ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.2.

Kopš 2015. gada Korejai ir sava emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (KETS) – pirmā šāda veida programma, kas darbojas Austrumāzijā. KETS aptver aptuveni 525 no valsts lielākajiem emitētājiem, kas rada aptuveni 68 % no valsts siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijām. KETS aptver sešu Kioto gāzu tiešās emisijas, kā arī netiešās emisijas no elektroenerģijas patēriņa. Korejas Republika plāno līdz 2030. gadam savas SEG emisijas samazināt līdz 37 % zem status quo scenārija līmeņa (saskaņā ar iecerēto nacionāli noteikto devumu, kas iesniegts UNFCCC). Tas atbilst 22 % samazinājumam salīdzinājumā ar emisiju līmeņiem 2012. gadā (25). Eiropas Savienība 2016. gada 8. jūlijā sāka 3,5 miljonus euro vērtu sadarbības projektu ar Korejas Republiku, lai atbalstītu KETS darbību. Projekts turpināsies līdz 2019. gada janvārim, un to finansē ES ārvalstu partnerības instruments ar Korejas valdības ieguldījumu natūrā, un to kopīgi vadīs Eiropas Savienība un Korejas Stratēģijas un finanšu ministrija (26).
3.4.

EESK zina, ka Eiropas pensiju vide pašlaik ir sadrumstalota. Dažās valstīs iedzīvotāji var izvēlēties starp vairākiem privāto pensiju produktiem, bet citās to ir ļoti maz. Atšķirīgo Eiropas un valstu noteikumu un nodokļu režīmu dēļ finanšu aktīvu pārvešana Eiropas Savienībā ir ierobežota; tas ir daļēji saistīts ar to, ka privātpersonas darba dzīves laikā pensiju produkti nav pārnesami no vienas valsts uz citu. Pieņemot, ka Komisijas prognozes ir pareizas, PEPP kopā ar citiem pasākumiem, kas ietverti plašākā reformu kopumā, palīdzētu līdz 2030. gadam uzkrājumus palielināt no 700 miljardiem EUR līdz vairāk nekā 2 triljoniem EUR. Tas būtiski veicinātu ieguldījumus visā ES.
1.2.

Tomēr, tā kā apgrieztās maksāšanas sistēma ir atkāpe no vispāratzītajiem principiem PVN jomā, nav pieļaujams, ka tās izmantošana negatīvi ietekmē iekšējo tirgu, tā izmantojama tikai noteiktu laiku un Komisijai ir atbilstīgi jānovērtē tās izmantošanas iespējamā negatīvā ietekme uz iekšējo tirgu. Ņemot vērā arī to, kādi pirmie pasākumi paredzēti Komisijas pieņemtajā PVN rīcības plānā, kurā noteikts, ka tas pašlaik attiecas tikai uz noteiktu preču piegādi, bet neattiecas uz pakalpojumiem, EESK pauž bažas par to, ka ierosinātie pasākumi varētu sadrumstalot PVN sistēmu (1).
2.7.

Jaunu elementu šobrīd pienes tie starptautiskie nolīgumi, kuri, risinot to banku jautājumu, kas ir “pārāk lielas, lai bankrotētu”, ir noslēgti par papildu prasībām, kas piemērojamas globāla mēroga sistēmiskas nozīmes iestādēm (G-SNI). Vēl viens no minētā pasākumu kopuma priekšlikumiem ir vērsts tieši uz to, lai šo iestāžu gadījumā šī prasība, kas zināma kā kopējā zaudējumu absorbcijas spēja (“TLAC”) tiktu iekļauta MREL mehānismā.
4.6.

Tādēļ komiteja vēlreiz norāda, ka ar regulu izveidotais pārvaldības process nespēs nodrošināt valsts noteiktā ieguldījuma veikšanu bez visas Eiropas pilsoniskās sabiedrības līdzdalības un atbalsta. Lai iegūtu iedzīvotāju uzticēšanos un panāktu viņu iesaistīšanos, šādam dialogam ir jābūt neatkarīgām no valdības un no nacionālo enerģētikas un klimatu plānu īstenošanas procesa. Dialogā uzmanība būtu jāpievērš patērētāju informēšanai, jāpalīdz enerģijas piegādātājiem iesaistīties un veidot uzticēšanos un jānodrošina dažādām grupām iespēja paust daudzās bažas par energoapgādes drošību, pieejamību un ilgtspēju. EESK ir paudusi gatavību iesaistīties šajā procesā, ko tā ir nodēvējusi par Eiropas enerģētikas dialogu, organizējot un saistībā ar dažiem aspektiem piedaloties valsts līmenī rīkotajās konsultācijās. Tomēr šāda dialoga plašuma dēļ tam vajadzīgs vairāk resursu un liela valstu apņēmība. Rezumējot jānorāda, ka būtu vajadzīgi šādi pasākumi: — jārada mehānisms, lai veidotu neatkarīgu un objektīvu sistēmu finansējuma iegūšanai, pamatā no ieinteresētajām personām visā enerģijas ražošanas un piegādes ķēdē, to papildinot ar attiecīgu atbalstu no ES un dalībvalstu valdībām. Eiropas enerģētikas dialogs kopumā būs izmaksu ziņā ļoti efektīvs veids, kā iesaistīt visdažādākos patērētājus enerģētikas pārkārtošanā un atzīt un stimulēt ieguldījumu no ražojošiem patērētājiem, — līdztekus norādēm par nacionālo plānu struktūru Eiropas enerģētikas dialogā, apspriežoties ar Komisiju un visām svarīgākajām ieinteresētajām pusēm, jāizstrādā pamatnostādnes par valstu enerģētikas dialogu izveidi, — jāizveido pilnīgi neatkarīga Eiropas enerģētikas dialoga koordinēšanas struktūra, lai veicinātu rīcību un īstenošanu visās dalībvalstīs. Šīs struktūras mērķis būtu arī sniegt ieguldījumu nacionālo plānu satura un mērķu nepieciešamajā pārskatīšanā, ko veiks Komisija, kā arī to īstenošanā. Šādā veidā tiks uzsvērts, kādu ieguldījumu ieinteresētās personas var sniegt politikas veidošanā, un tiks izpildīta regulā izvirzītā prasība par efektīvu apspriešanos, — jārīko debates par valsts plānu un reģionālas debates ar Eiropas enerģētikas dialoga grupām kaimiņvalstīs. Pēc tam jārīko ES līmeņa debates starp visām enerģētikas dialoga grupām. Vajadzētu paredzēt, ka šīm debatēm, kas tiks virzītas caur neatkarīgo koordinējošo struktūru, ir padomdevēja statuss ES iestādēs un tām būtu jāuzlabo ES un dalībvalstu politikas izmaksu efektivitāte.
4.3.3.

Komitejas bažas izriet galvenokārt no šādiem aspektiem: 1) ierosinājuma izslēgt no aktīviem intelektuālo īpašumu. Intelektuālais īpašums ir ekonomisks faktors, ko peļņas aprēķina vajadzībām ir viegli pārvirzīt. EESK apzinās, ka to ir grūti novērtēt, tāpēc Komisijas priekšlikumā tas nav iekļauts, un aicina dalībvalstis apsvērt, kā šo svarīgo jautājumu vislabāk risināt. Īpaši būtiski tas ir tāpēc, ka intelektuālais īpašums ir tik svarīgs faktors ekonomiskās vērtības radīšanā un arvien vairāk nosaka, kādā virzienā attīstās mūsdienu tautsaimniecība. Šis risinājums neatbilst arī Komisijas pastāvīgajam uzsvaram uz digitālo vienoto tirgu; 2) priekšlikuma iekļaut faktoru “pārdevumu sadalījums pa galamērķiem”. Komiteja bažījas, ka ierosinātā pārdevumu faktora piemērošanas dēļ daudzas mazākas eksportējošās dalībvalstis zaudēs lielu daļu ar nodokli apliekamo ienākumu salīdzinājumā ar ES lielajām patērētājām dalībvalstīm. Šā faktora saimnieciskā un sociālā ietekme nav zināma, un vajadzētu kvantificēt pārdevumu faktora ietekmi; vajadzības gadījumā tas būtu jāaplūko atkārtoti; 3) ES līmenī ieviešot visaptverošu sistēmu uzņēmumu ienākuma nodokļa aprēķināšanai un konsolidācijai, tiktu radītas būtiskas izmaiņas ES uzņēmējdarbības vidē un rastos iespēja stimulēt vienoto tirgu. Tādēļ tas būtu rūpīgi jāizvērtē, un ir vajadzīgi valstu mēroga ietekmes novērtējumi. Būtisks spēkā esošs noteikumu kopums visiem lielajiem starptautiskajiem uzņēmumiem ir starptautiskie finanšu un grāmatvedības standarti. Jebkura novirze no tiem uzņēmējdarbības plānošanas procesā radītu uzņēmumiem nevis ietaupījumus, bet gan papildu slogu. Tā kā Komisija ir izstrādājusi KKUINB sadalījuma formulu tikai šim nolūkam, tā prima facie ir pretrunā dažiem starptautiskajiem grāmatvedības standartiem; 4) milzīga nozīme, it sevišķi nodokļu jomā, ir terminu lietojuma skaidrībai un konsekvencei, tāpēc Komiteja iesaka direktīvā pievērsties visiem galvenajiem elementiem, tostarp definīcijām.
2.3.

Maksimālie viesabonēšanas tarifi par balss zvanu, īsziņas sūtīšanu un datu pakalpojumu izmantošanu, tostarp MMS, tika pakāpeniski samazināti (sk. tabulu tālāk), lai sasniegtu galīgo mērķi – pilnībā atcelt viesabonēšanas maksu un pielīdzināt Eiropas sakaru tarifus iekšzemes tarifiem. Balss zvani EUR minūtē bez PVN Īsziņas EUR par īsziņu bez PVN Dati EUR par kilobaitu bez PVN Vairumtirdzniecības cena Mazumtirdzniecības cena izejošajiem zvaniem Mazumtirdzniecības cena saņemtajiem zvaniem Vairumtirdzniecības cena Mazumtirdzniecības cena Vairumtirdzniecības cena Mazumtirdzniecības cena vidējā cena pirms 1.9.2007. 0,7692 0,417 — — — — Regula (EK) Nr. 717/2007 maksimālā cena no 1.9.2007. līdz 31.8.2008. 0,30 0,49 0,24 — — — — maksimālā cena no 1.9.2008. līdz 30.6.2009. 0,28 0,46 0,22 — — — — maksimālā cena no 1.7.2009. līdz 30.6.2010. 0,26 0,43 0,19 0,04 0,11 1,00 — Regula (EK) Nr. 544/2009 maksimālā cena no 1.7.2010. līdz 30.6.2011. 0,22 0,39 0,15 0,04 0,11 0,80 — maksimālā cena no 1.7.2011. līdz 30.6.2012. 0,18 0,35 0,11 0,04 0,11 0,50 — maksimālā cena no 1.7.2012. līdz 30.6.2013. 0,14 0,29 0,08 0,03 0,09 0,25 0,70 Regula (ES) Nr. 531/2012 maksimālā cena no 1.7.2013. līdz 30.6.2014. 0,10 0,24 0,07 0,02 0,08 0,15 0,45 maksimālā cena no 1.7.2014. līdz 30.6.2015. 0,05 0,19 0,05 0,02 0,06 0,05 0,20 maksimālā cena no 1.7.2015. līdz 30.6.2017. 0,05 0,19 0,05 0,02 0,06 0,05 0,20 maksimālā cena no 1.7.2015. līdz 30.6.2022. 0,05 0,02 0,05
3.2.

Pienācīgi būtu jāņem vērā ģeopolitikas nozīmīgums šajā jomā. Mēs faktiski esam redzējuši, kā labi domātie plāni attiecībā uz daudz mazāka bēgļu skaita pārmitināšanu pakāpeniski ir izjukuši pašā Eiropas Savienībā. Pārvietotās personas bēg no sarežģītiem un sensitīviem konfliktiem un pēc pārvietošanas diemžēl joprojām cieš no tiem. Visām pārmaiņām politikā vai pieejā neatkarīgi no tā, cik labi tās domātas vai cik daudz atbalsta tās saņem no līdzekļu devējiem, neparedzēti var būt negaidīti rezultāti vai ietekme uz attiecīgo konfliktu. Šāda ietekme var izpausties uz apkārtējām valstīm vai reģioniem vai uz ļoti trauslo etnisko, varas vai ģeopolitisko līdzsvaru. Tas jo īpaši var notikt gadījumā, ja iedzīvotājus, kam pat oficiāli ir pagaidu uzturēšanās atļaujas, sāk uzskatīt par pastāvīgiem iedzīvotājiem. Šādu spiedienu jau izjūt tādas valstis kā Libāna un Jordānija. Šajā saistībā lietderīgi var būt paziņojumā minētie pozitīvie piemēri par tiesībām apstrādāt zemi Ugandā.
4.2.2.

Tajā pašā laikā paziņojuma tekstā ir atsauces uz ikgadējo IKT standartizācijas mainīgo plānu (Rolling Plan for ICT Standardisation 2016). Zemāk uzskaitītas 2016. gada IKT standartizācijas mainīgajā plānā apzinātās un aprakstītās jomas: 3.5. Galvenie veicinātājfaktori un drošība (Key enablers and security) 95 3.5.1. Mākoņdatošana (Cloud computing) 96 3.5.2. Publiskā sektora informācija, atklātie dati un lielie dati (Public Sector Information, Open Data and Big Data) 101 3.5.3. e-pārvaldība (eGovernment) 106 3.5.3.1. DCAT lietojumprofils datu portāliem Eiropā (DCAT Application profile for data portals in Europe) 107 3.5.3.2. Apmaiņa ar metadatiem par atkārtoti izmantojamiem sadarbspējas aktīviem (e-pārvaldība) (Exchange of metadata on re-usable interoperability assets) (eGovernment) 107 3.5.3.3. Pamatterminoloģija sadarbspējīgu risinājumu izstrādes atvieglošanai (Core Vocabularies to facilitate the development of interoperable solutions) 107 3.5.4. Elektroniskā identifikācija un uzticamības pakalpojumi, tai skaitā e-paraksts (Electronic identification and trust services including e-signatures) 109 3.5.5. Radiofrekvenciālā identifikācija (RFID) (Radio Frequency Identification (RFID)) 112 3.5.6. Lietiskais internets (Internet of Things) 114 3.5.7. Tīklu un informācijas drošība (Network and Information Security) 120 3.5.8. e-privātums (ePrivacy) 124 3.5.9. e-infrastruktūras pētniecības datiem un intensīvas datošanas zinātnei (E-Infrastructures for Research Data and Computing-Intensive Science) 127 3.5.10. Platjoslas infrastruktūras kartēšana (Broadband Infrastructure Mapping) 131 3.5.11. Digitālā kino saglabāšana (Preservation of digital cinema) 134
1.4.

Atzīstot, ka valstu delegāciju princips ir viens no Eiropas standartizācijas pamatprincipiem, EESK uzsver, ka svarīgi ir atvieglot piekļuvi standartizācijas procesam maziem un vidējiem uzņēmumiem un ieinteresētajiem sabiedrības pārstāvjiem, kā arī to pārstāvības organizācijām valsts līmenī. Šajā kontekstā EESK ierosina valsts līmenī izveidot bezmaksas piekļuvi “spoguļkomitejām” maziem un vidējiem uzņēmumiem un sabiedrības pārstāvjiem, kā arī to attiecīgajām pārstāvības organizācijām.
3.1.

Konflikti Tuvajos Austrumos ir izraisījuši vēl nepieredzētu bēgļu pieplūdumu Eiropā. Cilvēku plūsma no kara plosītām valstīm saplūda ar to cilvēku plūsmu, kas savu valsti gribēja pamest ekonomisku iemeslu dēļ. Visas Eiropas valstis ir parakstījušas 1951. gadā noslēgto Ženēvas Konvenciju par bēgļa statusu, un ar šo konvenciju tiek garantētas bēgļu pamattiesības, lai aizsargātu šo neaizsargāto grupu. Ņemot vērā cilvēku lielo skaitu un lai ievērotu Ženēvas Konvenciju un vispārējos cilvēktiesību principus, ir svarīgi ekonomiskos migrantus skaidri nošķirt no bēgļiem, proti, cilvēkiem, kuriem vajadzīgs aizsargājamas personas statuss (it īpaši patvērums vai alternatīvā aizsardzība).
4.2.3.

EESK vērš uzmanību uz to, ka nav metodikas, analīzes un novērtējuma par to, cik efektīvi ir atjaunojamie energoresursi un kā to izmantošana risina klimata pārmaiņas. Nav skaidrs, vai klimata pārmaiņas notiek sakarā ar piesārņojumu no tradicionālajiem energoresursiem, rūpniecisko ražošanu vai pieaugošo ceļu satiksmi un gāzēm, ko tā emitē vidē. Alternatīvu energoresursu ieviešana var negatīvi ietekmēt ekonomikas izaugsmi, jo ražotā enerģija ir dārgāka. Lai no tā izvairītos, jārod abpusēji izdevīgi risinājumi.
1.4.

Dažas, bet ne visas iniciatīvas, kas aprakstītas 4.2. punktā (“Piemērotu apstākļu radīšana digitālo tīklu un pakalpojumu attīstībai”), attiecas uz tīklu infrastruktūru un ir daļa no digitalizācijas programmas. Šie priekšlikumi ir nozīmīgi, ņemot vērā vienotā tirgus stāvokli un to izskatīšanas steidzamību. Dažas citas iniciatīvas šajā jomā ir svarīgas no patērētāju tiesību viedokļa.
4.4.1.

Komisija arī norāda: “Vairākās valstīs arvien lielākā skaitā parādās kolektīvās shēmas un kopienu iniciatīvas. Kolektīvās pašražošanas un kooperatīvajās shēmās iesaistās arvien vairāk patērētāju nolūkā labāk pārvaldīt savu energopatēriņu. Šī inovēšana no iekšpuses, no pašu patērētāju vidus, savukārt rezultējas arī uz patērētājiem orientētā inovēšanā no ārpuses, kas paver iespējas jauniem darījumdarbības modeļiem. Rodas jauni energopakalpojumu uzņēmumi, agregatori, brokeri, datu apstrādes uzņēmumi, citi starpniekuzņēmumi un nereti arī patērētāju organizācijas ar mērķi palīdzēt patērētājiem noslēgt labākus enerģijas darījumus un to vietā veikt administratīvās procedūras un izpēti, kas var prasīt daudz pūļu. Tas paver jaunas iespējas arī vietējām kopienām un iestādēm, kuru reģionālā un vietējā mēroga enerģētikas iniciatīvas var kļūt par vērtīgu saikni starp lēmumu pieņēmējiem, iedzīvotājiem un inovatoriem” (14).
1.3.

Ziņojumā sniegts pārskats par to, kas Eiropas līmenī tiek darīts, lai to uzlabotu un norādīts uz grūtībām, kas vēl jāpārvar. Krīzes dēļ ir saasinājušās ekonomiskās un sociālās atšķirības, palielinot plaisu starp dalībvalstīm (un to iekšienē), un iezīmējusies izaugsmes un attīstības koncentrēšanās atsevišķās teritorijās. Krīze ir pārtraukusi ne tikai sasniegto konverģenci; dažos gadījumos situācija faktiski ir pasliktinājusies, un lejupslīde ir kļuvusi par realitāti gandrīz visā eurozonā.
1.8.

EESK uzskata: būtu jānodrošina, ka viena no ES palīdzības programmu prioritātēm ir stiprināt sociālo partneru spējas aktīvi piedalīties sociālajā dialogā. Palīdzība ir vajadzīga, lai attīstītu to spēju efektīvi piedalīties visu saimniecisko, sociālo un juridisko jautājumu risināšanā, tostarp sarunās par pievienošanos Eiropas Savienībai. Būtu jāstiprina to organizatoriskās struktūras, iekšējā saziņa un spēja kalpot savu locekļu interesēm.
3.2.

Šajā periodā nozares, kas izmanto IĪT, veidoja lielāko daļu no Eiropas Savienības tirdzniecības ar pārējo pasauli un radīja tirdzniecības bilances pārpalikumu. Eiropas Savienībā IĪT ietilpīgas preces veido 88 % no importa, bet 90 % no eksporta. Tātad IĪT ietilpīgas nozares pozitīvi ietekmē Eiropas Savienības tirdzniecības pozīcijas.
1.12.

EESK piekrīt, ka ir svarīgi koncentrēt resursus un nodrošināt efektivitāti un rezultativitāti. Taču tā norāda, ka analīzē nav izskatīti ne jautājumi par to, kā var mērīt stratēģiju un rīcības plānu īstenošanu, nedz arī apspriesti kvantitatīvie un kvalitatīvie rādītāji, kas ir svarīgi ieguldījumu atdeves aprēķināšanā un līdz ar to – pievienotās vērtības pierādīšanā. Viens no “tehnisko punktu” uzdevumiem varētu būt vienveidīgas uzraudzības sistēmas izveide un ex-ante un ex-post novērtējumu sagatavošana.
5.3.

Lielas mobilitātes apstākļos ir nepieciešams izskatīt veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēju izvēles brīvības hipotēzi, konkrēti, paredzēt tādu sistēmu, kas, neapdraudot pakalpojumu kvalitāti un vistrūcīgāko personu aizsardzību, palīdzētu izvairīties no tā, ka šo pakalpojumu izmantotāji kļūst atkarīgi no valstu un apdrošinātāju rīcības pēc saviem ieskatiem. Šis jautājums ir tik svarīgs, ka par to būtu jāsagatavo pašiniciatīvas atzinums, lai to izskatītu padziļināti.
2.15.

Līdztekus jāņem vērā arī darba tirgu krasi mainīgie apstākļi. Aizvien lielāks galvenokārt gados jaunu cilvēku īpatsvars gatavojas plašām karjeras iespējām tehniskajās un citās profesijās ar mērķi būt pietiekami elastīgiem, lai bez ārējas palīdzības varētu mainīt darbvietas neatkarīgi no tā, vai tās pieejamas vienā un tajā pašā [lielā] uzņēmumā vai arī dažādos uzņēmumos un nozarēs. Tas ir atkarīgs no diviem faktoriem: no pieprasījuma un piedāvājuma darba tirgū un no attiecīgā indivīda prasmēm. Labi izglītoti un kvalificēti darbinieki pārstrukturēšanos var izmantot kā iespēju, savukārt gados vecākiem ļaudīm un darbiniekiem ar zemāku kvalifikāciju ir nepieciešams īpašs atbalsts no valsts un uzņēmumu puses.
1.5.

EESK cer, ka šie noteikumi tiks iesniegti vēl šajā Eiropas Parlamenta pilnvaru termiņā, jo tādējādi tos varētu ieviest vēl līdz 2016. gadam. Piedāvātajai uzraudzības sistēmai ir nepieciešams zinātniskās kopienas apstiprinājums un tai jāveicina Konvencijā par bioloģisko daudzveidību ieteiktā identifikācijas saraksta izstrāde, kas izcelta 9. mērķī: “Līdz 2020. gadam tiks noteiktas un prioritārā secībā klasificētas invazīvās svešzemju sugas un to introdukcijas ceļi, prioritārās sugas tiks kontrolētas vai izskaustas un tiks ieviesti pasākumi to ievešanas ceļu pārvaldībai, lai novērstu to introdukciju un ieviešanos”. EESK aicina Komisiju apsvērt iespēju izveidot, balstoties uz Regulu (EK) Nr. 338/97, tādu zinātniskās analīzes grupu, kas varētu šo sarakstu mainīt.
4.3.1

Komitoloģijas lēmuma 5.a panta 3.–6. punktā tika noteikts sarežģīts dažādu termiņu režīms atkarībā no tā, vai Komisijas paredzētie pasākumi atbilst vai neatbilst komitejas atzinumam; termiņa ilgums var būt no 4 līdz 2 mēnešiem atkarībā no tā, kādu lēmumu attiecīgi pieņem Padome un Eiropas Parlaments. Atkāpjoties no minētā “parastā” režīma, 5.a panta 5. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka “attiecīgi pamatotos izņēmuma gadījumos” minētos termiņus var saīsināt, ja tas vajadzīgs “efektivitātes nolūkā”, tomēr nenorādot konkrētu termiņu. Turklāt 6. punktā tika noteikts, ka konkrētos gadījumos, kad “nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ” parasto režīmu nav iespējams ievērot, var piemērot īpašu režīmu — viena mēneša termiņu —, kam iepriekš jābūt paredzētam pamataktā.
3.2.

EESK uzskata, ka ir svarīgi noteikt, ciktāl desmit iniciatīvas, kas saņem programmas “Apvārsnis 2020” finansiālo atbalstu, izmantoto instrumentu, formu un satura ziņā atšķiras no citiem partnerību veidiem; arī ja šo iniciatīvu mērķi dažkārt ir līdzīgi un/vai daļēji sakrīt, ir jāizvairās no dublēšanās, pārklāšanās un iespējamajiem konfliktiem, bet jāuzsver sinerģija un papildināmība ar citām iniciatīvām. Dalībvalstis nekādā gadījumā nav atbrīvotas no saviem pienākumiem tajās jomās, kas saistītas ar šīm partnerības iniciatīvam.
4.13

Regulas priekšlikumā ir apsvērta iespēja izveidot datu bāzi, kurā būtu iekļauti potenciālie brīvprātīgie, kurus vēlāk varētu norīkot akreditētas organizācijas vai, iespējams, Komisijas dienesti. EESK vēlas vērst uzmanību uz to, ka brīvprātīgo iesaistīšana organizācijās ir atkarīga ne tikai no tehniskām prasībām, bet arī no nostājas attiecībā uz kopējām vērtībām un no organizācijas pilnvaru un uzdevumu pieņemšanas. EESK pauž pārliecību, ka minētais aspekts jāņem vērā, lai kāda būtu Eiropas Komisijas noteiktā kārtība brīvprātīgo datu bāzes izveidei.
3.1.

Komisija ir ierosinājusi regulu, ar kuru nosaka pamatu MZV sistēmai attiecībā uz CO2 emisijām no kuģiem, kuru bruto tonnāža ir lielāka par 5 000 t. Sistēma aptver visu satiksmi ES ostās un starp tām, kā arī reisus no ES ostas uz nākamo aizrobežu ostu un reisus no pēdējās aizrobežu ostas uz pirmo ES ostu. Tā attiecas uz visiem kuģiem neatkarīgi no to karoga, izņemot karakuģus, valstīm piederošus kuģus un atpūtas kuģus. Priekšlikumā aprēķināts, ka, nosakot tonnāžas robežvērtību, noteikumi neattiektos uz aptuveni 40 % no flotes, kas rada tikai 10 % no kopējām CO2 emisijām.
1.2.1

