LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 175/13

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Atjauninātās Lisabonas stratēģijas efektīva pārvaldība”

(2009/C 175/03)

Eiropas Komisija saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262. pantu 2006. gada 11. jūnija vēstulē DIMITRIADIS kungam lūdza Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai izstrādāt izpētes atzinumu par tematu

“Atjauninātās Lisabonas stratēģijas efektīva pārvaldība”.

Komitejas Birojs 2008. gada 25. maijs uzticēja Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētajai nodaļai izstrādāt šo atzinumu.

Ņemot vērā jautājuma steidzamību, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 449. plenārajā sesijā 2008. gada 3. un 4. decembrī (4. decembra sēdē) iecēla FLORIO kdzi par galveno ziņotāju un ar 100 balsīm par, 5 balsīm pret un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

PREAMBULA

Laikā, kad valda liela nedrošība, ir vajadzīgs ilgtermiņa redzējums, jāīsteno saskaņoti pasākumi un jāiesaista visas ieinteresētās personas. Lisabonas stratēģija veido visaptverošu pamatu, lai Eiropas Savienība varētu stingrāk paust vienotu nostāju pasaules mērogā.

Aktīvāk iesaistot organizēto pilsonisko sabiedrību, pavērsies līdz šim neizmantotas iespējas. Stratēģijas ideja un īstenošana liecina, ka lejupējās un augšupējās metodes apvienošana ir vispiemērotākais risinājums. Lisabonas stratēģijas pārvaldība ir jāuzlabo, lai veicinātu politikas konverģenci, ekonomisko izaugsmi un nodarbinātību.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1. Lisabonas stratēģija skar visu Eiropas sabiedrību, un tā tiek īstenota, lai Eiropas sabiedrība spētu risināt globalizācijas radītās problēmas. Ņemot vērā pašreizējo finanšu tirgus krīzi, tās ekonomiskās sekas un pieaugošo nenoteiktību, EESK uzskata, ka arī turpmāk ļoti nozīmīgi būs tādi jautājumi kā Eiropas konkurētspēja, ilgtspējīga attīstība un sociālā kohēzija. Komiteja uzsver, ka trīs svarīgākajās Lisabonas programmas jomās – izaugsme un nodarbinātība, sociālā kohēzija un ilgtspējība – nepārtraukti jāīsteno interaktīva un līdzsvarota pieeja.

1.2. Šis atzinums izstrādāts pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma (1). Atzinumā analizēta Lisabonas stratēģijas pārvaldība, un tas atspoguļo EESK un ES pilsoniskās sabiedrības organizāciju līdzšinējo veikumu Lisabonas stratēģijas īstenošanā.

1.3. EESK uzsver, ka dalībvalstu valdībām aktīvi jāatbalsta stratēģijas īstenošana, un tāpēc norāda, ka to politiskais un morālais pienākums ir apspriest un saskaņot reformas ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām. Ļoti svarīgi, lai dalībvalstu nevalstiskās organizācijas varētu aktīvi piedalīties ar Lisabonas procesu saistīto programmu izstrādē. Valstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm un tām līdzīgām pilsoniskās sabiedrības organizācijām jāiesaistās Lisabonas stratēģijas īstenošanā, veicot uzdevumus, kas tām noteikti valstu tiesību aktos un atbilst valstīs noteiktajai kārtībai (2).

1.4. Dalībvalstīs vērojamas lielas atšķirības pārvaldības jomā. Dažās valstīs apspriešanās un informēšana ir labi organizēta, savukārt citās valstīs minētās procedūras ir būtiski jāuzlabo. Jāveicina labākās prakses apmaiņa. Tāpēc EESK rīko faktu vākšanas misijas dalībvalstīs, lai ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem apspriestu paraugprakses apmaiņu un reformu īstenošanu (3).

1.5. EESK uzsver, ka stratēģijā paredzētās reformas nodrošina iedzīvotājiem ievērojamu ekonomisko un sociālo stabilitāti, kā arī ļauj īstenot ilgtspējīgas attīstības mērķus. Visiem valsts un privātā sektora pārstāvjiem ir jāapzinās sava nozīme un pozitīvais ieguldījums, tādā veidā apvienojot ekonomisko efektivitāti un sociālo taisnīgumu, lai nodrošinātu Eiropas iedzīvotāju labklājību.

