EIROPAS KOMISIJA Briselē, 7.12.2018 COM(2018) 817 final 2018/0414(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko Regulas (ES) Nr. 1305/2013 un (ES) Nr. 1307/2013 groza attiecībā uz konkrētiem noteikumiem par tiešajiem maksājumiem un atbalstu lauku attīstībai 2019. un 2020. gadā



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Pielāgojot divus kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) tiesību aktus, šā priekšlikuma mērķis ir 2019. un 2020. gadā nodrošināt Eiropas lauksaimniekiem paredzētā atbalsta noteiktību un nepārtrauktību. Attiecībā uz lauku attīstību ir vajadzīgi daži grozījumi Regulā (ES) Nr. 1305/2013 (Lauku attīstības regulā), lai plānošanas perioda pēdējos gados nodrošinātu politikas nepārtrauktību un netraucētu pāreju uz nākamo plānošanas laikposmu. Šie grozījumi attiecas uz tādu maksājumu jaunu pakāpeniskas samazināšanas grafiku, kas attiecas uz apgabaliem, kuros ir ievērojami dabas ierobežojumi, bet kuri nav kalnu apgabali (ANC), turklāt grozījumi arī attiecas uz Komisijas iniciētās ELFLA tehniskās palīdzības izmantošanu darbībām, ar kurām sagatavo turpmākās KLP īstenošanu. Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem daži Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (Tiešo maksājumu regulas) noteikumi neattiecas uz 2020. kalendāro gadu, jo izdevumi saistībā ar 2020. kalendāro gadu tiek veikti 2021. finanšu gadā, kas ir pirmais gads jaunajai 2021.–2027. gadam paredzētajai daudzgadu finanšu shēmai (DFS). Tāpēc regulas pieņemšanas laikā nebija iespējams uzņemties saistības par nākamo DFS. Ja Regulu (ES) Nr. 1307/2013 negroza, tad tas attiecīgi dažām dalībvalstīm var radīt tādu graujošu finansiālu ietekmi uz tiešajiem maksājumiem 2020. kalendārajā gadā, kas pārsniedz ietekmi, kas ir saistīta ar jauno DFS (DFS 2021.–2027. gadam). Minētās dalībvalstis var saskarties ar būtiskām izmaiņām tiešajos maksājumos un lauku attīstībai paredzētajā finansējumā un ievērojamu ietekmi uz lauksaimniekiem paredzētajiem maksājumiem abos pīlāros. Turklāt tika pievienoti arī citi tehniski elementi, jo tie var atvieglot pašreizējā tiesiskā regulējuma īstenošanu. •Saskanība ar esošajiem rīcībpolitikas noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā Ierosinātie grozījumi atbilst Lauku attīstības regulai un Tiešo maksājumu regulai, tāpēc priekšlikums atbilst pašreizējiem KLP politikas noteikumiem. •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem Neattiecas. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 42. pants un 43. panta 2. punkts. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) LESD ir norādīts, ka lauksaimniecība ir dalītā Savienības un dalībvalstu kompetencē. Savienība īsteno savu kompetenci, pieņemot dažādus tiesību aktus, kas tai dod iespēju noteikt un īstenot ES kopējo lauksaimniecības politiku, kā paredzēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 38.–44. pantā. Ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013 un Regulu (ES) Nr. 1307/2013 tika izveidota lauku attīstības un lauksaimniekiem paredzēto tiešo maksājumu atbalsta sistēma. Saskaņā ar LESD 39. pantu KLP mērķis ir, citstarp, nodrošināt lauksaimniekiem pietiekami augstu dzīves līmeni, un ierosinātā iniciatīva atbilst šim mērķim. Attiecīgi ar Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) līdzekļiem KLP finansē tiešos maksājumus, un Regula (ES) Nr. 1307/2013 reglamentē maksājumus Savienības līmenī. Lauku attīstības atbalsts ir KLP neatņemama sastāvdaļa, un tas palīdz sasniegt KLP mērķus, kā noteikts Līgumā par Eiropas Savienības darbību. Priekšlikuma pievienotā vērtība ir nodrošināt stabilitāti un pārliecību par to, ka 2020. gadā Eiropas lauksaimniekiem būs pieejams tiešais ienākumu atbalsts un ka pašreizējā plānošanas laikposma pēdējos gados būs pieejams atbalsts lauku attīstībai. Šos mērķus var sasniegt tikai tad, ja ES likumdevēji grozīs Regulu (ES) Nr. 1305/2013 un Regulu (ES) Nr. 1307/2013. •Proporcionalitāte Priekšlikums nerada nekādas jaunas politikas norises salīdzinājumā ar tiesību aktiem, kurus paredzēts grozīt. Ar šo priekšlikumu spēkā esošās regulas tiek grozītas tikai tiktāl, ciktāl tas ir vajadzīgs iepriekš minēto mērķu sasniegšanai. •Juridiskā instrumenta izvēle Tā kā sākotnējie tiesību akti ir Eiropas Parlamenta un Padomes regulas, grozījumi arī ir jāievieš ar Eiropas Parlamenta un Padomes regulu un tam ir jāpiemēro parastā likumdošanas procedūra.

3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Priekšlikums atšķiras no standarta prakses, kas noteikta labāka regulējuma pamatnostādnēs un attiecīgajā rīkkopā. Atkāpe no standarta prakses ir vajadzīga šādu iemeslu dēļ: – savā piemērošanas jomā priekšlikums ir ļoti tehnisks; – iniciatīva attiecas tikai uz pašreizējā plānošanas laikposma pēdējiem gadiem; – tā neievieš jaunas politiskas saistības. Tādēļ šā priekšlikuma kontekstā ietekmes novērtējums, sabiedriskā apspriešana un ceļvedis nav svarīgi. Turklāt, tā kā tiesību aktam jābūt spēkā 2019. gadā, likumdevējiem tas būtu jāpieņem steidzami. •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes Neattiecas. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Neattiecas. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neattiecas. •Ietekmes novērtējums Neattiecas. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Neattiecas. •Pamattiesības Šajā priekšlikumā tiek ievērotas pamattiesības, un tas atbilst principiem, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. 4.IETEKME UZ BUDŽETU

Ierosinātā iespēja dalībvalstīm 2020. kalendārajā gadā (2021. finanšu gadā) turpināt pašreizējo elastību starp tiešajiem maksājumiem un lauku attīstību un samazināšanas summas aplēses rezultāta pārvietošana minētajā gadā no tiešajiem maksājumiem uz lauku attīstību var (atkarībā no dalībvalstu lēmumiem) ietekmēt sadalījumu starp tiešajiem maksājumiem un lauku attīstību. Tomēr budžeta saistību kopumu šāda pārvietošana neietekmēs. Sīkāka informācija par šā priekšlikuma finansiālo ietekmi sniegta priekšlikumam pievienotajā finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Neattiecas. •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām) Neattiecas. •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums ·Lauku attīstība Priekšlikums ļauj dalībvalstīm grozīt maksājumu pakāpeniskas samazināšanas grafiku attiecībā uz maksājumiem, kuri attiecas uz apgabaliem, kas ir saņēmuši šādus maksājumus iepriekšējā plānošanas laikposmā, bet kuri pašreizējā periodā vairs netiek klasificēti kā apgabali, kuros ir ievērojami dabas ierobežojumi, bet kuri nav kalnu apgabali, saskaņā ar Lauku attīstības regulas 31. panta 5. punktu. Šis grozījums izriet no tā, ka šādu apgabalu jaunu robežu noteikšanai tika paredzēta termiņa pagarināšana līdz 2019. gadam, ko ieviesa ar Regulu (ES) 2017/2393, un tas nozīmē, ka līdz pašreizējā plānošanas laikposma beigām lauksaimniekiem, kuri vairs nav tiesīgi saņemt šos maksājumus, pielāgošanās periods būs īsāks. Šim grozījumam vajadzētu ļaut aprēķināt pārejas posma maksājumus par 2019. un 2020. gadu, pamatojoties uz 2014.–2020. gada maksājumu līmeņiem. Turklāt pārejas maksājumu pakāpeniska samazināšana jābūt mazāk straujai, ņemot vērā to, ka dalībvalstis to nosaka tādā veidā, lai beigu līmenis atbilstu pusei no sākuma līmeņa. Priekšlikums paplašina Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) finansētās tehniskās palīdzības izmantošanu pēc Komisijas iniciatīvas, attiecinot šo palīdzību arī uz darbībām, kas ir saistītas ar turpmākās KLP sagatavošanu. ·Elastība starp pīlāriem 2020. gadā un tiešo maksājumu samazināšanas rezultāta pārvietošana uz lauku attīstību Priekšlikumā ir iekļauti noteikumi par dalībvalstīm doto iespēju 2020. kalendārajā gadā (kas atbilst 2021. finanšu gadam) pārvietot līdzekļus starp pīlāriem. Laikposmā no 2015. līdz 2019. gadam dalībvalstīm bija iespēja pārvietot summas no tiešajiem maksājumiem uz lauku attīstību un otrādi. Spēkā esošajos noteikumos šāda elastība attiecībā uz 2020. kalendāro gadu/2021. finanšu gadu nav noteikta. Šis finanšu mehānisms ir svarīgs mehānisms, lai dalībvalstis varētu elastīgi pārvaldīt tām piešķirto finansējumu un optimizēt pieejamo līdzekļu izmantošanu. Pieredze liecina, ka šis mehānisms ir izrādījies iedarbīgs instruments dalībvalstīm, un tādēļ dažas dalībvalstis starp abiem pīlāriem pārvieto ievērojamas summas. Ja 2020. kalendārajā gadā/2021. finanšu gadā starp pīlāriem nebūs elastības, tas dažu dalībvalstu lauksaimniekiem var radīt nopietnus finansiālus traucējumus, jo ietekme uz tiem paredzēto finansējumu var būt ievērojama. Attiecīgi priekšlikumā tiek ierosināts 2020. kalendārajā gadā saglabāt līdzekļu pārvietošanas iespēju starp pīlāriem ar tādiem pašiem nosacījumiem kā pašlaik un samazināšanas summas aplēses rezultātu turpināt pārvietot no tiešajiem maksājumiem uz lauku attīstību. 2018/0414 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko Regulas (ES) Nr. 1305/2013 un (ES) Nr. 1307/2013 groza attiecībā uz konkrētiem noteikumiem par tiešajiem maksājumiem un atbalstu lauku attīstībai 2019. un 2020. gadā

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu un 43. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1305/2013 ir tiesiskais regulējums, kas pašlaik reglamentē atbalstu lauku attīstībai. Tajā ir paredzēts atbalsts apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi un kuri nav kalnu apgabali. Ņemot vērā to, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/2393 ir paredzēta termiņa pagarināšana līdz 2019. gadam attiecībā uz jaunu robežu noteikšanu apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, bet kuri nav kalnu apgabali, un to, ka lauksaimniekiem, kuri vairs nav tiesīgi saņemt maksājumus, pielāgošanās periods būs īsāks, pakāpeniski samazinātos pārejas posma maksājumus, kas sākas tikai 2019. gadā, būtu jāsāk izmaksāt ne vairāk kā 80 % apmērā no vidējiem maksājumiem, kas noteikti 2014.–2020. gada plānošanas laikposmā. Maksājumu līmenis būtu jānosaka tā, lai 2020. gadā beigu līmenis atbilstu pusei no sākuma līmeņa. (2)Lai dalībvalstīm un ieinteresētajām personām palīdzētu laikus sagatavot turpmāko kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) un nodrošināt netraucētu pāreju uz nākamo plānošanas laikposmu, būtu jāprecizē, ka darbības, kas saistītas ar turpmākās KLP sagatavošanu, ir iespējams finansēt, izmantojot tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas. (3)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 ir tiesiskais regulējums, kas pašlaik reglamentē tiešos maksājumus. Lai gan lielāko daļu minētās regulas noteikumu var piemērot, kamēr tā ir spēkā, citos noteikumos ir skaidri norādīts 2015.–2019. kalendārais gads, uz kuru attiecas 2014.–2020. gadam paredzētā daudzgadu finanšu shēma. Dažiem citiem noteikumiem to piemērojamība pēc 2019. kalendārā gada nebija skaidri paredzēta. Komisija 2018. gada jūnijā iesniedza priekšlikumu jaunai regulai, kuras mērķis ir aizstāt Regulu (ES) Nr. 1307/2013, bet tikai no 2021. gada 1. janvāra. Tāpēc ir lietderīgi Regulā (ES) Nr. 1307/2013 veikt dažus tehniskus pielāgojumus, lai to varētu netraucēti piemērot 2020. kalendārajā gadā. (4)Regulas (ES) Nr. 1307/2013 11. pantā noteiktais pienākums samazināt lauksaimniekam attiecīgajā kalendārajā gadā piešķiramās tiešo maksājumu summas daļu, kas pārsniedz 150 000 EUR, turpina būt spēkā, kamēr ir spēkā minētā regula. Tomēr pašlaik minētais pants dalībvalstīm paredz tikai paziņošanas pienākumu attiecībā uz to lēmumiem un samazināšanas summas aplēses rezultātu 2015.–2019. gadam. Lai nodrošinātu esošās sistēmas nepārtrauktību, būtu jānosaka, ka dalībvalstis paziņo arī savus lēmumus par 2020. gadu un samazināšanas summas aplēses rezultātu par minēto gadu. (5)Elastība starp pīlāriem ir fakultatīva līdzekļu pārvietošana starp tiešajiem maksājumiem un lauku attīstību. Saskaņā ar pašlaik spēkā esošo Regulas (ES) Nr. 1307/2013 14. pantu dalībvalstis var izmantot šo elastību attiecībā uz 2014.–2019. kalendāro gadu. Lai nodrošinātu, ka dalībvalstis var saglabāt savu stratēģiju, elastība starp pīlāriem būtu jāpadara pieejama arī attiecībā uz 2020. kalendāro gadu, kas atbilst 2021. finanšu gadam. (6)Ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1307/2013 14. panta grozījumu attiecībā uz 2020. kalendāro gadu, ir lietderīgi pielāgot atsauces uz minēto pantu tādā kontekstā, ka dalībvalstīm ir pienākums lineāri samazināt vai palielināt maksājumtiesību vērtību, ņemot vērā valsts gada maksimālā apjoma svārstības, kas izriet no paziņojumiem par elastības piemērošanu starp pīlāriem. (7)Tādēļ Regulas (ES) Nr. 1305/2013 un (ES) Nr. 1307/2013 būtu attiecīgi jāgroza. (8)Lai dalībvalstīm ātri nodrošinātu nepieciešamo elastību un 2014.–2020. gada plānošanas laikposma pēdējo gadu laikā garantētu lauku attīstības politikas nepārtrauktību, šī regula būtu jāpiemēro no 2019. gada 1. marta, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1305/2013 Regulu (ES) Nr. 1305/2013 groza šādi:

(1)regulas 31. panta 5. punktā iekļauj šādu otro daļu: “Atkāpjoties no pirmās daļas, ja maksājumi pakāpeniski sākas tikai 2019. gadā, šos maksājumus sāk izmaksāt ne vairāk kā 80 % apmērā no vidējā maksājuma, kas noteikts 2014.–2020. gada plānošanas laikposmā. Maksājumu līmeni nosaka tā, lai 2020. gadā beigu līmenis atbilstu pusei no sākuma līmeņa.”;

(2)regulas 51. panta 1. punktā iekļauj šādu otro daļu: “ELFLA var finansēt darbības, ar kurām tiek sagatavota KLP īstenošana nākamajā plānošanas laikposmā.” 2. pants Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1307/2013 Regulu (ES) Nr. 1307/2013 groza šādi: (1) regulas 7. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Katrai dalībvalstij un katram kalendārajam gadam tiek darīts pieejams 11. pantā minētās tiešo maksājumu samazināšanas summas aplēses rezultāts (kas ir starpība starp II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu, kuram pieskaitīta saskaņā ar 58. pantu pieejamā summa, un III pielikumā noteikto neto maksimālo apjomu) kā Savienības atbalsts, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA).”; (2)regulas 11. panta 6. punktā pievieno šādu trešo daļu: “Attiecībā uz 2020. gadu dalībvalstis līdz 2019. gada 31. decembrim paziņo Komisijai par lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu un par visiem samazināšanas summu aplēses rezultātiem.”; (3)regulas14. pantu groza šādi: (a)panta 1. punktam pievieno šādu sesto daļu: “Dalībvalstis līdz 2019. gada 31. decembrim var nolemt darīt pieejamus (kā papildu atbalstu, ko 2021. finanšu gadā finansē no ELFLA) līdz 15 % no valsts gada maksimālajiem apjomiem par 2020. kalendāro gadu, kā noteikts šīs regulas II pielikumā. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama tiešo maksājumu piešķiršanai. Šo lēmumu paziņo Komisijai līdz 2019. gada 31. decembrim, un tajā nosaka izvēlēto procentuālo daļu.”; (b)panta 2. punktam pievieno šādu sesto daļu: