[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 9.112010 COM(2010) 680 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Komisijas atzinums par Albānijas pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā {SEC(2010) 1335 galīgā redakcija} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Komisijas atzinums par Albānijas pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā A. IEVADS a) Dalības pieteikums Albānija iesniedza pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā 2009. gada 28. aprīlī. Eiropas Savienības Padome 2009. gada 16. novembrī lūdza Komisiju iesniegt tās atzinumu par šo pieteikumu saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Līguma par Eiropas Savienību 49. pantā, kas nosaka, ka: „ Jebkura Eiropas valsts, kas ievēro 2. pantā minētās vērtības un apņemas tās sekmēt, var lūgt, lai to uzņem par Savienības locekli . Eiropas Parlamentu un valstu parlamentus informē par šo pieteikumu. Attiecīgā valsts savu iesniegumu adresē Padomei, kas pieņem lēmumu vienbalsīgi pēc apspriešanās ar Komisiju un saņēmusi Eiropas Parlamenta piekrišanu, kurš pieņem lēmumu ar visu tā locekļu balsu vairākumu. Tiek ņemti vērā atbilstības nosacījumi, par ko vienojusies Eiropadome .” Līguma 2. punktā ir noteikts, ka „ Savienība ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē cilvēka cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu un cilvēktiesības, tostarp mazākumtautību tiesības. Šīs vērtības dalībvalstīm ir kopīgas sabiedrībā, kur valda plurālisms, tolerance, taisnīgums, solidaritāte un kur nav diskriminācijas, kā arī valda sieviešu un vīriešu līdztiesība .” Šis ir tiesiskais regulējums, kura ietvaros Komisija iesniedz minēto atzinumu. Eiropadome 2000. gada 20. jūnijā Feirā atzina, ka Rietumbalkānu valstis, kuras piedalās stabilizācijas un asociācijas procesā, ir „iespējamās kandidātvalstis” dalībai ES. Turklāt šo valstu Eiropas perspektīva tika apstiprināta arī Eiropadomes 2003. gada jūnija sanāksmē Salonikos, kurā tika pieņemta „Saloniku darba kārtība Rietumbalkāniem”. Šī darba kārtība joprojām ir pamats ES politikai attiecībā uz šo reģionu. Eiropadomes sanāksmē 2006. gada decembrī tika atkārtoti apstiprinātas ES saistības, paužot viedokli, ka „ Rietumbalkānu nākotne ir saistīta ar Eiropas Savienību ” un uzsvērts, ka „ katras valsts progress ceļā uz Eiropas Savienību ir atkarīgs no pašas valsts centieniem ievērot Kopenhāgenas kritērijus un Stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumus ”. Apmierinoša Stabilizācijas un asociācijas nolīguma (SAN) saistību īstenošana, tostarp ar tirdzniecību saistīto noteikumu piemērošana, ir būtisks elements, lai ES izskatītu pieteikumu par dalību Eiropas Savienībā”. ES un Rietumbalkānu valstu ministru sanāksmē, kas 2010. gada 2. jūnijā notika Sarajevā, ES atkārtoti apliecināja savu nepārprotamo apņemšanos īstenot Rietumbalkānu valstu Eiropas perspektīvu un uzsvēra, ka šo valstu nākotne ir saistīta ar Eiropas Savienību. Saskaņā ar Līguma noteikumiem pašreizējais novērtējums attiecas uz Eiropadomes noteiktajiem atbilstības nosacījumiem. Eiropadome 1993. gada jūnijā Kopenhāgenā secināja, ka: „Pievienošanās notiks, tiklīdz valsts būs spējīga uzņemties ar dalību saistītos pienākumus, izpildot nepieciešamos ekonomiskos un politiskos nosacījumus. Dalības nosacījumi ir šādi: lai kandidātvalsts būtu panākusi to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesību aizsardzību, kā arī cieņu pret mazākumtautībām un to aizsardzību; dzīvotspējīga tirgus ekonomika, kā arī spēja izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēku iedarbību Savienībā; spēja uzņemties dalības pienākumus, tostarp ievērot politiskās, ekonomiskās un monetārās savienības mērķus”. Savienības spēja uzņemt jaunas dalībvalstis, vienlaikus saglabājot Eiropas integrācijas tempu, arī ir nozīmīgs apsvērums, kas ir gan Savienības, gan kandidātvalstu vispārējās interesēs. Eiropadomes 1995. gada decembra sanāksmē Madridē