Eiropas ārkārtas reaģēšanas spēju (EERC) saraksts tika izveidots, lai sagatavotu ES dažādām iespējamām katastrofām. To veido dažādi civilās aizsardzības resursi, ko Savienības civilās aizsardzības mehānismā iesaistītās valstis dara pieejamus ES ārkārtas reaģēšanas operācijām.

Kopš EERC izveides 16 iesaistītās valstis ir apņēmušās nodrošināt 77 resursu vienības (piemēram, meklēšanas un glābšanas vienības, medicīnas personāla vienības, ūdens attīrīšanas sistēmas u. c.), kuras tagad ir pieejamas ES operācijām visā pasaulē. Tādējādi ir sasniegti daudzi no EERC mērķiem vai “spēju mērķiem”, kas paredzēti ES tiesību aktos.

Izvērtējot pieejamos resursus, konstatēts, ka joprojām nepietiek vai trūkst tādu resursu kā 1) mežu ugunsgrēku dzēšanas lidmašīnas un 2) patvērums. Lai noteiktu, vai pietiekamā apmērā ir pieejami daži citi resursu veidi, būs jāveic papildu izvērtējums. Tas attiecas uz a) resursiem, kas vajadzīgi ķīmisku, bioloģisku, radioloģisku katastrofu un kodolkatastrofu gadījumā, b) lieliem lauka hospitāļiem un medicīniskās evakuācijas spējām Eiropas medicīniskā korpusa darbības ietvaros, c) tālvadības gaisa kuģu sistēmām un d) sakaru vienībām. Daži no pašreizējiem spēju mērķiem, iespējams, būs jāpārskata, lai ņemtu vērā mainīgo risku novērtējumus un operatīvo pieredzi.

Komisija aicina iesaistītās valstis novērst atlikušās EERC nepietiekamības un aktīvi atbalstīt esošo EERC spēju mērķu pārskatīšanu un, iespējams, pielāgošanu un/vai papildināšanu 2017. gadā.





1.Ievads

Pasaulē, kurā arvien pieaug apdraudējumi, ES jābūt gatavai reaģēt uz dažādām iespējamām katastrofām. Eiropas ārkārtas reaģēšanas spēju (EERC) saraksts tika izveidots Savienības civilās aizsardzības mehānisma (UCPM) ietvaros 2013. gadā, lai uzlabotu civilās aizsardzības sistēmu sagatavotības līmeni Savienībā . Pirmo reizi UCPM iesaistītās valstis var nodrošināt dažādu ārkārtas reaģēšanas resursu pieejamību tūlītējai izmantošanai ES operācijās. Reģistrējot valsts resursus EERC, iesaistītās valstis apņemas nodrošināt, ka attiecīgie resursi būs pieejami ES reaģēšanas operācijām pēc palīdzības pieprasījuma iesniegšanas Komisijas Ārkārtas reaģēšanas koordinācijas centram.

EERC ir viens no galvenajiem jauninājumiem, kas ieviests ES civilās aizsardzības tiesību aktu pēdējās pārskatīšanas laikā. Tādējādi ir notikusi pāreja no lielā mērā reaģējošas un specializētas koordinēšanas sistēmas uz lielākā mērā paredzamu, iepriekš plānotu un saskaņotu ES ārkārtas reaģēšanas organizēšanu. Šai sakarā jānorāda, ka UCPM vispārējo efektivitāti, jo īpaši saistībā ar to, kā tiek koordinēta reaģēšana uz katastrofām, nesen atzinīgi novērtēja Eiropas Revīzijas palāta .

Kopš EERC saraksta izveides 2014. gada oktobrī atsauksmes par to ir bijušas labas, un saraksts ir strauji paplašināts. 2016. gada oktobrī EERC sarakstā civilās aizsardzības resursus ir apņēmušās nodrošināt tādas valstis kā Beļģija, Čehijas Republika, Dānija, Francija, Grieķija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Polija, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Somija, Spānija, Vācija un Zviedrija (proti, 16 UCPM iesaistītās valstis) . Lai nodrošinātu šo resursu augstu kvalitāti, Komisija pārvalda īpašu sertifikācijas procesu . Minimālo galveno reaģēšanas spēju veidus un skaitu, kas nepieciešams , lai EERCefektīvi funkcionētu, sauc par EERC “spēju mērķiem”. Spēju mērķi noteikti, pamatojoties uz noteiktajiem katastrofu riskiem, un to atbilstību periodiski izvērtē Komisija un iesaistītās valstis . Ņemot vērā to, ka spēju mērķi tiek uzskatīti par minimālajām prasībām, EERC var reģistrēt lielāku skaitu resursu.

Lai ES būtu gatava reaģēt uz katastrofām, tai kritiski jāizvērtē savas spējas reaģēt. Šajā ziņojumā izvērtēts progress, kas panākts virzībā uz EERC spēju mērķu sasniegšanu, kā arī izvērtēts atlikušo reaģēšanas spēju nepietiekamību būtiskums. Šajā ziņojumā veikts ne tikai skaitlisks noteikto un sasniegto mērķu salīdzinājums, bet arī pievērsta vērība pieredzei, kas gūta saistībā ar UCPM pēdējo divu gadu laikā. Gūtā pieredze liecina, ka vidējā termiņā nepieciešams pārskatīt vai pielāgot spēju mērķus.





2.ES misijām pieejamie resursi

Laikposmā no EERC izveides 2014. gada oktobrī līdz pārskata perioda beigu datumam, kas noteikts šā ziņojuma sagatavošanas vajadzībām (2016. gada 1. oktobris), 16 iesaistītās dalībvalstis apņēmās nodrošināt 77 reaģēšanas spējas, kas reģistrētas EERC . Tās ietver civilās aizsardzības moduļus, tehniskās palīdzības un atbalsta vienības, kā arī citas reaģēšanas spējas. Uzņemoties saistības attiecībā uz šiem resursiem, ir izpildīti daudzi EERC spēju mērķi. Plašs pārskats sniegts pielikumā (2.–3. sleja).

Nolūkā noteikt, vai ES nepietiek kādu spēju, kas vajadzīgas, lai reaģētu uz katastrofām jomās, kurās EERC spēju mērķi (vēl) nav sasniegti, Komisija lūdza iesaistītajām valstīm noteikt jebkādus papildu resursus ārpus EERC, kas var būt nekavējoties pieejami ES misijām. Informāciju sniedza 27 valstis , un plašs pārskats sniegts pielikumā (4. sleja).

Ja ārpus EERC ir pieejami resursi, kas var novērst nepietiekamību EERC, šajā ziņojumā tiek uzskatīts, ka nav ES vispārējo reaģēšanas spēju nepietiekamības. Tomēr jāņem vērā, ka resursi, kas nav reģistrēti EERC, sniedz mazāk garantiju attiecībā uz to pieejamību un kvalitāti nekā resursi, kas reģistrēti EERC. EERC reģistrētajiem moduļiem jābūt pieejamiem nosūtīšanai/operācijām apdraudētajā valstī pēc konkrēta stundu skaita, un tiem jāveic sertifikācijas process, kas ietver dokumentu pārskatīšanu, apmācību un uzdevumus. Šādus nosacījumus nevar garantēt resursiem, kas nav reģistrēti EERC.

3. ES spēju reaģēt uz katastrofām potenciāli būtiska nepietiekamība

Pirmajos divos pastāvēšanas gados EERC tika veiksmīgi izmantots, lai reaģētu uz Ebolas krīzi Rietumāfrikā (2014. g.), meža ugunsgrēkiem Grieķijā (2015. g.), meža ugunsgrēkiem Kiprā, Francijā un Portugālē (2016. g.), zemestrīci Ekvadorā (2016. g.), dzeltenā drudža uzliesmojumu Kongo Demokrātiskajā Republikā (2016. g.) un uz viesuļvētru “Metjū” Haiti (2016. g.). Tomēr ir pamanītas vairākas nepilnības. Komisija ir konstatējusi divas potenciāli būtiskas nepietiekamības divās jomās, un tās ir meža ugunsgrēku dzēšanas lidmašīnas, kā arī patvērums un ar to saistītā palīdzība.

3.1. Meža ugunsgrēku dzēšanas lidmašīnas

Meža ugunsgrēku risks ir atkarīgs no daudziem faktoriem, piemēram, no klimata apstākļiem, veģetācijas, mežu apsaimniekošanas prakses u. c. ES Eiropas dienvidi un dienvidaustrumi būtībā ir visvairāk pakļauti riskam, lai gan pēdējos gados ir skarti arī citi reģioni (piemēram, Vestmanlande Zviedrijā 2014. gadā), turklāt mežu ugunsgrēku biežums un apmērs var būtiski atšķirties gadu no gada atkarībā no sezonālajiem meteoroloģiskajiem apstākļiem.