OLAF Uzraudzības komitejas darbības pārskats

2008. gada jūnijs – 2009. gada maijs

(2009/C 000/01)

OLAF Uzraudzības komitejas locekļiLuis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZPriekšsēdētājsAugstākās Tiesas prokurors, SpānijaKálmán GYÖRGYITieslietu un tiesībaizsardzības ministra galvenais padomnieks,Ungārijas Republikas ģenerālprokurors (pensionējies), UngārijaPeter STRÖMBERGZvērināto revidentu uzraudzības padomes direktors, ZviedrijaDiemut R. THEATOBijusī Eiropas Parlamenta locekle, bijusī Budžeta kontroles komitejas priekšsēdētāja, VācijaRosalind WRIGHTKrāpšanas novēršanas padomdevējas grupas priekšsēdētāja, Apvienotā Karaliste

SATURS

UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA PRIEKŠVĀRDS DARBĪBAS PĀRSKATAM

IEVADS

SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

1. PIELIKUMS Uzraudzības komitejas sanāksmju kalendārs

2. PIELIKUMS Atzinumu saraksts, kurus Uzraudzības komiteja pieņēmusi laikposmā no 2008. gada 1. jūnija līdz 2009. gada 31. maijam

3. PIELIKUMS Atzinums Nr. 5/2008 “OLAF de minimis politika”

4. PIELIKUMS Atzinums Nr. 1/2009 “OLAF 2009. gada vadības plāns”

5. PIELIKUMS Atzinums Nr. 2/2009 “OLAF ziņojumi par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk nekā deviņus mēnešus”

6. PIELIKUMS Atzinums Nr. 3/2009 “OLAF provizoriskais budžeta projekts 2010. gadam”

UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA PRIEKŠVĀRDS DARBĪBAS PĀRSKATAM

Esmu gandarīts iesniegt trešo pašreizējās OLAF Uzraudzības komitejas (UK) darbības pārskatu, kas aptver laikposmu no 2008. gada jūnija līdz 2009. gada maijam.

Šobrīd, kad ir beidzies Uzraudzības komitejas pirmais pilnvaru termiņš un, balstoties uz šo trīs gadu laikā gūto pieredzi, mēs esam apņēmības pilni arī turpmāk veikt svarīgo, Uzraudzības komitejai uzticēto uzdevumu, lai uzlabotu OLAF efektivitāti un strādātu intensīvi ar mērķi stiprināt OLAF neatkarību.

Savu uzdevumu, proti, stiprināt un nodrošināt OLAF neatkarību un palīdzēt OLAF ģenerāldirektoram pildīt savus pienākumus, Uzraudzības komiteja interpretē tādējādi, ka tā savu iespēju robežās sniedz Birojam atbalstu un padomus, kas nepieciešami, lai Birojs spētu efektīvi strādāt administratīvās izmeklēšanas jomā – pilnīgi neatkarīgi no nepamatota ārējā spiediena un iejaukšanās. Jo nepielaidīgāk un objektīvāk OLAF veiks savu operatīvo darbu, jo labāk tas spēs aizstāvēt sevi pret nepamatotu kritiku no jebkuras puses un tādējādi nodrošināt, ka spēj izpildīt savus uzdevumus pilnīgi neatkarīgi.

Uzraudzības komiteja ir balstījusi savu pamatdarbu uz OLAF izmeklēšanu regulāru uzraudzību. Piemērs mūsu darbam šajā jomā ir atrodams UK atzinumā Nr. 2/2009 par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk nekā deviņus mēnešus. Izmantojot stingru metodiku, ar kuru izvērtēja atsevišķus lietu ziņojumus, atzinumā ir izklāstīti vairāki trūkumi izmeklēšanu veikšanā, no kuriem daži ir saistīti ar operatīviem faktoriem, savukārt citi ir plānošanas trūkumu vai iekšējās organizatoriskās struktūras rezultāts. Uzraudzības komiteja ir ierosinājusi veikt izmaiņas OLAF operatīvajās metodēs; Uzraudzības komiteja cer, ka šīs izmaiņas palīdzēs atrisināt minētās problēmas.

Uzraudzības komiteja ir atkārtoti norādījusi, ka ir vajadzīgi skaidri procedūru noteikumi, kurus var izmantot kā OLAF izmeklētājiem paredzētas vadlīnijas un kas ir jāzina arī personām, uz kurām izmeklēšanas attiecas, tādējādi palīdzot ievērot šo personu tiesības. Ir vispāratzīts, ka 2005. gada OLAF procedūru rokasgrāmata, kas ir šobrīd spēkā, neatbilst šīm prasībām. Uzraudzības komiteja ir bijusi informēta par darbu, ko OLAF ir veicis šajā pārskata periodā, lai atjauninātu rokasgrāmatu. Šis darbs vēl nav pabeigts, tomēr jau panākti zināmi uzlabojumi, kaut arī ir vēl daudz darāmā, līdz būs izstrādātas praktiskas, izmeklētāju lietošanai paredzētas vadlīnijas.

Budžeta ierobežojumi, kas attiecas uz visām Eiropas iestādēm, skar arī OLAF. 2010. gada budžetā Birojam nav paredzētas papildu amata vietas, kā rezultātā ir jāpieliek lielākas pūles, lai uzlabotu plānošanu un pārvaldību un apmierinoši izmantotu pieejamos resursus. Uzraudzības komiteja ir atkārtoti mudinājusi OLAF nozīmēt savu darbinieku lielāko daļu Biroja pamatdarbībām, proti, operatīvajām izmeklēšanām.

Šā pārskata aptvertajā laikposmā Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komitejā (COCOBU) norisinājās intensīvas diskusijas par OLAF juridiskā pamata (Regula (EK) Nr. 1073/1999) reformu; šo diskusiju rezultātā Eiropas Parlaments 2008. gada 18. decembrī pieņēma rezolūciju par Padomes pieeju OLAF regulas (Regula (EK) Nr. 1073/1999) pārskatīšanai. Apzinoties šīs reformas svarīgumu, Uzraudzības komiteja ir centusies aktīvi un konstruktīvi piedalīties šajās diskusijās, iesniedzot Budžeta kontroles komitejai priekšlikumus par to, kā jaunajā regulā varētu risināt jautājumu par UK vadību.

Uzraudzības komiteja ir uzsvērusi, ka ir jāsaglabā izmeklēšanu pastāvīgās uzraudzības funkcija, jo tā ir labākā OLAF neatkarības garantēšanas metode.

Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka OLAF ir veicis pasākumus, lai īstenotu daudzus Uzraudzības komitejas ieteikumus. Jo īpaši panākumi ir gūti “de minimis” politikas īstenošanā. Tomēr vēl joprojām nav atrisināti jautājumi par izmeklēšanu pārvaldību, īpaši attiecībā uz izmeklēšanu ilgumu, kontroles sistēmām un uzraudzību.

Turklāt OLAF šogad svin savu desmito gadadienu. Šī gadskārta ir laba izdevība, lai apspriestu, kā OLAF, veicot neatkarīgas izmeklēšanas, ir pildījis savu uzdevumu – apkarot krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, kas grauj ES finanšu intereses, un kā tas plāno strādāt turpmāk.

Veicot 10 gadu laikā iekšējas un ārējas izmeklēšanas, kurām ir arī starptautiska dimensija, OLAF ir guvis vienreizēju pieredzi. OLAF nozīme un reputācija nepārtraukti pieaug. Balstoties uz saviem panākumiem un savu pieredzi, OLAF ir jāpaliek vienam no svarīgākajiem dalībniekiem Eiropas cīņā pret krāpšanu un korupciju. Uzraudzības komiteja uzskata, ka Birojam ir jāpilda nozīmīga loma Lisabonas līgumā paredzētās Eiropas Prokuratūras izveidē.

Uzraudzības komiteja ir gatava atbalstīt OLAF centienus uzlabot sava darba kvalitāti un nodrošināt savu neatkarību.

Es vēlos sirsnīgi pateikties Uzraudzības komitejas sekretariātam par pārskata periodā paveikto darbu.

IEVADS

OLAF Uzraudzības komiteja tika izveidota, lai stiprinātu un nodrošinātu OLAF neatkarību un palīdzētu OLAF ģenerāldirektoram pildīt savus pienākumus. Uzraudzības komiteja sniedz atzinumus OLAF ģenerāldirektoram, un tai ik gadu iestādēm jāiesniedz darbības pārskats. Šis trešais pārskats aptver UK darbību laikā no 2008. gada jūnija līdz 2009. gada maijam.

Savā otrajā darbības pārskatā Uzraudzības komiteja uzsvēra, ka OLAF ir jāsamazina dažu izmeklēšanu pārmērīgais ilgums, jāievieš skaidras izmeklēšanas procedūras, termiņi un iekšējie kontroles mehānismi, lai izvairītos no iespējamiem interešu konfliktiem izmeklēšanu gaitā. Papildus tam Uzraudzības komiteja ieteica pilnībā iesaistīt Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrātus agrīnā izmeklēšanu posmā, lai nepieļautu lietu noilguma termiņu pārsniegšanu un nodrošinātu, ka tiek savākti pierādījumi, kas būs lietderīgi dalībvalsts tiesu iestādēm.

Francijas prezidentūras laikā pārskatu apsprieda ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku Sīmu Kallasu, Komisijas ģenerālsekretāri Catherine Day, Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komiteju (COCOBU) un Padomes Darba grupu cīņai pret krāpšanu. Uzraudzības komiteja ir gandarīta par saņemtajām pozitīvajām atsauksmēm un atbalstu. OLAF ģenerāldirektors Franz-Hermann Brüner atzinīgi novērtēja Uzraudzības komitejas konstruktīvo pieeju un paziņoja, ka vairums UK atzinumos sniegto ieteikumu ir jau īstenoti vai tiek īstenoti.

Pārskata periodā Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs bija Luis López Sanz-Aranguez.

I. UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS DARBA METODES

I–1. Sanāksmes

Uzraudzības komitejai bija desmit plenārsēdes Briselē (1). Uzraudzības komitejas sanāksmes nav publiskas, un visi ar sanāksmēm saistītie UK dokumenti ir konfidenciāli, taču sanāksmju protokoli ir pieejami OLAF, kā arī Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas ģenerālsekretariātiem, lai nodrošinātu pārredzamību un regulāri informētu šīs iestādes par Uzraudzības komitejas darbībām.

Tāpat kā iepriekšējā pārskata periodā Uzraudzības komiteja turpināja uz savām sanāksmēm aicināt OLAF ģenerāldirektoru un vairākus OLAF darbiniekus, lai apspriestos un saņemtu informāciju par visiem attiecīgiem jautājumiem saistībā ar komitejas darbu, kā arī lai informētu OLAF par komitejas darbībām. Pēc Uzraudzības komitejas ielūguma komitejas sanāksmēs laiku pa laikam piedalījās arī UK un OLAF partneri.

I–2. Referenti

Uzraudzības komitejas locekļi vienprātīgi pieņēma OLAF ģenerāldirektoram adresētos Uzraudzības komitejas atzinumus, un tāpat kā iepriekš tika iecelti referenti (2), lai uzlabotu tādu konkrētu jautājumu sagatavošanu un pēcpārbaudi, kas komitejai bija īpaši svarīgi. Šajā nolūkā Uzraudzības komitejas loceklis tiek iecelts par referentu kādā konkrētā UK darbības jomā (piemēram, ziņojumu par lietām, kuru izmeklēšana ilgst vairāk nekā deviņus mēnešus, analīze, “de minimis” politikas īstenošana, OLAF budžets, OLAF operatīvā rokasgrāmata u. tml.). Sadarbībā ar Uzraudzības komitejas sekretariātu referents izstrādā atzinuma projektu, kas pirms tā pieņemšanas jāapspriež komitejā.

I–3. Sekretariāts

Uzraudzības komitejas sekretariāta pienākumi ir noteikti Uzraudzības komitejas reglamentā (3), kurā paredzēts, ka sekretariātam ir būtiska nozīme attiecībā uz visu komitejas uzdevumu izpildes atvieglošanu un sekmēšanu, nodrošinot, ka Uzraudzības komiteja var pilnīgi neatkarīgi īstenot savas likumīgās pilnvaras.

Pārskata perioda laikā Uzraudzības komiteja lūdza izsludināt konkursu uz sekretariāta vadītāja amata vietu direktora līmenī, lai nodrošinātu atlases procedūras neatkarību (šī amata vieta kļuva vakanta jūlijā). Pēc apspriedēm ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku Sīmu Kallasu tika izsludināts konkurss uz šo amata vietu nodaļas vadītāja līmenī, vienlaikus uzsverot, ka sekretariāta vadītājs atskaitās Uzraudzības komitejas priekšsēdētājam un ir viņam pakļauts.

Uzraudzības komitejas sekretariāta darbinieki jāpieņem darbā tikai pēc vienošanās ar komiteju, tādējādi nodrošinot pilnu komitejas neatkarību, tai veicot savus pienākumus (4). OLAF un Komisija ir atzinuši, ka Uzraudzības komiteja ir jāiesaista konkursa procedūrā uz šo svarīgo amata vietu.

Pirmās instances tiesas sprieduma (5) rezultātā Uzraudzības komitejas īstenotā uzraudzības loma paplašināsies, tādējādi ietekmējot sekretariāta personāla komplektēšanu 2010. gadā. Tā kā jaunais mehānisms vēl nav ieviests, Uzraudzības komiteja nespēj novērtēt īpašās papildu vajadzības pēc darbiniekiem, tomēr veiks to 2010. gada sākumā.

Uzraudzības komiteja apzinās, ka Eiropas Komisijas personāla noteikumi un tajos noteiktā novērtējuma un amatā paaugstināšanas sistēma šobrīd neļauj komitejas locekļiem novērtēt sekretariāta darbinieku sniegumu. Tomēr Uzraudzības komiteja uzskata, ka nav apmierinoša tāda situācija, kurā galīgo novērtējumu par sekretariāta darbinieku ikgadējo sniegumu veic OLAF ģenerāldirektors un Uzraudzības komiteja nav iesaistīta šajā novērtējuma procedūrā, neraugoties uz to, ka sekretariāts strādā tiešā komitejas pakļautībā.

II. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJA

II–1. OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzība – OLAF neatkarības stiprināšana

Uzraudzības komitejas galvenais uzdevums ir uzraudzīt OLAF izmeklēšanas funkciju, lai nodrošinātu, ka OLAF neatkarība netiek ierobežota.

Uzraudzības komiteja ir izvērtējusi jautājumu par neatkarību plašā kontekstā, ņemot vērā komitejai uzticēto lomu. Uzraudzības komiteja apzinās risku, ko var izraisīt nepamatots, no jebkuras puses nākošs spiediens uz izmeklēšanas uzsākšanu, veikšanu vai pabeigšanu. Spiedienu var radīt gan valdības, iestādes, organizācijas vai aģentūras, gan fiziskas vai juridiskas personas, uz kurām attiecas izmeklēšana, vai arī ārēji avoti. Turklāt pastāv slēptāks spiediens, kas varētu ietekmēt OLAF neatkarību, tam pildot savu izmeklēšanas funkciju. Piemēri šādam spiedienam varētu būt:

Nepamatotu, pret OLAF vērstu spiedienu, kas varētu ierobežot OLAF neatkarību, var apzināt, vienīgi pastāvīgi izvērtējot reprezentatīvu dažāda veida lietu atlasi un apspriežot šīs lietas ar OLAF izmeklētājiem, vadītājiem un direktoriem.

