EIROPAS KOMISIJA Briselē, 16.12.2021 COM(2021) 815 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par kopīgās uzraudzības un novērtēšanas sistēmas īstenošanu un kopējās lauksaimniecības politikas 2014.–2020. gada darbības rezultātu novērtējumu {SWD(2021) 387 final}



1.Ievads Šajā ziņojumā ir apkopoti kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) darbības rezultāti, kas panākti 2014.–2020. gadā. Tā kā šā ziņojuma publicēšana sakrīt ar KLP apstiprināšanu 2023.–2027. gadam, tas tiks izmantots KLP stratēģisko plānu novērtējuma pamatā. Tas tiks iekļauts arī debatēs par turpmāku politikas attīstību, tostarp par problēmām un mērķiem, kas izriet no zaļā kursa . Tas papildina 2018. gada ziņojumu par kopīgo uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (KUNS) ( COM(2018) 790 final ). Ziņojums, kuram pievienots Komisijas dienestu darba dokuments ar faktiem un skaitļiem, ir balstīts uz rādītāju kopumu, novērtējumiem un pieredzi, kas gūta no KUNS. 2.Kopīgās uzraudzības un novērtēšanas sistēmas īstenošana 1.1.Rādītāji Rādītājus izmanto, lai uzraudzītu KLP īstenošanu ES un dalībvalstu līmenī. Tie ir ES izdevumu pārskatatbildības un efektivitātes izvērtējuma un atbalsta novērtējumu pamatā. KUNS ir ietverti vairāk nekā 200 rādītāji un aptuveni 900 apakšrādītāji. Kopš 2018. gada Eiropas Komisija savā lauksaimniecības‑ pārtikas datu portālā “ CAP Indicators ” publicē tematiskus un konteksta rādītāju infopaneļus, nodrošinot dinamikas uzskates līdzekļus un piekļuvi pamatā esošajiem datiem. Tie ietver datus par iznākumu un rezultātiem, kuri iekļauti ikgadējā ziņojumā par KLP īstenošanu (ko apkopojušas dalībvalstis), un datus, ar kuriem uzrauga kontekstu, kādā KLP darbojas, izmantojot statistiku (galvenokārt no Eurostat). Datu periodiskums ir atkarīgs no avota. 1.2.Novērtējumi Novērtējumi ir galvenais instruments politikas reālo rezultātu un ietekmes noteikšanai. Tie sniedz pierādījumus lēmumu pieņemšanai un stiprina pārredzamību, mācīšanos un pārskatatbildību. No 2014. līdz 2020. gadam Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts veica vairāk nekā 20 tematiskus novērtējumus par dažādiem KLP aspektiem . Novērtējumu pamatā bija sagatavošanās darbs (atbalsta pētījumi), ko veica neatkarīgi ārēji darbuzņēmēji, un ieskats no vairākām apspriedēm ar ieinteresētajām personām. Arī dalībvalstu starpposma novērtējumi par to 2014.–2020. gada lauku attīstības programmām sniedza visaptverošu informāciju šim ziņojumam. To ex post izvērtējumi, kas jāveic 2026. gadā, sniegs ieguldījumu KLP darbības rezultātu pastāvīgajā novērtēšanā. 1.3.Pieredze, kas gūta no KUNS No 2014. gada KUNS tika paplašināta, pārsniedzot lauku attīstības jomu, nolūkā pirmo reizi aptvert visu politiku. Tas iezīmēja vairākas stiprās puses: ·rādītāji kopumā sniedz visaptverošu pārskatu par dažādām politikas jomām, ·pastāvīga vajadzību novērtējuma rezultātā tika izstrādāti jauni rādītāji (piemēram, attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm), ·uzlabojās datu kvalitāte, jo palielinājās automatizācija un sadarbspēja, savlaicīga jaunu infopaneļu izplatīšana, tostarp uzlabojās vaicājumu un lejupielādes funkcionalitāte. Tomēr sistēmā bija arī daži trūkumi, no kuriem visi nav saistīti ar KLP: ·ietekmes rādītāji attiecībā uz bioloģisko daudzveidību (piemēram, lauku putnu populāciju indekss) un ūdeni (piemēram, ieguvi) bija nepilnīgi un zemas kvalitātes, jo trūka juridiska pamata datu vākšanai vai notika paļaušanās uz brīvprātīgiem apsekojumiem, ·grūtības izmantot esošos rādītājus, lai kvantitatīvi noteiktu KLP ietekmi uz klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām,

