C 44/37

Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2020/C 44/10)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešos pēc publicēšanas dienas pret šo grozījuma pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“Aprutino Pescarese”

ES Nr.: PDO-IT-1526-AM05 – 2018. gada 15. janvāris

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Consorzio di tutela dell’olio extravergine di oliva Aprutino Pescarese [“Aprutino Pescarese” neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas aizsardzības asociācija], juridiskā adrese — Piazza Garibaldi 7, 65019 Pianella (PE). Šī asociācija atbilst ministrijas Dekrēta Nr. 12511 13. panta 1. punktā noteiktajām prasībām.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

☐ Produkta nosaukums

☒ Produkta apraksts

☒ Ģeogrāfiskais apgabals

☒ Izcelsmes apliecinājums

☒ Ražošanas metode

☒ Saikne

☒ Marķējums

☒ Cits: ir mainīti iepakojuma veidi; ir pievienotas atsauces uz pārbaudes struktūru; vārds “kontrolēts” visā specifikācijas tekstā saistībā ar cilmes vietas nosaukumu ir aizstāts ar vārdu “aizsargāts”.

4. Grozījuma vai grozījumu veids

☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu

☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts

5. Grozījums vai grozījumi

5.1. Produkta apraksts

Ierosinātie grozījumi būtībā izriet no tā, ka tiek izmantoti aktualizēti jēdzieni un atsauces, piemēram, atsauces, kas minētas Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1348/2013 V pielikumā attiecībā uz neapstrādātas olīveļļas organoleptisko novērtēšanu.

Konkrētāk, ir ieviesta atsauce uz augļainuma novērtējumu.

Parametra K270 robežvērtība ir palielināta no 0,15 līdz 0,17 (joprojām ievērojami zemāka par likumā noteikto robežvērtību 0,22), jo, ņemot vērā to, ka šis parametrs atklāj tādu molekulu klātbūtni, kurām raksturīgas trīs konjugētās divkāršās saites, tas var palielināties ne vien nepiesātināto taukskābju oksidēto formu klātbūtnes dēļ, bet arī augstāka fenolu līmeņa dēļ. Attiecīgi, ņemot vērā fenolu augsto uzturvērtību, pēdējā laikā neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražotāji ir centušies paātrināt ražas novākšanas datumu, lai iegūtu eļļu, kurai ir augstāka uzturvērtība un medicīniskā vērtība (nutraceutical value).

Polifenolu parametrs, kurš spēkā esošajā specifikācijā noteikts kā ≥ 100 ppm, ir aizstāts ar fenolu vērtību (izteikta mg tirosola uz kg) ≥ 100 mg/kg, lai saskaņotu šo vielu noteikšanas metodiku ar metodiku, ko Starptautiskā Olīvu padome paredzējusi dokumentā COI/T.15/NC No 3/.

Atsauci uz Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas spēju pievienot papildu parametrus svītro, jo tā attiecas uz iepriekšēju valsts praksi, kas vairs nav spēkā.

Oleīnskābes vērtība ir saskaņota ar ES regulu, samazinot augšējo robežvērtību no 85 % uz 83 %.

Arī dažas prasības un noteikumi ir svītroti, jo tie vairs nav atbilstoši, tāpēc ka ir atcelti ministrijas dekrēti, no kuriem tie izriet.

Tādējādi 6. panta pašreizējo formulējumu:

— “krāsa: no zaļas līdz dzeltenai;

— aromāts: vidēji augļains līdz izteikti augļains;

— garša: augļaina;

— maksimālais kopējais skābums, kas izteikts oleīnskābē, nepārsniedz 0,6 g uz 100 g eļļas;

— paneļa testā iegūtie punkti: ≥ 6,5;

— peroksīda skaitlis: ≤ 12 mEq O2/kg;

— K270: ≤ 0,15;

— oleīnskābe: 68–85 %;

— polifenoli: ≥ 100 ppm.

Citiem ķīmiskajiem/fizikālajiem parametriem, kas nav skaidri norādīti, ir jāatbilst spēkā esošajiem ES tiesību aktiem.

Katrā olīvu ražas gadā aizsardzības asociācija nosaka ACVN “Aprutino Pescarese” eļļas reprezentatīvo paraugu atbilstošu skaitu un saglabā tos optimālos apstākļos, lai organoleptisko testu veikšanas laikā izmantotu kā atsauces standartus.

Pēc ieinteresēto personu pieprasījuma Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības resursu ministrija var ieviest alternatīvus fizikāli ķīmiskus un organoleptiskus parametrus, kas izstrādāti nolūkā labāk raksturot minētā nosaukuma identitāti.

Nosaukumu eļļai iepakošanas posmā var piešķirt tikai pēc tam, kad ir pabeigta procedūra, kas attiecībā uz fizikāli ķīmisko un organoleptisko pārbaudi ir noteikta Ministrijas 1993. gada 4. novembra Dekrētā Nr. 573.”

aizstāj ar šādu formulējumu:

— “krāsa: no zaļas līdz dzeltenai;

— organoleptiskais novērtējums (paneļa tests): — zems līdz vidējs augļainuma līmenis (0,0 < mediāna ≤ 6,0) ar zāles notīm un/vai zaļo mandeļu un/vai artišoka, un/vai tomāta niansēm, — zems līdz vidējs rūgtums (0,0 < mediāna ≤ 6,0), — zems līdz vidējs sīvums (0,0 < mediāna ≤ 6,0), — defektu neesība (mediāna = 0,0);

— brīvais skābums (izteikts oleīnskābē): ne vairāk kā 0,6 % no svara;

— peroksīda skaitlis: ≤ 12 mEq O2/kg;

— K270: ≤ 0,17;

— oleīnskābe: 68–83 %;

— fenoli (izteikti kā mg tirosola uz kg): ≥ 100 mg/kg.”

5.2. Ģeogrāfiskais apgabals

Ģeogrāfiskā apgabala apraksts ir izteikts jaunā redakcijā, svītrojot visas atsauces uz ceļiem, grāvjiem utt. par labu atsaucēm uz attiecīgo pašvaldību visu administratīvo teritoriju, lai sniegtu precīzu un nepārprotamu ģeogrāfiskā apgabala definīciju.

Ražošanas apgabals ir arī paplašināts, iekļaujot Abbateggio, Brittoli, Bussi sul Trino, Ceramico Terme, Farindola, Lettomanopello, Nocciano, Peskāras, Popoli, Roccamorice, Salle, Sant’Eufemia a Maiella, Serramonecesca un Villa Celiera pašvaldību.

Jaunās pašvaldības ir pievienotas tāpēc, ka ir jāmaina ražošanas apgabals, lai iekļautu pašvaldības, kuru teritorijā vēsturisku iemeslu dēļ, kā arī augsnes un klimata īpašību un teritoriālās nedalāmības dēļ ražo eļļu, kas ir tāda pati kā ACVN “Aprutino Pescarese” eļļa. Nosakot ģeogrāfisko apgabalu 1998. gadā, šīs teritorijas netika iekļautas, jo tur audzētās olīvas bija paredzētas gandrīz tikai audzētāju pašpatēriņam un tāpēc ražotāji nebija ieinteresēti, ka to produkcijai arī piešķir ACVN.

Jau gadiem ilgi šīs teritorijas ir atguvušas savu nozīmīgumu, pateicoties jaunajiem lauksaimniekiem, kuri audzē olīvas darījumdarbības ietvaros, un tāpēc šajās pašvaldībās ražotāji arvien vairāk pieprasa paplašināt minēto ražošanas apgabalu.

5.3. Izcelsmes apliecinājums

— Ir iekļauts pants par izcelsmes apliecinājumu, kas nebija ietverts spēkā esošajā specifikācijā, izsakot to šādā redakcijā: “8. pants Izcelsmes apliecinājums 1. Katru ražošanas procesa posmu pārrauga, reģistrējot attiecīgās izejvielas un gatavo produkciju. Šādi tiek nodrošināta produkta izsekojamība, kā arī, ievadot datus par olīvkoku audzēm, ražotājiem, apstrādātājiem, starpniekiem un fasētājiem sarakstos, kurus šim nolūkam uztur pārbaudes struktūra, tiek nodrošināta ražošanas, glabāšanas un fasēšanas reģistru uzturēšana un tas, ka pārbaudes struktūrai savlaicīgi tiek paziņots par saražotajiem daudzumiem. 2. Pārbaudes struktūra kontrolēs visas šajos reģistros reģistrētās fiziskās vai juridiskās personas saskaņā ar produkta ražošanas specifikāciju un attiecīgo pārbaudes plānu.”

5.4. Olīvkoku kultūras raksturīgās īpašības

Specifikācijas 4. panta 2. punktu groza, svītrojot ierobežojumu attiecībā uz stādīšanas attālumu jaunās plantācijās, kuram saskaņā ar spēkā esošo specifikāciju ir jābūt 6 x 6 m vai 6 x 7 m.

Pašreizējo formulējumu:

“2. Stādīšanas attālumam un zaru apgriešanas sistēmām ir jābūt tādām, ko lieto parasti, vai — jebkurā gadījumā — tādām, lai nemainītos olīvu un olīveļļas raksturīgās īpašības. Stādīšanas attālumam jaunās plantācijās ir jābūt vai nu 6 x 6 m, vai 6 x 7 m.”

aizstāj ar šādu formulējumu:

“2. Stādīšanas attālumam, audzēšanas veidiem un zaru apgriešanas sistēmām ir jābūt tādām, ko lieto parasti, vai — jebkurā gadījumā — tādām, lai nemainītos olīvu un olīveļļas raksturīgās īpašības.”

Šā ierobežojuma svītrošana atbilst ražotāju vajadzībām pēc mazāk stingras olīvkoku audžu pārvaldības. Vairākos apsekojumos ražotāji apgalvoja, ka olīvkoku blīvums uz olīvkoku audzes hektāru ievērojami atšķiras un ir atkarīgs no daudziem faktoriem, piemēram, no koku vecuma, šķirnes, izmantotajiem audzēšanas veidiem un zaru apgriešanas sistēmām, augsnes auglības, orientācijas.

Visi šie parametri var būtiski ietekmēt attiecības starp katru atsevišķo koku un tā sāncenšiem.

To pašu var teikt par audzēšanas veidiem un zaru apgriešanas sistēmām, kam olīvkoku gadījumā galvenokārt ir jābūt vērstām uz pareizā līdzsvara uzturēšanu starp augu augšanu un augļu ražību.

Tādēļ šķiet, ka, ņemot vērā daudzās iespējamās situācijas, ir ierobežojoši a priori noteikt precīzu stādīšanas attālumu vai izcelt konkrētus audzēšanas veidus. Saprātīgāk ir ievērot vispārīgu principu, proti, uzturēt labu līdzsvaru starp augu augšanu un augļu ražību.

Groza 4. panta 3. punktu.

Pašreizējo formulējumu:

“3. Maksimālā olīvu raža uz hektāru nedrīkst pārsniegt 9000 kg.”

aizstāj ar šādu formulējumu:

“3. Tādu olīvu maksimālā raža, kas iegūtas no olīvkoku audzēm, kuras paredzētas ACVN neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas ražošanai, nedrīkst pārsniegt 9000 kg uz hektāru īpaši stādītās audzēs, savukārt jauktās audzēs koka vidējā raža nedrīkst pārsniegt 50 kg.”

Šis grozījums ir izdarīts tāpēc, ka ir jāpievieno atsauces vērtība attiecībā uz koka ražu, lai labāk atspoguļotu to, ka jauktas olīvkoku audzes ir ļoti ierasta parādība minētajā ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā.

Groza 4. panta 4. punktu, pieļaujamo novirzi attiecībā uz ražību palielinot no 20 % līdz 22 %.

Pašreizējo formulējumu:

“Pat ļoti labvēlīgos gados ir jāveic rūpīga ražas atlase, kā arī kopējā raža nedrīkst pārsniegt iepriekš minētās maksimālās robežvērtības par vairāk nekā 20 %.”

aizstāj ar šādu formulējumu:

“Pat ļoti labvēlīgos gados ir jāveic rūpīga ražas atlase, kā arī kopējā raža nedrīkst pārsniegt iepriekš minētās maksimālās robežvērtības par vairāk nekā 22 %.”

Noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā pašreiz notiekošo klimata pārmaiņu rezultātā ir ievērojami paaugstinājusies vidējā ziemas temperatūra un vairāk nokrišņu ir vērojams pavasarī un vasarā. Šie faktori arvien vairāk ietekmē olīvkoku audzēšanas nozari, un pastāv vērā ņemama nekonsekvence ražas ziņā, proti, dažos gados raža ir ievērojami zemāka par vidējo rādītāju, bet citos tā ir augsta.

