LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 376/58

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Padomes regulai, ar ko uz laiku atceļ Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salās”

COM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS)

2011/C 376/10

Galvenais ziņotājs: Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER kgs

Padome 2011. gada 16. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Padomes regulai, ar ko uz laiku atceļ Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salās”

COM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS).

Komitejas Birojs 2011. gada 20. septembrī uzdeva Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētajai nodaļai sagatavot Komitejas atzinumu par šo jautājumu.

Ņemot vērā jautājuma steidzamību, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), iecēla Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER kgu par galveno ziņotāju un ar 132 balsīm par un 5 balsīm pret pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1 EESK priekšlikumu atbalsta, ņemot vērā tā sociālo un ekonomisko nozīmi un neapšaubāmo tā pieņemšanas leģitimitāti, jo Savienībai ir ekskluzīva kompetence muitas jomā.

1.2 Turklāt priekšlikums attiecas tikai uz noteiktu skaitu produktu un preču, kam jau piemēro nodokļu atvieglojumus saskaņā ar 2002. gada 25. marta Padomes Regulu (EK) Nr. 704/2002, tos papildinot ar vēl četriem produktiem (kaučuks un daži polimēru atvasinājumi).

1.3 Galapatēriņa pārbaužu noteikšana saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksu un tā īstenošanas noteikumiem šajā kontekstā ir ierasta procedūra un nerada būtisku papildu administratīvo slogu reģionālajām un vietējām iestādēm un ekonomikas dalībniekiem.

1.4 Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu atcelšanas režīma pagarināšana rūpniecības produktu importam uzskatāma par lietderīgu Kanāriju salu tautsaimniecībai, kuru krīzes sekas skārušas smagāk nekā citus ES un Spānijas karalistes reģionus.

1.5 EESK atkārtoti uzsver (1), ka īpašo ekonomisko un nodokļu režīmu saglabāšana ir būtisks līdzeklis, lai palīdzētu tālākajiem reģioniem pārvarēt strukturālās problēmas, ar kurām tie saskaras.

2. Ievads

2.1 Kanāriju salu kopējā platība ir apmēram 7 542 km2, tās veido arhipelāgu Atlantijas okeānā vairāk nekā 1 000 km attālumā no Ibērijas pussalas vistuvākā punkta. Kopā ar Azoru salu, Madeiras, Debesbraukšanas salu un Zaļā raga salu arhipelāgiem tās veido Makronēzijas bioģeogrāfisko reģionu; un, ņemot vērā lielo attālumu un atrašanos uz salām, ir viens no tā sauktajiem “tālākajiem” reģioniem, par kuriem EESK ir sagatavojusi vairākus atzinumus (2).

2.1.1 Pašreizējais to iedzīvotāju skaits ir 2 118 519; Tenerife (906 854 iedzīvotāju) un Grankanārija (845 676 iedzīvotāju) ir divas visvairāk apdzīvotās salas (3), kurās koncentrējas vairāk nekā 80 % iedzīvotāju, un pārāk blīvās apdzīvotības dēļ rodas dažādas sociālas problēmas saistībā ar augsto bezdarba un ārējās emigrācijas līmeni.

2.1.2 Šo salu attālinātības dēļ ekonomikas dalībnieku stāvoklis ekonomikā un tirdzniecībā ir neizdevīgs, un tas nelabvēlīgi ietekmē demogrāfiskās tendences, nodarbinātību un sociālo un tautsaimniecisko attīstību. Pašreizējā ekonomikas krīze īpaši smagi skārusi rūpniecību, celtniecību un ar tām saistītās nozares, tāpēc ir palielinājies bezdarba līmenis, kas ir augstāks par vidējo Spānijā. Turklāt vispārējais ekonomikas stāvoklis, iespējams, var kļūt vēl trauslāks, ņemot vērā stabilitātes trūkumu, kas raksturīgs starptautiskajam tūrismam, no kura salas ir arvien vairāk atkarīgas.

2.1.3 Kā EESK jau iepriekš norādījusi (4), šīs salas raksturo pastāvīgi nelabvēlīgi apstākļi, kas tās skaidri atšķir no kontinentālajiem reģioniem. Minētajiem nelabvēlīgajiem apstākļiem ir kopīgas iezīmes, lai gan atšķirīgā mērā, proti, nošķirtība no kontinenta, paaugstinātas jūras un gaisa transporta, sakaru un infrastruktūras izmaksas dabas apstākļu un klimata radīto šķēršļu dēļ, nepietiekamas zemes platības, ierobežoti zivju resursi, nepietiekami ūdens resursi, energoresursu trūkums, jūras ūdeņu un piekrastes piesārņojums, grūtības atkritumu apsaimniekošanā, iedzīvotāju, jo īpaši jauniešu, skaita samazināšanās, piekrastes erozija, specializēta darbaspēka trūkums, uzņēmumiem nelabvēlīga saimnieciskā vide, apgrūtināta piekļuve izglītībai un veselības aprūpes pakalpojumiem u.c..

2.1.4 EESK jau ir paudusi nostāju (5) par jēdzienu “papildu izmaksas” tālākajos reģionos un ir sastādījusi sarakstu, kas nav pilnīgs, bet ietver tādus aspektus kā paaugstinātas preču, materiālu un personu transporta izmaksas, uzglabāšanas izmaksas, kā arī lielāki izdevumi nolīgstot darbaspēku un paaugstinātas iekārtu uzstādīšanas izmaksas.

2.1.5 Kanāriju salu rūpniecības nozares produkcija galvenokārt nonāk vietējā tirgū, un tai ir ļoti grūti atrast klientus ārpus minētajām salām. Grūtā stāvokļa galvenais iemesls ir transporta veidu nepietiekamība un lielās preču iegādes un izplatīšanas izmaksas. Tas negatīvi ietekmē gatavo preču ražošanas izmaksas, kas var izraisīt ražošanas izmaksu pieaugumu, salīdzinot ar šīm izmaksām līdzīgos uzņēmumos pussalā.

3. Kanāriju salas un Eiropas Savienība

3.1 Kanāriju salas kļuva par Eiropas Savienības daļu pēc Spānijas karalistes pievienošanās ES 1986. gadā. Spānijas un Portugāles Pievienošanās aktā tika atzīts arhipelāga īpašais un grūtais sociālais un ekonomiskais stāvoklis. Ņemot vērā īpašās grūtības, sākotnēji Kanāriju salas bija izslēgtas no Kopienas muitas zonas, kopējās tirdzniecības politikas un kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas.

3.2 Lai nodrošinātu Kanāriju salu integrāciju Eiropas Savienībā, tā ir atzinusi tikai minētajam reģionam piemītošās un specifiskās problēmas un to ietekmi. Pēdējos gados ir ieviesti pasākumi, lai, izmantojot visaptverošu pieeju un ņemot vērā salu apstākļus un attālinātību, samazinātu izņēmumu izplatību un ietekmi, un no 2000. gada 31. decembra, kad pilnībā tika ieviests kopējais muitas tarifs, reģions ir pilnībā iekļauts Kopienas muitas teritorijā (6).

3.3 Tādējādi tika pieņemta Padomes Regula (EK) Nr. 1911/91 par Kopienas tiesību aktu piemērošanu Kanāriju salām (7), kura veikti vairāki grozījumi. Piemērojot Regulu Nr. 911/91, tika īstenoti īpaši pasākumi, pamatojoties uz Padomes lēmumu 91/314/EK, ar kuru izveidoja īpašu iespēju programmu, ņemot vērā Kanāriju salu attālinātību un atrašanos uz salām (POSEICAN) (8). Minētā programma deva iespēju pielāgot dažus kopējās politikas pasākumus, kā arī pieņemt īpašus pasākumus Kanāriju salu atbalstam.

3.4 Ar Padomes 2002. gada 25. marta Regulu (EK) Nr. 704/2002 tika uz laiku atcelta kopējā muitas tarifa autonomo likmju piemērošana atsevišķu rūpniecības ražojumu ievešanai un paredzēti noteikumi par Kopienas tarifa autonomo kvotu atklāšanu dažu zvejniecības produktu ievešanai un šo kvotu pārvaldību Kanāriju salās. Saskaņā ar minēto regulu kopējā muitas tarifa nodokļu pagaidu atcelšanas termiņš konkrētiem ražošanas līdzekļiem, kas paredzēti tirdzniecībai vai rūpnieciskai izmantošanai, beigsies 2011. gada 31. decembrī. Tāpēc izskatāmais priekšlikums ir iesniegts pirms Regulas (EK) Nr. 704/2002 piemērošanas termiņa beigām.

3.5 Savukārt LESD 349. pantā Kanāriju salas atzītas par tālāko reģionu un tajā ņemta vērā salu sociālā un ekonomiskā struktūra, tādi faktori kā attālums, tas, ka tās ir salas, to mazā teritorija, sarežģītais reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību. Tāpēc Padome pēc Komisijas priekšlikuma var paredzēt īpašus pasākumus, tostarp tādās jomās kā muitas un tirdzniecības politika, fiskālā politika, brīvās tirdzniecības zonas, lauksaimniecības un zivsaimniecības politika, nosacījumi izejvielu un pirmās nepieciešamības patēriņa preču piegādei, valsts atbalsts un nosacījumi, lai piekļūtu struktūrfondiem un Savienības horizontālajām programmām.

4. Padomes regulas priekšlikums

4.1 Lai ES tālākajiem reģioniem palīdzētu pārvarēt ar ģeogrāfisko stāvokli saistītās tautsaimnieciskās problēmas, LESD dod iespēju tiem piemērot īpašus pasākumus. Ieilgusī ekonomikas un finanšu krīze saasinājusi problēmas, kas saistītas ar darba vietu radīšanu un konkurētspējas zudumu Kanāriju salās.

4.2 Tāpēc Spānijas Karalistes valdība, izmantojot Padomes regulas priekšlikumu, ir lūgusi pagarināt pašreizējo režīmu, ar kuru paredz muitas nodokļu atcelšanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salās. Priekšlikumā paredzēta arī kopējā muitas tarifa nodokļu atcelšana četriem jauniem produktiem.

4.3 Priekšlikums izstrādāts saskaņā ar citām Savienības politikām, jo īpaši starptautiskās tirdzniecības, konkurences, uzņēmējdarbības, attīstības un ārējo attiecību jomā. Šāda veida pasākumus regulāri izmanto ekonomikas dalībnieku atbalstam.

4.3.1 Priekšlikums, kurā paredzēta kopējā muitas tarifa nodokļu atcelšana, šo salu vietējiem ekonomikas dalībniekiem ļauj importēt noteiktu skaitu izejmateriālu, sastāvdaļu, komponentu un ražošanas līdzekļu [Komisijas dokumentā — “kapitālieguldījumu preces”] bez attiecīgo muitas nodokļu maksāšanas.

4.3.1.1 Konkrēti, no 2012. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim tiktu atcelti visi kopējā muitas tarifa nodokļi, kas piemērojami pielikumā minēto ražošanas līdzekļu ievešanai Kanāriju salās komerciālai un rūpnieciskai izmantošanai.

4.3.1.2 Vismaz 24 mēnešus pēc tam, kad minētās preces laistas apgrozībā, tās izmanto Kanāriju salu teritorijā reģistrētie ekonomikas dalībnieki.

4.3.1.3 No 2012. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim pilnībā atceļ arī kopējā muitas tarifa nodokļus, ko piemēro tādu izejmateriālu, sastāvdaļu un komponentu importam Kanāriju salās, kurus izmanto rūpnieciskai pārveidošanai vai tehniskajai apkopei Kanāriju salās un kurus klasificē ar aktualizētajā II pielikumā uzskaitītajiem KN kodiem.

4.3.2 Lai novērstu jebkādu ļaunprātīgu izmantošanu vai izmaiņas tradicionālajās tirdzniecības plūsmās, paredzēts ieviest kontroles un sadarbības mehānismus, kuru mērķis ir kontrolēt ražojumu, kuriem piemērojamas nodokļu priekšrocības, galapatēriņu.

4.3.3 Lai varētu izmantot nodokļu atcelšanas režīmu, izejmateriāli, sastāvdaļas un komponenti būs jālieto rūpnieciskai pārveidošanai un tehniskajai apkopei Kanāriju salās.

4.3.4 Turklāt ražošanas līdzekļi vismaz divus gadus būs jāizmanto vietējiem uzņēmumiem salu teritorijā, pirms tos varēs brīvi pārdot uzņēmumiem, kas atrodas citās Eiropas Savienības muitas teritorijas daļās.

4.3.4.1 Lai ieguldītājiem sniegtu ilgtermiņa perspektīvu un ļautu ekonomikas dalībniekiem sasniegt atbilstošu rūpnieciskās un komerciālās darbības līmeni, režīmu, kas paredz kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu atcelšanu konkrētām Regulas (EK) Nr. 740/2002 II un III pielikumā minētajām precēm, pilnībā pagarina uz desmit gadiem.

4.3.4.2 Lai nodrošinātu, ka minētos nodokļu režīma pasākumus izmanto vienīgi Kanāriju salās esošie ekonomikas dalībnieki, nodokļu atcelšanu var piemērot atkarībā no produktu galapatēriņa un atbilstīgi Kopienas Muitas kodeksa noteikumiem, un tirdzniecības noteikumu pārkāpumu gadījumos Komisijai tiek dotas izpildes pilnvaras, kas tai ļauj nodokļu atcelšanas režīmu uz laiku anulēt.

5. Vispārīgas piezīmes

5.1 EESK priekšlikumu grozīt regulu (EK) vērtē atzinīgi un uzskata, ka īpašie pasākumi, kurus paredzēts pieņemt, nekādā veidā neapdraudēs Savienības tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņotību, arī attiecībā uz iekšējo tirgu un kopējās politikas jomām.

5.2 Šos juridiska un ekonomiska rakstura apsvērumus papildina citi apstākļi, piemēram, Komisijas Ekonomikas un tarifu jautājumu darba grupai nebija nekādu iebildumu pret attiecīgo pasākumu pieņemšanu un to izstrādei nav bijis vajadzīgs ietekmes novērtējums to vispārīgā raksturu dēļ.

5.3 Komisija priekšlikumu izstrādājusi, pamatojoties uz LESD 349. pantu, vienlaikus plānotie pasākumi pilnībā attiecas uz muitas politiku, kas ir ES ekskluzīva kompetence. Tāpēc nosacījums par priekšlikuma nodošanu valstu parlamentiem, šķiet pārāk formāls un, iespējams, pārāk plaši tiek interpretēta LES un LESD pievienotā 1. protokola 2. panta 1. daļa (par valstu parlamentu lomu ES).

5.4 Šis apstāklis var palēnināt regulas pieņemšanas procesu, un tas nozīmē, ka varētu rasties diskusijas vai iekšējas pretrunas, kas bieži vien kaitē ES vispārējām interesēm vai īpašu mērķu atbilstošai īstenošanai, piemēram, saistībā ar tālāko reģionu un teritoriju aizsardzību, ņemot vērā tajos pastāvošos nelabvēlīgos saimnieciskos apstākļus.

5.5 Būtu lietderīgi arī kvantitatīvi un kvalitatīvi definēt jēdzienu “tirdzniecības pārkāpumi”, kas var ļaut Komisijai pieņemt izpildes aktus par nodokļu atcelšanas anulēšanu.

5.6 Tas jo vairāk jādara tādēļ, ka saistībā ar šādu pārkāpumu kvantitatīvā aspekta novērtējumu būs jāizstrādā visaptveroša tirgus ekonomiskā analīze, lai noteiktu faktisko līdzsvaru starp attiecīgo produktu importu un vajadzībām, kuras salu ekonomikā rada tirgus pieprasījums.

5.7 Būtu jāprecizē arī, ar kāda veida tiesību aktiem var galīgi noteikt, vai nodokļu atcelšanas režīma pagaidu anulēšana ir saglabājama vai pārtraucama, kad ir beidzies regulas priekšlikuma 4. panta 1. punktā minētais 12 mēnešu periods.

5.8 Ņemot vērā, ka šo regulu par nodokļu atcelšanu uz laiku pieņem Padome, izmantojot īpašu likumdošanas procedūru, šķiet likumsakarīgi, ka arī minēto galīgo lēmumu pieņem Padome un, tādējādi Komisijas deleģētās pilnvaras ierobežojot ar aktu par nodokļu atlikšanas iespējamo atcelšanu uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus, iespējamo pieņemšanu.

5.9 EESK uzskata, ka priekšlikums palīdz nodrošināt ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, kā arī iespējas vienlīdzīgai konkurencei visā ES, kompensējot pastāvīgos nelabvēlīgos apstākļus, kas saistīti ar Kanāriju salu ģeogrāfiskajiem, dabas, sociālajiem un strukturālajiem aspektiem.

5.10 Paredzētā nodokļu atcelšana atbilst proporcionalitātes principam, ņemot vērā izteikti nelabvēlīgos apstākļus Kanāriju salās, proti, piekļuves problēmas, demogrāfisko stāvokli un tādējādi arī ražīgumu. EESK uzskata, ka nodokļu atcelšanas mērķis it kompensēt papildizmaksas, kas saistītas ar salu atrašanās vietu, un tā nav tirgu izkropļojošs faktors, bet tieši otrādi — to līdzsvaro.

6. Īpašas piezīmes

6.1 Tā kā nav izdevies uzlabot piekļuvi Eiropas kontinentālajai daļai, tāda diferencēta saimnieciskā un fiskālā režīma noteikšana, kura mērķis ir kompensēt strukturālās nepilnības, tiek uzskatīta par instrumentu, kas spēj stimulēt Kanāriju salu tautsaimniecības attīstību.

6.2 Tirgus un uzņēmumu lielums Kanāriju salu tautsaimniecībā nav ļāvis īstenot politiku, kuras mērķis ir sinerģija starp izejmateriālu nozares pakalpojumiem, ražošanas procesiem, transportu, tirdzniecību vietējā patēriņa tirgū un eksporta kapacitāti, tādējādi liedzot iespēju uzņēmumiem radīt pievienoto vērtību ilgtspējīgā veidā vai ar tādu robežizmaksu starpniecību, kas saistītas ar pieprasījumu (izmantot apjomradītus ietaupījumus).

6.3 Visu minēto, ar atrašanos uz salām un papildus izmaksām saistīto, faktoru dēļ rūpniecības nozare zaudē konkurētspēju salīdzinājumā ar pārējiem tirgiem, kuri arvien globalizētākajā vidē kļūst nozīmīgāki uzņēmumu pārcelšanās iespēju dēļ. Kanāriju salu tautsaimniecībai tas var nozīmēt sekas, kas izriet no lejupslīdes nozarē, kura rada kvalitatīvas un noturīgas darba vietas un kurā var vieglāk attīstīties novatoriski procesi.

6.4 Nodokļu un muitas mehānismi paredzēti, lai kompensētu “papildizmaksas”, kas tādā tālākā reģionā apgrūtina rūpniecības nozari. Nesen veikts pētījums liecina, ka “papildizmaksas”, ņemot vērā Kanāriju salu attālinātību, ir 5 988 273 924euro, un 25 % no tām saistītas ar rūpniecības nozari.

6.5 Rūpniecības nozare Kanāriju salās uzskata, ka 32 % papildizmaksu saistītas ar “neizmantoto ražošanas jaudu”, proti, papildizmaksām, kas radušās tādēļ, ka nav bijis iespējams izmantot apjomradīto ietaupījumu priekšrocības, jo uzņēmumi, kuri atrodas Kanāriju salās, darbojas ierobežota apjoma vietējā tirgū un tiem ir grūti piekļūt ārējiem tirgiem, tā kā 25 % papildizmaksu saistītas ar transportu un 28 % — ar papildizmaksām par enerģiju.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) OV C 211, 19.08.2008., 72. lpp.

(2) OV C 221, 17.09.2002., 37. lpp.

(3) Spānijas Valsts statistikas institūta dati.

(4) OV C 268, 19.09.2000., 32. lpp.

(5) OV C 211, 19.08.2008., 72. lpp.

(6) Pievienošanās akts, Protokols Nr. 2.

(7) OV L 171, 29.06.1991., 1. lpp.

(8) OV L 171, 29.06.1991., 5. lpp.