Īpašais ziņojums ES sistēma ilgtspējīgas 
biodegvielas sertificēšanaiLV 2016  Nr. 18
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis: +352  4398-1
Uzziņām:  eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx
Tīmekļa vietne:  eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print ISBN 978-92-872-5282-1 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/24592 QJ-AB-16-017-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-5262-3 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/74123 QJ-AB-16-017-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-5265-4 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/213343 QJ-AB-16-017-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
ES sistēma ilgtspējīgas 
biodegvielas sertificēšanai
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2016  Nr. 18
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, 
tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu apjoms, paredzamie noti ­
kumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Kersti Kaljulaid  vadītā I apakšpalāta, kura revidē dabas resursu aizsardzības un 
apsaimniekošanas izdevumu jomas. Revīziju vadīja ERP loceklis Jan Kinšt , bet ziņojuma sagatavošanas nobeiguma posmā 
vadību pārņēma ERP locekle Bettina Jakobsen ; revīzijā piedalījās Jan Kinšt  biroja vadītājs Alejandro Ballester Gallardo , 
atašejs Bernard Moya , atbildīgais vadītājs Davide Lingua , darbuzdevuma vadītājs Krzysztof Zalega  un revidenti Paul Tou -
let-Morlane , Joao Nuno Coelho Dos Santos , Felipe Andres Miguelez , Zoltan Papp  un Paivi Piki . Sekretariāta pienākumus veica 
Murielle Siffert .
No kreisās uz labo : J. N. Coelho Dos Santos, B. Jakobsen, P. Toulet-Morlane, D. Lingua  un A. Ballester Gallardo .

03
 Saturs
Punkts
 Glosārijs
I–X Kopsavilkums
1–17 Ievads
1–3 Biodegvielas definīcija
4–5 ES biodegvielas tirgus
6–17 Biodegviela kā atjaunojamās enerģijas avots ES transporta nozarē
6–9 Līdz 2020. gadam jāsasniedz 10 % atjaunojamās enerģijas mērķis transporta nozarē
10–12 Biodegvielas ilgtspējas kritēriji
13–17 Ilgtspējīgas biodegvielas sertificēšana saskaņā ar brīvprātīgām Komisijas atzītām shēmām
18–24 Revīzijas tvērums un pieeja
25–71 Apsvērumi
25–49 Komisijas novērtēšanas sistēmā, kas saistīta ar atzīšanu, nebija ietverti daži svarīgi ilgtspējas 
aspekti attiecībā uz biodegvielas ražošanu
28–29 Netika ievērotas ES vides prasības lauksaimniecībai
30–33 Ilgtspējas jautājumi nav obligāti
34–37 Netika aplūkota ietekme, ko rada netiešas izmaiņas zemes izmantojumā
38–42 Biodegvielas ražošanā izmantoto atkritumu vai atlieku izcelsmes nepietiekama pārbaude
43–45 Vēl nesen zālāji ar augstu bioloģisko daudzveidību netika konsekventi aizsargāti
46–49 Netika pievērsta pietiekama uzmanība pārvaldībai un pārredzamībai
50–61 Brīvprātīgās shēmas netika uzraudzītas
50–56 Brīvprātīgo shēmu darbība netika pienācīgi uzraudzīta…
57–61 …un prasītie uzlabojumi shēmu procedūrās netika pienācīgi ieviesti
04 Saturs 
62–71 Statistikas dati par biodegvielu, kas sertificēta kā ilgtspējīga, iespējams, ir pārspīlēti…
65–66 …jo ir iekļauta tāda biodegviela, kuras ilgtspēja nav pārbaudīta
67–71 …un tāpēc, ka divkārši ieskaitītās biodegvielas ražošanā izmantotās biomasas izcelsme netika pietiekami 
pārbaudīta
72–80 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums . Degvielas un biodegvielas patēriņš transporta nozarē (ktoe, 2014. gada dati)
 II pielikums . Brīvprātīgo shēmu pārvaldība
 I II pielikums . Brīvprātīgo shēmu pārredzamība
 IV pielikums . Savstarpējās atbilstības prasības
 Komisijas atbilde
05
 Glosārijs
AED (Atjaunojamo energoresursu direktīva) : Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa 
Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ 
Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 5.6.2009., 16. lpp.).
Atbilstīga biodegviela : tā atbilst obligātajiem ilgtspējas kritērijiem, kas noteikti Atjaunojamo energoresursu 
direktīvā.
Atzīšana : pēc tam, kad ir novērtēts, vai brīvprātīgā shēma pienācīgi aptver ilgtspējas kritērijus, piemēro masas 
bilances metodoloģiju, atbilst pienācīgiem ticamības un neatkarīgas revīzijas standartiem, kā noteikts Atjaunojamo 
energoresursu direktīvā, Komisija uz pieciem gadiem apstiprina brīvprātīgo shēmu.
Biodegviela : jebkura degviela, kas ražota no augu vai dzīvnieku izcelsmes izejvielām (tā dēvētās biomasas). Divi 
izplatītākie biodegvielas paveidi ir bioetanols un biodīzeļdegviela.
Biodīzeļdegviela : tā ir uz eļļas bāzes izveidota biodegviela, ko parasti ražo no augu izcelsmes (rapša sēklu, 
saulespuķu sēklu, sojas pupiņu un palmu eļļas) taukiem un ko lieto kā dīzeļdegvielas piedevu mehāniskajos 
transportlīdzekļos.
Bioetanols : uz spirta bāzes izveidota biodegviela, ko parasti ražo no tādām cieti un cukuru saturošām kultūrām 
kā kvieši, kukurūza, mieži un cukurbietes vai cukurniedres un ko lieto kā degvielas piedevu mehāniskajos 
transportlīdzekļos.
Biomasa : tā ir organiska viela, ko izmanto biodegvielas ražošanai. Biomasa ir lauksaimniecības, mežsaimniecības un 
saistīto nozaru, arī zivsaimniecības un akvakultūras, produktu, bioloģiskas izcelsmes atkritumu un atlieku bioloģiski 
noārdāmas frakcijas (tostarp augu un dzīvnieku izcelsmes vielas), kā arī rūpniecības un sadzīves atkritumu bioloģiski 
noārdāmas frakcijas.
Brīvprātīga shēma : ilgtspējas sertificēšanas sistēma, kas izveidota, lai apliecinātu biodegvielas atbilsmi ilgtspējas 
kritērijiem.
Divkārša ieskaitīšana : no atkritumiem, atliekām un nepārtikas celulozes materiāliem ražotas biodegvielas 
ieguldījums, lai sasniegtu mērķi izmantot atjaunojamos energoresursus transportlīdzekļiem, tiek ieskaitīts kā divkārt 
lielāks nekā tās enerģētiskā vērtība.
Divkārši ieskaitīta biodegviela : tā ir biodegviela, kas ražota no atkritumiem, atliekām, nepārtikas celulozes 
materiāliem un lignocelulozes materiāliem, un tās ieguldījums, lai sasniegtu mērķi izmantot atjaunojamos 
energoresursus visos transportlīdzekļu veidos, tiek uzskatīts (ieskaitīts) kā divkārt lielāks nekā tās enerģētiskā 
vērtība.
Enerģētikas ĢD : Eiropas Komisijas Enerģētikas ģenerāldirektorāts, kurš atbild par ES enerģētikas politikas 
izstrādāšanu un īstenošanu.
Eurostat : Eiropas Savienības statistikas birojs – Komisijas ģenerāldirektorāts, kurš sniedz Eiropas Savienībai Eiropas 
līmeņa statistiku, kas ļauj salīdzināt valstu un reģionu datus.
Ilgtspējas kritēriji : kritēriji attiecībā uz biodegvielu, kā noteikts Atjaunojamo energoresursu direktīvā saistībā ar 
SEG emisiju ietaupījumu un zemes izmantošanu.
06 Glosārijs 
ILUC : netiešas izmaiņas zemes izmantojumā. Šīs izmaiņas rodas netieši  pārvietota pieprasījuma dēļ, jo pārtikas/
dzīvnieku barības/šķiedru tirgus pieprasījumu ir izstūmis biodegvielas tirgus pieprasījums.
KLP : Eiropas Savienības kopējā lauksaimniecības politika.
Konsultants : Eiropas Komisijas izraudzīts līgumslēdzējs, kurš sniedz Komisijai novērtējumu par brīvprātīgo shēmu 
atbilsmi obligātajām ilgtspējas prasībām, kas noteiktas Atjaunojamo energoresursu direktīvā, un kurš Komisijai 
iesniedz ziņojumus par biodegvielas ražošanas ietekmi uz sociālo ilgtspēju.
ktoe : tūkstoš naftas ekvivalenta tonnas. Naftas ekvivalenta tonna (toe) izsaka degvielas siltumietilpību. Tā ir 
enerģijas mērvienība, kas izteikta kā enerģijas daudzums, kurš rodas, sadedzinot vienu tonnu jēlnaftas. Eurostat  
izmanto šo mērvienību, lai atspoguļotu biodegvielas izlietojumu saskaņā ar transporta nozares sniegtajām ziņām.
Lietota cepamā eļļa : šo izejvielu parasti izmanto progresīvas biodegvielas ražošanai.
Mērķis/“10 % mērķis transporta nozarē” : vispārējs AED noteikts mērķis katrai dalībvalstij nodrošināt, lai no 
atjaunojamajiem energoresursiem saražotas enerģijas īpatsvars visā transportā 2020. gadā ir vismaz 10 % no 
enerģijas galapatēriņa transportā attiecīgajā dalībvalstī. Īpatsvara aprēķinā drīkst ņemt vērā tikai ilgtspējīgu 
biodegvielu.
Neatkarīga revīzija : uzņēmēju iesniegtās informācijas revīzija. Šajā revīzijas procesā pārbauda, vai uzņēmēju 
izmantotās sistēmas ir precīzas, ticamas un aizsargātas pret krāpšanu. Neatkarīgo revīziju veic sertifikācijas 
struktūra.
Pārraudzības ķēde / piegādes ķēde : pilns ražošanas cikls, sākot ar lauksaimnieku, kas audzē izejvielas biodegvielas 
ražošanai, līdz biodegvielas ražotājam vai tirgotājam. Sk. piegādes ķēdes sastāvdaļas.
Pārredzamības platforma : AED formulētā prasība izveidot platformu, lai palielinātu pārredzamību, atvieglotu un 
veicinātu dalībvalstu sadarbību un publiskotu atbilstīgu informāciju, kuru Komisija vai kāda no dalībvalstīm uzskata 
par būtiski svarīgu šai direktīvai un tās mērķu sasniegšanai.
Piegādes ķēdes sastāvdaļas : piegādes ķēdi veido tādi uzņēmēji kā lauku saimniecības/plantācijas, sākotnējie 
savākšanas punkti, tirgotāji/noliktavas, pārvēršanas iekārtas (dzirnavas, rafinēšanas rūpnīcas, pārstrādes uzņēmumi), 
transporta uzņēmumi, tirgus dalībnieki (tie, kas nogādā tirgū ilgtspējīgu biodegvielu).
Savstarpējā atbilstība : lauksaimniekam ir pienākums ievērot noteiktas vispārējas obligātās pārvaldības prasības 
attiecībā uz vidi, sabiedrības, dzīvnieku un augu veselību, dzīvnieku identifikāciju, reģistrāciju un labturību, kā arī 
saglabāt labu lauksaimniecības un vides stāvokli.
SEG : siltumnīcefekta gāzes. Šīs gāzes veicina dabisko siltumnīcefektu. Kioto protokols attiecas uz cilvēku rīcības 
rezultātā radušos sešu siltumnīcefekta gāzu kopumu: oglekļa dioksīdu (CO2), metānu (CH4), slāpekļa oksīdu (N20), 
fluorogļūdeņražus (HFC), perfluorogļūdeņražus (PFC) un sēra heksafluorīdu (SF6).
Sertificēšana : pārbaudes (sertifikācijas revīzijas) procedūra, kuras laikā sertifikācijas struktūra izvērtē nosacījumus 
sertifikāta izsniegšanai uzņēmējam.
Sertifikācijas struktūra : neatkarīgs pārbaudes (revīzijas) komercuzņēmums, kas sniedz sertificēšanas pakalpojumus 
saistībā ar biodegvielu. Sertifikācijas struktūra noslēdz vienošanos ar brīvprātīgu shēmu par uzņēmēju sertificēšanu, 
izmantojot brīvprātīgās shēmas sertificēšanas sistēmu. Sertifikācijas struktūras izsniedz sertifikātus brīvprātīgās 
shēmas uzdevumā.
07 Glosārijs 
Sertifikāts : neatkarīgas sertifikācijas struktūras izsniegts apliecinājums, ka uzņēmējs ir izpildījis AED noteiktās 
ilgtspējas prasības attiecībā uz biodegvielu.
Uzņēmējs : uzņēmums, kas ražo un/vai tirgo biomasu vai biodegvielu. Uzņēmējam ir jāpierāda, ka tas ievēro visas 
ilgtspējas prasības vai nu saskaņā ar savas valsts sistēmu, vai saskaņā ar brīvprātīgu shēmu. Uzņēmēji ir daļa no 
biodegvielas piegādes ķēdes.
Valstu sistēmas : tiesiskais regulējums, ko izstrādājušas dalībvalstis, lai pārbaudītu uzņēmēju atbilstību 
AED noteiktajiem ilgtspējas kritērijiem.
08
 Kopsavilkums
I
Saskaņā ar “ Atjaunojamo Energoresursu Direktīvu” (AED) katras dalībvalsts pienākums ir nodrošināt, lai līdz 
2020. gadam no atjaunojamajiem energoresursiem saražotas enerģijas īpatsvars visos transporta veidos būtu vismaz 
10 % no enerģijas galapatēriņa transportā. Ņemot vērā pašreizējo tehnikas attīstību un iespējas transportā izmantot 
alternatīvus enerģijas avotus, 10 % mērķi var sasniegt tikai tad, ja pastiprināti izmanto biodegvielu.
II
Salīdzinot ar fosilo kurināmo, biodegvielai ir zemākas siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijas, īpaši tas attiecas uz CO2, 
jo sadegšanas laikā izdalītā oglekļa daudzums ir vienāds ar daudzumu, ko augšanas laikā ir absorbējuši augi, kas 
izmantoti kā izejvielas. Tomēr biodegvielas kā atjaunojamo energoresursu avota ilgtspēju apdraud papildu emisijas, 
kas saistītas ar zemes izmantošanas maiņu.
III
Lai nodrošinātu ES tirgū nonākušās biodegvielas ilgtspēju, AED ir noteikti vairāki ilgtspējas kritēriji, kas uzņēmējiem 
jāievēro. Turklāt saistībā ar 10 % mērķa sasniegšanu dalībvalstis var ņemt vērā tikai to biodegvielu, kas sertificēta kā 
ilgtspējīga. Lielākās daļas ES tirgū palaistās biodegvielas ilgtspēju sertificē saskaņā ar brīvprātīgām shēmām, ko atzi ­
nusi Komisija. Atzīšanas lēmumi ir spēkā piecus gadus, un tos izsniedz pēc tam, kad ir sniegts pozitīvs novērtējums 
par shēmas sertificēšanas procedūru.
IV
Revīzijā meklēja atbildi uz jautājumu “Vai attiecībā uz ilgtspējīgu biodegvielu Komisija un dalībvalstis ir izveidoju ­
šas tādu sertificēšanas sistēmu, uz kuru var paļauties?” Mēs secinājām, ka uz biodegvielas ilgtspējas ES sertificēša ­
nas sistēmu nevar pilnībā paļauties, jo ir trūkumi Komisijas īstenotajā atzīšanas procedūrā un brīvprātīgo shēmu 
uzraudzībā.
V
Mēs konstatējām, ka Komisijas veiktais novērtējums, kas ir pamatā brīvprātīgo shēmu atzīšanai, pienācīgi neaptver 
dažus svarīgus aspektus, kuri nepieciešami biodegvielas ilgtspējas nodrošināšanai. Konkrēti, Komisija nepieprasa, lai 
brīvprātīgo shēmu ietvaros tiktu pārbaudīts, vai shēmas sertificētās biodegvielas ražošana nerada nozīmīgus riskus 
ar negatīvu sociālekonomisko ietekmi, tādus kā zemes īpašumtiesību konflikti, piespiedu/bērnu darbs, slikti lauk ­
saimnieku darba apstākļi vai apdraudējums veselībai un drošībai. Šajā novērtējumā nav iekļauta arī ietekme, ko rada 
netiešas izmaiņas zemes izmantojumā ( ILUC ). Mēs atzīstam, ka var rasties tehniskas grūtības, aplēšot ietekmi, ko var 
radīt izmaiņas zemes izmantojumā, tomēr šādas informācijas iztrūkums iedragā ar ilgtspēju saistītās ES sertificēša ­
nas sistēmas atbilstību.
09 Kopsavilkums 
VI
Turklāt Komisija atzina tādas brīvprātīgas shēmas, kurām nebija pienācīgu verifikācijas procedūru, kas nodrošina 
pārliecību par to, ka no atkritumiem ražotā biodegviela patiešām tika ražota no atkritumiem vai ka biodegvielas 
ražošanai izmantotās Eiropas Savienībā audzētās izejvielas atbilst ES vides prasībām lauksaimniecībai, kā noteikts 
Atjaunojamo energoresursu direktīvā.
VII
Dažas atzītās shēmas nebija pietiekami pārredzamas vai to pārvaldības struktūrā bija iekļauti tikai dažu uzņēmumu 
pārstāvji, tādējādi palielinot interešu konflikta risku un kavējot efektīvu saziņu ar citām ieinteresētām personām.
VIII
Komisija neuzrauga atzīto brīvprātīgo shēmu darbību. Tā kā atzīšanas lēmumu izsniedz, pamatojoties uz sertificē ­
šanas procedūras dokumentu pārbaudi, tad Komisija, ja tā neīsteno uzraudzību, nevar iegūt pārliecību par to, vai 
brīvprātīgās shēmas patiešām piemēro tos sertificēšanas standartus, kas tika iesniegti, lai saņemtu atzīšanu. Turklāt 
Komisijas rīcībā nav līdzekļu, lai konstatētu iespējamus brīvprātīgo shēmu noteikumu pārkāpumus, jo nav izveidota 
īpaša sūdzību iesniegšanas kārtība, un Komisija nepārbauda, vai brīvprātīgās shēmas, kurām tieši adresētas sūdzī ­
bas, tās pienācīgi izskata.
IX
Attiecībā uz 10 % mērķa sasniegšanu transporta jomā dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai Komisijai paziņotie statisti ­
kas dati par ilgtspējīgu biodegvielu būtu ticami. Mēs konstatējām, ka šie dati, iespējams, ir pārspīlēti, jo dalībvalstis 
var paziņot kā ilgtspējīgu tādu biodegvielu, kuras ilgtspēja nav pārbaudīta. Bija problēmas arī ar dalībvalstu pazi ­
ņoto datu salīdzināmību.
X
Pamatojoties uz revīzijas apsvērumiem, Palāta sniedz turpmāk minētos ieteikumus.
1. Nākotnē, pirms Komisija atzīst brīvprātīgo shēmu, tai jāveic šīs shēmas plašāks novērtējums, lai nodrošinātu to, 
ka sistēmas:
i) novērtē, cik lielā mērā sertificētas biodegvielas ražošana rada nozīmīgu risku saistībā ar negatīvu sociāleko ­
nomisko ietekmi un izmaiņām zemes izmantojumā. Šai nolūkā Komisijai ir jāprasa, lai brīvprātīgās shēmas, 
atsaucoties uz savām sertificēšanas darbībām, reizi gadā paziņo visu būtisko informāciju saistībā ar minēto 
risku;
ii) veic efektīvas pārbaudes, lai pārliecinātos, vai Eiropas Savienībā biodegvielas izejvielu ražotāji ievēro ES vi ­
des prasības lauksaimniecībai;
iii) sniedz pietiekamus pierādījumus par biodegvielas ražošanā izmantoto atkritumu un atlieku izcelsmi.
10 Kopsavilkums 
2. Turpmāk Komisijai jānovērtē, vai brīvprātīgo shēmu pārvaldība veidota tā, lai samazinātu interešu konflikta 
risku, un jāpieprasa, lai brīvprātīgās shēmas nodrošina pārredzamību.
3. Komisijai, uzraugot atzītās brīvprātīgās shēmas,
i) jāpārbauda, vai shēmas sertificēšanas darbības atbilst standartiem, kas tika iesniegti līdz ar pieteikumu atzīt 
shēmu;
ii) jāprasa, lai brīvprātīgās shēmas izveido pārredzamu sūdzību iesniegšanas kārtību.
4. Komisijai jāierosina, lai dalībvalstis pamato savus statistikas datus ar pierādījumiem, ka paziņotie biodegvielas 
daudzumi ir ticami.
5. Lai nodrošinātu salīdzināmību statistikas datiem, kas attiecas uz ilgtspējīgu biodegvielu, un lai palielinātu pārlie ­
cību par datiem, kas attiecas uz progresīvu biodegvielu, Komisijai jāierosina dalībvalstīm saskaņot atkritumvielu 
definīciju.
