LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 434/11

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Pārredzamības, metodoloģijas un resursu analīze attiecībā uz ietekmes novērtējumiem un izvērtēšanu, ko Eiropas Komisija īsteno ES tiesību aktu kvalitātes uzlabošanas nolūkā”

(pašiniciatīvas atzinums)

(2017/C 434/02)

Ziņotājs: Denis MEYNENT

Pilnsapulces lēmums 26.1.2017. Juridiskais pamats Reglamenta 29. panta 2. punkts Pašiniciatīvas atzinums Atbildīgā specializētā nodaļa Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 5.9.2017. Pieņemts plenārsesijā 20.9.2017. Plenārsesija Nr. 528 Balsojuma rezultāts (par / pret / atturas) 142/0/5

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Komiteja atgādina, ka programmas REFIT (1) primārais mērķis ir uzlabot ES tiesību aktu kvalitāti un efektivitāti, kā arī izstrādāt vienkāršus, saprotamus un konsekventus noteikumus, neapšaubot ES politikas jomu stratēģiskos mērķus, kas jau ir noteikti, un nemazinot iedzīvotāju, patērētāju, darba ņēmēju un sociālā dialoga vai vides aizsardzību (2). Eiropas noteikumi ir būtisks integrācijas faktors. Būdami ļoti samērīgi, šie noteikumi garantē ES tiesību aktu aizsardzību un veicināšanu, kā arī tiesisko noteiktību, kas ir svarīga visiem ES dalībniekiem un iedzīvotājiem (3).

1.2. Neraugoties uz līdz šim panākto progresu, kas panākts regulējuma kontroles padomes (RKP) darba rezultātā, komiteja vēlas, lai Eiropas ekosistēma ietekmes novērtējumu jomā tiktu pilnveidota vēl vairāk ar mērķi uzlabot tās kvalitāti un sekmēt organizētas pilsoniskās sabiedrības viedokļa ievērošanu tiesību aktu izstrādē un īstenošanā.

1.3. Tādēļ īpaši svarīgi ir panākt, lai: — priekšizpētes vai papildu pētījumu specifikācijas būtu pārredzamas, pieejamas, plurālistiskas un rosinātu formulēt alternatīvus scenārijus, kas skaidri atklātu dažādu iespējamo variantu reālās sekas, — no Eiropas ietekmes novērtējumu reģistra būtu viegli iegūt informāciju, kā arī visus nepieciešamos datus (zinātniskos, statistikas u. c.), tostarp lai tajā varētu iepazīties ar ieinteresēto personu viedokli, un lai šie dati būtu pieejami citās ES valodās, jo īpaši ietekmes novērtējumu kopsavilkumi, — katra tiesību akta priekšlikuma ietekmes novērtējuma līdzsvars būtu nodrošināts, pienācīgu uzmanību veltot ekonomikas, sociālajai un vides dimensijai, tostarp MVU un mikrouzņēmumiem.

1.4. Komiteja aicina izstrādāt kvalitatīvu pieeju, kas būtu līdzvērtīga kvantitatīvai analīzei un kurā būtu ievēroti mērķi, kurus paredzēts sasniegt ar tiesību aktiem.

1.5. Komiteja aicina Komisiju nezaudēt modrību un raudzīties, lai regulatīvā un administratīvā sloga samazināšana neatstāj negatīvu ietekmi uz ES politikas efektivitāti un vispārējo kvalitāti, jo īpaši sociālajā, vides, patērētāju aizsardzības jomā, kā arī uz MVU un mikrouzņēmumiem.

1.6. Visbeidzot, EESK vēlas, lai ietekmes novērtējumu ietvaros: — Eiropas Parlaments (EP), Padome un Komisija attiecībā uz ietekmes novērtējumu piemēro konverģējošu metodoloģisku pieeju, ko visas konsultatīvās struktūras varētu izmantot nolūkā atvieglot iestāžu darbu šajā jomā un kas dotu iespēju izstrādāt grozījumus un atzinumus, — Komitejas iesaiste kvalitātes kontrolē tiktu stiprināta, dodot tai iespēju novērtēt dažus ietekmes novērtējumus gan no metodoloģiskā viedokļa, gan pēc tā, kā ņemta vērā sociālā, vides vai teritoriālā dimensija. Šajā sakarā komiteja uzstāj, ka LESD 9. pants ir sistemātiski un konkrēti jāņem vērā, — notiek regulāra apmaiņa ar RKP par ietekmes novērtējumu metodēm un labu praksi, īpaši nodarbinātības vai teritoriālās kohēzijas jomā, vai kurai ir ietekme uz MVU un mikrouzņēmumiem.

