P9_TA(2020)0205

ES sabiedrības veselības stratēģija pēc Covid-19 pandēmijas

Eiropas Parlamenta 2020. gada 10. jūlija rezolūcija par ES sabiedrības veselības stratēģiju pēc Covid-19 pandēmijas (2020/2691(RSP))

(2021/C 371/13)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. pantu,

— ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 4., 6., 9., 114., 153., 169. un 191 . pantu un jo īpaši tā 168. pantu,

— ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, jo īpaši tās 35. pantu,

— ņemot vērā 2020. gada 17. aprīļa rezolūciju par koordinētu ES rīcību Covid-19 pandēmijas un tās seku apkarošanai (1),

— ņemot vērā Pasaules Veselības organizācijas (PVO) manifestu par veselīgu un videi draudzīgu atlabšanu pēc Covid-19 pandēmijas (2),

— ņemot vērā Reglamenta 132. panta 2. punktu,

A. tā kā Covid-19 krīze ir apliecinājusi savstarpējās atkarības starp cilvēku veselību un mūsu planētas veselību, kā arī mūsu neaizsargātību; tā kā no dzīvniekiem uz cilvēkiem pārejošo zoonozes slimību draudus saasina antropogēno faktoru izraisītas klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības zudums un vides degradācija,

B. tā kā PVO manifestā par veselīgu un videi draudzīgu atlabšanu pēc Covid-19 pandēmijas ir sniegti seši ierosinājumi veselīgai un videi draudzīgai atlabšanai: a. aizsargāt un saglabāt cilvēku veselības avotu, proti, dabu; b. veikt ieguldījumus pamatpakalpojumos, sākot no ūdens un sanitārijas līdz tīrai enerģijai veselības aprūpes iestādēs; c. nodrošināt ātru enerģētikas pārkārtošanu; d. veicināt veselīgas un ilgtspējīgas pārtikas sistēmas; e. veidot veselīgas un dzīvei piemērotas pilsētas; f. pārstāt izmantot nodokļu maksātāju naudu piesārņojošu darbību finansēšanai;

C. tā kā šajā rezolūcijā galvenā uzmanība tiks pievērsta šaurākai sabiedrības veselības politikas jomai, kā minēts LESD 168. un 114. pantā;

D. tā kā Covid-19 pandēmija parādījusi, ka Eiropas Savienībai nav pietiekami spēcīgu instrumentu, lai pārvarētu ārkārtas situāciju veselības jomā, piemēram, jaunas infekcijas slimības izplatīšanos, kurai pēc savas būtības nav robežu;

E. tā kā Pasaules Veselības organizācija (PVO) veselību raksturo kā pilnīgas fiziskas, garīgas un sociālas labklājības stāvokli, un ne tikai kā stāvokli, kurā nav slimību vai fiziska vājuma;

F. tā kā tiesības uz fizisko un garīgo veselību ir cilvēka pamattiesības; tā kā ikvienai personai bez diskriminācijas ir tiesības piekļūt modernai un visaptverošai veselības aprūpei; tā kā vispārēja veselības apdrošināšana ir ilgtspējīgas attīstības mērķis, ko visas parakstītājas puses ir apņēmušās sasniegt līdz 2030. gadam;

G. tā kā LESD 168. pantā ir paredzēts, ka “nosakot un īstenojot visu Savienības politiku un darbības, ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis”, un tā kā Eiropas Savienības Tiesa ir vairākkārt lēmusi, ka ES sabiedrības veselības mērķus var sasniegt ar iekšējā tirgus pasākumiem;

H. tā kā saskaņā ar LESD 168. pantu dalībvalstis joprojām ir atbildīgas par savas veselības politikas noteikšanu un veselības aprūpes pakalpojumu un medicīniskās aprūpes organizēšanu un sniegšanu, tostarp par veselības aprūpes pakalpojumu un medicīniskās aprūpes vadību un tām atvēlēto resursu sadali;

I. tā kā Eiropas Savienībai vēl arvien ir iespējas labāk īstenot sabiedrības veselības politiku saskaņā ar esošajiem Līgumu nosacījumiem; tā kā Līgumos paredzētie noteikumi par sabiedrības veselības aizsardzību vēl arvien lielā mērā netiek pietiekami izmantoti attiecībā uz mērķiem, ko ar tiem varētu sasniegt (3);

J. tā kā valstu veselības aprūpes sistēmas ir pakļautas ārkārtīgi lielam spiedienam nodrošināt pienācīgu aprūpi visiem pacientiem; tā kā nekādi valsts budžeta deficīta samazināšanas pasākumi nedrīkst novest pie nepietiekama finansējuma veselības aprūpes sistēmai vai radīt ciešanas pacientiem;

