KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2013. GADA ZIŅOJUMS PAR SUBSIDIARITĀTI UN PROPORCIONALITĀTI /* COM/2014/0506 final */





1. Ievads Šis ir divdesmit pirmais gada ziņojums par subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu ES likumdošanas procesā. Šo ziņojumu iesniedz saskaņā ar 9. pantu 2. protokolā par šo principu piemērošanu (turpmāk “protokols”), kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienības darbību (LESD). Šajā ziņojumā ir aplūkots, kā ES iestādes un struktūras ir īstenojušas šos divus principus un kā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem ir mainījusies prakse. Tajā ir sīkāk analizēti arī vairāki Komisijas priekšlikumi, par kuriem 2013. gadā tika sniegti pamatotie atzinumi. Ņemot vērā subsidiaritātes kontroles mehānisma un politiskā dialoga starp valstu parlamentiem un Komisiju ciešo saikni, šis ziņojums ir uzskatāms par papildinājumu Komisijas 2013. gada ziņojumam par attiecībām ar valstu parlamentiem.[1] 2. Principu piemērošana iestādēs 2.1. Komisija Veidojot politiku, Komisija ir ieviesusi procedūras, lai novērtētu atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem lēmumu pieņemšanas cikla dažādos posmos saskaņā ar lietpratīga regulējuma principiem. Komisija pirms jaunas iniciatīvas ierosināšanas pārbauda, vai rīcība ES līmenī ir likumīga un nepieciešama. Tā publicē ceļvežus par visām galvenajām jaunajām iniciatīvām.[2] Ceļvežos tiek iekļauts sākotnējais iespējamo iniciatīvu apraksts un izklāstīti Komisijas plāni attiecībā uz politisko un konsultāciju darbu. Tajos tiek ietverts arī sākotnējais rīcības pamatojums attiecībā uz subsidiaritāti un proporcionalitāti. Ja ir jāveic ietekmes novērtējums, sabiedriskā apspriešanā ieinteresētās personas tiek aicinātas sniegt piezīmes par nepieciešamību rīkoties un atklāto problēmu iespējamiem risinājumiem. Pamatojoties uz šīs apspriešanās rezultātiem un citiem saistītiem datiem, ietekmes novērtējumos analizē subsidiaritāti un novērtē izskatīto iespēju proporcionalitāti. Ietekmes novērtējuma pamatnostādnēs ir sniegtas norādes par to, kā novērtēt, vai ir nepieciešama ES rīcība un kāda varētu būt šīs rīcības pievienotā vērtība.[3] Vēlāk politikas izstrādes procesā ietekmes novērtējumus rūpīgi izskata Ietekmes novērtējuma padome.[4] Padome 2013. gadā izskatīja 97 ietekmes novērtējumus un sniedza 142 atzinumus. Tā sniedza piezīmes par subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumiem vairāk nekā trešdaļā (34 %) izskatīto gadījumu. Tas liecina par nozīmi, kādu Komisija piešķir subsidiaritātes un proporcionalitātes izvērtēšanai, sagatavojot tiesību aktu priekšlikumus. Arī tiesību akta priekšlikumam pievienotajā paskaidrojuma rakstā ir izklāstīts, kā priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. Priekšlikums Direktīvai par pagaidu juridisko palīdzību aizdomās turētajām un apsūdzētajām personām, kurām ir atņemta brīvība, un juridisko palīdzību Eiropas apcietināšanas ordera procesā[5] ir piemērs gadījumiem, kad subsidiaritātes aspekti tika intensīvi apspriesti. Ietekmes novērtējuma padome sniedza pozitīvu atzinumu, tomēr uzskatīja, ka “ziņojumā būtu skaidrāk jāapraksta, kuras ar pamattiesībām saistītās problēmas nav pietiekami risinātas dalībvalstu vai ECTK līmenī un saistībā ar kurām ir nepieciešama ES rīcība. Būtu jānorāda, kurās dalībvalstīs nav ieviestas juridiskās palīdzības programmas, lai nodrošinātu Direktīvas par tiesībām uz advokātu pareizu īstenošanu, lai būtu skaidrs, kad dalībvalstis nepilda nepieciešamās prasības un ES ir jārīkojas, lai nodrošinātu atbilstību obligātajiem standartiem attiecībā uz tiesībām”. Tā rezultātā tika pastiprinātas ietekmes novērtējuma attiecīgās sadaļas un sīkāk paskaidrots, kāpēc pašreizējie risinājumi ir neefektīvi. Vēl viens piemērs ir priekšlikums Direktīvai, ar ko attiecībā uz standartizētu PVN deklarāciju groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu.[6] Padome uzskatīja, ka “ziņojumā būtu jāsniedz sīkāka subsidiaritātes analīze”. Konkrētāk, tā lūdza sniegt sīkāku informāciju, lai pierādītu, ka pašlaik PVN deklarācijas ir neefektīvas un rada nepamatotu slogu uzņēmējiem, un lai parādītu, ka izraudzītā iespēja neradīs papildu slogu dalībvalstīm, kurās PVN sistēma nav tik sarežģīta. Attiecīgajās ietekmes novērtējuma sadaļās veica grozījumus atbilstoši šiem ieteikumiem, sniedzot labāku skaidrojumu, kāpēc ir nepieciešami konkrēti obligātie standarti, lai samazinātu šķēršļus pārrobežu tirdzniecībai un administratīvo slogu uzņēmumiem. Proporcionalitātes aspekti tika apspriesti, piemēram, ietekmes novērtējumā, kurš pievienots priekšlikumam Regulai par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un līgumos.[7] Padome sniedza priekšlikumu par to, ka ietekmes novērtējumā “būtu labāk jāpaskaidro, kā tiks nodrošināta proporcionalitāte, jo īpaši attiecībā uz mazāku un ne tik riskantu etalonu ieguldītājiem/ražotājiem”. Tāpēc pārskatītajā ietekmes novērtējumā bija iekļauts sīkāks paskaidrojums par to, kā tiktu noteiktas prasības, lai plānotie pasākumi nebūtu tik apgrūtinoši maziem ražotājiem. Ar saviem ieteikumiem padome palīdz uzlabot analīzi par atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem. Tās atzinumi ir būtisks atbalsts Komisijas politikas veidošanas procesā. Subsidiaritāte un proporcionalitāte ir svarīgi aspekti, arī retrospektīvi izvērtējot, vai ES rīcība vēl aizvien ir nepieciešama, faktiski sasniedz plānotos rezultātus un galu galā uzlabo Eiropas iedzīvotāju un uzņēmumu apstākļus, kā arī palielina ES nozīmi pasaules mērogā līdz tādam līmenim, ko dalībvalstis nevarētu panākt pašas. Komisija ir apņēmusies “vispirms izvērtēt” un analizēt iepriekš paveikto, pirms apsvērt iespējamās izmaiņas. Apkopojot pierādījumus un ņemot vērā gūtās mācības, kas varētu noderēt, pieņemot lēmumus, ES padara ES politikas izvērtēšanu par savas politikas veidošanas procesa neatņemamu un pastāvīgu daļu. Patiesi, ES pievienotā vērtība vai ES līmenī veiktās iejaukšanās nozīmes novērtējums un tas, vai šajā līmenī ir nepieciešama turpmāka rīcība, ir viens no pieciem svarīgākajiem novērtējuma aspektiem (efektivitāte, produktivitāte, atbilstība, saskaņotība, ES pievienotā vērtība), atbilstoši kuriem regulāri tiek novērtēta ES politika un tiesību akti..[8] 2.2. Valstu parlamenti Komisija 2013. gadā saņēma 88 pamatotus atzinumus[9] no valstu parlamentiem par subsidiaritātes principu (skatīt pielikumu), kas ir par 25 % vairāk nekā pirms gada (70 pamatoti atzinumi 2012. gadā). Arī pamatotie atzinumi, ko Komisija saņēma 2013 gadā, veidoja proporcionāli lielāku daļu (14 %) no visiem atzinumiem, ko Komisija saņēma saistībā ar plašāku politikas dialogu ar valstu parlamentiem (621). 2012. un 2011. gadā nedaudz vairāk par 10 % atzinumu bija pamatoti atzinumi. Otro reizi vēsturē 2013. gadā valstu parlamenti ierosināja “dzeltenās kartes” procedūru saistībā ar subsidiaritātes kontroles mehānismu, proti, par Komisijas priekšlikumu Padomes Regulai par Eiropas Prokuratūras izveidi (EPPO).[10] Šis gadījums ir aprakstīts sīkāk 3. sadaļā. Pamatoto atzinumu forma, kā arī argumenti, ko norāda valstu parlamenti, lai pierādītu savus secinājumus par to, ka ir pārkāpts subsidiaritātes princips, vēl aizvien ir ļoti dažādi. Tāpat kā 2012. gadā, arī 2013. gadā valstu parlamenti iesniedza pamatotus atzinumus par dažādiem tematiem. 88 pamatotie atzinumi tika iesniegti par 36[11] Komisijas priekšlikumiem. Priekšlikums par EPPO bija pamats 13 pamatotiem atzinumiem; otrs lielākais skaits pamatotu atzinumu (deviņi) tika iesniegti par priekšlikumu Direktīvai, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru.[12] Valstu parlamenti iesniedza septiņus pamatotus atzinumus par priekšlikumu Direktīvai par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu[13], kā arī par priekšlikumu Regulai, ar ko izveido tirgus piekļuves ostas pakalpojumiem un ostu finanšu pārredzamības sistēmu.[14] (Sīkāku informāciju skatīt šā ziņojuma pielikumā.) Tāpat kā 2012. Gadā, Zviedrijas Riksdag bija valsts parlaments, kas iesniedza visvairāk pamatoto atzinumu (9), lai gan tas bija daudz mazāk nekā 2012. gadā (20). Austrijas Bundesrat un Lietuvas Seimas iesniedza otru lielāko pamatoto atzinumu skaitu (katrs 6), bet nākamās bija abas Spānijas palātas (Congreso de los Diputados un Senado), Maltas Kamra tad-Deputati, Nīderlandes Tweede Kamer un Apvienotās Karalistes House of Commons (katra 5). 2.3. Eiropas Parlaments un Padome a) Eiropas Parlaments Saistībā ar subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumiem Eiropas Parlaments pastiprināja savu praksi papildināt normatīvos patstāvīgos ziņojumus, kas sagatavoti saskaņā ar LESD 225. pantu, ar ES potenciālās pievienotās vērtības analīzi, pamatojoties uz pierādījumiem. Kopā 2013. gadā tika pabeigti pieci novērtējumi, kas pievienoti Eiropas Savienības normatīvajiem patstāvīgajiem ziņojumiem. Tajos tika ietverti šādi jautājumi: · vienotā tirgus labāka pārvaldība; · vardarbības pret sievietēm apkarošana; · Direktīva par uzņēmumu juridiskās adreses pārrobežu pārcelšanu (14. uzņēmējdarbības tiesību direktīva); · vienlīdzīga darba samaksas principa piemērošana vīriešiem un sievietēm par tādu pašu vai vienādas vērtības darbu un · Eiropas savstarpējās apdrošināšanas sabiedrību statūti. Turklāt 2013. gadā tika pabeigti pieci ziņojumi par “Eiropas integrācijas trūkuma radītajām izmaksām”. Tie tika sagatavoti, lai izskatītu iespējas palielināt efektivitāti un/vai gūt “sabiedrisku labumu”, rīkojoties ES līmenī noteiktās politikas jomās. Tajos tika ietverti šādi jautājumi: · Eiropas kopējā drošības un aizsardzības politika; · koordinācijas pastiprināšana starp ES donorvalstīm; · Eiropas kodekss par starptautiskajām privāttiesībām; · vienotais enerģētikas tirgus un · pilsoņu un uzņēmumu brīvas pārvietošanās veicināšana, vienkāršojot noteiktu publisko dokumentu akceptēšanu ES. Eiropas Parlamenta Ex-ante ietekmes novērtēšanas nodaļa 2013. gadā sagatavoja 50 sākotnējos novērtējumus par Komisijas ietekmes novērtējumiem, divus sīki izstrādātus novērtējumus par Komisijas ietekmes novērtējumiem, trīs ietekmes novērtējumus par Parlamenta grozījumiem (kopā tika novērtēti 20 grozījumi) un vienu alternatīvu ietekmes novērtējumu (gadījumā, kad Komisija nebija tādu sagatavojusi). b) Padome Saskaņā ar 2. protokola 4. panta trešo daļu Padome nosūta valstu parlamentiem visu tiesību aktu projektus un projektu grozījumus, ko ir sagatavojusi dalībvalstu grupa, Tiesa, Eiropas Centrālā banka (ECB) vai Eiropas Investīciju banka (EIB). Izpildot šo pienākumu (saskaņā ar protokola 6. panta otro daļu), Padomes priekšsēdētājs nosūta attiecīgo dalībvalstu valdībām atzinumus par tiesību aktu projektiem, ko ir sagatavojusi dalībvalstu grupa. Padomes priekšsēdētājs (saskaņā ar protokola 6. panta trešo daļu) arī nosūta attiecīgajai iestādei vai struktūrai atzinumus par tiesību aktu projektiem, ko ir sagatavojusi Tiesa, ECB vai EIB. Papildus šiem Līgumā noteiktajiem pienākumiem Padomes Ģenerālsekretariāts informē Padomes deputātus par dalībvalstu atzinumiem par citu iestāžu sagatavotajiem tiesību aktu projektiem. Padomes Ģenerālsekretariāts 2013. gadā saņēma no valstu parlamentiem lielu skaitu atzinumu un pamatotu atzinumu, kas tika sagatavoti saskaņā ar protokolu un politiskajā dialogā starp valstu parlamentiem un Komisiju. Šie atzinumi tika nosūtīti Padomes deputātiem informācijai. Turklāt atbilstoši likumdošanas procedūrām Padome, izskatot Komisijas priekšlikumiem pievienotos ietekmes novērtējumus, pārbauda atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem. 2.4. Reģionu komiteja Reģionu komiteja (RK) 2013. gadā pieņēma un ieviesa savu pirmo Subsidiaritātes darba programmu.[15] Programmā bija ietvertas piecas iniciatīvas[16], kas atlasītas no Eiropas Komisijas Darba programmas, pamatojoties uz apstiprinātiem kritērijiem[17], lai tajās īpaši stingri uzraudzītu subsidiaritāti. Tā kā lielākajā daļā dalībvalstu vietējās un reģionālās iestādes ir atbildīgas par ES tiesību aktu atkritumu jomā īstenošanu, RK cieši uzraudzīja ES politikas un tiesību aktu atkritumu jomā pārskatīšanu, apspriežoties ar Subsidiaritātes ekspertu grupu un Subsidiaritātes uzraudzības tīklu. Saistībā ar iniciatīvu par tiesību aktu paketi attiecībā uz ostām bija bažas par to, ka iniciatīvā par tiesību aktu paketi attiecībā uz ostām Eiropas vietējās un reģionālās īpatnības varētu netikt pietiekami ņemtas vērā, un tāpēc paralēli astoņu nedēļu ilgajam agrīnās brīdināšanas mehānisma darbības laikposmam notika apspriešanās ar reģionālajiem parlamentiem un valdībām par subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumiem. Visi, ar kuriem apspriedās, secināja, ka subsidiaritātes princips tika ievērots, taču bija daži jautājumi par proporcionalitāti. 2013. gada 25. septembrī tika organizēts Quick scan[18] teritoriālās ietekmes novērtēšanas darbseminārs, lai apspriestu šo iniciatīvu. To organizēja RK kopā ar Eiropas Telpiskās plānošanas novērošanas tīklu (ESPON) 2013. gada 25. septembrī saistībā ar šo iniciatīvu. Šī bija pirmā reize, kad RK veica teritoriālās ietekmes novērtējumu, izmantojot Quick Scan metodiku. Apspriešanās ar reģionālajiem parlamentiem un valdībām notika arī par priekšlikuma Direktīvai par e-rēķiniem publiskajos iepirkumos subsidiaritāti un proporcionalitāti, ņemot vērā šīs iniciatīvas ietekmi uz izmaksām un administratīvo slogu vietējā un reģionālā līmenī. Respondenti lielākoties piekrita tam, ka iniciatīva atbilda subsidiaritātes principam, taču bija daži jautājumi saistībā ar proporcionalitātes principu. Konkrēti, atbildēs tika uzsvērts, ka vietējo un reģionālo iestāžu perspektīva nebija pietiekami ņemta vērā. Papildus Komisijas darba programmai notika apspriešanās arī ar Subsidiaritātes ekspertu grupu par RK patstāvīgā atzinuma sagatavošanu par saistību nodošanu ES un vietējās un reģionālās pašpārvaldes vietu ES politikas veidošanā un īstenošanā.[19] Lai pastiprinātu subsidiaritātes uzraudzību, RK atjaunināja REGPEX — tīmekļa rīku reģioniem ar likumdevēju pilnvarām —, pievienojot reģionu ar likumdevēju pilnvarām interaktīvu karti un katra reģionālā parlamenta profilu. Lai palīdzētu novērtēt agrīnās brīdināšanas sistēmas pieredzi un līdzdalītu paraugpraksi, RK publiskoja pētījumu “Lisabonas līguma agrīnās brīdināšanas sistēma — reģionālo parlamentu ar likumdevēju pilnvarām un citu pašvaldības iestāžu nozīme”. Dažos RK atzinumos 2013. gadā bija paustas bažas par ES normatīvo iniciatīvu atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem. Atzinumā par priekšlikumu Direktīvai, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru[20], bija teikts, ka priekšlikums neatbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem. Savā atzinumā par priekšlikumu Regulai par oficiālajām kontrolēm[21] un savā atzinumā par priekšlikumu Direktīvai par tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu RK arī pauda bažas par deleģēto aktu izmantošanu.[22] Ir minēta atsauce arī uz Reģionu komitejas izdoto 2013. gada ziņojumu par subsidiaritāti.[23] 2.5. Tiesa 2013. gadā nebija svarīgu Tiesas spriedumu par subsidiaritātes principu, tomēr par šo principu bija divi Vispārējās tiesas spriedumi. Lietā T-31/07 Du Pont de Nemours u. c. / Komisija vairāki uzņēmumi iesniedza prasību atcelt Komisijas direktīvu, kurā bija noteikts, ka flusilazols kā aktīva viela ir iekļauts dažos augu aizsardzības produktos saskaņā ar Direktīvu 91/414/EK.[24] Viens no lietas ierosināšanas iemesliem bija proporcionalitātes principa pārkāpums. Savā 2013. gada 12. aprīļa spriedumā Vispārējā tiesa uzsvēra, ka šis princips attiecas tikai uz tām jomām, kas nav ES ekskluzīvajā kompetencē (202. punkts) Tā kā Direktīvā 91/414/EK ir noteikta Savienības iestāžu ekskluzīva kompetence novērtēt aktīvās vielas, kuras varētu izmantot augu aizsardzības produktos, un noteikt ierobežojumus to apstiprināšanai (203. un 204. punkts), pasākums, ko apstiprināja, lai pildītu šo kompetenci, tika uzskatīts par neatbilstošu subsidiaritātes principam (205. punkts). Tāpēc Vispārējā tiesa noraidīja pieteikuma iesniedzēju argumentu, apstiprinot savu judikatūru šajā jautājumā.[25] Lietā T-526/10 IInuit Tapiriit Kanatami u. c. / Komisija pieteikuma iesniedzēji pieprasīja atcelt Komisijas regulu, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem[26], tostarp subsidiaritātes principa pārkāpuma dēļ. Vispārējā tiesa 2013. gada 25. aprīļa spriedumā noraidīja šo prasību. Tā norādīja uz judikatūru, saskaņā ar kuru subsidiaritātes princips attiecas uz ES pasākumiem saskaņā ar LESD 114. pantu, “jo šajā tiesību normā [ES] ir piešķirta nevis ekskluzīva kompetence regulēt saimnieciskās darbības iekšējā tirgū, bet gan vienīgi kompetence uzlabot iekšējā tirgus izveides un darbības apstākļus, izskaužot šķēršļus brīvai preču un pakalpojumu apritei vai novēršot konkurences izkropļojumus” (84. punkts).[27] Vispārējā tiesa uzskatīja, ka bija skaidrs, ka “pamatregulas mērķis [nevar tikt] pietiekami īstenots ar rīcību, kas tiktu veikta vienīgi dalībvalstīs, un tas pieprasa rīcību Savienības līmenī, uz ko norāda neviendabīgā valstu tiesību aktu attīstība šajā lietā”. Tāpēc paredzētās darbības mērķis varēja tikt labāk sasniegts ES līmenī, un regula nepārkāpa subsidiaritātes principu (85. punkts). 3. Galvenie gadījumi, kuros tika izteiktas bažas par subsidiaritāti un proporcionalitāti Priekšlikums Regulai par Eiropas Prokuratūras izveidi Komisijas priekšlikums Regulai par Eiropas Prokuratūras izveidi[28] tika pieņemts 2013. gada 17. jūlijā. Priekšlikuma mērķis ir izveidot EPPO, lai izmeklētu un veiktu kriminālvajāšanu saistībā ar likumpārkāpumiem, kas ietekmē ES finanšu intereses. EPPO būtu ES iestāde ar decentralizētu struktūru, kas lielākoties savā rīcībā paļautos uz valstu izmeklēšanas un kriminālvajāšanas iestādēm un valstu tiesību aktiem. Par šo priekšlikumu valstu parlamenti izdeva 13 pamatotus atzinumus[29], kas pārstāv 18 no 56 iespējamām balsīm[30]. Saskaņā ar 2. protokola 7. panta 2. punktu, lai šajā gadījumā ierosinātu “dzeltenās kartes” procedūru, bija nepieciešamas 14 balsis. Septiņas citas valstu parlamentu palātas[31] 2013. gadā sniedza atzinumus par šo priekšlikumu politiskajā dialogā. Tās neapgalvoja, ka Komisijas priekšlikums bija neatbilstošs subsidiaritātes principam, taču iesniedza piezīmes par konkrētiem priekšlikuma elementiem.[32] Komisija 2013. gada 6. novembrī apstiprināja, ka ir ierosināts 2. protokola 7. panta 2. punktā aprakstītais subsidiaritātes kontroles mehānisms. Tāpēc tā pārskatīja priekšlikumu, bet pēc tam izdeva paziņojumu[33], kurā tika rūpīgi analizēti valstu parlamentu pamatotie atzinumi no subsidiaritātes principa viedokļa. Analizējot pamatotos atzinumus, Komisija nodalīja ar subsidiaritātes principu saistītos argumentus vai tos, ko varētu interpretēt kā bažas par subsidiaritāti, un citus argumentus, kas saistīti ar proporcionalitātes principu, ar subsidiaritāti nesaistītām politikas izvēlēm vai citiem politikas vai juridiskiem jautājumiem. Turpmāk norādīti valstu parlamentu galvenie iebildumi, kas saistīti ar subsidiaritātes principu. · Ar subsidiaritāti saistīti argumenti Vairākas valstu parlamentu palātas uzskatīja, ka Komisija nebija pietiekami izskaidrojusi, kā priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. Komisijas norādītie iemesli tika uzskatīti par nepietiekamiem. Turklāt paskaidrojumi būtu jāietver gan paskaidrojuma rakstā, gan ietekmes novērtējumā. Pēc pārskatīšanas Komisija secināja, ka paskaidrojuma raksts un pievienotais normatīvais finanšu pārskats pietiekami paskaidroja, kāpēc ar rīcību dalībvalstu līmenī nevarētu sasniegt politikas mērķi un kāpēc ar rīcību ES līmenī to varētu sasniegt labāk (piemēram, tāpēc, ka nebija nodrošināta ieviešanas nepārtrauktība, kā arī nebija pieņemta attiecīga kopīga Eiropas kriminālvajāšanas politika). · Pastāvošo mehānismu pietiekamība Vairākas palātas pauda viedokli, ka izmeklēšana un kriminālvajāšana dalībvalstu līmenī ir pietiekama un ka arī koordinācijas un izmeklēšanas mehānismi Savienības līmenī (Eurojust, Europol un OLAF) būtu pietiekami. Dažas palātas uzskatīja, ka Komisijai pirms jaunu tiesību aktu ieviešanas šajā jomā vajadzēja pagaidīt, līdz tiktu pieņemta tās ierosinātā Direktīva par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības. Komisija norādīja, ka skaidra statistikas informācija liecina par to, ka Līguma mērķis panākt efektīvu, atturošu un līdzvērtīgu aizsardzības līmeni kopumā nav sasniegts. Tā uzsvēra, ka neviens no pastāvošajiem mehānismiem vai struktūrām nevar novērst nepilnības, kas konstatētas saistībā ar pārrobežu pierādījumu pieņemamību, pārrobežu saikņu noteikšanu vai palīdzības saņemšanu no citu dalībvalstu iestādēm, un šos jautājumus nevar atrisināt, veicot pasākumus tikai dalībvalstu līmenī. Komisija arī norādīja, ka pastāvošo mehānismu uzlabojumiem labākajā gadījumā būtu margināls efekts objektīvo ierobežojumu dēļ. Visbeidzot tā norādīja, ka priekšlikuma Direktīvai par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības, un priekšlikuma izveidot EPPO mērķi ir atšķirīgi, lai gan savstarpēji papildinoši. · Priekšlikuma izveidot EPPO pievienotā vērtība Vairākas palātas apšaubīja šā priekšlikuma pievienoto vērtību, tomēr dažas atzina EPPO izveides priekšrocības. Valstu parlamenti iebilda, ka Komisija nebija pierādījusi, ka ar rīcību Savienības līmenī var panākt labākus rezultātus nekā ar rīcību valstu līmenī. Atbildot uz šiem atzinumiem, Komisija paskaidroja, ka ir paredzams, ka piedāvātā sistēma dos būtisku pievienoto vērtību cīņā pret ES krāpšanu. Paredzams, ka viens no galvenajiem uzlabojumiem notiks, pateicoties ES līmeņa kriminālvajāšanas politikai, kas novērsīs lielās atšķirības starp to, kā dalībvalstis veic izmeklēšanu un kriminālvajāšanu ES mēroga krāpšanas gadījumos. Tā arī ļautu atklāt pārrobežu saiknes, ko varētu nepamanīt valstu veiktās izmeklēšanās, un ļautu efektīvāk vadīt un koordinēt izmeklēšanas. Turklāt decentralizētas EPPO izveide ļautu apkopot Eiropas līmenī speciālās zināšanas un prasmes saistībā ar izmeklēšanu un kriminālvajāšanu ES krāpšanas gadījumos un nodrošinātu, lai tas notiktu netālu no nozieguma vietas. · Jautājumi saistībā EPPO struktūru un tās kompetences būtību un jomu Attiecībā uz struktūru Komisija norādīja, ka, izveidojot EPPO ar pilnīgu kolēģijas struktūru, ko atbalsta vairāki valstu parlamenti, varētu mazināt tās efektivitāti, padarot tās lēmumu pieņemšanas procesu mazāk efektīvu. Atbildot uz jautājumiem par EPPO kompetences būtību un jomu, Komisija uzsvēra, ka attiecīgajiem noziegumiem, tostarp lietās, kas nav pārrobežu lietas, ir neatņemama Savienības dimensija. Darbības jomas ierobežošana ne tikai samazinātu EPPO pievienoto vērtību, bet arī apšaubītu Savienības kompetenci šajā jautājumā. Tomēr Eiropas Prokuratūras ekskluzīvā kompetence nenozīmētu, ka valstu iestādes tiktu izslēgtas no lietām, kuras tā izskata, ņemot vērā, ka tiktu iesaistītas valstu tiesībaizsardzības iestādes un Eiropas pilnvarotie prokurori, kas atrodas dalībvalstīs un kas ir vienlaikus arī valstu prokurori. Pēc šīs padziļinātās pārskatīšanas Komisija secināja, ka šis priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam, un nolēma to saglabāt. Priekšlikums Direktīvai, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru[34] Komisijas priekšlikums, par kuru 2013. gadā iesniedza otru lielāko skaitu pamatotu atzinumu, bija priekšlikums, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru. Valstu parlamenti par šo priekšlikumu izdeva deviņus pamatotus atzinumus[35], kas pārstāv 13 balsis. Turklāt vēl piecas palātas 2013. gadā iesniedza atzinumus politiskajā dialogā; tās neuzskatīja, ka priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam.[36] Daži valstu parlamenti uzskatīja, ka Komisija nebija pietiekami pierādījusi ES līmeņa pienākumu pievienoto vērtību jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības jomā un ka direktīva būtiski palielinātu administratīvo slogu un ziņošanas prasības, nedodot atbilstošus labumus. Turklāt dažos pamatotajos atzinumos bija apšaubīts piedāvātais priekšlikuma tiesiskais pamats. Atbildot uz šiem pamatotajiem atzinumiem, Komisija uzsvēra, ka ierosinātā direktīva dotu pievienoto vērtību, ļaujot dalībvalstīm panākt standartizācijas minimumu, kas palīdzētu uzlabot pārrobežu sadarbību un veicinātu attiecīgo tiesību aktu savlaicīgu ieviešanu. Komisija norādīja, ka jūras un piekrastes darbībām ir pārrobežu un bieži ES mēroga ietekme un valstu plānošanas procesi būtiski atšķiras. Tāpēc ir nepieciešams ES līmeņa satvars plānošanas procesu vadībai jūrā un integrēto piekrastes zonu pārvaldībai. Komisija uzsvēra, ka ierosinātā direktīva sniegtu dalībvalstīm vērā ņemamu rīcības brīvību noteikt to, kā būtu sasniedzami to mērķi. Tā uzsvēra, ka starptautiska sadarbība atvieglotu attiecīgo ārpus ES esošo valstu iesaistīšanu jūras telpiskajā plānošanā un integrētās piekrastes pārvaldībā. Ierosinātā direktīva ļautu dalībvalstīm izvēlēties, kādā veidā un ar kādiem līdzekļiem notiktu šī sadarbības ar trešām valstīm, ja vien tās darītu visu iespējamo, lai saskaņotu savus plānus un stratēģijas ar šīm trešām valstīm. Teksts, ko likumdevēji apstiprināja politiskā līmenī, bija atbilstošs šai reakcijai. Priekšlikums Direktīvai par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu [37] Ierosinātajā tiesību aktā tika iekļauti jauni un pastiprināti noteikumi par to, kā ražot un noformēt pārdošanai tabakas izstrādājumus ES. Par to tika iesniegti septiņi pamatoti atzinumi, kas pārstāv 11 balsis.[38] Astoņi valstu parlamenti[39] iesniedza atzinumus arī politiskajā dialogā; tie neuzskatīja, ka priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam. Divas palātas[40] iesniedza atzinumus, apgalvojot, ka šis priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam, taču šie atzinumi tika iesniegti pēc noteiktā termiņa un tāpēc tos nevarēja ņemt vērā, kad tika noteikts, vai nav sasniegts slieksnis. Dažas palātas uzskatīja, ka noteiktu veidu tabakas izstrādājumu, piemēram, zema riska izstrādājumu, reglamentēšana ir valsts kompetence. Citas kritizēja pilnvaru nodošanu Komisijai attiecībā uz deleģēto aktu pieņemšanu. Turklāt tika apšaubīts arī šā priekšlikuma tiesiskais pamats, jo tas nepalīdzētu saskaņot dalībvalstu tiesību aktus par tabakas izstrādājumiem. Valstu parlamenti arī centās pierādīt, ka aizliegums pārdot “tievās” un mentola cigaretes, kā arī tinamās tabakas paciņas, kas sver mazāk par 40 g, neveicinātu iekšējā tirgus darbību. Savās atbildēs Komisija norādīja, ka šis priekšlikums neierobežotu zema riska izstrādājumu laišanu tirgū. Tā arī paskaidroja, ka tiek uzskatīts, ka ir jāizmanto pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, lai direktīva varētu pilnīgi darboties. Priekšlikumā paredzētajai pilnvaru deleģēšanai ir noteikti īsi un skaidri formulēti kritēriji, ņemot vērā Komisijas ierobežoto rīcības brīvību. Attiecībā uz šā priekšlikuma tiesisko pamatu Komisija norādīja, ka pašreizējās direktīvas mērķi lielākoties ir tādi paši kā priekšlikumam to pārskatīt mērķi un Tiesa ir apstiprinājusi, ka 114. pants ir likumīgs šīs direktīvas tiesiskais pamats.