Saskaņā ar 395. panta 1. punktu 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (“PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, lai atkāptos no šīs direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.

Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem ir pieļaujama vienīgi ar Padomes atļauju, ko tā ar vienprātīgu lēmumu pieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Turklāt Padomes lēmums ir vispiemērotākais juridiskais instruments, jo to var adresēt atsevišķām dalībvalstīm.

(6)Atskaitīšanas tiesību ierobežojums saskaņā ar pasākumu būtu jāpiemēro PVN, kas maksājams par noteiktu vieglo pasažieru automobiļu pirkumu, līzingu, iegādi Kopienas iekšienē, importēšanu un ar to saistītiem izdevumiem, tai skaitā degvielas iegādi.

(7)Pasākums būtu jāpiemēro tikai vieglajiem pasažieru automobiļiem, kuru maksimālā pieļaujamā masa nepārsniedz 3500 kg un kuros papildus autovadītāja sēdvietai ir ne vairāk kā astoņas sēdvietas. Vieglos pasažieru automobiļus, kuru maksimālā pieļaujamā masa pārsniedz 3500 kg vai kuriem papildus vadītāja sēdvietai ir vairāk nekā astoņas sēdvietas, to veida vai saimnieciskās darbības veida dēļ, kurai tos izmanto, maz izmanto citiem nolūkiem, kas nav saimnieciskā darbība. Būtu jāpievieno arī sīki izstrādāts to vieglo pasažieru automobiļu saraksts, kas ir izslēdzami no minētās atļaujas darbības jomas, pamatojoties uz to īpašo izmantojumu.

(8)Tādēļ būtu jāatļauj Latvijai turpināt piemērot pasākumu ierobežotā laikposmā (līdz 2018. gada 31. decembrim).

(9)Ja Latvija apsver iesniegt pieprasījumu par atkāpes pasākuma pagarinājumu pēc 2018. gada, tai kopā ar pagarinājuma pieprasījumu ne vēlāk kā 2018. gada 31. martā būtu jāiesniedz Komisijai jauns ziņojums.

(10)Atkāpei būtu vien nenozīmīga ietekme uz galapatēriņa posmā iekasētajiem kopējiem nodokļa ieņēmumiem, un tai nebūs nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido iekasētais PVN,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 168. un 168.a panta, Latvijai atļauj līdz 50 % ierobežot tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli (turpmāk “PVN”), kas maksājams par izdevumiem saistībā ar vieglajiem pasažieru automobiļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai.

2. pants

Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, Latvija vieglā pasažieru automobiļa izmantošanu privātām vajadzībām neuzskata par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību, ja minētais vieglais automobilis ir nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības aktīvu daļa un ja uz minēto vieglo automobili attiecas saskaņā ar šā lēmuma 1. pantu atļautais ierobežojums.

3. pants

Šā lēmuma 1. pantā minētie izdevumi aptver šādu vieglo automobiļu pirkumu, līzingu, iegādi Kopienas iekšienē un importēšanu, kā arī izdevumus, kas saistīti ar šādu vieglo automobiļu tehnisko apkopi, remontu un degvielu.

4. pants

Šo lēmumu piemēro tikai vieglajiem pasažieru automobiļiem, kuru maksimālā pieļaujamā masa nepārsniedz 3500 kg un kuros papildus autovadītāja sēdvietai ir ne vairāk kā astoņas sēdvietas.

5. pants

Šā lēmuma 1. un 2. pantu nepiemēro šādu kategoriju vieglajiem pasažieru automobiļiem:

a) atkārtotai pārdošanai, īrei vai līzingam iegādātiem vieglajiem automobiļiem;

b) vieglajiem automobiļiem, ko izmanto pasažieru pārvadājumiem par atlīdzību, tostarp taksometra pakalpojumiem;

c) preču pārvadāšanai izmantotiem vieglajiem automobiļiem;

d) braukšanas apmācībām izmantotiem vieglajiem automobiļiem;