EIROPAS KOMISIJA Briselē, 4.8.2021 COM(2021) 602 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI CETURTAIS ZIŅOJUMS SASKAŅĀ AR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANAS APTURĒŠANAS MEHĀNISMU





{SWD(2021) 206 final}



Satura rādītājs I. Ievads II. Albānijas Republika 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Albānijai III. Bosnija un Hercegovina 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Bosnijai un Hercegovinai IV. Melnkalne 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Melnkalnei V. Ziemeļmaķedonijas Republika 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Ziemeļmaķedonijai VI. Serbijas Republika

1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Serbijai 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Gruzijai VIII. Moldovas Republika 1.Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Moldovai IX. Ukraina 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 3. Ieteikumi Ukrainai X. Secinājumi I. Ievads Vīzu režīma liberalizācija ir bijusi spēcīgs rīks, ar ko sekmēt tiešus personiskus kontaktus un atbalstīt reformas Rietumbalkānos un Austrumu partnerības valstīs tiesiskuma, drošības un pamatbrīvību jomā. Viens no Komisijas uzdevumiem, kas saskaņā ar vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu ietilpst tās pienākumos nodrošināt bezvīzu režīma pienācīgu pārraudzību, ir ik gadu ziņot Eiropas Parlamentam un Padomei par to, vai valstis, kuru valstspiederīgajiem pēc vīzu režīma liberalizācijas dialoga sekmīgas noslēgšanas noteica bezvīzu režīmu mazāk nekā pirms septiņiem gadiem, nepārtraukti izpilda prasības, kas jāizpilda, lai piemērotu atbrīvojumu no vīzu prasības.

Attiecībā uz bezvīzu režīma partnervalstīm Rietumbalkānos, kuru valstspiederīgajiem nepiemēro vīzu prasību jau vairāk kā septiņus gadus, šajā ziņojumā uzmanība pievērsta tam, kā ir izpildīti Komisijas iepriekšējie ieteikumi, bet vairs netiek sniegta pilna informācija par to, vai tiek pastāvīgi izpildīti kritēriji. Ar vīzu režīma liberalizācijas kritērijiem saistītos aspektus turpina novērtēt paplašināšanās procesa kontekstā saskaņā ar 23. nodaļu “Tiesu iestādes un pamattiesības” un 24. nodaļu “Tieslietas un iekšlietas”, un par tiem ziņo Eiropas Komisijas ikgadējā paplašināšanās dokumentu kopumā. Attiecībā uz Austrumu partnerības valstīm, kam piemēro bezvīzu režīmu un kam atbrīvojums no vīzu prasības piemērots pirms mazāk nekā septiņiem gadiem, ziņojumā tiek novērtēts arī tas, vai tiek nepārtraukti izpildīti vīzu liberalizācijas režīma kritēriji. Ņemot vērā to un arī ietekmi, ko atstājuši ar Covid-19 pandēmiju saistītie ierobežojumi, Ceturtajā ziņojumā saskaņā ar vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu galvenā uzmanība ir pievērsta darbībām, ko aptvertās valstis veikušas 2020. gadā, un vajadzības gadījumā arī sniegta jaunākā informācija par 2021. gadu. Tajā arī ziņots par operatīvo sadarbību ar ES un dalībvalstīm. Līdztekus informācijai par vīzu režīma liberalizācijas kritērijiem ziņojumā ir sniegts arī pārskats par migrācijas tendencēm, kas atspoguļo Eurostat datus par visu 2020. statistikas gadu, ieskaitot izmaiņas salīdzinājumā ar 2019. gadu. Tendenču novērtējumā ir ņemta vērā arī ar Covid-19 pandēmiju saistīto ierobežojumu ietekme uz migrācijas tendencēm; šo ierobežojumu dēļ ir ievērojami samazinājusies neatbilstīga robežšķērsošana, ieceļošanas atteikumu skaits, faktiska atgriešana un starptautiskās aizsardzības pieteikumu skaits. Šim ziņojumam ir pievienots Komisijas dienestu darba dokuments, kurā ir sniegta papildu informācija par to, kādas darbības partnervalstis ir veikušas sadarbībā ar ES un divpusējā sadarbībā ar dalībvalstīm. Ziņojumā savu ieguldījumu ir sniegušas visas aptvertās valstis, Eiropas Ārējās darbības dienests, attiecīgās ES aģentūras un dalībvalstis. II. Albānijas Republika 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas migrācijas un patvēruma jomā un saistībā ar sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā Albānijas Republika 2020. gadā turpināja rīkoties robežu un migrācijas pārvaldības un patvēruma jomā. Albānija 2020. gada decembrī pieņēma integrētās robežu pārvaldības stratēģiju un 2021. gada februārī jaunu likumu par patvērumu, tādējādi savus tiesību aktus pietuvinot ES acquis un starptautiskajiem standartiem. Albānija arī atvēra jaunu pagaidu uzņemšanas centru mazāk aizsargātām personām. Kopumā dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Albāniju gan migrācijas un robežu pārvaldības, gan atpakaļuzņemšanas jomā ir laba. Albānijai arī ir visvairāk attīstītā sadarbība ar Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru (Frontex). Albānija un ES ir vienojušās par pirmo ceļvedi sadarbībai ar Eiropas Patvēruma atbalsta biroju (EASO), un ceļvedis tiks ieviests līdz 2022. gada beigām. Albānijas vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu tika sniegti šādi ieteikumi. a) Jāpastiprina pasākumi, lai risinātu Albānijas valstspiederīgo neatbilstīgās migrācijas un šo valstspiederīgo iesniegto nepamatoto patvēruma pieteikumu jautājumu, tostarp apzinot un novēršot iemeslus un rīkojot turpmākas informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu. Albānija rīkojas, lai atrisinātu jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem, ko Albānijas valstspiederīgie iesniedz ES. Preventīvo pasākumu jomā notiek darbs, lai pastiprināti kontrolētu Albānijas valstspiederīgos, kas šķērso valsts robežu, pastiprināti kontrolētu nepilngadīgos, kas dodas uz ārzemēm, un pastiprinātu sadarbību un informācijas apmaiņu (jo īpaši ar tām dalībvalstīm, kurās Albānijas valstspiederīgie iesniedz nepamatotus patvēruma pieteikumus). To Albānijas valstspiederīgo skaits, kas cenšas neatbilstīgi šķērsot robežu un tiek aizturēti personas identitātes noskaidrošanai, ir samazinājies Covid-19 pandēmijas dēļ un pateicoties Albānijas iestāžu ieviestajiem pasākumiem, ieskaitot informētības vairošanas kampaņas par tiesībām un pienākumiem, kas ir saistīti ar bezvīzu ceļošanu uz ES. Tā kā ir pastiprinājusies patrulēšana un sadarbība ar Frontex un tiek izmantots dalībvalstu nodrošinātais robežuzraudzības aprīkojums, ir uzlabojusies arī robežkontrole. Albānija arī turpināja apmainīties ar informāciju ar līdzvērtīgajām iestādēm tās kaimiņvalstīs. Tas deva iespēju rūpīgāk pārbaudīt Albānijas valstspiederīgos, kas ceļo uz ES. Albānijas iestādes plašsaziņas līdzekļos publicēja informāciju par ES dalībvalstu veiktajām Albānijas valstspiederīgo atgriešanas operācijām un, atgādinot par piemērojamajām sankcijām, turpināja aicināt atturēties no ES bezvīzu režīma ļaunprātīgas izmantošanas. Informācija par tiesībām un pienākumiem, kas ir saistīti ar bezvīzu pārvietošanos, ir publicēta tiešsaistē, un Starptautiskā Migrācijas organizācija (IOM) 2021. gada janvārī ar dalībvalstu atbalstu un ES finansējumu sāka informētības vairošanas kampaņu. b) Jāsaglabā un aktīvāk jāīsteno proaktīva operatīvā sadarbība ar ES aģentūrām un ar ES dalībvalstīm, kas saskaras ar migrācijas spiedienu no Albānijas. Albānija turpināja sadarboties ar Frontex un dalībvalstīm sauszemes robežu un jūras robežu uzraudzības jomā, kā arī robežšķērsošanas punktos, lai pastiprinātu robežu pārvaldību, informācijas apmaiņu, pārrobežu noziedzīgo darbību novēršanu un cīņu pret tām, kā arī viltotu ceļošanas dokumentu un identitātes viltošanas atklāšanu. Albānija bija arī pirmā partnervalsts, kas ar ES noslēdza Frontex statusa nolīgumu par sadarbību robežu pārvaldības jomā (“statusa nolīgums”), kas ļauj trešās valsts teritorijā izvietot Frontex robežsargus ar izpildfunkcijām. Nolīgums stājās spēkā 2019. gada 1. maijā, un uz tā pamata 2019. gada 22. maijā tika sākta kopīga Frontex un Albānijas robežsargu operācija pie robežas ar Grieķiju. Albānija arī turpina īstenot rīcības plānus, kuru mērķis ir atrisināt situāciju, ka nepavadīti nepilngadīgi Albānijas valstspiederīgie Itālijā uzturas vēl pēc atļautā uzturēšanās termiņa beigām, un jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem, ko Albānijas valstspiederīgie iesnieguši Francijā, un šī rīcība ietver arī kontroļu pastiprināšanu pie robežas. Šo jautājumu risināšanā Albānija sadarbojas arī ar citām dalībvalstīm prevencijas, sadarbības ar robežsardzi, kā arī atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. 1.2. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Albānijas valstspiederīgie ES dalībvalstīs iesniedza 6970 starptautiskās aizsardzības pieteikumu, kas ir par 65 % mazāk nekā 2019. gadā. Atzīšanas rādītājs nedaudz pazeminājās no 5,6 % 2019. gadā līdz 5,3 % 2020. gadā.

Dalībvalstis ziņoja par 1429 neatbilstīgas robežšķērsošanas gadījumiem 2020. gadā, kas ir par 30 % mazāk nekā 2019. gadā, savukārt to atklāto Albānijas valstspiederīgo skaits, kuri dalībvalstīs uzturas neatbilstīgi, samazinājās par 8 % salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu (no 34 420 2019. gadā līdz 31 630 2020. gadā). To ieceļošanas atteikumu skaits, ko dalībvalstis izdevušas Albānijas valstspiederīgajiem, 2020. gadā samazinājās par 33 % (no 19 670 2019. gadā līdz 13 265 2020. gadā). Izdoto atgriešanas lēmumu skaits 2020. gadā (23 235) samazinājās par 25 % salīdzinājumā ar 2019. gadu (30 840). 2020. gadā tika ziņots par 9755 Albānijas valstspiederīgo faktiskas atgriešanas gadījumiem; salīdzinājumam — 2019. gadā bija 15 370 šādu gadījumu (samazinājums par 37 %). Atgriešanas rādītājs nokritās no 50 % 2019. gadā līdz 42 % 2020. gadā, un tas atbilst pēdējos gados kopumā vērojamajai tendencei. Dalībvalstis un Frontex ziņo, ka sadarbība atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā kopumā ir laba. Frontex turpina sniegt Albānijas valsts iestādēm atbalstu ar atgriešanu saistītos jautājumos un spēju veidošanas darbībās saistībā ar atgriešanas rādītāju neseno kritumu. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība Tiesu iestāžu sadarbības, sabiedriskās kārtības un drošības jomā veiktās darbības 2020. gadā centieni tiesu iestāžu sadarbības, sabiedriskās kārtības un drošības jomā turpinājās. Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Albāniju drošības jomā kopumā ir laba. Albānija turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust un iesaistījās kopīgās darbībās ar vairākām dalībvalstīm. 2019. gadā stājās spēkā ar Eurojust noslēgtais sadarbības nolīgums, un 2021. gada janvārī savus pienākumus sāka pildīt Albānijas sadarbības prokurors, kas norīkots darbam Eurojust. Komisija vēro, kā jaunais Albānijas Likums par pilsonību varētu ietekmēt bezvīzu režīmu. Lai gan īstenošanas pasākumi līdz šim vēl nav pieņemti, likumā ir paredzēta iespēja ieviest ieguldītāju pilsonības shēmu, kuru varētu izmantot, lai apietu ES īstermiņa vīzu procedūru un izvairītos no tajā paredzētās padziļinātās individuālo migrācijas un drošības risku izvērtēšanas. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu tika sniegti šādi ieteikumi. a) Jāsaglabā un aktīvāk jāīsteno proaktīva operatīvā sadarbība ar ES aģentūrām un dalībvalstīm, kas saskaras ar sabiedriskās kārtības un drošības apdraudējumiem, kurus rada Albānijas valstspiederīgo iesaistīšanās organizētās noziedzības grupās. Turpinājās proaktīva sadarbība ar dalībvalstīm un ES aģentūrām, tostarp notika policijas informācijas apmaiņa ar Interpola, Eiropola un Kamdenas līdzekļu atguves aģentūru tīkla (CARIN) starpniecību, galvenokārt tādās jomās kā ar narkotikām, cilvēku tirdzniecību un transportlīdzekļu nelikumīgu tirdzniecību saistītu noziedzīgu nodarījumu izmeklēšana, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana, ekonomiskie un finanšu noziegumi un kibernoziedzība. 2020. gadā turpinājās sadarbība kriminālprocesos un policijas operācijās šajā jomā. b) Jāuzlabo kriminālvajāšanas un tiesībaizsardzības pasākumu efektivitāte, lai apkarotu augsta līmeņa korupciju un organizēto noziedzību. Albānija turpināja centienus korupcijas un organizētās noziedzības apkarošanā, tostarp darbu ar ilgtermiņa mērķi gūt labus rezultātus proaktīvā izmeklēšanā, kriminālvajāšanā un notiesāšanā. Cīņā pret organizēto noziedzību turpinājās centieni saskaņā ar 2017.–2020. gada rīcības plānu. 2020. gada decembrī Albānija apstiprināja 2021.–2025. gada stratēģiju pret organizēto noziedzību un smagiem noziegumiem, kā arī ar stratēģiju saistīto 2021.–2025. gada rīcības plānu. 2020. gada janvārī Albānija pieņēma likumu par preventīviem pasākumiem cīņā pret terorismu, organizēto noziedzību un smagiem noziegumiem. Minēto pasākumu vidū ir vēršanās pret līdzekļiem, proti, to izņemšana un konfiscēšana, kā arī aizdomās turēto noziedznieku pārvietošanās ierobežošana un to saimnieciskās darbības ierobežošana. 2015.–2021. gada korupcijas apkarošanas starpnozaru stratēģiju 2020. gada jūlijā pagarināja līdz 2023. gadam. 2020. gada jūlijā arī apstiprināja 2020.–2023. gada rīcības plānu, ar ko īsteno likumu par augsta līmeņa korupcijas apkarošanu. 2020. gada oktobrī apstiprināja 2020.–2021. gada Valsts policijas godprātības plānu, kas pamatojas uz Pretkorupcijas starpvalstu grupas (GRECO) ieteikumu īstenošanu. Arī izveidotais korupcijas apkarošanas koordinatoru tīkls, kas aptver 17 aģentūras, palīdzēja uzlabot korupcijas apkarošanas iedarbīgumu. Korupcijas apkarošanas darba grupa, kas atbild par iestāžu inspekcijām, pēdējā gadā strādāja ar sliktākiem rezultātiem, jo kopš 2020. gada nav notikušas regulāras sanāksmes un veikto izmeklēšanu skaits nav liels. Tas, kāda ietekme uz izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un tiesāšanu augsta līmeņa korupcijas lietās ir nesen izveidotajam Korupcijas apkarošanas direktorātam, kas atbild par Korupcijas apkarošanas stratēģijas koordinēšanu, uzraudzību un ziņošanu par to, būs zināms vēlāk. Joprojām darbojas Īpašā korupcijas un organizētās noziedzības apkarošanas struktūra (SPAK), kas ietver Īpašo prokuratūru (SPO), un Valsts izmeklēšanas birojs (NBI), kā arī korupcijas un organizētās noziedzības apkarošanas pirmās un otrās instances tiesas (SPAK tiesas). Albānija ziņoja, ka 2020. gadā salīdzinājumā ar 2019. gadu par 27 % pieaudzis to policijas operāciju skaits, ko veikušas Kriminālpolicijas departamenta centrālās un vietējās policijas struktūras organizētās noziedzības un finanšu noziegumu jomā. Bija maz galīgo notiesājošo spriedumu par augsta līmeņa amatpersonām korupcijas un ar to saistītu nodarījumu jomā (piemēram, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana, dienesta stāvokļa ļaunprātīga izmantošana). Tomēr pavisam nesen ir parādījusies pozitīva tendence, par ko liecina jaunizveidotās SPAK pirmie rezultāti. c) Jāuzlabo rezultāti attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas / terorisma finansēšanas apkarošanas lietām un pilnībā jāizmanto Komisijas sniegtais atbalsts, lai stiprinātu spēju apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu.

2020. gada decembrī Albānijas valdība pieņēma Valsts pārnozaru stratēģiju terorisma apkarošanai un 2020.–2025. gada rīcības plānu, kas ietver īpašus pasākumus terorisma finansēšanas novēršanai un apkarošanai. Albānija ir guvusi panākumus 2018. gada kopīgā rīcības plāna terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā īstenošanā, konkrēti, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas apkarošanai vajadzīgo spēju veidošanā. 2020. gadā tika pieņemti likumi par faktisko īpašnieku reģistra izveidi un centralizēta banku kontu reģistra izveidi. Sagaidāms, ka abi reģistri drīzumā sāks darboties. Albānija kopš 2020. gada februāra ir iekļauta Finanšu darījumu darba grupas (FATF) sarakstā ar jurisdikcijām, kam piemēro pastiprinātu uzraudzību. Albānija ir paudusi politisku augsta līmeņa apņemšanos īstenot FATF rīcības plānu, un tādā gadījumā Albāniju varētu svītrot no šā saraksta. Rīcības plāns vēl tiek īstenots. 2020. gada jūlijā Ģenerālprokuratūra, Iekšlietu ministrija un Finanšu un ekonomikas ministrija parakstīja sadarbības memorandu, lai uzlabotu ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, teroristu finansēšanu, finanšu noziegumiem un noziedzīgi iegūtu līdzekļu izņemšanu un konfiscēšanu saistītās izmeklēšanas rezultativitāti. Pateicoties 2020. gada jūnijā līdz septembrī kopīgi veiktām kriminālprocesu analīzēm, tika gūti panākumi izmeklēšanā, tiesas procesā un kriminālprocesu subjektu līdzekļu kopuma izņemšanā un konfiscēšanā. Albānija ir iecēlusi īpašo prokuroru un izveidojusi Īpašo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas izmeklēšanas nodaļu tiesas apgabalu prokuratūrās. Turklāt tiesas apgabalu vietējās policijas pārvaldēs un policijas komisariātos tika iecelti prokurori un ekonomisko un finanšu noziegumu izmeklēšanas speciālisti, kuru pārziņā ir tieši ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu saistītu noziedzīgu nodarījumu izmeklēšana. 3. Ieteikumi Albānijai Albānija ir rīkojusies, lai izpildītu Komisijas ieteikumus. Tomēr ir vajadzīga papildu rīcība, lai atrisinātu jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem, ko Albānijas valstspiederīgie iesniedz dalībvalstīs, kā arī papildu rīcība nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas, terorisma apkarošanas un cīņas pret korupciju un organizēto noziedzību jomā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·jāturpina sadarboties ar dalībvalstīm, kurās Albānijas valstspiederīgie visbiežāk iesniedz nepamatotus patvēruma pieteikumus, tostarp jāpastiprina Albānijas iesaiste darbībās, kas saistītas ar Eiropas daudzdisciplīnu platformas pret noziedzības draudiem (EMPACT) operatīvo rīcības plānu “Nelikumīgas ieceļošanas un uzturēšanās nodrošināšana” (Facilitation of Illegal Immigration); informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāpielāgo attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi; ·jāturpina stiprināt korupcijas un organizētās noziedzības, nelikumīgas tirdzniecības, teroristu nodarījumu un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu un apkarošanu, a) turpinot ceļu uz pārliecinošiem rezultātiem korupcijas lietās, kā arī ar korupciju saistītos noziedzīgos nodarījumos iegūtu līdzekļu izņemšanā, konfiscēšanā un atgūšanā; b) turpinot arvien labāk sistemātiski izmantot paralēlu finanšu izmeklēšanu un pastiprinot dalību izmeklēšanā un kriminālvajāšanā, kas tiek koordinētas ar tā paša reģiona valstīm un dalībvalstīm vai veiktas kopā ar tām; c) turpinot īstenot kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā; ·vēl labāk jāsaskaņo Albānijas vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus; ·nepieņemt uz jaunā Pilsonības likuma balstītu ieguldītāju pilsonības shēmu. III. Bosnija un Hercegovina 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas migrācijas un patvēruma jomā un saistībā ar sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā Bosnija un Hercegovina 2020. gadā turpināja izjust spēcīgu migrācijas spiedienu, jo tās teritorijā atradās daudz patvēruma meklētāju un neatbilstīgu migrantu. ES kopš 2018. gada sākuma ir palīdzējusi Bosnijai un Hercegovinai uzlabot migrācijas un patvēruma pārvaldību. ES sniedza ārkārtas palīdzību, lai palīdzētu novērst 2020. gada humanitāro krīzi, kurā simtiem bēgļu un migrantu tika atstāti bez vajadzīgās aprūpes skarbos ziemas apstākļos, kaut arī pieejamie uzņemšanas objekti nebija pilnīgi izmantoti. ES mudināja iestādes rast ilgtspējīgu ilgtermiņa risinājumu migrantu un bēgļu izmitināšanai. Tā rezultātā Drošības ministrija, kas pakāpeniski pārņems atbildību par uzņemšanas objektu pārvaldību, veica dažus pasākumus. Lai šī situācija nākamajā ziemā neatkārtotos, ir jānodrošina atbilstoši migrantu un bēgļu uzņemšanas apstākļi. Bosnija un Hercegovina ir veikusi dažus pasākumus robežu pārvaldības jomā. Tā turpināja īstenot 2019.–2023. gada integrētās robežu pārvaldības stratēģiju un rīcības plānu. Likumi par ārvalstniekiem un patvērumu ir spēkā un kopumā atbilst ES acquis, izņemot 2021. gada 27. maijā pieņemto Likuma par ārvalstniekiem grozījumu, kas attiecas uz ārvalstnieku, kuri ir izdarījuši konkrētus noziedzīgus nodarījumus, piespiedu izraidīšanu vai atgriešanu. Vēl vairāk ir jāuzlabo migrācijas un patvēruma pārvaldības sistēma, lai tā būtu iedarbīga. Bosnijas un Hercegovinas vīzu politika arī nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. 2020. gadā turpinājās sadarbība ar dalībvalstīm un Frontex, arī Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgo atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. Papildus tam, neraugoties uz ierobežotajiem resursiem, šī valsts īsteno 2020.–2023. gada stratēģiju par atgriezušos personu reintegrāciju. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu tika sniegti šādi ieteikumi. a) Jāuzlabo spēja reaģēt uz krīzēm un pienācīga ārkārtas situāciju plānošana, lai nodrošinātu migrācijas plūsmu pārvaldību, kurā pienācīgi ņemts vērā aizsardzības aspekts, kā arī jānodrošina patvēruma sistēmas darbība. Būtiski jāpastiprina pilna atbildība par migrācijas pārvaldību un operatīvajiem koordinācijas mehānismiem visos līmeņos.

