KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI PIELĀGOJOT ES KOMPLEKSO CEĻOJUMU PAKALPOJUMU NOTEIKUMUS DIGITĀLAJAM LAIKMETAM /* COM/2013/0513 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI PIELĀGOJOT ES KOMPLEKSO CEĻOJUMU PAKALPOJUMU NOTEIKUMUS DIGITĀLAJAM LAIKMETAM 1. ES komplekso ceļojumu pakalpojumi 21. gadsimtā Ar apmēram 1,8 miljoniem uzņēmumu, galvenokārt MVU, kuros nodarbināti aptuveni 5,2 % no kopējā darbaspēka, tūrisms ir svarīga ekonomikas nozare un izaugsmes avots Eiropas Savienībā. Ceļojumi, tūrisms un ar to saistītās nozares veido aptuveni 10 % no ES IKP[1]. ES ir tūristu apmeklētākā vieta pasaulē, 2012. gadā to apmeklēja 400 miljoni starptautisku ceļotāju[2]. Eiropieši 2011. gadā veica vairāk nekā 1 miljardu brīvdienu ceļojumu[3] un teju 80 % no tiem ES iekšienē[4]. Neraugoties uz neseno ekonomisko krīzi, no citām pasaules daļām ieradušos tūristu skaits ES no 2010. gada līdz 2012. gadam turpināja palielināties (vairāk nekā par 7 %), tāpat kā eiropiešu veikto ceļojumu skaits. Tas padara tūrismu par vienu no stabilākajām ES ekonomikas nozarēm. Lai nodrošinātu paļāvību, ka jebkurā vietā ES tirgū tiek pārdoti augstas kvalitātes tūrisma pakalpojumi, ES tiesību akti aizsargā ceļotāju tiesības, jo īpaši saistībā ar kompleksajiem ceļojumiem. Taču ceļojumu tirgus kopš Komplekso ceļojumu direktīvas[5] pieņemšanas pirms vairāk nekā 20 gadiem ir mainījies, jo īpaši interneta ietekmē. Komisijai ir jāreaģē uz nozares, patērētāju un likumdevēju aicinājumiem atjaunināt šo direktīvu un pielāgot to digitālajam laikmetam. Direktīvas pārskatīšana saskaņā ar ES tūrisma stratēģiju[6] palīdzēs stiprināt Eiropas tūrismu, pielāgojot pašreizējos noteikumus mainītajai patērētāju uzvedībai, kā tas paziņots Eiropas patērētāju tiesību aizsardzības programmā[7] un atkārtoti uzsvērts otrajā ziņojumā par ES pilsonību[8]. Jaunu kombinēto ceļojumu pakalpojumu iekļaušana direktīvā ietekmēs aptuveni 50 % no tirgus, un tam būtu jāpalielina ceļotāju uzticēšanās un apmierinātība. 2. PLAŠĀKA ES TIESĪBU SISTĒMA ATPŪTNIEKIEM Patērētājus, kas pērk atsevišķus ceļojumu pakalpojumus, aizsargā plašs ES un valsts noteikumu klāsts neatkarīgi no tā, vai tie rezervē ceļojumu pie vietējā ceļojumu aģenta, tiešsaistē vai pa tālruni. ES noteikumu mērķis ir nodrošināt, lai patērētājiem kā visneaizsargātākajai līguma pusei, jo īpaši ceļojot, būtu nodrošināts vispārējs tiesību kopums, kas ierobežo problēmas un garantē pieņemamu apkalpošanu visā ES. Iegādājoties kompleksos ceļojumu pakalpojumus, tiem ir garantēta papildu aizsardzība. · Vispārējās patērētāju tiesības pirms ceļojuma iegādes, iegādes laikā un pēc tam Uz ceļojumu un tūrisma pakalpojumiem (piemēram, izmitināšanu un automobiļu nomu) attiecas vispārējie ES patērētāju aizsardzības tiesību akti[9], tādējādi patērētāji, kas iegādājas ceļojumu pakalpojumus ir aizsargāti pret negodīgu praksi visā ES. Tirgotājiem jāuzrāda pilnīgas cenas, proti, ietverot vietējās nodevas, nodokļus un apkalpošanas maksas. Reklāma nedrīkst būt maldinoša vai vilināt patērētāju pirkt produktu, ko tas pretējā gadījumā nebūtu pircis. Piemēram, interneta tīmekļa vietnēs, kur norādītas cenas un klientu atsauksmes, tirgotāji nedrīkst izlikties par patērētājiem vai sniegt būtiski nepareizu informāciju[10]. Pārdodot ceļojumu pakalpojumus tiešsaistē, pārdevējiem jāsniedz izsmeļoša informācija, tostarp sava kontaktinformācija un produkta apraksts. Tie nedrīkst izmantot jau iepriekš atzīmētas ailes, lai rosinātu patērētājus pirkt papildu pakalpojumus[11]. Turklāt ceļojumu pakalpojumu līgumos nedrīkst būt negodīgi noteikumi. Piemēram, pārdevējs nevar paredzēt noteikumus, kurus patērētājam nav bijusi reāla iespēja izlasīt pirms līguma parakstīšanas. Kopumā, ja tirgotājs, kas atrodas citā dalībvalstī, darbojas (piemēram, tiešsaistē) patērētāja dzīvesvietas dalībvalstī, ES patērētāju aizsargā viņa valsts tiesību akti patērētāju aizsardzības jomā, turklāt patērētājs var iesūdzēt tiesā tirgotāju pats savā valstī, bet tirgotājs – patērētāju tikai patērētāja valstī[12]. Piemērs: Jānis rezervēja viesnīcu Maljorkā, izmantojot populāru tīmekļa vietni ar ceļojumu atsauksmēm. Ierodoties viesnīcā viņš konstatēja, ka viņa istaba, kuras logi ir vērsti uz sānielu, neatbilst tīmekļa vietnē izvietotajam aprakstam, saskaņā ar kuru visām istabām ir balkons ar skatu uz jūru. Šāda maldinoša tirgvedība ir aizliegta saskaņā ar Negodīgas komercprakses direktīvu. · Pasažieru tiesības ES ir kļuvusi par pasaulē pirmo reģionu, kas ir izveidojusi visaptverošu pasažieru tiesību regulējumu visos transporta veidos – gaisa, dzelzceļa, jūras un autobusu[13]. Pasažieru tiesības balstās uz trim pamatprincipiem: diskriminācijas aizliegums, precīza un savlaicīga informācija un tūlītēja un samērīga palīdzība. Pasažieri ir pareizi jāinformē par viņu tiesībām pirms došanās ceļā, viņiem ir tiesības uz atlīdzību vai maršruta maiņu, ja viņu ceļojums tiek pārtraukts, un viņiem ir jāsaņem palīdzība un saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem — kompensācija. Piemērs. Marija oktobrī rezervēja lidojumu, lai pavadītu Ziemassvētku brīvdienas kopā ar savu ģimeni. Vienu nedēļu pirms izlidošanas viņa uzzināja, ka aviosabiedrība ir atcēlusi reisu, jo tas nav bijis pietiekami izpirkts. Tā kā aviosabiedrība nevarēja piedāvāt viņai alternatīvu lidojumu, tai nācās maksāt kompensāciju. Šī kompensācija ļāva Marijai iegādāties jaunu biļeti no citas aviosabiedrības. · Citas tiesības, kas iekļautas ceļojumu un tūrisma tiesību aktos Pastāv arī citi tiesību akti, kas aizsargā ceļotāju intereses, piemēram, Regula Nr. 1008/2008[14], saskaņā ar kuru lidmašīnas biļešu cenas jāpublicē, ietverot visus piemērojamos nodokļus un nodevas, un Daļlaika lietošanas tiesību direktīva 2008/122/EK[15], kurā izklāstītas stingras informācijas prasības un 14 dienu atteikuma tiesības, lai aizsargātu patērētājus pret negribētiem līgumiem. · Īpašās tiesības komplekso pakalpojumu ceļotājiem Kompleksie ceļojumi un brīvdienas ir sarežģīti ceļojumu pakalpojumu apvienojumi, kas parasti ietver pārvadāšanu un izmitināšanu un var ietvert arī citus pakalpojumus, piemēram, automobiļa nomu vai ekskursijas. Tā kā bieži vien ir iesaistīti dažādi pakalpojumu sniedzēji, problēmas ar vienu pakalpojumu var ietekmēt pārējos. Ceļotājam var būt grūti risināt jautājumus ar apakšuzņēmējiem ceļojuma galamērķī valodas barjeras vai kultūras atšķirību dēļ, un šādos gadījumos viņam pat nav līguma ar dažādiem pakalpojumu sniedzējiem. Šie apstākļi un daudzu šo pakalpojumu pārrobežu dimensija noveda pie tā, ka ES 1990. gadā ieviesa Komplekso ceļojumu direktīvu. Direktīva piedāvā visaptverošu aizsardzību, kas nav pieejama atsevišķu ceļojumu pakalpojumu pircējiem, padarot pārstāvi un/vai organizatoru atbildīgu par pareizu visu kompleksajā pakalpojumā iekļauto pakalpojumu izpildi un paredzot, ka komplekso pakalpojumu izmantojošajam ceļotājiem ir jāsaņem atlīdzība un jānodrošina repatriācija atbildīgā pakalpojumu sniedzēja bankrota gadījumā. 10 SVARĪGĀKĀS TIESĪBAS SASKAŅĀ AR 1990. GADA KOMPLEKSO CEĻOJUMU DIREKTĪVU 1. Jūs saņemat visu nepieciešamo informāciju par brīvdienām pirms līguma parakstīšanas. 2. Jums vienmēr ir viena persona (pārstāvis vai organizators: līgumā vienmēr ir norādīts vārds un adrese), kas ir atbildīga par pareizu visu līgumā ietverto pakalpojumu izpildi. 3. Jums ir pieejams tālruņa numurs, pa kuru zvanīt ārkārtas gadījumos, vai kontaktpunkts, kurā jūs varat sazināties ar organizatoru vai no ceļojumu aģentu. 4. Jūs varat nodot rezervāciju citai personai, ja nevarat doties ceļojumā pats. 5. Jūsu ceļojuma cenu nevar mainīt vēlāk kā 20 dienas pirms došanās ceļā un arī pirms tam tikai ļoti ierobežotos gadījumos. 6. Jūs varat atcelt līgumu un saņemt naudu atpakaļ, ja ir mainījušies būtiski kompleksā ceļojuma elementi. 7. Ja pirms došanās ceļā tirgotājs, kas atbild par jūsu brīvdienu ceļojumu, atceļ komplekso pakalpojumu, jūs varat saņemt atlīdzību un attiecīgā gadījumā kompensāciju. 8. Ja, pēc došanās ceļā nozīmīgas kompleksā pakalpojuma daļas nevar sniegt, bez papildu maksas ir jāpiedāvā alternatīvi risinājumi, lai jūs varētu turpināt brīvdienas. 9. Jums ir tiesības saņemt tūlītēju palīdzību, ja esat nonācis grūtībās. 10. Ja atbildīgais tirgotājs bankrotē, jūsu priekšapmaksu atgriezīs, un, ja jūsu ceļojums jau ir sācies, jums būs nodrošināta repatriācija. 3. KOMPLEKSO CEĻOJUMU DIREKTĪVAS REFORMA · Kāpēc reforma ir vajadzīga? Tā kā arvien vairāk cilvēku izmanto internetu[16], ceļojumu tirgus ir ievērojami pārvietojies uz tiešsaistes vidi. 2011. gadā ceļojumu pārdošana tiešsaistē veidoja aptuveni 35 % no visām ceļojumu rezervācijām; 2013. gada marta mēnesī vien gandrīz 183 miljoni iedzīvotāju apmeklēja kādu ceļojumu tīmekļa vietni tiešsaistē[17]. Ceļojumu tirgus ir mainījies arī aviosabiedrību nozares liberalizācijas dēļ, jo tā padarīja lētākas un pieejamākas lidojumu biļetes. Komplekso ceļojumu direktīva tika pieņemta laikā, kad cilvēki devās pie ceļojumu aģenta, lai iegādātos savus brīvdienu ceļojumus, visbiežāk kā “ready-to-go” risinājumus, kas aptver visus sīkumus. Tagad, lai gan vēl aizvien 23 % ES ceļotāju iegādājas tradicionālos iepriekš sagatavotos kompleksos pakalpojumus, aizvien vairāk cilvēku iegādājas dažādas sava ceļojuma sastāvdaļas atsevišķi (54 % Eiropas iedzīvotāju, kas devās brīvdienās 2011. gadā) vai iegādājās individualizētus brīvdienu pakalpojumus, ko apvieno viens vai vairāki komerciāli saistīti tirgotāji un kas atbilst viņu vajadzībām un vēlmēm[18]. Lai gan šāds pārdošanas veids ir raksturīgs tiešsaistei, tas ir pieejams arī pie high-street ceļojumu aģentiem, kas apvieno brīvdienu ceļojumus saviem klientiem. Šādi “kombinētie ceļojuma pakalpojumi” šobrīd veido 23 % no brīvdienu tirgus, kas ir aptuveni 118 miljoni ceļojumu katru gadu. Tie ietver ceļojumu pakalpojumus, kuriem ir raksturīgas pazīmes, ko ceļotāji parasti saista ar kompleksajiem pakalpojumiem, kā arī tādus pakalpojumus, kad tirgotājs, kurš šos ceļojumu pakalpojumus piedāvā, tikai atvieglo cita ceļojuma pakalpojuma atsevišķu rezervāciju. Parādoties šādām jauna veida brīvdienām, ir radušās neskaidrības, jo ne tikai uzņēmumi, bet arī patērētāji šaubās, vai uz viņiem attiecas tiesiskais regulējums. Club Tour lietā[19] ES Tiesa sprieda, ka tūrisma pakalpojumu apvienošana, ko piedāvā ceļojumu aģentūra, lai apmierinātu patērētāja īpašas prasības, līdz pat līguma noslēgšanai ietilpst direktīvas piemērošanas jomā. Tomēr, piemērojot direktīvu un šo nolēmumu, jo īpaši tiešsaistes tirdzniecībā, rodas sarežģīti juridiski jautājumi, kas ir noveduši pie tiesas procesiem dalībvalstīs[20]. Praksē tiesiskā aizsardzība var atšķirties atkarībā no tā, kā, kur un kas piedāvā pārdošanai pakalpojumus, kaut arī ceļojuma sastāvdaļas var būt vienādas. Daudzas dalībvalstis ir radušas dažādus risinājumus jaunajām tirgus attīstības tendencēm. Dažās[21] ir pieņemti tiesību akti, kuru mērķis ir aizsargāt patērētājus, kas pērk īpašus pakalpojumus, kas līdzinās tradicionālajiem kompleksajiem pakalpojumiem. Piemēram, Apvienotā Karaliste nesen reformēja aizsardzību maksātnespējas gadījumā, lai to attiecinātu arī uz uzņēmējiem, kas pārdod lidojumus uz ārvalstīm kopā ar vismaz vienu citu ceļojuma pakalpojumu (tā sauktā “Lidojums plus” reforma)[22]. Līdzīgi arī Zviedrija pieprasa aizsardzību maksātnespējas gadījumā ceļojumu pakalpojumiem, kas sastāv no atsevišķiem transporta un izmitināšanas pakalpojumiem, kas kopā “ievērojami līdzinās kompleksajam ceļojumam”. Vācijas tiesību aktos, novērtējot to, vai uz konkrēto ceļojumu pakalpojumu apvienojumu attiecas noteikumi par kompleksajiem pakalpojumiem, tiek ņemta vērā patērētāja izpratne. Šajā jaunajā tirgus vidē pašreizējie ES noteikumi vairs neatbilst patērētāju un uzņēmumu vajadzībām. Dažādas juridiskās prasības dalībvalstīs, piemēram, saistībā ar informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, atbildību un aizsardzību maksātnespējas gadījumā, nozīmē, ka uzņēmumiem ir grūtāk paplašināt savu darbību pāri robežām. Tāpēc ceļojumu uzņēmumu konkurences apstākļi vairs nav vienlīdzīgi. Dažādu dalībvalstu atšķirīgo noteikumu dēļ nelieliem uzņēmumiem ir grūti pārdot savus produktus pāri robežām, kā rezultātā samazinās patērētāju izvēles iespējas. Direktīva arī rada nevajadzīgus birokrātiskus šķēršļus, piemēram, tāpēc, ka noteikumi, kas attiecas uz iespiestām brošūrām ir novecojuši. Novecojusī direktīvas piemērošanas joma nozīmē arī to, ka pērkot ceļojumu produktus, kas tajā neietilpst, patērētāji var zaudēt naudu, būdami pārliecībā, ka viņi ir aizsargāti. SPĒKĀ ESOŠĀS DIREKTĪVAS GALVENĀS PROBLĒMAS · 67 % ES iedzīvotāju kļūdaini domāja, ka viņi ir aizsargāti, iegādājoties šos “jaunos kompleksos pakalpojumus”. · “Jauno komplekso pakalpojumu” lietotājiem risks saskarties ar problēmām ir divreiz lielāks nekā tradicionālo iepriekš sagatavoto komplekso pakalpojumu lietotājiem. Turklāt, ja pastāv problēma, vidējās izmaksas patērētājam ir gandrīz EUR 600 apmērā, salīdzinājumā ar mazāk nekā EUR 200 tradicionālajiem kompleksajiem pakalpojumiem. · Kopējie zaudējumi “jauno komplekso pakalpojumu” pircējiem ES ir vairāk nekā 1 miljards eiro gadā. · Neskaidri un sadrumstaloti noteikumi par atbildību ir slogs gan patērētājiem, gan uzņēmumiem. · Uzņēmumiem, kas visā ES pārdod vienādus ceļojumu produktus, nav nodrošināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi. Vispārīgie noteikumi par patērētāju aizsardzību un pasažieru tiesībām, kas attiecas uz konkrētiem ceļojumu pakalpojumiem, nav piemēroti kombinētajiem ceļojumu pakalpojumiem. Tādējādi ir skaidra nepieciešamība pēc tiesību aktiem, kas attiektos tieši uz tiem. Modernizējot direktīvas noteikumus un pielāgojot tos interneta laikmetam, var gūt praktiskas priekšrocības. · Kā priekšlikums modernizē pašreizējos noteikumus? Ar priekšlikumu precizē spēkā esošo direktīvu un atjaunina to saskaņā ar juridiskās situācijas un tirgus attīstības jaunākajām tendencēm. Pirmkārt, joprojām īpašu uzmanību veltot "kompleksajiem pakalpojumiem", tās piemērošanas joma ir plašāka un tā skaidri ietver jaunus, parasti izmantotus kombinētos ceļojumu pakalpojumus. Ar to ievieš elastīgu sistēmu darījumu braucieniem, kas novērš pārmērīgu regulējumu, izslēdzot darījumu braucienus, kas ir iegādāti saskaņā ar pamatlīgumu no tirgotāja, kas specializējas darījumu braucienu rīkošanā. Piemērs: Toms rezervēja lidojumu uz Taizemi tieši aviosabiedrības “X” tīmekļa vietnē. Rezervējot, viņam tika piedāvāta izmitināšana viesnīcā. Viņš iegādājās abus pakalpojumus un samaksāja kopīgu cenu aviosabiedrības tīmekļa vietnē. Viņa draugs Jānis tikmēr iegādājas izmitināšanu tajā pašā viesnīcā un lidojumu ar to pašu aviosabiedrību, izmantojot iepriekš sagatavotu komplekso pakalpojumu, ko piedāvāja Atpūtas grupa “Y”. Viņiem uzturoties Taizemē, aviosabiedrība X bankrotēja un viņu atgriešanās lidojumu atcēla. Tomam, lai nokļūtu mājas, bija pašam jānodarbojas ar sava ceļojuma organizēšanu, kas viņam izmaksāja EUR 700 papildus sākotnējās biļetes cenai. Turpretim Jānis atgriezās mājās bez papildus izmaksām, pateicoties uzņēmuma Y aizsardzībai bankrota gadījumā. Ar šo priekšlikumu arī Tomam būtu nodrošināta atgriešanās mājās bez papildu izmaksām — tieši tāpat kā Jānim. Otrkārt, priekšlikums nodrošina lielāku tirgus pārredzamību, ļaujot visiem ceļotājiem skaidri noteikt, vai viņiem tiešām piedāvā komplekso pakalpojumu, tādējādi novēršot neskaidrības. Priekšlikumā paredzēts arī atjaunināt prasības attiecībā uz informāciju, ņemot vērā ES patērētāju aizsardzības tiesību aktu attīstību kopš 1990. gada. Treškārt, priekšlikums atceļ īpašos noteikumus par brošūrām: ņemot vērā internetu, šķiet, ka vajadzība pēc īpašas iespiestas informācijas ir samazinājusies. Pašreizējo noteikumu rezultātā uzņēmumiem nevajadzīgi bija jāpārdrukā to reklāmas materiāli, radot nepamatotas izmaksas aptuveni EUR 390 miljoni apmērā gadā. Tomēr šis priekšlikums garantē to, ka ceļotājs vēl joprojām saņems visu galveno informāciju pirms līguma parakstīšanas un ka jebkurus potenciāli svarīgus jaunumus pēc līguma parakstīšanas, piemēram, par maršruta izmaiņām, paziņo rakstiski (tostarp pa e-pastu). Ceturtkārt, ar šo priekšlikumu ceļotājiem tiek piešķirtas jaunas līguma izbeigšanas tiesības. Saglabājot savas pašreizējās tiesības nodot līgumu citai personai, patērētājiem būs tiesības izbeigt līgumu pirms došanās ceļā, samaksājot organizatoram pamatotu atlīdzību par radītajām izmaksām. Dabas katastrofu, karadarbības vai līdzīgu nopietnu notikumu gadījumā galamērķī patērētājiem būs arī tiesības izbeigt līgumu, nemaksājot kompensāciju. Noteikumi par cenām būs taisnīgāki un paredzamāki, ieviešot 10 % robežu cenu pieaugumam. Piektkārt, priekšlikumā ir paredzēti precīzāki tiesību aizsardzības līdzekļi un labāka tiesiskās aizsardzības sistēma gadījumos, kad jārisina problēmas, sasaistot to ar nesen pieņemtajiem ES tiesību aktiem par alternatīvu un tiešsaistes strīdu izšķiršanu, kā arī jauni noteikumi, kas paredz ceļojumu aģenti atbildību par rezervēšanas kļūdām, un noteikumi, kas paredz ceļotājiem iespēju adresēt sūdzības vai prasības tieši caur mazumtirgotāju, pie kura tie iegādājās savus brīvdienu ceļojumus. Priekšlikums optimizē noteikumus par līgumisko atbildību. Ceļotājiem joprojām būs viens kontaktpunkts, ja brīvdienu laikā rodas problēmas, bet, tā kā organizatori būs atbildīgi par ietverto pakalpojumu sniegšanu, tirgotāji būs vairāk ieinteresēti rūpīgāk izvēlēties apakšuzņēmējus. Ja komplekso pakalpojumu pārdod ES mazumtirgotājs, bet organizators atrodas ārpus ES, ceļotāji varēs saņemt tiesību aizsardzību tieši no mazumtirgotāja. Visbeidzot, tas precizē noteikumus par aizsardzību maksātnespējas gadījumā un nepārprotami paredz dalībvalstīm pienākumu nodrošināt aizsardzības shēmu maksātnespējas gadījumā savstarpēju atzīšanu strukturēta sadarbības mehānisma ietvaros. Šis risinājums ņem vērā Pakalpojumu direktīvas neseno novērtējumu[23], kas liecināja, ka dažas dalībvalstis vēl joprojām nepieņem tūrisma operatoru apdrošināšanu, kas izsniegta to uzņēmējdarbības dalībvalstī, tādējādi dubultojot to izmaksas darbībai pāri robežām. Zināmos apstākļos arī jebkurš ceļotājs, kas noslēdzis atsevišķus līgumus ar dažādām ceļojumu pakalpojumu sniedzējiem, izmantojot starpnieku, gūs labumu no aizsardzības maksātnespējas gadījumā. "Saulainie ceļojumi" – ceļojumu organizators, kas atrodas Luksemburgā, saviem lidojumiem izmanto lidostas Beļģijā, Francijā, Nīderlandē un Vācijā un vēlētos piedāvāt savus kompleksos pakalpojumus patērētājiem, kas dzīvo šajās valstīs. Tomēr "Saulainie ceļojumi" saskaras ar grūtībām, lai panāktu savas Luksemburgā noslēgtās aizsardzības shēmas maksātnespējas gadījumā atzīšanu šajās pārējās dalībvalstīs. "Saulainie ceļojumi" tāpēc līdz šim nav spējis paplašināt savu darbību ārpus Luksemburgas. Ar šo priekšlikumu tas beidzot varētu to izdarīt, pateicoties stiprinātajam sadarbības mehānismam starp dalībvalstīm. PRIEKŠLIKUMA IETEKME UZ CEĻOTĀJIEM · Gandrīz 120 miljoni ceļotāju, kas iegādājas kombinētus ceļojumu pakalpojumus, būs aizsargāti, un sagaidāms, ka zaudējumi patērētājiem samazināsies par aptuveni EUR 450 miljoniem gadā[24]. · Pērkot ceļojuma pakalpojumu apvienojumu, ceļotāji būs jāinformē, vai tas ir pilnībā aizsargāts kompleksais pakalpojums. · Ceļotāji varēs labāk izprast, kāda veida produktu viņi iegādājas un kādu aizsardzības līmeni saņem. · Komplekso brīvdienu pakalpojumu izmantotājiem būs nodrošināta labāka ES mēroga aizsardzība, lielāka elastība un skaidrāki tiesiskās aizsardzības līdzekļi problēmu gadījumā. PRIEKŠLIKUMA IETEKME UZ UZŅĒMĒJIEM · Tas padarīs konkurenci ceļojumu tirgū godīgāku, vienlaikus saglabājot visiem atbilstības izmaksas saprātīgā līmenī (aptuveni EUR 8 vienam kompleksajam ceļojumam, kas nozīmē izmaksu samazinājumu komplekso pakalpojumu sniedzējiem, uz ko attiecas pašreizējā direktīva, un aptuveni EUR 3 vienai personai tiem, kas pārdod citus atbalstītus kombinētos ceļojumu pakalpojumus[25]). · Tirgotājiem, uz kuriem arī patlaban attiecas direktīva, administratīvās izmaksas, kas saistītas ar novecojušo noteikumu atcelšanu, tiks samazinātas par apmēram EUR 390 miljoniem gadā[26]. · Izslēdzot pārvaldītus darījumu braucienus no direktīvas piemērošanas jomas, radīsies ietaupījumi līdz pat EUR 76 miljoni gadā[27]. Tādējādi tiek novērsts pārmērīgs regulējums, vienlaikus nodrošinot, ka jo īpaši mikrouzņēmēji var būt aizsargāti, ja viņi to vēlas. · Pārrobežu tirdzniecību atvieglos kopēji ES mēroga noteikumi par informāciju, atbildību un aizsardzības shēmu maksātnespējas gadījumā savstarpēju atzīšanu. · Samērīgs risinājums jaunajām tirgus attīstības tendencēm Pēdējo 20 gadu laikā ceļojumu tirgus ir mainījies, tāpat kā ES ir tiesiskais regulējums, kas attiecas uz to. Šodien pastāv vairāki ES noteikumi, kas nepastāvēja direktīvas pieņemšanas laikā, un kas nodrošina drošības tīklu visiem ceļotājiem. Tomēr šie noteikumi nesniedz ceļotājiem īpašo aizsardzību, kas tiem vajadzīga, iegādājoties jauna veida kombinētos ceļojumu pakalpojumus, kuriem to sarežģītības dēļ var būt dažādas sekas, ja kaut kas noiet greizi. Modernizējot un pielāgojot aizsardzības piemērošanas jomu, būs iespējams risināt jautājumu par patērētājiem nodarīto kaitējumu, kas nodarīts šo “kombinēto ceļojuma pakalpojumu" pircējiem. Neraugoties uz pieaugošu konkurenci, tradicionālie kompleksie ceļojumi joprojām piesaista miljoniem klientu visā ES un ārpus tās. Tāpēc joprojām nav zudis pamats nepieciešamībai pēc īpašiem noteikumiem kombinētajiem ceļojumu pakalpojumiem, taču tiesību aktiem būtu jāatspoguļo izmaiņas veidos, kā cilvēki tos rezervē. Kopumā ir svarīgi, lai patērētāji varētu pilnībā saprast, ko tiem piedāvā, un var droši izvēlēties ceļojumu pakalpojumus, kas vislabāk atbilst to vajadzībām. Ir būtiski saglabāt tirgus inovāciju un jaunus, īpaši tiešsaistes, uzņēmējdarbības modeļus, vienlaikus nodrošinot taisnīgu un pārredzamu konkurenci starp visiem tiem, kas pārdod savstarpēji aizstājamus pakalpojumus. Tāpēc priekšlikumā mēģināts panākt mērķtiecīgu un samērīgu risinājumu, lai samazinātu pašreizējās problēmas, pilnībā ņemot vērā MVU kā ceļojumu pakalpojumu piegādātāju un lietotāju īpašās pozīcijas. Ņemot vērā, ka pārliecinošs vairākums (99 %) ES ceļojumu rīkotāju un ceļojumu aģentu ir MVU (no kuriem 92 % ir mikrouzņēmumi), priekšlikuma mērķis ir samazināt vidējās izmaksas, kas saistītas ar tradicionālo komplekso pakalpojumu piedāvāšanu, modernizējot noteikumus un samazinot birokrātiju. Visiem pakalpojumu sniedzējiem, kas piedāvā savstarpēji aizstājamus ceļojumu pakalpojumus, piemērojot vienus un tos pašus noteikumus un atbilstības nodrošināšanas izmaksas, priekšlikums palīdzēs atjaunot līdzvērtīgus konkurences apstākļus, no kā MVU gūs lielāku labumu nekā lielie uzņēmumi. Turklāt pārrobežu tirdzniecības šķēršļu likvidēšana, izmantojot vienotākus noteikumus par informāciju pirms līguma noslēgšanas un ad hoc mehānismus, lai sekmētu aizsardzības shēmu maksātnespējas gadījuma savstarpēju atzīšanu, pavērs plašākas iespējas uzņēmumiem, jo īpaši MVU, paplašināt to darbību dažādās dalībvalstīs. Tajā pašā laikā priekšlikums ļauj visiem nesaistes un tiešsaistes tirgotājiem brīvi piedāvāt savus pakalpojumus, lai palīdzētu organizēt brīvdienas, kombinējot atsevišķus ceļojumu pakalpojumus, nekļūstot atbildīgiem par dažādo pakalpojumu sniegšanu. Tomēr godīgas konkurences interesēs un, lai aizsargātu patērētājus, pienākums sniegt pietiekamas drošības garantijas attiecībā uz priekšapmaksas atgriešanu un ceļotāju repatriāciju maksātnespējas gadījumā būtu jāpiemēro arī atbalstītiem ceļojumu pakalpojumiem. Priekšlikumā ņemta vērā arī MVU īpašā situācija, kad tie pērk ceļojumu pakalpojumus, kas viņiem dod tiesības uz tāda paša līmeņa aizsardzību, kāda tiek nodrošināta individuāliem patērētājiem, izņemot, ja tie ir izvēlējušies noslēgt īpašu pamatlīgumu ar specializētu ceļojumu pārvaldības sabiedrību. 4. SECINĀJUMS 1990. gada Komplekso ceļojumu direktīva ir palielinājusi komplekso ceļojumu pakalpojumu kvalitāti, bet direktīva ir jāatjaunina, lai iekļautu jaunākās tirgus attīstības tendences. Šis priekšlikums grozīt direktīvu palielina patērētāju aizsardzību, izmaksas nozarei saglabājas samērīgas un vienlaikus uzņēmumi un patērētāji var brīvi izvēlēties, ko tie vēlas pārdot un pirkt. Samazinot juridisko sadrumstalotību un stiprinot savstarpējo atzīšanu, priekšlikums palīdzēs novērst šķēršļus pārrobežu tirdzniecībai, tādējādi veicinot konkurenci starp ilggadējiem un jaunajiem tirgus dalībniekiem, kas pārdod savstarpējo aizstājamus ceļojumu produktus. Tas padarīs tirgu pārskatāmāku, jo īpaši tiešsaistes tirgu, tādējādi palielinot ceļotāju uzticēšanos un veicinot pieprasījumu ES iekšienē un ārpus tās, vienlaikus palielinot noteiktību, elastību un izvēli. Pašreizējās krīzes apstākļos šie pasākumi palīdzēs uzlabot arī patērētāju uzticību un sekmēs izaugsmi šajā būtiskajā ES ekonomikas nozarē. [1] Komisijas Paziņojums "Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē — jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnes", COM (2010) 352 galīgā redakcija, 30.6.2010. [2] Apvienoto Nāciju PTO, Pasaules tūrisma barometrs, 2013. gada janvāris. [3] Statistics in Focus 28/2012, Tūrisms Eiropā, 2011. gada rezultāti. [4] Eurostat paziņojums presei, 139/2011. [5] Padomes 1990. gada 13. jūnija Direktīva 90/314/EEK par kompleksiem ceļojumiem, kompleksām brīvdienām un kompleksām ekskursijām. [6] COM(2010) 352 galīgā redakcija, 30.6.2010. [7] Eiropas Patērētāju tiesību aizsardzības programma paļāvības un izaugsmes veicināšanai, COM (2012) 225 final, 22.5.2012. [8] 2013. gada ziņojums par ES pilsonību. ES pilsoņi – jūsu tiesības, jūsu nākotne, COM (2013) 269 final, 8.5.2013. [9] Jo īpaši Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Direktīva 2011/83/ES par patērētāju tiesībām. [10] Sk. 18. un 22. punktu Negodīgas komercprakses direktīvas I pielikumā. [11] Sākot ar 2014. gada jūniju, kad Direktīva 2011/83/ES būs spēkā visā ES. [12] Attiecībā uz piemērojamiem tiesību aktiem sk. 6. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regulā (EK) Nr. 593/2008 par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I). Attiecībā uz jurisdikciju skatīt 15. – 17. pantu Padomes 2000. gada 22. decembra Regulā (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās. Pastāv daži izņēmumi no šiem noteikumu, piemēram, attiecībā uz pārvadāšanas līgumiem, ja līgumi nav daļa no kompleksā pakalpojuma. Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 44/2001 15. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 3. punkta paplašinātu interpretāciju saistībā ar tirgotāja tīmekļa vietni skatīt Eiropas Savienības Tiesas 2010. gada 7. decembra spriedumu lietā C-585/08, Hotel Alpenhof. [13] Sk. Regulas par pasažieru tiesībām (Regula (EK) Nr. 2004/261, (EK) Nr. 1371/2007, (EK) Nr. 1177/2010 un (EK) Nr. 181/2011). [14] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Regula (EK) Nr. 1008/2008 par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Kopienā. [15] Direktīva 2008/122/EK par patērētāju aizsardzību attiecībā uz dažiem aspektiem, kas saistīti ar daļlaika lietojuma tiesībām, ilgtermiņa brīvdienu produktiem, tālākpārdošanas un apmaiņas līgumiem. [16] 65 % ES iedzīvotāju 2010. gadā izmantoja internetu vismaz vienu reizi nedēļā (Eurostat Data in Focus, 50/2010). [17] http://www.newmediatrendwatch.com/regional-overview/103-europe?start=2 , ‘Online Travel Market’. [18] Dažās dalībvalstīs tirgus attīstības gaita ir īpaši pārsteidzoša, piemēram, Apvienotajā Karalistē – saskaņā ar datiem, ko snieguši Apvienotās Karalistes lielākie ceļojumu rīkotāji, ja 1997. gadā direktīvas noteikumi aizsargāja 98 % pasažieru, kuri ar lidmašīnu no AK devās atpūtas braucienā, tad tagad šis skaits ir mazāk nekā 50 %. [19] Lieta C-400/00. [20] Piem., lietas EKT C-400/00 (Club-Tour), EKT C-178/94 C-190/94, C-188/94, C-189/94 C-179/94, CAA vs. Travel Republic (Apvienotā Karaliste), Vācijas Augstākās federālās tiesas 2010. gada 30. septembra spriedums lietā Xa ZR 130/08 un Nīderlandes Eerste Kamer Hoge Raad 2010. gada 11. jūnija spriedumu lietā 08/04611, SGR vs ANVR. [21] Piemēram, AT, BE, BG, CZ, DE, DK, EE, FR, HU, UK, LT, LU, LV, PL, SE un NL — atbildes uz anketu, kas tika izplatīta, gatavojoties darbsemināram par direktīvas pārskatīšanu, kas notika Briselē 2012. gada 5. jūnijā. [22] http://www.caa.co.uk/default.aspx?pageid=12990. [23] Komisijas dienestu darba dokuments par snieguma pārbaudes rezultātiem pakalpojumu iekšējā tirgū (celtniecība, uzņēmējdarbības pakalpojumi un tūrisms), SWD (2012) 147 final, 8.6.2012. Jo īpaši sk. 3.1.4. punktu un 1. pielikumu. [24] Sk. šim dokumentam pievienoto ietekmes novērtējumu. [25] Turpat. [26] Turpat. [27] Turpat.