Maksātnespējas procesa reforma tika pieņemta 2019. gadā. Grozījums paplašināja to lietu klāstu, kurās tiesa var norakstīt debitora parādus. Grozījuma pamatā bija lielais cilvēku skaits tā sauktajā parādu slazdā un šīs situācijas negatīvā ietekme uz indivīdiem un sabiedrību kopumā . Saskaņā ar jaunāko statistiku (no 2020. gada februāra) gandrīz 800 000 cilvēku, aptuveni 8 % no iedzīvotāju skaita, ir debitori tiesu izpildītāju īstenotos izpildes procesos , tajā skaitā ir daudzi gadījumi, kuros izpildes process nav samērīgs ar sākotnējo prasību. Saskaņā ar 2019. gada informāciju 90 % debitoru nebūtu spējīgi jebkad atmaksāt savus parādus un saskaras ar potenciālām iztikas līdzekļu problēmām . Šādām situācijām var būt negatīva ietekme uz dažādām pamattiesībām . Reformas mērķis ir ļaut lielākam skaitam debitoru izmantot iespēju atbrīvoties no parādsaistībām ar maksātnespējas procedūras starpniecību. Laiks rādīs, vai šis grozījums sasniegs savu mērķi.

Valdības ierosinātie Tiesas nodevu likuma grozījumi pašlaik tiek skatīti parlamentā . 2020. gada februārī prezentētais Tiesas nodevu likuma grozījumu projekts ierosina dažu tiesas nodevu visaptverošu paaugstināšanu, lai tās saskaņotu ar dzīves līmeņa paaugstināšanos kopš pēdējo grozījumu izdarīšanas 2011. gadā . Vienlaikus priekšlikums ierosina palielināt atsevišķas tiesas nodevas ar mērķi veicināt pārdomātāku vēršanos tiesā un strīdu alternatīvas izšķiršanas izmantošanu, piemēram, mierizlīgumu mediācijas ceļā . Pašlaik tiesas nodevas ir salīdzinoši zemas civillietās un patērētāju lietās, bet samērā augstas komerclietās . Apspriešanas procesā un publiskās debatēs ieinteresētās personas ir paudušas bažas par reformas ietekmi uz tiesas pieejamību, īpaši visneaizsargātākajiem sabiedrības locekļiem . Lai šo problēmu risinātu, likumprojektā ierosināts atbrīvojumu no tiesas nodevām vairs neuzskatīt par izņēmuma gadījumu. Tiesas dalībnieku, kurš spēs pierādīt, ka viņa finansiālā situācija ir sarežģīta, būs iespējams atbrīvot no tiesas nodevām.

Tieslietu ministrs ierosināja prokuratūras reformas projektu. 2019. gada jūnijā prezentētā reforma grozīs iecelšanas un atcelšanas kārtību prokuratūrā. Pašlaik Ģenerālprokuroru uz neierobežotu laiku ieceļ valdība pēc tieslietu ministra ieteikuma. Vienlaikus likumā ir noteikts, ka valdība var atcelt Ģenerālprokuroru pēc tieslietu ministra ierosinājuma, nepaskaidrojot iemeslus . Attiecībā uz citiem prokuroriem likumā ir noteikts, kura iestāde tos ieceļ, bet atlases process un prasības amata kandidātiem nav noteikti. Tieslietu ministra ierosinātā reforma nosaka, ka augsta ranga prokurori, tostarp Ģenerālprokurors, var tikt atcelti tikai ar disciplināras tiesvedības lēmumu. Tāpat tā nosaka, ka augstākā līmeņa prokurori tiktu iecelti uz septiņiem gadiem, un apraksta prasības prokurora amata kandidātiem un atlases kārtību. Kandidāti būtu jāatlasa komitejai piecu dalībnieku sastāvā, trīs no kuriem būtu jāizvirza Tieslietu ministrijai (vienam no tiem jābūt tiesnesim), viens — Ģenerālprokuratūrai un viens — augstākā līmeņa prokuroram, kurš ir atbildīgs par augstākā līmeņa prokuroru iecelšanas priekšlikuma iesniegšanu. Grozījums arī paredz, ka esošā Ģenerālprokurora pilnvaru termiņš beigsies 2023. gadā, bet divu augsto tiesu prokuroru — 2024. gadā. Apspriešanas procesā vairākas ieinteresētās personas ir paudušas bažas, ka atsevišķi ierosinātie grozījumi uzturētu spēcīgu izpildvaras iesaisti Ģenerālprokurora un citu galveno prokuroru atlasē, īpaši izvirzot atlases komitejas dalībniekus, kuri būtu atbildīgi par prokuratūras amatu kandidātu atlasi. Turklāt ieinteresētās personas ir kritizējušas to, ka, lai gan grozījumā paredzēts septiņus gadus ilgs pilnvaru termiņš augstākā līmeņa prokuroriem, esošā ģenerālprokurora un divu augsto tiesu prokuroru pilnvaru termiņi beigtos attiecīgi 2023. un 2024. gadā, jo viņi amatus jau ieņēmuši ilgāk, nekā to paredz reforma . Reformas projektu valdība vēl nav apstiprinājusi, un likumdošanas process parlamentā vēl nav sācies.

Reformas projekts par tiesnešu, prokuroru un tiesu izpildītāju disciplināro sistēmu pašlaik tiek skatīts parlamentā . Tā mērķis ir, no vienas puses, stiprināt procedūras likumības garantijas, ieviešot pārsūdzības sistēmu, un, no otras puses, vairot procedūras efektivitāti. Esošajā sistēmā nav iespējams pārsūdzēt disciplinārās tiesas lēmumu; šī tiesa ir īpašs senāts Augstākajā Administratīvajā tiesā . Reforma izveidotu divlīmeņu disciplināro sistēmu, kurā augstās tiesas darbotos kā pirmā instance un Augstākā tiesa un Augstākā administratīvā tiesa būtu apelācijas tiesa. Šāda reforma palīdzētu stiprināt tiesu sistēmas neatkarību saskaņā ar Eiropas Padomes ieteikumiem .

Parlamentā tiek apspriesta tiesnešu atlases procedūras reforma. Šīs reformas mērķis ir vairot pārredzamību un pārskatatbildību vispārējās jurisdikcijas tiesnešu un tiesu priekšsēdētāju atlasē. Kandidātu atlases process tieslietu jomas amatiem pašlaik nav likumā noteikts. Praksē kandidātus izvirza reģionālo tiesu priekšsēdētāji, kuri kandidātu sarakstu nosūta Tieslietu ministrijai. Pēc tā izskatīšanas Tieslietu ministrija nosūta galīgo kandidātu sarakstu Valsts prezidentam, kurš formāli ieceļ tiesnešus. Kandidātus augsto un reģionālo tiesu priekšsēdētāja amatam ierosina tieslietu ministrs . Ja Valsts prezidents atsakās iecelt kandidātu, viņam tas ir jāpamato. Prezidenta lēmumi par tiesnešu iecelšanu ir pakļauti izskatīšanai administratīvajās tiesās . Ierosinātie grozījumi ir vērsti uz pārredzamākas un vienotas sistēmas izveidi jaunu tiesnešu un tiesas priekšsēdētāju atlasei un iecelšanai amatā, balstoties uz precīziem, objektīviem un vienotiem kritērijiem . Reformā ir noteikts arī atlases komiteju sastāvs augsto, reģionālo un rajona tiesu priekšsēdētāju amata kandidātu atlasei. Atlases komiteju veidotu pieci dalībnieki, no kuriem divi pārstāvētu izpildvaru un trīs — tiesu iestādes; par kandidātu novērtēšanu atbildīgās atlases komitejas sastāvs ir precizēts sīkāk atkarībā no attiecīgā amata . Nodoms ir tāds, ka komitejās, kuras iesaka kandidātu galīgo sarakstu, ievērojama dalībnieku daļa pārstāvētu tiesu iestādes, tas saskan ar Eiropas Padomes ieteikumiem .

Turpinās diskusijas par likumprojektu Augstākās revīzijas iestādes pilnvaru paplašināšanai. Augstākās revīzijas iestādes pilnvaru paplašināšana ir minēta kā viena no prioritātēm jaunajā valdības paziņojumā par tās programmu . Likumprojektā paredzēts paplašināt iestādes pilnvaras, lai tā varētu revidēt publisko izdevumu pareizību un to rezultātus vietējā un reģionālā līmenī. Likums attiektos arī uz valstij piederošiem uzņēmumiem un uzņēmumiem, kuru akciju kontrolpakete pieder valstij un/vai pašvaldībām . Plānots, ka šiem pasākumiem būs pozitīva ietekme uz publisko izdevumu pārskatatbildību un pārredzamību.

Personu, par kurām veikta izmeklēšana saistībā ar korupcijas nodarījumu, tiesāto un notiesāto personu skaits pēdējos trīs gados ir svārstījies. 2017. gadā Čehijas tiesībaizsardzības iestādes sāka 115 izmeklēšanas par korupcijas nodarījumiem salīdzinājumā ar 319 izmeklēšanām 2018. gadā un 152 — 2019. gadā. 2017. gadā 148 personas tika turētas aizdomās vai tiesātas par korupcijas nodarījumiem salīdzinājumā ar 268 personām 2018. gadā un 190 — 2019. gadā . Pēdējos gados Čehijā ir izmeklētas vairākas augsta līmeņa korupcijas lietas, iespējamiem vainīgajiem izvirzītas apsūdzības un dažos gadījumos viņi tikuši notiesāti. Tomēr 62 % Čehijas respondentu 2020. gada Eirobarometra aptaujā par korupciju uzskata, ka nav pietiekami daudz sekmīgu kriminālvajāšanu, lai atturētu cilvēkus no koruptīvas prakses (ES vidējais rādītājs: 34 %) un 64 % uzskata, ka augsta līmeņa korupcijas lietas netiek pietiekami izmeklētas (ES vidējais rādītājs: 66 %). Turklāt 54 % uzņēmumu, kas tika aptaujāti 2019. gada Eirobarometra aptaujā “Businesses’ attitudes towards corruption in the EU” , uzskata, ka ir maz ticams, ka korumpētas personas tiktu sodītas ar lielu naudas sodu vai brīvības atņemšanu (ES vidējais rādītājs: 39 %).

Saskaņā ar jaunāko Transparency International 2019. gada korupcijas uztveres indeksu Čehija ieguva 56 punktus no 100 un ieņēma 13. vietu Eiropas Savienībā un 44. vietu pasaulē . 87 % respondentu 2020. gada Eirobarometra speciālaptaujā par korupciju uzskatīja, ka korupcija ir plaši izplatīta viņu valstī (ES vidējais rādītājs: 71 %), un 22 % iedzīvotāju uzskata, ka korupcija viņus skar personīgi ikdienas dzīvē (ES vidējais rādītājs: 26 %) . Uzņēmumu gadījumā 76 % uzskata, ka korupcija ir plaši izplatīta (ES vidējais rādītājs: 63 %) un 32 % uzņēmumu uzskata, ka korupcija ir problēma, nodarbojoties ar darījumdarbību Čehijā (ES vidējais rādītājs: 37 %) . 29 % iedzīvotāju uzskata, ka ir pietiekami daudz veiksmīgu kriminālvajāšanas gadījumu, kas attur cilvēkus no koruptīvas prakses (ES vidējais rādītājs: 36 %), savukārt 21 % uzņēmumu uzskata, ka cilvēki un uzņēmumi, kas pieķerti augstas amatpersonas kukuļošanā, tiek atbilstoši sodīti (ES vidējais rādītājs: 31 %).

Tiesu sistēma nesaskaras ar īpašām efektivitātes problēmām civillietās un komerclietās, bet administratīvo lietu izskatīšana vēl arvien norit lēni. Aplēstais tiesvedības ilgums civillietās un komerclietās sakrīt ar vidējo ilgumu vai ir īsāks par to, un lietu pabeigšanas koeficients liecina, ka tiesas spēj tikt galā ar ienākošajām lietām . Administratīvās lietās Čehijas paziņotie rezultāti ir viduvēji, saskaņā ar aplēsēm lēmuma pieņemšana administratīvā lietā pirmajā instancē 2018. gadā aizņēma 412 dienas . Lietu pabeigšanas koeficients ir viens no zemākajiem ES kontekstā , tas liecina par problēmām šajā jomā. Viens no iemesliem varētu būt personāla trūkums, proti, tikai aptuveni 4 % tiesnešu strādā ar administratīvām lietām . Iekšlietu ministrijas publicētie dati liecina, ka 2019. gadā pastāvēja ievērojamas reģionālas atšķirības tiesu efektivitātē . Šīs atšķirības ir saglabājušās par spīti pozitīvām tendencēm to samazināšanā. Tieslietu ministrija ir sākusi apsvērt iespējamos grozījumus Administratīvo tiesu kodeksā, lai cita starpā paātrinātu lietu izskatīšanu administratīvajās tiesās un vairotu tās efektivitāti .

Ietekmes novērtējumu veikšana un apspriedes ar ieinteresētajām personām ir iedibināta prakse tiesību aktu ieviešanā. Tiesību aktu priekšlikumus var ierosināt Deputātu palāta (viens deputāts vai deputātu grupa), Senāts (tikai kā vienots veselums), valdība un reģionālās padomes. Tiesību akta priekšlikums ietver arī paskaidrojuma rakstu, kurā jānovērtē esošā juridiskā situācija, jāpamato nepieciešamība pēc jauna regulējuma, jāapraksta sagaidāmā ekonomiskā un finanšu ietekme un jāpaskaidro priekšlikuma atbilstība konstitucionālajai kārtībai, starptautiskajiem līgumiem un pienākumiem, kas izriet no dalības Eiropas Savienībā. Ietekmes novērtējumi jāpievieno ikvienam tiesību akta priekšlikumam, ko sagatavo valdība, kā arī visiem normu priekšlikumiem, kuri, visticamāk, radīs ievērojamas izmaksas uzņēmumiem, administrācijām un iedzīvotājiem. Uz parlamenta deputātu un vietējo un reģionālo iestāžu ierosinātājiem tiesību aktu priekšlikumiem regulējuma ietekmes novērtējuma veikšana neattiecas. Valdība, kas sagatavo lielāko daļu primāro tiesību aktu, ir izveidojusi vairākas konsultatīvās un darba struktūras, kurās pārstāvēti eksperti, ieinteresētās personas vai citas iesaistītās grupas . Neskatoties uz šo visaptverošo sistēmu, ziņojuma konsultāciju laikā uzklausītās pilsoniskās sabiedrības ieinteresētās personas ir paudušas satraukumu par iespējamu konsultāciju pienākuma neievērošanu un produktīvu turpmāku pasākumu trūkumu pēc veiktajām konsultācijām . Ar Konstitucionālo tiesu, Augstāko tiesu, Augstāko Administratīvo tiesu un Ģenerālprokuratūru konsultējas gadījumos, kad tiesību akta priekšlikums ir saistīts ar to kompetenču jomām.

Čehijā ir divpalātu parlamenta sistēma ar tieši vēlētu prezidentu. Tiesību aktu priekšlikumus var iesniegt Deputātu palātas deputāts vai to grupa, Senāts, valdība vai arī augstākos pašpārvaldes reģionus pārstāvošās struktūras . Konstitucionālā tiesa var veikt ex post pārbaudi par atbilstību konstitūcijai. Līdztekus tiesu sistēmai Ombuda birojam un pilsoniskajai sabiedrībai ir sava loma līdzsvara un atsvara sistēmā.

Čehijā nav konkrētu noteikumu par plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību. Iepriekš minētais Radio un televīzijas apraides likums ir vērsts arī uz raidorganizāciju apvienošanās kontroli un nosaka ierobežojumus licenču akumulācijai un personiskām saiknēm dažādu raidorganizāciju starpā. Likums par interešu konfliktiem aizliedz amatpersonām būt nodarbinātām radio un televīzijas raidorganizācijās un presē, kā arī kontrolēt radio un televīzijas raidorganizāciju un preses darbiniekus. Šis likums nosaka, ka atsevišķi fakti ir jāiekļauj attiecīgajos publiskajos reģistros saskaņā ar vispārīgajiem noteikumiem par uzņēmumu reģistrēšanu. Tomēr plašsaziņas līdzekļu uzņēmumiem nav jāatklāj to īpašumtiesību struktūra, izmaiņas tajā vai jebkāda informācija par uzņēmuma faktisko īpašnieku . Šajā kontekstā būtu jāmin, ka MPM 2020 norāda uz augstu risku saistībā ar plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību, īpaši ņemot vērā augsto riska līmeni, ko rada tāds apdraudējums tirgus daudzveidībai, kurš izriet no komerciāli motivētas / īpašnieka ietekmes uz redakcionālo saturu un ziņu plašsaziņas līdzekļu koncentrācijas . Neskatoties uz Likuma par interešu konfliktiem 2017. gada grozījumiem, kuri skaidri aizliedz politiķiem turēt plašsaziņas līdzekļu uzņēmumu akcijas, risks saistībā ar plašsaziņas līdzekļu politisko neatkarību saglabājas augsts, jo politisku ietekmi vēl arvien ir iespējams īstenot caur neformāliem tīkliem un īpašnieku un politiķu aliansēm . Pilsoniskā sabiedrība un žurnālistu asociācijas, ar kurām Komisija konsultējās, gatavojot šo ziņojumu, apstiprināja, ka šī dinamika ir vislielākais apdraudējums plašsaziņas līdzekļu plurālismam valstī .

Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un brīvības centrs (2019), faktu lapa “Decriminalisation of Defamation”. https://cmpf.eui.eu/wp-content/uploads/2019/01/decriminalisation-of-defamation_Infographic.pdf .

Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un brīvības centrs (2020), “2020 Media pluralism monitor”: https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020.

CEPEJ (2020), “Study on the functioning of the judicial systems in the EU Member States”.

Čehijas Tiesu izpildītāju palāta, Statistikas pārskats. https://statistiky.ekcr.info/statistiky .

CIVICUS, 2020. gada 15. janvāris, “Citizens call for PM’s resignation in anti-government protests; press freedom in decline”. https://monitor.civicus.org/updates/2020/01/15/citizens-call-pms-resignation-anti-government-protests-press-freedom-decline/ .

CIVICUS, (2019. gada 22. jūlijs), “Politicians continue to undermine critical media in the Czech Republic. Mass protests persist”. https://monitor.civicus.org/updates/2019/07/22/Politicians-continue-to-undermine-critical-media-in-the-Czech-Republic-Mass-protests-persist/ .

CIVICUS Monitor, “Tracking civic space: Czech Republic”. https://monitor.civicus.org/country/czech-republic/ .

Apvienoto Nāciju Organizācijas Pretkorupcijas konvencijas dalībvalstu konference (2018), Valsts ziņojums par ANO Pretkorupcijas konvencijas īstenošanu. https://www.unodc.org/documents/treaties/UNCAC/WorkingGroups/ImplementationReviewGroup/ExecutiveSummaries/V1808272e.pdf .

Čehijas Konstitucionālās tiesas 2020. gada 22. aprīļa lēmums Nr. Pl. ÚS 8/20.

Čehijas Konstitucionālās tiesas 2014. gada 6. februāra lēmums Nr. I. ÚS 3271/13.

Eiropas Padome, Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma — Čehijas Republika. https://www.coe.int/en/web/media-freedom/czech-republic.

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2010), Ministru komitejas Ieteikums CM/Rec(2010)12 dalībvalstīm “Judges: independence, efficiency and responsibilities”.

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2016), Ministru komitejas Ieteikums CM/Rec(2016)4 “Protection of journalism and safety of journalists and other media actors”.

Eiropas Padome: Eiropas Padomes komisija “Demokrātija caur tiesībām” (Venēcijas komisija) (2010), “Report on the independence of the judicial system part I: the independence of judges”, CDL-AD(2010)004.

Eiropas Padome: Eiropas Padomes komisija “Demokrātija caur tiesībām” (Venēcijas komisija) (2016), “The Rule of Law Checklist”, CDL-AD(2016)007.

Eiropas Savienības Padome (2019), Padomes Ieteikums (2019. gada 9. jūlijs) par Čehijas 2019. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Čehijas 2019. gada konverģences programmu, OV 2019/C 301/03.

Eiropas Savienības Tiesa, 2019. gada 19. novembra spriedums, A .K., apvienotās lietas C‑585/18, C‑624/18 un C‑625/18.

Eiropas Savienības Tiesa, 2010. gada 22. decembra spriedums, DEB, C‑279/09.

Eiropas Savienības Tiesa, 2018. gada 25. jūlija spriedums, LM, C‑216/18 PPU.