2.3.3

Saskaņā ar Kopienas principu “izstrādāt mazāk tiesību aktu, bet labākā kvalitātē” Komiteja uzskata par nepieciešamu: — pieņemt brīvprātīgas koordinācijas metodes, kas apvieno jauno integrēto pieeju pilsētu pārvaldībai un vides direktīvu saturu (ūdens, gaiss, troksnis, atkritumi, gāzes emisija, klimata pārmaiņas, daba un bioloģiskā daudzveidība) un citām tematiskajām stratēģijām, ko paredz Sestā rīcības programma 2002.-2012. gadam; — izstrādāt visiem ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem, iesaistītajām pusēm un gala patērētāju grupām, tostarp visvājākajiem un atstumtajiem, kopīgas pilsētvides attīstības prognozēšanas sistēmas, pamatojoties uz kurām vietējie lēmumu pieņēmēji varēs izdarīt savu neatkarīgu izvēli; to rezultāti palīdzēs noteikt kopējos radītājus uzraudzībai un salīdzināšanai Eiropas līmenī; — padziļināt visu pārvaldes līmeņu (vietējā, reģionālā un valsts) un dažādu vietējās pašpārvaldes dienestu sadarbību, it īpaši saistībā ar pilsoņu un ekonomiskās darbības aizsardzību pret noziedzību un sīko noziedzību pilsētās; — veikt konkrētus pasākumus, tajā skaitā dažādu Eiropas pilsētu pieredzes salīdzināšanu, lai atrisinātu problēmas, ko rada pilsētu iedzīvotāju novecošana; — sniegt ES atbalstu vietējo pašpārvaldes iestāžu un attiecīgās teritorijas ekonomisko un sociālo partneru, un pilsoniskās sabiedrības organizāciju kapacitātes nostiprināšanas pasākumiem; — sniegt ES atbalstu tehniskajai apmācībai, labās prakses, ierēdņu un ekspertu apmaiņai dalībvalstu vietējo pašpārvaldes iestāžu līmenī; — izveidot publiskā un privātā sektora partnerību, tostarp ekonomiskās izaugsmes integrēto programmu pārvaldībai, kā arī ekonomiskās un vides darbības veicināšanai ilgtspējīgas pilsētu plānošanas, nolaistu vai pamestu teritoriju rehabilitācijai un ilgtspējīgai mazpilsētu un vidēja mēroga pilsētu, vai lielpilsētu nolaisto rajonu sociāli ekonomiskajai atjaunošanai (23); — nodrošināt par politikām un programmām saistībā ar pilsētu attīstības ekonomiskajiem, sociālajiem un vides aspektiem atbildīgo Komisijas dienestu koordinētu un saskaņotu rīcību, izveidojot visiem dienestiem kopēju un visiem ārējiem partneriem atpazīstamu “vienas pieturas” aģentūru; — sniegt ES atbalstu priekšizpētei, lai gūtu skaidru un objektīvu priekšstatu par izmaksām, kas saistītas ar pilsētu un pilsētu teritoriju vides integrētas pārvaldības plānu (Environement management plans — EMP), ilgtspējīga pilsētu transporta plānu (Sustainable Urban Transport Plans — SUTP) un vides pārvaldības sistēmu (Environmental Management Systems — EMS) (24) izstrādi, pieņemšanu, īstenošanu, apstiprināšanu, kontroli un uzraudzību, to kvalitātes uzlabošanu un pārskatīšanu atbilstoši katrai konkrētajai pilsētvidei un tās īpatnībām; — pastiprināt Kopienas atbalstu konkrētiem Eiropas Savienības un ārpus ES pilsētu attīstības projektiem un tīkliem, kā piemēram, Eiropas pilsētvides zināšanu tīklam (European Urban Knowledge Network — EUKN), Eurocities, Mercociudades, Civitas-Mobilis, Urbact; — palielināt informācijas sabiedrības tehnoloģiskās iespējas, e-pārvaldības, e-izglītības un tāldarba tehnoloģskās iespējas nolūka veicināt pilsētvides attīstību; — skolās un mācību centros izstrādāt apmācības programmas dažādos līmeņos, lai sekmētu iedzīvotāju izpratni par vides jautājumiem un sagatavot “zinātības darbiniekus”; — izstrādāt ietekmes novērtējuma sistēmas, ar kuru palīdzību iespējams īstenot saskaņotu Eiropas pilsētās panāktā progresa analīzi vides, ekonomikas, sociālās, kultūras un tehnoloģiju attīstības jomā; šajā sakarā ir lietderīgi izstrādāt kopējas rokasgrāmatas par ietekmes novērtējumu pēc ilgtspējīgas attīstības ietekmes novērtējuma rokasgramātas parauga (EU Draft Handbook for Sustainability Impact Assessment).