tika uzsvērta vajadzība „ radīt nosacījumus [kandidāt]valstu pakāpeniskai un harmoniskai integrācijai, īpaši – attīstot tirgus ekonomiku, pielāgojot to pārvaldes struktūru un radot stabilu ekonomikas un monetāro vidi ”. Stabilizācijas un asociācijas procesa (SAP) nosacījumu izpildi Padome noteica 1999. gada 31. maijā. Tas ietver sadarbību ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) un reģionālo sadarbību. Šie nosacījumi ir SAP būtisks elements un ir iekļauti Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā ar Albāniju, kas stājās spēkā 2009. gada aprīlī. Eiropadome 2006. gada decembrī piekrita, ka „ atjaunotai vienprātībai par paplašināšanos pamatā ir uz konsolidāciju, nosacījumu izpildi un informēšanu balstīta paplašināšanās stratēģija, kas saistīta ar ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis ”. Šajā atzinumā Komisija analizē Albānijas pieteikumu, pamatojoties uz valsts spēju panākt atbilstību kritērijiem, ko noteica Eiropadomes 1993. gada sanāksmē Kopenhāgenā, kā arī stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumu kopumam. Tiek pārbaudīts arī tas, kā Albānija īsteno tās pienākumus saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu, tostarp ar tirdzniecību saistītos noteikumus. Šis atzinums ir sagatavots, izmantojot metodi, kas līdzinās metodei, ko izmantoja iepriekšējam atzinumam, un kurā veikti daži pielāgojumi, lai atspoguļotu 2006. gada „atjaunoto vienprātību par paplašināšanos”. Komisija rīkoja vairākas ekspertu misijas Albānijā, kurās galvenā uzmanība tika pievērsta jomām, uz kurām attiecas politiskie kritēriji. Šī metode ļāva rūpīgi izvērtēt Albānijas iestāžu administratīvās spējas un tiesību aktu īstenošanas kārtību, kā arī palīdzēja apzināt neatrisinātās problēmas un prioritātes, kam jāpievēršas nākotnē. Komisija ir veikusi analīzi gan par pašreizējo situāciju, gan par vidēja termiņa perspektīvām. Šā atzinuma nolūkos un neizdarot nekādus secinājumus par pievienošanās datumu, vidēja termiņa perspektīva ir noteikta kā piecu gadu periods. Šā atzinuma pamatā esošā detalizētā analīze ir ietverta atsevišķā dokumentā ( analītiskais ziņojums, kas pievienots atzinumam par Albānijas pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā )[1]. Pamatojoties uz atjaunoto vienprātību par paplašināšanos, analītiskajā ziņojumā ir iekļauts arī sākotnējs ietekmes novērtējums attiecībā uz galvenajām politikas jomām un nozarēm (darba ņēmēju brīva pārvietošanās, lauksaimniecība un lauku attīstība, reģionālā politika un finanšu un budžeta noteikumi). Komisija sniegs detalizētākus ietekmes novērtējumus par šīm politikas jomām vēlākos pirmspievienošanās procesa posmos. Turklāt Albānijas pievienošanās līgums ietvertu ES iestāžu tehniskus pielāgojumus atbilstoši Līgumam par Eiropas Savienību. b) Attiecības starp ES un Albāniju Pēc parlamentāras republikas izveidošanās 1991. gada martā Eiropas Kopiena 1991. gada jūnijā nodibināja attiecības ar Albāniju. Turklāt 1992. gadā stājās spēkā tirdzniecības un sadarbības nolīgums starp ES un Albāniju. Ekonomiskā sadarbība tika uzsākta 1999. gadā, kad Albānija sāka izmantot ES piešķirtos autonomos tirdzniecības atvieglojumus un Albānijas eksporta produktiem tika piešķirta beznodokļu pieeja ES tirgum. Stabilizācijas un asociācijas nolīgums starp ES un Albāniju[2] stājās spēkā 2009. gada aprīlī, aizstājot Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem, kas stājās spēkā 2006. gada decembrī. Kopumā Albānija ir sekmīgi izpildījusi pienākumus, kas noteikti Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā, tostarp šā nolīguma noteikumus par jautājumiem saistībā ar tirdzniecību. Ja radās kādas problēmas, Albānija vienmēr bija gatava konstruktīvā veidā meklēt risinājumus. Ministru līmeņa politiskā dialoga sanāksmes starp ES un Albāniju tiek rīkotas kopš 2001. gada. Ar pagaidu nolīgumu izveidotā Apvienotā komiteja laikposmā no 2006. līdz 2008. gadam tikās trīs reizes. Stabilizācijas un asociācijas padomes sanāksmes notika 2009. gadā un 2010. gada maijā. Stabilizācijas un asociācijas padomes pirmā sanāksme notika 2010. gada martā. Apakškomitejas sanāksmes notika 2009. un 2010. gadā. Pirmā Eiropas partnerība ar Albāniju tika pieņemta Padomē 2004. gadā[3]. Padome 2008. gada februārī pieņēma jaunu Eiropas partnerību ar Albāniju[4]. Vīzu režīma liberalizācijas dialoga kontekstā Albānija ir panākusi nozīmīgu progresu dažādās plānā noteiktajās jomās. Tādējādi 2010. gada 27. maijā Komisija iesniedza priekšlikumu par vīzu prasības atcelšanu Albānijas pilsoņiem, kas bija atkarīga no atlikušo kritēriju izpildes. Minēto priekšlikumu Eiropas Parlaments pieņēma 7. oktobrī, savukārt Padome – 8. novembrī. Nolīgums par atpakaļuzņemšanu, kas noslēgts starp Eiropas savienību un Albāniju, ir spēkā kopš 2006. gada. Albānija kļuva par Dienvidaustrumeiropas Enerģētikas kopienas pilntiesīgu locekli pēc tam, kad 2005. gada oktobrī tā parakstīja Enerģētikas kopienas līgumu, kurš stājās spēkā 2006. gada 1. jūlijā. Albānija 2006. gada jūnijā parakstīja nolīgumu par Eiropas Kopējo aviācijas telpu. Albānija aktīvi piedalās ES ekonomikas un budžeta uzraudzībā, kā arī pilda ziņošanas pienākumus, kas kopš 2006. gada attiecas uz potenciālajām kandidātvalstīm. Attīstības un integrācijas valsts stratēģija (2007. – 2013. gads) atspoguļo Albānijas valdības galveno stratēģiskās politikas dokumentu, kurā izklāstīti ilgtermiņa mērķi valsts attīstības un ES integrācijas jomā. Eiropas Savienība ir vissvarīgākā Albānijas tirdzniecības partnere, kas 2009. gadā deva 80 % no kopējā tirdzniecības apgrozījuma. Kopš 1991. gada Albānija saņem ES finansiālo palīdzību . Kopumā laikposmā no 1999. līdz 2010. gadam ES ir Albānijai piešķīrusi vairāk nekā 565,7 miljonus euro. Laikposmā no 1999. līdz 2006. gadam Albānija saņēma EU CARDS palīdzību 259,6 miljonu euro apmērā. Kopš 2007. gada CARDS ir aizvietots ar Pirmspievienošanās atbalsta instrumenta ( IPA ) programmu, saskaņā ar kuru Albānija laikposmā no 2007. līdz 2010. gadam saņēma atbalstu 306,1 miljonu euro apmērā. IPA mērķis ir atbalstīt reformu procesu šajā valstī saistībā ar Eiropas integrāciju, īpašu uzmanību pievēršot iestāžu izveidei, ES acquis ieviešanai un sociālekonomisko apstākļu uzlabošanai, kā arī vides aizsardzībai un ilgtspējīgai attīstībai. Finansiāls un institucionāls atbalsts tiek sniegts arī pilsoniskajai sabiedrībai. Pamatnolīgums starp Eiropas kopienu un Albāniju par dalību ES programmās tika ratificēts 2005. gada maijā. Līdz šim Albānija ir aktīvi piedalījusies trīs ES programmās: Septītajā pamatprogrammā pētniecības un tehnoloģijas attīstības jomā (2007. – 2013. gads), Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas (2007. – 2013. gads) īpašajā programmā „Uzņēmējdarbība un inovācija”, kā arī programmā „Eiropa pilsoņiem”. IPA līdzekļi tiek izmantoti, lai daļēji segtu izmaksas saistībā ar dalību šajās trīs programmās. B. DALīBAS KRITēRIJI POLITISKIE KRITēRIJI Pašreizējais novērtējums ir veikts, pamatojoties uz Kopenhāgenas kritērijiem saistībā ar to iestāžu stabilitāti, kas nodrošina demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesību ievērošanu, cieņu pret mazākumtautībām un to aizsardzību, kā arī stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumu izpildi. Albānijā ir parlamentāra demokrātija , kuras pamatā ir konstitucionālais un tiesiskais satvars, kas lielā mērā atbilst Eiropas principiem un standartiem. Pastāv vispārēja vienprātība par dalības ES mērķi. Tomēr vēl nav panākta demokrātisku iestāžu pietiekama efektivitāte un stabilitāte. Parlamentārās iestādes un procedūras nedarbojas pienācīgi. Tā rezultātā parlaments nevar efektīvi pārraudzīt un kontrolēt valdības darbības, un tā veiktās pārbaudes saistībā ar tiesību aktu izstrādi nav pietiekamas. Politiskajam dialogam raksturīgi konfrontējoši un nekonstruktīvi viedokļi, ko zināmā mērā ietekmējusi politiskā stagnācija, kas vērojama kopš 2009. gada jūnija vēlēšanām. Tas traucē parlamenta darbu un kavē politiskās reformas, par kurām panākta vienošanās. Valdība un opozīcija ir kopīgi atbildīgas, lai pārredzamā veidā un atbilstoši konstitūcijai rastu nepieciešamos risinājumus turpmākai valsts virzībai uz integrāciju ES. Turklāt pastāv trūkumi tiesību aktu īstenošanas jomā. Valsts pārvaldes tiesiskais regulējums un civildienesta sistēma lielā mērā atbilst Eiropas standartiem un praksei. Tomēr bažas rada tiesiskā regulējuma piemērota īstenošana, turklāt valsts pārvalde ir ļoti politizēta, iecelšana amatos netiek veikta pārskatāmā veidā un tai raksturīga liela darbinieku mainība. EDSO un Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību birojs 2009. gada jūnija likumdevēja vēlēšanas novērtēja kā atbilstošas lielākajai daļai starptautisko standartu un kā uzlabojumu salīdzinājumā ar iepriekšējo praksi. Tomēr tika konstatēti arī trūkumi un sniegti vairāki ieteikumi attiecībā uz nākamajām vēlēšanām, tostarp ieteikums risināt jautājumu par balsu skaitīšanas politizāciju. Šie ieteikumi vēl nav rezultējušies piemērotā vēlēšanu reformā, kas ir nepieciešama nākamajām vēlēšanām. Pēdējos gados Albānija ir nostiprinājusi tiesiskumu , jo īpaši, veicot tiesu iestāžu reformas likumdošanas vai institucionālajā jomā, kā arī tādās sfērās kā cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību. Īpaši ir pastiprinātas tiesībaizsardzības iestāžu administratīvās spējas. Tomēr reformas nav pabeigtas, pastāv ievērojami trūkumi attiecībā uz tiesu sistēmas neatkarību, pārskatāmību un uzticamību un nav pietiekamu uzskaites datu par efektīvu cīņu pret korupciju un organizēto noziedzību. Turpinās tiesu iestāžu reformas process. Tomēr vēl nav izstrādāta visaptveroša un saskaņota tiesu iestāžu reformas stratēģija, kā arī nav pieņemti galvenie tiesību akti, piemēram, par administratīvajām tiesām un Augstās tieslietu padomes organizāciju. Joprojām pastāv nopietnas bažas par tiesu iestāžu vispārējo darbību, efektivitāti un neatkarību. Nav pietiekamas pārredzamības attiecībā uz tiesnešu iecelšanu, paaugstināšanu amatā, pārcelšanu darbā un novērtēšanu, un tiesu iestāžu pārbaužu sistēmā ir ievērojami trūkumi. Bažas rada pēdējo gadu gadījumi, kad valdība neievēroja Konstitucionālās tiesas lēmumus un tika politizēts balsojums par prezidenta ieceltajiem Konstitucionālās tiesas un Augstās tiesas tiesnešiem, jo šādi gadījumi apdraud tādus pamatprincipus kā tiesu iestāžu neatkarība un tiesiskuma ievērošana. Cilvēkresursi un finanšu resursi, kā arī infrastruktūras apstākļi nav piemēroti un ir jāuzlabo, lai nodrošinātu tiesu iestāžu efektīvu darbību. Albānija pēdējos gados ir pielikusi pūles, lai izveidotu juridisko un iestāžu sistēmu korupcijas apkarošanai, kas šobrīd lielā mērā ir ieviesta. Neraugoties uz šiem centieniem, korupcija joprojām pastāv daudzās jomās un rada jo sevišķi nopietnas problēmas. Īpašas bažas rada tiesu iestāžu korumpētība un īpašuma tiesību atjaunošanas un kompensēšanas sistēma, kā arī plaši izplatītā kukuļņemšana veselības aizsardzības nozarē. Nopietna problēma ir pārredzamības trūkums politisko partiju finansēšanā, kas veicina nepiemērotu ietekmi uz politiskajiem lēmumiem. Albānijai ir jāpabeidz tiesiskā regulējuma izveide korupcijas apkarošanas jomā, kā arī jānovērš šķēršļi efektīvai izmeklēšanai, tostarp saistībā ar valsts amatpersonu, piemēram, tiesnešu, ministru un parlamenta deputātu, neierobežoto imunitāti. Ir jānodrošina korupcijas novēršanas stratēģijas un rīcības plāna pilnīga īstenošana un jāizveido piemērota uzskaite par preventīvu izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības, kā arī par izšķirošām apsūdzībām un sodu piespriešanu visu līmeņu korupcijas lietās. Organizētās noziedzības apkarošanas jomā Albānija ir izveidojusi juridisko un iestāžu sistēmu, kas lielā mērā ir piemērota. Šīs problēmas risināšanā ieguldījumu deva tiesībaizsardzības iestāžu reforma, ka arī attiecīgi pielāgojumi šo iestāžu resursos