60.

Par priekšlikuma saturu EDAU izdarījis šādus secinājumus: — priekšlikumā nav pietiekami labi paskaidrots, kāpēc būtu jāizveido Eiropas datu bāze. EDAU aicina Komisiju rūpīgi izvērtēt, vai datu bāzes izveide ir vajadzīga, un ziņot konstatētos faktus. — 18.a panta 1. punkts būtu jāpapildina ar jaunu punktu, atgādinot par to, ka uz Eiropas datu bāzi attiecas Regula (EK) Nr. 45/2001: “Komisija uzskata Eiropas datu bāzi par personas datu apstrādes sistēmu, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 45/2001”. — Būtu jāprecizē, ka attiecīgu valstu noteikumi, ar ko īsteno Direktīvu 95/46/EK, attiecas uz to, kā dalībvalstis izmanto Eiropas datu bāzi; EDAU ierosina 18.a panta 2. punkta c) apakšpunktu grozīt šādi: “Pārvaldot to datubāzi, Komisija ir pilnvarota: c) darīt tās datubāzes datus pieejamus attiecīgajām 1. panta 1. punktā minētajām iestādēm, tikai lai sasniegtu šīs regulas mērķus. Uz to, kā minētas iestādes turpmāk izmanto personas datus, attiecas attiecīgu valstu noteikumi, ar ko īsteno Direktīvu 95/46/EK.” — Priekšlikumā nekas nav minēts par Eiropas datu bāzes aizsardzības pasākumiem. EDAU uzskata, ka būtu pareizi 18.a panta 2. punktam pievienot jaunu punktu, ar ko paredz pieņemt papildu administratīvus noteikumus par konkrētiem pasākumiem, lai nodrošinātu informācijas konfidencialitāti. Pieņemot minētos noteikumus, būtu jāapspriežas ar EDAU. — Priekšlikumā nekādi nav atzīts EDAU uzdevums uzraudzīt Muitas informācijas sistēmu (MIS). Lai atrisinātu minēto problēmu, 37. panta 3. punkts būtu jāgroza šādi: “Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs uzraudzīs MIS atbilstību Regulai (EK) Nr. 45/2001”. — Visbeidzot, attiecīgu valstu datu aizsardzības iestādēm un EDAU uzraudzības darbībām būtu jābūt kaut cik koordinētām, lai nodrošinātu pietiekamu konsekvenci un vispārēju efektivitāti. EDAU kā pirmo iespējamo problēmas atrisinājumu min 37. panta papildināšanu ar jaunu daļu, kas attiecas uz datu aizsardzības uzraudzību un kurā teikts, ka “EDAU vismaz reizi gadā sasauc sanāksmi ar visu attiecīgo valstu datu aizsardzības iestādēm. Attiecīgu valstu datu aizsardzības iestādes un EDAU še turpmāk sauc par datu aizsardzības iestādēm”. Labāks risinājums tomēr būtu izmantot sīkāk izstrādāto modeli, kas nesen pieņemta saistībā ar otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmu (SIS II). Saskaņā ar tādu pieeju 43. panta 5. punkts būtu jāgroza šādi:“Komiteja līdz ar ... pantā minēto uzraudzības grupu izskata visas ar MIS darbību saistītas problēmas, ar ko sastopas 37. pantā minētās uzraudzības iestādes. Komiteja sasauc ad hoc grupu vismaz reizi gadā.” — Saskaņā ar 36. panta 2. punkta otro daļu par MIS glabāto personas datu pieejamību “pieeja ir liegta”, kad noris novērošana, ziņošana, datu operatīvā analīze vai izmeklēšana. Lai nodrošinātu atbilstību Regulai (EK) Nr. 45/2001, EDAU varētu atbalstīt grozījumu: “piekļuvi var liegt”. — Jautājumā par to, vai piekļuve jālūdz no EDAU vai attiecīgas valsts datu aizsardzības iestādes, EDAU uzskata, ka 37. panta 2. punktā ierosinātā sistēma — izvēlēties kompetento iestādi atkarībā no tā, vai dalībvalsts vai Komisija ievadīja datus MIS — ļoti apgrūtina. Tā arī būtu pretrunā citiem priekšlikuma pantiem. Lai problēmu atrisinātu, 37. panta 2. punkta teikums “atkarībā no tā, vai datus MIS ievadīja dalībvalsts vai Komisija”būtu jānomaina ar teikumu “atkarībā no tā, vai attiecīgās tiesības īsteno, lūdzot piekļuvi attiecīgas valsts datu aizsardzības iestādē vai no EDAU”. — EDAU uzskata, ka būtu pareizi 41.a pantā atgādināt par to, ka Regula (EK) Nr. 45/2001 attiecas uz Muitas lietu identifikācijas datu bāzi (FIDE) un EDAU kompetenci pārraudzīt un nodrošināt minētās Regulas ievērošanu.