·nepietiekams biežums: attiecībā uz dažiem rādītājiem dati ir pieejami tikai reizi četros līdz sešos gados ar nobīdi starp datu vākšanu un publicēšanu, ·zema ģeogrāfiskās detalizācijas pakāpe attiecībā uz dažiem rādītājiem, ·nepietiekami strukturēta un detalizēta informācija par dalībvalstu veiktajām īstenošanas izvēlēm, savstarpējo atbilstību (nav pieejama izmantošana pa hektāriem), vides aizsardzības praksi un LEADER. Novērtējumi tika balstīti uz pamatotu un stingru metodisko pieeju, tostarp kvantitatīvu un kvalitatīvu analīzi. Dalībvalstīm bija jāiemācās, kā iegūt pierādījumus, lai politiku padarītu vairāk vērstu uz rezultātiem. Tomēr attiecībā uz lauku attīstības izdevumiem bija noteikti tikai kvantitatīvi mērķi. Lielākajā daļā novērtējumu datu ierobežojumu, starplaika pirms ietekmes materializēšanās, ārējo faktoru un cēloņsakarību noteikšanas grūtību dēļ nevarēja kvantitatīvi noteikt KLP ieguldījumu ietekmes rādītājos. 3.2014.–2020. gada KLP novērtējums 1.4.Ekonomiski dzīvotspējīga pārtikas ražošana Lauku saimniecību ienākumi No 2013. līdz 2019. gadam vidējais ES faktoru ienākums uz vienu darba ņēmēju reālā izteiksmē palielinājās par 15 %. Šo pieaugumu galvenokārt izraisīja ievērojams darba ražīguma pieaugums lielākoties saistībā ar darbaspēka aizplūšanu no lauksaimniecības nozares. KLP kopumā ir palīdzējusi atbalstīt un stabilizēt lauku saimniecību ienākumus. Tirgus pasākumi ir palīdzējuši ierobežot vairuma lauksaimniecības produktu cenu svārstīgumu vietējā tirgū un veicinājuši cenu atgūšanos nozarēs, kuras skārusi tirgus krīze. Kopš 2014. gada ES cenu svārstīgums ir bijis zemāks nekā visu produktu cenu svārstīgums starptautiskajā tirgū (izņemot sviestu un vājpiena pulveri pēdējos gados). Tiešais ienākumu atbalsts, kas veido aptuveni 25 % no ES faktoru ienākuma (vidēji 2014.–2018. gadā) un sasniedz vairāk nekā 6 miljonus saņēmēju (2019. gadā), ļāva lauksaimniekiem labāk tikt galā ar ienākumu samazināšanos, ko izraisīja lauksaimniecības cenu pazemināšanās. Riska pārvaldības instrumenti var palīdzēt lauksaimniekiem mazināt šos ienākumu kritumus, bet KLP bija neliela nozīme, motivējot lauksaimniekus šo instrumentu izmantošanā. KLP atbalsta sadalījums 20 % KLP atbalsta saņēmēju saņem 80 % tiešo maksājumu, un tas radījis jautājumus par tiešo maksājumu sadalījuma taisnīgumu. Tomēr šī attiecība būtībā atspoguļo zemes īpašumtiesību sadalījumu (un dažās dalībvalstīs — koncentrāciju); lielākā daļa atbalsta saņēmēju ir ģimenes lauku saimniecības, kuru platība ir no 20 līdz 100 hektāriem un kuras saņem vairāk nekā 7500 EUR. Aptuveni puse visu atbalsta saņēmēju ir ļoti nelielas lauku saimniecības, kuru platība ir mazāka nekā 5 hektāri. 2014.–2020. gada KLP rezultātā notika nozīmīga tiešo maksājumu pārdale par labu mazākiem lauksaimniekiem un apvidiem, kuros ir dabas ierobežojumi. 2017.–2019. gadā maksājumi par hektāru mazākās kategorijas lauksaimniekiem (kuru standarta produkcijas apmērs nepārsniedz 8000 EUR), salīdzinot ar 2011.–2013. gadu, palielinājās par 18 %. Tiešie maksājumi un atbalsts lauku attīstībai veido gandrīz 50 % lauksaimnieku ienākumu kalnu apvidos, un KLP finansējums palīdz padarīt lauku saimniecības dzīvotspējīgas visattālākajos lauku apvidos. Tomēr augstais kopējā ienākuma atbalsta līmenis kalnu apvidos pilnībā nekompensē ienākumu atšķirību salīdzinājumā ar tiem apvidiem, kas nav kalnu apvidi. Ienākumu un tiešo maksājumu sadalījuma pa ienākumiem analīze parāda, ka vēl ir jāveic uzlabojumi attiecībā uz atbalsta piešķiršanu tiem, kam tas visvairāk vajadzīgs. Dažos gadījumos politikai ir bijusi pārāk ierobežota ietekme uz atšķirību mazināšanu starp reģioniem dalībvalstī, uz maksājumu pakāpenisku samazināšanu un uz vienai lauku saimniecībai piešķiramo maksājumu apmēra ierobežošanu. To tiešo maksājumu apmērs, ko saņem mazākas lauku saimniecības, vairākās dalībvalstīs joprojām ir mazāks nekā vai aptuveni tāds pats kā valsts vidējo ienākumu apmērs. Turklāt nav pierādījumu tam, ka pašreizējie noteikumi, kuru mērķis ir atbalsta sniegšana aktīvajiem lauksaimniekiem, ir bijuši rezultatīvi. Dažkārt slikti darba apstākļi sezonāla darba ņēmējiem lauksaimniecībā ir bijuši par iemeslu aicinājumiem KLP maksājumus veikt ar nosacījumu, ka tiek ievēroti tiesību akti par darba apstākļiem. Lai arī atšķirība starp lauksaimniecības ienākumiem un vidējo darba samaksu visā ekonomikā ir mazinājusies, tā joprojām ir būtiska. Tas grauj lauksaimniecības kā nodarbošanās pievilcību un mazina paaudžu maiņu. Konkurētspēja un produktivitāte KLP turpināja sniegt nozīmīgu ieguldījumu pārtikas nodrošinājumā, panākot produktivitātes paaugstināšanos un izturētspēju tirgos. ES lauksaimniecības kopējā faktoru produktivitāte 2013.