloģisko stāvokli, Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pantu KPN var piemērot tikai tad, ja dalībvalstis neizmanto ikgadējo elastību, kas paredzēta Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktā. (12) Ja krājuma KPN ir iedalīta tikai vienai dalībvalstij, ir lietderīgi saskaņā ar Līguma 2. panta 1. punktu pilnvarot attiecīgo dalībvalsti noteikt šādas KPN apjomu. Būtu jāparedz noteikumi, lai nodrošinātu to, ka attiecīgā dalībvalsts, nosakot minēto KPN apjomu, rīkojas pilnīgā saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas principiem un noteikumiem. (13) Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES) 2014. gada jūnijā nāca klajā ar zinātnisko ieteikumu par jūrasasara (labraka) krājumu Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā un apstiprināja, ka šis krājums kopš 2012. gada ir strauji samazinājies. Turklāt ZZTEK ir novērtējusi jūrasasara (labraka) aizsardzībai pieņemtos valstu pasākumus un secinājusi, ka tie ir neiedarbīgi. Jūrasasaris (labraks) aug lēni un dzimumbriedumu sasniedz vēlu, un tā zvejas izraisītā mirstība patlaban ir četras reizes lielāka par maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). Tāpēc ir lietderīgi noteikt šā krājuma zvejas iespējas, kas izteiktas zvejas piepūles un nozvejas limitu veidā un kam vajadzētu ierobežot galvenos zvejas izraisītās zivju mirstības faktorus, t. i., pelaģisko tralēšanu un atpūtas zveju. (14) Maksimāli pieļaujamā zvejas piepūle 2015. gadam jānosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2166/2005 8. pantu, Regulas (EK) Nr. 509/2007 5. pantu, Regulas (EK) Nr. 676/2007 9. pantu, Regulas (EK) Nr. 1342/2008 11. un 12. pantu un Regulas (EK) Nr. 302/2009 5. un 9. pantu, vienlaikus ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 754/2009[15]. (15) Ņemot vērā Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) jaunāko zinātnisko ieteikumu un ievērojot starptautiskās saistības Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības konvencijas (NEAFC) kontekstā, ir jāierobežo konkrētu dziļūdens sugu zvejas piepūle. (16) Dažu sugu, piemēram, dažu haizivju sugu, saglabāšanu varētu nopietni apdraudēt pat ierobežotas zvejas darbības. Tāpēc šādu sugu zvejas iespējas būtu pilnībā jāierobežo, nosakot vispārēju šo sugu zvejas aizliegumu. (17) Uz šajā regulā noteikto Savienības kuģiem pieejamo zvejas iespēju izmantošanu attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009[16] un jo īpaši minētās regulas 33. un 34. pants par nozveju un zvejas piepūles reģistrēšanu un ar zvejas iespēju pilnīgu izmantošanu saistītu datu paziņošanu. Tāpēc ir jānorāda kodi, kas dalībvalstīm jāizmanto, kad tās nosūta Komisijai datus par izkrāvumiem no krājumiem, uz kuriem attiecas šī regula. (18) Attiecībā uz dažām KPN būtu jāatļauj dalībvalstīm iedalīt papildu zvejas iespējas kuģiem, kas piedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos. Šo izmēģinājumu mērķis ir zvejniecībās, uz kurām pagaidām neattiecas Regulā (ES) Nr. 1380/2013 paredzētais izkraušanas pienākums, pārbaudīt nozvejas kvotu sistēmu, t. i., sistēmu, kurā visas nozvejas būtu jāizkrauj un jāatskaita no kvotām, lai nepieļautu izmetumus un ar tiem saistīto citādi izmantojamu zivju resursu izšķiešanu. Nekontrolēti zivju izmetumi apdraud zivju krājumu kā sabiedriskā labuma ilgtspēju ilgtermiņā un tādējādi arī kopējās zivsaimniecības politikas mērķus. Turpretī nozvejas kvotu sistēmas jau pašos pamatos motivē zvejniekus optimizēt savu darbību nozvejas selektivitāti. Lai panāktu izmetumu racionālu pārvaldību, pilnībā dokumentētai zvejniecībai būtu jāaptver visas darbības jūrā, nevis tikai ostā izkrautā nozveja. Tāpēc nosacījumos, ar kuriem dalībvalstis iedala šādas papildu zvejas iespējas, būtu jāiekļauj pienākums nodrošināt ar sensoru sistēmu savienotu slēgta tīkla televīzijas kameru (CCTV) (turpmāk kopā “CCTV sistēma”) izmantošanu. Tam būtu jānodrošina iespēja detalizēti reģistrēt visas nozvejas daļas, kas paturētas uz kuģa un kas izmestas. Sistēma, kas balstās uz novērotāju darbošanos uz kuģa reāllaikā, būtu neefektīvāka, dārgāka un neuzticamāka. Tāpēc patlaban CCTV sistēmu izmantošana ir priekšnoteikums tādu izmetumu samazināšanas shēmu ieviešanai kā pilnībā dokumentētas zvejniecības. Šādas sistēmas izmantošanā būtu jāievēro prasības, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK[17]. (19) Lai nodrošinātu to, ka pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos var reāli novērtēt nozvejas kvotu sistēmas iespējas kontrolēt absolūto zvejas izraisīto zivju mirstību attiecīgajos krājumos, visas zivis, kas nozvejotas šajos izmēģinājumos, tostarp minimālo izkraušanas izmēru nesasnieguši īpatņi, ir jāatskaita no kopējām zvejas iespējām, kas iedalītas kuģim, kurš piedalās izmēģinājumos, un zvejas darbības jāpārtrauc, kad minētais kuģis ir pilnībā izmantojis kopējās iedalītās zvejas iespējas. Turklāt ir lietderīgi atļaut iedalīto zvejas iespēju nodošanu starp kuģiem, kas piedalās pilnībā dokumentētu zvejniecību izmēģinājumos, un kuģiem, kas tajos nepiedalās, ar noteikumu, ka ir iespējams pierādīt, ka nepalielinās izmetumi no tiem kuģiem, kas izmēģinājumos nepiedalās. (20) Ievērojot ICES ieteikumu, ir lietderīgi uzturēt īpašu sistēmu tūbīšu krājumu pārvaldībai Savienības ūdeņos ICES IIa un IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā. Tā kā ir sagaidāms, ka ICES zinātniskie ieteikumi kļūs pieejami tikai 2015. gada februārī, ir lietderīgi KPN un kvotas provizoriski noteikt nulles apjomā, kamēr šādi ieteikumi nav publicēti. (21) Saskaņā ar procedūru, kas paredzēta nolīgumos vai protokolos par attiecībām zivsaimniecības nozarē ar Norvēģiju[18], Fēru salām[19] un Islandi[20], Savienība ar minētajiem partneriem ir rīkojusi apspriedes par zvejas tiesībām. Apspriedes ar Norvēģiju un Fēru salām par vienošanos attiecībā uz 2015. gadu vēl nav pabeigtas. Lai nepieļautu Savienības zvejas darbību pārtraukšanu, vienlaikus dodot iespēju īstenot vajadzīgo elastību minētās vienošanās noslēgšanai 2015. gada sākumā, ir lietderīgi provizoriski noteikt zvejas iespējas attiecībā uz krājumiem, uz kuriem attiecas šī vienošanās. Ar Islandi nebija iespējams pabeigt apspriedes par vienošanos zivsaimniecības nozarē 2015. gadam. Saskaņā ar procedūru, kas paredzēta nolīgumā un protokolā par attiecībām zivsaimniecības nozarē ar Grenlandi[21], Apvienotā komiteja ir noteikusi konkrētu zvejas iespēju apjomu, kas Savienībai pieejamas Grenlandes ūdeņos 2015. gadā. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna apspriešanās]. (22) Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT) 2013. gada gadskārtējā sanāksmē pieņēma viena gada pagarinājumu attiecībā uz zilās tunzivs pašreizējo KPN un kvotām un zobenzivij Atlantijas okeāna ziemeļu daļā, zobenzivij Atlantijas okeāna dienvidu daļā un garspuru tunzivij Atlantijas okeāna ziemeļu daļā 2014.–2016. gadā piemērojamo KPN un kvotas apstiprināja pašreizējā līmenī. Tādējādi Savienības kvotas šiem krājumiem saglabājas tādas pašas kā 2013. gadā. Lai gan pašreizējā līmenī tika saglabāta arī KPN, kas 2014.–2016. gadā piemērojama garspuru tunzivij Atlantijas okeāna dienvidu daļā, līgumslēdzēju pušu, tostarp Savienības, individuālās kvotas tika nedaudz samazinātas, lai piešķirtu kvotu vēl vienai līgumslēdzējai pusei. Visi šie pasākumi būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (23) Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijas (CCAMLR) puses 2013. gada gadskārtējā sanāksmē pieņēma nozvejas limitus gan mērķsugām, gan piezvejas sugām. Minētie pasākumi būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (24) Indijas okeāna tunzivju komisija (IOTC) gadskārtējā sanāksmē 2014. gadā negrozīja spēkā esošos saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. (25) Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (SPRFMO) trešā gadskārtējā sanāksme notiks 2015. gada februārī. Kamēr šāda gadskārtējā sanāksme nav notikusi, ir lietderīgi provizoriski saglabāt pašreizējos pasākumus SPRFMO konvencijas apgabalā. Tomēr Čīles stavridas krājumā nevajadzētu zvejot, pirms gadskārtējās sanāksmes rezultātā ir noteikta KPN. (26) Amerikas Tropisko tunzivju komisija (IATTC) 87. gadskārtējā sanāksmē 2014. gadā paturēja spēkā dzeltenspuru tunzivs, lielacu tunzivs un svītrainās tunzivs saglabāšanas pasākumus. IATTC paturēja spēkā arī Rezolūciju par okeāna baltspuru haizivju saglabāšanu. Minētajiem pasākumiem būtu jāpaliek iestrādātiem Savienības tiesību aktos. (27) Dienvidaustrumu Atlantijas zvejniecības organizācija (SEAFO) gadskārtējā sanāksmē 2013. gadā pieņēma ieteikumu Patagonijas ilkņzivs un sarkano dziļūdens krabju jaunai divgadīgai KPN 2014. un 2015. gadam; Atlantijas lielgalvja un beriksu pašreizējā KPN 2013. un 2014. gadam, par kuru vienošanās tika panākta 2012. gada gadskārtējā sanāksmē, palika spēkā. Patlaban piemērojamie pasākumi attiecībā uz zvejas iespēju sadalījumu, kurus pieņēmusi SEAFO, būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (28) Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisija (WCPFC) 10. gadskārtējā sanāksmē 2013. gadā grozīja savus pasākumus attiecībā uz zvejas iespējām, nosakot kopējo dienu skaitu, kad var zvejot atklātā jūrā, un pielāgojot aizliegumu, kas noteikts attiecībā uz zveju ar zivju pievilināšanas ierīcēm (ZPI). Saskaņā ar pārskatītajiem pasākumiem, kas attiecas uz zveju ar ZPI, Savienībai kā WCPFC līgumslēdzējai pusei ir jāpieņem lēmums par vienu no divām pieejamajām iespējām – vai nu apstiprināt pašreizējo periodu, kurā zveja ar ZPI ir aizliegta, vai samazināt ar ZPI saistītu iemetienu skaitu. Kamēr šāds lēmums nav pieņemts, Savienības tiesību aktos būtu jāsaglabā pašreiz piemērojamais aizliegums, kuru pieņēmusi WCPFC. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (29) Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā Puses gadskārtējā sanāksmē 2013. gadā negrozīja tās pasākumus attiecībā uz zvejas iespējām. Minētie pasākumi būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. (30) Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija (NAFO) 36. gadskārtējā sanāksmē 2014. gadā pieņēma virkni zvejas iespēju 2015. gadam attiecībā uz konkrētiem krājumiem NAFO konvencijas apgabala 1.–4. apakšapgabalā. Šajā sakarībā NAFO pieņēma moratoriju attiecībā uz garneļu zveju 3L rajonā, palielināja sarkanasaru KPN 3M rajonā, lai ietvertu konkrētas piezvejas, un atļāva atkal zvejot sarkanās plekstes 3NO rajonā. (31) Attiecīgās reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO) gada beigās vienojas par konkrētiem starptautiskiem pasākumiem, ar kuriem paredz vai ierobežo Savienības zvejas iespējas, un tie kļūst piemērojami pirms šīs regulas stāšanās spēkā. Tāpēc noteikumi, ar kuriem šādus pasākumus ievieš Savienības tiesību aktos, ir jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku. Konkrētāk, tā kā CCAMLR konvencijas apgabalā zvejas sezona ilgst no 1. decembra līdz 30. novembrim, un tāpēc konkrētas zvejas iespējas vai aizliegumi CCAMLR konvencijas apgabalā ir noteikti laikposmam, kas sākas 2014. gada 1. decembrī, ir lietderīgi šīs regulas attiecīgos noteikumus piemērot no minētā datuma. Šāda piemērošana ar atpakaļejošu spēku neskars tiesiskās paļāvības principu, jo CCAMLR locekļiem ir aizliegts bez atļaujas zvejot CCAMLR konvencijas apgabalā. (32) Saskaņā ar Savienības deklarāciju Venecuēlas Bolivāra Republikai par to, ka zvejas kuģiem, kuri kuģo ar Venecuēlas Bolivāra Republikas karogu, piešķir zvejas iespējas ES ūdeņos Francijas Gviānas piekrastes ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā[22], ir jānosaka Venecuēlai pieejamās lutjānzivju zvejas iespējas Savienības ūdeņos. (33) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz atļaujas piešķiršanu atsevišķām dalībvalstīm izmantot sistēmu, kurā iedalīto zvejas piepūli tās pārvalda saskaņā ar kilovatdienu sistēmu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. (34) Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz jūrā pavadāmo papildu dienu piešķiršanu par zvejas darbību pilnīgu izbeigšanu un zinātnisko novērotāju pastiprinātu izvietošanu, kā arī attiecībā uz izklājlapas formāta noteikšanu tādas informācijas vākšanai un nosūtīšanai, kas attiecas uz dienu nodošanu starp vienas dalībvalsts karoga zvejas kuģiem. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011[23]. (35) Lai nepieļautu zvejas darbību pārtraukšanu un lai nodrošinātu Savienības zvejnieku iztikas iespējas, šī regula būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra, izņemot noteikumus attiecībā uz zvejas piepūles limitiem, kuri būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. februāra, un īpašus noteikumus konkrētos reģionos, kuriem būtu jāparedz īpašs piemērošanas datums. Steidzamības dēļ šai regulai būtu jāstājas spēkā tūlīt pēc tās publicēšanas. (36) Zvejas iespējas būtu jāizmanto, pilnībā ievērojot piemērojamos Savienības tiesību aktus, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I SADAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. pants Priekšmets 1. Ar šo regulu nosaka Savienības ūdeņos pieejamās zvejas iespējas un Savienības kuģu zvejas iespējas konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, attiecībā uz konkrētiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām. 2. Šā panta 1. punktā minētās zvejas iespējas ietver: a) nozvejas limitus 2015. gadam un, ja tā norādīts šajā regulā, 2016. gadam; b) zvejas piepūles limitus laikposmam no 2015. gada 1. februāra līdz 2016. gada 31. janvārim, izņemot gadījumus, kad zvejas piepūles limitiem 9., 29. un 31. pantā un IIE pielikumā ir noteikti citi laikposmi; c) dažu krājumu zvejas iespējas CCAMLR konvencijas apgabalā laikposmam no 2014. gada 1. decembra līdz 2015. gada 30. novembrim; d) dažu krājumu zvejas iespējas IATTC konvencijas apgabalā, kas 33. pantā noteiktas tajā pašā pantā norādītajiem 2015. un 2016. gada laikposmiem. 2. pants Darbības joma Šo regulu piemēro šādiem kuģiem: a) Savienības kuģiem; b) trešo valstu kuģiem Savienības ūdeņos; c) atpūtas zvejas kuģiem tikai šīs regulas 1. panta b) apakšpunkta, 3. panta c) punkta un 12. panta īstenošanas vajadzībām. 3. pants Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: a) “Savienības kuģis” ir zvejas kuģis, kas atbilst definīcijai Regulas (ES) Nr. 1380/2013 4. panta 1. punkta 5. apakšpunktā; b) “trešās valsts kuģis” ir zvejas kuģis, kas atbilstoši definīcijai Regulas (ES) Nr. 1380/2013 4. panta 1. punkta 4. apakšpunktā ir trešās valsts karoga kuģis, kas reģistrēts trešā valstī; c) “atpūtas zvejas kuģi” ir kuģi, kas iesaistījušies atpūtas zvejā, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1224/2009 4. panta 28. punktā; d) “Savienības ūdeņi” ir ūdeņi, kas ir dalībvalstu suverenitātē vai jurisdikcijā, izņemot Līguma II pielikumā minētajām teritorijām piegulošos ūdeņus; e) “starptautiskie ūdeņi” ir ūdeņi, kas nav nevienas valsts suverenitātē vai jurisdikcijā; f) “krājums” ir jūras bioloģiskie resursi, kas sastopami konkrētā pārvaldības apgabalā; f) “kopējā pieļaujamā nozveja” (KPN) ir: i) zvejniecībās, uz kurām attiecas Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā minētais izkraušanas pienākums, – daudzums, ko katru gadu var nozvejot no katra krājuma, ii) visās citās zvejniecībās – daudzums, ko katru gadu var izkraut no katra krājuma; g) “kvota” ir KPN daļa, kas iedalīta Savienībai, dalībvalstij vai trešai valstij; h) “analītisks novērtējums” ir konkrēta krājuma tendenču kvantitatīvs izvērtējums, kas pamatojas uz datiem par krājuma bioloģiju un izmantošanu un kura zinātniskā analīze ir apliecinājusi, ka tas ir pietiekami kvalitatīvs, lai nodrošinātu zinātnisko ieteikumu par turpmākās nozvejas iespējām; i) “piesardzīga pieeja zvejniecības pārvaldībā” ir pieeja, saskaņā ar kuru atbilstošas zinātniskās informācijas trūkums nebūtu jāizmanto par pamatojumu, lai atliktu vai neveiktu pārvaldības pasākumus, kuru mērķis ir saglabāt mērķsugas, saistītās vai atkarīgās sugas, piezvejas sugas un to vidi; j) “linuma acs izmērs” ir zvejas rīku linuma acs izmērs, kas noteikts saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 517/2008[24]; k) “Savienības zvejas flotes reģistrs” ir reģistrs, kuru Komisija izveidojusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 24. panta 3. punktu; l) “zvejas žurnāls” ir žurnāls, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1224/2009 14. pantā. 4. pants Zvejas zonas Šajā regulā piemēro šādas zonu definīcijas: a) ICES (Starptautiskā Jūras pētniecības padome) zonas ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Regulas (EK) Nr. 218/2009[25] III pielikumā; b) “Skageraks” ir ģeogrāfiskais apgabals, kuru rietumos norobežo līnija, kas novilkta no Hanstholmas bākas līdz Lindesnes bākai, un dienvidos – līnija, kas novilkta no Skāgenas bākas līdz Tistlarnas bākai un no šā punkta līdz tuvākajam punktam Zviedrijas krastā; c) “Kategats” ir ģeogrāfiskais apgabals, kuru ziemeļos norobežo līnija, kas novilkta no Skāgenas bākas līdz Tistlarnas bākai un no šā punkta līdz tuvākajam punktam Zviedrijas krastā, un dienvidos – līnija, kas novilkta no Hāzenēres raga līdz Gnībena ragam, no Korshāges līdz Spodsbjergai un no Gilbjerga raga līdz Killenai; d) “ICES VII apakšapgabala 16. funkcionālā vienība” ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo loksodromas, kuras secīgi savieno šādus punktus: – 53° 30' N 15° 00' W, – 53° 30' N 11° 00' W, – 51° 30' N 11° 00' W, – 51° 30' N 13° 00' W, – 51° 00' N 13° 00' W, – 51° 00' N 15° 00' W, – 53° 30' N 15° 00' W; e) “Kadisas jūras līcis” ir ICES IXa rajona ģeogrāfiskais apgabals uz austrumiem no 7º 23' 48″ rietumu garuma; f) CECAF (Centrālaustrumu Atlantijas zvejniecības komiteja) apgabali ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 216/2009[26] II pielikumā; g) NAFO (Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija) apgabali ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Regulas (EK) Nr. 217/2009[27] III pielikumā; h) “SEAFO (Dienvidaustrumu Atlantijas zvejniecības organizācija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Konvencijā par Dienvidaustrumu Atlantijas zvejas resursu saglabāšanu un pārvaldību[28]; i) “ICCAT (Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Starptautiskajā konvencijā par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā[29]; j) “CCAMLR (Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 601/2004[30] 2. panta a) punktā; k) “IATTC (Amerikas Tropisko tunzivju komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Konvencijā Amerikas Tropisko tunzivju komisijas stiprināšanai, kas izveidota ar Amerikas Savienoto Valstu un Kostarikas Republikas 1949. gada konvenciju (“Antigvas konvencija”)[31]; l) “IOTC (Indijas okeāna tunzivju komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Nolīgumā par Indijas okeāna tunzivju komisijas izveidi[32]; m) “SPRFMO (Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālā zvejniecības pārvaldības organizācija) konvencijas apgabals” ir atklātās jūras ģeogrāfiskais apgabals uz dienvidiem no 10o ziemeļu platuma paralēles, uz ziemeļiem no CCAMLR konvencijas apgabala, uz austrumiem no SIOFA konvencijas apgabala, kā noteikts Nolīgumā par zveju Indijas okeāna dienvidu daļā[33], un uz rietumiem no Dienvidamerikas valstu zvejniecības jurisdikcijā esošajiem apgabaliem; n) “WCPFC (Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Konvencijā par tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību Klusā okeāna rietumu un centrālajā daļā[34]; o) “Beringa jūras atklātie ūdeņi” ir atklātās jūras ģeogrāfiskais apgabals, kas atrodas Beringa jūrā vairāk nekā 200 jūras jūdžu attālumā no bāzes līnijām, no kurām tiek noteikts Beringa jūras piekrastes valstu teritoriālo ūdeņu platums; p) “IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo: – 150º rietumu garuma meridiāns, – 130º rietumu garuma meridiāns, – 4º dienvidu platuma paralēle, – 50º dienvidu platuma paralēle. II SADAĻA SAVIENĪBAS KUĢU ZVEJAS IESPĒJAS I nodaļa Vispārīgi noteikumi 5. pants KPN un tās sadalījums 1. Savienības kuģu KPN Savienības ūdeņos vai konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, šādas KPN sadalījums starp dalībvalstīm un – vajadzības gadījumā – ar to funkcionāli saistītie nosacījumi ir noteikti I pielikumā. 2. Savienības kuģiem I pielikumā noteikto KPN robežās ir atļauts zvejot ūdeņos, kas ir Fēru salu, Grenlandes, Islandes un Norvēģijas jurisdikcijā, un zvejas zonā ap Jana Majena salu, ievērojot šīs regulas 19. pantā un III pielikumā un Regulā (EK) Nr. 1006/2008[35] izklāstītos nosacījumus un minētās regulas īstenošanas noteikumus. 3. Lai piemērotu īpašo nosacījumu, kas noteikts IA pielikumā attiecībā uz tūbīšu krājumu Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa un IV zonā, piemēro IID pielikumā definētos pārvaldības apgabalus. 6. pants KPN, kas jānosaka dalībvalstīm 1. Dažu zivju krājumu KPN nosaka attiecīgā dalībvalsts. Minētie krājumi ir norādīti I pielikumā. 2. KPN, kas jānosaka dalībvalstij: a) atbilst kopējās zivsaimniecības politikas principiem un noteikumiem, jo īpaši principam par krājuma ilgtspējīgu izmantošanu, un b) nodrošina šādu rezultātu: i) ja ir pieejami analītiski novērtējumi, krājuma izmantošana no 2015. gada ar lielāko iespējamo varbūtību atbilst maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam, ii) ja analītiski novērtējumi nav pieejami vai tie ir nepilnīgi, krājuma izmantošana notiek saskaņā ar piesardzīgu pieeju zvejniecības pārvaldībā. 3. Līdz 2015. gada 15. martam katra attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai šādu informāciju: a) pieņemtā KPN; b) attiecīgās dalībvalsts savāktie un novērtētie dati, uz kuriem balstās pieņemtā KPN; c) ziņas par to, kā pieņemtā KPN atbilst 2. punktam. 7. pants Nozvejas un piezvejas izkraušanas nosacījumi 1. Uz zivīm, kas Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajās zvejniecībās nozvejotas no krājumiem, kuriem ir noteikta KPN, attiecas minētajā noteikumā paredzētais izkraušanas pienākums. 2. Zivis no citiem krājumiem, kuriem ir noteikta KPN, patur uz kuģa vai izkrauj tikai tad, ja: (a) nozveju ir guvuši tādas dalībvalsts karoga kuģi, kurai ir kvota, kas nav pilnībā apgūta, vai (b) nozveja ir daļa no Savienības kvotas, kura kvotu veidā nav sadalīta starp dalībvalstīm, un minētā Savienības kvota nav pilnībā apgūta. 3. Šīs regulas I pielikumā ir norādīti Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 8. punktā minētie nemērķa sugu krājumi drošās bioloģiskās robežās, lai varētu noteikt minētajā pantā paredzēto atkāpi no pienākuma atskaitīt nozveju no attiecīgajām kvotām. 8. pants Zvejas piepūles limiti Piemēro šādus zvejas piepūles pasākumus: a) IIA pielikumu konkrētu mencas, jūrasmēles un jūras zeltplekstes krājumu pārvaldībai Kategatā, Skagerakā, ICES IIIa rajona daļā, kas neietilpst Skagerakā un Kategatā, ICES IV apakšapgabalā, ICES VIa, VIIa un VIId rajonā un Savienības ūdeņos ICES IIa un Vb rajonā; b) IIB pielikumu heka un Norvēģijas omāra krājumu atjaunošanā ICES VIIIc un IXa rajonā, izņemot Kadisas jūras līci; c) IIC pielikumu jūrasmēles krājuma pārvaldībā ICES VIIe rajonā; d) IIE pielikumu jūrasasara (labraka) krājuma pārvaldībā ICES VIIe rajonā. 9. pants Nozvejas un zvejas piepūles limiti dziļūdens zvejai 1. Grenlandes paltusam piemēro Regulas (EK) Nr. 2347/2002[36] 3. panta 1. punktu, kurā noteikta prasība, ka kuģim jābūt dziļūdens zvejas atļaujai. Minētajā pantā izklāstītos nosacījumus piemēro Grenlandes paltusu zvejošanai, paturēšanai uz kuģa, pārkraušanai citā kuģī un izkraušanai. 2. Dalībvalstis nodrošina, lai 2015. gadā zvejas piepūle, kas izteikta ārpus ostas pavadītās kilovatdienās, kuģiem, kuriem ir Regulas (EK) Nr. 2347/2002 3. panta 1. punktā minētās dziļūdens zvejas atļaujas, nepārsniegtu 65 % no gada vidējās zvejas piepūles, kuru attiecīgās dalībvalsts kuģi īstenoja 2003. gadā reisos, par kuriem bija izdotas dziļūdens zvejas atļaujas vai kuros tika nozvejotas minētās regulas I un II pielikumā norādīto dziļūdens sugu zivis. Šo punktu piemēro tikai zvejas reisiem, kuros nozvejoti vairāk nekā 100 kg dziļūdens sugu īpatņu, izņemot Ziemeļatlantijas argentīnas. 