11
 Ievads
Biodegvielas definīcija
01 
Salīdzinot ar fosilo kurināmo, biodegvielai ir zemākas siltumnīcefekta gāzu (SEG) 
emisijas, īpaši tas attiecas uz CO2, jo šo degvielu sadegšanas laikā izdalītā CO2 
daudzums tiek absorbēts izejvielu augšanas laikā (izejvielas – augi augšanas laikā 
absorbē ogļskābo gāzi)1. Tomēr šis vienādojums ir spēkā tikai tad, ja nav papildu 
emisiju, ko izraisījušas izmaiņas zemes izmantojumā, un šīs izmaiņas var būt tiešas 
(piemēram, meža zemes tiek pārvērstas lauksaimniecībā izmantojamā zemē, un 
tas izraisa uzkrātā oglekļa zudumus) vai netiešas (lai kompensētu to, ka pārtikas 
kultūraugus izmanto biodegvielas ražošanai, ir jāapstrādā lielākas zemes platī ­
bas nolūkā nodrošināt pārtiku); tas nozīmē, ka papildus SEG emisijām, kas rodas, 
audzējot izejvielas biodegvielas ražošanai, jāpieskaita emisijas no jaunu zemes 
platību meliorācijas un apstrādāšanas pārtikas kultūraugu audzēšanai. Biodegvie ­
la, kas ražota no atkritumiem, atliekām vai citas nepārtikas produktu biomasas, ar 
pārtikas ražošanu nekonkurē.
02 
Attiecīgajos Eiropas Savienības tiesību aktos biodegviela ir definēta kā “šķidrā 
vai gāzveida degviela, ko izmanto transportā un iegūst no biomasas”2, proti, tā ir 
iegūta no bioloģiski noārdāmiem lauksaimniecības, mežsaimniecības vai zivsaim ­
niecības produktiem, atkritumiem vai atliekām vai no bioloģiski noārdāmiem 
rūpniecības un sadzīves atkritumiem. Pašlaik vienīgās biodegvielas, kas ES tiek 
ražotas un izmantotas ievērojamos daudzumos, ir biobenzīns (tostarp bioetanols) 
un biodīzeļdegviela.
03 
Atkarībā no izmantotajām izejvielām biodegvielu var iedalīt:
— parastajā (pirmās paaudzes) biodegvielā, ko galvenokārt ražo no lauksaim ­
niecības kultūrām, kuras ir arī pārtikas vai dzīvnieku barības kultūraugi (t. i., 
graudaugi, cukurniedres, bietes un eļļas augi, ko patērē cilvēki vai dzīvnieki);
— progresīvajā (otrās un trešās paaudzes) biodegvielā, kas ražota no tā ­
dām izejvielām kā atkritumi vai atliekas un kas tieši nekonkurē ar pārtikas 
kultūraugiem.1 Respektīvi, siltumnīcefekta 
gāzu emisija, īpaši CO2 emisija, 
biomasu pārvēršot enerģijā 
(biodegvielas sadegšana), ir 
vienāda ar CO2 daudzumu, ko 
augi patērē augšanas cikla 
laikā.
2 Direktīva 2009/28/EK 
(AED direktīva), 2. panta 
i) apakšpunkts, un Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
1998. gada 13. oktobra 
Direktīva 98/70/EK, kas 
attiecas uz benzīna un 
dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko 
groza Padomes 
Direktīvu 93/12/EEK, 2. panta 
9) apakšpunkts (OV L 350, 
28.12.1998., 58. lpp.).
12 Ievads 
ES biodegvielas tirgus
04 
Saskaņā ar Eurostat  datiem3 2014. gadā Eiropas Savienībā patērēja 14 370 ktoe 
(tūkstoš naftas ekvivalenta tonnas) biodegvielas, ko veidoja 11 367 ktoe biodīzeļ ­
degvielas (aptuveni 4 % no transporta nozarē patērētās degvielas) un 2 637 ktoe 
biobenzīna (apmēram 0,9 % no transporta nozarē patērētās degvielas) (sk.  I pie -
likumu ). Saskaņā ar jaunākajiem Komisijas4 publicētajiem datiem 2012. gadā no 
Eiropas Savienībā patērētās biodīzeļdegvielas un bioetanola attiecīgi 79 % un 
71 % bija ražoti ES. Biodīzeļdegvielu importēja galvenokārt no Argentīnas un 
Indonēzijas, bet bioetanolu – no ASV un Brazīlijas.
05 
Kopējā lauksaimniecības zemes platība, kas bija nepieciešama ES patērētās 
biodegvielas izejvielu audzēšanai, 2012. gadā aizņēma 7,8 miljonus hektāru jeb 
4,4 miljonus ha Eiropas Savienībā (3 % no ES kopējās aramzemes) un 3,5 miljo ­
nus ha ārpus ES5. Tādu kultūraugu kā kukurūza, kvieši, cukurbietes vai cukur ­
niedres izmantošana biodegvielas ražošanai izsauc bažas sabiedrībā, jo pastāv 
risks, ka kultūraugus un lauksaimniecībā izmantojamās zemes novirza no pārtikas 
ražošanas uz biodegvielas ražošanas vajadzībām.
Biodegviela kā atjaunojamās enerģijas avots 
ES transporta nozarē
Līdz 2020. gadam jāsasniedz 10 % atjaunojamās enerģijas 
mērķis transporta nozarē
06 
Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu 
(Atjaunojamo energoresursu direktīva, turpmāk tekstā – “AED”) ir daļa no ES tie ­
sību aktu kopuma enerģētikas un klimata pārmaiņu jomā6, ko Padome pieņē ­
ma 2009. gada 6. aprīlī. Jauns tiesību aktu kopums atjaunojamo energoresursu 
jomā, tostarp bioenerģijas ilgtspējas politika līdz 2030.gadam, ir jāsagatavo līdz 
2017. gadam7.3 Eurostat  datu tabulas 
“SHARES 2014 ” – rezultāti un 
detalizēti rezultāti, sk. arī šā 
ziņojuma I pielikumu .
4 “Progresa ziņojums par 
atjaunojamo enerģiju”, 
COM(2015) 293  final , 15.6.2015.
5 “ES biodegvielas ilgtspējas 
tehniskais novērtējums un 
iespējas sasniegt 10 % 
atjaunojamās enerģijas mērķi 
transporta nozarē”, 
SWD(2015) 117  final , 
15.6.2015.,3. lpp.
6 Šajā kopumā ir ietverti saistoši 
tiesību akti, sk.  http://
ec.europa.eu/clima/policies/
strategies/2020/
index_en.htm .
7 “Enerģētikas savienības 
2015. gada stāvokļa apskats”, 
COM(2015) 572  final , 
18.11. 2015.
13 Ievads 
07 
AED noteikts, ka Eiropas Savienībai līdz 2020. gadam vismaz 20 % no enerģijas 
galapatēriņa jābūt no atjaunojamiem energoresursiem. Turklāt AED ir formulēta 
prasība katrai dalībvalstij nodrošināt, “ka no atjaunojamajiem energoresursiem 
saražotas enerģijas īpatsvars visā transportā 2020. gadā ir vismaz 10 % no ener ­
ģijas galapatēriņa transportā attiecīgajā dalībvalstī”8. Šo mērķi var sasniegt, ja 
palielina elektrības un citu no atjaunojamiem energoresursiem iegūtu alternatīvu 
enerģijas avotu izmantošanu transporta nozarē un ja fosilai degvielai pievieno 
biodegvielu. Ņemot vērā pašreizējo tehnikas attīstību un iespējas transportā 
izmantot elektroenerģiju, kas iegūta no atjaunojamiem energoresursiem, vai 
alternatīvus enerģijas avotus, 10 % mērķi iespējams sasniegt tikai tad, ja pastipri ­
nāti izmanto biodegvielu. 2014. gadā biodegvielas pievienošanas līmenis Eiropas 
Savienības patērētajā transporta degvielā bija aptuveni 5 %9.
08 
Tā kā pastāv konkurence starp lauksaimniecības kultūrām, ko izmanto biodegvie ­
las ražošanai un pārtikas ražošanai, 2015. gadā ES likumdevējs noteica10, ka tādas 
enerģijas īpatsvars, kura iegūta no biodegvielas, kas ražota no pārtikas kultūrau ­
giem, nedrīkst pārsniegt 7 % no 2020. gadā sasniedzamā 10 % mērķa transporta 
nozarē.
09 
Kā minēts iepriekš, biodegviela, kas ražota no atkritumiem, atliekām vai citas 
nepārtikas produktu biomasas, ar pārtikas ražošanu nekonkurē. Tāpēc AED ir 
noteikts, ka šādi iegūtas biodegvielas īpatsvars ES 10 % mērķa sasniegšanā ir ie ­
skaitāms divkārši. Tas nozīmē, ka dalībvalstis teorētiski var sasniegt 10 % mērķi, ja 
tās patērē 5 % biodegvielas, kas ražota no lignocelulozes materiāliem, nepārtikas 
celulozes materiāliem, atkritumiem vai atliekām. Saskaņā ar Eurostat  apkopota ­
jiem statistikas datiem par 2014. gadu divkārši ieskaitītās biodegvielas īpatsvars 
paziņotajā biodegvielas kopējā patēriņā visu dalībvalstu transporta nozarē veido ­
ja aptuveni 20 % (sk.  I pielikumu ).8 AED, 3. panta 4. punkts.
9 Biodegvielas barometrs, 
Eurobserver , 2015. gada jūlijs.
10 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2015. gada 
9. septembra Direktīva (ES) 
2015/1513, ar kuru groza 
Direktīvu 98/70/EK, kas 
attiecas uz benzīna un 
dīzeļdegvielu kvalitāti, un 
Direktīvu 2009/28/EK par 
atjaunojamo energoresursu 
izmantošanas veicināšanu 
(OV L 239, 15.9.2015., 1. lpp.).
14 Ievads 
Ilgtspējas kritēriji, kas definēti AED 17 . panta 2. līdz 6. punktā
a) Biodegvielas lietojumam jāpanāk siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījums vismaz 35 % apmērā;
b)  biodegvielu nedrīkst ražot no izejvielām, kas iegūtas zemes platībās ar augstu bioloģisko daudzveidību 
(t. i., pirmatnēji meži un citas mežu zemes, aizsargājamās dabas teritorijas, pļavas ar augstu bioloģisko 
daudzveidību);
c)  biodegvielu nedrīkst ražot no izejvielām, kas iegūtas no zemes platības ar augstu oglekļa koncentrāciju 
(t. i., mitrājs, pastāvīga mežaudze, kūdrājs);
d)  lauksaimniecības izejvielām, kas audzētas ES un izmantotas biodegvielas ražošanai, jāatbilst laba lauk ­
saimniecības un vides stāvokļa obligātajiem noteikumiem un dažām obligātajām pārvaldības prasībām, 
kas definētas KLP .1. izcēlumsBiodegvielas ilgtspējas kritēriji
10 
Lai samazinātu negatīvo ietekmi uz vidi, ko rada tiešas zemes izmantojuma izmai ­
ņas (sk. 1. punktu), AED ir noteikts, ka biodegvielai ir jāatbilst vairākiem ilgtspējas 
kritērijiem, kas uzskaitīti 1. izcēlumā . Direktīva atsaucas arī uz vairākiem prob ­
lēmjautājumiem, kas var apdraudēt biodegvielas ilgtspēju, tādiem kā potenciāli 
negatīva sociālekonomiskā ietekme (piemēram, zemes īpašumtiesību konflikti, 
piespiedu/bērnu darbs, slikti lauksaimnieku darba apstākļi u. c.), SEG emisijas, ko 
izraisījušas netiešas izmaiņas zemes izmantojumā, kā arī krāpšana un pārredzamī ­
bas trūkums biodegvielas ražošanā.
11 
Virzībā uz 10 % mērķi transporta nozarē var ņemt vērā tikai ilgstspējīgu biodeg ­
vielu. Dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai deklarētie daudzumi būtu pamatoti ar 
derīgiem sertifikātiem, un par šo datu ievākšanu un nosūtīšanu Eiropas Statisti ­
kas birojam. Lai garantētu ES tirgū palaistās biodegvielas ilgtspēju, dalībvalstu 
pienākums ir prasīt, lai biodegvielas piegādes ķēdē iesaistītie uzņēmēji apliecinā ­
tu atbilsmi ilgtspējas kritērijiem11. Uzņēmēji var apliecināt, ka viņu biodegvielas 
sūtījums atbilst ilgtspējas kritērijiem, ja viņi ir izpildījuši valsts kontroles sistēmas 
noteiktās prasības vai ja viņi izmanto Komisijas atzītās brīvprātīgās shēmas12.11 AED, 18. panta 3. punkts.
12 AED, 18. panta 4. punkts.
15 Ievads 
12 
Valsts sistēmas kā ilgtspējas pierādījumu parasti pieprasa vai pieņem sertifikātus, 
kas izsniegti saskaņā ar Komisijas atzītām brīvprātīgām shēmām. Kopumā visu 
valstu sistēmas izmanto atzītas brīvprātīgās shēmas, un katrā dalībvalstī parasti 
darbojas vairākas šādas shēmas. Tādējādi brīvprātīgās shēmas sertificē lielāko 
daļu ilgtspējīgu degvielu, kas palaistas ES tirgū.
Ilgtspējīgas biodegvielas sertificēšana saskaņā ar 
brīvprātīgām Komisijas atzītām shēmām
13 
Brīvprātīgā shēma ir biodegvielas ilgtspējas sertificēšanas sistēma. Shēmas 
izveido galvenokārt privāti uzņēmumi. Daudzas brīvprātīgās shēmas izveidoja 
uzņēmēju grupas un citas ieinteresētas personas ( “apaļie galdi” vai konsorciji). Ir 
arī biodegvielas ražotāju izveidotas brīvprātīgās shēmas. Brīvprātīgās shēmas var 
piemērot stingrākus kritērijus nekā tos, kas noteikti Atjaunojamo energoresursu 
direktīvā, kā arī papildu kritērijus, piemēram, sociālos vai vietējiem apstākļiem 
pielāgotus kritērijus un tādus, kas veicina lauksaimniecības paraugpraksi. Tās 
var ņemt vērā arī ilgtspējas papildu aspektus, tādus kā augsnes, ūdens un gaisa 
aizsardzība.
14 
Sertifikācijas vajadzībām ir jāpārbauda visa ražošanas ķēde, sākot no lauksaimnie ­
ka, kas audzē izejvielas, līdz biodegvielas ražotājam. Brīvprātīgās shēmas uzdod 
veikt pārbaudi neatkarīgiem revidentiem (t. i., “sertifikācijas struktūrām”, kas ir 
fiziskas vai juridiskas personas), kuri brīvprātīgās shēmas vārdā un saskaņā ar kon ­
krēto shēmu noslēgto līgumu apliecina uzņēmēju atbilstību ilgtspējas kritērijiem. 
Sertifikācijas struktūru revidenti var veikt dokumentu pārbaudes vai pārbaudes 
uz vietas pie lauksaimniekiem, sākotnējos biomasas savākšanas punktos, nolik ­
tavās, eļļas spiestuvēs, biodegvielas rūpnīcās un pie biomasas vai biodegvielas 
tirgotājiem (sk.  1. attēlu ).
16 Ievads 1. attēlsSertificēšana BS ietvaros
Piezīme . BS – brīvprātīga shēma, Sert. s. – sertifikācijas struktūra .
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
15 
Uzņēmējs, kas ražo biomasu vai biodegvielu, maksā sertifikācijas struktūrām par 
sertificēšanu un dalības maksu brīvprātīgajā shēmā un iegūst sertifikātu ar attie ­
cīgās brīvprātīgās shēmas logotipu. Ikvienam uzņēmējam, kas iesaistīts biomasas 
audzēšanas un tās pārstrādes par biodegvielu ķēdē, ir pienākums biomasas vai 
biodegvielas pircējam sniegt informāciju par iegūto sertifikātu un pārdotā pro ­
dukta ilgtspējas raksturlielumiem.Uzņēmēji izvēlas 
sertiﬁkācijas struktūru sertiﬁkāta saņemšanai.Ja ir ievērotas AED prasības, 
sertiﬁkācijas struktūra katram 
uzņēmējam izsniedz sertiﬁkātu.
Pamatojoties uz sertiﬁkātiem, ko ir piešķīrusi sertiﬁkācijas struktūra, uzņēmējs var sagatavot ilgtspējas pierādījumus un tirgot savu produkciju nākamajam ķēdes līmenim.TirgotājsKad atzīta brīvprātīgā shēma noslēdz līgumu ar sertiﬁkācijas 
struktūru, šāda struktūra iegūst tiesības sertiﬁcēt uzņēmējus.Sertiﬁcēšana BS ietvaros
BSBrīvprātīgā shēma paraksta līgumu ar tām sertiﬁkācijas struktūrām, 
kuras ir kompetentas veikt revīziju, lai pārliecinātos par atbilstību AED 
prasībām.
Benzīna
uzpildes
stacijasLauk-
saimnieksNaftas
pārstrādes 
rūpnīcaSert. s. 1Sert. s. 2Sert. s. 3Sert. s. 4Sert. s. 5
17 Ievads 
16 
Ja uzņēmēju ir sertificējusi atzīta brīvprātīgā shēma, dalībvalsts var neprasīt 
turpmākus pierādījumus par atbilsmi ilgtspējas kritērijiem13. Tādējādi atzītas brīv ­
prātīgās shēmas izsniegts sertifikāts ir derīgs visās dalībvalstīs. Atzītas brīvprātī ­
gās shēmas sertificē gan to biomasu, kas ir ražota ES, gan importēta no trešām 
valstīm.
17 
Komisija ir atbildīga par brīvprātīgo shēmu atzīšanu. Komisija var arī atsaukt 
atzīšanas lēmumu, ja shēma neīsteno visus elementus, kas bija pamatā atzīšanas 
lēmuma pieņemšanai. Atzīšanas lēmumi ir spēkā piecus gadus. Pirmais atzīšanas 
lēmums tika pieņemts 2011. gadā. Līdz 2015. gada decembrim Komisija bija atzi ­
nusi 19 brīvprātīgās shēmas (sk.  II pielikumu )14.13 AED, 18. panta 7. punkts.
14 Sk. katra atzīšanas 
lēmuma 2. panta 2. punktu.
18
 Revīzijas tvērums un pieeja
18 
Tā kā brīvprātīgajām shēmām ir liela nozīme biodegvielas ilgtspējas verificēšanā, 
Komisijai ir būtiski nodrošināt, lai tiktu atzītas tikai tādas shēmas, uz kurām var 
paļauties. Tāpēc revīzijā galvenā uzmanība tika pievērsta procedūrai, ko Komi ­
sija piemēro brīvprātīgo shēmu atzīšanai (t. i., ar atzīšanu saistītās novērtēšanas 
sistēmai).
19 
Turklāt, tā kā saistībā ar 10 % mērķi transporta nozarē var ņemt vērā tikai ilgtspē ­
jīgu biodegvielu, ļoti svarīgi ir nodrošināt ticamu datu ievākšanu par sertificētas 
ilgtspējīgas biodegvielas daudzumu, kas katrā dalībvalstī tiek laists tirgū. Tāpēc 
turpmākais revīzijas mērķis bija pārbaudīt, vai dalībvalstu ievāktie un Eiropas Sta ­
tistikas birojam paziņotie dati par ilgtspējīgas biodegvielas īpatsvaru transporta 
nozarē bija ticami.
20 
Galvenais revīzijas jautājums bija:
Vai attiecībā uz ilgtspējīgu biodegvielu Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas 
tādu sertificēšanas sistēmu, uz kuru var paļauties?
21 
Galveno revīzijas jautājumu iedalīja šādos apakšjautājumos:
— Vai Komisijas īstenotā brīvprātīgo shēmu atzīšana nodrošina to, ka sertificētā 
biodegviela ir ilgtspējīga?
— Vai Komisija nodrošina to, ka atzītās brīvprātīgās shēmas darbojas, kā 
paredzēts?
— Vai dalībvalstu dati par biodegvielas īpatsvaru kopējā transporta patērētajā 
degvielā ir ticami?
22 
Revīziju veica no 2015. gada maija līdz decembrim, un tā aptvēra Komisijas atzīša ­
nas novērtējumus 2011.–2015. gadā. Komisijā revīzija aptvēra konkursu procedū ­
ras, ko piemēroja tāda ārēja konsultanta atlasei, kurš palīdzēs Komisijai novērtēt 
brīvprātīgās shēmas, brīvprātīgo shēmu novērtēšanu un atzīšanu, kā arī turpmāko 
Komisijas īstenoto brīvprātīgo shēmu uzraudzību.
19 Revīzijas tvērums un pieeja 
23 
Mēs arī apmeklējām četras dalībvalstis (Vāciju, Franciju, Poliju un Apvienoto 
Karalisti). Šīs dalībvalstis tika atlasītas tāpēc, ka tās ražo un/vai patērē visvairāk 
biodegvielas. Apmeklētajās dalībvalstīs revīzija pievērsās sistēmām, ko izmanto, 
lai ievāktu un pārbaudītu datus par ilgtspējīgas biodegvielas izmantošanu, kurus 
dalībvalstis paziņo Eiropas Statistikas birojam publicēšanai.
24 
Brīvprātīgās shēmas un ar to saistītās sertifikācijas struktūras nesaņem nekādu 
ES finansējumu, tāpēc Eiropas Revīzijas palāta tās nerevidē. Līdz ar to mēs neva ­
ram izvērtēt, vai atzītās brīvprātīgās shēmas darbojas efektīvi un vai uz to izsnieg ­
tajiem ilgtspējas sertifikātiem var paļauties. Tomēr shēmā iesaistītie uzņēmēji 
piekrita sniegt ieskatu savā darbībā un organizācijā, kad tos informatīvos nolūkos 
apmeklēja Palātas revidenti. Mēs apmeklējām arī biodegvielas ražošanas ķēdē 
iesaistītos sertificētos uzņēmējus.
