P6_TA(2006)0205
Normatīvās vides vienkāršošanas stratēģija
Eiropas Parlamenta rezolūcija par normatīvās vides vienkāršošanas stratēģiju (2006/2006(INI))
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2000. gada 26. oktobra rezolūciju par Komisijas ziņojumu Eiropadomei
“Tiesību aktu labāka izstrāde 1998. gadā —dalīta atbildība” un“Tiesību aktu labāka izstrāde
1999. gadā” (1),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2001. gada 29. novembra rezolūciju par Komisijas Balto grāmatu par
pārvaldību Eiropā (2),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2003. gada 8. aprīļa rezolūciju par Komisijas ziņojumiem par tiesību
aktu labāku izstrādi 2000. gadā un tiesību aktu labāku izstrādi 2001. gadā (3),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 26. februāra rezolūciju par Komisijas ziņojumu “Tiesību aktu
labāka izstrāde 2002. gadā” (4),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 9. marta rezolūciju par Komisijas paziņojumu par Kopienas
normatīvās darbības vienkāršošanu un uzlabošanu (5),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 20. aprīļa rezolūciju par Kopienas tiesību aktu un apspriežu
procedūru ietekmes novērtējumu (6),
—ņemot vērā Reglamenta 45. pantu,
—ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu un Konstitucionālo jautājumu komitejas, Ekonomikas un
monetārās komitejas, kā arīVides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumus
(A6-0080/2006),
A. tā kānormatīvās vides vienkāršošana un gan esošo, gan nākotnē pieņemamo tiesību aktu efektivitātes,
skaidrības un kvalitātes garantēšana ir būtiski priekšnoteikumi, lai varētu labāk izstrādāt tiesību aktus, kasir Savienības prioritāte izaugsmes un nodarbinātības paaugstināšanas procesā;
B.ņemot vērā 2003. gada 16. decembra Iestāžu nolīgumā (
7) par tiesību aktu labāku izstrādi noteiktos
pienākumus un mērķus, jo īpaši tos, kas paredzēti Kopienas tiesību aktu un to tiesību aktu, kuri ietekmē
dalībvalstis, vienkāršošanai un to apjoma samazināšanai,
C. tā kāKomisija 2005. gada 25. oktobra paziņojumā “Kopienas Lisabonas programmas ieviešana: norma-
tīvās vides vienkāršošanas stratēģija” (KOM(2005)0535) pamatoti pasniedz vienkāršošanu nevis kā likum-
došanas paņēmienu, kas ir atšķirīgs no kodifikācijas, pārstrādāšanas vai vienkārši atcelšanas, bet kā
globālu metodi, kura ietver savus līdzekļus un kuras mērķis ir padarīt Kopienas un dalībvalstu normasvieglāk piemērojamas, kā arīsamazināt to izmaksas,
D. tā kā šo metodi Komisija, Padome un Eiropas Parlaments izmanto Lisabonas stratēģijas mērķu sasnieg-
šanā,7.12.2006. C 297 E/136 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Otrdiena, 2006. gada 16. maijsLV
(1) OV C 197, 12.07.2001., 433. lpp.
(2) OV C 153 E, 27.06.2002., 314. lpp.
(3) OV C 64 E, 12.03.2004., 135. lpp.
(4) OV C 98 E, 23.04.2004., 155. lpp.
(5) OV C 102 E, 28.04.2004., 512. lpp.
(6) OV C 104 E, 30.04.2004., 146. lpp.
(7) OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.
E. tā kā šādai metodei ir nepieciešama, pirmkārt, Eiropas iestāžu cieša savstarpēja sadarbība šajā jomā un,
otrkārt, arī šo iestāžu sadarbība ar valstu iestādēm,
F.ņemot vērā Komisijas, Padomes un Parlamenta pēdējo gadu nepārtrauktos centienus noteikt un izveidot
tiesību aktu vienkāršošanas līdzekļus un uzlabot to piemērošanu,
G. tā kākopš otrās vienkāršošanas programmas uzsākšanas 2003. gada februārī pēc Komisijas paziņojuma
“Atjaunināt un vienkāršot acquis communautaire ”(KOM(2003)0071, 2003. gada 11. februāris) veiktās
vienkāršošanas iniciatīvas ir bijušas ļoti atšķirīga rakstura un apjoma —no atsevišķu direktīvu pārskatī-
šanas līdz veselas nozares normatīvu pārstrādāšanai, kas sarežģī procesuālās pieejas vienādošanu,
H.ņemot vērā pieredzi, kas gūta, īstenojot iestāžu nolīgumus par kodifikāciju (1994. gada 20. decembris) (1)
un tiesību aktu pārstrādāšanu (2001. gada 28. novembris) (2), un uzskatot šos dokumentus par būtiskiem
acquis communautaire vienkāršošanā,
I. tā kākopš tālaika, kad Iestāžu nolīgums par tiesību aktu pārstrādāšanu stājās spēkā, ir iesniegti tikai 12
pārstrādāšanas priekšlikumi, no kuriem gala rezultātā tikai 2 beidzās ar tiesību aktu publicēšanu, 2 tika
atsaukti, un 8 priekšlikumu izskatīšana ir atlikta; un, lai gan ir ap 2 400 tiesību aktu kopu, kam varētupiemērot šo procedūru, Parlamentam ir iesniegti tikai 49 kodifikācijas priekšlikumi,
J. tā kāiepriekšminētajā Komisijas 2005. gada priekšlikumā par normatīvās vides vienkāršošanas stratēģiju
II. pielikuma vienkāršošanas nepārtrauktajā programmā ir ietverti 30 grūti definējami priekšlikumi, jo
vairumā gadījumu ir runa par “pārskatīšanu”, “pārstrādāšanu”, “modernizāciju”, “vienkāršošanu” un tamlī-
dzīgiem paņēmieniem,
1. stingri atbalsta ES normatīvās vides vienkāršošanu, kā arīmērķi nodrošināt to, ka normatīvā vide ir
atbilstīga, vienkārša un efektīva; tomēr uzsver, ka šim procesam ir jābalstās uz vairākiem priekšnoteikumiem:
a) Eiropas Parlaments ir pilnībā iesaistīts iestāžu sarunās par vienkāršošanu un ir līdztiesīgs likumdevējs
“vienkāršošanas procesam” pakļauto tiesību aktu pieņemšanā,
b) plašas un pārredzamas apspriedes ar ieinteresē tajām pusēm, tādējādi iesaistot šajāprocesā ne tikai
dalībvalstis un uzņēmējus, bet arī nevalstiskās organizācijas,
c) lielāka reglamentācijas procesa pārredzamība, piemēram, publiskas tās Padomes sanāksmes, kas notiek,
kad Padome darbojas likumdevēja statusā;
2. saistībā ar Iestāžu nolīgumu par tiesību aktu labāku izstrādi mudina Komisiju pieņemt tādus tiesību
aktus, kuri ir paredzēti konkrētai mērķgrupai, pārdomāti un kuru ietekme ir paredzama, kuri veicinās tādupriekšnoteikumu iestāšanos, kas paaugstinās izaugsmi un nodarbinātību, samazinot izdevumus un nevaja-dzīgas administratīvas procedūras, novēršot šķēršļus pielāgojamībai un jauninājumiem un nodrošinot vispā-
rēju tiesisko noteiktību;
3. atzinīgi vērtē iepriekšminēto Komisijas 2005. gada paziņojumu par normatīvās vides vienkāršošanu, tās
saistības iesniegt programmu normatīvo aktu vienkāršošanai, kā arīmetodes un mērķus, kas noteikti, lai īste-
notu šo programmu dzīvē;
4. izsaka gandarījumu par to, ka Komisija ir paredzējusi pieņemt būtiskas vienkāršošanas iniciatīvas savās
gada likumdošanas programmās, no vienas puses, un ka tā ir nolēmusi iepazīstināt ar papildu paziņojumiem
dažādās Kopienas ekonomikas nozarēs, no otras puses; uzsver, cik nozīmīga ir cieša sadarbība starp dalīb-valstīm un Komisiju, lai noteiktu, kuri tiesību akti ir jāvienkāršo;7.12.2006. C 297 E/137 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Otrdiena, 2006. gada 16. maijsLV
(1) OV C 102, 4.4.1996., 2. lpp.
(2) OV C 77, 28.3.2002., 1. lpp.
5. atzinīgi vērtē nodomu samazināt nevajadzīgo slogu uz MVU un palielināt informācijas tehnoloģiju
izmantojumu; uzskata, ka vienam no ES normatīvās vides vienkāršošanas mērķiem ir jābūt tiesību aktu vien-
kāršošanai un to efektivitātes palielināšanai, proti, tiem jābūt vairāk “orientētiem uz lietotāju”;
6. uzskata, ka vienkāršošanas rezultātā nekādā gadījumā nevajadzētu pazemināt pašreiz spēkā esošajos
tiesību aktos ietvertos standartus; tādējādi aicina nepiemērot pārāk šauru un vienīgi finansiālu vai administra-
tīvu attiecīgā tiesību akta ieguvumu un izmaksu analīzi; ir pārliecināts, ka, izvērtējot tiesību aktus, lai
noteiktu, kuri ir jāvienkāršo, vienlīdz jāņem vērā ekonomiskie, sociālie, vides un sabiedrības veselības aspekti
un ka nedrīkstētu balstīties uz īstermiņ a apsvērumiem;
7. aicina Komisiju piešķirt prioritāti regulu vienkāršošanai; uzskata, ka direktīvas var vienkāršot tikai izņē-
muma un pienācīgi pamatotos gadījumos, ja tās neattiecas uz ļoti“jūtīgiem” jautājumiem vai arī ja tās nav ar
grūtībām panāktu kompromisu rezultāts, kā, piemēram, saistībā ar EK uzņēmējdarbības tiesību aktiem;
8. konstatē, ka veiksmī gu vienkāršošanas iniciatīvu skaits kopš 2003. gada ir apmierinošs un vidējais
procedūras norises garums nav pārmērīgs, ņemot vērā jomu sarežģītību; tomēr atzīmē, ka kopš minētā laika
uzsākto vienkāršošanas iniciatīvu skaits ir ļoti neliels un ka acquis communautaire iepriekš noteiktais apjoma
samazinājums vēl ne tuvu nav sasniegts;
9. uzskata, ka neatbilstīgu un novecojušu tiesību aktu atcelšana ir prioritāra prasība, pie kuras izpildes
Komisijai jāķeras bez kav ēšanās; tomēr uzskata, ka pēc tam, kad šīiemesla dēļ Kopienas tiesību akti būs
atcelti, to vietā nekavē joties jāpieņem jauni Kopienas tiesību akti, lai neļautu dalībvalstīm pašām regulēt jautā-
jumus, kuriem Kopiena vairs nepiemēro reglamentējošus ierobežojumus;
10. norāda, ka dažas jomas ir “pārāk reglamentētas”, un tā cēlonis lielākoties meklējams dalībvalstu likum-
došanas procesā, tāpēc, ja tiek atceltas Kopienas normas, attiecīgi jāatceļ arīatbilstošās nacionālās normas;
11. ierosina, lai Komisija pastāvīgi uzrauga dalībvalstu tiesību aktus, kas palikuši spēkā pēc tam, kad
Kopienas tiesību akti, uz kuriem tie pamatojās, tika atcelti; uzskata, ka Komisijai jāpievieno saviem priekšli-
kumiem atkārtotas izskatīšanas klauzulas;
12. uzskata, ka kodifikācija un tiesību aktu pārstrādāšana ir galvenie acquis communautaire vienkāršošanas
līdzekļi, un mudina tos pielietot plašāk; domā, ka aktu pārstrādāšana ir visai maz likta lietā, ko var izskaidrot
ar visai mērenu Komisijas ieinteresētību un to, ka Eiropas Parlamenta Reglaments nav pietiekami pielāgots
Iestāžu nolīgumam, kas regulē aktu pārstrādāšanu;
13. atbalsta acquis communitaire kodifikāciju, taču apšauba vajadzību to pilnīgi pārstrādāt, jo tas var izraisīt
atšķirīgas interpretācijas ES iestādēs; brīdina, ka vienkāršošanai nevajadzētu novest pie acquis pārstrādāšanas,
kas nepakļaujas demokrātiskai kontrolei;
14. atzinīgi vērtē rezultātus, kas sasniegti, kodificējot Kopienas tiesību aktus, un cer, ka attiecīgās Komisijas
struktūrvienības izstrādās jaunus, plašākas jomas aptverošus kodifikācijas priekšlikumus, attiecinot tos arī uz
jomām, kur kodifikācija nav sākta, jo īpaši uz uzņēmumu tiesībām, intelektuālo īpašumu un patērētāju
tiesību aizsardzību;
15. uzskata, ka Iestāžu nolīgumu par aktu pārstrādāšanu jāpiemēro daudz sistemātiskāk, ja iestādes
patiešām vēlas vienkāršot likumdošanu un šim nolūkam izmantot aktu pārstrādāšanu;
16. saprot, ka Eiropas Parlamentam un Padomei principiāli jāatturas no tiesību aktu kodificēto daļu grozī-
jumiem, ja tās vēlas padarīt aktu pārstrādāšanu efektīvu; domā, ka uz tiesību aktu kodificētām daļām jāattie-cina Iestāžu nolīguma par kodificēšanu noteikumi, ja šīs iestādes patiešām vēlas vienkāršot likumdošanu un
šim nolūkam izmantot aktu pārstrādāšanu; tomēr atzīst, ka ir jābūt īpašai procedūrai, kas ļautu ieviest grozī-
jumus kodificētajā s daļās, kad tas ir būtiski nepieciešams, lai saskaņotu vai savienotu tās ar daļām, kuras var
grozīt;7.12.2006. C 297 E/138 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Otrdiena, 2006. gada 16. maijsLV
17. uzskata, ka iestādes var izvērtēt, vai ir lietderīgi izstrādāt trešo pasākumu veidu papildus kodifikācijai
un pārstrādāšanai, lai izveidotu pašas piemērotākās metodes Kopienas tiesību aktu vienkāršošanai; tomēr ir
pārliecināts, ka līdz šim gadījumos, kad Komisija bija sagatavojusi vispārīgus vienkāršošanas priekšlikumus,
ko nevar uzskatīt par atcelšanu, kodificēšanu vai konsolidēšanu, Eiropas Parlaments var izmantot tikaiparasto procedūru un tikai tajos gadījumos, kad nevar piemērot Iestāžu nolīguma par tiesību aktu labākuizstrādi 36. punktu;
18. uzskata, ka Iestāžu nolīgumā par tiesību aktu pārstrādāšanu jāparedz procedūra, kas jāievēro gadī-
jumos, kad likumdošanas procedūras laikā kļūst skaidrs, ka jāgroza tiesību akta kodificētās daļas;
19. ņemot vērā pamatnostādnes, kas izklāstītas iepriekš šajā tekstā, aicina Komisiju nekavē joties iesniegt
priekšlikumu to iestāžu nolīgumu pārstrādāšanai, kas nosaka Eiropas Savienības likumdošanas kvalitāti;
20. paziņo, ka ir gatavs palielināt atdevi, kas nepieciešama, lai visas trīs iestādes kopīgi varētu atsākt vien-
kāršošanas procesu;
21. apņemas meklēt risinājumu, lai uzlabotu iekšējās likumdošanas procedūras un paņēmienus, lai paātri-
nātu “vienkāršošanas” lietas, joprojām ņemot vērā procedūras, kas noteiktas primārajos tiesību aktos, šajā
gadījumā —EK līgumā;
22. uzdod Konstitucionālo jautājumu komitejai noteikt, kādi grozījumi jāizdara Reglamentā, lai būtu iespē-
jams efektīvi īstenot nolīgumu par tiesību aktu pārstrādāšanu, vairāk izmantojot vienkāršotās procedūras,
kuras paredz Reglaments;
23. uzsver, ka arī turpmāk ir jāizmanto tradicionālie likumdošanas instrumenti, lai sasniegtu Līgumos
noteiktos mērķus; uzskata, ka alternatīvās normatīvās metodes kā regulējums un pašregulējums var lietderīgi
papildināt likumdošanas pasākumus, ja tās sniedz tādus pašus vai lielākus uzlabojumus par tiem, ko iespē-
jams panākt ar likumdošanu; uzsver, ka šīs metodes jāizmanto saskaņā ar Iestāžu nolīgumu “Tiesību aktu
labāka izstrāde”; atbalsta kopīgu regulējumu un pašregulējumu, bet norāda, ka Komisijai ir jāizstrādā notei-
kumi un jāparedz robežas, kas pusēm jāievēro, izvēloties šādu regulējumu, kurš katrā gadījumā jāpiemēro
tikai Komisijas pārraudzībā un neskarot Parlamenta tiesības iebilst pret šāda regulējuma izvēli;
24. prasa, lai Komisija iesniedz ziņojumu ar izvērtējumu, vai pašreizējā standartizācijas prakse kā viens no
kopīga regulējuma veidiem atbilst prasībām, kas ietvertas Iestāžu nolīgumā “Tiesību aktu labāka izstrāde”, kā
arīEK līguma 6. pantā;
25. uzskata, ka standartizācijas izmantošana var samazināt pārskatāmību un atbildību, jo vēlētie pārstāvji
nav iesaistīti lēmumu pieņemšanā, un nav nodrošinātas nevalstisko organizāciju, kā arīcitu iesaistīto pušu
vienlīdzīgas tiesības piedalīties; uzskata, ka standartizāciju vajadzētu izmantot tikai tad, kad jāveic vienīgitehniskas dabas saskaņošana;
26. ir pārsteigts, ka pašreiz pastāvošās deleģētās likumdošanas sistēmas reforma (“komitoloģijas” sistēma)
iepriekšminētajā Komisijas 2005. gada paziņojumā ir skatīta tikai garāmejot —3.d apakšpunkta beigās, lai
gan šai reformai varētu būt liela nozīme Kopienas sekundāro tiesību aktu vienkāršošanā, radot iespēju Komi-
sijai pieņemt piemērošanas noteikumus ar ātrāku procedūru palīdzību;
27. uzskata, ka arī likumdevēja iestāde varētu sniegt ieguldījumu vienkāršošanā, vienojoties par mazāk
specifiskiem tiesību aktiem, un Komisija varētu izmantot plašāku piemērošanas pasākumu klāstu, ja likumde-
vējs efektīvi kontrolē šo piemērošanas pasākumu saturu;7.12.2006. C 297 E/139 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Otrdiena, 2006. gada 16. maijsLV
28. atkārtoti uzsver šajāsakarā, ka “komitoloģijas” procedūru var izmantot, ja pilnībā pārskata Padomes
1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īsteno-
šanas kārtību (1), lai
a) garantētu plašākas pielietojuma iespējas,
b) nodrošinātu to, ka Komisijai piešķirtās izpildes pilnvaras attiecas vienīgi uz pasākumiem, kas neskar
būtību vai kas attiecas uz piemērošanu, un lai, piešķirot šīs pilnvaras, ir skaidri definēts to mērķis, saturs,
apjoms un ilgums, tostarp, ja vajadzīgs, jāiekļauj arī termiņa izbeigšanās klauzulas;
c) garantētu formālu vienlīdzību Eiropas Parlamenta un Padomes pilnvarām šo pasākumu izskatīšanā,
ieviešot atsaukšanas mehānismus;
29. ņem vērā Komisijas vienkāršošanas nepārtrauktajā programmā iekļauto pasākumu sarakstu un aktīvi
sadarbosies, lai tiktu panākta sarakstā iekļauto tiesību aktu vienkāršošana, vajadzības gadījumā ņemot vērā
paredzamo likumdošanas procesu;
30. sagaida, ka dažādie Komisijas priekšlikumi par pārstrādāšanu un pārskatīšanu sekmēs ES ekonomisko
un sociālo izaugsmi un ilgtspējīgas attīstības politikas īstenošanu, kā arīiedzīvotāju veselības aizsardzību un
vides kvalitāti, ko paredz EK līguma 2. pantā izklāstītie mērķi;
31. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arīdalībvalstu valdībām un
parlamentiem.
(1) OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.
P6_TA(2006)0206
Likumdevēja vēl neizlemto tiesību aktu priekšlikumu izvērtēšanas rezultāts
Eiropas Parlamenta rezolūcija par likumdevēja vēl neizlemto tiesību aktu priekšlikumu izvērtēšanas
rezultātu (2005/2214(INI))
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā Komisijas 2005. gada 27. septembra paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par
likumdevēja vēl neizlemto tiesību aktu priekšlikumu izvērtēšanas rezultātu (KOM(2005)0462),
—ņemot vērā Parlamenta priekšsēdētāja 2006. gada 23. janvāra vēstuli (1) Eiropas Komisijas priekšsēdē-
tājam,
—ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2006. gada 8. marta vēstuli Parlamenta priekšsēdētājam,
—ņemot vērā Reglamenta 45. pantu,
—ņemot vērā Konstitucionālo jautājumu komitejas ziņojumu un Juridiskās komitejas atzinumu
(A6-0143/2006), tā kā
A. Komisija augstāk minētaj āpaziņojumā darīja zināmu savu nodomu atsaukt 68 priekšlikumus, kurus tā
uzskata par neatbilsto šiem Lisabonas stratēģijas mērķiem un labāka regulējuma principiem, turpretim citi
priekšlikumi tiks pārskatīti, lai izvērtētu to ietekmi uz tautsaimniecību, un vajadzības gadījumā tiks
grozīti;7.12.2006. C 297 E/140 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Otrdiena, 2006. gada 16. maijsLV
(1) Sk. Pres-A-Courrier D(2006)300689).