EIROPAS KOMISIJA Briselē, 12.10.2022 COM(2022) 528 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI 2022. gada paziņojums par ES paplašināšanās politiku











{SWD(2022) 332 final} - {SWD(2022) 333 final} - {SWD(2022) 334 final} - {SWD(2022) 335 final} - {SWD(2022) 336 final} - {SWD(2022) 337 final} - {SWD(2022) 338 final}



I. IEVADS 2022. gada sākumu iezīmēja neizprovocētais un nepamatotais Krievijas agresijas karš pret Ukrainu — skarba atmošanās jaunā ģeopolitiskajā realitātē. Šo apstākļu dēļ jautājums par ES paplašināšanos atkal ir nonācis Eiropas darba kārtības augšgalā. Pēc tam, kad 2022. gada pavasarī Ukraina, Moldova un Gruzija iesniedza pieteikumus par dalību ES, Eiropas Komisija 17. jūnijā pēc Padomes aicinājuma sniedza savus atzinumus. Komisija ieteica noteikt Ukrainai, Moldovai un Gruzijai Eiropas perspektīvu un piešķirt Ukrainai un Moldovai kandidātvalsts statusu ar nosacījumu, ka tiks veikti pasākumi vairākās jomās, bet Gruzijai — pēc tam, kad būs atrisināti vairāki prioritāri jautājumi. Eiropadome 23. jūnijā apstiprināja Komisijas ieteikumus — tā atzina trīs kandidātvalstu Eiropas perspektīvu un piešķīra Ukrainai un Moldovai ES kandidātvalsts statusu. Par to, kā tiek īstenoti pasākumi/prioritātes, kas norādīti Komisijas atzinumos par attiecīgajiem dalības pieteikumiem, Komisija ziņos sava regulārā paplašināšanās dokumentu kopuma ietvaros, kurā Ukraina, Moldova un Gruzija tiks iekļautas no 2023. gada. Turklāt līdz 2022. gada beigām Komisija iesniegs savus novērtējumus par šo trīs valstu spēju uzņemties ar dalību ES saistītos pienākumus. Krievijas agresija skaidrāk nekā jebkad agrāk ir parādījusi, ka iespēja kļūt par Eiropas Savienības dalībvalsti ir spēcīgs balsts ne vien labklājībai, bet arī mieram un drošībai. Ņemot to vērā, 23. jūnijā pirms Eiropadomes sanāksmes notika ES un Rietumbalkānu valstu vadītāju tikšanās. Līderi apsprieda progresu ES integrācijas jomā un problēmas, ko radījusi Krievijas agresija pret Ukrainu. Šī tikšanās bija arī iespēja uzsvērt, cik svarīga ir saskaņotība ar ES vērtībām un kopējo ārpolitiku un drošības politiku (KĀDP) — jautājums, kas šajā jaunajā ģeopolitiskajā kontekstā ir kļuvis arvien svarīgāks. Īpaša uzmanība tika pievērsta Rietumbalkānu valstu integrācijai ES pasākumos, kuru mērķis ir mazināt Krievijas agresijas negatīvo ietekmi uz Ukrainu attiecībā uz pārtikas piegādi un energoapgādi un enerģētisko neatkarību, kā arī pasākumos, kuru mērķis ir atbalstīt spēju veidošanu kiberdrošības un sociālās programmas jomā, it īpaši attiecībā uz jauniešu iesaistīšanu ekonomikā. ES līderi 23. un 24. jūnijā atkārtoti apstiprināja pilnīgu un viennozīmīgu apņemšanos attiecībā uz Rietumbalkānu Eiropas perspektīvu. Eiropadome aicināja paātrināt pievienošanās procesu un turpināt pakāpenisku integrāciju starp Eiropas Savienību un Rietumbalkāniem paplašināšanās procesā atgriezeniskā un uz nopelniem balstītā veidā, pamatojoties uz pārskatīto metodiku. Eiropadome atkārtoti uzsvēra reformu nozīmi, jo īpaši tiesiskuma jomā (konkrētāk, saistībā ar tiesu iestāžu neatkarību un darbībām), kā arī korupcijas apkarošanas jomā. Eiropadome atkārtoti apstiprināja, ka ir steidzami jāpanāk reāls progress, lai noregulētu neatrisinātos divpusējos un reģionālos strīdus, jo īpaši Belgradas–Prištinas dialogu par Serbijas un Kosovas attiecību normalizēšanu. Eiropadome paziņoja, ka ir gatava piešķirt Bosnijai un Hercegovinai kandidātvalsts statusu, un šajā nolūkā aicināja Komisiju nekavējoties ziņot Padomei par tās atzinumā izklāstīto 14 galveno prioritāšu īstenošanu, īpašu uzmanību pievēršot prioritātēm, kas veido būtisku reformu kopumu, lai Eiropadome varētu atgriezties pie lēmuma pieņemšanas šajā jautājumā. Pirmās starpvaldību konferences par pievienošanās sarunām ar Ziemeļmaķedoniju un Albāniju notika 19. jūlijā, aizsākot jaunu posmu ES paplašināšanās politikā. Komisija nekavējoties uzsāka ES acquis analītiskās pārbaudes (izvērtēšanas) procesu. Ģeopolitiskie izaicinājumi, jo īpaši Krievijas agresija pret Ukrainu, arī ir satuvinājuši ES un Rietumbalkānus un ir prasījuši pilnīgu savstarpēju solidaritāti. Reaģējot uz karu, ES ir integrējusi Rietumbalkānus savās pārtikas nodrošinājuma un enerģētiskās drošības iniciatīvās. Šis reģions ir daļa no Eiropas Pārtikas nodrošinājuma krīžgatavības un reaģēšanas mehānisma un ir uzaicināts piedalīties ES kopīgajos gāzes, sašķidrinātās dabasgāzes un ūdeņraža iepirkumos. Turcijai ir bijusi liela nozīme kā starpniekam tiešās sarunās starp Krieviju un Ukrainu un jūlijā noslēgtajos graudu darījumos. Tā kā Turcija ir nozīmīga lauksaimniecības produktu ražotāja, tā ir stratēģisks partneris globālā pārtikas nodrošinājuma kontekstā. Albānija, Bosnija un Hercegovina, Kosova, Ziemeļmaķedonija un Melnkalne pievienojās ES ierobežojošajiem pasākumiem, reaģējot uz Krievijas agresijas karu pret Ukrainu. Serbija un Turcija līdz šim to nav izdarījušas. Turcija joprojām ir nozīmīga Eiropas Savienības partnere un kandidātvalsts. Pievienošanās sarunas ar Turciju kopš 2018. gada ir apstājušās. Turcija turpināja attālināties no ES, jo turpinājās tās regress ES pamattiesību, tiesu varas neatkarības un ekonomikas pārvaldības jomās, kā arī netika veiktas reformas vairākos ar nozarēm saistītos jautājumos. Attiecībā uz Vidusjūras austrumdaļu Eiropadome 2022. gada jūnijā pauda lielas bažas par nesenajām atkārtotajām Turcijas darbībām un paziņojumiem. 2022. gada jūnijā Eiropadome rīkoja stratēģisku diskusiju par Eiropas Savienības attiecībām ar tās partneriem Eiropā. 2022. gada 6. oktobrī Prāgā notika pirmā sanāksme plašākā Eiropas valstu formātā — tā dēvētās Eiropas politiskās kopienas veidolā. Vairāk nekā četrdesmit Eiropas valstu vadītāji diskutēja par enerģētiku, drošību, klimatu un ekonomisko situāciju Eiropā. Tika apspriests arī šīs platformas turpmākais darbības virziens, un tika pieņemts lēmums nākamo sanāksmi rīkot Moldovā. Šī neformālā sistēma neaizstās pašreizējās ES politikas jomas un instrumentus, jo īpaši paplašināšanos, un tajā pilnībā tiks ievērota Eiropas Savienības lēmumu pieņemšanas autonomija. Pārskats par svarīgākajām norisēm Krievijas agresijas karš pret Ukrainu ir satricinājis enerģijas tirgus un izraisījis izteiktu cenu svārstīgumu un enerģētisko nedrošību, kas ietekmē ES un tās tuvākās kaimiņvalstis. Enerģijas cenu pieaugums ietekmē arī citas nozares, piemēram, transportu (degvielas cenu pieaugums) un rūpniecību (izejvielu un mēslošanas līdzekļu cenu pieaugums). Papildus enerģētikai krīze ir būtiski ietekmējusi arī lauksaimniecības pārtikas nozari un citus tirgus, jo īpaši pārtikas, graudaugu, dažu izejvielu un citu preču pieejamību un cenas. Pastāv liels neizmantots potenciāls ilgtspējīgu un atbildīgu stratēģisko partnerību veidošanai kritiski svarīgo izejvielu jomā, turklāt ir būtiski Rietumbalkānus integrēt ES piegādes ķēdēs. ES ir iesaistījusi Rietumbalkānus savos centienos mazināt kara un Covid-19 pandēmijas ietekmi. Daudz tiek darīts, lai paātrinātu Rietumbalkānu valstu integrāciju, ņemot vērā to kā kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu statusu. Tas tiek darīts, izmantojot dalību ES programmās un aģentūrās un īstenojot stabilizācijas un asociācijas nolīgumus (SAN), Ekonomikas un investīciju plānu (EIP), iekļaujošas reģionālās sadarbības sistēmas (piem., ES stratēģiju Adrijas un Jonijas jūras reģionam un ES stratēģiju Donavas reģionam), kā arī potenciāli reģionālo ekonomisko integrāciju. ES ir pastāvīgi pastiprinājusi savu politisko sadarbību ar Rietumbalkāniem, pievēršoties tādām kopīgu interešu jomām kā tieslietas un iekšlietas, ekonomika un vienotais tirgus, enerģētika, transports un digitālā politika, civilā aizsardzība, sociālā politika, izglītība, pētniecība un inovācija, kā arī ārlietas, drošība un aizsardzība. Iesaistīšanās pēdējās minētajās jomās ietver atbalstu kiberdrošības un aizsardzības spēju stiprināšanai. Stabilizācijas un asociācijas procesā jau ir paredzēta ievērojama integrācija pirms pašas pievienošanās. Papildus SAN sniegtajām iespējām plašas integrācijas perspektīvas piedāvā citi reģionālie nolīgumi, jo īpaši par Transporta kopienu un Enerģētikas kopienu. Izveidojot Enerģētikas kopienu, ES atver savu elektroenerģijas tirgu arī Rietumbalkāniem ar nosacījumu, ka tiek veiktas regulatīvās reformas. Šajā kontekstā ir ļoti svarīgi turpināt elektroenerģijas tirgus integrācijas programmu reģionā un ar ES, citstarp pieņemt vienotu metodiku pārvades jaudas aprēķināšanai. Zaļā pārkārtošanās ir Eiropas labākā iespēja kļūt enerģētiski neatkarīgākai, kā arī palīdzēt palēnināt klimata pārmaiņas un uzlabot cilvēku dzīvi. Plāns REPowerEU, ko atbalsta Eiropas ārējās enerģētiskās sadarbības stratēģija, kurus abus Eiropas Komisija uzsāka 2022. gada maijā, palīdzēs samazināt ES un Rietumbalkānu atkarību no Krievijas gāzes. Paredzams, ka Rietumbalkāni panāks pilnīgu atbilstību šajā plānā noteiktajiem ES tiesību aktiem un politikas prioritātēm. Jaunā ES Enerģijas iepirkuma platforma palīdzēs apvienot pieprasījumu, koordinēt infrastruktūras izmantošanu, risināt sarunas ar starptautiskajiem partneriem un sagatavoties kopīgiem gāzes, ūdeņraža un sašķidrinātās dabasgāzes iepirkumiem. REPowerEU arī veicina enerģijas avotu diversifikāciju enerģētiskās drošības palielināšanas kontekstā, citstarp dabasgāzes piegāžu dažādošanu. Lai gan īstermiņa pasākumi var palīdzēt mazināt šīs situācijas sekas, krīze skaidri parāda, ka steidzami ir jāpievēršas zaļās un digitālās pārkārtošanās procesiem kā ilgtspējīgas izaugsmes un diversifikācijas virzītājspēkiem. Sadarbību šajās jomās veicina plašāka Rietumbalkānu līdzdalība neformālās padomēs un regulāri augsta līmeņa kontakti. ES līderi turpināja iesaistīties ar Rietumbalkānu partneriem, citstarp augstākā līmeņa sanāksmēs, no kurām pēdējā bija ES un Rietumbalkānu valstu līderu sanāksme 2022. gada jūnijā. Pēc Ārlietu padomes sanāksmes 2022. gada maijā ES ārlietu ministri pirmo reizi rīkoja neoficiālu viedokļu apmaiņu ar visu sešu Rietumbalkānu valstu ārlietu ministriem. Kopš Brdo samitā pieņemtajām saistībām Rietumbalkānu partneri ir aicināti rakstveidā iesniegt savu ieguldījumu izskatīšanai Ārlietu padomes sanāksmēs, un pēc tām viņi tiek informēti par tajās apspriesto. Viņi piedalās arī Eiropas Diplomātijas akadēmijas izmēģinājuma posmā. 2021. gada decembrī Brdo pie Kraņas notika ikgadējais ES un Rietumbalkānu valstu ministru forums tieslietu un iekšlietu jautājumos, kas bija iespēja ES un šā reģiona partneriem apspriest tādus tematus kā migrācijas, patvēruma un robežu pārvaldības stiprināšana, terorisma, ekstrēmisma un radikalizācijas apkarošana, cīņa pret organizēto noziedzību, tiesiskuma stiprināšana un tiesu sistēmas reformas. 2022. gada jūnijā Tirānā notika trīs Rietumbalkānu platformu ministru sanāksme par kultūras, pētniecības un inovācijas, izglītības un apmācības jautājumiem saistībā ar ciešākas sadarbības modeli, kas tika aizsākts Rietumbalkānu inovācijas, pētniecības, izglītības, kultūras, jaunatnes un sporta darba kārtības ietvaros. Savukārt 2022. gada jūnijā Briselē notika ministru dialogs par digitālās politikas regulatīvajiem aspektiem. Ekonomikas un investīciju plāns Rietumbalkāniem (EIP) turpināja sasaistīt dažādās valstīs nepieciešamās reformas un investīcijas, nodrošinot ilgtermiņa redzējumu, jo īpaši attiecībā uz infrastruktūras un savienojamības politikas jomām. Tika uzsākts šā plāna īstenošanas posms, kā arī tas joprojām noteica ES palīdzības struktūru, lai mazinātu sociālekonomisko plaisu starp minēto reģionu un ES un palīdzētu tā zaļās un digitālās pārkārtošanās procesā. Ekonomikas un investīciju plāns un zaļā programma Rietumbalkāniem, kurā galvenā uzmanība pievērsta rīcībai klimata jomā, aprites ekonomikai, biodaudzveidībai, cīņai pret piesārņojumu, kā arī ilgtspējīgām pārtikas sistēmām, ir vispiemērotākie instrumenti, kurus var izmantot, lai pakāpeniski veidotu šā reģiona noturību un enerģētisko neatkarību. Minētā plāna galveno pamatiniciatīvu virzieni ir pāreja no ogļrūpniecības, gāzes piegāžu maršrutu dažādošana, investīcijas atjaunīgos enerģijas avotos un lielāki enerģijas ietaupījumi, izmantojot renovācijas vilni. Sīkāks pārskats par EIP īstenošanu ir sniegts šā paziņojuma pielikumā. Ar Rietumbalkānu investīciju satvaru tika apstiprināts ES un divpusējo līdzekļu devēju līdzfinansējums 24 infrastruktūras pamatinvestīcijām nozīmīgos energoapgādes un transporta koridoros, kā arī sociālajā un digitālajā jomā, atjaunīgos energoresursos, energoefektivitātē un atkritumu un notekūdeņu attīrīšanas staciju jomā, un to kopējā vērtība pārsniedz 3,3 miljardus EUR. Ar ES atbalstu šis reģions gūst panākumus arī zaļās programmas īstenošanā. Ir jāturpina darbs, īstenojot reformas, lai atbalstītu zaļo pārkārtošanos un reģionālo ekonomisko integrāciju un tādējādi pilnībā atraisītu investīciju potenciālu. Lai labāk atbalstītu ekonomikas atveseļošanos pēc pandēmijas un novērstu sekas, ko izraisījis Krievijas karš pret Ukrainu, ir ļoti svarīgi, lai nākamajās ekonomikas reformu programmās (ERP) tiktu ierosināti pasākumi, kas veicina iekļaujošu un ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi saskaņā ar ES zaļās pārkārtošanās un digitalizācijas prioritātēm. Lai izmantotu iespējas, ko paver iepriekš minētie izaicinājumi, un mazinātu negatīvo ietekmi, ko tie varētu radīt, ir ļoti svarīgi, lai Rietumbalkānu partneri un Turcija saglabātu makrofiskālo stabilitāti un īstenotu strukturālas reformas nolūkā uzlabot savu valstu ekonomiku noturību ilgtermiņā un novērst identificētās nepilnības. Ņemot vērā lielo nenoteiktību, izaugsmes perspektīvu pasliktināšanos, augsto un pastāvīgo inflācijas spiedienu, būs nepieciešami mērķorientēti un pagaidu pasākumi, lai mazinātu negatīvo ietekmi uz visneaizsargātākajām iedzīvotāju grupām. Šis atbalsts ir rūpīgi jālīdzsvaro ar nepieciešamību atjaunot fiskālās rezerves un samazināt ar valsts parādu saistīto neaizsargātību, izmantojot reālistiskas vidēja termiņa fiskālās konsolidācijas stratēģijas. Turcijā jo īpaši svarīgi ir apturēt ļoti augsto un vēl aizvien augošo inflāciju, ierobežot makroekonomisko nelīdzsvarotību un atjaunot makroekonomikas politikas uzticamību. Tāpēc pilnīga apņemšanās īstenot reformas, kas noteiktas ekonomikas reformu programmās un kopīgi ar ES dalībvalstīm pieņemtajās politikas norādēs, ir būtiska ne tikai konkurētspējas uzlabošanai, darbvietu radīšanas veicināšanai un sociālās iekļaušanas sekmēšanai, bet arī fiskālās ilgtspējas nodrošināšanai, ekonomisko kritēriju izpildei pievienošanās procesā un ES investīciju kopuma potenciālās ietekmes maksimālai palielināšanai. Līdz ar IPA III regulas pieņemšanu 2021. gada septembrī un IPA III plānošanas ietvara pieņemšanu 2021. gada decembrī ir sākusies IPA III īstenošana. Līdz 2021. gada beigām Komisija pieņēma lēmumus par gada un daudzgadu programmu finansēšanu par kopējo summu vairāk nekā 4 miljardi EUR. Tas jo īpaši ļāva īstenot Ekonomikas un investīciju plānu Rietumbalkāniem. IPA III plānošanas pamatā joprojām ir stingra, uz politiku orientēta pieeja, kas ietver stratēģisku un dinamisku palīdzības īstenošanu, galveno uzmanību pievēršot dalības pamatprasībām. Lai apspriestu vispārējo pieeju IPA III īstenošanai, tā mērķus un IPA līdzekļu plānošanu, notika divi augsta līmeņa ģeopolitiskie dialogi starp Komisiju un Eiropas Parlamentu — 2021. gada oktobrī un 2022. gada maijā.

