ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

aicina Komisiju un Padomi politiskajā dialogā pasaules un valstu līmenī veicināt vislabāko politisko nostādņu un paraugprakses īstenošanu, kuru pamatā ir uz tiesībām balstīta rīcība HIV/AIDS jomā: — nodrošinot personu ar HIV/AIDS un citu galveno iedzīvotāju grupu cilvēktiesību — cita starpā seksuālās un reproduktīvās veselības tiesību (2) — veicināšanu, aizsardzību un ievērošanu; — novēršot galvenos ekonomiskos, juridiskos, sociālos un tehniskos šķēršļus, kā arī soda sankcijas un to piemērošanu, kas kavē efektīvu rīcību cīņā pret HIV, jo īpaši galvenajās iedzīvotāju grupās; — atbalstot to likumu pārskatīšanu un grozīšanu, kas rada šķēršļus efektīvām, uz pierādījumiem balstītām HIV/AIDS programmām un pakalpojumiem, jo īpaši galvenajām iedzīvotāju grupām; — cīnoties pret jebkādiem tiesību aktiem vai lēmumiem, kas paredz kriminālsodu par neapzinātu inficēšanu ar HIV vai veicina ar HIV/AIDS inficētu cilvēku diskrimināciju, un nosodot un novēršot juridiskus šķēršļus, kuri kavē veikt efektīvus pasākumus pret HIV sieviešu un meiteņu vidū, piemēram, tiesību aktus un politiku, kas ierobežo seksuālo un reproduktīvo veselību, mantošanas un īpašumu tiesības, bērnu laulības tiesības u. c.; — nosakot cilvēktiesību aizsardzību par galveno aspektu lēmumu pieņemšanā par finansējuma piešķiršanu pasākumiem pret HIV/AIDS gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās; — HIV/AIDS programmu izstrādē, kuras ir orientētas uz personām ar HIV/AIDS un citām galvenajām iedzīvotāju grupām un kuru mērķis ir nodrošināt iespējas personām un kopienām veikt pasākumus pret HIV/AIDS, samazinot HIV/AIDS inficēšanās risku un neaizsargātību pret to un mazinot HIV/AIDS negatīvās sekas; — atvieglojot un veicinot galveno iedzīvotāju grupu pilnvērtīgu līdzdalību ar HIV/AIDS profilaksi, ārstēšanu, aprūpi un atbalstu saistīto programmu izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un novērtēšanā un mazinot stigmatizāciju un diskrimināciju; — atvieglojot vispārēju piekļuvi veselības aprūpei gan ar HIV/AIDS saistītās profilakses, ārstēšanas, aprūpes un atbalsta jomā, gan nodrošinot citas, ar HIV/AIDS nesaistītas medicīniskās palīdzības iespējas; — atvieglojot izglītības un darba vietu pieejamību personām ar HIV/AIDS un citām galvenajām iedzīvotāju grupām; — nodrošinot, ka turpmāk gūto rezultātu uzraudzība cīņā pret HIV/AIDS ietver rādītājus, kas ir tieši saistīti ar cilvēktiesību jautājumiem un to novērtējumu saistībā ar HIV/AIDS; — ievērojot 3 pamatprincipus (apzināta piekrišana, konfidencialitāte un konsultēšana) HIV/AIDS pārbaužu veikšanā un citos ar HIV/AIDS saistītos pakalpojumos; — cīnoties pret aizspriedumiem un diskrimināciju, kas vērsta pret cilvēkiem ar HIV/AIDS un citām galvenajām iedzīvotāju grupām, un rūpējoties par viņu tiesībām uz drošību un aizsardzību no ļaunprātīgas izmantošanas un vardarbības; — veicinot un atvieglojot cilvēku ar HIV/AIDS un citu galveno iedzīvotāju grupu lielāku līdzdalību pasākumos pret HIV/AIDS; — objektīvi un bez aizspriedumiem informējot par šo slimību; — nodrošinot cilvēkiem iespējas, prasmes, zināšanas un līdzekļus, lai viņi varētu sevi aizsargāt no inficēšanās ar HIV/AIDS;
2.

