Priekšlikums Padomes Lemumam ar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem /* COM/2005/0704 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 10.1.2006 COM(2005) 704 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM ar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Atbilstīgi 27. panta 1. punktam Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, Padome ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma var atļaut dalībvalstīm piemērot īpašus pasākumus, kas pieļauj atkāpi no minētās direktīvas, lai vienkāršotu nodokļu iekasēšanu un novērstu zināma veida nodokļu nemaksāšanas gadījumus vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā tika reģistrēta 2005. gada 28. jūnijā, Lietuvas Republika lūdza atļauju tādu pasākumu ieviešanai, kuri pieļauj atkāpes no Direktīvas 77/388/EEK 21. panta. Saskaņā ar minētās direktīvas 27. panta 2. punktu Komisija ar 2005. gada 22. augustu datētā vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par lūgumu, ko bija izteikusi Lietuva. Komisija 2005. gada 23. augustā rakstiski informēja Lietuvu, ka tās rīcībā ir visa informāciju, kuru tā uzskata par vajadzīgu, lai varētu izvērtēt jautājumu. | Vispārējais konteksts Principā 21. panta 1. punkts Direktīvā 77/388/EEK, tās 28. panta g) apakšpunktā izklāstītajā variantā, paredz, ka iekšējā sistēmā parasti nodokļu maksātājai personai, kas piegādā preces vai pakalpojumus, ir jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis (PVN). Lietuvas valdība vēlētos piemērot pretēju iekasēšanas procedūru, kurā še turpmāk minētajās situācijās PVN ir jāmaksā nodokļu maksātājai personai, kurai piegādā preces vai sniedz pakalpojumus: - preču piegādes un pakalpojumi, ko īsteno nodokļu maksātāja persona, kam piemēro maksātnespējas procedūru vai pārstrukturēšanas procedūru tiesas iestāžu pārraudzībā; - kokmateriālu piegādes, ko veic nodokļu maksātāja persona; - melno metālu atgriezumu un lūžņu vai atlikumu piegādes un citu pārstrādājamu melno un krāsaino metālu materiālu piegādes, ko veic nodokļu maksātāja persona; - darbi, ko būvniecības nozarē apakšuzņēmējs veic galvenajam uzņēmējam, citam apakšuzņēmējam vai sabiedrībai, kas īsteno pašas būvniecības darbus. Nodokļu maksātājai personai, kam piemēro maksātnespējas procedūru vai pārstrukturēšanas procedūru tiesas iestāžu pārraudzībā un kas veic preču piegādes un pakalpojumus, bieži vien nav ne iespējas, ne vēlēšanās atmaksāt kompetentajām iestādēm PVN, kas iepriekš iekasēts no klientiem. No otras puses, pircējs, kas parasti ir likumīgs uzņēmējs, neskatoties ne uz ko, var atskaitīt PVN, ko samaksājis. Lietuvas kokmateriālu nozarē risks, ka nodokļi netiek samaksāti vai attiecīgās personas izvairās no nodokļu maksāšanas, ir augsts. Nozarē ir daudz uzņēmēju, bieži vien mazi tālākpārdevēji un starpnieki, kuri regulāri izbeidz savu darbību, nesamaksājot nodokli, kuru pirms tam iekasējuši no saviem klientiem. Lietuvas valdība tāpēc uzskata, ka ir svarīgi, lai atkāpe būtu piemērojama visiem posmiem, kas saistīti ar kokmateriālu piegādēm starp nodokļu maksātājām personām. Līdzīga ir situācija atkritumu apsaimniekošanas nozarē, kur uzņēmēji, kas veic savākšanu, šķirošanu un apstrādi bieži vien nav identificējami. Tādas pašas problēmas ir arī būvniecības nozarē, jo īpaši tad, kad būvdarbus veic apakšuzņēmēji, kas bieži nesamaksā nodokli. Pieprasītā atkāpe principā tiks piešķirta līdz 2009. gada 31. decembrim. Tomēr vajadzētu ņemt vērā, ka 2005. gada 16. martā Komisija iesniedza priekšlikumu direktīvai, kas groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz atsevišķiem pasākumiem, kas paredzēti tam, lai vienkāršotu PVN iekasēšanu un cīnītos pret nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu nemaksāšanas, un atceļ dažus lēmumus par atkāpēm (saskaņā ar 27. pantu piešķirto atkāpju racionalizēšana). Šis priekšlikums jo īpaši paredz, ka atsevišķos gadījumos var piemērot pretēju iekasēšanas mehānismu. Attiecībā uz šī lēmuma pasākumiem, uz ko attiecas atkāpes, kuras