[41] Tāpēc šis tiesiskais pamats bija piemērots, lai atjauninātu pašreizējo saskaņošanas līmeni, novērstu šķēršļus iekšējā tirgū, kas radušies dalībvalstu atšķirīgās normatīvās attīstības dēļ, un lai novērstu iekšējā tirgus noteikumu apiešanu. Komisija uzskatīja, ka LESD 114. pants sniedz tiesisko pamatu, lai nodrošinātu pilnīgu, daļēju vai minimālu saskaņošanu un ļautu dalībvalstīm reglamentēt noteiktus jautājumus. Komisija norādīja, ka dalībvalstis ir sākušas veikt pasākumus, lai reglamentētu tabakas izstrādājumus ar aromatizētājiem, un tāpēc tā ierosināja saskaņošanu, lai nepieļautu tirgus kropļojumus. Tā arī uzsvēra, ka šis priekšlikums tikai standartizētu noteiktus paciņas elementus, piemēram, paciņā esošo cigarešu skaitu un brīdinājumu par kaitējumu veselībai izmēru, kas veicinātu izstrādājumu apriti iekšējā tirgū, vienlaikus nodrošinot, ka brīdinājumi par kaitējumu veselībai ir skaidri redzami. Priekšlikums Regulai, ar ko izveido tirgus piekļuves ostas pakalpojumiem un ostu finanšu pārredzamības sistēmu[42] Šā priekšlikuma mērķis ir uzlabot ostu darbību un nākamos transporta savienojumus Eiropas transporta tīkla jūras ostās. Piedāvātais tiesiskais pamatojums veicinātu patiesi vienādus noteikumus un sniegtu lielāku juridisko noteiktību uzņēmējiem un ieguldītājiem ostās. Priekšlikumā ir paredzētas pārredzamas un atklātas procedūras ostu pakalpojumu sniedzēju noteikšanai, noteikumi, lai novērstu situācijas, kad uzņēmēji ar ekskluzīvām tiesībām ļaunprātīgi izmanto cenas, un noteikumi, lai nodrošinātu publisko līdzekļu pārredzamu izmantošanu. Valstu parlamenti par šo priekšlikumu izdeva septiņus pamatotus atzinumus, kas pārstāv 11 balsis[43]. Turklāt trīs palātas iesniedza atzinumus politiskajā dialogā, taču tās neuzskatīja, ka priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam[44]. Daži valstu parlamenti apgalvoja, ka priekšlikuma mērķus varētu sasniegt labāk ar ieteikuma tiesībām vai direktīvu. Citi pauda kritiku par to, ka dalībvalstis zaudētu savas tiesības un iespējas turpmāk reglamentēt savu ostu nozari, izmantojot valsts tiesību aktus, un ka piedāvātā regula varētu mazināt ekonomikas un infrastruktūras produktivitāti attiecīgajās jomās. Savās atbildēs Komisija norādīja, ka priekšlikums regulai attiecas tikai uz tām ostām Eiropas Transporta tīklā (TEN-T), kuras Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1315/2013 par TEN-T attīstību uzskata par svarīgām iekšējam tirgum un ES teritoriālajai vienotībai. Šajā regulā ir sagrupēti pastāvošie Līguma principi, ko jau piemēro ostu nozarei, ieviešot divus pamatnoteikumu kopumus: nediskriminējoši un pārredzami noteikumi attiecībā uz ostu pakalpojumu sniedzēju piekļuvi tirgum un finanšu pārredzamības noteikumu ievērošana, izmantojot publiskos līdzekļus ostās. Komisija norādīja, ka tās mērķis bija saglabāt neitrālus regulas noteikumus attiecībā uz dalībvalstu ostu sistēmu iekšējo organizāciju. Attiecībā uz tiesisko instrumentu izvēli Komisija uzsvēra, ka tā deva priekšroku regulai, nevis direktīvai, jo viens no priekšlikuma galvenajiem mērķiem bija nodrošināt vienādus noteikumus, un, lai to izdarītu, ir vienmērīgi jāievieš daži, taču ļoti svarīgi noteikumi. Turklāt Komisija uzsvēra, ka regula dotu dalībvalstīm nepieciešamo rīcības brīvību, lai tās ņemtu vērā īpašos apstākļus, un dalībvalstis varētu saglabāt dažādus tirgus piekļuves veidus. Tās, piemēram, nebūtu spiestas pakļaut konkurencei pakalpojumus pēc savas izvēles, ja tās uzskata, ka šie pakalpojumi būtu jāreglamentē, ņemot vērā tikai sabiedrības intereses. Komisija arī norādīja, ka, lai piesaistītu ieguldītājus, ir nepieciešama neizkropļota konkurence starp TEN-T ostām, jo īpaši tām, kas atrodas dalībvalstīs, taču Komisija uzskata, ka to nevarētu panākt dalībvalstis pašas. 4. Secinājumi 2013. gadā turpinājās iestāžu apspriedes par subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem, un tas, ka dalībvalstis ierosināja otro “dzeltenās kartes” procedūru, bija nozīmīgs notikums. 88 pamatotie atzinumi, ko valstu parlamenti iesniedza 2013. gadā, attiecās uz 36 dažādiem Komisijas dokumentiem. Šķiet, ka tas apstiprina tendenci, kas tika novērota jau iepriekšējos gados: valstu parlamentiem ir dažādas politikas intereses un dažādas prioritātes, izvēloties, kurus Komisijas priekšlikumus rūpīgi izvērtēt saistībā ar subsidiaritātes kontroles mehānismu. Tās arī izmanto dažādus kritērijus, novērtējot priekšlikuma atbilstību subsidiaritātes principam. Visas likumdošanas procesā iesaistītās iestādes aktīvi nodrošināja subsidiaritātes principa kontroli. Komisija turpināja veikt padziļinātu novērtējumu attiecībā uz atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem dažādos posmos. Pirms tiesību akta priekšlikuma pieņemšanas tā iesniedz novērtējumus (piemēram, ceļvežus un ietekmes novērtējumus), bet pēc pieņemšanas tā pārbauda un atbild uz valstu parlamentu pamatotajiem atzinumiem, kuros ir paustas bažas par subsidiaritāti. Subsidiaritātes kontroles un uzraudzības jautājumi bija Eiropas Parlamenta un Reģionu komitejas darba kārtībā. Eiropas Parlaments turpināja pastiprināt savus normatīvos patstāvīgos ziņojumus ar ES potenciālās pievienotās vērtības analīzi, pamatojoties uz pierādījumiem. Arī Reģionu komiteja pastiprināja savu darbu saistībā ar subsidiaritātes jautājumiem, jo īpaši, pirmo reizi pieņemot un ieviešot subsidiaritātes darba programmu. Pielikums Komisijas dokumenti, par kuriem Komisija 2013. gadā saņēma no valstu parlamentiem[45] pamatotus atzinumus par atbilstību subsidiaritātes principam || Komisijas dokuments || Nosaukums || Pamatoto atzinumu skaits (2. protokols) || Balsu skaits (2. protokols)[46] || Valsts palāta, kas iesniedza pamatotos atzinumus 1 || COM(2013) 534 || Priekšlikums Regulai par Eiropas Prokuratūras izveidi || 13[47] || 18 (sasniedza “dzeltenās kartes” slieksni[48]) || CY Vouli ton Antiprosopon (2 balsis) CZ Senát (1 balss) FR Sénat (1 balss) HU Országgyűlés (2 balsis) IE Oireachtas palātas (abas palātas — 2 balsis) MT Kamra tad-Deputati (2 balsis) RO Camera Deputaților (1 balss) SI Državni zbor (1 balss) SE Riksdag (2 balsis) NL Eerste Kamer (1 balss) NL Tweede Kamer (1 balss) UK House of Commons (1 balss) UK House of Lords (1 balss) 2 || COM(2013) 133 || Priekšlikums Direktīvai, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru || 9[49] || 13 || BE Vlaams Parlement (1 balss) FI Eduskunta (2 balsis) DE Bundesrat (1 balss) IE Oireachtas palātas (abas palātas — 2 balsis) LT Seimas (2 balsis) PL Senat (1 balss) SE Riksdag (2 balsis) NL Eerste Kamer (1 balss) NL Tweede Kamer (1 balss) 3 || COM(2012) 788 || Priekšlikums Direktīvai par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu || 7 || 11 || CZ Poslanecká sněmovna (1 balss) DK Folketing (2 balsis) EL Vouli ton Ellinon (2 balsis) IT Senato della Republica (1 balss) PT Assembleia da República (2 balsis) RO Camera Deputaților (1 balss) SE Riksdag (2 balsis) 4 || COM(2013) 296 || Priekšlikums Regulai, ar ko izveido tirgus piekļuves ostas pakalpojumiem un ostu finanšu pārredzamības sistēmu || 7[50] || 11 || FR Assemblée nationale (1 balss) IT Senato della Republica (1 balss) LV Saeima (2 balsis) MT Kamra tad-Deputati (2 balsis) PL Sejm (1 balss) ES Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas — 2 balsis) SE Riksdag (2 balsis) 5 || COM(2013) 28[51] || Priekšlikums Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1370/2007 attiecībā uz iekšzemes dzelzceļa pasažieru pārvadājumu tirgus atvēršanu || 6 || 9 || AT Bundesrat (1 balss) LT Seimas (2 balsis) LU Chambre des Députés (2 balsis)[52] SE Riksdag (2 balsis)[53] NL Eerste Kamer (1 balss)[54] NL Tweede Kamer (1 balss)[55] 6 || COM(2013) 29[56] || Priekšlikums Regulai, ar ko groza Direktīvu 2012/34/ES, ar ko izveido vienotu Eiropas dzelzceļa telpu, attiecībā uz iekšzemes dzelzceļa pasažieru pārvadājumu tirgus atvēršanu un dzelzceļa infrastruktūras pārvaldību || 6 || 9 || FR Sénat (1 balss) LT Seimas (2 balsis) LU Chambre des Députés (2 balsis)[57] SE Riksdag (2 balsis)[58] NL Eerste Kamer (1 balss)[59] NL Tweede Kamer (1 balss)[60] 7 || COM(2012) 614[61] || Priekšlikums Direktīvai par dzimumu līdzsvara uzlabošanu biržā kotēto uzņēmumu direktoru bez izpildpilnvarām vidū un saistītiem pasākumiem || 5[62] || 5 || CZ Poslanecká sněmovna (1 balss)[63] PL Sejm (1 balss) PL Senat (1 balss) UK House of Commons (1 balss) UK House of Lords (1 balss)[64] 8 || COM(2013) 627 || Priekšlikums Regulai, ar ko nosaka pasākumus sakarā ar Eiropas elektronisko sakaru vienoto tirgu un savienota kontinenta īstenošanu un groza Direktīvas 2002/20/EK, 2002/21/EK un 2002/22/EK un Regulas (EK) Nr. 1211/2009 un (ES) Nr. 531/2012 || 4[65] || 7 || AT Bundesrat (1 balss) IE Oireachtas palātas (abas palātas — 2 balsis) MT Kamra tad-Deputati (2 balsis) SE Riksdag (2 balsis) 9 || COM(2013) 27[66] || Priekšlikums Regulai par Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūru un Regulas (EK) Nr. 881/2004 atcelšanu || 3 || 5 || LT Seimas (2 balsis) RO Senatul (1 balss) SE Riksdag (2 balsis)[67] 10 || COM(2013) 31[68] || Priekšlikums Direktīvai par dzelzceļu drošību (pārstrādāta redakcija) || 3 || 5 || LT Seimas (2 balsis) RO Senatul (1 balss) SE Riksdag (2 balsis)[69] 11 || COM(2013) 173 || Priekšlikums Regulai par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu), un ar kuru atceļ Lēmumu 2009/371/TI un Lēmumu 2005/681/TI || 3[70] || 4 || BE Chambre des Représentants (1 balss) DE Bundesrat (1 balss) ES Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas — 2 balsis) 12 || COM(2012) 615[71] || Paziņojums Dzimumu līdzsvars uzņēmumu vadībā: ieguldījums gudrā, ilgtspējīgā un iekļaujošā izaugsmē || 2 || 2 || CZ Poslanecká sněmovna (1 balss)[72] UK House of Lords (1 balss)[73] 13 || COM(2013) 30[74] || Priekšlikums Direktīvai par dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (pārstrādāta redakcija) || 2 || 4 || LT Seimas (2 balsis) SE Riksdag (2 balsis)[75] 14 || COM(2013) 147 || Priekšlikums Regulai par pasākumiem ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai || 2 || 2 || NL Tweede Kamer (1 balss) UK House of Commons (1 balss) 15 || COM(2013) 262 || Priekšlikums Regulai par to, kā audzēt augu reproduktīvo materiālu un kā to darīt pieejamu tirgū (augu reproduktīvā materiāla tiesību akts) || 2 || 2 || AT Bundesrat (1 balss) NL Tweede Kamer (1 balss) 16 || COM(2013) 472 || Priekšlikums Regulai par maksu, kas maksājama Eiropas Zāļu aģentūrai par farmakovigilances darbību veikšanu attiecībā uz cilvēkiem paredzētām zālēm || 2[76] || 4 || EL Vouli ton Ellinon (2 balsis) ES Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas — 2 balsis) 17 || COM(2013) 618[77] || Priekšlikums Direktīvai, ar kuru attiecībā uz narkotisko vielu definīciju groza Pamatlēmumu 2004/757/TI, ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā || 2 || 2 || UK House of Commons (1 balss)[78] UK House of Lords (1 balss)[79] 18 || COM(2013) 619[80] || Priekšlikums Regulai par jaunām psihoaktīvām vielām || 2 || 2 || UK House of Commons (1 balss)[81] UK House of Lords (1 balss)[82] 19 || COM(2013) 721 || Priekšlikums Direktīvai, ar ko attiecībā uz standartizētu PVN deklarāciju groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu || 2 || 2 || FR Sénat (1 balss) DE Bundesrat (1 balss) 20 || COM(2012) 724 || Priekšlikums Regulai, ar ko groza konkrētus leģislatīvos aktus lauksaimniecības un zivsaimniecības statistikas jomā || 1[83] || 2 || ES Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas — 2 balsis) 21 || COM(2013) 48[84] || Priekšlikums Direktīvai par pasākumiem, kas nodrošinātu vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību visā Savienībā || 1 || 2 || SE Riksdag (2 balsis) 22 || COM(2013) 71 || Priekšlikums Padomes Direktīvai, ar ko īsteno ciešāku sadarbību finanšu darījumu nodokļa jomā || 1 || 2 || SE Riksdag (2 balsis) 23 || COM(2013) 151 || Priekšlikums Direktīvai par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos pētniecības, studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, saņemot un nesaņemot atalgojumu, brīvprātīga darba un viesaukles darba nolūkā || 1 || 2 || EL Vouli ton Ellinon (2 balsis) 24 || COM(2013) 168 || Grozītais priekšlikums Direktīvai par to pasākumu pārredzamību, ar kuriem reglamentē cilvēkiem paredzētu zāļu cenas, un par to iekļaušanu publisko veselības apdrošināšanas sistēmu tvērumā || 1[85] || 2 || ES Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas — 2 balsis) 25 || COM(2013) 207 || Priekšlikums Direktīvai, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK attiecībā