Komisijas dienestu darba dokuments - Pavaddokuments Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par barības apgrozību un izmantošanu - Ietekmes novērtējuma kopsavilkums {COM(2008) 124, galīgā redakcija} {SEC(2008) 276} /* SEC/2008/0275 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 3.3.2008 SEC(2008) 275 KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Pavaddokuments EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par barības apgrozību un izmantošanu IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS {COM(2008) 124, galīgā redakcija} {SEC(2008) 276} IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS saistībā ar priekšlikumu modernizēt un vienkāršot tiesību aktus par barības apgrozību un izmantošanu 1. PROCEDūRAS JAUTāJUMI UN APSPRIEDES AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM Komisija 2003. gadā uzdeva veikt ārēju pētījumu, un tas bija projekta par tiesību aktu pārskatīšanu barības jomā pirmais posms. Pēc tam 2005. gadā notika interaktīva apspriede tiešsaistē par politiskās stratēģijas izstrādi. Iesaistītajām personām un dalībvalstīm (DV) 2007. gada februārī nosūtīja aptaujas anketu, lai savāktu ziņas par administratīvo slogu un cita veida ietekmi. Līdztekus notika sarunas ar ekspertiem, lai gūtu plašākas ziņas tieši par finansiālo ietekmi. Nepārtraukti risinājās arī ieinteresēto personu grupas sarunas ar dalībvalstīm, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi (EPNI) un ieinteresētajām personām. Eiropas Komisijā izveidoja visu dienestu ietekmes novērtējuma vadības grupu. Komisijas Ietekmes novērtējuma padome 2007. gada 13. jūnija sanāksmē pārbaudīja ziņojuma projektu par ietekmes novērtējumu. To pilnīgoja, ņemot vērā ieteikumus. 2 PROBLēMAS NOTEIKšANA 2.1. Eiropas Savienības barības nozare 2005. gadā mājlopus 129 miljardu euro vērtībā audzēja 5 miljoni lopkopju. 47 % no Eiropas Savienības dzīvnieku izcelsmes produktu vērtības veido barība[1], kas ir lielākais izmaksu rādītājs. Barības maisījumus iegādājās par 37 miljardiem euro. Eiropas barības ražošanas nozare (izņemot lolojumdzīvnieku barību) apmēram 4000 ražotnēs tieši nodarbina aptuveni 100000 cilvēku. Pateicoties tehnoloģiskai attīstībai, uzlabotai saimniecību vadībai un jauninājumiem, pastāvīgi samazinās barības izmantojamības koeficienti. Tā piemēram, 1968. gadā bija nepieciešams 3,1 kg barības, lai saražotu 1 kg olu, turpretī 2001. gadā — tikai 1,9 kg barības. Līdzās saimnieciskajam ieguvumam samazinās arī kaitīgās vielas un izplūdes gāzes (oglekļa dioksīds, nitrāts, amonjaks), ko rada viena ražotne. Gandrīz 62 miljonos ES mājsaimniecību ir lolojumdzīvnieki (lielākā daļa no tiem ir kaķi (60 miljoni) un suņi (59 miljoni). Aplēsts, ka ES tirgū ir 6 miljoni tonnu lolojumdzīvnieku barības, ko ražo aptuveni 450 uzņēmumu, un tās vērtība gadā ir ap 9 miljardiem euro. Aprēķini rāda, ka tieši ir nodarbināts 21 000 cilvēku un netieši — 30 000 cilvēku. 