PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Covid-19 pandēmija izraisa lielu ekonomikas lejupslīdi sakarā ar krasu pieprasījuma kritumu un valsts pasākumiem, kas veikti tās ierobežošanai. Tās smagā negatīvā ietekme ir jūtama Eiropas Savienībā un visā pasaulē. Seku smagums būs atkarīgs gan no Covid-19 pandēmijas ilguma, gan no palīdzības un atjaunošanas pasākumiem, kas tiek veikti Eiropas un valstu līmenī. Konkrētāk, tai ir nepieredzēta ietekme uz aviācijas nozari. Likviditātes krīze aviācijas nozarē var izraisīt maksātnespēju dažu mēnešu laikā, ja tā netiks atrisināta. Aviācijas nozarei ir stratēģiska nozīme Eiropas Savienībā, un tā sniedz būtisku ieguldījumu ES vispārējā ekonomikā un nodarbinātībā. Piemēram, 2016. gadā aviācija atbalstīja 9,4 miljonus darbvietu ES un nodrošināja vairāk nekā 624 miljardus euro ES IKP. Tomēr aviācija ir svarīga arī MVU panākumiem un tūrismam. Katrs 1 euro, kas iztērēts aviācijas nozarē, rada 3 euro ekonomikai kopumā; un uz katru jaunu darbvietu aviācijā citur tiek radītas vēl trīs darbvietas. Ņemot vērā aviācijas nozares nozīmīgo ieguldījumu ekonomikas izaugsmē un nodarbinātībā, Covid-19 pandēmijas ietekme uz šo nozari var radīt plašāku ietekmi uz ES ekonomiku, kā arī uz savienojamību, tirdzniecību, pieejamību cenas ziņā un ceļošanas izvēli, kuras sekas būs jūtamas ilgu laiku. Mazāks pieprasījums, robežu slēgšana un pagaidu ierobežojumi gaisa satiksmes savienojumiem ES iekšienē un starp ES un lielajiem starptautiskajiem tirgiem nozīmē, ka pasažieru gaisa pārvadājumi, visticamāk, vēl vairāk samazināsies. Aprīļa sākumā visā Eiropas tīklā bija vairāk nekā par 90 % mazāk lidojumu salīdzinājumā ar to pašu laikposmu 2019. gadā. Martā tika atcelts par aptuveni 4,5 miljoniem vairāk aviobiļešu, nekā tika veiktas jaunas rezervācijas ES iekšējiem lidojumiem vien. Tiek prognozēts, ka pasažieru pieprasījums 2020. gadā būs 35-46 % zem 2019. gada līmeņa. Lai mazinātu šīs pandēmijas ietekmi, ir vajadzīga vērienīga un koordinēta politiskā reakcija. Tā kā aviācijas ieguldījums ES ekonomikas vispārējā darbībā un tās klātbūtne pasaulē ir tik nozīmīgi, ir ļoti svarīgi, lai ES rīkotos, atbalstot ES aviācijas nozari. Šīs regulas mērķis ir uz laiku grozīt vairākus noteikumus spēkā esošajos ar aviāciju saistītajos tiesību aktos, lai Komisija un valstu iestādes varētu vieglāk risināt vairākas Covid-19 pandēmijas negatīvās sekas un krīzes laikā mazināt ietekmi uz aviācijas nozari. Šie pagaidu pasākumi ir šādi: 1) gaisa pārvadātāju licencēšanas noteikumu grozīšana Covid-19 pandēmijas izraisīto finansiālo problēmu gadījumā, 2) satiksmes tiesību ierobežojumu noteikšanas procedūru vienkāršošana, 3) iespēja efektīvāk piešķirt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu līgumus un 4) iespēja pagarināt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu līgumus līdz 2021. gada 31. decembrim.

1.1.Grozījumi ar Regulu (EK) Nr. 1008/2008 paredzētajos gaisa pārvadātāju licencēšanas noteikumos

Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1008/2008 dalībvalstīm jāaptur vai jāatsauc darbības licence jebkuram gaisa pārvadātājam, kas turpmākajos divpadsmit mēnešos var nespēt izpildīt savas faktiskās vai potenciālās finansiālās saistības. Kā alternatīvu iestādes var šādām aviosabiedrībām piešķirt pagaidu licenci. Pagaidu licence ir paredzēta, lai ļautu aviosabiedrībai pārstrukturēties un veikt savu darbību, ja vien netiek apdraudēta drošība. Tomēr pieredze liecina, ka tā arī raida ļoti negatīvu signālu tirgum par aviosabiedrības spēju izdzīvot, kas savukārt saasina tās finansiālās problēmas, jo īpaši attiecībā uz naudas plūsmu. Iespējams, ka daudzas aviosabiedrības, kas pirms krīzes bija finansiāli stabilas, nonāks situācijā, kad to likviditātes problēmas rada juridisku vajadzību apturēt vai atsaukt to darbības licenci vai aizstāt to ar pagaidu licenci. Pašreizējās krīzes apstākļos tas var radīt nevajadzīgu administratīvo slogu bez skaidriem ekonomiskiem vai drošības ieguvumiem.

Tādēļ tiek ierosināts uz laiku apturēt šo dalībvalstu oficiālo pienākumu ar nosacījumu, ka netiek apdraudēta drošība, vienlaikus saglabājot to pienākumu uzraudzīt savu pārvadātāju finanšu pietiekamību, lai pasargātu pasažierus no nepamatotiem drošības riskiem un lai būtu iespējams sniegt drošības iestādēm attiecīgu informāciju.

1.2.Grozījumi ar Regulu (EK) Nr. 1008/2008 paredzētajos ārkārtas pasākumu noteikumos

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1008/2008 21. pantu dalībvalsts var atteikt vai ierobežot satiksmes tiesību izmantošanu vai paredzēt nosacījumus to izmantošanai, lai atrisinātu pēkšņas īstermiņa problēmas, kas radušās neparedzētu un nenovēršamu apstākļu dēļ. Lai nodrošinātu, ka šāda rīcība atbilst proporcionalitātes un pārredzamības principiem un pamatojas uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, Komisija un pārējās dalībvalstis būtu nekavējoties jāinformē par šādu rīcību, sniedzot pienācīgu pamatojumu. Ja problēmas, kas rada šāda pasākuma nepieciešamību, turpina pastāvēt vairāk nekā 14 dienas, dalībvalsts atbilstīgi informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, un ar Komisijas piekrišanu dalībvalsts var pagarināt pasākuma piemērošanu uz laiku līdz 14 dienām.

Komisijas piekrišana otrajam 14 dienu periodam un principā katram nākamajam 14 dienu periodam tiek dota ar Komisijas lēmumu. Šis noteikums tika izstrādāts, lai risinātu īstermiņa situācijas, un pieredze jau liecina, ka tas nav pielāgots Covid-19 pandēmijai, kura, paredzams, ilgs vairākus mēnešus, tādējādi radot nevajadzīgu administratīvo slogu Komisijai un dalībvalstīm. 21. pants, kas attiecas uz “īstermiņa problēmām”, acīmredzami nav pielāgots pašreizējai krīzei.

Tādēļ ir vajadzīga pagaidu atkāpe no 21. panta procedūras prasībām. Atkāpe precizē, ka dalībvalsts var uz laiku saglabāt pamatotu un samērīgu ārkārtas pasākumu periodā, kas pārsniedz 14 dienas, bet nepārsniedz to sabiedrības veselības riska ilgumu, kas ir skaidri saistīts ar Covid-19 pandēmiju. Pēc jebkuras dalībvalsts vai dalībvalstu pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas Komisija var apturēt šo pasākumu, ja tas neatbilst 21. panta 1. punktā noteiktajām prasībām vai citā veidā ir pretrunā ar Savienības tiesībām. Šajā nolūkā dalībvalstīm ir pienākums informēt Komisiju par savu ārkārtas pasākumu ilguma un tvēruma izmaiņām.

1.3.Tā laikposma pagarināšana, kurā saskaņā ar Direktīvu 96/67/EK apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji var darboties Savienības lidostās

Lai tiktu galā ar šo pēkšņo darbības apjoma samazināšanos vēl nepieredzētā apmērā un palīdzētu apkalpošanas uz zemes pakalpojumu uzņēmumiem piekļūt resursiem, kas vajadzīgi, lai īstermiņā segtu to fiksētās izmaksas, kuras 2020. gada martā izrādījās ievērojami lielākas nekā to ieņēmumi, dažas dalībvalstis garantē aizdevumus, ko uzņēmumi var pieprasīt no banku organizācijām, lai atjaunotu minimālo likviditātes bāzi.

Tomēr uzņēmumiem piešķirto banku aizdevumu garantijas ietver vairāku kritēriju pārbaudi, kuras mērķis ir novērtēt tā uzņēmuma ilgtspēju, kurš iesniedz pieteikumu aizdevuma saņemšanai. Tomēr attiecībā uz noteiktu skaitu uzņēmumu, kas darbojas apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgū, vai attiecībā uz to darbības daļu to darbības režīms pēc būtības nenodrošina ilgtspējību, jo tos izvēlas ilgākais uz septiņiem gadiem, piemērojot Direktīvas 96/67/EK 11. panta 1. punkta d) apakšpunktu.

Bankroti kaitētu visai nozarei (lidostām un aviokompānijām), jo tie ierobežotu konkurenci īstermiņā un vidējā termiņā un izraisītu apkalpošanas uz zemes pakalpojumu traucējumus, kas varētu ietekmēt arī [ekonomikas] atveseļošanos. Tādēļ, lai apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju kreditoriem sniegtu nepieciešamo nodrošinājumu aizdevumu piešķiršanai, kas tiem ļautu izvairīties no iespējama bankrota, ierosinātajā regulā ir paredzēts, ka, atkāpjoties no Direktīvas 96/67/EK 11. panta 1. punkta d) apakšpunkta, to pakalpojumu sniedzēju līgumus, kuri izraudzīti, pamatojoties uz Direktīvas 96/67/EK 11. panta 1. punktā noteikto procedūru, var pagarināt līdz 2021. gada 31. decembrim, ja līguma termiņš beidzas laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas līdz 2020. gada 31. decembrim. Šādam pagarinājumam būtu jāsniedz pietiekama drošība apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju kreditoriem. Turklāt krīzes rezultātā apkalpošanas uz zemes pakalpojumi var vairs nebūt rentabli, un dažiem vadības dienestiem var nākties veikt šādu pakalpojumu iepirkumu. Ir jāatgādina, ka šādos apstākļos piemēro Direktīvu 2014/25/ES.

1.4.Steidzamas procedūras ieviešana apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju izvēlei Covid-19 krīzes laikā.