LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 175/10

Reģionu komitejas atzinums “Ilgtspējīgas attīstības veicināšana – taisnīgas tirdzniecības un nevalstisku ar tirdzniecību saistītu ilgtspējas nodrošināšanas sistēmu nozīme”

(2010/C 175/03)

I. VISPĀRĪGAS PIEZĪMES

REĢIONU KOMITEJA

1. atzinīgi vērtē Komisijas 2009. gada 5. maija paziņojumu “Ilgtspējīgas attīstības veicināšana – godīgās tirdzniecības un nevalstisku ar tirdzniecību saistītu ilgtspējas nodrošināšanas sistēmu nozīme”. Eiropas Komisija paziņojumā analizē pašreizējo stāvokli taisnīgas tirdzniecības jomā un citu nevalstisku (t.i., privātu) ar tirdzniecību saistītu ilgtspējas nodrošināšanas sistēmu līdzšinējo attīstību;

2. secina, ka taisnīgas tirdzniecības produktu tirgus pēdējos gados ir strauji palielinājies. Pašreiz Eiropas Savienībā patērētāji ik gadus iegādājas taisnīgas tirdzniecības sertificētus ražojumus 1,5 miljardu euro apmērā, proti, 70 reizes vairāk nekā 1999. gadā, kad Komisija nāca klajā ar savu pirmo paziņojumu par minēto tematu;

3. uzskata, ka jāizstrādā taisnīgas tirdzniecības viennozīmīga definīcija, lai labticīgus patērētājus nemaldinātu ar daudzajiem marķējumiem un sertifikātiem, kuros visos ir norādīts, ka attiecīgais produkts ir ražots saskaņā ar taisnīgiem, ētiskiem un alternatīviem nosacījumiem. Komisijas 2009. gada 5. maija paziņojumā jēdziens “godīgā tirdzniecība” Šajā dokumentā lietots termins “taisnīga tirdzniecība” saskaņā ar ES iestāžu terminoloģijas sanāksmē pieņemto lēmumu (red. – ssalm).ir lietots saskaņā ar taisnīgas tirdzniecības kustības definētajiem un Eiropas Parlamenta 2006. gada 6. jūnija rezolūcijā par godīgu tirdzniecību un attīstību norādītajiem kritērijiem. Termins “taisnīga tirdzniecība” ir izmantots atbilstoši standartiem, ko noteikušas standartizācijas un atbilstības novērtēšanas starptautiskās organizācijas, kuras ietilpst Sociālās un vides akreditācijas un marķējuma aliansē (ISEAL), kā arī atbilstoši standartiem, ko piemēro taisnīgas tirdzniecības organizācijas;

4. īpaši pieņem zināšanai, ka 2008. gadā Apvienotajā Karalistē vairāk nekā 70 % patērētāju atpazina taisnīgas tirdzniecības marķējumu (salīdzinājumā ar 12 % 2000. gadā), savukārt Francijā 2005. gadā — 74 % patērētāju (salīdzinājumā ar 9 % 2000. gadā). Vācijā 2009. gadā taisnīgas tirdzniecības marķējums 407 zīmolu un bezpeļņas organizāciju konkurencē tika atzīts par labāko;

5. pauž gandarījumu, ka 2007. gada beigās taisnīgas tirdzniecības preču noiets pasaulē pārsniedza 2,3 miljardus euro (vienlaikus tomēr jāatzīmē, ka to noiets vēl joprojām ir ievērojami mazāks par bioloģisko pārtikas produktu noietu un taisnīgas tirdzniecības preču īpatsvars kopējā tirdzniecības apjomā nesasniedz 1 %). Eiropā ir vislielākais taisnīgas tirdzniecības preču noiets pasaulē, jo patērētāji iegādājas 60 – 70 % šo preču. Tomēr jāatzīmē, ka starp visstraujāk augošo tirgu Zviedrijā un jaunajām dalībvalstīm, kurās minētā sistēma ir samērā maz pazīstama, pastāv ievērojamas atšķirības;

II. IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

REĢIONU KOMITEJA

Taisnīgas tirdzniecības iezīmes

6. uzsver, ka viena no taisnīgas tirdzniecības un citu ilgtspējas nodrošināšanas sistēmu īpašajām iezīmēm ir tā, ka tās ir būtībā brīvprātīgs, dinamisks mehānisms, kas attīstās līdz ar izmaiņām sabiedrības un patērētāju apziņā un pieprasījumā;

7. uzsver Komisijas viedokli, ka gadījumā, ja privātām ar tirdzniecību saistītām ilgtspējas nodrošināšanas sistēmām noteiktu klasificējošus vai regulējošus kritērijus, tas nelabvēlīgi ietekmētu ilgtspējīgas attīstības mērķus un kavētu šādu privāto iniciatīvu dinamiku un taisnīgas tirdzniecības turpmāko attīstību;

8. aicina attiecībā uz taisnīgas tirdzniecības marķējumu nodrošināt pilnīgu publisku pārredzamību, lai katrs ražošanas posms atbilstu saprotamiem kritērijiem;

9. secina, ka ilgtspējīgu attīstību var veicināt sistēmas, kas vieno vides, sociālos un saimnieciskos aspektus. Netraucētas tirgus darbības nodrošināšanai ir svarīgi, lai patērētāji un ražotāji varētu piekļūt ticamai informācijai par šādām sistēmām. Lietderīgi ir izveidot neatkarīgus marķējumus un nodrošināt neatkarīgu sertifikāciju, kam patērētāji var uzticēties un ko uzrauga neatkarīgas iestādes;

Publiskais iepirkums

10. atzinīgi vērtē Eiropas Savienības 2004. gada direktīvas publiskā iepirkuma jomā. Tās ir pamats daudziem dalībvalstu likumiem šajā jomā un dod iespēju publiskā iepirkuma konkursos izvirzīt sociālus un vides kritērijus;

11. secina, ka publiskās iestādes tērē līdzekļus 16 % apmērā no Eiropas Savienības IKP, tādējādi veidojot nozīmīgu stratēģisku tirgu. Publiskā iepirkuma konkursos ņemot vērā ilgtspējīgas attīstības un taisnīgas tirdzniecības aspektus, vietējās un reģionālās pašvaldības var būtiski paaugstināt ne tikai savu pakalpojumu rentabilitāti un efektivitāti vidējā termiņā un ilgtermiņā, bet veicināt arī sociālo taisnīgumu un ilgtspējīgu attīstību;

12. uzsver, ka, iegādājoties taisnīgas tirdzniecības produktus, patērētājiem un publiskajiem pasūtītājiem rodas atbilstoša iespēja ar savu pirktspēju sekmēt tirdzniecības politikas un attīstības politikas mērķu saskaņotību;

13. uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības izmanto ievērojamu daļu publiskajiem iepirkumiem paredzēto izdevumu. Ņemot vērā to svarīgo nozīmi, tās jāiesaista ilgtspējīgas attīstības un taisnīgas tirdzniecības pasākumu veicināšanā visā Eiropā. Pašvaldībām jāņem vērā taisnīgas tirdzniecības ne tikai zinātniskie, tehniskie vai tiesiskie, bet arī politiskie aspekti;

14. jau agrāk ir norādījusi, ka spēkā esošais tiesiskais regulējums publiskā iepirkuma jomā ir visai sarežģīts un ka tā pienācīga piemērošana sagādā grūtības daudzām pašvaldībām. Tāpēc Komiteja aicina Komisiju turpmāk izstrādāt skaidras un precīzas sociālā iepirkuma pamatnostādnes, ko vietējās un reģionālās pašvaldības var ņemt vērā taisnīgas tirdzniecības produktu publiskajos konkursos;

