47.

uzskata, ka nākamajam Kopienas budžetam ir jānodrošina: a) ka vismazāk attīstītie Eiropas reģioni, kā arī īpašas nelabvēlīgu dabas apstākļu ietekmētas teritorijas, piemēram, salu un kalnu apvidi, var nostiprināt savu konverģences attīstību, piem., paaugstinot konkurētspēju un tādējādi nodrošinot līdzsvarotāku ekonomikas, sociālo un teritoriālo attīstību visā Eiropas Savienībā; b) ka attiecībā uz reģioniem, kas vairs nav tiesīgi saņemt atbalsta finansējumu, jāparedz atbilstošs un taisnīgs pārejas perioda regulējums, lai neapdraudētu Eiropas kohēzijas politikas rezultātā gūtos sasniegumus. Ar šo noteikumu starpniecību ir jānodrošina vienlīdzīga attieksme Eiropas līmenī pret minētajām valstīm kopumā un atsevišķiem reģioniem, kas atrodas kādā no dalībvalstīm; c) ka ir jānodrošina atbalsts kompetenču attīstībai, īpaši inovācijas jomā, tajos reģionos, kas sniedz ievērojamu ieguldījumu Eiropas Savienības konkurētspējas saglabāšanā globalizācijas apstākļos; d) par prioritāti tiek uzskatīta tāda reģionāla ES politika ilgspējīgas reģionu izaugsmes un konkurētspējas jomā, kuras īstenošanā piedalās visi ES reģioni. Ar šādas politikas palīdzību visas reģionālās un vietējās pašvaldības var rast stratēģiskās vadlīnijas un pienācīgus finansiālos līdzekļus, lai īstenotu inovatīvus ieguldījumus, kas nepieciešami, lai veicinātu kopienu pielāgošanos ekonomikas, sabiedrības un tehnoloģijas strukturālām pārmaiņām, kā arī izceltu attiecīgo teritoriju īpašos apstākļus un potenciālo vērtību globālā kontekstā, jo īpaši MVU un rajonu sistēmu, kas ir visas Eiropas ekonomikas balsts; e) ka tiek ieviesta solidāra politika, kas visiem iedzīvotajiem garantē vienlīdzīgu piekļuvi infrastruktūrām un pakalpojumiem izglītības un profesionālās kvalifikācijas jomā, kā arī garantē visiem mūsu talantīgajiem cilvēkiem iespēju izmantot visjaunākās pētniecības iespējas. Vietējām un reģionālajām, valstu un Eiropas iestādēm jāapvieno centieni, lai atvieglotu akadēmiskās vides, pētniecības un uzņēmējdarbības pārstāvju saziņu vietējā līmenī, kā arī lai veicinātu tīklu izveidi Eiropas un pasaules līmenī; f) jauns impulss Eiropas integrācijas projekta pamatā esošās pārvietošanās brīvībai, palielinot ieguldījumus Eiropas transporta tīklos. Ar politikas palīdzību ir jāatbalsta ilgtspējīgs transports, vairākveidu pārvadājumi, kā arī savstarpēji savienots Eiropas dzelzceļu tīkls, kas līdz minimumam samazina oglekļa dioksīda izmešus un nodrošina ātrākus un lētākus preču un pasažieru pārvadājumus. Jāveicina arī ilgtspējīgu jūras pārvadājumu attīstība; g) ka visas Eiropas teritorijas ir vienlīdzīgi nodrošinātas un sagatavotas klimata pārmaiņām un ka to rīcībā ir resursi, kas nepieciešami, lai brīdinātu par cēloņiem un pielāgotos sekām, jo īpaši attiecībā uz iedzīvotājiem un ekonomikas jomas dalībniekiem, kurus tas skar visvairāk. Nepieciešams ieguldīt ilgtspējības attīstības modeļos, kuros ņemts vērā vietējā līmeņa potenciāls un ierobežojumi; h) ka Eiropas Savienībai ir Kopienas enerģētikas politika, kurai būtu jābūt balstītai uz dalībvalstu solidaritāti, piegādes drošumu, enerģijas ražošanas, transportu un patēriņa modeļu ilgtspējību un kurā jāņem vērā dalībvalstu izvēles brīvību izraudzīties enerģijas piegādātājus. Vietējā un reģionālajā līmenī vislabāk var īstenot pasākumus, lai veicinātu inovācijas un ievērojamas pārmaiņas patērētāju attieksmē; i) ka ir migrācijas plūsmu pārvaldības risinājumi Eiropas līmenī, izmantojot vietējā un reģionālajā līmenī jau izmēģinātos labākos risinājumus. Nepieciešams, lai tie, kuri ikdienā saskaras ar ārkārtas situācijām vietējā līmenī, varētu rēķināties ar Eiropas solidaritāti un sadarbību; j) vietējo un reģionālo pašvaldību būtiskās lomas atzīšana to pasākumu īstenošanā, kas paredzēti, lai pielāgotos demogrāfisko pārmaiņu ietekmei; k) ka Eiropā ir moderna, konkurētspējīga, daudzveidīga, ilgtspējīga lauksaimniecība, kas garantē Eiropas nodrošinātību ar pārtiku un Kopienas priekšrocības, un saglabā savas pozīcijas pasaules tirgū, nezaudējot Kopienas priekšrocību koncepciju. Jāpiešķir nepieciešamais atbalsts, lai tā kļūtu par instrumentu, kas paaugstina mūsu dzīves kvalitāti, pasargā nākamo paaudžu dzīves kvalitāti un sniedz ieguldījumu cīņā pret globālo sasilšanu un veicina vides, bioloģiskās dažādības un ainavu kvalitātes saglabāšanu; l) ka Eiropa var turpināt savu kaimiņattiecību politiku un īstenot kopīgus projektus ar attālākiem partneriem. Eiropas Savienības ārējām attiecībām jāgūst arvien lielāks labums no vietējo un reģionālo pašvaldību decentralizētās un pārrobežu sadarbības. Īpaša uzmanība jāpievērš pārrobežu sadarbībai, ņemot vērā tās nozīmīgumu miera nostiprināšanā, kopīgu mērķu un vērtību apzināšanai un izvirzīšanai, kā arī teritoriālās kohēzijas sekmēšanai.