1.Vajadzība pēc ES rīcības apputeksnētāju jomā

Pēdējos gados sabiedrības uzmanības centrā ir nonācis medus bišu populāciju bēdīgais stāvoklis — to skaits ir samazinājies gan ES, gan visā pasaulē. Aiz šīs publiskajā telpā plaši aplūkotās parādības slēpjas daudz lielāka mēroga problēma, proti, visu veidu Eiropas savvaļas apputeksnētājkukaiņu, tostarp savvaļas bišu, ziedmušu, tauriņu un naktstauriņu, sastopamības un daudzveidības krasais samazinājums. Daudz apputeksnētāju sugu ir izmirušas vai ir uz izmiršanas robežas.

Tas ir nopietns pamats bažām, jo apputeksnētāji ir veselīgu ekosistēmu neatņemama daļa. Bez tiem samazinātos daudzu augu sugu skaitliskums un tās galu galā izzustu līdz ar organismiem, kas no tām ir atkarīgi, un tam būtu nopietnas ekoloģiskas, sociālas un ekonomiskas sekas. No apputeksnētājiem atkarīgu kultūraugu vajadzība apputeksnētājdzīvniekiem atšķiras. Tiek lēsts, ka 5–8 % pašreizējās globālās kultūraugu produkcijas tiek iegūta, pateicoties tieši apputeksnēšanai ar dzīvnieku starpniecību. ES vien aptuveni 84 % kultūraugu sugu un 78 % savvaļas puķu sugu vismaz daļēji ir atkarīgas no apputeksnēšanas ar dzīvnieku starpniecību. Līdz pat gandrīz EUR 15 miljardiem no ES ikgadējās lauksaimniecības izlaides vērtības ir iegūti, pateicoties tieši apputeksnētājkukaiņiem.

Pirmajā pasaules ziņojumā par apputeksnētājiem, kuru izdevusi Starpvaldību zinātnes un politikas platforma bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu jomā, par galvenajiem apputeksnētāju apdraudējumiem ir atzīta zemes izmantošanas maiņa, intensīvās lauksaimniecības prakse un pesticīdu izmantošana, vides piesārņojums, invazīvas svešzemju sugas, patogēni un klimata pārmaiņas. Tajā arī ir norādīts, ka trūkst zināšanu par to, kā šie virzītājfaktori darbojas, un ka to novēršanai ir vajadzīga pārrobežu rīcība. Konvencijā par bioloģisko daudzveidību tika apstiprināti ziņojuma konstatējumi un uzsvērts, kāda nozīme apputeksnētājiem un to sniegtajiem ekosistēmu pakalpojumiem ir vairāku ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

ES ir ieviesusi virkni pasākumu, kas nāk par labu apputeksnētājiem, jo īpaši pasākumus vides un veselības politikas (konkrētāk, Putnu direktīvas, Dzīvotņu direktīvas un ES tiesību aktu par pesticīdiem) ietvaros, kā arī kopējās lauksaimniecības politikas, kohēzijas politikas un pētniecības un inovācijas politikas ietvaros. Ir ieviestas arī vairākas nacionālās un reģionālas stratēģijas apputeksnētāju jautājumā. Taču līdz šim nav īstenota vienota, saskaņota ES mēroga rīcība apputeksnētāju iznīkšanas novēršanai ar integrētu pieeju, kas skartu dažādas nozares un politikas virzienus. ES un tās dalībvalstīm šī problēma ir jārisina kopīgi.

Šajā paziņojumā ir izklāstīti stratēģiskie mērķi un virkne darbību, kas jāveic ES un tās dalībvalstīm, lai novērstu apputeksnētāju iznīkšanu ES un sniegtu ieguldījumu globālajos aizsardzības centienos. Tajā ir noteikts satvars, kas dos iespēju šo problēmu risināt integrētā veidā un lietderīgāk izmantot esošos rīkus un politikas virzienus.

Šī iniciatīva atspoguļo Komisijas nodomus straujāk virzīties uz ES 2020. gada mērķi, kas apstiprināts arī Rīcības plānā dabai, cilvēkam un ekonomikai, proti, apturēt bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu izzušanu un tos atjaunot. Tā ir arī atbilde uz Eiropas Parlamenta, un Padomes aicinājumiem rīkoties, lai aizsargātu apputeksnētājus un to dzīvotnes un tādējādi apturētu to iznīkšanu. Sabiedriskajā apspriešanā, kas notika šīs iniciatīvas sagatavošanas vajadzībām, tika konstatēts, ka ES Apputeksnētāju iniciatīvai ir spēcīgs ieinteresēto personu grupu, jo īpaši plašas sabiedrības, atbalsts.

2.Iniciatīvas komponenti

Šajā iniciatīvā izklāstīto mērķu un darbību nolūks ir uzlabot zinātniskās zināšanas par apputeksnētājkukaiņu iznīkšanu, novērst tās galvenos zināmos cēloņus un nostiprināt sadarbību starp visiem skartajiem aktoriem . Lai gan uzmanības centrā ir savvaļas apputeksnētāji, iniciatīva pievēršas problēmām, kas skar visus apputeksnētājus. Tāpēc tā sniegs labumu arī pieradinātiem apputeksnētājiem, jo īpaši medus bitēm, un papildinās pastāvošo ES atbalstu biškopībai un bišu veselībai.

Lai gan ierosinātas ir īstermiņā realizējamas darbības, tās iekustinās svarīgus procesus un ieviesīs mehānismus, kas vajadzīgi, lai holistiskā veidā tiktu galā ar šo problēmu ilgākā termiņā. Lai šīs darbības varētu sekmīgi īstenot, būs vajadzīgi atbilstoši finanšu un cilvēku resursi. Politikas veidotāji un publiskās iestādes vieni paši nevar atrisināt šo problēmu — būs jāiesaista arī ES iedzīvotāji un uzņēmējdarbības sektors.

I PRIORITĀTE: uzlabot zināšanas par apputeksnētāju iznīkšanu, tās cēloņiem un sekām II PRIORITĀTE: novērst apputeksnētāju iznīkšanas cēloņus III PRIORITĀTE: palielināt informētību, iesaistīt plašu sabiedrību un veicināt sadarbību

Iniciatīvā ir noteikti ilgtermiņa mērķi un īstermiņa darbības trīs prioritātēm.

Pielikumā iekļautajā tabulā ir sniegta sīkāka informācija par dažādajām katras prioritātes darbībām un apakšdarbībām.

2.1.I PRIORITĀTE: uzlabot zināšanas par apputeksnētāju iznīkšanu, tās cēloņiem un sekām

ES jau ir atbalstījusi vērtīgu zināšanu uzkrāšanu (piemēram, projektos ALARM un STEP un darbā pie Eiropas Sarkanās grāmatas). Lai gan tās nepārprotami liecina par apputeksnētāju iznīkšanu satraucošos apjomos un vajadzību nekavējoties rīkoties, zināšanu trūkums joprojām ir ievērojams. Nav zināms, kādā mērā iznīkšana notiek, un vēl nav līdz galam saprasts, kā tā atbalsosies uz cilvēku sabiedrību un ekonomiku. Lai gan galvenie apputeksnētāju apdraudējumi ir konstatēti un ir iespējams nekavējoties īstenot uz zināšanām balstītu rīcību, ir vajadzīgi sīkāki pētījumi, lai pilnveidotu zināšanas par to individuālo ietekmi un mijiedarbību. Tāpēc zināšanu uzlabošana ir viens no šīs iniciatīvas stūrakmeņiem, un to uzlabošanai būs vajadzīgi kopīgi Komisijas, dalībvalstu, Eiropas Vides aģentūras, akadēmisko aprindu, ieinteresēto personu un iedzīvotāju centieni.

Ir jāuzlabo ES sastopamo apputeksnētāju sugu un populāciju monitorings. Lai izstrādātu saskaņotu monitoringa procesu, kura mērķis ir papildināt zināšanas par to stāvokli un tendencēm, ES un tās dalībvalstīm būs jādarbojas kopā. Būs vajadzīga tehniskā ekspertu grupa rentablas un standartizētas monitoringa metodikas izstrādei. Šajā procesā var noderēt amatierzinātne, IKT rīki un tādas tehnoloģijas kā DNS svītrkodēšana un mašīnmācīšanās. Ja monitoringa gaitā tiks gūti labas kvalitātes dati no reālās vides, būs iespējams novērtēt apdraudēto apputeksnētāju sugas un izstrādāt pamatīgus apputeksnētāju rādītājus. Šie rādītāji palīdzētu novērtēt, kāda ietekme ir dažādiem ES politikas virzieniem, galvenokārt vides, lauksaimniecības un veselības jomas politikai, un izsekot ES virzību uz ANO 2. (“Novērsts bads”) un 15. ilgtspējīgas attīstības mērķi (“Dzīvība uz zemes”). Tie kopā ar datiem par apputeksnētāju un apputeksnēšanas apdraudējumiem dotu iespēju veikt integrētu novērtējumu par apputeksnētāju iznīkšanu un tās ietekmi uz sabiedrību un ekonomiku, izmantojot tādus rīkus kā ekosistēmu un to pakalpojumu kartēšana un novērtēšana un dabas kapitāla uzskaite attiecībā uz apputeksnētājiem un apputeksnēšanu, kā arī izstrādāt atbilstošu politiku.