uz noteiktu lielu uzņēmumu un koncernu nefinansiālās un daudzveidības informācijas atklāšanu || 1 || 2 || EE Riigikogu (2 balsis) 26 || COM(2013) 228 || Priekšlikums Regulai par pilsoņu un uzņēmumu brīvas pārvietošanās veicināšanu, vienkāršojot noteiktu publisko dokumentu akceptēšanu Eiropas Savienībā, un grozījumiem Regulā (ES) Nr. 1024/2012 || 1 || 1 || RO Senatul (1 balss) 27 || COM(2013) 260 || Priekšlikums Regulai par dzīvnieku veselību || 1 || 1 || AT Bundesrat (1 balss) 28 || COM(2013) 265 || Priekšlikums Regulai, kas attiecas uz oficiālajām kontrolēm un citām oficiālām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību, augu reproduktīvo materiālu un augu aizsardzības līdzekļiem || 1 || 2 || LU Chambre des Députés (2 balsis) 29 || COM(2013) 267 || Priekšlikums Regulai par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem || 1 || 1 || AT Bundesrat (1 balss) 30 || COM(2013) 409 || Priekšlikums Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 216/2008 lidlauku, gaisa satiksmes pārvaldības un aeronavigācijas pakalpojumu jomā || 1 || 2 || MT Kamra tad-Deputati (2 balsis) 31 || COM(2013) 410 || Priekšlikums Regulai par Eiropas vienotās gaisa telpas īstenošanu (pārstrādāta redakcija) || 1 || 2 || MT Kamra tad-Deputati (2 balsis) 32 || COM(2013) 520 || Priekšlikums Regulai, ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu banku noregulējuma fondu, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 || 1 || 2 || SE Riksdag (2 balsis) 33 || COM(2013) 535 || Priekšlikums Regulai par Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust) || 1 || 1 || CZ Senát (1 balss) 34 || COM(2013) 550 || Priekšlikums Regulai par starpbanku komisijas maksām, ko piemēro kartēm piesaistītiem maksājumu darījumiem || 1 || 1 || FR Sénat (1 balss) 35 || COM(2013) 620 || Priekšlikums Regulai par invazīvu svešzemju sugu introdukcijas un izplatīšanās profilaksi un pārvaldību || 1 || 1 || AT Bundesrat (1 balss) 36 || COM(2013) 641 || Priekšlikums Regulai par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un līgumos || 1 || 1 || UK House of Commons (1 balss) Pamatotu atzinumu skaits, kas attiecas uz atsevišķiem dokumentiem || 99 Pamatotu atzinumu skaits, kas vienlaikus attiecas uz vairāk nekā vienu dokumentu[86] || 11[87] KOPĀ saņemtie pamatotie atzinumi || 88 [1] COM(2014) XXX final. [2] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/planned_ia/planned_ia_en.htm. [3] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/commission_guidelines_en.htm. [4] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/iab/iab_en.htm. [5] COM(2013) 824 final. [6] COM(2013) 721 final. [7] COM(2013) 641 final. [8] Paziņojums “Lietpratīga regulējuma pamatu nostiprināšana — uzlabojot novērtēšanu” — COM(2013) 686 final, 2.10.2013. [9] Skatīt 44. zemsvītras piezīmi. [10] COM(2013) 534 final. [11] Komisija saņēma 88 pamatotus atzinumus, no tiem daži attiecās uz vairāk nekā vienu dokumentu. [12] COM(2013) 133 final. [13] COM(2012) 788 final. [14] COM(2013) 296 final. [15] CdR 2336/2012, pieņēmis RK birojs 2013. gada 30. janvārī. [16] 1. ES politikas un tiesību aktu pārskatīšana atkritumu jomā. 2. Tiesību aktu pakete attiecībā uz ostām (aizstāja sākotnēji atlasīto “zilās zonas” iniciatīvu). 3. Mobilitāte pilsētās. 4. E-rēķini publiskajos iepirkumos. 5. Vides, klimata un enerģētikas novērtējuma programma, lai garantētu drošu netradicionālo ogļūdeņražu ieguvi. [17] a) iniciatīvās vajadzētu būt skaidri norādītām vietējo un reģionālo iestāžu politiskajām interesēm; b) iniciatīvā būtu jānorāda vietējo un reģionālo iestāžu kompetence un c) iniciatīvās būtu jāietver potenciālās subsidiaritātes aspekts. [18] Šī metodika ļauj ātri veikt ES tiesību aktu potenciālās ietekmes uz reģionu attīstību iepriekšēju novērtējumu. Tajā ir izmantots rīks, kas pamatots uz rādītājiem, un darbsemināros sistemātiski apkopotās ekspertu zināšanas. Tas ietver gan vispārīgu potenciālās ietekmes novērtējumu, gan kopīgus rādītājus attiecībā uz NUTS 2 reģioniem. [19] CdR 2214/2012. [20] CdR 3766/2013. [21] CdR 5295/2013. [22] CdR 2062/2013. [23] https://portal.cor.europa.eu/subsidiarity/news/Pages/Subsidiarity-Annual-Report-2013.aspx. [24] Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.). [25] Spriedums lietā T-420/05 R Vischim/Komisija, Krājums 2009, II‑3841. lpp., 223. punkts. [26] Komisijas 2010. gada 10. augusta Regula (ES) Nr. 737/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (OV L 216, 17.8.2010., 1. lpp.). [27] Spriedums lietā C-491/01 British American Tobacco (Investments) un Imperial Tobacco, Recueil 2002, I-11453. lpp., 179. punkts. [28] COM(2013) 534 final. [29] CY Vouli ton Antiprosopon (2 balsis), CZ Senát (1 balss), FR Sénat (1 balss), HU Országgyűlés (2 balsis), IE Oireachtas (abas palātas — 2 balsis), MT Kamra tad-Deputati (2 balsis), RO Camera Deputaților (1 balss), SI Državni zbor (1 balss), SE Riksdag (2 balsis), NL Eerste Kamer (1 balss), NL Tweede Kamer (1 balss), UK House of Commons (1 balss) un UK House of Lords (1 balss). [30] Katras valsts parlamentam ir divas balsis; ja valsts parlamentā ir divas palātas, katrai palātai ir viena balss. Katrai palātai ir tiesības iesniegt pamatotu atzinumu patstāvīgi. [31] PL Senat, DE Bundesrat, PT Assembleia da República, RO Senatul, IT Senato della Repubblica, FR Assemblée nationale, FI Eduskunta. 2014. gadā tika iesniegti papildu atzinumi. [32] Komisija atbildēja uz šīm ar subsidiaritāti nesaistītām valstu parlamentu piezīmēm atsevišķās vēstulēs valstu parlamentiem. [33] COM(2013) 851 final. [34] COM(2013) 133 final. [35] BE Sénat, FI Eduskunta, DE Bundesrat, IE Oireachtas (abas palātas), LT Seimas, PL Senat, SE Riksdag, NL Eerste Kamer, NL Tweede Kamer. [36] IT Senato della Repubblica, DK Folketing, EE Riigikogu, RO Senatul un PT Assembleia da República. [37] COM(2012) 788. [38] CZ Poslanecká sněmovna (1 balss), DK Folketing (2 balsis), EL Vouli ton Ellinon (2 balsis), IT Senato della Repubblica (1 balss), PT Assembleia da República (2 balsis), RO Camera Deputaților (1 balss) un SE Riksdag (2 balsis). [39] AT Bundesrat, CZ Sénat, DE Bundesrat, FR Assemblée nationale, PL Senat, RO Senat, SK Národná Rada, HU Országgyűlés. [40] BG Narodno Sabranie un IT Camera dei Deputati. [41] Skatīt spriedumu lietā C-491/01 BAT, Recueil 2002, I-11453. lpp. [42] COM(2013) 296. [43] FR Assemblée nationale (1 balss), IT Senato della Repubblica (1 balss), LV Saeima (2 balsis), MT Kamra tad-Deputati (2 balsis), PL Sejm (1 balss), ES Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas — 2 balsis) un SE Riksdag (2 balsis). [44] PT Assembleia da República, PL