(1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9. un10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Somija bija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja minēto ieteikumu 2017. gada 9. un10. martā, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma.

(3)2017. gada ziņojums par Somiju tika publicēts 2017. gada 22. februārī. Tajā tika izvērtēti Somijas panākumi attiecībā uz to, kā tiek īstenoti Padomes 2016. gada 12. jūlijā pieņemtie konkrētai valstij adresētie ieteikumi, turpmākie pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējos gados pieņemtajiem ieteikumiem, un Somijas progress virzībā uz stratēģijas “Eiropa 2020” valsts mērķu sasniegšanu. Tajā bija ietverts arī padziļināts pārskats saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, kura rezultāti arī tika publicēti 2017. gada 22. februārī. Komisijas veiktā analīze ļauj secināt, ka Somijā pašlaik nepastāv makroekonomikas nelīdzsvarotība.

(4)Somija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

(5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus, gadījumā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu.

(6)Uz Somiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un noteikums par parādu. Valdība savā 2017. gada stabilitātes programmā plāno nominālās budžeta bilances pasliktināšanos no -1,9 % no IKP 2016. gadā līdz -2,3% no IKP 2017. gadā, kam sekotu strauja uzlabošanās, 2020. gadā sasniedzot -0,2 % . Paredzēts, ka vidēja termiņa budžeta mērķis — deficīts 0,5 % apmērā no IKP strukturālā izteiksmē — tiktu sasniegts, sākot no 2019. gada. Tomēr, balstoties uz pārrēķināto strukturālo bilanci, vidēja termiņa budžeta mērķis tiks sasniegts tikai no 2020. gada. Saskaņā ar stabilitātes programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2017. gadā sasniegs maksimālo apmēru – 64,7 % no IKP, bet 2020. gadā samazināsies līdz 62,7 %. Makroekonomikas scenārijs, kas ir šā budžeta plāna projekta pamatā, šķiet labvēlīgs, īpaši attiecībā uz 2018. un 2019. gadu. Scenārijs balstās uz prognozi, ka nodarbinātība 2018.–2019. gadā pieaugs par gandrīz 2 % gadā, kas ievērojami pārsniedz vidējo gada pieaugumu pēdējos desmit gados (+0,2 %).

(7)Komisija 2017. gada 16. maijā sniedza ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu, jo Somijas vispārējās valdības parāds pārsniedza atsauces vērtību 60 % apmērā no IKP. Pēc visu attiecīgo faktoru novērtēšanas ziņojumā secināts, ka parāda kritērijs būtu jāuzskata par izpildītu.

(8)Somijas 2017. gada stabilitātes programmā ir norādīts, ka bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekme uz budžetu ir nozīmīga, un sniegti atbilstoši pierādījumi par šo papildu budžeta izmaksu tvērumu un veidu. Saskaņā ar stabilitātes programmu izmaksas 2016. gadā bija 0,34 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas datiem attiecināmie papildu izdevumi 2016. gadā sasniedza 0,17 % no IKP. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi atļauj šādus papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums ir ārkārtas notikums, tā ietekme uz Somijas publiskajām finansēm ir nozīmīga, un tas, ja tiktu pieļauta īslaicīga novirze no korekcijas virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi, nekaitētu stabilitātei. Tādēļ nepieciešamā korekcija virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2016. gadam ir samazināta, lai ņemtu vērā šīs izmaksas. Saskaņā ar stabilitātes programmu paredzams, ka 2017. gadā ar bēgļu ārkārtējo pieplūdumu saistītās izmaksas samazināsies par 0,15 % no IKP. Komisija 2018. gada pavasarī veiks gala novērtējumu par 2017. gadu, tostarp par attiecināmajiem izdevumiem, balstoties uz iestāžu iesniegtajiem novērotajiem datiem.

(9) Savā 2017. gada budžeta plāna projektā Somija lūdza izmantot elastīgumu saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu atbilstīgi “Kopīgi saskaņotajai nostājai par Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto elastīgumu”, ko ECOFIN padome apstiprināja 2016. gada februārī, tā kā ir plānots īstenot būtiskas strukturālās reformas ar pozitīvu ietekmi uz publisko finanšu ilgtermiņa stabilitāti (pieprasījums izmantot elastīgumu 0,5 % apmērā no IKP) un paredzami valsts izdevumi par projektiem, ko ES līdzfinansē no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (pieprasījums izmantot elastīgumu 0,1 % apmērā no IKP).

(10)Pieprasījums izmantot elastīgumu attiecībā uz strukturālām reformām saistīts ar darba tirgus reformām, jo īpaši Konkurētspējas paktu un pensiju reformu. Saskaņā ar šo paktu vairāk nekā 90 % no darbinieku uz 12 mēnešiem iesaldētas algas, un gada darba laikam veicams pastāvīgs palielinājums par 24 stundām, neparedzot kompensāciju. Turklāt darbinieki turpmāk veiks lielāku daļu sociālā nodrošinājuma iemaksu. Lai darba ņēmējiem kompensētu algu iesaldēšanu un palielināto izmaksu slogu, valdība no 2017. gada pastāvīgi samazināja ienākumu nodokļus. Pensiju reformas ietvaros zemākais obligātās pensionēšanās vecums līdz 2027. gadam tiks paaugstināts no 63 uz 65 gadiem; pēc tam pensijas vecums tiks sasaistīts ar paredzamo mūža ilgumu. Abas reformas stājās spēkā 2017. gadā. Konkurētspējas pakta rezultātā izmaksu konkurētspējas celšanās varētu celt nodarbinātību un izraisīt reālā IKP pieaugumu par aptuveni 1,5–2 %, kā izklāstīts 2017. gada budžeta plāna projektā. Ņemot vērā pasākuma būtību, pastāv neskaidrība attiecībā uz nodarbinātības vai IKP aplēsēm, taču šķiet, ka tās ir visumā ticamas. Tādēļ šīm reformām būs pozitīva ietekme uz publisko finanšu stabilitāti. Turklāt rezultāti, kas gūti, pēc Komisijas 2016. gada pavasara prognozēm detalizēti novērtējot aplēses par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu 2017. gadam, liecina, ka Somija 2017. gadā ievēro minimālo robežvērtību. Kā papildu garantiju, lai nodrošinātu budžeta deficīta atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP, Somijas valdība ir publiski apņēmusies 2017. gadā nepieciešamības gadījumā veikt papildu pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību fiskālajiem noteikumiem, tostarp Līgumā noteiktajai atsauces vērtībai 3 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz šo, pašlaik vērtējams, ka Somija 2017. gadā kvalificējas pieprasītajai īslaicīgajai novirzei 0,5 % apmērā no IKP, ja vien tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, un tas tiks uzraudzīts Eiropas pusgada ietvaros.

(11)Attiecībā uz pieprasījumu par elastīgumu saistībā ar papildu ieguldījumiem 2017. gada stabilitātes programmā sniegtā informācija, šķiet, apstiprina, ka Somijas īslaicīgā novirze no korekcijas gaitas ceļā uz vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu 2017. gadā tiek faktiski izmantota ieguldījumu palielināšanai. Šā iemesla dēļ, kā arī ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus par minimālo robežvērtību un to, ka, detalizēti novērtējot aplēses par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, apstiprināts, ka Somijā vērojama ekonomikas lejupslīde, pašlaik var atzīt, ka Somija 2017. gadā kvalificējas īslaicīgai novirzei 0,1 % apmērā no IKP, kuras nolūks ir ņemt vērā izdevumus valsts ieguldījumiem ES līdzfinansētos projektos. Komisija veiks ex-post novērtējumu, lai pārbaudītu valsts faktisko izdevumu apmēru ieguldījumu projektu līdzfinansēšanā, un ar tiem saistīto atvieglojumu.

(12)Padome 2016. gada 12. jūlijā ieteica Somijai virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi 2017. gadā panākt ikgadēju fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP. Paredzot arī turpmāk nodrošināt minimālās robežvērtības (t. i., strukturālais deficīts 1,1 % apmērā no IKP) ievērošanu, Komisijas 2017. gada pavasara prognozē ir norādīta iespēja 2017. gadā paredzēt papildu īslaicīgu novirzi 0,6 % apmērā no IKP atbilstīgi strukturālajai un ieguldījumu klauzulai. Pamatojoties uz to, 2017. gadā būtu jāļauj strukturālajai bilancei pasliktināties par 0,5 % no IKP. Balstoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, Somija izpildītu preventīvās daļas prasības. Ja tiktu ņemtas vērā pašreizējās atjauninātās aplēses par bēgļu ārkārtējā pieplūduma radītās budžeta ietekmes samazināšanos 2017. gadā, kopējā novērtējuma secinājums nemainītos. 2018. gadā Somijai vajadzētu sasniegt savu vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā atvieglojumu attiecībā uz ārkārtas notikumiem (piešķirts 2016. gadā), kā arī atvieglojumus, kas saistīti ar strukturālu reformu īstenošanu un ieguldījumiem (piešķirti 2017. gadā). Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, tas atbilst neto primāro valdības izdevumu maksimālajam nominālajam izaugsmes tempam 1,6 % apmērā, kas atbilst gada strukturālajiem pielāgojumiem 0,1 % apmērā no IKP. Nemainot savu rīcībpolitiku, Somija 2018. gadā izpildītu preventīvās daļas prasības. Ja tiktu ņemtas vērā pašreizējās atjauninātās aplēses par bēgļu ārkārtējā pieplūduma radītās budžeta ietekmes samazināšanos 2017. gadā, kopējā novērtējuma secinājums nemainītos. Vienlaikus tiek prima facie prognozēts, ka Somija 2017. un 2018. gadā neievēros parāda samazināšanas kritēriju. Kopumā Padome uzskata, ka Somijai ir jābūt gatavai veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību.

(13)Iedzīvotāju novecošanas un darbaspēka mazināšanās dēļ izdevumi par pensijām, veselības un ilgtermiņa aprūpi palielināsies no 23 % no IKP 2013. gadā līdz 27 % no IKP 2030. gadā. 2017. gada janvārī stājās spēkā pensiju reforma, ar ko zemākais obligātās pensionēšanās vecums tiks palielināts no 63 līdz 65 gadiem 2027. gadā un likumā noteiktais pensionēšanās vecums tiks piesaistīts izmaiņām paredzamajā mūža ilgumā. To sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksas, kurus pašlaik nodrošina pašvaldības, veido 10 % no IKP. Tiek prognozēts, ka, ja sistēma netiks reformēta, šie izdevumi turpmākajos gados pieaugs par 2,4 % gadā nominālā izteiksmē, un palielināsies to īpatsvars IKP. Reformu galvenie mērķi ir mazināt valsts finanšu ilgtermiņa stabilitātes nepietiekamības rādītājus, pateicoties labākai izmaksu kontrolei. Tas tiks panākts, pateicoties pakalpojumu integrēšanai, lielāku struktūru iesaistei pakalpojumu sniegšanā un digitalizācijai. Pirmo tiesību aktu priekšlikumu kopumu par sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu reformu parlamentam iesniedza 2017. gada martā. Šie tiesību akti noteiks tiesisko regulējumu attiecībā uz 18 jaunajām administratīvi teritoriālajām vienībām, kas, sākot no 2019. gada, no pašvaldībām pārņems atbildību par sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu. Tiesību aktu priekšlikumi par pretrunīgākajām reformas daļām, jo īpaši par pacientu brīvību izvēlēties pakalpojumu sniedzēju, vēl būs jāpabeidz, jo reformas plānots īstenot no 2019. gada.

(14)Algu pieaugums pēdējos gados ir bijis mērens. Vidējais ikgadējais saskaņojamās darba samaksas palielinājums 2014.–2016. gadā bija 0,7 %. Vājā darba ražīguma pieauguma dēļ izmaksu konkurētspēja ir uzlabojusies tikai pakāpeniski. Sociālie partneri 2016. gadā parakstīja Konkurētspējas paktu, kura mērķis ir 2017. gadā Somijā soli pa solim uzlabot izmaksu konkurētspēju. Saskaņā ar šo paktu vairāk nekā 90 % no darbinieku skaita uz 12 mēnešiem iesaldē algas, un gada darba laikam tiek veikts pastāvīgs palielinājums par 24 stundām bez papildu kompensācijas. Turklāt darbinieki turpmāk veiks lielāku daļu no sociālajām iemaksām. Paredzams, ka šie pasākumi sekmēs eksporta un nodarbinātības pieaugumu turpmākajos gados. Gaidāmā sarunu kārta par darba algām, kas notiks 2017. gada otrajā pusē, būs ļoti svarīga, lai nodrošinātu šo pozitīvo ietekmi, jo paktā netika pilnībā novērstas izmaksu konkurētspējas atšķirības ar vienādranga valstu ekonomiku.

(15)Situācija darba tirgū 2016. gadā sāka pakāpeniski uzlaboties, bet problēmas saglabājas. Nodarbinātība ražošanas nozarē no 2008. līdz 2015. gadam samazinājās par 21 %. Citās nozarēs, piemēram, būvniecībā, nekustamo īpašumu un veselības aprūpes jomā, ir pazīmes, kas liecina par darbaspēka trūkumu. Tas izceļ nepieciešamību īstenot mērķtiecīgu aktīva darba tirgus rīcībpolitiku un turpināt veikt ieguldījumus pieaugušo izglītībā un profesionālajā apmācībā, lai nodrošinātu profesionālo mobilitāti. Brīvo darbvietu un nodarbinātības attiecība 2016. gadā bija gandrīz tikpat augsta kā 2007. gadā, savukārt bezdarba līmenis bija par diviem procentu punktiem augstāks. Iespējams, tas atspoguļo neatbilstību starp darbaspēka pieprasījumu un piedāvājumu, noteiktu brīvo darbvietu zemo pievilcību vai ierobežotos stimulus darba uzsākšanai. Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai nodrošinātu labākus darba tirgus rezultātus attiecībā uz ekonomiski neaktīvām personām, jo īpaši vecuma grupā no 25 līdz 39 gadiem, ilgstošiem bezdarbniekiem un migrantiem. Lai nodrošinātu labākus sociālos un darba tirgus rezultātus attiecībā uz migrantu izcelsmes personām, būs turklāt jāturpina ieguldījumi viņu izglītībā.

(16)Aktivizācijas ziņā sarežģītā pabalstu sistēma, kurā pastāv dažādu veidu atvieglojumi, var izraisīt ievērojamu neaktivitāti un t. s. zema atalgojuma slazdus, kā arī birokrātiskus apgrūtinājumus pabalstu atjaunošanai. Būtu svarīgi risināt šīs problēmas. Lai palielinātu stimulus pieņemt darba piedāvājumus, padarīta stingrāka prasība, ka bezdarbniekiem jāpieņem darba piedāvājumi un jāpiedalās programmās iesaistīšanai darbā. Turklāt samazināts laikposms, kurā var saņemt uz izpeļņu balstītos bezdarba pabalstus. Tika ieviesti pozitīvi stimuli, piemēram, atļaujot izmantot bezdarbnieka pabalstu pamatsummu kā mobilitātes un algu subsīdijas, lai aktivizētu darba meklētājus. Turpmāk pastiprinātus stimulus pieņemt darba piedāvājumus varētu papildināt, likvidējot pastāvošos birokrātiskos šķēršļus darba vai uzņēmējdarbības uzsākšanai.

(17)Ārpuscenu konkurētspēja bremzē eksporta rādītājus un var ierobežot Somijas pievilcību ārvalstu ieguldītājiem. Norit strukturālas pārmaiņas, taču pēdējā laikā tās ir palēninājušās. Ir gūti panākumi, konkurencei atverot atsevišķas pakalpojumu nozares, piemēram, mazumtirdzniecību un transporta nozari, un iesniegti priekšlikumi palielināt konkurenci citās iekšzemes pakalpojumu nozarēs. Lai gan salīdzinoši Somija starptautiski ierindojas starp pasaules vadošajām valstīm pēc uzņēmējdarbības vides un ieguldījumu piesaistes apstākļiem, salīdzinājumā ar tās ekonomikas apjomu uzkrātie iekšējie ārvalstu tiešie ieguldījumi Somijā ir mazāki par ES vidējo līmeni.

(18)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Somijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par valsti. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Somijai adresētiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu un turpmāko pasākumu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Somijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

(19)Ņemot vērā šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

AR ŠO IESAKA Somijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.

1.Īstenot savu fiskālo politiku atbilstoši Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām, kas nozīmē 2018. gadā sasniegt tās vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā ar ārkārtas notikumiem saistītos atvieglojumus, strukturālo reformu īstenošanu un ieguldījumus, attiecībā uz kuriem paredzēta īslaicīga novirze. Nodrošināt, ka laikus tiek pieņemta un īstenota administratīvā reforma nolūkā uzlabot sociālo un veselības aprūpes pakalpojumu izmaksu lietderību.

2.Veicināt turpmāku darba algu pielāgošanu darba ražīguma izmaiņām, pilnībā ievērojot sociālo partneru lomu. Veikt mērķtiecīgus un aktīvus darba tirgus politikas pasākumus, lai risinātu nodarbinātības un sociālās problēmas, sniegtu stimulus pieņemt darba piedāvājumus un veicinātu uzņēmējdarbību.