Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondu /* COM/2012/0617 final - 2012/0295 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS 1.1. Nabadzība un materiālā nenodrošinātība Savienībā Saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” Eiropas Savienība ir izvirzījusi mērķi līdz 2020. gadam par vismaz 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības vai sociālās atstumtības risks. Tomēr ekonomikas krīzes dēļ nabadzība un sociālā atstumtība ir vēl vairāk pieaugušas un raisa bažas par sociālajām sekām privātpersonām un sabiedrībai kopumā. 2010. gadā aptuveni ceturto daļu eiropiešu (116 miljonus) apdraudēja nabadzība vai sociālā atstumtība. Tas ir aptuveni par 2 miljoniem vairāk nekā iepriekšējā gadā, un pirmie pieejamie skaitļi par 2011. gadu apstiprina šo tendenci. Dalībvalstu spēja atbalstīt tos, kuri mūsu sabiedrībā ir atstumto lomā, daudzos gadījumos ir samazinājusies, kaut arī vajadzība pēc šāda atbalsta pieaug. Vairāk nekā agrāk sociālo kohēziju apdraud fiskālie ierobežojumi. Daudzās dalībvalstīs tiek uzskatīts, ka Eiropas līmenī izlemtās politikas savā ziņā ir atbildīgas par to. Nabadzības pieaugums negatīvi ietekmē eiropiešu dzīves apstākļus, jo apmēram 40 miljoni cilvēku cieš no dziļas materiālās nenodrošinātības. Kaut arī laika posmā no 2005. līdz 2008. gadam šis rādītājs ievērojami samazinājies, tomēr 2009.–2010. gadā par 342 000 cilvēkiem gadā palielinājies to iedzīvotāju skaits, kuri dzīvo dziļā materiālā nenodrošinātībā. Viena no materiālās nenodrošinātības galvenajām iezīmēm ir nespēja tikt pie pienācīgas kvalitātes pārtikas pienācīgos daudzumos. To Savienības iedzīvotāju daļa, kuri ik pārdienas nevar atļauties maltīti ar gaļu, vistu, zivi vai veģetāru ekvivalentu (Pasaules veselības organizācija ir noteikusi, ka tā pamatvajadzība), 2010. gadā bija 8,7 % , proti, vairāk nekā 43 miljoni cilvēku, un pirmie pieejamie rādītāji par 2011. gadu norāda, ka situācija pasliktinās. Sevišķi dziļa materiālās nenodrošinātības forma papildus nenodrošinātībai ar pārtiku ir bezpajumtniecība. Bezpajumtniecības apmēru ir grūti novērtēt skaitļos, tomēr aprēķini rāda, ka 2009.–2010. gadā Eiropā 4,1 miljons cilvēku bija bez pajumtes. Mazas un nevienmērīgas izaugsmes un pieaugoša bezdarba sociālās ietekmes dēļ bezpajumtniecība nesen ir palielinājusies. Vēl vairāk satrauc tas, ka par bezpajumtniekiem aizvien vairāk kļūst jauni cilvēki, proti, ģimenes ar bērniem, jaunieši un cilvēki no migrantu vides. Savienībā 25,4 miljonus bērnu apdraud nabadzības risks vai sociālā atstumtība. Kopumā nabadzības vai sociālās atstumtības risks bērnus apdraud vairāk nekā pārējos iedzīvotājus (salīdzinājumam: 27 % un 23 %). Tos apdraud materiālā nenodrošinātība, kas neaprobežojas ar nepietiekamu uzturu. Piemēram, 5,7 miljoniem bērnu jāiztiek bez jauna (nelietota) apģērba un 4,7 miljoniem nav divu pāru pienācīgu apavu (ieskaitot pāri visiem laika apstākļiem piemērotu apavu). Bērniem, kas cieš no šīm materiālās nenodrošinātības formām, ir mazāk iespēju nekā viņu vienaudžiem būt sekmīgiem mācībās, būt veseliem un pieaugot pilnībā izmantotu savu potenciālu. 1.2. Savienības reakcija uz nabadzību un materiālo nenodrošinātību Galvenais Savienības instruments nodarbināmības atbalstam, cīņai pret nabadzību un sociālās iekļautības veicināšanai ir un paliks Eiropas Sociālais fonds (ESF). Šis strukturālais instruments tieši iegulda cilvēkos un viņu prasmēs, un tā mērķis ir uzlabot viņu iespējas darba tirgū. Tomēr daļa no visievainojamākajiem pilsoņiem, kuri dzīvo galējā nabadzībā, ir pārāk tālu no darba tirgus, lai izmantotu ESF sociālās iekļautības pasākumus. ES pārtikas izdalīšanas programma vistrūcīgākajām personām (VTP programma) vairāk nekā divas desmitgades sniegusi pārtikas palīdzību šiem cilvēkiem. To izveidoja 1987. gadā, lai jēgpilni izmantotu lauksaimniecības pārpalikumus, kas citādi tiktu iznīcināti, un darītu tos pieejamus dalībvalstīm, kuras vēlas tos izmantot. Gadu gaitā šī shēma bijusi nozīmīgs piegāžu avots organizācijām, kas strādā tiešā kontaktā ar trūcīgākajiem sabiedrības locekļiem, un nodrošinājusi tiem pārtiku. Secīgo kopējās lauksaimniecības politikas reformu izraisītā intervences krājumu gaidāmā samazināšanās un lielā neprognozējamība 2011.–2020. gadā ir atņēmušas VTP programmai sākotnējo pamatojumu, un no 2013. gada beigām tā vairs netiks turpināta. Tomēr materiālā nenodrošinātība joprojām rada nopietnas problēmas, un joprojām ir vajadzīgs ES sabiedrības atbalsts vistrūcīgākajām personām. Priekšlikumā par nākamo daudzgadu finanšu shēmu Komisija to ņēmusi vērā un atvēlējusi EUR 2,5 miljardu budžetu jaunam instrumentam, kas paredzēts cīņai pret galēju nabadzību un atstumtību. Ņemot vērā iepriekš minēto, ar regulas priekšlikumu 2014.–2020. gada periodam tiek iedibināts jauns instruments, kas papildinās līdzšinējos kohēzijas instrumentus, konkrēti Eiropas Sociālo fondu, vēršoties pret ļaunākajām un sociāli graujošākajām nabadzības formām, nenodrošinātību ar pārtiku, bērnu bezpajumtniecību un materiālo nenodrošinātību, vienlaikus atbalstot papildpasākumus, kuru mērķis būtu reintegrēt sabiedrībā Savienības vistrūcīgākās personas. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI 2.1. Ieinteresēto personu nostāja Diskusijas Padomē un Eiropas Parlamentā, ar pilsonisko sabiedrību un vietējām iestādēm par pašreizējām palīdzības formām VTP programmas ietvaros ir sniegušas vērtīgu ieskatu un idejas nākotnei. Turklāt Komisija ir bijusi atvērta ieinteresēto personu viedokļiem un ir apspriedusies ar ES līmeņa jumta organizācijām, kas pārstāv gan pārtikas palīdzības sniedzējus, gan galīgos saņēmējus. VTP shēmas sniegtās palīdzības potenciālo nozīmīgo samazinājumu 2012. gadā ļoti kritizējušas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, un reģionālo un vietējo iestāžu pārstāvji uzsvēruši palīdzības svarīgumu un pieprasījuši to turpināt laikā, kad vajadzība pēc tās pieaugs. Lielas labdarības un pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kas pārstāv pārtikas bankas, kā arī organizācijas, kuras strādā ar bērniem un bezpajumtniekiem, ir atkārtoti paudušas nepieciešamību pēc publiskā sektora un it īpaši ES atbalsta. Notikušas divas sanāksmes ar jumta organizāciju apvienību, kas pārstāv ne tikai saņēmējinstitūcijas, bet arī faktiskos galīgos saņēmējus. Kopumā organizācijas atzinīgi novērtēja iespējamo instrumenta darbības jomas paplašināšanu, ietverot tajā ne tikai pārtikas palīdzību un uz cilvēku orientētas pieejas ideju. Dalībvalstu viedokļi par šādu instrumentu ir dalīti: septiņas dalībvalstis ir izteikušas iebildumus pret VTP programmas darbības turpināšanu pēc 2013. gada; citas dalībvalstis uzstājīgi atbalstīja shēmu. Trīspadsmit dalībvalstis 2011. gada decembrī publicēja paziņojumu, kurā prasīja turpināt VTP programmu pēc 2013. gada. Eiropas Parlaments vairākkārt ir paudis lielu atbalstu pārtikas palīdzības programmas turpināšanai, lai Eiropā panāktu labāku sociālo kohēziju. Vienpadsmit jumta organizācijas 2011. gada decembrī rakstiski vērsās pie komisāra Andora un nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektora, aicinot izstrādāt ES bezpajumtniecības novēršanas stratēģiju. Arī Eiropas Parlaments vispirms rakstiskā deklarācijā (2010) un tad rezolūcijā (2011) aicināja izstrādāt šādu stratēģiju. Izaugsmes un nodarbinātības paktā, ko 2012. gada 29. jūnijā pieņēmusi Eiropadome, norādīts, ka “īstenojot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus, dalībvalstis īpašu uzmanību pievērsīs šādiem aspektiem: [..] risināt bezdarba problēmu un efektīvi pievērsties krīzes sociālajām sekām [.. un] īstenot efektīvu rīcībpolitiku, lai mazinātu nabadzību un sniegtu atbalstu neaizsargātām iedzīvotāju grupām”. 2.2. Ietekmes novērtējums Galvenais jautājums, kas tika izvērtēts ietekmes novērtējumā, bija jaunā instrumenta darbības joma. Apsvērtie varianti bija 0) finansējumu nepiešķir; 1) instruments pēc pašreizējās VTP programmas attiektos tikai uz pārtikas izdalīšanu; 2) instrumenta, kas papildinātu pārtikas palīdzību ar papildpasākumiem, kuru mērķis būtu pārtikas palīdzības saņēmēju sociālā iekļautība; 3) visaptverošs instruments, kas sniegtu materiālu pabalstu — pārtiku, preces bezpajumtniekiem, preces materiāli nenodrošinātiem bērniem apvienojumā ar papildpasākumiem, kuru mērķis būtu reintegrēt sabiedrībā vistrūcīgākās personas. 0) varianta ietekme ir atkarīga no tā, kā tiek pārdalīti pieejamie līdzekļi. Taču laikā, kad pieaug nabadzība, tas noteikti tiktu uztverts par apliecinājumu solidaritātes iznīkšanai Eiropā. Salīdzinājumā ar pirmo variantu, otrais variants un vēl jo vairāk trešais ir saistīts ar pārtikas palīdzības samazinājumu, jo daži resursi tiktu pārdalīti citiem rīcības veidiem. Tomēr papildpasākumiem būtu jānodrošina arī lielāka sasniegto rezultātu ilgtspēja. Priekšroka tiek dota trešajam variantam, jo ar to atbalstītās darbības iespējams vislabāk pielāgot vietējām vajadzībām. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI ES rīcība ir pamatota ar LESD 174. pantu, kas paredz “lai veicinātu tās vispārēju harmonisku attīstību, Savienība izstrādā un veic darbības, kas stiprina tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju”, un ar LESD 175. pantu, kur precizēta ES struktūrfondu loma šā mērķa sasniegšanā un tas, kā pieņemt lēmumu par rīcību, kas nav struktūrfondu kompetencē. Ņemot vērā nabadzības un sociālās atstumtības apmēru Savienībā un to, cik nepieņemami dažādas dalībvalstīs ir situācijas, kuras vēl vairāk ir saasinājusi ekonomikas un fiskālā krīze, kas krasi pasliktinājusi sociālo kohēziju un mazinājusi iespējas sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi attiecībā uz cīņu pret nabadzību un sociālo atstumtību, nepieciešama rīcība ES līmenī. Eiropas finansiālais atbalsts veicina rīcību valstu līmenī, palīdz koordinēt centienus un izstrādāt un ieviest instrumentus, kas veicina sociālo iekļautību. Tas ļauj Savienībai būt par paraugu citiem. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumā kohēzijas politikai laika posmam no 2014. līdz 2020. gadam paredzēta summa EUR 2,5 miljardi. Saskaņā ar Regulas ES Nr. … (CPR) 84. panta 3. punktu atbalsts dalībvalstij no Fonda tiek uzskatīts par Eiropas Sociālajam fondam piešķirtu daļu no struktūrfondiem. Ierosinātais budžets 2014.–2020. gadam || EUR miljardi Kohēzijas politika (struktūrfondi) No tiem Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fonds || 339 2.5 *Visi skaitļi — 2011. gada nemainīgajās cenās 5. Regulas saturs 5.1. Mērķi un darbības joma Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fonda (Fonds) vispārīgais mērķis ir veicināt sociālo kohēziju Savienībā, sekmējot to, lai tiktu sasniegts stratēģijas “Eiropa 2020” mērķis par vismaz 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks. Tas īstenojams, realizējot konkrētu mērķi atbalstīt valstu shēmas, kas ar partnerorganizāciju starpniecību sniedz nefinansiālu palīdzību vistrūcīgākajām personām. Fonda darbības jomā ietilpst tikai nenodrošinātības ar pārtiku, bērnu bezpajumtniecības un materiālās nenodrošinātības risināšana. Katra dalībvalsts var izvēlēties, ka risinās vienu vai vairākas šīs nenodrošinātības formas. Tā var arī atbalstīt papildpasākumus, kas papildina materiālo atbalstu, sekmēt vistrūcīgāko personu reintergāciju sabiedrībā. 5.2. Iedzīvotāji, kam ir tiesības saņemt palīdzību, un mērķauditorija Tiesības saņemt materiālu palīdzību ir Savienības vistrūcīgākajām personām. Noteikt kritērijus, pēc kuriem noteiks vistrūcīgākās personas, kas saņems palīdzību, būs dalībvalstu vai partnerorganizāciju atbildība, jo tās, ņemot vērā vietējās vajadzības, spēj vislabāk noteikt palīdzības mērķauditoriju. Nosakot, kāda veida preces tiks izdalītas, proti, pārtikas vai pirmās nepieciešamības preces bezpajumtniekiem vai bērniem personīgai lietošanai, regulā ir izstrādāts arī netiešs mērķa auditorijas noteikšanas mehānisms. 5.3. Partnerorganizācijas Partnerorganizācijas ir vienas no tiem, kas vistrūcīgākajām personām tieši vai netieši piegādā pārtiku vai preces. Lai Fonds veicinātu stabilu nabadzības mazināšanu un sociālās kohēzijas uzlabošanu, partnerorganizācijām, kuras tieši piegādā pārtiku vai preces, būs jāveic pasākumi, kuri papildinās materiālās palīdzības sniegšanu un kuru mērķis būs vistrūcīgāko personu integrācija sabiedrībā. Fonds pats var atbalstīt šādus papildpasākumus. Valsts iestādes var vai nu iegādāties pārtiku vai preces, vai darīt tās pieejamas partnerorganizācijām, vai nodrošināt partnerorganizācijai finansējumu pārtikas vai preču iegādei. Ja pārtiku vai preces iegādājas partnerorganizācija, tā var izdalīt vai uzticēt izdalīšanu citām partnerorganizācijām. 