Rietumbalkāniem ir jāpastiprina centieni un jāpieliek politiskā griba, lai atrisinātu problēmas, kas kavē kopējā reģionālā tirgus īstenošanu — tas maksimāli palielinās ieguvumus no EIP. 2020. gada novembrī notikušajā Berlīnes procesa Sofijas samitā šā reģiona partneri vienojās par vērienīgu plānu izveidot kopēju reģionālo tirgu. Šajā saistībā ir panākts zināms progress, piemēram, zaļo joslu paplašināšana, iekļaujot ES dalībvalstis. Tomēr domstarpību dēļ, kas gan nav saistītas ar pamatdarbu, plānojot kopējo reģionālo tirgu, līdz šim nav bijis iespējams panākt, ka nolīgumus politiski apstiprina tehniskā līmenī. Šie nolīgumi kopējā reģionālā tirgus ietvaros dotu ievērojamu labumu, jo palielinātu visa reģiona pievilcību un konkurētspēju, paātrinātu atveseļošanos pēc pandēmijas un mazinātu Krievijas agresijas pret Ukrainu ietekmi. Tas piesaistītu arī ieguldītājus, kas meklē piegāžu dažādošanas iespējas un īsākas vērtības ķēdes, un palīdzētu maksimāli palielināt ieguvumus no investīcijām savienojamības infrastruktūrā. Tāpēc ir svarīgi, lai visas iesaistītās personas konstruktīvi darbotos, veidojot kopējo reģionālo tirgu un pildot kopīgās saistības reģiona iedzīvotāju un uzņēmumu labā. Pozitīva loma šajā procesā var būt Albānijas, Ziemeļmaķedonijas un Serbijas uzsāktajai iniciatīvai “Atvērti Balkāni”, ja vien tās pamatā ir ES noteikumi un tā joprojām ir iekļaujoša attiecībā uz visiem Rietumbalkānu partneriem. Neraugoties uz jauniem piegāžu ierobežojumiem, Rietumbalkāniem vajadzētu atturēties no vienpusēju tirdzniecības ierobežojumu ieviešanas. Prioritāri būtu jāatsakās no visiem pašreizējiem pasākumiem, kas neatbilst stabilizācijas un asociācijas nolīgumiem un Centrāleiropas brīvās tirdzniecības nolīgumam (CBTN) un ir pretrunā kopējā reģionālā tirgus garam. Krievijas agresija pret Ukrainu izraisīja spēcīgu rezonansi visā reģionā un vēl vairāk uzsvēra kopējās ārpolitikas un drošības politikas saskaņotības nozīmi paplašināšanās procesā. Rietumbalkāni un Turcija pievienojās lielākajai daļai starptautiskās sabiedrības, arī ES, nobalsojot par divām ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijām par Krievijas iebrukumu Ukrainā un tā humanitāro ietekmi, kā arī nobalsojot par Krievijas dalības apturēšanu Cilvēktiesību padomē. Kopš 2022. gada janvāra Albānija kā nepastāvīgā locekle ir aktīvi iesaistījusies ANO Drošības padomes darbā, arī kā viena no agresiju nosodošo rezolūciju sagatavotājām. Albānijas, Melnkalnes un Ziemeļmaķedonijas politikas pilnīga saskaņotība ar ES KĀDP ir spēcīgs signāls par šo valstu stratēģisko izvēli pievienoties ES. Atzīstams un atzinīgi vērtējams ir arī tas, ka Bosnija un Hercegovina ir ievērojami paaugstinājusi oficiālo saskaņotības līmeni ar KĀDP, un Kosova ir veikusi vienpusēju saskaņošanu. Savukārt Serbijas saskaņotības līmenis ar KĀDP pārskata periodā ir ievērojami samazinājies. No Serbijas tiek sagaidīts, ka tā prioritārā kārtā izpildīs savas saistības un pakāpeniski pieskaņosies ES KĀDP, arī attiecībā uz ierobežojošiem pasākumiem, saskaņā ar tās sarunu programmu. Pārskata periodā Turcijas politikas saskaņotības līmenis ar KĀDP vēl vairāk pasliktinājās, citstarp tā nepiemēroja ES ierobežojošos pasākumus pret Krieviju. Melnkalne un Serbija turpināja piemērot pārskatīto metodiku, kas izklāstīta Komisijas paziņojumā “Pievienošanās procesa uzlabošana — ticama ES perspektīva Rietumbalkāniem” un apstiprināta 2021. gada jūnijā notikušajās politiskajās starpvaldību konferencēs ar šīm valstīm. Melnkalnei ir atvērtas visas sarunu sadaļas, no kurām trīs ir provizoriski slēgtas. Serbijas panākumi reformu jomā ļāva 2021. gada decembrī notikušajā starpvaldību konferencē ar Serbiju sākt sarunas par 4. kopu par zaļo programmu un ilgtspējīgu savienojamību. Starpvaldību konferencē tika arī noteikts ceļš uz turpmāku kopu atvēršanu, pamatojoties uz gaidāmo valsts progresu, jo īpaši attiecībā uz tiesiskuma reformām un attiecību normalizēšanu ar Kosovu. 2021. gada decembrī notikušajā starpvaldību konferencē ar Melnkalni tika paredzēta politiska virzība uz darba paātrināšanu attiecībā uz tiesiskuma jomas starpposma kritēriju izpildi, kas vēl joprojām ir nākamais atskaites punkts, kurš ir nepieciešams, lai virzītos uz priekšu pievienošanās sarunās. Komisija saskaņā ar pārskatīto metodiku šā paziņojuma secinājumos un ieteikumos ir izvērtējusi pievienošanās sarunu ar Melnkalni un ar Serbiju vispārējo līdzsvaru un ir ierosinājusi turpmāko rīcību attiecībā uz katru no šīm valstīm. Nākamajām starpvaldību konferencēm būtu jānotiek pēc tam, kad būs publicēts šis ikgadējais ziņojumu kopums un pēc tam pieņemtie Padomes secinājumi. 2022. gada 19. jūlijā notika starpvaldību konferences par pievienošanās sarunām ar Ziemeļmaķedoniju un Albāniju. Tādējādi tika atzīta abu šo valstu neatlaidīgā apņēmība, reformu panākumi un noturība virzībā uz ES. Pirmo reizi tiek pilnībā piemērota pārskatītā paplašināšanās metodika, kas visā sarunu procesā rada lielāku paredzamību, dinamiku un spēcīgāku politisko virzību. Komisija nekavējoties uzsāka izvērtēšanas procesu. Izvērtēšana ir ES tiesību aktu kopuma analītiska pārbaude, kuru kopīgi veic Komisija un katra kandidātvalsts. Šis process kandidātvalstīm ir iespēja iepazīties ar acquis un pēc tam norādīt savu tiesību aktu saskaņotības līmeni ar ES tiesību aktiem un izklāstīt turpmākas saskaņošanas plānus. Komisijas atzinumā par Bosnijas un Hercegovinas pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā ir identificētas 14 galvenās prioritātes, kas Bosnijai un Hercegovinai ir jāizpilda, lai Komisija varētu ieteikt sākt sarunas par pievienošanos Eiropas Savienībai. Padome šīs 14 galvenās prioritātes apstiprināja 2019. gadā. Eiropadome 2022. gada jūnijā pauda gatavību piešķirt Bosnijai un Hercegovinai kandidātvalsts statusu un aicināja Komisiju ziņot par 14 galveno prioritāšu īstenošanu, īpašu uzmanību pievēršot tām prioritātēm, kas veido būtisku reformu kopumu. Šeit aprakstītais pasākumu kopums ir atbilde uz šo aicinājumu. ES turpināja atbalstīt stabilizācijas un asociācijas nolīguma ar Kosovu īstenošanu un konsultēt valdību par galvenajām ar ES saistītajām reformām. Komisijas priekšlikums atcelt vīzu režīmu Kosovas pilsoņiem vēl nav pieņemts Padomē. No jauna ir aktualizējusies sajūta, ka šis jautājums ir jārisina steidzami un prioritāri. Komisija joprojām uztur spēkā savu 2018. gadā veikto novērtējumu, ka ir izpildīti visi kritēriji, kurus Padome noteikusi saistībā ar vīzu režīma liberalizāciju ar Kosovu. Turcija ir kandidātvalsts un nozīmīga ES partnere tādās svarīgās kopīgo interešu jomās kā tirdzniecība, migrācija, terorisma apkarošana, sabiedrības veselība, klimats, enerģētika, transports un reģionālie jautājumi. ES atzīst, ka enerģētikas jomā Turcija joprojām ir svarīga un uzticama tranzītvalsts. Pievienošanās sarunas ar Turciju vēl aizvien netiek turpinātas. Turcija nav radusi risinājumu negatīvajai tendencei vēl vairāk attālināties no Eiropas Savienības, un šajā valstī nopietni ir pasliktinājusies situācija demokrātijas, tiesiskuma un pamattiesību jomā, kā arī tiesu iestāžu neatkarības jomā. Dialogs par šādiem jautājumiem joprojām ir neatņemama ES un Turcijas attiecību sastāvdaļa. Dialogs un sadarbība ar Turciju pastiprinājās saskaņā ar 2021. gada Eiropadomes pamatnostādnēm. Eiropas Savienība ir gatava pakāpeniskā, samērīgā un atsaucamā veidā sadarboties ar Turciju nolūkā uzlabot sadarbību vairākās kopīgu interešu jomās ar nosacījumu, ka turpinās saspīlējuma mazināšana un Turcija iesaistās konstruktīvi, un ka tiek ievēroti jaunākajos Eiropadomes secinājumos izklāstītie nosacījumi. ES ir stratēģiski ieinteresēta nodrošināt stabilu un drošu vidi Vidusjūras austrumdaļā un attīstīt abpusēji izdevīgas sadarbības attiecības ar Turciju. Ņemot vērā kopīgo paziņojumu, ES atkārtoti apstiprināja savu apņēmību gadījumā, ja atkārtosies provokācijas vai vienpusējas darbības, kas pārkāpj starptautiskās tiesības, izmantot savā rīcībā esošos instrumentus un iespējas, lai aizsargātu savas un dalībvalstu intereses, kā arī uzturētu reģionālo stabilitāti. ES un Turcijas 2016. gada paziņojuma īstenošana turpināja nodrošināt rezultātus un joprojām bija galvenais satvars sadarbībai migrācijas jomā. Turcija turpināja savus ievērojamos centienus izmitināt vairāk nekā četrus miljonus bēgļu no Sīrijas un citām valstīm. Tomēr minētā paziņojuma īstenošanā vēl aizvien radās problēmas tādēļ, ka Turcija no 2020. gada marta ir vienpusēji apturējusi neatbilstīgo migrantu atgriešanu un noraidījusi patvēruma meklētājus no Grieķijas salām. Neatbilstīgas robežšķērsošanas gadījumu skaits starp Turciju un ES joprojām bija ievērojami mazāks nekā pirms ES un Turcijas paziņojuma pieņemšanas. Lielākā daļa no personām, kas 2021. gadā ieceļoja ES, izmantoja alternatīvos kontrabandas ceļus uz valdības kontrolētajām teritorijām Kiprā un uz Itāliju. Neatbilstīgas migrācijas plūsmas pa šiem maršrutiem 2022. gadā ir ievērojami palielinājušās. ES turpināja pildīt apņemšanos sniegt ievērojamu finansiālu atbalstu bēgļiem un uzņēmējkopienām Turcijā. Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā ir piesaistījis 6 miljardus EUR. Līgums par tā pilnu darbības budžetu tika noslēgts 2020. gada beigās, un līdz 2022. gada jūnijam tika izmaksāti vairāk nekā 4,7 miljardi EUR. Tā sasniegumi citstarp ir palīdzība 1,9 miljoniem bēgļu pamatvajadzību apmierināšanā, palīdzība 740 000 bēgļu bērnu doties uz skolu, 405 skolu celtniecība, kas vēl turpinās, un vairāk nekā 22,8 miljonu primārās veselības aprūpes konsultāciju sniegšana. Komisija piešķīra papildu finanšu palīdzības kopumu 3,5 miljardu EUR apmērā laikposmam no 2020. līdz 2023. gadam. Tas ietvers finansējumu migrācijas pārvaldībai un robežkontrolei, jo īpaši pie Turcijas austrumu robežas. Gan ES, gan Turcija turpina gūt labumu no muitas savienības, un Turcijas ekonomiskā integrācija ar ES joprojām ir cieša. Komisija turpināja pastiprināti iesaistīties ar Turciju saistībā ar tirdzniecības ierobežojumiem, kuri kavē muitas savienības netraucētu darbību. Tomēr panākumi bija niecīgi un lielākā daļa tirdzniecības šķēršļu netika novērsti. Turcijas vienpusējā ārpolitika joprojām nesaskanēja ar ES KĀDP prioritātēm un plašākām ES interesēm, jo īpaši tādēļ, ka tā īsteno intervences pasākumus un atbalsta militāras darbības dažos reģionālajos konfliktos. Tomēr Turcija joprojām bija atvērta politiskajam dialogam par reģionālajiem jautājumiem. Turcijas saskaņotības līmenis ar KĀDP turpināja pazemināties. Eiropadome pauda cerību, ka Turcija un visas iesaistītās personas sniegs pozitīvu ieguldījumu reģionālo krīžu risināšanā. Turcija aktīvi iesaistās diplomātiski, lai risinātu dažādas ar Krievijas agresiju Ukrainā saistītās problēmas, cenšoties deeskalēt konfliktu, piemēram, lai panāktu uguns pārtraukšanu. Turcija arī uzsāka diplomātisku iniciatīvu Ukrainas graudu eksporta atvieglošanai. Vienošanās, ko Ukraina un Krievija jūlijā Stambulā panāca ar ANO un Turcijas palīdzību, nebūtu bijusi iespējama bez Turcijas konstruktīvās lomas, un Turcija ir iesaistīta arī šīs vienošanās īstenošanas veicināšanā. Tomēr īpašas bažas rada tas, ka Turcija nav pievienojusies ES ierobežojošajiem pasākumiem pret Krieviju, jo ES un Turcijas muitas savienībā notiek brīva preču — arī divējāda lietojuma preču — aprite. Tas draud vājināt ES ierobežojošo pasākumu ietekmi. Lai muitas savienība turpinātu funkcionēt, pusēm ir pilnībā jāievēro spēkā esošie noteikumi un jāizvairās no savstarpējās uzticības graušanas. Turcija ir parakstījusi saprašanās memorandu par ekonomisko un tirdzniecības attiecību attīstīšanu ar Krieviju. Lai nodrošinātu stabilu un drošu vidi Vidusjūras austrumdaļā un lai ES ar Turciju izveidotos sadarbībā balstītas un savstarpēji izdevīgas attiecības, būtiska prasība ir godprātīgi turpināt dialogu un atturēties no vienpusējām darbībām, kas ir pretrunā ES interesēm un pārkāpj starptautiskās tiesības un ES dalībvalstu suverēnās tiesības. Visas domstarpības ir jāatrisina mierīgā dialogā un saskaņā ar starptautiskajām tiesībām. Darbības Varošā, kas ir pretrunā attiecīgajām ANO Drošības padomes rezolūcijām, turpināja graut izredzes atsākt sarunas un panākt visaptverošu Kipras problēmas risinājumu. No Turcijas tiek sagaidīts, ka tā nekavējoties atcels jebkādas darbības un pasākumus, kas tika veikti attiecībā uz Varošu kopš 2020. gada oktobra. II. PIEVIENOŠANĀS PROCESA PĪLĀRI No paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm tiek sagaidīts, ka tās pastāvīgi turpinās īstenot savas reformu programmas tā sauktajās pamatjautājumu jomās, turpinot reformas un demonstrējot konkrētu progresu tiesiskuma un ekonomikas jomās, kā arī saistībā ar demokrātisko iestāžu darbību un valsts pārvaldes reformu. Lai izpildītu prasības dalībai ES, joprojām ir svarīgi nodrošināt stabilus un neatgriezeniskus sasniegumus visās šajās jomās. Dažos gadījumos tika panākts progress saistībā ar tiesu sistēmas reformu, cilvēktiesību tiesiskā regulējuma pilnveidošanu un valsts pārvaldes reformām. Neraugoties uz gūtajiem panākumiem, vēl ir jāparāda stingra politiskā griba, lai reformu īstenošana dotu reālus rezultātus. Progress ekonomisko pievienošanās kritēriju izpildē ir bijis pārāk lēns, lai būtiski samazinātu ekonomisko plaisu ar ES. Vēl aizvien ir jūtama politiskā un institucionālā pretestība pārmaiņām, un dažās valstīs ir vērojamas negatīvas tendences. Tās attiecas, piemēram, uz arvien nelabvēlīgāku vidi pilsoniskajai sabiedrībai, vārda un mediju brīvībai, kā arī uz mēģinājumiem neatļauti ietekmēt tiesu varu un iejaukties tās darbā politiski. Korupcijas apkarošanas sistēmu pareizai izpildei arī turpmāk vajadzētu būt prioritātei visās paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs, citstarp paredzot korupcijas apkarošanas pasākumu iekļaušanu visās nozarēs, kas ir visneaizsargātākās pret korupciju. Ir jāpanāk progress publiskā iepirkuma saskaņošanā ar Eiropas standartiem un labu praksi, jāstiprina interešu konfliktu novēršana un jāveicina godprātība civildienestā. Lai ierobežotu un rezultatīvi novērstu valsts nozagšanas elementus, ir vajadzīgi saskaņoti un konsekventi centieni. Stabilu rezultātu gūšana attiecībā uz proaktīvu izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un galīgiem notiesājošiem spriedumiem cīņā pret korupciju visos līmeņos un cīņā pret smago un organizēto noziedzību joprojām ir ilgtermiņa mērķis, virzībā uz kuru arī turpmāk būs vajadzīgas vēl lielākas un konsekventas pūles, arī papildus stiprinot stratēģiskās un operatīvās spējas. Demokrātisko iestāžu darbība Paplašināšanās procesā ir ļoti svarīgi ieviest pasākumus, kas saistīti ar demokrātisko iestāžu darbības nostiprināšanu, taču daudzos gadījumos vēl ir jāparāda patiesa politiskā griba īstenot attiecīgās reformas. Spēcīga politiskā polarizācija un partiju dialoga trūkums joprojām ietekmē parlamentu darbību, jo īpaši Rietumbalkānos, lai gan jāatzīmē, ka pārskata periodā ir konstatēti arī daži pozitīvi pasākumi. Serbijā 2022. gada 3. aprīlī kopumā mierīgā gaisotnē notika prezidenta, pirmstermiņa parlamenta un Belgradas pilsētas pašvaldības vēlēšanas. Piedalījās visi attiecīgie politiskie spēki, un rezultātā, salīdzinot ar 2020. gada vēlēšanām, tika izveidots plurālistiskāks un iekļaujošāks parlaments. Turklāt pirms vēlēšanām plašs politisko dalībnieku loks iesaistījās konstruktīvā partiju dialogā, ko veicināja Eiropas Parlaments. Tomēr starptautiskie novērotāji, kurus vadīja Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību birojs, atzīmēja vairākas nepilnības parlamenta vēlēšanās. Ievērojama kavēšanās, apkopojot vēlēšanu rezultātus un tādējādi arī veidojot jauno valdību, palēnināja lēmumu pieņemšanu. Jaunais rīcības kodekss tika grozīts 2021. gada septembrī, un 2021. gada oktobrī tika izveidota Ētikas komisija. Parlamenta debatēs pret politiskajiem oponentiem un pilsoniskajiem aktīvistiem joprojām tika izmantoti aizskaroši izteikumi. Melnkalnē turpināja pastāvēt polarizācija, politisko partiju konstruktīvas sadarbības trūkums un nespēja panākt vienprātību svarīgos valsts interešu jautājumos, un tā rezultātā pēc neuzticības balsojumiem divreiz tika piedzīvota divu sašķeltu valdību krišana. Melnkalnes iestāžu pienācīgu darbību ir nopietni ietekmējusi politiskā nestabilitāte, kas kavē lēmumu pieņemšanu un reformu īstenošanu. Galveno tiesu iestāžu darbību vājināja tas, ka to sastāvs nebija nokomplektēts pilnā apmērā, jo parlaments nespēja ievēlēt jaunus tiesu iestāžu locekļus. Septembra vidū Konstitucionālā tiesa nevarēja pildīt savus uzdevumus, jo nebija kvoruma, un tas vēl vairāk pastiprināja politisko nenoteiktību.

Kosovā 2021. gadā ievēlētā valdība bija politiski un institucionāli stabila, pateicoties tam, ka to atbalstīja pārliecinošs vairākums. Tam vajadzēja dot Kosovai iespēju paātrināt centienus stiprināt demokrātiju un tiesiskumu, apkarot korupciju un pastiprināt likumdošanas darbības, arī attiecībā uz reformām, kas saistītas ar ES. Tomēr tas, ka parlamentā bieži trūka kvoruma, un opozīcijas partiju boikoti kavēja svarīgāko likumu pieņemšanu. Ir jāpieliek pūles, lai stiprinātu parlamenta kā tāda foruma lomu, kas panāk konstruktīvu politisko dialogu un konsensu, jo īpaši attiecībā uz ES reformu programmu. 2021. gada rudenī pašvaldību vēlēšanas kopumā notika labi pārvaldītā, pārredzamā un konkurenci veicinošā veidā, izņemot Kosovas serbu pašvaldības, kurās politiskā konkurence bija ierobežota. Joprojām ir jānovērš ilgstoši vērojamie trūkumi. Albānijā pēc 2021. gada vispārējām vēlēšanām parlamentā vietas ieņēma no lielākajām opozīcijas partijām ievēlēti deputāti. Attiecībā uz reformām, kas saistītas ar ES, parlaments panāca partiju vienprātību par konstitucionālajiem grozījumiem, lai pagarinātu tiesu iestāžu pārbaudes struktūru pilnvaru termiņu. Tomēr parlamenta darbu ir ietekmējis iekšējs konflikts lielākajā opozīcijas partijā. Valdības līmenī Albānija kopumā turpināja koncentrēties uz ES reformu programmu. Ziemeļmaķedonijā parlaments joprojām bija galvenais politiskā dialoga forums. Pēc spraigām debatēm parlaments pieņēma secinājumus par priekšlikumu, kas pavēra ceļu pievienošanās sarunu uzsākšanai. Tomēr tā darbu iespaidoja politiskā polarizācija un aktīva bloķēšana, ko īstenoja galvenā opozīcijas partija, un tas ietekmēja dažu tiesību aktu pieņemšanu. Parlaments un valdība apņēmās prioritārā kārtā uzsākt un panākt attiecīgus konstitucionālus grozījumus, lai Konstitūcijā iekļautu pilsoņus, kuri dzīvo valsts robežās. Bosnijā un Hercegovinā politiskās polarizācijas un citu šķēršļu dēļ apstājās demokrātisko iestāžu darbs un reformas virzībai uz ES. Prezidentūras, Ministru padomes un parlamenta darbs tika bloķēts līdz 2022. gada pavasarim. Politiskā dialoga sanāksmes ar ES saskaņā ar stabilizācijas un asociācijas nolīgumu nevarēja notikt līdz 2022. gada jūnijam. Serbu Republikas (Republika Srpska) administratīvā vienība īstenoja iniciatīvas, lai vienpusēji pārņemtu valsts kompetences. Tagad šīs iniciatīvas ir vai nu apturētas, vai arī tiek pārskatītas konstitucionālā kārtībā. Pārskata periodā Augstais pārstāvis četras reizes izmantoja savas izpildpilnvaras, lai pārvarētu šķēršļus, citstarp nolūkā nodrošināt līdzekļus 2022. gada oktobrī paredzēto vēlēšanu organizēšanai. Valsts budžets tika pieņemts tikai jūnija beigās. Valsts iestādes sāka atjaunot savu darbību 2022. gada pavasarī, un tika veikti pirmie pasākumi, lai īstenotu vēl nepabeigtās reformas. Politiskie dalībnieki demonstrēja vienotu pieeju, ļaujot Bosnijai un Hercegovinai pieņemt publiskā iepirkuma likumu, kā arī kļūt par Savienības civilās aizsardzības mehānisma dalībvalsti. Vispārējās vēlēšanas notika 2. oktobrī. Saskaņā ar EDSO/ODIHR provizoriskajiem konstatējumiem tās kopumā bija balstītas uz konkurenci un labi organizētas, taču tām bija raksturīga neuzticēšanās valsts iestādēm un etniskās grupas šķeļoša retorika. Tajā pašā dienā Augstais pārstāvis ieviesa grozījumus federācijas administratīvās vienības konstitūcijā un vēlēšanu likumā, lai risinātu vairākus ar funkcionalitāti saistītus jautājumus un panāktu iestāžu savlaicīgu izveidi. Turcijā pārskata periodā situācija demokrātijas jomā turpināja pasliktināties. Lai gan ārkārtējā situācija beidzās 2018. gadā, tiesību sistēmā joprojām bija iekļautas vairākas tiesību normas, ar ko pārvaldes iestādēm tiek piešķirtas ārkārtējas pilnvaras un tiek saglabāti vairāki ārkārtējās situācijas laikā noteiktie ierobežojošie elementi, un tas ietekmēja demokrātiju un pamattiesības. Joprojām pastāv prezidentālās sistēmas strukturālie trūkumi. Parlamentam joprojām trūka nepieciešamo līdzekļu, lai pieprasītu valdības pārskatatbildību. Tiesu iestādes un pamattiesības Tiesiskuma pamatā ir neatkarīga, objektīva, pārskatatbildīga un profesionāla tiesu sistēma, kura darbojas efektīvi un kuras lēmumi tiek rezultatīvi izpildīti. Ar tiesu sistēmas reformām tika panākts zināms progress noteiktās lietās. Tomēr visās Rietumbalkānu valstīs un Turcijā tiesu iestādes joprojām saskaras ar daudzām problēmām. Jo īpaši turpinājās nepamatots ārējs spiediens uz tiesu varu — tas apdraud tiesnešu un prokuroru neatkarību, grauj vispārējo institucionālo līdzsvaru un galu galā ietekmē valsts varas atzaru nodalīšanu. Tā rezultātā vienlīdzība likuma priekšā vēl aizvien ir vāji īstenots princips. Joprojām ir būtiski panākt izšķirīgu progresu tiesu sistēmas reformu īstenošanā, pamatojoties uz stingru politisko gribu. Lai turpinātu virzīties uz priekšu pievienošanās procesā, ir svarīgi konsolidēt tiesu iestāžu funkcijas, nodrošinot stabilus ilgtermiņa rezultātus. Albānija ir turpinājusi gūt labus panākumus visaptverošas tiesu sistēmas reformas īstenošanā, arī turpinot nodrošināt reālus rezultātus pārbaudes procesā. Konstitucionālā tiesa joprojām bija pilnībā darbotiesspējīga. Pēc vairāku amatpersonu iecelšanas Augstākajā tiesā pirmo reizi ir samazinājies uzkrājušos neizskatīto lietu skaits. Joprojām nav panākts progress lietu pārvaldības sistēmas un juridiskās izglītības sistēmas jomā. Ziemeļmaķedonija ir panākusi zināmu progresu, pastāvīgi īstenojot savu tiesu stratēģiju. Tiesu vara ir apliecinājusi apņemšanos aizsargāt savu integritāti un neatkarību. Tiesu iestādes ir konsekventi īstenojušas jaunos noteikumus attiecībā uz tiesnešu un prokuroru iecelšanu amatā, paaugstināšanu amatā, disciplīnu un atlaišanu. Ir jāpiešķir nepieciešamie resursi, lai garantētu, ka automatizētā lietu pārvaldības informācijas sistēma ir pilnībā funkcionējoša. Serbija kopumā ir panākusi zināmu progresu tiesu varas neatkarības un pārskatatbildības stiprināšanā, īstenojot svarīgu pasākumu, t. i., 2022. gada februārī apstiprinot attiecīgos konstitūcijas grozījumus. Nākamais svarīgais posms būs īstenošanas tiesību aktu grozīšana atbilstoši konstitūcijā noteiktajiem termiņiem, lai reforma stātos spēkā pilnībā. Serbija ir izveidojusi divas ekspertu darba grupas, kuru uzdevums ir izstrādāt īstenošanas tiesību aktus. Kosova ir panākusi zināmu progresu tiesu sistēmas reformu īstenošanā. Ir veikti pasākumi, lai sāktu īstenot tiesiskuma stratēģiju un rīcības plānu, un ir ticis pieņemts jauns tiesiskais regulējums, ar ko tiek reglamentēta prokuratūras sistēma. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai palielinātu tiesu sistēmas efektivitāti un neatkarību. Melnkalne saistībā ar svarīgām tiesu sistēmas reformām ir panākusi ierobežotu progresu. Joprojām pastāv bažas par iestāžu darbību un neatkarīgu tiesu un prokuratūras padomju konsolidāciju, turklāt tiesu iestāžu pārskatatbildības īstenošana ir tikai sākuma stadijā. Īpašās prokuratūras veikto izmeklēšanu rezultātā vairākās augsta līmeņa lietās tika arestēts bijušais Augstākās tiesas priekšsēdētājs un Komerctiesas priekšsēdētājs, un viņiem izvirzītas apsūdzības korupcijā un organizētā noziedzībā. Izmeklējamās lietas tiesai vēl nav nodotas. Bosnija un Hercegovina atpaliek tiesu sistēmas reformas jomā un nav panākusi progresu šā sektora nostiprināšanā. Tiesību aktu grozījumi, kuru mērķis bija izveidot tiesu iestāžu amatpersonu aktīvu deklarāciju pārbaudes sistēmu, 2022. gada maijā parlamentā tika noraidīti. Tā kā trūka patiesas politiskās apņemšanās nodrošināt tiesiskumu un turpināt virzību uz ES, tieslietu nozares vispārējā integritāte turpināja pasliktināties. Turcijā turpinājās pēdējos gados vērojamā lejupslīde. Nav novērsts sistēmiskais trūkums attiecībā uz tiesu iestāžu neatkarību. Uz tiesu varu joprojām tika izdarīts politisks spiediens, apdraudot tiesu iestāžu neatkarību un vispārējo kvalitāti. Turcijas atteikšanās īstenot attiecīgos Eiropas Cilvēktiesību tiesas (ECT) spriedumus ir vēl vairāk palielinājusi bažas par to, vai Turcija ievēro starptautiskos un Eiropas standartus. Tā kā Turcija nepildīja ECT spriedumu Kavala lietā, Eiropas Padome pret Turciju uzsāka pārkāpuma procedūru un tas ir radījis nopietnas šaubas par šīs valsts apņemšanos pildīt savus kā Eiropas Padomes locekles pienākumus. Tiesnešu un prokuroru atstādināšanas no amata un atlaišanas dēļ turpināja pavājināties tiesu sistēmas neatkarība, efektivitāte un profesionalitāte. Turcijas iestādēm ir steidzami jānovērš vairāki nopietni trūkumi sistēmā, citstarp attiecībā uz tiesībām uz taisnīgu tiesu un nevainīguma prezumpcijas principa stingru ievērošanu. Rietumbalkānos un Turcijā joprojām ir plaši izplatīta korupcija. Panāktais progress, rezultatīvi apkarojot korupciju, ir nevienmērīgs. Dažās valstīs ir panākts zināms progress, galvenokārt jomās, kas saistītas ar korupcijas novēršanu. Lai uzlabotu pārredzamību un integritāti un panāktu jūtamus rezultātus — izmeklēšanas, kriminālvajāšanu un galīgus notiesājošus spriedumus —, joprojām ir vajadzīga patiesa politiskā griba un skaidra apņemšanās turpināt reformu centienus. Lai veicinātu reformas un jēgpilnāk un iedarbīgāk cīnītos pret korupciju visās nozarēs, vēl vairāk ir jāintegrē korupcijas apkarošanas pasākumi svarīgākajās nozarēs. Lai identificētu korupcijas riskus un neaizsargātību un galu galā izstrādātu stingrus korupcijas apkarošanas pasākumus, ir vajadzīgi mērķorientēti riska novērtējumi nozarēs, kas ir visvairāk pakļautas korupcijai. Korupcijas apkarošanas stratēģijas un rīcības plāni ir jāīsteno sistemātiski un strukturēti, arī tādās nozīmīgās nozarēs kā publiskais iepirkums, publisko finanšu pārvaldība, enerģētika, transports, veselības aprūpe, ūdensapgāde, infrastruktūra, dabas resursi un izglītība. Ar augsta līmeņa un politisko korupciju ir jācīnās apņēmīgāk, jo vēl aizvien ir vērojamas pazīmes, kas liecina par spēcīgu publisko un privāto interešu saplūšanu. Plaši izplatīta korupcija vēl aizvien ir bieži konstatējama publiskā iepirkuma jomā. Ir jāpastiprina kontroles mehānismi visā iepirkuma procesā un ievērojami jāuzlabo pārredzamība, veicot stingrus un vērienīgākus pasākumus. Ziemeļmaķedonija ir turpinājusi centienus cīņā pret organizēto noziedzību un korupciju, nodrošinot zināmu turpmāku progresu. Valsts korupcijas novēršanas komisija ir aktīvi izmantojusi savas pilnvaras. Valsts turpināja sadarboties ar starptautiskajiem partneriem un koordinēt ar tiem iekšzemes pasākumus pret organizēto noziedzību. Albānijā Īpašā korupcijas un organizētās noziedzības apkarošanas struktūra (SPAK) veica kriminālprocesuālas darbības un finanšu izmeklēšanas, kuru rezultātā dažās augsta līmeņa lietās tika pasludināti galīgie notiesājošie spriedumi; tiesu iestāžu pārbaude turpina dot rezultātus cīņā pret korupciju tiesu sistēmā. Serbija ir panākusi zināmu progresu Eiropas Padomes Pretkorupcijas starpvalstu grupas (GRECO) ieteikumu turpmākā īstenošanā. Jau sen bija jāizstrādā jauna korupcijas apkarošanas stratēģija un rīcības plāns. Melnkalne ir uzlabojusi savus rezultātus korupcijas novēršanas jomā, tomēr joprojām ir nepieciešams demonstrēt ticamu krimināltiesisko reakciju cīņā pret korupciju, citstarp augsta līmeņa korupciju. Kosovā tika panākts zināms progress, pieņemot nozīmīgu korupcijas apkarošanas tiesību aktu kopumu, kas ietver jaunu likumu par kriminālprocesa kodeksu, likumu par korupcijas novēršanas aģentūru, likumu par aktīvu atklāšanu un tiesību aktus, ar ko regulē politisko partiju finansēšanu. Bosnijas un Hercegovinas parlaments noraidīja likumu par interešu konfliktu, savukārt turpmāki pasākumi tiesā korupcijas lietās, kas guvušas rezonansi sabiedrībā, bija selektīvi un nepārredzami. Galīgo notiesājošo spriedumu skaits augsta līmeņa lietās joprojām bija ļoti mazs. Turcijā pārskata periodā progress netika panākts. Ir jāuzlabo tiesiskais regulējums un iestāžu struktūra, lai ierobežotu politisku un nepamatotu ietekmi korupcijas lietu kriminālvajāšanā un iztiesāšanā. Lielākā daļa GRECO ieteikumu nav īstenoti. Visās Rietumbalkānu valstīs rezultatīvu izmeklēšanu un iztiesāšanu organizētās noziedzības un korupcijas lietās joprojām kavē tiesu iestāžu cilvēkresursu un finanšu resursu pastāvīgais trūkums, kā arī vajadzīgo spēju un speciālo zināšanu trūkums finanšu izmeklēšanas jomā. Kaut arī tieslietu nozarei ir pieejami spēju veidošanas pasākumi, nepietiekamas stimulu struktūras, neiedarbīgas snieguma pārvaldības sistēmas un tieslietu nozares neaizsargātība pret politisko spiedienu veicina lietu nekvalitatīvu pārvaldību, ilgstošas procedūras un izņemšanas un konfiskācijas pasākumu zemu īpatsvaru. Pamattiesības Rietumbalkānos lielā mērā ir nostiprinātas tiesību aktos, taču joprojām ir grūtības nodrošināt to efektīvu īstenošanu. Politikas satvars pakāpeniski tiek pabeigts, jo īpaši attiecībā uz diskriminācijas un ar dzimumu saistītas vardarbības apkarošanu, taču joprojām pastāv sistēmiskas nepilnības cilvēktiesību veicināšanas un aizsardzības pasākumu finansēšanā un daudzas nozares joprojām ir atkarīgas no līdzekļu devējiem. Tiesībsarga iestādēm joprojām ir būtiska loma, veicinot un aizsargājot cilvēktiesības Rietumbalkānos, kā arī nodrošinot šo iestāžu un citu neatkarīgu iestāžu sniegto ieteikumu izpildi. Reģiona valstu valdībām ir konsekventi jāievēro visi starptautisko un reģionālo cilvēktiesību uzraudzības struktūru ieteikumi, citstarp par apstākļiem ieslodzījuma vietās un sliktas izturēšanās novēršanu. Pilsoniskā sabiedrība turpina papildināt vai pat aizstāt valdības darbību, sniedzot pakalpojumus nelabvēlīgā situācijā esošām grupām. Iepriekšējos valstu ziņojumos paustās bažas un ieteikumi lielā mērā joprojām ir spēkā, un tie ir jārisina steidzamības kārtā. Turcijā situācija cilvēktiesību jomā turpināja pasliktināties un joprojām raisa nopietnas bažas. Vārda brīvība, mediju brīvība un plurālisms ir galvenie demokrātiskas sabiedrības pīlāri, un tie ir jāievēro. Visā Rietumbalkānu reģionā progress šajā jomā bija ierobežots, un dažās valstīs tā nebija vispār. Iepriekšējos ziņojumos sniegtie ieteikumi joprojām lielā mērā netika ņemti vērā. Lielākajā daļā reģiona joprojām pastāv plurālisms, taču mediju neatkarību un kvalitatīvas profesionālas žurnālistikas attīstību vēl arvien kavē savstarpēji saistītas uzņēmējdarbības un politiskās intereses un slikti darba tirgus apstākļi, kas veicina pašcenzūru. Nopietnas bažas joprojām raisa gadījumi, kad pret žurnālistiem tiek vērsti draudi, iebiedēšana un vardarbība, kā arī nievājošas piezīmes no valsts amatpersonu puses. Tiem var būt ierobežojoša ietekme uz mediju brīvības īstenošanu, un ir jāpaātrina šādu incidentu izmeklēšanas un kriminālvajāšanas temps. Mediju regulatoru un sabiedrisko raidorganizāciju neatkarība ir jāgarantē citstarp ar atbilstošu finansējumu un uz nopelniem balstītu iecelšanu vadības struktūrās. Jāturpina atbalstīt arī neatkarīgu pašregulējošu struktūru efektīvu darbību. Visām šā reģiona valstīm ir jāpalielina mediju finansējuma pārredzamība.

Turcijā situācija turpināja nopietni pasliktināties. Tur joprojām tika ievērojami ierobežota vārda brīvības īstenošana un opozīcijas viedokļu izplatīšana. Joprojām tika ierosinātas krimināllietas un pieņemti notiesājoši spriedumi pret žurnālistiem, cilvēktiesību aizstāvjiem, juristiem, rakstniekiem, opozīcijas politiķiem, studentiem un sociālo mediju lietotājiem. Iestādes lielākajā daļā Rietumbalkānu uzlaboja savas stratēģiskās sistēmas, lai īstenotu saistības dzimumu līdztiesības jomā un ar dzimumu saistītas vardarbības apkarošanas jomā, taču šie centieni ir jāpārvērš praktiskos uzlabojumos: ir jāpiešķir nepieciešamie līdzekļi un jāpalielina palīdzība visu veidu vardarbības upuriem, jo ar dzimumu saistīta vardarbība, arī vardarbība ģimenē, joprojām ir nopietna problēma. Turcijā turpinājās lejupslīde dzimumu līdztiesības jomā un regress sieviešu un meiteņu tiesību ievērošanā, kā arī palielinājās tādu gadījumu skaits, kad naida runa tika vērsta pret neatkarīgām sieviešu organizācijām. Likumi un politika nediskriminēšanas jomā kopumā ir pieņemti, taču līdztiesības iestādēm un struktūrām, kuru uzdevums ir aizsargāt pret diskrimināciju, ir jānodrošina pietiekami līdzekļi, lai tās varētu īstenot savas pilnvaras. Šajā reģionā ir vērojama tendence, ka palielinās naida runas gadījumu skaits, un turpmāku pasākumu īstenošana saistībā ar diskriminācijas, naida noziegumu un naida runas gadījumiem nav pietiekama. Tiesiskais un politiskais regulējums lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu, interseksuāļu un kvīru (LGBTIQ) tiesību jomā tiek izstrādāts, taču vēl aizvien ir grūti panākt visu sabiedrības slāņu atbalstu, un vairāki likumi joprojām ir apturēti. Likumi ir jāievēro praksē, jo diskriminācija un naida kurināšana vēl arvien ir bieža parādība. Turcijā netiek nodrošināta LGBTIQ personu pamattiesību aizsardzība un joprojām nopietnas bažas raisa tas, ka pret LGBTIQ kopienu tiek vērsta naida runa un nomelnošanas kampaņas. Joprojām ir vajadzīgi centieni, lai stiprinātu bērna tiesības un uzlabotu starpiestāžu koordināciju ar mērķi nodrošināt efektīvu bērnu aizsardzību un bērnu aprūpes sistēmas atbilstoši bērna interesēm. Ir jāturpina attīstīt bērniem labvēlīgu tiesu sistēmu un jādara pieejami un sistemātiskāk jāizmanto līdzekļi, kas ir alternatīva turēšanai apcietinājumā, bet turēšana apcietinājumā jāizmanto tikai kā galējais līdzeklis. Nopietnas bažas vēl aizvien rada vardarbība pret bērniem, kā arī agrīnas laulības. Ir labāk jāaizsargā un pienācīga uzmanība jāpievērš cilvēku ar invaliditāti tiesībām. Risināmie jautājumi citstarp ir pāreja uz kopienā balstītu aprūpi un neatkarīgu dzīvi saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām, kā arī kopumā lielāka pieņemšana, piekļūstamība un iekļaušana. Ir labāk jākoordinē minoritāšu aizsardzība un jānodrošina, ka tiek ievērotas tiesības uz pašidentifikāciju. Romi joprojām ir vistrūcīgākā kopiena reģionā. Tomēr šogad lielākā daļa valdību (izņemot Turciju) apliecināja savu politisko apņēmību romu integrācijas jomā, pieņemot jaunas romu stratēģijas un rīcības plānus ar mērķi panākt atbilstību ES regulējumam. Tagad prioritāte būtu jāpiešķir to īstenošanai, arī nepieciešamo finanšu līdzekļu piešķiršanai. Tiesiskums, brīvība un drošība Organizētā noziedzība joprojām ir būtisks drauds Rietumbalkānu un Turcijas drošībai. Šajā reģionā un ārpus tā turpina darboties spēcīgi noziedzīgi tīkli, kuriem ir liela nozīme globālajā nelikumīgu preču tirdzniecībā un cilvēku kontrabandā uz Eiropas Savienību un tās iekšienē. Šie noziedzīgie tīkli ir parādījuši, ka spēj ļoti prasmīgi izmantot Covid-19 pandēmiju, un pastāv risks, ka tie var savā labā izmantot Krievijas iebrukumu Ukrainā, citstarp to, ka Ukrainā ir pieejami lieli ieroču krājumi. Dažās valstīs pieejamās ieguldītājiem paredzētās pilsonības shēmas un uzturēšanās atļauju shēmas var tikt izmantotas, lai apietu ES īstermiņa vīzu procedūru un izvairītos no tajā paredzētās padziļinātās individuālo migrācijas un drošības risku izvērtēšanas. Tas citstarp ietver izvairīšanos no pasākumiem, kuru mērķis ir novērst nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu, kā arī starptautisko sankciju apiešanu. Šādas shēmas būtu nekavējoties jāizbeidz. Ja tiek uzskatīts, ka pilsonības piešķiršana saskaņā ar ieguldītājiem paredzētām pilsonības shēmām rada paaugstinātu risku dalībvalstu iekšējai drošībai un sabiedriskajai kārtībai, bezvīzu režīmu var apturēt . Turpināja pastiprināties ES un Rietumbalkānu valstu sadarbība tiesībaizsardzības jomā, citstarp ar ES tieslietu un iekšlietu aģentūrām. Pēc Padomes secinājumu pieņemšanas 2021. gada martā tiesībaizsardzības sadarbība ar trešām valstīm tika iekļauta visos Eiropas daudzdisciplīnu platformas pret noziedzības draudiem (EMPACT) operatīvajos rīcības plānos, tādējādi veicinot Rietumbalkānu līdzdalību EMPACT. 2022. gadā tika ziņots par 300 gadījumiem (salīdzinājumā ar 159 gadījumiem 2021. gadā), kad Rietumbalkānu partneri iesaistījās operatīvās darbībās. Albānija turpināja vadīt vienu operatīvo darbību, Melnkalne un Albānija līdzvadīja attiecīgi četras un divas operatīvās darbības, bet Serbija un Ziemeļmaķedonija katra līdzvadīja pa vienai operatīvajai darbībai. Bosnija un Hercegovina ir vienīgā partnere, kuras dalība EMPACT ir sarukusi. EMPACT kontekstā partneri no šā reģiona piedalījās arī vairākās vienotās rīcības dienās, kas citstarp bija vērstas pret nelegālās imigrācijas veicināšanu, narkotiku tirdzniecību un šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību un kas deva tūlītējus rezultātus, jo tika veikti aresti un noziedzīgi iegūtu aktīvu konfiskācija. Ar Eiropola un Dienvidaustrumeiropas Policijas priekšnieku asociācijas palīdzību tika panākts labs progress, palielinot šā reģiona spējas veikt stratēģisko un operatīvo kriminālo analīzi ar ES saskaņotā veidā. Kopš Krievijas agresijas kara pret Ukrainu sākuma Serbija ir atturējusies no dalības vairākos reģionālajos pasākumos drošības jomā. Serbijā un Melnkalnē valstu stratēģijas narkotiku apkarošanas jomā ir novecojušas un ir jāpārskata. Kosovā un Ziemeļmaķedonijā ir izstrādāta stratēģija un atbilstošs rīcības plāns. Bosnijā un Hercegovinā ir izstrādāta stratēģija, bet attiecīgais rīcības plāns vēl nav pieņemts. Albānijā šis jautājums ir iekļauts valsts stratēģijā par cīņu pret organizēto noziedzību, un saistībā ar to ir izstrādāts īpašs rīcības plāns. Visā reģionā nepārprotami ir jācenšas nostiprināt attiecīgo stratēģisko satvaru, arī pamatojoties uz pienācīgu izvērtējumu, un ir jāturpina tā īstenošana. Neraugoties uz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA) ilgstošo atbalstu šajā jautājumā, valstu agrīnās brīdināšanas sistēmas un valstu narkotiku un narkomānijas novērošanas centri, kas ir būtiski narkotiku piedāvājuma, pieprasījuma un kaitējuma mazināšanas veicinātāji, vai nu vēl nav izveidoti, vai arī tiem ir ļoti nepietiekami resursi, tāpēc tie nedarbojas (vienīgais izņēmums ir Serbija). Šajā sakarā ir nepieciešama ātra rīcība. Valstu datu vākšana joprojām ir daļēji saskaņota ar EMCDDA protokoliem, un daudzu Rietumbalkānu partneru iesniegtās valsts datu kopas ir nepilnīgas vai tiek iesniegtas ar novēlošanos. Vāja institucionālā koordinācija starp valsts iestādēm dažkārt izraisa datu kopu sadrumstalotību un nepilnīgumu. Tāpēc ieteicams turpināt palielināt informētību un rast alternatīvus un efektīvākus veidus, kā motivēt Rietumbalkānu partnerus vairāk un labāk iesaistīties šajā informācijas vākšanas jomā politiskā, institucionālā un tehniskā līmenī. Ar Dienvidaustrumeiropas un Austrumeiropas informācijas apstrādes centra vieglo un kājnieku ieroču kontrolei atbalstu visi partneri turpināja aktīvi iesaistīties 2020.–2025. gada ES rīcības plāna cīņai pret šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību īstenošanā, kurā tika saskaņoti 2018. gada reģionālā ceļveža mērķi un galvenie snieguma rādītāji, lai rastu ilgtspējīgu risinājumu vieglo un kājnieku ieroču un to munīcijas nelikumīgai glabāšanai, ļaunprātīgai izmantošanai un nelikumīgai tirdzniecībai Rietumbalkānu reģionā. Partneri turpināja panākt turpmāku progresu tiesību aktu saskaņošanā ar attiecīgo ES acquis. Cilvēku tirdzniecības novēršanai, kriminālvajāšanai un pārrobežu sadarbībai cilvēku tirdzniecības lietās joprojām ir nepieciešama visaptverošāka pieeja, kas citstarp ietver īpašas uzmanības pievēršanu uz izlūkdatiem balstītai un proaktīvai izmeklēšanai. Nepieciešami turpmāki uzlabojumi cietušo, it īpaši neaizsargāto kopienu pārstāvju, agrīnā identificēšanā un novirzīšanā uz atbilstošiem aizsardzības, atbalsta un palīdzības dienestiem saskaņā ar pieeju, kas vērstu uz palīdzības sniegšanu cietušajiem, dzimumu līdztiesības ievērošanu un bērna vajadzību nodrošināšanu. Tomēr novērtējumā par galīgiem notiesājošiem spriedumiem saistībā ar smago un organizēto noziedzību nav ziņots par būtiskām izmaiņām un ir secināts, ka kopumā rezultāti ir vāji. Ir nepieciešams spēcīgs vietējais atbalsts, lai uzlabotu tiesībaizsardzības iestāžu un tiesu iestāžu stratēģiskās un operatīvās spējas sekmīgi izmeklēt smagās un organizētās noziedzības lietas, uzsākt kriminālvajāšanu saistībā ar tām un nodot tās tiesai un tādējādi atturēt iespējamos noziedzniekus. Sarežģītās smagās organizētās noziedzības un augsta līmeņa korupcijas lietās regulāri tiek izmantotas iespējas vienoties par soda samazināšanu un tiek piespriesti nesamērīgi mazi sodi. Finanšu izmeklēšana joprojām sistemātiski netiek veikta līdztekus kriminālprocesam jau no paša sākuma, un tās rezultativitāte visā reģionā joprojām ir zema. Tādēļ ir būtiski jāuzlabo arī noziedzīgi iegūto aktīvu izņemšanas un konfiskācijas rezultāti. Pagājušajā gadā vairāki gadījumi vēlreiz apliecināja tiesībaizsardzības iestāžu un tiesu iestāžu neaizsargātību pret noziedzīgu grupējumu iefiltrēšanos. Tāpēc gan Rietumbalkānos, gan Turcijā joprojām ir nepieciešama stingra un tūlītēja rīcība, lai novērstu korupciju un vainīgie saņemtu sodu. Tas, ka kopumā noziedzības apkarošanā un korupcijas izskaušanā nav sasniegti vērā ņemami rezultāti, vairo nesodāmības un nevienlīdzības sajūtu. Albānija ir panākusi turpmāku progresu noziedzīgi iegūtu aktīvu izņemšanas un konfiskācijas jomā, taču ir jāpalielina tās spējas risināt problēmas, kas saistītas ar kibernoziedzību un seksuālu vardarbību pret bērnu (tiešsaistē). Bosnija un Hercegovina nav panākusi progresu cīņā pret organizēto noziedzību un noziedzīgām organizācijām, kas darbojas šajā valstī. Turpmāka progresa trūkums visos līmeņos palielina regresa risku. Neraugoties uz dažiem neseniem panākumiem cīņā pret organizēto noziedzību, Kosovai ir jāuzlabo savs sniegums un jānodrošina konkrētāki rezultāti gan noziedzīgu tīklu likvidēšanā, gan augsta līmeņa lietu izskatīšanā, kā arī ir jāuzlabo centieni saistībā ar proaktīvu izmeklēšanu, galīgiem tiesas nolēmumiem un aktīvu galīgu konfiskāciju. Ziemeļmaķedonija ir panākusi zināmu progresu operatīvajā sadarbībā ar starptautiskajiem partneriem, taču tai ir jāpastiprina centieni aktīvu atgūšanas un kibernoziedzības apkarošanas jomā. Melnkalnē tika panākts progress, atsākot pilnībā izmantot īpašus izmeklēšanas pasākumus, un tika sasniegti daži svarīgi operatīvie rezultāti cīņā pret narkotiku un cigarešu kontrabandu. Tomēr ir būtiski jāuzlabo tiesu iestāžu reakcija uz korupciju, augsta līmeņa korupciju un organizēto noziedzību, kā arī ir jāuzlabo rezultāti korupcijas un augsta līmeņa korupcijas, tabakas kontrabandas, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, finanšu izmeklēšanas un aktīvu konfiskācijas jomās. Melnkalnei ir arī jāpastiprina pasākumi, lai mazinātu organizētās noziedzības iefiltrēšanās risku policijā un tieslietu sistēmā, un ir jāveic pasākumi konfiscēto cigarešu iznīcināšanai. Serbija ir nostiprinājusi laba līmeņa sadarbību ar Eurojust, Interpolu un Eiropolu, taču tai ir jāpieliek lielāki pūliņi, lai vērstos pret noziedzīgiem tīkliem, un ir jāpastiprina to aktīvu konfiskācija. Turcijas progress ir bijis ierobežots, un tai vēl ir jāgroza savi tiesību akti par kibernoziedzību un liecinieku aizsardzību, kā arī ir jāizveido aktīvu atgūšanas birojs. Joprojām ļoti svarīga ir sadarbība ar Rietumbalkāniem terorisma apkarošanā un radikalizācijas novēršanā. Lai gan terorisms un vardarbīgs ekstrēmisms visās to izpausmēs un neatkarīgi no to izcelsmes joprojām ir problēma, pārskata periodā nenotika neviens ekstrēma vai vardarbīga rakstura incidents. ES un Rietumbalkānu valstu tieslietu un iekšlietu ministru forumā, kas notika 2021. gada decembrī, tika apstiprināts, ka joprojām ir spēkā kopīgais rīcības plāns terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā, un tika apspriests tā īstenošanā panāktais progress, kā arī trūkumi. Padomes 2022. gada jūnija secinājumos par to, kā pievērsties teroristu un vardarbīgu ekstrēmistu radītā pastāvīgi mainīgā apdraudējuma ārējai dimensijai, tika uzsvērta nepieciešamība turpināt stiprināt sadarbību ar Rietumbalkāniem, citstarp turpinot īstenot kopīgo rīcības plānu. 2022. gada pavasarī Rietumbalkānu partneri iesniedza ceturto ziņojumu kopumu par kopīgā rīcības plāna īstenošanu un apstiprināja šā reģiona iesaisti un gatavību pildīt uzņemtās saistības. Kopumā ir jāpieliek lielākas pūles, lai novērstu visu veidu radikalizāciju, arī reliģisku, etniski nacionālistisku vai politisku, kā arī lai novērstu un apkarotu radikalizācijas riskus tiešsaistē. Strukturēts atbalsts tiek nodrošināts kopš 2021. gada janvāra projekta “Radikalizācijas izpratnes tīkls Rietumbalkānos” ietvaros, un turpmākajos 30 mēnešos tas tiks paplašināts, izmantojot Radikalizācijas izpratnes tīkla politikas atbalstu. Tā kā lielākā daļa pasākumu Albānijā un Ziemeļmaķedonijā jau ir īstenoti, ir sāktas diskusijas tehniskā līmenī, lai atjauninātu attiecīgos īstenošanas noteikumus. To mērķis ir pastiprināt sadarbību un spējas terorisma un ekstrēmisma apkarošanā, nosakot papildu īstenojamus pasākumus. Albānija ir panākusi ievērojamu progresu, un pieci īstenošanas pasākumi ir gandrīz pilnībā izpildīti. Pasākumi, kas vēl ir jāīsteno Albānijā, ietver jaunu stratēģiju vardarbīga ekstrēmisma apkarošanai. Pašlaik notiek tās sagatavošana, un tā ietvers stratēģisko komunikāciju un pasākumus teroristiska satura apkarošanai tiešsaistē. Tika panākts progress terorisma finansēšanas un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas jomā, taču Albānija joprojām ir iekļauta Finanšu darījumu darba grupas sarakstā un tai ir jāīsteno atlikušie minētās darba grupas rīcības plāna elementi. Progresu šajā jomā varētu apdraudēt tas, ja pretēji ES un Moneyval ieteikumam tiktu pieņemta nodokļu un kriminālpārkāpēju amnestija. Melnkalne 2021. gada decembrī pieņēma terorisma, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas stratēģiju 2022.–2025. gadam un rīcības plānu 2022./2023. gadam, kas ir jāīsteno. Ziemeļmaķedonija turpina gūt ievērojamus panākumus tiesiskā regulējuma un institucionālās sistēmas jomā, kā arī vardarbīga ekstrēmisma novēršanas/apkarošanas jomā. Bosnijai un Hercegovinai ir jāturpina centieni terorisma apkarošanas un vardarbīga ekstrēmisma novēršanas jomā un ir steidzami jāpieņem jauns tiesību akts par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanu saskaņā ar ES acquis. Lai atvieglotu informācijas apmaiņu, pilnībā ir jāsāk darboties Eiropola kontaktpunktam. Serbijā tiek izstrādāta jauna terorisma apkarošanas un vardarbīga ekstrēmisma novēršanas/apkarošanas stratēģija. Serbijai ir jāpastiprina centieni apkarot un novērst visu veidu radikalizāciju un vardarbīgu ekstrēmismu, arī vardarbīgu labējā spārna ekstrēmismu un etniskā nacionālisma izpausmes. Kosova ir panākusi zināmu progresu terorisma apkarošanas un vardarbīga ekstrēmisma novēršanas jomā saskaņā ar mērķiem, kas izklāstīti ES un Kosovas īstenošanas noteikumos par kopīgo rīcības plānu terorisma apkarošanai Rietumbalkānu reģionā. Kosovai ir rezultatīvāk jācīnās pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu. Ir jāpieliek lielākas pūles, lai īstenotu kritiskās infrastruktūras aizsardzību reģionālā līmenī, un atbalsts tiks nodrošināts ar jaunu IPA reģionālo projektu. ES atbalsta terorisma apkarošanas un vardarbīga ekstrēmisma novēršanas un apkarošanas jomā pieņemto valstu stratēģiju pārskatīšanu reģionā. Rietumbalkānu partneri turpina repatriēt ārvalstu kaujiniekus teroristus un viņu ģimenes locekļus no Sīrijas ziemeļaustrumiem. Tie ir apņēmušies saukt pie kriminālatbildības ārvalstu kaujiniekus teroristus un veicināt viņu, jo īpaši sieviešu un bērnu, sistēmisku reintegrāciju un resocializāciju. Ir jāuzlabo reintegrācijas un resocializācijas pasākumu uzraudzība, jo īpaši ieslodzījuma vietās. Tas attiecas uz sadarbību starp iestādēm valsts un vietējā līmenī. Ievērojami ir uzlabojusies informācijas apmaiņa Eiropola drošas informācijas apmaiņas tīkla lietojumprogrammā. Rietumbalkānu partneriem būtu jāturpina, izmantojot attiecīgos kanālus, proaktīvi nosūtīt informāciju par ārvalstu kaujinieku teroristu un viņu ģimeņu atgriešanos. Visā reģionā ir ieviesti tiesību akti, kuros paredzēta ārvalstu kaujinieku teroristu kriminālvajāšana pēc viņu atgriešanās. Kosovā joprojām bažas rada vardarbīga ekstrēmisma nodarījumu izdarītāju priekšlaicīga nosacīta atbrīvošana no ieslodzījuma vietām, un būtu jāpieliek lielākas pūles rehabilitācijas un reintegrācijas jomā. Bosnijā un Hercegovinā palīdzība ieslodzījuma vietās vai pēc atbrīvošanas, kas būtu vajadzīga, lai atteiktos no vardarbīga ekstrēmisma, ir pieejama ļoti ierobežotā apmērā. Ir vajadzīgi ievērojami turpmāki centieni, lai ieslodzītos (arī bijušos ārvalstu kaujiniekus teroristus) sagatavotu atbrīvošanai. Melnkalne ir uzsākusi kriminālvajāšanu pret tās valstspiederīgajiem, kas atgriezušies no 2014. gada Ukrainas konflikta un no Sīrijas ziemeļaustrumiem, kur joprojām atrodas tās valstspiederīgie. Turcija vēl arvien saskaras ar dažādu teroristu grupu radītu apdraudējumu. Turcija ir turpinājusi centienus apkarot terorismu, un, pateicoties tam, ir pastāvīgi samazinājušās teroristu aktivitātes un uzlabojusies drošības situācija. Turcija par prioritāti ir izvirzījusi cīņu pret Kurdistānas Strādnieku partiju (PKK) un Gülen kustības likvidēšanu. PKK joprojām ir iekļauta ES sarakstā, kurā uzskaitītas personas, grupas un organizācijas, kas iesaistītas terorisma aktos. Turcijai ir likumīgas tiesības cīnīties pret terorismu. Tomēr terorisma apkarošanas centieni būtu jāīsteno, ievērojot tiesiskumu, pamattiesības un pamatbrīvības. Turcijā joprojām nav veikta kāda būtiska reforma, proti, tās terorisma apkarošanas tiesību aktu un prakses saskaņošana ar ES standartiem. Finanšu darījumu darba grupa (FATF) 2021. gada oktobrī iekļāva Turciju pastiprināti uzraugāmo jurisdikciju sarakstā (“pelēkajā sarakstā”). Pēc šā lēmuma pieņemšanas Turcija netika iekļauta ES augsta riska trešo valstu sarakstā, ņemot vērā tās kandidātvalsts statusu, tās augsta līmeņa politisko apņemšanos, kas tika pausta ES, proti, novērst FATF identificētos trūkumus, kā arī ņemot vērā tās mērķi panākt pilnīgu saskaņotību ar ES acquis. Turcijai ir jāturpina īstenot vēl neizpildītos ieteikumus, lai tā tiktu svītrota no FATF pelēkā saraksta. Kopš Krievijas iebrukuma Ukrainā par arvien nopietnāku un satraucošāku problēmu paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm ir kļuvuši hibrīddraudi. Rietumbalkānu reģionā valstiskas un nevalstiskas struktūras, arī ārpus reģiona, ir turpinājušas iesaistīties informācijas manipulācijā, citstarp dezinformācijā, lai apšaubītu ES uzticamību, iedragātu sabiedrības uzticību demokrātiskām iestādēm un padziļinātu polarizāciju un etnisko šķelšanos. Kopš 2022. gada 24. februāra īpaši intensīvas ir bijušas informācijas manipulācijas aktivitātes, citstarp dezinformācijas kampaņas, un Rietumbalkānos ir izplatījušies pret ES vērsti vēstījumi. Serbijai ir steidzami jārīkojas, lai aizsargātu savus pilsoņus no ārvalstu informācijas manipulācijām un iejaukšanās, kā arī no vēstījumiem, kas vērsti pret ES, arī saistībā ar Krievijas agresiju Ukrainā, kas acīmredzami plašāk ietekmē visu reģionu. Vairāki Krievijas valsts sponsorēti mediji, kas iekļauti ES sankciju sarakstā, raida radio un multimediju programmas, citstarp Kremļa dezinformācijas medijs Sputnik Srbija, kā arī Russia Today, kas 2022. gada vasarā atvēra savu biroju Belgradā. Tomēr lielāko daļu informācijas manipulāciju, citstarp dezinformāciju, reģionā rada un izplata vietējie dalībnieki nolūkā ietekmēt iekšējās norises un/vai rīkojoties kā starpnieki trešām valstīm, kuru mērķis ir ietekmēt sabiedrisko domu, izmantojot informācijas manipulāciju, lai noskaņotu sabiedrību pret ES un Rietumu demokrātiskajām valstīm kopumā.

Ņemot vērā pašreizējo ģeopolitisko situāciju un saskaņā ar ES prioritātēm, kas noteiktas Kopīgajā regulējumā hibrīddraudu apkarošanai, Rietumbalkānu stratēģijā un Zagrebas deklarācijā, Komisija un Augstais pārstāvis ir padziļinājuši politisko dialogu un palielinājuši palīdzību paplašināšanās partneriem hibrīddraudu novēršanas jomā, jo īpaši attiecībā uz kibernoturību un kiberdrošību, kā arī kritiskās infrastruktūras aizsardzību, nodrošinātību ar pārtiku un enerģētisko drošību. 2022. gada otrajā pusē Albānijā, Kosovā un Melnkalnē ir bijuši kiberuzbrukumi. Ir ārkārtīgi būtiski, lai šis reģions pieņemtu ES kiberdrošības satvaru. Ir arī ļoti svarīgi, lai Rietumbalkāni izpildītu apņemšanos īstenot saprašanās memorandu par 5G, kas tika parakstīts Rietumbalkānu digitālajā samitā 2020. gadā Tirānā. Stratēģiskās komunikācijas jautājumos, kā arī informācijas manipulācijas un dezinformācijas apkarošanas jomā ir izstrādāti stingrāki un mērķtiecīgāki noturības veidošanas pasākumi, kas vērsti uz informētības uzlabošanu, medijpratību un iesaistīšanos ar vietējām iestādēm, pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem un medijiem, lai novērstu šāda veida hibrīddraudus Rietumbalkānu sabiedrībai un šo valstu ceļam uz ES. Ziemeļmaķedonija 2021. gada oktobrī pieņēma valsts stratēģiju par noturības veidošanu un hibrīddraudu novēršanu 2021.–2025. gadam, kā arī saistīto rīcības plānu. Hibrīddraudu apsekojumos sniegtie ieteikumi tiek īstenoti ar ES atbalsta palīdzību. Atsevišķās valstīs ir plānoti turpmāki pasākumi saistībā ar riska apsekojumiem. Rietumbalkānos un Turcijā joprojām nopietna problēma bija neatbilstīga migrācija. Tika paplašināta sadarbība Vidusjūras austrumdaļas / Rietumbalkānu migrācijas maršrutos. Joprojām bažas raisa migrantu kontrabanda, nepavadīti nepilngadīgie, cilvēku tirdzniecība un valstu patvēruma sistēmu nepietiekama kapacitāte. Sakarā ar karu Ukrainā un krīzi Afganistānā ir palielinājies Ukrainas un Afganistānas bēgļu skaits, un šajā kontekstā ir nepieciešama pastāvīga cieša sadarbība starp ES un partnervalstīm. Šajā situācijā bēgļus uzņēma visas partnervalstis reģionā, jo īpaši Melnkalne, Kosova, Albānija un Ziemeļmaķedonija. Salīdzinot ar 2021. gadu, 2022. gadā kopējais neatbilstīgas ieceļošanas gadījumu skaits no Rietumbalkāniem uz ES palielinās, proti, 2022. gada pirmajos septiņos mēnešos pie ES ārējām robežām tika konstatēti 70 770 neatbilstīgas robežšķērsošanas gadījumi, kas ir gandrīz trīs reizes vairāk nekā tajā pašā periodā pērn. Kopējais neatbilstīgas ieceļošanas gadījumu skaits pie ES ārējām robežām no Rietumbalkāniem 2021. gadā bija aptuveni 62 000, salīdzinot ar 27 000 2020. gadā. 2022. gada jūlija beigās uzņemšanas centros reģionā atradās aptuveni 9800 migrantu un bēgļu, bet ārpus uzņemšanas centriem — aptuveni 2900. Kopējā uzņemšanas spēja ir aptuveni 14 500 personu. Faktori, kas ietekmē lielās plūsmas, ir to migrantu pārvietošanās, kuri jau atrodas reģionā, kā arī to cilvēku ierašanās Serbijā ar gaisa transportu, kuri izmanto bezvīzu režīmu. Ņemot vērā straujo ieceļotāju skaita pieaugumu, Komisija pastiprināti uzrauga situāciju un aktīvāk iesaistās ar Rietumbalkānu partneriem. Ir panākts progress, bet Rietumbalkānos ir jāturpina darbs, veidojot stingrākas iestādes, tiesību aktus un procedūras patvēruma, atgriešanas, likumīgās migrācijas un robežu pārvaldības jomā, arī ņemot vērā sarežģīto, ar stingru prasību izpildi saistīto ES acquis transponēšanu. Rietumbalkānu partneriem būtu jāuzņemas atbildība un līdzatbildība par visiem migrācijas aspektiem. Ir jāstiprina patvēruma sistēmas, veicinot brīvprātīgu atgriešanos un nebrīvprātīgu atgriešanu, kā arī sadarbību ar izcelsmes valstīm atpakaļuzņemšanas jomā saskaņā ar starptautiskajiem un ES standartiem. Lai apkarotu organizētās noziedzības grupas, kas nodarbojas ar migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību, ir vajadzīga ciešāka reģionālā un starptautiskā sadarbība. Joprojām svarīga ir reģionālā sadarbība un koordinācija ar ES. Ar Albāniju, Melnkalni un Serbiju ir noslēgti un stājušies spēkā statusa nolīgumi, saskaņā ar kuriem Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (Frontex) var izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības ar izpildpilnvarām zonās, kas robežojas ar ES ārējo robežu, un šādi atbalstīt valstu robežsardzi. Par līdzīgiem statusa nolīgumiem notika sarunas starp ES un Bosniju un Hercegovinu un starp ES un Ziemeļmaķedoniju, taču tie vēl nav parakstīti. Par tiem būs jāvienojas no jauna, lai ņemtu vērā tās izmaiņas tiesību aktos, kas notikušas kopš minētajām sarunām. Lai ņemtu vērā izmaiņas likumdošanas jomā, it īpaši Eiropas Robežu un krasta apsardzes regulas pieņemšanu 2019. gadā, Komisija 2022. gadā risināja sarunas ar Ziemeļmaķedoniju par jaunu statusa nolīguma redakciju, kuru ir paredzēts parakstīt līdz gada beigām. Kā apstiprināts 2021. gada ziņojumā saskaņā ar vīzu režīma atcelšanas apturēšanas mehānismu, Albānijai, Bosnijai un Hercegovinai, Melnkalnei, Ziemeļmaķedonijai un Serbijai ir vēl labāk jāsaskaņo sava vīzu politika ar ES sarakstiem, kur uzskaitītas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem ir vajadzīga vīza; tas jo īpaši attiecas uz tām trešām valstīm, kas Eiropas Savienībai rada neatbilstīgas migrācijas vai drošības riskus. Vīzu politikas saskaņošana ar ES ir ļoti svarīga, lai labi darbotos šo partnervalstu bezvīzu režīms ar ES. Turcija joprojām ir valsts, kas uzņēmusi vienu nu lielākajām bēgļu grupām, un tās teritorijā atrodas aptuveni 4 miljoni bēgļu no Sīrijas un citām valstīm. 