Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (Kodificēta versija) /* COM/2006/0657 galīgā redakcija - COD 2006/0220 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 6.11.2006 COM(2006) 657 galīgā redakcija 2006/0220 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (Kodificēta versija) (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Tautu Eiropas kontekstā Komisija piešķir lielu nozīmi Kopienas tiesību vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas un pieejamākas parastajam pilsonim, tādējādi sniedzot viņam jaunas iespējas un izdevību izmantot tam piešķirtās īpašās tiesības. Šo mērķi nevar sasniegt kamēr daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos. Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina dažādus instrumentus. Šajā sakarā to noteikumu kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai Kopienas tiesības būtu skaidras un caurskatāmas. 2. Tādējādi, Komisija 1987. gada 1. aprīlī nolēma[1] sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka Kopienas noteikumi ir skaidri un viegli saprotami. 3. Edinburgas Eiropadomes (1992. g. decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja[2], uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā laikā. Kodifikācija jāveic pilnīgā atbilstībā parastajai Kopienas likumdošanas procedūrai. Ņemot vērā to, ka nekādas izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar kodifikācija , Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai. 4. Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvas 80/987/EEK par darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā[3] kodifikāciju. Jaunā direktīva pārņems dažādos tajā ietvertos aktus[4]; šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem grozījumiem , ko prasa pats kodifikācijas pasākums. 5. Kodifikācijas priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Direktīvas 80/987/EEK un tās grozošo aktu konsolidāciju visās oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās direktīvas II pielikumā. 80/987 EEK 2006/0220 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA …/…/EK […] 2002/74/EK 1. panta 1. punkts (pielāgots) par darba ņēmēju aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (Dokuments attiecas uz EEZ) 80/987/EEK (pielāgots) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 137. panta 2. punktu , ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[5], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[6], rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru[7], tā kā 1. Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīva 80/987/EEK par darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā[8] ir vairākas reizes būtiski grozīta[9]. Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē. 2002/74/EK 1. apsvērums (pielāgots) 2. Kopienas Hartas par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām, ko pieņēma 1989. gada 9. decembrī, 7. punktā ir noteikts, ka iekšējā tirgus izveidei jāuzlabo darba ņēmēju dzīves un darba apstākļi Kopienā un ka šai uzlabošanai vajadzības gadījumā jāattiecas uz dažiem nodarbinātības reglamentēšanas aspektiem, tādiem kā kolektīvās atlaišanas kārtība, kā arī tiem, kas attiecas uz bankrotu. 80/987 EEK 1. apsvērums un 2002/74/EK 2. apsvēruma otrais teikums (pielāgots) 3. Ir jāparedz darba ņēmēju aizsardzība to darba devēja maksātnespējas gadījumā, jo īpaši lai garantētu, ka apmierina to prasījumus attiecībā uz darba samaksu, un lai tiem nodrošinātu aizsardzības minimumu , ņemot vērā nepieciešamību līdzsvarot ekonomisko un sociālo attīstību Kopienā. Šim nolūkam dalībvalstīm jāizveido iestāde, kas garantē attiecīgo darba ņēmēju prasījumu apmierināšanu attiecībā uz darba samaksu. 