LV    LV  
 EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 7.6.2011 
SEC(2011) 810 gal īgā redakcija 
  
Ieteikums 
PADOMES IETEIKUMS 
par Itālijas 2011. gada valsts reformu programmu 
  
un ar ko sniedz Padomes atzinumu 
 
par atjaunin āto Itālijas stabilit ātes programmu 2011.-2014. gadam 
{SEC(2011) 720 gal īgā redakcija} 
 
 
LV 2   LV Ieteikums 
PADOMES IETEIKUMS 
par Itālijas 2011. gada valsts reformu programmu 
  
un ar ko sniedz Padomes atzinumu 
 
par atjaunin āto Itālijas stabilit ātes programmu 2011.-2014. gadam 
EIROPAS SAVIEN ĪBAS PADOME, 
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savien ības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 
148. panta 4. punktu, 
ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. j ūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta st āvokļa 
uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudz ības un koordin ācijas stiprin āšanu
1 un jo īpaši 
tās 5. panta 3. punktu, 
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu2, 
ņemot vērā Eiropadomes secin ājumus, 
ņemot vērā Nodarbin ātības komitejas atzinumu, 
apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 
tā kā: 
(1) Eiropadome 2010. gada 26. mart ā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizs ākt 
jaunu izaugsmes un nodarbin ātības stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam pamat ā būtu 
ciešāka ekonomikas politikas koordin ācija, lielākoties piev ēršot uzman ību galvenaj ām 
jomām, kurās jārīkojas, lai palielin ātu Eiropas ilgtsp ējīgas izaugsmes potenci ālu un 
konkurētspēju.  
(2) Padome 2010. gada 13. j ūlijā pieņēma ieteikumu par dal ībvalstu un Savien ības 
vispārējām ekonomikas politikas pamatnost ādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 
21. oktobr ī — lēmumu par dal ībvalstu nodarbin ātības politikas pamatnost ādnēm3, kas 
kopā veido „Integr ētās pamatnost ādnes”. Dal ībvalstis tika aicin ātas savā ekonomikas 
un nodarbin ātības politik ā ņemt vērā šīs integrētās pamatnost ādnes. 
                                                 
1 OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. 
2 OV C , , …lpp.  
3 Attiec ībā uz 2011. gadu ir sp ēkā saskaņā ar Padomes 2011. gada 19. maija L ēmumu 2011/308/ES. 
 
