LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 303/17

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība globālajās piegādes ķēdēs”

(pašiniciatīvas atzinums)

(2016/C 303/03)

Ziņotāja: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2016. gada 21. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība globālajās piegādes ķēdēs”

(pašiniciatīvas atzinums).

Par komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2016. gada 19. aprīlī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 517. plenārajā sesijā, kas notika 2016. gada 25. un 26. maijā (25. maija sēdē), ar 188 balsīm par un 1 balsi pret pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Jautājums par pienācīgas kvalitātes nodarbinātību globālajās piegādes ķēdēs (GSC) tādās jomās kā, piemēram, tekstilizstrādājumu un apģērbu un apavu ražošana, elektronika, izrakteņu ieguve un agrorūpniecība, ir kritiski svarīgs jautājums visiem publiskā un privātā sektora dalībniekiem, kas iesaistīti piegādes ķēžu pārvaldībā valstu un starptautiskā līmenī.

1.2. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ir pielāgojusi savas iekšējās procedūras, lai līdz Starptautiskās Darba konferences (ILC) 105. sesijai, kas notiks Ženēvā, varētu sniegt savu atzinumu jautājumā par pienācīgas kvalitātes nodarbinātību globālajās piegādes ķēdēs. EESK iesaka šādus pasākumus.

1.3. Eiropas Komisijai pieņemt visaptverošu un vērienīgu stratēģiju, lai ar visām iekšējās politikas (ES publiskā iepirkuma pieejamību, marķēšanu u. c.), kā arī ārējās politikas (tirdzniecības, attīstības, kaimiņattiecību utt.) jomām sekmētu pienācīgas kvalitātes nodarbinātību GSC.

1.4. Noteikt kopīgu valodu, pieņemt kopīgas definīcijas un dažādajām ieinteresētajām personām, proti, ESAO, SDO, PTO, Eiropas Komisijai, Pasaules Bankai un SVF (1), savstarpēji izvērtēt statistikas datus, lai izvairītos no neskaidrībām un nepareizas interpretācijas, un izstrādāt saskaņotu politiku starp šajā jomā iesaistītajām publiskajām struktūrām, kuru kompetence ir atšķirīga.

1.5. Ņemot vērā ANO Vadošos principus uzņēmējdarbībai un cilvēktiesībām, mums ir jāatzīst un jāpopularizē esošajā “instrumentu kopumā” pieejamie paraugprakses piemēri un iniciatīvas, proti, ESAO Pamatnostādnes daudznacionāliem uzņēmumiem, ESAO Pienācīgas pārbaudes pamatnostādnes nozarēm (apģērbu un tekstilrūpniecībai, izrakteņu, lauksaimniecības un finanšu nozarei), palīdzību tirdzniecībai, finanšu shēmas nodarītā kaitējuma kompensēšanai, rīcības kodeksus, marķējumus, standartus un pašnovērtēšanas instrumentus. Mērķis ir ieviest pakāpenisku, konsekventu un ilgtspējīgu politiku GSC atbildīgā pārvaldībā.

1.6. Veicināt praktiskas un piemērotas, uz risku balstītas pieejas, kurās tiktu ņemtas vērā globālās vērtības ķēdes un GSC (lineārās vai modulārās, vienkāršās vai kompleksās, strukturāli īsas vai garas) īpašās iezīmes.

1.7. Balstoties uz esošās prakses novērtējumu, veicināt daudzu ieinteresēto personu iesaisti, iekļaujot publiskā un privātā sektora dalībniekus, sociālos partnerus, NVO, ekspertus u. c., ar mērķi izstrādāt vislabāko portfeli pasākumiem, vadoties no ESAO pamatnostādnēm risku noteikšanai, to novēršanai un mazināšanai, iepazīstināt ar rīcības plānu un ziņot par to. Rīcības plānos iekļautajos pasākumos varētu ietvert gan leģislatīvus, gan neleģislatīvus pasākumus, paraugpraksi, finanšu stimulus, apmācības pieejamību un spēju veidošanu attiecībā uz sociālo dialogu un arodbiedrībām.

1.8. Rosināt konkrēti apsvērt, kādus pārredzamības instrumentus varētu ieviest, lai informētu galapatērētājus par ražošanas sociālajiem apstākļiem.

1.9. Gaidāmajā Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) konferencē vajadzētu apsvērt, kā SDO var aktīvi sekmēt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību globālajās piegādes ķēdēs, tostarp izskatīt iespēju izstrādāt un pēc tam pieņemt atbilstošus un piemērotus instrumentus, kas, piedaloties visām ieinteresētajām pusēm, ļautu reāli uzlabot darba apstākļus.

2. Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība globālajās piegādes ķēdēs: definīcijas, konteksts un riski

2.1. Definīcijas

2.1.1. Globālā vērtības ķēde (GVC). Šis jēdziens tika ieviests pagājušā gadsimta 90. gadu vidū ar mērķi aprakstīt “visus pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai izveidotu produktu, sākot no tā koncepcijas līdz dizainam, izejvielām un starpproduktiem, tirdzniecībai, izplatīšanai un galapatērētājiem sniegtajam atbalstam” (2). GVC ir paredzēta “procesu modernizācijas” (ražotājs ievieš labāku tehnoloģiju, lai paaugstinātu efektivitāti) un “funkcionālās modernizācijas” (ražotāja spēja izstrādāt dizainu, zīmolu un tirdzniecības iespējas) sekmēšanai. Daudzi piemēri tomēr liecina, ka tas ne vienmēr ir tā. Jautājums par GVC ilgtspējīgu un atbildīgu pārvaldību ir starptautiskās darba kārtības svarīgākais punkts (ESAO, SDO, G7, G20, ES, ANO), ņemot vērā to, ka tieši ar GVC starpniecību aizvien pieaug tirdzniecības un ieguldījumu apmērs visā pasaulē un ka ārpakalpojumu izmantošanai pasaules vadošo uzņēmumu globālajā ražošanā un tās pārrobežu koordinācijai ir būtiskas sociālās sekas. Dažas no tām ir pozitīvas, piemēram, labāk apmaksāts darbs, lielāka sieviešu nodarbinātība, darbvietu radīšana, kas nodrošina piekļuvi darba tirgum, kvalifikācijas paaugstināšana, kā arī zināšanu un tehnoloģiju izplatīšana. Citas turpretī izraisa bažas, piemēram, nestabila nodarbinātība, slikti darba apstākļi (tostarp veselības aizsardzības un darba drošības ziņā), sociālo tiesību neesamība (tostarp sociālā nodrošinājuma seguma trūkums) un cilvēktiesību un darba ņēmēju tiesību pārkāpumi. Tāpēc tiek izstrādāti un ieviesti dažādi instrumenti valstu un starptautiskajā līmenī, piemēram, SDO konvencijas, ESAO pamatnostādnes vai ANO Uzņēmējdarbības un cilvēktiesību pamatprincipi (sk. arī 2.3.3. punktu) un politikas satvari, piemēram, Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam (3) un to papildinošā Adisabebas rīcības programma par attīstības finansēšanu (4), ar mērķi atbalstīt darba standartu ievērošanu un veicināt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, kā arī tirdzniecības, ieguldījumu, privātā sektora un piegādes ķēžu turpmāku attīstību.

2.1.2. Globālā piegādes ķēde (GSC). To veido savstarpēji saistītas organizācijas, resursi un procesi, kas rada un piegādā produktus un pakalpojumus galapatērētājiem. Tādējādi tā ir GVC daļa, kas paredzēta apgādei un nevis preču vai pakalpojumu koncepcijai un izplatīšanai.

Vispārēja diskusija par pienācīgas kvalitātes nodarbinātību globālajās piegādes ķēdēs notiks Starptautiskās Darba konferences (ILC), kas ir SDO augstākā lēmumu pieņemšanas struktūra, 2016. gada jūnija sesijā. Diskusijas mērķis ir palīdzēt SDO locekļiem (t. i., valdībām, darba devējiem un darba ņēmējiem) gūt labāku izpratni par to, kā iesaistīšanās minētajās ķēdēs var palīdzēt valstu un vietējā līmeņa ekonomikai attīstīties ilgtspējīgā un iekļaujošā veidā, kas veicina uzņēmumu izveidi un izaugsmi, kā arī darbvietu kvalitātes paaugstināšanu un darba standartu ievērošanu. Šis atzinums ir EESK ieguldījums iepriekš minētajā diskusijā.

2.1.3. Pienācīgas kvalitātes nodarbinātība. Šo jēdzienu ir formulējuši SDO locekļi, un ILC to ir pieņēmusi Deklarācijā par sociālo taisnīgumu godīgai globalizācijai (5), kurā iekļautas valstu un vietēja mēroga programmas šādu četru stratēģisko mērķu sasniegšanai: — veicināt darbvietu radīšanu, prasmju attīstību un ilgtspējīgus iztikas līdzekļus, — nodrošināt darba ņēmēja tiesību ievērošanu, jo īpaši nelabvēlīgā situācijā esošiem un trūcīgiem darba ņēmējiem, — paplašināt sociālo aizsardzību vīriešiem un sievietēm, lai nodrošinātu atbilstīgu kompensāciju ienākumu zaudējuma vai samazināšanās gadījumā un piekļuvi atbilstīgai veselības aprūpei, — veicināt sociālo dialogu, iesaistot spēcīgas un neatkarīgas darba ņēmēju un darba devēju organizācijas. SDO, kas ir standartu noteicēja visā pasaulē, ir pieņēmusi vairākas konvencijas, kuras ir svarīgas globālajām piegādes ķēdēm. Kā piemēru var minēt darba pamatstandartus (t. i., tiek veicināta biedrošanās brīvība un tiesības uz kolektīvām sarunām un rīcību, diskriminācijas izskaušana attiecībā uz nodarbinātību un profesiju, piespiedu darba un bērnu darba aizliegums), kā arī konvencijas par darba drošību un veselības aizsardzību, darba inspekciju un citas. Valstīm, kas ratificē minētās konvencijas, jānodrošina savu tiesību aktu un praktiskās darbības atbilstība attiecīgajām konvencijām. Turklāt, pamatojoties uz SDO 1998. gada Deklarāciju par pamatprincipiem un tiesībām darbā (6), SDO dalībvalstīm ir pienākums ievērot un īstenot tiesību aktos un praksē darba pamatstandartus, pat ja tās nav ratificējušas attiecīgo konvenciju.

2.2. GVC un GSC struktūra un nozīme starptautiskajā tirdzniecībā

2.2.1. GVC nozīme pasaules tirdzniecībā ir strauji pieaugusi, un saskaņā ar PTO, ESAO, SDO un UNCTAD 2013 (7) datiem uz to attiecināmi 60 % līdz 80 % starptautiskās tirdzniecības un vairāk nekā 20 % darbvietu visā pasaulē (8). Nozarēs, uz kurām attiecas tādas savstarpēji saistītas organizatoriskas sastāvdaļas kā koncepcijas izstrāde, ražošana, izplatīšana un patēriņš, ko virza daudznacionāli uzņēmumi, ietilpst lauksaimniecība, rūpniecība (piemēram, autobūve, aeronautika, tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošana, rotaļlietu ražošana, elektronika) un pakalpojumi (piemēram, zvanu centri, informācijas tehnoloģijas).

2.2.2. Atšķirīgi ir arī šo GVC veidi un struktūras; dažas no tām ir samērā īsas (neliels darbību skaits), turpretī citas ir garākas, paredzot saimniecisku, sociālu un finansiālu saikni starp uzņēmumiem, kas izveidoti daudzās un attālās valstīs (no ASV līdz ES un Āzijai). Atbilstīgi Gary Gereffi (9) izstrādātajai klasifikācijai ir trīs galvenie pārvaldības veidi, proti, uz pircējiem orientētas GVC un, vairumā gadījumu, uz cenu orientētas GVC (apģērbu un apavu ražošanas GVC) un uz ražotāju orientētas GVC, kurās zināma tehnoloģiskā kompetence ir piegādātājiem jaunattīstības valstīs, tostarp attiecībā uz dizainu un inovāciju (elektronikā).

2.2.3. GSC, kas ir GVC sastāvdaļa, balstās uz saikni starp pircējiem un piegādātājiem un potenciālajiem apakšuzņēmējiem. “Ķēdes” pārvaldība var būt dažāda: vertikāli integrēta, kaptīva ķēde, ķēdes modulāra pārvaldība (lielākie piegādātāji var darboties neatkarīgi no galvenā uzņēmuma) vai tirgus ķēdes izejvielu tirgiem.

2.3. GSC pārvaldība korporatīvās sociālās atbildības (CSR) stratēģijā – galvenie dalībnieki un instrumentu kopums

2.3.1. ES noteiktajā CSR definīcijā ir atzīta “uzņēmumu atbildība par savu ietekmi uz sabiedrību” (10).

2.3.2. Pamatojoties uz vairākām problēmām, kas radušās pēdējo divdesmit gadu laikā, jo īpaši tādās nozarēs kā elektronika, sporta preces un apģērbi, turpmāk minētie jautājumi ir norādīti (jo īpaši ESAO) kā būtiski svarīgi daudznacionālu uzņēmumu grupas (galvenā uzņēmuma) veiktai tās GVC un GSC ilgtspējīgai pārvaldībai: a) apzināt cilvēktiesību un darba tiesību nopietnu pārkāpumu, videi nodarīta kaitējuma un korupcijas riskus; b) novērst šādus riskus, izmantojot pienācīgas pārbaudes pieeju un īstenojot ilgtspējīgu pārvaldību, tostarp veicot valsts riska profila novērtējumu un piegādātāja riska individuālu novērtējumu (11); c) mazināt riskus, īstenojot saskaņotu, stingru un ilgstošu CSR politiku attiecībā uz piegādes ķēdi (piegādātāja izvēle, prasības un līgums ar esošajiem piegādātājiem, sociālie auditi), un aktualizēt kritērijus gūtā progresa novērtēšanai; d) ziņot un apspriesties ar dažādām ieinteresētajām personām uzņēmumā, piemēram, arodbiedrībām, un ārpus uzņēmuma, piemēram, NVO vai valsts pārvaldes iestādēm, kas atbild par veselības aizsardzību un drošību darbā vai to SDO konvenciju īstenošanu, kuras attiecas uz GSC ilgtspējīgas pārvaldības uzlabošanu.

2.3.3. Pašlaik plašs dalībnieku loks, tostarp daudzas publiskā un privātā sektora, valstu, Eiropas un starptautiskas organizācijas un struktūras strādā pie minētajiem jautājumiem, jo īpaši pēc Rana Plaza (Bangladeša) dramatiskajiem notikumiem, kuros 2013. gadā gāja bojā vairāk nekā 1 100 darba ņēmēju: a) valstu līmenī papildus likumdošanas pasākumiem jomās, uz kurām attiecas tiesības uz pienācīgas kvalitātes nodarbinātību un cilvēktiesības (piemēram, AK 2015. gada Mūsdienu verdzības likums ar noteikumiem par pārredzamību piegādes ķēdēs) (12), valdības un parlamenti ar sociālo partneru, ieinteresēto personu, piemēram, NVO, un ESAO valstu kontaktpunktu atbalstu izstrādā un īsteno dažādas iniciatīvas (piemēram, valstu rīcības plānus attiecībā uz uzņēmējdarbību un cilvēktiesībām vai CSR, un citas, piemēram, nesenās iniciatīvas Francijā un Vācijā par pienācīgu pārbaudi); b) ES līmenī ir veikti pasākumi dažādās iekšējās un ārējās politikas jomās gan saistībā ar plašākām partnerībām ar trešām valstīm, gan īstenojot pasākumus konkrētās nozarēs. Piemēram, nesen noslēgto un ieviesto ES tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumu tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļās ir iekļautas saistošas pušu apņemšanās ievērot darba pamatstandartus, tostarp virzība uz SDO pamatkonvenciju ratificēšanu un centieni panākt mājsaimniecībā nodarbināto personu augstāku aizsardzības līmeni), efektīvi īstenot ratificētās SDO konvencijas, lai veicinātu pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, taisnīgas tirdzniecības sistēmu un korporatīvās sociālās atbildības (CSR) praksi. Tajās paredzēts arī izveidot pilsoniskās sabiedrības veiktas uzraudzības mehānismu (papildus starpvaldību struktūrai), iesaistot sociālos partnerus, nolūkā uzraudzīt šo noteikumu ieviešanu un konsultēt puses jautājumos, kas saistīti, inter alia, ar tirdzniecību un nodarbinātību. Tarifa preferences jaunattīstības valstīm, kas piešķirtas saskaņā ar VPS+ režīmu, paredz pilnīgu tarifu atcelšanu attiecībā uz vairāk nekā 66 % tarifa pozīciju neaizsargātām valstīm, kuras uzņemas saistošu pienākumu ratificēt un efektīvi īstenot 27 starptautiskās pamatkonvencijas, tostarp astoņas SDO pamatkonvencijas (13). ES ir izstrādājusi un īsteno arī stratēģiju CSR jomā, veic pārskatīšanu Direktīvai 2013/34/ES par papildu finanšu pārskatiem (vide un sociālie jautājumi, cilvēktiesības, cīņa pret korupciju, daudzveidība uzņēmumu valdēs utt.); īsteno Bangladešas Ilgtspējas paktu (ES vadītu starptautisku iniciatīvu, kuras mērķis ir uzlabot darba tiesību ievērošanu, veselības aizsardzību un drošību darbā un izstrādāt drošības standartus Bangladešas gatavo apģērbu nozarē) (14); jaunu ES tirdzniecības un ieguldījumu stratēģiju (kurā iekļauta GSC atbildīga pārvaldība (15)), un pašreizējā ES prezidentvalsts (Nīderlande) pievērš lielu uzmanību GSC atbildīgai pārvaldībai; c) starptautiskā līmenī notiek diskusijas un darbs ESAO (piemēram, Pienācīgas pārbaudes pamatnostādņu attiecībā uz atbildīgām piegādes ķēdēm apģērbu un apavu nozarē (16) un pamatnostādņu daudznacionāliem uzņēmumiem (17) sagatavošana, pamatnostādnes par atbildīgām lauksaimniecības piegādes ķēdēm (18)), ANO (Globālais līgums un Vadošie principi uzņēmējdarbībai un cilvēktiesībām (19)) un SDO (Trīspusējās deklarācijas par principiem attiecībā uz daudznacionāliem uzņēmumiem un sociālo politiku pārskatīšana un gatavošanās debatēm ILC 2016. gada jūnijā, kas būs veltītas jautājumiem par pienācīgas kvalitātes nodarbinātību GSC). Dažādas privātas iniciatīvas ir ieviestas vai nu pastāvīgi vai īslaicīgi, piemēram, lai uzlabotu veselību un drošību Bangladešas apģērbu rūpnīcās pēc Rana Plaza katastrofas (Bangladešas Vienošanās par ugunsdrošību un ēku drošību) (20).

2.3.4. Visi šie publiskā un privātā sektora dalībnieki ir iesaistīti dažādu rīku un instrumentu, kuru mērķis ir uzlabot darba apstākļus un tiesības darbā, izstrādē un ieviešanā: — regulējums, tiesību akti, konvencijas, — rīcības kodeksi, — sociālais dialogs, tostarp pārrobežu kontekstā (21), — sertifikāti par CSR un sociālo atbildību, — finansēšanas shēmas, lai nodrošinātu kompensāciju cietušajiem, — citas iniciatīvas, kurās iesaistītas daudzas ieinteresētās personas, — palīdzības un attīstības programmas, tostarp spēju veidošanai (drošība un veselības aizsardzība darbā, sociālais dialogs, SDO konvenciju īstenošana utt.).

3. Novērtējums paraugprakses piemēriem divās dažādās tautsaimniecības nozarēs

3.1. GSC apģērbu un apavu ražošanā

3.1.1. Apģērbu un apavu ražošanas nozares GSC ietilpst dažādi dalībnieki un ražošanas procesi. Uz Āzijas un Klusā okeāna reģionu attiecināms apģērbu, tekstilizstrādājumu un apavu globālais eksports 601 miljarda ASV dolāru apmērā, kas veido 60 % no pasaules tirdzniecības kopapjoma, turklāt lielākā daļa minētā eksporta attiecināma uz Ķīnu. Tādas valstis kā Bangladeša un Kambodža palielina savu specializāciju apģērbu un apavu ražošanā un eksportā, sasniedzot attiecīgi 89,2 % un 77,4 % no kopējā preču eksporta 2014. gadā (22). Tas galvenokārt saistīts ar algu krasu pieaugumu Ķīnas apģērbu un tekstilizstrādājumu ražošanā, liekot starptautiskajiem pircējiem meklēt jaunus piegādātājus Āzijā. Saskaņā ar SDO datiem (23) 2014. gadā vidējā izpeļņa lielākajā daļā valstu bija mazāka nekā 200 ASV dolāru mēnesī. Minimālo mēnešalgu nekvalificētiem apģērbu rūpniecības darbiniekiem piemēro Ķīnā (līdz 297 ASV dolāriem), Filipīnās, Malaizijā, Indonēzijā (247 ASV dolāri), Taizemē, Vjetnamā (145 ASV dolāri), Indijā (136 ASV dolāri), Kambodžā (128 ASV dolāri), Pakistānā (119 ASV dolāri), Bangladešā (71 ASV dolārs) un Šrilankā (66 ASV dolāri). Galvenie riski ir šādi: nav nodrošināts iztikas minimums; piespiedu vai bērnu darbs; vājas ražošanas attiecības biedrošanās brīvības sliktas aizsardzības dēļ un ierobežotu sarunu par darba koplīguma slēgšanu dēļ; slikta darba drošības un arodveselības aizsardzība; nepietiekama darba inspekcija; nepietiekami attīstītas shēmas attiecībā uz traumām darbā; ūdens piesārņojums, ķīmisko vielu ietekme un sieviešu darbaspēka izmantošana.

3.1.2. 2013. gada 24. aprīlī, sabrūkot Rana Plaza ēkai apģērbu ražotnēs Bangladešā, gāja bojā 1 136 darba ņēmēji, galvenokārt sievietes. Nelaimes gadījuma, kura cēlonis bija ēku ļoti sliktais stāvoklis un rezerves izeju neesamība, apmērs ir izraisījis valdību (ES un tās dalībvalstīs, ASV, Kanādā, Norvēģijā), starptautisko organizāciju (SDO, ESAO un Pasaules Bankas), starptautisko un vietējo ieinteresēto personu ārkārtas mobilizēšanos ar vērienīgu pasākumu kopumu, kuru mērķis ir veicināt valstu īstermiņa pasākumus (kompensācija upuru ģimenēm, apģērbu rūpnīcu inspicēšana un koriģējoši pasākumi, jaunas revīzijas metodes un darba tiesību pārskatīšana), valstu vidēja termiņa pasākumus (piemēram, neatkarīgu arodbiedrību veidošana un darba inspekcijas pastiprināšana), un sistemātiskus pasākumus globālo piegādes ķēžu atbildīgas pārvaldības sekmēšanai. Piemērs: Bangladešas gatavo apģērbu nozarē gūtā progresa pēc Rana Plaza sagrūšanas novērtējums (2016. gada janvāris) — Bangladešas Vienošanās par ugunsdrošību un ēku drošību: parakstījuši 220 pircēji apģērbu nozarē, — Bangladešas Darba drošības alianse: to izveidoja 2013. gada maijā 26 galvenokārt Ziemeļamerikas zīmolu uzņēmumi, — gatavo apģērbu nozarē Bangladešā līdz 2016. gada janvārim izveidota 341 jauna arodbiedrība (2014. gadā bija 132 arodbiedrības), — līdz 2016. gada janvārim pārbaudes veiktas 3 734 uz eksportu orientētās gatavo apģērbu ražošanas fabrikās ar mērķi nodrošināt konstrukciju drošību, ugunsdrošību un elektrodrošību, — darbā pieņemti 235 jauni inspektori (24), — Bangladešas Darba apstākļu uzlabošanas programma: 38 ražotnes piegādā gatavos apģērbus 17 zīmolu ražotājiem un mazumtirgotājiem, — kompensācijas cietušajiem: saņemts 24,1 miljons ASV dolāru par 3 490 prasījumiem.

3.1.3. ESAO gatavo Pienācīgas pārbaudes pamatnostādnes attiecībā uz atbildīgām piegādes ķēdēm apģērbu un apavu ražošanas nozarē.

3.1.4. SDO sadarbībā ar starptautiskajiem līdzekļu devējiem, valdībām, darba devējiem, darba ņēmējiem apģērbu nozarē īsteno projektus (piemēram, Āzijā), kuru mērķis ir uzlabot piekļuvi informācijai par darba samaksu, darba apstākļus un ražošanas attiecības nolūkā pilnveidot sociālo dialogu par darba standartiem, stiprināt sociālo partneru spējas un sarunu par darba koplīguma slēgšanu mehānismus, kā arī nodrošināt darba standartu ievērošanu ražotnēs (25).

3.1.5. Eiropas Komisija strādā pie pamatiniciatīvas par apģērbu ilgtspējīgas piegādes ķēdi, tostarp kopīgu plānošanu, koordinētu finansējumu, programmu kopīgu īstenošanu, patērētāju informētību utt.

3.1.6. ES sociālie partneri tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošanas nozarē ir izstrādājuši kopīgu iniciatīvu, ko atbalsta Eiropas Komisija un kurā iekļauts GSC paredzēts CSR riska novērtēšanas instruments. Sociālie partneri pašlaik beidz minētā instrumenta sagatavošanu izplatīšanai starp MVU un citām ieinteresētajām personām.

3.1.7. ES prezidentvalsts Nīderlande vēlas izpētīt veidus, kā pastiprināt sinerģiju starp ES attīstības un tirdzniecības politiku, lai sekmētu globālo vērtības ķēžu ilgtspēju.

3.1.8. Vācijas ekonomikas, sadarbības un attīstības federālais ministrs Gerd Muller izveidojis īpašu aliansi “ilgtspējīgiem tekstilizstrādājumiem”, iesaistot galvenos partnerus. Pēdējā notikušajā G7 sanāksmē viņš izteica ļoti konkrētu stāvokļa kopsavilkumu: “Atbildības uzņemšanās izmaksātu vienu eiro, vienu vienīgu eiro par kleitu, žaketi vai bikšu pāri, lai nodrošinātu, ka smagais darbs Bangladešā, Kambodžā vai Āfrikā atmaksājas un bērniem un šuvējām dzīvē ir iespējas (26).”

3.1.9. Privāto iniciatīvu izplatīšana ir ļāvusi gūt pieredzi un palīdzējusi apmainīties ar paraugprakses piemēriem. Starp tām jānorāda ICS (Initiative Clause Sociale), kurā iesaistīti 22 tādi lielākie mazumtirgotāji kā Monoprix, Carrefour vai Casino ar vairāk nekā EUR 243 miljardu apgrozījumu un kuri izmanto līdzīgas metodes saviem sociālajiem auditiem; BSCI (Business Social Compliance Initiative), ko 2003. gadā uzsāka FTA (Foreign Trade Association), kura atrodas Briselē un apvieno vairāk nekā 1 700 mazumtirgotāju un importētāju no 36 valstīm un sadarbojas ar 30 000 uzņēmumiem.

3.2. GVC un GSC elektronikas nozarē

3.2.1. Saskaņā ar Sturgeon un Kawakami pētījumu (27) par GVC“starpposma ieguldījumiem apģērbu ražošanas nozarē ir daudz mazāka nozīme starpproduktu tirdzniecības vērtības ziņā nekā ieguldījumiem elektronikas un vieglo automobiļu nozarēs”.

3.2.2. GVC elektronikas nozarē ir viena no svarīgākajām ķēdēm preču nozarē ar vairāk nekā 17 % kopējo saražoto starpproduktu īpatsvaru 2006. gadā salīdzinājumā ar 2,7 % ķīmisko produktu un plastmasas izstrādājumu nozarē un 1,9 % gaisa kuģu un to daļu nozarē. Divas vadošās elektronikas starpproduktu eksportētājas valstis ir Ķīna/Honkonga un ASV.

3.2.3. “Vērtību ķēdes modularitāti” nodrošina šādi trīs uzņēmumu veidi: — galvenie uzņēmumi (galvenokārt rūpnieciski attīstītajās valstīs), — līgumražotāji, kas atbild par komponentu iegādi, shēmas paneļu montāžu, galīgo montāžu un testēšanu, galvenokārt Ķīnā, Taivānā un Vjetnamā, — platformu vadītāji, kas definēti kā “uzņēmumi, kuri veiksmīgi ieviesuši savu tehnoloģiju (programmatūras, aparatūras vai to apvienojuma veidā) citos uzņēmumos”. Šīs specifiskās vērtību ķēdes modularitāte izpaužas kā galveno uzņēmējdarbības procesu, piemēram, datorizētās projektēšanas, ražošanas plānošanas un uzskaites un loģistikas kontroles, kodifikācija un standartizācija.

3.2.4. Plaša patēriņa elektronikas ražojumiem ir īss aprites cikls, sākot no trīs līdz 18 mēnešiem, un tiem paredzēts īss termiņš līdz ekspluatācijas laika beigām. Tādēļ šo produktu piegādātājiem aizvien ātrāk jānodrošina to nonākšana tirgū. Piemēram, kad 2007. gadā tika ieviests Apple iPhone, tas nonāca tirgū sešos mēnešos; 2012. gadā šis laiks bija īsāks par divām nedēļām (28). Ražotājiem un darba ņēmējiem tas ir grūts uzdevums, un jāizstrādā un jāievieš risinājumi tā izpildei. Lai gan dažos uzņēmumos ir panākta vienošanās par virsstundu darbu vai darbu maiņās sezonas aktīvākajā periodā un tā atlīdzinājumu atlikušajā gada posmā, citi ziņo, ka būtiski palielinās pagaidu līgumu skaits un darbā pieņemto no aģentūrām nosūtīto darba ņēmēju vai migrantu skaits (piemēram, 2009. gadā Meksikā 60 % elektronikas nozarē nodarbināto bija aģentūru nosūtīti pagaidu darbinieki, kuru īpatsvars sezonas aktīvākajā periodā palielinājās līdz 90 %) (29). Bieži vien tas nozīmē samazinātas darba ņēmēju tiesības, piemēram, zemākas algas, sociālā nodrošinājuma trūkumu vai aizliegumu pievienoties arodbiedrībām. Risinājumi papildus attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem varētu ietvert līgumus uzņēmuma līmenī, kā arī labāku koordinēšanu un informācijas apmaiņu starp pircējiem un piegādātājiem, tādējādi nodrošinot labāku ražošanas plānošanu un nevis pagaidu, bet gan pastāvīgo darba ņēmēju izmantošanu.

3.2.5. Jautājumi par cilvēktiesību un darba tiesību ievērošanu elektronikas nozarē attiecas arī uz jautājumu par izrakteņu ieguvi konfliktu skartajās un augsta riska teritorijās, piemēram, Āfrikas Lielo ezeru reģionā (30). Pēc ASV tiesību akta (Dodd-Frank Act) pieņemšanas Eiropas Komisija 2014. gadā iesniedza priekšlikumu regulai, ar ko izveido importētāju pašsertifikācijas sistēmu attiecībā uz alvas, tantala, volframa un zelta ievešanu ES tirgū, lai nodrošinātu to, ka ieņēmumi no šo derīgo izrakteņu ieguves un tirdzniecības neatbalsta vietēja mēroga bruņotus konfliktus. Tā vietā pienācīgai pārbaudei kopā ar citiem pasākumiem vajadzētu veicināt pārredzamību visā piegādes ķēdē un pozitīvi ietekmēt darbvietu radīšanu un darba apstākļus raktuvēs, piemēram, veselības aizsardzību un drošību darbā, ienākumu līmeni, vai padarīt to darbību oficiālu. Tas ļautu arī turpināt ieguvi Āfrikā tā vietā, lai pievērstos citiem pasaules reģioniem, ko nav skāruši konflikti (31).

3.2.6. ESAO ir izstrādājusi Pienācīgas pārbaudes pamatnostādnes attiecībā uz atbildīgām izrakteņu piegādes ķēdēm no konfliktu skartajām un augsta riska teritorijām (32).

3.3. GVC un GCS citās nozarēs

3.3.1. EESK vēlas arī uzsvērt, ka GVC un GSC citās nozarēs, piemēram, pakalpojumu nozarē un agrorūpniecībā, var saskarties ar problēmām, kas saistītas ar darba apstākļiem, jo īpaši attiecībā uz veselības aizsardzību un drošību darbā.

3.3.2. SDO atbalsts pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai lauku ekonomikā (33) ir vērsts uz trim prioritārām darbības jomām, proti, pienācīgas kvalitātes nodarbinātību nelabvēlīgā stāvoklī esošām, atstumtām un neaizsargātām lauku iedzīvotāju grupām, pienācīgas kvalitātes nodarbinātību lauku darba ņēmējiem piegādes ķēdēs, pienācīgas kvalitātes nodarbinātību lauku darba ņēmējiem plantācijās.

4. EESK ieguldījums, lai nodrošinātu pienācīgas kvalitātes nodarbinātību GSC

Sagaidot Starptautiskās darba konferences 105. sesiju, kas notiks 2016. gada jūnijā (Ženēvā), EESK vēlas publiskot savu ieguldījumu ar ieteikumiem par visefektīvāko veidu un līdzekļiem, lai uzlabotu darba ņēmēju darba apstākļus piegādātāju vai apakšuzņēmēju uzņēmumos, kuri iesaistīti ražošanas jaudās GSC ietvaros.

4.1. Precizēt katras ieinteresētās personas lomu

Lai izvairītos no pārpratumiem, būtu jāprecizē visu ieinteresēto personu funkcijas un pienākumi.

— Valdības ir atbildīgas par valstu darba un sociālo tiesību izstrādāšanu, ieviešanu un izpildi, SDO konvenciju ratificēšanu un efektīvu īstenošanu un, attiecībā uz ES dalībvalstīm, ES direktīvu transponēšanu un īstenošanu; valdību pienākums ir arī nodrošināt visus administratīvos un finanšu resursus, tostarp darba inspekcijai, lai garantētu atbilstību tiesiskajam regulējumam.

— Starptautiskās organizācijas nosaka standartus un izstrādā globālas iniciatīvas, lai veicinātu starptautisko darba standartu ievērošanu un atbildīgu uzņēmējdarbības praksi. Šajā sakarā norādes par to, kādi uzdevumi un atbildības jomas ir galvenajiem dalībniekiem, ir sniegtas tādos dokumentos kā, piemēram, ANO Uzņēmējdarbības un cilvēktiesību pamatprincipi (“aizsargāt, ievērot un labot”).

— Sociālie partneri tiek mudināti iesaistīties un veicināt sociālo dialogu par darba standartiem un darba apstākļiem, tostarp nozares un pārrobežu kontekstā, un valdībām būtu jānodrošina, ka biedrošanās brīvība un sarunas par darba koplīguma slēgšanu ir efektīvi aizsargātas un sekmētas.

— Daudznacionāliem uzņēmumiem vajadzētu ievērot likumus, ko piemēro valstī, kurā tie darbojas; tiem vajadzētu ieviest arī CSR un pienācīgas pārbaudes pieeju.

— NVO papildina pārējo dalībnieku centienus un tām ir galvenā loma informētības palielināšanā attiecībā uz darba tiesībām, kā arī pārkāpumu atmaskošanu. Ņemot vērā sarežģītību un acīmredzamos riskus, iesaistot šos galvenos dalībniekus, EESK ierosina izveidot strukturētas, pārredzamas un iekļaujošas ieinteresēto personu platformas šādu sarežģītu problēmu risināšanai.

4.2. Risināt statistikas problēmas saistībā ar tirdzniecības un ieguldījumu plūsmu mērīšanu

EESK mērķis ir novērtēt GVC un GSC reālo situāciju vērtības, izaugsmes un nodarbinātības izteiksmē, kā arī to kvalitatīvo attīstību. Tas nozīmē strādāt, piemēram, ar Eurostat un Tirdzniecības ĢD pie pieejamajiem datiem, ko savākusi PTO un ESAO. Šī starptautiskās tirdzniecības jaunā organizēšanas veida labāka izpratne neapšaubāmi dos iespēju izvirzīt jaunus priekšlikumus par to, kā izmantot tirdzniecības un attīstības nolīgumu tradicionālos instrumentus, piemēram, tarifu atcelšanu, regulējuma konverģenci, labāku piekļuvi publiskajam iepirkumam, kopējus izcelsmes noteikumus, spēju veidošanu un palīdzību tirdzniecībai.

4.3. Censties panākt patiesi integrētu ES pieeju attiecībā uz, piemēram, tirdzniecības, attīstības un kaimiņattiecību politiku

EESK atbalsta Eiropas Komisijas nesenajā paziņojumā par ES tirdzniecības un ieguldījumu politiku pausto vēlmi ar dažādu instrumentu starpniecību izmantot ES ārējo politiku, lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību trešās valstīs, jo īpaši jaunattīstības valstīs, piemēram, Bangladešā, Vjetnamā, Mjanmā (34), Kambodžā, Laosā, kā arī valstīs citos kontinentos. Šajā nolūkā pašlaik apspriestajos un turpmākajos brīvās tirdzniecības nolīgumos būtu jāiekļauj tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļas, jānodrošina labāka saikne starp tirdzniecības politiku un atbalstu un spēju veidošanu, jāveicina atbildīgas uzņēmējdarbības prakse ieguldījumu politikā un privātā sektora attīstība, jāīsteno mērķtiecīgi projekti, kuru mērķis ir uzlabot darba standartu ievērošanu, jāatbalsta valstu sociālie partneri apmācības jomā, jāorganizē informatīvi semināri u. c.

4.4. Ierosināt reālas saistības

EESK ir guvusi lielu pieredzi ilgtspējas jomā, piedaloties BTN īpašu sadaļu īstenošanā un uzraudzībā, iesaistoties daudzās pilsoniskās sabiedrības komitejās, un tas ļauj tai ierosināt radīt taisnīgu līdzsvaru starp vajadzīgajām juridiskajām prasībām cilvēktiesību un darba tiesību, pārredzamības un korupcijas apkarošanas jomās, no vienas puses, un daudznacionāliem uzņēmumiem nepieciešamo elastību efektīvi un dažādajām vietēja mēroga situācijām piemērotā veidā organizēt un attīstīt savu GSC, no otras puses.

4.5. Veicināt efektīvus profilakses pasākumus

Visā pasaulē arvien vairāk MVU iesaistās GSC, un tiem vēl joprojām ir ievērojams neizmantotais potenciāls šajā ziņā. Tādēļ EESK vēlētos nodrošināt lielāku publicitāti dažiem konkrētiem tirgū pieejamiem instrumentiem, kas jau ir izmēģināti un pārbaudīti uzņēmumos un kas palīdzēs MVU iesaistīties savu GSC ilgtspējīgā pārvaldībā, ieskaitot piegādātāju apzināšanu, pašnovērtējuma rīkus, standartus un priekšlikumus attiecībā uz līgumu noteikumiem.

4.6. Palīdzēt radīt jaunas paaudzes revīzijas

Sociālie auditi parādījās pagājuša gadsimta 90. gados, un tos kritizēja gan par to tehniskajiem aspektiem (piemēram, revidentu kvalifikāciju, jautājumu raksturu), gan par būtiskiem aspektiem (pagaidu novērtējums vienam piegādātājam, sistēmiska un pakāpeniska progresa trūkums, trešās personas, kas atbild par sociālo apstākļu uzlabošanu utt.). EESK vēlas atbalstīt jaunas paaudzes revīzijas, kas aptvers ne tikai sociālos, bet arī vides un pārvaldības jautājumus, izvirzot vērienīgākus mērķus. Galīgais mērķis būs aizstāt standartizētas anketas ar konkrētam uzņēmumam konkrētā globālajā piegādes ķēdē paredzētu daudzkritēriju diagnostiku un ar sociālo partneru atbalstu ieviest stingru pārraudzības procedūru.

4.7. Ieviest patērētājiem paredzētus efektīvus pārredzamības instrumentus

G7 augstākā līmeņa sanāksmē 2015. gada decembrī tika atzinīgi novērtēti tādi praktiski instrumenti kā, piemēram, lietojumprogrammas mobilajām ierīcēm, kas var palīdzēt patērētājiem salīdzināt un izprast sociālo un ekoloģisko produktu marķēšanu.

EESK atbalsta pašreizējos ES centienus ar mērķi izmērīt un demonstrēt dažu patēriņa preču kategoriju oglekļa dioksīda pēdu un ir gatava popularizēt valstu paraugpraksi vides marķējuma jomā, piemēram, daudzkritēriju vides marķējuma eksperimentu, ko veica Francijā laikposmā no 2010. līdz 2013. gadam.

4.8. Atbalstīt spēju veidošanas programmas un citas iniciatīvas, kuru mērķis ir veicināt sociālo dialogu un ieinteresēto personu daudzpusēju pieeju

Uzņēmumu veikums pasaules ekonomikā un pienācīgas kvalitātes nodarbinātības principu ievērošana ir cieši saistīti ar neatkarīgām arodbiedrībām un darba devēju organizācijām, sociālā dialoga kvalitāti un darbaspēka labklājību.

EESK atbalsta SDO uzsākto “Labākas nodarbinātības programmu”, kuras mērķis ir palīdzēt vietējiem sociālajiem partneriem pilnvērtīgi darboties un risināt sarunas par darba koplīgumu slēgšanu.

Nozaru iniciatīvas, piemēram, Bangladešas Vienošanās par ugunsdrošību un ēku drošību gatavo apģērbu ražošanas nozarē, var mobilizēt pircējus, ražotājus un arodbiedrības izstrādāt un īstenot visaptverošu un efektīvu pieeju, aptverot visas ražošanas nozares.

EESK atbalsta arī starpnozaru sociālo dialogu, tostarp tirdzniecības un sadarbības nolīgumus (TCA)/starptautiskos pamatnolīgumus (IFA). Spēkā esošie TCA/IFA jau ir izrādījušies svarīgs instruments darba ņēmēju tiesību veicināšanai globālajās piegādes ķēdēs. Turpmākajā attīstībā un plašākā piemērošanā tomēr vajadzētu ņemt vērā nepieciešamību saglabāt elastību attiecībā gan uz šādu nolīgumu saturu, gan pārraudzības mehānismiem. Pamatojoties uz īstenošanas gaitā gūto pieredzi, partneriem būtu jācenšas panākt arī minēto nolīgumu pastāvīgu pilnveidošanu.

Briselē, 2016. gada 25. maijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) Eiropas Sadarbības un attīstības organizācija, Starptautiskā Darba organizācija, Pasaules Tirdzniecības organizācija, Starptautiskais Valūtas fonds.

(2) www.globalvaluechains.org/concept-tools

(3) http://www.un.org/ga/search/view_doc.asp?symbol=A/RES/70/1&Lang=E

(4) http://www.un.org/esa/ffd/wp-content/uploads/2015/08/AAAA_Outcome.pdf

(5) http://www.ilo.org/global/meetings-and-events/campaigns/voices-on-social-justice/WCMS_099766/lang--en/index.htm

(6) http://www.ilo.org/declaration/thedeclaration/textdeclaration/lang--en/index.htm

(7) http://unctad.org/en/PublicationsLibrary/wir2013_en.pdf

(8) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---dgreports/---dcomm/---publ/documents/publication/wcms_368626.pdf

(9) “The organisation of Buyer-Driven Global Commodity Chain: How US Retailers Shape Overseas Production Networks”, Commodity Chains and Global Capitalism”, Wesport, 1994.

(10) http://ec.europa.eu/growth/industry/corporate-social-responsibility/index_en.htm

(11) Sk., piemēram, pašnovērtējuma instrumentu, ko izstrādājušas Euratex un IndustriALL ar Eiropas Komisijas atbalstu un kas paredzēts ES tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošanas uzņēmumiem.

(12) http://www.legislation.gov.uk/ukpga/2015/30/contents/enacted

(13) EESK 2011. gadā pieņēma atzinumu par preferenču sistēmu: OV C 43, 15.2.2012., 82. lpp.

(14) http://trade.ec.europa.eu/doclib/events/index.cfm?id=1433 and http://trade.ec.europa.eu/doclib/press/index.cfm?id=1447

(15) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

(16) https://mneguidelines.oecd.org/responsible-supply-chains-textile-garment-sector.htm

(17) https://mneguidelines.oecd.org/text/

(18) http://www.oecd.org/daf/inv/investment-policy/rbc-agriculture-supply-chains.htm

(19) http://www.ohchr.org/Documents/Publications/GuidingPrinciplesBusinessHR_EN.pdf

(20) http://bangladeshaccord.org/

(21) Tie var būt transnacionālu uzņēmumu nolīgumi (TUN), kas pazīstama arī kā starptautiskie pamatnolīgumi. For details, see REX/443 Information Report, page 8: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.rex-opinions.35349

(22) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---asia/---ro-bangkok/documents/publication/wcms_419798.pdf

(23) Turpat.

(24) “Progress Bangladešas ilgtspējas pakta īstenošanā”, pārskata sanāksmes rezultāti, 2016. gada 11. janvāris.

(25) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---asia/---ro-bangkok/---ilo-islamabad/documents/publication/wcms_363149.pdf

(26) http://www.bmz.de/g7/en/Entwicklungspolitische_Schwerpunkte/Menschenwuerdige_Arbeit/index.html

(27) “Was the crisis a Window of Opportunity for Developing Countries?” (“Vai krīze pavēra iespēju jaunattīstības valstīm?”), Timothy J. Sturgeon, Momoko Kawakami, Pasaules Bankas Politikas izpētes dokuments.

(28) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_dialogue/---sector/documents/meetingdocument/wcms_345445.pdf

(29) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_dialogue/---sector/documents/meetingdocument/wcms_317267.pdf

(30) EESK 2013. gadā pieņēma atzinumu par svarīgāko ES importa preču, tostarp minerālu un izejvielu, nodrošināšanu: OV C 67, 6.3.2014., 47. lpp.

(31) http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-14-157_lv.htm

(32) http://www.oecd.org/corporate/mne/mining.htm

(33) http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocument/wcms_311653.pdf

(34) Piem., Myanmar Labour Rights Initiative (SDO, ASV, Japāna, Dānija, ES).