ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Apvienotās komitejas vārdā– priekšsēdētājs

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

1.Legal basis

Article 133 of the Treaty

2.Title of the measure

Proposal for an amendment to the definition of the concept of ‘originating products’ and methods of administrative co-operation set out in the protocols to the agreements between the EU and Bulgaria, Romania, Iceland, Norway, Switzerland, the Faroe Islands, Turkey, Algeria, Egypt, Israel, Jordan, Lebanon, Morocco, Tunisia and Palestinian Authority of the West Bank and Gaza Strip as well as the protocol on rules of origin attached to the European Economic Area Agreement.

3.Objective

To extend the system of pan-European cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands.

4.Financial implications

As the extension of the system of cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands is without any implication on the tariff concessions granted by the agreements, the proposal does not have any financial implications.

3. PROTOKOLS

PAR IZCELSMES PRODUKTU JĒDZIENA DEFINĪCIJU UN



ADMINISTRATĪVAJĀM SADARBĪBAS METODĒM

SATURS

I SADAĻA VISPĀRĒJIE NOSACĪJUMI

1. pants Definīcijas

II SADAĻA IZCELSMES PRODUKTU JĒDZIENA DEFINĪCIJA

2. pants Vispārīgie nosacījumi

3. pants Kumulācija Kopienā

4. pants Kumulācija Islandē
Nr. 3. Gatavībai ir vajadzīgi pastāvīgi ieguldījumi, kontrole un pārskatīšana

·ECDC ekspertu konsultācijas par nefarmaceitisku pasākumu īstenošanu. ·Ir izstrādāti ECDC norādījumi un organizēta apmācība darbību pārskatīšanai pasākuma norises laikā un pēc tā īstenošanas. ·ECDC ir veicis pasākumu pārskatīšanu pēc to īstenošanas vairākās Eiropas valstīs, pievēršoties galvenokārt uz pierādījumiem balstītu ieteikumu sniegšanai. ·ECDC apkopotas atziņas, kas gūtas no Covid-19 pandēmijas; vairāku Eiropas valstu apmeklējumi; ECDC tehniskais ziņojums “ES pieredze Covid-19 pandēmijas pirmajā posmā: ietekme uz gatavības novērtēšanu” (The EU experience in the first phase of COVID-19: implications for measuring preparedness).
Galvenie pasākumi. Tiesību akta priekšlikums, ar ko groza ETIR, ļauj uzņēmumiem, centralizēti veicot tīrvērti, labāk izprast savas iespējamās likviditātes vajadzības nākotnē, pieprasot, lai drošības rezerves modeļi būtu visiem pārredzamāki: uzņēmumam ir vieglāk plānot likviditātes vajadzības, ja tas var saprast, ar kāda veida drošības rezerves pieprasījumiem tas var saskarties, jo īpaši stresa situācijā. ES CCP jau nodrošina instrumentus, kas simulē drošības rezerves modeļu darbību. Tomēr šī informācija būtu jānodod tālāk tīrvērtes ķēdē, jo likviditātes vajadzības, kas izriet no drošības rezerves pieprasījumiem, neaprobežojas tīrvērtes dalībnieka līmenī, kuram tādēļ būs skaidri jāpaskaidro saviem klientiem, kā darbojas drošības rezerves pieprasījumi, un jāsniedz simulācijas dažādos scenārijos. Tiesību akta priekšlikums, ar ko groza ETIR, arī nostiprina prasības dalībai CCP, lai izvairītos no tā, ka nepamatoti riski ietekmē citus tīrvērtes dalībniekus. Ja nefinanšu uzņēmumiem ir tieša piekļuve CCP, tiem jābūt labāk sagatavotiem savu pienākumu izpildei. Tiesību akta priekšlikumā ir ņemti vērā arī EVTI ieteikumi grozīt metodiku tīrvērtes sliekšņa noteikšanai, padarot to vieglāk īstenojamu un paredzamāku. Tajā arī noteikts, ka EVTI ir jāpārskata un jāprecizē nosacījumi, lai darījums tiktu uzskatīts par riska ierobežošanu un tādējādi netiktu ieskaitīts tīrvērtes robežvērtībā.
Zināšanas Komisija: 12)līdz 2023. gada beigām aļģu sektora zināšanas integrēs ES akvakultūras palīdzības mehānismā; 13)līdz 2025. gada beigām sadarbībā ar relevantajām ieinteresētajām personām veiks pētījumu, lai iegūtu labākas zināšanas par iespējām jūras aļģes izmantot klimata pārmaiņu mīkstināšanā un par jūras aļģēm kā zilā oglekļa piesaistītājiem; 14)līdz 2025. gada beigām sadarbībā ar pētniekiem un akadēmisko aprindu pārstāvjiem novērtēs iespējas ieviest ES mēroga pieeju, kā saglabāt jūras aļģu biodaudzveidību, uzturot un dokumentējot Eiropas jūras aļģu celmus centralizētā biobanku tīklā vai datubāzē; 15)sākot no 2023. gada un ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes ieteikumu, sāks diskusijas par to, vai jānosaka kontaminantu un joda maksimālais pieļaujamais saturs aļģēs un/vai jāpieņem jauns ieteikums par to aļģu sugu monitoringu, par kuru kontaminantu sastopamību pieejamie dati nav pietiekami, lai varētu noteikt maksimālos pieļaujamos daudzumus; 16)sākot no 2023. gada sadarbībā ar dalībvalstīm izpētīs esošās monitoringa shēmas un pieejamos datus par savvaļā augošu un krastā izskalotu jūras aļģu ieguvi ES piekrastēs. Tehnoloģiju attīstība un inovācija Komisija: 17)ar pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” un citu ES pētniecības programmu atbalstu palīdzēs izstrādāt jaunas un uzlabotas aļģu pārstrādes sistēmas un jaunas metodes, ar kurām ražo augstvērtīgus savienojumus, ko tradicionāli iegūst no aļģēm (piemēram, biorafinētavas, precīzā fermentācija, bezšūnu sistēmas), un aļģes pārstrādā, lai ražotu apritīgus biobāzētus produktus dažādiem pielietojumiem; 18)lai novērstu pašreizējos makroaļģu un mikroaļģu ražošanas sistēmu tehniskos ierobežojumus, kopā ar dalībvalstīm ar pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” un citu ES pētniecības programmu atbalstu palīdzēs izstrādāt labākas un mērogojamas aļģu audzēšanas sistēmas (tādas kā integrēta multitrofiskā akvakultūra, jūras daudzlietojuma sistēmas, atkrastes audzēšana, fotobioreaktori un aļģu akvaponika) vai metodes (tādas kā šūnu marikultūra un makroaļģu audzēšana rezervuāros); 19)programmas “Apvārsnis Eiropa” kontekstā risinās ar aļģu biodegvielu saistītās tehnoloģiskās un sistēmiskās problēmas un apzinās pasākumus tās ieviešanai tirgū. Dati Komisija: 20)sākot ar 2023. gadu, sagatavos pārskatu par aļģu sektora datu pieejamību (piemēram, produkcijas, nodarbinātības, apgrozījuma un citi sociālekonomiskie dati) un sniegs ieteikumu par šādu datu avotu centralizēšanu.
Atļaujas, ko reglamentē saskaņā ar Regulu (ES) 2019/125 Regulas 11. panta 1. punktā un 16. panta 1. punktā ir noteikts, ka attiecīgi III un IV pielikumā minēto preču eksportam ir vajadzīga atļauja(). Regulas III pielikumā uzskaitītas konkrētas preces, ko varētu izmantot spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. Preces, kas minētas III pielikumā, ietilpst šādās pozīcijās: cilvēku savaldīšanai paredzētas preces, masu nekārtību novēršanai vai pašaizsardzībai paredzēti ieroči un ierīces, ieroči un ierīces, kas izsmidzina paralizējošas vai kairinošas ķīmiskas vielas, lai novērstu masu nekārtības vai nodrošinātu pašaizsardzību, kā arī dažas saistītas vielas. Regulas IV pielikumā ir uzskaitītas konkrētas ķīmiskās vielas, ko varētu izmantot nāvējošām injekcijām. Izņemot gadījumus, kad IV pielikumā minēto preču eksportam tiek izmantota V pielikumā paredzētā Savienības vispārējā eksporta atļauja (GEA), šī eksporta atļauja jāsaņem no attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm atbilstoši regulas I pielikumam. Eksportēšanu uz galamērķiem, kas minēti Savienības vispārējā eksporta atļaujā, parasti var veikt bez dalībvalsts piešķirtas individuālās vai visaptverošās atļaujas. Līdzšinējā pieeja ir bijusi iekļaut V pielikumā valsti, kas nav ES dalībvalsts, ja tā ir ratificējusi attiecīgu starptautisku nolīgumu, apņemoties atcelt nāvessodu par visiem noziegumiem. Attiecībā uz valstīm, kas nav Eiropas Padomes dalībvalstis, tas nozīmē, ka attiecīgajai valstij bez atrunām ir jābūt ratificējušai Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām (ICCPR) otrais fakultatīvais protokols. Tomēr, ja ir pamatotas aizdomas par eksportētāja spēju ievērot šādas atļaujas nosacījumus vai eksporta kontroles tiesību aktus, kompetentā iestāde var aizliegt eksportētājam izmantot Savienības vispārējo eksporta atļauju. Regulas 2019/125 20. panta 2. punktā ir paredzēts, ka dalībvalsts piešķirta eksporta atļauja var būt individuālā atļauja (atļauja eksportēt vienam tiešajam lietotājam vai saņēmējam trešā valstī) vai visaptverošā atļauja (atļauja eksportēt vienam vai vairākiem konkrētiem tiešajiem lietotājiem vai izplatītājiem vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs) (). Regulas 3., 4. un 5. pantā ir noteikts II pielikumā minēto preču attiecīgi eksporta, importa un tranzīta aizliegums. Kompetentās iestādes var paredzēt atkāpi no aizlieguma, taču tikai gadījumā, kad tiek pierādīts, ka attiecīgās preces lietos vienīgi ar nolūku tās publiski izstādīt muzejā (trešā valstī vai saskaņā ar 4. pantu dalībvalstī) to vēsturiskās nozīmes dēļ.
Vjetnama Imports no Vjetnamas 2016. gadā no importa kopapjoma no visām standarta VPS saņēmējvalstīm kopā atbilda 23 %. Aplūkojot tikai VPS importu no Vjetnamas, redzams, ka gandrīz 40 % no tā ir apavi.
·Eiropas jaunuzņēmumiem un augošiem uzņēmumiem ir vajadzīgs vairāk riska finansējuma, lai ieguldītu inovācijās un izaugsmē. Papildus banku kredītiem ir nepieciešams attīstīt un stiprināt jaunas riska kapitāla formas. ·ES publiskie pašu kapitāla un parāda tirgi lieluma ziņā atpaliek no citām attīstītajām ekonomikām, it īpaši dažās dalībvalstīs. It īpaši maziem uzņēmumiem un uzņēmumiem ar vidēji lielu kapitālu ir dārgi un sarežģīti piekļūt publiskajiem tirgiem. ·Vajadzīgie centieni, ko ES bankas īstenoja pēc finanšu krīzes, lai mazinātu pārmērīgu pakļautību riskam un sviras efektam, ir veicinājuši to, ka ir ierobežota ES uzņēmumu piekļuve jauniem aizdevumiem. Kapitāla tirgi var piedāvāt spēcīgus risinājumus, lai palīdzētu bankām efektīvāk pārvaldīt to bilances un finansēt to aizdevumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām. ·Apdrošināšanas uzņēmumi un pensiju fondi neveic pietiekami daudz ieguldījumu riska kapitālā, pašu kapitālā un infrastruktūrā. Jāmobilizē vairāk privātā kapitāla, lai finansētu ilgtspējīgus ieguldījumus, pāreju uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisijas līmeni un ieguldījumus svarīgu sociālo vajadzību piepildīšanai. ·Privāto ieguldītāju iesaiste kapitāla tirgos joprojām ir zema. ES mājsaimniecības taupa visvairāk līdzekļu pasaulē, taču lielākā daļa šo ietaupījumu atrodas bankas kontos ar īsiem termiņiem. Ja kapitāla tirgū tiks veikts vairāk ieguldījumu, tas var palīdzēt risināt problēmas, ko rada sabiedrības novecošana un zemās procentu likmes. Tomēr tas nenotiks, ja vien privātajiem ieguldītājiem nebūs pieejas pievilcīgiem ieguldījumu piedāvājumiem ar konkurētspējīgiem un pārredzamiem noteikumiem. ·Attiecībā uz ES pārrobežu ieguldījumiem pastāv daudzi seni un dziļi iesakņojusies šķēršļi, kas negatīvi ietekmē ES ekonomiku. Šķēršļi attur ieguldītājus no to portfeļu ģeogrāfiskās dažādošanas, samazina tirgus likviditāti un apgrūtina uzņēmumu augšanu.
KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Komisijas 33. ikgadējais ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam

par ES antidempinga, antisubsidēšanas un tirgus aizsardzības pasākumiem (2014)

Ievads

Šis ir ziņojums par Eiropas Savienības antidempinga, antisubsidēšanas un tirgus aizsardzības pasākumiem 2014. gadā. To iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar 22.a pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis ("antidempinga pamatregula"), 33.a pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis ("antisubsidēšanas pamatregula") un 23. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 2015/478 par kopīgiem importa noteikumiem.

Antidempinga (AD), antisubsidēšanas (AS) un tirgus aizsardzības (TA) izmeklēšanas, kuras veic Komisija, notiek saskaņā ar minētajām Padomes regulām. Visaptverošs pārskats par esošajiem tiesību aktiem, terminoloģiju un procedūrām ir ietverts pievienotajā dienestu darba dokumentā.

Šajā īsajā ziņojumā sniegts pārskats par pasākumiem tirdzniecības aizsardzības jomā Eiropas Savienībā 2014. gadā, un tāpat kā iepriekšējos gados to papildina Komisijas dienestu darba dokuments, kam pievienoti detalizēti pielikumi. Ziņojumā ievērota tāda pati kopējā struktūra kā dienestu darba dokumentā; abos šajos dokumentos izmantoti vieni un tie paši virsraksti, tādējādi nodrošinot iespēju viegli atrast plašāku informāciju.

Šis ziņojums un dienestu darba dokumenta pilns teksts ir publiski pieejams arī šajā tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/anti_dumping/legis/index_en.htm .

1.Pārskats par antidempinga, antisubsidēšanas un tirgus aizsardzības izmeklēšanām un pasākumiem

1.1.Vispārīga informācija

Spēkā esošo pasākumu un notiekošo izmeklēšanu skaits apmēram atbilst skaitam 2013. gadā. Tomēr ir mainījies sadalījums. 2014. gadā ir notikusi atgriešanās pie lielāka skaita jaunu izmeklēšanu un pie pārskatīšanu (īpaši termiņbeigu pārskatīšanu) skaita samazināšanās salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu.

Eiropas Savienībā 2014. gada beigās bija spēkā 81 AD pasākums un 13 AS pasākumi.

2014. gadā AD vai AS pasākumi attiecās uz 0,29 % no kopējā importa ES.

Sīkāks pārskats sniegts dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim ziņojumam. Atsauces uz dienestu darba dokumenta pielikumiem ir nodaļu virsrakstos.

Attiecībā uz jaunu lietu sākšanas un lietu slēgšanas skaitļiem turpmākajās nodaļās jānorāda, ka lielākā daļa 2014. gadā pabeigto lietu ir sāktas 2013. gadā, kamēr daudzās 2014. gadā sāktajās lietās lēmums tiks pieņemts 2015. gadā.

1.2.Jaunas izmeklēšanas (sk. A līdz E pielikumu un N pielikumu)

2014. gadā tika sāktas 16 jaunas izmeklēšanas. Pagaidu maksājumi tika noteikti 2 procedūrās. 3 lietas tika izbeigtas, nosakot galīgos maksājumus. 4 izmeklēšanas tika izbeigtas, nenosakot pasākumus.

1.3.Pārskatīšanas izmeklēšanas

Pārskatīšanas izmeklēšanas vēl joprojām veido ievērojamu daļu Komisijas TAI dienestu darba. Dienestu darba dokumenta 2. tabulā sniegta statistikas informācija par 2010.-2014. gadu.
SATURA RĀDĪTĀJS

1.Ievads3

2.ELGF piešķirtie ieņēmumi3

3.Piezīmes par ELGF 2014. gada budžeta provizorisko izpildi4

4.ELGF piešķirto ieņēmumu izpilde6

5.Secinājumi6

1. pielikums Provizorisks ELGF apropriāciju izlietojums līdz 31.12.2014.

1.Ievads

Šā paziņojuma 1. pielikumā ir sniegta ELGF 2014. gada budžeta provizoriskā izpilde, un paredzams, ka tā būs EUR 44 293,2 miljonu apmērā. Šajā summā galvenokārt ir iekļauti dalītas pārvaldības ietvaros no 2013. gada 16. oktobra līdz 2014. gada 15. oktobrim dalībvalstu deklarētie ELGF izdevumi, tostarp budžeta gada laikā noteikto ikmēneša atlīdzinājumu samazinājumi. Šajā summā ir iekļauta arī tādu tiešo izdevumu aplēse aptuveni EUR 7,7 miljonu apmērā, kurus paredzēts apmaksāt līdz 2014. gada 31. decembrim.

2.ELGF piešķirtie ieņēmumi

Pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1306/2013 43. panta noteikumiem, ieņēmumus, kas gūti no atbilstības pārbaužu lēmumos noteiktām finanšu korekcijām, no pārkāpumiem un no piena nodevas, uzskata par piešķirtajiem ieņēmumiem ELGF izdevumu finansēšanai. Saskaņā ar šiem noteikumiem piešķirtos ieņēmumus var izmantot, lai finansētu visus ELGF izdevumus. Ja daļu no šiem ieņēmumiem budžeta gada laikā neizmanto, šo daļu automātiski pārnes uz nākamo budžeta gadu.

Kā jau norādīts iepriekšējos Agrīnās brīdināšanas sistēmas ziņojumos, Komisijas sākotnēji aplēstā pieejamo piešķirto ieņēmumu kopsumma 2014. gadā bija EUR 1464 miljoni. Konkrēti,

–piešķirtie ieņēmumi, ko bija paredzēts gūt 2014. budžeta gadā, tika aplēsti EUR 849 miljonu apmērā; paredzamie ieņēmumi no atbilstības pārbaužu korekcijām un pārkāpumiem tika aplēsti attiecīgi EUR 638 miljonu un EUR 165 miljonu apmērā; ieņēmumi no piena nodevas tika aplēsti EUR 46 miljonu apmērā;

–piešķirtie ieņēmumi, ko bija paredzēts pārnest no 2013. budžeta gada uz 2014. budžeta gadu, tika aplēsti EUR 615 miljonu apmērā.

Komisija 2014. gada budžetā šos sākotnēji aplēstos ieņēmumus EUR 1464 miljonu apmērā piešķīra divām shēmām. Konkrēti,

–EUR 464 miljonus — darbības fondiem, kas paredzēti ražotāju organizācijām augļu un dārzeņu nozarē, un

–EUR 1000 miljonus — vienotā maksājuma shēmai.

Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu budžeta lēmējinstitūcija nobalsoja par apropriācijām šīm divām shēmām attiecīgi EUR 285 miljonu un EUR 30 083 miljonu apmērā. Nobalsoto apropriāciju summa un iepriekš minētie piešķirtie ieņēmumi atbilst aplēstajai pieejamo apropriāciju kopsummai, no kuras EUR 749 miljoni pieprasīti darbības fondiem, kuri paredzēti ražotāju organizācijām augļu un dārzeņu nozarē, bet EUR 31 083 miljoni — vienotā maksājuma shēmai.
Komisijas Paziņojums uzlabota partnerība nomaļajiem reģioniem: kopsavilkums un perspektīvas (Komisijas 2004. gada 26. maija Paziņojums KOM(2004)343) {SEC(2004)1030} /* COM/2004/0543 galīgā redakcija */





Briselē, 6.8.2004 COM(2004) 543 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS uzlabota partnerība nomaļajiem reģioniem: kopsavilkums un perspektīvas(Komisijas 2004. gada 26. maija Paziņojums KOM(2004)343){SEC(2004)1030} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS uzlabota partnerība nomaļajiem reģioniem: kopsavilkums un perspektīvas (Komisijas 2004. gada 26. maija Paziņojums KOM(2004)343) Seviļas Eiropadome uzaicināja Komisiju iesniegt ziņojumu, kurā būtu visaptveroši un konsekventi atspoguļots nomaļo reģionu pašreizējais stāvoklis un līdzekļi tā uzlabošanai, ko pieprasa Līguma 299. panta 2. punkts. Atsaucoties uz šo uzaicinājumu, Komisija 2004. gada 26. maijā pieņēma Paziņojumu par uzlabotu partnerību nomaļajiem reģioniem [1]. Komisija tajā norādīja, ka tā iesniegs ziņojumu ar sīku kopsavilkumu, kurā būtu izvērtēti pasākumi, kas nomaļajiem reģioniem noteikti pēc 2000. gada, kad Komisija šai jautājumā nāca klajā ar apkopojošu ziņojumu pēdējoreiz. Šā paziņojuma pielikumā sniegtais ziņojums atspoguļo Komisijas dienestu saistību izpildi. Ziņojumam ir divas daļas – kopsavilkums un perspektīvas. Kopsavilkumā analizēti jaunākie nomaļo reģionu sociālekonomiskās attīstības dati, kas parāda, kā šiem reģioniem veicies un kādi uzdevumi tiem vēl stāv priekšā. Tajā raksturoti arī izmantotie struktūrlīdzekļi un dažādās Kopienas politikas, kurām šo trīs gadu laikā bijis liels svars. Kopsavilkuma nodaļās ikviena Kopienas politika aplūkota atsevišķi: reģionu un kohēzijas politika, konkurences politika, lauksaimniecība, zivsaimniecība, uzņēmumi, transports, enerģētika, pētniecība, informācijas sabiedrība, nodokļi, muita, tieslietas un iekšlietas, vide un starptautiskā tirdzniecība. Perspektīvu daļā atkārtoti izklāstīta stratēģija, kuru Komisija pieņēmusi 2004. gada 26. maijā un kura atspoguļo Komisijas izvēlētās trīs rīcības prioritātes. Jāuzsver, ka šī daļa nav papildināta ar jauniem pasākumiem – tajā ir tikai 2004. gada 26. maija paziņojumā noteiktie. Konkrēti, minētās prioritātes ir šādas: (1) padarīt nomaļos reģionus pieejamākus un kompensēt ierobežojumus, kas tiem raksturīgi; (2) uzlabot to ekonomikas konkurētspējas nosacījumus kopumā, ievērojot Lisabonas un Gēteborgas stratēģiju; (3) integrēt reģionu zonu, lai padarītu nomaļos reģionus ietekmīgākus gan sociālekonomiskā, gan kultūras aspektā, mazinot šķēršļus, kuri traucē mijiedarboties ar šo reģionu ģeogrāfisko vidi. Nomaļo reģionu attīstības stratēģija ir izstrādāta saistībā ar kohēzijas politikas reformu plānošanas laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam [2]. Tajā ir arī ieteikumi par to, kā šajos reģionos ieviešamas citas Kopienas politikas. Ziņojumā sīki izklāstīti nomaļajiem reģioniem noteiktie pasākumi un ilustrēta Komisijas pieņemtā stratēģija. Bez šā ziņojuma ar Komisijas 2004. gada 26. maija Paziņojumu vien nebūtu gana, lai sniegtu pilnīgi izsmeļošu atbildi pēc Seviļas Eiropadomes uzaicinājuma. [1] KOM(2004) 343, galīgā versija, 26.5.2004. [2] KOM(2004) 492, 493, 494 un 495, galīgā versija, 14.7.2004.
PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Eiropas Savienības un Maurīcijas Republikas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgums tika parakstīts 2012. gada 21. decembrī, un 2014. gada 28. janvārī tas stājās spēkā uz sešiem gadiem. Ja neviena no pusēm nolīgumu neizbeidz, to ikreiz automātiski pagarina uz trim papildu gadiem, tāpēc tas joprojām ir spēkā. Jaunākais zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma īstenošanas protokols aptvēra četrus gadus no tā provizoriskās piemērošanas sākuma, t. i., no parakstīšanas dienas. Tas tika parakstīts 2017. gada 8. decembrī un spēku zaudēja 2021. gada 7. decembrī.

Eiropas Savienība un Maurīcija vēstuļu apmaiņas veidā vienojās protokolu pagarināt uz vēl sešiem mēnešiem, un šī vienošanās tika parakstīta 2022. gada 5. aprīlī.

Pēc tam, pamatodamās uz relevantajām sarunu norādēm, Komisija ar Maurīciju risināja sarunas par to, lai noslēgtu jaunu protokolu, kas tiktu pievienots Eiropas Savienības un Maurīcijas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam. Šo sarunu iznākumā 2022. gada 7. maijā tika parafēts jauns protokols.

Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut īstenošanas protokola parakstīšanu.
PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgums (IZPN) starp Eiropas Savienību un Kuka Salu valdību tika parakstīts attiecīgi 2016. gada 3. maijā un 2016. gada 14. maijā, un 2016. gada 14. maijā to sāka piemērot provizoriski astoņus gadus. Nolīgums tiek atjaunots automātiski un joprojām ir spēkā. Pirmo četru gadu protokolu par IZPN īstenošanu sāka provizoriski piemērot 2016. gada 14. oktobrī, un tā darbības termiņš beidzās 2020. gada 13. oktobrī. Gan nolīgums, gan protokols stājās spēkā 2017. gada 10. maijā.

Padome 2020. gada 7. jūlijā pieņēma lēmumu, ar ko Eiropas Komisiju pilnvaro sākt sarunas par jaunu protokolu, kuru pievieno Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumam starp Eiropas Savienību un Kuka Salu valdību, un par minētā nolīguma protokola, kura darbības termiņš beidzas 2020. gada 13. oktobrī, iespējamo pagarināšanu.

Pirmajā sarunu kārtā (2020. gada 16. jūlijā) Eiropas Savienības un Kuka Salu sarunvedēji vienojās, ka sarunu sarežģītības dēļ to noslēgšanai būs vajadzīgas vairākas sarunu kārtas. Tādēļ abas puses vienojās par protokola darbības termiņa pagarināšanu par ne vairāk kā vienu gadu, kā paredzēts Padomes dotajā pilnvarojumā. Šis pagarinājums tika noteikts ar nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas tika parafēts 2020. gada 29. jūlijā Briselē un Rarotongā (Kuka Salas).

Protokola darbības termiņš tika pagarināts par vienu gadu no nākamās dienas pēc tam, kad abas puses parakstījušas vēstuļu apmaiņu, proti, no 2020. gada 14. novembra. Tātad pašreizējā protokola darbības termiņš beigsies 2021. gada 13. novembrī.

Komisija, pamatojoties uz attiecīgajām sarunu norādēm, risināja sarunas ar Kuka Salām, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu jaunu IZPN īstenošanas protokolu. Šīm sarunām noslēdzoties, 2021. gada 28. jūlijā sarunvedēji protokolu parafēja. Jaunais protokols aptver trīs gadu periodu no protokola 11. pantā noteiktās provizoriskās piemērošanas sākuma dienas, proti, no dienas, kad abas puses to parakstījušas.

Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut noslēgt Protokolu, ar ko īsteno IZPN starp Eiropas Savienību un Kuka Salu valdību.

Protokola mērķis ir saskaņā ar zinātniskajiem ieteikumiem un Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisijas (WCPFC) ieteikumiem piešķirt Savienības kuģiem zvejas iespējas Kuka Salu zvejas ūdeņos pieejamā pārpalikuma robežās. Mērķis turklāt ir stiprināt Eiropas Savienības un Kuka Salu sadarbību, lai izveidotu tādas partnerattiecības, kurās abu pušu interesēs ir izstrādāt ilgtspējīgu zivsaimniecības politiku un nodrošināt zvejas resursu atbildīgu izmantošanu Kuka Salu zvejas apgabalos.