EIROPAS KOMISIJA Briselē, 12.9.2018 COM(2018) 631 final 2018/0330(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Robežu un krasta apsardzi

un ar ko atceļ Padomes Vienoto rīcību Nr. 98/700/JHA, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1052/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1624









FMT:ItalicEiropas Komisijas ieguldījums vadītāju sanāksmē

FMT:ItalicZalcburgā, 2018. gada 19.–20. septembrī





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Regula par Eiropas Robežu un krasta apsardzi, ko rekordīsā laikā sagatavoja pēc 2015. gada migrācijas krīzes, stājās spēkā 2016. gada 6. oktobrī. Tomēr vēl ir daudz darāmā, lai, īstenojot visaptverošu pieeju migrācijas jomā, nodrošinātu ES ārējo robežu efektīvu kontroli un būtiski pastiprinātu neatbilstīgo migrantu faktisko atgriešanu. Eiropas robežu un krasta apsardze savā pašreizējā veidolā šajā saistībā ir nesusi uzlabojumus. Taču tai noteikti ir pilnībā jāatbilst Eiropas Savienības vērienīgajiem mērķiem un vajadzībām nolūkā efektīvi aizsargāt ārējās robežas un risināt nākotnē gaidāmās problēmas migrācijas jomā. Eiropas Robežu un krasta apsardzei vajadzētu būt Eiropas solidaritātes taustāmam piemēram — vajadzības gadījumā tai jānodrošina operatīvā izvietošana un jāpastiprina Savienības kopīgo ārējo robežu aizsardzība. Komisija jau ir izklāstījusi savu redzējumu par pastiprinātu un pilnībā darbotiesspējīgu Eiropas Robežu un krasta apsardzi, lai kliedētu iedzīvotāju bažas par drošību un drošumu Savienībā. Attiecībā uz nākamo daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam Komisija ierosināja izveidot pastāvīgo korpusu ar 10 000 robežsargu un gandrīz trīskāršot finansējumu migrācijas un robežu pārvaldībai (34,9 miljardi EUR salīdzinājumā ar gandrīz 13 miljardiem EUR pašreizējā periodā), lai mērķtiecīgi reaģētu uz samilzušajām migrācijas, mobilitātes un drošības problēmām. Tas Eiropas Robežu un krasta apsardzei ļaus labāk pārvaldīt ES robežas un nodrošinās rezultatīvāku migrācijas politiku. Turklāt Komisija ierosināja sniegt finansiālu atbalstu Eiropas Robežu un krasta apsardzes nacionālā komponenta aprīkojuma un apmācību vajadzībām dalībvalstīs, lai tās varētu palielināt savas operatīvās spējas, nostiprināt pašreizējos instrumentus un izstrādāt ES mēroga informācijas sistēmas robežu, migrācijas pārvaldības un drošības vajadzībām. Šajā saistībā 2018. gada 12. jūnijā Komisija ierosināja Patvēruma un migrācijas fondu, Robežu pārvaldības instrumentu un Iekšējās drošības fondu ar kopējo līdzekļu summu 20,9 miljardi EUR. Eiropadome 2018. gada jūnija secinājumos apstiprināja, ka ir vajadzīga efektīvāka ES ārējo robežu kontrole, — vēl vairāk jāpastiprina Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras atbalsta funkcija, arī sadarbība ar trešām valstīm, piešķirot lielākus resursus un paplašinātas pilnvaras. Eiropadomes secinājumos saskaņotos galvenos principus dažādos forumos atbalstīja arī dalībvalstis, uzsverot nepieciešamību pastiprināt Eiropas solidaritātes instrumentus, t. sk. nodrošināt ārējo robežu efektīvu pārvaldību ar spēcīgāku Eiropas robežu un krasta apsardzi un izveidot iedarbīgāku un saskaņotāku Eiropas atgriešanas politiku, pamatojoties uz lielāku solidaritāti un savstarpēju uzticēšanos. Turklāt Eiropas Parlamenta 2018. gada 30. maija rezolūcijā par gada ziņojumu par Šengenas zonas darbību uzsvērta nepieciešamība steidzami ieviest pilnīgi sagatavoto un iestāžu savstarpēji saskaņoto Eiropas integrētās robežu pārvaldības (IRP) stratēģiju, kas ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras tehniskā un operatīvā stratēģija, un no tās izrietošās dalībvalstu valsts stratēģijas. Eiropas Parlaments pauda arī bažas par nepilnībām IRP stratēģijas īstenošanā dalībvalstīs un uzsvēra, ka IRP stratēģijas pilnīga īstenošana visās dalībvalstīs ir ārkārtīgi svarīga Šengenas zonas pienācīgai darbībai. Reaģējot uz šiem aicinājumiem un uz neseno Eiropadomes aicinājumu, Komisija ierosina vairākas izmaiņas Eiropas Robežu un krasta apsardzē, jo īpaši nodrošinot Aģentūrai savus operatīvos spēkus: Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu, kurā ir 10 000 operatīvo darbinieku ar izpildpilnvarām attiecībā uz visām tā darbībām nolūkā sniegt dalībvalstīm faktisku atbalstu uz vietas. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss ieviesīs ne tikai kvantitatīvas, bet arī kvalitatīvas pārmaiņas, garantējot viegli pieejamu un uzticamu risinājumu. Tas nodrošinās, ka Eiropas Savienībai kolektīvi ir nepieciešamās spējas aizsargāt ES ārējās robežas, novērst sekundāro kustību un faktiski īstenot neatbilstīgo migrantu atgriešanu. Ievērojami pilnveidojot arī tās rīcībā esošo tehnisko aprīkojumu, piešķirot štata darbiniekiem izpildpilnvaras un vēl vairāk pastiprinot spēju rīkoties trešās valstīs, Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss nesīs kardinālas izmaiņas kvalitātes un efektivitātes izteiksmē attiecībā uz to, kā ES kolektīvi aizsargā savas kopīgās robežas un pārvalda migrācijas plūsmas. Nosakot jaunus standartus un nostiprinot robežsargu izpratni par Eiropas kultūru, Eiropas Robežu un krasta apsardze kļūs arī par paraugu tam, kā īstenot ES robežu pārvaldību. Līdz ar to ir jāpielāgo Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbība un — vēl svarīgāk — veids, kādā tiek noteiktas Eiropas integrētās robežu pārvaldības stratēģiskās prioritātes. Tāpēc priekšlikuma mērķis ir strukturēt Eiropas integrētās robežu pārvaldības politisko vadību, nosakot politikas plānošanas ciklu attiecībā uz Eiropas un valstu integrētās robežu pārvaldības stratēģijām. Eiropas integrētās robežu pārvaldības plānošanas procesu koordinēšana tiks uzlabota, lai labāk sagatavotu robežoperācijas, noteiktu reakciju augstāku ietekmes līmeņu gadījumā un jo īpaši iespējamos pasākumus, kuros pastāvīgo korpusu un citas Aģentūras spējas izmanto dalībvalstu atbalstam. Tas arī uzlabos Eiropas Robežu un krasta apsardzes spēju sagatavošanu, koordinējot apmācību un izglītību, aprīkojuma iegādi īstermiņā un ilgtermiņā, t. sk. pētniecību un izstrādi. Priekšlikums arī uzlabos spēju apmainīties ar informāciju un sniegt atbalstu dalībvalstīm atgriešanas jomā. Turklāt tas tiek iesniegts kopā ar pārskatīto Atgriešanas direktīvu, kuras mērķis ir palīdzēt dalībvalstīm palielināt atgriešanas efektivitāti un panākt iedarbīgāku un saskaņotāku Eiropas atgriešanas politiku. Atgriešanas direktīvas pārstrādātā redakcija ierosina skaidrākas un iedarbīgākas procedūras atgriešanas lēmumu izdošanai un pārsūdzību izskatīšanai, lai nodrošinātu saskaņotību un sinerģiju starp patvēruma un atgriešanas procedūrām, kā arī aizturēšanas iespējas efektīvāku izmantošanu nolūkā veicināt atgriešanu. Šajā kontekstā ierosinātās izmaiņas Regulā par Eiropas Robežu un krasta apsardzi vēl vairāk paplašina Aģentūras dalībvalstīm sniegtās operatīvās palīdzības jomu. Šīs izmaiņas arī pastiprina un uzlabo sadarbību starp Aģentūru un ES Patvēruma aģentūru migrācijas pārvaldības atbalsta vienību izvietošanas jomā, jo īpaši karstajos punktos un kontrolētajos centros. Komisija pievēršas vajadzībai nodrošināt sinerģiju starp patvēruma un atgriešanas procedūrām, veicot koordināciju starp valstu kompetentajām iestādēm un attiecīgajām Savienības aģentūrām, kā arī palielinot kopējās atgriešanas politikas efektivitāti, kas ir ilgtspējīgas migrācijas pārvaldības būtiska sastāvdaļa. Vēl viens būtisks Eiropas integrētās robežu pārvaldības elements ir sadarbība ar trešām valstīm. Šis priekšlikums pastiprina Aģentūras sadarbību ar trešām valstīm nolūkā veicināt Eiropas robežu pārvaldības un atgriešanas standartus, apmainīties ar informāciju un riska analīzes datiem, atvieglot atgriešanas pasākumu īstenošanu ar mērķi palielināt to efektivitāti, kā arī atbalstīt trešās valstis robežu pārvaldības un migrācijas jomā. Šeit pieskaitāma arī Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izvietošana, kad šāds atbalsts ir vajadzīgs ārējo robežu aizsardzībai un Savienības migrācijas politikas efektīvai pārvaldībai. Pilnībā darbotiesspējīgai Eiropas Robežu un krasta apsardzei būtu arī jāracionalizē un jāizmanto visi esošie operatīvie instrumenti. Komisija ierosina priekšlikumā par Eiropas Robežu un krasta apsardzi iekļaut Eiropas Robežu uzraudzības sistēmu (EUROSUR), lai uzlabotu EUROSUR darbību un paplašinātu tās darbības jomu, aptverot lielāko daļu integrētās robežu pārvaldības komponentu. Tas nodrošinās labākas atklāšanas un prognozēšanas spējas un reakciju uz krīzes situācijām pie ES ārējām robežām un trešās valstīs. Iepriekš minētie elementi pastiprinās integrēto robežu pārvaldību, jo ļaus Eiropas Robežu un krasta apsardzei darboties kā patiesai robežpolicijai, kas nodrošina ES ārējo robežu aizsardzību, efektīvi pārvalda migrācijas plūsmas un palīdz nodrošināt augstu drošības līmeni Savienībā, — būtisks nosacījums Šengenas zonas saglabāšanas nolūkā. Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbības uzlabošanas iemesli Viens no 2016. gada regulas jauninājumiem bija obligātā ātrās reaģēšanas rezerve ar 1500 robežsargiem. Neraugoties uz to, ka rezerve ir sekmīgi izveidota, to var aktivizēt tikai nolūkā veikt ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumus — ļoti specifiska veida pasākumus, kuros novērš ārkārtas situācijas. Attiecībā uz operatīvo atbalstu priekšposteņa dalībvalstīm regulārās kopīgās operācijās (visizplatītākais operāciju veids) Aģentūra turpina pilnībā paļauties uz dalībvalstu cilvēkresursu un tehnisko resursu brīvprātīgajām rezervēm.

