Eiropas Parlamenta ieteikums Eiropadomei un Padomei par ES Rīcības plānu terorisma apkarošanai (2004/2214(INI))



Oficiālais Vēstnesis 124 E , 15/05/2006 Lpp. 0241 - 0245



P6_TA(2005)0219 ES Rīcības plāns terorisma apkarošanai Eiropas Parlamenta ieteikums Eiropadomei un Padomei par ES Rīcības plānu terorisma apkarošanai (2004/2214(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā ieteikuma priekšlikumu par pārstrādāto ES Rīcības plānu / Darba programmu terorisma apkarošanai (B6-0071/2004), ko Padomei iesniedzis Antoine Duquesne ALDE grupas vārdā, - ņemot vērā Konstitucionālo līgumu un jo īpaši tā I-3., I-2., I-9., II-62., II-63., II-64., II-67., II-82., II-107., II-108., II-109., II-110., III-257., III-261., III-271., III-272., III-273., III-274., III-275. un III-276. pantu, - ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 6. un 7. pantu un V sadaļu, - ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību VI sadaļu un jo īpaši 29., 30., 31., 32., 34., 39. un 42. pantu, - ņemot vērā 1950. gada 4. novembrī Romā parakstīto Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju, kurā grozījumi izdarīti ar 11. protokolu, un jo īpaši tās 3., 5., 6., 8., 9. un 10. pantu, - ņemot vērā 1948. gada 10. decembrī parakstītoVispārējo cilvēktiesību deklarāciju un jo īpaši tās 1., 2., 3., 5., 7., 12., 13. un 19. pantu, - ņemot vērā divpadsmit ANO pretterorisma konvencijas, - ņemot vērā Starptautiskās krimināltiesas Romas Statūtus, ko pieņēma ANO pilnvaroto diplomātiskajā konferencē 1998. gada 17. jūlijā, - ņemot vērā Rīcības plānu terorisma apkarošanai, kas pieņemts Eiropadomes ārkārtas sanāksmē Briselē 2001. gada 21. septembrī, - ņemot vērā valstu un valdību vadītāju 2001. gada 19. oktobra neformālās sanāksmes Ģentē deklarācijas, - ņemot vērā Eiropadomes 2001. gada 14. un 15. decembra Lākenes sanāksmes secinājumus, - ņemot vērā Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/187/TI, ar ko izveido Eurojust, lai pastiprinātu cīņu pret smagiem noziegumiem [1], - ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumu 2002/584/TI par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm [2], - ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumu 2002/475/TI par terorisma apkarošanu [3], - ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumu 2002/465/TI par kopējām izmeklēšanas grupām [4], - ņemot vērā Padomes 2003. gada 22. jūlija Pamatlēmumu 2003/577/TI par to, kā Eiropas Savienībā izpilda īpašuma vai pierādījumu iesaldēšanas rīkojumus [5], - ņemot vērā Briseles 2004. gada 25. un 26. marta Eiropadomes sanāksmes secinājumus, - ņemot vērā Spānijas galvaspilsētā no 2005. gada 8. līdz 11. martam notikušās un Madrides kluba organizētās Starptautiskās augstākā līmeņa sanāksmes par demokrātiju, terorismu un drošību secinājumus, - ņemot vērā 2004. gada 25. marta Eiropadomes deklarāciju par terorisma apkarošanu, - ņemot vērā Briseles 2004. gada 17. un 18. jūnija Eiropadomes secinājumus, - ņemot vērā Eiropadomes 2004. gada 17. un 18. jūnija sanāksmē pieņemto pārstrādāto ES Rīcības plānu/ Darba programmu terorisma apkarošanai, - ņemot vērā Briseles 2004. gada 4. un 5. novembra Eiropadomes secinājumus, - ņemot vērā Briseles 2004. gada 4. un 5. novembra Eiropadomes sanāksmē pieņemto Hāgas programmu brīvības, drošības un tieslietu jomas nostiprināšanai Eiropas Savienībā [6], - ņemot vērā Briseles 2004. gada 16. un 17. decembra Eiropadomes secinājumus, - ņemot vērā Reglamenta 114. panta 3. punktu un 94. pantu, - ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas atzinumu (A6-0164/2005), A. tā kā cilvēktiesības ir