K. tā kā tiek atzīts, ka piekļuve pārrobežu veselības aprūpei, dalībvalstu labāka koordinācija un to paraugprakses popularizēšana var sniegt ievērojamus ieguvumus sabiedrības veselībai (4);

L. tā kā pašreizējās demogrāfiskās tendences, ārstēšanas pieejamība visiem, hronisko slimību lielā izplatība, e-veselība/digitalizācija un veselības aprūpes sistēmu ilgtspēja liek pievērst arvien vairāk uzmanības Eiropas Savienības sabiedrības veselības politikai;

M. tā kā Komisijas 2009. gada 20. oktobra paziņojumā “Solidaritāte veselības jomā: nevienlīdzības samazināšana veselības jomā Eiropas Savienībā” (COM(2009)0567) uzsvērts, ka visā Eiropas Savienībā vērojama sociālā stāvokļa ietekme uz veselību; tā kā PVO šo sociālā stāvokļa ietekmi definē kā sociālekonomiskās nevienlīdzības saikni ar nevienlīdzību veselības jomā un nevienlīdzību veselības aprūpes pieejamībā; tā kā nevienlīdzība veselības aprūpes jomā sakņojas sociālajā nevienlīdzībā, kas aptver gan dzīves apstākļus un sociālās uzvedības modeļus, kuri saistīti ar dzimumu, rasi, izglītības līmeni, nodarbinātību, ienākumiem, gan arī medicīniskās palīdzības, slimību profilakses un veselības veicināšanas pakalpojumu nevienlīdzīgu sadali;

N. tā kā ES jau pašlaik reglamentē izstrādājumus, kam ir ietekme uz veselību un veselības rezultātiem, tostarp tabaku, alkoholu, pārtiku un ķīmiskās vielas, kā arī zāles un medicīnas ierīces;

O. tā kā rezistence pret antimikrobiāliem līdzekļiem (AMR) nopietni apdraud cilvēku un dzīvnieku veselību visā pasaulē;

P. tā kā ir spēkā ES regulējums un politika attiecībā uz klīniskajiem izmēģinājumiem un veselības aprūpes sistēmu koordinēšanu, uz ko attiecas Pārrobežu veselības aprūpes direktīva (5), un tā kā pašlaik apspriež priekšlikumu par veselības aprūpes tehnoloģiju novērtēšanu;

Q. tā kā veselības jomas pētniecību finansē no programmas “Apvārsnis 2020”, paredzamās programmas “Apvārsnis Eiropa”, Veselības programmas un topošās programmas “ES Veselība”, kā arī citiem ES fondiem; tā kā programma “ES Veselība”, kuras ierosinātais budžets ir 9,4 miljardi EUR, skaidri norāda uz ES pieaugošo lomu sabiedrības veselības politikā;

R. tā kā Eiropas Zāļu aģentūra, Eiropas Ķimikāliju aģentūra, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs un Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūra ir visas Eiropas aģentūras, kurām ir svarīgas funkcijas sabiedrības veselības jomā;

S. tā kā pašreizējās veselības krīzes laikā līdz pēdējai robežai tika pārbaudīta pašreizējā ārkārtas reaģēšanas infrastruktūra, tostarp Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs, Lēmums par pārrobežu veselības apdraudējumiem un Savienības civilās aizsardzības mehānisms;

T. tā kā veselības un aprūpes nozares strādājošie bijuši pakļauti nepieņemami augstam riskam un dažos gadījumos bijuši spiesti pieņemt lēmumus par to, kurš var vai nevar saņemt intensīvu veselības aprūpi; tā kā īpaši neaizsargāti bijuši daudzi kritiski svarīgās profesijās strādājošie, pārrobežu un sezonas darba ņēmēji, kā arī strādājošie tādās nozarēs kā kautuves un pārtikas ražošana;

U. tā kā Covid-19 krīze ir mainījusi daudzu darba ņēmēju darba apstākļus Eiropā, izgaismojot vairākas jau esošas problēmas un izvirzot jaunus jautājumus par drošību un veselības aizsardzību darbā;

V. tā kā Covid-19 pandēmija ir nesamērīgi ietekmējusi neaizsargātas iedzīvotāju grupas, etniskās minoritātes, aprūpes namu iemītniekus un gados vecākiem cilvēkiem un personām ar invaliditāti paredzētus aprūpes pakalpojumus;

W. tā kā veselības krīzes laikā ir negatīvi ietekmēti seksuālās un reproduktīvās veselības un ar to saistīto tiesību pakalpojumi un sievietes, bērni un LGBT+ personas ir pakļautas lielākam vardarbības un diskriminācijas riskam;

