PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā, kas sākās 2022. gada 24. februārī, pirmajās desmit nedēļās vairāk nekā pieci miljoni cilvēku ir pametuši Ukrainu, bēgot no bruņotā konflikta un meklējot patvērumu kaimiņvalstīs, galvenokārt Eiropas Savienībā. Jau 2022. gada 4. martā ES novērtēja no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūdumu un piedāvāja pārvietotajām personām pagaidu aizsardzību. Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts) ir noteiktas to personu kategorijas, kurām saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir tiesības uz pagaidu aizsardzību vai pienācīgu aizsardzību. Pagaidu aizsardzība ietver tiesības saņemt uzturēšanās atļauju uz visu aizsardzības laiku un cita starpā piekļūt izmitināšanai, skolām, veselības aprūpei un nodarbinātībai. Vienas dalībvalsts izsniegta uzturēšanās atļauja dod tiesības ceļot Savienībā uz 90 dienām 180 dienu laikposmā.

Vadītāja apliecība uzlabo tās turētāja mobilitāti un atvieglo ikdienas dzīvi, jo tā ļauj vadīt mehāniskos transportlīdzekļus uz koplietošanas ceļiem. Šajā kontekstā tā veicina personu, kurām saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir piešķirta pagaidu aizsardzība vai pienācīga aizsardzība, līdzdalību ekonomiskajā un sociālajā darbībā viņu jaunajā vidē.

Saskaņā ar 1968. gadā Vīnē parakstītās Konvencijas par ceļu satiksmi (turpmāk tekstā — “Vīnes konvencija”) 41. pantu katra Līgumslēdzēja puse ar zināmiem nosacījumiem atzīst citā līgumslēdzējā pusē pienācīgi izsniegtas vietējās un/vai starptautiskās transportlīdzekļa vadīšanas atļaujas. Ukraina un 23 dalībvalstis ir ratificējušas Vīnes konvenciju un piemēro tās noteikumus attiecībās starp tām; tomēr Spānija nav ratificējusi Vīnes konvenciju, savukārt Kipra, Malta un Īrija nav tās līgumslēdzējas puses.

Noteikumi un procedūras, kas saistītas ar trešo valstu vadītāju apliecību atzīšanu un apmaiņu, dažādās dalībvalstīs atšķiras, cita starpā atkarībā no to tiesību aktu īpašajiem noteikumiem vai spēkā esošajiem divpusējiem nolīgumiem starp dalībvalstīm un attiecīgo trešo valsti. Attiecībā uz personām, uz kurām attiecas pagaidu aizsardzība vai pienācīga aizsardzība saskaņā ar valsts tiesību aktiem ar derīgu Ukrainas izdotu vadītāja apliecību, ir lietderīgi paredzēt saskaņotu sistēmu vadītāja apliecību atzīšanai Savienības teritorijā tik ilgi, kamēr ir spēkā pagaidu aizsardzības periods.

Parasti personām, kurām ir pagaidu aizsardzība vai pienācīga aizsardzība saskaņā ar valsts tiesību aktiem un kurām ir derīga Ukrainas izdota vadītāja apliecība, vajadzētu būt iespējai izmantot savu vadītāja apliecību ES teritorijā tik ilgi, kamēr ir spēkā pagaidu aizsardzība. Ņemot vērā aizsardzības pagaidu raksturu, nevajadzētu būt vajadzībai nomainīt Ukrainas vadītāja apliecību pret dalībvalsts izdotu vadītāja apliecību. Tas ievērojami atvieglo slogu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, jo pretējā gadījumā tām, iespējams, būtu jāapmaina miljoniem Ukrainas vadītāja apliecību. Tajā pašā laikā personām, kas saņem pagaidu aizsardzību vai pienācīgu aizsardzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem, nebūs nekavējoties jāiztur cits teorētisks un/vai praktisks vadītāja apliecības pārbaudījums — bieži vien svešvalodā — un/vai jāiziet medicīniskās pārbaudes pagaidu dzīvesvietas dalībvalstī.

Saskaņā ar Vīnes Konvenciju par ceļu satiksmi līgumslēdzējas puses var pieprasīt, lai citas līgumslēdzējas puses izdotas vadītāja apliecības turētājam papildus iekšzemes braukšanas atļaujai būtu starptautiska braukšanas atļauja (kas balstīta uz saskaņotu formātu). Šajā ziņā prakse dažādās dalībvalstīs atšķiras, un Ukrainas vadītāja apliecību turētāju starptautiskā braukšanas atļauja bieži ir īpaši nepieciešama dažās dalībvalstīs, ja vietējās autovadītāja atļaujas ir rakstītas tikai kirilicas burtiem, bet citās tas tā nav. Kamēr vien karadarbība Ukrainā turpinās, Ukrainas vadītāja apliecību turētājiem ir gandrīz neiespējami iegūt starptautisku vadītāja apliecību, ko izsniegušas Ukrainas kompetentās iestādes. Tāpēc personas, kas saņem pagaidu aizsardzību vai pienācīgu aizsardzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem, būtu jāatbrīvo no prasības, ka papildus Ukrainas braukšanas atļaujai ir jābūt starptautiskai transportlīdzekļa vadīšanas atļaujai, vismaz tik ilgi, kamēr ir spēkā pagaidu aizsardzības periods. Šādos ārkārtas apstākļos būtu jāatsakās arī no apliecināta tulkojuma no pašreizējām Ukrainas autovadītāja apliecībām, jo tas var izrādīties dārgi un radītu papildu izdevumus cilvēkiem, kuri, iespējams, ir zaudējuši visus ietaupījumus, bēgot no savas valsts. Turklāt visā Eiropas Savienībā ārpus lielām pilsētām ir maz sertificētu tulkotāju, un apliecinātu tulkojumu sniegšanai bieži vien ir nepieciešams personīgi uzrādīt dokumentu oriģinālus.

Līdzīgi apsvērumi attiecas uz autobusu un kravas automobiļu vadītāju profesionālās kompetences sertifikātiem. Šādu PKS administratīvais derīgums parasti nepārsniedz piecus gadus saskaņā ar Direktīvu 2003/59/EK, ko Ukraina jau ir īstenojusi attiecībā uz transportlīdzekļu vadītājiem, kuri veic starptautiskos pārvadājumus. Ņemot vērā kontekstu, kvalificētiem profesionāliem autovadītājiem, kas pametuši Ukrainu kara dēļ, būtu jānodrošina pienācīga piekļuve saimnieciskajai darbībai ES. Lai izstrādātu šā priekšlikuma attiecīgo noteikumu efektīvu saskaņotu īstenošanu, Komisija organizēs viedokļu apmaiņu par dalībvalstu pieņemtajiem valsts noteikumiem ar ekspertiem, kas iecelti saskaņā ar Direktīvas 2003/59/EK 11.a panta 4. punktu.

Kā izklāstīts ES un Ukrainas solidaritātes joslu rīcības plānā, un šajā sakarā būtu jāatvieglo Ukrainas profesionālo autovadītāju piekļuve nodarbinātībai Eiropas Savienībā, nosakot īpašus noteikumus par profesionālās kompetences sertifikātu izsniegšanu Ukrainas profesionāliem autovadītājiem. Ņemot vērā kravas automobiļu vadītāju vispārējo pieaugošo trūkumu, pēc pašreizējās Melnās jūras ostu bloķēšanas būtu jāstiprina ES un Ukrainas alternatīvās loģistikas saiknes un Ukrainas turpmākā piekļuve tās eksporta tirgiem.

Vadītāju apliecībām un profesionālās kompetences sertifikātiem parasti ir ierobežots derīguma termiņš. Tomēr tikmēr, kamēr Ukrainā plosās karš, Ukraina, iespējams, nespēs nodrošināt administratīvo atbalstu, kas vajadzīgs, lai atsevišķi atjaunotu šos dokumentus. Šādā ārkārtas situācijā Ukrainas valdība varētu nolemt pagarināt šo dokumentu derīguma termiņu. Šādā gadījumā Ukrainai būtu pienācīgi jāinformē Savienība un dalībvalstis par šādiem pagarinājumiem. Dalībvalstīm būtu jāatzīst Ukrainas vadītāja apliecību derīguma termiņa pagarinājums, kas pārsniedz to administratīvo derīguma termiņu, vismaz līdz pagaidu aizsardzības perioda beigām.

Bēgšanas apstākļi bieži ir saistīti ar svarīgu dokumentu, piemēram, autovadītāja apliecību vai profesionālās kompetences sertifikātu, pazaudēšanu vai zādzību vai to atstāšanu kara zonā bez tūlītējas iespējas tos atgūt. Šādos gadījumos, veicot pārbaudi, piemēram, Ukrainas elektroniskajā vadītāja apliecību reģistrā, dalībvalstīm būtu jāspēj izdot pagaidu apliecības, kas aizstāj sākotnējās apliecības uz pagaidu aizsardzības laiku. Dalībvalstu kompetento iestāžu piekļuve Ukrainas vadītāju apliecību reģistram atvieglotu šādu soli. Bez iespējas pārbaudīt pārvietoto personu sniegtās informācijas autentiskumu dalībvalstīm būtu jāatsakās izdot šādus pagaidu transportlīdzekļa vadītāja dokumentus. Turklāt saskaņā ar Ukrainas Digitālās pārveides ministrijas sniegto informāciju, izmantojot mobilo pilsoņu portāla lietojumprogrammu DIIA (“Darbība”), ir izdoti gandrīz 5,7 miljoni autovadītāju apliecību. DIIA ļauj izdot un pārbaudīt elektroniskos dokumentus un sniegt sabiedriskos pakalpojumus. Neraugoties uz to, ka DIIA lietotne neatbilst 2021. gada septembrī publicētajam ISO standartam 18013–5 par mobilām vadītāju apliecībām, tā dod iespēju pārbaudīt transportlīdzekļa vadīšanas tiesības, atbilstīgi ārkārtas situācijai, uz kuru attiecas šī regula.

Visbeidzot, šīs regulas noteikumi attiecas uz ārkārtas apstākļiem un paredz atbrīvojumus, kurus parastos apstākļos nevajadzētu atkārtot. Tādēļ ir īpaši svarīgi, lai šīs regulas īstenošana neveicinātu ceļu satiksmes dalībnieku un gājēju apdraudējumu dēļ tā, ka cilvēki bez prasmēm varētu braukt pa ES ceļiem. Šajā sakarā dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jāīsteno atbilstīgi pasākumi, lai apkarotu krāpšanu un viltošanu.

• Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

Ierosinātās regulas noteikumi papildina spēkā esošos Savienības noteikumus par vadītāju apliecībām (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/126/EK (2006. gada 20. decembris) par vadītāju apliecībām) un par dažu kravu vai pasažieru pārvadāšanai paredzētu autotransporta līdzekļu vadītāju sākotnējās kvalifikācijas iegūšanu un periodisku apmācību (Direktīva 2003/59/EK). Nevienā no abām direktīvām nav ietverti kopīgi noteikumi par trešo valstu izdoto attiecīgo dokumentu atzīšanu. Tomēr šāda kopēja sistēma ir vajadzīga īpašajā un ārkārtas situācijā, kas izriet no Krievijas neprovocētās un nepamatotās militārās agresijas pret Ukrainu, jo tā ļauj īstenot administratīvu pieeju, kas samazina birokrātisko slogu un vienlaikus nodrošina ceļu satiksmes drošību visā Savienībā.

•Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

Šis priekšlikums papildina Savienības noteikumus par pārvietoto personu pagaidu aizsardzību, jo īpaši Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2022/382 (2022. gada 4. marts), ar ko Direktīvas 2001/55/EK 5. panta nozīmē konstatē no Ukrainas pārvietoto personu masveida pieplūduma esamību un nosaka pagaidu aizsardzības ieviešanu, ar kuru pirmo reizi tika noteikts, ka Savienībā notiek tādu pārvietoto personu masveida pieplūdums, kurām bruņota konflikta rezultātā nācās pamest Ukrainu saskaņā ar Padomes Direktīvu 2001/55/EK (2001. gada 20. jūlijs) par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas. Priekšlikums ļauj šīm pārvietotajām personām izmantot dokumentus, kas vajadzīgi mehānisko transportlīdzekļu vadīšanai Savienības publiskajā ceļu tīklā un transportlīdzekļa vadīšanas profesionālās darbības veikšanai, tādējādi veicinot šo pārvietoto personu ekonomisko un sociālo integrāciju. Šis priekšlikums paredz arī dažas nelielas atkāpes no Direktīvas 2003/59/EK un Direktīvas 2006/126/EK, kurās ņemtas vērā konkrētās situācijas vajadzības.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE