EIROPAS KOMISIJA Briselē, 24.5.2018 COM(2018) 316 final 2018/0160(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par tādu preču tirdzniecību, ko varētu izmantot nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai (Kodificēta redakcija)



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.Tautu Eiropas kontekstā Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās īpašās tiesības. Šo mērķi nevar sasniegt kamēr daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos. Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina dažādus instrumentus. Šajā sakarā to noteikumu kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi. 2.Komisija 1987. gada 1. aprīlī nolēma sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka noteikumi ir skaidri un viegli saprotami. 3.Edinburgas Eiropas Padomes (1992. gada decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja, uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā laikā. Kodifikācija jāveic pilnīgā atbilstībā normālajai procedūrai Savienības tiesību aktu pieņemšanai. Ņemot vērā to, ka nekādas izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai. 4.Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes 2005. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 1236/2005 par tādu preču tirdzniecību, ko varētu izmantot nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai kodifikāciju. Jaunā regula pārņems dažādos tajā ietvertos tiesību aktus; šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas pasākums. 5.Kodifikācijas priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas (EK) Nr. 1236/2005 un tās grozošo tiesību aktu konsolidāciju 24 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās regulas XI pielikumā. ê 1236/2005 (pielāgots) 2018/0160 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par tādu preču tirdzniecību, ko varētu izmantot nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai (Kodificēta redakcija) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Ö Līgumu par Eiropas Savienības darbību Õ un jo īpaši tā Ö 207. panta 2. punktu Õ, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: ê (1)Padomes Regula (EK) Nr. 1236/2005 ir vairākas reizes būtiski grozīta. Skaidrības un praktisku apsvērumu dēļ minētā regula būtu jākodificē. ê 1236/2005 1. apsvērums (pielāgots) (2)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību Ö 2. Õ pantu cilvēktiesību respektēšana ir viena no dalībvalstu kopējām Ö vērtībām Õ. 1995. gadā Ö Eiropas Õ Kopiena nolēma cilvēktiesību un pamatbrīvību respektēšanu padarīt par būtisku elementu tās attiecībās ar trešām valstīm. Šajā nolūkā tika nolemts visos jaunajos vispārējos Kopienas tirdzniecības, sadarbības un asociācijas nolīgumos ar trešām valstīm iekļaut attiecīgu klauzulu. ê 1236/2005 2. apsvērums (pielāgots) (3)Vispārējās Cilvēktiesību Deklarācijas 5. pants, 7. pants Starptautiskajā paktā par pilsoņu un politiskajām tiesībām un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 3. pants paredz beznosacījumu, visaptverošu spīdzināšanas un citas nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai sodīšanas aizliegumu. Citi noteikumi, jo īpaši Apvienoto Nāciju Organizācijas Deklarācija Ö par visu personu aizsardzību pret Õ spīdzināšanu Ö un citiem nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās vai sodīšanas veidiem Õ un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1984. gada Konvencija pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu, uzliek valstīm pienākumu novērst spīdzināšanu. ê 1236/2005 3. apsvērums (pielāgots) (4)Eiropas Savienības Pamattiesību hartas Ö (Harta) Õ 2. panta 2. punktā noteikts, ka nevienam nedrīkst piespriest nāvessodu vai to izpildīt. Padome Ö 2013. gada 22. aprīlī Õ apstiprināja “ES pamatnostādnes Ö jautājumā par Õ nāvessodu” un nolēma, ka Savienība darbosies, lai panāktu nāvessoda vispārēju atcelšanu. ê 1236/2005 4. apsvērums (pielāgots) (5)Hartas 4. pantā teikts, ka nevienu nedrīkst pakļaut spīdzināšanai, necilvēcīgai vai pazemojošai attieksmei vai sodiem. Ö 2012. gada 20. martā Õ Padome apstiprināja “ES Politikas pamatnostādnes attiecībā uz trešām valstīm par spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību un sodīšanu Ö (atjauninātas pamatnostādnes) Õ”. Ö Saskaņā ar Õ minētajām pamatnostādnēm Ö būtu Õ jāaicina trešās valstis novērst tādu ierīču lietošanu, ražošanu un tirdzniecību, kas ir paredzētas lai spīdzinātu vai citādi nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu, kā arī novērst citu ierīču izmantošanu šādiem mērķiem. Ö Turklāt, Õ aizliedzot nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu sodīšanu Ö būtu Õ jāuzliek skaidri ierobežojumi arī nāvessoda izpildei. Līdz ar to nāvessodu nekādos apstākļos nevar uzskatīt par likumīgu sodu.

ê 1236/2005 7. apsvērums (pielāgots) (6)Tādēļ ir lietderīgi paredzēt Ö Savienības Õ noteikumus par tādu preču tirdzniecību ar trešām valstīm, ko varētu izmantot, lai izpildītu nāvessodu, spīdzinātu vai citādi nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu. Šie noteikumi ir būtiski, lai veicinātu cieņu pret cilvēka dzīvību un pamata cilvēktiesībām un tādējādi palīdz sasniegt sabiedrības morāles aizsardzības mērķi. Šiem noteikumiem būtu jānodrošina, ka Ö Savienības Õ uzņēmēji negūst nekādu labumu no tirdzniecības, kas vai nu veicina vai citādi atvieglina nāvessoda vai spīdzināšanas un citas nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai sodīšanas politikas īstenošanu, kura nav saderīga ar attiecīgām ES pamatnostādnēm, Hartu un starptautiskajām konvencijām un līgumiem. ê 1236/2005 8. apsvērums (pielāgots), 2016/2134 2. apsvērums (pielāgots) (7)Šajā regulā ir lietderīgi piemērot spīdzināšanas definīcijas, kas ir noteiktas Apvienoto Nāciju Organizācijas 1984. gada Konvencijā pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu un Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas Rezolūcijā Nr. 3452 (XXX). Ö Minētā Õ definīcija būtu jāinterpretē, ņemot vērā judikatūru par attiecīgā termina interpretāciju Eiropas Cilvēktiesību konvencijā un attiecīgos dokumentos, ko pieņēmusi Savienība vai tās dalībvalstis. “Citādas nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai sodīšanas” definīcija, kas nav ietverta minētajā Konvencijā, būtu Ö jāatbilst Õ Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūrai. Termina “likumīgas sankcijas” nozīmei definīcijās par to, kas ir “spīdzināšana” un “citāda nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana”, Ö būtu jāņem Õ vērā Savienības politiku attiecībā uz nāvessodu. ê 1236/2005 9. apsvērums (pielāgots) (8)Ir nepieciešams aizliegt tādu Ö preču Õ eksportu un importu, kurām nav cita praktiska izmantojuma, kā vien nāvessoda izpilde vai spīdzināšana un cita nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana Ö un ar šīm precēm saistītās tehniskās palīdzības sniegšanu Õ. ê 2016/2134 13. apsvērums (pielāgots) (9)Ja šādas preces atrodas trešās valstīs, ir nepieciešams aizliegt starpniekiem Savienībā sniegt starpniecības pakalpojumus saistībā ar šādām precēm, kuras ir aizliegts eksportēt un importēt. ê 1236/2005 20. apsvērums (10)Lai veicinātu nāvessoda atcelšanu trešās valstīs un novērstu spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu, uzskata par vajadzīgu aizliegt tādas tehniskās palīdzības sniegšanu trešām valstīm, kas attiecas uz precēm, kurām nav cita praktiska izmantojuma, kā vien nāvessoda izpilde vai spīdzināšana un cita nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana. ê 2016/2134 17. apsvērums (pielāgots) (11)Ir lietderīgi Ö arī Õ aizliegt starpniekiem un tehniskās palīdzības sniedzējiem sniegt trešām valstīm apmācību šādu preču lietošanā, aizliegt reklamēt šādas preces Savienībā rīkotos tirdzniecības gadatirgos vai izstādēs, kā arī aizliegt pārdot vai iegādāties ar šādām precēm saistītu reklāmas laukumu drukātos plašsaziņas līdzekļos vai internetā vai reklāmas raidlaiku televīzijā vai radio. ê 2016/2134 18. apsvērums (pielāgots) (12)Lai nepieļautu, ka ekonomikas dalībnieki gūst labumu no to preču pārvadāšanas, kas ir paredzētas nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai Ö un kas šķērso Savienības muitas teritoriju ceļā uz trešo valsti Õ , ir jāaizliedz Savienībā pārvadāt šādas preces, ja tās ir uzskaitītas šīs Regulas II pielikumā.

ê 2016/2134 19. apsvērums (pielāgots) (13)Dalībvalstīm Ö būtu jābūt iespējai, Õ atbilstīgi piemērojamām Savienības normām, piemērot pasākumus, lai ierobežotu ar precēm Ö , kurām nav cita praktiska izmantojuma, kā vien nāvessoda izpilde vai spīdzināšana un cita nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana, Õ saistītu konkrētu pakalpojumu sniegšanu. ê 2016/2134 3. apsvērums (pielāgots) (14)Ö Šī Õ Regula ievieš eksporta atļauju sistēmu, kas ir izstrādāta, lai nepieļautu, ka Ö noteiktas Õ preces tiek izmantotas nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. ê 1236/2005 10. apsvērums (pielāgots) (15)Ö Tādēļ Õ ir nepieciešams kontrolēt dažu tādu preču eksportu, ko varētu izmantot ne tikai, lai spīdzinātu un nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu, bet arī likumīgiem mērķiem. Šāda kontrole būtu jāpiemēro tādiem precēm, ko galvenokārt izmanto tiesībaizsardzības jomā, un, ja vien šāda kontrole nav nesamērīga, jebkurām citām ierīcēm vai ražojumiem, ko varētu ļaunprātīgi izmantot, lai spīdzinātu un citādi nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu, ņemot vērā to konstrukciju un tehniskās iezīmes. ê 1236/2005 11. apsvērums (16)Attiecībā uz tiesībaizsardzības jomā lietotajām ierīcēm būtu jāņem vērā, ka Tiesībsargājošo iestāžu ierēdņu rīcības kodeksa 3. pantā noteikts, ka tiesībsargājošo iestāžu ierēdņi drīkst izmantot spēku vienīgi tad, ja tas ir galēji nepieciešams un tikai tādā mērā, lai pildītu savus pienākumus. Tiesībsargājošo iestāžu ierēdņu spēka un ieroču izmantošanas pamatprincipos, ko 1990. gadā pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācijas 8. kongress par noziegumu novēršanu un apiešanos ar likumpārkāpējiem, ir noteikts, ka tiesībsargājošo iestāžu ierēdņiem, pildot savus pienākumus, pēc iespējas būtu jāizmanto nevardarbīgi līdzekļi, pirms lietot spēku un ieročus. ê 1236/2005 12. apsvērums (17)Ņemot to vērā, minētie pamatprincipi atbalsta dzīvību neapdraudošu, paralizējošu ieroču izstrādi, lai tos izmantotu atbilstīgās situācijās, atzīstot, ka šādu ieroču izmantošana ir rūpīgi jākontrolē. Šajā sakarā tāds ekipējums, ko policija tradicionāli lieto pašaizsardzībai un nekārtību novēršanai, ir pārveidots tā, lai personas padarītu pretoties nespējīgas, izmantojot elektrošoku vai ķīmiskas vielas. Ir pazīmes, kas liecina, ka vairākās valstīs šādi ieroči tiek lietoti, lai spīdzinātu vai citādi nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu. ê 1236/2005 13. apsvērums (18)Pamatprincipos ir uzsvērts, ka tiesībsargājošu iestāžu ierēdņiem vajadzētu būt nodrošinātiem ar pašaizsardzības ekipējumu. Tādēļ šī regula nebūtu jāattiecina uz tradicionālo pašaizsardzības līdzekļu, piemēram, vairogu, tirdzniecību. ê 1236/2005 14. apsvērums (pielāgots)

(19)Šī regula būtu jāattiecina uz dažu tādu īpašu ķīmisku vielu tirdzniecību, kuras lieto, lai personas padarītu pretoties nespējīgas. ê 1236/2005 15. apsvērums (20)Attiecībā uz kāju dzelžiem, vairāku personu ķēdēm, važām un saslēdzošiem dzelžiem būtu jāņem vērā, ka Apvienoto Nāciju Organizācijas Ieslodzīto režīma standarta obligātajos noteikumos ir paredzēts, ka ierobežojošos līdzekļus aizliegts piemērot kā sodu. Turklāt ķēdes un dzelžus ir aizliegts lietot kā piespiedu līdzekli. Būtu arī jāņem vērā, ka Apvienoto Nāciju Organizācijas Ieslodzīto režīma standarta obligātajos noteikumos ir paredzēts, ka citus ierobežojošus līdzekļus var lietot vienīgi tam, lai pārvietošanas laikā novērstu bēgšanu, medicīnisku apsvērumu dēļ pēc medicīnas darbinieka norādījuma vai tad, ja citas kontroles metodes izrādījušās neveiksmīgas, lai atturētu ieslodzīto no miesas bojājumu nodarīšanas sev vai citiem, vai īpašuma bojāšanas. ê 775/2014 13. apsvērums (21)Lai personālu un citas personas aizsargātu no spļāvieniem, ieslodzītajiem dažkārt liek valkāt tā dēvēto spļāvēju kapuci. Tā kā šāda kapuce nosedz muti un bieži vien arī degunu, tā objektīvi rada nosmakšanas risku. Ja to lieto kopā ar kustību ierobežošanas rīkiem, piemēram, rokudzelžiem, pastāv arī kakla savainošanas risks. Tādēļ spļāvēju kapuču eksports būtu jākontrolē. ê 775/2014 17. apsvērums (pielāgots) (22)Papildus pārnēsājamiem ieročiem Ö eksporta kontroles jomai būtu jāiekļauj Õ stacionārie un piemontējamie elektriskās izlādes ieroči, kuriem ir plaša darbības zona un kuri apdraud daudzas personas. Šādi ieroči bieži tiek dēvēti par nenāvējošiem ieročiem, taču tie ir saistīti ar vismaz tādu pašu risku (radīt stipras sāpes vai ciešanas), kā tas ir pārnēsājamo elektriskās izlādes ieroču gadījumā. ê 775/2014 19. apsvērums (23)Tā kā tiek tirgotas stacionāras ierīces kairinošu ķīmisko vielu izsmidzināšanai ēkās un šādu vielu izmantošana iekštelpās ir saistīta ar risku radīt stipras sāpes vai ciešanas, kādas nav raksturīgas tradicionālai izmantošanai ārpus telpām, šādu ierīču eksports būtu jākontrolē. ê 775/2014 20. apsvērums (24)Eksporta kontrole būtu jāpiemēro arī tādām stacionārām vai piemontējamām ierīcēm, kas paredzētas paralizējošu vai kairinošu vielu izsmidzināšanai plašā rādiusā, ja uz šādām ierīcēm vēl neattiecas Padomes Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP paredzētā eksporta kontrole. Šādas iekārtas bieži tiek dēvētas par nenāvējošu tehnoloģiju, taču tās ir saistītas ar vismaz tādu pašu risku radīt stipras sāpes vai ciešanas, kā tas ir pārnēsājamo ieroču un ierīču gadījumā. Lai gan ūdens nav paralizējoša vai kairinoša ķīmiska viela, ūdensmetējus var izmantot, lai šādas vielas izsmidzinātu šķidrā veidā, un to eksports būtu jākontrolē. ê 775/2014 21. apsvērums (pielāgots) (25)Eksporta kontrole attiecībā uz Capsicum oleosveķiem (OC) un pelargonskābes vanillilamīdu (PAVA) būtu jāpapildina ar eksporta kontroli attiecībā uz konkrētiem šādas vielas saturošiem maisījumiem, kurus var ievadīt kā paralizējošas vai kairinošas vielas vai izmantot šādu vielu izgatavošanai. Vajadzības gadījumā norādēm uz paralizējošām vai kairinošām ķīmiskām vielām Ö būtu Õ jāietver arī Capsicum oleosveķus un attiecīgus, tos saturošus maisījumus.

ê 1236/2005 18. apsvērums (pielāgots) (26)Ir lietderīgi eksporta kontrolē paredzēt īpašus izņēmumus, lai neapdraudētu dalībvalstu policijas spēku darbību un miera uzturēšanas vai krīzes vadības operācijas. ê 1236/2005 16. apsvērums (27)Ņemot vērā faktu, ka dažas dalībvalstis jau ir aizliegušas šādu preču eksportu un importu, ir lietderīgi piešķirt dalībvalstīm tiesības aizliegt kāju dzelžu, vairāku personu ķēžu, važu, pārnēsājamu elektrošoka ierīču, kas nav elektrošoka jostas, eksportu un importu. Tāpat dalībvalstīm vajadzētu būt tiesībām piemērot eksporta kontroli attiecībā uz rokudzelžiem, kuru maksimālais apkārtmērs, ieskaitot ķēdi, aizslēgtā stāvoklī pārsniedz 240 mm. ê 2016/2134 11. apsvērums (pielāgots) (28)Lai eksportētājiem mazinātu administratīvo slogu, kompetentajām iestādēm vajadzētu būt atļautam piešķirt eksportētājam visaptverošu atļauju attiecībā uz šīs Regulas III pielikumā uzskaitītajām precēm, lai nepieļautu, ka attiecīgās preces tiek izmantotas spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. ê 1352/2011 2. apsvērums (29)Dažos nesenos gadījumos uz trešām valstīm eksportēti medikamenti tika novirzīti un izmantoti nāvessoda izpildei, tostarp, injicējot nāvējošu devu. Savienība nekādā gadījumā neatbalsta nāvessodu un cenšas panākt tā vispārēju atcelšanu. Eksportētāji iebilda, ka viņi pret pašu gribu tiek asociēti ar tādu produktu izmantošanu, ko tie izstrādājuši medicīniskai lietošanai. ê 1352/2011 3. apsvērums (pielāgots) (30)Tāpēc ir nepieciešams papildināt to preču sarakstu, uz kurām attiecas tirdzniecības ierobežojumi, lai novērstu atsevišķu medikamentu izmantošanu nāvessoda izpildei un lai nodrošinātu, ka uz visiem medikamentu eksportētājiem Savienībā attiecas vienoti nosacījumi šajā jomā. Attiecīgie medikamenti tika izstrādāti cita starpā kā anestēzijas un nomierinošie līdzekļi. ê 2016/2134 4. apsvērums (31)Eksporta atļauju sistēmai vajadzētu būt samērīgai. Tādēļ tai nebūtu jāaizliedz to zāļu eksports, kuras paredzēts izmantot likumīgiem ārstnieciskiem mērķiem. ê 2016/2134 9. apsvērums (32)To preču sarakstā, kuru eksportam ir vajadzīga atļauja, lai novērstu to izmantošanu nāvessoda izpildei, būtu jāiekļauj vienīgi preces, kas ir izmantotas nāvessoda izpildei trešā valstī, kura nav atcēlusi nāvessodu, un preces, kas ir atļautas nāvessoda izpildei šajā trešā valstī, bet kas vēl nav tikušas izmantotas minētajam nolūkam. Šajā sarakstā nebūtu jāiekļauj nenāvējošas preces, kas nav būtiskas notiesātās personas nāvessoda izpildei, piemēram, standarta mēbeles, kas arī var atrasties nāvessoda izpildes kamerā.

ê 2016/2134 5. apsvērums (33)Ņemot vērā atšķirību starp nāvessodu, no vienas puses, un spīdzināšanu un citādu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu izturēšanos vai sodīšanu, no otras puses, ir lietderīgi ieviest īpašu eksporta atļauju sistēmu, lai nepieļautu, ka konkrētas preces tiktu izmantotas nāvessoda izpildei. Šādai sistēmai būtu jāņem vērā, ka vairākas valstis ir atcēlušas nāvessodu attiecībā uz visiem noziegumiem un šajā saistībā ir uzņēmušās starptautiskas saistības. Tā kā pastāv risks, ka preces tiks reeksportētas uz valstīm, kuras šādas saistības nav uzņēmušās, piešķirot atļauju eksportēt uz valstīm, kuras ir atcēlušas nāvessodu, būtu jāpiemēro konkrēti nosacījumi un prasības. Tādēļ ir lietderīgi piešķirt vispārējā eksporta atļauju eksportam uz valstīm, kuras ir atcēlušas nāvessodu attiecībā uz visiem noziegumiem un minēto atcelšanu apstiprinājušas ar starptautiskām saistībām. ê 2016/2134 6. apsvērums (pielāgots) (34)Ja valsts nāvessodu nav atcēlusi attiecībā uz visiem noziegumiem un nav minēto atcelšanu apstiprinājusi ar starptautiskām saistībām, kompetentajām iestādēm, izskatot lūgumu piešķirt eksporta atļauju, būtu jāpārbauda, vai pastāv risks, ka tiešais lietotājs galamērķa valstī eksportētās preces izmantos šāda soda izpildei. Būtu jāievieš atbilstīgi nosacījumi un prasības, lai kontrolētu tiešo lietotāju veiktu pārdošanu vai nodošanu trešām personām. Vairākkārtēju sūtījumu gadījumā starp vienu un to pašu eksportētāju un tiešo lietotāju kompetentajām iestādēm vajadzētu būt tiesīgām regulāri pārskatīt tiešā lietotāja statusu, piemēram, reizi sešos mēnešos, bet ne katru reizi, kad pārvadājumam tiek piešķirta eksporta atļauja, neskarot kompetento iestāžu tiesības anulēt, apturēt, grozīt vai atcelt eksporta atļauju, ja tas ir pamatoti. ê 2016/2134 7. apsvērums (pielāgots) (35)Lai eksportētājiem mazinātu administratīvo slogu, kompetentajām iestādēm vajadzētu būt tiesīgām eksportētājam uz noteiktu laikposmu piešķirt visaptverošu atļauju visiem zāļu pārvadājumiem konkrētam tiešajam lietotājam, nepieciešamības gadījumā atļaujā norādot daudzumu, kas atbilst šādu produktu daudzumam, ko tiešais lietotājs parasti izmanto. Šādai atļaujai būtu Ö jābūt Õ derīgai uz laiku no viena līdz trim gadiem ar iespēju to pagarināt uz laiku līdz diviem gadiem. ê 2016/2134 8. apsvērums (pielāgots) (36)Piešķirt visaptverošu atļauju būtu lietderīgi arī gadījumā, kad ražotājs šīs Regulas darbības jomā ietilpstošas zāles vēlas eksportēt izplatītājam valstī, kas nav atcēlusi nāvessodu, ar noteikumu, ka eksportētājs un izplatītājs ir noslēguši juridiski saistošu nolīgumu, saskaņā ar kuru izplatītājam jāpiemēro atbilstošs pasākumu kopums, kas nodrošina, ka zāles netiks izmantotas nāvessoda izpildei. ê 2016/2134 10. apsvērums (pielāgots) (37)Attiecībā uz zālēm, kas ietilpst šīs Regulas darbības jomā, var veikt kontroli saskaņā ar starptautiskajām konvencijām par narkotiskajām un psihotropajām vielām, piemēram, 1971. gada Konvenciju par psihotropām vielām. Tā kā šādas kontroles piemēro, nevis lai nepieļautu attiecīgo zāļu izmantošanu nāvessoda izpildei, bet gan, lai nepieļautu narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību, papildus starptautiskām kontrolēm būtu jāpiemēro šajā Regulā paredzētā eksporta kontrole. Tomēr dalībvalstis būtu jāiedrošina abām kontroles sistēmām izmantot vienotu procedūru. ê 2016/2134 12. apsvērums (pielāgots) (38)Eksporta kontroli saskaņā ar šo Regulu nebūtu jāpiemēro attiecībā uz precēm, kuru eksports tiek kontrolēts saskaņā ar Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP, Padomes Regulu (EK) Nr. 428/2009 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 258/2012. ê 2016/2134 14. apsvērums

