Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Patērētāju tiesību aizsardzības programmu 2014.–2020. gadam /* COM/2011/0707 galīgā redakcija - 2011/0340 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Stratēģijā “ES 2020” prasīts: “pilsoņiem jābūt pilntiesīgai lomai vienotajā tirgū. Tādēļ ir jānodrošina to spēja un uzticēšanās iegādāties preces un pakalpojumus pāri robežai”. Kļūst arvien acīmredzamāks, ka, Eiropā iezīmējoties vajadzībai pēc jauniem izaugsmes avotiem, viena no jomām, kas var dot būtisku ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanā, ir patērētāju tiesību aizsardzības politika. Eiropā ir 500 miljoni patērētāju, un patērētāju izdevumi veido 56 % no ES IKP. Jo lielāka daļa patērētāju lēmumus spēj pieņemt, pamatojoties uz informētību, jo vairāk tie var ietekmēt vienotā tirgus nostiprināšanu un izaugsmes veicināšanu. Pilntiesīgi patērētāji, kas bauda kvalitatīvu aizsardzību un spēj izmantot vienotā tirgus priekšrocības, izvirzot prasības pēc vērtības, kvalitātes un apkalpošanas, tādējādi var būt par inovācijas un attīstības dzinuli. Tie uzņēmumi, kas šīs prasības apmierina, arī būs vislabāk piemēroti izturēt globālā tirgus spiedienu. Jautājums par pilntiesīgumu ir ne vien jautājums par patērētāju tiesībām, bet arī par tādas kopējās vides veidošanu, kas patērētājiem dod iespēju izmantot šīs tiesības un to radītās priekšrocības. Tā ir tādas vides veidošana, kurā patērētāji uz garantētu drošību var paļauties kā uz pamatnosacījumu un kurā darbojas instrumenti, kas palīdz apzināt standartu un prakses vājās vietas un tās rezultatīvi novērst visā Eiropas teritorijā. Tas nozīmē veidot vidi, kurā patērētāji ir tik izglītoti un informēti un tik labi izprot vienoto tirgu, ka tajā prot orientēties, lai izmantotu pašus kvalitatīvākos produktu un pakalpojumu piedāvājumus. Visbeidzot, pilntiesīgi patērētāji ir tādi patērētāji, kas savas ES tiesības var pārliecinoši īstenot visā Eiropas teritorijā un kas pārkāpumu gadījumā var paļauties gan uz šo tiesību iedarbīgu īstenošanu, gan arī uz viegli pieejamu un efektīvu tiesību aizsardzību. Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020””[1] Patērētāju programmai 2014.–2020. gadam atvēlēti EUR 175 miljoni (2011. gada salīdzināmās cenās). Minētajā kopsakarā šā priekšlikuma mērķis ir izveidot tādu Patērētāju tiesību aizsardzības programmu 2014.–2020. gadam, kas turpinātu 2007.–2013. gada Kopienas rīcības programmu patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā. Jaunā Patērētāju tiesību aizsardzības programma atbalstīs turpmākās patērētāju tiesību aizsardzības politikas vispārīgo mērķi — vienotajā tirgū galveno uzmanību veltīt pilntiesīgam patērētājam. Eiropas patērētāju tiesību aizsardzības politika, kas attiecīgi atbalsta un papildina dalībvalstu politiku, cenšas nodrošināt, lai ES iedzīvotāji, baudot drošību un ekonomisko interešu pienācīgu aizsardzību, visā pilnībā varētu izmantot vienotā tirgus priekšrocības. Par sviru izmantojot patērētāju izdevumu vareno spēku (šie izdevumi ir 56 % no ES IKP), tiks nozīmīgi veicināta virzība uz mērķi atjaunot ES izaugsmi. · Vispārīgais konteksts Galvenās problēmas, kas jārisina ar jaunās programmas darbību finansēšanas palīdzību, ir grupētas turpmāk minētajās četrās kategorijās. i) Drošums: dalībvalstis atšķirīgi pilda ražojumu drošumu regulējošos tiesību aktus, vienotajā tirgū sastopami nedroši ražojumi, pastāv ar ražošanas ķēdes globalizāciju saistīti riski, pakalpojumu drošums, trūkst piemērotas ES līmeņa koordinējošas struktūras, kas nodrošinātu iespējami izdevīgu ES līdzfinansējuma izmantojumu. ii) Informēšana un izglītošana: trūkst uzticamu un kvalitatīvu datu un analīzes par vienotā tirgus darbību patērētāju aspektā; patērētāju tiesību aizsardzības organizāciju administratīvā spēja nav pietiekama, tostarp trūkst resursu un zināšanu, jo īpaši jaunajās dalībvalstīs; trūkst patērētājiem paredzētas pārredzamas, salīdzināmas, ticamas un lietošanā ērtas informācijas, jo īpaši attiecībā uz pārrobežu situācijām; gan patērētājiem, gan mazumtirgotājiem ir nepietiekamas zināšanas un izpratne par patērētāju pamattiesībām un aizsardzības pasākumiem; pašreizējie ES patērētāju izglītošanas instrumenti nav piemēroti, jo īpaši attiecībā uz norisēm digitālajā vidē. iii) Tiesības un to aizsardzība: patērētāju tiesības nav pietiekami aizsargātas, jo īpaši pārrobežu kontekstā; ir nepieciešams ES politikas nostādnēs turpināt kvalitatīvāk integrēt patērētāju intereses; patērētāji, kas cenšas panākt tiesību aizsardzību, jo īpaši pārrobežu vidē, saskaras ar problēmām. iv) Tiesību īstenošana: Patērētāju tiesību aizsardzības sadarbības (SPTAJ) tīkla (dalībvalstu izpildiestāžu tīkla) potenciāls netiek izmantots visā pilnībā; patērētāji ir maz informēti par Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīklu (ECC-Net), un ir jāpanāk šā tīkla rezultatīvāka darbība. Līdztekus jaunajai programmai ar tās četrām prioritātēm — drošība, informēšana un izglītošana, tiesības un aizsardzība un tiesību īstenošana — ir jāņem vērā jaunas sabiedriskas problēmas, kuru nozīme pēdējo gadu laikā ir augusi. Tostarp arvien sarežģītāka patērētājiem kļūst lemšana, iezīmējas nepieciešamība orientēties uz ilgtspējīgākiem patēriņa modeļiem, iespējas un apdraudējumus ievieš digitalizācija, pieaug sociālā atstumtība un mazaizsargāto patērētāju skaits, kā arī sabiedrība arvien vairāk noveco. · Patērētāju tiesību aizsardzības programmas darbību ievirze Lai gan patērētāju tiesību aizsardzības politikai jārisina daudzveidīgas problēmas, Patērētāju tiesību aizsardzības programmas relatīvi nelielais apjoms nozīmē, ka no tās finansējamās darbības galvenokārt jāorientē uz jomām, kurās iespējams ar ES līmeņa darbību panākt izmaiņas un radīt pievienoto vērtību. Darbībām ir izraudzītas trīs veidu jomas. i) Darbības, kas atbilst juridiskajām saistībām, kuras Eiropas Savienībai un dalībvalstīm izriet no Līguma un spēkā esošā ES acquis patērētāju tiesību aizsardzības jomā: – finansēt RAPEX[2] tīkla, Patērētāju tiesību aizsardzības sadarbības (SPTAJ) izpildiestāžu tīkla un kosmētikas līdzekļu datubāžu uzturēšanu un pienācīgu darbību. ii) Darbības, ko neveic vai ko nebūtu iespējams veikt dalībvalstu līmenī, jo tās būtībā ir ES līmeņa darbības: – palīdzēt patērētājiem pārrobežu jautājumos, rīkojoties šādi: - līdzfinansējot Eiropas Patērētāju informēšanas centru (ECC) tīkla darbību; dalībvalstu iestādes vai patērētāju organizācijas reti spēj sniegt padomu un atbalstu patērētājiem pārrobežu jautājumos; - atbalstot tādas Savienības mēroga tiešsaistes strīdu izšķiršanas sistēmas izstrādi, kas izskatītu arī pārrobežu incidentus; – lai pievērstos ražošanas ķēdes globalizēšanās ietekmei uz ražojumu drošumu, attīstīt sadarbību ar starptautiskiem partneriem; – atbalstīt dalībvalstu salīdzinošai vērtēšanai un ES līmeņa politikas izstrādei paredzētu salīdzināmu ES līmeņa datu izstrādi par patērētāju tirgiem; – ar finansiālu atbalstu ES līmeņa patērētāju organizācijām nodrošināt patērētāju interešu ES līmeņa pārstāvību. iii) Darbības, kas papildina un pastiprina dalībvalstu līmeņa pasākumu efektivitāti: – koordinēt un līdzfinansēt kopīgas darbības ražojumu drošuma un patērētāju tiesību īstenošanas jomā; – atbalstīt ar dalībvalstīm un citām ieinteresētajām personām kopīgas kampaņas izpratnes veicināšanai par patērētāju jautājumiem un strādāt ar starpniekiem, palīdzot nodrošināt patērētājiem skaidru, pārredzamu un uzticamu informāciju; – atbalstīt dalībvalstu patērētāju tiesību aizsardzības organizācijām paredzētas mācības, kuru izmaksas valstu līmenī bez apjomradīta ietaupījuma būtu daudz augstākas; – nodrošināt platformu apmaiņai ar atzīto praksi patērētāju izglītošanas jomā. · Priekšlikuma mērķi Patērētāju tiesību aizsardzības programmas mērķis ir atbalstīt politikas uzdevumu — vienotajā tirgū galveno uzmanību veltīt pilntiesīgam patērētājam. Programma to panāks, sniedzot ieguldījumu patērētāju veselības, drošības un mantisko interešu aizsardzībā, kā arī atbalstot patērētāju tiesības uz informāciju, izglītošanu un uz pašorganizēšanos savu interešu aizstāvēšanai. Ar programmu tiks papildinātas, atbalstītas un uzraudzītas dalībvalstu politikas nostādnes. Darbības atbalstīs četrus konkrētus mērķus. i) Drošums — ar efektīvu tirgus pārraudzību visā ES teritorijā nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu. ii) Informēšana un izglītošana — pilnveidot patērētāju izglītotību, informētību un izpratni par savām tiesībām, izstrādāt faktu bāzi patērētāju politikai un atbalstīt patērētāju organizācijas. iii) Tiesības un to aizsardzība — konsolidēt patērētāju tiesības jo īpaši ar regulatīvām darbībām un darīt vieglāk pieejamu tiesību aizsardzību, tostarp alternatīvu strīdu izšķiršanu. iv) Tiesību īstenošana — atbalstīt patērētāju tiesību īstenošanu, nostiprinot sadarbību starp valstu izpildiestādēm un sniedzot padomus patērētājiem. Minētie mērķi izaugsmes un konkurētspējas aspektā atbalsta stratēģiju “Eiropa 2020”. Šajos mērķos būs integrēti tādi konkrēti stratēģijas “Eiropa 2020” problēmaspekti kā digitalizācijas programma (nodrošināt, lai digitalizācijas faktiskais rezultāts būtu lielāka patērētāju labklājība), ilgtspējīga izaugsme (pāriet uz ilgtspējīgākiem patēriņa modeļiem), sociālā iekļaušana (ņemt vērā mazaizsargātu patērētāju īpašo stāvokli un novecojošas sabiedrības vajadzības), lietpratīgs regulējums (patērētāju tirgu pārraudzīt tā, lai palīdzētu izstrādāt lietpratīgus, precīzi orientētus noteikumus). 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI · Apspriešanās ar ieinteresētajām personām No 2010. gada maija līdz 2011. gada februārim spēkā esošajam juridiskajam pamatam —2007.–2013. gada Kopienas rīcības programmai patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā — notika vidusposma izvērtēšana[3]. Šajā kopsakarā ar galvenajām ieinteresētajām personām (patērētāju tiesību aizsardzības politikas jautājumos iesaistītajām dalībvalstu iestādēm, ES un dalībvalstu patērētāju tiesību aizsardzības organizācijām un uzņēmumiem) apsprieda darbības, kas īstenotas saskaņā ar spēkā esošo programmu. Izvērtējumā uzsvērta programmas pievienotā vērtība, kāda ir panākta, lai gan Eiropas patērētāju tiesību aizsardzības politikas joma ir samērā jauna un programmai pieejamais ES finansējuma līmenis ir samērā neliels. Tajā akcentēts, ka saskaņā ar stratēģiju un programmām īstenotās darbības ir ieguldījums stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanā attiecībā uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi. Konkrētāk, kopumā pozitīvi rezultāti sasniegti tādos aspektos kā programmas mērķu atbilstība, tās ietekme un pievienotā vērtība. Izvērtējumā secināts arī, ka programmai būs ilglaicīga ietekme uz patērētāju aizsardzību. Dalībvalstu iestādes kopumā apliecināja, ka stratēģija un programma papildina dalībvalstu patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomas. Tomēr izvērtējumā secināts, ka līdzšinējā stratēģija un programma tikai daļēji risina briestošās problēmas sociālajā jomā un vides jomā. Turklāt turpmākas sarunas ar ieinteresētajām personām ir notikušas, gatavojot jauno Patērētāju tiesību aizsardzības programmu, proti, tiekoties Eiropas Patērētāju sammitā 2011. gada aprīlī un apspriežoties kopsakarā ar patērētāju tīkliem: dalībvalstu iestāžu patērētāju tiesību aizsardzības politikas tīklu (CPN), patērētāju tiesību aizsardzības sadarbības izpildiestāžu tīklu (SPTAJ) un Eiropas Patērētāju padomdevēju grupu (ECCG), ko veido Eiropas un dalībvalstu patērētāju organizācijas. Pienesumu sniegt bija aicinātas arī trīs svarīgākās horizontālās biznesa organizācijas (BusinessEurope, Eiropas Amatniecības, mazo un vidējo uzņēmumu asociācija un EuroCommerce). Lai gan dalībvalstu iestāžu un patērētāju organizāciju uzmanība bija pievērsta atšķirīgiem jautājumiem, kopumā tās atbalstīja Veselības un patērētāju ĢD ierosinātos programmai būtiskos jautājumus. Uzņēmēju organizācijas kopumā piekrita Komisijas piedāvātajām prioritātēm, uzsverot, ka jārod pareizs līdzsvars starp patērētāju tiesību aizsardzību un konkurētspēju. Turklāt pēdējos gados Eiropas Parlaments publicējis vairākus ziņojumus, kas ir tieši saistīti ar pasākumiem, kuri veikti saskaņā ar programmu[4]. · Ietekmes novērtējums No 2011. gada februāra līdz jūlijam Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts veica ietekmes novērtējumu. Tajā bija apsvērti četri risinājumi: - 0. risinājums atbilst obligāti finansējamām darbībām, kas izriet no juridiskajām saistībām, kuras jāpilda saskaņā ar Līgumu, un no patērētāju tiesību aizsardzības jomā spēkā esošā ES acquis. - 1. risinājums ir bāzes scenārijs. Šis risinājums ar dažiem pielāgojumiem tiecas īstenot lielāko daļu darbību, kas veiktas saskaņā ar 2007.–2013. gada programmu. Dažu darbību apjomu krietni samazina vai tās vairs neīsteno, jo tās zaudējušas nozīmi, savukārt ar iegrožotu vērienu uzsāk vairākas jaunas darbības (piemēram, attiecībā uz tiesību aizsardzību). Šim risinājumam atbilst budžets, kas līdzinās saskaņā ar pašreizējo programmu piešķirtajam budžetam vai ir par to mazāks. - 2. risinājums ir vērienīgāka pieeja, kas atbilst Komisijas prioritātēm (stratēģija “Eiropa 2020”, Vienotā tirgus akts) un turpmākās patērētāju tiesību aizsardzības politikas[5] apsvēršanas procesam, kas patlaban risinās. Šim risinājumam atbilst gada budžets apmēram EUR 25 miljoni. - 3. risinājumam salīdzinājumā ar līdzšinējo programmu būtu vajadzīgs budžeta palielinājums dažām papildu darbībām, piemēram, publiskas patēriņa preču drošuma datubāzes izstrādei un tiesību aizsardzībai — tāda fonda izveidošanai, no kura finansētu pārrobežu tiesību aizsardzības pasākumus. Ietekmes novērtējumā secināts, ka izmaksu un ieguvumu aspektā visvēlamākais ir 2. risinājums. Šajā risinājumā paredzētais gada budžets būtu apmēram EUR 25 miljoni, kas atbilst 2011. gada jūnija Paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020”” ierosinātajam Patērētāju programmas budžeta piešķīrumam. · Finansēšanas procesa vienkāršošana Finansēšanas procesu paredzēts vienkāršot, jo īpaši izmantojot partnerības nolīgumus un atbalstu, ko piešķir ES līmeņa organizācijai, kura nodarbojas ar tirgus uzraudzības koordinēšanu drošuma aspektā[6]. Lai mazinātu administratīvo slogu, izskatīs, vai visos iespējamos gadījumos nevarētu izmantot vienreizējus maksājumus. Finansēšanas procesa procedūras racionalizēšanu sekmētu arī tas, ja Komisija izlemtu Patērētāju tiesību aizsardzības programmas īstenošanai izmantot izpildaģentūru. · Darbību pievienotā vērtība Programma atbalstīs turpmākās patērētāju politikas mērķus, vienotajā tirgū galveno uzmanību pievēršot ES patērētājiem. Turpmāk sniegts kopsavilkums par pievienoto vērtību darbībām, kas īstenotas saskaņā ar četriem konkrētajiem mērķiem. i) Drošums Tā kā drošuma jomā darbība ES līmenī un sadarbība Vispārējās produktu drošuma direktīvas (SPTAJ) tīklā, tostarp izmantojot citu valstu apkopotu informāciju, aizpilda informācijas iztrūkumus un ļauj novērst vienotajā tirgū vērojamās atšķirības, minētajā jomā tā sniedz kvalitatīvākus rezultātus nekā dalībvalstu atsevišķu darbību virkne. ii) Informēšana un izglītošana Patērētāju tirgus uzraudzība palīdz konstatēt tādas nepilnības dalībvalstu tirgos un tādus šķēršļus vienotā tirgus darbībai, ko būtu iespējams novērst ar reformām, kuras pilnveido inovāciju un konkurētspēju. Kopumā dati ir izstrādāti tā, lai būtu pietiekami stabili un reprezentatīvi izmantošanai ne vien ES, bet arī dalībvalstu līmenī, tādējādi sniedzot dažus ES mēroga ieguvumus efektivitātes aspektā un dodot iespēju salīdzinoši vērtēt dalībvalstis. Atbalsts stingrai un saskaņotai patērētāju kustības pārstāvībai ES līmenī palīdz patērētājiem sniegt apkopotu ieguldījumu ES politikas izstrādē, ES iestāžu darbībā un ES līmeņa dialogos. Izteikti mazspējīgām organizācijām no jaunajām dalībvalstīm šis atbalsts arī nodrošina tiešu iespēju paplašināšanu un palīdzību. Pasākumi, kas palielina valsts patērētāju organizāciju administratīvo spēju, dalībnieku vidū sekmē transnacionālu tīklu, tostarp mentoringa, kā arī salīdzinošas izvērtēšanas tīklu attīstību. ES ierosmes patērētāju informēšanā un izglītošanā vairo patērētāju zināšanas par pārrobežu darījumiem un veicina uzticēšanos tiem, tādējādi sekmējot vienotā tirgus izveides pabeigšanu. Tās sekmē paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm un palīdzēs saskaņotas un autoritatīvas ES līmeņa informācijas/izglītības avota tapšanā. iii) Tiesības un to aizsardzība Alternatīvā strīdu izšķiršana (ADR), nodrošinādama vienlīdzīgus konkurences apstākļus, būs ekonomisks, ātrs un ērts veids, kā visā ES teritorijā sniegt tiesību aizsardzību. ADR ir svarīga Vienotā tirgus akta darbība. Izstrādājot tiešsaistes strīdu izšķiršanai paredzētu Savienības mēroga sistēmu, tiks panākta koordinēta pieeja, apjomradīti ietaupījumi un sinerģijas. iv) Tiesību īstenošana Sniedzot patērētājiem padomus un atbalstot tos pārrobežu jautājumu risināšanā, ko bieži vien nespēj dalībvalstu iestādes un patērētāju organizācijas, Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīkls palīdz pabeigt vienotā tirgus izveidi. Ar dalībvalstu Patērētāju tiesību aizsardzības sadarbības (SPTAJ) izpildiestāžu tīklu koordinēti kopīgi īstenošanas pasākumi, piemēram, vērienīgas pārbaudes, ir ļoti efektīvs veids, kā risināt jautājumus, kam piemīt ES pārrobežu dimensija. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Šā priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 169. pants. Saskaņā ar 169. pantu pieņemto pasākumu mērķim vajadzētu būt patērētāju interešu atbalstam un augstā līmenī īstenotai patērētāju tiesību aizsardzībai. Šis priekšlikums nozīmē saistības sniegt finansiālu atbalstu ES un dalībvalstu darbībām, kuru mērķis ir patērētāju drošības aizsardzība, informācijas vieglāka pieejamība patērētājiem un viņu tiesību turpmāka nostiprināšana. Tādējādi gan priekšlikuma mērķis, gan tā saturs attaisno, ka par tā juridisko pamatu ir izraudzīts LESD 169. pants. Šis priekšlikums pieņemams saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru un pēc apspriešanās ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Finanšu apropriācijas, kas paredzētas programmas īstenošanai laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim, būs EUR 197 miljoni pašreizējās cenās. Tas atbilst 2011. gada jūnija paziņojuma “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020”” priekšlikumam par budžeta piešķīrumu Patērētāju programmai. 2011/0340 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Patērētāju tiesību aizsardzības programmu 2014.–2020. gadam EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 169. pantu, Ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[7], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[8], rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Komisijas Paziņojumā “Eiropa 2020 — stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”[9] prasīts: “pilsoņiem jābūt pilntiesīgai lomai vienotajā tirgū. Tādēļ ir jānodrošina to spēja un uzticēšanās iegādāties preces un pakalpojumus pāri robežai, īpaši tiešsaistē”. (2) To, lai iekšējā tirgū galvenā uzmanība būtu pievērsta patērētājiem, Savienībai būtu jāpalīdz panākt, atbalstot un papildinot dalībvalstu politikas nostādnes ar mērķi nodrošināt, lai iedzīvotāji visā pilnībā varētu izmantot iekšējā tirgus priekšrocības, un, to darot, baudītu pienācīgu drošības un mantisko interešu aizsardzību, ko nodrošinātu konkrētas darbības. (3) Šajā regulā ir ņemta vērā ekonomiskā, sociālā un tehnoloģiskā vide un attiecīgie uzdevumi, kādi patlaban izvirzās. Konkrētāk, saskaņā ar šo programmu finansētās darbības būs vērstas uz tādu jautājumu risināšanu, kas saistīti ar globalizāciju, digitalizāciju, nepieciešamību pārorientēties uz ilgtspējīgākiem patēriņa modeļiem, iedzīvotāju novecošanu, sociālo atstumtību un jautājumu par mazaizsargātiem patērētājiem. Saskaņā ar LESD 12. pantu par augstu prioritāti jāizvirza patērētāju interešu integrēšana visās Savienības politikas jomās. To, lai patērētāju intereses būtu pilnībā ņemtas vērā citās politikas jomās, būtiski palīdz nodrošināt koordinācija ar citām Savienības politikas jomām un programmām. Lai veicinātu sinerģijas un novērstu darba dublēšanu, citiem Savienības fondiem un programmām būtu jāgādā finansiāls atbalsts patērētāju interešu integrēšanai to attiecīgajās jomās. (4) Šīs darbības būtu jānosaka 2014.–2020. gadam paredzētajā Patērētāju tiesību aizsardzības programmā (turpmāk “programma”), kas nodrošina regulējumu ES darbību finansēšanai. Saskaņā ar 49. pantu Padomes (EK, Euratom) 2002. gada 25. jūnija Regulā Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam[10], ar šo regulu nodrošina juridisko pamatu programmas darbībai un īstenošanai. Šī regula izvērš un turpina darbības, kas finansētas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmumu Nr. 1926/2006/EK, ar ko izveido Kopienas rīcības programmu patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā (no 2007. gada līdz 2013. gadam)[11]. (5) Liela nozīme ir patērētāju tiesību aizsardzības uzlabošanai. Lai sasniegtu šo vispārīgo mērķi, būtu jāizvirza konkrēti mērķi attiecībā uz drošumu, patērētāju informēšanu un izglītošanu, tiesībām un to aizsardzību, kā arī patērētāju tiesību īstenošanu. Saskaņā ar programmu veikto pasākumu vērtība un ietekme regulāri jāuzrauga un jāizvērtē. Patērētāju tiesību aizsardzības politikas novērtēšanai vajadzētu izstrādāt rādītājus. (6) Ir nepieciešams izveidot finansējumu attiecināmām darbībām, ar kuru palīdzību šie mērķi sasniedzami. (7) Ir nepieciešams definēt uz dotācijām tiesīgo iespējamo labuma guvēju kategorijas. (8) Programmai vajadzētu būt paredzētai septiņu gadu periodam, lai tās ilgums atbilstu daudzgadu finanšu shēmai, kas noteikta 1. pantā Padomes Regulā, ar ko paredz daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. (9) Ar šo regulu visam programmas laikam būtu jāparedz finansējums, kas budžeta lēmējinstitūcijai ikgadējās budžeta procedūras laikā ir galvenā atsauce, kā paredzēts [17.] punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas [XX/GG/201G] Starpiestāžu nolīgumā par sadarbību budžeta lietās, budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību[12]. (10) Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (turpmāk tekstā — EEZ līgums) nodrošina sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un, no otras puses, Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīm, kuras ir Eiropas Ekonomikas zonas dalībnieces (turpmāk tekstā — EBTA/EEZ valstis). Būtu jāparedz, ka programmā var piedalīties arī citas valstis, jo īpaši Eiropas Savienības kaimiņvalstis un tādas valstis, kas ir iesniegušas pieteikumu kļūt par Savienības dalībvalstīm, kas ir kandidātvalstis vai kas pievienojas Eiropas Savienībai. (11) Kopsakarā ar programmas īstenošanu attiecīgos gadījumos būtu jāsekmē sadarbība ar trešām valstīm, kas programmā nepiedalās, ņemot vērā visus attiecīgos nolīgumus starp šādām valstīm un Savienību. (12) Lai varētu grozīt dažus nebūtiskus šās regulas elementus, attiecībā uz II pielikumā izklāstīto rādītāju pielāgošanu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras saskaņā ar LESD 290. pantu pieņemt tiesību aktus. Ir īpaši svarīgi, lai sagatavošanās darba gaitā Komisija veiktu pienācīgu apspriešanos, tostarp ekspertu līmenī. Sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, Komisijai būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaicīgi, laikus un pienācīgā kārtībā nosūtītu Eiropas Parlamentam un Padomei. (13) Lai šās regulas īstenošanai nodrošinātu vienotus nosacījumus, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz gada darba programmu pieņemšanu. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[13]. Tā kā ražojumu drošuma kritēriji programmā nav izklāstīti, taču ar to tiecas nodrošināt finansiālu atbalstu ražojumu drošuma politikas īstenošanas rīkiem, un tā kā attiecīgā summa ir samērā neliela, atbilstīgi ir izmantot konsultēšanās procedūru. (14) Ir lietderīgi nodrošināt pāreju no 2007.–2013. gada Kopienas rīcības programmas patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā uz šo programmu, jo īpaši attiecībā uz vairākgadu pasākumu turpināšanu, uz iepriekšējā programmā gūto panākumu izvērtēšanu un attiecībā uz jomām, kam jāpievērš lielāka uzmanība. No 2021. gada 1. janvāra no tehniskās un administratīvās palīdzības apropriācijām attiecīgā gadījumā būtu jāsedz izdevumi, kas saistīti ar tādu darbību pārvaldību, kuras līdz 2020. gada beigām vēl nebūs pabeigtas. (15) Ņemot vērā, ka dalībvalstis nespēj pietiekamā pakāpē sasniegt šās regulas mērķus, jo tie ir saistīti ar pārrobežu jautājumiem, un ka šie mērķi ir labāk sasniedzami Savienības līmenī, jo tās rīcība pilsoņu veselības, drošības un mantisko interešu aizsardzībai var būt daudz efektīvāka un iedarbīgāka, Savienība var apstiprināt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā izklāstīto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tādus pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. (16) Attiecīgi būtu jāatceļ Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmums 1926/2006/EK, ar ko izveido Kopienas rīcības programmu patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā (no 2007. gada līdz 2013. gadam). (17) Kamēr vien ilgst izdevumu cikls, ar samērīgu pasākumu palīdzību būtu jāaizsargā Savienības finansiālās intereses, tostarp preventīvi novēršot, konstatējot un izmeklējot pārkāpumus, atgūstot zaudētus, kļūdaini izmaksātus vai nepareizi izmantotus līdzekļus un attiecīgā gadījumā izmantojot soda naudas, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Izveidošana Ar šo regulu izveido Patērētāju tiesību aizsardzības vairākgadu programmu (turpmāk “programma”) laikposmam no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. 2. pants Vispārīgais mērķis Programmas mērķis ir atbalstīt politikas uzdevumu — iekšējā tirgū galveno uzmanību veltīt pilntiesīgam patērētājam. Programma to panāks, sniedzot pienesumu patērētāju veselības, drošības un mantisko interešu aizsardzībā, kā arī atbalstot viņu tiesības uz informāciju, izglītošanu un pašorganizēšanos savu interešu aizstāvībai. Ar programmu tiks papildinātas, atbalstītas un uzraudzītas dalībvalstu politikas nostādnes. 3. pants Konkrētie mērķi un rādītāji 1. Regulas 2. pantā minēto vispārīgo mērķi tiecas panākt ar šādu konkrētu mērķu starpniecību: (a) Mērķis Nr. 1 — drošums: ar efektīvu tirgus pārraudzību visā Savienības teritorijā nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu. Konkrētāk, šā mērķa sasniegšanu vērtēs pēc aktivitātes ES ātrās ziņošanas sistēmā bīstamu patēriņa preču jomā (RAPEX). (b) Mērķis Nr. 2 — informēšana un izglītošana: pilnveidot patērētāju izglītotību, informētību un izpratni par savām tiesībām, izstrādāt faktu bāzi patērētāju politikai un atbalstīt patērētāju organizācijas. (c) Mērķis Nr. 3 — tiesības un to aizsardzība: konsolidēt patērētāju tiesības jo īpaši ar regulatīvām darbībām un darīt vieglāk pieejamu tiesību aizsardzību, tostarp alternatīvu strīdu izšķiršanu. Konkrētāk, šā mērķa sasniegšanu vērtēs, raugoties pēc tā, kā pārrobežu strīdu risināšanā izmanto alternatīvu strīdu izšķiršanu, kā arī pēc aktivitātes tiešsaistes strīdu izšķiršanas Savienības mēroga sistēmā. (d) Mērķis Nr. 4 — tiesību īstenošana: atbalstīt patērētāju tiesību īstenošanu, nostiprinot sadarbību starp valstu izpildiestādēm un palīdzot patērētājiem ar padomiem. Konkrētāk, šā mērķa sasniegšanu vērtēs pēc informācijas plūsmas un sadarbības līmeņa Patērētāju tiesību aizsardzības sadarbības tīklā, kā arī pēc Eiropas Patērētāju informēšanas centru aktivitātes līmeņa. 2. Apraksts par rādītājiem sniegts II pielikumā. 3. Lai II pielikumā izklāstītos rādītājus pielāgotu, Komisija ir tiesīga saskaņā ar 15. pantu pieņemt deleģētos aktus. 4. pants Attiecināmās darbības Regulas 3. pantā minētos konkrētos mērķus sasniedz, veicot tālāk sniegtajā sarakstā izklāstītās darbības un ievērojot 12. pantā minētajās gada darba programmās izklāstītās prioritātes: (a) attiecībā uz mērķi Nr. 1 — drošums: (1) īstenot patērētāju veselībai un drošībai būtiskas zinātniskas konsultācijas un apdraudējuma analīzi attiecībā uz nepārtikas precēm un pakalpojumiem, kā arī atbalstu to neatkarīgo zinātnisko komiteju uzdevumiem, kas dibinātas ar Komisijas Lēmumu 2008/721/EK, ar ko izveido zinātnisko komiteju un ekspertu padomdevēju struktūru patērētāju drošības, veselības aizsardzības un vides jomā[14]; (2) koordinēt tirgus uzraudzības un īstenošanas darbības, kas attiecībā uz ražojumu drošumu veiktas saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/95/EK[15] par produktu vispārēju drošību, un patērētājiem sniegto pakalpojumu drošuma pilnveidošanas darbības; (3) uzturēt un turpmāk attīstīt kosmētikas līdzekļu datubāzes; (b) attiecībā uz mērķi Nr. 2 — informēšana un izglītošana: (4) veidot faktu bāzi politikas izstrādei jomās, kas skar patērētājus; (5) atbalstīt patērētāju tiesību aizsardzības organizācijas; (6) padarīt pārredzamākus patērētāju tirgus un patērētājiem paredzēto informāciju; (7) vairāk izglītot patērētājus; (c) attiecībā uz mērķi Nr. 3 — tiesības un to aizsardzība: (8) Komisijai sagatavot patērētāju tiesību aizsardzības aktus un citas regulējuma iniciatīvas, uzraudzīt dalībvalstu veikto transponēšanu un pēc tam izvērtēt tās ietekmi, un veicināt līdzregulējuma un pašregulējuma iniciatīvas; (9) padarīt patērētājiem pieejamākus strīdu izšķiršanas mehānismus un uzraudzīt to darbību un efektivitāti, jo īpaši attiecībā uz alternatīvām strīdu izšķiršanas shēmām, tostarp tiešsaistes shēmām, izstrādājot un uzturot arī attiecīgus IT rīkus; (d) attiecībā uz mērķi Nr. 4 — tiesību īstenošana: (10) koordinēt uzraudzības un īstenošanas darbības, kuras attiecas uz 2004. gada 27. oktobra Regulu (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā[16]; (11) sniegt finansiālu ieguldījumu kopīgās darbībās ar publiskām vai bezpeļņas struktūrām, kas veido Savienības tīklus, kuros patērētāji saņem informāciju un palīdzību, kas tiem palīdz īstenot savas tiesības un gūt iespēju izmantot pienācīgu strīdu izšķiršanas kārtību, tostarp strīdu izšķiršanas ārpustiesas shēmas, kuras darbojas tiešsaistē (Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīkls). Šo darbību iespējamā satura sīkāks apraksts ir pievienots I pielikumā. 5. pants Uz dotācijām tiesīgie labuma guvēji 1. Patērētāju organizāciju Savienības līmeņa funkcionēšanai paredzētas dotācijas var piešķirt Eiropas patērētāju organizācijām, kas atbilst visiem turpmāk minētajiem nosacījumiem: (a) tās ir nevalstiskas bezpeļņas organizācijas, kuras nav atkarīgas no nozariskām, tirdznieciskām, ar uzņēmējdarbību saistītām vai citām konfliktējošām interesēm un kuru galvenie uzdevumi un darbības veidi ir veicināt un aizsargāt Savienības patērētāju veselību, drošību, mantiskās un juridiskās intereses; (b) pilnvarojumu pārstāvēt patērētāju intereses Savienības līmenī tām ir piešķīrušas vismaz pusē dalībvalstu esošas organizācijas, kas saskaņā ar attiecīgās valsts noteikumiem vai praksi pārstāv patērētājus un darbojas reģiona vai valsts līmenī. 2. Starptautisku struktūru funkcionēšanai paredzētas dotācijas var piešķirt organizācijām, kuras veicina tādu principu ievērošanu un politikas virzienu īstenošanu, kas palīdz sasniegt programmas mērķus, un kuras atbilst visiem turpmāk minētajiem nosacījumiem: (a) tās ir nevalstiskas bezpeļņas organizācijas, kuras nav atkarīgas no uzņēmējdarbības interesēm vai citām konfliktējošām interesēm un kuru galvenie uzdevumi un darbības veidi ir veicināt un aizsargāt patērētāju veselību un drošību un mantiskās un juridiskās intereses; (b) tās veic visas turpmāk minētās darbības: nodrošina oficiālu mehānismu, kas Savienības un trešo valstu patērētāju pārstāvjiem dod iespēju sniegt ieguldījumu politiskās diskusijās un politikas jomās; lai publiskās iestādēs veicinātu un aizstāvētu patērētāju intereses, organizē sanāksmes ar atbildīgo politikas īstenošanas amatpersonu un regulatoru piedalīšanos, apzina ar patērētājiem saistītus bieži sastopamus jautājumus un problēmas, Savienības un trešo valstu divpusējo attiecību kontekstā popularizē patērētāju viedokli, palīdz Savienībā un trešās valstīs apmainīties ar specializētām zināšanām patērētāju jautājumos un tās attiecīgi izplatīt un izstrādā rīcībpolitiskus ieteikumus. 3. Funkcionēšanai paredzētas dotācijas Savienības līmeņa struktūrām, kas izveidotas, lai koordinētu īstenošanas darbības ražojumu drošuma jomā, var piešķirt struktūrām, kuras šim mērķim atzītas ar ES tiesību aktiem. 4. Tādas darbības dotācijas Savienības mēroga struktūrām, kas paredzētas rīcības un paraugprakses kodeksu, kā arī cenas, ražojumu kvalitātes un ilgtspējas salīdzināšanas vadlīniju izstrādei, var piešķirt struktūrām, kas atbilst visiem turpmāk minētajiem nosacījumiem: (a) tās ir nevalstiskas bezpeļņas struktūras, kuras ir neatkarīgas no preču ražotājiem un pakalpojumu sniedzējiem, kurām nav konfliktējošu interešu un kuru galvenie uzdevumi un darbības ir veicināt un aizsargāt patērētāju intereses; (b) tās darbojas vismaz pusē dalībvalstu. 5. Darbības dotācijas var piešķirt dalībvalstu iestādēm, kas atbildīgas par patērētāju lietām, un attiecīgām trešo valstu iestādēm, par kurām kāda no dalībvalstīm vai kāda no šās regulas 7. pantā minētām trešām valstīm ir paziņojusi Komisijai saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2006/2004 vai Direktīvu 2001/95/EK. 6. Dotācijas var piešķirt dalībvalstu un trešo valstu par izpildi atbildīgajiem ierēdņiem, kas pārstāv iestādes, par kurām kāda no dalībvalstīm vai kāda no trešām valstīm, kas minētas šās regulas 7. pantā, ir paziņojusi Eiropas Komisijai saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Direktīvu 2001/95/EK. 7. Darbības dotācijas var piešķirt publiskai struktūrai vai bezpeļņas struktūrai, kas izraudzīta, ievērojot pārredzamu procedūru, un ko iecēlusi kāda no dalībvalstīm vai kāda no trešām valstīm, kas minētas šās regulas 7. pantā. Ieceltā struktūra ietilpst kādā no Savienības tīkliem, kas patērētājiem sniedz informāciju un palīdzību, lai viņiem palīdzētu īstenot savas tiesības un gūt pieeju pienācīgām strīdu izšķiršanas iespējām (Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīkls). 8. Darbības dotācijas var piešķirt sūdzību izskatīšanas iestādēm, kas ir nodibinātas un darbojas Savienībā un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīs, kuras ir Eiropas Ekonomikas zonas dalībnieces, un kas ir atbildīgas par patērētāju sūdzību vākšanu vai par centieniem izskatīt sūdzības vai patērētājiem sniegt padomus vai informāciju par sūdzībām vai jautājumiem, un kas attiecībā uz patērētāja iesniegtām sūdzībām vai jautājumiem par tirgotāju ir trešās personas. Tas neattiecas nedz uz patērētāju sūdzību izskatīšanas mehānismiem, kurus uztur tirgotāji un kurus izmanto jautājumu un sūdzību izskatīšanai tiešā mijiedarbībā ar patērētājiem, nedz arī uz mehānismiem, kas nodrošina sūdzību izskatīšanas dienestus, ko uztur tirgotājs vai kas tiek uzturēti tirgotāja vārdā. 6. pants Finanšu shēma Programmas īstenošanai paredzētais finansējums ir EUR 197 000 000 faktiskajās cenās. 7. pants Trešo valstu līdzdalība programmā Programmā var piedalīties: (a) Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstis, kas ir Eiropas Ekonomikas zonas dalībvalstis — saskaņā ar nosacījumiem, kas iedibināti Līgumā par Eiropas Ekonomikas zonu; (b) trešās valstis, jo īpaši valstis, kas pievienojas Eiropas Savienībai, un kandidātvalstis, kā arī iespējamās kandidātvalstis un valstis, uz kurām attiecināma Eiropas kaimiņattiecību politika — ievērojot tādus vispārīgos principus un vispārīgos noteikumus un nosacījumus attiecībā uz dalību Savienības programmās, kas iedibināti attiecīgajos pamatnolīgumos, Asociācijas padomes lēmumos vai līdzīgos nolīgumos. 8. pants Intervenču veidi un līdzfinansējuma maksimālais apmērs 1. Saskaņā ar Finanšu Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 Savienības finansiālais ieguldījums var būt dotācijas, publiskā iepirkuma līgumi vai jebkādas citas intervences, kas nepieciešamas 2. un 3. pantā minēto mērķu sasniegšanai. 