īpaši atzinīgi vērtē to, ka stratēģija ir izstrādāta, plaši apspriežoties ar ieinteresētajām personām dalībvalstīs, tostarp ne tikai ar valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm, bet arī akadēmiskajā un uzņēmējdarbības vidē, kā arī ar nevalstiskajām organizācijām, kas liecina, ka apspriešanās process un partneru iesaistīšana jau no paša sākuma ir nozīmīgs stratēģijas panākumu priekšnoteikums; šajā ziņā atzinīgi vērtē to, ka izveidots tāds reģionāls pilsoniskās sabiedrības forums kā “Augstākā līmeņa sanāksme Baltijas jūras rīcības jautājumos”, un prasa turpmāk arī citos makroreģionos īstenot līdzīgas iniciatīvas, kas kopīgā darbībā vieno valsts un privātā sektora dalībniekus, sniedzot tiem iespēju iesaistīties makroreģionālu stratēģiju izstrādāšanā;
12.

aicina Komisiju ņemt vērā Savienības mazāk attīstītos reģionus IKT un lietiskā interneta plānošanas procesā; aicina dalībvalstis garantēt minēto tehnoloģiju un citu IKT projektu īstenošanas līdzfinansējumu minētajos reģionos, lai nodrošinātu to līdzdalību un nepieļautu to izslēgšanu no kopējiem Eiropas pasākumiem;
24.

nosoda vairākās pasaules valstīs valdošo nesodāmības gaisotni saistībā ar pārkāpumiem, kas pieļauti pret cilvēktiesību aizstāvjiem; aicina Padomi un Komisiju ierosināt šo jautājumu to divpusējās attiecībās, aicinot visas valstis nodrošināt, ka pārkāpēji neatkarīgi no to ieņemamā amata vai pienākumiem tiek saukti pie atbildības, īstenojot neatkarīgas un efektīvas disciplinārās procedūras un kriminālprocesus, vienmēr paturot prātā iespēju pēc lietas izskatīšanas valsts juridiskajās instancēs, iesniegt apelācijas sūdzību Eiropas Cilvēktiesību tiesā;
D.

tā kā minētās regulas 6. pantā ir noteikts, ka pārtikas piedevu var atļaut lietot ES tikai tad, ja tā atbilst zināmiem noteikumiem, tostarp 1. punkta c) apakšpunktam par to, ka tās lietošana nemaldina patērētāju, un 2. punktam par to, ka patērētājiem no tās jāgūst priekšrocības un labums;
C.

tā kā klimata pārmaiņas ir viens no smagākajiem vides, kā arī sociālās un ekonomiskās kārtības apdraudējumiem, jo atsevišķu kultūru ražas apjoms ļoti mainīgo laikapstākļu ietekmē atšķiras no gada uz gadu, tieši ietekmējot visas ekonomikas nozares, turklāt lauksaimniecība to vidū ir vistrauslākā;
6.

atkārto savu prasību pēc pienācīga finansējuma tīrām, ilgtspējīgām un efektīvām zemas oglekļa emisijas tehnoloģijām, tērējot vismaz 2 miljardus eiro no ES budžeta gadā papildus Septītās pamatprogrammas un Konkurētspējas un inovāciju programmas finansējumam, sākot no 2010. gada; šajā sakarā prasa Komisijai un dalībvalstīm steidzami izveidot finansēšanas grafiku attiecībā uz līdzekļiem, ko tās piešķirs, lai finansējums būtu pieejams no 2010.gada;
20.

norāda, ka ES darbojas vairāk nekā 700 trešo pušu organizāciju, kas apkopo patērētāju sūdzības, bet to izmantotās metodes ir ļoti atšķirīgas, un tikai dažas no tām vāc datus par šo sūdzību būtību, kā arī par sūdzībās minētajām konkrētajām nozarēm; uzskata, ka, lai gan ar to varētu pietikt padoma vai informācijas sniegšanai, tomēr ar to vēl nepietiek, lai noteiktu iespējamos trūkumus tirgus darbībā, raugoties no patērētāju viedokļa; tādēļ aicina visas iestādes, kas izskata sūdzības, pieņemt saskaņotu metodiku patērētāju sūdzību klasificēšanai un ziņojumu sniegšanai par tām, kā arī mudina šīs iestādes iesniegt datus par sūdzībām visās jomās — ieteiktajās un pēc pašu izvēles — kā to ierosinājusi Komisija savā ieteikuma projektā; uzskata, ka saskaņotas metodikas izstrāde ļaus dalībvalstīm vākt daudz saturīgākus datus un gūt pilnīgāku priekšstatu par valsts patēriņa tirgiem, kā arī izveidot ES līmeņa datubāzi, kas dos iespēju salīdzināt patērētāju problēmas visā ES;
I.

tā kā Direktīva 1999/74/EK neparedz īpašu mehānismu, kas sniegtu dalībvalstīm iespēju nepieļaut to teritorijā olu vai olu produktu tirdzniecību no citas dalībvalsts, kura neveic vajadzīgos pasākumus, lai apturētu olu nonākšanu tirgū no uzņēmumiem, kas neievēro Direktīvu 1999/74/EK;
14.

ar gandarījumu atzīmē, ka Horvātija turpina uzlabot rādītājus attiecībā uz līdzsvarotu un taisnīgu kara noziegumu izmeklēšanu un ka gada laikā vairākiem kara noziegumos apsūdzētajiem Horvātijas iedzīvotājiem ir uzrādīta apsūdzība un notikušas tiesas prāvas; atzinīgi vērtē norādījumus visām prokuratūrām, kurus attiecībā uz kara noziegumiem publicējis valsts virsprokurors un ar kuriem paredz nodrošināt vienotu praksi neatkarīgi no aizdomās turamā nacionālās izcelsmes; taču atzīmē, ka pagājušajā gadā daudzi kara noziegumos apsūdzētie tika tiesāti neklātienē un ka bažas saglabājas, tostarp arī par to, kā tiesas procesi notiek konkrētos gadījumos; pievērš īpašu uzmanību gadījumam, kad notiesātais augsta ranga kara noziedznieks, kurš bija arī Horvātijas parlamenta deputāts, varēja izbēgt no soda un rast patvērumu kaimiņvalstī;
3.

vēlas kā viens no likumdevējiem uzsvērt nepieciešamību izveidot pastāvīgu krīzes pārvaldības mehānismu, kas būtu ticams, stabils, ilgstošs un veidots, ņemot vērā būtiskus reālās situācijas tehniskos aspektus, un kas būtu jāpieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, iedvesmojoties no Kopienas metodes, lai, no vienas puses, stiprinātu Eiropas Parlamenta iesaisti un uzlabotu demokrātisku pārskatatbildību un, no otras puses, izmantotu Komisijas specializētās zināšanas, neatkarību un objektivitāti; tādēļ mudina Padomi nodrošināt pienācīgu juridisko pamatu, šajā nolūkā pārskatot LESD;
6.

aicina ES garantēt visiem vardarbībā cietušajiem, jo īpaši cilvēku tirdzniecības upuriem, tiesības uz palīdzību un atbalstu neatkarīgi no viņu valstspiederības, kā arī nodrošināt to vardarbībā ģimenē cietušo sieviešu aizsardzību, kuru tiesiskais statuss varētu būt atkarīgs no viņu partneriem;
15.

uzsver, ka nākamajā gadā ir sagaidāms nepārprotams un būtisks progress ceļā uz demokratizāciju, lai sankcijas varētu atcelt pilnībā, un ka nosacījumiem pilnvērtīgai attiecību atjaunošanai ar Baltkrieviju vajadzētu būt šādiem: — plašsaziņas līdzekļu likuma pielāgošana ieteikumiem, kas iekļauti 2009. gada 20.–24. septembrī Baltkrievijas Republikā notikušās starptautiskās faktu vākšanas misijas ziņojumā, — biedrošanās brīvības un pulcēšanās brīvības garantēšana, atceļot Baltkrievijas kriminālkodeksa 193–1. pantu, saskaņā ar kuru darbības nereģistrētu biedrību, politisku partiju un fondu uzdevumā tiek atzītas par noziedzīgiem nodarījumiem, — visu politisku partiju un pilsoniskās sabiedrības organizāciju reģistrācijas atļaušana, — reliģiskās pārliecības brīvības nodrošināšana visām reliģiskajām konfesijām, ne tikai pareizticīgo baznīcai, jo īpaši ļaujot brīvi darboties draudzei “Jaunā dzīve”, — atturēšanās no Baltkrievijā jau esošo organizāciju darbības traucēšanas, piemēram, paaugstinot īres maksu (piemēram, Baltkrievijas Tautas frontei) vai nosakot prettiesiskus nodokļus projektiem, kurus īsteno, izmantojot ES subsīdijas (piemēram, Baltkrievijas Helsinku komiteja); — labvēlīgu apstākļu radīšana NVO un neatkarīgu plašsaziņas līdzekļu darbībai, — politisko tiesību un brīvību garantēšana, pārtraucot iebiedēšanu politisku motīvu dēļ, it īpaši atlaišanu no darba un izslēgšanu no universitātes (Tatjana Šaputska izslēgta no universitātes par piedalīšanos pilsoniskās sabiedrības forumā par Austrumu partnerību Briselē); — vajāšanas pārtraukšana par to studentu apsūdzībā izvirzīto izvairīšanos no karadienesta, kuri izslēgti no universitātes par viņu pilsonisko nostāju un kuri bijuši spiesti iegūt izglītību ārzemēs; — visu to lietu pārskatīšana, kas saistītas ar piespiedu iesaukumu, ar kuru pārkāptas vairāku jaunu aktīvistu likumīgās tiesības, piemēram, Franaka Viačorka, Ivana Šilas un Zmitera Fedaruka lietas, un kas ir līdzvērtīgs valsts praktizētajai ķīlnieku sagrābšanai;
5.

pauž nožēlu par to, ka G-20 valstu vadītāji nav izvērtējuši regulējuma un uzraudzības galvenos trūkumus, kas izraisīja finanšu krīzi, lai izvairītos no tām pašām kļūdām regulējumā un uzraudzībā un līdz ar to no līdzīgas krīzes; pauž nožēlu, ka G-20 valstu vadītāji nav panākuši progresu attiecībā uz globālās cīņas pret klimata pārmaiņām finansēšanu;
K.

tomēr tā kā Tiesa ir konsekventi atzinusi, ka, lai gan īpašumtiesības ir daļa no Kopienas tiesību aktu vispārējiem principiem, tās nav absolūtas tiesības un ir aplūkojamas no to sociālo funkciju viedokļa, un tā kā tādējādi to izmantošana var būt ierobežota, ja šie ierobežojumi faktiski atbilst Kopienas vispārējo interešu mērķiem un neizraisa neproporcionālu un nepieļaujamu iejaukšanos, mazinot garantēto tiesību būtību (skat. 2002. gada 10. decembra spriedumu Lietā C-491/01, British American Tobacco (Investments) un Imperial Tobacco, 2002, ECR I-11453);
E.

tā kā Parlamenta iekšējās un ārējās politikas virzienu ģenerāldirektorātos sievietes ir nepietiekami pārstāvētas un viņu skaits veido attiecīgi 66,5 % un 66 % no personāla, lai gan pēdējos gados iekšējās politikas ģenerāldirektorātā ir gūti ievērojami panākumi, par kuriem ir saņemta “Atzinība par līdztiesību 2007. gadā — paraugprakse” gan par tādas darba vides veidošanu, kurā tiek veicināta līdztiesība un integrētā pieeja dzimumu līdztiesībai, kā arī par sieviešu skaita ievērojamo pieaugumu vadošajos amatos (kopš 2005. gada to sieviešu skaits, kuras ieņem nodaļu vadītāju amatus, pieaudzis no 5 % līdz 30 %);
23.

atzīst, ka nolīgumā ir jāiekļauj nodaļa par tirdzniecības aizsardzību ar divpusējiem aizsardzības pasākumiem; aicina abas puses izvairīties no šo aizsardzības pasākumu nevajadzīgas izmantošanas; turpinot sarunas par pilno EPN, aicina Komisiju atbalstīt pagaidu EPN iekļauto aizsardzības pasākumu pārskatīšanu, lai nodrošinātu to atbilstošu, pārskatāmu un ātru izmantošanu gadījumos, ja ir izpildīti kritēriji to piemērošanai;
F.

tā kā Komisija un ES dalībvalstis 2007. gada oktobrī ir apņēmušās no katras puses ik gadu sniegt papildu EUR 1 000 miljonu (1 miljardu) saskaņā ar iniciatīvu par atbalstu tirdzniecībai, lai palīdzētu jaunattīstības valstīm uzlabot to tirdzniecības spējas neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav parakstījušas EPN, un tā kā Centrālās Āfrikas reģionam tāpēc būtu jāsaņem pamatota un taisnīga daļa no šīs summas;
7.

aicina Komisiju nodrošināt pietiekamas specializētas zināšanas, lai aktīvi varētu piedalīties dialogā veselības aprūpes nozarē, cenšoties nodrošināt, ka veselības jomas speciālisti ir visās pārstāvniecībās, kurās veselības aprūpe ir svarīgākā joma, pēckonflikta valstīs ciešāk sadarbojoties ar Eiropas Kopienas Humanitārās palīdzības biroja padomniekiem veselības aprūpes jautājumos, veidojot ciešākas partnerattiecības ar PVO, lai izmantotu tās pieredzi, un noslēdzot oficiālus nolīgumus ar ES dalībvalstīm, lai liktu lietā arī to pieredzi; aicina Komisiju līdz 2009. gada 10. aprīlim informēt Parlamenta atbildīgās komitejas par to, cik daudz veselības un izglītības jomas ekspertu reģionā ir pieejami gan delegāciju, gan centrālo dienestu līmenī, kā arī sniegt precīzu grafiku/pārskatu 2009. un 2010. gadam par to, kā paredzēts palielināt šo skaitu un kur šo personālu izvietos, tādējādi Komisijas atbildes varēs ņemt vērā 2007. gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrā;
17.

pauž nožēlu par to, ka lēni risinās debates par ES budžeta finansēšanas sistēmas reformu, kas ekonomiskās krīzes dēļ ir vēl steidzamāk vajadzīga; jo īpaši pauž nožēlu par to, ka netika izmantota iespēja izveidot siltumnīcefekta gāzu emisiju tiesību izsoles sistēmu, lai tādējādi sāktu fundamentālas politiskās debates par to jauno publiskā finansējuma resursu piešķiršanu, kas izveidoti ar ES lēmumiem; mudina sākt šīs debates saistībā ar DFS termiņa vidusposma pārskatīšanu;
19.

pauž nožēlu par pieaugošo spiedienu no valdības puses uz plašsaziņas līdzekļiem, jo īpaši vēlēšanu kampaņu laikā; prasa saglabāt neatkarīgu un atšķirīgu informāciju radio un televīzijā, kur jāsaglabājas dažādiem sabiedrībā paustiem viedokļiem, gan paturot redakcionālu brīvību tiem, kuri sniedz informāciju, gan izvairoties no ciešu saišu izveides starp komerciālām raidorganizācijām un atsevišķām partijām vai politiķiem; pauž arī bažas par laikrakstu un televīzijas kanālu lielo finansiālo atkarību no valdības sludinājumiem un šo sludinājumu radītajiem ienākumiem, kas var novērst no kritiska žurnālista skatījuma;
52.

vērš uzmanību uz to bērnu īpaši grūto stāvokli, kuri inficēti ar HIV un slimo ar AIDS, kā arī to, kuri kļuvuši par bāreņiem AIDS rezultātā; jo īpaši nosoda vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kas balstīta uz ticību, ka seksuālas attiecības ar jaunavu var izārstēt no AIDS, un neatlaidīgi prasa organizēt vietējas informācijas kampaņas, lai kliedētu šo kļūdaino ticējumu un tādējādi vairāk jo īpaši aizstāvētu meitenes;
29.

atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvu, kas pausta tās 2007. gada 10. oktobra paziņojumā “Sociālā regulējuma atkārtota izvērtēšana vairāk un labākām darba vietām ES jūrniecības nozarē” (COM(2007)0591) un kas paredz pārskatīt Direktīvu 2002/14/EK, un aicina Komisiju, to darot, no jauna izskatīt iespēju atkāpties no Direktīvas 2002/14/EK piemērošanas, kā tas noteikts direktīvas 3. panta 3. punktā;
E.

tā kā valsts ieguldījumu zemais līmenis Eiropas Savienībā (mazāk nekā 3 % no IKP) un to fragmentārais raksturs negatīvi ietekmē noturīgas un ilgtermiņa izaugsmes mērķi, kura īstenošanai vajadzīga mērķtiecīga un no prioritātēm izrietoša publisko izdevumu politika;
7.

pauž bažas par Revīzijas palātas novērojumiem, ka atsevišķās dalībvalstīs nav pamatprasību attiecībā uz efektīvu sadarbību; jo īpaši norāda uz šādiem trūkumiem: — gandrīz uz pusi no informācijas pieprasījumiem, ko viena dalībvalsts iesniedz citai, atbilde nav saņemta noteiktajā trīs mēnešu termiņā, — termiņu kavēšanu veicināja centrālo sadarbības biroju, t. i., galveno informācijas apmaiņas kanālu organizatoriskā struktūra; Itālija un Nīderlande ir sadalījusi savus centrālos sadarbības birojus pa vairākiem departamentiem, nenodrošinot efektīvu sadarbību, bet Vācija — pa vairākiem dienestiem, par to pienācīgi neinformējot citas dalībvalstis; — pastāv ievērojamas atšķirības starp to pieprasījumu skaitu, kādu dalībvalsts apgalvo, ka ir saņēmusi, un to, cik pieprasījumu citas dalībvalstis pēc to apgalvotā ir izsūtījušas; Itālijas apgalvo, ka saņēmusi par 54 % mazāk pieprasījumu, bet Vācija — par 32 % vairāk, nekā pārējās dalībvalstis apgalvo, ka ir tām izsūtījušas;
3.

uzsver, ka ir labāk jākoordinē dažādi Kopienas politikas virzieni, lai nodrošinātu vienmērīgu attīstību, jo īpaši tādos reģionos kā kalnu apvidi, kas pastāvīgi piedzīvo dabīgas grūtības; šajā sakarībā pauž bažas par to, vai pašreizējā 2007.—2013. gada plānošanas laikposmā ir lietderīgi nodalīt Kopienas kohēzijas politiku no lauku attīstības politikas, kas izriet no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai integrācijas Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP); uzskata, ka šī jaunā pieeja ir stingri jāuzrauga, lai novērtētu tās ietekmi uz reģionālo attīstību;
8.

aicina Baltkrievijas valdību ievērot cilvēktiesības: a) veicot nepieciešamās izmaiņas Baltkrievijas Kriminālkodeksā, atceļot tā 193., 367., 368. un 369-1. pantu, dažus no kuriem, jo īpaši 193. pantu, min organizācija “Amnesty International” un kuri bieži vien tiek neatbilstoši pielietoti kā represiju līdzeklis; b) vairs nedraudot ar kriminālvajāšanu, tostarp par izvairīšanos no karadienesta Baltkrievijā, studentiem, kuri ir izslēgti no augstskolām pilsoniskās nostājas dēļ un kuri ir spiesti turpināt mācības ārzemēs; c) novēršot visus šķēršļus, kas traucē Baltkrievijas NVO pienācīgi reģistrēties; d) labāk un ar lielāku cieņu izturoties pret mazākumtautībām, tostarp atzīstot likumīgu ievēlēto organizāciju Poļu savienība Baltkrievijā, kuru vada Angelika Borys, kā arī mazākumtautību kultūru, baznīcas, izglītības sistēmu, kā arī vēsturisko un materiālo mantojumu, lai tādējādi izbeigtu valsts pašas izraisītu izolāciju no pārējās Eiropas un ievērojami uzlabotu ES un Baltkrievijas attiecības;
28.

uzsver, ka inovatīvi izstrādājumi ievērojami stiprina ES konkurētspējas priekšrocības, veidojot 73 % no ES eksporta; taču norāda, ka ES vēl joprojām atpaliek no Amerikas Savienotajām Valstīm un Japānas inovāciju jomā, īpaši attiecībā uz uzņēmējdarbību pētniecības un attīstības jomā; tādēļ uzskata, ka ir pilnībā jāizmanto tādas Kopienas finansējuma programmas kā septītā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējuma pasākumiem un konkurētspējas un inovācijas pamatprogramma, kā arī Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts; saistībā ar to atzinīgi vērtē “vadošā tirgus” iniciatīvu un standartizācijas rīcības programmu kā ieguldījumu tirgus potenciāla atvēršanai inovatīviem produktiem un pakalpojumiem īpašās, sabiedrībai svarīgās jomās; prasa Komisijai paust apņēmību panākt labāku administratīvo praksi un brīdina nedot priekšroku noteiktiem tehnoloģiskiem risinājumiem;
J.

tā kā vienlīdz kvalitatīvi produkti iegūstami gan no dzīvniekiem, kam veikta vakcinācija (ārkārtas vakcinācija), gan no nevakcinētiem dzīvniekiem, taču tirgi gan ES, gan ārpus tās var nepieņemt produktus no dzīvniekiem, kam veikta vakcinācija (ārkārtas vakcinācija), un lopkopjiem un citiem uzņēmumiem ir vajadzīgas pietiekamas garantijas, ka tirgi būs gatavi pieņemt šādus produktus, neprasot samazināt to cenu;
J.

tā kā energoapgādes drošība ir viens no Eiropas sarežģītākajiem uzdevumiem un viena no galvenajām sadarbības jomām ar Krieviju; tā kā kopīgiem spēkiem jācenšas pilnībā un efektīvi izmantot gan pašreizējās enerģijas transporta sistēmas, gan tās, kas vēl tiks izveidotas; tā kā ES lielā atkarība no fosilā kurināmā kavē līdzsvarotas, saskaņotas un uz patiesām vērtībām balstītas pieejas veidošanu Eiropas attiecībās ar Krieviju;
7.

prasa Komisijai, lai tā, ņemot vērā NR īpatnības un to atšķirības, no vienas puses, un nozīmi, kāda tiem ir kopīgajā ES jūras politikā, no otras puses, savā plānā iekļauj šo reģionu zivsaimniecības nozaru atbalsta pasākumus; uzskata, ka Komisijai būs jānodrošina NR zvejas flotēm tā sauktā pozitīvā diskriminācija attiecībā uz zivsaimniecības resursu pieejamību šo reģionu ūdeņos un patiešām īpaša uzmanība jāvelta nerūpnieciskās zvejas ilgtspējīgai saglabāšanai;
E.

tā kā, neraugoties uz to, ka saskaņā ar ANO Statūtu VII nodaļu, ar ko pilnvaro izmantot visus nepieciešamos līdzekļus, lai nepieļautu nekādus spēka izmantošanas mēģinājumus un aizsargātu civiliedzīvotājus, — ANO misijai Kongo Demokrātiskajā Republikā (MONUC) nebija vajadzīgo līdzekļu, lai aizsargātu civiliedzīvotājus pēc nesenās kauju atsākšanās KDR austrumu daļā, atbruņotu un repatriētu Ruandas hutu kaujiniekus, kuri atrodas KDR teritorijā, — MONUC nekas cits neatlika kā gaidīt “zaļo gaismu” no Indijas un Pakistānas, pirms sūtīt kaujās Indijas un Pakistānas karavīrus, kas ir pretēji pilnvaru nosacījumiem, pamatojoties uz kuriem MONUC ir izvietota KDR, — MONUC nemēģināja izbeigt vairāk nekā 200 iedzīvotāju slaktiņu, kas notika 2008. gada 5. novembrīKiwandja, lai gan tajā atrodas viena no tās militārajām bāzēm;
7.

atzīmējot, ka no Komisijas ir saņemts ziņojums, ka līdz 2007. gada 30. oktobrim tiks izpildīti sešpadsmit no divdesmit viena pasākuma, pauž nožēlu gan par to, ka no divdesmit viena rīcības plānā ietvertā Komisijas pasākuma, ko plānoja izpildīt 2007. gadā, līdz 2007. gada 1. septembrim pilnībā bija īstenoti tikai trīs no tiem; pauž nosodījumu arī par būtisko termiņa kavējumu attiecībā uz obligāto energoefektivitātes standartu pieņemšanu prioritārām preču grupām;
B.

tā kā Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8) (Finanšu regulas) 53.b panta 2. punktā ir noteikts: ‘2. Neskarot papildu noteikumus, kas ietverti attiecīgos katrai nozarei paredzētos noteikumos, un lai dalītajā pārvaldībā nodrošinātu to, ka līdzekļus izmanto saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem un principiem, dalībvalstis veic visus normatīvos un administratīvos vai citus pasākumus, kas vajadzīgi Kopienu finansiālo interešu aizsardzībai. Šajā sakarā dalībvalstis jo īpaši: a) pārliecinās, ka no budžeta finansētās darbības tiek faktiski veiktas, un nodrošina, ka tās īsteno pareizi; b) novērš pārkāpumus un krāpšanu un risina ar to saistītos jautājumus; c) atgūst summas, kas ir nepareizi izmaksātas vai nepareizi izlietotas, vai summas, kas zaudētas pārkāpumu vai kļūdu dēļ; d) piemērojot attiecīgos katrai nozarei paredzētos noteikumus un ievērojot 30. panta 3. punktu, nodrošina budžeta līdzekļu saņēmēju atbilstīgu ex post publiskošanu reizi gadā. Šajā nolūkā dalībvalstis veic pārbaudes un ievieš efektīvas iekšējās kontroles sistēmas (..).’
B.

tā kā 2002. gada 15. un 16. marta Barselonas Eiropadome vienojās par mērķi līdz 2010. gadam palielināt kopējos izdevumus pētniecībai un izstrādei līdz 3 % no Eiropas Savienības IKP (divas trešdaļas no kopējā ieguldījuma saņemot no privātā sektora);