C 321/47

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2020/C 321/09)

Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“VAUCLUSE”

PGI-FR-A1209-AM01

Paziņojuma datums: 2.7.2020.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Vīna (vīnu) apraksts

Lai precizētu dažādo produktu aprakstu, 3.3. punktā “Produktu organoleptisko īpašību novērtējums” ir pievienota papildu informācija par vīnu krāsu.

Šī precizētā informācija ir norādīta arī vienotā dokumenta sadaļā “Vīna (vīnu) apraksts”.

2. Ģeogrāfiskais apgabals

Specifikācijas I nodaļas 4.1. punktā ir formāli atjaunināts ģeogrāfiskā apgabala raksturojums.

Saistībā ar katra papildu ģeogrāfiskā nosaukuma aptverto pašvaldību uzskaitījumu precizēts administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora (valsts atsauces dokuments, kurā uzskaitītas pašvaldības pa departamentiem) gads. Runa ir par 2019. gada administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru. Ir laboti daži pašvaldību nosaukumi, bet nav mainījies ģeogrāfiskā apgabala sastāvs.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

3. Vīndārzos izmantotās vīnogu šķirnes

Specifikācijas I nodaļas 5. punktā vīnogu šķirnes, kas noteiktas ar AĢIN “Vaucluse” apzīmēto vīnu ražošanai, papildina ar šādām 16 šķirnēm:

‘Artaban N’, ‘Assyrtiko B’, ‘Cabernet blanc B’, ‘Cabernet cortis N’, ‘Floreal B’, ‘Monarch N’, ‘Muscaris B’, ‘Nebbiolo N’, ‘Pinotage N’, ‘Prior N’, ‘Soreli B’, ‘Souvignier gris G’, ‘Verdejo B’, ‘Vidoc N’, ‘Voltis B’, ‘Xinomavro N’.

Šīs šķirnes uzskata par izturīgām pret sausumu un kriptogāmiskām slimībām. Tām var izmantot mazāku augu aizsardzības līdzekļu daudzumu, un tai pašā laikā tās atbilst šķirnēm, ko izmanto ar šo AĢIN apzīmēto vīnu ražošanai. Tās nemaina ar AĢIN apzīmēto vīnu īpašības.

Šo šķirņu iekļaušana izmantojamo šķirņu sarakstā ietekmē vienoto dokumentu – tās pievieno punktā “Vīnkopības produktu kategorijas”.

4. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Specifikācijas 7.2. punktā tekstam par produkta specifiku pievieno vīnu organoleptisko aprakstu. Šī informācija ir iekļauta arī vienotā dokumenta sadaļas “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu” tekstā par produkta specifiku.

Specifikācijas 7.3. punkts “Cēloniskā saikne starp produkta specifiku un ģeogrāfiskā apgabala specifiku” ir papildināts, lai skaidrāk parādītu saikni ar ģeogrāfisko izcelsmi, kuras pamatā ir saistība starp vīna specifiku un ģeogrāfiskās vides īpašībām. Šī papildu informācija ir iekļauta arī vienotā dokumenta sadaļas “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu” rindkopā, kurā aprakstīta cēloniskā saikne.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Vaucluse”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

AĢIN – aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna (vīnu) apraksts

Vīnu organoleptiskais un analītiskais apraksts

Aizsargātā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Vaucluse” ir paredzēta nedzirkstošajiem sarkanvīniem, sārtvīniem un baltvīniem.

Sarkanvīni ir vairākšķirņu vīni. Šo vīnu pamatkodolu veido šķirnes ‘Grenache N’, ‘Syrah N’, ‘Merlot N’ vai pat ‘Cabernet-Sauvignon N’, kurām visām kopīgs ir to piešķirtais tumšo augļu un garšvielu aromāts un ādas un rūgtās šokolādes vai pat piparota piegarša. Tiem ir rubīnsarkana līdz tumši granātsarkana krāsa ar violetiem atspīdumiem.