Šajā kontekstā, lai ļautu īpaši lielas ražas gados izspiest eļļu no ražas, kas pārsniedz maksimālo atsauces vērtību, tiek ierosināts pieļaujamo novirzi attiecībā uz ražību palielināt no 20 % līdz 22 %.

Groza 4. panta 5. punktu, saistot ražas novākšanas periodu ar nogatavošanās perioda sākumu, nevis datumu.

Pašreizējo formulējumu:

“Olīvas novāc katru gadu laikposmā no 20. oktobra līdz 10. decembrim.”

aizstāj ar šādu formulējumu:

“Olīvas novāc katru gadu laikposmā no nogatavošanās perioda sākuma līdz 10. decembrim.”

Ražas novākšanas laikposmu groza, jo pēdējos gados ir kļuvis skaidrs, ka klimata pārmaiņas paātrina nogatavošanās procesa sākumu, tādējādi būtiski ietekmējot ražas novākšanas laikposmu. Tas ir ļoti svarīgi kvalitātes ziņā attiecībā uz olīvu raksturīgajām īpašībām (piem., veselību) un iegūstamās eļļas raksturīgajām īpašībām (bagātākas ar fenoliem).

Tādēļ ir vēlams saistīt ražas novākšanas sākumu ar vizuālu rādītāju, proti, olīvu nogatavošanās sākumu, kas katru gadu ir atkarīgs no laikapstākļiem. Šis lēmums ir labāk piemērots tam, lai nodrošinātu iegūstamās eļļas vispārējo kvalitāti.

Būtu arī jāņem vērā, ka divām galvenajām šķirnēm, kas iekļautas ACVN “Aprutino Pescarese” produkta specifikācijā, proti, “Leccino” un “Dritta”, ir raksturīga attiecīgi agra un vidēja līdz agra nogatavošanās, tādēļ vairāk ir nepieciešama nogatavošanās perioda sākuma elastīgāka definēšana.

5.5. Saikne

— Ir pievienots pants par saikni, kas nebija iekļauts spēkā esošajā specifikācijā, bet ir dots kopsavilkuma lapā.

Pantam par saikni pievienotie elementi tādējādi atbilst kopsavilkuma lapas d), e) un f) punktam, kuru saturs izriet no reģistrācijai izmantotajā datnē iekļautā dokumenta “Relazione Tecnica e Storica della D.O.P. Aprutino Pescarese” [Tehniskais un vēsturiskais ziņojums par ACVN “Aprutino Pescarese”]. Punktu arī papildina ar informāciju, kas atspoguļo attiecības starp produkta raksturīgajām īpašībām un noteikto ģeogrāfisko apgabalu.

Jauno pantu izsaka šādā redakcijā:

“10. pants Saikne ar apgabalu Peskāras provincē olīvas ir audzētas kopš seniem laikiem, to apstiprina vēsturiski pierādījumi no Romas impērijas laika. Olīvu audzēšana ir atspoguļota uz vairāku senu ģimeņu ģerboņiem, kuros attēlots vai nu olīvkoks, vai tā zars. Olīvu audzēšanai ir bijusi svarīga nozīme apgabala vēstures, ainavas un ekonomikas kontekstā. Būtu arī jānorāda, ka svarīga mūsdienu liecība par olīvu audzēšanu Peskāras provincē ir atrodama Gabriele D’Annunzio literārajos darbos. Neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas aizsargātais cilmes vietas nosaukums attiecīgajā apgabalā tiek pamatots ne vien ar plašo audzēšanu, bet arī ar izplatīto priekšstatu, ka eļļa ir Peskāras provinces kulināro tradīciju pamats. Vēsturiski viss apgabals sākotnēji tika dēvēts par Aprutium, pēc tam — Aprutina, un no tā ir cēlies nosaukums “Aprutino”. Turklāt apgabalā šīs gadiem ilgās olīvkoku audzēšanas pamatā ir bijuši augsnes un klimata apstākļi, kas ir labvēlīgi olīvkoka dabiskajai augšanai. Tikai dažu kilometru attālumā no piekrastes ir nelieli pakalni, kuri ir labi piemēroti šā kultūrauga audzēšanai. Apgabalā līdz ar olīvu audzēšanu ir veidojusies savstarpējās apmaiņas un sociālo, kultūras un ekonomisko attiecību sistēma, kas ietver festivālus, sadarbīgas ražotāju izstādes un eļļas spiestuves, kuras ir savstarpēji cieši saistītas un veido pamatu vērtīgai un labvēlīgai darbībai. Tikai dažu desmitu kilometru attālumā atrodas ACVN “Aprutino Pescarese” neapstrādātās augstākā labuma eļļas ražošanas apgabals, kas stiepjas no piekrastes pakalniem līdz augstāko iekšzemes kalnu pakājei, tādējādi veidojot tipisku olīvkoku audzēšanas ainavu šķirņu struktūras un produkcijas raksturīgo īpašību ziņā. Augsnes ir atšķirīgas, jo ir aptverti gan iekšzemes apgabali, gan pakalni, kā arī piekrastes josla. Kalnu pakājēs ir arī kaļķainas augsnes, kas radušās, sadaloties ļoti caurlaidīgajam kaļķakmenim no mezozoja ēras un galvenokārt no krīta perioda; šīs augsnes veido Apenīnu kalnu grēdas pamatu. Kopumā augsnes ir rupjgraudainas un plānas, ar zemu auglību. Pamatā esošajā pakalnu apgabalā, kura augstākā daļa ir veidojusies uz merģeļa un miocēna māla veidojumiem, bet zemākā daļa — uz pliocēna veidojumiem, galvenokārt ir mēreni auglīgas stingras augsnes, kuras atkarībā no apgabala satur mālainu kaļķakmeni un kompaktu mālu, zemjainu kaļķakmeni un smilšakmeni. Visbeidzot, šaurajā piekrastes joslā un ielejās augsnes ir smilšainas un satur silikātus un mālu, kā arī ir dziļas, vidēji blīvas, svaigas un ļoti auglīgas. Šajā ainavā ir aklimatizējušās un attīstījušās daudzas olīvkoku šķirnes, taču vissvarīgākās un izplatītākās ir “Leccino” un “Toccolana” iekšzemes reģionā un “Dritta” visatklātākajos piekrastes pakalnos. Tādējādi šīs trīs šķirnes ir galvenie izejvielu avoti eļļas ražošanai ar ACVN “Aprutino Pescarese”. Klimats ir atšķirīgs arī piekrastē un iekšzemes kalnu pakājē, kur ziemā valda aukstāki apstākļi. Gada vidējā temperatūra šeit ir aptuveni 13,5 °C, bet pakalnu un piekrastes apgabalos, kur apstākļi ir nedaudz mērenāki, gada vidējā temperatūra ir aptuveni 14,8 °C. Šo samērā maigo apstākļu rezultātā piesātinātās taukskābes tiek sintezētas mazāk, salīdzinot ar oleīnskābi un citām nepiesātinātajām skābēm. Tā rezultātā oleīnskābe veido vairāk nekā 75 % no kopējā skābju satura. Nokrišņu daudzums gadā nav vienmērīgs; vairāk nokrišņu ir pavasarī. Vasaras periods parasti ir ļoti sauss, un lietusgāzes ir ļoti reta parādība. Lielākais nokrišņu daudzums ir vērojams vēlā rudenī un laikposmā no februāra līdz aprīlim. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir aptuveni 700 mm. Tas “Toccolana” un “Dritta” šķirnei nodrošina augstu fenolu līmeni, savukārt “Leccino” šķirnei ļauj sasniegt fenolu līmeni, kas ievērojami pārsniedz 100 mg/kg.”

5.6. Marķējums

Groza 7. pantu par nosaukumu un noformēšanu.

Svītro 3. punktu, kas bija izteikts šādā redakcijā:

“Tomēr nosaukumu, uzņēmuma nosaukumu un privāto zīmolu izmantošana ir atļauta, ja vien tie nav ar cildinošu nozīmi vai tādi, kas var maldināt pircēju par ģeogrāfiskajiem nosaukumiem, jo īpaši saistībā ar ģeogrāfiskajiem nosaukumiem, kas attiecas uz tādu eļļu ražošanas apgabaliem, kurām ir kontrolēts cilmes vietas nosaukums.” Tika nolemts svītrot šo punktu, jo gadu gaitā gan ražotājiem, gan pārbaudes struktūrai ir bijušas daudzas problēmas saistībā ar tā interpretāciju. Ir pievienots īpašs punkts par neobligāta kvalitātes apzīmējuma “produkts no kalnu rajoniem” izmantošanu marķējumā. Tas ir izteikts šādā redakcijā: “Ar atsauci uz Regulas (ES) Nr. 665/2014 4. pantu apzīmējumu “produkts no kalnu rajoniem” var izmantot uz marķējuma teritorijās, kas atbilst prasībām.”

