Ieteikums Padomes viedoklis saskaņā ar 1997. gada 7. jūlija Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par 2004. -2008. gada Igaunijas konverģences programmu /* SEC/2004/0798 galīgā redakcija */





Ieteikums PADOMES VIEDOKLIS saskaņā ar 1997. gada 7. jūlija Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par 2004. -2008. gada Igaunijas konverģences programmu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budzeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināsanu [1] paredz, ka tresām valstīm, t.i., tām, kuras nav pieņēmusas vienoto valūtu, Padomei un Komisijai ir jāiesniedz konverģences programmas, lai saskaņā ar Līguma 99. pantu veiktu daudzpusēju regulāru intervālu uzraudzību. [1] OV L 209, 2.8.1997. Visi sajā tekstā minētie dokumenti ir atrodami interneta mājas lapā http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. Saskaņā ar sīs Regulas 9. pantu Padomei ir jāizmeklē katra konverģences programma, balstoties uz Komisijas un Komitejas sagatavotajiem novērtējumiem saskaņā ar Līguma 114. pantu (Ekonomikas un finansu komiteja). Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un pēc konsultācijas ar Ekonomikas un finansu komiteju, Padomei pēc programmas izpētes ir jāsniedz savs viedoklis. Saskaņā ar Regulu dalībvalstīm ir jāiesniedz konverģences programmu ikgadējie precizējumi, kurus saskaņā ar ieprieksminētajām procedūrām Komiteja var arī pārbaudīt. Desmit valstis, kas 2004. gada 1.maijā pievienojās ES, ir skaitliskā mazākumā un tāpēc vēl nav pievienojusās vienotajai valūtai. Tās ir apņēmusās līdz 2004. gada 15.maijam iesniegt konverģences programmas, bet līdz 2004. gada beigām iesniegt pirmos programmu precizējumus. 2004. gada 13. maijā tika iesniegta Igaunijas konverģences programma par 2004. - 2008. gadu. Komisijas dienesti ir veikusi programmas tehnisko novērtējumu, ņemot vērā 2004. gada pavasara prognozes un Noteikumus [2], kā arī 2002. gada 27. novembra Komisijas ziņojumā Padomei par budzeta politiku koordinācijas nostiprināsanu [3] atrunātajiem principiem. Šis vērtējums ir sāds: [2] Ekonomikas un finansu komitejas pārskatītais viedoklis par konverģences programmām un stabilitātes formātu un saturu, ko 2001. gada 10. jūlijā apstiprināja Ecofin padome. [3] KOM(2002) 668 galīgā versija, 27.11.2002. Pirmā Igaunijas konverģences programma ietver budzeta pasākumus 2004. gadam, un tā ir savienojama ar valsts budzeta stratēģiju 2004. - 2008. gadam. To formāli pieņēma Ministru Padome, un tāpēc tā attēlo valsts oficiālo vidējā termiņa vispārīgo makroekonomisko stāvokli. Kā jau to pierādīja 2003. gada pirmsiestāsanās ekonomikas programma (PEP), politikas pasākumi ir savienojami ar vidēja termiņa ekonomikas prognozēm. Programma uzsver Igaunijas nodomu pievienoties valūtas maiņas mehānismam (VMM) II un pieņemt eiro kā valūtu "cik vien ātri iespējams". Programma skaidro, ka Igaunija spēs atbilst eiro zonas dalības kritērijiem visas programmas laikā, bet pastāv arī brīdinājums par nākotnes inflācijas attīstību (pasreizējā inflācija ir zemāka par eiro zonas inflāciju). Programma lielā mērā atbilst "Noteikumiem par konverģences programmām un stabilitātes formātu un saturu". Pēc valsts pārskatu izvērtējuma, kas tika publicēts pēc programmas iesniegsanas, 1993. - 2003. gada IKP rādītāji mainījās. Tāpēc dazas tabulas un rādītāji neatspoguļo aktuālāko informāciju. Taču vispārējā situācija un ieceru novērtējums netiek ietekmēts ar nosacījumu, ka prognozu pamattendences būtiski nemainīsies. Igaunijas makroekonomikas stabilitātes stūrakmeņi būs sabalansēts budzets un valūtas padomes vienosanās. Programma paredz noturīgu reālo IKP pieaugumu 5-6% apmērā, ko veicinās vienmērīgs, noturīgs iekszemes pieprasījums un eksports, pieaugot līdz ar prognozēto ārējo darbību apjoma pieaugumu. Tiek prognozēts, ka programmas laikā ārējais neto ieguldījums būs negatīvs. Privātā patēriņa un investīciju apjoms lēnām pieaugs. Bezdarba līmenim vajadzētu samazināties līdz 9,5% darba spēka. Prognozētā pasaules ekonomikas atveseļosanās un eksporta pieprasījuma pieaugums veicinās pasreizējā augstā deficīta līmeņa izlīdzināsanos, kas 2008. gadā varētu būt aptuveni 8% IKP. Makroekonomiskās prognozes sķiet ticamas. 2004. un 2005. gada prognozētais IKP pieaugums ir mazāks nekā Komisijas pavasara prognozē izteiktais. Salīdzinot ar 2003. gada PEP, makroekonomiskās prognozes salīdzinājumā ar IKP pieaugumu ir zemākas, noregulējot atpaliksanas līmeni no notiekosās starptautiskās ekonomikas atveseļosanās. Prognozes attiecībā un inflāciju un bezdarbu, pateicoties 2003. gada labajiem rezultātiem, ir uzlabojusās. Programmas prognozes ticamas padara gaidāmā izaugsmes datu noregulēsana Igaunijas prognozēs pēc 2004. gada 20. maija valsts atskaites pārskata. Tuvākajā nākotnē Igaunijas galvenais makroekonomiskās nelīdzsvarotības faktors būs augstais ārējā konta deficīts; tāpēc ekonomikā būs jāveic lieli ieguldījumi. Programmā sis jautājums ir apskatīts detalizētāk. Pēc prognozēm vispārīgais valdības budzets būs ar nelielu pārpalikumu vai arī tas būs sabalansēts visā programmas periodā. Budzeta politikas nostāja galvenokārt apstiprinās norēķinu konta uzlabosanos ierobezotākā apjomā salīdzinot ar 2002. un 2003. gadu. Stingra budzeta politika, neņemot vērā iespējamos "pārsteiguma pārpalikumus", būs nozīmīgs līdzeklis ārējā nelīdzsvara ilgtspējīgā izlabosanā. Valūtas valdes sistēma kops valsts neatkarības atgūsanas, kad Igaunijas krona pirmo reizi tika piesaistīta Vācijas markai un kops 1999. gada - eiro, ir bijusi valstij ļoti noderīga, kā arī nodrosinājusi augstu uzticamības līmeni tirgus dalībnieku vidū. Monetārā politika ar piesaistes palīdzību stabilizējosajam eiro veicināja ātru Igaunijas deflācijas līmeņa celsanos. 2003. gadā ikgadējais patērētāju cenu indekss (PCI) pieauga tikai par 1,3%, taču ir paredzams, ka sis rādītājs vidējā termiņā būs 3%. Igaunijas procentu likmes ir ļoti zemas, atspoguļojot eiro zonas attīstību un radot labvēlīgu starptautisko valsts reitingu. Igaunijas vēlas pievienoties VMM II ar standarta mainības grupu, paliekot vienpusēji saistīta ar pasreizējo valūtas valdes sistēmu. Eiro pieņemsana notiks "cik vien ātri iespējams". Ir paredzams, ka programmā atrunātā budzeta stratēģija vispārīgiem valdības norēķiniem būs ar 0,7% pārpalikumu no IKP 2004. gadā un jau no 2005. gada budzeti būs līdzsvaroti. Šīs prognozes ir daudz optimistiskākas nekā 2003. gada PEP prognozes, kas pārpalikumus nenorādīja jau no 2004. gada un tās atbilst Komisijas prognozēm līdz 2005. gadam. Salīdzinot ar 2003. gada pārsteidzosi augsto pārpalikumu, tas nozīmē ievērojamu fiskālo atvieglojumu. Programmā ir ietverts nolūks ievērot stabilitātes un izaugsmes līguma nosacījumus, kā arī noturēt valdības kontus līdzsvarā vai arī ar pārpalikumu visā programmas īstenosanas laikā. Notiekosā nodokļu sistēmas reforma mēģinās pakāpeniski samazināt nodokļu pamatlikmi gan uzņēmumu ienākuma nodoklim, gan iedzīvotāju ienākuma nodoklim, kas tiks apvienots ar lielākiem sociālajiem pārskaitījumiem un paaugstinātām nodokļu atlaidēm. Stabila izaugsme, izdevumu samazināsana, palielināti ienākumi no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) un akcīzes nodevas, izmaiņas patēriņa struktūrā un uzlabota nodokļu iekasēsana finansēs reformas. Ir paredzams, ka nominālais patēriņs pieaugs, bet izdevumi samazināsies. Centrālie valdības un sociālās drosības fondi visā programmas norises laikā būs ar pārpalikumu par spīti ievērojamajiem pārskaitījumiem privātajā otrajā pensiju līmenī līdz pat 1% IKP, vietējām pasvaldībām būs deficīts pat, ja pēdējais rādītājs būtu zemāks. Valsts parāds 2003. gadā bija 5,8% IKP un līdz 2008. gadam tas varētu būt tikai 3,2% IKP. To pilnībā segs valsts sektora rezerves, un tas Igaunijas ekonomikai nerada lielu risku. Programmas fiskālās prognozes ir visai ticamas, kaut gan reālais budzeta rezultāts varētu būt labāks nekā cerēts. Prognozes balstās uz ieprieksējo gadu prognozu sasniegumiem, kā arī uz nesasniegtajiem fiskālajiem mērķiem un reālu izaugsmes prognozi, kas apstiprina programmas budzeta prognozes, iespējamo pārnesumu ietekmi no augstā 2003. gada pārpalikuma, lēnāku valsts investīciju patēriņu, balstoties uz ES pārskaitījumiem, kā arī uz lejupejoso deficīta un parāda attiecības koriģēsanu pēc nesenā valsts pārskata. Negatīvie riski, kas no sodienas perspektīvas tomēr var rasties no ieņēmumu deficīta saistībā ar plānotajiem nodokļu samazinājumiem vai pretējiem izaugsmes rādītājiem, kas rodas ārējas ietekmes rezultātā. 2004. gada un 2005. gada budzetu pārpalikumu ātrais samazinājums, kas sakristu ar ekonomikas aktivitāsu prognozēto pieaugumu, visticamāk veicinās programmā paredzēto fiskālā stāvokļa noteikto prociklisko vidi. Ja gadījumā ārējā nelīdzsvarotība netiks kārtīgi un secīgi samazināta ar privāto iekszemes uzkrājumu atgūsanu, kā to iesaka programma, tad fiskālā politika, kas vērsta uz sabalansētu budzetu veidosanu varētu būt nepietiekama, lai atbalstītu pasreizējā budzeta deficīta plānotās izmaiņas. Programmā ir skaidri norādīts valsts nolūks līdz 2010. gadam atbilst Lisabonas stratēģijas mērķiem. Nodarbinātības rādītājus var uzlabot gan ar profesionālo apmācību reformas palīdzību, gan samazinot ar darbu saistītās sociālās iemaksas un ienākumu nodokli. Nepieciesamība paplasināt ekonomikas piegādes bāzi, kā arī nodokļu bāzi tiks īstenota, uzlabojot infrastruktūru, kā arī ar noteiktu izglītības pasākumu palīdzību, lai mazinātu prasmju neatbilstību darba tirgus prasībām. Zemais razosanas līmenis tiks paaugstināts, veicinot izpētes un attīstības pasākumus privātajā un valsts sektorā, lai rosinātu ekonomikas tālāko izaugsmi. Attiecībā uz valsts finansēm programmā ir iecerēts ieviest strukturālās reformas gan izdevumu, gan ieņēmumu sadaļā. Izdevumu sadaļas reformas veicinās sociālo maksājumu novirzīsanu nabadzīgajiem, kā arī iniciatīvu strādāt. Ieņēmumu sadaļā 2004. gadā uzsāktā plasā nodokļu reforma pakāpeniski tiks novirzīta no tiesās un netieso apliksanu ar nodokļiem, saglabājot vienkārso nodokļu sistēmu. Pasreiz notiekosās reformas veicinās iniciatīvu strādāt, veidot jaunas darba vietas un neveicinās izvairīsanos no nodokļu nemaksāsanas. Igaunija ir labā pozīcijā, lai atbilstu prognozētajām novecojoso iedzīvotāju budzeta izmaksām. Pilnībā finansētā privātā pensiju līmeņa ieviesanas ievērojamās izmaksas tika iekļautas programmas budzeta prognozēs. Zems valsts parāds, ievērojama valdības finansu rezerves un vidējā termiņa budzeta stratēģija, kas pilnībā atbilst gandrīz līdzsvarota budzeta vai budzeta ar pārpalikumu pozīcijai kopā ar pensiju un veselības aprūpes sistēmu reformām, kuras ilgākā laika periodā mazinās spiedienu uz budzetu, nodrosinot to, ka valsts finansēm būs stabils pamats. Tabula: galveno makroekonomisko rādītāju un budzeta prognozu salīdzinājums >TABELPOSITION> Balstoties uz so vērtējumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto rekomendāciju Padomes viedoklim par Igaunijas konverģences programmu un tās nodosanu Padomei. Ieteikums PADOMES VIEDOKLIS saskaņā ar 1997. gada 7. jūlija Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par 2004. -2008. gada Igaunijas konverģences programmu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budzeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināsanu [4], un jo īpasi tās 9. panta 3. punktu, [4] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Visi sajā tekstā minētie dokumenti ir atrodami interneta mājas lapā http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. ņemot vērā Komisijas ieteikumu, apspriezoties ar Ekonomikas un finansu komiteju, IR SNIEGUSI ŠO ATZINUMU. [2004. gada 5. jūlijā] Padome izpētīja Igaunijas konverģences programmu, kas aptver 2004. - 2008. gadu. Programma lielā mērā atbilst "Noteikumiem par konverģences programmām un stabilitātes formātu un saturu". Programmas budzeta stratēģija ir mērķēta uz stabilu valsts finansu uzturēsanu, kas nozīmē, ka budzets ir vai nu ar pārpalikumu, vai līdzsvarā. Tā kā 2003. gadā IKP bija ar 2,6% pārpalikumu, tad 2004. gadā programma mērķē uz nelielu 0,7% IKP pārpalikumu un sabalansētiem budzetiem jau no 2005. gada, tajā pasā laikā pakāpeniski samazinot gan izdevumu, gan ienākumu proporciju pēc abu rādītāju pieauguma 2004. gadā saistībā ar pievienosanos ES. Programma īpasi uzsver samazināto tieso nodokļu reformas kopā ar pārskaitījumu pieaugumu un nodokļu atlaidēm. Stipra izaugsme, uzlabota nodokļu iekasēsana, ietaupījumi izdevumu sadaļā un patēriņa struktūras izmaiņas kopā ar pieaugosiem ienākumiem no PVN un akcīzes nodokļa finansēs sīs reformas. Parāda proporcija, kas 2003. gadā ir 5,8% IKP, ir ļoti zema, un ir prognozes, ka līdz 2008. gadam tā varētu mazināties līdz 3,2% IKP. Balstoties uz pieejamo informāciju, programmas makroekonomiskās prognozes atspoguļo ticamu IKP pieaugumu 5 - 6% apmērā visā programmas laikā. Galvenie faktori, kas veicinās pieaugumu, būs iekszemes pieprasījums (aptuveni 7% gadā) un pieaugosais eksporta apjoms līdz 10% gadā. Ir paredzams, ka privātais patēriņs ik gadu pieaugs no 5% līdz 6%. Investīcijas arī tiks veiktas aktīvi, aptuveni 7 - 9% apjomā gadā, taču ne 10% apjomā, kā tas bija pēdējos gados. Inflācija varētu palielināties par 3% no 2004. gada pēc vēsturiski zemā 1,3% rādītāja 2003. gadā. Pasreizējais augstais konta deficīts (13,7% IKP 2003. gadā) līdz 2008. gadam varētu būt aptuveni 8% IKP. Budzeta prognozu riski ir samērā līdzsvaroti. Igaunija ir izveidojusi ieprieksējo gadu prognozu sasniegumu, kā arī nesasniegto fiskālo mērķu apkopojumu par pēdējiem pāris gadiem. No otras puses, nevar neņemt vērā neparedzēto ienākumu samazinājumu no plānotajiem nodokļu samazinājumiem vai ārējo krīzu pretējo ietekmi uz izaugsmi. Tāpēc budzeta stāvoklis programmā sķiet pietiekams, lai panāktu gandrīz līdzsvarota budzeta pozīcijas stabilitāti un izaugsmes līguma vidējā termiņa mērķi; tam būtu jānodrosina pietiekama drosības rezerve 3% IKP deficīta slieksņa pārkāpsanai ar normālām makroekonomiskajām svārstībām. Ātra pārpalikuma samazināsana no 2004. gada, ietverot liela pieauguma periodu, norāda uz skaidru prociklisko fiskālo stāvokli. Igaunijas parāda attiecība pret IKP - mazāk nekā 6% IKP - ir gandrīz zemākais rādītājs ES, un programmas laikā tas varētu samazināties par 2,6%. Patiesais stāvoklis varētu būt vēl labāks nekā prognozētais, ja nesenais valsts kontu pārskats palielinās IKP līmeņus un līdz ar to arī proporcijas vienību. Igaunija ir labā pozīcijā, lai atbilstu prognozētajām novecojoso iedzīvotāju budzeta izmaksām. Zems valsts parāds, ievērojamas valdības finansu rezerves un vidējā termiņa budzeta stratēģija, kas pilnībā atbilst gandrīz līdzsvarota budzeta vai budzeta ar pārpalikumu pozīcijai kopā ar pensiju un veselības aprūpes sistēmu reformām, kuras mazinās budzeta spiedienu ilgākā laika periodā, nodrosinot valsts finansēm stabilu pamatu. Igaunijas konverģences programmas galvenās prognozes >TABELPOSITION> * Šie rādītāji neņem vērā 2004. gada 20. maija valsts pārskatu, kas veicināja permanento augsto IKP līmeni. 2003. gada dati arī tiks pārskatīti: reālais IKP pieaugums 5,1%, vispārīgā valdības bilance 2,4% IKP, valdības bruto parāds 5,3% IKP.