EIROPAS KOMISIJA Briselē, 13.11.2020 COM(2020) 696 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Jaunā patērētāju tiesību aizsardzības programma









Patērētāju noturības stiprināšana, lai panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos



Jaunā patērētāju tiesību aizsardzības programma Patērētāju noturības stiprināšana, lai panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos 1.Ievads Eiropas patērētāji pamatoti sagaida, ka viņi gūs pilnīgu labumu no vienotā tirgus un varēs izdarīt apzinātu izvēli, un aktīvi piedalīties zaļajā un digitālajā pārejā neatkarīgi no tā, kad un kur Eiropas Savienībā viņi atrodas. Viņi sagaida brīvu piekļuvi precēm un pakalpojumiem visā ES, kā arī to, ka, neraugoties uz jau ierastajām un jaunajām problēmām, tiks aizsargātas viņu kā patērētāju tiesības. Jaunajā Patērētāju tiesību aizsardzības programmā (“Programma”) ir izklāstīts redzējums par ES patērētāju tiesību aizsardzības politiku no 2020. līdz 2025. gadam, pamatojoties uz Patērētāju tiesību aizsardzības programmu 2012. gadam (tās termiņš beidzas 2020. gadā) un 2018. gada uz patērētājiem orientēto jauno kursu . Tās mērķis ir arī risināt patērētāju tūlītējās vajadzības saistībā ar pašreizējo Covid-19 pandēmiju un palielināt viņu noturību. Pandēmija ir radījusi būtiskas problēmas, kas ietekmē patērētāju ikdienas dzīvi, jo īpaši saistībā ar produktu un pakalpojumu nodrošinājumu un pieejamību, kā arī ceļošanu ES iekšienē, uz ES un no tās. Programma aptver piecas galvenās prioritārās jomas: (1)zaļā pārkārtošanās; (2)digitālā pārveide; (3)patērētāju tiesību aizsardzība un īstenošana; (4)konkrētu patērētāju grupu īpašās vajadzības; (5)starptautiskā sadarbība. Nodrošinot, ka šīs prioritātes tiek pienācīgi ņemtas vērā, Programma būs kā ceļvedis Vienotā tirgus programmas īstenošanai saskaņā ar jauno daudzgadu finanšu shēmu (DFS). Veicinot videi nekaitīgāka, digitālāka un taisnīgāka vienotā tirgus izveides pasākumus, tās mērķis·ir palielināt patērētāju uzticēšanos, kuru izdevumi veido 54 % no ES IKP , tādējādi stimulējot ekonomikas atveseļošanos no pieprasījuma puses. Šajā vidē ir jānodrošina efektīva patērētāju interešu aizsardzība, vienlaikus atbalstot arī uzņēmumus, jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumus . Programmā ir izmantota vienota pieeja, kas aptver dažādas Savienības politikas jomas, kuras ir īpaši svarīgas patērētājiem. Tā atspoguļo nepieciešamību ņemt vērā patērētāju tiesību aizsardzības prasības, formulējot un īstenojot citas politikas jomas un darbības. Tā papildina citas ES iniciatīvas, piemēram, Eiropas zaļo kursu , aprites ekonomikas rīcības plānu un paziņojumu “Eiropas digitālās nākotnes veidošana ”. Tā arī atbalsta attiecīgos starptautiskos satvarus, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam un ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām. Lai efektīvi reaģētu uz visām šīm prioritātēm, jānodrošina cieša sadarbība starp ES un tās dalībvalstīm, lai pienācīgi transponētu, īstenotu un piemērotu stabilu patērētāju tiesību aizsardzības regulējumu, kas izstrādāts daudzu gadu garumā. Šā iemesla dēļ Programmā ir ierosinātas prioritātes un galvenie rīcības punkti, kas kopīgi jāīsteno Eiropas un valstu līmenī. Programma ir tapusi, īstenojot intensīvus sagatavošanās darbus un diskusijas ar ieinteresētajām personām. Atklātajā sabiedriskajā apspriešanā tika pausts vispārējs atbalsts tās galvenajām prioritātēm, tostarp nepieciešamībai reaģēt uz Covid-19 pandēmiju . Visaptverošā pieeja tika atzinīgi novērtēta kā galvenais dzinējspēks ilgtspējīgai, zaļai ekonomikas atveseļošanai un taisnīgai, uz digitālo jomu orientētai sabiedrībai. Efektīva izpilde un tiesiskā aizsardzība, kā arī atbalsts patērētājiem ar īpašām vajadzībām tiek uzskatīti par svarīgiem transversāliem jautājumiem. 2.Patērētāji Covid-19 pandēmijā Piemērs: krīzes laikā ir ievērojami pieaugusi patērētāju krāpšana tiešsaistē. Krāpnieki ir izmantojuši patērētāju bailes, lai pārdotu nevajadzīgus, neefektīvus un potenciāli bīstamus produktus, pamatojoties uz nepatiesiem apgalvojumiem par ieguvumiem veselībai, piemēram, tirgojot preces ar nepamatotām aizsardzības īpašībām vai pārdodot maskas, kas neatbilst attiecīgajām prasībām. Komisija un patērētāju tiesību aizsardzības iestādes ir vērsušās pie platformu uzturētājiem, lai nodrošinātu, ka tiek dzēsti simtiem miljonu nelikumīgu piedāvājumu un reklāmu . Patērētāju tiesības un drošība ir jāaizsargā arī turpmāk, jo īpaši vēl nepieredzētas nenoteiktības un spriedzes laikā. Covid-19 pandēmija pirmām kārtām ir veselības krīze. ES un tās dalībvalstis ir apņēmīgi rīkojušās, lai saskaņoti cīnītos pret pandēmiju. Ir svarīgi, lai ikvienam būtu vienlīdzīga un savlaicīga piekļuve cenu ziņā pieejamiem testiem, aizsardzības līdzekļiem, ārstēšanai un turpmākām vakcīnām pret Covid-19, kā arī visai nepieciešamajai profilaktiskajai un ārstnieciskajai veselības aprūpei . Komisija pavisam nesen ir noteikusi turpmākus konkrētus reaģēšanas pasākumus, lai palīdzētu visās dalībvalstīs ierobežot Covid-19 izplatīšanos, aizsargātu cilvēku dzīvības un palielinātu noturību visās dalībvalstīs. Produktiem un pakalpojumiem, kas ir būtiski krīzes apstākļos, ir jānodrošina patērētājam pilnīga aizsardzība attiecībā uz pamattiesībām, medicīnas ētiku, privātumu un datu aizsardzību saskaņā ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu. Tomēr dziļie sociālie un ekonomiskie traucējumi, kas pēc tam sekoja, ir liels izaicinājums sabiedrībai. ES ir reaģējusi, īstenojot vēl nebijušu apmēru pasākumus, lai stiprinātu atveseļošanos un palielinātu noturību, taču ekonomika joprojām ir nestabila.

