C 414/33

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2019/C 414/11)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANU

“COUR-CHEVERNY”

PDO-FR-A0304-AM02

Paziņojuma datums: 18.9.2019.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Apgriešanas noteikumi

Ar nosaukumu “Cour Cheverny” apzīmētā produkta specifikācijas I nodaļas VI iedaļas 1. punkta b) apakšpunktā teikums “Auglīgo zaru skaits uz katru vīnkoku pēc ziedēšanas (kad iestājusies 23. fenoloģiskā fāze pēc Eichborn un Lorenz skalas) ir vismaz 11.” ir svītrots.

Šā svītrojuma mērķis ir labāk ņemt vērā klimata pārmaiņas un, pielāgojoties tām, nodrošināt lielāku elastību attiecībā uz apgriešanas noteikumiem.

Attiecīgi grozīts vienotā dokumenta 5.1. punkts.

2. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Svītrots I nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts attiecībā uz datumu, kad atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

3. Galvenie pārbaudāmie parametri

III nodaļa ir pārskatīta, lai vienkāršotu galveno pārbaudāmo parametru pārbaudes metodes.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

4. Atsauce uz INAO

Specifikācijas III nodaļas II iedaļā pašvaldība “Montreuil sous-bois” ir aizstāta ar pašvaldību “Montreuil”.

Šā grozījuma mērķis ir ņemt vērā izmaiņas pašvaldības nosaukumā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Cour-Cheverny”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1.Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

Nedzirkstoši sausie baltvīni

Sausajiem vīniem spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija ir 10,5 %.

Pēc fasēšanas sausajos vīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 4 gramus uz litru, bet vīnskābes gramos uz litru izteiktais kopējais skābums nav zemāks par fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturu vairāk kā par 2 gramiem.

Pēc fasēšanas vīnos, kam spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija ir 13,5 %, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs nepārsniedz 6 gramus uz litru.

Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %. Gaistošo skābju saturs, kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tādi, kā noteikts Eiropas Savienības tiesiskajā regulējumā. Šie vīni ir nedzirkstoši baltvīni, un, kamēr tie ir jauni, tie izceļas ar sevišķu dzīvīgumu.

Pārējie rādītāji ir saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktu noteikumiem.

To smaržā bieži vien jūtamas citrusaugļu aromāta nianses, arī tādas, kas atgādina augļus ar dzeltenu mīkstumu, un baltziedu aromāta notis. Reizumis sastopamas arī rabarberu, garšvielu vai mentola aromāta nianses. Tomēr šo vīnu oriģinalitāte pilnībā izpaužas tikai ar laiku, un pēc dažu gadu izturēšanas tie bieži vien izdala medus, citronu, vaska vai žāvētu plūmju aromāta nianses, kā arī dažas viegli izteiktas oksidācijas notis, kas raksturīgas vīnogu šķirnei ‘Romorantin B’. Ja tiem ir fermentējamie cukuri, tad to kompleksums un izturēšanas potenciāls kopumā ir vēl lielāks.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

Pussaldie un saldie nedzirkstošie baltvīni

Pussaldajiem un saldajiem vīniem spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija ir 13,5 %.

Pēc fasēšanas pussaldajos un saldajos vīnos fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir vismaz 20 grami uz litru, bet nepārsniedz 45 gramus uz litru.

Vīnus, kuros fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir vismaz 20 grami uz litru, gatavo bez bagātināšanas. Gaistošo skābju saturs, kopējais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs ir tādi, kā noteikts Eiropas Savienības tiesiskajā regulējumā.

Pārējie rādītāji ir saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktu noteikumiem.

To smaržā bieži vien jūtamas citrusaugļu aromāta nianses, arī tādas, kas atgādina augļus ar dzeltenu mīkstumu, un baltziedu aromāta notis. Reizumis sastopamas arī rabarberu, garšvielu vai mentola aromāta nianses. Tomēr šo vīnu oriģinalitāte pilnībā izpaužas tikai ar laiku, un pēc dažu gadu izturēšanas tie bieži vien izdala medus, citronu, vaska vai žāvētu plūmju aromāta nianses, kā arī dažas viegli izteiktas oksidācijas notis, kas raksturīgas vīnogu šķirnei ‘Romorantin B’. Ja tiem ir fermentējamie cukuri, tad to kompleksums un izturēšanas potenciāls kopumā ir vēl lielāks.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

a) Galvenās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

Vīnus, kuros fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs pārsniedz 20 gramus uz litru, gatavo bez bagātināšanas. Koksnes šķeldas izmantošana ir aizliegta. Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 12,5 %. Līdztekus še iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgās saistības, kas minētas Savienības līmeņa tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā (Code rural et de la pêche maritime).

Audzēšanas prakse

a) Stādījumu biezība. Vīnkoku stādījumu minimālā biezība ir 4 500 augi uz hektāru, bet rindstarpu attālums nedrīkst pārsniegt 2,10 metrus. Atstatums starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem ir 0,90–1,20 metri. b) Apgriešanas noteikumi. Vīnogulājus apgriež, katram vīnkokam atstājot ne vairāk par 13 vīnstīgu pumpuriem, vainagu veidojot saskaņā ar šādiem tehniskajiem paņēmieniem: – pēc Gijo (Guyot) metodes, koku veidojot ar vienu garu stumbru un vairāk kā diviem augļzariem; – divu pusniedru veidā; – atstājot augļzarus (vēdekļveidā vai veidojot Ruajā (Royat) kordonu).

b) Maksimālās ražas

Sausie vīni

72 hektolitri no hektāra

Pussaldie un saldie vīni

60 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinifikācija, vīna gatavošana un kopšana tiek veikta šādu Loir-et-Cher departamenta pašvaldību teritorijā: Cellettes, Cheverny, Chitenay, Cormeray, Cour-Cheverny, Huisseausur-Cosson, Montlivault, Mont-près-Chambord, Saint-Claude-de-Diray, Tour-en-Sologne un Vineuil.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

‘Romorantin B’ – ‘Daner’

8. Vīna vai vīnu apraksts

Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals, kas atrodas Luāras (Loire) kreisajā krastā, plešas no upes krastiem ziemeļos līdz Cherverny un Cour-Cheverny pašvaldības teritorijai dienvidos. Ziemeļrietumu daļā to norobežo Luāra un Pussy mežs, bet austrumdaļā un dienviddaļā – Lielā Soloņa (Grande Sologne) (konkrētāk, Chambord parka vienlaidus apmežojumi un Cheverny mežs). Ģeogrāfiskajā apgabalā mežiem ir ļoti liela nozīme, un, ja vīndārzs neatrodas Luāras tuvumā, tas aizņem apvidus meža klajumu vidienē starp daudziem lielākiem vai mazākiem mežu masīviem.

Ģeogrāfisko apgabalu veido samērā lēzeni viļņota plakankalne, ko virzienā no austrumiem uz rietumiem šķērso abas Luāras pietekas – Cosson un Beuvron –, kā arī dažas to pietekas. Ģeoloģisko cilmiezi galvenokārt veido augšējā krīta perioda augšējā stāva māla un kramzemes formācijas, ko sedz Akvitānijas (Beauce) kaļķakmens, ko savukārt klāj Soloņas (Burdigalien) putekļainā māla formācijas. Kopumā šo zemi vietām sedz Luāras augstās terases un vēja sapūsti smiltāji.

Precīzi vīnogu novākšanai delimitētie zemesgabali ir ar šādām īpašībām: – tajos ir augsnes, kas pēc granulometriskā sastāva pārsvarā ir smilts vai putekļaina māla augsnes, kurās dziļāko horizontu veido māli (Soloņas formācijas), – šīs augsnes pieder pie kaļķakmens brūnzemes augsnēm vai kaļķainām brūnaugsnēm (Beauce kaļķakmens apvidi).

Apgabalā valda okeāniskais klimats, ko niansē vairāk izteikta kontinentālā klimata ietekme nekā tā ir lejāk esošajos Luāras un Turēnas apgabalos, kur audzē ar citiem kontrolētiem cilmes vietas nosaukumiem apzīmētus produktus, – tas ir mazliet sausāks (gadā izkrīt par 25–50 mm nokrišņu mazāk) un ievērojami vēsāks (veģetācijas perioda laikā vidējā temperatūra ir par 0,5 °C līdz 1 °C zemāka, bet minimālā temperatūra ir par 1 °C zemāka). Šo klimatu ietekmē arī vietējie mežu masīvi, kā arī upju Cosson un Beuvron un to mazo pieteku piekrastes ielejas.

Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

1519. gadā karalis Fransuā I savā Romorantēnas (Romorantin) rezidencē ieviesa 80 000 baltogu vīnogulāju šķirnes augus no Burgundijas. Romorantēnas pilsēta, kas atrodas 40 km uz dienvidiem no Cour-Cheverny, savu vārdu vēlāk deva vīnogu šķirnei. Jaunākie ģenētiskie pētījumi liecina, ka šī šķirne ir izaudzēta no šķirņu ‘Gouais B’ un ‘Pinot noir N’ krustojuma – līdzīgi kā tas bijis ar citām Burgundijas vīnogu šķirnēm (‘Aligoté B’, ‘Auxerrois B’, ‘Chardonnay B’, ‘Gamay N’ un ‘Melon B’), tāpēc ir ļoti ticams, ka tās izcelsme meklējama Burgundijā.

1577. gadā Parīzes parlaments izsludināja ediktu, kurš aizliedza iegādāties vīnus, kas ražoti mazāk par divdesmit jūdzēm (88 kilometriem) no galvaspilsētas. Lai apmierinātu pieprasījumu, vīnkoku stādījumu paplašināšana sākotnēji notiek ap Orleānu (Orléans), bet pēc tam arvien lejāk un lejāk Bluā (Blois) un Tūras (Tours) virzienā. Vēlākā laikā vīna transportēšanu atviegloja kanāls, kas sāka darboties XVII gadsimtā un Luāras upi savienoja ar Sēnu. Vīnogu lielražotāju stādījumu platību skaits arvien pieauga, un XVIII gadsimtā Cassini kartē jau parādīts, ka abas Luāras piekrastes praktiski vienlaidus klātas ar vīndārziem. Tomēr pretēji tam, kā bijis senajā Beauce vīnkopības apgabalā (kas atrodas aiz Luāras otrā krasta), kurā sevišķi izplatīti bijuši stādījumi ar ‘Teinturier N’ šķirnes vīnogulājiem (kuras vietējais nosaukums ir ‘Gros noir’ – ārkārtīgi spēcīga un ražīga ‘Teinturier’ šķirne), “Cour-Cheverny” ģeogrāfiskais apgabals saglabā augstas kvalitātes vīna ražošanas tradīciju, un vīndari joprojām ir apņēmības pilni turpināt audzēt ‘Romorantin B’, kas ir agrīna un izturīga šķirne un ir labi pielāgojusies šai dabas videi. Kad šīs šķirnes vīnogas ir sasniegušas pārgatavības pakāpi, tās izmanto, lai ražotu vīnus ar samērā augstu fermentējamo cukuru saturu. Šo šķirni nekur citur Francijā vai pasaulē nozīmīgā apjomā neaudzē. 2008. gadā “Cour-Cheverny” vīndārzi aizņēma 60 hektārus lielu platību, un tos apsaimniekoja aptuveni 30 ražotāju, kas ieguva nedaudz vairāk par 1 500 hektolitriem produkcijas. Šie vīni ir nedzirkstoši baltvīni, un, kamēr tie ir jauni, tie izceļas ar sevišķu dzīvīgumu. To smaržā bieži vien jūtamas citrusaugļu aromāta nianses, arī tādas, kas atgādina augļus ar dzeltenu mīkstumu, un baltziedu aromāta notis. Reizumis sastopamas arī rabarberu, garšvielu vai mentola aromāta nianses. Tomēr šo vīnu oriģinalitāte pilnībā izpaužas tikai ar laiku, un pēc dažu gadu izturēšanas tie bieži vien izdala medus, citronu, vaska vai žāvētu plūmju aromāta nianses, kā arī dažas viegli izteiktas oksidācijas notis, kas raksturīgas vīnogu šķirnei ‘Romorantin B’. Ja tiem ir fermentējamie cukuri, tad to kompleksums un izturēšanas potenciāls kopumā ir vēl lielāks. Liesas un grūti apstrādājamas augsnes, kurās graudaugu ražība nav augsta, bet kuras lieti noder vīnkopībai, ir bijis noteicošs faktors vīndārzu ieviešanai. Ģeogrāfiskā apgabala ģeoloģiskie faktori, ko stipri ietekmē Luāras upe (erozija un upes terašu veidošanās), ir oriģināli salīdzinājumā ar citiem Luāras apgabaliem, kuros audzē vīnogas ar cilmes vietu nosaukumu apzīmētas produkcijas ražošanai.

Ievērojot ierasto praksi, delimitētajā zemesgabalu apgabalā izmantošanai izraugās platības, kurās augsnes pēc granulometriskā sastāva galvenokārt ir smilts augsnes, kas ir seklas un mazauglīgas, taču ar labu ūdenscaurlaidību un nelielām ūdens rezervēm. Šie zemesgabali nodrošina vīnogām labu ienākšanos.

Vīndaru veiktā apsekošana un analīze attiecībā uz viņu vīnogulāju augšanas un attīstības norisēm ļauj tiem noteikt, kā vīndārzā pareizi ierīkot stādījumus, veicinot ‘Romorantin B’ šķirnes vīnogulāju stādīšanu, jo tā ir reta un sevišķa šķirne, kuras īpašībām ir ievērojama nozīme vīnu aromāta buķetes oriģinalitātes nodrošināšanā. Tā ir vienīgā vīnogu šķirne, kas paredzēta ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu gatavošanai; tās izturīgums un spēja pielāgoties ģeogrāfiskā apgabala grūtajiem dabas apstākļiem bija par iemeslu tam, ka vīndari šīs šķirnes vīnogas izmantoja arī tad, kad tās bija pārsniegušas pilngatavības pakāpi, un ražoja augstas kvalitātes saldos vīnus.

Piecus gadsimtus ilgā uzticība šai vīnogulāju šķirnei ir ļāvusi ražotājiem ar optimālu agronomisko pasākumu sistēmu un pareizu šīs šķirnes vīnogulāju ražības potenciāla pārvaldību, kas izpaužas šo vīnogulāju kopšanā un vīnkoku stingro apgriešanas noteikumu ievērošanā, lietderīgi izmantot un izcelt savas produkcijas vispāratzītās oriģinālās īpašības.

Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Cour-Cheverny”, kas ticis atzīts 1993. gadā, tagad ir daļa no Val de Loire vīna produkcijas “pērlēm”. Lai nodrošinātu šo vīnu atpazīstamību, ražotāji ir ierīkojuši Cheverny pilī oriģinālu “Vīnu māju” (Maison des Vins), kas piesaista vairāk nekā 300 000 apmeklētāju gadā.

9. Citi būtiski papildu nosacījumi (fasēšana, marķēšana, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

tuvākās apkaimes apgabalu, kas atkāpes kārtā noteikts vīnu vinifikācijai, gatavošanai un kopšanai, veido šādu Loir-et-Cher departamenta pašvaldību teritorija: Candé-sur-Beuvron, Feings, Fougères-sur-Bièvre, Fresnes, Maslives, Les Montils, Muides-surLoire, Ouchamps, Saint-Dyé-sur-Loire, Saint-Laurent-Nouan, Sambin, Seur, kā arī daļa Monthou-sur-Bièvre pašvaldības kadastrālās teritorijas – E sektors.

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu.

Nosacījuma apraksts:

a) uz etiķetēm zem kontrolētā cilmes vietas nosaukuma vīnogu šķirne netiek norādīta;

b) to vīnu marķējumā, kuros fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs ir vismaz 20 g uz litru, obligāti jābūt norādēm “moelleux” (pussaldais) vai “doux” (saldais) atbilstīgi vīnā esošajam fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturam, kā noteikts Kopienas tiesiskajā regulējumā;

c) fakultatīvās ziņas marķējumā norāda ar burtiem, kuru augstums un platums nav vairāk kā divas reizes lielāks par to burtu augstumu un platumu, kādi izmantoti kontrolētā cilmes vietas nosaukuma atveidei;

d) ģeogrāfiskās vienības Val de Loire nosaukumā izmantotie burti ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielāki par divām trešdaļām no tiem burtiem, kādi izmantoti, atveidojot šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu;

e) ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā var norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu ar nosacījumu, ka: – tā ir zemes kadastrā reģistrēta apdzīvota vieta; – šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-449162c2-914f-4ae7-a61a-51f9e03d691b

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.