LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 358/8

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2015/C 358/08)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

POLJIČKI SOPARNIK / POLJIČKI ZELJANIK / POLJIČKI ULJENJAK

ES Nr.: HR-PGI-0005-01224-8.5.2014.

ACVN ( ) AĢIN ( X )

1. Nosaukumi

Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Horvātija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

2.3. grupa. Maize, mīklas izstrādājumi, kūkas, konditorejas izstrādājumi, cepumi un citi maizes un konditorejas izstrādājumi

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Produkts Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ir konditorejas izstrādājums, ko gatavo no smalka maluma kviešu miltiem, lapu bietēm (mangolda), sarkanajiem sīpoliem, olīveļļas, eļļu maisījuma (olīveļļas un saulespuķu eļļas maisījuma attiecībā 1:1), ķiplokiem, sāls un ūdens. Galaprodukts ir apļa formā izveltnēta mīkla, kas pildīta ar lapu bietēm un sarkanajiem sīpoliem (kurus noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā sarunvalodā dēvē par kapule) un ko cep uzkarsētā atklātā pavardā (komin) gailošās oglēs, cepšanas laikā pārkaisot ar karstiem pelniem.

Produkta forma ir apaļa, un tā diametrs ir 90–110 cm. Virspusi pārziež ar olīveļļu un saberztiem vai smalki sakapātiem ķiplokiem. Pēc izcepšanas un apziešanas ar taukvielām gatavo produktu sagriež gabalos (fete), kuru rombveida formai noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā sarunvalodā ir savs nosaukums – pašajica.

Organoleptiskās īpašības

Smarža: ceptajai mīklai ir atklātā pavardā dedzinātas malkas un ķiploku smarža.

Garša: produktam ir lapu biešu, olīveļļas un ķiploku garša.

Krāsa: gaiši dzeltena līdz gaiši zaļa.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Produkta Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ražošanā izmantotā izejviela ir smalka maluma kviešu milti, lapu bietes (mangolds), sarkanie sīpoli, olīveļļa, eļļu maisījums (olīveļļas un saulespuķu eļļas maisījums attiecībā 1:1), ķiploki, sāls un ūdens.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visiem produkta Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ražošanas posmiem, sākot no mīklas sagatavošanas, pildīšanas un beidzot ar cepšanu, ir jānoris 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Produktu Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak sagriež ar īpaši noapaļotu nazi (tā asmens vidusdaļā ir noapaļots), veidojot šķēles (fete) rombveida formā (pašajica).

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Konditorejas izstrādājumu Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak laižot tirgū, uz tā ir jābūt Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak kopējam zīmolam. Visiem šā nosaukuma lietotājiem, kuri laiž tirgū produkta specifikācijai atbilstošus produktus, ir vienlīdzīgas tiesības lietot kopējo zīmolu.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Poļicas (Poljica) ģeogrāfisko apgabalu iezīmē upe Cetina (Cetina) ziemeļaustrumos, upe Žrnovica (Žrnovica) rietumos un Adrijas jūra dienvidos.

Poļicas apgabalā ietilpst Doņa Poļica (Donja Poljica), Sredņa Poļica (Srednja Poljica) un Gorņa Poļica (Gornja Poljica). Doņa Poļica aptver šādas apdzīvotas vietas: Podstrana, Jesenice un Zakučac. Sredņa Poļica aptver šādas apdzīvotas vietas: Žrnovnica, Tugare, Dubrava, Gata, Čišla, Naklice, Zvečanje, Ostrvica, Kostanje, Podgrađe, Sitno Donje, Sitno Gornje, Srinjine un Seoca. Gorņa Poļica aptver šādas apdzīvotas vietas: Donji Dolac, Gornji Dolac, Srijane un Trnbusi.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak aizsardzības pamatā ir šā produkta senās gatavošanas tradīcijas un un labā reputācija, kas saglabājusies līdz pat šai dienai. Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ir konditorejas izstrādājums, kuru gatavo, ievērojot noteiktu rituālu, un kura izcelsmes vieta ir kādreizējā Poļicas Republika, un tā gatavošanas pirmsākumi meklējami laikmetā, kad tagadējās Horvātijas piekrastes apgabalos un iekšzemes apgabalā Dalmācijas Zagorā siroja turki (Z. Šimunović-Petrić, 1992, Ethnologica Dalmatica, 95.–99. lpp.). No paaudžu paaudzēs mantotajiem nostāstiem noprotams, ka Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ir bijis nabadzīgu ļaužu ēdiens, un to apstiprina arī senas rakstiskas liecības.

Poļica ir apgabals ar izteiktu karsta procesos veidojušos reljefu; apgabalam raksturīga plāna augsnes kārta, ekstrēms karstums un sausums, reti nokrišņi un ļoti maz aramzemes, kuru iedzīvotāji vienmēr izmantojuši, lai audzētu lauksaimniecības produktus, it īpaši labību un dārzeņus, kas bija viņu uztura pamatā.

Skarbie apstākļi klinšainajā Poļicas apgabalā ierobežoja kultūraugu audzēšanas iespējas, un nabadzības spiestas, Poļicas sievietes, dēvētas par stopanjice, liekot lietā izdomu un prasmi, no viņām pieejamajiem vienkāršajiem dārzeņiem (lapu bietēm, sarkanajiem sīpoliem un ķiplokiem), pievienojot olīveļļu un miltus, sāka gatavot izstrādājumu Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak.

Viss produkta Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak tapšanas process ir radies, vietējiem iedzīvotājiem izkopjot īpašas prasmes un zinātību šā produkta sagatavošanā un pagatavošanā, un šī tradīcija noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir lolota un pārmantota no paaudzes paaudzē.

Visus produkta Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ražošanas posmus veic tikai ar rokām. Tālāk aprakstītie ražošanas posmi un īpašās prasmes atšķiras no vispārpieņemtās prakses līdzīgu izstrādājumu gatavošanā, un liela nozīme ir vietējo ļaužu zinātībai: sievietes ar rokām savieno mīklas augšējo un apakšējo slāni, ielokot tos tā, lai pildījums saglabātos iekšpusē. Pirms izstrādājuma cepšanas sievietes, kam ir īpašas iemaņas, ar rokām ļoti uzmanīgi pārceļ Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak no koka paliktņa (sinija) uz pavardu (komin). Tā kā Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ir ļoti plāns, tad, pārvietojot izstrādājumu pārāk strauji vai neuzmanīgi, tas var deformēties, proti, zaudēt savu raksturīgo formu.

Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak gatavošanas veids mūsdienās, produkta sastāvdaļas un tradicionālie darbarīki, kas nepieciešami tā pagatavošanai, ir tie paši, kas agrākos laikos, par kuriem 1906. gadā savā grāmatā vēsta F. Ivaniševiķs (F. Ivanišević, Poljica narodni život i običaji, 2006, atkārtots 1906. gada izdevums, 72., 93.–94. lpp.).

Produkta reputācijas pamatā daļēji ir prasmes un zinātība, kas vajadzīga, lai Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak sagrieztu pašajica formā, veidojot fete šķēles, ar kurām izceļas gatavais produkts, kad to ceļ galdā. Šā produkta specifiskais sagriešanas veids ir saglabāts no paaudzes paaudzē, pasargājot šo izstrādājumu no aizmirstības, un tas ir vēl viens faktors, kas veicina tā atpazīstamību.

Produkta nosaukuma īpašo reputāciju un tā senās gatavošanas tradīcijas apliecina 2007. gadā notikusī Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak iekļaušana Horvātijas Republikas Aizsargājamo nemateriālo kultūras vērtību sarakstā, kas ir Kultūras ministrijas pārziņā, kā arī fakts, ka tas tiek uzskatīts par Horvātijas kultūrvēsturiskā mantojuma sastāvdaļu (Kultūras ministrijas lēmums, 2007).

Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak no nabago ļaužu ēdiena ir kļuvis par produktu, ko patērētāji pieprasa aizvien vairāk, it īpaši nozīmīgās svētku dienās, Ziemassvētku vakarā un Lielā gavēņa laikā, kad saskaņā ar tradīciju tiek ieturētas gavēņa maltītes (Poljica, List Poljičkog dekanata, 1975, 41.–43. lpp.).

Mūsdienās tirdzniecībā un sarunvalodā visbiežāk lietotais produkta nosaukums ir Poljički soparnik, un tas ir arī vispazīstamākais, taču tiek lietoti arī nosaukumi Poljički zeljanik un Poljički uljenjak, galvenokārt Poļicas apgabala iedzīvotāju vidū. Produkta Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak labo slavu mūsdienās apliecina fakts, ka tā nosaukums un pagatavošanas veids ir minēts speciālajā kulinārijas apskatā Dobra hrana, kurā tiek publicētas tradicionālo produktu gatavošanas receptes (izdevums Dobra hrana, laikraksta Jutarnji list pielikums, 37. numurs, 2014).

Produktam Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak ir veltīta tematiskā sērija populārajā RTL televīzijas raidījumā Tri, dva, jedan – kuhaj! (http://www.rtl.hr/tri-dva-jedan-kuhaj/recepti/1155655/soparnik-prastaro-jelo-jos-iz-vremena-turaka/), kas ir vēl viens pierādījums produkta popularitātei Horvātijas Republikā.

Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak popularitāte īpaši pieauga pagājušā gadsimta 90. gados, kad Poļicas apgabalā tika rīkoti kultūras, mākslas un tirdzniecības pasākumi. Viens no šiem pasākumiem ir Omišas (Omiš) vasaras festivāls, kas veltīts Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak un notiek katru gadu ar nosaukumu “Poļicas kultūra un tradīcijas” (Kultura i običaji Poljica), kurā šo konditorejas izstrādājumu cep saskaņā ar tradīcijām, un īpaša žūrija vērtē izstrādājuma izskatu un garšu, pasniedzot balvas par labākajiem produktiem (Ljetni festival XXIV Omiško ljeto, Kultura i običaji “Poljica Poljičkog soparnika” / “Poljičkog zeljanika” / “Poljičkog uljenjaka”, 2013).

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

http://www.mps.hr/UserDocsImages/HRANA/SOPARNIK/Izmijenjena%20Specifikacija%20proizvoda-soparnik.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.