Amalgamas izmantošana zobārstniecībā veido lielāko atlikušo dzīvsudraba patēriņu ES. Jau kopš 2018. gada 1. jūlija Regula aizliedz to izmantot piena zobu ārstēšanai un mazaizsargātāko sabiedrības locekļu, t. i., bērnu vecumā līdz 15 gadiem un grūtnieču vai sieviešu, kas baro ar krūti, zobu ārstēšanai. Saskaņā ar Regulas 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu šajā ziņojumā tiek sniegta informācija par iespējām zobārstniecības amalgamas izmantošanas pakāpeniskai izbeigšanai ES attiecībā uz visiem sabiedrības locekļiem. Šādi rīkojoties, Komisija ir vienlaikus aptvērusi arī dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu emisijas no krematorijām.

a)“to, vai Savienībai nepieciešams reglamentēt dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu emisijas no krematorijām;

Pēdējo 15 gadu laikā ES ir izstrādājusi tālejošu politiku un tiesisko regulējumu, lai kontrolētu, izbeigtu un, ja tas nav iespējams, samazinātu dzīvsudraba izmantošanu un eksponētību tam, tādējādi samazinot tā radīto apdraudējumu. Nozīmīgs ES instruments ir Regula (ES) 2017/852 par dzīvsudrabu (turpmāk “Regula”), kurā tiek aplūkots viss dzīvsudraba dzīves cikls, sākot no primārās ieguves līdz tā atkritumu apglabāšanai.

Dzīvsudrabs ir toksisks elements, kas rada būtisku apdraudējumu videi un cilvēka veselībai. Cilvēki dzīvsudrabam tiek eksponēti, galvenokārt uzņemot to ar jūras veltēm. Tas ir spēcīgs neirotoksīns, kas izraisa paliekošus smadzeņu un nieru bojājumus pieaugušajiem, kā arī ietekmē attīstību augļa stadijā un agrīnā bērnībā. Šī viela ir bioakumulatīva un caur barošanās tīkliem un gaisa piesārņojuma pārrobežu pārnesi pārvietojas pa visu pasauli. Gaisā esošais dzīvsudrabs uzkrājas augsnē un ūdenstilpēs.

Amalgamas izmantošana zobārstniecībā veido lielāko atlikušo dzīvsudraba patēriņu ES. Aplēstais zobārstniecības amalgamas ikgadējais pieprasījums (ES-28 valstīs) 2018. gadā bija 27–58 t dzīvsudraba. Salīdzinājumā ar agrāku aplēsi — 55–95 t dzīvsudraba 2010. gadā — tas ir būtisks samazinājums par apmēram 43 %. Aplēses liecina, ka 2018. gadā ES-28 tika veikti apmēram 372 miljoni zobu atjaunošanas procedūru. No šīm procedūrām zobārstniecības amalgama tika izmantota tikai 10–19 % gadījumu. Tomēr šis īpatsvars dažādās dalībvalstīs būtiski atšķiras, kā tas redzams 1. diagrammā.

Pārskatīšana palīdz īstenot Eiropas zaļajā kursā izvirzīto nulles piesārņojuma mērķi nolūkā panākt no toksikantiem brīvu vidi.

ES iekšējā tirgus tiesību akti aizliedz daudzus produktus, kas satur dzīvsudrabu, laist ES tirgū (tostarp importēt). Daļu no tiem (taču ne visus) Regula aizliedz arī ražot un eksportēt. Šāds atšķirīgs tiesiskais režīms dažādiem dzīvsudrabu saturošiem produktiem ir izveidojies starptautisko rīcībpolitiku, t. i., Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu (turpmāk “Konvencija”), kontekstā, kurā Regula tikusi pieņemta . Šī Konvencija, kuru ratificējusi ES un lielākā daļa dalībvalstu, aizliedz vairāku dzīvsudrabu saturošu produktu ražošanu, eksportu un importu. Tādējādi vispārīgais princips ir tāds, ka, ja dzīvsudrabu saturošus produktus reglamentē Konvencija, ES tiesību aktos noteiktais aizliegums laist tos ES iekšējā tirgū tiek paplašināts, lai ietvertu ražošanu un eksportu, ar mērķi nodrošināt atbilstību starptautisko tiesību prasībām. Saskaņā ar 19. panta 1. punkta c) apakšpunktu šis ziņojums informē par iespējām un potenciālajiem ieguvumiem, kas rastos videi, ja Regulā noteikto ražošanas un eksporta aizliegumu piemērotu visiem produktiem, kurus laist tirgū ir aizliegts uz citu ES tiesību instrumentu pamata, arī tad, ja Konvencija tos neaizliedz.

Jāsecina, ka paātrināta pāreja uz bezdzīvsudraba plombām būtiski negatīvi neietekmētu pacientus, zobārstus vai zobārstniecības plombu ražotājus. Tomēr var būt nepieciešams pielāgot izdevumu atlīdzināšanas sistēmas dalībvalstīs, kurās ir lielas atšķirības atkarībā no izmantotā materiāla.

Cenu atšķirība par zobu atjaunošanu ar dažādu veidu materiāliem ir salīdzinoši neliela, jo ir uzlabotas zobu atjaunošanas metodes, kurās netiek izmantoti dzīvsudrabu saturoši materiāli. Turklāt ir mazinājusies arī zobārstniecības amalgamas un bezdzīvsudraba materiālu cenu atšķirība. Tas ierobežo sociālekonomisko ietekmi, ko attiecībā uz zobārstniecības izmaksām radītu paātrināta pāreja uz bezdzīvsudraba plombām, un līdz ar to arī pastarpināto ekonomisko ietekmi uz zobārstiem, pacientiem un veselības aprūpes izdevumu atlīdzināšanas sistēmām.

Ja ES un dalībvalstu līmenī netiks īstenoti rīcībpolitiski papildu pasākumi, ir paredzams, ka no 2018. gada līdz 2030. gadam zobārstniecības amalgamas izmantošana samazināsies par apmēram 70 %. Tomēr atlikušais izmantošanas apjoms joprojām būtu ievērojams — 2030. gadā tiktu izmantotas aptuveni 8–17 t dzīvsudraba.

Tomēr zobārstus pārstāvošās organizācijas ir paudušas bažas par to, ka par bezdzīvsudraba materiāliem trūkst informācijas, arī par noteiktu materiālu, no kuriem daži satur bisfenolu A (BPA) un nanoizmēra daļiņas, drošības profilu un biosaderību. Pieejamajos zinātniskajos pārskatos secināts, ka BPA izdalīšanās no noteiktiem zobārstniecības materiāliem ir saistīta ar gluži niecīgiem veselības riskiem un ka eksponētība BPA ir pieļaujamās diennakts devas robežās . Tomēr šie secinājumi ir balstīti uz BPA riska novērtējumu, kuru 2015. gada veica Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde un kurš šobrīd tiek pārskatīts.

Ekoloģiskie aspekti

Zobārstniecības amalgama rada būtiskas dzīvsudraba emisijas gaisā, ūdenī un augsnē.

Tika aplēsts, ka zobārstniecības amalgama savā dzīves ciklā emitē gaisā apmēram 19 t (2012. g., ES-27). Zobārstniecības klīniku radītās emisijas ūdenī tika aplēstas 3 t apmērā (2010. g., ES-27); tās samazināsies, jo Regula prasa zobārstu prakses aprīkot ar zobārstniecības amalgamas separatoriem, kas nodrošina augstu aiztures līmeni.

Dzīvsudraba klātbūtne notekūdeņos rada problēmas saistībā ar atliekām (dūņām), kas nāk no pilsētu notekūdeņu attīrīšanas iekārtām. Atkarībā no notekūdeņu attīrīšanas veida dzīvsudrabs var saglabāties notekūdeņu attīrīšanas iekārtu dūņās. Zobārstniecības amalgamas radītās dzīvsudraba emisijas augsnē, kas tiek aplēstas 8 t apmērā (2010. g., ES-27), galvenokārt rodas no šādu dūņu izkliedēšanas uz augsnes. Direktīvā 86/278/EEK par notekūdeņu dūņu izmantošanu lauksaimniecībā ir noteiktas smago metālu, tostarp dzīvsudraba, koncentrācijas robežvērtības.

Zobārstniecības amalgamas izmantošanas pakāpeniska pārtraukšana galu galā izbeigtu šīs emisijas un tādējādi arī to radīto dzīvsudraba apjoma palielināšanos vidē; tas nestu papildu ieguvumus attiecībā uz vidi un veselību. Tas sekmētu arī ES aprites ekonomikas rīcības plāna īstenošanu; šis plāns paredz nodrošināt kvalitatīvāku notekūdeņu attīrīšanu un pārskatīt direktīvas par notekūdeņu dūņām, lai aprites ekonomikas praksi piemērotu notekūdeņu un dūņu apsaimniekošanai.

Dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu emisijas no krematorijām

Gaisā pastāvīgi nonāk krematoriju radītās dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu emisijas, un tās rada zobārstniecības amalgamas izmantošana. Tika aplēsts, ka 2018. gadā to apjoms bija apmēram 1,6 t. Paredzams, ka šīs emisijas līdzīgā līmenī saglabāsies aptuveni līdz 2025. gadam un tad samazināsies. Tomēr pierādījumi ir nepietiekami, un vēl jāstrādā, lai precizētu šīs aplēses un atspoguļotu arī Covid-19 krīzes dramatisko ietekmi zaudētās cilvēku dzīvības izteiksmē.

Pašlaik nepastāv nekādas ES prasības, kas noteiktu dzīvsudraba emisiju samazināšanas tehnoloģiju uzstādīšanu krematorijās. Labākie pieejamie tehniskie paņēmieni krematoriju radīto dzīvsudraba emisiju novēršanai un kontrolei ir minēti tikai OSPAR konvencijā uz tās juridiski nesaistošā Ieteikuma Nr. 2003/4 pamata; ES un 11 tās dalībvalstis ir šīs Konvencijas puses.





Turpmākā rīcība