1.Vispārīgais konteksts

Ar iepirkuma direktīvām reglamentē tādu publisko līgumu un koncesijas līgumu piešķiršanas procedūras un atsevišķus izpildes aspektus, kuru vērtība pārsniedz konkrētu robežvērtību. Vietnē “Tenders Electronic Daily” (TED) publicēto konkursu aptuvenā vērtība 2014. gadā bija EUR 421,31 miljards, kas veido 3,32 % no ES iekšzemes kopprodukta (IKP) . Atvērti un labi regulēti iepirkuma tirgi veicina publisko resursu efektīvāku izmantošanu un publisko iepirkumu kvalitātes uzlabošanu.

Ar iepirkuma direktīvām iegūtā pieredze apliecināja, ka, lai pilnīgi sasniegtu to mērķus, uzņēmējiem jāspēj īstenot ar šīm direktīvām piešķirtās tiesības visā ES. Tādējādi tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvas (Direktīva 89/665/EEK un Direktīva 92/13/EEK, kurās grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/66/EK ) tika pieņemtas kā atbalsta pasākumi. Šo direktīvu mērķis bija nodrošināt, ka, pamatojoties uz obligātajiem ES pārskatīšanas standartiem, uzņēmējiem visā ES būtu piekļuve ātrām un efektīvām tiesiskās aizsardzības procedūrām gadījumos, kuros tie uzskata, ka līgumu slēgšanas tiesības piešķirtas, pārkāpjot iepirkuma direktīvas. Tādējādi tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvas ir būtiskas publiskā iepirkuma jomā un unikāls ES tiesību aktu piemērs, ar ko pilnīgi īsteno ES tiesības valsts līmenī.

Ar tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvām sniedz iespēju vērsties tiesā gan pirms līguma parakstīšanas (tiesiskās aizsardzības līdzekļi pirms līguma noslēgšanas), gan pēc tās (tiesiskās aizsardzības līdzekļi pēc līguma noslēgšanas). Tiesiskās aizsardzības līdzekļi pirms līguma noslēgšanas ietver tiesības uz pagaidu pasākumiem, obligātu nogaidīšanas termiņu no piešķiršanas lēmuma līdz līguma noslēgšanai un prasību apturēt piešķiršanas procedūru, kamēr izskata pārsūdzību, lai novērstu līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu. Pēc līguma noslēgšanas piemērojamo tiesiskās aizsardzības līdzekļu mērķis ir pasludināt esošo līgumu par spēkā neesošu un/vai nodrošināt kompensāciju (jo īpaši, zaudējumu atlīdzību) skartajām pusēm pēc attiecīgā līguma parakstīšanas. Turklāt citi tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvu svarīgākie elementi ir automātiskā pretendentu informēšana par to, kādēļ tie netika izraudzīti, termiņu kārtība tiesvedības sākšanai un alternatīvas sankcijas (proti, līguma darbības laika saīsināšana vai naudas sodu piemērošana), ja līguma atzīšana par spēkā neesošu nav piemērojama.

Tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvas paredz, ka Komisija pārskata to īstenošanu un ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par to efektivitāti, jo īpaši attiecībā uz alternatīvajām sankcijām un termiņiem, kas ieviesti ar Direktīvu 2007/66/EK. Turklāt 2013. gadā tika nolemts veikt šo direktīvu izvērtējumu saskaņā ar Komisijas Normatīvās atbilstības un izpildes programmu (REFIT). Šis ziņojums iesniegts Parlamentam un Padomei ar mērķi izpildīt juridisko pienākumu, proti, ziņot Parlamentam un Padomei un informēt par REFIT izvērtējuma rezultātiem. Šim ziņojumam pievienotajā dienestu darba dokumentā sniegta papildu informācija par veikto izvērtējumu.

Šā ziņojuma sagatavošanai tika izmantoti šādi informācijas avoti:

•pētījums “Economic efficiency and legal effectiveness of review and remedies procedures for public contracts” (Publisko līgumu pārskatīšanas un tiesiskās aizsardzības procedūru ekonomiskā lietderība un juridiskā efektivitāte);

•atklāta tiešsaistes sabiedriskā apspriešana, kuras mērķis bija apkopot pierādījumus par tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvu darbību un pievienoto vērtību;

•apspriešanās ar dalībvalstīm;

•vairākas mērķtiecīgas apspriešanās ar ekspertiem un praktizējošām personām publiskā iepirkuma tiesvedības jomā, kā arī

•valstu tiesību aktu un judikatūras pārskatīšana.

Papildus direktīvu politikas rezultativitātes izvērtēšanai saskaņā ar REFIT īstenotajā izvērtējumā īpaša uzmanība pievērsta tam, vai tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvas ir atbilstošas mērķim, vai ar tām samazina saistītās izmaksas un slogus un palielina vienkāršošanas potenciālu.

Dalībvalstīs pašreiz nav ES mēroga sistēmas tiesiskās aizsardzības līdzekļu pārraudzībai un izvērtēšanai. Dati par vēršanos tiesā saistībā ar tiesiskās aizsardzības līdzekļu nodrošināšanu attiecībā uz publiskiem līgumiem, kuru vērtība pārsniedz robežvērtību, katrā dalībvalstī netiek apkopoti strukturēti, saskaņoti un sistēmiski, kas ļautu analizēt iegūtos rezultātus automatizētā un viegli salīdzināmā veidā. Tādēļ tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvu ietekmes pienācīga noteikšana vai novērtēšana ir grūti nodrošināma un tai nepieciešami papildu pasākumi (piem., vienreizēja datu apkopošana un manuāla analīze, kā tas īstenots šajā izvērtējumā).

2.Īstenošana dalībvalstīs

Tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvas tika pilnīgi transponētas visās dalībvalstīs. Tomēr tika konstatēti būtiski un plaši kavējumi grozījumu Direktīvas 2007/66/EK transponēšanā (plašāku informāciju skatīt dienestu darba dokumenta 5. pielikumā). Ņemot vērā saskaņā ar tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvām veikto obligāto saskaņošanu, dalībvalstis pieņēma dažādu darbības jomu un veidu valstu noteikumus atbilstoši to juridiskajām tradīcijām.

Tādējādi katrā dalībvalstī ir izveidotas vairākas pārskatīšanas iestādes. Administratīvas publiskā iepirkuma pārskatīšanas iestādes (specializētas vai nespecializētas) ir 14 dalībvalstīs. Pārējās dalībvalstīs par iepirkuma procedūru pārskatīšanu ir atbildīgas tās tiesu iestādes, kas veic lietu pārskatīšanu.

Visās dalībvalstīs ir noteikta prasība, ka pārskatīšanas procedūrai jābūt pieejamai ikvienai personai, kura ir vai ir bijusi ieinteresēta iegūt konkrēta līguma slēgšanas tiesības un kurai ar varbūtējo pārkāpumu ir vai var tikt radīts kaitējums. Turklāt dažās dalībvalstīs arī nosaka, ka apvienības vai iestādes, kas nav uzņēmēji, ir tiesīgas sākt pārskatīšanas procedūru. Iepriekš minētais var ietvert profesionālas apvienības vai konkurences iestādi.