DIREKTĪVAS 2000/53/EK PAR NOLIETOTIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM ĪSTENOŠANA NO 2008. LĪDZ 2011. GADAM UN NO 2011. LĪDZ 2014. GADAM

KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI

DIREKTĪVAS 2000/53/EK

PAR NOLIETOTIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM ĪSTENOŠANA



NO 2008. LĪDZ 2011. GADAM UN NO 2011. LĪDZ 2014. GADAM

1.Ievads

Direktīvas 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (“NT direktīva”) galvenais mērķis ir novērst atkritumu rašanos no transportlīdzekļiem un to detaļām, lai samazinātu apglabājamo atkritumu galīgo daudzumu un to kopējo ietekmi uz vidi. Direktīvā izklāstīto pasākumu mērķis ir arī uzlabot visu to ekonomikas procesu dalībnieku ekoloģiskos raksturlielumus, kuri iesaistīti transportlīdzekļa aprites ciklā, jo īpaši to dalībnieku ekoloģiskos raksturlielumus, kuri ir tieši iesaistīti nolietotu transportlīdzekļu (NT) apstrādē. Kopumā NT direktīvā ir izmantota aprites ekonomikas pieeja, proti, veicināts ekodizains, paredzēts izbeigt bīstamu vielu lietošanu transportlīdzekļos un noteikti augsti otrreizējas izmantošanas / pārstrādes / reģenerācijas mērķi, lai panāktu no NT iegūtu vērtīgu materiālu otrreizēju izmantošanu un saglabātu vērtīgus resursus ekonomikā.

NT direktīvas 9. pantā dalībvalstīm ir noteikts pienākums reizi trijos gados Komisijai ziņot par minētās direktīvas īstenošanu, pamatojoties uz anketu, ko Komisija sagatavojusi saskaņā ar Lēmumu 2001/753/EK. Anketai ir divas daļas — pirmā daļa attiecas uz informāciju par direktīvas transponēšanu valstu tiesību aktos, bet otrā daļa satur informāciju par direktīvas faktisko īstenošanu. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, Komisija par katru ziņošanas periodu sagatavo īstenošanas ziņojumu.

Šis ir trešais ziņojums par NT direktīvas īstenošanu, un tas attiecas uz diviem ziņošanas periodiem: 2008. gada 21. aprīli–2011. gada 20. aprīli; 2011. gada 21. aprīli–2014. gada 20. aprīli. Pirmais īstenošanas ziņojums, kas attiecās uz periodu no 2002. gada 21. aprīļa līdz 2005. gada 20. aprīlim, tika publicēts 2007. gadā; otrais īstenošanas ziņojums, kas attiecās uz periodu no 2005. gada 21. aprīļa līdz 2008. gada 20. aprīlim, tika publicēts 2010. gadā.

Par šajā trešajā īstenošanas ziņojumā aplūkotajiem periodiem tika ziņots savlaicīgāk un kvalitatīvāk nekā par iepriekšējiem ziņošanas periodiem. Par 2008.–2011. gada periodu īstenošanas ziņojumus Komisijai iesniedza visas dalībvalstis, bet par 2011.–2014. gadu divas dalībvalstis tos nebija nosūtījušas. Sniegtā informācija bija izsmeļoša, un tās kvalitāte kopumā bija apmierinoša. Tā ir papildināta vēl ar citu Komisijai pieejamu informāciju, piemēram, informāciju, kas gūta pārbaudēs par valstīs īstenoto NT direktīvas ieviešanas pasākumu atbilstību.

Papildus tam Komisijas Lēmumā 2005/293/EK ir noteikts, ka ik gadu 18 mēnešu laikā pēc pārskata gada beigām jāpaziņo dati par direktīvas mērķiem attiecībā uz otrreizēju izmantošanu / pārstrādi un otrreizēju izmantošanu / reģenerāciju. Arī šī informācija ir ņemta vērā šajā ziņojumā.

2.Informācija par NT direktīvas transponēšanu

NT direktīva ir transponēta valsts tiesību aktos katrā dalībvalstī. Lai gan kopumā tika atzīts, ka direktīva ir transponēta sekmīgi, 2008.–2014. gada periodā vēl tika izskatītas 15 pārkāpuma procedūras par valsts īstenošanas pasākumu neatbilstību, tostarp arī tādas lietas, kas bija sāktas iepriekšējā ziņošanas periodā. Pret piecām dalībvalstīm tika ierosinātas lietas Tiesā, bet pašlaik tās visas jau ir slēgtas. Kopš 2015. gada oktobra vairs nav nevienas nenoslēgtas pārkāpuma procedūras par NT direktīvu.