10. pants Īpaši noteikumi par zvejas iespēju sadalījumu 1. Šajā regulā paredzētais zvejas iespēju sadalījums starp dalībvalstīm neskar: a) zvejas iespēju apmaiņu, kas veikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 8. punktu; b) zvejas iespēju atvilkumus un pārdali, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 37. pantu; c) zvejas iespēju pārdali, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1006/2008 10. panta 4. punktu; d) papildu izkrāvumus, kas atļauti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu un Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktu; e) daudzumus, kas ieturēti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 4. pantu; f) atvilkumus, kas veikti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 105., 106. un 107. pantu; g) kvotu nodošanu un apmaiņu, kas veikta saskaņā ar šīs regulas 20. pantu; h) papildu iedalījumus, kas veikti saskaņā ar šīs regulas 14. pantu. 2. Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu piemēro krājumiem, uz kuriem attiecas piesardzīga KPN, un minētās regulas 3. panta 2. un 3. punktu un 4. pantu piemēro krājumiem, uz kuriem attiecas analītiska KPN, ja vien šīs regulas I pielikumā nav noteikts citādi. Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pantu KPN būtu jāpiemēro tikai tad, ja dalībvalstis neizmanto ikgadējo elastību, kas paredzēta Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktā. 11. pants Slēgtā zvejas sezona 1. Porkupīnas sēklī laikā no 2015. gada 1. maija līdz 31. maijam ir aizliegts zvejot vai paturēt uz kuģa šādu sugu īpatņus: menca, megrimi, jūrasvelni, pikša, merlangs, heks, Norvēģijas omārs, jūras zeltplekste, pollaks, saida, rajveidīgās zivis, parastā jūrasmēle, brosme, zilā jūraslīdaka, jūraslīdaka un dzelkņu haizivs. Šā punkta īstenošanas vajadzībām Porkupīnas sēklis ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo loksodromas, kuras secīgi savieno šādus punktus: Punkts || Ģeogrāfiskais platums || Ģeogrāfiskais garums 1. || 52° 27' N || 12° 19' W 2. || 52° 40' N || 12° 30' W 3. || 52° 47' N || 12° 39,600' W 4. || 52° 47' N || 12° 56' W 5. || 52° 13,5' N || 13° 53,830' W 6. || 51° 22' N || 14° 24' W 7. || 51° 22' N || 14° 03' W 8. || 52° 10' N || 13° 25' W 9. || 52° 32' N || 13° 07,500' W 10. || 52° 43' N || 12° 55' W 11. || 52° 43' N || 12° 43' W 12. || 52° 38,800' N || 12° 37' W 13. || 52° 27' N || 12° 23' W 14. || 52° 27' N || 12° 19' W Atkāpjoties no pirmās daļas, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 50. panta 3., 4. un 5. punktu ir atļauts tranzītā šķērsot Porkupīnas sēkli, vedot uz kuģa minētajā daļā norādīto sugu īpatņus. 2. Tūbīšu komerciāla zveja ar gruntstrali, vadu vai tiem līdzīgiem velkamiem zvejas rīkiem, kuru linuma acs izmērs ir mazāks par 16 mm, ICES IIa, IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā ir aizliegta no 2015. gada 1. janvāra līdz 31. martam un no 2015. gada 1. augusta līdz 31. decembrim. Pirmajā daļā noteikto aizliegumu piemēro arī trešo valstu kuģiem, kuriem ir atļauts zvejot tūbītes Savienības ūdeņos ICES IV apakšapgabalā. 12. pants Jūrasasara (labraka) atpūtas zveja Atpūtas zvejā ICES IVb, IVc, VIIa, VIId, VIIe, VIIf, VIIg un VIIh rajonā piemēro šādu individuālo limitu: viens jūrasasaris (labraks) vienai personai dienā. 13. pants Aizliegumi 1. Savienības kuģiem ir aizliegts zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut šādu sugu zivis: a) ērkšķu raja (Amblyraja radiata) Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa un VIId rajonā un ICES IV apakšapgabalā; b) milzu haizivs (Cetorhinus maximus) un baltā haizivs (Carcharodon carcharias) visos ūdeņos; c) parastās rajas (Dipturus batis) sugu grupa (Dipturus cf. flossada un Dipturus cf. intermedia) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; d) bara haizivs (Galeorhinus galeus) un gludā laternhaizivs (Etmopterus pusillus) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā un visos ūdeņos ICES I, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; e) melnā haizivs (Dalatias licha), gardeguna spurainā haizivs (Deania calcea), pelēkā īsraga haizivs (Centrophorus squamosus), lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps) un baltacu haizivs (Centroscymnus coelolepis) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā un visos ūdeņos ICES I un XIV apakšapgabalā; f) siļķu haizivs (Lamna nasus) visos ūdeņos; g) divragainā velnraja (Manta birostris) visos ūdeņos; h) dzeloņainā raja (Raja clavata) Savienības ūdeņos ICES IIIa rajonā; i) Norvēģijas raja (Raja (Dipturus) nidarosiensis) Savienības ūdeņos ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh un VIIk rajonā; j) cirtainā raja (Raja undulata) Savienības ūdeņos ICES VI un X apakšapgabalā un baltā raja (Raja alba) Savienības ūdeņos ICES VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; k) ģitārrajas (Rhinobatidae) Savienības ūdeņos ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X un XII apakšapgabalā; l) dzelkņu haizivs (Squalus acanthias) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā un visos ūdeņos ICES I, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; m) eņģeļhaizivs (Squatina squatina) Savienības ūdeņos. 2. Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. 14. pants Datu nosūtīšana Kad dalībvalstis saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 33. un 34. pantu nosūta Komisijai datus par krājumos nozvejoto izkrāvumu apjomu, tās izmanto šīs regulas I pielikumā noteiktos krājumu kodus. II nodaļa Papildus iedalītas zvejas iespējas kuģiem, kuri piedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos 15. pants Papildu zvejas iespēju iedalīšana 1. Attiecībā uz dažiem krājumiem dalībvalsts var iedalīt papildu zvejas iespējas tās karoga kuģiem, kas piedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos. Minētie krājumi ir norādīti I pielikumā. 2. Šā panta 1. punktā minētās papildu zvejas iespējas nepārsniedz vispārējo limitu, kas noteikts I pielikumā kā procentuālā daļa no attiecīgajai dalībvalstij iedalītās kvotas. 16. pants Papildu zvejas iespēju iedalīšanas nosacījumi 1. Papildu zvejas iespējas, kas minētas 15. pantā, iedala saskaņā ar šādiem nosacījumiem: a) kuģis izmanto ar sensoru sistēmu savienotas slēgta tīkla televīzijas kameras (CCTV) (turpmāk kopā “CCTV sistēma”), kas reģistrē visas zvejas un apstrādes darbības uz kuģa; b) papildu zvejas iespējas, kas iedalītas konkrētam kuģim, kurš piedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos, nepārsniedz šādus limitus: i) 75 % no attiecīgā krājuma nozvejas izmetumiem, ko attiecīgā dalībvalsts aprēķinājusi kuģu tipam, pie kura pieder konkrētais kuģis, kam iedalītas papildu zvejas iespējas, ii) 30 % no konkrētā kuģa zvejas iespējām, kas tam bija pieejamas pirms piedalīšanās izmēģinājumos; c) visas kuģa gūtās nozvejas no krājuma, uz kuru attiecas iedalītās papildu zvejas iespējas, tostarp zivis, kas nav sasniegušas Regulas (EK) Nr. 850/98[37] XII pielikumā noteikto minimālo izkraušanas izmēru, atskaita no konkrētā kuģa zvejas iespējām, kas tam pieejamas kopā ar visām papildu zvejas iespējām, kuras iedalītas saskaņā ar 14. pantu; d) tiklīdz zvejas iespējas, kas konkrētam kuģim iedalītas zvejai no konkrēta krājuma, uz kuru attiecas papildu iedalījums, ir pilnībā izmantotas, attiecīgajam kuģim jāpārtrauc visas zvejas darbības attiecīgajā KPN apgabalā; e) attiecībā uz krājumiem, kuriem var piemērot šo pantu, dalībvalstis var atļaut konkrētam kuģim iedalītās zvejas iespējas vai to daļu no kuģiem, kas nepiedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos, nodot kuģiem, kas šādos izmēģinājumos piedalās, ar noteikumu, ka var pierādīt to, ka nepalielinās to kuģu izmetumi, kuri nepiedalās izmēģinājumos. 