Pēc Padomes lūguma šā Komisijas ziņojuma temats attiecas tikai uz to Vienotās pieejas daļu, kas skar decentralizētu aģentūru atrašanās vietu. Tajā izklāstīta statistikas un faktiskā informācija par Vienotās pieejas attiecīgo elementu īstenošanu kopš tās pieņemšanas 2012. gada 19. jūlijā. Tāpēc šis ziņojums ir vienreizēja iniciatīva, kas nošķirta no iepriekšējiem Komisijas progresa ziņojumiem par Vienotās pieejas īstenošanu vai Komisijas novērtējumiem par atsevišķām decentralizētām aģentūrām. Šā ziņojuma mērķis nav nedz novērtēt Vienoto pieeju, nedz arī sniegt ieteikumus turpmākajai darbībai.

Minētajā novērtējumā atrašanās vietas tika uzskatītas par aģentūru izveides svarīgu elementu, kas galu galā veicina to labu pārvaldību. Tajā jo īpaši tika konstatēts, ka vietu pieejamība ceļa izdevumu un laika ziņā varētu ietekmēt aģentūru resursus un efektivitāti. Mītnesvietu apstākļu noteikšanā par svarīgiem elementiem tika uzskatīts arī to lēmumu pieņemšanas brīdis un būtība, kas attiecas uz aģentūru mītnesvietām. Novērtējums saistīja starp aģentūru un tās uzņēmējvalsti noslēgtā mītnes nolīguma pastāvēšanu ar aģentūras spēju iegūt konkrētas, ar mītnesvietu saistītas privilēģijas un piesaistīt jaunus darbiniekus tās atrašanās vietai.

Pirmā mītnesvieta tika izraudzīta 2014. gadā. Pēc Apvienotās Karalistes vienpusējā lēmuma par to, ka tā vairs nevēlas uzņemt Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūru (CEPOL) savā teritorijā, tika nolemts, ka minētā aģentūra varētu tikt pārvietota uz Budapeštu. Pēc tam, tajā pašā gadā, tika nolemts, ka Vienotā noregulējuma valde (VNV) varētu tikt izveidota Briselē. Visbeidzot, 2018. gadā saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības tika nolemts, ka Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) varētu tikt pārvietota uz Amsterdamu un Eiropas Banku iestāde (EBI) — uz Parīzi.

Jo īpaši saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības 27 dalībvalstu vai valdību vadītāji vispirms, 2017. gada 22. jūnijā, vienojās par sīki izstrādātu procedūru, kas paredzēta, lai izraudzītos Eiropas Zāļu aģentūras un Eiropas Banku iestādes turpmākās mītnesvietas. Pēc secīgām balsošanas kārtām, kurās piedalījās ES-27 ministri, galīgo balsošanu veicot aizklāti, saskaņā ar minēto procedūru 2017. gada 20. novembrī par abu attiecīgo aģentūru jaunajām atrašanās vietām tika izraudzītas Parīze un Amsterdama. Pēc tam Komisija iesniedza divus tiesību aktu priekšlikumus, lai iekļautu aģentūru jaunās mītnesvietas to dibināšanas aktos. Padome un Eiropas Parlaments 2018. gada novembrī pieņēma Regulas (ES) Nr. 2018/1717 un Nr. 2018/1718.

Vienotajā pieejā trīs iestādes atzina, ka visām aģentūrām jābūt mītnes nolīgumiem. Lai ievērotu šo principu un nodrošinātu ilgtermiņa darbības apstākļus, prasība par šādu nolīgumu tagad tiek sistemātiski iekļauta Komisijas priekšlikumos par aģentūru dibināšanas regulām. Līdz šim 16 no 33 dibināšanas aktiem ir ietverti noteikumi, kuros paredzēts, ka aģentūrām un to uzņēmējvalstīm ir jānoslēdz šāds nolīgums.

Kopš Vienotās pieejas pieņemšanas astoņas decentralizētās aģentūras ir noslēgušas mītnes nolīgumus ar to uzņēmējvalstīm. Tādējādi līdz šim 29 no 33 pašreizējām decentralizētajām aģentūrām ir noslēgušas mītnes nolīgumus ar to uzņēmējvalstīm. Gandrīz puse no šiem nolīgumiem tika parakstīti divu gadu laikā pēc mītnesvietas izraudzīšanās.

3.2.2.Komisijas pamatnostādnes par mītnes nolīgumiem

Komisija 2013. gada 10. decembrī izdeva pamatnostādnes, kas aģentūrām un to uzņēmējvalstīm jāņem vērā, apspriežot jaunu mītnes nolīgumu. Saskaņā ar decentralizēto aģentūru sniegto informāciju aptuveni trīs ceturtdaļas no nolīgumiem sagatavoja un parakstīja līdz Komisijas pamatnostādņu izdošanai. Tomēr šīs pamatnostādnes tika izmantotas kā pamats atlikušās ceturtdaļas apspriešanai.

Minētās pamatnostādnes tika arī izdotas, lai pārskatītu pašreizējos mītnes nolīgumus. Kopš parakstīšanas ir atjaunināti pieci mītnes nolīgumi, neveicot to sākotnējās versijās būtiskus grozījumus.

3.2.3.Noteikumu būtība mītnes nolīgumos

Attiecībā uz tādiem aspektiem kā imunitāte, piekļuve medicīniskajai aprūpei, ieceļošana un uzturēšanās, nodokļi, sociālā nodrošinājuma iemaksas un muitas nodevu atbrīvojumi vairumā pašreizējo mītnes nolīgumu iekļautie noteikumi ir līdzīgi.

Attiecībā uz noteikumiem par imunitāti vairumā mītnes nolīgumu ir iekļauta aģentūru telpu, to aktīvu un arhīvu neaizskaramība, oficiālās saziņas un dokumentu diplomātiskais statuss un imunitāte pret tiesvedību. Jebkurā gadījumā, pat ja mītnes nolīgumos nav paredzēti šādi nosacījumi, uz visām aģentūrām attiecas noteikumi, kas iekļauti Protokolā (Nr. 7) par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā, kurš piemērojams visās dalībvalstīs.

Turklāt vairumā mītnes nolīgumu ir noteikumi, kuros paredzēti atbrīvojumi no nodokļiem un muitas nodevām. Atbilstīgi šiem nosacījumiem aģentūras telpas, ienākumi un transportlīdzekļi ir atbrīvoti no nodokļiem tāpat kā preču piegāde un pakalpojumu sniegšana. Atbrīvojumus no muitas nodevām piemēro aģentūras priekšmetiem, kas paredzēti oficiālai lietošanai, publikācijām un transportlīdzekļiem.

Attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un veselības aprūpi gandrīz visi mītnes nolīgumi atbrīvo personālu no obligāto iemaksu veikšanas valstu sociālās nodrošināšanas sistēmās. Aptuveni pusei no šīm aģentūrām ir arī piekļuve sabiedriskajiem pakalpojumiem bez diskriminācijas.