Priekšlikuma grozījums padomes Lemumam par Konvencijas par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām un tās Protokola par gaisa kuģiem, kas 2001. gada 16. novembrī kopīgi pieņemti Keiptaunā, noslēgšanu /* COM/2008/0508 galīgā redakcija - CNS 2008/0162 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 11.8.2008 COM(2008) 508 galīgā redakcija 2008/0162 (CNS) Priekšlikuma grozījums PADOMES LĒMUMAM par Konvencijas par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām un tās Protokola par gaisa kuģiem, kas 2001. gada 16. novembrī kopīgi pieņemti Keiptaunā, noslēgšanu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKšLIKUMA MēRķIS Komisija ierosina, ka Kopienai ir jānoslēdz Konvencija par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām („Keiptaunas konvencija” vai „Konvencija”) un tās Protokols par gaisa kuģiem („Gaisa kuģu protokols”), kas pieņemti diplomātiskajā konferencē, kas norisinājās Keiptaunā 2001. gadā no 29. oktobra līdz 16. novembrim Starptautiskā privāttiesību unifikācijas institūta ( UNIDROIT ) un Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas ( ICAO ) kopīgā aizbildnībā. Keiptaunas konvencija un Gaisa kuģu protokols, kas pieņemti 2001. gadā, ir jauktie nolīgumi, kas daļēji ietilpst Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Komisija 2002. gadā iesniedza divus priekšlikumus par šo tiesību aktu parakstīšanu un noslēgšanu no Kopienas puses. Šajos priekšlikumos bija iekļautas deklarācijas, kas Kopienai jāsniedz par šo abu tiesību aktu īpašo noteikumu piemērošanu, kas ietekmē Kopienas tiesības. Pēc diskusijām Civiltiesību komitejā 2003. gada oktobrī lietu nosūtīja Pastāvīgo pārstāvju komitejai, taču to nepieņēma, jo ES un Apvienotā Karaliste nevarēja vienoties jaukto nolīgumu sakarā par Gibraltāra iestādēm. Strīds tika atrisināts 2007. gada decembrī. Taču kopš 2003. gada decembra situācija ir būtiski mainījusies, jo Kopienai ir pievienojušās vairākas jaunas dalībvalstis, un Konvencija un Protokols vairs nav atvērti parakstīšanai. Tāpēc bija nepieciešams grozīt priekšlikumu. Ņemot vērā minēto situāciju, šis jautājums tika apspriests 2008. gada 3. martā civiltiesību komitejas sanāksmē, kuras laikā Komisija apņēmās sagatavot grozītu priekšlikumu par šo starptautisko tiesību aktu noslēgšanu. Ar grozīto priekšlikumu vienā priekšlikumā Padomes lēmumam par noslēgšanu būs apvienoti Kopienas deklarāciju projekti par parakstīšanu un noslēgšanu. Priekšlikums aizvieto un atjaunina šādus priekšlikumus, ko Komisija iesniedza 2002. gadā: - Priekšlikumu Padomes lēmumam par Konvencijas par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām un tās Protokola par gaisa kuģiem, kas 2001. gada 16. novembrī kopīgi pieņemti Keiptaunā, parakstīšanu, - Priekšlikumu Padomes lēmumam par Konvencijas par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām un tās Protokola par gaisa kuģiem, kas 2001. gada 16. novembrī kopīgi pieņemti Keiptaunā, noslēgšanu[1], 2. KOPIENAS PILNVARAS Ņemot vērā, ka Kopienai ir jurisdikcija atsevišķos jautājumos, ko regulē Konvencija un Gaisa kuģu protokols un kas skar Padomes 2000. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[2] un Padomes 2000. gada 29. maija Regulu Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām[3], dalībvalstis vienas pašas nevar ratificēt šos tiesību aktus. Padome 2001. gada 29. oktobrī pilnvaroja Komisiju vest sarunas Kopienas vārdā Keiptaunas diplomātiskajā konferencē par tiem Konvencijas un Gaisa kuģu protokola noteikumiem, kas ietilpst Kopienas ekskluzīvā kompetencē un ietekmē minētās divas regulas. Četras dalībvalstis ir parakstījušas Konvenciju un Gaisa kuģu protokolu. Kopš Keiptaunas konvencijas un Gaisa kuģu protokola spēkā stāšanās attiecīgi 2004. gada 1. aprīlī un 2006. gada 1. martā Kopiena vairs nevar parakstīt šos starptautiskos tiesību aktus, un 2003. gada priekšlikums par parakstīšanu ir novecojis. Tomēr Kopiena pievienojas Konvencijai un Gaisa kuģu protokolam, sniedzot attiecīgās deklarācijas. Saskaņā ar Konvenciju un Gaisa kuģu protokolu „reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas” var kļūt par šo tiesību aktu dalībniecēm (attiecīgi 48. pants un XXVII pants). Konvencijas un Gaisa kuģu protokola nolūkos „reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija” nozīmē organizāciju, kura ir kompetenta noteiktos jautājumos, ko regulē šī konvencija vai protokols, un tā var parakstīt, pieņemt, apstiprināt šo konvenciju vai pievienoties tai. Šī definīcija ļauj Kopienai kļūt par šo divu tiesību aktu dalībnieci, ja to atbilstīgi apstiprina kopienas institūcijas. Visas atsauces Konvencijā vai Protokolā uz „līgumslēdzēju valsti” vai „līgumslēdzējām valstīm”, „dalībvalsti” vai „dalībvalstīm” attiecas arī uz Kopienu, ja konteksts to prasa (attiecīgi 48. panta 3. punkts un XXVII panta 3. punkts). Abos tiesību aktos ir paredzēts, ka parakstīšanas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās brīdī Kopienai ir jāsniedz vispārīga deklarācija, kurā norādīti Konvencijas vai Protokola regulētie jautājumi, kas ietilpst Kopienas jurisdikcijā (attiecīgi 48. panta 2. punkts un XXVII panta 2. punkts). Šajā sakarībā deklarācijas projekts ir pievienots 1. pielikumā. Teksts ir izstrādāts, pamatojoties uz Kopienas pašreizējām pilnvarām, kas piešķirtas Padomes Regulā (EK) Nr. 44/2001, kas pieņemta 22.12.2000., un Padomes Regulā (EK) Nr. 1346, kas pieņemta 29.5.2000. 3. DEKLARāCIJAS PAR JAUTāJUMIEM, KAS IETILPST KOPIENAS EKSKLUZīVā JURISDIKCIJā Keiptaunas diplomātiskās konferences laikā 2001. gada novembrī Kopiena vienojās par noteikumiem, kas tai ļauj Konvencijas un Gaisa kuģu protokola vietā piemērot Kopienas tiesības jautājumos, ko skar iepriekš minētās divas regulas. Kopienai noslēgšanas laikā būs jāsniedz deklarācijas par jautājumiem, kas ietilpst Kopienas ekskluzīvā jurisdikcijā. Šīs deklarācijas, kas pievienotas 2. pielikumā, ietver turpmāk apskatītos jautājumus. 3.1. Pagaidu tiesiskās aizsardzības līdzekļi (Konvencijas 55. pants un Protokola X pants) Attiecībā uz saderību ar Konvencijas 13. un 43. pantu jānorāda, ka tikai pasākumi, kas ir pagaidu vai drošības pasākumi Regulas Nr. 44/2001 31. panta izpratnē, ir pasākumi, kas regulas piemērošanas jomas ietvaros ir paredzēti, lai de facto vai de jure saglabātu situāciju un tādējādi aizsargātu tiesības, kuras tiesa, kas izskata lietu, ir lūgta atzīt[4]. Turklāt pagaidu vai drošības pasākumu pieteikuma apmierināšana saskaņā ar regulas 31. pantu ir atkarīga no nosacījuma, ka pastāv saikne starp pieprasītā pasākuma būtību un tās līgumslēdzējas valsts teritoriālo jurisdikciju, kuras tiesai iesniegts pieteikums par pasākuma apstiprināšanu[5]. Kopienai būs jādeklarē, ka tiesas, kurām ir jurisdikcija saskaņā ar Konvencijas 43. pantu, varēs lemt par pagaidu tiesību aizsardzības līdzekļu piešķiršanu saskaņā ar Konvencijas 13. pantu, ja parādnieka dzīvesvieta ir Kopienā, tikai saskaņā ar Regulas Nr. 44/2001 31. pantu (1968. gada 27. septembra Briseles konvencijas 24. pants saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas interpretāciju). Protokola X pants par pagaidu tiesību aizsardzības līdzekļiem, ņemot vērā Protokola X panta 1. punktu un XXX panta 2. punktu, ir piemērojams pilnībā vai daļēji tikai tad, ja līgumslēdzēja valsts tam ir piekritusi, sniedzot attiecīgu deklarāciju. Ar šo pantu papildina Konvencijas 13. panta pagaidu tiesību aizsardzības līdzekļu sarakstu, iekļaujot tajā objekta pārdošanu. Ja līgumslēdzēja valsts sniedz šādu deklarāciju attiecībā uz X panta 2. punktu, tai jānorāda, kāds ir Konvencijas 13. panta 1. punktā minēto pagaidu tiesību aizsardzības līdzekļu saņemšanas termiņš. Ir ierosināts, ka Kopienai nevajadzētu sniegt X pantā minēto deklarāciju saskaņā ar XXX panta 2. punktu. 3.2. Maksātnespēja (Protokola XI un XII pants) Gaisa kuģu protokola XI un XII pants par parādnieka maksātnespēju ir piemērojams tikai tad, ja līgumslēdzēja valsts, kas ir primārā maksātnespējas jurisdikcija, ir iesniegusi deklarāciju saskaņā ar XXX pantu. Protokola XI pantā paredzēti sīki izstrādāti noteikumi par gaisa kuģa priekšmeta, kas ir kreditora nodrošinājums, nodošanu valdījumā parādnieka maksātnespējas gadījumā (A un B variants). Šie noteikumi ir materiālo tiesību normas, kas paredzētas, lai kreditoru, kura tiesības nodrošinātas ar lietu tiesībām, aizsargātu no visām parādnieka maksātnespējas iespējamām sekām. Regulā 1346/2000 ir paredzēti noteikumi par jurisdikciju, atzīšanu un izpildi un kolīziju normas, kas piemērojamas Kopienā uzsāktiem maksātnespējas procesiem tiesību aktu kolīzijas gadījumā. Tomēr 5. pants paredz, ka maksātnespējas procedūras sākšana neietekmē kreditoru vai trešo personu lietu tiesības attiecībā uz ķermeniskiem vai bezķermeniskiem, kustamiem vai nekustamiem aktīviem, kas pieder parādniekam un atrodas citas dalībvalsts teritorijā procedūras sākšanas laikā. Tā ir starptautisko privāto tiesību materiāltiesiska norma, kas tieši nosaka, kas notiek ar lietu tiesībām uz nekustamiem aktīviem, kas atrodas citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā sākta maksātnespējas procedūra. Lai noteiktu, vai aktīvi, uz kuriem attiecas lietu tiesības, ietilpst maksātnespējīgā parādnieka mantas sastāvā, regulā ir nevis paredzēta atsauce uz tās valsts tiesību aktiem, kurā sākta procedūra, vai uz lex situs , bet gan skaidri noteikts, ka maksātnespējas procedūras sākšana neietekmē lietu tiesības uz šiem aktīviem. Regulas 12. apsvērumā teikts, ka „galvenajām maksātnespējas procedūrām (..) ir vispārēja darbības joma, un to mērķis ir aptvert visus parādnieka aktīvus” neatkarīgi no dalībvalsts, kurā aktīvi atrodas, izņemot ja sākta teritoriāla maksātnespējas procedūra saskaņā ar regulas 3. panta 2. punktu. No tā izriet, ka valstij, kurā sākta procedūra saskaņā ar 4. pantu, ir jānosaka, kādi aktīvi ietilpst parādnieka mantā galvenās maksātnespējas procedūras ietvaros un kādi no tās ir izslēdzami. Attiecībā uz aktīviem, uz kuriem attiecas lietu tiesības, regulā nav izvirzīta prasība, ka tiem jābūt iekļautiem parādnieka mantā galvenajā procedūrā vai izslēgtiem no tās. Regulas 5. pants tikai norāda, ka ir jāievēro trešo personu lietu tiesības uz aktīviem, kuri atrodas dalībvalsts (kas ir Protokola līgumslēdzēja valsts) teritorijā, kas nav tā valsts, kurā sākta galvenā maksātnespējas procedūra. Tādējādi pat gadījumā, ja tās valsts, kurā sākta procedūra, tiesību akti paredz, ka visi aktīvi ietilpst maksātnespējīgā parādnieka mantā, lietu tiesību īpašnieks tomēr nezaudē savas tiesības, kas saistītas ar minētajām lietu tiesībām, jo īpaši iespēju pārdot šos aktīvus, lai apmierinātu savu prasījumu. Tādējādi regulas 5. pantā un Protokola XI pantā ir ietverta vienota prasība, ka aktīvi, uz kuriem attiecas lietu tiesības, neietilpst maksātnespējīgā parādnieka mantā. Tādējādi var secināt, ka saskaņā ar Kopienu Tiesas spriedumu AETR [6] lietā Kopienai ir ekskluzīvas pilnvaras uzņemties ārējas saistības šajā jomā un lemt par XXX panta 3. punktā minētās deklarācijas sniegšanu, lai paziņotu tās izvēlēto variantu (A vai B) un XI pantā paredzēto termiņu. Komisija uzskata, ka gadījumos, kad galvenā maksātnespējas jurisdikcija ir dalībvalstī, Konvencijas un Gaisa kuģu protokola vietā vienmēr ir piemērojama 2000. gada 29. maija Regula Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām. Lai sasniegtu šo mērķi un saglabātu tiesisko noteiktību, Komisija