[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 22.2.2008 COM(2008) 95 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, ar ko novērtē progresu, par kuru Itālija paziņojusi Komisijai un Padomei un kurš panākts, no piena ražotājiem atgūstot maksājamo papildnodevu par laikposmiem no 1995./1996. līdz 2001./2002. gadam (atbilstīgi Padomes Lēmuma 2003/530/EK 3. pantam) KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, ar ko novērtē progresu, par kuru Itālija paziņojusi Komisijai un Padomei un kurš panākts, no piena ražotājiem atgūstot maksājamo papildnodevu par laikposmiem no 1995./1996. līdz 2001./2002. gadam (atbilstīgi Padomes Lēmuma 2003/530/EK 3. pantam) Šo novērtējuma ziņojumu Komisija ir sagatavojusi atbilstīgi 3. pantam Padomes 2003. gada 16. jūlija Lēmumā 2003/530/EK par tā atbalsta saderību ar kopējo tirgu, ko Itālijas Republika gatavojas piešķirt piena ražotājiem [1]. Saskaņā ar minētā lēmuma 1. pantu atbalsts, ko Itālijas Republika piešķīrusi, pati samaksājot Kopienai summu, kura tai pienākas no piena ražotājiem kā laikposmā no 1995./1996. līdz 2001./2002. gadam uzliktā papildnodeva par pienu, un atļaujot šiem ražotājiem vairāku gadu gaitā nomaksāt parādu atlikta maksājuma veidā, nepiemērojot procentu likmi, izņēmuma kārtā ir uzskatāms par saderīgu ar kopējo tirgu, ja: - ražotāji parādu atmaksā pilnībā, katru gadu veicot vienādus maksājumus, un - atmaksas periods, kas sākas 2004. gada 1. janvārī, nepārsniedz 14 gadus. Saskaņā ar minētā lēmuma 2. pantu atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka Itālija paziņo ELVGF papildnodevas kopējo summu par attiecīgajiem laikposmiem un nesamaksāto parādu trīs vienādu gada maksājumu veidā atskaita no ELVGF finansētajiem izdevumiem attiecīgi par 2003. gada novembri, 2004. gada novembri un 2005. gada novembri. Itālija, nosūtot 2003. gada 26. augusta vēstuli, pienācīgi paziņoja papildnodevas kopējo summu par attiecīgajiem laikposmiem. Atlikušais nesamaksātais parāds tika pienācīgi atskaitīts no ELVGF finansētajiem izdevumiem par 2003., 2004. un 2005. gada novembri. Lēmuma 3. pantā prasīts, lai Itālijas kompetentās iestādes ik gadu Padomei un Komisijai ziņotu par progresu, kas panākts, no ražotājiem atgūstot laikposmā no 1995./1996. līdz 2001./2002. gadam uzliktās papildnodevas summu. Saskaņā ar šo prasību Itālijas iestādes ar AGEA 2007. gada 31. oktobra vēstuli iesniedza Padomei un Komisijai trešo ziņojumu, kas attiecas uz 2006. gadā maksājamo daļu. NODEVAS MAKSāšANA SASKAņā AR MAKSāJUMU SHēMU No 25 000 ražotāju, kuri kopā ir parādā nodevu par septiņiem laikposmiem, uz ko attiecas Padomes lēmums, bet kuri vēl pirms galīgā sprieduma ir saņēmuši valsts tiesu nolēmumu par maksājuma apturēšanu, aptuveni 15 200 izvēlējās maksāt saskaņā ar maksājumu shēmu. Ja ražotājs izvēlas maksāt saskaņā ar maksājumu shēmu, viņam jāizbeidz uzsāktā tiesvedība. Turklāt, ja kāds gada maksājums netiek veikts, ražotājs tiek izslēgts no shēmas, un no viņa tiek piedzīta visa maksājamā summa ar uzkrātajiem procentiem. 15 200 līdzdalīgo ražotāju bija parādā aptuveni 345 miljonus euro, kas veido aptuveni vienu trešdaļu no ražotāju nesamaksāto nodevu kopējās summas. Tāpēc šķiet, ka lielākā daļa ražotāju, kuri piegādes ir pārsnieguši mazākā apjomā, izvēlējās pievienoties shēmai. Turpretim ražotāji, kuru individuālie piegādes pārsniegumi bija lielāki (10 000 ražotāju, no kuriem pieprasīti 695 miljoni euro, kas atbilst nesamaksātajai nodevai par septiņiem laikposmiem), izvēlējās turpināt tiesvedību Itālijas tiesās. Līdz 2006. gada 31. decembrim 12 426 ražotājiem bija jāveic trešais maksājums, kura kopējā summa bija 25 110 128 euro. Trešā maksājuma summa ir nedaudz lielāka par iepriekšējos ziņojumos prognozēto summu, jo 2006. gadā ir palielinājusies arī līdzdalība maksājumu shēmā, galvenokārt tāpēc, ka ir atcelti laika ierobežojumi, lai pieteiktos līdzdalībai shēmā, ja uzreiz tiek veikti pirmie trīs maksājumi un izbeigta tiesvedība. No otras puses, to ražotāju skaits, kas veic trešo maksājumu, salīdzinājumā ar 15 200 ražotājiem, kuri sākotnēji piedalījās shēmā, ir samazinājies, jo aptuveni 2500 ražotāju bija nolēmuši visu nesamaksāto nodevu samaksāt pirmajā un otrajā gadā. 99,4 % no attiecīgajiem ražotājiem laikus samaksāja 99,5 % no summas, kas pienācās trešajā maksājumā. Iepriekš, proti, pirmajā un otrajā maksājumā, laikus tika samaksāti attiecīgi 99,6 % un 97,9 % no summas. Kopējā pirmajos trīs maksājumos iekasētā nodeva ir aptuveni 78,6 miljoni euro. Lai gan minētie skaitļi nepārprotami liecina par līdzdalīgo ražotāju centieniem izpildīt saistības, Komisija uzskata, ka pēcpārbaudes, kas veiktas gadījumos, kad maksājums nav reģistrēts noteiktajā termiņā, ir galvenais rādītājs tam, cik lielā mērā iestādes ir apņēmušās nodrošināt pareizu shēmas noteikumu ievērošanu un gādāt par maksājamās nodevas pilnīgu iekasēšanu. Šajā sakarā Komisija norāda, ka trešajā ziņojumā nav sniegtas nekādas ziņas par nodevas summām, kas pirmajos divos maksājumu gados pēc kontrolēm un noteikumu izpildes procedūrām faktiski iekasētas no tiem samērā nedaudzajiem ražotājiem, kas nebija veikuši maksājumus. Ņemot vērā to, ka šādi ražotāji vairs nevarēs piedalīties 14 gadu shēmā un ka tāpēc viņiem nekavējoties jāsamaksā gan visa nesamaksātā nodeva par septiņiem laikposmiem, uz ko attiecas Padomes lēmums, gan uzkrātie procenti, šāda informācija ir uzskatāma par nepieciešamu gada ziņojumu sagatavošanai. PAR LAIKPOSMIEM NO 1995./1996. LīDZ 2001./2002. GADAM MAKSāJAMā NODEVA, KAS NAV IEKļAUTA MAKSāJUMU SHēMā UN KAS JOPROJāM TIEK APSTRīDēTA ITāLIJAS TIESāS Jau pieminēts, ka maksājumu shēma tiek izmantota samērā maz, ja ņem vērā tajā iekļauto nodevas summu. Tā kā Itālijas tiesas līdz galīgā sprieduma pasludināšanai ir apturējušas maksājumu pieprasījumus, tad tūlītēja summas iekasēšana nav iespējama no aptuveni 10 000 ražotāju, no kuriem ir pieprasīta nodeva 695 miljonu euro apjomā, bet kuri ir izvēlējušies turpināt tiesvedību. Relatīvi nelielais ražotāju skaits, kas izvēlējās pievienoties shēmai 2006. gadā, nav būtiski uzlabojis šo stāvokli. Novērtējuma ziņojumā, ko Komisija iesniedza Padomei 2006. gada februārī, bija izteikts viedoklis, ka nākamajos gada ziņojumos, kurus iesniegs Itālija, būtu konkrēti jāapskata tiesvedība, kas attiecas uz septiņiem attiecīgajiem laikposmiem, un jāsniedz sīkākas ziņas, apstiprinot to ražotāju maksājumus, kuru tiesvedība nav bijusi veiksmīga. Ja šādas informācijas nebūs, Komisija nespēs pienācīgi uzraudzīt, vai tiek iekasēta maksājumu shēmā neiekļautā nodevas daļa. Atsaucoties uz šo lūgumu, Itālijas ziņojumā ir sniegts saraksts ar apstrīdētajām nodevas summām, kuras saistītas ar septiņiem attiecīgajiem laikposmiem un attiecībā uz kurām Itālijas tiesas 2005. un 2006. gadā ir spriedušas par labu administrācijai, un kuras kopā veido 1 681 000 euro, no kā tikai 231 700 euro ir reģistrēti līdz ziņojuma dienai. Ir norādīts, ka attiecībā uz lielāko daļu summu, uz ko attiecas 2005. gadā pasludinātie spriedumi, ir uzsāktas piespiedu atgūšanas procedūras. Komisija uzskata, ka līdz šim sniegtā informācija nav pietiekama, lai Komisija varētu izvērtēt, vai ir panākts optimāls progress, iekasējot to nodevas daļu, kas nav iekļauta maksājumu shēmā un attiecībā uz ko ir izbeigta tiesvedība. Runājot par 2005. gadā nolasītajiem spriedumiem, neizskaidrojams šķiet fakts, ka lielākā daļa no apstiprinātā parāda 2007. gada oktobrī vēl joprojām nebija atgūta. Ņemot vērā šo faktu, vispārējā atsauce uz piespiedu atgūšanas procedūru ierosināšanu ir jāpapildina ar ziņām par attiecīgo gadījumu pašreizējo stāvokli. SECINāJUMS Komisija uzskata, ka progress, ko Itālijas iestādes panākušas, atgūstot maksājamo summu no ražotājiem, kas izvēlējušies pievienoties maksājumu shēmai, lai samaksātu papildnodevu par laikposmiem no 1995./1996. līdz 2001./2002. gadam, liecina par shēmas pienācīgu pārvaldību. Tomēr Komisija vēlētos uzsvērt, ka tai nav iespējams novērtēt attiecīgās nodevas iekasēšanā izrādīto centību vai panākto progresu, ja netiek norādītas summas, kas faktiski iekasētas no tiem nedaudzajiem līdzdalīgajiem ražotājiem, kuri nav veikuši maksājumus un kuriem tāpēc liegta iespēja turpināt dalību shēmā. Attiecībā uz nodevas summām, kuras netika iekļautas maksājumu shēmā un attiecībā uz kurām tiesvedības procesā ir pasludināts galīgais spriedums par labu administrācijai, Komisija uzskata, ka sniegtā informācija nav pietiekama, lai Komisija varētu novērtēt, vai atgūšanā panāktais progress ir optimāls. Tāpēc tā pieprasīs, lai turpmākajos gada ziņojumos tiktu iekļautas vajadzīgās ziņas par šādiem gadījumiem. [1] OV L 184, 23.7.2003., 15. lpp.