X. tā kā vēl nav zināmas daudzas no ilgtermiņa sekām, kādas Covid-19 slimība radīs veselībai, tostarp ietekme uz garīgo veselību;

Y. tā kā Covid-19 veselības krīze un tās izplatība visā Eiropā ir atklājusi dalībvalstu veselības aprūpes sistēmu spēju atšķirības un parādījusi, ka apstākļos, kad rodas neparedzēti draudi veselībai, dažas dalībvalstis var kļūt atkarīgas no kaimiņvalstīm ar pietiekami elastīgām sistēmām;

Z. tā kā atšķirīgās pieejas ar Covid-19 saistīto datu vākšanai ES ir apgrūtinājušas datu salīdzināšanu;

AA. tā kā Covid-19 krīze ir parādījusi, cik svarīga ir uz pierādījumiem balstīti veselības politikas virzieni, tostarp profilakses un ārstēšanas iniciatīvas; tā kā profilakses pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem;

AB. tā kā ES kopējais iepirkums tika veiksmīgi izmantots individuālajiem aizsardzības līdzekļiem (PPE), testēšanas komplektiem, ventilatoriem un dažām zālēm, lai gan izrādījās arī, ka mehānisms ir lēnāks un neefektīvāks nekā būtu nepieciešams; tā kā ES spējas tika pastiprinātas, lai iekļautu svarīgāko resursu, piemēram, masku, ventilatoru un laboratorijas iekārtu, krājumus, kas jāizvieto tur, kur tas visvairāk nepieciešams;

AC. tā kā Covid-19 veselības krīzes laikā tika īstenoti dažādi ad hoc pasākumi, tostarp izveidota Komisijas ekspertu grupa un izstrādātas vadlīnijas pacientu ārstēšanai un veselības aprūpes darbinieku norīkošanai uz citām dalībvalstīm;

AD. tā kā zāļu piegādes ķēdes ir atkarīgas no aktīvajām zāļu vielām vai ģenēriskām zālēm, ko ražo trešās valstīs, turklāt nereti tādas izgatavo tikai viena rūpnīca visā pasaulē; tā kā Covid-19 veselības krīzes laikā noteiktie eksporta aizliegumi liecina, ka ir riskanti paļauties tikai uz šīm piegādes ķēdēm;

AE. tā kā daudzos ziņojumos un pētījumos ir uzsvērtas Covid-19 psiholoģiskās sekas un visu vecumu cilvēkus ir ietekmējusi nepieciešamība ilgstoši nodrošināt sociālo izolāciju ar mērķi apturēt vīrusa izplatīšanos;

AF. tā kā ir steidzami jārīkojas, lai risinātu gados vecāku cilvēku veselības un aprūpes vajadzības;

AG. tā kā dažas dalībvalstis ievērojami cieš no intelektuālā darbaspēka emigrācijas, jo augsti kvalificēti veselības aprūpes speciālisti izvēlas strādāt dalībvalstīs ar labāku atalgojumu un darba apstākļiem nekā savā valstī;

AH. tā kā arvien lielākas bažas rada vilcināšanās vakcinēties un tās ietekme uz sabiedrības veselību; tā kā vakcinācijas programmu organizēšanai un īstenošanai dalībvalstīs ir vajadzīga lielāka skaidrība par imunizācijas ieguvumiem un riskiem,

AI. tā kā Komisijas 2020. gada 4. maijā rīkotajā līdzekļu devēju konferencē tika panākta vienošanās savākt 7,5 miljardus EUR vakcīnu, ārstēšanas līdzekļu un rīku izstrādei kā vispārējam kopējam labumam saistībā ar Covid-19, turklāt līdz 2020. gada 27. jūnijam savāktā summa bija jau 15,9 miljardi EUR; tā kā Komisija 2020. gada 27. maija paziņojumā “Eiropas lielā stunda — jāatjaunojas un jāsagatavo ceļš nākamajai paaudzei” (COM(2020)0456) norāda, ka “visas vakcīnas nākotnē jāražo pasaulei un visas pasaules vajadzībām, un tām jābūt cenas ziņā pieņemamām un visiem pieejamām”;

AJ. tā kā ES vakcinācijas stratēģijas pamatā ir iepriekšējas iegādes līgumi, bet tajā nav minēta pieejamība cenas ziņā;

AK. tā kā Līgumā par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem (TRIPS) paredzētās elastības iespējas, kas vēlreiz apstiprinātas Dohas deklarācijā, var izmantot piespiedu licenču izsniegšanai, ja sabiedrības veselības jomā ir krīzes situācijas;

AL. tā kā pārrobežu apdraudējumus var novērst tikai ar kopēju rīcību un tādēļ ir nepieciešama visas starptautiskās sabiedrības sadarbība un solidaritāte,

