Priekšlikumā paredzēts īstenot daļu no klimata un enerģētikas politikas satvara laikposmam līdz 2030. gadam kā vienu no pamatelementiem saistībā ar noturīgas Enerģētikas savienības izveidi ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku. Jau ir izstrādāti papildinoši leģislatīvie priekšlikumi, kas palīdzētu sasniegt dažādus mērķrādītājus, par kuriem vienojusies Eiropadome. Šie priekšlikumi palīdzētu ETS aptvertajās un neaptvertajās nozarēs sasniegt mērķrādītājus klimata jomā. Turklāt Komisijas aviācijas stratēģija un Mazemisiju mobilitātes stratēģija veltīta SEG emisiju tālākai samazināšanai transporta nozarē, un tā ir daļa no plašākiem dekarbonizācijas centieniem, ko ES uzņēmusies un apņēmusies veikt, tostarp 2030. gada griezumā.

Kopumā ar šo priekšlikumu tiek turpināta pašreizējā politika attiecībā uz ETS nozarēm, kura paredzēta ES ETS direktīvā, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā jaunas un plašākas pārmaiņas ICAO un it sevišķi vienošanos, kas panākta par GTP. Eiropadome nepārprotami aicināja turpināt pašreizējo politikas struktūru attiecībā uz ES ETS un sniedza norādījumus par konkrētiem jautājumiem, kas risināmi laikposmā no 2021. līdz 2030. gadam. Saskaņā ar saņemtajiem norādījumiem Eiropas Komisija 2015. gada jūlijā ierosināja leģislatīvo priekšlikumu, ar kuru tiktu pārskatīta ES ETS attiecībā uz stacionārajām iekārtām laikposmam pēc 2020. gada. Šis priekšlikums nerisināja jautājumus par ES ETS aviācijas jomā, jo to uzskatīja par nelietderīgu pirms 39. ICAO asamblejas 2016. gada oktobrī. Tagad atbilstoši Eiropadomes secinājumiem ar šo priekšlikumu, kas attiecas uz aviācijas emisijām, turpina pieeju emisijām no Eiropas iekšlidojumiem saskaņā ar ES ETS. Šis priekšlikums ir papildinājums plašākai ETS pārskatīšanai, kā to 2015. gada jūlijā ierosinājusi Komisija un kas pašlaik ir koplēmuma procedūrā.

Lai turpinātu rosināt starptautiskās diskusijas par pārējiem noteikumiem un pārvaldību, kas nepieciešama, lai īstenotu GTP, ierosināts arī turpmāk ierobežot ES ETS piemērošanas jomu (t. i., to attiecināt tikai uz lidojumiem starp EEZ lidlaukiem, kā noteikts Regulā Nr. 421/2014) pēc 2016. gada. Kad būs iegūta skaidrība par to juridisko instrumentu veidu un saturu, kurus ICAO pieņēmusi, lai īstenotu GTP, kā arī par mūsu starptautisko partneru nodomiem attiecībā uz GTP īstenošanu, par periodu pēc 2020. gada tiks veikts ES ETS plašāks izvērtējums un pārskats. Tajā arī pienācīgi ņems vērā vajadzīgo saskanību ar ekonomikas mēroga saistībām, ko ES ir uzņēmusies saskaņā ar Parīzes nolīgumu un saskaņoto mērķi līdz 2030. gadam samazināt ES SEG emisiju par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni.

Esošie tiesību akti nosaka, ka Komisijai ir jāvērtē 39. ICAO asamblejas rezultāti un, ņemot tos vērā, jāpārskata ES ETS darbības joma attiecībā uz lidojumiem uz/no EEZ. Ja netiek izdarīti nekādi grozījumi esošajos tiesību aktos, atkal būtu jāpiemēro sākotnējā ETS darbības joma (arī lidojumi ārpus EEZ). Ņemot vērā vienošanos par GTP, kas panākta ICAO, ES atbalstu tās pabeigšanai un laicīgai darbības uzsākšanai un to, ka ES iecerējusi īstenot GTP no 2021. gada, ir uzskatāms par nepieciešamu pārskatīt ES ETS tiesību aktus.