5.7. Cits

Svītro prasību ražotājiem fasēt eļļu konteineros, kas izgatavoti no konkrētiem materiāliem un ir ar konkrētu ietilpību.

Pašreizējo formulējumu:

““Aprutino Pescarese” neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa nodošanai patēriņam ir jāfasē stikla vai skārda konteineros, kuru maksimālā ietilpība ir 5 litri.” aizstāj ar šādu formulējumu: ““Aprutino Pescarese” neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu nodošanai patēriņam var fasēt jebkādā konteinerā, kura izmantošana ir atļauta saskaņā ar spēkā esošiem tiesību aktiem un kura maksimālā ietilpība ir 5 litri.”

Šis grozījums izdarīts tāpēc, ka ražotājiem ir jāpielāgo iepakojuma veidi tirgus prasībām.

— Ir iekļauts pants par pārbaudēm, kas nebija ietverts spēkā esošajā specifikācijā, izsakot to šādā redakcijā: “9. pants Pārbaudes Produkta atbilstību specifikācijai pārbaudes struktūra pārbauda saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 noteikumiem. Produkta atbilstību specifikācijai pārbauda Peskāras Tirdzniecības, rūpniecības, amatniecības un lauksaimniecības kamera, kuras juridiskā adrese ir Via Conte di Ruvo 2, Peskāra (Tel. 085 45361, El. paštas: agricoltura@pe.camcom.it, sertificētais El. paštas: cciaa.pescara@pe.legalmail.camcom.it).”

VIENOTS DOKUMENTS

“Aprutino Pescarese”

ES Nr.: PDO-IT-1526-AM05 – 2018. gada 15. janvāris

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums vai nosaukumi

“Aprutino Pescarese”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.5. grupa. Eļļa un tauki (sviests, margarīns, eļļa u. c.)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Nododot patēriņam ACVN “Aprutino Pescarese” neapstrādātajai augstākā labuma olīveļļu, tai ir jābūt šādām raksturīgajām īpašībām:

— krāsa: no zaļas līdz dzeltenai;

— organoleptiskais novērtējums (paneļa tests): — zems līdz vidējs augļainuma līmenis (0,0 < mediāna ≤ 6,0) ar zāles notīm un/vai zaļo mandeļu un/vai artišoka, un/vai tomāta niansēm, — zems līdz vidējs rūgtums (0,0 < mediāna ≤ 6,0), — zems līdz vidējs sīvums (0,0 < mediāna ≤ 6,0), — defektu neesība (mediāna = 0,0);

— brīvais skābums (izteikts oleīnskābē): ne vairāk kā 0,6 % no svara;

— peroksīda skaitlis: ≤ 12 mEq O2/kg;

— K270: ≤ 0,17;

— oleīnskābe: 68–83 %;

— fenoli (izteikti kā mg tirosola uz kg): ≥ 100 mg/kg.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Produkcija ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Aprutino Pescarese” ir jāiegūst no tālāk minētajām olīvkoku šķirnēm, kas veido vismaz 80 % no kokiem olīvkoku audzēs vai nu vieni paši, vai kombinācijā: “Dritta”, “Leccino” un “Toccolana”.

Olīvkoku audzēs var būt citas šķirnes, ja vien tās neveido vairāk par 20 % no audzes.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visiem ražošanas procesa posmiem, t. i., kultivēšanai, novākšanai un eļļas ieguvei, ir jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

ACVN “Aprutino Pescarese” eļļai vienmēr ir jābūt fasētai 4. punktā noteiktajā apgabalā. Tas ļauj saglabāt produkta organoleptiskās un kvalitātes īpašības.

Lai saglabātu raksturīgās īpašības, eļļu nedrīkst pakļaut straujām temperatūras izmaiņām, tā ir jāatpūtina, liedzot skābekļa pieeju, lai dabiski ļautu veidoties nogulsnēm un/vai nodrošinātu filtrēšanu; lai minimizētu oksidēšanos, izvairās no pārvietošanas un transportēšanas pirms fasēšanas. Šie apstākļi noteikti tiek sasniegti cilmes vietas apgabalā ražošanas procesa beigās, tādējādi ļaujot saglabāt eļļas organoleptiskās īpašības.

ACVN “Aprutino Pescarese” eļļu var tirgot patēriņam tikai pēc tam, kad tā atbilstoši fasēta.

“Aprutino Pescarese” neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu nodošanai patēriņam var fasēt jebkādā konteinerā, kura izmantošana ir atļauta saskaņā ar spēkā esošiem tiesību aktiem un kura maksimālā ietilpība ir 5 litri.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Nosaukumam “Aprutino Pescarese” nav atļauts pievienot aprakstu, kas nav skaidri paredzēts šajā produkta specifikācijā, ietverot šādus īpašības vārdus: fine (augstas kvalitātes), scelto (izlases), selezionato (izmeklēts), superiore (labāks) vai genuino (īsts).

Nav atļauts lietot papildu ģeogrāfiskas atsauces un ģeogrāfiskas vai toponīmiskas norādes, kurās pieminētas pašvaldības, pašvaldību daļas vai ģeogrāfiskie apgabali, kas ietilpst noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Ar atsauci uz Regulas (ES) Nr. 665/2014 4. pantu apzīmējumu “produkts no kalnu rajoniem” var izmantot uz marķējuma teritorijās, kas atbilst prasībām.

Uzņēmumu, saimniecību un muižu nosaukumus, kā arī atsauci uz fasēšanu olīvkoku audzēšanas saimniecībā vai olīvkoku audzēšanas saimniecību asociācijā, vai uzņēmumā, kas atrodas ražošanas apgabalā, ir atļauts norādīt tikai tad, ja produkts ticis izgatavots vienīgi no olīvām, kas novāktas šim uzņēmumam piederošajās olīvkoku audzēs.

Aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Aprutino Pescarese” marķējumā ir jābūt atveidotam ar skaidri salasāmiem, neizdzēšamiem burtiem tādā krāsā, lai tie labi izceltos uz marķējuma fona un skaidri atšķirtos no pārējām norādēm, kas lietotas uz marķējuma.

Marķējumā ir jānorāda to olīvu ievākšanas gads, no kurām eļļa iegūta.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Aprutino Pescarese” ražošanā izmantotajām olīvām ir jābūt audzētām Peskāras provinces teritorijā, kas ir piemērota tādas eļļas ražošanai, kuras īpašības un kvalitāte ir norādīta šajā produkta specifikācijā.

Šis apgabals aptver tālāk minēto Peskāras provinces pašvaldību visu administratīvo teritoriju: Abbateggio, Alanno, Bolognano, Brittoli, Bussi sul Tirino, Caramanico Terme, Castiglione a Casauria, Cappelle sul Tavo, Carpineto della Nora, Catignano, Cepagatti, Città S.Angelo, Civitaquana, Civitella Casanova, Collecorvino, Corvara, Cugnoli, Elice, Farindola, Lettomanoppello, Loreto Aprutino, Manoppello, Montebello di Bertona, Montesilvano, Moscufo, Nocciano, Penne, Pescara, Pescosansonesco, Pianella, Picciano, Pietranico, Popoli, Roccamorice, Rosciano, S. Valentino in Abruzzo Citeriore, Salle, Sant’Eufemia a Maiella, Scafa, Serramonacesca, Spoltore, Tocco da Casauria, Torre de’ Passeri, Turrivalignani, Vicoli un Villa Celiera.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Peskāras provincē olīvas ir audzētas kopš seniem laikiem, to apstiprina vēsturiski pierādījumi no Romas impērijas laika. Olīvu audzēšana ir atspoguļota uz vairāku senu ģimeņu ģerboņiem, kuros attēlots vai nu olīvkoks, vai tā zars.

Olīvu audzēšanai ir bijusi svarīga nozīme apgabala vēstures, ainavas un ekonomikas kontekstā. Būtu arī jānorāda, ka svarīga mūsdienu liecība par olīvu audzēšanu Peskāras provincē ir atrodama Gabriele D’Annunzio literārajos darbos.

Neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas aizsargātais cilmes vietas nosaukums attiecīgajā apgabalā tiek pamatots ne vien ar plašo audzēšanu, bet arī ar izplatīto priekšstatu, ka eļļa ir Peskāras provinces kulināro tradīciju pamats.

Vēsturiski viss apgabals sākotnēji tika dēvēts par Aprutium, pēc tam — Aprutina, un no tā ir cēlies nosaukums “Aprutino”.

