KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PAR VĪZU INFORMĀCIJAS SISTĒMAS (VIS) IZSTRĀDI 2011. GADĀ (iesniegts atbilstīgi Padomes Lēmuma 2004/512/EK 6. pantam) /* COM/2012/0376 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PAR VĪZU INFORMĀCIJAS SISTĒMAS (VIS) IZSTRĀDI 2011. GADĀ (iesniegts atbilstīgi Padomes Lēmuma 2004/512/EK 6. pantam) SATURS KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PAR VĪZU INFORMĀCIJAS SISTĒMAS (VIS) IZSTRĀDI 2011. GADĀ (iesniegts atbilstīgi Padomes Lēmuma 2004/512/EK 6. pantam)... 2 1........... Ievads............................................................................................................................ 4 2........... VIS tiesiskais regulējums................................................................................................. 4 3........... Pārskata periodā gūtie panākumi..................................................................................... 4 3.1........ Centrālās sistēmas izstrāde un attīstība............................................................................. 4 3.2........ Biometrisko datu salīdzināšanas sistēmas (BMS) izstrāde.................................................. 5 3.3........ VIS pasta komunikācijas mehānisms............................................................................... 5 3.4........ Atrašanās vietu sagatavošana un tīkls............................................................................... 5 3.5........ Centrālās sistēmas nodošana Francijas iestādēm (C.SIS)................................................. 6 3.6........ Dalībvalstu plānošana valsts līmenī................................................................................... 6 3.7........ VIS darbības sākšana Ziemeļāfrikā................................................................................. 6 3.8........ VIS darbības sākšana reģionos ārpus Ziemeļāfrikas......................................................... 7 3.9........ Statistika........................................................................................................................ 8 4........... Līgums par VIS uzturēšanu darba kārtībā un attīstošo uzturēšanu..................................... 8 5........... Informācijas kampaņa..................................................................................................... 9 6........... Projektu vadība.............................................................................................................. 9 6.1........ Plānošana un budžets...................................................................................................... 9 6.2........ Riska pārvaldība........................................................................................................... 10 7........... "VIS draugi "................................................................................................................ 10 8........... Secinājums................................................................................................................... 11 9........... Pielikums: VIS darba grupas......................................................................................... 12 9.1........ SISVIS komiteja........................................................................................................... 12 9.2........ VIS valstu projektu vadītāju sanāksmes......................................................................... 12 9.3........ Testu konsultatīvā grupa................................................................................................ 12 9.4........ VIS pasta ekspertu grupa............................................................................................. 12 1. Ievads Komisija saskaņā ar 6. pantu Padomes 2004. gada 8. jūnija Lēmumā 2004/512/EK, ar ko izveido Vīzu informācijas sistēmu[1], iesniedz Padomei un Eiropas Parlamentam astoto progresa ziņojumu par Vīzu informācijas sistēmas (VIS) izstrādi[2]. Ziņojumā aplūkots Komisijas paveiktais laikposmā no 2011. gada janvāra līdz decembrim. 2. VIS tiesiskais regulējums Saskaņā ar VIS regulas[3] 48. pantu Eiropas Komisija 2011. gada 21. septembrī pieņēma Īstenošanas lēmumu, ar ko nosaka datumu, kurā Vīzu informācijas sistēma (VIS) sāk darbību pirmajā reģionā (2011/636/ES)[4]. Par šādu datumu tika noteikts 2011. gada 11. oktobris (skatīt 3.7. iedaļu). Pārskata periodā tika pieņemta arī Komisijas 2011. gada 3. oktobra Regula Nr. 977/2011, ar kuru groza Vīzu kodeksu[5]. Attiecībā uz VIS 2011. gadā nekādi citi tiesību akti netika pieņemti. 3. Pārskata periodā gūtie panākumi 3.1. Centrālās sistēmas izstrāde un attīstība Pārskata periodā sekmīgi tika pabeigti divi testēšanas posmi, pirmajā posmā piedaloties septiņām dalībvalstīm, savukārt otrajā posmā – 16 dalībvalstīm (septiņas pirmā posma dalībvalstis un vēl deviņas citas dalībvalstis)[6]. Šie abi testēšanas posmi tika pabeigti pārskata perioda ietvaros, taču vēlāk par sākotnēji paredzēto termiņu, jo daži testi, kuri apliecināja sistēmas stabilitāti un noturību, bija jāveic atkārtoti. Visbeidzot, tika secināts, ka abas testu sērijas atbilst līguma prasībām. Sistēma darbību Šengenas valstu vīzu izsniegšanas konsulātos Ziemeļāfrikā (Alžīrija, Ēģipte, Lībija, Mauritānija, Maroka un Tunisija) sāka 2011. gada 11. oktobrī. Saskaņā ar grozīto Šengenas Robežu kodeksu[7] divdesmit dienas pēc darbības sākšanas, t.i., 2011. gada 31. oktobrī, dalībvalstis visos Šengenas robežšķērsošanas punktos sāka pārbaudīt visas vīzas vai vismaz vīzas uzlīmes numuru, salīdzinot tos ar VIS datiem. Lihtenšteina Šengenas zonai pievienojās 2011. gada 19. decembrī un tika sekmīgi saslēgta ar VIS. 3.2. Biometrisko datu salīdzināšanas sistēmas (BMS) izstrāde Visā pārskata periodā biometrisko datu salīdzināšanas sistēmu (BMS), ar ko VIS nodrošina pirkstu nospiedumu salīdzināšanas pakalpojumus, izmantoja VIS operatīvās sistēmas testos (OST) un pirmreizējos sistēmas akcepttestos (PSAT), un neradās nekādi sarežģījumi. BMS darbību sāka vienlaicīgi ar VIS, proti, 2011. gada 11. oktobrī. Pēdējais sistēmas akcepttestu piecu mēnešu periods sākās nākamajā dienā. Laikposmā no 2011. gada 11. oktobrim līdz 2011. gada 31. decembrim BMS pavisam kopā tika uzglabāti kopā 170 138 pirkstu nospiedumi. Lielāko daļu šo pirkstu nospiedumu iesniedza Francija, Vācija, Itālija un Spānija. Dalībvalstis savās pirkstu nospiedumu noņemšanas ierīcēs turpināja izmantot programmatūras paketes, ko bija piegādājis BMS līgumdarbu veicējs. Dažas dalībvalstis pirmajos mēnešos būtiski uzlaboja pirkstu nospiedumu kvalitāti. Taču dažu dalībvalstu iesniegto pirkstu nospiedumu kvalitāte joprojām ir jāuzlabo. Dalībvalstis ir sākušas pirkstu nospiedumus pārbaudīt arī robežšķērsošanas punktos, ko saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu trīs gadu pārejas periodā var darīt izvēles kārtā. 3.3. VIS pasta komunikācijas mehānisms Attiecībā uz VIS pastu pārskata periodā tika sasniegti divi būtiski starpposma mērķi. Pirmais starpposma mērķis ir darbības sākšana reģionā esošajos konsulātos, apmainoties ar ierobežotu skaitu konsulārās sadarbības ziņojumu par VIS pasta ražošanas infrastruktūru. Otrs būtiskais starpposma mērķis ir specifikāciju izstrādes pabeigšana VIS pasta 2. posmam. Šajā posmā, kas tiks sākts pēc tam, kad VIS būs ieviesta visā pasaulē, VIS pastā tiks iekļauta Šengenas Konsultāciju tīkla funkcija. Procedūra Komisijas lēmuma par specifikāciju īstenošanu pieņemšanai tika sākta pārskata perioda beigās. SISVIS komiteja savā VIS sastāvā 2011. gada 9. decembrī sniedza pozitīvu atzinumu par specifikāciju projektu. Lēmumu paredzēts pieņemt 2012. gadā (skatīt 9.1. iedaļu). 