1.6. EESK uzskata, ka noteikti jānodrošina visu ieinteresēto personu (valsts, reģionālajā un vietējā līmenī) tieša iesaistīšana efektīvas pārvaldības metožu noteikšanā attiecīgajā līmenī. Dažādajiem konsultēšanās procesa līmeņiem ir raksturīgi atšķirīgi līdzdalības veidi un darba metodes.

1.7. Tā kā dalībvalstīs vērojamas atšķirības, EESK iesaka dalībvalstīs veidot pastāvīgu dialogu, iesaistot, no vienas puses, valstu ekonomikas un sociālo lietu padomes, un, no otras puses, sociālos partnerus; turkāt varētu iesaistīt arī citas sabiedrības ieinteresētās puses (MVU, sociālās ekonomikas organizācijas (4)), augstskolas vai ideju laboratorijas. Vajadzētu iesaistīt arī organizācijas, kas veicina sociālo kohēziju un iespēju vienlīdzību.

1.8. EESK ierosina katra Lisabonas stratēģijas cikla noslēgumā (turpinot pastāvīgo dialogu, kas norit dalībvalstīs) rīkot konferenci, kurā piedalītos ieinteresētās personas un pilsoniskās sabiedrības organizācijas, lai pārrunātu panākumus un trūkumus. Informējot par panākumiem un sasniegumiem un tos uzsverot, iespējams palielināt sabiedrības atbalstu reformu procesa turpināšanai.

1.9. EESK uzsver, ka vajadzīga labāka un precīzāka pārraudzības sistēma (dažādo īstenošanās procesā iesaistīto personu nozīme un veiktie pasākumi), un tāpēc ierosina plašāk ieviest jauno kvantitātes un kvalitātes salīdzinošās novērtēšanas sistēmu (skatīt 2.8. punktu), kas tiek pārbaudīta dažās valstīs un ļautu pilsoniskās sabiedrības organizācijas ciešāk iesaistīt stratēģijas īstenošanā un pārraudzībā.

1.10. EESK uzskata, ka steidzami jāsāk plašākas diskusijas sabiedrībā par stratēģijas īstenošanas metodoloģiju un aspektiem, un aicina visus organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus dažādos līmeņos rosināt plašākas un saturīgākas diskusijas par Lisabonas stratēģijā paredzētajām reformām. Jānodrošina, ka ekonomikas un sociālo lietu padomēm (ESP) vai līdzīgām pilsoniskās sabiedrības organizācijām tajās dalībvalstīs, kur šādas padomes nav izveidotas, ir lielāka nozīme jomās, kur to darbība līdz šim bijusi ierobežota. Jāiesaista arī padomdevējas iestādes īpašās Lisabonas stratēģijas jomās (valstu padomes, kuru pārziņā ir ilgtspējīgas attīstība, iespēju vienlīdzība un nabadzības apkarošana), kā arī institūcijas dialogam ar sociālajiem partneriem.

1.11. EESK uzskata, ka Eiropas Komisijai un dalībvalstīm jāveic konkrēti pasākumi, kas sekmē stratēģijas īstenošanu, lietojot dažādas komunikācijas metodes, it īpaši elektroniskās saziņas metodes (labas prakses adresātu saraksti, progresa ziņojumi utt.). Jāveicina pārrobežu sadarbība un paraugprakses apmaiņa.

1.12. EESK var būt platforma gan informācijas apmaiņai starp valstu ESP, sociālajiem partneriem un citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, no vienas puses, un Eiropas iestādēm, no otras puses, gan arī viedokļu un pieredzes apmaiņai starp dalībvalstu nevalstiskajām organizācijām. EESK augstu vērtē valstu ekonomikas un sociālo lietu padomju un citu pilsoniskās sabiedrības organizāciju ieguldījumu diskusiju procesā.

1.13. EESK uzsver, ka visiem Lisabonas procesa koordinatoriem, kas darbojas dalībvalstīs, nacionālo reformu programmu izstrādes, ieviešanas un novērtēšanas gaitā ir nepārtraukti jāsadarbojas ar visām ieinteresētajām personām, kuras ir skaidri noteiktas. EESK rosina dalībvalstis plašāk informēt iedzīvotājus par rezultātiem, kas sasniegti pilsoniskajā un sociālajā dialogā par Lisabonas stratēģijas mērķiem.

2. Ieinteresēto personu nozīme pārvaldības procesā – jauni efektīvas pārvaldības veidi un instrumenti.

2.1. Ņemot vērā ļoti nopietnos izaicinājumus un nenoteiktību, ar ko šobrīd saskaras starptautiskā ekonomika, Eiropā ievērojami sarucis optimisms par ekonomikas attīstību. Šādos apstākļos palielinās Lisabonas programmas un līdzsvarotu strukturālo reformu nozīme un jārod steidzami risinājumi.

2.2. EESK uzskata, ka Lisabonas stratēģijas efektīva pārvaldība ir ļoti svarīga, lai stratēģijas īstenošana būtu saskaņota, un uzsver, ka dažādo līmeņu (valsts, reģionālā un vietējā) plašāka iesaistīšana var sekmēt jaunu priekšlikumu un risinājumu izstrādi.

2.3. EESK atzīmē – sākumā daudzās dalībvalstīs valdīja uzskats, ka Lisabonas stratēģija īstenojama, valstu valdībām sadarbojoties ar ES iestādēm. Kopš tā laika EESK, valstu ekonomikas un sociālo lietu padomes un citas pilsoniskās sabiedrības organizācijas ir daudz darījušas, lai uzlabotu stratēģijas pārvaldību. Komiteja pauž nozēlu, ka sabiedrības iesaistīšanas līmenis visās dalībvalstīs nav vienāds.

2.4. Lisabonas procesa koordinatoriem, kas darbojas dalībvalstīs, aktīvāk jāiesaista pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālie partneri pasākumos un reformās, kas sekmētu Lisabonas stratēģijas īstenošanu (piem., savlaicīga informēšana, kopīga pasākumu plānošana u.c.), un visa sabiedrība efektīvāk jāinformē par stratēģijas īstenošanu.

2.5. Cieša sadarbība starp valstu ESP, sociālajiem partneriem un citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām palielinātu politisko pasākumu pozitīvo ārējo ietekmi un radītu papildu sinerģiju. Jānodrošina visu ieinteresēto personu, tajā skaitā nelabvēlīgā situācijā nonākušo grupu (personas ar spēju traucējumiem, imigranti u.c.) līdzdalība.

2.6. Lai Lisabonas stratēģiju veiksmīgi īstenotu, dažādo ES fondu (struktūrfondu u.c.) finansējums jāizlieto efektīvāk un atbilstoši stratēģijas mērķiem.

2.7. Efektīva daudzlīmeņu pārvaldība

2.7.1. Lai efektīvi risinātu globālās problēmas, ir vajadzīgi jauni un novatoriski pārvaldības veidi. EESK iesaka veidot pastāvīgu dialogu, iesaistot valstu ekonomikas un sociālo lietu padomes, sociālos partnerus, MVU, augstskolas un citas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, tostarp sociālās ekonomikas organizācijas, kā arī organizācijas, kas veicina sociālo kohēziju un iespēju vienlīdzību. Šāds dialogs ļaus apzināt nepilnības īstenošanas procesā un veicināt jaunas ierosmes jomās, kurās vērojama atpalicība. Šādā dialogā arī valstu ekonomikas un sociālo lietu padomes vai tām līdzīgas organizācijas varēs formulēt priekšlikumus radušos problēmu risināšanai.

2.7.2. Valstīs, kur tas nepieciešamas, šāds pastāvīgs dialogs sadarbībā ar Lisabonas procesa koordinatora biroju attiecīgajā valstī būtu efektīvas daudzlīmeņu pārvaldības instruments. Minētajā dialogā, izmantojot salīdzinošo kvantitātes un kvalitātes novērtēšanas sistēmu, valsts, reģionālajā un vietējā līmenī varētu novērtēt prioritārajās jomās veiktos pasākumus (ņemot vērā Komisijas ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij). Tas būtu lietderīgs risinājums arī pārrobežu salīdzinošajā novērtēšanā.

2.7.3. Jānodrošina Eiropas Komisijas un sociālo partneru, NVO un dažādo pilsoniskās sabiedrības organizāciju sanāksmju pārredzamība (datu pieejamība, termiņu ievērošana).

2.7.4. Atklātā koordinācijas metode ir viens no instrumentiem, kas varētu sekmēt Lisabonas programmas īstenošanu. Komiteja ir vairākkārt norādījusi, ka minēto metodi var izmantot labāk un efektīvāk. To var panākt, izmantojot nesen ieviesto “kopīgo principu” (5) pieeju un ļaujot organizētajai pilsoniskajai sabiedrībai piedalīties ne tikai Lisabonas stratēģijas mērķu formulēšanā, bet arī to apspriešanā Eiropas līmenī. Tā kā pašlaik sastopamies ar finansiālām un ekonomiskām grūtībām, visu valstu valdībām un ieinteresētajām personām jācenšas precizēt izvirzītie mērķi.

2.7.5. Ieinteresētajām personām jāizstrādā jaunas metodes labākās prakses apmaiņai: daudzlīmeņu sakaru veidošana sevī ietvertu savstarpēju informācijas apmaiņu starp dažādajiem pārvaldes līmeņiem, savukārt ciešāka sadarbība starp divu vai vairāku dalībvalstu pierobežas reģioniem sekmētu pārrobežu mērķu izvirzīšanu.

2.8. Kvantitātes un kvalitātes salīdzinošā novērtēšana

2.8.1. Dalībvalstīs dažādi tiek vākti arī attiecīgie dati strukturālajiem rādītājiem. Jāmeklē veidi un līdzekļi, kā no visām dalībvalstīm iegūt precīzu un objektīvu informāciju rādītāju novērtēšanai. Tāpēc vēl jo vairāk būtu lietderīgi pastiprināt pastāvošo sadarbību starp kompetentajām iestādēm (piemēram, valstu statistikas birojiem) pēc Eurostat parauga, lai uzlabotu kopīgu statistikas datu bāzi, kas ir ļoti nepieciešama. Minētajiem datiem jābūt plaši pieejamiem un debatēm par kritēriju izvēli pēc iespējas pārredzamākām.

2.8.2. Kvantitātes un kvalitātes salīdzinošās novērtēšanas sistēma, kuru ieinteresētās personas izstrādājušas, sadarbojoties ar valdības pārstāvjiem, un kuras pamatā ir nacionālajā reformu programmā izvirzītie mērķi, nodrošinātu efektīvu un konkrētu informāciju, kas ļautu novērtēt katras dalībvalsts sasniegumus, pamatojoties uz strukturāliem rādītājiem (6) un Lisabonas stratēģijas vispārējiem mērķiem. Katras valsts ESP vai līdzīgai organizācijai jāanalizē un jānosaka savi prioritārās secības kritēriji. Ekonomikas un sociālo lietu padomes Beļģijā, Bulgārijā un Francijā jau sākušas regulāri (piemēram, reizi divos gados) salīdzināt un novērtēt 14 rādītājus, kurus apstiprinājušas dalībvalstu valdības, un dažus strukturālus rādītājus, analizējot datus, kas brīvi pieejami Statistikas biroja tīmekļa vietnē. Citu valstu ekonomikas un sociālo lietu padomes varētu rīkoties līdzīgi.

2.8.3. Dalībvalstīs noteiktos kritērijus varētu mainīt un attiecīgi pielāgot atbilstoši katra līmeņa (valsts, reģionālā, vietējā un sektorālā (7)) vajadzībām. Dalībvalstīm, nosakot kritērijus katrā prioritārajā jomā (kā paredzēts Eiropadomes sanāksmē, kas notika 2006. gada pavasarī), īpaša uzmanība jāvelta valsts un reģionālā līmeņa datu vākšanai, lai varētu izstrādāt konkrētus darbības rādītājus un pasākumus. Datu bāzei jābūt pieejamai valstu ESP, kā arī sociālajiem partneriem un citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām. Komiteja ierosina šādus praktiskus pasākumus:

— internetā izveidojama salīdzinošās novērtēšanas sistēma, kas būtu pieejama EESK tīmekļa vietnē (CESLink (8)) un kalpotu efektīvai datu vākšanai un analīzei reālajā laikā (9);

— valstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm vai līdzīgām organizācijām dati jāvāc vienu vai vairākas reizes Lisabonas trīsgadu cikla laikā, taču iespējams, ka minētos datus nodrošina valstīs izveidotās līdzdalības sistēmas;

— rezultātus varētu analizēt arī periodiski sasauktās sadarbības grupu sanāksmēs un atspoguļot EESK organizētas ikgadējas konferences laikā.

2.8.4. Tādējādi ieinteresētās personas varētu izvirzīt īstenojamus mērķus un nodrošināt saskaņotu informāciju nacionālo reformu programmu pārskatīšanai. Turklāt mērķus varēs vienkārši atjaunināt un nepārtraukti novērtēt. Tas arīdzan veicinātu labas prakses apzināšanu visās dalībvalstīs.

Briselē, 2008. gada 4. decembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas ģenerālsekretārs Martin WESTLAKE

(1) Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietniece Wallström kdze 2008. gada 11. jūnija vēstulē EESK priekšsēdētājam Dimitriadis kgam lūdza izstrādāt izpētes atzinumu par Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Minētais Komisijas lūgums, ko tā izteikusi EESK, atbilst vispārējam uzaicinājumam, kas izskanēja 2008. gada pavasarī notikušajā Eiropadomes sanāksmē, proti, Eiropadome pilnvaroja “… Komisiju un dalībvalstis pastiprināt attiecīgo ieinteresēto pušu iesaistīšanu Lisabonas procesā …”.

(2) EESK atzīmē, ka tā nekādā ziņā nevēlas ietekmēt dalībvalstīs noteiktās konsultēšanās procedūras, sociālo partneru kompetenci un leģitimitāti.

(3) Francijas, Spānijas, Beļģijas un Nīderlandes pārstāvji pauda apmierinātību ar Lisabonas procesa pārvaldību minētajās valstīs. Pirmās faktu vākšanas misijas rezultāti apkopoti 2. pielikumā.

(4) “Sociālās ekonomikas organizācijas var iedalīt trīs lielās grupās: kooperatīvi, savstarpējās sabiedrības un apvienības, un pēdējā laikā tām pievienojušies arī fondi”. Skatīt “The Social Economy in the EU”, 11. lpp., CESE/COMM/05/2005.

(5) “Kopīgo principu” metode galvenokārt izmantojama ļoti konkrētās jomās, kurās dalībvalstis vēlas progresēt, pat ja ES kompetence ir ierobežota. Skat. EESK atzinumu par tematu “Jauna ES sociālās politikas rīcības programma”, OV C 27, 3.2.2009., 99. lpp..

(6) Dalībvalstu valdības 2003. gada decembrī kopīgi apstiprināja 14 strukturālos rādītājus, lai pārraudzītu Lisabonas stratēģijas īstenošanu. Minētie 14 rādītāji ir: iekšzemes kopprodukts (IKP) uz vienu iedzīvotāju, ņemot vērā pirktspējas līmeni (PSL), darba ražīgums, gados vecāku darba ņēmēju nodarbinātības līmenis, jauniešu izglītības līmenis, iekšzemes kopējie ieguldījumi pētniecībā un izstrādē, salīdzinošais cenu līmenis, ieguldījumi uzņēmējdarbībā, nabadzības riska rādītājs pēc sociālo pabalstu saņemšanas, ilglaicīga bezdarba līmenis, nodarbinātības līmeņa reģionālais sadalījums, siltumnīcas gāzu emisijas līmenis, tautsaimniecības energointensitāte un kravas pārvadājumu apjoms attiecībā pret IKP. Statistikas birojs regulāri sniedz informāciju par strukturālajiem rādītajiem

(sk.: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=1133,47800773,1133_47802588&_dad=portal&_schema=PORTAL).

(7) Sektorālais līmenis – arī katrā ekonomikas nozarē jānosaka, kādi pasākumi īstenojami, lai sasniegtu Lisabonas stratēģijas mērķus (piem., inovācija un konkurētspēja).

(8) http://www.eesc.europa.eu/ceslink/09-fr/presentation-ceslink-fr.html

(9) EESK var sekmēt minēto procesu, nodrošinot tīmekļa vietu rezultātu apkopošanai un informācijas apmaiņai.