KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos pārskatīšana /* COM/2012/0785 final */





1. Ievads un mērķi 1.1. Konteksts Divdesmitā gadsimta 90. gados, strauji attīstoties finanšu tirgiem, radās finanšu grupas, kuras nodrošināja pakalpojumus un produktus dažādām finanšu tirgu nozarēm, proti, tā dēvētie finanšu konglomerāti. Eiropas Komisijas Finanšu pakalpojumu rīcības plānā, ko pieņēma 1999. gadā, bija norādīta vajadzība uzraudzīt šos konglomerātus grupas līmenī un sniegta informācija par tādu uzraudzības tiesību aktu izstrādi, ar kuriem papildinātu nozaru tiesību aktus par bankām, ieguldījumiem un apdrošināšanu. Šo papildu konsultatīvo uzraudzību ieviesa, 2002. gada 20. novembrī pieņemot Finanšu konglomerātu direktīvu (FICOD)[1]. Direktīvā ir ievēroti 1999. gadā apstiprinātie Vienotā foruma[2] principi attiecībā uz finanšu konglomerātiem. FICOD pirmo pārskatīto redakciju (FICOD1) pieņēma 2011. gada novembrī, ņemot vērā 2007.‑2009. gada finanšu krīzē gūtos secinājumus. Ar FICOD1[3] izdarīja grozījumus nozaru direktīvās, lai uzraudzības iestādēm ļautu veikt konsolidētu banku uzraudzību un apdrošināšanas grupu uzraudzību galējā mātesuzņēmuma līmenī pat tad, ja šis uzņēmums ir jaukta finanšu kontrolakciju sabiedrība. Turklāt ar FICOD1 pārskatīja noteikumus par konglomerātu noteikšanu, ieviesa pārredzamības prasību attiecībā uz grupu juridiskām un organizatoriskām struktūrām un alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekus, tāpat kā aktīvu pārvaldīšanas sabiedrības, iekļāva papildu uzraudzības darbības jomā. FICOD1 5. pants paredz, ka Komisija līdz 2012. gada 31. decembrim iesniedz pārskata ziņojumu, kurā jo īpaši aplūko direktīvas darbības jomu, šīs darbības jomas paplašināšanu, iekļaujot tajā neregulētas vienības, tādu finanšu konglomerātu noteikšanas kritērijus, kuri pieder lielākām nefinanšu grupām, sistēmiski nozīmīgus finanšu konglomerātus un obligātu stresa testēšanu. Ja tas tiek uzskatīts par vajadzīgu, pārskatīšanai seko tiesību aktu priekšlikumi.[4] Jānorāda, ka kopš FICOD1 pieņemšanas atsevišķas problēmas, piemēram, komplicētu grupu sistēmiskās nozīmes jautājuma risināšana un sanācijas un noregulējuma instrumenti papildus FICOD1 „pēdējās gribas” prasībai, ir atrisināti vai tiks atrisināti citos kontekstos, tāpēc to nozīme šīs pārskatīšanas kontekstā ir mazinājusies. 1.2. Pārskatīšanas mērķis un Vienotā foruma pārskatītie principi Pārskatīšanas pamatā ir FICOD mērķis, proti, nodrošināt konglomerātā ietilpstošu vienību papildu uzraudzību, īpašu uzmanību pievēršot iespējamiem kaitīgas ietekmes, sarežģītības un koncentrācijas riskiem (t. s. grupu riskiem), kā arī kapitāla divkārša izmantojuma, t. i., kapitāla vairākkārtējas izmantošanas, atklāšanai un korekcijai. Pārskatīšanas mērķis ir analizēt, vai spēkā esošie FICOD noteikumi kopā ar atbilstīgiem nozaru noteikumiem par grupu un konsolidētu uzraudzību ir efektīvi, neņemot vērā ar FICOD1 ieviestos papildnoteikumus. Šī pārskatīšana ir pamatota, jo laikā kopš 2002. gada, kad direktīva stājās spēkā, tirgus dinamika, kurā darbojas konglomerāti, ir būtiski mainījusies. Finanšu krīzes laikā bija vērojama grupu risku īstenošanās visā finanšu nozarē. Tas apliecina finanšu grupās un starp finanšu iestādēm pastāvošu savstarpējo saikņu uzraudzības