LV 3   LV (3) Komisija 2011. gada 12. janv ārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes p ētījumu, tādējādi 
uzsākot jaunu ekonomisk ās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante  un 
integrētas politikas koordin ēšanas pusgadu, kas balst ās uz stratēģiju „Eiropa 2020”.  
(4) Eiropadome 2011. gada 25. mart ā apstiprin āja fiskālās konsolid ācijas un struktur ālu 
reformu priorit ātes (saska ņā ar Padomes 2011. gada 15. febru āra un 7. marta 
secinājumiem un atbilst īgi Komisijas Gada izaugsmes p ētījumam). Eiropadome 
uzsvēra, ka priorit āte jāpiešķir stabilam budžetam un fisk ālās stabilitātes atjaunošanai, 
bezdarba samazin āšanai ar darbasp ēka tirgus reformu pal īdzību un jauniem centieniem 
stiprināt izaugsmi. T ā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos pasākumos, 
ko paredz ēts iekļaut to stabilit ātes vai konver ģences programm ā un valsts reformu 
programm ā. 
(5) Eiropadome 2011. gada 25. mart ā aicināja dalībvalstis, kas iesaist ījušās paktā „Euro 
plus”, par sav ām saistībām paziņot laikus, lai t ās varētu iekļaut šo dal ībvalstu 
stabilitātes vai konver ģences programm ā un valsts reformu programm ā.  
(6) Itālija 2011. gada 6. maij ā iesniedza savu 2011. gada stabilit ātes programmas 
atjauninājumu, kas attiecas uz 2011.–2014. gadu, un 2011. gada valsts reformu 
programmu. Abas programmas izv ērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarp ējo 
saistību.  
(7) Vēl ilgi pirms pašreiz ējās pasaules ekonomikas un finanšu kr īzes Itālijas ekonomik ā 
bija vērojami struktur āli trūkumi. Laik ā no 2001. l īdz 2007. gadam vid ējais IKP 
pieaugums bija aptuveni 1 %, t. i., tikai puse no euro zonas vid ējā rādītāja, un tā 
galvenais iemesls bija zems raž īguma pieaugums. T ā kā šādas parādības skāra visu 
valsti, nemazin ājās reģionu lielā ekonomisk ā nevienlīdzība. Lai gan ekonomikai nebija 
raksturīga liela nel īdzsvarotība privātajā sektorā, to smagi sk āra pasaules kr īze. 
Eksporta un l īdz ar to ar ī investīciju sabrukums izrais īja reālā IKP krasu kritumu par 
aptuveni 7% no 2008. gada otr ā ceturkšņa līdz 2009. gada otrajam ceturksnim. 
Valdības bruto par āds, kas iepriekš ējā desmitgad ē bija stabili samazin ājies, 2010. gada 
beigās pieauga l īdz 119 %, kas atspogu ļo arī straujo IKP kritumu. Tom ēr 
nodarbinātība samazin ājās daudz maz āk, pateicoties valsts finans ētai shēmai, lai 
samazinātu nostrādāto stundu skaitu, t āpēc 2008.-09. gad ā bezdarbs pieauga sam ērā 
nedaudz. Atjaunojoties eksporta m, ekonomika 2009. gada otraj ā pusē sāka 
atveseļoties, lai gan tas notika l ēni. 2010. gad ā situācija darba tirg ū vēl aizvien bija 
nedroša, un gada beig ās bezdarbs nostabiliz ējās 8,5 % apm ērā. Tā kā valdības parāda 
attiecība ir ļoti liela, It ālijas fiskālā nostādne krīzes laikā bija pien ācīgi piesardz īga un 
tā neveica iespaid īgus fiskālās stimulēšanas pas ākumus, tāpēc valdības deficīts 2009.–
2010. gad ā bija mazāks par euro zonas vid ējo rādītāju.  
(8) Pamatojoties uz atjaunin ātās stabilitātes programmas nov ērtējumu saska ņā ar Padomes 
Regulu (EK) 1466/97, Padome uzskata, ka programmas pamat ā esošais 
makroekonomiskais scen ārijs ir ticams. Programm ā paredzēts līdz 2012. gadam 
vispārējās valdības deficītu samazin āt zem atsauces v ērtības 3 % no IKP, to pan ākot ar 
turpmākiem izdevumu ierobežojumiem un papildu ie ņēmumiem, ko dotu lab āka 
nodokļu iekasēšana. Programm ā paredzēts, ka pēc pārmērīga deficīta novēršanas līdz 
programmas perioda beig ām (2014. g.) tiks sasniegts vid ēja termiņa mērķis (VTM) — 
strukturāli līdzsvarots budžets —, pamatojoties uz saist ībām vēl vairāk ierobežot 
primāros izdevumus. Programm ā prognozēts, ka vald ības parāda attiecība pret IKP 
sasniegs maksimumu 2011. gad ā un pēc tam aizvien strauj āk samazin āsies, jo 
 
LV 4   LV palielināsies prim ārais pārpalikums. Pl ānotie vidējie gada fisk ālie pasākumi 2010.–
2012. gada period ā pārsniedz Padomes saska ņā ar pārmērīga deficīta novēršanas 
procedūru ieteiktos 0,5 %, un prognoz ētais korekcijas temps p ēc 2012. gada krietni 
pārsniedz Stabilit ātes un izaugsmes pakt ā paredzēto. Lai pan āktu minēto deficīta un 
parāda samazin ājumu, būs nepieciešama stingra budžeta discipl īna. Tāpat ir 
nepieciešama plaš āka inform ācija par pl ānotajiem konsolid ācijas pasākumiem, lai 
vairotu programmas ticam ību.  
(9) Tā kā valdības parāds ir ļoti liels (2011. gad ā tas ir aptuveni 120 % no IKP), galvenais 
Itālijas uzdevums ir pan ākt noturīgu un ticamu konsolid āciju un pie ņemt struktur ālus 
pasākumus, lai veicin ātu izaugsmi. Laika posm ā līdz 2012. gadam tas, vai izdosies 
sasniegt stabilit ātes programm ā nospraustos visp ārējās valdības budžeta defic īta 
mērķus un tādējādi līdz 2012. gadam nov ērst pārmērīgu budžeta defic ītu, būs atkarīgs 
no tā, vai tiks piln ībā īstenoti jau pie ņemtie pas ākumi. Var b ūt vajadzīgi papildu 
pasākumi, piem ēram, gadījumā, kad ieņēmumi no lab ākas nodok ļu iekasēšanas izrādās 
mazāki, nekā budžetā plānots, vai ja rodas gr ūtības panākt plānoto kapit ālizdevumu 
samazinājumu. Attiec ībā uz 2013.-14. gadu jaun ā trīsgadu budžeta sist ēma paredz, ka 
līdz 2011. gada oktobrim ir j āpieņem konkr ēti pasākumi, kas b ūs konsolid ācijas 
pamatā. Lai gan budžeta sist ēma pēdējos gados ir iev ērojami nostiprin āta, ir paredz ēta 
saistošo izdevumu „griestu” ieviešana un citi pas ākumi budžeta izpildes uzraudz ībai 
visos vald ības apakšsektoros, lai veicin ātu fiskālo disciplīnu un vairotu vid ēja termiņa 
budžeta strat ēģijas ticam ību. 
(10) Lai gan pirmskr īzes gados It ālijā darbvietu skaits auga, valsts darba tirgum piem īt 
vairākas struktur ālas nepiln ības. Darbinieki ar l īgumu uz nenoteiktu laiku ir vair āk 
pasargāti nekā darbinieki bez past āvīga līguma vai ar īstermiņa līgumu, īpaši tad, ja 
viņi oficiāli reģistrējušies kā pašnodarbin ātie, bet faktiski atrodas parast ās darba 
attiecībās. Darbiniekus, kam ir l īgums uz nenoteiktu laiku, darba ties ību akti at ļauj 
kolektīvi atlaist vai atlais t ekonomisku iemeslu d ēļ tikai ļoti nedaudzos gad ījumos. 
Tajā pašā laikā ne visi str ādājošie, kas zaud ējuši darbu, sa ņem pienācīgu pabalstu, jo 
līdztekus darba tirgus sadrumstalot ībai pastāv arī bezdarbnieka pabalstu sist ēmas 
sadrumstalot ība. Bezdarbs vecuma grup ā līdz 25 gadiem 2010. gad ā sasniedza 27,8 %, 
lai gan šis r ādītājs dažādos reģionos atšķiras, proti, jauniešu be zdarbs dienvidos ir 
divreiz liel āks nekā ziemeļos. Nepietiekama uzman ība veltīta mācekļu apmācībai un 
profesion ālajai izglītībai. Lai gan to lietder ību un nepieciešam ību nevar apšaub īt, 
pašlaik nav vienotas sist ēmas prasmju sertific ēšanai un arodizgl ītības un apm ācības 
standartu atz īšanai vis ā valstī, un tas kav ē darbasp ēka mobilit āti un mazina 
nodarbinātības iespējas visā Itālijā. Vajadz ētu uzlabot nodarbin ātības dienestu 
efektivitāti, īpaši reģionos, kur valda liels bezdarbs. Visbeidzot, v ēl aizvien noz īmīga 
parādība Itālijā ir nereģistrēta nodarbin ātība.  
(11) Tā kā jau no 1990. gadu beig ām Itālijas konkur ētspēja nemitīgi krītas, algu pieaugumu 
ir svarīgi salāgot ar raž īguma pieaugumu; šaj ā sakarā liela noz īme varētu būt 
koplīguma sarun ām uzņēmumu līmenī, kas varētu arī palīdzēt novērst reģionālas darba 
tirgus atšķirības. Līdz ar 2009. gada kopl īguma sarunu sist ēmas reformu tikai ieviesta 
iespēja izmantot „atv ērtības klauzulas” (t. i., iesp ēja atkāpties no nozares algas, kas 
noteikta valsts l īmenī), bet tā vēl netiek plaši izmantota. 
(12) Sieviešu nodarbin ātība valstī atpaliek no v īriešu nodarbin ātības par vair āk nekā 20 
procentpunktiem. 2009. gad ā dienvidu re ģionos bija nodarbin āta labi ja trešda ļa 
sieviešu vecum ā no 20 l īdz 64 gadiem, kas skaidrojams gan ar relat īvi zemāku 
 
LV 5   LV aktivitātes līmeni, gan ar liel āku bezdarbu. T ā kā Itālijā ir samērā lieli nodok ļi 
darbaspēkam, tas nepietiekami stimul ē darbaspēka piedāvājumu, jo īpaši attiec ībā uz 
apgādājamiem dz īvesbiedriem, un negat īvi ietekm ē uzņēmumu piepras ījumu pēc 
darbaspēka. Lai pal īdzētu palielin āt sieviešu nodarbin ātību, valsts reformu programm ā 
ir minēts 2010. gad ā pieņemtais pl āns koordin ēt pūliņus visos p ārvaldes līmeņos, lai 
veicinātu līdzsvaru starp darbu un ģimenes dz īvi. Valdība nesen ieviesa nodok ļu 
atvieglojumus uz ņēmumiem re ģionos ar lielu bezdarbu, kuri pie ņem darbā nelabvēlīgā 
situācijā esošus str ādājošos, tostarp tos, kuri str ādā nozarē vai profesij ā, kur valda 
sevišķi liela dzimumu nel īdzsvarotība. Programm ā arīdzan pazi ņots, ka tiks reform ēta 
nodokļu sistēma, lai nodok ļu slogu pak āpeniski novirz ītu no darbasp ēka uz pat ēriņu. 
Tas varētu palielin āt nodarbin ātību. 
(13) Uzņēmējdarbības izmaksas It ālijā, salīdzinot ar ES standartiem, joproj ām ir augstas, 
lai gan nesen ir veikti pas ākumi, lai uzlabotu uz ņēmējdarbības vidi un pan āktu valsts 
pārvaldes orient ēšanos uz rezult ātiem un p ārskatatbild ību. Vēl aizvien ir j ānovērš 
regulatīvie un administrat īvie šķēršļi produktu un pakalp ojumu tirgos, jo īpaši saistībā 
ar profesion āliem pakalpojumiem. 2009. gad ā tika pieņemts priekšlikums par ikgad ējo 
konkurences likumu k ā likumdošanas instrumentu, lai stiprin ātu konkurenci un 
patērētāju aizsardz ību, bet likums v ēl nav pieņemts. Vēl viens Itālijas uzņēmējdarbības 
vides trūkums ir l īguma izpildes proced ūru ilgums. Nebanku finans ējuma avoti, kas 
nepieciešami uz ņēmumu izaugsmei, It ālijā vēl aizvien nav plaši izplat īti, īpaši maz tos 
izmanto MVU. Pašu kapit āla finansēšana un riska kapit āls netiek plaši izmantoti, 
neraugoties uz to potenci ālu veicin āt uzņēmumu paplašin āšanos, jaunu tirgu 
iekarošanu un uz ņēmuma pārvaldības uzlabošanos.  
(14) Pēdējā desmitgad ē tikai nedaudz palielin ājušies pētniecībai un izstr ādei atvēlētie 
līdzekļi. Līd z  a r  t o  p ētniecības un izstr ādes intensit āte saglabājas zema — aptuveni 
1,27 % no IKP —, kas ir krietni maz āk par ES vid ējo rādītāju (1,90 %). Š ī atšķirība 
lielākoties skaidrojama ar mazakt īvu rūpniecisko p ētniecību, jo uzņēmumu pētniecības 
un izstrādes intensit āte ir 0,64 % no IKP. Sal īdzinājumam — ES-27 vid ējais rādītājs ir 
1,23 %. Riska kapit āla intensit āte arī ir ļoti neliela. Valsts reformu programm ā ir 
izklāstīti vairāki pasākumi, tostarp laika zi ņā ierobežoti nodok ļu atvieglojumi 
uzņēmumiem, kas invest ē augstskolu vai publisk ā sektora strukt ūru īstenotos 
pētniecības projektos, tom ēr pētniecības un izstr ādes intensit ātei noteikt ā mērķvērtība 
(1,53 % no IKP) tikai nedaudz p ārsniedz pašreiz ējo līmeni.  
(15) Itālija ir treš ā lielākā ES kohēzijas politikas l īdzekļu saņēmēja. 2007.–13. g. tai atv ēlēti 
aptuveni 8 % no kop ējā ES kohēzijas politikas budžeta. Pr ogrammas periods ir jau 
pusē, bet faktiski apg ūti tikai 16,8 % no ES l īdzekļiem, turkl āt dienvidu konver ģences 
reģionos šis r ādītājs ir vēl daudz maz āks.  
(16) Itālija ir uzņēmusies virkni saist ību saskaņā ar paktu „Euro plus”4. Valsts reformu 
programm ā ir minēti daži nesen pie ņemti pasākumi un lielos vilcienos ieskic ēti 
nākotnes reformu pl āni, lai atrisin ātu ar valsts finanšu ilgtsp ējību un finansi ālo 
stabilitāti saistītās problēmas, kāpinātu konkur ētspēju un palielin ātu nodarbin ātību 
saskaņā ar pakta „Euro plus” principiem. Lai pild ītu pakta nosac ījumus, vald ība ir 
                                                 
4 S īkāka inform ācija par saist ībām, ko Itālija uzņēmusies saska ņā ar paktu „Euro plus", atrodama 
dokument ā SEC(2011) 720. 
 
LV 6   LV nodomājusi grozīt konstitūciju, lai nostiprin ātu budžeta discipl īnu. Šie elementi ir 
izvērtēti un ņemti vērā ieteikumos. 
(17) Komisija ir izv ērtējusi stabilit ātes programmu un valsts reformu programmu, k ā arī 
Itālijas saistības saska ņā ar paktu „Euro plus”5. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai 
to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomisk ās politikas izveid ē Itālijā, bet arī 
to, kā programm ās ievēroti ES noteikumi un nor ādes, ņemot vērā, ka ir jānostiprina 
Eiropas Savien ības vispārējā ekonomisk ā pārvaldība, kas pan ākams, turpm ākajos 
valstu lēmumos iev ērojot ES l īmeņa norādes. Šajā sakarā Komisija uzskata, ka It ālijas 
konsolidācijas plāns 2011.–14. gadam ir ticams attiec ībā uz periodu l īdz 2012. gadam, 
taču ir jāparedz konkr ēti pasākumi 2013.–14. gad ā, lai panāktu, ka ļoti lielais vald ības 
parāds sāk stabili samazin āties. Valsts reformu pl ānā ir izklāstītas visdaž ādākās 
iniciatīvas, kas aptver visas strat ēģijas „Eiropa 2020” jomas, ta ču ir nepieciešami 
turpmāki pasākumi, lai risin ātu ilgstošās struktur ālās nepilnības, ko vēl saasināja krīze. 
Lai atrais ītu Itālijas izaugsmes un darbvietu rad īšanas potenci ālu un mazin ātu dienvidu 
reģionu atpalic ību, 2011.–12. gad ā jāveic turpm āki pasākumi, lai uzlabotu darba tirgus 
darbību, atvērtu lielākai konkurencei produktu un pakalpojumu tirgus, uzlabotu 
uzņēmējdarbības vidi, nostiprin ātu pētniecības un izstr ādes politiku un veicin ātu ES 
kohēzijas fondu l īdzekļu ātrāku un labāku izlietošanu.  
(18) Ņemot vērā šo novērtējumu un Padomes 2010. gada 2. j ūnija ieteikumu saska ņā ar 
Līguma par Eiropas Savien ības darbību 126. panta 7. punktu, Padome ir izskat ījusi 
Itālijas stabilit ātes programmas 2011. gada atjaunin ājumu, un t ās atzinums6 ir 
atspoguļots 1) ieteikum ā. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 25. marta secin ājumus, 
Padome ir izskat ījusi Itālijas valsts reformu programmu, 
IESAKA It ālijai laikposm ā no 2011. l īdz 2012. gadam r īkoties šādi. 
(1) Īstenot plānoto fiskālo konsolid āciju 2011. un 2012. gad ā, lai nodrošin ātu, ka tiek 
novērsts pārmērīgs budžeta defic īts. Ja budžeta rezult āti ir labāki, nekā gaidīts, to 
pilnā mērā izmantot, lai strauj āk samazin ātu deficītu un par ādu. Nepie ļaut 
novirzīšanos budžeta izpild ē. Līdz 2011. gada oktobrim izstr ādāt konkrētus 
pasākumus, lai b ūtu iespējams sasniegt 2013.–14. gadam izvirz ītos mērķus, kā 
paredzēts jaunajā daudzgadu budžeta sist ēmā. Nostiprin āt šo sist ēmu, ieviešot 
saistošus izdevumu „griestus” un uzlabojot uzraudz ību visos vald ības apakšsektoros. 
(2) Veikt pas ākumus, lai apkarotu darba tirgus segment āciju, proti, p ārskatīt 
nodarbinātības aizsardz ības normat īvo aktu atseviš ķus aspektus un reform ēt pašlaik 
sadrumstaloto bezdarbnieka pabalstu sist ēmu. Pastiprin āt centienus apkarot 
nereģistrētu nodarbin ātību. Veikt pas ākumus, lai veicin ātu sieviešu liel āku 
iesaistīšanos darba tirg ū, proti, palielin āt aprūpes iestāžu pieejam ību visā valstī un 
nodrošināt finansiālus stimulus, lai m ājsaimniec ības otrais peln ītājs sāktu strādāt, 
tomēr šie stimuli nedr īkst ietekm ēt budžetu.  
(3) Pamatojoties uz 2009. gad ā pieņemto likumu, ar ko reform ē koplīgumu slēgšanas 
sistēmu, un sazi ņā ar soci ālajiem partneriem atbilst īgi valsts praksei veikt 
                                                 
5 SEC(2011) 720. 
6 Paredz ēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punkt ā. 
 
LV 7   LV pasākumus, lai nodrošin ātu, ka atalgojuma pieaugums atbilst gan raž īguma 
pieaugumam, gan viet ējiem un uz ņēmuma apst ākļiem.  
(4) Ieviest pas ākumus, lai pakalpojumu sektoru atv ērtu lielākai konkurencei, jo īpaši 
profesion ālo pakalpojumu sf ērā. 2011. gad ā pieņemt ikgad ējo konkurences likumu, 
ņemot vērā Antimonopola iest ādes ieteikumus. Samazin āt līgumu izpildes proced ūru 
ilgumu. Veikt pas ākumus, lai atvieglotu MVU piek ļuvi kapitāla tirgiem, t. i., nov ērst 
regulatīvus šķēršļus un samazin āt izmaksas. 
(5) Uzlabot regul ējumu priv ātā sektora ieguld ījumiem p ētniecībā un inovācijā, proti, 
paplašināt pašreiz ējos fiskālos stimulus, uzlabot apst ākļus riska kapit āla 
izmantošanai un atbalst īt inovatīvas iepirkuma sh ēmas.  
(6) Veikt pas ākumus, lai pa ātrinātu izaugsmi veicinošus izdevumus, ko l īdzfinansē no 
kohēzijas politikas l īdzekļiem, lai samazin ātu iesakņojušos nevienl īdzību starp 
reģioniem, proti, uzlabot programmu administrat īvo un politisko p ārvaldību. Pildīt 
saistības, kas iek ļautas valsts strat ēģiskajā ietvardokument ā, attiecībā uz resursu 
daudzumu un izdevumu kvalit āti. 
Briselē, 
 Padomes v ārdā 
 priekšs ēdētājs