(39)Pirms starpniecības pakalpojumu sniegšanas un tehniskās palīdzības sniegšanas attiecībā uz šīs Regulas III vai IV pielikumā uzskaitītajām precēm būtu jāsaņem iepriekšēja atļauja, lai nepieļautu to, ka starpniecības pakalpojumi vai tehniskā palīdzība sekmē ar tiem saistīto preču izmantošanu nāvessoda izpildei vai spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. ê 2016/2134 15. apsvērums (40)Starpniecības pakalpojumiem un tehniskajai palīdzībai, par kuriem saskaņā ar šo regulu ir jāsaņem iepriekšēja atļauja, vajadzētu būt tiem, ko sniedz no Savienības, proti, no teritorijām, kas atrodas Līgumu teritoriālās darbības jomā, tostarp no gaisa telpas vai visiem gaisa kuģiem vai kuģiem, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā. ê 2016/2134 16. apsvērums (pielāgots) (41)Ja kompetentās iestādes atļauj sniegt ar šīs Regulas III pielikumā uzskaitītajām precēm saistītu tehnisko palīdzību, tām būtu jācenšas nodrošināt, ka tehnisko palīdzību, par kuru ir pieprasīta atļauja, un jebkādu saistībā ar šo tehnisko palīdzību sniegtu vai piedāvātu apmācību šo preču lietošanā sniedz tā, lai tās veicinātu tādus tiesībaizsardzības standartus, ar kuriem ievēro cilvēktiesības un palīdz novērst spīdzināšanu vai citādu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu. (42)Ö Lai nepieļautu, ka ekonomikas dalībnieki gūst labumu no to preču pārvadāšanas, kas ir paredzētas nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai un kas šķērso Savienības muitas teritoriju ceļā uz trešo valsti, ir jāaizliedz Savienībā pārvadāt šādas preces, ja tās ir uzskaitītas šīs Regulas III vai IV pielikumā. vai – ar noteikumu, ka uzņēmējam ir zināms to paredzētais izmantojums. Õ ê 1236/2005 19. apsvērums (43)ES politikas pamatnostādnēs attiecībā uz trešām valstīm saistībā ar spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību vai sodīšanu, inter alia, noteikts, ka pārstāvniecību vadītāji trešās valstīs periodiskajos ziņojumos iekļauj analīzi par spīdzināšanas un citas nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai sodīšanas gadījumiem to akreditācijas valstī, un par pasākumiem, kas veikti to apkarošanai. Kompetentajām iestādēm ir lietderīgi ņemt vērā minētos un līdzīgus attiecīgo starptautisko un pilsoniskās sabiedrības organizāciju ziņojumus, pieņemot lēmumus par atļauju pieteikumiem. Šiem ziņojumiem būtu jāapraksta arī ierīces, kas lietotas trešās valstīs, lai izpildītu nāvessodu vai spīdzinātu un citādi nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu. ê 2016/2134 20. apsvērums (pielāgots) (44)Muitas iestādēm būtu jāapmainās ar noteiktu informāciju ar citām muitas iestādēm, izmantojot muitas riska pārvaldības sistēmu, saskaņā ar Savienības tiesību aktiem muitas jomā, savukārt šajā Regulā minētajām kompetentajām iestādēm būtu jāapmainās ar noteiktu informāciju ar citām kompetentām iestādēm. Ir lietderīgi prasīt, lai kompetentās iestādes izmantotu drošu un šifrētu sistēmu, apmainoties ar informāciju par aizliegumiem. Šajā nolūkā Komisijai būtu jādara pieejama jauna funkcija jau esošajā sistēmā, kas izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 428/2009 19. panta 4. punktu. ê 2016/2134 21. apsvērums (pielāgots) (45)Ciktāl tas skar personas datus, informācijas apstrādei un apmaiņai jānotiek saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem par personas datu apstrādi un apmaiņu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 95/46/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 45/2001. ê 2016/2134 22. apsvērums (pielāgots) (46)Lai pieņemtu noteikumus, kas nepieciešami šīs Regulas piemērošanai, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz grozījumu izdarīšanu šīs Regulas I līdz IX pielikumā. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

ê 2016/2134 23. apsvērums (47)Lai Savienība varētu ātri reaģēt gadījumos, kad ir izstrādātas jaunas preces, kas varētu tikt izmantotas nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai, un kad pastāv acīmredzams un tūlītējs risks, ka šīs preces varētu izmantot nolūkiem, kas ir saistīti ar šiem cilvēktiesību pārkāpumiem, ir lietderīgi paredzēt attiecīgā Komisijas akta tūlītēju piemērošanu, ja šīs Regulas II vai III pielikuma grozījumu gadījumā nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ ir nepieciešami šādi grozījumi. Lai Savienība varētu ātri reaģēt gadījumos, kad viena vai vairākas trešās valstis vai nu apstiprina noteiktu preču izmantošanu nāvessoda izpildei, vai arī uzņemas vai pārkāpj starptautiskas saistības par nāvessoda atcelšanu attiecībā uz visiem noziegumiem, ir lietderīgi paredzēt attiecīgā Komisijas akta tūlītēju piemērošanu, ja šīs Regulas IV vai V pielikuma grozījumu gadījumā tas ir nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ. Steidzamības procedūras gadījumā ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. ê 2016/2134 24. apsvērums (48)Būtu jāizveido koordinācijas grupa. Tai vajadzētu būt platformai, kur dalībvalstu eksperti un Komisija apmainās ar informāciju par administratīvo praksi un apspriež ar šīs regulas interpretāciju saistītus jautājumus, tehniskas problēmas saistībā ar uzskaitītajām precēm, jaunākos ar šo regulu saistītos notikumus un jebkādus citus iespējamus jautājumus. Šī grupa jo īpaši varētu apspriest jautājumus saistībā ar preču būtību un paredzēto iedarbību, preču pieejamību trešās valstīs un to, vai attiecīgās preces ir konkrēti izstrādātas vai pielāgotas nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. Ja Komisija nolemj deleģēto aktu izstrādē apspriesties ar šo grupu, tas būtu jādara atbilstīgi principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. ê 2016/2134 25. apsvērums (49)Komisija neiegādājas ierīces tiesībaizsardzības nolūkiem, jo tā nav atbildīga par likumības un kārtības uzturēšanu, tiesvedību krimināllietās vai tiesas lēmumu izpildi krimināllietās. Tādēļ būtu jāievieš procedūra, lai nodrošinātu, ka Komisija saņem informāciju par sarakstā neiekļautām ierīcēm un ražojumiem, kuri kalpo tiesībaizsardzības mērķiem un kurus tirgo Savienībā, lai tādējādi nodrošinātu, ka tādu preču saraksti, kuru tirdzniecība ir aizliegta vai tiek kontrolēta, tiek atjaunināti, lai ņemtu vērā jaunos notikumus. Dalībvalstij, iesniedzot pieteikumu Komisijai par preču iekļaušanu šīs Regulas II, III vai IV pielikumā, tas būtu jānosūta arī pārējām dalībvalstīm. ê 1236/2005 21. apsvērums (pielāgots) (50)Šīs regulas pasākumu mērķis ir trešās valstīs novērst gan nāvessodu izpildi, gan spīdzināšanu un citas nežēlīgas, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu. Tie ietver ierobežojumus tādu ierīču un preču tirdzniecībai ar trešām valstīm, ko varētu izmantot, lai izpildītu nāvessodu vai spīdzinātu un citādi nežēlīgi, pazemojoši vai necilvēcīgi rīkoties vai sodīt. Uzskata, ka nav vajadzīgi izveidot līdzīgu kontroli pār Ö Savienības Õ darījumiem, jo dalībvalstīs nāvessods nepastāv un dalībvalstis būs paredzējušas atbilstīgus pasākumus, lai pasludinātu par nelikumīgu un novērstu spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu. ê 1236/2005 22. apsvērums (pielāgots) (51)Ö ES Politikas Õ pamatnostādnes Ö attiecībā uz trešām valstīm par spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību un sodīšanu Õ paredzēts, ka – lai sasniegtu mērķi veikt iedarbīgus pasākumus pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu – būtu jāveic pasākumi, lai novērstu tādu ierīču lietošanu, ražošanu un tirdzniecību, kas ir paredzētas, lai spīdzinātu vai nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu. Dalībvalstīm ir jāievieš un jāīsteno vajadzīgie ierobežojumi attiecībā uz šādu ierīču lietošanu un ražošanu. ê 1236/2005 24. apsvērums (52)Komisijai un dalībvalstīm būtu vienai otru jāinformē par saskaņā ar šo regulu veiktajiem pasākumiem un par citu nozīmīgu informāciju, kas ir to rīcībā saistībā ar šo regulu. ê 1236/2005 26. apsvērums

(53)Dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un jānodrošina to īstenošana. Šīm sankcijām vajadzētu būt efektīvām, samērīgām un preventīvām, ê 1236/2005 (pielāgots) IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I NODAĻA Priekšmets, darbības joma un definīcijas ê 2016/2134 1. pants 1. punkts 1. pants Priekšmets Ar šo regulu nosaka Savienības noteikumus, kas reglamentē tādu preču tirdzniecību ar trešām valstīm, ko varētu izmantot, lai izpildītu nāvessodu vai spīdzinātu, vai citādi nežēlīgi, necilvēcīgi vai pazemojoši rīkotos vai sodītu, kā arī noteikumus, kas reglamentē ar šīm precēm saistīto starpniecības pakalpojumu un tehniskās palīdzības sniegšanu, apmācību un reklamēšanu. ê 1236/2005 2. pants Definīcijas Šajā regulā: ê 2016/2134 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts a)“spīdzināšana” ir jebkura rīcība, ar kuru kādai personai tīši nodara stipras fiziskas vai garīgas sāpes, ar nolūku no viņas vai trešās personas iegūt informāciju vai atzīšanos, sodot viņu par darbību, kuru izdarījusi viņa vai trešā persona, vai tiek turēta aizdomās par tās izdarīšanu, vai, iebiedējot vai piespiežot viņu vai trešo personu, vai ar jebkuru nolūku, kas balstās uz jebkāda veida diskrimināciju, ja šādas sāpes vai ciešanas nodarītas ar valsts amatpersonas vai citu personu, kas pilda dienesta pienākumus, kūdīšanu vai piekrišanu vai klusējošu piekrišanu. Taču šis termins neietver sāpes vai ciešanas, kuras ir vienīgi likumīgu sankciju izraisītas, kuras ir šādām sankcijām raksturīgas vai ir ar tām saistītas. Nāvessodu nekādos apstākļos neuzskata par likumīgu sodu; b)“cita nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana” ir rīcība, ar kuru kādai personai tiek tīši nodarītas fiziskas vai garīgas sāpes vai ciešanas, kas sasniedz minimālu smaguma apmēru, ja šādas sāpes vai ciešanas ir nodarītas ar valsts amatpersonu vai citu personu, kas pilda dienesta pienākumus, kūdīšanu vai piekrišanu vai klusējošu piekrišanu. Taču šis termins neietver sāpes vai ciešanas, kuras ir vienīgi likumīgu sankciju izraisītas, kuras ir šādām sankcijām raksturīgas vai ir ar tām saistītas. Nāvessodu nekādos apstākļos neuzskata par likumīgu sodu;

c)“tiesībaizsardzības iestāde” ir jebkura iestāde, kas ir atbildīga par noziedzīgu nodarījumu novēršanu, atklāšanu, izmeklēšanu, apkarošanu un sodīšanu, tostarp, bet ne tikai, policija, prokurori, tiesu iestādes, visas valsts vai privātās ieslodzījuma vietas un vajadzības gadījumā visi valsts drošības spēki un militārās iestādes; d)“eksports” ir preču izvešana no Savienības muitas teritorijas, tostarp tādu preču izvešana, kam vajadzīga muitas deklarācija, kā arī preču izvešana pēc to uzglabāšanas brīvajā zonā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 nozīmē; e)“imports” ir preču ievešana Savienības muitas teritorijā, tostarp pagaidu uzglabāšana, novietošana brīvajā zonā, īpašas procedūras piemērošana un laišana brīvā apgrozībā Regulas (ES) Nr. 952/2013 nozīmē; ê 1236/2005 f)“tehniskā palīdzība” ir tehniskais atbalsts, kas saistīts ar labošanu, izstrādāšanu, ražošanu, testēšanu, uzturēšanu, montāžu vai jebkuru citu tehnisku pakalpojumu un var izpausties kā instruktāžas, padomdevēju, mācību, darba zināšanu vai prasmju nodošanas vai konsultāciju pakalpojums. Tehniskā palīdzība ietver palīdzības mutiskās formas; g)“muzejs” ir bezpeļņas pastāvīga iestāde, kas kalpo sabiedrībai un tās attīstībai un kas ir publiski pieejama, un kas studiju, izglītības un izklaides nolūkos iegādājas, uzglabā, pēta, popularizē un izstāda materiāla rakstura liecības par cilvēkiem un to vidi; ê 2016/2134 1. panta 2. punkta b) apakšpunkts h)“kompetentā iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kā uzskaitīts I pielikumā, kas saskaņā ar 20. pantu ir tiesīga pieņemt lēmumu par atļaujas pieteikumu vai aizliegt eksportētājam izmantot Savienības vispārējo eksporta atļauju; i)“pieteikuma iesniedzējs” ir: 1)eksportētājs – attiecībā uz 3., 11. vai 16 pantā minēto eksportu; 2)fiziska vai juridiska persona, struktūra vai organizācija, kas pārvadā preces Savienības muitas teritorijā – attiecībā uz 5 pantā minēto tranzītu; 3)tehniskās palīdzības sniedzējs – attiecībā uz 3. pantā minētās tehniskās palīdzības sniegšanu; 4)muzejs, kurā preces izstādīs, – attiecībā uz 4. pantā minētās tehniskās palīdzības importu un sniegšanu; 5)tehniskās palīdzības sniedzējs vai starpnieks – attiecībā uz 15 pantā minētās tehniskās palīdzības vai 18 pantā minētās starpniecības pakalpojumu sniegšanu; ê 2016/2134 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts j)“savienības muitas teritorija” ir teritorija Regulas (ES) Nr. 952/2013 4. panta nozīmē; k)“starpniecības pakalpojumi” ir:

1)darījumu apspriešana vai organizēšana, lai veiktu attiecīgo preču iegādi, tirdzniecību vai piegādi no vienas trešās valsts uz citu trešo valsti; vai 2)trešās valstīs esošu attiecīgo preču pārdošana vai iegāde, lai tās nodotu citai trešai valstij. Šajā regulā vienīgi papildpakalpojumu sniegšana nav ietverta šajā definīcijā. Papildpakalpojumi ir pārvadāšana, finanšu pakalpojumi, apdrošināšana vai pārapdrošināšana vai vispārēja reklāma un noieta veicināšanas pasākumi; l)“starpnieks” ir fiziska vai juridiska persona, struktūra vai organizācija, tostarp partnerība, kas ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību dalībvalstī un sniedz k) apakšpunktā definētos pakalpojumus no Savienības; fiziska persona, kurai ir dalībvalsts pilsonība, neatkarīgi no dzīvesvietas valsts, un kura sniedz šādus pakalpojumus no Savienības; kā arī juridiska persona, struktūra vai organizācija, kas reģistrēta vai izveidota saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesībām, neatkarīgi no uzņēmējdarbības veikšanas valsts, un sniedz šādus pakalpojumus no Savienības; m)“tehniskās palīdzības sniedzējs” ir fiziska vai juridiska persona, struktūra vai organizācija, tostarp partnerība, kas ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību dalībvalstī un sniedz f) apakšpunktā definēto tehnisko palīdzību no Savienības; fiziska persona, kurai ir dalībvalsts pilsonība, neatkarīgi no dzīvesvietas valsts, un kura sniedz šādu palīdzību no Savienības; kā arī juridiska persona, struktūra vai organizācija, kas reģistrēta vai izveidota saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesībām, neatkarīgi no uzņēmējdarbības veikšanas valsts, un sniedz šādu palīdzību no Savienības; n)“eksportētājs” ir fiziska vai juridiska persona, struktūra vai organizācija, tostarp partnerība, kuras vārdā iesniegta eksporta deklarācija, t. i., persona, struktūra vai organizācija, kurai eksporta deklarācijas pieņemšanas laikā ir līgums ar saņēmēju attiecīgajā trešā valstī un kurai ir nepieciešamās pilnvaras sūtīt preces ārpus Savienības muitas teritorijas. Ja nav noslēgts šāds eksporta līgums vai minētā līguma īpašnieks nerīkojas savā vārdā, eksportētājs ir persona, struktūra vai organizācija, kurai ir nepieciešamās pilnvaras sūtīt preces ārpus Savienības muitas teritorijas. Gadījumos, kad pirmtiesības rīkoties ar minētajām precēm ir personai, struktūrai vai organizācijai, kas ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, saskaņā ar minēto līgumu uzskata, ka eksportētājs ir līgumslēdzēja puse, kas ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību Savienībā; o)“savienības vispārējā eksporta atļauja” ir atļauja d) apakšpunktā definētajam eksportam uz konkrētām galamērķa valstīm, kura pieejama visiem eksportētājiem, kuri ievēro tās lietošanas nosacījumus un prasības, kas norādītas V pielikumā; p)“individuālā atļauja” ir atļauja, ko piešķir: 1)vienam konkrētam eksportētājam attiecībā uz d) apakšpunktā definēto eksportu vienam tiešajam lietotājam vai saņēmējam trešā valstī un kas attiecas uz vienu vai vairākām precēm; 2)vienam konkrētam starpniekam attiecībā uz k) apakšpunktā definēto starpniecības pakalpojumu sniegšanu vienam tiešajam lietotājam vai saņēmējam trešā valstī un kas attiecas uz vienu vai vairākām precēm; vai 3)fiziskai vai juridiskai personai, struktūrai vai organizācijai, kas pārvadā preces Savienības muitas teritorijā s) apakšpunktā definētā tranzīta nolūkos; q)“visaptverošā atļauja” ir atļauja, ko piešķir vienam konkrētam eksportētājam vai starpniekam attiecībā uz III vai IV pielikumā uzskaitīto preču veidu un kura var būt derīga: 1)d) apakšpunktā definētajam eksportam vienam vai vairākiem konkrētiem tiešajiem lietotājiem vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs; 2)d) apakšpunktā definētajam eksportam vienam vai vairākiem konkrētiem izplatītājiem vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs, ja eksportētājs ir III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā vai IV pielikuma 1. iedaļā iekļauto preču ražotājs; 3)starpniecības pakalpojumu sniegšanai attiecībā uz trešā valstī esošu preču transfēru vienam vai vairākiem konkrētiem tiešajiem lietotājiem vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs; 4)starpniecības pakalpojumu sniegšanai attiecībā uz trešā valstī esošu preču transfēru vienam vai vairākiem konkrētiem izplatītājiem vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs, ja starpnieks ir III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā vai IV pielikuma 1. iedaļā iekļauto preču ražotājs; r)“izplatītājs” ir uzņēmējs, kurš veic vairumtirdzniecību saistībā ar III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā vai IV pielikuma 1. iedaļā uzskaitītajām precēm, piemēram, iegādājas šādas preces no ražotājiem, vai kurš ir šādu preču īpašnieks, piegādā vai eksportē tās; šādu preču vairumtirdzniecības darbības neietver slimnīcu, farmaceitu vai medicīnas darbinieku veiktu iepirkumu, kad šādas preces ir paredzēts vienīgi nodot sabiedrībai; s)“tranzīts” ir ārpussavienības preču pārvadāšana Savienības muitas teritorijā, šķērsojot to, ja galamērķis ir ārpus Savienības muitas teritorijas. ê 1236/2005

II NODAĻA Preces, kurām nav cita praktiska izmantojuma, kā vien nāvessoda izpilde, spīdzināšana un cita nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana 3. pants Eksporta aizliegums ê 2016/2134 1. panta 3. punkts 1. Ir aizliegts jebkāds II pielikumā uzskaitīto preču eksports neatkarīgi no šādu preču izcelsmes. Regulas II pielikumā iekļauj preces, kurām nav cita praktiska izmantojuma, kā vien nāvessoda izpilde vai spīdzināšana un cita nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana. Tehniskās palīdzības sniedzējam ir aizliegts sniegt ar II pielikumā uzskaitītajām precēm saistītu tehnisko palīdzību jebkurai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī, par atlīdzību vai bez tās. ê 1236/2005 2. Atkāpjoties no 1. punkta, kompetentā iestāde var atļaut II pielikumā uzskaitīto preču eksportu un attiecīgās tehniskās palīdzības piegādes, ja pierāda, ka valstī, uz kuru preces eksportēs, tās lietos vienīgi ar nolūku tās publiski izstādīt muzejā to vēsturiskās nozīmes dēļ. 4. pants Importa aizliegums ê 2016/2134 1. panta 4. punkts 1. Ir aizliegts jebkāds II pielikumā uzskaitīto preču imports neatkarīgi no šādu preču izcelsmes. Personām, struktūrām vai organizācijām Savienībā ir aizliegts saņemt ar II pielikumā uzskaitītajām precēm saistītu tehnisko palīdzību no personām, struktūrām vai organizācijām, kas to sniedz no trešām valstīm, par atlīdzību vai bez tās. ê 1236/2005

2. Atkāpjoties no 1. punkta, kompetentā iestāde var atļaut II pielikumā uzskaitīto preču importu un attiecīgās tehniskās palīdzības piegādes, ja pierāda, ka dalībvalstī, uz kuru preces nosūtīs, šādas preces lietos vienīgi ar nolūku tās publiski izstādīt muzejā to vēsturiskās nozīmes dēļ. ê 2016/2134 1. panta 5. punkts (pielāgots) 5. pants Tranzīta aizliegums 1. Ir aizliegts jebkāds II pielikumā uzskaitīto preču tranzīts. 2. Atkāpjoties no 1. punkta, kompetentā iestāde var atļaut II pielikumā uzskaitīto preču tranzītu, ja tiek pierādīts, ka galamērķa valstī tās lietos vienīgi ar nolūku tās publiski izstādīt muzejā to vēsturiskās nozīmes dēļ. 6. pants Starpniecības pakalpojumu aizliegums Starpniekam ir aizliegts jebkurai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī sniegt starpniecības pakalpojumus saistībā ar II pielikumā uzskaitītajām precēm, neatkarīgi no šādu preču izcelsmes. 7. pants Aizliegums sniegt apmācību Tehniskās palīdzības sniedzējam vai starpniekam ir aizliegts sniegt vai piedāvāt jebkurai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī apmācību II pielikumā uzskaitīto preču lietošanā. 8. pants Tirdzniecības gadatirgi Jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, struktūrai vai organizācijai, tostarp partnerībai, neatkarīgi no tā, vai tā ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, vai nē, ir aizliegts Savienībā rīkotā izstādē vai gadatirgū izstādīt vai piedāvāt pārdošanai jebkuru no II pielikumā uzskaitītajām precēm, ja vien netiek pierādīts, ka attiecīgās iestādes vai gadatirgus specifikas dēļ šāda izstādīšana vai piedāvāšana pārdošanai ne ietekmē, ne veicina attiecīgo preču pārdošanu vai piegādi nevienai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī. 9. pants Reklāma Jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, struktūrai vai organizācijai, tostarp partnerībai, kas ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību dalībvalstī un kas Savienībā pārdod vai iegādājas reklāmas laukumu vai reklāmas laiku, jebkurai fiziskai personai, kurai ir dalībvalsts pilsonība un kura Savienībā pārdod vai iegādājas reklāmas laukumu vai reklāmas laiku, un jebkurai juridiskai personai, struktūrai vai organizācijai, kas ir reģistrēta vai izveidota saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem un kas Savienībā pārdod vai iegādājas reklāmas laukumu vai reklāmas laiku, ir aizliegts pārdot jebkurai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī vai iegādāties no tās reklāmas laukumu drukātajos plašsaziņas līdzekļos vai internetā vai reklāmas laiku televīzijā vai radio saistībā ar II pielikumā uzskaitītajām precēm. 10. pants

Valstu pasākumi 1. Neskarot piemērojamos Savienības noteikumus, tostarp aizliegumu diskriminēt pilsonības dēļ, dalībvalstis var pieņemt vai saglabāt valstu pasākumus, ar kuriem aizliedz pārvadājumus, finanšu pakalpojumus, apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu vai vispārēju reklāmu vai noieta veicināšanas pasākumus saistībā ar II pielikumā uzskaitītajām precēm. 2. Dalībvalstis ziņo Komisijai par visiem pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi 1. punktam, Ö vai to Õ grozījumiem Ö un Õ atcelšanu pirms to stāšanās spēkā. ê 1236/2005 III NODAĻA Preces, ko varētu izmantot nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai 11. pants Eksporta atļaujas prasība ê 2016/2134 1. panta 6. punkts 1. Jebkādam tādu preču eksportam, kas uzskaitītas III pielikumā, ir vajadzīga atļauja, neatkarīgi no šādu preču izcelsmes. Tomēr atļauja nav vajadzīga precēm, kas vienīgi šķērso Savienības muitas teritoriju, tas ir, precēm, uz kurām neattiecina muitas apstiprinātu procedūru vai izmantojumu, izņemot ārējā tranzīta procedūru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 226. pantu, tostarp ārpussavienības preču uzglabāšanu brīvā zonā. III pielikumā iekļauj tikai šādas preces, ko varētu izmantot spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai: a)preces, ko galvenokārt izmanto tiesībaizsardzības nolūkos; b)preces, kuras to konstrukcijas un tehnisko iezīmju dēļ ietver būtisku risku, ka tās varētu tikt izmantotas spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. III pielikumā neiekļauj: a)šaujamieročus, ko kontrolē saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 258/2012; b)divējāda lietojuma preces, ko kontrolē saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 428/2009; c)preces, ko kontrolē saskaņā ar Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP.

ê 1236/2005 (pielāgots) 2. Šā panta 1. punktu nepiemēro eksportam uz tām dalībvalstu teritorijām, kas uzskaitītas VI pielikumā un kas nav Ö Savienības Õ muitas teritorijas daļa, ja vien eksportējamās preces izmantos iestāde, kas gan valstī vai teritorijā, uz kuru tiek eksportēts, gan dalībvalsts pamatteritorijā, no kuras eksportē, ir atbildīga par tiesībaizsardzību. Muitas vai citām attiecīgām iestādēm ir tiesības pārbaudīt, vai šis nosacījums ir izpildīts, un tās var lemt par eksporta apturēšanu, kamēr nav veikta šāda pārbaude. 3. Šā panta 1. punktu nepiemēro eksportam uz trešām valstīm, ja preces lietos dalībvalsts civilais vai militārais personāls, kas trešā valstī saskaņā ar dalībvalstu un trešās valsts starpā slēgtiem nolīgumiem aizsardzības jomā piedalās ES vai ANO miera uzturēšanas vai krīzes pārvarēšanas operācijās. Muitai vai citām attiecīgām iestādēm ir tiesības pārbaudīt vai šis nosacījums ir izpildīts. Eksports ir apturēts, kamēr nav veikta šāda pārbaude. 12. pants Eksporta atļauju izsniegšanas kritēriji ê 2016/2134 1. panta 7. punkta a) apakšpunkts 1. Lēmumus par eksporta atļaujas pieteikumiem attiecībā uz III pielikumā uzskaitītajām precēm kompetentās iestādes pieņem, ņemot vērā visus attiecīgos apsvērumus, tostarp jo īpaši to, vai pēdējos trīs gados cita dalībvalsts ir noraidījusi atļaujas pieteikumu būtībā identiskam eksportam, un apsvērumus par paredzēto galīgo izmantojumu un novirzīšanas risku. ê 1236/2005 2. Kompetentā iestāde nepiešķir atļauju, ja ir pamatots iemesls uzskatīt, ka tiesībaizsardzības iestāde vai jebkura fiziska vai juridiska persona trešā valstī III pielikumā uzskaitītās preces varētu izmantot spīdzināšanai vai cita veida cietsirdīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai attieksmei vai sodam, tostarp likumīgiem miesas sodiem. Kompetentā iestāde ņem vērā: a)pieejamos starptautiskos tiesu spriedumus; b)ANO, Eiropas Padomes un ES kompetento struktūru atzinumus, kā arī atzinumus, kas izklāstīti ziņojumos, ko sagatavojusi Eiropas Padomes Eiropas Komiteja spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai soda novēršanai un ANO Īpašais ziņotājs par spīdzināšanu un citu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodu. Var ņemt vērā citu attiecīgu informāciju, tostarp pieejamos valstu tiesu spriedumus, ziņojumus un citu informāciju, ko sagatavojušas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kā arī informāciju par II un III pielikumā uzskaitīto preču eksporta ierobežojumiem, kurus piemēro galamērķa valstī. ê 2016/2134 1. panta 7. punkta b) apakšpunkts 3. Lai pārbaudītu paredzēto galīgo izmantojumu un novirzīšanas risku, piemēro noteikumus otrajā un trešajā daļā. Ja III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā uzskaitīto preču ražotājs lūdz atļauju eksportēt šādas preces izplatītājam, kompetentā iestāde izvērtē līgumsaistības, kādas ražotājs un izplatītājs ir noslēguši, un pasākumus, ko tie veic, lai nodrošinātu, ka šīs preces un attiecīgā gadījumā ražojumi, kuros tās tiks iestrādātas, netiks izmantoti spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. Ja atļauja ir lūgta III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā uzskaitīto preču eksportēšanai tiešajam lietotājam, kompetentā iestāde, izvērtējot novirzīšanas risku, var ņemt vērā piemērojamās līgumsaistības un tiešā lietotāja parakstītu deklarāciju par galīgo izmantojumu, ja šāda deklarācija ir sniegta. Ja nekāda deklarācija par galīgo izmantojumu nav sniegta, eksportētājam ir jāpierāda, kas būs tiešais lietotājs un kādam nolūkam preces tiks izmantotas. Ja eksportētājs neiesniedz pietiekamu informāciju par tiešo lietotāju un galīgo izmantojumu, kompetentajai iestādei ir pamatots iemesls uzskatīt, ka preces varētu tikt izmantotas spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai.

4. Novērtējot pieteikumu visaptverošas atļaujas saņemšanai, kompetentā iestāde papildus 1. punktā noteiktajiem kritērijiem ņem vērā eksportētāja izmantotos samērīgos un piemērotos līdzekļus un procedūras, lai nodrošinātu atbilstību šīs regulas noteikumiem un mērķiem, kā arī atļaujas izsniegšanas nosacījumiem. ê 2016/2134 1. panta 8. punkts 13. pants Tranzīta aizliegums Fiziskai vai juridiskai personai, struktūrai vai organizācijai, tostarp partnerībai, neatkarīgi no tā, vai tā ir dalībvalsts rezidents vai veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, ir aizliegts veikt III pielikumā uzskaitīto preču tranzītu, ja tā zina, ka kādu no šo preču sūtījuma daļām ir paredzēts izmantot spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai trešā valstī. ê 1236/2005 (pielāgots) 14. pants Valstu pasākumi 1. Neskarot 11. un 12. pantu, dalībvalsts var pieņemt vai uzturēt spēkā kāju dzelžu, ķēžu un pārnēsājamo elektrošoka ierīču eksporta un importa aizliegumu. 2. Dalībvalsts var pieprasīt atļauju attiecībā uz rokudzelžu eksportu, kuru maksimālais apkārtmērs, ieskaitot ķēdi, no rokudzelža vienas aproces ārējās malas līdz otras aproces ārējai malai aizslēgtā stāvoklī ir lielāks par 240 mm. Attiecīgā dalībvalsts šādiem rokudzelžiem piemēro III un V nodaļu. 3. Dalībvalstis ziņo Komisijai par visiem pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi 1. un 2. punktam pirms to stāšanās spēkā. ê 2016/2134 1. panta 9. punkts (pielāgots) 15. pants Prasība par atļauju sniegt noteiktus pakalpojumus 1. Par katra turpmāk minētā pakalpojuma sniegšanu jebkurai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī, ko par atlīdzību vai bez tās veic attiecīgi tehniskās palīdzības sniedzējs vai starpnieks, ir vajadzīga atļauja: a)tehniskā palīdzība, kas saistīta ar III pielikumā uzskaitītajām precēm, neatkarīgi no šādu preču izcelsmes; un b)starpniecības pakalpojumi, kas saistīti ar III pielikumā uzskaitītajām precēm, neatkarīgi no šādu preču izcelsmes.

2. Lemjot par atļaujas pieteikumiem attiecībā uz tādu starpniecības pakalpojumu sniegšanu, kas saistīti ar III pielikumā uzskaitītajām precēm, mutatis mutandis piemēro 12. pantu. Lemjot par atļaujas pieteikumiem attiecībā uz tādas tehniskās palīdzības sniegšanu, kas saistīta ar III pielikumā uzskaitītajām precēm, ņem vērā 12. pantā noteiktos kritērijus, lai izvērtētu: a)vai tehniskā palīdzība tiktu sniegta personai, struktūrai vai organizācijai, kas preces, ar kurām tehniskā palīdzība saistīta, varētu izmantot spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai; un b)vai tehniskā palīdzība tiktu izmantota, lai remontētu, izstrādātu, ražotu, testētu, uzturētu vai montētu III pielikumā uzskaitītas preces vai sniegtu tehnisko palīdzību personai, struktūrai vai organizācijai, kas preces, ar kurām tehniskā palīdzība ir saistīta, varētu izmantot spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai. 3. Šā panta 1. punktu nepiemēro tehniskās palīdzības sniegšanai, ja: a)tehnisko palīdzību sniedz dalībvalsts tiesībaizsardzības iestādei vai 11. panta 3. punkta pirmajā teikumā norādītajam dalībvalsts militārajam vai civilajam personālam; b)tehniskā palīdzība izpaužas kā publiski pieejamas informācijas sniegšana; vai c)tehniskā palīdzība ir nepieciešamais minimums tādu III pielikumā uzskaitīto preču uzstādīšanai, ekspluatācijai, uzturēšanai vai remontam, kuru eksportu saskaņā ar šo regulu ir atļāvusi kompetentā iestāde. 4. Neskarot 1. punktu, dalībvalsts var saglabāt aizliegumu tādu starpniecības pakalpojumu sniegšanai, kas saistīti ar kāju dzelžiem, vairāku personu ķēdēm un pārnēsājamām elektrošoka ierīcēm. Ja dalībvalsts saglabā šādu aizliegumu, tā informē Komisiju, ja pasākumi, Ö kas pieņemti un paziņoti iepriekš saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1236/2005 7.a panta 4. Punktu, Õ ir grozīti vai atcelti. ê 2016/2134 1. panta 10. punkts IV NODAĻA Preces, ko varētu izmantot nāvessoda izpildei 16. pants Prasība par eksporta atļauju 1. Jebkuram IV pielikumā uzskaitīto preču eksportam ir vajadzīga atļauja neatkarīgi no šādu preču izcelsmes. Tomēr atļauja nav vajadzīga precēm, kas vienīgi šķērso Savienības muitas teritoriju, tas ir, precēm, uz kurām neattiecina muitas apstiprinātu procedūru vai izmantojumu, izņemot ārējā tranzīta procedūru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 226. pantu, tostarp ārpussavienības preču uzglabāšanu brīvā zonā. IV pielikumā iekļauj tikai preces, kuras varētu tikt izmantotas nāvessoda izpildei un attiecībā uz kurām ir apstiprināts vai kuras faktiski tiek izmantotas, lai izpildītu nāvessodu vienā vai vairākās trešās valstīs, kas nav atcēlušas nāvessodu. Šajā pielikumā neiekļauj: a)šaujamieročus, ko kontrolē saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 258/2012; b)divējāda lietojuma preces, ko kontrolē saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 428/2009; un c)preces, ko kontrolē saskaņā ar Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP.

2. Ja saskaņā ar šo regulu zāļu eksportam ir vajadzīga eksporta atļauja un uz eksportu arī attiecas prasība par atļauju saskaņā ar starptautisku konvenciju par narkotiskām un psihotropām vielām, piemēram, saskaņā ar 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām, dalībvalstis, lai īstenotu saistības, kas tām noteiktas ar šo regulu un attiecīgo konvenciju, var piemērot vienotu procedūru. 17. pants Eksporta atļauju piešķiršanas kritēriji 1. Lēmumus par eksporta atļaujas pieteikumiem attiecībā uz IV pielikumā uzskaitītajām precēm kompetentās iestādes pieņem, ņemot vērā visus attiecīgos apsvērumus, tostarp jo īpaši to, vai pēdējos trīs gados cita dalībvalsts ir noraidījusi atļaujas pieteikumu būtībā identiskam eksportam, un apsvērumus par paredzēto galīgo izmantojumu un novirzīšanas risku. 2. Kompetentā iestāde nepiešķir atļauju, ja ir pamatots iemesls uzskatīt, ka IV pielikumā uzskaitītās preces varētu tikt izmantotas nāvessoda izpildei trešā valstī. 3. Lai pārbaudītu paredzēto galīgo izmantojumu un novirzīšanas risku, piemēro noteikumus otrajā, trešajā un ceturtajā daļā. Ja IV pielikuma 1. iedaļā uzskaitīto preču ražotājs lūdz atļauju eksportēt šādus ražojumus izplatītājam, kompetentā iestāde izvērtē līgumsaistības, kādas ražotājs un izplatītājs ir noslēguši, un pasākumus, ko tie veic, lai nodrošinātu, ka šīs preces netiks izmantotas nāvessoda izpildei. Ja atļauja ir lūgta IV pielikuma 1. iedaļā uzskaitīto preču eksportēšanai tiešajam lietotājam, kompetentā iestāde, izvērtējot novirzīšanas risku, var ņemt vērā piemērojamās līgumsaistības un tiešā lietotāja parakstītu deklarāciju par galīgo izmantojumu, ja šāda deklarācija ir sniegta. Ja deklarācija par galīgo izmantojumu nav sniegta, eksportētājam ir jāpierāda, kas būs tiešais lietotājs un kādam nolūkam preces tiks izmantotas. Ja eksportētājs neiesniedz pietiekamu informāciju par tiešo lietotāju un galīgo izmantojumu, kompetentajai iestādei ir pamatots iemesls uzskatīt, ka preces varētu tikt izmantotas nāvessoda izpildei. Komisija sadarbībā ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm var pieņemt paraugprakses pamatnostādnes par to, kā izvērtēt galīgo izmantojumu un tehniskās palīdzības sniegšanas nolūku. 4. Novērtējot visaptverošas atļaujas pieteikumu, kompetentā iestāde papildus 1. punktā noteiktajiem kritērijiem ņem vērā, vai eksportētājs izmanto samērīgus un piemērotus līdzekļus un procedūras, lai nodrošinātu atbilstību šīs regulas noteikumiem un mērķiem, kā arī atļaujas izsniegšanas nosacījumiem. 18. pants Tranzīta aizliegums Fiziskai vai juridiskai personai, struktūrai vai organizācijai, arī partnerībai, neatkarīgi no tā, vai tā ir kādas dalībvalsts rezidents vai veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, ir aizliegts veikt IV pielikumā uzskaitīto preču tranzītu, ja tā zina, ka kādu no šo preču sūtījuma daļām ir paredzēts izmantot nāvessoda izpildei trešā valstī. 19. pants Atļaujas prasība noteiktiem pakalpojumiem 1. Katrai turpmāk minēto pakalpojumu sniegšanai jebkurai personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī, ko par atlīdzību vai bez tās sniedz attiecīgi tehniskās palīdzības sniedzējs vai starpnieks, nepieciešama atļauja: a)tehniskā palīdzība, kas saistīta ar IV pielikumā uzskaitītajām precēm, neatkarīgi no šādu preču izcelsmes; un b)starpniecības pakalpojumi, kas saistīti ar IV pielikumā uzskaitītajām precēm, neatkarīgi no šādu preču izcelsmes. 2. Lemjot par atļaujas pieteikumiem attiecībā uz tādu starpniecības pakalpojumu sniegšanu, kas saistīti ar IV pielikumā uzskaitītajām precēm, mutatis mutandis piemēro 17. pantu. Lemjot par atļaujas pieteikumiem attiecībā uz tādas tehniskās palīdzības sniegšanu, kas saistīta ar IV pielikumā uzskaitītajām precēm, ņem vērā 17. pantā noteiktos kritērijus, lai izvērtētu:

a)vai tehniskā palīdzība tiktu sniegta personai, struktūrai vai organizācijai, kas preces, ar kurām tehniskā palīdzība saistīta, varētu izmantot nāvessoda izpildei; un b)vai tehniskā palīdzība tiktu izmantota, lai remontētu, izstrādātu, ražotu, testētu, uzturētu vai montētu IV pielikumā uzskaitītas preces personai, struktūrai vai organizācijai, kas varētu preces, ar ko tehniskā palīdzība ir saistīta, izmantot nāvessoda izpildei, vai lai sniegtu tai tehnisko palīdzību. 3. Šā panta 1. punktu nepiemēro tehniskās palīdzības sniegšanai, ja: a)tehniskā palīdzība izpaužas kā publiski pieejamas informācijas sniegšana; vai b)tehniskā palīdzība ir nepieciešamais minimums tādu IV pielikumā uzskaitītu preču uzstādīšanai, ekspluatācijai, uzturēšanai un remontam, kuru eksportu saskaņā ar šo regulu ir atļāvusi kompetenta iestāde. ê 1236/2005 V NODAĻA Atļaujas piešķiršanas procedūra ê 2016/2134 1. panta 11. punkts (pielāgots) 20. pants Atļauju veidi un izdevējiestādes 1. Ar šo regulu ievieš Savienības vispārējo eksporta atļauju noteiktiem eksporta veidiem, kā noteikts V pielikumā. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā eksportētājs ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību, var aizliegt eksportētājam izmantot šo atļauju, ja ir pamatotas aizdomas par eksportētāja spēju ievērot šādas atļaujas nosacījumus vai eksporta kontroles tiesību aktu noteikumus. Dalībvalstu kompetentās iestādes apmainās ar informāciju par visiem eksportētājiem, kuriem atņemtas tiesības izmantot Savienības vispārējo eksporta atļauju, ja vien tās nekonstatē, ka konkrēts eksportētājs nemēģinās IV pielikumā uzskaitītās preces eksportēt caur citas dalībvalsts teritoriju. Šai apmaiņai ar informāciju izmanto drošu un kodētu sistēmu. 2. Atļauju eksportēt preces, kuras nav minētas 1. pantā un kurām saskaņā ar šo regulu ir vajadzīga atļauja, piešķir I pielikumā minēta kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā eksportētājs ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību. Šāda atļauja var būt individuālā vai visaptverošā atļauja, ja tā attiecas uz III vai IV pielikumā uzskaitītajām precēm. Atļauja, kas saistīta ar II pielikumā uzskaitītajām precēm, ir individuālā atļauja. 3. II pielikumā uzskaitītu preču tranzīta atļauju piešķir I pielikumā minēta kompetentā iestādē dalībvalstī, kurā fiziskā vai juridiskā persona, struktūra vai organizācija, kas transportē preces Savienības muitas teritorijā, ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību. Ja šī persona, struktūra vai organizācija nav rezidents vai neveic uzņēmējdarbību nevienā dalībvalstī, atļauju piešķir tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā notiek preču ievešana Savienības muitas teritorijā. Šāda atļauja ir individuālā atļauja. 4. Atļauju importēt preces, kurām saskaņā ar šo regulu ir vajadzīga atļauja, piešķir I pielikumā minēta kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā muzejs atrodas. Atļauja, kas saistīta ar II pielikumā uzskaitītajām precēm, ir individuālā atļauja. 5. Atļauju ar II pielikumā uzskaitītajām precēm saistītas tehniskās palīdzības sniegšanai piešķir:

a)I pielikumā minēta kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā tehniskās palīdzības sniedzējs ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību, vai, ja šādas dalībvalsts nav, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras valstspiederīgais ir tehniskās palīdzības sniedzējs vai saskaņā ar kuras tiesību aktiem tas ir reģistrēts vai izveidots, ja palīdzība sniedzama muzejam trešā valstī; vai b)I pielikumā minēta kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā muzejs atrodas, ja palīdzība sniedzama muzejam Savienībā. 6. Ar III pielikumā vai IV pielikumā uzskaitītām precēm saistītas tehniskās palīdzības sniegšanas atļauju piešķir I pielikumā minēta kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā tehniskās palīdzības sniedzējs ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību, vai, ja šādas dalībvalsts nav, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras valstspiederīgais ir tehniskās palīdzības sniedzējs vai saskaņā ar kuras tiesību aktiem tas ir reģistrēts vai izveidots. 7. Ar III pielikumā vai IV pielikumā uzskaitītām precēm saistītas starpniecības pakalpojumu sniegšanas atļauju piešķir I pielikumā minēta kompetentā iestāde dalībvalstī, kurā starpnieks ir rezidents vai veic uzņēmējdarbību, vai, ja šādas dalībvalsts nav, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras valstspiederīgais ir starpnieks vai saskaņā ar kuras tiesību aktiem tas ir reģistrēts vai izveidots. Šādu atļauju piešķir noteiktam daudzumam konkrētu preču, kuras pārvadā starp divām vai vairākām trešām valstīm. Skaidri norāda šo preču atrašanās vietu izcelsmes trešā valstī, tiešo lietotāju un precīzu tā atrašanās vietu. 8. Pieteikuma iesniedzēji kompetentajai iestādei iesniedz visu atbilstīgo informāciju, kas vajadzīga saistībā ar to pieteikumu individuālās vai visaptverošās eksporta vai starpniecības pakalpojumu atļaujas, tehniskās palīdzības atļaujas vai individuālās importa atļaujas, vai individuālās tranzīta atļaujas saņemšanai. Attiecībā uz eksportu kompetentajām iestādēm jāsaņem pilnīga informācija, jo īpaši par tiešo lietotāju, galamērķa valsti un preču galīgo izmantojumu. Attiecībā uz starpniecības pakalpojumiem kompetentajām iestādēm jāsaņem jo īpaši sīkas ziņas par preču atrašanās vietu izcelsmes trešā valstī, skaidrs preču apraksts un norāde par attiecīgo daudzumu, ziņas par darījumā iesaistītajām trešām personām, galamērķa trešo valsti, tiešo lietotāju minētajā valstī un precīzu tā atrašanās vietu. Nepieciešamības gadījumā atļaujas piešķiršanas priekšnosacījums var būt deklarācija par galīgo izmantojumu. 9. Ja ražotājs vai ražotāja pārstāvis grasās eksportēt vai pārdot un nodot III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā vai IV pielikuma 1. iedaļā minētas preces izplatītājam trešā valstī, ražotājs, atkāpjoties no 8. punkta, sniedz informāciju par noslēgtajām līgumsaistībām un īstenotajiem pasākumiem, kuru mērķis ir novērst to, ka III pielikuma 3.2. vai 3.3. punktā minētas preces izmanto spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai vai to, ka IV pielikumā minētas preces izmanto nāvessoda izpildei, par galamērķa valsti un, ja pieejama, informāciju par preču galīgo izmantojumu un tiešajiem lietotājiem. 10. Ja to pieprasa valsts preventīvais mehānisms, kas izveidots saskaņā ar 1984. gada Ö Apvienoto Nāciju Organizācijas Õ Konvencijas pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu fakultatīvo protokolu, kompetentās iestādes var nolemt darīt valsts preventīvajam mehānismam pieejamu no pieteikuma iesniedzēja saņemto informāciju par galamērķa valsti, saņēmēju, galīgo izmantojumu un tiešajiem lietotājiem vai – attiecīgā gadījumā – izplatītāju un 9. punktā minētajām līgumsaistībām un pasākumiem. Pirms kompetentās iestādes dara šo informāciju pieejamu, tās uzklausa pieteikuma iesniedzēju, un tās var noteikt šīs informācijas lietošanas ierobežojumus. Kompetentās iestādes savus lēmumus pieņem saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi. 11. Dalībvalstis izskata pieteikumus individuālās vai visaptverošās atļaujas saņemšanai termiņā, ko nosaka atbilstīgi valstu tiesību aktiem vai praksei. ê 2016/2134 1. panta 12. punkts 21. pants Atļaujas 1. Eksporta, importa un tranzīta atļaujas izsniedz, izmantojot veidlapu, kas atbilst VII pielikumā norādītajam paraugam. Starpniecības pakalpojumu atļaujas izsniedz, izmantojot veidlapu, kas atbilst VIII pielikumā norādītajam paraugam. Tehniskās palīdzības atļaujas izsniedz, izmantojot veidlapu, kas atbilst IX pielikumā norādītajam paraugam. Šīs atļaujas ir derīgas visā Savienībā. Atļaujas derīguma termiņš ir no trim līdz 12 mēnešiem ar iespēju to pagarināt uz laiku līdz 12 mēnešiem. Visaptverošas atļaujas derīguma termiņš ir no viena līdz trim gadiem ar iespēju to pagarināt uz laiku līdz diviem gadiem. 2. Saskaņā ar 12. pantu vai 17. pantu izsniegta eksporta atļauja nozīmē, ka eksportētājam ir atļauts sniegt tehnisko palīdzību tiešajam lietotājam, ciktāl šāda palīdzība ir nepieciešama, lai uzstādītu, ekspluatētu, uzturētu vai remontētu preces, par kurām piešķirta atļauja. 3. Atļaujas var izsniegt elektroniski. Attiecīgās procedūras nosaka dalībvalstis. Dalībvalstis, kas izmanto šo iespēju, par to informē Komisiju. 4. Eksporta, importa, tranzīta, tehniskās palīdzības un starpniecības pakalpojumu sniegšanas atļaujām piemēro jebkādas prasības un nosacījumus, ko kompetentā iestāde uzskata par atbilstīgiem. 5. Kompetentās iestādes, rīkojoties saskaņā ar šo regulu, var atteikties izsniegt atļauju un var anulēt, apturēt, grozīt vai atcelt jau piešķirtas eksporta atļaujas.

ê 1236/2005 22. pants Muitas formalitātes 1. Pildot muitas formalitātes, eksportētājs vai importētājs iesniedz atbilstoši aizpildītu veidlapu, kas izklāstīta VII pielikumā, tā apliecinot, ka nepieciešamās attiecīgās eksporta un importa darījumu atļaujas ir saņemtas. Ja dokuments nav aizpildīts tās dalībvalsts oficiālajā valodā, kurā pilda muitas formalitātes, eksportētājam vai importētājam var pieprasīt sniegt tulkojumu šajā oficiālajā valodā. ê 2016/2134 1. panta 13. punkts 2. Ja par II, III vai IV pielikumā uzskaitītajām precēm ir sastādīta muitas deklarācija un ir apstiprināts, ka paredzētajam eksportam vai importam nav piešķirta atļauja saskaņā ar šo regulu, muitas iestādes aiztur deklarētās preces un eksportētājam vai importētājam norāda uz iespēju pieteikties uz atļauju saskaņā ar šo regulu. Ja sešos mēnešos pēc aizturēšanas nav iesniegts atļaujas pieteikums vai ja kompetentā iestāde noraida šādu pieteikumu, muitas iestādes atbrīvojas no aizturētajām precēm saskaņā ar piemērojamām valsts tiesībām. ê 2016/2134 1. panta 14. punkts 23. pants Paziņojuma un konsultāciju prasība 1. Ja dalībvalsts kompetentās iestādes, kas minētas I pielikumā, pieņem lēmumu noraidīt pieteikumu uz atļauju saskaņā ar šo regulu vai ja tās anulē piešķirtu atļauju, dalībvalsts par to paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai. Šādu paziņojumu iesniedz ne vēlāk kā 30 dienās pēc lēmuma pieņemšanas vai atļaujas anulēšanas dienas. 2. Kompetentā iestāde, vajadzības vai atbilstīgā gadījumā izmantojot diplomātiskos kanālus, konsultējas ar iestādi vai iestādēm, kuras iepriekšējos trijos gados ir noraidījušas šajā regulā noteiktās atļaujas pieteikumu attiecībā uz eksportu, tranzītu, tehniskās palīdzības sniegšanu personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī vai starpniecības pakalpojumu sniegšanu, ja tā saņem atļaujas pieteikumu par eksportu, tranzītu, tehniskās palīdzības sniegšanu personai, struktūrai vai organizācijai trešā valstī vai starpniecības pakalpojumu sniegšanu, kas ietver darījumu, kurš ir būtībā identisks šādā iepriekšējā pieteikumā minētajam, un uzskata, ka atļauja tomēr ir piešķirama. 3. Ja pēc 2. punktā minētajām konsultācijām kompetentā iestāde nolemj piešķirt atļauju, attiecīgā dalībvalsts par šo lēmumu nekavējoties informē pārējās dalībvalstis un Komisiju un paskaidro lēmuma iemeslus, attiecīgā gadījumā sniedzot visu pamatojošo informāciju. 4. Ja atteikums piešķirt atļauju pamatots ar valsts aizliegumu saskaņā ar 14. panta 1. punktu vai 15. panta 4. punktu, tas nav uzskatāms par lēmumu, ar kuru noraida pieteikumu šā panta 1. punkta nozīmē. 5. Visus saskaņā ar šo pantu nepieciešamos paziņojumus nosūta, izmantojot drošu un kodētu sistēmu informācijas apmaiņai. ê 1236/2005 VI NODAĻA

Vispārīgi un nobeiguma noteikumi ê 2016/2134 1. panta 15. punkts 24. pants Pielikumu grozījumi Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 29. pantu attiecībā uz to, lai grozītu I līdz IX pielikumu. I pielikumā ietverto informāciju par dalībvalstu kompetentajām iestādēm groza, pamatojoties uz informāciju, kuru sniegušas dalībvalstis. Ja tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, II, III, IV vai V pielikuma grozījumu gadījumā 30. pantā paredzēto procedūru piemēro deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu. ê 2016/2134 1. panta 16. punkts 25. pants Pieprasījumi par preču iekļaušanu vienā no preču sarakstiem 1. Ikviena dalībvalsts Komisijai var nosūtīt pienācīgi pamatotu lūgumu II, III vai IV pielikumā iekļaut preces, kas konstruētas vai tiek pārdotas tiesībaizsardzības nolūkiem. Šādā pieprasījumā iekļauj informāciju par: a)preču konstrukciju un īpašībām; b)visiem nolūkiem, kādiem tās var izmantot; un c)starptautiskiem vai valsts noteikumiem, kas tiktu pārkāpti, ja preces tiktu izmantotas tiesībaizsardzības jomā. Nosūtot pieprasījumu Komisijai, pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts minēto pieprasījumu nosūta arī pārējām dalībvalstīm. 2. Komisija trīs mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas var lūgt pieprasījuma iesniedzējai dalībvalstij sniegt papildu informāciju, ja tā uzskata, ka pieprasījumā nav sniegta informācija par vienu vai vairākiem būtiskiem punktiem vai arī nepieciešama papildu informācija par vienu vai vairākiem būtiskiem punktiem. Tā informē, par kuriem punktiem nepieciešams sniegt papildu informāciju. Komisija savus jautājumus pārsūta pārējām dalībvalstīm. Pārējās dalībvalstis var Komisijai sniegt papildu informāciju pieprasījuma izvērtēšanai. 3. Ja Komisija uzskata, ka nav nepieciešams pieprasīt papildu informāciju, vai ja attiecīgā gadījumā tā ir saņēmusi pieprasīto papildu informāciju, tā divdesmit nedēļu laikā pēc attiecīgi pieprasījuma saņemšanas vai papildu informācijas saņemšanas sāk procedūru pieprasītā grozījuma pieņemšanai vai informē pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti par iemesliem to nedarīt. ê 1236/2005

26. pants Informācijas apmaiņa starp dalībvalstu iestādēm un Komisiju 1. Neskarot 23. pantu, Komisija un dalībvalstis pēc pieprasījuma viena otru informē par veiktajiem pasākumiem saskaņā ar šo regulu un iesniedz visu attiecīgo informāciju, kas ir to rīcībā saistībā ar šo regulu, jo īpaši informāciju par piešķirtajām un noraidītajām atļaujām. 2. Attiecīgā informācija par piešķirtajām un noraidītajām atļaujām ietver vismaz lēmuma veidu, lēmuma pamatojumu vai tā īsu izklāstu, saņēmēju vārdus un tiešo lietotāju vārdus, ja tie atšķiras, kā arī attiecīgo preču nosaukumus. 3. Dalībvalstis, ja iespējams, sadarbojoties ar Komisiju, sagatavo publisku ikgadēju darbības ziņojumu, sniedzot informāciju par saņemto pieteikumu skaitu, par attiecīgajām precēm un par valstīm, uz ko attiecas šie pieteikumi, un par lēmumiem, ko tās ir pieņēmušas par šiem pieteikumiem. Šajā ziņojumā neiekļauj informāciju, kuras izpaušanu dalībvalsts uzskata par tādu, kas ir pretrunā būtiskām tās drošības interesēm. ê 2016/2134 1. panta 17. punkts 4. Komisija sagatavo gada ziņojumu, par pamatu ņemot šā panta 3. punktā minētos ikgadējos darbības ziņojumus. Minēto gada ziņojumu dara publiski pieejamu. ê 1236/2005 5. Izņemot 2. punktā minēto informācijas sniegšanu pārējo dalībvalstu iestādēm un Komisijai, šis pants neskar attiecīgos valstu tiesību aktus par konfidencialitāti un profesionālo noslēpumu. 6. Atteikums piešķirt atļauju, ja tas pamatots ar valsts aizliegumu saskaņā ar 14. panta 1. punktu, nav uzskatāms par pieteikuma atteikumu šā panta 1., 2. un 3. punkta nozīmē. ê 2016/2134 1. panta 18. punkts 27. pants Personas datu apstrāde Personas datus apstrādā un ar tiem apmainās saskaņā ar noteikumiem Direktīvā 95/46/EK un Regulā (EK) Nr. 45/2001. ê 1236/2005 28. pants

Informācijas lietojums Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1049/2001 un attiecīgo valstu tiesību aktus par publisku piekļuvi dokumentiem, saskaņā ar šo regulu saņemto informāciju lieto vienīgi tiem mērķiem, kuriem tā ir pieprasīta. ê 2016/2134 1. panta 19. punkts 29. pants Deleģēšanas īstenošana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2. Pilnvaras pieņemt 24. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2016. gada 16. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu perioda beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām. 3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 24. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus. 4. Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. 5. Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei. 6. Saskaņā ar 24. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem. ê 2016/2134 1. panta 20. punkts 30. pants Steidzamības procedūra 1. Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar šo pantu, stājas spēkā nekavējoties un to piemēro, kamēr nav izteikti nekādi iebildumi atbilstīgi 2. punktam. Paziņojot deleģētu aktu Eiropas Parlamentam un Padomei, izklāsta iemeslus, kādēļ izmanto steidzamības procedūru. 2. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu saskaņā ar 29. panta 6. punktā minēto procedūru. Šādā gadījumā Komisija atceļ aktu nekavējoties pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes paziņojuma par lēmumu izteikt iebildumus. 31. pants Spīdzināšanas izskaušanas koordinācijas grupa

1. Izveido spīdzināšanas izskaušanas koordinācijas grupu, kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Katra dalībvalsts ieceļ pārstāvi šajā grupā. 2. Grupa izskata jautājumus par šīs regulas piemērošanu, tostarp – bet ne tikai – informācijas apmaiņu par administratīvo praksi un jebkādus jautājumus, ko ierosina priekšsēdētājs vai dalībvalstu pārstāvji. 3. Ja spīdzināšanas izskaušanas koordinācijas grupa uzskata par vajadzīgu, tā var apspriesties ar eksportētājiem, starpniekiem, tehniskās palīdzības sniedzējiem un citām ieinteresētajām personām, kuras skar šī regula. 4. Komisija Eiropas Parlamentam sniedz rakstisku gada ziņojumu par spīdzināšanas izskaušanas koordinācijas grupas darbībām, pārbaudēm un apspriedēm. Gada ziņojumu sagatavo, pienācīgi ņemot vērā nepieciešamību neapdraudēt fizisko vai juridisko personu komerciālās intereses. Grupas diskusijas ir konfidenciālas. 32. pants Pārskatīšana 1. Līdz 2020. gada 31. jūlijam un pēc tam reizi piecos gados Komisija pārskata šīs regulas īstenošanu un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei visaptverošu īstenošanas un ietekmes novērtējuma ziņojumu, kurā var ietvert regulas grozījumu priekšlikumus. Pārskatīšanā novērtē, vai ir nepieciešams iekļaut ES valstspiederīgo darbības ārvalstīs. Dalībvalstis Komisijai dara zināmu visu informāciju, kas vajadzīga šā ziņojuma sagatavošanai. 2. Atsevišķās ziņojuma sadaļās aplūko: a)spīdzināšanas izskaušanas koordinācijas grupu un tās darbības. Ziņojumu sagatavo, pienācīgi ņemot vērā nepieciešamību neapdraudēt fizisku vai juridisku personu komerciālās intereses. Grupas diskusijas ir konfidenciālas; b)informāciju par pasākumiem, ko dalībvalstis veic saskaņā ar 33. panta 1. punktu un ko ziņo Komisijai saskaņā ar 33. panta 2. punktu. ê 1236/2005 (pielāgots) 33. pants Sankcijas 1. Dalībvalstis pieņem noteikumus par sankcijām, ko piemēro par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. 2. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai par visiem grozījumiem, kas iespaido noteikumus par sankcijām, kas paziņoti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1236/2005 17. panta 2. punktu. 34. pants Teritoriālā piemērošana

ê 2016/2134 1. panta 21. punkts 1. Šīs regulas teritoriālā piemērošanas joma ir tāda pati kā Līgumiem, izņemot 3. panta 1. punkta pirmo daļu, 4. panta 1. punkta pirmo daļu, 5., 11., 13., 14., 16. un 18. pantu, 20. panta 1. līdz 4. punktu un 22. pantu, ko piemēro: –Savienības muitas teritorijai, –Spānijas teritorijām Seūtai un Meliljai, –Vācijas teritorijai Helgolandei. ê 1236/2005 (pielāgots) 2. Šajā regulā Helgolandi, Meliļu un Seūtu uzskata par daļu no Ö Savienības Õ muitas teritorijas. ê 35. pants Atcelšana Regulu (EK) Nr. 1236/2005 atceļ. Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu XI pielikumā. ê 1236/2005 (pielāgots) 36. pants Spēkā stāšanās Šī regula stājas spēkā Ö divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī Õ. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.