Komisijas ziņojums - Pirmais gada progresa ziņojums par Eiropas līgumtiesībām un acquis pārskatīšanu /* COM/2005/0456 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 23.9.2005 COM(2005) 456 galīgā redakcija . KOMISIJAS ZIŅOJUMS Pirmais gada progresa ziņojums par Eiropas līgumtiesībām un acquis pārskatīšanu KOMISIJAS ZIŅOJUMS Pirmais gada progresa ziņojums par Eiropas līgumtiesībām un acquis pārskatīšanu (Teksts ar EEA nozīm) IEVADS Šajā ziņojumā apkopots progress Eiropas līgumtiesību (ELT) iniciatīvas un acquis pārskatīšanas jomā kopš 2004. gada Komisijas paziņojuma par Eiropas līgumtiesībām un acquis pārskatīšanu (turpmāk tekstā „2004. gada paziņojums”)[1] un ieskicēti galvenie politikas jautājumi. Šis ir gada ziņojumu sērijas pirmais ziņojums, ar kuru Komisija izpilda savas 2004. gada paziņojumā noteiktās saistības attiecībā uz Padomi[2] un Eiropas Parlamentu (EP)[3]. Projektu atbalstīja arī Eiropadome, kura, turpinot Tamperes Eiropadomes uzsākto, 2004. gada 5. novembra secinājumos[4] pieņēma t.s. Hāgas programmu[5], kurā ietverts arī kopējais modelis (KM). Vēlāk Komisija kopējo modeli iestrādāja savā 2005. gada 10. maija rīcības plānā[6], kuru apstiprināja arī Padome[7]. Turklāt Eiropas Parlamenta rezolūcijā par Komisijas likumdošanas un darba programmu 2005. gadam[8] Komisija tiek aicināta virzīt ELT projektu un tiek uzsvērta Eiropas Parlamenta vēlme pilnībā iesaistīties projektā. Kopējā modeļa sagatavošana Pētniecības tīkls 2002. gada decembrī izteica uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus un saņemto priekšlikumu izvērtēšanas rezultātā izveidoja pētniecības tīklu, kurā plaši pārstāvētas Eiropas tiesību tradīcijas[9]. Pētniecība organizēta kā pētnieku ieteiktu darbu kompleksi, kurus iestrādās kopējā modeļa projektā, kas jāsagatavo līdz 2007. gada beigām. KM tīkls KM tīkla izveide Pēc tam, kad tika izteikts uzaicinājums paust ieinteresētību[10], izveidoja ieinteresēto personu ekspertu tīklu jautājumos par kopējo modeli (turpmāk tekstā „KM tīkls”). Piedalīšanās tīklā nodrošina, ka pētniecībā ņem vērā praktisko kontekstu, kurā piemērojami noteikumi, un lietotāju vajadzības. Ekspertus atlasīja, pamatojoties uz četriem kritērijiem: tiesību tradīciju daudzveidību, ekonomikas interešu līdzsvaru, kompetenci un apņemšanos. Atlasi veica divās novērtēšanas kārtās, un otrās kārtas mērķis bija labot sākotnējās nepilnības attiecībā uz profesionālo un ģeogrāfisko pārstāvniecību. Patlaban tīklā ir 177 locekļi, kas plaši pārstāv dalībvalstis un profesijas[11]. Locekļu saraksts ir publiskots[12]. KM tīkla darbs KM tīkla darbība aizsākās konferencē 2004. gada 15. decembrī. Visā pētniecības procesā tas sniegs savu ieguldījumu — komentārus par pētniecības dokumentiem, kurus apspriedīs semināros un speciāli izveidotā tīmekļa vietnē. Patlaban līdz 2007. gada beigām diskusijai noteiktas 32 tēmas. Pamatojoties uz savu specializāciju, KM tīkla locekļi pieteikušies uz noteiktām pētniecības jomām. Tā kā semināru laikā paredzētas plašas diskusijas, dalībnieku skaitam grupā jābūt ierobežotam. Semināru dalībnieku atlases kritēriji ir tādi paši kā ieinteresēto personu līdzdalības kritēriji. Tos KM tīkla locekļus, kuru pieteikumus par piedalīšanos seminārā noraida, aicina iesniegt rakstiskus komentārus. KM tīkla locekļu iesaistīšanās pētniecības darbā patlaban notiek šādi. - Pirms semināriem pētniecības projekti tiek publicēti speciāli izveidotā tīmekļa vietnē. Tos KM tīkla locekļus, kuri pieteikušies uz noteikto tēmu, aicina izskatīt projektus un izteikt komentārus. - Pēc semināriem KM tīkla ekspertus aicina rakstiski apkopot savu ieguldījumu diskusijās. Komisija sagatavo pārskatu, kurā atspoguļo KM tīkla locekļu semināra laikā izteiktos komentārus, rakstiskos ieguldījumus un pētnieku nostāju. Pārskatā sevišķi nosaka politikas jautājumus, jo īpaši attiecībā uz patērētāju līgumtiesību acquis , un horizontālos jautājumus. - Pētniekiem sešu mēnešu laikā jāpauž sava nostāja attiecībā uz Komisijas pārskatā apkopotajiem KM tīkla locekļu komentāriem, ietverot tos pārskatītajos projektos vai skaidrojot iemeslus nevienprātības gadījumā. Kopš 2005. gada marta ir notikuši šādi semināri: pakalpojumu līgumi (11. marts); franšīze (komercpilnvara), pārstāvniecība, izplatīšana (16. marts); personas drošības tiesības (19. aprīlis); brīvprātīga intervence (29. aprīlis); netaisnīga bagātības iegūšana (20. maijs); līguma jēdziens un funkcijas (7. jūnijs) un patērētāja un profesionāļa jēdziens (21. jūnijs). Dalībvalstu ekspertu tīkls Pamatojoties uz dalībvalstu nominācijām, tika izveidots dalībvalstu ekspertu tīkls jautājumos par kopējo modeli. Locekļu saraksts ir publiskots[13]. Tīkls uzsāka darbu pirmajā seminārā 2004. gada 3. decembrī[14]. Otrais seminārs notika 2005. gada 31. maijā un bija veltīts procedūras un citu būtisku, ar kopējā modeļa izstrādi saistītu jautājumu pārskatīšanai[15]. Tīmekļa vietne Komisija izveidoja speciālu tīmekļa vietni, kurai piekļūt var KM tīkla locekļi, dalībvalstu eksperti un Eiropas Parlaments. Visā KM procesa laikā tajā publicēs visus svarīgos dokumentus, piemēram, pētnieku projektus, KM tīkla komentārus un Komisijas semināru pārskatus. Eiropas diskusiju forums Pirmais Eiropas diskusiju forums kā forums, kura mērķis saskaņā ar 2004. gada paziņojumu bija periodiski sasaukt kopā visus, kuri politiskā un tehniskā līmenī veicina kopējā modeļa attīstību — īpaši KM tīkla locekļus un dalībvalstu ekspertus, bija paredzēts 2005. gada 7.–8. jūlijā Londonā, un tā līdzorganizētāja bija Apvienotās Karalistes prezidentūra. Šo konferenci bija jāatceļ Londonā notikušo teroristu uzbrukumu dēļ. Tagad tā pārcelta uz 2005. gada 26. septembri. Nākamais Eiropas diskusiju forums, kura līdzorganizētāja būs Austrijas prezidentūra, paredzēts 2006. gada 25.–26. maijā Vīnē. Jautājumi, kas radušies kopējā modeļa sagatavošanas pirmajā posmā KM tīkls un acquis pārskatīšana Kā norādīts 2004. gada paziņojumā, kopējā modeļa sagatavošanas laikā konstatētos faktus (piemēram, definīcijas, paraugnoteikumus) testēs patērētāju tiesību aizsardzības jomā patērētāju acquis pārskatīšanas kontekstā. Savukārt acquis pārskatīšana dos ieguldījumu, izstrādājot plašāku kopējo modeli. Komisija uzsver nepieciešamību noteikt skaidru kopējā modeļa sagatavošanas mērķi attiecībā uz politikas aspektiem, lai nodrošinātu ražīgāku un efektīvāku procesu. Tādēļ Komisija noteiks skaidras prioritātes tiem jautājumiem, kuri ir būtiski patērētāju līgumtiesību acquis un citiem ar līgumtiesībām saistītiem acquis . Procedūras jautājumi Svarīga ir efektīva sadarbība KM procesa ietvaros. Tādēļ Komisija vēlas uzlabot darbu KM tīklā un īpaši pastiprināt KM tīkla ieguldījuma efektivitāti. Saskaņā ar iepriekšēju lēmumu Komisija kopš 2005. gada otrās puses par vienu līdz diviem mēnešiem pagarinās laiku, kurā KM tīkla locekļiem būs jāiepazīstas ar pētnieku projektiem. KM tīkla semināros izdalīto Komisijas aptaujas anketu novērtējums un diskusijas ar dalībvalstu ekspertiem izrādījušies ļoti noderīgi. Pamatojoties uz šo faktu un lai uzlabotu KM procesu, Komisija veiks šādus pasākumus. - Noteiks prioritātes tām tēmām/semināriem, kas ir svarīgi patērētāju acquis pārskatīšanai, un varbūt papildinās tēmu/semināru sarakstu ar acquis svarīgiem jautājumiem. - Lūgs projektos norādīt tās noteikumu daļas, kuras ir īpaši svarīgas kopējā modeļa pamatizmantojumam, t.i., acquis pārskatīšanai, un daļas, kuras sniedz papildinformāciju dalībvalstīm, ieviešot direktīvas. - Ieviesīs elastīgāku semināru formātu (piemēram, pēc iespējas organizēs „projektu izstrādes grupas”, kuras izstrādās rekomendācijas projektu sagatavošanai par specifiskiem jautājumiem, un nominēs delegātus semināriem, lai nodrošinātu horizontālu saskaņotību). - Turpinās pētīt iespējas finalizēt diskusijas, ja viens seminārs jau noticis. - Aicinās pētniekus pirms semināra sniegt visaptverošu izklāstu, kurā apkopotas projekta galvenās īpašības. - Organizēs seminārus par kopējā modeļa projekta vispārējo struktūru. - Aicinās dalībvalstu vai Eiropas Parlamenta pārstāvjus sagatavot pārskatu projektus par KM semināriem. Komisija patur tiesības caurskatīt pārskatu projektus, lai nodrošinātu neitrālu un konsekventu pārskatu sniegšanu. Svarīgi horizontālie jautājumi Attiecībā uz būtību Komisija vēlas uzsvērt šādus aspektus, ņemot vērā diskusijas ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm. - Komisija iestrādās KM procesā tos jautājumus, kas radušies patērētāju acquis pārskatīšanas diagnosticēšanas posmā. - Kopējā modeļa sagatavošanā nevar izvairīties no abstraktu juridisku terminu definīcijām, un tās jāiekļauj projektos. Ja nepieciešama nozarei raksturīga diferencēšana, šis fakts jānorāda un jāskaidro. Definīcijas rūpīgi jākoordinē saskaņā ar izstrādātajiem noteikumiem. - Kopējā modeļa projekta vispārējā konsekvence ir ārkārtīgi svarīga: jāskaidro mijiedarbība starp vispārējām un specifiskām līgumtiesībām. Jāpanāk konsekventi risinājumi attiecībā uz horizontāliem jautājumiem. Jāskaidro noteikumu darbības joma. - Politikas lēmumiem jābūt nepārprotami norādītiem un skaidrotiem, īpaši pētnieku izklāstā un komentāros, kuri ir saistīti ar noteikumu projektiem. - Jāuzsver līguma brīvības princips kā svarīga procesa sastāvdaļu. Ja kādi noteikumi ir obligāti, šis fakts jāskaidro un jāpamato projektā. - Svarīgi ir atbilstoši diferencēt B2B un B2C līgumus. Patērētāju tiesības koriģē strukturālas nesabalansētības starp patērētāju un tirgotāju, tādēļ var būt nepieciešams atšķirīgi pieņemt politikas lēmumus B2C un B2B kontekstā. Lai nodrošinātu pietiekami diferencētus risinājumus, piemērota šķiet individuāla pieeja katram gadījumam, kad nosaka, vai nepieciešami specifiski patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi, un šādos gadījumos paredz novirzi no vispārīgiem noteikumiem. Komisija aicinās pētniekus nākamo vai pārskatīto projektu sagatavošanas procesā apsvērt šos jautājumus. Patērētāju ACQUIS PāRSKATīšANA Lai sasniegtu labāka regulējuma mērķus un gūtu labumu no sinerģijas ar ELT projektu, Komisija uzsākusi acquis pārskatīšanu, lai vienkāršotu un pabeigtu normatīvās pamatnostādnes. Pārskatīšanas process izklāstīts 2004. gada paziņojumā, un tajā patērētāju acquis izmantots kā piemērs, jo tas ir nozīmīgs līgumtiesību aspekts. Šā pārskata mērķis ir detalizētāk izklāstīt šo procesu, un tajā atkal ievērota uz piemēru balstīta pieeja. Pārskatīšanas virzība aprakstīta turpmāk, uzsverot procesu, tomēr tiek izvirzīti daži sākotnēji konstatētie fakti par atsevišķām patērētāju direktīvām un iespējamie iznākumi. Process Komisija vēl arvien atrodas diagnosticēšanas posmā, kad analizē patērētāju direktīvu transponēšanu un piemērošanu dalībvalstīs. Tas ir svarīgi, lai identificētu regulatīvas problēmas, iekšējā tirgus barjeras un patērētāju tiesību aizsardzības nepilnības un izvērtētu, vai tās rada problēmas patreizējās direktīvās vai šo direktīvu nepareiza īstenošana vai piemērošana vienā vai vairākās dalībvalstīs. Komisijas uzdevumā akadēmiķu un praktizējošu juristu tīkls patlaban veic salīdzinošu likumu analīzi. Šī analīze papildinās Komisijas veikto pārbaudi par acquis transponēšanu. Komisija pārbaudīs direktīvu piemērošanu dalībvalstīs, tostarp valstī dominējošās precedenta tiesības un administratīvos lēmumus. Pētnieki izstrādās rekomendācijas acquis racionalizēšanai un vienkāršošanai, lai likvidētu iespējamās nekonsekvences, pārklāšanos, iekšējā tirgus barjeras un konkurences kropļojumus. Izpēti publiskos 2006. gada rudenī. Komisija plāno sagatavot visaptverošu dokumentu, kas sniegs ziņojumu par patērētāju acquis pārskatīšanu. Šā dokumenta publicēšanu gaida 2006. gada pirmajā pusē. Komisija plāno veikt plašas konsultācijas un publiskot to rezultātus. Eiropas Parlamentu regulāri informēs par konstatētajiem faktiem un darba virzību. Saskaņā ar 2004. gada paziņojumu izveidos pastāvīgu dalībvalstu ekspertu darba grupu, kuras pirmā sanāksme notiks 2005. gada rudenī. Līdz ar pārskata publicēšanu 2006. gadā oficiāli uzsāks regulāras konsultācijas ar ieinteresētajām personām. Tomēr ieinteresētās personas var sniegt savus komentārus un informāciju Komisijai arī agrāk. Kaut gan nav pieņemts galīgais lēmums par konsultāciju formu, valstu ekspertiem un ieinteresētajām personām individuāli lūgs apsvērt dažas direktīvas, tomēr varētu rīkot speciālus seminārus par „horizontāliem“ jautājumiem, tanī skaitā definīcijām un korektīviem pasākumiem. Konsultāciju process noslēgs diagnosticēšanas posmu. Komisija novērtēs dažādās politikas iespējas un apsvērs nepieciešamību īstenot regulatīvus pasākumus. Kaut gan patlaban ir pāragri izdarīt secinājumus par atsevišķām direktīvām, līdz šim paveiktais attiecībā uz direktīvām par vienības cenas norādīšanu[16], aizliegumiem[17], izmantošanu uz laiku[18] un tālpārdošanu[19] nodrošina sākotnēji konstatētus faktus. Ir svarīgi atzīmēt, ka Komisija atzīst nepieciešamību nodrošināt minēto direktīvu, tanī skaitā pašregulatīvu pasākumu atbilstošu ieviešanu. Pārskatīšanā vērtīgu ieguldījumu dos komiteja, kuru izveidos saskaņā ar regulu par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā[20]. Sākotnēji konstatētie fakti attiecībā uz transponēšanu Vienības cenas norādīšana Direktīva ļauj dalībvalstīm izvēlēties, vai ieviest dažus galvenos noteikumus. Tā rezultātā acquis transponēšanas pasākumi ir diezgan atšķirīgi. Pirmkārt, direktīva kā alternatīvu metriskajām mērvienībām ļauj izmantot tādas daudzuma mērvienības, kuras dalībvalstis plaši un parasti izmanto atsevišķu produktu tirdzniecībā. Tādējādi šiem produktiem Kopienā izmanto dažādas daudzuma mērvienības. Tomēr vēl arvien nav skaidrs, kādā mērā šis fakts var kavēt cenu salīdzināšanu un spēju dibināt uzņēmumus citās dalībvalstīs. Turklāt dalībvalstis var ieviest izņēmumus attiecībā uz vispārējo pienākumu norādīt vienības cenu, pamatojoties uz to, ka šāda norāde nav lietderīga vai varētu būt mulsinoša. Dalībvalstis šo iespēju izmanto dažādi. Komisija apzinās šo problēmu, kuru rada fakts, ka tikai nelielu nepārtikas preču daļu var pārdot ar vienības cenu (piemēram, krāsu, kokmateriālus). Iespēja izstrādāt visiem gadījumiem piemērotus noteikumus šķiet apšaubāma. Visbeidzot, direktīva pārejas periodā pieļauj atkāpi no vispārējā pienākuma norādīt vienības cenu par labu maziem mazumtirgotājiem. Tomēr, tā kā direktīvā nav „maza mazumtirgotāja” definīcijas, dalībvalstis identificējušas personas, kuras gūst labumu no atkāpes, atsaucoties uz nekonsekventiem kritērijiem. Nav skaidrs, vai tas varētu radīt nozīmīgas problēmas, ņemot vērā būtisko ģeogrāfisko tirgu vietējo raksturu. Jebkurā gadījumā — tā kā cenas norāde ir komercprakses sastāvdaļa, tad neatkarīgi no tā, vai cena ir vai nav reklāmā, direktīvas būtiskie noteikumi jākoordinē ar nesen pieņemto direktīvu par negodīgu komercpraksi[21]. Aizliegumi Vairums struktūru vai organizāciju, par kurām dalībvalstis informējušas Komisiju saskaņā ar direktīvu par aizliegumiem, ir patērētāju organizācijas. Līdz šim neviena no šīm organizācijām nav prasījusi pārrobežu aizliegumu. Patreiz veiktajam darbam vajadzētu palīdzēt identificēt nozīmīgākos šķēršļus, ar kādiem patērētāju organizācija var saskarties, pieprasot aizliegumu citā dalībvalstī. Apvienotās Karalistes Godīgas tirdzniecības prakses dienests ( Office of Fair Trading – OFT ) līdz šim ierosinājis tikai vienu lietu. Beļģijas uzņēmums nosūtījis Apvienotās Karalistes iedzīvotājiem nepieprasītus katalogus preču pasūtīšanai pa pastu līdz ar informāciju par iespēju laimēt. Patērētājus rosināja domāt, ka viņiem jāveic pirkums no kataloga, lai saņemtu solīto laimestu. Tomēr balvu ieguvējus izvēlējās iepriekš, un vairums saņēmēju nemaz nevarēja saņemt laimestu. OFT izvirzīja prasību, ka informācija par laimestu maldināja patērētājus, un pieprasīja aizliegumu no Beļģijas tiesas. Tā lika reklāmu izbeigt. Regula par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā izveido tādu valsts iestāžu tīklu, kuras ir atbildīgas par patērētāju ekonomisko interešu aizsardzību, daļēji harmonizē to izmeklēšanas pilnvaras un nodrošina savstarpēju palīdzību. Tādēļ OFT varēs prasīt, lai tās kolēģi Beļģijā veiktu atbilstīgus pasākumus. Izmantošana uz laiku Patērētāju problēmas ar izmantošanu uz laiku ir viens no būtiskākajiem risināmajiem uzdevumiem. Komisija saņem daudzas sūdzības, galvenokārt no patērētājiem un Eiropas Parlamenta, par izmantošanu uz laiku Spānijā un mazākā mērā Portugālē un Kiprā. Eiropas patērētāju centru iesniegtie pierādījumi liecina, ka problēma ir nozīmīga. Galvenie jautājumi ir šādi. - Uz jauniem produktiem neattiecas likumdošana par izmantošanu uz laiku (piemēram, brīvdienu klubi, līgumi uz laiku līdz trim gadiem un līgumi par dzīvošanu laivās). - Maldinoša tirgdarbība un nepietiekama informācija patērētājiem par produktu un par periodu, kurā var atteikties no preces/pakalpojuma. - Agresīva pārdošanas tehnika, piemēram, pārdošanas spiediens. - Problēmas atgūt iemaksu; direktīva aizliedz radīt šādas problēmas. Dažas problēmas, kuras attiecas uz maldinošu un agresīvu tirgdarbības praksi, risina nesen pieņemtā direktīva par negodīgu komercpraksi. Tālpārdošana Direktīvas par tālpārdošanu novērtējums līdz šim apstiprinājis, ka jāprecizē dažas definīcijas un konsekventāk jāizmanto termini gan minētajā direktīvā, gan dažādās citās direktīvās. Labs piemērs ir atsauces uz „darba dienām” un „dienām” minētajā direktīvā un dažādiem „minimālajiem” periodiem, kuros var atteikties no preces/pakalpojuma, dažādos patērētāju tiesību aizsardzības instrumentos[22]. Ir parādījušās arī būtiskākas definīciju problēmas. Nesen pieņemtajā Eiropas Tiesas nolēmumā[23], kad OFT pieprasīja prejudiciālu nolēmumu par termina „transporta pakalpojumi” nozīmi, Tiesa piemēroja termina plašāku interpretāciju nekā Komisija vai OFT un noteica direktīvas nepiemērošanu automobiļu nomas pakalpojumiem. Daži atbrīvojumi no direktīvas arī rada praktiskas problēmas. Piemēram, izsoles tiek izslēgtas no direktīvas, kaut gan dažas dalībvalstis izlēmušas izslēgt tikai noteiktus izsoļu veidus. Tomēr dažās tīmekļa vietnēs tiek apvienoti izsoļu nami un iepirkšanās par nemainīgu cenu. Direktīvas noteikumi attiecas uz iepirkšanos par nemainīgu cenu tikai B2C darījumiem. Tas var samulsināt patērētājus. Tāpat jaunās tehnoloģijas un tirdzniecības prakse liek apsvērt dažu definīciju atbilstību. Piemēram, informāciju pieprasa apstiprināt rakstiski attiecībā uz „pastāvīgiem informācijas nesējiem”. Dažām dalībvalstīm raizes sagādā termina interpretācija tādu līgumu kontekstā, kas noslēgti ar sms (t.i., mobilo telefonu īsziņu) palīdzību. Apsverot šos jautājumus, Komisija, protams, ņems vērā līdzīgu jēdzienu interpretāciju citos Kopienas instrumentos, piemēram, direktīvā par finanšu pakalpojumu tālpārdošanu[24]. Komisija arī novērtēs, vai ir vienkārši direktīvu piemērot praksē. Vai specifiski direktīvas aspekti radījuši problēmas uzņēmumiem vai patērētājiem? Piemēram, vai fakts, ka preču un pakalpojumu gadījumā iespējams dažāds uzteikuma termiņš, mulsina patērētājus un rada šķēršļus uzņēmumiem, kuru līgumi attiecas gan uz precēm, gan pakalpojumiem? Vispārīgi runājot, direktīvas novērtējums paredz rūpīgi apsvērt tās mijiedarbību ar citiem Kopienas instrumentiem gan patērētāju tiesību aizsardzības jomā (piemēram, mijiedarbību ar prasību sniegt informāciju iepriekš saskaņā ar direktīvām par kompleksiem ceļojumiem[25] un izmantošanu uz laiku; vai tādi produkti kā pirkšana uz nomaksu vai līzings veido finanšu pakalpojumus šīs direktīvas un/vai direktīvas par finanšu pakalpojumu tālpārdošanu nolūkā), gan tādās jomās kā datu aizsardzība un e-komercija. Iespējamie iznākumi Ja diagnosticēšanas posmā Komisija atrod pierādījumus tam, ka jāpārskata vai jāpilnveido acquis , Komisija teorētiski var izvēlēties vienu no divām iespējām: a) vertikālo pieeju, ko veido pastāvošo direktīvu (piemēram, direktīvas par izmantošanu uz laiku) vai specifisku nozaru regulējuma (piemēram, direktīvas par tūrismu, tanī skaitā noteikumu direktīvās par kompleksiem ceļojumiem un par izmantošanu uz laiku) individuāla pārskatīšana; b) horizontālāku pieeju, pieņemot vienu vai vairākus pamatnostādņu instrumentus acquis kopējo īpašību regulēšanai. Viens vai vairāki pamatnostādņu instrumenti nodrošinās kopīgas definīcijas un regulēs galvenās patērētāju līgumtiesības un korektīvos pasākumus. Saskaņā ar horizontālo pieeju Komisija varētu, piemēram, sagatavot direktīvu par preču pārdošanas B2C līgumiem. Tādējādi tiktu konsekventi regulēti pārdošanas līgumiskie aspekti, kuri patlaban ir sadrumstaloti vairākās direktīvās (piemēram, direktīvās par patēriņa preču pārdošanu[26], negodīgiem noteikumiem līgumos[27], tālpārdošanu un līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām[28]). Saskaņā ar labāka regulējuma principiem šis instruments padarītu regulējošās pamatnostādnes ievērojami racionālākas, jo visu būtisko pastāvošo direktīvu būtiskie noteikumi tiktu sistematizēti jaunajā direktīvā. Tās pastāvošo direktīvu daļas, kuras attiecas uz tirgdarbības tehniku (piemēram, ierobežojumi attiecībā uz dažu distances saziņas līdzekļu izmantošanu) un pakalpojumiem, paliktu spēkā. Šīs daļas pēc iespējas un vajadzības nākotnē varētu regulēt ar vienu vai vairākiem atsevišķiem pamatnostādņu instrumentiem. Horizontālā pieeja neizslēgtu vertikālo risinājumu, ja tas būtu nepieciešams. Neatkarīgi no izvēlētās pieejas izmantos sinerģiju starp acquis pārskatīšanu un ELT iniciatīvu. Ikvienu lēmumu par patērētāju acquis pārskatīšanu pakļaus ietekmes novērtējumam. Saskaņā ar iestāžu nolīgumu par likumdošanas uzlabošanu[29] rezultātus paziņos Eiropas Parlamentam, Padomei un sabiedrībai. Citas izmaiņas Rīcības plāna II pasākums 2003. gada rīcības plānā Komisija piekrita pārbaudīt, vai tā varētu sekmēt to, ka privātpersonas attīstītu ES mēroga standarta noteikumus un nosacījumus (SNN), kas nozīmētu uzturēt tīmekļa vietni, kurā tirgus dalībnieki varētu apmainīties ar būtisku informāciju. Pēc rūpīgas pārbaudes Komisija uzskata, ka uzturēt šādu tīmekļa vietni nav lietderīgi turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ. - Ja SNN jāpiemēro visās EEZ juridiskajās sistēmās, tiem jāatbilst visierobežojošākajiem valstu likumiem. Komisija uzskata, ka personas, kuras nedarbojas visās ES jurisdikcijās, jo īpaši ne tajās, kurās pastāv visierobežojošākie valsts režīmi, varētu nevēlēties izmantot šādus SNN. Tādējādi tiktu ievērojami sašaurināts to ekonomikas dalībpersonu loks, kam šāds pasākums dotu labumu. - Parasti SNN projektu izstrādā konkrētai nozarei. Ir grūti iedomāties, kā specifiskai nozarei sagatavotas līguma klauzulas varētu izmantot citās tautsaimniecības nozarēs. - Līdz ar aizvien pieaugošo likumdošanas pārmaiņu tempu būtu nepārtraukti jāatjauno SNN. Tādēļ Komisijas tīmekļa vietnē publicētie SNN drīz vien vairs nebūtu noderīgi. - SNN sarežģītība un nepieciešamība tos nepārtraukti pārskatīt nozīmē, ka SNN atjaunināšana radītu lielas izmaksas saistībā ar maksu par juridiskiem pakalpojumiem. Komisija apšauba, ka iesaistītās personas ieguldīs lielas summas SNN izstrādē un atjaunināšanā un būs gatavas dalīties ar konkurentiem ar galarezultātu bez maksas. - Komisijas rīcības plānā un 2004. gada paziņojumā jau apgalvots, ka par tīmekļa vietnē publicētajiem SNN būs atbildīgas vienīgi personas, kas tos publicējušas, Komisijai neuzņemoties nekādu atbildību par SNN juridisko vai komerciālo derīgumu. Tomēr, ja tīmekļa vietnē publicēto SNN derīgums un piemērojamība visās ES jurisdikcijās vai savietojamība ar ES tiesību aktiem netiks pārbaudīta, tas lielā mērā samazinās šādas informācijas apmaiņas vērtību. Ņemot vērā augstās prognozētās izmaksas, kas saistītas ar tīmekļa vietnes un nepieciešamo funkciju uzturēšanu, pat neiekļaujot tulkošanas izmaksas, kā arī ņemot vērā visu iepriekš minēto, Komisija nolēmusi neveidot tīmekļa vietni SNN informācijas apmaiņai. ELT papildu līdzekļa („26. režīma”) izdevīgums Finanšu pakalpojumu jomā Komisija Zaļajā grāmatā par finanšu pakalpojumu politiku (2005. līdz 2010. gadam)[30] ņem vērā debates par t.s. „26. režīmu”, atstājot neskartus 25 noteikumu kopumus. Komisija atsaucas aicinājumam tālāk pētīt 26. režīmu, uzsākot priekšizpēti, piemēram, vienkāršās (noteikta termiņa) apdrošināšanas un krājproduktu jomā. Specifiskiem mazumtirdzniecības produktiem Komisija iesaka izveidot diskusijas grupas, kuru sastāvā būtu eksperti, kas pārstāvētu nozari un patērētāju intereses un kuru uzdevums būtu identificēt visa veida šķēršļus un izpētīt iespējamos risinājumus. Šo darbu atbalstīs plaša izpēte. Tālāk Zaļajā grāmatā par hipotekāro kredītu ES[31] Komisija apsveic viedokļus par hipotekāro līgumu standartizācijas radītajiem labumiem, piemēram, ar 26. režīma instrumenta palīdzību, un norāda, ka šādu režīmu varētu ieviest ar juridisku instrumentu, kas būtu paralēls valstu likumiem, bet tos neaizstātu, un būtu pieejams kā iespēja līgumslēdzējām pusēm. Annex: CFR-net members; overview Country | Business | Legal professions | Consumers’ org. | Total | |Industry |Trade |Services |Financial Services |General |Lawyers |Judges |Notaries |Arbitrators |Public registrars | | | |Austria | | | | |2 |1 | | | | | |3 | |Belgium | | | | | |2 | | | | |1 |3 | |Cyprus | | | | | | | | | | | | | |Czech Republic |1 | | | | |1 | | | | | |2 | |Denmark | | | | | |1 | | | | | |1 | |Estonia | | | | | | | | | | | | | |Finland | | | | |1 |1 | | | | | |2 | |France | |1 | |3 |1 |2 | | | | |1 |8 | |Germany |11 | |1 |6 | |5 |10 |2 | | | |35 | |Greece | | | | | | | | | | | | | |Hungary | | | | | | | | | | | | | |Ireland | | | | | |1 | | | | | |1 | |Italy | |1 | |1 | |4 |2 |1 | | |1 |10 | |Latvia | | | | | |1 | | | | | |1 | |Lithuania | | | | | | | | | | |1 |1 | |Luxemburg | | | |1 |1 | | | | | |1 |3 | |Malta | | | | | |1 | | |1 | | |2 | |Netherlands |2 | | | | |1 |1 | | | | |4 | |Poland |1 | | | | |1 | | | | | |2 | |Portugal | | | | | |1 | | | | |2 |3 | |Slovakia | | | | | | | | | | | | | |Slovenia | | | | |1 | | | |1 | | |2 | |Spain | | | | | |4 | | | |2 |1 |7 | |Sweden |2 | | | | |2 | | | | | |4 | |UK |2 |1 |2 |4 | |12 |2 | |1 | |1 |25 | |EU org. |8[32] |5[33] |1 |14 |2 |4[34] | |13[35] | | |4 |51 | |Non-EU |4 | | | | | | | | | | |4 | | [1] KOM(2004) 651 galīgā redakcija, OV C 14, 20.1.2005., 6. lpp. [2] OV C 246, 14.10.2003., 1. lpp. [3] P5_TA(2003) 0355. [4] Padomes dok. 14292/04, 5.11.2004. [5] Padomes dok. 14292/04, I pielikums. [6] KOM(2005) 184 galīgā redakcija. [7] Padomes dok. 9778/2/05 REV 2, 10.6.2005. [8] P6_TA-PROV (2005) 0053. [9] Skatīt: ftp://ftp.cordis.lu/pub/citizens/docs/kickoff_p7_p8_2004.pdf [10] OV S 148, 31.7.2004. [11] Skatīt pielikumu. [12] http://europa.eu.int/comm/consumers/cons_int/safe_shop/fair_bus_pract/cont_law/common_frame_ref_en.htm [13] Skatīt 12. parindi. [14] Skatīt 12. parindi. [15] Skatīt 12. parindi. [16] 1998. gada 16. februāra Direktīva 98/6/EK, OV L 80, 18.3.1998., 27. lpp. [17] 1998. gada 19. maija Direktīva 98/27/EK, OV L 166, 11.6.1998., 51. lpp. [18] 1994. gada 26. oktobra Direktīva 94/47/EK, OV L 280, 29.10.1994., 83. lpp. [19] 1997. gada 20. maija Direktīva 97/7/EK, OV L 144, 4.6.1997., 19. lpp. [20] 2004. gada 27. oktobra Regula (EK) Nr. 2004/2006, OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp. [21] 2005. gada 11. maija Direktīva 2005/29/EK, OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp. [22] Problēmas saistībā ar dažādiem periodiem, kuros var atteikties no preces/pakalpojuma, tika atzītas jau direktīvas pieņemšanas laikā, skatīt Padomes un Eiropas Parlamenta deklarāciju,OV L 144, 4.6. 1997., 28. lpp. [23] C-336/03 Easycar (UK) Ltd pret Office of Fair Trading. [24] 2002. gada 23. septembra Direktīva 2002/65/EK, OV L 271, 9.10.2002., 16. lpp. [25] 1990. gada 13. jūnija Direktīva 90/314/EEK, OV L 158, 23.6.1990., 59. lpp. [26] 1999. gada 25. maija Direktīva 1999/44/EK, OV L 171, 7.7.1999., 12. lpp. [27] 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK, OV L 95, 21.4.1993., 28. lpp. [28] 1985. gada 20. decembra Direktīva 85/577/EEK, OV L 372, 31.12.1985., 31. lpp. [29] OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp. [30] KOM(2005) 177 galīgā redakcija. [31] KOM(2005) 327 galīgā redakcija. [32] 1 Belgium, 1 Spain, 1 Germany,1 Norway, 2 Italy (UNICE). [33] 1 Spain, 1 France (FEDSA). [34] 1 France, 1 Italy, 1 Slovenia, 1 UK (CCBE). [35] 1 Austria, 1 Belgium, 4 France, 1 Hungary, 3 Germany, 1 Netherlands, 1 Italy, 1 Spain (CNUE).