–2019. gadā pieauga par 6 % (ES27). KLP atbalstīja nozīmīgu darba ražīguma paaugstināšanos (+ 24 % 2013.–2020. gadā). Palielinot lauku saimniecībām pieejamā kapitāla relatīvo apjomu un tādējādi veicinot to konkurētspēju, lauku saimniecību ieguldījumu atbalstam bija netieša pozitīva ietekme uz lauku saimniecību ienākumiem. KLP arī sniedza atbalstu piegādes ķēdes organizācijas uzlabošanā — atzīto ražotāju organizāciju un ražotāju organizāciju apvienību skaits 2020. gadā bija par 7 % lielāks nekā 2016. gadā, un šo organizāciju pārdotās augļu un dārzeņu produkcijas īpatsvars 2014.–2019. gadā pieauga par 2,3 procentpunktiem (līdz 45,6 %).

ES 2019. gadā veidoja 18 % pasaules lauksaimniecības pārtikas eksporta. Vairumā gadu no 2014. līdz 2020. gadam ES lauksaimniecības lauku saimniecību sektora konkurētspēju zināmā mērā vājināja ārēji faktori (tostarp Krievijas noteiktais ES produktu importa aizliegums), taču ES lauksaimniecības pārtikas tirdzniecība bija ļoti izturētspējīga. Kopš 2018. gada ES konkurētspēja ir nedaudz uzlabojusies, ES daļai pasaules eksportā palielinoties par vienu procentpunktu. ES eksports galvenokārt sastāv no produktiem ar augstu pievienoto vērtību, un tā pamatā ir ES kvalitātes shēmu ietvaros sertificētu produktu garantētā kvalitāte un reputācija. Tas ražotājiem ir skaidrs ekonomiskais ieguvums tirgvedības un pārdošanas apjoma pieauguma ziņā. Atbalsts veicināšanas programmām bija rezultatīvs attiecībā uz ES produktu atpazīstamības un profila uzlabošanu, jo īpaši tirgos ar augstāko izaugsmes potenciālu. Arī nozaru politika bija rezultatīva konkurētspējas veicināšanā, un ES vīna politikai bija svarīga loma, novirzot nozares uzmanību no kvantitātes uz konkurētspēju un kvalitāti. Godīga konkurence un atklātība 2014.–2020. gadā ES tirgus atvērās arvien vairāk. Pieauga lauksaimniecības pārtikas imports, un ES tirgus joprojām bija galvenais importētājs no mazāk attīstītām valstīm. Tirgvedības standarti ir bijuši veiksmīgi, lauksaimniecības produktu ražotājiem radot vienlīdzīgus konkurences apstākļus. Valsts atbalsta noteikumi lauksaimniecības nozarei palīdzēja nodrošināt, ka valsts atbalsta pozitīvā ietekme uz saņēmējiem un galvenokārt uz attiecīgo valsts politiku ir lielāka nekā negatīvā ietekme uz konkurenci un tirdzniecību. Brīvprātīga saistītā atbalsta ietekme uz lauksaimnieku lēmumiem un lauksaimniecisko ražošanu nav radījusi konkurences izkropļojumus, izņemot dažus ierobežotus gadījumus. Kvalitāte un marķējums KLP ir palīdzējusi apgādāt ES tirgu ar standartizētiem un garantētas kvalitātes produktiem, nodrošinot patērētājiem izdevīgumu. Aplēstā to produktu kopējā pārdošanas vērtība, uz kuriem attiecas ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu vai garantētu tradicionālo īpatnību shēmas, ES28 valstīs 2017. gadā bija 77 miljardi EUR, kas veido 7 % no kopējā pārtikas un dzērienu pārdošanas apjoma. KLP pasākumi ir bijuši rezultatīvi, sniedzot patērētājiem noderīgu un pārredzamu informāciju par kvalitātes un bioloģiskās lauksaimniecības marķējumiem, kā arī par lauksaimniecības produktu izcelsmi. Tomēr vēl jāuzlabo patērētāju izpratne par ES marķēšanas noteikumiem un kvalitātes shēmām un jāpadara tirdzniecības standarti atbilstīgāki aizvien pieaugošajām sabiedrības rūpēm par veselību, uzturu, vidi un klimatu. 1.5.Ilgtspējīga dabas resursu apsaimniekošana un klimatrīcība Ilgtspējīga dabas resursu apsaimniekošana KLP nodrošina plaša līmeņa “bāzes aizsardzību” attiecībā uz vidi, nodrošinot obligātu savstarpēju atbilstību (84 % ES lauksaimniecības zemes platības 2019. gadā) un īstenojot zaļināšanas pienākumus (80 % salīdzinājumā ar 76 % 2015. gadā). Tā paredz arī mērķorientētākas, bet brīvprātīgas saistības lauku attīstības jomā (12–15 % agrovides un klimata pasākumiem un 3–5 % bioloģiskajai lauksaimniecībai). KLP ienākumu atbalsts un atbalsts apvidiem ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem palīdz novērst zemes pamešanu, palēnina lauksaimniecības sistēmu intensifikāciju un specializāciju un saglabā kultūraugu dažādošanu un ilggadīgos zālājus. Visas lauku saimniecības saņem pamata maksājumus neatkarīgi no ražošanas resursu izmantošanas pakāpes. Rezultātā šie maksājumi bieži tiek uztverti kā tādi, kas ir pretrunā ilgtspējīgai dabas resursu pārvaldībai. Fakti ne vienmēr apstiprina šo uztveri. Atdalot atbalstu no ražošanas un saistot to ar atbilstību vides un klimata standarta praksei, pamata maksājumi nav stimuls ražošanas intensitātes palielināšanai. Pierādījums tam ir tiešo maksājumu apmērs par hektāru, ko saņēma 10 % intensīvāko lauku saimniecību un kas, salīdzinot ar apmēru pirms KLP reformas 2011.–2013. gadā, samazinājās par 12 % līdz 451 EUR par hektāru (2017.–2019. gadā). Turpretim 10 % ekstensīvāko ES lauksaimnieku tiešie maksājumi pieauga par 23 %, sasniedzot 154 EUR par hektāru. Tiešie maksājumi uz vienu strādnieku intensīvākajās lauku saimniecībās, proti, 1900 EUR, ir gandrīz par 78 % mazāki nekā ekstensīvākajās lauku saimniecībās (7700 EUR). Ar jauno zaļināšanas shēmu, ko ieviesa 2013. gada KLP reformas ietvaros, šo problēmu tika mēģināts risināt ar papildu stimulu, 30 % tiešā atbalsta saistot ar praksi, kas veicina ilgtspējīgu dabas resursu pārvaldību. “Zaļināšana” bija veiksmīga turpmāka kaitējuma videi novēršanā, bet stimuls mainīt lauksaimniecības praksi (jo īpaši pienākums dažādot kultūras vai saglabāt ekoloģiski nozīmīgas platības) visiem lauksaimniekiem nebija būtisks. Lai gan zaļināšanas shēmai bija potenciāls veicināt vides un klimata pārvaldības praksi, dalībvalstu un lauksaimnieku veikto izvēļu dēļ šis potenciāls pilnībā netika izmantots. Ņemot vērā pasākumu pielāgoto un mērķorientēto struktūru, rezultatīvākie brīvprātīgie lauku attīstības pasākumi bija ilgtspējīgas dabas resursu pārvaldības veicināšanā. Šo pasākumu kopējā ietekme lielā mērā bija atkarīga no veiktajām izvēlēm attiecībā uz īstenošanu. Turklāt lauksaimnieki un mežsaimnieki tos izmantoja ierobežoti jo īpaši sarežģītu atbilstības nosacījumu un tādu piemaksu dēļ, kas ir pārāk zemas, lai veicinātu pārmaiņas, sevišķi konkrētos ražošanas apvidos. Agrovides un klimata saistības nodrošināja atbalstu praksei, kas ierobežo augsnes organisko vielu zudumu, veicina augsnes bioloģisko daudzveidību un mazina augsnes piesārņojumu (pat ja samazināta aramzemes augsnes apstrāde tika ierobežota līdz konkrētām platībām). Līdz 2019. gadam 8 % ES lauksaimniecības zemes tika izmantoti bioloģiskajai lauksaimniecībai. 66 % šīs zemes tiek apsaimniekoti ar KLP atbalstu. Bioloģiskā lauksaimniecība nepārprotami dod labumu bioloģiskajai daudzveidībai, augsnei un ūdenim, klimata pārmaiņu mazināšanai un dzīvnieku labturībai, vienlaikus samazinot ķīmisku pesticīdu un pretmikrobu līdzekļu izmantošanu. Vidi ietekmē daudzi ārējie faktori, un ir vajadzīgs laiks, lai redzētu pasākumu rezultātus. Tāpēc ir ļoti grūti novērtēt KLP tīro ietekmi laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam un tādējādi arī cēloņsakarību starp īstenotajiem pasākumiem un rezultātiem. Attiecīgu rādītāju trūkums apgrūtina KLP kopējā ieguldījuma bioloģiskajā daudzveidībā un ainavās novērtēšanu (piemēram, lai gan lauku putnu populāciju indeksa samazināšanās palēninājās, nav skaidrs, cik lielā mērā bioloģiskās daudzveidības zudums ir attiecināms uz KLP). KLP ir liels potenciāls veicināt praksi, kas uzlabo augsnes un ūdens kvalitāti un mazina pesticīdu un mēslošanas līdzekļu izmantošanu nozīmīgā daļā ES aramzemes. To apliecina politikas nozīmīgais ieguldījums ilglaicīgās pārmaiņās lauksaimnieku praksē, veicinot starpkultūru, virsaugu un slāpekli piesaistošu kultūru izmantošanu. Klimata pārmaiņas un siltumnīcefekta gāzu emisija 2014.–2020. gada KLP ietvaros klimata pārmaiņu mazināšanas un klimatadaptācijas pasākumiem dalībvalstis piešķīra tikai nelielu budžetu un zemu prioritāti.

Kopš 1990. gada lauksaimniecības radītā ES siltumnīcefekta gāzu emisija ir samazinājusies par vairāk nekā 20 %, bet kopš 2010. gada tā ir nemainīga. Lai gan kopējās emisijas samazināšana lauksaimniecībā joprojām ir būtiska, lai sasniegtu ES klimata mērķus, ir vērts uzsvērt ražošanas efektivitātes nozīmīgo pieaugumu (t. i., zemāka emisija uz vienu ražošanas vienību): lauksaimnieciskā ražošana kopš 2010. gada ir palielinājusies par 9 %. Tas stiprina nozares izturētspēju un pārtikas nodrošinājumu. KLP ietvaros tiek darīts vairāk, lai mazinātu emisiju, kas rodas no apsaimniekotām lauksaimniecības augsnēm, nevis lauksaimniecības dzīvnieku radīto emisiju. Tomēr debates par lauksaimniecības dzīvnieku radītās emisijas samazināšanu nevar aprobežoties tikai ar lauksaimniecības dzīvnieku skaita samazināšanu. Atgremotāji uztur mazauglīgu zemi, kas bieži palīdz sekvestrēt oglekli ekstensīvās ražošanas sistēmās. Lauksaimniecības dzīvnieku pārvaldības uzlabošana jāpapildina ar mazāku patēriņu un ilgtspējīgāku uzturu, lai rezultatīvi samazinātu lauksaimniecības dzīvnieku radīto emisiju, vienlaikus mazinot oglekļa emisiju pārvirzes ietekmes risku (piemēram, vairāk importa no valstīm, kuras ražojot atstāj lielāku klimatisko pēdu). Analīze liecina, ka klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumiem galvenokārt ir vajadzīgas ekstensīvas lauksaimniecības dzīvnieku ganīšanas sistēmas, barības optimizācija, kūtsmēslu apstrāde, ieskaitot anaerobu noārdīšanos, un oglekļa uzkrājumu uzturēšana, saglabājot ilggadīgos zālājus. Galvenais aramzemes sistēmu ieguldījums ir atbalsts slāpekli piesaistošām kultūrām (piemēram, ekoloģiski nozīmīgas platības vai saistītais atbalsts attiecībā uz proteīnaugiem), zemes apsaimniekošana nolūkā aizsargāt un palielināt augsnes oglekļa uzkrājumus un pārmaiņas augsnes un kūtsmēslu radītajā N2O emisijā. Īpaši svarīgi ir aizsargāt augsnes ar augstu oglekļa saturu ekstensīvi apstrādātās platībās, jo KLP ir panākusi mazāk samazinājumu intensīvās zālāju vai aramzemju saimniecībās. Tas nozīmē, ka liela uzmanība tiek pievērsta oglekļa sekvestrēšanai. Lai gan uz klimatadaptāciju tieši attiecas ļoti maz lauku attīstības programmu, nozīme tajā ir arī vairākiem KLP pasākumiem. Ņemot vērā to, ka palielinās tādu ārkārtēju notikumu skaits, kuri ietekmē lauksaimniecību, atbalsts, ko tā sniedz kultūraugu daudzveidībai un lauksaimniecības sistēmām, lai veiktu ieguldījumus attiecībā uz pielāgošanos jauniem klimatiskajiem apstākļiem, ierobežotu augsnes eroziju un uzlabotu noturību pret plūdiem, ir ļoti svarīgs. Tomēr kopumā dalībvalstis nav pilnībā izmantojušas pieejamos KLP pielāgošanās instrumentus (piemēram, savstarpējo atbilstību). Plānošanas periodā tās apūdeņotās zemes procentuālais daudzums visā ES, kurā lauksaimnieki pārgāja uz efektīvākām apūdeņošanas sistēmām, bija ļoti neliels. Var darīt arī vairāk, lai paplašinātu zināšanas un konsultētu lauksaimniekus par paņēmieniem un praksi, kā uzlabot klimatiskos darbības rezultātus. Kopumā KLP nodrošina plašu instrumentu klāstu ilgtspējīgai dabas resursu pārvaldībai un klimatrīcībai, taču dalībvalstis neizmantoja visas iespējas, lai uzlabotu lauksaimniecības vides ilgtspēju un pastiprinātu klimatrīcību. KLP varēja būt rezultatīvāka, ja būtu izmantota stratēģiskāka pieeja, mērķorientētāki pasākumi un finansējums un ja atbalsta saņēmēji būtu bijuši ambiciozāki attiecībā uz īstenošanu, nevis pārmaiņu mazināšanu. Tomēr KLP nodrošināja ES pievienoto vērtību, palielinot ambīcijas un attiecībā uz šo vispārējo mērķi nosakot minimālo izdevumu līmeni. 1.6.Līdzsvarota teritoriālā attīstība Paaudžu maiņa Darbaspēka samazināšanās ES lauksaimniecībā ir palēninājusies no – 3,8 % gadā laikposmā no 2005. līdz 2011. gadam līdz – 1,4 % gadā laikposmā no 2011. līdz 2019. gadam. 2019. gada beigās nodarbinātība bija sasniegusi 9,1 miljonu pilnslodzes ekvivalentu. Viena no galvenajām problēmām, ar ko saskaras ES lauku apvidi, ir lauksaimnieku novecošana, jo tikai 11 % ES lauksaimnieku ir jaunāki par 40 gadiem (2016. gadā). KLP ir veicinājusi paaudžu maiņu, sniedzot atbalstu darbvietu ekonomiskajai ilgtspējai. Tomēr ar to vien nepietiek, lai novērstu galvenos šķēršļus ienākšanai lauksaimniecībā, kas ir piekļuve zemei un kapitālam un lauku apvidu darba un dzīves apstākļu pievilcība. KLP sniedz finansiālu atbalstu gados jauniem lauksaimniekiem un garantijas bankām. Tomēr kredīta pieejamība vien zemi neatbrīvo, un dažos reģionos zemes cenas ir ļoti augstas. Turklāt dažos reģionos KLP ienākumu atbalsts var būt palēninājis lauku saimniecību nodošanu paaudžu starpā un zemes atbrīvošanu, jo tas var kompensēt nepietiekamas valsts pensiju sistēmas. KLP ietekmi mazina citi negatīvi faktori, tostarp kultūrsociāli faktori un plašāki ekonomiskie šķēršļi lauksaimniekošanai un dzīvošanai lauku apvidos. KLP plašāka ietekme uz lauku apvidiem KLP atbalsts galvenokārt ir vērsts uz lauksaimniecību, taču pierādījumi liecina par būtisku plašāku ietekmi uz lauku ekonomiku vispār, jo īpaši tāpēc, ka tā veicina vietējos izdevumus un nodrošina nodarbinātību. Lauksaimniecības pārtikas nozare lauku apvidos nodrošina 40 miljonus darbvietu. Turklāt, neraugoties uz nelielo finansējuma daļu, KLP atbalsts var būt īpaši nozīmīgs, lai uzlabotu infrastruktūru, pakalpojumus un savienojamību, jo īpaši attālos apvidos. KLP palīdz palēnināt depopulāciju un zemes pamešanu ES. Tai ir arī sociāla loma, un KLP atbalsta sadalījums ir ļoti iekļaujošs (puse saņēmēju saņem mazāk nekā 1250 EUR gadā). Lauksaimniecība un KLP lauku apvidos būtiski palīdz mazināt nabadzību. 1.7.Zināšanu nodošana un inovācija Zināšanu apmaiņas, konsultāciju un inovācijas pasākumiem, kas 2014.–2020. gadā tika veikti KLP ietvaros, bija zems plānošanas līmenis (3,5 % no piešķīruma lauku attīstībai), pēc tam — novēlota īstenošana (arī administratīvā sloga dēļ) un līdz ar to arī nelieli izdevumi (tikai 23 % no summām, ko bija plānots iztērēt pēc sešiem gadiem). Pasākumi sasniedza aptuveni 10 % lauku saimniecību un bija rezultatīvi zināšanu veidošanā, jo īpaši par savstarpēju atbilstību un vides ilgtspēju. Pamatapmācības līmenis no 12 % 2010. gadā palielinājās līdz 23 % 2016. gadā, taču tas joprojām ir pārāk zems, lai risinātu lauksaimnieku problēmas saistībā ar pārtikas nodrošinājumu, vienlaikus veicinot rūpes par vidi un klimatrīcību. Apmācībā turpina piedalīties tās pašas lauksaimnieku grupas, un tas nozīmē, ka plašāku kopienu ir grūti sasniegt un ir svarīgi palielināt mācīšanos no līdzbiedriem. Lauksaimniecības konsultācijas ir būtisks instruments lauksaimniecības prakses maiņai, tomēr svarīgs jautājums joprojām ir kvalificētu un objektīvu konsultatīvo pakalpojumu sniegšana. Jāatjauno arī konsultantu zināšanas un prasmes. Eiropas inovācijas partnerībai lauksaimniecības ražīgumam un ilgtspējai (EIP-AGRI) bija pozitīva ietekme, pateicoties interaktīvā inovācijas modeļa izmantošanai. Tā vislabāk tiek izmantotas dažādu veidu zināšanas (praktiskas, zinātniskas, tehniskas un organizatoriskas) un iesaistīti projekta rezultātu lietotāji. Partnerības rezultātā līdz 2021. gada septembrim bija izveidotas 2085 darba grupas (t. i., vietējie interaktīvie inovācijas projekti).

KLP instrumentus var izmantot stratēģiskāk, var rast vairāk sinerģiju un dažās dalībvalstīs var pamatoties uz labi izveidotām zināšanu apmaiņas un konsultāciju struktūrām. 4.Ceļā uz darbības rezultātos balstītu KLP 1.8.Mācības, kas gūtas nākamajam — 2023.–2027. gada — KLP periodam Eiropas Parlaments un Padome 2021. gadā vienojās par jaunu KLP modeli, kurā ņemtas vērā daudzas mācības, kas gūtas iepriekšējās politikas ietvaros no 2014. līdz 2020. gadam. Nozīmīga vieta jaunās KLP 10 konkrēto mērķu vidū ir ierādīta klimatam un bioloģiskajai daudzveidībai. Jauns uzsvars likts uz pārtikas, veselības un dzīvnieku labturības faktoriem ar pārtikas sistēmām saistītajās problēmās. Nākamajā periodā politikas mērķis ir modernizēt praksi, veicinot zināšanu apmaiņu, inovāciju un digitalizāciju, kas ir visu KLP mērķu pamatā visās trīs ilgtspējas dimensijās (ekonomikas, vides un sociālajā jomā). Jaunās KLP ietvaros katrai dalībvalstij visi instrumenti ir jāintegrē vienā plānā (KLP stratēģiskajā plānā) un tie jānostiprina, pamatojot ar pierādījumiem. Ar jauno KLP lielā mērā tiek pārtraukta universālā pieeja tiešajam atbalstam. Dalībvalstis var elastīgāk izstrādāt un apvienot politikas instrumentus. Lai nodrošinātu pietiekamu rīcību vides un klimata jomā, paaudžu maiņu un pārdali, šīm konkrētajām jomām ir atvēlēta daļa ES līmeņa atbalsta. Parlaments un Padome ir atcēluši dažus 2014.–2020. gada politikas ierobežojumus attiecībā uz ilgtspējīgu dabas resursu pārvaldību un siltumnīcefekta gāzu emisiju. Parlaments un Padome ir pastiprinājuši KLP maksājumu pamatprasību aspektus, novēršot nepilnības attiecībā uz oglekļa uzkrājumu, ļoti daudzveidīgas ainavas iezīmju un augsnes aizsardzību. Ir lielākas iespējas brīvprātīgai rīcībai, tiešo maksājumu ietvaros izmantojot ekoshēmas, kas papildina ilgstoši izmantoto lauku attīstības instrumentu, un izmantojot elastīgākas piemaksas, lai stimulētu pietiekamu apguves apjomu. Šīm pārmaiņām būtu jāpārliecina lauksaimnieki iesaistīties ilgtspējīgā lauksaimniecībā, nevis tiem jāstāsta, kā to darīt. Tomēr to vērtība būs atkarīga no finansētās rīcības kvalitātes. Administratīvā sloga samazināšana un procedūru vienkāršošana būs svarīga arī, lai uzlabotu informācijas izplatīšanu un apguvi. Papildu drošības pasākumi ir cieša saikne ar ES tiesību aktiem un dalībvalstu pienākums valsts plānos parādīt augstāku ambīciju līmeni nekā iepriekšējā periodā. Politiska prioritāte joprojām ir pārtikas nodrošinājums. Lai nodrošinātu to, ka lauksaimnieki var ražot pārtiku visā ES, tiešais atbalsts joprojām ir salīdzinoši efektīvs instruments lauku saimniecību ienākumu atbalstam uz tirgu orientētā sistēmā. Parlaments un Padome ir vienojušies par 10 % dalībvalstu tiešo maksājumu obligātu pārdali par labu mazākām lauku saimniecībām. Tomēr dalībvalstis joprojām var brīvprātīgi samazināt un ierobežot liela apmēra tiešo atbalstu vienam un tam pašam saņēmējam. Kritēriji, kas nosaka, kurš var pieprasīt tiešos maksājumus, arī ir diezgan plaši. Ņemot vērā novērtējumus un pieaugošās bažas sabiedrībā, KLP atbalsts pirmo reizi būs saistīts ar lauksaimniekiem, kuri ievēro ES lauku saimniecību darba ņēmēju sociālās un darba pamattiesības. Lai palielinātu lauku apvidu pievilcību, šī politika ir jāintegrē valstu politikā. Uz šādu integrētu pieeju, kurā tiek sniegts atbalsts nozīmīga KLP finansējuma veidā, ir jo īpaši jābalsta politika, kas attiecas uz paaudžu maiņu lauksaimniecībā. Lauksaimniecības politikai ir arī jābūt daļai no lielākas pārtikas sistēmas pārveides, lai sasniegtu mērķus, kas izvirzīti stratēģijā “No lauka līdz galdam” . Tāpat arī ilgtermiņa redzējumā par lauku apvidiem ir ietvertas daudzās mācības, kas gūtas attiecībā uz teritoriālo attīstību. Tas savukārt nodrošina papildu ieguldījumu jaunajā KLP. Jaunais tiesiskais regulējums ir stabils pamats, bet stratēģisko plānu kvalitāte un īstenošana, sākot no 2023. gada, būs izšķiroša, lai mērķi kļūtu par realitāti. Komisijas 2020. gada ieteikumos ir izklāstītas galvenās jomas, kurām būtu jāpievēršas plānos, ņemot vērā zaļā kursa stratēģiju mērķus. Vēl viens pavērsiena punkts šajā procesā būs 2022. gads, kad Komisija minētos plānus novērtēs un apstiprinās. 1.9.Jauna snieguma, uzraudzības un izvērtēšanas sistēma Jaunajā snieguma un izvērtēšanas sistēmā ir mazāk rādītāju, un tie visās jomās un finansējuma avotos ir racionalizēti. Sistēma aptver visus mērķus ar kvantitatīvi izteiktiem uzdevumiem attiecībā uz rezultātu rādītājiem, ļaujot uzlabot izsekošanu. Rezultātu rādītāji veido saikni starp ES rīcību un tās mērķi(-iem), lai novērtētu progresu KLP stratēģiskā plāna uzdevumu sasniegšanā. Tas labi parāda KLP darbības rezultātu ikgadējo progresu, bet nolūkā novērtēt politikas reālo ietekmi, Komisija izmanto arī padziļinātus novērtējumus. Jaunajā KLP ir iekļauti vairāki uzlabojumi vispārējās datu kvalitātes uzlabošanai, proti, lielāka paļaušanās uz dalībvalstu paziņojumiem un statistiku, jauni rādītāji attiecībā uz bioloģisko daudzveidību, pesticīdiem un dzīvnieku veselību un jauna platību satelītnovērošanas sistēma nolūkā palielināt iznākuma rādītāju ticamību. Tiks veikta detalizētāka datu vākšana par lauksaimniecības praksi un nodrošinātas labākas pamatzināšanas, lai noskaidrotu cēloņsakarības starp mērķiem un ietekmes un rezultātu rādītājiem. Jaunās KLP mērķis ir samazināt slogu lauksaimniekiem un pārvaldes iestādēm, izpētot veidus, kā uzlabot datu kopīgošanu. Turpmākajiem novērtējumiem pirmie dati par 2023.–2027. gada KLP īstenošanu būs pieejami tikai 2025. gadā. Ņemot vērā to, ka politikas ciklu ir grūti saskaņot ar laiku, kas vajadzīgs datu vākšanai, tostarp laiku, kas nepieciešams, lai ES rīcības ietekme materializētos, ir svarīgi izmantot ilgtermiņa pieeju attiecībā uz datu pieejamību un ar snieguma izvērtēšanu saistīto novērtējumu ieguldījumu. 5.Secinājumi No 2014. līdz 2020. gadam KLP ietvaros veiktie pasākumi ir nodrošinājuši ES pievienoto vērtību ekonomikas, vides, sociālajā un politiskajā jomā. Konkrēti, tie jo īpaši ir ietvēruši: ·atbalsta sniegšanu pietiekami augsta dzīves līmeņa nodrošināšanā lauksaimniekiem un vajadzību apmierināšanu lauku apvidos, jo īpaši attālos un mazapdzīvotos apvidos, tādējādi stiprinot reģionālo un sociālo kohēziju, ·stabilas apgādes ar nekaitīgu un veselīgu pārtiku nodrošināšanu,