Tādēļ ir notikušas diskusijas ar OLAF, lai noteiktu aprises lietu uzraudzības sistēmas (CMS) modulim, kas sniegtu Uzraudzības komitejai un tās sekretariātam piekļuvi garam sarakstam ar attiecīgo lietu materiāliem. Piešķirot Uzraudzības komitejai un tās sekretariātam šāda veida piekļuvi lietu uzraudzības sistēmai, tiktu ietekmēta personas datu aizsardzība; šis un saistītie jautājumi tiek pašlaik apspriesti ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju (EDAU) un Komisijas Juridisko dienestu.

Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 22.a pantu ierēdņiem, kuriem kļuvuši zināmi fakti, kas rada aizdomas par iespējamu nelikumīgu rīcību vai tādiem smagiem pārkāpumiem attiecībā uz profesionālo pienākumu veikšanu, kas varētu būt Kopienu ierēdņu pienākumu nepildīšana, ir jāinformē sava priekšniecība, ģenerālsekretariāts vai tieši OLAF (6).

Pēc vienošanās ar Uzraudzības komiteju OLAF ģenerāldirektors ir informējis OLAF darbiniekus par viņu rīcībā esošo papildu iespēju ziņot Uzraudzības komitejas priekšsēdētājam par visu faktisko informāciju un pierādījumiem par iespējamu nelikumīgu rīcību vai smagiem pārkāpumiem attiecībā uz profesionālo pienākumu veikšanu OLAF ietvaros, kas viņiem kļuvuši zināmi (7). Pārskata periodā šādi ziņojumi nav saņemti.

Veicot uzraudzību saistībā ar ziņojumiem par deviņu mēnešu lietām, Uzraudzības komiteja nav konstatējusi nekādus konkrētus draudus OLAF operatīvajai neatkarībai.

II–1.1. Pastāvīga uzraudzība, pamatojoties uz informāciju, ko OLAF ģenerāldirektors nosūta Uzraudzības komitejai (11. panta 7. punkts Regulā (EK) Nr. 1073/1999)

II–1.1.1. Izmeklēšanas, kas turpinās vairāk nekā deviņus mēnešus

OLAF ģenerāldirektors iesniedz Uzraudzības komitejai ikmēneša ziņojumu, iekļaujot tajā kopsavilkumu par katru izmeklēšanu, kas turpinās vairāk nekā deviņus mēnešus (turpmāk – “deviņu mēnešu ziņojumi”). “Deviņu mēnešu ziņojumos” ir norādīti izmeklēšanu nepabeigšanas iemesli un paredzamais katras lietas pabeigšanas termiņš.

Uzraudzības komiteja publicēja atzinumu (8), kura pamatā bija 275 “deviņu mēnešu ziņojumi” (no 424 izmeklēšanā esošām lietām) laikposmā no 2007. gada janvāra līdz 2008. gada decembrim un 115 “sākotnējās informācijas izvērtējumi”, kurus sagatavoja OLAF izmeklētāji pirms lēmuma pieņemšanas par izmeklēšanas uzsākšanu un kas aptvēra laikposmu no 2008. gada marta līdz 2008. gada decembrim. Šajos “sākotnējās informācijas izvērtējumos” ir iekļauti arī “sākotnējā darba plāna priekšlikumi”.

Uzraudzības komiteja vēlējās noskaidrot, vai izmeklēšanu, kas turpinās vairāk nekā deviņus mēnešus, lielā procentuālā īpatsvara (2008. gada decembrī vairāk nekā 78 %) pamatā bija objektīvi un nenovēršami iemesli. Uzraudzības komiteja var uzraudzīt OLAF izmeklēšanu ilgumu, lai nepieļautu ārēju iejaukšanos vai subjektīvus lēmumus, tikai tad, ja ir norādīti objektīvi un pārbaudāmi kavējuma iemesli. Īpaša uzmanība tika veltīta arī paredzamajam izmeklēšanu pabeigšanas termiņam un jautājumam, vai izmeklēšanas ir veiktas nepārtraukti laikā, kas ir samērīgs ar lietas apstākļiem un sarežģītību (9).

Tika veikts izvērtējums, un ziņojumi tika iedalīti pēc dažādiem OLAF darba veidiem. Būtisks secinājums, kas attiecas uz ievērojamu visu lietu skaitu, bija, ka iemesls, kas minēts ziņojumā par izmeklēšanu, kura turpinās vairāk nekā deviņus mēnešus, bieži vien neatbilda izmeklēšanas materiālos vai pat pašā ziņojumā minētajiem apstākļiem. Tādēļ daudzās lietās minētie aizkavēšanās iemesli nav ticami un varētu radīt situāciju, kurā OLAF izdara maldinošus secinājumus. Nepareizu kavējuma iemeslu minēšana varētu apgrūtināt OLAF centienus nodrošināt piemērotu personālresursu un budžeta līdzekļu piešķiršanu lietām un kopumā varētu kavēt izmeklēšanu efektīvu pārvaldību, un nepieļaut, ka tiek pienācīgi novērtēts, vai ieilgušo izmeklēšanu lielais procentuālais īpatsvars ir pamatots.

Uzraudzības komiteja arī konstatēja, ka gan nodaļu vadītāji, gan direktori bieži ir parakstījuši lietu ziņojumus, kuros minēti maldinoši lietu nepabeigšanas iemesli. Tas liecina par izmeklēšanu ikdienas pārvaldības neatbilstošu uzraudzību un kontroli.

Tika konstatēts, ka nebija minēti konkrēti objektīvi un pārbaudāmi izmeklēšanu ieilguma iemesli, un Uzraudzības komiteja ieteica kopumā pārskatīt deviņu mēnešu ziņojumu izstrādes procedūru, lai tādējādi tā spētu novērtēt patiesos kavējuma iemeslus. Šajā saistībā Uzraudzības komiteja sniedza konkrētus ieteikumus, kā tas ir panākams (10).

“Deviņu mēnešu ziņojumos” Uzraudzības komiteja konstatēja nopietnu kvalitātes problēmu, jo bieži trūka atsauces uz izmeklēšanu pabeigšanas prognozēto termiņu. “Prognozētā pabeigšanas termiņa” norādīšana ir ne vien juridisks OLAF pienākums pret Uzraudzības komiteju, bet arī būtisks instruments, lai pārvaldītu izmeklēšanas un novērstu pārāk ilgu izmeklēšanu negatīvās sekas. Tāpat kā iepriekšējos atzinumos Uzraudzības komiteja ieteic izmantot deviņu mēnešu ziņojumus kā instrumentu izmeklēšanu efektīvai pārvaldībai.

Sekmīgas un mērķtiecīgas izmeklēšanas priekšnoteikums ir laba izmeklēšanas plānošana. Tādēļ Uzraudzības komiteja ieteic OLAF izstrādāt sistēmu, kurā ir iekļauti sīki izmeklēšanas plāni katrai uzsāktajai izmeklēšanai. OLAF ir atzinīgi novērtējis šo ieteikumu, tomēr Uzraudzības komiteja gaida no tā rakstisku konkrētās rīcības priekšlikumu.

II–1.1.2. Ieteikumi iestādēm

OLAF ģenerāldirektora pienākums ir informēt Uzraudzības komiteju par gadījumiem, kad attiecīgā iestāde, struktūra vai aģentūra nav ievērojusi OLAF sniegtos ieteikumus (11). Pārskata periodā Uzraudzības komitejai par šādiem gadījumiem nav ziņots.

II–1.1.3. Lietas, par kurām informācija ir jānosūta dalībvalsts tiesu iestādēm – Pirmās instances tiesas sprieduma Lietā T-48/05 sekas

Pārskata periodā Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi 36 lietu izmeklēšanas ziņojumus, kurus tai nosūtīja OLAF un kas ir jānosūta dalībvalsts tiesu iestādēm. Uzraudzības komitejas sanāksmēs OLAF Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrāti iepazīstina ar šiem ziņojumiem.

Uzraudzības komiteja veic sākotnēju analīzi, lai varētu apspriest attiecīgos jautājumus ar OLAF pārstāvjiem un izprast katras lietas pamatotību un no tās izrietošos procesuālos aspektus. Īpašu uzmanību Uzraudzības komiteja velta ziņojuma kvalitātei, lai apzinātu tādas lietas, kuras dalībvalsts tiesu iestādes varētu neizskatīt laika ierobežojuma (noilguma), acīmredzama pierādījumu trūkuma vai citu iemeslu dēļ. Uzraudzības komiteja līdz šim ir apzinājusi vairākas lietas, kurās pastāvēja problēmas saistībā ar noilgumu. Pārskata periodā bija ievērojami mazāk lietu, kurās dalībvalstu tiesu iestādes nespēja īstenot turpmākus pasākumus noilguma dēļ. Uzraudzības komiteja arī konstatēja, ka ir uzlabojusies ziņojumos sniegtās informācijas kvalitāte, jo īpaši saistībā ar analīzi par iespējamiem noziedzīgiem nodarījumiem un tajā dalībvalstī piemērojamiem noteikumiem, kurai ziņojums ir nosūtīts.

Šā pārskata periodā Uzraudzības komiteja ar bažām konstatēja Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrātu nozīmes samazināšanos. OLAF ietvaros šie maģistrāti pilda unikālu un vērtīgu uzdevumu, proti, viņi ir svarīgākie dalībvalsts tiesu iestāžu kontaktpunkti, un viņi arī nodrošina to, lai dalībvalstu tiesu iestādēm nosūtītajos dokumentos iekļautie pierādījumi atbilstu attiecīgās dalībvalsts juridiskajām prasībām.

Tādēļ Uzraudzības komiteja mudina OLAF jau agrīnā izmeklēšanas procesa posmā pilnībā izmantot iespējas, ko sniedz maģistrātu darbība šajās jomās. Maģistrātiem jāpārbauda arī iespējamie izmeklēšanā iesaistīto personu pamattiesību pārkāpumi, un izmeklētājiem jāapspriežas ar maģistrātiem gadījumos, kad varētu rasties ar pamattiesībām saistīti jautājumi. Šie noteikumi skaidri jāizklāsta jaunajā operatīvajā rokasgrāmatā tāpat, kā tas bija līdz šim.

Nesen pieņemto spriedumu un nolēmumu sekas

Daudzos gadījumos Uzraudzības komiteja pārbaudīja lietu ziņojumus pēc tam, kad lietas bija nosūtītas dalībvalsts tiesu iestādēm.

Tomēr Pirmās instances tiesa savā nesen pieņemtajā spriedumā (12) noteica, ka informācijas nenosūtīšana Uzraudzības komitejai pirms lietu ziņojumu nosūtīšanas dalībvalsts tiesu iestādēm ir Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkta pārkāpums. Tiesa arī noteica, ka pamattiesību aizsardzības nolūkā ar Uzraudzības komiteju ir jāapspriežas pirms nosūtīšanas.

Uzraudzības komitejai šķita, ka šis pēdējais sprieduma apsvērums principā pārsniedz Regulā (EK) Nr. 1073/1999 noteiktās komitejas pilnvaras. Uzraudzības komiteja pauda bažas par šā sprieduma sekām. Šīs bažas cita starpā attiecās uz Uzraudzības komitejas juridisko pienākumu neiejaukties aktuālo izmeklēšanu veikšanā, UK atzinumu nesaistošo raksturu, apstākli, ka Uzraudzības komitejai nav pilnvaru nepieļaut lietu ziņojumu nosūtīšanu dalībvalsts tiesu iestādēm, par ko atbild vienīgi OLAF, kā arī uz nepieciešamību pārbaudīt visu dokumentāciju katrā lietā, kas radītu lielāku slogu jau tā noslogotajam komitejas sekretariātam. Visu šo iemeslu dēļ Uzraudzības komiteja ieteica Komisijai pārsūdzēt Pirmās instances tiesas spriedumu (13). Tomēr Komisija nolēma nepārsūdzēt šo spriedumu.

Ņemot to vērā, Uzraudzības komiteja nolēma ieviest jaunu praksi sadarbībā ar OLAF, lai tādējādi īstenotu tiesas spriedumu. Pamattiesību aizsardzība izmeklēšanas gaitā ir pastāvīgs Uzraudzības komitejas pienākums. Brīdī, kad par lietu paziņo Uzraudzības komitejai, tās uzdevums ir vienīgi retrospektīvi pārbaudīt, vai ir ievērotas pamattiesības. Jebkādam atzinumam, kuru Uzraudzības komiteja var sniegt šajā posmā, nebūtu nekādas praktiskas vērtības konkrētajā lietā.

OLAF plāno iesniegt lietu izmeklēšanas ziņojumus Uzraudzības komitejai piecas darba dienas pirms nosūtīšanas dalībvalsts tiesu iestādēm. Uzraudzības komiteja ierosina lūgt OLAF, lai tas katrā lietā iesniegtu komitejai ziņojumu, sīki izklāstot tajā Biroja darbību saistībā ar pamattiesībām un procesuālajām garantijām. Lietās, kurās, šķiet, pastāv bažas par pamattiesību un procesuālo garantiju neievērošanu, Uzraudzības komiteja lūgs piekļuvi visiem lietas materiāliem.

Šajā saistībā Uzraudzības komiteja vēlas saņemt informāciju par visām izmeklēšanā iesaistīto personu sūdzībām, kuras OLAF ir saņēmis vai pārbaudījis un kas attiecas uz pamattiesību un procesuālo garantiju iespējamu ierobežošanu. Tas nozīmē, ka Uzraudzības komiteja vēlas saņemt no OLAF informāciju par visām lietām – tātad ne tikai par dalībvalsts tiesu iestādēm nosūtītajām lietām, saistībā ar kurām ir saņemta sūdzība par pamattiesību un procesuālo garantiju iespējamu neievērošanu.

Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (14) un Eiropas Ombuda (15) nesenajos atzinumos ir uzsvērts, ka OLAF ir jāņem vērā prasība ievērot iesaistīto personu procesuālās tiesības izmeklēšanas gaitā.

II–1.2. OLAF “de minimis” politika – maznozīmīgi pārkāpumi, kurus pienācīgi var atrisināt citi dienesti

Uzraudzības komiteja izvērtēja OLAF“de minimis” politiku tā jautājuma kontekstā, kā OLAF savieno nepieciešamību izskatīt mazāk nozīmīgus pārkāpumus ar mērķi pēc iespējas lietderīgāk izmantot OLAF rīcībā esošos ierobežotos līdzekļus. Jo īpaši Uzraudzības komiteja mēģināja noteikt, vai šobrīd īstenotā “de minimis” politika ir efektīva un lietderīga un atbilst pašreizējām OLAF vajadzībām.

Pamatojoties uz izvērtējumu, kura ietvaros tika pārbaudītas 45 izvēlētas lietas, kuru aplēstā finansiālā ietekme nepārsniedz EUR 50 000 (16), Uzraudzības komiteja konstatēja, ka:

2009. gada aprīlī Uzraudzības komiteja tikās ar OLAF vadību, lai apspriestu “de minimis” politiku, un bija iepriecināta, ka pastāv vispārēja vienprātība par to, ka steidzami ir jāievieš efektīvāka un lietderīgāka “de minimis” politika visās izmeklēšanu jomās. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē OLAF A direktorāta “Izmeklēšana un operatīvās darbības” un Komisijas Izmeklēšanas un disciplinārlietu biroja (IDOC) ciešāko sadarbību, kuras mērķis ir precizēt darba sadalījumu savā starpā, kā arī panākt vienošanos par skaidrām “de minimis” robežvērtībām ārējo izmeklēšanu jomās (muita un lauksaimniecības nozare, SAPARD un struktūrfondi).

Ņemot vērā, ka OLAF rīcībā ir ļoti ierobežoti resursi izmeklēšanu veikšanai un tā pienākums ir izmeklēt nopietnas krāpšanas un pārkāpumu lietas, Uzraudzības komiteja mudina OLAF rast iespēju, kā veltīt galveno uzmanību sarežģītākām un nopietnākām lietām, lai tādējādi radītu Kopienai visizdevīgāko ekonomisko ieguvumu.

II–1.3. Pastāvīga uzraudzība pēc Uzraudzības komitejas ierosmes (11. panta 1. punkts Regulā (EK) Nr. 1073/1999)

II–1.3.1. Izmeklēšanu plānošana un stratēģiskā virzība

Pārskata periodā Uzraudzības komiteja ir sākusi izvērtēt veidu, kādā izmeklēšanu un operatīvo darbību nodaļas pirms izmeklēšanu uzsākšanas pārbauda un plāno “sākotnējās informācijas novērtējumus” un izstrādā “izmeklēšanas noslēguma ziņojumus”; šajā nolūkā Uzraudzības komiteja organizēja vairākas lietderīgas diskusijas ar OLAF A un B direktorātu (Izmeklēšana un operatīvās darbības) darbiniekiem un vadību. Uzraudzības komiteja bija patīkami pārsteigta par noturīgo efektivitāti un profesionālismu, ar kuru B direktorāts ir izmeklējis lietas (tas attiecas arī uz vairāku lietu izmeklēšanu A direktorātā). Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka pēc ilgas neskaidrības beidzot ir iecelts A direktorāta (“Izmeklēšana un operatīvās darbības I”) direktors. Uzraudzības komiteja sagaida, ka tā rezultātā šajā direktorātā ilgtermiņā uzlabosies izmeklēšanu pārvaldība un virzība.

Šajā pārskata periodā Uzraudzības komiteja izvērtēja apmēram 40 “sākotnējās informācijas novērtējumu” veidlapas un atbilstošos “izmeklēšanas noslēguma ziņojumus”. Uzraudzības komiteja īpaši rūpīgi pārbaudīja lietu uzsākšanas iemeslus, finansiālo ietekmi un jautājumu, vai tika noteikts izmeklēšanas grafiks. Lietu plānošanas un stratēģiskās virzības pārbaude ir būtiska Uzraudzības komitejas darba daļa, uzraugot izmeklēšanas, lai novērtētu, vai ir ievēroti neatkarības, objektivitātes un likumības principi.

Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka šobrīd tiek veikti uzlabojumi izmeklēšanu labākai pārvaldībai.

Uzraudzības komiteja pārbaudīja OLAF gada vadības plānu. Šajā plānā minētās operatīvās prioritātes joprojām ir teorētiskas, un līdz šim veiktā uzraudzība liecina, ka praksē šīs prioritātes nepiemēro, lai lemtu par izmeklēšanu iespējamo uzsākšanu. OLAF vai nu nenošķir izmeklēšanas no citiem lietu veidiem (piemēram, palīdzība krimināllietās un koordinācijas lietas), vai arī šī atšķirība ir neliela, un tam ir vienlīdzīga attieksme pret visām lietām, kaut gan OLAF uzdevumi šajās jomās ievērojami atšķiras.

Šā apstākļa dēļ, kā arī fakta, ka ienākošās sūdzības un informāciju izvērtē tie paši darbinieki, kas vēlāk veic izmeklēšanu, rezultātā ir ļoti grūti tikt galā ar arvien pieaugošo ienākošās informācijas apjomu un efektīvi sadalīt uzdevumus. Uzraudzības komiteja uzskata, ka OLAF vadības līdz šīm veiktajiem pasākumiem saistībā ar lietu uzsākšanu jābūt precīzākiem.

Izmeklēšanas mērķi joprojām ir neskaidri, un tas ietekmē izmeklēšanas gaitu, izmeklēšanas grafiku un izmeklēšanas resursu izmantošanu. Uzraudzības komiteja ieteic vienoties un noteikt visu izmeklēšanas cikla posmu (tostarp izvērtējumu un pēcpārbaudes pasākumu) grafikus vai termiņus un vēl vairāk pastiprināt rezultātu novērtējumu sistēmu, kuras pamatā ir galvenie izpildes rādītāji.

Katras izmeklēšanas sākumā izmeklēšanas vienībai jāizstrādā sīks izmeklēšanas plāns, kas ir pietiekami izsmeļošs, lai varētu prognozēt galīgā lēmuma datumu. Šajā plānā jāiekļauj visi plānotie izmeklēšanas pasākumi un tam jāpievieno katra pasākuma pagaidu grafiks. Uzraudzības komiteja ierosina iesniegt vēl vienu, pilnīgāku atzinumu par izmeklēšanas plānošanu (10).

Uzraudzības komiteja ir sniegusi atzinumu par OLAF 2010. gada vadības plānu (17), iekļaujot tajā vairākus ierosinājumus izmeklēšanas mērķu un mērāmu izpildes rādītāju uzlabošanai. Uzraudzības komiteja cer, ka komitejas atziņas palīdzēs OLAF uzlabot izmeklēšanu plānošanu un stratēģisko attīstību.

II–2. OLAF izmeklēšanas procedūras noteikumi – OLAF operatīvo procedūru rokasgrāmata

Pārskata periodā OLAF turpināja darbu pie izmeklēšanas procedūras noteikumu rokasgrāmatas atjaunināšanas. Uzraudzības komiteja ar lielu interesi ir sekojusi šim darbam. Pēc gandrīz pieciem gadiem, kopš līdzšinējā rokasgrāmata ir bijusi spēkā, Uzraudzības komitejai bija skaidrs, ka ir jāpārstrādā vairums šīs rokasgrāmatas noteikumu. Uzraudzības komiteja īpaši pauž bažas par to, ka izmeklēšanas vienības joprojām strādā uz dažādu norādījumu un prakses pamata un ka trūkst skaidru noteikumu un norādījumu. 2008. gada augustā OLAF nosūtīja Uzraudzības komitejai jaunās operatīvo procedūru rokasgrāmatas projektu (pilno redakciju), kurā iekļauti izmeklēšanas procedūru pamatnoteikumi un pamatprincipi.

Uzraudzības komiteja nosūtīja OLAF ģenerāldirektoram paziņojumu (18), uzsverot tajā, ka rokasgrāmatas projekts pēc komitejas uzskata joprojām atrodas ļoti agrīnā izstrādes posmā un nav pieņemams. Dokumenta galvenā nepilnība (tāpat, kā saīsinātās redakcijas gadījumā) ir skaidru vadlīniju un precīzu izmeklēšanas procedūru noteikumu trūkums. Uzraudzības komitejai radās iespaids, ka jāuzlabo dokumenta vispārējā struktūra, tā forma, lietošanas ērtums un skaidrība un ka tas radikāli jāpārstrādā, lai novērstu pretrunas, atkārtojumus un neprecizitātes.

Uzraudzības komiteja kopumā ar bažām secināja, ka rokasgrāmatas projekts neattaisnoja komitejas cerības. Jo īpaši trūkst skaidru vadlīniju saistībā ar lietu uzsākšanas un to vēlākās pārvaldības kritērijiem un skaidru izmeklēšanas un novērtējumu termiņu. Jo īpaši Uzraudzības komiteja konstatēja, ka trūkst atsauces uz to, ka Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrātiem ir jāuzrauga pamattiesību un procesuālo garantiju aizsardzība izmeklēšanu gaitā.

Uzraudzības komiteja ir ieteikusi OLAF turpināt izstrādāt praktiskas vadlīnijas, kas palielinātu OLAF darbību likumību, efektivitāti, pārredzamību un atbildību. Projekta izstrāde nav vēl pabeigta, un pēc šā pārskata perioda beigām Uzraudzības komiteja saņēma vēl vienu, uzlabotu rokasgrāmatas projektu.

II–3. Administratīvā organizācija, budžets un personāla politika saistībā ar OLAF izmeklēšanas funkciju

Uzraudzības komiteja ar lielu interesi turpina sekot OLAF personāla politikai, jo tā ir ļoti būtiska sekmīgām izmeklēšanām, un ir mudinājusi OLAF vadību stiprināt savu izmeklēšanas kapacitāti un spējas. Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi OLAF provizorisko budžetu 2010. gadam un sniegusi atbilstošu atzinumu (4).

Uzraudzības komiteja ir konstatējusi, ka OLAF reaģējošās izmeklēšanas politikas dēļ ir grūti gūt priekšstatu par turpmāko darba slodzi un resursu piešķiršanu jomām, kurās tie būtu visvairāk vajadzīgi. Uzraudzības komiteja uzskata, ka resursu piešķiršanas process starp direktorātiem un starp A un B direktorātos (Izmeklēšana un operatīvās darbības) ietilpstošām nodaļām varētu būt pārredzamāks un ka darba slodze ir nepārtraukti jāuzrauga. Personāla statistikas “momentuzņēmums” par 2008. gada decembri liecina, ka 34 % no OLAF darbiniekiem bija piesaistīti izmeklēšanas darbam A un B direktorātos.

Savā atzinumā par 2010. gada budžetu Uzraudzības komiteja uzsvēra, ka galvenā uzmanība jāvelta OLAF resursu piešķiršanai izmeklēšanas darbībām (OLAF pamatuzdevumam), tādējādi nepieļaujot turpmāku personāla pastiprināšanu administratīvā atbalsta un koordinācijas jomā. Uzraudzības komiteja uzskata, ka steidzami jānosaka visu darbību prioritātes, lai efektīvāk izmantotu cilvēkresursus un finanšu līdzekļus. Jo īpaši Uzraudzības komiteja iesaka precizēt OLAF izdevumus komandējumiem un darba braucieniem, kas veido ievērojamu vispārējā budžeta daļu.

Uzraudzības komiteja ir norādījusi, ka, lai sekmīgi veiktu izmeklēšanas, ir vajadzīgi motivēti un kvalificēti darbinieki, kam ir atbilstoša pieredze un īpašas prasmes un zināšanas, ko viņi apgūst, pateicoties pareizai cilvēkresursu politikai un stratēģijai. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka ir gūti ievērojami panākumi, jo īpaši saistībā ar pagaidu darbinieku situācijas risinājumu. Uzraudzības komiteja mudina OLAF nesamazināt centienus izmeklēšanā iesaistīto speciālistu apmācības jomā un cer, ka steidzami tiks atrisināti arī daži citi svarīgi, ar personālu saistīti jautājumi, piemēram, attīstība un mobilitāte.

Saistībā ar administratīviem un budžeta jautājumiem Uzraudzības komiteja ir konstatējusi, ka pastāv praktiskas grūtības ieviest efektīvu personāla politiku. OLAF ģenerāldirektors nav pilnībā neatkarīgs budžeta un administratīvajos jautājumos, bet viņam ir jāievēro Komisijas finanšu un personāla noteikumi decentralizētas uzdevumu izpildes izpratnē. Šā iemesla dēļ Uzraudzības komiteja uzskata, ka jāpieliek turpmākas pūles, lai atvieglinātu OLAF un Komisijas administrācijas sadarbību ar mērķi vienoties par iekšējiem administratīviem noteikumiem, kas ļautu OLAF pilnībā īstenot savu personāla politiku.

Saistībā ar OLAF pagaidu darbiniekiem Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka ir pabeigti atklātie konkursi un publicēti divi iekšējie konkursi. Tomēr tas tikai daļēji atrisinās pašu problēmu, tādēļ ir vajadzīgi papildu pasākumi. Uzraudzības komiteja mudina OLAF uzlabot savu pagaidu darbinieku mobilitāti, vienlaikus rūpīgi plānojot vispārējo personāla politiku pēc gan pašreiz notiekošo, gan plānoto konkursu pabeigšanas. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka ir uzsākts darbs, lai ļautu OLAF pagaidu darbiniekiem mainīt amatu vietu kategorijas vai panākt paaugstināšanu amatā.

III. ATTIECĪBAS AR OLAF, ES IESTĀDĒM, OLAF PARTNERIEM UN IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

III–1. Attiecības ar OLAF

Šā pārskata periodā attiecības ar OLAF ir attīstījušās konstruktīvi un savstarpējās informācijas apmaiņas ietvaros. Uzraudzības komitejas locekļi ir vairākkārt tikušies ar OLAF darbiniekiem un direktoriem gan oficiālās, gan neoficiālās sanāksmēs, lai apspriestu kopējo interešu jautājumus. Sanāksmes vienmēr ir notikušas brīvā un sirsnīgā atmosfērā, un apspriedes ir bijušas atklātas un godīgas.

Šā pārskata periodā OLAF darbinieki (tostarp bieži vien ģenerāldirektors) ir piedalījušies Uzraudzības komitejas sanāksmēs. Vairumā Uzraudzības komitejas sanāksmju, kas notika gada laikā, Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrāti iepazīstināja Uzraudzības komiteju ar dalībvalsts tiesu iestādēm nosūtītajām lietām, un komitejas locekļi varēja uzdot sīkākus jautājumus par šīm lietām. Konkrēti Uzraudzības komitejai bija padziļināta diskusija ar OLAF par Pirmās instances tiesas sprieduma Lietā T-48/05 (5) īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz principu, saskaņā ar kuru ir jāapspriežas ar Uzraudzības komiteju pirms informācijas nosūtīšanas dalībvalsts tiesu iestādei.

Papildus šīm sanāksmēm Uzraudzības komiteja šā pārskata periodā tikās ar OLAF ģenerāldirektoru, direktoriem, nodaļu vadītājiem un OLAF datu aizsardzības inspektoru, lai apspriestu vairākus jautājumus, tostarp operatīvās rokasgrāmatas jaunāko projektu, ierosinātos Regulas (EK) Nr. 1073/1999 grozījumus, iepriekš minēto tiesas spriedumu un Komisijas lēmumu spriedumu nepārsūdzēt. Pārējie apspriestie jautājumi cita starpā bija Uzraudzības komitejas atzinums par OLAF“de minimis” lietām, OLAF provizoriskais budžeta projekts 2010. gadam, Uzraudzības komitejas locekļu pilnvaru termiņa atjaunināšana un jautājums par nākamo UK sekretariāta vadītāju.

Pēc OLAF ielūguma Uzraudzības komiteja novērotāja statusā piedalījās A direktorāta vadītajās valdes apspriedēs, lai gūtu turpmākas atziņas par OLAF darba metodēm saistībā ar izmeklēšanu uzsākšanu un veikšanu.

Attiecībā uz jautājumiem par personas datu aizsardzību ir minams, ka joprojām nav panākta vienošanās par Uzraudzības komitejas vienlīdzīgu piekļuvi lietu pārvaldības sistēmai (CMS).

III–2. Attiecības ar Kopienas iestādēm, OLAF partneriem un ieinteresētajām personām

Uzraudzības komiteja vienmēr ir augstu vērtējusi labu attiecību uzturēšanu ar Kopienas iestādēm, OLAF partneriem un ieinteresētajām personām, jo OLAF ir atkarīgs no tiem, lai varētu efektīvi īstenot savus pēc izmeklēšanām sniegtos ieteikumus.

Pārskata periodā Uzraudzības komiteja tikās ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku Sīmu Kallasu (vairākkārt), Komisijas ģenerālsekretāri Catherine Day, Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komiteju (COCOBU) (divreiz), kā arī Francijas prezidentūras laikā ar Eiropadomes Darba grupu cīņai pret krāpšanu. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē patieso atbalstu, ko visas šīs iestādes sniedza OLAF un Uzraudzības komitejas darbam.

Sarunās ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku Kallasu un Komisijas ģenerālsekretāri Uzraudzības komiteja izmantoja iespēju, lai apspriestu jautājumu par UK locekļu pilnvaru termiņa atjaunināšanu (pilnvaru termiņš beidzās 2008. gada novembra beigās). Komisija izteica savu atbalstu pašreizējo UK locekļu pilnvaru termiņa atjaunināšanai.

Ģenerālsekretāre Catherine Day piekrita Uzraudzības komitejas viedoklim par nepieciešamību pastiprināt izmeklēšanu ilguma uzraudzību un mudināja komiteju darīt visu iespējamo, lai nepieļautu kavējumus izmeklēšanas procesa gaitā. Viņa īpaši norādīja, ka ir svarīgi jau agrīnā posmā iesaistīt OLAF Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrātus, jo īpaši ņemot vērā ar noilgumu saistītus jautājumus. Uzraudzības komiteja pilnībā piekrīt ģenerālsekretāres viedoklim.

Uzraudzības komiteja tikās ar IDOC direktoru Michel Magnier, lai apspriestu attiecības starp OLAF un IDOC. Uzraudzības komiteja piekrita Magnier kunga viedoklim, ka ir jāprecizē abu dienestu attiecīgās kompetences jomas un jāuzlabo to attiecības un ikdienas operatīvais darbs. Rezultātā ieguvēji būs abi dienesti. Ir vajadzīga labāka informācijas apmaiņa gan izmeklēšanas uzsākšanas brīdī, gan pašas izmeklēšanas gaitā, kad tiek veikti pēcpārbaudes pasākumi. Kaut arī Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka attiecības starp OLAF un IDOC ir uzlabojušās, tā uzskata, ka nākotnē ir iespējama vēl labāka sadarbība, ja būtu politiskā griba un gan OLAF, gan IDOC pieliktu pūles, lai sasniegtu labāku un ciešāku koordināciju.

Uzraudzības komitejas locekļi nolasīja arī vairākus referātus Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komitejā. 2008. gada septembrī Uzraudzības komiteja aktīvi piedalījās diskusijās par priekšlikumu grozīt Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un uzsvēra, ka UK pastāvīgā izmeklēšanu uzraudzības funkcija ir piemērotais mehānisms, lai nodrošinātu OLAF neatkarību. Uzraudzības komitejas nostāja tika iekļauta galīgajā Regulas (EK) Nr. 1073/1999 grozījumu priekšlikumā, kuru Eiropas Parlaments iesniedza 2008. gada decembrī un ar kuru ne tikai apstiprināja komitejas lomu lietu uzraudzībā, bet arī ierosināja piešķirt Uzraudzības komitejai pilnu piekļuvi lietām, kuru izmeklēšana pārsniedz 24 mēnešus (19).

Pārskata periodā Uzraudzības komiteja tikās ar Ungārijas ģenerālprokuroru Tamás Kovács, lai novērtētu dalībvalsts tiesu iestādēm nosūtīto OLAF izmeklēšanas ziņojumu kvalitāti un lietderību un sekmētu labu un aktīvu informācijas apmaiņu starp OLAF un Ungārijas tiesu iestādēm. Tamás Kovács uzsvēra Ungārijas iestāžu vēlmi stiprināt sadarbību starp Ungāriju un citām dalībvalstīm un īpaši atzīmēja harmoniskās darba attiecības, kādas viņa pārstāvētai iestādei ir ar OLAF, kā rezultātā ir paredzēts, ka Ungārijas prokuratūrā varētu izveidot atsevišķu nodaļu, kas pievērstos tieši OLAF darbam. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē šo pieeju, kas ļautu īstenot Ungārijā efektīvus OLAF izmeklēšanu pēcpārbaudes pasākumus. Tika izskaidrota arī Ungārijas Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienesta (AFCOS) loma sadarbībā ar OLAF. Pēc Uzraudzības komitejas uzskata ir ārkārtīgi svarīgi, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka OLAF kontaktpunkti, ja iespējams, būtu dalībvalsts tiesu iestādes.

SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

I. Uzraudzības komiteja ir izmantojusi iespēju, lai izvērtētu ietekmi uz OLAF neatkarību saistībā ar tā operatīvo darbību. Uzraudzības komiteja secina, ka papildus acīmredzamajam, iespējamajam tiešajam apdraudējumam pastāv slēptāki draudi, kas varētu ietekmēt OLAF neatkarību izmeklēšanu uzsākšanā un veikšanā. Tādēļ Uzraudzības komiteja ir divkāršojusi savas pūles, lai pārbaudītu dažāda veida lietu materiālus un apspriestu tos ar OLAF darbiniekiem ar mērķi apzināt jebkādu nepamatotu spiedienu, kas varētu ierobežot OLAF neatkarību operatīvajā jomā.

II. Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi 275 ziņojumus par lietām, kuru izmeklēšana ilgst vairāk nekā deviņus mēnešus (“deviņu mēnešu ziņojumi”) un kas aptver laikposmu no 2007. gada janvāra līdz 2008. gada decembrim, un 115 “sākotnējās informācijas novērtējumus”, kas aptver laikposmu no 2008. gada marta līdz 2008. gada decembrim. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka ļoti daudzās OLAF izmeklēšanās (78 %) ir pārsniegts deviņu mēnešu termiņš. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka kavējumiem nebija objektīvu un pārbaudāmu iemeslu. Tādēļ Uzraudzības komiteja nespēja secināt, vai šo lietu pabeigšanai izlietotais laiks bija pamatots. Uzraudzības komiteja iesaka OLAF minēt precīzākus un pareizākus iemeslus nepamatotiem izmeklēšanu pabeigšanas kavējumiem un ir izstrādājusi ieteikumu pamatu.

III. “Deviņu mēnešu ziņojumos” Uzraudzības komiteja konstatēja nopietnu kvalitātes problēmu, proti, bieži trūka atsauces uz izmeklēšanu pabeigšanas prognozējamo termiņu. “Prognozētā pabeigšanas termiņa” norādīšana ir ne vien juridisks OLAF pienākums pret Uzraudzības komiteju, bet arī būtisks izmeklēšanu un to pārmērīgā ilguma pārvaldības instruments. Tāpat kā iepriekšējos atzinumos Uzraudzības komiteja iesaka izmantot “deviņu mēnešu ziņojumus” kā instrumentu izmeklēšanu efektīvai pārvaldībai.

IV. Uzraudzības komiteja ir konstatējusi, ka izmeklēšanu ikdienas pārvaldības uzraudzība un kontrole ir neatbilstoša; OLAF šī problēma ir jānovērš. Ir jāizstrādā sīki izmeklēšanas plāni visām uzsāktajām izmeklēšanām, iekļaujot tajos apstiprinātus grafikus vai termiņus, kas noteikti visiem izmeklēšanas cikla posmiem (tostarp novērtējumiem un pēcpārbaudes pasākumiem), kā arī rezultātu novērtējumu sistēmu, kuras pamatā ir galvenie izpildes rādītāji.

V. Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi 155 pirms lietas izmeklēšanas uzsākšanas veiktos “sākotnējās informācijas novērtējumus” un šobrīd tos analizē, lai noteiktu, kā operatīvajā un izmeklēšanas darbā iesaistītās nodaļas izvērtē un plāno izmeklēšanas; darot to, Uzraudzības komiteja pilda savu pienākumu, pastāvīgi uzraugot OLAF izmeklēšanas funkcijas īstenošanu un novērtējot, vai ir ievēroti neatkarības, objektivitātes un likumības principi.

VI. Uzraudzības komiteja izvērtēja OLAF“de minimis” politiku un pārbaudīja 45 izvēlētas lietas, kuru aplēstā finansiālā ietekme nepārsniedz EUR 50 000. Uzraudzības komiteja secināja, ka OLAF resursu piešķiršana maznozīmīgām iekšējām izmeklēšanām neatbilst labākajam resursu izmantojumam. Komisijas pieņemtā “pilnīgas neiecietības” politika nenozīmē, ka citas iestādes (piemēram, IDOC) nevarētu izmeklēt šīs lietas, tādējādi atbrīvojot OLAF no šo lietu izmeklēšanas. Uzraudzības komiteja iesaka iekļaut operatīvo procedūru rokasgrāmatā “de minimis” lietu atlases un apstrādes kritērijus.

VII. Uzraudzības komiteja uzskata, ka ir vajadzīga labāka informācijas apmaiņa starp OLAF un IDOC gan izmeklēšanas uzsākšanas brīdī, gan pašas izmeklēšanas gaitā, kad veic pēcpārbaudes pasākumus. Kaut arī Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, attiecības starp OLAF un IDOC ir uzlabojušās, tā uzskata, ka nākotnē ir iespējama vēl labāka sadarbība, ja būtu politiskā griba un gan OLAF, gan IDOC pieliktu pūles, lai sasniegtu labāku un ciešāku koordināciju.

VIII. Uzraudzības komiteja pārbaudīja 36 lietu izmeklēšanas ziņojumus, kurus OLAF ir nosūtījis dalībvalsts tiesu iestādēm. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata periodu šajā pārskata periodā bija mazāk lietu, kurās bija problēmas noilguma dēļ.

IX. Pirmās instances tiesa ir pieņēmusi spriedumu, saskaņā ar kuru Uzraudzības komiteja par dalībvalsts tiesu iestādēm nosūtamajām lietām ir jāinformē pirms šo lietu nosūtīšanas, lai tādējādi aizsargātu izmeklēšanā iesaistīto personu pamattiesības. Uzraudzības komiteja sadarbojas ar OLAF, lai izstrādātu jaunu darba procedūru, kurā tiks ņemts vērā tas, ka Uzraudzības komiteja nedrīkst iejaukties aktuālo izmeklēšanu veikšanā.

X. Uzraudzības komiteja vēlas saņemt informāciju par visām izmeklēšanā iesaistīto personu sūdzībām, kuras OLAF ir saņēmis vai pārbaudījis un kas attiecas uz pamattiesību un procesuālo garantiju iespējamu ierobežošanu. Tas nozīmē, ka Uzraudzības komiteja vēlas saņemt no OLAF informāciju par visām lietām – tātad ne tikai par dalībvalsts tiesu iestādēm nosūtītajām lietām, saistībā ar kurām ir saņemta sūdzība par pamattiesību un procesuālo garantiju iespējamu neievērošanu.

XI. Uzraudzības komiteja mudina OLAF jau agrīnā to lietu izmeklēšanas procesa posmā, kas jānosūta dalībvalsts tiesu iestādēm, pilnībā izmantot iespējas, ko sniedz Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas maģistrātu darbs. Maģistrātiem būtu jāpārbauda arī jautājumi saistībā ar izmeklēšanā iesaistīto personu pamattiesībām, un tādēļ izmeklētājiem jāapspriežas ar maģistrātiem gadījumos, kad varētu rasties ar pamattiesībām saistīti jautājumi. Šie noteikumi skaidri jāizklāsta jaunajā OLAF operatīvo procedūru rokasgrāmatā.

XII. Uzraudzības komiteja ir sekojusi panākumiem, ko OLAF ir guvis, atjauninot operatīvo procedūru rokasgrāmatu. Uzraudzības komiteja ir paudusi ģenerāldirektoram savas bažas par vairākiem trūkumiem dokumenta projektā. OLAF jāturpina izstrādāt praktiskas vadlīnijas, kas palielinās OLAF operatīvās darbības likumību, efektivitāti, pārredzamību un atbildību.

XIII. Uzraudzības komiteja uzsver, ka galvenā uzmanība ir jāvelta OLAF resursu piešķiršanai izmeklēšanas darbībām (OLAF pamatuzdevumam), tādējādi nepieļaujot turpmāku personāla pastiprināšanu administratīvā atbalsta un koordinācijas jomā. Pēc Uzraudzības komitejas uzskata ir steidzami jānosaka visu darbību prioritātes, lai efektīvāk izmantotu cilvēkresursus un finanšu līdzekļus. Jo īpaši Uzraudzības komiteja iesaka precizēt OLAF izdevumus komandējumiem un darba braucieniem, kas veido ievērojamu vispārējā budžeta daļu.

XIV. Uzraudzības komiteja ir norādījusi, ka, lai veiktu sekmīgas izmeklēšanas, ir vajadzīgi motivēti un kvalificēti darbinieki, kam ir atbilstoša pieredze un īpašas prasmes un zināšanas, ko viņi apgūst, pateicoties pareizai cilvēkresursu politikai un stratēģijai. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka ir gūti ievērojami panākumi, īpaši saistībā ar pagaidu darbinieku situācijas risinājumu. Uzraudzības komiteja mudina OLAF nesamazināt centienus izmeklēšanā iesaistīto speciālistu apmācības jomā un cer, ka steidzami tiks atrisināti arī daži citi svarīgi, ar personālu saistīti jautājumi, piemēram, attīstība un mobilitāte.

XV. Uzraudzības komiteja uzskata, ka jāpieliek turpmākas pūles, lai atvieglinātu OLAF un Komisijas administrācijas sadarbību ar mērķi vienoties par iekšējiem administratīviem noteikumiem, kas ļautu OLAF pilnībā izstrādāt un īstenot savu personāla politiku.

(1) Skatīt 1. pielikumu, Uzraudzības komitejas sanāksmju kalendārs.

(2) OLAF Uzraudzības komitejas reglamenta 8. pants (OV L 33, 7.2.2007.).

(3) Uzraudzības komiteja reglamentu pieņēma 2006. gada augustā, un to publicēja 2007. gada februārī (OLAF Uzraudzības komitejas reglaments (OV L 33, 7.2.2007.)).

(4) Skatīt 6. pielikumu, atzinums Nr. 3/2009 “OLAF provizoriskais budžeta projekts 2010. gadam”.

(5) Lieta T-48/05 Yves Franchet un Daniel Byk pret Eiropas Kopienu Komisiju.

(6) Skatīt Civildienesta noteikumu 22.a un 22.b pantu.

(7) Paziņojums OLAF darbiniekiem, 2008. gada 10. novembris.

(8) Skatīt 5. pielikumu, Atzinums Nr. 2/2009 “OLAF ziņojumi par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk nekā deviņus mēnešus”.

(9) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 6. panta 5. punkts.

(10) Skatīt 5. pielikumu, Atzinums Nr. 2/2009 “OLAF ziņojumi par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk nekā deviņus mēnešus”, secinājumi un ieteikumi (60.–63. lpp.).

(11) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts.

(12) Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas trešās palātas 2008. gada 8. jūlijā pieņemtais spriedums Lietā T-48/05 Yves Franchet un Daniel Byk pret Eiropas Kopienu Komisiju.

(13) Atsauce D 53/02-09-08.

(14) Lietas F-05/05 un F-07/05 Violetti un citi pret Eiropas Komisiju.

(15) http://www.ombudsman.europa.eu/cases/decision.faces/en/3831/html.bookmark.

(16) Skatīt 3. pielikumu, atzinums Nr. 5/2008 “OLAF de minimis politika”.

(17) Skatīt 4. pielikumu, atzinums Nr. 1/2009 “OLAF 2009. gada vadības plāns”.

(18) Uzraudzības komiteja nosūtīja paziņojumu 2009. gada 25. februārī, iekļaujot tajā sīki izklāstītas piezīmes par rokasgrāmatas vispārējo struktūru, kā arī svarīgākos ieteikumus saistībā ar konkrētām dokumenta daļām.

(19) Skatīt 11. panta 3. punktu un 14. pantu Eiropas Parlamenta priekšlikuma projektā (galīgā redakcija) par Regulas (EK) Nr. 1073/1999 grozīšanu.

Veicot de minimis lietu pārbaudi, izvēlētajā kopumā bija iekļautas arī vairākas palīdzības, uzraudzības un koordinēšanas lietas. Šo darbību vispārējais juridiskais pamats ir EK līgums un atbilstošās regulas (13) , saskaņā ar kurām OLAF pienākums ir atbalstīt dalībvalstis, organizējot to sadarbību un koordinējot to darbības, lai aizsargātu Kopienas finanšu intereses pret krāpšanu.

Attiecībā uz tiesiskās pēcpārbaudes pasākumiem Uzraudzības komiteja novēroja, ka no OLAF neatkarīgu iemeslu dēļ tam ir gūti iegūt informāciju no trešām valstīm par pēcpārbaudes statusu. Tādēļ šo informāciju lielākoties apstrādā Komisijas delegācijas attiecīgajās valstīs, kā rezultātā OLAF ietekme šajā jomā ir ierobežota.

Veicot izvēlēto lietu pārbaudi, Uzraudzības komiteja konstatēja, ka kompetentais Kopienas dienests vai aģentūra attiecīgā gadījumā ļoti bieži jau OLAF izmeklēšanas laikā vai pat pirms tās ir sekmīgi pabeiguši vai uzsākuši finanšu pēcpārbaudes pasākumus vai nepamatoti samaksātu līdzekļu atgūšanu un/vai disciplinārus pasākumus (piemēram, iekļaujot uzņēmuma nosaukumu agrīnās brīdināšanas sistēmā). No ziņojumiem Uzraudzības komitejai nekļuva skaidrs, kādu pievienoto vērtību radīja OLAF veiktā šo nelielo pārkāpumu izmeklēšana, īpaši attiecībā uz pēcpārbaudes pasākumiem finanšu jomā, jo par programmas īstenošanu atbildīgais dienests jau bija izdevis iekasēšanas rīkojumu un šis dienests bija pilnvarots to darīt, kolīdz kļuva pieejama informācija par iespējamu krāpšanu vai pārkāpumu. Uzraudzības komiteja konstatēja arī praksi, saskaņā ar kuru OLAF izmeklēšana, kas bija uzsākta ar valdes lēmumu, tika turpināta līdz beigām un netika veikti pasākumi lietas slēgšanai – pat neraugoties uz to, ka gaidāmie pēcpārbaudes pasākumi jau bija pabeigti OLAF izmeklēšanas gaitā.

Uzraudzības komiteja kopumā uzskata, ka disciplināri pasākumi ir jāveic nekavējoties, kā to noteikusi Eiropas Kopienu Tiesa (10) . Lai to panāktu, ir svarīgi, ka OLAF ātri pārsūta informāciju IDOC vai citiem atbildīgajiem Komisijas dienestiem un ka netiek pieļauta izmeklēšanas dublēšanās. Tas ir īpaši svarīgi tad, ja iesaistītās personas nav ierēdņi vai pastāv varbūtība, ka viņi varētu drīz atstāt dienestu, kā tas notika dažu izvēlēto izmeklēšanu gadījumā. Uzraudzības komiteja uzskata, ka šajos gadījumos nebija iemeslu nepārsūtīt informāciju Komisijas Izmeklēšanas un disciplinārlietu birojam tūlīt, proti, neuzsākot OLAF izmeklēšanu.

Laikposmā no 2005. gada decembra līdz 2008. gada novembrim (36 mēneši) OLAF bija ievadījis NVUS datubāzē apmēram 2000 pabeigtas lietas. No šā saraksta Uzraudzības komiteja izvēlējās 45 lietas (sīkākai informācijai skatīt 1. pielikumu (5) ), kuru aplēstā finansiālā ietekme nepārsniedz 50 000 euro. Šo 50 000 euro robežvērtību izvēlējās, pamatojoties uz rentabilitātes aprēķinu par standarta izmeklēšanas minimālajām izmaksām un ņemot vērā standarta OLAF izmeklēšanas ilgumu (28 mēneši) un iesaistītos resursus (divi izmeklētāji ar vidēji 15 lietām uz katru personu). Izvēlēto lietu finansiālās ietekmes sadalījums ir šāds.

Turklāt Uzraudzības komiteja atzīmē, ka operāciju lietderību un efektivitāti var novērtēt tikai no izmeklēšanas viedokļa, bet tas neietver citas operatīvās darbības un atbalsta pakalpojumus. Tomēr Uzraudzības komiteja uzskata, ka OLAF atbalsta pakalpojumi (citas operatīvās darbības un administratīvie pakalpojumi) būtu jāiekļauj šajā stratēģijā, lai OLAF kļūtu par “pasaules līmeņa administratīvās izmeklēšanas institūciju”. Nākotnē būtu vērts apsvērt, kā citas darbības papildus izmeklēšanai varētu veicināt OLAF izmeklēšanas lietderību un kā to varētu izvērtēt gada vadības plānā.

Uzraudzības komiteja vēlas papildu informāciju, īpaši par “nopietnu” ārējās izmeklēšanas lietu atlases kritērijiem, un aicina OLAF noteikt skaidrāku un konsekventāku stratēģiju un pamatnostādnes to lietu veidiem, kuras OLAF plāno izmeklēt 2009. gadā. Uzraudzības komiteja vēlas arī uzsvērt, ka operatīvo procedūru rokasgrāmatas projektā (2.3. punkts) būtu jāiekļauj skaidrojums par to, kā tiek noteiktas operatīvās prioritātes.

Kas attiecas uz vispārējā mērķa rādītāju “ieinteresēto personu aptauju rezultātu efektīva izmantošana”, Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi Eurobarometer un Komisijas 2007. un 2008. gadā veikto aptauju rezultātus un analīzi (ko sniedza jūsu Birojs). Tā ir secinājusi, ka aptaujās nav iekļauts jautājums par OLAF darbības lietderību vai efektivitāti un ka tās nesniedz nekādu informāciju par šo jautājumu. Līdz ar to Uzraudzības komiteja šaubās, vai OLAF var izmantot šos rezultātus, lai novērtētu gada vadības plāna mērķu izpildi no operāciju viedokļa. Turklāt Uzraudzības komitejai ir iebildes pret šīm aptaujām, jo to vispārējais mērķis nav personas, kas sadarbojas tieši ar OLAF. Tādēļ Uzraudzības komiteja ierosina veikt mērķtiecīgāku un īpaši izstrādātu OLAF aptauju, lai noskaidrotu visu to pārstāvju, dalībvalstu iestāžu un ES iestāžu un aģentūru viedokļus, kuri ir ikdienas saskarē ar OLAF. Šī informācija būtu noderīgāka 2009. gada vadības plāna vajadzībām.

Uzraudzības komiteja atzīmē, ka, salīdzinot ar 2008. gadu, vispārējā mērķa rādītājs un sasniedzamais rezultāts ir mainīts no “līdz minimumam samazināt krāpšanās gadījumus” uz “likt uzsvaru uz atgriezeniskās saites ar klientu lielo nozīmi”. Uzraudzības komiteja atzīst šo pieeju un atzīmē, ka šī pieeja atbilst tās ieteikumam, kas iekļauts 2006. gada Atzinumā Nr. 3, kurā Uzraudzības komiteja uzsvēra nepieciešamību iesaistīt OLAF ieinteresētās personas gan kvalitātes, gan kvantitātes standartu un etalonu noteikšanā OLAF darbībām. Paturot to prātā, Uzraudzības komiteja vēlas atkārtoti uzsvērt, ka OLAF ir nepieciešams izveidot sistēmu, kas nodrošina regulāru atgriezenisko saiti ar tā galvenajām ieinteresētajām personām.

5. PIELIKUMS

ATZINUMS Nr. 2/2009

OLAF ziņojumi par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk nekā deviņus mēnešus

Briselē, 2009. gada 28. maijā

I. DAĻA

IEVADS

Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) ģenerāldirektors sniedz ikmēneša ziņojumus Uzraudzības komitejai, iekļaujot tajos kopsavilkumu par katras tādas lietas izmeklēšanu, kas turpinās vairāk nekā deviņus mēnešus (turpmāk – “deviņu mēnešu ziņojumi”). “Deviņu mēnešu ziņojumos” ir norādīti iemesli, kāpēc izmeklēšana nav pabeigta, un paredzētais pabeigšanas termiņš attiecībā uz katru lietu.

Izmeklēšanas ilgums ir svarīgs jautājums gan iestādēm, gan pašam OLAF (1), ņemot vērā negatīvās sekas, ko izmeklēšanas aizkavēšana rada iesaistītajām pusēm, kā arī OLAF veikto izmeklēšanu administratīvajai, tiesiskajai un finansiālai uzraudzībai.

Milzīgais nepabeigto lietu apjoms, ko izraisa lielais aizkavēto lietu skaits, negatīvi ietekmē arī OLAF ikdienas darbu, jo veco lietu administrēšanai jātērē būtiski resursi, kas tādējādi tiek atņemti biroja primāro uzdevumu veikšanai.

OLAF var lepoties ar īpašu un ievērojamu 10 gadu laikā iegūtu pieredzi Eiropas un starptautisko lietu izmeklēšanā. Tā nozīmība un reputācija turpina augt. Tāpēc ir būtiski panākt, ka lietu izmeklēšanai un pabeigšanai ir nepieciešams pēc iespējas īsāks laiks.

Uzraudzības komitejas uzdevumi

Šīs Uzraudzības komitejas (UK) pārbaudes vispārīgais mērķis ir novērtēt izmeklēšanu ilgumu un iespējamas nepamatotas kavēšanās iemeslus, lai pārliecinātos, vai izmeklēšanas ilgums ir samērīgs ar lietas apstākļiem un sarežģītību (2).

Īstenojot šādu uzraudzības procedūru, UK galvenokārt stiprina OLAF neatkarību, pārbaudot, vai ārēja iejaukšanās neietekmē taisnīgu lietas izmeklēšanu un ka aizkavēšanās neliedz sasniegt paredzēto izmeklēšanas mērķi, piemēram, lietā neiestājas noilgums.

Šis ir UK otrais atzinums par “deviņu mēnešu ziņojumiem”.

2007. gada aprīlī UK publicēja Atzinumu Nr. 1/2007 pēc visu 150 “deviņu mēnešu ziņojumu” analīzes laikposmā no 2006. gada janvāra līdz decembrim. Atzinuma mērķis bija divu aspektu izvērtēšana: vai ziņojumi sniedz adekvātu informāciju, lai UK varētu veikt uzraudzības darbības, un cik lielā mērā OLAF šos ziņojumus var izmantot kā pārvaldības instrumentu, lai izmeklēšana tiktu sekmīgi pabeigta samērīgā laikā. OLAF akceptēja un ņēma vērā šā atzinuma secinājumus un ieteikumus (3).

Atzinumā UK norādīja, ka turpmāk ir jāpēta iemesli, kāpēc izmeklēšana netiek pabeigta OLAF norādītajā laikā.

OLAF “deviņu mēnešu ziņojumi”

Šis atzinums ir sagatavots, analizējot 275 “deviņu mēnešu ziņojumus” (no 424 izmeklēšanā esošām lietām) laikposmā no 2007. gada janvāra līdz 2008. gada decembrim, kā arī 115 “sākotnējās informācijas izvērtējumus” par katru “deviņu mēnešu ziņojumu”, ko OLAF nosūtīja UK laikposmā no 2008. gada marta līdz decembrim (4). Šos “izvērtējumus” sagatavo OLAF izmeklētāji pirms lēmuma pieņemšanas par izmeklēšanas sākšanu, iekļaujot arī “sākotnējā darba plāna priekšlikumus”. Tika veikta arī kontrole lietu vadības sistēmā (CMS), lai noteiktu katras lietas statusu.

Tika saņemti ziņojumi šādās nozarēs (5):

— 47 iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes: OLAF ir galvenā loma šajā jomā un skaidri noteiktas procesuālās pilnvaras (6);

— 11 iekšējās/ārējās izmeklēšanas: ES iestādes: OLAF ir galvenā loma šāda veida izmeklēšanā (7);

— 51 lietas par tiešajiem izdevumiem un ārējo palīdzību: OLAF ir galvenā loma šajā jomā, kur izmeklēšanas noteikumu pamatā ir arī “spēkā esoši nolīgumi ar trešām valstīm” (8);

— 46 lietas par ārējo palīdzību: OLAF ir galvenā loma šajā jomā, kur izmeklēšanas noteikumu pamatā ir arī “spēkā esoši nolīgumi ar trešām valstīm” (9).

— 43 lietas par lauksaimniecību: OLAF ir spēcīgas un vispāratzītas tiesiskās pilnvaras veikt izmeklēšanu šajā jomā. Tomēr šī nozare ietver arī muitas lietas, kurās ir iesaistīti lauksaimniecības produkti un kurās OLAF ir galvenokārt koordinēšanas un palīdzības loma (10);

— 51 lieta par I un II muitas jomu: OLAF ir koordinēšanas un palīdzības loma šajā jomā, un lietu ilgums pamatā ir atkarīgs no iesaistīto dalībvalstu (DV) vai trešo valstu rīcības (11).

— 26 lietas par strukturāliem pasākumiem: OLAF ir pārliecinošs juridiskais pamats izmeklēšanas veikšanai šajā jomā (12).

OLAF ir izveidojis “deviņu mēnešu ziņojumu” saraksta veidlapu. Izmeklētāji OLAF“deviņu mēnešu ziņojumu” veidlapā bija norādījuši šādus iepriekš definētus iemeslus, kāpēc lietas izskatīšana nav pabeigta laikā (13):

— “Tika piešķirti būtiski līdzekļi, tomēr operatīvā/izmeklēšanas darba apjoms liecina, ka ir nepieciešams vairāk laika.” 133 ziņojumus (50 %);

— “Taktiska nogaidīšana izmeklēšanā” 16 ziņojumos (6 %);

— “Līdzekļu trūkums” 30 ziņojumos (11 %);

— “Zema prioritāte apvienojumā ar ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem” 12 ziņojumos (5 %);

— “Sadarbības trūkums: no DV puses; no Komisijas dienestu puses; no citu iestāžu puses; no privātpersonas/uzņēmuma puses” 43 ziņojumos (15 %);

— “Citi iemesli: skatīt konkrēto lietu” 77 ziņojumos (27 %).

OLAF izmeklētāju sagatavotos “deviņu mēnešu ziņojumus” formāli paraksta jeb “vizē” attiecīgās izmeklēšanas jomas nodaļas vadītājs un katra Izmeklēšanas un operatīvās darbības direktorāta direktors.

Pēc 2008. gada janvāra, mainot deviņu mēnešu ziņojumu veidlapu (14), no saraksta tika dzēsti divi iemesli – “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā” un “zema prioritāte apvienojumā ar ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem”.

Šīs pārbaudes mērķis un metodes

Katram izmeklēšanas birojam ir ļoti svarīgi noskaidrot izmeklēšanas procesa aizkavēšanās iemeslus un šķēršļus. Tas nodrošina precīzu plānošanu un izmeklēšanas stratēģiju, atbilstošu darbinieku norīkošanu konkrētās lietās, pareizu ārējās sadarbības izvērtēšanu, prioritāro lietu noteikšanu un izmeklēšanas politikas ieviešanu.

Turklāt UK var uzraudzīt OLAF izmeklēšanas ilgumu, lai nepieļautu ārēju iejaukšanos vai netaisnīgus lēmumus, tikai tad, ja tiek norādīti objektīvi un pārbaudāmi aizkavēšanās iemesli.

2008. gada decembrī 78 % no OLAF lietām tika izmeklētas ilgāk nekā deviņus mēnešus, bet 40 % lietu tika izmeklētas ilgāk nekā divus gadus. Papildus vispārīgai tās informācijas analīzei, kas sniegta “deviņu mēnešu ziņojumā”, UK nolēma pārbaudīt OLAF izmeklētāju “deviņu mēnešu ziņojumos” norādīto lietas nepabeigšanas iemeslu atbilstību tiem iemesliem, kas plašāk izklāstīti ziņojuma pamattekstā.

UK izvērtēja arī norādītos aizkavēšanās iemeslus, lai noskaidrotu, cik lielā mērā tie veicina izpratni par faktisko iemeslu vai galvenajiem faktoriem, kas izraisa izmeklēšanas aizkavēšanos. Šajā nolūkā UK analizēja arī “sākotnējās informācijas izvērtējumus”, jo īpaši sākotnējā darba plāna priekšlikumus.