20
 Apsvērumi
15 AED, 17. panta 1. un 6. punkts.
16 Šīs prasības un nosacījumi ir 
daļa no tā dēvētajiem 
savstarpējās atbilstības 
pienākumiem. Sk. šā ziņojuma 
IV pielikumu .Komisijas novērtēšanas sistēmā, kas saistīta ar 
atzīšanu, nebija ietverti daži svarīgi ilgtspējas aspekti 
attiecībā uz biodegvielas ražošanu
25 
Tā kā lielu daļu biodegvielas sertificē brīvprātīgās shēmas un tā kā vienīgi Ko ­
misijas atzītas brīvprātīgās shēmas var izsniegt derīgus ilgtspējas sertifikātus, ir 
būtiski, lai atzīšanas lēmumi būtu balstīti brīvprātīgo shēmu sertificēšanas stan ­
dartu un pārvaldības vispusīgā un rūpīgā novērtējumā. Turklāt, lai nodrošinātu to, 
ka brīvprātīgās shēmas sertificē patiešām ilgtspējīgu degvielu, atzīšanas proce ­
sā ir jāiekļauj visu ar biodegvielas ražošanu saistīto būtisko ilgtspējas aspektu 
novērtējums.
26 
Kā minēts iepriekš, Komisijas vārdā brīvprātīgo shēmu novērtējumu veica ārējs lī ­
gumslēdzējs, pamatojoties uz procedūrām, kas iepriekš bija saskaņotas ar Komisi ­
ju (ar atzīšanu saistītā novērtēšanas sistēma). Komisija atlasīja ārējo līgumslēdzēju, 
izmantojot pamatotus kritērijus, un kopumā atlase atbilda noteikumiem, kuri iz ­
klāstīti Finanšu regulā, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam. Konsultantu 
veiktā četru brīvprātīgo shēmu novērtējuma pārbaude liecināja, ka viņi ir pareizi 
piemērojuši novērtēšanas sistēmu, par kuru iepriekš bija vienojušies ar Komisiju.
27 
Mēs vērtējām arī to, vai ar atzīšanu saistītā novērtēšanas sistēma pienācīgi ņem 
vērā biodegvielas ražošanas ilgtspēju. Mēs konstatējām, ka šī sistēma novērtē 
vienīgi AED noteiktos obligātos ilgtspējas kritērijus. Tādējādi citi svarīgi aspekti, 
kas ir būtiski biodegvielas ilgtspējas nodrošināšanai, novērtējumā netika ietverti.
Netika ievērotas ES vides prasības lauksaimniecībai
28 
Atjaunojamo energoresursu direktīvā kā viens no Eiropas Savienībā audzēto izej ­
vielu ilgtspējas kritērijiem15 ir norādīta atbilsme KLP16 definētajām vides prasībām 
un lauksaimniecības un vides stāvoklim. Mēs konstatējām, ka pirms atzīšanas 
apliecināšanas Komisija nepārliecinās, vai brīvprātīgās shēmas pārbauda, kā 
biodegvielas izejvielu ražotāji (lauksaimnieki) ievēro šos nosacījumus un prasības. 
Tādējādi mēs atklājām, ka trijās no četrām pārbaudītajām shēmām to standarti 
neļāva efektīvi un vispusīgi pārbaudīt šā ilgtspējas kritērija ievērošanu. Šīs shē ­
mas paļāvās uz pārbaudēm, ko veica valsts iestādes KLP ietvaros, taču tām nebija 
pieejami šo pārbaužu rezultāti (sk.  2. izcēlumu ).
21 Apsvērumi 
29 
Savos gada pārskatos mēs sistemātiski esam uzsvēruši, ka lauksaimnieki neievēro 
minētās ES vides prasības lauksaimniecībai (sk. 28. punktu)17.
Ilgtspējas jautājumi nav obligāti
30 
Daži ar biodegvielas ražošanu saistītie ilgtspējas aspekti ir minēti Atjaunojamo 
energoresursu direktīvā18, taču tie nav noteikti kā obligātas prasības. Piemēram, 
AED nedefinē saistošus kritērijus, kas nodrošina, lai ES patēriņam ražotā biodeg ­
viela neradītu negatīvu sociālekonomisku ietekmi. Tādējādi Komisija brīvprātīgo 
shēmu atzīšanas procedūras laikā nevērtē, vai ir iespējama šāda negatīva ietek ­
me. Tomēr biodegvielas ražošana var apdraudēt vietējos iedzīvotājus un radīt 
kaitējumu plašākai sabiedrībai. Kā galvenās risināmās problēmas ir minami zemes 
īpašumtiesību konflikti, piespiedu/bērnu darbs, slikti lauksaimnieku darba ap­
stākļi vai apdraudējums veselībai un drošībai19.Labas un nepilnīgas prakses piemēri minēto prasību ievērošanas pārbaudēs
Tikai vienā no apmeklētajām brīvprātīgajām shēmām bija izstrādāti standarti pilnīgai un visaptverošai minēto 
prasību ievērošanas pārbaudei. Tajos ir nepārprotami noteikts, ka ir jāpārbauda, vai lauksaimnieki šīs prasības 
ievēro. Shēmas “Noteikumos par revīziju veikšanu” ir formulēts sertifikācijas struktūru pienākums pārbaudīt, 
vai lauku saimniecības atbilst ilgtspējas prasībām, kas noteiktas Atjaunojamo energoresursu direktīvā.
Trijās pārējās brīvprātīgajās shēmās izmantotie principi vai nu ietvēra nepilnīgas procedūras (kontrolsarakstus), 
kas neiekļāva visas AED minētās ES vides prasības lauksaimniecībai, un pieļāva atbilstības pārbaudi, balstoties 
tikai uz lauksaimnieku pašdeklarācijām, vai arī paļāvās uz pārbaudēm, ko veic valsts iestādes, kuras KLP kon ­
troles sistēmas ietvaros ir atbildīgas par savstarpējo atbilstību, lai gan shēmām nav piekļuves šo pārbaužu 
rezultātiem, kad tās sertificē lauksaimniekus.2. izcēlums
17 ERP pārskats par 2014. gadu, 
7.22. un 7.33. punkts (OV C 373, 
10.11. 2015.).
18 17. panta 7. punkts.
19 Riski saistībā ar biodegvielas 
ražošanu ir noteikti, 
piemēram, apskatā 
“2050 Criteria Overview ” 
[“Pārskats par 2050. gada 
kritērijiem”] ziņojumā 
“WWF Report, September 2012 ” 
[Pasaules Dabas fonda 
ziņojums, 2012. gada 
septembris], http://assets.
worldwildlife.org/
publications/458/files/
original/2050_criteria_final_
low_res_online_viewing.
pdf ?1348517472
22 Apsvērumi 
31 
Lai gan konsultants, kas novērtēja brīvprātīgās shēmas, 2012. gada jūnijā Komisijai 
iesniedza metodoloģiju, kā novērtēt, vai brīvprātīgās shēmas risina neobligātos 
ilgtspējas jautājumus, Komisija šo metodoloģiju līdz šim nav likusi lietā. Tādējādi 
brīvprātīgajām shēmām nav pienākuma iekļaut neobligātos ilgtspējas jautājumus 
savos standartos, ko tās iesniedz atzīšanas saņemšanai. Tomēr mēs konstatējām, 
ka viena no četrām pārbaudītajām shēmām ir izveidojusi sertificēšanas procedū ­
ras, kurās ir ietverta sociālekonomiskās ietekmes pārbaude (sk.  3. izcēlumu ).
20 17. panta 7. punkta otrā daļa.
21 COM(2013) 175  final , kam 
pievienots SWD 
(2013) 102  final , kā arī 
COM(2015) 293  final , kam 
pievienots SWD(2015) 117  final . 
Mēs izskatījām gan COM, gan 
SWD dokumentus.3. izcēlumsLaba sociālo ilgtspējas aspektu pārbaudes prakse
Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un videi draudzīgu un sociāli atbildīgu biomasas ražošanu, šīs brīvprātīgās shē ­
mas ilgtspējīgas ražošanas standarts ne vien ir virzīts uz ekoloģiska kaitējuma novēršanu, bet arī uz pienācīgu 
darba apstākļu saglabāšanu un darbinieku veselības aizsardzību lauku saimniecībās. Tas ietver augsnes, ūdens 
un gaisa aizsardzību, drošus darba apstākļus (tostarp mācības un izglītošanu, aizsargtērpu lietošanu, kā arī pie ­
nācīgu un laikus sniegtu palīdzību nelaimes gadījumos), kā arī cilvēktiesību, darba tiesību un zemes īpašumtie ­
sību ievērošanu. Saskaņā ar šiem principiem biomasas ražošanai jāveicina sociāli atbildīgi darba apstākļi, kā arī 
strādājošo veselība, drošība un labklājība, un ražošanas pamatā jābūt atbildīgām sabiedrības attiecībām.
32 
AED ir noteikts, ka Komisija reizi divos gados ziņo Eiropas Parlamentam un Pado ­
mei par ietekmi uz sociālo stabilitāti Eiropas Savienībā un trešās valstīs saistībā 
ar augošo pieprasījumu pēc biodegvielas un par biodegvielas jomā īstenotās 
ES politikas ietekmi uz pārtikas izstrādājumu pieejamību par pieņemamām ce ­
nām, it īpaši jaunattīstības valstu iedzīvotājiem, kā arī par plašākiem ar attīstību 
saistītiem jautājumiem. Komisijas ziņojumā ir jāpievēršas jautājumiem par zemes 
lietošanas tiesību ievērošanu un pasākumiem, ko valstī īsteno augsnes, ūdens 
un gaisa aizsardzībai20. Mēs atzīmējam, ka prasība iesniegt šādu ziņojumu nevar 
kompensēt sistemātisku minēto ilgtspējas aspektu sertificēšanas trūkumu, tomēr 
tas varētu sniegt nepieciešamo pārskatu par šo jautājumu nozīmi.
33 
Līdz šim Komisija ir iesniegusi divus ziņojumus21. Mēs uzskatām, ka to izmanto ­
jums ir ierobežots, jo tajos ietvertā informācija nav pilnīga un formulētie secinā ­
jumi nav skaidri, kā izklāstīts 4. izcēlumā . Šajos ziņojumos nav pietiekami daudz 
datu, lai varētu novērtēt, kāda ir biodegvielas pieprasījuma ietekme uz sociālo 
ilgtspēju, un, ja vajadzīgs, ierosināt korekcijas.
23 Apsvērumi 4. izcēlumsBiodegvielas ražošanas ietekme uz sociālajiem aspektiem: nepietiekamas 
informācijas piemēri Komisijas ziņojumos
Komisijas 2013. gada ziņojumā nav minēti “plašāki ar attīstību saistīti jautājumi jaunattīstības valstīs22” (pie ­
mēram, lauku un sociālā attīstība – tāda kā labklājība vietējā mērogā, sociālā labklājība un piekļuve enerģijai, 
spēju attīstība un tehnoloģiju pārnese). Ziņojuma sagatavošanas dokumentā sniegtais darba apstākļu no ­
vērtējums23 balstās tikai uz informāciju par to, vai valstis, kuras eksportē biodegvielu uz Eiropas Savienību, ir 
parakstījušas starptautiskās konvencijas.
Šajos ziņojumos nav novērtēti tādi darba apstākļu aspekti kā atalgojums, veselības aizsardzība (tostarp pa­
kļautība ķīmisko vielu iedarbībai), līgumiskās vienošanās vai dzimumspecifiska ietekme.
Komisijas 2015. gada ziņojumā plašāki ar attīstību saistīti jautājumi jaunattīstības valstīs nav apskatīti vispār. 
Ziņojuma sagatavošanas dokumentā ir formulēts neskaidrs secinājums, ka “biodegvielas ražošana var kopumā 
pozitīvi vai negatīvi ietekmēt plašākus ar attīstību saistītus jautājumus jaunattīstības valstīs”24.
22 AED ir formulēta prasība ziņot par “plašākiem ar attīstību saistītiem jautājumiem jaunattīstības valstīs”, tomēr nav precizēts, kas šie par 
jautājumiem.
23 Ecofys  et al, “ Renewable energy progress and biofuel sustainability ” [Progress atjaunojamo energoresursu jomā un biodegvielas ilgtspēja], 2012. g.
24 Ecofys  et al, “ Renewable energy progress and biofuel sustainability ” [Progress atjaunojamo energoresursu jomā un biodegvielas ilgtspēja], 2014. g., 
173. lpp.
Netika aplūkota ietekme, ko rada netiešas izmaiņas zemes 
izmantojumā
34 
Biomasas ražošanai parasti izmanto aramzemi, ko iepriekš izmantoja lauksaim ­
niecībā, lai ražotu pārtiku vai dzīvnieku barību. Tā kā joprojām ir nepieciešama 
lauksaimnieciskā ražošana, to var daļēji pārvietot uz platībām, kas iepriekš nav 
bijušas aramzeme, piemēram, uz pļavām vai meža zemi. Šo procesu dēvē par ne ­
tiešām izmaiņām zemes izmantojumā, un tas var apdraudēt siltumnīcefekta gāzu 
emisiju ietaupījumu, ko rada pastiprināta biodegvielas izmantošana, jo pļavas un 
meži absorbē lielu daudzumu CO2. Ja šādas zemes pārvērš aramzemē, CO2 līmenis 
atmosfērā var palielināties, jo zemes izmantojuma maiņa var radīt ievērojamas 
papildu siltumnīcefekta gāzu emisijas.
24 Apsvērumi 
35 
Tas, ka ir svarīgi novērtēt ietekmi, ko rada netiešas izmaiņas zemes izmantojumā, 
tika uzsvērts Atjaunojamo energoresursu direktīvas starpposma novērtējumā25, 
kurā norādīts, ka biodegvielas var samazināt SEG emisijas, taču šis samazinājums 
lielā mērā ir atkarīgs no veida, no izmantotajām izejvielām un no tā, vai tiek ņem ­
ta vērā precīzi nezināmā ietekme, ko rada netiešas izmaiņas zemes izmantojumā”. 
Ja ņem vērā netiešas izmaiņas zemes izmantojumā, tad tāda biodegviela, kas 
ražota no atkritumiem un atliekām vai no cukurniedrēm, var radīt lielus emisiju 
ietaupījumus, savukārt tā, ko ražo no kultūraugiem, dažos gadījumos SEG emisijas 
var pat palielināt.
36 
Tomēr Atjaunojamo energoresursu direktīvā nav noteikta prasība biomasas un 
biodegvielas piegādātājiem iekļaut siltumnīcefekta gāzu emisiju ietaupījumu, 
aprēķinot tās emisijas, kas saistītas ar netiešām izmaiņām zemes izmantojumā26. 
Līdz ar to ietekme, ko netiešās izmaiņas zemes izmantojumā atstāj uz biodegvie ­
las ilgtspēju, nav ietverta brīvprātīgo shēmu īstenotajā novērtēšanas un atzīšanas 
procedūrā.
37 
Mēs atzīstam, ka var rasties tehniskas grūtības, aplēšot ietekmi uz siltumnīcefek ­
ta gāzu emisijām, kuru var izraisīt izmaiņas zemes izmantojumā (galvenokārt 
metodoloģijas trūkums, lai aprēķinātu emisijas no izmaiņām zemes izmantojumā 
visā pasaulē, ne tikai reģionos, kur tiek ražota biomasa biodegvielas vajadzībām). 
Grozītā Atjaunojamo energoresursu direktīva27 šo problēmu risina, nosakot, ka 
2020. gada mērķa sasniegšanai var ņemt vērā ne vairāk kā 7 % biodegvielas, kas 
ražota no pārtikas kultūraugiem, un ieviešot papildu ziņošanas pienākumus da ­
lībvalstīm un Komisijai28. Revīzijas laikā nebija pieejama informācija par avotiem, 
ko Komisija var izmantot ziņošanai par netiešu zemes izmantošanas maiņu.
Biodegvielas ražošanā izmantoto atkritumu vai atlieku 
izcelsmes nepietiekama pārbaude
38 
Uzskata, ka biodegviela, kas ražota no atkritumiem un atliekām, piemēram, no 
lietotas cepamās eļļas, ir daudz saudzīgāka videi, jo šīs izejvielas nekonkurē ar 
lauksaimniecības zemes izmantošanu pārtikas ražošanai.25 CE Delft , Mid-term evaluation of 
the Renewable Energy Directive. 
A study in the context of the 
REFIT programme . 
[Atjaunojamo energoresursu 
direktīvas starpposma 
novērtējums. Pētījums saistībā 
ar Normatīvās atbilstības un 
izpildes programmu], Delfta, 
2015. gada aprīlis ( www.
cedelft.eu ).
26 Tomēr 3. pantā Direktīvā (ES) 
2015/1513, ar kuru groza 
Atjaunojamo energoresursu 
direktīvu, ir noteikts, ka 
Komisija līdz 2016. gada 
31. decembrim iesniedz 
Parlamentam un Padomei 
ziņojumu, kurā ir iekļauts arī 
izvērtējums “par labākajiem 
pieejamiem zinātniskajiem 
pierādījumiem par netiešas 
zemes izmantošanas maiņas 
ietekmi uz siltumnīcefekta 
gāzu emisijām, kas saistītas ar 
biodegvielu (..) ražošanu”.
27 Direktīva (ES) Nr. 2015/1513.
28 Grozītās AED VIII pielikumā ir 
norādītas aplēstās netiešās 
zemes izmantošanas maiņas 
emisijas, ko dalībvalstīm un 
Komisijai jāņem vērā ziņošanas 
vajadzībām.
25 Apsvērumi 
39 
Iespēja no atkritumiem un atliekām ražotu biodegvielu ieskaitīt divkārši ir radījusi 
situāciju, kad no lietotas cepamās eļļas ražotu biodīzeļdegvielu (sk. 9. punktu) 
“bieži vien tirgo par augstāku cenu nekā to, kas ražota no augu eļļas”29. Tas rada 
risku, ka neapstrādātu eļļu vilto, lai to pārdotu kā lietotu cepamo eļļu. Uz to ir 
norādīts nesenā pētījumā30, kurā paustas uzņēmēju un citu ieinteresētu personu 
bažas par “risku, kas saistīts ar neapstrādātas augu eļļas viltošanu, lai to pārdotu 
kā lietotu cepamo eļļu”.
40 
Tāpēc bija būtiski, lai atzīšanas procesa ietvaros Komisija novērtētu brīvprātī ­
go shēmu procedūras, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka no atkritumiem ražotā 
biodegviela patiešām ir ražota no atkritumiem. Tomēr mēs konstatējām, ka tas 
tā nebija, jo Komisija nenovērtē, vai brīvprātīgās shēmas pārbauda biodegvielas 
ražošanā izmantoto atkritumu izcelsmi.
41 
Komisija 2014. gada oktobrī atzina, ka brīvprātīgās shēmas nesniedz pietiekamus 
pierādījumus par atkritumu izcelsmi (piemēram, restorāni attiecībā uz lietotu 
cepamo eļļu) un visām atzītajām shēmām izstrādāja norādījumus. Tajā ierosināts 
izveidot īpašas revīzija procedūras atkritumu un atlieku izcelsmes pārbaudei, 
proti, lai pārbaudītu “uzņēmēju, kura uzņēmumā radušies atkritumi vai atliekas”. 
Norādījumos uzsvērts, ka saistībā ar atkritumiem un atliekām pastāv “reāls krāp ­
šanās risks” ekonomisko stimulu dēļ (piemēram, gadījumos, ja “cena, ko var prasīt 
par izejvielām, kas deklarētas kā atkritumi vai atliekas, ir augstāka nekā neapstrā ­
dātam produktam”31).
42 
Tas nozīmē, ka no 2011. gada, kad tika atzītas pirmās brīvprātīgās shēmas, līdz 
vismaz 2014. gadam biodegviela, kas tika sertificēta kā no atkritumiem ražota 
biodegviela un tādējādi valsts mērķos ieskaitīta divkārši, tika sertificēta bez 
pienācīgas izmantoto atkritumu izcelsmes pārbaudes. Tā kā revīzijas laikā tika 
konstatēti trūkumi brīvprātīgo shēmu uzraudzībā (sk. 50.–56. punktu) un norādī ­
jumos formulēto prasību īstenošanā (sk. 57. un 58. punktu), mēs nevaram secināt, 
ka verifikācija būtu efektīvi uzlabojusies.29 EK norādījumi “Pārraudzības 
ķēdes verifikācija saistībā ar 
biodegvielu, kas ražota no 
atkritumiem un ražošanas 
atliekām”, 10.10.2014., 2. lpp., 
5. punkts.
30 Ecofys , “Trends in the UCO 
market ” [Tendences lietotas 
cepamās eļļas tirgū], 2013. g., 
2. lpp.
