Eiropas Parlamenta normatīvā rezolūcija par projektu Padomes regulai, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai ar industrializētām valstīm un teritorijām un citām valstīm un teritorijām ar augstu ienākumu līmeni (11877/2006 — C6-0265/2006 — 2006/0807(CNS))



Oficiālais Vēstnesis 317 E , 23/12/2006 Lpp. 0205 - 0212



20061223 P6_TA(2006)0549 Traumu profilakse un drošuma veicināšana * Eiropas Parlamenta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes ieteikumam par traumu profilaksi un drošuma veicināšanu (COM(2006)0329 — C6-0238/2006 — 2006/0106(CNS)) (Apspriežu procedūra) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2006)0329) [1], - ņemot vērā EK līguma 152. panta 4. punkta otro daļu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0238/2006), - ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, - ņemot vērā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas ziņojumu un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu (A6-0398/2006); 1. apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu; 2. aicina Komisiju attiecīgi grozīt tās priekšlikumu saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu; 3. aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā ir paredzējusi nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; 4. prasa Padomei vēlreiz ar to apspriesties, ja tā ir paredzējusi būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; 5. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. Grozījums Nr. 1 2.a apsvērums (jauns) (2.a) Cilvēku, kas vecāki par 65 gadiem, īpatsvars ir 16 % no ES iedzīvotāju kopējā skaita, tomēr 40 % nāvīgu traumu, kas ir nesamērīgi liela daļa, skar tieši šo cilvēku grupu; tādējādi vecāka gadagājuma cilvēki ir divas reizes vairāk pakļauti nāvējošu nelaimes gadījumu riskam, un garo kaulu lūzumi ir galvenais iemesls hospitalizācijai vecāka gadagājuma cilvēku vidū. Grozījums Nr. 2 5.a apsvērums (jauns) (5.a) Sabiedrības veselību ietekmē bioloģiskās atšķirības, vide, piekļuves iespējas informācijai un sociālekonomiskie apstākļi. Grozījums Nr. 3 5.b apsvērums (jauns) (5.b) Dzimumu aspekts jāņem vērā visās jomās, tostarp arī veselības aizsardzības politikā. Ir jāveic pasākumi, lai izstrādātu kvantitatīvus pētījumus, ņemot vērā dzimumu atšķirtības, un piešķirtu līdzekļus, pamatojoties uz principu, saskaņā ar kuru līdzekļi tiek sadalīti, ievērojot dzimumu aspektu. Grozījums Nr. 4 5.c apsvērums (jauns) (5.c) Pret sievietēm vērsta vardarbība ģimenē ir galvenais iemesls, kas izraisa mirstību un invaliditāti starp sievietēm vecumā no 16 līdz 44 gadiem. Grozījums Nr. 5 6. apsvērums (6) Traumu gūšanas risks dalībvalstīs un sociālajās grupās ir nevienmērīgi sadalīts. Dalībvalstīs, kurās ir visaugstākais traumatisma līmenis, risks nomirt no gūtajām traumām ir piecas reizes lielāks nekā dalībvalstīs ar viszemāko traumatisma līmeni. (6) Traumu gūšanas risks dalībvalstīs ir nevienmērīgi sadalīts, un tas atšķiras atkarībā no vides, darba un sociālajiem apstākļiem, kā arī vecuma un dzimuma. Dalībvalstīs, kurās ir visaugstākais traumatisma līmenis, risks nomirt no gūtajām traumām ir piecas reizes lielāks nekā dalībvalstīs ar viszemāko traumatisma līmeni. Grozījums Nr. 6 7. apsvērums (7) Traumatismu, pretstatā daudziem citiem slimību vai pāragras nāves cēloņiem, var novērst, veicinot mūsu dzīves vides un lietojamo produktu un pakalpojumu drošumu. Daudzkārt ir pierādījies tas, cik efektīvi ir pasākumi negadījumu novēršanai, kurus Kopienā vēl joprojām plaši neizmanto. (7) Traumatismu pretstatā daudziem citiem slimību vai pāragras nāves cēloņiem var novērst, veicinot mūsu dzīves vides un lietojamo produktu un pakalpojumu drošumu, un uzlabojot sabiedrības informētību par bīstamas uzvedības sekām. Plašāka pieeja sabiedrības veselības jautājumiem var ievērojami samazināt traumu un vardarbības gadījumu skaitu. Daudzkārt ir pierādījies tas, cik efektīvi ir pasākumi negadījumu novēršanai, kurus Kopienā vēl joprojām plaši neizmanto. Grozījums Nr. 7 8. apsvērums (8) Vairums šo pasākumu ir izrādījušies rentabli, jo profilakses priekšrocības veselības aizsardzības sistēmās bieži vien vairākas reizes pārsniedz pasākuma izmaksas. (8) Vairums šo pasākumu, nodrošinot cilvēku drošību un saglabājot viņu dzīvību, ir izrādījušies rentabli, jo profilakses priekšrocības gan privātajā, gan valsts sektorā, jo īpaši veselības aizsardzības sistēmās bieži vien vairākas reizes pārsniedz pasākuma izmaksas. Papildus veselības aprūpes sistēmas un ekonomiskajām izmaksām pastāv arī cilvēciskie zaudējumi un patiesās izmaksas, ko sedz sabiedrība, un šīs izmaksas nevajadzētu nenovērtēt, jo ekonomiskās un veselības aprūpes sistēmas izmaksas neatspoguļo ietekmi ne uz upuru ģimenēm un sociālā atbalsta tīkliem, ne uz kopienām, darba vietām un skolām. Grozījums Nr. 8 9. apsvērums (9) Neskatoties uz to, ka vairākās ar drošumu saistītās jomās, piemēram, satiksmes vai darba drošības nozarē ir gūti ievērojami panākumi, citas jomas ir atstātas novārtā, piemēram, drošums mājās, brīvajā laikā un sportā, nelaimes gadījumi un profilakse attiecībā uz bērniem un vecāka gadagājuma cilvēkiem. (9) Neskatoties uz to, ka vairākās ar drošumu saistītās jomās, piemēram, satiksmes vai darba drošības nozarē, ir gūti ievērojami panākumi, citas jomas ir atstātas novārtā, piemēram, drošums mājās, brīvajā laikā un sportā, nelaimes gadījumi un profilakse attiecībā uz bērniem, sievietēm un vecāka gadagājuma cilvēkiem. Grozījums Nr. 9 9.a apsvērums (jauns) (9.a) Neskatoties uz neseniem pētījumiem, joprojām netiek novērtētas ne fiziskās, ne psiholoģiskās traumas, ko rada vardarbība ģimenē, ne arī finansiālais slogs, ko šāda vardarbība rada veselības un labklājības sistēmai. Grozījums Nr. 10 9.b apsvērums (jauns) (9.b) Jāpievērš uzmanība savstarpējai saistībai starp alkohola un narkotiku pieejamību un patēriņu un vardarbības un nelaimes gadījumu, it īpaši satiksmes negadījumu, izraisītu traumu biežumu. Grozījums Nr. 11 10. apsvērums (10) Tādēļ ir nepieciešams izstrādāt uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas varētu nodrošināt koordinētu pieeju dalībvalstīs, lai izstrādātu un izveidotu valsts politiku traumu profilaksei, ka arī labākās prakses apmaiņu. Šādu sistēmu izstrādās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Lēmumu Nr. 1786/2002/EK par Kopienas rīcības programmas pieņemšanu sabiedrības veselības aizsardzības jomā (2003-2008) un visām turpmākajām programmām, pamatojoties uz valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas valstīm jāizstrādā, savstarpēji saskaņojot. (10) Tādēļ ir nepieciešams izstrādāt uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas varētu nodrošināt koordinētu pieeju dalībvalstīs, lai izstrādātu un izveidotu valsts politiku traumu profilaksei un drošuma veicināšanai, tostarp arī labākās prakses apmaiņai. Šādu sistēmu izstrādās, pamatojoties uz valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas valstīm jāizstrādā, savstarpēji saskaņojot. Grozījums Nr. 12 10.a apsvērums (jauns) (10.a) Uzraudzības sistēmā traumu gadījumiem vajadzētu iekļaut jau pastāvošās programmas saistībā ar traumām, kā arī traumu datu bāzes un tīklus, kurus Komisija jau plaši finansē. Šāda veida rīcība ir absolūti nepieciešama, lai panāktu sinerģiju un samazinātu izmaksas, izmantojot jau darbojošos mehānismus. Grozījums Nr. 13 10.b apsvērums (jauns) (10.b) Ja kāda no dalībvalstīm nevar atļauties pastāvošās uzraudzības sistēmas traumu gadījumiem, vajadzētu izmantot alternatīvu sistēmu, piemēram, sistēmu, kuras pamatā ir pieejamākas, uz slimnīcu statistikas datiem balstītas "Minimālo datu kopas". Grozījums Nr. 14 10.c apsvērums (jauns) (10.c) Lai nodrošinātu, ka "paraugprakse" tik tiešām atbilst katras atsevišķas dalībvalsts vajadzībām un iespējām, ir jāatbalsta iestāžu izveide un cilvēkresursu attīstība, kā arī pētījumi, it īpaši tajās dalībvalstīs, uz kurām attiecas vislielākā novēršamo traumu daļa. Grozījums Nr. 15 11. apsvērums (11) Ir noteiktas septiņas prioritārās jomas, lai racionalizētu Kopienas Sabiedrības veselības programmas resursus un maksimāli efektīvi risinātu traumu profilakses jautājumus: bērnu un pieaugušo drošums, vecāka gadagājuma pilsoņu drošums, neaizsargātu satiksmes dalībnieku drošums, sporta traumu profilakse, tādu traumu profilakse, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus, pašsavainošanās profilakse un vardarbības novēršana. Šīs prioritārās jomas ir noteiktas, ņemot vērā traumu sociālo ietekmi skaita un smaguma ziņā, pierādījumus saistībā ar pasākumu efektivitāti un pasākumu veiksmīgas īstenošanas iespējas dalībvalstīs, (11) Ir noteiktas astoņas prioritārās jomas, lai maksimāli efektīvi risinātu traumu profilakses jautājumus: bērnu un pusaudžu drošums, vecāka gadagājuma pilsoņu drošums, satiksmes dalībnieku, jo īpaši neaizsargāto, drošums, traumu profilakse un drošums darba vietā, sporta un brīvajā laikā gūto traumu profilakse, tādu traumu profilakse, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus, pašsavainošanās profilakse un vardarbības , jo īpaši pret sievietēm un bērniem vērstās, novēršana. Šīs prioritārās jomas ir noteiktas, ņemot vērā traumu sociālo ietekmi skaita un smaguma ziņā, pierādījumus saistībā ar pasākumu efektivitāti un pasākumu veiksmīgas īstenošanas iespējas dalībvalstīs, Grozījums Nr. 16 Ieteikumu dalībvalstīm 1. punkts (1) jāizstrādā valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kas sniedz salīdzināmu informāciju, laika gaitā uzrauga traumu gūšanas riska attīstību un profilakses pasākumu efektivitāti un novērtē vajadzību uzsākt papildu iniciatīvas saistībā ar produktu un pakalpojumu drošumu; (1) jāizstrādā valsts uzraudzības un ziņošanas sistēma traumu gadījumiem, kas ļauj piekļūt citām nozīmīgām datu bāzēm un sniedz salīdzināmu informāciju un datu dalījumu pēc dzimuma un vecuma, uzrauga traumu gūšanas riska attīstību, koncentrējoties uz traumatismu noteicošajiem faktoriem, kontrolē profilakses pasākumu efektivitāti laika gaitā un novērtē vajadzību uzsākt papildu iniciatīvas saistībā ar, pirmkārt, produktu un pakalpojumu drošumu un, otrkārt, ar sabiedrības informēšanu, it īpaši pievēršoties neaizsargātām grupām, piemēram, jauniešiem; (1.a) jāattīsta daudznozaru sadarbība, izveidojot un stiprinot partnerību ar ieinteresētajām pusēm vietējā, nacionālā un starptautiskā līmenī, kā arī nodrošinot saskaņotību un sabalansētu risinājumu problēmām saistībā ar traumām un nedrošumu; Grozījums Nr. 17 Ieteikumu dalībvalstīm 2. punkts (2) jāizstrādā valsts plāns nelaimes gadījumu un traumu novēršanai, uzsākot starpresoru sadarbību un uzlabojot kampaņas pasākumu finansēšanas iespējas, veicinot drošumu un īstenojot šo valsts plānu dzīvē, pievēršot īpašu uzmanību bērniem, vecāka gadagājuma cilvēkiem un neaizsargātiem satiksmes dalībniekiem, un jo īpaši attiecībā uz sporta traumām, traumām, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus, vardarbības un pašsavainošanās ceļā gūtām traumām; (2) jāizstrādā valsts plāni nelaimes gadījumu un traumu novēršanai, uzsākot starpresoru sadarbību un ieinteresēto pušu iesaistīšanu, uzlabojot kampaņas pasākumu finansēšanas iespējas, pieņemot pasākumus drošuma veicināšanai un īstenojot šos valsts plānus dzīvē, pievēršot īpašu uzmanību paaugstināta riska grupām, piemēram, bērniem, vecāka gadagājuma cilvēkiem, invalīdiem, sievietēm un satiksmes dalībniekiem, un jo īpaši attiecībā uz sporta un brīvajā laikā gūtajām traumām, traumām, ko izraisa sieviešu ģenitāliju sakropļošana, traumām, kas iegūtas, lietojot produktus un pakalpojumus, vardarbības, jo īpaši pret sievietēm un bērniem vērstās vardarbības ģimenē, un pašsavainošanās ceļā gūtām traumām; Grozījums Nr. 18 Ieteikumu dalībvalstīm 2.a punkts (jauns) (2.a) jāveic zinātniski pētījumi, jo īpaši par pašsavainošanos un riskantu uzvedību; Grozījums Nr. 19 Ieteikumu dalībvalstīm 2.b punkts (jauns) (2.b) īpaša uzmanība jāpievērš sociālajiem faktoriem, kas izraisa traumas un nedrošumu: traumu, mirstības un saslimstības rādītāju vislielākās atšķirības novērojamas starp nabadzīgākām un bagātākām valstīm, kā arī starp sociālajām šķirām valstīs; šīs plaisas palielināšanos izraisa tādi faktori kā palielināta ceļu satiksme, augošā ienākumu nevienlīdzība, augstāks bezdarba līmenis, sociālā atbalsta samazināšanās, tirgus liberalizācija un alkohola plašāka pieejamība, kā arī vāji regulējošie un izpildes mehānismi; bezdarbnieki, mazākumtautību grupas, migrējošie darba ņēmēji, bēgļi, kā arī invalīdi un bezpajumtnieki ir jo īpaši pakļauti riskam; Grozījums Nr. 20 Ieteikumu dalībvalstīm 2.c punkts (jauns) (2.c) jāveic pasākumi, lai datu bāzes par traumu profilakses labu praksi balstītos uz uzticamiem datiem, ņemot vērā vietējos apstākļus, un pamatotos uz pētījumiem, norādot specifiskos sociālos, ekonomiskos, infrastruktūras un kultūras apstākļus, kuros politika tiek veiksmīgi īstenota; Grozījums Nr. 21 Ieteikumu dalībvalstīm 3. punkts (3) jāpanāk, lai traumu profilakse un drošuma veicināšana tiktu sistemātiski iekļauta veselības aprūpes speciālistu profesionālajā apmācībā, lai šie speciālisti varētu sniegt kompetentus padomus pacientiem, klientiem un sabiedrībai. (3) jāpanāk, lai traumu profilakse un drošuma veicināšana tiktu sistemātiski ieviesta, uzlabojot veselības aprūpes un citu speciālistu izglītošanu unprofesionālo apmācību, lai šie speciālisti varētu sniegt kompetentus padomus pacientiem, klientiem un sabiedrībai;jāpaaugstina sabiedrības informētība par cēloņiem un sekām, īpaši uzverot gan atsevišķu personu, gan visas sabiedrības atbildību par traumu profilaksi un drošuma veicināšanu; Grozījums