Turklāt pandēmija acīmredzami maina cilvēku patēriņa un mobilitātes paradumus. Ierobežošanas pasākumi uzsvēra digitālo tehnoloģiju izšķirošo nozīmi cilvēku dzīvē, ļaujot iegādāties būtiskas preces, kas citādi nebūtu pieejamas, un piekļūt pakalpojumiem, neraugoties uz ierobežojumiem. Novērots, ka cilvēki biežāk iepērkas uz vietas, retāk veic ceļojumu iepriekšēju rezervāciju, kā arī biežāk izmanto tiešsaistes pakalpojumus. Dažas izmaiņas var būt īslaicīgas, saistītas ar situāciju veselības jomā (piemēram, sabiedriskā transporta retāka izmantošana), savukārt citas, jo īpaši saistībā ar digitālo pārveidi (piemēram, arvien biežāka pārtikas iegāde tiešsaistē vai tiešsaistes straumēšanas pakalpojumu, tostarp kultūras un sporta pasākumu tiešsaistes pārraižu, plašāka pieejamība mājās) varētu kļūt strukturālākas. Šī krīze ir ietekmējusi daudzas patērētāju dzīves jomas un ir uzsvērusi to, cik svarīgi ir nodrošināt augstu patērētāju tiesību aizsardzības līmeni un ciešu sadarbību starp ES iestādēm. Vienlaikus tā ir atklājusi arī dažas nepilnības ES patērētāju tiesību aizsardzības sistēmā. ES patērētāji pamatoti sagaida, ka transporta uzņēmumi un ceļojumu rīkotāji ņems vērā viņu tiesības uz pilnīgu priekšapmaksas atmaksu. Tomēr nozares likviditātes problēmu un pandēmijas laikā gandrīz pilnīgas pasažieru pārvadājumu apturēšanas dēļ patērētāji saskaras ar nopietnām problēmām o tiesību īstenošanā. Reaģējot uz to, Komisija un dalībvalstis ir veikušas pasākumus, lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, veicinot arī praktiskus risinājumus, pilnībā ievērojot piemērojamos noteikumus . Pandēmijas un iepriekšējo notikumu pieredze, piemēram, Thomas Cook bankrots 2019. gadā, liek padziļināti analizēt, vai pašreizējais tiesiskais regulējums attiecībā uz kompleksiem ceļojumiem, tostarp attiecībā uz aizsardzību maksātnespējas gadījumā, joprojām pilnībā atbilst uzdevumam vienmēr nodrošināt stabilu un visaptverošu patērētāju tiesību aizsardzību, ņemot vērā arī notikumu attīstību pasažieru tiesību jomā . Vēl viena problemātiska joma, kas pandēmijas laikā ir izvirzījusies priekšplānā, ir patērētāju krāpšanas shēmu pieaugums, maldinošas tirgvedības metodes un krāpšana tiešsaistes iepirkšanās jomā, par kuras upuriem kļūst arvien lielāks patērētāju skaits . Lai apkarotu šādu negodīgu tirdzniecības praksi, ir nepieciešama cieša sadarbība starp Komisiju un valstu tiesībaizsardzības iestādēm. Ņemot vērā to lielo nozīmi tiešsaistes tirdzniecības veicināšanā, Komisija arī pastiprināja kontaktus ar lielākajām tiešsaistes platformām, kas veica efektīvus pasākumus, lai novērstu attiecīgo nelikumīgo saturu un reaģētu uz to . Lai uzlabotu noturību pret masveida kaitējumiem, kas apdraud sabiedrības intereses, kompetentajām iestādēm ir jāturpina sadarbība ar galvenajām ieinteresētajām personām, piemēram, platformām, uzņēmumu apvienībām, reklāmdevējiem un patērētāju organizācijām. Tajā pašā laikā ir cieši jāuzrauga krāpšanās tiešsaistē un vēl vairāk jāpastiprina sadarbība ar citiem attiecīgajiem tīkliem, tostarp tiesībaizsardzības iestādēm, domēnu reģistriem un Starptautisko patērētāju tiesību aizsardzības un izpildes tīklu (ICPEN). Mainīgie patēriņa modeļi rada jaunas problēmas. Tie izraisīja patērētāju vienreizlietojamā iepakojuma un plastmasas individuālo aizsardzības līdzekļu atkritumu pieaugumu. Šīs problēmas novēršanai Komisija 2020. gada aprīlī nekavējoties piedāvāja pirmo politisku risinājumu . Pandēmija arī atklāja risku, ka dažas patērētāju kategorijas nespēs tikt galā ar šiem izaicinājumiem, jo īpaši tie patērētāji, kuriem trūkst līdzekļu vai prasmju, lai aktīvi piedalītos strauji mainīgajā tirgū, jo īpaši tiešsaistē. Tādēļ vēl lielāka uzmanība jāpievērš iniciatīvām, lai atbalstītu integrāciju, iekļaušanu, izpratnes veicināšanu un patērētāju izglītošanu. Būs svarīgi saprast, kā patērētāju uzvedība ilgtermiņā mainās pēc pandēmijas, un izstrādāt nepieciešamo prognozi , lai to izmantotu turpmākā politiskā rīcībā un ņemtu vērā datus un pierādījumus, kas iegūti pētījumos par patērētāju uzvedību, novērtējot ES noturību pret turpmākiem satricinājumiem. ·1. darbība. Komisija plāno līdz 2022. Gadam analizēt, cik lielā mērā Direktīva par kompleksiem ceļojumiem joprojām ir atbilstīga, ņemot vērā nesenās krīzes un pamatojoties uz 2021. gada ziņojumu par tās piemērošanu. ·2. darbība. Komisija plāno līdz 2022. gadam iesaistīties prognozēšanā, lai izpētītu Covid-19 ilgtermiņa ietekmi uz iedzīvotāju patēriņa modeļiem ES, kas būs par pamatu turpmākajām politikas iniciatīvām. ·3. darbība. Komisija atbalstīs un sekmēs sadarbību starp Sadarbības tīklu patērētāju tiesību aizsardzības jomā un citiem tīkliem un ieinteresētajām personām, lai novērstu patērētāju krāpšanas shēmas, negodīgu tirdzniecības praksi un krāpšanu . 3.Galvenās prioritārās jomas 3.1. Zaļā pārkārtošanās Piemērs: negatīva ietekme uz vidi un agrīna novecošanās rada arvien lielākas bažas ES patērētājiem, kuri bieži sūdzas, ka iegādātās preces nekalpo ilgi un tiek ražotas apstākļos, kas kaitē videi; 85 % patērētāju vēlas, lai, lemjot par pirkumu, tiktu sniegta labāka informācija par preces ilgizturību. Pētījumi liecina, ka gadījumos, kad patērētāji saņem šādu informāciju, izturīgāko versiju pārdošanas apjoms var gandrīz trīskāršoties; patērētāji pat ir gatavi maksāt vairāk par precēm ar lielāku ilgizturību . Patērētāji visā Eiropā izrāda arvien lielāku interesi par personīgo ieguldījumu klimatneitralitātes panākšanā, dabas resursu un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā un ūdens, gaisa un augsnes piesārņojuma samazināšanā . Uzdevums ir atraisīt šo potenciālu ar pasākumiem, kas veicina, atbalsta un dod iespēju ikvienam patērētājam neatkarīgi no viņa finansiālā stāvokļa aktīvi piedalīties zaļās pārkārtošanās procesā, neuzspiežot konkrētu dzīvesveidu un nepieļaujot sociālo diskrimināciju. Piekļuvei ilgtspējīgiem produktiem nevajadzētu būt atkarīgai no ienākumu līmeņa vai dzīvesvietas, bet gan ir jābūt pieejamai ikvienam. Eiropas zaļais kurss nosaka visaptverošu stratēģiju, lai ES pārveidotu par taisnīgu un pārtikušu sabiedrību ar klimatneitrālu, resursu ziņā efektīvu, tīru aprites ekonomiku, kurā ekonomikas izaugsme nav atkarīga no resursu izmantošanas un kurā tiek samazināta negatīvā ietekme uz dabas kapitālu un bioloģisko daudzveidību. Nepieciešamas būtiskas un straujas izmaiņas mūsu paradumos un uzvedībā, lai samazinātu mūsu vides pēdas nospiedumu visās jomās — no mājokļiem un pārtikas līdz mobilitātei un atpūtai. Jau tiek īstenotas vairākas iniciatīvas, lai nodrošinātu, ka ES patērētājiem pārdotie produkti — gan preces, gan pakalpojumi — atbilstu iepriekšminētajiem mērķiem. Tās ir: üStratēģija“No lauka līdz galdam” un ES bioloģiskās daudzveidības stratēģija , kurās paziņots par galvenajiem pasākumiem un iniciatīvām, kuru mērķis ir samazināt ES pārtikas sistēmu ietekmi uz vidi un klimatu un nodrošināt iespēju patērētājiem izdarīt apzinātu, veselīgu un ilgtspējīgu pārtikas izvēli; ünesen publicētais “Ceļvedis 2021. gada rīcības plānam nulles piesārņojuma novēršanai” , kurā norādīts, ka patēriņa preces ir svarīga rīcības joma, un pētīti veidi, kā stimulēt patērētājus izdarīt videi nekaitīgāku izvēli; ü Ilgtspēju sekmējoša ķimikāliju stratēģija , kurā arī paziņots par pasākumiem, lai palielinātu patērētājiem pieejamo informāciju par ķīmiskajām vielām, aizsargātu patērētājus no viskaitīgākajām vielām un popularizētu konceptuāli drošas un ilgtspējīgas ķimikālijas; üpamatojoties uz 2018. gada rīcības plānu , gaidāmās Atjauninātās ilgtspējīgas finansējuma stratēģijas mērķis būs piedāvāt patērētājiem jaunas iespējas, lai pozitīvi ietekmētu ilgtspēju, nodrošinot viņiem ticamu, pilnīgu un uzticamu informāciju par finanšu produktiem, kuros viņi iegulda;

üpaziņojumā Renovācijas vilnis ir izklāstīta stratēģija, kā padarīt patērētāju mājokļus piemērotus videi draudzīgākai un digitālai sabiedrībai, kā arī nodrošināt efektīvākus informācijas līdzekļus patērētājiem. Turklāt jaunajā Aprites ekonomikas rīcības plānā ir izklāstītas vairākas konkrētas iniciatīvas , kuru mērķis ir cīnīties pret agrīnu novecošanos un veicināt produktu ilglaicīgumu,, pārstrādājamību, remontējamību un pieejamību, kā arī atbalstīt uzņēmumu rīcību. Proti, Ilgtspējīgu produktu iniciatīvas mērķis būs padarīt ilgtspējīgus produktus par normu, nosakot ilgtspējīgu produktu principus un pārskatot Ekodizaina direktīvu , paplašinot tās darbības jomu ārpus ar enerģiju saistītiem produktiem un nodrošinot apritīgumu. Būs vajadzīgi papildu reglamentējoši un nereglamentējoši pasākumi, lai pievērstos konkrētām preču un pakalpojumu grupām, piemēram, IKT, elektronikai vai tekstilizstrādājumiem, un iepakojumam. Piemēram: ü Aprites elektronikas iniciatīvas mērķis ir panākt, ka elektroniskās ierīces tiek izstrādātas, lai nodrošinātu to ilgizturību, apkopi, labošanu, demontēšanu, atkārtotu izmantošanu un pārstrādi, kā arī tiesības patērētājiem tās remontēt, tostarp atjaunināt programmatūru; üiniciatīva par vienotu lādētāju mobilajiem tālruņiem un citām pārnēsājamām ierīcēm ir vērsta uz patērētāju ērtību palielināšanu un tādu materiālu izmantošanas un e-atkritumu samazināšanu, kas saistīti ar šīs konkrētās preces, ko ikdienā izmanto lielākā daļa patērētāju, ražošanu un likvidēšanu; ügaidāmās ES Tekstilpreču stratēģijas mērķis ir nodrošināt patērētājiem iespēju izvēlēties ilgtspējīgus tekstilizstrādājumus un atvieglot piekļuvi to atkārtotas izmantošanas un labošanas pakalpojumiem; üIepakojuma un iepakojuma atkritumu direktīvas pārskatīšanas mērķis ir nodrošināt visu iepakojumu atkārtotu izmantojamību un pārstrādājamību ekonomiski dzīvotspējīgā veidā un risināt pārmērīga iepakojuma problēmu. Šīs iniciatīvas veicinās labāku vērtības saglabāšanu, piešķirs prioritāti drošākiem un izturīgākiem produktiem un pēc iespējas ilgāk saglabās materiālus ekonomiskajā ciklā (atteikšanās, samazināšana, labošana, atkārtota izmantošana un pārstrāde). Lai varētu sociāli optimāli izmantot jaunas preces un pakalpojumus, kā arī jaunas pieejas patēriņam, patērētājiem ir vajadzīga labāka un uzticamāka informācija par preču un pakalpojumu ilgtspējības aspektiem, vienlaikus izvairoties no informācijas pārslodzes. Sabiedriskās apspriešanas respondenti norādīja uz šādas informācijas trūkumu un bažām par vides norāžu un produktu informācijas ticamību, kas ir būtiski šķēršļi ilgtspējīga patēriņa izvēles plašākai ieviešanai. Gaidāmā iniciatīva par patērētāju ietekmes palielināšanu virzībā uz zaļo pārkārtošanos ir paredzēta, lai risinātu jautājumu par patērētāju piekļuvi informācijai par produktu ekoloģiskajiem raksturlielumiem, tostarp to ilgizturību, remontējamību vai modernizējamību, kā arī par šādas informācijas ticamību un salīdzināmību. Tajā tiks izklāstītas vispārējas prasības, kas papildinās nozaru tiesību aktos ietvertos mērķorientētos noteikumus, piemēram, par konkrētiem produktiem vai produktu grupām. Labāka informācija par rezerves daļu un labošanas pakalpojumu pieejamību var vēl vairāk veicināt produktu ilgizturību. Gaidāmajai iniciatīvai par zaļās pārkārtošanās sniegto iespēju nodrošināšanu patērētājiem, Ilgtspējīgu produktu politikas iniciatīvai un attiecīgā gadījumā nozaru iniciatīvām būs būtiska nozīme, lai patērētājiem nodrošinātu efektīvas tiesības uz labošanu. Turklāt Preču pārdošanas direktīvas turpmākā pārskatīšana sniegs iespēju izpētīt, ko vēl var darīt, lai veicinātu labošanu un sekmētu ilgtspējīgākus, apritīgus produktus. Tiks izskatītas dažādas iespējas attiecībā uz patērētāju tiesību aizsardzības līdzekļiem, piemēram, dodot priekšroku labošanai, nevis nomaiņai, pagarinot minimālo atbildības periodu attiecībā uz jaunām vai lietotām precēm un atsākot jaunu atbildības periodu pēc labošanas. Šos centienus varētu papildināt, veicinot jaunas patēriņa koncepcijas un rīcību, piemēram, dalīšanās ekonomiku, jaunus darījumdarbības modeļus, kas ļauj patērētājiem iegādāties pakalpojumu, nevis preci, vai atbalstu labošanai ar kopienas un sociālās ekonomikas organizāciju pasākumiem (piemēram, labošanas kafejnīcas) un lietotu preču tirgiem. Lai patērētājiem sniegtu labāku un uzticamāku informāciju, bieži vien ir nepieciešams uzlabot esošos instrumentus. Atjaunināti marķējumi, kas sniedz informāciju par produktiem un ierīcēm, uz kuriem attiecas Ekodizaina direktīva un energomarķējuma sistēma, palīdzēs uzlabot informētību un pārvaldīt prasības attiecībā uz produktu energoefektivitāti, tādējādi sekmējot ES energoefektivitātes mērķa sasniegšanu. Turklāt ES ekomarķējuma ieviešanu un informētību varētu veicināt ar komunikācijas pasākumiem un partnerībām ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, tostarp mazumtirgotājiem, kuru mērķis ir veicināt ES ekomarķējuma ieviešanu arī tiešsaistes tirdzniecības vietās. ES ekomarķējums tiktu attiecināts arī uz privātpersonām, vidējiem un mazajiem uzņēmumiem paredzētiem finanšu produktiem saskaņā ar 2018. gada ilgtspējīga finansējuma rīcības plānu, ļaujot patērētājiem paļauties uz uzticamu un ticamu marķējumu, ieguldot videi draudzīgos finanšu produktos. Turklāt patērētājiem jābūt labāk aizsargātiem pret informāciju, kas nav patiesa vai sniegta neskaidrā vai maldinošā veidā, lai radītu neprecīzu iespaidu, ka produkts vai uzņēmums ir videi nekaitīgāks, dēvētu par “zaļmaldināšanu.” Šajā nolūkā tiek izstrādātas arī darbības ilgtspējīgu finanšu jomā. Turklāt Komisija ierosinās uzņēmumiem pamatot savus apgalvojumus par ietekmi uz vidi, izmantojot produktu un organizācijas vides pēdas nospieduma metodes, lai sniegtu patērētājiem ticamu vides informāciju. Komisija izskatīs veidus, kā izveidot ilgtspējīgu marķēšanas sistēmu, kas sinerģijā ar citām attiecīgām iniciatīvām aptvertu pārtikas produktu uztura, klimata, vides un sociālos aspektus. Lai sasniegtu jaunos mērķus klimata jomā līdz 2030. gadam un klimatneitralitāti līdz 2050. gadam, būtiska nozīme būs patērētāju izvēlētajiem energoresursiem. Jaunie noteikumi, kas stāsies spēkā 2021. gada 1. janvārī, uzlabos patērētāju informēšanu, izmantojot elektroenerģijas rēķinus un neatkarīgus cenu salīdzināšanas rīkus, kā arī atvieglojot ražotņu izvēli un enerģijas kopienu darbību. Komisija ierosinās noteikumus par citiem enerģijas nesējiem, lai gāzes un centralizētās siltumapgādes patērētājiem piešķirtu līdzīgas tiesības. Digitālā pārveide piedāvā arī citas jaunas iespējas sniegt mērķtiecīgāku un saprotamāku informāciju. Digitālo produktu pasu izstrāde saskaņā ar Ilgtspējīgu produktu iniciatīvu palīdzētu informēt patērētājus par produktu vides un aprites aspektiem. Plašākā nozīmē digitālā informācija varētu nodrošināt patērētājiem iespējas pārbaudīt informācijas ticamību, salīdzināt produktus, kā arī vispusīgāk informēt patērētājus par viņu ietekmi uz vidi, piemēram, par viņu radīto oglekļa pēdu. Ir jāīsteno pasākumi un jāizmanto resursi, tostarp no Tehniskā atbalsta instrumenta spēju veidošanai saskaņā ar nākamo DFS, lai atbalstītu iniciatīvas, ar kurām veicina un aktivizē tīra, klimatneitrāla un ilgtspējīga patēriņa kultūru un uzvedību. Tas ir jānodrošina pieejamā, novatoriskā un pievilcīgā veidā, piemēram, izmantojot viedtālruņu lietojumprogrammas un tīmekļa vietnes un esošos instrumentus . Uzņēmumiem, tostarp MVU, varētu būt svarīga nozīme videi nekaitīgāka patēriņa meklējumos. Ilgtspējas mērķu integrēšana korporatīvajās stratēģijās un lēmumu pieņemšanā varētu veicināt ilgtspējīgāku produktu pieejamību. Laba prakse, piemēram, ir ietekmes uz vidi un dabas kapitālu uzraudzība, atkarību un risku uzraudzība visā vērtības ķēdē, vides informācijas iekļaušana, sniedzot informāciju patērētājiem, kā arī patērētāju interešu ņemšana vērā uzņēmumu valdes lēmumos. Komisija plāno 2021. gadā nākt klajā ar likumdošanas iniciatīvu par ilgtspējīgu korporatīvo pārvaldību, lai ilgtermiņā veicinātu ilgtspējīgu un atbildīgu korporatīvo rīcību . Brīvprātīgas korporatīvās rīcības veicināšanas nolūkā Komisija plāno sadarboties ar uzņēmējiem, lai sekmētu to brīvprātīgu apņemšanos atklāt patērētājiem uzņēmuma vides pēdas nospiedumu, uzlabot savu ilgtspēju un samazināt ietekmi uz vidi. Šie solījumi tiks izstrādāti sinerģijā ar gaidāmo Eiropas Klimata paktu. To pamatā būs esošās metodoloģijas, instrumenti un piemērojamie tiesību akti . Laika gaitā šie solījumi varētu piesaistīt dalībniekus no dažādām nozarēm, pamatojoties uz arvien daudzveidīgākām saistībām. ·4. darbība. Komisija 2021. gadā plāno iesniegt tiesību akta priekšlikumu, ar kuru dod iespējas patērētājiem virzīties uz zaļo pārkārtošanos, sniedzot labāku informāciju par produktu ilgtspēju un labāku aizsardzību pret noteiktu praksi, piemēram, zaļmaldināšanu un agrīnu novecošanos, un tiesību akta priekšlikumu par “ekoloģisko” apgalvojumu pamatošanu ar vides pēdas nospieduma metodēm. ·5. darbība. Sākot ar šo gadu, Komisija plāno sadarboties ar uzņēmējiem, lai mudinātu viņus brīvprātīgi uzņemties pasākumu īstenošanu ilgtspējīgas pārtikas atbalstam plašākā apmērā, nekā prasīts tiesību aktos.

·6. darbība. Sākot ar 2022. gadu, Komisija saistībā ar Preču pārdošanas direktīvas pārskatīšanu izvērtēs, kā turpmāk sekmēt labošanu un veicināt ilgtspējīgākus “aprites” produktus. 3.2. Digitālā pārveide Piemērs: laikposmā no 2014. līdz 2019. gadam to interneta lietotāju īpatsvars ES, kuri iegādājās vai pasūtīja preces vai pakalpojumus tiešsaistē privātai lietošanai, pieauga no 63 % līdz 71 %; piecās dalībvalstīs šie rādītāji pārsniedza 80 % . Patērētāji tiešsaistē ir jāaizsargā tādā pašā līmenī kā bezsaistē. Noteikumi ir jāpielāgo satīklotajai videi, lai nodrošinātu, ka, piemēram, viedās mājas ierīces netiek pakļautas kiberdrošības riskiem, un tiešsaistes kredīta piedāvājumi sniedz nepieciešamo informāciju, kas ir viegli salasāma un pieejama viedtālrunī. Digitālā pārveide radikāli maina patērētāju dzīvi, sniedzot viņiem vairāk iespēju un plašāku preču un pakalpojumu izvēli. Tajā pašā laikā tā var apgrūtināt viņu iespējas izdarīt apzinātu izvēli un aizsargāt savas intereses. Tās pamatā esošo datu vākšanu un apstrādi apvienojumā ar patērētāju uzvedības un viņu kognitīvo aizspriedumu analīzi var izmantot, lai ietekmētu patērētājus tādu lēmumu pieņemšanā, kas var būt pretrunā ar viņu interesēm. Tas var ierobežot to spēkā esošo noteikumu efektivitāti, kuru mērķis ir aizsargāt patērētājus digitālajā vidē, cita starpā pret negodīgu komercpraksi. Direktīva par Savienības patērētāju tiesību aizsardzības noteikumu labāku izpildi un modernizēšanu un Digitālā satura direktīva ir svarīgi soļi, lai risinātu dažas no šīm problēmām. Ņemot vērā tehnoloģiju attīstības straujo tempu un tās ietekmi uz patērētāju pieredzi, ir vajadzīgi papildu pasākumi. Nepieciešams novērst tādu komercpraksi, kura ignorē patērētāju tiesības izdarīt apzinātu izvēli, ļaunprātīgi izmanto patērētāju uzvedības tendences vai kropļo lēmumu pieņemšanas procesus. Šāda prakse ietver “slēpto” modeļu izmantošanu, dažas personalizācijas prakses, kas bieži vien balstās uz profilēšanu, slēptu reklāmu, krāpšanu, nepatiesu vai maldinošu informāciju un manipulācijām ar patērētāju atsauksmēm. Ir vajadzīgi papildu norādījumi par patērētāju tiesību instrumentu, piemēram, Negodīgas komercprakses direktīvas un Patērētāju tiesību direktīvas, piemērojamību šai praksei. Visbeidzot ir jānodrošina patērētājiem līdzvērtīgs aizsardzības un taisnīguma līmenis, kāds tas ir bezsaistē. Lai nodrošinātu, ka patērētāji pilnībā gūst labumu no digitālās pārveides ievērojamā potenciāla, izstrādājot vai pielāgojot noteikumus, kas reglamentē digitālo ekonomiku, ir jāņem vērā patērētāju intereses. Mērķis ir divējāds: izveidot drošāku digitālo telpu patērētājiem, nodrošinot viņu tiesību aizsardzību, kā arī vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kas ļauj ar inovācijas palīdzību sniegt jaunus un labākus pakalpojumus visiem Eiropas iedzīvotājiem. Pirmkārt, Komisijas gaidāmā priekšlikuma par jaunu digitālo pakalpojumu tiesību aktu (DPA) mērķis būs noteikt jaunus un paplašinātus pienākumus un pastiprināt tiešsaistes starpnieku un platformu atbildību. DPA nodrošinās, ka patērētāji bezsaistē ir efektīvi aizsargāti pret nelikumīgiem produktiem, saturu un darbībām tiešsaistes platformās. Otrkārt, lai risinātu problēmas, kas rodas digitālajos tirgos, kuros ir vērojamas tirgus nepilnības, piemēram, noteiktu digitālo platformu “vārtziņa” funkcija, Komisija plāno iesniegt arī Digitālā tirgus tiesību aktu. Tas apvienotu tādu digitālo platformu ex ante regulējumu, kurām ir “vārtziņu” iezīmes, ar dinamisku tirgus izpētes sistēmu, lai pārbaudītu digitālos tirgus, kuros ir vērojamas tirgus nepilnības. Patērētāji gūs labumu no taisnīgākiem un konkurētspējīgākiem digitālajiem tirgiem, kā arī būs ieguvēji, pateicoties zemākām cenām, labākiem un jauniem pakalpojumiem un lielākai izvēlei. Lai gan mākslīgais intelekts (MI) var būt ļoti noderīgs, daži MI lietojumi varētu pārkāpt patērētāju tiesības un radīt kaitējumu patērētājiem . Pēc Baltās grāmatas par mākslīgo intelektu un tai pievienotā ziņojuma par atbildību un jauno tehnoloģiju drošību sagatavošanas Komisija strādā pie: üpriekšlikuma nodrošināt patērētāju interešu augsta līmeņa aizsardzību un pamattiesību aizsardzību, tādējādi veidojot uzticēšanos, kas nepieciešama mākslīgā intelekta ieviešanai sabiedrībā; üattiecībā uz civiltiesisko atbildību — pasākumiem, lai nodrošinātu, ka personām, kas cietušas no mākslīgā intelekta lietojumu radīta kaitējuma, praksē ir tāds pats aizsardzības līmenis kā personām, kas cietušas no citu produktu vai pakalpojumu radīta kaitējuma. Jaunu tehnoloģiju attīstība un ražošanas un mazumtirdzniecības globalizācija, tostarp izmantojot tiešsaistes kanālus, rada jautājumu, vai spēkā esošie noteikumi par produktu drošumu ir pietiekami, lai reaģētu uz pašreizējām norisēm un pienācīgi aizsargātu patērētājus. Komisija pašlaik strādā pie vairākām iniciatīvām par jauno tehnoloģiju drošību, piemēram: üMašīnu direktīvas pārskatīšana ; üdeleģēto aktu pieņemšana saskaņā ar Radioiekārtu direktīvu ; üDirektīvas par produktu vispārēju drošību pārskatīšana . Produktu vispārējas drošības direktīva, kas nodrošina tiesisko regulējumu nepārtikas patēriņa preču drošumam , izriet no laika, kad ar MI darbināmi ražojumi un savienotas ierīces bija retums, kas vairs tā nav. Šāda attīstība apdraud pašreizējo produktu definīciju un rada jaunus riskus vai maina veidu, kādā varētu īstenoties esošie riski, kas būtu jāatspoguļo un pienācīgi jāņem vērā. Jaunas problēmas rada arī tiešsaistes pārdošanas pieaugums, jo iestādēm ne vienmēr ir pietiekami efektīvi tiešsaistes tirgus uzraudzības instrumenti. Turklāt elektroniskā tirdzniecība ļauj patērētājiem iegādāties preces tieši no tirgus dalībniekiem, kas atrodas ārpus ES, tāpēc ir grūtāk pārbaudīt vienotajā tirgū ienākošo produktu drošumu. Gaidāmajam priekšlikumam par Produktu vispārējās drošības direktīvas pārskatīšanu, kas paredzēts 2021. gadā, jāsniedz fundamentāla atbilde uz šīm pieaugošajām problēmām. Turklāt vispārēji atzīta publiska elektroniskā identitāte, kuras pamatā ir patērētāju izvēle, viņu piekrišana un garantija, ka viņu privātums tiek pilnībā ievērots saskaņā ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu, varētu sniegt patērētājiem iespēju pārvaldīt piekļuvi saviem datiem un to izmantošanu pilnīgi kontrolētā un drošā veidā. Komisija pašlaik pārskata šādu sistēmu, ņemot vērā patērētāju intereses un aizsardzību . Lai novērstu nepamatotu ģeogrāfisko bloķēšanu, kas diskriminē ES patērētājus attiecībā uz segmentētiem tirgiem gar valstu robežām, Komisija pašlaik veic Ģeogrāfiskās bloķēšanas regulas pirmo īstermiņa pārskatīšanu.

Eiropas datu stratēģijas mērķis ir veicināt personu efektīvas tiesības uz datu pārnesamību saskaņā ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu. Šīm tiesībām ir skaidrs potenciāls datu ekonomikas centrā izvirzīt indivīdus, ļaujot tiem mainīt pakalpojumu sniedzējus, apvienot pakalpojumus, izmantot citus inovatīvus pakalpojumus un izvēlēties pakalpojumus, kas piedāvā lielāko daļu datu aizsardzības. Stratēģija arī veicinās patiesa vienotā datu tirgus un kopīgu Eiropas datu telpu izveidi. Turklāt finanšu pakalpojumu mazumtirdzniecības nozare ir būtiski pārveidota, pateicoties digitālajai pārejai , ieviešot jaunas tendences un risinājumus un dažādojot finanšu produktu un pakalpojumu piedāvājumu. Netradicionālie šādu pakalpojumu sniedzēji, piemēram, inovatīvu finanšu tehnoloģiju risinājumu piedāvātāji (FinTechs) un vienādranga aizdevēji, ir pievienojušies tradicionālajiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri paši arvien vairāk izmanto arī tiešsaistes pārdošanas kanālus. Jauni produkti, piemēram, īstermiņa aizdevumi ar augstām izmaksām, kas aizņēmējam var radīt ievērojamus izdevumus, arvien vairāk tiek tirgoti un pārdoti digitālā veidā. Jaunās tehnoloģijas, piemēram, zibmaksājumu risinājumi, var sniegt jūtamus ieguvumus patērētājiem, taču tiem var būt nepieciešami īpaši patērētāju tiesību aizsardzības pasākumi . Komisija nesen paziņoja par iniciatīvām, kas uzlabos patērētāju aizsardzību maksājumu jomā. Šie jautājumi tiks izskatīti saistībā ar nesen pieņemto ES mazumtirdzniecības maksājumu stratēģiju. Alternatīvu datu kategoriju izmantošana apvienojumā ar automatizētu lēmumu pieņemšanu kredītspējas novērtēšanai rada jautājumus par to, kādi dati būtu jāizmanto, lai novērtētu patērētāju kredītspēju, un uzsver diskriminācijas risku saistībā ar lēmumiem, kuru pamatā ir nepārredzami algoritmi — riska veids, kuru varētu risināt arī ar iepriekšminēto tiesību aktu par prasībām attiecībā uz mākslīgo intelektu. Turklāt ir jāpārskata spēkā esošie tiesību akti, piemēram, Patēriņa kredītu direktīva, Hipotekāro kredītu direktīva, Maksājumu konta direktīva un Finanšu pakalpojumu tālpārdošanas direktīva, lai atspoguļotu digitālo līdzekļu pieaugošo izmantošanu un risinātu iepriekš minētās problēmas. Tas ļautu patērētājiem izprast produktus un salīdzināt un pieņemt piedāvājumus tiešsaistē, tādējādi veicinot inovāciju un patērētāju uzticēšanos. Komisijas jaunajā digitālās finanšu darbības paketē, tostarp digitālās finanšu darbības un mazumtirdzniecības maksājumu stratēģijās, un tiesību aktu priekšlikumos par kriptoaktīviem un digitālās darbības noturību finanšu nozarē, ir paredzēts nodrošināt, ka patērētāji un uzņēmumi izmanto inovācijas sniegtās priekšrocības, vienlaikus būdami aizsargāti. Pašreizējo digitālās pārveides tendenču atspoguļošana būs arī daļa no privāto ieguldījumu stratēģijas, kurā galvenā uzmanība būtu jāpievērš individuālo ieguldītāju interesēm un kuru ir paredzēts pieņemt 2022. gada pirmajā pusē. Turklāt digitālā pārveide var radīt arī jaunas problēmas, piemēram, ja digitālie risinājumi nav izstrādāti tā, lai tie būtu pieejami arī personām ar invaliditāti. Komisija atbalsta dalībvalstis Eiropas Piekļūstamības akta transponēšanā. Tā piemērošana līdz 2025. gadam palīdzēs novērst digitalizācijas problēmas personām ar invaliditāti un palielinās pieejamu produktu un pakalpojumu pieejamību personām ar invaliditāti. Visbeidzot, digitālās pārveides nolūkā ir nepieciešams, lai patērētājiem ir labas digitālās prasmes un iemaņas, kuras ir jāveicina ar izglītību un apmācību mūžizglītības perspektīvā, kā uzsvērts Digitālās izglītības rīcības plānā 2021.–2027. gadam un tā stratēģiskajās prioritātēs. ·7. darbība. Līdz 2022. gadam un pēc vadlīniju dokumentu par Negodīgas komercprakses direktīvu un Patērētāju tiesību direktīvu atjaunināšanas Komisija plāno analizēt, vai vidējā termiņā ir vajadzīgi papildu tiesību akti vai citi pasākumi, lai nodrošinātu vienlīdzīgu taisnīgumu tiešsaistē un bezsaistē. ·8. darbība. Kā paziņots Baltajā grāmatā par mākslīgo intelektu, Komisija 2021. gadā plāno iesniegt priekšlikumu horizontālam tiesību aktam, ar ko nosaka prasības mākslīgajam intelektam. ·9. darbība. Komisija 2021. gadā plāno sagatavot priekšlikumu par Direktīvas par produktu vispārēju drošību pārskatīšanu, lai risinātu jaunus uzdevumus saistībā ar produktu drošumu, ko izraisa jaunās tehnoloģijas un pārdošana tiešsaistē. Turklāt 2021. gadā Komisija plāno sagatavot arī priekšlikumu par Mašīnu direktīvas pārskatīšanu. ·10. darbība. Komisija 2021. gadā plāno sagatavot priekšlikumus par Patēriņa kredītu direktīvas un Direktīvas par finanšu pakalpojumu tālpārdošanu pārskatīšanu, lai pastiprinātu patērētāju tiesību aizsardzību saistībā ar mazumtirdzniecības finanšu pakalpojumu digitalizāciju. 3.3. Efektīva izpilde un tiesiskā aizsardzība Piemērs: gaidāmā Direktīva par pārstāvības prasībām ļauj patērētājiem apvienot spēkus. Šim nolūkam izraudzītām kvalificētām iestādēm turpmāk būs vienkāršāk iesniegt tiesā vai administratīvajās iestādēs kopējas prasības patērētāju interesēs, tostarp pārrobežu lietās. Tādējādi patērētājiem būs vieglāk rast kopīgu risinājumu līdzīgos gadījumos, piemēram, manipulācijās ar noteiktu dīzeļmotoru automašīnu izplūdes gāzu emisijas testiem. Tāpat kā uzņēmumiem ir tiesības pārdot produktus un piedāvāt pakalpojumus visiem patērētājiem vienotajā tirgū, patērētājiem neatkarīgi no viņu atrašanās vietas ES ir jābūt iespējai efektīvi īstenot savas tiesības attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Tomēr, kā liecina tiesībaizsardzības iestāžu veiktā tīmekļa vietņu pārbaude, praksē patērētāju tiesības bieži vien netiek ievērotas. Laikposmā no 2007. līdz 2019. gadam tika konstatēts, ka vidēji 60 % no pārbaudītajām tīmekļa vietnēm neatbilst patērētāju tiesību aizsardzības pamatnoteikumiem, un tāpēc bija nepieciešami labojumi . Par patērētāju tiesību īstenošanu pirmkārt un galvenokārt ir atbildīgas valstu iestādes, savukārt ES veic svarīgu koordinēšanas un atbalsta funkciju. Jaunā Regula par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā (SPTAJ) , kas stājās spēkā 2020. gada janvārī, nodrošina spēcīgāku pamatu kopīgai ES rīcībai. Tā stiprina tiesībaizsardzības iestāžu tiešsaistes spējas, sadarbības mehānismus un informācijas vākšanas sistēmu, lai novērstu ES patērētāju tiesību plaša mēroga pārkāpumus, nodrošinātu patērētāju tiesību konsekventu aizsardzības līmeni un piedāvātu uzņēmumiem “vienas pieturas aģentūras”. Komisija nevilcināsies izmantot savas pilnvaras saskaņā ar regulu, lai vajadzības gadījumā uzsāktu koordinētus izpildes pasākumus attiecībā uz ES mēroga jautājumiem. Saskaņā ar šīs Programmas stratēģiskajām prioritātēm darbs būs vērsts uz šādu jautājumu risināšanu: ·Covid-19 ietekme uz patērētāju tiesībām (t. i., maldināšana, ar ceļošanu saistītas problēmas un finansiālās neaizsargātības izmantošana, kas pastāvēja pirms pandēmijas, bet ir kļuvušas vēl akūtākas); ·maldinoši “ekoloģiskie” apgalvojumi un negodīga komercprakse saistībā ar tiešsaistes ietekmēšanas paņēmieniem un personalizāciju. Regulā noteikts, ka Komisijai līdz 2023. gada janvārim jāveic jauno noteikumu efektivitātes novērtējums. Turklāt ES nesen pārskatīja savu tiesisko regulējumu patērētāju tiesību aizsardzības jomā. Jaunā Direktīva par patērētāju tiesību labāku izpildi un modernizēšanu un gaidāmā Direktīva par pārstāvības darbībām būtiski stiprinās patērētāju tiesības, jo īpaši nodrošinot lielāku digitālo taisnīgumu, stingrākas sankcijas un efektīvu kolektīvās tiesiskās aizsardzības mehānismu. Lai nodrošinātu vienotu izpildi visā ES un palīdzētu iestādēm labāk pārvarēt digitālās pārveides radītās grūtības, Vienotā tirgus programmā saskaņā ar jauno DFS prioritāte būs valsts iestāžu spēju veidošanas pasākumu finansēšana. Komisija plāno finansēt projektu, lai izveidotu “ES e-Lab” kā platformu, kas nodrošinās kopēju instrumentu kopumu, ko iestādes var izmantot, lai veiktu izmeklēšanu tiešsaistē un uzraudzītu tiešsaistē pārdotos bīstamos produktus, izmantojot progresīvus IT risinājumus, mākslīgo intelektu, datizraces metodes un tīmekļa meklēšanas robotus. Turklāt tā centīsies stiprināt potenciālo kvalificēto iestāžu spējas nākotnē atbilstīgi gaidāmajai Direktīvai par pārstāvības prasībām un valstu patērētāju organizāciju spējas kā struktūrām, kas izraudzītas ziņot par brīdinājumiem saskaņā ar SPTAJ regulu. Komisijas prioritāte joprojām būs individuālās tiesiskās aizsardzības veicināšana, kā arī turpmākais ES finansējums un Eiropas Patērētāju centru, alternatīvas strīdu izšķiršanas un tiešsaistes strīdu izšķiršanas instrumentu modernizēšana. Īpaši pielāgots tehniskais atbalsts administratīvo spēju veidošanai valsts iestādēs ir iespējams arī, izmantojot tehniskā atbalsta instrumentu. ·11. darbība. Komisija palīdzēs dalībvalstīm savlaicīgi un efektīvi transponēt, īstenot un izpildīt Direktīvu par patērētāju tiesību aktu labāku izpildi un modernizēšanu, kuru sāks piemērot 2022. gada maijā, un attiecībā uz nākamo Direktīvu par pārstāvības prasībām, kad tā būs oficiāli pieņemta un stāsies spēkā.

·12. darbība. Komisija 2022. gadā un pēc tam reizi divos gados kopā ar valstu iestādēm nāks klajā ar SPTAJ tīkla kopējām izpildes prioritātēm, lai risinātu dažādās nozarēs konstatētas atbilstības problēmas. ·13. darbība. Līdz 2022. gadam Komisija izvērsīs inovatīvu e-rīku kopumu, lai stiprinātu valstu iestāžu spēju apkarot nelikumīgu tiešsaistes komercpraksi un identificēt nedrošus produktus, ievērojot Eiropas Sadarbspējas sistēmas principus. ·14. darbība. Līdz 2023. gadam Komisija izvērtēs SPTAJ regulas piemērošanu, jo īpaši, lai novērtētu izpildes efektivitāti, vēršoties pret ES mēroga praksi, kas ir pretrunā ar patērētāju tiesību aizsardzības tiesību aktiem. 3.4. Īpašu patērētāju vajadzību apmierināšana Piemērs: 2018. gadā 10 % ES mājsaimniecību kavēja hipotēkas, īres, komunālo pakalpojumu rēķinu vai aizdevumu maksājumus, un tām draudēja pārmērīgas parādsaistības. Pašreizējā pandēmija saasina situāciju daudziem patērētājiem, kuriem ir parādsaistības. Komisija ir sadarbojusies ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, lai apzinātu un veicinātu paraugpraksi, kā palīdzēt grūtībās nonākušajiem patērētājiem, tostarp nodrošināt labāku piekļuvi konsultācijām par parādiem. Pētījumi liecina, ka viens euro, kas iztērēts konsultācijām par aizņēmumiem, var ietaupīt vairāk nekā divus euro sociālo pabalstu jomā. Patērētāju tiesību aizsardzības politikas instrumenti aizsargā visus patērētājus attiecībās ar profesionāliem tirgotājiem. Tiek pieņemts, ka patērētāji parasti ir vājākā darījuma puse un ka tādēļ ir jāaizsargā viņu veselība, drošība un ekonomiskās intereses. Tomēr dažas patērētāju grupas konkrētās situācijās var būt īpaši neaizsargātas, un tām ir vajadzīgi īpaši aizsardzības pasākumi. Patērētāju neaizsargātību var veicināt sociālie apstākļi vai atsevišķu patērētāju vai patērētāju grupu īpatnības, piemēram, viņu vecums, dzimums, veselība, digitālās prasmes, rēķinpratība vai finansiālais stāvoklis . Pieejamības trūkums var sekmēt vecāka gadagājuma cilvēku vai cilvēku ar invaliditāti atstumtību vai ierobežot viņu saskarsmes iespējas. Šos neaizsargātības veidus, iespējams, ir saasinājusi pašreizējā pandēmija, tomēr tie pastāv neatkarīgi no tās. Pašlaik īpašas bažas rada daudzu ES mājsaimniecību pieaugošā finansiālā neaizsargātība. Saskaņā ar nesen veiktu apsekojumu 21 dalībvalstī kopš Covid-19 krīzes sākuma 6 no 10 patērētājiem ir saskārušies ar finansiālām grūtībām , kas var izraisīt pārmērīgas parādsaistības. Konsultācijas par parādu ir izrādījies efektīvs veids, kā palīdzēt patērētājiem ar pārmērīgām parādsaistībām atgriezties pie finansiālās ilgtspējas, vienlaikus nodrošinot, ka tiek atmaksāti kreditoru prasījumi. Komisija apkopo paraugpraksi dalībvalstīs, pārbaudot to atkārtošanas potenciālu un apzinot finansējuma vajadzības un iespējas saskaņā ar jauno DFS. Komisija 2020. gada jūnijā publicēja arī atjaunināto Eiropas Ētikas kodeksu mikrokredītu nodrošināšanai . Pārskatot Patēriņa kredītu direktīvu , tiks izvērtētas iespējas uzlabot noteikumus, kas nodrošina, ka kredītu piešķir tikai kopā ar patērētāja kredītspējas rūpīgu novērtējumu. Patērētājiem ir jāsaņem visa nepieciešamā un atbilstošā informācija un konsultācijas pirms līguma noslēgšanas, lai varētu izdarīt apzinātu izvēli, slēdzot kredītlīgumus. Šie pasākumi ir būtiski, lai saskaņotu patērētāju finansējuma vajadzības ar viņu spēju atmaksāt un tādējādi samazinātu maksājumu saistību neizpildes un pārmērīgu parādsaistību risku. Tomēr dažkārt var būt situācijas, kad patērētājiem nav iespēju atmaksāt parādus noteiktajā termiņā. Attiecīgi var būt nepieciešams izvērtēt vispiemērotākos līdzekļus patērētāju pārmērīgu parādsaistību novēršanai, tostarp parādu dzēšanu . Pieejamība cenas ziņā ir būtiska, lai patērētājiem ar zemiem ienākumiem nodrošinātu piekļuvi produktiem un pakalpojumiem, kā to ir uzsvēris Eiropas Sociālās politikas tīkls . Dažas dalībvalstis līdztekus sociālās aizsardzības pasākumiem izmanto patērētāju tiesību aizsardzības pasākumus, lai sniegtu risinājumus cilvēkiem ar zemiem ienākumiem. Komisijas ieteikumā par enerģētisko nabadzību dalībvalstīm ir sniegti norādījumi par to, kā risināt enerģiskās nabadzības problēmu, lai nodrošinātu patērētāju tiesības neaizsargātiem enerģijas patērētājiem. Vecāka gadagājuma cilvēkiem un cilvēkiem ar invaliditāti attiecībā uz patēriņu ir īpašas vajadzības. Ir svarīgi nodrošināt piekļuvi skaidrai, lietotājdraudzīgai un pieejamai informācijai gan tiešsaistē, gan bezsaistē saskaņā ar ES produktu un pakalpojumu pieejamības prasībām . Vecāka gadagājuma patērētājiem un patērētājiem ar invaliditāti ir vajadzīgi arī pieejami produkti un palīgtehnoloģijas, kas ir saderīgas ar vispārējām tehnoloģijām. Īstenojot taisnīgu un nediskriminējošu pieeju digitālās pārveides sekmēšanai, jāņem vērā vecāka gadagājuma patērētāju, patērētāju ar invaliditāti un plašākā mērogā “bezsaistes” tirgus dalībnieku vajadzības, kuri var būt mazāk pazīstami ar digitālajiem rīkiem vai kuriem ir grūtāk tiem pielāgoties un kuri ir vairāk pakļauti riskam kļūt par krāpšanas upuriem. Dažu dalībvalstu pieredze liecina, ka ļoti efektīvi ir tādi risinājumi kā vietējās iniciatīvas, kas sniedz konsultācijas patērētājiem lauku apvidos vai pilsētu rajonos . Sociālās ekonomikas organizācijas ir īpaši piemērotas, lai risinātu šīs vajadzības, jo tās atrodas tuvu vietējām un lauku kopienām. Līdzīgas iniciatīvas varētu veicināt, īstenojot kopīgu rīcību ES līmenī saskaņā ar nākamo DFS. Bērni un nepilngadīgie ir īpaši pakļauti maldinošai vai agresīvai komercpraksei, piemēram, tiešsaistes spēlēm un tirgvedībai sociālajos plašsaziņas līdzekļos. Ir svarīgi vairāk ieguldīt, izglītojot patērētājus visa mūža garumā un veicinot cilvēku izpratni visos dzīves posmos, sākot no skolas vecuma Tāpat ir jāveicina finanšpratība, kas ir būtiska prasme, lai patērētāji varētu pieņemt pārdomātus lēmumus par savām personīgajām finansēm . Labāka darbību koordinēšana starp galvenajiem dalībniekiem valsts un ES līmenī, aptverot tādus jautājumus kā piekļuve tiešsaistes mācību materiāliem un spēju veidošana, varētu palīdzēt panākt sinerģiju, nepārtrauktu inovāciju, jaunu tiešsaistes un pedagoģisko pieeju pielāgošanu un izmantošanu, tostarp izveidojot tiešsaistes platformas un citus rīkus. Bērni ir īpaši pakļauti riskiem, kas saistīti ar produktiem . No visiem produktiem, kas sistēmā Safety Gate/RAPEX 2019. gadā tika paziņoti kā bīstami, 32 % bija rotaļlietas vai bērnu aprūpes produkti. Papildus Direktīvas par produktu vispārēju drošību pārskatīšanai un vispārējā regulējuma stiprināšanai Komisija izstrādās atjauninātas drošuma prasības attiecībā uz standartiem par produktiem, kas paredzēti bērniem. Komisija arī plāno atbalstīt bērnu produktu paraugu ņemšanu un testēšanu, dalībvalstīm veicot koordinētus tirgus uzraudzības pasākumus . Turklāt ES Preču drošības balvas 2021. gada konkursā tiks iekļauta bērnu un citu neaizsargātu grupu drošības aizsardzība, lai veicinātu labāko darījumdarbības praksi šajā jomā. Direktīva 2004/113/EK paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu. Tas nodrošina aizsardzību, piemēram, pret atteikumu grūtniecēm piekļūt kredītpakalpojumiem, pamatojoties uz paredzamo iespējamo ienākumu zaudējumu, un vientuļo māšu izslēgšanu no konkrētiem finanšu pakalpojumiem, pamatojoties uz pieņēmumu par augstāku saistību neizpildes risku. Turklāt ar Direktīvu 2000/43/EK tiek izveidota sistēma cīņai pret diskrimināciju rases vai etniskās piederības dēļ, lai dalībvalstīs īstenotu vienlīdzīgas attieksmes principu. Diskriminācijas risku reizēm palielina algoritmi, kurus izmanto daži preču un pakalpojumu sniedzēji un kurus var formulēt, pamatojoties uz noteiktiem aizspriedumiem, kas bieži vien izriet no jau pastāvošām vēlmēm kultūras vai sociālā jomā. Tā kā tas var izraisīt diskrimināciju patērētāju vidū kopumā, tas bieži skar noteiktas grupas vairāk nekā citas, jo īpaši rasu vai etniskās minoritātes piederības dēļ. Gaidāmais priekšlikums par horizontālo tiesisko regulējumu attiecībā uz mākslīgo intelektu būs vērsts uz to, lai konkrēti risinātu jautājumu par aizspriedumu un diskriminācijas riska mazināšanu, to iestrādājot algoritmiskās sistēmās. Visbeidzot, gūtie pierādījumi uzvedības ekonomikas jomā liecina, ka patērētāju uzvedību bieži ietekmē kognitīvi aizspriedumi, jo īpaši tiešsaistē, kurus tirgotāji var izmantot komerciālos nolūkos. Šādi jauni riska veidi var skart gandrīz visus patērētājus. Pārredzamības pienākumiem neapšaubāmi ir būtiska nozīme, lai novērstu informācijas asimetriju (kā minēts arī iepriekš saistībā ar digitālo pārveidi), taču ir vajadzīgs papildu novērtējums, lai noteiktu, vai ir nepieciešami papildu pasākumi šīs dinamiskās neaizsargātības formas risināšanai. ·15. darbība. No 2021. gada Komisija plāno palielināt finansējumu darbībām, kas uzlabo parādu konsultāciju pakalpojumu pieejamību un kvalitāti dalībvalstīs.

·16. darbība. Komisijas plāno no 2021. gada atbalstīt iniciatīvas, lai nodrošinātu vietējas konsultācijas patērētājiem, kuriem strukturālu vai personisku iemeslu dēļ nav pieejams atbalsts un informācija, kas tiek sniegta tiešsaistē vai centrālajos informācijas birojos. ·17. darbība. Komisija 2021. gadā plāno sagatavot Komisijas lēmumu par drošības prasībām, kas jāievēro bērnu aprūpes produktu standartos, kā arī stiprināt produktu drošuma regulējumu, pārskatot Produktu vispārējas drošības direktīvu. ·18. darbība. Līdz 2023. gadam Komisija izstrādās stratēģisku pieeju, lai uzlabotu patērētāju informētību un izglītošanu, pievēršoties arī dažādu grupu vajadzībām, inter alia pamatojoties uz vienlīdzības un nediskriminācijas pieeju. 3.5. Patērētāju tiesību aizsardzība globālā kontekstā Piemērs: pieaugot elektroniskajai tirdzniecībai, arvien svarīgāka kļūst sadarbība ar starptautiskajiem partneriem, jo īpaši Ķīnu. Pirkumu īpatsvars no pārdevējiem ārpus ES palielinājās no 17 % 2014. gadā līdz 27 % 2019. gadā . Intensīvāka sadarbība ar Ķīnu produktu drošuma jomā, izmantojot rīcības plānu, kurā īpaša uzmanība pievērsta tiešsaistē pārdotiem produktiem, varētu palīdzēt samazināt tādu nedrošu produktu skaitu, kurus tieši pārdod ES patērētājiem. Ražošanas un vērtības ķēdes kļūst arvien globālākas un savstarpēji saistītākas. Izplatīšanas un mazumtirdzniecības ķēdes virza straujais tiešsaistes tirdzniecības pieaugums un platformu ekonomika. Tādēļ ir svarīga cieša starptautiska sadarbība starp iestādēm un visiem piegādes ķēdes dalībniekiem, lai nodrošinātu patērētāju tiesību efektīvu aizsardzību. Tajā pašā laikā ir svarīgi, lai ES starptautiskā līmenī kā Eiropas vērtību apliecinātu tās augsto patērētāju tiesību aizsardzības līmeni un modeli. Lai nodrošinātu importētu preču drošumu un aizsargātu ES patērētājus no negodīgas darījumdarbības prakses, ko izmanto‑ trešo valstu uzņēmēji, jāīsteno pastiprināta rīcība savā valstī, izmantojot stingrākus tirgus uzraudzības instrumentus, un ciešāka sadarbība ar iestādēm ES partnervalstīs. Daudzi bīstamie produkti, kas konstatēti ES, tiek ievesti no trešām valstīm. Piemēram, 2019. gadā 64 % brīdinājumu sistēmā Safety Gate/RAPEX attiecās uz produktiem, kas ražoti ārpus EEZ, bieži vien Ķīnā. Kopš 2006. gada Komisija ir iesaistījusies sadarbībā produktu drošumu jomā, izmantojot RAPEX-Ķīnas sistēmu, un tas ir palīdzējis samazināt nedrošu produktu skaitu, pat ja šis rādītājs kopumā joprojām ir augsts. Vēl viens veids, kā nodrošināt ES patērētāju drošību, varētu būt sadarbība un datu apmaiņa par bīstamiem produktiem ar valstīm, kurās ir līdzīgi tirgi. To darot, dalībvalstis varētu mērķtiecīgāk virzīt savas darbības un pievērsties jauniem un potenciāliem riskiem. Lai palīdzētu šajos centienos, Komisija ir izveidojusi kārtību regulārai informācijas apmaiņai ar Kanādu par bīstamiem produktiem. Komisija arī izmanto tirdzniecības politikas nozīmīgo potenciālu un apspriež līdzīgas informācijas apmaiņas par nepārtikas preču drošumu un atbilstību un ar to saistītās tirgus uzraudzības iekļaušanu tirdzniecības nolīgumos, kas pašlaik tiek izstrādāti (piemēram, ar Austrāliju, Jaunzēlandi un Čīli). Tikpat svarīgi ir veidot ciešu sadarbību ar Eiropas kaimiņvalstīm un Rietumbalkāniem. Rietumbalkāni ir īpaši svarīgi, ņemot vērā to ģeogrāfisko tuvumu un saskaņošanas procesu ar ES acquis patērētāju tiesību aizsardzības un drošības jomā. ES augstie patērētāju aizsardzības standarti var būt par piemēru citām valstīm ar mazāk attīstītām patērētāju aizsardzības struktūrām, un tie būtu jāveicina starptautiskās darba kārtības izstrādē. Piemēram, ‑dažas trešās valstis ir izrādījušas lielu interesi par tādas sistēmas ieviešanu, kas ir līdzīga ES sistēmai Safety Gate/RAPEX. Šajā saistībā Komisija sniedz regulatīvu atbalstu un piedalās spēju veidošanas pasākumos. Daudzpusējai sadarbībai patērētāju tiesību aizsardzības jautājumos ir būtiska nozīme, lai veicinātu augsta līmeņa aizsardzību un drošību starptautiskā līmenī un aizsargātu patērētājus visā pasaulē. Lai sasniegtu šos mērķus, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm turpinās izmantot savu ietekmi starptautiskajās organizācijās, piemēram, Pasaules Tirdzniecības organizācijā (PTO), ANO Tirdzniecības un attīstības konferencē (UNCTAD) un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijā (ESAO). ·19. darbība. Komisija 2021. gadā plāno kopā ar Ķīnu izstrādāt rīcības plānu sadarbības stiprināšanai attiecībā uz tiešsaistē pārdoto produktu drošumu. ·20. darbība. No 2021. gada Komisija centīsies izstrādāt regulatīvu atbalstu, tehnisko palīdzību un spēju veidošanu ES partner valstīm , tostarp Āfrikā. 4.Pārvaldība Šajā Programmā ir izklāstītas Komisijas ierosinātās darbības, lai veicinātu patērētāju tiesību aizsardzības politikas prioritātes, kuras ES un tās dalībvalstis varētu īstenot nākamajos piecos gados un pēc tam. Tās panākumi būs atkarīgi no plašas partnerības, kurā iesaistītas visas attiecīgās ieinteresētās personas. Šis jaunais redzējums par sadarbību starp ES un valstu politikas prioritātēm nozīmē jaunu sistēmu ciešākai sadarbībai, kas spēj nodrošināt konkrētas darbības. Tam būtu jābalstās uz ikgadējām prioritātēm, kas apspriestas ikgadējā Patērētāju samitā, kurā pulcējas visas ieinteresētās personas saistībā ar Starptautisko patērētāju tiesību dienu . Samitā būtu jāpārskata iepriekšējā gadā gūtie panākumi un jānosaka prioritātes nākamajam gadam. Komisija centīsies regulāri apspriesties ar Eiropas Parlamentu, Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju. Tā arī cieši sadarbosies ar dalībvalstīm esošajos tīklos , darba grupās vai ad hoc darba grupās. Šajā saistībā Komisija cieši sadarbosies ar valstu iestādēm, lai nodrošinātu darbību ciešu koordināciju un attiecīgo pieejamo līdzekļu vislabāko izmantošanu ES un valstu līmenī. Pētniecības un zinātnisko projektu rezultātu apmaiņa, kā arī datu apmaiņa starp dalībvalstīm un Komisiju varētu dot ieguldījumu pamatotas pierādījumu bāzes izveidei ar attiecīgajiem datiem. Šis darbs ir jāpapildina ar ciešu un efektīvu sadarbību ar galvenajām ieinteresētajām personām, tostarp patērētāju organizācijām, nozares pārstāvjiem un akadēmisko aprindu pārstāvjiem. Spēcīgas patērētāju organizācijas Savienības un valstu līmenī ir nozīmīgi partneri, izstrādājot darbību saskaņā ar šo Programmu, uzrunājot patērētājus un atbalstot viņus. Komisija izveidos jaunu Patērētāju tiesību aizsardzības politikas konsultatīvo grupu, lai pārskatītu progresu un apsvērtu prioritātes nākamajā gadā kā ieguldījumu Patērētāju samita diskusijās. Tajā ir jāapvieno visas ieinteresētās personas, kā arī jānodrošina mērķtiecīgas diskusijas, piemēram, starp patērētāju organizācijām un valsts iestādēm. Ir jāīsteno dažādi sadarbības veidi ar uzņēmumiem, tostarp izmantojot apmācības pasākumus, labas prakses apmaiņu un tikšanās ar to uzņēmumu izpilddirektoriem, kuri ir brīvprātīgi apņēmušies pildīt noteiktas saistības.