2. Neatkarīgi no 1. punkta b) apakšpunkta i) punkta dalībvalsts izņēmuma kārtā tās karoga kuģim drīkst iedalīt papildu zvejas iespējas, kuras pārsniedz 75 % no attiecīgā krājuma nozvejas izmetumiem, kas aprēķināti kuģu tipam, pie kura pieder konkrētais kuģis, kam iedalītas papildu zvejas iespējas, ja: a) attiecīgajam kuģu tipam aprēķināto krājuma nozvejas izmetumu īpatsvars ir mazāks par 10 %; b) attiecīgā kuģu tipa iekļaušana ir svarīga, lai novērtētu CCTV sistēmas potenciālo izmantošanu kontroles vajadzībām; c) attiecībā uz visiem kuģiem, kuri piedalās izmēģinājumos, kopumā nav pārsniegts vispārējais limits 75 % no aprēķinātajiem krājuma nozvejas izmetumiem. 3. Pirms 14. pantā minēto papildu zvejas iespēju iedalīšanas dalībvalsts iesniedz Komisijai šādu informāciju: a) saraksts ar tās karoga kuģiem, kas piedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos; b) uz minētajiem kuģiem uzstādīto attālās elektroniskās novērošanas sistēmu specifikācijas; c) to zvejas rīku kapacitāte, veids un specifikācijas, kurus izmanto minētie kuģi; d) aprēķinātie izmetumi katram kuģu tipam, kas piedalās izmēģinājumos; e) tās nozvejas apjoms, kuru no krājuma, uz ko attiecas minētā KPN, 2014. gadā ieguvuši kuģi, kas piedalās izmēģinājumos. 17. pants Personas datu apstrāde Ciktāl saistībā ar ierakstiem, kas iegūti saskaņā ar 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu, tiek veikta personas datu apstrāde Direktīvas 95/46/EK nozīmē, šādu datu apstrādei piemēro minēto direktīvu. 18. pants Iedalīto papildu zvejas iespēju atsaukšana Ja dalībvalsts atklāj, ka kuģis, kas piedalās pilnībā dokumentētas zvejniecības izmēģinājumos, neievēro 16. pantā minētos nosacījumus, tā tūlīt atsauc minētajam kuģim iedalītās papildu zvejas iespējas un aizliedz tam piedalīties šajos izmēģinājumos atlikušajā 2015. gada laikposmā. 19. pants Izmetumu novērtējumu zinātniska izvērtēšana Lai uzraudzītu 16. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punkta īstenošanu, Komisija var prasīt ikvienai dalībvalstij, kura izmanto šo nodaļu, iesniegt izvērtēšanai zinātniskā padomdevējā struktūrā novērtējumu par katra tipa kuģu radītajiem izmetumiem. Ja nav novērtējuma, kurš apstiprinātu šādus izmetumus, attiecīgā dalībvalsts veic piemērotus pasākumus, kas vajadzīgi minētās prasības ievērošanai, un par tiem informē Komisiju. III nodaļa Zvejas atļaujas trešo valstu ūdeņos 20. pants Zvejas atļaujas 1. Maksimālais zvejas atļauju skaits Savienības kuģiem, kuri zvejo kādas trešās valsts ūdeņos, ir noteikts III pielikumā. 2. Ja, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 8. punktu, viena dalībvalsts nodod kvotu citai dalībvalstij (veic apmaiņu) zvejas apgabalos, kas noteikti III pielikumā, tā attiecīgi nodod arī zvejas atļaujas un par nodošanu paziņo Komisijai. Tomēr nedrīkst pārsniegt zvejas atļauju kopējo skaitu, kas katram zvejas apgabalam noteikts III pielikumā. IV nodaļa Zvejas iespējas reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju ūdeņos 21. pants Kvotu nodošana un apmaiņa 1. Ja saskaņā ar reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (“RZPO”) noteikumiem ir atļauta kvotu nodošana vai apmaiņa starp RZPO līgumslēdzējām pusēm, dalībvalsts (“attiecīgā dalībvalsts”) var apspriesties ar kādu RZPO līgumslēdzēju pusi un attiecīgi izstrādāt iespējamu iecerētas kvotu nodošanas vai apmaiņas plānu. 2. Kad attiecīgā dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai, Komisija var apstiprināt iecerēto kvotu nodošanas vai apmaiņas plānu, ko dalībvalsts ir apspriedusi ar attiecīgo RZPO līgumslēdzēju pusi. Pēc tam Komisija bez liekas kavēšanās attiecīgajai RZPO līgumslēdzējai pusei sniedz un no tās saņem piekrišanu, ka šāda kvotu nodošana vai apmaiņa ir saistoša. Tad Komisija paziņo RZPO sekretariātam par šādu kvotu nodošanu vai apmaiņu, par ko panākta vienošanās, saskaņā ar minētās organizācijas noteikumiem. 3. Komisija informē dalībvalsti par kvotu nodošanu vai apmaiņu, par ko panākta vienošanās. 4. Zvejas iespējas, kas saskaņā ar kvotu nodošanu vai apmaiņu ir saņemtas no attiecīgās RZPO līgumslēdzējas puses vai ir tai nodotas, tiek uzskatītas par kvotām, kas attiecīgajai dalībvalstij ir piešķirtas vai atvilktas no tai iedalītajām iespējām, no tā brīža, kad kvotu nodošana vai apmaiņa ir stājusies spēkā saskaņā ar tās vienošanās noteikumiem, kura attiecīgi panākta ar konkrēto RZPO līgumslēdzēju pusi vai saskaņā ar konkrētās RZPO noteikumiem. Šāds kvotu iedalījums negroza spēkā esošo zvejas iespēju sadales mehānismu, pēc kura zvejas iespējas sadala starp dalībvalstīm saskaņā ar zvejas darbību relatīvās stabilitātes principu. 1. IEDAĻA ICCAT KONVENCIJAS APGABALS 22. pants Zilo tunzivju zvejas, audzēšanas un nobarošanas kapacitātes ierobežojumi 1. To Savienības laivu zvejai ar ēsmu un velcēšanas laivu skaitu, kam atļauts Atlantijas okeāna austrumu daļā aktīvi zvejot zilās tunzivis, kuru izmērs ir no 8 kg/75 cm līdz 30 kg/115 cm, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 1. punktā. 2. To Savienības piekrastes nerūpnieciskās zvejas kuģu skaitu, kam atļauts Vidusjūrā aktīvi zvejot zilās tunzivis, kuru izmērs ir no 8 kg/75 cm līdz 30 kg/115 cm, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 2. punktā. 3. To Savienības kuģu skaitu, kas Adrijas jūrā zvejo zilās tunzivis audzēšanai un kam atļauts aktīvi zvejot zilās tunzivis, kuru izmērs ir no 8 kg/75 cm līdz 30 kg/115 cm, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 3. punktā. 4. To zvejas kuģu skaitu un kopējo kapacitāti, izteiktu kā bruto tilpību, kuriem atļauts zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, transportēt vai izkraut zilās tunzivis Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 4. punktā. 5. To zivju krātiņveida lamatu skaitu, kuras izmanto zilo tunzivju zvejniecībā Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 5. punktā. 6. Zilo tunzivju audzēšanas kapacitāti, nobarošanas kapacitāti un savvaļā iegūtu zilo tunzivju maksimālo apjomu, kas iedalāms audzētavām Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 6. punktā. 23. pants Zveja atpūtas un sporta nolūkā Dalībvalstis no tām iedalītajām kvotām, kas noteiktas ID pielikumā, iedala īpašu kvotu zilo tunzivju zvejai atpūtas un sporta nolūkā. 24. pants Haizivis 1. Nevienā zvejniecībā nav atļauts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī un izkraut lielacu lapshaizivju (Alopias superciliosus) liemeņa daļu vai visu liemeni. 2. Aizliegts veikt Alopias ģints lapshaizivju sugu specializēto zveju. 3. Saistībā ar zveju ICCAT konvencijas apgabalā ir aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut Sphyrnidae dzimtas (izņemot Sphyrna tiburo) āmurhaizivju liemeņa daļu vai visu liemeni. 4. Aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut jebkādā zvejniecībā nozvejotu okeāna baltspuru haizivju (Carcharhinus longimanus) liemeņa daļu vai visu liemeni. 5. Aizliegts paturēt uz kuģa jebkādā zvejniecībā nozvejotas zīdainās haizivis (Carcharhinus falciformis). 2. IEDAĻA CCAMLR KONVENCIJAS APGABALS 25. pants Aizliegumi un nozvejas limiti 1. Specializētā zveja, kurā iegūst V pielikuma A daļā norādīto sugu zivis, minētajā pielikumā norādītajās zonās un laikposmos ir aizliegta. 2. Izpētes zvejai V pielikuma B daļā norādītajos apakšapgabalos piemēro minētajā daļā noteikto KPN un piezvejas limitus. 26. pants Izpētes zveja 1. Tikai tās dalībvalstis, kas ir CCAMLR komisijas locekles, 2015. gadā var piedalīties Dissostichus spp. izpētes zvejā ar āķu jedām FAO 88.1. un 88.2. apakšapgabalā, kā arī 58.4.1., 58.4.2. un 58.4.3.a rajonā ārpus apgabaliem, kas ir valstu jurisdikcijā. Ja šāda dalībvalsts plāno piedalīties šādā zvejā, tā katrā ziņā ne vēlāk kā 2015. gada 1. jūnijā par to paziņo CCAMLR Sekretariātam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 601/2004 7. un 7.a pantu. 2. Attiecībā uz FAO 88.1. un 88.2. apakšapgabalu, kā arī 58.4.1., 58.4.2. un 58.4.3.a rajonu KPN un piezvejas limiti katrā apakšapgabalā un rajonā un šo limitu sadalījums starp maza apjoma pētniecības vienībām (SSRU) katrā no tiem ir noteikts V pielikuma B daļā. Zveju katrā SSRU beidz, kad paziņotā nozveja sasniedz noteikto KPN, un attiecīgo SSRU slēdz zvejai līdz sezonas beigām. 