Nr. 22 Ieteikumu dalībvalstīm 3.a punkts (jauns) (3.a) jānodrošina, ka apdrošināšanas sabiedrības, kurām ir pieejami dati par traumām, sniedz dalībvalstīm visus būtiski svarīgos datus, kas ļautu noteikt, kā un kur negadījumi visbiežāk notiek, un izmantot šo informāciju, lai uzlabotu traumu profilaksi; Grozījums Nr. 23 Ieteikumu Komisijai 1. punkts (1) Atbalstīt un piešķirt prioritāti Kopienas Sabiedrības veselības aizsardzības programmai un turpmākajām programmām, lai Kopienā izveidotu uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, kurā apkopotu informāciju par traumu gūšanas gadījumiem, ko sniedz dalībvalstis, pamatojoties uz valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, un padarīt šīs datu bāzes informāciju viegli sasniedzamu visām ieinteresētajām personām. (1) atbalstīt un piešķirt prioritāti tādas uzraudzības un ziņošanas sistēmas traumu gadījumiem izveideiKopienā, kurā apkopotu informāciju par traumu gūšanas gadījumiem, ko sniedz dalībvalstis, pamatojoties uz valsts uzraudzības un ziņošanas sistēmu traumu gadījumiem, un padarīt šīs datu bāzes informāciju viegli sasniedzamu visām ieinteresētajām personām; Grozījums Nr. 24 Ieteikumu Komisijai 1.a punkts (jauns) (1.a) iesniegt likumdošanas priekšlikumu par Kopienas uzraudzības sistēmu traumu gadījumiem, informācijas apmaiņu saistībā ar labu praksi un informācijas nodošanu, kā tas noteikts 1. punktā, Eiropas Parlamentam un Padomei atbilstīgi Līguma 251. pantam, iekļaujot precīzu un detalizētu informāciju par finansiālajām sekām; Grozījums Nr. 25 Ieteikumu Komisijai 2. punkts (2) Izveidot Kopienas mehānismu informācijas apmaiņai par labu praksi un izplatīt šo informāciju attiecīgajām ieinteresētajam personām. Grozījums Nr. 26 Ieteikumu Komisijai 3.a punkts (jauns) (3.a) ar Kohēzijas fonda un struktūrfondu starpniecību atbalstīt darbības saistībā ar traumu profilaksi, kā arī uzlabotu un drošāku infrastruktūru; Grozījums Nr. 27 Ieteikumu Komisijai 4. punkts (4) Atbalstītlabas prakses un politisku pasākumuizstrādi saistībā ar septiņām noteiktajām prioritārajām jomām, izmantojot resursus, kas paredzēti Kopienas Sabiedrības veselības aizsardzības programmā un turpmākajās programmās, vispārējā sistēmā Kopienas rīcības finansēšanai, atbalstot patērētāju aizsardzības politiku, un pamatprogrammu attiecībā uz pētniecību. (4) izstrādātlabu praksi un politiskus pasākumus saistībā ar astoņām noteiktajām prioritārajām jomām; nodrošināt, ka visās turpmākajās programmās saistībā ar traumu profilaksi un drošuma veicināšanu tiek ņemta vērā nevienlīdzība veselības aprūpes jomā, paturot prātā, ka nepietiekama piekļuve sociālajam atbalstam, vāja kopienas saliedētība un sociālā atstumtība mazina cilvēku spēju pretoties sociālajiem konfliktiem, atturoties no vardarbības, tostarp pašsavainošanās; Grozījums Nr. 28 Ieteikumu Komisijai 5. punkts (5) Četrus gadus pēc šā ieteikuma pieņemšanas sagatavot novērtējuma ziņojumu, lai noteiktu to, vai ierosinātie pasākumi darbojas efektīvi, un novērtētu vajadzību veikt turpmākus pasākumus. (5) četrus gadus pēc šā ieteikuma pieņemšanas sagatavot novērtējuma ziņojumu, lai noteiktu to, vai ierosinātie pasākumi darbojas efektīvi, novērtētu vajadzību veikt turpmākus pasākumus un veiktu pašreizējo un turpmāko pasākumu un darbību dzimumu ietekmes novērtējumu. [1] OV vēl nav publicēts. --------------------------------------------------