Plašāka informācija par atsevišķu direktīvas noteikumu transponēšanu ir sniegta valstu ziņojumos. Dažas direktīvas prasības (piem., noteikumus par profilaksi, savākšanu, otrreizēju izmantošanu un reģenerāciju) var transponēt nolīgumos. Šo iespēju ir izmantojušas Beļģija, Itālija, Luksemburga, Malta un Ungārija.

Īrija un Apvienotā Karaliste izmantoja iespēju nelielās sērijās ražotiem transportlīdzekļiem un to ražotājiem piešķirt atbrīvojumu no prasībām par iespējām otrreiz izmantot, pārstrādāt un reģenerēt, kodēšanas standartiem un demontāžas informāciju, kā arī no ziņošanas pienākumiem.

Visas dalībvalstis, izņemot vienu, ziņoja, ka tās ir pieņēmušas pasākumus, kas mudina transportlīdzekļu ražotājus, sadarbojoties ar materiālu un aprīkojuma ražotājiem, ierobežot bīstamu vielu izmantošanu transportlīdzekļos, lai atvieglotu demontāžu, otrreizēju izmantošanu un reģenerāciju, un transportlīdzekļos arvien vairāk izmantot pārstrādātus materiālus. Visas dalībvalstis norādīja, ka to tiesību akti ierobežo svina, dzīvsudraba, kadmija un sešvērtīgā hroma izmantošanu to transportlīdzekļu materiālos un detaļās, kurus laiž tirgū pēc 2003. gada 1. jūlija, izņemot gadījumus, kas minēti direktīvas II pielikumā.

Visas dalībvalstis, kas ir iesniegušas ziņojumu, apstiprināja, ka tās ir veikušas nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ekonomikas procesu dalībnieki (lielākoties transportlīdzekļu ražotāji un/vai importētāji) izveido sistēmas NT un (ciktāl tas tehniski iespējams) tādu nolietotu detaļu savākšanai, kas noņemtas vieglo automašīnu remonta laikā. Tās arī apstiprināja, ka ir veikušas pasākumus, lai nodrošinātu savākšanas punktu adekvātu pieejamību; vismaz sešas dalībvalstis ir noteikušas vai nu maksimālo attālumu līdz nākamajam savākšanas punktam, vai arī savākšanas punktu minimālo skaitu pilsētā/reģionā vai uz noteiktu iedzīvotāju skaitu.

Visas dalībvalstis ziņoja, ka ir izveidojušas sistēmu, saskaņā ar kuru ir jāuzrāda likvidācijas sertifikāts, lai varētu atcelt transportlīdzekļa reģistrāciju. 14 dalībvalstis izmantoja iespēju ļaut ražotājiem, izplatītājiem vai savācējiem izdot likvidācijas sertifikātus licencēta apstrādes punkta vārdā, ja ir garantija, ka nolietotie transportlīdzekļi tiks nogādāti licencētos apstrādes punktos.

Visi respondenti ziņoja, ka ir pieņemti pasākumi, lai nodrošinātu to, ka nolietoto transportlīdzekļu nogāde licencētos apstrādes punktos nerada izmaksas šo transportlīdzekļu pēdējam turētājam vai īpašniekam. Tomēr vairumā dalībvalstu par piegādi ir jāmaksā, ja transportlīdzeklis nesatur tā būtiskās detaļas vai satur papildu atkritumus. Šī iespēja atbilst direktīvai.

Visas dalībvalstis ziņoja, ka tajās ir spēkā prasība kompetentajām iestādēm atzīt un pieņemt citās dalībvalstīs izsniegtus likvidācijas sertifikātus.

Visās dalībvalstīs apstrādes iestādēm vai uzņēmumiem jābūt kompetentās iestādes izsniegtai atļaujai vai jābūt tajā reģistrētiem. Tikai Itālija un Apvienotā Karaliste ir izmantojušas iespēju piemērot atkāpi no atļaujas prasībām darbībām, kurās reģenerē NT atkritumus pēc tam, kad NT tikuši pienācīgi apstrādāti saskaņā ar NT direktīvu, un kurām ik gadu veic inspekciju.

Visas dalībvalstis, izņemot vienu, ziņoja par līdzekļiem, ar kuriem apstrādes iestādes vai uzņēmumus mudina ieviest sertificētas vides vadības sistēmas, piemēram, ES vides vadības un audita sistēmu. Dalībvalstis šajā nolūkā ir ieviesušas dažādus stimulus un atbalsta pasākumus. Var minēt, piemēram, finansējuma piešķiršanu, administratīvā sloga mazināšanu (piem., uzraudzības biežuma un tvēruma mazināšanu, atkāpes no pienākuma sagatavot atkritumu apsaimniekošanas plānus piešķiršanu, licencēta apstrādes punkta apstiprinājuma ieguves atvieglošanu, finanšu garantiju samazināšanu) un atbalstu, kas sniegts vadlīnijās, informatīvās brošūrās un apmācības kursos.