2016. gada oktobrī 39. ICAO asamblejā pieņēma rezolūciju par globālu tirgus pasākumu (GTP), ar ko iegrožot starptautiskās aviācijas emisiju pieaugumu visā pasaulē 2021. gada, izmantojot kompensācijas sistēmu, kura ir vērsta uz to, lai sasniegtu vēlamo mērķi — stabilizēt starptautiskās emisijas 2020. gada līmenī. GTP pirmā posma laikā (2021.–2026.) dalībai GTP ir izteikti brīvprātīgs raksturs. Visām aviācijas lielvalstīm jāpiemēro GTP, sākot no tā otrā posma sākuma 2027. gadā. ES un tās dalībvalstis paudušas nodomu piemērot GTP tā brīvprātīgā posma laikā. Lai gan ir panākta vienošanās par GTP vēlamo mērķi un to, ka pēc būtības tas būs kompensācijas pasākums, pirms GTP ieviešanas 2021. gadā ICAO ir jāizstrādā un jāpanāk vienošanās par vairākiem svarīgiem GTP aspektiem, kas ir būtiski, lai nodrošinātu tā efektivitāti un vidisko integritāti no klimata viedokļa. Ja aizkavēsies vienošanās par šiem elementiem, tad var aizkavēties arī GTP darbības uzsākšana. Tādējādi kavētos arī tā iestrādāšana valstu tiesību aktos, kam ir izšķiroša nozīme, jo konkrēta GTP darbības uzsākšana ir atkarīga no šādas valstu un reģionu rīcības.

Jau 2008. gadā ES bija galvenā loma aviācijas radīto SEG emisiju jautājuma risināšanā, proti, ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā (ES ETS) tika iekļauti lidojumi starp lidlaukiem Eiropas Ekonomikas zonā (turpmāk “EEZ iekšējie lidojumi”) un lidlaukiem trešās valstīs (turpmāk “lidojumi ārpus EEZ”). Tas bija ļoti nozīmīgi, lai panāktu vienošanos Starptautiskajā Civilās aviācijas organizācijā (ICAO) par procesu ceļā uz globālu tirgus pasākumu attiecībā uz starptautisko aviāciju, kurš sākās 2013. gadā. Tas ļāva aviācijai arī sekmēt ES mērķu sasniegšanu klimata jomā — līdz 2020. gadam samazināt emisiju par 20 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Līdz brīdim, kad tiktu panākta vienošanās ICAO, un lai veicinātu globāla pasākuma izstrādi ar mērķi regulēt starptautiskās aviācijas emisijas ICAO, ES uz laiku līdz 2016. gadam ierobežoja ES ETS darbības jomu, proti, to attiecināja tikai uz EEZ iekšējiem lidojumiem, un darbības jomas attiecināšanu uz lidojumiem ārpus EEZ atlika līdz brīdim, kad būs zināmi ICAO darba rezultāti . Ja netiks izdarīti nekādi grozījumi ES ETS direktīvā, ES ETS atsāks automātiski piemērot pilnā apmērā no 2017. gada.

Ietekmes novērtējums liecina, ka laikposmā no 2017. līdz 2020. gadam vislabāk būtu turpināt ES ETS attiecināšanu tikai uz EEZ iekšējiem lidojumiem un tādējādi sniegt cerēto aviācijas ieguldījumu 2020. gada klimata jomas mērķa sasniegšanā. Tam dotu priekšroku arī trešās valstis, un tas sniegtu impulsu ICAO pabeigt atlikušos nepieciešamos noteikumus GTP īstenošanai; turklāt tas ir iespējams ar ļoti zemām administratīvām izmaksām, jo šī sistēma jau pastāv un visi to ļoti labi ievēro. Pasaules mēroga pasākumi nozares emisiju mazināšanai tiktu uzlaboti, veicinot GTP faktisku īstenošanu no 2021. gada, kā plānots.

Ietekmes novērtējumā analizēti dažādi varianti, ko varētu izmantot gan periodā pirms 2020. gada, gan periodā no 2021. gada. Attiecībā uz periodu līdz 2020. gadam tika izvērtēts variants (salīdzinājumā ar bāzes variantu, proti, pilnu darbības jomu) arī turpmāk pasākumus attiecināt tikai uz EEZ iekšējiem lidojumiem, kā arī variants tos piemērot visiem lidojumiem, kas izlido no EEZ. Attiecībā uz periodu pēc 2020. gada visos apskatītajos variantos tiek pieņemts, ka GTP aptvers lidojumus no/uz trešām valstīm. Vienā variantā arī apsvērta iespēja, ka emisijas no EEZ iekšējiem lidojumiem tiek kompensētas GTP ietvaros, savukārt otrs variants paredz, ka uz EEZ iekšējiem lidojumiem arī turpmāk attiecināt ES ETS. Pastāv arī starpvarianti: mainīt ES ETS attiecībā uz EEZ iekšējiem lidojumiem, lai to vai nu zināmā mērā pieskaņotu GTP (ES ETS tad darbotos pēc kompensācijas pieejas), vai kombinētu abas sistēmas (tad ES ETS attiektos uz emisijām, ko neaptver GTP).

12 nedēļas, proti, no 2016. gada 7. marta līdz 30. maijam, notika tiešsaistes sabiedriskā apspriešana, . kas veltīta ES ETS pārskatīšanai pēc ICAO asamblejas 2016. gadā. Kopumā lielākā daļa ieinteresēto personu ir piekritušas, ka jāvienojas par vērienīgiem starptautiskās aviācijas emisiju samazināšanas mērķiem un ka tirgus pasākumi ir atbilstoši instrumenti starptautiskās aviācijas emisiju samazināšanai. Tomēr atšķīrās viedokļi par mērķu vēlamo līmeni un konkrētiem mehānismiem emisiju samazināšanai. Lai arī dažas ieinteresētās personas uzskata, ka pēc 2017. gada ES ETS arī turpmāk jāattiecina tikai uz EEZ iekšējiem lidojumiem, dažas uzskatīja, ka jāatgriežas pie pilnas darbības jomas (ietverot lidojumus uz/no trešām valstīm). Daudzi respondenti atzīmēja, ka tas, kā pēc 2020. gada izskatīsies ES ETS, būs atkarīgs no 2016. gada ICAO asamblejā panāktās vienošanās vēriena, veida, tvēruma, vidiskās integritātes/efektivitātes. Komisija turpinās iesaistīties konstruktīvos divpusējos un daudzpusējos kontaktos ar ieinteresētajām personām un trešām valstīm.

ES ETS 2021.–2030. gadam pārskatīšanas kontekstā spēkā esošās ETS direktīvas novērtēšana ir daļa no ietekmes novērtējuma un ir iestrādāta politikas variantu novērtējumā. Netika veikts ex post izvērtējums vai atbilstības pārbaude, kas konkrēti saistīta ar ES ETS attiecībā uz aviāciju, jo ES ETS nekad nav uz aviāciju tikusi attiecināta pilnā, sākotnēji iecerētajā mērā. ES ETS darbības jomas izmaiņas attiecībā uz aviāciju veiktas, pamatojoties uz plašu novērtējumu, lai ņemtu vērā bažas un izvirzītos iebildumus par pasākumu tā sākotnējā veidolā, vienlaikus saglabājot vienlīdzīgu attieksmi pret visiem operatoriem vienos un tajos pašos maršrutos. 2013. gada ietekmes novērtējums, kas pievienots Regulas (ES) Nr. 421/2014 priekšlikumam, kā arī ietekmes novērtējums, kas pievienots šim priekšlikumam kopā ar oglekļa tirgus ziņojumiem, ko sagatavojusi Komisija, un ES ICAO rīcības plāni, ko Komisija iesniegusi ICAO, pienācīgi novērtē, cik efektīva un iedarbīga ir ES ETS direktīva attiecībā uz aviāciju, un tas par derīgu par retrospektīvu novērtēšanas ziņojumu un ES ETS direktīvas atbilstības pārbaudi attiecībā uz aviāciju.

ES ETS direktīvai tiek pievienots 28.b pants, lai sagatavotos globāla tirgus pasākuma īstenošanai no 2021. gada. Tajā paredz, ka Komisijai jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par norisēm starpvalstu līmenī, kas saistītas ar GTP īstenošanu, kā arī par trešo valstu darbībām attiecībā uz GTP īstenošanu. Tādējādi Komisijai jāapsver veidi, kā īstenot atbilstošos ICAO instrumentus Savienības tiesību aktos, pārskatot ES ETS direktīvu. To, ja vajadzīgs, var papildināt ar tiesību aktu priekšlikumiem.

Tiek grozīts ES ETS direktīvas 28.a pants par atbrīvojumiem, kas piemērojami, pirms tiek īstenota starptautiskā vienošanās, ar kuru piemēro vienotu un globālu tirgus pasākumu. Īstenojot to pašu pieeju, kas paredzēta Regulā (ES) Nr. 421/2014 par laikposmu no 2013. līdz 2016. gadam, ES ETS direktīvas piemērošanai lidojumiem uz/no tālākajiem reģioniem un trešām valstīm piemēro atbrīvojumu uz laikposmu pēc 2016. gada, bet attiecībā uz lidojumiem starp lidlaukiem EEZ to turpina pilnībā piemērot. Ņemot vērā, ka darbības joma paliek kā 2016. gadā, bezmaksas kvotas gaisakuģu operatoriem būs tādā pašā līmenī kā 2016. gadā, tātad proporcionāli iekšējai EEZ darbībai, un lineārā samazinājuma koeficientu, kas piemērojams visām nozarēm saskaņā ar ES ETS direktīvu, piemēros, bet tikai no 2021. gada. Kvotu sadale no īpašajām rezervēm jātraktē vienlīdzīgi, un tādējādi to piešķiršana jākoriģē uz darbības jomu, kurā patlaban ietilpst tikai lidojumi EEZ robežās. Apjomi, kas jāizsola, arī jāsaglabā 2016. gada līmenī. Lidojumiem valstīs, ar kurām noslēgts divpusējs līgums par emisiju ierobežošanas un tirdzniecības sistēmu sasaistīšanu, piemēros tikai saskaņā ar minētā līguma noteikumiem.

Reaģējot uz 39. ICAO asamblejā sasniegto progresu, kā arī nolūkā stimulēt GTP veiksmīgu īstenošanu, lai risinātu problēmas saistībā ar starptautiskās aviācijas radītajām emisijām no 2021. gada, ierosināts izdarīt grozījumus attiecībā uz aviācijas darbībām, uz kurām attiecas ES ETS. Līdzšinējo pieeju ES ETS piemērošanai, kā noteikts Regulā Nr. 421/2014, ierosināts paplašināt pēc 2016. gada līdz brīdim, kad būs iegūta pietiekama skaidrība par to juridisko instrumentu veidu un saturu, kurus ICAO pieņēmusi GTP īstenošanai, lai Eiropas Komisija varētu veikt ES ETS turpmāku izvērtējumu un pārskatīt periodu pēc 2020. gada. Atbilstoši šai pieejai kvotu sadalei no 2017. gada gaisakuģu operatoriem jānotiek tāpat kā 2016. gadā. Šīs kārtības piemērošana gaidāma kvotu sadalei jau 2017. gadā. Tādējādi, kamēr nav stājušies spēkā grozījumi, ES ETS īstenošanai šajā gadā jābūt pēc iespējas atbilstošai un saskaņā ar gaidāmo koplēmuma procedūras galarezultātu.

ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK nolūkā saglabāt pašreizējo darbības jomas ierobežojumu attiecībā uz aviācijas darbības darbībām un sagatavoties globālā tirgus pasākuma ieviešanai no 2021. gada

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

tā kā:

(1)Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) Pušu konferences 21. sesijā (COP 21), kas notika Parīzē no 2015. gada 30. novembra līdz 12. decembrim, tika pieņemts starptautisks nolīgums par to, kā stiprināt globālos pretpasākumus klimata pārmaiņu draudiem. Parīzes nolīgumā inter alia ir izvirzīts ilgtermiņa mērķis, kas atbilst mērķim temperatūras pieaugumu pasaulē noturēt krietni zem 2 °C atzīmes, salīdzinot ar pirmsindustriālo līmeni, un turpināt centienus ierobežot līdz 1,5 °C, salīdzinot ar pirmsindustriālo līmeni. Savienības vārdā Parīzes nolīgumu apstiprināja ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1841. Parīzes nolīgums stājās spēkā 2016. gada 4. novembrī. Lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķi, tā puses sagatavos, paziņos un uzturēs spēkā secīgus nacionāli noteiktos devumus.

(2)Līguma 191. pantā minētie Savienības mērķi vides jomā ir saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, aizsargāt cilvēku veselību, sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules vides problēmas, un jo īpaši cīnīties pret klimata pārmaiņām.

(3)Eiropadome 2014. gada 23.-24. oktobrī noteica saistošu mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas ekonomikas mērogā samazināt iekšējās siltumnīcefekta gāzu emisijas par vismaz 40 % salīdzinājumā ar 1990. gadu. 2015. gada 6. marta sanāksmē Padome šo Savienības un tās dalībvalstu devumu oficiāli apstiprināja par to iecerēto nacionāli noteikto devumu saskaņā ar Parīzes nolīgumu. Eiropadomes 2014. gada oktobra secinājumos norādīts, ka šis mērķrādītājs Savienībai būtu jāsasniedz kopīgi pēc iespējas rentablākā veidā, līdz 2030. gadam panākot samazinājumus – salīdzinājumā ar 2005. gadu – par 43 % un 30 % attiecīgi emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā (ETS) ietilpstošajās un neietilpstošajās nozarēs, centienu sadalē pamatojoties uz relatīvo IKP uz vienu iedzīvotāju. Visām ekonomikas nozarēm būtu jādod ieguldījums, lai panāktu minētos emisiju samazinājumus.

(4)Savienība un tās dalībvalstis jau kopš 1997. gada ir centušās panākt starptautisku nolīgumu par aviācijas sektora radīto siltumnīcefekta gāzu ietekmes samazināšanu, un kopš 2008. gada ir spēkā tiesību akti, ar kuriem aviācijas darbību ietekmi uz klimata pārmaiņām ierobežo, izmantojot ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (ES ETS), kas darbojas kopš 2005. gada. Ar nodomu panākt sekmīgāku virzību Starptautiskajā Civilās aviācijas organizācijā (ICAO) Savienība jau divas reizes ir pieņēmusi atbrīvojumus no ES ETS uz noteiktu laiku, proti, tās ievērošanas saistības attiecinātas tikai uz emisijām, kas rodas reisos starp lidlaukiem, kuri atrodas Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) teritorijā, vienlaikus nodrošinot vienlīdzīgu attieksmi pret gaisakuģu operatoriem, kas darbojas šajos maršrutos, neatkarīgi no to reģistrācijas vietas. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 421/2014 — pēdējo atkāpi no ES ETS — ievērošanas saistības 2013.–2016. gadā attiecināja tikai uz EEZ iekšējiem lidojumiem, paredzot iespēju, ka pēc minētajā regulā paredzētās pārskatīšanas sistēmā no 2017. gada 1. janvāra varētu ietvert arī lidojumus uz un no lidlaukiem, kas atrodas ārpus EEZ.

(5)Ņemot vērā, ka ICAO asambleja 2016. gada oktobrī savā 39. sesijā pieņēma rezolūciju par globāla tirgus pasākuma ieviešanu no 2021. gada, ar ko tiks kompensētas starptautiskās aviācijas emisijas, kas pārsniedz 2020. gada līmeni, ir lietderīgi paturēt pašreizējo atbrīvojumu, kamēr tiek strādāts pie globālā tirgus pasākuma veidola un īstenošanas. Šajā sakarā 2018. gadā ICAO ir iecerējusi pieņemt standartus un ieteicamo praksi, kas papildinās rezolūciju un palīdzēs ieviest globālo sistēmu. Tomēr tās reāla ieviešana praksē nozīmē, ka ICAO pusēm ir jārīkojas nacionālā līmenī. Tāpat ICAO ir jāizstrādā pārvaldības kārtība, tostarp reģistra sistēma. Šādā situācijā pašreizējo atbrīvojumu no ES ETS saistībām attiecībā uz lidojumiem no un uz trešām valstīm vajadzētu pagarināt — ar nosacījumu, ka ir jāizvērtē ICAO shēmas ieviešana —, lai tādējādi rosinātu virzību ICAO ietvaros un sekmētu ICAO shēmas ieviešanu praksē. Atbrīvojuma pagarināšanas rezultātā izsolāmo un bez maksas izdodamo kvotu apjomam (tostarp no īpašās rezerves) vajadzētu būt tādam pašam kā tam, kas atbilst 2016. gadam, un proporcionālam kvotu nodošanas saistību samazinājumam.

(6)Tā kā globālā tirgus pasākuma pamatprincipi vēl nav izstrādāti un to īstenošana būs atkarīga no pašu valstu un reģionu iekšējiem tiesību aktiem, ir lietderīgi, tiklīdz ir skaidrība par ICAO globālā tirgus pasākuma raksturu, saturu un īstenošanas juridiskajiem instrumentiem, to izvērtēt vēl pirms tā darbības sākuma un iesniegt ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Ziņojumā vajadzētu apskatīt visus ICAO ietvaros pieņemtos standartus vai citus instrumentus, pasākumus, ko trešās valstis veikušas nolūkā ieviest globālo tirgus pasākumu, kuru emisijām piemēro no 2021. gada, un citas nozīmīgas starptautiskas norises (piemēram, UNFCCC un Parīzes nolīguma sakarā pieņemtos noteikumus par oglekļa tirgiem un uzskaiti). Ziņojumā arī vajadzētu apskatīt, kā šos instrumentus iestrādāt Savienības tiesībās, pārskatot ES ETS. Tajā vajadzētu apskatīt arī EEZ iekšējiem lidojumiem piemērojamos noteikumus. Ziņojumam vajadzētu pievienot arī attiecīgu priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kas nodrošinātu, ka Savienības saistību izpildē — līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu visas tautsaimniecības mērogā — aviācijas sektors dod pienācīgu artavu.

(7)Lai varētu pieņemt vispārēji piemērojamus neleģislatīvus aktus, ar kuriem papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus leģislatīvu aktu elementus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras saskaņā ar Līguma 290. pantu pieņemt aktus par gaisakuģu operatoru emisiju pienācīgu monitoringu, ziņošanu un verifikāciju, kas ir nepieciešami, lai varētu īstenot ICAO pašlaik izstrādāto globālo tirgus pasākumu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(8)Vienkāršības labad un nolūkā samazināt mazākajiem gaisakuģu operatoriem veicamos administratīvos uzdevumus nekomerciālus gaisakuģu operatorus, kuru emisijas nesasniedz 1000 t CO2 gadā, vēl desmit gadus vajadzētu uzskatīt par Direktīvas 2003/87/EK prasībām atbilstošiem, un šo desmit gadu laikā būtu jāizstrādā pasākumi, kas nodrošina, ka nākotnē emisiju samazināšanā ir iesaistīti visi operatori.

(9)Ir būtiski nodrošināt gaisakuģu operatoriem un valstu iestādēm juridisko noteiktību attiecībā uz nodošanas termiņu — 2018. gada 30. aprīli —, kas minēts Direktīvā 2003/87/EK. Tāpēc šo regulu vajadzētu piemērot no dienas, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(10)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2003/87/EK,