2022. gada pirmajos septiņos mēnešos kopējais no Turcijas ES ieceļojušo personu skaits bija 13 163 salīdzinājumā ar 7481 personu tajā pašā laikposmā 2021. gadā (pieaugums par 76 %). No šiem migrantiem 6225 ieceļoja Itālijā, kas ir ievērojami vairāk nekā iepriekšējā gadā, 6257 — Grieķijā, 601 — Bulgārijā un 80 — Rumānijā. Tajā pašā laikposmā 2022. gadā valdības kontrolētajās Kipras teritorijās tika reģistrēti 11 137 ieceļotāji (10 771 pēc Zaļās līnijas šķērsošanas un 366 ar kuģi), salīdzinot ar 5118 ieceļotājiem pēc Zaļās līnijas šķērsošanas un ar kuģi tajā pašā laikposmā pagājušajā gadā (115 % pieaugums). Turcijai arī ir jāturpina saskaņot savu vīzu politiku ar ES vīzu politiku, citstarp jāturpina saskaņot savas vīzu prasības ar ES sarakstiem ar bezvīzu režīma un vīzu režīma valstīm. Ņemot vērā to, ka Afganistānā varu ir pārņēmis Taliban grupējums, un to, kā Turcijas iedzīvotāji uztver migrantus, Turcijas iestādes palielina atgriešanu skaitu uz Afganistānu un nostiprina savu robežu infrastruktūru pie robežas ar Irānu. Turcijas iestādes arī palielina resursus migrantu kontrabandas novēršanai un apkarošanai, taču, lai apkarotu kontrabandas tīklus, ir vajadzīga ciešāka starptautiskā tiesībaizsardzības sadarbība visā migrācijas maršrutā no izcelsmes valstīm uz Turciju, kā arī Irānu, Rietumbalkāniem un ES. Viena no galvenajām prioritātēm joprojām ir turpināt ciešu sadarbību robežu pārvaldības jomā un migrantu kontrabandas apkarošanas jomā. Valsts pārvaldes reforma Eiropas Komisijas stratēģiskās prognozēšanas ziņojumā kā viens no galvenajiem Eiropas nākotnes uzdevumiem ir minēts iestāžu noturības stiprināšana. Valsts pārvaldes iestādēm un struktūrām ir jāreaģē uz sabiedrības bažām un politika ir jāīsteno iedarbīgā veidā. Valsts pārvaldes iestāžu modernizācija joprojām ir svarīgs jautājums visās paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Politizācija turpina mazināt valsts pārvaldes iestāžu spējas un to kā darba devēja pievilcību. Kaut arī ir apzinātas galvenās reformu vajadzības, lai kopumā izveidotu profesionālākas un uz nopelniem balstītas valsts pārvaldes iestādes, būs vajadzīga spēcīgāka līderība un lielāki centieni, lai uzlabotu politikas plānošanu, publiskās finanses, personāla vadību un pārskatatbildību. Ir jāatzīmē arī pozitīvu reformu piemēri, piemēram, digitālo pakalpojumu sniegšanas jomā. Lai pildītu valsts funkcijas, plānotu un veiktu būtiskas investīcijas stratēģiskajā infrastruktūrā un stiprinātu saskaņošanu ar ES acquis, ļoti svarīga būs administratīvās spējas uzlabošana. Lai virzītu valsts ekonomisko un sociālo attīstību un palīdzētu pārvarēt arvien jaunas krīzes, ārkārtīgi svarīga ir politikas veidošanas kvalitāte. Politikas veidošanai būtu jābūt maksimāli prognozējamai. Tā būtu jāplāno vidējam termiņam un jāsaista ar budžeta plānošanu, tai ir jābūt balstītai uz pierādījumiem un tās veidošanā ir jāapspriežas ar attiecīgajām ieinteresētajām personām. Tomēr Rietumbalkānu partnervalstīs liela daļa valdības ierosināto tiesību aktu nav iekļauti valdības darba programmās. Varētu vēl vairāk uzlabot politikas plānošanas konsekvenci un koordināciju starp valdību un parlamentiem. Pārmērīga saīsināto procedūru izmantošana kavē likumdošanas kvalitāti un demokrātisko pārskatatbildību. Politikas uzraudzības pilnveidošana papildus uzlabotu valsts pārvaldes darba rezultativitāti visā reģionā. Atbildīgas valsts pārvaldes iestādes ir racionāli organizētas, rezultatīvas, efektīvas un pārredzamas un darbojas godprātīgi. Tas vairo sabiedrības uzticēšanos, kas ir būtiska sadarbībai un attīstībai. Tomēr Rietumbalkānos valdību struktūras ne vienmēr ievēro šos principus. Valdību aģentūras ne vienmēr ir veidotas un organizētas racionāli vai lietderīgi (piem., Albānijā un Kosovā). Vairākās vietās ir uzlabojušies pārskatatbildības normatīvie un institucionālie regulējumi, bet ne faktiskā pārskatatbildības prakse (Albānijā, Ziemeļmaķedonijā un Serbijā). Ziemeļmaķedonijai vēl ir jāapstiprina jauns likums par valsts organizāciju, savukārt Bosnija un Hercegovina nav sākusi izstrādāt tiesisko regulējumu, kas nodrošinātu lielāku pārskatatbildību. Melnkalnei ir jāuzlabo pārskatatbildība un piekļuve publiskai informācijai. Turcijā turpinājās valsts pārvaldes politizācija, ko raksturoja ierobežota pārskatatbildība sabiedrības priekšā, un arvien bija vērojams politiskās gribas trūkums veikt reformas. Stratēģiska un profesionāla cilvēkresursu un civildienesta pārvaldība ir ārkārtīgi svarīga, lai publiskais sektors spētu piesaistīt, attīstīt un noturēt talantīgus cilvēkus. Tas ietver taisnīgu un konkurētspējīgu atlīdzību un uz nopelniem balstītu pieņemšanu darbā, paaugstināšanu amatā un atlaišanu. Viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc valsts iestāžu administratīvā spēja ir zema un to darbība ir vāja visā reģionā, ir kvalificētu darbinieku trūkums. Profesionālākas un stabilākas valsts pārvaldes izveidē visas valstis joprojām saskaras ar grūtībām kontrolēt politisko patronāžu. Sabiedrisko pakalpojumu uzlabošana uzņēmumiem un iedzīvotājiem ir viens no svarīgākajiem jautājumiem visā reģionā, un šajā jomā ir novēroti vislielākie uzlabojumi. Tomēr visā reģionā ir jāuzlabo juridiskā noteiktība uzņēmumiem un iedzīvotājiem, veicinot nozaru tiesību aktu rezultatīvu saskaņošanu likuma par vispārējo administratīvo procedūru standartiem. Serbija, Albānija, Melnkalne un Ziemeļmaķedonija sāka e-pārvaldes iniciatīvas un pakalpojumu sniegšanu. Albānija ir izveidojusi visaptverošu digitālo pakalpojumu platformu, tomēr tai ir jānodrošina vienlīdzīga piekļuve iedzīvotājiem, kuriem ir ierobežotas digitālās prasmes. Bosnijai un Hercegovinai un Kosovai ir ātrāk jāizstrādā visaptveroša e-pārvaldes politika un jāprecizē iestāžu atbildība. Lai nodrošinātu valsts rezultatīvu darbību un integritāti visā reģionā, svarīga prioritāte joprojām ir publiskā iepirkuma un publisko finanšu pārvaldības sistēmu uzlabošana. Kosova, Melnkalne un Ziemeļmaķedonija ir panākušas progresu savu iepirkuma sistēmu digitalizācijā. Albānija ir sākusi izmantot elektronisku apelāciju un sūdzību sistēmu. Serbijā ir ievērojami palielinājies atbrīvojumu skaits no publiskā iepirkuma likuma piemērošanas, un tas raisa ļoti lielas bažas gan par šo tendenci, kas ir jāmaina, gan par pārredzamību kopumā. Turcijā joprojām ir lielas nepilnības tiesību aktu saskaņošanā ar ES acquis, jo ir ievērojami samazināta publiskā iepirkuma noteikumu darbības joma. Lai nodrošinātu publisko finanšu ilgtspēju, ir svarīgi reformēt valsts pārvaldības sistēmas nolūkā nodrošināt pareizu finanšu pārvaldību, vadības pārskatatbildību un ārējo revīziju. Ir panākts zināms progress, jo Serbija, Melnkalne un Ziemeļmaķedonija ir izstrādājušas/pieņēmušas jaunas publisko finanšu pārvaldības programmas. Albānija ir veikusi pasākumus, lai sagatavotu jaunu vidēja termiņa ieņēmumu stratēģiju. Tagad šīs programmas ir pareizi jāīsteno. Bosnijā un Hercegovinā tiek gaidīts, kad Ministru padome pieņems pirmo visaptverošo publisko finanšu pārvaldības stratēģiju. Turcijā nekādas būtiskas izmaiņas publisko finanšu pārvaldības jomā nav notikušas. Publisko investīciju pārvaldības sistēmu un spēju stiprināšanai ir jābūt skaidrai prioritātei visām paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm, jo īpaši saistībā ar Ekonomikas un investīciju plānu Rietumbalkāniem. Tomēr pēdējā gada laikā panāktais progress ir bijis neliels. Melnkalne ir veikusi publisko investīciju pārvaldības novērtējumu. Tagad ir būtiski palielināt spējas. Ziemeļmaķedonijā publisko investīciju pārvaldības rīcības plāna īstenošana kavējas un publisko investīciju pārvaldības struktūrvienība vēl nav izveidota. Serbijai tās Dekrēta par kapitāla projektu pārvaldību metodika pilnā mērā ir jāattiecina uz visiem kapitālieguldījumiem. Attiecībā uz tiem visiem ir jāievieš vienota, visaptveroša, iedarbīga un pārredzama sistēma kapitālieguldījumu plānošanai un pārvaldībai. Progress valsts iekšējās kontroles un vadības pārskatatbildības jomā kopumā ir bijis lēns, taču trīs valstis ir panākušas zināmu progresu. Albānija ir pieņēmusi vadlīnijas par kavēto maksājumu revīziju un apstiprinājusi pārskatītu lietderības revīzijas metodiku. Bosnijā un Hercegovinā visos līmeņos tika atjaunināti sekundārie noteikumi un metodikas, un tie tika iekļauti valsts iekšējās finanšu kontroles IT lietotnē, kurā veido konsolidētus gada pārskatus visos līmeņos. Serbija ir īstenojusi divus izmēģinājuma salīdzinošos pārskatus par iekšējās revīzijas pasākumiem un nesen uzlabojusi vadlīnijas par vadītāju pārskatatbildību. Visām paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm ir jāstiprina savas spējas sagatavot kvalitatīvu statistiku saskaņā ar ES tiesību aktos noteiktajiem un Eiropas Statistikas kodeksā sīkāk izstrādātajiem principiem, kas balstīti uz profesionālu neatkarību, objektivitāti, ticamību, kā arī pārredzamību un konfidencialitāti. Ļoti svarīgi ir arī sniegt vairāk datu ES Statistikas birojam Eurostat. Ziemeļmaķedonija un Turcija ir veikušas tautas un mājokļu skaitīšanu 2021. gada posmā. Arī pārējām Rietumbalkānu valstīm būtu jāveic tautas skaitīšana un jāpiešķir pietiekami resursi saviem statistikas birojiem. Īpaša nozare, kurā visiem ir jāpanāk progress, ir makroekonomikas statistika, citstarp valdības finanšu statistika. Katrā valstī ir jāstiprina statistikas sistēmas koordinācija. Reģionālajām un vietējām pašvaldībām ir būtiska nozīme ES tiesību aktu saskaņošanas procesā un ES noteikumu turpmākā piemērošanā. Reģionālās un vietējās pašvaldības ir vistuvāk iedzīvotājiem, un tām ir liela nozīme sabiedrisko pakalpojumu sniegšanā, kā arī iedzīvotāju uzticības veidošanā valsts iestādēm. Valdībām ir jānodrošina līdzsvars starp centrālo valdību un reģionālajām un vietējām pārvaldes iestādēm, kā arī noteikumu, procedūru, standartu un cilvēkresursu pārvaldības saskaņota piemērošana visos publiskās pārvaldes līmeņos. Tas tiešā veidā ietekmē nozaru politikas kvalitāti, sabiedriskos pakalpojumus un galu galā konkurētspēju un izaugsmi, tāpēc paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs tam būtu jāpievērš lielāka uzmanība. Pilsoniskā sabiedrība

Rietumbalkānos joprojām ir visumā aktīva un dinamiska pilsoniskā sabiedrība, kas uzrauga valdību darbību un piedalās politikas veidošanā. Dažās Rietumbalkānu valstīs uzlabojumus ļāva panākt juridisku pasākumu pieņemšana, tomēr tiesisko regulējumu ir jāturpina pilnveidot un konsekventi īstenot, lai nodrošinātu pilsoniskajai sabiedrībai labvēlīgu vidi, arī attiecībā uz reģistrācijas procesiem, publiskā finansējuma pieejamības un pārredzamības uzlabošanu (Bosnija un Hercegovina, Ziemeļmaķedonija, Serbija) un brīvprātīgā darba nosacījumiem (Albānija, Kosova). Ir svarīgi, lai drošības pasākumi netiktu izmantoti ļaunprātīgi, tas attiecas, piemēram, uz tiesību aktiem par terorisma apkarošanu vai par masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas finansēšanas novēršanu (Turcija), par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanu (Kosova), kā arī uz ierobežojumiem attiecībā uz brīvu piekļuvi informācijai (Melnkalne) vai attiecībā uz pulcēšanās brīvību (Bosnija un Hercegovina). Ilgstoši nepilnības ir vērojamas institucionalizētajos mehānismos, kas nodrošina pilsoniskās sabiedrības un valdības sadarbību. Ir svarīgi, lai valdības garantētu apstākļus pilsoniskās sabiedrības organizāciju jēgpilnai un iekļaujošai līdzdalībai politikas veidošanas procesos. Serbijā un Bosnijas un Hercegovinas Serbu Republikas administratīvajā vienībā tiek izdarīts spiediens uz pilsonisko sabiedrību. Serbijā turpinājās verbāli uzbrukumi un nomelnošanas kampaņas pret pilsoniskās sabiedrības organizācijām un saistībā ar to finansēšanu, savukārt Bosnijas un Hercegovinas Serbu Republikas administratīvās vienības teritorijā joprojām tiek ierobežota pulcēšanās brīvība. Turcijā turpinājās izteikta situācijas pasliktināšanās. Pilsoniskā sabiedrība saskārās ar pastāvīgu spiedienu, un tās iespējas brīvi darboties turpināja sarukt, jo tika piemēroti ierobežojumi cilvēktiesību aizstāvju un pilsoniskās sabiedrības aktivitātēm. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas paplašināšanās reģionā arī turpina sniegt pakalpojumus nelabvēlīgā situācijā esošām grupām, papildinot vai aizstājot valsts iestāžu darbu. Ekonomika Pēc Covid-19 pandēmijas spēcīgās negatīvās ietekmes 2020. gadā Rietumbalkānu valstu un Turcijas ekonomika 2021. gadā ātri atguvās. Ekonomikas augšupejas temps dažādās valstīs bija ļoti atšķirīgs: izteikts divciparu skaitļos, reālā IKP pieaugums Melnkalnē bija 12,4 %, Turcijā 11 % un Kosovā 10,5 %. Nedaudz lēnāks, bet joprojām ievērojams tas bija Albānijā (8,3 %), Serbijā (7,4 %) un Bosnijā un Hercegovinā (7,1 %), bet Ziemeļmaķedonijā — mērenāks (4 %). Pakāpeniska ar Covid-19 saistīto ierobežojumu atcelšana un bāzes efekts pēc spēcīgās lejupslīdes 2020. gadā (jo īpaši tūrisma nozares īpatsvara dēļ) būtiski ietekmēja atveseļošanos dažās valstīs, īpaši Melnkalnē, proti, tur izaugsme bija ļoti spēcīga. Galvenie faktori, kas veicināja jūtamu ekonomikas izaugsmes atjaunošanos, bija šādi: strauji augošais privātais patēriņš, ko veicināja neapmierinātais pieprasījums un dažās valstīs joprojām īstenotie krīzes mazināšanas atbalsta pasākumi; lielāks investīciju apjoms, jo īpaši valsts kapitāla izdevumi Serbijā un Ziemeļmaķedonijā; spēcīgs eksporta pieaugums, īpaši Turcijas gadījumā. Ekonomikas perspektīvas ietekmē ļoti liela nenoteiktība, kas galvenokārt ir saistīta ar Krievijas iebrukuma Ukrainā sekām ekonomikā, kuras, domājams, negatīvi ietekmēs valstu ekonomiku, kaut arī atšķirīgā mērā, atspoguļojot atšķirības saistībā ar katras valsts tiešajiem un netiešajiem tirdzniecības sakariem, kā arī energointensitāti, pārtikas cenu inflācijas nozīmi un tūrisma lomu valstī. Visās valstīs fiskālie pasākumi, kas pieņemti, lai mazinātu enerģijas un pārtikas cenu pieauguma ietekmi, apvienojumā ar Krievijas kara pret Ukrainu izraisīto ekonomisko lejupslīdi potenciāli varētu kavēt vai palēnināt fiskālo konsolidāciju. Inflācija būtiski pieauga Rietumbalkānos, savukārt Turcijā globālā cenu spiediena ietekmi pastiprināja neordināri lēmumi monetārās politikas jomā, kas izraisīja ievērojamu liras vērtības samazināšanos un paaugstināja inflāciju līdz divās desmitgadēs visaugstākajam līmenim (2022. gada jūlijā: vairāk nekā 80 %). Nepieciešamība paātrināt strukturālās reformas ir kļuvusi vēl svarīgāka, lai veicinātu ilgtspējīgu atveseļošanos vidējā termiņā un panāktu turpmāku progresu nolūkā izpildīt divus ekonomiskos kritērijus dalībai ES: nodrošināt funkcionējošu tirgus ekonomiku un pierādīt spēju izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēku ietekmi ES. Lielākajā daļā Rietumbalkānu valstu ir panākts zināms progress vai labs progress funkcionējošas tirgus ekonomikas veicināšanā, izņemot Bosniju un Hercegovinu, kur ir vērojams neliels regress. Turcija šajā saistībā nav panākusi nekādu progresu. Pašlaik nevienu no Rietumbalkānu partnervalstīm nevar uzskatīt par pilnībā funkcionējošu tirgus ekonomiku, un atbilstības līmenis dažādās valstīs ir atšķirīgs. Bosnija un Hercegovina un Kosova vēl aizvien ir agrīnā posmā, savukārt Ziemeļmaķedonija jau ir sasniegusi labu sagatavošanās līmeni. Tiek uzskatīts, ka Albānijā un Melnkalnē sagatavotība ir vidēji laba, savukārt Serbijas sagatavotības līmenis ir robežās starp vidēji labu un labu. Turcijā tirgus ekonomika ir labi attīstīta, taču ir pieaugušas nopietnas bažas par tās funkcionēšanu, jo ir vērojama situācijas pasliktināšanās tādos svarīgos aspektos kā monetārās politikas īstenošana, institucionālā un normatīvā vide, iejaukšanās cenu noteikšanā un nepārredzams valsts atbalsts. Attiecībā uz spēju izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēku ietekmi labi attīstījusies ir tikai Turcija, savukārt Serbija, Melnkalne un Ziemeļmaķedonija ir vidēji sagatavotas, Albānijā ir zināms sagatavotības līmenis, bet Bosnija un Hercegovina un Kosova vēl ir agrīnā sagatavošanās posmā. Ekonomikas un finanšu dialogs starp ES, Rietumbalkāniem un Turciju gadu gaitā ir kļuvis par svarīgu platformu, lai apspriestu vidēja termiņa fiskālos plānus un ekonomikas politikas stratēģijas un prioritātes un vienotos par tiem, pamatojoties uz ekonomikas reformu programmām, ko katru gadu iesniedz minētie partneri. Šā procesa kulminācija ir kopīgi pieņemti ministru secinājumi, kuros ietvertas konkrētām valstīm paredzētas politikas norādes, kuru mērķis ir virzīt fiskālo un strukturālo politiku Rietumbalkānu valstīs un Turcijā. Kopīgi saskaņoto politikas norāžu īstenošanas līmenis pasliktinājās visā Rietumbalkānu reģionā un Turcijā: tas pazeminājās no 50,8 % 2020. gadā līdz 42,9 % 2021. gadā. Šī pasliktināšanās daļēji ir saistīta ar to, ka pēc tam, kad 2020. gadā centrālā uzmanība tika pievērsta ar Covid-19 krīzi saistītiem īstermiņa pasākumiem, 2021. gadā valstis atgriezās pie politikas norādēm attiecībā uz sarežģītāku reformu īstenošanu. Būtu jāturpina centieni uzlabot fiskālo stabilitāti un vairāk pārorientēt budžetus uz izaugsmi, veicinot arī digitālo un zaļo pārkārtošanos un cilvēkkapitāla attīstību. Ļoti svarīgi ir samazināt neaizsargātību pret ārējiem satricinājumiem un uzlabot pārtikas nodrošinājumu un enerģētisko drošību. Rietumbalkānu reģiona kā investīciju galamērķa pievilcību ievērojami palielinātu darījumdarbības vides uzlabošana un reģionālās ekonomiskās integrācijas padziļināšana, pamatojoties uz ES noteikumiem un standartiem, — tas vēl vairāk sekmētu reģiona ekonomisko izaugsmi. Būtisks uzdevums Turcijai ir atjaunot ekonomikas un finanšu regulatīvo iestāžu funkcionālo neatkarību. Rietumbalkānu un Turcijas darba tirgiem joprojām ir raksturīga vispārēja zema aktivitāte (īpaši sieviešu un jauniešu vidū) un nodarbinātība, kā arī augsts neoficiālās nodarbinātības līmenis un bezdarba līmenis. 2020. gadā dzimumu nodarbinātības atšķirība paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs svārstījās no aptuveni 13–15 procentpunktiem Melnkalnē, Serbijā un Albānijā līdz aptuveni 33 procentpunktiem Kosovā un 38 procentpunktiem Turcijā, kas ir krietni virs ES27 vidējā rādītāja (11 procentpunkti). Nepārprotami ir jāuzlabo nepietiekami mērķorientētā aktīvā darba tirgus politika, lai palīdzētu cilvēkiem atrast darbu vai iesaistīties apmācībā. Šajā kontekstā Rietumbalkānu partneri 2021. gada jūlijā apņēmās pakāpeniski izveidot, īstenot un pilnveidot garantijas jauniešiem shēmas, kas būtu veidotas pēc ES parauga, un lielākā daļa valstu izveidoja starpministriju ekspertu grupas, lai izstrādātu garantijas jauniešiem īstenošanas plānus. Joprojām pastāv strukturālas prasmju neatbilstības, kuru iemesls ir vājas izglītības sistēmas un nepietiekamas investīcijas cilvēkkapitālā. Reformas un investīcijas izglītības sistēmās un prasmju pilnveidē un pārkvalifikācijā ir būtiskas, lai uzlabotu situāciju darba tirgū un risinātu augošo kvalificēta darbaspēka trūkumu. Ekonomikas digitalizācijai un digitālo prasmju attīstīšanai visos sabiedrības segmentos ir būtiska nozīme arī nodarbināmības veicināšanā un digitālās ekonomikas attīstībā. Visu partnervalstu ekonomikā joprojām pastāv augsta nabadzības līmeņa problēma, ko vēl vairāk saasina Covid-19 pandēmija un augstie privātie izdevumi par veselības aprūpi, un paredzams, ka nabadzību vēl vairāk padziļinās nesenais pārtikas un enerģijas cenu kāpums. Tāpēc tagad vēl jo svarīgāk ir uzlabot sociālās aizsardzības sistēmu efektivitāti un novirzīt sociālos izdevumus pašu nabadzīgāko iedzīvotāju slāņiem. III. SPĒJA UZŅEMTIES DALĪBAS PIENĀKUMUS Saskaņošana iekšējā tirgus jomā ļaus valstīm pilnībā izmantot stabilizācijas un asociācijas nolīgumu sniegtās priekšrocības un vēl vairāk palielināt savas tirdzniecības integrāciju ar ES, kas joprojām pārliecinoši ir šā reģiona vadošā tirdzniecības partnere. Tādējādi celsies arī ES investīciju pievilcīgums un tiks sekmētas piegādes ķēdes sinerģijas, darbvietu radīšana un kapitāla pieejamība. Rietumbalkānu valstis kopumā ir vidēji labi sagatavotas daudzās iekšējā tirgus jomās. Attiecībā uz preču brīvu apriti Kosova, Melnkalne un Serbija ir panākušas zināmu progresu, Albānijas progress bija ierobežots, bet Bosnija un Hercegovina un Ziemeļmaķedonija nav panākušas nekādu progresu. Albānija un Kosova ir panākušas zināmu progresu pakalpojumu brīvas aprites jomā, savukārt Ziemeļmaķedonija, Melnkalne un Serbija ir panākušas vien ierobežotu progresu. Ziemeļmaķedonija ir panākusi labu progresu kapitāla brīvas aprites jomā, bet Albānija, Kosova un Melnkalne ir panākušas zināmu progresu. Konkurences politikas jomā Kosova un Melnkalne ir panākušas zināmu progresu, Albānijā un Serbijā progress ir bijis ierobežots, bet Bosnijā un Hercegovinā un Ziemeļmaķedonijā nav panākušas nekādu progresu. Albānija ir panākusi labu progresu intelektuālā īpašuma tiesību jomā, savukārt Kosova, Melnkalne un Serbija šajā saistībā ir guvušas zināmu progresu. Albānija ir panākusi labu progresu arī finanšu pakalpojumu jomā, kurā progresu ir panākušas arī Kosova, Ziemeļmaķedonija un Melnkalne. Reģionālās sadarbības un iekļaujošas reģionālās sadarbības satvari, piemēram, ES stratēģija Adrijas un Jonijas jūras reģionam vai ES stratēģija Donavas reģionam, turpināja atvieglot gatavošanos iespējamai dalībai ES iekšējā tirgū. Šādi satvari veicina administratīvo spēju dažādās ES politikas jomās, arī saistībā ar kohēzijas politiku, un nodrošina platformu sadarbībai dažādos pārvaldības līmeņos. Uz ES noteikumiem un standartiem balstīts Rietumbalkānu kopējais reģionālais tirgus ir atspēriena punkts reģiona ciešākai integrācijai ES vienotajā tirgū pirms pievienošanās. Turcija ir panākusi zināmu progresu finanšu pakalpojumu jomā un ierobežotu progresu brīvas preču aprites, intelektuālā īpašuma tiesību, kā arī patērētāju un veselības aizsardzības jomā. Turcija ir krietni progresējusi sabiedrību tiesību jomā un ir panākusi labu sagatavotības līmeni brīvas preču aprites, finanšu pakalpojumu, patērētāju un veselības aizsardzības, kā arī intelektuālā īpašuma tiesību jomā. Tomēr viltojumu daudzums joprojām rada bažas un ir jāpanāk tiesību aktu labāka izpilde. Turcija joprojām ir agrīnā sagatavotības posmā pakalpojumu brīvas aprites un darba ņēmēju brīvas pārvietošanās jomā, kur progress nav panākts. Reformas konkurētspējas un iekļaujošas izaugsmes jomā ir ārkārtīgi svarīgas Rietumbalkānu ekonomikas reformu programmām un saņem atbalstu no Ekonomikas un investīciju plāna, jo tās palīdzēs palielināt šā reģiona konkurētspēju un pievilcību uzņēmumiem, kā arī palīdzēs mazināt pašreizējo ekonomisko atpalicību no ES. Lai atbalstītu privātā sektora konkurētspēju, 2022. gada februārī tika izsludināts pirmais uzaicinājums privātā sektora apvienošanai saskaņā ar Rietumbalkānu investīciju satvaru (WBIF). Darbības padome savā sanāksmē Romā 2022. gada jūnijā sniedza pozitīvu atzinumu par pirmajām divām finansējuma apvienošanas darbībām un diviem tehniskās palīdzības projektiem 47 miljonu EUR apmērā privātajam sektoram. Pirmajā Eiropas Fonda ilgtspējīgai attīstībai plus (EFIA+) darbības padomes sanāksmē 2022. gada aprīlī Komisija arī iesniedza trīs garantiju priekšlikumus ar kopējo vērtību 125 miljonu EUR apmērā. Garantiju shēmas, ar ko atbalsta mikrouzņēmumus, mazos un vidējos uzņēmumus, uzņēmējus lauksaimniecībā un energoefektivitātes un digitālās pārkārtošanās pasākumus, sāks īstenot līdz 2023. gada sākumam. Lielākajai daļai Rietumbalkānu partneru ir vidēji labs sagatavotības līmenis ar šo kopu saistītajās jomās. Tomēr Bosnija un Hercegovina vairākās jomās joprojām ir agrīnā posmā. Nodokļu jomā Melnkalne un Ziemeļmaķedonija ir panākušas zināmu progresu, Albānijas, Kosovas un Serbijas progress ir bijis ierobežots, savukārt Bosnijā un Hercegovinā progresa nav bijis. Muitas savienības jomā Bosnija un Hercegovina un Ziemeļmaķedonija ir panākušas zināmu progresu, savukārt Albānijas, Kosovas, Melnkalnes un Serbijas progress šajā jomā ir bijis ierobežots. Izglītības un kultūras jomā Albānija, Kosova, Melnkalne un Serbija ir panākušas zināmu progresu. Zinātnes un pētniecības jomā Melnkalne un Serbija ir panākušas zināmu progresu. Kosova ir panākusi zināmu progresu digitālās pārkārtošanās un mediju jomā. Zināms progress ir panākts arī Kosovā un Ziemeļmaķedonijā ekonomikas un monetārās politikas jomā, kā arī Albānijā, Kosovā, Ziemeļmaķedonijā un Melnkalnē sociālās politikas un nodarbinātības jomā. Uzņēmumu un rūpniecības politikas jomā Albānija, Kosova, Ziemeļmaķedonija un Melnkalne ir panākušas zināmu progresu. Kopumā reģionam ir jāveic sociālekonomiskās reformas, lai risinātu tādas problēmas kā strukturālas nepilnības, vāja konkurētspēja, augsts bezdarba līmenis un Covid-19 pandēmijas ietekme. Progress saskaņošanā ar ES noteikumiem PVN, akcīzes nodokļu un tiešo nodokļu jomā palīdzētu veicināt reģiona iekšējo un starptautisko tirdzniecību. Reģionam ir arī ievērojami jāstiprina pētniecības un inovācijas ekosistēma, kas palīdzētu tā ekonomikai panākt iekavēto attīstībā, arī digitālo un zaļo tehnoloģiju jomā. Turcija tikai ierobežotā mērā turpināja saskaņot tiesību aktus ar ES acquis, un situācija pasliktinājās tādās jomās kā digitālā pārkārtošanās un mediji, ekonomikas un monetārā politika, sociālā politika un nodarbinātība, kā arī rūpniecības politika. Turcija ir panākusi labu progresu zinātnes un pētniecības jomā, kā arī zināmu progresu izglītības un kultūras jomā, un šajās jomās valstij ir jāturpina padarīt izglītību iekļaujošāku, jo īpaši attiecībā uz meitenēm. Turcijas sagatavotībā zinātnes un pētniecības jomā ir panākts labs progress. Turcijas tirdzniecības integrācija ar ES ir liela, un ir panākts labs sagatavotības līmenis muitas savienībai, taču progress ir bijis ierobežots, arī attiecībā uz muitas savienības īstenošanu. Turcijas novirzes no saistībām, ko tā uzņēmusies saskaņā ar ES un Turcijas muitas savienību, turpina radīt ļoti daudz tirdzniecības ierobežojumu. Zaļajai programmai un ilgtspējīgai savienojamībai ir būtiska nozīme ilgtspējīgā un nākotnes prasībām atbilstošā atveseļošanā, kā arī ekonomikas integrācijā reģionā un ar ES, no kuras ieguvēji būs gan uzņēmumi, gan plašāka sabiedrība. Šie mērķi ir ietverti arī Ekonomikas un investīciju plānā. Albānija, Ziemeļmaķedonija un Serbija ir vidēji labi sagatavotas enerģētikas jomā, savukārt Melnkalnei ir labs sagatavotības līmenis. Eiropas komunikāciju tīklu jomā Albānija, Bosnija un Hercegovina un Kosova ir sasniegušas zināmu sagatavotības līmeni, Serbija ir vidēji labi sagatavota, Melnkalnes sagatavotības līmenis ir vidējs/labs, bet Ziemeļmaķedonijai ir labs sagatavotības līmenis. Albānija, Ziemeļmaķedonija, Melnkalne un Serbija ir sasniegušas zināmu sagatavotības līmeni attiecībā uz vidi un klimata pārmaiņām. Bosnija un Hercegovina ir ievērojami uzlabojusi savu civilās aizsardzības sistēmu un apliecinājusi skaidru apņemšanos katastrofu pārvarēšanas jomā; 2022. gada septembrī valsts pievienojās Savienības civilās aizsardzības mehānismam kā pilntiesīga tā dalībniece. Arī Albānija veica nepieciešamos pasākumus, lai varētu pievienoties šim mehānismam. Kosova un Melnkalne ir panākušas zināmu progresu transporta politikas jomā, savukārt Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas, Ziemeļmaķedonijas un Serbijas progress ir bijis ierobežots. Enerģētikas jomā Kosova un Melnkalne ir panākušas zināmu progresu, bet pārējo Rietumbalkānu partnervalstu progress ir bijis ierobežots. Eiropas komunikāciju tīklu jomā Albānija, Kosova un Serbija ir panākušas zināmu progresu, savukārt Bosnijā un Hercegovinā, Ziemeļmaķedonijā un Melnkalnē konstatēts tikai ierobežots progress. Vides un klimata pārmaiņu jomā otro gadu pēc kārtas Rietumbalkānos tika