2002/74/EK 5. apsvērums (pielāgots) 4. Lai attiecīgajiem darba ņēmējiem nodrošinātu taisnīgu aizsardzību, ir jādefinē maksātnespējas stāvoklis ievērojot likumdošanas tendences dalībvalstīs un šajā jēdzienā jāiekļauj arī maksātnespējas procedūras, kas nav likvidācija. Šajā sakarībā, lai noteiktu garantiju iestādes atbildību, dalībvalstīm jāspēj noteikt, ka, ja maksātnespēja izriet no vairākiem maksātnespējas procesiem, situāciju uzskata par vienu maksātnespējas procesu. 2002/74/EK 6. apsvērums (pielāgots) 5. Ir jānodrošina, ka no šīs direktīvas piemērošanas jomas netiek izslēgti darba ņēmēji , kas minēti 1997. gada 15. decembra Direktīvā 97/81/EK par Eiropas profesionālo un darba devēju apvienību savienības (UNICE), Uzņēmumu ar valsts kapitāla daļu Eiropas Centra (CEEP) un Eiropas arodbiedrību konfederācijas (EAK) noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu [10], Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvā 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku[11], un Padomes 1991. gada 25. jūnija Direktīvā 91/383/EEK, kas papildina pasākumus, kuru mērķis ir veicināt uzlabojumus darba drošībā un veselības aizsardzībā attiecībā uz darba ņēmējiem , kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā[12]. 2002/74/EK 7. apsvērums (pielāgots) 6. Lai nodrošinātu darba ņēmējiem juridisko noteiktību gadījumā, ja maksātnespēja iestājas uzņēmumiem, kas darbojas vairākās dalībvalstīs, un stiprinātu darba ņēmēju tiesības saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas praksi, ir jāparedz noteikumi, kas skaidri izsaka, kura iestāde šādos gadījumos ir atbildīga par maksājuma prasību apmierināšanu, un par dalībvalstu kompetento pārvaldes iestāžu sadarbības mērķi izvirza ātri apmierināt darba ņēmēju prasījumus attiecībā uz darba samaksu. Bez tam ir jānodrošina attiecīgo noteikumu pienācīga izpilde, paredzot sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām pārvaldes iestādēm. 2002/74/EK 8. apsvērums 7. Dalībvalstis var noteikt ierobežojumus garantiju iestāžu atbildībai, kam jābūt saderīgai ar direktīvas sociālajiem mērķiem, un var ņemt vērā atšķirības prasījumu līmeņos. 2002/74/EK 9. apsvērums 8. Lai ļautu vieglāk identificēt maksātnespējas procedūras jo īpaši situācijās ar pārrobežo raksturu, ir jāparedz, ka dalībvalstis paziņo komisijai un pārējām dalībvalstīm par tiem maksātnespējas procedūru veidiem, kas rada pamatu, lai iejauktos garantiju iestāde. 2002/74/EK 11. apsvērums (pielāgots) 9. Dalībvalstis nevar pienācīgi sasniegt šīs direktīvas iecerētās darbības mērķus un tāpēc tie labāk sasniedzami Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā izklāstīto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī direktīva nepārsniedz šā mērķa sasniegšanai vajadzīgo. 2002/74/EK 12. apsvērums 10. Komisijai jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojums par šīs direktīvas ieviešanu un piemērošanu, jo īpaši attiecībā uz jauniem nodarbinātības veidiem, kas rodas dalībvalstīs. 11. Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai, kā izklāstīts I pielikuma C daļā, 80/987 EEK IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 2002/74/EK 1. panta 2. punkts (pielāgots) I NODAĻA Piemērošanas joma un definīcijas 1. pants 1. Šī direktīva attiecas uz tām darba ņēmēju prasībām pret darba devējiem, kas atzīti par maksātnespējīgiem 2. panta 1. punkta nozīmē, kuras izriet no darba līgumiem vai darba attiecībām. 2. Dalībvalstis izņēmuma kārtā drīkst neattiecināt šīs direktīvas piemērošanas jomu uz dažu kategoriju darba ņēmējiem , pamatojoties uz pastāvošām cita veida garantijām, ja konstatē, ka tās sniedz attiecīgajai personai līdzvērtīgas pakāpes nodrošinājumu, kāds izriet no šīs direktīvas. 3. Ja šāds noteikums jau ir spēkā dalībvalstu tiesību aktos, tās var turpināt neattiecināt šīs direktīvas piemērošanas jomu: a) uz mājkalpotājiem, ko nodarbina fiziska persona; b) uz zvejniekiem, kuru atlīdzību nosaka nozvejas apjoms. 2. pants 1. Šajā direktīvā darba devēju uzskata par maksātnespējīgu, ja ir iesniegts pieprasījums sākt uz darba devēja maksātnespēju balstītu attiecīgās dalībvalsts normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētu kopēju procesu, pilnībā vai daļēji vērst piedziņu pret darba devēja mantu un iecelt likvidatoru vai personu, kas veic šādu uzdevumu, un iestāde, kuras kompetencē tas ir saskaņā ar minētajiem aktiem: a) vai nu nolēmusi sākt procesu; b) vai noteikusi, ka darba devēja uzņēmums galīgi ir slēgts un ka pieejamā manta nav pietiekama, lai garantētu procesa sākšanu. 2. Šī direktīva neierobežo valstu tiesību aktos definētos terminus « darba ņēmējs », «darba devējs», «darba samaksa», «iegūtās tiesības» un «iegūstamās tiesības». Tomēr dalībvalstis šīs direktīvas jomā nevar neiekļaut: a) nepilna darba laika darba ņēmējus Direktīvas 97/81/EK nozīmē; b) darba ņēmējus , kam ir darba līgums par darbu uz noteiktu laiku Direktīvas 1999/70/EK nozīmē; c) darba ņēmējus , kas pieņemti īslaicīgā darbā Direktīvas 91/383/EEK 1. panta 2. punkta nozīmē. 3. Dalībvalstis nedrīkst noteikt mazāko obligāto darba līguma vai darba attiecību laikposmu, sākot no kura darba ņēmēji iegūtu tiesības uz prasījumiem saskaņā ar šo direktīvu. 4. Šī direktīva neliedz dalībvalstīm attiecināt darba ņēmēju aizsardzību arī uz citām maksātnespējas situācijām, piemēram, tādām, kur defacto ilgstoši netiek veikti maksājumi, kas konstatēts valsts tiesību aktos paredzētā procesā, kas atšķiras no 1. punktā minētā procesa. Tomēr šādas procedūras neuzliek garantijas saistības citas dalībvalsts iestādēm IV nodaļā minētajos gadījumos. 80/987/EEK II NODAĻA Noteikumi par iestādēm, kas dod galvojumu 2002/74/EK 1. panta 3. punkts (pielāgots) 3. pants Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar 4. pantu garantiju iestādes garantē to, ka apmierina darba ņēmēju prasījumus attiecībā uz darba samaksu, kas izriet no darba līgumiem vai darba attiecībām, ietverot atlaišanas pabalstus sakarā ar darba attiecību pārtraukšanu, ja tos paredz valsts tiesību akti. Prasījumi, ko pārņem garantiju iestāde, ir neapmaksātie prasījumi par laikposmu pirms un/vai, attiecīgā gadījumā, pēc kāda noteikta datuma, ko nosaka dalībvalstis. 4. pants 1. Dalībvalstīm ir tiesības ierobežot 3. panta pirmajā daļā minēto garantiju iestāžu atbildību. 2. Ja dalībvalstis izmanto 1. punktā minēto izvēli, tās nosaka laikposma ilgumu, par kuru garantiju iestādei jāapmierina neapmaksātie prasījumi. Tomēr tas nevar būt īsāks par tādu laikposmu, kas aptver atlīdzību par pēdējiem trim darba attiecību mēnešiem pirms un/vai pēc 3. panta otrajā daļā minētā datuma . Dalībvalstis var iekļaut šo trīs mēnešus ilgo mazāko laikposmu pārskata laikposmā ar ilgumu, kas nav mazāks par sešiem mēnešiem. Dalībvalstis, kuru pārskata laikposms nav mazāks par 18 mēnešiem, var ierobežot to laikposmu, par kuru garantiju iestādes sedz neapmaksātos prasījumus, līdz astoņām nedēļām. Šādā gadījumā minimālā laikposma aprēķināšanai izmanto tos laikposmus, kas ir visizdevīgākie darba ņēmējam . 3. Dalībvalstis var noteikt augšējās robežas garantiju iestāžu maksājumiem. Šīs augšējās robežas nedrīkst būt zemākas par tādu līmeni, kas sociālā ziņā saderīgs ar šīs direktīvas sociālajiem mērķiem. Ja notikusi šāda izvēle, tad dalībvalstis informē Komisiju par metodēm augstākās robežas noteikšanai. 80/987/EEK (pielāgots) 5. pants Dalībvalstis paredz sīki izstrādātus noteikumus iestāžu, kas dod galvojumu, organizēšanai, finansēšanai un darbībai, jo īpaši ievērojot šādus principus: a) iestāžu aktīvi ir neatkarīgi no darba devēju apgrozāmā kapitāla, un tos neskar maksātnespējas procedūras; b) darba devēji piedalās finansēšanā, ja vien to pilnīgi nenodrošina valsts iestādes; c) iestāžu atbildība nedrīkst būt atkarīga no tā, vai ir izpildīti pienākumi piedalīties finansēšanā. III NODAĻA Noteikumi par sociālo nodrošinājumu 6. pants Dalībvalstis var paredzēt, ka 3., 4. un 5. pants neattiecas uz maksājumiem saskaņā ar valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām vai arī uzņēmumu vai starpuzņēmumu papildu pensiju programmām, kas nav saistītas ar valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām. 7. pants Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja darba devējs pirms savas maksātnespējas atzīšanas nav veicis obligātās iemaksas darba ņēmēju apdrošināšanas institūcijām saskaņā ar valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām, tad tas nelabvēlīgi neskar darba ņēmēju tiesības uz pabalstiem no šīm apdrošināšanas institūcijām, ciktāl darba ņēmēju iemaksas bija atskaitītas no izmaksātās atlīdzības. 8. pants Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti vajadzīgie pasākumi, lai aizsargātu darba ņēmēju intereses un to personu intereses, kas jau ir atlaistas no darba devēja uzņēmuma dienā, kad darba devējs kļūst maksātnespējīgs, attiecībā uz viņu tiesībām uz tūlītēju vai gaidāmo vecuma pabalstu, to skaitā apgādnieka zaudējuma pabalstu, saskaņā ar uzņēmumu vai starpuzņēmumu pensiju programmām, kuras nav saistītas ar valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām. 2002/74/EK 1. panta 4. punkts (pielāgots) IV NODAĻA Noteikumi attiecībā uz starpnacionālām situācijām 9. pants 1. Ja uzņēmums, kas darbojas vismaz divu dalībvalstu teritorijā, ir maksātnespējīgs 2. panta 1. punkta nozīmē, tad par darba ņēmēju neapmaksāto prasījumu apmierināšanu ir atbildīga tās dalībvalsts iestāde, kuras teritorijā viņi strādā vai parasti strādā. 2. Darba ņēmēja tiesību apjomu nosaka tā tiesību aktu sistēma, kam pakļauta kompetentā garantiju iestāde. 3. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka 1. punktā minētajā gadījumā, nosakot darba devēja maksātnespēju šīs direktīvas nozīmē, ņem vērā lēmumus, kas pieņemti saistībā ar 2. panta 1. punktā minēto maksātnespējas procesu, kas ticis pieprasīts citā dalībvalstī. 10. pants 1. Lai īstenotu 9. pantu, dalībvalstis paredz dalīties attiecīgajā informācijā to kompetento pārvaldes iestāžu un/vai 3. panta pirmajā daļā minēto garantiju iestāžu starpā, jo īpaši, lai varētu informēt to garantiju iestādi, kas ir atbildīga par darba ņēmēju neapmaksāto prasījumu apmierināšanu. 2. Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm kontaktinformāciju par savām kompetentajām pārvaldes iestādēm un/vai garantiju iestādēm. Komisija padara šos paziņojumus publiski pieejamus. 80/987/EEK (pielāgots) V NODAĻA Vispārīgi un nobeiguma noteikumi 11. pants Šī direktīva neietekmē dalībvalstu izvēli piemērot vai ieviest normatīvus vai administratīvus aktus, kas ir labvēlīgāki darba ņēmējiem . 2002/74/EK 1. panta 5. punkts Šīs direktīvas īstenošana nav pietiekams pamats jebkādai tā stāvokļa pasliktināšanai, kas jau dominē katrā dalībvalstī, kā arī vispārējā darba ņēmēju aizsardzības līmeņa pazemināšanai jomās, uz ko tā attiecas. 80/987/EEK (pielāgots) 12. pants Šī direktīva neietekmē dalībvalstu izvēli: a) veikt vajadzīgos pasākumus, lai novērstu pārkāpumus; b) atteikties no atbildības, kas minēta 3. panta pirmajā daļā, vai saistību garantijas, kas minētas 7. pantā, vai samazināt tās, ja izrādās, ka saistību izpildi nevar attaisnot, jo darba ņēmējs un darba devējs ir īpaši saistīti, un starp viņiem pastāv slepena noruna kopīgu interešu dēļ; 2002/74/EK 1. panta 6. punkts (pielāgots) c) liegt vai samazināt 3. panta pirmajā daļā minētās saistības vai 7. pantā minētās garantijas saistības tādos gadījumos, ja darba ņēmējs viens pats vai kopā ar saviem tuviem radiniekiem bija īpašnieks būtiskai darba devēja uzņēmuma daļai un viņam bija ievērojama ietekme uz tā darbību. 2002/74/EK 1. panta 7. punkts (pielāgots) 13. pants Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par tiem valstī noteiktajiem maksātnespējas procedūru veidiem, uz kuriem attiecas šīs direktīvas piemērošanas joma, un par visām ar to saistītajām izmaiņām. Komisija publicē šos paziņojumus Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 80/987/EEK 11. pants (pielāgots) 14. pants 2002/74/EK 2. panta 2. punkts (pielāgots) Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus , ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 2002/74/EK 4. pants (pielāgots) 15. pants Komisija, vēlākais, līdz 2010. gada 8. oktobrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par 1. līdz 4. panta, 9. un 10. panta, 11. panta otrās daļas, 12. panta c) apakšpunkta un 13. un 14. panta īstenošanu un piemērošanu dalībvalstīs. 16. pants Direktīvu 80/987/EEK, kā tā grozīta ar aktiem, kā izklāstīts I pielikuma, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai, kā izklāstīts I pielikuma C daļā. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas II pielikumā. 17. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 80/987/EEK (pielāgots) 18. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, […] Eiropas Parlamenta vārdā - Padomes vārdā - priekšsēdētājs priekšsēdētājs […] […] I PIELIKUMS A daļa Atceltā direktīva ar sekojošiem grozījumiem(minēti 16. pantā) Padomes Direktīva 80/987/EEK | (OV L 283, 28.10.1980., 23. lpp.) | Padomes Direktīva 87/164/EEK | (OV L 66, 11.3.1987., 11. lpp.) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/74/EK | (OV L 270, 8.10.2002., 10. lpp.) | B daļa Neatceltais grozošais akts(minēts 16. pantā) 1994. gada Pievienošanās akts C daļa Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai (minēti 16. pantā) Direktīva | Termiņš transponēšanai | Piemērošanas datums | 80/987/EEK | 1983. gada 28. oktobris | 87/164/EEK | 1986. gada 1. janvāris | 2002/74/EK | 2005. gada 8.oktobris | _____________ II PIELIKUMS Atbilstības Tabula Direktīva 80/987/EEK | Šī direktīva | 1. pants | 1. pants | 2. pants | 2. pants | 3. pants | 3. pants | 4. pants | 4. pants | 5. pants | 5. pants | 6. pants | 6. pants | 7. pants | 7. pants | 8. pants | 8. pants | 8.a pants | 9. pants | 8.b pants | 10. pants | 9. pants | 11. pants | 10. pants | 12. pants | 10.a pants | 13. pants | 11. pants, 1. punkts | _______ | 11. pants, 2. punkts | 14. pants | 12. pants | _______ | _______ | 15. pants | _______ | 16. pants | _______ | 17. pants | 13. pants | 18. pants | _______ | I pielikums | _______ | II pielikums | _____________ [1] KOM(87) 868 PV. [2] Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu. [3] Izstrādāts atbilstīgi Komisijas Paziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei – Acquis communautaire kodifikācija, KOM(2001) 645 galīgs. [4] Skat. šī priekšlikuma I pielikuma A un B daļu. [5] OV C […], […], […] lpp. [6] OV C […], […], […] lpp. [7] OV C […], […], […] lpp. [8] OV L 283, 28.10.1980., 23. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/74/EK (OV L 270, 8.10.2002., 10. lpp.). [9] Skat. I pielikuma A un B daļu. [10] OV L 14, 20.1.1998., 9. lpp. Direkīva kas grozīta ar Direktīvu 98/23/EK (OV L 131, 5.5.1998., 10. lpp.). [11] OV L 175, 10.7.1999., 43. lpp. [12] OV L 206, 29.7.1991., 19. lpp.