un aprīkojumā. Tomēr jauno tiesību aktu efektīva īstenošana un jauno struktūru un sistēmu profesionālisms ir turpmāk jāapstiprina praksē. Ir jānodrošina preventīva izmeklēšana un sekmīgi izmeklētajās lietās jāpiespriež piemēroti sodi. Nopietnas bažas joprojām rada Albānijas organizēto noziedzīgo grupējumu darbības, kam ir ietekme arī ārpus valsts. Ir nepieciešams vēl vairāk nostiprināt sadarbību starptautiskajā līmenī, jo īpaši ar kaimiņvalstīm. Albānijas tiesiskais un politikas satvars, ar ko regulē cilvēktiesību ievērošanu un nodrošina cieņu pret mazākumtautībām un to aizsardzību , lielā mērā ir ieviests un atbilst Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Iestāžu sistēma ir atbilstoša. Tomēr pastāv atsevišķi trūkumi tiesību aktos un esošo stratēģiju un rīcības plānu īstenošanā. Ir jāpastiprina administrācijas, tiesu iestāžu un tiesībaizsardzības iestāžu izpratne par cilvēktiesību standartiem. Cilvēktiesības Albānijā lielākoties tiek ievērotas. Tomēr daži jautājumi joprojām rada bažas. Īpašumtiesību atjaunošanu, legalizāciju un kompensēšanu reglamentē ar nekonsekventiem tiesību aktiem, un šos procesus pārvalda vairākas aģentūras, kuru kompetences pārklājas, kas sarežģī situāciju un pakļauj riskam cilvēktiesību efektīvu izmantošanu šajā jomā. Eiropas Cilvēktiesību tiesa ir pasludinājusi vairākus spriedumus pret Albāniju par tiesību aktos paredzētās kārtības neievērošanu šajā jomā. Turklāt nopietnas bažas rada arī ieslodzījuma apstākļi, attieksme pret cilvēkiem policijas iecirkņos, kā arī pirmstiesas apcietinājuma un cietuma apstākļi. Plašsaziņas līdzekļu neatkarību apdraud politiskā ietekme un komerciālās intereses. Vardarbība ģimenē joprojām ietekmē daudzas ģimenes, un šī problēma netiek sistemātiski risināta. Ir ieviesti ievērojami tiesiskā regulējuma un iestāžu darbības uzlabojumi diskriminācijas novēršanas jomā, jo īpaši, izveidojot Aizsardzības pret diskrimināciju ministra biroju. Tomēr romi, invalīdi, lesbietes un geji, kā arī biseksuālas un transseksuālas personas joprojām tiek diskriminētas. Dzimumu līdztiesība praksē nav pilnībā nodrošināta, jo īpaši nodarbinātības un ekonomiskās palīdzības pieejamības jomā. Pastāv trūkumi cilvēktiesības reglamentējošos tiesību aktos, un vēl nav pieņemti būtiski tiesību akti par bērnu tiesībām un invalīdiem. Turklāt ir traucēta valsts cilvēktiesību iestāžu darbība, jo kavējas jauna ombuda iecelšana amatā, kas ir atlikta kopš 2010. gada sākuma. Lai arī Albānijai nav ietvarlikuma par mazākumtautībām, lielā mērā ir nodrošināta to aizsardzība un cieņa pret tām. Praksē ir atzītas trīs nacionālo mazākumtautību un divu etnolingvistisko mazākumtautību īpašās tiesības, kā to noteikusi valsts. Tomēr šo tiesību piemērošanā vērojamas neatbilstības. Precīzu datu par mazākumtautībām trūkums kavē piemērotas politikas izstrādi. Šo jautājumu paredzēts risināt, rīkojot nākamo tautas skaitīšanu 2011. gadā atbilstoši starptautiskajiem standartiem. Ir jāpalielina mazākumtautību pārstāvības līmenis valsts pārvaldē un politikā. Pašreizējais politikas satvars romu dzīves apstākļu uzlabošanai nav pietiekami īstenots. Romu mazākumtautība dzīvo ļoti grūtos apstākļos, un tiem ir ierobežotas darba, izglītības un sociālo pakalpojumu saņemšanas iespējas. Albānija lielā mērā ievēro stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumus. Valsts ir cieši apņēmusies panākt reģionālo sadarbību; tai ir konstruktīva loma reģionālajā attīstībā un valsts aktīvi līdzdarbojas reģionālajās iniciatīvās. Divpusējās attiecības ar kaimiņvalstīm kopumā ir labas. Albānija ir pievienojusies Romas statūtiem. Tomēr valsts ratificēja divpusēju imunitātes nolīgumu par Starptautisko Tiesu ar Amerikas Savienotajām Valstīm, kurš neatbilst ES kopējai nostājai un pamatprincipiem. Valstij ir jāpielāgojas ES nostājai. EKONOMISKIE KRITēRIJI Šis novērtējums pamatojas uz Kopenhāgenas kritērijiem par funkcionējošas tirgus ekonomikas pastāvēšanu, kā arī par spēju izturēt konkurences spiedienu un tirgus konjunktūru visā Savienībā. Albānija ir panākusi plašu vienprātību par ekonomiskās politikas pamatprincipiem, kā arī par mehānismu, lai uzraudzītu ekonomikas reformu īstenošanu. Albānija panāca piemērotu ekonomiskās stabilitātes līmeni, lai uzņēmēji varētu pieņemt lēmumus paredzamos apstākļos. Pagājušajos gados ir bijis piemērots makropolitisko spēku apvienojums, radot izaugsmi, kas pārsniedz 5 %, un 2009. gadā, neraugoties uz krīzi, saglabājās pozitīva ekonomiskā aktivitāte, lai arī tās izaugsme bija lēnāka. Ir saglabājies zems inflācijas līmenis. Pateicoties privatizācijai, ir attīstījusies tirgus spēku brīva mijiedarbība. Lielā mērā ir liberalizētas cenas un tirdzniecība. Ievērojams progress ir panākts, lai atvieglotu iekļūšanu tirgū. Banku sistēma strauji attīstījās, pateicoties privatizācijai un ārvalstu uzņēmumu ienākšanai tirgū. Valsts atbalsts ir samazināts. Joprojām notiek aktīva tirdzniecība un ieguldījumu integrēšana ar ES. Tomēr pēdējā laikā ir pasliktinājusies budžeta konsolidācija, un valsts parāda augstais līmenis joprojām rada makroekonomisko nestabilitāti. Vājā eksporta bāze un nepietiekamie valsts ieguldījumi ir izraisījuši nozīmīgu un pastāvīgu tekošā konta nelīdzsvarotību. Plaši izplatītās neoficiālā darba attiecības rada ievērojamus traucējumus darba tirgū, un joprojām ir augsts bezdarba līmenis, kas 2009. gadā sasniedza 13,8 %. Mazajiem uzņēmumiem grūtības joprojām rada finansējuma nepieejamība. Trūkumi tiesiskuma sistēmā rada traucējumus uzņēmējdarbības vidē, un nopietna problēma joprojām ir īpašuma tiesību nodošana un atzīšana. Izglītības sistēma nespēj darbaspēku nodrošināt ar prasmēm, kas nepieciešamas mainīgajā darba tirgū. Ir nepieciešami turpmāki ieguldījumi infrastruktūrā. Uzmanība jāpievērš arī uzticamas energoapgādes nodrošināšanai un elektroenerģijas nozares finansiālās dzīvotspējas saglabāšanai. Svarīga problēma joprojām ir ēnu ekonomika. SPēJA UZņEMTIES DALīBAS PIENāKUMUS Albānijas spēja uzņemties dalības pienākumus ir izvērtēta saskaņā ar šādiem indikatoriem: - pienākumi, kas noteikti Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā; - progress, kas panākts saistībā ar ES acquis pieņemšanu, īstenošanu un piemērošanu. Albānija kopumā ir sekmīgi īstenojusi Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā noteiktos pienākumus, lai gan pienācīga uzmanība ir jāpievērš saistību izpildes termiņu ievērošanai. Vēl nesen bija vērojami daži trūkumi atsevišķu tirdzniecības noteikumu īstenošanā (jo īpaši pārtraukšanas klauzula saistībā ar importa aplikšanu ar nodokli). Albānija pieņēma Valsts attīstības un integrācijas stratēģiju (2007. – 2013. gadam), kas ir visaptverošs un vērienīgs plāns, lai valsts tiesību aktus saskaņotu ar ES acquis. Pēdējos gados ir pieliktas ievērojamas pūles, lai valsts tiesību aktus pielāgotu ES acquis , jo īpaši tādās nozarēs kā iekšējais tirgus, ar tirdzniecību saistīti noteikumi, muita un nodokļu sistēma. Tomēr valsts saskaras ar nopietnām problēmām tiesību aktu īstenošanā un piemērošanā. Administratīvās un tiesu sistēmas spējas kopumā ir ierobežotas, un valstij būs pastāvīgi jācenšas tās uzlabot, lai vidējā termiņā tā spētu uzņemties dalības pienākumus. Ja Albānija turpinās iesāktos pūliņus, vidējā termiņā tai būs nepieciešamās spējas, lai izpildītu acquis prasības šādās jomās: - - nodokļu sistēma - - uzņēmumu un rūpniecības politika - - zinātne un pētniecība - - izglītība un kultūra - - muitas savienība - - ārējās attiecības - - ārpolitika, drošības un aizsardzības politika - - finanšu un budžeta noteikumi. Albānijai būs jāveic papildu pasākumi, lai pielāgotos acquis un vidējā termiņā to efektīvi īstenotu šādās jomās: - - darba ņēmēju brīva pārvietošanās - - tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvība sniegt pakalpojumus - - kapitāla brīva aprite - - publiskais iepirkums - - uzņēmējdarbības tiesības - - konkurences politika - - finanšu pakalpojumi - - enerģētika - - ekonomikas un monetārā politika - - statistika - - Eiropas komunikāciju tīkli - - patērētāju un veselības aizsardzība. Iepriekš minētajās jomās ir nepieciešams veikt tiesiskās un institucionālās sistēmas turpmākus pielāgojumus un jo īpaši uzlabot administratīvās un īstenošanas spējas. Albānijai būs jāveic nozīmīgi un noturīgi pasākumi, lai pielāgotos ES acquis un vidējā termiņā to efektīvi īstenotu šādās jomās: - - brīva preču aprite - - tiesību akti intelektuālā īpašuma jomā - - informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi - - lauksaimniecība un lauku attīstība - - pārtikas nekaitīguma, veterinārijas un fitosanitārijas politika - - zivsaimniecība - - transporta politika - - sociālā politika un nodarbinātība - - reģionālā politika un strukturālo instrumentu saskaņošana - - tiesu iestādes un pamattiesības - - tiesiskums, brīvība un drošība - - finanšu kontrole. Iepriekš minētajās jomās ir nepieciešams veikt tiesiskās un institucionālās sistēmas ievērojamus pielāgojumus un jo īpaši uzlabot administratīvās un īstenošanas spējas. Attiecībā uz vides jomu būs jāveic ievērojami pasākumi, lai pielāgotos ES acquis un to efektīvi īstenotu. Tiem būtu jāietver ievērojami ieguldījumi un administratīvo spēju uzlabošana tiesību aktu īstenošanas jomā, lai vidējā termiņā panāktu efektīvu atbilstību vissvarīgākajos jautājumos, tostarp jautājumā par klimata pārmaiņām. Pilnīgu atbilstību acquis varēs panākt tikai ilgtermiņā, un tam būs nepieciešami lielāki ieguldījumi. C. SECINāJUMI UN IETEIKUMI Albānija ir panākusi progresu, lai izpildītu kritērijus saistībā ar to iestāžu stabilitāti, kas nodrošina demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesību ievērošanu un mazākumtautību aizsardzību un cieņu pret tām un ko Eiropadome noteica 1993. gada sanāksmē Kopenhāgenā, kā arī lai izpildītu stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumus. Tomēr turpmāk ir nepieciešams veikt nozīmīgus pasākumus. Attiecībā uz ekonomiskajiem kritērijiem Albānija ir sasniegusi noteiktu makroekonomiskās stabilitātes līmeni. Tomēr, lai panāktu funkcionējošu tirgus ekonomiku, kā tas noteikts Eiropadomes 1993. gada sanāksmē Kopenhāgenā, Albānijai ir jānostiprina pārvaldība, jāuzlabo darba tirgus darbība, jānodrošina īpašuma tiesību atzīšana, kā arī jānostiprina tiesiskums. Lai vidējā termiņā Albānija varētu izturēt konkurences spiedienu un tirgus konjunktūru visā Savienībā, tai ir jānostiprina sava fiziskā infrastruktūra un cilvēkkapitāls, kā arī jāturpina strukturālo reformu īstenošana. Kopumā tiek pozitīvi novērtēts tas, kā Albānija īsteno tās pienākumus saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Albānija būtu spējīga īstermiņā uzņemties dalības pienākumus vairumā acquis jomu, ja tiktu turpināts pielāgošanās process un ja tiktu veikti ievērojami un noturīgi pasākumi, lai nodrošinātu tiesību aktu īstenošanu un piemērošanu. Īpaša uzmanība jāpievērš tādām jomām kā brīva preču aprite, tiesību akti intelektuālā īpašuma jomā, informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi, lauksaimniecība un lauku attīstība, pārtikas nekaitīguma, veterinārijas un fitosanitārijas politika, zivsaimniecība, transporta politika, sociālā politika un nodarbinātība, reģionālā politika un strukturālo instrumentu saskaņošana, tiesu iestādes un pamattiesības, tiesiskums, brīvība un drošība un finanšu kontrole. Pilnīgu atbilstību acquis vides jomā varēs panākt tikai ilgtermiņā, un tam būs nepieciešami lieli ieguldījumi; ir jāpastiprina centieni šajā jomā. Albānijas dalībai ES būtu ierobežota kopējā ietekme uz Eiropas Savienības politiku, un tā neietekmētu ES spēju uzturēt un paplašināt pašas Savienības attīstību. Komisija uzskata, ka sarunas ar Albāniju par pievienošanos Eiropas Savienībai ir jāuzsāk, tiklīdz valsts būs sasniegusi nepieciešamo līmeni attiecībā uz atbilstību dalības kritērijiem, jo īpaši Kopenhāgenas politiskajiem kritērijiem, kas paredz to iestāžu stabilitāti, kuras nodrošina demokrātiju un tiesiskumu. Šajā saistībā Albānijai jo īpaši ir jāīsteno šādas galvenās prioritātes. - Jānodrošina parlamenta pienācīga darbība, pamatojoties uz konstruktīvu un noturīgu politisko dialogu starp visām politiskajām partijām. - Jāpieņem atliktie tiesību akti, kam nepieciešams kvalificēts balsu vairākums parlamentā. - Jāieceļ ombuds, kā arī jānodrošina pienācīgs uzklausīšanas un balsošanas process parlamentā attiecībā uz Konstitucionālās tiesas un Augstās tiesas tiesnešu iecelšanu amatā. - Jāveic grozījumi vēlēšanu tiesiskajā satvarā atbilstoši EDSO-Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību biroja ieteikumiem. - Jānodrošina, ka vēlēšanas tiek rīkotas atbilstoši Eiropas un starptautiskajiem standartiem. - Jāpabeidz īstenot svarīgos pasākumus valsts pārvaldes reformu jomā, tostarp jāveic grozījumi likumā par civildienestu, kā arī jānostiprina Valsts pārvaldes departamenta spējas, lai veicinātu valsts pārvaldes profesionalitāti un novērstu tās politizāciju, kā arī lai sekmētu pārskatāmu un uz sasniegumiem balstītu pieeju attiecībā uz iecelšanu un paaugstināšanu amatos. - Jānostiprina tiesiskums un jāpieņem un jāīsteno reformu stratēģija tiesu iestāžu jomā, nodrošinot tiesu iestāžu neatkarību, efektivitāti un uzticamību. - Efektīvi jāīsteno valdības izstrādātā korupcijas novēršanas stratēģija un rīcības plāns, jānovērš šķēršļi izmeklēšana jomā, jo īpaši tiesnešu, ministru un parlamenta deputātu, imunitātes radītie šķēršļi; jāizveido efektīva uzskaite par preventīvo izmeklēšanu, saukšanu pie atbildības un sodu piespriešanu visu līmeņu korupcijas lietās. - Jāpastiprina cīņa pret organizēto noziedzību, veicot draudu izvērtēšanu un preventīvo izmeklēšanu, paplašinātu sadarbību ar reģionālajiem un ES partneriem un tiesībaizsardzības iestāžu efektīvāku koordinēšanu. Jāizveido efektīva uzskaites sistēma šajā jomā. - Pēc tam, kad būs veiktas plašas apspriedes ar ieinteresētajām personām, jāsagatavo, jāpieņem un jāīsteno valsts stratēģija un rīcības plāns par īpašuma tiesībām, ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību tiesas praksi; tam jāietver īpašuma tiesību atjaunošanas, kompensēšanas un legalizācijas process. - Jāveic konkrēti pasākumi, lai pastiprinātu cilvēktiesību aizsardzību, jo īpaši attiecībā uz bērniem un romiem, kā arī lai efektīvi īstenotu diskriminācijas novēršanas politiku. - Jāveic papildu pasākumi, lai uzlabotu attieksmi pret ieslodzītām personām policijas iecirkņos, kā arī pirmstiesas apcietinājuma un cietuma apstākļus. Jāpastiprina tiesas izmeklēšana ar ļaunprātīgu izturēšanos saistītās lietās un jāuzlabo ombuda ieteikumu piemērošana šajā jomā. Albānija tiek mudināta turpināt tās konstruktīvo iesaistīšanos reģionālajā sadarbībā un divpusējo attiecību nostiprināšanā ar kaimiņvalstīm. Jāturpina Stabilizācijas un asociācijas nolīguma netraucēta īstenošana; šajā saistībā pienācīga uzmanība ir jāpievērš saistību izpildes termiņu ievērošanai. Turklāt valsts tiek īpaši mudināta turpināt administratīvo spēju vispārēju uzlabošanu. Jāuzlabo sadarbība ar pilsonisko sabiedrību. Albānijai ir jāpiešķir piemēroti līdzekļi, lai nodrošinātu valsts cilvēktiesību iestāžu efektīvu darbību, un jāpastiprina centieni mazākumtautību aizsardzības jomā. Nepieciešams pastiprināt plašsaziņas līdzekļu neatkarību un risināt jautājumu par politisko ietekmi. Komisija uzraudzīs panākto progresu iestāžu sistēmas reformu īstenošanā, kā tas noteikts Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā, un turpinās atbalstīt Albānijas centienus, izmantojot IPA finanšu instrumentu. Komisija 2011. gada paplašināšanās paketes ietvaros sniegs ziņojumu par Albānijas panākto progresu. Šajā ziņojumā īpaša uzmanība tiks pievērsta galveno prioritāšu īstenošanai, kuras jārisina, lai varētu uzsākt pievienošanās sarunas. [1] SEC(2010) 1335, 9.11.2010. [2] OV L 107, 28.4.2009., 166. lpp. [3] OV L 35, 7.2.2006., 1. lpp. [4] OV L 80, 19.3.2008., 1. lpp.