/* COM/2011/0174 galīgā redakcija */ KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā piemēro Regulu (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 11.4.2011 COM(2011) 174 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā piemēro Regulu (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos {SEC(2011) 428 galīgā redakcija} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā piemēro Regulu (EK) Nr. 261/2004, ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos IEVADS Pārvietošanās brīvība, viena no svarīgākajām ES iedzīvotāju individuālajām tiesībām un nozīmīgs iekšējā tirgus elements, ir būtiska ES ekonomikas konkurētspējai un integrācijai. Ceļošana ir vajadzīgs priekšnoteikums pārvietošanās brīvības realizācijai. Regulu (EK) Nr. 261/2004[1] (turpmāk “Regula”) sāka piemērot no 2005. gada 17. februāra. Regulā noteikts kvalitātes standartu minimums pasažieru aizsardzības jomā, aviācijas tirgus liberalizācijai sniedzot svarīgu iedzīvotāju dimensiju. Dažus Regulas novatoriskos noteikumus dažādi interpretēja un līdz ar to atšķirīgi piemēroja gaisa pārvadātāji un valstu izpildiestādes (VII), tāpēc pasažieriem un iesaistītajām personām bija grūti izprast izklāstīto tiesību tvērumu un ierobežojumus. Komisija 2007. gadā sagatavoja paziņojumu[2], kurā tika identificētas galvenās ar Regulas piemērošanu saistītās nepilnības un izklāstīti pasākumi nepilnību novēršanai. Komisija iesaistītajām personām un ES iestādēm apņēmās turpināt pielikt pūliņus, lai uzlabotu piemērošanu ar mērķi nodrošināt saskaņotu Regulas interpretāciju un izpildi, un regulāri par to ziņot. Saskaņā ar šo apņemšanos pēc 6 gadu ilgas piemērošanas Komisija atkal novērtē regulas īstenošanu. Šis ziņojums ir daļa no Komisijas darba, lai likvidētu šķēršļus, kas neļauj iedzīvotājiem efektīvi realizēt savas tiesības saskaņā ar ES tiesību aktiem, kā norādīts 2010. gada ziņojumā par ES pilsonību "Likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai”[3]. Minētajā ziņojumā Komisija paziņoja par tās nodomu nodrošināt pienācīgu gaisa pasažieru tiesību izpildi, jo īpaši ilgstošas kavēšanās vai reisu atcelšanas gadījumā. Tāpēc šim ziņojumam ir trīskārtīgs mērķis: uzskaitīt kopš regulas pieņemšanas konstatētās izmaiņas, kurām varētu būt ietekme uz regulas piemērošanu; rezumēt kopš 2007. gada veiktos pasākumus, ņemot vērā uzlabojumus Regulas piemērošanā un atlikušos šķēršļus; identificēt turpmākos pasākumus, lai īstermiņā nodrošinātu turpmākus Regulas piemērošanas uzlabojumus Regulas pašreizējā tiesiskā regulējuma ietvaros, un novērtēt iespējamās pārmaiņas, kas varētu palīdzēt labāk sasniegt Regulas politiskos mērķus. IZMAIņAS KOPš 2007. GADA Pārmaiņas tirgū Pēdējos gados aviācijas tirgus liberalizācijas pabeigšana, jaunu uzņēmumu un uzņēmējdarbības koncepciju strauja pieauguma, kā arī jaunu maršrutu skaita palielināšanās rezultātā pasažieriem radušās jaunas ceļošanas iespējas. Kopš 2000. gada pasažieru skaits ir pieaudzis par aptuveni 35 %. Ceļošana ar gaisa transportu vairs netiek uzskatīta par greznību, bet ir kļuvusi par nepieciešamību, lai ievērotu uzņēmējdarbības vajadzības, un pašsaprotamām tiesībām Eiropas iedzīvotājiem. Tomēr ar šo pieaugumu dažos veidos negatīvi ir ietekmēta gaisa transporta kvalitāte. Šim pasliktinājumam ir vairāki iemesli, tostarp: ar gaisa telpas pārslogotību saistīti kavējumi, no kuriem iespējams izvairīties, pārpildītas lidostas un nepietiekama ārkārtas rīcības plānošana sliktu laikapstākļu gadījumā; stingrāki drošības pasākumi; lielākas lidostas ar lielākiem attālumiem, kas pasažieriem rada risku, ka tie var neatgūt bagāžu un nepaspēt uz reisu; un dažādi gaisa pārvadātāju komercprakses veidi, kas var negatīvi ietekmēt pasažierus — vājāko pusi pārvadājuma līgumā (piemēram, tā sauktā “ no show politika” vai prakse, kas saistīta ar nepareizi apstrādātu bagāžu, kas liecina par nepilnībām un trūkumiem pašreizējo tiesību aktu piemērošanā). Šīs problēmas dažos gadījumos var dārgi maksāt pasažieriem, piemēram, kā reisu atcelšana vai ilgstoši kavējumi. Tā kā kopš regulas pieņemšanas plaši tika uzsākta šādas komercprakses izmantošana, dziļāk jāpārdomā, vai daži no šiem jautājumiem nebūtu jārisina Eiropas līmenī. Atbilstoši mūsu sabiedrības virzībai uz intensīvāku laika izmantošanu un lielākai ceļošanas un brīvdienu nozīmei vairojušās arī ceļošanas iespējas un nolūki. Gadījumā, kad ceļojums tiek pārtraukts, neērtības pasažieriem varētu būt lielākas nekā iepriekš. Tāpēc regulas galvenais mērķis — uzlabot pasažieru situāciju, ja viņu ceļojums tiek pārtraukts — ir jo aktuālāks. Izmaiņas ES tiesību aktos pasažieru tiesību jomā Regula par dzelzceļa pasažieru tiesībām stājās spēkā 2009. gada decembrī[4]. Padome un Parlaments 2010. gadā pieņēma regulu par pasažieru tiesībām, ceļojot pa jūru un iekšzemes ūdensceļiem [5] , un 2011. gadā — regulu par autobusu pasažieru tiesībām [6] . Ņemot vērā dažādu transporta veidu un to tirgu atšķirības, gan nozarēm (atšķirības uzņēmuma apmēros, ieņēmumos vai maršrutu skaitā), gan pasažieriem (atšķirības ceļojuma attālumā un nosacījumos) precīzs šo tiesību saturs ir dažāds, taču to tiesību tipoloģija, kuras garantē trīs spēkā esošās regulas gaisa, dzelzceļa, jūras, iekšzemes ūdensceļu, kā arī autobusu pārvadājumu jomā, ir salīdzināma; proti, tiesības uz informāciju, naudas atmaksu, maršruta maiņu, palīdzību, gaidot došanos ceļā, un kompensāciju noteiktos apstākļos. Pārmaiņas starptautiskajā dimensijā Starptautiskajā arēnā ES vairs nav vienīgā, kas ieviesusi noteikumus par pasažieru tiesību minimumu. Arī lielāko gaisa transporta tirgu iestādes arvien vairāk uzlabo gaisa pasažieru tiesības (GPT). ASV, Kanāda un citas trešās valstis patlaban uzlabo savus GPT tiesību aktus, savukārt vairākas citas Eiropas valstis un Ziemeļāfrikas valstis piemēros Regulu kā daļu no saviem divpusējiem un daudzpusējiem aviācijas nolīgumiem ar ES. Tomēr ES joprojām ir vienīgā pasaulē, kas noteikumus par pasažieru tiesību minimumu ieviesusi attiecībā uz visiem transporta veidiem. Judikatūra Judikatūrai ir izšķiroša nozīme Regulas interpretācijā. Nolēmumā IATA [7] lietā EST apstiprināja Regulas pilnīgu saderību ar Monreālas konvenciju un abu juridisko instrumentu savstarpējo papildināmību. Wallentin-Herrman [8] lietā C-549/07 Tiesa precizēja, kādos gadījumos tehnisku problēmu gaisakuģī nevar uzskatīt par “ārkārtas apstākļiem”. Ņemot vērā EST sniegto interpretāciju un gūto pieredzi, ieteicams būtu labāks skaidrojums par to, ko aviācijā var uzskatīt par force majeure . Sturgeon [9] lietā par ilgiem kavējumiem, EST uzskatīja, ka vismaz trīs stundu ilga ielidošanas kavēšanās var pasažieriem sniegt tiesības uz kompensāciju tādā pašā apmērā kā lidojuma atcelšanas gadījumā, jo pasažieriem radītās neērtības ir līdzīgas. Tā kā EST nolēmumi ir tieši piemērojami un juridiski saistoši no datuma, kurā attiecīgā Regula stājās spēkā, visiem pārvadātājiem ir juridisks pienākums tos ievērot. Vulkāna izraisītā krīze 2010. gada aprīlī Eiropas gaisa telpas slēgšana, ko izraisīja Īslandes vulkāna pelnu mākonis 2010. gada aprīlī, bija līdz šim nepieredzēts gadījums. Regula joprojām bija pilnībā piemērojama, un lidostu slēgšana visā ES uzreiz tika kvalificēta kā ārkārtas apstākļi. Pirmais novērtējums par to, kā vulkāna izraisītās krīzes laikā tika piemēroti ES tiesību akti GPT jomā, liecina, ka lielākā daļa aviokompāniju, lidostu un citu ceļojumu operatoru darbojās efektīvi, lai mazinātu ietekmi uz ceļotājiem. Nav šaubu, ka, ja Regulas nebūtu, haoss un izmaksas Eiropas iedzīvotājiem un sabiedrībai kopumā būtu daudz lielākas. Lai izvairītos no konkurences kropļojumiem starp pārvadātājiem un pasažieru neapmierinātības par tiesību aktu neievērošanu, VII tagad jāveic vajadzīgās darbības pret tiem dažiem pārvadātājiem, kuri atteicās ievērot Regulu. Tomēr vulkāna krīze izgaismoja dažus strukturālos Regulas ierobežojumus, kas tika pārbaudīti krīzes palielinātajos apmēros. Būtu vērts novērtēt, cik proporcionāli ir daži pašreizējie pasākumi, piemēram, neierobežota atbildība attiecībā uz aprūpes tiesībām lielu dabas katastrofu gadījumā. Dalībvalstīm un Komisijai jāapsver, kā nodrošināt, ka nākotnē šis vajadzīgais atbalsts, kuru vulkāna izraisītās krīzes laikā sniedza tikai daļa nozares, tiek pareizi sadalīts un finansēts. Patlaban tiek veikts krīzes finansiālo izmaksu novērtējums; tomēr šajā nolūkā nozarei ir jāsniedz vajadzīgie dati, kas vēl var būt nepieejami, ņemot vērā to, ka liels skaits pasažieru sūdzību joprojām tiek izskatīts VII vai kompetentajās valstu tiesās. Ir vajadzīgs pilns novērtējums par uzticamiem datiem, spēkā esošajiem noteikumiem un iespējamiem turpmākiem pasākumiem, lai garantētu, ka aviācijas nozarei netiek radīts pārmērīgs slogs, vienlaikus nodrošinot, ka iedzīvotāji nav vienīgie, kas sedz dabas katastrofu radītās finansiālās izmaksas un cieš neērtības. No pasākumiem, kas vērsti uz pasažieru mobilitātes saglabāšanu krīzes situācijā, Komisija izpētīs iespējamos veidus, kā uzlabot visu dažādu iesaistīto dalībnieku sagatavotības līmeni. Varētu tikt paredzēta darbības ierobežojumu, piemēram, nakts reisu ierobežojumu, pagaidu atcelšana. APKOPOJUMS PAR PASāKUMIEM, KAS īSTENOTI KOPš 2007. GADA Komisija uzrauga datus par regulas piemērošanu, kurus gūst no vairākiem avotiem, piemēram, informācijas, ko publicē pārvadātāji vai patērētāju apvienības vai VII un Komisijas dienesti, tostarp Patērētāju tiesību aizsardzības centru tīkls ( ECC-Net )[10] un Eiropas Tiešo zvanu centrs ( Europe Direct Call Center jeb EDCC ); vairākiem pētījumiem un aptaujām, kas veiktas, lai novērtētu Regulas piemērošanu, jo īpaši 2008. gada ziņojuma par pārvadātāju līguma nosacījumiem un preferenciālajām tarifu shēmām[11], 2009. gada Eirobarometra aptaujas par pasažieru tiesībām, 2010. gada patērētāju tirgus rādītāju kopsavilkuma un 2010. gada ziņojuma par Regulas Nr. 261/2004 novērtējumu[12]; 2010. gadā pabeigtās sabiedriskās apspriešanas rezultātiem par GPT, kurā tika izskatīti arī tādi problēmjautājumi kā, piemēram, noklīdusi bagāža[13] un saikne starp GPT un tiesībām un pienākumiem, kas izriet no Komplekso ceļojumu direktīvas[14], pārvadātāja bankrota gadījumā. Šis darbs, kas pieejams Komisijas tīmekļa vietnē, ir izmantojams kā papildinformācija šim ziņojumam[15]. Saskaņā ar iegūto informāciju dažas nepilnības ir saistītas ar Regulas tekstu un saturu, tāpēc tās nevar novērst, negrozot spēkā esošos noteikumus, un tāpēc šajā ziņojumā tās nav apskatītas. Ņemot to vērā, pilnīguma labad šeit ir minētas galvenās sūdzības par Regulas saturu. Attiecībā uz nozari galvenā kritika ir saistīta ar Regulas sarežģītību; to, ka trūkst atbildības ierobežojumu, lai sniegtu aprūpi ārkārtas apstākļos, kurus pārvadātājs nevar kontrolēt; grūtībām nodrošināt, ka izmaksas, kas radušās Regulas piemērošanas rezultātā, sedz atbildīgā trešā persona; nepietiekami ieskicētiem ārkārtas apstākļiem, kurus pārvadātājs var un nevar kontrolēt, un vienotas interpretācijas un izpildes trūkumu. Attiecībā uz pasažieriem galvenā kritika ir par to, ka pārvadātāji varētu nepareizi piemērot Regulu (piemēram, tiesības pēc iespējas ātrāk saņemt piedāvājumu par citu maršrutu salīdzināmos transporta apstākļos un saņemt aprūpi, gaidot maršruta maiņu); VII neizskata sūdzības ātri un efektīvi; VII lēmumi nav saistoši, tāpēc tos ne vienmēr ievēro pārvadātāji vai atzīst tiesneši; un ka netiek uzraudzīta, novērtēta un publicēta informācija par operatoru darbību saistībā ar Regulas piemērošanu un patērētāju apmierinātības līmeni. Attiecībā uz Regulas piemērošanu Komisija savā 2007. gada paziņojumā identificēja dažādas jomas, kurās vajadzīgi uzlabojumi, proti: - vienota interpretācija un izpilde visā ES, - skaidri un viegli pieejami līdzekļi sūdzību izskatīšanai un - pienācīga informācija pasažieriem. Lai to panāktu, Komisija ir mudinājusi ieinteresētās personas vienoties par to, kā Regulu varētu pienācīgi piemērot. Tika panākti divi brīvprātīgi nolīgumi, kuros precizēti VII un aviokompāniju pienākumi sūdzību izskatīšanas jomā, jo īpaši ārkārtas apstākļos. Turklāt Komisijas vadībā VII vienojās par diviem interpretējošiem dokumentiem, lai palīdzētu saskaņot regulas piemērošanu un izpildi, — vienu 2007. gadā (jautājumu un atbilžu dokuments) un otru 2010. gadā saistībā ar vulkāna izraisīto krīzi. Komisija katru gadu vadīja vairākas VII sanāksmes, mudināja veikt pastāvīgu neoficiālu informācijas apmaiņu starp VII un uzturēja atvērtu un pastāvīgu dialogu ar nozari un visām attiecīgajām iesaistītajām personām, katru gadu organizējot daudzpusējas sanāksmes. Šāds dialogs ir palīdzējis visām pusēm labāk izprast kontekstu, kurā Regula tiek piemērota, un valstu kompetento iestāžu prasības. Komisija piešķir ļoti lielu nozīmi šim dialogam ar visām ieinteresētajām personām un vēlas to turpmāk padziļināt. Saskaņā ar dažādiem informācijas avotiem šajā posmā ir gūti trīs galvenie secinājumi. Pirmkārt, joprojām ir daudz problēmu piemērošanas jomā saistībā ar vienotas interpretācijas un saskaņotas izpildes trūkumu valsts līmenī. Otrkārt, ievērojamās atšķirības starp sūdzību izskatīšanas procedūrām, pasažieriem adresēto atbilžu sniegšanas termiņi un VII atzinumu juridiski nesaistošā būtība un tvērums rada neapmierinātību pasažieros, kā arī vājina Regulas piemērošanu. Visbeidzot, nav uzlabojusies pasažieru informētība par viņu tiesībām. Dažas nepilnības ir tieši saistītas ar Regulu, taču daļa izriet no fragmentētiem tiesību aktiem patērētāju aizsardzības jomā un šādu tiesību aktu praktiskas izpildes, jo īpaši pārrobežu situācijās. Vienotas interpretācijas trūkums GPT tiesību aktu novatoriskuma un likumdevēju dažu izmantoto terminu definīciju trūkuma dēļ daži panti jau sākotnēji ir pakļauti atšķirīgām interpretācijām. Lielākajai daļai 2007. gadā apspriesto jautājumu interpretāciju, ko tajā laikā sniedza VII un Komisija, tagad plaši pieņem visas iesaistītās personas. Tomēr pēc EST sniegtās interpretācijas daži jautājumi zaudēja aktualitāti, taču parādījās citi. Tāpēc ir vajadzīgs atjaunināts jautājumu un atbilžu dokuments. Ārkārtas dabas apstākļi 2010. gadā — vulkāna izraisītā krīze un sliktie laikapstākļi — liek uzsvērt, ka šādos gadījumos, kur atbildība par ceļojuma pārtraukšanu jāuzņemas citiem, tostarp, trešajām personām (aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem, lidostu vadītājiem, sauszemes pakalpojumu sniedzējiem, ceļojumu operatoriem, valstu vadībām u. c), gaisa pārvadātāji no tiem var pieprasīt kompensāciju. Regulas 13. pantā skaidri noteikta dalīta atbildība, saskaņā ar kuru lidojumus apkalpojošā gaisa pārvadātāja pienākums ir palīdzēt pasažieriem, bet ne segt visas izmaksas. Iemesls lidojumus apkalpojošā gaisa pārvadātāja kā centrālā punkta izmantošanai saistībā ar Regulā paredzētajiem pienākumiem ir nodrošināt Regulas efektīvu piemērošanu par labu pasažieriem, vienlaikus ļaujot dalīt izmaksas ar citām personām, privātām vai publiskām, kas atbildīgas par ceļojuma pārtraukšanu[16]. Ņemot vērā vispārīgos principus, ko izstrādājuši likumdevēji, citi termini pantos ir kļuvuši pietiekami skaidri, lai vairs nepieļautu dažādas interpretācijas, neskarot turpmākus EST atzinumus. Tas attiecas uz tiesībām uz maršruta maiņu, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus, līdz to galamērķim pēc iespējas agrāk (8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) reisa atcelšanas