LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 7/16

Uzklausīšanas amatpersonas nobeiguma ziņojums lietā COMP/38.173 — Apraides tiesību kopīga pārdošana English FA Premier League

(atbilstoši Komisijas 2001. gada 23. maija Lēmuma (2001/462/EK, EOTK) 15. un 16. pantam par uzklausīšanas amatpersonu darba uzdevumiem dažos tiesas procesos par konkurenci — OV L 162, 19.6.2001., 21. lpp.)

(2008/C 7/09)

Lēmuma projekts, kas Komisijai iesniegts atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. pantam, attiecas uz futbola sacensību apraides tiesību pārdošanu English FA Premier League. Klubu, kas ir Premier League biedri, uzdevumā Football Association Premier League Ltd (FAPL) pārdod apraides tiesības.

Komisija pēc savas iniciatīvas 2001. gada 23. jūnijā sāka izmeklēšanu saistībā ar FAPL apraides tiesību kopīgu pārdošanu FA Premier League sacensībām. FAPL, lai saņemtu negatīvu apstiprinājumu vai — alternatīvā gadījumā — individuālu atbrīvojumu saskaņā ar EK līguma 81. panta 3. punktu, 2002. gada 21. jūnijā atbilstīgi Regulas Nr. 17/62 (tobrīd spēkā esošais tiesību akts) 2. un 4. pantam paziņoja daļu savu noteikumu un nosacījumu par apraides tiesību kopīgu pārdošanu Premier League.

Komisija savā 2002. gada 17. decembra iebildumu dokumentā, kas adresēts FAPL, izteica bažas par horizontālo kopīgo pārdošanas pasākumu, ko īstenoja Premier League futbola klubi, saderību ar EK līguma 81. panta 1. punktu un secināja, ka šie pasākumi neatbilst EK līguma 81. panta 3. punktā noteiktajiem kritērijiem.

Šobrīd šā lēmuma vajadzībām tiek uzskatīts, ka minētajā iebildumu dokumentā ir iekļauts sākotnējais novērtējums Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. panta 1. punkta nozīmē.

FAPL2003. gada 18. martā sniedza oficiālu atbildi uz iebildumu dokumentu, noliedzot to, ka minētie pasākumi ierobežoja konkurenci. FAPL atteicās no to tiesībām tikt mutiski uzklausītiem. Vairākām trešām personām, kas izrādīja pietiekamu interesi, atļāva piedalīties procedūrā. Pēc sarunām ar Komisijas dienestiem FAPL līdz 2003. gada decembrim iesniedza pagaidu saistību kopumu.

Komisija 2004. gada 30. aprīlī atbilstīgi Regulas Nr. 17/62 19. panta 3. punktam Eiropas Kopienas Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu, kurā aicināja ieinteresētos uzņēmumus iesniegt savus apsvērumus par šo paziņojumu, ja tādi rastos. Saņemtie apsvērumi, kas iesūtīti, atbildot uz šo aicinājumu, galvenokārt neapstiprināja FAPL ierosināto saistību efektivitāti.

Sakarā ar to, ka no 2004. gada 1. maija piemēro Regulu (EK) Nr. 1/2003, FAPL pieteikums atbilstīgi šīs regulas 34. pantam zaudēja spēku, bet jau veiktie procesuālie pasākumi arī turpmāk ietekmēja Regulas (EK) Nr. 1/2003 piemērošanu.

Pēc trešo personu piezīmēm par paziņojumu, kas sniegts atbilstīgi Regulas Nr. 17/62 19. panta 3. punktam, turpmāko Komisijas un FAPL apspriežu rezultātā 2005. gada novembrī iesniedza pārskatītas ierosinātās saistības.

Šobrīd Komisija ir secinājusi, ka, ņemot vērā saistības, ko FAPL ierosināja, atbildot uz iebildumu dokumentu un kas vēlāk tika grozītas, lai ievērotu trešo pušu attiecīgos apsvērumus, un neskarot Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. panta 2. punktu, tās rīcībai vairs nav pamata.

Lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. pantu, netiek konstatēti konkurences noteikumu pārkāpumi, bet puses atzīst, ka ir jānovērš Komisijas sākotnējā vērtējumā paustās bažas. Abas puses ir izteikušas gatavību vienkāršot administratīvās un tiesiskās prasības, ar ko parasti sastopas, veicot pilnu izmeklēšanu iespējama pārkāpuma gadījumā. Šā iemesla dēļ vairākos kolēģijas jau pieņemtajos lēmumos (1) tika atzīts, ka vajadzīgā procedūra ir izpildīta, ja puses informē Komisiju par to, ka tās ir saņēmušas pietiekošu piekļuvi informācijai, ko tās uzskatīja par vajadzīgu, lai ierosinātu saistības Komisijas pausto bažu novēršanai.

Šī lieta arī tika izskatīta tādā pašā veidā pēc tam, kad FAPL2006. gada 2. martā iesniedza Komisijai attiecīgu deklarāciju.

Ņemot vērā iepriekš minēto, es uzskatu, ka šajā gadījumā iesaistīto personu tiesības tikt uzklausītām ir ievērotas.

Briselē, 2006. gada 14. martā Karen WILLIAMS

(1) Sal. 2005. gada 22. jūnija Lēmumu COMP/39.116 — Coca-Cola un 2005. gada 19. janvāra Lēmumu COMP/37.214 — DFB.