2. Ievads

2.1. Ietekmes novērtējums ir ES tiesību aktu projektu pozitīvo un negatīvo seku pastāvīga un kritiska analīze no ekonomiskā, sociālā un vides aspekta. Piecpadsmit gadus pēc ietekmes novērtējuma ieviešanas tas ir kļuvis par ES labāka likumdošanas procesa programmas stūrakmeni.

2.2. Ietekmes novērtējumu sistēma sāk darboties politikas cikla ļoti agrīnā posmā. Pirms jebkādas jaunas iniciatīvas, kurai var būt ekonomiskā, vides un sociālā ietekme, tiek veikts ietekmes novērtējums. Regulāri notiek arī esošo tiesību aktu vai ES politikas virzienu izvērtēšana un atbilstības pārbaudes (Fitness check). Sākotnējā ietekmes novērtēšanas posmā (inception impact assessment) tiek iezīmētas ietekmes novērtējuma galvenās līnijas, izskatot dažādus iespēju veidus (no status quo līdz pilnīgai saskaņošanai). Tad tiek veikts pats ietekmes novērtējums, kura projektu izskata RKP. Pēc tiesību akta īstenošanas posma izvērtēšanā tiek analizēta attiecīgā tiesību akta efektivitāte, lietderība, būtiskums un Eiropas pievienotā vērtība. RPK izskata ES tiesību aktu būtiskākās izvērtēšanas darbības. Līdz ar to labāks likumdošanas process ir aktuāls visos procedūras posmos. Visos posmos ar dažādu konsultāciju mehānismu palīdzību tas kļūst arvien atvērtāks ieinteresētajām personām.

2.3. Iestāžu nolīgums par labāku likumdošanas procesu, kas tika pieņemts 2015. gada maijā (4) atspoguļo triju iestāžu kopējo nostāju attiecībā uz ietekmes novērtējumiem. Ņemot vērā paveikto, komiteja izdara divus būtiskus secinājumus: — trūkst kopējas metodoloģijas: katra iestāde pati atbild par savas vērtēšanas metodes definēšanu, pat ja Komisijas ietekmes novērtējumam ir vienmēr jābūt darbu pamatā, lai nodrošinātu konverģentu pieeju, — saistības Padomei un Parlamentam veikt ietekmes novērtējumu pirms “būtisku” grozījumu iesniegšanas, ja tas to uzskata par nepieciešamu.

2.4. Pagāja gandrīz divi gadi, līdz RKP, kas tika izveidota 2015. gada maijā, kļuva pilnībā darbotiesspējīga. Tai ir liela autoritāte un plaša atbildības joma, kas ietver ietekmes novērtējumu, atbilstības pārbaužu un spēkā esošo ES tiesību aktu lielākas izvērtēšanas projektu kvalitātes pārbaudi (5). Palielinoties RKP profesionalitātei, ir samazinājusies iespēja nepietiekamu nozīmi piešķirt sociālajai un vides ietekmei. RKP 2016. gadā ir izskatījusi 60 ietekmes novērtējumus, no kuriem 25 jeb 42 % saņēma negatīvu sākotnējo novērtējumu, kura rezultātā pētījumu autoriem tie bija atkārtoti jāiesniedz padomei. Pašlaik komitejas atzinumos tiek veikta tikai ietekmes novērtēšana. Nākotnē tajos būtu lietderīgi vērtēt to, kā tiesību akta priekšlikumā atspoguļojas ietekmes novērtējums un kā tas ir ņemts vērā.

