EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

(2015. gada 29. aprīlis)

ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmumiem par Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras

EIROPAS PARLAMENTS,

— ņemot vērā lēmumu par Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija,

— ņemot vērā lēmumus par izpildaģentūru 2013. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu,

— ņemot vērā Reglamenta 93. pantu un V pielikumu,

— ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un citu attiecīgo komiteju atzinumus (A8-0101/2015),

A. tā kā Revīzijas palāta divdesmito reizi pēc kārtas nav varējusi sniegt pozitīvu ticamības deklarāciju par pārskatiem pakārtoto maksājumu likumību un pareizību, un šis apstāklis draud mazināt Savienības izdevumu un politikas leģitimitāti;

B. tā kā jo īpaši situācijā, kad resursi ir ierobežoti, Komisijai būtu jārāda priekšzīme, demonstrējot, ka tās izdevumiem ir Eiropas pievienotā vērtība, un nodrošinot, ka līdzekļi, par kuriem tai ir dalīta vai pilnīga atbildība, tiek izlietoti saskaņā ar piemērojamiem finanšu noteikumiem un nosacījumiem;

C. tā kā Komisijai ir galīgā atbildība par Savienības budžeta izpildi, savukārt dalībvalstu pienākums ir lojāli sadarboties ar Komisiju, lai nodrošinātu, ka apropriācijas tiek izmantotas atbilstoši pareizas finanšu pārvaldības principiem; tā kā dalībvalstīm, jo īpaši īstenojot līdzekļu dalītu pārvaldību, ir īpaša atbildība par Savienības budžeta izpildi;

D. tā kā, īstenojot līdzekļu dalītu pārvaldību, ārkārtīgi svarīga nozīme ir tam, lai patiesi un precīzi būtu dalībvalstu paziņotie dati par ieņēmumiem un izdevumiem līdzekļu dalītas pārvaldības ietvaros; tā kā ir ārkārtīgi svarīgi, lai dalībvalstis saprastu savu atbildību par Savienības līdzekļu dalītu pārvaldību;

E. tā kā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 318. pantā paredzētais iestāžu dialogs sniedz iespēju stimulēt Komisijā jaunu uz rezultātu vērstu darbības kultūru,

Dalīta un decentralizēta pārvaldība – Komisijas un dalībvalstu īstenotās pārvaldības trūkumi

Atrunas lauksaimniecības un lauku attīstības jomā

1. nevar politiski nodrošināt, ka lauksaimniecības un lauku attīstības jomā Komisijas un dalībvalstu ieviestās kontroles procedūras sniedz pietiekamas garantijas par visu pakārtoto darījumu likumību un pareizību, par ko liecina DG AGRI ģenerāldirektora formulētās atrunas gada darbības pārskatā, kurš datēts ar 2014. gada 31. martu: — ABB 02 – tirgus pasākumi: riskam pakļauti EUR 198,3 miljoni, septiņas atbalsta shēmas deviņas dalībvalstīs, 11 atrunu elementi – Polijā EUR 77,6 miljoni, Spānijā EUR 54 miljoni, Francijā EUR 32,4 miljoni, Nīderlandē EUR 16,4 miljoni, Apvienotajā Karalistē EUR 8,5 miljoni, Itālijā EUR 5 miljoni, Čehijā EUR 2 miljoni, Austrijā EUR 1,9 miljoni, Zviedrijā EUR 0,5 miljoni, — ABB 03 – tiešie maksājumi: riskam pakļauti EUR 652 miljoni, iesaistītas 20 maksājumu aģentūras sešās dalībvalstīs – Spānijā (15 no 17 maksājumu aģentūrām) EUR 153 miljoni, Francijā EUR 203,4 miljoni, Apvienotajā Karalistē PRA England EUR 118 miljoni, Grieķijā EUR 117,8 miljoni, Ungārijā EUR 36,6 miljoni, Portugālē EUR 28 miljoni, — ABB 04 – lauku attīstības izdevumi: riskam pakļauti EUR 599 miljoni, iesaistīta 31 maksājumu aģentūra 19 dalībvalstīs – Beļģijā, Bulgārijā (EUR 56,8 miljoni), Kiprā, Vācijā (Bavārijā, Brandenburgā), Dānijā, Spānijā (Andalūzijā, Astūrijā, Kastīlijā–Lamančā, Kastīlijā un Leonā, FOGGA Galisijā, Madridē), Somijā, Francijā (ODARC, ASP (EUR 70,3 miljoni)), Apvienotajā Karalistē (SGRPID Skotijā, RPA Anglijā), Grieķijā, Īrijā, Itālijā (AGEA (EUR 52,6 miljoni), AGREA Emīlijā-Romanjā, OPR Lombardijā, OPPAB Bolcano, ARCEA Kalabrijā), Luksemburgā, Nīderlandē, Polijā (EUR 56,7 miljoni), Portugālē (EUR 51,7 miljoni), Rumānijā (EUR 138,9 miljoni) un Zviedrijā, — ABB 05: riskam pakļauti EUR 2,6 miljoni – IPARD izdevumi Turcijai;

Atrunas reģionālās politikas jomā

2. nevar politiski nodrošināt, ka reģionālās politikas jomā Komisijas un dalībvalstu ieviestās kontroles procedūras sniedz pietiekamas garantijas par visu pakārtoto darījumu likumību un pareizību, par ko liecina DG REGIO ģenerāldirektora formulētās atrunas gada darbības pārskatā, kurš datēts ar 2014. gada 31. martu; norāda, ka atrunas ir attiecinātas uz 73 no 322 programmām, kā iemeslu minot daļēji uzticamas pārvaldības un kontroles sistēmas (2012. gadā – 85 no 317 darbības programmām); norāda, ka starpposma maksājumi šīm 2007.–2013. gada programmām, par kurām ir formulētas atrunas, ir EUR 6 035,5 miljoni; norāda, ka saskaņā ar Komisijas aplēsēm riskam pakļautā summa ir EUR 440,2 miljoni;

3. atzīst – lai gan šīs atrunas liecina par trūkumiem dalībvalstu kontroles sistēmās, tās ir arī efektīvs instruments, kuru Komisija izmanto, lai paātrinātu dalībvalstu darbības šo trūkumu novēršanai un tādējādi aizsargātu Savienības budžetu;

Atrunas nodarbinātības un sociālo lietu jomā

4. nevar politiski nodrošināt, ka nodarbinātības un sociālo lietu jomā Komisijas un dalībvalstu ieviestās kontroles procedūras sniedz pietiekamas garantijas par visu pakārtoto darījumu likumību un pareizību, par ko liecina DG EMPL ģenerāldirektora formulētās atrunas gada darbības pārskatā, kurš datēts ar 2014. gada 31. martu; norāda, ka gada darbības pārskatā ir formulēta atruna attiecībā uz maksājumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā, minot riskam pakļauto summu, kas 2013. gadā ir EUR 123,2 miljoni; norāda, ka šīs atrunas attiecas uz 36 no 118 Eiropas Sociālā fonda (ESF) darbības programmām (DP) (salīdzinājumā ar 2012. gadu, kad šī proporcija bija 27 no 117 (DP));

Revīzijas palātas sagatavotā ticamības deklarācija

Pārskati un ieņēmumu likumība un pareizība – pozitīvs atzinums

5. atzinīgi vērtē to, ka Savienības gada pārskati par 2013. finanšu gadu visos būtiskajos aspektos patiesi atspoguļo Savienības finanšu stāvokli 2013. gada 31. decembrī, un ar gandarījumu konstatē, ka 2013. gada 31. decembrī slēgtā gada pārskatiem pakārtotie ieņēmumi visos būtiskajos aspektos ir likumīgi un pareizi;

Atruna attiecībā uz nacionālā kopienākuma (NKI) iemaksām

6. ņemot vērā trūkumus ( 1 ) Komisijas veiktajā datu pārbaudē ( 2 ) , formulē atrunu attiecībā uz dalībvalstu NKI iemaksu aprēķinu; atgādina Revīzijas palātas secinājumu, ka Komisijas veiktās NKI datu pārbaudes nav bijušas pietiekami strukturētas un koncentrētas;

Saistību likumība un pareizība – pozitīvs atzinums

7. ar gandarījumu konstatē, ka 2013. gada 31. decembrī slēgtā gada pārskatiem pakārtotās saistības visos būtiskajos aspektos ir likumīgas un pareizas;

Maksājumu likumība un pareizība – negatīvs atzinums

8. uzskata par nepieņemamu to, ka maksājumos jau divdesmito gadu pēc kārtas joprojām ir būtiskas kļūdas;

9. pieņem zināšanai Revīzijas palātas negatīvā atzinuma pamatā esošo secinājumu, ka uzraudzības un kontroles sistēmas ir tikai daļēji efektīvas, kā rezultātā iespējamākais maksājumos pieļauto kļūdu īpatsvars ir 4,7 %;

10. atgādina, ka iespējamākais maksājumos pieļauto kļūdu īpatsvars 2012. finanšu gadā tika lēsts 4,8 % apmērā, 2011. finanšu gadā – 3,9 % apmērā, 2010. finanšu gadā – 3,7 % apmērā, 2009. finanšu gadā – 3,3 % apmērā, 2008. finanšu gadā – 5,2 % apmērā un 2007. finanšu gadā – 6,9 %, tādējādi iepriekšējās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) 2007.–2013. gadam darbības laikā šis rādītājs ir vidēji 4,6 %; norāda, ka līdz ar to Revīzijas palātas gada pārskati liecina, ka kļūdu līmenis 2013. gadā stabilizējas DFS 2007.–2013. gadam vidējā rādītāja līmenī, kas jebkurā gadījumā norāda uz pastāvīgu pieaugumu un negatīvu tendenci kopš 2009. gada;

11. norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas 2013. gada pārskatu dalītas pārvaldības jomās aplēstais kļūdu īpatsvars ir 5,2 %; norāda, ka visos pārējos pamatdarbības izdevumos (kurus galvenokārt tieši pārvalda Komisija) aplēstais kļūdu īpatsvars ir 3,7 %; uzsver, ka abi kļūdu rādītāji pārsniedz būtiskuma slieksni, proti, 2 %; uzsver, ka dalītas pārvaldības jomās kļūdu īpatsvars ir ievērojami augstāks nekā visos citos pamatdarbības izdevumos;

12. norāda, ka DG REGIO ģenerāldirektors gada darbības pārskatā, kas datēts ar 2014. gada 31. martu, ir iekļāvis atrunas attiecībā uz 73 no 2013. gada pavisam 322 programmām, kā iemeslu minot daļēji uzticamu pārvaldības un kontroles sistēmu (šis īpatsvars ir mazāks nekā 2012. gadā, kad atrunas attiecās uz 85 no 317 darbības programmām); norāda, ka saskaņā ar aplēsēm riskam pakļautā summa ir EUR 1 135,3 miljoni un ka minētās atrunas un atbilstošā summa attiecas uz diviem plānošanas periodiem – 2007.–2013. gads un 2000.–2006. gads;

13. ņem vērā, ka DG RTD ģenerāldirektors gada darbības pārskatā, kas datēts ar 2014. gada 31. martu, ir iekļāvis vienu atrunu attiecībā uz 7. pētniecības pamatprogrammu (7. PP) un ka aplēstā ietekme 2013. gadā ir no EUR 105,5 miljoniem līdz EUR 109,5 miljoniem;

14. norāda, ka DG MARE ģenerāldirektors gada darbības pārskatā, kas datēts ar 2014. gada 31. martu, ir iekļāvis vienu atrunu attiecībā uz Eiropas Zivsaimniecības fondu un ka riskam pakļautā summa 2013. gadā ir EUR 10,77 miljoni;

15. vērš uzmanību uz to, ka ir pastāvīgi jāuzlabo pārvaldības un kontroles sistēmas dalībvalstīs, lai nodrošinātu Savienības līdzekļu labāku finanšu pārvaldību un samazinātu kļūdu īpatsvaru attiecīgajās politikas jomās 2014.–2020. gada plānošanas periodā;

Finanšu korekcijas un līdzekļu atgūšana

16. norāda, ka finanšu korekciju apmērs, par kurām ziņots, ka tās īstenotas 2013. gadā, samazinājās no EUR 3,7 miljardiem 2012. gadā līdz EUR 2,5 miljardiem 2013. gadā, un atgādina, ka 2012. gadā finanšu korekciju ievērojamo summu galvenokārt noteica viena korekcija EUR 1,8 miljardu apmērā, kura tika īstenota Spānijā attiecībā uz struktūrfondu izdevumiem laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam; norāda, ka 2013. gadā Komisija veica finanšu korekcijas un līdzekļu atgūšanu EUR 3 362 miljonu apmērā, kas atbilst 2,3 % no Savienības budžeta izmaksāto līdzekļu;

17. norāda, ka finanšu korekciju uzkrājums pēc programmu bilanču sagatavošanas reizēm ir mākslīgs un tās nav būtisks rādītājs, jo tiek atspoguļotas daudzus gadus pēc to veikšanas; aicina Komisiju veikt analīzi par to, vai 2012. gadā notikusī metodikas maiņa, proti, pāreja no apstiprinātām korekcijām uz veiktām korekcijām, ir vislabākais veids, kā atspoguļot kontroles un pārvaldības sistēmu reālo darbu konkrētā finanšu gadā;

18. norāda, ka 2013. gadā veikto finanšu korekciju samazinājumu par 34 % (no EUR 3,7 miljardiem līdz EUR 2,5 miljardiem) daļēji kompensēja 2013. gadā atgūto līdzekļu pieaugums par 27 % (no EUR 0,7 miljardiem līdz EUR 0,9 miljardiem);

19. pauž nožēlu par to, ka, ņemot vērā Savienības finanšu interešu aizsardzības tiesisko regulējumu, saistīto procedūru sarežģītību un kontroles līmeņu skaitu daudzās jomās, kļūdas ir iespējams novērst tikai vairākus gadus pēc to rašanās;

20. norāda, ka attiecībā uz 2009.–2013. gadu īstenoto finanšu korekciju un atgūto līdzekļu vidējais apmērs bija EUR 2,7 miljardi, kas ir 2,1 % no minētajā laikposmā veikto Savienības budžeta maksājumu vidējā apmēra; norāda, ka saskaņā ar Komisijas viedokli šī tendence ir skaidrojama ar 2000.–2006. gada plānošanas perioda slēgšanu ( 3 ) ; īpaši norāda, ka kohēzijas politikas gadījumā četras piektdaļas no 2007.–2013. gadā veiktajām korekcijām attiecas uz iepriekšējo periodu darbības programmām ( 4 ) ; atgādina, ka saskaņā ar struktūrfondu tiesisko regulējumu dalībvalstīm ir tiesības aizstāt atklātos neattiecināmos izdevumus ar likumīgiem un pareiziem izdevumiem;

21. atgādina Komisijai un dalībvalstīm, ka tām ir pienākums veikt koriģējošos pasākumus, lai aizsargātu Savienības budžetu neefektīvu kontroles sistēmu vai nepareizu izdevumu gadījumā; norāda, ka Komisija un dalībvalstis izmanto šādus koriģējošus pasākumus, un pieņem zināšanai, ka, ja Revīzijas palātas revidētajiem 2013. gada maksājumiem šādi koriģējoši pasākumi nebūtu piemēroti, kopējais aplēstais kļūdu īpatsvars būtu 6,3 %, nevis 4,7 %; uzsver, ka Revīzijas palātas konstatēja, ka saistībā ar daļu no kļūdainajiem darījumiem, īpaši dalītās pārvaldības jomā, iestādēm bija pieejama pietiekama informācija, lai šīs kļūdas atklātu un izlabotu; tādēļ prasa Revīzijas palātai turpmākajos gada pārskatos aplēst, kāds būtu kļūdu līmenis, ja būtu veikti visi koriģējošie pasākumi;

22. turklāt pauž nožēlu par to, ka minēto pasākumu finansiālā ietekme uz Savienības budžetu joprojām ir neliela, jo vairāk nekā 40 % no 2013. gadā īstenotajām finanšu korekcijām netiek uzskatītas par piešķirtajiem ieņēmumiem ( 5 ) un šos līdzekļus var izmantot tās pašas dalībvalstis, kuru dēļ kohēzijas politikā tikušas izdarītas šīs korekcijas, un tādējādi mazinās finanšu korekciju preventīvā nozīme;

23. norāda, ka, 2013. gadā veicot finanšu korekcijas, aptuveni 28 % gadījumu radās Savienības kohēzijas politikas finansējuma neto samazinājums programmai un attiecīgajai dalībvalstij;

24. ar bažām norāda, ka nav iespējams ar pilnīgu pārliecību paļauties uz iepriekš minētajā Komisijas 2014. gada 29. septembra paziņojumā sniegto informāciju par dalībvalstu veiktajiem struktūrfondu līdzekļu atskaitījumiem, atgūtajiem un vēl neatgūtajiem līdzekļiem, jo pati Komisija norāda, ka atsevišķu nepilnību dēļ dalībvalstu sniegtajos datos tai nācās īstenot piesardzīgu pieeju, lai nodrošinātu, ka minētās summas nav pārspīlētas ( 6 )

25. aicina Komisiju un dalībvalstis ieviest pārliecinošas procedūras koriģējošo pasākumu termiņu, izcelsmes un summu apstiprināšanai un sniegt informāciju, kurā cik vien iespējams atspoguļota sakarība starp gadu, kurā maksājums ir veikts, gadu, kurā atklāta attiecīgā kļūda, un gadu, kurā pārskatu piezīmēs ir uzrādīta līdzekļu atgūšana vai finanšu korekcijas, ņemot vērā visas procedūras daudzgadu raksturu; turklāt uzskata, ka ir būtiski sniegt izsmeļošu informāciju par atgūtajiem līdzekļiem un finanšu korekcijām un ievērot pilnīgu pārredzamību attiecībā uz datiem par apropriāciju atcelšanu un pienākumu neizpildes procedūrām attiecīgajā gadā;

Kopsavilkuma pārskats un gada darbības pārskati

26. pieņem zināšanai, ka Komisijas ģenerāldirektori kopumā formulējuši 17 skaitļos izteiktas atrunas saistībā ar izdevumiem; norāda – kaut arī skaitļos izteikto atrunu skaits 2013. gadā ir samazinājies (2012. gadā – 21 atruna), tas nenozīmē, ka būtu samazinājies riskam pakļauto summu apmērs, un Komisijas kopsavilkuma pārskatā ( 7 ) paziņotā maksimālā riskam pakļautā kopējā summa ir zemāka par EUR 4 179 miljoniem, kas atbilst 2,8 % no visiem apmaksātajiem izdevumiem;

27. lūdz Komisijai sniegt turpmākus precizējumus par riskam pakļauto summu aprēķināšanu ( 8 ) , paskaidrojot koriģējošo mehānismu prognozējamo ietekmi uz šo skaitli, un kopsavilkuma pārskatā iekļaut pienācīgu ticamības deklarāciju, kura būtu balstīta uz ģenerāldirektoru gada darbības pārskatiem;

28. atgādina, ka Komisijas izmantotie kumulatīvie dati attiecas uz koriģējošiem mehānismiem (finanšu korekcijām un līdzekļu atgūšanu), ko Komisija un dalībvalstis piemēroja vairākus gadus pēc līdzekļu izmaksas (jo īpaši attiecībā uz 1994.–1999. gada un 2000.–2006. gada plānošanas periodiem), un norāda, ka tolaik nedz Revīzijas palāta, nedz Komisija nesniedza precīzus kļūdu īpatsvara rādītājus;

Spiediens uz budžetu

29. pauž satraukumu par to, ka tās nepieņemamās nostājas dēļ, kuru Padome ieņēma sarunās par Savienības gada budžetu, un neraugoties uz maksājumu augsto līmeni, pārskati liecina, ka nenokārtoto finanšu saistību (tiek lēsts, ka 1.b izdevumu kategorijā, galvenokārt reģionālās politikas jomā, nenokārtoto saistību apmērs 2013. gada beigās ir EUR 23,4 miljardi, savukārt 2010. gada beigās tas bija EUR 5 miljardi, 2011. gada beigās – EUR 11 miljardi un 2012. gada beigās – EUR 16 miljardi) un citu saistību apmērs 2013. gadā turpināja palielināties; konstatē, ka gada beigās minēto saistību apmērs bija EUR 322 miljardi ( 9 ) un ka 2014. gadā šī summa, visticamāk, vēl pieaugs;

30. norāda, ka 2013. gada beigās nenokārtotās saistības tika lēstas EUR 322 miljardu apmērā un tika prognozēts, ka 2014. gadā šī summa palielināsies; uzskata, ka tas ir pretrunā LESD 310. pantā noteiktajam pareizas finanšu pārvaldības principam un tādējādi ļauj apšaubīt budžeta likumību;

31. uzsver, ka šīs “virsnormas” finanšu saistības rada pamatu īpašām bažām tādēļ, ka šī ir pirmā reize, kad maksimālās maksājumu summas ir noteiktas tā, lai tās paliktu visumā nemainīgas reālā izteiksmē vairāku gadu garumā ( 10 )

32. uzsver, ka ekonomikas krīzes apstākļos finanšu resursi ir ierobežoti; tomēr norāda, ka ievērojamā daļā budžeta DFS izdevumu kategorijās paredzētie maksimālie izdevumu apmēri ir sadalīti ikgadējos piešķīrumos katrai dalībvalstij; konstatē, ka par galveno politikas mērķi dalībvalstīs bieži vien kļūst līdzekļu apgūšanas veids (princips “vai nu izlietot, vai zaudēt”) ( 11 ) ; tādēļ aicina Komisiju un dalībvalstis virzīt pāreju no tēriņu kultūras uz izpildes kultūru, kur uzmanība koncentrēta uz rezultātiem, kas panākti, ievērojot lietderības, efektivitātes un saimnieciskuma principus;

33. norāda, ka bruto priekšfinansējums 2013. gada beigās sasniedza EUR 79,4 miljardus, un uzsver, ka priekšfinansējuma periodu pagarinājumi var novest pie paaugstināta kļūdu vai zaudējumu riska; uzsver, ka šāds risks ir īpaši raksturīgs budžeta 4. izdevumu kategorijā (“ES – globālo procesu dalībniece”), kur tipiska darījuma gadījumā no saistības uzņemšanās līdz brīdim, kad Komisija iegrāmato pēdējos ar to saistītos izdevumus, paiet četri gadi;

34. mudina Komisiju vēlreiz sagatavot un publicēt ilgtermiņa naudas plūsmas prognozi, prognozējot turpmākās maksājumu vajadzības, lai nodrošinātu, ka no apstiprinātajiem gada budžetiem ir iespējams segt nepieciešamos maksājumus; prasa Komisijai vajadzības gadījumā iesniegt izmaiņas spēkā esošajās regulās, ja gada budžetos nav iespējams nodrošināt pietiekami daudz apropriāciju, lai segtu vajadzīgos maksājumus;

35. atkārtoti norāda, ka ir jāmeklē ilgtermiņa risinājumi, kas ļautu Komisijai atgūt kontroli pār tās budžetu; norāda, ka ir īpaši nepieciešams lielāku uzmanību pievērst pārskatatbildībai un koncentrēties uz darbības un izdevumu rezultātiem; šajā sakarībā uzsver, ka Parlamentam ir jāuzņemas lielāka atbildība izdevumu un darbības rezultātu pārbaudē;

Finanšu instrumenti

36. konstatē, ka līdz 2013. gada beigām 25 dalībvalstīs saskaņā ar 176 Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Eiropas Sociālā fonda (ESF) darbības programmām bija izveidots 941 finansēšanas vadības instruments (FVI); ir īpaši noraizējies par to, ka galīgajiem saņēmējiem faktiski tika izmaksāti tikai 47 % (EUR 6,7 miljardi) no finansēšanas vadības instrumentiem samaksātajiem EUR 14,3 miljardiem, lai gan šī summa ir lielāka nekā EUR 4,7 miljardi, kas bija izmaksāti līdz 2012. gada beigām; konstatē, ka 2013. gada beigās konstatētais vidējais izmaksu līmenis 47 % neatklāj atšķirības starp dažādiem fondiem un dalībvalstīm; norāda, ka vidējais izmaksu līmenis attiecas uz 900 fondiem – gan tiem, kas izveidoti 2008. gadā, gan tiem, kuri izveidoti tikai 2013. gadā un kuru īstenošana tikai sākās; uzskata – lai gan daži fondi nedarbojas ar pilnu atdevi, ir arī tādi, kuros jau ir panākta 100 % apguve un tagad tiek no jauna investēti iemaksātie līdzekļi;

37. konstatē, ka Lauku attīstības fonda ietvaros dalībvalstīs tika izveidoti 14 FVI; konstatē, ka līdz 2013. gada beigām Rumānijas, Bulgārijas, Grieķijas, Itālijas un Lietuvas bankām no Savienības budžeta bija izmaksāti EUR 443,77 miljoni; pauž bažas par to, ka no šīs summas līdz galīgajiem saņēmējiem nav nonācis neviens euro; konstatē, ka Grieķijas, Rumānijas, Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Nīderlandes bankām tika izmaksāti EUR 72,37 miljoni, kas bija paredzēti sešiem Eiropas Zivsaimniecības fonda ietvaros izveidotiem FVI; norāda, ka tikai Latvijā galīgajiem saņēmējiem tika pilnībā izmaksātas pieejamās summas, savukārt Rumānijā galīgajiem saņēmējiem tika izmaksāti tikai 28 % līdzekļu, Bulgārijā – 77 %, Igaunijā – 91 %, bet Nīderlandē un Grieķijā – necik ( 12 )

38. turklāt pauž nožēlu, ka šie instrumenti ir sarežģīti un tos ir grūti iekļaut pārskatos, un tādēļ ir apgrūtināta arī publiskā kontrole; aicina Komisiju nodrošināt lielāku pārredzamību un regulāri ziņot par sviras efektiem, zaudējumiem un riskiem, piemēram, investīciju “burbuļiem”; mudina Komisiju sniegt pilnīgu pārskatu par katra FVI finansēto projektu skaitu un panāktajiem rezultātiem, skaidri norādīt, cik lieli Savienības budžeta piešķīrumi tika izmantoti, lai līdzfinansētu šos FVI projektus, un iesniegt visaptverošu izmaksu un ieguvumu analīzi par FVI salīdzinājumā ar tiešākiem projektu finansēšanas veidiem;

39. atzinīgi vērtē to, ka ikgadējās pārskatīšanas sanāksmēs finanšu instrumentu izpilde tiek sistemātiski iekļauta darba kārtībā un ka tad tiek analizēti trūkumi un ierosināti pasākumi to novēršanai; ar gandarījumu pieņem zināšanai, ka saistībā ar nākamo 2014.–2020. gada periodu trūkumi šajā jomā ir novērsti, proti, maksājumi tiks pārskaitīti uz fondiem, kuri pārvalda finanšu instrumentus, tikai tad, kad faktiskās izmaksas galīgajiem saņēmējiem būs sasniegušas noteiktu līmeni;

40. ņemot vērā maksājumu radīto spiedienu uz budžetu un Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (turpmāk “Finanšu regula”) 140. panta 7. punktā noteikto prasību finanšu instrumentu gadījumā izvairīties no pārmērīgām bilancēm, iesaka Komisijai nodrošināt, lai Savienības budžeta iemaksas šādos instrumentos atspoguļotu faktisko nepieciešamību pēc naudas līdzekļu plūsmas;

41. pauž īpašas bažas par dažiem Revīzijas palātas konstatējumiem attiecībā uz Savienības ārpolitikas atbalstam paredzētās reģionālo ieguldījumu mehānismu dotāciju un finanšu iestāžu aizdevumu apvienošanas efektivitāti ( 13 )

42. norāda – kaut arī mehānismi bija pienācīgi izveidoti, Komisijas īstenotās pārvaldības trūkumu dēļ šīs apvienošanas potenciālās priekšrocības netika pilnībā realizētas; aicina Komisiju izmaksāt finansējumu tikai tad, kad finanšu līdzekļi saņēmējam ir patiešām nepieciešami, un uzlabot Savienības dotāciju izlietojuma uzraudzību;

Komisijas un dalībvalstu atbildība, īstenojot dalītu pārvaldību

43. uzsver, ka saskaņā ar LESD 317. pantu galīgā atbildība par Savienības budžeta izpildi ir Komisijai; norāda, ka situācijās, kad Komisija īsteno budžeta izpildi dalītā pārvaldībā, izpildes uzdevumi atbilstoši Finanšu regulas 59. pantam tiek deleģēti dalībvalstīm, tādējādi uzliekot tām politisku un finansiālu atbildību; tādēļ atkārtoti norāda, ka dalībvalstīm būtu stingri jāievēro pareizas finanšu pārvaldības princips un nebūtu jāmazina sava atbildība par Savienības līdzekļu pārvaldību;

44. pieņem zināšanai Komisijas 2014. gada 28. oktobra paziņojumu par to, ka tiek pieņemti iestāžu darba grupas ieteikumi par valsts deklarāciju izveidi un izmantošanu (COM(2014) 688); norāda, ka deklarāciju iesniegšana ir brīvprātīga, un tādēļ atzinīgi vērtē to, ka četras dalībvalstis – Dānija, Nīderlande, Zviedrija un Apvienotā Karaliste – ir nolēmušas tās iesniegt; tomēr pauž nožēlu par to, ka šīs deklarācijas atšķiras formas, tvēruma, sniegto datu apjoma un atskaites periodu ziņā, un norāda, ka līdz ar to ir maz iespēju tās izmantot;

45. norāda, ka neskaitāmos Revīzijas palātas paziņojumos par valsts pārvaldības deklarācijām, tādām kā četru iepriekš minēto dalībvalstu iesniegtās, ir norādīts, ka šādas deklarācijas ļoti maz palīdz Revīzijas palātas revīzijas darbā un tās nevar uzskatīt par uzticamu informācijas avotu ticamības deklarācijas sniegšanai;

46. turklāt pauž nožēlu saistībā ar iepriekšminēto Komisijas 2014. gada 28. oktobra paziņojumu par būtiska progresa trūkumu finanšu pārvaldības uzlabošanā, jo nepareizu politisko un pārvaldības lēmumu rezultātā Savienībai varētu tikt nodarīti pastāvīgi finansiāli zaudējumi; prasa paredzēt sankciju sistēmu gadījumiem, ja dalībvalstis iesniedz nepareizu informāciju par programmām un nepareizas deklarācijas;

47. tādēļ aicina Komisiju un Padomi veikt konkrētus un jēgpilnus pasākumus, lai panāktu nepieciešamo progresu pareizas finanšu pārvaldības nodrošināšanā, tostarp tāda instrumenta kā valsts deklarācijas lielāku izmantošanu, kas praktiski neprasa daudz lieku pūļu (saskaņā ar sniegto informāciju katru gadu tam ir vajadzīga mazāk nekā viena pilna laika slodze katrā dalībvalstī), vienlaikus norādot arī to, ka ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstis uzņemtos politisku atbildību par Savienības līdzekļu izlietojumu, sagatavojot publiski pieejamu dokumentu; aicina Komisiju un dalībvalstis publicēt ne tikai valsts deklarācijas, bet arī gada kopsavilkumus un pārvaldības deklarācijas, lai sniegtu lielāku ieskatu finanšu pārvaldībā un reāli uzlabotu šo pārvaldību; mudina Komisiju iesniegt ieteikumu Parlamentam un Padomei, lai veicinātu valsts deklarāciju izmantošanu saskaņā ar ieteikumiem, kurus sniegusi iestāžu darba grupa valsts deklarāciju izveides un izmantošanas jautājumos;

48. uzskata, ka ir ļoti svarīgi veicināt pilnīgu pārredzamību par struktūrfondu izmantošanu, publicējot atbalstīto projektu grāmatvedības dokumentāciju;

Dalībvalstu paziņoto datu ticamība

49. norāda – tas, ka dalītajā pārvaldībā nav iespējams pilnībā paļauties uz dalībvalstu veiktajām pirmā līmeņa pārbaudēm, mazina Komisijas dienestu izstrādāto gada darbības pārskatu un Komisijas pieņemtā kopsavilkuma pārskata ticamību, jo šie dokumenti daļēji balstās uz dalībvalstu iestāžu veikto pārbaužu rezultātiem; tādēļ vēlreiz atkārto iepriekš minēto prasību, ka Komisijai jānovērtē un, ja nepieciešams, jākoriģē dalībvalstu dati, lai sagatavotu ticamus un objektīvus gada darbības pārskatus;

50. prasa ģenerāldirektoriem gada darbības pārskatos detalizēti ziņot par dalībvalstu paziņotajiem kļūdu īpatsvara rādītājiem un par Komisijas izdarītajām korekcijām, attiecīgā gadījumā darbības programmu līmenī;

Dalībvalstis ar sliktākajiem rādītājiem

51. atzinīgi vērtē kopā ar Revīzijas palātas 2013. gada pārskatu publicēto pārskatu par to Revīzijas palātas revīziju rezultātiem, kuras veiktas attiecībā uz līdzekļiem, kuri 2009.–2013. gadā bija paredzēti lauksaimniecībai un kohēzijai un tika pārvaldīti dalītā pārvaldībā, jo tādējādi daļēji apmierināta 2012. gada budžeta izpildes apstiprināšanas rezolūcijā iekļautā Parlamenta prasība sniegt ziņas par dalītā pārvaldībā esošiem līdzekļiem pa dalībvalstīm;

52. norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas sniegtajiem datiem par riskam pakļautajiem Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Eiropas Sociālā fonda un Kohēzijas fonda līdzekļiem un to procentuālo īpatsvaru (datu avots: Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD un Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD 2013. gada darbības pārskati), visaugstākais kļūdu līmenis ir konstatēts Slovākijā, Apvienotajā Karalistē un Spānijā;

53. norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas sniegtajiem datiem par riskam pakļautajiem Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai līdzekļiem un to procentuālo īpatsvaru (datu avots: Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD 2013. gada darbības pārskats), visaugstākais kļūdu līmenis ir konstatēts Rumānijā, Bulgārijā un Portugālē;

54. prasa Revīzijas palātai izstrādāt pašai savu metodi ziņu sniegšanai atsevišķi pa valstīm, domājot ne tikai par riskam pakļautajām summām, bet arī par dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmām un Komisijas un dalībvalstu piemērotajiem koriģējošajiem mehānismiem, lai pienācīgi novērtētu pārvaldības procesa attīstību dalībvalstīs, kuru rādītāji ir vissliktākie, un ieteiktu pēc iespējas labākus risinājumus;

55. atgādina, ka korupcija nodara nopietnu kaitējumu Savienības līdzekļiem; pauž bažas par datiem, kuri liecina, ka dažas dalībvalstis šī parādība skar īpaši smagi, un šajā sakarībā atgādina Komisijas 2013. gada 29. maija ieteikumu Padomes ieteikumam par Itālijas 2013. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas stabilitātes programmu 2012.–2017. gadam ( 14 ) ; aicina drīzumā pieņemt direktīvu par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības;

Interešu konflikti

56. pauž nožēlu, ka dažās dalībvalstīs ir neskaidrs un nepietiekams tiesiskais regulējums attiecībā uz interešu konfliktiem, kuros iesaistīti parlamenta deputāti, valdības locekļi un vietējo pašvaldību amatpersonas; aicina Komisiju rūpīgi izvērtēt pašreizējo situāciju un, ja nepieciešams, sniegt ieteikumus vai pat juridiski saistošus risinājumus; uzskata, ka minētajam vajadzētu attiekties arī uz Komisijas locekļiem un locekļu kandidātiem;

Ieņēmumi – NKI pašu resursi

57. konstatē, ka Revīzijas palātas veiktajā revīzijā (sk. 2013. gada pārskata 2.27. punktu) netika atklāts būtisks kļūdu līmenis nedz Komisijas izdarītajos dalībvalstu iemaksu aprēķinos, kas lielākoties balstīti uz iepriekš prognozētiem nacionālā kopienākuma (NKI) datiem attiecībā uz 2013. gadu, nedz arī to maksājumos;

58. prasa Komisijai nodrošināt, lai Eirostata un dalībvalstu sniegtie dati būtu vienādi, jo NKI rādītājs ir galvenais kritērijs ne tikai attiecībā uz Savienības ieņēmumiem, bet arī tās izdevumiem;

59. atgādina par Revīzijas palātas 2012. gada pārskatā pausto kritiku par efektivitātes trūkumu Komisijas veiktajās NKI datu pārbaudēs (sk. 2012. gada pārskata 2.41. punktu); uzsver, ka ilgstoša vispārējo atrunu izmantošana un pašu resursu noteikšanai izmantotā NKI datu pārbaudes cikla pārmērīgs ilgums var novest pie budžeta nenoteiktības, kā tika uzsvērts dalībvalstu diskusijās par 2014. finanšu gada vispārējā budžeta grozījuma Nr. 6 projektu ( 15 )

60. pauž nožēlu par to, ka dažas dalībvalstis nebija prognozējušas savu budžeta iemaksu palielināšanos, kaut gan tām jau kopš 2014. gada pavasara bija zināms par izmaiņām NKI iemaksu aprēķināšanas statistiskajā metodoloģijā;

61. pauž nožēlu par to, ka Komisija šo problēmu risināja vien kā tehniska rakstura jautājumu ( 16 ) , kaut gan tai jau kopš 2013. gada pavasara bija skaidrs, ka, mainoties NKI iemaksu aprēķināšanas statistiskajai metodoloģijai, dažu dalībvalstu iemaksas ievērojami pieaugs;

62. atgādina, ka Revīzijas palāta savā Atzinumā Nr. 7/2014 ( 17 ) secināja, ka Komisijas priekšlikums atļaut dalībvalstīm ārkārtas apstākļos atlikt PVN un NKI atlikumu un pielāgojumu rezultātā radušos summu maksājumus var palielināt pašu resursu sistēmas sarežģītību un budžeta nenoteiktību dalībvalstīs;

63. īpaši norāda, ka Komisijas priekšlikums par grozījumiem Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2007/436/EK, Euratom par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (COM(2014) 704), paredz tikai atlikt termiņu, līdz kuram dalībvalstīm ir pienākums darīt pieejamus resursus gadījumā, ja ievērojama apmēra summas radušās pozitīvu PVN un NKI atlikumu un pielāgojumu rezultātā, un norāda – ja dalībvalstu PVN un NKI atlikumi un pielāgojumi būtu lieli un negatīvi, Komisijai varētu noteikt pienākumu iekasēt papildu ieņēmumus, izdarot grozījumu budžetā;

64. pauž nožēlu, ka, pamatojoties uz šiem tiesību aktu priekšlikumiem, Padome līdz šim nav spējusi panākt nekādu progresu attiecībā uz pašu resursu sistēmas reformu, turklāt pat neraugoties uz to, ka Komisija ierosināja Parlamenta atbalstītu ( 18 ) pašu resursu sistēmas vispārēju reformu, kuras mērķis ir gan padarīt pašu resursu sistēmu taisnīgāku, saprotamāku, pārredzamāku un efektīvāku, gan samazināt valstu iemaksas;

Veicamie pasākumi

65. mudina Komisiju: — saīsināt pašu resursu vajadzībām veiktās NKI datu pārbaudes ciklu līdz maksimāli četriem gadiem, ja nepieciešams, uzsākot pienākumu neizpildes procedūras un/vai nosakot stingru termiņu atrunu atcelšanai, — ierobežot vispārējo atrunu izmantojumu, pieļaujot to tikai izņēmuma gadījumos, kad pastāv būtiski riski, ka Savienības finanšu intereses nav aizsargātas, t. i., ja dalībvalsts veic būtisku pārskatīšanu pārbaudes cikla laikā vai ar neregulāriem starplaikiem, — izstrādāt rīcības plānu Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 11/2013 minēto trūkumu novēršanai un līdz 2015. gada jūnija beigām sniegt attiecīgu ziņojumu Parlamentam un Revīzijas palātai, — ieviest izvērstu rīcības plānu ar skaidriem mērķiem problēmu novēršanai Grieķijas nacionālo kontu apkopojumā un cieši sekot šā plāna izpildei, — ieviest grozījumu iepriekšminētajā Komisijas priekšlikumā COM(2014) 704, lai pilnvarotu Komisiju atlikt līdzekļu atmaksu gadījumos, kad atlikumi un pielāgojumi ir “negatīvi”;

66. norāda uz Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 2/2014 “Vai preferenciālie tirdzniecības režīmi tiek pienācīgi pārvaldīti?” konstatētajiem trūkumiem attiecībā uz kontroles stratēģiju un riska pārvaldību Vācijā, Francijā un Apvienotajā Karalistē, kas var radīt zaudējumus Savienības budžetā; atzīmē, ka šos trūkumus apstiprināja iespējami zaudēto ieņēmumu apjoms minētajās trīs dalībvalstīs; konstatē – ekstrapolējot 2009. gada izlasē konstatētās kļūdas, Revīzijas palāta aplēsa, ka noilguma dēļ apdraudētā nodokļu summa šajās dalībvalstīs ir EUR 655 miljoni; atzīmē, ka tas veido aptuveni 6 % no ievedmuitas nodokļu bruto summas, kas iekasēta piecās atlasītajās dalībvalstīs attiecīgajā gadā, un ko veido EUR 167 miljoni attiecībā uz Vāciju, EUR 176 miljoni attiecībā uz Franciju un EUR 312 miljoni attiecībā uz Apvienoto Karalisti;

Lauksaimniecība

Lauksaimniecība: demogrāfiskie problēmjautājumi un saņēmēju struktūras problemātika

67. norāda, ka demogrāfiskās pārmaiņas kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) ietekmē lielākā mērā nekā jebkuru citu Savienības politikas jomu, jo gandrīz viena trešdaļa no 12 miljoniem Savienības lauksaimnieku – kuri saņem vairāk nekā 45 % Savienības budžeta līdzekļu – ir vecāki par 65 gadiem, un tikai 6 % vēl nav sasnieguši 35 gadu vecumu ( 19 ) ; tāpēc atzinīgi vērtē atbalsta programmas jaunajiem lauksaimniekiem, kas uzsāktas kā daļa no KLP reformas;

68. pauž nožēlu, ka ar Komisijas rosinātajiem pasākumiem lauksaimniecības politikas jomā līdz šim nav izdevies mainīt šo nelīdzsvaroto demogrāfisko struktūru, un aicina Komisiju šajā sakarībā pārskatīt lauksaimniecības budžeta atbalstu;

69. uzsver, ka mazāk nekā 2 % Savienības lauksaimnieku saņem 31 % KLP tiešo maksājumu; norāda, ka KLP vajadzētu pievērst īpašu uzmanību mazajiem lauksaimniekiem, un uzskata, ka pašreizējā prakse vēl vairāk pasliktina KLP politisko vērtējumu;

70. atgādina, ka ar mērķi padarīt KLP taisnīgāku, Parlaments un Padome ieviesa ( 20 ) samazinājumu maksājumiem, kas pārsniedz EUR 150 000, un paredzēja iespējamu tiešo maksājumu maksimālo apjomu; tādēļ pieprasa, lai Revīzijas palāta, gatavojot nākamos gada pārskatus, revidētu šā pasākuma efektivitāti un lietderību;

71. DG AGRI ģenerāldirektors katrā ikgadējā darbības ziņojumā iekļautu orientējošus datus par KLP tiešā atbalsta sadalījumu ražotājiem, šos datus atspoguļojot sadalījumā pa dalībvalstīm un saņēmēju kategorijām; norāda, ka visnevienlīdzīgākās lauksaimniecības sistēmas ir, pirmkārt, Čehijā, un tad – Slovākijā, Ungārijā, Vācijā un Bulgārijā ( 21 ) ; aicina Komisiju un dalībvalstis proporcionālāk izlīdzināt atbalsta saņēmēju struktūru un prasa, laiģenerāldirektors katrā ikgadējā darbības ziņojumā iekļautu orientējošus datus par KLP tiešā atbalsta sadalījumu ražotājiem, šos datus atspoguļojot sadalījumā pa dalībvalstīm un saņēmēju kategorijām;

Lauksaimniecība: kļūdu īpatsvars pirmajā pīlārā

72. pauž nožēlu, ka Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) maksājumos 2013. gadā ir pieļautas būtiskas kļūdas un iespējamākais kļūdu īpatsvars saskaņā ar Revīzijas palātas aplēsēm ir 3,6 % (2012. gadā – 3,8 %) ( 22 ) , un ka, pārbaudot piecas kontroles sistēmas attiecībā uz maksājumiem, kuri atzīti par izdevumiem, tika konstatēts, ka divas no šīm sistēmām ir neefektīvas, divas – daļēji efektīvas, un tikai viena kontroles sistēma tika atzīta par efektīvu;

73. uzsver, ka no Revīzijas palātas konstatētajām skaitļos izsakāmajām kļūdām (101 kļūda), 33 gadījumos valstu iestāžu rīcībā bija pietiekami daudz informācijas, lai minētās kļūdas vismaz daļēji novērstu, atklātu un izlabotu, un ja visa minētā informācija būtu pienācīgi izmantota, iespējamākais kļūdu īpatsvars šajā jomā būtu par 1,1 % zemāks un līdz ar to samērā tuvs 2 % būtiskuma slieksnim; uzsver, ka dalībvalstīm ir liela atbildība par Savienības budžeta pareizu un likumīgu īstenošanu, ja tās ir atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību;

Savstarpējā atbilstība

74. norāda, ka Revīzijas palātas veiktā revīzija aptvēra arī savstarpējās atbilstības prasību revīziju un ka savstarpējās atbilstības prasību neievērošana tika uzskatīta par kļūdu tajos gadījumos, kad bija iespējams gūt apliecinājumu tam, ka pārkāpums noticis tajā gadā, kurā saimniecības īpašnieks pieprasījis atbalstu; norāda, ka Revīzijas palāta kļūdu īpatsvara aprēķinā ietver nepilnības savstarpējās atbilstības jomā, vienlaikus norādot, ka Komisija uzskata, ka savstarpējā atbilstība neattiecas uz maksājumu atbilstību, bet tikai veicina administratīvo sodu piemērošanu;

75. atzīmē, ka Komisija savā atbildē Revīzijas palātai norāda, ka 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir vienkāršots tiesiskais regulējums, un prasa, lai Komisija līdz 2015. gada beigām ziņotu par to, kā šie vienkāršošanas pasākumi ir realizēti praksē un kādus papildu pasākumus varētu veikt saistībā ar jebkādiem atlikušajiem sarežģītajiem noteikumiem un piešķiršanas nosacījumiem;

Kļūdu īpatsvars tirgus pasākumos

76. pauž bažas par to, ka kļūdu īpatsvars lauksaimniecības tirgus pasākumos saskaņā ar Komisijas aprēķiniem ir 7,44 %; pauž nožēlu, ka tas ir otrs augstākais kļūdu īpatsvars, kas 2013. gadā pieļauts kādā no politikas jomām;

77. uzsver, ka DG AGRI ģenerāldirektora 2013. gada darbības pārskatā formulētās atrunas apstiprina to, ka situācija tirgus pasākumu jomā ir satraucoša, jo tās attiecas uz septiņām atbalsta shēmām deviņās dalībvalstīs, jo īpaši saistībā ar augļu un dārzeņu nozari, vīna dārzu pārstrukturēšanu, investīcijām vīna nozares atbalstam, putnu gaļas eksporta kompensācijām un piena nodrošināšanu skolās;

78. vērš uzmanību uz to, ka daudzas mazākas programmas, piemēram, programmas “Augļi skolai” un “Skolas piens”, nav lietotājiem draudzīgas daļēji birokrātiskā sloga dēļ, kas ar tām saistīts, un tālab to ieviešanu un īstenošanu nevar uzskatīt par optimālu;

79. DG AGRI ģenerāldirektors, kurš savā 2013. gada darbības pārskatā ir formulējis atrunu, balstoties uz aplēsi, ka riskam ir pakļauti aptuveni 25 % no šim pasākumam kopumā atvēlētajiem izdevumiem, proti, EUR 102,7 miljoni; pauž nožēlu par to, ka Revīzijas palātas 2013. gada pārskatā ir atspoguļoti nozīmīgi trūkumi kontroles procedūrās, kuras piemērotas attiecībā uz augļu un dārzeņu ražotāju grupu atzīšanu ( 23 ) Polijā, Austrijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē, un to apstiprina arīģenerāldirektors, kurš savā 2013. gada darbības pārskatā ir formulējis atrunu, balstoties uz aplēsi, ka riskam ir pakļauti aptuveni 25 % no šim pasākumam kopumā atvēlētajiem izdevumiem, proti, EUR 102,7 miljoni;

80. pauž īpašu nožēlu par Komisijas atklātajiem trūkumiem attiecībā uz vīna dārzu rekonstrukciju Spānijā, kuri apstiprina DG AGRI ģenerāldirektora atrunu, kas formulēta, pamatojoties uz izlaboto kļūdu īpatsvaru 33 % un riskam pakļauto summu EUR 54 miljoniem, un attiecībā uz putnu gaļas eksportu Francijā, kur izlaboto kļūdu īpatsvars ir 69,6 % un riskam pakļautā summa – EUR 29,3 miljoni;

Dalībvalstu datu ticamība attiecībā uz tiešajiem maksājumiem

81. atzinīgi vērtē to, ka DG AGRI , ņemot vērā to, ka pārbaužu statistikā ietilpstošie dalībvalstu paziņotie kļūdu īpatsvara rādītāji neaptver visus atlikušo kļūdu īpatsvara komponentus un ne vienmēr ir ticami, veica individuālu novērtējumu par katru maksājumu aģentūru, pamatojoties uz visu pieejamo informāciju, tostarp Revīzijas palātas konstatējumiem;

82. atgādina par Revīzijas palātas apgalvojumiem ( 24 ) , ka šīs jaunās pieejas rezultāti liecina par to, ka dalībvalstu pārbaužu statistikas dati, maksājumu aģentūru direktoru deklarācijas un sertifikācijas iestāžu veiktais darbs ļauj gūt tikai ierobežotu pārliecību;

83. norāda – neraugoties uz to, ka gandrīz visas maksājumu aģentūras, kurām uzticēti tiešie maksājumi, bija akreditētas un sertifikācijas iestāžu apstiprinātas un ka 2013. gadā sertifikācijas iestādes bija sniegušas pozitīvu atzinumu par 79 no 82 maksājumu aģentūru sagatavotajām ticamības deklarācijām, tādējādi apliecinot maksājumu aģentūru direktoru iesniegto ticamības deklarāciju pareizību, Komisijai nācās paaugstināt maksājumu aģentūru paziņoto kļūdu īpatsvara rādītāju 42 no 68 maksājumu aģentūrām, kuru gadījumā atlikušais kļūdu īpatsvars pārsniedza 2 %;

84. norāda, ka augstākais kļūdu īpatsvars konstatēts turpmāk minētajām piecām maksājumu aģentūrām: 1. Apvienotā Karaliste – RPA 5,66 % (dalībvalsts paziņotais rādītājs: 0,67 %) 2. Grieķija – OKEPE 5,17 % (dalībvalsts paziņotais rādītājs: 0,83 %) 3. Spānija – AVGA 4,71 % (dalībvalsts paziņotais rādītājs: 1,93 %) 4. Portugāle – IFAP 4,37 % (dalībvalsts paziņotais rādītājs: 0,82 %) 5. Rumānija – PIAA 4,27 % (dalībvalsts paziņotais rādītājs: 1,77 %)

85. pauž nožēlu par to, ka pašreizējais tiesiskais regulējums neparedz sankcijas gadījumos, ja maksājumu aģentūras sniegušas nepareizas vai nepatiesas ziņas ( 25 )

86. aicina Savienības ierēdņus nodrošināt papildu kontroli un ciešāk pārraudzīt un koordinēt valsts maksājumu aģentūru darbu attiecīgajās dalībvalstīs, lai novērstu trūkumus, kas tām piemīt, jo īpaši tad, ja šīs maksājumu aģentūras pēdējo triju gadu laikā sistemātiski nav tikušas pienācīgi galā ar saviem pienākumiem, un tādējādi tiktu uzlabota maksājumu pārvaldības efektivitāte;

IAKS un ZGIS

87. ir vienisprātis ar Komisiju un Revīzijas palātu, ka integrētajai administrācijas un kontroles sistēmai (IAKS) kopumā ir noteicoša loma kļūdu novēršanā un samazināšanā lauksaimnieku iesniegtajās deklarācijās, un norāda, ka, sistēmai pienācīgi darbojoties, tai būtu vajadzējis nodrošināt, ka lauksaimniecības tiešajos maksājumos nav būtisku kļūdu;

88. pauž nožēlu par to, ka pastāvīgas nepilnības neattiecināmas zemes izslēgšanā no zemes gabalu identifikācijas sistēmas (ZGIS) un lauksaimnieku iesniegto deklarāciju administratīvajā apstrādē lielā mērā ietekmē to, ka ELGF maksājumos saglabājas būtisks kļūdu īpatsvars;

89. vēlreiz uzsver ZGIS konstatēto trūkumu horizontālo raksturu; norāda, ka kopš 2007. gada Revīzijas palāta ir pārbaudījusi IAKS 38 maksājumu aģentūrās visās 28 dalībvalstīs, un pauž dziļu nožēlu par to, ka tikai septiņas kontroles sistēmas tika novērtētas kā efektīvas, 22 – kā daļēji efektīvas, bet deviņas kontroles sistēmas tika atzītas par neefektīvām; aicina Komisiju nodrošināt, ka ar neto finanšu korekcijām tiek segti riski budžetam;

Nepamatoto maksājumu atguves nodrošināšanas procedūras

90. pauž bažas par Revīzijas palātas pārskatā minēto faktu ( 26 ) , ka parādniekiem Īrijā bija ar ievērojamu novēlošanos paziņots par pārkāpumu vai nolaidības rezultātā zaudētām summām saistībā ar pieprasījumiem, kas attiecās uz 2008. gadu vai vēl senāku laiku, un ka vairākus gadus netika veikta šo parādu atguves vai piedziņas procedūra;

91. norāda, ka līdz 2012. gada beigām EUR 2,3 miljonus no parādiem, kuri attiecās uz minētajiem pieprasījumu gadiem un kuru kopējais apmērs bija EUR 6,7 miljoni, bija segusi Savienība saskaņā ar noteikumu “50/50”, neraugoties uz Revīzijas palātas konstatēto novēlošanos, kas tika pieļauta paziņošanas procedūrā, un raizējas par to, ka šī nauda Savienības budžetam varētu būt neatgriezeniski zaudēta;

92. pauž bažas arī par Revīzijas palātas konstatējumu, ka Itālijas iestādes nebija reģistrējušas to, vai parādu iemesls bija pārkāpumi vai administratīvas kļūdas, kā rezultātā, iespējams, varētu rasties izmaksas Savienības budžetam; aicina Komisiju sīki izanalizēt šo situāciju un ziņot līdz gada beigām;

93. DG AGRI 2013. gada darbības pārskatā sniegtajiem datiem norāda, ka saskaņā ar2013. gada darbības pārskatā sniegtajiem datiem ( 27 ) dalībvalstis, kuru rādītāji attiecībā uz nepamatoto maksājumu atgūšanu ir vissliktākie, ir Bulgārija, kas atguvusi 4 %, Grieķija – 21 %, Francija – 25 %, Slovēnija – 25 %, Slovākija – 27 % un Ungārija – 33 %; pauž bažas par satraucoši zemo atgūšanas līmeni dažās jomās un prasa Komisijai iesniegt ziņojumu par tā cēloņiem un iespējām panākt uzlabojumus;

Grāmatojumu noskaidrošanas procedūra

94. konstatē, ka Komisija 2013. gadā pieņēma četrus atbilstības lēmumus, paredzot piemērot finanšu korekcijas EUR 1 116,8 miljonu apmērā (EUR 861,9 miljoni saistībā ar ELGF un EUR 236,2 miljoni saistībā ar Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA)), kas veido aptuveni 2 % no Savienības 2013. finanšu gada budžeta lauksaimniecības un lauku attīstības jomā (laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam – 1,4 %);

95. norāda, ka šo summu nav iespējams salīdzināt ar Revīzijas palātas noteikto iespējamāko kļūdu īpatsvaru, jo Komisija atbilstības revīzijās pārbauda sistēmas, nevis pakārtoto darījumu pareizību, un šīs revīzijas aptver izdevumus, kas attiecas uz vairākiem budžeta gadiem, no šīm revīzijām izrietošās finanšu korekcijas 65 % gadījumu ir vienotas likmes korekcijas, un līdz ar to nav iespējams aprēķināt ikgadējo kļūdu īpatsvaru ( 28 )

96. uzsver, ka saskaņā ar Revīzijas palātas konstatējumiem ( 29 ) 2013. gadā pieņemto finanšu korekciju vidējā līmeņa pieaugums salīdzinājumā ar laikposmu no 2008. līdz 2012. gadam galvenokārt ir izskaidrojams ar aizsākto revīzijas lietu skaita samazinājumu no 553 lietām 2012. gada beigās līdz 516 lietām 2013. gada beigās un ka to lietu atrisināšana, kuras attiecās uz finanšu gadiem pirms 2010. gada, radīja finanšu korekcijas EUR 881 miljona apmērā (79 % no kopējās summas);

97. pauž bažas par to, ka pašreiz spēkā esošie noteikumi negarantē atbilstības noskaidrošanas procedūrā eventuāli iesaistītās saskaņošanas struktūras neatkarību ( 30 )

Lauku attīstība, vide, zivsaimniecība un veselība

98. atzīmē, ka saistībā ar maksājumiem lauku attīstības, vides, zivsaimniecības un veselības jomā 2013. gadā ir pieļautas būtiskas kļūdas, ka samazinājās iespējamākais kļūdu īpatsvars un tas bija 6,7 % (2012. gadā – 7,9 %), un ka septiņas no 13 revidētajām dalībvalstu pārraudzības un kontroles sistēmām attiecībā uz maksājumiem, kuri atzīti par izdevumiem, tika novērtētas kā daļēji efektīvas, bet sešas – kā neefektīvas;

99. piekrīt Revīzijas palātas viedoklim, ka iespējamāko kļūdu īpatsvaru varētu samazināt līdz 2 %, ja dalībvalstu iestādes būtu izmantojušas visu tām pieejamo informāciju, lai kļūdas novērstu, atklātu un labotu; uzsver, ka dalībvalstīm ir liela atbildība par Savienības budžeta pareizu un likumīgu izpildi, kad tās ir atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību;

100. pauž nožēlu, ka Revīzijas palātas aplēstais vidējais kļūdu īpatsvars lauku attīstības jomā pēdējo trīs gadu laikā bija 8,2 %, bet 2013. gadā – 7,9 % ( 31 ) ; pauž dziļu nožēlu, ka tas ir augstākais kļūdu īpatsvars, kas 2013. gadā pieļauts kādā no politikas jomām;

101. norāda, ka Revīzijas palātas konstatētās kļūdas radās galvenokārt tāpēc, ka saņēmēji neievēroja attiecināmības prasības, nepareizi tika piemēroti iepirkuma noteikumi un netika ievērotas agrovides saistības;

102. pauž bažas par Revīzijas palātas konstatējumu, ka privāto saņēmēju pieļauts iespējams tīšs pārkāpums ir veicinājis astoto daļu no kļūdu īpatsvara lauku attīstības jomā, un pauž nožēlu, ka īpašais lauku attīstības pasākums par pievienotās vērtības radīšanu lauksaimniecības un mežsaimniecības produktiem ir visvairāk sekmējis kļūdu īpatsvaru saistībā ar privātajām investīcijām ( 32 ) , kā rezultātā Revīzijas palāta pauž nopietnas bažas par pasākuma efektivitāti un lietderību iecerēto politisko mērķu sasniegšanā;

103. piekrīt Revīzijas palātas izteiktajam viedoklim ( 33 ) , ka kļūdas daļēji izraisa noteikumu sarežģītība un atbalsta shēmu lielā dažādība 2007.–2013. gada programmās – lauku attīstības jomā bija pavisam 46 pasākumi, un katram no tiem savi noteikumi un prasības;

104. pieņem zināšanai to, ka Komisija aizvien biežāk aptur un pārtrauc maksājumus, tādējādi nodrošinot iespēju sistemātiski veikt korektīvus pasākumus gadījumos, kad tiek atklāti trūkumi;

105. atzinīgi vērtē Komisijas pārskatīto pieeju atlikušo kļūdu īpatsvara aprēķināšanai, kas paredz ņemt vērā visas attiecīgās revīzijas un informāciju, lai koriģētu dalībvalstu paziņoto kļūdu īpatsvaru;

106. pauž nožēlu, ka nevar uzticēties dalībvalstu paziņotajiem datiem par to veikto pārbaužu rezultātiem; atzīmē – sertifikācijas iestādes ir sniegušas atzinumu ar piezīmi, tajā norādot, ka kļūdu īpatsvars pārsniedz 2 % tikai deviņās no 74 maksājumu aģentūrām ( 34 ) , savukārt Komisija sniedza atzinumu ar piezīmi par 31 aģentūru 24 dalībvalstīs ( 35 )

107. pauž nožēlu, ka netiek veiktas kvalitatīvas koriģējošās darbības vairākās dalībvalstīs, un to, ka nav sistemātiskas pieejas kļūdu cēloņu apkarošanai visās dalībvalstīs; uzsver, ka trūkst preventīvu pasākumu, lai Savienības līmenī cīnītos pret plaši izplatīto noteikumu neievērošanu;

108. atzīst, ka galvenie faktori, ar ko izskaidrojams EUR 4 300 000 nepilnīgais izlietojums 17 04. nodaļā “Pārtikas un barības nekaitīgums, dzīvnieku veselība, dzīvnieku labturība un augu veselība”, ir EUR 900 000, kuri attiecas uz 2014. gadā izmantojamiem piešķirtajiem ieņēmumiem dažādās programmās, un EUR 2 000 000, kuri attiecas uz ārkārtas fondu; norāda, ka 50 % no pēdējās nosauktās summas, t. i., EUR 1 000 000, tika pārnesti un izlietoti 2014. gadā (infekciozā katarālā drudža apkarošanai Vācijā);

Prasības Komisijai, dalībvalstīm un Revīzijas palātai lauksaimniecības un lauku attīstības jomā

109. prasa Revīzijas palātai aprēķināt atsevišķu kļūdu īpatsvaru tirgus pasākumiem un tiešajiem maksājumiem KLP pirmajā pīlārā;

110. iesaka Komisijai aktīvi uzraudzīt koriģējošo pasākumu izmantošanu saistībā ar trūkumiem kontroles sistēmā, kas piemērojama Savienības atbalstam augļu un dārzeņu ražotāju grupu atzīšanai Polijā un ražotāju organizācijām paredzētām darbības programmām Austrijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē;

111. mudina Komisiju uzsvērt lauksaimniecības tirgus pasākumu Savienības pievienoto vērtību, paturot prātā iespējamo zaudējumu risku, kas ietekmē Savienības budžetu, un aicina Komisiju apsvērt pasākumu pārtraukšanu, ja šis risks ir pārāk augsts; aicina Komisiju ziņojumā par turpmāko rīcību attiecībā uz Komisijas 2013. gada budžeta izpildes apstiprināšanu informēt par darbībām, ko Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ( OLAF ) veicis saistībā ar revīziju par mājputnu eksporta kompensācijām Francijā;

112. aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumus ar mērķi piemērot sankcijas maksājumu aģentūru nepatiesu vai nepareizu ziņojumu gadījumā, turklāt ņemot vērā trīs aspektus, proti pārbaužu statistiku, maksājumu aģentūru paziņojumus un apliecinātājiestāžu darbību; prasa Komisijai piešķirt pilnvaras atsaukt maksājumu aģentūru akreditāciju gadījumos, ja pieļauti nopietni sagrozījumi;

113. mudina DG AGRI ģenerāldirektoru apsvērt patieso pievienoto vērtību tam, ka gadu no gada tiek novilcināta atrunu formulēšana saistībā ar nepilnībām zemes gabalu identifikācijas sistēmā (ZGIS), kaut šiem trūkumiem ir skaidri izteikta horizontāla dimensija;

114. aicina Komisiju un dalībvalstis veikt vajadzīgos pasākumus, lai pilnībā tiktu izmantots integrētās administrācijas un kontroles sistēmas (IAKS) potenciāls, jo īpaši nodrošinot lauksaimniecības zemes gabalu attiecināmības un lieluma pareizu novērtēšanu un reģistrēšanu dalībvalstīs, un lai dalībvalstis nekavējoties veiktu pasākumus stāvokļa labošanai, ja tiek konstatēts, ka IAKS ietekmē sistēmiskas kļūdas;

115. mudina Komisiju sniegt papildu informāciju par Revīzijas palātas 2013. gadā pārskata 3.24. un 3.25. punktā minētajiem faktiem par pārkāpumiem Īrijā un Itālijā saistībā ar nepamatotu maksājumu atgūšanu, kā arī veikt nepieciešamos koriģējošos pasākumus un ziņot par tiem Parlamentam līdz 2015. gada jūnijam;

116. mudina Komisiju veikt pasākumus, lai grāmatojumu noskaidrošanas procedūrā samazinātu nepabeigto revīzijas lietu skaitu, un visas līdz 2012. gadam veiktās revīzijas varētu slēgt līdz 2015. gada beigām;

117. jo īpaši prasa ierobežot to Saskaņošanas struktūrvienības locekļu pilnvaru laiku, kuri iesaistīti grāmatojumu noskaidrošanas procedūrā, sākotnēji nosakot trīs gadu pilnvaru laiku un paredzot tā iespējamu pagarināšanu uz ne vairāk kā vienu gadu; turklāt darbā ar šiem dokumentiem prasa izvairīties no jebkādiem iespējamiem interešu konfliktiem un nodrošināt, lai Saskaņošanas struktūrvienībā nebūtu pārstāvētas tās dalībvalstis, kuras tieši skar finanšu korekcijas;

118. prasa Komisijai sniegt precīzu ziņojumu Parlamentam par to, kā tiek īstenota maksimālā apjoma noteikšana attiecībā uz KLP tiešajiem maksājumiem katrā dalībvalstī;

119. prasa padarīt KLP mazāk birokrātisku, lai varētu samazināt kļūdu īpatsvaru; tāpēc atzinīgi vērtē Komisijas apņēmību nākamajos piecos gados par vienu no galvenajām prioritātēm padarīt vienkāršošanu un subsidiaritāti; prasa ārkārtas gadījumos atsaukt maksājumu aģentūru akreditāciju, ja tās pastāvīgi uzrāda sliktus darbības rezultātus;

120. aicina Komisiju laikus iesniegt sīki izstrādātu plānu, kā nākamajos piecos gados par 25 % samazināt birokrātiju KLP jomā;

121. prasa Revīzijas palātai izvērtēt lauku attīstības politikas jomu vienā atsevišķā gada pārskata nodaļā vai vismaz atsevišķi aprēķināt kļūdu īpatsvaru lauku attīstības politikas jomā, zivsaimniecības politikas jomā un LIFE+ programmā;

122. iesaka Komisijai nodrošināt, ka tiek pabeigti dalībvalstu lauku attīstības rīcības plāni, iekļaujot to darbības jomā visus reģionus un pasākumus, jo īpaši investīciju pasākumus, un ņemot vērā Komisijas un Revīzijas palātas veikto revīziju;

123. prasa Komisijai paskaidrojumus par tās turpmāko rīcību saistībā ar gadījumiem, par kuriem Revīzijas palāta ziņoja OLAF , jo īpaši aizdomām par tīšu pārkāpumu lauku attīstības pasākumā par pievienotās vērtības radīšanu lauksaimniecības un mežsaimniecības produktiem, un Komisijas ziņojumā par turpmāko rīcību attiecībā uz 2013. gada budžeta izpildes apstiprināšanu pilnībā pārbaudīt šo pasākumu, ņemot vērā Revīzijas palātas kritiku par tā efektivitāti un lietderību;

124. mudina Komisiju cieši uzraudzīt lauku attīstības programmu īstenošanu un tās atbilstības revīzijas, lai ņemtu vērā piemērojamos noteikumus, tostarp tos, kas vajadzības gadījumā pieņemti valstu līmenī, un tādējādi samazinātu risku, ka atkārtojas 2007.–2013. gada plānošanas periodā pieļautās nepilnības un kļūdas;

Zivsaimniecība

125. ņem vērā DG MARE atrunu par kļūdu īpatsvaru, kas pārsniedz 2 % atsevišķu dalībvalstu deklarētajos izdevumos, un – attiecībā uz vienu dalībvalsti – par vienu ziņojumu, kas atzīts par neuzticamu, un ziņojuma nesniegšanu; pauž nožēlu par stāvokli, kas radies attiecībā uz minēto dalībvalsti; norāda, ka pēc Komisijas norādījumiem minētajai dalībvalstij stāvoklis tomēr ir uzlabojies;

126. pauž nožēlu par to, ka papildus šīm piezīmēm Revīzijas palāta nav sīkāk izklāstījusi savu zivsaimniecības un jūrlietu jomā veikto revīziju rezultātus, un prasa publiskot šo informāciju, lai nodrošinātu pārredzamību;

127. ņem vērā, ka 92,31 % DG MARE maksājumu tika veikti savlaicīgi; tomēr ar bažām norāda, ka salīdzinājumā ar iepriekšējo finanšu gadu kavēto maksājumu skaits ir pieaudzis; ar gandarījumu konstatē, ka 2013. gadā samaksāto kavējuma procentu summa ir samazinājusies, un tādēļ mudina DG MARE arī turpmāk nodrošināt tā maksājumu termiņu atbilstību attiecīgajiem noteikumiem;

Reģionālā politika, transports un enerģētika

Stratēģija “Eiropa 2020”

128. uzsver, ka 96 % (EUR 43 494 miljoni) no kopējās 2013. gada maksājumu summas šajā politikas grupā (EUR 45 311 miljoni) ir paredzēti reģionālajai politikai, ko galvenokārt īsteno ar ERAF un Kohēzijas fonda (KF) starpniecību, EUR 1 059 miljoni paredzēti mobilitātei un transportam un EUR 758 miljoni – enerģētikai;

129. atzīst Savienības reģionālās politikas izšķirīgo lomu reģionālo atšķirību samazināšanā un dalībvalstu reģionu un dalībvalstu ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas veicināšanā; atzīst, ka šī politika ir galvenā Savienības mēroga ilgtermiņa politika investīcijām reālajā ekonomikā, kas aptver 29 % no kopējiem Savienības budžeta izdevumiem 2013. gadā, un tā ir jau pārbaudīts instruments izaugsmes un nodarbinātības veicināšanai Savienībā, ar kuru atbalsta stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu;

130. atzīst transporta un enerģētikas politikas svarīgo lomu, lai izveidotu drošas, ilgtspējīgas un konkurētspējīgas transporta un enerģētikas sistēmas un pakalpojumus Savienības iedzīvotājiem un uzņēmumiem, un uzsver šīs politikas ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu īstenošanā;

131. atzinīgi vērtē to, ka ar ex post pārbaudēm Komisija novērtē reģionālās politikas efektivitāti, lietderību, saskaņotību un Eiropas pievienoto vērtību; cer regulāri saņemt jaunākos Komisijas novērtējumus;

132. uzsver, ka Komisijai jānodrošina konsekventas un ticamas informācijas saņemšana no dalībvalstīm par ERAF finansējuma izmantošanu; uzskata, ka šai informācijai būtu jāatspoguļo sasniegtais darbības programmu īstenošanā, turklāt ne tikai finanšu, bet arī snieguma aspektā ( 36 )

133. vērš uzmanību uz kohēzijas politikas pārvaldības sistēmas daudzgadu perspektīvu un uzsver to, ka galīgo novērtējumu par politikas īstenošanā pieļautajiem pārkāpumiem būs iespējams veikt, tikai beidzoties plānošanas periodam;

Kļūdas

134. konstatē, ka no Revīzijas palātas revidētajiem 180 darījumiem 102 darījumos (57 %) bija kļūdas; atzīmē – Revīzijas palātai ir 95 % pārliecības, ka kļūdu īpatsvars datu kopā ir no 3,7 % līdz 10,1 % (attiecīgi apakšējais un augšējais kļūdu līmenis), un no skaitļos izteiktajām 40 kļūdām tā lēš, ka iespējamākais kļūdu īpatsvars ir 6,9 % (2012. gadā – 6,8 %);

135. uzsver, ka 17 skaitļos izsakāmu kļūdu gadījumos, ko bija pieļāvuši galīgie saņēmēji, dalībvalstu iestādēm bija pietiekami informācijas, lai novērstu, atklātu un izlabotu kļūdas pirms izdevumu deklarēšanas Komisijai; norāda, ka gadījumā, ja visa šī informācija būtu izmantota kļūdu labošanai, šai nodaļai aplēstais iespējamākais kļūdu īpatsvars būtu bijis par trim procentpunktiem zemāks; uzsver, ka dalībvalstīm ir liela atbildība par Savienības budžeta pareizu un likumīgu izpildi, kad tās ir atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību;

136. norāda, ka ERAF un KF, kā arī mobilitātes, transporta un enerģētikas jomas izdevumu galvenie riski ir saistīti ar kļūdām publiskā iepirkuma noteikumos (39 %), neattiecināmiem projektiem/darbībām vai saņēmējiem (22 %), izmaksu deklarācijās iekļautām neattiecināmām izmaksām (21 %) un neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem ERAF un KF gadījumā; atzinīgi vērtē pasākumus, kurus Komisija veikusi šo risku mazināšanai, un mudina to turpināt nodrošināt vadošajām iestādēm vadlīnijas un apmācību saistībā ar konstatētajiem riskiem; sagaida, ka 2014.–2020. gada plānošanas periodam paredzētās jaunās regulas un noteikumi veicinās kļūdu riska samazināšanu un darbības rezultātu uzlabošanos, nodrošinot lielāku vienkāršību un precīzākas procedūras;

Dalībvalstu ziņojumu ticamība

137. DG REGIO aprēķinātajām izmaiņām kļūdu īpatsvarā; atzīmē – dalībvalstu iestādes iesniegušas 322 valsts revīzijas atzinumus par to darbības programmām un tajos norādīts, ka 209 gadījumos (65 %) kļūdu īpatsvars ir mazāks par 2 %; norāda, ka pēc Komisijas veiktās datu pārbaudes tā dalībvalstu paziņoto kļūdu īpatsvaru varēja apstiprināt tikai 78 valsts revīzijas atzinumos; atzīmē, ka 244 revīzijas atzinumus Komisijai vajadzēja labot ( 37 ) ; aicina Komisiju turpmāk sīki ziņot par visāmaprēķinātajām izmaiņām kļūdu īpatsvarā;

138. atzīmē Komisijas atzinumu, ka Slovākijā par neuzticamiem atzīti visi valsts revīzijās aprēķinātie kļūdu īpatsvara līmeņi, Ungārijas ziņojumos – 10 no 15, Bulgārijas – divi no septiņiem un Beļģijas – viens no četriem; aicina Komisiju parādīt, vai un kā šo situāciju uzlabos tās veiktās vienotas likmes korekcijas Savienības budžeta aizsardzībai (25 % vienai programmai un 10 % deviņām programmām Slovākijā, divām Bulgārijā un Itālijā un vienai Beļģijā ( 38 ) );

139. uzsver, ka sevišķi neuzticami bija ziņojumi par kļūdām šādās darbības programmās: Dalībvalsts Programma Nosaukums Summa, par kādu pieņemts lēmums, milj. EUR Dalībvalsts norādītais kļūdu īpatsvars gada kontroles ziņojumos (%) Komisijas norādītais kļūdu īpatsvars/vienotas likmes korekcijas (%) BE 2007BE162PO001 Brisele, reģionālā konkurētspēja 56,93 6,23 10 BG 2007BG161PO002 Tehniskā palīdzība 1 466,43 4,10 10 DE 2007DE162PO006 ERAF Brēmene 142,01 0,31 5 DE 2007DE161PO003 ERAF Meklenburga–Rietumpomerānija 1 252,42 0,81 5 DE 2007DE162PO005 ERAF Hesene 263,45 0,04 5 ETC 2007CB063PO052 INTERREG IV Itālija/Austrija 60,07 2,77 10 ETC 2007CG163PO030 Slovākija/Čehija 92,74 0,96 10 ETC 2007CB163PO019 Meklenburga/Rietumpomerānija – Polija 132,81 0,02 5 HU 2007HU161PO001 Ekonomiskā attīstība 2 858,82 0,71 5 HU 2007HU161PO007 Transports 5 684,24 0,54 5 HU 2007HU161PO003 Rietumpanonija 463,75 1,30 5 HU 2007HU161PO004 Dienvidalfelda 748,71 1,30 5 HU 2007HU161PO005 Vidusaizdonava 507,92 130 5 HU 2007HU161PO006 Ziemeļungārija 903,72 1,30 5 HU 2007HU161PO009 Ziemeļalfelda 975,07 1,30 5 HU 2007HU161PO011 Dienvidaizdonava 705,14 1,30 5 HU 2007HU161PO001 Centrālā Ungārija 1 467,20 0,10 5 IT 2007IT161PO007 Dienviditālijas attīstība 579,04 0,63 10 IT 2007IT161PO008 Kalabrija 1 499,12 2,45 10 SL 2007SL161PO001 Reģionālās attīstības potenciāls 1 783,29 2,80 5 SL 2007SL161PO002 Infrastruktūra 1 562,06 2,80 5 SK 2007SK161PO006 Konkurētspēja un ekonomikas izaugsme 968,25 0 25 SK 2007SK161PO005 Veselība 250,00 1,79 25 SK 2007SK161PO001 Informācijas sabiedrība 843,60 1,79 10 SK 2007SK16UPO001 Pētniecība un izstrāde 1 209,42 1,30 10 SK 2007SK161PO002 Vide 1 820,00 0,33 10 SK 2007SK161PO004 Transports 3 160,15 0,74 10 SK 2007SK161PO003 Reģionālā darbības programma 1 554,50 0,32 10 SK 2007SK161PO007 Tehniskā palīdzība 97,60 1,79 10 SK 2007SK162PO001 Bratislava 95,21 1,79 10 UK 2007UK162PO001 Skotijas ieplakas un augstienes 375,96 5,98 8,42 UK 2007UK161PO002 Rietumvelsa un ielejas 1 250,38 0,36 5 UK 2007UK162PO012 Austrumvelsa 72,45 0,36 5

140. prasa Komisijai turpmāk ziņot par kļūdu īpatsvaru katrā programmā, ko paziņojušas dalībvalstis un ko akceptējusi/labojusi Komisija gada darbības pārskatā;

141. atzīmē, ka Komisija savā pārskatā par kopumā uzticamu atzina 40 valsts revīzijas iestāžu darbu, kuras ir atbildīgas par 90 % ERAF/KF piešķīrumu revīzijām 2007.–2013. gada plānošanas periodā;

Pārvaldības un kontroles sistēmas (PKS)

142. mudina Komisiju sniegt turpmākas norādes un tehnisku palīdzību dalībvalstīm; prasa Komisijai un dalībvalstīm regulāri pievērst uzmanību vienkāršošanas procedūrām (tostarp tām, kas attiecas uz līdzekļu saņēmējiem), kuras var uzlabot revīzijas un mazināt kļūdu īpatsvaru, vienlaikus palielinot pārvaldības un kontroles sistēmu efektivitāti;

143. atzinīgi vērtē uzlabojumus līdzekļu pārvaldībā, kas kopš 2011. gada vērojami Austrijā, Čehijā un Rumānijā; pauž bažas par ERAF pārvaldības pasliktināšanos Slovākijā, Spānijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē ( 39 )

144. norāda, ka 50 no 75 gadījumiem atrunas palika spēkā gadu vai ilgāk; aicina Komisiju sniegt informāciju, lai varētu noteikt, vai konstatētie trūkumi un reģioni bijuši vieni un tie paši, kā arī noskaidrot, kāpēc valsts pārvaldes iestādēm nav izdevies efektīvi izlabot kļūdas;

145. stingri atbalsta maksājumu pārtraukšanu un apturēšanu, ko Komisija izmanto kā efektīvu un preventīvu instrumentu, lai aizsargātu Savienības finanšu intereses;

146. ir informēts par noteikumiem jaunajā tiesiskajā regulējumā 2014.–2020. gada plānošanas periodam, kuros ir noteikts, ka gadījumā, ja Komisija vai Revīzijas palāta pēc kontu iesniegšanas konstatē Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 480/2014 ( 40 ) minētus būtiskus trūkumus, tad attiecīgajās programmās tiek veiktas neto finanšu korekcijas; aicina Komisiju savlaicīgi pirms 2014. gada Komisijas budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras iesniegt sarakstu ar šādiem gadījumiem;

147. atzinīgi vērtē stingrākās kontroles un revīzijas procedūras, kas paredzētas 2014.–2020. gada plānošanas perioda regulatīvajā satvarā, un jo īpaši tās, kas attiecas uz vadības pārbaudēm un kontrolēm pirms gada programmu pārskatu apstiprināšanas un vadošo iestāžu pārvaldības deklarāciju iesniegšanas Komisijai; norāda, ka Komisijas spēju veikt korektīvas darbības vēl vairāk uzlaboja iespēja liegt dalībvalstīm atkārtoti izmantot līdzekļus, kas noveda pie neto finanšu korekcijām; atzinīgi vērtē to, ka izveidots kompetences centrs administratīvās spējas palielināšanas jautājumos saistībā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem; atbalsta to, ka kohēzijas politikā aizvien lielāka uzmanība tiek pievērsta rezultātiem un tematiskajai koncentrācijai, kam būtu jānodrošina pāreja no līdzekļu apguves kritērija uz izdevumu kvalitāti un līdzfinansēto darbību augstu pievienoto vērtību;

148. atgādina par 165. punktu Parlamenta rezolūcijā par Komisijas 2012. gada budžeta izpildes apstiprināšanu, kurā Parlaments aicināja vienādot pieeju tādu publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas kļūdām, kuri ir dalītā pārvaldībā; atzinīgi vērtē vienādošanu, ko Komisija veica ar 2013. gada 19. decembra Lēmumu C(2013) 9527, ar ko izstrādā un apstiprina pamatnostādnes par tādu finanšu korekciju noteikšanu, kuras publiskā iepirkuma noteikumu neievērošanas gadījumā Komisija veic attiecībā uz izdevumiem, ko finansē Savienība saskaņā ar dalīto pārvaldību; uzsver, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES ( 41 ) dalībvalstīm jāīsteno līdz 2016. gada 18. aprīlim; uzskata, ka ar to būs saistītas ievērojamas izmaiņas iepirkuma procedūrās, un, iespējams, būs nepieciešamas papildu metodiskas izmaiņas;

149. ņem vērā, ka Revīzijas palātas metodikai ir jābūt konsekventai un tā jāpiemēro visās pārvaldības jomās; saprot, ka turpmāka vienādošana var radīt neatbilstības Revīzijas palātas definīcijās par nelikumīgu darījumu tiešā un dalītā pārvaldībā;

Finanšu korekcijas

150. atzīmē, ka 2013. gadā Komisija dalībvalstu darbības programmās nolēma veikt finanšu korekcijas par kopumā EUR 912 371 222, no kuriem EUR 239,50 miljoni attiecās uz Čehiju, EUR 147,21 miljoni – Ungāriju un EUR 95,47 miljoni – Grieķiju;

151. aicina Komisiju veikt pakāpeniskus darbības novērtējumus to projektu īstenošanas gaitā, kurus dalībvalstis pieteikušas struktūrfondu finansējumam, kā arī pēc to pabeigšanas, lai uzlabotu projektu efektivitāti un pastiprinātu pārbaudes par sabiedrisko līdzekļu izmantošanu, un tādējādi būtu iespējams atklāt jebkādu ļaunprātīgu izmantošanu un krāpnieciskas darbības projektu īstenošanā;

152. aicina Komisiju izveidot sistēmu informācijas apmaiņai starp valstu revīzijas iestādēm, lai būtu iespēja salīdzināt grāmatvedības ierakstus gan par darījumiem starp divām vai vairākām dalībvalstīm un tādējādi tiktu apkarota pārrobežu krāpšana saistībā ar struktūrfondus, gan (ņemot vērā jauno kārtību, ko piemēro saskaņā ar 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmu) ESI fondiem kopumā (proti, Eiropas Sociālo fondu (ESF), Kohēzijas fondu (KF), Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu (EJZF)), lai šādi Savienības finanšu interešu aizsardzībā īstenotu pārnozaru pieeju;

153. turklāt atzīmē, ka 2007.–2013. gada plānošanas periodā uz sešām dalībvalstīm (Čehiju, Grieķiju, Spāniju, Ungāriju, Poliju un Rumāniju) attiecās 75 % (jeb EUR 1 342 miljoni) apstiprināto ERAF/KF un ESF finanšu korekciju;

Saistību atcelšana

154. pauž nožēlu, ka 2013. gadā tika atceltas saistības EUR 397,8 miljonu apmērā, turklāt EUR 296,7 miljoni vien attiecās uz Čehiju; uzskata, ka saistību atcelšana ir pretrunā ar pareizu finanšu pārvaldību; pauž bažas par dažu reģionu ilgstošo nespēju apgūt pieejamo finansējumu un aicina Komisiju noskaidrot problēmas, kas radījusi šo situāciju minētajos reģionos; aicina Komisiju arī izstrādāt un iesniegt detalizētu plānu, lai uzlabotu līdzekļu apguves spēju reģionos ar ļoti zemu apguves līmeni;

155. norāda, ka jaunajos noteikumos 2014.–2020. gada plānošanas periodam ieviesta jauna kārtība attiecībā uz attiecināmības periodu, lai noteiktu laika posmu investīciju veikšanai un stimulētu programmas iestādes veikt savlaicīgus ieguldījumus nodarbinātības un izaugsmes veicināšanai Savienībā, tā samazinot līdzekļu neizmantošanas risku attiecīgajā attiecināmības periodā un līdz ar to – saistību atcelšanu;

Finansēšanas vadības instrumenti

156. norāda, ka dalībvalstu vadošās iestādes ziņoja par 941 finansēšanas vadības instrumentu (FVI), kas līdz 2013. gada beigām darbojās 25 dalībvalstīs: 91 % veido FVI uzņēmumiem, 6 % – pilsētu attīstības projektiem un 3 % – līdzekļi energoefektivitātei/atjaunojamai enerģijai; atzīmē, ka no darbības programmām (DP) FVI kopumā iemaksāti EUR 14 278,20 miljoni, tajā skaitā EUR 9 597,62 miljoni no struktūrfondiem; atzīmē, ka galasaņēmējiem izmaksāti 47 % no DP iemaksām jeb EUR 6 678,20 miljoni, kaut līdz programmu darbības beigām palikuši vairs tikai divi gadi;

157. pauž bažas par Komisijas saskaņā ar 67. panta 2. punkta j) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006 ( 42 ) veiktajiem konstatējumiem par FVI īstenošanu tās 2013. gada konsolidētajā pārskatā, proti, vadošās iestādes dalībvalstīs nesniedz pilnīgu priekšstatu par FVI īstenošanu un ka daži dati liecina par neprecizitātēm attiecībā uz FVI Ungārijā un Itālijā;

Grieķija

158. pauž bažas par prioritāro projektu īstenošanu Grieķijā, kas norit darba grupas vadībā; norāda, ka jāpaātrina darbs pie 48 prioritārajiem projektiem; norāda, ka galvenās problēmas Komisijas ieskatā ir šādas: a) kavēšanās projektu sagatavošanas stadijā, b) kavēšanās ar atļauju piešķiršanu, c) līgumu pārtraukšana darbuzņēmēju maksātnespējas dēļ un d) ilgstošas tiesu apelācijas līgumu piešķiršanas procedūru laikā; tāpēc aicina Komisiju sniegt jaunāko informāciju par prioritārajiem projektiem ziņojumā par turpmāko rīcību attiecībā uz 2013. gada budžeta izpildes apstiprināšanu;

Trasimeno ezers

159. norāda, ka 2014. gada decembrī notika OLAF faktu vākšanas misija, lai analizētu iespējamos pārkāpumus saistībā ar Savienības atbalstu veloceliņa būvei apkārt Trasimeno ezeram Itālijā; aicina Komisiju informēt Parlamentu par turpmākajām norisēm ziņojumā par turpmāko rīcību attiecībā uz 2013. gada budžeta izpildes apstiprināšanu;

No Savienības līdzekļiem finansētu infrastruktūras projektu privatizācija

160. atzīmē, ka Savienības finansējums EUR 1,1 miljona apmērā tika piešķirts ūdens sadales tīkla modernizācijai Skorkovā (Čehijā); pauž bažas par to, ka pašvaldības iestādes iznomājušas ūdens sadales tīklu uzņēmumam, kas jau pārvalda vietējās kanalizācijas sistēmu; atzīmē, ka arī kanalizācijas sistēmas darbiem piešķirts Savienības fondu līdzfinansējums EUR 1,4 miljonu apmērā un ka cena par dzeramā ūdens piegādi palielināta par 45 %; uzskata, ka dzeramais ūdens ir sabiedrisks labums un ka visiem iedzīvotājiem ir jābūt piekļuvei augstas kvalitātes dzeramajam ūdenim par saprātīgu cenu;

161. aicina Komisiju informēt Parlamentu par visiem gadījumiem, kad vēlāk privatizēti objekti ar Savienības līdzfinansējuma daļu vismaz 30 %;

Eiropas Savienības Solidaritātes fonds

162. pieņem zināšanai Komisijas sagatavoto Eiropas Savienības Solidaritātes fonda 2013. gada ziņojumu ( 43 ) ; ir pārsteigts, ka netika risinātas Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 24/2012 minētās problēmas, kuru novēršanu pieprasīja arī Parlaments 2014. gada 3. aprīļa rezolūcijā par Revīzijas palātas īpašajiem ziņojumiem saistībā ar apstiprinājuma sniegšanu Komisijai par 2012. finanšu gada budžeta izpildi ( 44 ) ; aicina Komisiju paskaidrot, kā Revīzijas palātas noteiktie trūkumi saistībā ar ārkārtas palīdzības sniegšanu Abruci reģionam tika novērsti pārskatītajā regulā par Eiropas Savienības Solidaritātes fondu, kas stājās spēkā 2014. gada 28. jūnijā, jo īpaši attiecībā uz pastāvīgi aktualizētu valsts katastrofu pārvaldības plānu izveidi, kārtības noteikšanu iepirkumu veikšanai ārkārtas gadījumos, pagaidu apmešanās iespēju radīšanu katastrofu skartajās teritorijās un to, kā Savienības budžetā pārskaitāmi ieņēmumi, kas radušies Solidaritātes fonda projektu īstenošanā;

Veicamie pasākumi

163. aicina Komisiju detalizēti ziņot par panākto attiecībā uz tām PKS, kuras 2013. gadā atzītas par daļēji efektīvām, un darīt to savlaicīgi līdz 2014. gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrai ( 45 )

164. atbilstoši Revīzijas palātas ieteikumam aicina Komisiju novērtēt pirmā līmeņa pārbaudes, kas veiktas 2007.–2013. gada plānošanas periodā saskaņā ar Finanšu regulas 32. panta 5. punktu; aicina Komisiju DG REGIO gada darbības pārskatam pievienot dalībvalstu sertifikācijas iestāžu sniegtās informācijas ticamības novērtējumu; atzinīgi vērtē kopš 2010. gada veikto novērtējumu, īstenojot mērķtiecīgas revīzijas attiecībā uz augsta riska programmām tās revīzijas izziņas darba “Pārliecības trūkuma novēršana” ietvaros;

165. aicina Revīzijas palātu sniegt Parlamentam detalizētu ziņojumu par kļūdu īpatsvara attīstību (pa gadiem, nozaru politikas virzieniem un dalībvalstīm) visā iepriekšējā daudzgadu finanšu shēmas periodā (2007–2013);

166. aicina Komisiju prasīt revīzijas iestādēm apliecināt datu precizitāti par finanšu korekcijām, ko sertifikācijas iestādes ziņojušas par katru darbības programmu; uzskata, ka šī detalizētā informācija būtu jāpublicē DG REGIO gada darbības pārskata pielikumā;

167. aicina Komisiju gada darbības pārskatā konsekventi izklāstīt iemeslus, kāpēc nav formulētas atrunas (vai tās ir formulētas ar zemāku finanšu ietekmi) gadījumos, kad šāda rīcība ir atkāpe no spēkā esošajiem Komisijas norādījumiem vai apstiprinātās revīzijas stratēģijas;

168. atbalsta Revīzijas palātas ieteikumu, ka Komisijai būtu jāprasa no dalībvalstīm, lai tās pārvaldības deklarācijās (saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 5. punkta a) apakšpunktu) nepārprotami apstiprinātu vadošo iestāžu un sertifikācijas iestāžu veikto pirmā līmeņa pārbaužu efektivitāti;

169. aicina Komisiju prasīt valsts iestādēm nodrošināt atgriezenisko saiti par to, vai noteiktie projektu mērķi ERAF/KF un ESF jomā tikuši sasniegti; uzskata, ka tas būtu jādara tādā veidā, lai reģistrētos datus varētu salīdzināt Savienības līmenī; uzskata, ka projekta mērķu sasniegšanu pēc tā pabeigšanas vajadzētu ļaut novērtēt tiem iedzīvotajiem, uz kuriem tas attiecas;

170. aicina Komisiju noskaidrot neprecizitātes attiecībā uz finansēšanas vadības instrumentiem (FVI) un sīki izvērtēt rezultātus DG REGIO 2014. gada darbības pārskatā;

171. atzīst Komisijas centienus pāriet uz rezultatīva darba kultūru; tādēļ aicina Komisiju ( DG REGIO ) iekļaut pārvaldības plānā un gada darbības pārskatā tā darba novērtējumu, kas veikts, lai palielinātu kohēzijas politikas efektivitāti, lietderību un ietekmi; aicina Komisiju ne tikai izpildīt budžetu, bet arī pārbaudīt izpildes rezultātus, salīdzinot tos ar mērķiem, un labāk izmantot novērtējumus, kā arī atbalstīt dalībvalstis un to vadošās iestādes novērtējuma ziņojumu maksimālas kvalitātes nodrošināšanā; šajā sakarībā uzsver, ka turpmāk ir jāizskata un jānovērtē projektu rezultāti, ieguldījumu atdeve un reālā pievienotā vērtība ekonomikai, nodarbinātībai un reģionālajai attīstībai;

Nodarbinātība un sociālās lietas

Stratēģija “Eiropa 2020”

172. uzsver, ka ESF līdzekļi būtiski veicina nodarbinātības un sociālās politikas mērķu sasniegšanu; atzīmē, ka pārskata gadā šiem mērķiem bija pieejami aizdevumi maksājumiem EUR 14,1 miljarda apjomā, no kuriem 98 % tika veikti ar ESF starpniecību; tomēr uzskata, ka ir jānovērtē fonda sniegums, turklāt ne tik daudz tā izmantošanas rādītāji, bet gan tas, cik fonds ir efektīvs jaunu darbvietu radīšanā un palīdzībā bezdarbniekiem atgriezties darba tirgū; aicina līdz gada beigām iesniegt detalizētu analīzi par fonda darbības rezultātiem, no kuras būs atkarīgs Parlamenta politiskais novērtējums par ESF;

173. uzsver ESF nozīmi saistībā ar investīcijām gan pasākumos darbvietu izveidei un cīņai pret bezdarbu, gan cilvēkkapitālā, izglītībā un apmācībā, sociālajā iekļaušanā un nodrošinot piekļuvi sociālajiem pakalpojumiem;

174. uzsver, ka saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1083/2006 ESF naudas līdzekļus nedrīkst izmantot, lai finansētu darbvietu pārvietošanu no vienas dalībvalsts uz citu; prasa, lai Komisija un dalībvalstis to pienācīgi pārbaudītu un nodrošinātu, ka Savienības līdzekļi netiek nelietderīgi izmantoti šādā nolūkā;

175. norāda, ka dalībvalstu mērķim apgūt Savienības līdzekļus vajadzētu būt vērstam uz to, lai sasniegtu rezultātus un mērķus, kas tiek atbalstīti, izmantojot ESF, un tas nedrīkst apdraudēt efektīvas kontroles konsekventu piemērošanu, citādi pastāv risks, ka – jo īpaši tuvojoties attiecināmības perioda beigām – noteikumu pārkāpumi netiek konstatēti, un tādējādi tiek finansēti projekti, kuri ir pārāk dārgi, tiek nepareizi īstenoti vai kuru iespējas sasniegt paredzēto rezultātu ir vājas;

176. uzsver, ka jauniešu bezdarba samazināšana ir īpaši steidzams uzdevums; atzinīgi vērtē to, ka jaunajā plānošanas periodā vairāk nekā EUR 12,4 miljardi no ESF un Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvas ir paredzēti cīņai pret jauniešu bezdarbu; aicina Komisiju atbalstīt dalībvalstis Savienības līdzekļu apguvē un pārliecināties, ka šī nauda tiek izlietota paredzētajam mērķim; aicina Komisiju 2014.–2020. gada plānošanas periodam izveidot sistēmu, kas ļautu sagatavot ziņojumus par sasniegto progresu mazāk aizsargātu cilvēku vai cilvēku grupu (t. i., jauniešu, vecāka gadagājuma cilvēku, ilgtermiņa bezdarbnieku, romu) iesaistīšanā nodarbinātībā;

Romi

177. norāda, ka romu integrācijai pieejamie līdzekļi ne vienmēr izlietoti šim mērķim; pauž bažas, ka daudzi romi saskaras ar diskrimināciju un sociālo atstumtību un dzīvo ļoti nabadzīgos sociālekonomiskajos apstākļos; pauž arī īpašas bažas par informāciju, kas izriet no Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2012. gadā veiktās aptaujas ( 46 ) , proti, 90 % romu mājsaimniecību vidējie ienākumi bija zem viņu dzīvesvietas valsts nabadzības robežas un vidēji aptuveni 45 % romu mitinās dzīvošanai visai nepiemērotos apstākļos;

178. aicina Komisiju atbalstīt romu integrācijas valsts stratēģiju efektīvu īstenošanu vietējā un reģionālā līmenī un nodrošināt, ka budžeta līdzekļi tiek izmantoti vispārpieņemtu politikas mērķu sasniegšanai;

Kļūdas

179. konstatē, ka no 182 Revīzijas palātas revidētajiem darījumiem 50 (27 %) bija kļūdas; atzīmē – no skaitļos izteiktajām 30 kļūdām Revīzijas palāta lēš, ka iespējamākais kļūdu īpatsvars ir 3,1 % (2012. gadā – 3,2 %); norāda, ka 13 skaitļos izsakāmu kļūdu gadījumos, ko bija pieļāvuši galīgie saņēmēji, dalībvalstu iestādēm bija pietiekami informācijas, lai novērstu, atklātu un izlabotu kļūdas pirms izdevumu deklarēšanas Komisijai; uzskata – ja visa šī informācija būtu izmantota kļūdu labošanai, šai nodaļai aplēstais iespējamākais kļūdu līmenis būtu bijis par 1,3 procentpunktiem zemāks; uzsver, ka dalībvalstīm ir liela atbildība par Savienības budžeta pareizu un likumīgu īstenošanu, ja tās ir atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību;

180. ņem vērā Revīzijas palātas gada pārskatā norādītā aplēstā kļūdu īpatsvara nelielo samazinājumu nodarbinātības un sociālo lietu jomā, kura līmenis 2013. gadā bija 3,1 % salīdzinājumā ar 3,2 % iepriekšējā gadā; norāda, ka šāds kļūdu īpatsvars joprojām bija otrais zemākais no visām politikas jomām, un cer, ka tuvākajos gados kļūdu īpatsvars turpinās samazināties;

181. atzīmē, ka kļūdas šajā politikas jomā bija tādas pašas kā iepriekšējos gados, proti, norādīti neattiecināmi izdevumi (93 % gadījumu pieskaitāmās izmaksas tika nepamatoti paaugstinātas, deklarētas pārāk lielas personāla izmaksas un izmaksas aprēķinātas nepareizi) un nav ievēroti publiskā iepirkuma noteikumi (7 %);

182. ņem vērā Revīzijas palātas ieteikumu par to, ka Komisijai kopā ar dalībvalstīm ir jārīkojas saistībā ar nepilnībām, kas konstatētas DG EMPL īstenotajā uz riska novērtējumu balstītajā vadības pārbaužu tematiskajā revīzijā, un atzinīgi vērtē jaunos norādījumus, ko Komisija izstrādājusi, lai papildus uzlabotu vadības pārbaužu uzticamību 2014.–2020. gada plānošanas periodā; atzīmē, ka dalībvalstis ir iepazīstinātas ar šiem norādījumiem, kuri izstrādāti, pamatojoties uz iepriekšējā plānošanas periodā gūto pieredzi, un tos publicēs 2015. gada pirmajā pusē; uzsver, ka ir ļoti svarīgi, ka dalībvalstu iestādes izmanto tām pieejamo informāciju ar mērķi vispirms konstatēt un novērst kļūdas, un tikai tad pieprasīt Komisijai atmaksu, tādējādi ievērojami samazinot kļūdu īpatsvaru nodarbinātības un sociālo lietu jomā;

183. mudina DG EMPL īstenot savu mērķi attiecībā uz ESF, proti, no situācijas, kad jāveic korekcijas, pāriet uz situāciju, kad kļūdas netiek pieļautas, un atbalsta DG EMPL centienus palīdzēt dalībvalstīm ar augstāko kļūdu īpatsvaru ESF jomā uzlabot to sistēmas, izmantojot labāko pieejamo praksi; šajā sakarībā norāda, ka DG EMPL administratīvajai spējai un organizācijai būtu jāatbilst tā darbam un atbildībai pret dalībvalstīm;

Dalībvalstu ziņojumu ticamība

184. pauž nožēlu, ka galvenais kļūdu avots vēl arvien ir kļūdainas pirmā līmeņa pārbaudes, ko veic valstu vadības un kontroles sistēmas; pauž nopietnas bažas par to, ka dalībvalstis šķiet mazāk rūpīgas Savienības līdzekļu tēriņos salīdzinājumā ar to, kā tiek tērēti valsts budžeta līdzekļi, kaut tām ir liela atbildība par Savienības budžeta pareizu un likumīgu īstenošanu, ja tās ir atbildīgas par Savienības līdzekļu pārvaldību; atzīmē, ka šādās programmās bija vērojami īpaši nopietni sistēmiski trūkumi: Polija, Spānija (Kastīlija un Leona), Rumānija, Portugāle, Itālija (Sicīlija), Vācija (federācija), Vācija (Tīringene), Čehija un Ungārija; atzīmē, ka Komisijas tematiskās revīzijas turklāt atklāja nepilnības pārvaldības un kontroles sistēmās vēl arī šādās darbības programmās – Īrija (investīcijas cilvēkresursos), Slovākija (izglītība) un Spānija (Valensijas pašvaldība);

185. norāda – pārbaudot dalībvalstu gada kontroles ziņojumos (GKZ) paziņoto kļūdu īpatsvaru, Komisija vairāk nekā par 2 % palielināja kļūdu īpatsvaru šādās darbības programmās (DP): Dalībvalsts DP numurs 2013. gada starpposma maksājumi EUR Kļūdu īpatsvars dalībvalsts GKZ (%) Komisijas labotais īpatsvars (%) Starpība (%) IT 2007IT052PO009 Bolcāno 934 530 4,95 7,11 2,16 CZ 2007CZ052PO001 Prāga, Adapabilita 3,58 6,45 2,87 SK 2007SK05UPO002 Nodarbinātības un sociālās integrācijas DP 86 718 231 1,65 4,66 3,01 UK 2007UK052PO002 Skotijas ieplakas un augstienes 74 251 497 1,95 10,59 8,64 IT 2007IT052PO001 Abruci 0,2 15,9 15,88 ES 2007ES052PO011 Larjoha 0,38 37,76 37,38 Turklāt Komisija uzskatīja, ka šādu darbības programmu gada kontroles ziņojumi ir pilnībā neuzticami, tāpēc jāveic vienotas likmes korekcija: Dalībvalsts DP numurs 2013. gada starpposma maksājumi EUR Kļūdu īpatsvars dalībvalsts GKZ (%) Komisijas veiktā vienotas likmes korekcija (%) Starpība (%) LU 2007LU052PO001 ESF darbības programma 4 285 659 0,46 2,0 1,54 IT 2007IT051PO001 Kampānija 77 486 332 0,38 2,0 1,62 BE 2007BE052PO001 Vāciski runājošā kopiena 0,0 2,0 2 ES 2007ES052PO002 Kastīlija un Leona 10 607 012 0,0 2,0 2,0 BE 2007BE052PO003 Federāla valsts 3,66 5,0 1,34 IT 2007IT051PO007 Valsts darbības programma “Izglītība” 78 589 393 0,4 5,0 4,6 BE 2007BE052PO005 Flandrija 118 201 220 1,61 10,0 8,39 UK 2007UK051PO002 Rietumvelsa un ielejas 149 600 091 0,36 10,0 9,64 UK 2007UK052PO001 Austrumvelsa 9 476 602 0,36 10,0 9,64 IT 2007IT052PO012 Toskāna 61 978 561 1,11 25 23,89 IT 2007IT052PO016 Sardīnija 23 478 530 0,13 25 24,87

186. šajā sakarībā atzinīgi vērtē Komisijas veiktās īpašās riska mazināšanas darbības, kas ietvēra gan profilakses, gan novēršanas pasākumus, un DG EMPL uz riska novērtējumu balstītās revīzijas;

187. atzinīgi vērtē to, ka Komisija 2013. gadā turpināja īstenot stingru politiku attiecībā uz maksājumu pārtraukšanu un apturēšanu; šajā sakarā atzīmē, ka Komisija 2013. gadā īstenoja finanšu korekcijas par kopumā EUR 842 miljoniem, no kuriem EUR 153 miljoni attiecās uz 1994.–1999. gadu, EUR 472 miljoni – 2000.–2006. gadu un EUR 217 miljoni – 2007.–2013. gadu; atzīmē, ka trijos plānošanas periodos attiecībā uz šādām dalībvalstīm bija jāveic vislielākās finanšu korekcijas: Dalībvalsts Kopējā finanšu korekcija (miljoni EUR), kas akceptēta/par kuru pieņemts lēmums Kopējā īstenotā finanšu korekcija (miljoni EUR) Itālija 497,7 497,7 Rumānija 312,1 299,1 Spānija 1 070,1 1 064,3

188. turklāt atzīmē, ka DG EMPL gada darbības pārskatā ir formulēta atruna saistībā ar 2007.–2013. gada plānošanas perioda maksājumiem, 2013. gadā kā riskam pakļauto summu norādot EUR 123,2 miljonus; atzīmē, ka šī atruna attiecas uz 36 no 118 ESF darbības programmām (salīdzinājumā ar 2012. gadu, kad šī attiecība bija 27 no 117 darbības programmām); 2007.–2013. gada plānošanas periods Dalībnieks Valsts DP numurs Nosaukums Atruna BEĻĢIJA 2007BE051PO001 Hainaut konverģence Pilnīga 2007BE052PO002 Troika Valonija–Brisele Pilnīga 2007BE052PO003 Federācija Uz reputāciju balstīta 2007BE052PO004 Brisele un reģions – Nodarbinātība un sociālā kohēzija Uz reputāciju balstīta 2007BE052PO005 Flandrija Pilnīga ČEHIJA 2007CZ052PO001 Prāga Adaptabilita Uz reputāciju balstīta 2007CZ05UPO001 Cilvēkresursi un nodarbinātība Uz reputāciju balstīta daļēja FRANCIJA 2007FR052PO001 ESF valsts darbības programma Daļēja VĀCIJA 2007DE051PO002 Meklenburga–Priekšpomerānija Pilnīga 2007DE052PO003 Berlīne Pilnīga ĪRIJA 2007IE052PO001 Investīcijas cilvēkresursos Uz reputāciju balstīta daļēja ITĀLIJA 2007IT051PO001 Kampānija Pilnīga 2007IT051PO007 DP “Izglītība” Pilnīga 2007IT052PO001 Abruco Uz reputāciju balstīta daļēja 2007IT052PO009 Bolcāno Pilnīga 2007IT052PO012 Toskāna Pilnīga 2007IT052PO016 Sardīnija Pilnīga POLIJA 2007PL051PO001 Cilvēkresursu darbības programma Daļēja RUMĀNIJA 2007RO051PO001 Cilvēkresursu attīstība Pilnīga SLOVĀKIJA 2007SK05UPO001 DP “Izglītība” Daļēja 2007SK05UPO002 DP “Nodarbinātība un sociālā iekļaušana” Uz reputāciju balstīta daļēja SPĀNIJA 2007ES051PO003 Estremadūra Daļēja 2007ES051PO005 Andalūzija Pilnīga 2007ES052PO003 Valensijas pašvaldība Uz reputāciju balstīta 2007ES052PO004 Aragona Pilnīga 2007ES052PO005 Baleāru salas Pilnīga 2007ES052PO007 Katalonija Uz reputāciju balstīta 2007ES052PO008 Madride Uz reputāciju balstīta daļēja 2007ES052PO011 Larjoha Uz reputāciju balstīta 2007ES05UPO001 Pielāgošanās un nodarbinātība Daļēja 2007ES05UPO002 Cīņa pret diskrimināciju Daļēja 2007ES05UPO003 Tehniskā palīdzība Daļēja APVIENOTĀ KARALISTE 2007UK051PO002 Rietumvelsa un ielejas Pilnīga 2007UK052PO001 Austrumvelsa Pilnīga 2007UK052PO002 Skotijas ieplakas un augstienes Pilnīga 2007UK052PO003 Ziemeļīrija Daļēja 2000.–2006. gada plānošanas periods Dalībnieks Valsts DP numurs Nosaukums Atruna FRANCIJA 1999FR053DO001 Valsts mērķis Nr. 3 Uz reputāciju balstīta 2000FR162DO021 Ziemeļfrancija–Padekalē ITĀLIJA 1999IT161PO006 Kalabrija ZVIEDRIJA 1999SE161DO001 Norbotena un Vesterbotena APVIENOTĀ KARALISTE 1999GB161DO005 Skotijas augstienes un salas 2000GB162DO013 Rietumskotija

189. norāda, ka 30 no 79 gadījumiem atrunas palika spēkā gadu vai ilgāk, turklāt pat neņemot vērā atkārtotas atrunas par uz tām pašām programmām; aicina Komisiju sniegt informāciju, lai noteiktu, vai konstatētie trūkumi un reģioni bija vieni un tie paši, kā arī novērtētu, kāpēc valsts pārvaldes iestādēm nav izdevies efektīvi izlabot kļūdas; ņem vērā to, ka atkārtotas atrunas attiecas uz Beļģiju (reģionālā konkurētspēja un nodarbinātība, nodarbinātība un sociālā kohēzija), Vāciju (Tīringene un Berlīne), Īriju (investīcijas cilvēkresursos), Itāliju (Kampānija, prasmes un attīstība), Slovākiju (izglītība), Spāniju (Estremadūra, Andalūzija, Baleāru salas, Katalonija, Larjoha, pielāgošanās un nodarbinātību, cīņa pret diskrimināciju, tehniskā palīdzība), un Apvienoto Karalisti (Skotijas augstienes un salas, Skotijas ieplakas un augstienes); šajā sakarā prasa Komisijai, kāpēc šīs atrunas izteiktas atkārtoti un kādus pasākumus tā veikusi, lai novērstu šo situāciju;

190. uzsver, ka atruna attiecas uz 2007.–2013. gada DP starpposma maksājumiem EUR 2 159,4 miljonu apmērā; atzīmē, ka Komisija 2013. gadā kā riskam pakļauto summu novērtē EUR 123,3 miljonus;

191. atbalsta Revīzijas palātu, kad tā Komisiju gada darbības pārskatā aicina konsekventi izklāstīt iemeslus, kāpēc nav formulētas atrunas (vai tās ir formulētas ar zemāku finanšu ietekmi) gadījumos, kad šāda rīcība ir atkāpe no spēkā esošajiem Komisijas norādījumiem vai apstiprinātās revīzijas stratēģijas;

192. turpina paust satraukumu par sistēmas nepilnībām Spānijas un Itālijas pārvaldības un kontroles sistēmās, kuras vēl palielina decentralizētas valsts struktūras, kuru pilnvaras ir samazinātas;

193. lūdz DG EMPL savā gada darbības pārskatā iekļaut tabulu par valstu GKZ, kas sagatavota, atbildot uz anketā par budžeta izpildes apstiprināšanu uzdoto 19. jautājumu;

194. prasa Komisijai nodrošināt, lai dalībvalstu iestādes, kuras atbild par struktūrfondu pārvaldi, atrisinātu jautājumu par personāla izmaksu noteikšanu pēc augstākām likmēm Savienības finansētiem projektiem salīdzinājumā ar valsts finansētiem projektiem;

195. pienācīgi ņem vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi, īpaši attiecībā uz nodarbinātību un sociālajiem jautājumiem, taču pauž nožēlu par nedaudzajām atsaucēm uz dzimumu līdztiesību šajā jomā, kā arī par to, ka Revīzijas palātas šā gada īpašajos ziņojumos pietiekami daudz uzmanības nav pievērsts nodarbinātībai, sociālajai solidaritātei un dzimumu līdztiesībai;

196. atkārtoti pauž prasību tālāk izstrādāt dzimumspecifiskus rādītājus un datus, kas dotu iespēju novērtēt Savienības vispārējo budžetu no dzimumu līdztiesības viedokļa un uzraudzīt centienus ievērot dzimumu līdztiesības principu budžeta plānošanā;

Saistību atcelšana

197. pauž bažas, ka līdz 2014. gada beigām sešās dalībvalstīs (Beļģija, Čehija, Vācija, Spānija, Itālija un Apvienotā Karaliste) var tikt atceltas saistības EUR 129 miljonu apmērā;

Eiropas Progresa mikrofinansēšanas instruments

198. konstatē, ka Savienība iemaksājusi EUR 100 miljonus Eiropas Progresa mikrofinansēšanas instrumentā; atgādina, ka Eiropas Investīciju fonds, kas Komisijas vārdā īsteno Eiropas Progresa mikrofinansēšanas instrumentu, un Eiropas Investīciju banka ziņoja, ka 52 mikrokredītu izsniedzēji 20 dalībvalstīs ir parakstījuši līgumus saskaņā ar šo programmu un mikrouzņēmējiem jau ir izsniegti 31 895 mikroaizdevumi par kopējo summu EUR 260,78 miljoni; šajā sakarībā pauž bažas, ka finanšu instrumentu izveidē nepietiekama uzmanība tiek pievērsta jautājumam par demokrātisko atbildību;

Veicamie pasākumi

199. aicina Komisiju nodrošināt, ka dalībvalstis ņem vērā visas vienkāršošanas iespējas, kas paredzētas Eiropas struktūrfondu un ieguldījumu fondu regulās 2014.–2020. gadam, kad tā apstiprina darbības programmas jaunajam plānošanas periodam;

200. aicina Komisiju ziņojumā par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar 2013. gada budžeta izpildes apstiprināšanu ziņot gan par panākumiem saistībā ar tām iepriekš minētajām DP, par kurām formulētas atrunas, gan informēt par atklāto trūkumu novēršanu;

201. aicina Komisiju nodrošināt, lai tās dalībvalstu iestādes, kuras atbild par struktūrfondu pārvaldību, atrisinātu jautājumu par personāla izmaksu noteikšanu pēc augstākām likmēm Savienības finansētiem projektiem salīdzinājumā ar valsts finansētajiem;

202. aicina Komisiju izdarīt spiedienu uz dalībvalstīm un mudināt tās īstenot romu stratēģiju, kā arī panākt, ka Savienības līdzekļi mērķtiecīgi tiek izmantoti romu vajadzībām;

203. aicina Komisiju izdarīt spiedienu uz dalībvalstīm, un mudināt tās aktīvi un konkrēti cīnīties pret bezdarbu, jo īpaši jauniešu bezdarbu;

Ārējās attiecības

Spiediens uz budžetu

204. atzinīgi vērtē to, ka budžeta izpildes apstiprināšanas procesā pastiprināta uzmanība tiek pievērsta veikuma uzlabošanai, lai ar Savienības nodokļu maksātāju naudu sasniegtu pēc iespējas labākus rezultātus; šajā sakarībā mudina Komisiju pastiprināt centienus nolūkā uzlabot novērtēšanas cikla atgriezenisko saiti, lai iepriekš praksē gūtā pieredze un novērtēšanā sniegtie ieteikumi turpmāk vēl vairāk veicinātu uzlabojumus lēmumu pieņemšanā, plānošanā un Savienības palīdzības īstenošanā;

205. pauž dziļas bažas par Komisijas Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāta ( DG DEVCO ) pārvaldīto maksājumu apropriāciju trūkumu EUR 293 miljonu apmērā 2013. gada budžetā un par to, ka nepieciešamo palielinājumu apstiprināja novēloti, un tādēļ tā izpilde tika pārcelta uz nākamo gadu, tādējādi radot lielāku spiedienu uz jau tāpat ierobežoto maksājumu apropriāciju apmēru 2014. gadā;

206. ar bažām norāda uz arvien pieaugošo atšķirību starp Savienības starptautiskajām saistībām, tās vērienīgajiem politikas regulējumiem un jaunajiem instrumentiem (piemēram, attīstības programmu laikposmam pēc 2015. gada un ārējiem finansēšanas instrumentiem 2014.–2020. gadam), no vienas puses, un, no otras puses, tās nespēju nepietiekamo maksājumu apropriāciju dēļ ievērot saistības pret globālajiem partneriem un citām struktūrām, jo īpaši attiecībā uz humāno palīdzību;

207. uzskata, ka šāda situācija ne vien politiskā un reputācijas ziņā ievērojami apdraud uzticību Savienībai kā pasaules lielākajam līdzekļu devējam, bet var apdraudēt arī partnervalstu fiskālo stabilitāti, radot finanšu iztrūkumu to budžetos; pauž bažas, ka šī neatbilstība varētu kļūt ļoti izteikta 2015. gadā, kad kopējais oficiālās attīstības palīdzības ( ODA ) līmenis līdz gada beigām būs būtiski zemāks par kopējo mērķi, proti, 0,7 % no Savienības NKI;

208. uzsver, ka 2013. gads bija otrais gads pēc kārtas, kad no Savienības budžeta finansētās humānās palīdzības līmenis pārsniedza EUR 1,3 miljardus saistību apropriācijās sakarā ar to, ka notika ļoti daudz humanitāro krīžu, kas radīja milzīgas cilvēku ciešanas; pauž nožēlu par to, kā maksājumu apropriāciju trūkums šajā krīzes gadā ietekmēja Humānās palīdzības ģenerāldirektorāta ( DG ECHO ) darbību, kuras turpināšanu varēja nodrošināt, tikai pārkārtojot maksājumu grafikus, tādējādi gada beigās veicot pārnesumu EUR 160 miljonu apmērā kavētajos maksājumos; aicina Padomi ievērot ar Parlamentu saskaņoto maksājumu plānu;

209. pauž nožēlu par reputācijai jau nodarīto kaitējumu sakarā ar šiem ad hoc pasākumiem un norāda uz paradoksu – no vienas puses, humanitāro krīžu skaita pieaugumu visā pasaulē pēdējos gados un operatīvajiem pasākumiem, kurus Savienība ir veikusi, lai efektīvi risinātu pēkšņi radušās krīzes (piemēram, 2013. gada maijā atklājot Ārkārtas reaģēšanas koordinēšanas centru), un trūkstošās maksājumu apropriācijas, no otras puses; pauž satraukumu par to, ka šī situācija varētu turpināt saasināties, ja netiks nodrošināts atbilstīgs budžeta palielinājums;

Kļūdu īpatsvars

210. atzīmē, ka Revīzijas palātas konstatētais iespējamākais kļūdu īpatsvars bija 2,6 %, un ka atlikušo kļūdu īpatsvars, kas tika noteikts pēc otrā pētījumā par EuropeAid , tiek lēsts 3,35 % apmērā; pauž nožēlu, ka Revīzijas palātas pārbaudītās EuropeAid sistēmas ir novērtētas kā daļēji efektīvas;

211. atzīmē, ka instrumentu specifika un maksājumu nosacījumi attiecībā uz budžeta atbalstu un Savienības ieguldījumu vairāku līdzekļu devēju projektos, kurus īsteno starptautiskas organizācijas, ierobežo kļūdu iespējamību darījumos;

212. aicina Komisiju iesniegt ziņojumu par budžeta atbalsta pievienoto vērtību, un jo īpaši par to, kā tas ir palīdzējis jaunattīstības valstīm sasniegt Tūkstošgades attīstības mērķus; šajā sakarībā prasa veikt pētījumu gan par veiktajiem pasākumiem, lai nepieļautu, ka daļa finansējuma tiek zaudēta korupcijas un krāpšanas rezultātā, gan par finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāti;

213. piekrīt Revīzijas palātas kritikai par tā saukto nosacīto pieeju attiecībā uz projektiem ar vairākiem līdzekļu devējiem un aicina Komisiju izvērtēt iespēju savos pārskatos sniegt analīzi par šādiem projektiem kopumā, nevis aprobežoties vien ar to, ka tiek izvērtēts, vai kopējā līdzekļu apjomā attiecināmie izdevumi ir pietiekami lieli Savienības ieguldījuma segšanai;

214. aicina Revīzijas palātu ārējo attiecību jomā aprēķināt atsevišķu kļūdu īpatsvaru tiem izdevumiem, kas nav iekļauti budžeta atbalstā vai saistīti ar ieguldījumu vairāku līdzekļu devēju projektos, kurus īsteno starptautiskas organizācijas;

Gada darbības pārskati

215. pauž nožēlu par to, ka deviņos darījumos, kuri saistīti ar valsts pirmspievienošanās programmu, Komisija EUR 150 miljonu lielu izdevumu apstiprināšanai izmantoja grāmatvedības procedūru, kura pamatojās uz aplēsēm, nevis uz patiesajām, apmaksātajām un apstiprinātajām izmaksām, kas pierādītas ar apliecinošiem dokumentiem; uzsver, ka šī Paplašināšanās ģenerāldirektorāta izmantotā sistemātiskā prakse pārkāpj gan Finanšu regulas 88. pantu, gan tās piemērošanas noteikumu 100. pantu, norāda, ka šī jau ilgu laiku piekoptā procedūra daudzus gadus ietekmējusi un ietekmē Paplašināšanās ģenerāldirektorāta ticamības deklarāciju, kas nozīmē, ka 2013. gadā 20 % no visiem šā ĢD izdevumiem bija balstīti uz aplēsēm; atzinīgi vērtē to, ka 2014. gadā Komisija ieviesa sistēmu, kuras mērķis ir nodrošināt, lai turpmāk norēķini par priekšfinansējumu notiktu, pamatojoties uz reālām un pareizi paziņotām izmaksām, un nekavējoties sāka šīs sistēmas izmantošanu; atzinīgi vērtē to, ka Komisija konsekventi uzsvērusi – Paplašināšanās ģenerāldirektorāts nekādus izdevumus nav oficiāli pieņēmis un apstiprinājis saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru, un tāpēc nav iespējams, ka kādam līdzekļu saņēmējam jau būtu paziņots par izdevumu apstiprināšanu;

216. EuropeAid ģenerāldirektors savā ticamības deklarācijā atgādina, kaģenerāldirektors savā ticamības deklarācijā ( 47 ) paziņoja, ka ieviestās kontroles procedūras sniedz pietiekamas garantijas par pakārtoto darījumu likumību un pareizību; tomēr uzskata, ka šis apgalvojums ir pretrunā ar viņa sniegto vispārējo atrunu par kļūdu īpatsvaru virs 2 %, jo tas parāda kontroles procedūru nespēju novērst, atklāt un izlabot būtiskas kļūdas;

217. aicina Komisiju precizēt tās ģenerālsekretariāta sniegtos pastāvīgos norādījumus, lai būtu iespējams dot negatīvu atzinumu gadījumā, ja finanšu ietekme pārsniedz būtiskuma slieksni visam ģenerāldirektorāta pārziņā esošajam budžetam;

218. aicina Komisiju apsvērt iespēju ieviest sankciju mehānismu gadījumam, ja kredītrīkotājs Finanšu regulas 66. panta 9. punktā minētajā gada darbības pārskatā tīši sniedzis nepatiesu ticamības deklarāciju;

Starptautiskā tirdzniecība

219. aicina Komisiju pārdalīt personāla resursus no citiem ģenerāldirektorātiem uz DG TRADE , lai nodrošinātu, ka tas patiesi un efektīvi un savlaicīgi spēj apmierināt Savienības iedzīvotāju un Parlamenta pamatoto prasību nodrošināt lielāku pārredzamību un labāku piekļuvi informācijai saistībā ar Savienības pašreizējām tirdzniecības sarunām un gaidāmo ratifikācijas procesu, jo īpaši attiecībā uz TTIP , CETA un TISA , turklāt neatstājot novārtā citus Komisijai uzticētus svarīgus uzdevumus;

220. vērš uzmanību uz nepieciešamību nodrošināt Savienības makrofinansiālās palīdzības pienācīgu pārbaudi un revīziju;

221. norāda, ka Revīzijas palāta ir konstatējusi – neraugoties uz to, ka ir vērojamas arī pozitīvas tendences, vispārējās preferenču sistēmas ( GSP ) paredzētie mērķi vēl nav pilnībā sasniegti; norāda arī to, ka šī sistēma ir darbojusies neilgi;

222. uzsver, ka tirdzniecības nolīgumu novērtēšana un kontrole ir svarīga ne tikai saistībā ar budžetu, bet arī tāpēc, lai partneri ievērotu saistības, kuras tie uzņēmušies cilvēktiesību, darba un vides standartu jomā;

223. prasa nodrošināt to, lai tiktu pietiekami pārbaudītas dažādās darbības, ar kurām tiek atbalstīta Savienības mazo un vidējo uzņēmumu internacionalizācija un piekļuve trešo valstu tirgiem; atkārtoti uzsver nepieciešamību novērtēt Savienības uzņēmējdarbības centru, valstu uzņēmējdarbības centru un trešo valstu tirdzniecības palātu efektivitāti, jo īpaši Āzijā, un jācenšas rast veidus, kā var uzlabot to koordināciju;

Haiti

224. atbalsta Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 13/2014 “ES atbalsts rehabilitācijai pēc zemestrīces Haiti” paustos ieteikumus, jo īpaši par vienotas DEVCO un ECHO ģenerāldirektorātu stra