vai iekāpšanas atteikuma gadījumā, un tiesībām uz aprūpes saņemšanu (6. pants) savienotājpunktos. Kā Tiesa precizēja savā judikatūrā, interpretējot ES tiesību aktu prasības, jāņem vērā ne tikai formulējums, bet arī konteksts, noteikumu, kuros ietverts formulējums, mērķi un to pieņemšanas iemesli[17]. Pasažieriem galvenās un svarīgākās tiesības ir pārliecība, ka ceļojums tiks veikts apstākļos, kas ir līdzīgi biļetēs noteiktajiem, jo īpaši attiecībā uz plānoto laiku. Saskaņā ar Regulas politiskajiem mērķiem mazināt neērtības pasažieriem un piedāvāt tiem piemērotu maršruta maiņu[18], kā arī saskaņā ar EST spriedumu, noteikumi, ar kuriem gaisa pasažieriem piešķir tiesības, ir plaši jāinterpretē[19]. Saskaņā ar Regulas 8. pantu pasažieriem ir tiesības izvēlēties maršruta maiņu “izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus”; tas var tikt realizēts ar citu transporta veidu vai citu pārvadātāju, veicot tādu pašu maršrutu vai ļoti līdzīgu, tajā pašā vai līdzīgā tarifu kategorijā. Pārvadātāju pienākums ir pasažieriem sniegt šādu izvēles iespēju. Frāze „pielīdzināmu apstākļu pārvadājumi” jādefinē, balstoties uz tādu pašu vai līdzīgu kategoriju, bet ne biļetes cenu, kuru samaksājis individuāls pasažieris, jo gaisakuģa sēdvietas cena, kas ir uzņēmuma stratēģijas daļa, nepārtraukti mainās atkarībā no daudziem dažādiem faktoriem. To pierāda fakts, ka vienā un tajā pašā lidojumā, vienā un tajā pašā tarifu kategorijā pasažieri, kas sēž viens otram blakus, var būt samaksājuši ievērojami atšķirīgas cenas par identiskām sēdvietām. Tādi paši principi attiecas uz noteikumu nodrošināt aprūpi savienotājpunktos neatkarīgi no ceļojuma punkta, kur notika ilgstošais kavējums vai pirmais kavējums, kas bija ilgstošā kavējuma iemesls. Regula jāinterpretē saskaņā ar primārajiem tiesību aktiem kopumā, tostarp vienlīdzīgas attieksmes principu, kas paredz, ka salīdzināmās situācijās nedrīkst rīkoties dažādi[20]. Pārvadātāja pienākumu definēšanā galvenais ir vienotas līgumattiecības, kas nodrošina, ka pasažieri nonāks galamērķī plānotajā laikā. Pasažieriem viņu biļetēs norādītajam savienotājpunktam, kas savieno divus dažādus ceļojuma posmus, nav cita mērķa, kā viņiem palīdzēt sasniegt galapunktu. Tajā pat laikā saskaņā ar Regulu pārvadātājiem nav liegts pašiem piedāvāt pakalpojumu (tieši vai ar savienotajiem avioreisiem), nedz arī izmantot cita pārvadātāja reisus atbilstoši starp pārvadātājiem noslēgtajam līgumam. Likumdevējs to ir skaidri norādījis 2. panta h) punktā, kur sniegta termina ”galamērķis” definīcija, un tas ierobežo pārvadātāja atbildību, precizējot, ka “pieejamus alternatīvus reisus ar pārsēšanos neņem vērā, ja ievēro sākotnēji plānoto ielidošanas laiku”. Likumdevējs konsekventi izvēlējies galamērķa koncepciju, lai noteiktu pārvadātāja atbildību (kas var tikt samazināta, ja ielidošanas laiks ir ievērots) un attiecīgas pasažieru tiesības (lai mazinātu radītās neērtības). Regulas 6. pants lidojumus apkalpojošajam gaisa pārvadātājam nosaka pienākumu gadījumos, kad tas pamatoti paredz, ka pasažieri tiks aizkavēti ārpus šajā pantā noteiktajiem termiņiem, un šis pienākums attiecas uz pasažieriem, kas ceļā uz galamērķi ir aizkavēti savienotājpunktā. Regulas 13. pants apstiprina lidojumus apkalpojošā gaisa pārvadātāja (kuram jāsniedz aprūpe) tiesības pieprasīt atlīdzinājumu no pārvadātāja, kas atbildīgs par kavējuma izraisīšanu, piemēram, līgumpārvadātāja vai pārvadātāja, kas apkalpo iepriekšējo (aizkavēto) reisu. Lai gan EST ir bijusi galvenā loma, precizējot dažus vispretrunīgākos punktus, Komisija apzinās, ka, ņemot vērā spēkā esošo noteikumu komplicētību, joprojām ir daudz jautājumu, kuros vajadzīga EST interpretācija. Turklāt, kā minēts 2. panta 4. punktā, vulkāna izraisītā krīze apliecināja, cik liela nozīme ir skaidrai interpretācijai. Gaisa pasažieru tiesības jāanalizē kopumā, tāpēc ir jānovērtē, vai jāpievēršas nepilnībām spēkā esošajos tiesību aktos, piemēram, ar bagāžu saistītos jautājumos, vai jaunai tirgus praksei. Tāpēc, ņemot vērā pieredzi un nesenos notikumus, Komisija uzskata, ka ir vajadzīgs novērtējums par pašreizējiem pasākumiem un šajā kontekstā arī pienācīga koordinācija ar patlaban notiekošo Komplekso ceļojumu direktīvas pārskatīšanu. Komisija sadarbosies ar VII tīklu, lai vienotos par saskaņotu interpretāciju, un 2011. gadā uzsāks ietekmes novērtējumu, lai novērtētu pašreizējo pasākumu proporcionalitāti, ņemot vērā ar Regulu saistīto pieredzi un izmaksas iesaistītajām personām, ar mērķi 2012. gadā ierosināt papildu pasākumus, tostarp likumdošanas rakstura pasākumus, gaisa pasažieru tiesību (GPT) jomā. Vienotas izpildes trūkums visā ES 2010. gada ziņojumā secināts, ka problēmas ar izpildi ES līmenī ir saistītas ar to, ka daudzās dalībvalstīs izpilde nav pietiekami efektīva, proporcionāla vai atturoša, lai sniegtu pārvadātājiem ekonomisku stimulu ievērot Regulu. Rezultātā valstu atšķirīgā pieeja izpildei var radīt konkurences kropļojumus gaisa transportā. 2010. gadā Komisija mudināja VII veikt vairākas kopīgas darbības pret pārvadātājiem, lai nodrošinātu jebkādas nepareizas prakses sekmīgi saskaņotu korekciju. VII ir sākušas īstenot jaunos pasākumus, piemēram, pārvadātāju publicētās informācijas, kā arī pasažieriem nosūtīto vēstuļu uzraudzību, lai koriģētu nepareizu, maldinošu vai nepilnīgu informāciju. Šo darbu atbalsta strukturēti kontakti ar pārvadātājiem, kad ir aizdomas par neatbilstību, un oficiālu brīdinājumu izmantošana, lai veicinātu atbilstību. Pat ja šie brīdinājumi un VII kopīgās darbības ir uzlabojušas izpildi ES līmenī, joprojām ir nepilnības, kam vajadzīgas turpmākas darbības. Atšķirības valstu tiesību aktos un procedūrās 2010. gada ziņojumā analizēti un paskaidroti galvenie iemesli, kuru dēļ vairumā dalībvalstu izpilde ir pārāk sarežģīta, lēna vai praksē nepiemērojama. Šīs atšķirības valstu tiesiskajā regulējumā, administratīvajā sistēmā un tiesu procedūrās palielina izmaksas un juridisko nenoteiktību aviācijas nozarei, kas uzņēmējdarbībā ir ļoti atkarīga no pārrobežu satiksmes, un pasažieriem. Sadarbība ar dalībvalstīm, lai atklātu un pārvarētu šķēršļus valstu tiesību aktos, kas kavē Regulas pareizu piemērošanu, — vajadzības gadījumā arī pienākumu neizpildes procedūru uzsākšana — uzlabos izpildi ES līmenī. Uz Regulu Nr. 261/2004 attiecas Regula (EK) Nr. 2006/2004 (SPTAJ regula)[21], lai izmeklētu un noteiktu pārrobežu pārkāpumu kopēju patērētāju interešu jomā. Tomēr valstu iestādes pagātnē nav izmantojušas SPTAJ regulas sniegtās iespējas. Regula Nr. 261/2004 paredz iecelt savas valstu izpildiestādes, kurām valstu sankciju sistēmas jāpiemēro valstu un ārvalstu operatoriem, kas darbojas to teritorijā. Tas var būt veicinājis patērētāju tiesību aizsardzības ( CPC ) tīkla ierobežotu izmantošanu šajā nozarē. Jāizskata visas iespējas, kas vērstas uz Regulas Nr. 261/2004 labāku izpildi pārrobežu līmenī. Komisija strādās ar attiecīgajām dalībvalstīm, lai identificētu un pārvarētu šķēršļus valstu tiesību aktos, kas kavē Regulas pareizu piemērošanu un vienotu izpildi, un novērtēs iespēju šos šķēršļus likvidēt, vajadzības gadījumā uzsākot pienākumu neizpildes procedūras. „VII tīkla” grupas skaidri noteiktu pilnvaru un iekšējo noteikumu trūkums Regulas 16. pants paredz izpildi valsts līmenī, nenosakot instrumentu, lai nodrošinātu vajadzīgo saskaņotu, konsekventu un efektīvu Regulas piemērošanu ES līmenī. Lai likvidētu šo nepilnību, Komisija ir mudinājusi VII strādāt neformālā grupā (VII tīkls), kurā tās var vienoties izpildes jautājumos. Šī pieredze ir parādījusi, kādi ir ieguvumi, nodrošinot to, ka VII vienojas par kopēju Regulas interpretāciju un ka tiek saskaņoti koordinēti izpildes pasākumi. Pieredzes rezultātā ir identificēti trīs galvenie šķēršļi, kas patlaban neļauj pilnībā ievērot VII tīklā panāktās vienošanās: pienācīgu pilnvaru trūkums, definējot tai noteiktos uzdevumus; oficiāli izraudzītu locekļu trūkums, kas spēj pieņemt lēmumus valstu pārvaldes iestāžu vārdā; un tas, ka nav iekšējo noteikumu, kas jo īpaši definē VII lēmumu ietekmi un to, kā tie tiek pieņemti. To var panākt, izveidojot mehānismus, kas paredzēti, lai nodrošinātu, ka vienošanos par tiesību aktu piemērošanu pašreizējā VII tīklā atzīst visas dalībvalstis. Šis izpildiestāžu tīkls attieksies uz dažādiem ES noteikumiem GPT jomā, locekļus izraugoties pēc regulām, kas tiek apspriestas, jo īpaši Regulas Nr. 261/2004, Regulas Nr. 1107/2006[22] vai Regulas Nr. 889/2002[23]. Komisija ieviesīs pilnvaras un iekšējos darba noteikumus esošajam VII tīklam, kas attieksies uz dažādiem noteikumiem GPT jomā, lai uzlabotu to koordināciju pienācīgā līmenī un veicinātu vispārēju un attiecīgu lēmumu pieņemšanu par Regulas interpretāciju un izpildi, tostarp sīkāku skaidrojumu par ārkārtas apstākļiem un pamatotām un proporcionālām tiesībām uz aprūpi. Nepietiekama gaisa pārvadātāju sniegtā informācija par to procedūrām Regulas ievērošanai Lai veiktu darbības, gaisa pārvadātājiem nav pienākuma saskaņā ar ES tiesību aktiem vai valstu tiesību aktiem izveidot sertificētu GPT ārkārtas rīcības plānu. Tas nozīmē, ka VII jābūt ļoti proaktīvai un jāvērtē, kā katrs pārvadātājs interpretē un ievēro savus pienākumus saskaņā ar Regulu, balstoties uz informāciju, ko saņem no netiešiem avotiem. Tas, ka nav pienākuma savlaicīgi informēt VII par izveidotajām procedūrām Regulas ievērošanai, nevajadzīgi sarežģī VII uzdevumu novērst negodīgu praksi. To iespējams uzlabot ar labāku koordināciju valsts līmenī starp licencēšanas iestādi un VII un ciešāku sadarbību ar visām attiecīgajām iesaistītajām personām. Tiks izveidota ekspertu grupa, kas Komisijai sniegs atzinumus par visiem tiesību aktiem GPT jomā. Komisija: - veicinās labāku koordināciju valsts līmenī starp iestādi, kas izdeva darbības licenci, un VII, lai uzlabotu izpildes pasākumus, un starp dažādām valsts struktūrām, kas izraudzītas par VII, lai veicinātu informācijas apmaiņu par pārvadātāju atbilstību; - strukturēs tās kontaktus ar visām pārējām galvenajām iesaistītajām personām, izveidojot Konsultatīvo grupu gaisa pasažieru tiesību jautājumos, lai atspoguļotu nozares un pasažieru perspektīvu visos jautājumos, kas saistīti ar gaisa pasažieru tiesībām. Integrētu datu, ziņošanas pienākuma un likumdošanas „recueil” trūkums 2010. gada ziņojumā uzsvērts, ka valstu un ES līmenī pieejamu datu labāka koordinācija ES mērogā varētu uzlabot vienotu izpildi. To varētu panākt, VII tīkla grupā vienojoties par kopīgo datu vispārējām definīcijām un kategorijām; ja informācijas apmaiņā ietilpst personas dati, piemēro Direktīvu 95/46[24]. Patlaban nav izveidots krājums par valstu nolēmumiem Regulas piemērošanas jomā. Tas kavē interpretācijas saskaņošanu pat vienā un tajā pašā valstī. VII un valstu tiesneši varētu panākt saskaņotāku Regulas izpildi, apkopojot un publicējot attiecīgos spriedumus ES un valstu līmenī. Visbeidzot, VII publiski neziņo par sankcijām un citiem pasākumiem, kas veikti, lai nodrošinātu pārvadātāju atbilstību, un ne VII, nedz arī nozare patlaban neziņo par operatoru vispārējiem rezultātiem Regulas ievērošanā. Publiska paziņošana par sankcijām un pārvadātāju rezultātiem uzlabotu pārredzamību plašai sabiedrībai un tādējādi palīdzētu sasniegt pareizāku Regulas piemērošanu un veicinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus gaisa pārvadātājiem. Komisija: - mudinās VII izmantot efektīvus rīkus apmaiņai ar informāciju, tostarp par attiecīgiem valstu administratīvajiem un juridiskajiem lēmumiem, lai panāktu turpmāku datubāzu koordināciju un ziņošanu par Regulas piemērošanu; - veicinās vienlīdzīgākus konkurences apstākļus starp operatoriem visā Eiropā, tostarp mudinot publicēt noteiktās sankcijas un/vai operatoru vispārējos rādītājus par Regulas ievērošanu. Saskaņotu un pieejamu sūdzību izskatīšanas procedūru un tiesiskās aizsardzības iespēju trūkums 16. pantā VII noteikti divi dažādi uzdevumi: Regulas izpilde, izmantojot sankciju sistēmu nepareizas rīcības gadījumā, un pasažieru individuālu sūdzību izskatīšana. Regula sniedz pilnīgu brīvību dalībvalstīm lemt par to, kura iestāde būs atbildīga par pēdējo uzdevumu, kas var būt un var nebūt tā pati iestāde, kas atbildīga par izpildi. Regula neparedz definīciju par sūdzību izskatīšanu, un tajā nav identificēta īpaša kompetentā VII sūdzību izskatīšanai. No pasažieru perspektīvas izriet trīs galvenās sūdzības: pirmkārt, pašreizējie termiņi, kuros pārvadātājs un VII atbild pasažieriem, ir pārāk gari; otrkārt, VII atzinumi ir nesaistoši, tāpēc pārvadātāji tos var neņemt vērā un tiesas ne vienmēr atzīt, jo īpaši, ja atzinumu sniedz citas dalībvalsts VII; un, treškārt, VII ne vienmēr uzņemas starpnieka lomu starp pasažieriem un pārvadātājiem. Galvenās problēmas, kas joprojām nav atrisinātas ir šādas. VII lomu un to atzinumu tvērumu atšķirības Kopš 2005. gada ir izstrādāti dažādi sūdzību izskatīšanas modeļi, kas sīkāk skaidroti 2010. gada ziņojumā. Tāpēc VII loma, to atzinumu tvērums un sūdzību izskatīšanas termiņi ES joprojām ir ļoti atšķirīgi. Atbilstoši Regulas garam pēc sūdzību izskatīšanas pasažieriem piemērotā termiņā jāsaņem lietderīgas atbildes par viņu īpašajām tiesībām un ne tikai informācija par to, cik lielā mērā pārvadātājs ievēro tiesību aktus vai par iespējamām sankcijām. Vairākas VII apstiprina, ka pēdējo gadu laikā ir pieaudzis pasažieru sūdzību skaits. Tā ir laba zīme, kas liecina par labāku informētību par pasažieru tiesībām, ceļojot ar gaisa transportu, taču, no otras puses, pašreizējo VII struktūras var nebūt spējīgas piemērotā termiņā pienācīgi izskatīt arvien lielāku skaitu sūdzību. Sadarbība ar dalībvalstīm, lai noteiktu un likvidētu nepilnības to izraudzītajās valsts sūdzību izskatīšanas struktūrās un procedūrās, vienlaikus nodrošinot vajadzīgo informācijas plūsmu uz izpildiestādi, varētu padarīt sūdzību izskatīšanu ES līmenī efektīvāku un saskaņotāku. Otrkārt, efektīvi līdzekļi privātai tiesiskai aizsardzībai valsts un ES līmenī, piemēram, arbitrāžas vai starpniecības struktūru izveide, kas varētu palīdzēt pasažieriem gūt saistošu, ātru un nedārgu tiesisko aizsardzību, palīdzēs uzlabot piemērošanu un pasažieru apmierinātību. Komisija: - strādās ar attiecīgajām dalībvalstīm, lai identificētu un likvidētu nepilnības to pašreizējās valsts sūdzību izskatīšanas struktūrās un procedūrās ar mērķi panākt efektīvāku, ātrāku un konsekventāku sūdzību izskatīšanu ES līmenī, vienlaikus nodrošinot vajadzīgo informācijas plūsmu starp sūdzību izskatīšanas struktūrām un izpildiestādēm; - nodrošinās pienācīgu koordināciju ar patlaban pārskatīšanā esošie pašreizējie vai gaidāmie pasākumi izpildes un tiesiskās aizsardzības jomā, piemēram, pasākumi par alternatīviem strīdu izšķiršanas mehānismiem vai patērētāju kolektīvo tiesisko aizsardzību. Kompetentā VII sūdzību izskatīšanai; piemēroti termiņi Neviena puse patlaban pilnībā neievēro divus brīvprātīgos nolīgumus par sūdzību izskatīšanu. Saskaņā ar Eiropas patērētāju aizsardzības centru un patērētāju organizāciju ziņojumiem ir grūti uzzināt, kā iesniegt sūdzību dažās aviokompānijās. Termiņi, kuros pasažieris var gaidīt galīgo atzinumu no VII, patlaban ir no četriem līdz 18 mēnešiem, papildus ņemot vērā laiku, kas pārvadātājam vajadzīgs, lai atbildētu uz sūdzību. Patlaban par diviem līdzīgiem incidentiem, kas saistīti ar to pašu turp un atpakaļceļa biļeti ar to pašu pārvadātāju, piemēram, aprūpes trūkums divu ilgstošu kavējumu laikā, viens izejošajā reisā un otrs ienākošajā reisā, pasažieriem sūdzība jāiesniedz divām atšķirīgām VII, jāiet cauri divām atšķirīgām procedūrām ar atšķirīgiem termiņiem, lai iegūtu divus dažādus atzinumus, vienu, kurā var būt kvantificētas viņa īpašās tiesības, otru par Regulas ievērošanas stāvokli. Pašreizējo situāciju uzlabotu dalībvalstu turpmāka politiskā iesaistīšanās, lai ievērotu brīvprātīgajos nolīgumos noteiktos termiņus un strādātu saskaņotākā veidā. Šīs atšķirības, kas joprojām vērojamas ES līmenī, rada pasažieriem neapmierinātību, jo nav līdzsvara starp gaidīto attiecībā uz VII lomu un to, ko VII faktiski var darīt savas valsts procedūru ietvaros. Valodas jautājumi var būt cits šķērslis. Tie ir arvien aktuālāki, ņemot vērā gaisa transporta pārrobežu raksturu un vienoto principu par “uz incidentu balstītu” kompetenci sūdzību izskatīšanai VII. Pieredze liecina, ka, tā kā dažkārt pasažieriem ir ciešākas saistības ar citu attiecīgo ceļojuma punktu, viņi izvēlas saņemt izvēles iespējas attiecībā uz kompetento VII sūdzības izskatīšanai (kā tas ir kompetento jurisdikciju gadījumā[25]). Iespēja pasažieriem piedāvāt līdzīgas izvēles iespējas attiecībā uz kompetento VII viņu sūdzību izskatīšanai varētu tikt izskatīta sīkāk, jo tas var atvieglot ne tikai pasažieriem veikt juridiskas darbības, bet arī tās pašas valsts kompetentajai tiesai sekot līdzi VII lēmumiem. Komisija: - veicinās vienotāku un ātrāku sūdzību izskatīšanu, jo īpaši iesniedzot VII tīkla grupai vienotu standarta veidlapu informācijas pieprasīšanai no pārvadātājiem un priekšlikumu par kompetento VII; - sadarbosies ar gaidāmo GPT konsultatīvo grupu, lai mudinātu gaisa pārvadātājus noteikt piemērotus un precīzus termiņus pasažieru sūdzību izskatīšanai. Pasažieriem sniegtās informācijas trūkums Pasažieriem jāsaņem pareiza informācija, lai novērtētu, vai viņu tiesības ir pienācīgi ievērotas, un zinātu, kur viņi var vērsties neapmierinātības gadījumā. Neprecīza vai maldinoša informācija, kas pasažieriem sniegta pārvadātāju līguma noteikumos, vispārīgā informācijā to reklāmās vai preses paziņojumos un īpašā informācijā, kas sniegta pārvadātāja atbildēs uz pasažieru sūdzībām, ir ļoti negatīvi vērtējama darbība, par kuru jāierosina lieta jebkurā gadījumā pat tad, ja nav sūdzību. Liela nozīme ir VII tūlītējai reakcijai. Neatbilstības joprojām tiek konstatētas, kad gaisa pārvadātāja pienākums ir pasažieriem sniegt informāciju saskaņā ar 14. panta 2. punktu par ceļojuma pārtraukšanas iemesliem. VII mudinājums nozarei vairāk izmantot jaunās tehnoloģijas (piemēram, SMS, interneta un socializēšanās vietnes), lai pēc iespējas ātrāk sazinātos ar attiecīgajiem pasažieriem, var palīdzēt līdz minimumam samazināt neērtības pasažieriem un izmaksas pārvadātājiem. Robusti kvantitatīvie dati ir nenovērtējams rīks operatoriem, patērētājiem un lēmumu pieņēmējiem. Regula būtu daudz efektīvāka, ja pārvadātāji sniegtu VII vairāk informācijas, kas atvieglotu informācijas publicēšanu tādos jautājumos kā, piemēram, precizitāte, to reisus skaits, kurus ietekmējusi pārtraukšana, un pasākumi GPT jomā, kas piemēroti, pilnībā ievērojot Direktīvu 95/46/EK. Turklāt tas palīdzētu uzlabot konkurenci, balstoties uz patērētāju aprūpes standartiem, starp pārvadātājiem un sabiedrībai adresētās vispārīgās informācijas plūsmu, tādējādi palīdzot panākt vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp gaisa pārvadātājiem. Komisija sadarbosies ar VII tīklu un GPT konsultatīvo grupu, lai mudinātu aviokompānijas un citus attiecīgos operatorus publicēšanas nolūkā regulāri ziņot VII par attiecīgajiem datiem par Regulas piemērošanu. To pasažieru sūdzību skaits, kad pārvadātājs neievēro savus pienākumus incidenta gadījumā, joprojām ir mazs[26], kas, starp citiem iespējamiem iemesliem, liecina par to, ka pasažieriem zināmā mērā trūkst informācijas par viņu tiesībām. 2010. gadā Komisija visā Eiropā uzsāka informācijas kampaņu, lai uzlabotu iedzīvotāju informētību. Citi VII, patērētāju apvienību vai Komisijas dienestu, piemēram, ECC tīkla, veikti pasākumi varētu turpmāk uzlabot pasažieru informētību par viņu tiesību tvērumu un to, kā tās izmantot. Saistībā ar tās starpmodālo pieeju pasažieru tiesībām Komisija turpinās meklēt iesaistīto personu atbalstu, lai transporta mezglus, tostarp lidostas, pakāpeniski pārveidotu par vietām, kur iedzīvotāji var viegli piekļūt informācijai par viņu ES tiesībām, jo īpaši ceļojot ārpus ES. Komisija uzlabos pasažieru informētību par viņu tiesībām ar plašsaziņas palīdzību, piemēram, patlaban notiekošajā Komisijas informācijas kampaņā par pasažieru tiesībām, kā arī ar esošo patērētāju tiesību aizsardzības tīklu ( ECC ) palīdzību un koordinācijā ar VII tīklu. SECINāJUMI UN TURPMāKIE PASāKUMI Neskatoties uz virzību kopš 2007. gada, Komisija uzskata, ka pastāv trīs jomas, kurās joprojām jāuzlabo Regulas piemērošana: efektīvi saskaņota ES tiesību izpilde, to atvieglota izmantošana praksē un lielāka informētība par šīm tiesībām. Šajā ziņojumā Komisija ir identificējusi 12 darbības, lai pārvarētu šķēršļus, ar kuriem pasažieri un nozare joprojām saskaras, piemērojot un izmantojot Regulā paredzētās tiesības. Īstermiņā šīs darbības balstītas uz jau ieviestiem mehānismiem un procedūrām, lai tās labāk strukturētu un izmantotu. Vidējā termiņā Komisija veiks novērtējumu, lai noteiktu spēkā esošās Regulas un dažādu scenāriju ietekmi, kas var palīdzēt uzlabot GPT aizsardzību un iet vienā solī ar mainīgo sociāli ekonomisko situāciju. Tam vajadzētu ļaut Komisijai 2012. gadā paziņot, kuri turpmākie pasākumi, tostarp likumdošanas pasākumi, varētu būt vajadzīgi. Tāpēc Komisija[27]: 1. strādās ar attiecīgajām dalībvalstīm, lai identificētu un pārvarētu šķēršļus valstu tiesību aktos, kas kavē Regulas pareizu piemērošanu un vienotu izpildi, un novērtēs iespēju šķēršļus likvidēt, vajadzības gadījumā uzsākot pienākumu neizpildes procedūras; 2. ieviesīs pilnvaras un iekšējos darba noteikumus esošajam VII tīklam, kas attieksies uz dažādiem noteikumiem GPT jomā, lai uzlabotu to koordināciju pienācīgā līmenī un veicinātu vispārēju un attiecīgu lēmumu pieņemšanu par Regulas interpretāciju un izpildi, tostarp sīkāku skaidrojumu par ārkārtas apstākļiem un pamatotām un proporcionālām tiesībām uz aprūpi; 3. veicinās labāku koordināciju valsts līmenī starp iestādi, kas izdeva darbības licenci, un VII, lai uzlabotu izpildes pasākumus, un starp dažādām valsts struktūrām, kas izraudzītas par VII, lai veicinātu informācijas apmaiņu par pārvadātāju atbilstību; 4. strukturēs tās kontaktus ar visām pārējām galvenajām iesaistītajām personām, izveidojot Konsultatīvo grupu gaisa pasažieru tiesību jautājumos, lai atspoguļotu nozares un pasažieru perspektīvu visos jautājumos, kas saistīti ar gaisa pasažieru tiesībām; sadarbosies ar gaidāmo GPT konsultatīvo grupu, lai mudinātu gaisa pārvadātājus noteikt piemērotus un precīzus termiņus pasažieru sūdzību izskatīšanai; 5. mudinās VII izmantot efektīvus rīkus apmaiņai ar informāciju, tostarp par attiecīgiem valstu administratīvajiem un juridiskajiem lēmumiem, lai panāktu turpmāku datubāzu koordināciju un ziņošanu par Regulas piemērošanu; 6. veicinās vienlīdzīgākus konkurences apstākļus starp operatoriem visā Eiropā, tostarp mudinot publicēt noteiktās sankcijas un/vai operatoru vispārējos rādītājus par Regulas ievērošanu; 7. strādās ar attiecīgajām dalībvalstīm, lai identificētu un pārvarētu nepilnības to pašreizējās valsts sūdzību izskatīšanas struktūrās un procedūrās ar mērķi panākt efektīvāku, ātrāku un konsekventāku sūdzību izskatīšanu ES līmenī, vienlaikus nodrošinot vajadzīgo informācijas plūsmu starp sūdzību izskatīšanas struktūrām un izpildiestādēm; 8. nodrošinās, ka tiesību akti pasažieru tiesību jomā pienācīgi tiek koordinēti ar patlaban pārskatīšanā esošajiem pašreizējiem vai gaidāmiem pasākumi izpildes un tiesiskās aizsardzības jomā, piemēram, pasākumiem par alternatīviem strīdu izšķiršanas mehānismiem vai patērētāju kolektīvo tiesisko aizsardzību; 9. veicinās vienotāku un ātrāku sūdzību izskatīšanu, jo īpaši iesniedzot VII tīkla grupai vienotu standarta veidlapu informācijas pieprasīšanai no pārvadātājiem un priekšlikumu par kompetento VII; 10. sadarbosies ar VII tīklu un GPT konsultatīvo grupu, lai mudinātu aviokompānijas un citus attiecīgos operatorus regulāri ziņot VII par attiecīgajiem datiem par Regulas piemērošanu; 11. uzlabos pasažieru informētību par viņu tiesībām ar plašsaziņas rīku palīdzību, piemēram, notiekošajā Komisijas informācijas kampaņā par pasažieru tiesībām, kā arī ar esošajiem patērētāju tīkliem, piemēram, Eiropas patērētāju centriem; 12. 2011. gadā uzsāks ietekmes novērtējumu, lai novērtētu pašreizējo pasākumu proporcionalitāti, ņemot vērā ar Regulu saistīto pieredzi un izmaksas iesaistītajām personām, ar mērķi 2012. gadā ierosināt turpmākus pasākumus gaisa pasažieru tiesību jomā un koordinācijā ar patlaban notiekošo Komplekso ceļojumu direktīvas (90/314/EEK) pārskatīšanu, tostarp likumdošanas rakstura pasākumus. [1] OV L 46, 17.2.2004., 1. lpp. [2] COM 168 (2007) [3] COM 603 (2010) [4] OV L 315, 3.12.2007., 14. lpp. [5] OV L 334, 17.12.2010.,1. lpp. [6] OV L 55, 28.2.2011., 1. lpp. [7] C-344/04, 10.1.2006. [8] C 549/07, 22.12.2008. [9] Apvienotās lietas C-402/07 un C-432/07, 19.11.2009. [10] http://ec.europa.eu/consumers/ecc/index_en.htm [11] Sagatavojis Steer Davies Gleeve http://ec.europa.eu/transport/passengers/studies/passengers_en.htm. [12] Sagatavojis Steer Davies Gleeve , tā pati tīmekļa vietne. [13] OV L 140, 30.5.2002., 2. lpp. [14] OV L 158, 23.6.1990., 59. lpp. [15] SEC (2011) 428, Komisijas dienestu darba dokuments, kas ir šā paziņojuma pavaddokuments. [16] Regulas 7. un 8. apsvērums. [17] Sturgeon lieta, 41.–42. lpp. [18] Regulas 12. apsvērums [19] Wallentin-Hermann lieta, 17. lpp.; Sturgeon lieta, 45. lpp. [20] IATA lieta, 95. lpp. [21] OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp. [22] OV L 204, 26.7.2006., 1. lpp. [23] OV L 140, 30.5.2002., 2. lpp. [24] OV L 281, 23.11.1995., 31.–50. lpp. [25] Lieta C-204/08, Rehder, 43. un 45. lpp. [26] Mazāk par 7 % saskaņā ar 2009. gada Eirobarometru. [27] Šie secinājumi jau minēti iepriekš tekstā.