3. Ietekmes novērtējumu norises vērtēšana

3.1. Daudzdimensiju ietekmes novērtējums

3.1.1. Ietekmes novērtējumu pamatā ir virkne kritēriju un pārbaužu, kas jo īpaši skar ietekmi uz: — ekonomiku, sociālo un vides jomu, — patērētājiem, — maziem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem, — starptautisko tirdzniecību un ieguldījumiem, — administratīvo un normatīvo slogu, — subsidiaritātes un proporcionalitātes principu, — reģionālo un teritoriālo kohēziju.

3.1.2. Visumā Komisijas ietekmes novērtējumi vērtējami kā integrēti, jo tie ietver visspēcīgāko un visbūtiskāko ietekmi uz ekonomiku, sociālo jomu un vidi katrā atsevišķā gadījumā.

3.1.3. Gadu gaitā Padome un dažkārt arī EP ir pievienojusi prasības pēc šādiem papildu kritērijiem: — konkurētspējas ārējās dimensijas pārbaude (“competitiveness proofing”), — pamattiesību ievērošanas pārbaude, — priekšlikumu saderības ar digitālo ekonomiku pārbaude, — inovācijas principa ievērošanas pārbaude.

3.1.4. Šie dažādie kritēriji liek dažkārt Komisijai pārdomāt līdzsvaru starp dažādiem mērķiem vai jautājumiem: izveidot kritēriju hierarhiju; lemt, kurš kritērijs prevalēs pār citiem kā izšķirošais(-ie) kritērijs(-i); izšķirties par kādu no politiskajiem lēmumiem, ņemot vērā konkurējošos kritērijus: — subsidiaritāte pret saskaņošanu, — konkurētspēja pret sociālo aizsardzību un nodarbinātības kvalitāti, — piesardzības princips pret inovācijas principu utt.

3.1.5. Komisijas ietekmes novērtējumu sistēmas analīze, ko 2007. gadā veica Lielbritānijas privātkonsultants The Evaluation Partnership (TEP) (6), uzrādīja virkni nepilnību, jo īpaši sociālās un vides aizsardzības jomā. The Evaluation Partnership skatījumā ietekmes novērtējumu sliktas kvalitātes cēloņi ir bijuši kļūdas laika grafikā, izvērtēšanas kvalitātes kontroles mehānismos, uzraudzības un atbalsta trūkums ietekmes novērtējumu izstrādē (apmācība, koordinācija, nepilnīgi vai trūkstoši dati utt.). Revīzijas palāta 2010. gadā pauda uzskatu, ka “ietekmes novērtēšanas darbā Komisija nepievērš vienādi daudz uzmanības visiem trim pīlāriem un kā izmaksām, tā ieguvumiem” (7).

3.1.6. Šajā sakarā komiteja atgādina par savu prasību Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) (8) 9. pantu sistemātiski izmantot kā pamatu novērtēšanas darbam (9).

3.2. Labāka regulējuma rīkkopa (10) attiecībā uz sociālo aizsardzību un nodarbinātību

3.2.1. Rīkkopa (toolbox) ir ieviesta ar Komisijas 2015. gada 19. maija paziņojumu (11) par labāku regulējumu. Tajā ir iekļauts ietekmes novērtējumu detalizēts ceļvedis ar 59 instrumentiem (rīkiem, kritērijiem, pārbaudēm utt.), kas paredzēti, lai palīdzētu Komisijai un arī dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

3.2.2. Divi no 59 instrumentiem ir īpaši svarīgi EESK. Runa ir par 7. instrumentu (“requirements for social partner initiatives” – prasības attiecībā uz sociālo partneru iniciatīvām) un 25. instrumentu (“employment, working conditions, income distribution and inequality” – nodarbinātība, darba apstākļi, ienākumu sadale un nevienlīdzība).

3.2.3. Faktiski šie instrumenti drīzāk ir kā indikatīvs saraksts ar jautājumiem, kas jāuzdod, ja iniciatīva ietekmē sociālo jomu vai nodarbinātību. Jautājumi ir vispārīgi, neitrāli un nestimulējoši. Tā, piemēram, 25. instruments uzdod arī šādus jautājumus: — vai variants sekmē darbvietu tiešu radīšanu vai darbavietu zudumu konkrētās nozarēs, profesijās un prasmju līmeņos, reģionos, valstīs (vai vairākās no šīm jomām), atstājot sekas uz sociālajām un/vai citām konkrētām grupām? Kādas? — vai variants tieši vai netieši ietekmē nodarbinātības aizsardzību, jo īpaši darba līgumu kvalitāti, nedeklarētas nodarbinātības risku vai fiktīvu pašnodarbinātību? — vai variants ietekmēs dažāda veida nevienlīdzību, kā arī ienākumu un bagātību sadali Savienībā vai kādā no tās daļām?

3.2.4. Šo jautājumu rezultātā bieži tiek aprakstītas vien dažādas iespējamās (pozitīvās un negatīvās) sekas. Tie vāji rosina izvērst plašāku analīzi, piemēram, attiecībā uz nodarbinātības kvalitāti vai nodarbināto skaitu.

3.2.5. Turklāt varētu šķist, ka dažos gadījumos jau vairākus gadus sociālie un vides kritēriji netiek sistemātiski un padziļināti piemēroti Komisijas ietekmes novērtējumos (12), lai gan Komisija apgalvo, ka sociālo ietekmi tā ņem vērā 70 %, bet ietekmi uz vidi – 45 % ietekmes novērtējumu.

3.3. Komisijas metodoloģija, kas jāprecizē

3.3.1. Ģenerāldirektorāti (ĢD) atbild par analītiskām metodēm un modeļiem, kurus Komisijas dienesti izmanto par tiesību aktu priekšlikumu izstrādes pamatu. Vairumā gadījumu ģenerāldirektorāti veic ietekmes novērtējumus ar savu iekšējo dienestu palīdzību, par pamatu ņemot ietekmes novērtējumu pamatnostādnes (13) un instrumentu kopumu. Dažos gadījumos, lai papildus izpētītu ietekmes novērtējuma konkrētu jautājumu, attiecīgais ĢD izmanto ārējo konsultantu, ko izraugās atklātā un pārredzamā procedūrā.

3.3.2. No visiem 59 kopuma instrumentiem tikai divi vai trīs varētu būt instrumenti, kas spēj orientēt lēmumu attiecībā uz nodarbinātības kvalitāti, sociālo aizsardzību, atlīdzības līmeni utt. Tā nepārprotami ir joma, kur instrumentu kopums būtu jāpastiprina.

3.4. Vai notiek ietekmes novērtējumu pakāpeniska virzība uz izmaksu samazināšanu?

3.4.1. Regulatīvā un administratīvā sloga kvantitatīvā noteikšana

3.4.1.1. REFIT programmas mērķis ir identificēt nevajadzīgo slogu, neatbilstības vai neefektīvus pasākumus un veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai situāciju uzlabotu. REFIT programmas ietvaros 2013. gadā tika veikta ES tiesību aktu kartēšana.

3.4.1.2. ES Konkurētspējas padome aicināja Komisiju sagatavot un noteikt samazināšanas mērķus jomās, kurās slogs ir īpaši smags, konkrēti attiecībā uz MVU (14).

3.4.1.3. Konkurētspējas padome 2016. gada 26. maijā pauda arī “atzinību par apņemšanos, kuru Komisija paudusi iestāžu nolīgumā, – turpināt skaitliski izteikt savus vienkāršošanas un administratīvā sloga samazināšanas centienus, iesniegt ikgadēju apsekojumu par slogu un, ja iespējams, kvantitatīvi izteikt priekšlikumu vai tiesību aktu regulatīvā sloga samazināšanas vai ietaupījumu potenciālu” (15).

3.4.2. Komiteja aicina Komisiju nezaudēt modrību un raudzīties, lai regulatīvā sloga samazināšana neatstāj negatīvu ietekmi uz ES politikas efektivitāti un vispārējo kvalitāti, jo īpaši sociālajā, vides, patērētāju aizsardzības jomā, kā arī uz MVU un mikrouzņēmumiem.

4. Priekšlikumi un ieteikumi

4.1. Neraugoties uz jau paveikto, Eiropas ekosistēma ietekmes novērtējumu jomā ir jāattīsta tālāk. Lai palielinātu ietekmes novērtējumu kvalitāti un veicinātu organizētas pilsoniskās sabiedrības iekļaušanu tiesību aktu izstrādē un īstenošanā, EESK ierosina septiņus uzlabojumu virzienus.

4.2. Specifikācijas pētījumiem ietekmes novērtējumu jomā, kuras būtu pārredzamas, pieejamas un plurālistiskas

4.2.1. EESK aicina Komisiju vairāk precizēt metodoloģiju, kas tiek izmantota, lai aprēķinātu tās iniciatīvas ietekmi, pētījuma darbības jomu un pētījuma iespējamos ierobežojumus (teritoriālie ierobežojumi, mērķgrupas utt.).

4.2.2. Ja par nozīmīgām ietekmes novērtējuma nodaļām vai apakšnodaļām tiek slēgti ārpakalpojumu līgumi, komiteja prasa publicēt uzvarētāja vārdu.

4.2.3. Specifikācijās svarīgi ir skaidri aprakstīt alternatīvus scenārijus un norādīt visu iespējamo opciju sekas, iekļaujot: — ES un tās uzņēmumu konkurētspēju, — sociālo vai vides aizsardzību, — mikrouzņēmumu un mazo uzņēmumu attīstību, — dzimumu līdztiesību, — teritoriālo kohēziju utt.

4.2.4. Svarīgi ir galu galā priekšroku dot priekšlikumam, kurā vislabāk apvienotas dažādas dimensijas, ņemot vērā LES 3. panta 3. punktu (16) un LESD 9. pantu (17).

4.2.5. Lai koplēmuma dalībniekiem būtu vieglāk sagatavot grozījumus, ietekmes novērtējumos jānorāda alternatīvi risinājumi, piemēram, varianti, kas ir labvēlīgāki nodarbinātībai, sociālai vai vides aizsardzībai, teritoriālai kohēzijai vai patērētāju aizsardzības politikai.

4.3. Eiropas ietekmes novērtējumu reģistra paplašināšana

4.3.1. Pārredzamība ir būtisks priekšnoteikums labai pārvaldībai. Komisijas dokumentu reģistrā (18) ir iekļauts ietekmes novērtējumu un atbilstošo RKP atzinumu saraksts. Tomēr šis reģistrs nav sabiedrībai plaši pazīstams un ir pieejams tikai angļu valodā.

4.3.2. Tāpēc EESK aicina Komisiju sadarbībā ar starpniekorganizācijām plašāk informēt par šo vietni, iekļaut tajā ieinteresēto personu viedokļus un attiecīgos pētījumus, jo īpaši ietekmes novērtējumu kopsavilkumus, un nodrošināt pieejamību citās ES valodās.

4.4. Vajadzība pēc kvalitatīvas pieejas

4.4.1. EESK aicina panākt, lai kvantitatīvā vai monetārā pieeja darbotos līdzvērtīgi kvalitatīvai pieejai, kurā galvenā uzmanība pievērsta vietējai humānai dimensijai, dzimumu līdztiesībai un saiknei ar realitāti. Kvalitatīvajai pieejai liek pievērsties šādi iemesli: — grūtības prognozēt ietekmi uz ES vispārējām interesēm vidējā termiņā un ilgtermiņā. Ar pieejām, kuras balstītas uz izmaksām, ir ļoti grūti noteikt reālās izmaiņas sabiedrībā vai ilgtspējīgas attīstības jomā, — pieejamu vai uzticamu datu trūkums. Ar ekonometriskajām un kvantitatīvajām metodēm nevar aprēķināt kopējo ietekmi. Parasti tās izmanto, lai vispārinātu un apkopotu datus, kuri bieži vien ir daļēji un nepilnīgi, un bez ievērības paliek neizmērāmi informācijas elementi, t.i., sociālā dialoga kvalitāte, sociālā nodrošinājuma attīstība, reģionālās iekļautības pakāpe, nabadzības un atstumtības reālais līmenis utt., — neiespējamība salīdzināt datus. Kvantitatīvās metodes atšķiras pēc būtības. Paraugi, atsauces gadi, zinātniskie dati katrā metodē ir atšķirīgi. Tādējādi bieži vien ir grūti salīdzināt metodes un izdarīt noderīgus secinājumus, — konfidencialitāte. Konfidenciālās pieejas balstītas uz paraugiem, apsekojumiem, daļējām sabiedriskās domas aptaujām. Pēc būtības šādā pieejā nav ņemta vērā daļa konfidenciālas informācijas par sociālo vidi kādā uzņēmumā, darbības jomā vai nozarē.

4.4.2. Ietekmes novērtējumos priekšroka vienmēr būtu jādod izmaksu un ieguvumu pieejai. Balstoties uz kvantitatīviem datiem vien, nav iespējams pieņemt lēmumu par slimību, trokšņa, piesārņojošo emisiju un nelaimes gadījumu samazināšanu. Kvantitatīvas analīzes nebūs arī pietiekamas, lai lemtu par godīgāku konkurenci, taisnīgu tirdzniecību un labākiem darba apstākļiem. Tāpēc ir svarīgi, lai visu iesaistīto personu interesēs Komisija prioritāti piešķirtu kvalitatīvam ietekmes novērtējumam.

4.5. Pētniecības matricas līmenī ir vajadzīga konverģējoša metodoloģiska pieeja

4.5.1. Kaut arī iestāžu nolīgumā secināts, ka katra iestāde var izstrādāt savu metodoloģiju, komiteja ierosina par šo jautājumu rīkot Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas padziļinātas debates, kurās piedalītos arī komiteja.

4.5.2. Runa galvenokārt ir nevis par vienotas metodoloģijas ierosināšanu, bet par to, ka vispirms būtu jāvienojas par konverģējošu metodoloģisku matricu, proti, par metodoloģiskiem pamatelementiem, piemēram, pētījuma jomas noteikšanu, pētniecības stratēģiju, rīku izvēli, vēlamiem variantiem u. c.

4.5.3. Tā mērķis ir priekšroku dot dialogam par Komisijas izvirzītajiem metodoloģiskajiem risinājumiem, lai atvieglotu ar grozījumiem saistīto darbu katrā iestādē.

4.5.4. Tādējādi būtu iespējams panākt, lai abi likumdevēji varētu vairāk ņem vērā komitejas ierosinātos priekšlikumus šajā jomā.

4.6. Ietekmes novērtējumu kvalitātes mērķtiecīga pārbaude komitejā

4.6.1. EESK ir izveidota struktūrvienība, kuras uzdevums ir veikt ES tiesību aktu kvalitātes mērķtiecīgu ex post novērtējumu. Turpmāk minētā struktūrvienība varētu veicināt komitejas locekļu darbu un analizēt arī atsevišķus ietekmes novērtējumus, izskatīt metodoloģijas aspektus un sniegt atzinumu par to, vai ir ņemta vērā ekonomiskā, sociālā, vides vai teritoriālā dimensija. Tas palīdzētu arī EESK izstrādāt konsultatīvus atzinumus par tiesību aktu priekšlikumiem, par ko ir sagatavoti ietekmes novērtējumi.

4.6.2. Vajadzētu izveidot regulāru EESK un Eiropas Komisijas dialogu saistībā ar konsultācijām un ietekmes novērtējumiem.

4.7. EESK un RKP sadarbība

4.7.1. Būtu jāapsver iespēja veidot neoficiālu, bet regulāru RKP un komitejas sadarbību.

4.7.2. Līdztekus neoficiālai viedokļu apmaiņai un neregulārai sadarbībai, svarīgi ir veicināt dinamisku sadarbību ar komiteju šādos divos virzienos: — regulāras viedokļu apmaiņas organizēšana par metodoloģiskām pieejām ietekmes novērtējumiem un labai praksei, par būtiskiem grozījumiem Komisijas priekšlikumos, kā arī par regulatīvā sloga vienkāršošanu un samazināšanu, — atbilstoša komitejas informēšana pirms katras Komisijas iniciatīvas, kas ietver būtisku sociālo, nodarbinātības, vides un teritoriālās kohēzijas dimensiju ietekmes novērtējuma līmenī. Šajā nolūkā komitejai vajadzētu būt vienai no adresātiem, kuriem Komisija nosūta savus sākotnējos izvērtējumus (Inception Evaluation) un ietekmes novērtējumus.

4.7.3. Savukārt komiteja vajadzības gadījumā sagatavos kopsavilkumu, kurā ietverti galvenie ieteikumi saistībā ar paša ietekmes novērtējuma piemērošanas jomu, kā arī sniegs citus datus vai informāciju, kas varētu būt noderīga Komisijas ietekmes novērtējuma izstrādē un ar to saistītajā izskatīšanā, ko veic RKP.

4.7.4. Komiteja arī ziņos par savu ex post novērtējumu attiecībā uz tiesību aktu īstenošanu un piemērošanu.

Briselē, 2017. gada 20. septembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) Saīsinājums nozīmē “Normatīvās atbilstības un izpildes programma”.

(2) OV C 303, 19.8.2016., 45. lpp.

(3) OV C 303, 19.8.2016., 45. lpp.

(4) Iestāžu nolīgums par labāku likumdošanas procesu (OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.).

(5) Sk. 2016. gada ziņojumu: https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/regulatory-scrutiny-board_en#annual-reports.

(6) The Evaluation Partnership Limited (2007), http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/key_docs_lv.htm

(7) “L’analyse d’impact dans les institutions européennes soutient-elle la prise de décision?” (Vai ietekmes novērtējumi ES iestādēs palīdz pieņemt lēmumus?, Eiropas Revīzijas palātas īpašais ziņojums Nr. 3, 2010. g., 64. punkts, 36. lpp.

(8) LESD 9. pantā ir noteikts: “Nosakot un īstenojot savu politiku un darbības, Savienība ņem vērā prasības, kas saistītas ar augsta līmeņa nodarbinātības veicināšanu, atbilstīgas sociālās aizsardzības nodrošināšanu, sociālās atstumtības apkarošanu, kā arī ar izglītības, mācību un cilvēku veselības aizsardzības līmeņa paaugstināšanu.”

(9) OV C 24, 28.1.2012., 29. lpp.

(10) https://ec.europa.eu/info/better-regulation-guidelines-and-toolbox_lv

(11) Better Regulation Guidelines, SWD(2015) 111, 2015. gada 19. maijs.

(12) Renda A., Schrefler L., Luchetta G. and Zavatta R., Assessing the costs and benefits of regulation, 2013. g. CEPS – Economisti Associati pētījums, kas veikts pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma.

http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/docs/131210_cba_study_sg_final.pdf, ko citē Isabelle Schömann darbā EU Refit machinery ‘cutting red tape’ at the cost of the acquis communautaire, Policy Brief 5/2015, ETUI, 2015. g.

(13) Komisijas ietekmes novērtējuma pamatnostādnes un citi saistīti materiāli ir pieejami vietnē: http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/index_lv.htm.

(14) Padomes secinājumu “Labāks regulējums konkurētspējas stiprināšanai” 9. punkts, dokuments Nr. 8849/16, 2016. gada 18. maijs.

(15) Padomes 2016. gada 26. maija secinājumu “Labāks regulējums konkurētspējas stiprināšanai” 7. punkts, dokuments Nr. 8849/16, 2016. gada 18. maijs.

(16) “Savienība izveido iekšējo tirgu. Savienības darbība ir vērsta uz to, lai panāktu stabilu Eiropas attīstību, kuras pamatā ir līdzsvarota ekonomiskā izaugsme un cenu stabilitāte, sociālā tirgus ekonomika ar augstu konkurētspēju, kuras mērķis ir panākt pilnīgu nodarbinātību un sociālo attīstību, kā arī vides augsta līmeņa aizsardzību un tās kvalitātes uzlabošanu. Tā veicina zinātnes un tehnikas attīstību”.

(17) Sk. 6. zemsvītras piezīmi.

(18) Reģistrs ir pieejams Eiropas Komisijas tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia&language=lv.