Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - 2009. Gada ziņojums par eiropas kopienas attīstības un ārējās palīdzības politiku un tās īstenošanu 2008. gadā {SEC(2009)831} /* COM/2009/0296 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 30.6.2009 COM(2009) 296 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM 2009. gada ziņojums par Eiropas Kopienas attīstības un ārējās palīdzības politiku un tās īstenošanu 2008. gadā {SEC(2009)831} KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM 2009. gada ziņojums par Eiropas Kopienas attīstības un ārējās palīdzības politiku un tās īstenošanu 2008. gadā Eiropas Savienībai un tās attīstības partneriem visā pasaulē 2008. gads sagādāja problēmas. Pārtikas un enerģijas strauji augošās cenas un vispasaules finanšu krīze pārbaudīja ES spēju ievērot pastāvošās saistības atbalsta jomā un risināt jaunās vajadzības. Eiropas Komisija ātri reaģēja, lai novērstu pārtikas augsto cenu ietekmi uz nabadzīgajām valstīm. Eiropas Savienība parādīja savu uzticamību, līdz decembra beigām izveidojot pārtikas mehānismu 2008.–2010. gadam 1 miljarda euro apmērā no ES budžeta. Tikmēr Komisija palielināja savu budžetu pārtikas humānās palīdzības vajadzībām par 140 miljoniem euro no rezerves palīdzībai ārkārtas gadījumos un novirzīja naudu, kas piešķirta pārtikas pietiekamības nodrošināšanai, visneaizsargātākajiem iedzīvotājiem. Turklāt tā no 10. Eiropas Attīstības fonda (EAF) nepiešķirtajām rezervēm ieguva 200 miljonus euro. Komisija uzņēmās arī palielināt mikrofinanšu palīdzības līmeni trūcīgām valstīm, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi. Neskatoties uz ekonomisko krīzi, ES un tās dalībvalstis vēlreiz apliecināja savu apņemšanos turpmākajos gados palielināt attīstības palīdzību. Elastīga un efektīva reakcija uz situāciju tās attīstības gaitā būs galvenais mērķis arī 2009. gadā. Patiesi globāla dimensija ES ārējās politikas globālais raksturs bija skaidri redzams 2008. gadā, ES padziļinot attiecības ar partneriem visā pasaulē un cenšoties panākt viņu sadarbošanos tādos globālos jautājumos kā klimats un enerģija, tirdzniecības liberalizācija un 2000. gada Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšana līdz paredzētajam datumam – 2015. gadam. Maijā augstākā līmeņa sanāksmē Limā ES savām attiecībām ar Latīņameriku lika jaunu pamatu. Abu pušu vadītāji pieņēma programmu kopīgai rīcībai, uzmanību pievēršot divām tēmām: sociālajai kohēzijai un ilgtspējīgai attīstībai. ES savu pirmo augsta līmeņa sanāksmi ar Dienvidāfriku organizēja jūlijā. Augustā Gruzija konflikta dēļ ar Krieviju neparedzēti nonāca uzmanības centrā. Komisija ātri sagatavoja trīs gadu paketi 500 miljonu euro apmērā. Līdz gada beigām tā mobilizēja pirmo maksājumu 60 miljonu euro apmērā reģiona iekšienē pārvietotām personām Gruzijā. ES 2008. gadā pievērsa daudz uzmanības savām kaimiņvalstīm Austrumeiropā un Vidusjūras baseinā. Jūlijā tā uzsāka Vidusjūras reģiona valstu savienību ar saviem partneriem dienvidos, bet decembrī Komisija ierosināja jaunu Austrumu partnerību attiecībā uz saviem austrumu kaimiņiem. Sarunas par jaunu partnerības nolīgumu ar Krieviju, ko ES apturēja Krievijas konflikta ar Gruziju dēļ, tika atsāktas ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmē novembrī. Šā gada laikā ES sniedza palīdzību palestīniešiem 498 miljonu euro apmērā, lai galvenokārt apmaksātu Palestīnas pašpārvaldes tekošos rēķinus un lai atbalstītu palestīniešu reformu un attīstības plānu. Visa gada laikā ES un tās Āfrikas partneri sāka darbu attiecībā uz astoņām tematiskām partnerībām, kas ietilpst vērienīgā kopīgajā stratēģijā, kura tika pieņemta to pirmajā Lisabonas augsta līmeņa sanāksmē 2007. gada decembrī. Abas puses arī stiprināja savu dialogu par globāliem jautājumiem, tostarp finanšu krīzes ietekmi, klimata pārmaiņām un pārvaldību starptautiskās institūcijās. Ņemot vērā Ķīnas palielināto iesaisti Āfrikā, Komisija iesniedza priekšlikumus trīspusējai ES, Ķīnas un Āfrikas sadarbībai, lai rastu kopīgus risinājumus kopīgām problēmām. Komisija uzstāja uz lielāku reģionālo sadarbību un ekonomisko integrāciju Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna (ĀKK) partneru starpā kā līdzekli izaugsmes, tirdzniecības un attīstības veicināšanai. Tā vērsa galvenos centienus uz sarunām par reģionāliem ekonomiskās partnerības nolīgumiem (EPN) ar valstu grupām uz dienvidiem no Sahāras un ar ĀKK valstīm Karību jūras un Klusā okeāna reģionos. ĀKK valstis guva labumu arī no jaunā EAF reģionālā komponenta, piemēram, ieguldījuma 300 miljonu euro apmērā Āfrikas miera mehānismā, atbalsta ĀKK iestādēm un atbalsta Vispasaules fondam AIDS, tuberkulozes un malārijas apkarošanai. Šā gada laikā Komisija turpināja censties noslēgt oficiālus nolīgumus ar stratēģiskiem partneriem Āzijā, Ķīnu un Indiju, kā arī ar Dienvidkoreju un ASEAN (Dienvidaustrumu Āzijas valstu apvienība) dalībvalstīm. Palīdzības ASEAN galvenā uzmanība ir pievērsta apvienības integrācijas centieniem, kā izklāstīts ASEAN ekonomiskās kopienas plānā, un tās pamatā ir Eiropas pieredze darbā ar reģionālās integrācijas līdzekļiem, piemēram, statistiku, muitu un vienotajiem standartiem. Komisija arī virzīja sarunas par visaptverošiem asociācijas nolīgumiem (politiskais dialogs, attīstības sadarbība un preferenciālā tirdzniecība) ar Andu Kopienu un Centrālameriku. Pareizas politikas izstrāde Neparedzētie notikumi 2008. gadā nenovērsa Eiropas Savienības un Eiropas Komisijas uzmanību no to attīstības prioritātēm. 2008. gadā Komisija pārskatīja vidus posma progresu Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā. Tā novērtēja ES tehnisko un finanšu palīdzību astoņu TAM kontekstā. Komisija jūnijā sagatavoja ES rīcības programmu attiecībā uz TAM. Tā nosaka galvenos pagrieziena punktus 2010. gadam, lai atgūtu iekavēto attiecībā uz galvenajiem sociālajiem (īpaši veselības) un vides mērķiem. Attiecībā uz valstīm ar zemiem un vidējiem ienākumiem sadarbība koncentrējas galvenokārt uz atbalstu nabadzības samazināšanas politikai. Patiesībā šie notikumi pastiprināja vajadzību pēc lielākas politikas saskanības, it īpaši tādos jautājumos kā klimata pārmaiņas, kur ES ir galvenā loma procesā, un pasaules tirdzniecība. ES lielā loma klimata pārmaiņu jautājumā var dot tiešu labumu nabadzīgākajām un visneaizsargātākajām jaunattīstības valstīm, kā to apliecināja Adaptācijas fonda darbības uzsākšana, par kuru vienošanās tika panākta ANO Klimata pārmaiņu konferencē Poznaņā, Polijā, 2008. gada decembrī. Pirmais