KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2011. gadā /* COM/2012/0339 final */





SATURS 1........... Ievads............................................................................................................................ 3 2........... Priekšvēsture.................................................................................................................. 4 2.1........ Notikumi 2011. gadā...................................................................................................... 4 2.2........ MFP pamatregula........................................................................................................... 4 3........... Makrofinansiālās palīdzības darbības 2011. gadā............................................................. 5 3.1........ Pārskats......................................................................................................................... 5 3.2........ Atsevišķas darbības saņēmējvalstīs 2011. gadā............................................................... 6 3.2.1..... Rietumbalkāni................................................................................................................. 6 3.2.1.1.. Bosnija un Hercegovina.................................................................................................. 6 3.2.1.2.. Serbija........................................................................................................................... 6 3.2.2..... Austrumu kaimiņvalstis.................................................................................................... 7 3.2.2.1.. Armēnija........................................................................................................................ 7 3.2.2.2.. Gruzija........................................................................................................................... 7 3.2.2.3.. Moldovas Republika....................................................................................................... 8 3.2.2.4.. Ukraina.......................................................................................................................... 9 3.2.3..... Centrālāzija.................................................................................................................. 10 3.2.3.1.. Kirgizstānas Republika.................................................................................................. 10 4........... MFP līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi, PEFA un ex-post novērtējumi 10 4.1........ Darbības novērtējumi.................................................................................................... 10 4.2........ Publisko izdevumu un finansiālās atbildības novērtējumi.................................................. 11 4.3........ Ex-post novērtējumi..................................................................................................... 11 5........... Atbalsta lūgumi un turpmāki Komisijas priekšlikumi; budžeta situācija............................. 11 KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2011. gadā 1. Ievads Ziņojumā sniegts vispārīgs pārskats par to, kā 2011. gadā īstenota ES makrofinansiālā palīdzība (MFP) trešām valstīm. Tajā raksturots vispārējais MFP darbību apstiprināšanas un īstenošanas konteksts, ietverta informācija par pēdējām veiktajām darbībām ES kaimiņvalstīs, sniegts īss ieskats par iespējamām darbībām nākotnē un to ietekmi uz budžetu un vispārīga statistika par dažādām pēdējo desmit gadu laikā veiktām MFP darbībām. MFP ir daļa no ES ārējās palīdzības struktūras un instruments, kas paredzēts valstīm, kuras pietuvinātas ES, un kas izņēmuma gadījumos nodrošina ārējā finansējuma vajadzības maksājuma bilances atbalsta veidā. Atbalsta mērķis ir stiprināt makroekonomikas un finanšu stabilitāti esošajās un potenciālajās kandidātvalstīs un Eiropas kaimiņvalstīs, vienlaikus veicinot piemērotu strukturālu reformu īstenošanu. Atbalsts papildina SVF finansējumu, kas tiek piešķirts korekciju un reformu programmā, un tas pieejams tikai un vienīgi ar nosacījumu, ka šī programma tiek īstenota. MFP pieejama vai nu kā aizdevumi, kuru vajadzībām Komisija nepieciešamos līdzekļus aizņemas kapitāla tirgos, tālāk tos aizdodot saņēmējvalstij, un/vai īpašos gadījumos kā dotācijas, kuras tiek finansētas no ES budžeta. 2011. gadā tika turpināta esošo MFP darbību īstenošana, bet jaunas MFP darbības Padome un Parlaments neapstiprināja. Ļoti svarīgi, ka Komisija 2011. gada jūlijā ierosināja jaunu MFP pamatregulu un Padomē un Parlamentā tika aizsāktas diskusijas. Šo diskusiju rezultāts būs svarīgs turpmākai MFP — stratēģiskam ārkārtas instrumentam, ko izmantos, palīdzot stabilizēt ES pietuvinātu valstu ekonomiku. Paredzams, ka lēmumu par pamatregulu abi likumdevēji pieņems 2012. gada otrajā pusē vai 2013. gadā. Ziņojumā arī ietverta iedaļa par MFP saņēmējvalstīs veiktajiem darbības novērtējumiem, publisko izdevumu un finansiālās atbildības (PEFA) pētījumiem un ex-post novērtējumiem. Komisija 2011. gadā ar konsultantu atbalstu pabeidza divus darbības novērtējumus un veica divus PEFA pētījumus valstīs, kurās tiek īstenotas MFP programmas. Komisija uzsāka arī trīs pabeigto MFP darbību ex-post novērtējumus. Ziņojumā arī sniegta informācija par jauniem lūgumiem nodrošināt MFP un iespējamiem jauniem, izstrādes procesā esošiem Komisijas priekšlikumiem attiecībā uz MFP, tostarp to ietekmi uz budžetu. Šis ziņojums sagatavots atbilstīgi Padomes un kopīgajiem Padomes un Parlamenta lēmumiem par MFP darbībām. Tas secīgi turpina iepriekšējos gados sniegtos ziņojumus. Ziņojumam pievienots Komisijas dienestu darba dokuments (SWD(2012) 181 final), kurā sniegta sīkāka informācija un analīze par atsevišķu MFP darbību makroekonomikas kontekstu un īstenošanu. 2. Priekšvēsture 2.1. Notikumi 2011. gadā Globālā ekonomikas un finanšu krīze 2008.–2009. gadā lielā mērā ietekmēja Eiropas Savienībai blakusesošās jaunās tirgus ekonomikas valstis, un krīzes ietekmē ES arvien biežāk saņēma lūgumus sniegt finansiālu atbalstu, tostarp MFP. ES Ministru padome 2009. gada beigās pieņēma lēmumu par četrām šādām programmām: Bosnijai un Hercegovinai, Serbijai, Armēnijai un Gruzijai, un jau iepriekš apstiprinātais MFP Kosovai[1] 2009. gadā tika pagarināts uz vienu gadu. 2010. gadā ES likumdevēji (šajā gadījumā, pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā — Padome un Parlaments kopīgi) pieņēma lēmumu par vēl divām programmām — Ukrainai un Moldovas Republikai. Darbības Gruzijā un Kosovā tika pabeigtas 2010. gadā. 2011. gadā un 2012. gada sākumā Komisija pabeidza programmu īstenošanu Serbijā, Armēnijā un Moldovā un turpināja sagatavošanās darbus programmu īstenošanai Bosnijā un Hercegovinā un Ukrainā. Vispārējā ekonomiskā situācija 2010. gadā un zināmā mērā arī 2011. gada pirmajā pusē ievērojami uzlabojās un nedaudz atviegloja spiedienu uz maksājumu bilances stāvokli valstīs, kurām ir tiesības saņemt MFP. Tādēļ 2011. gadā Komisija pieņēma tikai divus jaunus priekšlikumus, proti, attiecībā uz Gruziju 2011. gada janvārī un Kirgizstānas Republiku 2011. gada decembrī. Parlaments un Padome turpina izskatīt šos priekšlikumus. Tomēr lēmumu pieņemšanas process ir aizkavējies, jo atšķiras likumdevēju viedokļi par juridiski pieņemamu procedūru, ar kuru saskaņā būtu jāapspriežas ar dalībvalstu pārstāvju komiteju par MFP programmas saprašanās memorandu. 2011. gada otrajā pusē tika piedzīvota valstu parāda krīze, un tā rezultātā situācija pasaules finanšu tirgos ievērojami pasliktinājās. Turklāt Arābu pavasaris un no tā izrietošie politiskie un ekonomiskie apvērsumi Vidusjūras reģiona partnervalstīs[2] palielināja spiedienu uz budžetiem un šo ekonomiku ārējo pozīciju. Paredzams, ka šo notikumu rezultātā 2012. gadā palielināsies pieprasījums pēc MFP. Pirmais bija Ēģiptes valdības 2012. gada februārī atjaunotais lūgums aizsākt MFP darbību EUR 500 miljonu apmērā. Komisija sadarbībā ar SVF šobrīd izvērtē Ēģiptes atlikušās ārējā finansējuma vajadzības, paturot prātā iespēju pieņemt priekšlikumu sniegt MFP šai valstij. 2.2. MFP pamatregula Jau 2003. gadā Eiropas Parlaments konstatēja, ka ilgstošais lēmumu pieņemšanas process, saskaņā ar kuru Padome, apspriežoties ar Parlamentu, pieņēma lēmumus par atsevišķām MFP darbībām katrā konkrētajā gadījumā, ir viens no galvenajiem MFP trūkumiem. Parlaments arī uzsvēra, ka MFP instrumentam kopumā nepieciešams pārskatāms juridiskais pamats. Kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā 2009. gada 1. decembrī leģislatīvus lēmumus par atsevišķām MFP darbībām pieņem Parlaments un Padome saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (koplēmuma procedūru), un tas lēmumu pieņemšanas procesu ievērojami paildzina. Tas ir vairojis aicinājumus racionalizēt MFP lēmumu pieņemšanas procesu. Finanšu un parādu krīzes laikā ir pastiprinājusies nepieciešamība izveidot tādu instrumentu makroekonomikas un finanšu ārkārtas situāciju efektīvai risināšanai, kuru var izmantot ātri un iedarbīgi. Ņemot vērā notikumu attīstību, Komisija 2011. gada 4. jūlijā pieņēma pamatregulas priekšlikumu[3]. Priekšlikuma galvenie mērķi ir šādi: i) padarīt makrofinansiālo palīdzību efektīvāku, piemērojot ātrāku un efektīvāku lēmumu pieņemšanas procesu; ii) vienādot lēmumu pieņemšanas procesu ar to citu instrumentu lēmumu pieņemšanas procesiem, kas galvenokārt saistīti ar ārējām attiecībām; iii) oficiāli pieņemt noteikumus, ar ko reglamentē instrumentu, un piešķirt Eiropas Parlamentam līdzatbildību par tiem, un iv) atjaunināt un vienkāršot dažus noteikumus. Priekšlikuma galvenie aspekti ir šādi: i) lēmumus par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu pieņemtu Komisija ar īstenošanas aktu dalībvalstu pārstāvju komitejas uzraudzībā; ii) regulā no jauna tiktu apstiprināti Genvalas kritēriji, kuri tika noteikti dažādos Padomes secinājumos un kurus atbalstīja arī Eiropas Parlaments savā 2002. gada rezolūcijā, un tie kļūs tiesiski saistoši; iii) daži kritēriji tiktu atjaunināti vai precizēti, jo īpaši saistībā ar MFP darbību robežslieksni attiecībā uz atlikušo finansējuma deficītu, ģeogrāfisko sadalījumu (lai oficiāli atzītu ES kaimiņattiecību politikas esību MFP kontekstā) un izvēli starp dotācijām un aizdevumiem MFP darbībām. Diskusijas notika gan Padomē, gan Parlamentā. Padome pirmos secinājumus noformulēja 2011. gada decembrī (tā sauktā „vispārīgā pieeja”). Parlaments pasūtīja pētījumu par MFP efektivitāti un 2012. gada sākumā apsprieda ziņojumu par Komisijas priekšlikumu Starptautiskās tirdzniecības komitejā. Paredzams, ka lēmums par priekšlikumu tiks pieņemts 2012. gada otrajā pusē vai 2013. gadā. 3. Makrofinansiālās palīdzības darbības 2011. gadā 3.1. Pārskats 2011. gadā tika pabeigta 2009. gadā aizsāktā MFP darbība Serbijai. 2011. gada jūlijā Serbijas iestādēm tika izmaksāta atbalsta pirmā daļa EUR 100 miljonu apmērā aizdevuma veidā, tādējādi slēdzot šo MFP darbību, jo atbalsta otrā daļa tādā pašā apmērā netika izmaksāta tāpēc, ka Serbijas ārējā finansējuma vajadzības samazinājās un valsts pieņēma lēmumu pilnībā neizmantot plānotos SVF naudas līdzekļus. Attiecībā uz MFP Armēnijai 2011. gada februārī tika parakstīts saprašanās memorands un 2011. gada jūlijā tika izmaksāta finansējuma pirmā daļa — EUR 14 miljonu apmērā dotāciju veidā un EUR 26 miljonu apmērā aizdevuma veidā. Par otrās daļas izmaksu — EUR 21 miljona apmērā dotāciju veidā un EUR 39 miljonu apmērā aizdevuma veidā — vienošanās tika panākta decembrī. Dotācijas daļa tika izmaksāta 2011. gada 27. decembrī, bet aizdevuma daļa tika izmaksāta 2012. gada 9. februārī. Attiecībā uz MFP Moldovai Komisija otrās daļas izmaksu (EUR 20 miljonu apmērā dotāciju veidā) veica 2011. gada septembrī. Trešās daļas izmaksa nevarēja notikt līdz 2011. gada beigām, kā tas sākotnēji bija paredzēts, jo nebija izpildīti vairāki nosacījumi. Maksājums galu galā tika veikts 2012. gada aprīļa sākumā. 2010. gadā apstiprinātās MFP Ukrainai, kas kopā ar līdzekļiem, kuri tai pieejami no iepriekšējās, 2002. gadā apstiprinātās darbības, veido EUR 610 miljonus aizdevumu veidā, īstenošana tika atlikta, jo ar Ukrainas iestādēm nebija panākta vienošanās par konkrētiem saprašanās memoranda nosacījumiem. 2009. gadā apstiprinātās MFP darbības Bosnijai un Hercegovinai pirmais maksājums (EUR 100 miljonu apmērā aizdevumu veidā) 2011. gadā netika veikts, jo pastāvēja neatbilstība vienam no pirmās daļas izmaksas nosacījumiem. Komisija 2011. gadā iesniedza likumdevējiem divus oficiālus priekšlikumus jaunām MFP darbībām: 2011. gada 13. janvārī pieņemto priekšlikumu pagarināt MFP Gruzijai EUR 23 miljonu apmērā dotāciju veidā un EUR 23 miljonu apmērā aizdevumu veidā un 2011. gada 20. decembrī pieņemto priekšlikumu pagarināt izņēmuma MFP Kirgizstānas Republikai EUR 15 miljonu apmērā dotāciju veidā un EUR 15 miljonu apmērā aizdevumu veidā. Eiropas Parlaments un Padome turpina izskatīt šos priekšlikumus. Tomēr abu likumdevēju lēmums par MFP Gruzijai ir aizkavējies, jo pastāv iepriekš minētais strīdīgais tiesiskais jautājums. 3.2. Atsevišķas darbības saņēmējvalstīs 2011. gadā 3.2.1. Rietumbalkāni 3.2.1.1. Bosnija un Hercegovina MFP Bosnijai un Hercegovinai līdz EUR 100 miljoniem aizdevumu veidā ES Padome apstiprināja 2009. gadā (Padomes 2009. gada 30. novembra Lēmums 2009/891/EK). Ar to saistītais saprašanās memorands un aizdevuma nolīgums tika parakstīts 2010. gada novembrī, bet — daļēji valdības ilgstošās veidošanas dēļ pēc vispārējām vēlēšanām 2010. gada oktobrī — aizdevuma nolīgumu Bosnijas prezidentūra ratificēja tikai 2011. gada augustā. 2011. gadā netika veikta MFP līdzekļu izmaksa, jo nebija izpildīti visi nosacījumi, par kuriem bija vienošanās saprašanās memorandā un kuru izpilde bija nosacījums pirmās maksājuma daļas veikšanai. Turklāt SVF rezerves vienošanās faktiski nedarbojās kopš 2010. gada oktobra. Tomēr neliels progress tika sasniegts attiecībā uz MFP politikas nosacījumu īstenošanu valsts finanšu pārvaldības jomā. Tiklīdz SVF programma atsāks darboties un tiks izpildīti visi saprašanās memorandā ietvertie nosacījumi, varēs veikt MFP izmaksu. 2011. gadā pēc nelielās (0,7 %) izaugsmes 2010. gadā tautsaimniecības attīstība nedaudz paātrinājās, sasniedzot aplēsto 1,6 % apjomu, ko veicināja eksporta pieaugums un nedaudz pieaugušais iekšzemes pieprasījums. 2011. gadā notika turpmāka fiskālā konsolidācija, lai gan valsts finanšu kvalitāte turpināja būt zema. Atkal pieauga ārējā nelīdzsvarotība, un tekošā konta deficīts sasniedza 8,7 % no IKP. 3.2.1.2. Serbija Ņemot vērā globālās krīzes nelabvēlīgo ietekmi, Padome ar Lēmumu 2009/892/EK apstiprināja iespēju Serbijai saņemt MFP aizdevumu līdz EUR 200 miljonu apmērā. Šī atbalsta mērķis bija papildināt starptautisko finanšu iestāžu piešķirtos līdzekļus, palīdzot valdībai risināt ārējā finansējuma deficītu. Ņemot vērā Serbijas ekonomikas pakāpenisko atveseļošanos, mazākas ārējā finansējuma vajadzības un SVF atbalsta samazināšanu uz pusi, Eiropas Komisija nolēma izmaksāt tikai pusi no pieejamās MFP summas, t. i., EUR 100 miljonus. Līdzekļu pārskaitīšana notika 2011. gada 12. jūlijā, pabeidzot šo MFP darbību. MFP saņemšanas nosacījumi veicināja valsts finanšu pārvaldības restrukturizāciju, īpaši, nosakot kvantitatīvus fiskālos noteikumus un jaunus nosacījumus par publisko līdzekļu iekšējo finanšu kontroli. 2011. gadā turpinājās ekonomikas atveseļošanās, IKP pieaugumam sasniedzot 1,6 %, ko veicināja investīciju pieplūdums. Tomēr uz gada beigām izaugsme samazinājās, jo to ietekmēja sarežģītā pasaules ekonomiskā vide. Saskaroties ar sarūkošo eksporta pieaugumu, tekošā konta deficīts sasniedza aptuveni 9,5 % no IKP. Turklāt budžeta deficīts tuvojās 5 % no IKP, kas bija vairāk, nekā sākotnēji plānots, galvenokārt ieņēmumu samazināšanās dēļ. 3.2.2. Austrumu kaimiņvalstis 3.2.2.1. Armēnija Komisija un Armēnijas iestādes 2010. gada beigās vienojās par nosacījumiem MFP programmai EUR 100 miljonu apmērā (EUR 35 miljonu apmērā dotāciju veidā un EUR 65 miljonu apmērā aizdevumu veidā), par kuru lēmums bija pieņemts 2009. gada novembrī. Saprašanās memorands un aizdevuma un dotācijas nolīgumi tika parakstīti 2011. gada februārī, un Armēnijas iestādes tos ratificēja 2011. gada maijā. Pirmās daļas maksājums EUR 40 miljonu apmērā tika veikts 2011. gada jūnijā, bet otrās daļas maksājums EUR 60 miljonu apmērā tika veikts 2011. gada decembrī dotāciju daļai un 2012. gada februārī aizdevuma daļai. Armēnijas ekonomika 2011. gadā turpināja atveseļoties; reālais IKP pieauga par 4,6 %, ko veicināja naudas pārvedumu un eksporta pieaugums. Tomēr ienākošo investīciju plūsma samazinājās. Neraugoties uz tekošā konta deficīta samazinājumu no 14,7 % no IKP 2010. gadā uz 10,9 % no IKP 2011. gadā, liela daļa ārējā finansējuma vajadzību bija jāfinansē ārējiem partneriem. Armēnija 2011. gadā sāka īstenot jauno trīsgadu (2011.–2013.) tautsaimniecības stabilizēšanas programmu, kuru cita starpā atbalsta SVF atbilstoši paplašinātajai aizdevumu programmai (EFF) un koncesiju paplašinātajai kredītprogrammai (ECF) ar kopējo summu EUR 278 miljoni. SVF Valde 2011. gada decembrī pabeidza trešo pārskatu par Armēnijas saimnieciskās darbības rādītājiem programmas ietvarā, kas ļāva valsts iestādēm saņemt papildu SDR 36,2 miljonus (aptuveni EUR 42 miljonus). MFP saņemšanas nosacījumi palīdzēja veicināt reformas valsts parāda, pensiju, nodokļu un muitas administrēšanas, valsts finanšu pārvaldības un nodokļu politikas jomā. 3.2.2.2. Gruzija Plašā ES atbalsta pakete līdz EUR 500 miljonu apmērā Gruzijas ekonomikas atveseļošanai, kura tika apsolīta 2008. gada oktobra starptautisko aizdevēju konferencē Briselē pēc 2008. gada augusta konflikta ar Krieviju, ietvēra divas iespējamas MFP darbības, katru EUR 46 miljonu apmērā. Pirmā daļa tika veiksmīgi īstenota 2009.–2010. gadā. Attiecībā uz otro daļu Komisija 2011. gada 13. janvārī pieņēma priekšlikumu par turpmāku MFP Gruzijai. Eiropas Parlamenta plenārsēdē par priekšlikumu balsoja 2011. gada 10. maijā un pieņēma normatīvu rezolūciju ar dažiem grozījumiem, kas galvenokārt bija vērsti uz to, lai atspoguļotu jauno „komiteju procedūras” regulu, kura stājās spēkā 2011. gada martā[4]. Kopš Eiropas Parlaments ir pieņēmis savu nostāju, starpiestāžu diskusijas starp Padomi un Parlamentu nav bijušas sekmīgas. Parlaments dod priekšroku tam, ka saprašanās memoranda pieņemšanai izmanto konsultēšanās procedūru dalībvalstu pārstāvju komitejā, kā to sākotnēji ir ieteikusi Komisija, savukārt Padome uzskata, ka principā ir jāpiemēro pārbaudes procedūra. Reālais IKP 2010. gadā palielinājās par 6,3 % un 2011. gadā − par 7 %, bet paredzams, ka tas nedaudz samazināsies 2012. gadā pasaules sarežģītās ekonomiskās vides iespaidā. SVF rezerves vienošanās bija spēkā no 2008. gada septembra līdz 2011. gada jūnijam. Tā veicināja fiskālo konsolidāciju, strukturālo reformu progresu un izaugsmes atjaunošanos. Sākot no 2010. gada jūlija, valsts iestādes vienošanos uztvēra kā piesardzības pasākumu un nepieprasīja beidzamos maksājumus. Neraugoties uz uzlabojumiem, ko Gruzija piedzīvojusi kopš 2009. gada, valsts maksājumu bilances situācija saglabājas nestabila, un tās tekošā konta deficīts ir liels (līdzvērtīgs 11,7 % no IKP 2011. gadā), tiešo ārvalstu ieguldījumu plūsma saglabājas ievērojami zem līmeņa, kāds tas bija pirms 2008. gada konflikta, un 2013.–2014. gadā tiek prognozētas ievērojamas ārējā parāda apkalpošanas saistības. Valsts iestādes 2012. gada martā vienojās ar SVF par jaunu divgadu programmu, kura darbosies kā piesardzības pasākums. Lai gan SVF maksājumu piešķīruma programmas esība ir priekšnoteikums ES MFP darbības aktivizēšanai, pastāv iespējamība, ka, ņemot vērā sarežģīto starptautisko finanšu situāciju, SVF līdzekļi tomēr varētu tikt izmantoti programmas darbības laikā. 3.2.2.3. Moldovas Republika Eiropas Parlaments un Padome 2010. gada 20. oktobrī pieņēma lēmumu piešķirt Moldovas Republikai MFP EUR 90 miljonu apmērā dotāciju veidā trīs daļās 2010. un 2011. gadā (Lēmums Nr. 938/2010/ES). Atbalsts tika pagarināts atbilstoši ekonomikas programmai, kuras pamatā ir trīs gadu EFF-ECF finanšu programma, ko SVF Valde apstiprināja 2010. gada janvārī. Pēc tam, kad bija panākta vienošanās par saprašanās memorandu, Komisija jau 2010. gada decembrī veica pirmās daļas maksājumu EUR 40 miljonu apmērā. Otrais maksājums EUR 20 miljonu apmērā tika izmaksāts 2011. gada septembrī pēc tam, kad Komisija jūnijā bija izvērtējusi atbilstību saņemšanas nosacījumiem. Trešās MFP daļas izmaksu nevarēja veikt līdz 2011. gada beigām, kā tika sākotnēji plānots, jo panākumi trešās daļas izmaksas nosacījumu izpildē tika uzskatīti par nepietiekamiem. Tomēr, kad Moldovas iestādes bija sasniegušas papildu progresu reformu īstenošanā, Komisija 2012. gada februārī veica jaunu novērtējumu un secināja, ka atbilstība maksājumu saņemšanas nosacījumiem ir sasniegusi apmierinošu līmeni, un tas ļāva Komisijai 2012. gada aprīlī veikt trešās un beidzamās MFP daļas maksājumu EUR 30 miljonu apmērā. Ekonomika atveseļojās pēc smagās ekonomiskās lejupslīdes 2009. gadā un spēcīgi atkopās gan 2010., gan 2011. gadā. Tomēr ārējās ekonomiskās vides pasliktināšanās rezultātā ekonomiskā aktivitāte 2011. gada ceturtajā ceturksnī samazinājās; paredzams, ka 2012. gadā lejupslīde turpināsies. SVF programma tika turpināta, un starptautisko aizdevēju atbalsts, tostarp ES MFP, bija svarīgs faktors makroekonomiskās stabilitātes saglabāšanā un valdības reformu atbalstam. Moldova uzņēmās ambiciozu fiskālo konsolidāciju, samazinot budžeta deficītu no 6,3 % no IKP 2009. gadā uz 2,4 % no IKP 2011. gadā, un to paredzēts samazināt līdz 0,9 % no IKP 2012. gadā, galvenokārt samazinot valsts izdevumus. MFP saņemšanas nosacījumi palīdzēja veicināt reformas budžeta sagatavošanas un izpildes, valsts finanšu optimizācijas un valsts parāda pārvaldības, finanšu stabilitātes un finanšu sektora reformas, publiskā iepirkuma un centrālās bankas likumdošanas jomā. 3.2.2.4. Ukraina Abi ES likumdevēji 2010. gada jūlijā pieņēma lēmumu sniegt MFP Ukrainai EUR 500 miljonu apmērā (2010. gada 7. jūlija Lēmums Nr. 388/2010/ES). Kopā ar EUR 110 miljoniem, kas joprojām ir pieejami saskaņā ar 2002. gada MFP lēmumu (Padomes 2002. gada 12. jūlija Lēmums 2002/639/EK), MFP darbībai ir pieejami līdz pat EUR 610 miljoniem. Tomēr pārrunas par politikas nosacījumiem saistībā ar izmaksu šai palīdzībai, kas ietver pasākumus valsts finanšu pārvaldības, nodokļu un muitas administrēšanas, enerģētikas sektora reformu un finanšu sektora regulējuma jomā, vēl nav pabeigtas. Lai gan ir panākts progress, saskaņojot saprašanās memorandu, kas būtu pieņemams abām pusēm, nav izdevies pārvarēt nesaskaņas dažos galvenajos jautājumos, tostarp attiecībā uz Ukrainas Grāmatvedības palātas (valsts augstākā revīzijas iestāde) uzdevumiem. Tā kā nav parakstīts saprašanās memorands un aizdevuma nolīgums, 2011. gadā netika veikts neviens maksājums. Ukrainas ekonomikas atveseļošanās 2011. gadā turpinājās, uzrādot relatīvi spēcīgu izaugsmi un saglabājot salīdzinoši kontrolētu inflāciju. Tomēr kopš 2011. gada vidus maksājumu bilancei ir tendence acīm redzami pasliktināties, un tas lika Ukrainas Valsts bankai laikposmā no augusta līdz decembrim no rezervēm iztērēt USD 6,2 miljardus, lai saglabātu valūtas maiņas kursu. USD 15 miljardu SVF programma tika pārtraukta 2011. gadā, jo pastāvēja nesaskaņas par budžetu un to, ka nav panākumu svarīgās strukturālajās reformās, par kurām vienošanās bija noteikta rezerves vienošanās dokumentā, tostarp par gāzes un apkures tarifu korekciju. Kavēšanās ar enerģijas tarifu korekciju arī rada ievērojamu risku fiskālajai situācijai. Tā kā 2011. gadā netika veikti oficiāli ārējā finansējuma atbalsta maksājumi un bankas samazinājušas savu risku pozīciju, piekļuve starptautiskajiem kapitāla tirgiem ir apgrūtināta. Tajā pašā laikā strukturālo reformu gaita ir bijusi lēna. Lai gan 2010. gadā pieņemtie likumi par publisko iepirkumu un gāzi un 2011. gadā pieņemtie tiesību akti par pensiju reformu bija soļi pareizajā virzienā, dažos gadījumos to īstenošana ir bijusi vāja vai, kā tas noticis gadījumā ar publisko iepirkumu, likuma spēks, pieņemot grozījumus, ir ticis mazināts. Valsts finanšu pārvaldības reformas gaita ir bijusi jo īpaši neapmierinoša, un Ukrainas uzņēmējdarbības vide vēl aizvien ir vāja, un tas Pasaules Bankas pētījumā „Doing Business” un Transparency International korupcijas indeksa pētījumā[5] atspoguļojas kā valsts pozīcijas ievērojama lejupslīde 2011. gadā. 3.2.3. Centrālāzija 3.2.3.1. Kirgizstānas Republika Komisija 2011. gada 20. decembrī nosūtīja Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu par MFP piešķiršanu Kirgizstānas Republikai izņēmuma kārtā. Kirgizstānas Republika 2010. gadā pieredzēja ievērojamu ekonomiskās izaugsmes lejupslīdi un ārējās pozīcijas pasliktināšanos, ko radīja ārēji satricinājumi un iekšēji politiski un etniski konflikti, kuri radīja ievērojamu ārējā finansējuma deficītu. Starptautisko aizdevēju konferencē 2010. gada jūlijā ES apsolīja atbalstīt atveseļošanos pēc etniskā konflikta beigām. SVF 2011. gada jūnijā vienojās ar Kirgizstānas iestādēm par trīsgadu programmu, kuru atbalstītu, izmantojot ECF vienošanos. Tomēr ārējā pozīcija saglabājās nestabila, un SVF un Komisija apstiprināja ievērojamu atlikušo ārējā finansējuma deficītu 2011.–2013. gadam. Turklāt izņēmuma MFP darbības, tas ir, ārpus MFP parastās ģeogrāfiskās darbības jomas, tika pamatotas ar prodemokrātiskas politiskas un ekonomikas reformas spēku valstī un ar valsts pozīciju reģionā, kurš ir ekonomiski un politiski svarīgs ES. Priekšlikumu Parlaments un Padome apspriež koplēmuma likumdošanas procedūras kontekstā. 2011. gadā pēc straujās lejupslīdes 2009. un 2010. gadā ekonomiskā izaugsme atgriezās pie 5,7 % un maksājumu bilances deficīts atgriezās pie prognozētajiem 3,1 % no IKP, ko veicināja apjomīgi naudas pārvedumi un zelta eksporta augstā cena. Tomēr 2011. gada beidzamajos mēnešos sarežģītā pasaules ekonomiskā vide sāka negatīvi ietekmēt naudas pārvedumus un eksportu. Inflācija no līmeņa, kas pārsniedza 20 % (salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu) 2011. gada vidū, samazinājās līdz 5,7 % 2011. gada beigās. Valdībai izdevās sasniegt 2011. gada fiskālos mērķus. Kirgizstānas iestādes arī izpildīja visus SVF ECF programmas mērķus, kuri saskaņā ar vienošanos bija jāsasniedz līdz 2011. gada beigām. 4. MFP līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi, PEFA un ex-post novērtējumi 4.1. Darbības novērtējumi Saskaņā ar ES Finanšu regulas prasībām pirms maksājumu veikšanas saņēmējvalstīs jāveic pārbaudes, un Komisija ar ārējo konsultantu palīdzību veic darbības novērtējumus, lai iegūtu pietiekamu garantiju par administratīvo procedūru un finanšu sistēmas funkcionēšanu saņēmējvalstīs. Darbības novērtējumi tiek koncentrēti uz valsts finanšu pārvaldības sistēmām, jo īpaši uz finanšu ministriju un centrālo banku procedūrām un darbības organizāciju, konkrētāk — uz to kontu pārvaldību, kuros saņem ES finansējumu. Turklāt īpaša uzmanība tiek pievērsta ārējās revīzijas iestāžu darbībai, to neatkarībai, darba programmām un kontroles efektivitātei. Jaunākajos darbības novērtējumos tika veikta arī esošo procedūru analīze valsts iepirkumu aģentūrās. Komisija 2011. gadā pabeidza darbības novērtējumu Gruzijā. Par darbības novērtējuma galvenajiem secinājumiem sniegts ziņojums pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā (SWD(2012) 181 final). 4.2. Publisko izdevumu un finansiālās atbildības novērtējumi Valsts finanšu pārvaldības jomā valstīs, kuras saņem aizdevēju atbalstu, Komisija cenšas nodrošināt papildināmību ar citiem diagnosticējošiem instrumentiem. Šajā kontekstā 2001. gadā tika izveidota publisko izdevumu un finansiālās atbildības (PEFA) programma — daudzpusēja aizdevēju partnerība, kurā cita starpā iesaistīta Eiropas Komisija, Pasaules Banka un SVF un kura ir īpaši piemērota šim mērķim. Pēdējos gados ir veikti PEFA pētījumi par vairākām valstīm, kuras saņem MFP vai kuras ir potenciāli piemērotas saņemt MFP: Armēnija (2008. gadā), Baltkrievija (2009. gadā), Gruzija (2008. gadā), Kosova (2009. gadā), Kirgizstānas Republika (2009. gadā), Moldovas Republika (2008. gadā), Maroka (2009. gadā) un Serbija (2010. gadā). Komisija kopā ar Pasaules Banku izstrādāja PEFA pētījumus par Gruziju un Maroku un deva tiešu ieguldījumu vairākos citos pētījumos. Komisija 2011. gadā sadarbībā ar Pasaules Banku (Pasaules Banka bija vadošā aģentūra) deva ieguldījumu PEFA novērtējumā par Ukrainu un veica, arī sadarbībā ar Pasaules Banku (šoreiz kā vadošā aģentūra), PEFA novērtējumu par Moldovu. Šo PEFA pētījumu gaitā konstatētie fakti papildinās jaunākos darbības novērtējumus attiecībā uz finanšu procedūrām abās minētajās valstīs. Tie būs noderīgs atbalsts notiekošajām MFP darbībām, īpaši veicot ar valsts finanšu pārvaldību saistīto nosacījumu uzraudzību. 4.3. Ex-post novērtējumi MFP ietekmes novērtēšanai un atbilstīgi Finanšu regulai Komisija veic MFP programmu ex-post novērtējumus. Šo novērtējumu secinājumus ņem vērā, stiprinot MFP pārvaldības praksi. Ex-post novērtējumu galvenie mērķi ir šādi: analizēt MFP ekonomisko ietekmi uz saņēmējvalsts ekonomiku un jo īpaši tās ārējās pozīcijas ilgtspējību un izvērtēt ES intervences pievienoto vērtību. 2011. gadā tika sākti divi jauni ex-post novērtējumi, lai novērtētu tikko pabeigtās MFP darbības Libānā un Gruzijā. 2012. gada sākumā tika sākta MFP ex-post novērtēšana Kosovā. 5. Atbalsta lūgumi un turpmāki Komisijas priekšlikumi; budžeta situācija Lielākā daļa 2011. gadā īstenoto MFP darbību tika pabeigtas 2011. gadā vai 2012. gada sākumā (Serbijā, Armēnijā un Moldovas Republikā). Divas atlikušās programmas (darbības Ukrainā un Bosnijā un Hercegovinā) paredzēts pabeigt 2012. un 2013. gadā — atkarībā no politikas nosacījumu izpildes. Paredzams, ka jaunā programma Gruzijai, kuru joprojām izskata abi likumdevēji, tiks apstiprināta 2012. gada vidū. Tāpat 2012. gada otrajā pusē varētu tikt apstiprināta ieteiktā MFP Kirgizstānas Republikai. Starp patlaban apspriežamajām MFP darbībām 2012.–2013. gadam ir arī iespējamā programma Kosovai. Pēc iepriekšējās programmas termiņa beigām 2010. gadā jaunā darbība Kosovai atbilstu solījumam ar nosacījumiem, kuru ES izteica aizdevēju konferencē Kosovas jautājumos 2008. gada jūnijā, un tās apjoms nepārsniegs EUR 100 miljonus. Bez tam jauna darbība varētu tikt uzsākta Armēnijai. Tā turpinātu nesen pabeigto programmu un būtu vērsta uz palīdzības sniegšanu valstij nolūkā segt 2013. gadam prognozēto atlikušo ārējā finansējuma deficītu, papildinot SVF piešķirtos līdzekļus, kas pieejami saskaņā ar esošo ECF/EFF finansējuma līgumu. Ņemot vērā īstermiņā nepieciešamo finansējumu dažām dienvidu kaimiņvalstīm, kurās notiek politiskas pārmaiņas, nav pārsteigums, ka 2012. gada februārī ES no Ēģiptes saņēma lūgumu piešķirt MFP. Pieprasītā summa ir EUR 500 miljoni, un, ņemot vērā Ēģiptes salīdzinoši mazos ienākumus uz vienu iedzīvotāju, nelielu daļu šīs summas varētu izmaksāt dotācijas veidā. MFP papildinātu līdzekļus, kurus piešķirs SVF un citi aizdevēji, lai palīdzētu stiprināt Ēģiptes maksājumu bilanci grūtajā politisko pārmaiņu laikā. Komisija sadarbībā ar SVF šobrīd izvērtē Ēģiptes atlikušās ārējā finansējuma vajadzības, ņemot vērā iespēju pieņemt priekšlikumu sniegt MFP šai valstij. Iespēja aktivizēt MFP instrumentu dažām Vidusjūras reģiona valstīm tika skaidri apstiprināta Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgajā paziņojumā „Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģionu”, kuru pieņēma 2011. gada 8. martā. Turpmāk 1. tabulā ietverts pārskats par MFP saistībām un dotāciju maksājumiem 2011. un 2012. gadā (orientējoši). Prognozes 2012. gadam ir ļoti indikatīvas, un to izpilde būs atkarīga no dažādiem faktoriem, kurus Komisija nevar ietekmēt. Izstrādes procesā esošās dotāciju darbības 2012. gadam kopumā atbilst budžeta griestiem, kas noteikti attiecībā uz 2012. gadu, ņemot vērā, ka dažas plānotās darbības tiks finansiāli īstenotas tikai 2013. gadā. Attiecībā uz aizdevumiem kopējās izmaksājamās summas MFP aizdevumu darbībām 2011. gada beigās veidoja EUR 569,8 miljonus. Šī summa tiek segta no Garantiju fonda ārējai darbībai[6], un tā ir 9 % apmērā no neizmaksātās summas. Fonda līdzekļi aptver ne tikai MFP aizdevumus, bet arī Euratom aizdevumus un EIB aizdevumus trešām valstīm un tiek nodrošināti no ES budžeta. Attiecībā uz MFP aizdevumu darbībām tas veido aptuveni EUR 51 miljonu un ir daļa no Garantiju fonda 2011. gada beigās. 1. tabula. MFP saistības un maksājumi 2011.–2012. gadā, EUR 2. tabula. Piešķirtās MFP summas 2002.–2011. gadā, miljonos EUR 2.a diagramma. Piešķirtās MFP summas 2002.–2011. gadā, miljonos EUR 2.b diagramma. Reģioniem piešķirtās MFP summas 2002.–2011. gadā 3. tabula. Gadā izmaksātās MFP summas 2002.–2011. gadā, miljonos EUR 3.a diagramma. Gadā izmaksātās MFP summas 2002.–2011. gadā, miljonos EUR 3.b diagramma. Reģioniem izmaksātās MFP summas 2002.–2011. gadā [1] Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju. [2] Vairāk informācijas par pašreizējo ekonomisko situāciju dienvidu kaimiņvalstīs skatīt arī „The EU's neighbouring economies: coping with new challenges” („ES kaimiņvalstu tautsaimniecība: jauni izaicinājumi”), Occasional Papers Nr. 86, 2011. gada novembris, Ekonomikas un finanšu lietu ĢD, Eiropas Komisija (http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2011/index_en.htm ) [3] Komisijas priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka vispārīgus noteikumus par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm – COM(2011) 396 galīgā redakcija, 4.7.2011. [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (EK) Nr. 182/2011. [5] Nepietiekami panākumi publiskā finansējuma pārvaldības uzlabošanā līdz ar nenoteiktību makroekonomikas kontekstā (tostarp SVF programmas pārtraukšana) lika Eiropas Komisijai atlikt maksājumus budžeta atbalsta darbībām 2011. gada beigās. [6] Lai iegūtu sīkāku informāciju, lūdzu skatīt Komisijas ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par vispārējā budžeta garantijām (tiek pieņemts divreiz gadā).