iesaka Kopienai neizvēlēties nevienu no Protokola XI pantā paredzētajiem variantiem un neatbalstīt ne pilnīgu, ne daļēju to piemērošanu. Tā šķiet vienīgā iespēja, kas nodrošinātu vienotu Regulas Nr. 1346/2000 piemērošanu visā Kopienā, ja nav pamata atkāpties no tās noteikumiem attiecībā uz gaisa kuģiem. Tādējādi Kopiena nesniegs deklarāciju, kas minēta Protokola XI pantā, saskaņā ar XXX panta 3. punktu, kā arī nesniegs deklarāciju par palīdzību maksātnespējas gadījumā, kas minēta XII pantā un ir saistīta ar XI panta deklarāciju, saskaņā ar XXX panta 1. punktu. 3.3. Reģistrācijas vietas jurisdikcija Visbeidzot attiecībā uz Protokola XXI pantu, mēs uzskatām, ka labāk būtu izvairīties no situācijas, ka ar šo jauno noteikumu par jurisdikciju tiek izveidots izņēmums no Kopienas tiesību noteikumiem. Ja parādnieks atrodas Kopienā saskaņā ar Konvencijas 4. pantu, Kopienas tiesībām ir jābūt piemērojamām vienotā veidā. Protokola XXX panta 5. punktā līgumslēdzējām valstīm atļauts deklarēt, ka tās nepiemēros šo pantu. Ir ierosināts, ka Kopienai vajadzētu deklarēt, ka tā nepiemēros šo pantu, tādējādi ļaujot piemērot Regulu 44/2001. 4. DEKLARāCIJAS SASKAņā AR PROTOKOLA VIII PANTU Tā kā visām dalībvalstīm pagaidām, līdz brīdim, kamēr tām kļūs saistoša Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regula (EK) Nr. 593/2008[7], ir saistoša 1980. gada Romas konvencija par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām, Komisija ierosina, ka tām nevajadzētu sniegt deklarāciju saskaņā ar Protokola XXX panta 1. punktu, ka tās piemēros Protokola VIII pantu par tiesību aktu izvēli. Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija ierosina Padomei pieņemt turpmāk norādīto lēmumu, tādējādi apstiprinot UNIDROIT Konvencijas par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām un Protokola par gaisa kuģiem noslēgšanu, un sniegt iepriekšminētās deklarācijas, kuru teksts ir pievienots I un II pielikumā. 2008/0162 (CNS) Priekšlikuma grozījums PADOMES LĒMUMAM par Konvencijas par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām un tās Protokola par gaisa kuģiem, kas 2001. gada 16. novembrī kopīgi pieņemti Keiptaunā, noslēgšanu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 61. panta c) punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmo daļu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[8], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[9], tā kā: (1) Eiropas Kopiena strādā, lai izveidotu patiesu tiesiskuma telpu, kas pamatota uz juridisku lēmumu savstarpējās atzīšanas principu. (2) Konvencija par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām (turpmāk – „Keiptaunas konvencija”) un tās Protokols par gaisa kuģiem (turpmāk – „Gaisa kuģu protokols”), kas reizē pieņemti 2001. gada 16. novembrī Keiptaunā, ir lietderīgs ieguldījums attiecīgās jomas starptautiskajā regulējumā. Tāpēc ir vēlams, lai šo divu tiesību aktu noteikumi attiecībā uz jautājumiem, kas ietilpst Kopienas ekskluzīvā kompetencē, būtu pēc iespējas ātrāk piemērojami. (3) Komisija Kopienas vārdā piedalījās sarunās par Keiptaunas konvenciju un Gaisa kuģu protokolu attiecībā uz tiem elementiem, kas ietilpst Kopienas ekskluzīvā kompetencē. (4) Reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija, kura ir kompetenta atsevišķos jautājumos, ko regulē Keiptaunas konvencija un Gaisa kuģu protokols, var pievienoties šai konvencijai un protokolam pēc to stāšanās spēkā. (5) Daži no jautājumiem, ko regulē Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[10], Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām[11] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regula (EK) Nr. 593/2008 par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I)[12], ir skarti arī Keiptaunas konvencijā un Gaisa kuģu protokolā. (6) Kopienai ir ekskluzīva kompetence dažos jautājumos, ko regulē Keiptaunas konvencija un Gaisa kuģu protokols, bet dalībvalstīm ir kompetence citos jautājumos, ko regulē šie abi tiesību akti. (7) Kopienai tādēļ ir jāpievienojas Keiptaunas konvencijai un Gaisa kuģu protokolam. (8) Keiptaunas konvencijas 48. pants un Gaisa kuģu protokola XXVII pants paredz, ka reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija, parakstot, pieņemot, apstiprinot šo konvenciju vai pievienojoties tai, sniedz deklarāciju, kurā norādīti tie šīs konvencijas un protokola regulētie jautājumi, attiecībā uz kuriem šai organizācijai kompetenci ir nodevušas tās dalībvalstis. Tāpēc Kopienai, pievienojoties konvencijai, ir jāsniedz šāda deklarācija. (9) Keiptaunas konvencijas 55. pants paredz, ka līgumslēdzēja valsts var deklarēt, ka tā pilnībā vai daļēji nepiemēros 13. panta vai 43. panta, vai abu šo pantu noteikumus. Pievienojoties minētajai konvencijai, Kopienai ir jāsniedz šāda deklarācija. (10) Gaisa kuģu protokola X, XI, XII un XIII pants ir piemērojami tikai tad, ja līgumslēdzēja valsts ir sniegusi attiecīgu deklarāciju saskaņā ar minētā protokola XXX pantu, un saskaņā ar deklarācijā norādītajiem nosacījumiem. Pievienojoties Gaisa kuģu protokolam, Kopienai ir jādeklarē, ka tā nesniegs deklarāciju saskaņā ar XXX panta 3. punktu. Dalībvalstu kompetence attiecībā uz maksātnespēju regulējošām materiāltiesiskām normām paliks neskarta. (11) Gaisa kuģu protokola VII panta par tiesību aktu izvēli piemērošana arī ir atkarīga no katras līgumslēdzējas valsts deklarācijas, ko tā sniedz saskaņā ar XXX panta 1. punktu. Pievienojoties Gaisa kuģu protokolam, Kopienai ir jādeklarē, ka tā nepiemēros VIII pantu. (12) Apvienotajai Karalistei arī turpmāk būs saistoša 1980. gada Romas konvencija par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām[13], līdz brīdim, kad tai varētu kļūt saistoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 593/2008 noteikumi. Paredzams, ka Apvienotā Karaliste, pievienojoties Gaisa kuģu protokolam, ja tas notiks pirms iepriekš minētā termiņa iestāšanās, sniegs deklarāciju saskaņā ar XXX panta 1. punktu, kas neietekmēs minētās regulas noteikumu piemērošanu. (13) Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir jāpiedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā. (14) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums nav tai saistošs un nav tai jāpiemēro, IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU. 1. pants 1. Konvencija par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām (turpmāk – „Keiptaunas konvencija”) un tās Protokols par gaisa kuģiem (turpmāk – „Gaisa kuģu protokols”), kas reizē pieņemti 2001. gada 16. novembrī Keiptaunā, ar šo ir apstiprināti Eiropas Kopienas vārdā. 2. Keiptaunas konvencijas un Gaisa kuģu protokola teksts ir pievienots šim lēmumam. 3. Šajā lēmumā „dalībvalsts” ir jebkura dalībvalsts, izņemot Dāniju. 2. pants Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots norīkot personu(-as), kura(-s) Eiropas Kopienas vārdā ir pilnvarota(-s) deponēt Keiptaunas konvencijas 47. panta 4. punktā un Gaisa kuģu protokola XXVI panta 4. punktā paredzēto dokumentu. 3. pants 1. Pievienojoties Keiptaunas konvencijai, Kopiena sniedz deklarāciju, kas iekļauta I pielikuma I punktā, un deklarāciju, kas iekļauta II pielikuma I punktā. 2. Pievienojoties Gaisa kuģu protokolam, Kopiena sniedz deklarāciju, kas iekļauta I pielikuma II punktā, un deklarāciju, kas iekļauta II pielikuma II punktā. Briselē, Padomes vārdā priekšsēdētājs I PIELIKUMS Vispārīgas deklarācijas par Kopienas kompetenci, kas Kopienai jāsniedz, pievienojoties Konvencijai par starptautiskajām garantijām attiecībā uz pārvietojamām iekārtām (turpmāk – „Keiptaunas konvencija”) un tās Protokolam par gaisa kuģiem (turpmāk – „Gaisa kuģu protokols”), kas reizē pieņemti 2001. gada 16. novembrī Keiptaunā I. Deklarācija saskaņā ar 48. panta 2. punktu par Eiropas Kopienas kompetenci jautājumos, ko regulē Keiptaunas konvencija un attiecībā uz kuriem dalībvalstis savu kompetenci ir nodevušas Kopienai. 1. Keiptaunas konvencijas 48. pants paredz, ka reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas, ko izveidojušas neatkarīgas valstis un kuras ir kompetentas noteiktos jautājumos, ko regulē šī konvencija, var pievienoties tai ar nosacījumu, ka tās sniedz 48. panta 2. punkta minēto deklarāciju. Kopiena ir nolēmusi pievienoties Keiptaunas konvencijai un attiecīgi sniedz minēto deklarāciju. 2. Eiropas Kopienas dalībvalstis pašlaik ir Beļģijas Karaliste, Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Īrija, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Itālijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārijas Republika, Maltas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika, Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Apvienotā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Karaliste. 3. Tomēr šī deklarācija neattiecas uz Dānijas Karalisti saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots līgumiem. 4. Šo deklarāciju nepiemēro dalībvalstu teritorijās, kurās nepiemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un tā neietekmē tādus aktus vai nostājas, ko attiecīgās dalībvalstis varētu pieņemt saskaņā ar Keiptaunas konvenciju šo teritoriju vārdā un interesēs. 5. Eiropas Kopienas dalībvalstis ir nodevušas Kopienai kompetenci attiecībā uz jautājumiem, ko regulē Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[14], Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām[15] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regula (EK) Nr. 593/2008 par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I)[16]. 6. Pievienojoties Keiptaunas konvencijai, Kopiena nesniegs nevienu no deklarācijām, kas paredzētas saskaņā ar šīs konvencijas 56. pantā uzskaitītajiem pantiem. Dalībvalstu kompetence attiecībā uz maksātnespēju regulējošām materiāltiesiskajām normām paliek neskarta. 7. Kompetences īstenošana, ko dalībvalstis saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu nodevušas Kopienai, pēc būtības ir pakļauta nepārtrauktai attīstībai. Līguma ietvaros kompetentās iestādes var pieņemt lēmumus, kas nosaka Kopienas kompetences apjomu. Tāpēc Kopiena patur tiesības attiecīgi grozīt šo deklarāciju, taču tas nav uzskatāms par priekšnoteikumu, lai tā īstenotu savu kompetenci attiecībā uz jautājumiem, ko regulē Keiptaunas konvencija. II. Deklarācija saskaņā ar XXVII panta 2. punktu par Eiropas Kopienas kompetenci jautājumos, ko regulē Gaisa kuģu protokols, attiecībā uz kuriem dalībvalstis savu kompetenci ir nodevušas Kopienai. 1. Gaisa kuģu protokola XXVII pants paredz, ka reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas, ko izveidojušas neatkarīgas valstis un kuras ir kompetentas noteiktos jautājumos, ko regulē šis protokols, var pievienoties tam ar nosacījumu, ka tās sniedz XXVII panta 2. punktā minēto deklarāciju. Kopiena ir nolēmusi pievienoties Gaisa kuģu protokolam un attiecīgi sniedz minēto deklarāciju. 2. Eiropas Kopienas dalībvalstis pašlaik ir Beļģijas Karaliste, Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Īrija, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Itālijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārijas Republika, Maltas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika, Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Apvienotā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Karaliste. 3. Tomēr šī deklarācija neattiecas uz Dānijas Karalisti saskaņā ar Protokola par Dānijas nostāju, kas pievienots līgumiem, 1. un 2. pantu. 4. Šo deklarāciju nepiemēro dalībvalstu teritorijās, kurās nepiemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un tā neietekmē tādus aktus vai nostājas, ko attiecīgās dalībvalstis varētu pieņemt saskaņā ar Gaisa kuģu protokolu šo teritoriju vārdā un interesēs. 5. Eiropas Kopienas dalībvalstis ir nodevušas Kopienai kompetenci attiecībā uz jautājumiem, ko regulē Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[17], Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1346/2000 par maksātnespējas procedūrām[18] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Regula (EK) Nr. 593/2008 par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām (Roma I)[19]. 6. Pievienojoties Gaisa kuģu protokolam, Kopiena nesniegs deklarāciju saskaņā ar XXX panta 1. punktu par VIII panta piemērošanu, tā nesniegs arī nevienu no XXX panta 3. punktā paredzētajām deklarācijām. Dalībvalstu kompetence attiecībā uz maksātnespēju regulējošām materiāltiesiskajām normām paliek neskarta. 7. Kompetences īstenošana, ko dalībvalstis saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu nodevušas Kopienai, pēc būtības ir pakļauta nepārtrauktai attīstībai. Līguma ietvaros kompetentās iestādes var pieņemt lēmumus, kas nosaka Kopienas kompetences apjomu. Tāpēc Kopiena patur tiesības attiecīgi grozīt šo deklarāciju, taču tas nav uzskatāms par priekšnoteikumu, lai tā īstenotu savu kompetenci attiecībā uz jautājumiem, ko regulē Gaisa kuģu protokols. II PIELIKUMS Deklarācijas, kas Kopienai jāsniedz, pievienojoties Keiptaunas konvencijai un Gaisa kuģu protokolam, attiecībā uz atsevišķiem tajos ietvertiem noteikumiem un pasākumiem I. Kopienas deklarācija saskaņā ar Keiptaunas konvencijas 55. pantu Saskaņā ar Keiptaunas konvencijas 55. pantu gadījumos, kad parādnieka dzīvesvieta ir Kopienas dalībvalsts teritorijā tās dalībvalstis, kurām ir saistoša Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[20], piemēros Keiptaunas konvencijas 13. un 43. pantu par pagaidu tiesiskās aizsardzības līdzekļiem tikai saskaņā ar Regulas Nr. 44/2001 31. pantu, kā to skaidrojusi Eiropas Kopienu Tiesa 1968. gada 27. septembra Briseles konvencijas kontekstā[21] (24. pants). II. Kopienas deklarācija saskaņā ar Gaisa kuģu protokola XXX. pantu Saskaņā ar Gaisa kuģu protokola XXX panta 5. punktu minētā protokola XXI pantu Kopienā nepiemēros un šajā pantā regulētajiem jautājumiem tās dalībvalstis, kurām ir saistoša turpmāk minētā regula vai jebkurš cits nolīgums, kura mērķis ir paplašināt regulas darbības jomu, piemēros Padomes 2000. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[22]. [1] SEC(2002) 1308 galīgā redakcija/2, 3.3.2003. [2] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. [3] OV L 160, 30.6.2000., 1. lpp. [4] Spriedums 1982. gada 31. martā lietā C.H.W . pret G.J.H. (Lieta Nr. 25/81 [1982] ECR 1189). [5] Spriedums 1998. gada 17. novembrī lietā Van Uden Maritime pret Kommanditgesellschaft in Firma Deco-Line un citiem (Lieta 391/95 [1998] ECR I-7091). [6] Lieta 22/70. [7] OV L 177, 4.7.2008., 6. lpp. [8] OV C, lpp. [9] OV C, lpp. [10] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [11] OV L 160, 30.6.2000., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [12] OV L 177, 4.7.2008., 6. lpp. [13] OV C 27, 26.1.1998., 34. lpp. [14] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [15] OV L 160, 30.6.2000., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [16] OV L 177, 4.7.2008., 6. lpp. [17] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [18] OV L 160, 30.6.2000., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [19] OV L 177, 4.7.2008, 6. lpp. [20] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar… [21] OV C 27, 26.1.1998., 1. lpp. [22] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar…