Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem /* COM/2010/0510 final - COD 2010/0264 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 27.9.2010 COM(2010) 510 galīgā redakcija 2010/0264 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem (Kodificēta redakcija) (Teksts attiecas uz EEZ) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Tautu Eiropas kontekstā Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās īpašās tiesības. Šo mērķi nevar sasniegt kamēr daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos. Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina dažādus instrumentus. Šajā sakarā to noteikumu kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai tiesību akti būtu skaidri un caurskatāmi. 2. 1987. gada 1. aprīlī Komisija nolēma[1] sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem uzsākt visu tiesību aktu kodifikāciju ne vēlāk kā pēc desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka noteikumi ir skaidri un viegli saprotami. 3. Edinburgas Eiropas Padomes (1992. g. decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja[2], uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā laikā. Kodifikācija jāveic pilnīgā atbilstībā ar normālo Savienības aktu pieņemšanas procedūru. Ņemot vērā to, ka nekādas izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar kodifikācija , Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai. 4. Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes Direktīvas 86/298/EEK par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem[3] kodifikāciju. Jaunā direktīva pārņems dažādos tajā ietvertos aktus[4]; šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem grozījumiem , ko prasa pats kodifikācijas pasākums. 5. Kodifikācijas priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Direktīvas 86/298/EEK un tās grozošo aktu konsolidāciju 22 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās direktīvas VIII pielikumā. ê 86/298/EEK (pielāgots) 2010/0264 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem (Kodificēta redakcija) (Teksts attiecas uz EEZ) EIROPAS Ö PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS Õ PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā Ö 114. Õ pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc priekšlikuma nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[5], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: ê 1. Padomes 1986. gada 26. maija Direktīva 86/298/EEK par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem[6] ir vairākas reizes būtiski grozīta[7]. Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē. ê 86/298/EEK 1. apsvērums (pielāgots) 2. Ö Direktīva 86/298/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK, kā tā aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Direktīvu 74/150/EEK[8] un kas nosaka tehniskos priekšrakstus attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju projektēšanu un izgatavošanu. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūra, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Līdz ar to, Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai Direktīvai. Õ ê 3. Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecība uz termiņiem Direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai, kā izklāstīts VII pielikuma B daļā, ê 86/298/EEK (pielāgots) IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Šo direktīvu piemēro traktoriem Ö , kā tie definēti Direktīvas 2003/37/EK 2. panta j) punktā Õ, kam ir šādi parametri: a) atstarpe līdz zemei, ko mēra no priekšējā vai pakaļējā tilta zemākajiem punktiem, pieļaujot atšķirības, nepārsniedz 600 mm; ê 89/682/EEK 1. panta 1. punkts (pielāgots) b) nemaināms vai regulējams minimālais attālums starp riteņiem, uz kuriem ir platākās riepas, mazāks par 1 150 mm, jo pieņem, ka to asi, uz kuras ir platākās riepas, noregulējot līdz maksimālajam 1 150 mm attālumam starp riteņiem, jābūt iespējai otru asi noregulēt tā, lai attālums starp šaurāko riepu ārmalām nepārsniedz attālumu starp platāko riepu ārmalām Ö ; ja Õ uz abām asīm ir vienāda izmēra riteņi un riepas, tad nemaināmajam vai regulējamam attālumam starp riteņiem uz abām asīm jābūt mazākam par 1 150 mm; ê 86/298/EEK (pielāgots) c) masa ir lielāka par 600 kilogramiem un atbilst nenoslogota traktora masai, kā noteikts Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma Ö A parauga 2.1. punktā Õ, ieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukciju, kura piemontēta, ievērojot šo direktīvu, un lielākā izmēra riepas, ko ieteicis ražotājs. ê 86/298/EEK 2. pants 1. Katra dalībvalstis piešķir EK detaļas tipa apstiprinājumu jebkura tipa apgāšanās aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora, ja tie atbilst uzbūves un testu prasībām, kas noteiktas I un II pielikumā. 2. Dalībvalsts, kas piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, ciktāl vajadzīgs un ja vajadzīgs, sadarbībā ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārbaudītu, vai ražošanas paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Šīs pārbaudes veic tikai uz vietas. 3. pants Dalībvalstis par katru apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipu un tās stiprinājumu pie traktora, ko tās apstiprina saskaņā ar 2. pantu, traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim izsniedz EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kas atbilst III pielikumā parādītajam paraugam. Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai novērstu tādu zīmju lietošanu, kuru dēļ varētu sajaukt apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kam saskaņā ar 2. pantu piešķirts detaļas tipa apstiprinājums, un citas ierīces. ê 86/298/EEK (pielāgots) 4. pants Dalībvalsts Ö neaizliedz Õ laist tirgū apgāšanās aizsargkonstrukcijas vai to stiprinājumu pie traktoriem, kuriem tās paredzētas, pamatojoties uz to uzbūvi, ja uz tām ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme. Tomēr dalībvalsts var aizliegt laist tirgū apgāšanās aizsargkonstrukcijas, uz kā ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, bet kas pastāvīgi neatbilst apstiprinātajam tipam. Attiecīgā dalībvalsts, pamatojot savu lēmumu, tūlīt informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par veiktajiem pasākumiem. 5. pants Katras dalībvalsts kompetentās iestādes mēneša laikā Ö pārējo Õ dalībvalstu kompetentajām iestādēm nosūta EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātu eksemplārus, kuru paraugs ir parādīts IV pielikumā un kuri ir aizpildīti par katru apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipu, ko attiecīgā dalībvalsts apstiprinājusi vai kam tā ir atteikusi apstiprinājumu. 6. pants 1. Ja dalībvalsts, kura piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, konstatē, ka vairākas apgāšanās aizsargkonstrukcijas un to stiprinājumi pie traktora, uz kuriem ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, neatbilst apstiprinātajam tipam, tā veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka ražošanas paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes informē pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes par veiktajiem pasākumiem, kuri vajadzības gadījumā, ja konstatē būtisku un atkārtotu neatbilstību, var ietvert EK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu. Ö Šīs Õ iestādes veic tādus pašus pasākumus, ja citas dalībvalsts kompetentās iestādes tās informē par šādu neatbilstību. 2. Dalībvalstu kompetentās iestādes mēneša laikā informē cita citu par jebkuru EK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu, to pamatojot. 7. pants Jebkurā lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar šīs direktīvas īstenošanas noteikumiem, atteikt vai anulēt apgāšanās aizsargkonstrukciju un to stiprinājuma pie traktora EK detaļas tipa apstiprinājumu vai aizliegtu tos laist tirgū, vai lietot, iekļauj sīki izstrādātu pamatojumu. Par šādiem lēmumiem paziņo attiecīgajai pusei, to vienlaikus informējot par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, ko tā var izmantot saskaņā ar dalībvalstīs spēkā esošajiem tiesību aktiem, un šo tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanas termiņiem. 8. pants ê 2000/19/EK 2. pants (pielāgots) 4. Ö Attiecībā uz traktoriem, kuri atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām, Õ dalībvalstis nedrīkst: a) kādam traktoru tipam atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai Ö valsts Õ tipa apstiprinājumu; b) aizliegt traktoru pirmreizēju nodošanu ekspluatācijā. 5. Dalībvalstis var atteikt tāda traktoru Ö valsts Õ tipa apstiprinājumu, kas neatbilst šajā direktīvā Ö izklāstītajām Õ prasībām. ê 86/298/EEK (pielāgots) 9. pants Neviena dalībvalsts nedrīkst atteikt Ö neviena traktora reģistrēšanu Õ vai aizliegt Ö tā Õ pārdošanu, vai lietošanu, pamatojoties uz apgāšanās aizsargkonstrukciju un tās stiprinājumu pie traktora, ja uz tā ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme un ja ir izpildītas V pielikumā noteiktās prasības. ê 86/298/EEK 10. pants Šī direktīva neietekmē dalībvalstu tiesības noteikt, atbilstīgi Līgumam, prasības, ko tās uzskata par vajadzīgām, lai, attiecīgos traktorus lietojot, būtu nodrošināts, ka darbinieki ir aizsargāti, ar noteikumu, ka aizsargkonstrukcijas nepārveido tā, kā nav paredzēts šajā direktīvā. 11. pants ê 86/298/EEK (pielāgots) 1. Saistībā ar EK tipa apstiprinājumu jebkuru traktoru, uz kuru attiecas 1. pants, aprīko ar apgāšanās aizsargkonstrukciju. 2. Ja apgāšanās aizsargkonstrukcijai nav divu vadītāja sēdekļa priekšā stiprinātu balstu, tad 1. Ö punktā Õ minētā konstrukcija atbilst prasībām, kas noteiktas Ö šīs direktīvas Õ I un II pielikumā vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/57/EK[9] vai Direktīvas 2009/75/EK[10] Ö I līdz IV pielikumā Õ. 12. pants Ö Grozījumus Õ , kas vajadzīgi, lai I līdz VI pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas Ö 2003/37/EK 20. panta 2. punktā minēto Õ procedūru. 13. pants Ö Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Õ ê 14. pants Direktīvu 86/298/EEK, kā tā grozīta ar tiesību aktiem, kā izklāstīts VII pielikumā A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecība uz terminiem direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai, kā izklāstīts VII pielikuma B daļā. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas VIII pielikumā. 15. pants Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. maijā. ê 86/298/EEK 16. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. […] Eiropas Parlamenta vārdā Padomes vārdā priekšsēdētājs priekšsēdētājs […] […] ê 86/298/EEK (pielāgots) PIELIKUMU SARAKSTS I PIELIKUMS | EK detaļas tipa apstiprinājuma nosacījumi | II PIELIKUMS | Tehniskās prasības | III PIELIKUMS | Zīmes | IV PIELIKUMS | Paraugs: EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāts | V PIELIKUMS | EK tipa apstiprinājuma nosacījumi | VI PIELIKUMS | Paraugs: Pielikums traktoru tipa EK tipa apstiprinājuma sertifikātam attiecībā uz aizsargkonstrukciju un to stiprinājuma pie traktora stiprību | Ö VII PIELIKUMS Õ | Ö A daļa: Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu sarakstu Õ | Ö B daļa: Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai Õ | Ö VIII PIELIKUMS Õ | Ö Atbilstības tabula Õ | _____________ I PIELIKUMS EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA NOSACĪJUMI ê 2010/22/ES 2. pants un II pielikuma 1. punkts (pielāgots) 1. Piemēro ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 7. koda[11] 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu (lauksaimniecības un mežsaimniecības traktori); to formulējums ir šāds: “1. Definīcijas 1.1. [Nepiemēro] 1.2. Apgāšanās aizsargkonstrukcija (ROPS) “Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), turpmāk –“aizsargkonstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītāja apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, parastas lietošanas laikā. Apgāšanās aizsargkonstrukcijā ir brīva telpa klīrensa zonai, kura ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju sēdus stāvoklī, vai nu konstrukcijas aizsargrāmī, vai arī telpā, kas ir ierobežota ar vairākām taisnēm, kas no struktūras ārējām malām savienotas ar kādu traktora daļu, kura var saskarties ar līdzenu pamatu, un kas atbalsta traktoru šajā stāvoklī, ja traktors apgāžas. 1.3. Sliede 1.3.1. Provizoriska definīcija: riteņa vidusplakne Riteņa vidusplakne atrodas vienādā attālumā no abām plaknēm, un to ārējās malas ir disku diametrs. 1.3.2. Sliedes definīcija Riteņu ass vertikālā plakne šķērso to vidusplakni gareniski taisnei, kura noteiktā punktā savienojas ar balsta virsmu. Ja A un B ir divi punkti, kas šādi definēti riteņiem vienā traktora asī, tad sliedes platums ir attālums starp A un B. Tādējādi sliedi var definēt gan priekšējiem, gan aizmugurējiem riteņiem. Dubultriteņiem sliede ir attālums starp divām plaknēm, no kurām abas ir riteņu vidusplaknes. 1.3.3. Papildu definīcija: traktora vidusplakne. A un B punkta galējās pozīcijas traktora aizmugurējai asij ir maksimālā iespējamā vērtība sliedei. Vertikālā plakne, kura ir taisnā leņķī pret AB līniju tās centrālajā punktā, ir traktora vidusplakne. 1.4. Garenbāze Garenbāze ir attālums starp vertikālajām plaknēm, kas šķērso divas līnijas AB, kā definēts 1.3. punktā; attiecīgi viena priekšējiem un viena aizmugurējiem riteņiem. 1.5. Sēdekļa atskaites punkta noteikšana. Sēdekļa noregulēšana testam 1.5.1. Sēdekļa indeksa punkts (SIP)[12] Sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353:1995 1.5.2. Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam 1.5.2.1. ja atzveltnes un sēdekļa plāksnes slīpums ir regulējams, to noregulē tā, lai indeksa punkts būtu visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī; 1.5.2.2. ja sēdeklim ir atsperes, tad tās jānobloķē pusgājienā, ja vien tas nav pretrunā ar norādījumiem, ko skaidri formulējis ražotājs; 1.5.2.3. ja sēdekļa stāvoklis ir regulējams tikai gareniski un vertikāli, indeksa punktu šķērsojošā gareniskā ass ir paralēla caur stūresrata centru ejošajai traktora vertikālajai gareniskai plaknei, un tā neatrodas tālāk par 100 mm no šīs plaknes. 1.6. Klīrensa zona 1.6.1. Atskaites plakne Klīrensa zona ir attēlota 7.1. un 7.2. attēlā. Minēto telpu nosaka kā attiecību starp atskaites plakni un sēdekļa indeksa punktu (SIP). Atskaites plakne ir vertikāla plakne, parasti gareniski pret traktoru, kas šķērso sēdekļa atskaites punktu un stūresrata centru. Parasti atskaites plakne tiek savienota ar traktora garenisko vidusplakni. Pieņem, ka minētā atskaites plakne ar sēdekli un stūresratu noslodzes laikā pārvietojas horizontāli, bet paliek perpendikulāra pret traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu. Klīrensa zonu nosaka, pamatojoties uz turpmāk minēto 1.6.2. un 1.6.3. punktu. 1.6.2. Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar negrozāmu sēdekli Klīrensa zona traktoriem ar negrozāmu sēdekli ir noteikta 1.6.2.1. līdz 1.6.2.13. punktā un, ja traktors ir uz horizontālas virsmas un regulējams sēdeklis ir noregulēts visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī[13] un regulējams stūresrats ir noregulēts normālas vadīšanas stāvoklī sēdus, tad telpu ierobežo šādas plaknes: 1.6.2.1. horizontālā plakne A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta (SIP) ar līniju B1B2, kas atrodas (ah-10) mm aiz SIP; 1.6.2.2. noliekta plakne H1 H2 G2 G1, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un kurā ietverts punkts 150 mm aiz līnijas B1B2 un sēdekļa atzveltnes galējais aizmugurējais punkts; 1.6.2.3. cilindriska virsma A1 A2 H2 H1, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 120 mm rādiusu, kas ir tangenciāls 1.6.2.1. un 1.6.2.2. punktā noteiktajām plaknēm; 1.6.2.4. cilindriska virsma B1 C1 C2 B2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 900 mm rādiusu, kas virzās uz priekšu par 400 mm un ir tangenciāls 1.6.2.1. punktā noteiktai plaknei gar līniju B1B2; 1.6.2.5. noliekta plakne C1 D1 D2 C2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un savienojas ar 1.6.2.4. punktā noteikto virsmu un virzās 40 mm attālumā no stūresrata ārējās malas. Ja stūresrats atrodas augstu, šo plakni virza uz priekšu no līnijas B1B2 tangenciāli 1.6.2.4 punktā noteiktajai plaknei; 1.6.2.6. vertikāla plakne D1 K1 E1 E2 K2 D2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei 40 mm attālumā no stūresrata ārējās malas; 1.6.2.7. horizontālā plakne E1 F1 P1 N1 N2 P2 F2 E2, kura šķērso punktu (90-av) mm zem sēdekļa indeksa punkta (SIP); 1.6.2.8. virsma G1 L1 M1 N1 N2 M2 L2 G2, kas vajadzības gadījumā ir liekta no 1.6.2.2. punktā noteiktā zemākā ierobežojuma līdz 1.6.2.7. punktā noteiktajai horizontālai plaknei, kas visā garumā saskaras ar sēdekļa atzveltni; 1.6.2.9. divas vertikālas plaknes K1 I1 F1 E1 un K2 I2 F2 E2, kas ir paralēlas atskaites plaknei un atrodas 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes, un 300 mm uz augšu no 1.6.2.7. punktā noteiktās plaknes; 1.6.2.10. divas noliektas un paralēlas plaknes A1 B1 C1 D1 K1 I1 L1 G1 H1 un A2 B2 C2 D2 K2 I2 L2 G2 H2 no 1.6.2.9. punktā noteikto plakņu augšējās malas, savienojoties ar horizontālo plakni, kas noteikta 1.6.2.9. punktā, vismaz 100 mm no atskaites plaknes tajā pusē, kuru noslogo; 1.6.2.11. divas vertikālo plakņu daļas Q1 P1 N1 M1 un Q2 P2 N2 M2, kas ir paralēlas atskaites plaknei un atrodas 200 mm uz katru pusi no atskaites plaknes, un 300 mm uz augšu no 1.6.2.7. punktā noteiktās horizontālās plaknes; 1.6.2.12. divas vertikālas plaknes daļas I1 Q1 P1 F1 un I2 Q2 P2 F2, kas ir perpendikulāras atskaites plaknei un šķērso (210-ah) mm attālumā uz priekšu no SIP; 1.6.2.13. divas horizontālās plaknes daļas I1 Q1 M1 L1 un I2 Q2 M2 L2, kas šķērso 300 mm attālumā uz priekšu no 1.6.2.7. punktā noteiktās plaknes. ê 2010/22/ES 2005/67/EK 2. pants un II pielikums, 1. punkts 1.6.3. Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) brīvā telpa ir zona, kurā ir divas klīrensa zonas, kuras nosaka divi dažādi stūresrata un sēdekļa stāvokļi. 1.6.4. Papildu sēdekļi 1.6.4.1. Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testos izmanto to brīvo telpu, kurā ietverti sēdekļu indeksa punkti visos iespējamos stāvokļos. Aizsargkonstrukcija nedrīkst būt daļa no lielākas klīrensa zonas, kurā aplūkoti dažādi minētie sēdekļu indeksa punkti. 1.6.4.2. Ja pēc testa tiek piedāvāts jauns sēdekļa stāvoklis, ir jānosaka, vai klīrensa zona apkārt jaunajam SIP atrodas iepriekš noteiktajā zonā. Ja tā neatrodas iepriekš noteiktajā zonā, ir jāveic jauns tests. 