[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 12.4.2005 COM(2005) 139 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM EIROPAS UN VIDUSJŪRAS REĢIONA VALSTU PARTNERĪBAS DESMITĀ GADADIENA Darba programma nākamo piecu gadu uzdevumu izpilde {SEC(2005) 482 SEC(2005) 483 } 1. IEVADS: ES PILNīBā ATBALSTA EIROPAS UN VIDUSJūRAS REģIONA VALSTU PARTNERīBU Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ārlietu ministru sanāksme 1995. gada 27.−28. novembrī Barselonā bija pagrieziena punkts Eiropas Savienības attiecībās ar tās kaimiņvalstīm Vidusjūras dienvidu un austrumu piekrastē. Tika nodibināta gan ģeogrāfiski, gan sektoru ziņā visaptveroša un uz nākotni vērsta partnerība, kurai ir politiski, ekonomiski un sociāli mērķi. Ar Barselonas procesu ir izveidota stabila partnerība , balstoties uz kopīgu atbildību, dialogu un sadarbību. Tā ir bijusi veiksmīga, izveidojot ilgtermiņa politiskas un institucionālas saites starp Eiropu un Vidusjūras reģiona valstu partneriem un atbalstot Vidusjūras reģiona valstu partneru reformas. Svarīgākais − partnerību ir vadījusi kopīga politiskā griba kopīgi veidot telpu dialogam, mieram, drošībai un vispārējai labklājībai. Ar šo partnerību ES ir izdevies arī nostiprināt vēsturiski un stratēģiski stiprās saites un nopietnās attiecības ar Vidusjūras reģiona valstu partneriem. Mūsdienās pasaulē, kas ir pakļauta arvien lielākai globalizācijai, ES joprojām ir Vidusjūras reģiona valstu galvenais preču un pakalpojumu tirdzniecības partneris. Vairāk nekā 50 % reģiona tirdzniecības notiek ar ES, un vairāk nekā 70 % atsevišķu reģiona valstu eksporta nonāk ES. Eiropa ir lielākais ārvalstu tiešais ieguldītājs (36 % no kopējām ārvalstu tiešajām investīcijām) un nozīmīgākais finansiālās palīdzības un finansējuma nodrošinātājs, kas gadā piešķir aizdevumus un subsīdijas gandrīz 3 mljrd. euro apmērā. No ES reģionā ierodas lielākā daļa tūristu, un uz ES izceļo visvairāk reģiona migrantu. ES un Vidusjūras reģiona valstu partneri[1] ir noslēguši asociācijas nolīgumus, tomēr patiešām reģionāla tirgus izveides procesā joprojām ir šķēršļi, īpaši to kavē pašu Vidusjūras reģiona valstu lēnā integrācija. Ilgstošā Vidusjūras dienvidu reģiona valstu tirgu sadrumstalotība kavē ievērojamu vietējo un ārvalstu ieguldījumu piesaisti. Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs starpvalstu tirdzniecība veido mazāk par 15 % no kopējās reģiona tirdzniecības, un tas ir zemākais radītājs pasaulē, salīdzinot šāda lieluma reģionus. Lai gan ES ir reģiona lielākais partneris, partnerības potenciāls vēl nav pilnībā izsmelts. Partnerības reģionālo dimensiju lielā mērā ir nostiprinājis arī 2003. gadā izveidotais FEMIP (Eiropas Investīciju bankas Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ieguldījumu mehānisms Vidusjūras reģiona valstīs), 2004. gadā radītā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Parlamentārā asambleja; 2005. gadā Aleksandrijā nodibinātais Annas Lindas fonds kultūru dialoga veicināšanai pēc 2004. gadā pieņemtā ministru lēmuma un ar Agadiras nolīguma[2] parakstīšana 2004. gadā. Desmitajai gadadienai veltītā konference dod mums iespēju izvērtēt, kas līdz šim ir sasniegts ar Barselonas procesu un kur slēpjas turpmākās attīstības šķēršļi, un kā mēs varētu atrast risinājumus dažiem grūtākiem jautājumiem, lai sasniegtu kopīgos mērķus. Tā būs arī iespēja izvērtēt, kādu ieguldījumu Eiropas kaimiņattiecību politika (ENP) dod Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu attiecību kvalitatīvajās pārmaiņās ar partnervalstu rīcības plānu un Barselonas procesa starpniecību. Viens no galvenajiem ENP mērķiem ir atbalstīt un veicināt vietējas reformas. Tāpēc divpusējos rīcības plānos ir ietverta aptveroša programma konverģencei ar ES reglamentējošajā jomā. Šādi ENP un Barselonas process viens otru papildinās un savstarpēji stiprinās. Ar Eiropas kaimiņattiecību politiku partneriem tiek piedāvāta iespēja piedalīties ES iekšējā tirgū, ES programmās un politikā (balstoties uz tādu kopīgi noteiktu prioritāšu izpildi, kas atspoguļo kopīgas vērtības un politikas mērķus). Tā palīdz arī stiprināt valstu sadarbību Barselonas procesā un veicina reģionu un apakšreģionu sadarbību. Ar Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (ENPI) nodrošinās finansiālu atbalstu pārrobežu un starpvalstu sadarbībai papildus pašreizējai divpusējai un reģionālajai sadarbībai. Barselonas deklarācija un tās vispārējā pieeja joprojām ir spēkā, tomēr nav pamata pašapmierinātībai. ANO Attīstības programmas ziņojumā par tautas attīstību arābu valstīs un Sanas un Aleksandrijas deklarācijās, un Arābu līgas sammitā 2004. gadā Tunisā uzsvērta nepieciešamība pēc turpmākas attīstības tādās jomās kā politiskās un ekonomiskās reformas, sieviešu tiesības un izglītība, lai reģions tajās neatpaliktu. Progress vairāku Barselonas deklarācijā izvirzīto mērķu sasniegšanā ir bijis lēns daļēji tāpēc, ka partneri kādu laiku neveltīja pūles to principu īstenošanai, kurus tie bija pieņēmuši, daļēji arī to grūtību dēļ, kuras izraisīja ilgstošie konflikti reģionā, un konsensa meklējumi dažkārt kavēja tos, kuri vēlējās straujāku attīstību. Turklāt pieaugošā globalizācija un valstu savstarpējā politiskā un ekonomiskā atkarība atkal nosaka nepieciešamību pēc kopīgas partnerības izvērtēšanas. Ekonomikas jomā konsekvences trūkums ekonomisko reformu īstenošanā un ekonomikas un tirdzniecības liberalizācijas uzdevumu pārvarēšanā ir kavējis ekonomiskās integrācijas radītu ievērojamu labklājības kāpumu. Jāpieliek pūles, lai samazinātu dzīves līmeņa atšķirības reģiona ziemeļos un dienvidos. Šā paziņojuma pielikumā ir ietverta sīka Barselonas procesa panākumu un nepilnību analīze trīs daļās (politiskā, ekonomiskā un sociālā joma) kopš 1995. gada, kad sāka šo procesu. Jāuzsver, ka paziņojumā uzmanība pievērsta priekšlikumiem turpmākai partnerības nostiprināšanai un padziļināšanai. Tomēr priekšlikumu saraksts nav izsmeļošs un ir paredzēts pašreizējo dažādo iniciatīvu un programmu papildināšanai. Partnerībā iesaistīto valstu ārlietu ministri 2005. gada 30.−31. maijā tiksies Luksemburgā („Barselona VII”), un novembra beigās Barselonā notiks ārkārtas konference. Šis paziņojums paredzēts abu pasākumu sagatavošanai. Tajā ietverti priekšlikumi konkrētai attīstībai dažās izšķirošās jomās, kas ietekmēs reģiona nākotni un ES un mūsu Vidusjūras reģiona valstu partneru attiecības . Ja ierosinātās iniciatīvas tiks pieņemtas, tas palīdzēs mūsu partneriem veikt atsevišķus īpašus īstermiņa un vidēja termiņa uzdevumus, ar kuriem tie saskarsies turpmākajos piecos gados. (1) Cilvēktiesības un demokrātija Mērķis ir veicināt politiskas reformas cilvēktiesību, demokrātijas, miera un drošības virzienā un vairāk iesaistīties valsts vadības un līdzdalīgas demokrātijas procesa nostiprināšanā. (2) Ilgtspējīga ekonomiskā izaugsme un reformas Vidusjūras reģiona valstu partneru ekonomiku modernizācija ir nepieciešama, lai tās varētu izmantot visas iespējas, ko rada globalizācija un brīva tirdzniecība ar Eiropu. ES un Vidusjūras reģiona valstu ekonomikas integrācijas padziļināšana līdzās dienvidu un dienvidu reģionālajai integrācijai būs viens no pamatmērķiem turpmākajos gados. To sasniegs ar tirdzniecības un pakalpojumu liberalizēšanu, ieguldījumu palielināšanu un konverģenci reglamentējošajā jomā. Turklāt, lai izveidotu labvēlīgu makroekonomisko vidi, būtiski būs turpināt strukturālās reformas ar mērķi novērst šķēršļus, kas kavē izaugsmi, ieguldījumus un darba vietu izveidi. Reģiona ekonomiskie ieguvumi nodarbinātības un izaugsmes ziņā palīdzēs Vidusjūras reģiona partneriem gadā radīt 5 milj. darba vietu, kas nepieciešamas jaunpienācējiem darba tirgū, lai nodrošinātu tiem labākas ekonomiskās izredzes, vienlaikus veicinot ilgtspējīgu attīstību. (3) Izglītība Izšķiroša nozīme Vidusjūras reģiona partneru sociālajā un tautas attīstībā ir izglītības kvalitātes paaugstināšanai un izglītības nodrošināšanai visiem. Viena trešdaļa Vidusjūras reģiona valstu iedzīvotāju ir jaunāki par 15 gadiem. Izglītības politika, zināšanu ieguve un izplatīšana ir galvenie faktori, kas nosaka ilgtspējīgu, uz nākotni orientētu tautas attīstību reģionā. Tomēr diskusijai nevajadzētu aprobežoties ar šīm jomām, un šajā paziņojumā ierosinātajās iniciatīvās iekļauti priekšlikumi tādās jomās kā sociālās reformas, migrācija, masu iznīcināšanas ieroči un terorisma apkarošana, lai aptvertu uzdevumus, ar kuriem mēs saskarsimies turpmākajos piecos gados. Šī darba programma jāizstrādā, izmantojot Barselonas procesa institucionālo sistēmu, kā arī kaimiņattiecību politiku un īpaši tās pamatinstrumentu − valstu rīcības plānus. Šīs darba programmas grafiks ir atspoguļots paziņojuma 3. sadaļā. Būs nepieciešama būtiska finanšu resursu palielināšana 2007.−2013. gada finanšu plānos, un Komisija jau iesniegusi priekšlikumus par jauno Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu. Vairākās ministru sanāksmēs tika uzsvērta vajadzība pēc lielākas partnerības pārredzamības gan ES, partnervalstīs. Desmitā gadadiena un 2005. gada kā Vidusjūras gada atzīmēšana ir lieliska iespēja uzlabot šo situāciju un veicināt izpratni ar ilgtspējīgas darbības un pasākumu stratēģijas palīdzību. Lai veicinātu pārredzamību, jāsniedz iedzīvotājiem skaidra un saskanīga informācija, par ko panākta kopīga vienošanās un kas tiek izplatīta, izmantojot visefektīvākos saziņas un izplatīšanas līdzekļus. Šajā sakarā būtiska ir plašsaziņas līdzekļu loma. Komisija jau ir iesniegusi partneriem sīku sarakstu, kurā ietverti informācijas un saziņas pasākumi reģionu un valstu līmenī. Tajā iekļautas satelītu televīzijas programmas reģionālā līmenī, divpusēji pasākumi ar valstu televīzijām un radio, iniciatīvas ar valstu un reģionālo presi, aktīva pasākumu un apmaiņas iespēju organizēšana žurnālistiem, kā arī mērķtiecīgi pasākumi, kuru mērķgrupa ir iedzīvotāji un jaunatne. Šajā sakarā jācīnās arī pret rasistisku saturu, kas ietverts audiovizuālā formā. Kā tika konstatēts Hāgas ārlietu ministru sanāksmē, efektīva komunikācija ir atkarīga no visu partneru sniegtās informācijas konverģences. Komisija mudina partnerus izmantot valstiskos un nevalstiskos kanālus, lai to sasniegtu. 2. NāKAMO PIECU GADU DARBA PROGRAMMA 2.1. Cilvēktiesību un demokrātijas veicināšana Politisku reformu veicināšana cilvēktiesību un demokrātijas labā ir ilgtspējīgas drošības un stabilitātes pamats. Pamatojoties uz Komisijas 2003. gada maija[3] paziņojumu par cilvēktiesībām un demokratizāciju, lielāks uzsvars ir likts uz sadarbību šajās jomās. Partneriem jāapsver, kā to veicināt, ieskaitot politikas izstrādi, lai veicinātu dzimumu līdztiesību, pamattiesības un sociālās tiesības, kā arī, lai apvienotos un iesaistītu sociālos partnerus un pilsonisko sabiedrību un veicinātu tās attīstību. Šajā saistībā svarīgs jautājums ir vienošanās par kopīgu demokrātijas uzdevumu izpratni, ieskaitot demokrātisko islama politisko kustību lomu valstu politikā. Sanas konference 2004. gadā, kurā piedalījās 800 pilsoniskās sabiedrības, valdību un starptautisku organizāciju pārstāvju no arābu valstīm, bija konstruktīvs pasākums ar labu publicitāti. Konferences deklarācijā tika atspoguļoti pieņemtie 10 punkti, ieskatot cilvēktiesību aizsardzību, sieviešu lomas palielināšanu, demokrātijas, plurālisma un neatkarīgu tiesu nostiprināšanu. Dažus no šiem secinājumiem varētu labi apspriest Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerības pasākumos. Nesen ANAP ziņojumā par tautas attīstību arābu valstīs „Brīvībai arābu pasaulē” („Towards Freedom in the Arab World”), kas tika publicēts 2005. gada 5. aprīlī, pētīts brīvības un labas valsts vadības trūkums, kā arī uzmanība ir pievērsta tam, kāds ir stāvoklis attiecībā uz brīvību, ekonomiskajām un sociālajām tiesībām un cik lielā mērā tās praksē tiek izmantotas arābu valstīs. Saskaņā ar Komisijas 2003. gada maija paziņojumu Komisija ierosina 2006. gadā noorganizēt Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu konferenci par cilvēktiesībām un demokratizāciju, kura tiks sagatavota apakšreģionu līmenī. Šai konferencei jāveido platforma un iespēja, lai virzītu reģionālos centienus stiprināt demokrātiju un plurālismu, informētu par kopīgajiem pasākumiem kaimiņattiecību politikā, ļautu apmainīties ar labu praksi un veicinātu arābu pilsoniskās sabiedrības iesaisti. Reģionu un valstu līmenī tiks atbalstīti pasākumi, lai veicinātu pilsoniskās sabiedrības izpratni un izglītošanu par cilvēktiesībām. Šai konferencei jāizstrādā konkrētas nākotnes idejas, kuras varētu īstenot ar kaimiņattiecību politikas un finansēšanas instrumentu starpniecību. Balstoties uz Komisijas veiktajiem pasākumiem cilvēktiesību un demokratizācijas jomā, Komisija ierosinās demokrātijas mehānismu, kas kalpos to partneru veicināšanai, atbalstam un apbalvošanai, kas viennozīmīgi atbalsta kopīgās vērtības un noteikto politisko reformu prioritātes. Šis Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (ENPI) mehānisms sniegs plašāku atbalstu, nekā var nodrošināt ar reģionālajiem un valstu rīcības plāniem. Šim mehānismam jāstājas spēkā 2007. gadā. Tas ļaus arī veicināt labu valstu vadību un cieņu pret cilvēktiesībām un demokrātijas principiem. 2.2. Darba vietu un ilgtspējīgas ekonomiskās izaugsmes radīšana ar tirdzniecības liberalizācijas un reģionālās integrācijas palīdzību Barselonas procesa pārskats liecina, ka partnerība ir bijusi veiksmīga, sasniedzot brīvas tirdzniecības mērķi un panākot brīvu rūpniecības preču tirdzniecību starp ES un visiem Vidusjūras reģiona valstu partneriem. Tagad partneriem jāveic nepieciešamie pasākumi, lai paplašinātu šīs brīvās tirdzniecības pamatjomu, padziļinot lauksaimniecības un zivju produkcijas liberalizāciju un atverot tirgus jaunās jomās, tādās kā pakalpojumi un uzņēmumu izveide. Tiek lēsts, ka divas trešdaļas pievienotās vērtības tiek radītas pakalpojumu nozarē un lauksaimniecībā. Attiecībā uz vispārējo mērķi izveidot patiešām reģionālu tirgu, kas veicinātu ieguldījumus un izaugsmi dienvidos un samazinātu labklājības plaisu starp Eiropu un tās kaimiņiem, situācija nav viennozīmīga. Augstā iedzīvotāju skaita pieauguma dēļ Vidusjūras reģiona valstīs turpmāko piecu gadu partnerības prioritātei jābūt jaunas dinamikas piešķiršanai tirgus integrācijā, lai veicinātu lielākus ieguldījumus, augstākus izaugsmes radītājus un darba vietu radīšanu. Kā to panākt, izklāstīts turpmākajā tekstā. a) Pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmumu izveides liberalizācija uz reģionāla pamata starp tam gataviem partneriem Pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmumu izveides liberalizācija ir mērķis, kas ir noteikts visos Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu asociācijas nolīgumus. Tā ir pamatprioritāte, lai radītu patiešām brīvas tirdzniecības zonu Vidusjūras reģionā, pārsniedzot preču brīvu apgrozību. Tas varētu kļūt par iedarbīgu politikas instrumentu, veicinot tirdzniecības radītu izaugsmi Vidusjūras reģionā ar labvēlīgu blakusietekmi uz citām ekonomiskajām telpām. Vidusjūras valstīs pakalpojumi veido 60 % no IKP. Pasaules Bankas pētījumi liecina, ka pakalpojumu tirdzniecības liberalizācija rada būtiskus ieguvumus attiecībā uz labklājību (pēc atsevišķām aplēsēm tie ir trīskārt lielāki nekā gaidāmie ieguvumi no preču tirdzniecības liberalizācijas). Tā kā pakalpojumu liberalizācijai nepieciešamas visaptverošas vietējās reformas, tā veicina vietējās ekonomikas pielāgošanas un reformu procesu. Ārvalstu ieguldījumi reģionā joprojām ir nepietiekami un tiek uzskatīti par vienu no ekonomiskās partnerības lielākajiem trūkumiem. Lai risinātu šo steidzamo jautājumu, Vidusjūras reģiona valstīm jāveicina uzņēmumu izveide to reģionā. Tam nevajadzētu aprobežoties tikai ar reglamentējošo nosacījumu uzlabošanu ārvalstu un vietējiem ieguldījumiem, jo šajā ziņā jau panākts progress, bet tajā jāietver arī plašākas institucionālās vides analīze, lai novērstu atlikušos trūkumus, tostarp ir darījumu izmaksas, drošība un līgumu izpilde un vāja intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzība. Veicinot tirdzniecību un ieguldījumus starp ES un tās Vidusjūras reģiona valstu partneriem, pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmumu izvietošanas liberalizācija veicinās partnerības ziemeļu un dienvidu reģionu ekonomisko atšķirību likvidēšanu. Šis liberalizācijas process ir jāpapildina ar būtisku ES vienotā tirgus un partnervalstu tirgus noteikumu konverģenci. Ņemot to vērā, ES jābūt gatavai uzaicināt tās Vidusjūras reģiona valstu partnerus sākt jaunu integrācijas posmu un piedalīties sarunās, kas nav veidotas pēc tradicionālā parauga („hub and spoke”), kuru izmantoja kopš 1995. gada, bet gan paredz ziemeļu un dienvidu un dienvidu un dienvidu tirdzniecības integrāciju. Brīvprātīgas piedalīšanās princips skaidri jānosaka un pilnībā jāievēro. Saskaņā ar jauno pieeju uz reģionāla pamata tiktu sāktas sarunas ar valstīm, kuras to vēlētos. Šī pieeja tika izmantota sarunās par pakalpojumu tirdzniecības protokolu, ko tirdzniecības ministri pieņēma 2004. gada jūlijā, un šī pieeja kalpos par paraugu turpmākajās sarunās. Iesaistītās valstis turpinās divpusējas sarunas, bet šo sarunu rezultāti tiks apkopoti un attiecināti uz citām valstīm, pamatojoties uz nediskriminācijas principu, kas ietverts tā saucamajā „reģionālajā vislielākās labvēlības klauzulā”. Šī klauzula nodrošinās to, ka visi Vidusjūras reģiona valstu partneri visās nozarēs un visās valstīs saņems vislabāko ES piedāvājumu. Iesaistītās valstis turpretim atvērs savas nozares viena otrai un ES. Tāpēc ES un Vidusjūras reģiona valstīm jāvienojas par sarunām par pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmumu izveides liberalizāciju un integrāciju saskaņā ar reģionu līmenī un kaimiņattiecību rīcības plānos pieņemtajām saistībām. Šīm sarunām ir jābūt atvērtām visiem Vidusjūras reģiona valstu partneriem, kas vēlas piedalīties šādā reģionu nolīgumā (izņemot Turciju tās kandidātvalsts statusa dēļ). Komisija iesniegs Padomei priekšlikumu par sarunu pamatnostādnēm, lai varētu sākt sarunas ar partnervalstīm 2005. gada otrajā pusē. Partneriem jāvienojas pabeigt šīs sarunas par pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmumu izveides liberalizāciju ar stabilu reģionālu dimensiju tā, lai šis process palīdz īstenot brīvas tirdzniecības zonas izveidi līdz 2010. gadam. Šo centienu mērķim jābūt − apvienot sociālo un ekonomisko attīstību. Šajā saistībā un, lai garantētu sociālo un ekonomisko pamattiesību ievērošanu, jādod nozīmīgs ieguldījums ar pašreizējo brīvās tirdzniecības zonas ilgtspējas ietekmes novērtējumu, kā arī ar no tā izrietošiem ieteikumiem jāpalīdz veidot turpmāko politiku. b) Tirdzniecības liberalizācija un sadarbība attiecībā uz lauksaimniecības un zvejniecības ražojumiem Pamatojoties uz sektoru augstāko vadītāju lauksaimniecības jomas sanāksmēs paveikto darbu, ir jāpieņem tāds plāns tirdzniecības liberalizācijai attiecībā uz lauksamniecības ražojumiem, pārstrādātiem lauksaimniecības ražojumiem un zvejniecības ražojumiem, kurā paredzēts reģionāls mandāts visaptverošai liberalizācijai ar ļoti nedaudziem izņēmumiem, un īstenošanas grafiks, kas atbilst asociācijas nolīgumu noteikumiem un mērķiem. To papildinās apņemšanās ar 2007. gadu sākt reģionālās sadarbības programmu lauku attīstības un kvalitatīvas produkcijas optimizācijas jomā, kas atbilst kaimiņattiecību politikas mērķiem. Saskaņā ar gaidāmajiem rezultātiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu konferencē maijā Luksemburgā Komisija iesniegs Padomei priekšlikumu par sarunu pamatnostādnēm attiecībā uz tirdzniecības liberalizāciju lauksaimniecībā un zvejniecībā, lai saņemtu tās apstiprinājumu ar mērķi sākt sarunas 2005. gada otrajā pusē. Sarunas jānoslēdz viena gada laikā, lai saskaņotu tirdzniecības liberalizāciju lauksaimniecībā un zvejniecībā ar brīvas tirdzniecības zonas (2010) mērķiem. c) Tehnisko tiesību aktu konverģences nodrošināšana, lai veicinātu tirdzniecību Tehnisko tiesību aktu tuvināšana standartu un atbilstības novērtēšanas jomā slēpj ievērojamu potenciālu tirdzniecības veicināšanas un ieguldījumu piesaistes un, iespējams, ekonomiku integrācijas ziņā. Mērķis ir veicināt tirdzniecību, pielāgojot standartus un tehniskās prasības, samazinot izmaksas, kas saistītas ar vairākkārtīgu pārbaudi un sertifikāciju, un šādi atvieglojot iekļūšanu tirgū. Pamatojoties uz Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu tirdzniecības ministru konferences Palermo (2003. gada jūlijs) pieņemto darba programmu, jau ir sācies ekonomikas jomas tiesību aktu saskaņošanas darbs, un veikta virkne svarīgu pasākumu iespējamās saskaņošanas un/vai uz tirdzniecību attiecināmo standartu savstarpējās atzīšanas virzienā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstīs. Konkrēti ar katru partneri tika noteiktas tiesību aktu saskaņošanas prioritātes, lai veiktu pielāgošanu. Turpmākais ceļš ir kopīgs darbs pie reālās tuvināšanas, reglamentējošās jomas un infrastruktūras atjaunošanas Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros, izmantojot nepieciešamo atbalstu. Kad pielāgošana būs pabeigta un ieviesti ekvivalenti tiesību akti, ja nepieciešams, var vienoties par atbilstības novērtēšanas un pieņemšanas nolīgumiem (ACAA) attiecībā uz rūpniecības ražojumiem, šādi izveidojot reglamentējošus „tirdzniecības koridorus” ekonomiskās integrācijas un izaugsmes veicināšanai. d) Dienvidu un dienvidu ekonomikas integrācija Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu process neietver tikai preferenciālu un savstarpēju tirdzniecības attiecību izveidi starp ES un atsevišķām Vidusjūras reģiona valstīm. Pie svarīgākajiem Barselonas procesa faktoriem pieder tirdzniecības saišu stiprināšana starp Vidusjūras reģiona valstīm. Tikai šādi var pilnībā īstenot Barselonas deklarācijā paredzēto reģionālo brīvās tirdzniecības zonu. Dienvidu un dienvidu tirdzniecības saišu paplašināšana reģionā Vidusjūras reģiona valstīm ir ekonomiski ļoti svarīga. Pētījumos uzsvērti ievērojamie ekonomiskie ieguvumi, kas saistīti ar potenciālajiem ārvalstu ieguldījumiem atvērtajā tirdzniecībā starp Vidusjūras reģiona valstīm (dienvidu un dienvidu tirdzniecība). Šos ieguvumus īpaši izjutīs attiecībā uz ekonomisko diversifikāciju un nodarbinātību − diviem lielākajiem uzdevumiem, ar ko saskaras reģions. Dienvidu un dienvidu reģionālā integrācija kopā ar konsolidētajām ziemeļu un dienvidu saitēm ir dinamiskas un diversificētas ekonomikas pamats Vidusjūras reģiona valstīs. 2004. gada februārī tika parakstīts Agadiras brīvās tirdzniecības nolīgums starp Ēģipti, Jordāniju, Maroku un Tunisiju. 2004. gadā tika noslēgti arī citi BTN, īpaši starp Turciju un Maroku, Turciju un Tunisiju, Turciju un Palestīnas pašpārvaldi, kas liecina par attīstību un reģionālo integrāciju Vidusjūras reģiona valstīs. Tomēr, lai izveidotu pilnīgi brīvas tirdzniecības zonu Eiropas un Vidusjūras reģionu valstu telpā līdz noteiktajam termiņam − 2010. gadam −, jānoslēdz daudz vairāk nolīgumu un esošie jāpārstrādā par īsteniem BTN. Tāpēc Vidusjūras reģiona valstīm jāpaātrina īstenu brīvās tirdzniecības nolīgumu noslēgšana savā starpā, lai līdz 2010. gadam sasniegtu mērķi − plašas Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu brīvas tirdzniecības telpas (kurai šobrīd tiek veikts ilgtspējīgas ietekmes novērtējums) izveidi. Turklāt šie BTN arī veicinās Viseiropas un Vidusjūras reģiona valstu kumulatīvās izcelsmes īstenošanu. Šīs kumulatīvās izcelsmes sistēmas priekšnosacījums ir iesaistīto partneru preferenciālas attiecības (saskaņā ar definīciju preferenciālas izcelsmes noteikumi ir saistīti ar preferenciāliem pasākumiem). Sagaidāms, ka Viseiropas un Vidusjūras reģiona valstu kumulatīvā izcelsme dos būtisku ieguvumu uzņēmējiem, īpaši − vieglāku preferenču ieguvi un lielāku izvēli rūpniecības preču sagādē. Attiecībā uz pakalpojumu tirdzniecības un uzņēmumu izveides liberalizāciju reģionālā pieeja ir iekļauta reģionālajā vislielākās labvēlības principā, kas ir atspoguļots protokolā par pakalpojumu tirdzniecību, un tā nodrošinās stabilu dienvidu un dienvidu integrāciju. Pamatojoties uz pašreizējiem divpusējiem un reģionālajiem brīvās tirdzniecības nolīgumiem, ieskaitot Agadiras nolīgumu, kā arī uz Viseiropas un Vidusjūras reģiona valstu izcelsmes protokolā, jāvienojas par grafiku brīvās tirdzniecības zonas izveidei līdz 2010. gadam, ieskaitot brīvu pakalpojumu tirdzniecību un uzņēmumu izveidi un lauksaimniecības un zvejniecības ražojumu liberalizāciju. e) Stabila makroekonomiskā vide Jāsaglabā stabila makroekonomiskā vide ar atbilstošas fiskālās un monetārās politikas palīdzību un jāpapildina ar strukturālajām reformām, kas kalpo to šķēršļu novēršanai, kas kavē izaugsmi, ieguldījumus un darba vietu radīšanu. Šajā saistībā īpaša uzmanība jāpievērš uzņēmējdarbībai labvēlīgas vides radīšanai, vadības uzlabošanai un valsts lomas ekonomikā jaunai noteikšanai. Šajā sakarā Vidusjūras reģiona valstu partneri tiek mudināti pilnībā izmantot asociācijas nolīgumā paredzētos ekonomiskos dialogus, lai konsolidētu makroekonomiskās stabilizācijas un izaugsmes politikas attīstību, kā norādīts ENP rīcības plānos. Šie jautājumi tiks apspriesti ministru konferencē, kas notiks Rabātā 2005. gada jūnijā. f) Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu attīstības banka Vidusjūras reģiona valstu partneri nesen uzsvēra Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu attīstības bankas radīšanas nozīmīgumu. Šajā sakarā ir svarīgi atzīmēt, ka lielu progresu EIB panāca, izmantojot Eiropas un Vidusjūras reģionu valstu ieguldījumu un partnerības mehānismu (FEMIP), kas tagad izsniedz aizdevumus Vidusjūras reģionu valstu partneriem 2 mljrd. euro apmērā gadā. Jāaizvērtē FEMIP panāktais progress, atbalstot privātā sektora pasākumus. ECOFIN 2003. gada novembrī vienojās līdz 2006. gada beigām pārskatīt FEMIP mandātu. Iespēja izveidot Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu attīstības banku rūpīgi jāapsver, ņemot vērā FEMIP pieredzi, iepriekšējo šīs idejas pārbaužu pieredzi un EIB ārējā mandāta vispārējo pārbaudi. 2006. gadā Komisija pēc apspriešanās ar EIB iesniegs novērtējumu par to. g) Transports Būtisks priekšnosacījums BTN efektīvai darbībai ir Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu transporta tīkla attīstība, balstoties uz labiem transporta savienojumiem (starp ES un Vidusjūras reģiona valstu partneriem un starp pašiem Vidusjūras reģiona valstu partneriem) un kopīgiem politikas mērķiem. Ar ievērojamiem ieguldījumiem infrastruktūrā ir jāpapildina nepieciešamā reforma reglamentējošajā jomā un tirgu atvēršana. FEMIP ir pieejami nozīmīgi resursi ieguldījumiem. Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu transporta ministru sanāksmei ar EIB piedalīšanos 2005. gadā jāatbalsta reģionālā transporta infrastruktūras tīkls ar prioritāru projektu sarakstu un jāpieņem virkne ieteikumu, lai veicinātu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu transporta sadarbību un transporta nozares reformu Vidusjūras reģiona valstīs. h) Enerģija Pakāpeniskai Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu enerģijas tirgus radīšanai ir galvenā loma, lai sasniegtu Barselonas deklarācijas mērķus un vispārēju ekonomisko un sociālo attīstību reģionā. Lai izveidotu šādu tirgu, sāka darbu pie nozīmīgiem apakšreģionu projektiem, tādiem kā Magribas valstu elektrības tirgu pakāpeniska integrācija ES elektrības tirgū, gāzes tirgu integrācija Mašrikas reģionā, vispārējas intereses enerģijas projekti Izraēlai un Palestīnas pašpārvaldei un Vidusjūras reģiona valstu gāzes (Medgaz) un arābu gāzes vada izbūve. 2006. gadā jāorganizē Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu enerģijas ministru sanāksme, lai veicinātu enerģijas tirgu un infrastruktūru integrāciju apakšreģionu līmenī. i) Vide un ilgtspējība Eiropas un Vidusjūras reģionu valstu partnerības 10. gadadiena ir īstais laiks, lai sāktu lielu, labi pārskatāmu un nopietnu iniciatīvu ar mērķi uzlabot iedzīvotāju dzīves kvalitāti, līdz 2020. gadam attīrot Vidusjūru. Mērķis ir novērst visus lielos piesārņojuma avotus, ieskaitot rūpniecības emisiju, sadzīves atkritumus un īpaši − pilsētu notekūdeņus. Šī iniciatīva uzlabos tūrisma attīstības izredzes, palīdzēs apturēt vietējo zivju resursu samazināšanos, kā arī nodrošinās tīru dzeramo ūdeni miljoniem iedzīvotāju. Lai izveidotu vajadzīgos resursus un atbalstu vietējā līmenī (ieskaitot atbalstu ilgtspējīgai pilsētu pārvaldei un vietējo pārstāvju iesaistei) un iepazīstinātu ar paraugpraksi (ieskaitot integrētā piekrastes zonas pārvaldībā), būs nepieciešams viennozīmīgs politiskais atbalsts un būtiski finanšu ieguldījumi, kā arī lieli ieguldījumi vides infrastruktūrā. Skaidra apņemšanās koncentrēt finansiālo palīdzību šā mērķa sasniegšanai palīdzēs to realizēt. Komisija ierosina vienoties ar Vidusjūras reģiona valstu partneriem par precīzu grafiku attiecībā uz to pasākumu pieņemšanu, kas nepieciešami Vidusjūras attīrīšanai līdz 2020. gadam. Šis grafiks jāpieņem 2006. gadā. 2.3. Labāka izglītība visiem a) Vispārējā izglītība un arodmācības Tautas attīstības ziņojumos par arābu valstīm uzsvērta būtisku uzlabojumu nepieciešamība izglītībā . Šo jautājumu akcentēja arī nesen notikušajā turpmākās ministru sanāksmes (2004. gada 11. decembrī Rabātā) forumā. Tas tiks izskatīts arī turpmākās izglītības ministru sanāksmes (2005. gada maijā Jordānijā) forumā. Komisija atzīst cilvēkresursu attīstības lielo nozīmi Vidusjūras reģiona valstu ekonomiskajā un sociālajā attīstībā. Tāpēc Komisija ir atvēlējusi 704 milj. euro pašlaik īstenojamām vispārējās izglītības un arodmācību atbalsta programmām Vidusjūras reģiona valstīs, kas iekļautas MEDA programmā 2000.−2006. gadam. Lai nodrošinātu to, ka Vidusjūras reģiona valstu partneri var piedalīties un gūt labumu no zināšanu sabiedrības, nepieciešams nolīgums par vispārējās izglītības un arodmācību programmām paredzēto resursu palielināšanu, pamatojoties uz partnerības pieeju un koncentrējoties uz tieši tādu reformu veicināšanu un atbalstu, kādas nepieciešamas šīm valstīm. Tas izraisīs šīm nozarēm paredzētā ES finansējuma īpatsvara būtisku pieaugumu. Komisija ierosina iesaistīties dialogā ar partnervalstīm un dalībvalstīm, lai ievērojami paplašinātu divpusējo sadarbību vispārējās izglītības un arodmācību nozarē. Mērķis ir ar 2007. gadu vismaz par 50 % paaugstināt izglītībai paredzēto finanšu sadarbības īpatsvaru, vienlaikus veicinot valstu valdību centienus veikt ieguldījumus nozarē. Šo uzdevumu mērogs nosaka ne tikai nepieciešamību palielināt ES finansējumu, bet arī nepieciešamību pēc labākas koordinācijas un citu līdzekļu devēju, tādu kā EIB, Pasaules Banka un ANAP, iesaisti. Izšķiroša ir arī Vidusjūras reģiona valstu partneru apņemšanās atvēlēt ievērojamu valsts izdevumu daļu izglītībai un analfabētisma izskaušanai un veikt pasākumus, lai kāpinātu šo izdevumu efektivitāti. ES stratēģijas pamatprincips ir partnervalsts valdības iesaiste un nepieciešamība nodrošināt līdzsvarotu pieeju, kas garantēs reformu ilgtspējību ilgā laika posmā. Komisija turpinās veicināt vienlīdzības principu un īpaši pievērsīsies neaizsargātajām grupām un vietējiem iedzīvotājiem, analfabētiem, studentēm un lauku un piepilsētas rajonu iedzīvotājiem. Komisija atbalstīs arī centienus modernizēt sistēmas un paplašināt pieeju informācijas un komunikāciju tehnoloģijām. Šis jautājums jāizskata Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ministru sanāksmē par informācijas sabiedrību, kas aprīlī notiks Īrijā. Partnerības mērķim jābūt uzlabot vispārējās izglītības un arodmācību kvalitāti, relevanci un atbilstību reģiona sociāli ekonomiskajām vajadzībām, kā arī palielināt tieši atstumtības riskam pakļauto grupu pieeju un ilgstošu iekļaušanos izglītības sistēmā. Saskaņā ar tūkstošgades attīstības mērķiem un, pateicoties atbalstam dažādās politikas jomās, ES un partnervalstīm jākoncentrējas uz triju pamatmērķu sasniegšanu līdz 2015. gadam: jāizskauž analfabētisms reģionā, visām meitenēm un zēniem jāapmeklē pamatskola un jālikvidē dzimumu atšķirības visos izglītības līmeņos, kas nosaka, ka ir jāpieliek īpašas pūles, lai nodrošinātu sieviešu dalību visu līmeņu izglītībā. b) Mobilitāte augstākajā izglītībā Kopš 2002. gada Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerība ir pieņēmusi virkni iniciatīvu mobilitātes un akadēmisko kontaktu jomā, lai uzlabotu savstarpējo saprašanos un informētību izglītības iegūšanas laikā. Valensijas ministru konferencē 2002. gadā Komisija ierosināja un Padome vēlāk apstiprināja Tempus programmas paplašināšanu attiecībā uz Vidusjūras reģiona valstu partneriem un sadarbības veicināšanu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu jaunatnes programmā. Šie pasākumi papildina sistēmisko reformu atbalstu. Kaimiņattiecību politikas ietvaros partneri ir vienojušies turpināt sociālo, kultūras un mācību apmaiņu. Šie pasākumi papildina sistēmisko reformu atbalstu. Komisija plāno 2006. gadā nostiprināt pašreizējās mobilitātes programmas, ieviešot būtisku stipendiju shēmu universitāšu studentiem, kuru finansēs Komisija un uzņēmējvalstis Eiropā un Vidusjūras reģionā. Šī stipendiju shēma tiks finansēta ar pašreizējiem instrumentiem, proti, ar Erasmus Mundus programmu (2004−2008) vai, veicinot studentu mobilitāti Tempus programmas shēmā. Atsevišķa šīs shēmas līdzekļu daļa būs paredzēta sievietēm. Komisija arī ierosinās partneriem apsvērt, vai, bērniem beidzot skolu, piedāvāt iespēju pavadīt pilnu akadēmisko gadu vai piedalīties vasaras kursos citā partnervalstī. Jāturpina starpkultūru dialoga veicināšana jaunu cilvēku vidū, izmantojot jaunatnes apmaiņas programmas, brīvprātīgo dienestu un citus neformālus izglītības pasākumus. Lai veicinātu cilvēku apmaiņu starp ES un partnervalstīm, mums jāsadarbojas, izstrādājot atzīšanas sistēmu gan attiecībā uz akadēmisko, gan arodmācību kvafilikāciju. Lai to sasniegtu, partnervalstīm jāapsver vispārēja augstākās izglītības kvalifikācija reģionā, kuru atzītu ES un starptautiskā mērogā. Saskaņā ar kaimiņattiecību politikas galvenajiem akcentiem un mērķiem Vidusjūras reģiona valstu partneri ir ieinteresēti padziļināt zināšanas par Eiropas integrāciju. Tāpēc partneriem jāvienojas veicināt Eiropas studijas Vidusjūras reģiona valstu partneru akadēmiskajās mācību iestādēs. 2.4 Tieslietas, drošība un brīvība, ieskaitot migrāciju un sociālo integrāciju Jāveicina sadarbība, lai izstrādātu kopīgus pasākumus tiesu, brīvības un drošības jomā Vidusjūras reģiona valstīs. Partnerība ar drošības apdraudējumu, tādu kā organizētā noziedzība, nelegāla tirdzniecība un terorisms, kā arī ar valsts vadības procesa un demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma attīstības veicināšanu palīdzēs tuvināt Vidusjūras reģionu valstu partnerus ES. Reģionālā pamatdokumenta pieņemšana Valensijā un tam sekojošā reģionālās „JLS” programmas īstenošana bija reāls solis, kas veicināja arī divpusējo sadarbību. Tagad jāīsteno jaunas programmas un pasākumi tiesu sistēmu reformas un sadarbības veicināšanai, lai apkarotu organizēto noziedzību, narkotiku tirdzniecību un terorismu un nodrošinātu kopīgu pieeju migrācijas plūsmu pārvaldībai. Komisija uzskata, ka asociācijas nolīgumiem un kaimiņattiecību rīcības plāniem ir īpaši liela loma, pārsvarā pateicoties institucionālajam dialogam, kas notiek apakškomitejā „tieslietas un drošība” un darba grupā „migrācija un sociālās lietas”. ES un Vidusjūras reģiona valstu administrāciju partnerība izrādās īpaši noderīga šajā specifiskajā jomā, un tā jāatbalsta arī turpmāk. Pilotprojektus var atbalstīt ar kaimiņattiecību rīcības plāniem un jauno ENPI. Migrācija un migrantu sociālā integrācija ir īpaši jutīgs jautājums. Gandrīz 5 milj. cilvēku no Vidusjūras reģiona valstīm tagad ir likumīgi ES pastāvīgie iedzīvotāji. To lielākā daļa ir cēlusies no Marokas, Alžīrijas un Turcijas[4]. Tomēr demogrāfiskā situācija ES nosaka nepieciešamību pēc jauniem migrantiem kā darbaspēka[5]. Tā vietā, lai koncentrētos uz migrācijas spiediena samazināšanu, partneriem jāvienojas par stratēģiskāku pieeju, kuras mērķis ir optimizēt migrācijas ieguvumus visiem partneriem. Šāda pieeja ietvertu intensīvu sadarbību, lai novērstu cilvēciskās traģēdijas, kas notiek Vidusjūras reģionā, mēģinot nelegāli iekļūt ES. Viennozīmīgai partnerības prioritātei jābūt rīcībai, lai novērstu turpmāku cilvēku dzīvības zaudēšanu. Asociācijas nolīgumi un kaimiņattiecību rīcības plāni palīdzēs veicināt kopīgu cilvēku kustības pārvaldību (ieskaitot vīzu atvieglojumus), kā arī migrantu integrāciju. Daži asociācijas nolīgumi atviegloja zināma progresa sasniegšanu, lai panāktu vienlīdzīgu attieksmi pret migrējošiem darba ņēmējiem. Jāturpina pielikt pūles, lai veicinātu integrāciju uzņēmējvalstī, ieskaitot cīņas pret diskrimināciju un sociālo atstumtību pastiprināšanu. Jauno ENPI var izmantot, lai veicinātu visaptverošu pieeju, ieskaitot pārrobežu sadarbību starp partneriem un starp tiem un to kaimiņiem, un apsvērtu iespējas radīt Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu migrācijas izpētes centru. Visi aspekti jāņem vērā, ieskaitot arābu partneru pieprasījumus apspriest cīņu pret rasismu un ksenofobiju, kā arī darba tirgus izpēti ES un partnervalstīs. Pēc rūpīgas sagatavošanās augstākās vadības līmenī līdz vēlākais 2007. gadam jātiekas Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu sociālo lietu, tieslietu un iekšlietu ministriem, lai vienotos par turpmākajiem rīcības pasākumiem, veicinot sadarbību šajās jomās. Jāpatur prātā vietējo iestāžu un pilsoniskās sabiedrības loma šo jautājumu risināšanā. 2.5 Terorisms Kopš 1995. gada ievērojami pieauguši apdraudējumi partnerības drošībai. Visvairāk tas redzams terorisma apkarošanā. Progress panākts, nostiprinot sadarbību starp policiju, tieslietu un citām iestādēm, un to attīstīs arī turpmāk reģionālās programmas otrajā posmā, bet vēl daudz jāpaveic, lai izveidotu uzticēšanos, kas nepieciešama, lai veicinātu informācijas apmaiņu starp organizācijām un privātpersonām par apdraudējumu. Divpusējā atsevišķu valstu sadarbība ir izrādījusies nepietiekama, lai novērstu globālo terorisma apdraudējumu. Kopš 2001. gada Eiropa un Vidusjūras reģiona valstis ir cietušas no terorisma, bet reģionālais dialogs par attieksmi pret to pārāk bieži ir apsīcis definīciju domstarpību dēļ. Partneriem jāvienojas veicināt lielāku paralēlu praktisku sadarbību terorisma apkarošanā, pilnībā ievērojot cilvēktiesības un politisko dialogu par terorisma saknēm. Komisija papildus ierosina, ka Eiropai un Vidusjūras reģiona valstu partneriem jāsāk apspriest rīcības kodekss par pasākumiem terorisma apkarošanā, ieskaitot to finansēšanas aspektus, kā ierosinājuši arābu partneri, ar mērķi līdz 2007. gada beigām noslēgt vienošanos. Jāveicina divpusējā sadarbība un pilnībā jāīsteno ENP rīcības plāns šajā jomā. Plaša ģeogrāfiska pieeja, ieskaitot valstis, kas atrodas uz dienvidiem no Sahāras, arī ir nozīmīga attiecībā uz sadarbības izredzēm. Tāpēc ir vēlamas tādas iniciatīvas kā reģionāla terorisma apkarošanas centra radīšana Alžīrijā. 2.6 Masu iznīcināšanas ieroči un ESDP ES sadarbojas ar Vidusjūras reģiona valstu partneriem, lai sasniegtu Barselonas deklarācijā nospraustos mērķus par Vidusjūras reģionu kā par no masu iznīcināšanas ieročiem brīvu zonu un par to, ka visas reģiona valstis pilnībā izpilda un īsteno savas starptautiskās saistības šajā jomā. Šie mērķi ir ietverti asociācijas nolīgumā ar Sīriju un kaimiņattiecību rīcības plānos. Komisija atbalsta ģenerālsekretāra/Augstā pārstāvja iniciatīvu noorganizēt darbsemināru par šo jautājumu. Šis darbseminars notiks 2005. gadā . Partneriem jāvienojas nodrošināt efektīvu sadarbību, īstenojot to saistības īpaši attiecībā uz eksportu, tranzītu un galapatēriņa kontroli, un izpildes procedūrām. Komisija gatavojas pārbaudīt atbilstošas tehniskās palīdzības iespējas šajā jomā. Sadarbība Eiropas Drošības un aizsardzības politikas (ESDP) ietvaros jāattīsta arī turpmāk reģionu, apakšreģionu un divpusējā līmenī, lai uzlabotu izpratni par sadarbības iespējām konfliktu novēršanā un krīzes pārvaldībā. Seminārs, kas jūnijā notiks Atēnās, piedāvā šādu iespēju. 2.7 Tuvo Austrumu miera process Pārskats liecina, ka ilgstošie konflikti ir šķērslis partnerības attīstībai. Tas īpaši attiecas uz Vidējo Austrumu miera procesu. Arī arābu partneru iesniegtais dokuments[6] to apliecina. Pēc nesenās Izraēlas ministru prezidenta un Palestīnas pašpārvaldes prezidenta sanāksmes jaušamas attīstības pazīmes. Barselonas process to var veicināt, pat ja tas nav forums, kurā tiks panākta vienošanās. Partneriem jāaicina pastiprināt kvarteta pūles un jāveicina plānā noteikto mērķu īstenošana par demokrātiskas Palestīnas valsts radīšanu, kas dzīvo mierā un drošībā ar Izraēlu, veidojot pamatu Izraēlas un Palestīnas miera procesam. Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerības uzdevums ir nodrošināt pastāvīgu atbalstu pušu sadarbībai, īpaši rūpniecības un ekonomikas nozarē, lai papildinātu politisko procesu. Vienošanās kontekstā tai jānodrošina instrumenti Eiropai, lai palīdzētu saglabāt mieru, kad tas ir sasniegts, izmantojot miera un stabilitātes hartu un ciešāko iespējamo visu partneru integrāciju Eiropas telpā ar kaimiņattiecību politikas starpniecību. 2.8 Ieguldījums citu konfliktu risināšanā Turklāt ES ir jāizrāda vēlme palīdzēt atrisināt citus konfliktus reģionā, tādus kā Rietumsahārā, šādi novēršot ievērojamu šķērsli turpmākā integrācijas procesa attīstībā ar arābu Magribas savienību. Šajā sakarā ES atbalstam reģionālajai integrācijai Magribā jau ir liela nozīme. 2.9 Pilsoniskā sabiedrība Šajā sakarā var izmantot pašreizējo reģionālo programmu un Annas Lindas fonda atbalstu, lai Eiropā un Vidusjūras reģionā izveidotu virtuālus universitāšu tīklus. Fondu jāizmanto, lai veicinātu pilsoniskās sabiedrības lomu šajā procesā, pārvarētu aizspriedumus un uz nezināšanu balstītu naidīgumu un palīdzētu izveidot īstu partnerību starp cilvēkiem. Saskaņā ar ideju, kas jau ir iekļauta Barselonas deklarācijā, partnerības instrumentos, ieskaitot Annas Lindas fondu, jāizstrādā reģionāla stratēģija, kas vērsta „pret rasismu, ksenofobiju un neiecietību”. Attiecībā uz pilsoniskās sabiedrības un sociālo partneru lomu nepieciešams panākt nolīgumu par mehānismiem, lai stiprinātu to lomu partnerībā. To var īstenot, veicinot pilsoniskās sabiedrības grupu dalību vispārējās vai īpašās, kādam sektoram veltītās apspriedēs reģionālā un valsts līmenī, lai dotu tām iespēju visaptveroši un efektīvi izteikt viedokli par visiem jautājumiem, kas attiecas uz partnerību. Attiecībā uz asociācijas nolīgumu un Eiropas kaimiņattiecību politikas īstenošanu varētu vienoties organizēt regulāras sagatavošanas sēdes ar pilsoniskās sabiedrības organizāciju dalību gan pirms, gan pēc apakškomiteju sanāksmēm par cilvēktiesībām un demokratizāciju. Vīriešu un sieviešu iespēju vienlīdzība ir transversāla tēma, kas ietekmē cilvēku un ekonomikas attīstību. Lai veicinātu izpratni par šā jautājuma nozīmīgumu un veiktu praktiskus pasākumus situācijas uzlabošanai, varētu noorganizēt Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu valdību pārstāvju un pilsoniskās sabiedrības konferenci. Šai konferencei jānotiek 2006. gadā, un tajā jāierosina konkrētas uz nākotni orientētas idejas, kuras varētu īstenot ar kaimiņattiecību politikas un tās finansēšanas instrumentu palīdzību. 2005. gadā ir arī Pekinas deklarācijas un rīcības platformas par sieviešu tiesībām 10. gadadiena, un abām Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu sanāksmēm skaidri jāatspoguļo nezīmīgums, kāds Barselonas procesā tiek piešķirts sieviešu lomas nostiprināšanai. Komisija pilnībā atbalsta Arābu starptautisko sieviešu forumu tā centienos panākt progresu šajā jomā un ierosina izveidot reģiona uzņēmējdarbības, mākslas, politikas un pilsoniskās sabiedrības sieviešu līderu tīklu. 3. PAMATINICIATīVU GRAFIKS Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija iesaka šā gada ministru sanāksmēs Luksemburgā un Barselonā panākt vienošanos par šādām iniciatīvām attiecībā uz partnerības nākotni: 2005 | Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partneriem brīvprātīgi jāsāk risināt sarunas par pakalpojumu un uzņēmumu izveides liberalizāciju. Šajā nolūkā Komisija iesniegs Padomei apstiprināšanai sarunu pamatnostādnes. Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partneriem jāvienojas par lauksaimniecības, ieskaitot apstrādātus lauksaimniecības ražojumus un zvejniecības ražojumus, liberalizācijas grafiku. Lai sāktu sarunas ar partnervalstīm, Komisija iesniegs Padomei apstiprināšanai sarunu pamatnostādnes. Ar 2005. gadu visās Eiropas un Vidusjūras reģiona valstīs tiks pakāpeniski īstenots Viseiropas un Vidusjūras reģiona valstu izcelsmes protokols. | 2005. gadā jānoorganizē darbseminārs par masu iznīcināšanas ieročiem. | Līdz gada beigām jānoorganizē Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu transporta ministru sanāksme ar EIB piedalīšanos, lai apstiprinātu ar Eiropas transporta tīklu savienotu reģionālā transporta infrastruktūras tīkla izveidi un vienotos par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu tuvāko gadu sadarbības prioritātēm transporta jomā. Rabātā notiks ministru konference par ekonomikas un finanšu jautājumiem. | 2006 | Notiks apakšreģionu līmenī sagatavota Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu konference par cilvēktiesībām un demokratizāciju. | Intensīvi jāveic tehniskās likumdošanas, standartu un sertificēšanas procedūru tuvināšana, lai sagatavotos sarunām par atbilstības novērtēšanas nolīgumiem (ACAA). | Jāorganizē Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu konference par dzimumu līdztiesību ar valdību un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju, kā arī sociālo partneru dalību. Konferencē jāveic reģiona paraugprakses salīdzinājums, lai stiprinātu sieviešu lomu sabiedrībā un to ieguldījumu tautas attīstībā. | Konkrētu pasākumu grafika apstiprināšana ar mērķi līdz 2020. gadam pilnībā attīrīt Vidusjūru. | Ņemot vērā FEMIP pieredzi, un pēc apspriešanās ar partnervalstīm Komisija līdz gada beigām novērtēs iespēju izveidot Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu attīstības banku. Komisija izveidos stipendiju shēmu universitātes studentiem, izmantojot pašreizējo Erasmus Mundus programmu vai veicinot mobilitātes pasākumus Tempus programmā. | Jāorganizē Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu enerģijas ministru sanāksme, lai veicinātu apakšreģionu enerģijas tirgu un infrastruktūru integrāciju. | 2007 | Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partneriem līdz gada beigām jāpanāk vienošanās par rīcības kodeksu par pasākumiem terorisma apkarošanai. | Jāorganizē Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu tieslietu un iekšlietu ministru konference ar vietējo administrāciju dalību, lai apspriestu migrācijas plūsmu un sociālās integrācijas pārvaldību. | Jāizstrādā reģionāla programma par lauku attīstību un kvalitatīvi augstvērtīgas ražošanas optimizāciju. | Pēc apspriešanās ar partnervalstīm par 50 % jāpalielina divpusējai sadarbībai izglītības jomā atvēlētie līdzekļi attiecībā pret valsts un reģionālajām indikatīvajām programmām. Stāsies spēkā demokrātijas mehānisms. | 2010 | Līdz gada beigām jānoslēdz un jāīsteno visi dienvidu un dienvidu brīvās tirdzniecības nolīgumi, ieskaitot nolīgumus par pakalpojumiem un uzņēmumu izveidi, kā arī lauksaimniecību. | Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu elektrības un gāzes tirgu un infrastruktūras savienojumu integrācija. | - [1] Nolīgumi ir spēkā ar Maroku, Tunisiju, Ēģipti, Jordāniju, Izraēlu, Palestīniešu pašpārvaldi, Libānu. Nolīgums ar Alžīriju tika parakstīts un jāratificē. Nolīgums ar Sīriju tika parafēts. [2] Agadiras nolīgumu par dienvidu un dienvidu brīvās tirdzniecības zonu parakstīja Maroka, Tunisija, Ēģipte un Jordānija. [3] ES pasākumu par cilvēktiesībām un demokratizāciju veicināšana Vidusjūras reģiona valstīs (KOM(2003)294). [4] Gada pārskata dati par patvērumu un migrāciju (2001) pieejami tīmekļa vietnē http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/asylum/statistical/doc_annual_report_2001_en.htm Jāatzīmē, ka šis skaitlis attiecas tikai uz trešo valstu pilsoņiem un neietver bijušos trešo valstu pilsoņus no Vidusjūras reģiona valstīm, kas naturalizējušies un saņēmuši uzņēmējvalsts pilsonību. [5] Zaļā grāmata par ES pieeju ekonomiskās migrācijas pārvaldībā − KOM(2004)811 galīgais. [6] 31. janvārī Barselonas procesa arābu partneri iesniedza dokumentu par „Arābu ieguldījumu Barselonas procesa novērtēšanā un uzlabošanā”.