Komisijas paziņojums Padomei - Zvejas iespējas 2007. gadam Eiropas Komisijas politiskais paziņojums /* COM/2006/0499 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 15.9.2006 COM(2006) 499 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI Zvejas iespējas 2007. gadam Eiropas Komisijas politiskais paziņojums SATURS 1. Ievads 3 1.1. Pamatprincipi lēmumu pieņemšanai saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku 3 1.2. Starptautiskās saistības 4 1.3. Īpašas papildsaistības 4 2. Regulu priekšlikumi par zvejas iespējām 2007. gadam 4 3. Ilgtermiņa plānošanas prioritāte 5 4. Konsekvents pamats lēmumu pieņemšanai par KPN 5 4.1. Krājumi, ko izmanto atbilstīgi maksimālajai ilgtspējīgajai produktivitātei 6 4.2. Krājumi, kas ir pārmērīgi izmantoti attiecībā uz maksimālo ilgtspējīgoproduktivitāti, bet kuru nozveja ir bioloģiski drošā līmenī 6 4.3. Krājumi, kas nav bioloģiski drošās robežās 7 4.4. Krājumi, uz kuriem attiecas ilgtermiņa plāni 7 4.5. Sugas, kurām ir dabīgi īss mūžs 8 4.6. Krājumi, kuru stāvoklis nav zināms, bet kuriem nepastāv liels bioloģiskais risks 8 5. Īpaši gadījumi 9 5.1. Mencas krājumi, uz kuriem attiecas mencu atjaunošanas plāns 9 5.2. Mencas krājumi Baltijas jūrā 9 5.3. Dziļjūras sugu zivis 9 5.4. Jaukta zveja 10 5.5. Norvēģijas omāra krājumi 10 5.6. Putasu 10 5.7. Jaunas KPN 11 6. Tehniskie pasākumi 11 7. Zvejas piepūles pārvaldība 11 8. Secinājums 12 1. IEVADS Komisijas paziņojums Nr. COM(2006) 246 „Kā uzlabot konsultēšanos Kopienas zivsaimniecības pārvaldībā” nosaka jaunu darba metodi, kas izmantojama, Eiropas Kopienai lemjot par ikgadējām zvejas iespējām. Kā daļu no šīs jaunās pieejas paredz, ka gada pirmajā pusē Komisija ikgadējā politiskā paziņojumā dara zināmus savus nodomus attiecībā uz KPN un kvotu priekšlikumiem nākamajam gadam. Lai panāktu plašu ieinteresēto personu iesaisti visos zivsaimniecības politikas veidošanas un īstenošanas posmos, šajā dokumentā izklāstīti Komisijas nodomi attiecībā uz priekšlikumu par zvejas iespējām 2007. gadā. Šajā posmā netiek piedāvātas konkrēta apjoma KPN vai kvotas, jo krājumu kvantitatīvs novērtējums un prognozes par daudziem krājumiem nebūs pieejamas, pirms trešajā ceturksnī nepabeigs jaunāko apsekojumu datu analīzi. Tāpēc šajā paziņojumā izklāstītajā Komisijas viedoklī nav ņemts vērā zinātniskais atzinums par krājumu stāvokli 2007. gadam. Šajā paziņojumā izteiktie apgalvojumi skars tikai KPN un zvejas piepūles noteikšanas principus. Šie principi tiks piemēroti, kad būs pieejams galīgais zinātniskais atzinums. Tomēr, ja galīgā atzinuma saņemšanas laikā būs radušies neparedzēti apstākļi, Komisija savus priekšlikumus varēs formulēt, pamatojoties uz minēto atzinumu. Tām daudzajām sugām, kuru nozveja ir atkarīga no zivju krājuma papildināšanās ikgadējās norises, prognozes nevar veikt divus gadus uz priekšu. Gadījumos, kad zivju krājumus izmanto adekvāti (piemēram, daudzu pelaģisko sugu krājumus), turpmākajos gados KPN apspriešanu varētu rīkot drīzāk. Šajā dokumentā izklāstīti KPN noteikšanas pamatprincipi un saistītie nosacījumi 2007. gadam, kurus precīzi noteiks, pamatojoties uz zinātniskiem novērtējumiem un prognozēm, kas būs pieejamas 2006. gadā. 1.1. Pamatprincipi lēmumu pieņemšanai saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku Ikgadējās zvejas iespējas jānosaka saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas uzdevumu[1], tas ir, panākt tādu dzīvo ūdens resursu izmantošanu, kas