3. Zveju veic pēc iespējas lielākā ģeogrāfiskā un dziļuma diapazonā, lai iegūtu informāciju, kas vajadzīga, lai noteiktu zvejniecības potenciālu un izvairītos no nozvejas un zvejas piepūles pārmērīgas koncentrācijas. Tomēr zveja FAO 88.1. un 88.2. apakšapgabalā, kā arī 58.4.1., 58.4.2. un 58.4.3.a rajonā ir aizliegta dziļumā, kas mazāks par 550 m. 27. pants Krilu zveja 2015./2016. gada zvejas sezonā 1. Krilu (Euphausia superba) zveju CCAMLR konvencijas apgabalā 2015./2016. gada zvejas sezonā drīkst veikt tikai dalībvalstis, kuras ir CCAMLR komisijas locekles. Ja šāda dalībvalsts plāno zvejot krilus CCAMLR konvencijas apgabalā, tā ne vēlāk kā 2015. gada 1. jūnijā, izmantojot V pielikuma C daļā paredzēto veidlapu, paziņo CCAMLR Sekretariātam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 601/2004 5.a pantu un Komisijai par saviem plāniem zvejot krilus. 2. Paziņojumā, kas minēts šā panta 1. punktā, iekļauj Regulas (EK) Nr. 601/2004 3. pantā norādīto informāciju par katru kuģi, kam dalībvalsts paredzējusi izdot atļauju piedalīties krilu zvejā. 3. Dalībvalsts, kura plāno zvejot krilus CCAMLR konvencijas apgabalā, par savu nodomu paziņo tikai attiecībā uz atļauju saņēmušiem kuģiem, kuri paziņojuma nosūtīšanas laikā ir tās karoga kuģi, vai attiecībā uz atļauju saņēmušiem kuģiem, kuri ir citas CCAMLR locekles karoga kuģi un par kuriem ir sagaidāms, ka zvejas laikā tie būs minētās dalībvalsts karoga kuģi. 4. Dalībvalstīm ir tiesības atļaut piedalīties krilu zvejā kuģiem, par ko CCAMLR Sekretariātam nav paziņots saskaņā ar šā panta 1., 2. un 3. punktu, ja atļauju saņēmušais kuģis nevar piedalīties zvejā pamatotu ekspluatācijas apstākļu vai nepārvaramas varas dēļ. Šādos gadījumos attiecīgās dalībvalstis tūlīt informē CCAMLR Sekretariātu un Komisiju un sniedz: a) pilnīgas ziņas par plānotajiem aizstājējkuģiem, tostarp Regulas (EK) Nr. 601/2004 3. pantā norādīto informāciju; b) izsmeļošu ziņojumu par aizstāšanas iemesliem un attiecīgus papildu pierādījumus vai izziņas. 5. Dalībvalstis neatļauj piedalīties krilu zvejā kuģim, kas ir iekļauts jebkurā no CCAMLR nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas (NNN zvejas) kuģu sarakstiem. 3. IEDAĻA IOTC KONVENCIJAS APGABALS 28. pants Zvejas kapacitātes limiti kuģiem, kas zvejo IOTC konvencijas apgabalā 1. Maksimālais Savienības kuģu skaits, kuri zvejo tropiskās tunzivis IOTC konvencijas apgabalā, un atbilstīgā zvejas kapacitāte, izteikta kā bruto tilpība, ir noteikta VI pielikuma 1. punktā. 2. Maksimālais Savienības kuģu skaits, kuri zvejo zobenzivis (Xiphias gladius) un garspuru tunzivis (Thunnus alalunga) IOTC konvencijas apgabalā, un atbilstīgā zvejas kapacitāte, izteikta kā bruto tilpība, ir noteikta VI pielikuma 2. punktā. 3. Kuģus, kas darbojas vienā no 1. un 2. punktā minētajām zvejniecībām, dalībvalstis drīkst pārvietot uz otru zvejniecību, ja tās spēj pierādīt Komisijai, ka šādu izmaiņu rezultātā netiks palielināta attiecīgo zivju krājumu zvejas piepūle. 4. Ja tiek ierosināta zvejas kapacitātes nodošana par labu dalībvalsts flotei, attiecīgā dalībvalsts pārliecinās par to, ka nododamie kuģi ir iekļauti IOTC kuģu reģistrā vai kādas citas reģionālas tunzivju zvejniecības organizācijas kuģu reģistrā. Turklāt zvejas kapacitātes nodošanu nedrīkst attiecināt uz kuģiem, kurus kāda RZPO iekļāvusi NNN zvejas darbībās iesaistīto kuģu (NNN kuģu) sarakstā. 5. Lai ņemtu vērā IOTC iesniegto attīstības plānu īstenošanu, dalībvalstis drīkst palielināt savu zvejas kapacitāti virs 1. un 2. punktā norādītā maksimuma, nepārsniedzot minētajos plānos noteiktos limitus. 29. pants Haizivis 1. Nevienā zvejniecībā nav atļauts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut visu sugu Alopiidae dzimtas lapshaizivju liemeņa daļu vai visu liemeni. 2. Nevienā zvejniecībā nav atļauts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut okeāna baltspuru haizivs (Carcharhinus longimanus) liemeņa daļu vai visu liemeni, izņemot kuģus, kuru lielākais garums ir mazāks par 24 metriem un kuri ir iesaistījušies zvejas darbībās tikai savas karoga dalībvalsts ekskluzīvajā ekonomikas zonā, ar nosacījumu, ka to nozveja ir paredzēta tikai vietējam patēriņam. 3. Nejauši nozvejotiem 1. un 2. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. 4. IEDAĻA SPRFMO KONVENCIJAS APGABALS 30. pants Pelaģiskās zvejas kapacitātes limits Dalībvalstis, kas 2007., 2008. vai 2009. gadā aktīvi veica pelaģiskās zvejas darbības SPRFMO konvencijas apgabalā, minētajā apgabalā ierobežo kopējo bruto tilpību sava karoga kuģiem, kuri 2015. gadā zvejo no pelaģiskajiem krājumiem, līdz Savienības kopējai bruto tilpībai 78 600 tonnu apmērā. 31. pants Pelaģiskās zvejas KPN 1. Tikai tās dalībvalstis, kas 2007., 2008. vai 2009. gadā ir aktīvi veikušas pelaģiskās zvejas darbības SPRFMO konvencijas apgabalā, kā norādīts 30. pantā, drīkst šajā apgabalā zvejot no pelaģiskajiem krājumiem saskaņā ar IJ pielikumā noteikto KPN. 2. Zvejas iespējas, kas noteiktas IJ pielikumā, var izmantot tikai ar nosacījumu, ka dalībvalstis vēlākais līdz nākamā mēneša piektajai dienai nosūta Komisijai paziņošanai SPRFMO Sekretariātam sarakstu ar kuģiem, kuri SPRFMO konvencijas apgabalā aktīvi zvejo vai ir iesaistījušies pārkraušanā citā kuģī, kuģu satelītnovērošanas sistēmu (VMS) reģistrētos datus, mēneša nozvejas ziņojumus un, ja ir pieejami, datus par kuģu ienākšanu ostās. 32. pants Grunts zveja Dalībvalstis, kurām laikposmā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim ir reģistrēta grunts zvejas piepūle vai nozveja SPRFMO konvencijas apgabalā, grunts zvejas piepūli vai nozveju konvencijas apgabalā 2015. gadā ierobežo šādi: tā tiek attiecīgi īstenota vai gūta tikai tajās konvencijas apgabala daļās, kurās minētajā laikposmā ir veikta grunts zveja, un netiek pārsniegts gada vidējais nozvejas apjoms vai piepūles parametri, kas reģistrēti laikposmā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim. 5. IEDAĻA IATTC konvencijas apgabals 33. pants Zveja ar riņķvadu 1. Kuģiem ir aizliegts ar riņķvadu zvejot dzeltenspuru tunzivis (Thunnus albacares), lielacu tunzivis (Thunnus obesus) un svītrainās tunzivis (Katsuwonus pelamis): a) no 2015. gada 29. jūlija līdz 28. septembrim vai no 2015. gada 18. novembra līdz 2016. gada 18. janvārim apgabalā, ko norobežo: – Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas Klusā okeāna krasta līnija, – 150º rietumu garuma meridiāns, – 40º ziemeļu platuma paralēle, – 40º dienvidu platuma paralēle; b) no 2015. gada 29. septembra līdz 29. oktobrim apgabalā, ko norobežo: – 96º rietumu garuma meridiāns, – 110º rietumu garuma meridiāns, – 4º ziemeļu platuma paralēle, – 3º dienvidu platuma paralēle. 2. Attiecīgās dalībvalstis līdz 2015. gada 1. aprīlim paziņo Komisijai, kuru no 1. punktā minētajiem zvejas lieguma laikposmiem tās izvēlējušās. Izvēlētajā laikposmā visi attiecīgās dalībvalsts kuģi, kas zvejo ar riņķvadu, 1. punktā noteiktajos apgabalos pārtrauc zveju ar riņķvadu. 3. Uz kuģiem, kas ar riņķvadu zvejo tunzivis IATTC konvencijas apgabalā, patur un pēc tam no tiem izkrauj vai pārkrauj citā kuģī visas nozvejotās dzeltenspuru tunzivis, svītrainās tunzivis un lielacu tunzivis. 4. Šā panta 3. punktu nepiemēro šādos gadījumos: a) ja zivis uzskata par nederīgām lietošanai pārtikā ar zivju izmēru nesaistītu iemeslu dēļ vai b) pēdējā zvejas rīku iemetienā zvejas reisā, ja vairs nepietiek vietas, lai novietotu visas šajā iemetienā nozvejotās tunzivis. 34. pants Dziļūdens haizivju zvejas aizliegums 1. Ir aizliegts IATTC konvencijas apgabalā zvejot okeāna baltspuru haizivis (Carcharhinus longimanus) un minētajā apgabalā paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, uzglabāt, piedāvāt pārdošanai, pārdot vai izkraut okeāna baltspuru haizivju liemeņa daļu vai visu liemeni. 2. Nejauši nozvejotiem 1. punktā minētās sugas īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž ūdenī kuģu operatori, kuri turklāt: a) reģistrē atlaisto īpatņu skaitu, norādot stāvokli (nedzīvi vai dzīvi); b) paziņo a) apakšpunktā minēto informāciju dalībvalstīm, kuru valstspiederīgie tie ir. Iepriekšējā gadā savākto informāciju dalībvalstis nosūta Komisijai līdz tā gada 31. janvārim, kurā stājas spēkā šī regula. 