Stratēģiskie mērķi 2005. – 2009. gadam - Eiropa 2010: Partnerība Eiropas atjaunošanai Konjunktūra, solidaritāte un drošība - Priekšsēdētāja paziņojums, kas saskaņots ar priekšsēdētaja vietnieci Valstrēmu /* COM/2005/0012 galīgā redakcija */





Briselē, 26.1.2005 KOM (2005) 12 galīgais STRATĒĢISKIE MĒRĶI 2005. – 2009. GADAM Eiropa 2010: Partnerība Eiropas atjaunošanai Konjunktūra, solidaritāte un drošība Priekšsēdētāja paziņojums, kas saskaņots ar priekšsēdētaja vietnieci Valstrēmu EIROPA 2010: PARTNERĪBA EIROPAS ATJAUNOŠANAI Pēdējos dažos gados Eiropas Savienība ir veikusi milzīgus soļus uz priekšu: - notikusi lielākā paplašināšanās tās vēsturē, apvienojot lielāko daļu mūsu kontinenta brīvā Eiropā, - ieviests eiro, konsolidējot finanšu stabilitātes zonu, - parakstīta Konstitūcija, modernizēti paplašinātas Savienības tādu noteikumi, kas unikāli - nostiprina dalībvalstu un to pilsoņu leģitimitāti, - sekmīgi sasniegti mērķi Eiropu visaptverošā kopējā tieslietu un drošības jomā, - tiek īstenots Eiropas aizsardzības politikas pirmais posms. Politiskā ziņā Eiropa ir izturējusi kritiku un pierādījusi spējas virzīties uz priekšu. Mūsu dalībvalstu skaita palielināšanās ir paaugstinājusi Savienības potenciālu un vairojusi mūsu dažādības vērtību: šis ir spēka, nevis vājuma avots nākotnei. Kopumā Savienības attīstīšana dažādās darbības jomās nozīmē, ka lēmumi, kas pieņemti Eiropas līmenī, pilsoņiem visās mūsu dalībvalstīs paplašinās redzesloku, lai gan pārāk maz pilsoņu apzinās, cik daudz Eiropa ir sasniegusi vai cik lielā mērā tas ietekmē viņu dzīvi. No otras puses, ievērojama Eiropas sabiedrības daļa nav pārliecināta par to, ka Eiropa ir uz pareizā ceļa. Eiropas līmenī mēs varam strādāt efektīvi vienīgi tad, ja esam gatavi atzīt šos svarīgos apsvērumus. Lai gan priekšstats par Savienību dalībvalstīs ievērojami atšķiras, ir plaši izplatīta vienaldzīga attieksme pret Eiropas ideju. Eiropas pēdējās vēlēšanās balsoja mazāk nekā puse pilsoņu. Nepietiekamas uzticības iemesli ir sarežģīta un turklāt gausa ekonomikas attīstība, pastiprināta ekonomiskās un personīgās nedrošības sajūta, bailes zaudēt identitāti un visaptverošs „atšķirtības” noskaņojums starp „Briselē” notiekošo un to, kas norisinās cilvēku ikdienas dzīvē. Ir neatliekama vajadzība vēl nepārprotamāk pierādīt Savienības nozīmi, kā arī tās lēmumu leģitimitāti. Eiropa tādēļ ir krustceļos. Savienībai šis neierastais noskaņojums ir jāizskaidro Eiropas pilsoņiem, parādot, ka izprotam nākotnes problēmas un ka mums ir ticamas, piemērotas stratēģijas, lai šīs problēmas risinātu. Eiropa var atgūt uzticību, ja Savienības vadība izvirza un izklāsta skaidru un saistošu vīziju par Savienības virzību desmitgades otrajā pusē, un pierāda, ka tai ir politikas un saistības, lai šo vīziju sasniegtu. Galvenā uzmanība jāvelta tam, lai īstenotu svarīgos projektus, kuri jau uzsākti. Visu iestāžu misija būtu pieņemt to Eiropu, kas mums ir, un likt tai darboties. Kādiem ir jābūt nākamo piecu gadu mērķiem? - Eiropai atgriezties uz ilgstoša labklājības ceļa. Rosinošā Lisabonas stratēģija, kurā ir jauni akcenti, virzīs Eiropu atpakaļ uz šī ceļa, kura mērķis ir radīt jaunas un labākas darbvietas un kuru varēs sasniegt straujās attīstības rezultātā. Konkurētspējīgākai un dinamiskākai Eiropai vienādi nozīmīgi pamati ir ekonomikas un sociālās reformas, kā arī vispusīgu zināšanu ekonomija. Mēs veiksim ieguldījumu zināšanu ekonomijā, nostiprinot Eiropas izglītības jomu un Eiropas pētniecības jomu. Droša makroekonomiskā vide un stabila valūta nostiprinās apstākļus attīstībai un vidējā, kā arī ilgā periodā izveidos tos finansiāli ilgtspējīgus. - Atbalstīt un nostiprināt Eiropas saistības attiecībā uz solidaritāti un sociālo taisnīgumu ar mērķi nostiprināt paplašinātās Savienības kohēziju, jo jaunās ekonomikas virzošais spēks sāk darboties. Panākt ekonomikas būtisko atšķirību reālu mazināšanu. Sekmēt atpalikušo reģionu attīstību. Radīt iespējas veselīgai ekonomikai visās Savienības daļās, kur globalizācijas neaptveramo spēku un arvien intensīvākas konkurences ietekmes rezultātā jaunas darba vietas tiek uztvertas kā apdraudējums. Veicināt vienlīdzīgas tiesības. Savienība dos ieguldījumu paaudžu solidaritātē, izpildot starptautiskās saistības, cīņā ar klimata maiņu, mazinot piesārņojumu un nodrošinot turpmāku energoapgādi. - Dot praktiskas priekšrocības Eiropas pilsoņu dzīves kvalitātei, ieviešot mūsdienīgus pasākumus, kas nostiprinātu drošību, kuru var sasniegt vienīgi, rīkojoties kopā Eiropas līmenī ar mērķi vadīt un mazināt risku pilsoņu ikdienas dzīvē. Savienībai radīt jaunu un veiksmīgu dimensiju grūtajā cīņā pret ļaunumu, ko rada terorisms, narkotikas, tirdzniecība ar cilvēkiem, kā arī organizētā noziedzība. Arī veicināt, lai pilsoņi visā Savienībā varētu izmantot pamattiesības un tiem būtu pieejama tiesa. - Kopā ar jauno ārlietu ministru, kuru atbalsta Eiropas Ārlietu dienests, kas neklātienē reprezentē Savienības ārpolitiku un panāk lielāku saskaņotību visās mūsu darbībās, pasaulei paust stingrāku Savienības nostāju. Aktīvi sagatavot turpmākās paplašināšanās un dalībai tuvināt citas Rietumbalkānu valstis. Veidot efektīvu partnerību ar tādu kaimiņvalstīm, kuras robežojas Savienību. Garantēt stabilitātes un demokrātijas zonu, kura izveidota pašā Savienībā. Kļūt par līderi miera uzturēšanas procesā, vispirms to nodrošinot un pilnveidojot to Vidējos Austrumos, kas ir garantija turpmākam Vidējo Austrumu jautājuma sekmīgam risinājumam. Īstenot progresīvu tirdzniecības politiku, sekojot, cerams, sekmīgai Dohas sarunu kārtas attīstībai. Vēl pilnīgāk izpildīt saistības atbilstoši tūkstošgades attīstības mērķiem, sevišķi Āfrikā, un izveidot Savienību par vadošo globālo partneri pasaules taisnīgumam, ilgtspējīgai attīstībai, izaugsmei un labklājībai. Kā Eiropa līdz 2010. gadam sasniegs iecerētos mērķus? Lai Eiropas Savienība darbotos efektīvi, tai jābūt pārliecinātai par savām politiskajām prioritātēm. Neatliekamākais jautājums, ar ko Eiropa šodien saskaras, ir attīstība un darbvietas. Spēcīga ekonomikas konverģence un dinamiska attīstība bija stūrakmeņi, uz kuriem sākotnēji tika veidots Eiropas sociālās solidaritātes un ilgtspējības modelis. Eiropā šodien galvenā prioritāte ir atjaunot ilgtspējīgu dinamisku attīstību saskaņā ar Lisabonas stratēģiju. Atjaunota attīstība ir ļoti svarīga labklājībai, tā var atkal nodrošināt augstu nodarbinātības līmeni un ir sociālā taisnīguma, kā arī visiem vienādu iespēju pamats. Būtiski svarīga ir arī Eiropas vieta pasaulē un Eiropas spēja mobilizēt resursus, lai uzņemtos daudzus dažādus globālus izaicinājumus. Attīstības un darba vietu kā galveno neatliekamo prioritāšu noteikšana, kā redzams, nenozīmē devalvēt citus mērķus. Attīstība ir svarīga, lai saglabātu minētos mērķus: vienīgi jādomā arī par to, kā pretējā gadījumā novecojošā sabiedrība nodrošinās mūsu sociālā modeļa ilgtspējību. Konkurētspējas veicināšana un rosinoša attīstība ir līdzeklis, lai sasniegtu mērķus, bet tas nav pašmērķis: attīstība pati par sevi negarantēs sociālo solidaritāti vai ilgtspējību. Šis ir iemesls, kādēļ solidaritāte un drošība, un labklājība ir galvenie Eiropas mērķi. Līdzīgi jāveido tādas politikas, kas nodrošina, ka mūsu dažādie mērķi savstarpēji cits citu papildina. Darbības, kas veicina konkurētspēju, attīstību un darba vietu izveidi, kā arī ekonomikas un sociālo kohēziju un veselīgu vidi, cita citu pastiprina. Šie ir svarīgi jautājumi attiecībā uz ilgtspējīgu attīstību, kurā mums jādod savs ieguldījums. Bez solidaritātes un drošības labklājība nebūs pilnībā īstenota: ekonomikas mērķis ir kalpot cilvēkiem, bet nevis otrādi. Eiropas pilsoņiem vajadzīga ticība tam, ka šī vīzija tiks īstenota, un Savienībai ar viņiem jāstrādā. Eiropas atjaunošanai jāstrādā dinamiskas partnerības veidā. Eiropas sabiedrībai – tās iestādēm, tās tīkliem, tas pilsoņiem un dalībvalstīm – jāturas kopā, lai padarītu mūsu kopīgos mērķus par realitāti. Šajā sakarā ir būtiski, ka Eiropas iestādes strādā kopā un dalās kopējā darbības programmā, kas noteikta turpmākajiem gadiem. Šī nav vienīgi plaši izplatīta teorija: Konstitūcijā ir atzīts, kāda nozīme ir kopīgajai programmai, kuras izpildē jāpiedalās Parlamentam, Padomei un Komisijai. Tādēļ Komisija ierosina citām iestādēm šādā laikā jo īpaši ņemt vērā Konstitūcijā paredzētos noteikumus. Tālāk tekstā uzskaitītie stratēģiskie mērķi ir ierosināti kā pamats tādas kopīgas darbības platformai, kuru nākamajos 5 gados veiks Eiropas iestādes. Izaicinājumi, ar kuriem saskaras Eiropas iestādes, ir kļuvuši tik plaši un sarežģīti, ka vienīgi partnerībā tos var pieņemt. - Ir jāizmanto pieejamie ietekmes līdzekļi un visiem izpildītājiem visos līmeņos ir jāstrādā kopā – ne tikai iestādēm, bet arī nacionālajiem parlamentiem, valdībām, sociālajiem partneriem un pilsoniskajai sabiedrībai. - Svarīgākais ir katram pilsonim personiski būt iesaistītam šajā partnerībā un izprast, ko Eiropa cenšas sasniegt, kā arī piedalīties kopējos pasākumos. - Sadarbība ir saistīta ar atbildību. Katrs Eiropas iedzīvotājs ir dziļi ieinteresēts Savienības darbā un katram Eiropas iedzīvotājam ir atbildība mūsu kopīgo mērķu īstenošanā. Lai atbalstītu šo partnerību, katram Eiropas iedzīvotājam jāizprot Savienības mērķi, kuriem jābūt reāli sasniedzamiem. Pirmkārt, Savienībai ir labi jāstrādā un tam ir jābūt redzamam. - Eiropas likumdošanas aktu nepiemērošana galvenokārt negatīvi ietekmē Savienības politiku un grauj iedzīvotāju uzticēšanos, uz kā balstās Savienība. Attieksme, ka "mēs ievērojam likumus, bet citi tos neievēro", jebkurā gadījumā ļoti negatīvi ietekmē Eiropas solidaritātes izjūtu. Būtu jābūt nepārtrauktībai no tādas politikas izstrādāšanas līdz pat politikas izskaidrošanai un ieviešanai, kuru jebkurā līmenī atbalsta mūsdienīga, efektīva un uz darbu orientēta administrācija. Ātra un pienācīga darbība un enerģiska vēršanās pret pārkāpumiem ir izšķiroša attiecībā uz Eiropas likumdošanas uzticamību un tās politiku efektivitāti. - Likumdošanai jātiecas uz kvalitātes augstākajiem līmeņiem, vienotību un efektivitāti. Labāka kārtība nozīmē, ka likumdošanai jābūt labi izstrādātai un pēc iespējas vienkāršākai. Ietekmes, tostarp konkurētspējas, novērtējumam, kā arī visam likumdošanas procesam ir jākļūst par otro būtisko nosacījumu, pirms uzsāktas jebkuras iniciatīvas. Sistemātiski jāveic spēkā esošās likumdošanas aktu otrreizēja izskatīšana. Pilnībā ir jāpiemēro funkciju decentralizācija un proporcionalitāte. Labākam regulējumam ir jābūt prioritātei arī dalībvalstu līmenī. - Konstitūcijas pieņemšana ir nākamais izšķirošais solis. Eiropas institūcijām jāstrādā kopā ar dalībvalstīm, lai Konstitūcija sekmīgi stātos spēkā. Tā nostiprinās Savienību, ņemot vērā demokrātiju, caurredzamību, līdzdalību, kā arī efektivitāti, izteiktāk izmantojot Kopienas kārtību. - Daudzgadēja budžeta ietvaros, kam jābūt noteiktam finanšu plānos, Savienībai ir jāparedz atbilstoši līdzekļi, lai Eiropā pēc paplašināšanās izpildītu tādas saistības kā konkurētspēja un kohēzija, kā arī ilgtspējīga resursu apsaimniekošana. Ir arī jānodrošina budžeta disciplīna un valsts izdevumu efektivitāte. Otrkārt, Eiropas iedzīvotājiem ir arī jāapzinās un jāsaprot, ko Savienība veic viņu labā, kā arī jāpauž ieinteresētība attiecībā uz Eiropas „ēku”. Visām Eiropas institūcijām jāpieņem nostāja, ka tās strādā iedzīvotāju labā. - Partnerības idejai ir raksturīga viedokļu apmaiņa un līdzdalība. Nacionālajiem parlamentiem, visu līmeņu valsts iestādēm, sociālajiem partneriem, pilsoniskajai sabiedrībai un ieinteresētajām organizācijām visā Kopienā jāatbalsta iniciatīvas, iesaistoties to īstenošanā. Dialogam jāsniedzas ārpus Briseles politiskajām debatēm pilnīgi attīstītas Eiropas sabiedrības telpā, radot sapratni par tās kultūrām, identitāti un politisko domāšanu. Tas palīdzēs radīt Eiropas identitātes izjūtu, jo īpaši jaunatnes vidū. - Savienībai darbā jābūt atvērtai, kā arī saprotamai tās sabiedrībai. Tas prasa augsta līmeņa atklātību un caurskatāmību. Ir jābūt izpratnei par to, kādā veidā Savienība ir pieņēmusi lēmumus, analizējot tādus faktorus kā ietekmes novērtējums un sabiedrības maksimāla pieejamība institūciju darbības principiem. Padomei ir svarīgi Konstitūcijas noteikumi, lai pieņemtu sabiedrībai juridiski saistošus tiesību aktus. Atbildībai jābūt palielinātai, saņemot pēc Eiropas Revīzijas palātas revīziju paziņošanas garantijas. Lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, pastiprināti ar lielāku pārredzamību un sadarbību jāievieš preventīvie pasākumi cīņā pret krāpšanu. - Nekas no minētā nevar darboties, ja Savienības nodomi un rīcība nav pamatoti ar precīzu un efektīvu komunikāciju. Jaunās komunikāciju stratēģijas stūrakmenim jābūt ne tikai tam, ka Savienība propagandē savas politikas, bet arī tās uztveramība; Savienība jau no paša sākuma integrē komunikāciju savā politikas formulējumā un spēcīgi koncentrējas uz komunikācijas pielāgošanu nacionālajām vajadzībām. Šī ir atbildība, kurā jāiesaista visas Eiropas, kā arī valstu iestādes. *** EIROPA 2010: STRATĒĢISKIE MĒRĶI LABKLĀJĪBA Aktuālākais jautājums, kas šodien skar Eiropu, ir izaugsmes trūkums un nepietiekams darbvietu skaits; pie nodrošināta dzīves līmeņa un sociālās aizsardzības eiropieši ir pieraduši. Vienotais tirgus un eiro ir pavēruši ceļu uz lielāku efektivitāti, kas panākta ar apjomradītiem ietaupījumiem, straujāku inovāciju, lielākām izaugsmes iespējām progresīviem uzņēmumiem, citiem vārdiem, uzņēmumiem katrā dalībvalstī, veidojot Eiropas tirgu par vietējo tirgu, jākļūst konkurētspējīgiem Eiropas mērogā, kā arī labāk nodrošinātiem, lai pieņemtu globālās konkurences izaicinājumus. Tomēr līdz šim Eiropa nav pilnīgi izmantojusi šīs iespējas. Pēdējā desmitgadē Eiropas izaugsme un produktivitāte ir bijusi nesekmīga, īstenojot sadarbību ar lielākajiem darījumpartneriem. Principā, tā kā jauna konkurence maina Eiropas uzņēmumu vērtību hierarhiju un palielina to spēku, t.s., zināšanu ekonomija kļūst arvien svarīgāka; pasaules ekonomikā Eiropai jābūt tādām ietekmīgām ekonomiskām priekšrocībām kā politikas un ekonomikas stabilitāte, prasmīgs darbaspēks, sociālās partnerības tradīcijas, noturīgs un labi attīstīts zinātnes pamats, kā arī stimuli jaunajām Savienības dalībvalstīm ar mērķi panākt ekonomikas izaugsmi. Šie ir jautājumi, kurus aizsāka 2000. gadā noteiktā Lisabonas stratēģija. Tomēr virzīšanās uz mērķiem norisinājās nepietiekami, prasot izšķirošu impulsu, lai atgrieztos uz pareizā ceļa. Mūsu mērķis ir izveidot Eiropas ekonomiku par vislabvēlīgāko vidi investīciju piesaistei, ražošanai, darbam. Tas prasa jaunu impulsu reformām, kas ved uz ievērojamu biznesa vides uzlabošanos, pētniecības veicināšanu un inovācijām galvenajos sektoros, kā arī Eiropas darba tirgus un sociālas aizsardzības modernizāciju. Biznesam draudzīga vide - Stabili makroekonomiskie pamati ir svarīgi ilgtspējīgas izaugsmes un visaptverošu pārmaiņu veicināšanā. Stabilitātes un izaugsmes pakta pareiza funkcionēšana ir izšķiroša veselīgā eiro ieviešanā paplašinātā eiro zonā un jo īpaši jaunajās dalībvalstīs. Šajā sakarā tā ir jāuzlabo, arvien efektīvāk veicinot ekonomikas uzplaukumu un izteiktāk koriģējot deficītu, novēršot negatīvas ietekmes, kas kavē ekonomikas lielākās reformas. - Šis ir laiks, lai sasniegtu jaunu ekonomikas integrācijas pakāpi. Jābūt izstrādātam atbilstošam regulējumam, lai ļautu izvērsties produktīvai ekonomikai. Uzņēmumiem jāspēj strādāt patiesi Eiropas mēroga ekonomiskā režīma ietvaros, izmantojot vienlīdzīgas tiesības uzsākt darījumdarbību, kopīgu pieeju korporatīvajai vadībai un intelektuālajam īpašumam, taisnīgu nodokļu piemērošanas regulējumu, kā arī muitas sistēmu, kas veicina tirdzniecību. Labāks tiesiskais regulējums un stabili konkurences noteikumi ir faktori, kam jānodrošina šķēršļu likvidēšana, jāatver preču un pakalpojumu tirgus, kā arī jāatbalsta jauninājumi, kas skar efektīvāko ražotāju un patērētāju priekšrocības. Jo īpaši pakalpojumu sektors sniedz lielu izaugsmes potenciālu. Produktīvi pakalpojumi nozīmē arī zemākas izmaksas uzņēmumiem. Desmitgades beigās kā piemērotākam jābūt tādam pakalpojumu klāsta piedāvājumam, kam nav robežu Savienības ietvaros, piemēram, preču transportēšana, saglabājot pakalpojumu nodrošinājuma vispārējo nozīmi. - Pētniecības veicināšanai un jauno komunikācijas un informācijas tehnoloģiju izmantošanai ir izšķiroša nozīme dinamiskākai un konkurētspējīgākai ekonomikai. Jaunās tehnoloģijas lietotāji sāks izmantot un piegādātāji pilnveidot, īstenojot gan kompleksas darbības, gan zinātnes apmācības un inovācijas politikas. - Eiropai visos līmeņos vajag mazināt regulējuma slogu, lai attīstītu uzņēmējdarbību un veicinātu investīcijas, īpaši attiecībā uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas ir dzinējspēks jaunu darbvietu radīšanā. Ieguldījums labklājībai - Labklājība un izaugsme nav iespējama bez ieguldījuma. Izaugsmes virzītājspēks – pētniecība un attīstība, modernā tehnoloģija, lielākās spējas, efektīvi tīkli – saskaras ar cenu. Savienības budžets jau paredz lielus līdzekļus investīcijām šajās jomās dažādu kapitālieguldījumu veidā. Turpmākajos finanšu plānos vairāk ieguldījumu jāvirza izaugsmei un darbvietām. - Savienība ir uzņēmusies investēt 3 % no IKP pētniecībā, turklāt viena trešdaļa ir no valsts sektora, kā arī ievērojami palielināt investīcijas augstākajā izglītībā. Taču nepietiek ar to, ka līdzekļus tikai iegulda. Eiropai jākļūst pievilcīgai pētniekiem un zinātniekiem, Eiropas uzņēmumiem efektīvi jāizmanto pētniecības rezultātus. Apvienojot resursus Eiropas līmenī, var piedāvāt reālu pievienoto vērtību: izcilības veicināšana un izplatīšana, piedāvājot apjomradītus ietaupījumus, radot jaunus savienojumus un jaunus tīklus. Mobilitāte izglītībā un apmācībā paver jaunu dimensiju Eiropas līmeņa prasmju kopuma attīstībā: pēc 1 miljona studentu skaita 2002. gadā līdz 2011. gadam 3 miljoniem universitāšu studentu jāpiedalās mobilitātes programmās. - Eiropas ekonomika nekad nesasniegs pilnu potenciālu, ja nebūs operativitātes transporta, telekomunikāciju un energotīklu problēmu risināšanā. Izvirzīt par mērķi pārrobežu mērogā novērst šādu negatīvu ietekmi ir vienīgais ceļš, lai savienotu paplašināto Eiropu. Pārmaiņu veicināšana - Apgūt darba tirgu, lai veicinātu darbvietu radīšanu. Eiropai vajag darbaspēku, kas ir arvien prasmīgāks un labāk piemērojas pārmaiņām. Mūžizglītība palīdzēs noturēties virtuozā aplī, ko veido labākas darbvietas un lielāka izaugsme. Partnerība reformām un pārmaiņām, par kurām 2004. gadā ziņojusi Eiropas Padome, ir labākais ceļš, lai garantētu īpašumtiesības, radot darba tirgu, kas sekmē vairāk un labāku darbvietu izveidošanu. - Arvien vairāk cilvēku jāiesaista darba tirgū. Turklāt, lai efektīvāk izmantotu novecojošo darbaspēku un veicinātu darba mobilitāti, jāizvērtē imigrācijas potenciāls. Zaļā grāmata par ekonomikas migrācijas jautājumiem norāda, kā daļa no risinājuma var būt pārvaldīts imigrācijas process, kas vērsts uz galvenajām prasmēm. Eiropas sabiedrības interesē, lai priekšrocības atsvērtu integrācijas cenu: tomēr ir iespējams atrast tādu līdzsvaru, kas dod labumu migrantiem un tieši tāpat arī sabiedrībai, kurā jāintegrējas. SOLIDARITĀTE Eiropas Savienībā ir svarīgi sekmēt ilgtspējīgu attīstību kā visaptverošu mērķi, lai apmierinātu pašreizējās vajadzības, neliedzot iespēju nākamajām paaudzēm realizēt viņu vajadzības. Mūsu kopīgais projekts pieprasa atbildību, lai piedāvātu savstarpēju atbalstu un kopā aizsargātu un apsaimniekotu mūsu vidi. No šā projekta efektīvas izpildes ir atkarīga veselīga Eiropas sabiedrība. Solidaritātei ir vajadzīga konkrēta izpausme gan pašreiz, gan nākamajām paaudzēm, veicinot: - ekonomisko un sociālo kohēziju, kas palīdzēs atpalikušiem reģioniem un nelabvēlīgām iedzīvotāju grupām Eiropas Savienībā mazinātu atšķirības, sekmējot izaugsmi un konkurētspēju; - vides, dabas resursu ilgtspējīgu apsaimniekošanu un aizsardzību, un ilglaicīgas energoapgādes nodrošināšanu; - atbilstošu reformu un sociālo aizsardzības sistēmu vadību, lai sekmētu vidēju un ilgstošu ilgtspējību; - kopīgo vērtību saglabāšanu un nostiprināšanu. Ekonomiskā un sociālā kohēzija - Paplašinātās Eiropas Savienības sadarbības pamatā ir kohēzijas politikas. Kopš paplašināšanās atšķirība starp bagātākajiem un nabadzīgākajiem reģioniem Eiropā ir trīskāršojusies. Kohēzijas politikas mērķis ir panākt ekonomisko konverģenci un atraisīt apslēpto potenciālu lielākai izaugsmei. Tas ir svarīgs instruments, lai veicinātu izaugsmi un konkurētspēju. Lauku apvidos, piekrastes zonās un īpaši nomaļos reģionos ir arī grūtības, kas saistītas ar ekonomisko pieaugumu, sociālo atstumtību un apdzīvotības sarukšanu. Lauku attīstība, piemēram, ir iespēja, kā pastiprināt kohēziju un sekmēt labklājības un izaugsmes atjaunošanu lauku apvidos, kā arī labāku dabas resursu apsaimniekošanu. - Piemērota atbilde pārbaudījumiem Eiropas demogrāfiskajā situācijā. Šā gadsimta vidū attiecība starp iedzīvotājiem pensijas vecumā un ekonomiski aktīviem iedzīvotājiem divkāršosies no 24% pašreiz līdz gandrīz 50% 2050. gadā. Solidaritātei būtiskākais ir rīcība, kas atbilst dažādu sabiedrības slāņu vajadzībām – gan vecākiem iedzīvotājiem, gan jauniešiem – piemēram, Jaunatnes iniciatīva, palielinot visu paaudžu ieguldījumu sabiedrības labā. - Aizsargāt neaizsargātākās sabiedrības grupas. Eiropa nevar konkurēt globālā mērogā, risinot jautājumus tikai par zemu atalgojumu vai sliktiem darba apstākļiem. Sociālā programma piedāvā līdzvērtīgus, visiem atbilstošus sociālos standartus; un Eiropas sociālais modelis var stimulēt izaugsmi, ja tas darbojas kā drošības tīkls un pārmaiņu virzītājspēks. Lai nosargātu šā modeļa ilgtspējību, vajadzīgo darba tirgu un sociālo sistēmu reforma jāīsteno laikus, savukārt ekonomikas reformai un stabilām ekonomikas politikām jāspēj ievērojami palielināt potenciālās izaugsmes ātrumu. Solidaritāte ar nākamajām paaudzēm - Vides aizsardzība aizvien ir mūsu svarīgākais pienākums pret nākamajām paaudzēm. Klimata pārmaiņas rada draudus, kas ar katru gadu kļūst aizvien nopietnāki. Tie ir draudi ne tikai videi, bet arī mūsu izaugsmei un uzplaukumam. Eiropai jāturpina uzņemties vadošā loma, lai risinot jautājumus, kas saistīti ar energoefektivitātes uzlabošanu, pierādīt, ka tādas alternatīvas kā transporta veidu līdzsvarošana, var veikt, izmantojot uz tirgu balstītus risinājumus. Jāveicina ekojauninājumi un jāsekmē ekoefektivitāte: ar ilgtermiņa papildu priekšrocībām produktivitātei un jauninājumiem, vides tehnoloģiju pamatnozare var sniegt ieguldījumu Eiropas ekonomikas konkurētspējā. - Eiropa ir resursiem bagāts kontinents. Resursu apsaimniekošana ir svarīga ilgtermiņa interešu nodrošināšanā. Reformas īstenošana lauksaimniecības un zivsaimniecības nozarēs sekmēs ilgtspējīgu pamatlīdzekļu pārvaldību un palielinās konkurētspēju. - Ņemot vērā okeānu un jūru vides un ekonomisko vērtību, ir jo īpaša vajadzība pēc visaptverošas jūrniecības politikas, lai attīstītu plaukstošu jūrniecības ekonomiku un visu ar jūru saistīto darbību potenciālu, kas ilgstoši neapdraud vidi. Šāda politika ir jāatbalsta, apbalvojot labākos sasniegumus jūrniecības zinātniskās izpētes, tehnoloģiju un jauninājumu jomā. Solidāra atbildība par kopīgām vērtībām - Pamattiesību aizsardzība un cīņa pret diskrimināciju ir jāizvirza Eiropas rīcības priekšplānā kopā ar jaunām iniciatīvām par diskriminācijas novēršanu un izveidojot Eiropas Pamattiesību aģentūru. Visas Eiropas rīcības pamatā jābūt vienlīdzīgu tiesību garantijai visiem iedzīvotājiem un cīņai pret diskrimināciju, tostarp dzimumu līdztiesību. Eiropai jākļūst par atskaites punktu pasaules mērogā pamattiesību praktiskā ievērošanā. Īpaša prioritāte ir bērnu tiesību efektīva aizsardzība gan pret saimniecisko ekspluatēšanu, gan visām ļaunprātīgas izmantošanas formām, un Eiropas Savienībai jābūt par paraugu pārējai pasaulei. - Kultūru dažādības aizsardzība un popularizēšana Eiropā ir Eiropas Savienības vērtību stūrakmens. Pasaulē, kur globalizācija veicina vienveidību, šādā kultūru bagātība ir jāuztur, saglabājot savstarpēju cieņu pāri robežām. Tādēļ ļoti svarīga ir Eiropas audiovizuālo darbu popularizēšana un aprite. Vislabākais veids, kā to panākt, ir mobilitāte, valodu apguve, kultūru un sociālais dialogs un aktīva pilsoniskuma veicināšana. - Solidaritāte attiecas ne tikai uz Eiropas Savienības iedzīvotājiem. Kopēja pieeja uz imigrantu tiesībām un pienākumiem ir jāattīsta, un migrantiem Eiropas Savienībā un ārpus tās vajadzīgs atbalsts, integrējot viņus jaunajā sabiedrībā un pilnībā ievērojot cieņu pret cilvēku. Šādai ir jābūt migrācijas ilgtermiņa politikai: nodrošinot, ka migrācijas rezonanses efekts sabiedrībā tiek īstenots ar vienmērīgu integrāciju. DROŠĪBA UN BRĪVĪBA Eiropas iestādēm jānovērš riski, kas apdraud iedzīvotājus ikdienā. Personu īpašuma un dzīvības aizsardzība ir pamatuzdevums, kas nodrošina valsts varas un politikas leģitimitāti. Brīvību var novērtēt tikai drošības sistēmā, ko nodrošina likums. Iedzīvotājiem ir tiesības zināt, ka risinājumi, kā novērst draudus viņu veselībai un drošībai tiks meklēti Eiropas līmenī. Konstitūcija stiprinās Eiropas Savienības spēju rīkoties. Arī tagad ir daudz uzdevumu. Pirmkārt, ņemot vērā noziedzību un terorismu, tā ir Eiropas iedzīvotāju personīgā drošība. Brīvība Eiropā bez robežām nosaka īpašu atbildību Eiropas Savienībai. Tas jo īpaši attiecas uz robežkontroli, patvēruma un migrācijas un cilvēku tirdzniecības jomā. Drošība ir arī iedzīvotāju iespēja justies droši ikdienā. To var apdraudēt dabas katastrofas, vides vai veselības krīzes un draudi transporta un enerģētikas jomā. Eiropas Savienībai jāpiedalās visos posmos: riska novēršana, savlaicīga brīdināšana, krīzes vadība, solidāra rīcība ar katastrofā cietušiem. Drošība un tiesiskums Eiropā - Hāgas programmas, par kuru vienojās 2004. gadā, īstenošana ir koordinēta rīcība attiecībā uz riskiem, ar ko Eiropas iedzīvotāji saskaras ikdienā. Programmā ir minēts vajadzīgo pasākumu klāsts. Novēršanas un sagatavošanas pasākumi sniedz efektīvu uzlabojumu dalībvalstu centienos cīņā pret terorismu, informācijas apmaiņā, veiksmīgākā operatīvajā sadarbībā, kā arī kopējā darbā citu noziedzības formu gadījumā. Cīņai pret terora aktu finansēšanu jābūt vēl efektīvākai. Stratēģiska pieeja cīņai ar organizēto noziedzību ļauj samazināt noziedznieku iespējas izmantot Eiropu bez robežām. - Jāsekmē tiesībsargājošo iestāžu, izlūkdienestu, policijas un muitas iestāžu spēja darboties Eiropas līmenī. Eiropola integrācija Eiropas Savienībā būs solis pretim cīņai pret cilvēku tirdzniecību, narkotiku tirdzniecību un kibernoziegumiem. - Ārējo robežu integrēta pārvaldība un vienota vīzu politika ir ļoti būtiska. Eiropas Savienībā ir dalīta atbildība ārējo sauszemes robežu pārvaldībā apmēram 11 000 kilometru garumā un jūras robežas 68 000 kilometru garumā, un acīmredzami ir riski saistībā ar nelegālo migrāciju un cilvēku tirdzniecību. Saskaņota sistēma Eiropā ir svarīga gadījumā, kad ES ieceļo un uzturas trešo valstu pilsoņi: jāsadarbojas, lai novērstu cilvēku kontrabandas pamatcēloņus. Kopēja patvēruma politika ļautu patvēruma meklētājiem noteiktos gadījumos vienotā veidā iebraukt Eiropas Savienībā. - Savstarpēja atzīšana un tiesas nolēmumu krimināllietās un civillietās brīva aprite palīdz nodrošināt to, ka taisnīgums ir panākts, un labāk aizsargāt ģimenes, kas saskaras ar juridiskiem sarežģījumiem, šķērsojot robežu. Cilvēku pārvietošanās un pārrobežu ekonomisko darījumu pieaugums kopš vienotā tirgus izveides ir palielinājis vajadzību nodrošināt vieglu, reālu un nediskriminējošu pieeju taisnīgumam Eiropas tiesiskuma telpā. Apdraudējuma pārvaldība mūsdienās Iedzīvotāju dzīves kvalitātes pamatfaktors ir politika, kas pārvalda un mazina riskus, ar kuriem cilvēki saskaras, piemēram, dabas katastrofas, vides vai veselības krīzes un apdraudējumi transporta vai enerģētikas jomā. - Ar videi un veselību saistītiem riskiem, piemēram, pastiprinātai plūdu vai sausuma iespējamībai klimata pārmaiņu rezultātā, radioaktīviem nokrišņiem bioloģisko, ķīmisko vai radioaktīvo uzbrukumu gadījumā vai nopietnu slimību uzliesmojumiem, ir tūlītējas sekas ES mēroga. Tie ir jārisina divējādi: piedāvājot savlaicīgu brīdināšanu un tūlītēju reaģēšanu krīzes gadījumā, un nodrošinot ilgtermiņa preventīvus pasākumus. Informācijas un uzraudzības tīkliem jābūt efektīviem, lai tie attiecīgi varētu tikt galā ar pārrobežu apdraudējumu. - Lielākie negadījumi jūrā, teroristu uzbrukumi un energoapgādes krīzes ir izraisījušas bažas sabiedrībā par transporta drošību, jo īpaši gaisa transporta, kā arī jūras un ceļu satiksmes drošību. - Ja netiks veikti atbilstoši pasākumi, tad līdz 2030. gadam Eiropas atkarība no ārējās naftas piegādes pieaugs līdz 90% (pašlaik 70%). Lielāku drošību energoapgādes nozarē var nodrošināt ar pastiprinātiem centieniem samazināt enerģijas pieprasījumu, uzlabot sadarbību ar galvenajiem ražotājiem un tranzītvalstīm, kā arī ar atjaunojamas enerģijas intensīvu radīšanu. EIROPA KĀ PASAULES SABIEDROTAIS ŠODIEN VARAM PILNīBā īSTENOT MūSU IEKšēJāS PAMATPRIORITāTES GADīJUMā, JA IR PANāKUMI PASAULES MēROGā. GLOBALIZāCIJAS UN PIEAUGOšAS SAVSTARPēJāS ATKARīBAS Dēļ ATšķIRīBA STARP DAUDZIEM IEPRIEKšēJIEM IEKšēJāS UN āRPOLITIKAS IZAICINāJUMIEM IR IZZUDUSI. Eiropas Savienības politiskai ietekmei jāatbilst tās ekonomikas īpatsvaram. Lai sasniegtu šo mērķi, Eiropas Savienībai jāpanāk lielāka politiskā vienotība ārējos darījumos: vienotība starp dažādām ārpolitikas jomām; saskaņa starp iekšpolitiku un ārpolitiku; vienota Savienības vai dalībvalstu divpusēja rīcība. Ja vēlamies panākt lielāku klātbūtni un ietekmi starptautiskā līmenī, tad jāpanāk vienota nostāja un saskaņota rīcība. Tāpat ietekme ir atkarīga no spējas izveidot saskaņotas un efektīvas attiecības ar svarīgākajiem partneriem, jo īpaši transatlantiskās attiecībās. Eiropai jāturpina apņemšanās veicināt multilaterālismu, lai vislabāk sadarbotos ar partneriem pasaules mērogā. Starptautisko organizāciju struktūra ir jāuzlabo ar ilgstošu reformu procesu un atjaunošanu: Apvienoto Nāciju organizācija ir vienīgā iespēja rast globālus risinājumus globālām problēmām. Stiprākais pasaules ekonomikas dalībnieks - Eiropas lomu pasaulē nevar atdalīt no tās iekšējā potenciāla. Tās ietekmes spēks lielā mērā pamatojas uz veselīgu ekonomiku. Jo dinamiskāka būs Eiropas ekonomiskā attīstība un jo efektīvāka būs Eiropas kopējā darbība, jo vairāk tā varēs ietekmēt pasaules notikumus un jo lielāka būs tās spēja panākt globalizāciju attiecībā uz sociālo taisnīgumu un ilgtspēju. Iekšpolitiku ārējā dimensija ir jāizmanto pilnā mērā. - Eiropas Savienības turpmākā paplašināšanās palielinās tās potenciālu pasaulē, jo paplašināšanās process pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās 2007. gadā turpināsies, uzsākot sarunas ar Horvātiju un Turciju un izskatot Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pieteikumu. Vienlaikus dalībai Eiropas Savienībā tuvosies citas Rietumbalkānu valstis. - Eiropa nevar viena pati sasniegt labklājību. Veiksmīga kaimiņattiecību politika palielinās pasaules lielākās ekonomikas ietekmi. Mūsu nākotne ir cieši saistīta, un integrētākas telpas izveide ar mūsu kaimiņiem ir nepieciešamība: tirdzniecība, imigrācija, tīkli un pakalpojumi ir tikai daži to jomu piemēri, kurās vajadzīga šāda integrēta telpa. Tās būs mūsu prioritātes attiecībās ar Krieviju, Ukrainu un citām kaimiņvalstīm. Eiropas Savienības uzmanība tiks pievērsta arī ekonomikas un sociālajai attīstībai visā Vidusjūras reģionā un valstīs, kas ar to robežojas. - Starptautiskā tirdzniecība ir konkurētspējas un izaugsmes atslēga. Mēs iegūstam no atklātības, kas palīdz mums apzināties mūsu ekonomikas potenciālu. Eiropiešiem jābūt pārliecinātiem, ka globalizācijas problēmas var vērst par labu Eiropai un tās var palīdzēt Eiropas konkurētspējas potenciālu īstenošanā. Tirdzniecības liberalizācija garantēs jaunu noietu eksportam un kvalitatīvas darbavietas konkurētspējīgos, atvērtos un regulētos tirgos. Sarunas efektīvi jāturpina visos līmeņos: galvenokārt Pasaules tirdzniecības organizācijā, piemēram, Dohas sarunās, bet arī ar galvenajiem divpusējiem un reģionālajiem partneriem. Mērķtiecīga regulatīva konverģence ar galvenajiem partneriem arī ir izrādījusies savstarpēji izdevīga, un tā jāturpina jo īpaši transatlantiskajās attiecībās. Pamatojoties uz mūsu kopīgajām ekonomiskajām interesēm, jāattīsta daudz ciešākas darījumattiecības ar mūsu jaunajiem tirdzniecības partneriem āzijā, tādiem kā ķīna un Indija, kā arī Brazīlijā un Latīņamerikā. Solidaritāte pasaulē - Ārējie sakari ir veids, kā sekmēt un aizsargāt mūsu vērtības ārpus robežām. Eiropai ir jāveicina stabila starptautiska izaugsme, kuras pamatā ir ilgtspējīga attīstība, un jāturpina sekmēt cilvēktiesību ievērošanu. Tai ir efektīvi jāsasniedz galvenie mērķi vides aizsardzības jomā. Tādēļ tai ir jāsadala atbildība ar saviem galvenajiem partneriem. - Tūkstošgades attīstības mērķiem, kas ir izvirzīti 2015. gadam, jābūt galvenajiem Eiropas Savienības attīstības politikas mērķiem. To pārskatīšana 2005. gadā dod iespēju panākt lielu virzību jaunas attīstības politikas formulēšanā ar nolūku sekmēt ilgtspējīgu attīstību un mazināt nabadzību, ieviešot efektīvu multilaterālismu un tirdzniecības liberalizāciju, kas sekmēs jaunattīstības valstu integrāciju pasaules ekonomikā. - Eiropas Savienībai jāpievērš īpaša uzmanība āfrikai. āfrika, jo īpaši Āfrikas uz dienvidiem no Sahāras, atpaliek attīstībā. ārējas sadarbības jomā Eiropai ir jāveic pasākumi, lai panāktu būtiskas pārmaiņas āfrikas atbalsta stratēģijā gan daudzuma, gan kvalitātes ziņā. Tai jācenšas veidot attiecības, kuru pamatā ir attīstīta tirdzniecība un politiskas attiecības. Drošības sekmēšana pasaulē - Eiropa nevar būt miera sala pasaulē, kurā nav stabila miera. Eiropas ārējā politika jāpielāgo starptautiskiem notikumiem, tostarp krīzēm un pasaules drošības problēmām. Eiropas Savienībai ir daudz lielāka ietekme uz ilgtermiņa politikas un ekonomikas attīstību, nosakot labklājību un stabilitāti Eiropā un plašākā pasaulē. Tas savukārt ietekmē eiropiešu labklājību un drošību. - ārējie pasākumi ir vajadzīgi arī, lai pašos pamatos atrisinātu stabilitātes un drošības problēmas, veicinot ilgtspējīgu attīstību, izmantojot daudzpusējus un divpusējus kanālus. Tiem jābūt visu Eiropas Savienības ārējo attiecību centrā. Veiksmīga kaimiņattiecību politika būs solis pretim stabilitātei un drošībai pasaulē. Tas pats attiecas uz Eiropas apņemšanos aktīvi meklēt un īstenot risinājumus miera sekmēšanai Tuvajos un Vidējos Austrumos. Tas ietver arī ciešāku sadarbību ar Amerikas Savienotajām Valstīm drošības jomā atbilstīgi atjaunotām transatlantiskām starpvalstu attiecībām. - Eiropas drošības un aizsardzības iespējām jāatbilst šo problēmu apmēram, sniedzot militāri efektīvas iespējas darbībai, pilnībā īstenojot Eiropas Drošības stratēģiju un efektīvāku Eiropas Drošības un aizsardzības politiku. *** šie ir Komisijas stratēģiskie mērķi, ko tā plāno īstenot savu pilnvaru termiņā. Sagatavojot tos, Komisija ir ņēmusi vērā debates Eiropas Parlamentā pirms tās iecelšanas un 2004. gada decembrī. Tā ir ņēmusi vērā arī nākamo prezidentūru paredzēto daudzgadu programmu. Tā kā šie mērķi ir visaptveroši, Komisija izvirza tos par pamatu kopējai Eiropas iestāžu darbības programmai nākamajos 5 gados. Komisija cer, ka trīs iesaistītās iestādes varēs panākt vienošanos līdz Luksemburgas prezidentūras beigām. Tiklīdz šāda vienošanās būs panākta, stratēģiskie mērķi nodrošinās stabilu pamatu iestāžu kopīgam darbam kopējo mērķu sasniegšanā un palīdzēs tām veikt savus uzdevumus, ko nosaka ierosinātā partnerība.