2. Savienības dotācijas un to attiecīgais maksimālais apmērs ir šādi: (a) dotācijas, kas nepārsniedz 50 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 1. punktā, ir paredzētas patērētāju organizāciju funkcionēšanai Savienības līmenī; (b) dotācijas, kas nepārsniedz 50 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 2. punktā, ir paredzētas tādu starptautisku struktūru funkcionēšanai, kuras atbalsta principus un politikas nostādnes, kas sekmē programmas mērķu sasniegšanu; (c) dotācijas, kas nepārsniedz 95 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 3. punktā, ir paredzētas tādu Savienības līmeņa struktūru funkcionēšanai, kuras izveidotas, lai koordinētu īstenošanas darbības ražojumu drošuma jomā, un šim mērķim atzītas ar ES tiesību aktiem; (d) darbības dotācijas, kas nepārsniedz 50 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 4. punktā, ir paredzētas Savienības mēroga struktūrām rīcības un paraugprakses kodeksu, kā arī cenu, ražojumu kvalitātes un ilgtspējas salīdzināšanas vadlīniju izstrādei; (e) darbības dotācijas, kas nepārsniedz 50 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 5. punktā, ir paredzētas dalībvalstu iestādēm, kas atbildīgas par patērētāju lietām, un attiecīgajām iestādēm no trešām valstīm, kuras piedalās programmā saskaņā ar 7. pantu, ja vien gada darba programmās attiecīgās darbības nav definētas kā īpaši noderīgas darbības, un tādā gadījumā Savienības ieguldījums izmaksās nepārsniedz 70 %; (f) dotācijas, kas, kā definēts 5. panta 6. punktā, ir paredzētas, lai par izpildi atbildīgiem ierēdņiem no dalībvalstīm un no trešām valstīm, kuras piedalās programmā saskaņā ar 7. pantu, finansētu apmaiņu, sedzot ceļa un uzturēšanās izdevumus; (g) darbības dotācijas, kas nepārsniedz 70 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 7. punktā, ir paredzētas struktūrām, ko iecēlušas par patērētāju lietām atbildīgās dalībvalstu iestādes un saskaņā ar 7. pantu līdzdalīgas trešo valstu attiecīgās iestādes; (h) darbības dotācijas, kas nepārsniedz 50 % no attiecināmām izmaksām un, kā definēts 5. panta 8. punktā, ir paredzētas patērētāju sūdzību izskatīšanas iestādēm valstīs. 9. pants Administratīvā un tehniskā palīdzība No programmai paredzētā finanšu piešķīruma var segt arī izdevumus, kas saistīti ar sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un izvērtēšanas darbībām, kas nepieciešamas programmas pārvaldībai un tās mērķu īstenošanai; konkrētāk, pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, informācijas un komunikācijas darbībām, tostarp Savienības politikas prioritāšu korporatīvai komunicēšanai proporcionāli to kopsakaram ar šās regulas vispārīgajiem mērķiem, izdevumiem, kas saistīti ar IT tīkliem, kuru galvenais uzdevums ir informācijas apstrāde un apmaiņa, kā arī visiem pārējiem tehniskās un administratīvās palīdzības izdevumiem, kādi Komisijai bijuši attiecībā uz minētās Programmas pārvaldību. 10. pants Īstenošanas metodes Komisija programmu īsteno, izmantojot Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 53. pantā minētos pārvaldības veidus. 11. pants Konsekvence un savstarpējā papildināmība ar citām politikas jomām Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm nodrošina programmas visaptverošu konsekvenci un papildināmību ar citām attiecīgām Eiropas Savienības politikas jomām, instrumentiem un darbībām. 12. pants Gada darba programmas Komisija īsteno programmu, pieņemot gada darba programmas kā īstenošanas aktus, kuros izklāstīti Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 paredzētie elementi, konkrētāk: (a) īstenošanas prioritātes un veicamās darbības, tostarp finanšu resursu piešķīrumi; (b) būtiskie izraudzīšanās un piešķiršanas kritēriji, ko izmanto, lai atlasītu priekšlikumus, kas saņem finanšu ieguldījumus; (c) plānoto uzaicinājumu uz konkursu un uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus laika grafiks; (d) attiecīgā gadījumā atļauja atbilstoši Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 izmantot vienreizējus maksājumus, vienību izmaksu standartshēmas vai vienotas likmes finansējumu; (e) kritēriji, pēc kuriem izvērtēt, vai atzīstama īpaša noderība. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 16. pantā minēto konsultēšanās procedūru. 13. pants Rezultātu izvērtēšana un izplatīšana 1. Dalībvalstis pēc Komisijas lūguma sniedz tai informāciju par programmas īstenošanu un ietekmi. 2. Ne vēlāk kā 2018. gada vidū Komisija, lai varētu lemt par pasākumu atjaunošanu, pārveidošanu vai apturēšanu, izstrādā izvērtējuma ziņojumu par to, kā (rezultātu un ietekmes līmenī) sasniegti visu pasākumu mērķi, cik lietderīgi izmantoti resursi un kāda ir bijusi programmas Eiropas pievienotā vērtība. Izvērtējumā turklāt izskata vienkāršošanas iespējas, programmas iekšējo un ārējo saskaņotību, tās visu mērķu aktualitāti, kā arī programmas pasākumu ieguldījumu Savienības gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes prioritātē. Tajā ņem vērā iepriekšējās programmas ilgtermiņa ietekmes izvērtējuma rezultātus. Programmas ilgtermiņa ietekme un tās noturība būtu jāizvērtē ar nolūku pamatot lēmumu par turpmākas programmas iespējamu atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu. 3. Saskaņā ar šo regulu veikto darbību rezultātus Komisija dara publiski pieejamus. 14. pants Savienības finansiālo interešu aizsargāšana 1. Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, Savienības finanšu intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un preventīvus sodus. 2. Komisijai vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes uz vietas, revidēt visus dotāciju saņēmējus, līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus, kuri programmas ietvaros ir saņēmuši Savienības līdzekļus. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) pie saimnieciskās darbības subjektiem, uz kuriem tieši vai netieši attiecas šāds finansējums, saskaņā ar Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96[17] noteiktajām procedūrām var veikt pārbaudes un apskates uz vietas, lai noskaidrotu, vai saistībā ar dotāciju līgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, kas attiecas uz Savienības finansējumu, nav notikusi krāpšana, korupcija vai citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finansiālās intereses. Neskarot pirmo un otro daļu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām un dotāciju nolīgumos un dotāciju lēmumos, un līgumos, kas izriet no šās regulas īstenošanas, nepārprotami nosaka Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt šādas revīzijas un pārbaudes un apskates uz vietas. 15. pants Deleģējumu izmantošana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā paredzētos nosacījumus. 2. Šās regulas 3. pantā minēto pilnvaru deleģējumu Komisijai piešķir uz 2014.–2020. gada programmas darbības laiku. 3. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā atsaukt 3. pantā minēto pilnvaru deleģējumu. Ar lēmumu par atsaukšanu tajā norādīto pilnvaru deleģējumu izbeidz. Tas stājas spēkā dienu pēc lēmuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā datumā, kas tajā noteikts. Tas neietekmē jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. 4. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par aktu paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Deleģēts akts, kas pieņemts, pamatojoties uz 3. pantu, stājas spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā pēc šā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei no Eiropas Parlamenta vai Padomes nav saņemti iebildumi vai ja pirms šā perioda beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka tiem nav iebildumu. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem. 16. pants Komiteju procedūra 1. Komisijai palīdz komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu. 17. pants Pārejas posma pasākumi 1. Lēmuma Nr. 1926/2006/EK 6. pantu turpina piemērot darbībām, uz kurām attiecas minētais lēmums un kuras līdz 2013. gada 31. decembrim nav pabeigtas. Tādēļ no programmai paredzētā finansējuma var segt arī tehniskas un administratīvas palīdzības izdevumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu pāreju no pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar Lēmumu Nr. 1926/2006/EK, uz šo Programmu. 2. Lai būtu iespējams pārvaldīt darbības, kas nav pabeigtas līdz 2020. gada 31. decembrim, apropriācijas 9. pantā paredzēto izdevumu segšanai var noteikt budžetā arī pēc 2020. gada. 18. pants Atcelšana Lēmumu Nr. 1926/2006/EK atceļ no 2014. gada 1. janvāra. 19. pants Stāšanās spēkā un piemērošanas diena Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS — darbību veidi Mērķis Nr. 1 — drošums: ar efektīvas tirgus uzraudzības starpniecību visā ES teritorijā nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu 1. Patērētāju veselībai un drošībai būtiskas zinātniskas konsultācijas un apdraudējuma analīze nepārtikas produktiem un pakalpojumiem: atbalstīt to neatkarīgo zinātnisko komiteju uzdevumus, kuras izveidotas saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/210/EK, ar ko izveido Zinātniskās komitejas patērētāju drošības, veselības aizsardzības un vides jomā[18]. 2. Attiecībā uz produktu drošumu — to tirgus uzraudzības un īstenošanas pasākumu koordinēšana, kas veikti sakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību, un patērētājiem sniegto pakalpojumu drošuma veicināšanas darbības: (a) izstrādāt un uzturēt IT rīkus (piemēram, datubāzes, informācijas un komunikācijas sistēmas); (b) organizēt seminārus, konferences, darbseminārus un ieinteresēto personu sanāksmes ar ražojumu drošuma jomas apdraudējuma un īstenošanas ekspertiem; (c) organizēt par izpildi atbildīgo ierēdņu apmaiņas braucienus un mācības; (d) veikt konkrētas kopīgas sadarbības darbības nepārtikas produktu un pakalpojumu drošuma jomā saskaņā ar Direktīvu 2001/95/EK; (e) uzraudzīt un izvērtēt nepārtikas ražojumu un pakalpojumu drošumu, uz to attiecinot arī zināšanu bāzi turpmākiem standartiem vai citu drošuma kritēriju iedibināšanu; (f) veikt sadarbību administratīvajā jomā un īstenošanas jomā ar tām trešām valstīm, uz kurām neattiecas 7. pants; (g) attiecībā uz tiesību īstenošanas darbības koordinēšanu dalībvalstu starpā atbalstīt Savienības tiesību aktos atzītas struktūras. 3. Uzturēt un turpmāk attīstīt kosmētikas līdzekļu datubāzes: (a) uzturēt saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1223/2009 par kosmētikas līdzekļiem izveidoto Kosmētikas līdzekļu paziņojumu portālu[19]; (b) uzturēt Regulas (EK) Nr. 1223/2009 īstenošanas atbalstam paredzēto kosmētikas līdzekļu sastāvdaļu datubāzi. Mērķis Nr. 2 — informēšana un izglītošana: pilnveidot patērētāju izglītotību, informētību un izpratni par savām tiesībām, izstrādāt faktu bāzi patērētāju politikai un atbalstīt patērētāju organizācijas 4. Veidot tādu faktu bāzi politikas izstrādei jomās, kas skar patērētājus, kura nodrošina faktu bāzi patērētāju tiesību aizsardzības politikas izstrādei un patērētāju interešu integrēšanai citās Savienības politikas jomās, cita starpā: (a) veikt Savienības mēroga pētījumus un analīzi par patērētājiem un patērētāju tirgiem; (b) veidot un uzturēt datubāzes; (c) izstrādāt un analizēt statistiskus un citus attiecīgus valstu datus; sadarbībā ar valstu ieinteresētajām personām tiks izstrādāti valsts datu un rādītāju apkopojumi par cenām, sūdzībām, tiesību īstenošanu, tiesību aizsardzību utt. 5. Atbalstīt patērētāju organizācijas (a) sniegt finansiālus ieguldījumus tādu Savienības līmeņa patērētāju organizāciju funkcionēšanā, kas pārstāv patērētāju intereses, atbilstoši 5. panta 1. punktam; (b) palielināt reģionālu, valsts un Eiropas līmeņa patērētāju organizāciju administratīvo spēju, proti, īstenojot darbiniekiem paredzētas mācības un tiem apmainoties ar paraugpraksi un speciālajām zināšanām, un jo īpaši pievēršoties patērētāju organizācijām dalībvalstīs, kurās, kā liecina patērētāju tirgu un patērētāju vides uzraudzība dalībvalstīs, vērojams relatīvi zems patērētāju pašpārliecības un izpratnes līmenis; (c) atbalstīt starptautiskas struktūras, kas veicina programmas mērķiem atbilstošus principus un politikas nostādnes. 6. Padarīt pārredzamākus patērētāju tirgus un patērētājiem paredzēto informāciju (a) izpratnes veicināšanas kampaņas par jautājumiem, kas skar patērētājus, tostarp tādas, ko īsteno kopīgās darbībās ar dalībvalstīm; (b) darbības, kas padara patērētāju tirgus pārredzamākus, piemēram, attiecībā uz finanšu mazumtirdzniecības produktiem, energoapgādi, digitālo jomu un telekomunikācijām, transportu; (c) darbības, kas patērētājiem dara pieejamāku attiecīgu informāciju par ražojumiem un tirgiem; (d) darbības, kas patērētājiem dara pieejamāku informāciju par preču un pakalpojumu ilgtspējīgu patēriņu; (e) atbalsts pasākumiem, kas skar Savienības patērētāju tiesību aizsardzības politiku un ko atbilstoši Savienības definēto politikas prioritāšu tematikai organizē Savienības prezidentvalsts; (f) finansiāli ieguldījumi, kuri paredzēti sūdzību izskatīšanas iestādēm valstīs un kuru nolūks ir palīdzēt patērētāju sūdzību klasificēšanā un ziņošanā par tām lietot harmonizētu metodiku un patērētāju sūdzību vākšanā un ziņošanā par tām izmantot apsekojumus; (g) rīcības / paraugprakses kodeksu / cenas/kvalitātes/ilgtspējas salīdzinājuma vadlīniju izstrādei paredzēts atbalsts Savienības līmeņa organizācijām; (h) atbalsts komunikācijai par patērētāju jautājumiem, tostarp atbalsts, ko sniedz plašsaziņas līdzekļiem, lai veicinātu patērētāju pilntiesīgumu un viņu tiesību īstenošanu. 7. Dziļāk izglītot patērētājus (a) izstrādāt interaktīvu platformu apmaiņai ar paraugpraksi un patērētāju izglītošanas materiālus galvenajām mērķauditorijām, jo īpaši jaunajiem patērētājiem, veidojot sinerģiju ar Eiropas finansējuma programmu izglītības un apmācības jomā; (b) izstrādāt izglītojošus pasākumus un materiālus, piemēram, par patērētāju tiesībām, tostarp par pārrobežu problemātiku, veselību un drošumu, Savienības patērētāju tiesību aizsardzības aktiem, ilgtspējīgu patēriņu un finanšpratību. Mērķis Nr. 3 — tiesības un to aizsardzība: jo īpaši ar regulatīvām darbībām konsolidēt patērētāju tiesības un darīt vieglāk pieejamu tiesību aizsardzību, tostarp alternatīvu strīdu izšķiršanu 8. Patērētāju tiesību aizsardzības aktu iniciatīvu un citu regulējuma iniciatīvu sagatavošana, to transponēšanas novērtēšana, to uzraudzīšana, izvērtēšana, īstenošana un to izpilde dalībvalstīs, kā arī kopregulējuma un pašregulējuma iniciatīvu veicināšana, tostarp: (a) pētījumi, ex-ante un ex-post izvērtējumi, ietekmes novērtējumi, sabiedriska apspriešana, spēkā esošu tiesību aktu izvērtēšana; (b) semināri, konferences, darbsemināri un sanāksmes, kurās piedalās ieinteresētās personas un eksperti; (c) tādu ērtu un publiski pieejamu datubāzu izstrāde un uzturēšana, kas attiecas uz ES patērētāju tiesību aizsardzības aktu īstenošanu; (d) šajā programmā veikto darbību izvērtējums. 9. Padarīt patērētājiem pieejamākus strīdu izšķiršanas mehānismus un uzraudzīt to darbību un efektivitāti, jo īpaši attiecībā uz alternatīvām strīdu izšķiršanas shēmām, tostarp tiešsaistes shēmām, izstrādājot un uzturot arī attiecīgus IT rīkus; (a) IT rīku izstrāde un uzturēšana; (b) atbalsts tiešsaistes strīdu izšķiršanas Savienības mēroga sistēmas izstrādei un tās uzturēšanai, tostarp saistītiem pakalpojumiem, piemēram, tulkošanai. Mērķis Nr. 4 — tiesību īstenošana: atbalstīt patērētāju tiesību īstenošanu, pastiprinot sadarbību starp valstu izpildiestādēm un sniedzot padomus patērētājiem 10. koordinēt uzraudzības un īstenošanas darbības, kuras attiecas uz 2004. gada 27. oktobra Regulu (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā, tostarp: (a) izstrādāt un uzturēt IT rīkus (piemēram, datubāzes, informācijas un komunikācijas sistēmas); (b) veikt darbības, kas vērstas uz iestāžu sadarbības sekmēšanu, kā arī uzraudzības un īstenošanas koordinēšanu, piemēram, īstenot par izpildi atbildīgo ierēdņu apmaiņas braucienus, kopīgus pasākumus, par izpildi atbildīgajiem ierēdņiem un tiesu iestāžu darbiniekiem paredzētas mācības; (c) organizēt seminārus, konferences, darbseminārus, ieinteresēto personu un ar īstenošanu saistīto ekspertu sanāksmes; (d) administratīvajā un tiesību īstenošanas jomā īstenot sadarbību ar trešām valstīm, kas nepiedalās programmā. 11. Finansiāli ieguldījumi kopīgās darbībās ar valsts vai bezpeļņas organizācijām, kas veido Kopienas tīklus, kuri informē patērētājus un palīdz tiem īstenot savas tiesības un gūt iespēju izmantot pienācīgu strīdu izšķiršanas kārtību, tostarp strīdu izšķiršanas ārpustiesas shēmas, kas darbojas tiešsaistē (Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīkls), tostarp Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīkla pienācīgai darbībai nepieciešamo IT rīku (piem., datubāzu, informācijas un komunikācijas sistēmu) izstrāde un uzturēšana. Šo sarakstu varētu papildināt ar citām līdzīgām darbībām, kam ir līdzīga ietekme un kas palīdz īstenot 3. pantā minētos konkrētos mērķus. II PIELIKUMS Patērētāju tiesību aizsardzības programmas 3. pantam atbilstoši rādītāji Mērķis Nr. 1 — drošums: ar efektīvu tirgus pārraudzību nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu visā ES teritorijā Rādītājs || Avots || Pašreizējā situācija || Mērķvērtība Tādu RAPEX paziņojumu procents, kam seko vismaz viens reaģēšanas gadījums (citās dalībvalstīs) || RAPEX || 43 % (843 paziņojumi) 2010. gadā || 7 gados 10 % pieaugums Reaģēšanas gadījumu skaita attiecība pret paziņojumu skaitu (nopietna riska gadījumi)* || RAPEX || 1,07 2010. gadā || 7 gados 15 % pieaugums *no citu dalībvalstu valsts pārvaldes iestāžu puses paziņojums var izraisīt vairāku veidu reakciju Mērķis Nr. 2 — informēšana un izglītošana: pilnveidot patērētāju izglītotību, informētību un izpratni par savām tiesībām, izstrādāt faktu bāzi patērētāju politikai un atbalstīt patērētāju organizācijas Rādītājs || Avots || Pašreizējā situācija || Mērķvērtība To sūdzību izskatīšanas iestāžu skaits, kas iesniedz sūdzības ECCRS || ECCRS (Eiropas Patērētāju sūdzību reģistrēšanas sistēma) || nav piemērojams || 7 gadu laikā 60 % sūdzību izskatīšanas iestāžu Uzticēšanās pārrobežu darījumiem — to patērētāju procents, kuri, internetā iepērkoties no pārdevējiem citā ES valstī, jūtas tikpat droši vai pat drošāki || Eirobarometra dati par patērētājiem || 2010. gadā 37 % || 7 gadu laikā 50 % Mērķis Nr. 3 — tiesības un to aizsardzība: konsolidēt patērētāju tiesības jo īpaši ar regulatīvām darbībām un darīt vieglāk pieejamu tiesību aizsardzību, tostarp alternatīvu strīdu izšķiršanu Rādītājs || Avots || Pašreizējā situācija || Mērķvērtība To darījumu procents, kurus Eiropas Patērētāju informēšanas centri novirza alternatīvai strīdu izšķiršanai || Eiropas Patērētāju informēšanas centru gada pārskats || 2010. gadā 9% || 7 gadu laikā 50 % To gadījumu skaits, kas izskatīti tiešsaistes strīdu izšķiršanas ES mēroga sistēmā || || 2010. gadā 17 500 (Eiropas Patērētāju informēšanas centru saņemtās sūdzības sakarā ar e-komercijas darījumiem) || 7 gadu laikā 38 500 (+120 %) Mērķis Nr. 4 — tiesību īstenošana: atbalstīt patērētāju tiesību īstenošanu, pastiprinot sadarbību starp valstu izpildiestādēm un sniedzot padomus patērētājiem Rādītājs || Avots || Pašreizējā situācija || Mērķvērtība Informācijas plūsmas līmenis un sadarbība SPTAJ tīklā: - skaits pieprasījumiem par informācijas apmaiņu starp SPTAJ iestādēm; - skaits pieprasījumiem par īstenošanas pasākumiem starp SPTAJ iestādēm; - brīdinājumu skaits SPTAJ tīklā || SPTAJ tīkla datubāze (CPCS) || gada vidējie rādītāji (2007–2010) 129 142 63 || - 7 gados 40 % pieaugums - 7 gados 40 % pieaugums - 7 gados 30 % pieaugums Skaits tādiem saskarsmes gadījumiem ar patērētājiem, ko izskatījuši Eiropas Patērētāju informēšanas centri (ECC) || Eiropas Patērētāju informēšanas centru ziņojums || 2010. gadā 71 000 || 7 gados 50 % pieaugums Šos rādītājus varētu papildināt ar vispārīgiem konteksta rādītājiem. TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS SATVARS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2. Attiecīgā politikas joma ABM/ABB struktūrā 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība 1.4. Mērķi 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.6. Ilgums un finansiālā ietekme 1.7. Paredzētie pārvaldības veidi 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi 2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma 2.3. Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas attiecīgās izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas 3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums 3.2.2. Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām 3.2.3. Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.4. Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu 3.2.5. Trešo personu dalība finansējumā 3.3. Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem TIESĪBU AKTU PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Patērētāju tiesību aizsardzības programmu 2014.–2020. gadam 1.2. Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā[20] Patērētāju tiesību aizsardzības politika 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība ¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību ¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu / sagatavošanas darbību[21] þ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu ¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā 1.4. Mērķi 1.4.1. Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu Programmas mērķis ir atbalstīt politikas uzdevumu — vienotajā tirgū galveno uzmanību veltīt pilntiesīgam patērētājam. Programma to panāks, sniedzot ieguldījumu patērētāju veselības, drošības un mantisko interešu aizsardzībā, kā arī atbalstot viņu tiesības uz informāciju, izglītošanu un uz pašorganizēšanos savu interešu aizstāvēšanai. Ar programmu tiks papildinātas, atbalstītas un uzraudzītas dalībvalstu politikas nostādnes. 1.4.2. Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības Konkrētais mērķis Nr. 1 Drošums: ar efektīvu tirgus pārraudzību nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu visā ES teritorijā Attiecīgās ABM/ABB darbības Patērētāju tiesību aizsardzības politika Konkrētais mērķis Nr. 2 Informēšana un izglītošana: pilnveidot patērētāju izglītotību, informētību un izpratni par savām tiesībām, izstrādāt faktu bāzi patērētāju politikai un atbalstīt patērētāju organizācijas Attiecīgās ABM/ABB darbības Patērētāju tiesību aizsardzības politika Konkrētais mērķis Nr. 3 Tiesības un to aizsardzība: konsolidēt patērētāju tiesības jo īpaši ar regulatīvām darbībām un darīt vieglāk pieejamu tiesību aizsardzību, tostarp alternatīvu strīdu izšķiršanu Attiecīgās ABM/ABB darbības Patērētāju tiesību aizsardzības politika Konkrētais mērķis Nr. 4 Tiesību īstenošana: atbalstīt patērētāju tiesību īstenošanu, pastiprinot sadarbību starp valstu izpildiestādēm un sniedzot padomus patērētājiem Attiecīgās ABM/ABB darbības Patērētāju tiesību aizsardzības politika 1.4.3. Paredzamie rezultāti un ietekme Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem / mērķgrupām. Labuma guvēji programmā būs patērētāji, par patērētāju tiesību aizsardzību atbildīgās valsts iestādes un patērētāju organizācijas, un tās virsuzdevums būs uzlabot patērētāju stāvokli visā Eiropas Savienībā. Programma piedāvās atbalstu patērētāju organizācijām ES un dalībvalstu līmenī, kā arī par ražojumu drošumu un patērētāju tiesību īstenošanu atbildīgajām dalībvalstu iestādēm. Turklāt programma faktiski sniegs labumu uzņēmumiem ar labu reputāciju, jo iedarbīga patērētāju tiesību aizsardzības politika atbalsta vienotā tirgus pienācīgu darbību, atalgo viskonkurētspējīgākos uzņēmumus un izstumj no tirgus krāpnieciskus uzņēmumus. Pilntiesīgi patērētāji ir inovācijas dzinējspēks, un tādējādi patērētāju tiesību aizsardzības politika atbalstīs inovatīvu uzņēmējdarbību. Visbeidzot, ekonomikas dalībnieki varēs izmantot godīgas konkurences nosacījumus, kuru pamatā ir skaidri noteikumi un labāk koordinēta tiesību īstenošana. Šajā kopsakarā programma palīdzēs stimulēt ekonomikas izaugsmi. 1.4.4. Rezultātu un ietekmes rādītāji Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus. Mērķis Nr. 1 — drošums: ar efektīvu tirgus pārraudzību nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu visā ES teritorijā - Tādu RAPEX paziņojumu procents, kam seko vismaz viens reaģēšanas gadījums (citās dalībvalstīs) - Reaģēšanas gadījumu attiecība pret paziņojumu skaitu (nopietna riska gadījumi) Mērķis Nr. 2 — informēšana un izglītošana: pilnveidot patērētāju izglītotību, informētību un izpratni par savām tiesībām, izstrādāt faktu bāzi patērētāju politikai un atbalstīt patērētāju organizācijas - To sūdzību izskatīšanas iestāžu skaits, kas iesniedz sūdzības Eiropas Patērētāju sūdzību reģistrācijas sistēmā (ECCRS) - Uzticēšanās pārrobežu darījumiem — to patērētāju procents, kuri, internetā iepērkoties no pārdevējiem citā ES valstī, jūtas tikpat droši vai drošāki Šis rādītājs iekļauts tikai pagaidām, jo nepārprotami labākas alternatīvas nav. Nākotnē paredzams to grozīt/papildināt. Mērķis Nr. 3 — tiesības un to aizsardzība: konsolidēt patērētāju tiesības jo īpaši ar regulatīvām darbībām un darīt vieglāk pieejamu tiesību aizsardzību, tostarp alternatīvu strīdu izšķiršanu - To darījumu procents, kurus Eiropas Patērētāju informēšanas centri (ECC) novirza alternatīvai strīdu izšķiršanai - To gadījumu skaits, kas izskatīti tiešsaistes strīdu izšķiršanas ES mēroga sistēmā Mērķis Nr. 4 — Tiesību īstenošana: atbalstīt patērētāju tiesību īstenošanu, pastiprinot sadarbību starp valstu izpildiestādēm un sniedzot padomus patērētājiem - Informācijas plūsmas līmenis un sadarbība ar Patērētāju tiesību aizsardzības sadarbības (SPTAJ) tīklu: - Skaits pieprasījumiem par informācijas apmaiņu starp SPTAJ iestādēm; - Skaits pieprasījumiem par īstenošanas pasākumiem starp SPTAJ iestādēm; - Brīdinājumu skaits SPTAJ tīklā; - Skaits tādiem saskarsmes gadījumiem ar patērētājiem, ko izskatījuši Eiropas Patērētāju informēšanas centri (ECC) 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.5.1. Prasības, kas jāizpilda īstermiņā vai ilgtermiņā Patērētāju tiesību aizsardzības programma (turpmāk “programma”), kas paredzēta laikam pēc 2013. gada, būs atbalsts Komisijas darbībai patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā pēc 2014. gada un vēlāk. Tā papildina pašreizējās (2007.–2013. g.) programmas sasniegtos rezultātus. Jaunā programma atbalstīs patērētāju tiesību aizsardzības turpmāko politiku, vienotajā tirgū galveno uzmanību veltot ES iedzīvotājiem kā pilntiesīgiem patērētājiem, un papildinās ierosmes, pievēršoties piedāvājuma pusei. Nepieciešams, lai starp pašreizējo un nākamo programmu būtu zināma pēctecība, kas atbilstu 2007.–2013. gada stratēģijas un programmas vidusposma izvērtējumam, kurā uzsvērts, ka šī politika ES līmenī ir samērā nesena un tās sekmīgums ir būtiski atkarīgs no pēctecības. Vienlaikus nozīmīgākas ir kļuvušas jaunas sabiedriskas problēmas, piemēram, arvien sarežģītāka kļūst lemšana (pastāv pārslogotība ar informāciju, pēc liberalizācijas lielāka atbildība gulstas uz patērētājiem, ražojumi, pakalpojumi un reklāma ir komplicēti), ir nepieciešams pārorientēties uz ilgtspējīgākiem patēriņa modeļiem, digitalizācijas attīstība ir atnesusi gan iespējas, gan apdraudējumus, aug sociālā atstumtība un mazaizsargātu patērētāju skaits un sabiedrību skar novecošana. Galvenās problēmas, kas jārisina ar darbību finansēšanas palīdzību, ir saistītas ar drošumu; informēšanu un izglītošanu; tiesībām, to aizsardzību un īstenošanu, kā norādīts paskaidrojuma rakstā. 1.5.2. ES iesaistīšanās pievienotā vērtība ES iesaistīšanās pievienotā vērtība ir aprakstīta paskaidrojuma rakstā. 1.5.3. Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas Lai gan Eiropas Patērētāju tiesību aizsardzības politika ir samērā jauna joma un lai gan saskaņā ar programmu piešķirtais ES finansējuma līmenis ir samērā zems, 2004.–2007. gada programmai veiktajā ex-post izvērtējumā, tāpat kā 2007.–2013. gada programmas (un Patērētāju tiesību aizsardzības stratēģijas) vidusposma izvērtējumā ir uzsvērta pievienotā vērtība. Tajā uzsvērts, ka saskaņā ar stratēģiju un programmām īstenotās darbības ir ieguldījums stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanā attiecībā uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi. Kopumā pozitīvi rezultāti sasniegti tādos aspektos kā programmas un stratēģijas mērķu atbilstība, to ietekme un pievienotā vērtība. Secināts arī, ka programmai būs ilglaicīga ietekme uz patērētāju tiesību aizsardzību. Izvērtējumā iezīmējas zināma atšķirība valsts iestāžu un patērētāju organizāciju uzskatos par stratēģiju un par programmu: pirmajiem ir pozitīvāks viedoklis par stratēģijas un programmu panākumiem (kopā 88 % valsts iestāžu un 82 % patērētāju organizāciju uzskata, ka spēkā esošā stratēģija ir bijis liels vai vidēji liels (vidēji pozitīvs) ieguldījums ES patērētāju tiesību aizsardzības politikas iniciatīvās). Dalībvalstu iestādes kopumā apliecina, ka stratēģija un programma papildina dalībvalstu patērētāju tiesību aizsardzības politiku. Tomēr izvērtējuma secināts, ka spēkā esošā stratēģija un programma tikai daļēji risina sociālās un vides programmas, kas patlaban iezīmējas. Konkrētāk par programmā veiktajām konkrētajām darbībām i) Drošums - Attiecībā uz ražojumu drošumu tirgus uzraudzības iestāžu vidū ir pilnveidota koordinācija. Ziņojumā ieteikts ar RAPEX starpniecību joprojām pastiprināt uzraudzību un patērētāju tiesību īstenošanu, turpinot pielikt pūles ražojumu drošuma starptautiskajā aspektā un pilnvērtīgi izmantojot jaunās tehnoloģijas. ii) Patērētāju informēšana un izglītošana - Patērētāju tiesību aizsardzības politikas atbalstā liela nozīme bijusi patērētāju tirgus uzraudzībai, patērētāju tirgus “rezultātu tablo” un padziļinātiem tirgus pētījumiem. Tiem ir būtiska nozīme patērētāju interešu pienācīgā integrēšanā attiecīgās ES politikas jomās un iedarbīgu tiesību aktu izstrādāšanā. Ziņojumā ierosināts arī turpināt pilnveidot izpratni par patērētāju faktisko uzvedību. - Patērētāju izglītošanā gūti mainīgi panākumi, jo īpaši attiecībā uz iniciatīvu Dolceta, attiecībā uz kuru ir bažas par mērķauditorijas definēšanu. Ziņojumā ir ierosināts konsolidēt izglītības rīkus, labāk definēt Dolceta mērķauditoriju, tās saturu un izplatīšanu, kā arī meklēt sinerģijas ar valstu mācību programmām. - Ar programmu starpniecību ES un valstu līmeņa patērētāju tiesību aizsardzības organizācijām sniegtais atbalsts ir novērtēts pozitīvi. Uzskata, ka ES līmeņa organizācijām ir ārkārtīgi liela nozīme kā patērētāju interešu pārstāvības nodrošinātājām ES politikas veidošanā. Ziņojumos ierosināts turpināt valstu patērētāju organizācijām sniegtās mācības (administratīvās spējas palielināšana) un izpētīt, vai būtu iespējams dalībvalstu līmenī sniegt kursus. iii) Patērētāju tiesības un to aizsardzība: - Ziņojumā norādīts, ka pievienotā vērtība izriet no ciešākas saskaņotības, kas radusies vai nu pabeigto, vai joprojām topošo tiesību aktu izstrādes rezultātā. - Programmas un stratēģija guvušas arvien lielākus panākumus patērētāju tiesību aizsardzības politikas integrēšanā attiecīgās ES politikas jomās. Ziņojumā ir ierosināts turpināt centienus šajā virzienā un risināt jaunas problēmas, kas patlaban rodas, piemēram, ar digitalizāciju saistītos jautājumus, pāreju uz ilgtspējīgākiem patēriņa modeļiem un patērētāju mazaizsargātību, ko radījusi krīze. Ziņojums aicina arī attiecībā uz ieinteresētajām personām noskaidrot, kāda ir Komisijas dažādo dienestu loma sakarā ar patērētāju tiesību jautājumiem. - Problemātiska joprojām ir tiesību aizsardzības pieejamība patērētājiem. Ziņojumā ir minēts, ka šajā jautājumā nepieciešams panākt virzību un vairot patērētāju izpratni par tiesību aizsardzības līdzekļiem. iv) Tiesību īstenošana: - Atbilstoši stratēģijai un programmām ar izpildiestāžu tīkla (SPTAJ tīkla) palīdzību un ar koordinētām darbībām, piemēram, vērienīgām pārbaudēm, ir nostiprināta pārrobežu sadarbība īstenošanas jomā. Ziņojumā ierosināts panākt vēl ciešāku koordināciju SPTAJ tīkla un izpildiestāžu vidū. - Ar stratēģiju un programmām arvien lielāks atbalsts sniegts patērētājiem, kuri meklē padomus par pārrobežu strīdiem ar Eiropas Patērētāju informēšanas centru tīkla (ECC-Net) starpniecību. Tomēr ziņojumā ir ieteikts tos darīt pamanāmākus un tādējādi vairot patērētāju izpratni. 1.5.4. Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem Saiknes ar stratēģiju “Eiropa 2020” un pamatiniciatīvām Stratēģijā “ES 2020” prasīts: “pilsoņiem jābūt pilntiesīgai lomai vienotajā tirgū. Tādēļ ir jānodrošina to spēja un uzticēšanās iegādāties preces un pakalpojumus pāri robežai, īpaši tiešsaistē”. Tikai informēti un pilntiesīgi patērētāji, aktivizējot konkurenci, inovāciju un vienotā tirgus integrēšanu un tādējādi atbalstot stratēģijas “Eiropa 2020” pamatmērķi, spēj veikt savai labklājībai un veselīgai ekonomikai labāko izvēli. Par sviru izmantojot patērētāju izdevumu vareno spēku (šie izdevumi ir 56 % no ES IKP), tiks nozīmīgi veicināta virzība uz mērķi atjaunot ES izaugsmi. To apstiprina 2011. gada izaugsmes pētījums, kurā labāki nosacījumi patērētājiem norādīti kā viens no izaugsmes virzītājspēkiem. Patērētāju tiesību aizsardzības politika palīdz patērētājiem orientēties piedāvātajā plašajā izvēlē, tādējādi atbalstot efektīvākus un inovatīvākus uzņēmumus. Patērētāju tiesību aizsardzības politika sniegs nozīmīgus ieguldījumus digitalizācijas programmas pamatiniciatīvā (droši pakalpojumi bez robežām, digitālā satura tirgi, piekļuve, digitālās prasmes), sociālajā integrācijā (rēķināšanās ar mazāk aizsargāto patērētāju stāvokli), ilgtspējīgā izaugsmē (ilgtspējīgs patēriņš) un akcentēs lietpratīga regulējuma lielo nozīmi (patērētāju tirgus uzraudzība kā iedarbīgu un rezultatīvu politikas nostādņu izstrādes pamats). Saiknes ar Vienotā tirgus aktu un citām iniciatīvām M. Monti ziņojumā par jauno vienotā tirgus stratēģiju apgalvots, ka “vienotā tirgus nākamajā posmā galvenā uzmanība būtu jāpievērš patērētājiem un viņu labklājībai.” Tajā ir uzsvērts, cik svarīgi ir panākt, lai patērētāji būtu pilntiesīgi, politikas nostādnes pamatot ar pierādījumiem, konstatēt, kādā ziņā patērētāji nav apmierināti ar tirgiem, veidot digitālu vienoto tirgu un cik liela nozīme ir tiesību aizsardzībai (ar strīdu alternatīvas izšķiršanas un kolektīvās tiesību aizsardzības starpniecību), ražojumu drošumam un standartizācijai. Vienotā tirgus aktā ir uzsvērti vairāki no šiem jautājumiem, kas saistīti ar patērētājiem, jo īpaši tiesību aizsardzība (kā stratēģiska iniciatīva), ražojumu drošums un problēmu risināšanas instrumentu izstrāde. 2010. gada Ziņojumā par ES pilsonību, kas iesniegts kā Vienotā tirgus akta papildiniciatīva, starp citiem faktoriem, kas kavē Eiropas pilsonības pilnvērtīgu īstenošanu, norādīts, ka trūkst vienotas patērētāju tiesību aizsardzības noteikumu paketes, ka nav pietiekamas informētības par pieejamajiem aizsardzības līdzekļiem un ka tiesību aizsardzības līdzekļi nav pietiekami. Eiropas Parlaments 2010. gadā laida klajā vairākus ziņojumus, kuros bija ietverti ieteikumi turpmākajai patērētāju tiesību aizsardzības politikai: L. Grech ziņojumā ir pieprasīta holistiska pieeja, vienotajā tirgū galveno uzmanību pievēršot patērētāju interesēm. Ziņojumā cita starpā ir uzsvērts, ka liela nozīme ir faktu bāzei un tirgus uzraudzībai, uzsvērts jautājums par ražojumu un pakalpojumu drošumu, patērētāju organizētāju svarīgā loma, problēmu risināšanas mehānismu veiktspējas uzlabošana, patērētāju interešu integrēšana attiecīgās ES politikas jomās un tiesību aktos, patērētāju aizsardzība finanšu pakalpojumu jomā, tiesību aizsardzība un patērētāju informēšana. A. Hedh ziņojumā uzsvērts, ka liela nozīme ir faktu bāzei (“rezultātu tablo”, pētījumiem, sūdzībām) un īstenošanai attiecībā uz patērētāju tiesību aizsardzības jomas tiesību aktiem un ražojumu drošumu (tostarp alternatīvai strīdu izšķiršanai, vērienīgām pārbaudēm, vajadzībai pēc resursiem, kas paredzēti sadarbībai patērētāju tiesību aizsardzības jomā un Eiropas Patērētāju tiesību aizsardzības centriem). Tajā uzsvērta arī nepieciešamība patērētāju intereses iekļaut visās ES politikas jomās un ir prasīts Komisijai publicēt gada pārskatu, kas būtu veltīts šim jautājumam, patērētāju organizāciju nozīmei, nepieciešamībai pilnveidot patērētāju izglītošanu (tostarp pieaugušo izglītošanu), patērētāju informēšanai (tostarp izmantojot tīmekļa portālus un aizsniedzoties līdz mazaizsargātiem patērētājiem), kā arī vajadzībai veicināt ilgtspējīgu patēriņu. Ražojumu drošuma jomā C. Schaldemose ziņojumā (2011) dalībvalstis un Komisija ir aicinātas atvēlēt pietiekamus resursus efektīvu tirgus uzraudzības pasākumu īstenošanai, uzsverot, ka nepilnvērtīga tirgus uzraudzība varētu radīt konkurences traucējumus, apdraudēt patērētāju drošību un mazināt pilsoņu uzticēšanos vienotajam tirgum. Ziņojumā Komisija arī aicināta joprojām finansēt kopīgas tirgus uzraudzības darbības un piešķirt pietiekamus resursus, kas būtu finansiāls atbalsts tādas platformas un/vai organizācijas izveidei, kas sekmētu izvērstāku koordināciju dalībvalstu vidū. Ziņojumā Komisija ir rosināta arī izveidot publisku patēriņa preču drošuma informācijas datubāzi, kurā būtu iekļauta arī platforma sūdzībām. P. Arias ziņojumā (2010) par e-komerciju ir uzsvērts, cik šajā jomā ir svarīgi nostiprināt patērētāju uzticēšanos. Kopsakarā ar diskusiju par Vienotā tirgus aktu S. Kalnietes ziņojumā “Pārvaldība un partnerība vienotajā tirgū” bija uzsvērts, cik svarīgs ir gaidāmais priekšlikums par alternatīvu strīdu izšķiršanu (ADR). Visbeidzot, Parlaments oktobrī gatavo patstāvīgu ziņojumu par turpmāko patērētāju tiesību aizsardzības politiku (ziņojuma sagatavotāji: E.-B. Svensson / K. Triantaphyllides). 1.6. Ilgums un finansiālā ietekme þ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva – þ Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: [01.01]2014.–[31.12]2020. – þ Maksājumu apropriācijās izteikta finansiālā ietekme: 2014. –2020. ¨ Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva – Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG. līdz GGGG., – pēc kura turpinās normāla darbība. 1.7. Paredzētie pārvaldības veidi[22] þ Komisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība þ Centralizēta netieša pārvaldība, izpildes uzdevumus deleģējot: – þ izpildaģentūrām – ¨ Kopienu izveidotām struktūrām[23] – ¨ valstu publiskā sektora struktūrām vai struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus – ¨ personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā Finanšu regulas 49. panta nozīmē ¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm ¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm þ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt) Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā “Piezīmes”. Piezīmes Veselības un patērētāju izpildaģentūra: saskaņā ar Padomes 2002. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus[24], īstenošanas uzdevumus attiecībā uz 2007.–2013. gada Kopienas rīcības programmas patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā pārvaldību Komisija ir uzticējusi Veselības un patērētāju izpildaģentūrai[25]. Tādēļ Komisija Veselības un patērētāju izpildaģentūrai var lemt uzticēt arī 2014.–2020. gada Patērētāju tiesību aizsardzības programmas pārvaldību. Kopīga pārvaldība: paredzēta, lai atbalstītu ESAO ražojumu drošuma darba grupu 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi Norādīt periodiskumu un nosacījumus. Programmā paredzēts, ka par programmas īstenošanā veiktajām darbībām Komisija informē dalībvalstu komiteju. Programmā paredzēts, ka ne vēlāk kā 2018. gada vidū Komisija, lai varētu lemt, vai atjaunot, grozīt vai apturēt pasākumus, izstrādā izvērtējuma ziņojumu par to, kā sasniegti visu pasākumu mērķi, cik lietderīgi izmantoti resursi un kāda ir bijusi programmas Eiropas pievienotā vērtība. Turklāt Patērētāju tiesību aizsardzības programmas ilgtermiņa ietekme un tās noturība būtu jāizvērtē ar nolūku pamatot lēmumu par turpmākas programmas iespējamu atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu. Pašreizējās (2007.–2013. g.) programmas ex-post izvērtējumā, kas gaidāms pirms 2015. gada beigām, arī būs rodami 2014.–2020. gada programmas īstenošanai noderīgi elementi. 2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma 2.2.1. Apzinātie riski Budžeta īstenošana attiecas uz pakalpojumu līgumu, kā arī dotāciju piešķiršanu. Dotācijas atbalsta darbībām piešķirs galvenokārt dalībvalstu iestādēm un dalībvalstu ieceltām un līdzfinansētām publiskām vai bezpeļņas struktūrām. Subsidēto projektu izpildes laiks parasti ir no viena līdz diviem gadiem. Dotāciju nolīgumu skaits gadā ir ierobežots, un to aptuvenais gada budžeta apmērs ir EUR 13 miljoni. Savukārt pakalpojumu līgumus slēgs jo īpaši par pētījumiem, datu vākšanu, izvērtēšanu, mācībām, informācijas kampaņām, IT un komunikāciju pakalpojumiem, infrastruktūras apsaimniekošanu utt. Līgumslēdzēji galvenokārt būs institūti, laboratorijas, konsultāciju firmas un citi privāti uzņēmumi, no kuriem daudzi ir MVU. Līgumiem paredzētais vidējais gada budžets ir apmēram EUR 12 miljoni; patlaban paredzēts, ka gadā būs apmēram 25 atsevišķie līgumi. Galvenie riski ir šādi: · ar izraudzīto projektu sliktu kvalitāti un projektu sliktu tehnisko īstenošanu saistīts risks, kas mazina programmas ietekmi; ar nepiemērotām izraudzīšanās procedūrām, speciālo zināšanu trūkumu vai nepietiekamu uzraudzību saistīts risks; · risks, kas saistīts ar piešķirto līdzekļu neekonomisku izmantojumu gan attiecībā uz dotācijām (faktisko attiecināmo izmaksu sarežģīta atmaksāšana un turklāt ierobežotas iespējas dokumentāli pārbaudīt attaisnojamās izmaksas), gan attiecībā uz iepirkumu (dažkārt trūkst tādu piegādātāju, kuriem ir vajadzīgās speciālās zināšanas, un tādēļ nav pietiekamu iespēju salīdzināt cenu piedāvājumus); · reputācijas risks Komisijai, ko rada konstatēta krāpniecība vai kriminālas darbības; no trešo personu iekšējām kontroles sistēmām ir gūstamas tikai daļējas garantijas, jo ir diezgan daudz dažādu līgumslēdzēju un labuma guvēju, kuri katrs strādā ar savu kontroles sistēmu, kam bieži vien ir mazs aptvērums. 2.2.2. Paredzētās kontroles metodes Budžetu īstenos ar centralizētas tiešas pārvaldes starpniecību, lai gan daļu no programmas īstenošanas uzdevumiem varētu deleģēt pastāvošajai Veselības un patērētāju izpildaģentūrai. Šī aģentūra ir izveidojusi savu iekšējās kontroles sistēmu, to pārrauga Veselības un patērētāju ĢD un tajā revīziju veic Komisijas iekšējais revidents, kā arī Revīzijas palāta. Gan Veselības un patērētāju ĢD, gan arī Veselības un patērētāju izpildaģentūra ievieš iekšējas procedūras, kuru mērķis ir novērst minētos riskus. Iekšējās procedūras pilnībā atbilst Finanšu regulai un tajās ir iestrādāti izmaksu un ieguvumu apsvērumi. Šajā sistēmā Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts joprojām pēta iespējas nostiprināt pārvaldību un panākt vairāk vienkāršošanas. Kontroles sistēmas galvenie elementi ir šādi: · projektu izraudzīšanās procesa īpatnības: katram uzaicinājumam iesniegt pieteikumus / uzaicinājumam uz konkursu pamatā ir Komisijas pieņemtā gada darba programma; katrā uzaicinājumā publicē noraidīšanas, izraudzīšanās un piešķiršanas kritērijus, pēc kuriem atlasa priekšlikumus/piedāvājumus; izvērtēšanas komiteja katru priekšlikumu/piedāvājumu izvērtē saskaņā ar šiem kritērijiem, ievērojot neatkarības, pārredzamības, samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminēšanas principus; · ārējās komunikācijas stratēģija: Veselības un patērētāju ĢD ir labi izstrādāta komunikācijas stratēģija, ar kuru cenšas nodrošināt, lai līgumslēdzēji/labuma guvēji pilnībā izprastu līguma prasības un noteikumus; izmanto šādus līdzekļus: programmas EUROPA vietne; informatīvas sanāksmes ar labuma guvējiem /līgumslēdzējiem; plašas norādes, kā arī “biežāk uzdotie jautājumi” un palīdzības dienests; · kontroles pasākumi, kas veikti pirms projektu īstenošanas un tās laikā: – gan Veselības un patērētāju ĢD, gan Veselības un patērētāju izpildaģentūra izmanto Komisijas ieteiktos dotāciju piešķiršanas paraugnolīgumus un tipveida pakalpojumu līgumus; tajos paredzēti vairāki kontroles pasākumi, piemēram, revīzijas sertifikāti, finansiālas garantijas, revīzijas uz vietas, kā arī OLAF veiktas inspekcijas; noteikumus par izmaksu attaisnojamību vienkāršos, piemēram, ierobežotām izmaksu kategorijām izmantojot vienreizējus maksājumus; šie pasākumi palīdzēs vairāk koncentrēt pārbaudes un kontroles pasākumus; gaidāms, ka, ieviešot partnerības nolīgumus, uzlabosies sadarbība ar labuma guvējiem un padziļināsies izpratne par attaisnoto izmaksu noteikumiem; – visi darbinieki paraksta labas administratīvās prakses kodeksu; izraudzīšanās procedūrā vai dotāciju nolīgumu/līgumu pārvaldīšanā iesaistītie darbinieki paraksta arī deklarāciju par interešu konflikta neesamību; darbiniekiem regulāri notiek mācības, un apmaiņai ar paraugpraksi viņi izmanto tīklus; – projekta tehnisko īstenošanu regulāri pārbauda dokumentāli, pamatojoties uz līgumslēdzēja iesniegtajiem tehniskās izpildes ziņojumiem; turklāt katrā atsevišķā gadījumā ieplāno līgumslēdzēju tikšanās un apmeklējumus uz vietas; – gan Veselības un patērētāju ĢD, gan Veselības un patērētāju izpildaģentūras tehniskās procedūras atbalsta ar Komisijas IT rīkiem, paredzot augstā pakāpē nošķirt pienākumus: par darbību atbildīgie kredītrīkotāji ar līgumiem / dotāciju piešķiršanas nolīgumiem saistītos finanšu darījumus paraksta pēc tam, kad tos pārbaudījušas divas neatkarīgas personas; darījumus sāk un pārbauda atšķirīgi politikas jomu darbinieki; maksājumus veic, pamatojoties uz dažādiem noteikta parauga attaisnojošiem dokumentiem, piemēram, apstiprinātiem tehniskiem ziņojumiem, kā arī pārbaudītiem izmaksu pieprasījumiem un rēķiniem; centrālā finanšu nodaļa darījumu izlasei veic otrēja līmeņa ex-ante dokumentālu pārbaudi; atsevišķos gadījumos pirms galīgā maksājuma veikšanas var izdarīt arī ex-ante finanšu kontroli uz vietas; · kontroles pasākumi projekta noslēgumā: gan Veselības un patērētāju ĢD, gan Veselības un patērētāju izpildaģentūrai ir centralizēta revīzijas grupa, kas uz vietas pārbauda izmaksu pieprasījumu attaisnotību; šādu kontroles pasākumu mērķis ir profilaktiski novērst, konstatēt un koriģēt ar finanšu darījumu likumību un pareizību saistītas būtiskas kļūdas; lai panāktu kontroles ietekmību, revīzijai pakļautos līgumslēdzējus izraugās, paredzot a) apvienot izraudzīšanos pēc riska principa ar nejaušinātu paraugošanu un b) revīzijā uz vietas iespējami pievērst uzmanību darbības aspektiem. Kontroles pasākumu izmaksas un priekšrocības: Programmas pārvaldības un kontroles pasākumi ir izstrādāti, pamatojoties uz pagātnes pieredzi: pēdējo trīs gadu laikā iedibinātā iekšējā kontroles sistēma nodrošinājusi, ka vidējais atlikušo kļūdu īpatsvars nepārsniedz 2 % un ka ir ievērotas Finanšu regulā paredzētās dotāciju un iepirkuma procedūras. Gan iepriekšējai, gan jaunajai patērētāju tiesību aizsardzības programmai šie ir divi galveni kontroles mērķi. Tā kā nepastāv būtiskas atšķirības starp jaunās programmas projekta galvenajiem elementiem un iepriekšējo programmu, uzskatāms, ka ar programmas īstenošanu saistītie riski joprojām būs relatīvi stabili. Tādējādi tiek plānots turpināt jau iedibinātos pārvaldības un kontroles pasākumus; tomēr iespējami drīzāk un plašāk ieviesīs turpmākus vienkāršojumus, kam varētu pavērt iespēju jaunā Finanšu regula. Finanšu pārskatā (3.2.1. daļa) iekļautās pārvaldības izmaksas līdzekļiem, kuri jāpārvalda no 2014. līdz 2020. gadam un kuru apmērs ir EUR 197,2 miljoni, ir EUR 12,5 miljoni; tādējādi administrēšanas izmaksu attiecība pret pārvaldāmajiem līdzekļiem ir apmēram 6,4 %, kas būtu jāvērtē, ņemot vērā, ka attiecīgā politikas joma nav tik ļoti orientēta uz izdevumiem kā citas ES politikas jomas. Kombinējot gan dotāciju un iepirkumu kontroles pasākumus, gan pēc riska principa veiktus ex-ante un ex-post kontroles pasākumus, kā arī dokumentālas pārbaudes un revīzijas uz vietas, kontroles mērķus būs iespējams sasniegt, saglabājot saprātīgu izmaksu līmeni. Uzskata, ka, nodrošinot vidējo atlikušo kļūdu īpatsvaru 2 % un ievērojot finanšu regulējuma normas, ir gūstamas tādas būtiskas priekšrocības, kas attaisno izraudzītos pārvaldības un kontroles pasākumus. 2.3. Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi Norādīt esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus. Veselības un patērētāju ĢD piemēros visus regulatīvos kontroles mehānismus, turklāt izstrādās Komisijas jaunajai 2011. gada 24. jūnijā pieņemtajai stratēģijai krāpšanas apkarošanai (CAFS) atbilstošu krāpšanas apkarošanas stratēģiju, lai cita starpā nodrošinātu, ka iekšējie kontroles pasākumi, kuri saistīti ar krāpšanas apkarošanu, visā pilnībā atbilst CAFS un ka ģenerāldirektorāta pieeja krāpšanas riska apkarošanā ir orientēta uz krāpšanas riska jomu apzināšanu un piemērotu reaģēšanu. Attiecīgā gadījumā tiks izveidotas grupas, kas strādā tīklā, un attiecīgi IT rīki, kuri paredzēti ar Patērētāju tiesību aizsardzības programmu saistītu krāpniecības gadījumu analizēšanai. Konkrētāk, tiks īstenoti vairāki pasākumi, piemēram: · lēmumi, nolīgumi un līgumi, kas izriet no Patērētāju tiesību aizsardzības programmas īstenošanas, Komisijai, tostarp OLAF, kā arī Revīzijas palātai nepārprotami sniegs tiesības veikt revīzijas, pārbaudes uz vietas un inspekcijas; · uzaicinājuma iesniegt pieteikumus / uzaicinājuma uz konkursu vērtēšanas posmā priekšlikumu iesniedzējus un konkursa dalībniekus vērtēs salīdzinājumā ar publiskotiem noraidīšanas kritērijiem, kuru pamatā ir deklarācijas un agrīnās brīdināšanas sistēma (ABS); · noteikumus par izmaksu attaisnojamību vienkāršos saskaņā ar Finanšu regulas normām; · visiem darbiniekiem, kas ir iesaistīti līgumu pārvaldīšanā, kā arī revidentiem un kontrolieriem, kuri pārbauda labuma guvēju deklarācijas uz vietas, sniegs regulāras mācības par jautājumiem, kas saistīti ar krāpniecību un pārkāpumiem. 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas · Esošās budžeta izdevumu pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas Numurs [Izdevumu kategorija……………...………] || Dif./nedif. ([26]) || no EBTA[27] valstīm || no kandidātvalstīm[28] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē 3 || 17 01 04 03 Administratīvie izdevumi 2014.–2020. gada Patērētāju tiesību aizsardzības programmas atbalstam || Dif./nedif. || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ 3 || 17 01 04 30 Veselības un patērētāju izpildaģentūra || Dif./nedif. || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ · No jauna veidojamās budžeta pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas Numurs [Izdevumu kategorija……………...……….] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē 3 || 17 02 06 Patērētāju tiesību aizsardzības programma 2014.–2020. gadam || Dif./nedif. || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ 3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 3 || Drošība un pilsoniskums SANCO ĢD || || || 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || KOPĀ gads || gads || gads || gads || gads || gads || gads[1]  Darbības apropriācijas || || || || || || || || 17 02 06 Patērētāju tiesību aizsardzības programma 2014.–2020. gadam || Saistības || -1 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Maksājumi || -2 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas || || || || || || || || no konkrētu programmu piešķīrumiem || || || 17 01 04 [1] || || -3 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 KOPĀ — || Saistības || =1+3 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 SANCO ĢD apropriācijas || Maksājumi || =2+3 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000 KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || -4 || 23,347 || 24,111 || 24,652 || 25,204 || 25,767 || 26,341 || 26,928 || 176,350 Maksājumi || -5 || 6,819 || 14,336 || 24,126 || 24,668 || 25,220 || 25,783 || 55,400 || 176,350 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || -6 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 2,950 || 20,650 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas || Saistības || = 4 + 6 || 26,297 || 27,061 || 27,602 || 28,154 || 28,717 || 29,291 || 29,878 || 197,000 3. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Maksājumi || = 5 + 6 || 9,769 || 17,286 || 27,076 || 27,618 || 28,170 || 28,733 || 58,350 || 197,000 [1] Attiecībā uz 2014.–2020. gada Patērētāju tiesību aizsardzības programmas pārvaldību īstenošanas uzdevumus Komisija var uzticēt izpildaģentūrai. Summas un aprēķinus attiecīgā gadījumā koriģē saskaņā ar ārpakalpojumu procesa rezultātiem. Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas: NAV IZMANTOJAMS  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || || || || || || || || Maksājumi || (5) || || || || || || || ||  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || || || || || || || || KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1. līdz 4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Atskaites summa) || Saistības || =4+ 6 || || || || || || || || Maksājumi || =5+ 6 || || || || || || || || Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “Administratīvie izdevumi” Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) || || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ SANCO ĢD — Patērētāju tiesību aizsardzības politika ||  Cilvēkresursi [2] || 1,146 || 1,169 || 1,192 || 1,216 || 1,240 || 1,265 || 1,291 || 8,520  Pārējie administratīvie izdevumi [2] || 0,228 || 0,233 || 0,237 || 0,242 || 0,247 || 0,252 || 0,257 || 1,695 KOPĀ || Apropriācijas || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) || || || 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || KOPĀ gads || gads || gads || gads || gads || gads || gads KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas || Saistības || 27,671 || 28,463 || 29,031 || 29,612 || 30,205 || 30,808 || 31,425 || 207,215 1. līdz 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Maksājumi || 11,143 || 18,687 || 28,505 || 29,076 || 29,657 || 30,250 || 59,897 || 207,215 [2] Attiecībā uz 2014.–2020. gada Patērētāju tiesību aizsardzības programmas pārvaldību Komisija īstenošanas uzdevumus var uzticēt izpildaģentūrai. Summas un aprēķinus attiecīgā gadījumā koriģē saskaņā ar ārpakalpojumu procesa rezultātiem. 3.2.2. Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām – ¨ Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju izmantošanu – þ Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju izmantošanu šādā veidā: Saistību apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) Norādīt mērķus un rezultātus || || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ IZNĀKUMI Rezultāta veids || Rezultātu vidējās izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Kopējais rezultātu daudzums || Kopējās izmaksas KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1: ar efektīvas tirgus uzraudzības starpniecību nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu || || || || - Rezultāts || Zinātniskas konsultācijas || 0,417 || 1 || 0,393 || 1 || 0,400 || 1 || 0,409 || 1 || 0,417 || 1 || 0,425 || 1 || 0,434 || 1 || 0,442 || 7 || 2,919 - Rezultāts || Tirgus uzraudzība un īstenošanas darbības || 0,564 || 7 || 3,343 || 7 || 3,707 || 7 || 3,840 || 7 || 3,976 || 7 || 4,115 || 7 || 4,256 || 7 || 4,400 || 49 || 27,637 - Rezultāts || Kosmētikas līdzekļu portāls un datubāze || 0,620 || 2 || 1,167 || 2 || 1,191 || 2 || 1,214 || 2 || 1,239 || 2 || 1,264 || 2 || 1,289 || 2 || 1,315 || 14 || 8,678 Starpsumma — 1. konkrētais mērķis || 10 || 4,903 || 10 || 5,298 || 10 || 5,463 || 10 || 5,631 || 10 || 5,803 || 10 || 5,978 || 10 || 6,157 || 70 || 39,234 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2 — uzlabot noderīgas informācijas pieejamību patērētājiem un dziļāk izglītot patērētājus, tostarp izstrādājot faktu bāzi un atbalstot uzticamus starpniekus, piemēram, patērētāju organizācijas || || || || - Rezultāts || Faktu bāze || 1,089 || 3 || 3,078 || 3 || 3,139 || 3 || 3,202 || 3 || 3,266 || 3 || 3,331 || 3 || 3,398 || 3 || 3,466 || 21 || 22,879 - Rezultāts || Atbalsts patērētāju organizācijām || 0,808 || 3 || 2,282 || 3 || 2,327 || 3 || 2,374 || 3 || 2,421 || 3 || 2,470 || 3 || 2,519 || 3 || 2,569 || 21 || 16,962 - Rezultāts || Patērētāju informēšana || 0,290 || 7 || 1,910 || 7 || 1,948 || 7 || 1,987 || 7 || 2,027 || 7 || 2,068 || 7 || 2,109 || 7 || 2,151 || 49 || 14,201 - Rezultāts || Patērētāju izglītošana || 0,789 || 2 || 1,486 || 2 || 1,515 || 2 || 1,546 || 2 || 1,577 || 2 || 1,608 || 2 || 1,640 || 2 || 1,673 || 14 || 11,045 Starpsumma — 2. konkrētais mērķis || 15 || 8,755 || 15 || 8,930 || 15 || 9,109 || 15 || 9,291 || 15 || 9,477 || 15 || 9,666 || 15 || 9,860 || 105 || 65,087 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 3 — konsolidēt un turpmāk nostiprināt patērētāju tiesības un iedarbīgu to aizsardzību || || || || - Rezultāts || Tiesību aktu sagatavošana || 0,394 || 5 || 1,857 || 5 || 1,894 || 5 || 1,932 || 5 || 1,971 || 5 || 2,010 || 5 || 2,050 || 5 || 2,091 || 35 || 13,806 - Rezultāts || ADR koordinēšana un uzraudzīšana || 0,310 || 2 || 0,584 || 2 || 0,595 || 2 || 0,607 || 2 || 0,619 || 2 || 0,632 || 2 || 0,644 || 2 || 0,657 || 14 || 4,339 Starpsumma — 3. konkrētais mērķis || 7 || 2,441 || 7 || 2,490 || 7 || 2,539 || 7 || 2,590 || 7 || 2,642 || 7 || 2,695 || 7 || 2,749 || 49 || 18,145 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 4 — nostiprināt patērētāju tiesību aizsardzības īstenošanu || || || || - Rezultāts || Īstenošanas darbību koordinēšana || 0,239 || 4 || 0,902 || 4 || 0,920 || 4 || 0,938 || 4 || 0,957 || 4 || 0,976 || 4 || 0,996 || 4 || 1,016 || 28 || 6,706 - Rezultāts || Atbalsts Eiropas Patērētāju informēšanas centriem || 3,370 || 2 || 6,346 || 2 || 6,473 || 2 || 6,602 || 2 || 6,734 || 2 || 6,869 || 2 || 7,007 || 2 || 7,147 || 14 || 47,178 Starpsumma — 4. konkrētais mērķis || 6 || 7,248 || 6 || 7,393 || 6 || 7,541 || 6 || 7,692 || 6 || 7,846 || 6 || 8,002 || 6 || 8,162 || 42 || 53,884 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 38 || 23,347 || 38 || 24,111 || 38 || 24,652 || 38 || 25,204 || 38 || 25,767 || 38 || 26,341 || 38 || 26,928 || 266 || 176,350 3.2.3. Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.3.1. Kopsavilkums – ¨ Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvu apropriāciju izmantošanu – þ Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo apropriāciju izmantošanu šādā veidā: Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata) || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || || || || || || || || Cilvēkresursi || 1,146 || 1,169 || 1,192 || 1,216 || 1,240 || 1,265 || 1,291 || 8,520 Pārējie administratīvie izdevumi || 0,228 || 0,233 || 0,237 || 0,242 || 0,247 || 0,252 || 0,257 || 1,695 Starpsumma —Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[29] || NAV IZMANTOJAMA Cilvēkresursi || || || || || || || || Citi administratīvie izdevumi || || || || || || || || Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || || || || || || || || KOPĀ || 1,374 || 1,401 || 1,430 || 1,458 || 1,487 || 1,517 || 1,547 || 10,215 Augstāk minētos skaitļus un budžeta pozīcijas attiecīgā gadījumā koriģēs saskaņā ar paredzētā ārpakalpojumu procesa rezultātiem. 3.2.3.2. Paredzamās cilvēkresursu vajadzības – ¨ Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu – þ Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā: Paredzamais apjoms izsakāms veselos skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata) || || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) || || 17 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || XX 01 01 02 (Delegācijas) || || || || || || || || XX 01 05 01 (Netiešā pētnieciskā darbība) || || || || || || || || 10 01 05 01 (Tiešā pētnieciskā darbība) || || || || || || || ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu — FTE)[30] || || 17 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || || || || || || || || XX 01 04 yy[31] || - Galvenā mītne[32] || || || || || || || || - Delegācijas || || || || || || || || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētnieciskā darbība) || || || || || || || || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētnieciskā darbība) || || || || || || || || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) || || || || || || || || KOPĀ || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 Cilvēkresursu vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. Protams, summas un aprēķinus koriģēs saskaņā ar paredzētā ārpakalpojumu procesa rezultātiem. Veicamo uzdevumu apraksts Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Koordinēt, plānot un organizēt gada darba programmu pieņemšanas procesu (finansēšanas lēmumus), tostarp konsultēšanos ar dalībvalstu komitejām Apsekot un uzraudzīt finansiālo darbību plānošanas un īstenošanas atbilstību spēkā esošajiem budžeta un finanšu noteikumiem; palīdzēt izstrādāt darbības pārskatus Sagatavot un uzturēt informatīvus rīkus; nodrošināt informāciju iekšējai un ārējai revīzijai Noteikt un pārbaudīt maksājumus, saistības un iepirkumu/dotāciju lietas; nodrošināt to atbilstību līguma noteikumiem un finanšu noteikumiem/regulām Garantēt finanšu darījumu pareizu grāmatvedību Saskaņā ar finanšu regulējumu un noteikumiem uzraudzīt maksājumu termiņus, kā arī atsevišķo finanšu lietu darbplūsmu Sagatavot un nodrošināt ārējām organizācijām mācības par pieteikšanos uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus Visā projekta norises laikā ziņot būtisku informāciju līgumslēdzējiem un labuma guvējiem Sākt, pārvaldīt un uzraudzīt uzaicinājumus iesniegt pieteikumus / uzaicinājumus uz konkurs