Komisijas dienestu darba dokuments - Padomes lēmums, ar ko izveido eiropas policijas biroju - ietekmes novērtējuma kopsavilkums {COM(2006) 817 galīgā redakcija } {SEC(2006) 1682} /* SEC/2006/1683 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 20.12.2006 SEC(2007) 1683 KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS PADOMES LĒMUMS, AR KO IZVEIDO EIROPAS POLICIJAS BIROJU IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS {COM(2006) 817 galīgā redakcija }{SEC(2006) 1682} KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTSPADOMES LĒMUMS, AR KO IZVEIDO EIROPAS POLICIJAS BIROJU IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Kādas problēmas risināšanai paredzēts priekšlikums? Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) izveidoja 1995. gadā, balstoties uz dalībvalstu noslēgto konvenciju. Eiropols bija pirmā organizācija, ko izveidoja, balstoties uz Līguma par Eiropas Savienību noteikumiem. Kopš tā laika ir pieņemts ievērojams daudzums tiesību aktu, ieskaitot tādus, ar kuriem izveido citas institūcijas un aģentūras, kas darbojas drošības jomā. Kā jaunākos piemērus var minēt Eurojust un CEPOL – abu izveides tiesiskais pamats ir Padomes lēmums, instruments, ko ieviesa ar Amsterdamas Līgumu. Ja konvencijā jebkādi grozījumi parasti ir jāratificē visām parakstītājām pusēm, tad lēmuma grozījumus var tieši pieņemt Padome (ar vienprātīgu lēmumu), apspriedusies ar Eiropas Parlamentu. Austrijas un Somijas prezidentūras organizētās diskusijas ir ļāvušas secināt, ka pat tad, kad visi trīs Eiropola protokoli būs stājušies spēkā, būs nepieciešami tālāki uzlabojumi. Eiropola pašreizējais regulējums ir jāpielāgo, ņemot vērā jaunos draudus drošībai, kas liek meklēt jaunas pieejas. Provizoriskās diskusijas Padomes struktūru līmenī par Eiropola nākotni liecināja, ka vairākums dalībvalstu atbalsta Eiropola Konvencijas aizstāšanu ar Padomes lēmumu. Kādi ir vispārīgie politikas mērķi? Priekšlikuma vispārīgais politikas mērķis ir nodrošināt Eiropolam tādu tiesisko regulējumu, ko būtu vieglāk pielāgot atbilstīgi situācijas izmaiņām. Priekšlikuma konkrētie politikas mērķi ir nodrošināt to, ka: - Eiropols spēj labāk pildīt savu uzdevumu atbalstīt dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādes smagu noziedzības veidu apkarošanā, ieskaitot terorisma apkarošanu; - Eiropola pilnvaras tiek pielāgotas atbilstīgi tālejošajam politiskajam redzējumam, kāds tam paredzēts Konstitucionālajā līgumā; - Eiropola tiesiskais regulējums tiek pielīdzināts citu trešā pīlāra jomā darbojošos institūciju, īpaši Eurojust un CEPOL , tiesiskajam regulējumam; - Eiropola tiesiskais regulējums tam ļauj pilnībā īstenot tiesībaizsardzības informācijas pieejamības principu; - tiek panākta Eiropola darbības vienkāršošana; - tiek uzturēts vai iespēju robežās pat paaugstināts augstais datu aizsardzības līmenis, kādu pašlaik nodrošina Eiropola Konvencija un tās īstenošanas noteikumi; - Eiropola darbībā tiek palielināta Eiropas Parlamenta loma; - tiesiskā regulējuma izmaiņas nerada pārmērīgu ietekmi uz Eiropola pamatdarbu, ko panāk ar rūpīgi izplānotiem pārejas noteikumiem, kas Eiropolam un tā partneriem sniedz tiesisko noteiktību un respektē Eiropola darbinieku pašreizējās tiesības. Kādi ir galvenie iespējamie politikas varianti, lai sasniegtu izvirzītos mērķus? Gatavojot šo priekšlikumu, Komisija apsvēra vairākus iespējamos risinājumus, tomēr vairums no tiem tika visai ātri atmesti, ņemot vērā pēdējos gados novērotās tendences. Variants „atstāt situāciju, kāda tā ir”, tika drīz noraidīts, ņemot vērā acīmredzamās grūtības, ar kādām pašlaik nākas saskarties, lai izdarītu grozījumus Eiropola Konvencijā. Turklāt, tā kā nav panākta vienošanās par Konstitucionālā līguma nākotni, nav skaidrs, kādi tiesību aktu veidi turpmāk būs pieejami Eiropola pašreizējās situācijas uzlabošanai. Visbeidzot, punktu šim variantam pielika Tieslietu un iekšlietu padome, kas 2006. gada 1. – 2. jūnijā aicināja sākt darbu, lai „apsvērtu, vai – un kādā veidā – līdz 2008. gada 1. janvāra [janvārim], vai, cik vien drīz iespējams, pēc šīs dienas Eiropola konvenciju aizstāt ar Padomes lēmumu, kā paredzēts LES 34. panta 2. punkta c) apakšpunktā, pēc iespējas, pamatojoties uz konkrētu ierosmi vai priekšlikumu”. Otrais variants bija Eiropola Konvenciju aizstāt ar Padomes lēmumu, taču vienlaikus iesniegt protokola priekšlikumu par Eiropola Konvencijas atcelšanu. Rūpīgas juridiskās analīzes rezultātā Komisija atzina[1], ka protokols, ar kuru tiktu atcelta Eiropola Konvencija, nav vajadzīgs. Pēc tālākām diskusijām Padomes struktūru ietvaros, Komisijas nostāju atbalstīja lielais vairums dalībvalstu, kā arī Padomes juridiskais dienests. Trešais variants bija Eiropola Konvenciju aizstāt ar Padomes lēmumu, neparedzot, ka Eiropolu finansē no Kopienu budžeta. Tomēr Komisija uzskata, ka finansēt Eiropolu no Kopienu budžeta ir vienīgā loģiskā politiskā izvēle, jo tādējādi Padome un Parlaments kopīgi lems par Eiropola budžetu vispārīgā budžeta pieņemšanas procesa ietvaros, līdz ar to pastiprinot Eiropola demokrātisko kontroli. Papildus tam, visu standartnoteikumu (ES civildienesta un budžeta noteikumu) attiecināšana uz Eiropolu dotu iespēju panākt būtiskus administratīvos vienkāršojumus. Turklāt jāpiemin, ka saskaņā ar ESL 41. panta 3. punktu „Darbības izdevumus, ko rada šo noteikumu īstenošana, (arī) sedz no Eiropas Kopienu budžeta, ja vien Padome vienprātīgi nepieņem citādu lēmumu”. Ņemot vērā problēmas, ko rada pašreizējais tiesību akta veids, kā iespējamie risinājumi tika apsvērti tikai pamatlēmums vai Padomes lēmums. Tā kā pamatlēmumu mērķis drīzāk ir saskaņot dalībvalstu tiesību aktus, šķiet, ka, lai izveidotu institūciju saskaņā ar ESL VI sadaļu, piemērotākais instruments ir Padomes lēmums, balstoties uz ESL 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu. Gatavojot priekšlikumu, tika pētītas vairākas iespējas, kā uzlabot Eiropola darbību. Daudzas no šīm iespējām bija noteiktas Austrijas prezidentūras darba rezultātā un apkopotas „iespējamo risinājumu dokumentā”. Kāda ir izvēlētā varianta iespējamā pozitīvā un negatīvā ietekme? Vispārīgi raugoties, priekšlikuma nolūks ir uzlabot Eiropola darbību un sekmēt to, ka tiek sasniegts politikas mērķis stiprināt policijas iestāžu sadarbību. Dalībvalstis pauda vēlmi, lai Eiropols kā organizācija attīstītos pakāpeniski, nevis lai notiktu „revolūcija”, kuras rezultātā organizācija tiktu pilnībā pārveidota. Ņemot vērā šo nepārprotamo nostāju, priekšlikumā ietvertas vairākas izmaiņas, ko ierosināja un atbalstīja dalībvalstis un Eiropols, taču nav ierosināts radikāli mainīt organizācijas būtību. Padomes lēmums nodrošinās, ka būs iespējams īstenot jebkādas turpmāk nepieciešamās izmaiņas Eiropola tiesiskajā regulējumā. Tāpat tas, ka Eiropola budžetam un ar to saistītajām procedūrām tiks piemēroti atzīti un modernizēti noteikumi, kā arī tas, ka Eiropola darbiniekiem tiks piemēroti EK Civildienesta noteikumi, ievērojami vienkāršos organizācijas pārvaldību, lēmumu pieņemšanu un budžeta kontroli. Eiropola pilnvaru izmaiņu vistiešākā pozitīvā ietekme ir tas, ka to vairs neierobežos noteikums, ka Eiropols var rīkoties tikai tad, ja nodarījumā ir iesaistīta organizētās noziedzības grupa. Šis ierobežojums praksē radīja daudzas interpretācijas problēmas. Lai gan neapšaubāmi ir tiesa, ka pāreja prasīs lielu darbu, ar to saistītie ieguldījumi būs jāveic tikai vienreiz. Rūpīgi izplānotie pārejas noteikumi Eiropolam dos iespēju arī pārejas perioda laikā koncentrēties uz tā pamatuzdevumiem. Tā kā Eiropolā strādā vairāk nekā 400 darbinieku, tā gada budžets ir ap 60 miljoniem euro un tam ir stabili iedibinātas attiecības ar dažādiem partneriem, pārmaiņas jārealizē pārdomāti un pārskatāmi attiecībā uz visām iesaistītajām pusēm. To var panākt, veicot labi pārdomātu komunikāciju un ievērojot iedibinātās tiesības. Lai praksē īstenotu pieejamības principu, vēl būs vajadzīgas plašas diskusijas. Līdz ar to priekšlikums aprobežojas ar to, ka Eiropolam tiek noteikts skaidrs tiesiskais pamats plašākai piekļuvei gan valsts līmeņa, gan starptautiskām datu bāzēm, tomēr nosakot, ka šāda piekļuve ir iespējama tikai tad, ja to pieļauj attiecīgie valsts vai starptautiskie tiesību akti. Šajā priekšlikumā ir saglabāti visi iepriekš ieviestie aizsardzības pasākumi, ar ko nodrošina pašreizējo datu aizsardzības līmeni. Apvienotās uzraudzības iestādes loma ir sevi pierādījusi, un tā ir atstāta praktiski nemainīta, taču priekšlikumā ir paredzēta iespēja, ka vajadzības gadījumā var sadarboties ar Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāju. Atsevišķos aspektos aizsardzības līmenis ir pastiprināts, piemēram, Eiropolā ieviešot neatkarīga datu aizsardzības uzraudzītāja amatu vai vienkāršojot un precizējot pilsoņu tiesības. No tā izrietošie ieguvumi ir neapšaubāmi – tiek nodrošināts, ka dalībvalstu iestādes var pilnībā paļauties uz Eiropolu kā uz uzticamu tiesībaizsardzības organizāciju. Priekšlikumam būs ietekme uz Kopienu budžetu, jo tas paredzēts kā jaunais Eiropola finansējuma avots. Attiecīgās summas jau ir ietvertas 2007. – 2013. gada finanšu plānā: 82 miljoni euro 2010. gadā un līdz pat 85 miljoniem euro 2013. gadā. Eiropas Parlamenta iesaiste lēmumu pieņemšanās procesā par Eiropola budžetu nozīmēs labāku demokrātisko kontroli Eiropas līmenī. Uz Eiropola darbiniekiem nākotnē attieksies EK Civildienesta noteikumi, tādējādi ļaujot garantēt esošās tiesības un novērst algu izmaksu pieaugumu. Priekšlikums balstās uz pieņēmumu, ka tiem darbiniekiem, kas strādās Eiropolā lēmuma spēkā stāšanās laikā, tiks piedāvāts pagaidu līgums saskaņā ar EK Civildienesta noteikumiem. Attiecībā uz cilvēktiesībām priekšlikums ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem un Pamattiesību hartu. Lai gan ir skaidrs, ka ierosinātais lēmums ietekmēs hartas 7. pantā garantētās pilsoņu tiesības uz privāto dzīvi, kā arī hartas 8. pantā garantētās tiesības uz personas datu aizsardzību, hartas 52. pants attaisno iejaukšanos šajās tiesībās. Šajā priekšlikumā paredzētie tiesību ierobežojumi ir samērīgi un nepieciešami, lai sasniegtu vispāratzītos noziedzības un terorisma novēršanas un apkarošanas mērķus. Attiecībā uz starptautiskiem nolīgumiem pārejas noteikumi paredz, ka visi noslēgtie nolīgumi paliks spēkā. Tomēr Eiropola sadarbības partneriem tiks dots noteikts laiks, lai izvērtētu, vai attiecīgās izmaiņas jebkādā veidā ietekmē spēkā esošos nolīgumus un, ja tā, vai vajadzīgi kādi grozījumi. Papildus tam priekšlikuma nolūks ir sistēmu pārskatīt tā, lai Eiropola starptautiskās attiecības būtu ciešāk saistītas ar Eiropas Savienības vispārējo ārējo attiecību stratēģiju. Izņemot tādas sadarbības vienošanās, kas neskar apmaiņu ar personas datiem, mērķis ir ar trešām valstīm panākt visaptverošas vienošanās, ar kurām tiktu reglamentēti visi šo valstu sadarbības aspekti ar Eiropas Savienību tieslietu un iekšlietu jomā. Visbeidzot, kad būs pieņemts lēmums par šo priekšlikumu, Eiropolam vispirms būs jāiziet cauri pārejas periodam, kas prasīs ievērojamu darbu, īpaši no struktūrvienībām, kas atbild par juridiskajiem, finanšu un personāla jautājumiem. Tam visam nekādi nevajadzētu ietekmēt izmeklēšanas darbības. Pēc pārejas perioda beigām Eiropola lēmums būs piemērojams pilnībā. KĀ UZRAUDZĪT UN NOVĒRTĒT PRIEKŠLIKUMA REZULTĀTUS PĒC TAM, KAD BŪS UZSĀKTA TĀ ĪSTENOŠANA? Priekšlikuma rezultātus un ietekmi pēc tā īstenošanas uzsākšanas pastāvīgi uzraudzīs un vērtēs galvenokārt Eiropola valde, bet arī Padome, Komisija un Eiropas Parlaments, balstoties uz ikgadējiem ziņojumiem. Priekšlikumā arī paredzēts ieviest uzraudzības sistēmu un ik piecus gadus veikt neatkarīgu novērtējumu. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERSĒTAJĀM PERSONĀM Priekšlikums lielā mērā balstās uz plašu apspriešanos ar ieinteresētajām personām Austrijas prezidentūras laikā, sākot no diskusijām Tieslietu un iekšlietu padomes neoficiālajā sanāksmē 2006. gada janvārī, kam februārī sekoja Augsta līmeņa konference par Eiropola nākotni. Augsta līmeņa konferencē piedalījās dalībvalstu tiesībaizardzības iestāžu, Eiropola un Eurojust , Eiropola apvienotās uzraudzības iestādes, Komisijas un akadēmisko aprindu pārstāvji. Tās mērķis bija apkopot materiālu turpmākajam darbam pie Eiropola nākotnes iezīmēšanas. Viens no konferences secinājumiem bija tas, ka, par pamatu Eiropolam izmantojot pašreizējo ESL redakciju, konvencija būtu aizstājama ar Padomes lēmumu. Attiecībā uz Eiropola pilnvarām tika ieteikts, ka tam jāuzdod darboties „smagu pārrobežu noziedzības veidu” jomā. Par īpašas nozīmes jautājumu tika atzīta sadarbība ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Tomēr ir skaidrs, ka jāuzlabo kārtība, kādā Eiropols var izveidot strukturētu sadarbību ar trešām pusēm. Konferencē arī tika secināts, ka Eiropolam jānodrošina labākas iespējas piekļūt informācijai. Tāpat tika izteikti priekšlikumi, kā valde varētu rīkoties stratēģiskāk. Augsta līmeņa konferences rezultāti un Prezidentūras draugu grupas darbs, kura rezultāti apkopoti iespējamo risinājumu dokumentā, ir galvenais materiāls, uz ko balstās Komisijas priekšlikums. Pēc Augsta līmeņa konferences darbs turpinājās vairākās Prezidentūras draugu grupas sanāksmēs, kurās bija pārstāvētas gandrīz visas dalībvalstis. Šā darba rezultāti tika apkopoti iespējamo risinājumu dokumentā, kurā izklāstīti vairāki varianti, kā uzlabot Eiropola darbību. Tāpat priekšlikuma sagatavošanā ļoti noderēja papildu kontakti ar ieinteresētajām personām, tostarp pašu Eiropolu. Tā kā šajā darbā jau bija iesaistījušās visas ieinteresētās personas, šā priekšlikuma sagatavošanas nolūkos tika atzīts, ka papildu oficiāla apspriešana nav vajadzīga. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA PROJEKTS UN TĀ PAMATOJUMS Izraudzītais iniciatīvas veids ir priekšlikums par Padomes lēmumu, ar ko izveido Eiropolu un aizstāj pašreizējo Eiropola Konvenciju. Galīgais mērķis ir izveidot pilnīgi jaunu Eiropola tiesisko regulējumu, kas ļaus uzlabot Eiropola efektivitāti, tam atbalstot dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādes. Komisija secināja, ka Eiropolam ir vajadzīgs atjaunināts tiesiskais regulējums, kura forma būtu Padomes lēmums, ka Eiropols jāfinansē no Kopienu budžeta un uz tā darbiniekiem jāattiecina vispārīgie EK Civildienesta noteikumi. Šīs izmaiņas ir saskaņā ar Padomes 2006. gada jūnijā pieņemtajiem secinājumiem, kuri iesniegti 2006. gada decembra Padomes sanāksmei. Šis priekšlikums ir labākais iespējamais risinājums Eiropola uzlabojumiem gan no tā tiesiskā regulējuma, gan pilnvaru un uzdevumu viedokļa. Tālejošāki varianti – īpaši piešķirt Eiropolam neatkarīgas izmeklēšanas pilnvaras – gan tika apsvērti, taču drīz vien atmesti. Neviens no mazāk tālejošajiem variantiem nepiedāvā ievērojamas priekšrocības salīdzinājumā ar šo priekšlikuma versiju. [1] Komisijas dienestu darba dokuments (SEC (2006) 851, 21.6.2006.).