LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 248/144

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas kino iespējām un problēmām digitālajā laikmetā”

COM(2010) 487 galīgā redakcija

2011/C 248/25

Ziņotājs: Mircea Eugen BURADA kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu 2010. gada 24. septembrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas kino iespējām un problēmām digitālajā laikmetā”

COM(2010) 487 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Transporta, enerģētikas, infrastruktūras un informācijas sabiedrības specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 24. maijā .

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 472. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 15. un 16. jūnijā (15. jūnija sēdē), ar 142 balsīm par, 1 balsi pret un 9 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

Moto

“Eiropai jābūt globālo procesu dalībniecei, bet nekādā gadījumā — globalizācijas otrā plāna spēlētājai.” (1)

PREAMBULA

“ Eiropas kino ir nozīmīga loma Eiropas identitāšu veidošanā, kas ir viens no galvenajiem mērķiem Eiropas kultūras programmā. ”

Šis teikums, kas ievada Komisijas paziņojumu, ir lieliska nodomu deklarācija, jau pašā sākumā uzsverot temata patieso apjomu un brīdinot par tā ārkārtējo nozīmīgumu, lai sasniegtu Eiropas Savienības mērķus, kādus tos iedomājās un izvirzīja tās dibinātāji. Kultūra ar visiem tās komponentiem, un šajā konkrētajā gadījumā – kino, ir galvenais komunikācijas, solidaritātes, demokrātijas un jo īpaši Eiropas kohēzijas līdzeklis. Tā kā kino ir mūsu dzīves Holy Graal (“Svētais Grāls”), tas ir jāaizsargā un uz to ir jāraugās ar lielu politisku un stratēģisku interesi. Nedrīkst palaist garām digitālā kino sniegto iespēju, proti, lai Eiropas kino kļūtu par ideju galveno transcendentālo izplatītāju, kā arī obligāti jāizmanto vienreizējā izdevība nodrošināt Eiropas Savienībai vajadzīgos instrumentus, lai panāktu ES kohēziju, veidojot dažādas Eiropas identitātes. Taču tikai ar mākslu plašākā nozīmē un jo īpaši kinematogrāfiju varēs īstenot šo mērķi. No ekonomikas viedokļa šim mērķim ir vajadzīgs BUDŽETS, t.i., milzīgs finansiāls atbalsts, bez kura Savienības – Bābeles torņa ar 27 valencēm – nākotni var apdraudēt jutīgums, kas saistīts ar dažādo dalībvalstu identitātēm.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Izskatāmais temats vienlaikus ir sarežģīts, jutīgs, nopietns un galvenokārt politisks jautājums:

— SAREŽĢĪTS, ņemot vērā Eiropas identitāšu kultūras daudzveidību;

— JUTĪGS, jo katra dalībvalsts, lepna par savu nacionālā kinematogrāfijas mantojuma bagātību un daudzveidību, raudzīsies uz šo jauno posmu ar lielu piesardzību, pat ar skepsi;

— NOPIETNS, jo trūkst īstas Eiropas mēroga stratēģijas un cerēto rezultātu, kas ilgtermiņā var apdraudēt pūliņus nostiprināt ES, veidojot un saskaņojot Eiropas identitātes;

— POLITISKS: lai gan kino, kas ir visaugstākajā mērā kultūras izpausme, sākumā bija tikai izklaide, ar laiku tas ieguva jaunu un daudzveidīgu nozīmi: morāls atbalsts, komunikācijas līdzeklis, vēstures liecība, ietekme uz zemapziņu, propagandas rīks u.c.

1.2. Komiteja iesaka visiem lēmumu pieņēmējiem, kas iesaistīti šajā pasaulē unikālajā projektā, rīkoties piesardzīgi un izvairīties no salīdzinājumiem, kuriem raksturīgs pesimistisks skatījums uz kultūru, piemēram, “amerikāņu kino ir vadošā pozīcijā”, “skatītāji dod priekšroku amerikāņu filmām” u.tml. Konkurencei jābūt kā adrenalīna devai Eiropas digitālajam kino. Skatītajiem patīk, ka ar viņiem komunicē, viņus iepriecina, viņus pārliecina, viņus izklaidē, aicina viņus ieņemt vietas zālē, kur viņi ir ieradušies ar savām idejām un no kuras viņiem vajadzētu aiziet ar idejām, kas nodotas ar ekrāna starpniecību. Tā ir panākumu atslēga. Tādēļ Komiteja iesaka izmantot visas iespējas (ticību sev, apņēmību, Eiropas ambīciju), lai atrastu vajadzīgos līdzekļus un finansējumu ar konkrētu mērķi nodrošināt šā politiskā un kultūras rīka panākumus, jo tas neapšaubāmi ir viens no Eiropas integrācijas mērķu sasniegšanas stūrakmeņiem.

1.3. Īsta digitālā Eiropas kino revolūcija, mainot programmas, noteikumus un tiesību aktus, jo sevišķi ietekmēs daudzu šīs nozares iesaistīto dalībnieku mierīgo rutīnu, radot jaunus darba apstākļus, jaunu dzīves ritmu un jo sevišķi piešķirot lielāku budžetu. Komisijas dokumentā ir precīzi paskaidrots, ka šī revolūcija ir jauns izaicinājums, kas iet kopsolī ar risku, ka izzudīs daudzi mazie un vidējie uzņēmumi. Komiteja aicina īstenot un atbalsta jebkuru lietderīgu Eiropas Savienības iniciatīvu, kā arī uzskata, ka jādara viss iespējamais, lai lauku apgabalos un lielpilsētās saglabātu mazos kinoteātrus, kuriem ir svarīga nozīme sociālās kohēzijas aspektā, kā arī nekomerciālā kino nozari.

1.4. Milzīgs solis inovācijas virzienā, kuram ir izšķiroša nozīme Eiropas nākotnei, Eiropas kultūras nozīmīga sastāvdaļa, stabils tilts, kas vieno Savienības tautas un kultūras, ļaujot tām satikties, labāk iepazīt vienai otru un, iespējams, atklāt, ka tās var dzīvot kopā, balstot savstarpējās attiecības uz izpratni, cieņu un (kāpēc gan ne?) apbrīnu, digitālais kino ir pirmais solis ceļā uz draudzīgāku, konkurētspējīgāku un mazāk izšķērdīgu dzīvi.

1.5. Komiteja atbalsta īpaša skaidra un droša tiesiskā regulējuma izstrādi Eiropas līmenī. Dalībvalstīm jāveic mērķtiecīgi pasākumi, lai no jauna piesaistītu kinoteātriem miljoniem skatītāju, kuri tās bija pametuši. Jāapzinās svarīgs aspekts: mūsdienās noskatīties filmu kinoteātrī ir luksusa lieta, bet noskatīties DVD ar mājas kinoteātra aprīkojumu (ar nepieciešamo plazmas ekrānu), ir ikdienas ērtība.

1.6. Šis jautājums jāskata, paturot prātā, ka IKT (jaunās tehnoloģijas, informācija reāllaikā, kā arī tieša saziņa bez valodu robežām) ir ārkārtīgi izdevīgas, lai bez šķēršļiem un ar arvien zemākām izmaksām izplatītu tik dažādās Eiropas kultūras un radošās vērtības. Vienlaikus tās ir plaši pieejamas cilvēkiem ar redzes vai dzirdes traucējumiem.

1.7. Tomēr neko stabilu vai ilgtspējīgu nevarēs panākt, ja Eiropas Savienība nepiešķirs finanšu līdzekļus, kas vajadzīgi, lai īstenotu un pienācīgi atbalstītu šo pasaulē unikālo daudzkultūru projektu. Šīs programmas neefektīva pārvaldība neapšaubāmi radīs izmaksas, kuras būs grūti segt maziem kinoteātriem, dažām nozares profesionāļu grupām un jo sevišķi skatītājiem, kas ir mūsu galvenā mērķauditorija. Tā kā publiskā atbalsta jomā nav vienotas, katrai Eiropas valstij un reģionam pielāgotas pieejas, EESK uzsver nepieciešamību piešķirt finansējumu pietiekamā apjomā, lai digitalizētu mazos kinoteātrus, īpaši lauku apgabalos, bet arī lielpilsētās. Ir jāizmanto struktūrfondi, jānodrošina atbilstīgs valsts līdzfinansējums un prioritārā kārtībā – demonstrētāju plašāka piekļuve MEDIA ražošanas garantiju fondam. Tomēr nevar būt runas par vienotu pieeju publiskajam atbalstam, kas būtu spēkā visās Eiropas valstīs un reģionos, jo katrai valstij vai reģionam jādod izvēles brīvība ieviest sistēmu, kura pilnībā atbilst pašreizējiem tirgiem.

1.8. Ir ieteicams izmantot tuvākajos gados gaidāmo pāreju uz digitālo tehnoloģiju, lai digitalizētu kinematogrāfijas arhīvus (neatkarīgi no tā, vai tās ir dokumentālās filmas, arhīva materiāli vai klasiskais kino), lai nākamajām paaudzēm būtu pieejami šie Eiropas kino dārgumi un būtu iespējams tiem viegli piekļūt.

1.9. Paziņojumā galvenā uzmanība veltīta kinoteātru digitalizācijai nevis Eiropas kino un audiovizuālajai politikai digitālajā laikmetā. Digitalizācija ir sarežģītāks process nekā vienkārši aprīkojuma nomaiņa. Lai Eiropas kino kļūtu par Digitālās programmas Eiropai galveno stratēģisko elementu, ir vajadzīga integrētāka pieeja, kurā ņemti vērā ne vien tehnoloģiskie un rūpnieciskie aspekti, bet arī kultūras problēmjautājumi un mērķi, tostarp jaunrade. Digitāla kino pieejamībai izklaides vai informācijas nolūkā jākļūst par vienu no Digitālās programmas Eiropai elementiem.

2. Ievads

2.1. Digitālajā kino filmu izplatīšanai un demonstrēšanai kinoteātros izmanto digitālo tehnoloģiju. Digitālā tehnoloģija ietver digitālo ierakstu, digitālo pēcproducēšanu, digitālās matricas izgatavošanu (Digital Cinema Distribution Master, DCDM), filmu projekciju digitālā formātā (Digitālās kinematogrāfijas iniciatīvas (DCI) standarti), ko var veikt ar diviem izšķirtspējas līmeņiem: 2K un 4K. Digitālā kino sistēmai jānodrošina visaugstākā attēlu un skaņas precizitāte.

2.2. Filmu izplatīšana digitālajā formātā ļauj filmu izplatītājiem ievērojami ietaupīt. Parastā lente 80 minūšu garai filmai maksā no 1 500 līdz 2 500 dolāriem. Šo summu pareizinot ar tūkstošiem kopiju, iegūstam milzīgu skaitli. Digitālais datu nesējs ar maksimums 250 Mb sekundē var parastu filmu saglabāt uz 300 Gb cietā diska ar ļoti nelielām izmaksām; turklāt ar jebkuru digitālo datu nesēju ir viegli rīkoties, to uzglabāt un transportēt un tas ir atkārtoti izmantojams (avots: Vikipēdija).

2.3. Izplatīšana uz digitālā datu nesēja (digitālais kino) nebūtu iespējama bez filmu ražošanas, kas atpaliek attiecībā uz filmēšanas aparātu pielāgošanu digitālajai sistēmai. Ir vajadzīgs finansējums, lai panāktu iekavēto un strauji tuvotos konkurentu līmenim.

Pašlaik mēs atrodamies diezgan paradoksālā situācijā; mēs mēģinām izveidot digitālo kinoteātru tīklu, lai gan lielākā daļa filmu producentu filmu izplatīšanai joprojām izmanto celuloīda filmas.

Tāda pati situācija ir 3D filmu jomā, kur izplatītāji vai demonstrētāji, liekot maksāt dažus euro vairāk par biļeti, pārsvarā pārdod Eiropas iedzīvotājiem sava veida surogātu, kura kvalitāte neatbilst digitālajiem standartiem. Ja digitālā matrica nav filmēta digitālajā formātā, nevar būt arī digitālas projekcijas. Piemēram, filma “Avatars” ir filmēta 3D, un tas arī izskaidro tās lielos panākumus miljoniem skatītāju vidū.

3. Priekšnoteikumi

3.1. Paziņojumā ir ņemtas vērā vairākas svarīgas koncepcijas, kas vērstas uz Eiropas kopējās kultūras telpas izveides veicināšanu, pamatojoties uz principu, ka digitalizācijas procesam jānotiek, kā aprakstīts un tam jāsniedz nepieciešamais finansiālais atbalsts.

3.1.1. EIROPAS KULTŪRAS PROGRAMMAS galvenā prioritāte ir veicināt Eiropas kino, kas ir Eiropas identitāšu veidošanas un ES kultūru tuvināšanas virzītājspēks.

3.1.2. DIGITĀLĀ PROGRAMMA EIROPAI ir stratēģijas “Eiropa 2020” gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei viena no septiņām pamatiniciatīvām vienotā digitālā tirgus ietvaros.

3.1.3. Neraugoties uz visām grūtībām, vienotajam tirgum ir īpaša loma kultūras satura, sociālo kontaktu un tirdzniecības pakalpojumu brīvas aprites nodrošināšanā ES robežās, ļaujot Eiropas iedzīvotājiem pilnībā izmantot digitālā laikmeta priekšrocības, ko sniedz vienotā digitālā tirgus izveidošana.

3.1.4. UNESCO konvencijā, ko Eiropas Savienība ratificēja 2006. gadā, ir ierosināts aizsargāt un veicināt kultūras izpausmju daudzveidību; tā ir ļoti lietderīga, lai apzinātu nepieciešamos pasākumus. Tas ir mērķis, kas Eiropas Savienībai pilnībā jāīsteno kinoteātru digitalizācijas jomā.

3.1.5. Zaļā grāmata “Kultūras un radošo nozaru potenciāla īstenošana”. Papildus to tiešajam ieguldījumam IKP radošās un kultūras nozares ir arī nozīmīgs ekonomiskās un sociālās inovācijas virzītājspēks daudzās citās jomās.

3.1.6. Programma MEDIA 2007 ir plaša programma, kurā ietverta arī apmācības programma Eiropas audiovizuālās nozares profesionāļiem. Tās mērķis ir palīdzēt šajā nozarē strādājošajiem pielāgoties audiovizuālā tirgus Eiropas un starptautiskajai dimensijai, veicinot mūžizglītību un jauno tehnoloģiju izmantošanu.

3.1.7. Nav paredzēti līdzekļi mazo kinoteātru digitalizācijai, īpaši lauku apgabalos. Finansējumam ir jāizmanto struktūrfondi, jānodrošina atbilstīgs valsts līdzfinansējums un demonstrētāju plašāka piekļuve MEDIA ražošanas garantiju fondam.

4. Situācijas analīze

4.1. Digitālā revolūcija saistīta ar politiskiem jautājumiem reģionālajā, valstu un Eiropas līmenī:

— Eiropas darbu konkurētspēja un aprite;

— plurālisms un kultūru un valodu daudzveidība.

Neapšaubāmi visiem ES dalībniekiem minētie problēmjautājumi ir jāanalizē un saskaņoti un taisnīgi jārisina.

4.2. Jāatzīmē, ka dalībvalstu iestāžu piešķirtais atbalsts līdz šim bija paredzēts filmu veidošanai un ražošanai; Komiteja uzskata, ka šāds risinājums ir visnotaļ atbalstāms un vajadzīgs, lai veicinātu dažādu valstu kinematogrāfijas kultūru ar nosacījumu, ka notiek pāreja uz digitālo filmu ražošanu.

4.3. Paziņojumā arī uzsvērta nepieciešamība paredzēt papildu finansiālo atbalstu atsauces kopiju (matricu) izgatavošanai un digitālo ekrānu ierīkošanai, lai filmas varētu izplatīt un tās redzētu iespējami vairāk skatītāju, ar nosacījumu, ka tiek paredzēts finansējums to personu, kas tehnoloģijas maiņas dēļ būs zaudējuši darbu, pārkvalificēšanās vajadzībām.

4.4. Dokumentā ir izskatīts jautājums par izplatītāju un demonstrētāju plašāku iesaistīšanu; tas ir obligāts priekšnoteikums, lai būtu nodrošināta Eiropas darbu aprite un Eiropas kino daudzveidība. Faktam, ka izplatītāji ir arī filmu producenti, nevajadzētu radīt problēmas, ja ieejas cena nav pārāk dārga. Ir jāizmanto viņu komerciālā interese, lai valstu vai Eiropas digitālais kino no tā gūtu labumu.

4.5. Eiropas Komisija un dalībvalstis jau 2008. gada pavasarī sāka pastāvīgu iniciatīvu, izveidojot digitālā kino ekspertu grupu. Diskusijas apliecināja vajadzību rast alternatīvu pašreizējam VPF modelim (Virtual Print Fee —“maksa par virtuālu kopiju”), un tajās uzsvērts, ka digitalizācijas nolūkā ir svarīgi paredzēt valsts palīdzību un Eiropas Savienības finansiālo atbalstu.

4.6. “Starpniekieguldītāji” iepriekš finansē visu digitālo aprīkojumu kinoteātriem. Izplatītāja pienākums ir atmaksāt finansējumu – maksu par virtuālo kopiju (VPF), sākot jau no filmas pirmās projekcijas; praktiski tas nozīmē nopirkt digitālo aprīkojumu.

4.7. Lai gan paziņojumā ir sniegti daži finansējuma piemēri, kas liek domāt, ka digitalizācijas process ir sācies, mūsu rīcībā vēl nav precīza priekšstata par tā tempu, efektivitāti, aprīkojumu stabilitāti un jo sevišķi par digitālo kinoteātru federatīvā tīkla apmēru, kas ir viens no vienotā tirgus īstenošanas pīlāriem, kura uzdevums ir nodrošināt gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi.

4.8. Eiropas Komisijas 2009. gada 16. oktobrī uzsāktajā publiskajā apspriešanā par Eiropas kino iespējām un problēmām digitālajā laikmetā saņemtas vairāk nekā 300 atbildes no demonstrētājiem, izplatītājiem, producentiem, tirdzniecības aģentiem, filmu aģentūrām, profesionālajām organizācijām un digitālo pakalpojumu uzņēmumiem.

4.9. Komiteja uzskata, ka panākumus varēs gūt tikai tad, ja šāda ilgtermiņa uzraudzība ir pielāgota Eiropas kultūras satura lielajai daudzveidībai.

4.10. Gadu gaitā kino attīstībā bijuši daudzi izaicinājumi: mēmais kino, Technicolor, Dolby Sound sistēma u.c. Šobrīd galvenais uzdevums ir digitālā revolūcija.

4.11. Komiteja uzsver, ka digitalizācija saistās arī ar nopietniem tehniskiem un finanšu izaicinājumiem attiecībā uz uzglabāšanu, ilgtermiņa saglabāšanu un piekļuvi; paziņojumā šie jautājumi nav apskatīti. Nav ne ilgtermiņa plāna attiecībā uz digitālo uzglabāšanu, ne arī paņēmiena, kura efektivitāte būtu pierādīta, lai uzglabātu digitālos saturus ilgtermiņā ar mērķi tos vēlāk izmantot. Digitāli uzglabātu mediju mūžs ir īsāks par filmas mūžu, ar tiem saistītās izmaksas ir daudz augstākas, un digitālais saturs attīstās ģeometriskā progresijā. Vienlaikus rodas jautājumi par piekļuvi, oriģinalitāti un autentiskumu.

4.12. Komiteja iesaka risināt šos problēmjautājumus, organizējot sadarbību nozares mērogā, kurā piedalītos visas iesaistītās puses, lai ieviestu atbilstošas uzglabāšanas un arhivēšanas sistēmas, noteiktu kopīgus standartus un lemtu par stabilu un drošu finansējumu. Ieteikumi par digitālās uzglabāšanas un arhivēšanas saskaņotu sistēmu attiecas, piemēram, uz garantētu piekļuvi 100 gadu garumā, pasākumiem, lai izvairītos no ilgiem finansējuma trūkuma vai finansiālu grūtību periodiem, spēju izgatavot kopijas, lai apmierinātu izplatīšanas jomas tālākās vajadzības, jautājumu par attēla un skaņas kvalitāti, kas būtu līdzvērtīga oriģinālam vai to pārspētu, kā arī aizsardzības pasākumiem pret atkarību no mainīgajām tehnoloģiju platformām.

4.13. Paziņojumā uzsvērts, ka digitālā izplatīšana dod iespēju nodrošināt kinematogrāfijas arhīvu saglabāšanu un pēc tam plaši izplatīt klasiku, kurai draud aizmirstība novecojušas tehnoloģijas dēļ.

4.14. Turklāt digitālā tehnoloģija ļauj ievērojami samazināt producēšanas un pēcproducēšanas izmaksas. Tā, piemēram, digitālo matricu (DSM, Digital Source Master) var izmantot vairākās jomās: kino, pieprasījuma video (VOD), DVD, digitālajā televīzijā.

4.15. Digitālā izplatīšana sniedz arī citu ārkārtīgi svarīgu iespēju — tā palīdz pārvarēt fiziskos, kultūras, bet jo īpaši valodas šķēršļus, izrādot filmas oriģinālu, kas pārtulkots to valstu valodās, kurās tas tiks demonstrēts. Turklāt arvien vairāk DVD piedāvā subtitrus vairākās valodās.

4.16. Šis digitālais paņēmiens ļauj filmas režisoram līdz pēdējam brīdim kontrolēt digitālās matricas kvalitāti (attēli, specefekti, gaisma, mūzika, skaņas efekti u.c.).

4.17. Komiteja atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas darbu, lai mudinātu dalībvalstis, kuras atbalsta filmu ražošanu, izmantot minēto digitālās izplatīšanas iespēju un, aktīvi piedaloties digitālajā revolūcijā, nodrošināt stabilu nākotni digitālajam kino, kas kultūras daudzveidību padara pieejamu ES iedzīvotājiem.

4.18. EESK uzsver nozares nodarbinātības potenciālu, kā arī piedāvāto darbavietu īpatnību. Pašlaik ir svarīgi ieguldīt cilvēkresursos, lai nodrošinātu digitālā kino sekmīgu izplatīšanu Eiropā, garantējot tādējādi nākotnē Eiropas kinematogrāfijas nozares kvalitāti un specifiku. Pēc iespējas (īstenojot, piemēram, apmācības un pārkvalificēšanās pasākumus) jāsamazina sociālās izmaksas, kas saistītas ar digitalizāciju, tostarp kinomehāniķu un/vai laborantu darba vietu likvidēšanu.

4.19. MEDIA 2007 lēmuma 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēta profesionālā apmācība digitālo tehnoloģiju ieviešanai Eiropas audiovizuālo programmu producēšanā, pēcproducēšanā, izplatīšanā, tirgdarbībā un arhivēšanā. Vajadzētu pārskatīt programmu MEDIA 2007 un paplašināt to, lai noteiktu jaunas prioritātes un pielāgotu jaunām prasībām, kas papildinātu jau esošās.

4.20. MEDIA 2007 atbalsta arī citu digitālā kino aspektu, proti, izplatīšanu un apraidi (5. pants).

4.21. Valsts atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunktu, ir vēl viens finansējuma avots. Piemēru ir diezgan daudz, kā var saprast no dokumenta satura.

4.22. Standartizācija: 2002. gadā sešas nozīmīgākās ASV studijas izstrādāja virkni tehnisku specifikāciju digitālajam kino — Digitālās kinematogrāfijas iniciatīvu (Digital Cinema Initiative (DCI)).

4.23. Society of Motion Picture and Television Engineers (SMPTE) 2005. gadā publicēja šīs DCI specifikācijas un pēc tam tās pārveidoja par digitālā kino standartu, ko Starptautiskā Standartizācijas organizācija (ISO) pieņēma par starptautisko standartu. Komisija 2011. gadā iecerējusi pieņemt ļoti gaidītu ieteikumu par īpašu Eiropas standartu izstrādes veicināšanu Eiropas digitālā kino jomā.

4.24. Salīdzinājumā ar ASV Eiropā filmu producēšanas vai pēcproducēšanas digitālajā formātā procentuālais īpatsvars ir satraucoši zems. Mēs atpaliekam no šā lielā konkurenta. Lūk, spilgts piemērs: no visām Francijā demonstrētajām digitālajām filmām (2007. gadā 30 filmas, 2008. gadā 50) 35 bija ražotas Ziemeļamerikā, 10 — Eiropā un 5 filmas bija neatkarīgi ražotas.

4.25. Digitālo kinoteātru ierīkošanai paredzētie pasākumi, ja tos nepapildina atbalsts Eiropas digitālo filmu ražošanai, nozīmē “uzmest cilpu kaklā” Eiropas digitālajai kinematogrāfijai un atkāpties ārvalstu digitālās produkcijas priekšā.

4.26. Ja šī vērienīgā Eiropas programma ciestu neveiksmi, digitālais kino nozīmētu beigas Eiropas kohēzijas idejai, kuras pamatā ir Eiropas daudzkultūru satura veidošana.

4.27. Secinājums: Eiropai ir jāatgūst nokavētais digitālā kino jomā.

Briselē, 2011. gada 15. jūnijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) Priekšsēdētāja Staffan NILSSON kga un Eiropas komisāra Michel BARNIER kga tikšanās 2011. gada 6. janvārī.