Vienotais tirgus ir viens no lielākajiem Eiropas Savienības sasniegumiem. Tas ir padarījis Eiropu par vienu no pievilcīgākajām vietām pasaulē, kur dzīvot un būt par uzņēmēju. Tieši pateicoties vienotajam tirgum, pēdējo 25 gadu laikā augusi Eiropas Savienības iedzīvotāju labklājība un turība. Vienotais tirgus, kas uzņēmumiem ļāvis piekļūt lielam un konkurējošam tirgum un likvidējis šķēršļus, kas kavē uzņēmumu izaugsmi un centienus inovēt un izvērst darbību, ir palielinājis rūpniecības konkurētspēju. Vienotā tirgus dažādošana palīdzējusi veidot noturīgāku Eiropas ekonomiku un Ekonomikas un monetāro savienību. Tā apmēri stiprinājuši Eiropas Savienības pozīcijas un ietekmi pasaulē. Vienotā tirgus priekšrocības, kas ir lielākas par brīvās tirdzniecības zonas un muitas savienības sniegtajām, ietver preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīvu apriti. Vienotā tirgus pamatā ir minētās četras brīvības, kas dara iespējamu netraucētu tirdzniecību un saimniecisko darbību. Pēc Komisijas aplēsēm, vienotā tirgus ekonomikai sniegtās priekšrocības atbilst aptuveni 8,5 % no Savienības iekšzemes kopprodukta.

Eiropas Akumulatoru alianse ir labs piemērs tam, ka ar vienotā tirgus palīdzību Eiropā iespējama stratēģiska vērtības ķēde. Lai gan nākotnes vieglajos pasažieru automobiļos akumulatoru elementi veidos lielu daļu no pievienotās vērtības, Savienība pašlaik nespēj tos ražot masveidā un paļaujas uz importu no trešām valstīm. Tas var radīt piegādes drošības problēmas un palielina izmaksas, ko rada transports, kavējumi vai vājāka kvalitātes kontrole. Gadu pēc alianses izveides Savienībā tiek veidoti konsorciji, tiek būvētas pirmās eksperimentālās ražotnes un pieteikti jauni projekti, kas padarīs Savienību par vadošo dalībnieci šajā stratēģiskajā jomā.

Bez tam vienotā tirgus mērogs nozīmē arī to, ka Savienība spēj veidot tādu tirdzniecības sistēmu, kas balstīta uz noteikumiem, ir atvērta un daudzpusēja. Lai vienotajam tirgum varētu piekļūt, uzņēmumiem no trešām valstīm ir jāievēro Savienības tiesību akti, ieskaitot tiesību aktus veselības, vides, pārtikas un produktu drošuma un patērētāju aizsardzības jomā. Eiropas saskaņotie standarti bieži vien kļūst par paraugu pasaules standartiem, un tirdzniecības politika tos veicina ar brīvās tirdzniecības nolīgumiem. Tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumu sarunās ar trešām valstīm, pilnībā ievērojot Savienības datu aizsardzības un datu privātuma noteikumus, Savienība ierosinājusi horizontālus noteikumus datu pārrobežu plūsmai un personas datu aizsardzībai.

2.1. Īstenot un piemērot vienotā tirgus noteikumus

Dalībvalstis ir atbildīgas par direktīvu īstenošanu valsts tiesību aktos. Pēdējo 20 gadu laikā vienotā tirgus direktīvu transponēšana virzījusies labi — vidējais transponēšanas deficīts ir būtiski samazināts (no 6,3 % 1997. gadā līdz 0,9 % 2017. gadā). Tomēr pienācīga visu to tiesību aktu īstenošana, kas nolūkā virzīt vienoto tirgu pieņemti nedaudzos pēdējos gados, tuvākajā nākotnē būs liels pārbaudījums visiem, un tā pārvarēšanai vajadzēs visu dalībvalstu neatlaidīgu apņemšanos. Nesenie signāli ne vienmēr bijuši iepriecinoši. Piemēram, attiecībā uz 16 direktīvām, kas bija jātransponē no 2017. gada decembra līdz 2018. gada maijam, 2018. gada jūnijā transponēšanas deficīts bija 25 %. Attiecībā uz trim publiskā iepirkuma direktīvām, kas bija transponējamas līdz 2016. gada aprīlim, Komisijai pret 21 dalībvalsti bija jāsāk 58 pārkāpuma procedūras par nepaziņotiem transponēšanas pasākumiem; no tām 3 procedūras vēl nav pabeigtas.

Kad Savienības līmenī notiek valsts noteikumu minimuma saskaņošana, ir leģitīmi, ka dalībvalstis, ja vēlas, veic vairāk, nekā prasīts Savienības noteikumos. Tomēr jāvairās no pārmērīgas reglamentēšanas, kuras dēļ valsts pasākumi iedzīvotājiem un uzņēmumiem var radīt nesamērīgu slogu. Viens šāds riska piemērs ir attiecīga Vispārīgās datu aizsardzības regulas iekļaušana valstu tiesiskajā satvarā; piemēram, kādā dalībvalstī pieņemtas gandrīz 600 lappušu garas papildu tiesību normas. Eiropas Parlaments, Padome un Komisija 2016. gadā Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu apņēmās publicēt valsts transponēšanas pasākumu tekstu un precizēt, kuri noteikumi izriet no Savienības direktīvām un kuri prasības pārsniedz. Šī pārredzamība pati par sevi var palīdzēt nodrošināt, ka visas papildu prasības ir samērīgas un skaidri pamatotas. Komisija ir izveidojusi rīku, ko dalībvalstis var izmantot, lai paziņotu par Savienības direktīvu transponēšanu, tomēr pagaidām saistībā ar trim direktīvām to izmantojušas tikai divas dalībvalstis.

Dalībvalstu iestādes ir atbildīgas arī par vienotā tirgus noteikumu piemērošanu. Pēdējo gadu laikā noteikumu nepietiekamai piemērošanai vairākkārt bijušas nopietnas sekas. Tādēļ Savienības līmenī notiek stingrāka pārraudzība.

Dīzeļgeitas skandāls atklāja Savienības noteikumu izpildes nepilnības vieglo automobiļu tipa apstiprināšanas procedūrās, ko veic kompetentās iestādes dalībvalsts līmenī, un to, ka Komisijas rīcībā nav juridisku instrumentu, lai to labotu. Jaunais tipa apstiprināšanas regulējums, ko pieņēma 2018. gada maijā, padarīs Savienības noteikumu piemērošanu efektīvāku un ievērojami stiprinās Savienības pārraudzību.

Lai vienotā tirgus tiesību akti būtu lietderīgi, bieži valsts līmenī ir vajadzīga pārraudzība, ko īsteno neatkarīgas iestādes, kurās ir pietiekams darbinieku skaits un aprīkojums. Tas attiecas uz tādām jomām kā konkurence, tirgus uzraudzība, datu aizsardzība, enerģētika, transports, telekomunikācija un finanšu pakalpojumi. Minētās iestādes ir papildu garantija vienotā tirgus noteikumu labai piemērošanai, un Komisija turpinās pievērst īpašu uzmanību tam, lai nodrošinātu, ka tās darbojas labi un tām ir atbilstoši resursi. Proti, Komisija vairāk atbalstīs administratīvo spēju veidošanu, piemēram, ar ierosinātajām vienoto tirgus un reformu atbalsta programmām nākamajā daudzgadu finanšu shēmā.

Patērētāju aizsardzība pret negodīgu uzņēmumu krāpniecisku rīcību ir problēma, kas risināma ar iestāžu ciešāku pārrobežu sadarbību. Piemēram, 2017. gadā gadījums, kad olās tika atklāts fipronils, apliecinājis iespējas paplašināt sadarbību ar mērķi novērst krāpšanu pārtikas jomā. Pārrobežu sadarbība ir vajadzīga arī tādēļ, lai palīdzētu iedzīvotājiem un uzņēmumiem izmantot vienotā tirgus brīvības un risinātu konfliktus starp valsts iestādēm. Komisija ir rīkojusies izlēmīgi, izvirzot priekšlikumu par Eiropas Darba iestādi. Tās mērķis ir uzlabot darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, jo īpaši izmantojot pārrobežu sadarbību starp valsts iestādēm un mediāciju pārrobežu konfliktu gadījumos.

Atbilstoši ES rezultātu apkopojumam tiesiskuma jomā Komisija atgādina, ka tiesu sistēmas neatkarība, kvalitāte un efektivitāte un tiesiskuma ievērošana valsts līmenī ir būtiski faktori, lai saglabātu uzticēšanos vienotajam tirgum. Tāpēc Komisijas prioritāte ir valstu tiesu sistēmas uzlabošana vai nu Eiropas pusgadā, Savienības ekonomikas politikas koordinēšanas ikgadējā ciklā, vai arī ar atbalstu tiesnešu apmācībai un darbam, piemēram, Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla ietvaros. Turklāt Komisija ir ierosinājusi stiprināt iedzīvotāju spēju panākt savu tiesību ievērošanu. “Uz patērētājiem orientētā jaunā kursa” tiesību aktu kopums ļaus tiesīgajām struktūrām patērētāju vārdā sākt tiesvedību. Ja to pieņems, būs pieejami lētāki un efektīvāki līdzekļi, ar ko apturēt un vērst par labu pārkāpumus, kas kaitē lielam skaitam Savienības patērētāju. Jomās, kurās Savienības tiesību pārkāpumus atklāt var būt grūti un pārkāpumi varētu nopietni kaitēt sabiedrības interesēm, trauksmes cēlējiem var būt izšķiroša nozīme, ko apliecina vairāki nesenie skandāli. Komisijas priekšlikums minētās problēmas risināšanai nodrošinās, lai trauksmes cēlēji, ziņojot par šādiem pārkāpumiem, nejustos apdraudēti.

2.2. Izpilde Savienības līmenī

Saskaņā ar stratēģisko pieeju, kas izklāstīta paziņojumā “ES tiesību akti: labāki rezultāti līdz ar labāku piemērošanu”, Komisija kā Līgumu ievērošanas sargātāja galvenokārt ar pārkāpuma procedūras palīdzību, kā arī valsts atbalsta kontroles palīdzību nodrošina to, ka dalībvalstis ievēro Savienības noteikumus. Finanšu pakalpojumu jomā Savienības turklāt izveidojusi uzlabotus uzraudzības mehānismus, piemēram, Eiropas uzraudzības iestādes. Finanšu stabilitātes un ieguldītāju aizsardzības apdraudējums var sniegties pāri robežām, tāpēc Komisija ir nākusi klajā ar priekšlikumiem nodrošināt, ka minēto iestāžu īstenotā uzraudzība finanšu jomā, ieskaitot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, būtu stingrāka un integrētāka. Komisija saskaņā ar mērķi [Eiropas Savienībai] būt “lielākai un vairāk ar godkāri apveltītai lielos jautājumos, bet mazākai un pieticīgākai sīkumos” nolēma pievērst lielāku uzmanību valsts atbalsta kontrolei un pārkāpumiem saistībā ar tādiem pasākumiem, kuri būtiski ietekmē vienoto tirgu, piemēram, attiecībā uz valsts atbalstu uzņēmumu aplikšanā ar nodokļiem.

Uzņēmumi var arī traucēt vienotā tirgus darbību, radot šķēršļus tirdzniecībai, ieguldījumiem vai uzņēmējdarbībai. Ja tie iesaistās nelikumīgos darījumos, lai izvairītos no konkurences, vai ja dominējošie tirgus dalībnieki liedz konkurentiem ienākt to tirgos, cenas aug un patērētājiem ir mazāka izvēle. Tas kaitē arī uzņēmumiem, kas cieš no šādas prakses. Minētajos gadījumos Komisija turpinās iejaukties, lai aizsargātu vienotā tirgus patērētājus un papildinātu valsts konkurences iestāžu rīcību, kas ir mazāk sagatavotas risināt lielas pārrobežu lietas. Būtu jāizvairās no jauniem šķēršļiem tajās vienotā tirgus daļās, kas darbojas labi.