Kopējās pamatnostādnes par to, kā īstenot Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu, ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

Nolīguma 1. panta 2. punktā ir noteikts: „Ja Armēnija atjauno vīzas prasību Savienības pilsoņiem vai dažām to kategorijām, pamatojoties uz savstarpīguma principu, uz attiecīgajiem Savienības pilsoņiem automātiski attiecas tādi paši vīzu režīma atvieglojumi, kādi saskaņā ar šo nolīgumu ir piešķirti Armēnijas pilsoņiem.”

No 2013. gada 10. janvāra visi ES pilsoņi un Šengenas asociēto valstu pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības, ieceļojot Armēnijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas.

Nolīgumu piemēro visiem Armēnijas pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi uzturas.

Pamatnostādnes ir plānots atjaunināt, ņemot vērā nolīguma īstenošanas pieredzi, un par to ir atbildīga Apvienotā komiteja.

PAR TO, KĀ ĪSTENOT

Nolīguma 2. pantā ir noteikts:

„1. Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Armēnijas pilsoņiem, ja viņi jau nav atbrīvoti no vīzas prasības saskaņā ar Savienības vai dalībvalstu normatīvajiem aktiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.

2. Jautājumiem, kas nav reglamentēti ar šo nolīgumu, piemēram, atteikums izsniegt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikums un izraidīšanas pasākumi, ir piemērojami Armēnijas vai dalībvalstu, vai Savienības tiesību akti.”

Neskarot nolīguma 10. pantu (kurā paredzēts atbrīvot no vīzas prasības Armēnijas diplomātisko pasu turētājus), nolīgums neietekmē esošos noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības. Piemēram, saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 539/2001 4. pantu dalībvalstīm ir atļauts atbrīvot no vīzas prasības, citu kategoriju starpā, civilās gaisa un jūras transporta apkalpes.

Šajā kontekstā būtu jāpiebilst, ka saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, visām minētās konvencijas līgumslēdzējām pusēm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izsniegusi kāda cita līgumslēdzēja puse, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā to teritorijā. Visas minētās konvencijas līgumslēdzējas puses ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem Šengenas asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, un otrādi.

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 810/2009 („Vīzu kodekss”) piemēro visiem jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, tās Šengenas nolīguma īstenošanas konvencijas līgumslēdzējas puses noteikšanai, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, vīzas izsniegšanas atteikuma iemesliem, tiesībām pārsūdzēt negatīvu lēmumu vai vispārīgiem noteikumiem par individuālām pārrunām ar vīzas pieteikuma iesniedzēju un informācijas sniegšanu saistībā ar vīzas pieteikumu. Turklāt Šengenas noteikumus (t. i., liegumu ieceļot teritorijā, pierādījumus par pietiekamiem iztikas līdzekļiem u. tml.) un valsts tiesību aktus (t. i., ceļošanas dokumentu atzīšanu, izraidīšanas pasākumus u. tml.) arī turpmāk piemēro jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums.

Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā noteiktie nosacījumi, piemēram, vīzas pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis dokumentāru pierādījumu par ceļojuma mērķi, kas jāiesniedz nolīguma 4. pantā uzskaitītajām kategorijām, vīzas izsniegšanu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 („Šengenas Robežu kodekss”) 6. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, ir izdots brīdinājums Šengenas informācijas sistēmā (SIS), tiek uzskatīts, ka persona rada draudus sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai u. tml.

Joprojām piemēro citas Vīzu kodeksā atļautās vīzu izsniegšanas iespējas. Piemēram, ja ir izpildīti Vīzu kodeksā (24. pantā) noteiktie nosacījumi, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar ilgu derīguma termiņu – līdz pieciem gadiem – var izsniegt vēl citām personu kategorijām, ne vien tām, kas minētas nolīguma 5. pantā. Tāpat joprojām piemēros Vīzu kodeksā ietvertos noteikumus, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu (Vīzu kodeksa 16. panta 5. un 6. punkts).

1.3. Vīzu veidi, uz kuriem attiecas nolīgums

Nolīguma 3. panta d) punktā „vīza” ir definēta šādi: „dalībvalsts izsniegta atļauja, kas vajadzīga tranzītam caur dalībvalstu teritoriju vai priekš uzturēšanās dalībvalstu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”.

Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas gan uz vienotajām vīzām, kas ir derīgas visā dalībvalstu teritorijā, gan uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu (LTV).

1.4. Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana

Šengenas Robežu kodeksā „īslaicīga uzturēšanās” ir definēta šādi: „90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”.

Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens „jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots „kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes no dalībvalstu teritorijas var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

Definīcija ir spēkā kopš 2013. gada 18. oktobra. Īstermiņa uzturēšanās aprēķināšanas kalkulators, ko var izmantot, lai aprēķinātu atļauto uzturēšanās laikposmu saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, ir pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm .

Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs pēc jaunās definīcijas

Persona, kurai ir daudzkārtēja ieceļošanas vīza uz 1 gadu (2014. gada 18. aprīlis – 2011. gada 18. aprīlis), pirmo reizi ieceļo 2014. gada 19. aprīlī un uzturas 3 dienas. Pēc tam šī pati persona atkal ieceļo 2014. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Kāda ir situācija konkrētos datumos? Kad šī persona atkal drīkst ieceļot?

2014. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (2014. gada 16. marts – 2014. gada 11. septembris) persona ir uzturējusies 3 dienas (2014. gada 19.–21. aprīlis) plus 86 dienas (2014. gada 18. jūnijs – 2014. gada 11. septembris) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Persona vēl drīkst palikt 1 dienu.

2014. gada 16. oktobrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas. 2014. gada 16. oktobrī zaudē nozīmi 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 17. oktobrī zaudē nozīmi 2014. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma) utt.).

2014. gada 15. decembrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2014. gada 15. decembrī zaudē nozīmi 2014. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 16. decembrī zaudē nozīmi 2014. gada 19. jūnija uzturēšanās utt.).