2020. gadā, un jo īpaši gada beigās, Bosnijas un Hercegovinas iestāžu spējas migrācijas un patvēruma jomā, ieskaitot krīzes pārvarēšanu, bija ļoti ierobežotas. Humanitārās krīzes risināšanā iestādes paļāvās uz ES un starptautisko finansiālo un tehnisko palīdzību. Bosnijai un Hercegovinai šajā jomā ir jāpieliek lielākas pūles, tostarp jāpieņem migrācijas jomas budžets un — kas ir īpaši svarīgi — lietderīgi jāizmanto pieejamie uzņemšanas objekti. Valsts un reģionālajām iestādēm arī būtu jāsadarbojas, lai migrācijas pārvaldības spējas tiktu rezultatīvi koordinētas un patvēruma sistēma sekmīgi darbotos. b) Jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu. Bosnija un Hercegovina īstenoja papildu pasākumus, lai vairotu sabiedrības informētību par noteikumiem, kas reglamentē ES bezvīzu režīmu, arī par maksimālo uzturēšanās ilgumu. Iestādes arī sāka kampaņu, kuras mērķis ir informēt iedzīvotājus par daudzās dalībvalstīs ieviestajām paātrinātajām procedūrām un atturēt tos no nepamatotu patvēruma pieteikumu iesniegšanas. Tas, iespējams, ir viens no iemesliem, kāpēc dalībvalstīs iesniegto Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgo nepamatoto pieteikumu skaits samazinās. c) Jāstiprina robežkontrole, jo īpaši robežuzraudzība (tostarp identifikācijas un reģistrēšanas pasākumi), pilnībā ievērojot pamattiesības un nodrošinot efektīvu operatīvo sadarbību ar ES dalībvalstīm un Frontex. 2020. gadā Robežsardze turpināja piemērot 2018. gada maija rīcības pamatplānu, izvietojot citu drošības aģentūru mobilās rezerves kā papildspēkus dažādos ārējo robežu posmos. Kopā ar Serbiju tika arī īstenotas kopīgas robežpatruļas. Neraugoties uz īstenotajiem centieniem robežuzraudzības jomā, ir vajadzīgāki efektīvāki iestāžu savstarpējās sadarbības un koordinācijas mehānismi, lai uzlabotu robežuzraudzību un migrantu reģistrāciju un identifikāciju. Operatīvā sadarbība ar dalībvalstīm un Frontex joprojām ir apmierinoša, kaut arī Bosnija un Hercegovina vēl nav parakstījusi Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras (Frontex) statusa nolīgumu ar ES par sadarbību robežu pārvaldības jomā (“statusa nolīgums”). d) Jāturpina centieni, lai noslēgtu statusa nolīgumu ar Frontex. ES turpināja strādāt ar Bosniju un Hercegovinu, lai panāktu, ka statusa nolīgums tiek noslēgts un ratificēts. Lai arī tas vēl nav panākts, sadarbība ar dalībvalstīm un Frontex turpinās, jo īpaši Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgo atgriešanas jomā. 1.2. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgie dalībvalstīs iesniedza 1545 starptautiskās aizsardzības pieteikumus, kas ir par 29 % mazāk nekā 2019. gadā (2180). Atzīšanas rādītājs pazeminājās no 7,2 % 2019. gadā līdz 5,1 % 2020. gadā. 2020. gadā dalībvalstis ziņoja, ka tikai 12 gadījumos Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgie ir neatbilstīgi šķērsojuši ES ārējo robežu, kas ir par 48 % mazāk nekā 2019. gadā. 2020. gadā atklāto to Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgo skaits, kas dalībvalstīs uzturas neatbilstīgi, samazinājās par 14 % (no 4290 neatbilstīgas uzturēšanās gadījumiem 2019. gadā līdz 3670 šādiem gadījumiem 2020. gadā). Ieceļošanas atteikumu skaits palielinājās par 91 % no 4270 gadījumiem 2019. gadā līdz 8150 gadījumiem 2020. gadā. 2020. gadā salīdzinājumā ar 2019. gadu samazinājās gan Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas lēmumu skaits (par 25 % no 3730 2019. gadā līdz 2785 2020. gadā), gan faktiski atgriezto personu skaits (par 38 % no 1495 2019. gadā līdz 920 2020. gadā). Atgriešanas rādītājs nokritās no 40 % 2019. gadā līdz 33 % 2020. gadā. Dalībvalstis un Frontex ziņo, ka sadarbība ar Bosniju un Hercegovinu atpakaļuzņemšanas jomā ir laba un ES atpakaļuzņemšanas nolīgums tiek īstenots pienācīgi. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība Tiesu iestāžu sadarbības, sabiedriskās kārtības un drošības jomā veiktās darbības 2020. gadā Bosnija un Hercegovina pieņēma stratēģijas cīņai pret cilvēku tirdzniecību un kājnieku ieroču, vieglo ieroču un narkotiku nelegālu tirdzniecību. Bosnijai un Hercegovinai ir Eurojust kontaktpunkts. Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Bosniju un Hercegovinu drošības jomā kopumā ir laba. Bosnija un Hercegovina turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust un iesaistījās kopīgās darbībās ar vairākām dalībvalstīm. ES ir vairākkārt aicinājusi Bosniju un Hercegovinu stiprināt operatīvo sadarbību ar ES tieslietu un iekšlietu aģentūrām, pēdējoreiz — Stabilizācijas un asociācijas padomē 13. jūlijā. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu tika sniegti šādi ieteikumi. a) Izraudzīties Eiropola valsts kontaktpunktu.

2021. gada janvārī Drošības ministrija uzdeva izveidot kontaktpunktu sadarbībai ar Eiropolu, taču kontaktpunkts vēl nav pilnīgi gatavs darbam. b) Jāpastiprina korupcijas un organizētās noziedzības (tostarp nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma) novēršana un cīņa pret to, jo īpaši, pieņemot un īstenojot tiesību aktus par interešu konfliktu un trauksmes cēlēju aizsardzību, nodrošinot korupcijas apkarošanas struktūru efektīvu darbību un koordināciju un panākot progresu virzībā uz to, lai gūtu rezultātus attiecībā uz proaktīvu izmeklēšanu, apstiprinātām apsūdzībām, kriminālvajāšanu un galīgiem notiesājošiem spriedumiem organizētās noziedzības un korupcijas lietās, tostarp augstā līmenī. Bosnija un Hercegovina ir pieņēmusi jaunas stratēģijas cīņai pret cilvēku tirdzniecību (2020.–2023. gadam; pieņemta 2020. gada janvārī), cīņai pret kājnieku ieroču un vieglo ieroču tirdzniecību (2021.–2024. gadam; pieņemta 2021. gada februārī) un cīņai pret narkotiku nelegālu tirdzniecību (2018.–2023. gadam). Tiesību akti par interešu konfliktu vēl nav pieņemti. Korupcijas apkarošanas struktūru un izmeklēšanas un tiesu iestāžu darbs ir jāpastiprina, jo rezultāti apsūdzību, kriminālvajāšanas un notiesāšanas jomā joprojām ir vāji. Kopīgā rīcības plāna terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā īstenošana turpinās. Tiesībaizsardzības iestāžu operatīvajā sadarbībā pastāv sistēmiski trūkumi, jo krimināltiesību akti valstī nav saskaņoti, un situāciju vēl vairāk pasliktina vāja iestāžu koordinācija un ļoti ierobežota izlūkdatu apmaiņa. Finanšu izmeklēšana un līdzekļu izņemšana ir diezgan nerezultatīvas. Nav izveidota stingra un uzticama tiesnešu aktīvu deklarāciju pārbaudīšanas sistēma. Ir jāpastiprina cīņa pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu. Galīgi notiesājoši spriedumi augsta līmeņa korupcijas lietās tiek pieņemti ļoti reti, un sankcijām nav pietiekamas preventīvas iedarbības. c) Jāpastiprina centieni ar nolūku pilnveidot līdzekļu atgūšanas sistēmu, pieņemot un īstenojot vispusīgāku tiesisko regulējumu par noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskāciju un uzlabojot kompetento iestāžu spējas noteikt efektīvas un preventīvas sankcijas. Abās struktūrās ir līdzekļu pārvaldības biroji, bet valsts līmenī tādu nav. Tas rada nopietnu problēmu attiecībā uz valsts līmenī izņemtiem līdzekļiem, jo nav līdzekļu atgūšanas biroja, kas būtu atbildīgs par noziedzīgi iegūtu līdzekļu un cita ar noziedzīgiem nodarījumiem saistīta īpašuma izsekošanas un identificēšanas atvieglošanu. Nekādi panākumi līdzekļu atgūšanas sistēmas stiprināšanā 2020. gadā netika gūti. 3. Ieteikumi Bosnijai un Hercegovinai Bosnija un Hercegovina ir rīkojusies, lai izpildītu Komisijas ieteikumus. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni robežu un migrācijas pārvaldības, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanas un cīņas pret korupciju un organizēto noziedzību jomā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: · visos līmeņos jāuzlabo robežu pārvaldības un migrācijas pārvaldības spēju koordinācija, jo īpaši, nodrošinot patvēruma sistēmas darbību un pienācīgas migrantu uzņemšanas spējas; jāveic pasākumi, kas nepieciešami, lai noslēgtu statusa nolīgumu ar Frontex; ·jāgūst turpmāki panākumi cīņā pret korupciju, arī korupciju augstā līmenī, pieņemot un īstenojot efektīvus tiesību aktus par interešu konfliktu, publisko iepirkumu un trauksmes cēlēju aizsardzību un nodrošinot korupcijas apkarošanas struktūru rezultatīvu darbību un koordināciju; ·jāstiprina cīņa pret organizēto noziedzību, jo īpaši, nodrošinot rezultatīvu sadarbību starp tiesībaizsardzības iestādēm un sadarbību ar prokuratūrām, kā arī gūstot labus rezultātus pret organizēto noziedzību vērstas proaktīvas izmeklēšanas, apstiprinātu apsūdzību, kriminālvajāšanas un galīgu notiesājošu spriedumu jomā; ·jāizveido Eiropola kontaktpunkts un jāturpina īstenot kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā; ·vēl labāk jāsaskaņo Bosnijas un Hercegovinas vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus. IV. Melnkalne 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas migrācijas un patvēruma jomā un saistībā ar sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā Melnkalne 2020. gadā turpināja rīkoties robežu un migrācijas pārvaldības un patvēruma jomā. 2020. gada janvārī Melnkalne pieņēma 2020.–2024. gada integrētās robežu pārvaldības stratēģiju un ar to saistītos rīcības plānus. 2020. gada jūlijā stājās spēkā statusa nolīgums ar Frontex, un kopš tā laika ir notikušas divas kopīgas operācijas. Frontex un dalībvalstis ziņo, ka sadarbība atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā ir laba, un dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Melnkalni ir laba arī migrācijas un robežu pārvaldības jomā. Attiecībā uz Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu iekļauto ieteikumu palielināt informētību par tiesībām un pienākumiem, kas saistīti ar bezvīzu režīmu, Melnkalne ziņo, ka 2020. gadā ar Covid-19 pandēmiju saistīto ceļošanas ierobežojumu dēļ informatīvās kampaņas netika rīkotas.

Melnkalnes vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. 1.2. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Melnkalnes valstspiederīgie ES dalībvalstīs iesniedza 250 starptautiskās aizsardzības pieteikumu, kas ir par 44 % mazāk nekā 2019. gadā, kad to skaits bija 445. Atzīšanas rādītājs pazeminājās no 4,9 % 2019. gadā līdz 3,4 % 2020. gadā. ES dalībvalstis nav ziņojušas, ka 2020. gadā kāds Melnkalnes valstspiederīgais būtu neatbilstīgi šķērsojis robežu. 2020. gadā atklāto to Melnkalnes valstspiederīgo skaits, kas uzturas neatbilstīgi, palielinājās par 7 % (no 885 2019. gadā līdz 945 2020. gadā). 2020. gadā Melnkalnes valstspiederīgajiem tika atteikta ieceļošana dalībvalstīs 485 reizes, kas ir par 3 % vairāk nekā 2019. gadā (470). 2020. gadā salīdzinājumā ar 2019. gadu samazinājās gan Melnkalnes valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas lēmumu skaits (par 19 % no 590 2019. gadā līdz 475 2020. gadā), gan faktiski atgriezto personu skaits (par 23 % no 355 2019. gadā līdz 275 2020. gadā). Atgriešanas rādītājs nedaudz nokritās no 60 % 2019. gadā līdz 58 % 2020. gadā. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība Tiesu iestāžu sadarbības, sabiedriskās kārtības un drošības jomā veiktās darbības 2020. gadā Melnkalne turpināja vērsties pret organizēto noziedzību, rīkojoties tādās jomās kā cīņa pret cilvēku tirdzniecību, sadarbība attiecībā uz narkotikām un cīņa pret terorismu. Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Melnkalni drošības jomā kopumā ir laba. Melnkalne arī turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust. 2021. gada martā valdība nolēma līdz 2021. gada beigām pakāpeniski izbeigt ieguldītāju pilsonības shēmu, kura tiek īstenota kopš 2019. gada janvāra. Komisija turpinās uzraudzīt shēmu, kamēr vien tiks apstrādāti pieteikumi, jo ieguldītāju pilsonības shēmas var izmantot, lai apietu ES īstermiņa vīzu procedūru un izvairītos no tajā paredzētās padziļinātās individuālo migrācijas un drošības risku izvērtēšanas. Melnkalne ir arī rīkojusies, lai izpildītu turpmāk norādītos ieteikumus, kas ir iekļauti Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu. a) Jānovērš un jāapkaro organizētā noziedzība un augsta līmeņa korupcija, cita starpā, konfiscējot noziedzīgi iegūtus līdzekļus un iesaldējot līdzekļus, un jāveic pasākumi, lai ierobežotu iespēju vienoties par soda samazināšanu, piemērojot to tikai izņēmuma gadījumos. Organizētās noziedzības jomā notikušo arestu, narkotiku izņemšanas un izmeklēšanas rezultāti 2020. gadā tika nostiprināti vēl vairāk, pateicoties lielākām policijas spējām un starptautiskajai policijas sadarbībai, kas arvien vēršas plašumā. 2020. gadā pirmo reizi arī palielinājās tiesas spriedumu un notiesājošu spriedumu skaits, jo vairāk iepriekšējo gadu izmeklēšanu bija nonākušas līdz tiesai. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu atklāšanas un izņemšanas gadījumu skaits auga, taču galīgās konfiskācijas gadījumi bija reti. b) Jāstiprina policijas, prokuratūras un tiesu spēja veikt izmeklēšanu un kriminālvajāšanu un pasludināt spriedumus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas lietās saskaņā ar ES paraugpraksi. 2020. gada oktobrī Melnkalnes valdība pieņēma Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riska valsts novērtējumu un ar to saistīto rīcības plānu. 2020. gada novembrī Melnkalnes Finanšu ziņu vākšanas vienība (FIU) kļuva par EGMONT Finanšu ziņu vākšanas vienību grupas dalībnieci. Melnkalne ir arī pirmā valsts šajā reģionā, kura savu FIU ir sasaistījusi ar Eiropola drošas informācijas apmaiņas kanālu SIENA. 2021. gada martā valdība pieņēma grozījumus likumā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanu, saskaņā ar FATF standartiem paredzot, ka FIU vadītājs ziņo tieši iekšlietu ministram, nevis policijas priekšniekam, lai palielinātu FIU darbības neatkarību un autonomiju. 2020. gada aprīlī tika pieņemta MONEYVAL stratēģija. Pēc ceturtās izvērtēšanas kārtas uz Melnkalni kopš 2020. gada 18. maija vairs oficiāli neattiecas procedūra, kas paredz regulāru ziņošanu MONEYVAL par gūtajiem panākumiem. Neraugoties uz iepriekš izklāstītajiem panākumiem, Melnkalne ir tikai daļēji īstenojusi kopīgā rīcības plāna terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā mērķi, kas saistīts ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas apkarošanai vajadzīgo spēju veidošanu. Ir vajadzīgi konkrēti papildu pasākumi, lai pastiprinātu finanšu izmeklēšanu un nodrošinātu, ka tiesiskais regulējums, ieskaitot tiesību aktus par piekļuvi informācijai centrālajā banku reģistrā, ir iedarbīgs. 3. Ieteikumi Melnkalnei Melnkalne ir rīkojusies, lai izpildītu Komisijas ieteikumus. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanas, terorisma apkarošanas un cīņas pret korupciju un organizēto noziedzību jomā. Melnkalnei būtu arī jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem, kas saistīti ar bezvīzu režīmu. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāpielāgo attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi; ·jāgūst turpmāki panākumi organizētās noziedzības, korupcijas un terorisma novēršanā un apkarošanā, a) nostiprinot galīgu notiesājošu lēmumu un līdzekļu konfiskācijas jomā sasniegtos rezultātus; b) nostiprinot spējas veikt kriminālvajāšanu un pasludināt spriedumus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas lietās; c) uzlabojot rezultātus, kas gūti cīņā pret organizēto noziedzību, un šos uzlabojumus panākot cita starpā ar to, ka tiek novērsta vienošanās par soda samazināšanu pārāk biežā izmantošana; d) turpinot īstenot kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā;

·vēl labāk jāsaskaņo Melnkalnes vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus; ·pēc iespējas ātrāk pakāpeniski jāizbeidz ieguldītāju pilsonības shēma, lai tā faktiski beigtu darboties. V. Ziemeļmaķedonijas Republika 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas migrācijas un patvēruma jomā un saistībā ar sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā un 2021. gada sākumā Ziemeļmaķedonijas Republika turpināja rīkoties robežu un migrācijas pārvaldības un patvēruma jomā, arī ar mērķi uzlabot patvēruma pieteikumu iesniedzēju uzņemšanas apstākļus. Dalībvalstis ziņoja, ka sadarbība robežu pārvaldības, migrācijas un patvēruma, kā arī atpakaļuzņemšanas jomā ir laba. Saskaņā ar ceļvedi, par kuru bija panākta vienošanās, turpinājās sadarbība ar EASO, lai stiprinātu spējas patvēruma un uzņemšanas jomā. Turpinājās arī sadarbība ar Frontex, lai gan statusa nolīgums vēl nav parakstīts. Ziemeļmaķedonijas vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu tika sniegti šādi ieteikumi. a) Jāstiprina robežkontrole, vienlaikus pilnībā ievērojot pamattiesības. Ziemeļmaķedonija turpina sadarbību un informācijas apmaiņu ar dalībvalstīm, Eiropolu un Frontex (arī ar sadarbības koordinatoriem), kā arī ar Interpolu. Turpinās kopīga operācija ar dalībvalstīm un ES atbalstu. 2021. gada februārī Ziemeļmaķedonija noslēdza nolīgumus ar Serbiju par sadarbību migrantu kontrabandas un cilvēku tirdzniecības apkarošanā. Ziemeļmaķedonija ziņo, ka 2020. gadā tā novērsa 3200 mēģinājumu neatbilstīgi šķērsot robežu, atteica ieceļošanu 1520 ārvalstu valstspiederīgajiem, bet 207 ārvalstu valstspiederīgajiem liedza izceļošanu, galvenokārt tāpēc, ka tie iepriekš bija pārsnieguši atļauto uzturēšanās termiņu, tie izmantoja viltotus dokumentus, tiem nebija uzturēšanās dokumentu vai derīgas vīzas vai arī to pase bija bojāta vai ar beigušos termiņu. Šīs personas galvenokārt ir izmitinātas uzņemšanas objektos. b) Jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu. 2020. gadā Ziemeļmaķedonijas lidostās personām, kas devās prom no valsts, tika izdalītas skrejlapas ar nosaukumu “Beidziet ļaunprātīgi izmantot vīzu režīma liberalizāciju”, kurā bija sniegta informācija par tiesībām un pienākumiem, kas saistīti ar bezvīzu ceļošanu. 1.2. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Ziemeļmaķedonijas valstspiederīgie ES dalībvalstīs iesniedza 1390 starptautiskās aizsardzības pieteikumu, kas ir par 67 % mazāk nekā 2019. gadā. Atzīšanas rādītājs paaugstinājās no 1,4 % 2019. gadā līdz 1,8 % 2020. gadā. 2020. gadā ES līmenī tika ziņots par 18 gadījumiem, kad Ziemeļmaķedonijas valstspiederīgie neatbilstīgi šķērsojuši robežu; 2019. gadā bija 10 šādu gadījumu. 2020. gadā atklāto to Ziemeļmaķedonijas valstspiederīgo skaits, kas uzturas neatbilstīgi, samazinājās par 6 % (no 7000 neatbilstīgas uzturēšanās gadījumiem 2019. gadā līdz 6545 šādiem gadījumiem 2020. gadā). Ieceļošanas atteikumu skaits samazinājās par 13 % no 2815 atteikumiem 2019. gadā līdz 2455 atteikumiem 2020. gadā. Atgriešanas rādītājs 2020. gadā pazeminājās no 78 % 2019. gadā līdz 57 % 2020. gadā. Šīs tendences iemesls ir tāds, ka ir samazinājies Ziemeļmaķedonijas valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas lēmumu skaits (par 35 % no 3855 2019. gadā līdz 2515 2020. gadā) un faktiski atgriezto personu skaits (par 53 % no 3005 2019. gadā līdz 1425 2020. gadā). Pēdējos gados novērotā tendence, ka samazinās to atgriešanas operāciju skaits, kurās izmanto čarterlidojumus uz Ziemeļmaķedoniju, 2020. gadā turpinājās. Tomēr dalībvalstis ziņo, ka sadarbība atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā ir laba.

2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība Tiesu iestāžu sadarbības, sabiedriskās kārtības un drošības jomā veiktās darbības Ziemeļmaķedonija turpināja īstenot pasākumus cīņā pret organizēto noziedzību, ieskaitot narkotiku nelegālu tirdzniecību un cilvēku tirdzniecību, pasākumus korupcijas un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanas jomā, cīņā pret terorismu un terorisma finansēšanu un radikalizācijas novēršanā, turpinot īstenot kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā. Dalībvalstis, Eiropols un Eurojust ziņo, ka sadarbība ar Ziemeļmaķedoniju drošības jomā kopumā ir laba. Ziemeļmaķedonijas Likums par pilsonību ļauj iegūt pilsonību īpašu ekonomisku interešu gadījumā, pirms tam neizpildot nekādas uzturēšanās prasības. Eiropas Komisija ir vērsusi Ziemeļmaķedonijas uzmanību uz riskiem, kuri rodas, dodot iespēju iegūt pilsonību apmaiņā pret ieguldījumiem, kas var ietekmēt bezvīzu režīmu, jo tos var izmantot, lai apietu īstermiņa vīzu procedūru un izvairītos no tajā paredzētās padziļinātās individuālo migrācijas un drošības risku izvērtēšanas. Ziemeļmaķedonija ir rīkojusies, lai izpildītu turpmāk norādītos ieteikumus, kas tika sniegti Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu. a) Jāturpina uzlabot tiesībaizsardzības pasākumu efektivitāti cīņā pret organizētās noziedzības tīkliem, jo īpaši pret tiem, kuri iesaistīti narkotiku tirdzniecībā. Jāturpina gūt pārliecinošus rezultātus attiecībā uz izmeklēšanas, kriminālvajāšanas un notiesāšanas gadījumiem. Jāaktivizē organizēto noziedzības grupu (tostarp migrantu kontrabandā, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanā un finanšu noziegumos iesaistīto grupu) izmeklēšana un kriminālvajāšana. Ziemeļmaķedonija turpināja centienus uzlabot rezultātus organizētās noziedzības apkarošanas jomā. Valsts organizētās noziedzības apkarošanas koordinācijas centrs ir uzlabojis savas darbības spējas. Attiecīgas iestādes ir iecēlušas savus pārstāvjus un ir savienotas ar minēto centru. Valsts sadarbojas ar citām valstīm gan divpusējās, gan daudzpusējās operācijās, kuru mērķis ir apkarot cilvēku, ieroču un narkotiku nelikumīgu tirdzniecību. Saskaņā ar Ekspertu darbības grupas pret cilvēku tirdzniecību (GRETA) ieteikumiem 2020. gadā tika izveidota darba grupa. 2020. gadā Ziemeļmaķedonija bija iesaistīta vairākās Eurojust lietās, kas saistītas ar organizēto noziedzību narkotiku nelegālas tirdzniecības un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas jomā. Ziemeļmaķedonija ir guvusi panākumus savu tiesību aktu saskaņošanā ar Ceturto direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu. 2021. gada 27. janvārī tika izveidots faktisko īpašnieku reģistrs, kas sāka darboties 2021. gada 27. maijā. Tiek arī labāk nodrošināta FIU rezultātu izmantošana prokuratūrās saskaņā ar Ziemeļmaķedonijai noteiktajiem kopīgā rīcības plāna terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā īstenošanas noteikumiem. Ir ieviests un izmēģināts jaunais modulis, kas paredzēts tādu aizdomīgu darījumu gadījumu uzraudzībai, uz kuriem FIU vērsusi kompetento iestāžu uzmanību, un atgriezeniskās saites sniegšanai par šiem darījumiem. Tomēr šis modulis vēl netiek izmantots. Ir nepieciešami papildu centieni, lai pilnīgi ieviestu jauno moduli, kas attiecas uz aizdomīgiem darījumiem, par kuriem FIU ziņojusi kompetentajām iestādēm, un lai prokuratūras uzrādītu sekmīgus rezultātus tā izmantošanā. b) Vēl vairāk jāpastiprina cīņa pret korupciju. Ziemeļmaķedonija turpināja īstenot reformas korupcijas apkarošanas jomā. Šī valsts ir vēl vairāk nostiprinājusi rezultātus attiecībā uz izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un galīgiem notiesājošiem spriedumiem korupcijas — arī augsta līmeņa korupcijas — lietās. Līdztekus citiem ierobežojošajiem pasākumiem, kas tika piemēroti Covid-19 pandēmijas dēļ izsludinātajā ārkārtējā stāvoklī, valdība ieviesa pasākumus tiesu procedūrām noteikto procesuālo termiņu apturēšanai, kā arī steidzamām tiesu darbībām organizētās noziedzības un korupcijas lietās. 2020. gada februārī tika pieņemts jauns Likums par prokuratūru, kas stājās spēkā 2020. gada jūnijā. Likuma mērķis ir nodrošināt profesionālu un objektīvu kriminālvajāšanas sistēmu un jo īpaši nodrošināt Īpašās prokuratūras jurisdikcijā ietilpstošo lietu izskatīšanas turpināšanu. Ir turpināti centieni virzīt uz priekšu agrākās Īpašās prokuratūras lietas, kuru vidū ir arī tādas, kurās pieņemti svarīgi verdikti. Korupcijas novēršanas valsts komisija (SCPC) ir proaktīvi pildījusi savu uzdevumu pārbaudīt aktīvu deklarēšanu un interešu konfliktus. Ir palielināts tās budžets un darbinieku skaits. 2020. gada janvārī SCPC pieņēma jaunu Korupcijas un interešu konfliktu novēršanas valsts stratēģiju un ar to saistītu 2020.–2024. gada rīcības plānu. Ziemeļmaķedonija arī rīkojas, lai īstenotu GRECO ieteikumus. Iekšlietu ministrijas darba grupai tika uzdots sagatavot grozījumus Likumā par iekšlietām un Likumā par policiju. 3. Ieteikumi Ziemeļmaķedonijai Ziemeļmaķedonija ir rīkojusies, lai izpildītu Komisijas ieteikumus. Tomēr ir nepieciešami papildu centieni migrācijas pārvaldības, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanas, terorisma apkarošanas un cīņas pret korupciju un organizēto noziedzību jomā, kā arī attiecībā uz pilsonības iegūšanu īpašu ekonomisku interešu gadījumā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·vēl vairāk jāuzlabo migrantu reģistrācija, lai tā būtu sistemātiskāka; informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāpielāgo attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi;

·jāturpina centieni jomās, kas saistītas ar korupcijas un organizētās noziedzības novēršanu un apkarošanu, kā arī terorisma apkarošanu, a) uzlabojot rezultātus attiecībā uz galīgajiem notiesājošajiem spriedumiem augsta līmeņa korupcijas lietās, arī vairāk konfiscējot noziedzīgi iegūtus līdzekļus; b) vēl vairāk uzlabojot rezultātus, kas gūti organizētās noziedzības un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas izmeklēšanā un ar tām saistītā kriminālvajāšanā un notiesājošu spriedumu pasludināšanā; c) vairāk piedaloties ar tā paša reģiona valstīm un dalībvalstīm koordinētā vai kopīgā izmeklēšanā un kriminālvajāšanā; d) pilnvērtīgi izmantojot Valsts organizētās noziedzības apkarošanas koordinācijas centru; e) turpinot īstenot kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā; f) pilnīgi ieviešot jauno moduli, kas attiecas uz aizdomīgiem darījumiem, par kuriem FIU ziņojusi, un gūstot sekmīgus rezultātus tā izmantošanā prokuratūrās; ·vēl labāk jāsaskaņo Ziemeļmaķedonijas vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus; ·nevajadzētu pieļaut iespēju sistemātiski iegūt pilsonību īpašu ekonomisku interešu gadījumā. VI. Serbijas Republika 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas migrācijas un patvēruma jomā un saistībā ar sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Serbijas Republika turpināja rīkoties robežu un migrācijas pārvaldības un patvēruma jomā, arī attiecībā uz uzņemšanas apstākļiem, un atbalstīt atgriezušos personu reintegrāciju. Runājot par sadarbību ar Frontex — 2021. gada 1. maijā stājās spēkā 2021. gada februārī ratificētais statusa nolīgums, un 2021. gada jūnijā uz tā pamata sāka īstenot operācijas. Frontex un dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Serbiju atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā ir laba. Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Serbiju kopumā ir laba arī robežu pārvaldības, neatbilstīgas migrācijas un patvēruma jomā. 2020. gadā EASO sāka īstenot jauno ceļvedi sadarbībai ar Serbiju. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu bija iekļauti šādi ieteikumi Serbijai. a) Jāpanāk atbilstība ES vīzu politikai, kas ir priekšnosacījums turpmākai migrācijas pārvaldības kritērija izpildei. Serbijas vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. b) Jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu. Serbija ir izplatījusi informāciju par Serbijas valstspiederīgo tiesībām un pienākumiem, kas ir saistīti ar ES bezvīzu režīmu, internetā un ES informācijas centros Belgradā, Novi Sadā un Nišā. c) Jāturpina stiprināt robežkontroles procesu, jo īpaši robežuzraudzību, ieskaitot identifikācijas un reģistrēšanas pasākumus, vienlaikus pilnībā ievērojot pamattiesības. Pamatojoties uz Likumu par robežkontroli un citām tiesību normām, tika īstenota robežuzraudzība ar patrulēšanas darbībām un citiem operatīviem taktiskiem un operatīviem tehniskiem pasākumiem un darbībām gar robežām. Pašlaik vietējā, reģionālā un centrālā līmenī tiek analizēta robežuzraudzības ietekme. Pamatojoties uz Konvenciju par policijas sadarbību Dienvidaustrumeiropā, Iekšlietu ministrija ir izveidojusi tiešu sadarbību ar visām kaimiņvalstīm. Turpinās sadarbība kopīgās patruļās pie robežām. Ar informāciju apmainās, izmantojot kopīgus kontaktcentrus. Serbija arī saņem no dalībvalstīm palīdzību robežu pārvaldības un spēju veidošanas pasākumiem. Pašlaik IOM pārvalda ES finansētu robežu pārvaldības projektu. 1.2. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Serbijas valstspiederīgie dalībvalstīs iesniedza 2835 starptautiskās aizsardzības pieteikumus, kas ir par 57 % mazāk nekā 2019. gadā. Atzīšanas rādītājs nedaudz pazeminājās no 4,8 % 2019. gadā līdz 4,6 % 2020. gadā. 2020. gadā to gadījumu skaits, kad Serbijas valstspiederīgie neatbilstīgi šķērsojuši ES ārējo robežu, samazinājās par 28 % līdz 21. Savukārt atklāto to Serbijas valstspiederīgo skaits, kas dalībvalstīs uzturas neatbilstīgi, palielinājās par 23 % (no 13 635 personām 2019. gadā līdz 16 775 personām 2020. gadā). Serbijas valstspiederīgajiem izdoto ieceļošanas atteikumu skaita ziņā vērojama lejupejoša tendence, par ko liecina kopš 2018. gada katru gadu reģistrētais samazinājums. 2020. gadā ieceļošana tika atteikta 7315 Serbijas valstspiederīgajiem, kas ir par 12 % mazāk nekā 2019. gadā (8300).

2020. gadā salīdzinājumā ar 2019. gadu samazinājās gan Serbijas valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas lēmumu skaits (par 25 % no 8745 2019. gadā līdz 6545 2020. gadā), gan faktiski atgriezto personu skaits (par 38 % no 5250 2019. gadā līdz 3230 2020. gadā). Atgriešanas rādītājs nokritās no 60 % 2019. gadā līdz 49 % 2020. gadā. 2020. gada jūnija vidū atsākās atgriešanas operācijas, kurās izmanto čarterlidojumus. Frontex ziņo, ka operatīvā pieredze Serbijā īstenotās ar atgriešanu saistītās darbībās kopumā bijusi laba. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība Tiesu iestāžu sadarbības, sabiedriskās kārtības un drošības jomā veiktās darbības Serbija turpināja īstenot darbības cīņā pret organizēto noziedzību, ieskaitot narkotiku un cilvēku tirdzniecību, cīņā pret terorismu, korupcijas novēršanā un tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās. Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Serbiju drošības jomā kopumā ir laba. Serbija turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust un iesaistījās kopīgās darbībās ar vairākām dalībvalstīm. Jāgūst lielāki panākumi kopīgā rīcības plāna terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā īstenošanā, jo vairums darbību, kas ietvertas divpusējā nolīgumā, vēl nav pabeigtas. Jāpieliek lielākas pūles, lai novērstu visu veidu radikalizāciju, kas noved pie vardarbīga ekstrēmisma un terorisma. Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu bija iekļauti šādi ieteikumi. a) Jānodrošina Eiropola sadarbības koordinatora laicīga akreditācija un izvietošana. 2020. gada decembrī pēc projekta izvērtēšanas, ko veica dalībvalstis un atbalstīja Eiropols, Eiropola valde nolēma izbeigt EU Pilot projektu par Eiropola sadarbības koordinatora izvietošanu Serbijas Republikā. Koordinatoru nevarēja izvietot projekta darbības laikā, jo radās grūtības akreditācijas procedūras pabeigšanā. b) Jāgūst pārliecinoši rezultāti attiecībā uz izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un notiesājošiem spriedumiem organizētās noziedzības (tostarp ar narkotikām un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu saistītajās) lietās, pamatojoties uz proaktīvu izmeklēšanu (tai skaitā sistemātisku naudas plūsmu izsekošanu un to konfiskāciju, kā arī īpašo izmeklēšanas pasākumu efektīvu izmantošanu attiecīgo pierādījumu vākšanai). Saskaņā ar Serbijas sniegtajiem datiem ir palielinājies apsūdzību skaits organizētās noziedzības lietās, bet samazinājies notiesājošu spriedumu un jaunu izmeklēšanas gadījumu skaits attiecībā uz noziedzīgām organizācijām. Šo samazinājumu daļēji varētu skaidrot ar Covid-19 pandēmiju, taču pastāv arī bažas, ka ļoti mazais notiesājošo spriedumu un līdzekļu atgūšanas gadījumu skaits ir saistīts ar krimināllietu tiesu iestāžu sistēmas darbību, īpaši ar trūkumiem pirmstiesas izmeklēšanā, izmeklēšanā un tiesvedībā. 3. Ieteikumi Serbijai Serbija ir rīkojusies, lai izpildītu Komisijas ieteikumus. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni integrētās robežu pārvaldības, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanas, terorisma apkarošanas un korupcijas un organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·jāpieņem Šengenas rīcības plāns — programma, kas ar ES atbalstu sākta 2019. gada februārī Belgradā, — un jānodrošina visu attiecīgo valdības līmeņa iestāžu pienācīga iesaiste; jāizstrādā un jāpieņem jauna integrētās robežu pārvaldības (IRP) stratēģija un rīcības plāns saskaņā ar jaunām IRP koncepcijām; informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāpielāgo attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi; ·jāpastiprina centieni organizētās noziedzības, korupcijas un terorisma novēršanā un apkarošanā, a) uzlabojot rezultātus attiecībā uz izmeklēšanu, apsūdzībām un galīgiem notiesājošiem spriedumiem augsta līmeņa korupcijas lietās, tostarp attiecībā uz noziedzīgi iegūtu līdzekļu izņemšanu un konfiscēšanu; b) pieņemot jaunu korupcijas apkarošanas stratēģiju, kuru balsta ticams un reālistisks rīcības plāns, kā arī iedarbīgs koordinācijas mehānisms; c) turpinot īstenot kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā; d) pastiprinot centienus tādas visu veidu radikalizācijas novēršanā, kura noved pie vardarbīga ekstrēmisma un terorisma, arī vardarbīga labējā ekstrēmisma; vēl labāk jāsaskaņo Serbijas vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus.

VII. Gruzija 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas, lai nodrošinātu, ka tiek nepārtraukti izpildīti vīzu liberalizācijas režīma kritēriji Gruzija palielina savus robežu pārvaldībai paredzētos tehniskos resursus ar ES atbalstu, kas cita starpā tiek sniegts Drošības, pārskatatbildības un noziedzības apkarošanas (SAFE) programmā, un ar dalībvalstu, piemēram, Latvijas, atbalstu. 2021. gada 11. februārī tika parakstīta atjaunota darba vienošanās ar Frontex. Lai pastiprinātu pirmsizbraukšanas pārbaudes, Gruzijas parlaments pieņēma grozījumus likumā, kas reglamentē ieceļošanu Gruzijas teritorijā un izceļošanu no tās, un tie stājās spēkā 2021. gada 1. janvārī. Ar jaunajiem noteikumiem ir ieviesti kritēriji, kuros pārņemti Šengenas Robežu kodeksā noteiktie trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanas nosacījumi. 2020. gada 21. decembrī Iekšlietu ministrija izdeva rīkojumu par šo grozījumu īstenošanu praksē. 2020. gada decembrī tika pieņemta 2021.–2030. gada migrācijas stratēģija un atbilstošais rīcības plāns 2021. gadam. 2020. gada jūlijā Migrācijas jautājumu valsts komisija (SCMI) pieņēma metodiku vienotai migrācijas risku analīzes sistēmai. Plānots, ka risku analīzes sistēmas izstrāde tiks pabeigta 2023. gadā. 2021. gada martā Gruzija kļuva par novērotāju Eiropas migrācijas tīklā (EMT). Laikā no 2020. gada 2. aprīļa līdz 22. maijam ar Covid-19 pandēmiju saistītā ārkārtējā stāvokļa dēļ Gruzijā uz laiku bija apturētas patvēruma procedūras, izņemot tās, kas saistītas ar starptautiskās aizsardzības pieteikumiem un patvēruma meklētāju apliecību izsniegšanu. Tika atjaunināts tiesiskais regulējums starptautiskās aizsardzības piešķiršanas jomā, tostarp tika ieviestas izmaiņas kārtībā, kādā tiek identificēti patvēruma meklētāji pie robežas, un persondatu apstrādē. Dalībvalstis apstiprināja, ka sadarbība ar Gruzijas iestādēm atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā joprojām ir laba. Spēcīgā Atpakaļuzņemšanas lietu pārvaldības sistēma izrādījās īpaši noderīga pandēmijas laikā. Dokumentu drošības jomā Gruzija ziņoja, ka tā apmainās ar Interpolu ar informāciju par nozaudētām un nozagtām pasēm. Nebiometrisko pasu izmantošana tiks pakāpeniski izbeigta līdz 2025. gada 1. janvārim, un, sākot ar šo datumu, neviens nebiometriskais dokuments vairs nebūs derīgs. Gruzijas vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. 1.2. Darbības, kas veiktas, lai izpildītu migrācijas jomā sniegtos ieteikumus, kuri iekļauti Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu Gruzija ir rīkojusies, lai izpildītu turpmāk norādītos ieteikumus, kas tika sniegti Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu. a) Jāstiprina operatīvā sadarbība, lai panāktu un saglabātu to nepamatoto starptautiskās aizsardzības pieteikumu skaita strauju samazināšanos, kurus iesniedz Gruzijas valstspiederīgie. Gruzija rīkojas, lai atrisinātu problēmu, ka Gruzijas valstspiederīgie ES iesniedz nepamatotus starptautiskās aizsardzības pieteikumus, cita starpā tā ir pastiprinājusi pirmsizbraukšanas pārbaudes. Kopīgajās operācijās Frontex ir palielinājusi to darbinieku skaitu, kas konsultē valsts varas īstenotājus Tbilisi un Kutaisi starptautiskajās lidostās. Frontex darbinieki 2019.–2020. gadā piedalījās dažās uz ES galamērķiem izlidojošo pasažieru sākotnējās pārbaudēs un profilēšanā. Katru mēnesi uz attiecīgajām ES dalībvalstu lidostām tika norīkoti četri Gruzijas policisti. Iekšlietu ministrija proaktīvi apmainās ar informāciju ar policijas atašejiem, kas atrodas uz vietas, ar mērķi novērst neatbilstīgu migrāciju. b) Jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu. 2020. gadā informētības vairošanas kampaņās turpināja sniegt informāciju par tiesībām un pienākumiem, kas ir Gruzijas valstspiederīgajiem ES bezvīzu režīmā, ceļošanas nosacījumiem un sekām, ko rada bezvīzu režīma ļaunprātīga izmantošana, cita starpā tika rādīti videoklipi un 2020. gada beigās tika sākta sociālo mediju kampaņa. 1.3. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā dalībvalstīs tika iesniegti 8860 starptautiskās aizsardzības pieteikumu, kas ir par 60 % mazāk nekā 2019. gadā. Atzīšanas rādītājs paaugstinājās no 4,1 % 2019. gadā līdz 4,6 % 2020. gadā.

2020. gadā Gruzijas valstspiederīgie dalībvalstu robežu neatbilstīgi šķērsoja 30 gadījumos, kas ir 10 reižu mazāk nekā 2019. gadā (328 neatbilstīgas robežšķērsošanas gadījumi). 2020. gadā atklāto to Gruzijas valstspiederīgo skaits, kas dalībvalstīs uzturas neatbilstīgi, samazinājās par 13 % (no 11 870 personām 2019. gadā līdz 10 360 personām 2020. gadā). Gruzijas valstspiederīgajiem izdoto ieceļošanas atteikumu skaits samazinājās par 53 % no 4435 atteikumiem 2019. gadā līdz 2065 atteikumiem 2020. gadā. Tā kā šajā jomā iepriekš kopumā bija vērojama augšupēja tendence, sagaidāms, ka šis rādītājs pēc Covid-19 pandēmijas norimšanās atkal sāks paaugstināties. Gruzijas valstspiederīgo atgriešanas rādītājs pazeminājās no 52 % 2019. gadā līdz 47 % 2020. gadā. Šīs tendences iemesls ir tāds, ka ir samazinājies Gruzijas valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas lēmumu skaits (par 27 % no 16 310 2019. gadā līdz 11 985 2020. gadā) un faktiski atgriezto personu skaits (par 33 % no 8520 2019. gadā līdz 5685 2020. gadā). Frontex ziņo, ka ES atpakaļuzņemšanas nolīgums 2020. gadā ir īstenots apmierinoši. Vairākas dalībvalstis ziņo par labu sadarbību ar Gruziju, jo īpaši atgriešanas lidojumu izmantošanas jomā. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 2.1. Darbības, kas veiktas, lai nodrošinātu, ka kritēriji tiek nepārtraukti izpildīti Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Gruziju drošības jomā kopumā ir laba. Gruzija turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust un iesaistījās kopīgās darbībās ar vairākām dalībvalstīm. Gruzija turpināja cīņu pret organizēto noziedzību atbilstoši organizētās noziedzības apkarošanas valsts stratēģijai un atbilstošajiem rīcības plāniem. 2020. gada 19. decembrī Gruzijas parlaments pieņēma tiesību aktu grozījumus par operatīvajām meklēšanas darbībām ar mērķi uzlabot cīņu pret organizēto noziedzību, ar narkotikām saistītu noziedzību, cilvēku tirdzniecību, kibernoziedzību un citiem smagiem noziegumiem. 2020. gada decembrī Cilvēku tirdzniecības padome, ņemot vērā ES ieteikumus, apstiprināja valsts rīcības plānu cīņai pret cilvēku tirdzniecību. Korupcijas apkarošanas padomes sekretariāta funkcija 2021. gada 16. martā tika pārnesta no Tieslietu ministrijas uz Valdības administrāciju. GRECO uzskatīja, ka vairums tās ieteikumu līdz 2021. gadam ir daļēji vai pilnīgi izpildīti. 2017. gadā ieviestais aktīvu deklarēšanas pārbaudes mehānisms joprojām darbojas. 2021. gada februārī tika pieņemts 2021.–2022. gada rīcības plāns cīņai pret narkotikām un 2021.–2026. gada valsts stratēģija narkomānijas novēršanai. 2020. gada janvārī tika izveidots Valsts narkotiku novērošanas centrs, kas vāc un analizē informāciju ar narkotikām saistītos jautājumos. Gruzija īsteno terorisma apkarošanas valsts stratēģiju un tās rīcības plānu. Šī valsts ir iesaistīta starptautiskos terorisma apkarošanas centienos un aktīvi piedalās Globālajā koalīcijā pret Da’esh. Gruzijā ir spēkā visaptverošs tiesiskais regulējums, ar ko nosaka kriminālatbildību par terorisma finansēšanu, un ir pieņemts Likums par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas apkarošanas atvieglošanu. Tomēr joprojām tiek uzskatīts, ka Gruzija ir tikai daļēji izpildījusi FATF ieteikumu par neatkarīgu FIU. 2020. gadā stājās spēkā grozījumi, kas saistīti ar tiesu sistēmas reformu ceturto kārtu, un tie attiecas uz disciplināriem pārkāpumiem, Tieslietu augstās padomes (HCoJ) darbības regulēšanu un HCoJ reformu. Pēc Konstitucionālās tiesas 2020. gada jūlija nolēmuma tiesu lēmumu publicēšana tika apturēta. 2020. gada 30. septembrī un 2021. gada 1. aprīlī Gruzijas parlaments pieņēma grozījumus Augstākās tiesas tiesnešu iecelšanas procesā. Saskaņā ar ES ieteikumiem Gruzija lūdza Venēcijas komisiju veikt ex post novērtējumu. 2021. gada 12. jūlijā Gruzijas parlaments pretrunā ES un Venēcijas komisijas ieteikumiem iecēla sešus Augstākās tiesas tiesnešus saskaņā ar iepriekšējo iecelšanas sistēmu. Sadarbības ar Eurojust jomā 2020. gada jūnijā Eurojust tika izvietots Gruzijas sadarbības prokurors. Turpinājās operatīvā sadarbība ar Eiropolu — arī ar aģentūrā norīkotā Gruzijas sadarbības koordinatora starpniecību. 2.2. Darbības, kas veiktas, lai izpildītu Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu sniegtos ieteikumus a) Jāstiprina pārrobežu tiesībaizsardzības sadarbība, lai cīnītos pret organizētajām noziedzības grupām no Gruzijas, un šā procesa ietvaros prioritārā kārtā jāpabeidz reforma, kas attiecas uz izlūkdatos balstītu policijas darbību. 2020. gadā Gruzija noslēdza nolīgumus par tiesībaizsardzības sadarbību ar Franciju un Spāniju. 2020. gada 13. martā stājās spēkā iepriekš ar Grieķiju parakstītais nolīgums. Gruzijas sadarbības koordinators Eiropolā piedalījās Eiropas Smagās un organizētās noziedzības centra (ESOCC) darbā. Gruzija sadarbojas ar daudzām dalībvalstīm (ieskaitot Austriju, Beļģiju, Somiju, Spāniju un Zviedriju), apmainoties ar informāciju ar policijas sadarbības koordinatoru starpniecību, piedaloties apmācībās un kopīgās analīzes grupās, kā arī veicot citas darbības. Gruzija ir arī izvietojusi policijas atašejus 11 ES dalībvalstīs. Turpinās centieni uzlabot kriminālizlūkošanas datu analīzes vienoto sistēmu. 3. Ieteikumi Gruzijai Kopumā Gruzija turpina izpildīt vīzu liberalizācijas režīma kritērijus un ir rīkojusies, lai izpildītu Komisijas ieteikumus. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni, lai atrisinātu jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem dalībvalstīs, kā arī papildu centieni nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un korupcijas un organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·jāturpina proaktīvi risināt jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem dalībvalstīs; informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāpielāgo attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi;

·jāuzlabo korupcijas apkarošanas iestāžu un tiesībaizsardzības iestāžu efektivitāte, lai varētu labāk tikt galā ar augsta līmeņa korupcijas lietām; jānodrošina, ka visas šādas lietas tiek izmeklētas; ·jāpabeidz Augstākās tiesas reforma, panākot, ka tiesnešu atlases procedūra pilnīgi atbilst Venēcijas komisijas ieteikumiem un Eiropas standartiem; jāpabeidz kriminālvajāšanas sistēmas reforma, tostarp jānodala izmeklētāju un prokuroru funkcijas; jāpabeidz FIU darbības attīstīšana, lai nodrošinātu, ka tā a) spēj iegūt nepieciešamo informāciju no ziņojošajām struktūrām un b) var laikus piekļūt visai finansiālajai, administratīvajai un tiesībaizsardzības informācijai, kas tai nepieciešama pienācīgai savu funkciju izpildei; jāturpina centieni novērst organizēto noziedzību un cīnīties pret to, īpaši pret nelikumīgās darbībās iegūto līdzekļu legalizēšanu; jāturpina centieni pilnīgi saskaņot valsts tiesību aktus ar ES acquis par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu un terorisma finansēšanas apkarošanu; ·vēl labāk jāsaskaņo Gruzijas vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus. VIII. Moldovas Republika 1.Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas, lai nodrošinātu, ka tiek nepārtraukti izpildīti vīzu liberalizācijas režīma kritēriji Moldovas Republika ir izstrādājusi 2021.–2023. gada rīcības plānu integrētajai robežu pārvaldībai, un šajā plānā ir ņemts vērā vairums priekšlikumu, ko 2020. gada maijā sniedza ES Robežu palīdzības misija Moldovā un Ukrainā (EUBAM). 2020. gadā Moldovas Robežsardze un Muitas administrācija turpināja īstenot ieteikumus, kas tika sniegti kopīgajā palīdzības uzdevumā “DEMETRA”. Robežkontrole uz Moldovas un Ukrainas robežas ir pastiprināta ar kopīgām patruļām. Saskaņā ar Frontex un Moldovas darba vienošanos Frontex ir sākusi apspriešanos ar Moldovu par 2021.–2023. gada sadarbības plānu. EUBAM turpināja atbalstīt infrastruktūras modernizāciju uz robežām sadarbībā ar Moldovas un Ukrainas robežu un muitas aģentūrām. Frontex un dalībvalstis ziņo, ka sadarbība atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā ir laba. Attiecībā uz dokumentu drošību — tā kā kopš 2011. gada 1. janvāra nav izsniegta neviena nebiometriskā pase, visu nebiometrisko pasu termiņš līdz 2021. gada 1. janvārim bija beidzies, līdz ar to ir arī izbeigta Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) prasībām neatbilstošu pasu izmantošana. Moldova ziņo, ka pastāvīgi cenšas uzlabot spējas atklāt viltotus vai nepatiesus dokumentus gan uz valsts robežām, gan valsts iekšienē. Viltotu dokumentu valsts datubāze tiek regulāri atjaunināta, un Moldova ir apmainījusies ar informāciju ar trešām valstīm un Frontex. Moldovas vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. 1.2. Darbības, kas veiktas, lai izpildītu migrācijas jomā sniegtos ieteikumus, kuri iekļauti Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu a) Jāstiprina operatīvā sadarbība, lai ātri samazinātos to nepamatoto starptautiskās aizsardzības pieteikumu skaits, kurus dalībvalstīs iesniedz Moldovas valstspiederīgie. Moldovas iestādes ir iesaistījušās divpusējos dialogos ar Vāciju un Nīderlandi par Moldovas valstspiederīgo iesniegtajiem nepamatotajiem patvēruma pieteikumiem un ir paudušas gatavību līdzīgi sadarboties arī ar Franciju. Moldovas Iekšlietu ministrija ir izveidojusi darba grupu, kurā piedalās Robežsardzes ģenerālinspekcijas, Policijas ģenerālinspekcijas un Migrācijas un patvēruma biroja pārstāvji. Darba grupa risina jautājumus, kas ir saistīti ar migrāciju, atpakaļuzņemšanu, sadarbību kriminālvajāšanas jomā, kā arī riskiem, kuri var būt saistīti ar bezvīzu režīmu ar ES. Moldovas iestādes ir arī pastiprinājušas centienus integrēt mazāk aizsargātās kopienas, informējot tās arī par noteikumiem, ko piemēro ceļošanai uz ES. b) Jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu.

Moldova turpināja īstenot plašai sabiedrībai un mazāk aizsargātu kopienu locekļiem paredzētas informētības vairošanas kampaņas. Saskaņā ar Moldovas iestāžu sniegto informāciju Ceļveža par brīvu pārvietošanos Eiropas Savienībā pārskatītā redakcija, kurā izskaidrotas ar bezvīzu režīmu saistītās tiesības un pienākumi, joprojām ir galvenais rīks, ko Ārlietu un Eiropas integrācijas ministrija izmanto savos informēšanas pasākumos. 1.3. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā Moldovas valstspiederīgie dalībvalstīs iesniedza 6865 starptautiskās aizsardzības pieteikumus, kas ir par 24 % mazāk nekā 2019. gadā. Atzīšanas rādītājs nedaudz paaugstinājās no 0,8 % 2019. gadā līdz 1,0 % 2020. gadā. 2020. gadā to gadījumu skaits, kad Moldovas valstspiederīgie centušies neatbilstīgi šķērsot ES ārējās robežas, saglabājās ļoti mazs (34). Atklāto to Moldovas valstspiederīgo skaits, kas uzturas neatbilstīgi, palielinājās par 49 % no 16 540 personām 2019. gadā līdz 24 685 personām 2020. gadā. 2020. gadā to Moldovas valstspiederīgo skaits, kuriem atteikta ieceļošana dalībvalstīs, turpināja augt, sasniedzot visaugstāko rādītāju, kāds jebkad reģistrēts attiecībā uz šīs valsts valstspiederīgajiem (pieaugums par 28 % no 7940 2019. gadā līdz 10 140 2020. gadā). 2020. gadā Moldovas valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas rīkojumu skaits samazinājās par 10 % (no 7540 2019. gadā līdz 6755 2020. gadā). Faktiskās atgriešanas gadījumu skaits bija par 44 % mazāks nekā 2019. gadā (2020. gadā — 2620 salīdzinājumā ar 4720 2019. gadā). Atgriešanas rādītājs pazeminājās no 63 % 2019. gadā līdz 39 % 2020. gadā. Tomēr dalībvalstis ziņo, ka sadarbība valsts valstspiederīgo atpakaļuzņemšanā ir laba, un Frontex ziņo, ka atgriešanas operācijas norit bez aizķeršanās. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 2.1. Darbības, kas veiktas, lai nodrošinātu, ka kritēriji tiek nepārtraukti izpildīti 2020. gadā Moldova turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust un iesaistījās kopīgās darbībās ar vairākām dalībvalstīm, kuras ziņo, ka sadarbība ar Moldovu drošības jomā ir laba. Moldova ir veikusi lielus ieguldījumus politikas reformās, lai pārrautu saikni starp korupciju, organizēto noziedzību un nelikumīgām finanšu plūsmām. Tomēr ir iespējams vēl vairāk nostiprināt un racionalizēt spējas un rezultātus ar nelikumīgām darbībām saistītu līdzekļu izņemšanas un konfiscēšanas jomā. 2020. gada jūlijā tika grozīts likums par prokuroriem, paredzot, ka prokurorus ieceļ nevis konkursa kārtībā, bet gan pārceļot. 2020. gadā bez konkursa tika iecelts jauns Organizētās noziedzības apkarošanas biroja galvenais prokurors. Moldova ir palielinājusi korupcijas apkarošanas iestāžu, tostarp Valsts godprātības iestādes (NIA), Noziedzīgi iegūtu līdzekļu atgūšanas aģentūras un FIU, gada budžetu. 2021. gada martā tika izveidota parlamentārā komisija, kuras mērķis ir uzlabot tiesisko regulējumu, kas reglamentē NIA darbību. 2019. gada aprīlī ģenerālprokurors apstiprināja pamatnostādnes par paralēlu finanšu izmeklēšanu, kas paredzētas, lai īstenotu ES standartus. 2019. gada augustā parlaments apstiprināja tiesību aktus, kuru mērķis ir līdz minimumam samazināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas riskus un ieviest brīvprātīgas deklarācijas un nodokļu stimulu programmu. 2020. gada decembrī stājās spēkā likums par sankcijām cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu Turklāt, lai izpildītu MONEYVAL ieteikumus, parlaments apstiprināja Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un apkarošanas biroja (OPFML) izstrādāto 2020.–2025. gada valsts stratēģiju un rīcības plānu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanai. OPFML arī apstiprināja noteikumus par ziņojošo struktūru kontroles procedūrām un to sankciju individualizēšanu un piemērošanu, kuras nosaka par tiesību aktu pārkāpumiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas jomā. Moldovas iestādes ir ieviesušas 2018.–2023. gada cilvēku tirdzniecības novēršanas un apkarošanas valsts stratēģiju un tai pievienoto 2018.–2020. gada rīcības plānu. Moldova turpināja saņemt atbalstu no programmas “EU4Monitoring Drugs”, ko īsteno Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs. Īstenojot 2014. gada Eurojust un Moldovas sadarbības nolīgumu, tika turpināta tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās. Moldovas tiesībaizsardzības iestādes aktīvi piedalījās kopīgās mērķoperācijās, ko rīkoja EUBAM sadarbībā ar Eiropolu, Frontex un OLAF, pārrobežu mācībās (tās arī organizēja EUBAM), kuru mērķis bija pilnveidot un nostiprināt aģentūru un pārrobežu sadarbību starp Ukrainu un Moldovu, tematiskās darba grupās un pārrobežu sadarbības platformās, kuru darbs bija saistīts ar pārrobežu noziedzības novēršanu un apkarošanu, kā arī brīdināšanas mehānisma izvērtēšanu un uzlabošanu un informācijas apmaiņu par lietām, kas saistītas ar pārrobežu noziedzību. No 2018. līdz 2020. gadam Moldovā bija spēkā ieguldītāju pilsonības shēma. Shēmu 2020. gada 1. septembrī atcēla, lai gan pieteikumi, kas iesniegti līdz minētajam datumam, tomēr vēl tiek izskatīti. 2.2. Darbības, kas veiktas, lai izpildītu Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu sniegtos ieteikumus a) Jāturpina efektīvs apspriešanas process, lai pieņemtu stratēģisku koncepciju un rīcības plānu tiesu sistēmas reformai, pamatojoties uz visaptverošu diagnostisku pārskatu, pārliecinoties par ieinteresēto personu principiālu piekrišanu un stingri ievērojot konstitūciju un ES ieteikumus. Turpinājās darbs, kas saistīts ar 2021.–2024. gada stratēģiju, kuras mērķis ir nodrošināt tiesu sektora neatkarību un godprātību, un ar tās īstenošanai paredzēto rīcības plānu. Stratēģijas un rīcības plāna projekta galīgo redakciju valdība pieņēma 2020. gada 28. oktobrī, bet parlaments — 2020. gada 26. novembrī. 2021. gada 17. februārī Moldovas prezidents stratēģiju un rīcības plānu nodeva atpakaļ parlamentam, lūdzot mainīt tiesnešu un prokuroru izvērtēšanas mehānismus un svītrot Kriminālkodeksa 307. pantu, kas ļauj veikt tiesnešu kriminālvajāšanu, ja tie izdevuši likumam neatbilstošus lēmumus. Darbs ar grozījumiem vēl turpinās. b) Jāpanāk progress ar tiesu sistēmu saistīto konstitūcijas grozījumu pieņemšanā atbilstīgi Venēcijas komisijas ieteikumiem.

2020. gada 1. jūlijā pēc apspriešanās ar Venēcijas komisiju, Eiropas Padomi un Eiropas Komisiju valdība iesniedza Konstitucionālajai tiesai apspriešanai konstitūcijas grozījumu projektu. Pēc papildu apspriedēm un pielāgojumiem Konstitucionālā tiesa sniedza pozitīvu atzinumu par izmainīto grozījumu projektu, kas pēc tam, 2020. gada 10. decembrī, tika iesniegts parlamentam. Ierosinātie grozījumi būs jāpieņem ne agrāk kā 6 mēnešus un ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc to reģistrēšanas parlamentā. c) Būtiski jāsamazina Valsts godprātības iestādes (NIA) iekavēto e-deklarāciju skaits un jānodrošina līdzekļu atgūšanas stratēģijas un aktīvu deklarēšanas sistēmas efektīva īstenošana attiecībā uz visiem augsta līmeņa dalībniekiem. Kopš 2016. gada automātiskā informācijas sistēma “e-Integrity” publisko aktīvu un personīgo interešu deklarācijas (izņemot persondatus) uzreiz pēc to digitālas parakstīšanas. Deklarāciju skaits ir liels (2019. gadā to bija gandrīz 65 000). NIA pārbauda tikai daļu šo deklarāciju, prioritāti piešķirot parlamenta deputātu, tiesnešu, prokuroru un augsta līmeņa civildienesta ierēdņu (piemēram, rajonu priekšsēdētāju) deklarācijām. 2020. gadā 45 % no visām pārbaudītajām deklarācijām bija šīs prioritārās deklarācijas (kopā 1332), un tās visas tika apstrādātas. d) Jāstiprina centieni nolūkā veikt un pabeigt objektīvu un visaptverošu izmeklēšanu un kriminālvajāšanu par krāpšanas gadījumiem banku darījumos 2014. gadā, lai bez liekas kavēšanās notiesātu visas par to atbildīgās personas un atgūtu nelikumīgi piesavinātos līdzekļus. 2020. gada jūnijā ar Latvijas Ģenerālprokuratūru tika parakstīts nolīgums par to, lai izveidotu kopīgu izmeklēšanas grupu, kas izmeklēs lietu par krāpšanas gadījumiem banku darījumos 2014. gadā, saskaņā ar makrofinansiālās palīdzības parastās programmas līdzekļu otrās daļas izmaksāšanas nosacījumiem. Līdz 2020. gadam tiesas process bija atkārtoti atlikts, apsūdzības pret skarto banku akcionāriem bija atsauktas un notiesātie vainīgie bija priekšlaikus atbrīvoti no cietuma. e) Jānodrošina līdzekļu atgūšanas stratēģijas un aktīvu deklarēšanas sistēmas efektīva īstenošana attiecībā uz visiem augsta līmeņa dalībniekiem. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu atgūšanas aģentūra un citas tiesībaizsardzības struktūras kopš 2018. gada jūnija īsteno līdzekļu atgūšanas stratēģiju, lai atgūtu līdzekļus, kas laikā no 2010. gada līdz 2015. gadam izkrāpti no trim bankām un valsts budžeta. Mērķis ir līdz 2021. gadam izsekot un atgūt līdzekļus 10 700 000 000 Moldovas leju (546 000 000 EUR) apmērā. 3. Ieteikumi Moldovai Kopumā Moldova joprojām izpilda vīzu režīma liberalizācijas kritērijus. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni, lai atrisinātu jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem, kā arī papildu centieni krāpšanas apkarošanā finanšu jomā, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un korupcijas un organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāturpina pielāgot attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi; ·jāpieņem tiesu sistēmas reformu stratēģija un rīcības plāns, jāpieņem ar tiesu sistēmu saistīti konstitūcijas grozījumi saskaņā ar Venēcijas komisijas ieteikumiem un jānodrošina, ka tiesu sistēmas darbinieki tiek iecelti atbilstoši tādam atlases procesam, kurš ir balstīts uz nopelniem un ir pārredzams un kurā tiek labi pamatota iecelšana vai noraidīšana, atsaucoties uz kompetences un godprātības kritērijiem; ·jāturpina centieni cīņā pret korupciju, jo īpaši jānodrošina, ka ar labiem rezultātiem tiek īstenota augsta līmeņa dalībnieku aktīvu deklarēšanas sistēma, rezultatīvi jāsadala korupcijas apkarošanas aģentūru kompetences un jānodrošina, ka Korupcijas apkarošanas prokuratūra koncentrējas uz augsta līmeņa korupcijas lietām; jāpastiprina centieni nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanā, pieņemot sekundāros tiesību aktus, ar ko īsteno likumu par sankcijām cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, virzot uz priekšu izmeklēšanu un kriminālvajāšanu par lielām nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas shēmām un saskaņojot valsts tiesību aktus ar ES acquis par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanu; jāpastiprina centieni cīņā pret krāpšanu banku sektorā, atjauninot noziedzīgi iegūtu līdzekļu atgūšanas stratēģiju, izveidojot jaunu mehānismu līdzekļu atgūšanai un pabeidzot izmeklēšanu par 2014. gada krāpšanas gadījumiem banku darījumos, lai sauktu visas attiecīgās personas pie atbildības un atgūtu nelikumīgi piesavinātos līdzekļus; ·vēl labāk jāsaskaņo Moldovas vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kuras Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus. IX. Ukraina 1. Migrācija, patvērums un atpakaļuzņemšana 1.1. Darbības, kas veiktas, lai nodrošinātu, ka tiek nepārtraukti izpildīti vīzu liberalizācijas režīma kritēriji 2020. gadā Ukraina turpināja īstenot 2019.–2025. gada integrētās robežu pārvaldības stratēģiju un atbilstošo rīcības plānu, taču ar konkrētiem rezultātiem ir pabeigti tikai daži mērķi. Turpinājās sadarbība ar Frontex; plānots Kijevā drīz izvietot Frontex sadarbības koordinatoru, kam būs uz Austrumu partnerību attiecināmas reģionālās pilnvaras. Ukraina turpināja īstenot 2018.–2021. gada migrācijas politikas stratēģiju un tās rīcības plānu. Ukraina arī regulāri vairo valsts struktūru un vietējo kopienu informētību par patvēruma meklētāju tiesībām, izmantojot informatīvās kampaņas un sanāksmes ar vietējām iestādēm.

Polija identificēja Ukrainas valstspiederīgos, kuriem bija vairāk nekā viena likumīgi izdota pase, kur dažkārt bija grozīti persondati un ko tie varēja izmantot, lai uzturētos ES ilgāk nekā 90 dienas jebkurā 180 dienu periodā. Runājot par dokumentu drošību, jānorāda, ka Ukraina kopš 2015. gada izdod biometriskās pases. Pēdējās nebiometriskās pases tika izdotas 2016. gadā, un plānots, ka to izmantošana tiks pilnībā izbeigta līdz 2026. gadam, kad beigsies to derīguma termiņš. Ukrainas vīzu politika nav pilnīgi saskaņota ar to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza, lai īstermiņā uzturētos ES. 1.2. Darbības, kas veiktas, lai izpildītu migrācijas jomā sniegtos ieteikumus, kuri iekļauti Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu a) Jāstiprina operatīvā sadarbība ar dalībvalstīm, lai mazinātu Ukrainas valstspiederīgo neatbilstīgo migrāciju uz dalībvalstīm. ES dalībvalstis norādīja, ka sadarbība ar Ukrainu neatbilstīgi uzturošos personu atgriešanas jomā kopumā ir laba. Dažas dalībvalstis norādīja uz problēmām, kas lielākoties ir saistītas ar kompetenču neskaidro sadalījumu starp dažādām valsts aģentūrām. Vācija ziņoja, ka problēmas sagādā atpakaļuzņemšanas pieprasījumu lēnā apstrāde. Ukraina ir pielikusi pūles, lai paātrinātu atpakaļuzņemšanas dialogu un īstenošanas protokolu izstrādi, un ir arī pastiprinājusi centienus izjaukt tīklus, kas ir iesaistīti gan valstspiederīgo, gan ārvalstnieku kontrabandā uz ES teritoriju. b) Jāturpina rīkot informatīvās kampaņas par tiesībām un pienākumiem saistībā ar bezvīzu režīmu. Ukraina īstenoja informatīvas kampaņas par neatbilstīgas migrācijas novēršanu un ar šādu migrāciju saistītajiem riskiem. Kampaņu ietvaros nodarbinātības centros un ar interaktīviem interneta informēšanas rīkiem tika rīkoti informatīvi semināri un tīmekļsemināri. 1.3. Pārskats par tendencēm neatbilstīgas migrācijas, starptautiskās aizsardzības pieteikumu, atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā 6020 Ukrainas valstspiederīgo iesniedza starptautiskās aizsardzības pieteikumus dalībvalstīs, kas ir par 37 % mazāk nekā 2019. gadā. Atzīšanas rādītājs nedaudz paaugstinājās no 10,2 % 2019. gadā līdz 11,0 % 2020. gadā. To Ukrainas valstspiederīgo skaits, kas nelikumīgi šķērso ES robežu, ir maznozīmīgs (93 2019. gadā, 87 2020. gadā). Tika atklāti 50 570 Ukrainas valstspiederīgo, kas neatbilstīgi uzturas ES (par 21 % vairāk nekā 2019. gadā (41 705)). Ukrainas valstspiederīgajiem izdoto ieceļošanas atteikumu skaits samazinājās par 15 % no 66 390 atteikumiem 2019. gadā līdz 56 450 atteikumiem 2020. gadā. 2020. gadā Ukrainas valstspiederīgajiem izdoto atgriešanas rīkojumu skaits samazinājās par 42 % (no 37 095 2019. gadā līdz 21 630 2020. gadā). Faktiskās atgriešanas gadījumu skaits bija par 79 % mazāks nekā 2019. gadā (2020. gadā — 5585 salīdzinājumā ar 27 200 2019. gadā), un atgriešanas rādītājs pazeminājās no 73 % 2019. gadā līdz 26 % 2020. gadā. 2. Tiesu iestāžu sadarbība, sabiedriskā kārtība un drošība 2.1. Darbības, kas veiktas, lai nodrošinātu, ka kritēriji tiek nepārtraukti izpildīti Dalībvalstis ziņo, ka sadarbība ar Ukrainu drošības jomā kopumā ir laba. Ukraina turpināja sadarboties ar Eiropolu un Eurojust un iesaistījās kopīgās darbībās ar vairākām dalībvalstīm. 2020. gada jūnijā parlaments pieņēma jaunu likumu par organizētās noziedzības apkarošanu. Lai skaidrāk noteiktu tiesībaizsardzības iestāžu kompetences, 2021. gada janvārī tika pieņemts vēl viens likums, ar ko Valsts drošības dienesta pienākumu loku ierobežo līdz terorisma apkarošanai, pretizlūkošanai, valsts drošībai un citām jomām. Valsts drošības dienesta agrākā tiesībaizsardzības kompetence tika nodota Valsts izmeklēšanas birojam (SBI). 2021. gada janvārī parlaments pieņēma arī likumu par Ekonomiskās drošības valsts biroju, ar ko tika izveidots Valsts nodokļu dienests — jauna aģentūra, kas aizstās nodokļu policiju. Ukraina ļauj Eiropolam piekļūt lielākajai daļai tās datubāzu. Sadarbība ar Eurojust turpinājās ar ES aģentūrā norīkotā Ukrainas pārstāvja starpniecību. 2020. gada augustā prezidents izdeva dekrētu par valsts koordinatoru cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā. Tika izveidota departamentu darba grupa, kas pievēršas valsts narkotiku apkarošanas politikas stratēģijas laikposmam līdz 2030. gadam izstrādei. Cīņā pret terorismu prioritāte ir piešķirta to incidentu risināšanai, kas ir saistīti ar bruņoto konfliktu Doņeckas un Luhanskas teritorijā. 2020. gadā Valsts drošības dienests turpināja vērsties pret Ukrainā esošiem Tuvo Austrumu, Vidusāzijas un Ziemeļāfrikas ekstrēmistu organizāciju aktīvistiem un atbalstītājiem. Uzskatāms, ka Ukraina ir izpildījusi FATF ieteikumu par FIU neatkarību.

2019. gada septembrī sāka darboties Pretkorupcijas augstā tiesa (HACC); beidzot ir nodrošinātas pastāvīgas telpas. Ukrainas Valsts korupcijas apkarošanas birojs (NABU), pateicoties tā pilnvaru un spēju uzlabojumiem, turpināja gūt labus rezultātus augsta līmeņa korupcijas izmeklēšanā. Ir uzlabojusies NABU un Īpašās korupcijas apkarošanas prokuratūras (SAPO) sadarbība. Tai pašā laikā 2020. gada augustā Ukrainas Konstitucionālā tiesa (CCU) pasludināja, ka prezidenta 2015. gada dekrēts, ar ko ieceļ NABU direktoru, neatbilst konstitūcijai. 2020. gada septembrī CCU pasludināja, ka konstitūcijai neatbilst arī daži NABU likuma noteikumi, ieskaitot tos, ar ko prezidents tiek pilnvarots izveidot NABU, tādējādi NABU situācija ir kļuvusi juridiski nenoteikta. 2019. gada oktobrī tika pieņemts likums ar mērķi pārveidot Korupcijas novēršanas valsts aģentūras (NACP) darbību, lai nodrošinātu, ka tiek pārbaudītas amatpersonu ienākumu un īpašuma gada deklarācijas. 2020. gada septembrī Ministru kabinets apstiprināja 2020.–2024. gada korupcijas apkarošanas stratēģiju, taču tās pieņemšana parlamentā ir aizkavējusies. 2020. gada oktobrī Konstitucionālā tiesa pasludināja, ka aktīvu deklarēšanas sistēma, kriminālatbildības noteikšana par nepatiesām deklarācijām un būtiskas NACP pilnvaras korupcijas novēršanā neatbilst konstitūcijai. Lai gan 2020. gada 4. decembrī attiecīgie tiesību akti tika daļēji atjaunoti, joprojām nav atturošu sankciju par aktīvu nepatiesu deklarēšanu. Ukrainai vēl ir jāpanāk savu tiesību aktu atbilstība Venēcijas komisijas 2021. gada 6. maija atzinumam, kurā tika aicināts izveidot stingru sistēmu aktīvu deklarēšanai ar samērīgu, bet atturošu sankciju režīmu. Atbilstoši GRECO ieteikumam Aktīvu atgūšanas un pārvaldības aģentūra (ARMA) ir atbildīga par noziedzīgās darbībās un/vai korupcijā iegūtu līdzekļu izsekošanu un pārvaldību. Tomēr kopš 2019. gada beigām aģentūru vada vadītāja vietas izpildītājs, bet tās pastāvīgā vadītāja atlase ir aizkavējusies. Aģentūras darbu apgrūtina arī trūkumi tiesiskajā regulējumā par izņemto līdzekļu pārvaldību un tas, ka līdzekļu atgūšanai trūkst stratēģiska satvara. Neraugoties uz visiem iepriekš aprakstītajiem centieniem, panākumi korupcijas apkarošanas jomā nav pietiekami, jo īpaši augsta līmeņa korupcijas un valsts nozagšanas lietās, kurās izmeklēšana un kriminālvajāšana reti kad ir efektīva un ir maz notiesāto. 2020. gada aprīlī tika ieviesti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas tiesību akti, taču tie vēl pilnvērtīgi nedarbojas, jo trūkst sekundāro tiesību aktu. 2.2. Darbības, kas veiktas, lai izpildītu Trešajā ziņojumā par vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu sniegtos ieteikumus a) Jānodrošina pretkorupcijas iestāžu sistēmas neatkarība, efektivitāte un ilgtspēja un jānovērš visu tiesībaizsardzības iestāžu darbības politizācija. Jānodrošina, ka visu tiesībaizsardzības aģentūru vadītāju iecelšana un atlaišana notiek, stingri ievērojot tiesību aktu normas. Jānodrošina, lai atjauninātā Korupcijas novēršanas valsts aģentūra pārliecinoši pildītu savas pilnvaras. Kā norādīts iepriekš, Konstitucionālā tiesa ir izdevusi vairākus lēmumus, kas ir negatīvi ietekmējuši korupcijas apkarošanas iestāžu sistēmu, īpaši NABU, NACP un aktīvu deklarēšanas sistēmu. Korupcijas apkarošanas sistēmas reforma virzās uz priekšu lēni, pastāvošo iestāžu darbību kavē daudz šķēršļu, sabiedrība lielākoties netic, ka to darbība ir efektīva, un augsta līmeņa korupcijas lietās notiesāto personu skaits ir mazs. 2020. gada oktobrī ģenerālprokurors apstiprināja 2021.–2023. gada prokuratūras attīstības stratēģiju. Paredzēts, ka pašreizējā prokuroru atestācija turpināsies, bet atestācijas periods ir jāpagarina, lai tas turpinātos arī pēc 2021. gada septembra. Pagaidu noteikumi par vadības līmeņa prokuroru atlasi padarīja atlasi pārredzamāku, bet, lai tie derētu pastāvīgajam periodam, kas sāksies 2021. gada septembrī, tie vēl ir jāuzlabo. 2020. gada decembrī parlaments pārskatīja likumu par SAPO darbinieku pieņemšanu. Vēl turpinās atklāts konkurss uz brīvajiem administratīvajiem amatiem SAPO, ieskaitot ģenerālprokurora vietnieka — SAPO vadītāja — amatu. 2020. gadā sākās jauna SBI vadītāja atlases process, taču tas norit ar kavējumiem. Tiesībaizsardzības iestāžu vadītāju iecelšana parasti aizņem ilgu laiku, un tā nav pietiekami pārredzama. d) Jāstiprina valsts policijas spējas un jāuzlabo tiesībaizsardzības iestāžu sadarbība un pienākumu nošķīrums, lai labāk apkarotu organizēto noziedzību. Ukraina turpināja centienus uzlabot tiesībaizsardzības iestāžu apmācību un modernizēt to aprīkojumu. Sāka risināt jautājumu par tiesībaizsardzības iestāžu kompetencēm. Valsts drošības dienesta darbība tika pārorientēta uz tādām jomām kā terorisma apkarošana, pretizlūkošana un valsts drošība. Valsts drošības dienesta (SSU) agrākā tiesībaizsardzības kompetence tika nodota Valsts izmeklēšanas birojam (SBI). Tomēr pašreizējos tiesību aktos vēl nav skaidri sadalītas visu tiesībaizsardzības iestāžu funkcijas organizētās noziedzības apkarošanas jomā.

3. Ieteikumi Ukrainai Kopumā Ukraina joprojām izpilda vīzu režīma liberalizācijas kritērijus. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni, lai atrisinātu jautājumu par nepamatotiem patvēruma pieteikumiem, kā arī papildu centieni korupcijas apkarošanas jomā, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas un organizētās noziedzības novēršanas un apkarošanas jomā. Konkrētāk, jāveic turpmāki pasākumi šādās jomās: ·jāturpina centieni samazināt to Ukrainas valstspiederīgo skaitu, kas neatbilstīgi uzturas ES dalībvalstīs un iesniedz nepamatotus patvēruma pieteikumus; ·jānodrošina, ka Ukrainas valstspiederīgajiem nav iespējas vienlaikus turēt īpašumā vairāk nekā vienu derīgu pasi; jābeidz izdot šādas “papildu” pases un jāpasludina jau izdotās pases par nederīgām; ·informatīvās kampaņas par bezvīzu režīmu jāpielāgo attiecīgajiem migrantu profiliem, arī tādos jautājumos kā mazāk aizsargātas grupas, atļautā uzturēšanās termiņa pārsniegšana un nepamatoti patvēruma pieteikumi;