(1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Eiropadome 2016. gada 17. un 18. marta sanāksmē apstiprināja gada izaugsmes pētījuma prioritātes. Komisija, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, 2015. gada 26. novembrī pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā tā Slovēniju norādīja kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Komisija tajā pašā dienā pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome minēto ieteikumu apstiprināja 2016. gada 18. un 19. februāra sanāksmē, un Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Ņemot vērā to, ka Slovēnijas valūta ir euro un ka tai ir cieša savstarpējā saikne ar ekonomikas un monetārās savienības tautsaimniecībām, Slovēnijai būtu jānodrošina ieteikuma pilnīga un laicīga īstenošana.

(3)Slovēnija 2016. gada 15. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas tika izvērtētas vienlaicīgi, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

(4)Attiecīgie konkrētai valstij paredzētie ieteikumi tika ņemti vērā Eiropas strukturālo un investīciju fondu 2014.–2020. gadam plānošanā. Atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā paredzētajam gadījumā, ja ir nepieciešams atbalstīt attiecīgo Padomes ieteikumu īstenošanu, Komisija var lūgt dalībvalstij pārskatīt tās partnerattiecību nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt to grozījumus. Komisija ir sniegusi papildu sīkāku informāciju par to, kā tā plāno izmantot minēto noteikumu vadlīnijās par tādu pasākumu piemērošanu, kas Eiropas strukturālo un investīciju fondu iedarbīgumu sasaista ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

(5)Slovēnijas 2016. gada stabilitātes programma liecina par to, ka bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekme uz budžetu ir ievērojama, un sniedz pietiekamus pierādījumus par minēto budžeta papildu izmaksu vērienu un būtību. Saskaņā ar Komisijas minēto atbilstīgie papildu izdevumi 2015. gadā sasniedza 0,06 % no IKP un pašlaik 2016. gadā tiek lēsti 0,07 % apmērā no IKP. Regulas (ES) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā minētie noteikumi ļauj segt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums ir ārkārtējs notikums, tā ietekme uz Slovēnijas valsts finansēm ir ievērojama un ilgtspēja netiktu nelabvēlīgi ietekmēta, ja tiktu pieļauta pagaidu novirze no vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgajām korekcijām. Lai gan šis noteikums nav piemērojams attiecībā uz 2015. gadu, jo Slovēnijai tika piemērota pārmērīga budžeta deficīta programma, gala novērtējums par 2016. gadu (tostarp par atbilstīgajām summām) tiks izdarīts 2017. gada pavasarī, pamatojoties uz Slovēnijas iestāžu sniegtajiem datiem.

(6)[Pēc pārmērīga deficīta procedūras atcelšanas Slovēnijai piemēro Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu un pārejas noteikumu par parādu.] Valdība 2016. gada stabilitātes programmā plāno pakāpenisku nominālās bilances uzlabošanos no 2,2 % no IKP 2016. gadā līdz 0,4 % no IKP 2019. gadā. Tiek plānots, ka vidējā termiņa budžeta mērķis strukturālā ziņā līdzsvarotam budžetam, kas neievēro Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības, tiks sasniegts 2020. gadā, proti, pēc programmas darbības laika beigām. Tomēr pārrēķinātā strukturālā bilance liecina par strukturālu deficītu 1,2 % apmērā no IKP 2019. gadā. Saskaņā ar stabilitātes programmu paredzams, ka valsts parāda attiecība pret IKP 2016. gadā samazināsies līdz 80,2 % no IKP un turpinās samazināties līdz 73,8 % no IKP 2019. gadā. Minēto budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams. Tomēr pasākumi plānoto budžeta deficīta mērķu atbalstam 2017. gadā un turpmākajos gados nav pietiekami konkrēti norādīti. Saskaņā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi lēsts, ka Slovēnijas starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu 2017. gadā būs 1,8 % apmērā no IKP, savukārt potenciālā izaugsme tiek prognozēta 1,1 % apmērā un reālais IKP pieaugums – 2,3 % apmērā no IKP. Pamatojoties uz to, ir novērtēts, ka Slovēnijai 2017. gadā būs labvēlīgi apstākļi un būs nepieciešams veikt strukturālo korekciju 1 % apmērā no IKP. Tomēr konkrētajā Slovēnijas gadījumā pastāv būtiska nenoteiktība saistībā ar potenciālās izaugsmes un starpības starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu aprēķinu, jo darba tirgus ir specifiskā stāvoklī, laikposmā no 2008. līdz 2013. gadam notika ļoti liela ekonomiskā lejupslīde un tiek īstenotas strukturālās reformas. Tādas alternatīvas aplēses par starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, kas aptver ilgāku laikposmu, atspoguļo pašreiz notiekošo aplēšanas metodes pārskatīšanu un liecina par vienmērīgāku starpības starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu profilu Slovēnijai, norādot uz to, ka būtu pāragri secināt, ka Slovēnijas ekonomikai 2017. gadā būs labvēlīgi apstākļi. Tādēļ tas, ka 2017. gadā tiek pieprasīti strukturālie centieni, kas atbilst normāliem apstākļiem, šķiet piemērotāk pašreizējās konjunktūras ietvaros. Šķiet, ka pastāv risks nedaudz novirzīties no ieteiktās korekcijas, cenšoties sasniegt vidējā termiņa mērķi 2016. gadā, un, ja politika nemainīsies, pastāv būtiskas novirzes risks 2017. gadā. Secinājums attiecībā uz 2016. gadu nemainītos gadījumā, ja bēgļu ārkārtējā pieplūduma ietekme uz budžetu tiktu izslēgta no novērtējuma. Prognozēts, ka Slovēnija ievēros pārejas noteikumu par parādu 2016. gadā un vispārēji ievēros to 2017. gadā. Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka pastāv risks, ka Slovēnija neievēros Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tāpēc būs nepieciešami turpmāki pasākumi, lai nodrošinātu noteikumu ievērošanu 2016. un 2017. gadā.

(7)Parlaments 2015. gada jūlijā pieņēma Fiskālo noteikumu likumu. Tomēr vēl ir jāieceļ neatkarīga fiskālā padome, lai uzraudzītu minēto noteikumu īstenošanu. Turklāt, pārskatot Publisko finanšu likumu, tika noteikts joprojām neizpildīts pienākums pilnībā operacionalizēt Fiskālo noteikumu likumu un mērķis daudzgadu pieeju budžeta izstrādei nodrošināt vienlīdzīgu likumīgos statusu.

(8)Augstais valsts parāda līmenis, kas ievērojami pārsniedz 60 % no IKP, padara Slovēniju neaizsargātu pret nominālās izaugsmes un procentu likmju satricinājumiem. Tajā pašā laikā Slovēnijas iedzīvotāju skaits noveco ātrāk nekā vairākumā dalībvalstu. Slovēnija saskaras ar lielu risku attiecībā uz publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, ņemot vērā to, ka tai no visām dalībvalstīm ir lielākais ilgtermiņa ilgtspējības nepietiekamības rādītājs, kas rodas no prognozētā pieauguma saistībā ar valsts pensiju tēriņiem, kā arī veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes izdevumiem. Prognozētie valsts tēriņi pensijām ir vieni no lielākajiem visās dalībvalstīs un tiek lēsts, ka tie pieaugs no 11,8 % 2013. gadā līdz 15,3 % 2060. gadā. Paredzēts, ka vecumatkarības koeficients vismaz divkāršosies laikposmā no 2013. gada līdz 2060. gadam, izdarot ievērojamu spiedienu uz pensiju sistēmām. Prognozētās netiešās saistības, kas attiecas uz novecošanas izmaksām, atspoguļo ilgtermiņa problēmas saistībā ar sabiedrības novecošanu. Turklāt paredzams, ka nākotnē darbiniekiem, kam nav pilna darba stāža, būs problēmas attiecībā uz atbilstību, jo ir arvien vairāk cilvēku ar nepilnu vai īsu darba stāžu (arī saistībā ar vēlu pievienošanos darba tirgum), kuri veic periodiska rakstura darbu un kuru iemaksu blīvums ir mazs. 2016. gada aprīlī tika publicēta baltā grāmata par pensijām, un tā tiks izmantota kā pamats plašai sabiedriskai apspriešanai. Apspriešanas rezultāti tiks iestrādāti jaunā pensiju reformā, kas būtu jāpieņem pašreizējā sasaukuma laikā, ātri panākot vienošanos ar sociālajiem partneriem par galvenajiem reformas elementiem, proti, pensionēšanās vecumu, pensiju līmeņiem, indeksāciju un otrā pīlāra optimizāciju.

