Ieteikums

PADOMES IETEIKUMS

par Slovākijas 2011. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par atjaunināto Slovākijas stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu[2],

ņemot vērā Eiropadomes secinājumus,

ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

tā kā:

(1) Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

(2) Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[3], kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes.

(3) Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”.

(4) Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai, bezdarba samazināšanai ar darbaspēka tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem stiprināt izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos pasākumos, kas iekļaujami to stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu programmās.

(5) Eiropadome 2011. gada 25. martā turklāt aicināja dalībvalstis, kuras pievienojušās paktam “Euro plus”, iesniegt to saistības ar tādu aprēķinu, lai tās varētu iekļaut to stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu programmās.

(6) Slovākija 2011. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2011. gada stabilitātes programmas atjauninājumu, kas attiecas uz 2011.–2014. gadu, un 2. maijā — 2011. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

(7) Ņemot vērā Slovākijas tirgus atvērtību un specializēšanos ilglietojamu preču ražošanā, tās tautsaimniecību smagi skāra finanšu krīzei sekojošais pasaules tirdzniecības un kopējā pieprasījuma noplakums. Līdz ar to IKP 2009. gadā samazinājās par 4,7 % un bezdarbs pieauga līdz 12 %. Savukārt 2010. gadā, galvenokārt pateicoties atjaunotam ārējam pieprasījumam, ekonomiskā situācija ražošanas apjoma pieauguma ziņā ievērojami uzlabojās (IKP pieauga par 4,1 %), taču darbavietu skaita ziņā tā turpināja pasliktināties, bezdarba līmenim sasniedzot 14,5 %, kas ir viens no augstākajiem rādītājiem un straujākajiem pieaugumiem ES. Nodarbinātības līmenis 2011.–2012. gadā joprojām saglabāsies ievērojami zemāks par pirmskrīzes līmeni. Krīze izraisīja publisko finanšu stāvokļa būtisku pasliktināšanos, un valsts budžeta deficīts palielinājās no 2 % no IKP 2008. gadā līdz 8 % no IKP 2009.–2010. gadā. Kaut arī parāda attiecība pret IKP joprojām ir salīdzinoši zema, tā palielinājās par 15 procentpunktiem, 2010. gadā sasniedzot 41 % no IKP.

(8) Pamatojoties uz atjauninātās stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka programmas pamatā izmantotais makroekonomikas scenārijs pirmajiem diviem gadiem ir ticams, taču programmas perioda beigās tas ir pārāk optimistisks. Programmā plānots, ka deficīts tiks ierobežots līdz mazāk nekā 3 % no IKP 2013. gadā, tādējādi ievērojot Padomes noteikto termiņu, un 2014. gadā — līdz 2,8 % no IKP. Pēc 2011. gada paredzētās korekcijas pārsvarā balstās uz izdevumiem. Budžeta mērķa sasniegšanu apdraud negatīvie riski, galvenokārt saistībā ar ierosināto pasākumu īstenošanu. Programmā nav paredzēta vidējā termiņa mērķa sasniegšana. Lai sasniegtu budžeta mērķus, fiskālo pasākumu ietekmei 2011.–2013. gadā vidēji būtu jābūt aptuveni 1,4 % no IKP gadā.

(9) Paredzams, ka deficīts 2011. gadā ievērojami samazināsies, pateicoties konsolidācijas pasākumiem, kuri Slovākijas stabilitātes programmā lēsti aptuveni 2,5 % apmērā no IKP. Korekcijas ir paredzēts turpināt 2011. un 2013. gadā, deficītu ik gadu samazinot par aptuveni 1 procentpunktu no IKP. Konsolidācija pārsvarā balstās uz izdevumu korekcijām, mazāk tērējot precēm un pakalpojumiem, kā arī darba samaksai, tomēr ilgākā laikposmā šādus pasākumus ilgtspējīgā veidā turpināt varētu būt sarežģīti. Raugoties vispārīgi, Slovākijas uzdevums ir nodrošināt, ka konsolidācija notur un pat palielina izdevumus tādās izaugsmi veicinošās pozīcijās kā izglītība un transporta infrastruktūra. Jo īpaši bažas raisa zemie valsts bruto ieguldījumi pamatkapitālā, kuriem paredzēts vēl vairāk samazināties. Ir iespējams palielināt ieņēmumus, izmantojot nodokļus, kuriem ir vismazākā negatīvā ietekme uz izaugsmi, kādi, piemēram, ir īpašuma un dabas resursu nodokļi, kā arī uzlabot nodokļu iekasēšanas efektivitāti, jo īpaši, ņemot vērā lielos neiekasētā PVN apmērus.