1. prasa, lai Eiropas iestādes un dalībvalstis izdarītu pareizos secinājumus no Covid-19 krīzes un iesaistītos daudz ciešākā sadarbībā veselības jomā; tāpēc aicina veikt virkni pasākumu, lai izveidotu Eiropas Veselības savienību;

2. uzsver, ka līgums ļauj veikt daudz vairāk Eiropas mēroga pasākumu nekā līdz šim; prasa Komisijai izskatīt visas iespējas un aicina dalībvalstis raudzīties uz šīm iespējām pozitīvāk nekā līdz šim;

3. stingri atbalsta pieeju “veselība visās politikas jomās” un aicina to pilnībā īstenot, integrējot veselības aspektus visās attiecīgajās politikas jomās, piemēram, lauksaimniecībā, transportā, starptautiskajā tirdzniecībā, pētniecībā, vides un klimata aizsardzībā, un sistemātiski novērtēt to ietekmi uz veselību;

4. norāda, ka Covid-19 krīze nav beigusies un, ja netiks īstenota piesardzīga pieeja, radīsies papildu inficēšanās un nāves gadījumi; stingri atbalsta efektīvus pasākumus infekciju profilaksei un kontrolei;

5. aicina Komisiju, dalībvalstis un globālos partnerus visas pasaules cilvēkiem nodrošināt ātru, taisnīgu, vienlīdzīgu un cenas ziņā pieņemamu piekļuvi gaidāmajām Covid-19 vakcīnām un terapijām, tiklīdz tās būs pieejamas;

6. aicina Komisiju un dalībvalstis oficiāli atbalstīt Covid-19 tehnoloģiju piekļuves krātuvi (C-TAP) , visu valstu un visu cilvēku labā ļaujot pēc iespējas plaši dalīties ar veselības tehnoloģiju zināšanām, intelektuālo īpašumu un datiem saistībā ar Covid-19;

7. aicina Komisiju un dalībvalstis visos pašreizējos un turpmākajos uzaicinājumos pieteikties uz finansējumu un investīcijām iekļaut kolektīvus aizsardzības pasākumus attiecībā uz publisko finansējumu, kas nāktu par labu sabiedrībai, piemēram, pārredzamības, pieejamības un cenu pieejamības klauzulas un neekskluzīvas licences galaproduktu izmantošanai;

8. aicina uz dialogu un sadarbību ar trešān valstīm; mudina dalībvalstis izdot piespiedu licences gadījumā, ja trešās valstis nedalās ar vakcīnu un/vai terapiju vai attiecīgajām zināšanām;

9. aicina dalībvalstis steidzami veikt savu veselības aprūpes sistēmu stresa testus, lai noteiktu to trūkumus un pārbaudītu, vai tās ir gatavas iespējamam Covid-19 atkārtotam uzliesmojumam un jebkādai turpmākai veselības krīzei; aicina Komisiju koordinēt šo darbu un noteikt kopējus parametrus;

10. aicina Komisiju, pamatojoties uz stresa testu rezultātiem, ierosināt direktīvu par kvalitatīvas veselības aprūpes minimuma standartiem, ar ko tiktu saglabāta dalībvalstu kompetence pārvaldīt, organizēt un finansēt savas veselības aprūpes sistēmas, taču vienlaikus arī garantēta pacientu drošība, pienācīgi darba un nodarbinātības standarti veselības aprūpes darbiniekiem un Eiropas noturība pandēmiju un citu sabiedrības veselības krīžu gadījumā;

11. aicina Komisiju konkrētām valstīm adresētos ieteikumos, kas tiek sagatavoti saskaņā ar Eiropas pusgadu, iekļaut adekvātu finansējumu veselības aprūpes sistēmai un labklājības rādītājus un mērķus;

12. aicina Komisiju pieņemt kopējo veselību ietekmējošo faktoru kopumu, lai veiktu uzraudzību attiecībā uz nevienlīdzību veselības jomā atkarībā no vecuma, dzimuma, sociālekonomiskā stāvokļa un ģeogrāfiskās atrašanās vietas, un izstrādāt metodiku, lai kontrolētu dalībvalstu situāciju veselības jomā, nosakot un un par prioritāti izvirzot tās jomas, kurās nepieciešami uzlabojumi un lielāks finanšu līdzekļu apjoms; uzskata, ka Komisijai būtu jānovērtē to pasākumu efektivitāte, kuru mērķis ir mazināt nevienlīdzību veselības jomā, kas izriet no politikas, kura saistīta ar sociālajiem, ekonomiskajiem un vides riska faktoriem;

13. EHRM ), lai reaģētu uz visu veidu veselības krīzēm, stiprinātu operatīvo koordināciju ES līmenī un uzraudzītu zāļu un medicīnas aprīkojuma stratēģiskās rezerves izveidi un izmantošanu, un nodrošinātu tā pienācīgu darbību; uzskata, ka EHRM būtu oficiāli jānoformē Covid-19 veselības krīzes laikā izveidotās darba metodes, balstoties uz Pārrobežu veselības aprūpes direktīvā, Lēmumā par pārrobežu veselības apdraudējumiem aicina Komisiju ierosināt izveidot Eiropas veselības reaģēšanas mehānismu (), lai reaģētu uz visu veidu veselības krīzēm, stiprinātu operatīvo koordināciju ES līmenī un uzraudzītu zāļu un medicīnas aprīkojuma stratēģiskās rezerves izveidi un izmantošanu, un nodrošinātu tā pienācīgu darbību; uzskata, kabūtu oficiāli jānoformē Covid-19 veselības krīzes laikā izveidotās darba metodes, balstoties uz Pārrobežu veselības aprūpes direktīvā, Lēmumā par pārrobežu veselības apdraudējumiem ( 6 ) un Savienības civilās aizsardzības mehānismā paredzētajiem pasākumiem;

14. prasa izveidot Veselības krīzes pārvaldības vienību, kura darbinātu EHRM un kuru vadītu veselības komisārs un krīžu pārvarēšanas komisārs kopā ar ECDC , EMA un ekspertu grupu; prasa šai vienībai būt gatavai rīkoties atbilstoši pandēmijas ārkārtas rīcības plānam, lai nodrošinātu saskaņotu reakciju;

15. prasa izveidot digitālu apmaiņas platformu, piemēram, Covid-19 datu portālu, lai sekmētu apmaiņu ar epidemioloģiskiem datiem, ieteikumiem veselības aprūpes speciālistiem un slimnīcām, kā arī precīzu mobilizējamu spēju un medicīnisko izstrādājumu krājumu stāvokli;

16. uzskata, ka Savienībai būtu jāspēj paļauties uz veselības aprūpes speciālistu mobilizāciju, izmantojot Eiropas Medicīnas korpusu, kas tika izveidots, lai nodrošinātu ātru medicīnisko palīdzību un konsultācijas sabiedrības veselības jomā visām dalībvalstīm;

17. prasa ES kopīgo iepirkumu izmantot Covid-19 vakcīnu un ārstēšanas risinājumu iepirkšanai un izmantot sistemātiskāk, lai izvairītos no dalībvalstu savstarpējas konkurences un nodrošinātu vienlīdzīgu un cenas ziņā pieejamu piekļuvi svarīgām zālēm un medicīnas ierīcēm, jo īpaši jaunām inovatīvām antibiotikām, jaunām vakcīnām un ārstniecības zālēm, kā arī zālēm retu slimību ārstēšanai;

18. aicina Komisiju ierosināt jaunu regulu par pārrobežu veselības apdraudējumiem, lai ar to aizstātu Lēmumu par pārrobežu veselības apdraudējumiem, tostarp ES kopīgo iepirkuma procesu padarītu ātrāku un efektīvāku veselības krīžu gadījumā, garantētu procesa efektivitāti un pārredzamību un nodrošinātu vienlīdzīgu un cenas ziņā pieejamu piekļuvi jauniem ārstēšanas veidiem;

19. mudina Padomi pēc iespējas ātrāk pieņemt pilnvaras attiecībā uz HTA priekšlikumu, lai sarunas varētu pabeigt līdz gada beigām;

20. aicina Komisiju un dalībvalstis iesniegt jaunu priekšlikumu pārskatīt Direktīvu 89/105/EEK par cenu pārredzamību, nodrošinot pētniecības un izstrādes izmaksu pārredzamību un nodrošinot dalībvalstīm vienlīdzīgus apstākļus sarunās ar ražotājiem par ārstēšanas veidiem, kas netiek iepirkti kopīgi;

21. aicina ātri īstenot ilgstoši novilcināto Klīnisko izmēģinājumu regulu, lai nodrošinātu klīnisko izmēģinājumu rezultātu pārredzamību neatkarīgi no iznākuma un veicinātu plašākus pārrobežu klīniskos izmēģinājumus; uzsver, ka pat negatīvi vai nepārliecinoši klīnisko izmēģinājumu rezultāti ir uzskatāmi par svarīgiem un var palīdzēt uzlabot turpmāko pētniecību;

22. prasa izstrādāt ES zāļu stratēģiju, lai risinātu problēmas ES un pasaules zāļu piegādes ķēdēs, un tajā iekļaut likumdošanas pasākumus, politiku un stimulus, lai veicinātu svarīgāko aktīvo zāļu vielu ( API ) un zāļu ražošanu Eiropā un dažādotu piegādes ķēdi nolūkā garantēt piegādi un cenas ziņā pieejamu piekļuvi jebkurā laikā; uzskata, ka ES Farmācijas stratēģijai nevajadzētu skart darbības, kas jāveic saskaņā ar stratēģisko pieeju attiecībā uz farmaceitiskajiem produktiem vidē;

23. mudina visas valstis pievienoties PTO Nolīgumam par farmaceitisko produktu tarifu atcelšanu un aicina paplašināt tā darbības jomu, iekļaujot tajā visus farmaceitiskos produktus un zāles, un atbalsta to, ka ES ir jāsaglabā stingra Eiropas intelektuālā īpašuma (IĪ) sistēma, lai veicinātu pētniecību, izstrādi un ražošanu Eiropā un tā nodrošinātu, ka Eiropa saglabā savas inovatores un pasaules līderes pozīcijas;

24. aicina Komisiju izstrādāt mērķtiecīgas pamatnostādnes par Publiskā iepirkuma direktīvu attiecībā uz līgumu piešķiršanu farmācijas nozarei; prasa, lai šo pamatnostādņu pamatā būtu “saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums” ( MEAT kritēriji), ļaujot līgumslēdzējai iestādei ņemt vērā kritērijus, kas atspoguļo piedāvājuma iesniegšanas kvalitatīvos, tehniskos un ilgstpējības aspektus, kā arī cenu;

25. aicina dalībvalstis veicināt un nodrošināt piekļuvi seksuālās un reproduktīvās veselības un ar to saistīto tiesību pakalpojumiem, tostarp piekļuvi kontracepcijai un tiesības veikt drošu abortu; aicina dalībvalstis apsvērt piekļuvi kontracepcijai, tostarp ārkārtas kontracepcijai, un drošiem abortiem, ja tas ir juridiski iespējams, kā būtiskus veselības aprūpes pakalpojumus, kas jānodrošina krīzes laikā;

26. pauž nožēlu par to, ka dažas dalībvalstis Covid-19 pandēmijas laikā nav efektīvi garantējušas drošu un savlaicīgu piekļuvi seksuālajai un reproduktīvajai veselībai un tiesībām ( SRVT ); atkārtoti uzsver, ka SRVT pakalpojumu, tostarp drošu un likumīgu abortu, liegšana ir pret sievietēm un meitenēm vērstas vardarbības veids; atkārtoti norāda, ka LGBTI personu tiesības ir neatņemama sastāvdaļa centienos panākt pilnīgu SRVT ievērošanu; mudina visas dalībvalstis analizēt, kā pandēmijas apstākļos ir funkcionējuši to SRVT pakalpojumi, un sadarboties nolūkā apzināt paraugprakses piemērus nākotnei, ņemot vērā priekšzīmi, kādu sniegušas vairākas dalībvalstis, kuras radušas apsveicamus un novatoriskus veidus, kā sniegt SRVT pakalpojumus, tostarp ar telemedicīnu, konsultācijām tiešsaistē un agrīniem medikamentoziem abortiem mājas apstākļos; aicina visas dalībvalstis arī krīzes laikā garantēt vispusīgu izglītību par seksualitātes jautājumiem, nodrošināt sievietēm ģimenes plānošanas un visu seksuālās un reproduktīvās veselības aprūpes pakalpojumu pieejamību, tostarp piekļuvi mūsdienīgām kontracepcijas metodēm un drošiem un likumīgiem abortiem;

27. aicina Komisiju ierosināt pārskatīt ECDC pilnvaras un palielināt tā budžetu, personālu un kompetenci, kas ļautu ECDC cita starpā paplašināt savas kompetences attiecībā uz neinfekcijas slimībām, izstrādāt obligātus norādījumus dalībvalstīm un veselības krīžu laikā koordinēt laboratoriskos pētījumus;

28. prasa pastiprināt EMA lomu zāļu nepietiekamības uzraudzībā un novēršanā un ES klīnisko izmēģinājumu plānošanas un apstiprināšanas koordinēšanā krīžu laikā;

29. uzskata, ka vajadzētu izpētīt iespēju Eiropā izveidot ekvivalentu ASV Biomedicīnas progresīvās pētniecības un attīstības iestādei, kas būtu atbildīga par pretpasākumu iegādi un izstrādi saistībā ar bioterorismu, ķīmiskajiem draudiem, kodoldraudiem un radioloģisko apdraudējumu, kā arī gripas pandēmiju un jaunām slimībām;

30. prasa stiprināt Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras lomu, lai nodrošinātu, ka veselības aprūpes darbinieki netiek pakļauti riskam;

31. atgādina par Covid-19 īpaši traģisko ietekmi uz ilgtermiņa aprūpes iestādēm, kas ir skārusi visneaizsargātākos sabiedrības locekļus, ņemot vērā, ka dažās dalībvalstīs vairāk nekā 50 % no nāves gadījumiem, kas saistīti ar Covid, ir bijuši veco ļaužu aprūpes iestādēs; aicina Komisiju un dalībvalstis izpētīt šā traģiskā notikumu pavērsiena cēloņus un nākt klajā ar pienācīgiem likumdošanas risinājumiem;

32. aicina Komisiju steidzami iesniegt jaunu rīcības plānu par ES veselības aprūpes darbiniekiem, kurā ņemta vērā pandēmijas laikā gūtā pieredze, lai veselības aprūpes speciālistiem nodrošinātu jaunu, adekvātu stratēģisko un darbības sistēmu;

33. prasa pastiprināt ES rīcības plānus attiecībā uz mikrobu rezistenci ar juridiski saistošiem pasākumiem, lai ierobežotu antimikrobiālo līdzekļu izmantošanu tikai tad, kad tas ir absolūti nepieciešams, un veicinātu inovāciju jaunu antibiotiku jomā;

34. prasa pieņemt ES vakcinācijas karti;

35. prasa izveidot saziņas portālu sabiedrībai, lai Savienība varētu dalīties ar apstiprinātu informāciju, nosūtīt brīdinājumus iedzīvotājiem un cīnīties pret dezinformāciju; norāda, ka šis portāls varētu ietvert plašu informācijas, profilakses kampaņu un jauniešu izglītības programmu klāstu un ka to varētu izmantot arī, lai sadarbībā ar ECDC veicinātu spēcīgu imunizācijas pārklājumu Eiropas līmenī;

36. aicina Komisiju pēc apspriešanās ar pilsonisko sabiedrību ierosināt izveidot Eiropas veselības datu telpu, kurā pilnībā tiktu ievērots Eiropas datu aizsardzības regulējums, lai uzlabotu standartizāciju, sadarbspēju, datu apmaiņu un starptautisko veselības datu standartu pieņemšanu un veicināšanu;

37. prasa pieņemt ES rīcības plānu, lai uzlabotu veselības informācijas pārredzamību un apkarotu dezinformāciju;

38. cieši tic principam “Viena veselība”, kas sasaista cilvēku veselību, dzīvnieku veselību un vides aizsardzību; uzskata, ka cīņai pret klimata pārmaiņām, vides degradāciju, bioloģiskās daudzveidības zudumu un neilgtspējīgām pārtikas ražošanas metodēm ir izšķiroša nozīme cilvēku aizsardzībā pret jauniem patogēniem; aicina Komisiju un dalībvalstis pastiprināt pieejas “Viena veselība” piemērošanu ES;

39. uzsver nepieciešamību par prioritāti noteikt profilaksi, kas nāk par labu gan iedzīvotāju veselībai, gan valstu veselības aprūpes budžetiem; aicina Komisiju darīt visu nepieciešamo, lai nolūkā uzlabot rezultātus veselības jomā risinātu tādus veselību ietekmējošus faktorus kā tabakas un alkohola lietošana, nepietiekams uzturs, gaisa piesārņojums, pakļaušana bīstamu ķīmisku vielu iedarbībai un nevienlīdzība veselības jomā;

40. prasa paplašināt Eiropas references tīklus (ERN), lai iekļautu infekcijas slimības (piemēram, izveidojot ERN veselības krīzes pārvarēšanas jomā) un neinfekciozas slimības;

41. aicina Komisiju mudināt izmantot zemākas PVN likmes veselīgiem produktiem, piemēram, sezonas augļiem un dārzeņiem, savukārt dalībvalstis mērķtiecīgāk rīkoties šajā ziņā;

42. aicina Komisiju izstrādāt stratēģiju “noturīgai Eiropai”, kas ietvertu riska novērtējuma karti un iespējas risināt jautājumus saistībā ar pareizu pārvaldību un ieguldījumiem veselības aprūpes sistēmās un reaģēšanu uz pandēmiju Eiropas līmenī, tostarp noturīgām piegādes ķēdēm ES; “noturīgas Eiropas” kontekstā uzstāj uz nepieciešamību stiprināt Eiropas ražošanas nozari, lai pārvietotu un veidotu spēcīgu veselības nozari;

43. prasa pētniecības un inovācijas jomā īstenot koordinētu, uz sadarbību vērstu un atklātu pieeju, kurā Komisijai un dalībvalstīm būtu lielāka nozīme veselības un epidemioloģiskās pētniecības koordinēšanā, lai izvairītos no dublēšanās un virzītu pētniecību uz rezultātu sasniegšanu, tostarp nepieciešamo zāļu, vakcīnu, medicīnisko ierīču un aprīkojuma jomā;

44. aicina Komisiju kopumā novērtēt ar intelektuālo īpašumu saistītu stimulu ietekmi uz inovāciju biomedicīnas jomā un noskaidrot ticamas un efektīvas alternatīvas ekskluzīvai aizsardzībai nolūkā finansēt pētniecību un izstrādi medicīnas nozarē, piemēram, daudzos instrumentus, kuru pamatā ir atsaistes mehānismi;

45. ļoti atzinīgi vērtē straujo ierosinātā budžeta palielinājumu jaunajai programmai “ES Veselība”; tomēr uzsver, ka ES veselības aprūpes budžeta palielinājumi būtu jāparedz ne tikai nākamajā DFS, bet ir nepieciešami arī ilgtermiņa ieguldījumi un saistības; aicina izveidot īpašu ES fondu, lai palīdzētu stiprināt slimnīcu infrastruktūru un veselības aprūpes pakalpojumus, ievērojot skaidrus kritērijus;

46. norāda uz pētniecības būtisko nozīmi veselības aizsardzības jomā un aicina panākt lielāku sinerģiju ar dalībvalstīs veiktajiem pētījumiem, kā arī izveidot ES veselības akadēmiju tīklu kā daļu no pasaules veselības aizsardzības plāna;

47. uzsver Eiropas rūpniecības svarīgo nozīmi farmācijas nozarē un citās ar veselību saistītās jomās; prasa izstrādāt skaidru tiesisko regulējumu Eiropas uzņēmumiem, kā arī piešķirt resursus pētniecībai zinātnes un veselības aizsardzības jomā, jo plaukstošai un tehniski progresīvai Eiropas veselības nozarei un konkurētspējīgai pētniecības kopienai ir būtiska nozīme;

48. atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos iesniegt ES rīcības plānu cīņai pret vēzi;

49. prasa izstrādāt ES rīcības plānu 2021.–2027. gadam garīgās veselības jomā, tikpat lielu uzmanību pievēršot sliktas garīgās veselības biomedicīniskajiem un psihosociālajiem faktoriem;

50. prasa izstrādāt ES rīcības plānu labas veselības nodrošināšanai vecumdienās, lai uzlabotu vecāka gadagājuma cilvēku dzīves kvalitāti;

51. prasa izstrādāt ES rīcības plānu attiecībā uz retām un novārtā atstātām slimībām;

52. aicina Komisiju iesniegt priekšlikumu par to, kā uzlabot Eiropas pacientu grupu neatkarīgo finansēšanu;

53. aicina Komisiju nekavējoties ierosināt jaunu stratēģisko satvaru par veselības aizsardzību un drošību;

54. uzskata, ka Covid-19 krīzes laikā gūtā pieredze būtu jāizskata konferencē par Eiropas nākotni, kurā varētu nākt klajā ar skaidriem priekšlikumiem par to, kā stiprināt ES veselības politiku;

55. uzsver veselības aprūpes starptautisko dimensiju; uzskata, ka būtu jāstiprina sadarbība ar trešām valstīm zināšanu un paraugprakses apmaiņai par veselības aprūpes sistēmu sagatavotību un reaģēšanas spēju; aicina ES pilnībā sadarboties ar PVO un citām starptautiskām struktūrām, lai apkarotu infekcijas slimības, nodrošinātu vispārēju veselības apdrošināšanu visiem un stiprinātu veselības aprūpes sistēmas visā pasaulē;

56. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai.

(1) Pieņemtie teksti, P9_TA(2020)0054.

(2) https://www.who.int/docs/default-source/climate-change/who-manifesto-for-a-healthy-and-green-post-covid-recovery.pdf?sfvrsn=f32ecfa7_6.

(3) Pētījums “Unlocking the potential of the EU Treaties: An article-by-article analysis of the scope for action” (“ES Līgumos ietverto iespēju izmantošana: potenciālās rīcības analīze, aplūkojot pantu pēc panta”), Eiropas Parlamenta Izpētes dienests, publicēts 2020. gada 28. maijā, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2020/651934/EPRS_STU(2020)651934_EN.pdf.

(4) Pētījums “Europe’s two trillion euro dividend: Mapping the Cost of Non-Europe, 2019-24” (“Eiropas divu triljonu euro dividende: Eiropas integrācijas trūkuma radīto izmaksu attēlojums, 2019–2024”), Eiropas Parlamenta Izpētes dienests, publicēts 2019. gada 18. aprīlī, https://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_STU(2019)631745.

(5) OV L 88, 4.4.2011., 45. lpp.

(6) OV L 293, 5.11.2013., 1. lpp.