nodrošina ilgtspējīgus saimnieciskos, vides un sociālos apstākļus. Kopienas mērķim ir jābūt sasniegt šos mērķus, pakāpeniski ieviešot uz ekosistēmu vērstu zivsaimniecības pārvaldības pieeju, kura sekmē lietderīgu un saimniecisku zveju un nodrošina pietiekami augstu dzīves līmeni tiem, kuri ir atkarīgi no zvejas. Ekonomiskā un sociālā ilgtspējība ir atkarīga no bioloģiskās ilgtspējības: ja nav zivju, nav zivsaimniecības. Tāpēc Komisija lēmumu pieņemšanā par zivsaimniecību kā būtiskāko izvirza bioloģisko ilgtspējību. Tomēr zinātniskos atzinumus par ilgtspējību Komisija ne vienmēr tieši pārņem ierosināto regulu tekstā, un tas notiek divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, zinātniskās prognozes reizēm ir samērā neprecīzas, un to tiešas piemērošanas rezultātā zvejas iespējās no viena gada uz nākamo varētu rasties būtiskas izmaiņas, kas bieži būtu lielākas, nekā vajadzīgs, lai panāktu vēlamo labvēlīgo ietekmi uz resursu saglabāšanu. Otrais iemesls ir politisks. Lai gan daudzi zivju krājumi ir izsmelti vai tiek pārzvejoti, Komisija un dalībvalstis ir uzskatījušas par pieļaujamu uzņemties salīdzinoši augstu bioloģisko risku, atļaujot lielāku nozveju, nekā īstermiņā ir ilgtspējīgi, lai saglabātu zināmu zvejas nepārtrauktību. Korekcijas pasākumi pārzvejas kompensēšanai jāievieš pakāpeniski un ar nosacījumu, ka pastāvīgi un pakāpeniski tiek samazināta zvejas izraisītā mirstība. 1.2. Starptautiskās saistības Papildus saistībām, kuras ES uzņēmusies saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku, lēmumos par ikgadējām zvejas iespējām jāņem vērā starptautiskās politiskās saistības, piemēram, pienākums atjaunot krājumus tādos apmēros, kuros iespējams iegūt maksimāli ilgtspējīgu produktivitāti[2]. Kamēr šā pienākuma izpildi joprojām apspriež un tas ir atsevišķa Komisijas paziņojuma temats[3], jārīkojas, lai panāktu progresu attiecībā uz šīm politiskajām saistībām vai vismaz to, ka Kopienas lēmumi nav ar tām pretrunā. Dažās reģionālās zivsaimniecības pārvaldības organizācijās, kā arī divpusējos un daudzpusējos sadarbības modeļos ir paredzētas vairākas ilglaicīgas saistības, kuras Kopiena ir uzņēmusies. Piemēram var minēt dziļjūras sugu zivju zvejas piepūles samazinājumus, par ko tika panākta vienošanās Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijā, melnā paltusa krājumu atjaunošanas pasākumus, kas pieņemti Ziemeļrietumu Atlantijas Zvejniecības organizācijā, un ilglaicīgus pārvaldības pasākumus, ko apņēmušās veikt Eiropas Kopiena un Norvēģija. Kopienas pieņemtajiem lēmumiem attiecībā uz zvejas iespējām jāciena šīs saistības. 1.3. Īpašas papildsaistības Papildus šīm ilglaicīgajām saistībām Komisija un Padome nesen ir sagatavojusi vairākas deklarācijas par zvejas iespējām 2007. gadā, to visū šādas: - Padomes 2005. gada decembra deklarācija, ar ko Komisiju aicina piedāvāt dziļjūras sugu zivju zvejas piepūles samazināšanu atbilstoši Kopienas starptautiskajām saistībām un daudzgadu stratēģiju proporcionālai zvejas piepūles samazināšanai līdz ilgtspējīgam līmenim; - Padomes 2005. gada decembra un 2004. gada deklarācijas, ar ko atkārtoti apliecina Padomes apņemšanos panākt ilgtspējību un veikt ikgadējas korekcijas saskaņā ar zinātniskajiem atzinumiem, lai panāktu visiem krājumiem bioloģiski drošu līmeni. 2. REGULU PRIEKšLIKUMI PAR ZVEJAS IESPēJāM 2007. GADAM Komisija ir 2007. gadam iecerējusi sagatavot trīs atsevišķu „zvejas iespēju” regulu priekšlikumus. Priekšlikumi regulām par dziļjūras zveju un zivju krājumiem Baltijas jūrā tiks iesniegti 2006. gada septembrī. Tajos ņems vērā ICES 2006. gada jūnijā publicēto konsultatīvo ziņojumu un Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komisijas (ZZTEK) atzinumu par to, kā arī notikušo apspriešanos ar ieinteresētajām personām. Uz pārējo krājumu zvejas iespējām attieksies priekšlikums, ko iesniegs 2006. gada novembra beigās. 3. ILGTERMIņA PLāNOšANAS PRIORITāTE Zivsaimniecības pārvaldībā jāpieņem lēmumi, kuros tūlītēji ieguvumi jālīdzsvaro ar ilgtermiņa ieguvumiem. To var adekvāti panākt, izstrādājot ilgtermiņa plānus, kuros definē ilgtermiņa mērķus un izklāsta šo mērķu sasniegšanas ceļu. Atjaunošanas plāni ir īpašs ilgtermiņa plānu veids, kuru tūlītējais mērķis ir atjaunot krājumus drošā bioloģiskā līmenī. Ilgtermiņa plānus jāīsteno kā prioritāti no gada uz gadu. Ja ar Kopienas tiesību aktiem pieņem atjaunošanas plānus, ilgtermiņa plānus vai pārvaldības plānus, to izpildei ik gadus jāseko līdzi un jāpiedāvā šiem plāniem atbilstoša KPN. Tas pats attiecas uz ilgtermiņa pārvaldības pasākumiem, kas izstrādāti kopā ar trešām valstīm, piemēram, Norvēģiju. Komisija turpinās izstrādāt un ierosināt ilgtermiņa pārvaldības pasākumus. 4. KONSEKVENTS PAMATS LēMUMU PIEņEMšANAI PAR KPN Atzinumus par bioloģisko ilgtspējību Kopienai sniedz Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komisija (ZZTEK). Šī komisija var pēc vajadzības izmantot attiecīgo reģionālo zinātnisko organizāciju informāciju, jo īpaši Starptautiskās Jūras pētniecības padomes ( ICES ) informāciju. Tāpēc Komisija lielā mērā ir atkarīga no minētās komisijas sniegtajiem zinātniskajiem atzinumiem par zvejas iespējām, kas saskan ar bioloģisko ilgtspējību. Pārvaldības pasākumiem jābūt samērīgiem ar pastāvošo bioloģisko risku. Tiem jābūt arī taisnīgiem attiecībā uz dažādajām iesaistītajām personām un zvejas kopienām. Tādēļ Komisija pēc ZZTEK noteiktā bioloģiskā riska izvērtēšanas ir klasificējusi krājumus vairākās kategorijās. Katrai no šīm kategorijām piedāvā līdzīgus pārvaldības pasākumus. Galvenās kategorijas ir minētas turpmāk tekstā. Visiem atsevišķā kategorijā esošajiem krājumiem Komisija piedāvās zvejas iespējas, pamatojoties uz atbilstošajām vadlīnijām un ņemot vērā iespējamo ietekmi, ko rada jauktā zveja. Dažos gadījumos zvejas iespējas būs jākoriģē, ņemot vērā vajadzību saglabāt citus krājumus, ko zvejo tajā pašā zvejas zonā, piemēram, jūras zeltplekste un jūrasmēle Ziemeļjūrā un Jaunzēlandes merlūza un Norvēģijas omārs (skatīt 5.5. iedaļu). Siļķu un brētliņu jaukto zveju turpinās pārvaldīt ar piezvejas ierobežojumiem. Komisija parasti cenšas stabilizēt zvejas iespējas, ierobežojot KPN izmaiņas no gada uz gadu līdz līmenim, kas nepārsniedz 15 %. Tas var nebūt iespējams, ja vajadzīgi īpaši stingri un steidzami saglabāšanas pasākumi, lai glābtu zvejas resursus no iznīcības, taču tas ir ārkārtas gadījums. Ja galīgajā zinātniskajā atzinumā būs ieteikti īpaši stingri un steidzami saglabāšanas pasākumi, lai glābtu zvejas resursus no iznīcības, Komisija savus priekšlikumus formulēs, ņemot vērā šos ieteikumus. 4.1. Krājumi, ko izmanto atbilstīgi maksimālajai ilgtspējīgajai produktivitātei Apraksts: šie ir zivju krājumi, kuru ikgadējo zvejas izraisīto mirstību novērtē kā atbilstīgu tai, kādā var nodrošināt augstāko ilgtermiņa produktivitāti. Šiem krājumiem zvejas izraisītā mirstība jāsaglabā tuvu pašreizējam līmenim, bet KPN no gada uz gadu netiks mainīta par vairāk nekā 15 %. Iespējami iesaistītie Kopienas krājumi: jūras zeltplekste VII apgabalā, megrims VIIIc un IXa apgabalā. Zvejas iespējas 2007. gadam: KPN noteikta – ZZTEK prognozētās nozvejas līmenī, ko uzskata par atbilstīgu rādītājam Fmsy[4], bet ne vairāk kā 15 % vairāk vai mazāk no 2006. gada KPN. Piebildes: siļķe IV un IIIa apgabalā, saida IV, VI un IIIa(N) apgabalā un pikša IV un IIIa apgabalā arī būtu jāiekļauj šajā kategorijā, taču uz tām attiecas kopīgs pārvaldības plāns ar Norvēģiju, kuram būs līdzīga ietekme (2006. gadā tiek izskatīti pasākumi attiecībā uz pikšu Ziemeļjūrā). 4.2. Krājumi, kas ir pārmērīgi izmantoti attiecībā uz maksimālo ilgtspējīgo produktivitāti, bet kuru nozveja ir bioloģiski drošā līmenī Apraksts: šajā kategorijā ietilpst krājumi, kuriem nedraud noplicināšana krājumu papildināšanās problēmu dēļ īstermiņā vai ilgtermiņā, bet kuri tiek pārmērīgi izmantoti un kuru zvejas izraisītā mirstība ir lielāka nekā Fmsy. Tajā iekļauti arī krājumi, kas ir bioloģiski drošā līmenī, bet kuriem vēl nav iespējams noteikt, kāda zvejas izraisītā mirstība dotu visaugstāko produktivitāti, un krājumi, kuri ir pārmērīgi izmantoti attiecībā uz maksimālo ilgtspējīgo produktivitāti, bet kuriem vēl nav definēts bioloģiski drošs līmenis. Šiem krājumiem zvejas izraisītā mirstība nedrīkst palielināties, un KPN izmaiņas jāsaglabā 15 % robežās. Zvejas izraisītās mirstības pieaugums būtu pretrunā gan ar Johannesburgas Īstenošanas plānu, gan ar piesardzības pieeju. Iespējami iesaistītie Kopienas krājumi: merlangs VIIe-k apgabalā, siļķe Baltijas jūrā, jūrasmēle IIIa apgabalā, jūrasvelns VIIIc un IXa apgabalā, siļķe Baltijas jūras 3. pārvaldības apgabalā, brētliņa Baltijas jūras 22.–32. apakšrajonā. Zvejas iespējas 2007. gadam: KPN noteikta – ZZTEK prognozētās nozvejas līmenī, kas atbilst augstākajai vērtībai, kāda ir vai nu a) Fmsy, vai b) nemainīgai palikušajai zvejas izraisītās mirstības vērtībai, bet – ne vairāk kā 15 % vairāk vai mazāk no 2006. gada KPN. 4.3. Krājumi, kas nav bioloģiski drošās robežās Apraksts: šajā kategorijā ietilpst krājumi, kam īstermiņā un ilgtermiņā pastāv izsmelšanas risks neizdevušās krājumu papildināšanās dēļ: vai nu zvejas izraisītā mirstība ir lielāka par Fpa, vai krājumu apjoms ir mazāks nekā Bpa, vai izpildīti abi šie kritēriji[5]. Šajā kategorijā ir iekļautas arī sugas, par kurām pieejams maz datu, bet zināmo zivju dzīves parametru un zvejas īpašību dēļ ir pamats uzskatīt, ka pašreizējie zvejas apjomi nav ilgtspējīgi. Tomēr ir definētas trīs atsevišķas apakškategorijas. Pirmkārt, sugas, kuru dzīves cikls ir tik īss, ka vajadzīga zvejas iespēju pielāgošana kārtējā gadā. Otrkārt, sugas, kuru dzīves cikls ir tik ilgs, ka tās ir ļoti jutīgas pret izmantošanu un ir vajadzīgi īpaši pasākumi, t.i., dziļjūras zivju sugas. Treškārt, atsevišķā kategorijā ir iedalīti tie krājumi, kuru izmantošana tiktāl pārsniedz bioloģiski drošas robežas, ka ir vajadzīgi atjaunošanas pasākumi. (Pasākumi, kas attiecas uz šo kategoriju krājumiem, ir aprakstīti 5. iedaļā, attiecīgi 4.5., 5.3. un 4.4. apakšiedaļā.) Iespējami iesaistītie Kopienas krājumi: jūrasmēle VIId apgabalā, dziļūdens plātņžauņi IV, IIIa un VIId apgabalā (jūras lapsa, parastā raja, squatina ), jūrasvelns VIIb-k un VIIIab apgabalā, megrims VIIb, c, e-k un VIIIabd apgabalā, jūras zeltplekste VIIfg apgabalā, jūras zeltplekste VIIe apgabalā, jūrasmēle VIIfg apgabalā, siļķe VIaS un VIIbc apgabalā, reņģe Baltijas jūras 25.–29. un 32. rajonā (izņemot Rīgas jūras līci). Zvejas iespējas 2007. gadam: KPN noteikta — – parasti — ZZTEK prognozētās nozvejas līmenī, kas ir atbilstīgs tādam, kādā panākt krājumu bioloģiski drošu līmeni 2008. gadā, bet ne vairāk kā 15 % vairāk vai mazāk no 2006. gada KPN, – tomēr KPN nekādā gadījumā nenoteiks tādā līmenī, kas palielinātu zvejas izraisīto mirstību vai samazinātu nārsta biomasu, pat ja KPN būtu jāsamazina par vairāk nekā 15 % (šāda rīcība būtu pretrunā ar Padomes un Komisijas saistībām attiecībā uz pakāpenisko pieeju ilgtspējībai, sk. 1.3. iedaļu). 4.4. Krājumi, uz kuriem attiecas ilgtermiņa plāni Apraksts: šajā kategorijā iekļauti krājumi, uz kuriem attiecas ilgtermiņa pārvaldības pasākumi, tai skaitā to krājumu atjaunošanas plāni, kuriem ir vislielākais bioloģiskais risks, t.i., krājumi, kuriem ir (vai kuriem nesen ir bijis) ļoti liels risks piedzīvot reproduktīvās spējas samazināšanos. Gadījumos, kad Komisija ir piedāvājusi vai Padome ir pieņēmusi atjaunošanas plānu vai ilgtermiņa plānu, Komisija piedāvās ar šo plānu saskanīgu KPN. Tāpat, ja Kopiena un trešās valstis ir vienojušās par ilgtermiņa pasākumiem, KPN izvēli parasti noteiks šie pasākumi. Iesaistītie Kopienas krājumi: menca VIIa, VIa(N), IV, IIIa(N) un IIIaS (Kategats) apgabalā; merlūzas ziemeļu un dienvidu krājumi; jūrasmēle VIIIab un jūrasmēle VIIe apgabalā; Norvēģijas omārs VIIIc un IXa apgabalā; menca Baltijas jūrā (22.–24. un 25–30. rajons); jūras zeltplekste un jūrasmēle IV apgabalā. Iesaistītie kopīgie krājumi: saida IV, IIIa un VI apgabalā; pikša IV un IIIa apgabalā, iespējams, jūras zeltplekste IV apgabalā; siļķe IV, VIId un IIIa apgabalā. Zvejas iespējas 2007. gadam: zvejas iespējas jānosaka saskaņā ar attiecīgajiem atjaunošanas plāniem vai — ja Padome vēl nav pieņēmusi atjaunošanas plānus — saskaņā ar Komisijas priekšlikumiem. Piebilde: ja zinātniskie atzinumi nav pietiekami pilnīgi, lai atjaunošanas plānu varētu piemērot kvantitatīvi, kā var būt vajadzīgs gadījumā ar vairākiem mencas krājumiem, jāievēro cita pieeja. Mencas krājumu gadījums ir apspriests 5.1. iedaļā. 4.5. Sugas, kurām ir dabīgi īss mūžs Apraksts: daži nelielu zivju krājumi ir pakļauti tādam augstam dabīgas mirstības līmenim, ka zvejotos krājumus lielākoties veido viena gada krājumu apjoms. Šādu sugu pārvaldībai vajadzīga ātra lēmumu pieņemšana par kārtējo gadu, pielāgojot gada zvejas iespējas krājuma jaunākā papildinājuma apjomam. Iespējami iesaistītie Kopienas krājumi: tūbītes IV apgabalā, anšovi VIII apgabalā, anšovi IX apgabalā, brētliņas IV, Esmarka mencas IV un IIIa apgabalā. Zvejas iespējas 2007. gadam Tūbītēm Ziemeļjūrā Komisija piedāvās kārtējā gadā atkārtot 2006. gadam pieņemto novērtēšanas un pārskata procedūru (Regulas (EK) Nr. 51/2006 pielikums IId), pēc apspriešanās iekļaujot iespējamus uzlabojumus. Anšoviem Biskajas līcī Komisija piedāvās sākotnējo KPN, pamatojoties uz nārstojošo krājumu apjomu saglabāšanu drošā līmenī (Bpa) 2007. gada nārsta laikā, un piedāvās atkārtoti izskatot KPN kārtējā gadā, pamatojoties uz pavasara apsekojuma datiem. Anšoviem IX apgabalā Komisija piedāvās KPN tādā pašā līmenī, kāds pieņemts 2006. gadam, ja vien vēlāk 2006. gadā neradīsies saglabāšanas problēma. Brētliņām Ziemeļjūrā Komisija piedāvās turpināt zvejas iespēju pārskatīšanu kārtējā gadā, pamatojoties uz pavasara apsekojuma datiem. Šajā nolūkā 2007. gadā tiks piedāvāts tāda paša līmeņa KPN kā 2006. gadā pēc pārskatīšanas, taču to papildus pārskatīs kārtējā, 2007. gadā. Esmarka mencām krājumu pārvaldība ir vairāk atkarīga no rudens apsekojuma datiem, un Komisijas KPN priekšlikumam konkrētāk par pamatu būs rudenī saņemtais atzinums. Priekšlikumā, iespējams, iekļaus arī pārskatīšanu par kārtējo gadu, kas veicama 2007. gadā. 4.6. Krājumi, kuru stāvoklis nav zināms, bet kuriem nepastāv liels bioloģiskais risks Apraksts: daudziem krājumiem komerciālās nozvejas datu precizitātes pasliktināšanās dēļ neskaidrība par resursu stāvokli ir tik liela, ka šo stāvokli nevar novērtēt. Daži citi krājumi — parasti tiem ir maza saimnieciskā nozīme — ir maz pētīti, un to zveja, iespējams, ir citas zvejas piezveja vai tikai vietējas nozīmes zveja. Kamēr nav plašāku zināšanu par šo krājumu stāvokli, jāpiemēro pagaidu vadlīnijas. Iespējami iesaistītie Kopienas krājumi: merlangs IIIa apgabalā, merlangs IV un VIId apgabalā, jūras zeltplekste IIIa apgabalā, jūras zeltplekste VIId apgabalā, visi stavridas krājumi, tūbītes IIIa apgabalā, menca VIIe-k, pikša VIIe-k, jūras zeltplekste VIIh-k, apgabalā, jūras zeltplekste VIIbc apgabalā, visi pollaka krājumi. Zvejas iespējas 2007. gadam: saskaņā ar piesardzības pieeju Komisija piedāvās pasākumus, lai novērstu zvejas izvēršanu neskaidros apstākļos. Ja nesenie visu dalībvalstu nozvejas līmeņi ir būtiski zemāki nekā atbilstošās kvotas (un nav pierādījumu tam, ka zvejas izvēršana būtu ilgtspējīga), Komisija piedāvās samazināt KPN līdz apmēram, kas tuvāks nesenajiem nozvejas līmeņiem. Šādu samazinājumu piedāvās ik gadu 20 % apmērā, taču, ja zinātniskās pētniecības struktūras piedāvās citu pieeju (piemēram, nesenu vidējo vēsturisko nozvejas līmeni), tā tiks ņemta vērā. 5. ĪPAšI GADīJUMI 5.1. Mencas krājumi, uz kuriem attiecas mencu atjaunošanas plāns No 2005. gada decembra nav bijis nosakāmas mencu mirstības samazināšanās vairumā apgabalu, un nav notikusi būtiska krājumu atjaunošanās. Tā kā pārvaldības pasākumi 2005. un 2006. gadā nav bijuši īpaši stingrāki nekā 2004. gadā, Komisija paredz, ka šāda situācija 2006. gadā turpināsies. Tāpēc pašreizējie mencu saglabāšanas pasākumi ir jāpārskata un jāpastiprina uz laiku, kamēr notiek pārskatīšanas process. Komisija 2007. gadam piedāvās tādas mencu krājumu zvejas iespējas, kas ir saderīgas ar atjaunošanas plāna noteikumiem, ja ZZTEK spēs sniegt kvantitatīvas krājumu apjomu un zvejas izraisītās mirstības aplēses, lai plānu varētu tieši īstenot. Ja šādas aplēses nebūs pieejamas, Komisija piedāvās par 25 % samazināt gan KPN, gan zvejas piepūli visiem mencu zvejas veidiem un, piešķirot atkāpes no jūrā pavadīto dienu režīma, prasīs veikt iedarbīgākus mencu saglabāšanas pasākumus. Pārskatīšanas process sāksies 2006. gadā, ZZTEK veicot jaunu zvejas piepūles, nozvejas un izmesto zivju daudzuma tendenču novērtējumu. 5.2. Mencas krājumi Baltijas jūrā Attiecībā uz mencas krājumiem Baltijas jūrā Komisija tuvākajā laikā nāks klajā ar priekšlikumu šo abu krājumu atjaunošanai un ilgtermiņa pārvaldībai. Kamēr tas tiks apspriests (un saskaņā ar gatavojamo priekšlikumu), Komisija 2007. gadam piedāvās KPN atbilstoši a) 10 % lielam zvejas izraisītās mirstības samazinājumam vai b) 15 % KPN izmaiņu ierobežojumam, izvēloties lielāko no abām vērtībām. 5.3. Dziļjūras sugu zivis Attiecībā uz dziļjūras sugu zivīm 2006. gada septembrī tiks iesniegts atsevišķs priekšlikums. Komisija atbalsta pakāpenisku pieeju ilgtspējīgu apstākļu atjaunošanai zivju krājumiem, pamatojoties uz zinātniskajiem atzinumiem. Tomēr dziļjūras sugu zivīm šis pakāpeniskums ir ierobežots to jutības pret pārzveju un ļoti lēnas krājumu atjaunošanās dēļ. Zinātniskie atzinumi par šiem krājumiem ir konsekventi pauduši to, ka būtiski jāsamazina pašreizējie nozvejas apmēri un ka nebūtu jāļauj attīstīt jauni zvejas veidi, ja ar datiem nepierāda, ka tie ir ilgtspējīgi. Pakāpe, kādā jāsamazina KPN un zvejas piepūle, ir atkarīga no konkrētajiem krājumiem. Dažas sugas, piemēram, zilās jūras līdakas un dziļūdens haizivis, vispār nav jāzvejo tiešajā zvejā, un piezveja jāsaglabā minimāla. Citām, piemēram, strupdeguna garastei, zinātnieki iesaka samazināt zvejas piepūli apmēram par 50 %. Komisija piedāvās 2007. gadam būtisku KPN samazinājumu dziļjūras sugu zivīm, lai pēc iespējas drīzāk samazinātu zvejas izraisīto mirstību līdz ilgtspējīgam līmenim. KPN samazinājumi netiks ierobežoti līdz 15 % gadā, bet būs tik lieli, cik uzskatīs par vajadzīgu, lai sasniegtu par mērķi izvirzīto zvejas izraisītās mirstības līmeni trīs gados. Komisija uzskata, ka, samazinot KPN pakāpeniskāk nekā šajā veidā, rastos nepieņemams ilgtermiņa kaitējuma risks dziļjūras ekosistēmai. 5.4. Jaukta zveja Lai arī daži zvejas veidi ir ļoti konkrēti virzītas darbības, kurās veic „tīru” vienas sugas zivju zveju, daudzos zvejas veidos zvejo vairākas sugas kopā. Šīs mijiedarbības kvantitatīva izteikšana joprojām attīstās kā zinātne, taču par dažiem zvejas veidiem ir tik laba izpratne, ka ir skaidrs, ka šo mijiedarbību ignorēšana nepārprotami būtu pretrunā ar atbildīgu zivsaimniecības pārvaldību. Piemēram var minēt plekstveidīgo zivju zveju Ziemeļjūras dienvidos (kur vairumu jūras zeltplekstu iegūst kā piezveju jūrasmēles zvejā ar rāmju traļiem), jaukto merlūzas un Norvēģijas omāra zveju Atlantijas okeāna apgabalā pie Ibērijas pussalas un jaukto brētliņas un siļķes zveju Ziemeļjūrā, kā arī Skagerakā un Kategatā (pārvalda ar siļķes piezvejas kvotu). Plekstveidīgo zivju un merlūzas, un Norvēģijas omāra zvejai Komisijas priekšlikumi attiecībā uz KPN, kvotām un zvejas piepūli atbildīs attiecīgajai Padomes regulai (vai Komisijas priekšlikumam, ja regula vēl nebūs pieņemta). Komisija piedāvās siļķes un brētliņas zveju turpināt pārvaldīt ar piezvejas kvotas palīdzību. 5.5. Norvēģijas omāra krājumi Atzinumu par Norvēģijas omāra krājumiem sniedz reizi divos gados. Papildus KPN Norvēģijas omāriem IXa apgabalā, uz kuriem attiecas Jaunzēlandes merlūzas un Norvēģijas omāra atjaunošanas plāns, Komisija 2007. gadam piedāvās tādas Norvēģijas omāru KPN, kādas pieņemtas 2006. gadam. 5.6. Putasu Komisija ir sākusi viedokļu apmaiņu ar dalībvalstīm par putasu zvejas iespēju piešķiršanu. Šīs sugas KPN priekšlikums atspoguļos to, kā tiek piemērots piekrastes valstu nolīgums par ilggadēju šā krājuma pārvaldību, un tiks piedāvāts noteikt tādu KPN, kurā ņemtas vērā apspriedes ar dalībvalstīm. 5.7. Jaunas KPN Reizēm zinātniskajos atzinumos salīdzinoši negaidīti izceļ vajadzību saglabāt jaunas sugas. Komisija pievērsīs uzmanību šiem ieteikumiem un apspriedīsies ar attiecīgajām dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, jo īpaši jautājumā par kvotu piešķiršanu. 2006. gadā notiks turpmākas apspriedes par asari un siļķu haizivi. Komisija nepiedāvās jaunas KPN bez iepriekšējas apspriešanās. 6. TEHNISKIE PASāKUMI Tehnisko pasākumu pārskatīšana zvejai Atlantijas ūdeņos tika sākta 2005. gadā, un maz ticams, ka to pabeigs līdz 2007. gadam. Tāpēc Komisija ir iecerējusi pagarināt termiņu tehniskajiem pārejas posma pasākumiem, kas definēti Regulas (EK) Nr. 51/2006 III pielikumā, kurš pakļauts pārskatīšanai un atjaunināšanai. 7. ZVEJAS PIEPūLES PāRVALDīBA Vairākos atjaunošanas plānu noteikumos prasīts ik gadus mainīt pieļaujamo zvejas piepūli. Komisija „zvejas iespēju” regulas II pielikumā piedāvās šādas korekcijas pieļaujamo dienu skaitam jūrā. IIa pielikums (mencas krājumu atjaunošana): dienu skaits jūrā jāpielāgo saskaņā ar 5.1. iedaļā izklāstīto pieeju, t.i., saskaņā ar mencas krājumu atjaunošanas plāna prasībām. Ja zinātniskajos atzinumos mencu atjaunošana nebūs minēta, dienu skaitam jūrā jāpiemēro samazinājums vismaz par 25 %. Jaunzēlandes merlūzas un Norvēģijas omāra atjaunošanas plānā (Padomes Regula (EK) Nr. 2166/2005) prasīts attiecīgajiem zvejas rīku tipiem un teritorijām samazināt dienu skaitu jūrā par 10 %. Komisijas priekšlikums attiecībā uz Lamanša rietumdaļas jūrasmēles krājuma atjaunošanas plānu (COM(2003)819) joprojām tiek apspriests. Ja apspriešana līdz 2006. gada beigām netiks pabeigta ar citādu secinājumu, Komisija piedāvās 10 % lielu zvejas piepūles samazinājumu, kas iekļauts minētajā priekšlikumā. Šo aprēķinu rezultāti 2007. gadam ir izklāstīti turpmāk. IIb pielikums (Jaunzēlandes merlūza un Norvēģijas omārs): 216 dienas jūrā zvejas rīku grupām 3.a.i. līdz 3.c. (10 % samazinājums no 240 dienām jūrā 2006. gadā). Komisija pārskatīs regulas jomas nosacījumus, lai nodrošinātu to, ka tiek iekļauti visi kuģi, kuri izraisa zivju mirstības gadījumu lielāko daļu. IIc pielikums (Lamanša rietumdaļas jūrasmēle): 194 dienas jūrā zvejas rīku grupām 3.a. un 3.b. (10 % samazinājums no 216 dienām jūrā 2006. gadā). Zveja ar stacionārajiem tīkliem ar linuma acu izmēru virs 120 mm, ja nozvejots tiek mazāk nekā 100 kg jūrasmēles, joprojām būs neierobežota. Komisijas dienesti gatavo Padomē un Eiropas Parlamentā iesniedzamu ziņojumu par spēkā esošā zvejas piepūles režīma efektivitāti dziļjūras sugu zivīm. Ņemot vērā minētā ziņojuma secinājumus, tiks piedāvāts jauns zvejas piepūles pārvaldības režīms dziļjūras sugu zivīm. 8. SECINāJUMS Komisija turpinās darbu, izstrādājot ilgtermiņa plānus, kuriem jābūt galvenajam zivsaimniecības politikas instrumentam. Pieņemtie plāni jāīsteno. Kamēr tiek izstrādāti turpmāki plāni, šajā paziņojumā sniegtas pārvaldības vadlīnijas attiecībā uz tiem krājumiem, kuriem plānu vēl nav. Komisijas pieejas nolūks ir panākt pēc iespējas lielāku zvejniecības nozares stabilitāti, vienlaikus nodrošinot, ka krājumi atjauno vai saglabā to produktīvo potenciālu. Lai gan šī politiskā pieeja ir attiecināma uz Kopienas krājumiem, tādus pašus principus ievēro, īstenojot Kopienas rīcību reģionālajās zvejniecības organizācijās un divpusējos līgumos. Arī šeit prioritātei jābūt ilgtermiņa pārvaldības pasākumu izstrādei. [1] 2. panta 1. punkts Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku (OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.). [2] ANO Pasaules augstākā līmeņa sanāksme par ilgtspējīgu attīstību Johannesburgā 2002. gada septembrī. [3] COM(2006). [4] Zvejas izraisītā mirstība, kas ilgtermiņā nodrošina krājuma maksimālo ilgtspējīgo produktivitāti. [5] Zvejas izraisītā mirstība (Fpa) un nārstojošo krājumu biomasa (Bpa), ko Starptautiskā Jūras pētniecības padome iesaka kā saskanīgus ar piesardzības pieeju.