ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
īpaši uzsver, ka šajā jautājumā ir svarīgi iesaistīties konstruktīvā dialogā ar Islāma sadarbības organizāciju; aicina Padomi un Komisiju pievērst īpašu uzmanību tiesību uz reliģijas un ticības brīvību īstenošanai kandidātvalstīs un EKP valstīs, it īpaši ņemot vērā arābu valstu atmodas revolūcijas; pauž nopietnas bažas par to, ka dažādās valstīs pieaug reliģiskās neiecietības un diskriminācijas gadījumu skaits; asi nosoda visus vardarbības aktus pret kristiešu, ebreju, musulmaņu un citām reliģiskām kopienām, kā arī visa veida uz reliģiju vai pārliecību balstītu diskrimināciju un neiecietību, kas vērsta pret reliģioziem cilvēkiem un cilvēkiem, kas atteikušies no savas reliģiskās piederības, kā arī neticīgajiem; atkārtoti uzsver, ka tiesības uz domas, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvību ir viens no cilvēka pamattiesību veidiem (23); atzīst, ka vairākās valstīs arvien pieaug nepieciešamība pēc tādiem konfliktu risināšanas un samierināšanas pasākumiem, kas ietver dažādu ticību pārstāvju dialogu dažādos līmeņos, un rosina ES un augsto pārstāvi/ Komisijas priekšsēdētāja vietnieci K. Eštoni dialogos ar trešām valstīm saistībā ar ES cilvēktiesību iniciatīvām risināt jautājumu par diskriminējošu un aizskarošu saturu, piem., plašsaziņas līdzekļos, kā arī jautājumu par šķēršļiem, kas liedz brīvi praktizēt ticību; uzskata, ka trešās valstīs, kurās tiek pārkāptas reliģisko minoritāšu tiesības, šādas problēmas nevar atrisināt aizsargājot un izolējot kristiešus no pārējās sabiedrības un tādējādi veidojot „paralēlās sabiedrības”; ņemot vērā nesenos notikumus tādās valstīs kā Nigērija, Ēģipte un Indonēzija, rosina EĀDD un ES dalībvalstis īstenot konkrētus pasākumus, lai palīdzētu novērst vardarbības cikla veidošanos;
K.

tā kā saskaņā ar ekspertu analīzes rezultātiem darba samaksas atšķirības atkarībā no dzimuma kļūst redzamas pēc tam, kad sieviete atgriežas darba tirgū pēc pirmā grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma; tās vēl palielina atkārtotie karjeras pārtraukumi tādu ārējo faktoru dēļ kā ar bērniem saistīti nodarbinātības pārtraukumi un rūpes par apgādājamajiem ģimenes locekļiem, un šīm atšķirībām ir tendence vēl vairāk pieaugt atkarībā no sievietes vecuma un izglītības līmeņa; tā kā sieviešu lēnākā, īsākā un/vai pārtrauktā karjera rada arī atšķirības atkarībā no dzimuma saistībā ar iemaksām sociālās drošības sistēmās, tādējādi palielinot sieviešu nabadzības risku vecumā;
G.

tā kā 2010. gadā bezdarbs to ES iedzīvotāju vidū, kas ieguvuši augstāko izglītību, bija 5,4 % salīdzinājumā ar vairāk nekā 15 % to iedzīvotāju, kam ir tikai pamatizglītība; tā kā, no otras puses, lielākajai daļai šo absolventu aizvien ilgāku laiku aizņem stabila darba atrašana;
59.

ņemot vērā situāciju, kas atkārtojas jau daudzus gadus, t.i., dalībvalstis savlaicīgi neiesniedz datus vai arī to iesniegtie dati nav precīzi un salīdzināmi, līdz ar to nepastāv iespēja objektīvi novērtēt reālo krāpšanas apmēru dalībvalstīs, un ņemot vērā to, ka Eiropas Parlaments, Komisija un OLAF nespēj pienācīgi veikt savas funkcijas saistībā ar situācijas novērtējumu un turpmāku priekšlikumu izstrādi, uzsver, ka šāda situācija nav pieļaujama, un aicina Komisiju uzņemties pilnu atbildību par nepamatoti izmaksāto līdzekļu atgūšanu no dalībvalstīm, apkopot homogēnus un salīdzināmus nepieciešamos datus un izstrādāt visās dalībvalstīs piemērojamus ziņošanas principus;
A.

tā kā diabēts ir viena no visizplatītākajām neinfekcijas slimībām, kas saskaņā ar aplēsēm skar vairāk nekā 32 miljonus ES iedzīvotāju, sasniedzot gandrīz 10 % no ES kopējā iedzīvotāju skaita, un papildus 32 miljoni iedzīvotāju cieš no glikozes tolerances traucējumiem, kas, ļoti iespējams, var attīstīties par diabētu ar klīniskām pazīmēm (13);
A.

tā kā Lūgumrakstu komiteja 2004.–2010. gadā ir saņēmusi un par pieņemamiem atzinusi 114 lūgumrakstus par minēto reglamentējošo noteikumu iespējamiem pārkāpumiem no šādām dalībvalstīm: Itālijas, Grieķijas, Francijas, Spānijas, Īrijas (no katras vairāk nekā 10 lūgumraksti), Bulgārijas, Apvienotās Karalistes, Polijas, Rumānijas, Vācijas (no katras 3–10 lūgumraksti), Austrijas, Ungārijas, Lietuvas, Maltas, Portugāles un Slovākijas (no katras viens lūgumraksts);
5.

aicina ĀKK valstu parlamentus pieprasīt savām valdībām un Komisijai tos iesaistīt valsts un reģionālo stratēģijas dokumentu, kas attiecas uz sadarbību starp ES un to valstīm laika posmā no 2008.–2013. gadam, izstrādē un īstenošanā un nodrošināt pilnīgu to līdzdalību EPN sarunās;
51.

pauž bažas par pieaugošo piespiedu darba apjomu ES, kas dažās jomās ir cieši saistīts ar organizēto noziedzību; uzsver, ka piespiedu darbam jāpiešķir galvenā prioritāte EIROPOLA un EUROJUST darbībās; prasa dalībvalstīm kopīgi pielikt lielākas pūles, lai kontrolētu piespiedu darbu, nodrošinātu kriminālvajāšanu un sodīšanu par to, un nodrošināt, ka par to ir paredzēts kriminālsods; uzsver, ka ir jāveic pasākumi, kas nodrošina no piespiedu darba cieetušo upuru aizsardzību;
B.

tā kā demogrāfiskajām izmaiņām ir raksturīga iedzīvotāju novecošana un spēcīgas migrācijas plūsmas gan no trešām valstīm uz Eiropas Savienību, gan pašā Eiropas Savienībā — no austrumiem uz rietumiem un no lauku apgabaliem uz pilsētām;
Q.

tā kā saskaņā ar Konvencijas, ar ko nosaka Eiropas skolu statūtus, 25. pantu Eiropas skolas būtībā finansē no dalībvalstu iemaksām, ko tās veic par nosūtītajiem pedagogiem un kas 2010. gadā veidoja 21 % no Eiropas skolu budžeta, un no līdzsvarojoša ES maksājuma, ar ko paredzēts segt starpību starp skolu kopējo izdevumu summu un citu ieņēmumu summu, kas 2010. gadā veidoja aptuveni 58 % no Eiropas skolu budžeta; tā kā Eiropas skolas ar skolu valdes starpniecību ir atkarīgas arī no starpvaldību izpildvaras;
24.

uzsver, ka taisnīga un vienlīdzīga piekļuve resursiem un to vienlīdzīga pieejamība gan šīm, gan nākamajām paaudzēm ir izšķiroši svarīgs attīstības un nabadzības izskaušanas priekšnoteikums un ka jaunattīstības valstīm, kā arī reģionālajām un vietējām iestādēm jānodrošina iespēja izmantot savus dabas resursus pēc iespējas ilgtspējīgāk un iekļaujošāk; uzsver, cik ļoti svarīgi ir visām valstīm piedalīties šajā procesā, lai radītu ilgtspējīgas sabiedrības; uzsver, ka visnabadzīgākās valstis un nabadzīgākie pasaules sabiedrības slāņi visvairāk cietīs no klimata pārmaiņu ietekmes un tādēļ tās jāatbalsta pielāgošanās procesos, it īpaši ņemot vērā sieviešu un visneaizsargātāko iedzīvotāju grupu vajadzības un zināšanas;
2.

tādēļ aicina Komisiju un Padomi rast pagaidu risinājumu atlikušajiem finansēšanas perioda gadiem (2012. un 2013. gadam), lai nepieļautu tūlītēju un krasu pārtikas atbalsta samazināšanu, ko izraisīs finansējuma samazinājums no EUR 500 miljoniem uz EUR 113 miljoniem, un lai nodrošinātu, ka no pārtikas atbalsta atkarīgie cilvēki necieš no pārtikas trūkuma;
25.

uzsver, ka ietekmes novērtējumi jāveic ne tikai pirms tiesību aktu tekstu pieņemšanas (ex ante), bet arī pēc tās (ex post); atgādina, ka šāda kārtība ir vajadzīga, lai varētu precīzāk novērtēt to, vai attiecīgā likuma mērķi patiešām ir sasniegti un vai attiecīgais tiesību akts ir jāgroza vai jāsaglabā spēkā negrozīts; tomēr uzsver, ka ex post novērtēšana nedrīkst aizstāt Komisijas „Līgumu sarga” pienākumu efektīvi un laikus uzraudzīt Savienības tiesību aktu piemērošanu dalībvalstīs;
3.

atzinīgi vērtē Rietumāfrikas sieviešu aicinājumu rast mierīgu risinājumu politiskajam konfliktam Kotdivuārā un nodot tiesai personas, kas vardarbīgi izturas pret parastiem valsts iedzīvotājiem; pauž nožēlu par to, ka sieviešu organizācijas un reliģiskie un kopienu līderi nav pielikuši pietiekamas pūles, lai izdarītu spiedienu no iekšienes un veicinātu starpniecību, ar kuras palīdzību varētu rast mierīgu izeju no valsts politiskā strupceļa;
M.

tā kā sievietēm un vīriešiem, neraugoties uz katra indivīda visai atšķirīgiem dzīves modeļiem, arī turpmāk vajadzēs risināt vienu no pamatuzdevumiem, proti, apvienot iztikas pelnīšanu un iesaistīšanos sociālajā un kultūras dzīvē, no vienas puses, un ģimenes pienākumus, no otras puses;
Q.

tā kā Savienības Vidusjūrai darbība pašlaik ir apstājusies, jo īpaši pēc tam, kad uz nenoteiktu laiku tika atlikta tās valstu un to valdību vadītāju otrā augstākā līmeņa sanāksme un ministru sanāksmes un no amata atkāpās tās ģenerālsekretārs; tā kā Savienības Vidusjūrai reģionālo kontekstu raksturo teritoriāli konflikti, politiskās krīzes un pieaugoša sociālā spriedze, pāraugot līdz iedzīvotāju nemieriem Tunisijā, Ēģiptē un citās Vidusjūras un Tuvo Austrumu valstīs, un tas viss negatīvi ietekmē Savienības Vidusjūrai iestāžu darbu un lielu reģionālās integrācijas projektu uzsākšanai, kuri tika noteikti Savienības Vidusjūrai valstu un to valdību vadītāju Parīzes augstākā līmeņa sanāksmē Parīzē 2008. gada jūlijā un Savienības Vidusjūrai ārlietu ministru sanāksmē Marseļā 2008. gada 3. un 4. novembrī; tā kā Savienība Vidusjūrai, ar ko bija paredzēts pastiprināt ES politiku šajā reģionā, ir izrādījusies nespējīga mazināt pieaugošo neuzticēšanos un šā reģiona iedzīvotāju pamatvajadzību apmierināšanu;
20.

atgādina, ka Pakistānai, kā valstij, kas parakstījusi Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, ir zināmas saistības, un aicina Pakistānas attiecīgās iestādes iesaistīties procesā, lai pārskatītu to atrunu apjumu, kas attiecinātas uz Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, jo dažas no šīm atrunām ierobežo Pakistānas konstitūcijā iekļautās tiesības vai ir pretrunā principam par starptautisko tiesību pārākumu pār valstu tiesībām; uzskata, ka veids, kā patlaban tiek īstenoti zaimošanas likumi, ir acīmredzams šo saistību pārkāpums, un prasa EADD ņemt to vērā, apsverot iespēju no 2013. gada piemērot Pakistānai VPS+ sistēmu, un ziņot Parlamentam par šo jautājumu;
40.

uzskata, ka Iekšējā tirgus informācijas sistēma un vienotie kontaktpunkti (tādēļ, ka to darbībai nepieciešami visu iesaistīto iestāžu ievērojami centieni administratīvajā sadarbībā) var atvieglot turpmāku savietojamības un vienota tīkla darbības pilnveidošanu valsts, reģionālā un vietējā līmenī visā Eiropas Savienībā; uzskata, ka to darbības noteikumu un procedūru noteikšanai jāpieļauj zināma elastība, lai ņemtu vērā prasības, kas izriet no reģionālajām atšķirībām ES līmenī, un ka visi pasākumi šajā nolūkā būtu jāpieņem partnerībā un pēc nopietnām debatēm vietējā un reģionālā līmenī;
4.

uzsver, ka ir jāuzlabo produkta higiēnas prasības, saskaņojot kontroles pasākumus robežkontroles vietās, it īpaši attiecībā uz importu no trešām valstīm, jo nekvalitatīva medus, viltojumu un aizstājēju ievešana kropļo tirgu un rada pastāvīgu spiedienu uz cenām un galaproduktu kvalitāti ES iekšējā tirgū; uzskata, ka uz jebkura pārstrādātā un medus saturošā produkta etiķetes vai iepakojuma izmantotais šā pārstrādātā produkta nosaukums vai citi grafiskie vai attēlu elementi drīkst norādīt uz medu produkta nosaukumā tikai tad, ja medus veido vismaz 50 % no pievienotā saldinātāja daudzuma;
27.

konstatē, ka Komisijas paziņojumā “Eiropa 2020 — Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” ierosināts Eiropas Savienībai izvirzīt piecus lielus mērķus, tostarp mērķi par 20 miljoniem samazināt nabadzības apdraudēto cilvēku skaitu; atgādina, ka šis mērķis iezīmē atkāpšanos no Lisabonas stratēģijas sākotnējiem mērķiem, kas diemžēl nav izpildīti (nabadzības izskaušana); uzskata, ka nabadzība un sociālā atstumtība jālikvidē, izmantojot ticamus, konkrētus un saistošus pasākumus; uzskata, ka šis mērķskaitlis nav pietiekams un ka nav jāatsakās no mērķa nabadzību Eiropā izskaust; uzskata, ka šajā nolūkā ir jāveic attiecīgi pasākumi un ka šis absolūtais skaitliskais mērķis ir jāpapildina ar nabadzības samazināšanas mērķiem katrā dalībvalstī, lai rosinātu šā mērķa īstenošanā piedalīties ikvienu un lai to padarītu ticamu, izmantojot attiecīgus pasākumus, jo īpaši politiskus pasākumus apgādājamo atbalstam; uzskata, ka šis mērķis būtu jāsasniedz, nosakot konkrētus un atbilstīgus pasākumus, jo īpaši visās ES dalībvalstīs ieviešot minimālā ienākuma shēmas;
31.

aicina Komisiju nodrošināt juridisko noteiktību, atturoties no stingrāk definētu dalības noteikumu retroaktīvas piemērošanas un no tā, ka saņēmējiem pieprasa pārrēķināt finanšu pārskatus, ko jau apstiprinājuši Komisijas dienesti, šādi samazinot vajadzību pēc ex post revīzijām un retroaktīviem labojumiem; aicina Komisiju strauji atrisināt iepriekšējās situācijas, kas izriet no pašreizējām pārbaudēm, savā rīcībā saglabājot noteiktību un ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principus; iesaka strīdus par šādām iepriekšējām situācijām risināt, vienojoties visām pusēm, balstoties, piemēram, uz neatkarīgu atkārtotu revīziju un/vai iejaucoties neatkarīgam ad hoc vidutājam;
M.

tā kā nesen pieņemtais ASV likums par “konfliktu izrakteņiem” ir mēģinājums atturēt Amerikas patērētājus no tādu mobilo telefonu, datoru un citu augsto tehnoloģiju izstrādājumu iegādes, ko ražojuši ASV uzņēmumi, kas izmanto izrakteņus, kas pirkti no nemiernieku kontrolētām raktuvēm; tā kā šis likums arī aicina ASV uzņēmumus, tostarp elektronikas zīmola patēriņa preču ražotājus, izrakteņu apstrādātājus un juvelierus, katru gadu sniegt pārskatu Vērtspapīru biržas komisijai, ja to izstrādājumos tiek izmantots zelts, tantāls, koltāns vai kasiterīts, kas vai nu tiešā veidā ievests no Kongo Demokrātiskās Republikas, vai arī ievests kontrabandas ceļā caur kādu no deviņām kaimiņvalstīm,
U.

tā kā KLP izdevumu daļa ES budžetā ir pakāpeniski samazinājusies no gandrīz 75 % 1985. gadā līdz prognozētiem 39,3 % 2013. gadā; tā kā tā ir mazāka par 0,45 % no ES IKP; tā kā budžeta izdevumi tirgus pasākumiem ir sarukuši vēl vairāk — no 74 % visu KLP izdevumu 1992. gadā līdz mazāk nekā 10 % patlaban; tā kā KLP izdevumi ilgu laiku tikuši pārorientēti no tirgus atbalstīšanas un eksporta subsīdijām uz atsaistītajiem maksājumiem un lauku attīstību;
28.

uzsver, ka jāatbalsta pētniecība, attīstība un inovācija, jo to mērķis ir būtiski uzlabot vidi saistībā ar visiem transporta veidiem, samazinot dūmgāzes un satiksmes radīto troksni, piedāvāt risinājumus drošības palielināšanai, nodrošinot labāku pašreizējo infrastruktūru jaudas izmantošanu un samazinot transporta sastrēgumu, un, kas nav mazsvarīgi, panākt lielāku energoapgādes neatkarību attiecība uz transporta veidiem visā transporta tīklā; šajā sakarībā uzsver, ka intelektiskām, sadarbspējīgām un savienotām transporta organizēšanas un drošības sistēmām kā, piemēram, ERTMS, Galileo, SESAR, ITS un tikpat piemērotām tehnoloģijām vajadzīgs pētniecisks un izstrādes atbalsts, kā arī atbalsts saistībā ar to lietošanu; aicina dalībvalstis nodrošināt, ka visi Eiropas iedzīvotāji gūst labumu no šīm intelektiskajām transporta sistēmām; norāda, ka jāievieš nepieciešamie pamatnoteikumi un atvērti standarti daudzsološām tehnoloģijām, prioritāti nepiešķirot nevienai tehnoloģijai īpaši;
N.

tā kā, pēc UNHCR datiem, Lībijā ir reģistrēti 9 000 bēgļu — galvenokārt palestīnieši, irākieši, sudānieši un somālieši —, no tiem 3 700 cilvēku, galvenokārt no Eritrejas, ir patvēruma meklētāji; tā kā bēgļi pastāvīgi pakļauti riskam, ka viņus izraidīs uz izcelsmes vai tranzīta valsti, neņemot vērā Ženēvas konvencijas kritērijus, kur pastāv vajāšanas un nāves draudi; tā kā ir ziņojumi par sliktas izturēšanās, spīdzināšanas un slepkavošanas gadījumiem bēgļu aizturēšanas centros, kā arī par bēgļu atstāšanu neapdzīvotos apvidos netālu no Lībijas robežas ar citām Āfrikas valstīm;
23.

aicina Bosnijas un Hercegovinas iestādes veicināt un pabeigt bēgļu un iekšzemē pārvietotu personu pastāvīgu atgriešanos, kā arī pieņemt Deitonas miera līguma VII pielikuma prasībām atbilstošu attiecīgu stratēģiju; mudina, no vienas puses, pievērsties to personu vajadzībām, kuras joprojām dzīvo kolektīvajos centros, un īstenot viņu sociālās integrācijas veicināšanas pasākumus un, no otras puses, veicināt to personu atgriešanos, kurām nav iespējama atgriešanās dzimtenē, piemēram, izpostītajā Posavina reģionā; aicina Komisiju un citus starptautiskos līdzekļu devējus atbalstīt Bosnijas un Hercegovinas iestāžu centienus, sniedzot finansiālu atbalstu un zināšanas;
15.

uzskata, ka nebūtu apdomīgi formalizēt Eiropas Savienības Tiesas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas attiecības, tajā ieviešot prejudiciālu procedūru vai izveidojot struktūru vai speciālistu grupu, kas pieņemtu lēmumu tajos gadījumos, kad kāda no šīm abām tiesām gatavojas pieņemt tādu ECTK interpretāciju, kas atšķiras no otras tiesas pieņemtās interpretācijas; šajā sakarībā atgādina Līguma par Eiropas Savienību 2. Deklarāciju attiecībā uz Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 2. punktu, un to, ka šajā deklarācijā starp Eiropas Savienības Tiesu un Eiropas Cilvēktiesību tiesu konstatē pastāvīgu dialogu, kam būtu jāpastiprinās līdz ar Eiropas Savienības pievienošanos ECTK;
2.

norāda, ka, neskatoties uz pēdējo gadu sasniegumiem, daudzi Eiropas pilsoņi joprojām nav pietiekami izglītoti; norāda, ka viens no septiņiem jauniešiem (vecumā no 18–24 gadiem) priekšlaicīgi pārtrauc mācības (6 miljonu skolēnu atbirums 27 ES valstīs), ka vienam no četriem 15 gadus veciem jauniešiem ir slikta lasītprasme un ka apmēram 77 miljoniem cilvēku (gandrīz vienai trešajai daļai no Eiropas iedzīvotājiem vecumā no 25–64 gadiem) nav oficiālas izglītības vai tā ir zema, tikai vienai ceturtajai daļai ir augsta līmeņa kvalifikācija un ka pārāk daudziem Eiropas iedzīvotājiem ir nepietiekamas IST prasmes; uzsver, ka pārāk zems prasmju līmenis ir pastāvīga problēma visā ES, un pauž bažas par to, ka palielinās tādu jauniešu skaits, kuriem 15 gadu vecumā ir slikta lasītprasme (21.3 % 2000. gadā, 24.1 % 2006. gadā);
—

“The Institutional Impacts of EU Legislation on Local and Regional Governments, A Case Study of the 1999/31/EC Landfill Waste and 2004/18/EC Public Procurement Directives”, (Eiropas Publiskās administrācijas institūts (EIPA), 2009. gada septembris),
58.

atkārtoti apstiprina — lai uzlabotu bioloģisko produktu iekšējā tirgus darbību: — jānodrošina, ka trešo valstu bioloģiskie produkti atbilst tādām pašām prasībām kā ES bioloģiskie produkti un ka tiek pastiprināta šīs prasības ievērošanas uzraudzība; — no trešām valstīm ievestiem svaigiem un pārstrādātiem bioloģiskajiem produktiem jāreģistrē izcelsmes valsts neatkarīgi no tā, vai tiek izmantots Kopienas bioloģisko produktu logotips; — jāuzlabo Eiropas logotipa uzticamība, īstenojot programmu bioloģisko produktu popularizēšanai, un — to nelauksaimniecisko produktu marķējums, kuriem ir saistība ar bioloģiskās ražošanas metodēm, ir jānorāda atšķirīgi no bioloģisko lauksaimniecības produktu marķējuma;
10.

uzsver digitalizācijas potenciālās ekonomiskās priekšrocības, jo kultūras mantojumam ciparu formātā ir svarīga ekonomiska ietekme, it īpaši nozarēs, kas saistītas ar kultūru, kā arī ar to tiek veicināta uz zināšanām balstīta ekonomika, vienlaikus paturot prātā to, ka kultūras darbi nav standarta ekonomikas preces un ka tie ir jāaizsargā no pārmērīgas komercializācijas;
H.

tā kā to sugu saraksti, uz kurām attiecas CITES, ir iekļauti konvencijas pielikumos, ņemot vērā šo sugu aizsardzības statusu un to, ka šīs sugas ietekmē vai var ietekmēt tirdzniecība; tā kā CITES I pielikumā ir iekļautas sugas, kurām draud izmiršana un kuru starptautiska tirdzniecība ir aizliegta; tā kā CITES II pielikumā ir iekļautas sugas, kuru tirdzniecība ir jākontrolē, lai novērstu šo sugu izmantošanu apjomos, kas apdraud to izdzīvošanu; tā kā CITES III pielikumā ir iekļautas sugas, kas ir aizsargātas vismaz vienā valstī, kura ir lūgusi citām CITES parakstītājām pusēm palīdzību tirdzniecības kontrolēšanā;
K.

tā kā pēc SVF informācijas donoru palīdzības apmērs Madagaskarai bija 50 % no valsts budžeta, un tā kā Eiropas Savienība ir pārtraukusi to finansēt no attīstības palīdzībai paredzētajiem līdzekļiem līdz pastāvošās krīzes demokrātiska risinājuma atrašanai;
24.

aicina Komisiju īstenot papildu tehniskās palīdzības mehānismus, lai reģionu un vietējā līmenī uzlabotu zināšanas par problēmām saistībā ar īstenošanu, it īpaši dalībvalstīs, kur, kā norādīts Komisijas veiktā 2000.–2006. gada kohēzijas politikas programmu īstenošanas ex post novērtējumā, tiek novērotas plaši izplatītas problēmas saistībā ar to administratīvo veiktspēju šo programmu īstenošanas jomā;
30.

norāda, ka Afganistānas finanšu ministrs ir minējis — un to apstiprinājuši arī citi neatkarīgi avoti —, ka laikposmā no 2002. līdz 2009. gadam no 40 miljardu ASV dolāru lielā atbalsta Afganistānas valdības rīcībā faktiski nonākuši tikai 6 miljardi ASV dolāru (jeb 15 %) un ka atlikušos 34 miljardus ASV dolāru apgrozījušas starptautiskās organizācijas, reģionālās attīstības bankas, NVO, starptautiskie līgumslēdzēji utt., un ka 70 –80 % līdzekļu nekad nav nonākuši pie saņēmējiem, kam tie paredzēti, proti, pie Afganistānas tautas; norāda, ka Kabulas konferencē pieņēma lēmumu, ar ko līdz 2012. gadam 50 % no starptautiskā atbalsta novirza uz Afganistānas valsts budžetu, kas atbilst Afganistānas prasībai;
7.

uzsver, ka situācija Ķīnas cilvēktiesību jomā vēl aizvien rada nopietnas bažas; uzstāj, ka ir nepieciešama stingra saikne starp visām ES-Ķīnas cilvēktiesību dialoga kārtām, lai nodrošinātu no iepriekšējām kārtām izrietošo ieteikumu īstenošanu, par kuriem abas puses savstarpēji vienojušās, kā arī to ieteikumu īstenošanu, kas pieņemti ES un Ķīnas juridiskajos semināros par cilvēktiesībām, kuri parasti notika pirms šī dialoga kārtām un kuros piedalījās akadēmiskās un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji; aicina Padomi un Komisiju jautājumu par nāvessoda atcelšanu un etnisko mazākumtautību un reliģisko tiesību ievērošanu iekļaut 2009. gada 30. novembrī paredzētās ES un Ķīnas augstākā līmeņa 12 sanāksmes darba kārtībā un turpināt sarunas par to, lai jaunajā partnerības un sadarbības nolīgumā tiktu iekļauts pants par cilvēktiesību ievērošanu Ķīnā;
28.

atzinīgi vērtē to, ka Transatlantiskajai ekonomikas padomei padomus sniedz virkne ieinteresēto personu, tostarp uzņēmumu pārstāvji, un aicina nodrošināt pienācīgu lomu arodbiedrību kustības pārstāvjiem no abiem Atlantijas okeāna krastiem, lai pilnībā ņemtu vērā sociālo aspektu; aicina padomdevēju grupā iekļaut Transatlantiskā darba ņēmēju un darba devēju dialoga un nākotnē paredzamā Transatlantiskā enerģētikas dialoga vadītājus; tomēr pauž uzskatu, ka to padomdevēju funkcijas ir jānošķir no ASV Kongresa un Eiropas Parlamenta likumdošanas funkcijām;