LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 18/42

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2010/C 18/15

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“MOGETTE DE VENDEE”

EK Nr. FR-PGI-0005-0541-27.03.2006.

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums:

“Mogette de Vendée”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

“Mogette de Vendée” ir Phaseolus vulgaris sugai piederīgas cilindriskas 1–2 cm garas baltās pupiņas, kam raksturīga regulāra, nedaudz izliekta elipsveida (nierveida), stūraina forma un neliels svītrojums, kura var arī nebūt, turklāt viens no pupiņas galiem bieži ir plakans.

Pupiņas augļa apraksts

— Kaltētas pupiņas ir viendabīgā baltā krāsā, ar plānu apvalku bez manāma svītrojuma.

Mitruma saturs kaltētās “Mogette de Vendée” pupiņās ir 10–16 %.

— Daļēji kaltētām pupiņām ir regulāra, nedaudz izliekta elipsveida (nierveida) forma, un tās ir nedaudz lielākas par kaltētajām pupiņām. Atkarībā no brieduma pakāpes to krāsa ir no baltas līdz blāvi zaļai, atsevišķas pupiņas var būt zaļā krāsā. Pupiņas apvalks ir gluds un mirdzošs. Svaigas pupiņas pirms gatavošanas nav jāmērcē.

— Novārītas “Mogette de Vendée” pupiņas ir mutē kūstošas, to izmērs, forma un krāsa ir viendabīga, un pupiņas plānais, mīkstais apvalks ēdot gandrīz nav jūtams. Garša ir iesāļa un vienlaikus saldena, ar vieglu puravu un kastaņu piegaršu.

Auga apraksts

— punduraugs,

— zaļas trīsstaru lapas,

— ziedi pa vienam, parasti baltā krāsā,

— viengadīga kultūra, augšanas cikls ilgst aptuveni 80–120 dienu no maija līdz septembrim,

— Vandē izmantotās ir galvenokārt agrās vai vidēji agrās šķirnes,

— minimālā augšanas temperatūra ir 8–10 °C, bet optimālā augšanas temperatūra ir 16–24 °C,

— izturīgs pret slimībām,

— zied vienā laikā.

“Mogette de Vendée” starpnozaru organizācija regulāri pārskata oficiālajā šķirņu katalogā pieejamo komerciālo šķirņu klāstu un izraugās sēklas materiālu, kas atbilst “Mogette de Vendée” piemērotajiem kritērijiem un ļauj saglabāt Vandē vispārzināmās īpašības, kas tradicionāli piemitušas “Mogette de Vendée” pupiņām. Šķirņu sarakstu ik gadu atjaunina un izsūta ražotājiem.

3.3. Izejvielas:

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

“Mogette de Vendée” jābūt audzētām AĢIN atbilstošajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai, u. c.:

Sagatavošanas veidi un iepakojums

— Kaltētas “Mogette de Vendée” pupiņas Pārdošanai mazumtirdzniecībā: maisiņi, kastītes, tīklveida maisiņi vai cita veida iepakojums (500 g, 1 kg, 2 kg u. c.). Vairumtirdzniecības iepakojumi turpmākai pārstrādei vai pārpakošanai, ko veic attiecīgu sadarbības līgumu noslēguši vairumpircēji.

— Sasaldētas, daļēji kaltētas “Mogette de Vendée” pupiņas Pārdošanai mazumtirdzniecībā: maisiņi vai cita veida iepakojums (1 kg u. c.). Vairumtirdzniecības iepakojumi turpmākai pārstrādei vai pārpakošanai, ko veic attiecīgu sadarbības līgumu noslēguši vairumpircēji.

— Sterilizētas, bez piedevām novārītas “Mogette de Vendée” pupiņas: mazumtirdzniecībai paredzēti sekli trauki.

— Pasterizētas, bez piedevām novārītas “Mogette de Vendée” pupiņas: mazumtirdzniecībai paredzētas noslēgtas paplātītes vai maisiņi.

Šīs pupiņas gala patērētājs nevar iegādāties vairumtirdzniecībā.

Visos šajos gadījumos iepakojuma partijas ir viendabīgas, identificētas un numurētas. Visi darījumi ir izsekojami, un tiek veikta precīza krājumu uzskaite, norādot iepakošanas datumu, izmantotās “Mogette de Vendée” pupiņu partijas numuru, iepakoto vai pārstrādāto produktu piegādes sūtījuma un partijas numuru un attiecīgos daudzumus.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Attiecīgos AĢIN produktus pārdod ar nosaukumu “Mogette de Vendée”.

Uz marķējuma ir teksts “Indication géographique protégée” [aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde] un/vai Kopienas logotips.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

“Mogette de Vendée” ģeogrāfiskajā apgabalā ir šādas pašvaldības.

Atlantijas Luāras [Loire-Atlantique] departamentā

Pašvaldības turpmāk minētajos kantonos.

Aigrefeuille sur Maine: Geneston, Montbert, La Planche un Vieillevigne pašvaldības.

Legé: Corcoué sur Logne, Legé un Touvois pašvaldības.

Machecoul: La Marne, Paulx un Saint Etienne de Mer Morte pašvaldības.

Saint Philbert de Grandlieu: La Limouzinière, Saint Colomban un Saint Philbert de Grandlieu pašvaldības.

Vandē [Vendée] departamentā

šādi kantoni: Chantonnay, La Chataigneraie, Les Essarts, Fontenay Le Comte, Les Herbiers, L’Hermenault, Marueil sur Lay, Montaigu, Mortagne sur sèvre, La mothe Achard, Palluau, Le Porié sur Vie, Pouzauges, Rocheservière, La Roche sur Yon, Saint Fulgent, Sainte Hermine un Saint Hilaire des Loges

Un pašvaldības turpmāk minētajos kantonos.

Challans: Challans, Froidfond un La Garnache pašvaldības.

Luçon: Chasnais, Lairoux, Luçon, Magnils Reigniers un Sainte Gemme la Plaine pašvaldības.

Maillezais: Benet, Bouillé, Courdault, Doix, Liez, Maillezais un Saint Pierre le Vieux pašvaldības.

Moutiers les Mauxfaits: La Boissière des landes, Champ Saint Père, Curzon, Le Givre, Moutiers Les Mauxfaits, Saint Avaugourd des Landes, Saint Cyr en Talmondais, Saint Sornin un Saint Vincent sur Graon pašvaldības.

Saint Gilles Croix de Vie: Coëx pašvaldība.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Vandē klimatu labvēlīgi ietekmē okeāns, apgabala atrašanās vietas ģeogrāfiskais platums un departamenta austrumu daļas reljefa īpatnības (Armorikas augstienes beigas iezīmējošie pakalni), un lauksaimniecības kultūrām tas nodrošina vienlaikus pietiekami labu mitruma režīmu un daudz saules gaismas. Vidējais gada nokrišņu daudzums pārsniedz 600 mm, un tā sadalījums pa mēnešiem ir diezgan vienmērīgs. Temperatūras režīms ir mērens, turklāt četriem “Mogette de Vendée” audzēšanas mēnešiem (maijs–augusts) raksturīga samērā augsta vidējā temperatūra. Tiešas saules gaismas stundu skaits pārsniedz 2 000 h/gadā.

Audzēšanas apgabalam raksturīgas brūnā smilšmāla augsnes. Tajās ir daudz smilšu (> 35 %), mazāk māla (< 35 %), augsnes virskārta ir brūnā krāsā un samērā bieza, tā izžūst lēni un labi aiztur ūdeni.

5.2. Produkta specifika:

“Mogette de Vendée” organoleptiskās īpašības (pēc termiskās apstrādes) ir šādas:

— mutē kūstoša, maiga, mazgraudaina konsistence,

— mīksts apvalks, kuru ēdot nejūt,

— lieluma, formas un krāsas viendabība,

— gaiša krāsa,

— saldena un vienlaikus iesāļa garša,

— viegla kastaņu un puravu piegarša.

Produktu sasaldējot, pasterizējot vai sterilizējot, tam raksturīgās īpašības saglabājas un vienlaikus pieaug lietošanas ērtums. Turklāt tirdzniecībā ir pilnīgs dažādos veidos sagatavotu “Mogette de Vendée” pupiņu sortiments, un tas patērētajam dod lielu izvēles brīvību kopā ar kvalitātes garantiju.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Saikne ar ģeogrāfisko izcelsmi ir saistīta ar produkta kvalitāti, tā seno reputāciju un “Mogette de Vendée” vietējo audzētāju pieredzi un zināšanām.

Saikne starp audzēšanas ģeogrāfisko apgabalu un kvalitāti

“Mogette de Vendée” pupiņām raksturīga mutē kūstoša un viendabīga konsistence, un šī īpašība ir ļoti cieši saistīta ar apgabala augsnes un klimatiskajiem apstākļiem.

Lai pupiņas varētu labi augt, tām ir nepieciešams ūdens, saule un siltums. Vandē valdošais klimats, kuru ietekmē okeāns, apgabala atrašanās vietas ģeogrāfiskais platums un departamenta austrumu daļas reljefa īpatnības, vienlaikus nodrošina pietiekamu mitrumu (nokrišņu daudzums ir no 250 līdz 300 mm no aprīļa līdz septembrim), lielu saules gaismas stundu skaitu (2 000 h/gadā) un pupiņu augšanai optimālu temperatūru (no 16 līdz 24 °C).

Ja sēšanas un augšanas laikā gaisa temperatūra būs pārāk zema, pupiņas neuzdīgs vai arī izaugs kropls stāds. Vandē īpašie apstākļi ļauj sasniegt šo optimālo temperatūru un saglabāt to pietiekami ilgu laiku visa augu attīstības cikla garumā. Maija mēnesī Vandē gaisa temperatūra ir pietiekami augsta, lai augsne sasniegtu “Mogette de Vendée” straujai un vienmērīgai augšanai nepieciešamo temperatūru, kas nodrošina produkta kvalitātei svarīgo pupiņu viendabīgumu ražas novākšanas laikā.

Šā apgabala augšņu īpašības (augsnes izžūst lēni, labi aiztur ūdeni) ļauj dabīgā veidā novērst ūdens trūkuma periodus un nodrošina augam vienmērīgu barības vielu sadali un augšanu, kam ir cieša saistība ar pupiņu īpašību – mutē kūstoša un viendabīga konsistence – veidošanos.

Audzēšanas apgabala augšņu īpašības turklāt ļauj labi sagatavot augsni pavasara sējai.

Tā kā ražas novākšanas laikā AĢIN apgabalā nav vērojami lieli nokrišņi un augsne nav sevišķi mālaina, pupiņas žūst dabīgā veidā, pakāpeniski, bez lietus izraisītām izmaiņām kvalitātē un mitrās augsnes smērējumiem. Dabīgā žūšana uz augsnes virskārtas ļauj samazināt pupiņu augšanas stadiju atšķirības un tādējādi panākt produkta viendabīgumu.

Visbeidzot, “Mogette de Vendée” pupiņu kvalitāte (mutē kūstoša un viendabīga, maiga un mazgraudaina konsistence) ir ļoti cieši saistīta ar AĢIN apgabala augsnes un klimatiskajiem apstākļiem:

— ideāli piemērota augsne, kurai ir laba māla/smilšu attiecība, augsnes virskārta nav ļoti smilšaina un ir bieza,

— optimāli klimatiskie apstākļi ar nelielu ūdens nepietiekamību (mērena iztvaikošana un kontrolēta laistīšana) un pietiekami lielu saules gaismas daudzumu.

“Mogette de Vendée” reputācija

“Mogette” pupiņas Vandē apgabalā ir pazīstamas kopš XVI gadsimta, un to audzēšana ir pastāvīgi turpinājusies līdz mūsdienām. Ļoti ilgu laiku “Mogette” pupiņas bija Vandē apgabala iedzīvotāju pamatuzturs. Šo pupiņu labā slava ir saglabājusies līdz šodienai, un pircēji tās pieprasa ne tikai Francijā, bet arī ārzemēs.

Kopš XVII gadsimta beigām mediķi ir atstājuši pierakstus par “zirņu” un “pupiņu” audzēšanu Vandē apgabalā, jo īpaši dienvidu muklājos; jau 1804. gadā Cavoleau apraksta baltās pupiņas kā “nabaga pusgraudnieku mantojumu” līdzenuma rietumu daļā. No 1814. līdz 1825. gadam ik gadu ar pupiņām tika apsēti 3 000 ha; sākot no 1830. gadiem un līdz XIX gadsimta beigām vidējās apsētās platības pieauga līdz 7 000 ha. XX gadsimta sākumā izaudzēto pupiņu daudzums vēl bija liels – vidēji 6 000 tonnu pirms Pirmā pasaules kara. T. Sarrazin, Lauksaimniecības ministrijas ierēdnis, 1930. gadā raksta par Vandē apgabalā pārdošanai audzētajām kultūrām: “Vissvarīgākā kultūra ir pupiņas, kas tiek audzētas gandrīz 9 000 hektāru platībā, un vietējās šķirnes “Mogette” pupiņas veido Vandē laucinieku pamatuzturu. Šī kultūra ir izplatīta visā departamentā. Gados, kad sausums nav sabojājis ražu, pupiņas tiek eksportētas ievērojamā daudzumā”. Kaltēto pupiņu ražošana mainījās jauno lauksaimniecības metožu ietekmē un gadsimtu vēlāk savu galīgo vietu atrada kokiem apaugušu pakalnu ieskautajos laukos. Tieši tur šodien tiek audzēta lielākā daļa no kopējās produkcijas, proti, 900 tonnu gadā (par pamatu ņemot oficiāli reģistrētos datus par organizēto audzēšanu).

Vietējā zinātība

Audzējot “Mogette de Vendée” pupiņas, audzētāji laika gaitā ir ieguvuši nozīmīgas zināšanas un prasmes, kas ļauj nodrošināt ražas kvalitāti. Kvalitāte tiek saglabāta visos ražošanas posmos pēc ražas ievākšanas, taču vislielākā nozīme zinātībai ir tieši ražas ievākšanas laikā. Kaltēto pupiņu ievākšanā ir trīs posmi: novākšana, kaltēšana uz augsnes virskārtas un kulšana. Visbūtiskākais audzētājiem ir noteikt optimālu novākšanas un kulšanas laiku. Agra novākšana ļauj kaltēt pupiņas pakāpeniski un nodrošināt tekstūras viendabīgumu. Kaltēšana uz augsnes virskārtas turklāt atvieglo kulšanu, jo nav zaļu lapu, kas var izraisīt pupiņu bojājumus. Kaltēto pupiņu ražotāji gadu gaitā ir konstatējuši, ka agri ievāktās pupiņas saglabā svaigu dārzeņu garšu. Pārāk vēlu novāktām pupiņām turpretim nav visu raksturīgo smaržas un garšas īpašību. Daļēji kaltētu pupiņu ieguvē tiek izlaists kaltēšanas posms, lai pupiņas būtu svaigas. Audzētāju zinātība nodrošina to, ka ražas ievākšana sākas tad, kad lielākā daļa pākšu ir kļuvušas dzeltenas un samērā sausas, bet pupiņas – baltas līdz gaiši zaļas.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCAOP/CDCMogetteDeVendee.pdf