Lai gan ZI koncepcija netika iekļauta Jūras stratēģijas pamatdirektīvā, tās mērķi ir saskaņoti ar to, jo direktīva ir izstrādāta, lai saglabātu bioloģisko daudzveidību un nodrošinātu tīrus, veselīgus un produktīvus okeānus un jūras. Daži centieni izveidot jūras ZI tīklus tiek izdarīti, veidojot vienotus aizsargājamo jūras teritoriju tīklus saskaņā ar 13. panta 4. punktu. Direktīvas ietvaros īstenotie pasākumi arī turpmāk palīdzēs risināt noslogojumu radītās problēmas un uzlabot jūras vides stāvokli pārrobežu/reģionālā perspektīvā ar jaunizveidotu kritēriju un metodisko standartu palīdzību. ZI izvēršana var palīdzēt sasniegt šo mērķi.

Attiecībā uz ES ūdens resursu politiku dabīgās ūdensaiztures pasākumi var palīdzēt palēnināt nokrišņu ūdens plūsmu, palielināt infiltrāciju un samazināt piesārņojumu ar dabīgu procesu palīdzību. Šādi pasākumi tiek uzskatīti par izmaksefektīvu pieeju Ūdens pamatdirektīvas un Plūdu direktīvas mērķu sasniegšanai, un tie vienlaikus veicina arī bioloģiskās daudzveidības aizsardzību un pielāgošanos klimata pārmaiņām. Ir izstrādāti norādījumi par dabīgās ūdensaiztures pasākumiem, un dalībvalstu darbības un lauksaimniecības programmu izstrādē ir veicināta to īstenošana ar ES strukturālo un lauksaimniecības fondu palīdzību. Darbības programmu ex post novērtējums liecina, ka ir panākts neliels progress, tomēr ir vēl jāpopularizē stratēģiskas un integrētas programmas; turklāt plašāka mēroga ZI un dabīgās ūdensaiztures pasākumu plānošana varētu palīdzēt uzlabot ūdens kvalitāti, aizsargāt pret plūdiem un sasniegt bioloģiskās daudzveidības mērķus. Iespēju plānošanai vajadzīgo informāciju var sniegt darbs MAES projekta ietvaros, upes baseinu apsaimniekošanas plāni un prioritārās rīcības satvari, kas var palīdzēt apzināt daudzfunkcionālas teritorijas, kuras piedāvā lielākās izredzes saņemt ekosistēmu pakalpojumus.

Vairākas dalībvalstis ir izveidojušas nacionālos ekoloģiskos tīklus vai līdzvērtīgus instrumentus. Daudzās dalībvalstīs ar ZI konkrēti saistīti mērķi vai prasības ir iekļautas plašākās bioloģiskās daudzveidības un dabas aizsardzības rīcībpolitikās un tiesību aktos. Piemēram, vairākās nacionālajās bioloģiskās daudzveidības stratēģijās un plānos ir iekļautas atsauces uz ZI (vai nu ar šādu nosaukumu, vai izmantojot citu terminoloģiju, kas izsaka to pašu jēdzienu). ZI tiek arī netieši ietverta juridiskos instrumentos, kas ir saistīti ar konkrētām ekosistēmām, piemēram, Īrijas nacionālajā kūdrāju stratēģijā. Tomēr, izņemot Vācijas valsts ZI koncepciju, dalībvalstis vēl nav pieņēmušas nacionālas stratēģijas, kas būtu veltītas tieši ZI. Tomēr tiek izstrādātas dažas nacionālas stratēģijas (piemēram, Spānijā), un citas rīcībpolitikas un tiesību akti vismaz netieši pievēršas ES ZI stratēģijā definētajam ZI jēdzienam.

Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 6.a darbībā dalībvalstis tika aicinātas līdz 2014. gadam ar Komisijas palīdzību izstrādāt stratēģiju, ar ko noteikt prioritātes ekosistēmu atjaunošanai vietējā, nacionālā un ES mērogā. Komisija 2014. gadā publicēja pētījumu, kura mērķis bija palīdzēt dalībvalstīm piešķirt prioritāru nozīmi degradētu ekosistēmu atjaunošanai. Lai gan nacionālā un subnacionālā mērogā ir ieviests maz atjaunošanas prioritāšu noteikšanas satvaru, atjaunošana tomēr notiek — bieži tā notiek, reaģējot uz citiem relevantiem ES tiesību aktiem, piemēram, Ūdens pamatdirektīvu un Jūras stratēģijas pamatdirektīvu. Ir jāvelta vairāk pūļu, lai pabeigtu nacionālos atjaunošanas prioritāšu noteikšanas satvarus ar mērķi īstenot 6.b darbību komplementāri prioritārās rīcības satvariem saskaņā ar dabas aizsardzības direktīvām tādā veidā, kas atbilst ES iniciatīvas “Ekosistēmu un to pakalpojumu kartēšana un novērtēšana” (MAES) metodiskajai pieejai un ES tiesību aktos prasītajiem atjaunošanas pasākumiem.

ES 2020. gada bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 2. uzdevums ir šāds: “līdz 2020. gadam nodrošināt ekosistēmu un to pakalpojumu uzturēšanu un uzlabošanu, veidojot zaļo infrastruktūru un atjaunojot vismaz 15 % degradēto ekosistēmu”. Šā 2. uzdevuma pilnīga izpilde un Natura 2000 teritoriju labvēlīgā stāvokļa atjaunošana varētu radīt vēl attiecīgi līdz 50 000 un 140 000 darbvietu, tiešo izlaidi līdz 4,2 miljardu un 11,1 miljarda EUR apmērā gadā, kā arī plašāku ieguvumu spektru no ekosistēmu pakalpojumiem.

Atšķirībā no vienam mērķim paredzētās pelēkās infrastruktūras bioloģiskās daudzveidības ziņā bagātās zaļās zonas bieži vienlaikus un par ļoti zemām izmaksām var nodrošināt vairākas ārkārtīgi noderīgas funkcijas, garantējot ieguvumus sabiedrībai, dabai un ekonomikai.

Spēcīgā saikne starp katastrofu riska pārvaldību un vidi ir plaši atzīta, un to pastiprina klimata pārmaiņu ietekme. ES rīcības plānā par Sendai ietvarprogrammu katastrofu riska mazināšanai 2015.–2030. gadam skaidri atzīta ZI iespējamā pozitīvā ietekme uz katastrofu riska mazināšanu un pārvaldību. ZI var veicināt ar mehānismiem, kas paredzēti tam, lai nostiprinātu ES katastrofu pārvarēšanu. Tomēr tas vēl jāiedzīvina konkrētās darbībās uz vietas. Pieredze liecina, ka ekosistēmās balstītas pieejas, piemēram, ZI, dabā balstīti risinājumi, ekosistēmās balstīta pielāgošanās, dabīgās ūdensaiztures pasākumi un ekosistēmās balstīti katastrofu riska mazināšanas pasākumi, ir izmaksefektīvi rīcībpolitiskie instrumenti, taču tie netiek izmantoti pilnā apjomā, un to potenciāls būtu vēl jāstiprina ES līmenī.

