[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 5.3.2008 COM(2008) 125 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par rezultātiem, kas sasniegti izpētes sarunās par sadarbību ar kaimiņvalstīm transporta jomā KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par rezultātiem, kas sasniegti izpētes sarunās par sadarbību ar kaimiņvalstīm transporta jomā (Dokuments attiecas uz EEZ) SATURS 1. Ievads 3 2. Izpētes sarunu organizēšana 4 3. Sarunu pirmās kārtas provizoriskie secinājumi 5 3.1. Spēcīgs atbalsts Komisijas pieejai 5 3.2. Pieejas pielāgošana 6 4. Pašreizējais stāvoklis, sasniegumi un turpmākie pasākumi 6 4.1. Viseiropas koridori/zonas 6 4.2. Jūras maģistrāles 7 4.3. Ziemeļu ass 7 4.4. Centrālā ass 8 4.5. Dienvidaustrumu ass 8 4.5.1. Rietumbalkānu galvenais reģionālais transporta tīkls 8 4.5.2. Atzarojumi uz Tuvajiem Austrumiem, Kaukāzu un Vidusāziju 9 4.6. „Traceca” koridors 9 4.7. Vidusjūras reģiona asis un reģionālais transporta rīcības plāns 10 5. Secinājums 10 1. IEVADS Komisijas paziņojumā par Eiropas kaimiņattiecību politikas nostiprināšanu [1] (EKP) uzsvērti EKP tematiskās/nozares dimensijas galvenie aspekti un vajadzība uzlabot daudzpusēju dialogu ar partnervalstīm par jautājumiem enerģētikas, transporta, vides vai robežu pārvaldības jomā. Tajā arī apskatīta iespēja par daudzpusēju nolīgumu noslēgšanu enerģētikas un transporta jomā, kā arī vajadzība vienkāršot dažādas uzsāktās iniciatīvas. Jo īpaši uzsvērts, ka ir svarīgi saskaņot politikas dialogu ar faktisko transporta koridoru attīstību. Šo jautājumu turpmāk izskatīja nesenajā paziņojumā[2] Stipra Eiropas kaimiņattiecību politika , kurā Komisija rosināja dalībvalstis un EKP partnerus cieši sadarboties, lai pabeigtu Eiropas transporta tīkla būtiskāko posmu paplašināšanu kaimiņvalstīs. Kā uzsvērts Komisijas paziņojumā par Rietumbalkāniem [3], Eiropas perspektīva ir virzītājspēks reformai visā reģionā un tādējādi — būtisks faktors, kas veicina stabilitāti un progresu. Pēc ES nesenās paplašināšanās Rietumbalkāni ir pilnībā saistīti ar ES dalībvalstu teritoriju, un tādēļ viens no galvenajiem jautājumiem ir panākt saskaņotu attīstību transporta nozarē. Turklāt saskaņā ar Partnerības un sadarbības nolīgumu un plāniem četru kopējo telpu izveidošanai, ko pieņēma augstākā līmeņa sanāksmē Maskavā 2005. gada maijā, ES un Krievijas stratēģiskās partnerības mērķis bija veicināt transporta veidu papildināmību un pakāpenisku transporta tīklu integrāciju, novēršot tehniskos un administratīvos šķēršļus un nodrošinot transporta infrastruktūras un to savstarpēju izmantojamību, saskaņojot attiecīgos tiesību aktus. Komisijas paziņojumā Transporta pamatnostādnes Eiropā un kaimiņu reģionos [4] norādīja pirmos soļus visaptverošai politikai, kas paredz ES transporta sistēmas ciešāku integrāciju kaimiņvalstīs. Politika pievēršas piecām galvenajām transporta asīm, ko izmanto starptautiskajā tirdzniecībā, un attiecīgajiem standartiem un tiesību aktiem (tā sauktajiem „horizontālajiem pasākumiem”), kuri ietekmē visus transporta veidus minētajos maršrutos[5]. Laika gaitā šīs pieejas rezultātā var tikt izveidoti saskaņoti noteikumi un nosacījumi transporta nozarē kopumā, tādējādi izveidojot efektīvu transporta tirgu starp ES un tās kaimiņvalstīm. Paredzams, ka tas jo īpaši ietekmēs valstis, kurās politisku iemeslu dēļ transporta jomā sadarbība ir bijusi salīdzinoši neliela. Paziņojumā Komisija norādīja uz divu posmu pieeju politikas īstenošanai. Pirmajā posmā notiktu izpētes sarunas ar kaimiņvalstīm, lai novērtētu to interesi un saistības nostiprināt pašreizējās koordinācijas shēmas. Pārrunu mērķis ir mēģināt nodrošināt, ka sadarbības struktūras formāts un saturs pēc iespējas efektīvāk atbilst attiecīgo pušu vajadzībām un cerībām. Otrajā posmā, pamatojoties uz izpētes sarunu rezultātu, Komisija sniegtu konkrētus ieteikumus un/vai priekšlikumu, lai īstenotu politikas un koordinācijas shēmu(-as). 2007. gada jūnijā ES Transporta Ministru padome atzinīgi novērtēja turpmāku transporta tīkla paplašināšanu un prioritāti, kas noteikta horizontālajiem pasākumiem; tā pieprasīja Komisijai izteikt priekšlikumus šādas pieejas praktiskai īstenošanai un organizatoriskās struktūras un transporta asu koordinācijas shēmas nostiprināšanai. Izpētes sarunas uzsāka 2007. gada pavasarī, un tika organizēta pirmā diskusiju kārta ar visām kaimiņvalstīm un kaimiņu reģioniem. Sarunas norit veiksmīgi, un šajā paziņojumā sniegta atskaite par minētajām sarunām, kā arī norādīti provizoriski secinājumi. Rietumbalkānu reģionā sarunas jau ir veiksmīgi noslēgtas. Tādēļ Komisija šajā paziņojumā ierosina Padomei noteikt sarunu vadlīnijas nolīgumam, ar ko izveido transporta kopienu Dienvidaustrumu Eiropā. 2. IZPēTES SARUNU ORGANIZēšANA Izpētes sarunas uzsāka 2007. gada pavasarī, un sanāksmju pirmā kārta tika organizēta ar visām kaimiņvalstīm, Viseiropas koridoru/zonu pārstāvjiem, kā arī ar vairākām ieinteresētajām personām. Papildus vairākām darba grupu līmeņa sanāksmēm tika organizētas šādas galvenās sanāksmes. - Gada laikā notika vairākas sanāksmes ar Viseiropas koridoru/zonu pārstāvjiem, tostarp divas Viseiropas koridoru priekšsēdētāju un sekretāru sanāksmes — 2007. gada janvārī un oktobrī. - Darba grupa „Transporta stratēģijas, infrastruktūra un valsts un privātā sektora partnerība”, kas izveidota saskaņā ar ES un Krievijas transporta dialogu , tikās divreiz — Maskavā oktobrī un Briselē — 2008. gada janvārī. Par loģistikas jautājumiem atbildīgā ad hoc darba grupa, kas izveidota, lai pētītu situāciju uz ES un Krievijas robežas un sagatavotu ieteikumus par to, kā uzlabot transporta plūsmas, pabeidza darbu 2007. gada jūnijā Vācijas ES prezidentūras laikā un iesniedza savu ziņojumu Komisijai un Krievijas Transporta ministrijai. Minētie ieteikumi tagad jāīsteno pastāvīgajām darba grupām, kuras darbojas saskaņā ar dialogu. Šajā ziņā infrastruktūras uzlabojums un ieteiktie procesuālie pasākumi veicinās Ziemeļu ass attīstību un horizontālo jautājumu risināšanu. - Kopš 2007. gada marta Briselē un Kijevā notika vairākas veiksmīgas sarunu kārtas par jaunu, paplašinātu nolīgumu ar Ukrainu , kas būs nākamais pēc Partnerības un sadarbības nolīguma. - 2007. gada maijā organizēja Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu transporta forumu, kurā pieņēma reģionālo transporta darbības plānu 2007.-2013. gadam. Kā turpmāku pasākumu 2007. gada novembrī organizēja infrastruktūras darba grupas sanāksmi, lai pārbaudītu transporta asis un atjauninātu infrastruktūras projektu sarakstu. Šo sanāksmju rezultātā Komisija ar Portugāles ES prezidentūras atbalstu organizēja augsta līmeņa konferenci par Vidusjūras transporta sistēmu , kas norisinājās Lisabonā, 2007. gada 3. decembrī. Šajā konferencē Komisijas priekšsēdētāja vietnieks Žaks Baro un ES un Vidusjūras valstu ministri atzina rīcības plāna izšķirošo nozīmi Eiropas transporta tīklu būtiskāko posmu paplašināšanā un Kopienas acquis piemērošanā attiecīgajā reģionā. - Tika organizētas vairākas sanāksmes saskaņā ar reģionālo sadarbības shēmu, ko izveidoja ar „ Traceca” daudzpusēju nolīgumu , sākot no darba grupu sanāksmēm līdz starpvaldību komisijas sanāksmei Astanā 2007. gada 13. un 14. decembrī, kurās oficiāli uzsāka izpētes sarunas, piešķirot pilnvaru izteikt priekšlikumus 2008. gada augstākā līmeņa sanāksmei par to, vai/kādā veidā, izmantojot „Traceca” struktūras, var izveidot turpmāku tiesisko un institucionālo sistēmu transporta asīm, tādējādi radot atjaunotu ilgtermiņa pamatu mūsu sadarbībai. 3. SARUNU PIRMāS KāRTAS PROVIZORISKIE SECINāJUMI 3.1. Spēcīgs atbalsts Komisijas pieejai Lai arī jārīko turpmākas diskusijas ar visām kaimiņvalstīm, pirms Komisija var izteikt konkrētus priekšlikumus par to, kā nostiprināt koordinācijas shēmas, jau ir izdarīta virkne provizorisku secinājumu. Kopumā sarunās apstiprināja atbalstu Komisijas pieejai, kā norādīts paziņojumā, jo īpaši panākta vispārēja vienošanās par turpmāk norādītajiem jautājumiem. - Transporta asu pieeja — lietderīgs pamats sadarbībai starp ES un kaimiņvalstīm. - Vajadzība veikt pasākumus ne tikai infrastruktūras jomā un saskaņot transporta koridora attīstību ar vispārējo politisko dialogu. - Spēcīgas un saistošas koordinācijas shēmas izšķirošā nozīme, kas varētu izpausties kā saistošāks saprašanās memorands vai nolīgums. - Vajadzība saskaņot transporta asu vadošās funkcijas ar Komisijas priekšlikumu (skatīt tabulu), izmantojot pašreizējās reģionālās struktūras un tehniskos sekretariātus. Ass/reģiona līmeņa ministru sanāksmes, lai pieņemtu stratēģiskus lēmumus attiecībā uz izmaiņām transporta asīs, attiecībā uz dalībvalstīm un iestādēm, kā arī koordinācijas struktūras finansēšanu. Reģionālā koordinācijas grupa, lai uzraudzītu transporta asu īstenošanu, ko veido augsta līmeņa pārstāvis no katras attiecīgās valsts, un lai attīstītu ģenerālplānu attiecīgajai asij, tostarp konstatētu šķēršļus, sagatavotu priekšlikumus, kā arī noteiktu prioritāros pasākumus. Visām reģionālajām koordinācijas grupām būtu regulāri jāsatiekas, lai nodrošinātu paredzēto pasākumu saskaņotu īstenošanu, kā arī, piemēram, lai vienotos par kopīgām metodēm stratēģiskai un projekta līmeņa novērtēšanai un uzraudzībai. Papildus ministru sanāksmju organizēšanai Reģionālajai koordinācijas grupai būtu arī jāsniedz atskaites attiecīgajai apakškomitejai saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību un partnerības politiku, lai ietvertu attiecīgos priekšlikumus divpusējos un reģionālos rīcības plānos. Lai precīzāk izpētītu tehniskos jautājumus, Reģionālā koordinācijas grupa var izlemt izveidot darba grupas vai operatīvās grupas, iesaistot visus vai dažus dalībniekus. Tā arī organizētu ziedotāju konferences un iesaistītu sociālos partnerus un citas ieinteresētās personas. Pastāvīgs sekretariāts, lai nodrošinātu administratīvo un tehnisko atbalstu. Sekretariāts sekotu ar transporta asīm saistītiem pētījumiem, sagatavotu koordinācijas grupas un ministru sanāksmes, kā arī nodrošinātu šādu sanāksmju darba organizēšanu. Koordinācijas grupai un sekretariātam jāsadarbojas ar Eiropas koordinatoriem, jo īpaši ar tiem, kas atbild par iekšējiem ūdensceļiem un jūras maģistrālēm vai Eiropas transporta tīkliem (TEN). | 3.2. Pieejas pielāgošana Izpētes sarunās secināja, ka jāveic tikai nelieli pielāgojumi sākotnēji ierosinātajā Komisijas pieejā. Tie galvenokārt attiecas uz visa uzdevuma ģeogrāfisko un nozares pārklājumu. - Sadarbība ar Šveici jāturpina pašreizējās struktūrās, jo tās jau ir labi izveidotas transporta nozarē. Šīs sadarbības pamatā ir divpusējas attiecības un nolīgumi starp ES un Šveici un, jo īpaši, transporta koridori, kas ved cauri Šveicei un savieno Itāliju ar Vāciju, Franciju un Austriju, jau ir daļa no Eiropas transporta tīkla politikas. - Ņemot vērā 2007. gada jūnija Transporta Ministru padomes secinājumus, Komisija piekrīt tam, ka ir lietderīgi iekļaut Vidusāzijas valstis transporta asu pieejā, tām piedaloties „Traceca” sistēmā, jo aizvien globalizētākā pasaulē tirdzniecībai un tādējādi transporta savienojumiem jāpiešķir perspektīva pasaules mērogā. - Vienotās Eiropas gaisa telpas politikas paplašināšana kaimiņvalstīs notiek ātri, un Komisija pieprasa Padomei līdz 2010. gadam sarunu direktīvās izstrādāt noteikumus par plašāku Kopējo aviācijas telpu, paredzot turpmāk noslēgt visaptverošākus nolīgumus ar kaimiņvalstīm aviācijas jomā. Tādēļ tiek ieteikts aviācijas nozari pieejā neiekļaut. Tomēr ieguldījumus lidostu infrastruktūrā var uzskatīt kā daļu no potenciālajiem šķēršļiem uz transporta asīm. - Līdzīgi rezultāti sasniegti, attīstot ES satelītnavigācijas sistēmu Galileo . Tādēļ Komisija ierosina turpināt sadarbību saskaņā ar īpašu Galileo shēmu un neietvert to koordinācijas shēmās, kuras paredzētas transporta asīm. Attiecībā uz Padomes prasību savienot Eiropas transporta tīkla būtiskāko posmu paplašināšanu uz kaimiņvalstīm ar Āfrikas transporta tīkliem , Komisija uzsver, ka tā jau atbalsta Āfrikas transporta integrēto tīklu attīstību un pakalpojumus, kas saņēma jaunu stimulu 2007. gadā, kad uzsāka ES un Āfrikas partnerību infrastruktūras jomā. 4. PAšREIZēJAIS STāVOKLIS, SASNIEGUMI UN TURPMāKIE PASāKUMI 4.1. Viseiropas koridori/zonas Sanāksmēs ar Viseiropas koridoru/zonu pārstāvjiem pārskatīja atšķirības starp koridoriem ES teritorijā un ārpus tās, transporta ass optimālu ģeogrāfisku pārklājumu, efektīvas koordinācijas grupas vajadzīgās funkcijas un horizontālo pasākumu nozīmi. Koridoru priekšsēdētāji un sekretariāti sniedza būtisku informāciju par to tiešu pieredzi attiecībā uz transporta koridoru darbības priekšrocībām un nepilnībām. Lai arī Viseiropas koridora jēdzienam neapšaubāmi ir savi panākumi, ir vienlīdz skaidrs, ka šis jēdziens jāpārskata. Jo īpaši Komisija uzskata, ka ir svarīgi noteikt nepārprotamu atšķirību starp transporta koridoriem, kuri pēc paplašināšanās ir daļa no Eiropas transporta tīkla prioritātēm[6], un tiem, kuri savieno ES ar kaimiņvalstīm. Tajā pašā laikā ir būtiski atbilstošā veidā integrēt koridoru funkcijas un vērtīgo pieredzi jau esošajās reģionālajās struktūrās vai tajās, kuras paredzēts izveidot. 4.2. Jūras maģistrāles Augsta līmeņa grupa konstatēja, ka jūras maģistrāles, kas ir daļa no transporta asīm, ir tikpat svarīgas kā četri sauszemes koridori. Lai arī vērojamas kopīgas iezīmes visās jūras maģistrālēs, ir arī nepārprotamas atšķirības, kas pārstāv atšķirīgu pieeju. Atšķirības novērojamas attiecībā uz dažādiem šķēršļiem, pakalpojumu biežumu un kvalitāti, kā arī piemērojamiem starptautiskajiem tiesību aktiem un to izpildes pakāpi. Tādējādi Komisija iesaka ietvert jūras maģistrāles attiecīgajās reģionālajās struktūrās, kuras būs atbildīgas par attiecīgajām sauszemes transporta asīm. Jebkurā gadījumā jānodrošina cieša sadarbība ar Eiropas jūras maģistrāļu koordinatoru. 4.3. Ziemeļu ass Ziemeļu asij galvenokārt piemēro ES Ziemeļu dimensijas politiku, kas attiecas uz ES ziemeļu daļas dalībvalstīm, Krieviju, kā arī uz Norvēģiju un Īslandi. Ziemeļu dimensijas mērķis ir risināt īpašas reģionālās attīstības problēmas Ziemeļeiropā, tostarp transporta infrastruktūras neatbilstība un robežu šķērsošanas iekārtas. Galvenās reģionālās organizācijas, kuras darbojas šajā jomā, ir Baltijas jūras valstu padome (BJVP), Barenca — Eiroarktikas padome (BEAC), Arktikas Padome (AP) un Ziemeļu Ministru padome (ZMP). Ziemeļu dimensijas augstākā līmeņa sanāksmē 2006. gada novembrī pieņemtajā politiskajā deklarācijā tika pausts lūgums izpētīt, vai ir vēlams izveidot Ziemeļu dimensijas partnerību transporta un loģistikas jomā, kas ietvertu visas Ziemeļu ass valstis. Partnerības ierosinātais uzdevums būtu koordinēt starptautisko finanšu institūciju, valdību un privātā sektora finanšu resursus lielos transporta infrastruktūras projektos reģionālā, nevis vietējā mērogā. Pēc Ziemeļu dimensijas augstāko amatpersonu sanāksmes Sanktpēterburgā 2007. gada 21. novembrī izveidoja darba grupu, lai izpētītu jaunas partnerības izveidošanas iespējas un apspriestu šādas partnerības darbības jomu un nozīmi, ņemot vērā arī Ziemeļu ass un jūras maģistrāļu efektīvu uzraudzību un īstenošanu attiecīgajā reģionā. Grupa iesniegs savu ziņojumu 2008. gada jūnijā apspriešanai Ziemeļu dimensijas ministru sanāksmē 2008. gada rudenī. Lai gan izpētes sarunās atbalstīja darba grupas izveidi, tiek arī uzsvērts, ka ir svarīgi, lai partnerība kļūtu par būtisku daļu no koordinācijas struktūrām, kuras jāizveido Ziemeļu ass reģionam, un nodrošinātu pilnībā konsekventu pieeju, novēršot pārklāšanos. Sarunu otrajā kārtā būtu pamatīgāk jāapskata jo īpaši šādi aspekti. - Partnerības ģeogrāfiskā darbības joma saskaņā ar Ziemeļu dimensijas politikas mērķiem un Ziemeļu ass pielāgošanu. Iesaka uzaicināt Baltkrieviju par novērotāju darba grupā, lai nodrošinātu nepārtrauktību visos transporta ass atzarojumos. - Jāņem vērā partnerības pilnvaras attiecībā uz infrastruktūras projektu veidiem, pienācīgi ņemot vērā jaunākās tendences un citos forumos sasniegtos rezultātus, kuros izskata jautājumus saistībā ar standartiem un tiesību aktiem, tostarp muitas jomā (horizontālie pasākumi), kas ietekmē loģistikas procesus uz transporta asīm. - Tas, vai partnerība varētu pildīt reģionālās koordinācijas grupas un/vai Ziemeļu ass reģiona sekretariāta funkcijas un kā partnerība labāk iekļautos koordinācijas un uzraudzības struktūrās, kuras jāizveido Ziemeļu ass reģionam (skatīt tabulu 3.1. nodaļā). 4.4. Centrālā ass Paplašinātajā nolīgumā, par ko pašreiz vienojas ar Ukrainu, noteikts mērķis padziļināt politisko sadarbību demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma jomā, izveidot efektīvu un visaptverošu brīvās tirdzniecības zonu, palielināt energoefektivitāti un drošību, vides aizsardzību un nostiprināt sadarbību galvenajās jomās, piemēram, transporta nozarē. Par brīvās tirdzniecības zonas izveidošanu, kas būs svarīga nolīguma daļa, vienosies, tiklīdz Ukraina būs pabeigusi tās pievienošanās procesu PTO. Transporta jomā sarunu uzmanības centrā ir augsta līmeņa grupas ieteikumu īstenošana, kurus apstiprināja Komisijas paziņojumā, attiecībā uz Centrālo asi, „Traceca” koridoru un vērienīgāku ES tiesību aktu saskaņošanu. Komisija pauž gandarījumu, ka sarunas norit veiksmīgi, un 2008. gadā sagaidāmi konkrēti rezultāti. Sarunu otrajā kārtā jāapsver institucionālās struktūras precīzi aspekti, jo īpaši attiecībā uz daudzpusēju koordinācijas grupu un sekretariātu. Sarunās arī jāapspriež pašreizējie savienojumi no Centrālās ass uz Ziemeļu asi un uz Dienvidaustrumu asi, kā arī tas, kā labāk integrēt Moldovu minētajā pieejā. 4.5. Dienvidaustrumu ass 4.5.1. Rietumbalkānu galvenais reģionālais transporta tīkls Rietumbalkānu reģionā ES kandidātvalstis[7] ir Horvātija un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, bet tās potenciālās kandidātvalstis ir Albānija, Bosnija un Hercegovina, Melnkalne un Serbija, kā arī Kosova[8]. Tādējādi sadarbība transporta jomā un Kopienas acquis paplašināšana ir labāk attīstīta nekā citos reģionos. Rietumbalkānu valstis un Eiropas Komisija 2004. gadā parakstīja saprašanās memorandu par galvenā reģionālā transporta tīkla attīstīšanu, kas līdz ar pievienošanos kļūtu par daļu no Eiropas transporta tīkliem. Trešajā ikgadējā ministru sanāksmē 2007. gada 4. decembrī parakstīja saprašanās memoranda papildinājumu par piekļuvi dzelzceļa tirgum un tā atvēršanu, kas nelielā mērā tuvināja nozari Kopienas acquis īstenošanai dzelzceļa jomā, tostarp tā sociālajā dimensijā. Lai pilnībā gūtu labumu no pievienošanās shēmas, Komisija uzskata, ka sadarbībai ar Rietumbalkānu reģionu jābūt koncentrētai uz galveno reģionālo tīklu, un ierosina valstīm paātrināt to nacionālo tiesību aktu saskaņošanu ar Kopienas acquis transporta jomā un citās svarīgās jomās. Pēc izpētes sarunu veiksmīgas noslēgšanas Komisija šajā paziņojumā ierosina Padomei noteikt sarunu vadlīnijas nolīgumam, ar ko izveido transporta kopienu Dienvidaustrumu Eiropā. Nolīguma mērķis ir izveidot integrētu infrastruktūras un sauszemes, iekšējo ūdensceļu un jūras transporta tirgu[9], kā arī saskaņot attiecīgos tiesību aktus ar Kopienas acquis Rietumbalkānu reģionā. 4.5.2. Atzarojumi uz Tuvajiem Austrumiem, Kaukāzu un Vidusāziju Turcija arī ir kandidātvalsts, un pievienošanās sarunas sākās 2005. gadā. Transporta infrastruktūras vajadzību novērtējums ( TINA ) ir pirmais posms, lai noteiktu turpmāko Eiropas transporta tīklu Turcijai. Protams, minētās sarunas jāturpina vienlīdz ar pievienošanās sarunām paredzētajā laikposmā. Tomēr, ņemot vērā Turcijas ģeostratēģisko atrašanās vietu kā krustojumu starp ES, Kaukāzu un Vidusāziju no vienas puses, un starp Tuvajiem Austrumiem no otras puses, Komisija aicina Turciju kļūt par galveno dalībnieci arī transporta asu pieejā. Nemainot transporta asu definīciju, tā piedāvāja sadalīt Dienvidaustrumu asi divos atzarojumos, abos no tiem iesaistot Turciju: posms no Turcijas līdz Kaukāzam ietilptu „Traceca” sistēmā, atzarojums uz Ēģipti — Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu struktūrās un būtu savienots ar Dienvidrietumu asi kā daļa no Vidusjūras reģiona valstu asīm (skatīt turpmāk attiecīgi 4.6. un 4.7. nodaļu). 4.6. „Traceca” koridors No piecām transporta asīm „Traceca” koridors ir vienīgais, kur sadarbību organizē, izmantojot daudzpusēju nolīgumu, ko parakstījušas attiecīgās valstis[10]. Ar nolīgumu izveidotās iestādes ietver starpvaldību komisiju, ko veido valdības augstākās amatpersonas vai to pilnvaroti pārstāvji, parasti premjerministru vietnieki, kas atbild par transporta nozari, transporta ministri un/vai ārlietu ministri, kā arī pastāvīgais sekretariāts. Ir izveidotas vairākas darba grupas. Starpvaldību komisija 2006. gadā apstiprināja ilgtermiņa stratēģiju laikposmam līdz 2015. gadam un 2007. gadā pieņēma īstermiņa rīcības plānu, kas jāīsteno līdz 2010. gadam. Šķiet, ka „Traceca” shēma piedāvā atbilstošu pamatu turpmākai izstrādei, ņemot vērā tā spēcīgo tiesību aktu sistēmu, iestāžu kopumu un stratēģiju, kuras centrā ir transporta koridora īstenošana. Tomēr Eiropas Komisija uzskata, ka „Traceca” institucionālās un politikas dimensijas jānostiprina un jāmodernizē, jo īpaši efektīvā veidā veicot koridora attīstīšanu un vispārējās politikas diskusiju, uz ko pašreiz attiecas „Baku process”. Saskaņā ar starpvaldību komisijas 2007. gada decembrī izteikto atbalstu izpētes sarunu otrās kārtas īpašais uzdevums būtu pārskatīt, vai/kādā veidā turpmākajā tiesiskajā un institucionālajā shēmā varētu izmantot „Traceca” struktūras, tādējādi radot jaunu ilgtermiņa pamatu mūsu sadarbībai. Jārod arī optimāls veids, kā rīkoties ar „Baku procesu”, tā kā jaunajam dokumentu kopumam un struktūrām jābūt tādām, kas efektīvi palīdz gan koridora (infrastruktūras), gan reģionālajā saskaņošanā (horizontālie pasākumi). 4.7. Vidusjūras reģiona asis un reģionālais transporta rīcības plāns Kopš Barselonas procesa uzsākšanas 1995. gadā Komisija ir aktīvi atbalstījusi integrētas transporta sistēmas attīstību Vidusjūras reģionā. Tā rezultātā minētais reģions, iespējams, ir vislabāk attīstīts, lai paplašinātu Eiropas transporta tīklu. Attiecīgās iestādes jau darbojas, tostarp ministru konferences, kurās pieņem stratēģiskus lēmumus, Eiropas un Vidusjūras transporta forums, kas koordinē kopējās pieejas un izstrādā reģionālo transporta sistēmu, kā arī vairākas darba grupas, kas strādā pie infrastruktūras un horizontālajiem pasākumiem. Reģionālā transporta rīcības plāns, ko forums pieņēma 2007. gada maijā, ir svarīgs posms, lai īstenotu galvenās transporta asis attiecīgajā reģionā, veicot regulatīvas reformas un pilnu horizontālo pasākumu kopumu. Turklāt ir izveidots tehnisks sekretariāts ( CETMO ), kas strādā ar Rietumu Vidusjūras reģiona valstīm, taču Austrumu Vidusjūras reģionā līdzīgas struktūras nav. Lisabonas konferencē 2007. gada 3. decembrī Komisijas priekšsēdētāja vietnieks Žaks Baro apsveica ministrus saistībā ar viņu aktīvo iesaistīšanos Vidusjūras reģiona transporta asu attīstīšanā un īstenošanā. Forums un darba grupas tika aicinātas turpināt veiksmīgo darbu un risināt dažus atlikušos aspektus izpētes sarunu otrajā kārtā. Tie ir efektīva transporta asu īstenošanas uzraudzība attiecīgajā reģionā, tehniska sekretariāta izveidošana Austrumu Vidusjūras reģionā un koordinēšanas nostiprināšana, izmantojot saprašanās memorandu vai starptautisku nolīgumu. 5. SECINāJUMS Pirmajā izpētes sarunu kārtā tika novērota patiesa kaimiņvalstu un citu iesaistīto personu interese uzlabot transporta asu pieejas koordināciju un attīstīt plašāku politikas dialogu. Sarunu rezultātā tika veiktas nelielas izmaiņas paziņojumā Transporta pamatnostādnes Eiropā un kaimiņu reģionos paustajos ieteikumos, lai labāk ņemtu vērā neseno progresu, jo īpaši attiecībā uz Vienotās Eiropas gaisa telpas un Galileo iniciatīvu, kā arī turpmāku Eiropas transporta tīklu attīstību Rietumbalkānu reģionā un Turcijā. Komisijas ierosināto institucionālo shēmu atbalstīja arī kaimiņvalstis un citas ieinteresētās personas. Visas kaimiņvalstis un citas ieinteresētās personas uzsver, cik svarīga ir reģionālā sadarbība transporta asīs un pašreizējo shēmu izmantošana. Otrajā izpētes sarunu kārtā papildus īpašiem iepriekšējās nodaļās apskatītiem punktiem, kuri attiecas uz katru transporta asi, jāapspriež šādi jautājumi. - Jācenšas panākt, lai kaimiņvalstis stingri apņemtos veidot ciešāku sadarbību. - Jāpanāk vienošanās ar esošajām reģionālajām struktūrām par jauniem uzdevumiem, kas jāveic, lai nodrošinātu efektīvu transporta asu uzraudzību. - Attiecībā uz asīm, kurām vēl nav reģionālo struktūru, jāvienojas par to izveidi vai pabeigšanu. Komisija ir jau ieplānojusi virkni sanāksmju 2008. gada pavasarī. 2008. gada septembrī iesniegs otro ziņojumu par izpētes sarunās sasniegtajiem rezultātiem, vajadzības gadījumā tajā ietverot ieteikumu Padomei uzsākt sarunas, kā arī finanšu vajadzību novērtējumu, neskarot daudzgadu finanšu shēmu attiecīgajām politikas jomām. [1] COM(2006) 726, 4.12.2006. [2] COM(2007) 774, 5.12.2007. [3] Pieņemts 2008. gada 5. martā [4] COM(2007) 32, 31.1.2007. [5] Pamatu politikas attīstībai sagatavoja augsta līmeņa grupa, ko vadīja bijusī Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietniece Lojola de Palasio, skatīt ziņojumu Networks for peace and development tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/ten/transport/external_dimension/index_en.htm. [6] Viseiropas koridori I, IV, V, VI un VII tagad lielākoties ir ES teritorijā. [7] Pievienošanās sarunas ar Horvātiju sākās 2005. gadā. 2005. gada decembrī Eiropadome piešķīra Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai kandidātvalsts statusu; pievienošanās sarunas nav uzsāktas. [8] Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Drošības Padomes 1999. gada 10. jūnijā pieņemto Rezolūciju 1244. [9] Aviācijas nozare jau ir ietverta līgumā par Eiropas kopējās gaisa telpas izveidi. [10] Nolīgumu parakstījušas: Afganistāna, Armēnija, Azerbaidžāna, Gruzija, Kazahstāna, Kirgizstānas Republika, Moldovas Republika, Tadžikistāna, Turcija, Ukraina un Uzbekistāna, kā arī ES dalībvalstis Rumānija un Bulgārija. Pakistāna un Irāna ir pieteikušās dalībai „Traceca”.