Šā atzinuma izpratnē privātajā sektorā ir iekļauts arī sociālais sektors un to veido pašnodarbinātie, mikrouzņēmumi, mazie un vidējie uzņēmumi, lielie starptautiskie uzņēmumi, kooperatīvi un citi sociālās ekonomikas uzņēmumi, kā arī privāto uzņēmumu darbinieki, viņu arodbiedrību organizācijas un nevalstiskās organizācijas, kas iesaistījušās privātu projektu īstenošanā. Lai palīdzētu privātajam sektoram un sadarbotos ar to, ir jāņem vērā visu ieinteresēto pušu atšķirīgās iezīmes. Jaunattīstības valstīs izveidojies arī plašs neoficiāls privātais sektors, un attīstības sadarbībā būtu jāpalīdz apkarot neoficiālo nodarbinātību un jānovērš situācijas, kas to veicina.
2.3.2

Komisijas priekšlikumu pamatā ir dažādi dokumenti, tostarp šādi Eiropas Vides aģentūras sagatavotie dokumenti: — “Ceļā uz ūdens resursu efektīvu izmantošanu Eiropā” (Towards efficient use of water ressources in Europe), Ziņojums Nr. 1/2012, 68 lpp.; — “Eiropas ūdeņu stāvokļa un problēmu novērtējums” (European waters – assessment of status and pressures), Ziņojums Nr. 8/2012, 96 lpp.; — “Eiropas ūdeņu pašreizējais stāvoklis un turpmākie uzdevumi” (European waters – current status and future challenges), kopsavilkums, 51 lpp.; — “Eiropas ūdens resursi neaizsargātības apstākļos” (Water resources in Europe in the context of vulnerability), Ziņojums Nr. 11/2012, 92 lpp.
4.1.8

Vai Eiropā būtu jāveicina atsevišķa visu plastmasas atkritumu savākšana no mājsaimniecībām kopā ar shēmām, kurās maksā par konkrētu pārpalikušo atkritumu daudzumu? Plastmasas nošķiršana no citu materiālu plūsmām ir vēlama, un būtu jānosaka sankcijas, lai novērstu nevēlamu praksi, bet mēs nedrīkstētu nenovērtēt dažas ar to saistītās grūtības. Tās ir ekonomikas un vides problēmas, kas ir būtiskas un apgrūtina plastmasas pārstrādi, t. i., vajadzība transportēt daudz materiālu (pat, ja tie ir viegli) lielos attālumos. Nosakot katram atkritumu ražotājam pienākumu veikt atsevišķu savākšanu, varētu piemērot izņēmumus, ja ieguvumi no pārstrādes ir mazāki nekā transporta izmaksas gadījumos, kad nošķiramās plastmasas ir maz.
3.2

Tāpēc EESK ļoti atzinīgi vērtē Komisijas sociālo ieguldījumu paketi un līdz ar to arī ES iestāžu līdzšinējās pieejas fundamentālo maiņu, kas nozīmē proaktīvu darba programmu. Dalībvalstis tagad ir īpaši aicinātas vairāk uzmanības pievērst sociālajiem ieguldījumiem, kā arī modernizēt un stiprināt sociālo politiku un efektīvāk izmantot pieejamos līdzekļus. Sociālajai politikai ir jākļūst ilgtspējīgākai. Līdz ar to Komisija, šķiet, atteikusies no līdzšinējās kļūdainās pieejas un sociālajos ieguldījumos vairs nesaskata tikai izmaksas. Sociālie ieguldījumi drīzāk uzlabo iedzīvotāju prasmes un kvalifikāciju, palielina viņu izredzes sabiedrībā un darba tirgū un līdz ar to arī labklājību, veicina izaugsmi un palīdz ES pēc krīzes pārvarēšanas kļūt spēcīgākai un konkurētspējīgākai. Šajā dokumentā apskatītā pakete varētu kļūt par vienu no pēdējo gadu svarīgākajām sociālpolitiskajām iniciatīvām, ja vien tās īstenošana būs patiešām konsekventa un mērķtiecīga. Tam nepieciešams ilgtspējīgs ES Komisijas atbalsts.
2.10

Ir svarīgi atzīmēt, ka gandrīz visi no šiem zaudējumiem ietver ne tik daudz satelītu fizisko zudumu, bet gan to ekspluatācijas laika samazināšanos, ko rada manevri, kas veikti, lai izvairītos no sadursmēm.