(9)Prognozēts, ka publiskie izdevumi saistībā ar ilgtermiņa aprūpi līdz 2060. gadam vismaz dubultosies, jo sabiedrība noveco. Tas Slovēnijai rada ievērojamas fiskālās ilgtspējības problēmas. Paredzēts, ka tā sabiedrības daļa, kas ir 80 un vairāk gadu vecumā, trīskāršosies, no 4,6 % 2013. gadā pieaugot līdz 12,4 % 2060. gadā. Laikposmā no 2003. līdz 2013. gadam kopējie izdevumi saistībā ar ilgtermiņa aprūpi palielinājās par 85 %, privātiem izdevumiem pieaugot ātrāk nekā publiskiem izdevumiem. Slovēnijā nav integrētas ilgtermiņa aprūpes sistēmas. Slovēnijā tēriņus galvenokārt veido oficiāli pabalsti natūrā, vairākums no kā tiek tērēti institucionālai aprūpei, nevis aprūpei mājas, tomēr rādītāji abās jomās ir zemāki par ES vidējo rādītāju. Ir ievērojamas iespējas palielināt veselības aprūpes sistēmas cenu efektivitāti, nostiprinot pasākumus, ar ko vispirms tiek uzlabota primārā aprūpe, pārejot no stacionārās aprūpes uz ambulatoro aprūpi, uzlabojot slimnīcu efektivitāti un pārvaldību, uzlabojot līgumslēgšanas un maksājumu procesus veselības aprūpes pakalpojumu jomā, izstrādājot labāku cenu informāciju importētu diagnostikas grupu korekcijai un vairāk izstrādājot kvalitātes uzraudzības satvaru. Apvienotu iepirkumu īpatsvars ir zems, un liela uzmanība tiek pievērsta līgumslēgšanas tiesību piešķiršanai pēc zemākās piedāvātās cenas principa. Ir pabeigta visaptveroša veselības aprūpes sistēmas pārskatīšana, un valdība 2015. gada beigās, kā arī parlaments 2016. gada martā pieņēma Valsts veselības aprūpes noregulējuma plānu 2016.–2025. gadam. Noregulējums ir stratēģisks reformu plāns, bet, tā kā vēl tiek sagatavoti ieteikumi efektīviem saistošiem īstenošanas pasākumiem, tie vēl būs jāiesniedz. Turklāt nav skaidrs, vai ar reformu tiks risināti galvenie jautājumi, piemēram, iebūvētas automātiskas stabilizācijas shēmas, kas mazinātu ienākumu svārstības darījumdarbības cikla laikā vai sekmētu piekļuvi pakalpojumu sniegšanai un tās kvalitāti. Ilgtermiņa aprūpes likuma un Veselības apdrošināšanas likuma pieņemšana ir vairākkārt atlikta, un pašreizējais ceļvedis to pieņemšanai šķiet optimistisks attiecībā uz 2016. gada beigām.

(10)Darba tirgus rādītāji pamazām uzlabojas, un sociālie apstākļi ir stabilizējušies. Jaunu darbvietu izveide ir ievērojami pieaugusi, un bezdarbs samazinās. Tomēr vecāku un mazkvalificētu darbinieku iesaiste joprojām ir problemātiska. Ilgtermiņa bezdarbnieki joprojām veido vairāk nekā pusi no visu bezdarbnieku skaita, turklāt ievērojama daļa ilgtermiņa bezdarbnieku ir mazkvalificēti vai vecāki par 50 gadiem. Vadlīnijas aktīvas nodarbinātības politikas pasākumiem 2016.–2020. gadam ir turpinājums tai pieejai, kas tikusi īstenota līdz šim, taču izdevumi minētajā politikas jomā joprojām ir zemi. Pagaidu atbrīvojumi no darba devēja sociālajām iemaksām attiecībā uz nesen darbā pieņemtiem darbiniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem, tika pieņemti 2015. gada novembrī. Paredzams, ka 2016. gadā tiks iesniegti tādi turpmāki pasākumi darba dzīves pagarināšanai, tostarp darba vides pielāgošanai, kas ir būtiski arī pensiju sistēmas ilgtspējībai. Algu pieaugums ir saglabājies atbilstīgs ražīguma pieaugumam un turpināja atbalstīt ārējo konkurētspēju. Parlaments 2015. gada novembrī pieņēma arodbiedrību ierosinātu likumu, ar ko tika no jauna noteikta minimālā alga, lai izslēgtu zināmas piemaksas. Tā rezultātā darba devēju organizācijas atkāpās no sociālā nolīguma un ievērojami vājināja sociālo dialogu.

(11)Ir panākts progress attiecībā uz ienākumus nenesošu kredītu pārstrukturēšanu, lai gan to līmeņi joprojām ir augsti salīdzinājumā ar pirmskrīzes periodu. Slovēnija ir ieviesusi vairākus politikas pasākumus, ar ko uzlabot banku nozares ilgtspējību. Tie ietver banku pārstrukturēšanas iespēju palielināšanu un ievieš konkrētus darbību nosakošus mērķus ienākumus nenesošu kredītu samazināšanai. Slovēnija ir arī ieviesusi vairākus pasākumus kredītriska pārvaldībai. Tiek paredzēts, ka pozitīvi rezultāti būs redzami 2016. gada vidū. Neraugoties uz to, īstermiņa politikas prioritātes joprojām ir ienākumus nenesošu kredītu pārstrukturēšana un kredītriska pārvaldība. Lielāko uzņēmumu operacionālā un finanšu restrukturizācija ir pabeigta, un restrukturizācijas jumta līgumi tiek nepārtraukti uzraudzīti. Banku aktīvu pārvaldības uzņēmums (BAPU) ir pilnībā darboties spējīgs, un ir noteikta tā stratēģija 2017.–2022. gadam. Lai gan BAPU ir progresējis attiecībā uz tā kredītportfeļa pārstrukturēšanu, tas joprojām rada ievērojamu risku valsts finanšu ilgtspējībai. Tā darbības 2015. gadā attiecībā uz 2,9 % valdības budžeta deficītu veidoja 1 % no IKP. BAPU darbību pārraudzība šķiet nepietiekama, jo iestādes 2015. gadā bija daudz par zemu novērtējušas BAPU deficītu, kļūdoties par 0,7 % no IKP, un šķita, ka tām nav zināms BAPU veiktās norakstīšanas līmenis. Ir pieejami arī papildu restrukturizācijas rīki. Pateicoties būtiskam progresam lielāko uzņēmumu restrukturizācijā, Slovēnija ir sākusi vairāku MVU restrukturizāciju. Bankas pašlaik īsteno MVU restrukturizācijas vadlīnijas. Ir panākts progress attiecībā uz MVU un mikrouzņēmumu piekļuvi finansējumam. Tomēr ir ierobežota piekļuve alternatīviem finansējuma avotiem, piemēram, riska kapitālam. Mazi uzņēmumi joprojām pārāk lielā mērā ir atkarīgi no banku aizdevumiem, lai gan tirgū arvien vairāk ir pieejami parāda un kapitāla vērtspapīru instrumenti. Tāpēc minētais segments ir ļoti neaizsargāts pret kredītu tirgus norisēm.

(12)Ieguldījumu pieauguma dinamika pēdējos gados ir bijusi vāja ar ierobežotiem ekonomiskajiem rezultātiem un nākotnes izaugsmes izredzēm Slovēnijai. Privātie ieguldījumi strauji samazinājās ekonomiskās krīzes laikā, un kopš tā laika to daļa IKP ir samazinājusies. Tā kā valsts ieguldījumi lielā mērā ir atkarīgi no ES fondu dinamikas, ir nepieciešami produktīvāki ieguldījumi, lai stimulētu un uzturētu ekonomikas izaugsmi. Pēdējo divu gadu laikā ir ievērojami pieauguši ārvalstu tiešie ieguldījumi Slovēnijā, pārsvarā pateicoties lielākiem privatizācijas centieniem. Tomēr Slovēnijas darījumdarbības vidi joprojām apgrūtina notiekošā aizņemto līdzekļu īpatsvara samazināšana un augstais administratīvā sloga līmenis, jo īpaši būvniecības, telpiskās plānošanas un nodokļu saistību izpildes jomās, taču arī saistībā ar ierobežojošiem noteikumiem attiecībā uz piekļuvi regulētām profesijām un to praktizēšanu, kas kavē ieguldījumu pieplūdumu. Tas, vai darījumdarbības veikšana Slovēnijā tiks atvieglota, ir atkarīgs no lielākas uzticēšanās darījumdarbības jomā un valsts pārvaldes neefektivitāšu un birokrātijas, kas rodas no lielā likumu un statūtu skaita un biežām izmaiņām tiesību aktos, turpmākas novēršanas. Ir īstenota aptuveni puse no administratīvā sloga samazināšanas pasākumiem, kas noteikti vienā valdības dokumentā, taču ir atlikti daži noderīgi pasākumi, jo īpaši būvatļauju un telpiskās plānošanas jomā.

(13)Stratēģija valsts administrācijas attīstībai 2015.–2020. gadā, kas tika pieņemta kā daļa no Slovēnijas atbilstības priekšnoteikumiem par piekļuvi Eiropas strukturālo un investīciju fondiem 2014.–2020. gadam, sedz vairākus portfeļus, padarot starpministriju koordināciju ļoti būtisku, lai minēto stratēģiju pareizi un laicīgi īstenotu. Valdība 2016. gada februārī pieņēma otro starpposma ziņojumu par to, kā tiek īstenota programma “Absolūta neiecietība pret korupciju” (Zero tolerance of corruption). Ir panākts zināms progress saistībā ar minētās programmas īstenošanu. Tomēr daži programmas pasākumi (kopējs publiskais iepirkums veselības aprūpes jomā, noziegumu izmeklēšana banku nozarē un Likuma par integritāti un korupcijas novēršanu) ir atlikti. Paredzētais Likuma par integritāti un korupcijas novēršanu grozījums sniegs iespēju uzlabot Korupcijas novēršanas komisijas darbu, risinot ticamības un minētās komisijas darba efektivitātes jautājumus. Tiesu sistēmā lietu izskatīšanas ilgums ir turpmāk samazināts, un to lietu skaits, kas gaida izskatīšanu, ļoti augstais līmenis ir samazināts, ko daļēji ir veicinājis mazāks iesniegto lietu skaits. Zināmā mērā samazinājumu ir arī noteikušas izmaiņas izpildes lietu procesuālajā un statistiskajā pieejā. Augstākā Tiesa turpina atjaunināt darbības procesus tiesās un reformēt lietu pārvaldības sistēmas. Lai gan pastāv uzlabota maksātnespējas regulējums, kas uzņēmumiem sniedz lielākas iespējas veikt reorganizāciju, likvidācijas process joprojām ir ilgs un neefektīvs.

(14)Valsts iesaiste tautsaimniecībā joprojām ir liela. Valsts ir lielākais darba devējs, aktīvu pārvaldnieks un uzņēmumu parāda turētājs Slovēnijā. Atbildot uz Slovēnijai laika posmā no 2012. gada līdz 2015. gadam sniegtajiem ieteikumiem, valsts izveidoja jaunu regulējumu sabiedrībai “Slovenian Sovereign Holding”. Tas ietver stratēģiju valsts īpašumtiesību pārvaldībai, virkni aktīvu rezultativitātes kritēriju un pārvaldības plānu 2016. gadam. Minētā sistēma papildina jauno uzņēmumu pārvaldības kodu valsts īpašumā esošiem uzņēmumiem, kas tika pieņemts 2014. gada beigās. Ar stratēģiju tiek apstiprināts mērs, kādā valsts pašreiz ir iesaistīta tautsaimniecībā, un uzmanība tiek pārnesta uz valsts uzņēmumu darbības uzlabošanu. Tāpēc tas, ka “Slovenian Sovereign Holding” īsteno pārstrādāto regulējumu, ir vēl jo vairāk svarīgi, lai panāktu valsts īpašumtiesību, regulatīvo funkciju un valsts īpašumā esošu uzņēmumu profesionālas pārvaldības nodalīšanu. Tam kopā ar noteiktu aktīvu turpmāku privatizāciju vajadzētu samazināt iespējamās budžeta saistības šajā jomā. Saskaņā ar “Slovenian Sovereign Holding” pārvaldības plānu 2016. gadā tiks sākta NLB privatizācija.

(15)Komisija Eiropas pusgada ietvaros ir veikusi visaptverošu izvērtējumu par Slovēnijas ekonomikas politiku un ir publiskojusi to 2016. gada valsts ziņojumā. Komisija ir arī novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī pēcpasākumus saistībā ar ieteikumiem, kas Slovēnijai bija adresēti iepriekšējos gados. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to nozīmi saistībā ar ilgtspējīgu fiskālo un sociālekonomikas politiku Slovēnijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un vadlīnijām, jo ir nepieciešams stiprināt ES vispārējo ekonomikas pārvaldību, sniedzot ES līmeņa ieguldījumu turpmākos valsts lēmumus. Eiropas pusgada ietvaros sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti 1. līdz 4. ieteikumā.

(16)Šā novērtējuma kontekstā Padome ir izpētījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā.

(17)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo izvērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1., 3. un 4. ieteikumā,

AR ŠO IESAKA Slovēnijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

1.Pēc pārmērīgā budžeta deficīta korekcijas panākt gada fiskālo korekciju 0,6 % apmērā no IKP virzienā uz vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanu 2016. un 2017. gadā. Noteikt vidēja termiņa budžeta mērķi, kas ievēro Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Nostiprināt fiskālo regulējumu, ieceļot neatkarīgu padomi fiskālos jautājumus un grozot Valsts finanšu likumu. Pabeigt un īstenot ilgtermiņa aprūpes un veselības aprūpes sistēmu reformu, padarot tās izmaksu ziņā efektīvākas, lai nodrošinātu pieejamas un kvalitatīvas aprūpes ilgtermiņa ilgtspēju. Līdz 2017. gada beigām pieņemt pensiju sistēmas reformu.

2.Apspriežoties ar sociālajiem partneriem, palielināt mazkvalificētu un vecāku darbinieku nodarbināmību, tostarp izmantojot mērķorientētus mūžizglītības un aktivizācijas pasākumus.

3.Uzlabot finansēšanas apstākļus kredītspējīgiem uzņēmumiem, tostarp atvieglojot ienākumus nenesošu kredītu pastāvīgu noregulējumu un piekļuvi alternatīviem finansējuma avotiem. Nodrošināt banku aktīvu pārvaldības uzņēmuma stratēģijas pareizu īstenošanu.

4.Veikt pasākumus, lai modernizētu valsts pārvaldi un samazinātu administratīvo slogu uzņēmumiem. Uzlabot valsts īpašumā esošu uzņēmumu pārvaldību un rezultativitāti.