Migrācijas krīzes laikā pieprasījums pēc Aģentūras operatīvā atbalsta priekšposteņa dalībvalstīm četrkāršojās: ja 2014. gadā operācijām nepieciešamais izvietojuma ilgums bija 52 359 cilvēkdienas, tad 2017. gadā jau 189 705 cilvēkdienas. Pat ja spiediena intensitāte pie ārējām robežām salīdzinājumā ar 2015. gadu ir samazinājusies (ievērojami mazāka neatbilstīgā ieceļošana pa Vidusjūras centrālās un austrumu daļas maršrutiem), Aģentūras pastiprinātā operatīvā iesaistīšanās turpina ievērojami sekmēt šos pozitīvos rezultātus. Tomēr dalībvalstu brīvprātīgās saistības bieži vien nenodrošina Aģentūras noteiktās cilvēkresursu un tehnisko resursu operatīvās vajadzības pietiekamā apjomā. Lai nodrošinātu ārējo robežu pienācīgu un ilgstošu aizsardzību, ir vajadzīgs pastāvīgi augsts iesaistīšanās līmenis. Ņemot vērā ģeopolitiskās norises dažos pasaules stratēģiskajos reģionos, kā arī globālās demogrāfiskās tendences, gaidāms, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra arvien vairāk palīdzēs ES dalībvalstīm risināt migrācijas spiedienu, t. sk. atbalstīs faktisko atgriešanu un sadarbību ar trešām valstīm. Lai gan dalībvalstis šo tendenci lielā mērā ir prognozējušas un nodrošinājušas Aģentūrai papildu robežsargus un ekspertus, tomēr diemžēl lielāko daļu Aģentūras kopīgo operāciju laikā no 2015. līdz 2018. gadam ir nopietni ietekmējuši pastāvīgi trūkumi, bieži vien padarot Aģentūras atbalstu daļēji neefektīvu, kā to atkārtoti ir paudusi Komisija. Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras un dalībvalstu ikgadējā saistību uzņemšanās 2018. gadā nodrošināja tika 49 % robežsargu un 45 % aprīkojuma no Aģentūras vajadzībām sauszemes robežu operāciju veikšanai. Kas attiecas uz jūras robežoperācijām, lai gan tika nodrošināti 96 % robežsargu, tehniskais aprīkojums tika nodrošināts tikai 60 % apjomā. Šī pašreizējā rezervju veidošanas mehānisma pastāvīgā nepilnība ietekmē ES spēju garantēt ārējo robežu stiprību un ir jānovērš, kā to daudzkārt ir atzinusi Tieslietu un iekšlietu padome. Turklāt saskaņā ar pašreizējo rezervju veidošanas mehānismu dalībvalstis sliecas uzņemties saistības sniegt savu ieguldījumu tikai konkrētās atrašanās vietās un konkrētos periodos, ierobežojot Aģentūras iespējas ekspertus un/vai tehnisko aprīkojumu vajadzības gadījumā ātri pārvietot uz citām operācijas norises vietām. Aģentūra saskaras arī ar to, ka dažos visintensīvākajos mēnešos saistību apjoms ir nepietiekams un klusās sezonas mēnešos ir pārāk liela saistību uzņemšanās. Tas rada problēmas, jo Aģentūra operatīvos darbiniekus nevar pārvietot atbilstoši konstatētajām vajadzībām. Aģentūra mēģina izlīdzināt dalībvalstu nepietiekamo ieguldījumu un elastības trūkumu pārvietošanas procesā, pilnveidojot un izmantojot pati savas spējas, jo īpaši veidojot "norīkoto vienības dalībnieku" rezerves un izvietojot viņus kā savu ieguldījumu operatīvajās darbībās. Tomēr šī brīvprātīgā un papildinošā shēma lielā mērā ir izrādījusies nepietiekama, lai ļautu Aģentūrai izmantot tās galvenās priekšrocības, proti, iesaistīšanās ilgtermiņa prognozējamību un elastību pārvietošanas jomā. Lai gan norīkotie vienības dalībnieki Aģentūras rīcībā varētu būt vienu gadu vai ilgāk, lielākā daļa minēto dalībnieku tiek norīkoti tikai uz regulā noteikto minimālo trīs mēnešu periodu. Aģentūras operācijās gūtā pieredze liecina, ka nepārprotami ir vajadzīgs pastāvīgs, pilnībā apmācīts Aģentūras personāls, ko var izvietot jebkurā laikā jebkurā vietā. Tā arī apliecina, ka dalībvalstu nodrošinātajā izvietošanā ir nevienlīdzība, ka trūkst kopīgu apmācību, pietiekamu valodu prasmju un vienotas darbības kultūras — tas viss kavē sadarbību uz vietas. Pilnībā apmācīts personāls ar vienādu profesionālo kultūru radītu reālu pievienoto vērtību. Turklāt Aģentūra regulāri saskaras ne tikai ar pastāvīgām nepilnībām cilvēkresursu rezervju veidošanā, bet arī ar dalībvalstu nodrošinātā tehniskā aprīkojuma būtisku trūkumu. Lai gan šķiet grūti izveidot obligātu rezervju veidošanas mehānismu, kas pamatojas uz visu dalībvalstu vienādu līdzdalību, vienīgais dzīvotspējīgais risinājums ir Aģentūras tehnisko spēju turpmāka pilnveidošana, iegādājoties nepieciešamos aktīvus atbilstoši vērienīgajiem mērķiem, kas šim nolūkam paredzēti Komisijas priekšlikumā nākamajai daudzgadu finanšu shēmai. Šis process radīs papildu pieprasījumu pēc operatīvajiem darbiniekiem kā komandas locekļiem, kas visus šos tehniskos aktīvus uzturēs un ekspluatēs, un šai vajadzībai būtu jāatspoguļojas ilgtermiņa risinājumā. Savienības funkcijas, sniedzot dalībvalstīm atbalstu atgriešanas jomā, ir jāpastiprina, jo tās ir būtisks elements, kas palīdz risināt migrācijas situāciju, ar kuru saskaras ES dalībvalstis. Kā liecina pēdējo gadu ES atgriešanas rādītāji, joprojām novērojamas problēmas saistībā ar atgriešanas faktisko īstenošanu. Eurostat statistikas dati liecina, ka atgriešanas rādītājs visā ES ir samazinājies no 45,8 % (2016. gadā) līdz 36,6 % (2017. gadā). Līdz ar ierosināto Atgriešanas direktīvas pārstrādāto redakciju, kurā ierosinātas skaidrākas un iedarbīgākas procedūras atgriešanas lēmumu izdošanai un pārsūdzību izskatīšanai, kā arī aizturēšanas iespējas efektīvāka izmantošana, lai veicinātu atgriešanu, šā priekšlikuma nolūks ir pastiprināt ieviesto vispārējo atgriešanas politikas sistēmu. Ņemot vērā Aģentūras dalībvalstīm sniegtā atbalsta izvēršanu un jaunu darbību izstrādi atgriešanas jomā, arī attiecībā uz trešām valstīm, ir skaidrs, ka būs jādara pieejams lielāks skaits operatīvo darbinieku, kas šajā sakarā atbalstīs Aģentūras centienus, jo īpaši ņemot vērā ievērojamo budžetu, kas paredzēts Aģentūras veikto atgriešanas darbību segšanai. Šādām plašākām pilnvarām atgriešanas jomā būtu jāpielāgo atbilstīgas spējas un cilvēkresursi, arī ņemot vērā aizvien pieaugošo to atgriešanas operāciju skaitu, kuras operatīvi atbalstījusi Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra: līdz 2018. gada 3. augustam Aģentūra organizējusi vai koordinējusi 192 operācijas (salīdzinājumam tajā pašā laikposmā 2016. gadā — 90 un 2017. gadā — 194). Pēdējo divu gadu pieredze vairāk nekā jebkad ir apliecinājusi, cik svarīgi ir veikt darbības trešās valstīs, t. sk. nodrošinot operatīvo un tehnisko atbalstu. Komisija Savienības vārdā ir apspriedusi statusa nolīgumus ar konkrētām kaimiņvalstīm, lai Aģentūra šajās valstīs varētu veikt operatīvo izvietošanu. Ir pabeigtas vai drīzumā tiks noslēgtas sarunas ar Rietumbalkānu valstīm, un šos nolīgumus nākotnē varēs paplašināt uz citām valstīm un bez teritoriālajiem ierobežojumiem, ja vien šāds atbalsts trešām valstīm veicinās ES ārējo robežu aizsardzību. Šādai operatīvai izvietošanai un šādu darbību atbalstīšanai uz vietas trešās valstīs, t. sk. atgriešanas jomā, vajadzēs ievērojami lielāku skaitu pastāvīgā korpusa operatīvo darbinieku. Eiropas Robežu un krasta apsardzes mērķi Visi iepriekš minētie apsvērumi uzskatāmi parāda, ka ir būtiska vajadzība pēc pastāvīga un uzticama risinājuma, kas nodrošinātu, ka Aģentūrai ir nepieciešamās spējas aizsargāt ES ārējās robežas un faktiski atbalstīt atgriešanu. Eiropas Robežu un krasta apsardzes regulā, kas pieņemta 2016. gadā, ir noteikti Eiropas integrētās robežu pārvaldības principi un definēta Eiropas Robežu un krasta apsardze, taču tā galvenokārt pievēršas Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras funkcijām. Ar 2013. gadā pieņemto EUROSUR regulu tika izveidota sistēma sadarbībai un informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm un Aģentūru, taču pašlaik šī sistēma attiecas tikai uz jūras un sauszemes robežu uzraudzību. Apvienojot abas šīs regulas, priekšlikumā apvienoti gan Aģentūras uzdevumi, gan dalībvalstu iestāžu funkcijas Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbībā. Tāpēc Komisija ierosina līdz 2020. gadam izveidot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu ar 10 000 operatīvo darbinieku, — efektīvus un iedarbīgus pašas Aģentūras operatīvos spēkus. Šis priekšlikums ir izstrādāts, lai novērstu pašlaik konstatētos trūkumus, reaģētu uz aktuālajām vajadzībām un nodrošinātu ES stratēģisko gatavību nākotnē reaģēt uz problēmām. Jo īpaši ir būtiski nodrošināt, ka pastāvīgais korpuss līdz 2020. gadam tiek pilnībā nokomplektēts ar 10 000 operatīvo darbinieku, lai Aģentūra varētu reaģēt uz aktuālo situāciju. Šajā saistībā sagatavošanas darbībām, arī visām loģistikas un administratīvajām sagatavošanās darbībām saistībā ar pieņemšanu darbā un norīkošanu, būtu jānotiek, tiklīdz ir panākta politiska vienošanās par priekšlikumu. Pastāvīgā korpusa izveide ir jāintegrē labi funkcionējošā Eiropas Robežu un krasta apsardzē, kurā dalībvalstis, Savienība un ES aģentūras, jo īpaši Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, ir labi koordinētas un darbojas vienotu un kopīgu politikas mērķu sasniegšanā. Šī koordinācija nodrošinās spēju apmainīties ar informāciju un analīzes datiem, koordinēt reaģēšanas spēju un spēju prognozēt krīzes situācijas pie ārējām robežām īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā, kā arī kopīgi izstrādāt vajadzīgās reaģēšanas spējas. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa lielums lielā mērā balstās uz pašreizējiem iesaistīšanās rādītājiem esošajos rezervju veidošanas mehānismos, kas, izņemot ātrās reaģēšanas rezervi, tomēr ir brīvprātīgi. Saskaņā ar valdes lēmumu Aģentūras operatīvajās darbībās iesaistīto robežsargu kopējais skaits ir 5000. Taču Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības dalībnieku faktiskais skaits, kas reģistrēts Aģentūras OPERA sistēmā, pārsniedz 7000. Šīs spējas papildina 1500 robežsargi, kas ir no ātrās reaģēšanas rezerves. Turklāt atgriešanas jomā Aģentūras rīcībā pašlaik ir trīs rezerves vienības, kurās saskaņā ar valdes lēmumu vajadzētu būt attiecīgi 600 atgriešanas pavadīšanas speciālistiem, 50 atgriešanas speciālistiem un 40 piespiedu atgriešanas uzraudzības speciālistiem. Ierosinātais pastāvīgā korpusa lielums 10 000 darbinieku apmērā šajā kontekstā, domājams, Aģentūrai ļaus ne tikai novērst pašreizējos trūkumus, bet arī uzlabot atbalstu priekšposteņa dalībvalstīm svarīgās operācijas norises vietās un aptvert vairāk jomu ES dalībvalstīs un trešās valstīs, kā arī ievērojami palielināt atgriešanu. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss būtu jāveido no trim operatīvo darbinieku kategorijām: 1) darbinieki, ko nodarbina Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (1. kategorija), 2) darbinieki, kas dalībvalstīm obligāti jānorīko ilgtermiņa darbam Aģentūrā (2. kategorija), un 3) darbinieki, kas dalībvalstīm obligāti jānodrošina īstermiņa izvietošanai (3. kategorija). Šīs jaunās pieejas būtiska iezīme ir Aģentūras štata darbinieku kā Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa dalībnieku iekļaušana ar visām vajadzīgajām pilnvarām veikt robežkontroles un atgriešanas uzdevumus, t. sk. uzdevumus, kam vajadzīgas izpildpilnvaras. Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta d) apakšpunktā paredzēts, ka Savienība pieņem jebkādus pasākumus, kas vajadzīgi, lai pakāpeniski ieviestu integrētu ārējo robežu pārvaldības sistēmu. Tas ir juridiskais pamats, atbilstoši kuram tiesībaizsardzības pilnvaras piešķir amatpersonām, kas rīkojas Savienības vārdā, veicot uzdevumus saistībā ar integrētas ārējo robežu pārvaldības sistēmas ieviešanu. Taču šādas pilnvaras un uzdevumi būtu skaidri jādefinē, lai atbilstu mērķim izveidot integrētu ārējo robežu pārvaldības sistēmu. Tāpēc priekšlikumā ir ietverts šo uzdevumu saraksts. Aģentūras 1. kategorijas personāls būs jauns ES personāla veids Aģentūrā, kam piešķirtas izpildpilnvaras, t. sk. spēka izmantošana, darbojoties kā vienības dalībniekiem, kurus izvietojis Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss. Komisija šo kārtību uzskata par tās pārskatītā priekšlikuma pamatelementu, kas būtiski ietekmēs Aģentūras pilnvaru pastiprināšanu nolūkā garantēt Savienības ārējo robežu faktisku kontroli.

Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa otrs pamatelements ir dalībvalstu veikto Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajam korpusam paredzēto īstermiņa un ilgtermiņa ieguldījumu obligātais raksturs — tas ir vienīgais risinājums, kas solidaritātes un atbildības gaisotnē garantē vajadzīgo ieguldījumu pieejamību Aģentūras darbībām, ar ko nodrošina Šengenas zonas netraucētu darbību. Dalībvalstu individuālie ieguldījumi ir noteikti, pamatojoties uz sadales mehānismu, par ko vienojās 2016. gadā sarunās par ātrās reaģēšanas rezervi un kas norādīts Regulas (ES) 2016/1624 I pielikumā. Šis obligātais ieguldījums var būt reāla problēma dalībvalstīm gadījumos, kad to valsts spējas ir pārslogotas, pildot valsts pienākumus. Tādēļ priekšlikumā ir paredzēta finansiāla atbalsta sistēma, kas atbalsta un nodrošina cilvēkresursu attīstību ilgtermiņā, ļaujot dalībvalstīm pieņemt darbā un apmācīt papildu darbiniekus, kas nodrošina vajadzīgo elastību, lai atbilstu saskaņā ar Eiropas un robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu noteiktajai obligātajai rezervei, vienlaikus saglabājot pietiekamas savas valsts spējas. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa (ar trim operatīvo darbinieku kategorijām) modulārais sastāvs nodrošinās elastību pielāgot Aģentūras iesaistīšanos atbilstoši operatīvajām vajadzībām. Lai gan Aģentūras štata operatīvie darbinieki (1. kategorija) vienmēr būs galvenais pamats, veicot izvietošanu no pastāvīgā korpusa, 2. kategorijas un jo īpaši 3. kategorijas operatīvo darbinieku iesaistīšanos varētu pielāgot atbilstoši esošajiem mehānismiem. Visbeidzot, Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss un tā operatīvie darbinieki nodrošina integrētu risinājumu, kas aptver visu Aģentūras veiktās izvietošanas spektru: robežu pārvaldības vienības, atgriešanas vienības, kā arī migrācijas pārvaldības atbalsta vienības, kuru sastāvi ir jaukti. Tāpēc šis priekšlikums apvieno visus esošos rezervju veidošanas mehānismus: esošo ikgadējo saistību uzņemšanās mehānismu operācijām pie ārējām robežām, obligāto ātrās reaģēšanas rezervi ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumiem, divas rezerves vienības atgriešanas speciālistiem un atgriešanas pavadīšanas speciālistiem. Ņemot vērā piespiedu atgriešanas uzraudzības speciālistu uzdevumu un speciālo zināšanu specifiku un neatkarības nepieciešamību, veicot uzraudzības funkcijas, izņēmuma kārtā minēto speciālistu rezervei arī turpmāk būtu jāpiemēro atsevišķs regulējums. Priekšlikuma mērķis ir Eiropas integrētās robežu pārvaldības politiskās vadības strukturēšana, nosakot Eiropas un valstu integrēto robežu pārvaldības stratēģiju politikas plānošanas ciklu. Ar šo priekšlikumu tiks pastiprināti Eiropas Robežu un krasta apsardzes agrīnās brīdināšanas mehānismi, lai palielinātu reaģētspēju krīzes gadījumā, kā arī lai labāk risinātu situācijas, kurās Šengenas zonas darbība varētu tikt apdraudēta. Šo procesu galvenais elements būs prognozēšana. Priekšlikuma mērķis ir uzlabot Eiropas integrētās robežu pārvaldības plānošanas procesu koordinēšanu, lai labāk sagatavotu robežoperācijas, noteiktu reakciju augstāku ietekmes līmeņu gadījumā un jo īpaši iespējamos pasākumus, kuros pastāvīgo korpusu un citas Aģentūras spējas izmanto dalībvalstu atbalstam. Tas arī uzlabos Eiropas Robežu un krasta apsardzes spēju sagatavošanu, koordinējot apmācību un izglītību, aprīkojuma iegādi īstermiņā un ilgtermiņā, t. sk. pētniecību un izstrādi. Priekšlikums arī uzlabos spēju apmainīties ar informāciju un sniegt atbalstu dalībvalstīm atgriešanas jomā. Lai labāk palīdzētu dalībvalstīm, šis priekšlikums paplašina Aģentūras uzdevumus — atgriešanas procedūru īstenošanā tiek ietverta tehniskā un operatīvā palīdzība, t. sk. atgriešanas lēmumu sagatavošana un citas darbības pirms atgriešanas, kā arī palīdzība saistībā ar atgriešanas pārvaldības sistēmu un informācijas apmaiņas sistēmu izstrādi un īstenošanu. Priekšlikumā tiks precizētas dalībvalstu un Aģentūras attiecīgās funkcijas Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbībā, t. sk. sadarbība ar trešām personām un trešām valstīm. Atgriešanas jomā Aģentūra spēs atbalstīt trešo valstu atgriešanas darbības, t. sk. organizēt jauktas atgriešanas operācijas ar vienas vai vairāku dalībvalstu līdzdalību. Jo īpaši turpinās uzlaboties EUROSUR darbība — palielināsies datu apmaiņas kvalitāte, drošība un sistēmu reaģētspēja. Lai labāk atbalstītu dažādos integrētas robežu pārvaldības elementus, EUROSUR darbības jomu no robežuzraudzības paplašinās uz robežkontroli, t. sk. ziņošanu par sekundāro kustību un gaisa robežām. EUROSUR izmantos robežoperācijām un integrētai plānošanai. EUROSUR arī uzlabos operatīvo sadarbību un informācijas apmaiņu ar trešām valstīm un trešām personām. •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Šis priekšlikums papildina Komisijas 2018. gada 12. jūnija priekšlikumus par Integrētas robežu pārvaldības fonda un Patvēruma un migrācijas fonda izveidi saskaņā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu, ņemot vērā finansējuma palielināšanu Eiropas Robežu un krasta apsardzes nacionālajiem komponentiem. Visu šo Komisijas priekšlikumu mērķis kopā ir nodrošināt pilnībā integrētu ES robežu pārvaldības sistēmu, ko īsteno spēcīga un pilnībā darbotiesspējīga Eiropas Robežu un krasta apsardze, kuru veido Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra un valstu iestādes, kas dalībvalstīs atbild par robežu pārvaldību un atgriešanu. Lai no 2020. gada 1. janvāra varētu faktiski izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu, pēc iespējas drīzāk būtu jāpieņem un jāievieš konkrēti lēmumi un īstenošanas pasākumi. Konkrēti, atkāpjoties no regulā noteiktā parastā termiņa, valdes lēmums par Aģentūras pastāvīgā korpusa specializāciju būtu jāpieņem 6 nedēļu laikā no regulas spēkā stāšanās dienas, un dalībvalstu veiktā Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa operatīvā personāla izvirzīšana — 12 nedēļu laikā no regulas spēkā stāšanās dienas. Tajā pašā laikā, lai nodrošinātu atbalsta nepārtrauktību Aģentūras organizētajām operatīvajām darbībām, saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624 20., 30. un 31. pantu un saskaņā ar 2018. gadā notikušajām ikgadējām divpusējām sarunām visa izvietošana (arī no ātrās reaģēšanas rezerves) būtu jāplāno un jāīsteno līdz 2019. gada 31. decembrim. Šie noteikumi būtu jāatceļ tikai no 2020. gada 1. janvāra. Šis priekšlikums pamatojas uz esošo robežu pārvaldības politiku un esošajiem instrumentiem, jo īpaši uz Eiropas robežu un krasta apsardzi, kas izveidota ar Regulu (ES) 2016/1624. Pēdējos divos gados Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbībspēja nodrošināja, ka tiek veikti neaizsargātības novērtējumu pirmie cikli un izveidotas ātrās reaģēšanas rezerves ārkārtas situāciju novēršanai. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss ar 10 000 operatīvo darbinieku vēl vairāk paplašinās Aģentūras un līdz ar to arī Savienības spējas iedarbīgi reaģēt uz pašreizējiem vai nākotnē gaidāmiem apdraudējumiem un problēmām pie ārējām robežām, aktīvi pastiprinot, novērtējot un koordinējot dalībvalstu darbības pie ārējām robežām un ar trešām valstīm, kā arī uzlabot atgriešanu. Integrējot Eiropas Robežu uzraudzības sistēmu (Eurosur) tiesību aktā, ar ko izveido Eiropas robežu un krasta apsardzi, priekšlikumā ietvertās konkrētās un ciešās saistības vēl vairāk veicina sadarbības garu, informācijas apmaiņu un pasākumu koordināciju starp dalībvalstīm un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru, kā arī valstu iestādēm un Savienības aģentūrām. Priekšlikums pamatojas arī uz Regulu (ES) Nr. 656/2014, ar kuru paredz noteikumus ārējo jūras robežu uzraudzībai saistībā ar operatīvo sadarbību, ko koordinē Frontex. Priekšlikums precizē saikni starp Aģentūras veiktajiem neaizsargātības novērtējumiem un Šengenas izvērtēšanas mehānismu, kas izveidots ar Regulu (ES) Nr. 1053/2013, maksimāli palielinot sinerģiju starp abiem šiem mehānismiem, kas ir būtiski Eiropas kvalitātes kontrolei Šengenas zonas darbības jomā. Šis priekšlikums balstās uz šiem esošajiem politikas noteikumiem, pilnveido tos un savieno Eiropas robežu un krasta apsardzes konceptā, tādējādi izveidojot integrētu ārējo robežu pārvaldības sistēmu Savienības līmenī, kā paredzēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkta d) apakšpunktā. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Šis priekšlikums ir saskanīgs ar migrācijas labākas pārvaldības visaptverošu ilgtermiņa politiku, kuru Komisija ir izklāstījusi Eiropas migrācijas jomas programmā, kas Komisijas priekšsēdētāja Junkera politikas pamatnostādnes iestrādā saskanīgās un savstarpēji nostiprinošās iniciatīvās, kuras pamatojas uz četriem pīlāriem. Šie pīlāri ir neatbilstīgas migrācijas stimulu samazināšana, ārējo robežu stiprināšana un dzīvību glābšana, spēcīga patvēruma politika un jauna likumīgas migrācijas politika. Šis priekšlikums turpina īstenot Eiropas migrācijas jomas programmu, jo īpaši attiecībā uz mērķi stiprināt ārējās robežas, Eiropas Robežu un krasta apsardzei īstenojot Eiropas integrēto robežu pārvaldību. Turklāt tas atbilst Eiropadomes prasībai vēl vairāk pastiprināt Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras atbalsta funkciju, palielinot resursus un paplašinot pilnvaras, t. sk. sadarbībai ar trešām valstīm, lai tādējādi nodrošinātu ES ārējo robežu efektīvu kontroli un ievērojami pastiprinātu neatbilstīgo migrantu faktisko atgriešanu. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

•Juridiskais pamats Šis leģislatīvā akta priekšlikums pamatojas uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktu un 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu. 77. panta 1. punkta b) un d) apakšpunktā paredzēts, ka Savienība veido politiku nolūkā veikt personu kontroli un ārējo robežu šķērsošanas efektīvu uzraudzību un pakāpeniski ieviest integrētu ārējo robežu pārvaldības sistēmu. Šajā nolūkā atbilstoši 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktam Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru pieņem pasākumus par kontroli, kādu veic attiecībā uz personām, kas šķērso ārējās robežas, un jebkādiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai pakāpeniski ieviestu integrētu ārējo robežu pārvaldības sistēmu. Saskaņā ar 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu Eiropas Parlamentam un Padomei ir atļauts pieņemt pasākumus tādās jomās kā neatbilstīga imigrācija un neatļauta uzturēšanās, t. sk. to personu izraidīšana un brīvprātīga izceļošana, kuras uzturas nelikumīgi. •Subsidiaritāte Šā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt ES ārējo robežu Eiropas integrētu robežu pārvaldību nolūkā efektīvi pārvaldīt migrāciju un nodrošināt augstu drošības līmeni Savienībā, vienlaikus tajā garantējot personu brīvu pārvietošanos. Zonā bez iekšējām robežām neatbilstīga migrācija pāri vienas dalībvalsts ārējām robežām ietekmē visas pārējās Šengenas zonas dalībvalstis. Zona bez iekšējām robežām ir ilgtspējīga tikai tad, ja ārējās robežas tiek efektīvi stiprinātas un aizsargātas. Tā kā Savienības ārējo robežu kontrole ir vienotās un kopīgās interesēs, kuras jāīsteno saskaņā ar augstiem un vienotiem Savienības standartiem, šā priekšlikuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. •Proporcionalitāte Šā priekšlikuma nolūks ir pievērsties jaunajām problēmām un politiskajai realitātei, ar ko saskaras Savienība gan migrācijas pārvaldības, gan iekšējās drošības jomā. Tas pastiprina Eiropas Robežu un krasta apsardzei pieejamo spēju kopumu, proti, tiek izveidots Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss ar 10 000 operatīvo darbinieku, kas visaptveroši risina problēmas, kuras saistītas ar ES robežu pārvaldību un atgriešanu. Tas nodrošina, ka dalībvalstis pilnīgi un pareizi īsteno noteikumus par integrētu robežu pārvaldību saskaņā ar vienu saskaņotu daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas ciklu, ka tiek veikta atbilstoša rīcība, lai novērstu krīzes situācijas un lai vajadzības gadījumā agrīnā posmā nodrošinātu efektīvu reaģēšanu pie ārējām robežām, un ka tikai tad, kad situācija kļūst kritiskāka, Savienības līmenī tiek veikta steidzama rīcība tiešai reaģēšanai uz vietas. Ņemot vērā regulas mērķus un saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto proporcionalitātes principu, šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. •Juridisko instrumentu izvēle Kā paskaidrots 1. nodaļā, Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izveide un vajadzīgo papildu pasākumu noteikšana ir jauni svarīgi elementi, kas būtiski ietekmē Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbību. Ņemot vērā šo izmaiņu nozīmīgumu, Regula (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi ir jāgroza. Kā secināts EUROSUR regulas izvērtējumā, tā ir arī iespēja grozīto EUROSUR labāk integrēt Eiropas Robežu un krasta apsardzē, Regulas (ES) Nr. 1052/2013, ar ko izveido Eiropas Robežu uzraudzības sistēmu (Eurosur), grozītos elementus ietverot jaunajā regulā. Faktiski tikai regula var sniegt nepieciešamo vienveidības pakāpi, kas vajadzīga, lai nodrošinātu ārējo robežu integrēto pārvaldību un garantētu Aģentūras faktisko nozīmi atgriešanas jomā. Turklāt, ņemot vērā to, ka Eiropas Robežu un krasta apsardze un EUROSUR tika izveidotas ar regulu, tāds pats juridiskais instruments ir piemērots arī šim priekšlikumam, ar ko abas regulas groza un apvieno. •Pamattiesības Šajā priekšlikumā ir ņemtas vērā pamattiesības un ievēroti principi, kas īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Visas Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbības attiecībā uz Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru un dalībvalstu kompetentajām robežu pārvaldības un atgriešanas iestādēm tiks veiktas, pilnībā ievērojot hartā nostiprinātās pamattiesības, t. sk. patvēruma tiesības (hartas 18. pants), aizsardzību izraidīšanas gadījumā (hartas 19. pants), tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (hartas 7. pants), tiesības uz personas datu aizsardzību (hartas 8. pants) un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību (hartas 47. pants). Priekšlikumā pilnībā vērā ņemtas bērna tiesības un neaizsargāto personu īpašās vajadzības. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 2. un 6. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu. 3.IETEKME UZ BUDŽETU ES iemaksas, ko maksā Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai, jau ir daļa no Savienības budžeta atbilstoši tiesību akta finanšu pārskatam, kurš pievienots Komisijas priekšlikumam regulai, ar ko izveido Eiropas Robežu un krasta apsardzi. Turklāt tiesību akta finanšu pārskatā, kas pievienots Komisijas priekšlikumiem par ETIAS un sadarbspējas tiesību aktu kopumu, Aģentūrai paredzēti konkrēti papildu līdzekļi. Lai izveidotu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu un iegādātos Aģentūras aprīkojumu, kā arī lai pienācīgi veiktu citus šajā priekšlikumā paredzētus jaunus vai paplašinātus uzdevumus, pašreizējā daudzgadu finanšu shēmā paredzētā ES iemaksa 2019. un 2020. gadam jāpapildina ar 577,5 miljoniem EUR — tam var nākties izmantot DSF regulā paredzētos īpašos instrumentus. 2021.–2027. gada periodā būs vajadzīga ES kopējā iemaksa 11 270 miljonu EUR apmērā, lai atbilstu Aģentūras paplašinātajiem uzdevumiem un funkcijām, kas lielākoties ir saistīti ar Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa ieviešanu un Aģentūras aprīkojuma iegādi. Šīs summas papildinās ar Šengenas asociēto valstu attiecīgajām iemaksām. 2021.–2027. gada periodam pieprasīto ES iemaksu var finansēt, nepārsniedzot 2018. gada 2. maija DFS priekšlikumā noteiktos maksimālos apjomus. Attiecībā uz cilvēkresursiem gaidāms, ka Aģentūra līdz 2020. gadam sasniegs 1000 darbinieku skaitu. Lai izveidotu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu, Aģentūrai tiks piešķirtas papildu amata vietas: sākot ar 750 amata vietām 2019. gadā un sasniedzot 3000 amata vietu līdz 2025. gadam. Šīs papildu amata vietas vienlīdzīgi tiks sadalītas starp pagaidu darbiniekiem un līgumdarbiniekiem. Jaunās amata vietas galvenokārt kalpos nolūkam pieņemt darbā un apmācīt Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa 1. kategorijas operatīvos darbiniekus. Tomēr šajā kategorijā būs iekļauti arī darbinieki, kas paredzēti ETIAS centrālās vienības izveidei un darbībai.

Turklāt no iepriekš minētā 3000 amata vietu skaita Aģentūra līdz 4 % no pastāvīgā korpusa kopējā apjoma var izmantot, lai pieņemtu darbā darbiniekus, kas palīdz izveidot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu (pieņemšana darbā, ikdienas pārvaldība, operatīvā plānošana utt.), pildīt operatīvo pārstāvniecību darbinieku pienākumus, iegādāties Aģentūras aprīkojumu un pildīt citus jaunus uzdevumus, kas saistīti ar Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbību, t. sk. EUROSUR, pastiprinātām atgriešanas pilnvarām un FADO pārņemšanu. Papildus Aģentūras budžetam migrācijas un robežu pārvaldības jomas fondu ietvaros no dalībvalstu puses tiks sniegts atbalsts paplašinātās EUROSUR īstenošanai — tiks izmantoti esošie līdzekļi no Iekšējās drošības fonda (robežas un vīzas) (52,5 miljoni EUR 2020. gadā) un no gaidāmā Integrētās robežu pārvaldības fonda (647,5 miljoni EUR 2021.–2027. gada periodā), 10 % no šiem resursiem piešķirot EUROSUR. Attiecīgās darbības tiks īstenotas dalītā vai tiešā pārvaldībā. Šajā priekšlikumā iekļautos noteikumus papildinās pārskatītā finanšu pamatregula decentralizētām aģentūrām, t. sk. pastiprinātie noteikumi par šo aģentūru pārvaldību krāpšanas, pārkāpumu, interešu konflikta noteikumu un iekšējās kontroles jomā. 4.Sagatavošanās process un apspriešanās ar ieinteresētajām personām Komisija 2017. gadā Eiropadomei, Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedza piecus progresa ziņojumus, kuros tika sniegts pārskats par Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbībspējas jomā panākto progresu un analizētas konstatētās nepilnības. Minētajiem ziņojumiem bieži sekoja diskusijas Padomē un prezentācijas Eiropas Parlamenta attiecīgajās komitejās. Savā februāra paziņojumā Komisija noteica prioritātes un vairākus risinājumus nākotnē gaidāmajai Savienības daudzgadu finanšu shēmai ar spēcīgu un pilnībā darbotiesspējīgu Eiropas robežu un krasta apsardzi, kas ir pilnībā integrētas Eiropas integrētās robežu pārvaldības sistēmas pamatā. Savā 2018. gada 2. maija paziņojumā, kas pievienots nākamās daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumam, Komisija atkārtoti pauda apņemšanos strādāt, lai sasniegtu šo mērķi, un ierosināja izveidot pastāvīgu korpusu ar aptuveni 10 000 robežsargu. Aģentūras valde 5. jūlijā rīkoja neformālu darbsemināru, kurā apsprieda Aģentūras turpmāko tiesisko regulējumu, un Komisijai tika iesniegts rakstisks sanāksmes protokols kopā ar 8 dalībvalstu atsevišķām nostājām. Turklāt 9. jūlijā Aģentūras jaunās pilnvaras tika apspriestas Imigrācijas, robežu un patvēruma jautājumu stratēģiskās komitejas sanāksmē, kurā dalībvalstu pārstāvji pauda provizoriskos viedokļus par DFS priekšlikumā ietvertajām idejām. Attiecībā uz EUROSUR atbilstoši Regulas Nr. 1052/2013 22. panta 3. punktam Komisija veica EUROSUR vispārēju izvērtējumu. Minētā izvērtējuma ziņojums ir pievienots priekšlikumam. Izvērtējuma ziņojumā secināts, ka EUROSUR ietvars ir sasniedzis savus mērķus, bet EUROSUR darbību varētu uzlabot, tehniskās informācijas sistēmu pilnveidojot par informācijas apmaiņas un sadarbības pārvaldības sistēmu. Ir notikušas turpmākas apspriedes ar ekspertu grupu EUROSUR jautājumos, ko izveidojusi un pārvalda Aģentūra nolūkā atbalstīt EUROSUR ieviešanu, un ar īpašu ekspertu grupu EUROSUR jautājumos, ko izveidojusi Komisija nolūkā apspriest un vērot izvērtēšanas procesu un apspriest iespējamos grozījumus spēkā esošajā regulā. Komisija 2018. gada 6. un 7. februārī rīkoja īpašu darbsemināru, kurā EUROSUR tehnoloģiskos un rūpnieciskos aspektus apsprieda ar nozares pārstāvjiem, pētniekiem un valdību ekspertiem no dalībvalstīm, ES iestādēm un aģentūrām. Lai novērtētu izmaksas un ieguvumus attiecībā uz priekšlikumā paredzētajiem dažādajiem grozījumiem, Komisija ir pasūtījusi pētījumu nolūkā novērtēt, kāda ietekme ir dažādiem risinājumiem saistībā ar Eiropas Robežu uzraudzības sistēmas (Eurosur) iespējamo attīstību. Ņemot vērā Eiropadomes 2018. gada 28. jūnija aicinājumu vēl vairāk pastiprināt Aģentūras atbalsta funkciju, paplašinot tās pilnvaras, un nepieciešamību īstenot šo aicinājumu atbilstošā termiņā, tika nolemts neveikt ietekmes novērtējumu. 5.Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums Ar priekšlikumu (8. pants) tiek ieviests Eiropas integrētās robežu pārvaldības daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas cikls, kas nodrošina, ka Eiropas Robežu un krasta apsardze efektīvi īsteno Eiropas integrēto robežu pārvaldību. Daudzgadu cikls izveidos sadarbspējīgu, vienotu un nepārtrauktu procesu, kas robežu pārvaldības un atgriešanas jomā nodrošinās stratēģiskās vadlīnijas visiem attiecīgajiem dalībniekiem Savienības līmenī un dalībvalstīs, lai Eiropas integrēto robežu pārvaldību īstenotu saskaņoti, integrēti un metodoloģiski. Ciklu aizsāks ar Eiropas integrētās robežu pārvaldības politisko vadību, ko noteiks Komisijas deleģētajā aktā un pēc tam īstenos, izmantojot Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras sagatavoto tehnisko un operatīvo stratēģiju un dalībvalstu sagatavotās valstu stratēģijas. Sagatavojoties nākamajam ciklam, tiks veikts izvērtējums, kurā novērtēs šo trīs posmu īstenošanu. Priekšlikuma par Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izveidi galvenie elementi, kā arī citu galveno spēju uzlabojumi (sk. jo īpaši 5. panta 2. punktu, 55.–60. pantu, 63. un 64. pantu). –Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa būtiskie elementi ir izskaidroti iepriekš 1. nodaļā, jo īpaši attiecībā uz tā sastāvu, lielumu, darbību jomu, obligāto raksturu un izpildpilnvaru piemērošanu. –Ņemot vērā pastāvīgā korpusa salikto raksturu, priekšlikums ievieš jēdzienu Eiropas Robežu un krasta apsardzes operatīvie darbinieki, t. i., robežsargi, atgriešanas pavadīšanas speciālisti, atgriešanas speciālisti un citi attiecīgie darbinieki. Viņus var izvietot trīs veidu vienībās: robežu pārvaldība, atgriešana un migrācijas pārvaldības atbalsts. –Dalībvalstu individuālie ieguldījumi Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajā korpusā ir noteikti saskaņā ar IV un V pielikumu. Šo individuālo ieguldījumu sadalījuma pamatā ir sadales mehānisms, kas saskaņots attiecībā uz ātrās reaģēšanas rezervi, kā norādīts pašreizējās Eiropas robežu un krasta apsardzes regulas I pielikumā. –Par Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa darbību un sastāvu Komisija sagatavo vidusposma pārskatu. Pamatojoties uz vidusposma pārskatu, Komisija var apsvērt iespēju grozīt attiecīgos pielikumus. –Lai nodrošinātu kopīgu profesionālo kultūru, no Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izvietotajām vienībām būtu jānodrošina specifiska apmācība un formastērps. –Attiecībā uz Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa vienību izvietošanu trešo valstu teritorijā Aģentūrai būtu jāattīsta pašai savu komandvadības struktūru spējas. –Lai novērstu pastāvīgās nepilnības saistībā ar dalībvalstu brīvprātīgi sniegtajām tehniskā aprīkojuma rezervēm, jo īpaši attiecībā uz lielapjoma aktīviem, Aģentūrai būtu vajadzīgs pašai savs aprīkojums, ko izvietot kopīgajās operācijās vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumos, vai cita veida operatīvajās darbībās. Kaut arī kopš 2011. gada Aģentūra var likumīgi iegūt vai nomāt pati savu tehnisko aprīkojumu, šo iespēju būtiski kavējis budžeta līdzekļu trūkums. Pieņemot 2016. gada regulu, Aģentūra tika nodrošināta ar īpašu budžetu 40 miljonu EUR apmērā maza un vidēja lieluma aprīkojuma iegādei, un Aģentūra ir guvusi panākumus šo iespēju izmantošanā. Ņemot vērā notikumu attīstības gaitu, kā arī lai sasniegtu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izveides pamatmērķi, daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam Komisija ir atvēlējusi ievērojamu finansējumu, kas ļautu Aģentūrai iegūt, uzturēt un ekspluatēt vajadzīgos gaisa, jūras un sauszemes aktīvus atbilstoši operatīvajām vajadzībām.

–Lai gan nepieciešamo aktīvu, jo īpaši lielu aktīvu, iegāde varētu būt ilgstošs process, Aģentūras aprīkojumam galu galā būtu jākļūst par operatīvās izvietošanas pamatu, ko ārkārtas apstākļos dalībvalstis varētu papildināt ar savu ieguldījumu. Ar Aģentūras aprīkojuma ekspluatāciju lielā mērā būtu jānodarbojas Aģentūras tehnisko darbinieku komandām, kas ir daļa no Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa. Lai nodrošinātu, ka ierosinātie finanšu resursi tiek faktiski izmantoti Aģentūras aprīkojuma iegādei, šī procesa pamatā jābūt daudzgadu stratēģijai, par kuru lēmumu valde pieņem iespējami drīzāk un kuram pievienots rīcības plāns. –Lai atvieglotu Aģentūras darbu dalībvalstīs, kurās notiek tās operatīvās darbības pie ārējām robežām un ar atgriešanu saistītās darbības, laikposmā, kurā notiek Aģentūras operatīvās darbības, tai būs iespēja minētajās dalībvalstīs izveidot pārstāvniecības birojus. Šo pārstāvniecības biroju uzdevums būs īstenot saskarnes funkcijas starp Aģentūru un uzņēmējām dalībvalstīm, lai nodrošinātu koordināciju, saziņu un loģistikas atbalstu, kā arī garantētu visu to procesu netraucētu norisi, kas saistīti ar šīm operatīvajām darbībām. Tās tiks izveidotas vietās, kas atrodas ģeogrāfiski tuvu operatīvo darbību norises vietām. Priekšlikumā (9. un 67. pants) ir noteikts Eiropas Robežu un krasta apsardzes integrētās plānošanas satvars. Šajā plānošanā tiks iekļauti dažādi dalībvalstu un Aģentūras robežsardzes un atgriešanas iestāžu plānošanas procesi īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā. Integrētā plānošana notiks saskaņā ar Eiropas integrētās robežu pārvaldības daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas ciklu. –Priekšlikums ievieš standarta metodoloģiju attiecībā uz Aģentūras noteikto scenāriju plānošanu. Šajos scenārijos, kas balstīti uz riska analīzi, vērā ņems ģeopolitisko kontekstu, un tos apstiprinās Aģentūras valde. –Priekšlikums ievieš Eiropas Robežu un krasta apsardzes spēju pilnveidošanas plānošanu. Ar šo priekšlikumu izveidotā spēju pilnveidošanas plānošana ir mehānisms, kura mērķis ir dalībvalstu un Aģentūras ilgtermiņa plānu salīdzināšana un tuvināšana nolūkā apzināt iespējas apmācību un izglītības, tehniskās un operatīvās standartizācijas, aprīkojuma kopīga iepirkuma un pētniecības un izstrādes jomā. Aģentūra iegūs jaunas spējas atbalstīt dalībvalstu individuālās vajadzības; tai būs arī svarīga nozīme visas Eiropas Robežu un krasta apsardzes spēju pilnveidošanas koordinēšanā. –Spēju pilnveidošanas plānošanas procesu rezultātā tiks izveidots Eiropas Robežu un krasta apsardzes spēju ceļvedis, ko apstiprinās Aģentūras valde un kas tiks pievienots tehniskajai un operatīvajai integrētās robežu pārvaldības stratēģijai. Šis spēju ceļvedis sniegs stratēģiskas ievirzes par Eiropas Robežu un krasta apsardzes spēju pilnveidošanu. Spēju ceļvedis nodrošinās iepirkuma plānu un tehnoloģiju ceļvežu izstrādi. Šie iepirkuma plāni palīdzēs dalībvalstīm un Aģentūrai iegādāties un nomāt tehnisko aprīkojumu, un tehnoloģiju ceļveži palīdzēs Aģentūrai apzināt galvenās pētniecības tēmas un tiks ņemti vērā, plānojot ES instrumentus, ar ko atbalsta gan operatīvās, gan pētniecības darbības integrētās robežu pārvaldības un atgriešanas jomā. –Priekšlikums pastiprina pašreizējās prasības ārkārtas rīcības plānošanai dalībvalstu līmenī integrētās plānošanas vispārējā procesa ietvaros. Ārkārtas rīcības plānošana aptvers visus vajadzīgos pasākumus un resursus, lai varētu nostiprināt spējas, t. sk. loģistiku un atbalstu, saskaroties ar augstākiem ietekmes līmeņiem pie ārējām robežām, kā arī spējas atbalstīt papildu resursu izvietošanu, ko koordinē Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra. Šiem plāniem kā daļu no neaizsargātības novērtējuma mehānisma būtu jāturpina piemērot kvalitātes kontroles mehānismu. –Īstermiņā operatīvo plānošanu starp dalībvalstīm un ar Aģentūru EUROSUR ietvaros koordinēs saskaņā ar Aģentūras noteiktajiem kopīgo robežoperāciju plānošanas procesiem. Ar priekšlikumu (18. pants un turpmākie) EUROSUR sistēma Eiropas Robežu un krasta apsardzes regulā tiek iekļauta kā Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbības svarīgs elements. –EUROSUR pilnveidojas par pārvaldības sistēmu informācijas apmaiņai un sadarbībai starp dalībvalstu valsts iestādēm, kas atbildīgas par robežu pārvaldību, un Aģentūru, pamatojoties uz dažādām dalībvalstu un Aģentūras izmantotajām informācijas sistēmām un palielinot un paplašinot nacionālo koordinācijas centru funkcijas un kompetenci. –Priekšlikums vienkāršo pašreizējās EUROSUR regulas elementus un uzlabo EUROSUR reaģētspēju. Pašreizējās EUROSUR regulas dažas tehniskās daļas tiks pārnestas uz īstenošanas aktiem, lai sniegtu lielāku skaidrību par tehnisko īstenošanu, nodrošinātu lielāku elastību un iespējamus operatīvos atjauninājumus, vienlaikus nodrošinot to saistošo raksturu. Priekšlikums EUROSUR pašreizējo darbības jomu no sauszemes un jūras robežu uzraudzības paplašina uz robežkontroli (pievienotas pārbaudes robežšķērsošanas vietās un gaisa robežas uzraudzība, par ko dalībvalstis līdz šim ziņoja brīvprātīgi), lai nodrošinātu pilnīgu situācijas pie ārējām robežām apzināšanos un paplašinātu reaģēšanas spēju diapazonu. Aģentūra izstrādās jaunus starpaģentūru sadarbības veidus ar aviācijas nozares iestādēm, lai labāk atklātu jaunos apdraudējumus, ko rada gaisa kuģi un droni, un reaģētu uz tiem. Priekšlikums pastiprina Eiropas Robežu un krasta apsardzes situācijas apzināšanos, riska analīzi, novēršanu un reaģēšanas spēju šādos aspektos. –Lai pastiprinātu Eiropas Robežu un krasta apsardzes riska analīzes funkciju, EUROSUR dažādie informācijas avoti un metodes, robežas posmi un ietekmes līmeņi tiks saskaņoti ar tiem, ko izmanto Aģentūra un dalībvalstis, atbilstoši Frontex riska novērtēšanas tīkla (FRAN) kopīgajai integrētās riska novērtēšanas metodoloģijai (CIRAM) un tai, kas izriet no neaizsargātības novērtējumiem (31. pants). –Pamatojoties uz EUROSUR, priekšlikums uzlabo Eiropas robežu un krasta apsardzes situācijas apzināšanos (29. pants). Tas apvieno pašreizējo kopējo pierobežas izlūkošanas attēlu, kurā apkopo informāciju par pierobežas zonu, ar Eiropas situācijas attēlu, kas pašreizējā regulā atbilst Šengenas zonā iegūtajai informācijai. Lai novērtētu migrācijas situāciju pie ES ārējām robežām gan stratēģiskā, gan taktiskā līmenī, tagad situācijas attēlos ir iekļautas sekundārās kustības. Dalībvalstis un Aģentūra nu varēs izmantot un papildināt šo informāciju tieši EUROSUR ar nacionālo koordinācijas centru starpniecību. –Aizstājot pašreizējā EUROSUR regulā minēto "uzraudzības instrumentu kopīgo izmantošanu" oficiāli ir izveidots EUROSUR sapludināšanas pakalpojumu mehānisms (29. pants). Ar EUROSUR sapludināšanas pakalpojumu palīdzību Aģentūra nacionālajiem koordinācijas centriem un pati sev piegādā attiecīgo informāciju, kas saistīta ar ārējām robežām. EUROSUR sapludināšanas pakalpojumus turpinās sniegt, sadarbojoties Aģentūrai un trešajām personām. Aģentūra turpinās izmantot Zemes novērošanas satelītpakalpojumus atbilstoši kosmosa programmai Copernicus, uzraugot pierobežas zonu, un kopā ar citām ES aģentūrām un starptautiskajiem partneriem izstrādās jaunus EUROSUR sapludināšanas pakalpojumus, kas nodrošinās atbilstību jaunajai EUROSUR darbības jomai. Piemēram, šāda starpiestāžu sadarbība būtu jāizveido gaisa robežas uzraudzības jomā starp Aģentūru, Eiropas gaisa satiksmes pārvaldības tīkla pārvaldnieku (EUROCONTROL) un Eiropas Aviācijas drošības aģentūru (EASA). –Priekšlikums (30. pants) ievieš prasību, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra reizi divos gados sagatavo Eiropas integrētās robežu pārvaldības stratēģisko riska analīzi, kas sniedz ilgtermiņa ieskatu un analīzi par turpmākajiem gadiem. Šī analīze kalpotu par pamatu tam, lai Komisija uzsāktu Eiropas integrētās robežu pārvaldības daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas ciklu. Stratēģiskā riska analīze atbalstīs augsta līmeņa scenārijus, kas būs integrētās plānošanas pamatā. –Ņemot vērā to, ka neaizsargātības novērtējumi un Šengenas izvērtēšanas mehānisms, kas izveidots ar Regulu (ES) Nr. 1053/2013, ir divi savstarpēji papildinoši mehānismi, kas garantē Eiropas kvalitātes kontroli Šengenas zonas pareizai darbībai, starp Komisiju un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru ir jāizveido skaidra kārtība regulārai informācijas apmaiņai par to rezultātiem, lai maksimāli palielinātu sinerģiju starp šiem mehānismiem (34. pants). –Lai labāk risinātu krīzes situācijas, kad kādā robežas posmā ir situācija, kurā tiek apdraudēta Šengenas zonas darbība, EUROSUR sistēmā tiek radīts papildu, ceturtais "kritiskas" ietekmes līmenis. "Kritiskās" ietekmes līmenis automātiski ierosina ES Robežu un krasta apsardzes aģentūras pastāvīgā korpusa reaģēšanu (35., 36. un 42. pants). –Attiecībā uz migrācijas pārvaldības atbalsta vienībām Komisija ierosina jaunus noteikumus (41. pantā), kas nodrošina saskaņotību ar grozīto priekšlikumu regulai par Eiropas Savienības Patvēruma aģentūru, kurš tiek iesniegts kopā ar šo priekšlikumu. Komisija ierosina paplašināt darbības jomu migrācijas pārvaldības atbalsta vienību iesaistīšanai — to izvietošana notiek pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma, tomēr ir atcelts ierobežojums uz apstākļiem, kad novērojamas nesamērīgi lielas migrācijas problēmas. Komisija būs atbildīga par koordināciju uz vietas, kā tas jau ir pašreizējā regulā, kā arī par dalībvalstu pieprasījumu koordinēšanu un vajadzību novērtēšanu. Tas nodrošinātu saskaņotību starp attiecīgo Savienības aģentūru dažādajām darbībām, kā arī aģentūru un dalībvalstu resursu sinerģiju.

–Pamatojoties uz pašreizējiem noteikumiem, priekšlikums (42. pants) nostiprina izpilddirektora funkcijas — viņš attiecīgajai dalībvalstij iesaka konkrētas Aģentūras operatīvās darbības, ja to var pamatot ar neaizsargātības novērtējuma vai riska analīzes rezultātiem vai ja vienam vai vairākiem robežas posmiem ir noteikts kritiskas ietekmes līmenis. Ja šādu ierosināto darbību gadījumā netiek panākta pietiekama sadarbība, Komisija būtu jāinformē, lai tā varētu novērtēt un pieņemt lēmumu par to, vai saskaņā ar 43. pantu var būt vajadzīga turpmāka rīcība, lai risinātu tādu situāciju pie ES ārējās robežas, kas prasa steidzamu rīcību. Priekšlikums uzlabo informācijas apmaiņu un sadarbību Eiropas Robežu un krasta apsardzē (vispārīgi sk. 12. pantu). –Īstenošanas aktos sīkāk precizēs informācijas veidu, kas jāsniedz saistībā ar EUROSUR, kā arī struktūras, kas atbildīgas par konkrētas informācijas apkopošanu, apstrādi, arhivēšanu un nosūtīšanu, ziņošanas maksimālajiem kavējumiem, datu drošību un datu aizsardzības principiem (sk., piemēram, 25. pantu). –Aģentūra reāllaikā uzraudzīs gan tīklu un sistēmu tehnisko statusu, gan tās informācijas kvalitāti, ko paziņo dalībvalstis, un darīs to zināmu lietotājiem kā EUROSUR sistēmas uzticamības būtisku elementu (24. pants). –Pašreizējās EUROSUR regulas ietvaros tika izstrādāts saziņas tīkls, un tas spēj veikt ES klasificētas informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Aģentūru. Šis saziņas tīkls nu tiek izmantots (14. un 15. pants) visai informācijas apmaiņai starp dažādiem Eiropas Robežu un krasta apsardzes komponentiem, un tā klasifikācijas līmenis ir paaugstināts no RESTREINT UE/EU RESTRICTED uz CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, uzlabojot informācijas drošību un uzticēšanos starp dalībniekiem. –Aģentūra izstrādās tehniskos standartus, lai uzlabotu informācijas apmaiņu, savukārt informācijas aizsardzība tiks pastiprināta ar nacionālo koordinācijas centru starpniecību (16. pants). Priekšlikums uzlabo ES reakciju atgriešanas jomā attiecībā uz šādiem aspektiem (sk. 49. pantu un turpmākos). –Priekšlikums vēl vairāk paplašina Aģentūras pilnvaras sniegt tehnisko un operatīvo palīdzību dalībvalstīm atgriešanas procedūrās, neskarot dalībvalstu atbildību par atgriešanas lēmumu izdošanu, t. sk. atgriešanas lēmumu sagatavošanu, trešo valstu valstspiederīgo identificēšanu un citām dalībvalstu pirms atgriešanas veicamajām un ar atgriešanu saistītajām darbībām. –Lai vēl vairāk palīdzētu dalībvalstīm, Aģentūrai tiek uzticēti arī šādi uzdevumi: –izstrādāt atgriešanas lietu pārvaldības sistēmas etalonmodeli, kurā izklāstīta valstu atgriešanas pārvaldības sistēmu struktūra; –atbalstīt valstu sistēmu izstrādi vai to saskaņošanu ar modeli; –izveidot centrālo sistēmu un saziņas infrastruktūru ar/starp valstu atgriešanas pārvaldības sistēmām un centrālo sistēmu, kurā apstrādā visu informāciju un datus, kas Aģentūrai vajadzīgi, lai saskaņā ar regulu sniegtu tehnisko un operatīvo palīdzību. –Ciešāka sadarbība ar trešām valstīm: sniegt palīdzību trešo valstu atgriešanas darbībās un atgriešanas darbībās trešās valstīs, t. sk. izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu trešās valstīs, kā arī pastiprināt sadarbību ar trešo valstu iestādēm atgriešanas jautājumos, tostarp attiecībā uz ceļošanas dokumentu ieguvi. –Pastiprināt Aģentūras pilnvaras apstrādāt personas datus saistībā ar tās darbībām atgriešanas jomā, kā arī informācijas apmaiņā ar trešām valstīm un starptautiskajām organizācijām par atgriešanas darbībām. Priekšlikums uzlabo Eiropas Robežu un krasta apsardzes ārējo dimensiju (sk. 72.–79. pantu). –Eiropas Robežu un krasta apsardze varēs rīkoties trešās valstīs bez ierobežojumiem attiecībā uz kaimiņos esošām trešām valstīm, t. sk. atgriešanās jomā, kā norādīts iepriekš. –Priekšlikumā izklāstīts, ar kādiem nosacījumiem Aģentūra tehnisko un operatīvo palīdzību piedāvās trešām valstīm. Aģentūras operācijas varētu notikt pie jebkuras attiecīgās trešās valsts robežas, vajadzības gadījumā vienojoties ar dalībvalsti(-īm), kam ir robežas ar operācijas norises vietu. –Priekšlikums uzlabo informācijas apmaiņu ar trešām valstīm EUROSUR ietvaros, izmantojot nacionālos koordinācijas centrus, un vienlaikus saglabā vēsturiskās attiecības starp dalībvalstīm un trešām valstīm. Noteikumos būs sīki izklāstīts, kādus nosacījumus piemēros datu apmaiņai ar trešo valstu iestādēm un EUROSUR sapludināšanas pakalpojumu sniegšanai trešo valstu iestādēm. –Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu par Eiropas sadarbības koordinatoru tīkla izveidi imigrācijas jomā (pārstrādātā redakcija) ir atzīta imigrācijas sadarbības koordinatora funkcija informācijas apmaiņas un sadarbības nolūkā. Papildus Eiropas imigrācijas sadarbības koordinatoru tīklam oficiāli ir izveidota saikne ar nacionālajiem koordinācijas centriem un Aģentūru. –Komisijas funkcijas attiecībā uz sadarbību ar trešām valstīm ir precizēta: Komisija atbalsta dalībvalstis un Aģentūru sadarbības jomā ar trešām valstīm, izstrādājot paraugnoteikumus un pārbaudot, vai divpusējo un daudzpusējo nolīgumu un darba vienošanās attiecīgie noteikumi atbilst regulai.

Visbeidzot, pamatojoties uz Padomes 2017. gada 27. marta secinājumiem, Komisija ierosina Eiropas Robežu un krasta apsardzes sistēmā integrēt Viltotu un autentisku dokumentu tiešsaistē (FADO) sistēmu. FADO ir Eiropas attēlu sistēma, kas paredzēta informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm par autentiskiem un viltotiem dokumentiem, un to pašlaik pārvalda Padomes Ģenerālsekretariāts. Šāda vienota un kopīga Savienības attēlu sistēma ir ļoti noderīgs līdzeklis cīņai pret dokumentu viltošanu, jo tā atvieglo viltotu dokumentu atklāšanu. FADO integrēšana Eiropas Robežu un krasta apsardzes sistēmā ļaus Aģentūrai pārņemt un pārvaldīt sistēmu. FADO integrācija nodrošinās šādus rezultātus (80. pants). –Lai sniegtu atbalstu dalībvalstīm dokumentu autentiskuma pārbaudē uz robežas, ar priekšlikumu Aģentūrai tiek uzticēts Viltotu un autentisku dokumentu tiešsaistē (FADO) sistēmu pārņemt un pielāgot pašreizējām un turpmākajām prasībām. Padomes 1998. gada 3. decembra Vienoto rīcību 98/700/JHA pilnībā atcelts un aizstās ar Eiropas Robežu un krasta apsardzes regulas juridisko pamatu, kas Aģentūrai ļaus pārņemt pašreizējo sistēmu. Īstenošanas noteikumus noteiks ar īstenošanas aktiem. Tas nodrošinātu dalībvalstu ekspertu iesaistīšanos (izmantojot esošo 6. panta komiteju), kā arī ļautu sistēmu pielāgot nākotnes vajadzībām. –Būtu jāsaglabā FADO sistēmu daudzlīmeņu struktūra, jo informācija par dokumentiem dažādām ieinteresētajām personām, tostarp plašai sabiedrībai, ir jāsniedz dažādos līmeņos. Attiecībā uz pārejas periodu būtu jānodrošina, ka pašreizējā FADO sistēma turpina darboties līdz brīdim, kad darbību sāk jaunā sistēma, un ka esošie dati ar dalībvalstu kā datu īpašnieku piekrišanu tiek pārsūtīti uz jauno sistēmu. Visbeidzot, priekšlikumā aplūkoti arī vairāki Aģentūras pārvaldības un administratīvie jautājumi: –ņemot vērā Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izveidi, kā arī Aģentūras pilnvaru vispārējo paplašināšanu, jo īpaši atgriešanas jomā, iecelt trīs izpilddirektora vietniekus, nevis vienu, kā paredzēts pašreizējā regulā (105. pants). Katram no šiem trim izpilddirektora vietniekiem būtu jāpiešķir konkrēta atbildības joma. –Ievērojot Aģentūras fundamentālo nozīmi kā daļai no Eiropas Robežu un krasta apsardzes, kas ir atbildīga par ārējo robežu integrētu pārvaldību, un Komisijas funkcijas attiecībā uz Eiropas integrētās robežu pārvaldības daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas ciklu (sk. 8. pantu), Komisijas atbildība attiecībā uz Aģentūras pārvaldību būtu jāsaskaņo, ņemot vērā kopējās pieejas decentralizētajām Savienības aģentūrām principus, ko 2012. gada 12. jūlijā pieņēma Eiropas Parlaments, Padome un Komisija (sk., piemēram, attiecībā uz izpilddirektora vietnieku iecelšanu 105. pantu). –Ar priekšlikumu tiek izveidota komiteja, kas Komisijai palīdz sagatavot vairākus regulā paredzētos īstenošanas aktus. Tomēr, ciktāl tas attiecas uz FADO, būtu jāizmanto pašreizējā 6. panta komiteja (117. pants). Priekšlikums atkārto pašreizējās regulas noteikumus attiecībā uz Īriju un Apvienoto Karalisti. Komisija uzskata, ka iepriekš minētās izmaiņas ir būtiskas, lai nodrošinātu, ka Eiropas Robežu un krasta apsardze ir labi aprīkota, efektīva un pilnībā darbotiesspējīga, lai nodrošinātu faktisku atbalstu dalībvalstīm Savienības ārējo robežu aizsardzībā.. 2018/0330 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Robežu un krasta apsardzi

un ar ko atceļ Padomes Vienoto rīcību Nr. 98/700/JHA, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1052/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1624









Eiropas Komisijas ieguldījums vadītāju sanāksmē

Zalcburgā, 2018. gada 19.–20. septembrī

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktu un 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

tā kā: (1)Savienības politikas mērķis ārējo robežu pārvaldības jomā ir valstu un Savienības līmenī attīstīt un īstenot Eiropas integrēto robežu pārvaldību, kas neizbēgami izriet no personu brīvas pārvietošanās Savienībā un ir būtiska brīvības, drošības un tiesiskuma telpas sastāvdaļa. Eiropas integrētā robežu pārvaldība ir vitāli svarīga migrācijas pārvaldības uzlabošanā. Mērķis ir efektīvi pārvaldīt ārējo robežu šķērsošanu un risināt migrācijas problēmas, kā arī nākotnē iespējamus apdraudējumus pie šīm robežām, tādējādi palīdzot arī vērsties pret smagiem noziegumiem ar pārrobežu dimensiju un nodrošinot augsta līmeņa iekšējo drošību Savienībā. Tajā pat laikā ir jārīkojas, pilnībā ievērojot pamattiesības un tādā veidā, ka tiek aizsargāta personu brīva pārvietošanās Savienībā. (2)Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām tika izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004. Kopš pienākumu izpildes sākšanas 2005. gada 1. maijā tai ir veiksmīgi izdevies palīdzēt dalībvalstīm īstenot ārējo robežu pārvaldības operatīvos aspektus, veicot kopīgas operācijas un ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumus, riska analīzi, informācijas apmaiņu, uzturot attiecības ar trešām valstīm un atgriežot atgriežamās personas. (3)Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām ir pārsaukta par Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru (“Aģentūra”), tās uzdevumi ir paplašināti, pilnībā turpinot visas tās darbības un procedūras. Aģentūras galvenajiem uzdevumiem vajadzētu būt šādiem: izstrādāt tehnisko un operatīvo stratēģiju, kas būtu daļa no daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas cikla Eiropas integrētās robežu pārvaldības īstenošanā, pārraudzīt efektīvu robežkontroles darbību uz ārējām robežām, veikt riska analīzi un neaizsargātības novērtējumus, sniegt dalībvalstīm un trešām valstīm pastiprinātu tehnisko un operatīvo palīdzību, veicot kopīgas operācijas un ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumus, nodrošināt pasākumu praktisku veikšanu gadījumos, kad pie ārējām robežām esošā situācija prasa steidzamu rīcību, sniegt tehnisko un operatīvo palīdzību, atbalstot tādu personu meklēšanas un glābšanas operācijas, kuras jūrā atrodas briesmās, organizēt, koordinēt un veikt atgriešanas operācijas un atgriešanas nodrošināšanas operācijas, kā arī sniegt tehnisko un operatīvo palīdzību saistībā ar trešo valstu īstenotajām atgriešanas darbībām. (4)Kopš 2015. gada, kad sākās migrācijas krīze, Komisija ir nākusi klajā ar svarīgām iniciatīvām, lai stiprinātu Savienības robežu aizsardzību. 2015. gada decembrī tika iesniegts priekšlikums ar mērķi ievērojami paplašināt Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām jeb Frontex pilnvaras, un 2016. gadā rekordīsā laikā šis priekšlikums apspriests sarunās. Regula par Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru stājās spēkā 2016. gada 6. oktobrī. (5)Taču Savienības regulējums ārējo robežu kontroles, atgriešanas un patvēruma jomā ir jāturpina uzlabot. Tālab un lai vairāk atbalstītu pašreizējos un turpmāk plānotos operatīvos centienus, Eiropas Robežu un krasta apsardze būtu jāpārveido, paplašinot Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras pilnvaras un jo īpaši nodrošinot tai vajadzīgās spējas, proti, izveidojot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu, kurā būtu 10 000 operatīvo darbinieku ar izpildpilnvarām un kurš varētu efektīvi uz vietas atbalstīt dalībvalstis to centienos aizsargāt ārējās robežas, novērst sekundāro kustību un būtiski uzlabot neatbilstīgo migrantu faktisko atgriešanu. (6)Eiropadome 2018. gada 28. jūnija secinājumos aicināja vēl vairāk stiprināt Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras atbalsta funkciju, tostarp sadarbībā ar trešām valstīm, un šajā nolūkā palielināt resursus un paplašināt pilnvaras, lai tādejādi nodrošinātu ārējo robežu efektīvu kontroli un ievērojami pastiprinātu neatbilstīgo migrantu efektīvu atgriešanu. (7)Ir nepieciešams efektīvi uzraudzīt ārējo robežu šķērsošanu, risināt migrācijas problēmas un nākotnē iespējamos apdraudējumus pie ārējām robežām, nodrošināt augstu iekšējās drošības līmeni Savienībā, aizsargāt Šengenas zonas darbību un ievērot vispārēju solidaritātes principu. Papildus tam būtu jānodrošina proaktīva migrācijas pārvaldība, tostarp trešās valstīs jāveic vajadzīgie pasākumi. Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jākonsolidē Eiropas Robežu un krasta apsardze un jāpaplašina Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras pilnvaras. Aģentūra būtu jāveido galvenokārt Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajam korpusam, kurā ir 10 000 operatīvo darbinieku. (8)Tā kā Aģentūras pilnvaras tiek kvalitatīvi nostiprinātas, jo īpaši izveidojot pašai savus operatīvos spēkus, proti, Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu ar 10 000 operatīvajiem darbiniekiem, Aģentūra, kas iepriekš bija zināma kā Frontex, turpmāk būtu jāsauc par Eiropas Robežu un krasta apsardzes (ERKA) aģentūru, un tai sava darbība jāveic tikai un vienīgi ar šādu nosaukumu. Šīs izmaiņas būtu jāatspoguļo visos attiecīgajos līmeņos, arī veidojot vizuālos risinājumus ārējās saziņas materiālos. (9)Īstenojot Eiropas integrēto robežu pārvaldību, būtu jānodrošina saskaņotība ar citiem politikas mērķiem, tostarp ar mērķi nodrošināt pienācīgu pārrobežu transporta darbību. (10)Eiropas integrētā robežu pārvaldība būtu jāīsteno un atbildība par to būtu jāuzņemas kopīgi Aģentūrai un par robežu pārvaldību atbildīgajām valstu iestādēm, tostarp krasta apsardzei, ciktāl tā veic jūras robežuzraudzības operācijas un jebkādus citus robežkontroles uzdevumus, un par atgriešanu atbildīgajām iestādēm. Lai gan dalībvalstis saglabā primāro atbildību par savu ārējo robežu pārvaldību savās un visu dalībvalstu interesēs un ir atbildīgas par atgriešanas lēmumu izdošanu, Aģentūrai būtu jāatbalsta to Savienības pasākumu piemērošana, kuri attiecas uz ārējo robežu pārvaldību un atgriešanu, pastiprinot, novērtējot un koordinējot to dalībvalstu darbības, kuras īsteno minētos pasākumus. (11)Lai nodrošinātu efektīvu Eiropas integrētās robežu pārvaldības īstenošanu un palielinātu kopējās atgriešanas politikas efektivitāti, būtu jāizveido Eiropas Robežu un krasta apsardze. Tai būtu jāpiešķir vajadzīgie finanšu resursi, cilvēkresursi un aprīkojums. Eiropas Robežu un krasta apsardze būtu jāveido Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai un par robežu pārvaldību atbildīgajām valstu iestādēm, tostarp krasta apsardzei, ciktāl tā veic robežkontroles uzdevumus, un par atgriešanu atbildīgajām valstu iestādēm. Tādējādi tā balstīsies uz kopīgu informācijas, spēju un sistēmu izmantošanu valstu līmenī un uz Aģentūras atbildes rīcību Savienības līmenī. (12)Eiropas integrētā robežu pārvaldība nemaina Komisijas un dalībvalstu attiecīgās kompetences muitas jomā, jo īpaši attiecībā uz kontrolēm, riska pārvaldību un informācijas apmaiņu. (13)Par politikas un tiesību aktu izstrādi ārējo robežu kontroles un atgriešanas jomā, tostarp Eiropas integrētās robežu pārvaldības stratēģijas izstrādi, aizvien ir atbildīgas Savienības iestādes. Būtu jāgarantē cieša koordinācija starp Aģentūru un minētajām iestādēm. (14)Eiropas Robežu un krasta apsardzei būtu jānodrošina efektīva Eiropas integrētās robežu pārvaldības īstenošana, un šajā nolūkā Eiropas integrētajā robežu pārvaldībā jāievēro daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas cikls. Šajā daudzgadu ciklā vajadzētu būt izveidotam integrētam, vienotam un nepārtrauktam procesam, kas robežu pārvaldības un atgriešanas jomā nodrošinātu stratēģiskās vadlīnijas visiem attiecīgajiem dalībniekiem Savienības līmenī un dalībvalstīs, tādējādi ļaujot minētajiem dalībniekiem saskaņoti īstenot Eiropas integrēto robežu pārvaldību. Ciklā paredzēta arī jebkāda veida mijiedarbība starp Eiropas Robežu un krasta apsardzi un Komisiju, citām iestādēm un struktūrām, kā arī sadarbība ar citiem attiecīgiem partneriem, tostarp vajadzības gadījumā trešām valstīm un trešām personām. (15)Lai nodrošinātu Eiropas integrēto robežu pārvaldību, Aģentūrai un dalībvalstīm attiecībā uz robežu un atgriešanas operācijām ir jāīsteno integrēta plānošana, kas ļautu sagatavoties reaģēšanai situācijās, kurās ārējām robežām noteikts augstāks ietekmes līmenis saistībā ar ārkārtas situāciju plāniem, un koordinēt spēju pilnveidošanu ilgtermiņā ne vien darbā pieņemšanas un apmācības ziņā, bet arī saistībā ar aprīkojuma iegādi un izstrādi. (16)Šīs regulas īstenošana neietekmē nedz kompetences sadalījumu starp Savienību un dalībvalstīm, nedz dalībvalstu pienākumus saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju, Starptautisko konvenciju par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras, Starptautisko konvenciju par meklēšanu un glābšanu uz jūras, Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību un tās Protokolu pret migrantu nelikumīgu ievešanu pa zemes, jūras un gaisa ceļiem, Konvenciju par bēgļu statusu, Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju un citiem atbilstīgiem starptautisko tiesību instrumentiem. (17)Šīs regulas īstenošana neietekmē Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 656/2014. (18)Aģentūrai savi uzdevumi būtu jāveic, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz likumības un kārtības uzturēšanu un iekšējās drošības nodrošināšanu. (19)Aģentūrai savi uzdevumi būtu jāveic, neskarot dalībvalstu kompetenci attiecībā uz aizsardzību.

(20)Aģentūras paplašinātie uzdevumi un kompetences būtu jālīdzsvaro ar pastiprinātām pamattiesību garantijām un lielāku pārskatatbildību. (21)Lai spētu efektīvi pildīt savus uzdevumus, Aģentūra balstās uz sadarbību ar dalībvalstīm. Šajā ziņā ir svarīgi, lai Aģentūra un dalībvalstis darbotos godprātīgi un lai tās savlaicīgi apmainītos ar precīzu informāciju. Nevienai dalībvalstij nebūtu jāsniedz informācija, kuras izpaušanu tā uzskata par pretēju savas drošības būtiskām interesēm. (22)Turklāt dalībvalstīm gan savās, gan pārējo dalībvalstu interesēs būtu jāsniedz attiecīgie dati, kas vajadzīgi, lai Aģentūra varētu veikt savus pasākumus, tostarp apzināt situāciju, veikt riska analīzi, neaizsargātības novērtējumus un integrēto plānošanu. Tāpat tām arī būtu jānodrošina, lai dati būtu precīzi, aktuāli un likumīgi iegūti un ievadīti. (23)Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbībā Eiropas Robežu uzraudzības sistēma (EUROSUR) ir nepieciešama, jo tā veido satvaru informācijas apmaiņai un operatīvajai sadarbībai starp dalībvalstu iestādēm, kā arī Aģentūru. Minētajām iestādēm un Aģentūrai EUROSUR nodrošina infrastruktūru un instrumentus, kas nepieciešami, lai uzlabotu situācijas apzināšanu un reaģēšanas spējas pie ārējām robežām nolūkā atklāt, novērst un apkarot nelikumīgu imigrāciju un pārrobežu noziedzību un sekmēt migrantu dzīvības glābšanu un aizsardzību. (24)Dalībvalstīm būtu jāizveido nacionālie koordinācijas centri, lai starp tām un Aģentūru uzlabotu informācijas apmaiņu un sadarbību attiecībā uz robežuzraudzību un veiktu pārbaudes robežšķērsošanas vietās. EUROSUR pienācīgai darbībai ir būtiski, lai visas valstu iestādes, kas ir atbildīgas par ārējo robežu uzraudzību saskaņā ar valsts tiesību aktiem, sadarbotos, izmantojot nacionālos koordinācijas centrus. (25)Šai regulai nebūtu jāliedz dalībvalstīm noteikt saviem nacionālajiem koordinācijas centriem atbildību arī par informācijas apmaiņas un sadarbības koordināciju attiecībā uz citiem integrētas robežu pārvaldības elementiem, piemēram, atgriešanu. (26)Lai varētu nodrošināt pienācīgu integrēto robežu pārvaldību, informācijai, ar ko apmainās dalībvalstis un Aģentūra, jābūt kvalitatīvai. Sekmīgi izmantojot EUROSUR, šī kvalitāte būtu jānodrošina ar standartizāciju, starp tīkliem un sistēmām īstenotās informācijas apmaiņas automatizāciju, informācijas aizsardzību un nosūtīto datu un informācijas kvalitātes kontroli. (27)Aģentūrai būtu jāsniedz vajadzīgā palīdzība EUROSUR izstrādei un uzturēšanai, tostarp sistēmu sadarbspējas nodrošināšanai, jo īpaši izveidojot, uzturot un koordinējot EUROSUR sistēmu. (28)EUROSUR būtu jāsniedz visaptverošs situācijas attēls, kas ilustrētu situāciju ne vien pie ārējām robežām, bet arī Šengenas zonā un pierobežas zonā. Tai būtu jāaptver ne vien zemes, jūras un gaisa robežu uzraudzība, bet arī pārbaudes robežšķērsošanas vietās. (29)Gaisa robežuzraudzībai vajadzētu būt robežu pārvaldības elementam, jo nelikumīgām darbībām, kas saistītas ar imigrāciju un pārrobežu noziedzību, izmanto gan komerciālos un privātos lidojumus, gan tālvadības gaisa kuģa sistēmas. (30)Aģentūras sniegto EUROSUR sapludināšanas pakalpojumu pamatā vajadzētu būt uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai un starpaģentūru sadarbībai Savienības līmenī, tostarp Copernicus drošības pakalpojumiem. Šiem sapludināšanas pakalpojumiem būtu jāsniedz dalībvalstīm un Aģentūrai ar integrēto robežu pārvaldību saistīti informācijas pakalpojumi ar pievienoto vērtību. EUROSUR sapludināšanas pakalpojumi būtu jāpaplašina, lai atbalstītu pārbaudes robežšķērsošanas vietās, gaisa robežuzraudzību un migrācijas plūsmu uzraudzību. (31)Prakse pārvietoties mazās un kuģošanai jūrā nederīgās laivās ir ievērojami palielinājusi pie dienvidu ārējām jūras robežām noslīkušo migrantu skaitu. EUROSUR būtu ievērojami jāuzlabo Aģentūras un dalībvalstu operatīvo un tehnisko spēju atklāt šīs mazās laivas un uzlabot dalībvalstu reaģēšanas spējas, tādējādi palīdzot samazināt migrantu bojāeju. (32)Šajā regulā ir atzīts, ka migrācijas ceļus izmanto arī tādas personas, kam ir vajadzīga starptautiska aizsardzība. (33)Aģentūrai būtu jāsagatavo vispārēja un īpašiem mērķiem paredzēta riska analīze, kas balstīta uz kopīgu integrētu riska analīzes modeli un ko piemēros gan pati Aģentūra, gan dalībvalstis. Aģentūrai, balstoties arī uz dalībvalstu sniegto informāciju, būtu jāsniedz pienācīga informācija, kas aptver visus ar Eiropas integrēto robežu pārvaldību saistītos aspektus, jo īpaši robežkontroli, atgriešanu, trešo valstu valstspiederīgo neatbilstīgu sekundāro kustību Savienībā, pārrobežu noziedzības, tostarp neatļautas robežšķērsošanas, sekmēšanu, cilvēku tirdzniecības, terorisma un hibrīddraudu novēršanu, kā arī situāciju attiecīgajās trešās valstīs, lai dotu iespēju veikt atbilstošus pasākumus vai novērst identificētos apdraudējumus un riskus nolūkā uzlabot ārējo robežu integrēto pārvaldību. (34)Ņemot vērā Aģentūras darbību pie ārējām robežām, tai būtu jāsekmē tādu smagu noziegumu ar pārrobežu dimensiju novēršana un atklāšana kā migrantu kontrabanda, cilvēku tirdzniecība un terorisms, ja tai ir pamats rīkoties un ja tā savā darbībā ir saņēmusi attiecīgu informāciju. Tai sava darbība būtu jāsaskaņo ar Eiropolu, kas ir aģentūra, kura ir atbildīga par atbalstu dalībvalstu rīcībai un to sadarbībai un par šīs rīcības un sadarbības stiprināšanu nolūkā novērst un apkarot smagus noziegumus, kuri skar divas vai vairākas dalībvalstis. Pārrobežu noziegumiem neizbēgami ir pārrobežu dimensija. Šādai pārrobežu dimensijai raksturīgi noziegumi, kas tieši saistīti ar neatļautu ārējās robežas šķērsošanu, tostarp cilvēku tirdzniecība vai migrantu kontrabanda. Neraugoties uz iepriekš minēto, Padomes Direktīvas 2002/90/EK 1. panta 2. punktā dalībvalstīm ir atļauts nepiemērot sankcijas, ja šādu darbību mērķis ir humānās palīdzības sniegšana migrantiem. (35)Kopīgas atbildības garā Aģentūras uzdevumam vajadzētu būt regulāri uzraudzīt ārējo robežu pārvaldību. Aģentūrai būtu jānodrošina pareiza un efektīva uzraudzība ne tikai izmantojot situācijas apzināšanos un riska analīzi, bet arī nodrošinot no sava personāla izraudzītu ekspertu klātbūtni dalībvalstīs. Tāpēc Aģentūrai būtu jāspēj uz noteiktu laikposmu izvietot dalībvalstīs sadarbības koordinatorus, kuri šajā laikposmā ziņo izpilddirektoram. Sadarbības koordinatoru ziņojumam būtu jāveido daļa no neaizsargātības novērtējuma. (36)Aģentūrai, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, būtu jāsagatavo neaizsargātības novērtējums, lai novērtētu dalībvalstu spēju un gatavību risināt problēmas pie savām ārējām robežām un sniegt ieguldījumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajā korpusa un tehniskā aprīkojuma rezervē. Neaizsargātības novērtējumā būtu jāiekļauj novērtējums attiecībā uz dalībvalstu aprīkojumu, infrastruktūru, personālu, budžetu un finanšu resursiem, kā arī to ārkārtas situāciju plāniem, lai risinātu iespējamas krīzes pie ārējām robežām. Dalībvalstīm būtu jāveic pasākumi, lai novērstu jebkurus minētajā novērtējumā identificētus trūkumus. Izpilddirektoram būtu jāidentificē veicamie pasākumi un jāiesaka tie attiecīgajai dalībvalstij. Izpilddirektoram arī būtu jānosaka termiņš, kurā minētie pasākumi būtu jāveic, un cieši jāuzmana, lai tie tiktu veikti šajā termiņā. Ja nepieciešamie pasākumi netiek veikti noteiktajā termiņā, jautājums būtu jānodod valdei turpmāka lēmuma pieņemšanai. (37)Ja Aģentūrai netiek savlaicīgi sniegta precīza informācija, kas nepieciešama, lai veiktu neaizsargātības novērtējumu, tai būtu jāspēj šo apstākli ņemt vērā, veicot neaizsargātības novērtējumu, ja vien netiek sniegti pienācīgi pamatoti iemesli datu nesniegšanai. (38)Neaizsargātības novērtējums un Šengenas izvērtēšanas mehānisms, kas izveidots ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1053/2013, ir divi savstarpēji papildinoši mehānismi, lai garantētu Eiropas kvalitātes kontroli Šengenas zonas pareizai darbībai un nodrošinātu pastāvīgu sagatavotību Savienības un valstu līmenī, lai reaģētu uz problēmām pie ārējām robežām. Lai uzlabotu situācijas attēlu par Šengenas zonas darbību, būtu jāpalielina sinerģija starp minētajiem mehānismiem, cik vien iespējams izvairoties no dalībvalstu centienu dublēšanās un nodrošinot to attiecīgo Savienības finanšu instrumentu koordinētāku izmantošanu, kuri ļauj atbalstīt ārējo robežu pārvaldību. Tālab starp Aģentūru un Komisiju būtu jāizveido regulāra informācijas apmaiņa par abu mehānismu rezultātiem. (39)Ņemot vērā, ka dalībvalstis iezīmē robežas posmus, attiecībā uz kuriem Aģentūra nosaka ietekmes līmeņus, un ka dalībvalstu un Aģentūras reaģēšanas spējām vajadzētu būt saistītām ar šiem ietekmes līmeņiem, būtu jāizveido ceturtais ietekmes līmenis, kas atbilstu situācijai, kurā Šengenas zona ir pakļauta riskam un kurā Aģentūrai būtu jāiejaucas.

(40)Aģentūrai būtu jāorganizē atbilstoša tehniskā un operatīvā palīdzība dalībvalstīm, lai pastiprinātu dalībvalstu spēju pildīt savus pienākumus attiecībā uz ārējo robežu kontroli un risināt tādas problēmas pie ārējās robežas, kuras izriet no nelikumīgas imigrācijas vai pārrobežu noziedzības. Šādai palīdzībai nebūtu jāskar dalībvalstu attiecīgo iestāžu kompetence uzsākt kriminālizmeklēšanu. Šajā ziņā Aģentūrai pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas būtu jāorganizē un jākoordinē vienai vai vairākām dalībvalstīm kopīgas operācijas un jāizvieto Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa vienības, kā arī jānodrošina vajadzīgais tehniskais aprīkojums. (41)Gadījumos, kad pie ārējām robežām ir konkrēta un nesamērīgi liela problēma, Aģentūrai pēc kādas dalībvalsts pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas būtu jāorganizē un jākoordinē ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumi un jāizvieto gan Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa vienības, gan arī tehniskais aprīkojums, tostarp no ātrās reaģēšanas aprīkojuma rezerves. Ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumiem uz ierobežotu laikposmu būtu jāsniedz pastiprinājums situācijās, kad nepieciešama tūlītēja atbildes rīcība un kad šāda iesaistīšanās nodrošinātu efektīvu atbildes rīcību. Lai nodrošinātu efektīvu šāda pasākuma darbību, dalībvalstīm būtu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa operatīvie darbinieki jādara pieejami attiecīgo vienību izveidošanai un jānodrošina vajadzīgais tehniskais aprīkojums. Aģentūrai un attiecīgajai dalībvalstij būtu jāvienojas par operatīvo plānu. (42)Ja kāda dalībvalsts konkrētās tās ārējo robežu zonās saskaras ar konkrētām un nesamērīgi lielām migrācijas problēmām, kam raksturīgas lielas uz ieceļošanu vērstas jauktas migrācijas plūsmas, dalībvalstīm būtu jāspēj paļauties uz tehnisku un darbības pastiprinājumu. Minētais pastiprinājums karsto punktu zonās būtu jānodrošina migrācijas pārvaldības atbalsta vienībām. Minētajās vienībās būtu jāietilpst Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izvietotajiem operatīvajiem darbiniekiem un ekspertiem, kurus no dalībvalstīm izvieto EASO, Eiropols vai citas attiecīgās Savienības aģentūras. Aģentūrai būtu jāpalīdz Komisijai koordinēt dažādu aģentūru darbs uz vietas. (43)Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai iestādēm, kas varētu saņemt starptautiskās aizsardzības pieteikumus, piemēram, policijai, robežsardzei, imigrācijas iestādēm un ieslodzījuma vietu darbiniekiem, būtu vajadzīgā informācija. Tām būtu arī jānodrošina, lai šādu iestāžu darbinieki saņemtu nepieciešamā līmeņa apmācību, kas ir atbilstīga viņu uzdevumiem un atbildībai, un norādījumus informēt pieteikumu iesniedzējus par to, kur un kādā veidā var iesniegt starptautiskās aizsardzības pieteikumus. (44)2018. gada jūnijā Eiropadome atkārtoti apstiprināja, cik svarīgi ir paļauties uz visaptverošu pieeju migrācijas jautājumos, un atzina, ka migrācija ir problēma ne tikai kādai dalībvalstij atsevišķi, bet arī Eiropai kopumā. Šajā sakarā tā uzsvēra, ka ir svarīgi Savienībai sniegt pilnīgu atbalstu, lai nodrošinātu migrācijas plūsmu pienācīgu pārvaldību. Minēto atbalstu var sniegt, ja ir izveidoti kontrolēti centri, kuros Savienībā izsēdināto trešo valstu valstspiederīgo lietas varētu ātri izskatīt, lai nodrošinātu aizsardzību tām personām, kam tā ir nepieciešama, un nosūtītu atpakaļ tos, kam tā nav nepieciešama. Tā kā kontrolētie centri būtu izveidojami pēc brīvprātības principa, Savienībai vajadzētu būt iespējai ar attiecīgo Savienības aģentūru, tostarp Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras, starpniecību sniegt attiecīgajām dalībvalstīm pilnu finansiālo un darbības atbalstu. (45)Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai un [Eiropas Savienības Patvēruma aģentūrai] būtu cieši jāsadarbojas, lai efektīvi risinātu migrācijas problēmsituācijas, kam jo īpaši pie ārējām robežām raksturīgas lielas uz ieceļošanu vērstas jauktas migrācijas plūsmas. Jo īpaši abām aģentūrām būtu jākoordinē sava darbība un jāatbalsta dalībvalstis, lai atvieglotu starptautiskās aizsardzības procedūru un atgriešanas procedūru attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuru starptautiskās aizsardzības pieteikums ir noraidīts. Aģentūrai un [Eiropas Savienības Patvēruma aģentūrai] būtu arī jāsadarbojas attiecībā uz citām kopīgām operatīvajām darbībām, piemēram, kopīgu riska analīzi, statistikas datu vākšanu, apmācību un atbalstu dalībvalstīm ārkārtas rīcības plānošanā. (46)Dalībvalstīm būtu jāspēj paļauties uz spēcīgāku operatīvo un tehnisko pastiprinājumu no migrācijas pārvaldības atbalsta vienībām, it īpaši karsto punktu zonās vai kontrolētajos centros. Migrācijas pārvaldības atbalsta vienībās vajadzētu būt ekspertiem, kuri norīkoti no Aģentūras darbinieku vidus vai kurus norīkojušas dalībvalstis, kā arī ekspertiem no [Eiropas Savienības Patvēruma aģentūras,] Eiropola vai citu attiecīgu Savienības aģentūru personāla vai dalībvalstu ekspertiem, kurus [Eiropas Savienības Patvēruma aģentūra,] Eiropols vai citas attiecīgas Savienības aģentūras izvieto. Uz vietas esošo vajadzību un operāciju izvērtēšanā, kurā iesaistītos dažādas Savienības aģentūras, Komisijai būtu jānodrošina nepieciešamā koordinācija. (47)Karsto punktu zonā dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar attiecīgajām Savienības aģentūrām, kurām sava darbība jāveic atbilstīgi to attiecīgajām pilnvarām un kompetencei, bet sadarbība būtu jākoordinē Komisijai. Komisijai sadarbībā ar attiecīgajām Savienības aģentūrām būtu jānodrošina, lai darbība karsto punktu zonās atbilstu attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem. (48)Kontrolētajos centros pēc to dalībvalstu pieprasījuma, kuros ir ierīkoti šādi centri, Savienības aģentūrām būtu jāsniedz atbalsts uzņemošajai dalībvalstij ātru starptautiskās aizsardzības un/vai atgriešanas procedūru īstenošanai, un to koordinētu Komisija. Šādos centros vajadzētu būt iespējai trešo valstu valstspiederīgos, kuriem vajadzīga starptautiskā aizsardzība, ātri nošķirt no tiem, kam šāda aizsardzība nav vajadzīga, veikt drošības pārbaudes un pilnībā vai daļēji starptautiskās aizsardzības un/vai atgriešanas procedūru. (49)Ja to var pamatot ar neaizsargātības novērtējuma vai riska analīzes rezultātiem vai ja vienam vai vairākiem robežas posmiem ir noteikts kritiskas ietekmes līmenis, Aģentūras izpilddirektoram būtu jāiesaka attiecīgajai dalībvalstij uzsākt un veikt kopīgas operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumus. (50)Gadījumos, kad ārējās robežas kontrole ir padarīta neefektīva tādā mērā, ka tiek radīts risks apdraudēt Šengenas zonas darbību, vai nu tāpēc, ka dalībvalsts nav veikusi nepieciešamos pasākumus saskaņā ar neaizsargātības novērtējumu, vai tāpēc, ka dalībvalsts, kas saskaras ar konkrētām un nesamērīgi lielām problēmām pie ārējām robežām, nav pieprasījusi Aģentūrai pietiekamu atbalstu vai šo atbalstu neīsteno, būtu jāīsteno vienota, ātra un efektīva atbildes rīcība Savienības līmenī. Lai mazinātu minētos riskus un nodrošinātu labāku koordināciju Savienības līmenī, Komisijai būtu jāidentificē Aģentūrai īstenojamie pasākumi un jāpieprasa attiecīgajai dalībvalstij sadarboties ar Aģentūru minēto pasākumu īstenošanā. Aģentūrai tad būtu jānosaka rīcība, kas jāveic, lai praktiski izpildītu Komisijas lēmumā noteiktos pasākumus. Aģentūrai kopā ar attiecīgo dalībvalsti būtu jāizstrādā operatīvais plāns. Attiecīgajai dalībvalstij būtu jāatvieglo Komisijas lēmuma un operatīvā plāna īstenošana, cita starpā īstenojot 44., 83. un 84. pantā paredzētos pienākumus. Ja dalībvalsts neizpilda minēto Komisijas lēmumu 30 dienu laikā un nesadarbojas ar Aģentūru minētajā lēmumā iekļauto pasākumu īstenošanā, Komisijai būtu jāspēj ierosināt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 29. pantā paredzētā īpašā procedūra, lai vērstos pret ārkārtējiem apstākļiem, kas rada risku visas “zonas bez iekšējām robežām” darbībai. (51)Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu būtu jāveido 10 000 operatīvajiem darbiniekiem, kas ir robežsargi, atgriešanas pavadīšanas speciālisti, personu atgriešanas speciālisti un cits attiecīgais personāls. Pastāvīgajā korpusā vajadzētu būt pārstāvētām trim operatīvo darbinieku kategorijām, proti, Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrā nodarbinātiem štata darbiniekiem; darbiniekiem, ko dalībvalstis norīkojušas darbam Aģentūrā ilgtermiņā; darbiniekiem, ko dalībvalstis nodrošina īstermiņa izvietošanai. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgais korpuss būtu jāizvieto robežu pārvaldības vienībās, migrācijas pārvaldības atbalsta vienībās vai atgriešanas vienībās. (52)Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa operatīvajiem darbiniekiem, kas izvietoti kā šo vienību dalībnieki, vajadzētu būt visām vajadzīgajām pilnvarām, lai veiktu robežkontroles un atgriešanas uzdevumus, tostarp tādus, kuru izpildei vajadzīgas izpildpilnvaras, kuras noteiktas attiecīgajos valsts tiesību aktos vai – attiecībā uz Aģentūras personālu – saskaņā ar V pielikumu. (53)Dalībvalstīm būtu jānodrošina savs attiecīgais ieguldījums Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajā korpusā saskaņā ar III pielikumu, ja tas ir ilgtermiņa norīkojums, un IV pielikumu, ja tā ir īstermiņa izvietošana. Dalībvalstu individuālais ieguldījums ir noteikts, pamatojoties uz sadales mehānismu, par ko vienojās 2016. gadā sarunās par ātrās reaģēšanas rezervi un kas norādīts Regulas (ES) 2016/1624 I pielikumā. Šis sadales mehānisms tika proporcionāli pielāgots Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa apjomam. Proporcionāli šis ieguldījums noteikts arī Šengenas asociētajām valstīm. (54)Par Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa darbību un sastāvu Komisijai būtu jāsagatavo vidusposma pārskats. (55)Finansiāla atbalsta sistēmai būtu jāatbalsta cilvēkresursu attīstība ilgtermiņā ar mērķi nodrošināt dalībvalstu ieguldījumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajā korpusā. Tālab ir lietderīgi pilnvarot Aģentūru piešķirt dotācijas dalībvalstīm bez uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, šim nolūkam izmantojot “ar izmaksām nesaistītu finansējumu” saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 125. panta 1. punkta a) apakšpunktu. Dalībvalstīm, izmantojot šo finansiālo atbalstu, vajadzētu būt iespējai pieņemt darbā un apmācīt papildu darbiniekus, kas nodrošinātu vajadzīgo elastību, lai izpildītu prasību par obligāto ieguldījumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgajā korpusā. Īpaši izveidotajai finansēšanas sistēmai būtu jānodrošina pareizais līdzsvars starp krāpšanas un pārkāpumu riskiem un kontroles izmaksām. Regulā ir noteikti galvenie finansiālā atbalsta piešķiršanas nosacījumi, proti, robežsargiem vai citiem speciālistiem jābūt pieņemtiem darbā un apmācītiem pietiekamā skaitā, kas atbilst to amatpersonu skaitam, kas norīkotas darbā Aģentūrā uz ilgāku laiku, vai to amatpersonu skaitam, kas Aģentūras operatīvo darbību veikšanai faktiski izvietotas vismaz uz četriem mēnešiem. Tā kā par faktiskajām izmaksām visās dalībvalstīs nav būtisku un salīdzināmu datu, izveidot uz izmaksām balstītu finansēšanas shēmu būtu pārāk sarežģīti, turklāt šādā veidā netiktu atrisināta vajadzība pēc vienkāršas, ātras, efektīvas un lietderīgas finansēšanas shēmas. Tālab ir lietderīgi pilnvarot Aģentūru piešķirt dotācijas dalībvalstīm bez uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, šim nolūkam izmantojot “ar izmaksām nesaistītu finansējumu”, ja vien ir izpildīti Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 125. panta 1. punkta a) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi. Lai dažādām dalībvalstīm noteiktu šāda finansējuma summu, ir lietderīgi par atsauces summu izmantot tāda līgumdarbinieka gada algu, kura amats Eiropas Savienības iestādē atbilst III funkciju grupas 8. pakāpes 1. līmenim, un šādai algai katrā dalībvalstī piemērot korekcijas koeficientu saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības un vienlīdzīgas attieksmes principu. Īstenojot šādu finansiālo atbalstu, Aģentūra un dalībvalstis nodrošina līdzfinansēšanas un dubultas nefinansēšanas principu ievērošanu. (56)Attiecībā uz Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izvietošanu trešo valstu teritorijā Aģentūrai būtu jāattīsta pašai savu komandvadības struktūru spējas. (57)Lai no 2020. gada 1. janvāra varētu faktiski izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgo korpusu, pēc iespējas drīzāk būtu jāpieņem un jāievieš konkrēti lēmumi un īstenošanas pasākumi. Konkrēti, atkāpjoties no regulā noteiktā parastā termiņa, 55. panta 4. punktā minētais valdes lēmums par Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa specializāciju būtu jāpieņem sešu nedēļu laikā no regulas spēkā stāšanās dienas. Pēc minētā lēmuma 12 nedēļu laikā pēc regulas stāšanās spēkā dalībvalstīm būtu jāizvirza personāls, kā paredzēts 56. panta 4. punktā un 57. panta 1. punktā. (58)Turklāt, atkāpjoties no regulā noteiktā parastā termiņa, 64. panta 4. punktā minētais valdes lēmums par minimālo tehniskā aprīkojuma vienību skaitu, kas nepieciešams, lai nodrošinātu Aģentūras vajadzības 2020. gadā, būtu jāpieņem sešu nedēļu laikā no regulas spēkā stāšanās dienas. (59)Tajā pašā laikā, lai nodrošinātu atbalsta nepārtrauktību Aģentūras organizētajām operatīvajām darbībām, saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624 20., 30. un 31. pantu un saskaņā ar 2018. gadā notikušajām ikgadējām divpusējām sarunām visa izvietošana (arī no ātrās reaģēšanas rezerves) būtu jāizplāno un jāīsteno līdz 2019. gada 31. decembrim. Tālab šie noteikumi būtu jāatceļ tikai no 2020. gada 1. janvāra.

(60)Aģentūras darbaspēku veidos darbinieki, kas veic Aģentūrai uzticētos uzdevumus vai nu galvenajā mītnē, vai Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa sastāvā. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa sastāvā var būt gan štata darbinieki, gan arī darbinieki, kuri norīkoti uz ilgāku laiku vai kurus valstu iestādes nodrošina īstermiņa izvietošanai. Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa štata darbinieki galvenokārt tiks norīkoti kā vienību dalībnieki; no tiem darbā var pieņemt tikai ierobežotu un skaidri noteiktu daļu, kam būtu jāveic atbalsta funkcijas pastāvīgā korpusa izveidē, jo īpaši galvenajā mītnē. (61)Lai novērstu pastāvīgās nepilnības saistībā ar dalībvalstu brīvprātīgi sniegtajām tehniskā aprīkojuma rezervēm, jo īpaši attiecībā uz lielapjoma aktīviem, Aģentūrai būtu nepieciešamas pašai savs vajadzīgais aprīkojums, ko varētu izvietot kopīgās operācijās vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumos, vai cita veida operatīvā darbībā. Kaut arī kopš 2011. gada Aģentūra var likumīgi iegūt vai nomāt pati savu tehnisko aprīkojumu, šo iespēju būtiski kavējis budžeta līdzekļu trūkums. (62)Līdz ar to, lai sasniegtu Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izveides pamatmērķi, daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam Komisija ir atvēlējusi ievērojamu finansējumu, kas ļautu Aģentūrai iegūt, uzturēt un ekspluatēt vajadzīgos gaisa, jūras un sauszemes aktīvus, kas atbilst operatīvajām vajadzībām. Lai gan nepieciešamo aktīvu, īpaši lielu aktīvu, iegāde varētu būt ilgstošs process, Aģentūras tehniskajam aprīkojumam galu galā būtu jākļūst par operatīvās izvietošanas pamatu, ko ārkārtas apstākļos dalībvalstis varētu papildināt ar savu ieguldījumu. Ar Aģentūras aprīkojuma ekspluatāciju lielā mērā būtu jānodarbojas Aģentūras tehnisko darbinieku komandām, kas ir daļa no Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa. Lai nodrošinātu, ka ierosinātie finanšu resursi tiek izmantoti efektīvi, pamatā vajadzētu izmantot daudzgadu stratēģiju, par kuru lēmumu valde pieņem iespējami drīzāk. (63)Īstenojot šo regulu, Aģentūrai un dalībvalstīm būtu pēc iespējas labāk gan Savienības, gan valstu līmenī jāizmanto esošās spējas cilvēkresursu un tehniskā aprīkojuma jomā. (64)Eiropas Robežu un krasta apsardzes jauno spēju pilnveidošana ilgtermiņā būtu jākoordinē starp dalībvalstīm un Aģentūru saskaņā ar daudzgadu politikas stratēģiskās plānošanas ciklu, ņemot vērā noteiktu procesu ilgos termiņus. Cita starpā tas nozīmē pieņemt darbā un apmācīt jaunus robežsargus (kas karjeras laikā varētu dienēt gan dalībvalstīs, gan pastāvīgajā korpusā), iegādāties, uzturēt un likvidēt aprīkojumu (saistībā ar kuru būtu jāmeklē iespējas nodrošināt sadarbspēju un apjomradītus ietaupījumus), kā arī izstrādāt jaunu aprīkojumu un saistītās tehnoloģijas, tostarp veicot pētījumus. (65)Ar spēju ceļvedi būtu jātuvina dalībvalstu spēju pilnveidošanas plāni un Aģentūras resursu daudzgadu plānojums, lai tādējādi optimizētu ilgtermiņa ieguldījumus iespējami labākai ārējo robežu aizsardzībai. (66)Ņemot vērā Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras paplašināto mandātu, Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa izveidi un tā pastiprināto klātbūtni uz vietas pie ārējām robežām, kā arī pastiprināto iesaistīšanos atgriešanas jomā, būtu jāparedz iespēja, ka Aģentūra izveido pārstāvniecības birojus, kuri uz attiecīgo darbību veikšanas laiku izvietoti tādu vietu tuvumā, kur tā veic nozīmīgas operatīvās darbības, un kuri īstenotu saskarnes funkcijas starp Aģentūru un uzņēmēju dalībvalsti un risinātu ar koordināciju, loģistiku un atbalstu saistītus jautājumus, kā arī sekmētu Aģentūras un uzņēmējas dalībvalsts sadarbību. (67)Tādu trešo valstu valstspiederīgo atgriešana saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/115/EK, kuri neatbilst vai vairs neatbilst ieceļošanas, uzturēšanās vai pastāvīgas uzturēšanās nosacījumiem dalībvalstīs, veido svarīgu daļu no visaptverošajiem centieniem apkarot nelikumīgu imigrāciju un ir svarīgs būtisku sabiedrības interešu iemesls. (68)Aģentūrai būtu jāpastiprina sava palīdzība dalībvalstīm trešo valstu valstspiederīgo atgriešanā, ievērojot Savienības politiku atgriešanas jomā un saskaņā ar Direktīvu 2008/115/EK. Jo īpaši tai būtu jākoordinē un jāorganizē atgriešanas operācijas no vienas vai vairākām dalībvalstīm un jāorganizē un jāvada atgriešanas nodrošināšanas operācijas, lai stiprin