Lai gan ZI koncepcija nav iekļauta kopējā lauksaimniecības politikā (KLP), divi pašreizējās KLP pīlāri nodrošina tādu instrumentu kopumu, ar kuriem var pievērsties dabas resursu ilgtspējīgai pārvaldībai un klimata pasākumiem, kas atkarībā no to formas un īstenošanas var veicināt ZI. Saskaņā ar savstarpējās atbilstības sistēmu labs lauksaimniecības un vides stāvoklis (GAEC), kas attiecas uz buferjoslām un ainavu īpatnībām, jau ietver ZI, taču nodrošinātie ieguvumi dažādās dalībvalstīs atšķiras. Saskaņā ar KLP pirmo pīlāru 2015. gadā ieviestajai obligātajai zaļināšanas praksei ir potenciāls labvēlīgi ietekmēt gan vidi, gan klimatu; tomēr Eiropas Revīzijas palāta nesen secināja, ka zaļināšana tādā veidā, kādā tā pašlaik tiek īstenota, diezin vai dos nozīmīgus ieguvumus vides un klimata jomā, jo īpaši attiecībā uz bioloģisko daudzveidību. Attiecībā uz otro pīlāru dalībvalstis un reģioni var no plaša lauku attīstības pasākumu klāsta izvēlēties līdzekļus, ar ko palīdzēt sasniegt lauksaimniecības, vides un klimata mērķus, un lauksaimnieki par tiem var saņemt platībatkarīgos maksājumus; minēto var papildināt ar mērķorientētu atbalstu neproduktīvām investīcijām. Īpašu atbalstu var piešķirt arī pārejai uz bioloģisko lauksaimniecību vai tās uzturēšanai, Dzīvotņu direktīvas, Putnu direktīvas un Ūdens pamatdirektīvas noteikumu tiešai īstenošanai. Arī Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) var izmantot tādu ar mežsaimniecību saistītu pasākumu atbalstam, kas potenciāli ietver ZI izveidi vai uzturēšanu.

Šo ieguldījumu varētu labāk izmantot, stimulējot ainavu īpatnību atkārtotu ieviešanu lauksaimniecības platībās un labāk aizsargājot ilggadīgos zālājus. Ex post novērtējums par lauku attīstības programmu ieguldījumu Ūdens pamatdirektīvas un Plūdu direktīvas īstenošanā ietver novērtējumu par dabīgās ūdensaiztures pasākumu izmantošanu un ierosinājumus tās uzlabošanai nākotnē. Paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni ir ieteikti inovatīvi instrumenti, kas potenciāli var stiprināt pašreizējo ZI.

Tikuši īstenoti centieni ZI integrēt ES reģionālajā politikā: noteikumi, kas attiecas uz Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un Kohēzijas fondu 2014.–2020. gadam, paredz, ka ilgtspējīgu attīstību, tostarp vides aizsardzības prasības un bioloģisko daudzveidību, veicina horizontāli. Dalībvalstīm paredzētajos norādījumos Komisija uzsvēra, ka ZI un ekosistēmās balstīta pielāgošanās ir izmaksefektīvs alternatīvs vai komplementārs pasākums pelēkajai infrastruktūrai un intensīvai zemes izmantošanas maiņai.

ES makroreģionālās stratēģijas ir noderīgas platformas ZI projektu izstrādei un īstenošanai un valstu (ES un ārpus ES), reģionu un ieinteresēto personu iesaistīšanai. ZI var kļūt par šo reģionu ilgtspējīgas attīstības strukturālo un funkcionālo pamatu. Labs piemērs ir ministru kopīgā deklarācija par Alpu ZI, kas tika pieņemta 2017. gada oktobrī sakarā ar ES makroreģionālo stratēģiju Alpu reģionam.

ZI ir tikusi popularizēta arī ES pilsētvides politikā. Saskaņā ar ES pilsētprogrammu par zemes ilgtspējīgu izmantošanu un dabā balstītiem risinājumiem 2017. gadā tika sākta partnerība un ir paredzēts uzaicinājums iesniegt priekšlikumus saskaņā ar Inovatīvām pilsētvides darbībām, kas pilsētām dod finansējumu, kas vajadzīgs, lai testētu inovatīvus risinājumus konkrētās ilgtspējīgas pilsētvides attīstības jomās. ZI ir iekļauta Eiropas Zaļās galvaspilsētas goda nosaukuma un balvas “Eiropas zaļā lapa” piešķiršanas kritērijos. Zināšanas par pilsētvides ZI uzlabojas arī ar MAES projektu EnRoute un “Apvāršņa 2020” projektiem, kas orientēti uz dabā balstītiem risinājumiem urbānajā vidē. Vairākas Eiropas pilsētu sāktas iniciatīvas pievēršas ZI arī pilsētu un vietējā mērogā.

Lai gan ir daudz pētījumu, kas apliecina pozitīvo saikni starp ZI un cilvēka veselību, ES veselības politikas nostādnēs lēmumu pieņēmēji un ieinteresētās personas plaši neizmanto ZI kā veselības jautājumu izmaksefektīvu risinājumu. Jāizvērš laba prakse, piemēram, Somijas iniciatīvas veicināt holistisku pieeju ZI un cilvēka veselībai.

Nodrošinot daudzus ekosistēmās balstītus ieguvumus, ZI var veicināt jaunizveidotas enerģētikas infrastruktūras pieņemšanu sabiedrībā. Vietējo kopienu un zemes īpašnieku vidū atsaucību izpelnījušies tādi dzīvotņu uzlabošanas veidi kā zem elektroapgādes līnijām esošu teritoriju pārveidošana par dzīvotnēm ar zemu veģetāciju, un ar to palīdzību ir samazinājušās projektu virzītāju izmaksas par veģetācijas uzturēšanu. Iniciatīvas “Atjaunojamo energoresursu tīkls” ietvaros tiek apbalvoti projekti, kas demonstrējuši izcilu inovatīvu praksi dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzības jomā, piemēram, projekti, ko īsteno Elia un Terna. Līdzīgu praksi varētu izvērst visā ES, un regulatori to varētu atbalstīt ar stimuliem kā paraugpraksi, ar ko nodrošināt kopīgu interešu projektu savlaicīgu īstenošanu TEN-E prioritārajos koridoros, — tas ir priekšnoteikums integrētam, drošam, konkurenciālam un ilgtspējīgam iekšējam ES enerģētikas tirgum un ES klimata un enerģētikas politikas mērķu sasniegšanai.

Attiecībā uz ES transporta politiku daži piemēri ilustrē labu praksi, bet tie joprojām ir pārāk izolēti, un ir jāiegulda vairāk pūļu, lai uzlabotu bioloģisko daudzveidību, ZI izmantojot līdzās TEN-T tīkliem, un sniegtu labumu dabai un ekonomikai, vienlaikus uzlabojot jaunas transporta infrastruktūras pieņemšanu sabiedrībā. Tas var ietvert bioloģiski daudzveidīgu teritoriju uzturēšanu ap TEN-T koridoriem vai īpašu konstrukciju veidošanu, lai nodrošinātu drošu pāreju savvaļas dzīvniekiem. Tādējādi ir svarīgi sinerģiju starp TEN un ZI izvēršanu stiprināt ES līmenī, arī pētot videi labvēlīgu Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta projektu potenciālu.

2.2. Informācijas uzlabošana, zināšanu bāzes stiprināšana un inovācijas veicināšana

ZI stratēģijā Komisija tika aicināta uzlabot un vēl plašāk izplatīt ar ZI saistīto informāciju. Plašāka piekļuve specializētai informācijai par ZI ir sniegta Eiropas Bioloģiskās daudzveidības informācijas sistēmā, kur iekļauta arī bibliotēka par ZI. Ir izveidotas sinerģijas ar citām atbilstošām informācijas platformām. Ir publicēti norādījumu dokumenti par ZI iekļaušanu konkrētās rīcībpolitikas jomās (piemēram, reģionālā un kohēzijas politika, ūdens resursu un plūdu pārvaldība, ietekmes uz vidi novērtējumi un stratēģiskie vides novērtējumi).

ZI zināšanu bāzes stiprināšana ir daļa no plašākas darbības nodrošināt zināšanu bāzi ES 2020. gada bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 2. uzdevumam. ES iniciatīva “Ekosistēmu un to pakalpojumu kartēšana un novērtēšana” (MAES), kas sākta 2013. gadā, ES un tās dalībvalstīm nodrošina metodiskus norādījumus ekosistēmu un to pakalpojumu stāvokļa kartēšanai un novērtēšanai. Ceturtais MAES ziņojums, kas publicēts 2016. gadā, bija veltīts pilsētvides ZI.

Komisija publicēja ziņojumu par stratēģisko ZI un ekosistēmas atjaunošanu; ģeotelpiskajām metodēm, datiem un rīkiem, ņemot vērā ZI stratēģijā pausto aicinājumu izvērtēt, kādi un cik kvalitatīvi telpiskie un tehniskie dati ir pieejami lēmumu pieņēmējiem saistībā ar ZI ieviešanu.

Eiropas Vides aģentūra (EVA) un Kopīgais pētniecības centrs (JRC) nodrošina darbības atbalstu ZI un atjaunošanai un ir publicējuši ziņojumus par esošo datu un jaunas metodikas izmantojamību ZI ieviešanai.

Attiecībā uz ES pētniecības un inovācijas politiku Septītā pamatprogramma un kopš 2014. gada arī pamatprogramma “Apvārsnis 2020” ir finansējušas ar ZI saistītus projektus. Investīciju iespējas tiek nodrošinātas ar pētniecības, inovācijas un demonstrējuma projektiem, kas skar dabā balstītu risinājumu ieviešanu un novērtēšanu. To papildina rīcībpolitiku integrēšana, indikatoru noteikšana, informācijas apmaiņa, popularizēšanas pasākumi un informācijas sniegšana uzņēmumiem un sabiedrībai; pierādījumi daudziem dabā balstītu risinājumu nodrošinātajiem ieguvumiem sekmē ZI izvēršanu lielākā mērogā un prioritizēšanu. Piekļuvi finansējumam atvieglo ar izpētes palīdzību finansēta informācijas apmaiņas platforma Oppla un tīklošanas platforma ThinkNature.

ZI stratēģijā Komisija tika aicināta arī izvērtēt, cik noderīgi varētu būt tehniskie standarti, jo īpaši saistībā ar fiziskajiem pamatelementiem un procedūrām, ZI labvēlīgu produktu tirgus palielināšanā. Ar ZI saistīto standartu iespējamā izstrāde ir iekļauta Savienības gada darba programmā standartizācijai, un Komisija par šo jautājumu veikusi pētījumu. Turpmākajos mēnešos darbs turpināsies, iesaistot attiecīgās ieinteresētās personas un standartizācijas organizācijas, lai novērtētu, vai nepieciešami jauni standarti un kādiem ar ZI saistītiem elementiem tie nepieciešami.

2.3. Finansējuma pieejamības uzlabošana

Nesen veiktā pētījumā lēsts, ka ES finansējuma līmenis ZI 2007.–2013. gada plānošanas periodā bijis aptuveni 6579 miljoni EUR 2007.–2013. gadā — lielākais ieguldījums saņemts no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai. Programma LIFE nodrošina īpašu finansējumu bioloģiskajai daudzveidībai, tostarp zaļajai infrastruktūrai.

Attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu zaļā infrastruktūra tiek papildus atbalstīta ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda un Kohēzijas fonda tiešajiem piešķīrumiem bioloģiskajai daudzveidībai, dabai un zaļajai infrastruktūrai, kurus veido iezīmētās investīcijas 3700 miljonu EUR apmērā, kā arī ar investīcijām vairākās saistītajās jomās, piemēram, aizsardzībā pret plūdiem, ūdens attīrīšanā vai ēku atjaunošanā.

ZI stratēģijā Komisija tika aicināta izpētīt iespējas izveidot inovatīvus finansēšanas mehānismus ZI atbalstam, kā arī izveidot ES finansēšanas instrumentu, lai atbalstītu tos, kas vēlas attīstīt ZI projektus. ZI projekti ir tiesīgi saņemt atbalstu no Dabas kapitāla finansēšanas mehānisma — finanšu instrumenta, kas paredzēts projektiem, ar kuriem veicina bioloģisko daudzveidību un pielāgošanos klimata pārmaiņām un rada ienākumus vai demonstrē izmaksu ietaupījumus. Dokumenti par pirmo aizdevumu tika parakstīti 2017. gada aprīlī, un paredzams, ka tas nodrošinās spēcīgus ieguvumus ZI un dabas jomā. Dokumenti par trim papildu darbībām tikuši parakstīti 2018. gadā, tostarp par aizdevumu Atēnu pilsētai par pilsētvides ZI, un tiek gatavoti vairāki citi atbilstoši projekti.