LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 121/7

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2010/C 121/05

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

KOPSAVILKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“MELÓN DE LA MANCHA”

EK Nr.: ES-PGI-0005-0511-06.12.2005

ACVN ( ) AĢIN ( X )

Šis kopsavilkums nosaka galvenos produkta specifikācijas elementus informācijas nolūkā.

1. Atbildīgais departaments dalībvalstī:

Nosaukums: Subdirección General de Calidad Agroalimentaria y Agricultura Ecológica. Dirección General de Industria y Mercados Alimentarios. Secretaría General de Medio Rural. Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino Adrese: Paseo de la Infanta Isabel, 1 28071 Madrid ESPAÑA Tālr. +34 913475394 Fakss +34 913475410 E-pasts: —

2. Grupa:

Nosaukums: Asociación para la promoción del Melón de La Mancha Adrese: C/ Pedro Domecq, 2 13700 Tomelloso (Ciudad Real) ESPAÑA Tālr. +34 926538216 Fakss +34 926538217 E-pasts: — Sastāvs: ražotāji/pārstrādātāji ( X ) citi ( )

3. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

4. Specifikācija:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta prasību kopsavilkums)

4.1. Nosaukums:

“Melón de La Mancha”

4.2. Apraksts:

Botāniski melones pieder pie saccharinus varietātes ‘Piñonet’ vai ‘Piel de Sapo’ šķirnes, ietverot visas to komerciālās šķirnes, kas paredzētas pārdošanai patērētājiem svaigā veidā.

Aizsargātā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde attiecas tikai uz I kategorijas melonēm ar minimālo cukura saturu mīkstumā (ko nosaka ar refrakcijas koeficientu) 13 °Briksa (± 0,5°), un kuras katra sver no 1,8 līdz 4 kg (± 0,1 kg).

Šķirnes “Piñonet” vai “Piel de Sapo” melonēm ir elipsoīda vai olveida forma.

Miza var būt gluda vai nedaudz raupja, tās vidējais biezums ir 0,6–0,8 cm. Tām ir garenisks raksts vai dažāda dziļuma gareniskas rievas, kas parasti ir daudz koncentrētākas netālu no kātiņa un auglenīcas gala. Pārsvarā miza ir zaļa ar vidēja lieluma vienmērīgi izkliedētiem tumšiem plankumiem, un, melonei nobriestot, tā kļūst dzeltena. Mīkstums ir balts vai krēmkrāsas. Centrālajā dobumā, kurš, salīdzinot ar citu šķirņu melonēm, ir samērā neliels, ir oranža sēklu kamera, kurā atrodas sēklas.

No sajūtu viedokļa galvenās īpašības, kas liek pozitīvi vērtēt Lamančas melones, ir to saldums, lielais sulīgums un zemais šķiedrvielu saturs to mīkstumā.

4.3. Ģeogrāfiskais apgabals:

Lamančas meloņu audzēšanas apgabals atrodas Mančas dabas reģionā, Alto Guadiana upes krastos, Kastīlijas-La Mančas autonomajā apgabalā. Tas ietver šādu pašvaldību teritorijas: Alcázar de San Juan, Arenales de San Gregorio, Argamasilla de Alba, Campo de Criptana, Daimiel, Herencia, Las Labores, Llanos del Caudillo, Manzanares, Membrilla, Puerto Lápice, Socuéllamos, Tomelloso, Valdepeñas un Villarta de San Juan.

4.4. Izcelsmes apliecinājums:

Lauksaimnieciskās ražošanas programma

Ražotāji ik gadu aizpilda pārskatus par sēju, kuros cita starpā norāda atsauces uz zemes gabalu kadastru un to atrašanās vietu, platību, ražīguma novērtējumu utt., un ar lauksaimniecības iestādēm katrs noslēdz savstarpēju līgumu, kurā noteiktas “Melón de La Mancha” audzēšanas un kvalitātes tehniskās specifikācijas.

Augstākstāvošās lauksaimniecības struktūras ir atbildīgas par to, lai uzņēmumu kvalitātes nodrošināšanas sistēmas nodrošinātu meloņu ar marķējumu “Melones de La Mancha” atbilstību specifikācijas prasībām.

4.5. Ražošanas metode:

Lauksaimniecības prakse

Zemes sagatavošana. Vispirms oktobrī vai novembrī zemi ar 30–40 cm dziļi, lai uzirdinātu zemākos augsnes slāņus. Februārī ecē augsnes virskārtu, to sasmalcinot. Pēc tam, kad augsne šādi sagatavota, nākamais darbs ir atzīmēt rindstarpas.

Stādīšana. Sējeņus pārstāda no aprīļa vidus līdz jūlija sākumam, kad tiem ir vismaz viena labi attīstīta īstā lapa. Stādīšanu veic ar rokām.

Darbi veģetācijas laikā. Papildus laistīšanai un mēslošanai augšanas sezonā jāveic ravēšana un retināšana vai augļu noņemšana, ja to ir pārāk daudz, lai iegūtu komerciāli piemērotu augļu izmēru un svaru.

Ražas novākšana. Meloņu ražu novāc, vispirms ar rokām nogriežot augļus. Augļus novieto gar rindām, lai vēlāk tos iekrautu piekabē. Siltā laikā augļus novāc divas vai trīs reizes nedēļā, bet aukstākā laikā tikai vienreiz nedēļā. Ražas novākšana sākas jūlija vidū un beidzas oktobrī.

Posms pēc ražas novākšanas un iepakojums

Saņemšana un uzglabāšana. Augļus transportē uz lauksaimniecības produktu tirdzniecības struktūru organizētiem apstrādes un iepakošanas centriem, kuros katru partiju sver un identificē, un, ievedot noliktavā, veic kvalitātes kontroli. Lamančas melones vienmēr glabā segtās novietnēs, istabas temperatūrā, atbilstošos mitruma apstākļos un ar labu ventilāciju.

Apstrāde un iepakošana

Lamančas meloņu izmēru nosaka pēc katra augļa svara, kam vienmēr jābūt starp 1,8 un 4,0 kg.

Kastē lielākās Lamančas melones svars nedrīkst pārsniegt mazākās svaru vairāk kā par 30 %.

Atkarībā no to izmēra Lamančas melones sagatavo pārdošanai koka vai kartona kastēs un/vai Green Box iepakojumā, kuru satura maksimālais svars ir līdz 120 kg.

Kravas (pārvadājumu) kontrole. Katram produkta paliktnim, uz kura ir viena vai vairāku ražotāju produkcija, jābūt kravas izsekojamības pavaddokumentam, kurā norāda Lamančas meloņu ražotāju(-us)–piegādātāju(-us), meloņu izcelsmi un iepakošanas datumu.

Lamančas meloņu maksimālais uzglabāšanas laiks ir 45 dienas pēc novākšanas.

Katru kravu kontrolē, izmantojot vienotus paraugus, lai pārbaudītu vai meloņu kalibrēšana veikta pareizi. Kravu noraida, ja vairāk nekā 3 % augļu neatbilst vajadzīgajam minimālajam vai maksimālajam svaram vai ja vairāk nekā 20 % pārbaudīto kastu neatbilst prasībai, ka iepakojumā lielākās melones svars nepārsniedz mazākās svaru par 30 %, tomēr atšķirība nav lielāka par 50 %.

Katrā kravā, izmantojot nelielu paraugu (vairākus augļus, kuru kopējais svars nepārsniedz 10 % no parauga augļu kopējā svara), pārbauda meloņu atbilstību prasībām: tām jābūt gatavām, mīkstumam nav jābūt stiklainam un sēklas nedrīkst atdalīties.

4.6. Saikne:

Vēsturiskā

Melone “Piñonet” vai “Piel de Sapo” ir viena no Lamančas dabas reģiona sabiedrībai raksturīgajām dārzkopības kultūrām, jo īpaši Ciudad Real provinces ziemeļaustrumos, 35 % valsts produkcijas nāk no šā reģiona, kur meloņu audzēšana ir laba papildnodarbošanās ģimenes saimniecībām, kuru galvenie ienākumi ir no vīnogulājiem un graudaugiem.

Ļoti iespējams, ka meloņu audzēšanu Lamančā ieviesa arābi.

Senākās atsauces ir atrodamas Ibn Bassal al-Tulaytubí – Ibn Wafid mācekļa, Yahya ben Ismail al- Mamún vezīra – oriģinālajā un objektīvajā darbā “Traktāts par lauksaimniecību”. Yahya ben Ismail al- Mamún ar vārdu Yahya I al-Mamún valdīja Toledo (1043–1075) un Valensijas (1065–1075) taifa karaļvalstīs.

Šā produkta saistību ar reģionu apliecina Lamančas meloņu iekļaušana Spānijas tradicionālo produktu sarakstā (Zemkopības, zivsaimniecības un pārtikas ministrija, 1996, 332. lpp.).

Dabīgā

Lamančas līdzenums ir gandrīz pilnīgi horizontāls un gluds nogulumiežu baseins, kurā tikai vietām paceļas nelieli pakalni. Vidējais augstums ir no 500 līdz 700 m virs jūras līmeņa.

Baseins veidots no drupu nogulumu iežiem (smilšakmens, smilšakmens ar laukšpatu un māls) ar karbonātu iežu ieslēgumiem (kaļķu iežu atlūžņi). Zemei, kurā tiek audzētas melones, ir sekla aramzemes kārta, kas nepārsniedz 35 cm dziļumu, un tā ir mazauglīga, ar zemu organisko vielu saturu un augstu pH līmeni. Vietām augsne ir smilts vai smilšmāla, ļoti ūdenscaurlaidīga un mineralizēta, ar kaļķa garozas B horizontu, akmeņaina, poraina un viegli arama.

Klimata ziņā reģions ir auksts un sauss, jo atrodas tālu no Atlantijas okeāna mitro vēju izplatības zonas. Audzēšanas zonā nokrišņu daudzums ir 300–400 mm, bet vasarā insolācija un iztvaikošana sasniedz augstu līmeni, turklāt diennakts temperatūras starpība ir no 18 līdz 20 grādiem, un relatīvais mitrums ir zems.

Šādi augsnes un klimatiskie apstākļi nodrošina produkta īpašās raksturīgās iezīmes – izmēru, krāsu un mizas rakstu, augļu ārējo formu un mīkstuma konsistenci un šķiedrainumu, sulīgumu un saldumu.

Īpaši nozīmīgs ir augstais cukura saturs. Augsta temperatūra, daudz gaismas un zems relatīvais mitrums rada spēcīgu insolāciju un iztvaikošanu. Turklāt, ņemot vērā temperatūras svārstības starp nakti un dienu, augi elpošanas procesā naktī patērē mazāk barības vielu rezervju, tādējādi uzlabojot fotosintēzes produktivitāti. Šādos apstākļos cukura saturs ir lielāks un Lamančas meloņu minimālais cukura saturs ir 13 °Briksa.

4.7. Pārbaudes struktūra:

Attiecīgā produkta pārbaudes un sertifikācijas sistēmu īsteno šāda privāta pārbaudes iestāde:

Nosaukums: Servicios de Inspección y Certificación, S.L. (SIC) Adrese: C/ Ciudad, 13-1 45002 Toledo ESPAÑA Tālr. +34 925285139 Fakss +34 925285139 E-pasts: sic-toledo@sicagro.org htpp://www.sicagro.org

Nosaukums: Ecoagrocontrol, S.L. Adrese: C/ Lepanto, 16, ático B 13630 Socuellamos (Ciudad Real) ESPAÑA Tālr. +34 926532628 Fakss +34 926539064 E-pasts: tecnico@ecoagrocontrol.com

Tā ir organizācija, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde, un tā atbilst UNE-EN 45011 standarta prasībām.

4.8. Marķējums:

Meloņu marķējumā iekļauj aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (AĢIN) “Indicación Geográfica Protegida (o I.G.P.) Melón de La Mancha” un pēc izvēles – pie pārbaudes struktūrai piederošas sertifikācijas iestādes izsniegtu produkta atbilstības zīmi.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.