Eiropas Parlamenta rezolūcija par paplašinātās Eiropas Savienības politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.-2013. gadam (2004/2209(INI))



Oficiālais Vēstnesis 124 E , 15/05/2006 Lpp. 0373 - 0389



P6_TA(2005)0224 Politikas uzdevumi un budžeta līdzekļi (2007.–2013. gads) Eiropas Parlamenta rezolūcija par paplašinātās Eiropas Savienības politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.–2013. gadam (2004/2209(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 268.–276. pantu, - ņemot vērā 1999. gada 6. maijā starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju noslēgto Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu [1], - ņemot vērā Komisijas 2004. gada 10. februāra paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam - Mūsu kopīgās nākotnes veidošana: paplašinātās Eiropas Savienības politiski risināmie jautājumi un budžeta līdzekļi 2007. -2013. gadam (KOM(2004)0101) un 2004. gada 14. jūlija paziņojumu par finanšu plāniem (KOM(2004)0487), Komisijas 2004. gada 14. jūlija darba dokumentu "Priekšlikums atjaunot Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un budžeta procedūru uzlabošanu" (KOM(2004)0498), Komisijas 2004. gada 14. jūlija priekšlikumu Padomes lēmumam par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (KOM(2004)0501) un Komisijas 2004. gada 14. jūlija ziņojumu par pašu resursu sistēmas darbību (KOM(2004)0505), - ņemot vērā Līgumu par Konstitūciju Eiropai [2], - ņemot vērā Padomes 2000. gada 29. septembra Lēmumu 2000/597/EK, Euratom par Kopienu pašu resursu sistēmu [3], - ņemot vērā tā 2004. gada 22. aprīļa rezolūciju par kopējas nākotnes veidošanu: Paplašinātās Eiropas Savienības politikas uzdevumi un budžeta līdzekļi 2007.–2013. gadam [4], - ņemot vērā tā 2004. gada 15. septembra lēmumu izveidot Pagaidu komiteju saistībā ar paplašinātās ES politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.–2013. gadam [5], - ņemot vērā uzdoto jautājumu mutiskai atbildei O-0067/2004 (B6-0130/2004) Padomei un rezolūciju par finanšu plānu, gatavojoties Eiropadomes sanāksmei 2004. gada decembrī [6], - ņemot vērā Komisijai uzdoto jautājumu mutiskai atbildei O-0068/2004 (B6-0131/2004), - ņemot vērā Reglamenta 175. punktu, - ņemot vērā Pagaidu komitejas saistībā ar paplašinātās ES politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.–2013. gadam ziņojumu un Budžeta kontroles komitejas, Ekonomikas un monetārās komitejas, Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas, Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas, Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas, Transporta un tūrisma komitejas, Reģionālās attīstības komitejas, Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas, Zivsaimniecības komitejas, Kultūras un izglītības komitejas, Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas, Konstitucionālo jautājumu komitejas, Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas, Ārlietu komitejas, Attīstības komitejas un Starptautiskās tirdzniecības komitejas atzinumus (A6-0153/2005), A. tā kā pašreizējais finanšu plāns un 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgums par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu būs spēkā tikai līdz 2006. gada beigām; B. tā kā lielākā daļa Kopienas tiesību aktu saistībā ar finanšu jautājumiem būs spēkā tikai līdz 2006. gada beigām; C. tā kā nākamā finanšu plāna sagatavošana ir viens no svarīgākajiem uzdevumiem, kas Savienībai būs jāveic nākamo mēnešu laikā, jo tas iezīmēs jaunās paplašinātās Eiropas apveidu, ņemot vērā jaunus uzdevumus un problēmas iekšpolitikā un globālā mērogā; D. tā kā Eiropas Parlaments ir nolēmis izveidot Pagaidu komiteju ar šādām pilnvarām: a) noteikt Eiropas Parlamenta politikas prioritātes nākamajā finanšu plānā gan saistībā ar likumdošanas, gan budžeta jautājumiem, b) saskaņā ar šīm prioritātēm piedāvāt nākamā finanšu plāna struktūru, c) novērtēt, cik daudz finanšu līdzekļu jāpiešķir Eiropas Savienības izdevumiem 2007.–2013. gadā, d) saskaņā ar prioritātēm un ierosināto struktūru piedāvāt provizorisku resursu sadalījumu starp dažādajām finanšu plāna izdevumu kategorijām un pašās izdevumu kategorijās; E. tā kā Pagaidu komitejai galīgais ziņojums jāsniedz, pirms Eiropadome pieņem kopējo nostāju; F. tā kā saskaņā ar 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma 26. punktu Komisija ir ierosinājusi jaunā finanšu plāna un jaunā Iestāžu nolīguma gatavošanas procedūru, iesniedzot priekšlikumus attiecīgi 2004. gada 10. februārī un 14. jūlijā; G. tā kā Līgums par Konstitūciju Eiropai (turpmāk - "Konstitūcija") pastiprina Eiropas Parlamenta nozīmi daudzās likumdošanas jomās, paplašina Eiropas Parlamenta budžeta pilnvaras un I-55. pantā un III-402. panta 5. punktā paredz, ka daudzgadu finanšu sistēmai jākļūst par Eiropas tiesību aktu, ko Padome ar vienprātīgu lēmumu un pēc samierināšanas procedūras pieņem pēc tam, kad saņēmusi Eiropas Parlamenta piekrišanu, ko devis tā deputātu sastāva vairākums; H. tā kā 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma 26. punkts paredz pagarināt pašreizējo finanšu plānu, ja vien to skaidri nedenonsē kāda no nolīguma pusēm; I. tā kā gadījumā, ja nav iestāžu nolīguma, EK līguma 272. un 273. panta noteikumi ļauj pieņemt gada budžetus, ja budžets nav pieņemts līdz finanšu gada sākumam; J. tā kā jaunā Komisija ir oficiāli apstiprinājusi iepriekšējās Komisijas priekšlikumus par struktūru, ilgumu un finanšu resursu līmeni katram jaunā finanšu plāna gadam un katrai izdevumu kategorijai un visus likumdošanas priekšlikumus, ko kopā dēvē par "Prodi paketi"; K. tā kā savā augstāk minētā 2004. gada 22. aprīļa rezolūcijā Ėiropas Parlaments uzsvēra, ka "nav iespējams sagatavot finanšu plānu bez Eiropas Parlamenta un Padomes vienošanās par finanšu paketi, jo pašreizējais Līgums neparedz obligātu prasību par finanšu plāna izstrādi, ietverot noteikumu tikai par ikgadējiem budžetiem"; L. tā kā PVN un IKP resursi (kas to ieviešanas laikā bija paredzēti kā ieņēmumi, kas papildina ES tradicionālos pašu resursus), pakāpeniski ir kļuvuši par galveno Kopienas budžeta finansēšanas avotu; tā kā tie kopā ar izņēmuma režīmiem, ko pievienoja tagadējai pašu resursu sistēmai, to ir padarījuši vēl sarežģītāku, pilsoņiem daudz neskaidrāku un arvien mazāk taisnīgu, kā arī virzījuši uz tādu finanšu sistēmu, kuras rezultātā starp dalībvalstīm radusies nepieņemama nevienlīdzība; M. tā kā 2004. gada decembra Eiropadomes secinājumos "Prodi pakete" tika apstiprināta kā darba pamats Padomei, kas piekrita iestāžu dialogam, regulāri sazinoties ar Eiropas Parlamentu; N. tā kā 2004. gada decembra Eiropadomes secinājumos tika skaidri noteikta saikne starp finanšu plānu, pašu resursu jautājumu un korekcijas mehānismu; O. tā kā pēdējo sešu mēnešu laikā Pagaidu komiteja ir: - dziļi izanalizējusi Komisijas priekšlikumus; - strādājusi ciešā sadarbībā ar visām pastāvīgajām komitejām un rūpīgi iepazinusies ar to atzinumiem; - ar interesi sekojusi "būvniecības bloku" darba metodei, ko izmantoja Nīderlandes prezidentūra, un uzturējusi biežus un konstruktīvus kontaktus ar Luksemburgas prezidentūru; - identificējusi politikas pozitīvās prioritātes, lai noteiktu Eiropas Parlamenta sarunu nostāju; - saskaņā ar saņemtajām pilnvarām iesniegusi priekšlikumus par nākamā finanšu plāna ilgumu, struktūru un finanšu resursiem; P. tā kā Konstitūcija paredz iespēju ES pašu resursos ieviest jaunas kategorijas un atcelt pašreizējās kategorijas, Vispārējais konteksts 1. uzstāj, ka paplašinātajai Eiropas Savienībai jābūt pienācīgiem finanšu resursiem, lai tie saskanētu ar tās augošajām politiskajām ambīcijām un atbilstu arvien lielākai atbildībai vietējā un pārrobežu mērogā; uzstāj, ka visiem ES budžeta izdevumiem jābūt plānotiem tā, lai dalībvalstu izdevumiem nodrošinātu Eiropas pievienoto vērtību, un ka stingri jāievēro subsidiaritātes princips, pieņemot lēmumus par izdevumiem neekskluzīvas kompetences jomā, it īpaši tāpēc, ka ES darbība tās apjoma vai ietekmes dēļ Eiropas Savienības mērķus sasniedz labāk; 2. pareizas finanšu vadības, vienkāršošanas un demokrātiska atbildīguma interesēs pieprasa finanšu kontroles mehānismu uzlabošanu un vienkāršošanu gan iestāžu, gan dalībvalstu līmenī, lai tādējādi visiem ES izdevumiem nodrošinātu patiesu sabiedrisku atbildīgumu; 3. atgādina, ka finanšu plāns ir finanšu sistēma ar mērķi nodrošināt ES prioritāšu izstrādāšanu budžeta disciplīnas kontekstā un tas nav daudzgadu budžets, kas pieņemts uz septiņiem gadiem; norāda, ka finanšu plāns ir atsauces dokuments, un tāpēc tam jāatspoguļo politiskās ambīcijas un jāparedz finanšu resursi, kas vajadzīgi turpmāku uzdevumu efektīvas un godīgas risināšanas nodrošināšanai, kā tas noteikts EK līgumā; ir apņēmies pilnībā izmantot pilnvaras, kas piešķirtas ar šī līguma 272. pantu, kurā noteikta gada budžeta sastādīšanas procedūra nolūkā apstiprināt Eiropas Savienības izdevumus; 4. atzīmē, ka jaunā "Barozu Komisija" ir pilnībā apstiprinājusi priekšlikumus, ko iesniedza "Prodi Komisija" savu pilnvaru pēdējo mēnešu laikā; taču noraida sistēmu, kas saista Eiropas Savienības vēlētās un izpildu institūcijas trīs secīgu pilnvaru termiņu laikā; 5. apzinās grūtos politiskos, ekonomiskos un sociālos apstākļus vairākās dalībvalstīs, tomēr atgādina, ka ES budžets no 1996. līdz 2002. gadam palielinājās par 8,2%, kamēr dalībvalstu budžeti (15 dalībvalstu ES) palielinājās vidēji par 22,9%; atzīmē, ka MacDougall ziņojums [7] norāda, ka Eiropas budžetam vajadzētu būt no 2% līdz 2,5% no dalībvalstu IKP; izmanto iespēju norādīt, ka pašu resursu griesti, kurus 1993. gadā pieņēma 15 dalībvalstis, kopš tā laika nav mainīti, t. i., 1,31% no ES NKI saistību apropriācijām un 1,24% no ES NKI maksājumu apropriācijām; atgādina, ka ES budžeta līmenis pašlaik ir zem 2,5% no kopējiem valsts sektora izdevumiem Savienībā salīdzinājumā ar vidēji 47% no ES NKI kopējiem valsts sektora izdevumiem; 6. uzskata, ka paplašināšanās izmaksas, kuras jāsadala skaidri un taisnīgi, pilnībā var uzņemties 15 vecās ES dalībvalstis un ka šīs izmaksas jāuzskata par minimālām, ņemot vērā politiskos, sociālos un ekonomiskos ieguvumus, ko Eiropas atkalapvienošanās sniedz visai Eiropas Savienībai; 7. ir pārliecināts, ka finanšu plānā var paredzēt Eiropas Savienībai piešķirto finanšu resursu līdzsvarotu attīstību, ja vien: - tos izmanto darbībām, kam ir patiesa Eiropas pievienotā vērtība, skaidri noteiktas prioritātes un kas ir pilsoņiem pārredzamas, - tiek optimizēta to koncentrēšana un tādu darbību papildināšana, ko veic valstu, reģionālā un vietējā līmenī, lai pēc iespējas ierobežotu slogu nodokļu maksātājiem, - tos izmanto saskaņā ar pareizas finanšu vadības noteikumiem, koncentrējoties uz lietderību un efektivitāti; atzīmē, ka izdevumi, kas veikti Eiropas līmenī, valstu līmenī var sekmēt ietaupījumus, it īpaši tāpēc, ka šādi izdevumi rada sērijveida ražošanas ekonomiju vai var dot ieņēmumus valstu līmenī; 8. uzsver, ka finanšu plāna apspriešana ir cieši saistīta ar jautājumu par pašu resursiem, korekcijas mehānismu, dažādām līdzfinansējuma un finanšu instrumentu formām un vajadzību pielāgot pašreizējo sistēmu, kā to atzina Eiropadome 2004. gada decembra secinājumos; izsaka nožēlu, ka Komisija nav iesniegusi ambiciozākus priekšlikumus aizvietot pašreizējo sistēmu paralēli jaunajam finanšu plānam; 9. galīgajā balsojumā ņems vērā veidu, kādā Padome apliecina vajadzību pēc pamatīgas reformas pašreizējā pašu resursu sistēmā, lai uz tās pamata turpmākos izdevumus varētu godīgi sadalīt starp dalībvalstīm un pēc tam varētu atgriezties pie sākotnējā kopējo politiku finansēšanas principa ar īstiem pašu resursiem, izmantojot pārredzamu, vienlīdzīgu un demokrātisku sistēmu, kurai jāstājas spēkā ne vēlāk kā nākamā finanšu plāna sākumā; 10. atzīmē, ka Konstitūcijas spēkā stāšanās mainīs likumdošanas procedūru attiecībā uz daudziem priekšlikumiem, ieviešot koplēmuma procedūru; apzinās, ka juridiski nav iespējams rēķināties ar Konstitūciju pirms ratifikācijas procedūras beigām; mudina Padomi piekrist džentlmeņu nolīgumam nodrošināt Eiropas Parlamentam likumdošanas pilnvaras un ieviest pārskatīšanas noteikumu attiecībā uz tiem tiesību aktiem, kuru pieņemšanas procedūra mainīsies pēc Konstitūcijas stāšanās spēkā; 11. uzskata, ka: - ņemot vērā nākamā finanšu plāna visaugstāko politiskās nozīmības pakāpi, - ievērojot, ka Konstitūcijā ir prasība Eiropas Parlamenta deputātu vairākumam apstiprināt turpmāko Padomes tiesību aktu, kurā ietverta daudzgadu finanšu shēma (DFS), - un paturot prātā, ka nākamais finanšu plāns būs spēkā pēc Konstitūcijas spēkā stāšanās procesa beigām un ļoti iespējams, ka to uzskatīs par DFS funkciju pārņēmēju, ļaujot pieņemt pirmo gada budžetu saskaņā ar Konstitūciju; uzskata, ka Eiropas Parlamentam jāpiekrīt uzņemties nākamā finanšu plāna nolīguma saistības tikai tad, ja Parlamenta deputātu vairākums to apstiprina; 12. atgādina, ka saskaņā ar pašreizējiem līgumiem finanšu plānam nav formāla statusa un to var pieņemt tikai ar Eiropas Parlamenta apstiprinājumu un brīvprātīgi; turklāt atgādina, ka EK līgumu gada budžetu pieņemšanai piemēro tikai tad, ja netiek panākta vienošanās; uzsver, ka nepiekritīs nākamajam finanšu plānam, ja Padome neņems vērā tā prioritātes; 13. zināmā mērā atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumus nākamajai finanšu shēmai 2007.–2013. gadam un saistītos likumdošanas priekšlikumus, kas ir daļa no "Prodi paketes" un ir paredzēti, lai aizstātu lielāko daļu pašreizējo tiesību aktu, kuru termiņš beigsies 2006. gadā, vērtējot to kā iespēju paplašinātajai Eiropas Savienībai turpināt attīstīt jaunu politisku darba kārtību; pēc izsmeļošas analīzes, ko veica Pagaidu komiteja un 17 komitejas, kas sniedza atzinumus, uzskata, ka Komisijas priekšlikumi visumā saņēmuši kvalificētu atbalstu, un tāpēc tie ir pienācīgs pamats tālākai analīzei un turpmākām sarunām; tomēr vērš Padomes uzmanību uz dažām politiskām prioritātēm, no kurām vissvarīgākā ir Eiropas pievienotā vērtība attiecībā uz ES un tās pilsoņiem; 14. turklāt uzskata, ka būtiski ir finanšu plānu apstiprināt nekavējoties, lai tas pilnībā sāktu darboties no 2007. gada 1. janvāra, tādējādi nepieļaujot nekādus pārtraukumus ES darbībā, it īpaši attiecībā uz Komisijas likumdošanas priekšlikumiem; I daļa. Politikas uzdevumi Konkurētspējīgāka un vienotāka Eiropa Kohēzija 15. atzinīgi vērtē ierosināto kohēzijas politikas reformu nolūkā izmantot to izaugsmes, nodarbinātības un ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai; uzskata Eiropas reģionālo politiku par neaizstājamu līdzekli sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas veicināšanai, ļaujot Savienībai veikt pasākumus reģionālo atšķirību samazināšanai, lai sekmētu Savienības harmonisku attīstību kopumā un risinātu strukturālās problēmas (apgrūtināta pieeja, iedzīvotāju skaita samazināšanās un zema apdzīvotība, attāla atrašanās utt.), stimulētu reģionu ilgtspējīgu attīstību, izaugsmi, konkurētspēju un nodarbinātību; uzsver kohēzijas politikas nozīmi, lai sasniegtu Lisabonas mērķus un palīdzētu novērst atšķirības starp dažādām Eiropas Savienības teritorijām, kā arī to, ka visi kohēzijas politikai piešķirtie resursi ir jāizmanto šim nolūkam; ir pārliecināts, ka kopīga rīcība Eiropas līmenī ļauj ietaupīt līdzekļus, veicot liela mēroga pasākumus, racionalizējot procedūras un apvienojot resursus, it īpaši saistībā ar pārrobežu sadarbību; uzskata, ka stipras un labi finansētas Eiropas reģionālās politikas pastāvēšana ir obligāts nosacījums Savienības spējai tikt galā ar secīgo paplašināšanos un samazināt atšķirības starp reģioniem un ka šajā procesā atbalsta programmu sistēmas pamatstruktūra ar trim pīlāriem ir jāuztur saistībā ar salīdzinošām attiecībām starp tiem; tāpēc uzskata, ka summa 0,41% apmērā no ES NKI un 4% apmērā no jauno dalībvalstu NKI ir atbilstīga, ja vien dalībvalstis var nodrošināt darbību veikšanu papildus valstu un reģionālajiem pasākumiem un atbilstoša līdzfinansējuma (izmantojot valsts un privātos fondus) pieejamību; ir apņēmies uzraudzīt, lai Komisija strikti piemērotu N+2 noteikumu struktūrfondos, tāpēc ir jāturpina piemērot pašreizējos noteikumus attiecībā uz Kohēzijas fondu; Izpēte 