KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI Kopsavilkums par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2011. gadā /* COM/2012/0281 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI Kopsavilkums par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2011. gadā 1. Ievads Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 317. pantu Eiropas Komisija atbilstoši pieejamo apropriāciju apjomam uzņemas atbildību par ES budžeta izpildi, ievērojot pareizas finanšu vadības principus. Tajā noteikts, ka dalībvalstis sadarbojas ar Komisiju, lai nodrošinātu to, ka apropriācijas izmanto saskaņā ar minētajiem principiem. Pieņemot šo Kopsavilkuma ziņojumu, pamatojoties uz Komisijas ģenerāldirektoru un dienestu vadītāju izteiktajām deklarācijām un atrunām savos gada darbības pārskatos (GDP), Komisija pārņem politisko atbildību par ES budžeta pārvaldību. Šajā kopsavilkumā Komisija arī ir apzinājusi galvenos prioritārā kārtā risināmos vadības jautājumus un pasākumus atklāto trūkumu novēršanai. Revīzijas palāta 2011. gadā, ceturto gadu pēc kārtas, sniedza pozitīvu atzinumu bez piezīmēm par ES 2010. gada konsolidētajiem pārskatiem. Attiecībā uz maksājumu likumību un pareizību Palāta aplēsa, ka kļūdu īpatsvars[1] maksājumos kopumā bija no 2 % līdz 5 %, kas ir uzlabojums salīdzinājumā ar situāciju 2006. gadā, kad visiespējamākais kļūdu īpatsvars bija virs 7 %. Tas pierāda to, ka laika gaitā veiktie pasākumi, lai labotu noteiktās nepilnības, ir iedarbīgi un apliecina Komisijas nepārtrauktos centienus. Komisija saprot, ka Palāta ir nolēmusi ieviest izmaiņas metodikā. Šīs izmaiņas attiecas uz pamatā esošo darījumu atkārtotu definēšanu revīzijas paraugā (izņemot priekšfinansējumu un ietverot noskaidrošanu) un uz metodi nopietnu pārkāpumu kvantitatīvai izteikšanai atklātos konkursos visās politikas jomās. 2011. finanšu gadā tiks izmēģināta Palātas jaunā metode. Jaunā pieeja, ko piemēros no 2012. gada, visticamāk, mehāniski paaugstinās 2012. gadā paziņoto kļūdu īpatsvaru. Komisija saprot, ka šīs izmaiņas tiks precīzi paskaidrotas un kļūdu īpatsvars gada pārskatos tiks norādīts, saglabājot iespēju to salīdzināt ar iepriekšējo gadu rādītājiem. Komisijai tomēr ir bažas par ietekmi, ko publicētais kļūdu līmeņa pieaugums var radīt uz kontroles izmaksām, jo tas varētu likt ieinteresētajām personām pieprasīt papildu kontroles, tādējādi saņēmējiem un Komisijas dienestiem radot papildu administratīvo slogu. 2. Labāk pamatots atzinums par ticamību 2.1. Pārskatatbildības ķēde Kolēģija uztic politisko un pārvaldības mērķu praktisko īstenošanu ģenerāldirektoriem un dienestu vadītājiem, kas kā deleģētie kredītrīkotāji saņem līdzekļus darbībai. Šajā decentralizētajā pārvaldības organizācijā dažādu dalībnieku pienākumi ir precīzi definēti. Deleģētie kredītrīkotāji ir pilntiesīgi noteikt vispiemērotāko un efektīvāko kontroles sistēmu, lai nodrošinātu to līdzekļu pareizu un efektīvu pārvaldi, par ko tie ir atbildīgi. Gada darbības pārskats ir galvenais līdzeklis, ar ko deleģētie kredītrīkotāji sniedz atskaiti par to, kā ir pārvaldīti cilvēkresursi un finanšu līdzekļi, par kuriem tie ir atbildīgi. Deleģētie kredītrīkotāji ziņo par savu pienākumu izpildi gada darbības pārskatos (GDP)[2], kas ietver parakstītu ticamības deklarāciju, cita starpā, par finanšu darījumu likumību un pareizību. Gada darbības pārskats ir pārskats, kurā deleģētie kredītrīkotāji dokumentē visus ar pārvaldību saistītos jautājumus, kas jādara zināmi Kolēģijai, lai panāktu to atzīšanu politiskā līmenī. Katrā GDP ir nepārprotami apstiprināts, ka atbildīgais komisārs (vai komisāri) ir informēts par GDP galvenajiem aspektiem, tostarp deleģēto kredītrīkotāju plānotajām atrunām, pirms ticamības deklarācijas galīgās parakstīšanas. Šis kopsavilkums tiek pieņemts kolektīvi pēc apspriešanās kādā no Komisijas iknedēļas sanāksmēm. 2.2. Gada darbības ziņojumu kvalitāte Gada darbības ziņojumi ir svarīgākais informācijas avots Palātai un budžeta lēmējinstitūcijai. Savā 2010. gada ziņojumā Palāta novērtēja divdesmit viena 2010. gada darbības pārskata kvalitāti no kopumā četrdesmit deviņiem GDP. Palāta uzskata, ka divpadsmit pārbaudītajos 2010. gada darbības pārskatos sniegts "finanšu pārvaldības pareizs novērtējums attiecībā uz pareizību" un deviņos pārbaudītajos 2010. gada darbības pārskatos sniegts daļēji pareizs novērtējums. Attiecībā uz septiņiem no deviņiem GDP Palāta uzskata, ka būtu bijusi jāpaplašina atrunu joma vai apmērs. 2011. gada darbības pārskatos izskaidrots, kā ir strādājuši attiecīgie dienesti, lai risinātu Palātas norādītos jautājumus. Sīkāk tika precizēti pastāvīgie norādījumi attiecībā uz 2011. gada darbības pārskatiem, lai uzlabotu to datu kvalitāti, kas tiek iesniegti ticamības deklarāciju pamatojumam, un padarītu ziņojumus lasāmākus. Komisijas analīzē norādīts, ka pārskatītās norādes kopumā ir pienācīgi īstenotas visā Komisijā. Visi dienesti ir ziņojuši par pareizības rādītājiem, ietverot būtiskas budžeta jomas un pārvaldības veidus, un tie, kas ir ziņojuši par turpmākiem notikumiem, to ir darījuši saskaņā ar pārskatītajām pamatnostādnēm. Komisija atzīst, ka ir panākti būtiski uzlabojumi, lai objektīvāk un precīzāk noteiktu atrunu darbības jomu un izrietošos finanšu riskus. Šie uzlabojumi ietver labāku konsekvenci attiecībā uz terminoloģijas izmantošanu, kļūdu līmeņa norādīšanu, riskam pakļauto summu aprēķināšanu un būtiskuma kritēriju piemērošanu, kā arī vislabākās pieejamās informācijas izmantošanu dalītās pārvaldības jomā. Pastāvīgos centienos panākt uzlabojumus Komisijas centrālie dienesti joprojām ir iesaistīti agrīnā posmā, atbalstot ģenerāldirektorātus gada darbības pārskatu sagatavošanā, apspriežot galvenos jautājumus ar ģenerāldirektorātiem un dienestiem un sniedzot vajadzīgās norādes, lai uzlabotu galīgo tekstu kvalitāti. Arī (agrīnā) salīdzinošā pārskatīšana ir bijusi noderīgs instruments dažādiem dienestiem, kas uz vienlīdzīgiem pamatiem apmainījās ar viedokļiem par to, kā savos GDP formulēt vairākus transversālos jautājumus, kā nodrošināt saskaņotu pieeju un piemērotā veidā novērst atklātos trūkumus. GDP ir galvenais veids, kā deleģētie kredītrīkotāji dokumentē atbildību Kolēģijas priekšā, un ticamības deklarācijas pierādījumu avots. Komisija ir apņēmusies pastāvīgi uzlabot GDP lasāmību un salīdzināmību. Komisija ir devusi norādījumus Ģenerālsekretariātam un Budžeta ģenerāldirektorātam, lai tie turpina sniegt vadlīnijas ģenerāldirektorātiem un dienestiem, regulāri pārskatot pastāvīgos norādījumus, sniedzot metodiskas norādes, rīkojot mācību pasākumus un GDP projektu kvalitātes pārskatīšanu un organizējot (iepriekšējas) salīdzinošās pārskatīšanas sanāksmes. 2.3. Ziņošana par kļūdu īpatsvaru Ģenerāldirektori savās ticamības deklarācijās iekļauj atrunas, pamatojoties uz nepilnību būtiskuma izvērtējumu un/vai apsvērumiem saistībā ar gada darbības pārskatu pamatelementiem. Galvenais elements, ko izmanto, lai noteiktu, vai atruna ir vajadzīga, ir atklātā vai paziņotā kļūdu īpatsvara un izrietošo finanšu risku novērtējums. Komisijas dienesti izmanto dažādas pieejas, apsverot un aprēķinot atlikušo kļūdu īpatsvaru, kurā ņemtas vērā to politikas jomu īpatnības, par kurām tie ir atbildīgi. Budžeta ģenerāldirektors un ģenerālsekretārs ir ierosinājuši, kur vien iespējams, saskaņot dažādos aspektus, īpaši atlikušo kļūdu īpatsvara izmantošanā. Tādējādi ir uzlaboti pastāvīgie norādījumi, lai nodrošinātu to, ka visi dienesti konsekventi izmanto terminoloģiju un kritērijus attiecībā uz atlikušo kļūdu īpatsvaru, daudzgadu pieejas izmantošanu un jēdzienu "turpmāki notikumi" (notikumi, kas notiek laikposmā no gada beigām līdz dienai marta beigās, kad deleģētie kredītrīkotāji paraksta pārskatu). Daudzi ģenerāldirektorāti jau ir ietvēruši daudzgadu pieeju ziņošanā par kļūdām. Komisija sniedz norādījumus pārējiem dienestiem, kas strādā ar daudzgadu programmām, savos gada darbības pārskatos atklāt kumulatīvo finanšu risku saskaņā ar daudzgadu kontroles stratēģiju, lai tā no 2012. gada un turpmāk kļūtu par vienīgo pieeju. Pārskata gadā Struktūrfondu vadībā iesaistītie ģenerāldirektorāti strādāja pie jaunas un kopīgas pieejas būtiskuma noteikšanai. Lēmums par to, vai izteikt atrunu, tagad balstās uz trīs pakāpju pieeju: - jānovērtē nacionālās pārvaldības un kontroles sistēmas, - pilnībā jāņem vērā prognozētais kļūdu īpatsvars, ko atklājušas valstu iestādes un par kuru ziņots gada kontroles pārskatos, kad tos ir bijis iespējams apstiprināt, tā vietā, lai izmantotu iepriekš noteiktu kļūdu īpatsvaru[3], kā arī - katrai programmai jāpiemēro kumulatīvais atlikušais risks, lai uzraudzītu daudzgadu pārvaldības un kontroles sistēmu koriģējošo spēju. Šī pieeja arī nozīmē to, ka gada darbības pārskatos tiek uzrādīti Komisijas veiktā novērtējuma rezultāti par visu darbības programmu kontroles sistēmām, ņemot vērā ticamības dažādos līmeņus un valstu revīzijas atzinumus. Tas ir saskaņā ar vienotās revīzijas principu un arī uzsver to, ka dalībvalstis ir atbildīgas par savu kontroles vidi. Komisija uzskata, ka šie centieni saskaņot būtiskuma kritērijus ir svarīgs uzlabojums, kas veicina gada darbības pārskatu saskaņotību, lasāmību un pārredzamību. Tā sniedz norādījumus Reģionālās politikas, Nodarbinātības, Sociālo lietu un iekļautības, Lauksaimniecības un lauku attīstības, Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorātiem turpināt šo saskaņošanu un vienoties par kopīgiem kritērijiem un sagatavošanas veidiem attiecībā uz 2012. gada darbības pārskatu. Neraugoties uz atšķirīgajiem juridiskajiem pamatiem, Iekšlietu ģenerāldirektorātam būtu pēc iespējas vairāk jāiesaistās šajā saskaņošanas procesā. 2.4. Iekšējā revīzija Revīzijas progresa komiteja (RPK) turpināja informēt Kolēģiju par revīzijas jautājumiem, tostarp par korporatīva apmēra jautājumiem. RPK arī informēja Kolēģiju par panākto progresu pieņemto revīzijas ieteikumu īstenošanā līdz 2011. gada beigām. 80 % no visiem ieteikumiem, kas pieņemti laikposmā no 2007. līdz 2011. gadam, ir īstenoti. No 118 ļoti svarīgiem ieteikumiem, kas 2011. gadā nebija īstenoti, tikai 24 ieteikumu īstenošanas termiņš kavējās ilgāk par 6 mēnešiem salīdzinājumā ar sākotnēji plānotajiem termiņiem. Komisijas Iekšējais revīzijas dienests 2012. gada maijā iesniedza iekšējās revīzijas gada pārskatu par 2011. gadu, kā tas noteikts Finanšu regulas 86. panta 3. punktā. Tas ir pievienots Komisijas Iekšējās revīzijas dienesta otrajam vispārējam atzinumam. Atzinuma pamatā bija darbs, ko laikposmā no 2009. līdz 2011. gadam veica iekšējās revīzijas struktūras un Iekšējais revīzijas dienests saskaņā ar koordinētu stratēģisko revīzijas plānu. Atzinumā galvenā uzmanība ir pievērsta finanšu pārvaldībai. Vispārējā atzinumā sniegts pozitīvs vērtējums par finanšu pārvaldību Komisijā, izņemot par jomām, kurās ģenerāldirektori savos gada darbības ziņojumos ir izteikuši atrunas. Minēto atrunu potenciālās aplēstās finansiālās sekas ir mazāk nekā 2 % no budžeta kopumā, bet ne visas atrunas ir kvantitatīvi novērtējamas, jo rada potenciālus reputācijas riskus. Komisija arī norāda, ka vispārējam atzinumam pievienotajā dokumentā Emphasis of Matter Iekšējais revīzijas dienests uzsver vairākus jautājumus, kuri jārisina Komisijas dienestiem. - Turpmāk jāsaskaņo atlikušo kļūdu līmeņa aprēķināšana visā Komisijā. - Trūkumi, kas apzināti ārējā atbalstā attiecībā uz centralizētajiem un decentralizētajiem atklātajiem konkursiem un, jo īpaši, vajadzība uzlabot ES delegāciju veikto kontroļu plānošanu, ziņošanu un uzraudzību dotāciju pārvaldības jomā. - Politikas jomas, kur kļūdu risks vēl aizvien ir pārāk augsts, jo īpaši problēmas, kas saistītas ar dalīto pārvaldību kohēzijas politikas jomā. - Labāk jākoordinē un jāsaskaņo kontroles stratēģijas radniecīgu politikas virzienu līmenī, īpaši programmas, kas attiecas uz kontrolēm uz vietas ģenerāldirektorātos, kas īsteno pētniecības politiku. - Trūkumi kontroles sistēmās dalībvalstīs, īpaši pirmā līmeņa pārbaudes saistībā ar pieprasījumiem no dienestiem, kuri ir atbildīgi par atbalsta shēmu īstenošanu. - Pasākumi, kas vēl 2011. gada beigās tika īstenoti, lai risinātu dažus būtiskus riskus, piemēram, pārvaldības uzlabošana, projektu vadība un pamatlīdzekļu uzskaite Globālajām navigācijas satelītu sistēmām (GNSS). Uzlabot tādu ex-ante pārbaužu efektivitāti, kuras veic saistībā ar apmaksātajiem pieprasījumiem pētniecības jomā. Pārvaldīt IT jaunākos sasniegumus, lai novērstu darba dublēšanu. Vairākiem dienestiem uzraudzīt maksājumu termiņus un īstenot krāpšanas apkarošanas stratēģiju. 3. Ticamības dati, kas iegūti no gada darbības pārskatiem un ģenerāldirektoru atrunām Izskatījusi gada darbības pārskatus, jo īpaši visu ģenerāldirektoru parakstītās deklarācijas, Komisija atzīmē, ka tie visi sniedz pamatotu ticamību par līdzekļu izmantošanu paredzētajiem mērķiem, pareizas finanšu pārvaldības principu ievērošanu un to, ka īstenotās kontroles procedūras nodrošina vajadzīgās garantijas par pakārtoto darījumu likumību un pareizību. Daži deleģētie kredītrīkotāji atklāja nenovērstus trūkumus un savos gada darbības pārskatos iekļāva atrunas, neapšaubot ticamības vispārējo līmeni. 2011. gada pārskati kopā ietvēra divdesmit septiņas atrunas, ko izteica četrpadsmit ģenerāldirektori un divi izpildaģentūru direktori. Atrunas ir izdarītas 17 dienestos, kas kopā veido vairāk nekā 90 % no Komisijas finanšu darbībām (ieņēmumi un izdevumi). Tās ietvēra četrpadsmit atrunas no septiņpadsmit atrunām, kas jau bija izteiktas 2010. gadā un saistībā ar kurām 2011. gada beigās vēl tika veiktas darbības, un trīspadsmit jaunas atrunas. Trīs 2010. gada atrunas tika atceltas. Kopējā riskam pakļautā summa, kā noteikts atrunās, būtiski palielinājās no EUR 600 miljoniem 2010. gada darbības pārskatos līdz iespējamajam maksimālajam EUR 3564 miljonu[4] apmēram 2011. gada darbības pārskatos. Šis palielinājums attiecībā uz atrunu skaitu un monetāro risku summās, kas pakļautas riskam, nav radies no Komisijas finanšu pārvaldības kvalitātes pasliktināšanās. Drīzāk tas ir radies vairāku tehnisku un strukturālu faktoru apvienojuma rezultātā. - No divdesmit septiņām atrunām sešas attiecas uz to pašu jautājumu un to pašu programmu (FP7). Tas skaidrojams ar to, ka septīto pamatprogrammu (FP7), kas ieguva jaunu stimulu 2011. gadā (skatīt 3.5. nodaļu), pārvalda pieci ģenerāldirektorāti un viena izpildaģentūra, un līdz ar to rodas vairākkārtējas atrunas. - Būtiskuma relatīvais jēdziens daudzgadu budžeta īstenošanas ciklā: · attiecībā uz tiešo pārvaldību 2007.-2013. gada programmas patlaban ir īstenošanas posmā, kas ļauj gūt secinājumus no ex-post revīzijām (kas paskaidro, kāpēc tika izteikta atruna par pētniecības programmu FP7); · attiecībā uz dalīto pārvaldību dalībvalstis sāka ziņot par revīzijas rezultātiem no notiekošo darbības programmu paraugu palielinājuma (kas daļēji izskaidro, kādēļ Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts paplašināja atrunu darbības jomu); · vairums no 2007.-2013. gada programmām patlaban pilnībā darbojas; 2007.-2013. gada programmu īstenošanas paaugstināts līmenis radīja lielākus maksājumu apjomus, tādējādi salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem pastāv augstāks objektīvais kļūdu risks. - Kohēzijas politikā, aizstājot vienotas pārvaldības aplēses (skatīt 3.3. nodaļu) ar informāciju par faktisko kļūdu, par ko ziņoja revīzijas iestādes dalībvalstīs, ir uzlabota pareizības risku novērtēšana, bet ir arī izteiktas atrunas par lielāku skaitu programmu, pakļaujot riskam lielākas summas. - Nesen izdotās pamatnostādnes par to, kā ņemt vērā priekšfinansējumu, aprēķinot atlikušo kļūdu īpatsvaru un riskam pakļautās summas, pieprasa dienestiem ietvert priekšfinansējumu, kas ir noskaidrots kopā ar starpposma un galīgajiem atlikuma maksājumiem, tādējādi tiem neļaujot noteikt zemāku vidējo kļūdu īpatsvaru, kas atklāts starpposma un galīgajos maksājumos ar jaunu priekšfinansējumu, kuram kļūdu īpatsvars vēl ir nulle. - Vairākām programmām pareizības risks ir ļoti tuvu 2 % būtiskuma robežai. Tā kā salīdzinot ar iepriekšējo gadu atklātajā kļūdu līmenī radušās nelielas izmaiņas, laika gaitā ir izdarītas neregulāras atrunas. Visi ģenerāldirektori un dienestu vadītāji ir apzinājuši galvenos atrunu cēloņus un noteikuši pasākumus to novēršanai. Kopumā bažas rada sarežģītie attiecināmības noteikumi dotāciju saņēmējiem (jautājums, kas ietekmē tiešas centralizētas pārvaldības ietvaros pārvaldītos līdzekļus) un publiskā iepirkuma noteikumu nepareiza piemērošana (biežs kļūdu cēlonis dalīti un netieši pārvaldītajiem fondiem). Komisija no šīs pieredzes guva operatīvus secinājumus un nāca klajā ar priekšlikumiem par būtisku vienkāršošanu (skatīt turpmāk 4.5. nodaļu) turpmāko programmu sagatavošanā. Pēc kontroles rezultātu novērtēšanas trīs iepriekšējo gadu atrunas tika atceltas. Lai atceltu atrunu, deleģētos kredītrīkotājus lūdza norādīt, kādi pasākumi ir veikti atklāto trūkumu novēršanai, cik tie ir bijuši efektīvi un ka trūkumi ir tiešām novērsti. Lielākoties bija jāpierāda, ka revīzijā ir gūta pārliecība par to, ka kļūdu īpatsvars ir samazinājies līdz pieņemamam līmenim vai ka sistēmas ir pienācīgi nostiprinātas un patlaban darbojas pareizi. 3.1. Ieņēmumi Tradicionālie pašu resursi (TPR) veido 12,2 % no ES 2011. gada budžeta kopējiem ieņēmumiem. Tradicionālos pašu resursus aprēķina un iekasē dalībvalstis. Trīs ceturtdaļas no iekasētās summas dalībvalstis maksā ES budžetā, atlikušo ceturtdaļu tās patur, lai segtu iekasēšanas izmaksas. Ņemot vērā tās ģeogrāfisko atrašanās vietu, Beļģija ir lielākā tradicionālo pašu resursu maksātāja, 2011. gadā tās iemaksas bija 9,45 % no kopējā TPR apjoma. Komisijas veiktajās pārbaudēs un Palātas veiktajās revīzijās ir norādīts uz saskaņošanu starp pārskaitītajām summām un reģistrētajiem datiem. Budžeta ģenerāldirektors izteica atrunu attiecībā uz nepietiekamu pārliecību saistībā ar Beļģijas noskaidrošanas un grāmatvedības sistēmām. Komisija pieprasīja veikt korekcijas, tostarp uzlabot iekšējās kontroles un grāmatvedības sistēmas pilna apjoma ārējās revīzijas. Tajā pašā laikā nav skaidrības par summu pareizību, ko tradicionālo pašu resursu ietvaros Beļģija ieskaitīja Komisijas kontā. Komisija atgādina par saistībām, ko attiecīgās dalībvalsts iestādes uzņēmās attiecībā uz rīcības plāniem, kas tika izstrādāti, lai novērstu to muitas deklarāciju apstrādes sistēmās atklātos trūkumus, un atkārtoti uzsver, ka tā cieši un stingri uzraudzīs šo plānu īstenošanu. 3.2. Lauksaimniecība un dabas resursi Savā 2010. gada ziņojumā Palāta, pamatojoties uz aplēsto kļūdu īpatsvaru[5], kas tikai nedaudz pārsniedza 2 %, secināja, ka Lauksaimniecības un dabas resursu nodaļu ietekmēja būtiska kļūda. Tajā pašā laikā ir norādīts, ka tiešajos maksājumos, ko sedz Integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS), kas veido 91,4 % no kopējiem ELGF izdevumiem, nebija būtiskas kļūdas. Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors savā 2011. gada darbības pārskatā iekļāva trīs atrunas. - Ņemot vērā to, cik svarīga ir Integrētās administrācijas un kontroles sistēma (IAKS) lauksaimniecības izdevumu pārvaldībā un kontrolē, un nopietnos IAKS trūkumus Bulgārijā un Portugālē, 2010. gada atruna tika pārnesta ar reputāciju saistītu iemeslu dēļ, kaut arī trūkumu finansiālā ietekme nepārsniedza būtiskuma slieksni. 2010. gadā šī atruna attiecās uz Bulgāriju, Rumāniju un Portugāli. 2011. gadā tika atcelta atruna attiecībā uz Rumāniju, jo Komisijas revīzijās tika noteikts, ka Rumānijas rīcības plāns bija pabeigts un ka padarītais darbs tika uzskatīts par piemērotu. - Tika iekļauta jauna atruna par izdevumiem lauku attīstības pasākumiem kopumā, jo tika noteikts, ka atlikušo kļūdu īpatsvars (līdz 2,36 %) nelielā mērā pārsniedza būtiskuma robežu 2011. gadā. Šo kļūdu līmeņa palielinājumu galvenokārt izraisa tas, ka lauku attīstība ir pakļauta daudziem un/vai sarežģītiem noteikumiem, kas paredzēti programmās, kuras paaugstina kļūdu risku saņēmējiem un padara valstu iestāžu veiktās kontroles sarežģītākas un dārgākas. - Tika ietverta ar reputāciju saistīta atruna attiecībā uz nepilnībām uzraudzībā un sertificētu bioloģisko produktu kontrolē. Notikumi 2011. gadā liecina par to, ka kontroles bioloģiskās lauksaimniecības nozarē tiek uzskatītas par nepietiekamām un ka varētu būt nepilnības ES veiktajā dalībvalstu un trešo valstu kontroles sistēmu uzraudzībā, tostarp to kontroles iestāžu uzraudzībā, kuras sertificē bioloģiskās lauksaimniecības produktus importam ES. Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektors saglabāja atrunu par Zivsaimniecības vadības finansiālo instrumentu (ZVFI) attiecībā uz vienu programmu Vācijā, kurai būs pieprasīta korekcija, bet par kuru vēl nav pabeigts novērtējums. Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektors sagatavoja jaunu atrunu par Eiropas Zivsaimniecības fonda pārvaldību un kontroles sistēmām un ieguldījumiem zvejas kuģos, jo tika konstatētas kļūdas attiecībā uz izdevumu attiecināmību, un tika noteikts, ka dalībvalstis pietiekamā mērā nepārbauda, vai ieguldījumi zvejas kuģos palielina kuģu zvejniecības spējas. Klimata politikas ģenerāldirektors saglabāja savu iepriekšējo atrunu, jo Komisijas reputācijai bija nodarīts kaitējums, ko izraisīja nopietns drošības pārkāpums ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (ETS) valstu reģistros. Veselības un patērētāju ģenerāldirektors izteica atrunu par dalībvalstu izmaksu pieprasījumu precizitāti saistībā ar dzīvnieku slimību apkarošanu un programmu uzraudzību pārtikas un barības politikas jomā. Atklāto kļūdu galvenie avoti ir dalībvalstu iesniegtie izmaksu pieprasījumi, kuros ir nepareizi piemēroti tiesību aktos noteiktie attiecināmības noteikumi. Lai samazinātu kļūdu īpatsvaru pārtikas un barības jomā, Veselības un patērētāju ģenerāldirektors jau bija veicis vairākus pasākumus iepriekšējos gados. Piemēram, ar Komisijas lēmumu tika ieviesta precīzāka un stingrāka definīcija veterinārajām programmām, ko sāka 2011. gada 1. janvārī. Vienreizēju maksājumu ieviešana no 2012. gada turpinās samazināt kļūdas dalībvalstu izmaksu pieprasījumos turpmākajos gados. 3.3. Kohēzija, enerģētika un transports Kohēzijas politikā daudzus gadus aplēstais kļūdu īpatsvars bija augstāks nekā citās politikas jomās. Palāta 2010. gadā aplēsa visiespējamāko kļūdas īpatsvaru šai nodaļai 7,7 % apmērā. Atklātais kļūdu īpatsvars ir pakļauts izmaiņām no gada uz gadu, un to ietekmē attiecīgais posms daudzgadu īstenošanas ciklā. 2010. gads bija pirmais gads, kurā pilnā apjomā darbu uzsāka lielākā daļa programmu saskaņā ar pašreizējo tiesisko regulējumu, lielākā daļa valstu iestāžu īstenoja projektus un deklarēja izdevumus, tādējādi palielinot objektīvo kļūdu risku. Reģionālās politikas ģenerāldirektors izteica divas atrunas: vienu ar reputāciju saistītu atrunu par pārvaldību un kontroles sistēmām noteiktajām darbības programmām Vācijā, Ungārijā, Īrijā, Itālijā, Spānijā un pārrobežu programmām ERAF/Kohēzijas fonda ietvaros laikposmam no 2000. līdz 2006. gadam, un vēl vienu par ERAF/Kohēzijas fonda pārvaldības un kontroles sistēmām noteiktajām darbības programmām astoņpadsmit dalībvalstīs[6], IPA pārvaldības un kontroles sistēmām bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā un Eiropas teritoriālās sadarbības programmām, kā arī par programmu IPA[7] pārrobežu sadarbībai laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektors izteica divas atrunas: viena attiecas uz pārvaldības un kontroles sistēmām apzinātajām darbības programmām Vācijā, Francijā, Itālijā un Spānijā saskaņā ar ESF 2000.-2006. gadam, bet otra – uz apzinātajām darbības programmām Beļģijā, Čehijas Republikā, Vācijā, Itālijā, Latvijā, Lietuvā, Rumānijā, Slovākijā, Spānijā un Apvienotajā Karalistē saskaņā ar ESF 2007.-2013. gadam, kā arī bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas IPA programmu. Abas atrunas tika izteiktas, ņemot vērā nopietnus trūkumus apzināto darbības programmu vadības un kontroles sistēmu svarīgos elementos. Šie trūkumi, kas saistīti ar atrunām abiem ģenerāldirektorātiem, attiecas, piemēram, uz sertificēšanas darbībām, augstu kļūdu īpatsvaru, atbilstību publiskā iepirkuma noteikumiem, attiecināmības noteikumiem, pārvaldības pārbaudēm vai revīzijas liecību trūkumu. Komisija turpinās stingri veikt uzraudzību, pieprasot dalībvalstīm nekavējoties risināt trūkumus, kas atklāti to vadības un kontroles sistēmās, un īpaši aicinās tās laikus piemērot maksājumu apturēšanu un atlikšanu, kā arī finanšu korekcijas, ja tas ir nepieciešams. Komisija veltīs uzmanību šīm jomām un īstenos saskaņotas preventīvas un koriģējošas darbības. Finanšu regulas trīsgadu pārskatā, kā arī nozarei raksturīgos priekšlikumos, Komisija ierosināja, ka valsts akreditētas iestādes iesniegs ikgadējas pārvaldības ticamības deklarācijas visām dalītā pārvaldībā esošām programmām, kā tas jau notiek lauksaimniecības politikā. Kohēzijas ģenerāldirektorāti nodrošina atrunu izteikšanu skaitļos, ziņojot par vispārējo aplēsto riskam pakļauto summu un aplēšot finansiālo risku. - Vispārējā aplēstā riskam pakļautā summa (pamatojoties uz validēto kļūdu īpatsvaru) attiecas uz kļūdu izteikšanu procentos no 2011. gada starpposma maksājumiem visām 2007.-2013. gada programmām, un to aprēķina Komisija, pamatojoties uz darbību revīziju, ko veic revīzijas iestādes, un izrietošo kļūdu īpatsvaru, par ko ziņots to 2011. gada kontroles pārskatos pēc tam, kad tos validējuši attiecīgie ģenerāldirektorāti. Riska apjoms ir no 3,1 % līdz 6,8 % Reģionālās politikas ģenerāldirektorātam un no 2 % līdz 2,5 % Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātam. - Prognozētais finanšu risks attiecas uz 2007.–2013. gada programmu ietekmi, kur attiecīgajiem ģenerāldirektorātiem nebija pamatotas ticamības un līdz ar to tie formulēja atrunu. Atrunu prognozētā finansiālā ietekme ir 632 miljoni līdz 1427 miljoni euro Reģionālās politikas ģenerāldirektorātam un 59 miljoni euro Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātam. Šīs summas attiecīgi atbilst 2,1 % līdz 4,8 % un 0,6 % no 2011. gadā veiktajiem maksājumiem. Kopumā atrunu izteikšana skaitļos Reģionālās politikas un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektoru gada darbības pārskatos nav tieši salīdzināma ar konsolidēto kļūdu īpatsvaru Kohēzijas politikai, ko Palāta aplēsusi savā gada pārskatā. Galvenās atšķirības attiecas uz šādiem jautājumiem. - Pārbaudāmais programmu kopums var ietekmēt testa rezultātus: Palātas aprēķini tiek balstīti uz pārskaitījumu (maksājumu) reprezentatīvu paraugu un tā tos ekstrapolē uz visiem izdevumiem Kohēzijas politikas ietvaros, turpretim Komisijas aprēķinātie dati attiecas uz Fondu un katru programmu vai programmu grupu, kas darbojas ar identiskām vadības un kontroles sistēmām. - Laika atšķirība: riskam pakļauto summu Komisija aprēķina vēlākā posmā kontroles ciklā salīdzinājumā ar kļūdu īpatsvaru, par ko ziņo Palāta. Saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem dalībvalstu iesniegtie gada kontroles ziņojumi attiecas uz 2010. gada izdevumiem, turpretim Palātas katru gadu paziņotais kļūdu īpatsvars tiek aprēķināts, balstoties uz attiecīgajā gadā atklātajām kļūdām. - Komisija īsteno daudzgadu kontroles stratēģijas, lai deleģētie kredītrīkotāji varētu attiecīgi novērtēt kontroles sistēmu darbību. Turpretim Palātai tiek lūgts sniegt gada revīzijas atzinumu. Kaut arī pārkāpumu risku vairākās programmās var uzskatīt par pārvaldāmu uz daudzgadu bāzes pamata, tas varētu būt augstāks nekā aplēstie vidējie rādītāji vairākās programmās un dalībvalstīs tad, ja risku aprēķina uz gada bāzes pamata. Tādēļ ir pilnībā pamatoti, ka aprēķinot strukturālo darbību riska līmeni, par kuru Komisijas dienesti ir ziņojuši gada darbības pārskatos, ir ņemtas vērā dažādas mīkstinošas un koriģējošas darbības, ko īsteno atbilstoši daudzgadu vadības un kontroles sistēmām (ļaujot veikt korekcijas vairākus gadus pēc tam, kad dalībvalsts ir izmaksājusi līdzekļus saņēmējiem un Komisija – dalībvalstīm). Tāpēc kļūdu īpatsvars Revīzijas palātas ticamības deklarācijā parasti ir augstāks, jo tajā ir ietvertas kļūdas, ko nākamajos gados iespējams labot pēc tam, kad ir rīkojušies visi darbinieki kontroles ķēdē. - Kļūdu līmeņa aprēķināšana dažreiz ir balstīta uz dažādiem pieņēmumiem, īpaši, ja kļūdas faktiskā vērtība nav zināma. Piemēram, atšķirībā no Komisijas dienestiem Palāta aprēķina publiskā iepirkuma noteikumu nopietnus pārkāpumus no līguma pilnas vērtības, turpretim faktiskie ekonomikas zaudējumi ES budžetā ir ierobežoti līdz papildu peļņas daļai līgumslēdzējiem, kas gūst labumu no šādiem pārkāpumiem. Komisijas dienesti arī ir analizējuši Palātas atklātās kļūdas par laikposmu no 2006. līdz 2009. gadam un ir iesnieguši savu analīzi darba dokumentā[8]. Minētajā dokumentā pierādīts, ka neatbilstība attiecināmības kritērijiem un kļūdas publiskā iepirkuma noteikumos vai procedūrās ir visizplatītākais kļūdu veids, kas atklāts Kohēzijas politikā. Nepietiekams revīzijas liecību trūkums un nepareizs līdzfinansējuma likmes aprēķins ieņēmumus nesošiem projektiem arī ir kļūdu avots. Veiktā analīze parāda, ka projektu atlase un neattiecināmas izmaksas ir galvenās attiecināmības kļūdas, turpretim publiskā iepirkuma jomā galvenie kļūdu avoti ir piedāvājumu novērtējums, neatbilstošu konkursa procedūru izmantojums un ar publicēšanu saistīti jautājumi. Komisija 2011. gadā izteica priekšlikumus nākamajai daudzgadu finanšu shēmai, ietverot vairākus būtiskus uzlabojumus, īpaši dalītajā pārvaldībā (kas veido aptuveni 80 % no budžeta), lai uzlabotu finansējuma shēmu struktūru, atrisinātu jautājumu par kļūdu risku, ierobežotu administratīvo slogu saņēmējiem un citām iesaistītajām personām, kā arī samazinātu kontroļu darbības izmaksas. Kā daļu no Finanšu regulas pārskatīšanas Komisija ierosināja ieviest ikgadējas pārvaldības ticamības deklarācijas, ko sagatavo akreditētas iestādes, visām dalītā pārvaldībā esošām programmām, kā tas jau notiek attiecībā uz lauksaimniecības politiku. Savos priekšlikumos kohēzijas politikai 2014.–2020. gadam Komisija arī ierosināja turpmāk uzlabot budžeta izdevumu finanšu pārvaldību un pareizību, ieturot maksājumus dalībvalstīm 10 % apmērā gada laikā un veicot ikgadēju grāmatojumu noskaidrošanu, tiklīdz dalībvalstis ir iesniegušas sertificētus gada pārskatus par katru programmu. Dalībvalstu uzticamas un pilnīgas finanšu informācijas un revīzijas datu sniegšana ir piemērs vienai jomai, kurā ir vajadzīgi uzlabojumi. Tādēļ Komisija sākot no šī gada un turpmāk nodos dalībvalstu gada kopsavilkumus ar to satura analīzi budžeta lēmējinstitūcijai saskaņā ar Līguma 319. panta noteikumiem. Vajadzības gadījumā Komisija valstu iestādēm ieteiks, kā turpmāk uzlabot ziņošanas instrumentus, īpaši par valsts revīziju rezultātiem un atzinumiem, lai tās varētu labāk veicināt Komisijas ticamības deklarāciju sagatavošanu. Komisija aicina dalībvalstis pierādīt savu apņemšanos uzlabot uzticamību un pārredzamību, vajadzības gadījumā pastiprinot kontroles pasākumus, uz atlikušo pašreizējo plānošanas periodu, īpaši attiecībā uz pirmā līmeņa pārbaudēm, pirms izdevumu apstiprināšanas Komisijai. Tā arī aicina dalībvalstis ievērot tās norādījumus par kļūdu novēršanu un gada kontroles ziņojumiem, lai padarītu tos par vērtīgu papildus ticamības avotu Komisijai un noderīgu informācijas avotu budžeta lēmējinstitūcijai. Komisija rosina visas dalībvalstis ievērot 15 dalībvalstu[9] piemēru, kuras savos gada kopsavilkumos ir ietvērušas ticamības deklarācijas, un veikt citus pasākumus, lai pierādītu savu apņemšanos attiecībā uz ES fondu finanšu pareizu pārvaldību un pārraudzību. 3.4. Ārējais atbalsts, attīstība un paplašināšanās Pēc Eiropas Ārējās darbības dienesta izveides ir precizēti noteikumi par ES budžeta administrēšanu un uzskaiti. EĀDD personāls un Komisijas personāls bija sadalīti atsevišķi delegācijās, lai nodalītu Komisijas un EĀDD pamatuzdevumus delegācijās, vienlaikus saglabājot elastīguma pakāpi. Lai nodrošinātu, ka personāls (un citi administratīvie resursi) tiek izmantoti paredzētajam mērķim, delegāciju vadītājiem tika sniegti kopīgi EĀDD/Komisijas norādījumi un vadlīnijas[10] par personāla vadību delegācijās. Pēc Finanšu regulas pārskatīšanas 2010. gada 24. novembrī ES delegāciju vadītāji pirmo reizi savam ikgadējam kredītrīkotājam iesniedza apakšdelegāciju ziņojumu ar ticamības deklarāciju. Turklāt delegāciju vadītājiem tika nodrošināta kopīgi saskaņotā EĀDD un Komisijas sistēma[11] par Eiropas Savienības delegāciju pārvaldību. Šajā nolūkā ir izveidota Delegāciju vadības komiteja ('EUDEL') (ko veido EĀDD un Komisijas pārstāvji). Pēc Revīzijas palātas ieteikuma, lai turpmāk atbalstītu ticamības deklarāciju ietveršanu gada darbības pārskatā, Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts izstrādāja galveno rādītāju atlikušo kļūdu aplēstajai finansiālajai ietekmei, tiklīdz visas atbilstības kontroles ir īstenotas. Pēc revīzijas darba uzsākšanas tiek plānots, ka šāds rādītājs būs pieejams 2012. ziņošanas gadam. Paplašināšanās ģenerāldirektorātam šāds rādītājs jau ir pieejams decentralizētajā pārvaldībā esošajiem fondiem. Ir īstenots izmēģinājuma darba plāns, lai, paplašinot tvērumu, fondus ietvertu centralizētajā pārvaldībā. Kā uzsvērts Iekšējās revīzijas vispārējā atzinumā, veicot labāku plānošanu un uzraudzību, turpmāk būtu jāuzlabo kontroles ticamības līmenis attiecībā uz ārējo atbalstu, ko īsteno dekoncentrētas delegācijas. 3.5. Pētniecība un citu iekšējo nozaru politika Pētniecības ģenerāldirektorāta kopējā revīzijas stratēģija (ietverot intensīvu revīzijas kampaņu, kurā tiek ekstrapolētas sistēmiskas kļūdas) Sestajai pamatprogrammai (FP6) (2002.–2006. gads) ir izrādījusies veiksmīga revīzijas tvēruma un sasniegto revīzijas rezultātu ziņā. Perioda beigās daudzgadu atlikušo kļūdu īpatsvars[12] ievērojami samazinājās, pietuvinoties 2 % mērķim. Lai arī FP6 atrunas ir saglabātas, kontroļu izmaksas neattaisnotu papildu centienus panākt līmeni, kas zemāks par 2 %. Attiecībā uz FP6 Informācijas sabiedrības un saziņas līdzekļu ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora 2011. gadā atklātais kļūdu īpatsvars (zem 2 %) apstiprināja jau 2010. gadā izmantoto pieeju turpmāk nekvalificēt ticamības deklarāciju, jo tika prognozēts, ka daudzgadu kļūdu īpatsvars (t.i., noteikts visai pamatprogrammai FP6) 2011. gadā būs zemāks par plānoto. Septītā pētniecības pamatprogramma (FP7) (2007.-2013. gads) guva jaunu stimulu 2011. gadā, jo programmas īstenošana bija pusceļā un sāka noslēgt pirmos projektus, kas tika uzsākti programmas sākumā. Kā jau norādīts pagājušajā gadā provizoriski aprēķinātajā kļūdu īpatsvarā, reprezentatīvie revīzijas paraugi parādīja, ka visas kopas kļūdu īpatsvars pārsniedz 2 % robežvērtību. Līdz ar to Pētniecības ģenerāldirektorāts un Pētniecības izpildaģentūra[13] izteica atrunas pamatprogrammā FP7 no 2011. gada. 2011. gadā ieviestajiem vienkāršošanas pasākumiem būtu turpmāk pozitīvi jāietekmē kļūdu īpatsvars. Pārējā darbības joma, lai samazinātu kļūdas, tiks izskatīta, jo īpaši veicot šādas darbības: uzlabojot vadlīnijas un atsauksmes dalībniekiem un revidentiem par visizplatītākajām kļūdām, uzlabojot ex-ante kontroļu stratēģiju, kā arī veicot atbilstošu skaitu ex-post revīziju, lai kopā ar maksājumu atgūšanas darbībām samazinātu atlikušo kļūdu īpatsvaru daudzgadu perspektīvā. Pat ar šiem pasākumiem pamatprogrammas FP7 kontroļu stratēģija, iespējams, FP7 cikla beigās tomēr radīs atlikušo kļūdu īpatsvaru 2 % līdz 5 % apmērā. Saskaņā ar pašreizējām procedūrām septiņi deleģētie kredītrīkotāji ir atbildīgi par Pētniecības budžeta pārvaldību. Katrs no tiem cenšas izveidot reprezentatīvu kļūdu īpatsvaru savai budžeta daļai. Tā rezultātā rodas vērā ņemami plānošanas ierobežojumi un to pašu saņēmēju vairākkārtējas revīzijas, ko veic dažādi dienesti. Šā iemesla dēļ vienojās, ka no 2012. gada visā Pētniecības grupā tiks ieviests Kopējais reprezentatīvais revīzijas paraugs (CRAS). Tas jo īpaši samazinās revīzijas slogu saņēmējiem, samazinot atkārtotu revīziju skaitu. Komunikācijas ģenerāldirektors ar reputāciju saistītu iemeslu dēļ saglabāja pirmo reizi 2008. gadā izteikto atrunu par to, ka Komisijas dienesti, iespējams, nav ievērojuši piemērojamos tiesību aktus par intelektuālā īpašuma tiesībām. Lielākā daļa rīcības plānā noteikto koriģējošo pasākumu ir īstenota, bet nepārtrauktā attīstība plašsaziņas līdzekļu jomā (piemēram, Plašsaziņas līdzekļu uzraudzības sistēma vai jaunu plašsaziņas līdzekļu plašs izmantojums) rada jaunus sarežģījumus atbilstībai, kas ir jārisina, pirms šo atrunu var atcelt, ko ir plānots darīt nākamgad. Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras ģenerāldirektora centrāli pārvaldīto darbību[14] kļūdu īpatsvars samazinājās zem 2 %, un 2010. gada atrunu par centralizēto tiešo pārvaldību varēja atcelt pēc efektīvu novēršanas pasākumu īstenošanas un reprezentatīvāka piemēra izmantošanas. Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras direktors ziņoja par progresu rīcības plānu īstenošanā, lai uzlabotu kontroles sistēmas dotāciju pārvaldībai. Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras atcēla pagājušā gada atrunu attiecībā uz programmu "Kultūra un jaunatne" pēc tam, kad tika samazināti kļūdu līmeņi. Tomēr izpildaģentūra nolēma izteikt jaunu atrunu programmai "Mūžizglītība"(LLP). Lai novērstu iepriekš minēto atrunu cēloņus, aģentūra jau ir pieņēmusi rīcības plānu pēc 2010. gada darbības pārskata, kurā bija paredzēti novēršanas pasākumi visām programmām, kuras pārvalda aģentūra, tostarp Mūžizglītības programmai. Aģentūra turpinās centienus palīdzēt saņēmējiem izpildīt prasības, īpaši attiecībā uz apliecinošu dokumentu iesniegšanu. Iekšlietu ģenerāldirektors 2011. gada darbības pārskatā izteica divas atrunas par kaitējumu reputācijai saistībā ar kavējumiem liela mēroga IT sistēmas (SIS II projekts) ieviešanā. Attiecībā uz šo projektu būtisks progress tika gūts 2011. gadā, lai veiksmīgi izmantotu šo apjomīgo IT sistēmu. Tika pilnībā īstenots sīki izstrādāts rīcības plāns, bet jauni notikumi radīja papildu kavēšanos, piemēram, atbildīgās dalībvalsts nespēju nodrošināt vienu no izmēģinājuma instrumentiem, kas sākotnēji bija paredzēts testu veikšanai, un jauni kavējumi valsts mēroga notikumos konkrētās dalībvalstīs vai kavējumi centrālās sistēmas līmenī. Otrā un jaunā atruna attiecas uz finanšu risku, ko rada atlikušo kļūdu īpatsvars nerevidētajās dotāciju kopās finanšu programmās "Terora aktu un citu ar drošību saistītu risku profilakse, gatavība tiem un to seku pārvarēšana" (CIPS) un "Noziedzības profilakse un apkarošana" (ISEC). Šo programmu mērķis ir salīdzinoši jaunas politikas jomas un jauni saņēmēji, un Iekšlietu ģenerāldirektors ir pārliecināts, ka revīziju skaita pieaugums kopā ar apjomīgāku un labāku informāciju saņēmējiem palīdzēs samazināt kļūdu līmeņus tuvākajā nākotnē. Uzņēmējdarbības un rūpniecības ģenerāldirektors paplašināja savu atrunu par Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) sagatavoto finanšu pārskatu ticamību. 2011. gadā tika vēl vairāk nostiprināta Komisijas uzraudzības un kontroles stratēģija EKA: tā turpinās pārbaudīt EKA iesniegtos finanšu pārskatus un ierosinās un atbalstīs EKA tās rīcības plāna izpildē, kas izstrādāts, lai īstenotu EKA ārējās revīzijas komitejas ieteikumus un uzlabotu Komisijai iesniedzamo finanšu pārskatu kvalitāti. Ņemot vērā patlaban uzsāktās darbības, Komisija cer, ka problēmas tiks drīzumā atrisinātas, kas ļaus šo atrunu samazināt un visbeidzot to atcelt. Turklāt ārējo ekspertu iesaistīšana ir palīdzējusi nodrošināt pamatlīdzekļu summu uzticamību ES bilancē 2011. gadā. Komisija ir gandarīta par darbu, kas sākts, lai risinātu jautājumu par intelektuālā īpašuma tiesību ievērošanu no visu tās dienestu puses, un aicina tos veikt vajadzīgos pasākumus, lai šo atrunu varētu atcelt 2012. gadā. Tā atzinīgi vērtē vadlīnijas[15] par intelektuālā īpašuma tiesību pārvaldību Komisijā. Komisija atzinīgi vērtē atlikušo kļūdu zemo īpatsvaru Pētniecības programmas FP6 ciklā un ņem vērā prognozes un ierobežojumus, kas noteikti FP7 revīzijas stratēģijai. Komisija norāda uz atrunu Mūžiglītības programmai, ko pārvalda EAC izpildaģentūra, neraugoties uz paveikto darbu, lai labāk informētu saņēmējus par prasībām. Tā aicina aģentūru strādāt aktīvāk. Komisija atzīst, ka tādas liela mēroga IT sistēmas izstrāde un pārvaldība kā SIS II ir saistīta ar īpašām problēmām. Tā ir ieviesusi spēcīgus pārvaldības mehānismus un turpinās piešķirt vislielāko nozīmi efektīvas pārvaldības saglabāšanai un ciešai sadarbībai ar ieinteresētajām personām attiecībā uz SIS II. 4. Transversālie jautājumi un risinājumi 4.1. ES budžeta pievienotā vērtība Ziņošana par Komisijas sasniegumiem vadības jomā neaprobežojas vien ar ziņošanu par atbilstību finanšu noteikumiem un kļūdu īpatsvaru. Izdevumu kvalitāte un ES budžeta pievienotā vērtība ir svarīgi faktori, kas jāpierāda. Deleģētie kredītrīkotāji gada darbības pārskatos paskaidro, kā viņi ir izmantojuši tiem piešķirtos finanšu līdzekļus un cilvēkresursus, lai sasniegtu Komisāru kolēģijas noteiktos mērķus, parādot, kā attiecīgās politikas jomas ir radījušas pievienoto vērtību ES sabiedrībai. Pastāvīgajos norādījumos par gada darbības pārskatu sagatavošanu aicināts vairāk uzmanības veltīt šāda veida ziņošanai. 2012. gada februārī, pamatojoties uz LESD 318. pantu, Komisija pirmo reizi ziņoja[16] par ES finanšu novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem. Savā ziņojumā tā cenšas sniegt pārskatu par ES programmu mērķiem, ietekmi un sasniegtajiem rezultātiem atkarībā no programmās sasniegtā posma novērtējuma laikā. Katru gadu ietverot noteiktu skaitu programmu, par kurām ir pieejami attiecīgie novērtējumi, šis ziņojums vidējā termiņā var aptvert plašu finanšu programmu klāstu, kas tiek pārvaldītas saskaņā ar dažādām pārvaldības metodēm. Ziņojums attiecas uz divām galvenajām jomām, kurās ES veic tiešu finansiālo intervenci: izglītību un kultūru un pētniecību. Arī Iekšējais revīzijas dienests ir pielicis lielas pūles, lai definētu sava snieguma revīzijas sistēmu un šajā jomā revidentiem izstrādātu mācību programmu uz vietas. Komisija sniedz norādījumus ģenerālsekretariātam izpētīt iespējas, lai gada novērtēšanas ziņojumu, pamatojoties uz LESD 318. pantu, padarītu ietverošāku, tajā iekļaujot pilnu darbību klāstu, ko finansē no budžeta, tostarp attiecīgus norādījumus par budžeta izpildes ieteikumiem, vienlaikus lielā mērā paļaujoties uz pieejamo ar sniegumu saistīto informāciju, piemēram, novērtējuma ziņojumiem, gada darbības pārskatiem un darbības pārskatiem budžeta projektā. 4.2. Pārredzami pārskati par maksājumu apturēšanu un atlikšanu, finanšu korekcijām un atgūtajām summām dalītā pārvaldībā[17] 4.2.1. Informācija par maksājumu apturēšanu un atlikšanu, ko veica Komisija Saskaņā ar saistībām pret budžeta lēmējinstitūciju savā 2008. gada rīcības plānā Komisija, lai stiprinātu savu uzraudzību pār strukturālām darbībām, aicināja savus dienestus apturēt maksājumu procedūras un ieviest atlikšanas procedūras, tiklīdz ir izpildīti juridiskie nosacījumi. Attiecībā uz dalīto pārvaldību Komisija aptur vai atliek maksājumu procedūras, tiklīdz ir pierādījums par būtiskiem trūkumiem dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmās. Dienesti, kas veic darījumus saskaņā ar dalītu pārvaldību, savos gada darbības pārskatos ir ziņojuši par visiem apturēšanas vai atlikšanas lēmumiem. Šī informācija ietver attiecīgās darbības programmas, skartās dalībvalstis, trūkumu raksturu, galvenos faktus, kas ir lēmuma pamatā, un lēmuma ietekmi uz budžetu. Šī informācija ir pamatotas ticamības un uzticamības nozīmīgs aspekts. 2010. gadā tika ieviests jauns apturēšanas instruments 2007.–2013. gada plānošanas periodam, un pēc šā instrumenta ieviešanas ģenerāldirektori, kas īsteno dalītu pārvaldību, 2011. gadā pieņēma oficiālus lēmumus apturēt maksājumu termiņus 91 programmām par kopējo summu 2 634 miljoni euro. Kolēģija arī pieņēma četrus[18] lēmumus, ar ko aptur maksājumus 2007.-2013. gada programmām. Maksājumus neatsāk, kamēr deleģētie kredītrīkotāji nav ieguvuši konkrētu revīzijas pierādījumu, ka maksājumu apturēšanas un/vai atlikšanas iemesli ir laboti attiecīgajā jomā, ka ir veiktas vajadzīgās finanšu korekcijas un ka nākotnes izdevumiem, kas jāapstiprina Komisijai, nav turpmāku risku. Komisija apstiprina, ka deleģētajiem kredītrīkotājiem vajadzētu sistemātiski apturēt maksājumu procedūras un ierosināt Kolēģijai atlikt procedūras, tiklīdz tiek izpildīti piemērojamie nosacījumi un attiecīgās valstu iestādes ir īstenojušas vajadzīgās korekcijas. 4.2.2. Komisijas noteiktās finanšu korekcijas dalībvalstīm Tika ziņots arī par finanšu korekcijām, ko Komisija noteikusi dalībvalstīm. Reģionu politikas ģenerāldirektorāts ziņoja par kumulatīvām finanšu korekcijām 7,13 miljardu euro apmērā, kas bija vajadzīgas pēc ES revīzijām 2000.-2011. gadā. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts ziņoja par finanšu korekcijām 1,8 miljardu euro apmērā un Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts – par korekcijām 7,7 miljardu euro apmērā. Eiropas Savienības gada pārskatu piezīmēs ir atrodama plašāka informācija par finanšu korekcijām, par kurām lēmumus pieņēmusi Komisija un kuras īstenotas gada laikā, kā arī informācija par atgūtajām summām. 4.2.3. Dalībvalstu sniegtā informācija par finanšu korekcijām un atgūtajām summām Nepareizi izmaksātu summu korekcija ir svarīgs aspekts pareizā finanšu pārvaldībā. 2011. gadā turpinājās centieni vajadzības gadījumos noteikt finanšu korekcijas, uzlabot dalībvalstu datu kvalitāti par finanšu korekcijām un atgūtajām summām un veicināt labākās prakses izmantošanu, lai uzlabotu atgūšanas mehānismus dalībvalstu un ES līmenī. Attiecībā uz dalīto pārvaldību GDP ir sniegta sīka informācija par finanšu korekcijām, ko veikušas dalībvalstis un par kurām tās ir paziņojušas Komisijai, un valstu kontroles sistēmu izvērtējums. Kohēzijas politikas jomā dalībvalstis ir īstenojušas finanšu korekcijas, kas bija vajadzīgas pēc to pašu veiktajām revīzijām un ES revīzijām. Par tām ziņo ar viena gada nobīdi līdz 31. martam, tāpēc 2011. gadā tās ir ziņojušas par 2010. gada korekcijām. Tomēr deleģētie kredītrīkotāji ziņoja par visjaunākajiem datiem, kas paziņoti līdz GDP parakstīšanas dienai. Attiecībā uz reģionālo politiku dalībvalstis ziņoja, ka līdz 2010. gada beigām 2000.-2006. gada programmām tās bija veikušas kumulatīvās finanšu korekcijas 5,1 miljarda euro apmērā. Dalībvalstis ziņoja, ka šīs finanšu korekcijas tika īstenotas, veicot maksājumu atsaukšanu (aptuveni 4 miljardi euro jeb 78 % no kopējās atgūtās summas) vai atgūstot summas no atsevišķiem saņēmējiem (aptuveni 1,1 miljards euro jeb 22 %). Attiecībā uz 2007.-2013. gada ERAF/KF programmām dalībvalstis ziņoja, ka 2010. gadā tika veiktas finanšu korekcijas 212 miljonu euro apmērā (156 miljoni euro kā atsaukumi, 31 miljoni euro kā atgūtās summas un 25 miljoni euro kā atgūstamās summas). Attiecībā uz 2011. gadu uz GDP parakstīšanas dienu dalībvalstis ziņoja par korekcijām, kuras kopā bija 342 miljoni euro ERAF/KF programmām. Attiecībā uz 2007.-2013. gada ESF programmām dalībvalstis ziņoja, ka 2010. gadā tika veiktas finanšu korekcijas 52 miljonu euro apmērā (33 miljoni euro kā atsaukumi, 4 miljoni euro kā atgūtās summas un 15 miljoni euro kā atgūstamās summas). 4.3. Priekšfinansējuma izmantošana Komisija norāda, ka provizoriskajos 2011. gada kontos vērojams priekšfinansējuma apjoma neliels samazinājums. Šo summu veido trīs galvenie aspekti. - Pirmkārt, tradicionālais priekšfinansējums dažādās programmās, lai nodrošinātu vajadzīgo atbalstu saņēmējiem, lai tie varētu sākt savas programmas un darbības. Daudzgadu programmu parastos izdevumus raksturo priekšfinansējuma augstākas summas plānošanas perioda pirmajos gados. Tā kā dažas šādas programmas guva stimulu 2010. gadā un 2011. gadā, priekšfinansējuma daļa tādējādi zaudē nozīmi salīdzinājumā ar galīgajiem maksājumiem. - Otrkārt, finanšu instrumenti, kurus aizvien biežāk izmanto kā papildu finansējuma līdzekļus struktūrfondos un ELFLA. Pēc to būtības finanšu instrumenti veido lielu daļu iepriekš veiktajos maksājumos un līdz ar to tiek pielīdzināti priekšfinansējumam. Komisija nostiprina uzraudzību šajā jomā, kā paskaidrots turpmāk 4.4. nodaļā. - Visbeidzot, dalībvalstīm izmaksātais priekšfinansējums dalītās pārvaldības ietvaros un kas papildināts ar papildu priekšfinansējumu kā daļu no pasākumu kopuma, kuri pieņemti, lai novērstu ekonomikas krīzes sekas. Šis priekšfinansējums tiek cieši uzraudzīts arī īstenošanas posmā. Lai arī priekšfinansējums dažādās programmās ir vajadzīgs, lai ļautu saņēmējiem sākt savus projektus, ES finanšu intereses ir jāaizsargā un ir jāņem vērā ar darbību un rentabilitāti saistītie ierobežojumi. Komisija ir ierosinājusi veikt izmaiņas[19] Finanšu regulā, lai uzlabotu priekšfinansējuma uzraudzību. 4.4. Finanšu instrumenti Finanšu instrumentiem ir daudzkāršojoša ietekme: tie ir veids, kā piesaistīt papildu līdzekļus no valsts vai reģionālajiem budžetiem, valsts vai privātajām bankām un citiem ieguldītājiem, lai tiktu palielināts vispārējais ieguldījumam pieejamais apjoms. Daudzkāršojoša ietekme ir atkarīga no finanšu instrumenta veida, bet agrīnā novērtējumā secināts, ka katrs finanšu instrumentā ieguldītais euro varētu piesaistīt no 3,4 līdz 7,5 euro papildu līdzekļos. Plašāks finanšu instrumentu izmantojums veido jaunu izaicinājumu no iekšējās kontroles un uzticamības viedokļa. Komisija uzrauga šādus instrumentus un ziņo par tiem saskaņā ar iestāžu nolīguma[20] 49. pantu attiecībā uz instrumentiem, kas tiek īstenoti centralizētās netiešas pārvaldības ietvaros, un kopīgām iniciatīvām ar EIB un EIF reģionālās politikas jomā. Ģenerāldirektorāti, kas izmanto finanšu instrumentus, ar politiku un pārvaldību saistītus aspektus ietver savu GDP 1. un 2. daļā, 3. daļā ietverot informāciju par šo instrumentu uzraudzību. Komisijas dienesti ir sagatavojuši īpaši veltītu dienestu darba dokumentu[21], kurā izklāstīta situācija attiecībā uz finanšu instrumentu izmantošanu struktūrfondiem dalībvalstīs 2010. gada beigās. Turklāt ir grozīts piemērojamais juridiskais pamats[22], lai ziņošanu par finanšu un īstenošanas jautājumiem padarītu par regulāru, standartizētu un obligātu procedūru saistībā ar ikgadējiem pārskatiem par programmu īstenošanu. No 2012. gada vidus tas būtiski uzlabos Komisijai pieejamo informāciju. Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija līdz 2012. gada oktobrim sagatavos pirmo ziņojumu par finanšu instrumentiem. Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts savā GDP ir ietvēris tabulu, kurā uzskaitīti visi finanšu instrumenti, attiecībā uz kuriem tas ir norīkots kā politikas vai īstenošanas ģenerāldirektorāts, kā arī informāciju par uzraudzīšanas un kontroles pasākumiem un visu iesaistīto partneru pienākumiem, kā arī aprakstu par ziņošanas prasībām un uzticamības ķēdēm. Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts ir veicis grozījumu piemērojamā juridiskajā pamatā, uzlabojot nepieciešamos noteikumus konkrētu finanšu instrumentu izveidei un to īstenošanai, kā arī instrumentu īstenošanas rezultātā iegūto ieņēmumu izmantošanu[23]. Komisija ir sākusi novērtēšanu, lai līdz 2012. gada beigām sagatavotu analīzi par katru dalībvalsti, kā arī vispārēju novērtējumu par finanšu instrumentu izmantošanu. Komisija arī veic tematisku revīziju par finanšu instrumentu paraugu īstenošanu, lai novērtētu garantijas, ko var sniegt par šo instrumentu īstenošanu, attiecībā uz atsevišķiem saņēmējiem. Komisija sniedz norādījumus visiem dienestiem savos gada darbības pārskatos ziņot par to darbībām ar finanšu instrumentiem. Tā arī dod norādījumus dienestiem, kas atbild par struktūrfondiem un lauku attīstības fondiem, savos gada darbības pārskatos par 2012. gadu ziņot par vērtējuma rezultātiem un šajā jomā veikto revīzijas darbu. Komisija aicina pārējās iestādes pozitīvi reaģēt uz tās priekšlikumu nākamajam plānošanas periodam, kurā tā ierosina turpmāk uzlabot finanšu instrumentu uzraudzības mehānismus. 4.5. Turpmākā perspektīva: kontroļu un iekšējo kontroles sistēmu izmaksu un ieguvumu analīze proporcionāli riskam Komisijai ir pienākums, veicot stingras kontroles un efektīvi novērtējot sniegumu, ne tikai nodrošināt, lai līdzekļi tiek saprātīgi iztērēti, bet arī veikt pasākumus, lai reaģētu uz vajadzību vienkāršot tās izdevumu programmas, lai samazinātu administratīvo slogu un izmaksas līdzekļu saņēmējiem un visiem iesaistītajiem dalībniekiem saskaņā ar Komisijas lietpratīga regulējuma programmu[24]. Lai arī ar pašreizējām programmām[25] ir panākts progress, Komisija ir ierosinājusi turpmāk veikt vērienīgāku vienkāršošanu. Pareizai finanšu pārvaldībai ir vajadzīgs, lai kontroles būtu efektīvas, lietderīgas un ekonomiskas. Kontroles stratēģijām vajadzētu būt vērstām uz kontrolēm riskantākās jomās: šādas mērķtiecīgas kontroles Eiropas nodokļu maksātājiem nodrošinātu pamatotas garantijas, vienlaikus ļaujot saņēmējiem koncentrēties uz politikas mērķu sasniegšanu lielākā mērā nekā šodien. 4.5.1. Finanšu regulas pārskatīšana Finanšu regulā ir ietverti kopēji finanšu noteikumi un principi, kas piemērojami visās politikas jomās. Kā pirmo soli Komisija 2010. gada maijā[26] sāka Finanšu regulas pārskatīšanu. Šis priekšlikums pastiprina vajadzību saskaņot kontroles sistēmas ar apzinātajiem riskiem un kontroļu izmaksu lietderību. Tajā izklāstīta konkrēta vispārēja īstenošanas sistēma, ietverot visus pārvaldības veidus (tostarp dalītas pārvaldības vienota sistēma), un paredzēti īpaši noteikumi inovatīviem finanšu instrumentiem un prēmijām. Dotāciju jomā, kuras tieši pārvalda Komisija, priekšlikumā jo īpaši ierosināts izmantot vienkāršotas metodes, lai aprēķinātu attiecināmās izmaksas (piemēram, vienreizējus maksājumus, vienotas likmes un vienības izmaksu standarta shēmas), atvieglota deklarēto izmaksu pieņemšana saskaņā ar saņēmēju ierastajām grāmatvedības procedūrām un ieviestas vieglākas procedūras nelielām dotācijām. Pašreizējais pārskatītās Finanšu regulas projekts ietvers noteikumus, kas paredzēs dienestiem sniegt informāciju par iekšējās kontroles sistēmas struktūru, šādas sistēmas kontroļu izmaksu un ieguvumu novērtējumu un paredzamā kļūdu līmeņa novērtējumu, kad likumdevējai iestādei tiek iesniegti jauni vai pārskatīti izdevumu priekšlikumi. Pārskatītā regula turpmāk pieprasīs deleģētajiem kredītrīkotājiem ņemt vērā rentabilitāti, izveidojot iekšējās kontroles sistēmas, un nodrošināt kontroļu izmaksu un ieguvumu vispārēju novērtējumu gada darbības pārskatā. 2011. gada jūnijā un kamēr minētās prasības nav pieņemtas, ģenerāldirektorāti savos tiesību aktu priekšlikumos izdevumu programmām pēc 2013. gada ietvēra kontroles sistēmu kontroļu izmaksu un ieguvumu novērtējumu un novērtējumu par paredzamo riska līmeni, ko rada neatbilstība piemērojamajiem noteikumiem. Ņemot vērā Finanšu regulas centrālo nozīmi kā atsauci nozares tiesību aktiem, Komisija aicina Eiropas Parlamentu un Padomi panākt vienošanos pirms vasaras brīvdienām. 4.5.2. Daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam vienkāršošanas programma Plašākas iespējas saskaņā ar pārskatīto Finanšu regulu ir ļāvušas Komisijai iesniegt priekšlikumus par vērienīgākiem vienkāršošanas pasākumiem, kas pielāgoti saņēmējiem un citām ieinteresētajām personām, nodrošinot, ka ES līdzekļus var sadalīt precīzā, viegli saprotamā un vienkārši piemērojamā veidā. Komisija ir sagatavojusi vairākus priekšlikumus, lai kontroles padarītu proporcionālākas un rentablākas. Piemēram, kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros ierosinātā Small Farmer’s Scheme (Mazu lauksaimniecību shēma) samazina administratīvo slogu būtiskam skaitam lauksaimnieku, nepalielinot finanšu risku ES. Vēl viens piemērs ir iespēja pētniecības fondu saņēmējiem izmantot savas ierastās grāmatvedības procedūras izmaksu pieprasījumu sagatavošanai. Lai nodrošinātu, ka vienkāršošana nepalielina kļūdu risku, Komisija ir ņēmusi vērā vajadzību ierosināt līdzsvarotus pasākumus, ņemot vērā kontroļu izmaksas un ieguvumus un neatbilstību regulatīvajām prasībām paredzamo līmeni, kā ierosināts Palātas atzinumā 1/2010. Komisija jo īpaši ir sagatavojusi risinājumu šādām Palātas apzinātām problēmām: finansēšanas shēmu izstrādes uzlabošana, lai stiprinātu pārvaldības un kontroles mehānismus, dotāciju shēmu vienkāršošana, vienlaikus sasniedzot politikas mērķus, kā arī piemēroti kritēriji riska pārvaldības novērtēšanai, kurā ņemtas vērā kontroļu izmaksas un ieguvumi. Šie vienkāršošanas elementi ļautu Komisijai labāk saskaņot savas kontroles sistēmas ar apzinātajiem riskiem un samazinātu kļūdu iespējamību. 4.6. Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai (CAFS) Pēc tam, kad tika pieņemta Komisijas jaunā krāpšanas apkarošanas stratēģija[27], tika sagatavots iekšējs rīcības plāns[28]. Tas paredz, ka visiem ģenerāldirektorātiem līdz 2013. gadam ir jāizstrādā krāpšanas apkarošanas stratēģija vietējā līmenī. Pasākumi šajā jomā (piemēram, konkrētas saņēmēju riska analīzes, izvēlēto projektu vai līgumu cieša uzraudzība vai citi pasākumi, lai novērstu krāpšanas risku) jau ir izklāstīti dažos gada darbības pārskatos, ietverot konkrētus krāpšanas apkarošanas darbību rezultātus, kuras veica pārskata gadā, un visus no tām izrietošos ticamības elementus. To turpmāk vispārinās 2012. gada un 2013. gada darbības pārskatos. Komisija sniedz norādījumus dienestiem savos gada darbības pārskatos ietvert informāciju par krāpšanas apkarošanu kā daļu no to iekšējo kontroļu sistēmu novērtējuma, atspoguļojot nozaru stratēģiju īstenošanu un aprakstot krāpšanas risku novēršanas pasākumus. [1] Palātas aplēstais visiespējamākais kļūdu īpatsvars maksājumos 2010. gadā kopumā bija 3,7%. (OV C 326, 10.11.2011., 1.16. punkts). [2] Finanšu regulas 60. pants. [3] Tā sauktās "vienotās likmes finanšu korekcijām". [4] Tā ir visu skaitliski izteikto atrunu summu kopsumma (EUR 1982 miljoni) un aplēstais riska apjoms (EUR 1582 miljoni) Budžeta ģenerāldirektorāta atrunai attiecībā uz tradicionālajiem pašu resursiem. Tiem ģenerāldirektorātiem, kas ziņoja par minimālo un maksimālo diapazonu, tika ņemts vērā maksimālais apjoms. [5] Revīzijas palāta lēš, ka visiespējamākais kļūdas īpatsvars ir 2,3 %. (OV C 326), 10.11.2011., 3.1. pielikums.). [6] Austrija, Bulgārija, Čehijas Republika, Igaunija, Francija, Vācija, Grieķija, Ungārija, Itālija, Latvija, Lietuva, Nīderlande, Polija, Rumānija, Slovēnija, Slovākija, Spānija un AK. [7] Pirmspievienošanās palīdzības instruments [8] "Kļūdu analīze Kohēzijas politikā laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam, Komisijas veiktās darbības un turpmākā rīcība", SEC(2011) 1179, galīgā redakcija. [9] Attiecībā uz ESF un ERAF 15 dalībvalstis savā gada kopsavilkumā iesniedza brīvprātīgu "Ticamības deklarācijas vispārēju līmeni": Bulgārija, Kipra, Čehijas Republika, Dānija, Igaunija, Grieķija, Somija, Francija, Ungārija, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste. [10] 2011. gada 20. decembra C.Day un D. O'Sullivan paziņojums par personāla vadību delegācijās. [11] JOIN(2012) 8 final, Komisijas un Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos 2012. gada 28. marta kopīgs lēmums par sadarbības mehānismiem attiecībā uz Eiropas Savienības delegāciju pārvaldību. [12] Daudzgadu atlikušo kļūdu īpatsvars norāda uz faktisko kļūdu ietekmi uz ES budžetu, ņemot vērā korekcijas un atgūtās summas visā pamatprogrammas laikposmā. [13] Pētniecības izpildaģentūra tikai apakšdarbībām "Kosmoss" un "Drošība". [14] Centrāli pārvaldītās darbības veido 11 % no fondiem, kurus pārvalda Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras ģenerāldirektors. [15] "Praktiskas vadlīnijas EK personālam darbam ar IP, autortiesību un zīmolu aizsargātiem darbiem", 2010. gada novembris. [16] COM(2012) 40 final. [17] Šajā iedaļā minētie dati ir provizoriski, jo tos vēl nav apstiprinājusi Revīzijas Palāta savā revīzijā par provizoriskajiem 2011. gada kontiem. [18] Viens lēmums par maksājumu apturēšanu attiecas uz ERAF programmu Kalabrijā (Itālija) un trīs lēmumi par maksājumu apturēšanu attiecas uz ESF Baleāru salās (Spānija) un Paca (Francija). [19] Pārskatītās Finanšu regulas ierosinātais 87. panta 4. punkts. [20] Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas — Iestāžu nolīgums par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (2006/C 139/01). [21] SWD(2012) 36 final. [22] Regula Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem. [23] 2011. gada 14. jūlija Regula Nr. 679/2011, ar ko groza īstenošanas regulu Nr. 1974/2006 par lauku attīstības fondu (ERAF). [24] COM(2010) 543. [25] Piemēram, Septītajā pētniecības pamatprogrammā, kurā īpaši vienkāršošanas pasākumi tika ieviesti 2011. gadā un dotāciju piešķiršanas laiks samazinājās par gandrīz 30 dienām. [26] COM(2010) 815 final. [27] COM(2011) 376 final. [28] SEC(2011) 787 final.