LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 60/11

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 60/06

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“QUESO LOS BEYOS”

EK Nr.: ES-PGI-0005-0806-22.04.2010

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums:

“Queso Los Beyos”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Spānija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.3. grupa. Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Queso Los Beyos” attiecina uz sieru, kas ražots no svaiga vai pasterizēta govs, aitas vai kazas piena, kuri netiek maisīti kopā. Pienu sarecina ar pienskābes baktēriju kultūrām. Sieru nogatavina vismaz 20 dienas vai – ja tas ražots no svaigpiena – 60 dienas, un tam jāatbilst visām produkta specifikācijas prasībām un šeit turpmāk minētajam raksturojumam.

Fizikālās īpašības

Forma: cilindriska, ar taisniem vai viegli ieliektiem sāniem.

Izmēri: augstums 6 līdz 9 cm un diametrs 9 līdz 10 cm.

Svars: no 250 līdz 500 g.

Ķīmiskās īpašības

Sausnas saturs vismaz 50 %

Tauku saturs sausnā: vismaz 45 %

Olbaltumvielu saturs sausnā: vismaz 30 %

Organoleptiskās īpašības

Plāna, cieta miza, kuras krāsa ir no krēmdzeltenas vai blāvi dzeltenas līdz gaiši brūnai atkarībā no tā, kādas sugas dzīvnieku piens izmantots: attiecīgi govs, kazas vai aitas.

Mīkstums ciets līdz pusciets, slēgts, bez fermentācijas radīta acojuma un ar maz mehāniskiem caurumiem, griežot – irdens vai drupans. No kazas piena gatavotais siers ir balts vai ziloņkaula krāsā, bet no aitas vai govs piena ražotais – blāvi dzeltens.

Konsistence ir stingra, elastīguma vai nu nav nemaz, vai tas ir ļoti neliels un irdenums ir vidējs vai augsts.

No govs piena ražotajam sieram ir viegla smarža un aromāts, no aitas un kazas piena ražotajam sieram ir intensīvāka smarža un aromāts, kas mazliet atgādina attiecīgās sugas dzīvnieku, no kura piens iegūts.

Sieram ir maiga garša, kas ir intensīvāka aitas sieram, ar attiecīgās sugas dzīvniekiem raksturīgu smaržas niansi aitas un kazas sieram. Siers ir mazsālīts un viegli skābens, ar patīkamu un līdzsvarotu garšu, govs piena sieram ir svaigpienu atgādinoša pēcgarša, kas aitas un kazas sieram ir vēl intensīvāka un paliekošāka.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

Govs, aitas vai kazas piens, pienskābes fermenti, kalcija hlorīds, himozīns un sāls. Tās ir sastāvdaļas, kas tradicionāli tika izmantotas šā siera ražošanā, un tās joprojām izmanto.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Visi siera ražošanas posmi, tostarp nogatavināšana, notiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Sieram, kas atbilst ar AĢIN apzīmētu produktu tirdzniecības prasībām, jābūt arī katra siera ražotāja paša marķējumam (tirdzniecības etiķetei) un numurētai etiķetei, kas garantē produkta identitāti. Uz numurētās etiķetes jābūt norādei “Indicación Geografica Protegida” un “Queso Los Beyos”, kā arī AĢIN logotipam. Uz tirdzniecības etiķetes ar lielajiem burtiem jānorāda tā dzīvnieka suga, kura piens izmantots siera ražošanai, šīs prasības mērķis ir novērst patērētāja maldināšanas iespēju.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Ar AĢIN “Queso Los Beyos” apzīmētā siera ražošanas un nogatavināšanas ģeogrāfisko apgabalu veido Oseja de Sajambre, Amieva un Ponga pašvaldības teritorija. Oseja de Sajambre administratīvi ietilpst Kastīlijā-Leonā, un Ponga un Amieva ir daļa no Astūrijas.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Ģeogrāfisko apgabalu no visām pusēm dabiski norobežo vairākas kalnu grēdas: no dienvidiem – Kantabrijas kalnu grēda, no austrumiem – Picos de Europa masīva rietumu pakāje, no ziemeļiem – Fontecha kalnu grēda un no rietumiem – Ponga kalni. Šie kalni ir bijuši iemesls transporta attīstības problēmām apgabalā, jo bija nepieciešams šķērsot augstas un grūti sasniedzamas kalnu pārejas.

Tomēr pašā apgabalā, lai gan nelīdzenais reljefs rada grūtības, dažādi ceļi un takas ir veicinājušas saites starp ciemiem un ļāvušas piekļūt kopīgajiem ganāmpulkiem, izveidojot vienotu apgabalu ar līdzīgiem paradumiem, kura teritoriālajai bāzei ir kopējas iezīmes, neatkarīgi no administratīvajām robežām.

Aptuveni trešdaļu zemes platības aizņem ganības, kuras var izmantot gada lielāko daļu.

Ainaviskajā ziņā visās trijās pašvaldībās kopumā reljefs ir dažāds atkarībā no augstuma virs jūras līmeņa: pirmkārt, lielā augstumā ir nelīdzenas akmeņainas virsotnes, kuru pakājē ir kalnu ganības (kalnu pārejas) starp klintīm, otrkārt, vidējā augstumā ir meži, kuros iesniedzas zaļu ganību joslas, un treškārt, zemā augstumā ir siena pļavas ar koku skupsnām.

Bez šaubām apgabala reljefam ir bijusi būtiska loma šīs neatkārtojamās siera šķirnes attīstībā, izmantojot piena pārpalikumus, ko rada vietējo iedzīvotāju saimnieciskās dzīves veids, kam nav daudz alternatīvu. Jau minētās lielās grūtības, kas jāpārvar ārējā transporta attīstībai, un labie iekšējie sakari starp noteiktā apgabala pašvaldībām veicināja ciešas attiecības vietējo iedzīvotāju starpā, kuri katru gadu noteiktu laiku dzīvoja kopā ar saviem ganāmpulkiem kalnu pārejās, dalot fizisko telpu un dzīves veidu. Tas ļāva labāk izmantot pieejamos resursus līdzīgā veidā un tādējādi radīt “Queso Los Beyos”.

Svarīgas ir arī augšņu īpašības, jo tās veicina tradicionālās ražošanu sistēmas un ganāmpulku turēšanas saglabāšanu, balstoties uz (ekstensīvu) izteikti sezonālu mežaino platību noganīšanu atkarībā no ganību veida un augstuma virs jūras līmeņa. Jauktās piena un gaļas lopkopības sistēma ļauj iegūt divu galveno veidu produkciju: jaunus katras sugas dzīvnieku metienus un sieru no pārpalikušā piena pēc zīdāmo mazuļu atšķiršanas.

Vēsturiski pat vienā pašvaldībā ir vērojamas ganāmpulku sastāva īpatnības pa sugām atkarībā no reljefa veida, kas bija piemērotāks vienai vai otrai sugai. Tādējādi ganiem bija govju, aitu vai kazu ganāmpulki, bet tikai retos gadījumos tie tika jaukti, un tātad sieru ražoja no govs, aitas vai kazas piena, bet tikai retumis – no visiem trim kopā. Tas bija viens no galvenajiem faktoriem šā veida siera izveidošanā.

Šī teritorijas specifika pirmām kārtām izšķiroši noteica siera īpatnības, turklāt siera gatavošanas metodes, ko vietējie iedzīvotāji šajos ciemos izmanto atkarībā no teritorijas specifikas, arī ir ietekmējušas gala produktu.

5.2. Produkta specifika:

Uz šā produkta specifiku uzreiz norāda tā ārējais izskats, kas ir pilnīgi atšķirīgs no visu citu apvidū ražoto veidu siera. “Queso Los Beyos” var atpazīt, jo tas ir mazs ritulis, kura augstums ir nedaudz mazāks par tā diametru. Mazais izmērs nav nejaušība: tāds izmērs ļauj straujāk notecināt sieram sūkalas un nosusināt to. Tas ir svarīgs faktors, jo lielāko daļu sūkalu vienmēr noņem pelēšanas posma laikā; šajā posmā siera receklis gravitācijas iespaidā nosusinās un paša svars to saspiež (pašpresēšanās). Tā ir metode, ko joprojām izmanto šodien, lai iegūtu masas īpašo konsistenci un izskatu. Masas galvenās īpašības – slēgta un griežot irdena vai drupana – ir tās, kas šo produktu padara unikālu. No govs piena gatavotā siera garša ir vieglāka, bet no aitas vai kazas piena gatavotajam sieram tā ir dažādā pakāpē intensīvāka, atgādinot attiecīgās sugas dzīvnieku, bet siera gatavošanas procesā tie visi kļūst nedaudz skābeni; garšo jo īpaši ietekmē sarecināšanai izmantotās pienskābes baktēriju kultūras tips, kas neļauj garšai kļūt pārāk spēcīgai.

Vairāki teksti izceļ šā no govs, aitas vai kazas piena gatavotā siera tradicionālo raksturu, piemēram: “Los quesos artesanales de Asturias” (“Astūrijas tradicionālais siers”, 1985) lasāms ka “Queso Los Beyos” var būt izgatavots no govs, aitas vai kazas piena, bet vietējās tradīcijas nosaka, ka dažādu sugu pienu nevar jaukt kopā. José A. Fidalgo Sánchez grāmatā “Asturias, parada y fonda” (“Apmešanās vietas Astūrijā”, 1988) saka to pašu. Tam piekrīt Enric Canut un pārējie grāmatas “Quesos” (“Siers”, 1992) autori. Tas pats autors grāmatā “Manual de quesos, queseros y quesómanos” (“Siera, tā gatavošanas un siera cienītāju rokasgrāmata”) atkārto, ka “to ražo no govs, aitas vai kazas pilnpiena, taču dažādos veidus nekad nejauc kopā”.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Siers savu nosaukumu ieguvis no Los Beyos aizas, ko Sella upe izgrauzusi kaļķakmenī un kas iet caur to pašvaldību teritoriju, kuras veido noteikto apgabalu, un tas tradicionāli bauda lielu prestižu, pateicoties savai izcelsmes vietai.

Galvenā saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un sieru ir tā reputācija. Tam ir daudz pierādījumu. Miñano vārdnīcā (1827) ir tieša norāde uz siera kvalitāti, lai gan pirms šā datuma ir bibliogrāfiskas atsauces uz “Catastro del Marqués de La Ensenada” (“Marķīza de La Ensenada zemesgrāmata”, 1752) un šā apgabala pašvaldību vietējiem likumiem, no kuriem pirmais ir 1779. gadā. Vēlāk daudzās grāmatās un tekstos siers ir pieminēts vai tas kļuvis par galveno tēlu, pat par “dārgakmeni no austrumiem” vai “aizu dēlu”, kā to sauc Juan Gabriel Pallarés savā “Guía de Productos de la Tierra” (“Vietējo produktu rokasgrāmata”, 1998).

Šā siera prestižu pierāda daudzās grāmatas par gastronomiju, kurās par to ir atsauksmes: “Guía del buen comer español” (“Spānijas pareizas ēšanas rokasgrāmata”, 1929), kas slavē “siera lielisko garšu”, “Lecciones de cocina regional” (“Reģionālās kulinārijas nodarbības”, 1962), kurā šim sieram tiek piedēvēta “ļoti laba garša”, “Comer en Asturias” (“Ēšana Astūrijā”, 1980), kurā to piemin starp nozīmīgākajiem Astūrijas sieriem, līdzīgi par to atsaucas “Cocina Practica de los quesos de España” (“Spānijas sieru praktiskā pavārmāksla”, 1983). Turklāt, tas ir minēts “El Gran Libro de la Cocina Asturiana” (“Lielā Astūrijas pavārgrāmata”, 1986), kur to sauc par Los Beyos aizas īpašo gardumu.

Kaut arī šis siers sāka savu dzīvi kā siers ģimenes patēriņam, vai to izmantoja rentes maksai, vēlāk tas, lai gan ierobežotā veidā, kļuva par dāvanu, maksājumu vai apmaiņas objektu un, izmantojot piena pārpalikumus, – par tiešu ienākumu avotu. Sākotnēji darījumi aprobežojās tikai ar vietējo tirdzniecību un vēlāk izplatījās tālāk un nostabilizējās kaimiņu pašvaldību tirgos, piemēram, Cangas de Onís. Daži uzskata, ka tieši šajā tirgū siers ieguva savu nosaukumu, jo tas nāca no Los Beyos aizas.

Šajā pašā pašvaldībā siers piedalījās Picos de Europa sieru konkursā un izstādē, kuras pirmsākumi datēti ar 1942. gada rudens gadatirgu. Pašvaldībā ir ziņas par dalību šajā konkursā, kurā tas turpināja sacensties ar citu veidu vietējiem sieriem par augstāko pozīciju. “Queso Los Beyos” notiek arī savs konkurss. Astūrijas laikraksts La Nueva España1984. gada 10. decembrī ziņoja, ka “kopš vakardienas Pongā ir savs “Los Beyos” siera konkurss”. Citos tā paša gada preses izdevumos lasāms: “Los Beyos” siers stimulē ekonomiku un “los Beyos” siers kļūst arvien populārāks. La VOZ de Asturias2004. gada 28. maijā ziņoja par pirmajām “Los Beyos” siera gastronomijas dienām, kuras bija ieplānotas tā, lai sakristu ar šā siera XXI konkursu. Amieva pašvaldība kopš 1992. gada arī rīko līdzīgu konkursu. Pašvaldībās var atrast informāciju par dalībniekiem, žūrijas locekļiem, balvu apjomu un uzvarētājiem.

Mūsdienās šajos konkursos piedalās sieru ražotāji no visām trim apgabala pašvaldībām, un tajos ir daudz apmeklētāju.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts) (3)

http://www.magrama.gob.es/es/alimentacion/temas/calidad-agroalimentaria/pliego_queso_los_beyos_versi%C3%B3n_7.6.2012_tcm7-211510.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām.

(3) Sk. 2. atsauci.