(10) Līdz ar 2005. gada reformu, ar kuru tika ieviesta vairākgadu plānošana, programmu budžeta plānošana un vairāki fiskālie noteikumi, Slovākija ir ievērojami uzlabojusi savu fiskālo sistēmu. Tomēr tās pašreizējā struktūra nav novērsusi to, ka valdība ir strādājusi ar deficītu pat spēcīgas ekonomiskās izaugsmes gados. Galveno trūkumu vidū ir tas, ka fiskālos mērķus attālākiem gadiem ir viegli grozīt, un līdz ar to šie mērķi nenodrošina stabilus atskaites punktus turpmāko gadu budžeta procesam. Atjauninātajā stabilitātes programmā un valsts reformu programmā ierosinātie izdevumu griesti varētu novērst šo trūkumu, ja vien tie attieksies uz maksimāli plašu valsts izdevumu daļu. Papildu šķērslis fiskālo tendenču ikgadējā uzraudzībā un fiskālo noteikumu piemērošanā ir tas, ka pašlaik trūkst laikus publicētas informācijas, jo īpaši par pašvaldību un sociālā nodrošinājuma līdzekļiem. Visbeidzot, Slovākijā nav neatkarīgas iestādes, kas varētu tikt tieši iesaistīta ar budžetu saistītajos sagatavošanas darbos, uzraudzībā un novērtējuma mehānismos.

(11) Slovākija ir viena no dalībvalstīm, kura saskaras ar ievērojamām grūtībām attiecībā uz publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Prognozēts, ka ar sabiedrības novecošanos saistītie izdevumi nākamajās desmitgadēs pieaugs straujāk nekā ES vidēji. Šā pieauguma galvenais avots būtu pensijas, neraugoties uz vērienīgo reformu, kas tika īstenota 2004.–2006. gadā. Šajā reformā nebija sistemātiski ņemta vērā turpmāk prognozētā paredzamā mūža ilguma palielināšanās. Papildu spiedienu paaudžu solidaritātes pīlārā varētu radīt pensiju aprēķinā ietvertā būtiskā stāža komponente un indeksācijas mehānisms. Pilnībā finansētā pensiju pīlāra dzīvotspēju iedragāja 2008.–2009. gadā veiktās izmaiņas, tostarp prasība, ka pensiju fondiem jāsedz ciestie zaudējumi, kā arī obligātās dalības likvidēšana attiecībā uz jaunpienācējiem darba tirgū. Valsts reformu programmā un stabilitātes programmā ir paredzētas vairākas pensiju sistēmas korekcijas, kas novērstu pašreizējos trūkumus.

(12) Vēl viens būtisks uzdevums ir risināt jautājumu par ievērojamo bezdarba pieaugumu, pirms tas kļūst strukturāls. Bezdarba līmenis pašlaik ir virs 14 %. Ilgstošā bezdarba līmenis ir 9,2 %, un tas ir augstākais rādītājs ES, kam līdztekus pastāv izteiktas reģionālās atšķirības un prasmju neatbilstība pieprasījumam. Kaut arī Slovākijas darba tirgum ir raksturīgi salīdzinoši elastīgi nosacījumi, valdība plāno šo elastību palielināt vēl vairāk, izdarot grozījumus darba kodeksā. Īpaši augsts bezdarba līmenis ir mazkvalificēto darba ņēmēju vidū, un viņu nodarbinātības līmenis ir viens no zemākajiem ES. Tas varētu būt skaidrojams ar salīdzinoši augsto nodokļu slogu, kas zemu atalgotajiem darba ņēmējiem sasniedz 34 % (67 % no vidējās algas) un samazina stimulus pieņemt darbā mazkvalificētus darba ņēmējus. Turklāt liela loma bezdarbnieku reintegrēšanā darba tirgū var būt mērķtiecīgai un prasmīgi izstrādātai aktīvai darba tirgus politikai. Pašlaik šai politikai atvēlētie izdevumi un dalība tajā ir starp zemākajām ES, un šīs politikas efektivitātes uzraudzībai un vērtēšanai tiek pievērsts maz uzmanības. Valdība ir plānojusi līdz gada beigām reformēt darba tirgus pakalpojumus un aktīvo darba tirgus politiku.

(13) Ņemot vērā pienācīgi kvalificēta darbaspēka nozīmi ārpuscenu konkurētspējas uzlabošanā, Slovākija ir izvirzījusi tālejošu mērķi palielināt augstākās izglītības ieguvēju īpatsvaru no pašreizējiem 17,6 % līdz 40 % 2020. gadā. Lai mazinātu kvalifikācijas neatbilstību pieprasījumam, Slovākija reformē skolu un profesionālo izglītību un apmācību, kā norādīts valsts reformu programmā. Tomēr augstākās izglītības ieguvēju īpatsvars joprojām ir krietni zemāks par ES vidējo rādītāju, un par problēmu ir uzskatāma arī kvalitāte, uz ko norāda dažādi esošie rādītāji. Nelabvēlīgos apstākļos esošo romu kopienu zemie izglītības rezultāti ir būtisks faktors, kas palielina ilgstošo bezdarbu Slovākijā. Darbspējīgo iedzīvotāju dalība mūžizglītības pasākumos joprojām ir ļoti zema (2,8 %) salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju, negatīvi ietekmējot piemērotību darba tirgum un pasākumus, kas vērsti uz pašreizējā augstā bezdarba mazināšanu.

(14) Valsts reformu programmā ir atzīts, ka Slovākijā ir jāveicina izaugsmi aktīvāk stimulējoša uzņēmējdarbības vide, kā arī jāuzlabo tiesu sistēmas darbība un publiskā iepirkuma pārredzamība un jācīnās pret korupciju, kaut arī pastāv ar īstenošanu saistīti riski. Tomēr netiek pietiekami risināta vājo publisko iestāžu problēma, un būtu iespējams rīkoties intensīvāk, lai stiprinātu uz faktiem balstītas politikas veidošanu. Civildienestam raksturīgā nepietiekamā kapacitāte un lielais kadru mainīgums mazina pārvaldes efektivitāti un pārredzamību, vājina analīzes spējas un kavē ES finansējuma efektīvu apgūšanu, kā arī publisko līdzekļu efektīvu izmantojumu vispār. Šie faktori negatīvi ietekmē ekonomikas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju.

(15) Slovākija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”[4]. Saistības attiecas uz trim pakta jomām, kas ir būtiskas Slovākijai: publisko finanšu stabilitāte, nodarbinātība un konkurētspēja. Slovākijas fiskālās saistības ietver publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspējas veicināšanu un valsts fiskālās sistēmas stiprināšanu, pieņemot jaunu tiesību aktu par fiskālo atbildību. Nodarbinātības pasākumi attiecas uz plānoto darba kodeksa pārskatīšanu ar mērķi padarīt darba tirgu vēl elastīgāku. Konkurētspējas pasākumi koncentrējas uz to, lai mazinātu administratīvo slogu, apkarotu korupciju, palielinātu publiskā iepirkuma un tiesu sistēmas pārredzamību un uzlabotu nodokļu sistēmas efektivitāti. Minētās saistības atspoguļo reformu programmu, kas izklāstīta stabilitātes programmā un valsts reformu programmā. Ar šīm saistībām ir pastiprināti ar uzņēmējdarbības vidi un tiesību ievērošanu saistītie reformu projekti un izvirzīts svarīgais jautājums par pensijām un publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Šīs saistības ir izvērtētas un ņemtas vērā ieteikumos.

(16) Komisija ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, ieskaitot saistības saskaņā ar paktu “Euro plus”[5]. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Slovākijā, bet arī to, kā programmās ievēroti ES noteikumi un norādes, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Šajā kontekstā Komisija uzskata, ka pastāv riski saistībā ar budžeta mērķu sasniegšanu pēc 2011. gada. Veicot konsolidāciju, būtu jānotur izdevumi izaugsmi veicinošajās pozīcijās un līdztekus jāveic pasākumi, kas stiprina fiskālo pārvaldību un publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Papildu pasākumos 2011.–2012. gadā uzsvars būtu jāliek uz to, lai stiprinātu iekšzemes izaugsmes avotus, novērstu kraso bezdarba pieaugumu, jo īpaši mazinot nodokļu slogu zemu atalgotiem darba ņēmējiem un reformējot aktīvo darba tirgus politiku, mazinātu kvalifikācijas neatbilstību pieprasījumam, uzlabotu izglītības un apmācības kvalitāti un uzņēmējdarbības vidi un stiprinātu publiskās iestādes un to pārvaldi.

(17) Ņemot vērā šo novērtējumu un Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 7. punktu, Padome ir izskatījusi Slovākijas stabilitātes programmas 2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums[6] ir sniegts turpmāk tās ieteikuma 1., 2. un 3. punktā. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 25. marta secinājumus, Padome ir izskatījusi Slovākijas valsts reformu programmu,

IESAKA Slovākijai laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi.

(1) Īstenot 2011. gada budžetu, kā paredzēts, un 2012. un 2013. gadā ieviest plānotos pastāvīga rakstura īpašos pasākumus, lai līdz 2013. gadam deficīts kļūtu mazāks par 3 % no IKP. Saglabāt izaugsmi veicinošos izdevumus un izmantot iespējas palielināt ieņēmumus, efektīvāk iekasējot PVN.

(2) Stiprināt fiskālo pārvaldību, 2011. gadā pieņemot un no 2012. gada īstenojot saistošus izdevumu vairākgadu maksimālos robežlielumus, ietverot centrālo valdību un sociālā nodrošinājuma sistēmu. Papildus izveidot neatkarīgu Fiskālo padomi un nodrošināt budžeta datu laicīgu publicēšanu par visiem pārvaldes līmeņiem.

(3) Veicināt publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju, veicot papildu korekcijas pensiju sistēmas paaudžu solidaritātes pīlārā, jo īpaši izveidojot saikni starp pensionēšanās vecumu un paredzamo mūža ilgumu, un radot stimulus, kas nodrošinātu pilnībā finansētā pensiju pīlāra dzīvotspēju, lai panāktu virzību uz fiskālo ilgtspēju, vienlaikus nodrošinot pienācīgas pensijas.

(4) Veikt pasākumus, kas sekmētu darba tirgus pieprasījumu pēc mazkvalificētiem bezdarbniekiem, samazinot nodokļu slogu zemu atalgotiem darba ņēmējiem. Papildus ieviest valsts nodarbinātības dienestu administratīvās kapacitātes palielināšanas pasākumus, lai uzlabotu aktīvās darba tirgus politikas mērķtiecību, izstrādi un novērtēšanu, īpaši, lai mazinātu jauniešu un ilgstošo bezdarbu.

(5) Paātrināt plānoto vispārējās izglītības, profesionālās izglītības un apmācības reformu īstenošanu un veikt pasākumus, kas uzlabotu augstākās izglītības kvalitāti un atbilstību tirgus vajadzībām. Izstrādāt uz darba ņēmējiem un darba devējiem vērstu stimulu sistēmu, lai veicinātu mazkvalificēto darba ņēmēju mūžizglītību.

(6) Nodrošināt, lai tiktu īstenoti plānotie pasākumi, kas vērsti uz publiskā iepirkuma noteikumu efektīvāku piemērošanu un tiesu sistēmas darbības un pārredzamības uzlabošanu.

Briselē,

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.

[2] OV C [..], [..], [..]. lpp.

[3] Saglabātas 2011. gadam ar Padomes 2011. gada 19. maija Lēmumu 2011/308/ES.

[4] Sīkāka informācija par saistībām saskaņā ar paktu “Euro plus” atrodama dokumentā SEC(2011) 733.

[5] Skatīt SEC(2011) 733.

[6] Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punktā.