UK analīzes papildu mērķis bija noskaidrot, vai tādu izmeklēšanu augsto procentuālo skaitu, kuru ilgums pārsniedz deviņus mēnešus, izraisa objektīvi un nenovēršami iemesli.

Īpaša uzmanība tika veltīta arī prognozētajam izmeklēšanas pabeigšanas termiņam, par kuru OLAF ir jāinformē UK “deviņu mēnešu ziņojumos” (15).

Metodes

Ņemot vērā katras nozares specifisko raksturu un katrā nozarē piemērojamās atšķirīgās pilnvaras un procesuālos noteikumus, katra nozare tika analizēta atsevišķi (16). Tomēr, ņemot vērā šā atzinuma galveno mērķi, OLAF ziņojumi ir sagrupēti, pamatojoties uz deviņu mēnešu ziņojumā norādītajiem iemesliem, kāpēc lietu izmeklēšana nav pabeigta laikā.

Konkrētie secinājumi un ieteikumi jāsagatavo par attiecīgo nozari, tomēr tiks iekļauti arī visaptveroši secinājumi un ieteikumi.

2. DAĻA

OLAF DEVIŅU MĒNEŠU ZIŅOJUMOS NORĀDĪTO IZMEKLĒŠANAS NEPABEIGŠANAS IEMESLU ANALĪZE

1. “TIKA PIEŠĶIRTI BŪTISKI LĪDZEKĻI, TOMĒR OPERATĪVĀ/IZMEKLĒŠANAS DARBA APJOMS LIECINA, KA IR NEPIECIEŠAMS VAIRĀK LAIKA”

OLAF paziņoja, ka šā iemesla dēļ ir aizkavēts aptuveni 50 % izmeklēšanu, par kurām tiek informēta UK (17).

Iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes

Tika izvērtētas 15 lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (31 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Dažas no lietām bija labi izskaidrotas un ziņojuma kontekstā bija viegli saprotams iemesls “izmeklēšanas darba apjoms” (18). Tomēr daudzās izmeklēšanās galvenie aizkavēšanās iemesli bija atšķirīgi: ilgs bezdarbības laiks pirms sākotnējās izmeklēšanas (līdz 7 mēnešiem); lietas izskatīšanas virzību nosaka iespējama informācijas saņemšana no ārējiem avotiem, kad OLAF faktiski nav veicis nekādas izmeklēšanas darbības, kā arī neizskaidroti aizkavēšanās iemesli (19). Tika norādīti arī tādi iemesli kā sadarbības trūkums no privātpersonu puses, norunāto interviju pārcelšana uz vēlāku datumu un atbildes gaidīšana no privātpersonām vai iestādēm (20).

Tika konstatēts, ka būtisks faktors ir izmeklētāju darbs pie citām lietām un lietām ar augstāku prioritāti (21).

Visbeidzot, dažās lietās, lai gan tajās bija norīkots liels izmeklētāju skaits, aizkavēšanās tika pamatota gan ar “būtiskiem līdzekļiem”, gan ar “līdzekļu trūkumu” (22). Lai gan šādai pretrunai ir iespējami konkrēti iemesli saistībā ar izmeklētāju piesaistīšanu dažādos izmeklēšanas posmos, tomēr, lasot šādu informāciju, rodas neskaidrības.

Iekšējās/ārējās izmeklēšanas: ES iestādes

Tika izvērtētas astoņas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (72 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Vairākās lietās iemesls “izmeklēšanas darba apjoms” ir labi pamatots un viegli saprotams konkrētā ziņojuma kontekstā (23).

Citās lietās UK konstatēja ilgu bezdarbības laiku no lietas sākšanas dienas līdz izmeklētāju noteikšanai vai līdz izmeklēšanas sākšanas dienai (līdz 6 mēnešiem), kā arī to, ka dažās lietās galvenais kavēšanās iemesls bija neizskaidrota, bet acīmredzama atbildīgā izmeklētāja maiņa (24). Sadarbības trūkumus no privātpersonu puses bija vēl viens iemesls, kas bija norādīts vienā lietā ar ļoti zemu ekonomisko ietekmi (25). Identisks lietas un lietas rezultātu apraksts tika sniegts divos dažādos “deviņu mēnešu ziņojumos”, kuros tiek aplūkotas atšķirīgas operatīvās darbības (26).

Tiešie izdevumi un ārējā palīdzība

Tika izvērtēta 21 lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (41 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Lai gan lielākajā daļā izmeklēšanu aizkavēšanās iemesls ir labi izskaidrots un tas atbilst ar lietu saistītajam darba apjomam (27), tika konstatēts, ka viena trešdaļa lietu faktiski ir palīdzība krimināllietā un OLAF neveica nekādas operatīvās darbības (28) vai ka joprojām tiek gaidīta atbilde no citām iestādēm (29).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas 20 lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (43 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Dažos gadījumos ir nodrošināta laba plānošana, izmeklēšanas mērķis ir norādīts skaidri un sīki, izmeklēšana tiek veikta kvalitatīvi un ir dots skaidrs un pamatots aizkavēšanās skaidrojums (30).

Tomēr citos gadījumos iemesls “izmeklēšanas darba apjoms” neatbilst OLAF veiktajam darbam, jo faktiski OLAF gaida ārēju uzņēmumu vai ekspertu veiktās revīzijas pabeigšanu, bet pats OLAF aktīvi neiesaistās vai neveic ciešu procesa uzraudzību (31). Kā šajā sakarībā norādīts UK pirmajā atzinumā, nav redzama OLAF darba pievienotā vērtība šajā jomā. UK ir konstatējusi neskaidrības izmeklēšanas plānošanā pēc misijām trešajās valstīs vai dažus mēnešus pēc izmeklēšanas pasākumiem (32).

UK konstatēja nepietiekamu plānošanu dažās no misijām trešajās valstīs (33). Dokumentu apkopošanā netiek ievērota kopīga pieeja; reizēm misijas tiek organizētas, lai iegūtu dokumentārus pierādījumus, un reizēm dokumenti tiek nodoti, izmantojot EK delegāciju (34), iepriekš nesazinoties ar attiecīgo ģenerāldirektorātu, un tas aizkavē izmeklēšanu (35). Turklāt tas norāda arī uz rentabilitātes izvērtējuma trūkumu.

Dažkārt aizkavēšanās tiek skaidrota ar to, ka nav saņemts pieprasījums no valsts tiesu iestādēm (36). Tāpat tika konstatēts, ka aizkavēšanās tiek pamatota ar pretrunīgiem iemesliem, t. i., ziņojuma veidlapā tika atzīmēts gan iemesls “piešķirti būtiski līdzekļi”, gan “zema prioritāte apvienojumā ar ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem” (37).

Secinājumi un ieteikumi Iemesls “tika piešķirti būtiski līdzekļi, tomēr operatīvā/izmeklēšanas darba apjoms liecina, ka ir nepieciešams vairāk laika” nav faktiskais aizkavēšanās iemesls vairāk nekā pusē no izvērtētājiem izmeklēšanas gadījumiem. UK uztrauc fakts, ka izmeklētāji šo iemeslu ir atzīmējuši ziņojuma veidlapā, lai gan tas nav faktiskais iemesls. UK ir konstatējusi, ka šis iemesls tiek izmantots nekritiski un ka to dažādi interpretē vienā un tajā pašā nodaļā strādājoši izmeklētāji. Fakts, ka ziņojumus, kuros norādīti pretrunīgi iemesli par izmeklēšanas nepabeigšanu laikā, paraksta jeb “vizē” vadība (nodaļas vadītājs un direktors), norāda uz nepietiekamu iekšējo izmeklēšanas kontroli. Nepamatoti izmantojot šo aizkavēšanās iemeslu, OLAF var izdarīt maldīgus secinājumus attiecībā uz darbinieku nepieciešamību, budžetu un pasākumiem, kas veicami, lai samazinātu izmeklēšanas aizkavēšanos. Šie ziņojumi būtu jāizmanto kā izmeklēšanas procesu pārvaldības instruments. UK iesaka OLAF pārbaudīt tos izmeklēšanas gadījumus, attiecībā uz kuriem ziņojuma veidlapā ir atzīmēts šis iemesls, lai izvērtētu izmeklēšanas stratēģiju, ņemot vērā faktisko iemeslu, kāpēc lietas izmeklēšana nav pabeigta laikā.

Lauksaimniecība

Tika izvērtētas 28 lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (65 % no šīs nozares lietām, par kurām tika informēta UK).

UK konstatēja, ka lietas ir labi izskaidrotas un ka OLAF izmeklētāji ir veikuši nepārtrauktu darbu (38). Tomēr lielākajā daļā koordinēšanas lietu šajā nozarē galvenais aizkavēšanās iemesls nav izmeklēšanas darba apjoms, ko veic OLAF izmeklētāji, bet gan DV valsts iestāžu tūlītējas reakcijas trūkums (vai reakcijas nav vispār). Tāpēc OLAF ir jāgaida atbilde no šīm iestādēm (39).

Tā pati problēma tika konstatēta vairākās ārējās izmeklēšanas lietās (40), turklāt dažos gadījumos tika konstatēts, ka daļa informācijas par dažādām izmeklēšanas darbībām nebija skaidra un hronoloģiska, tādējādi bija grūti izvērtēt faktiskās aizkavēšanās iemeslu (41).

Papildus tam tika konstatēts, ka dažos gadījumos ilga bezdarbība “sākotnējās informācijas izvērtēšanas” laikā radīja situāciju, ka operatīvā darba apjoms deviņu mēnešu laikā bija ļoti neliels (42).

Tāpat tika konstatēts, ka dažas lietas bija saistītas ar kriminālizmeklēšanas elementiem, par kuriem attiecīgajā DV tika veikta tiesas izmeklēšana. Šajos gadījumos OLAF izmeklēšana tika apturēta, jo nebija nodrošināta tieša informācijas apmaiņa ar DV tiesu iestādēm (43).

Muita I un II

Tika izvērtētas 28 lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (55 % no šīs nozares lietām, par kurām tika informēta UK).

Lielākā daļa šo lietu ir atkarīga no sadarbības ar DV iestādēm, un parasti OLAF uzdevums ir sniegt atbalstu DV iestādēm, lai tās varētu veikt izmeklēšanu. Citos gadījumos OLAF gaida informāciju no DV vai kādas trešās valsts (44).

UK izprot OLAF skaidrojumu attiecībā uz antidempinga lietu ārējo izmeklēšanu, t. i., ka, ņemot vērā to raksturu, apjomu, vairāku DV iesaistīšanos, sniedzot savstarpēju palīdzību un organizējot misijas uz trešām valstīm, nav bijis iespējams pabeigt izmeklēšanu deviņos mēnešos (45). Tika pieminēti arī darbi ar augstāku prioritāti, turklāt tika konstatēts, ka nav pabeigta izmeklēšana dažās lietās, kurās vēl tiek gaidīta atbilde no DV (46).

Tāpat tika konstatēts, ka sadarbības lietās deviņu mēnešu perioda pārsniegšana bija labi izskaidrota un pamatota. Turklāt izmeklēšanas sākumā bija sīki izstrādāti darba plāni (47).

Gadījumos, kas kvalificējami kā palīdzība krimināllietā, procesa virzība bija atkarīga no valsts tiesu darba vai no pieprasījuma vēstuļu izpildes (48).

UK ar gandarījumu konstatēja, ka “deviņu mēnešu ziņojumi” viennozīmīgi tika izmantoti kā pārvaldības instruments lietu atkārtotajā izvērtēšanā pēc tam, kad bija sīki analizēti aizkavēšanās nenovēršamie iemesli (49).

Strukturālie pasākumi

Tika izvērtētas 13 lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (50 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Dažos gadījumos iemesls “izmeklēšanas darba apjoms” ir izvirzīts saistībā ar atbildīgā izmeklētāja maiņu (50). Citos gadījumos atbildīgā izmeklētāja darba slodze ir galvenais aizkavēšanās iemesls (51). “Izmeklēšanas darba apjomam” nav pietiekama pamatojuma operatīvo darbību sarakstā (52).

UK konstatēja, ka gan “sākotnējās informācijas izvērtēšanas” laiks, gan operatīvajā darbā pavadītais laiks ir ļoti ilgs; pirmais no iepriekš minētajiem periodiem ilgst vairāk nekā gadu, bet otrais – līdz pat desmit mēnešiem, lai gan ziņojumā tam nav sniegts skaidrs pamatojums (53).

Secinājumi un ieteikumi Iemesla “operatīvā/izmeklēšanas darba apjoms” definīcija un izmantošana nav precīza, jo netiek nošķirts darba apjoms, ko veic pats OLAF, un darba apjoms, kas ir valsts iestāžu pienākums lielākajā daļā palīdzības un sadarbības lietu. Šāds precizitātes trūkums nedod iespēju iegūt skaidru priekšstatu vai novērtēt ārējām valsts iestādēm sniegtās palīdzības vai sadarbības apjomu, tāpēc OLAF ir grūti uzlabot darbības rezultātus. Attiecībā uz ārējām izmeklēšanām, izņemot muitas jomas, faktiskie aizkavēšanās iemesli bija citi un dažādi. Ieteicams pārskatīt “darba apjoma” definīcijas piemērojamību katrā atsevišķajā lietā, lai skaidrāk noteiktu atbildību par veicamajiem pasākumiem.

2. “TAKTISKA NOGAIDĪŠANA IZMEKLĒŠANĀ”

UK jau iepriekšējā atzinumā norādīja, ka “deviņu mēnešu ziņojumā” būtu jāierobežo jēdziena “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā” izmantošana vai no tā būtu jāatsakās pavisam. Turklāt šis iemesls izmeklēšanas nepabeigšanas pamatošanai jāizmanto apdomīgi un precīzi.

Mēs esam gandarīti, ka 2008. gadā nevienā lietā, par kuru informēta UK, šis iemesls nav norādīts kā formālais aizkavēšanās pamatojums, lai gan šā iemesla izmantošana tika konstatēta “deviņu mēnešu ziņojumos”, kuriem bija atzīmēta izvēle “Citi iemesli” (54). Turklāt ir vairākas izmeklēšanā esošas lietas, kurās ir norādīts šis iemesls (55):

Iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes

Tika izvērtētas četras lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (8 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Tika konstatēts, ka šis iemesls nav skaidri izskaidrots vai pamatots. Dažos gadījumos šis iemesls izmantots, lai atliktu divu saistītu lietu izmeklēšanu (56), neņemot vērā iesaistīto personu procesuālās tiesības. Tika konstatētas arī izmeklēšanas, kurām nav ekonomiskas ietekmes un kuras pamatojas uz neskaidriem apgalvojumiem.

Tāpat tika konstatēti ziņojumi par tādām misijām trešās valstīs, kurām nav skaidras izmeklēšanas stratēģijas. Dažos gadījumos jēdziens “taktiskā nogaidīšana” ir izmantots kopā ar citiem iemesliem: izmeklētāju darba slodze un “sadarbības trūkums no citas privātpersonas puses” (57), lai gan patiesais lietas neizmeklēšanas iemesls ir OLAF pilnvaru trūkums, lai iztaujātu trešās personas kādā no ārpuskopienas valstīm.

Tiešie izdevumi un ārējā palīdzība

Tika izvērtētas septiņas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (13 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Dažās lietās iemesls “taktiskā nogaidīšana” ir labi izskaidrots (58). Tomēr tika konstatēts, ka dažkārt OLAF neveica nekādas turpmākas izmeklēšanas darbības, informācija tika nodota DV tiesu iestādēm un OLAF ieņēma nogaidošu pozīciju, gaidot, vai šīm iestādēm būs nepieciešama OLAF palīdzība (59).