1.7. Pieļaujamās pielaides mērījumos Lineārie izmēri: | ± 3 mm | izņemot: | riepu deformācija: | ± 1 mm | konstrukcijas deformācija horizontālo noslodžu laikā: | ± 1 mm | svārsta bloka kritiena augstums: | ± 1 mm | masas: | ± 1 % | spēks: | ± 2 % | leņķi: | ± 2 ° | 1.8. Simboli ah | (mm) | Puse no horizontālā sēdekļa novietojuma | av | (mm) | Puse no vertikālā sēdekļa novietojuma | B | (mm) | Minimālais kopējais traktora platums | B6 | (mm) | Aizsargkonstrukcijas maksimālais ārējais platums | D | (mm) | Konstrukcijas deformācija trieciena punktā (dinamiskajā testā) vai slodzes piemērošanas punktā un tās piemērošanas virzienā (statiskajā testā) | D' | (mm) | Konstrukcijas deformācija aprēķinātai vajadzīgai enerģijai | Ea | (J) | Deformācijas enerģija, kas uzņemta brīdī, kad slodze ir noņemta. Zona F-D līknē | Ei | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija. Zona zem F-D līknes | E'i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pēc papildu noslodzes piemērošanas pēc plaisas vai plīsuma | E''i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pārslodzes testā gadījumā, kad slodze tiek noņemta pirms šīs pārslodzes testa uzsākšanas. Zona zem F-D līknes | Eil | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem gareniskās noslodzes piemērošanas laikā | Eis | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem sānu noslodzes piemērošanas laikā | F | (N) | Statiskais slodzes spēks | F' | (N) | Slodzes spēks vajadzīgai aprēķinātai enerģijai, kas atbilst E'i | F-D | Spēka/novirzes diagramma | Fmax | (N) | Maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā, izņemot pārslogošanu | Fv | (N) | Vertikālais spiediena spēks | H | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums (dinamiskie testi) | H’ | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums papildu testiem (dinamiskie testi) | I | (kgm2) | Traktora atskaites inerces moments aizmugurējo riteņu centra līnijā neatkarīgi no minēto aizmugurējo riteņu masas | L | (mm) | Traktora atskaites garenbāze | M | (kg) | Traktora atskaites masa izturības testos, kā noteikts 3.1.1.4. punktā | ” ê 86/298/EEK 2. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS ê 86/298/EEK (pielāgots) 2.1. Visas aizsargkonstrukcijas un to stiprinājumi pie traktora jāprojektē un jāizgatavo tā, lai sasniegtu būtisko mērķi, kas noteikts 1. punktā. 2.2. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu, ja izpildītas II pielikuma prasības. 3. EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS 3.1. EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprību un tās stiprinājuma pie traktora stiprību, iesniedz traktora ražotājs vai aizsargkonstrukcijas ražotājs, vai to pilnvarots pārstāvis. 3.2. EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno minētos dokumentus trijos eksemplāros un: - vispārīgu kopsalikuma rasējumu mērogā, kas norādīts rasējumā, vai ar aizsargkonstrukcijas galveno izmēru norādēm. Šajā rasējumā jo īpaši jāparāda montāžas sastāvdaļas, - fotogrāfijas no sāna un aizmugures, kurās redzamas montāžas sastāvdaļas, - īsu aizsargkonstrukcijas aprakstu, ietverot ziņas par konstrukcijas tipu, ziņas par montāžu pie traktora un vajadzības gadījumā ziņas par pārsegumu, iekļūšanu un izkļūšanu. 3.3. Traktoru, kas ir raksturīgs traktora tipam, kuram paredzēta apstiprināmā aizsargkonstrukcija, nodod tehniskajam dienestam, kurš ir atbildīgs par EK detaļas tipa apstiprināšanas testu veikšanu. Šim traktoram piemontē attiecīgo aizsargkonstrukciju. 3.4. EK detaļas tipa apstiprinājuma īpašnieks var lūgt apstiprinājumu attiecināt arī uz citiem traktoru tipiem. Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi sākotnējo EK detaļas tipa apstiprinājumu, to attiecina uz citu tipu traktoriem, ja apstiprinātā aizsargkonstrukcija un tā/to tipa/-u traktori, uz kuriem apstiprinājumu lūdz attiecināt, atbilst šādiem nosacījumiem: - nenoslogotā traktora masa, kā Ö definēta Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma A parauga 2.1. punktā Õ, nepārsniedz testos izmantoto atskaites masu vairāk kā par 5 %, ê 86/298/EEK - garenbāze vai inerces moments attiecībā pret pakaļējo riteņu asi nepārsniedz atskaites garenbāzi vai inerces momentu, - stiprināšanas paņēmiens un punkti, kuros aizsargierīci stiprina pie traktora, ir vienādi, - visām sastāvdaļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, uz kā var balstīties aizsargkonstrukcija, ir vienāda stiprība, un to izvietojums attiecībā pret aizsargkonstrukciju ir vienāds, - sēdekļa un stūres rata kritiskie izmēri un stāvoklis attiecībā pret aizsargkonstrukciju un stāvoklis attiecībā pret aizsargkonstrukcijas punktiem, ko uzskata par nekustīgiem un ņem vērā, pārbaudot, vai atstarpes zona ir aizsargāta, ir tādi, ka pēc tam, kad konstrukcija ir deformēta dažādos testos, tā turpina aizsargāt atstarpes zonu. 4. MARĶĒJUMS 4.1. Uz visām aizsargkonstrukcijām, kas atbilst apstiprinātajam tipam, ir šādi marķējumi: 4.1.1. Preču zīme vai tirdzniecības nosaukums. 4.1.2. EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, kas atbilst paraugam III pielikumā. 4.1.3. Aizsargkonstrukcijas sērijas numurs. 4.1.4. Traktora(-u) marka un tips(-i), kam aizsargkonstrukcija paredzēta. 4.2. Visām šīm ziņām jābūt redzamām uz mazas plāksnītes. 4.3. Šim marķējumam jābūt redzamam, salasāmam un neizdzēšamam. _____________ ê 2010/22/ES 2. pants un II pielikuma 2. punkts (pielāgots) II PIELIKUMS Tehniskās prasības Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 7. koda 3. punktā, izņemot 3.1.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.3.1. punktu (“Administratīvie attiecinājumi”), 3.4. punktu (“Marķējums”) un 3,6. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”); to formulējums ir šāds: “3. NOTEIKUMI UN NORĀDĪJUMI 3.1. Izturības testēšanas nosacījumi aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora 3.1.1. Vispārīgas prasības 3.1.1.1. Testa mērķi Testi, ko veic, izmantojot īpašas ierīces, ir paredzēti, lai imitētu slodzi, kādai pakļauj aizsargkonstrukciju, ja traktors apgāžas. Minētie testi ļauj novērot aizsargkonstrukcijas izturību un visu to kronšteinu izturību, ar kuriem tā piestiprināta pie traktora, kā arī visu traktora detaļu izturību, kas nodod testa slodzi. 3.1.1.2. Testa metodes Testus var veikt saskaņā ar dinamisko vai statisko procedūru. Abas metodes tiek uzskatītas par līdzvērtīgām. 3.1.1.3. Vispārīgi noteikumi, kas reglamentē sagatavošanos testiem 3.1.1.3.1. Aizsargkonstrukcijai jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijām. To piestiprina saskaņā ar ražotāja ieteikto metodi vienam no traktoriem, kuram tā ir projektēta. Piezīme: statiskās izturības testam nav vajadzīgs viss traktors; tomēr aizsargkonstrukcija un traktora daļas, pie kurām tā piestiprināta, veido iekārtu darba kārtībā, kas turpmāk saukta “mezgls”. 3.1.1.3.2. Gan statiskajā testā, gan dinamiskajā testā traktoram (vai mezglam), kā tas ir nokomplektēts, jābūt aprīkotam ar visām ražojumu sērijas daļām, kuras var ietekmēt aizsargkonstrukcijas izturību vai kuras var būt vajadzīgas izturības testam. Traktoram (vai mezglam) jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt un noskaidrot, vai ir izpildītas 3.1.3. punktā minēto pieņemšanas nosacījumu prasības. Visām traktora vai aizsargkonstrukcijas daļām, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, jābūt piegādātām vai parādītām rasējumos. 3.1.1.3.3. Izturības testiem visi paneļi un noņemamās nestrukturālas daļas jānoņem, lai tās nevarētu veicināt aizsargkonstrukcijas stiprināšanu. 3.1.1.3.4. Sliedes platumam jābūt noregulētam tā, lai aizsargkonstrukciju, cik vien iespējams, izturības testu laikā nebalstītu riepas. Ja šos testus veic, ievērojot statisko procedūru, šos riteņus var noņemt. 3.1.1.4. Traktora atskaites masa izturības testos Traktora atskaites masai M, ko lieto formulā, lai aprēķinātu svārsta bloka kritiena augstumu, noslodzes enerģijai un spiediena spēkam jābūt vismaz traktora masas apmērā, neskaitot papildierīces, bet ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, smērvielas, degvielu, instrumentus un aizsargkonstrukciju. Nav iekļauti papildu priekšējie vai aizmugurējie atsvari, riepu balasts, uzmontēti agregāti, uzmontēts aprīkojums vai jebkādi speciālie mezgli. 3.1.2. Testi 3.1.2.1. Testu secība Testu secība, neskarot papildu testus, kas minēti 3.2.1.1.6., 3.2.1.1.7., 3.2.2.1.6. un 3.2.2.1.7. punktā, ir šāda: 1) trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas aizmugurē (sk. 3.2.1.1.1. un 3.2.2.1.1. punktu); 2) aizmugurējā spiediena tests (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.2.1.1.4. un 3.2.2.1.4. punktu); 3) trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas priekšā (sk. 3.2.1.1.2. un 3.2.2.1.2. punktu); 4) trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas sanos (sk. 3.2.1.1.3. un 3.2.2.1.3. punktu); 5) spiediens konstrukcijas priekšā (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.2.1.1.5. un 3.2.2.1.5. punktu). 3.1.2.2. Vispārīgas prasības 3.1.2.2.1. Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto. 3.1.2.2 2. Testu laikā traktoru vai aizsargkonstrukciju nedrīkst labot vai mainīt. 3.1.2.2.3. Testu laikā traktora pārnesumkārbai ir jābūt neitrālā režīmā un bremzēm atlaistām. 3.1.2.2.4. Ja traktors ir aprīkots ar atsperojuma sistēmu starp traktora virsbūvi un riteņiem, testa laikā tai jābūt nobloķētai. 3.1.2.2.5. Pirmā trieciena izdarīšanai (dinamiskais tests) vai pirmās slodzes (statiskais tests) piemērošanai konstrukcijas aizmugurē, jāizvēlas tas sāns, kas saskaņā ar testa veicēju iestāžu viedokli pēc triecienu un slodžu sērijas piemērošanas radīs visnevēlamākos apstākļus konstrukcijai. Trieciens no sāniem vai sānu slodze un trieciens no aizmugures vai aizmugures slodze jāpiemēro abos aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānos. Trieciens no priekšas vai priekšējā slodze jāpiemēro tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānā kā trieciens no sāniem vai sānu slodze. 3.1.3. Pieņemšanas nosacījumi 3.1.3.1. Uzskata, ka aizsargkonstrukcija apmierina izturības prasības, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem: 3.1.3.1.1. pēc katra testē dinamiskā testa procedūrā aizsargkonstrukcijai nav radušās plaisas vai plīsumi, kā noteikts 3.2.1.2.1. punktā. Ja dinamiskā testa laikā rodas plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu trieciena tests vai spiediena tests, kā noteikts 3.2.1.1.6. vai 3.2.1.1.7. punktā; 3.1.3.1.2. izdarot statisko testu, brīdī, kad katrā paredzētajā horizontālās slodzes testā ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis vai pārslodzes testā spēks ir lielāks par 0,8 F; 3.1.3.1.3. ja, piemērojot trieciena spēku, dinamiskā testa laikā rodas plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc trieciena testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu trieciena tests, kā noteikts 3.2.2.1.7. punktā; 3.1.3.1.4. testu laikā, izņemot pārslodzes testu, neviena aizsargkonstrukcijas daļa nedrīkst nonākt klīrensa zonā, kas noteikta 1.6. punktā; 3.1.3.1.5. testu laikā, izņemot pārslodzes testu, saskaņā ar 3.2.1.2.2. un 3.2.2.2.2. punktu konstrukcijai jāaizsargā visas klīrensa zonas daļas; 3.1.3.1.6. testu laikā aizsargkonstrukcija nedrīkst izdarīt spiedienu uz sēdekļa konstrukciju; 3.1.3.1.7. elastīgajai deformācijai, ko mēra saskaņā ar 3.2.1.2.3. un 3.2.2.2.3. punktu, jābūt mazākai par 250 mm. 3.1.3.2 Nedrīkst būt piederumu, kas rada draudus vadītājam. Nedrīkst būt izvirzītas daļas vai piederuma, kas var ievainot vadītāju, ja traktors apgāžas, vai jebkāda piederuma vai daļas, kas var viņu iesprostot – piemēram, aiz kājas vai pēdas – konstrukcijas deformācijas rezultātā. 3.1.4. [Nepiemēro] 3.1.5. Iekārtas un aprīkojums dinamiskajiem testiem 3.1.5.1. Svārsta bloks 3.1.5.1.1. Bloku, kas darbojas kā svārsts, iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru atbalsta punkti nav zemāki par 6 m virs zemes. Jānodrošina līdzekļi, lai neatkarīgi noregulētu bloka iekāršanas augstumu un leņķi starp bloku un atbalsta ķēdēm vai trosēm. 3.1.5.1.2. Svārsta bloka masai jābūt 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu masu, kuras pašas nedrīkst pārsniegt 100 kg. Trieciena plaknes sānu garumam jābūt 680 ± 20 mm (sk. 7.3. attēlu). Blokam jābūt piepildītam tā, lai tā smaguma centrs būtu nemainīgs un sakristu ar paralēlskaldņa ģeometrisko centru. 3.1.5.1.3. Paralēlskaldnim jābūt savienotam ar sistēmu, kas velk to atpakaļ ar tūlītēju atlaišanas mehānismu, kurš ir veidots un izvietots tā, lai svārsta bloku varētu atlaist, neizraisot paralēlskaldņa svārstības ap horizontālo asi perpendikulāri svārsta svārstību plaknei. 3.1.5.2. Svārsta balsti Svārsta atbalsta punktiem jābūt stingri nostiprinātiem tā, lai to izkustēšanās jebkurā virzienā nepārsniegtu 1 procentu no kritiena augstuma. 3.1.5.3. Stiprinājumi 3.1.5.3.1. Balsta sliedēm ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību, lai nostiprinātu traktoru visos ilustrētajos gadījumos (sk. 7.4., 7.5. un 7.6. attēlu), jābūt stingri piestiprinātām pie neelastīga pamata zem svārsta. 3.1.5.3.2.Traktoram jābūt pieķēdētam pie sliedēm ar trošu palīdzību ar apaļām stieplēm, ar šķiedru serdeni, ar konstrukciju 6 x 19 saskaņā ar ISO 2408:2004 un ar nominālo diametru 13 mm. Metāla daļu maksimālajai stiepes izturībai jābūt 1770 Mpa. 3.1.5.3.3. Centrālais griezes punkts traktoram ar šarnīrsavienojumu jāatbalsta un jāpieķēdē tā, lai tas atbilstu visiem testiem. Izdarot testu ar triecienu no sāna, balstam jābūt atbalstītam arī no triecienam pretējās puses. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā līnijā, ja tas atvieglo trošu pievienošanu atbilstīgajā veidā. 3.1.5.4 Riteņu balsts un baļķis 3.1.5.4.1. Trieciena testu laikā kā balsts riteņiem jāizmanto mīkstās koksnes baļķis, kura šķērsgriezuma laukums ir 150 mm (sk. 7.4., 7.5. un 7.6. attēlu). 3.1.5.4.2. Mīkstās koksnes baļķis jāpiestiprina pie zemes, lai nostiprinātu riteņa diska malu, kas atrodas pretējā pusē triecienam no sāniem (sk. 7.6. attēlu). 3.1.5.5. Balsti un stiprinājumi traktoriem ar šarnīrsavienojumu 3.1.5.5.1. Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un stiprinājumus. To mērķis ir nodrošināt, lai traktora daļa, kurā ir ierīkota aizsargkonstrukcija, būtu tikpat stingra kā viengabala traktoram. 3.1.5.5.2. Konkrētā papildu informācija, kas attiecas uz trieciena un spiediena pārbaudēm, ir iekļautas 3.2.1.1. punktā. 3.1.5.6. Spiediens riepās un deformācija 3.1.5.6.1. Traktora riepām nedrīkst būt šķidruma balasts; tām jābūt piepumpētām līdz spiedienam, kādu noteicis traktora ražotājs darbam uz lauka. 3.1.5.6.2. Stiprinājumiem jābūt nospriegotiem katrā atsevišķā gadījumā, kad riepām ir deformācija, kas ir 12 procenti no riepas sienas augstuma (attālums starp zemi un diska zemāko punktu) pirms nospriegošanas. 3.1.5.7. Spiediena stends Izmantojot stendu, kas attēlots 7.7. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņem spiediena spēku. 3.1.5.8. Mērīšanas ierīces Ir vajadzīgas šādas mērīšanas ierīces: 3.1.5.8.1. ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 7.8. attēlu) mērīšanai. 3.1.5.8.2. ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.2.2.2.2. punktu). 3.1.6. Ierīces un parīkojums statiskajiem testiem 3.1.6.1. Stends statiskai testēšanai 3.1.6.1.1. Statiskā testa stendam jābūt veidotam tā, lai aizsargkonstrukcijai varētu piemērot grūdienus vai slodzi. 3.1.6.1.2. Jānodrošina, lai slodzi varētu vienādi sadalīt slodzes izraisīšanas virzienā pa slīdēšanas sliedi, kuras garums ir viens no skaitļa 50 daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm. Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm. Sviras šķautnēm, kas saskaras ar aizsargkonstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm. 3.1.6.1.3. Jābūt iespējai noregulēt aizsargu jebkurā leņķī attiecībā pret slodzes virzienu, lai varētu sekot līdzi konstrukcijas slodzi nesošās virsmas leņķa izmaiņām, konstrukcijai saliecoties. 3.1.6.1.4. Slodzes virziens (novirze no horizontāles un no vertikāles): - testa sākumā, pie nulles slodzes: ± 2°; - testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm jābūt minimālām. 3.1.6.1.5.Deformācijas ātrumam jābūt pietiekami lēnam (mazākam nekā 5 mm/s) slodzei visos momentos, lai to uzskatītu par “statisku”. 3.1.6.2 Iekārtas enerģijas mērīšanai, kuru uzņem konstrukcija 3.1.6.2.1. Jāuzzīmē līkne “spēks pret deformāciju”, lai noteiktu enerģiju, kādu uzņem konstrukcija. Nav vajadzības mērīt spēku un deformāciju punktā, kur tiek piemērota slodze konstrukcijai; tomēr spēks un deformācija jāmēra vienlaikus un kolineāri. 3.1.6.2.2. Atskaites punkts deformācijas mērījumiem jāizvēlas tā, lai ņemtu vērā tikai to enerģiju, kuru uzņem konstrukcija un/vai konkrētu traktora daļu deformācija. Enerģija, kas tiek uzņemta deformējoties un/vai paslīdot stiprinājumam, jāignorē. 3.1.6.3. Līdzekļi traktora piestiprināšanai pie zemes 3.1.6.3.1. Stiprinājuma sliedes ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību traktora piestiprināšanai visos aplūkotajos gadījumos, stingri jānostiprina pie neelastīga pamata pie testa stenda. 3.1.6.3.2.Traktors jāpiestiprina pie sliedēm ar jebkuru piemērotu līdzekli (plāksnēm, ķīļiem, trosēm, balstiem utt.) tā, lai tas nevarētu izkustēties testa laikā. Šī prasība jāpārbauda testa laikā, izmantojot parastas garuma mērierīces. Ja traktors izkustas, viss tests jāatkārto, ja vien sistēma tās deformācijas mērīšanai, ko ņem vērā, zīmējot līkni “spēks pret deformāciju”, nav pievienota traktoram. 3.1.6.4. Spiediena stends Izmantojot stendu, kas attēlots 7.7. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņemtu spiediena spēku. 3.1.6.5. Pārējās mērīšanas ierīces Ir vajadzīgas arī šādas mērīšanas ierīces: 3.1.6.5.1. ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 7.8. attēlu) mērīšanai. 3.1.6.5.2. ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.2.2.2.2. punktu). 3.2. Testa procedūras 3.2.1. Dinamiskie testi 3.2.1.1. Trieciena un spiediena testi 3.2.1.1.1. Trieciens no aizmugures 3.2.1.1.1.1. Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī. Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu. Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.2.1.1.1.2. Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 7.4. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs. Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem un tad tas jāpiestiprina pie zemes. 3.2.1.1.1.3. Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. 3.2.1.1.1.4. Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām: H = 2,165 x 10 - 8 M L2 vai H = 5,73 x 10 - 2 I Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.2.1.1.1.5. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) augstums ir lielākā vērtība no iepriekšminētajām, vai arī viena no turpmāk minētajām vērtībām: H = 25 + 0,07 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. 3.2.1.1.2. Trieciens no priekšas 3.2.1.1.2.1. Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī. Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārsta griešanos ap trieciena punktu. Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.2.1.1.2.2. Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 7.5. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs. Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem un tad tas jāpiestiprina pie zemes. 3.2.1.1.2.3. Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. 3.2.1.1.2.4. Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas: H = 25 + 0,07 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.2.1.1.2.5. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats): - ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izmanto iepriekš minēto formulu; - citiem aizsargkonstrukciju veidiem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas: H = 2,165 x 10-8 ML2 vai H = 5,73 x 10-2 I Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.2.1.1.3. Trieciens no sāna 3.2.1.1.3.1. Traktors jānovieto attiecībā pret svārsta bloku tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido leņķi ar vertikāli, kas ir mazāks par 20°. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tā būtu paralēla aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī trieciena brīdī. 3.2.1.1.3.2 Jānoregulē svārsta bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu. 3.2.1.1.3.3. Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. Ja nav iemesla uzskatīt, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs malas daļa, tad trieciena punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un 60 mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta, kad sēdeklis ir noregulēts garenvirziena regulatora vidusstāvoklī. 3.2.1.1.3.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) trieciena punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un kas šķērso segmenta viduspunktu, kas savieno divus sēdekļa punktus, kas ir noteikti, savienojot divus dažādus sēdekļa stāvokļus. Aizsargkonstrukcijām ar diviem stieņiem, triecienu piemēro uz viena no abiem statņiem. 3.2.1.1.3.5. Traktora riteņus tajā pusē, kura saņems triecienu, jāpieķēdē pie zemes ar trosēm, ko apsien priekšējo un aizmugurējo asu atbilstīgajiem galiem. Troses jānospriego, lai radītu riepu deformācijas lielumus, kādi norādīti 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses nospriegotas, ķīļa baļķis jānovieto uz zemes, atspiežot to cieši pret riepām pusē, kas ir pretī pusei, kas saņems triecienu, un tad jānostiprina pie zemes. Ja priekšējo un aizmugurējo riepu ārmalas nav vienā un tajā pašā vertikālajā plaknē, iespējams, ka jālieto divas sijas vai ķīļi. Tādā gadījumā atbalsts jānovieto tā, kā norādīts 7.6. attēlā, pret tā riteņa diska malu, kurš ir visvairāk noslogots, pretēji trieciena punktam, stingri uzspiežot to pret diska malu un tad nostiprinot pie tā pamata. Balsta garumam jābūt tādam, lai tas veidotu 30 ± 3° leņķi ar zemi, kad tas novietots pret disku. Turklāt tā biezumam jābūt, ja iespējams, 20 līdz 25 reižu mazākam nekā tā garumam, un no divām līdz trim reizēm mazākam nekā tā platumam. Balstiem abos galos jābūt veidotiem tā, kā sīki norādīts 7.6. attēlā. 3.2.1.1.3.6. Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu, un no sāniem tas jāatbalsta ar ierīci, kas ir līdzīga balstam un atstutēta pret aizmugurējo riteni, kā norādīts 3.2.1.1.3.5. punktā. Pēc tam sakabi stingri nostiprina ar trosi pie zemes. 3.2.1.1.3.7. Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas: H = 25 + 0,20 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,15 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. 3.2.1.1.3.8. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats): - ja aizsargkonstrukcija ir divi aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izvēlas augstumu, kurš ir lielākais no iepriekšminētajām formulām, vai arī no turpmāk minētajām formulām: H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg: - citiem aizsargkonstrukciju veidiem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas: H = 25 + 0,20 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,15 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.2.1.1.4. Spiediens aizmugurē Baļķis jānovieto pār aizmugurējo(-ām) augstāko(-ajām) strukturālo(-ajām) daļu(-ām), un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē A; jāpiemēro spēks Fv, kur: Fv = 20 M Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas. Ja aizsargkonstrukcijas jumta aizmugurējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora aizmugurē, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies. Tad spēks jānoņem, un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv. 3.2.1.1.5. Spiediens priekšā Baļķis jānovieto pār priekšējām augstākajām strukturālajām daļām, un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē. Piemēro spēku Fv, kur: Fv = 20 M Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas. Ja aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora priekšā, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies. Tad spēks jānoņem, un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv. 3.2.1.1.6. Papildu trieciena testi Ja trieciena testa laikā rodas plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, otrs līdzīgs tests, bet ar kritiena augstumu: H’ = (H x 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a)-1 jāveic tūlīt pēc trieciena testa, kas izraisījis šīs plaisas vai plīsumus, kur “a” ir paliekošā deformācijas (Dp) attiecība pret elastīgo deformāciju (De): a = Dp / De kā aprēķināts trieciena punktā. Papildu paliekošā deformācija, kuru izraisījis otrais trieciens, nedrīkst pārsniegt 30 % no paliekošās deformācijas, kuru izraisījis pirmais trieciens. Lai būtu iespējams izdarīt papildu testu, visu trieciena testu laikā jāmēra elastīgā deformācija. 3.2.1.1.7. Papildu spiediena testi Ja trieciena testa laikā rodas nozīmīgas plaisas vai plīsumi, tūlīt pēc trieciena testa, kurš izraisīja šīs plaisas vai plīsumus, jāveic otrs līdzīgs tests, bet ar 1,2 Fv spēku. 3.2.1.2. Izdarāmie mērījumi 3.2.1.2.1. Lūzumi un plaisas Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumus un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās. Jebkādi plīsumi, kurus radījušas svārsta svara šķautnes, nav ņemamas vērā. 3.2.1.2.2 . Iekļūšana klīrensa zonā Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā ap vadītāja sēdekli, kā noteikts 1.6. punktā. Turklāt klīrensa zona nedrīkst būt ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas. Šādā gadījumā uzskata, ka tā ir ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas, ja jebkāda tās daļa nonāktu kontaktā ar zemes virsmu, traktoram apgāžoties virzienā, no kura piemērota testa slodze. Lai noteiktu minēto, priekšējo un aizmugurējo riepu izmēram un sliedes platumam ir jābūt vismazākajam, kādu noteicis ražotājs standartaprīkojumā. 3.2.1.2.3. Elastīga deformācija (sānu slogošanā) Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta vertikālajā plaknē, kurā piemēro slodzi. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 7.8. attēlā norādītajai. 3.2.1.2.4. Paliekoša deformācija Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāizmanto apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu. 3.2.2. Statiskie testi 3.2.2.1. Slodzes un spiediena testi 3.2.2.1.1. Spiediens aizmugurē 3.2.2.1.1.1. Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Vertikālā plakne, kurai tiek piemērota slodze, atrodas tādā attālumā no vidusplaknes, kas ir vienāds ar vienu trešdaļu no aizsargkonstrukcijas ārējā platuma. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.2.2.1.1.2. Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā. 3.2.2.1.1.3. Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz: Eil = 2,165 x 10-7 M L2 vai Eil = 0,574 x I 3.2.2.1.1.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība: Eil = 500 + 0,5 M 3.2.2.1.2. Priekšas slogošana 3.2.2.1.2.1. Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei. Slodzi vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, kad tas brauc uz priekšu, parasti tā ir augšējā mala. Slodzes piemērošanas punkts ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.2.2.1.2.2. Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā. 3.2.2.1.2.3. Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz: Eil = 500 + 0,5 M 3.2.2.1.2.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats): - ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izmanto iepriekš minēto formulu; - citiem aizsargkonstrukciju veidiem enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētajām formulām: Eil = 2,165 x 10-7 ML2 vai Eil = 0,574 I 3.2.2.1.3. Slodze no sāna 3.2.2.1.3.1. Slodzi no sāna horizontāli piemēro vertikālā plaknē, kas ir perpendikulāra traktora vidusplaknei un atrodas 60 mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta, ja sēdeklis ir garenvirziena regulatora vidusstāvoklī. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. 3.2.2.1.3.2. Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā. 3.2.2.1.3.3. Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz: Eis = 1,75 M 3.2.2.1.3.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) slodzes piemērošanas punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un kas šķērso segmenta viduspunktu, kas savieno divus sēdekļa punktus, kas ir noteikti, savienojot divus dažādus sēdekļa stāvokļus. Aizsargkonstrukcijām ar diviem stieņiem, slodzi piemēro uz viena no abiem statņiem. 3.2.2.1.3.5. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no turpmāk minētajām formulām: Eis = 1,75 M vai Eis = 1,75 M (B6 + B)/2B 3.2.2.1.4. Spiediens aizmugurē Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.2.1.1.4. punktā. 3.2.2.1.5. Spiediens priekšā Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.2.1.1.5. punktā. 3.2.2.1.6. Papildu pārslodzes tests (7.9. līdz 7.11. attēls) Pārslodzes tests jāveic visos gadījumos, kad spēks samazinās par vairāk nekā 3 % pēdējo deformācijas 5 % laikā, kas sasniegta, kad konstrukcija uzņem vajadzīgo enerģiju (sk. 7.10. attēlu). Pārslodzes tests ietver horizontālās slodzes pakāpenisku palielināšanu ar 5 % sākotnēji obligātās enerģijas palielinājumu, palielinot to maksimāli līdz 20 % no pievienotās enerģijas (sk. 7.11. attēlu). Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc katra vajadzīgās enerģijas palielinājuma par 5, 10 vai 15 % spēks samazinās par mazāk nekā 3 % uz 5 % palielinājumu un saglabājas vairāk nekā 0,8 Fmax. Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc tam, kad konstrukcija ir uzņēmusi 20 % pievienotās enerģijas, spēks pārsniedz 0,8 Fmax. Pārslodzes testa laikā pieļaujamas papildu plaisas vai plīsumi un/vai klīrensa zonas nonākšana aizsargkonstrukcijā vai tās aizsardzības nepietiekamība elastīgās deformācijas dēļ. Pēc slodzes noņemšanas konstrukcija tomēr nedrīkst iekļūt klīrensa zonā, kurai jābūt pilnībā aizsargātai. 3.2.2.1.7. Papildu spiediena testi Ja spiediena testa laikā parādās plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, tūlīt pēc spiediena testa, kurš izraisīja plīsumu vai plaisu parādīšanos, jāveic otrs, līdzīgs spiediena tests, bet ar 1,2 Fv spēku. 3.2.2.2. Veicamie mērījumi 3.2.2.2.1. Lūzumi un plaisas Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumus un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās. 3.2.2.2.2. Iekļūšana klīrensa zonā Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā, kā noteikts iepriekš 1.6. punktā. Turklāt jāpārbauda aizsargkonstrukcija, lai noteiktu, vai kāda klīrensa zonas daļa nav ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības. Šajā nolūkā uzskata, ka tā ir ārpus apgāšanās aizsargkonstrukcijas aizsardzības, ja jebkura tās daļa nonāktu saskarē ar zemes plakni, traktoram apgāžoties virzienā, no kura nācis trieciens. Šajā nolūkā uzskata, ka priekšējo un aizmugurējo riepu izmērs un riteņu platums ir vismazākie, kādus noteicis ražotājs. 3.2.2.2.3. Elastīga deformācija (sānu slogošana) Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta vertikālajā plaknē, kurā piemēro slodzi. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 7.8. attēlā norādītajai. 3.2.2.2.4. Paliekoša deformācija Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāizmanto apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu. Attiecināšana uz pārējiem traktoru modeļiem 3.3.1. [Nepiemēro] 3.3.2. Tehniskā attiecināšana Ja traktorā, aizsargkonstrukcijā vai aizsargkonstrukcijas stiprinājumā pie traktora izdara tehniskas izmaiņas, testēšanas iestāde, kas ir veikusi sākotnējo testu šādos gadījumos var izdot “tehniskā attiecinājuma ziņojumu”: 3.3.2.1. Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz pārējiem traktora modeļiem Trieciena un spiediena testi nav jāveic katram traktora modelim, ja aizsargkonstrukcija un traktors atbilst 3.3.2.1.1. līdz 3.3.2.1.5. punktā minētajiem nosacījumiem. 3.3.2.1.1.Konstrukcijai jābūt vienādai ar jau testēto; 3.3.2.1.2. Vajadzīgā enerģija nedrīkst pārsniegt enerģiju, kas ir aprēķināta sākotnējam testam, par vairāk nekā 5 %. 3.3.2.1.3. Stiprinājuma metodei un traktora daļām, pie kurām veic piestiprināšanu, ir jābūt vienādām; 3.3.2.1.4. Visām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir jābūt vienādiem; 3.3.2.1.5. Sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsargkonstrukcijā, kā arī aizsargkonstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai deformētās konstrukcijas aizsardzībai (to pārbauda, izmantojot tādu pašu klīrensa zonas atskaites punktu kā sākotnējā ziņojumā, proti, sēdekļa atskaites punktu (SAP) un sēdekļa indeksa punktu (SIP)). 3.3.2.2. Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz aizsargkonstrukcijas izmainītiem modeļiem. Šī procedūra ir jāveic, ja netiek izpildīti 3.3.2.1. punktā minētie noteikumi; to neizmanto, ja aizsargkonstrukcijas stiprinājuma metodes princips atšķiras (piemēram, gumijas stiprinājumus aizstāj ar piekares iekārtu). 3.3.2.2.1. Izmaiņas, kas neietekmē sākotnējā testa rezultātus (piemēram, piederuma montāžas paneļa stiprinājums ar metināšanas palīdzību nekritiskā konstrukcijas vietā), sēdekļu pievienošana ar atšķirīgu SIP novietojumu aizsargkonstrukcijā (jāpārbauda, vai jaunā klīrensa zona(-s) visos testos paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā ). 3.3.2.2.2. Izmaiņas, kas, iespējams, ietekmē sākotnējā testa rezultātus, neradot bažas par aizsargkonstrukcijas apstiprināšanu (piemēram, izmaiņas konstrukcijas daļā, izmaiņas metodē attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprinājumu pie traktora). Ir iespējams veikt validācijas testu, kura rezultātus apkopo attiecinājuma ziņojumā. Minētajam tipa attiecinājumam piemēro šādus ierobežojumus: 3.3.2.2.2.1. var apstiprināt ne vairāk par 5 attiecinājumiem, neveicot validācijas testu; 3.3.2.2.2.2. validācijas testa rezultātus attiecībā uz attiecinājumu apstiprinās, ja tiks izpildīti visi koda pieņemšanas nosacījumi, un: ja deformācija, kas mērīta pēc katra trieciena testa, nenovirzās par vairāk nekā ± 7 % (dinamiskais tests) no deformācijas, kas mērīta pēc katra trieciena testa sākotnējā testa ziņojumā; ja spēks, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk nekā ± 7 % no spēka, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā, un ja deformācija, kas mērīta[14], kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk nekā ± 7 % (statiskais tests) no deformācijas, kas mērīta, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā. 3.3.2.2.2.3. vienā attiecinājuma ziņojumā var iekļaut vairākas aizsargkonstrukcijas izmaiņas, ja tie ir dažādi tās pašas aizsargkonstrukcijas risinājumi, tomēr vienā attiecinājuma ziņojumā var apstiprināt tikai vienu validācijas testu. Risinājumus, kurus netestē, jāapraksta attiecinājuma ziņojuma īpašā sadaļā. 3.3.2.2.3. Atskaites masas palielinājums, ko ražotājs deklarējis attiecībā uz aizsargkonstrukciju, kas jau ir testēta Ja ražotājs vēlas saglabāt to pašu apstiprinājuma numuru, pēc validācijas testa veikšanas (šādā gadījumā 3.3.2.2.2.2. punktā noteiktos ierobežojums nepiemēro) ir iespējams izdot attiecinājuma ziņojumu. 3.4. [Nepiemēro] 3.5. Aizsargkonstrukciju sniegums aukstā laikā 3.5.1. Ja tiek apgalvots, ka aizsargkonstrukcijai ir īpašības, kas to padara izturīgu pret trauslumu aukstā laikā, ražotājam jāsniedz sīka informācija, kas jāiekļauj ziņojumā. 3.5.2. Turpmāk minētās prasības un procedūras ir paredzētas, lai nodrošinātu izturību un pretestību pret lūzumiem trausluma dēļ pie zemas temperatūras. Ierosina izvirzīt šādās obligātās prasības materiāliem, vērtējot aizsargkonstrukcijas stabilitāti, kad darbs norit zemā temperatūrā valstīs, kurās ir vajadzīga šāda papildu darba aizsardzība. 3.5.2.1. Skrūvēm un uzgriežņiem, kurus izmanto, lai stiprinātu aizsargkonstrukciju pie traktora un savienotu aizsargkonstrukcijas nesošās daļas, ir jābūt ar atbilstošām temperatūras izturības īpašībām. 3.5.2.2. Visiem metināšanas elektrodiem, kas izmantoti konstrukcijas daļu un stiprinājumu ražošanā, jābūt saderīgiem ar aizsargkonstrukcijas materiālu, kas norādīts 3.5.2.3. punktā. 3.5.2.3. Aizsargkonstrukcijas nesošo daļu tērauda materiāliem ir jāveic pārbaude attiecībā uz izturību (trieciena enerģijai obligātās prasības saskaņā ar 7.1. tabulu pēc Šarpi (ar V veida robojumu)). Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995. Uzskata, ka tērauds ar velmēšanas biezumu, kas ir mazāks par 2,5 mm, un ar oglekļa saturu, kas ir mazāks par 0,2 %, atbilst prasībām. Aizsargkonstrukcijas nesošajām daļām, kas ir ražotas no materiāliem, izņemot tēraudu, ir jābūt līdzvērtīgai izturībai zemā temperatūrā. 3.5.2.4. Paraugs trieciena enerģijas testam pēc Šarpi (ar V veida robojumu) nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru, kas ir minēts 7.1. tabulā. 3.5.2.5. Šarpi (ar V veida robojumu) testi ir jāveic saskaņā ar procedūru ASTM A 370-1979, izņemot paraugu izmēriem, kuriem ir jābūt saskaņā ar izmēriem, kas doti 7.1. tabulā. 7.1.tabula. Minimālā Šarpi (ar V veida robojumu) trieciena enerģija Parauga izmēri | Enerģija pie | Enerģija pie | -30 °C | -20 °C | mm | J | Jb) | 10 x 10a) | 11 | 27,5 | 10 x 9 | 10 | 25 | 10 x 8 | 9,5 | 24 | 10 x 7,5a) | 9,5 | 24 | 10 x 7 | 9 | 22,5 | 10 x 6,7 | 8,5 | 21 | 10 x 6 | 8 | 20 | 10 x 5a) | 7,5 | 19 | 10 x 4 | 7 | 17,5 | 10 x 3,5 | 6 | 15 | 10 x 3 | 6 | 15 | 10 x 2,5a) | 5,5 | 14 | __________________________ a) Norādīts vēlamais izmērs. Parauga izmērs nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru. b) Vajadzīgā enerģija pie –20 °C ir 2,5 reizes lielāka par lielumu, kas ir norādīts attiecībā uz –30 °C. Citi faktori ietekmē trieciena enerģijas lielumu, t.i., apgāšanās virziens, tecēšanas spriegums, grauda orientācija un metināšana. Minētie faktori ir jāievēro, izvēloties un izmantojot tēraudu. 3.5.2.6. Alternatīva šai procedūrai ir mierīgā vai pusmierīgā tērauda izmantošana, par kuru jāsniedz piemērota specifikācija. Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995, Amd 1:2003. 3.5.2.7 Paraugiem ir jābūt gareniskiem, kas pirms veidošanas un metināšanas izmantošanai aizsargkonstrukcijās, ir ņemti no plakana materiāla, caurulēm vai profiliem. Paraugi no caurulēm un profiliem ir jāņem no tā sāna vidus, kuram ir lielākie izmēri, un tajos nedrīkst iekļaut metināto šuvi. 3.6 [Nepiemēro] 7.1. attēls Klīrensa zona 7.1.a attēls Sānskats Griezums atskaites plaknē | 7.1.b attēls Skats no aizmugures | [pic] | [pic] | Izmēri mm | 7.1.c attēls Skats no augšas | [pic] | 1 – Sēdekļa indeksa punkts 2 – Atskaites plakne 7.2.a attēls Klīrensa zona traktoriem ar grozāmu sēdekli: aizmugurē montēts preatpgāšanās stienis [pic] 7.2.b attēls Klīrensa zona traktoriem ar grozāmu sēdekli: pārējie apgāšanās aizsargkonstrukciju veidi [pic] 7.3. attēls Svārsta bloks un tā piekares ķēdes vai troses [pic] 7.4. attēls Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no aizmugures) [pic] 7.5. attēls Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no priekšas) [pic] 7.6. attēls Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no sāniem) [pic] 7.7. attēls Piemērs traktora spiediena stendam [pic] 7.8. attēls Elastīgās deformācijas mērīšanas iekārtas paraugs [pic] 1 – Paliekošā deformācija 2 – Elastīgā deformācija 3 – Kopējā deformācija (paliekošā un elastīgā deformācija) 7.9. attēls Spēka/deformācijas līkne Pārslodzes tests nav vajadzīgs [pic] Piezīmes 1. Atrast lielumu Fa attiecībā pret 0,95 D' 2. Pārslodzes tests nav vajadzīgs, jo Fa ( 1,03 F' 7.10. attēls Spēka/deformācijas līkne Pārslodzes tests vajadzīgs [pic] Piezīmes 1. Atrast lielumu Fa attiecībā pret 0,95 D' 2. Pārslodzes tests vajadzīgs, jo Fa ( 1,03 F' 3. Pārslodzes tests ir apmierinošs, jo Fb ( 0,97F' un Fb ( 0,8Fmax. 7.11. attēls Spēka/deformācijas līkne Pārslodzes tests ir jāturpina [pic] Piezīmes 1. Atrast lielumu Fa attiecībā pret 0,95 D' 2. Pārslodzes tests vajadzīgs, jo Fa ( 1,03 F' 3. Fb ( 0,97 F', tādējādi vajadzīga turpmāka pārslodze 4. Fc ( 0,97 Fb, tādējādi vajadzīga turpmāka pārslodze 5. Fd ( 0,97 Fc, tādējādi vajadzīga turpmāka pārslodze 6. Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja Fe ( 0,8 Fmax 7. Ja slodze kādā posmā ir zemāka par 0,8 Fmax, tests nav apmierinošs. ” _____________ ê 86/298/EEK III PIELIKUMS ZĪMES EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi veido: ê 2000/19/EK 1. pants un pielikuma 4. punkts (pielāgots) è1 2003. gada Pievienošanās akta 20. pants un I pielikuma 1. A) 30) un 62. punkts è2 2006/96/EK 1. pants un Pielikuma A.29. punkts - taisnstūra, kurā atrodas mazais burts “e”, kam seko tās dalībvalsts pazīšanas zīme, kura piešķīrusi detaļas tipa apstiprinājumu: 1 – Vācijai, 2 – Francijai, 3 – Itālijai, 4 – Nīderlandei, 5 – Zviedrijai, 6 – Beļģijai, è1 7 – Ungārijai, 8 – Čehijas Republikai, ç 9 – Spānijai, 11 – Apvienotajai Karalistei, 12 – Austrijai, 13 – Luksemburgai, 17 – Somijai, 18 – Dānijai, è2 19 – Rumānijai, ç è1 20 – Polijai, ç 21 – Portugālei, 23 – Grieķijai, 24 – Īrijai, è1 26 – Slovēnijai, 27 – Slovākijai, 29 – Igaunijai, 32 – Latvijai, è2 34 – Bulgārijai, ç 36 – Lietuvai, Ö 49 Õ – Kiprai, Ö 50 Õ – Maltai, ç ê 86/298/EEK (pielāgots) - EK detaļas tipa apstiprinājuma numurs, kas ir tāds pats kā EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātam, kurš izsniegts par attiecīgā tipa aizsargkonstrukcijas un tā stiprinājuma pie traktora stiprību, zem taisnstūra tā tuvumā, - burti V vai SV atkarībā no tā, vai veikts dinamiskais tests (V) vai statiskais tests (SV), un cipars 1, kas norāda, ka tā ir aizsargkonstrukcija šīs direktīvas nozīmē. EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA ZĪMES PARAUGS [pic] Ö Paskaidrojums: Õ ê 89/682/EEK Aizsargkonstrukcija, uz kā ir iepriekš parādītā EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, ir aizmugurē pie stieņa, rāmja vai kabīnes montēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, kam veikts dinamiskais tests un kas paredzēta šaursliežu bāzes traktoram (V1) un kam EK detaļas tipa apstiprinājums ar numuru 431 piešķirts Francijā (e2). ______________ IV PIELIKUMS EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTA PARAUGS ê 86/298/EEK (pielāgots) Kompetentās iestādes nosaukums | Paziņojums par EK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanu, atteikumu, anulēšanu vai attiecinājumu uz citu tipu attiecībā uz aizsargkonstrukcijas (aizmugurē montēta pretapgāšanās stieņa, rāmja vai kabīnes) un tās stiprinājuma pie traktora stiprību | EK detaļas tipa apstiprinājuma Nr.: ...............................................................................................................................attiecinājums uz citu tipu(1) | 1. | Aizsargkonstrukcijas tirdzniecības zīme vai preču zīmes tips: ………………………………............................................................................................................ | 2. | Aizsargkonstrukcijas ražotāja nosaukums un adrese: ............................................................................................................................................................ | 3. | Aizsargkonstrukcijas ražotāja pilnvarota pārstāvja (ja tāds ir) nosaukums un adrese: ............................................................................................................................................................ | 4. | Tā traktora preču zīme vai tirdzniecības nosaukums, tips un tirdzniecības apraksts, kuram aizsargkonstrukcija paredzēta: ............................................................................................................................................................ | 5. | EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājums uz šāda(-u) tipa(-u) traktoriem un attiecīgā gadījuma komercapraksts: ....................................................................................................................................................................................................................................................................................................................... | 5.1. | Nenoslogota traktora masa, kā noteikts Ö Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma A parauga 2.1. punktā Õ, pārsniedz/nepārsniedz(2) vairāk nekā par 5% testam izmantoto atskaites masu. | 5.2. | Stiprināšanas metode un stiprinājuma punkti ir/nav (2) vienādi. | 5.3. | Visas sastāvdaļas, pret ko var atbalstīt aizsargkonstrukciju, ir/nav (2) vienādas. | 6. | EK detaļas tipa apstiprināšanai iesniegts (datums): ............................................................................................................................................................ | 7. | Testēšanas stacija: …………………................................................................................................................................ | 8. | Testēšanas stacijas ziņojuma datums un numurs: …………………………………………………................................................................................ | 9. | EK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanas/atteikuma/anulēšanas datums(2): ……………………………………………………………………………….................................... | 10. | EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājuma piešķiršanas/atteikuma/anulēšanas datums(2): ………….......................................................................................................................................... | 11. | Vieta: ...................................................... | 12. | Datums: ................................................... | 13. | Šā sertifikāta pielikumā ir dokumenti (piemēram, testēšanas stacijas ziņojums), uz kuriem ir iepriekš norādītais EK detaļas tipa apstiprinājuma numurs. Šie dokumenti pēc pieprasījuma jānosūta citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm: ……………………………………………………………………………………………………………………………………………………………............................................................................ | 14. | Piezīmes, ja tādas ir: ……………………............................................................................................................................ | 15. | Paraksts: .................................................... | (1) Attiecīgajā gadījumā norādīt, vai šis ir pirmais utt. sākotnējā EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājums uz citu tipu. (2) Lieko svītrot. | _____________ ê 89/682/EEK (pielāgots) V PIELIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMA NOSACĪJUMI 1. Traktora EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz aizsargkonstrukcijas un tās stiprinājuma pie traktora stiprību, iesniedz traktora ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis. 2. Apstiprināmajam traktora tipam raksturīgu traktoru, kam piemontēta pienācīgi apstiprināta aizsargkonstrukcija un tās stiprinājums pie traktora, nodod tehniskajam dienestam, kurš ir atbildīgs par EK tipa apstiprināšanas testu veikšanu. 3. Tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par EK tipa apstiprināšanas testu veikšanu, pārbauda, vai apstiprinātā EK tipa aizsargkonstrukcija ir paredzēta montēšanai pie tā tipa traktoriem, kuriem lūdz apstiprinājumu. Jo īpaši tā noskaidro, vai Ö aizsardzības konstrukcijas stiprinājums atbilst tam, kas tika pārbaudīts, kad tika Õ piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums. 4. EK tipa apstiprinājuma īpašnieks var lūgt apstiprinājumu attiecināt arī uz citiem aizsargkonstrukciju tipiem. 5. Kompetentās iestādes šādu attiecinājumu piešķir ar šādiem nosacījumiem: 5.1. Jaunā tipa aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora ir vajadzīgs iepriekš piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums. 5.2. Jaunā tipa aizsargkonstrukcijām jābūt projektētām piemontēšanai pie tāda tipa traktoriem, uz kuru lūdz attiecināt EK tipa apstiprinājumu. 5.3. Aizsargkonstrukcijas stiprinājumam pie traktora jāatbilst stiprinājumam, kuram veikti testi, piešķirot EK tipa apstiprinājumu. 6. Sertifikātu, kā paraugs parādīts VI pielikumā, pievieno EK tipa apstiprinājuma sertifikātam par katru piešķirto vai atteikto tipa apstiprinājumu vai tipa apstiprinājuma attiecinājumu. 7. Ja traktoru tipa EK tipa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz vienlaicīgi ar tādas aizsargkonstrukcijas EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu, kura paredzēta montēšanai uz tā tipa traktoriem, kuriem lūdz EK tipa apstiprinājumu, tad 2. un 3. punktā noteiktās pārbaudes nepiemēro. _____________ VI PIELIKUMS PARAUGS Komptentās iestādes nosaukums | TRAKTORU EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTA PIELIKUMS ATTIECĪBĀ UZ AIZSARGKONSTRUKCIJAS (AIZMUGURĒ MONTĒTA PRETAPGĀŠANĀS STIEŅA, RĀMJA VAI KABĪNES) UN TO STIPRINĀJUMA PIE TRAKTORA STPRĪBU | Ö Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvas 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Direktīvu 74/150/EEK, 4. panta 2. punkts Õ) | EK tipa apstiprinājuma Nr.: ..........................................................................................................................attiecinājums uz citu tipu(1) | 1. | Traktora tirdzniecības nosaukums vai preču zīme: ................................................................................................................................................ | 2. | Traktora tips un komercapraksts: ............................................................................................................................................... | 3. | Traktora ražotāja nosaukums un adrese: ................................................................................................................................................ | 4. | Ražotāja pilnvarota pārstāvja (ja tāds ir) nosaukums un adrese: ................................................................................................................................................ | 5. | Aizsargkonstrukcijas tirdzniecības nosaukums vai preču zīme: ……........................................................................................................................................ | 6. | EK apstiprinājums attiecināts uz šāda(-a) tipa(-u) aizsargkonstrukcijām: ………………………............................................................................................................ | 7. | Traktors nodots EK tipa apstiprināšanai (datums): …………................................................................................................................................ | 8. | Tehniskais dienests, kas ir atbildīgs par EK tipa apstiprinājuma atbilstības kontroli: …………................................................................................................................................ | 9. | Minētā dienesta izdotā ziņojuma datums:.............................................................................. | 10. | Minētā dienesta izdotā ziņojuma numurs:.............................................................................. | 11. | EK tipa apstiprinājums attiecībā uz aizsargkonstrukciju stiprību un to stiprinājuma pie traktora stiprību piešķirts/atteikts(2): | 12. | EK tipa apstiprinājuma attiecinājums uz citu tipu attiecībā uz aizsargkonstrukciju stiprību un to stiprinājuma pie traktora stiprību piešķirts/atteikts(2): | 13. | Vieta: ………......................................................................................................................... | 14. | Datums: ................................................................................................................................. | 15. | Paraksts: ................................................................................................................................ | (1) Vajadzības gadījumā norādīt, vai tas ir pirmais, otrais utt. sākotnējā EK tipa apstiprinājuma attiecinājums. (2) Nevajadzīgo svītrot. | _____________ é VII PIELIKUMS A daļa Atceltā direktīva ar sekojoš o grozījumu sarakstu (minēta 14. pantā) Padomes Direktīva 86/298/EEK (OV L 186, 8.7.1986., 26. lpp.) | Padomes Direktīva 89/682/EEK (OV L 398, 30.12.1989., 29. lpp.) | 1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma XI.C.II.5. punkts (OV C 241, 29.8.1994., 193. lpp.) | Komisijas Direktīva 2000/19/EK (OV L 94, 14.4.2000., 31. lpp.) | 2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma I.A.30. punkts (OV L 236, 23.9.2003., 62. lpp.) | Komisijas Direktīva 2005/67/EK (OV L 273, 19.10.2005., 17. lpp.) | Padomes Direktīva 2006/96/EK (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.) | Tikai attiecībā uz atsauci uz Direktīvu 86/298/EEK 1. pantā un pielikuma A.29. punktā | Komisijas Direktīva 2010/22/ES (OV L 91, 10.4.2010., 1. lpp.) | Tikai 2. pants un II pielikums | B daļa Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai (minēts 14. pantā) Direktīva | Termiņš transponēšanai | Piemērošanas datums | 86/298/EEK | 1988. gada 2. jūnijs | 89/682/EEK | 1991. gada 3. janvāris | 2000/19/EK | 2001. gada 30. jūnijs(*) | 2005/67/EK | 2005. gada 31. decembris | 2006/96/EK | 2007. gada 1. janvāris | 2010/22/ES | 2011. gada 30. aprīlis | 2011. gada 1. maijs | ______________ (*) Saskaņā ar Direktīvas 2000/19/EK 2. pantu: “1. No 2001. gada 1. jūlija dalībvalstis nedrīkst: − atteikties piešķirt traktoru EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt dalībvalsts tipa apstiprinājumu kādam traktoru tipam, kā arī − aizliegt traktoru pirmreizēju nodošanu ekspluatācijā, ja minētie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 86/298/EEK prasībām. 2. No 2002. gada 1. janvāra dalībvalstis: − vairs nedrīkst izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu nevienam traktoru tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 86/298/EEK prasībām, − var atteikt tāda traktoru dalībvalsts tipa apstiprinājumu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 86/298/EEK prasībām.” ___________ VIII PIELIKUMS Atbilstības Tabula Direktīva 86/298/EEK | Direktīva 2000/19/EK | Šī direktīva | 1. pants, ievadteikums | ___ | 1. pants, ievadteikums | 1. pants, pirmais ievilkums | ___ | 1. pants, a) punkts | 1. pants, otrais ievilkums | ___ | 1. pants, b) punkts | 1. pants, trešais ievilkums | ___ | 1. pants, c) punkts | 2. līdz 5. pants | ___ | 2. līdz 5. pants | 6. pants, 1. punkts, pirmais teikums | ___ | 6. pants, 1. punkts, pirmā daļa | 6. pants, 1. punkts, otrais teikums | ___ | 6. pants, 1. punkts, otrā daļa | 6. pants, 1. punkts, trešais teikums | ___ | 6. pants, 1. punkts, trešā daļa | 6. pants, 2. punkts | ___ | 6. pants, 2. punkts | 7. pants, pirmais teikums | ___ | 7. pants, pirmā daļa | 7. pants, otrais teikums | ___ | 7. pants, otrā daļa | 8. pants | ___ | ___ | ___ | 2. pants, 1. punkts, ievadvārdi | 8. pants, 1. punkts, ievadvārdi | ___ | 2. pants, 1. punkts, pirmais ievilkums | 8. pants, 1. punkts, a) apakšpunkts | ___ | 2. pants, 1. punkts, otrais ievilkums | 8. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts | ___ | 2. pants, 2. punkts | 8. pants, 2. punkts | 9. līdz 12. pants | ___ | 9. līdz 12. pants | 13. pants | ___ | ___ | 14. pants, 1. punkts | ___ | ___ | 14. pants, 2. punkts | ___ | 13. pants | ___ | ___ | 14. un 15. pants | 15. pants | ___ | 16. pants | I un II pielikums | ___ | I un II pielikums | VI pielikums | ___ | III pielikums | VII pielikums | ___ | IV pielikums | VIII pielikums | ___ | V pielikums | IX pielikums | ___ | VI pielikums | ___ | ___ | VII pielikums | ___ | ___ | VIII pielikums | _____________ [1] COM(87) 868 PV. [2] Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu. [3] Izstrādāts atbilstīgi Komisijas Paziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei – Acquis communautaire kodifikācija, COM(2001) 645 galīgā redakcija. [4] Skat. šī priekšlikuma VII pielikuma A daļu. [5] OV C […], […]., […] lpp. [6] OV L 186, 8.7.1986., 26. lpp. [7] Skat. VII pielikuma A daļu. [8] OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp. [9] OV L 261, 3.10.2009., 1. lpp. [10] OV L 261, 3.10.2009., 40. lpp. [11] ESAO standarta kods lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālai testēšanai. [12] Paplašinājuma testiem, lai pārbaudītu ziņojumus, kuros sākotnēji izmantots sēdekļa atskaites punkts (SAP), vajadzīgos aprēķinus veic, SIP vietā izmantojot SAP un izdarot skaidru norādi par SAP izmantošanu (sk. 1. pielikumu). [13] Piezīme lietotājiem: sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353 un attiecībā uz traktoru tas ir fiksēt punkts, kurš nekustas, kad sēdeklis tiek noregulēts stāvoklī, kas nav vidusstāvoklis. Klīrensa zonas noteikšanai sēdeklis ir jānoregulē visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī. [14] Paliekoša un elastīga deformācija, kas mērīta punktā, kad ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis. Aprēķinātā bāzes enerģija(sk. 2. piezīmi) Aprēķinātā bāzes enerģija(sk. 2. piezīmi) Aprēķinātā bāzes enerģija(sk. 2. piezīmi)