16. uzsver, ka zinātniskā pētniecība, tehnoloģiju izstrādāšana un jaunievedumi ir uz zināšanām pamatotas ekonomikas centrā un ir galvenie faktori izaugsmei un ilgtspējīgai attīstībai, uzņēmumu konkurētspējai, nodarbinātībai un Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanai; uzskata, ka pētniecības centieni ir jāpaplašina un jāapvieno ES līmenī, attīstot izcilības centrus, dodot pievienoto vērtību rūpniecībai, MVU un ES pilsoņiem, veicinot privātā un valsts sektora dalībnieku sadarbību, it īpaši attiecībā uz pētniecības infrastruktūru un atbalstot valsts un privātās partnerattiecības; uzsver, ka šim finanšu plānam jādod būtisks ieguldījums, lai sasniegtu 2002. gada Barselonas Eiropadomes noteikto mērķi - līdz 2010. gadam palielināt izpētes un attīstības izdevumus līdz 3% no ES NKI apjoma un iekļaut tos nākamajos finanšu plānos; uzskata, ka pētniecībai paredzētajā paketē jāparedz pienācīgi resursi kosmosa programmas īstenošanai un ka likumdošanas instrumentiem un finanšu resursiem jāgūst labums no pārskatīšanas noteikuma, kad Konstitūcija būs stājies spēkā; uzstāj, ka Eiropas pētniecības telpā efektīvi jāiekļauj visas 25 dalībvalstis; uzskata, ka gan ES konkurētspējas, gan sociālajās kohēzijas nodrošināšanai ir būtiski, lai tiktu pārvarētas reģionu un sociālo grupu atšķirības digitālo tehnoloģiju pieejamības ziņā, un ka nevienu ES pilsoni nedrīkst atstāt bez pieejas informācijas sabiedrībai; Transeiropas tīkli 17. atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par TEN-T prioritārajiem projektiem; tomēr atzīmē, ka 30 transporta prioritārajiem projektiem un Marco Polo programmai piešķirto resursu apjoms ir minimāls un ir jāapsver tā palielināšana; uzsver transporta tīklu stratēģisko nozīmi ES vienotā tirgus galīgā apvienošanā un ciešāku attiecību veidošanā ar kandidātvalstīm un valstīm, kas var par tādām kļūt, kā arī citām draudzīgajām kaimiņvalstīm; atzīmē, ka transporta tīklu savienošana var veicināt tirdzniecības un ieguldījumu attīstību un līdz ar to sekmēt ilgtspējību un stabilitāti, kā arī sociālo, ekonomisko un ģeogrāfisko kohēziju; aicina piešķirt pienācīgu finansējumu, lai attīstītu transporta tīklu savienojumus un kopēju infrastruktūru, ko valstis izmantotu kopīgi; uzstāj, ka šim finansējumam jābūt atkarīgam no dalībvalstu sniegtām garantijām pienācīgam līdzfinansējumam un atbilstīgai piekļuvei attiecīgo reģionu tīkliem, un ir gatavs izvērtēt novatoriskus finansēšanas instrumentus, piemēram, aizdevumu garantijas, Eiropas koncesijas, Eiropas aizdevumus un procentu atlaižu fondus, ar ko segt valsts un privātā sektora ieguldījumus tikai pētniecībā, jauninājumos, kosmosa un galvenajos materiālajos un nemateriālajos tīklos, vai EIB līdzekļus; 18. atzīmē, ka jaunā regula paredzēs arī finansējumu infrastruktūrai TEN-E programmā, kas nebija paredzēta iepriekšējā 2000.–2006. gada finanšu shēmā; uzskata, ka pētījumiem ir jābūt šīs programmas galvenajam atbalsta mērķim; Sociālās politikas darba kārtība 19. uzskata, ka pieticīgie finanšu līdzekļi, kas paredzēti sociālās politikas darba kārtības īstenošanai, ir minimums, lai varētu sekmēt Lisabonas stratēģijas īstenošanu attiecībā uz ilgtspējīgu izaugsmi un darba vietu skaita un kvalitātes uzlabošanu; uzskata, ka joprojām ir būtiski svarīgi nodrošināt atbilstīgu ES izdevumu līmeni sociālās politikas jomā, it īpaši saistībā ar nodarbinātību un sociālo aizsardzību; tomēr uzsver, ka galvenā atbildība un kompetence sociālās politikas jomā paliek dalībvalstīm; uzskata, ka sociālās politikas darba kārtības mērķu sasniegšanai ir vajadzīgs palielinājums par EUR 200 miljoniem; Izglītība un apmācība 20. uzskata, ka mūžizglītība, tostarp izglītība un apmācība, ir viena no nākamā finanšu plāna augstākajām prioritātēm un nozīmīgs faktors izaugsmei, sociālajai integrācijai un konkurētspējai; uzskata, ka tās finansējuma kopuma piedāvātais palielinājums ir absolūtais minimums, kas vajadzīgs ES mērķu sasniegšanai šajā jomā; uzskata, ka ES programmu efektivitāte mūžizglītības, tostarp izglītības un apmācības jomā, ir acīmredzama, jo sniedz pievienoto vērtību un ir līdzeklis, ar ko izplatīt inovāciju un labu praksi, kas pretējā gadījumā paliktu ieslēgta valstu robežās; uzsver, ka studentu un strādājošo mobilitāte Savienībā ir jāveicina, lai viņi varētu izmantot jaunās iespējas; uzsver, ka vairāk studentu jāiesaista kopīgos izglītības pasākumos; atzinīgi vērtē konsolidāciju vienotā instrumentā; uzskata, ka šīs jomas mērķu sasniegšanai ir vajadzīgs palielinājums par EUR 670 miljoniem; Augstāka dzīves kvalitāte Lauku attīstība 21. uzskata, ka kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) restrukturizācija jāsaista ar lauku attīstības līdzekļu ievērojamu palielināšanu, lai varētu risināt nodarbinātības un konkurētspējas problēmas lauku rajonos, jo sevišķi jaunajās dalībvalstīs; uzskata, ka ieguldījumi lauku attīstībā jāsaista arī ar atbalstu uzņēmumiem, kas veicina lauku reģionu dažādošanu; uzskata, ka Komisijas priekšlikums par jaunā Lauku attīstības fonda budžetu ir ārkārtīgi ierobežots un tāpēc absolūti minimāls; Vide 22. atzinīgi vērtē Komisijas nostāju integrēt Natura 2000 programmu Lauku attīstības fondā un struktūrfondos, kam jābūt galvenajiem finansējuma avotiem kopā ar ievērojami pastiprinātu Life+ programmu; uzstāj šajā sakarā, ka vajadzīgs juridiski saistošs mehānisms, lai garantētu programmas Natura 2000 pareizu ieviešanu un ES finansējumu līmeni atbilstoši novērtētajam ES ieguldījumam paredzētajā kopsummā, kas ir apmēram EUR 6,1 miljards gadā 25 valstu ES; uzstāj, ka tāpēc 2007.–2013. gada finanšu plānā programmai Natura 2000 jāparedz summa EUR 21 miljarda apmērā; aicina pasākumus Natura 2000 īstenošanai finansēt no finanšu plāna 2. izdevumu kategorijas; aicina finansēt Natura 2000 pasākumus un vadību, ko nevar finansēt ar citiem instrumentiem, Life+ programmā; šajā sakarā aicina Komisiju apsvērt Natura 2000 iespējamu integrāciju citos fondos; Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa 23. izvēlas brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveides pabeigšanu par vienu no galvenajām politikas prioritātēm nākamās finanšu shēmas laikā un atzīmē, ka Komisija ir ierosinājusi ievērojami palielināt šim nolūkam paredzētos līdzekļus; uzskata, ka ar šajā jomā piešķirtajām apmēram divām trešdaļām no ierosinātajā 3. izdevumu kategorijā paredzētajiem līdzekļiem var nepietikt, lai šajā jomā apmierinātu Eiropas Savienības vajadzības un sasniegtu mērķus, kurus izvirzījis Eiropas Parlaments un Padome; uzskata, ka šīs jomas mērķu sasniegšanai ir vajadzīgs palielinājums par EUR 1 miljardu; turklāt uzskata, ka 3. izdevumu kategorijā ir jāatstāj pietiekama rezerve neparedzētām vajadzībām un jaunām situācijām; 24. saskaņā ar prioritāti, kas piešķirta organizētās noziedzības, tostarp terorisma apkarošanai un tiesiskās sadarbības stiprināšanai, aicina apvienot budžeta resursus, kas paredzēti Eiropolam un Eurojust; turklāt aicina līdz ar šo pasākumu pastiprināt Eiropola demokrātiskās pārbaudes; Pilsoņiem tuvāka Eiropa Eiropas pilsonības, kultūras un dažādības stiprināšana 25. uzskata Jaunatnes rīcības programmu par prioritāru; uzskata, ka pašreizējā Jaunatnes programma ir skaidri parādījusi, ka Kopienas darbības sniedz Eiropas pievienoto vērtību, organizējot daudzpusīgas jaunatnes apmaiņas, Eiropas brīvprātīgo dienestu, projektu iekļaušanu tīklā un Eiropas apmācības jaunajiem darba ņēmējiem; atzinīgi vērtē šajā jomā ierosināto Kopienas instrumentu racionalizāciju; uzskata, ka šīs jomas mērķu sasniegšanai ir vajadzīgs piešķirto līdzekļu palielinājums no EUR 811 līdz 1000 miljoniem; 26. atzinīgi vērtē Kopienas instrumentu kultūras jomā racionalizāciju, kas paredzēta Komisijas priekšlikumā par programmu "Kultūra 2007" (KOM(2004)0469); izsaka nožēlu, ka no ES budžeta mākslai pašlaik tiek atvēlēti tikai 7 centi uz katru iedzīvotāju; uzskata, ka Komisijas priekšlikuma finansējums ir jāpalielina no EUR 360 miljoniem līdz EUR 500 miljoniem; 27. pauž bažas par to, ka lielākā daļa Eiropas pilsoņu atzīst, ka zina maz vai neko par Eiropas Savienību, tās iestādēm, politikas jomām un sasniegumiem; uzsver, ka Savienībai jāatvēl līdzekļi efektīvas informācijas un saziņas stratēģijas atbalstam, lai pilsoņiem paskaidrotu, kā darbojas iestādes, kuru mērķis ir kalpot viņiem, un kādēļ to politikai ir tieši šādi mērķi; aicina uzlabot saskaņotību starp finanšu plānu un Konstitūcijas jaunajiem noteikumiem, tostarp attiecībā uz demokrātisko līdzdalību un it īpaši attiecībā uz pilsoniskā dialoga attīstīšanu un pilsoņu iniciatīvu īstenošanu; atzinīgi vērtē iesniegto likumdošanas priekšlikumu par programmu, kas nomainīs Pilsoniskās līdzdalības programmu, kura saglabā prioritāti, veicinot aktīvu un dzīvīgu pilsonisko sabiedrību un tuvinot Eiropu pilsoņiem; Spēcīgāka Eiropa drošākā pasaulē, kurā valda lielāka solidaritāte 28. uzstāj, ka nepieciešams tāds ārpolitikas darbību finansējuma līmenis, kas ļautu ES kļūt par īstu "globālo partneri" pasaulē un sniegtu tai līdzekļus politisko mērķu sasniegšanai un starptautisko saistību izpildei; uzsver, ka nevēlas turpināt pastāvīga spiediena situāciju 4. izdevumu kategorijā, kā tas bija pašreizējā finanšu plānā, un it īpaši norāda uz vajadzību nodrošināt augsta līmeņa elastību un pietiekamu rezervi neparedzētiem gadījumiem; norāda uz vajadzību piešķirt pietiekamu finansējumu, lai nodrošinātu, ka tiek īstenota pieeja, ko šajā jomā nosaka Konstitūcija, it īpaši jaunā kaimiņattiecību politika, pamatojoties uz I-57. pantā paredzētajām īpašajām partnerattiecībām; 29. uzsver vajadzību turpināt dažādot Eiropas kaimiņattiecību stratēģiju, paredzot arī pievilcīgu alternatīvu tām valstīm, kas potenciāli varētu kļūt par Eiropas Savienības dalībvalstīm, bet kas galu galā paliks Savienības tuvi partneri; uzstāj, ka Eiropas Parlamentam kā vienai no budžeta lēmējiestādēm turpmāk tāpat kā pašlaik ir jābūt iesaistītam kā līdzvērtīgam partnerim jebkuru lēmumu pieņemšanā par potenciālo kandidātvalstu statusa maiņu uz pirmspievienošanās kandidātvalsti, jo tam ir ievērojamas sekas budžetā; izsaka pārliecību, ka jāpalielina finansējums nolūkā padziļināt attiecības ar kaimiņvalstīm un sniegt atbilstīga līmeņa finansējumu potenciālajām kandidātvalstīm un kandidātvalstīm, lai nodrošinātu godīgu un vienādu attieksmi pret tām; it īpaši pievērš uzmanību tam, ka resursi, kas piešķirti ES attiecībām ar jaunattīstības valstīm, ir jāuzskata par minimāliem, ņemot vērā Eiropas apņemšanos palīdzēt šīm valstīm līdz 2015. gadam sasniegt tūkstošgades attīstības mērķus; 30. aicina nodrošināt konsekvenci starp piedāvāto likumdošanas instrumentu noteikumiem un paredzamajiem Konstitūcijas noteikumiem, jebkurā gadījumā uzlabojot Eiropas Parlamenta efektīvu demokrātisku līdzdalību lēmumu pieņemšanā, tostarp daudzgadu stratēģisko shēmu pieņemšanā un pārskatīšanā; norāda, ka it īpaši jānodrošina Eiropas Parlamenta lielāka līdzdalība lēmumos par KĀDP darbībām, jo sevišķi jautājumos, kur šīs darbības ietekmē budžetu; uzskata, ka šajā sakarā noteikti ir jāturpina attīstīt pašreizējo Parlamenta informēšanas un apspriešanās praksi saistībā ar KĀDP; uzskata, ka finansējuma piešķiršana ir jāiekļauj ES "parastajā" budžetā un līdz ar to Eiropas Parlamentam ir jāapstiprina tā izpilde; 31. atzinīgi vērtē gaidāmo Eiropas Ārlietu dienesta izveidi un uzstāj, lai tā administratīvie izdevumi pilnībā tiktu segti no ES budžeta; 32. atzinīgi vērtē ES un ASV atjaunoto apņemšanos izveidot kopīgu darba kārtību, tostarp vienotu rīcību ārpolitikas jautājumos; atzīmē, ka šī pieeja nav atspoguļota Komisijas priekšlikumos un uzstāj, ka Eiropas Parlamentam jāpiedalās šo jautājumu izlemšanā, ja tie ietekmē budžetu; II daļa. Finanšu shēmas organizācija un struktūra Ilgums 33. atzīmē, ka Komisija ir ierosinājusi finanšu shēmu uz 7 gadiem; atkārtoti pauž nostāju, ka demokrātiskas atbildības un publiskuma dēļ atbalsta finanšu plāna ilguma pieskaņošanu Eiropas Parlamenta un Komisijas piecgadīgajām pilnvarām, un atgādina, ka Konstitūcijā paredzētais turpmākās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) ilgums ir ne mazāks kā pieci gadi, kas ļautu saskaņot ar Komisijas un Parlamenta pilnvaru ilgumu; norāda, ka likumdošanas priekšlikumu ilgums var palikt neatkarīgs no finanšu plāna termiņiem; tāpēc pieprasa Eiropas Parlamenta delegācijai iestāžu nolīguma sarunās uzstāt, ka nākamajā iestāžu nolīgumā jāiekļauj noteikums par ilgākām (līdz 7 gadiem) daudzgadu programmām salīdzinājumā ar nākamā finanšu plāna ilgumu, it īpaši galvenajās politikās, piemēram, lauksaimniecības politikā, struktūrpolitikā, kohēzijas politikā un pētniecībā; 34. atbalsta Komisijas ierosinājumu noteikt finanšu shēmu uz 7 gadiem; uzskata, ka finanšu shēma īsākam periodam būtu tehniski un politiski nepraktiska un ka finanšu plāns ilgākam laikam veicinās sistēmas stabilitāti, kā arī atvieglos kohēzijas politikas un kopbudžeta citu finanšu instrumentu plānošanu; Struktūra 35. atzīmē Komisijas priekšlikumu restrukturizēt nākamo finanšu plānu, lai labāk atspoguļotu plašos politikas mērķus, pastiprinātu sociālo un ekonomisko kohēziju, kā arī pilsoņiem nodrošinātu ES daudzgadu izdevumu labāku pārredzamību, bet uzskata, ka dažos gadījumos tas nevajadzīgi izraisa elastības zaudēšanu; 36. uzskata, ka 3. izdevumu kategorijas (Pilsonība, brīvība, drošība un tiesiskums) atbilstību var apstrīdēt attiecībā uz apropriāciju apjomu salīdzinājumā ar visām pārējām izdevumu kategorijām, tomēr tā ir pieņemama no politiskā viedokļa; atbalsta patstāvīgas apakškategorijas izveidošanu šajā kategorijā brīvības, drošības un tiesiskuma telpai, lai nodrošinātu lielāku pārredzamību šai svarīgajai ES politikas prioritātei, un vienlaikus vēlas nodrošināt, lai netiktu samazināts finansējums citām šīs kategorijas daļām; 37. atgādina, ka, stājoties spēkā Konstitūcijai un atceļot atšķirību starp obligātajiem un neobligātajiem izdevumiem, resursu nošķiršana 2. izdevumu kategorijā paredzētajiem ar tirgu saistītajiem tēriņiem un tiešajiem maksājumiem vairs nepastāvēs; Administratīvie izdevumi 38. vēlas saglabāt struktūru, kas atvieglo budžeta lēmējiestādes kontroli pār Komisijas administratīvajiem izdevumiem, un tāpēc neatbalsta priekšlikumu svītrot šos izdevumus no 5. izdevumu kategorijas; tomēr uzskata, ka ir jāsaglabā un jāattīsta budžeta līdzekļu sadales pa darbības jomām (ABB) sistēma, ko ieviesa budžeta nomenklatūrā; tāpēc atbalsta nostāju atstāt Komisijas administratīvos izdevumus katrā politikas jomā, bet noteikt saistošus griestus ārpus finanšu plāna, paredzot iespēju šos griestus paaugstināt tikai ar budžeta lēmējiestādes lēmumu un izmantojot līdzekļus, ko varētu sniegt nākamais iestāžu nolīgums; uzsver, ka visām ES iestādēm budžets ir jāievēro precīzi; Aģentūras 39. izsaka bažas par to, ka pastāvīgi palielinās dažāda veida aģentūru (decentralizētas, izpildu un regulējošās aģentūras) skaits un izsaka nožēlu par to, ka Komisija nav varējusi sniegt detalizētu informāciju par aģentūru daudzgadu programmām nākamajā finanšu shēmā; aicina likumdošanas iestādes, izveidojot jaunas aģentūras, ņemt vērā ietekmi uz budžetu; šajā sakarā uzsver, ka atsevišķu aģentūru darba uzdevumu palielināšanās arī izraisa ievērojamu ietekmi uz ES budžetu; aicina dalībvalstis saistībā ar jaunu aģentūru izveidi uzņemties vajadzīgo atbildību par to turpmāko finansēšanu; 40. uzsver, ka turpmāk aģentūru veidošana ir pastāvīgi jāizskata gan budžeta, gan likumdošanas iestādēm ne tikai dēļ administratīvā sloga, ko decentralizētās struktūras rada budžetam (2005. gada budžetā papildus Komisijas štatu sarakstam 2735 darbinieki), bet arī starpvaldību ietekmes uz kopējām politikām riska dēļ, ņemot vērā dalībvalstu pārstāvjus šo struktūru valdēs un to, ka nav demokrātiskas atskaites sistēmas Eiropas Parlamentam; 41. aicina pieņemt tādu pašu nostāju, kāda tika pieprasīta attiecībā uz Komisijas administratīvajiem izdevumiem un kas balstīta uz tādu saistošu griestu noteikšanu aģentūrām ārpus finanšu plāna tabulas, kurus varētu paaugstināt tikai ar budžeta lēmējiestādes lēmumu, izmantojot visus līdzekļus, ko sniegs nākamais iestāžu nolīgums; ar šiem līdzekļiem vēlas uzlabot kontroli un pārredzamību attiecībā uz aģentūrām, nepieļaujot nelabvēlīgu ietekmi uz programmām; Pārskatīšana, elastība un rezerves 42. atgādina, ka pašreizējā finanšu plāna laikā visi dažādie instrumenti, kas paredzēti finanšu plāna griestu paaugstināšanai, tādi kā pārskatīšana, pielāgošana, elastība un Solidaritātes fonds, tika mobilizēti pēc kopīgas vienošanās reaģēt uz pastāvīgām un strukturālām vajadzībām vai finansēt neparedzētas vajadzības; uzsver, ka elastība ir neaizstājams līdzeklis daudzgadu kontekstā; atgādina, ka līdz 1999. gadam finanšu plāns daudzos gadījumos tika pārskatīts un ka pēdējos gados un it īpaši pašreizējā finanšu plāna laikā (2000.–2006. g.) elastības instruments ir izmantots sešos gados no septiņiem, kas skaidri norāda uz dažu izdevumu kategoriju nepietiekamu finansējumu; aicina turpmāk elastības mehānismus neizmantot pastāvīgu ikgadēju vajadzību finansējumam; 43. uzsver, ka elastībai ir izšķirošā loma Eiropas Parlamenta sarunu nostājā; noraidīs ikvienu Padomes mēģinājumu vienoties par finanšu shēmu bez atbilstošiem mehānismiem tās pielāgošanai nākotnes vajadzībām, un uzskata, ka budžeta lēmējiestādes svarīgs pienākums ir paredzēt šādus mehānismus; uzskata, ka elastības apjoms un instrumenti ir cieši saistīti ar lēmumu par finanšu shēmas kopējiem skaitļiem, galīgo struktūru un ilgumu; 44. tādēļ piedāvā: - pieņemt Komisijas priekšlikumu pārskatīšanas procedūru ar vairāku gadu iedarbību attiecināt uz pastāvīgām finanšu shēmas izmaiņām, ko var atvieglot, ja to pieņem tas pats vairākums, kas pieņem budžetu (kvalificēts vairākums Padomē un absolūts vairākums Parlamentā), - pieņemt Komisijas priekšlikumu par tiesību aktu elastību, bet palielināt šo elastību līdz 10% virs vai zem summām, kas noteiktas ar koplēmumu, - noraidīt Komisijas priekšlikumu pārdalīt elastību starp izdevumu kategorijām, - izveidot elastībai ievērojamas rezerves ārpus finanšu plāna, lai Eiropas Savienība varētu reaģēt uz neparedzētām vajadzībām un negaidītām krīzēm; - ieplānot finanšu plāna rūpīgu pārbaudi, ja mainās būtiski pieņēmumi attiecībā uz ekonomikas attīstības izmaiņām, piemēram, ja ievērojami mainās 2,3% apmērā prognozētais pieauguma temps; 45. uzsver, ka elastības rezervju veidošanas princips ir finanšu shēmas kopējā nolīguma neapstrīdama daļa; uzskata, ka elastības līmenis ir cieši jāsasaista ar finanšu shēmas kopējiem griestiem un ka neparedzētām vajadzībām paredzētās summas: - jāizņem no finanšu shēmas, - jāizmanto saskaņā ar Komisijas priekšlikumu pēc budžeta lēmējiestādes lēmuma, - jāfinansē: - pārplānojot izdevumu kategorijas, - pārvietojot neizmantotas apropriācijas izdevumu kategorijas ietvaros vai starp kategorijām, - ar jaunām apropriācijām, ja pirmie divi veidi ir nepietiekami; jaunu apropriāciju gadījumā aicina dalībvalstu finansējumu lūgt tikai pēc lēmuma pieņemšanas, līdz absolūtam minimumam samazinot slodzi nodokļu maksātājiem; ierosina budžeta lēmējiestādei vienoties par vienkāršotu procedūru, lai paātrinātu katra lēmuma īstenošanu; 46. uzskata, ka šim vispārējam elastīgumam jābūt 0,03% apmērām no NKI (saskaņā ar 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma 20. punktu) un ka tas ir jāizmanto šādiem mērķiem: - konkurētspējas rezervei (maksimums EUR 7 miljardu apjomā): Komisijas ierosinātajam jaunajam instrumentam, ar ko aizstās Izaugsmes izlīdzināšanas fondu un kas ir jāmobilizē, lai pastiprinātu izaugsmi un konkurētspēju, kā arī ļautu Eiropas Savienībai reaģēt uz izmaiņām ekonomikā; - kohēzijas rezervei (maksimums EUR 3 miljardu apjomā): jaunajam instrumentam, kura mērķis ir izstrādāt mehānismu, ko varētu mobilizēt nolūkā reaģēt uz ekonomikas šoka situācijām un negaidītām pārmaiņām ES reģionos un dalībvalstīs, kuras var saņemt līdzekļus no 1.b izdevumu kategorijas, pat ar neizlietoto apropriāciju pārplānošanas palīdzību; - rezervei: ārkārtas palīdzībai (maksimums EUR 1,5 miljardu apjomā): jau esošam instrumentam, kas jāizņem no finanšu plāna; - rezervei: Solidaritātes fondam (maksimums EUR 6,2 miljardu apjomā): esošam instrumentam, kurš jau ir izņemts no finanšu plāna un attiecībā uz kuru Komisija ir ierosinājusi noteikt griestus; - aizdevumu garantijas rezervei (maksimums EUR 3,0 miljardu apjomā): daļa no šīs rezerves bija iekļauta 4. izdevumu kategorijā; princips ir jāpaplašina, lai nodrošinātu transporta un infrastruktūras projektu finansēšanu; šis instruments ir jāizņem no finanšu plāna; - elastīguma rezervei (maksimums EUR 3,5 miljardu apjomā): esošam instrumentam, kas jau ir izņemts no finanšu plāna un kura palielinātais apjoms ir EUR 500 miljoni; III daļa. Budžeta līdzekļi un alternatīvas 47. uzskata, ka Komisijas priekšlikums kopumā ir pieņemams; uzskata, ka dažas no izdevumu kategorijām ir pārvērtētas, citas, savukārt, neatspoguļo tos mērķus, kurus paplašinātās Eiropas Savienības 490 miljoni iedzīvotāju tuvāko gadu laikā varētu sagaidīt politikas, ekonomikas un solidaritātes jomā; 48. uzskata, ka jāmeklē dažādas iespējas un alternatīvas, lai rastu kompromisu starp mērķi padziļināt Eiropas Savienības integrāciju, budžeta disciplīnu, to, ko likumīgi sagaida jaunās dalībvalstis un Komisijas priekšlikumiem; vēlas arī atjaunot līdzsvaru attiecībā uz kopējo izdevumu apjomu atbilstoši savām politikas prioritātēm nākotnē; 49. rezultātā kā alternatīvas iespējas Komisijas priekšlikumam (sk. pielikuma tabulu) formulē, ka tas: - Lauksaimniecība: konstatē, ka saskaņā ar Komisijas priekšlikumu lauksaimniecībai paredzēto apropriāciju apjoms samazināsies no 45% 2007. gadā līdz 35% 2013. gadā; konstatē, ka, neskatoties uz tā pieaugumu tikai par 3% minētajā periodā, tas vēl aizvien atspoguļo apropriāciju neproporcionālu apjomu, kas būs vēl lielāks, ja dažām politikas jomām piešķirtos līdzekļus samazinās salīdzinājumā ar citām politikas jomām; noraidīs jebkuru mēģinājumu atkārtoti nacionalizēt KLP; izsaka bažas, ka, nepastāvot politiskam un finanšu nolīgumam, paliek neskaidrs jautājums par to finansējumu attiecībā uz pasākumiem, kas saistīti ar tirgu, kā arī tiešajiem maksājumiem Bulgārijai un Rumānijai, kurš pārsniedz ES 25 dalībvalstīm noteikto maksimālo apjomu, kuram Padome piekrita 2002. gadā, un tāpēc, lai nodrošinātu ar Eiropadomes 2002. gada oktobra lēmumu noteikto atbalsta līmeni, ierosina uzsākt pakāpeniskas ieviešanas procesu attiecībā uz obligāto līdzfinansēšanu ES 15 dalībvalstīs, ja vajadzības pārsniegs atbilstīgās prognozes; - Eiropas Attīstības fonds (EAF): atgādina, ka Eiropas Parlaments stingri atbalstīja EAF iekļaušanu vispārējā budžetā, pamatojoties uz budžeta vienotības principu, kā arī pārskatāmības dēļ, bet atzīmē, ka finansiālā ziņā tā iekļaušana budžetā nedrīkstētu apdraudēt citas politikas jomas; tāpēc uzsver, ka EAF iekļaušana budžetā ir pieņemama tikai tad, ja finanšu shēmas kopējie griesti vispārējā budžetā paredz papildu resursus; norāda, ka attiecīgās apropriācijas budžetā ir jānošķir, lai novērstu jebkādu negatīvu ietekmi uz ĀKK valstīm; uzsver, ka EAF iekļaujot vispārējā budžetā, ir jāņem vērā princips par partnerattiecībām ar ĀKK valstīm; - Izaugsmes izlīdzināšanas fonds: neatbalsta Komisijas priekšlikumu; atbalsta 47. punktā aprakstīto konkurētspējas elastīguma rezervi; - Solidaritātes fonds: uzskata, ka ir vēlams saglabāt pašreizējo sistēmu, ko finansē kā rezervi ārpus noteiktajiem griestiem, maksimālo summu mobilizējot vienīgi vajadzības gadījumā, kā tas ir aprakstīts 47. punktā; - Ārkārtas palīdzība: neatbalsta Komisijas priekšlikumu iekļaut ārkārtas palīdzību summā, uz kuru attiecas minētie griesti; ierosina izveidot ārkārtas palīdzības mehānismu, uz ko neattiektos minētie griesti un ko vajadzības gadījumā finansētu, izmantojot 47. punktā minētā pašreizējā Solidaritātes fonda mehānismu; - Aizdevumu garantija: neatbalsta Komisijas priekšlikumu attiecībā uz šo mehānismu saistībā ar 4. izdevumu kategoriju un ierosina paplašināt līdzīga mehānisma piemērošanu līdz citām izdevumu kategorijām, kā tas ir aprakstīs 47. punktā; - 1.a izdevumu apakškategorija. Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai: uzskata, ka Lisabonas mērķiem arī turpmāk jābūt Eiropas Savienības prioritātei nākamajā finanšu shēmā un ka to sasniegšanai jāvelta ievērojami centieni; uzskata, ka budžeta līdzekļiem jābūt atbilstīgiem, bet reālistiskiem, palielinātiem, bet ne pārvērtētiem, ierobežotiem līdz subsidiaritātei un skaidrai Eiropas pievienotajai vērtībai; tāpēc pilnībā atbalsta Komisijas priekšlikumu attiecībā uz izpēti un Transeiropas transporta tīkliem (TENs-T); ierosina veikt vispārēju pārvietojumu EUR 4,7 miljardu apjomā no rezerves un neprioritārām darbībām uz 3. izdevumu kategoriju (+EUR 1,3 miljardi), 4. izdevumu kategoriju (+EUR 2,7 miljardi) un mūžizglītību (+EUR 670 miljoni); papildu iekšējo pārvietojumu EUR 200 miljonu apjomā no Transeiropas enerģijas tīkliem (TEN-E) uz Sociālo darba kārtību; - 3. izdevumu kategorija. Pilsonība, brīvība, drošība un tiesiskums: uzskata, ka no šīs izdevumu kategorijas finansējamās politikas jomas, it īpaši brīvība, drošība un tiesiskums, kā arī jaunatne un kultūra, ir Eiropas Parlamentam nozīmīgas prioritātes; tāpēc apropriāciju vispārējais apjoms ir jāpalielina par EUR 1,3 miljardiem, tai skaitā apropriācijas pamattiesībām un cīņai pret noziedzību - par EUR 1 miljardu, kultūrai - par EUR 140 miljoniem un jaunatnei - par EUR 189 miljoniem; - 4. izdevumu kategorija. ES kā globāls partneris (un KĀDP): uzskata, ka paplašinātās Eiropas Savienības mērķiem nākamajā periodā, it īpaši attiecībā uz pirmspievienošanās un kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumentu, vajadzībai finansēt krīžu novēršanu, kā arī Konstitūcijā paredzētās ārpolitikas pārstrādei nepieciešams līdzekļu palielinājums EUR 2,7 miljardu apmērā, kā arī līdzekļu pārvietojums EUR 1,2 miljardu apmērā; uzsver, ka KĀDP paredzētais palielinājums EUR 900 miljonu apmērā būs pieejams tikai pēc vienošanās ar Padomi par Eiropas Parlamenta lomu lēmumu pieņemšanas procesā; - Administratīvie izdevumi: uzskata, ka Komisijas administratīvie izdevumi jāsamazina par EUR 2,9 miljardiem saskaņā ar dalībvalstu administrācijām noteikto disciplīnu, kā arī paturot prātā jaunu pārvaldes formu (aģentūru) izveidi un uzskatot, ka turpmākās paplašināšanās kārtas sistemātiski neradīs jaunus līdzekļus; 50. uzskata, ka, lai sasniegtu tādu līdzsvaru, kādu sagaida gan dalībvalstis, gan pilsoņi, sarunām jākoncentrējas ne tikai uz īpatsvariem un skaitļiem, bet tajās jāievieš arī citi elementi, tādi kā vienlīdzības un pakāpeniskuma princips, kas ir būtiski ES; aicina Komisiju un Padomi uzskatīt šos elementus par obligātiem nosacījumiem, lai panāktu vienošanos ar Eiropas Parlamentu; šajā sakarā paziņo, ka tas: - Ar Konstitūciju saistītie aspekti: ir cieši apņēmies noraidīt jebkādas juridiskas saistības, kam būtu negatīvas saistošas sekas pēc Konstitūcijas stāšanās spēkā; tāpēc mudina Padomi un Komisiju noslēgt džentlmeņu vienošanos, lai nodrošinātu Parlamenta juridiskās pilnvaras un ieviestu pārskatīšanas klauzulu attiecībā uz tiem tiesību aktiem, kuru pieņemšanas procedūra mainīsies, stājoties spēkā Konstitūcijai, palielinot Eiropas Parlamenta nozīmi; mudina Komisiju un Padomi vienoties par šādām saistībām nākamajā iestāžu nolīgumā; - Finanšu regula: ir pārliecināts, ka, lai atvieglotu Finanšu regulas īstenošanu un paātrinātu atmaksāšanu (vai atlīdzināšanu) dalībvalstīm, ir jāpārskata minētajā regulā ietvertie pareizas finanšu vadības principi, kā arī tās īstenošanas noteikumi; mudina Komisiju un Padomi vienoties par to noteikumu pārstrādāšanu, ar kuriem ir jāatvieglo īstenošana un jāvienkāršo procedūras; - Administratīvais slogs: uzsver, ka Komisijai jāveic pasākumi, lai saviem dienestiem, dalībvalstīm un līdzekļu saņēmējiem uzlabotu administratīvās pārvaldības efektivitāti saistībā ar Kopienas programmu īstenošanu, it īpaši attiecībā uz maza mēroga projektiem; uzskata, ka katrā no šiem četriem līmeņiem vispusīgi jāanalizē Kopienas tiesību aktu administratīvās pārvaldības efektivitāte, tādējādi identificējot iespējas paaugstināt administratīvo izdevumu izlietojuma efektivitāti un lietderību; ierosina šādu analīzi piemērot visam budžetam; - Apliecinājumi no dalībvalstu puses: uzskata, ka Eiropas Parlaments kā viena no budžeta lēmējiestādēm ir atbildīgs par dalībvalstu ES piešķirtā finansējuma izlietojuma optimizāciju; ir cieši nolēmis uzlabot saistībā ar nākamo finanšu shēmu finansējamo programmas īstenošanu; mudina dalībvalstis sniegt apliecinājumu savām finanšu saistībām attiecībā uz visām politikas jomām, kuras īsteno saskaņā ar dalīto kompetenci, pamatojoties uz formālu iepriekšēju ex-ante "izpaušanas paziņojumu" un ikgadēju ex-post ticamības deklarāciju, ko iesniedz dalībvalstu augstākā politiskā un pārvaldības institūcija (finanšu ministrs); tāpēc aicina Komisiju ieviest atbilstīgus mehānismus, lai pārtrauktu maksājumus šīs prasības neievērošanas gadījumā; nav gatavs ierosināt jebkādu būtisku līdzekļu palielinājumu programmām, nesaņemot dalībvalstu garantijas, ka tās izlietos attiecīgās apropriācijas; uzskata "izpaušanas paziņojuma" jēdziena pieņemšanu par vienu no nosacījumiem, lai Eiropas Parlaments apstiprinātu jauno Iestāžu nolīgumu par finanšu plānu; - Pašu resursi un korekcijas mehānisms: atbalsta Eiropas Padomes 2004. gada secinājumus, ka sarunas par Eiropas Savienības izdevumiem jāskata vispārējā kontekstā, ietverot pašu resursu, korekcijas mehānisma un minētās sistēmas iespējamas vienkaršošanas izskatīšanu; aicina pārskatīt pašu resursu sistēmu, kuras rezultātā īstermiņā varētu panākt neto sloga taisnīgāku sadalījumu, kā arī pirms nākamā finanšu plāna beigām izveidot neatkarīgu ES finansēšanas sistēmu; ierosina šādas jaunas sistēmas sagatavošanas darbu apspriest parlamentu konferencē, kurā piedalītos Eiropas Parlaments un dalībvalstu parlamenti saskaņā ar Konstitucionālā līguma protokolu par dalībvalstu parlamentu lomu; - Finanšu instrumenti un līdzfinansējums: aicina Komisiju iesniegt priekšlikumus, lai jebkuras kopējas politikas īstenošanai būtu jauni finanšu instrumenti un līdzfinansējuma mehānismi; ar šo instrumentu palīdzību ir jārisina ar tirgu saistītās neveiksmes, un tiem jādarbojas kā privāto ieguldītāju katalizatoriem; budžeta optimizācijai un augsta līmeņa līdzsvara efektam jābūt pamatmērķiem; to panāk, it īpaši, izmantojot MVU garantijas instrumentus, bet arī ar jaunos uzņēmumos ieguldītu līdzekļu atbalsta, tostarp uzņēmējdarbības finansētāju tīklu un tehnoloģijas pārvietošanas, palīdzību; IV daļa. Ieteikumi pastāvīgajām komitejām par likumdošanas aspektiem 51. uzskata, ka turpmāk izklāstītie ieteikumi jāizmanto kā norādošas pamatnostādnes specializētajām komitejām, neskarot tos likumdošanas lēmumus, kurus pieņems nākotnē; Konkurētspēja un jauninājumi 52. turpina paust bažas, ka ar iepriekšējās jauninājumu un konkurētspējas programmas palīdzību nepieciešamo saikni starp pamatpētniecību, lietišķo pētniecību un rūpnieciskajiem jauninājumiem neizdevās izveidot daļēji tāpēc, ka bija diezgan ierobežoti finanšu resursi; uzskata, ka Lisabonas mērķu sasniegšanai obligāti ir vajadzīgs Eiropas sabiedrības atbalsts; uzskata, ka Komisijai ir jāierosina savu finanšu procedūru vienkāršošana, lai atvieglotu pētniecības politikas īstenošanu; uzskata, ka finanšu instrumenti ir jāpārskata detalizētākā un mērķtiecīgākā veidā un ka izstrādāt ambiciozu konkurētspējas un inovāciju programmu, kas būtu nodrošināta ar adekvātiem finanšu resursiem, ir ļoti svarīgi uz uzplaukumu orientētas rūpniecības politikas atbalstam, it īpaši attiecībā uz MVU, kuri sekmīgi gūtu labumu no pētniecības, to izmantojot rūpniecībā, piemēram, ieviešot universitāšu un pētniecības centru tehnoloģijas; uzskata, ka ir jāveic turpmāki pasākumi, lai veicinātu Komisijas ierosināto informācijas sabiedrības attīstību, informācijas un saziņas tehnoloģiju un mobilo telekomunikāciju tehnoloģijas starptautisko standartu attīstību un piemērošanu, uzraudzītu tiesību aktu pamatkopuma īstenošanu elektronisko saziņas līdzekļu jomā, atbalstītu ES pamatpasākumus e-Eiropas rīcības plāna iniciatīvu jomā un turpinātu uzlabot ES drošības pētniecību; uzskata šādu programmu par būtisku, lai sasniegtu Lisabonas stratēģijas mērķus jauno tehnoloģiju un ekotehnoloģiju jomā; uzskata, ka ES vides tehnoloģiju