Turklāt apgabalā šīs gadiem ilgās olīvkoku audzēšanas pamatā ir bijuši augsnes un klimata apstākļi, kas ir labvēlīgi olīvkoka dabiskajai augšanai.

Tikai dažu kilometru attālumā no piekrastes ir nelieli pakalni, kuri ir labi piemēroti šā kultūrauga audzēšanai. Apgabalā līdz ar olīvu audzēšanu ir veidojusies savstarpējās apmaiņas un sociālo, kultūras un ekonomikas attiecību sistēma, kas ietver festivālus, sadarbīgas ražotāju izstādes un eļļas spiestuves, kuras ir savstarpēji cieši saistītas un veido pamatu vērtīgai un labvēlīgai darbībai.

Tikai dažu desmitu kilometru attālumā atrodas ACVN “Aprutino Pescarese” neapstrādātās augstākā labuma eļļas ražošanas apgabals, kas stiepjas no piekrastes pakalniem līdz augstāko iekšzemes kalnu pakājei, tādējādi veidojot tipisku olīvkoku audzēšanas ainavu šķirņu struktūras un produkcijas raksturīgo īpašību ziņā.

Augsnes ir atšķirīgas, jo ir aptverti gan iekšzemes apgabali, gan pakalni, kā arī piekrastes josla. Kalnu pakājēs ir arī kaļķainas augsnes, kas radušās, sadaloties ļoti caurlaidīgajam kaļķakmenim no mezozoja ēras un galvenokārt no krīta perioda; šīs augsnes veido Apenīnu kalnu grēdas pamatu. Kopumā augsnes ir rupjgraudainas un plānas, ar zemu auglību. Pamatā esošajā pakalnu apgabalā, kura augstākā daļa ir veidojusies uz merģeļa un miocēna māla veidojumiem, bet zemākā daļa — uz pliocēna veidojumiem, galvenokārt ir mēreni auglīgas stingras augsnes, kuras atkarībā no apgabala satur mālainu kaļķakmeni un kompaktu mālu, zemjainu kaļķakmeni un smilšakmeni. Visbeidzot, šaurajā piekrastes joslā un ielejās augsnes ir smilšainas un satur silikātus un mālu, kā arī ir dziļas, vidēji blīvas, svaigas un ļoti auglīgas.

Šajā ainavā ir aklimatizējušās un attīstījušās daudzas olīvkoku šķirnes, taču vissvarīgākās un izplatītākās ir “Leccino” un “Toccolana” iekšzemes reģionā un “Dritta” visatklātākajos piekrastes pakalnos. Tādējādi šīs trīs šķirnes ir galvenie izejvielu avoti eļļas ražošanai ar ACVN “Aprutino Pescarese”.

Klimats ir atšķirīgs arī piekrastē un iekšzemes kalnu pakājē, kur ziemā valda aukstāki apstākļi. Gada vidējā temperatūra šeit ir aptuveni 13,5 °C, bet pakalnu un piekrastes apgabalos, kur apstākļi ir nedaudz mērenāki, gada vidējā temperatūra ir aptuveni 14,8 °C. Šo samērā maigo apstākļu rezultātā piesātinātās taukskābes tiek sintezētas mazāk, salīdzinot ar oleīnskābi un citām nepiesātinātajām skābēm. Tā rezultātā oleīnskābe veido vairāk nekā 75 % no kopējā skābju satura. Nokrišņu daudzums gadā nav vienmērīgs; vairāk nokrišņu ir pavasarī. Vasaras periods parasti ir ļoti sauss, un lietusgāzes ir ļoti reta parādība. Lielākais nokrišņu daudzums ir vērojams vēlā rudenī un laikposmā no februāra līdz aprīlim. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir aptuveni 700 mm. Tas “Toccolana” un “Dritta” šķirnei nodrošina augstu fenolu līmeni, savukārt “Leccino” šķirnei ļauj sasniegt fenolu līmeni, kas ievērojami pārsniedz 100 mg/kg.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Produkta specifikācijas pilnais teksts ir pieejams internetā šādā tīmekļa vietnē: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai

atverot tieši Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas mājaslapu (www.politicheagricole.it) un noklikšķinot uz “Prodotti DOP IGP” (ekrāna augšējā labajā pusē), pēc tam uz “Prodotti DOP IGP STG” (ekrāna kreisajā pusē) un visbeidzot “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.