neapspriežamas, nedalāmas un neatņemamas, un demokrātijas svarīgākais uzdevums ir aizsargāt pilsoņu brīvību un pamattiesības, un tā kā cīņa pret terorismu nevar attaisnot tādu tiesību aktu izstrādi, kuru ietekme varētu būt pretrunā ar šo mērķi; B. tā kā efektīva pamattiesību aizsardzība un ievērošana ir Eiropas demokrātijas pamats un svarīgs priekšnoteikums ES Rīcības plāna terorisma apkarošanai izveidei; C. tā kā terorisms apdraud cilvēku pamatbrīvības, veicina kaitīgu polarizāciju un ar vardarbīgiem līdzekļiem cenšas iznīcināt demokrātiju, radot vidi, kas apdraud cilvēku tiesības dzīvot miera un brīvības apstākļos; D. tā kā jebkura veida terora akti būtībā ir tiešs uzbrukums pilsoņu tiesībām un brīvībām, kas ir atzītas Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā, demokrātijai un tiesiskumam; E. tā kā terorisms ir viens no visnopietnākajiem draudiem demokrātijai, viena no galvenajām problēmām, kas skar Eiropas iedzīvotājus, un ļoti nopietns drauds Eiropas Savienības Pamattiesību hartā noteiktajām brīvībām; F. tā kā šobrīd terorisma draudi neskar tikai kādus noteiktus ģeogrāfiskos reģionus, jo teroristu organizācijas saviem vardarbības un terora aktiem var izmantot starpvalstu tīklus, kuriem var būt postoša ietekme vairākās valstīs vienlaicīgi; G. tā kā neviena dalībvalsts viena pati nespēj apkarot terorismu un ir vajadzīga kopēja terorisma apkarošanas politika; H. tā kā cīņai pret terorisma draudiem jāizmanto visi Eiropas Savienības un tiesiskuma instrumenti; I. tā kā ES iekšējās un ārējās drošības politikām vajadzētu vienai otru papildināt un būt saskaņotām, turklāt šis princips jāīsteno institūciju darbībā; J. tā kā cilvēktiesību ievērošanas veicināšana ir labākais līdzeklis cīņai pret terorismu un ekstrēmisma un neiecietības apkarošanai; tā kā ir jāveic pasākumi pret vardarbības izmantošanu kā līdzekli politisku, ekonomisku, sociālu un citu konfliktu atrisināšanai un jāveicina izglītojoši pasākumi terorisma apkarošanas nolūkā; K. tā kā dažādu terorisma veidu savstarpējās saistības Eiropā un pasaulē dēļ ir jāpieņem īpaši pasākumi visu terorisma veidu efektīvai apkarošanai; L. tā kā Eiropa ir apņēmusies ievērot demokrātijas principus un vērtības un tā kā dinamiskai pilsoniskai sabiedrībai ir stratēģiska nozīme, lai pretotos ekstrēmistu ideoloģijai un veicinātu kultūru daudzveidības ievērošanu un savstarpēju atbalstu; M. tā kā terorisma apkarošanas politika, ko Spānijas valdība īsteno sadarbībā ar Francijas valdību, ir efektīvas sadarbības piemērs šajā jomā; N. tā kā pasākumi cīņai pret terorismu ir jāveic, jo īpaši veicinot jaunas iniciatīvas samierināšanai un starpniecībai sabiedrībās, kurās ir konflikti un šķelšanās, pieņemot tādu ilgtermiņa politiku tirdzniecības, atbalsta un ieguldījumu jomā, kas ļauj apkarot nabadzību un, īstenojot atbilstošas iniciatīvas, valstu un pasaules līmenī palīdzēt stiprināt demokrātiskās institūcijas un caurskatāmību; O. tā kā vienīgi demokrātija un pilnīga cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošana var nodrošināt efektīvu Eiropas ieguldījumu cīņā pret terorismu; P. tā kā teroristu veiktās slepkavības, spīdzināšanas, vajāšanas, nolaupīšanas un draudi ir tik zemiskas un nosodāmas darbības, ka tās nekādā veidā nav attaisnojamas; tā kā, lai cīnītos pret teroristiem, nevajadzētu apspriest to rīcības morālos, cēloniskos un politiskos aspektus, tomēr ir jāapsver un javeic pasākumi saistībā ar apstākļiem un vidi, kas liek cilvēkiem kļūt par teroristiem; Q. tā kā ES jau ir parādījusi savu solidaritāti terorisma upuriem, jo īpaši ar šādiem pasākumiem: - 2004. gada 25. marta deklarācija, kurā Eiropadome 11. martu pasludinājusi par Eiropas dienu terorisma upuru piemiņai; - Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/80/EK pieņemšana par kompensāciju noziegumos cietušajiem [7], tostarp terora aktu upuriem; - izmēģinājuma programmas izstrāde 2004. gadā ar mērķi finansēt projektus psiholoģiska, medicīniska un sociāla atbalsta sniegšanai terorisma upuriem un viņu ģimenēm, un tā kā šie pasākumi jāpilnveido un jāatjaunina; R. tā kā terorisma upuri ir uzskatāmi par norādi demokrātijai un valsts varas iestādēm ir jāuzklausa to balss un jānodrošina, ka tā tiek ņemta vērā, pieņemot lēmumus, lai cīnītos pret tiem, kuri ir padarījuši šos cilvēkus par minētās drāmatiskās situācijas galvenajiem upuriem; S. tā kā Eiropas Parlaments kā Eiropas Savienības tautu pārstāvis publiski un caurskatāmi pārbauda ES veikto terorisma apkarošanas pasākumu efektivitāti un šajā sakarā sekmēs intensīvāku dialogu ar valstu parlamentiem; 1. iesaka Eiropadomei un Padomei, piemērojot pārstrādāto Eiropas Savienības Rīcības plānu / Darba programmu terorisma apkarošanai: a) Eiropas pretterorisma koordinatora tiešā uzraudzībā un atbildībā izveidot Eiropas struktūru, kas atbild par terorisma upuru atbalstu. Šī struktūra būtu Eiropas politikas atskaites punkts minētajā jomā, un tās uzdevums būtu uzņemt, uzklausīt un informēt terorisma upurus un sniegt tiem atbalstu, kā arī sekmēt to pasākumu īstenošanu, kas vajadzīgi veiksmīgas darbības nodrošināšanai. Katru gadu Komisija un Eiropas pretterorisma koordinators sniedz Eiropas Parlamentam ziņojumu par savu darbību. Eiropas Parlaments izvērtē šo ziņojumu un, ja vajadzīgs, ierosina nepieciešamos pasākumus. b) ierosināt, lai Eiropas Savienība un dalībvalstis, piedaloties Apvienoto Nāciju Organizācijas darbā, atbalsta kopējās pūles vispasaules terorisma definīcijas pieņemšanā un pēc iespējas ātrāk vienojas par Vispārējo konvenciju par starptautisko terorismu; tajā pašā laikā jāsekmē noilguma neattiecināšanu uz terorisma noziegumiem dalībvalstīs, tādējādi paužot starptautiskās sabiedrības nosodījumu, un tās uzskatu, ka šie noziegumi ir pieskaitāmi pie vissmagākajiem un visnepieļaujamākajiem noziegumiem pret cilvēci; c) veicināt sadarbību starp dalībvalstu iestādēm, prokuratūrām un Eurojust, lai izmeklētu, izsekotu un notiesātu smagu pārrobežu noziegumu, un jo īpaši, terorisma noziegumu izdarītājus un viņu līdzdalībniekus, un radīt juridiskus priekšnoteikumus Eiropas prokuratūras izveidošanai, kas veiktu šos uzdevumus; d) veicināt Eiropola pārveidošanu par ES stuktūru, kas ir pakļauta Eiropas Parlamenta un Padomes demokrātiskai kontrolei un Eiropas Kopienu Tiesas jurisdikcijai; un šim nolūkam radīt kopīgu juridisku pamatu Eiropola darbam pirms Eiropas Konstitucionālā līguma stāšanās spēkā; e) piešķirt prioritāti profilaktiskas informācijas apmaiņas metožu uzlabošanai dalībvalstu izlūkdienestu starpā un ar Eiropolu, nepārtraucot datu aizsardzības principu ievērošanu; stiprināt Eiropola un Eurojust sadarbības un informācijas apmaiņas mehānismus, precizējot to sadarbības metodes; f) pēc Komisijas ierosinājuma pieņemt lēmumu, kas paredz ES pretterorisma koordinatora iekļaušanu Komisijā, kā arī ES koordinatora darbības efektīvu parlamentāro kontroli; g) pieprasīt, lai Komisija seko visu Eiropas Savienības pieņemto tiesisko pretterorisma instrumentu transponēšanai dalībvalstu tiesību aktos un to pilnīgai un pareizai ieviešanai un lai tā regulāri sastāda to dalībvalstu sarakstu, kuras nav vēl transponējušas šos līdzekļus savos tiesību aktos; h) līdz 2005. gada beigām, apspriežoties ar Eiropas Parlamentu, detalizēti izvērtēt pārstrādāto ES Rīcības plānu / darba programmu terorisma apkarošanai, lai pārbaudītu tā efektivitāti un ieviešanas pakāpi divkārša mērķa sasniegšanā — vienlaicīgas kopējās drošības un individuālās brīvības nodrošināšanu. Novērtējumā jāņem vēra pieņemto līdzekļu efektivitāte un proporcionalitāte, kā arī jebkādas izmaiņas; to ir jāizdara katru gadu; i) veikt izpēti jaunu tiesisku līdzekļu izveidē un ieviešanā, lai efektīvāk apkarotu finanšu līdzekļu vākšanu un izplatīšanu teroristu darbībām, kuras organizē izmantojot likumīgi izveidotas finanšu organizācijas; j) pieprasīt, lai visas dalībvalstis paraksta un ratificē 12 pašreizējās starptautiskās pretterorisma konvencijas, kā arī lai pieņem astoņus ESAO izstrādātos īpašos ieteikumus terorisma finansēšanas apkarošanai, un pieprasa līdzīgi rīkoties arī visām trešajām valstīm, ar kurām ES uztur attiecības; k) aicināt Komisiju noteikt un izpētīt labākās dalībvalstu un trešo valstu prakses pretterorisma politikā un radikalizācijas novēršanā, kas varētu kalpot par pamatu Komisijas stratēģijai; l) izstrādāt izglītības programmas, izmantošanai plašsaziņas līdzekļos, lai: - nosodītu visus terorisma veidus, jo īpaši terorismu, - apkarotu sociālos apstākļus, kas varētu radīt pamatu rasu, reliģiskajam vai ideoloģiskajam naidam; m) saskaņā ar Eiropas Konstitucionālo līgumu un Māstrihtas Līguma 42. pantu mudināt dalībvalstis pieņemt lēmumu, lai Māstrihtas Līguma 29. pantā minētās darbības terorisma un starpvalstu noziegumu apkarošanai iekļautu Eiropas Kopienas dibināšanas līguma IV sadaļā un tās būtu pakļautas koplēmuma procedūrai ar Eiropas Parlamentu un kvalificētu balsu vairākuma balsojumam Padomē, kā arī nodotas Eiropas Kopienu Tiesas jurisdikcijā; n) uzskatīt, ka cīņa pret terorismu ir ne tikai par Eiropas Savienības prioritāte un tās ārpolitikas galveno sastāvdaļa atbilstīgi Eiropas drošības stratēģijai, bet, ka terorisms ir uzskatāms par galveno Eiropas Savienības pilsoņu problēmu un tas satur draudus demokrātijai, tiesiskumam, Eiropas Savienības Pamattiesību hartai un Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtiem; o) pilnīgi nepārprotami izklāstīt visās savās attiecībās ar trešām valstīm šo iekšpolitikas un ārpolitikas prioritāti; p) ņemt vērā terorisma dažādos veidus, tajā iesaistītās organizācijas, kā arī valstis un nevalstiskās iesaistītās puses, kas terorismu atbalsta, finansē un izmanto saviem mērķiem; ņemt vērā, ka terorisms ir jauna un neprognozējama parādība ar tam raksturīgu laika izjūtu, kā arī to, ka Eiropas Savienības neatliekama vajadzība ir izstrādāt aktīvu, nevis pasīvu politiku tā apkarošanai; q) pieņemt pamatprincipu, ka neviena ārēja rīcība nevalstisku, kā arī valsts atbalstītu vai valsts īstenotu terorismu nevar būt īsti efektīva, ja tā nepamatojas uz patiesu pārliecību un apņēmību Savienības iekšienē un ja to neatbalsta labi informēta sabiedrība; r) pieņemt īpašus pasākumus, lai cīnītos pret visām teroristu organizācijām, ņemot vērā, ka katrai ir savi mērķi, organizatoriskā struktūra un darbības veids; 2. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo ieteikumu Eiropadomei un Padomei, kā arī informēšanas nolūkā Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, Eiropas Padomei, ANO un tās specializētajiem dienestiem. [1] OV L 63, 6.3.2002., 1. lpp. [2] OV L 190, 18.7.2002., 1. lpp. [3] OV L 164, 22.6.2002., 3. lpp. [4] OV L 162, 20.6.2002., 1. lpp. [5] OV L 196, 2.8.2003., 45. lpp. [6] OV C 53, 3.3.2005., 1. lpp. [7] OV L 261, 6.8.2004., 15. lpp. --------------------------------------------------