ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
10.

uzsver to, ka kosmosa programmas un to nodrošinātie pakalpojumi ir galvenie aktīvi tādās politikas jomās un ekonomikas sektoros kā enerģētika, klimats, vide, drošība un aizsardzība, veselība, lauksaimniecība, mežsaimniecība, zivsaimniecība, transports, tūrisms, digitālais tirgus un mobilie sakari, reģionālā politika un vietējā plānošana; uzskata, ka tiem ir milzīgas iespējas tādu problēmu risināšanā kā migrācija, robežu pārvaldība un ilgtspējīga attīstība; uzsver arī to, cik svarīga ir Eiropas kosmosa stratēģija visaptverošai ES jūrlietu politikai; norāda uz ievērojamo ieguvumu sabiedrībai no tālizpētes satelītu un sistēmu komerciālās izmantošanas;
7.

norāda, ka ES izmanto PAU pakalpojumus ārvalstīs, lai aizsargātu savas delegācijas un darbiniekus un atbalstītu civilās un militārās KDAP misijas; norāda, ka to izmantošana tādējādi tiešā veidā ietekmē ES reputāciju un to, kā to uztver trešās puses, kas to padara par nozīmīgu ES vietējās klātbūtnes aspektu un ietekmē to, cik lielā mērā notiek uzticēšanās ES; prasa Komisijai un Padomei sniegt pārskatu par to, kur, kad un kādu iemeslu dēļ ES misiju atbalstam ir izmantoti PAU pakalpojumi; uzskata, ka nebūtu neloģiski, ja uzaicinājumos iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā attiecībā uz savu delegāciju drošību Eiropas Savienība dotu priekšroku PAU, kuri patiešām atrodas Eiropā, atbilst Eiropas Savienības noteikumiem un ir pakļauti Eiropas Savienības nodokļu jomai;
10.

aicina Komisiju pastiprināt centienus IAM īstenošanas pārvaldības atbalstam, lai nodrošinātu: i) daudznozaru pieeju — izveidojot valstu koordinēšanas struktūru, kas būtu atbildīga par Programmas 2030 sasniegumu novērtēšanu, un kuru, ar savām īpašajām zināšanām, atbalstītu NVO; ii) daudzlīmeņu pieeju — izveidojot efektīvu institucionālo satvaru ilgtspējīgai attīstībai visos līmeņos; iii) daudzu dalībnieku iesaisti — atbalstot sabiedrības izpratnes un līdzdalības veicināšanu un mudinot uz to, nodrošinot informācijas plašu pieejamību; iv) ka uzmanība jo īpaši tiek pievērsta zinātnes un politikas saskarnei; v) ka tiek noteikti skaidri termiņi, kuri pamatoti gan ar īstermiņa, gan ilgtermiņa vajadzībām; tāpēc prasa, lai Komisija nodrošinātu, ka daudzpusējā ieinteresēto personu platforma ne tikai vāktu, bet arī izplatītu pieredzē gūtās zināšanas par IAM, kā arī, lai nodrošinātu, ka platformai ir ietekme uz politikas plānošanu; lai to panāktu, prasa Komisijai, ar Parlamenta un Padomes atbalstu, izveidot daudzpusēju ieinteresēto personu platformu, kurā būtu iesaistīti dalībnieki no daudzām un dažādām nozarēm — uzņēmējdarbības un rūpniecības, patērētāju organizācijām, arodbiedrībām, sociālās jomas NVO, vides un klimata jomas NVO, attīstības sadarbības jomas NVO un vietējām pārvaldes struktūrām, pilsētu pašvaldībām — tiem visiem jābūt pārstāvētiem forumā, kurā nedrīkst būt mazāk kā 30 ieinteresētās personas; sanāksmēm jābūt pieejamām tik daudziem dalībniekiem, cik vien iespējams un jāparedz iespēja nodrošināt lielāku pieejamību, ja interese laika gaitā pieaug; platformai savās ceturkšņa sanāksmēs ir jāidentificē problēmas, kas traucē IAM īstenošanā; Parlamentam ir jāapsver iespēja izveidot darba grupu IAM jomā, lai tādējādi nodrošinātu horizontālu darbu pie šī jautājuma Parlamenta iekšienē; šajā grupā vajadzēt būt deputātiem no tik daudzām komitejām, cik vien iespējams; Komisijai un Parlamentam būtu aktīvi jāiesaistās daudzpusējās ieinteresēto personu platformas sanāksmēs; Komisijai reizi gadā būtu jāsniedz platformai atjaunināta informācija par tās turpmākajiem plāniem IAM īstenošanas atbalstam, kā arī pirms ANO IAM augsta līmeņa sanāksmes jūnijā/jūlijā — visos līmeņos visās dalībvalstīs pieejams dokuments par labāko praksi IAM īstenošanā; Reģionu komitejai vajadzētu darboties kā vidutājam starp vietēja un valsts līmeņa dalībniekiem;
2.

atzinīgi vērtē miermīlīgo un pienācīgo 2017. gada 11. jūnija agrīno parlamenta vēlēšanu norisi; tomēr pauž nožēlu par to, ka daļēji sakarā ar to, ka bija maz laika, netika skatīti daži no EDSO Demokrātisko iestāžu un cilvēktiesību biroja ( ODHIR ) 2014. gada ieteikumiem; pauž bažas par problēmām, ko saskatījuši ES novērotāji vēlēšanu kampaņas laikā, jo īpaši attiecībā uz dažu politisko partiju destruktīvo iejaukšanos gan privāto, gan sabiedrisko plašsaziņas līdzekļu neatkarībā un draudiem un iebiedēšanas aktiem, kas vērsti pret Kosovas serbu kopienas locekļiem un kandidātiem no tās, konkurējot ar Srpska Lista ; mudina puses strauji veidot valdību, lai turpinātu Kosovas ceļu uz ES, un apņemties ratificēt robežu demarkācijas nolīgumu ar Melnkalni un veidot informācijas bāzi par augsta līmeņa notiesāšanu par korupciju un organizēto noziedzību, lai sagatavotos bezvīzu ceļošanas nosacījumiem Kosovas valstspiederīgajiem;
norāda, ka fondu sinerģijai ir izšķiroša nozīme, lai palielinātu ieguldījumu efektivitāti; uzsver, ka RIS3 ir būtisks instruments, lai veicinātu sinerģiju, izstrādājot valsts un reģionālā līmeņa satvaru ieguldījumiem pētniecībā, attīstībā un inovācijā, un šajā nolūkā tas būtu jāatbalsta un jāstiprina; pauž nožēlu par to, ka pastāv būtiski šķēršļi sinerģijas pilnīgai īstenošanai ( 24 ) ; tādēļ cenšas panākt, lai tiktu saskaņoti noteikumi un procedūras attiecībā uz pētniecības, attīstības un inovācijas projektiem, ko finansē no ESI fondiem un pamatprogrammas līdzekļiem, un norāda, ka izcilības zīmoga sistēmas efektīva izmantošana būs iespējama tikai tad, ja tiks izpildīti iepriekš minētie nosacījumi; prasa Komisijai daļu no ESI fondiem paredzēt RIS3 sinerģijai ar pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”; aicina Komisiju pārskatīt valsts atbalsta noteikumus un atļaut struktūrfondu projektus pētniecības un attīstības jomā pamatot ar pamatprogrammas noteikumiem, vienlaikus garantējot to pārredzamību; aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt pareizu papildināmības principa piemērošanu, kas praksē nozīmē to, ka iemaksas no Eiropas fondiem nedrīkst aizstāt valsts vai līdzvērtīgus izdevumus, ko veic dalībvalsts reģionos, uz kuriem šis princips attiecas;
58.

atzinīgi vērtē to, ka Kopienas ex ante un ex post pārbaudēs tiek atklāts arvien vairāk pārkāpumu; tomēr uzskata, ka ir vieglāk veikt profilaksi, nekā atgūt zaudējumus un ka vienmēr būtu jāparedz to projektu neatkarīgs ex ante novērtējums, kurus paredzēts finansēt; tādēļ mudina dalībvalstis labāk veikt ex ante pārbaudes ar Komisijas palīdzību un izmantot visu pieejamo informāciju, lai nepieļautu kļūdas un nepamatotus maksājumus saistībā ar ES līdzekļiem; šajā sakarā atgādina, ka budžeta ierobežojumus nevar izmantot kā pamatojumu tam, lai samazinātu to darbinieku skaitu, kuri nodarbojas šādām ex ante pārbaudēm, jo pārkāpumu novēršana atmaksājas pati par sevi;
4.

atzinīgi vērtē to, ka ir izveidots starptautisks, objektīvs un neatkarīgs mehānisms, lai atbalstītu izmeklēšanu un saskaņā ar starptautiskajām tiesībām veiktu to personu kriminālvajāšanu, kuras Sīrijas Arābu Republikā no 2011. gada marta izdarījušas vissmagākos noziegumus; pauž nožēlu, ka šis mehānisms joprojām netiek pilnībā finansēts; šajā saistībā aicina visas dalībvalstis izpildīt savus solījumus;
49.

atgādina, ka liela nozīme ir līdzsvarotai pieejai, kas izmantota jaunajā satvarā partnerībai; brīdina neizmantot kvantitatīvo pieeju, kas formulēta jaunajā satvarā partnerībai un saistītajos “migrācijas paktos” un kur “izmērāms atgriešanas gadījumu skaita pieaugums” ir noteikts par vienu no ES galvenajiem mērķiem; norāda, ka atgriešanas gadījumu skaits nepārprotami ir atkarīgs no migrācijas plūsmu veida un situācijas izcelsmes valstīs; uzsver, ka paktu īstermiņa mērķiem vajadzētu būt vērstiem uz to, kā labāk risināt problēmas, ar kurām saskaras trešās valstis, tostarp to, kā tās risināt, izveidojot likumīgas migrācijas kanālus, kā rezultātā samazinātos neatbilstīgas migrācijas līmenis un bojā gājušo skaits Vidusjūrā; aicina palielināt stipendijas, kas pieejamas jauniešiem no trešām valstīm; atzinīgi vērtē to, ka ES programmas atgriešanas un reintegrācijas jomā atbalsta spēju veidošanu un migrācijas pārvaldības uzlabošanu tranzītvalstīs un izcelsmes valstīs; aicina novērtēt, kā tiek īstenota ES atgriešanas politika; norāda, ka trešām valstīm ir jāievēro savas saistības atpakaļuzņemšanas nolīgumu ietvaros;
pauž nožēlu par to, ka ES iedzīvotāji tiek svītroti no citas dalībvalsts sabiedrības veselības aprūpes sistēmas, neraugoties uz to, ka šīs viņu tiesības ir definētas Direktīvā 2011/24/ES par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē, Regulā (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un saistītajā ES Tiesas judikatūrā ( 18 )
6.

joprojām pauž dziļas bažas par polarizēto iekšpolitisko gaisotni valstī un parlamenta darbības boikotēšanu no opozīcijas pārstāvju puses; aicina opozīciju izmantot Melnkalnes ministru prezidenta piedāvājumu iesaistīties valdībā apmaiņā pret boikota izbeigšanu; atkārtoti norāda, ka visiem politiskajiem spēkiem no jauna ir jāiesaistās konstruktīvā dialogā un sadarbībā Melnkalnes parlamentā; prasa vēl vairāk pastiprināt parlamenta kontroli pār pievienošanās procesu un spēju uzraudzīt budžetu; atzinīgi vērtē to, ka parlaments turpina nodrošināt augstu pārredzamības līmeni; pauž bažas par neproporcionālu spēka pielietojumu pret valdību vērstu protestu laikā; atkārtoti uzstāj, ka ir jāveic pienācīga pēckontrole saistībā ar t. s. audioierakstīšanas lietu; aicina uzlabot parlamentāro uzraudzību pār to pasākumu īstenošanu, kas paredzēti organizētās noziedzības un korupcijas apkarošanai;
—

ņemot vērā Komisijas dienestu kopējo darba dokumentu “Gender Equality and Women's Empowerment: Transforming the Lives of Girls and Women through EU External Relations 2016-2020” (Dzimumu līdztiesība un pilnvērtīgu iespēju nodrošināšana sievietēm. Meiteņu un sieviešu dzīves pārveidošana ar ES ārējo attiecību starpniecību 2016.–2020. gadā) (SWD(2015)0182) un Padomes 2015. gada 26. oktobra secinājumus, kuros ir atbalstīts attiecīgais Dzimumu līdztiesības rīcības plāns 2016.–2020. gadam,
8.

norāda, ka pārrobežu projektu īstenošanu var kavēt tas, ka trūkst efektīvas saskaņošanas un savlaicīgas īstenošanas no dalībvalstu puses, kā arī taisnīgas politiskās sadarbības starp kaimiņu dalībvalstīm; atzinīgi vērtē to, ka ES iestādes ir aizvien vairāk ieinteresētas atbalstīt pārrobežu infrastruktūru un iekārtas, it īpaši būtiski svarīgus dzelzceļa pārrobežu reģionālos savienojumus ar ES pievienoto vērtību; uzsver, ka būtu jāpievēršas trūkstošajiem savienojumiem pārrobežu reģionu dzelzceļa infrastruktūrā, lai būtu iespējami efektīvi un sekmīgi dzelzceļa pārvadājumi; aicina Komisiju, Eiropas koordinatorus un pārējās iesaistītās ieinteresētās personas vienlīdz lielu nozīmi piešķirt gan maziem, gan lielākiem TEN-T projektiem un īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa ieguvumiem, ko var sniegt šādi projekti; mudina attiecīgos aktorus vairot īstermiņa ieguvumus; mudina Komisiju sekmēt un nodrošināt to iekļaušanu EISI finansējumā;
20.

atzīmē, ka finanšu pakalpojumu sniedzēji arvien vairāk dažādos nolūkos izmanto no dažādiem avotiem iegūtus finanšu un nefinanšu datus par patērētājiem, it īpaši kredītu piešķiršanas un apdrošināšanas nozarē; uzsver, ka, izmantojot personas datus un lielos datus, finanšu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāievēro ES tiesību akti datu aizsardzības jomā, šādu datu izmantošanai būtu stingri jāaprobežojas ar to, kas ir nepieciešams attiecīgā pakalpojuma sniegšanai, kā arī to izmantošanai būtu jāsniedz labums patērētājiem; ņemot vērā iepriekš minēto, būtu rūpīgi jāuzrauga lielo datu izraisītā ar risku saistīto izmaksu dalīšanas atcelšana apdrošināšanas nozarē;
J.

tā kā konkrētāk tiek ziņots, ka vairāk nekā 50 personas ir nonāvētas demonstrācijās 2016. gada 19. un 20. septembrī Kinšasā un daudzi citi ir pazuduši bez vēsts; tā kā LUCHA un Filimbi kustību dalībnieki joprojām ir nelikumīgi aizturēti; tā kā tādi plašsaziņas līdzekļi kā Radio France Internationale (RFI) vai Radio Okapi ir slēgti vai to darbība ir traucēta; tā kā saskaņā ar ziņojumu, ko sagatavojis ANO Kopīgais cilvēktiesību birojs, saņemta informācija par 422 cilvēktiesību pārkāpumiem, kurus izdarījuši policijas ierēdņi un drošības spēki to demonstrāciju laikā, kuras notika laikposmā no 2016. gada 19. līdz 21. septembrim;
30.

atzīst — tā kā tiek lēsts, ka vairāk nekā 60 % Irānas iedzīvotāju ir vecumā līdz 30 gadiem, Irānas gados jaunie, izglītotie un tehnoloģiski progresīvie iedzīvotāji un tās sabiedrības dinamiskums var nodrošināt īpašas iespējas tiešu personisku kontaktu veicināšanai ar ES, pamatojoties uz savstarpības un abpusējas cieņas principu; uzskata, ka jauniešu apmaiņas programmas ir viens no sekmīgākajiem sabiedrību un kultūru tuvināšanas pasākumiem; tādēļ atzinīgi vērtē to, ka programmā Erasmus Mundus palielinās Eiropas universitātēs studējošo Irānas studentu skaits, kas ir veids, kā apkarot nepareizus priekšstatus un stereotipus; aicina ciešāk sadarboties izglītības, pētniecības un inovācijas jomā, palielinot studentu un pētnieku apmaiņu un arī sadarbību starp augstskolām cita starpā vides, atjaunojamo energoresursu, tiesiskuma, cilvēktiesību un labas pārvaldības jomā; aicina Komisiju palielināt finansējumu, kas programmā Erasmus Mundus paredzēts studentiem no Irānas; atzinīgi vērtē darbseminārus, kas nesen noritēja Teherānas universitātē, lai uzlabotu informētību par iespējamajiem ieguvumiem, ko Irānas universitātes var gūt no dalības pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”; aicina Irānas valdību iecelt pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” valsts koordinatoru, kas sniegtu tehnisko atbalstu un konsultācijas Irānas augstskolām pieteikumu iesniegšanai projektiem pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”; aicina Komisiju izskatīt iespēju liberalizēt vīzu režīmu Irānas augstāko izglītības iestāžu mācībspēkiem un pētniekiem, lai viņi varētu studēt un iziet apmācību Eiropas augstskolās; aicina izveidot ES programmu, lai pulcētu pētniekus un studentus no Irānas, Persijas līča sadarbības padomes valstīm un Eiropas ar mērķi iepazīties ar pieredzi un gūtajiem secinājumiem saistībā ar Eiropas reģionālo integrāciju;
7.

prasa, lai ES rūpniecības politika balstītos uz skaidriem mērķiem un rādītājiem, tostarp vērienīgiem mērķiem energoefektivitātes, resursu un klimata jomā, un dzīves cikla un aprites ekonomikas pieeju; uzsver, ka tai būtu jāietver pārdomāts tādu ar piedāvājumu un pieprasījumu saistītu pasākumu apvienojums, kuru mērķis ir relokalizēt ekonomiku Eiropas Savienībā un padarīt to noturīgāku un mazāk atkarīgu no resursiem; norāda, ka ar minētās politikas palīdzību ieguldījumi būtu jānovirza uz radošumu, prasmēm, inovāciju un ilgtspējīgām tehnoloģijām, kā arī būtu jāveicina Eiropas rūpnieciskās bāzes modernizācija, izmantojot pārdomātu vērtību ķēdes politiku, kas ietver pamatnozares un to reģionālos un vietējos dalībniekus; uzskata, ka šāda pieeja Eiropas rūpniecībai un Eiropas ekonomikai kopumā varētu sniegt labumu izmaksu efektivitātes ziņā;
2.

aicina Padomi sniegt viennozīmīgu un precīzu kompetenču un procedūru komplektu attiecībā uz EP, pamatojoties uz ierosināto direktīvu par cīņu pret krāpšanas nodarīto kaitējumu Savienības finanšu interesēm, piemērojot krimināltiesības (PIF direktīva); aicina Padomi stiprināt pūliņus rast vienošanos par PIF direktīvu, kuras tvērums attiektos arī uz PVN, un atsākt sarunas ar Parlamentu, lai EP varētu izveidot; uzsver, ka EP vajadzētu būt galvenajai iestādei, kas izmeklē PIF direktīvā definētos pārkāpumus; pauž dziļu nožēlu par to, ka Padome nevēlas, lai EP izmeklētu PIF lietas, ja ES finansējums pārsniedz EUR 10 000, taču tā īpatsvars nav lielāks par 50 % vai vairāk no līdzfinansējuma; tāpēc aicina Padomi atteikties no normas, ar kuru EP tiek atņemta iespēja īstenot kompetenci attiecībā uz visiem PIF pārkāpumiem, kuros Savienības budžetam nodarītais kaitējums ir tāds pats kā otrajai cietušajai pusei nodarītais vai mazāks par to; aicina Padomi nodrošināt to, lai dalībvalstu varas iestādes EP informētu nekavējoties par visiem gadījumiem, kas jebkādā veidā ir saistīti ar PIF direktīvu gan izmeklēšanas laikā, gan tās laikā;
—

ņemot vērā 2014. gadā publicēto Komisijas rokasgrāmatu “Enabling synergies between European Structural and Investment Funds, Horizon 2020 and other research, innovation and competitiveness-related Union programmes” (Eiropas strukturālo un investīciju fondu, programmas “Apvārsnis 2020” un citu Savienības pētniecības, inovācijas un konkurences programmu sinerģijas veicināšana),
9.

uzsver, ka ilgtermiņa investīcijām ir svarīgas stabilas un izmaksu ziņā lietderīgas atjaunojamo energoresursu atbalsta shēmas, kuras spētu arī reaģēt un pielāgoties īstermiņā, un būtu izstrādātas atbilstīgi valstu vajadzībām un apstākļiem, dodot iespēju pakāpeniski izbeigt subsīdijas tirgū sevi nostiprinājušām atjaunojamās enerģijas tehnoloģijām; atzinīgi vērtē to, ka vairākas atjaunojamās enerģijas tehnoloģijas izmaksu ziņā strauji kļūst aizvien konkurētspējīgākas ar tradicionālajiem enerģijas ražošanas veidiem; uzsver, ka enerģētikas pārkārtošana ir atkarīga no tiesisko, finanšu un regulatīvo satvaru pārredzamības, konsekvences un pastāvības, lai tādējādi nostiprinātu investoru uzticību; pauž bažas par to, ka ar atpakaļejošu spēku piemērotas izmaiņas atjaunojamās enerģijas atbalsta shēmās, kas ietekmē peļņu no jau izdarītajām investīcijām; aicina dalībvalstis gadījumos, kad tiek veikti jebkādi pielāgojumi atjaunojamās enerģijas atbalsta shēmās, vienmēr paziņot par tām un ļoti savlaicīgi pirms to izdarīšanas rīkot plašas apspriedes ar ieinteresētām personām; aicina Komisiju pārbaudīt valsts atbalsta shēmu atbilstību Eiropas Komisijas vadlīnijām, lai nepieļautu lieku kavēšanos to īstenošanā un samazinātu tirgus traucējumus;
Y.

tā kā puse no patvēruma meklētājiem un bēgļiem, kas ieradušies ES, ir vecumā no 18 līdz 34 gadiem un viena ceturtā daļa ir bērni; tā kā šie bērni ir ieradušies no konfliktu zonām, kurās skolu apmeklēšana ir pārtraukta vai ierobežota, dažkārt pat uz ilgu laiku, vai no bēgļu nometnēm, kurās tikai nelielai daļai šo bērnu bija iespējams apgūt jebkāda veida izglītību vai apmeklēt vietējo skolu;
10.

pauž nožēlu par to, ka, neraugoties uz to, ka ietekmes novērtējumi ir svarīgs instruments PSA sasniegšanai, ietekmes uz attīstību novērtējumu skaits ir neliels un tajos nav pienācīgi aptverta potenciālā ietekme uz jaunattīstības valstīm; cer, ka labāka regulējuma tiesību aktu pakete un tās pamatnostādnes uzlabos situāciju, jo visos ietekmes novērtējumos tiks iekļauta attīstība un cilvēktiesības, turklāt tiks palielināta pārredzamība; aicina Komisiju politikas izstrādes agrīnās stadijās sistemātiski apspriesties ar cilvēktiesību organizācijām un ieviest stingrākus aizsardzības pasākumus un mehānismus, lai uzlabotu ieinteresēto personu pārstāvības līdzsvaru; atzinīgi vērtē tā saucamās ceļa kartes sabiedrisko apspriešanu, kas paredzēta, lai noteiktu PSA rezultātus un ietekmi uz jaunattīstības valstīm, un kas paver iespējas ieinteresētajām personām no malas, tostarp jaunattīstības valstīm un pilsoniskajai sabiedrībai, paust savu viedokli un aktīvi līdzdarboties; atzinīgi vērtē arī ceļa kartes praktiskās īstenošanas izmēģinājuma posmu un izpēti, kas varētu efektīvi sekmēt PSA ietekmes precīzu novērtēšanu; uzsver, ka ir jāveic sistemātiskāki ex-post novērtējumi ES politikas īstenošanas stadijā;
31.

īpaši norāda uz operatīvu vajadzību programmā Copernicus iegūt ārkārtīgi augstas izšķirtspējas Zemes novērošanas datus un aicina Komisiju izvērtēt, kā šādu vajadzību varētu atrisināt, ņemot vērā KDAP prasības; uzsver tādas iespējas kā gandrīz reāllaika novērošanu un videostraumēšanu no kosmosa un iesaka Komisijai izpētīt to, kā šīs iespējas varētu izmantot, tostarp arī drošības un aizsardzības nolūkos; turklāt atgādina par nepieciešamību stiprināt programmas Copernicus infrastruktūras, tostarp zemes segmenta, drošību un aicina Komisiju sadarbībā ar dalībvalstīm veikt nepieciešamos pasākumus šajā jautājumā; turklāt norāda, ka ir svarīgi apsvērt to, kā rūpniecības nozare varētu tikt iesaistīta Copernicus darbību pārvaldībā;
C.

tā kā Džibutijas sievietes pieteica bada streiku Parīzē un prasīja veikt starptautisku izmeklēšanu saistībā ar Džibutijas sieviešu izvarošanu, un četras no bada streika pieteicējām apgalvoja, ka ir tikušas izvarotas, savukārt trīsdesmitgadīgā Fatou Ambassa badojās, pieminot savu māsīcu Halima, kura, kā apgalvoja Fatou, 2003. gadā 16 gadu vecumā tika līdz nāvei izvarota grupā; tā kā astoņas no šīm sievietēm turpināja protestus 19 dienas, proti, no 2016. gada 25. marta līdz 12. aprīlim, un vēl desmit sievietes protestus turpināja Briselē; tā kā Džibutijas iestādes noraida viņu sūdzības; tā kā sievietes ir tikušas saņemtas gūstā Džibutijas armijas un FRUD konflikta laikā; tā kā sievietes ir tikušas saņemtas gūstā Džibutijas armijas un FRUD-armé konflikta laikā; tā kā 1993. gadā izveidotā Džibutijas Sieviešu komiteja (Comité des Femmes Djiboutiennes Contre le Viol et l’Impunité (COFEDVI)) ir reģistrējusi karavīru pastrādātus 246 izvarošanas gadījumus, kas apkopoti no apmēram 20 iesniegtām sūdzībām;
—

ņemot vērā debates, kas 2015. gadā notika Eiropas Parlamenta Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejā: 14. aprīlī, piedaloties komisāram Dimitris Avramopulos; 6. maijā — par solidaritāti un atbildības taisnīgu sadalījumu, tostarp attiecībā uz meklēšanas un glābšanas pienākumiem; 26. maijā — par sadarbības ar trešām valstīm stratēģiju; 4. jūnijā — par drošu un tiesisku patvēruma meklētāju un bēgļu ceļu uz ES izveidi, tostarp par kopējas Eiropas patvēruma sistēmas (KEPS) īstenošanu; 25. jūnijā — par cīņu pret noziedzīgu kontrabandu, cilvēku tirdzniecību un neatbilstīgo migrantu ekspluatācijas novēršanu, pienācīgu legālo ekonomisko migrācijas ceļu izveidi un robežu pārvaldību un vīzu politiku; 2. jūlijā — par to, kā tiek tērēti iekšlietu jomas līdzekļi attiecībā uz migrāciju un attīstību; 6. jūlijā — par to Komisijas priekšlikumu pirmo kopumu, kas tika pieņemti, reaģējot uz programmu migrācijas un solidaritātes jomā, un atbildības taisnīgu sadalījumu, tostarp attiecībā uz meklēšanas un glābšanas pienākumiem, un drošu un tiesisku patvēruma meklētāju un bēgļu ceļu uz ES izveidi; 16. jūlijā, piedaloties ekspertiem par ES migrācijas politikas nostādņu finansējumu, — par politikas nostādnēm, praksi un datiem attiecībā uz nepavadītiem nepilngadīgiem ES dalībvalstīs un Norvēģijā, par ES sadarbību ar trešām valstīm migrācijas jomā un par jaunu likumdošanas līdzekļu noskaidrošanu attiecībā uz ekonomisko migrāciju; 22. septembrī — par to Komisijas to priekšlikumu otro kopumu, kas pieņemti, reaģējot uz programmu migrācijas jomā; 23. septembrī — kopā ar dalībvalstu parlamentiem par karsto punktu pieeju un migrācijas jautājumu risināšanu valsts un vietējā līmenī; 19. oktobrī — par cīņu pret noziedzīgu kontrabandu, cilvēku tirdzniecību un neatbilstīgo migrantu ekspluatāciju; 10. novembrī — par Komisijas paziņojumu “Bēgļu krīzes pārvaldība: Eiropas programmā migrācijas jomā izvirzīto prioritāro darbību īstenošanas pašreizējais stāvoklis” (COM(2015)0510); 19. novembrī — par ES iekšējās un ārējās darbības finansēšanu saistībā ar tās migrācijas un patvēruma politiku; 10. decembrī — par ES sadarbību ar trešām valstīm migrācijas jomā; 21. decembrī — par robežu pārvaldību un vīzu politiku, par KEPS efektīvu īstenošanu un par pienācīgu legālo ekonomiskās migrācijas ceļu izveidi,
C.

tā kā, neskatoties uz iepriekš minēto, Hondurasai ir kļuvusi par cilvēktiesību aizstāvjiem vienu no bīstamākajām reģiona valstīm; tā kā Hondurasa ir viena no pasaulē vardarbīgākajām valstīm no vides aktīvistu viedokļa, jo laikā no 2010. līdz 2015. gadam ir nogalināti vismaz 109 vides aktīvisti;