paredzētas racionalizācijas procesā, atļauja vairs nebūs spēkā no jaunās direktīvas spēkā stāšanās dienas. | Priekšlikuma darbības jomā spēkā esošie noteikumi Līdzīgas atkāpes attiecībā uz Direktīvas 77/388/EEK 21. pantu piešķirtas citām dalībvalstīm. | Atbilstība citām Eiropas Savienības politikām un mērķiem Nav piemērojama. | APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES IZVēRTēJUMS | Apspriešanās ar ieinteresētajām personām | Nav piemērojamas. | Speciālu zināšanu vākšana un izmantošana | Ārēju speciālistu zināšanas nebija vajadzīgas. | Ietekmes izvērtējums Lēmuma priekšlikuma mērķis ir vienkāršot nodokļu iekasēšanas procedūru un apkarot nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un tāpēc tam var būt pozitīva ietekme uz ekonomiku. Jebkurā gadījumā ietekme nebūs būtiska, ko atkāpes darbības joma nav plaša. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ELEMENTI | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Lietuvai piešķirta atļauja piemērot pasākumus, kas atkāpjas no 21. panta Direktīvā 77/388/EEK, attiecībā uz pretēja iekasēšanas mehānisma izmantojumu gadījumos, kad tiesas iestāžu pārraudzībā īsteno maksātnespējas procedūras, pārstrukturēšanu, kokmateriālu piegāžu, atsevišķu veidu atlikumu piegāžu un atsevišķu veidu būvdarbu gadījumos. | Juridiskais pamats Padomes Sestā direktīva 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 27. panta 1. punkts. | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Subsidiaritātes princips tāpēc nav piemērojams. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. | Lēmums attiecas uz atļauju, kas dalībvalstij piešķirta atbilstīgi tās lūgumam, un tas nekādi nav saistīts ar kādām saistībām. | Ņemot vērā atkāpes ierobežoto darbības jomu īpašais pasākums ir samērā ar vēlamo mērķi. | Instrumentu izvēle | Ierosinātie instrumenti: citi. | Citi līdzekļi nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Saskaņā ar 27. pantu Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, vienīgi Padomes lēmums ir pieļaujams. | IETEKME UZ BUDžETU | Priekšlikumam nav ietekmes uz Kopienas budžetu. | PAPILDU INFORMāCIJA | Noteikums par pārskatīšanu/labošanu/termiņu | Priekšlikumā ir noteikums par termiņu. | 1. Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM ar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (Autentisks ir tikai teksts lietuviešu valodā) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Sesto direktīvu 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze[1] un jo īpaši tās 27. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā: 2. Atbilstīgi 27. panta 1. punktam Direktīvā 77/388/EEK Padome ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma var atļaut dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, kas pieļauj atkāpi no minētās direktīvas, lai vienkāršotu nodokļu iekasēšanu un novērstu zināma veida nodokļu nemaksāšanas gadījumus vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. 3. Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā tika reģistrēta 2005. gada 28. jūnijā, Lietuva lūdza atļauju tādu pasākumu ieviešanai, kuri pieļauj atkāpes no Direktīvas 77/388/EEK 21. panta. 4. Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 27. panta 2. punktu Komisija ar 2005. gada 22. augustu datētā vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par lūgumu, ko bija izteikusi Lietuva. Ar 2005. gada 23. augustu datētā vēstulē Komisija informēja Lietuvu, ka tās rīcībā ir visa informāciju, kuru tā uzskata par vajadzīgu, lai varētu izvērtēt jautājumu. 5. Principā 21. panta 1. punkts Direktīvā 77/388/EEK, tās 28.g) pantā izklāstītajā variantā, paredz, ka iekšējā sistēmā parasti nodokļu maksātājai personai, kas piegādā preces vai pakalpojumus, ir jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis (PVN). 6. Atkāpe, ko lūgusi Lietuva, paredz, ka atsevišķās situācijās pakalpojumu saņēmējam ir jāmaksā PVN, kas maksājams attiecībā uz preču piegādēm vai pakalpojumiem, ko veikusi nodokļu maksātāja persona, uz ko attiecas tiesas iestāžu pārraudzībā īstenotas maksātnespējas procedūras vai pārstrukturēšanas procedūras, kokmateriālu piegāžu, melno un krāsaino metālu atlikumu piegāžu gadījumos, kā arī atsevišķu veidu būvdarbu gadījumos. 7. Finansiālu grūtību dēļ nodokļu maksātājas personas, uz ko attiecas tiesas iestāžu pārraudzībā īstenotas maksātnespējas procedūras vai pārstrukturēšanas procedūras, bieži vien nevar samaksāt PVN, ko tās iekasē par savām preču piegādēm vai pakalpojumiem. Pakalpojumu saņēmējs tomēr var atskaitīt šo PVN pat tad, ja to piegādātājs nav samaksājis. 8. Lietuvas kokmateriālu tirgus specifiskums un darbības, ko tajā veic, rada dažas problēmas. Tirgū faktiski dominē mazie uzņēmumi, bieži vien tālākpārdevēji un starpnieki, kurus nodokļu iestādēm ir grūti kontrolēt. No nodokļu samaksas tie bieži vien izvairās šādi: tie izraksta rēķinu par piegādēm un pēc tam izbeidz uzņēmējdarbību, nesamaksājot PVN un klientam atstājot derīgu rēķinu, pateicoties kuram tas var atskaitīt PVN. 9. Līdzīgas problēmas, kas ir saistītas ar rēķinā ierakstīta PVN nemaksāšanu, ir melno un krāsaino metālu atlikumu apsaimniekošanas nozarē. 10. Tāpat arī Lietuvas būvniecības nozarē ir līdzīgas problēmas attiecībā uz PVN, ko rēķinā ieraksta apakšuzņēmēji, kas pēc tam nav identificējami. 11. Atļaujot nodokļu iestādēm noteikt, ka saņēmējs ir persona, kurai iepriekš norādītajos gadījumos jāsamaksā PVN, atkāpe novērš attiecīgās problēmas, neskarot nodokļu summu, kas ir jāsamaksā. Tā vienkāršo nodokļu iestāžu uzdevumu un uzlabo nodokļu iekasēšanu, kā arī novērš zināma veida nodokļu nemaksāšanas gadījumus vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. 12. Šis pasākums ir samērā ar vēlamo mērķi, jo tas nav piemērojams vispārēji, bet tikai attiecībā uz specifiskām darbībām un nozarēs, kurās ir reālas problēmas iekasēt nodokli, t.i., piedzīvoti nodokļa nemaksāšanas gadījumi vai izvairīšanās no nodokļa maksāšanas. 13. Līdzīgas atkāpes tika piešķirtas citām dalībvalstīm un tās ir atzītas par iedarbīgām. 14. Ir jānosaka, ka atļauja ir spēkā līdz 2009. gada 31. decembrim, tā, lai, ievērojot gūto pieredzi, varētu izvērtēt, vai atkāpe joprojām ir pamatota. Tomēr 2005. gada 16. martā Komisija ierosināja direktīvu, kas racionalizē dažas atkāpes atbilstīgi 27. pantam Direktīvā 77/388/EEK[2]. Tāpēc būtu jānosaka, ka šī lēmuma pasākumi, kurus paredz Komisijas priekšlikums, ir spēkā līdz jaunās direktīvas spēkā stāšanās dienai. 15. Atkāpei nav negatīvas ietekmes uz Kopienas pašu resursiem, kas nāk no PVN, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Atkāpjoties no 21. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK, minētās direktīvas 28. panta g) apakšpunkta variantā, un līdz 2009. gada 31. decembrim, Lietuva var noteikt, ka 2. pantā paredzēto preču vai pakalpojumu saņēmējs ir persona, kurai jāsamaksā PVN. 2. pants Šādos gadījumos var noteikt, ka preču piegāžu vai pakalpojumu saņēmējs ir persona, kurai jāsamaksā PVN: 16. preču piegādes un pakalpojumi, ko veic nodokļu maksātāja persona, uz ko attiecas maksātnespējas procedūra vai pārstrukturēšanas procedūra tiesas iestāžu pārraudzībā; 17. kokmateriālu piegādes; 18. melno metālu atgriezumu un lūžņu vai atlikumu piegādes un citu pārstrādājamu melno un krāsaino metālu materiālu piegādes; 19. pakalpojumi, kurus būvniecības nozarē apakšuzņēmējs veic galvenajam uzņēmējam, citam apakšuzņēmējam vai sabiedrībai, kas īsteno pašas būvniecības darbus. 3. pants Lēmuma 1. pantā paredzētās atļaujas termiņš beidzas 2009. gada 31. decembrī. Tomēr lēmuma 2. panta 1., 3., un 4. punkts vairs nav spēkā dienā, kad stājas spēkā jaunā direktīva, kas racionalizē atkāpes, kas piešķirtas saskaņā ar 27. pantu Direktīvā 77/388/EEK un paredz specifisku režīmu PVN piemērošanai attiecīgajās nozarēs, ja vien minētais datums ir pirms 2009. gada 31. decembra. 4. pants Šis lēmums ir adresēts Lietuvas Republikai. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp) [2] OV C 125, 24.5.2005., 12. lpp. KOM(2005)89