Dažos gadījumos galvenais aizkavēšanās iemesls ir saistīts ar sadarbību ar citiem Kopienas dienestiem (60).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas piecas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (11 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Tika konstatēts, ka visās šajās lietās iemesls “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā” nozīmē, ka OLAF gaida ārēju uzņēmumu veiktās revīzijas pabeigšanu un neveic nekādas turpmākas izmeklēšanas darbības (61).

Secinājumi un ieteikumi Iemesls “taktiska nogaidīšana” jāizmanto apdomīgi, lai izmeklēšanas process būtu atvērts, turklāt šis iemesls ir sīki jāpaskaidro, lai iegūtu skaidru priekšstatu par izmeklēšanas stratēģiju. Būtu jāpārskata izmeklēšanā esošās lietas, kurās norādīts šis iemesls, īpašu uzmanību pievēršot tām lietām, kas norādītas jau 2007. gadā saņemtajos deviņu mēnešu ziņojumos.

3. “LĪDZEKĻU TRŪKUMS”

Iekšējās izmeklēšanas

Tika izvērtētas deviņas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (19 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK konstatēja, ka aizkavēšanās iemesli ir dažādi un kopīgi vairākām lietām: prioritāte ir piešķirta citām lietām, kas sāktas kādu laiku iepriekš; ilgs bezdarbības laiks (no četriem vai pieciem mēnešiem līdz 11 mēnešiem) pēc dokumentu apkopošanas misijās trešajās valstīs vai pēc datu nokopēšanas, neveicot turpmāko izmeklēšanu lietās ar nelielu vai nenoteiktu ekonomisko ietekmi (62).

Visās šajās lietās atbildīgo izmeklētāju skaits atbilda ierosinātajam darbinieku skaitam, ko novērtētājs bija norādījis “sākotnējās informācijas izvērtējumā”, vai pat pārsniedza šo skaitu.

Dažos gadījumos iemesls “līdzekļu trūkums” ir skaidrots kā darbinieku trūkums, ko izraisa atbildīgā izmeklētāja īslaicīga prombūtne (63).

Tiešie izdevumi un ārējā palīdzība

Tika izvērtētas četras lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (7 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Šajās lietās iemesls “līdzekļu trūkums” ir sīki izskaidrots un saistīts ar atbildīgo izmeklētāju darba slodzi apvienojumā ar attiecīgās lietas vidējo prioritāti (64) vai ar tādu OLAF izmeklētāju trūkumu, kuriem būtu atbilstošas valodas prasmes (65).

Dažos gadījumos tika konstatēts, ka nebija sniegts nekāds skaidrojums, kas pamatotu līdzekļu trūkumu augstas prioritātes lietā ar principā adekvātu izmeklētāju skaitu (66).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas deviņas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (19 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK ar bažām konstatēja, ka ilgā laikposmā pēc lietas uzsākšanas (no deviņiem līdz 13 mēnešiem) netika veiktas nekādas izmeklēšanas darbības un netika izstrādāts darba plāns, lai gan izmeklētāju skaits atbilda sākotnējās informācijas izvērtējumā ieteiktajam skaitam (67).

Dažos gadījumos “deviņu mēnešu ziņojumos” bija atzīmēti pretrunīgi iemesli: “būtiski līdzekļi”, “lietas sarežģītība” un “līdzekļu trūkums” (68). Turklāt UK konstatēja, ka dažkārt, pieņēmis lēmumu par lietas sākšanu, OLAF vai nu vairākus mēnešu gaidīja ārējas revīzijas pabeigšanu, neveicot nekādas izmeklēšanas darbības, vai arī – citos gadījumos – norādīja uz citu lietu prioritāti (69).

Citos gadījumos īstais iemesls, kas norādīts citās veidlapas sadaļās, ir lietas sarežģītība, izmeklēšanas darba apjoms (70) vai “laika trūkums”, un nav sniegts plašāks skaidrojums (71).

Secinājumi un ieteikumi Iemesla “līdzekļu trūkums” norādīšana, lai attaisnotu izmeklēšanas nepabeigšanu deviņos mēnešos, lielākajā daļā lietu nav pamatota. Šis jautājums UK rada īpašas bažas, ņemot vērā, ka OLAF pieprasījums ikgadējā budžetā palielināt darbinieku skaitu faktiski arī tiek pamatots ar “līdzekļu trūkuma” analīzi izmeklēšanas un operatīvo darbību jomā. Tāpēc šim jautājumam jāpievērš īpaša uzmanība. UK tas ir būtiski arī tāpēc, ka UK ir jāsniedz viedoklis par OLAF ikgadējā budžeta projektu. Neprecīza atsaukšanās uz šo iemeslu var radīt maldīgus secinājumus par OLAF budžetu. Norādot šo iemeslu deviņu mēnešu ziņojumā, ir jāsniedz arī sīks skaidrojums. Turklāt katrā ziņojumā, kurā ir minēts šis iemesls, būtu jānorāda praktiski situācijas risinājumi.

Muita I un II

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (3 % no šīs nozares lietām, par kurām tika informēta UK).

Vienā lietā norādīta augstāka operatīvo darbību prioritāte (72) un ir sīki izskaidroti iemesli, kāpēc pie lietas netiek strādāts ar pilnu slodzi, kā arī norādīti risinājumi attiecībā uz līdzekļu trūkumu (73).

Strukturālie pasākumi

Tika izvērtētas sešas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (23 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Visās lietās izmeklēšanas nepabeigšana ir pamatota ar vienu iemeslu: “līdzekļu trūkums un būtisks izmeklēšanas darba apjoms” (74); tomēr, izņemot vienu lietu (75), nav sniegts skaidrojums, lai izprastu šo iemeslu.

Secinājumi un ieteikumi Izņemot muitas jomu, kurā deviņu mēnešu ziņojumi pareizi tiek izmantoti kā pārvaldības instruments izmeklēšanas vajadzību pārskatīšanai, ir nepieciešams skaidrojums, lai izprastu iemeslus, kāpēc nav pabeigta lietu izmeklēšana.

4. “ZEMA PRIORITĀTE APVIENOJUMĀ AR IEROBEŽOTIEM PIEŠĶIRTAJIEM LĪDZEKĻIEM”

UK jau iepriekšējā atzinumā norādīja, ka attiecībā uz izmeklēšanas politiku gadījumā, ja lietai ir “zema prioritāte” apvienojumā ar “ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem”, netiek gaidīts skaidrojums, kāpēc nav pabeigta izmeklēšana, bet gan kāpēc lieta pēc deviņiem mēnešiem joprojām ir atvērta.

Mēs ar gandarījumu konstatējām, ka 2008. gadā šis izmeklēšanas nepabeigšanas iemesls netika iekļauts deviņu mēnešu ziņojuma veidlapā. Tomēr izmeklēšanā joprojām ir vairākas lietas, kurās ir norādīts šis iemesls un kuras ir nepieciešams nekavējoties pārskatīt.

Iekšējās izmeklēšanas: ES iestādes

Tika izvērtētas piecas lietas (10 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK konstatēja, ka dažas lietas bija atvērtas ilgu laiku (pat 10 mēnešus pēc “sākotnējās informācijas izvērtējuma”) un netika veiktas nekādas izmeklēšanas darbības, bet norādīts pamatots iemesls, ka izmeklētājs gaida iekšējas izmeklēšanas rezultātus (76).

Dažās lietās papildus šiem iemesliem ir norādīts iemesls “izmeklēšanas darba apjoms” vai “sadarbības trūkums no privātpersonas puses” (77). Dažkārt nav minēta ekonomiskā ietekme un netiek sasniegti nekādi taustāmi rezultāti, ir ietverta tikai norāde uz iespējamiem pārkāpumiem (78).

Visās šajās lietās atbildīgo izmeklētāju skaits ir adekvāts (no diviem līdz četriem izmeklētājiem), dažas izmeklēšanas joprojām turpinās, bet citu pabeigšanai bija nepieciešami vairāk nekā divi gadi.

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas četras lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (8 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK ar bažām konstatēja, ka bija sāktas izmeklēšanas “bez negatīvām finansiālām sekām attiecībā uz Eiropas Komisijas fondiem” (kā norādīts ziņojumos), kā arī notikušas misijas trešajās valstīs saistībā ar lietu, kurai ir zema ekonomiskā ietekme (79).

Tāpat tika konstatēts, ka, pamatojot atsevišķu izmeklēšanu nepabeigšanu, ziņojuma veidlapās bija atzīmēti pretrunīgi iemesli, piemēram, “piešķirti būtiski līdzekļi” un “zema prioritāte apvienojumā ar ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem”, lai gan pēdējais iemesls nebija traucējis veikt misijas trešajās valstīs (80).

Visās iepriekš minētajās lietās atbildīgo izmeklētāju skaits ir adekvāts, un tas netiek izvirzīts kā problēmjautājums.

Secinājumi un ieteikumi Iemesla “ierobežoti piešķirtie līdzekļi” norādīšana nav pamatota nevienā no izvērtētajiem “deviņu mēnešu ziņojumiem”. Attiecībā uz darbinieku resursiem jānorāda, ka izmeklētāju skaits ir adekvāts veicamā izmeklēšanas darba apjomam un ieteiktajam darba plānam, tāpēc nevienā lietā šis faktors nav izvirzīts kā problēmjautājums. Dažām lietām ir ļoti zema finansiālā ietekme vai pat nav nekādas finansiālas ietekmes uz Eiropas Kopienas fondiem. Fakts, ka šos ziņojumus paraksta jeb “vizē” vadība (nodaļas vadītājs un direktors), norāda uz nepietiekamu iekšējo izmeklēšanas kontroli. Ja tiek norādīts iemesls “ierobežoti piešķirtie līdzekļi”, tam ir nepieciešams skaidrs pamatojums, lai novērstu maldīgus secinājumus attiecībā uz darbinieku norīkošanu un OLAF finanšu resursiem. Valdei iesniegtajā izvērtējumā jāiekļauj rentabilitātes izvērtējums un pārskats par nodaļas personāla resursiem. Jānorāda arī nodaļas izmeklētāju norīkošana izmeklēt citas lietas, to nepabeigto lietu skaits, kuras ierindotas kategorijā “augsta prioritāte” un kurās varētu būt jānorīko attiecīgie izmeklētāji.

Muita I un II

Tika izvērtētas trīs lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (5 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Šīs lietas ir labi aprakstītas un izskaidrotas, un ir ievērots šo lietu pabeigšanas laika grafiks. OLAF iejaukšanās ir adekvāta (81). Ziņojumu kontekstā iemesls “zema prioritāte un ierobežoti piešķirtie līdzekļi” ir norādīts pamatoti.

Strukturālie pasākumi

Tika izvērtēta viena lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (3 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Izmeklēšana nebija sākta, uzskatot to par nerentablu. “Ir piemērotas tikai pamata atbilstības pārbaudes metodes, konstatējot pārkāpumu risku projektu finansējuma piešķiršanā”. Ja lietai ir “zema prioritāte”, varbūt nav jāuzsāk ārēja izmeklēšana (82).

Secinājumi Lietas nepabeigšanas iemesls bija labi pamatots un izskaidrots, turklāt bija veikts rentabilitātes izvērtējums.

5. “SADARBĪBAS TRŪKUMS”

Sadarbības trūkums no dalībvalsts (DV) puses

2007. gadā UK saņēma septiņus lietu ziņojumus, bet 2008. gadā – sešus.

Iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes

Tika izvērtēta viena lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (2 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Tika konstatēts, ka tā ir ārēja izmeklēšana, kurā iesaistītas divas nodaļas, un izteikts apgalvojums, ka trūkst sadarbības ar Komisijas dienestiem. Nebija norādītas nekādas darbības, lai risinātu sadarbības trūkuma problēmu (83).

Iekšējās/ārējās izmeklēšanas: ES iestādes

Tika izvērtēta viena lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (9 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK konstatēja, ka šīs lietas nepabeigšanas iemesls nav sadarbības trūkums no DV puses, bet no trešās valsts, kurā bija sākta kriminālizmeklēšana. Deviņu mēnešu laikā OLAF nav veicis nekādas izmeklēšanas darbības un gaida ziņojumu no ārējas iestādes, lai veiktu “atbilstīgas darbības” (84).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (9 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK konstatēja pretrunas atsaucēs uz izvērtējuma periodu (līdz vienam gadam un vienam mēnesim, un izvērtējumā piedalījušies četri izvērtētāji) un uz “sākotnējās informācijas izvērtējuma” sagatavošanas datumu (sagatavošana pabeigta tikai trīs dienas pirms izmeklēšanas sākšanas datuma). Deviņu mēnešu laikā nav veiktas nekādas izmeklēšanas darbības, jo OLAF nebija nosūtījis palīdzības pieprasījumu DV tiesu iestādēm (85).

UK konstatēja arī to, ka lietā, kurā norādīts sadarbības trūkums no DV puses, atsaucoties uz Regulu 2185/96 (35), OLAF nav īstenojis darbības, kas norādītas izmeklēšanas plānā.

Secinājumi un ieteikumi Izvērtētajās lietās sadarbības trūkums no dalībvalsts puses norādīts neprecīzi. Dažkārt tas attiecas uz sadarbības trūkumu no Komisijas dienestu vai trešo valstu iestāžu puses. Citos gadījumos iemesls var būt tas, ka OLAF nav nosūtījis palīdzības pieprasījumu DV valsts iestādēm. Turklāt nav norādīti nekādi sadarbības trūkuma problēmas risinājumi. UK iesaka izmeklētājiem nopietni apsvērt šā iemesla norādīšanu, pamatojot aizkavēšanos, bet vadītājiem būtu jānodrošina stingra kontrole.

Lauksaimniecība

Tika izvērtētas septiņas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (16 % no šīs nozares lietām, par kurām tika informēta UK).

Izvērtētās lietas ir ārējas izmeklēšanas un koordinēšanas lietas lauksaimniecības jautājumos; šajās lietās OLAF gaida atbildes no DV iestādēm, no kurām dažas ir izrādījušas vāju interesi sadarbībā ar OLAF (86). Saskaņā ar deviņu mēnešu ziņojumos sniegto informāciju OLAF necenšas aktīvi rīkoties, lai saņemtu pieprasīto informāciju (87).

Muita I un II

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (4 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Izvērtētās lietas attiecas uz “koordinēšanu” un “palīdzību krimināllietā”, kad valsts iestādes pieprasa OLAF palīdzību (88).

Strukturālie pasākumi

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (7 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

UK pārliecinājās, ka ārējas izmeklēšanas lietās ilgā laikposmā (astoņi mēneši un četri mēneši) netika saņemta neviena atbilde no valstu iestādēm (89).

Secinājumi un ieteikumi Visās izvērtētajās lietās pareizi norādīts sadarbības trūkums no DV puses; ir nepieciešama efektīvāka sadarbība ar DV un iesaistīšanās no DV puses. OLAF būtu jāizmanto daudz aktīvāka pieeja.

Sadarbības trūkums no Komisijas dienestu puses

2007. gadā UK saņēma divus lietu ziņojumus, bet 2008. gadā – trīs.

Iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes

Tika izvērtētas trīs lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (16 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Visās trijās lietās “sadarbības trūkums no Komisijas dienestu puses” nav vienīgais norādītais aizkavēšanās iemesls. Šis iemesls norādīts kopā ar citiem skaidrojumiem, piemēram, taktisku nogaidīšanu, augstāku izmeklētāju darba prioritāti citās lietās, sadarbības pasākumiem ar valsts tiesu iestādēm (90).

Tika konstatēts, ka saistībā ar ziņojumos norādīto iemeslu “sadarbības trūkums no Komisijas dienestu puses”OLAF neveica nekādas aktīvas darbības situācijas atrisināšanai.

Tiešie izdevumi un ārējā palīdzība

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls.

Tika konstatēts, ka sadarbības trūkumam no Komisijas dienestu puses nebija nekāda ietekme uz OLAF darbu, tāpēc šis iemesls ir neskaidrs (91).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (4 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Šajās lietās iemesls “sadarbības trūkums no Komisijas dienestu puses” ir neskaidrs. Vienā no lietām šāda veida “sadarbības trūkums” nav izskaidrots, citā lietā Komisijas dienesti kavēšanos ir pamatojuši ar ārējiem iemesliem (92).

Secinājumi un ieteikumi Tika konstatēts, ka lietās, kurās norādīts sadarbības trūkums no Komisijas dienestu puses, OLAF nav veicis konkrētas darbības, lai atrisinātu šo situāciju. OLAF būtu jāmeklē iespējas nodrošināt ātrāku komunikāciju šajā jomā.

Sadarbības trūkums no citu iestāžu puses

2007. gadā UK saņēma trīs lietu ziņojumus, bet 2008. gadā – sešus.

Tiešie izdevumi un ārējā palīdzība

Tika izvērtēta viena lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (2 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Šis iemesls ir labi izskaidrots, un tas norādīts kopā ar vairākiem citiem iemesliem par to, kāpēc izmeklēšana nav pabeigta (93).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas divas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (4 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Abās lietās galvenais iemesls ir saistīts ar valsts tiesu iestādēm, nevis ar citām iestādēm: valsts tiesu iestādes nav pieprasījušas OLAF palīdzību (85), un šīs valstu tiesu iestādes nav sniegušas atbildi (94).

Secinājumi un ieteikumi Dažās lietās šis iemesls izmantots neprecīzi. UK iesaka pārskatīt šā iemesla izmantošanu, lai novērstu jebkādas neskaidrības.

Lauksaimniecība

Tika izvērtēta viena lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (2 % no šīs nozares lietām, par kurām tika informēta UK).

Lieta ir labi izskaidrota, un OLAF aktīvi iesaistījās lietas virzīšanā un atbildes saņemšanā no trešās valsts iestādēm saistībā ar ārēju izmeklēšanu (95).

Muita I un II

Tika izvērtētas piecas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (10 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Visas lietas ir ļoti labi izklāstītas un sīki izskaidrotas. Tomēr atbildīgie izmeklētāji regulāri atzīmē iemeslu “sadarbības trūkums no citas iestādes puses”, lai gan iekavās viņi norāda, ka sadarbību nenodrošina trešo valstu iestādes; tieši pēdējais iemesls faktiski izraisa koordinēšanas lietu nepabeigšanu (96).

Secinājumi un ieteikumi Visas lietas ir labi izskaidrotas. Tomēr izmeklēšanas nepabeigšanas iemesls ir “sadarbības trūkums no trešo valstu iestāžu puses”, kas atšķiras no iemesla “sadarbības trūkums no citu iestāžu puses”. Šajās jomās UK nav saņēmusi nevienu “deviņu mēnešu ziņojumu”, kurā norādīts sadarbības trūkums no citu iestāžu puses. Skaidrības nolūkā iemesls “sadarbības trūkums no trešo valstu puses” būtu norādāms atsevišķā izvēles rūtiņā.

Sadarbības trūkums no privātpersonas/uzņēmuma puses

2007. gadā UK saņēma 13 lietu ziņojumus, bet 2008. gadā – trīs.

Iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes

Tika izvērtētas trīs lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (6 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Divās no šīm lietām iemesls ir labi izskaidrots un pamatots (97). Tomēr trešajā lietā OLAF nebija pilnvaru attiecīgās privātpersonas iztaujāšanai (57).

Tiešie izdevumi un ārējā palīdzība

Tika izvērtēta viena lieta, kurā bija norādīts šis iemesls (2 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Attiecīgajā lietā šis iemesls ir labi pamatots (98).

Ārējā palīdzība

Tika izvērtētas piecas lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (10 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Visās šajās lietās iemesls ir norādīts kopā ar citiem iemesliem, kuri faktiski ir noteicošie faktori, kāpēc lietas nav pabeigtas. Šie iemesli ir dažādi un kopīgi vairākām lietām: ārējo revidentu ziņojumu gaidīšana, lietu sarežģītība un saistība ar citām OLAF izmeklēšanām, zema prioritāte un nemateriāli finansiālie zaudējumi (99).

Secinājumi un ieteikumi Dažās no izvērtētajām lietām galvenie aizkavēšanās iemesli atšķiras no norādītā iemesla “sadarbības trūkums no privātpersonas/uzņēmuma puses”. Pareizai šā iemesla izmantošanai būtu jāpievērš īpaša uzmanība.

Lauksaimniecība

Tika izvērtētas trīs lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (7 % no šīs nozares lietām, par kurām tika informēta UK).

Visas lietas ir labi izskaidrotas, un aizkavēšanās iemesls ir norādīts pareizi: sadarbības trūkums no trešās valsts puses.

Muita I un II

Tika izvērtētas četras lietas, kurās bija norādīts šis iemesls (7 % no šīs jomas lietām, par kurām tika informēta UK).

Lietas ir labi un sīki izskaidrotas; tomēr īstais aizkavēšanās iemesls ir sadarbības trūkums no trešās valsts puses (100).

Pārējās trīs lietas faktiski ir palīdzība krimināllietā, neiesaistoties maģistrātam no juridisko un tiesvedības konsultāciju nodaļas (101).

Secinājumi un ieteikumi Iemesls, kāpēc lietu izmeklēšanas laiks pārsniedz deviņus mēnešus, ir sadarbības trūkums no trešās valsts, nevis no privātpersonas/uzņēmuma puses. Būtu jāievieš jauna kategorija, lai norādītu šo atšķirīgo un īsto aizkavēšanās iemeslu, t. i., “sadarbības trūkums no trešās valsts puses”.

6. “CITI IEMESLI: SKATĪT KONKRĒTO LIETU”

Tika izvērtētas 73 lietas, kurās kā aizkavēšanās iemesls bija atzīmēta izvēle “citi iemesli” (27 %) (102).

Šis iemesls norādīts daudzos lietu ziņojumos: 2007. gadā – 16 lietās, bet 2008. gadā – 57 lietās, tādējādi izvērtējuma periodā šis ir otrs visbiežāk norādītais aizkavēšanās iemesls.

Lietu skaits, kurās norādīts šis iemesls, būtiski palielinājās 2008. gada otrajā pusē. Vispārīga analīze, iepazīstoties ar konkrēto ziņojumu, liecina, ka lielā daļā (gandrīz pusē) no šīm lietām izvēle “citi iemesli” norādīta pamatoti (103).

Līdz ar to daudzās lietās aizkavēšanās iemesls ir: izmeklēšanas sarežģītība, izmeklētāja maiņa, citu lietu prioritāte, palīdzība krimināllietā (valsts tiesu iestādes nav nosūtījušas pieprasījumu), taktiska nogaidīšana izmeklēšanā u. c (104).

Turklāt OLAF“gaida atbilstības pārbaudes DV”, norādīta arī “sadarbība ar trešo valsti” vai “ilgtermiņa” izmeklēšanas (105).

Tomēr ir pamats domāt, ka daudzās lietais patiesais iemesls ir cits, lai gan izmeklētājs ir stingri ievērojis iepriekš sagatavoto iemeslu sarakstu, kas norādīts ziņojuma veidlapā (106).

Dažās lietās norādītais lietas nepabeigšanas iemesls bija grūti saprotams, bezjēdzīgs vai pat nepieņemams. Attiecībā uz pēdējo variantu var norādīt divas lietas, kurās aizkavēšanās pamatota ar to, ka “izmeklēšana joprojām turpinās” (107).

UK īpašu uzmanību pievērš faktam, ka izvēle “citi iemesli” attiecināta arī uz nepabeigtu lietas galīgā ziņojuma apspriešanu, kad izmeklēšana ir pabeigta (ilgs laikposms no pieciem mēnešiem līdz vairāk nekā vienam gadam) (108).

Secinājumi un ieteikumi Tā kā izvēle “citi iemesli” ir atzīmēta procentuāli ļoti daudzos gadījumos, lietu nepabeigšanas iemeslu saraksts ir jāpaplašina un jāatjauno. Neatbilstīga izvēles “citi iemesli” norādīšana gadījumos, kad būtu jāizmanto kāds cits no jau piedāvātajiem iemesliem, kā arī šīs izvēles nepamatota izmantošana norāda, ka ir rūpīgi jāizvērtē lēmums izvēlēties šo iemeslu, kā arī jāpārskata attiecīgās lietas.

NAV NORĀDĪTS PROGNOZĒTAIS PABEIGŠANAS TERMIŅŠ: KVALITĀTES PROBLĒMA

Deviņu mēnešu ziņojumos, kas iesniedzami UK, ir sadaļa, kurā OLAF ir jāziņo par aptuveno laiku, kad lieta tiks pabeigta.

Izvērtējot 275 lietas, mēs konstatējām, ka 64 no tām šādas informācijas nebija, t. i., nebija noteikts pabeigšanas termiņš. 20 lietas tika pabeigtas prognozētajā laikā; 105 lietas tika pabeigtas vairāk nekā mēnesi pēc prognozētā pabeigšanas termiņa. Vairumā lietu aizkavēšanās būtiski pārsniedza vienu mēnesi, dažās lietās – pat vairāk nekā 18 mēnešus, bet 72 lietas tiks pabeigtas vienu vai vairākus mēnešus vēlāk, nekā prognozēts.

Secinājumi un ieteikumi Pamatojoties uz šādu statistisku un kopsavilkuma analīzi, ir grūti apgalvot, ka šajā “deviņu mēnešu ziņojumu” daļā ir vērojamas būtiskas kvalitātes problēmas. Lai deviņu mēnešu ziņojumu sagatavošanas procedūra būtu lietderīga OLAF un lai to varētu izmantot kā pārvaldības instrumentu, prognozētais lietu pabeigšanas termiņš būtu jānosaka precīzāk un rūpīgāk.

SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

UK augsti novērtē OLAF izmeklētāju informāciju, kas sniegta “deviņu mēnešu ziņojumos”. Mēs ar gandarījumu pārliecinājāmies, ka jaunā ziņojuma forma, kas tika sagatavota pēc UK Atzinuma Nr. 1/2007, sniedz skaidrāku informāciju, nodrošinot UK iespēju izpildīt savus pienākumus.

Tomēr veiktais izvērtējums norāda uz trīs veidu problēmām, kas negatīvi ietekmē UK pārraudzības uzdevumu izpildi, kuru mērķis ir OLAF neatkarības stiprināšana.

I. Konsekventas un mērķtiecīgas pieejas trūkums daudzās lietās, radot šaubas par norādīto aizkavēšanās iemeslu pamatotību

Ņemot vērā, ka attiecīgā laikposma “deviņu mēnešu ziņojumos” atzīmētie iemesli par to, kāpēc nav pabeigta lietu izmeklēšana, lielākoties nav patiesie iemesli, UK nevar apgalvot, ka ir attaisnojams procentuāli augstais to OLAF izmeklēšanu skaits, kuru ilgums pārsniedz norādīto laika periodu.

“Deviņu mēnešu ziņojumu” izvērtēšana skaidri norāda uz trūkumiem pašreizējos noteikumos, kurus OLAF vadība izstrādājusi attiecībā uz izmeklēšanas procesa pārvaldīšanu un kontroli.

OLAF vadībai un izmeklētājiem “deviņu mēnešu ziņojumi” būtu jāizmanto kā pārvaldības instruments, lai pārskatītu izmeklēšanas stratēģiju un plānošanu.

II. Izmeklēšanas metodikas un stingru pasākumu trūkums un nepieciešamība pilnveidot iekšējo pārvaldību un izmeklēšanas kontroli

Veiksmīgas un mērķtiecīgas izmeklēšanas atslēga ir laba plānošana.

Katras izmeklēšanas sākumā izmeklēšanas grupai būtu jāizveido sīki izstrādāts un pilnīgs plāns, lai varētu prognozēt galīgā lēmuma datumu. “Prognozētā pabeigšanas termiņa” norādīšana ir ne vien juridisks OLAF pienākums attiecībā pret UK, bet arī būtisks instruments, lai pārvaldītu izmeklēšanu un novērstu pārāk ilgas izmeklēšanas negatīvās sekas.

Plānā būtu jānorāda katrs prognozētais izmeklēšanas pasākums, nosakot arī katra pasākuma aptuveno laika grafiku. Plānošana veicama rakstveidā un sistemātiski, pievienojot plānu lietai, tādējādi atvieglojot tā izmantošanu un pārskatīšanu, ja izmeklētājiem ir jāatliek noteiktas darbības vai ja notiek cita veida aizkavēšanās.

Vadībai nodaļu līmenī būtu regulāri jāizvērtē izmeklēšanas plāni, lai uzraudzītu un, ja nepieciešams, dotu norādījumus par lietu virzību.

UK izskata priekšlikumu šā gada laikā sagatavot sīkāk izstrādātu atzinumu par izmeklēšanas plānošanu.

III. Konkrētu mērķu un pārbaudāmu iemeslu trūkums attiecībā uz aizkavēšanos

Lai UK spētu vislabākajā veidā izpildīt pārraudzības funkcijas, OLAF būtu jāspēj precīzāk norādīt iemeslus, kāpēc izmeklēšana nav pabeigta.

Sīkāk pārbaudījusi procesu, kurā tiek izvērtēti iemesli, kāpēc deviņos mēnešos nav pabeigta lietu izmeklēšana, UK iesaka rūpīgi pārskatīt visu procesu.

Šāda pārskatīšana palīdzētu OLAF noteikt īstos aizkavēšanās iemeslus un veikt pasākumus, lai samazinātu izmeklēšanas ilgumu.

UK ir sagatavojusi OLAF šādus ieteikumus attiecībā uz to iemeslu pārskatīšanu, kurus izmanto, lai pamatotu izmeklēšanas nepabeigšanu deviņu mēnešu laikā.

1. Operatīvā/izmeklēšanas darba apjoms, ko veic OLAF/citi procesa dalībnieki vai partneri

Būtu skaidri jānošķir OLAF veiktais darba apjoms un darbs, ko veic ārēji pārstāvji vai partneri. UK iesaka sadalīt iemeslu “operatīvā/izmeklēšanas darba apjoms” šajās divās kategorijās. Pamatojoties uz izmeklēšanas plānu, būtu sīkāk jāizskaidro aizkavēšanās iemesli vai, attiecīgos gadījumos, papildu un iepriekš neplānotu pasākumu nepieciešamība.

Katra liela lieta pēc pabeigšanas būtu jāpārskata, lai izdarītu secinājumus par šīs lietas virzības procedūru.

2. Izmeklētāju darba slodze

Darba slodze ir jāpaskaidro, sniedzot informāciju par citām veiktajām izmeklēšanām un par to, cik lielā mērā tās negatīvi ietekmē pašreizējo izmeklēšanu.

3. Atbildīgā izmeklētāja maiņa

UK izprot, ka atbildīgā izmeklētāja maiņa dažkārt var izraisīt aizkavēšanos uz vairākiem mēnešiem. Tāpēc ir jāpaskaidro šādas maiņas iemesls, jo īpaši interešu konflikta gadījumos.

4. Citu lietu augstākā prioritāte

UK izprot, ka lietas prioritāte laika gaitā var mainīties, tāpēc ir jāpaskaidro, kāpēc citām izmeklēšanām noteikta augstāka prioritāte nekā konkrētajai izmeklēšanai un