rīcības plāna (ETAP) adekvāts finansējums jānodrošina ar septītās ES pētniecības programmas (FP7) un konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas palīdzību (CIP); aicina nodrošināt adekvātu finansējumu inovatīvu MVU atbalstam, kā arī to iniciatīvu atbalstam, kuru mērķis ir palīdzēt komercializēt pētniecību un tehnoloģiju pārvietošanu, it īpaši ar Eiropas Investīciju fonda palīdzību; Kosmosa programma 53. atzīmē, ka Eiropas kosmosa politika pašlaik ir daļa no izpētes pamatprogrammas; uzsver, ka, kamēr nav stājušies spēkā Konstitūcijas attiecīgie noteikumi, kurā kosmosa programmai ir savs juridiskais pamatojums (III-254. pants), tā jāuzskata par atsevišķu politikas jomu ar skaidri noteiktu juridisko pamatojumu un tā jānodrošina ar adekvātiem finanšu resursiem un atbilstīgiem finanšu instrumentiem, lai atbalstītu ar kosmosu saistītos pētniecības pasākumus, kā arī Galileo un Vides un drošības globālā monitoringa (GMES) infrastruktūras attīstību un darbību, kā arī ES piekļuvi kosmosam; uzskata, ka minētajā pamatprogrammā ir jāievieš īpaši noteikumi šo specifisko darbību īstenošanai; Transeiropas tīkli 54. atzīmē, ka sakarā ar projektu apmēru un tiem piešķirto finansējumu dalībvalstu vai Kopienas finansējumam nav reāla aizvietojuma; norāda, ka nereti paustās cerības attiecībā uz privāto ieguldītāju līdzdalības palielināšanos, ar dažiem izņēmumiem, pagaidām nav piepildījušās; pieņem zināšanai jaunās Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 807/2004, kas groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2236/95 par vispārīgie noteikumiem par Kopienas finanšu atbalsta piešķiršanu Transeiropas tīklu jomā [8] pieņemšanu, kas ļauj atbalstu koncentrēt uz tiem projektiem, kuriem tas visvairāk vajadzīgs (prioritārie pārrobežu projekti, vai tie, kam jāpārvar dabiski šķēršļi), kā arī palielina maksimālo likmi prioritāro projektu atbalstam līdz 20–30% un izņēmuma gadījumos līdz 50%; Sociālās politikas darba kārtība 55. pieņem zināšanai tiesību akta priekšlikumu attiecībā uz jauno PROGRESS programmu un uzsver vajadzību pēc saskaņotas Eiropas programmas, tostarp pēc adekvāta finansējuma šajā jomā, ar kuru stimulētu darbību dalībvalstu līmenī; tāpēc uzskata, ka ir jāpalielina PROGRESS programmas finanšu shēma, ja Eiropas Savienība patiesi nopietni vēlas īstenot Lisabonas stratēģiju un Sociālās politikas darba kārtību; Kohēzija 56. aicina Komisiju noteikt "attīstības mērķus", kā arī izmērāmus, konkrētus un precīzus rādītājus ar ekonomikas, sociālo un vides dimensiju saskaņā ar Lisabonas un Gēteborgas Eiropadomes galvenajiem secinājumiem un vienkāršot pašreizējās administratīvās procedūras tā, lai dalībvalstīm atvieglotu administratīvo slogu, vajadzības gadījumā pārskatot Finanšu regulas atbilstīgos noteikumus; uzsver, ka struktūrfondu maksājumu griesti 4% apjomā no NKI pamatojas uz iepriekšēju pieredzi, bet tiem ir nepieciešama elastīgāka pieeja; uzskata, ka varētu apsvērt ES programmu tālāku ES līdzfinansējuma likmju diferenciāciju uz noteiktu laiku; aicina dalībvalstis atrisināt ar kopīgu vadību saistītās problēmas, kā arī uzlabot to īstenotās kontroles uzticamību, kā arī prognozēšanas metodes; aicina paust skaidru apņemšanos un izstrādāt precīzu grafiku attiecībā uz izpaušanas paziņojumu principa īstenošanu, ko veic dalībvalstu augstākā politiskā un izpildvara (finanšu ministrs); 57. uzsver, ka reģionālo politiku nevar skatīt izolēti no reģionālās palīdzības likuma, un aicina saskaņot priekšlikumus, kā arī izvairīties no pārmērīgas atšķirības starp kaimiņu reģioniem sniegtās palīdzības ziņā, jo tas var novest pie acīmredzamiem konkurences izkropļojumiem; uzsver attālāko reģionu īpašo stāvokli (EK līguma 299. panta 2. punkts), kuriem nepieciešama diferencēta pieeja saistībā ar kohēzijas politikas parametriem; ierosina pārejas perioda mehānismu, lai ļautu statistiskā efekta skartajiem reģioniem turpināt prasīt no ES adekvātu atbalstu, jo neviens reģions nedrīkst ciest paplašināšanās rezultātā; uzsver, ka statistiskā efekta skartajos reģionos ir jāapstiprina reģionālās politikas un konkurences politikas mijiedarbība, kā arī tā jāiekļauj tās ietekmes analīzē, kādu uz šādiem reģioniem atstāj (vai atstās) pašreizējie un nākamie noteikumi par valsts atbalstu; kā arī to, ka attiecībā uz pārejas procesā esošiem reģioniem, it īpaši tiem, uz kuriem formāli attiecas 1. mērķis, tomēr arī tiem, uz kuriem attiecas 2. mērķis, ir jāsaņem atbilstīga palīdzība un valsts atbalsta piemērošanā jāsaņem atvieglojumu režīms; 58. atzinīgi novērtē Komisijas publicēto projektu, kura mērķis ir ieviest ES aizdevumu garantiju instrumentu attiecībā uz TEN projektiem transporta jomā; uzskata, ka šādus pasākumus varētu paplašināt, lai aptvertu arī citas jomas nolūkā veicināt Lisabonas stratēģijā prasītos ieguldījumus; Lauksaimniecība 59. uzskata, ka KLP galvenais mērķis ir garantēt Eiropas lauksaimniecības nozares daudzfunkcionalitātes modeļa pastāvēšanu, nodrošināt iekšējā tirgus darbību lauksaimniecības produktu jomā, kā arī atbilstīgus ienākumus zemniekiem, garantēt pašražotu, augstas kvalitātes lauksaimniecības produktu pieejamību, tostarp augstus dzīvnieku veselības un labturības standartus, nodrošināt turpmāku atbalstu tām lauku teritorijām, kuras atpaliek no pilsētu teritorijām ienākumu, infrastruktūras un pakalpojumu pieejamības ziņā, veicināt ilgtspējīgu un videi draudzīgu zemkopības praksi, lai pasargātu vidi, un saskaņā ar Lisabonas stratēģiju stiprināt Eiropas zemkopības nozari, lai tā dotu ieguldījumu darba vietu nodrošināšanā lauksaimniecības nozarē; 60. atzīmē būtiskās reformas KLP un tirgus kopīgo organizāciju jomā, kuras Eiropas Savienība ir veikusi kopš 1999. gada; šajā sakarā aicina Komisiju informēt ES partnerus par Kopienas ražotāju galvenajiem zaudējumiem šo reformu rezultātā, kā arī aizstāvēt Eiropas lauksaimniecības daudzfunkcionālo modeli sarunās par tirdzniecību saistībā ar Dohas darba kārtību attīstības jautājumos; uzsver vajadzību aizsargāt Kopienas priekšrocības, it īpaši nodrošinot godīgu un objektīvu līdzsvaru starp attīstības valstu prasību pēc pieejas tirgiem un Kopienas tirgu stabilitāti un dzīvotspēju, lai šos tirgus varētu efektīvi pārvaldīt, kā arī izvairīties no krīzēm, kas Eiropas Savienībai uzliktu papildu finansiālo slogu un tādējādi radītu jaunas, ar budžetu saistītas problēmas; 61. atgādina, ka lauksaimniecības politikas 2003. gada pamatreforma, ieskaitot gandrīz visu tirgus kopīgo organizāciju reformu, pamatojās uz finanšu shēmu, ko noteica ar Eiropadomes lēmumu 2002. gada oktobrī; atgādina, ka Eiropas Parlaments ir piekritis līgumam un aktam par 10 jauno dalībvalstu pievienošanās nosacījumiem, kuru finansiālie aspekti attiecībā uz lauksaimniecību pamatojas uz Eiropadomes vienošanos; Zivsaimniecība 62. uzskata kopējo zivsaimniecības politiku (KZP) par vienu no svarīgākajiem elementiem Eiropas Savienības ar vidi saistītajos centienos atjaunot jūras ekosistēmas līdzsvaru, kuras dažas sugas tiek pārmērīgi izmantotas; uzskata, ka Komisijas nodrošinātais finansējums ir minimums, kas nepieciešams krājumu saglabāšanai un to mērķu sasniegšanai, kuri ir saistīti ar ilgtspējīgu attīstību un par kuriem tika panākta vienošanās KZP 2002. gada reformas laikā; uzskata, ka KZP vairāk jāņem vērā zvejnieku stāvoklis, kā arī īpaša uzmanība jāvelta galēji attālajiem reģioniem; Vide 63. uzskata, ka ES vides politika ir būtisks instruments klimata pārmaiņu izraisīto seku mīkstināšanā, dabisko biotopu un bioloģiskās daudzveidības samazināšanās apturēšanā, ūdens resursu aizsardzībā, vides, veselības un dzīves kvalitātes uzlabošanā, dabas resursu un atkritumu ilgtspējīgā izmantošanā un apsaimniekošanā, kā arī stratēģiskas pieejas attīstīšanā attiecībā uz politikas izstrādi un īstenošanu, informēšanu un izpratnes veicināšanu, kā arī ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, nodarbinātību un ekoloģisko kohēziju; 64. uzsver, ka vides politika dod ieguldījumu Lisabonas un Gēteborgas mērķu sasniegšanā; stingri atbalsta vides politikas nozīmes palielināšanu citās politikas jomās; uzsver, ka vides aspekti un ietekme, tādi kā vides tehnoloģijas, ar vidi saistītie pētījumi un dabas aizsardzība, pilnībā jāņem vērā to politikas jomu finansēšanā, kuras ietilpst 1. un 2. izdevumu kategorijā; Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa 65. atzinīgi novērtē centienus vienkāršot un racionalizēt pašreizējo situāciju šajā jomā, definējot trīs pamatprogrammas ("Solidaritāte", "Drošība" un "Tiesiskums"), kas arī pieļaus lielāku elastīgumu prioritāšu piešķiršanā dažādajām darbībām, bet tajā pašā laikā uzsver, ka šāda pieeja nedrīkstētu samazināt Eiropas Parlamenta politisko un budžeta kontroli; brīdina, ka jēdziena "ar dalībvalstīm kopīga pārvaldība" ieviešana programmu īstenošanā šajā jomā ir jāpapildina ar adekvātiem kontroles mehānismiem; 66. līdz brīdim, kad Komisija iesniegs tiesību aktu priekšlikumus, patur tiesības uz galīgo viedokli par šo programmu īpašo saturu, un jo īpaši attiecībā uz to, vai Komisijas ierosinātā kopējā finansējuma proporcija katrai programmai ir adekvāta, lai piešķirtu vajadzīgo atpazīstamību Eiropas Parlamenta galvenajām prioritātēm šajā jomā: pamattiesību veicināšanai, pilsoņu drošības pastiprināšanai un kopējās imigrācijas un patvēruma politikas (jo īpaši attiecībā uz Bēgļu fondu) efektīvai īstenošanai; Patērētāju aizsardzība un sabiedrības veselība 67. aicina Komisiju nekavējoties iesniegt tiesību aktu priekšlikumus attiecībā uz patērētāju politikas un sabiedrības veselības programmu nolūkā Eiropas Parlamentam un Padomei dotu iespēju savlaicīgi sākt likumdošanas darbu, lai šīs programmas varētu stāties spēkā 2007. gada sākumā; vēl aizvien ir pārliecināts, ka dalījums jaunajā patērētāju politikas programmā un jaunajā sabiedrības veselības programmā nodrošinās vislabāko risinājumu, lai īstenotu ES prioritātes; uzsver, ka salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju būtiski jāpalielina jaunajai programmai piešķirtie finanšu līdzekļi; norāda, ka jāņem vērā ietekme, kādu rada iepriekšējās un turpmākās paplašināšanās kārtas, pievienojoties valstīm, kurās ir trūkumi veselības un patērētāju aizsardzības jomās, kā arī minētās programmas darbības jomas ierosinātā paplašināšana; Izglītība un apmācība 68. uzskata, ka ir jāpalielina Erasmus studentu mobilitātes stipendijas vidējais apjoms; uzskata, ka programmas darbības laikā Comenius apakšprogrammai par mērķi jāizvirza lielāka skolēnu skaita iesaistīšana izglītības kopīgos pasākumos; uzskata, ka šie programmas uzlabojumi paredz Komisijas ierosinātās pamatsummas ievērojamu palielinājumu; Eiropas kultūras un daudzveidības veicināšana 69. uzsver audiovizuālās nozares nozīmi attiecībā uz tehnoloģiskajām izmaiņām un inovatīvajiem ekonomikas procesiem, kā arī tās iespējamo ieguldījumu uz zināšanām balstītas ekonomikas radīšanā, kā to paredz Lisabonas process; uzsver, ka audiovizuālās nozares attīstība, pirmkārt, ir atkarīga no privātā sektora, neatkarīgiem plašsaziņas līdzekļiem un dalībvalstu piešķirtā finansējuma; uzsver pašreizējās MEDIA programmas pozitīvos rezultātus; uzsver, ka MEDIA programmas ir izrādījušās ļoti efektīvas un uzrādījušas ievērojamu Eiropas pievienoto vērtību saistībā ar šīs nozares attīstību; uzsver, ka ir svarīgi nodrošināt MEDIA 2007 programmas finansējuma adekvātu līmeni un ka Komisijas ierosinātā summa ir minimums, kas nepieciešams programmas mērķu sasniegšanai; 70. atzinīgi novērtē vairāku darbību, kam ir ļoti maza finanšu shēma, integrēšanu jaunā CULTURE 2000 programmā un uzsver, ka vēl aizvien ir svarīgi nodrošināt finansējuma adekvātu līmeni šajā jomā, pievēršot uzmanību vajadzībai jaunās rīcības programmas 2004.–2006. gadam galvenās darbības ietvert jaunajā daudzgadu finanšu shēmā; aicina Komisiju veicināt darbības saistībā ar Eiropas Jaunatnes paktu, ko Eiropadome pieņēma 2005. gada 22.–23. martā; atbalsta 2004. gada jūlijā Roterdamā notikušajā kultūras ministru sanāksmē izteikto viedokli, ka ievērojami jāpalielina kultūrai piešķirtie budžeta līdzekļi; Ārpolitikas virzieni 71. kopumā atzinīgi novērtē ar 4. izdevumu kategoriju saistīto finanšu instrumentu vienkāršošanu, bet izsaka šaubas, vai Komisijas ierosinātais skaits un iedalījums ir piemērots saistībā ar līdzekļu izlietojuma pārredzamību, atpazīstamību un demokrātisku uzraudzību; īpaši uzskata, ka: - jauno finanšu instrumentu juridiskais pamats skaidri nosaka Eiropas Parlamenta lomu no šiem instrumentiem izrietošo ģeogrāfisko vai tematisko programmu mērķu noteikšanā; - priekšlikums par sadarbību attīstības un ekonomikas jomā ir jāpārskata, pamatojoties uz tādu ģeogrāfisku struktūru, ar kuras palīdzību var ļoti skaidri nodalīt palīdzību attīstības valstīm no sadarbības ar attīstītajām valstīm, apropriācijas piešķirot saskaņā ar tematiskajām pamatnostādnēm, kas atbilst Eiropas Savienības prioritātēm un horizontāliem politikas mērķiem; - lai varētu izmantot koplēmuma procedūru, ir jāpārskata pirmspievienošanās instrumenta un stabilitātes instrumenta juridiskais pamats; - vide ir ES ārpolitikas un iekšpolitikas darbību pilnvērtīga sastāvdaļa; uzsver Eiropas Savienības atbildību globālu vides uzdevumu risināšanā ar ārēju programmu palīdzību, kuras noteiktas kopīgi ar partneriem attīstības valstīs; - Komisijai jāierosina atsevišķa regula, ar kuru nodrošina vajadzīgo elastīgumu Eiropas Demokrātijas iniciatīvai un cilvēktiesībām (budžeta pozīcija Nr. 19-04) kā vienīgajam ES ārpolitikas instrumentam, kurš neprasa uzņēmējvalsts piekrišanu, kā arī tai jāpieļauj šīs programmas pilnīgas parlamentārās uzraudzības atjaunošana; * * * 72. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un citām iesaistītajām iestādēm un struktūrām, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] OV C 172, 18.6.1999., 1. lpp. [2] OV C 310, 16.12.2004., 1. lpp. [3] OV L 253, 7.10.2000., 42. lpp. [4] OV C 104 E, 30.4.2004., 991. lpp. [5] Šajā datumā pieņemtie teksti, P6_TA(2004)0005. [6] Šajā datumā pieņemtie teksti, 2.12.2004., P6_TA(2004)0075. [7] 1977. gada ekspertu grupas ziņojums, kas tika iesniegts pēc Komisijas pieprasījuma. [8] OV L 143, 30.4.2004., 46. lpp. -------------------------------------------------- PIELIKUMS Finanšu shēma 2007.-2013. gadam Miljoni EUR 2004. gada cenās | Saistību apropriācijas | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | KOPā 2007.- 2013. g. | 1.Ilgstspējīga izaugsme | 57612 | 60612 | 63560 | 65558 | 67699 | 70559 | 73435 | 459035 | 1.aIzaugsmes un nodarbinātības konkurētspēja | 11010 | 13157 | 15377 | 17207 | 19190 | 21272 | 23350 | 120563 | 1.bKohēzija izaugsmei un nodarbinātībai | 46602 | 47455 | 48183 | 48351 | 48509 | 49287 | 50085 | 338472 | 2.Dabīgo resursu saglabāšana un apsaimniekošana | 56744 | 56866 | 56980 | 56747 | 56524 | 56299 | 56088 | 396248 | no kurām: Lauksaimniecība - Ar tirgu saistītie izdevumi un tiešie maksājumi | 43120 | 42697 | 42279 | 41864 | 41453 | 41047 | 40645 | 293105 | 3.Pavalstniecība, brīvība, drošība un tiesiskums | 1777 | 2156 | 2470 | 2778 | 3096 | 3420 | 3741 | 19437 | 4.ES kā globāls partneris | 8235 | 8795 | 9343 | 10050 | 10782 | 11434 | 12060 | 70697 | 5.Administrācija | 3675 | 3815 | 3950 | 4090 | 4225 | 4365 | 4500 | 28620 | Kompensācijas | 419 | 191 | 190 | - | | | | 800 | KOPĀ saistību apropriācijām | 128462 | 132434 | 136493 | 139223 | 142326 | 146077 | 149824 | 974837 | Saistību apropriācijas no NKI [1] | 1,17% | 1,18% | 1,19% | 1,18% | 1,18% | 1,19% | 1,19% | 1,18% | Samazināšana kopā salīdzinot ar KOM priekšlikumu | | | | | | | | – 47 518 | | | | | | | | | | Komisijas administratīvo izdevumu griesti | 3 114 | 3 321 | 3 528 | 3 744 | 3 942 | 4 140 | 4 356 | 26 145 | Izdevumu griesti aģentūrām (aptuveni) | 307 | 313 | 320 | 326 | 332 | 339 | 346 | 2 283 | | | | | | | | | | KOPĀ saistību apropriācijām [2] | 116 403 | 120 003 | 123 680 | 126 154 | 128 966 | 132 365 | 135 760 | 883 329 | Maksājumi no NKI [1] | 1,06% | 1,07% | 1,08% | 1,07% | 1,07% | 1,07% | 1,08% | 1,07% | [1] Pamatojoties uz Komisijas darba dokumentu SEK(2005)0494 galīgā redakcija (tehniskie pielāgojumi). [2] Nacionālais kopienākums saskaņā ar Komisijas politiku KOM(2004)0498. --------------------------------------------------