nozīmi grupas līmenī, papildinot nozaru uzraudzības prasības. FICOD1 ierobežotās pieejas pamatā daļēji bija ar Vienotā foruma pārskatītajiem principiem saistītas gaidas, un tos bija paredzēts aplūkot šīs pārskatīšanas ietvaros. Minētie principi tika publicēti 2012. gada septembrī[5]; divi galvenie tajos aplūkotie jautājumi ir neregulētu vienību iekļaušana uzraudzības darbības jomā, lai tā aptvertu visu to risku spektru, kuri apdraud vai var apdraudēt finanšu grupu, un vajadzība noteikt vienību, uz kuru gulstas galīgā atbildība par prasību izpildi grupas līmenī. Šajā pārskatīšanā ir pienācīgi ņemti vērā pārskatītie principi, kā arī turpmāk minētie, izstrādes procesā esošie nozaru tiesību akti. 1.3. Regulējuma un uzraudzības vides attīstība FICOD noteikumi ir papildinoša rakstura noteikumi. Ar tiem papildina prasības, kuras saskaņā ar attiecīgiem uzraudzības noteikumiem attiecas uz kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām. Pašlaik šajos nozaru tiesību aktos tiek veiktas būtiskas izmaiņas, un notiek regulējuma pilnveidošana. CRD IV[6] un Omnibus II[7] ir Eiropas Parlamentā un Padomē neizlemti priekšlikumi, un direktīvā „Maksātspēja II” ir ietverti uzlaboti grupas uzraudzības noteikumi, kuri vēl nav piemērojami. Pēc šo noteikumu stāšanās spēkā Komisija rūpīgi pārraudzīs, kā tiek īstenoti šie jaunie regulējumi, kuros ietilpst arī vairāki deleģētie un īstenošanas akti, tostarp regulatīvie tehniskie standarti, kuri Komisijai un Eiropas uzraudzības iestādēm (EUI) jāizstrādā vairāku gadu laikā. Turklāt FICOD nesen veiktie grozījumi nestāsies spēkā līdz 2013. gada vidum, tāpēc līdz 2014. gada nogalei tos vēl nebūs iespējams pilnībā pārbaudīt praksē. Izmaiņas cita starpā attiecas uz regulatīvajiem un īstenošanas tehniskajiem standartiem un kopīgajām pamatnostādnēm, kuras jāpieņem EUI. Visbeidzot, Banku savienības regulas[8] priekšlikumā aicina veikt būtiskas izmaiņas Eiropas banku uzraudzībā, un tas ietekmēs konglomerātu uzraudzību, jo viens no Eiropas Centrālajai bankai paredzētajiem uzdevumiem būtu līdzdalība finanšu konglomerāta papildu uzraudzībā. Kā parādīts šajā ziņojumā, atsevišķās papildu uzraudzības jomās būtu iespējams veikt uzlabojumus. Tomēr, tāpat kā jebkuru tiesību aktu gadījumā, ieguvumi no tiesību aktu grozīšanas vienmēr ir jānovērtē, ņemot vērā izmaksas, kas saistītas ar izmaiņu veikšanu tiesību aktos. Saskaņā Eiropas Finanšu konglomerātu komitejas 2012. gada 21. septembra sanāksmē pausto viedokli, uzraudzības nozares pārstāvju viedokli, kas tika sniegts Komisijai adresētajos EUI ieteikumos[9], un nozares pārstāvju viedokli, kas tika pausts Komisijas rīkotās apspriešanas ietvaros sniegtajās atbildēs[10], piemērotākais laiks FICOD pārskatīšanai būs tikai pēc nozaru tiesību aktu pieņemšanas un stāšanās spēkā. 2. Direktīvas darbības joma un prasību juridiskie objekti 2.1. Darbības joma 2.1.1. FICOD un nozaru tiesību aktu darbības joma Vairumam grupu, kuras darbojas finanšu nozarē, ir plašs licenču klāsts. Koncentrējoties tikai uz viena veida licencētas vienības uzraudzību, netiek ņemti vērā citi faktori, kuri var būtiski ietekmēt grupas kopējo riska profilu. Ar sadrumstalotām uzraudzības pieejām nepietiek, lai cīnītos ar pašreizējo grupu struktūru radītajām uzraudzības problēmām. Papildu uzraudzības regulējums attiecībā uz konglomerātiem ir paredzēts, lai nostiprinātu un papildinātu visaptverošu noteikumu kopu, kas starptautiskā mērogā būtu piemērojama finanšu grupām dažādās nozarēs. Tomēr, no normatīvā viedokļa raugoties, situācijā, kad nozaru prasības jau aptver visu veidu riskus, kuri grupā var rasties, ir jāizvairās no uzraudzības papildu slāņiem. 2.1.2. Neregulētu vienību, tostarp tādu, kuras neveic finanšu darbību, aptvērums Lai risinātu grupu risku problēmu, kas bija FICOD un Vienotā foruma principu sākotnējais mērķis, kuru atkārtoti apstiprināja ar pārskatītajiem principiem, grupu uzraudzībā jāiekļauj visas grupas vienības, kuras ir būtiskas saistībā ar grupas regulēto vienību riska profilu. Tas attiecas uz visām vienībām, kuras nav iekļautas uzraudzības regulējumā tiešā veidā, pat tad, ja tās veic darbības ārpus finanšu nozares, tostarp grupas vadošajām neregulētām kontrolakciju sabiedrībām un mātesuzņēmumiem. Katra neregulēta vienība konglomerātam var radīt atšķirīgus riskus, un katrai var būt vajadzīga atsevišķa izskatīšana un pieeja. Neregulēto vienību vidū īpašu nozīmi piešķir īpašam nolūkam dibinātām sabiedrībām (SPE). SPE skaits un to struktūru sarežģītība pirms finanšu krīzes būtiski pieauga, tajā pašā laikā paplašinoties strukturēto finanšu produktu un vērtspapīrošanas tirgiem, taču kopš tā laika šīs tendences ir mazinājušās. Lai gan SPE izmantošana nes augļus un pēc būtības, iespējams, nav problemātiska, krīze parādīja, ka slikta riska pārvaldība un SPE risku nepareiza izpratne var novest pie darbības traucējumiem un bankrota. Vienotā foruma 2009. gada SPE ziņojumā[11] tika uzsvērta vajadzība uzlabot pārraudzību attiecībā uz grupas iekšējām attiecībām ar SPE. 2.1.3. Sistēmiski nozīmīgu finanšu konglomerātu aptvērums Īpaši izteiktas konglomerātu uzraudzības problēmas ir vērojamas attiecībā uz grupām, kuru izmērs, savstarpējā saistība un sarežģītība padara tās īpaši neaizsargātas un kļūst par sistēmiska riska avotu. Vispirms jāveic intensīvāka visu sistēmiski nozīmīgu finanšu iestāžu (SIFI) uzraudzība, gan individuālā, gan grupas/konsolidētā līmenī piemērojot CRD IV un direktīvas „Maksātspēja II” regulējumu. Ja SIFI ir arī konglomerāts, būtu piemērojama arī papildu uzraudzība atbilstīgi FICOD. Lai arī vairums SIFI ir konglomerāti, tā tas nav vienmēr. Turklāt sistēmiskie riski ne vienmēr ir tādi paši kā grupu riski. Tāpēc centieni attiecināt FICOD uz visām SIFI nešķiet pamatoti. Turklāt starptautiskā līmenī joprojām turpinās diskusijas par apdrošināšanas SIFI, un nozaru tiesību akti, tostarp banku SIFI piemērojamā pieeja, vēl nav stabili. 2.1.4. Finanšu konglomerāta noteikšanas sliekšņi Visi iepriekš minētie jautājumi ir saistīti ar konglomerāta definīciju un sliekšņiem konglomerāta noteikšanai. Divos FICOD 3. pantā noteiktajos sliekšņos tādu konglomerātu noteikšanai, kuri jāpakļauj grupu risku papildu uzraudzībai, ņem vērā būtiskumu un proporcionalitāti. Pirmais slieksnis ierobežo papildu uzraudzības piemērošanu tikai attiecībā uz tiem konglomerātiem, kuri veic uzņēmējdarbību finanšu nozarē, un otrais slieksnis ierobežo piemērošanu tikai attiecībā uz ļoti lielām grupām. Abu sliekšņu kombinēta piemērošana un apstāklis, ka uzraudzības iestādes izmanto pieejamo atbrīvojumu, ir radījis situāciju, ka papildu uzraudzība neattiecas uz ļoti lielām banku grupām, kuras ir arī nozīmīgas Eiropas apdrošināšanas tirgus dalībnieces. Turklāt noteikšanas noteikuma formulējums, iespējams, ļauj atšķirīgos veidos noteikt starpnozaru darbības nozīmi. To varētu uzlabot, lai nodrošinātu konsekventu piemērošanu visās nozarēs un starptautiskā līmenī. Lai nodrošinātu juridisku skaidrību, ir būtiski, lai sliekšņi būtu viegli saprotami un piemērojami. Tomēr nav skaidrs, vai saistībā ar sliekšņiem un atbrīvojumiem jāveic grozījumi vai papildinājumi, lai nodrošinātu proporcionālu uzraudzību, pamatojoties uz riskiem. 2.1.5. Rūpnieciskas grupas, kurām pieder finanšu konglomerāti Kaut arī pastāv vienots viedoklis, ka regulētas finanšu vienības ir pakļautas grupu riskiem, kurus var radīt lielāka rūpnieciska grupa, kurai tās, iespējams, pieder, šajā posmā nav iespējams izdarīt secinājumu par to, kā paplašināt FICOD prasību piemērošanas jomu, iekļaujot tajā lielākas nefinanšu grupas. FICOD1 pārskatīšanas klauzulā Komisijai bija noteikta prasība izvērtēt, vai EUI ar Apvienotās komitejas starpniecību būtu jāpieņem pamatnostādnes par darbību, ko šie konglomerāti veic finanšu pakalpojumu iekšējā tirgū, būtiskās nozīmības novērtēšanu. Nav spēkā esošu tiesību aktu par tādu rūpniecisku grupu uzraudzību, kurām pieder finanšu konglomerāti, un EUI nav pilnvarotas pieņemt pamatnostādnes. Tāpēc, lai arī EUI noteikti būs būtiska nozīme FICOD konsekventas piemērošanas nodrošināšanā, ir pāragri izdarīt secinājumus par to, vai EUI būtu jāpieņem pamatnostādnes par šo konkrēto tematu. 2.2. Par grupas līmeņa prasību izpildi atbildīgās vienības Prasību noteikšana grupas līmenī nodrošinās atbilstību tikai tādā gadījumā, ja to papildinās skaidra tās vienības noteikšana, uz kuru finanšu grupā gulstas galīgā atbildība par risku kontroli visā grupā un par normatīvo atbilstību grupas prasībām. Tas uzraudzības iestādēm ļautu efektīvāk īstenot prasības (aplūkotas turpmāk 4. iedaļā). Jāņem vērā mijiedarbība ar uzņēmējdarbības tiesību noteikumiem, ar kuriem nosaka saistības, kas jāizpilda vienībai, uz kuru gulstas galīgā atbildība. Var rasties vajadzība šo galīgo atbildību attiecināt arī uz neaktīvām kontrolakciju sabiedrībām, kuras ir vadošās sabiedrības konglomerātos, kaut arī tām kontrolakciju sabiedrībām, kuras savu pamatdarbību neveic finanšu nozarē, var paredzēt ierobežotu darbības jomu. 3. Grupu risku noteikšanas un kontroles nodrošināšanai vajadzīgie noteikumi Papildu uzraudzības mērķis ir noteikt, pārraudzīt, pārvaldīt un kontrolēt grupu riskus. Šī mērķa sasniegšanai ir paredzētas spēkā esošās FICOD prasības attiecībā uz kapitāla pietiekamību (6. pants), riska koncentrāciju (7. pants), grupas iekšējiem darījumiem (8. pants) un iekšējo vadību (9. un 13. pants). Citu kritēriju starpā šīs prasības ir jāizvērtē, ņemot vērā vajadzību nostiprināt konglomerātu galējo mātesuzņēmumu atbildību. 3.1. Kapitāls (6. pants) Individuālas un konsolidētas kapitāla prasības vienībām, kurām ir piešķirtas licences, ir noteiktas nozaru tiesību aktos, kuri attiecas uz licenču piešķiršanu finanšu sabiedrībām. FICOD 6. pantā noteikta prasība uzraudzības iestādēm pārbaudīt konglomerāta kapitāla pietiekamību. Minētajā pantā noteikto aprēķina metožu mērķis ir nodrošināt kapitāla vairākkārtējas izmantošanas novēršanu. AKFKJ 2007. un 2008. gada Kapitāla konsultācijā[12] tika atklātas dažādas valsts uzraudzības iestāžu prakses, kuras izmanto, lai aprēķinātu pieejamo un vajadzīgo kapitālu konglomerāta līmenī. Kapitāla aprēķina metodes norādītas regulatīvā tehniskā standarta (RTS) projektā, kas izstrādāts atbilstīgi FICOD 6. panta 2. punktam un publicēts apspriešanai 2012. gada 31. augustā[13]. Sagaidāms, ka tehniskais standarts nodrošinās pietiekamu risinājumu saistībā ar kapitāla aprēķina metožu nekonsekvento lietojumu, lai panāktu normatīvo kapitāla prasību izpildi, kā arī garantēs, ka tikai pārvedamo kapitālu uzskata par grupas regulētajām vienībām pieejamu kapitālu. Tā kā šim RTS jānodrošina stabils un konsekvents kapitāla aprēķins visās dalībvalstīs, kad tika apspriests CRD IV priekšlikums, šķita, ka nav nepieciešamas FICOD izmaiņas, lai sasniegtu Bāzele III mērķus attiecībā uz nekonsolidētos apdrošināšanas meitasuzņēmumos veiktu kapitāla ieguldījumu iespējamo divkāršo uzskaitīšanu[14]. Tomēr šā tehniskā standarta izstrādes laikā notikušajās diskusijās atklājās vēl citas ar grupas kapitāla politiku saistītas bažas. Uzraudzības iestādēm reizēm trūkst izpratnes par kapitāla pieejamību konglomerāta līmenī. To varētu risināt, papildus konsolidētajam līmenim pieprasot uzraudzības ziņojumus un informācijas par kapitālu atklāšanu tirgus dalībniekiem, pamatojoties uz individuālo un subkonsolidēto stāvokli. 3.2. Riska koncentrācija (7. pants) un grupas iekšējie darījumi (8. pants) 7. un 8. pantā par riska koncentrāciju un grupas iekšējiem darījumiem izklāstītas informācijas sniegšanas prasības uzņēmumiem. Kopā ar iespējamu uzraudzības mēroga paplašināšanu, to piemērojot arī neregulētām vienībām, un tās vienības noteikšanu, uz kuru gulstas galīgā atbildība par FICOD prasību, tostarp informēšanas pienākumu, izpildi, šīm prasībām ir jānodrošina atbilstīgs papildu uzraudzības regulējums attiecībā uz riska koncentrāciju un grupas iekšējiem darījumiem. Pamatnostādnēm, kuras atbilstīgi FICOD1 prasībām izstrādās EUI, ir jānodrošina riska koncentrācijas un grupas iekšējo darījumu konsekventa uzraudzība. 3.3. Vadība (9. un 13. pants) Ņemot vērā finanšu konglomerātiem raksturīgo sarežģītību, korporatīvajai vadībai rūpīgi jāizskata un jālīdzsvaro grupas galvenā mātesuzņēmuma un citu grupas vienību zināmo ieinteresēto personu interešu apvienojums. Ar vadības sistēmas palīdzību jānodrošina, lai kopēja stratēģija sniegtu šo līdzsvaru un lai regulētas vienības gan individuāli, gan grupas līmenī nodrošinātu atbilstību regulējumam. Grozītajā FICOD ir noteikta prasība konglomerātiem ieviest piemērotas riska vadības procedūras un iekšējās kontroles mehānismus (piemērota un atbilstīga prasība attiecībā uz tiem, kuri faktiski vada jauktu finanšu kontrolakciju sabiedrību uzņēmējdarbību), „pēdējās gribas” prasība, pārredzamības prasība grupu juridiskām un organizatoriskām struktūrām un prasība uzraudzības iestādēm iespējami labi izmantot CRD un direktīvā „Maksātspēja II” paredzētās vadības prasības. CRD III un priekšlikumā par CRD IV ir noteikta prasība arī turpmāk nostiprināt korporatīvo pārvaldību un atalgojuma politiku, ņemot vērā krīzes laikā gūtos secinājumus, un šāda prasība būs noteikta arī direktīvā „Maksātspēja II”. Banku sanācijas un noregulējuma režīms[15] nostiprinātu FICOD1 „pēdējās gribas” prasību. Šajos regulējumos vēl nav iekļauta uz grupas galveno vienību attiecināmā atbildība vai prasība nodrošināt, lai šī juridiskā persona būtu gatava jebkuram noregulējumam un garantētu pareizu grupas struktūru un interešu konfliktu risināšanu. Banku sanācijas un noregulējuma režīms paredzētu tādu grupu noregulējuma plānu izstrādi, kuri attiektos uz kontrolakciju sabiedrību un banku grupu kopumā. 4. Uzraudzības instrumenti un pilnvaras 4.1. Spēkā esošais režīms un vajadzība nostiprināt uzraudzības instrumentus un pilnvaras 14. pantā uzraudzības iestādēm paredzēta piekļuve informācijai, tostarp arī informācijai par mazākuma līdzdalību, ja tā vajadzīga uzraudzības nolūkos. 16. pantā koordinatoru pilnvaro veikt pasākumus attiecībā uz kontrolakciju sabiedrību, un regulētu vienību uzraudzības iestādes pilnvaro vērsties pret šīm vienībām, ja netiek izpildītas prasības par kapitālu, riska koncentrāciju, grupas iekšējiem darījumiem un vadību. Pantā ir minēti tikai „vajadzīgie pasākumi” stāvokļa uzlabošanai, bet šie pasākumi nav precizēti. Direktīvā Omnibus I EUI tika paredzēta iespēja izstrādāt pasākumu pamatnostādnes attiecībā uz jauktām finanšu kontrolakciju sabiedrībām, taču šīs pamatnostādnes vēl nav izstrādātas. 17. pantā dalībvalstīm ir noteikta prasība paredzēt sankcijas vai korektīvus pasākumus, kurus piemēro jauktām finanšu kontrolakciju sabiedrībām vai to faktiskajiem vadītājiem, ja tie pārkāpj tiesību aktus, ar kuriem īsteno FICOD. Pantā dalībvalstīm arī noteikta prasība pilnvarot uzraudzības iestādes, lai novērstu to, ka kādam finanšu konglomerātam piederīgas regulētās vienības neievēro nozaru noteikumus, vai lai labotu šādu stāvokli. 16. panta formulējuma rezultātā un pamatnostādņu trūkuma dēļ nav nodrošināts ES mēroga izpildes regulējums, kas būtu īpaši paredzēts finanšu konglomerātiem. Attiecīgi finanšu konglomerātu uzraudzība ir piesaistīta nozarēm, un dalībvalstis to īsteno atšķirīgi. Turklāt EUI norāda, ka CRD IV priekšlikumā atbalstītā sankciju režīma nostiprināšana finanšu konglomerātu vidū var radīt nevienlīdzīgus konkurences apstākļus atkarībā no tā, vai tos vada banka, vai apdrošināšanas uzņēmums. Tajā pašā laikā saskaņā ar EUI viedokli vairums valsts uzraudzības iestāžu uzskata, ka nozaru uzraudzībai pieejamie pasākumi ir vienlīdz piemēroti arī finanšu konglomerātu uzraudzībai. Tāpēc finanšu konglomerātu uzraudzību var nostiprināt, uzlabojot spēkā esošo instrumentu faktisko izmantojumu. Attiecībā uz 17. panta prasību dalībvalstīm paredzēt ticamas sankcijas, lai nodrošinātu ticami īstenojamas prasības, šāds konglomerātiem paredzēts sankciju režīms nav zināms. EUI sniedz astoņus ieteikumus[16] gan uzraudzības iestāžu rīcībā esošo pilnvaru paplašināšanai un instrumentu uzlabošanai, gan izpildes pasākumu pastiprināšanai, ņemot vērā arī īstenošanas atšķirības valstu līmenī. Šo ieteikumu vidū ir arī izpildes režīma ieviešana attiecībā uz vienību, uz kuru gulstas galīgā atbildība, un tās meitasuzņēmumiem. Tas nozīmē divējādu pieeju: izpildes pilnvaras ir paredzētas, lai risinātu ar galveno vienību saistītus jautājumus grupas mēroga risku jomā un pieprasītu atsevišķas vienības uzņemties atbildību par to attiecīgajiem pienākumiem. Turklāt uzraudzības iestādei jānodrošina minimālā informatīvo un izmeklēšanas pasākumu kopa. Uzraudzības iestādēm jāspēj piemērot sankcijas jauktas darbības kontrolakciju sabiedrībām, jauktas darbības apdrošināšanas kontrolakciju sabiedrībām vai pastarpinātām finanšu kontrolakciju sabiedrībām. 4.2. Iespēja ieviest obligātu stresa testēšanu Iespēja pieprasīt, lai konglomerāti veiktu stresa testus, varētu būt uzraudzības papildinstruments savlaicīgas un efektīvas risku pārraudzības nodrošināšanai konglomerātā. Ar FICOD1 tika ieviesta iespēja (kaut arī ne pienākums) uzraudzības iestādei regulāri veikt stresa testus. Turklāt, veicot ES mēroga stresa testus, EUI var ņemt vērā parametrus, kuri atspoguļo tieši ar finanšu konglomerātiem saistītus riskus. 5. Secinājums Svarīgākie jautājumi, kuriem varētu pievērsties turpmākajā finanšu konglomerātu direktīvas pārskatīšanā, ir kritēriji konglomerāta definēšanai un noteikšanai, tā mātesuzņēmuma noteikšana, uz kuru gulstas galīgā atbildība par grupas līmeņa prasību ievērošanu, un izpildes nostiprināšana attiecībā uz šo mātesuzņēmumu. Atbildīgā mātesuzņēmuma noteikšana arī uzlabotu spēkā esošo prasību piemērošanas efektivitāti attiecībā uz kapitāla pietiekamību, riska koncentrāciju, grupas iekšējiem darījumiem un iekšējo vadību. Kredītiestāžu, apdrošināšanas uzņēmumu un ieguldījumu sabiedrību jomā notiek regulējuma un uzraudzības vides attīstība. Dažu pēdējo gadu laikā vairākkārt ir būtiski grozīti visi nozaru uzraudzības noteikumi, un likumdevējiem vēl ir jāpieņem lēmumi par vairāku citu būtisku izmaiņu veikšanu regulējošos noteikumos. Turklāt priekšlikums par Banku savienību rada būtiskas izmaiņas uzraudzības regulējumā. Minēto iemeslu dēļ un, ņemot vērā arī Eiropas Finanšu konglomerātu komitejas, uzraudzības kopienas un nozares nostāju, Komisija uzskata, ka būtu ieteicams 2013. gadā neierosināt tiesību aktu izmaiņas. Komisija pastāvīgi analizēs situāciju, lai noteiktu pārskatīšanai piemēroto laiku. [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK. [2] Vienotais forums ir kopēja starptautisko standartu veidotāju organizācija, kuru veido Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (BCBS), Starptautiskā Apdrošināšanas uzraudzību asociācija (IAIS) un Starptautiskā Vērtspapīru komiteju organizācija (IOSCO). [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Direktīva 2011/89/ES, ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK. [4] „Komisija pilnībā pārskata Direktīvu 2002/87/EK, tostarp saskaņā ar to pieņemtos deleģētos un īstenošanas aktus. Pēc minētās pārskatīšanas Komisija līdz 2012. gada 31. decembrim Eiropas Parlamentam un Padomei nosūta ziņojumu, kurā jo īpaši izskata minētās direktīvas darbības jomu, tostarp to, vai darbības jomu vajadzētu paplašināt, pārskatot 3. pantu, un minētās direktīvas piemērošanu neregulētām vienībām, jo īpaši īpašam nolūkam dibinātām sabiedrībām. Ziņojumā arī iekļauj tādu finanšu konglomerātu noteikšanas kritērijus, kuri pieder lielākām nefinanšu grupām un kuru visas darbības banku nozarē, apdrošināšanas nozarē un ieguldījumu pakalpojumu nozarē kopā finanšu pakalpojumu iekšējā tirgū ir būtiski svarīgas.” „Komisija arī izvērtē, vai EUI ar Apvienotās komitejas starpniecību būtu jāizdod pamatnostādnes par šīs būtiskās nozīmības novērtēšanu.” „Tajā pašā kontekstā ziņojumā apskata sistēmiski nozīmīgus finanšu konglomerātus, kuru izmērs, savstarpējā saistība vai sarežģītība padara tos par īpaši ievainojamiem un kurus nosaka, pēc analoģijas piemērojot Finanšu stabilitātes padomes un Bāzeles Banku uzraudzības komitejas standartus, kas tiek pastāvīgi pilnveidoti. Turklāt ziņojumā izskata iespēju ieviest obligātu stresa testēšanu. Vajadzības gadījumā ziņojumam seko atbilstīgi tiesību aktu priekšlikumi.” [5] http://www.bis.org/publ/joint29.htm. [6] Komisijas priekšlikums (COM(2011) 452) Regulai par kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību konsultatīvās uzraudzības prasībām un priekšlikums (COM(2011) 453 galīgā redakcija) Direktīvai par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību konsultatīvo uzraudzību un par grozījumiem Direktīvā 2002/87/EK par finanšu konglomerātiem. Priekšlikumi šeit minēti kā „CRD IV”. [7] Komisijas priekšlikums (COM(2011) 8 galīgā redakcija) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko izdara grozījumus Direktīvā 2003/71/EK un Direktīvā 2009/138/EK attiecībā uz Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju iestādes un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes pilnvarām. [8] Komisijas priekšlikums (COM(2012) 511 galīgā redakcija) Padomes Regulai, ar ko Eiropas Centrālajai bankai piešķir īpašus uzdevumus saistībā ar kredītiestāžu uzraudzības politiku. [9] Lai iegūtu zināšanas uzraudzības jomā, Komisija 2011. gadā Aicinājumā sniegt konsultācijas lūdza palīdzību Eiropas Uzraudzības iestāžu apvienotai komitejai finanšu konglomerātu jautājumos (AKFKJ). Komisija lūdza AKFKJ izpētīt trīs galvenās jomas: 1) piemērošanas jomu, īpaši attiecībā uz neregulēto vienību iekļaušanu, 2) iekšējās pārvaldības prasības un sankcijas un 3) uzraudzības pilnvaras spēkā esošā regulējumā. Šajā ziņojumā ir atspoguļoti EUI ieteikumi Komisijai, vajadzības gadījumā sniedzot uz tiem atsauci. https://eiopa.europa.eu/consultations/consultation-papers/2012-closed-consultations/may-2012/eba-eiopa-and-esmas-joint-consultation-paper-on-its-proposed-response-to-the-european-commissions-call-for-advice-on-the-fundamental-review-of-the-financial-conglomerates-directive-jccp201201/index.html. [10] No 2012. gada februāra līdz aprīlim Komisija rīkoja apspriešanu, lai uzzinātu ieinteresēto personu viedokļus par grupu papildu uzraudzības vispārīgo ieceri, par Eiropas virzību attiecībā uz Vienotā foruma principiem un par atsevišķiem konkrētiem FICOD elementiem. http://ec.europa.eu/internal_market/financial-conglomerates/call_for_evidence_en.htm. [11] http://www.bis.org/publ/joint23.pdf. [12] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CONSLEG:2002L0087:20110104:LV:PDF. [13] http://www.eba.europa.eu/cebs/media/Publications/Consultation%20Papers/2012/JC%2002/JC-CP-2012-02-on-RTS-on-Article-6-2-FICOD.pdf. [14] Skatīt priekšlikuma Regulai par kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību konsultatīvās uzraudzības prasībām 56. apsvērumu. [15] Komisijas priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību sanācijas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvas 77/91/EEK un 82/891/EK, Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK un 2011/35/EK un Regulu (ES) Nr. 1093/2010. [16] Skatīt 10. zemsvītras piezīmi.