31 Norādījumi, 10.10.2014., 2. lpp.
26 Apsvērumi 
Vēl nesen zālāji ar augstu bioloģisko daudzveidību netika 
konsekventi aizsargāti
43 
Atjaunojamo energoresursu direktīvā32 definētais kritērijs attiecas uz “pļavām ar 
augstu bioloģisko daudzveidību” (tostarp apdraudētas vai jutīgas sugas) kon ­
krētās zemes platībās33. Lai to ieviestu, Komisijai bija dots uzdevums noteikt34 
“bioloģiski daudzveidīgo pļavu noteikšanas kritērijus un ģeogrāfiskos apgaba ­
lus”. Šādu definīciju Komisija izstrādāja 2014. gada decembrī35 un sāka piemērot 
2015. gada 1. oktobrī, lai gan dalībvalstīm bija jāsāk īstenot ARD līdz 2010. gada 
5. decembrim.
44 
Lai gan definīcija attiecībā uz zālājiem ar augstu bioloģisko daudzveidību tika 
izstrādāta vēlu, dažas brīvprātīgās shēmas nodrošināja netiešu atbilstību šim 
kritērijam jau pašā sertificēšanas darbību sākumā, aizliedzot zālāju jebkādu 
pārveidošanu. Piemēram, trīs no četrām pārbaudītajām brīvprātīgajām shēmām 
bija noteikušas: “Kamēr Komisija nav izstrādājusi bioloģiski daudzveidīgo zālāju 
definīcijas, kritērijus un ģeogrāfiskos apgabalus, zālāju jebkāda pārveidošana 
ir aizliegta, sākot ar 2008. gada janvāri.” Citas shēmas atzīšanas procesā neie ­
kļāva “bioloģiski daudzveidīgo zālāju” aspektu, un tas nozīmē, ka šo shēmu līdz 
2015. gada 1. oktobrim izsniegtie ilgtspējas sertifikāti neietver pārbaudi par to, 
vai izejvielas ir iegūtas no šādām zemes platībām. Tādējādi Komisija sniedza “da ­
ļēju atzīšanu”, jo šis ilgtspējas kritērijs nepārprotami bija izslēgts.
45 
Līdz šim trīs no 19 atzītajām brīvprātīgajām shēmām ir ieguvušas daļēju atzīšanu 
saskaņā ar šiem noteikumiem. Šīs shēmas tātad sertificēja biodegvielas ilgtspēju, 
lai gan tās nebija pārbaudījušas, vai to ražošanai izmantotās izejvielas nav ražotas 
platībās, kas ir pārveidoti zālāji ar, iespējams, augstu bioloģisko daudzveidību. 
Lai gan šīs shēmas sniedza nepilnīgu pārliecību par šo ilgtspējas aspektu, mēs 
konstatējām, ka to izsniegtie sertifikāti faktiski tika uzskatīti par tādiem, kas 
aptver visus Atjaunojamo energoresursu direktīvā minētos ilgtspējas kritērijus. 
Tas nozīmē, piemēram, to, ka šo shēmu sertificētā biodegviela tika ieskaitīta, kad 
aprēķināja virzību uz 2020. gadā sasniedzamo 10 % mērķi transporta nozarē.32 17. panta 3. punkta c) 
apakšpunkts.
33 Zālāji ar augstu bioloģisko 
daudzveidību var atšķirties pa 
klimata joslām, un cita starpā 
tie var būt virsāji, ganības, 
pļavas, savannas, stepes, 
krūmāju zemes, tundra un 
prērijas. Komisijas 2014. gada 
8. decembra Regula (ES) 
Nr. 1307/2014, par zālāju ar 
augstu bioloģisko 
daudzveidību kritēriju un 
ģeogrāfisko apgabalu 
definēšanu, kas vajadzīga, lai 
izpildītu Eiropas Parlamenta 
un Padomes Direktīvas 98/70/
EK, kas attiecas uz benzīna un 
dīzeļdegvielu kvalitāti, 
7.b panta 3. punkta 
c) apakšpunktu un Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Direktīvas 2009/28/EK par 
atjaunojamo energoresursu 
izmantošanas veicināšanu 
17. panta 3. punkta 
c) apakšpunktu, 3. apsvērums 
(OV L 351, 9.12.2014., 3. lpp.).
34 Atjaunojamo energoresursu 
direktīva, 17. panta 3. punkta 
otrā daļa, redakcija, kas 
piemērojama līdz 2015. gada 
septembrim.
35 Regula (ES) Nr. 1307/2014.
27 Apsvērumi 
Netika pievērsta pietiekama uzmanība pārvaldībai un 
pārredzamībai
46 
Līdztekus iepriekš minētajiem ilgtspējas jautājumiem Komisija novērtēšanas 
un atzīšanas procedūrā neņēma vērā brīvprātīgo shēmu pārvaldību (vadību un 
darbinieku kvalifikāciju). Pārvaldība un darbinieku tehniskā kompetence būtiski 
ietekmē shēmas standartu pamatotību un piemērošanu. Pārredzama pārvaldī ­
ba, kas nodrošina ieinteresēto personu pienācīgu pārstāvību, kā arī vadības un 
darbinieku pamatīga zinātība palielina varbūtību, ka standartus pareizi piemēros 
izpildes vietā, un samazina risku saistībā ar atsevišķu biodegvielas ražotāju īpašu 
interešu aizstāvību. Ja brīvprātīgās shēmas pārvaldība nonāk tikai dažu uzņēmēju 
pārstāvju rokās, palielinās interešu konflikta risks un līdz ar to pastāv varbūtība, 
ka netiek efektīvi pārbaudīta atbilsme shēmas standartiem. Līdzīgi, ja brīvprātī ­
gās shēmas vadītāju un darbinieku tehniskās spējas ir vājas, palielinās risks, ka 
sertifikācijas struktūru kvalitātes kontrole nenodrošinās to, lai uzņēmēji efektīvi 
ievērotu shēmas standartus.
47 
Izmantojot publiski pieejamu informāciju, mēs pārbaudījām 19 atzīto brīvprātīgo 
shēmu pārredzamību un pārvaldību (sk.  II un III pielikumu ). Mēs konstatējām, ka 
ir piecu veidu shēmas: brīvprātīgās shēmas, kas izveidotas kā individuālu ieinte ­
resēto personu vai uzņēmumu apvienības, shēmas, kas izveidotas kā konsorcijs, 
kurā apvienojušās organizācijas vai apvienības, shēmas, ko izveidojusi publiska 
struktūra, shēmas, ko izveidojuši privāti uzņēmumi, kā arī pētniecības institūta 
pārvaldīta SEG emisiju aprēķina instruments, kas atzīts vienīgi kā shēma SEG ie ­
taupījumu mērīšanas vajadzībām.
48 
Mūsu analīzes rezultāti, kas apkopoti II pielikumā , apstiprina, ka kopumā pār ­
valdība ir pārredzamāka tajās brīvprātīgajās shēmās, kuras darbojas saskaņā ar 
“atvērtu” dalības principu un tajās, ko izveidojušas publiskas struktūras, savukārt 
shēmas, kuras izveidotas kā konsorciji vai kurās apvienojušies uzņēmumi, parasti 
publicē mazāk informācijas. Vienai brīvprātīgajai shēmai nebija atrodama pat 
tīmekļa vietne. Saskaņā ar publiski pieejamo informāciju var secināt, ka shēmās, 
kurās apvienojušies uzņēmumi, nav izveidotas īpašas pārvaldības struktūras vai 
procedūras, un šādu shēmu vadību nodrošina uzņēmumu pašreizējā vadība un 
darbinieki. Mūsuprāt, šāda pārvaldības kārtība paaugstina interešu konflikta 
risku.
28 Apsvērumi 
49 
Dažas brīvprātīgās shēmas savās vadības struktūrās ir iekļāvušas dažādas ie ­
interesēto personu grupas, piemēram, ražotājus, tirgotājus, vides speciālistus, 
pētniekus u. tml. Tā ir laba prakse, jo dažādu interešu grupu pārstāvība nodrošina 
līdzsvarotāku lēmumu pieņemšanas procesu, kā arī vispusīgāku shēmas standartu 
izstrādi un plašāku to īstenošanas uzraudzību.
Brīvprātīgās shēmas netika uzraudzītas
Brīvprātīgo shēmu darbība netika pienācīgi uzraudzīta…
50 
Brīvprātīgās shēmas atzīst, pamatojoties uz dokumentāro pārbaudi, respektīvi, 
pārbauda shēmu dokumentus saistībā ar to sertificēšanas standartiem un pro ­
cedūrām, kas piemērojamas pēc tam, kad shēma ir atzīta. Tāpēc mēs uzskatām, 
ka brīvprātīgo shēmu darbības uzraudzība ir būtiska, lai nodrošinātu pārliecību 
par to, ka ilgtspējas sertifikāti tiek piešķirti saskaņā ar tiem standartiem, kas bija 
iesniegti līdz ar pieteikumu atzīt shēmu.
51 
Atjaunojamo energoresursu direktīvā nav noteikta prasība Komisijai uzraudzīt 
brīvprātīgās shēmas. Mēs konstatējām, ka Komisija pēc atzīšanas piešķiršanas 
neuzraudzīja brīvprātīgās shēmas (sk. 57. punktu). Komisija norāda, ka vienīgais 
tās rīcībā esošais instruments ir atzīšanas atsaukšana, ja tai ir pierādījumi, ka shē ­
ma ir nopietni pārkāpusi savus sertificēšanas noteikumus un prasības. Tomēr, tā 
kā Komisija neuzrauga brīvprātīgo shēmu darbību, maz ticams, ka tā varēs iegūt 
pietiekamus pierādījumus šajā aspektā.
52 
Kad bijām pārskatījuši sertifikācijas struktūru darbu, mēs konstatējām, ka stan ­
darti, ko brīvprātīgās shēmas bija iesniegušas atzīšanas saņemšanai, faktiski ne 
vienmēr tiek piemēroti praksē, un tas liecina, ka ir vajadzīga Komisijas īstenota 
brīvprātīgo shēmu darbības aktīva uzraudzība.
29 Apsvērumi 
36 17. panta 4. un 5. punkts.53 
Piemēram, saskaņā ar vienas apmeklētās brīvprātīgās shēmas standartiem serti ­
fikācijas struktūrai ir jāveic vairāku biomasas ražotāju revīzija un jāapstiprina, ka 
biomasai, kas deklarēta kā ilgtspējīga, ir zināma un ilgtspējīga izcelsme un ka ir 
pierādīta atbilstība AED ilgtspējas kritērijiem. Brīvprātīgo shēmu norādījumos ir 
noteikts, ka revīzijas var būt dokumentu apstiprinājuma revīzijas un/vai apstip ­
rinājuma revīzijas uz vietas – atkarībā no konteksta, situācijas un riska līmeņa. 
Tomēr mēs atklājām, ka sertifikācijas struktūras revidenti faktiski neveic revīzijas 
uz vietas pie lauksaimniekiem, lai gan shēmas standartos ir formulēta prasība 
zināmos apstākļos veikt apstiprinājuma revīzijas uz vietas.
54 
Cits piemērs attiecas uz prasībām aizsargāt mitrājus un kūdrājus. Saskaņā ar 
Atjaunojamo energoresursu direktīvu36 biodegvielu nedrīkst ražot no izejvielām, 
kas iegūtas no zemes platības ar augstu oglekļa koncentrāciju. Brīvprātīgo shēmu 
pienākums ir izstrādāt īpašas norādes saistībā ar šo aspektu un izveidot visaptve ­
rošu atbilstības kontroles sistēmu neatkarīgu revidentu vajadzībām. Francijā revi ­
denti konstatēja, ka, lai gan apmeklētā brīvprātīgā shēma bija izstrādājusi detali ­
zētus standartus saistībā ar šādu aizsargājamu platību pārveidošanu, sertifikācijas 
struktūrām bija grūti pārbaudīt, vai standarti tiek ievēroti. Francijas atbildīgās 
iestādes apstiprināja, ka šo grūtību iemesls ir tas, ka valstī nav precīzas kartēšanas 
sistēmas mitrāju un kūdrāju noteikšanai. Francijas kartēšanas datubāze vēl jopro ­
jām ir izstrādes stadijā un nevar garantēt ar mitrājiem un kūdrājiem saistīto datu 
precizitāti, atjaunošanu, viengabalainību un pilnīgumu. Tāpēc kontroles sistēma, 
ko brīvprātīgā shēma ieviesa mitrājiem un kūdrājiem, praktiski nav izmantojama. 
Līgumslēdzējs, kurš Komisijas uzdevumā novērtēja dokumentus atzīšanas nolūkā, 
šo specifisko problēmu nebija varējis noteikt.
55 
Turklāt nav izveidota īpaša sūdzību iesniegšanas kārtība, kas ļautu informēt Ko ­
misiju par iespējamiem brīvprātīgo shēmu noteikumu pārkāpumiem, un Komisija 
nepārbauda, vai sūdzības, kas ir tieši adresētas brīvprātīgajām shēmām vai kas 
publiskotas citur, tiek pienācīgi izskatītas. Komisija paļaujas uz to, ka ieinteresētās 
personas ir informētas par vispārējo internetā pieejamo sistēmu, ko var izmantot, 
lai iesniegtu sūdzības par ES tiesību aktu pārkāpumiem. Tomēr šīs sistēmas tīmek ­
ļa vietnē ir sniegts skaidrojums, ka “Eiropas Komisija drīkst pieņemt jūsu sūdzību 
tikai tad, ja tā skar ES tiesību pārkāpumu, kurā vainojamas kādas ES dalībvalsts 
iestādes” un uz brīvprātīgajām shēmām tas neattiecas.
30 Apsvērumi 
56 
Mēs atklājām, ka dažas dalībvalstis brīvprātīgajām shēmām un sertifikācijas struk ­
tūrām piemēroja īpašas prasības (sk.  5. izcēlumu ). Lai gan to varētu uzskatīt kā 
mēģinājumu valsts līmenī kompensēt uzraudzības trūkumu ES līmenī, mūsuprāt, 
šāda rīcība kaitē ilgtspējīgas biodegvielas sertificēšanas saskaņotībai Eiropas Sa ­
vienībā, jo dažās dalībvalstīs Komisijas izsniegtajai atzīšanai faktiski nav vērtības, 
ja brīvprātīgā shēma neizpilda konkrētas prasības, ko noteikusi dalībvalsts. Ja nav 
brīvprātīgo shēmu saskaņotas uzraudzības ES līmenī, palielinās risks, ka dalībval­
stis var izmantot diskriminējošus kontroles paņēmienus.
Dalībvalstu prasības, kas ierobežo Komisijas izsniegto atzīšanu ietekmi. Piemēri
Lai varētu veikt sertificēšanas darbības, par kurām ir noslēgts līgums ar brīvprātīgajām shēmām, Vācijā re ­
ģistrētajām sertifikācijas struktūrām ir jāsaņem Vācijas iestāžu atzīšana un jāpakļauj sevi pārbaudēm papil ­
dus tām pārbaudēm, ko jau veic brīvprātīgā shēma. Konkrēti, iestāžu pārstāvjiem ir tiesības būt klāt jebkurā 
revīzijā, ko veic sertifikācijas struktūra, – tās dēvē par “liecinieku revīzijām” – un, ja revīzija notiek ārpus Vācijas, 
sertifikācijas struktūras sedz to amatpersonu ceļa izdevumus, kurām uzdots veikt šāda veida revīzijas.  
Polijā gan brīvprātīgajām shēmām, gan sertifikācijas struktūrām, kas darbojas šo shēmu uzdevumā, šajā valstī 
ir jāizveido birojs, lai tās varētu veikt sertificēšanas darbības.5. izcēlums
…un prasītie uzlabojumi shēmu procedūrās netika pienācīgi 
ieviesti  
57 
Lai gan visefektīvākais veids, kā noteikt un izlabot trūkumus brīvprātīgo shēmu 
darbībā, ir to tieša uzraudzība, šo shēmu efektivitātes uzlabošanu var veicināt arī 
labākās prakses izplatīšana ar norādījumu palīdzību. Līdz šim Komisija ir izdevusi 
trīs norādījumu kopumus (kuri nav juridiski saistoši) atzītajām brīvprātīgajām 
shēmām, un šo norādījumu mērķis bija uzlabot biodegvielas ražošanā izmantoto 
atkritumu vai atlieku izcelsmes pārbaudi, noteikt zālājus ar augstu bioloģisko 
daudzveidību un palielināt shēmu pārredzamību37.37 EK norādījumi “Pārraudzības 
ķēdes verifikācija saistībā ar 
biodegvielu, kas ražota no 
atkritumiem un ražošanas 
atliekām” (10.10.2014.); “Nesen 
pieņemto kritēriju ieviešana 
attiecībā uz zālājiem ar augstu 
bioloģisko daudzveidību un to 
ģeogrāfiskie apgabali” 
(29.1.2015.) un “Komisijas 
tīmekļa vietnes atjaunināšana, 
paziņojumi un pārredzamības 
pasākumi” (12.3.2015.).
31 Apsvērumi 
58 
Mēs konstatējām, ka, lai gan norādījumos aplūkotie problēmjautājumi ir ļoti 
svarīgi, Komisija nepieprasīja norādījumos formulēto prasību īstenošanu, pie ­
mēram, nosakot termiņus, kad brīvprātīgajām shēmām šie uzlabojumi ir jāievieš. 
Piemēram, 2015. gada 12. martā publicētajos norādījumos par pārredzamības 
pasākumiem bija prasīts, lai atzītās brīvprātīgās shēmas norāda saiti uz savu 
tīmekļa vietni un dara publiski pieejamu citu būtisku informāciju, kas uzskaitīta šā 
ziņojuma III pielikumā . Mēs caurskatījām brīvprātīgo shēmu tīmekļa vietnes un 
konstatējām, ka gandrīz gadu pēc šo norādījumu publicēšanas prasības ne tuvu 
nebija izpildītas: joprojām nebija publiskota informācija vai arī tā bija neskaidra 
vai nepilnīga.
59 
Likumdevējam pārredzamība ir ārkārtīgi svarīgs apstāklis, jo Atjaunojamo ener ­
goresursu direktīvas 24. pantā Komisijai ir noteikta prasība izveidot sabiedrībai 
tiešsaistē pieejamu pārredzamības platformu, “lai palielinātu pārskatāmību 
un atvieglotu un veicinātu dalībvalstu sadarbību”. Saskaņā ar šo pašu prasību 
“platformu var izmantot, lai publiskotu attiecīgu informāciju, ko Komisija vai 
kāda dalībvalsts uzskata par būtiski svarīgu saistībā ar šo direktīvu un tās mērķu 
sasniegšanu”.
60 
Komisija uzskata, ka Komisijas Enerģētikas ģenerāldirektorāta īpaša tīmekļa viet ­
ne38, kurā ietverta visa tiesību aktos noteiktā un no dalībvalstīm saņemtā infor ­
mācija un cita noderīga informācija, ir pārredzamības platforma. Tās pašreizējā 
formātā pārredzamības platforma, ko uztur vienīgi Komisija, nav pilnībā atbilstīga 
AED prasībai “atvieglot un veicināt dalībvalstu sadarbību”. To apstiprināja arī 
satiktās ieinteresētās personas (valsts iestādes, brīvprātīgās shēmas), kuras stingri 
atbalstīja lielāku pārredzamību un informācijas apmaiņu.
61 
To, ka pastiprināt informācijas apmaiņu ir svarīgi ne tikai Komisijai un dalībval ­
stīm, bet arī brīvprātīgajām shēmām, apliecina 6. izcēlumā  sniegtais piemērs.38 https://ec.europa.eu/
energy/en/
renewable ­energy ­
transparency ­platform
32 Apsvērumi 
Piemērs tam, ka pārkāpums, iespējams, radās nepietiekamas informācijas 
apmaiņas dēļ
Pašlaik uzņēmējs, kam sertifikācijas struktūra ir liegusi sertificēšanu, var vērsties pie citas sertifikācijas struktū ­
ras sertifikāta iegūšanai arī tad, ja nav ieviesti iepriekšējās struktūras prasītie uzlabojumi.
Kaut gan jaunajai sertifikācijas struktūrai ir pienākums pieprasīt nesenāko sertificēšanas ziņojumu un uzņēmē ­
ja pienākums ir to iesniegt, nav nekādu iespēju nodrošināt, lai tas patiešām tiktu izdarīts.
Dažās brīvprātīgajās shēmās informācija ir pārredzama un revīzijas ziņojumi, ko sagatavojusi viena sertifikā ­
cijas struktūra, ir pieejami citām struktūrām, kas darbojas šīs shēmas ietvaros. Tomēr, ja divas sertifikācijas 
struktūras darbojas dažādās brīvprātīgajās shēmās, jaunajai sertifikācijas struktūrai nav iespēju iepazīties ar 
ziņojumu, kas bija pamatā sertificēšanas atteikumam, ja uzņēmējs atsākās to iesniegt.6. izcēlums
Statistikas dati par biodegvielu, kas sertificēta kā 
ilgtspējīga, iespējams, ir pārspīlēti…
62 
Lielāko daļu energoresursu, ko izmanto transportā, veido degviela. Līdz 2020. ga ­
dam nav iespējams sasniegt 10 % atjaunojamās enerģijas mērķi transporta nozarē 
bez ievērojama biodegvielas īpatsvara. Lai aprēķinātu atjaunojamās enerģijas 
īpatsvaru transporta nozarē, var ņemt vērā tikai biodegvielu, kas atbilst ilgtspē ­
jas kritērijiem, tāpēc ir ļoti svarīgi nodrošināt to datu ticamību, kuri attiecas uz 
ilgtspējīgu biodegvielu. Šādus datus Eurostat  publicē īpašās tabulās (“ SHARES ” 
tabulās), kurās apkopotas ziņas par atjaunojamās enerģijas īpatsvaru transporta 
un to nozaru patēriņā, uz kurām attiecas Atjaunojamo energoresursu direktīva.
63 
Dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai deklarētie daudzumi būtu pamatoti ar derī ­
giem sertifikātiem un lai tos tādējādi varētu uzskatīt kā atbilstīgus biodegvielai 
izvirzītajiem ilgtspējas kritērijiem.
33 Apsvērumi 
64 
Kad Eurostat  saņem dalībvalstu iesūtītos datus, tas veic vispārēju datu saskaņotī ­
bas pārbaudi39 un cik vien iespējams pārliecinās, vai paziņotie dati atbilst saska ­
ņotajai metodoloģijai. Parasti problēmas ir saistītas ar datu ievadi (pārrakstīšanās 
kļūdas) un nepilnīgiem datiem. Ja pēc sazināšanās ar valstu iestādēm Eurostat  
joprojām rodas problēmas ar paziņotajiem datiem, tas informē Komisijas Ener ­
ģētikas ģenerāldirektorātu, kurš ir atbildīgs par AED īstenošanas pārraudzību 
dalībvalstīs un ir pilnvarots veikt turpmākas darbības.
…jo ir iekļauta tāda biodegviela, kuras ilgtspēja nav 
pārbaudīta
65 
Polijā tiesību akti nosaka tikai to, ka biodegvielai ir jāsaskan ar Atjaunojamo ener ­
goresursu direktīvā noteiktajiem ilgtspējas kritērijiem, un atbilstības pārbaude 
ir spēkā tikai no 2015. gada 1. janvāra. Tas nozīmē, ka no 2011. līdz 2014. gadam 
uzņēmējiem nebija pienākuma iesniegt ilgtspējas pierādījumu par tiem bio ­
degvielas daudzumiem, kas tika pievienoti fosilajam kurināmajam. Tomēr Polija 
ziņoja, ka visa patērētā biodegviela “atbilda” AED ilgtspējas kritērijiem. Eurostat  
šos datus pieņēma un publicēja, lai gan nebija noteikumu, kas pieprasītu bio ­
degvielas atbilstību AED ilgtspējas kritērijiem, un netika veiktas šādas atbilstības 
pārbaudes.
66 
Francija, kur valsts sistēma ilgtspējīgas biodegvielas sertificēšanai 2011. gadā vēl 
nedarbojās pilnībā, paziņoja, ka tajā gadā atbilstīgas biodegvielas patēriņš ir “0”, 
un šāds skaitlis tika publicēts Eurostat  datos. Mēs uzskatām, ka tieši tāpat vajadzē ­
ja ziņot arī par Poliju.
…un tāpēc, ka divkārši ieskaitītās biodegvielas ražošanā 
izmantotās biomasas izcelsme netika pietiekami pārbaudīta
67 
Valsts statistikas datos ir skaidri nošķirts tās biodegvielas daudzums, ko ieskaita 
divkārši, taču tikai valsts iestādes var nodrošināt katra biodegvielas veida izcel ­
smes izsekojamību (sk. 63. punktu). Ņemot vērā to, ka pārbaudes, kas izmantotas, 
lai pārliecinātos par tās biomasas izcelsmi, kas ražota no atkritumiem un atliekām 
(38.–42.punkts), nevar izslēgt varbūtību, ka datos par divkārši ieskaitītu biodeg ­
vielu ir iekļauta biodīzeļdegviela, kura saskaņā ar sertifikātu ir ražota no lietotas 
cepamās eļļas, lai gan patiesībā tās ražošanai izmantotās izejvielas bija neapstrā ­
dāta eļļa vai viltota neapstrādāta eļļa.39 Piemēram, salīdzinot 
saņemtos datus ar citiem 
publiski pieejamiem avotiem 
(citu struktūru iepriekš 
sagatavotām publikācijām) vai 
arī pārbaudot, vai paziņotie 
dati ir pilnīgi un tajos nav 
ievades kļūdu.
34 Apsvērumi 
68 
Par divkāršo ieskaitīšanu atbild dalībvalstis. Pirms Atjaunojamo energoresursu 
direktīvas grozījumiem bija iespējams divkārši ieskaitīt jebkuru biodegvielu, kas 
ražota no atkritumiem, un faktiski tās bija dalībvalstis, kas pieņēma lēmumu par 
to, kādas vielas var klasificēt kā atkritumus. Mēs konstatējām, ka Eiropas Savie ­
nībā nav vienotas definīcijas to vielu noteikšanai, kuras uzskatāmas par atkritu ­
miem40. Līdz ar to dažādu dalībvalstu divkārši ieskaitītie un paziņotie dati nebija 
tieši salīdzināmi: viena un tā pati viela kādā dalībvalstī tika uzskatīta par izman ­
tojamu un tādējādi nebija klasificējama kā atkritumi, savukārt citā dalībvalstī to 
uzskatīja par atkritumiem un tāpēc to varēja izmantot, lai ražotu biodegvielu, ko 
var ieskaitīt divkārt41.
69 
Kopš 2015. gada septembrī pieņemtajiem grozījumiem42 Atjaunojamo energo ­
resursu direktīvā ir uzskaitītas izejvielas, ko var izmantot divkārši ieskaitāmas 
biodegvielas ražošanai43. Tomēr direktīva ļauj turpināt progresīvas biodegvielas 
ražošanu iekārtās, kuras darbojās pirms grozījumu pieņemšanas, no tām izejvie ­
lām, kas nav uzskaitītas tās pielikumā, bet ko kompetentās valsts iestādes atzinu ­
šas par atkritumiem44.
70 
Dalībvalstis norādīja, ka no atkritumiem un atliekām ražotas biodegvielas pārrau ­
dzības ķēdes verifikācija ir cieši jāuzrauga, jo ir atklājies krāpšanas risks. Ar atkritu ­
miem un atliekām saistītās krāpšanas risku piemēri:
— uzņēmējs var klasificēt kā atkritumus vai atliekas tādas vielas, kas nav ne atkri ­
tumi, ne atliekas (vai kas ir viltotas); vai
— uzņēmējs var mēģināt divreiz sertificēt vienu un to pašu divkārši ieskaitāmo 
produktu dažādās brīvprātīgajās shēmās.
71 
Dažas dalībvalstis ir apspriedušas uzraudzību un iespējamos pasākumus krāpša ­
nas novēršanai, galvenokārt pēc Vācijas un Francijas iniciatīvas, taču apspriedes ir 
pārtrauktas, jo citas dalībvalstis uzskata, ka vienīgi Komisija ir tiesīga vadīt šādas 
diskusijas.40 Sk. 2. sadaļu pētījumā “ The 
sustainability of advanced 
biofuels in the EU ” [Progresīvas 
biodegvielas ilgtspēja Eiropas 
Savienībā], Eiropas Vides 
politikas institūts ( Institute for 
European Environmental Policy , 
IEEP ), Londona, 2013.
41 Piemēram, Zviedrijā taleļļu (ko 
iegūst kokapstrādes 
uzņēmumos) uzskata par 
atkritumiem un tāpēc ieskaita 
divkārši, taču Apvienotajā 
Karalistē – ne, jo to izmanto kā 
ķīmisko prekursoru.
42 Direktīva (ES) Nr. 2015/1513.
43 3. panta f) apakšpunkts un 
IX pielikums – dalībvalstīm 
jāpanāk atbilstība 
formulētajām prasībām līdz 
2017. gada 10. septembrim.
44 Atjaunojamo energoresursu 
direktīva, 3. panta 4. punkta 
e) apakšpunkts, ar jaunākajiem 
grozījumiem.
35
 Secinājumi un ieteikumi
72 
Saskaņā ar ES tiesību aktu kopumu enerģētikas un klimata pārmaiņu jomā, ko 
Padome pieņēma 2009. gadā, dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, lai no atjauno ­
jamajiem energoresursiem saražotas enerģijas īpatsvars visos transporta veidos 
2020. gadā būtu vismaz 10 % no enerģijas galapatēriņa šajā nozarē. Atjaunojamās 
enerģijas avots, ko pārsvarā izmanto dalībvalstu transporta nozarē, ir biodegviela. 
Tomēr attiecībā uz 10 % mērķi transporta nozarē tās drīkst ieskaitīt tikai to bio ­
degvielu, kuras ilgtspēju ir sertificējušas Komisijas atzītas brīvprātīgās shēmas45.
73 
Revīzijā meklēja atbildi uz jautājumu “Vai attiecībā uz ilgtspējīgu biodegvielu 
Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas tādu sertificēšanas sistēmu, uz kuru var 
paļauties?” Mēs secinājām, ka uz biodegvielas ilgtspējas ES sertificēšanas sistēmu 
nevar pilnībā paļauties, jo ir trūkumi Komisijas īstenotajā atzīšanas procedūrā un 
brīvprātīgo shēmu uzraudzībā.
74 
Komisijas īstenotā brīvprātīgo shēmu atzīšana, kas aprobežojas ar Atjaunojamo 
energoresursu direktīvā noteikto obligāto prasību pārbaudi, nenodrošina to, 
ka sertificētā biodegviela ir ilgtspējīga. Mēs konstatējām, ka Komisijas veiktais 
novērtējums, kas ir pamatā brīvprātīgo shēmu atzīšanai, pienācīgi neaptver dažus 
svarīgus aspektus, kuri nepieciešami sertificētas biodegvielas ilgtspējas nodroši ­
nāšanai. Konkrēti, Komisija nepieprasa, lai brīvprātīgo shēmu ietvaros tiktu pār ­
baudīts, vai shēmas sertificētās biodegvielas ražošana nerada nozīmīgus riskus 
ar negatīvu sociālekonomisko ietekmi, tādus kā zemes īpašumtiesību konflikti, 
piespiedu/bērnu darbs, slikti lauksaimnieku darba apstākļi un apdraudējums 
veselībai un drošībai. Šajā novērtējumā nav iekļauta arī ietekme, ko rada netiešas 
izmaiņas zemes izmantojumā. Mēs atzīstam, ka var rasties tehniskas grūtības, 
aplēšot ietekmi, ko var radīt izmaiņas zemes izmantojumā, tomēr šādas informā ­
cijas trūkums iedragā ar ilgtspēju saistītās ES sertificēšanas sistēmas atbilstību 
(30.–37. punkts).
75 
Turklāt Komisija atzina tādas brīvprātīgas shēmas, kurām nebija pienācīgu 
verifikācijas procedūru, kas nodrošina pārliecību par to, ka no atkritumiem 
ražotā biodegviela patiešām tika ražota no atkritumiem (t. i., netika pārbaudīts 
uzņēmējs, kura ražotnē radušies atkritumi). Komisija apzināja šo problēmu tikai 
2014. gada oktobrī un pēc tam izdeva norādījumus, kuros ieteica brīvprātīgajām 
shēmām izstrādāt īpašas revīzijas procedūras attiecībā uz atkritumu izcelsmi 
(38.–42. punkts).45 Dalībvalstis var izveidot savas 
sertificēšanas sistēmas, tomēr 
lielāko daļu Eiropas Savienībā 
patērētās biodegvielas 
sertificē brīvprātīgās shēmas.
36 Secinājumi un ieteikumi 
76 
Atjaunojamo energoresursu direktīvā ir ietverts noteikums ievērot ES vides pra ­
sības lauksaimniecībai, kas ir viens no ilgtspējas kritērijiem ES audzētām biodeg ­
vielas izejvielām. Mēs konstatējām, ka Komisija tomēr atzina brīvprātīgās shēmas, 
kurām nav īpašu verifikācijas procedūru, kas nodrošinātu atbilstību šīm ilgtspējas 
prasībām (28. punkts).
1. ieteikums. Visaptveroša to shēmu novērtēšana, kuras 
iesniedz atzīšanas pieprasījumu
Nākotnē, pirms Komisija atzīst brīvprātīgo shēmu, tai jāveic šīs shēmas daudz pla ­
šāks novērtējums. Konkrēti, ar atzīšanu saistītās novērtēšanas sistēmas ietvaros ir 
jāpārbauda arī, vai shēmas
a) izvērtē, cik lielā mērā sertificētās biodegvielas ražošana rada nozīmīgus 
riskus ar negatīvu sociālekonomisko ietekmi, tādus kā zemes īpašumtiesību 
konflikti, piespiedu/bērnu darbs, slikti lauksaimnieku darba apstākļi, apdrau ­
dējums veselībai un drošībai vai netiešās zemes izmantošanas maiņas radītās 
emisijas. Šai nolūkā Komisijai ir jāprasa, lai brīvprātīgās shēmas, atsaucoties 
uz savām sertificēšanas darbībām, reizi gadā paziņo visu būtisko informāciju 
saistībā ar minētajiem riskiem. Komisijai ir jāņem vērā brīvprātīgo shēmu zi ­
ņojumi, kad tās pilda Atjaunojamo energoresursu direktīvā noteiktos ziņoša ­
nas pienākumus;
b) veic efektīvas pārbaudes, lai pārliecinātos, vai Eiropas Savienībā biodegvielas 
izejvielu ražotāji ievēro ES vides prasības lauksaimniecībai;
c) sniedz pietiekamus pierādījumus par biodegvielas ražošanā izmantoto atkri ­
tumu un atlieku izcelsmi.
77 
Mēs konstatējām, ka dažas shēmas nebija pietiekami pārredzamas vai to pārval ­
dības struktūrā bija iekļauti tikai dažu uzņēmumu pārstāvji, tādējādi palielinot 
interešu konflikta risku un kavējot efektīvu saziņu ar citām ieinteresētām perso ­
nām (t. i., Komisiju, valstu iestādēm, citām shēmām, sertifikācijas struktūrām un 
uzņēmējiem). Mūsuprāt, tas skaidrojams ar to, ka Komisija nebija ņēmusi vērā 
šos problēmjautājumus atzīšanas procesa laikā. 2015. gadā Komisija publicēja 
norādījumus ar mērķi uzlabot atzīto brīvprātīgo shēmu pārredzamību. Tomēr tās 
ieteikumi netika ieviesti (46.–49. punkts un 59. punkts).
37 Secinājumi un ieteikumi 
2. ieteikums. Brīvprātīgo shēmu pienācīgas pārvaldības un 
pārredzamības nodrošināšana
Nākotnē pirms brīvprātīgās shēmas atzīšanas Komisijai ir
a) jānovērtē, vai brīvprātīgās shēmas pārvaldība samazina interešu konflikta 
risku;
b) jāpieprasa, lai brīvprātīgās shēmas izveido oficiālu tīmekļa vietni, kur būtu 
publiski pieejama informācija par obligāto pārredzamības prasību ievēroša ­
nu. Saistībā ar šīm prasībām obligāti publiskojamā informācija ir šāda: oficiālā 
kontaktinformācija (adrese, telefona numurs un e ­pasta adrese); informācija 
par brīvprātīgās shēmas pārvaldību un tās vadītāju un atbildīgo darbinieku 
kvalifikāciju un pieredzi; to sertifikācijas struktūru pilns saraksts, kuras darbo ­
jas shēmas ietvaros; derīgu, spēkā neesošu (kam beidzies termiņš) un atsauk ­
tu sertifikātu detalizēts saraksts (ar datumiem); revīzijas ziņojumi; informācija 
par brīvprātīgas shēmas sūdzību iesniegšanas/izmeklēšanas kārtību un ziņas 
par konstatētajiem pārkāpumiem. Brīvprātīgo shēmu pienākums ir laikus 
atjaunināt publicēto informāciju.
78 
Mēs konstatējām arī to, ka Komisija nepārrauga atzīto brīvprātīgo shēmu darbību. 
Tā kā atzīšanas lēmumu izsniedz, pamatojoties uz sertificēšanas procedūras do ­
kumentu pārbaudi, tad Komisija, ja tā neīsteno uzraudzību, nevar iegūt pārliecību 
par to, vai brīvprātīgās shēmas patiešām piemēro tos sertificēšanas standartus, 
kas tika iesniegti, lai saņemtu atzīšanu. Turklāt Komisijas rīcībā nav līdzekļu, lai 
konstatētu iespējamus brīvprātīgo shēmu noteikumu pārkāpumus, jo nav izvei ­
dota īpaša sūdzību iesniegšanas kārtība un Komisija nepārbauda, vai brīvprātīgās 
shēmas, kurām tieši adresētas sūdzības, tās pienācīgi izskata (55. punkts).
38 Secinājumi un ieteikumi 
3. ieteikums. Komisijas īstenotā uzraudzība
Komisijai nekavējoties jāuzrauga atzītās brīvprātīgās shēmas, īstenojot turpmāk 
uzskaitītos pasākumus.
a) Jāpārbauda, vai shēmas sertificēšanas darbības atbilst standartiem, kas tika 
iesniegti līdz ar pieteikumu atzīt shēmu.
b) Jāpieprasa, lai brīvprātīgās shēmas izveido pārredzamu sūdzību iesniegšanas 
kārtību, kurai obligāti jāatbilst šādiem parametriem: i) tai jābūt viegli pieeja ­
mai shēmas tīmekļa vietnē; ii) jāsniedz informācija par to, kā iesniedzamas 
sūdzības, kādi ir izskatīšanas procedūras termiņi un kādas ir iespējas pārsū ­
dzēt lēmumu par sūdzības noraidīšanu; iii) jāparedz iespēja iesniegt sūdzību 
gan par sertifikācijas struktūrām, gan par uzņēmējiem, kas darbojas brīvprā ­
tīgās shēmas ietvaros; iv) jānodrošina izsekojamība, pamatojoties uz reģistru. 
Komisijai ir sistemātiski jāpārbauda reģistrā ietvertā informācija un, ja nepie ­
ciešams, jārīkojas.
79 
Dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai Komisijai paziņotie statistikas dati par ilgtspē ­
jīgu biodegvielu būtu ticami. Valstu dati par atbilstīgas biodegvielas īpatsvaru 
kopējā transporta nozarē patērētajā degvielā var nebūt ticami, jo statistikas dati 
par biodegvielu, kas sertificēta kā ilgtspējīga, iespējams, ir pārspīlēti. Mēs konsta ­
tējām, ka dalībvalstis (piemēram, Polija) var ziņot, ka biodegviela ir ilgtspējīga, lai 
gan ilgtspēja nav pamatojama (65. punkts).
4. ieteikums. Datu ievākšana par ilgtspējīgu biodegvielu un 
to paziņošana
Lai vairotu pārliecību par to datu ticamību, kuri attiecas uz ilgtspējīgu biodegvie ­
lu, Komisijai jāierosina, lai dalībvalstis pamato savus statistikas datus ar pierādīju ­
miem, ka paziņotie biodegvielas daudzumi ir ticami. Kā pierādījumu var izmantot 
vispārēju sertifikātu/deklarāciju, ko izsniegusi struktūra, kas atbildīga par datu 
ievākšanu saistībā ar ilgtspējīgu biodegvielu un par to nodošanu valsts iestādei, 
kura savukārt tos nosūta Eiropas Statistikas birojam.
39 Secinājumi un ieteikumi 
80 
Eiropas Savienībā nav vienotas definīcijas to vielu noteikšanai, kuras uzskatāmas 
par atkritumiem, un tas negatīvi ietekmē statistikas datu ticamību un salīdzi ­
nāmību attiecībā uz ilgtspējīgu biodegvielu. Līdz ar to dalībvalstīs ir atšķirīgas 
atkritumu definīcijas: viena un tā pati viela kādā dalībvalstī var tikt uzskatīta par 
izmantojamu un tādējādi nav klasificējama kā atkritumi, savukārt citā dalībvalstī 
to uzskata par atkritumiem un tāpēc to var izmantot, lai ražotu biodegvielu, ko 
iespējams ieskaitīt divkārši. Ar vienu no grozījumiem, kas pieņemts 2015. gada 
septembrī, Atjaunojamo energoresursu direktīvu papildina ar pielikumu, kurā 
uzskaitītas izejvielas un degviela, kuras īpatsvaru var ieskaitīt divkārši virzībā uz 
10 % mērķi transporta nozarē. Tomēr direktīvas noteikumi joprojām ļauj izmantot 
izejvielas, kas nav iekļautas minētajā sarakstā, taču ko kompetentās valstu iestā ­
des ir noteikušas kā atkritumus46 (68. un 69. pants).
5. ieteikums. To atkritumu definīcijas saskaņošana, kurus 
izmanto progresīvas biodegvielas ražošanai
Lai gan grozītajā Atjaunojamo energoresursu direktīvā ir sniegta to izejvielu 
definīcija, kuras drīkst izmantot divkārši ieskaitāmas biodegvielas ražošanai, 
joprojām pastāv iespēja, ka vienā valstī kādu vielu uzskata par atkritumiem, bet 
citā – ne. Lai nodrošinātu salīdzināmību statistikas datiem, kas attiecas uz ilgtspē ­
jīgu biodegvielu, un lai palielinātu pārliecību par datiem, kas attiecas uz progre ­
sīvu biodegvielu, Komisijai jāierosina dalībvalstīm pēc iespējas drīz saskaņot to 
atkritumvielu definīciju, kuras nav iekļautas Atjaunojamo energoresursu direktīvai 
pievienotajā sarakstā un kuras izmanto progresīvas biodegvielas ražošanai ie ­
kārtās, kas darbojās, pirms tika pieņemta Direktīva (ES) 2015/1513, ar kuru grozīja 
Atjaunojamo energoresursu direktīvu.
Šo ziņojumu 2016. gada 25. maija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Kersti KALJULAID .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
46 Atjaunojamo energoresursu 
direktīva, 3. panta 4. punkta 
e) apakšpunkts, ar jaunākajiem 
grozījumiem.
40
 Pielikumi
Degvielas un biodegvielas patēriņš transporta nozarē (ktoe, 2014. gada dati)
Fosilais kurināmais Biodegviela
Dalībvalsts Benzīns (1) Dīzeļdegviela  (2)Benzīns un 
dīzeļdegviela 
kopā
(3=1+2)Visu veidu 
biodegviela  a)Atbilstīga 
biodegvielaNo tās:  divkārši 
ieskaitīta 
biodegviela 
BE 1 241,74 6 862,66 8 104,40 3 87, 6 0 3 87, 6 0 0,00
BG 495,06 1 610,39 2 105,45 110,87 110,87 0,00
CZ 1 509,78 3 75 7,93 5 267,71 316,76 316,76 0,00
DK 1 299,22 2 375,54 3 674,76 213,42 213,42 0,00
DE 17 474,16 31 813,51 49 2 87, 67 2 806,49 2 806,49 518,25
EE 236,22 494,00 730,22 5,76 0,00 0,00
IE 1 136,93 2 420,73 3 55 7, 6 6 116,18 116,18 76,96
EL 2 583,00 2 175,27 4 758,26 135,21 30,05 30,05
ES 4 405,03 20 616,75 25 021,78 944,88 0,00 0,00
FR 6 522,12 32 159,62 38 681,74 2 955,35 2 955,35 133,91
HR 536,15 1 216,01 1 752,16 29,86 29,86 0,00
IT 8 303,64 2 2 9 87,15 31 290,79 1 065,17 1 063,47 185,80
CY 350,22 230,06 580,28 9,72 9,72 6,09
LV 201,30 688,12 889,41 22,02 22,02 0,00
LT 197,19 1 213,96 1 411,15 63,20 59,71 0,00
LU 313,25 1 707,9 6 2 021,21 68,68 68,57 41,37
HU 1 211,90 2 332,40 3 544,31 193,27 193,27 52,77
MT 73,95 102,70 176,65 4,65 4,32 4,32
NL 3 715,85 5 770,92 9 486,77 349,06 336,56 212,56
AT 1 581,62 5 483,35 7 064,97 593,41 531,91 0,00
PL 3 462,26 9 090,31 12 552,57 705,37 705,37 0,00
PT 1 119,49 3 813,39 4 932,88 261,25 151,54 15,82
RO 1 339,28 3 615,17 4 954,45 166,96 166,65 0,00
SI 439,60 1 288,93 1 728,53 42,37 42,37 0,00
SK 540,22 1 350,55 1 890,78 133,87 130,60 0,00
FI 1 364,95 2 101,32 3 466,27 497, 6 5 496,28 451,01
SE 2 731,97 3 676,79 6 408,76 992,10 992,10 419,80
UK 12 678,62 24 554,41 37 233,03 1 179,00 1 179,00 686,00
Kopā 77 064,72 195  509,91 272  574,63 14 370,13 13 120,04 2 834,71
No tās:
Biodīzeļdegviela 11 3 67, 62 4,0%% īpatsvars trans -
porta degvielā
Biobenzīns 2 636,91 0,9%
Daudzums transporta degvielā kopā 286  944,76
a) Šajā ailē iekļautie skaitļi ietver biodīzeļdegvielu, biobenzīnu un dažām dalībvalstīm – nelielu daudzumu biogāzes.
Avots : Eurostat , “SHARES ”, detalizēti dati par 2014. gadu.I pielikums
41 Pielikumi 
Brīvprātīgo shēmu pārvaldība
Brīvprātīgā 
shēmaĪpašnieki PārvaldībaStatūti vai 
ekvivalents
BS, kas pieder tās dalībniekiem (atvērta dalība)
BS01 DalībniekiĢenerālā Asambleja ieceļ 6 Valdes locekļus.  
Valdes locekļi pārrauga apvienības darbību un tai ir saistoši lēmumi, ko pieņem Ģenerālā asamb -
leja , kurā piedalās visi dalībnieki.  
Valde , kuru atbalsta Izpildvalde  un Tehniskās komitejas , ziņo Ģenerālajai asamblejai.  
Izpildvalde īsteno sertificēšanas sistēmas darbību.Jā
BS02 DalībniekiDalībniekus  norīko vēlētāju pārstāvniecībās. Tās savukārt ieceļ divus līdz 18 direktorus Direktoru 
padomē . Tā atbild par shēmas uzraudzību un vadību. Direktoru padome ieceļ shēmas izpildu amat -
personu un izpildstruktūru, proti, izpilddirektoru  un Sekretariātu . Padome izveido arī Vadības 
komiteju . 
Padome nosaka un deleģē vairākas pilnvaras komitejām , darba grupām  un operatīvajām 
darba grupām .Jā
BS03 DalībniekiĢenerālā asambleja  ir shēmas augstākā lēmumu pieņemšanas struktūra, un tā ievēl Izpildvaldi  
ne vairāk kā 15 locekļu sastāvā. Izpildvalde ieceļ Sekretariātu  un tam uztic shēmas darbības 
pārvaldību.  
Dažu konkrētu jautājumu risināšanai izveido ad hoc  darba grupas .Jā
BS04 DalībniekiShēmas dalībnieki ir apvienojušies septiņās kamerās , kuras ievēl organizācijas vadības struktūru 
(Delegātu ģenerālo asambleju ). Asambleja ievēl Direktoru padomi  (5–9 locekļu sastāvā), kura 
atbild par shēmas vadību un pārstāv Apvienību saistībā ar trešām personām. Direktoru padome 
sniedz pārskatu Sekretariātam  un var iecelt Izpilddirektoru . Izpilddirektors ir atbildīgs par 
Apvienības stratēģijas un politikas īstenošanu un vada Sekretariātu, kurš nodrošina shēmas ikdienas 
darbību. Direktori var izveidot arī komitejas , darba grupas  un padomdevēju grupas .Jā
BS05 DalībniekiĢenerālo asambleju  parasti veido visi shēmas dalībnieki. Tā ievēl 3–16 Valdes  locekļus. Valde 
sadarbībā ar ģenerālsekretāru  ir atbildīga par shēmas vispārējo vadību. Valde uztic ģenerālsek -
retāram un Sekretariātam  shēmas ikdienas vadību. Valde var izveidot darba grupas , pastā -
vīgās komitejas  vai operatīvās darba grupas  un deleģēt tām daļu no savām pilnvarām un 
pienākumiem.JāII pielikums
42 Pielikumi 
Brīvprātīgā 
shēmaĪpašnieki PārvaldībaStatūti vai 
ekvivalents
BS, ko veido konsorciji, organizācijas vai asociācijas
BS067 uzņēmumu 
konsorcijsSeptiņu dibinātājdalībnieku konsorcijs ieceļ shēmas koordinācijas komitejas  locekļus. Koordi -
nācijas komiteja ir shēmas vadības struktūra un tā pilnvaro (pēc atlases un līguma noslēgšanas) 
tehnisko padomnieku , kurš ir arī Koordinācijas komitejas loceklis un kuram ir pietiekama tehniskā 
kompetence shēmas tehniskai vadībai.Jā
BS07Aptveroša 
struktūra vairākām 
apliecinātājām 
shēmāmAptverošās struktūras Valdē  ietilpst ekspertu grupa, un tā vada uzņēmuma darbību. Tā pārrauga 
dažādas shēmas, ko savukārt vada nozares Padomes. Apliecināšanas nozares Padome  pārrauga 
nozaru shēmu (tostarp brīvprātīgās shēmas ) vadību un darbības. Šajās nozaru shēmās ietilpst 
nozaru eksperti un pārstāvji.  
Katrai apliecināšanas nozarei ir savas Tehnisko padomdevēju komitejas , kuras apvieno 
attiecīgās nozares ekspertus. Tās atbild par brīvprātīgo shēmu standartu pastāvīgu uzturēšanu un 
pilnveidošanu.  
Dažādās pārtikas rūpniecības nozarēs darbojas atšķirīgas shēmas, un aptverošā struktūra palīdz 
izstrādāt standartus un pārbaudes sistēmas katrai nozarei.Informācija 
nav atrasta
BS08Asociācija 
(Company Limited 
by Guarantee ), 
kuras dalībnieki/
garantētāji 
aptver 8 dažādus 
uzņēmumusTiešsaistē pieejamā informācija nav īpaši skaidri izklāstīta; no tās var secināt, ka shēmas direktoru 
padome ziņo mātes uzņēmuma izpilddirektoram . 
Shēmu pārzina Direktoru padome , kas atbild par uzņēma vadību, vispārēju pārvaldību un admi -
nistratīvo vadību.  
Divas darba grupas  ir atbildīgas par shēmas darbības tehnisko un tirgzinības aspektu izstrādi un 
uzraudzību.Informācija 
nav atrasta
BS09Desmit apvienī -
bas, kas darbojas 
lauksaimniecības, 
tirdzniecības, 
degvielas, biodeg -
vielas un biogāzes 
nozarēAkcionāru sapulce  ieceļ  izpildvadību  un Padomdevēju komiteju , kā arī Sankciju komiteju , 
kuras sniedz atbalstu izpildvadībai.  
Shēmas vadība un darbības nodrošināšana ir deleģēta (saskaņā ar pārstāvības līgumu) uzņēmu -
mam.  
Padomdevēja komiteja iniciē un koordinē pasākumus, kas saistīti ar shēmas sertificēšanas sistēmas 
uzturēšanu un tālāku attīstību.Informācija 
nav atrasta
BS10 Nozares apvienībaShēmas Tehnisko padomdevēju grupu  veido nozares apvienības pārstāvji kā shēmas īpašnieki, 
kā arī vadošā sertifikācijas struktūra. Ekspertu grupa pieņem lēmumus un sniedz ieteikumus par 
darbības jautājumiem saistībā ar shēmas piemērošanu un sertifikātu izsniegšanu.Informācija 
nav atrasta
BS11 Konfederācija Shēma pieder un to pārvalda  konfederācija , kura to ir izstrādājusi un ieviesusi.Informācija 
nav atrasta
BS12 Konfederācija Shēma pieder un to pārvalda  konfederācija , kura to ir izstrādājusi un ieviesusi.Informācija 
nav atrastaII pielikums
43 Pielikumi 
Brīvprātīgā 
shēmaĪpašnieki PārvaldībaStatūti vai 
ekvivalents
Brīvprātīgās shēmas publisku struktūru īpašumā
BS13Valsts standartizā -
cijas iestādeShēmu pārvalda valsts standartizācijas iestāde saskaņā ar organizatorisko struktūru, kas izveidota 
tās pārziņā esošo shēmu pārvaldībai. Valsts standartizācijas iestāde ir atbildīga par standartu 
izstrādāšanu.  
Tās pārziņā esošo shēmu pārvaldībā ir iesaistītas šādas struktūras: shēmas Pārvaldības struktūra, 
shēmas Vadības komiteja, Ekspertu komiteja un Izvērtēšanas komiteja.Informācija 
nav atrasta
BS14Valsts pētniecības 
institūtsValsts pētniecības institūta direktors ir sistēmas administrators . Viņš/viņa izveido Sistēmas 
valdi . Sistēmas valde pārrauga sistēmas ietvaros esošās sertifikācijas struktūras un nosaka virzienus 
shēmas attīstībai. Valdi pārrauga gan sistēmas administrators, gan sistēmas Padome . Sistēmas 
birojs  sniedz atbalstu Valdes darbībām un ziņo sistēmas administratoram.  
Shēmas sistēmas Padomē ietilpst 5–10 locekļi (ārējie eksperti, ko ieceļ valsts pētniecības institūta 
direktors). Tās galvenie uzdevumi ir šādi: neatkarības pārraudzīšana, pārredzamība, interešu kon -
fliktu novēršana starp sistēmas dalībniekiem un sertifikācijas struktūrām, sūdzību un ierosinājumu 
izskatīšana, shēmas attīstības virzienu noteikšana.Informācija 
nav atrasta
Brīvprātīgās shēmas uzņēmumu īpašumā
BS15 Privāts uzņēmumsPar vadību kopumā atbild uzņēmums, kurš deleģē atbildību saviem darbiniekiem vai speciālistiem – 
trešai personai (uzņēmumam).Informācija 
nav atrasta
BS16 Privāts uzņēmums Informācija nav atrastaInformācija 
nav atrasta
BS17 Privāts uzņēmumsNo Enerģētikas ĢD tīmekļa vietnes: “Dokumenti, uz kuriem sniegta atsauce šajā shēmā, ir daļa no 
[uzņēmuma] vadības sistēmas, un tos atjaunina un uztur saskaņā ar tajā noteiktajām procedūrām. 
Par šīs shēmas atjaunināšanu [uzņēmumā] atbild direktors, kura pārziņā ir piegādātāju ilgtspēja un 
atbilstība. Šo verifikācijas shēmu katru gadu pārskata [uzņēmuma] darbinieks, kas atbild par vese -
lību, drošību, vidi, kvalitāti un ilgtspēju. Shēmas dalībnieki tiek attiecīgi informēti. Ja tiek ieviesti 
būtiski grozījumi, shēmu nosūta Eiropas Komisijai informācijas nolūkos vai lai saņemtu atzīšanu.”Informācija 
nav atrasta
BS18 Privāts uzņēmums Informācija nav atrastaInformācija 
nav atrasta
Aprēķina instruments, kas atzīts kā brīvprātīgā shēma
BS19Pētniecības 
institūtsPašlaik brīvprātīgo shēmu pārvalda pētniecības institūts , viens no bijušajiem projekta 
partneriem.Neattiecas
Avots : Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz informāciju tīmekļa vietnēs.
Kā ES iestādei Eiropas Revīzijas palātai ir pienākums ievērot līdzsvaru starp ES interesēm nodrošināt tās rīcības pārredzamību un publisko līdzekļu optimālu 
izmantošanu, no vienas puses, un attiecīgo privātpersonu un juridisko personu tiesību uz privātās dzīves neaizskaramību vispār un viņu personas datu aizsar -
dzību konkrēti, no otras puses. Tāpēc mēs neatklājam to šajā ziņojumā minēto brīvprātīgo shēmu nosaukumus, uz kurām attiecas mūsu formulētie apsvērumi. 
To faktu objektīvs apraksts, kas ir pamatā paziņoto trūkumu konstatēšanai, ir pietiekams, lai kompetentās iestādes pašas varētu izdarīt secinājumus no šā 
ziņojuma un veikt atbilstošus pasākumus.II pielikums
44 Pielikumi III pielikums
Brīvprātīgā 
shēma  a)Pārredzamības jautājumi, kas uzskaitīti Komisijas norādījumu vēstulē  b)Citi svarīgi ar pārredzamību saistīti jautājumi
Kontaktinfor -
mācija (telefona 
numurs, e-pasta 
adrese, adrese)Uzņēmēji, kas 
darbojas BS 
ietvaros (derī -
gi sertifikāti)Uzņēmēji, kas vairs 
nedarbojas BS ietvaros 
(sertifikāti, kam beidzies 
derīguma termiņš)Sertifi -
kācijas 
struktūrasCitas 
atzītās BSPārvaldībaStatūti vai 
ekvivalentsDarbinieku 
kvalifikācija 
(CV u. c.)Sūdzību 
iesnieg -
šanas 
sistēmasKonstatētie 
pārkāpumi  
(atsaukti 
sertifikāti)
BS, kas pieder tās dalībniekiem (atvērta dalība) vai publiskām struktūrām
BS02Jā Jā Jā JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaJā JāJā (bet ne 
tiešsaistē)Jā
BS03Jā Jā Informācija nav atrasta JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaJā JāJā (bet ne 
tiešsaistē)Informācija nav 
atrasta
BS13Jā Jā Jā JāInformācija 
nav atrastaZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaJāuzlabo Jā
BS05Daļēji c)Jā Informācija nav atrasta JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaJā Jā JāInformācija nav 
atrasta
BS04Jā Jā Jā JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaJā JāJā (bet ne 
tiešsaistē)Informācija nav 
atrasta
BS14Jā Jā Informācija nav atrasta JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaJāuzlaboInformācija nav 
atrasta
BS01Jā Jā Jā JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaJāInformācija nav 
atrastaJā (bet ne 
tiešsaistē)Jā
Labākā prakse Ieteikums uzlabot Situācija nav skaidra, ieteikums uzlabot
a) Atšķirīgo raksturlielumu dēļ biodegvielas SEG  emisiju aprēķina instruments ( Biograce GHG calculation tool ) šajā sarakstā nav iekļauts.
b) Uzskaitītie jautājumi ietver arī shēmas dokumentu jaunākās versijas, taču tikai Komisija var apstiprināt to atbilstību.
c) Vismaz viens no kontaktinformācijas elementiem nav norādīts.
d) Informācija par īpašniekiem. Nav norādīta, ja tā attiecas uz brīvprātīgo shēmu.
Pārvaldība: Augsta līmeņa = ir publiskota pietiekama informācija
Vidēja = publiskoto informāciju iespējams uzlabot
Zema līmeņa = publiskotā informācija nav pietiekama.Brīvprātīgo shēmu pārredzamība
45 Pielikumi III pielikums
Brīvprātīgā 
shēma  a)Pārredzamības jautājumi, kas uzskaitīti Komisijas norādījumu vēstulē  b)Citi svarīgi ar pārredzamību saistīti jautājumi
Kontaktinfor -
mācija (telefona 
numurs, e-pasta 
adrese, adrese)Uzņēmēji, kas 
darbojas BS 
ietvaros (derī -
gi sertifikāti)Uzņēmēji, kas vairs 
nedarbojas BS ietvaros 
(sertifikāti, kam beidzies 
derīguma termiņš)Sertifi -
kācijas 
struktūrasCitas 
atzītās BSPārvaldībaStatūti vai 
ekvivalentsDarbinieku 
kvalifikācija 
(CV u. c.)Sūdzību 
iesnieg -
šanas 
sistēmasKonstatētie 
pārkāpumi  
(atsaukti 
sertifikāti)
Cita veida BS
BS08JāInformācija nav 
atrastaInformācija nav atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija 
nav atrastaVidējaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrasta
BS17 Informācija nav 
atrastaInformācija nav 
atrastaInformācija nav atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija 
nav atrastaZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrasta
BS11Jā d)Jā Informācija nav atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija 
nav atrastaZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaJāuzlabo Jā
BS06Daļēji c)Jā Jā JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaJāInformācija nav 
atrastaJāuzlabo Jā
BS16JāInformācija nav 
atrastaInformācija nav atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija 
nav atrastaZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaJā d) Informācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrasta
BS07JāInformācija nav 
atrastaInformācija nav atrasta JāInformācija 
nav atrastaVidējaInformācija 
nav atrastaJā JāuzlaboInformācija nav 
atrasta
BS09Jā Jā Jā JāInformācija 
nav atrastaAugsta 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaInformācija 
nav atrastaJā
BS12Jā d)Jā Informācija nav atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija 
nav atrastaZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaJāuzlabo Jā
BS10Jā d)Jā Informācija nav atrasta Jā Jā VidējaInformācija 
nav atrastaJā d)JāuzlaboInformācija nav 
atrasta
BS18JāInformācija nav 
atrastaInformācija nav atrasta JāInformācija 
nav atrastaZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrasta
BS15Jā d)Jā Informācija nav atrasta Jā JāZema 
līmeņaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrastaInformācija 
nav atrastaInformācija nav 
atrasta
Labākā prakse Ieteikums uzlabot Situācija nav skaidra, ieteikums uzlabot
a) Atšķirīgo raksturlielumu dēļ biodegvielas SEG  emisiju aprēķina instruments ( Biograce GHG calculation tool ) šajā sarakstā nav iekļauts.
b) Uzskaitītie jautājumi ietver arī shēmas dokumentu jaunākās versijas, taču tikai Komisija var apstiprināt to atbilstību.
c) Vismaz viens no kontaktinformācijas elementiem nav norādīts.
d) Informācija par īpašniekiem. Nav norādīta, ja tā attiecas uz brīvprātīgo shēmu.
Pārvaldība: Augsta līmeņa = ir publiskota pietiekama informācija
Vidēja = publiskoto informāciju iespējams uzlabot
Zema līmeņa = publiskotā informācija nav pietiekama.
Avots : Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz informāciju tīmekļa vietnēs.
Kā ES iestādei Eiropas Revīzijas palātai ir pienākums ievērot līdzsvaru starp ES interesēm nodrošināt tās rīcības pārredzamību un publisko līdzekļu optimālu izmantošanu, no vienas puses, un attiecīgo privātpersonu un 
juridisko personu tiesību uz privātās dzīves neaizskaramību vispār un viņu personas datu aizsardzību konkrēti, no otras puses. Tāpēc mēs neatklājam to šajā ziņojumā minēto brīvprātīgo shēmu nosaukumus, uz kurām 
attiecas mūsu formulētie apsvērumi. To faktu objektīvs apraksts, kas ir pamatā paziņoto trūkumu konstatēšanai, ir pietiekams, lai kompetentās iestādes pašas varētu izdarīt secinājumus no šā ziņojuma un veikt atbilstošus 
pasākumus.
