·Organiskām augsnēm (arī kūdrājiem) ir augsts oglekļa saturs (vairāk nekā 20 % sausmasā), un šādas augsnes aizņem 8 % no ES platības. Kūdrāji ir sauszemes mitrāji, kuros ir ļoti mitri apstākļi, kas augu materiālam neļauj pilnībā satrūdēt. Kūdrāju nosusināšana visās zemes kategorijās Eiropā vien rada aptuveni 5 % no kopējām ES siltumnīcefekta gāzu emisijām. Tā kā tiek turpināta kaitīga audzēšanas prakse, emisijas no kultivētām organiskām augsnēm joprojām nav būtiski kritušās. Nosusināto organisko augšņu atjaunošana vien varētu būtiski samazināt CO2 emisijas no zemes, un tas dotu vairākus papildieguvumus dabas, biodaudzveidības un ūdens aizsardzībai.

·Minerālaugsnēs oglekļa saturs ir mazāks par 20 %, taču visbiežāk tas ir mazāks par 5 %. Katru gadu zem aramzemes esošās minerālaugsnes zaudē aptuveni 7,4 miljonus tonnu oglekļa , un tam par iemeslu cita starpā ir ilgtnespējīga lauksaimniecības prakse. Tomēr šī oglekļa krātuve ir lauksaimnieku un mežsaimnieku “maciņš” dabas kapitāla ziņā. Ir būtiski to nenoplicināt, jo oglekļa saturs ir augsnes biodaudzveidības, veselības un auglības pamats. Turklāt oglekļa sekvestrēšana minerālaugsnēs ir izmakslietderīga emisiju mazināšanas metode, kuras rezultāti gan ir atkarīgi no augsnes tipa un klimatiskajiem apstākļiem; ar šo metodi paveras nozīmīgas izredzes Eiropā gadā piesaistīt 11–38 Mt CO2 ekv., ja aramzemē plašākā mērogā tiktu izmantotas jau apzinātās apsaimniekošanas prakses. Daudzas no šīm praksēm ir izmakslietderīgas . Arī mežsaimniekiem paveras lielas iespējas īstenot pasākumus, kas vienlaikus uzlabotu meža produktivitāti, oglekļa piesaistītāja funkciju un veselīgas augsnes īpašības. Banku un finanšu sektors arvien vairāk ir ieinteresēts investēt tajos lauksaimniekos, kuri īsteno ilgtspējīgu praksi un palielina augsnes oglekļa saturu, kā arī radīt tirgū balstītus oglekļa uzglabāšanas stimulus. Ir pierādījumi, ka oglekļsaistīga lauksaimniecība var dot būtisku ieguldījumu ES centienos cīnīties pret klimata pārmaiņām, taču tā sniedz arī citus papildieguvumus, piemēram, tā palielina biodaudzveidību un palīdz saglabāt ekosistēmas .

·balstoties uz ietekmes novērtējuma rezultātiem, apsvērs iespēju Dabas atjaunošanas akta kontekstā ierosināt juridiski saistošus mērķus nolūkā iegrožot mitrāju un organisko augšņu nosusināšanu un atjaunot apsaimniekotus un nosusinātus kūdrājus, lai saglabātu un palielinātu augsnes oglekļa uzkrājumus, mazinātu plūdu un sausuma risku un palielinātu biodaudzveidību, ņemot vērā šo mērķu ietekmi uz nākotnes oglekļsaistīgas lauksaimniecības iniciatīvām un lauksaimniecības un mežsaimniecības ražošanas sistēmām. Turklāt ES ir apņēmusies aizsargāt mitrājus un kūdrājus saskaņā ar KLP stratēģisko plānu regulas noteikumiem; ·palīdzēs novērtēt kūdrāju stāvokli Globālās kūdrāju iniciatīvas satvarā, ko virza FAO un UNEP ; ·Komisija apsvērs pasākumus, iespējams, Dabas atjaunošanas akta kontekstā, ar kuriem tiks uzlabota biodaudzveidība lauksaimniecības zemē, un tas palīdzēs saglabāt un palielināt augsnes organisko oglekli; ·pievienosies starptautiskajai iniciatīvai “4 uz 1000”, kuras mērķis ir palielināt augsnes oglekļa saturu lauksaimniecības zemē; ·izstrādās ilgtermiņa redzējumu par ilgtspējīgiem oglekļa aprites cikliem (ietverot CO2 uztveršanu, uzglabāšanu un izmantošanu) klimatneitrālā ES ekonomikā. Šajā sakarā Komisija 2021. gadā nāks klajā ar paziņojumu par ilgtspējīgu oglekļa aprites ciklu atjaunošanu un 2022. gadā nāks klajā ar oglekļsaistīgas lauksaimniecības ES iniciatīvu un tiesību akta priekšlikumu par oglekļa piesaistījumu sertifikāciju, kuru mērķis būs veicināt jaunu zaļās uzņēmējdarbības modeli, kurā tiks atalgoti tie zemes apsaimniekotāji, piemēram, lauksaimnieki un mežsaimnieki, kuri īsteno klimatam draudzīgu praksi.

3.2. Augsne un aprites ekonomika

3.2.1.Izraktās augsnes droša, ilgtspējīga un apritīga izmantošana

·izpētīs izrakto augšņu plūsmas, kas radušās, apstrādātas un atkalizmantotas ES, un līdz 2023. gadam veiks dalībvalstu tirgus situāciju salīdzinājumu. Tam būtu jāsniedz pilnīgs priekšstats par situāciju ES; ·izstrādājot Augsnes veselības aktu, novērtēs, vai ir vajadzīgas juridiski saistošas normas par “izraktas augsnes pasi” un kāds ir to potenciāls, un, balstoties uz dalībvalstu pieredzi, sniegs norādījumus šādas sistēmas ieviešanai. Pasē būtu jāatspoguļo izraktās augsnes daudzums un kvalitāte, lai nodrošinātu tās drošu transportēšanu, apstrādi vai atkalizmantošanu citur.

3.2.2.Zemes aizņemšanas un augsnes noslēgšanas ierobežošana ar zemes apritīgu izmantošanu

·līdz 2023. gadam nospraust vērienīgus nacionālos, reģionālos un vietējos mērķrādītājus, kuri palīdzēs līdz 2030. gadam samazināt tīro aizņemtās zemes pieaugumu, un ziņot par panākto progresu; tādējādi tās dos izmērāmu ieguldījumu ES 2050. gada mērķrādītāja sasniegšanā; ·savos pilsētu zaļināšanas plānos integrēt zemes aizņemšanas hierarhiju un nacionālā, reģionālā un vietējā līmenī par prioritāti izvirzīt zemes atkalizmantošanu un reciklēšanu, kā arī kvalitatīvas pilsētu augsnes, un šajā nolūkā izmantot piemērotas regulatīvās iniciatīvas un pakāpeniski atcelt finansiālus stimulus, kas būtu pretrunā šai hierarhijai, piemēram, vietējos fiskālos ieguvumus, ko dod lauksaimniecības vai dabīgās zemes pārveidošana būvētā vidē. ·Augsnes veselības aktā definēs, kas ir zemes aizņemšanas tīrais jeb neto pieaugums; ·Augsnes veselības akta ietekmes novērtējumā apskatīs normas, ar kurām dalībvalstīm tiktu uzlikts pienākums ziņot par progresu, kas panākts zemes aizņemšanas mērķrādītāju sasniegšanā; ·Augsnes veselības akta ietekmes novērtējumā apskatīs variantus, kā, balstoties uz dalībvalstu paziņotajiem datiem, īstenot monitoringu un ziņošanu par progresu, kas panākts attiecībā uz zemes aizņemšanas tīrā pieauguma apturēšanas mērķrādītāju sasniegšanu, un par zemes aizņemšanas hierarhijas īstenošanu; ·sniegs norādījumus publiskām iestādēm un privātiem uzņēmumiem par to, kā samazināt augsnes noslēgšanu, tostarp paraugpraksi attiecībā uz vietējā līmenī virzītām iniciatīvām mākslīgu virsmu aizvākšanai, lai ļautu augsnei elpot, un līdz 2024. gadam pārskatīs ES vadlīnijas par augsnes noslēgšanu ; nolūkā izstrādāt vienotu metodiku veicinās paraugprakses apmaiņu, liekot lietā pieredzi, ko guvušas dalībvalstis vai reģioni, kuros ir izveidotas telpiskās plānošanas sistēmas, kas sekmīgi risina zemes aizņemšanas problēmu.

3.2.3.Barības vielu un oglekļa loka noslēgšana

3.3. Augsnes biodaudzveidība cilvēku, dzīvnieku un augu veselībai