11.Tomēr šajā ietekmes novērtējumā secināts, ka jo īpaši A+ līdz A+++ klašu ieviešana ir samazinājusi energomarķējuma iedarbīgumu. Ar A+++, A++, A+ klasi energomarķējuma skalu papildināja 2010. gadā, kad pārstrādāja direktīvu, taču tagad marķējums aizvien mazāk motivē patērētājus iegādāties energoefektīvākus ražojumus. Jaunā marķējuma skala patērētājiem ir saprotama, tomēr tas ir mazinājis vēlmi maksāt vairāk par efektīvākiem ražojumiem. Patērētājus vairāk motivē atšķirība starp C un A klasi nekā atšķirība starp A+ un A+++ klasi. Ir jāņem vērā tehnikas nemitīgā attīstība, tāpēc tad, kad vairums tirgū esošo ražojumu pieder pie A+++ klases, marķējuma klašu skala ir jāatjaunina. Skalas atjaunināšana vēl nav veikta, jo nav vispāratzītu metožu. Vēl viena problēma ar energomarķējumu ir tāda, ka aizvien pieaug lielāku modeļu noiets; šie modeļi ir efektīvi un tāpēc pieder pie augstākām energoklasēm, taču absolūtā izteiksmē to energopatēriņš ir daudz lielāks nekā tāda paša veida mazākām ierīcēm.

3.Energomarķējuma un ekodizaina direktīvas izveidotas, lai risinātu vienu no pamata problēmām: ražojumiem var būt negatīva ietekme uz vidi atkarībā no tā, kā tos ražo, lieto un likvidē.

26.Kas attiecas uz patērētāju izpratni, ir skaidrs, ka burtu skalu (piem., no A+++ līdz D vai no A līdz G) patērētāji izprot labāk nekā marķējumu ar cipariem. Kas attiecas uz to, kā marķējums iespaido patērētāju lēmumus iepērkoties, A-G marķējums vispārliecinošāk rosināja patērētājus iegādāties efektīvākus ražojumus, otrajā vietā bija apgrieztā ciparu skala, savukārt marķējums ar cipariem bija pat mazāk motivējošs nekā pašreizējais marķējums no A+++ līdz D.

27.Visi varianti dod iespēju samazināt citus vides ietekmējumus, piem., siltumnīcefekta gāzu emisijas, slāpekļa oksīda emisijas un ūdens patēriņu. Tomēr, ja neskaita siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu, kas ir cieši saistīts ar energoekonomiju, pārējo vides ietekmējumu samazinājums ir pieticīgs salīdzinājumā ar energoekonomiju. Pārējos vides ietekmējumus iedarbīgāk risināt var tikai tajā variantā, ja direktīvas attiecina ne tikai uz energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem, bet arī citiem ražojumiem. Tomēr šādu citu, energopatēriņu neietekmējošu ražojumu radītais vides ietekmējums jau tiek risināts ar citiem tiesību aktiem.

28.Galvenā ekonomiskā ietekme izpaužas kā patērētāju izdevumi (iegādes izmaksas plus enerģijas izmaksas lietošanas laikā), kuri ir atkarīgi no enerģijas cenām. Pieņemot, ka enerģijas cenas līdz 2030. gadam ik gadus pieaugs par 4 %, patērētāju izdevumi visos variantos būs mazāki nekā tad, ja jauni pasākumi netiktu veikti; jo vērienīgāks ir variants, jo lielāks šis ieguvums. Ja enerģijas cenu kāpums pēc 2020. gada būtu tikai 0,5 % gadā, arī tad izdevumi visos variantos būs mazāki nekā tad, ja jauni pasākumi netiktu veikti, lai gan ne tik lielā mērā; finansiālie ietaupījumi ir līdzīgi visos variantos.

29.Visos variantos komerciālo ieņēmumu tendences ir atkarīgas no energoekonomijas tendencēm: jo vērienīgāki ir pasākumi, jo lielāki ir komerciālie ieņēmumi. Tas tāpēc, ka parasti (izņemot elektroniku) efektīvāku ražojumu iegādes izmaksas ir relatīvi augstākas. Ieņēmumu prognozes vienādi attiecas gan uz lielākiem uzņēmumiem, gan maziem un vidējiem uzņēmumiem. Aptuveni 80-85 % šo ieņēmumu palielina ES IKP. Apgaismes sektorā ieņēmumi samazinās, jo notiek pārēja uz tādiem gaismekļiem, kuru kalpošanas laiks ir ilgāks un kuri tāpēc jānomaina retāk. Telpu apsildes sektors dod ievērojamu daļu no ieņēmumu pieauguma, un tas skaidrojams ar pāreju uz ģeotermiskajiem siltumsūkņiem. Ja ģeotermisko siltumsūkņu cenas samazinātos vairāk, nekā prognozēts, visos variantus papildu ieņēmumi būtu mazāki.

30.Papildu administratīvais slogs (papildus tam, ko rada pašreizējā tiesiskā regulējuma ievērošana) uzņēmumiem ir ievērojams gadījumā, ja veic būtisku leģislatīvo reformu (2. variants), un liels gadījumā, ja veic visaptverošu reformu (3. variants). Bez tam ik pēc 5-10 gadiem rodas periodisks administratīvais slogs (50 milj. euro ražotājiem un 10 milj. euro tirgotājiem), ja tiek izvēlēts apakšvariants, kas paredz A-G marķējuma skalas atjaunināšanu. Lēš, ka 1.+ variantā paredzētās ražojumu reģistrēšanas administratīvās izmaksas ir 1,5 miljoni eiro visai nozarei kopumā. Tomēr, tā kā noteikumi ir jāpilda obligāti, ražotāji un tirgotāji var skalas atjaunināšanas un reģistrācijas izmaksas (kopā aptuveni 2-5 eurocenti uz marķētu ražojumu) novirzīt uz patērētājiem; patērētājiem šīs izmaksas daudzkārt kompensē finansiālie ieguvumi, ko dod A-G skala, kas ir patērētājiem daudz noderīgāka, lai varētu atpazīt un iegādāties efektīvākus ražojumus.

7.Secinājumi

31.Ja tiek izvēlēti tikai neleģislatīvi pasākumi (1. variants), tie var nest būtisku papildu energoekonomiju, turklāt atrisina vairākas problēmas. Tomēr ar šo variantu nav iespējams atrisināt būtisko problēmu, kas saistīta ar energomarķējuma skalu, jo analīze liecina, ka pastāv labāki risinājumi par pašreizējo skalu no A+++ līdz D.

32.Ja tiktu veikta būtiska (2. variants) un visaptveroša (3. variants) leģislatīva reforma attiecībā gan uz ekodizainu, gan energomarķējumu, tas dotu vislielāko energoekonomiju. Tomēr šie varianti radītu nesamērīgus šķēršļus starptautiskajai tirdzniecībai, jo paredz, ka visi ražojumi ir neatkarīgi jāsertificē. Savukārt, ja regulējumu attiecina arī uz energopatēriņu neietekmējošiem ražojumiem (3. variants), nav skaidrs, vai ir ievērots proporcionalitātes princips: ekodizains un energomarķējums varētu arī nebūt šādiem ražojumiem paši piemērotākie instrumenti, turklāt attiecībā uz daudzām ražojumu grupām šis pasākums pārklātos ar citām vides rīcībpolitikām. Tāpēc ir pamats uzskatīt, ka šis variants pārsniedz to, kas nepieciešams apzināto mērķu sasniegšanai.

33.Variants, kas paredz neleģislatīvus pasākumus + energomarķējuma leģislatīvus uzlabojumus (1.+ variants) šķiet optimālākais no visu ietekmju viedokļa. Ar to tiek pilnīgi vai vismaz lielā mērā risinātas visas apzinātās problēmas, un tas rada ierobežotu administratīvo slogu. Variants ietvertu apakšvariantu — A-G marķējumu —, kas ir labāks par citām marķējuma skalām. Lēš, ka 1.+ variants kombinācijā ar A-G marķējumu 2030. gadā sniegtu primārās enerģijas papildu ekonomiju 47 Mtoe apmērā.

Pārskata tabulas ar modelēšanas (par 2030. gadu) galvenajiem rezultātiem

Rezultāti neietver ietekmi, ko radītu marķējuma izkārtojuma maiņa 1. variants Jauni neleģislatīvi pasākumi 1.+ variants Jauni neleģislatīvi pasākumi + leģislatīvi uzlabojumi saistībā ar energomarķējumu 2. variants Būtiska leģislatīva reforma, ekodizains + ekomarķējums 3. variants Darbības jomas paplašināšana un tirgus uzraudzības centralizācija Ietekme uz vidi Energopatēriņš (TWh primārās enerģijas/gadā) (Mtoe primārās enerģijas/gadā) -310 -27 -490 -42 -580 -50 labāks nekā 2. variantā SEG (Mt CO2-ekv./gadā) -45 -75 -87 labāks nekā 2. variantā Ekonomiskā ietekme Patērētāju izdevumi, ja enerģijas cenas pieaug par 4 % gadā (mljrd. € gadā) -20 -27 -32 labākajā gadījumā līdzvērtīgs 2. variantam Patērētāju izdevumi, ja enerģijas cenas pēc 2020. gada pieaug par 0,5 % gadā (mljrd. € gadā) -8 -9 -10 labākajā gadījumā līdzvērtīgs pārējiem variantiem Komerciālie ieņēmumi (mljrd. € gadā) +16 +30 +35 nav pieejams Administratīvais slogs Kopējais administratīvais slogs (milj. € gadā) +3 +6 +145 +500-1000