46 Pielikumi 
9. punkts:IV pielikumsSavstarpējās atbilstības prasības
Savstarpējās atbilstības prasības, kas noteiktas Atjaunojamo energoresursu 
direktīvas 17. panta 6. punktā
(“Prasības un standarti, kas noteikti II pielikuma A punktā nodaļā “Vide” un 9. punktā Padomes Regulā (EK) 
Nr. 73/2009 (2009. gada 19. janvāris), (..) un saskaņā ar minimālajām prasībām par labiem lauksaimniecības un 
vides apstākļiem, kas definēti saskaņā ar minētās regulas 6. panta 1. punktu.”)
Regula (EK) Nr. 73/2009, II pielikuma A punkts:
6. panta 1. punkts:
Labs lauksaimniecības un vides stāvoklis1. Dalībvalstis nodrošina to, lai visās lauksaimniecības zemēs, jo īpaši zemē, ko vairs neizmanto ražošanai, tiktu 
uzturēts labs lauksaimniecības un vides stāvoklis. Dalībvalstis valsts vai reģionālā līmenī nosaka obligātās prasības attiecībā uz labu lauksaimniecības un vides stāvokli, pamatojoties uz III pielikumā noteikto sistēmu un 
ņemot vērā attiecīgo apgabalu raksturīgās īpašības, tostarp augsnes un klimatiskos apstākļus, esošās lauksaim -
niecības sistēmas, zemes izmantošanu, augseku, lauksaimniecības praksi un lauksaimniecības struktūras.

47 Pielikumi IV pielikums
III pielikums:
48 Komisijas  
atbilde
Kopsavilkums
IV
Komisija ir veikusi rūpīgu novērtējumu visām brīvprātīgajām shēmām, par kurām ir atzīts, ka tās atbilst visām direktī ­
vas juridiskajām prasībām. Pamatojoties uz visu sertificēto brīvprātīgo shēmu rūpīgu novērtējumu, Komisija uzskata, 
ka brīvprātīgās shēmas nodrošina apliecinājumu tam, ka sertificētās biodegvielas atbilst obligātajiem kritērijiem, 
attiecībā uz kuriem shēmas ir atzītas. Tomēr Komisija allaž ir gatava veicināt standartu turpmāku izstrādi, lai vēl 
vairāk uzlabotu sistēmu, risinātu sistēmas darbības laikā konstatētās problēmas un ņemtu vērā izmaiņas attiecībā uz 
juridisko pamatu.
V
Atjaunojamo energoresursu direktīvā noteikti vairāki obligāti biodegvielu ilgtspējības kritēriji, kuri jāizpilda, lai 
biodegvielas varētu pretendēt uz atbalstu un tikt ieskaitītas atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē. Brīvprātīgo 
shēmu novērtējumos tika atbilstīgi ņemti vērā šie obligātie ilgtspējības kritēriji, un brīvprātīgās shēmas tika atzītas 
tikai tiktāl, cik varēja pierādīt atbilstību šiem kritērijiem.
Turklāt Atjaunojamo energoresursu direktīvā ir atsauces uz vairākiem citiem ilgtspējības aspektiem, piemēram, 
negatīvām sociālekonomiskām sekām. Daudzas brīvprātīgās shēmas ietver papildu neobligātus ilgtspējības kritē ­
rijus. To var uzskatīt par labu praksi, kas tomēr ir pilnībā brīvprātīga. Attiecībā uz brīvprātīgajām shēmām netika 
izvērtēts, kādā mērā tās atbilst arī neobligātajiem kritērijiem. Tādējādi nevienas brīvprātīgās shēmas atzīšana arī 
netika attiecināta uz šiem aspektiem.
Komisija uzskata, ka nebūtu atbilstīgi noteikt brīvprātīgajām shēmām pienākumu iekļaut neobligātus ilgtspējības 
kritērijus. Ja šādu kritēriju iekļaušana būtu obligāta, likumdevējs būtu nolēmis tos iekļaut obligāto kritēriju kopumā.
Komisija turpinās izvērtēt, vai brīvprātīgo shēmu atzīšanas kritērijos būtu jāiekļauj arī neobligātie ilgtspējības kri ­
tēriji. Tomēr jāatzīmē, ka sistēmu novērtēšana attiecībā uz neobligātajiem kritērijiem ir sarežģīta, jo tie tiesību akta 
tekstā ir izklāstīti daudz mazāk detalizēti nekā obligātie kritēriji.
Lai mazinātu netiešas zemes izmantošanas maiņas ( ILUC ) risku, Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar 
Direktīvu (ES) 2015/1513, ir noteikta maksimālā robežvērtība no pārtikas kultūraugiem ražotām biodegvielām, kuras 
var ieskaitīt atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē (7 % no enerģijas patēriņa transportā). Ilgtspējības kritēriji 
paši par sevi neattiecas uz ILUC . Tāpēc nevar pieprasīt, lai brīvprātīgās shēmas, kas verificē atbilstību obligātajiem 
kritērijiem atsevišķi attiecībā uz katru biodegvielas partiju, nosegtu ILUC  risku.
VI
Novērtējums attiecās arī uz atkritumu un atlieku izcelsmes verificēšanu. Visos novērtējumos tika prasīts, lai brīv ­
prātīgajās shēmās tiktu piemēroti direktīvas attiecīgie noteikumi. Tas attiecas uz visu veidu izejvielām, tostarp 
atkritumiem un atlikumiem. Direktīvā nav paredzēti īpaši revīzijas kritēriji attiecībā uz biodegvielām, kas ražotas 
no atkritumiem un atlikumiem. Norādījumos Komisijas dienesti ņēma vērā tirgus norises, kuras nebija iespējams 
paredzēt brīdī, kad brīvprātīgās shēmas tika atzītas, un aicināja īstenot īpašus pasākumus, lai ņemtu vērā paaugsti ­
nātu krāpšanas risku, kas radās laikā, kad dalībvalstis ieviesa divkāršas uzskaites mehānismu. Brīvprātīgās shēmas ir 
attiecīgi atjauninājušas savas verificēšanas procedūras.
Komisijas atbilde 49
Turklāt Atjaunojamo energoresursu direktīvā dalībvalstīm nav noteikts konkrēts verificēšanas pienākums saistībā 
ar Atjaunojamo energoresursu direktīvas 17. panta 6. punktu (kurš ir saistīts ar KLP Labas lauksaimniecības un vides 
apstākļu (LLVA) standartiem un citām attiecīgajām direktīvām un regulām). Komisijai ir arī pienākums atzīt brīv ­
prātīgās shēmas, pamatojoties uz citiem kritērijiem, nekā norādīts Atjaunojamo energoresursu direktīvas 17. panta 
6. punktā. Tāpēc nebūtu atbilstīgi iekļaut šo elementu brīvprātīgo shēmu novērtējumā.
VII
Atjaunojamo energoresursu direktīva neietver prasības attiecībā uz brīvprātīgo shēmu pārvaldības struktūru, un līdz 
ar to agrīnie novērtējumi nebija orientēti uz pārvaldības struktūru. Mērķis bija nodrošināt, ka operatori tiek pakļauti 
trešās puses veiktai revīzijai, kā skaidri minēts direktīvā.
Tomēr nākotnē lielāka uzmanība jāpievērš gan pārvaldības struktūrai, gan pārredzamības pasākumiem. Galvenais 
iemesls ir paaugstinātas prasības attiecībā uz pārredzamību un pārvaldību saskaņā ar grozījumiem Direktīvā (ES) 
2015/1513.
VIII
Likumdevējs ierobežoja Komisijas uzraudzības pilnvaras attiecībā uz visu darbību īstenošanu. Tomēr Komisija pie ­
prasa neatkarīgas trešās puses veiktu revīziju.
Komisija uzrauga brīvprātīgās shēmas saskaņā ar juridiskām pilnvarām, kuras paredzētas Atjaunojamo energore ­
sursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, saskaņā ar kuru brīvprātīgajām shēmām katru gadu jāsniedz 
ziņojums par savu darbību. Komisija pati iesniegs ziņojumu par brīvprātīgo shēmu darbību līdz 2017. gada aprīlim.
Komisija piekrīt, ka uzraudzību un pārredzamību, tostarp sūdzību izskatīšanas procedūras, varētu uzlabot.
IX
Dalībvalstis ar būtisku nokavēšanos ir daļēji transponējušas Atjaunojamo energoresursu direktīvu, tostarp ilgtspējī ­
bas kritērijus biodegvielām.
Valstīs, kurās ilgtspējības kritēriji biodegvielai vēl nebija ieviesti, vēl nedarbojās arī verificēšanas sistēma un nebija 
iespējams pierādīt, ka biodegviela atbilst ilgtspējības kritērijiem. Komisija uzskata, ka tas bija ziņojuma problēmu 
cēlonis. Tomēr 2020. gadā ir jābūt izpildītam atjaunojamo energoresursu mērķim transporta nozarē. Komisija ir 
pārliecināta, ka dalībvalstis līdz 2020. gadam pareizi īstenos Atjaunojamo energoresursu direktīvu, tostarp nesenos 
grozījumus. Nepieciešamības gadījumā Komisija veiks saskaņā ar līgumu paredzēto pasākumu, lai nodrošinātu ES 
tiesību aktu ievērošanu.
X 1. i)
Komisija daļēji apstiprina šo ieteikumu. Komisija nevar brīvprātīgajām shēmām noteikt pienākumu iekļaut sociāleko ­
nomiskos kritērijus, kuri nav obligāti. Tomēr brīvprātīgajām shēmām būtu jāsniedz ziņojums reizi gadā, pamatojoties 
uz savām sertifikācijas darbībām, kā noteikts ar Direktīvu (ES) 2015/1513 grozītajā Atjaunojamo energoresursu direk ­
tīvā. Komisija savos ziņojumos ņems vērā no brīvprātīgajām shēmām saņemtos ziņojumus.
X 1. ii)
Komisija apstiprina šo ieteikumu, ciktāl tas attiecas uz to, ka būtu jāverificē atbilstība Atjaunojamo energoresursu 
direktīvas 17. panta 6. punktam (kurš ir saistīts ar KLP LLVA standartiem un citām attiecīgajām direktīvām un regu ­
lām). Atbilstības KLP LLVA standartiem un citām attiecīgajām direktīvām un regulām verificēšana ir daļa no KLP .
Komisijas atbilde 50
X 1. iii)
Komisija apstiprina šo ieteikumu un piekrīt tam, ka uz biodegvielām, kas ražotas no atkritumiem, būtu jāattiecina 
īpašas verificēšanas procedūras. Komisija jau ir rīkojusies šajā virzienā, no 2014. gada oktobra iekļaujot mērķtiecīgus 
pasākumus visos savos novērtējumos.
X 2.
Komisija apstiprina šo ieteikumu un piekrīt tam, ka gan pārvaldības struktūrai, gan pārredzamības pasākumiem 
jāveltī vēl lielāka uzmanība, un jau ir veikusi vajadzīgos pasākumus, nosakot prasības attiecībā uz lielāku pārredza ­
mību un pārvaldību, kuras atspoguļotas Direktīvas (ES) 2015/1513 grozījumos.
X 3. i)
Komisija apstiprina šo ieteikumu.
Tā risinās jautājumu saistībā ar ziņošanu par brīvprātīgo shēmu darbību, kā paredzēts Atjaunojamo energoresursu 
direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513. To, kā ekonomikas dalībnieki īsteno shēmas procedūras, pārbauda 
neatkarīgi trešās puses revidenti.
X 3. ii)
Komisija apstiprina šo ieteikumu un jau ir veikusi vajadzīgos pasākumus.
X 4.
Komisija daļēji apstiprina šo ieteikumu un turpinās sadarboties ar dalībvalstīm attiecībā uz sniegto datu ticamību, 
jo dalībvalstis saņems no ekonomikas dalībniekiem informāciju par atbilstību ilgtspējības kritērijiem. Turklāt dalīb ­
valstis ik pēc pieciem gadiem sniedz Komisijai ziņojumu par visu nosūtīto datu kvalitāti. Tomēr papildu pierādījumu 
(sertifikātu/deklarāciju) pieprasīšana kādu noteiktu statistikas datu vākšanas mērķiem nav pamatota.
X 5.
Komisija atzīst nepieciešamību pieņemt moderno biodegvielu ražošanai izmantoto atkritumu saskaņotu definīciju.
Likumdevējs jau ir veicis pasākumus, lai Atjaunojamo energoresursu direktīvā saskaņotu atkritumu definīciju. Atjau ­
nojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, iekļauta atkritumu definīcija, izveidojot 
saikni ar Direktīvu 2008/98/EK.
Ievads
05
Daudzos gadījumos tikai daļu no kultūrauga izmanto biodegvielas ražošanai, savukārt citas daļas, kas dažkārt ir gal ­
venās daļas, izmanto pārtikā un dzīvnieku barībā. Tādējādi tradicionālo biodegvielu izspiešanas efekts ir ievērojami 
mazāks, tomēr joprojām būtisks.
Komisijas atbilde 51
06
Komisija plāno līdz 2016. gada beigām iesniegt politikas priekšlikumu jaunai atjaunojamo energoresursu tiesību 
aktu paketei.
09
Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) Nr. 2015/1513, ir ietverts pielikums (IX pielikums) 
ar izejvielām un atjaunojamo veidu degvielām, kuras atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē transporta jomā tiek 
ieskaitītas divkārtīgā apmērā. IX pielikums noteikti aptver atkritumus, atliekas un cita veida nepārtikas biomasu, bet 
nepastāv oficiāla saikne ar šīm definīcijām.
Visus transporta nozarē patērētos atjaunojamos energoresursus, tostarp atjaunojamo elektroenerģiju, ieskaita 
atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē. Paredzams, ka atjaunojamās elektroenerģijas ieguldījums būs ievērojams 
(~ 2 procentpunkti).
10
Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, paredzēts, ka siltumnīcefekta gāzu 
emisiju samazinājums, ko iegūst, izmantojot jaunā iekārtā ražotas biodegvielas, ir vismaz 60 %. Vispārējā prasība no 
2018. gada janvāra tiks paaugstināta līdz 50 %.
Apsvērumi
28
Atjaunojamo energoresursu direktīvā dalībvalstīm nav noteikts pienākums veikt verificēšanu par atbilstību Atjauno ­
jamo energoresursu direktīvas 17. panta 6. punktam (kurš ir saistīts ar KLP LLVA standartiem un citām attiecīgajām 
direktīvām un regulām), lai gan tā ir daļa kritērijiem. Komisijai ir pienākums atzīt brīvprātīgas shēmas, pamatojoties 
uz citiem kritērijiem, nekā norādīts Atjaunojamo energoresursu direktīvas 17. panta 6. punktā.
Kopēja atbilde uz 30. un 31. punktu
Komisijai nav pienākuma atzīt brīvprātīgas shēmas, un līdz šim tā ir atzinusi tikai shēmas, uz ko attiecas Atjaunojamo 
energoresursu direktīvas 17. panta 2. līdz 5. punkts. Tādējādi tai arī nebija pienākuma novērtēt atbilstību citiem 
neobligātiem ilgtspējības kritērijiem.
Komisija atzīmē, ka nebūtu atbilstīgi noteikt brīvprātīgajām shēmām pienākumu iekļaut neobligātus ilgtspējības 
kritērijus, jo likumdevējs nav nolēmis iekļaut tos obligāto kritēriju kopumā. Konkrēti attiecībā uz sociālās ilgtspējības 
aspektiem (3. izcēlums) Komisija atzīmē, ka šādu kritēriju iekļaušanu sertifikācijas darbības jomā var uzskatīt par labu 
praksi, taču norāda, ka iekļaušana veicama brīvprātīgi.
Tomēr Komisija turpinās izvērtēt, vai brīvprātīgo shēmu atzīšanas kritērijos būtu jāiekļauj arī neobligāti ilgtspējības 
kritēriji. Tomēr jāatzīmē, ka sistēmu novērtēšana attiecībā uz neobligātajiem kritērijiem ir sarežģīta, jo tie tiesību 
akta tekstā ir izklāstīti daudz mazāk detalizēti nekā obligātie kritēriji.
3. izcēlums
Komisija uzskata, ka šādu kritēriju iekļaušanu sertifikācijas darbības jomā var uzskatīt par labu praksi, taču norāda, 
ka iekļaušana veicama brīvprātīgi.
Komisijas atbilde 52
33
Lai gan Komisija atzīst, ka trūkst datu, visos ziņojumos tā sniegusi atsauces uz pieejamajiem datiem un to novērtē ­
jumu, tostarp papildus veiktiem īpašiem pētījumiem par ES biodegvielas politikas ietekmi uz jaunattīstības valstīm.
Attiecībā uz sociālajiem aspektiem, kas aprakstīti 4. izcēlumā, Komisija norāda, ka, lai gan biodegvielas eksports no 
jaunattīstības valstīm ir ierobežots, Komisija 2013. un 2015. gadā ir iesniegusi dažādus ziņojumus par ES biodegvielas 
politikas ietekmi uz jaunattīstības valstīm plašākā nozīmē, tostarp arī attiecībā uz jaunattīstības valstīm, kuras neeks ­
portē biodegvielu uz ES1.
Kopēja atbilde uz 34.–37 . punktu
Ar Atjaunojamo energoresursu direktīvu, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, ieviesa maksimālo robežvērtību 
(7 % no enerģijas patēriņa transportā) no pārtikas kultūraugiem ražotām biodegvielām, kuras var ieskaitīt atjauno ­
jamo energoresursu mērķu izpildē. Šis pasākums ierobežo stimulu izmantot no kultūraugiem ražotas biodegvielas, 
lai izpildītu atjaunojamo energoresursu mērķus, un tādējādi ierobežo ILUC  risku, ko rada ES biodegvielas politika.
Ilgtspējības kritēriji paši par sevi neattiecas uz ILUC . Tāpēc nevar pieprasīt, lai brīvprātīgās shēmas, kas verificē 
atbilstību šiem kritērijiem atsevišķi attiecībā uz katru biodegvielas partiju, nosegtu ILUC  risku.
Komisija turpinās analizēt šo jautājumu un publicēs analīzes rezultātus ziņojumā, kurš jāsniedz līdz 2016. gada 
beigām.
40
Komisija atzīst, ka no atkritumiem ražotām biodegvielām būtu jāpiemēro īpašas verifikācijas procedūras. Komisija 
jau ir rīkojusies šajā virzienā, no 2014. gada oktobra iekļaujot mērķtiecīgus pasākumus visos savos novērtējumos.
Kopēja atbilde uz 41. un 42. punktu
Norādījumos Komisijas dienesti ņēma vērā tirgus norises, kuras nebija iespējams paredzēt brīdī, kad brīvprātīgās 
shēmas tika atzītas, un aicināja īstenot īpašus pasākumus, lai ņemtu vērā paaugstinātu krāpšanas risku, kas radās 
laikā, kad dalībvalstis ieviesa divkāršas uzskaites mehānismu.
Komisija norādījumus adresēja brīvprātīgajām shēmām, lai piesaistītu uzmanību šim jautājumam un nodrošinātu, 
ka visas shēmas veic attiecīgus pasākumus. Tas nenozīmē, ka sākotnējā rīcība saistībā ar šo jautājumu kopumā būtu 
bijusi neatbilstīga. Cik mums zināms, daudzas attiecīgās brīvprātīgās shēmas rīkojās pēc savas iniciatīvas. Komisija 
uzskata, ka viena no sertifikācijas sistēmu priekšrocībām ir iespēja brīvprātīgajām shēmām ātri un proaktīvi reaģēt 
uz apzinātajām problēmām.
45
Pēc definīcijas pieņemšanas Komisija pieprasīja daļēji atzītām shēmām iesniegt verifikācijas apliecinājumu par 
atbilstību jaunajai definīcijai. Trīs shēmas, kuras bija atzītas tikai daļēji, iesniedza atjauninātu informāciju un tika 
novērtētas. Pašlaik notiek lēmumu atjaunināšana.
1 SWD(2013) 102 final ; SWD(2015) 117 final.
Komisijas atbilde 53
46
Komisijas novērtējumi tika veikti atbilstīgi Atjaunojamo energoresursu direktīvas prasībām. Atjaunojamo ener ­
goresursu direktīva neietvēra prasības attiecībā uz brīvprātīgo shēmu pārvaldības struktūru, un līdz ar to agrīnie 
novērtējumi nebija orientēti uz pārvaldības struktūru. Mērķis bija nodrošināt, ka operatori tiek pakļauti trešās puses 
veiktai revīzijai, kas direktīvā ir skaidri minēts.
Tomēr Komisija uzskata, ka pārvaldības struktūrai nākotnē būtu jāveltī vairāk uzmanības, lai turpinātu uzlabot 
labāko praksi. Galvenais iemesls ir siltumnīcefekta gāzu emisiju aprēķina robežvērtības palielināšana, kā rezultātā 
nepieciešams bieži aprēķināt faktisko siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu un līdz ar to vajadzīga vēl stin ­
grāka kontrole.
Kopēja atbilde uz 50. un 51. punktu
Likumdevējs ierobežoja Komisijas uzraudzības pilnvaras attiecībā uz visu darbību īstenošanu. Tomēr Komisija pie ­
prasa neatkarīgas trešās puses veiktu revīziju.
Komisija uzrauga brīvprātīgās shēmas saskaņā ar juridiskām pilnvarām, kuras paredzētas Atjaunojamo energore ­
sursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, saskaņā ar kuru brīvprātīgajām shēmām katru gadu jāsniedz 
ziņojums par savu darbību. Komisija pati iesniegs ziņojumu par brīvprātīgo shēmu darbību līdz 2017. gada aprīlim.
53
Komisija ir iesaistījusies dialogā ar shēmām, lai noskaidrotu situāciju un meklētu veidus, kā veikt uzlabojumus. 
Šobrīd Komisija pārbauda konkrētu gadījumu, tāpēc šajā posmā vēl nevar sniegt komentārus.
Tomēr kopumā prasība stiprināt shēmu iekšējo pārvaldību, kuru ņem vērā, veicot novērtējumus, var sekmēt to, ka 
sertifikācijas struktūras var labāk pārraudzīt shēmu noteikumu izpildi.
54
Daudzas brīvprātīgās shēmas darbojas pasaules mērogā. Praksē tas nozīmē, ka uz revidentu, kurš verificē atbilstību, 
gulstas liela atbildība un tam par katru atsevišķu gadījumu ir jāizlemj, vai iesniegtie pierādījumi sniedz pietiekamu 
apliecinājumu tam, ka ilgtspējības kritēriji ir izpildīti. Komisija mudina brīvprātīgās shēmas uzsākt ciešu dialogu ar 
revidentiem, lai nepārtraukti uzlabotu sertifikācijas standartus.
55
Lai gan nepastāv īpaša sūdzību izskatīšanas sistēma, ieinteresētajām personām ir iespēja sazināties ar Komisiju, ja 
tām ir bažas par brīvprātīgo shēmu darbību. Faktiski ilgtspējības shēma biodegvielām ir ārkārtīgi tehnisks temats, 
kam vajadzīgas ekspertu zināšanas, un ieinteresētajām personām ir jāapzinās, ka Komisija ir atzinusi šo shēmu.
56
Atjaunojamo energoresursu direktīvā ir skaidri norādīts, ka dalībvalstīm ir pienākums pieņemt pierādījumus no brīv ­
prātīgajām shēmām. Kamēr šis noteikums tiek ievērots, dalībvalstis tiek mudinātas piedalīties sertifikācijas procesa 
uzlabošanā. Pēc Komisijas domām nav iemeslu, piemēram, iebilst pret dalībvalstu iesaistīšanos sertifikācijas struk ­
tūru uzraudzībā, jo Komisija neveic pašu sertifikācijas struktūru atzīšanu. Dalībvalstīm tomēr nevajadzētu apšaubīt 
brīvprātīgo shēmu izdoto sertifikātu derīgumu.
Komisijas atbilde 54
Attiecībā uz īpašo Polijas gadījumu, kā minēts 5. izcēlumā, Komisija patlaban pārbauda, vai prasība atbilst ES tiesību 
aktiem.
58
Šīs piezīmes nav juridiski saistošas attiecībā uz brīvprātīgajām shēmām, un to mērķis ir veicināt labāko praksi, 
norādot, kādas varētu būt Komisijas prasības nākotnē. Komisija nodrošinās, lai, brīvprātīgajām shēmām pieprasot 
atzīšanas termiņa pagarināšanu, tiktu pārņemti augstāki standarti.
Komisija var arī atcelt lēmumus, ja ir skaidri redzams, ka shēma nav ieviesusi elementus, kuri tiek uzskatīti par izšķirī ­
giem lēmuma pieņemšanai, un ja ir noticis šo elementu nopietns un strukturāls pārkāpums.
Kopēja atbilde uz 59. un 60. punktu
Komisija ārkārtīgi lielu nozīmi piešķir pārredzamībai.
Atjaunojamo energoresursu direktīvā iekļautā pārredzamības prasība ir izpildīta, izveidojot īpašu tīmekļa vietni2. 
Tajā ir arī daudz noderīgas informācijas, kuru neprasa tiesību akti, piemēram, informācija par jauniem pasākumiem 
un attiecīgajiem Komisijas dokumentiem. Šajā tīmekļa vietnē un saistītajās lapās ir atrodama visa tiesību aktos pra ­
sītā informācija, kas saņemta no dalībvalstīm. Kā daļa no šīs tīmekļa vietnes ir izveidota3 arī lapa, kas veltīta Atjauno ­
jamo energoresursu direktīvā minētajiem informācijas veidiem.
61
Atjauninātajā novērtējuma sistēmā, kas izdota 2015. gada novembrī, Komisija pieprasa trešās puses revidentu 
veiktu pilnu pārbaudi. Revidentiem būtu jāpieprasa piekļuve visai attiecīgajai informācijai. Ja sistēma šo informāciju 
neietver, to nevajadzētu pieņemt saskaņā ar shēmu. Revidentiem vajadzētu pieprasīt arī piekļuvi informācijai par 
materiālu, kas sertificēts saskaņā ar citām brīvprātīgajām shēmām. Brīvprātīgām shēmām ir jāpublicē to operatoru 
nosaukumi, kuri ir vai ir bijuši sertificēti saskaņā ar shēmu. Tas veicinās pārredzamību un informācijas apmaiņu.
66
Polija transponēja Atjaunojamo energoresursu direktīvu, tostarp ES ilgtspējības shēmu biodegvielām, tikai  
2015. gadā. Tādējādi laikposmā no 2011. līdz 2014. gadam Atjaunojamo energoresursu direktīvas noteikumi vēl 
nebija stājušies spēkā. Dalībvalstis nodrošina nosūtīto datu kvalitāti; Komisijai nav juridisku līdzekļu, lai apstrīdētu 
2014. gada datus par ilgtspējīgām biodegvielām.
Tomēr pa šo laiku Polija ir transponējusi Atjaunojamo energoresursu direktīvu. Komisija ir pārliecināta, ka Polija un 
citas dalībvalstis līdz 2020. gadam pareizi īstenos Atjaunojamo energoresursu direktīvu, tostarp nesenos grozījumus. 
Nepieciešamības gadījumā Komisija veiks saskaņā ar līgumu paredzēto pasākumu, lai nodrošinātu ES tiesību aktu 
ievērošanu.
2 https://ec.europa.eu/energy/en/topics/renewable ­energy
3 https://ec.europa.eu/energy/en/renewable ­energy ­transparency ­platform
Komisijas atbilde 55
67
Dalībvalstis nodrošina nosūtīto datu kvalitāti. Nosūtot datus Eurostat , Francija paziņoja vērtību “nulle”, bet Polija 
paziņoja no nulles atšķirīgu vērtību. Ņemot vērā tobrīd Eurostat  rīcībā esošo informāciju, visi paziņotie dati atbilda 
validācijas noteikumiem (ticamības, saskaņotības un konsekvences pārbaudes). Eurostat  publicēja valstu nosūtītos 
datus bez jebkādām izmaiņām vai labojumiem.
71
Krāpšanas apkarošanas pasākumu īstenošana ir dalībvalstu kompetencē. Komisija atbalsta dalībvalstu centienus 
mazināt krāpšanas risku un Biodegvielu un bioloģiskā šķidrā kurināmā ilgtspējības komitejas ietvaros ir izveidojusi 
darba grupu, kas analizēs dažādus šajā kontekstā būtiskus aspektus un pasākumus. Šis jautājums tika ņemts vērā arī 
ar Direktīvu (ES) 2015/1513 grozītajā Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kurā dalībvalstīm noteikta prasība ziņot 
par pasākumiem, kurus tās veikušas krāpšanas apkarošanai, un kurā aicināts uzlabot sadarbību gan valstu sistēmu 
starpā, gan starp valstu sistēmām un brīvprātīgajām shēmām.
Secinājumi un ieteikumi
74
Pamatojoties uz visu sertificēto brīvprātīgo shēmu rūpīgu novērtējumu, Komisija uzskata, ka brīvprātīgās shēmas 
nodrošina apliecinājumu tam, ka sertificētās biodegvielas atbilst obligātajiem kritērijiem, attiecībā uz kuriem shē ­
mas ir atzītas. Tomēr Komisija allaž ir gatava veicināt standartu turpmāku izstrādi, lai vēl vairāk uzlabotu sistēmu, 
risinātu sistēmas darbības laikā konstatētās problēmas un ņemtu vērā izmaiņas attiecībā uz juridisko pamatu.
75
Atjaunojamo energoresursu direktīvā noteikti vairāki obligāti biodegvielu ilgtspējības kritēriji, kuri jāizpilda, lai 
biodegvielas varētu pretendēt uz atbalstu un tikt ieskaitītas atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē. Brīvprātīgo 
shēmu novērtējumos tika pienācīgi ņemti vērā šie obligātie ilgtspējības kritēriji.
Daudzas brīvprātīgās shēmas ietver papildu neobligātus ilgtspējības kritērijus. To var uzskatīt par labu praksi, kas 
tomēr ir pilnībā brīvprātīga. Attiecībā uz brīvprātīgajām shēmām netika izvērtēts, kādā mērā tās atbilst arī neobligā ­
tajiem kritērijiem. Tādējādi nevienas brīvprātīgās shēmas atzīšana arī netika attiecināta uz šiem aspektiem.
Komisija uzskata, ka nebūtu atbilstīgi noteikt brīvprātīgajām shēmām pienākumu iekļaut neobligātus ilgtspējības 
kritērijus. Ja šādu kritēriju iekļaušana būtu obligāta, likumdevējs būtu nolēmis tos iekļaut obligāto kritēriju kopumā.
Komisija turpinās izvērtēt, vai brīvprātīgo shēmu atzīšanas kritērijos būtu jāiekļauj arī neobligātie ilgtspējības kri ­
tēriji. Tomēr jāatzīmē, ka sistēmu novērtēšana attiecībā uz neobligātajiem kritērijiem ir sarežģīta, jo tie tiesību akta 
tekstā ir izklāstīti daudz mazāk detalizēti nekā obligātie kritēriji. Turklāt atzīšanai nebūtu tiešu tiesisko seku.
Lai mazinātu ILUC  risku, Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, noteikta mak ­
simālā robežvērtība (7 % no enerģijas patēriņa transportā) no pārtikas kultūraugiem ražotām biodegvielām, kuras 
var ieskaitīt atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē. Ilgtspējības kritēriji paši par sevi neattiecas uz ILUC . Tāpēc 
nevar pieprasīt, lai brīvprātīgās shēmas, kas verificē atbilstību obligātajiem kritērijiem atsevišķi attiecībā uz katru 
biodegvielas partiju, nosegtu ILUC  risku.
Komisijas atbilde 56
76
Tradicionālo izejvielu izsekojamību nodrošina direktīvas noteikumi. Norādījumos Komisijas dienesti ņēma vērā tirgus 
norises, kuras nebija iespējams paredzēt brīdī, kad brīvprātīgās shēmas tika sākotnēji atzītas, un aicināja īstenot 
īpašus pasākumus, lai ņemtu vērā paaugstinātu krāpšanas risku, kas radās galvenokārt saistībā ar divkāršas uzskaites 
mehānisma ieviešanu piegādes pienākumos.
77
Komisijai ir pienākums darboties likumdevēja noteiktā satvara ietvaros. Tāpēc tai ir jāpieņem tas, ka Atjaunojamo 
energoresursu direktīvā dalībvalstīm nav noteikts pienākums veikt verificēšanu par atbilstību Atjaunojamo energo ­
resursu direktīvas 17. panta 6. punktam (kurš ir saistīts ar KLP LLVA standartiem un citām attiecīgajām direktīvām un 
regulām), lai gan tā ir daļa kritērijiem. Komisijai ir pienākums atzīt brīvprātīgās shēmas, pamatojoties uz citiem kritē ­
rijiem, nekā norādīts Atjaunojamo energoresursu direktīvas 17. panta 6. punktā. Tāpēc nebūtu bijis atbilstīgi iekļaut 
šo elementu brīvprātīgo shēmu novērtējumā.
1. ieteikums a)
Komisija daļēji apstiprina šo ieteikumu. Komisija nevar brīvprātīgajām shēmām noteikt pienākumu iekļaut sociāl ­
ekonomiskos kritērijus, jo tie nav obligāti. Tomēr brīvprātīgajām shēmām būtu jāsniedz ziņojums reizi gadā, pama ­
tojoties uz to sertifikācijas darbībām, kā noteikts Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu 
(ES) 2015/1513, kurā paredzēts, par kādiem jautājumiem brīvprātīgajām shēmām ir jāziņo (18. panta 6. punkts). Šīs 
juridiskās prasības par ziņošanu attiecas galvenokārt uz aspektiem, kas saistīti ar revīziju, bet shēma, protams, var 
izmantot iespēju iekļaut arī citus aspektus. Komisija savos ziņojumos ņems vērā no brīvprātīgajām shēmām saņem ­
tos ziņojumus.
1. ieteikums b)
Komisija apstiprina šo ieteikumu, ciktāl tas attiecas uz to, ka būtu jāverificē atbilstība Atjaunojamo energoresursu 
direktīvas 17. panta 6. punktam (kurš ir saistīts ar KLP LLVA standartiem un citām attiecīgajām direktīvām un regu ­
lām). Tomēr Atjaunojamo energoresursu direktīvā dalībvalstīm nav noteikts pienākums veikt verificēšanu par 
atbilstību Atjaunojamo energoresursu direktīvas 17. panta 6. punktam (kurš ir saistīts ar KLP LLVA standartiem un 
citām attiecīgajām direktīvām un regulām), lai gan tā ir daļa kritērijiem. Komisijai ir pienākums atzīt brīvprātīgās 
shēmas, pamatojoties uz citiem kritērijiem, nekā norādīts Atjaunojamo energoresursu direktīvas 17. panta 6. punktā. 
Atbilstības KLP LLVA standartiem un citām attiecīgajām direktīvām un regulām verificēšana ir daļa no KLP .
1. ieteikums c)
Komisija apstiprina šo ieteikumu un piekrīt tam, ka uz biodegvielām, kas ražotas no atkritumiem, būtu jāattiecina 
īpašas verificēšanas procedūras. Komisija jau ir rīkojusies šajā virzienā, no 2014. gada oktobra iekļaujot mērķtiecīgus 
pasākumus visos savos novērtējumos.
78
Komisija vienmēr piešķir pārredzamībai vislielāko nozīmi un jau ir veikusi pasākumus. Komisijas dienesti izdeva 
norādījumus brīvprātīgajām shēmām, aicinot īstenot vairākus pārredzamības pasākumus. Daļēji tas tika darīts tālab, 
lai nodrošinātu, ka brīvprātīgas shēmas jau laikus sagatavojas paaugstinātai pārredzamības prasībai Direktīvā (ES) 
2015/1513, saistībā ar kuru tobrīd norisinājās sarunu noslēguma posms. Šie pasākumi tiks īstenoti, kad brīvprātīgās 
shēmas pieteiksies atzīšanas atjaunošanai. Šis process jau ir uzsākts.
Komisijas atbilde 57
2. ieteikums a)
Komisija apstiprina šo ieteikumu un uzskata, ka būtu jāņem vērā iespējamie interešu konflikti, tostarp shēmu īpa ­
šumtiesības. Komisija jau ir rīkojusies šajā virzienā un savos novērtējumos veic analīzi par brīvprātīgo shēmu īpašum ­
tiesībām un pārvaldības struktūru.
2. ieteikums b)
Komisija apstiprina šo ieteikumu un uzskata, ka brīvprātīgajām shēmām ir jāatbilst minimālajām pārredzamības 
prasībām. Tā aicina brīvprātīgās shēmas publicēt informācijas kopumu, kurš ļoti līdzinās Revīzijas palātas ierosinā ­
jumiem. Turklāt Komisija 2017. gada aprīlī sniegs ziņojumu par brīvprātīgo shēmu darbību. Šajā sakarā Komisijai būs 
iespēja izvērtēt vajadzību sīkāk precizēt datus, kas jāpublicē shēmām, un noteikt īstenošanas aktā revīzijas prasības 
attiecībā uz brīvprātīgajām shēmām.
79
Likumdevējs ierobežoja Komisijas uzraudzības pilnvaras attiecībā uz visu darbību īstenošanu.
Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, paredzēta procedūra brīvprātīgo 
shēmu darbības uzraudzīšanai.
Brīvprātīgajām shēmām katru gadu ir jāsniedz Komisijai ziņojums par savu darbību.
Komisija savukārt ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei un nepieciešamības gadījumā varētu arī īstenošanas aktā 
noteikt revīzijas prasības attiecībā uz brīvprātīgajām shēmām. Tomēr uzraudzība neietver pārbaudes uz vietas brīv ­
prātīgo shēmu sertificētu ekonomikas dalībnieku telpās, jo saskaņā ar Atjaunojamo energoresursu direktīvu atbil ­
dība par shēmas noteikumu īstenošanas pārbaudīšanu gulstas uz trešās puses veiktu revīziju.
3. ieteikums a)
Komisija apstiprina šo ieteikumu.
Tā risinās jautājumu saistībā ar ziņošanu par brīvprātīgo shēmu darbību, kā paredzēts Atjaunojamo energoresursu 
direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513. To, kā ekonomikas dalībnieki īsteno shēmas procedūras, pārbauda 
neatkarīgi trešās puses revidenti.
3. ieteikums b)
Komisija apstiprina ieteikumu, ka brīvprātīgajām shēmām vajadzētu būt sūdzību izskatīšanas sistēmai, un pieprasa 
šādu sistēmu jau sava novērtējuma ietvaros. Tomēr Komisija uzskata, ka pirms šādas sūdzību izskatīšanas sistēmas 
detalizētu tehnisko prasību noteikšanas ir nepieciešams veikt turpmāku novērtējumu. Šāds novērtējums tiks veikts 
saistībā ar ziņošanu par brīvprātīgo shēmu darbību, kas paredzētas Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas gro ­
zīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513. Pirmais ziņojums jāsniedz 2017. gada aprīlī.
Komisijas atbilde 58
80
Komisija piekrīt, ka dalībvalstīm jānodrošina nosūtīto datu kvalitāte.
4. ieteikums 
Komisija daļēji apstiprina šo ieteikumu un turpinās sadarboties ar dalībvalstīm attiecībā uz sniegto datu ticamību, 
jo dalībvalstis saņems no ekonomikas dalībniekiem informāciju par atbilstību ilgtspējības kritērijiem. Turklāt dalīb ­
valstis ik pēc pieciem gadiem sniedz Komisijai ziņojumu par visu nosūtīto datu kvalitāti. Tomēr papildu pierādījumu 
(sertifikātu/deklarāciju) pieprasīšana kādu noteiktu statistikas datu vākšanas mērķiem nav pamatota.
81
Likumdevējs jau ir veicis pasākumus, lai Atjaunojamo energoresursu direktīvā saskaņotu atkritumu definīciju. Atjau ­
nojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, iekļauta atkritumu definīcija, izveidojot 
saikni ar Direktīvu 2008/98/EK.
Atjaunojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, patiešām paredzēta iepriekš iegūtu tie ­
sību izmantošanas klauzula, kas ļauj dalībvalstīm moderno atjaunojamo veidu degvielu valsts mērķu izpildē ieskaitīt 
biodegvielas, kuras ražotas no vielām, ko valsts kompetentās iestādes atzinušas par atkritumiem un kas izmantotas 
esošajās iekārtās, pirms tikusi pieņemta Direktīva (ES) 2015/1513. Tomēr atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē 
transporta jomā degvielas netiek ieskaitītas divkārtīgā apmērā. Komisija uzskata, ka šī tiesību norma patiešām 
var radīt situāciju, kurā dažiem biodegvielas veidiem dažādās dalībvalstīs tiek piemērota atšķirīga pieeja, un tas ir 
atļauts saskaņā ar Atjaunojamo energoresursu direktīvu tajā noteiktajās robežās.
5. ieteikums 
Komisija atzīst nepieciešamību pieņemt moderno biodegvielu ražošanai izmantoto atkritumu saskaņotu definīciju.
Likumdevējs jau ir veicis pasākumus, lai Atjaunojamo energoresursu direktīvā saskaņotu atkritumu definīciju. Atjau ­
nojamo energoresursu direktīvā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/1513, iekļauta atkritumu definīcija, izveidojot 
saikni ar Direktīvu 2008/98/EK.
Atjaunojamo energoresursu politikai laikposmam pēc 2020. gada varētu apsvērt pasākumus, lai veiktu turpmāku 
saskaņošanu modernu atjaunojamo veidu degvielu jomā.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālru/uni0146a numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā da/uni013Ca zvanu ir bezmaksas (iz/uni0146emot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Notikums Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums 11.3 .2015.
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) 31.3 .2016.
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras 25.5 .2016.
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās 22.6 .2016.
Dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, lai no 
atjaunojamajiem energoresursiem saražotas enerģijas 
īpatsvars visā transportā 2020. gadā būtu vismaz 10 % no 
enerģijas galapatēriņa šajā nozarē. Saistībā ar šo mērķi tās 
drīkst ieskaitīt to biodegvielu, kuras ilgtspēju ir 
sertificējušas Komisijas atzītas brīvprātīgās shēmas.
Mēs secinājām, ka uz biodegvielas ilgtspējas 
ES sertificēšanas sistēmu nevar pilnībā paļauties, jo ir 
trūkumi Komisijas īstenotajā atzīšanas procedūrā un 
brīvprātīgo shēmu darbības uzraudzībā.
Attiecībā uz 10 % mērķa sasniegšanu transporta nozarē mēs 
konstatējām, ka statistikas dati, iespējams, ir pārspīlēti, jo 
dalībvalstis var paziņot kā ilgtspējīgu tādu biodegvielu, 
kuras ilgtspēja nav pārbaudīta.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA