—

Lai pielāgotu specifikāciju, iekļaujot tajā Estepas apgabalā pašlaik izmantotās audzēšanas sistēmas, kas satur progresīvus agronomijas paņēmienus, kuri ir draudzīgāki produktam un videi, ir svītroti turpmāk izklāstītie teksta punkti a) Fiksētie parametri, un b) Audzēšanas metodes sadaļā E) Ražošanas metode: “a) Fiksētie parametri — Stādīšanas attālumi un stumbru skaits. Vidējais vienas audzes blīvums apgabala ietvaros var stipri atšķirties. Konkrētāk, vidējais koku skaits hektārā ir no aptuveni 75–100 kokiem vecajās audzēs līdz 100–200 kokiem jaunajās audzēs. Attiecībā uz stumbru skaitu, tikai 12 % Estepas olīvu audžu ir apstādītas ar kokiem, kam ir viens stumbrs, un vairāk nekā 77 % audžu ir apstādītas ar kokiem, kam ir trīs vai vairāk stumbri. Svarīgi atzīmēt, ka daudzas no intensīvi apstādītajām audzēm apgabalā ir apstādītas ar koku stādiem, kam ir viens stumbrs, un kas ir iegūti iestādot koksnainus spraudeņus maisos, vai iestādot daļējas cietkoksnes spraudeņus, apsmidzinot tos ar ūdeni un pēc tam pārstādot tos plastmasas maisiņos – šo metodi iesaka oficiālo iestāžu olīvu biržu pārstrukturēšanas plānos. Attiecībā uz stādīšanas attālumu, tas ir šāds: — tradicionālajās audzes, kuras pārsvarā stāda zigzagveida rakstā – 12 × 12, lai gan ir arī kvadrāti un taisnstūri, un citi attālumi, piemēram, 11 × 11, 13 × 13, 10 × 12 utt., — jaunajās intensīvajās audzēs, kur stādīšanas blīvums ir daudz lielāks un attālumi līdz ar to ir daudz mazāki – šeit tiek izmantoti gan kvadrāti, gan taisnstūri: 8 × 8, 7 × 7, 6 × 8, 6 × 4 utt., visbiežāk 7 × 7 un 6 × 8. b) Audzēšanas metodes — Mēslošanas līdzekļa izmantošana Ziemā pēc ražas novākšanas zemi irdina, bet vasarā izmanto vibrējošo kultivatoru dziļumā, kas nekad nepārsniedz 10 cm – kopumā to dara apmēram četras līdz piecas reizes gadā. Zemes loku zem sausi audzētajiem olīvkokiem tur brīvu no nezālēm, savukārt apūdeņotajās audzēs starp kokiem ir josla, kuru kontrolē, izmantojot herbicīdus pirms nezāļu dīgšanas. Apūdeņotajās audzēs mēslojumu izmanto, sajaucot līdzsvarotu kombinēto šķidro mēslojumu ar apūdeņošanas ūdeni, izmantojot formulas, ko olīvu audzētāji paši iesaka viens otram vai ko rekomendē nozares speciālisti. Mēslošana ar irigāciju galvenokārt nodrošina slāpekli, fosforu un kāliju, kā arī mikroelementus, lai labotu trūkumus, kas atklāti vai nu vizuāli, vai izmantojot daudzas veiktās lapotnes analīzes. Ir daudz zemes gabalu, kuros zeme ir palikusi neapstrādāta un iepriekš augsne vienkārši tika atstāta tukša, taču pēdējos gados ir saglabāts zemes segums, galvenokārt savvaļas veģetācija, kuru ziemas beigās atdala ar krūmgriežiem. — Apūdeņošana Lielākā daļa olīvu audžu netiek apūdeņota. Tomēr jo īpaši pēdējā desmitgadē ir vērojams apūdeņošanas pieaugums, galvenokārt tāpēc, ka audzes tagad stāda intensīvāk. Apūdeņošanas sistēmas gandrīz visos gadījumos ir lokalizētas sistēmas, kuras atkarībā no pieejamības piegādā mainīgu ūdens daudzumu hektārā. Apūdeņotās audzes atrodas visā apgabalā, tās nav koncentrētas kādā konkrētā vietā. — Atzarošana Olīvkoku formu Estepas apgabalā nosaka izmantotais atzarošanas veids. Šajā apgabalā atzarošanu veic, atdalot no stumbra lielus koka gabalus – t. s. poda de Lucena vai poda en cabeza. Ir ieviesta arī mazāk agresīva, Jaen tipa racionālā atzarošana. Abos gadījumos mērķis ir panākt, lai lapu vainags veidotos, zariem augot uz āru un uz iekšu, tā palielinot koka ražojošo virsmu. Uzmanība tiek pievērsta arī lapu un koksnes proporcijai, kas liecina par koka produktivitāti. Bieži vien, ņemot vērā to, ka liela daļa ražas šajā apgabalā tiek izmantota galda olīvju ražošanā, tiek veikta intensīvāka retināšana, lai iegūtu lielākus augļus. Jaunajās intensīvās audzēšanas olīvu audzēs ir vairāk koku uz vienu hektāru, un šiem kokiem ir viens stumbrs. Tas ir vispiemērotākais mehāniskās ražas novākšanas veids, izmantojot šobrīd pieejamās iekārtas. Kad lapu vainags ir sasniedzis labu ražošanas jaudu un lapotne ir izaugusi ļoti bieza, tiek veikta viegla atzarošana, lai “izretinātu” un pakāpeniski izveidotu zaru struktūru. — Augu aizsardzības līdzekļu izmantošana Galveno olīvu kaitēkļu un slimību populācijas kontrolē un novērtē ATRIAS speciālisti un agronomi, kurus nolīgst daudzas no organizācijām, kas saistītas ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu Estepa. Viņi nosaka apstrādes kritērijus kontrolpunktos, kas izveidoti stratēģiskās vietās visā apgabalā un izmanto dažādus veidus (iknedēļas biļeteni, radio un televīzijas programmas u. c.), lai informētu olīvu audzētājus par to, kad jāveic pasākumi, un kāda veida atļautie augu aizsardzības līdzekļi jāizmanto, lai nenodarītu kaitējumu lietderīgajai faunai un neatstātu nogulsnes olīvās. Viņu ieteikumiem seko gandrīz visi audzētāji. No visiem kaitēkļiem un slimībām, kas ietekmē olīvu audzēšanu mūsu apgabalā, mēs pieminēsim tikai lielākās, kuru ietekmi uz kvalitāti var novērst, tikai izmantojot plašu profilaktisko apstrādi. Tās ir: olīvu muša, melnā bruņuts, olīvu mizgrauzis un olīvu kode. Pirmo no tām – olīvu mušu apstrādā, izsmidzinot dimetoātu. Gadījumā, ja rādītāji pārsniedz noteiktos limitus, līdzekli uzklāj uz zemes. Otro – melno bruņuti apstrādā ar karbarilu un piriproksifēnu; izmantoto daudzumu vienmēr iesaka un kontrolē ATRIAS speciālisti. Tas pats attiecas uz olīvu mizgraužiem, ko apstrādā ar piretrīnu vai dimetoātu. Olīvu kodi apstrādā ar dimetoātu un kaitēkļu daudzumam pārsniedzot noteikto slieksni apstrādi dubulto. Jāuzsver, ka šo produktu lietošanu vienmēr uzrauga ATRIAS speciālisti. Olīvu audzētāji šo svarīgo darbu parasti novērtē atzinīgi, un tas nodrošina, ka ražotnēm tiek piegādāti optimālas kvalitātes augļi. Saistībā ar šo kontroles grupu darbu teritorijā tiek veidotas integrētas ražošanas grupas (Agrupaciones de Producción Integrada jeb API), kas strādā ražotnēs, lai nodrošinātu saražoto eļļu augstu pārtikas nekaitīguma līmeni, jo katrs API speciālists tieši uzrauga ražošanas procesu no audzes līdz ražotnei, reģistrējot datus par visiem notikumiem lauka ierakstu grāmatā, kas atrodas katra olīvu audzētāja īpašumā, nodrošinot iegūto produktu maksimālu izsekojamību.” Pievienots šāds teksts: “Lai iegūtu aizsargātā cilmes vietas nosaukuma Estepa neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu, lauksaimniekiem ir jāievēro prakse, kas noteikta Andalūzijas integrētās olīvu ražošanas modelī (2008. gada 15. aprīļa Rīkojums, ar ko pieņem Īpašo regulu par integrēto olīvu ražošanu – bioloģisko ražošanu) un Padomes 2007. gada 28. jūnija Regulā (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu. Ja šie noteikumi tiks atcelti, lauksaimniekiem jāievēro noteikumi, kas tos aizstāj.”