Šis priekšlikums direktīvai skar tā dēvēto pakāpeniskās pieejas „otro posmu”, t.i., pēc tam, kad ir panākta politiska vienošanās par kopējās bāzes elementiem. Līdz tam laikam Padomē tiks apturēta KKUINB priekšlikuma izskatīšana. KKUINB paredz nosacījumus par dalību grupā, izklāsta iespējamos veidus, kādus grupa var piemērot, un ietver noteikumus par konsolidācijas tehnisko pusi. Līdzās nepieciešamo pielāgojumu nodrošināšanai, pievienojoties vai izstājoties no grupas, tekstā ir aplūkoti uzņēmumu reorganizācijas jautājumi, vēršot uzmanību uz pārrobežu grupu specifiku un precīzāk — režīmu attiecībā uz zaudējumiem un nerealizēto kapitāla pieaugumu. Tāpat ir paredzēti noteikumi par darījumiem starp grupu un citām vienībām; tie galvenokārt attiecas uz nodokļu ieturējuma režīmu un uz nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu nodokļa atvieglojuma formā. Viens no galvenajiem priekšlikuma elementiem ir sadalījuma formula, proti, mērījumu mehānisms, ko izmanto, lai grupas konsolidēto nodokļa bāzi sadalītu atbilstīgo dalībvalstu starpā. Lai gan saskaņā ar noteikumiem par kopīgo bāzi uzņēmumi var turpināt piemērot valsts noteikumus attiecībā uz savu nodokļu saistību administrēšanu, KKUINB būtu nepieciešams īpašs administratīvais regulējums, lai aptvertu pārrobežu grupu struktūras.

Diskusijas Padomē kopš 2011. gada ir apliecinājušas to, ka ir maz ticams, ka KKUINB priekšlikumu, kas ir ļoti vērienīgs projekts, varētu pieņemt pilnībā bez pakāpeniskas pieejas. Līdz ar to vairāki elementi (īpaši nodokļu konsolidācija) ir izraisījuši sarežģītas debates un var kavēt virzību attīstīt citas būtiskas sistēmas iezīmes. Cīnoties ar iemesliem, kas kavē virzību, Komisija savā 2015. gada jūnija Rīcības plānā atbalstīja pakāpenisko KKUINB īstenošanas pieeju. Saskaņā ar šo, darbu pie konsolidācijas izveides ierosina atlikt līdz brīdim, kamēr tiek panākta vienošanās par obligāto noteikumu kopumu attiecībā uz kopējo bāzi, t.i., kopējo uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KUINB). Tomēr tas nemaina faktu, ka Komisija abus priekšlikumus, proti, par KUINB un KKUINB, iesniegs vienlaicīgi un kā vienas iniciatīvas daļu. 2011. gada priekšlikums par KKUINB, ko pašlaik izskata Padome, tiks atsaukts tajā pašā laikā, kad Komisija pieņems jaunos priekšlikumus par KUINB un KKUINB. Šajā sakarā ir ļoti svarīgi, lai nodokļu konsolidācija joprojām saglabātos kā būtisks KKUINB iniciatīvas elements, jo lielākos nodokļu šķēršļus, ar ko saskaras uzņēmumi Savienībā, visefektīvāk risina konsolidētas grupas iekšienē.

Līdztekus KKUINB pasākumiem pret nodokļu apiešanu, no jauna iesniegtais projekts varētu saglabāt savas funkcijas arī kā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kas veicina pārrobežu tirdzniecību un ieguldījumus iekšējā tirgū. Pašlaik uzņēmumiem, kuri veic pārrobežu darījumdarbību, ir jāatbilst līdz 28 atšķirīgām uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmām. Tas ir apgrūtinošs process gan laika, gan arī ekonomiskā ziņā un novērš uzmanību no darījumdarbības galvenā uzdevuma. No jauna iesniegtā KKUINB arī turpmāk sniegtu 2011. gada priekšlikuma priekšrocības, pakļaujot uzņēmumu grupas, kuriem ir ar nodokli apliekama klātbūtne vismaz vienā dalībvalstī, vienotam noteikumu kopumam attiecībā uz to nodokļa bāzes aprēķināšanu Eiropas Savienībā (ES) un tādējādi liekot tiem atskaitīties vienai nodokļu administrācijai („vienas pieturas aģentūra”). Pārrobežu zaudējumu pārnešana joprojām būtu automātisks konsolidācijas iznākums, un transfertcenu noteikšanas noteikumi nebūtu piemērojami grupas iekšienē, jo ienākumu sadali grupas līmenī veiktu, izmantojot sadalījuma formulu.

Pēdējā laikā starptautiskajai sabiedrībai ir kļuvis skaidrs, ka spēkā esošie noteikumi par uzņēmumu ienākuma nodokli vairs neiederas mūsdienu kontekstā. Parasti uzņēmuma ienākumi tiek aplikti ar nodokli valsts līmenī, taču ekonomiskā vide ir kļuvusi globalizētāka, mobilāka un digitālāka. Darījumdarbības modeļi un korporatīvās struktūras ir daudz sarežģītākas, kas ļauj vieglāk novirzīt peļņu. Turklāt pēdējo desmit gadu laikā atšķirības valstu uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmās ir ļāvušas netraucēti veikt agresīvu nodokļu plānošanu. Līdz ar to, ja valsts noteikumi tiek izstrādāti, neņemot vērā darījumdarbības pārrobežu aspektu, tad starp atšķirīgiem valstu uzņēmumu ienākuma nodokļa režīmiem mijiedarbības kontekstā var rasties neatbilstības. Šādas neatbilstības rada dubultas nodokļu uzlikšanas un dubultas nodokļu neuzlikšanas risku un tādējādi kropļo iekšējā tirgus darbību. Šādos apstākļos dalībvalstīm ir arvien grūtāk efektīvi cīnīties, piemērojot vienpusējus pasākumus pret agresīvu nodokļu plānošanas praksi, lai pasargātu savas valsts nodokļa bāzi no samazināšanas un novērstu peļņas novirzīšanu.

Komisija rīkoja sabiedrisko apspriešanos, lai iesaistītu visas ieinteresētās puses un piedāvātu tām iespēju sniegt savu ieguldījumu no jauna iesniegtajā KKUINB. Ieguldījumu šajā apspriešanās procesā sniedza 175 dalībnieki. Lielāko atbilžu daļu (37%) sniedza reģistrētās apvienības, kam sekoja uzņēmumi (32%), no kuriem lielākā daļa bija MVU; tas apliecina mazo uzņēmumu ieinteresētību šajā priekšlikumā.

Jautājumus saistībā ar izkropļojumiem iekšējā tirgū, kā norādīts iepriekš, var risināt tikai ar saistošām tiesību normām un izmantojot kopīgu tiesisko regulējumu. Ieteikuma tiesību instrumenta izvēle ir riskanta, jo dalībvalstis var nolemt to vispār neīstenot vai arī tas var radīt neviengabalainu pieeju. Šāds iznākums ir ļoti nevēlams. Tāpat tas var radīt tiesisko nenoteiktību attiecībā uz nodokļu maksātājiem, kā arī apdraudēt koordinētas un saskaņotas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas izveidi iekšējā tirgū. Turklāt, tā kā būtu sagaidāms, ka kopējās nodokļa bāzes struktūra ietekmēs valstu budžetus, jo īpaši, izmantojot sadales formulu, ir ļoti svarīgi, lai tiktu konsekventi un efektīvi piemēroti noteikumi, kas nosaka tās uzbūvi. To var sekmīgāk panākt ar saistošu tiesību aktu.

No tā izriet, ka paredzētie noteikumi nepārsniegs to, kas nepieciešams, lai sasniegtu Līguma mērķus – uzlabotu iekšējā tirgus darbību.

Lielākai daļai KKUINB sistēmas galveno elementu risinājumu var rast vienīgi, rīkojoties kopīgi. Piemēram, vienību vai maksājumu juridiskā statusa neatbilstības, kas rada nodokļu dubultu uzlikšanu vai nodokļu dubultu neuzlikšanu, var izskaust, piemērojot uzņēmumu savstarpējām attiecībām kopējos uzņēmumu nodokļu noteikumus. Dalībvalstīm rīkojoties atsevišķi, šos jautājumus labākajā gadījumā var atrisināt tikai divpusēji. Pēc būtības pārrobežu zaudējumu pārnešana varētu darboties visefektīvāk tad, ja to pieļautu visas dalībvalstis, kaut gan nevajadzētu izslēgt divpusējo pieeju kā otro labāko variantu. Turklāt nodokļu nepiemērošana grupas iekšējai pārstrukturēšanai, sarežģīto transfertcenu izslēgšana grupas iekšienē, kā arī ienākumu sadale, izmantojot formulu grupas līmenī, ir pārrobežu jautājumi un to var risināt tikai ar vienotu regulējumu.

Plānotās no jauna iesniegtās KKUINB mērķis ir reaģēt uz arvien pieaugošo vajadzību pēc izaugsmes pieauguma un darbavietu radīšanas iekšējā tirgū, kā arī cīnīties pret agresīvas nodokļu plānošanas praksi. Visi šie mērķi būtībā risina problēmas, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, un tādēļ pēc būtības to risinājumam ir nepieciešama vienota pieeja. Ņemot vērā iepriekš minēto, jebkāda veida pasākumi varētu nodrošināt rezultātus tikai tad, ja šie noteikumi tiktu piemēroti vienādi visā iekšējā tirgū. Pretējā gadījumā uzņēmumu ienākuma nodokļu joma joprojām būs sadrumstalota, kas ļaus fiskālajiem šķēršļiem un negodīgām nodokļu konkurences praksēm turpināt plaukt.

No jauna iesniegtās KKUINB iniciatīvas mērķis ir veicināt darījumdarbību Eiropas Savienībā, pakļaujot nodokļu maksātājus vienotam uzņēmumu ienākuma nodokļa tiesību aktu noteikumu kopumam, ko jāpiemēro visā iekšējā tirgū, kā arī padarīt sistēmu stabilāku un noturīgāku pret agresīvu nodokļu plānošanu. Abi mērķi izšķirošā un tiešā veidā ietekmē iekšējo tirgu, tā kā to mērķis ir izskaust tirgus darbības traucējumus.

Lai sasniegtu nodokļu sistēmas taisnīguma mērķi proporcionālā veidā, vēlamais risinājums ieviest KKUINB nosaka, ka KKUINB būs obligāta tikai uzņēmumu apakšgrupām, pamatojoties uz to lielumu. Līdz ar to mikrouzņēmumi, kā arī MVU, tiek atbrīvoti no obligātās KKUINB piemērošanas. Attiecinot obligāto noteikumu piemērošanu vien uz tām grupām, kuru konsolidētais apgrozījums ir virs EUR 750 milj., paredzēts aptvert lielāko daļu (aptuveni 64 %) apgrozījuma, ko rada grupas, vienlaikus ierobežojot risku iekļaut tikai iekšzemes grupas. Sliekšņa vērtība atbilst pieejai, ko izmanto citās ES iniciatīvās, lai cīnītos pret nodokļu apiešanu. Tajā pašā laikā uzņēmumiem, kuriem KKUINB piemērošana nav obligāta, šis priekšlikums dod iespēju „izvēlēties” KKUINB sistēmu. Tādējādi MVU un mikrouzņēmumiem tiek piešķirta maksimāla elastība, dodot iespēju saņemt KKUINB sniegtās priekšrocības, neuzliekot KKUINB kā obligātu prasību šai uzņēmumu grupai.

Nodokļu saistību izpildes izmaksas ir būtisks slogs uzņēmumiem un to samazināšana būs liela priekšrocība KKUINB īstenošanā. Paredzamās saistību izpildes izmaksas lielajiem uzņēmumiem sasniedz aptuveni 2 % no samaksātajiem nodokļiem, savukārt MVU aplēse bija apmēram 30 % no samaksātajiem nodokļiem. Tiek lēsts, ka līdz ar pārrobežu darbību un meitasuzņēmumu skaita palielināšanos saistību izpildes izmaksas palielinātos. Nodokļu reformas dati liecina, ka pēc krīzes notikušas vairākas CIT reformas un daudzi pasākumi bijuši vērsti, lai stiprinātu starptautisko ļaunprātīgas izmantošanas novēršanas sistēmu. Ņemot vērā iepriekš minēto, saistību izpildes izmaksu samazinājums, izveidojot papildu meitasuzņēmumu, joprojām ir liela priekšrocība: tiek lēsts, ka izmaksas, kas rodas jauna meitasuzņēmuma izveides laikā dalībvalstī, samazināsies par 62 – 67 %. Galveno uzmanību pievēršot atskaitāmajiem izdevumiem, t.i., neņemot vērā vienreizējās pārorientācijas izmaksas, ietekmes novērtējums lēš 8 % samazinājumu no atbilstības darbībām veltītā laika pēc KKUINB īstenošanas. Pamatojoties uz šo laika samazinājumu, var aptuveni aprēķināt kopējo izmaksu ietaupījumu apmēru, ko varētu gūt pēc KKUINB ieviešanas. Ja 5 % vidējo uzņēmumu paplašinātu savu darbību ārvalstīs, vienreizēju izmaksu ietaupījums varētu būt aptuveni EUR 1 miljards. Ja visām starptautiskajām vienībām piemērotu KKUINB, regulārās saistību izpildes izmaksas varētu samazināties par aptuveni EUR 0,8 miljardiem.

Galvenais politikas risinājums, kas ir apsvērts, — priekšlikums ieviest kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi. Galvenā izvēle ir izdarāma attiecībā uz šādas nodokļa bāzes darbības jomu, proti, kam to piemērot. Galvenie izskatītie risinājumi ir padarīt KKUINB par obligātu visiem uzņēmumiem vai arī vienkārši uzņēmumu apakšgrupām. Tika izskatītas dažādas iespējas, kā novērst tendenci finansēt uzņēmumus ar parāda palīdzību, ko sekmē pastāvošās nodokļu sistēmas. Divas galvenās iespējamās rīcības: ļaut atskaitīt no apliekamā ienākuma gan parāda, gan finansēšanas ar pašu kapitālu izmaksas, vai neļaut atskaitīt nevienas no tām. Attiecībā uz R&D stimuliem, galvenajos risinājumos apsvērta nodokļu atlaide par izdevumiem, kas saistīti ar pētniecības un attīstības ieguldījumiem ar atšķirīgu kompensācijas līmeni.

Atkarībā no respondenta veida, pastāvēja viedokļu atšķirības par to, vai KKUINB ir piemērots instruments tādu jautājumu risināšanā kā peļņas novirzīšana un administratīvā sloga samazināšana. Lai gan priekšlikums kopumā šķiet pozitīvs, NVO un publiskās iestādes vairāk uzsvēra KKUINB ietekmi nodokļu plānošanā. Savukārt uzņēmumi drīzāk uzsvēra saistību izpildes izmaksu samazināšanas nozīmi, lai radītu darījumdarbībai labvēlīgu vidi ieguldījumu vajadzībām. Tāpat tika atzīmēti riski, kas var radīt lielākas administratīvās izmaksas, ja sistēmā dominētu noteikumi pret nodokļu apiešanu.

Sadalījuma formula (Salīdzinājumā ar 2011. gada priekšlikumu nav veikti nekādi grozījumi). as ietvers trīs vienlīdz svērtus faktorus (t.i., darbaspēks, aktīvi un pārdevumi pēc galamērķa). Šī kombinācija atspoguļo līdzsvarotu ar nodokli apliekamas peļņas sadali attiecīgajās dalībvalstīs. Darbaspēka faktorā būs algas un darbinieku skaits (katra pozīcija uzskatāma par pusi), lai ņemtu vērā atšķirības algu līmeņos visā Savienībā, un tādējādi nodrošinātu taisnīgāku sadali. Aktīvu faktoru veidos visi materiālie pamatlīdzekļi. Nemateriālie aktīvi un finanšu aktīvi tiks izslēgti no formulas to mobilā rakstura un sistēmas apiešanas risku dēļ. Šiem faktoriem un svērumiem vajadzētu nodrošināt to, ka peļņa tiek aplikta ar nodokli tur, kur tā tiek faktiski gūta. Izņēmuma gadījumos, ja sadalījums patiesi neatspoguļo darījumdarbības apjomu, tad kā izņēmumu no vispārējā principa ar drošības klauzulu paredz alternatīvu metodi.

Nodokļu atbrīvojumu apiešanas pasākumu novēršana (Salīdzinājumā ar 2011. gada priekšlikumu nav veikti nekādi grozījumi). Nodokļu atbrīvojumi par labu daļu atsavināšanai nebūs atļauti, ja to jomu nelikumīgi paplašina līdz aktīvu pārdošanai, kas nav daļas. Tas notiek tad, ja aktīvi tiek pārvietoti grupā bez nodokļu sekām grupas dalībniekam, ko pēc tam pārdod ārpus grupas. Aktīvi, uzņēmuma pārdošanas aizsegā, varēs gūt labumu no nodokļa atbrīvojuma, ko paredz daļu atsavināšana. Līdzīgs režīms tiek paredzēts aktīvu pārvedumiem grupas iekšienē, ko pēc tam pārdod ārpus grupas kārtējā vai nākamā taksācijas gada laikā. Šajā gadījumā tiks veikti pielāgojumi, lai aktīvu uzskatītu par tādu aktīvu, kas ir nodots ārpus grupas no tās dalībvalsts, kurā tas sākotnēji atradās, t.i. pirms pārvedumiem grupas iekšienē.

Tiek paredzēti noteikumi, kas risina jautājumus saistībā ar nerealizēto kapitāla pieaugumu, kas uzkrāts par pamatlīdzekļiem, ja aktīvus atsavina īsā laikposmā pēc iestāšanās vai izstāšanās no grupas. Dalībvalstij (iestājoties grupā) vai grupai (izstājoties no grupas) ir dotas tiesības ar nodokli aplikt pamatā esošo kapitāla pieaugumu, ja tas tika iegūts to nodokļa sistēmas teritorijā. Turklāt nodokļu režīms attiecībā uz kapitāla pieaugumiem, kas ietverti pašradītos nemateriālos aktīvos, prasa ieviest pielāgotu pieeju, kas nozīmēs aktīvu izvērtēšanu, izmantojot atbilstošu rādītāju, tas ir – pētniecības un izstrādes, tirgvedības un reklāmas izmaksas noteiktā laika periodā.

Ja uzņēmums pievienojas grupai, pirmskonsolidācijas tirdzniecības zaudējumi būs pārnesami uz nākamajiem periodiem, lai ar tiem samazinātu nodokļu maksātājam iedalīto daļu. Ja uzņēmums izstājas no grupas, uz to netiek attiecināti konsolidācijas periodā ciestie zaudējumi. Priekšlikums ierosina pilnveidot 2011. gada noteikumus — plašāka mēroga reorganizāciju gadījumos, kad no grupas, kas rada zaudējumus, ir jāizstājas vairāk nekā vienam uzņēmumam, tiek noteikts slieksnis, kas paredz nosacījumu noteikšanu, pie kādiem uzņēmumi vairs neizstāsies no grupas bez zaudējumiem, jo tiks paredzēta zaudējumu attiecināšana konsolidētās grupas līmenī.

Grupas definīcija (Salīdzinājumā ar 2011. gada priekšlikumu nav veikti nekādi grozījumi) Atbilstība konsolidētu nodokļu grupai jānosaka saskaņā ar divdaļīgu testu, kura pamatā ir: i) kontrole (vairāk nekā 50 procenti no balsstiesībām) un ii) īpašumtiesības (vairāk nekā 75 procenti no pašu kapitāla) vai tiesības uz peļņu (vairāk nekā 75 procenti no tiesībām, kas ļauj saņemt peļņu). Taksācijas gada laikā jāsasniedz abi kontrolei un īpašumtiesībām vai tiesībām uz peļņu noteiktie sliekšņi; pretējā gadījumā tos nesasniegušam uzņēmumam būs nekavējoties jāizstājas no grupas. Tāpat tiek paredzēta obligātā prasība attiecībā uz dalību grupā vismaz deviņus mēnešus pēc kārtas.

PADOMES DIREKTĪVA

par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 115. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,

saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,

tā kā:

1)Uzņēmumi, kas vēlas veikt pārrobežu darījumdarbību Savienībā, saskaras ar nopietniem šķēršļiem un tirgus izkropļojumiem, ko rada 28 atšķirīgu uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu pastāvēšana un mijiedarbība. Turklāt nodokļu plānošanas struktūras laika gaitā ir kļuvušas arvien sarežģītākas, jo tās izveido vairākās jurisdikcijās, un tās efektīvi izmanto nodokļu sistēmas specifiskās detaļas vai neatbilstības starp divām vai vairākām nodokļu sistēmām, lai mazinātu uzņēmumu nodokļu saistības. Lai gan šīs situācijas parāda trūkumus, kuri ir pilnīgi atšķirīgi pēc būtības, abi trūkumu veidi rada šķēršļus, kas kavē pareizu iekšējā tirgus darbību. Tāpēc, lai novērstu šīs problēmas, rīcība būtu jāvērš uz abiem tirgus nepilnību veidiem.

2)Lai veicinātu pareizu iekšējā tirgus darbību, uzņēmumu nodokļu vidi Eiropas Savienībā būtu jāveido saskaņā ar principu, kas paredz, ka uzņēmumi taisnīgi maksā savu daļu no nodokļa jurisdikcijā(-s), kurā(-s) tie gūst peļņu. Tādēļ ir jāparedz mehānismi, kas attur uzņēmumus izmantot priekšrocības, ko sniedz neatbilstības starp valstu nodokļu sistēmām, lai samazinātu savas nodokļu saistības. Vienlīdz svarīgi ir arī sekmēt izaugsmi un ekonomisko attīstību iekšējā tirgū, veicinot pārrobežu tirdzniecību un korporatīvos ieguldījumus. Šajā nolūkā Savienībā ir jānovērš dubultas nodokļu uzlikšanas un dubultas nodokļu neuzlikšanas risks, likvidējot valstu uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu mijiedarbībā radušās atšķirības. Tajā pašā laikā uzņēmumiem, lai tie varētu attīstīt savu komercdarbību un paplašinātu to ārpus Savienības robežām, ir nepieciešams vienkārši un praktiski pielietojams nodoklis un tiesiskais regulējums. Šajā kontekstā būtu jārisina arī citi diskriminācijas gadījumi.

3)Kā norādīts 2011. gada 16. marta priekšlikumā Padomes direktīvai par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB), uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma, kura uzņēmumu ienākuma nodokļa aprēķināšanas vajadzībām apskata Savienību kā vienotu tirgu, atvieglotu pārrobežu darbību uzņēmumiem, kuri ir Savienības rezidenti, un veicinātu mērķi padarīt Savienību par konkurētspējīgāku vietu starptautiskajiem ieguldījumiem. 2011. gada priekšlikums par KKUINB ir vērsts uz mērķi veicināt Savienībā esošo uzņēmumu pārrobežu komercdarbības paplašināšanos. Papildus šim mērķim būtu jāņem vērā, ka KKUINB var būt ļoti efektīva iekšējā tirgus darbības uzlabošanai, apkarojot nodokļu apiešanas shēmas. Ņemot vērā iepriekš minēto, KKUINB iniciatīva būtu jāiesniedz no jauna, lai vienādā līmenī varētu risināt jautājumus attiecībā uz darījumdarbības veicināšanas aspektu un iniciatīvas funkciju cīņā pret nodokļu apiešanu. Šāda pieeja vislabāk kalpotu mērķim izskaust iekšējā tirgus darbības traucējumus.

4)Ņemot vērā nepieciešamību ātri rīkoties, lai nodrošinātu pareizu iekšējā tirgus darbību, padarot to, no vienas puses, tirdzniecībai un ieguldījumiem labvēlīgāku un, no otras puses, noturīgāku pret nodokļu apiešanas shēmām, vērienīgo KKUINB iniciatīvu ir nepieciešams sadalīt divos atsevišķos priekšlikumos. Pirmajā posmā būtu jāvienojas par noteikumiem par kopēju uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KUINB), un pēc tam otrajā posmā būtu jārisina jautājums par konsolidāciju.

5)Pārrobežu kontekstā mēdz parādīties vairākas agresīvas nodokļu plānošanas struktūras, kas nozīmē, ka iesaistītajām uzņēmumu grupām ir minimāli resursi. Pamatojoties uz šo, KKUINB noteikumi proporcionalitātes labad būtu obligāti jāpiemēro tikai tām uzņēmumu grupām, kas ir būtiskas pēc sava lieluma. Šajā nolūkā būtu jānosaka ar lielumu saistītais slieksnis, pamatojoties uz grupas, kura iesniedz konsolidētos finanšu pārskatus, kopējo konsolidēto ieņēmumu. Turklāt, lai labāk sasniegtu mērķi veicināt tirdzniecību un ieguldījumus iekšējā tirgū, grupām, kas neatbilst noteiktajam lieluma slieksnim, būtu jābūt iespējai izvēlēties KKUINB noteikumu piemērošanu.

6)Atbilstība konsolidācijai (dalībai grupā) būtu jānosaka saskaņā ar divdaļīgu testu, kura pamatā ir: i) kontrole (vairāk nekā 50 procenti no balsstiesībām) un ii) īpašumtiesības (vairāk nekā 75 procenti no pašu kapitāla) vai tiesības uz peļņu (vairāk nekā 75 procenti no tiesībām, kas ļauj saņemt peļņu). Šāds tests nodrošinātu augsta līmeņa ekonomisko integrāciju grupas dalībnieku starpā. Lai nodrošinātu sistēmas integritāti, taksācijas gada laikā būtu jāsasniedz divi sliekšņi – attiecībā uz kontroli un attiecībā iz īpašumtiesībām vai tiesībām uz peļņu, pretējā gadījumā tos nesasniegušam uzņēmumam būtu nekavējoties jāizstājas no grupas. Lai novērstu manipulācijas ar nodokļu rezultātiem ar uzņēmumu starpniecību, kuri pievienojas un izstājas no grupas īsā laikā, būtu jāparedz arī obligātā prasība attiecībā uz dalību grupā vismaz deviņus mēnešus pēc kārtas.

7)Noteikumiem par uzņēmumu restrukturizāciju būtu jāparedz, ka šādu reorganizāciju ietekme uz dalībvalstīs esošajām nodokļu uzlikšanas tiesībām tiktu samazināta līdz minimumam. Katru reizi, ka uzņēmums pievienojas grupai, dalībvalstīm, kurās citi grupas dalībnieki ir rezidenti nodokļu vajadzībām vai kurā tie atrodas, nevajadzētu tādēļ segt papildu izmaksas par zaudējumiem, kas uzņēmumam radušies saistībā ar citas uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas noteikumiem, ko šim uzņēmumam piemēroja pirms šīs direktīvas noteikumiem. Tādējādi uzņēmuma, kurš pievienojas grupai, pirmskonsolidācijas tirdzniecības zaudējumus vajadzētu pārnest uz nākamajiem periodiem, lai ar tiem samazinātu pret uzņēmumam iedalīto daļu. Tādējādi zaudējumus, kas radušies grupas dalībniekam konsolidācijas perioda laikā, nevajadzētu ekskluzīvi attiecināt uz šo grupas dalībnieku, bet jādalās ar tiem grupas līmenī. Attiecībā uz reorganizācijām plašākā mērogā, ja no grupas, kas rada zaudējumus, izstājas vairāk nekā viens uzņēmums, būtu svarīgi noteikt slieksni, kas paredz nosacījumu noteikšanu, pie kādiem uzņēmumiem vairs nevajadzētu izstāties no grupas, kas rada zaudējumus, neparedzot zaudējumu sadali. Līdzīgs pielāgojums būtu jāveic attiecībā uz kapitāla pieaugumiem, ko rada konkrētu aktīvu atsavināšana īsā laika posmā pēc šo aktīvu pievienošanas grupai vai izstāšanās no tās, pievienojoties vai izstājoties no uzņēmuma. Šādos gadījumos dalībvalstij(-īm), kurā(-s) uzkrāti šādi pieaugumi, būtu jāpiešķir tiesības uzlikt tiem nodokli, neskatoties uz to, ka tie var vairs nebūt viņu nodokļu jurisdikcijā. Nodokļu režīms attiecībā uz kapitāla pieaugumiem, kas ietverti pašradītos nemateriālos aktīvos, prasa ieviest pielāgotu pieeju, jo šie aktīvi bieži vien netiek reģistrēti uzņēmuma finanšu pārskatos un šķiet, ka nav iespējams precīzi aprēķināt to vērtību. Tāpēc uzkrāto kapitāla pieaugumu vajadzētu izvērtēt, pamatojoties uz piemērotu rādītāju, proti, pētniecības un izstrādes, kā arī tirgvedības un reklāmas izmaksām par noteiktu laika periodu.

8)Ieņēmumi no nodokļiem, kas ieturēti par procentu un autoratlīdzības maksājumiem, būtu jāsadala saskaņā ar konsolidētās nodokļa bāzes sadalījuma formulu tajā taksācijas gadā, kurā ir maksājams ieturējuma nodoklis, lai kompensētu procentu un autoratlīdzības maksājumu iepriekšēju atskaitījumu un ieguvums tiktu sadalīts visai grupai. Taču ieņēmumus no nodokļiem, kas ieturēti par dividendēm, nevajadzētu sadalīt. Pretēji procentu un autoratlīdzības maksājumiem, dividendes tiek sadalītas no peļņas, kurai jau ir uzlikts uzņēmumu ienākuma nodoklis, un tāpēc dividenžu sadale grupas dalībniekiem nav saistīta ar jebkāda labuma gūšanu darījumdarbības izdevumu atskaitīšanas veidā.

9)Lai novērstu daļu atsavināšanai piemērojamā nodokļu atbrīvojuma ļaunprātīgu izmantošanu, šādu beznodokļa režīmu vajadzētu liegt izmantot, ja tā darbības jomu nelikumīgi attiecina uz tādu aktīvu pārdošanu, kas nav daļas. Šāda situācija rastos tad, ja aktīvus pārvietotu grupas iekšējos darījumos bez nodokļu sekām grupas dalībniekam, un ja būtu paredzēts pārdot daļas tās pašas grupas dalībniekam un aktīvus ietvertu šajā pārdošanā. Šādā gadījumā ar aktīviem kapitāldaļu pārdošanas aizsegā faktiski gūtu labumu no nodokļa atbrīvojuma, kas paredzēts kapitāldaļu atsavināšanai. Līdz ar to vajadzētu arī risināt jautājumus saistībā ar tādu aktīvu pārdevumiem grupas iekšienē, kas pēc tam tiek pārdoti ārpus grupas, laikposmā, kas nepārsniedz divus gadus. Proti, jāveic korekcija, lai aktīvu uzskatītu par tādu aktīvu, kas izstājies no grupas tajā dalībvalstī, kurā tas sākotnēji atradās, t.i., pirms pārvedumiem grupas iekšienē, un šādā veidā novērstu mākslīgus aktīvu (kas nav kapitāldaļas) pārdevumus grupas iekšienē uz dalībvalstīm ar izdevīgu nodokļu režīmu attiecībā uz kapitāla pieaugumu no aktīvu atsavināšanas

10)Konsolidētās nodokļa bāzes sadalījuma formulai vajadzētu ietvert trīs vienlīdz svērtus faktorus, proti, darbaspēks, aktīvi un pārdevumi galamērķu dalījumā. Šiem vienlīdz svērtajiem faktoriem vajadzētu atspoguļot līdzsvarotu pieeju ar nodokli apliekamas peļņas sadalījumā starp attiecīgajām dalībvalstīm, un vajadzētu nodrošināt, ka peļņa tiek aplikta ar nodokli vietā, kur tā faktiski radusies. Tāpēc darbaspēku un aktīvus vajadzētu attiecināt uz to dalībvalsti, kurā veic darbu vai atrodas aktīvi, un līdz ar to tas piešķirtu attiecīgu svērumu izcelsmes dalībvalsts interesēm, kamēr pārdošana tiktu attiecināta uz preču vai pakalpojumu galamērķa dalībvalsti. Lai ņemtu vērā atšķirības algu līmeņos visā Savienībā, un tādējādi nodrošinātu taisnīgāku konsolidētās nodokļa bāzes sadali, darbaspēka faktorā vajadzētu būt algām un darbinieku skaitam (katra pozīcija uzskatāma par pusi). Savukārt aktīvu faktorā vajadzētu iekļaut visus materiālos pamatlīdzekļus, un nevajadzētu iekļaut nemateriālos un finanšu aktīvus to mobilā rakstura dēļ un izrietošā riska dēļ, ka varētu apiet šīs direktīvas noteikumus. Ja ārkārtēju apstākļu dēļ dalījuma rezultāts patiesi neatspoguļo darījumdarbības apjomu, tad drošības klauzulai vajadzētu paredzēt alternatīvu ienākuma sadales metodi.