Kad sārtvīniem, kuri parasti ir gaišā laškrāsā, pievieno vīnu no tādām šķirnēm kā ‘Grenache N’ vai ‘Cinsault N’, iegūst vīnus ar sarkano augļu aromātu.

Baltvīni, kas bieži iegūti no šķirnes ‘Chardonnay B’ vīnogām, ir spirgti un minerāli, ar ābolu vai liepziedu notīm. Tie ir gaiši dzeltenā krāsā ar zaļiem vai spoža un tīra zelta atspīdumiem.

Ar aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Vaucluse” apzīmēto vīnu minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija ir vismaz 9 % un kopējais spirta saturs (minimālais vai maksimālais), kopējais skābums, gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs atbilst ES tiesību aktos noteiktajam.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 9 Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalenti uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligrami uz litru)

5. Vīndarības metodes

a) Īpašās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

Attiecībā uz vīndarības metodēm jāievēro pienākumi, kas minēti Savienības tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā (Code rural et de la pêche maritime).

b) Maksimālais ražas iznākums

120 hektolitri no hektāra.

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Ar aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Vaucluse” apzīmēto vīnu ražošanai izmantojamo vīnogu novākšana, vinifikācija un šo vīnu gatavošana notiek Voklīzas (Vaucluse) departamentā.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

‘Abondant B’

‘Abouriou B’

‘Alicante Henri Bouschet N’

‘Aligoté B’

‘Alphonse Lavallée N’

‘Altesse B’

‘Aléatico N’

‘Aramon N’

‘Aramon blanc B’

‘Aramon gris G’

‘Aranel B’

‘Arbane B’

‘Arinarnoa N’

‘Arriloba B’

‘Arrouya N’

‘Arrufiac B’ – ‘Arrufiat’

‘Artaban N’

‘Assyrtiko B’

‘Aubin B’

‘Aubin vert B’

‘Aubun N’ – ‘Murescola’

‘Auxerrois B’

‘Bachet N’

‘Barbaroux Rs’

‘Baroque B’

‘Biancu Gentile B’

‘Blanc Dame B’

‘Bouchalès N’

‘Bouillet N’

‘Bouquettraube B’

‘Bourboulenc B’ – ‘Doucillon blanc’

‘Brachet N’ – ‘Braquet’

‘Brun Fourca N’

‘Brun argenté N’ – ‘Vaccarèse’

‘Béclan N’ – ‘Petit Béclan’

‘Béquignol N’

‘Cabernet blanc B’

‘Cabernet cortis N’

‘Cabernet franc N’

‘Cabernet-Sauvignon N’

‘Caladoc N’

‘Calitor N’

‘Camaralet B’

‘Carcajolo N’

‘Carcajolo blanc B’

‘Cardinal Rg’

‘Carignan N’

‘Carignan blanc B’

‘Carmenère N’

‘Castets N’

‘Chardonnay B’

‘Chasan B’

‘Chasselas B’

‘Chasselas rose Rs’

‘Chatus N’

‘Chenanson N’

‘Chenin B’

‘Cinsaut N’ – ‘Cinsault’

‘Clairette B’

‘Clairette rose Rs’

‘Clarin B’

‘Claverie B’

‘Codivarta B’

‘Colombard B’

‘Corbeau N’ – ‘Douce noire’

‘Cot N’ – ‘Malbec’

‘Counoise N’

‘Courbu B’ – ‘Gros Courbu’

‘Courbu noir N’

‘Couston N’

‘Crouchen B’ – ‘Cruchen’

‘César N’

‘Danlas B’

‘Duras N’

‘Durif N’

‘Egiodola N’

‘Ekigaïna N’

‘Elbling B’

‘Etraire de la Dui N’

‘Feunate N’

‘Floreal B’

‘Folignan B’

‘Folle blanche B’

‘Franc noir de Haute-Saône N’

‘Fuella nera N’

‘Furmint B’

‘Gamaret’

‘Gamay Fréaux N’

‘Gamay N’

‘Gamay de Bouze N’

‘Gamay de Chaudenay N’

‘Ganson N’

‘Gascon N’

‘Genovèse B’

‘Gewurztraminer Rs’

‘Goldriesling B’

‘Gouget N’

‘Graisse B’

‘Gramon N’

‘Grassen N’ – ‘Grassenc’

‘Grenache N’

‘Grenache blanc B’

‘Grenache gris G’

‘Gringet B’

‘Grolleau N’

‘Grolleau gris G’

‘Gros Manseng B’

‘Gros vert B’

‘Jacquère B’

‘Joubertin’

‘Jurançon blanc B’

‘Jurançon noir N’ – ‘Dame noire’

‘Knipperlé B’

‘Lauzet B’

‘Len de l’El B’ – ‘Loin de l’Oeil’

‘Liliorila B’

‘Listan B’ – ‘Palomino’

‘Lival N’

‘Lledoner pelut N’

‘Macabeu B’ – ‘Macabeo’

‘Mancin N’

‘Manseng noir N’

‘Marsanne B’

‘Marselan N’

‘Mauzac B’

‘Mauzac rose Rs’

‘Mayorquin B’

‘Melon B’

‘Merlot N’

‘Merlot blanc B’

‘Meslier Saint-François B’ – ‘Gros Meslier’

‘Meunier N’

‘Milgranet N’

‘Molette B’

‘Mollard N’

‘Monarch N’

‘Mondeuse N’

‘Mondeuse blanche B’

‘Monerac N’

‘Montils B’

‘Morrastel N’ – ‘Minustellu’, ‘Graciano’

‘Mourvaison N’

‘Mourvèdre N’ – ‘Monastrell’

‘Mouyssaguès’

‘Muresconu N’ – ‘Morescono’

‘Muscadelle B’

‘Muscardin N’

‘Muscaris B’

‘Muscat Ottonel B’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Muscat cendré B’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Muscat d’Alexandrie B’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Muscat de Hambourg N’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Muscat à petits grains blancs B’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Muscat à petits grains roses Rs’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Muscat à petits grains rouges Rg’ – ‘Muscat’, ‘Moscato’

‘Mérille N’

‘Müller-Thurgau B’

‘Nebbiolo N’

‘Nielluccio N’ – ‘Nielluciu’

‘Noir Fleurien N’

‘Négret de Banhars N’

‘Négrette N’

‘Ondenc B’

‘Orbois B’

‘Pagadebiti B’

‘Pascal B’

‘Perdea B’

‘Persan N’

‘Petit Courbu B’

‘Petit Manseng B’

‘Petit Meslier B’

‘Petit Verdot N’

‘Picardan B’ – ‘Araignan’

‘Pineau d’Aunis N’

‘Pinot blanc B’

‘Pinot gris G’

‘Pinot noir N’

‘Pinotage N’

‘Piquepoul blanc B’

‘Piquepoul gris G’

‘Piquepoul noir N’

‘Plant de Brunel N’

‘Plant droit N’ – ‘Espanenc’

‘Portan N’

‘Portugais bleu N’

‘Poulsard N’ – ‘Ploussard’

‘Prior N’

‘Prunelard N’

‘Précoce Bousquet B’

‘Précoce de Malingre B’

‘Raffiat de Moncade B’

‘Ribol N’

‘Riesling B’

‘Riminèse B’

‘Rivairenc N’ – ‘Aspiran noir’

‘Rivairenc blanc B’ – ‘Aspiran blanc’

‘Rivairenc gris G’ – ‘Aspiran gris’

‘Romorantin B’ – ‘Danery’

‘Rosé du Var Rs’

‘Roublot B’

‘Roussanne B’

‘Roussette d’Ayze B’

‘Sacy B’

‘Saint Côme B’

‘Saint-Macaire N’

‘Saint-Pierre doré B’

‘Sauvignon B’ – ‘Sauvignon blanc’

‘Sauvignon gris G’ – ‘Fié gris’

‘Savagnin blanc B’

‘Savagnin rose Rs’

‘Sciaccarello N’

‘Segalin N’

‘Select B’

‘Semebat N’

‘Sémillon B’

‘Servanin N’

‘Soreli B’

‘Souvignier gris Rs’

‘Sylvaner B’

‘Syrah N’ – ‘Shiraz’

‘Tannat N’

‘Tempranillo N’

‘Terret blanc B’

‘Terret gris G’

‘Terret noir N’

‘Tibouren N’

‘Tourbat B’

‘Tressot N’

‘Trousseau N’

‘Téoulier N’

‘Ugni blanc B’

‘Valdiguié N’

‘Velteliner rouge précoce Rs’

‘Verdejo B’

‘Verdesse B’

‘Vermentino B’ – ‘Rolle’

‘Vidoc N’

‘Viognier B’

‘Voltis B’

‘Xinomavro N’

8. Saiknes apraksts

Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Voklīzas departaments, kas devis vārdu AĢIN “Vaucluse”, atrodas Ronas kreisajā krastā uz dienvidiem no Ronas koridora un ietilpst Francijas dienvidaustrumos esošajā Provansas-Alpu-Azūra Krasta reģionā. Tas robežojas ar Gāras (Gard) departamentu (rietumos), Ardēšas (Ardèche) departamentu (ziemeļrietumos), Dromas (Drôme) departamentu (ziemeļos), Augšprovansas Alpu (Alpes-de-Haute-Provence) departamentu (austrumos), Vāras (Var) departamentu (īsa kopēja robeža) un Bušdironas (Bouches-du-Rhône) departamentu (dienvidos).

Voklīzas departamenta administratīvās robežas lielākoties atbilst dabiskiem norobežojumiem – rietumos plūst Ronas upe (no ziemeļu pilsētas Bollène līdz satekai ar Diransu (Durance) dienvidos), austrumos plūst Kalavonas (Calavon) upe, bet ziemeļos Tulurenkas (Toulourenc) un Egas (Aigues) upe. Pārējās robežas ir speciāli noteiktas vai izveidojušās vēsturiski (piemēram, kantons Valréas ir Voklīzas anklāvs blakus esošajā Dromas departamentā).

Departamentā vērojams ass kontrasts starp divu veidu dabiskiem reģioniem, proti, līdzenumiem un apkārtējiem kalnainajiem apgabaliem.

Līdzenumi (aptuveni 45 % departamenta) atrodas galvenokārt rietumu daļā. Vislielākais no tiem ir Comtat Venaissin, kas plašākā nozīmē aptver Ronas aluviālo līdzenumu, Oranžas (Orange) līdzenumus un Diransas ielejas lejasdaļas aluviālos līdzenumus. Šis objekts ar daudziem atzariem ir savienots ar Diransas aluviālajiem līdzenumiem (no pašvaldības Cavaillon teritorijas līdz Mirabo tiltam), Kalavonas ielejas lejasdaļas aluviālajiem līdzenumiem (no pašvaldības Beaumettes teritorijas upes tecēšanas virzienā) un Egas un Uvēzas (Ouvèze) ielejas vidusdaļas aluviālajiem līdzenumiem.

Reljefa augstākais punkts ir Ventū kalns (Mont-Ventoux) (1 909 m) departamenta ziemeļos/ziemeļaustrumos, kurš ir daļa no rietumu–austrumu kalnu grēdas. Šā “milža” dienvidu nogāze pāriet Albionas (Albion) jeb Sentkristolas (Saint-Christol) plato (augstums virs jūras līmeņa: 600–1 200 m), kas dienvidos robežojas ar Voklīzas kalniem (augstākais punkts: 1 256 m). Reljefa pacēlumi, kas atrodas vistālāk dienvidos, uz dienvidiem no Aptas (Apt) baseina, ir Liberona (Luberon) kalni, kuru augstākā virsotne sasniedz 1 125 m augstumu.

Līdzenumus ar kalniem savieno lielākoties klinšainas reljefa formas, kas paceļas virs līdzenumiem, tādējādi akcentējot topogrāfijas kontrastus. Visievērojamākais piemērs ir Sizetes (Suzette) masīvs, kur paceļas kalnu grēdas Dentelles de Montmirail virsotnes (vidējais augstums virs jūras līmeņa: 500 m).

Ģeoloģiskā ziņā apgabalā ir plaši sastopamas nogulumu augsnes, kas satur triasa līdz kvartāra periodā veidojušos slāņus. Izņēmuma kārtā ļoti mazā platībā (Liberonā) sastopamas augsnes, kas satur lercolītu – endogēnu vulkāniskas izcelsmes bāzisko iezi.

Departaments aptver divas lielas, ļoti atšķirīgas ģeoloģiskās zonas: Ronas koridoru, ko veido līdzenumi, un austrumos – subalpu Provansu, ko veido tādas reljefa formas kā Ventū kalns, Līra (Lure) kalni, Albionas un Sentkristolas plato, Voklīzas kalni un Liberona masīvs. Mistrāla dēļ Ronas koridors ir ļoti vējains, un tas pasargā augus no vīnogu īstās miltrasas un vīnogu neīstās miltrasas. Tajā lielākoties sastopami neseni vai seni Ronas, Diransas lejasdaļas un to pieteku (Lezas (Lez), Egas, Uvēzas, Sorgas (Sorgues), Kalavonas) nogulumi. Subalpu zona sastāv galvenokārt no ļoti biezas kaļķakmens sērijas, kas satur īpašu fāciju – Orgonas kaļķakmeni, kuram ir liela morfoloģiska, tektoniska un hidroģeoloģiska nozīme. Šajā subalpu Provansā vīnogulāji ir pasargāti no ūdens deficīta un tiem ir nodrošināta piemērota temperatūras amplitūda.

Savas ģeogrāfiskās atrašanās vietas dēļ Voklīzas departamentu ietekmē trīs no četriem galvenajiem Francijas klimatiem: Vidusjūras klimats dienvidos, Alpu klimats ziemeļaustrumos (Voklīzas kalnos un Baronī (Baronnies) masīvā) un samērā nedaudz jūtamais subkontinentālais klimats, kas ietekmē departamenta ziemeļrietumu daļu. Tomēr šo ietekmi mazina nepārprotami dominējošais Vidusjūras klimats, kas nodrošina vīnogulāju auglīgumu.

Vidējais saules gaismas stundu skaits gadā ir liels. Nokrišņu daudzums gadā sadalās nevienmērīgi – relatīvi vairāk to ir rudens un ziemas periodā. Šajā klimatā liela nozīme ir aukstajam un sausajam ziemeļu vējam mistrālam, kura ātrums brāzmās regulāri sasniedz gandrīz 100 km/h. Konkrētāk, tā ietekmē vīnogas, sasniegušas pilngatavību, ir vairāk piesātinātas un visā veģetācijas periodā ir nodrošināti optimāli apstākļi, kas novērš saslimšanu ar kriptogāmiskām slimībām.

Produkta specifika

Tagad, XXI gs. sākumā, deklarētais ar AĢIN “Vaucluse” apzīmēto vīnu daudzums vīnogu novākšanas laikā ir aptuveni 200 000 hl, no kuriem 40 000–45 000 hektolitriem var norādīt apgabalu “Principauté d’Orange”, bet 5 000–6 000 hektolitriem – apgabalu “Aigues”.

Departamentā vīnkopība joprojām ir cieši saistīta ar melnogu šķirņu audzēšanu un sarkanvīnu gatavošanu. Tāpēc vidējais sadalījums ir šāds: 45–50 % no saražotā daudzuma ir sarkanvīns, 30–35 % – sārtvīns, un 15–20 % – baltvīns.

Ar AĢIN apzīmētajiem vīniem ir ļoti daudzveidīgs aromāts, jo to ražošanā izmantotās ogas iegūtas no dažādām šķirnēm:

— šķirnēm ‘Cinsault N’, ‘Clairette B’, ‘Bourboulenc B’, kas visas trīs radušās Francijas Vidusjūras reģiona vīndārzos,

— šķirnēm ‘Grenache B’ un ‘Grenache N’, ‘Carignan N’ un ‘Mourvèdre N’, kas cēlušās Pireneju pussalā,

— šķirnēm ‘Syrah N’, ‘Viognier B’ un mazākā mērā (platības ziņā) ‘Roussanne B’, ‘Marsanne B’, kuru izcelsme esot meklējama Dofinē (Dauphiné) apkārtnē,

— šķirnes ‘Ugni B’, kas, visticamāk, radusies Toskānā.

Tomēr ražotāji ir vēlējušies dažādot vīnu ražošanā izmantotās vīnogulāju šķirnes un to arī izdarījuši, sākot ar XX gs. 80. gadiem ieviešot jaunas vīnogulāju šķirnes, lielākoties tādas, kas atzītas pasaules tirgū, piemēram, ‘Cabernet-Sauvignon N’, ‘Merlot N’, ‘Chardonnay B’, ‘Sauvignon B’, kā arī ‘Vermentino B’ un nesenāk iegūtas hibrīdās šķirnes ar tikpat noderīgām īpašībām, piemēram, ‘Chasan B’, ‘Marselan N’ un ‘Caladoc N’. Tādējādi, ja vīnu nav paredzēts ražot tikai no vienas šķirnes, tā sastāvu un struktūru var bagātināt ar vīnu, kas iegūts no tādām sarkanogu šķirnēm kā ‘Merlot N’, ‘Cabernet-Sauvignon N’.

Sārtvīnu ražošanā aizvien biežāk izmanto ļoti īsu macerāciju vai pat tiešu presēšanu, lai iegūtu aizvien gaišākas krāsas sārtvīnus.

Ražotāji piedāvā arī dažādus vienšķirnes vīnus, to vidū ‘Cabernet-Sauvignon N’, ‘Merlot N’, ‘Caladoc N’, ‘Marselan N’, ‘Chardonnay B’, ‘Roussanne B’ un ‘Viognier B’.

Sarkanvīnu pamatkodolu veido šķirnes ‘Grenache N’, ‘Syrah N’, ‘Merlot N’ vai pat ‘Cabernet-Sauvignon N’, kurām visām kopīgs ir to piešķirtais tumšo augļu un garšvielu aromāts un ādas un rūgtās šokolādes vai pat piparota piegarša.

Kad sārtvīniem pievieno vīnu no tādām šķirnēm kā ‘Grenache N’ vai ‘Cinsault N’, iegūst vīnus ar sarkano augļu aromātu.

Baltvīni, kas bieži iegūti no šķirnes ‘Chardonnay B’ vīnogām, ir spirgti un minerāli, ar ābolu vai liepziedu notīm.

Cēloniskā saikne starp ģeogrāfiskā apgabala specifiku un produkta specifiku

Vairāk nekā puse Voklīzas ciematu ienākumus gūst no vīnkopības, pateicoties vietējiem vīnkopjiem, kuru zemes ir iekļautas kontrolēta cilmes vietas nosaukuma apgabalos vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes apgabalā. Vīnkopji, balstoties uz senču zinātību, gadu gaitā ir spējuši dažādot savus produktus. Tādējādi Voklīzā nozīmīgu vietu ieņem ar AĢIN apzīmētu vīnu ražošana, un šie vīni vietējā mērogā ir ļoti pieprasīti, jo šajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir ļoti labi attīstīts tūrisms. Departamentā ražoto ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu atpazīstamība papildina ar AĢIN apzīmēto un savas aromātu daudzveidības dēļ izslavēto vīnu reputāciju. Ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmētos vīnus lielākoties ražo cilmes vietas nosaukumu “Luberon” un “Ventoux” apgabalu centrā.

Vīnogulāji aug labi sasilušās un optimāli drenētās augsnēs. Tās veicina kvalitatīvu vīnogu ieguvi.

Vīnogulājiem par labu nāk arī klimata dažādības ietekme, kas piešķir vīniem līdzsvarotu struktūru un izteiktu aromātu. Vidusjūras klimats ar lielo saules gaismas stundu skaitu vasarā un pietiekamo saules spožumu veicina vīnogu nogatavošanos un aromātisko prekursoru attīstīšanos. Reljefa pacēlumu tuvumā valdošajam klimatam ir raksturīga liela dienas un nakts temperatūras starpība, un tas veicina svaigu un augļainu vīnu ražošanu, jo polifenoli vīnogās veidojas lēni. Vējš vīnogas nožāvē un tādējādi pasargā no kriptogāmiskām slimībām.

Vīnu labo slavu katru gadu apliecina godalgas, kas tiek piešķirtas reģionālos un valsts mēroga konkursos, piemēram, vispārējā lauksaimniecības konkursā (2014. gadā saņemtas četras zelta un piecas sudraba medaļas). Ar AĢIN “Vaucluse” apzīmētie vīni ir iekļauti valsts mēroga vīnu ceļvedī “Guide Hachette des Vins” (2013. gadā: 55 atlasīti vīni, divi par iecienītākajiem (coups de cœur) atzīti vīni, viens ar 3 zvaigznēm novērtēts vīns, divi ar 2 zvaigznēm novērtēti vīni, 30 ar vienu zvaigzni novērtēti vīni), kā arī starptautiskos vīnu ceļvežos – R. Pārkera (Robert Parker) ceļvedī “Wine Advocate” (četri vīni ieguvuši “Decanter” godalgu 2007. gadā) un ceļvedī “Bettane et Desseauve”.

Ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmētu vīnu ražošanā izpaužas vīnkopju zinātība un tradīcijas, ko piekopj vīnkopji, kuri vēlas piedāvāt daudzveidīgu vīnu klāstu, kas atbilst visām tirgus prasībām, un kuriem arī tas jādara.

9. Citi būtiski nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts

Tiešās apkaimes apgabals, kas noteikts, piemērojot atkāpi attiecībā uz to vīnu vinifikāciju un gatavošanu, kurus apzīmē ar aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Vaucluse”, sastāv no apriņķiem, kas robežojas ar ģeogrāfisko apgabalu (Voklīzas departamentu), proti, no šādiem apriņķiem:

— ziemeļos pie Dromas departamenta robežas: Nyons apriņķis,

— austrumos pie Augšprovansas Alpu departamenta robežas: Forcalquier apriņķis,

— austrumos pie Vāras departamenta robežas: Brignoles apriņķis,

— dienvidos pie Bušdironas departamenta robežas: Arles un Aix-en-Provence apriņķis,

— rietumos pie Gāras departamenta robežas: Nîmes apriņķis,

— ziemeļrietumos pie Ardēšas departamenta robežas: Privas apriņķis.

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu.

Nosacījuma apraksts

Aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Vaucluse” var papildināt:

— ar vienas vai vairāku vīnogu šķirņu nosaukumiem,

— ar norādēm “primeur” vai “nouveau”,

— ar šādiem mazāku ģeogrāfisko vienību nosaukumiem saskaņā ar specifikācijā izklāstītajiem nosacījumiem: “Aigues”, “Principauté d’Orange”.

Eiropas Savienības AĢIN logotipu iekļauj marķējumā gadījumos, kad apzīmējumu “Aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde” aizstāj ar tradicionālo apzīmējumu “Vin de Pays”.

Saite uz produkta specifikāciju

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-0d5e958c-4f3f-4467-a24c-e13d39073797

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.