Senat un DE Bundesrat. [45] Lai atzinumu varētu kvalificēt kā pamatotu atzinumu saskaņā ar 2. protokolā iekļauto definīciju, atzinumā ir jānorāda, kāpēc valsts parlaments uzskata, ka tiesību akta priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam, un tas ir jānosūta Komisijai astoņu nedēļu laikā pēc tam, kad priekšlikums ir nodots valstu parlamentiem. [46] Saskaņā ar 2. protokolu katras valsts parlamentam ir divas balsis; ja valsts parlamentā ir divas palātas, katrai palātai ir viena balss. Ja pamatotie atzinumi par tiesību akta projekta neatbilstību subsidiaritātes principam pārstāv vismaz vienu trešo daļu visu valstu parlamentiem piešķirto balsu, ir sasniegts “dzeltenās kartes” slieksnis, t. i., projekts ir jāpārskata. Pēc Horvātijas pievienošanās 2013. gada 1. jūlijā 19 no 56 balsīm veido vienu trešo daļu visu valstu parlamentiem piešķirto balsu. [47] No tiem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [48] Saskaņā ar 2. protokolu gadījumā, ja tiesību akta projekts ir iesniegts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 76. pantu (par brīvību, drošību un tiesiskumu), un ja par to iesniegtie pamatotie atzinumi pārstāv vismaz vienu ceturto daļu visu valstu parlamentiem piešķirto balsu, ir sasniegts “dzeltenās kartes” slieksnis. Pēc Horvātijas pievienošanās 2013. gada 1. jūlijā 14 no 56 balsīm veido vienu ceturto daļu visu valstu parlamentiem piešķirto balsu. [49] No tiem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [50] No tiem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [51] Četri no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz vairākiem citiem Komisijas dokumentiem. [52] Šis LU Chambre des Députés pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29. [53] Šis SE Riksdag pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31 — 4. dzelzceļa tiesību aktu paketi. [54] Šis NL Eerste Kamer pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29. [55] Šis NL Tweede Kamer pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29. [56] Četri no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz vairākiem citiem Komisijas dokumentiem. [57] Kā minēts iepriekš, šis LU Chambre des Députés pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29. [58] Kā minēts iepriekš, šis SE Riksdag pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31 — 4. dzelzceļa tiesību aktu paketi. [59] Kā minēts iepriekš, šis NL Eerste Kamer pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29. [60] Kā minēts iepriekš, šis NL Tweede Kamer pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29. [61] Divi no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz COM(2012) 615. [62] Komisija saņēma trīs pamatotus atzinumus par šo dokumentu no DK Folketing, SE Riksdag un kopīgi no NL Eerste Kamer un NL Tweede Kamer (abām palātām) līdz 2013. gada 1. janvārim. [63] Šis CZ Poslanecká sněmovna pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 614 un COM(2012) 615. [64] Šis UK House of Lords pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 614 un COM(2012) 615. [65] No tiem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [66] Viens no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31. [67] Kā minēts iepriekš, šis SE Riksdag pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31 — 4. dzelzceļa tiesību aktu paketi. [68] Viens no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29 un COM(2013) 30. [69] Kā minēts iepriekš, šis SE Riksdag pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31 — 4. dzelzceļa tiesību aktu paketi. [70] No tiem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [71] Pamatotie atzinumi par šo Komisijas dokumentu attiecās arī uz COM(2012) 614. [72] Kā minēts iepriekš, šis CZ Poslanecká sněmovna pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 614 un COM(2012) 615. [73] Kā minēts iepriekš, šis UK House of Lords pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 614 un COM(2012) 615. [74] Pamatotais atzinums par šo Komisijas dokumentu attiecās arī uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29 un COM(2013) 31. [75] Kā minēts iepriekš, šis SE Riksdag pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31 — 4. dzelzceļa tiesību aktu paketi. [76] No tiem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [77] Pamatotie atzinumi par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz COM(2013) 619. [78] Šis UK House of Commons pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 618 un COM(2012) 619. [79] Šis UK House of Lords pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 618 un COM(2012) 619. [80] Pamatotie atzinumi par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz COM(2013) 618. [81] Kā minēts iepriekš, šis UK House of Commons pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 618 un COM(2012) 619. [82] Kā minēts iepriekš, šis UK House of Lords pamatotais atzinums vienlaikus attiecās uz COM(2012) 618 un COM(2012) 619. [83] Šo pamatoto atzinumu iesniedza kopīgi divas ES palātas — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [84] Viens no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu vienlaikus attiecās arī uz JOIN(2013) 1. [85] Šo pamatoto atzinumi iesniedza kopīgi divas ES palātas — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. [86] Tā kā daži pamatotie atzinumi vienlaikus attiecas uz vairāk nekā vienu dokumentu, tabulā ir norādīts par katru atsevišķo dokumentu iesniegto pamatoto atzinumu skaits. Lai norādītu arī Komisijas saņemto pamatoto atzinumu skaitu, ir atņemts tādu papildu pamatoto atzinumu skaits, kas attiecas uz vairāk nekā vienu dokumentu. [87] Kā minēts iepriekš, attiecas uz vienu pamatoto atzinumu no LU Chambre des Députés, kas vienlaikus attiecas uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29; vienu pamatoto atzinumu no SE Riksdag, kas vienlaikus attiecas uz COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31 — 4. dzelzceļa tiesību aktu paketi; vienu pamatoto atzinumu no NL Eerste Kamer, kas vienlaikus attiecas uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29; vienu pamatoto atzinumu no NL Tweede Kamer, kas vienlaikus attiecas uz COM(2013) 28 un COM(2013) 29; vienu pamatoto atzinumu no CZ Poslanecká sněmovna, kas vienlaikus attiecas uz COM(2012) 614 un COM(2012) 615; vienu pamatoto atzinumu no UK House of Lords, kas vienlaikus attiecas uz COM(2012) 614 un COM(2012) 615; vienu pamatoto atzinumu no UK House of Commons, kas vienlaikus attiecas uz COM(2012) 618 un COM(2012) 619, un vienu pamatoto atzinumu no UK House of Lords, kas vienlaikus attiecas uz COM(2012) 618 un COM(2012) 619.