6. IEDAĻA SEAFO KONVENCIJAS APGABALS 35. pants Dziļūdens haizivju zvejas aizliegums SEAFO konvencijas apgabalā ir aizliegta šādu dziļūdens haizivju specializētā zveja: – raju dzimtas zivis (Rajidae), – dzelkņu haizivs (Squalus acanthias), – laternhaizivs (Etmopterus bigelowi), – īsastes laternhaizivs (Etmopterus brachyurus), – lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps), – gludā laternhaizivs (Etmopterus pusillus), – kaķhaizivs (Apristurus manis), – samtainā dzeloņzivs (Scymnodon squamulosus), – Selachimorpha virskārtas dziļūdens haizivis. 7. IEDAĻA WCPFC KONVENCIJAS APGABALS 36. pants Lielacu tunzivs, dzeltenspuru tunzivs, svītrainās tunzivs un garspuru tunzivs Klusā okeāna dienvidu krājuma zvejas nosacījumi 1. Dalībvalstis nodrošina, ka to zvejas dienu skaits, kas iedalītas kuģiem, kuri ar riņķvadu zvejo lielacu tunzivis (Thunnus obesus), dzeltenspuru tunzivis (Thunnus albacares) un svītrainās tunzivis (Katsuwonus pelamis) WCPFC konvencijas apgabala atklātās jūras daļā, kas atrodas starp 20° ziemeļu platuma un 20° dienvidu platuma, nepārsniedz 403 dienas. 2. Savienības kuģi neveic garspuru tunzivju (Thunnus alalunga) Klusā okeāna dienvidu krājuma specializēto zveju WCPFC konvencijas apgabalā uz dienvidiem no 20° dienvidu platuma. 37. pants Slēgtais apgabals zvejai ar ZPI 1. Kuģiem, kas zvejo ar riņķvadu un izmanto zivju pievilināšanas ierīces (ZPI), no 2015. gada 1. jūlija plkst. 00.00 līdz 2015. gada 31. oktobra plkst. 24.00 ir aizliegts veikt zvejas darbības WCPFC konvencijas apgabala daļā, kas atrodas starp 20° ziemeļu platuma un 20° dienvidu platuma. Minētajā laikposmā minētajā WCPFC konvencijas apgabala daļā kuģi, kuri zvejo ar riņķvadu, drīkst iesaistīties zvejas darbībās tikai tad, ja uz tiem atrodas novērotājs, kas uzrauga, lai kuģis nekādā gadījumā: a) neizmantotu ZPI vai ar to saistītu elektronisku ierīci; b) nezvejotu zivju barus, izmantojot ZPI. 2. Uz visiem kuģiem, kas ar riņķvadu zvejo 1. punktā minētajā WCPFC konvencijas apgabala daļā, patur un no tiem izkrauj vai pārkrauj citā kuģī visas nozvejotās lielacu tunzivis, dzeltenspuru tunzivis un svītrainās tunzivis. 3. Šā panta 2. punktu nepiemēro šādos gadījumos: a) zvejas reisa pēdējā zvejas rīku iemetienā, ja kuģī nav pietiekami daudz vietas visām zivīm; b) ja zivis nav derīgas lietošanai pārtikā ar zivju izmēru nesaistītu iemeslu dēļ vai c) ja ir būtiski traucēta saldēšanas iekārtu darbība. 38. pants IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabals 1. Kuģi, kas iekļauti tikai WCPFC reģistrā, zvejojot IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabalā, kas definēts 4. panta p) punktā, piemēro 34.–38. pantā izklāstītos pasākumus. 2. Kuģi, kas iekļauti gan WCPFC reģistrā, gan IATTC reģistrā, un kuģi, kas iekļauti tikai IATTC reģistrā, zvejojot IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabalā, kas definēts 4. panta p) punktā, piemēro 33. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2.–4. punktā izklāstītos pasākumus. 39. pants To Savienības kuģu skaita ierobežojumi, kuriem atļauts zvejot zobenzivis Maksimālais Savienības kuģu skaits, kam atļauts zvejot zobenzivis (Xiphias gladius) WCPFC konvencijas apgabalā uz dienvidiem no 20° dienvidu platuma, ir norādīts VII pielikumā. 40. pants Zīdainās haizivis un okeāna baltspuru haizivis 1. WCPFC konvencijas apgabalā ir aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, glabāt vai izkraut šādu sugu īpatņu liemeņa daļas vai visu liemeni: a) zīdainā haizivs (Carcharhinus falciformis); b) okeāna baltspuru haizivs (Carcharhinus longimanus). 2. Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. 8. IEDAĻA BERINGA JŪRA 41. pants Aizliegums zvejot Beringa jūras atklātajos ūdeņos Mintaja (Theragra chalcogramma) zveja Beringa jūras atklātajos ūdeņos ir aizliegta. III SADAĻA TREŠO VALSTU KUĢU ZVEJAS IESPĒJAS SAVIENĪBAS ŪDEŅOS 42. pants KPN Norvēģijas karoga zvejas kuģiem un Fēru salās reģistrētiem zvejas kuģiem ir atļauts gūt nozveju Savienības ūdeņos, nepārsniedzot šīs regulas I pielikumā noteikto KPN un ievērojot šajā regulā un Regulas (EK) Nr. 1006/2008 III nodaļā izklāstītos nosacījumus. 43. pants Zvejas atļaujas Maksimālais zvejas atļauju skaits trešo valstu kuģiem, kuri zvejo Savienības ūdeņos, ir noteikts VIII pielikumā. 44. pants Nozvejas un piezvejas izkraušanas nosacījumi Nozvejai un piezvejai, ko guvuši trešo valstu kuģi, kuri zvejo saskaņā ar 43. pantā minētajām atļaujām, piemēro 7. pantā izklāstītos nosacījumus. 45. pants Aizliegumi 1. Trešo valstu kuģiem ir aizliegts zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut šādu sugu zivis: a) ērkšķu raja (Amblyraja radiata) Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa un VIId rajonā un ICES IV apakšapgabalā; b) milzu haizivs (Cetorhinus maximus) un baltā haizivs (Carcharodon carcharias) Savienības ūdeņos; c) parastās rajas (Dipturus batis) sugu grupa (Dipturus cf. flossada un Dipturus cf. intermedia) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; d) bara haizivs (Galeorhinus galeus), melnā haizivs (Dalatias licha), gardeguna spurainā haizivs (Deania calcea), pelēkā īsraga haizivs (Centrophorus squamosus), lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps), gludā laternhaizivs (Etmopterus pusillus) un baltacu haizivs (Centroscymnus coelolepis) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; e) melnā haizivs (Dalatias licha), gardeguna spurainā haizivs (Deania calcea), pelēkā īsraga haizivs (Centrophorus squamosus), lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps) un baltacu haizivs (Centroscymnus coelolepis) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES I, IV un XIV apakšapgabalā; f) siļķu haizivs (Lamna nasus) Savienības ūdeņos; g) divragainā velnraja (Manta birostris) Savienības ūdeņos; h) dzeloņainā raja (Raja clavata) Savienības ūdeņos ICES IIIa rajonā; i) Norvēģijas raja (Raja (Dipturus) nidarosiensis) Savienības ūdeņos ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh un VIIk rajonā; j) cirtainā raja (Raja undulata) Savienības ūdeņos ICES VI, IX un X apakšapgabalā un baltā raja (Raja alba) Savienības ūdeņos ICES VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; k) ģitārrajas (Rhinobatidae) Savienības ūdeņos ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X un XII apakšapgabalā; l) dzelkņu haizivs (Squalus acanthias) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; m) eņģeļhaizivs (Squatina squatina) Savienības ūdeņos. 2. Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. IV SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 46. pants Komiteju procedūra 1. Komisijai palīdz Zvejniecības un akvakultūras komiteja, kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. 47. pants Atcelšana Padomes Regulu (ES) Nr. 779/2014 atceļ no 2015. gada 1. janvāra. 48. pants Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2015. gada 1. janvāra. Tomēr 8. pantu piemēro no 2015. gada 1. februāra. Noteikumus par zvejas iespējām, kas attiecībā uz CCAMLR konvencijas apgabalu izklāstīti 24., 25. un 26. pantā un IE un V pielikumā, piemēro no tajos norādītajiem datumiem. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs [1] OV L 212, 18.7.2014., 1.–3. lpp. [2] Skatīt dokumentu “General Context of ICES Advice”, kas pieejams: http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/2014/1.2_Advice_basis_2014.pdf. [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK, konkrēti, 15. panta 1. punkta a) apakšpunkts (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.). [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.). [5] Padomes 2014. gada 17. jūlija Regula (ES) Nr. 779/2014, ar ko nosaka anšovu zvejas iespējas Biskajas līcī 2014./2015. gada zvejas sezonā (OV L 212, 18.7.2014., 1. lpp.). [6] Padomes 2005. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 2166/2005, ar ko nosaka Dienvidu heka un Norvēģijas omāra krājumu atjaunošanas pasākumus Kantabrijas jūrā un Ibērijas pussalas rietumu piekrastē un groza Regulu (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai (OV L 345, 28.12.2005., 5. lpp.). [7] Padomes 2007. gada 7. maija Regula (EK) Nr. 509/2007, ar ko izveido daudzgadu plānu jūrasmēļu krājumu ilgtspējīgai izmantošanai Lamanša jūras šauruma rietumu daļā (OV L 122, 11.5.2007., 7. lpp.). [8] Padomes 2007. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 676/2007, ar ko izveido daudzgadu plānu zivsaimniecībām, kas izmanto jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus Ziemeļjūrā (OV L 157, 19.6.2007., 1. lpp.). [9] Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1300/2008, ar kuru izveido daudzgadu plānu siļķu krājumam uz rietumiem no Skotijas un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto (OV L 344, 20.12.2008., 6. lpp.). [10] Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1342/2008, ar ko izveido ilgtermiņa plānu mencu krājumiem un šo krājumu zvejniecībai un atceļ Regulu (EK) Nr. 423/2004 (OV L 348, 24.12.2008., 20. lpp.). [11] Padomes 2009. gada 6. aprīļa Regula (EK) Nr. 302/2009 par daudzgadu plānu zilās tunzivs krājumu atjaunošanai Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 43/2009 un par Regulas (EK) Nr. 1559/2007 atcelšanu (OV L 96, 15.4.2009., 1. lpp.). [12] Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 811/2004, ar ko nosaka pasākumus ziemeļu heka krājumu atjaunošanai (OV L 150, 30.4.2004., 1. lpp.). [13] Padomes 2006. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 388/2006, ar ko izveido daudzgadu plānu jūrasmēles krājumu ilgtspējīgai izmantošanai Biskajas līcī (OV L 65, 7.3.2006., 1. lpp.). [14] Padomes 1996. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 847/96, ar ko ievieš papildu nosacījumus ikgadējai kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu pārvaldei (OV L 115, 9.5.1996., 3. lpp.). [15] Padomes 2009. gada 27. jūlija Regula (EK) Nr. 754/2009, ar kuru no Regulas (EK) Nr. 1342/2008 III nodaļā noteiktā zvejas piepūles režīma izslēdz konkrētas kuģu grupas (OV L 214, 19.8.2009., 16. lpp.). [16] Padomes 2009. gada 20. novembra Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.). [17] Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.). [18] Nolīgums par zvejniecību starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti (OV L 226, 29.8.1980., 48. lpp.). [19] Nolīgums par zvejniecību starp Eiropas Ekonomikas kopienu no vienas puses un Dānijas valdību un Farēru salu autonomijas valdību no otras puses (OV L 226, 29.8.1980., 12. lpp.). [20] Nolīgums starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Islandes Republiku par zivsaimniecību un jūras vidi (OV L 161, 2.7.1993., 2. lpp.). [21] Partnerattiecību nolīgums zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Dānijas valdību un Grenlandes Autonomijas valdību, no otras puses (OV L 172, 30.6.2007., 4. lpp.), un Protokols, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts minētajā nolīgumā (OV L 293, 23.10.2012., 5. lpp.). [22] OV L 6, 10.1.2012., 9. lpp. [23] Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.). [24] Komisijas 2008. gada 10. jūnija Regula (EK) Nr. 517/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 850/98 īstenošanai attiecībā uz zvejas rīku linuma acs izmēra noteikšanu un auklas diametra novērtēšanu (OV L 151, 11.6.2008., 5. lpp.). [25] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Regula (EK) Nr. 218/2009 par to dalībvalstu nominālās nozvejas statistikas iesniegšanu, kuras zvejo Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā (OV L 87, 31.3.2009., 70. lpp.). [26] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Regula (EK) Nr. 216/2009 par to, kā dalībvalstis, kas zvejo apgabalos ārpus Ziemeļatlantijas, iesniedz nominālās nozvejas statistiku (OV L 87, 31.3.2009., 1. lpp.). [27] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Regula (EK) Nr. 217/2009 par to, kā dalībvalstis, kas zvejo Ziemeļrietumu Atlantijā, iesniedz statistikas datus par nozveju un zvejas intensitāti (OV L 87, 31.3.2009., 42. lpp.). [28] Noslēgta ar Padomes Lēmumu 2002/738/EK (OV L 234, 31.8.2002., 39. lpp.). [29] Savienība pievienojusies ar Padomes Lēmumu 86/238/EEK (OV L 162, 18.6.1986., 33. lpp.). [30] Padomes 2004. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 601/2004, ar ko nosaka konkrētus kontroles pasākumus, kurus piemēro zvejas darbībām Antarktikas ūdeņu dzīvo resursu saudzēšanas konvencijas darbības zonā, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 3943/90, (EK) Nr. 66/98 un (EK) Nr. 1721/1999 (OV L 97, 1.4.2004., 16. lpp.). [31] Noslēgta ar Padomes Lēmumu 2006/539/EK (OV L 224, 16.8.2006., 22. lpp.). [32] Savienība pievienojusies ar Padomes Lēmumu 95/399/EK (OV L 236, 5.10.1995., 24. lpp.). [33] Noslēgts ar Padomes Lēmumu 2008/780/EK (OV L 268, 9.10.2008., 27. lpp.). [34] Savienība pievienojusies ar Padomes Lēmumu 2005/75/EK (OV L 32, 4.2.2005., 1. lpp.). [35] Padomes 2009. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1006/2008 par atļaujām, kuras Kopienas zvejas kuģiem izdod zvejas darbību veikšanai ārpus Kopienas ūdeņiem, un par trešo valstu kuģu piekļuvi Kopienas ūdeņiem un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93 un (EK) Nr. 1627/94 un atceļ Regulu (EK) Nr. 3317/94 (OV L 286, 29.10.2008., 33. lpp.). [36] Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 2347/2002, ar ko ievieš īpašas pieejamības prasības un piemēro saistītos noteikumus zvejai dziļjūras krājumos (OV L 351, 28.12.2002., 6. lpp.). [37] Padomes 1998. gada 30. marta Regula (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai (OV L 125, 27.4.1998., 1. lpp.). PIELIKUMS dokumentam Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko 2015. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, un atceļ Padomes Regulu (ES) Nr. 779/2014 PIELIKUMU SARAKSTS I PIELIKUMS: || KPN, kas piemērojama Savienības kuģiem apgabalos, kuros noteikta KPN, pa sugām un apgabaliem IA PIELIKUMS: || Skageraks, Kategats, ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII un XIV apakšapgabals, Savienības ūdeņi CECAF apgabalā, Francijas Gviānas ūdeņi IB PIELIKUMS: || Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļa un Grenlande, ICES I, II, V, XII un XIV apakšapgabals un Grenlandes ūdeņi NAFO 1. zonā IC PIELIKUMS: || Atlantijas okeāna ziemeļrietumu daļa – NAFO konvencijas apgabals ID PIELIKUMS: || Tālu migrējošas zivis – visi apgabali IE PIELIKUMS: || Antarktika – CCAMLR konvencijas apgabals IF PIELIKUMS: || Atlantijas okeāna dienvidaustrumu daļa – SEAFO konvencijas apgabals IG PIELIKUMS: || Dienvidu tunzivis – visi apgabali IH PIELIKUMS: || WCPFC konvencijas apgabals IJ PIELIKUMS: || SPRFMO konvencijas apgabals IIA PIELIKUMS: || Kuģu zvejas piepūle saistībā ar konkrētu mencas, jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumu pārvaldību ICES IIIa, VIa, VIIa, VIId rajonā, ICES IV apakšapgabalā un Savienības ūdeņos ICES IIa un Vb rajonā IIB PIELIKUMS: || Kuģu zvejas piepūle saistībā ar dažu heka dienvidu krājumu un Norvēģijas omāra krājumu atjaunošanu ICES VIIIc un IXa rajonā, izņemot Kadisas jūras līci IIC PIELIKUMS: || Kuģu zvejas piepūle saistībā ar Lamanša rietumu daļas jūrasmēles krājumu pārvaldību ICES VIIe rajonā IID PIELIKUMS: || Tūbīšu pārvaldības apgabali ICES IIa, IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā IIE PIELIKUMS: || Kuģu zvejas piepūle saistībā ar jūrasasara (labraka) pārvaldību ICES VIIe rajonā III PIELIKUMS: || Zvejas atļauju maksimālais skaits Savienības kuģiem, kas zvejo trešo valstu ūdeņos IV PIELIKUMS: || ICCAT konvencijas apgabals V PIELIKUMS: || CCAMLR konvencijas apgabals VI PIELIKUMS: || IOTC konvencijas apgabals VII PIELIKUMS: || WCPFC konvencijas apgabals VIII PIELIKUMS: || Zvejas atļauju kvantitatīvie limiti trešo valstu kuģiem, kas zvejo Savienības ūdeņos I PIELIKUMS KPN, KAS PIEMĒROJAMA SAVIE