EIROPAS KOMISIJA Briselē, 29.6.2017 COM(2017) 341 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par tās informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, izmantojot Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu (ECRIS), kas iegūta no sodāmības reģistriem {SWD(2017) 242 final}



1. Ievads Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmas (ECRIS) darbība tika uzsākta 2012. gada aprīlī. Tās darbību regulē Padomes 2009. gada 26. februāra Pamatlēmums 2009/315/TI par organizatoriskiem pasākumiem un saturu no sodāmības reģistra iegūtas informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm (Pamatlēmums) un Padomes 2009. gada 6. aprīļa Lēmums 2009/316/TI par Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmas (ECRIS) izveidi, piemērojot Pamatlēmuma 2009/315/TI 11. pantu. ECRIS sistēmas mērķis ir uzlabot iedzīvotāju drošību Eiropas brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, ļaujot dalībvalstīm efektīvi apmainīties ar informāciju par iepriekšējiem notiesājošiem spriedumiem krimināllietās, kurus pieņēmušas krimināltiesas ES. Šis ziņojums ir Komisijas pirmais statistikas pārskats par tādas informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, izmantojot ECRIS, kas iegūta no sodāmības reģistriem, kā paredzēts Padomes Lēmuma 2009/316/TI 7. pantā. 1.1. ECRIS sistēmas vispārējie principi ECRIS pamatā ir decentralizēta sistēma, kas savstarpēji savieno dalībvalstis un ļauj tām efektīvi apmainīties ar sodāmības reģistru informāciju. ·ECRIS mērķiem katra dalībvalsts pilnvaro centrālo iestādi (vienu vai vairākas) kā centrālo kontaktpunktu un uzdod tai veikt visus ECRIS Pamatlēmumā paredzētos pienākumus. ·Dalībvalstu centrālās iestādes apmainās ar informāciju elektroniski, izmantojot standartizētu formātu, kas ļauj veikt efektīvu un tūlīt saprotamu saziņu visās ES valodās un īsā 10 vai 20 dienu termiņā. ·Dalībvalstij, kas ar notiesājošu spriedumu ir atzinusi par vainīgu citas dalībvalsts pilsoni, ir juridisks pienākums, cik drīz vien iespējams, izmantojot ECRIS, paziņot attiecīgās personas pilsonības dalībvalstij(-īm) informāciju, kas saistīta ar notiesājošo spriedumu, tostarp turpmākus tās atjauninājumus (paziņojumus par jauniem notiesājošiem spriedumiem un atjauninājumiem). ·Tādējādi pilsonības dalībvalsts uztur centrālo repozitoriju par visiem notiesājošiem spriedumiem, ko krimināltiesas ES pieņem lietās pret tās pilsoņiem. Tai ir pienākums uzglabāt un atjaunināt visu informāciju, kas saņemta, izmantojot ECRIS, un iesniegt pilnīgu sodāmības reģistru informāciju (atbildēs uz pieprasījumiem), izmantojot ECRIS, kad to lūdz cita dalībvalsts (informācijas pieprasījumi). ·Ar sodāmības informāciju ir jāapmainās tādēļ, lai tā tiktu izmantota kriminālprocesos, un — gadījumā, ja to atļauj valsts tiesību akti, — ar to var apmainīties arī citiem mērķiem, piemēram, saistībā ar administratīvām procedūrām, nodarbinātību, licencēm utt. ·Kaut gan ECRIS ir paredzēts, lai apmainītos galvenokārt ar informāciju par ES pilsoņiem, izmantojot šo sistēmu, ir iespējams apmainīties ar informāciju arī par trešo valstu valstspiederīgajiem un bezvalstniekiem (angļu valodā “third country nationals and stateless persons”, turpmāk “TCN”). Komisija tajā pašā datu kopumā, kurā ir iesniegts šis statistikas pārskats, izteica priekšlikumu ieviest papildinošus tiesību aktus, ar ko izveido centrālu ECRIS-TCN sistēmu, kas atbalsta efektīvu informācijas apmaiņu, izmantojot ECRIS, par trešo valstu valstspiederīgajiem. Saskaņā ar Pamatlēmumu dalībvalstīm līdz 2012. gada 27. aprīlim bija pienākums īstenot sistēmu juridiskā un tehniskā izpratnē, savstarpēji savienoties elektroniski un uzsākt apmaiņu atbilstoši iepriekš aprakstītajiem vispārējiem principiem. 1.2. ECRIS juridiskais pamats un ar sistēmu saistītā statistikas informācija Vispārējie principi, kas regulē informācijas apmaiņu un sistēmas darbību, ir noteikti Pamatlēmumā 2009/315/TI. Ar Padomes Lēmumu 2009/316/TI tika izveidots standartizēts formāts no sodāmības reģistriem iegūtās informācijas elektroniskai apmaiņai starp dalībvalstīm, jo īpaši attiecībā uz informāciju par noziedzīgiem nodarījumiem, par kuriem persona notiesāta, un informāciju par notiesājošā sprieduma saturu. Ar minēto lēmumu tika noteikti arī citi vispārēji un tehniski ieviešanas pasākumi saistībā ar informācijas apmaiņas organizēšanu un veicināšanu. Padome ir pieņēmusi arī papildu sīki izstrādātus noteikumus par ECRIS sistēmas darbību, tostarp par tās darbības analīzi, sīki izstrādātām tehniskajām specifikācijām un statistikas informāciju. Atbilstoši šai kārtībai sistēma automātiski iegūst “nepersonīgus” statistikas datus, lai uzraudzītu ECRIS darbu un efektivitāti, kā arī dalībvalstu veiktās apmaiņas, atbilstību ECRIS tiesiskajam regulējumam. ECRIS sīki izstrādātajās tehniskajās specifikācijās pašlaik ir 225 rādītāji, kas paredzēti tam, lai uzraudzītu ECRIS. Šo statistiku sistēma automātiski ģenerē valsts līmenī, un dalībvalstis to ik mēnesi nosūta Eiropas Komisijai.

Padomes Lēmuma 2009/316/TI 7. pantā ir noteikts šādi: “Komisijas dienesti regulāri, izmantojot ECRIS, publicē ziņojumu par no sodāmības reģistriem iegūtas informācijas apmaiņu, jo īpaši izmantojot 6. panta 2. punktā minēto statistiku. Šo ziņojumu pirmo reizi publicē vienu gadu pēc Pamatlēmuma 2009/315/TI 13. panta 3. punktā minētā ziņojuma iesniegšanas.” Minētais ziņojums par Padomes Pamatlēmuma 2009/315/TI īstenošanu tika pieņemts 2016. gada 19. janvārī. Komisija nolēma tās pirmo statistikas pārskatu saskaņā ar 7. pantu ietvert dokumentu kopumā līdz ar priekšlikumu regulai, ar ko izveido Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu trešo valstu valstspiederīgajiem (ECRIS-TCN sistēmu), kura papildinās pašreizējo ECRIS sistēmu. Šajā ziņojumā ir sniegts pārskats par ECRIS izmantošanu un praktisko īstenošanu kopš tās darbības uzsākšanas 2012. gada aprīlī līdz 2016. gada 31. decembrim, īpašu uzmanību pievēršot 2016. gadam. Tā mērķis ir informēt par dalībvalstu veikto apmaiņu atbilstību ECRIS tiesiskajam regulējumam un identificēt problēmas attiecībā uz sistēmas efektivitāti, lai varētu situāciju uzlabot. Lai arī statistika, kas sniedz vispārēju pārskatu, aptver ECRIS visu piecu gadu darbības periodu, salīdzinošie statistikas dati par visām dalībvalstīm, kā arī atsevišķu dalībvalstu statistikas tabulas, kas dotas pielikuma 2. sadaļā, aptver tikai to apmaiņu, kas ECRIS sistēmā veikta 2014.–2016. gadā. Iemesls, kāpēc šai analīzei tika izvēlēti pēdējie trīs ECRIS darbības gadi, bija tāds, ka 2014. gadā tika sasniegts būtisks savstarpēji savienoto dalībvalstu skaits — 25 un tāpēc var uzskatīt, ka kopš tā laika statistika sniedz reprezentatīvu pārskatu par faktisko situāciju. Ziņojuma pamatā ir sistēmas automātiski ģenerētā statistika, ko dalībvalstis ir nosūtījušas Komisijai. No 225 statistikas rādītājiem, kas noteikti attiecībā uz ECRIS sistēmu, tika izveidota izlase, lai publicētu tikai visbūtiskāko un nozīmīgāko statistikas informāciju. Dalībvalstīm tika lūgts arī paziņot statistiku par citu dalībvalstu pilsoņu (citu ES dalībvalstu pilsoņu) notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti to teritorijā, lai varētu sniegt pārskatu par paziņošanas procedūras īstenošanu. Ziņojumā ir ietverti dati par sodāmību, kas saņemti no 24 dalībvalstīm. Komisija nesaņēma datus no Bulgārijas, Dānijas, Kipras un Slovēnijas. 2. Galvenie konstatējumi ·Visas 28 dalībvalstis aktīvi izmanto ECRIS, taču nav izveidoti 24 % no iespējamiem savstarpējiem savienojumiem Pēc pieciem ECRIS darbības gadiem visas 28 dalībvalstis pašlaik ir pievienojušās ECRIS, kā pēdējās 2017. gada janvārī pievienojās Slovēnija un Portugāle. Tomēr neviena no dalībvalstīm ECRIS ietvaros neapmainās ar informāciju ar visām pārējām 27 dalībvalstīm. 2016. gada nogalē savstarpējie savienojumi bija izveidoti tikai 76 % apmērā no to kopējā iespējamā skaita. Tāpēc galīgais mērķis, proti, panākt, ka visas dalībvalstis ir pievienojušās ECRIS sistēmai un tās ietvaros apmainās ar informāciju ar visām citām dalībvalstīm, vēl ir jāsasniedz. ·2016. gadā nosūtīto ziņojumu skaits sasniedza 2 miljonus No 300 000 ziņojumiem, kas tika nosūtīti starp visām savstarpēji savienotajām dalībvalstīm līdz 2012. gada beigām, 2016. gadā šis skaits pieauga līdz teju 2 miljoniem, un vidējais ziņojumu skaits mēnesī bija 165 000. Pašlaik gadā paziņojumu skaits par jaunām sodāmībām, pieprasījumi un atbildes uz pieprasījumiem katrā kategorijā ir aptuveni 350 000. Visaktīvākās dalībvalstis nosūtīto ziņojumu skaita ziņā atbilstīgi visiem trim minētajiem ziņojumu veidiem kopā 2016. gadā bija šīs valstis: DE (24,9 %), tai sekoja UK (13,7 %), IT (7,7 %), PL (6,6 %) un RO (5,5 %). ·Viena atbilde no trim atklāj iepriekšēju notiesājošu spriedumu Kopš pirmā ECRIS darbības gada 31 % gadījumu uz informācijas pieprasījumu par personas iepriekšēju sodāmību tika saņemta informācija par iepriekšēju notiesājošu spriedumu. Tas nozīmē, ka 31 % gadījumu, kad tika veikti pieprasījumi, attiecīgā persona jau bija notiesāta vienu vai vairākas reizes kādā citā Savienības valstī. Tas apstiprina ECRIS kā tāda rīka nozīmīgo vērtību, izmantojot kuru var iegūt sodāmības reģistru informāciju. 2016. gadā vairāk nekā 105 000 atbilžu saturēja informāciju par iepriekšēju notiesājošu spriedumu. ·Tendence paziņojumu skaitam stabilizēties Kopš 2014. gada, kad savstarpēji bija savienotas 25 dalībvalstis, paziņojumu skaits par jauniem notiesājošiem spriedumiem ir pakāpeniski stabilizējies, 2016. gadā sasniedzot 330 000 paziņojumu. Šāda situācija vērojama pēc būtiska sākotnējā pieauguma saistībā ar to, ka tīklam pievienojās jaunas dalībvalstis, izveidojot vairāk savstarpējo savienojumu. Ir paredzams, ka šis skaits vēl pieaugs neatkarīgi no notiesāšanas gadījumu skaita, savstarpējo savienojumu skaitam tuvojoties 100 %. ·Straujš informācijas pieprasījumu skaita un atbilžu skaita pieaugums Informācijas pieprasījumu skaits un atbilžu uz šiem pieprasījumiem skaits pēdējos piecos gados ir strauji pieaudzis, 2016. gadā sasniedzot 364 000 pieprasījumus un 350 000 atbildes. Tā ir pozitīva zīme, ka dalībvalstīs pieaug informētība par ECRIS izmantošanas nepieciešamību, lai pieprasītu informāciju kriminālprocesu ietvaros, kā arī citiem mērķiem, piemēram, saistībā ar pieņemšanu darbā, jo īpaši tādos amatos, kas ietver tiešu un regulāru saskarsmi ar bērniem, saskaņā ar Direktīvu 2011/93/ES . ·Būtiskas atšķirības starp dalībvalstīm attiecībā uz aktivitātēm ECRIS ietvaros un dienesta slodzi

Dažas dalībvalstis nosūta ievērojami vairāk informācijas pieprasījumu, nekā saņem. Šīs valstis 2016. gadā bija DE, UK, AT un CZ. Citām dalībvalstīm ir jāveic nozīmīgs darbs, atbildot uz pieprasījumiem, kamēr pašas tās nosūta mazāk pieprasījumu: PL, RO, SK, LT, IT, BG, LV, HU, HR, IE, EL, EE. Dažu citu dalībvalstu dienesta slodzi galvenokārt rada tas, ka tās nosūta daudz paziņojumu par jauniem notiesājošiem spriedumiem nodarījuma izdarītāju valstspiederības dalībvalstīm, bet pašas nosūta mazāk pieprasījumu: IT, BE, ES, FR, CY. ·Ne par visiem notiesājošiem spriedumiem un atjauninājumiem tiek paziņots Visaktīvākās dalībvalstis, kas 2016. gadā nosūtīja visvairāk paziņojumu par jauniem notiesājošiem spriedumiem, bija DE (29,7 % no visiem nosūtītajiem šāda veida paziņojumiem), IT (19,0 %), BE (13,6 %), UK (9,9 %), ES (9,0 %) un FR (5,2 %). Salīdzinājumam: dažas dalībvalstis vispār nesūta paziņojumus par jauniem notiesājošiem spriedumiem (EL) vai sūta tikai dažus paziņojumus attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem šajās valstīs (BG, EE, HR, LT, LV, MT, RO 2016. gadā; BG, EE, LV, HR, LT 2015. gadā; BG, EE, HR, LT, LV, RO, SK 2014. gadā). Ja informācija par notiesājošiem spriedumiem netiek sistemātiski un ticami paziņota, nodarījuma izdarītāji var izvairīties no savas kriminālās pagātnes vai atkal izdarīt tādus pašus noziegumus. Nosūtītie atjauninājumi par notiesājošiem spriedumiem veidoja aptuveni 27 % no visiem paziņojumiem 2016. gadā. Dažas dalībvalstis vispār nesūtīja atjauninājumus par iepriekš nosūtītiem paziņojumiem (BG, DK, EE, EL, LV, RO 2016. gadā; BG, DK, FI, EL 2015. gadā; DK, EE, FI, EL, HR, RO 2014. gadā) vai sūtīja maz šādu ziņojumu (HR, LT, LU 2016. gadā; EE, HR, LT, LU, LV, RO 2015. gadā; BG, HU, IE, LT, LU, LV, SK 2014. gadā). Ja informācija par notiesājošiem spriedumiem netiek atjaunināta, valstspiederības dalībvalsts apstrādā un izplata novecojušu un neuzticamu informāciju par notiesājošiem spriedumiem. ·Ne vienmēr ECRIS izmanto, lai pieprasītu informāciju par iepriekšēju sodāmību Dalībvalstis, kas 2016. gadā nosūtīja visvairāk pieprasījumu, bija šīs valstis: DE (38,6 %), tai sekoja UK (26,7 %), CZ (10,1 %), AT (6,9 %), ES (3,7 %) un FR (3,5 %). Taču dažas dalībvalstis vispār nesūtīja informācijas pieprasījumus (EL) vai sūtīja tikai dažus pieprasījumus (BG, CY, HU, IT, MT, SK 2016. gadā; BG, HU, IT, SK 2015. gadā; BG, EE, HR, HU, IT, SK 2014. gadā). Tā rezultātā rodas situācija, ka krimināltiesas, iespējams, pieņem spriedumus, nezinot par iepriekšēju sodāmību citās dalībvalstīs, un tas ir pretrunā Pamatlēmumā 2008/675/TI izvirzītajām prasībām. Nepietiekama informācija par iepriekšēju sodāmību liedz arī izmantot ticamu sodāmības informāciju citiem mērķiem, ne tikai kriminālprocesa ietvaros (piem., pārbaudēs pirms pieņemšanas darbā), tādējādi pavājinot noziedzības novēršanas centienus. ·Aptuveni uz 14 000 informācijas pieprasījumu (3,9 %) 2016. gadā nav sniegtas atbildes Vairumā dalībvalstu saņemto atbilžu skaits bija nedaudz mazāks par nosūtīto informācijas pieprasījumu skaitu, proti, vidējā starpība 2016. gadā bija aptuveni 3,9 %. Dalībvalstis, kurās to saņemto pieprasījumu īpatsvars, uz kuriem netika sniegtas atbildes, bija visaugstākais, ir šīs valstis: CY (66,1 %), EL (34,9 %), IT (20 %) un LV (17,8 %). ·Teju uz 13 000 pieprasījumu (3,6 %) 2016. gadā atbildes netika sniegtas tiesību aktos noteiktajā termiņā 2016. gadā gandrīz uz13 000 pieprasījumu netika sniegtas atbildes tiesību aktos noteiktajā termiņā. Tas atbilst 3,6 % no kopējā pieprasījumu skaita. Dalībvalstis, kurām bija vislielākās grūtības ievērot termiņu, ir: EL (28,1 % gadījumu uz pieprasījumiem, ko saņēma EL, netika sniegta atbilde noteiktajā termiņā), FI (21,5 %), EE (20,5 %), RO (9,3 %) un IT (5,28 %). ·ECRIS arvien biežāk izmanto citiem mērķiem, kas nav kriminālprocess ECRIS darbības laikā vidēji 81 % no visiem pieprasījumiem tika veikti saistībā ar kriminālprocesu, bet 19 % — citiem mērķiem, kas nav saistīti ar kriminālprocesu. To pieprasījumu skaits, kas ir saistīti ar citiem mērķiem, 2016. gadā pieauga līdz 22 %, sasniedzot 79 000 pieprasījumus. Vairums no pieprasījumiem saistībā ar citiem mērķiem, kas nav kriminālprocess, proti, 68 % no visiem pieprasījumiem citiem mērķiem un 15 % no visiem veiktajiem pieprasījumiem, ir privātpersonu informācijas pieprasījumi par savu sodāmību. ·Pašlaik ECRIS reti tiek izmantota attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem un bezvalstniekiem (TCN) Vidēji 90 % no visiem pieprasījumiem attiecas uz ES pilsoņiem, un aptuveni 10 % —uz trešo valstu valstspiederīgajiem un bezvalstniekiem. Informācijas pieprasījumu skaits par TCN 2016. gadā pārsniedza 33 000. Sagaidāms, ka ECRIS sistēmas papildināšana ar īpašu centralizētu sistēmu attiecībā uz TCN, kā Komisija to ir piedāvājusi šā datu kopuma ietvaros (kas ietver arī šo ziņojumu), veicinās būtisku pieprasījumu skaita pieaugumu attiecībā uz TCN. 3. ECRIS ietvaros veikto apmaiņu raksturojums skaitļos 3.1. Pievienojušās dalībvalstis Var uzskatīt, ka dalībvalsts ir pievienojusies ECRIS, ja tā apmainās ar sodāmības reģistru informāciju ar vismaz vienu savienoto partneri. Līdz šim ECRIS ir pievienojušās visas 28 dalībvalstis, un tās apmainās ar sodāmības reģistru informāciju ar vismaz vienu citu dalībvalsti, turklāt jāpiebilst, ka pēdējās dalībvalstis (SI un PT) pievienojās sistēmai 2017. gada janvārī. Informāciju par pievienošanās ECRIS tīklam vēsturi skatīt pielikuma 1.1. sadaļā. ECRIS ir decentralizēta sistēma, kurā visām dalībvalstīm būtu jābūt savstarpēji savienotām. Kopējais iespējamo savstarpējo savienojumu skaits šādā konfigurācijā ir 756 (27*28). Lai arī tagad ECRIS ir pievienojušās visas dalībvalstis, neviena no tām neapmainās ar informāciju ECRIS ietvaros ar visām pārējām 27 dalībvalstīm.

Tālāk dotajā tabulā ir parādīts savstarpējo savienojumu skaits katrai dalībvalstij 2017. gada aprīlī. ECRIS sistēma uzsāka darbību 2012. gadā ar 173 no 756 iespējamajiem savstarpējiem savienojumiem (ja visas 28 dalībvalstis būtu pievienojušās). Pēc pieciem sistēmas darbības gadiem, 2016. gada nogalē, bija izveidoti 575 savstarpējie savienojumi, kas veido 76 % no kopējā iespējamo savstarpējo savienojumu skaita un 88 % no operatīvo savstarpējo savienojumu skaita (SI un PT tajā laikā vēl joprojām nebija pievienojušās ECRIS). Savstarpējo savienojumu skaita progresu gadu gaitā skatīt pielikuma 1.1. sadaļā. 2017. gadā četras dalībvalstis (AT, ES, UK un IE) sasniedza augstāko operatīvo savstarpējo savienojumu skaitu (26). Tāpēc galīgais mērķis, proti, panākt, ka visas dalībvalstis ir pievienojušās ECRIS sistēmai un tās ietvaros apmainās ar informāciju ar visām citām dalībvalstīm, vēl ir jāsasniedz. 3.2. Kopējais nosūtīto ziņojumu skaits Tālāk dotajā diagrammā ir parādīts starp savienotajām dalībvalstīm gada laikā nosūtīto ziņojumu strauji pieaugošais skaits laikposmā kopš ECRIS darbības uzsākšanas 2012. gada aprīlī līdz 2016. gada 31. decembrim. Analizējot datus par 2012. gadu, jāņem vērā, ka darbība togad notika tikai 8 mēnešus. To ziņojumu skaits, kas tika nosūtīti starp visām savstarpēji savienotajām dalībvalstīm, pieauga no 300 000 ziņojumiem, kas tika nosūtīti līdz 2012. gada beigām, līdz teju 2 miljoniem 2016. gadā, kad vidēji mēnesī tika nosūtīti 165 000 ziņojumi. Šajā apjomā ietilpst visa veida ziņojumi — paziņojumi, informācijas atjauninājumi, pieprasījumi, atbildes, noraidījumi, citas atbildes, papildu informācijas apmaiņa utt. Tālāk dotajā diagrammā ir parādīta tendence attiecībā uz paziņojumu, pieprasījumu un atbilžu uz pieprasījumiem skaitu piecos ECRIS darba gados. Tajā ir ņemti vērā tikai paziņojumi par jauniem notiesājošiem spriedumiem, neieskaitot informācijas atjauninājumus. “Atbildes” ietver atbildes uz pieprasījumiem, pieprasījumu noraidījumus un citas atbildes. Pašlaik paziņojumu, pieprasījumu un atbilžu uz pieprasījumiem skaits gadā sasniedz aptuveni 350 000 katrā kategorijā. Kopš 2014. gada, kad bija pievienojušās 25 dalībvalstis, paziņojumu skaits par jauniem notiesājošiem spriedumiem ir pakāpeniski stabilizējies pēc sākotnējā būtiskā pieauguma, kas korelēja ar jaunu dalībvalstu pievienošanos tīklam un vairāku savstarpējo savienojumu izveidi. Ir paredzams, ka šis skaits vēl pieaugs neatkarīgi no notiesāšanas gadījumu skaita, savstarpējo savienojumu skaitam sasniedzot 100 %. Savukārt informācijas pieprasījumu skaits un saistīto atbilžu uz pieprasījumiem skaits strauji pieaug. Tā ir pozitīva zīme, ka dalībvalstīs pieaug informētība par ECRIS izmantošanas nepieciešamību, lai pieprasītu informāciju kriminālprocesos un varētu ņemt vērā iepriekšēju sodāmību saskaņā ar Pamatlēmumu 2008/675/TI. Pozitīvo tendenci stiprina arī pieaugošais to pieprasījumu skaits, kuros pieprasa informāciju citiem mērķiem, kas nav kriminālprocess (piem., saistībā ar nodarbinātību, jo īpaši amatos, kas ietver regulāru saskarsmi ar bērniem, saskaņā ar Direktīvu 2011/93/ES). 3.3. Paziņojumu, pieprasījumu un atbilžu skaits pa dalībvalstīm Tālāk dotajā diagrammā ir parādīts nosūtīto paziņojumu par jauniem notiesājošiem spriedumiem, nosūtīto informācijas pieprasījumu un nosūtīto atbilžu skaits visām 2016. gadā savstarpēji savienotajām dalībvalstīm. Datus par 2014. un 2015. gadu skatīt pielikuma 1.2. sadaļā. Visaktīvākās dalībvalstis nosūtīto ziņojumu kopējā skaita ziņā, ņemot vērā minēto trīs veidu ziņojumus, bija: - 2016. gadā: DE (24,9 %), tai sekoja UK (13,7 %), IT (7,7 %), PL (6,6 %) un RO (5,5 %); - 2015. gadā: DE (25,6 %), tai sekoja UK (14,7 %), IT (9,1 %), PL (7,0 %) un RO (5,6 %);

- 2014. gadā: DE (28,7 %), tai sekoja IT (10,9 %), UK (9,7 %), FR (8,3 %) un PL (6,8 %). Šajā attēlā ir parādītas būtiskas atšķirības starp dalībvalstīm attiecībā uz aktivitātēm ECRIS ietvaros un dienesta slodzi. Dažas dalībvalstis pieprasa informāciju ievērojami biežāk, nekā tām pieprasa sniegt informāciju: DE, UK, AT un 2016. gadā — arī CZ. Citām dalībvalstīm ir lielākoties jāveic darbs, atbildot uz pieprasījumiem, kamēr pašas tās nosūta mazāk pieprasījumu: PL, RO, SK, LT, IT, BG, LV, HU, HR, IE, EL, EE. Dažu citu dalībvalstu dienesta slodzi galvenokārt rada tas, ka tās nosūta lielu skaitu paziņojumu par jauniem notiesājošiem spriedumiem nodarījuma izdarītāja valstspiederības dalībvalstij, bet pašas nosūta mazāk pieprasījumu: IT, BE, ES, FR, CY. 3.4. Paziņojumi Tālāk dotajā diagrammā ir attēlots visu to paziņojumu skaits, kurus savstarpēji savienotās dalībvalstis izsniegušas 2016. gadā, norādot atsevišķi paziņojumus par jauniem notiesājošiem spriedumiem un paziņojumus, ar ko atjaunina iepriekš nosūtītus paziņojumus. Datus par 2014. un 2015. gadu skatīt pielikuma 1.3. sadaļā. Nosūtīto paziņojumu skaits ievērojami atšķiras starp dalībvalstīm, svārstoties no teju 100 000 paziņojumiem (DE) līdz nullei paziņojumu par jauniem notiesājošiem spriedumiem (EL) gadā. Šo atšķirību analīzē ir jāņem vērā galvenokārt divi faktori — valsts lielums un citu dalībvalstu to valstspiederīgo skaits, kuri ir notiesāti (turpmāk “citu ES dalībvalstu valstspiederīgo kopums”). Atsevišķu dalībvalstu statistikas datu detalizētu analīzi skatīt pielikuma 2. sadaļā. Dalībvalstis, kas visaktīvāk nosūtīja paziņojumus par jauniem notiesājošiem spriedumiem, bija: - 2016. gadā: DE (29,7 %), tai sekoja IT (19,0 %), BE (13,6 %), UK (9,9 %), ES (9,0 %) un FR (5,2 %); - 2015. gadā: DE (28,7 %), tai sekoja IT (19,8 %), BE (12,5 %), UK (11,4 %), FR (6,3 %) un ES (5,9 %); - 2014. gadā: DE (30,0 %), tai sekoja IT (20,8 %), FR (11,2 %), BE (8,4 %), UK (7,9 %) un ES (5,8 %). Ņemot vērā visus nosūtītos paziņojumus, tostarp informācijas atjauninājumus, iepriekšminētā klasifikācija būs diezgan līdzīga, Spānijai izvirzoties trešajā pozīcijā 2016. gadā, bet ceturtajā — 2014. un 2015. gadā. Nosūtītie paziņojumi par jauniem notiesājošiem spriedumiem un paziņojumi par atjauninājumiem 2016. gadā veidoja vidēji attiecīgi 73,2 % un 26,8 % no kopējā nosūtīto paziņojumu skaita. Datus par 2014. un 2015. gadu skatīt pielikuma 1.3. sadaļā. Šis sadalījums dažādās dalībvalstīs ir būtiski atšķirīgs — dažās valstīs atjauninājumu skaits divkārt pārsniedz paziņojumu skaitu (piem., AT, PL), citās — paziņojumu skaits abās šajās kategorijās ir gandrīz vienāds (piem., ES, NL), bet vēl citās — atjauninājumi veido tikai nelielu daļu no visiem paziņojumiem (piem., BE, UK). Vācijā, kas nosūta vislielāko skaitu paziņojumu, atjauninājumi veido aptuveni 22 % no visiem nosūtītajiem paziņojumiem. Pamatojoties uz statistikas datu detalizētu analīzi, šajā saistībā tika noteiktas divas problēmas. Pirmkārt, dažas dalībvalstis attiecībā uz citu ES dalībvalstu pilsoņiem paziņojumus par jauniem notiesājošiem spriedumiem nesūta vispār (EL) vai sūta ļoti maz (BG, EE, HR, LT, LV, MT, RO 2016. gadā; BG, EE, LV, HR, LT 2015. gadā; BG, EE, HR, LT, LV, RO, SK 2014. gadā). Tā rezultātā notiesājošie spriedumi, par kuriem netika paziņots, netika arī reģistrēti valstspiederības dalībvalstī(-īs) un nodarījuma izdarītāji, iespējams, spēja izvairīties no savas noziedzīgās pagātnes sekām. Otrkārt, dažas dalībvalstis nesūta atjauninājumus attiecībā uz saviem iepriekš nosūtītajiem paziņojumiem (BG, DK, EE, EL, LV, RO 2016. gadā; BG, DK, FI, EL 2015. gadā; DK, EE, FI, EL, HR, RO 2014. gadā) vai sūta maz šādu ziņojumu (HR, LT, LU 2016. gadā; EE, HR, LT, LU, LV, RO 2015. gadā; BG, HU, IE, LT, LU, LV, SK 2014. gadā). Ja dalībvalsts, kas pieņem notiesājošo spriedumu, nenosūta informācijas atjauninājumus, valstspiederības dalībvalsts apstrādā un izplata neatjauninātu un neuzticamu informāciju. 3.5. Informācijas pieprasījumi Tālāk dotajā diagrammā visu savstarpēji saistīto dalībvalstu nosūtīto informācijas pieprasījumu skaits 2016. gadā ir salīdzināts ar to atbilžu skaitu, kas ir saņemtas uz šiem pieprasījumiem. Datus par 2014. un 2015. gadu skatīt pielikuma 1.4. sadaļā. Veikto informācijas pieprasījumu apjoms lielā mērā atšķiras starp dalībvalstīm, svārstoties no 140 000 pieprasījumiem (DE) līdz nullei pieprasījumu (EL) gadā. Galvenais faktors, kas jāņem vērā, analizējot šīs atšķirības, ir to citu dalībvalstu valstspiederīgo skaits, kuri dzīvo konkrētajā dalībvalstī.

Dalībvalstis, kas bija visaktīvākās veikto pieprasījumu skaita ziņā, bija: - 2016. gadā: DE (38,6 %), tai sekoja UK (26,7 %), CZ (10,1 %), AT (6,9 %), ES (3,7 %) un FR (3,5 %); - 2015. gadā: DE (40,0 %), tai sekoja UK (29,4 %), AT (8,2 %), FR (4,5 %), ES (4,0 %) un CZ (3,3 %); - 2014. gadā: DE (45,3 %), tai sekoja UK (18,7 %), AT (13,7 %), FR (7,6 %), CZ (4,1 %) un NL (2,8 %). Dažas dalībvalstis nesūtīja pieprasījumus vispār (EL) vai sūtīja maz pieprasījumu attiecībā uz citu ES dalībvalstu valstspiederīgajiem (BG, CY, HU, IT, MT, EE, HR, LV, RO, SK 2016. gadā; BG, HU, IT, EE, HR, LV, RO, CY, SK 2015. gadā; BG, EE, HR, HU, IT, LV, CY, SK 2014. gadā). Tā rezultātā rodas situācija, ka krimināltiesas, iespējams, pieņem spriedumus, nezinot par iepriekšēju sodāmību citās dalībvalstīs, un tas ir pretrunā prasībām, kas izvirzītas Pamatlēmumā 2008/675/TI par pieņemtu spriedumu ņemšanu vērā jaunā kriminālprocesā. Turklāt samazināsies sodāmības reģistru izziņu preventīvā ietekme saistībā ar citiem mērķiem, kas nav kriminālprocess, piemēram, saistībā ar nodarbinātību. Iepriekšminētie dati ļauj arī secināt, ka ne uz visiem informācijas pieprasījumiem tiek sniegtas atbildes. Vairumā gadījumu saņemto atbilžu skaits ir nedaudz mazāks par nosūtīto pieprasījumu skaitu, proti, vidējā starpība 2016. gadā bija aptuveni 3,9 %. To dalībvalstu gadījumā, kuras visaktīvāk sūta pieprasījumus, 2016. gadā atbildes netika saņemtas uz 7 % DE pieprasījumu (9577), 4 % AT pieprasījumu (869) un 2 % UK pieprasījumu (1709). 3.6. Atbildes uz pieprasījumiem Tālāk dotajā diagrammā ir attēlots visu savstarpēji savienoto dalībvalstu nosūtīto atbilžu apjoms 2016. gadā, salīdzinot ar to attiecīgo informācijas pieprasījumu apjomu, kurus tās tika saņēmušas. Datus par 2014. un 2015. gadu skatīt pielikuma 1.5. sadaļā. Saņemto pieprasījumu un tiem atbilstošo nosūtīto atbilžu skaits dažādās dalībvalstīs ir būtiski atšķirīgs, no 62 000 (PL) līdz 63 pieprasījumiem (MT) gadā. Šo atšķirību analīzē ir jāņem vērā galvenokārt divi faktori — kopējais iedzīvotāju skaits dalībvalstī un dalībvalsts to valstspiederīgo skaits, kuri dzīvo citās dalībvalstīs. Atsevišķu dalībvalstu statistikas datu detalizētu analīzi skatīt pielikuma 2. sadaļā. Dalībvalstis, kas saņēma vislielāko informācijas pieprasījumu skaitu un attiecīgi atbildēja uz vislielāko pieprasījumu skaitu absolūtā izteiksmē (ne vienmēr tas atspoguļo lielāko īpatsvaru attiecībā pret saņemto pieprasījumu skaitu), bija: - 2016. gadā: PL (17,4 % no visām atbildēm), tai sekoja RO (16,2 %), SK (9,1 %), DE (6,2 %), IT (5,1 %) un FR (4,6 %); - 2015. gadā: PL (18,9 %), tai sekoja RO (17,9 %), DE (7,5 %), IT (6,5 %), LT (5,2 %) un FR (4,9 %); - 2014. gadā: PL (20,0 %), tai sekoja RO (13,0 %), DE (9,9 %), IT (8,5 %), FR (5,2 %) un LT (5,0 %). Lai arī kopumā visas dalībvalstis atbildēja uz pieprasījumiem, ne uz visiem informācijas pieprasījumiem tika sniegtas atbildes. Vairumā gadījumu nosūtīto atbilžu skaits ir nedaudz mazāks par saņemto informācijas pieprasījumu skaitu, proti, vidējā starpība 2016. gadā bija aptuveni 3,9 %. To dalībvalstu gadījumā, kas 2016. gadā saņēma vislielāko pieprasījumu skaitu, IT neatbildēja uz 20,4 % no saņemtajiem pieprasījumiem (5579), FR — uz 3,9 % (657), DE — uz 2,5 % (552), PL — uz 1,9 % (1174), RO — uz 1,7 % (970) un SK — uz 0,1 % (47). Dalībvalstis, kuru neatbildēto pieprasījumu īpatsvars 2016. gadā bija vislielākais, bija: CY (66,1 % no saņemtajiem pieprasījumiem), EL (34,9 %), IT (20,4 %) un LV (17,8 %). 3.7. Atbildes, kas netika sniegtas tiesību aktos noteiktajā termiņā Vēl viena problēma ir saistīta ar to, ka uz dažiem pieprasījumiem atbildes netika sniegtas tiesību aktos noteiktajā termiņā. Tālāk dotajā tabulā ir sniegts pārskats par visām dalībvalstīm (DV) attiecībā uz to atbilžu skaitu, kas 2016. gadā netika sniegtas tiesību aktos noteiktajā termiņā.

2016. gadā uz aptuveni 13 000 pieprasījumiem atbildes netika sniegtas tiesību aktos noteiktajā termiņā. Tas atbilst 3,6 % no kopējā pieprasījumu skaita. Dalībvalstis, kurām bija vislielākās grūtības ievērot termiņu, bija: EL (28,1 % gadījumos atbilde uz pieprasījumiem netika sniegta noteiktajā termiņā), FI (21,5 %), EE (20,5 %), RO (9,3 %) un IT (5,28 %). Attiecībā uz atbildēm, kas tika nosūtītas pēc tiesību aktos noteiktā termiņa beigām, — novēloti tika nosūtītas 27,33 % no LT atbildēm (4198), 21,33 % no IE atbildēm (2153), 19,56 % no CY atbildēm (134), 6,12 % no RO atbildēm (3535) un 4,92 % no PL atbildēm (3056). 3.8. Pieprasījumi kriminālprocesa ietvaros un saistībā ar citiem mērķiem Tālāk dotajās diagrammās ir parādīta proporcija starp pieprasījumiem kriminālprocesa ietvaros un pieprasījumiem saistībā ar citiem mērķiem, kas nav kriminālprocess, laikposmā no 2012. gada līdz 2016. gadam. ECRIS darbības laikā vidēji 81 % no visiem pieprasījumiem ir veikti kriminālprocesa ietvaros, bet 19 % — saistībā ar citiem mērķiem. Pieprasījumu skaits saistībā ar citiem mērķiem 2016. gadā sasniedza 79 000. 2012.–2014. gadā pieprasījumu saistībā ar citiem mērķiem īpatsvars bija stabils. Pieaugumu par līdz pat 22 % 2016. gadā galvenokārt izraisīja pieaugošais tādu pieprasījumu skaits, īstenojot Direktīvu 2011/93/ES, kas saistīti ar nodarbinātību, proti, pieņemšanu darbā profesionālai vai organizētai brīvprātīgai darbībai, kurā ir tieša un regulāra saskarsme ar bērniem. Šādu pieprasījumu skaits 2016. gadā bija teju 8000 jeb 10 % no visiem pieprasījumiem, kas saistīti ar citiem mērķiem. Salīdzinājumam — 2012. gadā šādu pieprasījumu skaits bija niecīgs (7 pieprasījumi). 2016. gadā pieprasījumus saistībā ar citiem mērķiem, kas nav kriminālprocess, lielākoties veica privātpersonas, lai saņemtu informāciju par savu sodāmību, — 68 % no visiem pieprasījumiem citiem mērķiem un 15 % — no visiem veiktajiem pieprasījumiem. Nākamās lielākās pieprasījumu grupas ir pieprasījumi no kompetentajām administratīvajām iestādēm tādu procesu ietvaros, kas nav kriminālprocesi (14 % no pieprasījumiem citiem mērķiem un 3,1 % no visiem veiktajiem pieprasījumiem), pieprasījumi saistībā ar nodarbinātību saskaņā ar Direktīvu 2011/93/ES (attiecīgi 9,9 % un 2,2 %) un pieprasījumi, kas nepieciešami, lai saņemtu ieroču nēsāšanas atļauju (attiecīgi 3,5 % un 0,8 %). Pieprasījumi saistībā ar svarīgo mērķi iegūt citas valsts pilsonību veidoja tikai aptuveni 1,4 % no visiem pieprasījumiem, kas paredzēti citiem mērķiem, un 0,3 % no visiem pieprasījumiem. Sīkāku informāciju par pieprasījumu apjomu pa dažādām mērķu kategorijām 2014.–2016. gadā skatīt pielikuma 1.6. sadaļā. 3.9. Pieprasījumi attiecībā uz ES pilsoņiem un TCN Tālāk dotajās diagrammās ir attēlots tas, cik pieprasījumu proporcionāli attiecas uz ES pilsoņiem, un cik — uz TCN, norādot datus pa gadiem un vidēji visā ECRIS darbības laikā. Vidēji 90 % no visiem pieprasījumiem attiecas uz ES pilsoņiem, bet aptuveni 10 % — uz TCN. To pieprasījumu īpatsvars, kas attiecas uz bezvalstniekiem, ir niecīgs (0,03 %).