3.4. Atrašanās vietu sagatavošana un tīkls Pārskata periodā ar sTESTA tīklu tika saslēgta Rumānija, un Lihtenšteina saņēma piekļuvi ražošanas videi 2011. gada decembrī. Saistībā ar tīklu pārskata periodā tika veiktas šādas galvenās darbības: a) izvēles “kļūmjpārlēces mehānisma” darbības nodrošināšana no galvenās sistēmas uz rezerves sistēmu; b) Network Time Protocol (Tīkla laika protokola) servera nodrošināšana laika sinhronizēšanai starp centrālo sistēmu un dalībvalstu sistēmām; c) tīkla tehnoloģijas atjaunināšana, tādējādi sekmējot šifrēšanas ierīču noturīgumu; d) VIS pasta releja testēšana; e) C.SIS apkalpojošā personāla nodrošināšana ar komunikācijas infrastruktūru sadarbībai ar dalībvalstīm; f) tīmekļa portāla izveide, kurā ietverts sīks pārskats par tīkla statusu, kas uzraudzības darbību veikšanai ir pieejams C.SIS apkalpojošajam personālam; un, visbeidzot, g) VIS tīkla uzraudzīšana izšķirīgākajos testēšanas posmos pirms VIS darbības sākšanas un uzreiz pēc tās. "Kļūmjpārlēces mehānisms" ļauj dalībvalstīm ar valsts rezerves sistēmas palīdzību nodrošināt darbību nepārtrauktību gadījumā, ja valsts sistēma pārstāj darboties. "Kļūmjpārlēces mehānisma" testēšana līdz 2011. gada beigām sekmīgi tika pabeigta pavisam divpadsmit dalībvalstīs. Testēšana 2012. gadā tiks turpināta tajās dalībvalstīs, kuras ir ieinteresētas šā risinājuma īstenošanā. 3.5. Centrālās sistēmas nodošana Francijas iestādēm (C.SIS) Pēc visu testēšanas posmu sekmīgas pabeigšanas centrālā sistēma 2011. gada septembrī trīs nedēļu laikā tika pakāpeniski nodota Francijas iestādēm Strasbūrā (C.SIS). Šis process aptvēra dažādas tehniskas darbības saistībā ar VIS un BMS, piemēram, datubāzes iztīrīšanu un dažādu operatīvo procedūru izmēģinājumus (piemēram, pārslēgšanās/pārslēgšanās atpakaļ, apturēšana/darbības sākšana). Pirms 2012. gada 1. decembrī savus pienākumus sāk pildīt vadības iestāde (Eiropas Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā), pārejas periodā par sistēmas operatīvo vadību ikdienā būs atbildīga Komisija. Saskaņā ar VIS regulu Komisija VIS operatīvo vadību var uzticēt valsts sektora struktūrām divās dalībvalstīs. Ar Francijas valsts iestādēm ir noslēgts līgums par pakalpojumu sniegšanu saistībā ar operatīvo vadību. Tāpat arī ir noslēgti līgumi ar Franciju un Austriju par infrastruktūru attiecīgi centrālajā sistēmā Strasbūrā un rezerves sistēmā St. Johann im Pongau. 3.6. Dalībvalstu plānošana valsts līmenī Papildus centrālās VIS pieejamībai galvenais priekšnosacījums, lai sistēma varētu sākt darboties, bija valstu projektu attīstība. Izmantojot "VIS draugu" ietvaros izstrādāto ikmēneša ziņošanas mehānismu (skatīt 7. iedaļu), visas dalībvalstis konsekventi ziņoja, ka to projektu attīstība notiek saskaņā ar grafiku, lai pirmajā ieviešanas reģionā (Ziemeļāfrika) darbību varētu sākt paredzētajā datumā. Attiecībā uz valstu sistēmu atbilstības testiem jānorāda, ka Čehija un Grieķija sekmīgi pabeidza savus testus pārskata perioda pirmajā daļā un tādējādi tika noslēgts atbilstības testu cikls ar visām Šengenas valstīm. Tāpat kā 2010. gadā arī 2011. gadā tika rīkoti braucieni uz Ziemeļāfriku, lai uz vietas iegūtu informāciju par dalībvalstu konsulātu sagatavotību, jo īpaši attiecībā uz to spēju iegūt un pārsūtīt vīzu pieteikumu iesniedzēju biometriskos datus uz VIS. 2011. gada oktobra sākumā Komisijas un tās dalībvalsts pārstāvji, kura bija Tieslietu un iekšlietu padomes prezidentvalsts, devās uz Tunisiju (Tunisu), Maroku (Kasablanku un Rabatu) un Lībiju (Tripoli), lai piedalītos sanāksmē par vietējo Šengenas sadarbību un apmeklētu vietējos konsulātus. Pavisam kopā tika apmeklēti desmit konsulāti, kā rezultātā konsulārajiem darbiniekiem tika sniegti konkrēti juridiskie un tehniskie ieteikumi. 3.7. VIS darbības sākšana Ziemeļāfrikā Politiskie un juridiskie aspekti "VIS draugu" 2011. gada 16. marta sanāksmē vairākas dalībvalstis norādīja, ka, lai arī tehniski tās būtu gatavas saslēgties ar VIS 2011. gada jūnija beigās, priekšroku tās dotu darbības sākšanai Ziemeļāfrikā[8] pēc tam, kad būs beidzies vasaras periods, kas ir visintensīvākais vīzu izsniegšanas laiks, un būs nomainījušies konsulārie darbinieki. Tika panākta vienošanās darbību sākt 2011. gada 11. oktobrī. Saskaņā ar VIS regulas 48. pantu Komisija pieņem lēmumu, ar kuru nosaka dienu, no kuras VIS sāk darbu, kad a) Komisija ir paziņojusi, ka ir sekmīgi pabeigts vispusīgs VIS tests, ko Komisija veic kopā ar dalībvalstīm, un b) visas dalībvalstis ir paziņojušas Komisijai, ka ir gatavas pārsūtīt datus uz centrālo sistēmu, izmantojot valstu interfeisus, un ir gatavas saslēgties ar VIS savos konsulātos pirmajā ieviešanas reģionā. Attiecībā uz pirmo priekšnosacījumu Komisija un dalībvalstu eksperti 2011. gada 7. jūlijā nosprieda, ka sistēmas vispusīga testēšana kopā ar dalībvalstīm sekmīgi pabeigta. Eiropas Parlamentam 2011. gada 7. oktobrī tika nosūtīta vēstule no komisāres Malmstrēmas un šo testu rezultāti. Attiecībā uz otro priekšnosacījumu dalībvalstis tika aicinātas līdz 2011. gada jūlija beigām iesniegt paziņojumus par gatavību. Pirmais paziņojums tika iesniegts 2011. gada 5. jūlijā, savukārt pēdējais – 2011. gada 2. septembrī. Šie divi sasniegumi ļāva Komisijai 2011. gada 21. septembrī pieņemt Īstenošanas lēmumu, ar ko nosaka datumu, kurā Vīzu informācijas sistēma (VIS) sāk darbību pirmajā reģionā[9]. Operatīvie aspekti Visas dalībvalstis 2011. gada 11. oktobrī sekmīgi saslēdzās ar VIS Ziemeļāfrikā. Zviedrija tika saslēgta kā pirmā dalībvalsts, pirmo darījumu reģistrējot plkst. 6.00 pēc UTC. Pirmajā dienā nelielas tehniskās problēmas valstu līmenī tika atrisinātas gandrīz nekavējoties. Vācija bija pirmā valsts, kas izsniedza vīzu ar pirkstu nospiedumiem. Sākot no 2011. gada 31. oktobra, dalībvalstis ārējos robežšķērsošanas punktos sāka pārbaudīt vīzu uzlīmes numuru, to salīdzinot ar datiem VIS, kā tas paredzēts Šengenas Robežu kodeksā. 3.8. VIS darbības sākšana reģionos ārpus Ziemeļāfrikas Vairākas dalībvalstis izmantoja VIS regulas 48. panta 3. punktā paredzēto iespēju sākt VIS ieviešanu reģionos, kas nav pirmais reģions, ar nosacījumu, ka par to iepriekš tiek paziņots Komisijai. Ungārija 2011. gada 30. jūnijā paziņoja, ka, sākot no 2011. gada 11. oktobra, no Ārējo robežu fonda līdzfinansēta izmēģinājuma projekta ietvaros tā sāks iegūt vīzu pieteikumu iesniedzēju pirkstu nospiedumus un izmantot VIS Stambulā, Ankarā un Kišiņevā. Šveice 2011. gada 12. jūlijā paziņoja, ka, sākot no 2011. gada 11. oktobra, tā sāks izmantot VIS, neiegūstot pirkstu nospiedumus, Šveices teritorijā un vīzu izsniegšanai uz ārējiem robežšķērsošanas punktiem. Igaunija 2011. gada 15. septembrī paziņoja, ka, sākot no 2011. gada 11. oktobra, tā sāks izmantot VIS ar pieteikumu iesniedzēju pirkstu nospiedumu iegūšanu vīzu izsniegšanai uz ārējiem robežšķērsošanas punktiem. Igaunija 2011. gada 6. oktobrī arī paziņoja par savu nolūku no 2011. gada 11. oktobra visos konsulātos sākt izmantot VIS, neiegūstot pirkstu nospiedumus. Beļģija 2011. gada 7. oktobrī paziņoja, ka, sākot no 2011. gada 11. oktobra, tā sāks izmantot VIS, neiegūstot pirkstu nospiedumus, visos konsulātos (izņemot Konakri, kur sistēma tika ieviesta 2011. gada 1. novembrī). Divas dalībvalstis Komisijai nosūtīja paziņojumu pēc tam, kad tās bija sākušas VIS darbību ārpus Ziemeļāfrikas. Piemēram, Vācija 2011. gada 12. oktobrī paziņoja, ka no 2011. gada 11. oktobra tā bija sākusi izmantot VIS ar pirkstu nospiedumu iegūšanu vīzu izsniegšanai uz robežām. Islande sāka izmantot VIS vīzu izsniegšanai uz savām robežām, sākot no 2011. gada 11. oktobra, — paziņojums tika saņemts 2011. gada 17. oktobrī. Lai arī nekādas īpašas problēmas neradās, Komisija pēc tam lūdza visām dalībvalstīm savlaicīgi informēt par to nolūku ieviest VIS pirms oficiāli noteiktā datuma. Komisija arī lūdza dalībvalstīm vienmēr savlaicīgi sazināties ar ES delegācijām attiecīgajās valstīs un veikt visus attiecīgos pasākumus, lai informētu vīzu pieteikumu iesniedzējus un vietējās iestādes, jo īpaši tad, ja tās plāno iegūt vīzu pieteikumu iesniedzēju pirkstu nospiedumus. Visbeidzot, Polija 2011. gada 19. oktobrī paziņoja, ka tā izmantos VIS Baku, Erevānā un Kualalumpurā, iegūstot biometriskos datus Ārējo robežu fonda līdzfinansēta izmēģinājuma projekta ietvaros. Izmēģinājuma projekts tika sākts 2011. gada 26. oktobrī, un to ir paredzēts pabeigt 2012. gada 31. maijā. 3.9. Statistika Līdz pārskata perioda beigām VIS bija sekmīgi apstrādāti 299 648 vīzu pieteikumi, un, pamatojoties uz 229 124 no šiem iesniegumiem tika izsniegta Šengenas vīza, savukārt 33 451 gadījumā vīza tika atteikta. Šie dati attiecas uz VIS izmantošanu Ziemeļāfrikā, kā arī citās pasaules daļās, ko veic iepriekšējā iedaļā norādītas dalībvalstis. Runājot par ietekmi uz situācijām, kad viena un tā pati persona ir iesniegusi vairākus vīzu pieteikumus, līdz pārskata perioda beigām VIS tika atklāti 468 iespējami vīzu sistēmas ļaunprātīgas izmantošanas gadījumi, kad pieteikumu iesniedzēji, kuri bija saņēmuši noraidījumu, iesniedza jaunu vīzas pieteikumu. Viens no šiem gadījumiem ietvēra piecus vīzu pieteikumus, ko viena un tā pati persona bija iesniegusi dažādos konsulātos. Divos gadījumos viena un tā pati persona bija iesniegusi četrus pieteikumus, savukārt septiņos gadījumos – trīs pieteikumus. Pārējos 458 gadījumos viena un tā pati persona bija iesniegusi divus pieteikumus. Vienā gadījumā vienas un tās pašas personas vīzas pieteikumi četru nedēļu laikā tika iesniegti trīs dažādos konsulātos, un konsulāti spēja konstatēt saikni starp šiem pieteikumiem. 4. Līgums par VIS uzturēšanu darba kārtībā un attīstošo uzturēšanu Lai nodrošinātu VIS tehnisko uzturēšanu darba kārtībā un lai laika gaitā uzlabotu sistēmas darbību, ņemot vērā aizvien lielāku apjomu datu, kas tiks ievadīti VIS turpmākajos gados, Komisija 2011. gada 14. jūlijā publicēja uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus par VIS "uzturēšanu darba kārtībā un attīstošo uzturēšanu". Līdz pārskata perioda beigām bija pabeigti šādi procesa posmi: sākotnējo pirmā posma pieteikumu saņemšana no sešiem kandidātiem (2011. gada 2. septembris); piecu kandidātu atlase tehniskā novērtējuma posmam un konkursa tehnisko specifikāciju nosūtīšana kandidātiem (2011. gada oktobra vidus); kandidātu tehnisko piedāvājumu iesniegšana (2011. gada 23. decembris). 5. Informācijas kampaņa Sadarbībā ar ārējo līgumdarbu veicēju un apspriežoties ar dalībvalstīm, Komisija ir sagatavojusi informācijas materiālu angļu, franču, vācu, spāņu, arābu, ķīniešu un krievu valodā, kurš dalībvalstīm un Komisijai jāizmanto informācijas kampaņām, kas tiek rīkotas pirms VIS darbības sākšanas un pēc tam. Materiāls dalībvalstīm tika nosūtīts 2011. gada vasarā. Turklāt tika izveidots videomateriāls, kurā izskaidrotas jaunās vīzas procedūras saskaņā ar VIS. Šis videomateriāls ir pieejams vairākās valodās un ir izplatīts Eiropas ziņu portāliem un dalībvalstīm. Visbeidzot, 11. oktobrī tika atjaunināta Iekšlietu ģenerāldirektorāta tīmekļa vietne, tajā iekļaujot visu ar VIS saistīto informāciju. Drīz pēc Lēmuma 2011/636/ES[10] pieņemšanas Iekšlietu ģenerāldirektorāts uzaicināja uz tikšanos Alžīrijas, Ēģiptes, Marokas, Mauritānijas un Tunisijas vēstniekus Briselē ar nolūku sniegt viņiem sīku informāciju par VIS darbības sākšanu, lai viņi šo informāciju tālāk paziņotu savas valsts iestādēm. Starp vēstnieku uzdotajiem jautājumiem bija jautājumi par atbrīvojumu no prasības par pirkstu nospiedumiem piemērošanu un ārpakalpojumiem. Pēc sanāksmes vēstniekiem tika nosūtīts informatīvs dokuments. Pēc šīm sanāksmēm ES delegācijas, apspriežoties ar dalībvalstīm, reģionā veica pasākumus, lai, izmantojot vietējo Šengenas sadarbību, informētu Ziemeļāfrikas iestādes uz vietas. ES delegācijas Ēģiptē vadītājs 2011. gada 26. septembrī tikās ar vietējām iestādēm, un šajā sanāksmē piedalījās arī Vācijas, Francijas, Itālijas un Polijas vēstnieki. Turklāt Vācijas vēstniecībā 2011. gada 29. septembrī tika rīkota sanāksme ar Ēģiptes uzņēmējiem, kā arī 2011. gada 4. oktobrī Francijas vēstniecībā tika rīkota preses konference. Attiecībā uz Lībiju Komisijas pārstāvji 2011. gada 27.-29. septembrī devās uz Tripoli, lai cita starpā tiktos ar Lībijas ārlietu ministrijas pārstāvjiem un informētu par VIS darbības sākšanu. Visbeidzot, Marokā un Alžīrijā ES delegācijas vietējām iestādēm nosūtīja paziņojumu. Dienā, kad VIS sāka darbību, tika organizēti divi preses pasākumi. Briselē tika rīkota tehniskā sanāksme, pēc kuras notika preses konference ar komisāres Malmstrēmas preses pārstāvi. Varšavā komisāre Malmstrēma kopā ar Polijas iekšlietu ministru rīkoja preses konferenci, lai paziņotu par VIS darbības sekmīgu sākšanu. 6. Projektu vadība 6.1. Plānošana un budžets Kopējās pieejamās saistību apropriācijas VIS 2011. gadā bija 31,2 miljonu euro apmērā, no kuriem 95,06 % tika izpildītas. Ņemot vērā testu atbalsta pakalpojumu izmaksu samazinājumu un ar sistēmas galīgo akceptu saistīto maksājumu pārcelšanu uz 2012. gadu, tikai izpildīti tikai 79,49 % no maksājumu saistībām. VIS budžeta pozīcija ir 18 02 05. VIS || Pieejamās saistību apropriācijas || Saistību apropriāciju izpilde || Kopā % || Pieejamās maksājumu apropriācijas || Maksājumu apropriāciju izpilde || Kopā % C1 (līdzekļi no 2011. gada finansēšanas lēmuma) || EUR 21 200 000,00 || EUR 3 456 723,74 || || EUR 27 486 195,00 || EUR 22 037 191,85 || C4 (līdzekļi no Islandes, Norvēģijas un Šveices iemaksām 2011. gadā) || EUR 1 298 209,85 || || || EUR 1 298 209,85 || 0,00 || C5 (līdzekļi no Islandes, Norvēģijas un Šveices iemaksām 2010. gadā) || EUR 8 703 298,00 || EUR 8 703 298,00 || || EUR 4 115 456,44 || EUR 4 115 456,44 || Kopējās saistības || || 17 500 000 || || || || Kopā || EUR 31 201 507,85 || EUR 29 660 022 || 95,06 % || EUR 32 899 861,29 || EUR 26 152 648,29 || 79,49 % 6.2. Riska pārvaldība Riska pārvaldības metode pārskata periodā nemainījās. Katru mēnesi Komisija noteica būtiskākos ar projektu saistītos riskus (centrālā un valstu līmenī) un VIS valstu projektu vadītāju ikmēneša sanāksmēs par tiem informēja dalībvalstis. Šajā jautājumā Komisijai palīdzēja kvalitātes nodrošināšanas līgumdarbu veicējs. Tāpat kā iepriekšējā gadā tika apspriesti arī riski saistībā ar "VIS draugu" grupu. Komisija sadarbojās ar divām dalībvalstīm, kas bija Tieslietu un iekšlietu padomes prezidentvalstis, lai novērtētu galvenos riskus un iedalītu tos atbilstoši to ietekmei uz projektu. Attiecībā uz katru risku tika noteikti veicamie pasākumi, lai riskus mazinātu. Komisija arī uzturēja augsta līmeņa reģistru un uzraudzīja pasākumu īstenošanu. 2011. gada beigās tika konstatēti šādi visbūtiskākie riski: a) sistēmas jauda tika izmantota ātrāk nekā bija paredzēts, jo dalībvalstis sistēmu citos reģionos ieviesa ātrāk nekā paredzēts pakāpeniskās ieviešanas grafikā; b) centrālās VIS nodošana no C.SIS uz ES aģentūru, kas ir atbildīga par IT sistēmu pārvaldību; un c) pirkstu nospiedumu kvalitāte sistēmas darbības laikā. Attiecībā uz visiem riskiem ir noteikti pasākumi to mazināšanai, un Komisija, dalībvalstis un galvenais izstrādes līgumdarba veicējs cieši sadarbojas, lai ierobežotu šo risku ietekmi uz projektu. 7. "VIS draugi " "VIS draugi" pārskata periodā tikās astoņas reizes – četras reizes pirmajā pusgadā un četras reizes otrajā pusgadā. Tāpat kā iepriekšējos gados augsta līmeņa neformālas sanāksmes bija forums, kurā par visiem jautājumiem saistībā ar VIS varēja notikt pārredzamas apspriedes. Darba kārtību noteica dalībvalsts, kura bija Tieslietu un iekšlietu padomes prezidentvalsts, kopā ar Komisiju un Padomes Ģenerālsekretariātu. Darba kārtībā izskatāmie jautājumi parasti ietvēra Komisijas tehnisku precizējumu par VIS tā brīža situāciju, ziņojumu par riskiem un ziņošanas mehānisma rezultātus saistībā ar valstu gūtajiem panākumiem. Īpaša uzmanība tika pievērsta valstu gūto panākumu uzraudzībai pirmajā ieviešanas reģionā, kā arī informācijas kampaņas sagatavošanai. Pārskata perioda otrajā daļā dalībvalsts, kas bija Tieslietu un iekšlietu padomes prezidentvalsts, atjaunināja aptaujas lapas par valstu gūtajiem panākumiem, lai aptvertu arī sagatavošanās darbus Tuvajos Austrumos un Persijas līča reģionā. Mērķis bija novērtēt dalībvalstu tehnisko gatavību, kā arī to nolūku sākt VIS darbību šajos reģionos pēc tam, kad būs sākta tās darbība Ziemeļāfrikā. Šo datu iegūšana ļāva Polijai sākt apspriedes par to, cik ilgā laikā kopumā šī sistēma tiks ieviesta visā pasaulē. Apspriedes turpināsies 2012. gadā. Jāatzīmē, ka dalībvalstu sniegto atbilžu vispārējā kvalitāte pārskata periodā uzlabojās. Taču dažos gadījumos bija neatbilstība starp informāciju par sagatavošanās darbiem Ziemeļāfrikā un Komisijai nosūtītajiem oficiālajiem paziņojumiem par gatavību šajā reģionā. Šāda neatbilstība radās paziņojumu dažādās interpretācijas dēļ un faktiski problēmas neradīja. Vienlaikus ar aptaujas lapām par konsulātiem dalībvalstīm tika lūgts regulāri sniegt atjauninātu informāciju par to sagatavošanās darbiem pie ārējiem robežšķērsošanas punktiem un to gatavību izmantot VIS uz robežām vīzu izsniegšanas nolūkā. Arī šajā jautājumā atbilžu kvalitāte pārskata periodā uzlabojās un ļāva nodrošināt derīgu situācijas uzraudzību. Dānija, kas ir prezidentvalsts 2012. gada pirmajā pusē, ir nolēmusi arī turpmāk izmantot šo ziņošanas mehānismu. 8. Secinājums 2011. gadu raksturoja darbības sekmīga sākšana Ziemeļāfrikā 2011. gada 11. oktobrī, piedaloties visām dalībvalstīm. VIS kopš tās darbības sākuma ir darbojusies netraucēti, un visi pieejamie statistikas dati liecina, ka dalībvalstis sistēmu izmanto pilnībā. VIS ir apliecinājusi arī savu lietderīgumu, lai atklātu gadījumus, kad viena un tā pati persona divos vai vairākos konsulātos iesniedz vairākus vīzu pieteikumus. Komisija regulāri informēja Eiropas Parlamenta Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteju par VIS projekta attīstību un esošo situāciju un turpinās to darīt arī nākotnē. 9. Pielikums: VIS darba grupas 9.1. SISVIS komiteja SISVIS komiteja VIS sastāvā[11] 2011. gadā tikās divas reizes – 23. jūnijā un 2. septembrī. Pirmajā sanāksmē Komisija iesniedza neoficiālu dokumentu par turpmākajiem reģioniem, kuros jāievieš VIS; šis dokuments jau bija iesniegts "VIS draugu" sanāksmē 2011. gada 20. jūnijā. Pēc tam, kad komiteja būs sniegusi pozitīvu atzinumu, Komisija turpinās lēmuma pieņemšanas procedūru. Otrajā komitejas sanāksmē Komisija un delegāti apsprieda tehnisko specifikāciju projektu VIS pasta komunikāciju mehānismam. Pēc tam komiteja rakstiskā procedūrā sniedza pozitīvu atzinumu par īstenošanas lēmuma projektu. Komisija sāka savas iekšējās procedūras lēmuma pieņemšanai. Abus lēmumus paredzēts pieņemt 2012. gadā. 9.2. VIS valstu projektu vadītāju sanāksmes Pārskata periodā Komisija rīkoja desmit ekspertu darba grupas sanāksmes dalībvalstu projektu vadītājiem, lai apspriestu VIS projekta statusu, detalizētus tehniskos jautājumus, plānošanas jautājumus, riskus un pasākumus saistībā ar centrālo projektu un valstu projektiem. 9.3. Testu konsultatīvā grupa Testu konsultatīvā grupa, kas ir SISVIS komitejas (VIS sastāvs) padomdevēja darba grupa, pārskata periodā intensīva testēšanas posma rezultātā tikās bieži vai rīkoja telefonkonferences. Testu konsultatīvā grupa nodrošināja, ka ar testēšanu saistītu problēmu risināšanai izmanto strukturētu procedūru, un sniedza Komisijai ieteikumus saistībā ar VIS testēšanas kampaņu pabeigšanu. Dalībnieki sniedza ieteikumus par VIS testēšanu visos testēšanas posmos, jo īpaši, kad dalībvalstis tajos bija iesaistītas tieši. 9.4. VIS pasta ekspertu grupa Šī grupa pārskata periodā tikās katru mēnesi, lai atbalstītu VIS pasta komunikāciju mehānisma īstenošanu. Attiecībā uz 2012. gadu tika nolemts, ka grupa tiksies reizi divos mēnešos. Atbalsta un kvalitātes nodrošināšanas līgumdarbu veicējs atbalsta darbu, ko saistībā ar VIS pastu veic Komisija un dalībvalstis sadarbībā ar tīkla līgumdarbu veicēju. [1] OV L 213, 15.6.2004., 5. lpp. [2] Attiecībā uz septīto ziņojumu skatīt Komisijas ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par Vīzu informācijas sistēmas (VIS) izstrādi 2010. gadā, COM(2011) 346 galīgā redakcija, 14.6.2011. [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Regula (EK) Nr. 767/2008 par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (VIS regula), OV L 218, 13.8.2008., 60. lpp. [4] Komisijas 2011. gada 21. septembra Īstenošanas lēmums, ar ko nosaka datumu, kurā Vīzu informācijas sistēma (VIS) sāk darbību pirmajā reģionā (2011/636/ES), OV L 249, 27.9.2011, 18. lpp. [5] OV L 258, 4.10.2011., 9. lpp. [6] Pirmajā testā (operatīvās sistēmas testi – OST) piedalījās Vācija, Igaunija, Itālija, Ungārija, Slovēnija, Zviedrija un Norvēģija. Otrajā testā (pirmreizējie sistēmas akcepttesti ‑ PSAT) piedalījās iepriekšminētās valstis, kā arī Spānija, Francija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle, Slovākija, Somija un Šveice. [7] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 14. janvāra Regula (EK) Nr. 81/2009, ar kuru Regulu (EK) Nr. 562/2006 groza attiecībā uz Vīzu informācijas sistēmas (VIS) izmantošanu saistībā ar Šengenas Robežu kodeksu, OV L 35, 4.2.2009., 56. lpp. [8] Saskaņā ar Komisijas 2009. gada 30. novembra Lēmumu 2010/49/EK, ar ko nosaka pirmos reģionus Vīzu informācijas sistēmas (VIS) darbības sākšanai, OV L 23, 27.1.2010, 62. lpp., pirmie trīs reģioni VIS darbības sākšanai ir Ziemeļāfrika, Tuvie Austrumi un Persijas līcis. Ziemeļāfrika aptver Alžīriju, Ēģipti, Lībiju, Mauritāniju, Maroku un Tunisiju. [9] Sk. 4. zemsvītras piezīmi. [10] Sk. 4. zemsvītras piezīmi. [11] Izveidota saskaņā ar 51. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 1987/2006 par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (SIS II) izveidi, darbību un izmantošanu, OV L 381, 28.12.2006., 4. lpp.