5.4. Īstenošanas noteikumi Fonds tiks izmantots atbilstīgi kohēzijas politikas modelim, t. i., tā pārvaldība būs dalīta, katrai dalībvalstij 2014.–2020. gadā īstenojot vienu septiņu gadu darbības programmu. Regulā saglabāta pieeja struktūrfondiem īstenošanas režīma ziņā, tā atļauj dalībvalstīm pēc vēlēšanās izmantot Eiropas Sociālajam fondam izveidotās struktūras, norīkotās iestādes un procedūras, lai līdz minimumam samazinātu administratīvo slogu, kas saistīts ar pāreju no pašreizējās vistrūcīgākajām personām paredzētās pārtikas izdalīšanas shēmas uz jaunu Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondu. Tomēr, lai proporcionāli pielāgotos Fonda mērķu specifikai un mērķauditorijai, tika racionalizēti un vienkāršoti noteikumi par plānošanu, uzraudzību, izvērtēšanu, informāciju un saziņu. Attiecināmības noteikumu mērķis ir arī ņemt vērā Fonda raksturu un dažādos dalībniekus, kas būs iesaistīti īstenošanas pasākumos. Konkrēti, regula paredz vienkāršotas izmaksu metodes attiecībā uz lielāko daļu izdevumu kategoriju un paver iespējas citās kategorijās. Tāpat finanšu pārvaldības un kontroles sistēma izriet no struktūrfondu loģikas. Daži noteikumi tika pielāgoti un vienkāršoti, lai tie pilnībā atbilstu to darbību veidiem, kuras atbalstīs Fonds, jo īpaši noteikumi par avansa maksājumiem, Komisijai adresēto maksājuma pieteikumu saturu, kā arī proporcionālu kontroli. Partnerorganizāciju spējas veikt nepieciešamos avansa maksājumus ir ierobežotas. Arī dalībvalstīm varētu būt grūtības mobilizēt resursus, lai darbību nodrošināšanai veiktu avansa maksājumus. Turklāt dalībvalstīs, kam ir ļoti lieli fiskālie ierobežojumi, varētu būt visvairāk materiāli nenodrošinātu cilvēku. Lai labotu šo situāciju, kas varētu apdraudēt Fonda mērķa sasniegšanu, avansa maksājumu apmērs noteikts 11 % apmērā no kopējā piešķīruma dalībvalstij. Tādējādi varēs segt līdz 90 % no izmaksām, kas saistītas ar pirmā gada palīdzības kampaņu, neskaitot tehnisko palīdzību, transportu, administratīvās izmaksas un papildpasākumus. 2012/0295 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši 175. panta 3. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[1], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[2], rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Atbilstīgi 2010. gada 17. jūnija Eiropadomes secinājumiem, ar ko pieņēma Savienības gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģiju, Savienība un dalībvalstis ir izvirzījušas mērķi līdz 2020. gadam vismaz par 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks. (2) To personu skaits, kuri cieš no materiālās nenodrošinātības vai pat dziļas materiālās nenodrošinātības, Savienībā pieaug, un šie cilvēki bieži nespēj gūt labumu no pasākumiem, kas paredzēti iesaistīšanai darba tirgū un noteikti Regulā (ES) Nr. [… CPR] un jo īpaši Regulā (ES) Nr. [… ESF]. (3) Līguma 174. pantā paredzēts — lai veicinātu tās vispārēju harmonisku attīstību, Savienība izstrādā un veic darbības, kas stiprina tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju. (4) Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondam (turpmāk “Fonds”) būtu jāstiprina sociālā kohēzija, veicinot nabadzības mazināšanu Savienībā ar atbalstu valsts shēmām, kas sniedz nefinansiālu palīdzību vistrūcīgākajām personām, lai mazinātu nenodrošinātību ar pārtiku, bērnu bezpajumtniecību un materiālo nenodrošinātību. (5) Saskaņā ar Līguma 317. pantu dalītas pārvaldības kontekstā būtu jāparedz nosacījumi, kas ļautu Komisijai īstenot atbildību par Savienības vispārējā budžeta īstenošanu, un būtu jāprecizē atbildība attiecībā uz dalībvalstu sadarbību. Šiem nosacījumiem būtu jānodrošina, lai Komisija varētu pārliecināties, ka dalībvalstis Fondu izmanto likumīgi, pareizi un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu tādā nozīmē, kas lietota Padomes Regulā Nr. […] par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (turpmāk “Finanšu regula”)[3]. (6) Šie noteikumi nodrošina, ka atbalstītās darbības atbilst piemērojamiem Savienības un valsts tiesību aktiem jo īpaši attiecībā uz to preču drošumu, kas tiek izdalītas vistrūcīgākajām personām. (7) Lai izveidotu atbilstošu finanšu shēmu, Komisijai, izmantojot objektīvu un caurredzamu metodi, kas ņem vērā atšķirības starp nabadzību un materiālo nenodrošinātību, ar īstenošanas aktiem būtu jānosaka kopējo resursu sadalījums pa gadiem un dalībvalstīm. (8) Katras dalībvalsts darbības programmā būtu jānorāda un jāpamato risināmās materiālās nenodrošinātības formas un jāapraksta tās vistrūcīgākajām personām paredzētās palīdzības mērķi un īpatnības, ko nodrošinās valsts shēmas. Tajā būtu jāietver arī elementi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu darbības programmas īstenošanu. (9) Lai Fonds būtu maksimāli efektīvs jo īpaši saistībā ar konkrētajiem apstākļiem valstī, ir lietderīgi noteikt procedūru, kā izdarāmi iespējamie grozījumi. (10) Pieredzes un labas prakses apmaiņai ir ievērojama pievienotā vērtība, un Komisijai būtu jāveicina to izplatīšana. (11) Lai uzraudzītu darbības programmas īstenošanas gaitu, dalībvalstīm būtu jāizstrādā un jāiesniedz Komisijai gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumi, tādējādi nodrošinot svarīgākās un jaunākās informācijas pieejamību. Šo pašu iemeslu dēļ Komisijai un katrai dalībvalstij ik gadu būtu jātiekas divpusējā pārskatīšanā, ja vien tās nevienojas citādi. (12) Lai uzlabotu katras darbības programmas kvalitāti un plānojumu un novērtētu Fonda efektivitāti un lietderību, jāveic ex ante un ex post izvērtēšana. Šī izvērtēšana būtu jāpapildina ar apsekojumiem par vistrūcīgākajām personām, kas saņēmušas atbalstu no darbības programmas, un vajadzības gadījumā ar izvērtēšanu plānošanas periodā. Saistībā ar to būtu jānosaka dalībvalstu un Komisijas atbildība. (13) Pilsoņiem ir tiesības zināt, kā un kādam mērķim tiek ieguldīti Savienības finanšu līdzekļi. Lai nodrošinātu plašu informācijas izplatīšanu par Fonda panākumiem un lai nodrošinātu finansēšanas darbību pieejamību un caurredzamību, būtu jāizveido sīki izstrādāti noteikumi par informāciju un saziņu, jo īpaši attiecībā uz dalībvalstu un saņēmējinstitūciju atbildību. (14) Ir piemērojami Savienības tiesību akti par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, konkrēti, Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[4]. (15) Lai Savienības resursiem nodrošinātu daudzkāršotāja efektu, nepieciešams noteikt maksimālo līdzfinansējuma apmēru, ko no Fonda piešķir darbības programmām, un vienlaikus būtu jāuzlabo to dalībvalstu situācija, kuras uz laiku saskārušās ar budžeta grūtībām. (16) Visā Savienībā attiecībā uz Fondu būtu jāpiemēro vienveidīgi un taisnīgi noteikumi par attiecināmības periodu, darbībām un izdevumiem. Attiecināmības nosacījumos būtu jāatspoguļo Fonda mērķu īpašais raksturs un mērķauditorija, proti, būtu vajadzīgi pienācīgi darbību attiecināmības nosacījumi, kā arī atbalsta formas un atmaksāšanas nosacījumi. (17) Eiropas Parlamenta un Padomes regula [priekšlikums], ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgo organizāciju (vienotā KTO regula)[5], paredz, ka produktus, kas iepirkti publiskā sektora intervencē, var realizēt, darot tos pieejamus vistrūcīgākajām personām adresētai pārtikas izdalīšanas shēmai, ja vien attiecīgā shēma to paredz. Ņemot vērā, ka atkarībā no apstākļiem pārtikas ieguve no šādu krājumu izmantošanas, apstrādes vai pārdošanas varētu būt ekonomiski vislabākais variants, šajā regulā ir lietderīgi paredzēt tādu iespējamību. Summas, ko iegūst darījumos, kas skar šādus krājumus, būtu jāizmanto vistrūcīgāko personu interesēs, un tās nebūtu jāizmanto, lai mazinātu dalībvalstu pienākumu līdzfinansēt programmu. Lai intervences krājumu un no tiem gūto ienākumu izmantošana būtu iespējami efektīva, Komisijai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. [KTO] 19. panta e) punktu būtu jāpieņem īstenošanas akti, ar ko iedibina procedūru, kā izmantot, apstrādāt vai pārdot produktus no intervences krājumiem vistrūcīgāko personu programmas vajadzībām. (18) Nepieciešams precizēt rīcības veidus, ko kā tehnisku palīdzību, ko atbalsta Fonds, var veikt pēc Komisijas un pēc dalībvalstu iniciatīvas. (19) Saskaņā ar dalītas pārvaldības principu dalībvalstīm ar savu pārvaldības un kontroles sistēmu būtu jāuzņemas galvenā atbildība par savas darbības programmas īstenošanu un kontroli. (20) Lai Fonds tiktu izmantots likumīgi un pareizi, dalībvalstīm būtu jāpieņem atbilstīgi pasākumi, kas garantētu to pārvaldības un kontroles sistēmu pareizu izveidi un darbību. Tādēļ būtu jānosaka dalībvalstu pienākumi attiecībā uz to darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmām un Savienības tiesību aktu pārkāpumu prevenciju, atklāšanu un labošanu. (21) Dalībvalstīm attiecībā uz savu darbības programmu jānorīko vadošā iestāde, sertifikācijas iestāde un funkcionāli neatkarīga revīzijas iestāde. Lai nodrošinātu dalībvalstīm elastību kontroles sistēmu izveidē, ir lietderīgi paredzēt iespēju vadošajai iestādei veikt sertifikācijas iestādes uzdevumus. Būtu jāļauj dalībvalstīm arī norīkot starpniekinstitūcijas konkrētu vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai. Tādā gadījumā dalībvalstij būtu precīzi jānosaka šādas starpniekinstitūcijas atbildība un uzdevumi. (22) Vadošajai iestādei ir lielāka atbildība par Fonda efektīvu un lietderīgu īstenošanu, un tādējādi tā veic vairākus uzdevumus, kas saistīti ar programmas pārvaldību un uzraudzību, finanšu pārvaldību un kontroli, kā arī projektu atlasi. Būtu jānosaka tās atbildība un uzdevumi. (23) Sertifikācijas iestādei būtu jāsagatavo un jāiesniedz Komisijai maksājumu pieteikumi. Tai būtu jāsagatavo gada pārskats, kur apliecina gada pārskata pilnīgumu, precizitāti un ticamību, un to, ka pārskatā norādītie izdevumi atbilst piemērojamajiem Savienības un valstu noteikumiem. Būtu jānosaka tās atbildība un uzdevumi. (24) Revīzijas iestādei būtu jānodrošina, lai notiktu pārvaldības un kontroles sistēmu revīzija, pamatojoties uz atbilstoši atlasītām darbībām un uz gada pārskatu. Būtu jānosaka tās atbildība un uzdevumi. (25) Neskarot Komisijas pilnvaras attiecībā uz finanšu kontroli, ar šo regulu būtu jānodrošina dalībvalstu un Komisijas sadarbība un jāiedibina kritēriji, kas ļauj Komisijai saistībā ar tās valsts sistēmu kontroles stratēģiju noteikt valsts revīzijas institūciju nodrošinātās ticamības līmeni. (26) Būtu jānosaka Komisijas pilnvaras un pienākumi pārbaudīt, vai pārvaldības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi, un pieprasīt dalībvalsts rīcību. Turklāt, lai izdarītu secinājumus par Fonda darbības rezultātiem, būtu jāpilnvaro Komisija veikt revīziju par jautājumiem, kas saistīti ar pareizu finanšu pārvaldību. (27) Katru gadu būtu jāizpilda Savienības budžeta saistības. Lai nodrošinātu efektīvu programmas pārvaldību, būtu jāparedz kopīgi noteikumi par starpposma maksājumu pieprasījumiem, un gada un galīgā atlikuma maksājumiem. (28) Lai nodrošinātu Komisijai pietiekamu ticamību, attiecībā uz starpposma maksājuma pieteikumu būtu jāatmaksā 90 % attiecināmo izdevumu, uz kuriem attiecas maksājuma pieteikums. (29) Darbības programmas sākumā avansa maksājumiem būtu jānodrošina, lai dalībvalstij būtu līdzekļi, ar ko atbalstīt saņēmējinstitūcijas darbību īstenošanā no darbības programmas pieņemšanas brīža. Avansa maksājumi būtu jāizmanto tikai minētajam nolūkam, un saņēmējinstitūcijām pēc tam, kad tās atlasītas, būtu jāsaņem pietiekams finansējums darbības sākšanai. (30) Lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses, būtu vajadzīgi laikā ierobežoti pasākumi, kas ļautu kredītrīkotājam pārtraukt maksājumus, ja pierādījumi liecinātu, ka pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā ir ievērojami trūkumi, ka ir ar maksājuma pieteikumu saistīti pārkāpumi vai netiek iesniegti dokumenti, kas vajadzīgi pārskata pārbaudei un akceptēšanai. (31) Lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses un nodrošinātu līdzekļus programmas efektīvai īstenošanai, būtu vajadzīgi pasākumi, kas ļautu Komisijai apturēt maksājumus. (32) Lai nodrošinātu, ka izdevumi, ko līdzfinansē no Savienības budžeta, ikvienā konkrētajā finanšu gadā, tiek izmantoti saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem, būtu jāizveido atbilstošs satvars pārskatu gada pārbaudei un akceptēšanai. Šajā satvarā norīkotajām institūcijām par darbības programmu būtu jāiesniedz Komisijai pārvaldības deklarācija, kam pievienots apliecināts gada pārskats, revīzijas nobeiguma ziņojumu gada kopsavilkums, veikto kontroļu gada kopsavilkums un neatkarīgas revīzijas atzinums un kontroles ziņojums. (33) Nepieciešams noteikt sīki izstrādātu procedūru, kā notiek Fondam piemērojamā pārskatu gada pārbaude un akceptēšana, lai nodrošinātu tai skaidru pamatu un juridisko noteiktību. Svarīgi paredzēt, lai dalībvalsts ierobežotā mērā savā gada pārskatā varētu noteikt nodrošinājumu summai, uz kuru revīzijas iestāde attiecina notiekošo procedūru. (34) Lai aizsargātu Savienības budžetu un dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību, ir lietderīgi noteikt īpašu režīmu un procedūras finanšu korekcijām, ko izdara dalībvalstis un Komisija, un jo īpaši noteikt apstākļus, kādos piemērojamo Savienības vai valsts tiesību aktu pārkāpumu dēļ var būt nepieciešama finanšu korekcija. (35) Darbību revīzijas biežumam vajadzētu būt samērīgam ar Savienības atbalsta apjomu no Fonda. Konkrēti, veikto revīziju skaits būtu jāsamazina, ja kopējie attiecināmie izdevumi vienai darbībai nepārsniedz EUR 100 000. Tomēr, ja ir pierādījumi par pārkāpumu vai krāpšanu, būtu vajadzīga iespēja veikt revīziju jebkurā laikā, arī revīzijas parauga ietvaros. In order that the level of auditing by the Commission is proportionate to the risk, the Commission should be able to reduce its audit work in relation to operational programmes where there are no significant deficiencies or where the audit authority can be relied on. In addition, the scope of audits should take fully into account the objective and the features of the target populations of the Fund. (36) Lai nodrošinātu finanšu disciplīnu, ir lietderīgi noteikt režīmu jebkuras budžeta saistību daļas atcelšanai darbības programmā, jo īpaši tad, ja no saistību atcelšanas var izslēgt kādu summu, proti tad, ja apstākļi, kas nav atkarīgi no attiecīgās personas, kas nav parasti vai paredzami un kā sekas nav iespējams novērst, neskatoties uz rūpību, izraisa īstenošanas kavējumus. (37) Lai papildinātu un grozītu konkrētus nebūtiskus šīs regulas elementus, pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai attiecībā uz dalībvalstu atbildību par procedūru pārkāpumu paziņošanai un nepareizi samaksāto summu atgūšanai, procedūru informācijas apmaiņai par darbībām, režīmu pienācīgai revīzijas liecību gūšanai, valstu revīzijas nosacījumiem, kritērijiem vadošo iestāžu un sertifikācijas iestāžu norīkošanai, vispārpieņemtu datu nesēju identifikāciju un kritērijiem piemērojamās finanšu korekcijas apmēra noteikšanai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot priekšdarbus, attiecīgi apspriestos, arī ekspertu līmenī. (38) Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaikus, noteiktajā laikā pienācīgi nosūtītu Eiropas Parlamentam un Padomei. (39) Būtu jāpilnvaro Komisija ar īstenošanas aktiem pieņemt lēmumus, kas nosaka kopējo resursu sadalījumu pa gadiem un dalībvalstīm, lēmumus par gada finanšu piešķīrumiem katrai dalībvalstij, lēmumus par darbības programmu pieņemšanu, lēmumus par maksājumu apturēšanu, lēmumus par finanšu korekciju un attiecībā uz saistību atcelšanu — lēmumu grozīt lēmumus par programmu pieņemšanu. (40) Lai nodrošinātu vienveidīgus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras attiecībā uz gada un nobeiguma īstenošanas ziņojuma šablonu, kopīgo rādītāju saraksta šablonu, galīgo saņēmēju strukturēta apsekojuma šablonu, pārvaldības deklarācijas šablonu, revīzijas stratēģijas, atzinuma un gada kontroles ziņojumu paraugiem, paraugu ņemšanas metodiku, revīzijā savākto datu izmantošanas noteikumiem un maksājumu pieteikumu šabloniem, būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[6] (41) Šī regula ievēro pamattiesības un ņem vērā principus, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp respektēt cilvēka cieņu un privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības uz personas datu aizsardzību, bērnu un vecu cilvēku tiesības, vīriešu un sieviešu līdztiesību, kā arī uz diskriminācijas aizliegumu. Šī regula jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem. (42) Šīs regulas mērķi, proti, uzlabot sociālo kohēziju Savienībā un cīnīties pret nabadzību un sociālo atstumtību, nav iespējams pietiekamā mērā sasniegt dalībvalstu līmenī, bet tos labāk var sasniegt Savienības līmenī, tāpēc Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I SADAĻA. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. pants Priekšmets 1. Ar šo regulu izveido Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondu (turpmāk “Fonds”) uz laika posmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim un nosaka Fonda mērķus, tā darbības jomu, pieejamos finanšu līdzekļus un to piešķiršanas kritērijus, un noteikumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Fonda efektivitāti. 2. pants Definīcijas Piemēro šādas definīcijas: (1) “vistrūcīgākās personas” ir fiziskas personas — indivīdi, ģimenes, mājsaimniecības vai grupas, kurās ietilpst šādi cilvēki —, kuru nepieciešamība pēc palīdzības noteikta pēc objektīviem kritērijiem, ko pieņēmušas valsts kompetentās iestādes vai ko noteikušas partnerorganizācijas un apstiprinājušas minētās kompetentās iestādes; (2) “partnerorganizācijas” ir publikā sektora institūcijas vai bezpeļņas organizācijas, kas tieši vai ar citu partnerorganizāciju starpniecību piegādā pārtiku vai preces vistrūcīgākajām personām un kā darbības izvēlējusies vadošā iestāde saskaņā ar 29. panta 3. punkta b) apakšpunktu; (3) “valsts shēma” ir shēma, kam vismaz daļēji ir tādi paši mērķi kā Fondam un ko valsts, reģiona un vietējā līmenī īsteno publiskā sektora institūcijas vai bezpeļņas organizācijas; (4) “darbība” ir projekts, līgums vai pasākums, ko atlasījusi attiecīgās darbības programmas vadošā iestāde vai kas atlasīta tās atbildībā un kas veicina attiecīgās darbības programmas mērķu sasniegšanu; (5) “pabeigta darbība” ir darbība, kura ir fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un par kuru saņēmējinstitūcijas veikušas visus saistītos maksājumus un saņēmējinstitūcijām ir izmaksāts attiecīgais darbības programmu ieguldījums; (6) “saņēmējinstitūcija” ir publiska vai privāta institūcija, kas atbild par darbību sākšanu vai sākšanu un īstenošanu; (7) “galīgais saņēmējs” ir vistrūcīgākā persona, kas saņem pārtiku vai preces un/vai izmanto papildpasākumus; (8) “publiskā sektora atbalsts” ir finansiāls atbalsts, ko darbībai piešķir no valsts, reģionālas vai vietējas iestādes budžeta, no Savienības budžeta, kas saistīts ar Fondu, no publisko tiesību subjektu budžeta vai publiskā sektora iestāžu apvienību budžeta, vai kādas citas tādas institūcijas budžeta, kura ir publisko tiesību subjekts Eiropas Parlaments un Padomes Direktīvas 2004/18/EK 1. panta 9. punkta nozīmē; (9) “starpniekinstitūcija” ir publiskā vai privātā sektora institūcija, kas darbojas vadošās iestādes vai sertifikācijas iestādes atbildībā vai kas šo iestāžu vārdā veic pienākumus saistībā ar saņēmējinstitūciju īstenošanas darbībām; (10) “pārskata gads” ir laika posms no 1. jūlija līdz 30. jūnijam, izņemot pirmo pārskata gadu, kas ir laika posms no izdevumu attiecināmības sākuma dienas līdz 2015. gada 30. jūnijam, un pēdējais pārskata gads ir no 2022. gada 1. jūlija līdz 2023. gada 30. jūnijam; (11) “finanšu gads” ir laika posms no 1. janvāra līdz 31. decembrim. 3. pants Mērķi Fonds veicina sociālo kohēziju Savienībā, palīdzot saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” sasniegt mērķi samazināt nabadzību vismaz par 20 miljoniem cilvēku, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks. Sniedzot nefinansiālu palīdzību vistrūcīgākajām personām, Fonds palīdz sasniegt konkrēto mērķi Savienībā mazināt nabadzības ļaunākās formas. To, cik lielā mērā mērķis sasniegts, mērī ar to cilvēku skaitu, kas saņem palīdzību no Fonda. 4. pants Atbalsta darbības joma 1. Fonds atbalsta valsts shēmas, kurās ar dalībvalstu atlasītu partnerorganizāciju starpniecību vistrūcīgākajam personām tiek izdalīti pārtikas produkti un pirmās nepieciešamības preces, kas domāti personīgai lietošanai bezpajumtniekiem vai bērniem. 2. Fonds var atbalstīt papildpasākumus, kas papildina pārtikas un preču piegādi, veicinot vistrūcīgāko personu sociālo iekļautību. 3. Vistrūcīgākajam personām paredzētas nefinansiālas palīdzības jomā Fonds veicina savstarpēju mācīšanos, sabiedriskus sakarus un labas prakses izplatīšanu. 5. pants Principi (1) Savienības budžeta daļu, kas atvēlēta Fondam, īsteno ar dalītu pārvaldību dalībvalstu un Komisijas starpā saskaņā ar Finanšu regulas 55. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izņemot tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas, kuru īsteno ar tiešu pārvaldību saskaņā ar Finanšu regulas 55. panta 1. punkta a) apakšpunktu. (2) Komisija un dalībvalstis nodrošina, lai atbalsts no Fonda būtu saderīgs ar Savienības politikas jomām un prioritātēm un papildinātu citus Savienības instrumentus. (3) Atbalstu no Fonda īsteno, cieši sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm. (4) Par to darbības programmu īstenošanu un to uzdevumu veikšanu, uz kuriem attiecas šī regula, ievērojot dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu un atbilstīgi šai regulai, atbild dalībvalstis un to attiecīgi norīkotās institūcijas. (5) Fonda īstenošanas un izmantošanas kārtībā, jo īpaši attiecībā uz finanšu un administratīvajiem resursiem, kas nepieciešami saistībā ar ziņošanu, izvērtēšanu, pārvaldību un kontroli, ņem vērā proporcionalitātes principu un piešķirtā atbalsta apmēru. (6) Atbilstoši savai atbildībai Komisija un dalībvalstis nodrošina koordināciju ar Eiropas Sociālo fondu un citām Savienības politikas jomām un instrumentiem. (7) Komisija, dalībvalstis un saņēmējinstitūcijas piemēro pareizas finanšu pārvaldības principu saskaņā ar Finanšu regulas 26. pantu. (8) Komisija un dalībvalstis nodrošina Fonda efektivitāti, jo īpaši veicot uzraudzību, ziņošanu un izvērtēšanu. (9) Komisija un dalībvalstis veic savus attiecīgos uzdevumus, kas saistīti ar Fondu, tiecoties mazināt administratīvo slogu saņēmējinstitūcijām. (10) Komisija un dalībvalstis nodrošina, lai tiktu veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība un dzimumu perspektīvas integrēšana dažādos Fonda īstenošanas posmos. Komisija un dalībvalstis attiecīgi rīkojas, lai nepieļautu, ka iegūstot piekļuvi Fondam, tiek pieļauta diskriminācija dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. (11) Fonda finansētās darbības atbilst piemērojamajiem Savienības un valstu tiesību aktiem. Proti, Fondu var izmantot vienīgi tam, lai atbalstītu tādas pārtikas vai preču izdalīšanu, kuras atbilst Savienības tiesību aktiem par patēriņa produktu drošumu. (12) Dalībvalstis un saņēmējinstitūcijas izvēlas pārtikas produktus un preces pēc objektīviem kritērijiem. Pārtikas produktu un attiecīgā gadījumā preču atlases kritērijos ņem vērā arī klimata un vides aspektus, tiecoties mazināt pārtikas atkritumu daudzumu. II SADAĻA. RESURSI UN PLĀNOŠANA 6. pants Kopējie resursi 1. Kopējie resursi, kas laika posmam no 2014. līdz 2020. gadam pieejami budžeta saistībām no Fonda, ir EUR 2 500 000 000 2011. gada cenās, sadalīti pa gadiem atbilstīgi II pielikumā norādītajam. 2. Plānošanas vajadzībām un vēlākai iekļaušanai Savienības vispārējā budžetā, resursu summu indeksē par 2 % gadā. 3. Neskarot šā panta 4. punktu, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem lēmumu, kurā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. … (CPR) 84. panta 5. punktu nosaka kopējo resursu sadalījumu pa gadiem un dalībvalstīm, ņemot vērā šādus Eurostat noteiktos rādītājus: (a) to iedzīvotāju skaits, kuri cieš no dziļas materiālās nenodrošinātības; (b) to iedzīvotāju skaits, kuri dzīvo mājsaimniecībās ar ļoti zemu darba intensitāti. 4. Pēc Komisijas iniciatīvas 0,35% no kopējiem resursiem atvēl tehniskajai palīdzībai. 7. pants Darbības programma 1. Triju mēnešu laikā no šīs regulas stāšanās spēkā katra dalībvalsts iesniedz Komisijai vienu darbības programmu, kas aptver laika posmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim, ietverot šādu informāciju: (a) ņemot vērā saskaņā ar 14. pantu veiktās ex ante izvērtēšanas rezultātus, to izraudzīto risināmo materiālās nenodrošinātības veidu norāde un atlasīšanas pamatojums, uz kuriem attiecas darbības programma, un katra šā risināmā materiālās nenodrošinātības veida galveno īpatnību apraksts, un pārtikas vai preču izdalīšanas mērķi, un nodrošināmie papildpasākumi; (b) attiecīgās(-o) valsts shēmas(-u) apraksts katram materiālās nenodrošinātības veidam; (c) tā mehānisma apraksts, kas nosaka attiecināmības kritērijus vistrūcīgākajām personām, vajadzības gadījumā diferencēts pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida; (d) darbību atlases kritēriji un atlases mehānisma apraksts, vajadzības gadījumā diferencēti pēc risināma materiālās nenodrošinātības veida; (e) partnerorganizāciju atlases kritēriji, vajadzības gadījumā diferencēti pēc risināmā materiālās nenodrošinātības veida; (f) tā mehānisma apraksts, kuru izmanto, lai nodrošinātu papildināmību ar Eiropas Sociālo fondu; (g) darbības programmas īstenošanas noteikumu apraksts, kurā norādīta vadošā iestāde, pēc vajadzības — sertifikācijas iestāde, revīzijas iestāde un institūcija, kurai Komisija veic maksājumus, un uzraudzības procedūras apraksts; (h) to pasākumu apraksts, kas veikti, lai iesaistītu kompetentās reģionālās, vietējās un citas publiskā sektora iestādes, kā arī institūcijas, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, un institūcijas, kas atbild par līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanu darbības programmas sagatavošanā; (i) tehniskās palīdzības plānotā izmantojuma apraksts saskaņā ar 25. panta 2. punktu, ieskaitot darbības, kuru uzdevums ir stiprināt saņēmējinstitūciju administratīvās spējas attiecībā uz darbības programmu īstenošanu; (j) finansēšanas plāns, kurā ir šādas divas tabulas: (i) tabula, kurā katram gadam norāda finanšu apropriāciju summu, kas saskaņā ar 18. pantu paredzēta atbalstam no Fonda, un līdzfinansējumu saskaņā ar 18. pantu; (ii) tabula, kurā visam plānošanas periodam norāda kopējās finanšu apropriācijas summu attiecībā uz atbalstu no darbības programmas katrai risināmajai materiālās nenodrošinātības formai, kā arī attiecīgos papildpasākumus. Partnerorganizācijas, kas minētas e) punktā un kas tieši piegādā pārtiku vai preces, pašas veic pasākumus, kuri papildina materiālās palīdzības sniegšanu ar mērķi panākt vistrūcīgāko personu sociālo iekļautību, neatkarīgi no tā, vai šos pasākumus atbalsta Fonds. 2. Dalībvalstis vai kāda to norīkota iestāde sadarbībā ar kompetentajām reģionālajām, vietējām un citām publiska sektora iestādēm, kā arī pilsoniskās sabiedrības pārstāvības institūcijām un līdztiesības un nediskriminācijas veicināšanas institūcijām izstrādā darbības programmas. 3. Dalībvalstis izstrādā darbības programmas saskaņā ar I pielikumā iekļauto šablonu. 8. pants Darbības programmas pieņemšana 1. Komisija novērtē darbības programmas saskaņotību ar šo regulu un tās devumu Fonda mērķu sasniegšanā, ņemot vērā ex ante novērtējumu, kas veikts saskaņā ar 14. pantu. 2. Triju mēnešu laikā no darbības programmas iesniegšanas Komisija var sniegt piezīmes par to. Dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā pārskata ierosināto darbības programmu. 3. Ar nosacījumu, ka visas piezīmes, ko saskaņā ar 2. punktu sniegusi Komisija, ir pietiekami ņemtas vērā, Komisija ar īstenošanas aktiem apstiprina darbības programmu ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad dalībvalsts to oficiāli iesniegusi, bet ne agrāk kā 2014. gada 1. janvārī. 9. pants Darbības programmas grozījumi 1. Dalībvalsts var iesniegt pieprasījumu grozīt darbības programmu. Tam pievieno pārstrādāto darbības programmu, kā arī grozījumu pamatojumu. 2. Komisija novērtē saskaņā ar 1. punktu iesniegto informāciju, ņemot vērā dalībvalsts iesniegto pamatojumu. Komisija var sniegt piezīmes, un dalībvalsts iesniedz Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju. 3. Komisija ar īstenošanas aktiem apstiprina darbības programmas grozījumu ne vēlāk kā piecus mēnešus pēc tam, kad tos oficiāli iesniegusi dalībvalsts, ja vien pietiekami ņemtas vērā visas piezīmes, ko sniegusi Komisija. 10. pants Platforma Komisija izveido Savienības līmeņa platformu, kuras uzdevums ir veicināt pieredzes apmaiņu, spēju veidošanu un sakarus, kā arī izplatīt attiecīgos rezultātus vistrūcīgākajām personām paredzētās nefinansiālās palīdzības jomā. Turklāt par to, kā tiek īstenots atbalsts no Fonda, vismaz reizi gadā Komisija apspriežas ar organizācijām, kuras pārstāv partnerorganizācijas Savienības līmenī. III SADAĻA. UZRAUDZĪBA UN IZVĒRTĒŠANA, INFORMĀCIJA UN SAZIŅA 11. pants Īstenošanas ziņojumi un rādītāji 1. No 2015. līdz 2022. gadam ik gadu līdz 30. jūnijam dalībvalstis iesniedz Komisijai gada īstenošanas ziņojumu par iepriekšējā finanšu gada darbības programmu. 2. Atbilstīgi Komisijas pieņemtajam šablonam dalībvalstis izstrādā gada īstenošanas ziņojumu, tostarp kopējo ieguldījuma un iznākuma rādītāju sarakstu. 3. Gada īstenošanas ziņojumi ir pieņemami, ja tajos ir ietverta visa vajadzīgā informācija, kas norādīta 2. punktā minētajā šablonā, tostarp kopīgie rādītāji. Ja gada īstenošanas ziņojums nav pieņemams, 15 darba dienu laikā no tā saņemšanas Komisija informē attiecīgo dalībvalsti. Ja Komisija nav nosūtījusi šo informāciju noteiktajā termiņā, ziņojumu uzskata par pieņemamu. 4. Komisija pārbauda gada īstenošanas ziņojumu un divu mēnešu laikā no gada īstenošanas ziņojuma saņemšanas nosūta dalībvalstij piezīmes. 5. Ja Komisija nenosūta piezīmes šajā termiņā, ziņojumi uzskatāmi par akceptētiem. Dalībvalsts līdz 2023. gada 30. septembrim iesniedz darbības programmas īstenošanas nobeiguma ziņojumu. Dalībvalstis saskaņā ar Komisijas pieņemto šablonu sagatavo īstenošanas nobeiguma ziņojumu. Komisija pārbauda īstenošanas nobeiguma ziņojumu un piecu mēnešu laikā no nobeiguma ziņojuma saņemšanas nosūta dalībvalstij piezīmes. Ja Komisija nenosūta piezīmes šajā termiņā, ziņojumi uzskatāmi par akceptētiem. 6. Komisija pieņem gada īstenošanas ziņojuma šablonu, tostarp kopīgo rādītāju šablonu, un ar īstenošanas aktu pieņem īstenošanas nobeiguma ziņojuma šablonu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 60. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 7. Komisija var izteikt piezīmes dalībvalstij par darbības programmas īstenošanu. Vadošā iestāde trīs mēnešu laikā informē Komisiju par veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem. 8. Katram gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumam vadošā iestāde publisko kopsavilkumu. 12. pants Divpusējās pārskatīšanas sanāksme 1. Ja vien nav citāda vienošanās, Komisija un katra dalībvalsts no 2014. līdz 2022. gadam ik gadu tiekas sanāksmē, lai, ņemot vērā gada īstenošanas ziņojumu un attiecīgā gadījumā 11. panta 7. punktā minētās Komisijas piezīmes, izvērtētu darbības programmas īstenošanas gaitu. 2. Divpusējo pārskatīšanas sanāksmi vada Komisija. 3. Dalībvalsts nodrošina, lai pēc sanāksmes tiktu ņemti vērā Komisijas norādījumi. 13. pants Vispārīgi noteikumi par izvērtēšanu 1. Dalībvalstis nodrošina resursus, kas vajadzīgi izvērtēšanai, un nodrošina, lai tiktu piemērotas procedūras izvērtēšanai vajadzīgo datu izveidei un vākšanai, ieskaitot datus, kas saistīti ar 11. pantā minētajiem kopīgajiem rādītājiem. 2. Izvērtēšanu veic eksperti, kas ir funkcionāli neatkarīgi no iestādēm, kuras atbild par darbības programmas īstenošanu. Visus izvērtējumus dara pilnībā publiski pieejamus. 14. pants Ex ante izvērtēšana 3. Dalībvalstis veic darbības programmas ex ante izvērtēšanu. 4. Ex ante izvērtēšanu veic tās iestādes atbildībā, kas atbild par darbības programmu sagatavošanu. Izvērtējumu kopā ar kopsavilkumu iesniedz Komisijai vienlaikus ar darbības programmu. 5. Ex ante izvērtēšanā pārbauda šādus elementus: (a) devums tā Savienības mērķa īstenošanā, kurš paredz līdz 2020. gadam par vismaz 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzības un sociālās atstumtības risks, ņemot vērā atlasītos risināmos materiālās nenodrošinātības veidus un konkrētos apstākļus valstī nabadzības, sociālās atstumtības un materiālās nenodrošinātības ziņā; (b) ierosinātās darbības programmas iekšējā saskaņotība un saistība ar citiem attiecīgiem finanšu instrumentiem; (c) budžeta līdzekļu piešķīruma saskaņotība ar darbības programmas mērķiem; (d) gaidāmo rezultātu devums mērķu sasniegšanā; (e) to procedūru piemērotība, kas paredzētas darbības programmas uzraudzībai un izvērtēšanai vajadzīgo datu vākšanai. 15. pants Izvērtēšana plānošanas periodā 1. Plānošanas periodā vadošā iestāde var veikt izvērtēšanu, lai novērtētu darbības programmas lietderību un efektivitāti. 2. No 2017. līdz 2021. gadam vadošā iestāde atbilstīgi Komisijas izstrādātajam šablonam veic galīgo saņēmēju strukturētu apsekojumu. Komisija pieņem šablonu ar īstenošanas aktu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 60. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 3. Komisija pēc savas iniciatīvas var izvērtēt darbības programmu. 16. pants Ex post izvērtēšana Pēc savas iniciatīvas un ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm Komisija ar ārējo ekspertu palīdzību veic ex-post izvērtēšanu, lai novērtētu sasniegto rezultātu efektivitāti un ilgtspēju, kā arī lai novērtētu Fonda pievienoto vērtību. Ex post izvērtēšanu pabeidz līdz 2023. gada 31. decembrim. 17. pants Informācija un saziņa 1. Dalībvalstis sniedz informāciju par Fonda atbalstītajiem pasākumiem un popularizē tos. Informāciju adresē vistrūcīgākajām personām, plašsaziņas līdzekļiem un plašai sabiedrībai. Tajā norāda Savienības lomu un parāda Fonda ieguldījumu. 2. Lai nodrošinātu caurredzamību, vadošā iestāde Fonda vajadzībām uztur Fonda atbalstīto darbību sarakstu CSV vai XML formātā, kurš ir pieejams arī tīmekļa vietnē. Sarakstā iekļauj vismaz šādu informāciju: saņēmējinstitūcijas nosaukums, adrese un piešķirtā Savienības finansējuma summa, kā arī materiālās nenodrošinātības veids. Darbību sarakstu atjaunina vismaz ik pēc divpadsmit mēnešiem. 3. Īstenojot darbību, saņēmējinstitūcijas un partnerorganizācijas informē sabiedrību par Fonda atbalstu, labi redzamā vietā, katrā pārtikas un preču izdalīšanas vietā un papildpasākumu veikšanas vietā izvietojot vismaz vienu plakātu ar informāciju par darbību (minimālais izmērs A3), tostarp par Savienības finansiālo atbalstu, izņemot gadījumus, kad konkrētajos apstākļos tas nav iespējams. Saņēmējinstitūcijas un partnerorganizācijas, kam ir tīmekļa vietnes, sniedz tur īsu darbības aprakstu, ieskaitot tās mērķus un rezultātus, un norāda, ka saņem atbalstu no Savienības. 4. Visos informācijas un saziņas pasākumos, ko veic saņēmējinstitūcija, apliecina, ka darbība saņem atbalstu no Fonda, darot redzamu Savienības emblēmu un atsaucoties uz Savienību un Fondu. 5. Vadošā iestāde informē saņēmējinstitūcijas par to, ka saskaņā ar 2. punktu publicēts darbību saraksts. Vadošā iestāde nodrošina informācijas un reklāmas komplektus, tostarp elektroniskus šablonus, lai saņēmējinstitūcijas un partnerorganizācijas varētu izpildītu 3. punktā noteiktos pienākumus. 6. Apstrādājot personas datus saskaņā ar šo pantu, vadošā iestāde, kā arī saņēmējinstitūcijas un partnerorganizācijas nodrošina atbilstību Direktīvai 95/46/EK. IV SADAĻA. FINANŠU ATBALSTS NO FONDA 18. pants Līdzfinansējums 1. Līdzfinansējuma likme darbības programmas līmenī nepārsniedz 85% no attiecināmajiem publiskā sektora izdevumiem. 2. Komisijas lēmums, ar ko pieņem darbības programmu, nosaka līdzfinansējuma likmi, kas piemērojama darbības programmai, un no Fonda piešķirtā atbalsta maksimālo summu. 3. Tehniskās palīdzības pasākumus, ko īsteno pēc Komisijas iniciatīvas vai tās vārdā, var finansēt 100 % apmērā. 19. pants Maksājumu palielinājums dalībvalstij, kam uz laiku ir budžeta grūtības 1. Pēc dalībvalsts pieprasījuma starpposma maksājumus un galīgā atlikuma maksājumus var palielināt par 10 procentu punktiem virs līdzfinansējuma likmes, kas piemērojama darbības programmai. Palielināto likmi, kas nevar būt lielāka par 100 %, piemēro maksājuma pieprasījumiem, kas attiecas uz pārskata periodu, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieprasījumu, un uz nākamajiem pārskata periodiem, kuru laikā, dalībvalsts atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: (a) ja attiecīgā dalībvalsts ir ieviesusi euro, tā saņem makrofinansiālo atbalstu no Savienības saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010[7]; (b) ja attiecīgā dalībvalsts nav ieviesusi euro, tā saņem vidēja termiņa finansiālo palīdzību saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002[8]; (c) finanšu palīdzību dara pieejamu dalībvalstij saskaņā ar Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi. 2. Neatkarīgi no 1. punkta Savienības atbalsts, ko sniedz ar starpposma maksājumiem un galīgā atlikuma maksājumiem, nepārsniedz publiskā sektora atbalstu un maksimālo Fonda atbalsta summu, kas noteikts Komisijas lēmumā, ar ko apstiprina darbības programmu. 20. pants Attiecināmības periods 1. Izdevumi ir attiecināmi uz atbalstu no darbības programmas, ja tie radušies un tos veikusi saņēmējinstitūcija no 2014. gada 1. janvāra līdz 2022. gada 31. decembrim. 2. Darbības neatlasa atbalstam no darbības programmas, ja tās ir fiziski pabeigtas vai pilnībā īstenotas, pirms saņēmējinstitūcija vadošajai iestādei ir iesniegusi pieteikumu par darbības programmas finansējumu, neatkarīgi no tā, vai saņēmējinstitūcija veikusi visus saistītos maksājumus. 3. Šis pants neskar tās tehniskās palīdzības attiecināmības noteikumus, kuru sniedz pēc Komisijas iniciatīvas, kā izklāstīts 25. pantā. 4. Ja darbības programmā izdara grozījumus, izdevumi, kas kļūst attiecināmi tādēļ, ka programmā izdarīti grozījumi, kļūst attiecināmi tikai no dienas, kad Komisijai iesniegts grozījumu pieprasījums. 21. pants Darbību attiecināmība 1. Darbības, ko atbalsta darbības programma, notiek dalībvalstī, uz kuru attiecas darbības programma. 2. Darbības var saņemt atbalstu no darbības programmas ar noteikumu, ka tās ir atlasītas saskaņā ar taisnīgu un caurredzamu procedūru, pamatojoties uz kritērijiem, kas noteikti darbības programmā. 3. Pārtiku un preces bezpajumtniekiem vai bērniem var pirkt pašas partnerorganizācijas. Pārtiku un preces var pirkt arī publiska sektora institūcija un bez maksas darīt pieejamas partnerorganizācijām. Tādā gadījumā pārtiku var iegūt no to intervences krājumos esošo produktu izmantošanas, apstrādes vai pārdošanas, kuri darīti pieejami saskaņā ar Regulas (ES) Nr. [KTO] 15. pantu, ja vien tas ir ekonomiski vislabākais variants un nesamērīgi nekavē pārtikas produktu piegādi partnerorganizācijām. Visas summas, kas iegūtas darījumos ar šiem krājumiem, izmanto vistrūcīgāko personu labā, un tās neizmanto, lai mazinātu šīs regulas 18. pantā dalībvalstīm noteikto pienākumu līdzfinansēt programmu. Lai intervences krājumu un no tiem gūto ienākumu izmantošana būtu iespējami efektīva, Komisija piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. [KTO] 19. panta e) punktu pieņemtās procedūras, ar kurām var izmantot, apstrādāt vai pārdot produktus no intervences krājumiem. 4. Šo materiālo palīdzību vistrūcīgākajām personām sniedz bez maksas. 5. Fonda atbalstīta darbība nesaņem atbalstu no citiem Savienības instrumentiem. 22. pants Atbalsta veidi Dalībvalstis izmanto Fondu, lai sniegtu atbalstu piešķīruma, iepirkuma vai to apvienojuma veidā. 23. pants Piešķīrumu veidi 1. Piešķīrumiem var būt šādi veidi: (a) faktiski radušos un veikto attiecināmo izmaksu atmaksājums; (b) atmaksājums atbilstīgi vienības izmaksām; (c) vienreizējie maksājumi, kas nepārsniedz EUR 100 000 publiskā sektora atbalsta; (d) vienotas likmes finansējums, ko nosaka, piemērojot procentu likmes vienai vai vairākām noteiktām izmaksu kategorijām. 2. Variantus, kas minēti 1. punktā, var apvienot tikai tad, ja katrs no tiem attiecas uz dažādām izmaksu kategorijām vai ja tos izmanto secīgiem darbības posmiem. 3. Šā panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētās summas nosaka, pamatojoties uz: (a) taisnīgu, objektīvu pun pārbaudāmu aprēķina metodi, kuras pamatā ir viens no šiem: i) statistikas dati vai cita objektīva informācija vai ii) pārbaudīti vēsturiski dati par atsevišķām saņēmējinstitūcijām vai to parastās izmaksu uzskaites prakses piemērošana; (b) metodēm un atbilstošām vienības izmaksām, vienreizējiem maksājumiem un vienotas likmes finansējumu, ko piemēro tādu piešķīrumu shēmās, kurus pilnībā finansē attiecīgā dalībvalsts līdzīgām darbībām un saņēmējinstitūcijai; (c) likmēm, kas noteiktas ar šo regulu; (d) ja publiskā sektora atbalsts nepārsniedz EUR 100 000 — katru gadījumu atsevišķi, atsaucoties uz saskaņoto ex ante budžeta projektu, par ko panākta vienošanās ar vadošo iestādi. 4. Summas, kas aprēķinātas 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētajās formās, uzskata par attiecināmajiem izdevumiem, kas radušies saņēmējinstitūcijām un ko tās veikušas, lai piemērotu VI sadaļu. 5. Dokumentā, kurā izklāsta nosacījumus atbalsta saņemšanai par katru darbību, izklāsta arī metodi, kas piemērojama darbības izmaksu noteikšanai, un piešķīruma izmaksas nosacījumus. 24. pants Izdevumu attiecināmība 1. Izmaksas, uz kuram attiecināms atbalsts no darbības programmas, ir: (a) bezpajumtniekiem un bērniem personīgai lietošanai paredzētās pārtikas un pirmās nepieciešamības preču pirkšanas izmaksas; (b) ja publiskā sektora institūcija pērk bezpajumtniekiem un bērniem personīgai lietošanai paredzēto pārtiku vai pirmās nepieciešamības preces un nodrošina ar tām partnerorganizācijas — izmaksas, kas rodas, pārtiku vai preces transportējot uz partnerorganizāciju noliktavām, pēc vienotas likmes 1 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā; (c) administratīvās, transporta un uzglabāšanas izmaksas, kas radušās partnerorganizācijām, pēc vienotas likmes 5 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā; (d) to sociālās iekļautības pasākumu izmaksas, kurus veikušas un deklarējušas partnerorganizācijas, kas tieši sniedz materiālo palīdzība vistrūcīgākajām personām, pēc vienotas likmes 5 % apmērā no izmaksām, kas minētas a) apakšpunktā; (e) izmaksas, kas radušās, izpildot 25. pantu. 2. Izmaksas, uz kurām nav attiecināms atbalsts no darbības programmas, ir: (a) parāda pprocenti; (b) lietotu preču izmaksas; (c) pievienotās vērtības nodoklis. Tomēr attiecināmas ir PVN summas, ja tās saskaņā ar valsts PVN tiesību aktiem nav atgūstamas un ja tās maksā saņēmējinstitūcija, kas nav Padomes Direktīvas 2006/112/EK[9] 13. panta 1. punktā definētais nodokļa maksātājs. 25. pants Tehniskā palīdzība 1. Pēc Komisijas iniciatīvas vai Komisijas vārdā, nepārsniedzot 0,35 % no gada piešķīruma, no Fonda var finansēt sagatavošanas, uzraudzības, administratīvo un tehnisko palīdzību, revīzijas, informācijas, kontroles un izvērtēšanas pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai, kā arī, ievērojot 10. pantu, ar platformu saistītos pasākumus. 2. Pēc dalībvalstu iniciatīvas, nepārsniedzot 4 % no Fonda piešķīruma, darbības programma var finansēt sagatavošanas, pārvaldības, uzraudzības, administratīvo un tehnisko palīdzību, revīzijas, informācijas, kontroles un izvērtēšanas pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai. No tā var arī finansēt tehnisko palīdzību partnerorganizācijām un to spēju veidošanu. V SADAĻA. PĀRVALDĪBA UN KONTROLE 26. pants Dalībvalsts pārvaldības un kontroles sistēmu vispārīgi principi Pārvaldības un kontroles sistēmas nodrošina: (a) katras attiecīgās institūcijas pārvaldības un kontroles funkciju aprakstu un funkciju sadalījumu katrā institūcijā; (b) funkciju nošķiršanas principa ievērošanu starp institūcijām un katrā šāda institūcijā; (c) procedūras deklarēto izdevumu pareizības un precizitātes nodrošināšanai; (d) datorizētas uzskaites, finanšu datu un rādītāju datu glabāšanas un pārsūtīšanas, kā arī uzraudzības un ziņošanas sistēmas; (e) sistēmas ziņošanai un uzraudzībai, ja atbildīgā institūcija uzdevumu izpildi uztic citai institūcijai; (f) režīmu, kādā tiek veikta pārvaldības un kontroles sistēmu darbības revīzija; (g) sistēmas un procedūras, kas nodrošina pienācīgas revīzijas liecības; (h) pārkāpumu, tostarp krāpšanas, prevenciju, atklāšanu un labošanu un nepamatoti izmaksāto summu atgūšanu kopā ar procentiem. 27. pants Dalībvalstu atbildība 1. Dalībvalstis pilda pārvaldības, kontroles un revīzijas pienākumus un uzņemas no tiem izrietošo atbildību, kas minēta Finanšu regulā un šajā regulā izklāstītajos noteikumos par dalīto pārvaldību. Saskaņā ar dalītas pārvaldības principu par darbības programmu pārvaldību un kontroli ir atbildīgas dalībvalstis. 2. Dalībvalstis veic pārkāpumus prevenciju, atklāšanu un labošanu un atgūst nepamatoti samaksātās summas kopā ar kavējuma procentiem. Tās paziņo Komisijai šos pārkāpumus un pastāvīgi informē to par saistīto administratīvo procedūru un tiesvedības gaitu. Ja saņēmējinstitūcijai nepamatoti samaksātās summas nevar atgūt dalībvalsts vainas vai nolaidības dēļ, dalībvalsts ir atbildīga par attiecīgo summu atmaksāšanu Savienības vispārējā budžetā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 59. pantu pieņemt deleģētus aktus par sīki izstrādātiem noteikumiem, kas attiecas uz šajā punktā minētajiem dalībvalstu pienākumiem. 3. Dalībvalsts iedibina un īsteno procedūru to sūdzību neatkarīgai izskatīšanai un izšķiršanai, kuras saistītas ar Fonda līdzfinansēto darbību atlasi vai īstenošanu. Dalībvalsts pēc pieprasījuma paziņo izskatīšanas rezultātus Komisijai. 4. Visa oficiālā informācijas apmaiņa starp dalībvalsti un Komisiju notiek elektroniskā datu apmaiņas sistēmā, kas atbilstoši Komisijas noteikumiem izveidota ar īstenošanas aktiem. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 60. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 28. pants Pārvaldības un kontroles institūciju norīkošana un organizēšana 1. Dalībvalsts norīko valsts publiskā sektora iestādi vai institūciju par vadošo iestādi. 2. Neskarot 3. punktu, dalībvalsts norīko valsts publiska sektora iestādi vai institūciju par sertifikācijas iestādi. 3. Dalībvalsts var norīkot vadošo pārvaldības iestādi, kas papildus veic sertifikācijas iestādes funkcijas. 4. Dalībvalsts norīko valsts publiskā sektora iestādi vai institūciju, kas ir funkcionāli neatkarīga no vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes, par revīzijas iestādi. 5. Ar nosacījumu, ka tiek ievērots funkciju nošķiršanas princips, vadošā iestāde, attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestāde un revīzijas iestāde var ietilpt vienā un tajā pašā publiskā sektora iestādē vai institūcijā. 6. Dalībvalsts var norīkot vienu vai vairākas starpniekinstitūcijas konkrētu vadošās vai sertifikācijas iestādes uzdevumu veikšanai attiecīgās iestādes atbildībā. Attiecīgo vienošanos starp vadošo iestādi vai sertifikācijas iestādi un starpniekinstitūcijām juridiski noformē rakstveidā. 7. Dalībvalsts vai vadošā iestāde var uzticēt darbības programmas daļas pārvaldību starpniekinstitūcijai, noslēdzot rakstisku vienošanos starp starpniekinstitūciju un dalībvalsti vai vadošo iestādi. Starpniekinstitūcija sniedz garantijas par savu maksātspēju un kompetenci attiecīgajā jomā, kā arī tās administratīvajā un finanšu pārvaldībā. 8. Dalībvalsts rakstveidā sagatavo noteikumus, kas reglamentē tās attiecības ar vadošo iestādi, sertifikācijas iestādi un revīzijas iestādi, attiecības starp šīm iestādēm un šo iestāžu attiecības ar Komisiju. 29. pants Vadošās iestādes funkcijas 1. Vadošā iestāde atbild par darbības programmas pārvaldību saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu. 2. Attiecībā uz darbības programmas pārvaldību vadošā iestāde: (a) sagatavo un iesniedz Komisijai gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumus; (b) dara pieejamu starpniekinstitūcijām un saņēmējinstitūcijām informāciju, kas ir svarīga to uzdevumu izpildei un darbību īstenošanai; (c) izveido sistēmu, kas datorizētā veidā reģistrē un glabā datus, kas vajadzīgi uzraudzībai, izvērtēšanai, finanšu pārvaldībai, pārbaudei un revīzijai; (d) nodrošina, lai c) apakšpunktā minētie dati tiktu savākti, ievadīti un glabāti sistēmā saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK noteikumiem. 3. Attiecībā uz darbību atlasi vadošā iestāde: (a) izstrādā un piemēro atbilstīgas atlases procedūras un kritērijus, kas ir nediskriminējoši un caurredzami; (b) nodrošina, lai atlasītā darbība: (i) ietilptu fondu un darbības programmas jomā; (ii) atbilstu kritērijiem, kas noteikti darbības programmā un 20., 21. un 24. pantā; (iii) ņemtu vērā 5. panta 10., 11. un 12. punktā noteiktos principus; (c) iesniedz saņēmējinstitūcijai dokumentu, kurā izklāstīti atbalsta saņemšanas nosacījumi katrai darbībai, tostarp īpašas prasības attiecībā uz darbības ietvaros piegādājamajiem produktiem vai sniedzamajiem pakalpojumiem, finansēšanas plāns un izpildes termiņš; (d) pirms darbības apstiprināšanas pārliecinās, vai saņēmējinstitūcijai ir administratīva, finansiāla un darbības spēja izpildīt c) apakšpunkta nosacījumus; (e) pārliecinās, vai tad, ja darbība ir sākusies pirms finansējuma pieteikuma iesniegšanas vadošajai iestādei, ir ievēroti Savienības un valsts noteikumi, kas attiecas uz darbību; (f) nosaka tās materiālās palīdzības veidu, kurai piešķirami darbības izdevumi. 4. Attiecībā uz darbības programmas finanšu pārvaldību un kontroli vadošā iestāde: (a) pārbauda, vai līdzfinansētie produkti ir piegādāti un pakalpojumi sniegti, vai saņēmējinstitūcijām ir samaksāti to deklarētie izdevumi, vai izdevumi atbilst piemērojamiem Savienības un valsts tiesību aktiem, darbības programmai un darbības atbalsta nosacījumiem; (b) nodrošina, lai saņēmējinstitūcijas, kas iesaistītas to darbību īstenošanā, par kurām saņemts atmaksājums saskaņā ar 23. panta 1. punkta a) apakšpunktu, uzturētu atsevišķu uzskaites sistēmu vai visiem ar darbību saistītajiem darījumiem piešķirtu pienācīgu uzskaites kodu; (c) ievieš efektīvus un samērīgus krāpšanas apkarošanas pasākumus, ņemot vērā apzinātos riskus; (d) izstrādā procedūras, kas nodrošina, lai visi dokumenti, kas attiecas uz izdevumiem un revīzijām un kas vajadzīgi pienācīgu revīzijas liecību nodrošināšanai, tiktu glabāti saskaņā ar 26. panta g) punkta prasībām; (e) izstrādā Finanšu regulas 56. panta 5. punkta a) un b) apakšpunktā minēto pārvaldības deklarāciju un gada kopsavilkumu. 5. Saskaņā ar 4. punkta a) apakšpunktu veiktajās pārbaudēs iekļauj šādas procedūras: (a) administratīvas pārbaudes attiecībā uz katru saņēmējinstitūciju iesniegto atmaksājuma pieteikumu; (b) darbību pārbaudes uz vietas. Uz vietas veikto pārbaužu biežums un aptvērums ir samērīgi ar darbībai piešķirtā publiskā sektora atbalsta summu un riska līmeni, ko attiecībā uz pārvaldības un kontroles sistēmu kopumā šādās pārbaudēs un revīzijās konstatējusi revīzijas iestāde. 6. Individuālu darbību pārbaudes uz vietas saskaņā ar 5. punkta b) apakšpunktu var veikt izlases veidā. 7. Ja vadošā iestāde ir arī darbības programmas saņēmējinstitūcija, 4. punkta a) apakšpunktā minētajās pārbaudēs nodrošina funkciju pienācīgu nošķiršanu. 8. Komisija saskaņā ar 59. pantu pieņem deleģētos aktus, kuros nosaka kārtību, kā notiek 2. punkta c) apakšpunktā minētās informācijas apmaiņa. 9. Komisija saskaņā ar 59. pantu pieņem deleģētos aktus par noteikumiem, kas attiecas uz procedūrām, kas saistītas ar 4. punkta d) apakšpunktā minētajām revīzijas liecībām. 10. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem 4. punkta e) apakšpunktā minētās pārvaldības deklarācijas šablonu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 60. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 30. pants Sertifikācijas iestādes funkcijas Sertifikācijas iestādes atbildībā jo īpaši ir: 1. sagatavot un iesniegt Komisijai maksājuma pieteikumus un apliecināt, ka tie sagatavoti, pamatojoties uz uzticamām uzskaites sistēmām, ir balstīti uz pārbaudāmiem attaisnojošajiem dokumentiem un tos ir pārbaudījusi vadošā iestāde; 2. sagatavot Finanšu regulas 56. panta 5. punkta a) apakšpunktā minētos gada pārskatus; 3. apliecināt gada pārskatu pilnīgumu, pareizumu un patiesumu un to, ka pārskatos ierakstītie izdevumi atbilst piemērojamiem Savienības un valsts noteikumiem un ir radušies saistībā ar darbībām, kas atlasītas finansējumam saskaņā ar kritērijiem, kuri piemērojami darbības programmai un atbilst Savienības un valsts noteikumiem; 4. nodrošināt sistēmu, kas datorizētā formā reģistrē un glabā uzskaiti par katru darbību un atbalsta visus datus, kas vajadzīgi maksājumu pieteikumu un gada pārskatu sagatavošanai, tostarp uzskaiti par atgūstamajām summām, atgūtajām summām un summām, kas atsauktas pēc tam, kad pilnībā vai daļēji atcelts ieguldījums kādā darbībā vai darbības programmā; 5. maksājuma pieteikumu sagatavošanas un iesniegšanas nolūkos nodrošināt, lai tā būtu saņēmusi pietiekamu informāciju no vadošās iestādes par procedūrām un pārbaudēm, kas veiktas attiecībā uz izdevumiem; 6. maksājumu pieteikumu sagatavošanā un iesniegšanā ņemt vērā visu revīzijas iestādes veikto vai uz tās atbildību veikto revīziju rezultātus; 7. uzturēt datorizētu uzskaiti par Komisijai deklarētajiem izdevumiem un atbilstošo publiskā sektora ieguldījumu, kas izmaksāts saņēmējinstitūcijām; 8. vest uzskaiti par atgūstamajām summām un summām, kas atsauktas pēc visa darbībai piešķirtā ieguldījuma vai tā daļas atcelšanas. Atgūtās summas pirms darbības programmas slēgšanas atmaksā Savienības vispārējā budžetā, tās atskaitot no nākamās izdevumu deklarācijas. 31. pants Revīzijas iestādes funkcijas 1. Revīzijas iestāde nodrošina, lai tiktu veikta pārvaldības un kontroles sistēmu revīzija un pienācīgas darbību un gada pārskatu izlases revīzija. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 59. pantu pieņemt deleģētos aktus par revīzijas nosacījumiem. 2. Ja revīzijas veic cita institūcija, nevis revīzijas iestāde, revīzijas iestāde nodrošina, lai ikvienai šādai institūcijai būtu vajadzīgā funkcionālā neatkarība. 3. Revīzijas iestāde nodrošina, lai revīzijas darbā tiktu ievēroti starptautiski atzīti revīzijas standarti. 4. Sešu mēnešu laikā no darbības programmas pieņemšanas revīzijas iestāde sagatavo revīzijas stratēģiju revīziju veikšanai. Revīzijas stratēģijā izklāsta revīzijas metodiku, metodi revidējamo darbību atlasei un revīziju plānošanu saistībā ar kārtējo pārskata gadu un diviem nākamajiem pārskata gadiem. No 2016. līdz 2022. gadam ieskaitot ik gadu atjaunina revīzijas stratēģiju. Revīzijas iestāde pēc pieprasījuma iesniedz revīzijas stratēģiju Komisijai. 5. Revīzijas iestāde sagatavo: (a) revīzijas atzinumu saskaņā ar Finanšu regulas 56. panta 5. punktu; (b) gada kontroles ziņojumu, kurā izklāsta iepriekšējā pārskata gadā veikto revīziju secinājumi. Ziņojumā, uz kuru attiecas b) apakšpunkts, izklāsta visus pārvaldības un kontroles sistēmā konstatētos trūkumus un visus veiktos vai veicamos koriģējošos pasākumus. 6. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem revīzijas stratēģijas, revīzijas atzinuma un gada kontroles ziņojuma paraugus, kā arī 4. punktā minētās atlases metodiku. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 60. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 7. Īstenošanas noteikumus attiecībā uz tādu datu izmantošanu, kuri savākti revīzijās, ko veikuši Komisijas ierēdņi vai Komisijas pilnvaroti pārstāvji, Komisija pieņem saskaņā ar 60. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 32. pants Vadošās un sertifikācijas iestādes norīkošana 1. Sešu mēnešu laikā pēc tam, kad pieņemts lēmums par darbības programmas pieņemšanu, dalībvalstis paziņo Komisijai vadošās un attiecīgā gadījumā sertifikācijas iestādes norīkošanas datumu un formu. 2. Norīkošana, kas minēta 1. punktā, notiek pamatojoties uz neatkarīgas revīzijas institūcijas ziņojumu un atzinumu, kurā novērtēta pārvaldības un kontroles sistēma, aptverot starpniekinstitūciju lomu tajā, un tās atbilstība 26., 27., 29. un 30. pantam saskaņā ar kritērijiem attiecībā uz iekšējo vidi, kontroles darbībām, informāciju un saziņu, un uzraudzību, kuras ar īstenošanas aktiem saskaņā ar 59. pantu nosaka Komisija. 3. Neatkarīgā institūcija savā darbā ievēro starptautiski atzītus revīzijas standartus. 4. Dalībvalstis var nolemt, ka vadošā iestāde vai sertifikācijas iestāde, kura norīkota saistībā ar ESF līdzfinansētu darbības programmu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. [CPR], tiek uzskatīta par norīkotu saskaņā ar šo regulu. Divus mēnešus pēc tam, kad saņemts 1. punktā minētais paziņojums, Komisija var pieprasīt neatkarīgas revīzijas institūcijas ziņojumu un atzinumu un pārvaldības un kontroles sistēmas aprakstu. Divu mēnešu laikā no šo dokumentu saņemšanas Komisija var izteikt piezīmes. 5. Dalībvalsts uzrauga norīkoto institūciju un, ja viens vai vairāki 2. punktā minētie kritēriji vairs netiek izpildīti, ar oficiālu lēmumu atceļ tās norīkojumu, ja vien attiecīgā institūcija neveic vajadzīgos koriģējošos pasākumus pārbaudes laikā, ko atbilstīgi problēmas nopietnībai nosaka dalībvalsts. Dalībvalsts tūlīt informē Komisiju, ka norīkotajai institūcijai noteikts pārbaudes laiks un arī ka pieņemts atsaukšanas lēmums. 33. pants Komisijas pilnvaras un atbildība 1. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp informāciju par vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes norīkošanu, gada pārvaldības deklarāciju, gada kontroles ziņojumiem, gada revīzijas atzinumu, gada īstenošanas ziņojumu un valsts un Savienības institūciju veiktajām revīzijām, Komisija pati pārliecinās, vai dalībvalstis ir izveidojušas šai regulai atbilstošas pārvaldības un kontroles sistēmas un vai visā darbības programmas īstenošanas laikā šīs sistēmas darbojas efektīvi. 2. Neskarot dalībvalstu veiktās revīzijas, Komisijas ierēdņi vai pilnvaroti Komisijas pārstāvji var veikt revīzijas vai revīzijas vai pārbaudes uz vietas, par to pienācīgu laiku iepriekš brīdinot. Šādu revīziju vai pārbaužu tvērumā var jo īpaši būt darbības programmas vai tās daļas pārvaldības un kontroles sistēmu darbības efektivitātes verifikācija, darbības un darbību vai darbības programmas pareizas finanšu pārvaldības novērtēšana. Šādās revīzijās var piedalīties dalībvalsts ierēdņi vai pilnvaroti pārstāvji. Komisijas ierēdņiem vai pilnvarotajiem Komisijas pārstāvjiem, kas ir pienācīgi pilnvaroti veikt revīzijas uz vietas, ir piekļuve visiem reģistriem, dokumentiem un metadatiem, kas attiecas uz Fonda atbalstītajām darbībām vai pārvaldības un kontroles sistēmām, neatkarīgi no tā, kādā informācijas nesējā tie tiek glabāti. Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai šādu reģistru, dokumentu un metadatu kopijas. Šajā punktā noteiktās pilnvaras neskar to attiecīgo valstu noteikumu piemērošanu, kuri paredz, ka konkrētas darbības var veikt tikai ar attiecīgās valsts tiesību aktiem īpaši norīkoti pārstāvji. Cita starpā Komisijas ierēdņi un pilnvarotie pārstāvji nepiedalās mājas apmeklējumos vai personu oficiālā iztaujāšanā, ko veic saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Tomēr viņiem ir piekļuve šādi iegūtai informācijai. 3. Komisija var prasīt, lai dalībvalsts veiktu nepieciešamos pasākumus, kas nodrošina to pārvaldības un kontroles sistēmu efektīvu darbību vai izdevumu pareizību saskaņā ar šo regulu. 4. Komisija var prasīt, lai dalībvalsts izskatītu Komisijai iesniegtu sūdzību par Fonda līdzfinansētu darbību īstenošanu vai pārvaldības un kontroles sistēmas darbību. 34. pants Sadarbība ar revīzijas iestādi 1. Komisija sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai koordinētu to revīzijas plānus un metodes, un nekavējoties veic apmaiņu ar pārvaldības un kontroles sistēmu revīziju rezultātiem. 2. Komisija un revīzijas iestāde regulāri, proti, vismaz reizi gadā (ja tās nevienojas citādi), tiekas, lai izskatītu gada kontroles ziņojumu, atzinumu un revīzijas stratēģiju un lai apmainītos ar viedokļiem par jautājumiem, kas saistīti ar pārvaldības un kontroles sistēmu uzlabošanu. 3. VI sadaļa. Finanšu pārvaldība, pārskatu pārbaude un akceptēšana, finanšu korekcijas, saistību atcelšana 1. nodaļa. Finanšu pārvaldība 35. pants Budžeta saistības Savienības budžeta saistības attiecībā uz katru darbības programmu izpilda gada maksājumu veidā laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. Komisijas lēmums, ar ko pieņem darbības programmu, ir finansēšanas lēmums Finanšu regulas 81. panta 2. punkta nozīmē un, sākot no brīža, kad par to tiek informēta attiecīgā dalībvalsts,— juridiskas saistības minētās regulas nozīmē. Budžeta saistības attiecībā uz pirmo maksājumu nosaka pēc tam, kad Komisija pieņēmusi darbības programmu. Budžeta saistības par turpmākajiem maksājumiem Komisija uzņemas līdz katra gada 1. maijam, pamatojoties uz otrajā daļā minēto lēmumu, izņemot, ja ir piemērojams Finanšu regulas 13. pants. 36. pants Komisijas veiktie maksājumi 1. Maksājumus no Fonda katrai darbības programmai Komisija veic atbilstoši budžeta apropriācijām un pieejamajam finansējumam. Katru maksājumu attiecina uz Fonda budžeta saistībām, kas radušās visagrāk. 2. Maksājumus veic avansa, starpposma maksājuma, gada atlikuma un attiecīgā gadījumā — galīgā atlikuma maksājuma veidā. 37. pants Komisijas veiktie starpposma maksājumi, gada atlikuma maksājums un galīgā atlikuma maksājums 1. Komisija starpposma maksājumu veidā atmaksā 90 % no summas, ko iegūst, piemērojot līdzfinansējuma likmi, kura noteikta lēmumā, ar ko pieņem darbības programmu, kura atbilst maksājuma pieteikumā norādītajiem publiskā sektora attiecināmajiem izdevumiem. Saskaņā ar 47. panta 2. punktu tā nosaka gada atlikumu. 2. Neatkarīgi no 19. panta Savienības atbalsts, ko sniedz, veicot starpposma maksājumus un galīgā atlikuma maksājumu, nepārsniedz Fonda atbalsta maksimālo summu, kas noteikta Komisijas lēmumā, ar kuru apstiprina darbības programmu. 3. Komisijas veikto avansa maksājumu, starpposma maksājumu un gada atlikuma uzkrātā kopsumma nepārsniedz 95 % no Fonda ieguldījuma darbības programmā. 4. Kad tiek sasniegt 95 % griesti, dalībvalstis turpina pārsūtīt maksājuma pieprasījumus Komisijai. 38. pants Maksājuma pieteikumi Komisijai 1. Maksājuma pieteikumā, ko iesniedz Komisijai, sniedz visu informāciju, kas Komisijai vajadzīga, lai tā varētu sagatavot pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 65. panta 1. punktu. 2. Maksājuma pieteikumos attiecībā uz visu darbības programmu un attiecībā uz 25. panta 2. punktā minēto tehnisko palīdzību iekļauj: (a) to attiecināmo izdevumu kopsummu, kuri radušies saņēmējinstitūcijai un kurus tā samaksājusi, īstenojot darbības, — atbilstīgi ierakstiem sertifikācijas iestādes pārskatā; (b) to publiskā sektora attiecināmo izdevumu kopsummu, kuri radušies, īstenojot darbības, — atbilstīgi ierakstiem sertifikācijas iestādes pārskatā; (c) atbilstošo publiskā sektora attiecināmo izdevumu ieguldījumu, kas samaksāts saņēmējinstitūcijām, — atbilstīgi ierakstiem sertifikācijas iestādes pārskatā. 3. Izdevumi, kas iekļauti maksājuma pieteikumā, ir pamatoti ar kvitētiem rēķiniem vai uzskaites dokumentiem, kam ir līdzvērtīga pierādījuma vērtība. Attiecībā uz 23. panta 1. punkta b) un c) un d) apakšpunktā minētajiem piešķīrumu veidiem, summas, kas ietvertas maksājuma pieteikumā, ir summas, ko vadošā iestāde izmaksā saņēmējinstitūcijām. 4. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem maksājuma pieteikuma šablonu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 60. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 39. pants Maksājumi saņēmējinstitūcijām 1. Vadošā iestāde nodrošina, lai, veicot piešķīrumus partnerorganizācijām, saņēmējinstitūciju naudas plūsma būtu pietiekama, lai nodrošinātu darbību pienācīgu īstenošanu. 2. Vadošā iestāde nodrošina, lai saņēmējinstitūcijas saņemtu kopējo publiskā sektora atbalsta summu pēc iespējas drīz un pilnā apjomā, un katrā ziņā pirms atbilstošo izdevumu iekļaušanas maksājuma pieteikumā. Summas, kas saņēmējinstitūcijām mazinātu šo līdzekļu apjomu, netiek ne atvilktas, ne ieturētas, netiek iekasētas īpašas maksas vai citi līdzvērtīgi maksājumi. 40. pants Euro izmantošana 1. Summas, kas norādītas dalībvalstu iesniegtajās darbības programmās, izdevumu pārskatos, maksājuma pieprasījumos, gada pārskatos un gada un nobeiguma īstenošanas ziņojumos minētajos izdevumos, izsaka euro. 2. Dalībvalstis, kas maksājuma pieteikuma dienā nav ieviesušas euro kā savu valūtu, valsts valūtā radušos izdevumu summas konvertē euro. Šo summu konvertē euro, izmantojot Komisijas tā mēneša uzskaites maiņas kursu, kurā vadošās iestādes pārskatā reģistrēti izdevumi. Šo maiņas kursu Komisija katru mēnesi publicē elektroniski. 3. Kad euro kļūst par dalībvalsts valūtu, 1. punktā izklāstīto konvertēšanas procedūru turpina piemērot visiem izdevumiem, ko vadošā iestāde ir grāmatojusi pirms dienas, kad stājies spēkā attiecīgās valsts valūtas un euro fiksētais maiņas kurss. 41. pants Avansa maksājumi un to dzēšana 1. Pēc Komisijas lēmuma par darbības programmas pieņemšanu Komisija veic avansa maksājumu 11 % apmērā no Fonda kopējā ieguldījuma darbības programmā. 2. Avansa maksājumu izmanto tikai tiem maksājumiem, ko veic saņēmējinstitūcijām, lai īstenotu darbības programmu. Šā mērķa labad to nekavējoties dara pieejamu atbildīgajai institūcijai. 3. Ja 24 mēnešu laikā no dienas, kad Komisija samaksājusi pirmo avansa maksājumu, netiek nosūtīts neviens darbības programmas maksājuma pieteikums, avansa maksājumu atmaksā Komisijai. Šis atmaksājums neietekmē Kopienas ieguldījumu konkrētajā darbības programmā. 4. Summu, kas izmaksāta kā avansa maksājums, pilnībā dzēš no Komisijas uzskaites ne vēlāk kā programmas slēgšanas brīdī. 42. pants Termiņi starpposma maksājuma pieteikumu iesniegšanai un maksājumu veikšanai 1. Sertifikācijas iestāde regulāri iesniedz starpposma maksājuma pieteikumu, kurā iekļauj visas summas, kas tās pārskatā ierakstītas kā publiskā sektora atbalsts, kurš izmaksāts saņēmējinstitūcijām pārskata gadā, kas beidzas 30. jūnijā. 2. Sertifikācijas iestāde iesniedz pēdējo starpposma maksājuma pieteikumu līdz 31. jūlijam pēc iepriekšējā pārskata gada beigām, katrā ziņā pirms pirmā starpposma maksājuma pieteikuma iesniegšanas par nākamo pārskata gadu. 3. Pirmo starpposma maksājuma pieteikumu neiesniedz, pirms Komisijai paziņots par vadošās iestādes un sertifikācijas iestādes norīkošanu saskaņā ar 32. panta 1. punktu. 4. Ja Komisijai nav nosūtīts gada īstenošanas ziņojums saskaņā ar 11. pantu, starpposma maksājumus par darbības programmu neveic. 5. Ņemot vērā pieejamo finansējumu, Komisija veic starpposma maksājumu ne vēlāk kā 60 dienas pēc dienas, kad tā reģistrējusi maksājuma pieteikumu. 43. pants Maksājuma termiņa pārtraukums 1. Deleģētais kredītrīkotājs Finanšu regulas nozīmē var pārtraukt pieprasītā starpposma maksājuma veikšanas termiņu maksimāli uz deviņiem mēnešiem ar šādiem nosacījumiem: (a) saskaņā ar valsts vai Savienības revīzijas institūcijas sniegtu informāciju pierādījumi liecina, ka ir būtiski trūkumi pārvaldības un kontroles sistēmas darbībā; (b) pēc tam, kad deleģētā kredītrīkotāja rīcībā nonākusi informācija, kas liecina, ka izdevumi maksājuma pieprasījumā ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir nopietnas finansiālas sekas, tam jāveic papildu pārbaudes; (c) nav iesniegts kāds no 45. panta 1. punktā noteiktajiem dokumentiem. 2. Deleģētais kredītrīkotājs var ierobežot pārtraukumu līdz izdevumu daļai, kas ietverta maksājuma pieprasījumā, kuru skar 1. punktā minētie elementi. Deleģētais kredītrīkotājs nekavējoties informē dalībvalsti un vadošo iestādi par pārtraukšanas iemeslu un pieprasa tām labot situāciju. Deleģētais kredītrīkotājs izbeidz pārtraukumu, tiklīdz ir veikti vajadzīgie pasākumi. 44. pants Maksājumu apturēšana 1. Komisija var apturēt visus starpposma maksājumus vai to daļu, ja: (a) darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmā ir būtisks trūkums, kuram nav veikti koriģējoši pasākumi; (b) izdevumu deklarācijā iekļautie izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu, kam ir nopietnas finansiālas sekas un kas nav labots; (c) dalībvalsts nav veikusi vajadzīgos pasākumus, lai labotu situāciju, un tāpēc ir piemērots pārtraukums saskaņā ar 43. pantu; (d) pastāv nopietni trūkumi attiecībā uz uzraudzības sistēmas vai rādītāju datu kvalitāti un uzticamību. 2. Komisija ar īstenošanas aktiem var nolemt apturēt visus starpposma maksājumus vai daļu no tiem pēc tam, kad tā ir atvēlējusi dalībvalstij iespēju iesniegt piezīmes. 3. Komisija izbeidz starpposma maksājumu pilnīgu vai daļēju apturēšanu, ja dalībvalsts ir veikusi vajadzīgos pasākumus, kas ļauj atcelt apturēšanu. 2. nodaļa. Pārskatu pārbaude un akceptēšana 45. pants Informācijas iesniegšana 1. Par katru gadu, sākot no 2015. gada līdz 2022. gadam ieskaitot, līdz 15. februārim nākamajā gadā pēc pārskata perioda beigām saskaņā ar Finanšu regulas 56. pantu dalībvalsts iesniedz Komisijai šādus dokumentus un informāciju: (a) saskaņā ar 32. pantu norīkotās Finanšu regulas 56. panta 5. punktā minētās attiecīgās institūcijas (struktūras) apliecinātu gada pārskatu; (b) Finanšu regulas 56. panta 5. apakšpunktā minēto pārvaldības deklarāciju; (c) revīzijas nobeiguma un kontroļu ziņojumu gada kopsavilkumu, ieskaitot analīzi par kļūdu un vājo punktu raksturu un apmēru un veiktajiem vai plānotajiem koriģējošajiem pasākumiem; (d) revīzijas atzinumu, ko sniegusi norīkota neatkarīga Finanšu regulas 56. panta 5. punktā minēta revīzijas institūcija, kam pievienots kontroles ziņojums, kurā izklāstīts tajās revīzijās konstatētais, kas veiktas saistībā ar pārskata gadu, uz kuru attiecas atzinums. 2. Pēc Komisijas pieprasījuma dalībvalsts iesniedz Komisijai papildinformāciju. Ja dalībvalsts nesniedz pieprasīto informāciju līdz Komisijas noteiktajam iesniegšanas termiņam, Komisija var pieņemt lēmumu par pārskatu akceptēšanu, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju. 46. pants Pārskatu saturs 1. Apliecinātajā pārskatā par katru darbības programmu aptver pārskata gadu un ietver visus šeit minētos elementus un attiecībā uz 25. panta 2. punktā minētās tehniskās palīdzības izdevumiem: (a) to attiecināmo izdevumu kopsummu, kuri ierakstīti sertifikācijas iestādes pārskatā kā tādi, kas radušies saņēmējinstitūcijām un ko tās samaksājušas, īstenojot darbības, to publiskā sektora attiecināmo izdevumu kopsummu, kuri radušies, īstenojot darbības, un atbilstošo publiskā sektora ieguldījumu, kas samaksāts saņēmējinstitūcijām; (b) pārskata gadā atsauktās un atgūtās summas, pārskata gada beigās atgūstamās summas un neatgūstamās summas; (c) atbilstīgi a) apakšpunktam norādīto izdevumu un par to pašu pārskata gadu maksājuma pieteikumos deklarēto izdevumu sabalansējumu, papildinātu ar atšķirību skaidrojumu. 2. Sertifikācijas iestāde pārskatā var norādīt piešķīrumu, kas nepārsniedz 5 % no kopējiem izdevumiem, kuri par konkrēto pārskata gadu iekļauti maksājumu pieteikumos, ja revīzijas iestāde tajā laikā īsteno izdevumu likumības un pareizības novērtēšanu. Attiecīgo summu izslēdz no 1. punkta a) apakšpunktā minētās attiecināmo izdevumu kopējās summas. Šīs summas galīgi iekļauj nākamā gada pārskatā vai izslēdz no tā. 47. pants Pārskatu pārbaude un akceptēšana 1. Līdz 30. aprīlim nākamajā gadā pēc pārskata perioda beigām Komisija lemj, vai akceptēt pārskatus, ko iesniegušas attiecīgās institūcijas, kuras attiecībā uz darbības programmu norīkotas saskaņā ar 28. pantu. Akceptēšanas lēmumā ņem vērā iesniegto pārskatu pilnīgumu, precizitāti un patiesumu, un tas neskar vēlākas finanšu korekcijas. 2. Lai aprēķinātu summu, kas pārskata gadā jāsedz no Fonda, Komisija ņem vērā: (a) attiecināmos publiskā sektora izdevumus, kas radušies, īstenojot darbības, kuras ierakstītas 46. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajā pārskatā, un kam piemēro 18. pantā noteikto līdzfinansējuma likmi; (b) pārskata gadā Komisijas veikto maksājumu kopsummu, kurā ietilpst starpposma maksājumi, ko Komisija veikusi saskaņā ar 37. panta 1. punktu un 19. pantu. 3. Attiecībā uz gada atlikumu, kas pārskatu akceptēšanas rezultātā ir iekasējamas no dalībvalstīm, Komisijas izdod iekasēšanas rīkojumu. Gada atlikumu, kas maksājams dalībvalstij, pieskaita nākamajam starpposma maksājumam, ko Komisija veic pēc pārskatu pārbaudes un akceptēšanas. 4. Ja ar dalībvalsti saistītu iemeslu dēļ Komisija nevar akceptēt pārskatus līdz 30. aprīlim nākamajā gadā pēc pārskata gada beigām, tad Komisija informē dalībvalsti par rīcību, kas jāveic vadošajai iestādei vai revīzijas iestādei, vai par papildu iztaujāšanu, ko Komisija ierosina veikt saskaņā ar 33. panta 2. un 3. punktu. 5. Komisija izmaksā gada atlikumu, pamatojoties uz pārskatā deklarētajiem izdevumiem, no kuriem atskaitīti visi Komisijai deklarētie izdevumi, uz kuriem attiecas pretrunu procedūra ar revīzijas iestādi. 48. pants Dokumentu pieejamība 1. Vadošā iestāde nodrošina, lai pēc pieprasījuma Komisijai un Eiropas Revīzijas palātai būtu pieejami visi attaisnojošie dokumenti par darbībām attiecībā uz triju gadu laikposmu. Minētais triju gadu laikposms sākas 31. decembrī gadā, kad Komisija saskaņā ar 47. pantu pieņēmusi pārskatu akceptēšanas lēmumu vai vēlākais — galīga atlikuma maksājuma dienā. Šo triju gadu laikposmu pārtrauc tiesvedības vai administratīvas procedūras gadījumā vai pēc pienācīgi pamatota Komisijas pieprasījuma. 2. Dokumentus glabā vai nu to oriģināleksemplāros, vai apliecinātu kopiju veidā, vai vispāratzītos datu nesējos, tostarp dokumentu oriģinālu elektroniskajās versijās vai tādu dokumentu veidā, kuriem ir tikai elektroniskās versijas. 3. Dokumentus glabā formā, kas ļauj identificēt datu subjektus, ne ilgāk kā vajadzīgs, lai sasniegtu mērķus, kuru dēļ dati ir vākti vai kuru dēļ tos apstrādā papildus. 4. Lai noteiktu, kurus datu nesējus var uzskatīt par vispāratzītiem, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 59. pantu. 5. Valsts iestādes nosaka sertifikācijas procedūru attiecībā uz tādu dokumentu atbilstību oriģinālam, kurus glabā vispāratzītos datu nesējos, un nodrošina glabāto dokumentu versiju atbilstību valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijā. 6. Ja dokumenti ir tikai elektroniskā versijā, izmantotajām datorsistēmām jāatbilst atzītiem drošības standartiem, kas nodrošina glabāto dokumentu atbilstību valsts tiesību aktu prasībām un uzticamību revīzijā. 49. pants Noslēguma dokumentu iesniegšana un galīgā atlikuma maksājums 1. Dalībvalstis līdz 2023. gada 30. septembrim iesniedz šādus dokumentus: (a) galīgā atlikuma maksājuma pieteikumu; (b) nobeiguma īstenošanas ziņojumu par darbības programmu un (c) 45. panta 1. punktā minētos dokumentus par pēdējo pārskata gadu no 2022. gada 1. jūlija līdz 2023. gada 30. jūnijam. 2. Galīgo atlikumu izmaksā ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc dienas, kad akceptēts pārskats par pēdējo pārskata gadu, vai vienu mēnesi pēc nobeiguma īstenošanas ziņojuma akceptēšanas, izvēloties vēlāko dienu. 3. nodaļa. Finanšu korekcijas un atgūšana 50. pants Dalībvalstu veiktās finanšu korekcijas 1. Dalībvalstis vispirms ir atbildīgas par pārkāpumu izmeklēšanu, vajadzīgo finanšu korekciju veikšanu un summu atgūšanu. Ja pārkāpumi ir sistēmiski, dalībvalsts izmeklēšanu attiecina uz visām darbībām, kas varētu būt skartas. 2. Dalībvalsts veic vajadzīgās finanšu korekcijas saistībā ar atsevišķiem vai sistēmiskiem pārkāpumiem, kas atklāti darbībās vai darbības programmā. Finanšu korekcijas veic, atceļot visu darbībai vai darbības programmai piešķirto publiskā sektora ieguldījumu vai tā daļu. Dalībvalsts ņem vērā pārkāpumu veidu un smagumu un Fonda finansiālos zaudējumus un piemēro samērīgu korekciju. Vadošā iestāde reģistrē finanšu korekcijas gada pārskatā par pārskata gadu, kuram nolemts piemērot minēto atcelšanu. 3. Fonda ieguldījumu, kas atcelts saskaņā ar 2. punktu, dalībvalsts, ievērojot 4. punktu, attiecīgajā darbības programmā var izmantot atkārtoti. 4. Ieguldījumu, kas atcelts saskaņā ar 2. punktu, nevar atkārtoti izmantot darbībai, kurai piemērota korekcija, vai, ja finanšu korekcija piemērota par sistēmisku pārkāpumu, —darbībai, kuru skāris sistēmiskais pārkāpums. 5. Komisijas veiktās finanšu korekcijas neskar dalībvalsts pienākumu atgūt līdzekļus saskaņā ar šo pantu. 51. pants Komisijas veiktās finanšu korekcijas 1. Komisija veic finanšu korekcijas, ar īstenošanas aktu atceļot visu Savienības ieguldījumu darbības programmā vai tā daļu un atgūstot summas no dalībvalsts, lai no Savienības finansējuma izslēgtu izdevumus, kas pārkāpj piemērojamos Savienības un valsts tiesību aktus, tostarp saistībā ar Komisijas vai Eiropas Revīzijas palātas konstatētajiem trūkumiem dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmās. 2. Piemērojamo Savienības vai valsts tiesību aktu pārkāpuma dēļ finanšu korekciju veic tikai tad, ja ir kāds no šādiem apstākļiem: (a) pārkāpums ir skāris vai būtu varējis skart vadošās iestādes veikto darbības atlasi Fonda atbalstam; (b) pārkāpums ir skāris vai būtu varējis skart izdevumu summu, kas deklarēta atmaksāšanai no Savienības budžeta. 52. pants Komisijas veiktās finanšu korekcijas kritēriji 1. Komisija veic finanšu korekcijas, ja pēc vajadzīgās pārbaudes tā secina, ka: (a) darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmā ir nopietns trūkums, kas apdraud darbības programmai jau izmaksāto Savienības ieguldījumu; (b) dalībvalsts nav izpildījusi 50. pantā noteiktos pienākumus, pirms saskaņā ar šo pantu sākta korekcijas procedūra; (c) maksājuma pieteikumā iekļautie izdevumi ir saistīti ar pārkāpumu un pirms korekcijas procedūras sākšanas saskaņā ar šo punktu dalībvalsts tos nav koriģējusi. Veicot finanšu korekcijas, Komisija pamatojas uz individuāliem identificēto pārkāpumu gadījumiem un ņem vērā, vai pārkāpums ir sistēmisks. Ja nav iespējams precīzi skaitliski noteikt to no fondiem segto izdevumu summu, kuri saistīti ar pārkāpumu, Komisija piemēro vienotu likmi vai ekstrapolētu finanšu korekciju. 2. Lemjot par 1. punktā noteiktās korekcijas summu, Komisija ņem vērā pārkāpuma raksturu un smagumu, kā arī attiecīgajā darbības programmā konstatēto pārvaldības un kontroles sistēmu nepilnību apjomu un finansiālās sekas. 3. Ja Komisija savu nostāju pamato ar ziņojumiem, ko iesnieguši revidenti, kas nav revidenti no Komisijas dienestiem, tad Komisija izdara pati savus secinājumus par finansiālajām sekām, iepriekš izvērtējusi pasākumus, ko attiecīgā dalībvalsts veikusi atbilstīgi 50. panta 2. punktam, saskaņā ar 27. panta 2. punktu nosūtītos paziņojumus un visas dalībvalsts atbildes. 4. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 59. pantu pieņemt deleģētus aktus, kuros nosaka kritērijus, kas izmantojami, lai noskaidrotu piemērojamās finanšu korekcijas līmeni. 53. pants Komisijas veiktās finanšu korekcijas procedūra 1. Pirms lēmuma pieņemšanas par finanšu korekciju Komisija sāk procedūru, informējot attiecīgo dalībvalsti par savas pārbaudes pagaidu secinājumiem un pieprasot, lai dalībvalsts divu mēnešu laikā iesniedz piezīmes. 2. Ja Komisija ierosina finanšu korekciju, pamatojoties uz ekstrapolāciju vai vienotu likmi, dalībvalstij pēc attiecīgo dokumentu pārbaudes tiek dota iespēja parādīt, ka pārkāpuma faktiskais apjoms ir mazāks, nekā to novērtējusi Komisija. Vienojoties ar Komisiju, dalībvalsts var ierobežot šīs pārbaudes tvērumu, lai tas attiektos tikai uz attiecīgo dokumentu atbilstošu daļu vai izlasi. Šādai pārbaudei paredzētais laiks nav ilgāks par diviem mēnešiem pēc 1. punktā minētā divu mēnešu laikposma, izņemot gadījumus, kad tam ir pienācīgs pamatojums. 3. Komisija ņem vērā visus pierādījumus, ko dalībvalsts iesniegusi 1. un 2. punktā noteiktajā termiņā. 4. Ja dalībvalsts nepiekrīt Komisijas pagaidu secinājumiem, Komisija uzaicina dalībvalsti uz noklausīšanos, lai nodrošinātu, ka Komisijas secinājumiem par finanšu korekcijas veikšanu ir pieejama visa vajadzīgā informācija un apsvērumi. 5. Lai piemērotu finanšu korekcijas, sešu mēnešu laikā no noklausīšanās dienas vai no dienas, kad tiek saņemta papildinformācija, gadījumā ja dalībvalsts pēc noklausīšanās piekrīt iesniegt šādu papildinformāciju, Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem lēmumu. Komisija ņem vērā visu procedūras gaitā iesniegto informāciju un apsvērumus. Ja noklausīšanās nenotiek, sešu mēnešu termiņš sākas divus mēnešus no dienas, kad saņemts Komisijas sūtītais uzaicinājums uz noklausīšanos. 6. Ja Komisija vai Eiropas Revīzijas palāta konstatē pārkāpumus, kas ietekmē Komisijai nosūtīto gada pārskatu, ar attiecīgu finanšu korekciju samazina darbības programmai piešķirto atbalstu no Fonda. 54. pants Atmaksas Savienības budžetā - Atgūšana 1. Visas atmaksas, kas jāveic Savienības vispārējā budžetā, izdara līdz termiņam, kas norādīts saskaņā ar Finanšu regulas 77. pantu sagatavotajā iekasēšanas rīkojumā. Termiņš ir pēdējā diena otrajā mēnesī pēc rīkojuma izdošanas. 2. Par kavētu atmaksu maksā kavējuma procentus no termiņa beigu dienas līdz faktiskā maksājuma dienai. Šādu procentu likme ir par pusotru procentu augstāka nekā likme, ko piemēro Eiropas Centrālā banka galvenajās refinansēšanas operācijās tā mēneša pirmajā darbadienā, kurā iekrīt maksāšanas diena. 55. pants Samērīga darbības programmu kontrole 1. Darbībām, kurām kopējie attiecināmie izdevumi nepārsniedz EUR 100 000, piemēro ne vairāk kā vienu revīziju, ko veic vai nu revīzijas iestāde, vai Komisija pirms visu attiecīgo izdevumu pārbaudes saskaņā ar 47. pantu. Citām darbībām nepiemēro vairāk kā vienu revīziju vienā pārskata gadā, ko veic revīzijas iestāde un Komisija pirms visu attiecīgo izdevumu pārbaudes saskaņā ar 47. pantu. Šie noteikumi neskar 5. un 6. punktu. 2. Darbības revīzija var aptvert visus tās īstenošanas posmus un visus līmeņu izplatīšanas ķēdē, izņemot kontroli pār faktiskajiem galīgajiem saņēmējiem, ja vien riska novērtējumā noteikts konkrēts pārkāpumu vai krāpšanas risks. 3. Ja visnesenākais revīzijas atzinums par darbības programmām liecina, ka nav būtisku trūkumu, Komisija nākamajā sanāksmē, kas minēta 34. panta 2. punktā, var vienoties ar revīzijas iestādi, ka revīzijas darba apjomu var samazināt tā, lai tas būtu samērīgs ar konstatēto risku. Šādos gadījumos Komisija neveic savas revīzijas uz vietas, ja vien nav pierādījumu, kas liecina par pārvaldības un kontroles sistēmas trūkumiem, kuri ietekmē izdevumus, kas deklarēti Komisijai pārskata gadā, kura pārskats ir akceptēts. 4. Ja Komisija secina, ka tā var paļauties uz revīzijas iestādes atzinumu par darbības programmu, tā var vienoties ar revīzijas iestādi ierobežot savas uz vietas veicamās revīzijas līdz revīzijas iestādes darba revīzijai, ja vien nav pierādījumu par trūkumiem revīzijas iestādes darbā attiecībā uz to pārskata gadu, kura pārskats ir akceptēts. 5. Trīs gadus pēc visu darbības izdevumu akceptēšanas saskaņā ar 47. pantu, Revīzijas iestāde un Komisija kā daļu no revīzijas parauga var veikt darbību revīziju jebkurā laikā, ja riska novērtējumā noteikts konkrēts pārkāpumu vai krāpšanas risks, ja ir pierādījumi par nopietniem trūkumiem darbības programmas pārvaldības un kontroles sistēmā. 6. Komisija jebkurā laikā var veikt darbību revīziju, lai, atkārtojot revīziju, novērtētu revīzijas iestādes darbu. 4. nodaļa. Saistību atcelšana 56. pants Noteikumi par saistību atcelšanu 1. Komisija var atcelt saistības par ikvienu summu, kas aprēķināta saskaņā ar darbības programmas otro daļu un kas nav izmantota avansa maksājumiem, starpposma maksājumiem un gada atlikuma maksājumam līdz 31. decembrim otrajā finanšu gadā pēc darbības programmas budžeta saistību uzņemšanās gada vai arī par ko saskaņā ar 42. pantu nav nosūtīts maksājuma pieteikums, kas sagatavots saskaņā ar 38. pantu. Lai atceltu saistības, Komisija šo summu aprēķina, katrai budžetā no 2015. līdz 2020. finanšu gadam paredzēto saistību summai pievienojot vienu gada budžeta saistību sestdaļu, kura attiecas uz 2014. gada kopējo ieguldījumu. 2. Atkāpjoties no 1. punkta pirmās daļas, saistību atcelšanas termiņus nepiemēro gada budžeta saistībām, kas attiecas uz 2014. gada kopējo ieguldījumu. 3. Ja pirmās gada budžeta saistības attiecas uz 2015. gada kopējo ieguldījumu, tad, atkāpjoties no 1. punkta, saistību atcelšanas termiņus nepiemēro gada budžeta saistībām, kas attiecas uz 2015. gada kopējo ieguldījumu. Šādos gadījumos Komisija aprēķina summu atbilstīgi 1. punkta pirmajai daļai, katrai budžetā no 2016. līdz 2020. finanšu gadam paredzēto saistību summai pievienojot vienu gada budžeta saistību piektdaļu, kura attiecas uz 2015. finanšu gada kopējo ieguldījumu. 4. Tā saistību daļa, kas joprojām nav izmantota 2022. gada 31. decembrī, tiek atcelta, ja Komisija līdz 2023. gada 30. septembrim nav saņēmusi dokumentus, kas vajadzīgi saskaņā ar 47. panta 2. punktu. 57. pants Izņēmums attiecībā uz saistību atcelšanu 1. Summu, uz kurām attiecas saistību atcelšana, samazina par summām, ko atbildīgā institūcija nav varējusi deklarēt Komisijai šādu iemeslu dēļ: (a) darbības apturētas tiesvedības dēļ, administratīva kārtā veiktas pārsūdzības dēļ vai (b) nepārvarama vara nopietni ietekmē visas darbības programmas vai tās daļas īstenošanu. Valsts iestādes, kas ziņo par nepārvaramu varu, parāda nepārvaramās varas tiešo ietekmi uz visas darbības programmas vai tās daļas īstenošanu; (c) Samazinājumu var pieprasīt vienreiz, ja apturēšana vai nepārvaramā vara pastāv ne ilgāk kā gadu, vai vairākas reizes atbilstīgi nepārvaramās varas ilgumam vai gadu skaitam no dienas, kad pieņemts tiesas vai administratīvais lēmums, ar ko aptur darbības īstenošanu, līdz dienai, kad pieņemts galīgais tiesas vai administratīvais lēmums. 2. Līdz 31. janvārim dalībvalsts nosūta Komisijai informāciju par 1. punktā minētajiem izņēmumiem attiecībā uz summām, kas deklarējamas līdz iepriekšējā gada beigām. 58. pants Saistību atcelšanas procedūra 1. Ja iespējams, ka tiks piemērota 56. pantā paredzētā saistību atcelšana, Komisija savlaicīgi informē dalībvalsti un vadošo iestādi. 2. Komisija, pamatojoties uz informāciju, kas ir tās rīcībā 31. janvārī, informē dalībvalsti un vadošo iestādi par atcelto saistību summu, kas izriet no tās rīcībā esošās informācijas. 3. Dalībvalstij ir divi mēneši laika, lai piekristu atceļamo saistību summai vai iesniegtu savus apsvērumus. 4. Dalībvalsts līdz 30. jūnijam iesniedz Komisijai pārskatītu finansēšanas plānu, kas par attiecīgo finanšu gadu atspoguļo darbības programmai samazināto atbalsta summu. Ja tas iesniegts netiek, Komisija pārskata finansēšanas plānu, attiecīgajam finanšu gadam samazinot Fonda ieguldījumu. 5. Komisija ar īstenošanas aktu groza lēmumu, ar ko pieņem darbības programmu, ne vēlāk kā 30. septembrī. VII sadaļa. PILNVARU DELEĢĒŠANA, ĪSTENOŠANA UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 59. pants Deleģēšanas īstenošana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2. Šajā regulā minētās pilnvaras deleģē uz nenoteiktu laiku, sākot no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. 3. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei. 4. Deleģētie akti stājas spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlamen