EIROPAS KOMISIJA Briselē, 20.5.2020 COM(2020) 538 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS Francija



Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 3. punktu sagatavotais ziņojums



KOMISIJAS ZIŅOJUMS Francija



Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 3. punktu sagatavotais ziņojums 1. Ievads 2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur procedūras, kas paredzētas Stabilitātes un izaugsmes paktā. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros. Dati, kurus Francijas iestādes paziņoja 2020. gada 31. martā un kurus pēc tam apstiprināja Eurostat, liecina, ka vispārējās valdības budžeta deficīts Francijā 2019. gadā sasniedza 3,0 % no IKP, savukārt vispārējās valdības bruto parāds bija 98,1 % no IKP, kas ir tāds pats kā 2018. gadā. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu Francija plāno deficītu 9,0 % apmērā no IKP 2020. gadā, savukārt parāds tiek plānots 115,2 % apmērā no IKP. 2020. gadam plānotais deficīts pirmšķietami apliecina to, ka pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, kas definēts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Turklāt dati par 2018. un 2019. gadu liecina par nepietiekamu progresu virzībā uz atbilstību parāda samazināšanas kritērijam, kas arī pirmšķietami apliecina to, ka pastāv pārmērīgs valdības budžeta deficīts, kas definēts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Tāpēc Komisija, ņemot vērā iepriekš minēto, ir sagatavojusi šo ziņojumu, kurā analizēta Francijas atbilstība Līgumā noteiktajam deficīta un parāda kritērijam. Tajā ņemti vērā visi būtiskie faktori un ievērojamais ekonomikas satricinājums, kas saistīts ar Covid-19 pandēmiju. 2.Deficīta kritērijs Pamatojoties uz 2020. gada stabilitātes programmu, sagaidāms, ka Francijas vispārējās valdības budžeta deficīts 2020. gadā sasniegs 9,0 % no IKP, kas pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību – 3 % no IKP – un nav tuvu tai. Plānotais Līguma atsauces vērtības pārsniegums 2020. gadā ir ārkārtējs, jo tas ir nopietnas ekonomikas lejupslīdes rezultāts. Konkrētāk, lai gan pasākumi, kas pieņemti, lai cīnītos pret Covid-19 pandēmiju, sasniedz 1,9 % no IKP, paredzams, ka no makroekonomiskās situācijas pasliktināšanās izrietošā ietekme uz plānoto deficītu būs 5,3 procentpunkti no IKP. Ņemot vērā Covid-19 pandēmijas ietekmi, Komisijas 2020. gada pavasara prognozē paredzēts, ka reālais IKP 2020. gadā samazināsies par 8,2 %, kā rezultātā vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 9,9 % no IKP. Pandēmijas seku mazināšanas nolūkā pieņemto pasākumu deficītu palielinošā ietekme ir tāda pati kā paredzēts valdības plānos. Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi, kurā paredzēts, ka deficīts arī 2021. gadā pārsniegs 3 % no IKP, plānotais Līgumā noteiktās atsauces vērtības pārsniegums nebūtu īslaicīgs. Kopsummā 2020. gadā plānotais deficīts ir virs Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % no IKP un nav tuvu tai. Plānotais pārsniegums atbilstoši definīcijām Līgumā un Stabilitātes un izaugsmes paktā tiek uzskatīts par ārkārtēju, bet ne īslaicīgu. Tādējādi analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/97 noteiktais budžeta deficīta kritērijs pirmšķietami nav izpildīts. 1. tabula. Vispārējās valdības budžeta deficīts un parāds (% no IKP) Piezīme. MLSA – minimālā lineārā strukturālā korekcija. Avots: Eurostat , Eiropas Komisijas 2020. gada pavasara prognoze. 3.Parāda kritērijs Valdības parāda attiecība pret IKP 2018. un 2019. gadā stabilizējās 98,1 % līmenī. Parādu palielinošo ietekmi, kas izriet no nominālā primārā deficīta un procentu izdevumiem, galvenokārt kompensēja reālā IKP pieaugums un IKP deflatora pieaugums (abos gadījumos saucēja efekta rezultātā) un parādu nedaudz samazinošā ietekme, ko rada atlikumu un plūsmu korekcijas. Pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras atcelšanas 2018. gada jūnijā Francijai piemēroja trīs gadus ilgu pārejas periodu, kura laikā tai jānodrošina pietiekama virzība uz atbilstību parāda samazināšanas kritērijam. Pārejas periods sākās 2018. gadā un beigsies 2020. gadā. Lai pārejas periodā nodrošinātu nepārtrauktu un efektīvu virzību uz atbilstību, Francijai vienlaikus būtu jāizpilda šie abi nosacījumi attiecībā uz strukturālās bilances korekciju: a.pirmkārt, gada strukturālajai korekcijai nevajadzētu novirzīties no minimālās lineārās strukturālās korekcijas (MLSA) vairāk kā par ¼ % no IKP, tādējādi nodrošinot, ka līdz pārejas perioda beigām tiek izpildīts parāda samazināšanas kritērijs;

b.otrkārt, atlikušajai gada strukturālajai korekcijai pārejas periodā nevienā brīdī nevajadzētu pārsniegt ¾ % no IKP (izņemot, ja pirmais nosacījums ietver tādu ikgadējo centienu apmēru, kas pārsniedz ¾ % no IKP). Paziņotie dati liecina par to, ka Francija 2019. gadā nav panākusi pietiekamu virzību uz atbilstību parāda samazināšanas kritērijam (sk. 1. tabulu), jo atšķirība no prasītās MLSA bija 2,0 % no IKP. Līdz ar to analīze liecina, ka, pamatojoties uz 2019. gada izpildes datiem, parāda kritērijs pirmšķietami nav izpildīts. 4. Būtiskie faktori Līguma 126. panta 3. punktā ir noteikts: ja kāda dalībvalsts neatbilst viena vai abu šo kritēriju izvirzītajām prasībām, Komisijai jāsagatavo ziņojums. Minētajā ziņojumā “ņem vērā arī to, vai valdības budžeta deficīts pārsniedz valdības investīciju izdevumus, kā arī ņem vērā visus citus būtiskus faktorus, tostarp dalībvalsts ekonomikas un budžeta stāvokli vidēji ilgā laikā”. Minētie faktori ir sīkāk izskaidroti Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā, kurā arī noteikts, ka nepieciešams pienācīgi ņemt vērā jebkurus citus faktorus, kurus attiecīgā dalībvalsts uzskata par būtiskiem, lai pilnībā novērtētu atbilstību deficīta un parāda kritērijiem, un par kuriem dalībvalsts paziņojusi Padomei un Komisijai. Parāda kritērija acīmredzamas neizpildes gadījumā būtisko faktoru analīze ir jo pamatotāka, tāpēc ka faktori, kurus valdība nevar ietekmēt, parāda dinamiku ietekmē daudz lielākā mērā nekā deficītu. Tas ir atzīts Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 4. punktā, kurā noteikts, ka, novērtējot atbilstību, pamatojoties uz parāda kritēriju, būtiskie faktori jāņem vērā neatkarīgi no neizpildes apmēra. Šajā saistībā, novērtējot atbilstību parāda kritērijam, jāņem vērā vismaz šādi trīs galvenie aspekti, jo tie ietekmē parāda dinamiku un atmaksājamību: i) atbilstība VTM vai tā sasniegšanai vajadzīgajām korekcijām, ii) strukturālo reformu īstenošana un iii) dominējošie ekonomiskie apstākļi. Kas attiecas uz deficīta kritēriju 2020. gadā, saskaņā ar Regulas Nr. (EK) 1467/97 2. panta 4. punktu, lemjot par to, vai Francijas gadījumā, pamatojoties uz deficīta kritēriju, pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, šos būtiskos faktorus nevar ņemt vērā, jo valdības parāda attiecība pret IKP pārsniedz atsauces vērtību – 60 % – un nav izpildīti abi nosacījumi, t. i., deficīts saglabājas tuvu atsauces vērtībai un atsauces vērtības pārsniegums ir īslaicīgs. Pašreizējā situācijā attiecībā uz 2020. gadu jāņem vērā vēl viens svarīgs elements – Covid-19 pandēmijas ekonomiskā ietekme, kura ļoti nopietni ir skārusi budžeta situāciju un kuras dēļ perspektīva ir ārkārtīgi nenoteikta. Pandēmijas rezultātā ir arī iedarbināta vispārējā izņēmuma klauzula. 4.1. Covid-19 pandēmija Covid-19 pandēmija ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir būtiska negatīva ietekme Eiropas Savienībā. Ietekme uz IKP pieaugumu būs atkarīga gan no pandēmijas ilguma, gan no pasākumiem, kas veikti valstu iestāžu un Eiropas un pasaules līmenī, lai palēninātu tās izplatību, aizsargātu ražošanas jaudas un atbalstītu kopējo pieprasījumu. Dalībvalstis jau ir pieņēmušas vai pieņem budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmu kapacitāti un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajām personām un nozarēm. Ir pieņemti arī būtiski likviditātes atbalsta pasākumi un citas garantijas. Pamatojoties uz detalizētāku informāciju, kompetentajām statistikas iestādēm ir jāpārbauda, vai šādiem pasākumiem ir tūlītēja ietekme uz vispārējās valdības bilanci. Kopā ar saimnieciskās darbības samazināšanos šie pasākumi veicina krietni lielāka valdības budžeta deficīta un parāda veidošanos. 4.2. Ekonomiskais stāvoklis vidējā termiņā, ieskaitot strukturālās reformas Kopš 2016. gada reālais IKP Francijā dinamisku ieguldījumu un neto eksporta pozīcijas uzlabošanās ietekmē ir audzis, pārsniedzot potenciālu, savukārt privātais patēriņš ir saglabājies pieticīgs. Nominālā IKP pieaugums 2017. gadā paātrinājās un 2018. un 2019. gadā saglabājās stabils, neraugoties uz saimnieciskās darbības palēnināšanos, ko veicināja augstāks IKP deflators. Tāpēc makroekonomikas nosacījumus nevar uzskatīt par mīkstinošiem faktoriem, kas izskaidro to, kāpēc Francija 2019. gadā nav panākusi pietiekamu progresu parāda samazināšanas kritērija izpildē. Tiek prognozēts, ka Covid-19 uzliesmojums un saistītie izplatības ierobežošanas pasākumi būtiski ietekmēs saimniecisko darbību. Komisijas 2020. gada pavasara prognozē paredzēts, ka IKP 2020. gadā samazināsies par 8,2 % un iekšzemes pieprasījuma negatīvā ietekme uz izaugsmi būs 7,4 procentpunkti, pamatojoties uz privātā patēriņa un investīciju krasu sarukumu un uz krājumu negatīvo ietekmi. Turpretī sagaidāms, ka neto eksporta ietekme uz izaugsmi kopumā būs neitrāla. Makroekonomiskā perspektīva ir ārkārtīgi nenoteikta, jo nav zināms pandēmijas ilgums un tās ietekme uz ekonomiku. Tas ir mīkstinošs faktors novērtējumā par Francijas atbilstību deficīta kritērijam 2020. gadā. Komisija savā 2020. gada ziņojumā par valsti secināja, ka Francija ir guvusi zināmus panākumus valstij adresēto 2019. gada ieteikumu īstenošanā. Konkrētāk, Francija ir guvusi ievērojamus panākumus uzņēmumu izaugsmes veicināšanā un zināmus panākumus prasmju deficīta un neatbilstības problēmas risināšanā, nodokļu sistēmas vienkāršošanā, investīciju novirzīšanā enerģētikas pārkārtošanai un digitālās infrastruktūras uzlabošanai. Nelieli panākumi ir gūti arī iekļaušanās darba tirgū veicināšanā un vienlīdzīgu iespēju nodrošināšanā, pētniecības un inovācijas sasniegto rezultātu uzlabošanā un birokrātisku ierobežojumu mazināšanā. Visbeidzot, kas attiecas uz fiskālajām strukturālajām reformām, Francija ir guvusi nelielus panākumus pensiju sistēmas reformēšanā, bet nav guvusi panākumus, turpinot izstrādāt un īstenot izdevumu pārskatīšanu 2022. gada publiskā sektora rīcības programmas ietvaros. 4.3. Budžeta stāvoklis vidējā termiņā, ieskaitot valdības investīcijas Nominālais deficīts pieauga no 2,3 % 2018. gadā līdz 3 % 2019. gadā, kas galvenokārt pamatojams ar statistisko ietekmi, kuru radīja nodokļu atlaides nodarbinātībai un konkurētspējai (CICE) pārvēršana (kuras ietekme bija aptuveni 0,9 % no IKP) pastāvīgā darba devēju sociālo iemaksu tiešā samazinājumā. Saskaņā ar aplēsēm publiskās investīcijas ir palielinājušās no 3,4 % no IKP 2018. gadā līdz 3,6 % 2019. gadā un tādējādi pārsniedz vispārējās valdības budžeta deficītu 2019. gadā. Francijai 2018. gada 13. jūlijā tika ieteikts nodrošināt, ka valdības primāro izdevumu nominālās izaugsmes temps 2019. gadā, atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un vienreizējus pasākumus, nepārsniedz 1,4 % (“izdevumu kritērijs”), kas atbilst strukturālajai korekcijai 0,6 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz izpildes datiem un Komisijas prognozi, 2019. gadā izdevumi pārsniedza kritēriju un novirze no ieteiktās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai bija 1,0 % no IKP, kas norāda uz būtisku novirzi. Strukturālā bilance 2019. gadā nebija uzlabojusies , kas arī norāda uz būtisku novirzi par 0,6 % no IKP. Līdzīgs novērtējums ir iegūts, aplūkojot 2018. un 2019. gadu kopā. Preventīvās daļas prasību neievērošana ir pastiprinošs faktors attiecībā uz novērtējumu par Francijas pirmšķietamu neatbilstību parāda kritērijam 2019. gadā. Stabilitātes programmā ir sniegta informācija par būtiskiem pasākumiem pandēmijas ierobežošanai un ekonomikas atbalstam. Tajā lēsts, ka šo atbalsta pasākumu radītā deficītu palielinošā ietekme uz budžetu 2020. gadā būs 1,9 % no IKP. Tie ietver papildu izdevumus veselības aprūpei 8 miljardu EUR apmērā, pārvedumus 24 miljardu EUR apmērā saīsināta darba laika atbalsta shēmu segšanai, subsīdijas 7 miljardu EUR apmērā saskaņā ar nozares kompensācijas fondu MVU un 2,5 miljardus EUR ārkārtas fonda izveidei. Turklāt likviditātes pasākumi un publiskas garantijas, kuru mērķis ir atbalstīt uzņēmumus, veido vēl aptuveni 385 miljardus EUR (17,1 % no IKP). Pamatojoties uz detalizētāku informāciju, kompetentajām statistikas iestādēm ir jāpārbauda, vai šādiem pasākumiem un garantijām ir tūlītēja ietekme uz budžetu. Jebkurā gadījumā vidēja termiņa fiskālā perspektīva joprojām ir ļoti nenoteikta. 4.4. Valdības parādu situācija vidējā termiņā