15. ar interesi atzīmē, ka Komisija, lai atbalstītu līgumslēdzējas iestādes ilgtspējīgāka publiskā iepirkuma organizēšanā, nesen ir pieņēmusi paziņojumu par videi draudzīgu publisko iepirkumu (kas papildina tās rokasgrāmatu par “zaļo” iepirkumu) un patlaban gatavojas publicēt līdzīgu rokasgrāmatu par sociālo iepirkumu. Abos minētajos dokumentos ir iekļauti visaptveroši norādījumi par ilgtspējīgu (videi draudzīgu un sociālu) publisko iepirkumu;

16. atzinīgi vērtē otras rokasgrāmatas izstrādi un aicina Komisiju, ņemot vērā ātro attīstību šajā jomā, to pēc iespējas ātrāk publicēt;

17. vēlas palīdzēt izplatīt atbilstošas pamatnostādnes, izmantojot savu saziņas tīklu un sadarbojoties arī ar Eiropas Komisiju, lai īstenotu informācijas apmaiņu starp vietējām un reģionālajām pašvaldībām. Pašvaldības (īpaši tās, kurām ir līdzīgas prasības) varētu izveidot savus tīklus, lai dalītos ar informāciju par paraugpraksi taisnīgas tirdzniecības jomā;

18. aicina apsvērt to, vai būtu lietderīgi izstrādāt jaunu projektu informācijas apmaiņai. Eiropas Komisija un Reģionu komiteja patlaban veido “decentralizētas sadarbības biržu”, lai atvieglotu un koordinētu pasākumus starp decentralizētā sadarbībā iesaistītajām ES vietējām un reģionālajām pašvaldībām un to partneriem attīstības valstīs. Minētā sadarbības “birža” darbosies kā tiešsaistes pakalpojums, lai vajadzības un lūgumi pēc atbalsta kļūtu zināmi atbilstošām ieinteresētajām pusēm vai piedāvātājiem. RK locekļus aicina izmantot šo instrumentu (paredzams, ka tas darbību uzsāks 2010. gadā), lai iegūtu un sniegtu attiecīgo informāciju. Tas ievērojami atvieglos attīstības sadarbībā iesaistīto Eiropas vietējo un reģionālo pašvaldību savstarpējo informācijas apmaiņu, un ES pašvaldību projektus varēs saskaņot ar attīstības valstu pašvaldību projektiem;

19. šajā sakarā varētu izmantot decentralizētas sadarbības projektus, lai sekmētu taisnīgas tirdzniecības produktu attīstību, apkopotu ietekmes pētījumus un atbalstītu mazos ražotājus dienvidu reģionos;

20. norāda, ka priekšrocības rada ne tikai taisnīgas tirdzniecības standartiem atbilstoša publiskā iepirkuma veicināšana, bet ieguvumi iespējami arī, sekmējot privātā sektora iepirkumu atbilstoši minētajiem standartiem. Tāpēc rosina vietējās un reģionālās pašvaldības izstrādāt stimulus, lai veicinātu taisnīgas tirdzniecības standartiem atbilstošu iepirkumu procesu īstenošanu arī privātajā sektorā, piemēram, rīkojot konkursus pēc “Taisnīgas tirdzniecības galvaspilsētas” un “Taisnīgas tirdzniecības pilsētas” konkursu principa;

Komisijas atbalsts

21. ņemot vērā taisnīgas tirdzniecības un citu ar tirdzniecību saistītu ilgtspējas nodrošināšanas sistēmu iespējamo ieguldījumu ilgtspējīgā attīstībā, atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos un tās gatavību arī turpmāk atbalstīt šādas sistēmas;

22. uzskata, ka jānodrošina pareizais līdzsvars starp vēlmi tirdzniecības, investīciju un ekonomikas izaugsmes jautājumus iekļaut darba kārtībā, kuras mērķis ir liberalizācija un globalizācija, no vienas puses, un nepieciešamību ievērot ilgtspējīgas attīstības principus un nodrošināt pārredzamu, taisnīgu tirdzniecības sistēmu un to, lai bagātākās rūpnieciskās valstis tirdzniecības sarunās skaidri atzītu mazāk attīstīto valstu nopietnās problēmas, no otras puses. Dažādas taisnīgas tirdzniecības organizācijas ir pārliecinātas, ka tirdzniecība var būt efektīvs instruments ilgtspējīgas attīstības veicināšanai un nabadzības samazināšanai, ja to izmanto godīgi un atbildīgi. Lai šo mērķi sasniegtu, tirdzniecības politika ir būtiski jāpārveido. Piemērojot pašreiz dominējošo pieeju, kuras pamatā ir tirgus principi, nevarēs novērst pastāvošo nevienlīdzību starptautisku uzņēmējsabiedrību un mazu ražotāju spējā ietekmēt sarunas. Tikai tad, ja tirdzniecības politikas veidošanā sistemātiski tiks iesaistīti atstumtie mazie ražotāji no nabadzīgām valstīm, varēs sekmēt no pašreizējās sistēmas izrietošās netaisnības novēršanu;

23. pauž gandarījumu, ka Komisija ir finansiāli atbalstījusi taisnīgu tirdzniecību un citus ar ilgtspējīgu tirdzniecību saistītus pasākumus, galvenokārt izmantojot savus sadarbības instrumentus attīstības sadarbības jomā. Laika posmā no 2007. līdz 2008. gadam dažādiem pasākumiem tika piešķirti 19 466 miljoni euro. Tie galvenokārt bija pasākumi izpratnes veicināšanai Eiropas Savienībā. Gan 2008., gan 2009. gadā minētajiem pasākumiem tika piešķirti papildu līdzekļi 1 miljona euro apmērā;

24. aicina Komisiju, ņemot vērā taisnīgas tirdzniecības straujo attīstību dažās dalībvalstīs, pārliecināties, vai dalībvalstīm, kas šajā jomā vēl nav tik aktīvas, nevajadzētu piešķirt papildu līdzekļus;

25. atbalsta Komisijas ieceri uzsākt ietekmes novērtēšanu un pasākumus tirgus pārredzamības uzlabošanai, kā arī pievērst lielāku uzmanību grūtībām šo koncepciju īstenošanā un sertifikācijas ieviešanā. ES dalībvalstis to varētu atbalstīt, īstenojot līdzīgus pasākumus, piemēram, finansējot pētījumus par taisnīgas tirdzniecības ietekmi;

Vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalība attīstības politikā

26. atzinīgi vērtē to, ka ir atzīta vietējo un reģionālo pašvaldību svarīgā nozīme taisnīgas tirdzniecības politikā. Pašvaldību līdzdalība attīstības politikā nav nekas jauns. Daudzi Eiropas reģioni un daudzas vietējās un reģionālās pašvaldības jau ilgu laiku, sadarbojoties ar saviem partneriem attīstības valstīs, īsteno projektus taisnīgas tirdzniecības jomā. Partneriem savstarpēji jāuzticas un jānodrošina pārredzamība savstarpējās attiecībās. Saskaņā ar taisnīgas tirdzniecības sistēmu noslēgtajos līgumos jāņem vērā vienlīdzīgas attieksmes, savstarpējas atzīšanas un samērīguma principi;

27. secina, ka, ņemot vērā decentralizāciju, vietējās un reģionālās pašvaldības taisnīgas tirdzniecības jautājumos kļūst aizvien profesionālākas. Pašvaldībām ir vērtīgas zināšanas jomās, kas ir būtiskas attīstības valstīm un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā. Tāpēc tās jāuzskata par svarīgām iesaistītajām pusēm taisnīgas tirdzniecības politikā;

28. atzinīgi vērtē Komisijas vēlmi Eiropas Savienībā saglabāt taisnīgas tirdzniecības un citu līdzīgu ilgtspējas sistēmu nevalstisko raksturu. Publiskā sektora īstenots regulējums varētu kavēt dinamisku privātu sistēmu attīstību un darbību;

29. vienlaikus uzskata, ka publiskā iepirkuma jomā ir vajadzīgi noteikti tiesiski standarti izsoļu organizēšanā, lai taisnīgas tirdzniecības produktu piedāvātājiem dotu iespēju piedalīties konkursā;

Izglītojoši pasākumi

30. pauž gandarījumu par taisnīgas tirdzniecības attīstību un Eiropas pašvaldību un reģionu aizvien lielāko gatavību publiskā iepirkuma konkursos ieviest vides un sociālus kritērijus. Ņemot vērā pašreizējo finanšu un ekonomikas krīzi, šai gatavībai ir vēl lielāka nozīme. Taisnīgas tirdzniecības iesākumā septiņdesmitajos gados galvenā uzmanība bija veltīta pasaules tirdzniecības netaisnīgās struktūras kritikai. Taisnīga tirdzniecība sākotnēji bija izglītojoša kustība, savukārt šodien, īpaši no tirdzniecības politikas perspektīvas, tās apgrozījums pieaug un tā kļūst aizvien populārāka;

31. atgādina, ka decentralizētas struktūras, kas Eiropā veic izglītojošu darbu, kā arī patērētāju tiesību aizsardzības organizācijas kā taisnīgas tirdzniecības svarīgi partneri sistemātiski jāiesaista attīstības politikas mērķu noteikšanā. Vienlaikus būtu jāatbalsta pasaules netaisnīgas tirdzniecības struktūru konfrontācija, jo īpaši ar Eiropas tirdzniecības un lauksaimniecības politiku, dodot iespēju katrai personai noslēgt tirdzniecības darījumus saskaņā ar taisnīguma principu. Izglītošana vienmēr ir bijusi instruments, lai novērstu nabadzību, ekspluatāciju, badu un kaitējumu videi, kā arī tādu tendenci kā attīstības nepietiekamība;

32. pauž gandarījumu, ka Eiropas Savienības vietējās un reģionālās pašvaldības, kas ir iedzīvotājiem tuvākais līmenis, pēdējos gados ir iesaistījušās un apliecinājušas sevi taisnīgas tirdzniecības un taisnīga publiskā iepirkuma jomā. Pateicoties taisnīgas tirdzniecības pilsētām un taisnīgas tirdzniecības augstskolām, ievērojami ir paaugstinājies līdzdalības līmenis un šajās iniciatīvās ir iesaistījušies daudzi tūkstoši iedzīvotāju, kā arī ir radušās konkrētas iespējas to atbalstam. Taisnīgas tirdzniecības pilsētas jau kopš 2001. gada ir Lielbritānijā, un kopš 2008. gada arī Vācijā. Lielbritānija atrodas otrajā vietā pasaulē taisnīgas tirdzniecības produktu patēriņa ziņā uz vienu iedzīvotāju. Divpadsmit ES dalībvalstīs ir vairāk nekā 700 taisnīgas tirdzniecības pilsētu un vēl vairāk kandidātu uz taisnīgas tirdzniecības pilsētas statusu;

33. norāda, ka jāstiprina patērētāju ietekme, organizējot informēšanas un izglītošanas pasākumus ar vietējās un valsts mēroga preses līdzdalību un aizvien vairāk ar elektronisko plašsaziņas līdzekļu palīdzību. Papildu iespējas paver sadarbība ar patērētāju tiesību aizsardzības organizācijām;

34. atzinīgi vērtē Taisnīgas tirdzniecības aizstāvības biroja nesen īstenotās iniciatīvas, lai mudinātu Eiropas Parlamenta deputātus apņemties atbalstīt taisnīgas tirdzniecības jomu un sociāli atstumtos ražotājus un trūcīgos darba ņēmējus dienvidu valstīs. Komiteja uzskata, ka šādas iniciatīvas varētu īstenot arī citos pārvaldības līmeņos;

35. uzsver, ka Eiropas pašvaldības un reģionus jau sen ir skārušas ar globalizāciju saistītās problēmas. Lai vietējā līmenī varētu īstenot atbilstošus uz nākotni orientētus pasākumus, ir nepieciešama tālākizglītība, profesionalizācija un vietējā, reģionālā un valstu līmeņa pārstāvju iesaistīšana kopējos tīklos. Šādu struktūru izveide Eiropā vēl ir tikai sākuma stadijā un tā ir sistemātiski jāattīsta;

Atbalsts pašvaldībām un reģioniem

36. ar interesi raugās uz to, ka Vācijā kopš 2001. gada ir izveidots pakalpojumu dienests “Pašvaldības vienā pasaulē” (Kommunen in der einen Welt), kas sadarbojas ar 2 600 Vācijas pašvaldībām un bieži arī ar to starptautiskajiem partneriem (tostarp partnerpilsētām). Šo dienestu atbalsta Vācijas valdība, vairums federālo zemju, pašvaldību galvenās apvienības un NVO jumta organizācija, un tas ievērojami ir veicinājis Vācijas pašvaldību plašāku līdzdalību attīstības politikā, tādējādi sekmējot taisnīgu tirdzniecību un videi draudzīgu un sociālu publisko iepirkumu;

37. iesaka vietējām un reģionālajām pašvaldībām 1) apvienoties kopējos tīklos, veidojot sistemātisku veicināšanas sistēmu, lai stiprinātu un apvienotu savas strukturālās iespējas ilgtspējīgi novērst nabadzību un kaitējumu videi, jo šīs aizvien nopietnākās globālās problēmas kavē ilgtspējīgu attīstību, un 2) īpaši veicināt apmaiņu starp “vecajām” un “jaunajām” ES dalībvalstīm. Ar RK decentralizētas sadarbības portāla palīdzību būtu jāveicina informācijas apmaiņa, lai dalītos pieredzē un veiktu salīdzinošo novērtējumu, palīdzot Dienvideiropas un Austrumeiropas valstīm izstrādāt idejas par atbalstu taisnīgai tirdzniecībai ilgtspējīgas attīstības un klimata pārmaiņu adaptācijas stratēģiju kontekstā;

38. uzskata, ka paziņojumā minētie veicināšanas pasākumiem paredzētie 19 miljoni euro un plānotais palielinājums viena miljona euro apmērā taisnīgas tirdzniecības sekmēšanai ir nozīmīgs sākumpunkts, vienlaikus tomēr norādot, ka nākotnē, ņemot vērā problēmu apjomīgumu, kā arī iespējas stiprināt pieejamo potenciālu, būs vajadzīgi papildu līdzekļi;

39. norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības var tieši atbalstīt taisnīgu tirdzniecību, īstenojot šādas iniciatīvas:

— savās sanāksmēs, birojos un ēdnīcās piedāvāt tikai saskaņā ar taisnīgas tirdzniecības principiem iepirktu kafiju un tēju,

— pilsētu un pašvaldību padomēm atbalstīt attiecīgās kampaņas,

— atzīt taisnīgas tirdzniecības veikalu sistēmas “Viena pasaule” darbu,

— pēc iespējas lielākam skaitam pilsētu censties iegūt “Taisnīgas tirdzniecības pilsētas” nosaukumu;

Eiropas Taisnīgas tirdzniecības stratēģijas izstrādāšana

40. lai sekmētu taisnīgu tirdzniecību un videi draudzīgu sociālu publisko iepirkumu, Komiteja aicina kopīgi izstrādāt Eiropas Taisnīgas tirdzniecības stratēģiju vietējām un reģionālajām pašvaldībām, kā arī rīcības programmu, kas atbilstu vides un sociālajiem kritērijiem. Pēc tam, kad šādu stratēģiju sagatavotu valstīs, kā arī savstarpēji sadarbojoties reģioniem, to varētu pilnveidot, organizējot seminārus un konferences ar iesaistīto un ieinteresēto politiķu, valstu iestāžu, NVO un privātā sektora pārstāvju līdzdalību;

41. uzskata, ka stratēģiju varētu pieņemt kādā no Reģionu komitejas vai prezidentvalsts organizētajām konferencēm, kā arī izskaidrot un publiskot Briselē Reģionu komitejas populārajās “Atvērto durvju dienās”;

42. ņemot vērā finanšu un ekonomikas krīzi un draudošās klimata katastrofas, Komiteja vēlas ar šo iniciatīvu aptvert un tajā iesaistīt arī galvenās iesaistītās puses no dienvidu valstīm, un pastāvīgi veltīt uzmanību globalizācijas sekām. Stiprināt taisnīgas tirdzniecības struktūras un pašvaldībās un reģionos veikt videi draudzīgu sociālu publisko iepirkumu ir tikpat svarīgi kā izveidot ciešākus tīklus ar partneriem ražotājvalstīs;

43. norāda, ka taisnīga tirdzniecība un videi draudzīgs sociāls iepirkums līdz šim kopumā pozitīvi ir ietekmējuši galvenokārt lauksaimniecības produktus, ko ražo mazie zemnieki tā dēvētajās attīstības valstīs. Nākotnē taisnīgas tirdzniecības produktu un pakalpojumu spektru varēs paplašināt, pārņemot pieredzi un kritērijus, kā arī tos attīstot, lai stiprinātu tiesisko paļāvību. Jācenšas tālāk attīstīt un atbalstīt saikni starp ražotājiem un galapatērētājiem. Produktu spektra paplašināšana nozīmē, ka tajā tiktu iekļauti nerūpnieciskie un rūpnieciskie produkti no visām izcelsmes valstīm, kā arī sniegti taisnīgas tirdzniecības pakalpojumi, piemēram, “Taisnīgs tūrisms”. Tālāk attīstot struktūras, galvenokārt jāpievēršas tam, lai novērtētu vides un sociālo kritēju, kā arī ILO minimālo standartu ievērošanu, kā arī transporta un pārdošanas jautājumiem;

44. norāda, ka līdzšinējās sarunās par taisnīgas tirdzniecības jautājumiem nav pietiekami ņemtas vērā Komisijas 2008. gada direktīvas par cilvēku ar invaliditāti tiesību nostiprināšanu. Starptautiskās pašvaldību partnerībās gūtā pieredze skaidri liecina par cilvēku ar invaliditāti pastiprinātu iesaisti taisnīgā tirdzniecībā un videi draudzīgā sociālā iepirkumā. Komiteja aicina šo jautājumu risināt un padziļināt ierosinātajā stratēģijā, kā arī veicot sagatavošanas darbu valstu un reģionu līmenī;

45. apzinās, ka taisnīga tirdzniecība Eiropā veido mazāk nekā 1 % no kopējā tirdzniecības apjoma. Ņemot vērā pozitīvo piemēru, ko rāda dažas šajā jomā vadošas valstis ar vairāk nekā 10 % īpatsvaru, piemēram, Šveice, Anglija, Skandināvijas valstis, Nīderlande, Austrija un Luksemburga, jāpalielina taisnīgas tirdzniecības produktu apgrozījums, īpaši Dienvideiropā un Austrumeiropā. Pateicoties pārsvarā ļoti veiksmīgajai sadarbībai starp nevalstiskajām organizācijām, pašvaldībām un vietējiem uzņēmējiem un iesaistot arī Dienvidu valstu partnerus, ir izveidoti nozīmīgi uz atbildības principu balstīti modeļi visai Eiropai. Tie ir piemērs visām Eiropas pašvaldībām un reģioniem, kas līdz ar to var sniegt ievērojamu ieguldījumu Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā līdz 2015. gadam.