brīvprātīgās partnerības nolīgums saskaņā ar FLEGT (Mežu tiesību aktu ieviešana, mežu pārvalde un tirdzniecība) iniciatīvu tika noslēgts ar Ganu 2008. gada septembrī. Komisija 2008. gadā palielināja centienus pilnībā integrēt tādus jautājumus kā dzimums, vide un bērnu un pamatiedzīvotāju tiesības attīstības procesā. Februārī Komisija ierosināja pasākumu paketi, ārējās darbībās galveno uzmanību pievēršot bērniem. Tajā noteiktas vairākas prioritātes reģionālā un pasaules līmenī saistībā ar bērnu darbu, bērnu tirdzniecību, bērniem, kurus ietekmē bruņoti konflikti, un vardarbību pret bērniem. Gada laikā Komisija veica pasākumus, lai nodrošinātu, ka citu ES politikas jomu, kas ietekmē attīstības sadarbību un palīdzību, ietekme būtu pozitīva. Šīs jomas ietver ne tikai tirdzniecību, bet arī lauksaimniecību, enerģētiku, pētniecību un izstrādi, migrāciju, kā arī drošības un nodokļu politiku. Vairākas Karību jūras un Klusā okeāna reģiona valstis 2008. gadā uzņēmās saistības īstenot labas pārvaldības principus nodokļu jomā, kas bija viens no kritērijiem, ko ņēma vērā, piešķirot 10. EAF pārvaldības iniciatīvas līdzekļus. Komisija ir izvirzījusi demokrātisku pārvaldību par savas programmas prioritāti – kā rādītāju un atskaites punktu, plānojot un piešķirot tehnisko un finanšu palīdzību. Komisija uzskata demokrātisku pārvaldību par politikas jomu, kas atbalstāma per se , kā arī par pārnozaru jautājumu, kas ir iekļauts visās atbalsta programmās visās nozarēs. Tā ir arī galvenā tēma jebkurā politikas dialogā. Komisija 2008. gadā definēja metodiku, lai analizētu un risinātu pārvaldības jautājumu visās savās nozaru darbībās. Problēmu rada tas, ka demokrātiskas pārvaldības veicināšana ir ārkārtīgi delikāts process, kas katrā valstī ir īpašs. Komisija 2008. gadā smagi strādāja, lai padarītu tās atbalstu efektīvāku, veidojot saskanību un sinerģiju to attiecīgo ģeogrāfisko un tematisko instrumentu starpā, kas veicina demokrātiju un cilvēktiesības. Šajā kontekstā ģeogrāfiskās programmas ir veltītas galvenokārt institūciju veidošanai un demokrātiskiem procesiem, piemēram, vēlēšanām. Tās sniedz vēlēšanu palīdzību, atbalstu parlamentiem, cilvēktiesību un pilsoniskās sabiedrības iestādēm un plašsaziņas līdzekļiem. Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instruments ( EIDHR ) kā ES galvenais tematiskais līdzeklis konkrēti pauž to, cik lielu nozīmi ES piešķir šai politikai. EIDHR var iejaukties vietās, kur ES parasti nav pārstāvēta un jo īpaši svarīgi – pat bez trešo valstu piekrišanas. Tā galvenie atbalsta saņēmēji ir grupas un indivīdi, kas cīnās par demokrātiju, cilvēktiesībām un pamatbrīvībām pilsoniskā sabiedrībā. Kopš pirmo ES vēlēšanu novērotāju nosūtīšanas uz Krieviju 1993. gadā, ES vēlēšanu novērošanas misijas ir kļuvušas par ļoti pamanāmu Eiropas diplomātijas līdzekli. Eiropas Komisija 2008. gadā nosūtīja vēlēšanu novērošanas misijas nacionālo vēlēšanu uzraudzīšanai 10 valstīs Āzijā, Āfrikā un Latīņamerikā: uz Pakistānu, Butānu, Nepālu, Kambodžu, Ruandu, Angolu, Ekvadoru, Gvineju-Bisavu, Ganu un Bangladešu. Eiropas Komisija 2009. gadā turpina savu mācību programmu vēlēšanu novērotājiem. Vairāk un labāks atbalsts Atbalsta apmērs, ar ko Komisija, tostarp tās delegācijas, rīkojas, pēdējo gadu laikā ir stabili un būtiski pieaudzis. Līdzekļu, kas piešķirti 2008. gadā, vērtība sasniedza 9,33 miljardus euro, kas ir vairāk nekā 90 % pieaugums kopš 2001. gada. Neskatoties uz vēlo 10. EAF ratifikāciju, Komisija no šā avota līdz gada beigām spēja piešķirt 4,89 miljardus euro. Cenšoties to panākt, Komisija mobilizē savus dažādos finanšu instrumentus: EAF, kas paredzēts ĀKK valstīm, Attīstības sadarbības instrumentu Āzijai un Latīņamerikai, un Eiropas kaimiņattiecību politikas instrumentu Austrumeiropai un Vidusjūras dienvidu valstīm. Eiropas Savienība ir bijusi virzītājspēks centienos padarīt atbalstu efektīvāku, virzot to caur valstu sistēmām, lai nostiprinātu vietējo atbildību un samazinātu darījumu izmaksas partnervalstīm. Septembrī Akrā, Ganā, Trešajā Augsta līmeņa forumā par atbalsta efektivitāti īpašs uzsvars tika likts uz darba dalīšanu līdzekļu devēju vidū, valsts sistēmu izmantošanu, atbalsta paredzamību, savstarpējo atbildību par rezultātiem un mazāku nosacījumu skaitu. Foruma rezultāts – Akras Rīcības programma ( AAA ) – atbilst ES centieniem. AAA ir iesaistīts plašāks partneru, līdzekļu devēju un saņēmēju loks nekā jebkad agrāk. Pašām partnervalstīm, jaunajām tirgus ekonomikas valstīm-līdzekļu devējām, valstīm ar vidējiem ienākumiem un nevalstiskiem dalībniekiem ir arvien nozīmīgāka loma. Pēc AAA Komisija turpinās diskusijas ar dalībvalstīm par to, kā turpmāk virzīt atbalsta efektivitātes programmu Eiropas un starptautiskā līmenī. Tas ir jautājums par vērtības atbilstību izdevumiem gan līdzekļu saņēmējām valstīm, gan Eiropas nodokļu maksātājiem. Atbildot uz saistībām attiecībā uz valsts sistēmas izmantošanu un atbalsta paredzamību, Komisija pabeidza priekšlikumu izstrādi TAM līgumam, kas nodrošinās ilgtermiņa, paredzamāku vispārējā budžeta atbalsta veidu, kura mērķis ir valstis ar labiem darbības rādītājiem un pierādītu spēju veiksmīgi īstenot budžeta atbalstu. TAM līgumi sākotnēji tika apstiprināti attiecībā uz septiņām ĀKK valstīm (Burkinafaso, Gana, Mali, Mozambika, Ruanda, Uganda un Zambija), kas veidoja vairāk nekā 40 % no plānotā vispārējā budžeta atbalsta 10. EAF. Komisija 2008. gadā intensīvi strādāja, lai reformētu savas tehniskās sadarbības un projektu īstenošanas struktūrvienības. Jūlijā tā pieņēma tā saukto pamatstratēģiju. Tajā definēta virkne principu, tostarp uzmanība vietējās kapacitātes attīstīšanai, uz pieprasījumu balstīta pieeja, partnervalstu atbildība visa darbību pārvaldes cikla laikā un izteikta orientācija uz rezultātu sasniegšanu. Komisija vēl vairāk palielināja to attīstības atbalsta daļu, ko piešķir budžeta atbalsta veidā, kas ir Komisijas vēlamais piešķiršanas veids, ja apstākļi to ļauj. Budžeta atbalsts, ja līdzekļi tiek pārskaitīti uz valsts kasi saņēmējā valstī, pakāpeniski aizstāj tiešo, ar projektiem saistīto finansējumu. Gada laikā budžeta atbalsta saistības veidoja 39 % (3,86 miljardi euro) no visām saistībām no EK budžeta un EAF. Līdzekļi tika piešķirti vai nu kā vispārējā budžeta atbalsts, vai arī nozaru budžeta atbalsts, kur uzmanība pievērsta vienai nozarei. Vispārējā budžeta atbalsta saistības 2008. gadā veidoja 60 % no visām jaunajām budžeta atbalsta darbībām, sasniedzot 2,3 miljardus euro. Galvenie saņēmēji bija ĀKK (21 valsts), Āzijā (Laosa un Vjetnama) un Latīņamerikā (Hondurasa). Attiecībā uz nozaru budžeta atbalstu 2008. gadā bija vērojams, ka šo atbalsta instrumentu izmanto arvien biežāk un arvien dažādākām nozarēm, jo īpaši tajās valstīs, kas nav ĀKK valstis[1]. Nozaru budžeta atbalsta saistības kopā sasniedza 1,5 miljardus euro – aptuveni 40 % no jaunām budžeta atbalsta darbībām, kas veiktas 2008. gadā. Nozaru budžeta atbalsta darbības veidoja 18 % no jaunām budžeta atbalsta saistībām ĀKK reģionam, gandrīz 60 % Āzijā, un līdz pat 100 % ES austrumu un dienvidu kaimiņu un Dienvidāfrikas starpā. Pēdējos minētajos gadījumos budžeta atbalsta darbības tiek koncentrētas tādās jomās kā tiesiskums, likumdošanas atbalsts, enerģētika, tirdzniecība un konkurētspēja. Āzijā vairums saistību bija sociālajās nozarēs. Latīņamerikā galvenās nozares bija ūdenssaimniecība, izglītība un nodarbinātība. Kaut gan ĀKK valstīs nozaru budžeta atbalsts bija vērsts uz tradicionālajām nozarēm (ceļi, veselība un izglītība), parādās arī dažas jaunas nozares, piemēram, tiesiskums, profesionālā apmācība un decentralizācija. Komisija, konsultējoties ar citiem līdzekļu devējiem un dalībvalstīm, pašreiz izstrādā visaptverošu metodiku, lai novērtētu gan vispārējā, gan nozaru budžeta atbalsta darbības valstu līmenī. Šī metodika tiks pārbaudīta 2009.–2010. gadā un pēc tam uzlabota. 2008. gadā tika uzsākts visaptverošs pārskats par EK vispārējā budžeta atbalsta programmām, aptverot 46 programmas. Tajā atklājās, ka tika izmaksāts vidēji 70 % no maksājumu mainīgās daļas, kuras pamatā ir konkrēti snieguma rādītāji. Tas norāda, ka plānotie rezultāti tika sasniegti diezgan augstā līmenī. Viens no kritērijiem, kas līdzekļu saņēmējām valstīm ir jāuzrāda, lai varētu saņemt budžeta atbalstu, ir to spēja pārvaldīt publiskās finanses. Efektīva publisko finanšu pārvalde (PFP) ir svarīga, lai nodrošinātu, ka valdības ir atbildīgas par Eiropas nodokļu maksātāju naudu, kas tām ir uzticēta viņu iedzīvotāju labā. Līdzīgi kā lielākā daļa citu līdzekļu devēju (tostarp SVF un Pasaules Banka), EK izmanto sākotnēju, dinamisku PFP diagnostiku kā pamatu progresa novērtēšanai laika gaitā. No 2005. gada jūnija līdz 2008. gada beigām 55 ĀKK valstīs tika veikti tā sauktie PEFA [2] novērtējumi. Visas ĀKK valstis un gandrīz visas pārējās valstis pasaulē, kas gūst labumu no EK budžeta atbalsta, līdz 2008. gada beigām bija pabeigušas PEFA novērtējumu. Komisija ir apņēmusies padarīt budžeta atbalstu efektīvāku un pārskatāmāku, stiprinot PFP novērtējumus, uzlabojot finanšu nolīgumu struktūru un formulējumu, sīkāk izstrādājot kritērijus atbilstībai prasībām attiecībā uz budžeta atbalstu un riska novērtējumus, kā arī uzlabojot ziņošanas sistēmas. Nākotnē budžeta atbalsta darbības tiks arvien vairāk izmantotas, lai izpildītu jaunattīstības valstu finansēšanas prasības. Komisija turpinās uzmanīt nestabilo valstu īpašās vajadzības. Uzsvars uz rezultātiem Uz rezultātiem vērsta uzraudzības ( ROM ) sistēma ir kļuvusi par neatņemamu sastāvdaļu, īstenojot vairumu Komisijas programmu. Tā nodrošina pārskatāmu, ātru un visaptverošu pārskatu par to, kā projekts attīstās konkrētajā brīdī. To veic neatkarīgi eksperti visos ārējās sadarbības reģionos. Izmantojot labi strukturētu un spēcīgu metodiku, konstatējumi tiek iesniegti saskaņā ar starptautiski atzītiem kritērijiem[3]. Pēc astoņiem gadiem ROM ir pierādījis savu noderīgumu ne tikai projektu līmenī, lai informētu par projektu darbības sekmēm, bet arī makro līmenī, lai atbalstītu pārvaldes lēmumus, un plānošanas līmenī, lai analīzei nodrošinātu kvalitatīvus datus. 2006.–2008. gadā ar ROM ex post metodiku tika uzraudzīti vairāk nekā 530 pabeigtu projektu. 2007. gada pētījumā tika aplūkoti tās potenciālie ieguvumi, un ex post ROM tika apstiprināta kā rentabls un elastīgs līdzeklis. Attiecībā uz projektiem, kas vēl tiek īstenoti, ROM metodika tika racionalizēta un uzlabota, lai labāk aptvertu tādas nozīmīgas tēmas kā dzimumu līdztiesība un vides jautājumi. 2008. gadā tika risināta arī vajadzība virzīties no ROM datu tīri kvantitatīvas analīzes uz kvalitatīvāku analīzi. Turklāt 2008. gadā tika pabeigti astoņi novērtējuma ziņojumi: četri ģeogrāfiskie, viens tematiskais ziņojums un trīs ziņojumi par atbalsta sniegšanas veidiem. Tika uzsākti divpadsmit jauni novērtējumi. Desmit novērtējumi ir par atsevišķām valstīm, bet atlikušie divi – par konfliktu novēršanu un miera stiprināšanu, un nodarbību un sociālo integrāciju. Komisija ņem vērā šo novērtējumu rezultātus, lai uzlabotu savas ārējās palīdzības kvalitāti un ietekmi. Novērtējumi visumā norādīja uz labām darbības sekmēm saistībā ar EK plānošanas un īstenošanas nozīmību un efektivitāti. Jomas, kurās jāiegulda lielākas pūles, ietver: darbību savstarpējā sinerģija; atbalsta sniegšanas veidu kombinācija; un saskanība starp valsts un reģionālo atbalstu. EK ir apņēmusies arī censties palielināt savu darbību pamanāmību, it īpaši, ja līdzekļi tiek virzīti ar starptautisko organizāciju starpniecību vai, izmantojot budžeta atbalstu. Sadarbība Lai palielinātu atbalsta efektivitāti, ir svarīga lielāka līdzekļu devēju koordinācija, jo īpaši, izmantojot dalīšanos pieredzē un koncentrējot darbības (darba dalīšana). Tagad tā tiek izmantota daudzās valstīs. Tanzānija, Mozambika, Uganda, Gana, Burkinafaso un Mali ir to Āfrikas valstu, kas atrodas uz dienvidiem no Sahāras, piemēri, kur koordinācija ir augstā līmenī un tiek izmantota skaidra darba dalīšana. Komisija un Francijas ES prezidentūra 2008. gada decembrī organizēja konferenci par ES līdzekļu devēju koordināciju Latīņamerikā. Afganistānā, atbildot uz Afganistānas nacionālo attīstības stratēģiju, tika sagatavots kopīgs ES ieguldījums attiecībā uz atbalsta efektivitāti. Okupētajā Palestīniešu teritorijā EK radīja efektīvu instrumentu – PEGASE –, lai sniegtu atbalstu, tostarp dalībvalstu ieguldījumus. Kopš tā darbības uzsākšanas 2008. gada februārī, PEGASE kā tiešu finanšu atbalstu ir izmaksājis (12 mēnešos līdz 2009. gada 31. janvārim) 409,2 miljonus euro. Tas ir pārvaldījis arī vairāk nekā 131 miljonu euro no 14 ES dalībvalstīm, no kuriem 78 % tika izmaksāti tajā pašā laikposmā. Komisija turpināja daļu sava attīstības atbalsta virzīt ar Apvienoto Nāciju, Pasaules Bankas un citu starptautisko organizāciju starpniecību, kas bija visefektīvākais veids atbalsta sniegšanai. Irākā lielākā daļa no EK atbalsta 785 miljonu euro apmērā kopš 2003. gada tika virzīta ar IRFFI (Starptautiskais Irākas Atjaunošanas fonds) – 2004. gadā izveidota daudzpusēja mehānisma – starpniecību. Divos nozīmīgos novērtējumos, kas tika pabeigti 2008. gadā, tika secināts, ka Komisija, Pasaules Banka un ANO aģentūras ir bijušas ieguvējas no šīs palielinātās sadarbības, kas tika atvieglota ar finanšu un administratīvu pamatnolīgumu palīdzību. Tie ir devuši Komisijai iespēju nodrošināt palīdzību valstīs, kurās apstākļi uz vietas ir pārāk grūti un bīstami, lai tā varētu izveidot pati savus atbalsta sniegšanas kanālus. Tomēr ir jāapsver jauna stratēģiska pieeja un ir jāpastiprina pamanāmība. Turklāt Komisija stiprināja savu sadarbību ar ANO un Pasaules Banku, lai reaģētu uz situāciju pēc krīzes un plānotu atjaunošanas darbības, izmantojot 2008. gada 25. septembrī parakstītu kopīgu deklarāciju. Ar iniciatīvu izveido vienotu platformu efektīvas un ilgtspējīgas starptautiskas atbildes sniegšanai pēc krīzēm, kas saistītas ar katastrofām un konfliktiem. Šajos centienos ir aicināti piedalīties visi līdzekļu devēji un partneri. Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisms ( NIF ) tika izveidots 2008. gadā, lai apvienotu dotāciju resursus no Komisijas un dalībvalstīm nolūkā līdzsvarot ieguldījumus partnervalstīs, ko nodrošina Eiropas publisko finanšu institūcijas. Aizdevumu darbībās uzmanība ir pievērsta galvenokārt trīs prioritārajām nozarēm: enerģētikai, transportam un videi. Mehānisma ietvaros finansēšanai tika apstiprināti 15 projekti ar kopējo NIF ieguldījumu 70,95 miljonu euro apmērā. Tas līdzsvaroja aizdevumus no Eiropas finanšu iestādēm 1,65 miljardu euro apmērā. Papildus ieguldījumam no EK budžeta, dalībvalstis pašreiz ir apsolījušas tiešos ieguldījumus 37 miljonu euro apmērā NIF Ieguldījumu fondā laikposmam no 2008. līdz 2010. gadam. Visbeidzot, Komisija publicēja politikas dokumentu " Vietējās pašvaldības : attīstības procesa dalībnieces ", lai izklāstītu pirmos stratēģijas elementus, kura izmantos vietējo iestāžu kā attīstības procesa partneru pieredzi. 2009. gadā ekonomiskā krīze neapšaubāmi padarīs stāvokli daudzās valstīs vēl nestabilāku. Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšana būs grūtāka. Tāpēc ES ārējās palīdzības politikā uzmanība ir pievērsta konkrētu rezultātu sasniegšanai, uzlabojot tās atbalsta instrumentu elastību un veicinot rīcību reģionālās integrācijas jomā. [pic] Skaitļi par nabadzības samazināšanu apstiprina iepriekšējo gadu tendenci, 35 % no oficiālās attīstības palīdzības ( ODA ) nonākot vismazāk attīstītajās valstīs. ODA samazinājums citām valstīm ar zemiem ienākumiem (CVZI) rodas galvenokārt ODA saņēmēju saraksta pārskatīšanas rezultātā, ko veic ESAO Attīstības palīdzības komiteja ( DAC ). Jaunajā DAC sarakstā, kas stājās spēkā 2008. gadā, vairākas citas valstis ar zemiem ienākumiem ir pārklasificētas kā valstis ar zemākiem vidējiem ienākumiem: Kamerūna, Kaboverde, Indija, Moldovas Republika, Mongolija, Nikaragva un Kongo Republika. [pic] [pic] [1] Šajā dokumentā Dienvidāfrika tiek skatīta atsevišķi no ĀKK reģiona. [2] Publiskie izdevumi un finansiālā atbildība ir metodika, ko EK un citi galvenie līdzekļu devēji piemēro, lai novērtētu saņēmēju valstu publisko finanšu pārvaldību. [3] Nozīmīgums un uzbūve, lietderība, efektivitāte, ietekme un ilgtspējība.