/* COM/2011/0292 galīgā redakcija */ KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Dialogs par migrāciju, mobilitāti un drošību ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Dialogs par migrāciju, mobilitāti un drošību ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Dialogs par migrāciju, mobilitāti un drošību ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm IEVADS Vēsturiskie notikumi, kas kopš 2010. gada beigām norisinājušies Vidusjūras dienvidu reģionā, ir radījuši vienreizēju iespēju šī reģiona valstu iedzīvotājiem brīvāk paust savu vēlmi pēc patiesas demokrātijas, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas, pēc objektīvākām un labāk funkcionējošām valsts iestādēm, kā arī taisnīgākas publisko resursu izmantošanas. Tie ir iedvesmojuši pilsoņus arī citās arābu valstīs un citur pasaulē, kā arī nostiprinājuši viņu gribu veiksmīgi īstenot savus demokrātiskos centienus. ES ir gatava turpināt atbalstīt visus savus dienvidu kaimiņus, kuri vēlas īstenot demokrātiju, ievērot cilvēktiesības, labu pārvaldību un tiesiskumu, un tā ir gatava arī veidot partnerības ar šīm valstīm, lai sasniegtu konkrētu progresu iedzīvotājiem. Šie vēsturiskie notikumi ir izraisījuši arī cilvēku būtisku pārvietošanos . Konflikta izcelšanās Lībijā kopš februāra vidus izraisīja apmēram 800 000 personu, kurām bija dažādu valstu pilsonības, pārvietošanos virzienā uz kaimiņvalstīm, jo īpaši Tunisiju un Ēģipti. Daudzi no viņiem, šķērsojot Vidusjūru nedrošos kuģos un laivās, bēga Itālijas un Maltas virzienā, dažkārt zaudējot dzīvību jūrā. Kopš janvāra vidus apmēram 35 000 migranti no Tunisijas un Lībijas ir ieradušies Itālijai piederošās Lampedūzas salas, kā arī Maltas krastos. Daži no būtiskajiem migrācijas spiediena iemesliem Vidusjūras dienvidu reģionā nav jauni, piemēram, augstais bezdarba līmenis gados jaunu iedzīvotāju vidū. Tie veido ilgtermiņa strukturālas problēmas gan ES, gan reģionam. ES ir jāsniedz noteikts atbalsts Vidusjūras dienvidu reģiona cilvēkiem, daudziem no kuriem, neredzot cerības uz labāku dzīvi savās mājās, var rasties vēlme meklēt iespējas ārpus savas izcelsmes valsts. Aktīva migrācijas plūsmu pārvaldība, legālas migrācijas iespēju nostiprināšana kopā ar pasākumiem nelegālās migrācijas apkarošanai var atstāt pozitīvu iespaidu gan uz ES, gan tas partnervalstīm . Šis paziņojums ierosina pievērsties pašreizējiem problēmjautajumiem migrācijas un mobilitātes jomā, izveidojot dialogu migrācijai, mobilitātei un drošībai starp ES un Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm saskaņā ar ES Vispārējās pieejas migrācijai mērķiem; šis paziņojums būs daļa no ES plašāka mēroga iesaistīšanās un “Partnerattiecību demokrātijai un kopīgam uzplaukumam” piedāvāšanas pastiprinātās Eiropas kaimiņattiecību politikas kontekstā attiecībā pret ES dienvidu kaimiņvalstīm un to demokrātiskajiem centieniem. Šis paziņojums balstās uz priekšlikumiem uzveidot partnerību migrācijas, mobilitātes un drošības jomā starp ES un Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm, ko Komisija izteica 2011. gada 4. maijā pieņemtajā paziņojumā par migrāciju. To pieņem līdztekus paziņojumam par ES kaimiņattiecību politikas pārskatīšanu. Eiropas SAVIENīBAS VEIKTIE STEIDZAMIE PASāKUMI Eiropas Savienība uz šīm problēmām ir reaģējusi ātri un efektīvi, jo īpaši veicot šādas konkrētas darbības: - Lai pārvaldītu ārkārtas situāciju humānajā jomā , ko radīja pēkšņā migrantu un bēgļu ieplūšana valstīs, kas robežojas ar Lībiju, Komisija ir piešķīrusi 40 miljonus euro (no kopējā Komisijas un dalībvalstu devuma 102 miljonu euro apmērā), lai evakuētu un repatriētu trešo valstu valstspiederīgos un palīdzētu grūtībās esošajiem gan Lībijā, gan kaimiņvalstīs. Tas ir bijis iespējams arī cildināmā darba dēļ, ko veic IOM (Starptautiskā migrācijas organizācija), UNHCR (Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstais komisārs bēgļu jautājumos) , SSKK (Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja) un citas starptautiskās organizācijas. ES intervencei ir bijusi būtiska loma, līdz minimumam samazinot spiedienu, ko uz Tunisijas un Ēģiptes uzņemšanas spējām izdarīja milzīgās pārvietoto personu plūsmas šo valstu virzienā. - Lai ātri reaģētu uz nelegālajām un jauktajām migrācijas plūsmām , kas šķērso Vidusjūras centrālo daļu, FRONTEX ar dažu dalībvalstu palīdzību uzsāka kopīgo operāciju EPN Hermes Extension 2011 , kuras mērķis ir palīdzēt Itālijai kontrolēt kuģus un laivas, uz kuriem atrodas migranti un bēgļi. Eiropols nosūtīja arī ekspertu grupu uz Itāliju, lai palīdzētu tās tiesībaizsardzības iestādēm identificēt iespējamos noziedzniekus pārtverto personu vidū. - Lai nodrošinātu, ka dalībvalstis, kas visvairāk saskaras pieaugošajām nelegālo migrantu un bēgļu plūsmām, īstermiņā var tikt galā ar šo plūsmu finansiālajām sekām , Komisija, izmantojot Eiropas Ārējo robežu fondu un Eiropas Bēgļu fondu, 2011. gadā ir piešķīrusi papildu 25 miljonus euro, kas ir pieejami pēc konkrētiem dalībvalstu pieprasījumiem. - Lai reaģētu uz jauno vēlmi pēc demokrātijas un cīņu par tās sasniegšanu, ko pauduši un īsteno vairāku Vidusjūras dienvidu reģiona valstu iedzīvotāji, Eiropas Komisija un Augstā pārstāve 2011. gada 8. martā kopīgi publiskoja paziņojumu “Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģionu”. Šis paziņojums, kura galvenos priekšlikumus atbalstīja Eiropadome 2011. gada 11. marta un 25. marta sanāksmēs, piedāvā Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm iespēju izveidot ar tām dialogu par migrāciju, mobilitāti un drošību , lai uzlabotu un veicinātu legālus migrācijas kanālus un pilsoņu mobilitāti starp šīm valstīm un ES. ILGTSPēJīGA SPēJU ATTīSTīBA, LAI PāRVALDīTU MIGRāCIJU UN BēGļU PLūSMAS ES reakcija uz ārkārtas situāciju ir bijusi ātra, aptveroša un efektīva. Taču kļuva skaidrs, ka krīzes situācija netiks atrisināta ātri un ir nepieciešams radīt nosacījumus, lai īstenotu strukturētāku, ilgtspējīgāku plānu , kas varētu aptvert dažādus šīs parādības aspektus, balstoties uz solidaritāti starp dalībvalstīm un partnerību ar attiecīgajām trešajām valstīm , pilnībā ievērojot ES starptautiskās saistības. Nelegālās migrācijas plūsmām no Tunisijas varētu sekot līdzīgas plūsmas no citām Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm, jo īpaši no tām valstīm, kuras piedzīvo politisko nestabilitāti un sociālo krīzi. Organizētās noziedzības tīkli, kas iesaistīti nelegālā migrantu ievešanā, var nostiprināt un ģeogrāfiski paplašināt savu darbību ārpus Tunisijas, ietverot citas Āfrikas valstis. Turpinoties konfliktam Lībijā, ir sagaidāms, ka nākotnē bēgļu gaitās dosies vēl vairāk personu; tie arvien vairāk būs citu trešo valstu valstspiederīgie, jo īpaši Subsahāras Āfrikas valstu valstspiederīgie, kas dzīvoja Lībijā kā migranti vai bēgļi. Ir iespējams arī, ka Lībija atkal kļūs par būtisku tranzītvalsti nelegālo migrantu, kuri nāk no Āfrikas, ievešanai Eiropā. Sākotnējā krīzes posmā lielākā daļa personu, kas bēga no konflikta Lībijā, tika savlaicīgi repatriētas uz savām izcelsmes valstīm; krīzei turpinoties, personas, kurām nav valsts, uz kuru tās varētu droši repatriēt, aizvien vairāk ir ceļojušas no Lībijas uz tās kaimiņvalstīm. Tie ir Lībijas pilsoņi vai trešo valstu valstspiederīgie, kas pastāvīgi uzturējās Lībijā un kuri ir pametuši savu izcelsmes valsti, meklējot starptautisko aizsardzību. Šīm personām, ja vien tās netiks pārceltas, iespējams, būs jāpaliek uzņemošajās valstīs ilgāku laiku. Šī situācija vēl vairāk noslogo jau tā samazinātās tādu valstu kā Ēģipte un Tunisija uzņemšanas spējas un veicina migrantu un bēgļu plūsmu palielināšanos virzienā uz ES dalībvalstīm. Ņemot vērā šo situāciju un balstoties uz Eiropas Komisijas un Augstās pārstāves kopīgo iniciatīvu, Eiropadome ir pieprasījusi Padomei, balstoties uz Eiropas Komisijas ierosmi, nekavējoties rīkoties un pirms jūnija Eiropadomes sanāksmes iepazīstināt ar ilgtermiņa pasākumiem , lai attīstītu spējas pārvaldīt migrāciju un bēgļu plūsmas Vidusjūras reģionā. KOMISIJAS PLāNS īSTERMIņA UN VIDēJā TERMIņA PASāKUMIEM Nekavējoties atbildot uz šo pieprasījumu, Komisija 11. un 12. aprīlī iepazīstināja Tieslietu un iekšlietu padomi ar pirmo pasākumu plānu , lai pievērstos migrācijas un bēgļu plūsmām no Vidusjūras dienvidu reģiona īstermiņā un vidējā termiņā , ar mērķi 1) nodrošināt, ka ES un valstis, kas robežojās ar Lībiju, iegūst spēju apieties ar iespējamām turpmākām un pieaugošām migrantu plūsmām no šīs valsts, 2) un palīdzēt tām ES dalībvalstīm un Ziemeļāfrikas valstīm, kas pirmās sastopas ar šo problēmu un uzņemas galveno atbildību par migrācijas un bēgļu plūsmām. Plāns ietver šādas darbības: 1. saskaņā ar noteiktajām vajadzībām turpināt piešķirt līdzekļus humānai palīdzībai , lai palīdzētu grūtībās esošajām personām Lībijā un tās kaimiņvalstīs, un to personu repatriācijai, kas bēg no konflikta Lībijā; 2. izmantojot dalībvalstu sniegtus papildu tehniskos resursus , nostiprināt kopīgo operāciju EPN HERMES Extension , ko koordinē FRONTEX , vienlaikus turpinot gan kopīgo operāciju HERMES , gan kopīgo operāciju POSEIDON tik ilgi, cik nepieciešams, pamatojoties uz pieejamā budžeta palielinājumu, kas FRONTEX pieejams uzraudzības patruļu tīklam; 3. strauji nostiprināt FRONTEX kompetences un piešķirt tam efektīvākus instrumentus. Grozījumi regulā, ar ko izveido FRONTEX aģentūru, Eiropas Parlamentam un Padomei būtu jāpieņem kā steidzams jautājums; 4. aicināt FRONTEX pasteidzināt sarunas par darba vienošanās noslēgšanu ar atbildīgajām Ēģiptes, Marokas un Turcijas iestādēm, attiecībā uz kurām tam jau ir piešķirtas pilnvaras; un steidzamības kārtā piešķirt tai pilnvaras uzsākt sarunas par līdzīgu darba vienošanos ar Tunisiju; 5. uzsākt īpašu kopēju ES – Tunisijas darbības projektu kā daļu no plašāka pasākumu kopuma, lai pievērstos vispārējai nelegālās migrācijas situācijai Vidusjūras reģionā. Šī projekta mērķis ir stiprināt Tunisijas iestāžu spējas kontrolēt savas robežas, cīnīties ar migrantu nelegālu ievešanu un cilvēku tirdzniecību, veicināt atgriezto personu uzņemšanu un viņu sociālo un profesionālo reintegrāciju, atbalstīt piekļuvi legālas migrācijas iespējām, kā arī apieties ar migrantiem, kas ierodas tās teritorijā, saskaņā ar starptautiskajiem standartiem, arī piedāvājot patvērumu personām, kam nepieciešama starptautiskā aizsardzība. Papildus šim projektam palīdzēt arī citu ES dalībvalstu vietējām iestādēm, kuras visvairāk skar šis jautājums, pievērsties tiešajām sekām, ko migrācijas plūsmas no Tunisijas atstāj uz vietējo ekonomiku un infrastruktūru; 6. nodrošināt, ka dalībvalstis pilnībā izmanto finanšu resursus, kas tām piešķirti, izmantojot Eiropas Ārējo robežu fondu, Atgriešanās fondu un Eiropas Bēgļu fondu, tai skaitā, ja nepieciešams, grozot paredzēto finansējuma mērķi, lai pievērstos visneatliekamākajām prioritātēm (2010./2011. gada programmāsešām visvairāk skartajām dalībvalstīm, t.i., Francijai, Grieķijai, Itālijai, Kiprai, Maltai un Spānijai, šo fondu ietvaros ir pieejami 425 miljoni euro); 7. piešķirt papildu resursus no šiem trim fondiem, lai atbalstītu dalībvalstis, kas saskaras ar ārkārtas situācijām saskaņā ar Finanšu regulā noteikto; 8. īstenot reģionālās aizsardzības programmu (RAP), kas ietver Ēģipti, Lībiju un Tunisiju, lai palielinātu iespēju palīdzēt bēgļiem, kas nonākuši šajās valstīs, un vietējā līmenī izstrādātu tiesību aktus un izveidotu administratīvās spējas apieties ar bēgļiem saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. Pārcelšana arī ir svarīga RAP sastāvdaļa; 9. plānot un īstenot iespējami lielāka personu skaita, kam ir nepieciešama starptautiskā aizsardzība, pārcelšanu no valstīm, kas robežojas ar Lībiju, uz ES dalībvalstīm un citām valstīm, kuras ir gatavas viņus pieņemt. 10. ātri panākt vienošanos pieņemt priekšlikumu par kopējas ES pārcelšanas programmas izveidi, lai atvieglotu pārcelšanas operācijas. Kā iepriekš minēts, lielas bažas rada iespējamais tādu personu pieplūdums, kurām potenciāli ir nepieciešama starptautiskā aizsardzība , kas šobrīd nāk no Lībijas teritorijas un nākotnē varētu nākt no citām reģiona valstīm. Komisija novērtē lielās pūles, ko UNHCR , SSKK un IOM un citas starptautiskās organizācijas ir pielikušas, un atbalstu, ko ES un tās dalībvalstis ir sniegušas, lai nodrošinātu humāno palīdzību un cita veida atbalstu pārvietotajām personām no Lībijas. Šajā sakarā ir būtiski nodrošināt, lai būtu pieejams pienācīgs finansējuma līmenis humānās palīdzības sniegšanai saskaņā ar noteiktajām vajadzībām. Nodrošinot finanšu atbalstu, būtu jāņem vērā migrācijas un bēgļu plūsmu tiešās sekas uz vietējo ekonomikas un sociālo situāciju , kā arī uz vietējo infrastruktūru noteiktos ES dalībvalstu nomaļajos reģionos, kā tas aizvadītajos gados ir noticis, piemēram, attiecībā uz dažām Kanāriju salām, Sicīlijas salām, Maltu, Kipru un dažām Grieķijai piederošām salām Egejas jūrā. Komisija plāno izvērtēt, kā piešķīrumi ES struktūrfondu ietvaros varētu palīdzēt risināt šīs situācijas. Atbalsts visvairāk skartajām dalībvalstīm būtu jāsniedz ne tikai finanšu palīdzības veidā, bet arī padarot iespējamu dalīt pastāvošo atbildību par migrantu un bēgļu pārvaldību. Komisija ir ierosinājusi vairākus pasākumus, tajā skaitā ministru konferencē par pārvietošanu un pārcelšanu, kas notika Briselē 2011. gada 12. maijā, kuri rūpīgi un steidzami būtu jāizvērtē šī mērķa sasniegšanai. Attiecībā uz šiem pasākumiem ir svarīgi norādīt, ka ir iespējams uz visvairāk skartajām dalībvalstīm pēc šo valstu pieprasījuma nosūtīt EPAB atbalsta grupas , lai palīdzētu šo valstu iestādēm pārbaudīt patvēruma meklētājus un piedāvāt sākotnējo palīdzību. Pašreizējais EPAB budžets jau ļauj finansēt šādu grupu nosūtīšanu. Dalībvalstīm būtu jāparāda sava solidaritāte un jāļauj ekspertiem patvēruma jomā pievienoties EPAB grupām, kā arī jāpiekrīt dažu starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārcelšanai uz savu teritoriju. Komisija ir gatava atbalstīt šos centienus, izmantojot Eiropas Bēgļu fondu, paplašinot 2009. gadā sākto Maltas izmēģinājuma projektu. Ierosināto pasākumu plānu būs iespējams īstenot tikai, ja tiks atrasti pietiekami ES finanšu resursi . Komisija, ņemot vērā pieejamos finanšu resursus, izvērtēs kā nodrošināt pienācīgu finansējumu, lai risinātu tāda apmēra problēmas, ar kādām ES saskaras šajā ārkārtas situācijā. Turklāt Komisija veicinās papildus koordināciju starp dažādajiem iekšējiem un ārējiem finanšu instrumentiem, jo īpaši, lai nodrošinātu sadarbību starp dalībvalstīm un trešajām valstīm konkrētos projektos, kas saistīti ar robežu pārvaldību, migrāciju un patvērumu. PLāNS ILGāKA TERMIņA PASāKUMIEM: CIEšāKA SADARBīBA AR VIDUSJūRAS DIENVIDU REģIONA VALSTīM Komisijas ierosināto pasākumu plānu (kas aprakstīts iepriekš) lielā mērā atbalstīja Tieslietu un iekšlietu padome 11. un 12. aprīlī. Tādi pasākumi, kam galvenokārt ir īstermiņa raksturs, pašlaik tiek īstenoti. Tomēr Komisija uzskata, ka ilgākā termiņā ir nepieciešami papildus pasākumi. Šiem pasākumiem vispirms būtu jāpievēršas migrācijas pamatcēloņiem strukturālā līmenī. Būtu jāpastiprina sadarbība ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm, lai efektīvi veicinātu darbavietu radīšanu un dzīves apstākļu uzlabošanu visā reģionā . Sadarbībai būtu jābūt īpaši vērstai uz īpašiem reģioniem un personu kategorijām, ko visvairāk skar nodarbinātības iespēju trūkums (piemēram, jaunieši kā prioritārs mērķis). Lai reaģētu uz šīm problēmām, Eiropas Komisija un Augstā pārstāve 2011. gada 8. marta kopīgajā paziņojumā ir ierosinājuši izveidot ilgtermiņa partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm, kas balstīsies uz trim elementiem, viens no kuriem ir ilgtspējīga un iekļaujoša izaugsme un ekonomikas attīstība ar stingru uzsvaru uz nodarbinātības jautājumiem. Ilgtermiņa pasākumi ir nepieciešami arī, lai nodrošinātu, ka migrācija un mobilitāte starp ES un Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm tiktu virzīta, izmantojot legālus procesus, un noritētu organizēti un efektīvi . Tas ietvertu arī centienus palīdzēt darba meklētājiem no šim valstīm atrast darbu ārvalstīs, kas būtu gan iesaistīto valstu un cilvēku, gan ES un tās dalībvalstu kopējās interesēs. Šis problēmjautājums būtu jāskata plašākā kontekstā, ņemot vērā ES demogrāfiskās situācijas attīstību, kā arī darbaspēka trūkumus, ar ko tā saskaras. ES nepieciešamā mērķtiecīgi virzītā darbaspēka migrācija būs pienācīgi jāuzrauga un jāpārskata, lai izvirzītu precīzus, uz pierādījumiem balstītus priekšlikumus, kas būtu pamatoti ar reālu pieprasījumu pēc darbaspēka. Šajā sakarā ir jāatzīst visu migrantu būtiskais devums ES ekonomikai, neatkarīgi no viņu izcelsmes. Viņi palīdz segt pieprasījumu pēc augsti kvalificētiem darba ņēmējiem ES ekonomikas augošajās nozarēs, taču viņi palīdz arī aizpildīt darbavietas, kam ir nepieciešama zemāku prasmju kombinācija. Eiropas Komisija un Augstā pārstāve 2011. gada 8. marta kopīgajā paziņojumā ir ierosinājuši arī izveidot partnerību migrācijas, mobilitātes un drošības jomā ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm. Komisija tic, ka mobilitātes partnerību uzsākšana ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm ir būtisks instruments, noderīgs abām pusēm, lai nodrošinātu labāku un efektīvāk pārvaldītu ne tikai partnervalstu, bet arī citu valstu pilsoņu migrāciju un mobilitāti, jo īpaši to no Subsahāras Āfrikas un Vidējiem austrumiem, kuri arvien biežāk uzturas vai atrodas tranzītā caur Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm. Šādu partnerību uzsākšana uzlabotu cilvēku savstarpējos kontaktus un vēl vairāk veicinātu savstarpējo sapratni, kā arī uzņēmējdarbību un nodarbinātību. Tas palīdzētu visa Vidusjūras reģiona ekonomikas un sociālajai attīstībai, kā arī migrantu integrācijai ES un citās galamērķa valstīs. Ierosinātas partnerības tiks īstenotas, izmantojot katram atsevišķam gadījumam un katrai atsevišķai valstij piemērotu pieeju , ka arī balstoties uz katras valsts apņemšanos izpildīt konkrētus nosacījumus un ņemot vērā vispārējās attiecības ar attiecīgo partnervalsti. Tāpat saskaņā ar Eiropadomes sniegtajiem norādījumiem ir būtiski, lai partnerības ietvertu vienlaikus visus dažādos šīs sadarbības aspektus un nodrošinātu, ka pakāpeniska personu kustības atvieglošana, notiek ciešā sasaistē ar tādu pasākumu īstenošanu, kas šo kustību padarītu drošu. DIALOGS PAR MIGRāCIJU, MOBILITāTI UN DROšīBU AR VIDUSJūRAS DIENVIDU REģIONA VALSTīM Dialoga par migrāciju, mobilitāti un drošību vispārējais mērķis būs atbalstīt un veicināt reformas (ar mērķi uzlabot drošību), kuras partnervalstis var veikt, lai saviem pilsoņiem dotu paaugstinātas mobilitātes iespēju ES dalībvalstu virzienā, vienlaikus risinot migrācijas plūsmu pamatcēloņus. Šis dialogs būs daļa no daudz plašākas sadarbības un palīdzības Ziemeļāfrikas valstīm atjaunotās Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros. Šis tematiskais un īpašais dialogs noritēs kā daļa no plašākā divpusējo attiecību un dialoga ietvara, reģionālajā līmenī ņemot vērā ES un Āfrikas kopīgo stratēģiju, kā arī ES un Āfrikas Mobilitātes, migrācijas un nodarbinātības partnerību. Lai sasniegtu šos svarīgos mērķus, kā to pieprasījusi Eiropadome, Komisija plāno pilnībā izmantot ES Vispārējās pieejas migrācijai ietvaros pastāvošu instrumentu – mobilitātes partnerību , kura aizvadītajos gados ir pierādījusi sevi kā efektīvu instrumentu, lai padarītu ciešāku dialogu un operatīvo sadarbību ar trešajām valstīm. Mobilitātes partnerības tiks atbilstoši piemērotas Vidusjūras dienvidu reģiona valstu konkrētajai situācijai un vajadzībām. Tiks piemēroti šādi principi. 11. Diferencēšana : dialogs tiks piedāvāts un veidots, balstoties uz attiecīgās partnervalsts nopelniem (katrai valstij piemērota pieeja) un ņemot vērā panākto progresu, kas ir atspoguļots valsts praksē un īstenotajā politikā. 12. Divpusīgums : par dialogu notiks vienošanās starp ES un tās dalībvalstīm, un katru partnervalsti atsevišķi. 13. Nosacītība : dialoga sagaidāmie rezultāti būs atkarīgi no centieniem un progresa, kas panākts visās jomās (migrācijā, mobilitātē un drošībā), ņemot vērā arī progresu, kas panākts ar pārvaldību saistītajās jomās. 14. Uzraudzība : partneriem būtu jāpiekrīt izveidot efektīvu mehānismu, lai uzraudzītu partnerības konkrēto īstenošanu. Šim mehānismam tiktu piesaistīti ES un dalībvalstu eksperti. Šī daudzslāņainā pieeja ļautu ES paplašināt partnerībā piedāvātās mobilitātes priekšrocības attiecībā uz tiem, kas demonstrē savu gribu un spējās sasniegt progresu, jo īpaši jomās, kuras ir svarīgas ES. Par mobilitātes partnerībām notiks vienošanās politiskā līmenī starp ES, tās dalībvalstīm un attiecīgo partnervalsti, un tā ietvers, kā pieprasījušas un vienojušās abas puses, visus pasākumus (gan juridiskus, gan praktiskus), lai nodrošinātu, ka personu pārvietošanās starp ES un attiecīgo partnervalsti ir labi pārvaldīta un notiek drošā vidē. Tādejādi visi attiecīgie pasākumi tiktu apkopoti sistemātiskā un aptverošā veidā . Šiem pasākumiem būtu jāpalīdz uzlabot Vidusjūras dienvidu reģiona valstu spēja pārvaldīt personu migrāciju un mobilitāti, kā arī jāpalīdz uzlabot šī reģiona attiecības ar ES visās jomās, kas ietvertas ES Vispārējā pieejā migrācijai , kuras mērķis ir 1) labāk organizēt legālo migrāciju , 2) maksimāli palielināt migrācijas pozitīvo ietekmi uz attīstību un 3) efektīvi apkarot nelegālo migrāciju . Papildus tam partnerība ietvertu arī pasākumu kopumu, lai nodrošinātu 4) migrantu tiesību veicināšanu un ievērošanu (gan partnervalstu pilsoņu, gan trešo valstu valstspiederīgo, kas atrodas tranzītā caur to teritorijām). Patvēruma jomā mobilitātes partnerības mērķis būtu palielināt starptautiskās aizsardzības iespējas partnervalstī. Mobilitātes partnerībās būtu jāietver arī tādu integrācijas iniciatīvu veicināšana ES dalībvalstīs, kuras dotu labumu arī izcelsmes valstīm. Veiksmīga integrācija galamērķa valstīs rada labākus apstākļus gan izcelsmes valstu attīstības veicināšanai, gan to migrantu, kas atgriežas izcelsmes valstīs, veiksmīgai reintegrācijai. Mobilitātes partnerībai būtu jāietver arī pasākumu kopums spēju veidošanai , kas tiktu īstenoti partnervalstīs; šos pasākumus noteiktu, balstoties uz katras Vidusjūras dienvidu reģiona valsts atsevišķu izvērtējumu un balstoties gan uz šīs valsts, gan ES un tās dalībvalstu, kas pilnībā un aktīvi piedalīsies tās īstenošanā, izvirzītajiem priekšlikumiem un pieprasījumiem. Spēju veidošanas pasākumi migrācijas, mobilitātes un integrācijas jomā, kas palīdz sasniegt šos mērķus var būt šādi (neizsmeļošs saraksts): - palielināt un veicināt potenciālo migrantu piekļuvi legālās migrācijas iespējām, balstoties uz precīzi noteiktu pieprasījumu pēc darbaspēka ES un citās galamērķa valstīs; - regulāri apmainīties ar ekspertu zināšanām un paraugpraksi valstu nodarbinātības dienestu starpā, lai palīdzētu izveidot veiksmīgas aktīvas darba tirgus politikas programmas nosūtošajās valstīs, tādejādi paaugstinot trešo valstu valstspiederīgo nodarbināmības līmeni un izredzes; - palielināt partnervalsts spējas palīdzēt efektīvi un lietderīgi organizēt legālo migrāciju, ieskaitot personāla atlasi, prasmju atzīšanu, migrantu atgriešanu un reintegrāciju; - atbalstīt tādu politiku izveidi un īstenošanu partnervalstī, kas veicina iekļaujošu izaugsmi, ietverot nodarbinātību, nodarbināmību un visus laba darba aspektus. Tas ir jāveic arī, lai samazinātu “smadzeņu noplūdi”; - maksimāli palielināt migrācijas iespaidu uz attīstību, tai skaitā atvieglojot lētus pārvedumus uz izcelsmes valstīm un novirzot tos ilgtspējīgām investīcijām, pastiprinot darbu ar diasporas asociācijām, kā arī izveidojot pasākumus “smadzeņu aizplūšanas” novēršanai, vienlaikus ņemot vērā migrācijas sociālos aspektus; - uzlabot partnervalstu civilstāvokļa aktu reģistru un to izdoto personu apliecinošo un ceļošanas dokumentu kvalitāti; - ievērot visu migrantu, tostarp trešo valstu valstspiederīgo, pamattiesības; - sniegt atbalstu efektīvai integrācijai uzņemošajā sabiedrībā un legālo migrantu nediskriminēšanai; - piedāvāt īpašu palīdzību migrantiem, kas pieder neaizsargātām personu kategorijām, piemēram, nepavadītiem nepilngadīgajiem, cilvēku tirdzniecības upuriem un citiem; - sniegt padomus, lai veidotu spējas palīdzēt migrantiem, kuriem ir nepieciešama īpaša sociālā, psiholoģiskā un medicīniskā palīdzība, kā arī lai sadarbotos infekcijas slimību izplatības novēršanā; - nodrošināt neizraidīšanas principa piemērošanu un piedāvāt ilglaicīgus aizsardzības risinājumus tiem, kam ir nepieciešama starptautiskā aizsardzība; - izstrādāt un īstenot partnervalsts normatīvos aktus patvēruma jomā, kuri būtu saskaņā ar starptautiskajiem standartiem, tai skaitā, sadarbojoties ar UNHCR ; - atvieglot partnervalstu pilsoņu, kas atgriežas savā izcelsmes valstī, sociālo un profesionālo reintegrāciju; - palīdzēt brīvprātīgi atgriezties trešo valstu valstspiederīgajiem, kas partnervalsts teritorijā ir aizturēti kā nelegālie migranti. Šie spēju veidošanas pasākumi veicinātu plūstošāku un efektīvāku personu no Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm pārvietošanos ES virzienā. Šo uzlaboto pārvietošanos vēl vairāk veicinās šādu būtiskāko instrumentu izmantošana. - ES piedāvās partnervalstīm noslēgt nolīgumus par vīzu atvieglotu piešķiršanu . Nolīguma saturs katras partnervalsts gadījumā būtu atšķirīgs. Par nolīgumu notiks vienošanās katrā atsevišķā gadījumā , taču tie atbalstītu vismaz studentu, pētnieku un uzņēmēju mobilitāti. - Atkarībā no ES dalībvalstu, kuras būtu ieinteresētas aktīvi iesaistīties mobilitātes partnerībās, un to darba tirgus patiesajām iespējām un vajadzībām, kā arī ņemot vērā šo valstu tiesības noteikt uzņemamo ekonomisko migrantu apjomu, mobilitātes partnerības varētu arī ietvert specifiskas shēmas darbaspēka migrācijas atvieglošanai starp ieinteresētajām dalībvalstīm un Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm. Šādas shēmas varētu ļaut īstenot 1) īpašas programmas un/vai vienkāršotu tiesisko regulējumu cirkulārās migrācijas atvieglošanai (ietverot arī sezonālo sektoru), 2) spēju veidošanu, lai pārvaldītu uz izcelsmes valstīm veiktos pārvedumus, palielinot to ietekmi uz attīstību, 3) spēju veidošanu, lai efektīvi nodrošinātu atbilstību starp darbaspēka piedāvājumu un pieprasījumu un pārvaldītu atgriešanu un reintegrāciju, 4) profesionālo un akadēmisko kvalifikāciju un prasmju atzīšanu, 5) tiesiskā regulējuma izveidi un ieviešanu, kas nodrošinātu sociālo tiesību labāku pārnesamību, 6) uzlabotu piekļuvi informācijai par ES dalībvalstu darba tirgos esošajām vakancēm, 7) pasākumu noteikšanu, lai uzlabotu sadarbību un koordināciju starp Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm un ES dalībvalstīm par jautājumiem, kas saistīti ar prasmēm, un to, kā labāk nodrošināt atbilstību starp darbaspēka piedāvājumu un pieprasījumu, balstoties uz darbu, ko jau paveicis Eiropas Izglītības fonds (EIF).Mobilitātes partnerību ietvaros ieinteresētās dalībvalstis saskaņā ar to tiesību aktiem varētu izlemt īstenot citas iniciatīvas, lai veicinātu partnervalsts migrantu piekļuvi to darba tirgum. - Palielinātā mobilitāte, kā jau norādīts, būs atkarīga no iepriekšējas atsevišķu kritēriju izpildes, lai palīdzētu radīt drošu vidi, kurā personu pārvietošanās notiktu, izmantojot legālus veidus un saskaņā ar noteikto kārtību. Konkrētie noteikumi, kas katrai valstij būtu jāizpilda, atšķirtos atkarībā no tā, kā tiktu sasniegti dialogā ar partnervalsti noteiktie mērķi, kā arī šīs valsts sadarbības līmeņa ar ES. Īpaši pasākumi, kas būtu ieviešami, var būt šādi (neizsmeļošs saraksts): - brīvprātīgas atgriešanās procedūru izveidošana; - atpakaļuzņemšanas nolīgumu noslēgšana ar ES, kas ietvertu regulējumu attiecībā uz partnervalsts pilsoņu, kā arī trešo valstu valstspiederīgo atpakaļuzņemšanu; - darba vienošanās noslēgšana ar FRONTEX ; - spēju palielināšana integrētas robežu pārvaldības jomā, dokumentu drošības jomā un cīņā ar organizēto noziedzību, ieskaitot cilvēku tirdzniecību un migrantu nelegālu ieviešanu; - sadarbība, veicot kopīgu uzraudzību Vidusjūrā, ieskaitot iespējamo sadarbību EUROSUR projekta ietvaros, kad tas būs izveidots; - gribas parādīšana sadarboties ar ES, identificējot savus pilsoņus un pastāvīgos iedzīvotājus, jo īpaši policijas un tiesu iestāžu sadarbības ietvaros, kā arī atpakaļuzņemšanas un izdošanas gadījumā; - ANO Konvencijas par transnacionālo organizēto noziedzību ( TOC ) un tās protokolu par cilvēku tirdzniecību un migrantu nelegālu ievešanu pieņemšana. Mobilitātes partnerība ir iecerēta ka ilgtermiņa satvars , kas balstīsies uz politisko dialogu un operatīvo sadarbību , ko turpmāk veidos vispārējā attiecību kontekstā starp ES un attiecīgo partnervalsti, un kas attīstīsies laika gaitā. Lai sagatavotos mobilitātes partnerības noslēgšanai ar ES un attiecīgo partnervalsti, tiks izveidots dialogs augstāko amatpersonu līmenī starp ES un attiecīgajām valstīm , pilnībā piedaloties dalībvalstīm, kas ļautu abām pusēm apmainīties ar viedokļiem, noskaidrot vēlmes un vajadzības un noteikt sadarbības jomas. Tas ļautu sagatavot politiskos lēmumus, kas kopīgi jāpieņem politiskā līmenī. Šāds dialogs kalpotu gan mobilitātes partnerības sagatavošanai, gan tās uzsākšanai, gan tās īstenošanas uzraudzībai. Sagatavošanas posma laikā Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm tiktu pieprasīts panākt progresu, uzlabojot savu spēju efektīvi pārvaldīt migrāciju un palīdzot radīt drošu vidi mobilitātei, kā nosacījumus godīgai un ilgtspējīgai mobilitātes partnerības īstenošanai. ES gan tehniski, gan finansiāli, tai skaitā, izmantojot ES aģentūras ( FRONTEX , EPAB un Eiropolu) atbalstīs partnervalsts centienus. Tāpat ES ir nepieciešams palielināt finanšu resursus, lai atbalstītu Vidusjūras dienvidu reģiona valstis, kurām ir vēlme uzlabot savas pārvaldības spējas migrācijas, mobilitātes un drošības jomā un šim nolūkam iesaistīties ilgtermiņa sadarbībā. Tāpēc ES un dialogā iesaistītajām partnervalstīm būs jāapsver labākie risinājumi, lai esošo piešķīrumu robežas nodrošinātu pietiekamu finansējumu pasākumiem, kas vērsti uz spēju veidošanas palielināšanu un sadarbību šajās jomās. Līdzīgi apsvērumi attiektos arī uz jauno finanšu instrumentu, kas atbalstīs sadarbību ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm, pamatojoties uz nākamo ES finanšu shēmu. Vienlaicīgi ar mobilitātes partnerības izstrādi ES dalībvalstīm būtu jāapsver atsevišķos gadījumos uzlabot savu konsulāro pārstāvību reģionā, tai skaitā, izveidojot kopīgus vīzu pieteikumu centrus, kurus atbalstītu ES. Turklāt, būtu jāpastiprina sadarbība, vietējās Šengenas sadarbības ietvaros, kā arī pilnībā jāizmanto praktiskie uzlabojumi un elastība, ko sniedz ES vīzu kodekss , tai skaitā, samazinot vai atceļot maksu par vīzu izsniegšanu un izsniedzot vairākkārtējas ieceļošanas vīzas bona fide ceļotājiem un īpašām cilvēku kategorijām (piemēram, studentiem, pētniekiem un uzņēmējiem). Ilgākā laika posmā, ja vīzu atvieglošanas nolīgumi un atpakaļuzņemšanas nolīgumi tiks efektīvi īstenoti, varētu tikt apsvērti pakāpeniski soļi vīzu režīma liberalizācijas virzienā attiecībā uz atsevišķām partnervalstīm, ņemot vērā katra atsevišķā gadījuma apstākļus, kā arī vispārējās attiecības ar attiecīgo partnervalsti, un pie noteikuma, ka ir īstenoti nosacījumi labi pārvaldītai un drošai mobilitātei. Dialogs par migrāciju, mobilitāti un drošību tiks pakāpeniski uzsākts ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm, tai skaitā, izveidojot mobilitātes partnerības , un ņemot vērā 1) vispārējās attiecības, ko ES uztur ar katru partnervalsti, 2) partnervalsts pašreizējās spējas pārvaldīt migrācijas plūsmas un 3) šīs valsts vēlmi iesaistīties konstruktīvā un efektīvā dialogā, kura mērķis ir partnerības izveide. Uz šī pamata Komisija ierosina sākt dialogus ar Tunisiju, Maroku un Ēģipti . SECINĀJUMI Pasākumi, kas ierosināti šajā paziņojumā, veido Komisijas atbildi 2011. gada 24. martā Eiropadomes sanāksmē izteiktajam aicinājumam “pirms jūnija Eiropadomes iesniegt plānu, kā attīstīt migrācijas un bēgļu plūsmas pārvaldības spējas Vidusjūras reģionā”. Šajā paziņojumā ietvertie priekšlikumi papildina iniciatīvas, ko Komisija ierosināja 4. maijā attiecībā uz strukturētāku, visaptverošāku un ātras reakcijas ES pieeju migrācijas problēmjautājumiem un iespējām, ietverot pastiprinātu robežkontroli un Šengenas pārvaldību, Kopējās Eiropas patvēruma sistēmas izveidi un mērķtiecīgāku legālo migrāciju. Komisija ir gatava arī turpmāk palīdzēt uzlabot un īstenot šo plānu, pamatojoties uz norādēm, ko Eiropadome sniegs gaidāmajā sanāksmē 2011. gada 24. jūnijā. Komisija ir droša, ka ierosināto pasākumu kopums ļaus ES izpildīt savus pienākumus. Komisija ir arī pārliecināta, ka ES uz šiem problēmjautājumiem ir jāsniedz patiesi eiropeiska atbilde. Šāda atbilde būs patiesi efektīva tikai, ja tā balstīsies uz konkrētu solidaritāti starp dalībvalstīm un partnerību ar valstīm pretējā Vidusjūras krastā, kā arī ja tiks izmantoti visi pieejamie līdzekļi un instrumenti.