2.2. Jautājumi Barības sastāvdaļu un barības maisījumu apgrozību patlaban reglamentē piecas senākas Padomes direktīvas un apmēram 50 tiesību akti, ar kuriem tās grozītas vai īstenotas. Tagad savstarpējo atsauču tiesību aktos ir tik daudz, ka tos ir sarežģīti saprast un īstenot vienoti. Turklāt ES iekšējā tirdzniecībā nonāk tikai 2,6 % ES barības maisījumu, un tas liecina, ka tirdzniecība tiek kavēta. Barības sastāvdaļu saraksts Ir svarīgi, lai barības vielas, kuras izmanto, lai ražotu barības maisījumus, vai izmanto kā dzīvnieku barību, būtu nepārprotami apzīmētas un skaidri aprakstītas. Minētie rādītāji, kas raksturo šīs sastāvdaļas, ir svarīgi, jo nodrošina gala produkta efektivitāti. Saraksti ir nepilnīgi, lai gan šādi apzīmējumi un apraksti ir pieejami par daudzām barības sastāvdaļām. Vislielākās bažas rada daudzas jauna veida barības sastāvdaļas, piemēram, pārtikas pārstrādē vai biodegvielas ražošanā gūti blakusprodukti. Par lielākajām graudaugu kultūrām saspringtāk konkurē barības, pārtikas un degvielas ražošanas nozares, tāpēc barības devām aizvien biežāk izmanto blakusproduktus. Šo vielu izmantojums nav optimāls, jo par šīm vielām trūkst skaidru ziņu. Barība. Atļaujas piešķiršanas procedūras Attiecībā uz bioproteīniem (proti, noteiktās tehniskās procedūrās izgatavotiem produktiem ar augstu proteīnu saturu), kopš spēkā stājusies regula par barības piedevām, ir mainīts šajā kategorijā iekļauto sastāvdaļu klāsts. To mainot, jābažījas par to, vai atļaujas piešķiršanas procedūra pirms pārējo bioproteīnu laišanas tirgū nav apgrūtinoša un nesamērīga, ņemot vērā visus potenciālos produktu nekaitīguma apsvērumus. Satraukumu rada arī tas, ka spēkā esošajos tiesību aktos nav noteikta prasība par atļaujas piešķiršanu jaunām barības vielām (piemēram, eksotiskie augi). Lai gan apriori nav pierādījumu, ka šādi produkti būtu nedroši, tos bieži izplata skaidri neidentificētus. Produktīvo dzīvnieku barības maisījumu marķēšana Patlaban tiesību akti paredz, ka dzīvnieku, kas nav lolojumdzīvnieki, barības maisījumos izmantotās barības sastāvdaļas dilstošā secībā jāuzskaita svara procentos ar +/- 15 % lielu pielaidi. Ražošanas nozare uzskata, ka īpašā barības maisījuma receptūra ir intelektuālais īpašums, un prasība to atklāt ļautu konkurentiem bez grūtībām izmantot produkta izstrādē ieguldīto. Tāpēc daudzi ražotāji uzskata, ka atklāta deklarēšana neveicinās investīcijas jaunu barību veidu pētniecībā un izstrādē (R&D). Barības maisījumos esošu barības piedevu marķēšana, kas ir jāvienkāršo, ir novecojusi prasība, ko nosaka pants direktīvā, kura jau ir atcelta. Lolojumdzīvnieku barības marķēšana Izskanējušas bažas par spēkā esošo tiesību aktu lolojumdzīvnieku barības marķēšanas jomā neatbilstību patērētāju vajadzībām, proti, tie nenodrošina vajadzīgās ziņas par gala produkta konkrētām sastāvdaļām. Iespējams, ka lietotājs netiek skaidrībā vai pat ir maldināts par to, kāds ir lolojumdzīvniekam dotās barības sastāvs. 3. MēRķI Projekts ir iekļauts Komisijas caurviju programmā Kopienas tiesību aktu vienkāršošanai. Tādēļ vispārīgie mērķi ir šādi: ( panākt juridisku skaidrību un saskaņotu īstenošanu; ( vienkāršot netraucētu iekšējā tirgus darbību; ( vienkāršot tehniskās prasības un novērst lieku administratīvo slogu; ( kāpināt ES barības un lauksaimniecības nozares konkurētspēju; un ( ar modernas marķēšanas palīdzību sniegt iespēju barības lietotājiem lietpratīgi izvēlēties un neļaut sevi maldināt. Projekta darbības mērķi ( Barības sastāvdaļu saraksti. Netraucēta iekšējā tirgus darbība, nodrošinot skaidrus apzīmējumus un pienācīgu informāciju lietotājiem. ( Atļaujas piešķiršanas procedūras. Procedūras, kas ir samērīgas riskam un nodrošina, ka par jaunām barības sastāvdaļām tiek sniegtas pienācīgas ziņas. ( Lauksaimniecības dzīvnieku barības maisījumu marķēšana. Vairāk jauninājumu un lielāka konkurētspēja, atceļot marķēšanas nelietderīgās prasības un pilnveidojot barības piedevu marķēšanu. ( Lolojumdzīvnieku barības marķēšana. Uzlabot lolojumdzīvnieku barības marķējumu piemērotību un modernizēt noteikumus. 4. SVARīGāKO POLITISKāS STRATēģIJAS JAUTāJUMU NOVēRTēJUMS Neapšaubāmi — ES barības nozari saskaņotu un sakārtotu jauna un vispusīga regula. 4.1. Barības sastāvdaļu saraksts 1. risinājums: svītrot nepilnīgos barības sastāvdaļu sarakstus; 2. risinājums: nemainīt pašreizējo stāvokli; 3. risinājums: papildināt nepilnīgos barības sastāvdaļu sarakstus; 4. risinājums: ieinteresētās personas apkopo ES barības sastāvdaļu sarakstu (labas prakses kodekss); Šķiet, barības/pārtikas nekaitīgumam visi risinājumi būtu neitrāli[2]. Barības sastāvdaļu saraksts, kurā sniegts apzīmējums, apraksts un analītiskās komponentes, kas norādāmas marķējumā, drīzāk palīdz identificēt produktu, nevis kalpo barības nekaitīgumam. Attiecībā uz lietotāju tiesībām, ja pašreizējo sarakstu svītrotu, produktus būtu grūtāk identificēt, turpretī, ja sarakstu papildinātu, lietotājs iegūtu labākas ziņas. Ražošanas procesi, kurus veic barības lietotāji, būtu optimāli tad, ja papildinātu sarakstu, aptverot vairāk barības sastāvdaļu un apkopojot sīkākus datus. Arī prakses kodekss uzlabotu barības sastāvdaļu specifikāciju un datus par tām. Barībā izmanto vairāk pārtikas un biodegvielas ražošanā iegūtus blakusproduktus, jo par izejvielām saspringti konkurē barības, pārtikas un degvielas ražošanas nozares. Tādēļ 3. un 4. risinājums sniegtu plašākus datus par šo tirgu, jo minētie produkti nav pienācīgi definēti. Pieņemot, ka minēto ziņu trūkumu, kas pastāv starp uzņēmumiem, labāk par likumdevēju var novērst ieinteresētās personas, 4. risinājums varētu sniegt labākus rezultātus nekā 3. risinājums. Vispusīgu sarakstu varētu izmantot arī MVU, jo viņu rīcībā būtu labākas ziņas barības sastāvdaļām produktā. Administratīvais slogs būtu mazāks, ja pašreizējo sarakstu svītrotu. Ja likumdevējs sarakstu papildinātu, administratīvais slogs kļūtu ievērojami lielāks. Arī tad, ja izraudzītos 4. risinājumu, izmaksas būtu ievērojamas, lai gan daudz zemākas. Secinājums. Novērtējumā atbalstīts tas, lai barības sastāvdaļu pilnīgu sarakstu apkopotu līdzregulējuma ceļā, jo lielāka kļūs galvenokārt barības tirgvedības kvalitatīvo elementu pievienotā vērtība. 4.2. Barība. Atļaujas piešķiršanas procedūras[3] 1-1. risinājums. Bioproteīni — atcelt atļaujas piešķiršanas procedūru pirms laišanas tirgū 1-2. risinājums. Bioproteīni — stāvoklis paliek nemainīgs 1-3. risinājums. Bioproteīni — vienkāršot atļaujas piešķiršanas procedūru 2-1. risinājums. Jauna barība — stāvoklis paliek nemainīgs 2-2. risinājums. Jauna barība — prasība par atļaujas piešķiršanas procedūru pirms laišanas tirgū Barības/pārtikas nekaitīguma ziņā nedaudz labākus rezultātus sasniegtu, ja izvēlētos 1-2. un 2-2. risinājumu prasība par atļaujas piešķiršanas procedūru pirms laišanas tirgū bioproteīniem un jaunām barības vielām). Par 1-1. risinājumu labāks bija 1-3. risinājums, jo pat vienkāršotā procedūrā tiktu ņemti vērā ar nekaitīgumu saistīti apsvērumi. Saistībā ar lietotāju tiesībām un tirgus pārredzamību 1-2. un 2-2. risinājumā (vienkāršots 1-3. risinājums), pateicoties riska novērtējumam, panāktu nedaudz labākus rezultātus. 1-1. un 2-1. risinājums labvēlīgi ietekmē ekonomiku, un tas savukārt pozitīvi atbalsojas nodarbinātībā. Saistībā ar tirdzniecību ar trešām valstīm importu veicinātu 1-1. un 2-1. risinājums, jo atļaujas piešķiršana minētajiem produktiem Eiropas Savienībā un ārpus var būt atšķirīga. Uzņēmumu, kas šādus produktus laiž apgrozībā, un potenciālo šādu produktu pircēju konkurētspējai ļoti labvēlīgs būtu arī 1-1. un 2-1. risinājums (un pietiekami labvēlīgs būtu arī 1-3. risinājums). Ņemot vērā to, kā tiek ietekmēta konkurētspēja, 1-1. un 2-1. risinājums atbrīvotu līdzekļus pētniecībai un izstrādei, lai tirgotu jaunas barības sastāvdaļas. Parasti maziem un vidējiem uzņēmumiem nav resursu, kas vajadzīgi, lai iesniegtu pieprasījumu piešķirt atļauju un sekotu līdzi pieprasījuma turpmākajai izskatīšanai. Tādēļ 1-1. un 2-1. risinājums paplašinātu viņu potenciālo uzņēmējdarbības lauku. Attiecībā uz potenciālo ražotājuzņēmumu, iestādi, kas veic ietekmes novērtējumu (EPNI) un kompetentajām iestādēm jānovērtē, kāda ir administratīvā sloga ietekme atļaujas piešķiršanas izsekošanas un tirgus kontroļu ziņā. Katrā no šīm jomām ievērojamas izmaksas rada 1-2. (vienkāršots 1-3. risinājums) un 2-2. risinājums. Secinājums. Pirms produktu laišanas apgrozībā atļaujas piešķiršanas procedūra barības nekaitīguma ziņā negūtu tik lielu pievienoto vērtību, kas attaisnotu noteikumu, ka bioproteīniem vai jaunām barības vielām jāiziet šāda procedūra. Tādējādi bioproteīni un jauna barība būtu parastas barības sastāvdaļas, par kuru apgrozību atbildētu barības uzņēmumi un kuras uzraudzītu kompetentās iestādes. 4.3. Produktīvo dzīvnieku barības maisījumu marķēšana 1-1. risinājums. Barības sastāvdaļas — stāvoklis paliek nemainīgs 1-2. risinājums: Barības sastāvdaļas — norādīt svaru dilstošā secībā 2-1. risinājums. Barības piedevas — stāvoklis paliek nemainīgs 2-2. risinājums. Barības piedevas — nosaukumi jānorāda obligāti Lai gan barības sastāvdaļu norādīšana procentos (1-1. risinājums) tika noteikta sabiedrības veselības un barības nekaitīguma apsvērumu dēļ, pēc tam izstrādātais vispārīgo pārtikas tiesību aktu īstenošanas ietvars norāda uz to, ka procentuālās daļas norādīšana barības nekaitīguma labad nodrošina ļoti mazu pievienoto vērtību. Taču ņemot vērā, no vienas puses, pamatprincipu, ka visas barības piedevas ir jāapstiprina un tām jābūt nekaitīgām, un, no otras puses, to, ka identifikācijas sistēmas nodrošina gan ražotāja, gan konkrētās partijas izsekojamību, uzskata, ka 2-2. risinājumā potenciālā negatīvā ietekme būtu niecīga. Tostarp 1-2. un 2-1. risinājums varētu veicināt nodarbinātību barības ražošanas nozarē, jo ekonomika tiktu stimulēta. ES barības ražošanas nozares konkurētspējas, kura ietekmētu arī ES lopkopju konkurētspēju, ziņā 1-1. risinājums (vienkāršots 2-2. risinājums) uzskatāms par ļoti nelabvēlīgu. Saistībā ar tirgus pārredzamību nav būtiskas atšķirības starp obligātu svara procentu norādīšanu ar lielu pielaidi un norādīšanu dilstošā secībā. Visu piedevu norādīšana marķējumā ir veicinājusi pārredzamību no lietotāju viedokļa, tomēr daži apgalvo, ka tas nav lietderīgi, jo marķējumā ir pārāk daudz ziņu. Ja šādu obligāto svara procentu norādīšanu atceltu, varētu atvieglot tirdzniecību ar trešām valstīm, jo nav zināms, ka ārpus Eiropas Savienības būtu spēkā līdzīga sistēma. 1-2. risinājums ļoti veicinātu pētniecību un izstrādi, atbalstot jauninājumus un investīcijas barības ražošanas nozarē. Apstiprinājies, ka 1-1. risinājums un obligāta visu barības maisījumā esošo barības piedevu marķēšana (2-2. risinājums) apdraudētu zinātības aizsardzību. Mazie un vidējie uzņēmumi, kas veiksmīgi tirgo barības izstrādājumus dzīvniekiem, pateicoties ārkārtējām investīcijām ražojuma izstrādē, 1-1. un 2-2. risinājuma gadījumā varētu ciest zaudējumus. Ja izraudzītos 1-1. un 2-2. risinājumu, ražošanas nozarei, šķiet, nebūtu sevišķi liels administratīvais slogs, ja ņem vērā aktuālo ražošanas nozares iepakošanas sistēmu tehniku. Attiecībā uz 1-1. risinājumu dalībvalstīs konstatēts, ka administratīvais slogs ir liels un marķējumā norādīto vērtību analītiska pārbaude ir sarežģīta. Secinājums. Ietekmes novērtējuma rezultāti atbalsta to, ka atceļ obligāto barības maisījumos esošo barības sastāvdaļu svara procentu deklarēšanu, no vienas puses, pieļaujot brīvprātīgu svara procentu norādīšanu, un, no otras puses, ar noteikumu, ka pircējs pēc pieprasījuma saņem sīkākas ziņas. Barības maisījumos esošo barības piedevu marķēšana būtu jāveic obligāti tikai, ja tās ir piedevas, kuras var izraisīt kādu noteiktu ietekmi. Pārējās piedevas varētu marķēt brīvprātīgi un, iespējams, saskaņā ar ieinteresēto personu labās prakses kodeksu, kurš apstiprināts komiteju procedūrā. 4.4. Lolojumdzīvnieku barības marķēšana 1 risinājums. Stāvoklis paliek nemainīgs, un atjaunina piedevu marķējumu 2 risinājums. Norādīt visu barības sastāvdaļu svaru dilstošā secībā un visus barības piedevu nosaukumus 3 risinājums. Papildu ziņas sniegt labās prakses kodeksā Uzskata, ka šie risinājumi barības/pārtikas nekaitīgumu neietekmētu. Pirmkārt, lolojumdzīvnieki neietilpst barības ķēdē. Otrkārt, atjauninātie pārtikas nozares tiesību akti nodrošina ražošanas un apgrozības drošumu. Lietotāju tiesības risinājumi ietekmētu dažādi tāpēc, ka, no vienas puses, 2. risinājums visos gadījumos nodrošina pārredzamāku tirgu un plašākas ziņas par produktu, tādēļ pirmais iespaids rodas par šķietami labvēlīgu ietekmi, tomēr, no otras puses, vidējais lolojumdzīvnieku barības pircējs marķējumā vēlas redzēt vienkāršu informāciju. 3. risinājuma ietekme šķiet pozitīva tad, ja uzskata, ka lietotājam ir tiesības saņemt vienkāršu un saprotamu informāciju, kas norādīta marķējumā. Apspriedēs norādīja uz to, ka 2. risinājums nelabvēlīgi ietekmētu nodarbinātību, jo negatīvas sekas rastos konkurences, zinātības aizsardzības un administratīvo izmaksu jomā. 2. risinājums tieši ietekmē vidi, jo ir vairāk tādu blakusproduktu, kuru apzīmējumi ir nepievilcīgi un kuri jāiznīcina, nevis jāizbaro lolojumdzīvniekiem. Turklāt, izvēloties 2. risinājumu, ražošanas nozare varētu sliktāk pielāgoties izejmateriālu ieguvei lielāku transportēšanas attālumu dēļ un tādēļ kaitētu videi. 2. risinājums nelabvēlīgi ietekmētu pētniecību un izstrādi ES barības ražošanas nozarē un tās konkurētspēju, jo tiktu atklāta receptūra un paaugstinātas izmaksas, sevišķi, ja ņem vērā to, ka daudzus produktus bez zīmola saražo tieši mazumtirdzniecībai. 3. risinājums konkurētspēju varētu uzlabot, pateicoties lielākai uzņēmējdarbības brīvībai. 2. risinājums ietekmētu Kopienas iekšējo un ārējo tirdzniecību, galvenokārt tāpēc ka parastā tirdzniecības plūsma būtu nopietni traucēta, kas būtu nopietns trieciens trešām valstīm. 2. risinājums īpaši skartu mazos un vidējos uzņēmumus, kuri produktus iepērk par labākajām tirgus cenām, jo tie nevar tādā pašā mērā kā lielie daudznacionālie uzņēmumi kompensēt izejmateriālu avotu svārstības. 3. risinājums mazos un vidējos uzņēmumus atbalstītu, jo tie varētu izmantot prakses kodeksu, un nebūtu vajadzības uzturēt līdzīgu uzņēmuma nodaļu. Uzskata, ka 2. risinājumam būtu ļoti nelabvēlīga ietekme sevišķi papildu izmaksu dēļ, kuras rodas par izejvielu ieguvi, glabāšanas iekārtām un personālu. Attiecībā uz administratīvo slogu kompetentajām iestādēm 2. risinājuma gadījumā pozitīvā un negatīvā ietekme būtu izlīdzināta. Ņemot vērā to, ka ražošanas nozare pēc savas ierosmes sāka izstrādāt labas prakses kodeksu, izmaksas 3. risinājuma gadījumā, šķiet, būtu niecīgas. Secinājums. Ietekmes novērtējuma rezultāti atbalsta to, ka stāvoklis netiktu mainīts, toties atjaunināts attiecībā uz izejvielu kategorijām un noteikumiem par barības piedevām, pievēršot uzmanību tam, lai informācija būtu piemērota vidējam lolojumdzīvnieka īpašniekam. Būtu nepieciešams, lai ieinteresētās personas izstrādātu labas prakses kodeksu lolojumdzīvnieku barības marķēšanā, kurš apstiprināts komiteju procedūrā. 5. UZRAUDZīBA UN NOVēRTēJUMS Uzraudzības un novērtējuma labad ierosināti šādi rādītāji: sarakstā minēto barības sastāvdaļu skaits un analītiskās īpašības, apdraudējums, kas var kaitēt sabiedrības veselībai, informācijas apjoms lolojumdzīvnieku barības marķēšanas labas prakses kodeksā, kā arī barības lietotāju viedoklis. [1] Barību var iedalīt šādās kategorijās: barības sastāvdaļas, barības piedevas, barības maisījumi un dzīvnieku ārstnieciskā barība. [2] Ietekme uz nodarbinātību, lietotāju tiesībām, vidi un maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) norāda tikai tad, ja tā ir konstatēta. [3] No ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO) aizvien biežāk ražotajiem eļļas raušiem/spraukumiem un kukurūzas produktiem, kuru imports ir dominējošs, nepieciešama atļauja saskaņā ar konkrētiem ES tiesību aktiem, kas šeit nav aplūkoti.