Oficiālais Vēstnesis 304 E , 01/12/2005 Lpp. 0109 - 0113



P6_TA(2005)0030 Kriminālās justīcijas kvalitāte Eiropas Savienībā Eiropas Parlamenta ieteikums Padomei par kriminālās justīcijas kvalitāti un tiesību aktu saskaņošanu krimināltiesību jomā dalībvalstīs (2005/2003(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā ieteikuma priekšlikumu Padomei par kriminālās justīcijas kvalitāti Eiropas Savienībā, kuru iesniedza António Costa PSE grupas vārdā (B6-0234/2004), - ņemot vērā Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, ko Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā asambleja pieņēma ar 1948. gada 10. decembra Rezolūciju Nr. 217 A (III), un jo īpaši tās 7., 8. 9., 10. un 11. pantu, - ņemot vērā Starptautisko paktu par pilsoņu un politiskajām tiesībām, kuru pieņēma Ģenerālā asambleja ar 1966. gada 16. decembra Rezolūciju Nr. 2200 A (XXI) un kurš stājās spēkā 1976. gada 23. martā, un jo īpaši tā 2., 7., 9., 10. un 14. pantu, - ņemot vērā Eiropas Padomes 1950. gada 4. novembra Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju (ECHR), kas stājās spēkā 1953. gada 3. septembrī, un jo īpaši tās 6. un 13. pantu, - ņemot vērā VI sadaļu Līgumā par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu, 31. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 34. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu, - ņemot vērā Līgumu par Konstitūciju Eiropai, kuru dalībvalstis parakstīja Romā 2004. gada 29. oktobrī, jo īpaši tā I-42. un III-260. pantu (novērtēšanas mehānismi), III-270. un III-271. pantu (tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās) un II-107. līdz II-110. pantu, ar kuriem pārņem Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. - 50. pantu, - ņemot vērā Kopienas tiesību kopumu krimināltiesību jautājumos, jo īpaši Konvenciju par savstarpējo tiesisko palīdzību krimināllietās [1], Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumu Nr. 2002/584/JHA par Eiropas orderi apcietināšanai un savstarpējas izdošanas procedūrām starp dalībvalstīm [2], Padomes 2003. gada 22.jūlija Pamatlēmumu Nr. 2003/577/JHA par lēmumu izpildi attiecībā uz īpašumu vai pierādījuma elementu iesaldēšanu [3], priekšlikumu Padomes pamatlēmumam par Eiropas pilnvaru pierādījumu iegūšanai, dokumentu un datu vākšanai nolūkā tos izmantot saistībā ar krimināllietu izskatīšanu (KOM(2003)0688) un priekšlikumu Padomes pamatlēmumam par konkrētām procesuālām tiesībām noziedzīgo lietu izskatīšanu laikā Eiropas Savienībā (KOM(2004)0328), - ņemot vērā Pievienošanās līguma atbilstīgos pantus, kas paredz iespēju apturēt noteiktu brīvības, drošības un tiesiskuma telpas noteikumu piemērošanu gadījumā, ja netiek ievērotas konkrētas normas (no kā izriet, ka tādas normas ir jānosaka iepriekš), - ņemot vērā ieteikumu par brīvības, drošības un tiesiskuma telpas nākotni, kā arī par nosacījumiem tās leģitimitātes un efektivitātes veicināšanai, kuru Eiropas Parlaments pieņēma 2004. gada 14. oktobrī [4], - ņemot vērā Hāgas programmu, ko Eiropadome pieņēma Briselē 2004. gada 4. - 5. novembrī, - ņemot vērā Reglamenta 114. panta 3. punktu un 83. panta 5. punktu, - ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu (A6-0036/2005), A. tā kā II-107. līdz II-110. pants Līgumā par Konstitūciju Eiropai un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. un 13. pants nosaka "tiesības uz taisnīgu tiesu" darbības jomu, kuras atbilstoši savai kompetencei Savienība un dalībvalstis nodrošina Eiropas pilsoņiem; B. tā kā šīs tiesības uz taisnīgu tiesu īpaši paredz tiesības uz efektīvu pārsūdzību, tiesības piekļūt taisnīgai tiesai, tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu tiesā, tiesības uz tiesas spriedumu saprātīgā termiņā, kā arī tiesības saņemt juridisku palīdzību, kā arī saskaņā ar ANO un Eiropas Konvencijas par spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai soda novēršanas starptautiskiem standartiem šīs tiesības paredz pilnībā ievērot aizdomās turēto personu pamattiesības pirms krimināllietas izskatīšanas sākuma, kā arī ievērot tiesības uz cieņpilnu un humānu izturēšanos pret notiesātajām personām, beidzoties šādas lietas izskatīšanai; C. tā kā šo tiesību aizsardzība ir vēl svarīgāka krimināllietu izskatīšanā, kurās tiek skarts pamatbrīvību jautājums; D. tā kā šāda aizsardzība pirmām kārtām ir katras dalībvalsts kompetencē, kas to nodrošina saskaņā ar savu konstitucionālo iekārtu un savām juridiskajām tradīcijām, ka ir svarīgi dalībvalstīm pievērsties savu juridisko sistēmu problēmām, īpaši tām, kuras identificējusi Eiropas Cilvēktiesību tiesa, tā kā īsta Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpa tomēr paredz, no vienas puses, nodrošināt Eiropas pilsoņiem vienlīdzīgu attieksmi, neatkarīgi no viņu atrašanās vietas Savienībā, un, no otras puses, palielināt dalībvalstu savstarpējo uzticēšanos, lai pieļautu savstarpēju spriedumu atzīšanu un pat savu pilsoņu izdošanu citas dalībvalsts tiesām; E. tā kā nepieciešams ņemt vērā Eiropas Kopienu Tiesas Luksemburgā un Eiropas Cilvēlktiesību tiesas Strasbūrā pastāvīgo tiesu praksi un to, ka šīm abām tiesu praksēm jābūt saskaņotām; F. tā kā kopš Tamperes programmas (33. punkts) pieņemšanas tiesas nolēmumu savstarpējas atzīšanas princips Savienībā ir kļuvis par tiesu iestāžu sadarbības stūrakmeni; G. tā kā ar Līgumu par Konstitūciju Eiropai (III-260. pants) un Hāgas programmu (jo īpaši ar tās 3. punkta 2. apakšpunktu) atzīst dalībvalstu savstarpējās novērtēšanas nozīmi, lai pastiprinātu savstarpējo uzticēšanos, kas pati par sevi ir savstarpējās atzīšanas nepieciešams priekšnoteikums, tāpat kā minimālo noteikumu pieņemšana attiecībā uz būtību un procedūru, kā arī uz saprātīgu termiņu noteikšanu; H. tā kā Eiropas Savienības tiesību sistēmas kvalitātes vērtēšanai jāattiecas arī uz tiesnešu darba metodēm un dažādām tiesu administrācijas sistēmām dalībvalstīs, kas nav pretrunā ar tiesu varas neatkarības principu; I. tā kā šai vērtēšanai jābūt balstītai uz kopīgu pamatprincipu kopumu, kas garantētu tās saskaņotību un objektivitāti; J. tā kā, lai uzlabotu Eiropas kriminālās justīcijas kvalitāti, ir svarīgi noteikt šādai vērtēšanai vispiemērotākos mehānismus un procedūras, pastiprināt informācijas apmaiņu, kā arī palielināt apmācības iespējas, kas kalpotu kriminālās justīcijas kvalitātes uzlabošanai Eiropā; K. tā kā pēdējo gadu laikā Eiropas Savienībā nodibināto tīklu, piemēram, Valsts padomju un augstākās administratīvās jurisdikcijas asociācija, Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīkls, Augstāko tiesu tīkls un Eiropas justīcijas padomju tīkls liecina par to, ka aizvien lielāka uzmanība tiek pievērsta nepieciešamībai kopā darboties, lai uzlabotu justīcijas kvalitāti Eiropas Savienības pilsoņu labā; L. tā kā apmācībai ir ļoti svarīga nozīme kopējās tiesiskās kultūras, kā arī pamattiesību attīstībā Eiropas Savienībā, īpaši izmantojot Eiropas tiesiskās izglītības tīklu; M. tā kā justīcijas kvalitātes normu un efektivitātes uzlabošanai, kas balstīta uz vērtēšanu, ir jāpaaugstina, no vienas puses, svarīgāko krimināltiesību un procesuālo normu kvalitāte, un no otras puses, to piemērošanas kvalitāte, kas nav pretrunā ar tiesu neatkarības principa ievērošanu; N. tā kā savstarpējas vērtēšanas procesam nepieciešama konkrēta metodoloģija, kura ņem vēra šī procesa sarežģītību; O. tā kā ar Hāgas programmu atzīta nepieciešamība pieņemt Līgumu par Konstitūciju Eiropai kā pamatprincipu kopumu un sākt sagatavošanās darbus, lai varētu īstenot minētajā līgumā paredzētos pasākumus, tiklīdz tas stāsies spēkā; P. tā kā 2005. gada 18. janvārī Pilsoņu brīvību, iekšlietu un tieslietu komiteja organizēja publisku semināru par tēmu "Justīcijas labākas kvalitātes veicināšana Eiropā"; Q. apstiprina Hāgas programmas pamatnostādnes attiecībā uz savstarpējas uzticības nostiprināšanu (3. punkta 2. apakšpunkts), kuras sasniegšanai nepieciešama justīcijas kvalitātes uzlabošana, attīstot vērtēšanu un ar tiesu sistēmu saistīto iestāžu un organizāciju līdzdalību; R. atgādina, ka Hāgas programmas 3. punkta 2. apakšpunktā, kurā uzsvērta nepieciešamība respektēt dažādo struktūru daudzveidību un valstu tiesu sistēmas tradīciju īpatnības, kā arī tiesu varas neatkarību ikvienā dalībvalstī, vienlaicīgi veicinot justīcijas kvalitāti Eiropā, izmantojot savstarpēju uzticēšanos; 1. iesniedz Eiropadomei un Padomei šādus ieteikumus: a) nekavējoties uzsākt Eiropas Savienības līmeņa darbību, lai Eiropas pilsoņi neatkarīgi no viņu atrašanās vietas Savienībā un neatkarīgi no tās valsts juridiskās un konstitucionālās iekārtas, kurā viņi atrodas, varētu izmantot tiesības uz taisnīgu tiesu, pastāvot vienlīdzīgiem apstākļiem, kas atbilst aizvien augstākām kvalitātes normām, tādējādi paaugstinot iedzīvotāju uzticību tiesu spriešanai; b) Eiropas Savienībai kopā ar dalībvalstīm izstrādāt Eiropas kriminālās justīcijas kvalitātes hartu, kas būtu visām dalībvalstīm kopīgu pamatprincipu kopums un garantētu vienotu un objektīvu novērtēšanu, kas Hartā jāiekļauj, ņemot vērā esošo pieredzi un paveikto valstu līmenī, gan to, ko starptautiskajā līmenī paveikusi Eiropas Padome un Apvienoto Nāciju Organizācija; c) lai pastiprinātu uzticību starp valstu tiesu sistēmām, cienot to dažādību, izveidot pastāvīgu savstarpējās novērtēšanas mehānismu, pamatojoties uz Kvalitātes hartu kā objektīvu atsauci, ņemot vērā pieredzi citās jomās, kur jau darbojas savstarpējā vērtēšana (Šengenas līgums, terorisms, paplašināšana u.c.) iespēju robežās paredzot Konstitucionālā līguma III-260. pantā minētos mehānismus un atbilstot šādiem mērķiem: - salīdzināmu statistikas datu bāzes izveidošana, - salīdzinošās novērtēšanas apmācību organizēšana, - labākās pieredzes izplatīšana, - informēšana par citu dalībvalstu tiesu sistēmu veidu un darbību, - ikgadēja Eiropas tiesu kvalitātes novērtēšanas ziņojuma publicēšana, kuram pievienoti vairāki ieteikumi Padomei un dalībvalstīm, ar mērķi veikt uzlabojumus, kuri var atrisināt apzinātās problēmas; d) formalizēt savstarpējās vērtēšanas mehānismu (procedūras, struktūras, rādītāji, ziņojumi u.c.) vienā vai vairākos lēmumos, kas pamatoti uz Līguma par Eiropas Savienību 31. pantu, īstenojot Strasbūras un Luksemburgas tiesu pieņemtos tiesu prakses principus, kā arī virzienus, kurus norādījusi Eiropas Komitejas tiesību sistēmas efektivitātei padome; e) iesaistīt šajā novērtēšanā tiesnešu un tiesību operatoru asociācijas, ekspertus un tiesu sistēmas izmantotājus, kā arī valstu parlamentus, piemēram, tiesu sistēmas kvalitātes uzraudzības komitejas izveidošanā, atbilstīgi Konstitucionālā līguma I-42. panta 2. punktam un saskaņā ar subsidiaritātes principu; šo novērtēšanu varētu kopīgi veikt Eiropas Parlaments kopā ar valstu parlamentiem; f) uzskatīt, ka brīvības, drošības un tiesiskuma telpas veidošana, kura balstīta uz savstarpēju uzticību, nevar notikt, netuvinot valstu tiesību aktus; attiecībā uz materiālajām krimināltiesībām Parlamentam jāvienojas ar Padomi, lai novērtētu nepieciešamību par prioritāriem uzskatīt noziedzīgus nodarījumus, kuri skaidri noteikti Konstitucionālajā līgumā, turpretī attiecībā uz procesuālajām tiesībām tajā par prioritārām uzskatītas šādas tēmas: - tiesu administrācijas pārredzamība, kā arī pilnīga aizdomās turēto personu pamattiesību ievērošana pirms kriminālprocesa uzsākšanas, kā arī cieņas pilna un humāna attieksme pret notiesātajiem procesa beigās, - pierādījumu savākšana un novērtēšana, - ieslodzīto pārvietošana soda izpildei dzīvesvietas dalībvalstī, - sodu, kas nav saistīti ar brīvības atņemšanu, izpilde dzīvesvietas dalībvalstī, - piespiedu darbu izpilde dzīvesvietas dalībvalstī, - ieslodzīto minimālās tiesības visās dalībvalstīs, - atkārtota saskaņošana attiecībā uz tiesību aktiem, kas jau iepriekš ir bijuši pakļauti saskaņošanai, - liecinieku un upuru liecību sniegšanas aizsardzības režīms; uzskatīt, ka vērtēšana jāveic, ņemot vērā šos punktus, uzņemoties iniciatīvu vai to turpinot šajās jomās Eiropas līmenī; g) uzskatīt, ka savstarpējās vērtēšanas principam ir jābūt cieši saistītam ar visiem tiesību profesionāļiem domātu apmācības pasākumu veicināšanu, izmantojot Eiropas tiesu organizācijas un iestādes; tāpat arī, pieņemot finansu plānu 2007. -2013. gadam atbilstīgi tam, kas norādīts Hāgas programmā (3. punkta 2. apakšpunkta 2. rindkopa) paredzēt finansējumu gan Eiropas tiesu organizācijām un iestādēm, kā arī Eiropas Parlamenta uzsākto tiesu iestāžu apmaiņu (saskaņā ar budžeta pozīciju 18 05 01 03), kā arī jaunus pilotprojektus, kas ļautu attīstīt dažādu sistēmas dalībnieku un organizāciju sadarbību dalībvalstīs, kuras mērķis ir justīcijas kvalitātes uzlabošana; h) aicināt Komisiju turpmāk iekļaut Eiropas kriminālās justīcijas hartu, savstarpējas vērtēšanas mehānismu un papildu pasākumus attiecībā uz krimināltiesību noteiktu normu saskaņošanu rīcības plānā, kas tai ir jāiesniedz 2005. gadā saskaņā ar Hāgas Programmu; atzīmē, ka attiecībā uz šo jautājumu Parlaments pievienojas Eiropadomei, lai ieteiktu Komisijai ar šo Rīcības plānu pieņemt par pamatprincipu kopumu Līgumā par Konstitūciju Eiropai paredzētos noteikumus; 2. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo ieteikumu Padomei un informēšanas nolūkā Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem, un Eiropas Padomei. [1] Padomes 2000. gada 29. maija lēmums, ar ko atbilstoši 34. pantam Līgumā par Eiropas Savienību pieņem Konvenciju par dalībvalstu un Eiropas Savienības savstarpējo tiesisko palīdzību krimināllietās (OV C 197, 12.7.2000., 1. lpp.). [2] OV L 190, 18.7.2002., 1. lpp. [3] OV L 196, 2.8.2003., 45. lpp. [4] Pieņemtie teksti, P6_TA(2004)0022. --------------------------------------------------