KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Savienības finanšu novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem /* COM/2013/0461 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Savienības finanšu novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem 1. IEVADS Šis ziņojums ir sagatavots saskaņā ar LESD 318. pantu un ir trešais ziņojums, kas jāgatavo par Savienības finanšu novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem, kurā tiek atspoguļota šādu pārskatu sniegšanas pastāvīgā attīstība. Budžeta izpildes apstiprinātājiestāde un Revīzijas palāta ir izrādījušas lielu interesi par ziņojumu un izteikušas priekšlikumus tā tālākai uzlabošanai, pamatojoties uz diviem iepriekšējiem ziņojumiem. Šajā ziņojumā Komisija pēc iespējas reaģējusi uz šiem priekšlikumiem, ņemot vērā pastāvošo uzraudzības, novērtēšanas un pārskatu sniegšanas sistēmu daudzgadu finanšu shēmai 2007.–2013. gadam. Šajā ziņojumā uzlabojumi ieviesti tā, lai nodrošinātu ziņojuma tālāku attīstību saskaņā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam, kā aprakstīts 2. iedaļā. Ziņojuma 3. iedaļā sniegti uzraudzības un darbības rezultāti 2012. gadā saistībā ar 2012. gadā veiktajām izdevumu programmām un to novērtējumiem, sniedzot pārskatu par faktiskajiem darbības rezultātiem, kuri ir pieejami par katru budžeta izdevumu kategoriju. Šis ziņojums ir publicēts ievērojami agrāk gada laikā nekā 2010. un 2011. gada ziņojumi, lai nodrošinātu labāku salāgošanu ar kopsavilkuma ziņojuma pieņemšanu un pieejamību budžeta izpildes apstiprinātājiestādei un Revīzijas palātai, ņemot vērā budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru attiecībā uz ziņojumā aptverto gadu. Šis ziņojums aptver ES programmas visās ES politikas jomās saistībā ar pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas izdevumiem. Gan budžeta izpildes apstiprinātājiestāde, gan Revīzijas palāta atzinīgi novērtēja šādu pieeju iepriekšējā ziņojumā. Atbildot uz budžeta izpildes apstiprinātājiestādes pieprasījumu, ir sniegts sīkāks paskaidrojums par ārējo programmu rezultātiem (4. izdevumu kategorija) un norādīts progress stratēģijā „Eiropa 2020” noteikto pamatiniciatīvu sasniegšanā (ja ir pieejami rezultāti). Papildus novērtējumu rezultātiem šajā ziņojumā iekļauta arī cita ar darbības rezultātiem saistīta informācija, lai sniegtu pilnīgāku pārskatu par panākto progresu un rezultātiem. Informācija iegūta no tādiem avotiem kā ģenerāldirektorātu gada darbības pārskati un Revīzijas palātas īpašie ziņojumi, kā arī valstu ziņojumi un ekspertu tīklu ziņojumi par programmu īstenošanu saskaņā ar dalīto pārvaldību un iekšējās revīzijas ziņojumi. Ziņojuma 3. nodaļā par katru politikas virzienu ir sniegta informācija gan par īstenošanas progresu 2012. gadā, gan programmu galvenajiem novērtējuma rezultātiem/ citiem ar darbības rezultātiem saistītiem saņemtiem datiem, kuri kļuva zināmi 2012. gadā par iepriekšējiem gadiem. Ziņojumam ir pievienoti divi Komisijas darba dokumenti. Pirmais dokuments ir rīcības plāns, kurā norādīts provizorisks plāns par ziņojuma tālāko attīstību. Šis plāns tiks apstiprināts pēc tiesību akta pieņemšanas par daudzgadu finanšu programmu 2014.–2020. gadam. Otrajā dokumentā sniegts plašs apskats par 130 novērtējumiem, kuri tika pabeigti 2012. gadā. Vairākums šo novērtējumu attiecas uz izdevumu programmām, un ziņojumā par novērtējumiem sniegta analīze par vispārīgiem jautājumiem un šo novērtējumu rezultātā konstatētie galvenie fakti/ieteikumi.[1] Par katru novērtējumu ir apkopota pamatinformācija, tostarp informācija par programmas radīto ietekmi, lietderību, efektivitāti un ES pievienoto vērtību. Kopsavilkumos ir iekļautas saites uz tīmekļa vietni, kurā ir pieejams pilnais ziņojuma teksts. Abi minētie dokumenti atbilst Eiropas Parlamenta un Revīzijas palātas pieprasījumiem. 2. DARBĪBAS UZRAUDZĪBAS, PĀRSKATU SNIEGŠANAS UN NOVĒRTĒŠANAS UZLABOŠANAI Saistībā ar dokumentu par 2011. gada budžeta izpildes apstiprināšanu[2] Eiropas Parlaments (EP) iekļāvis iedaļu par prioritārām darbībām. EP norādījis, ka Komisijā jāievieš jauna darba kultūra saistībā ar darbības rezultātiem, tostarp jādefinē mērķi un rādītāji ģenerāldirektorātu vadības plānos un visos priekšlikumos par jaunām politikām un programmām. Parlaments arī uzsvēris, ka ir svarīga Revīzijas palātas atbilde saistībā ar jaunāko ziņojumu, ir skaidri jādefinē ES pievienotā vērtība, ģenerāldirektorātu gada darbības pārskatos ir kvantitatīvi jāizsaka ģenerāldirektorātu darbības rezultāti un jāapkopo sasniegtie rezultāti, savukārt šajā ziņojumā jāapkopo gada darbības pārskatos norādītie darbības un citi rezultāti, jānodala iekšējā un ārējā politika, uzsverot progresu stratēģijā „Eiropa 2020” noteikto pamatiniciatīvu sasniegšanā, un Parlamentam jābūt pieejamiem visu ziņojumu par novērtējumiem pilnajiem tekstiem. Šis ziņojums ir sagatavots, izmantojot gada darbības pārskatus, pārskatus par atsevišķām programmām, novērtējumus un iekšējo un ārējo revīziju rezultātus. Kā paskaidrots šā gada paziņojumā „Kopsavilkums par Komisijas panākto vadības jomā 2012. gadā”[3], īpaša uzmanība veltīta tam, lai Komisijā tiktu izstrādāta darba kultūra darbības rezultātu jomā, izmantojot Komisijas vadības plānus un gada darbības pārskatus un nodrošinot atbilstību starp šiem iekšējās vadības instrumentiem, citiem ziņojumiem, piemēram, šo ziņojumu, novērstu pārklāšanos un racionalizētu pārskatu sniegšanu par darbības rezultātiem. Šajos priekšlikumos ir iekļauti pamatelementi, uz kuriem Palāta atsaucās savā atbildē saistībā ar pagājušā gada ziņojumu par drošu sistēmu darbības rezultātu datu vākšanai rezultātu un ietekmes noteikšanai nākamajai daudzgadu finanšu shēmai. Pēc Parlamenta pieprasījuma šajā ziņojumā arī apkopoti gada darbības pārskatos norādītie darbības un citi rezultāti, nodalīta iekšējā un ārējā politika, iekļautas atsauces par progresu stratēģijā „Eiropa 2020” noteikto pamatiniciatīvu sasniegšanā un norādīta saite uz vietni, kurā ir pieejami visu ziņojumu par novērtējumiem pilnie teksti, lai tie būtu pieejami Parlamentam. Saistībā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu Komisija patlaban izstrādā spēcīgāku un konsekventāku sistēmu, saskaņā ar kuru tiks uzraudzīti un novērtēti ES finanšu programmu darbības rezultāti un sniegti attiecīgie pārskati. Komisijas priekšlikumi nākamajam programmu kopumam 2014.–2020. gadam ir vērsti uz vienkāršošanu, lai veicinātu un paātrinātu programmu īstenošanu, uzlabotu progresa uzraudzību (nodrošinātu aizkavēšanās vai problēmu labāku konstatēšanu un korektīvu pasākumu ātrāku īstenošanu trūkumu novēršanai), darbības rezultātu novērtēšanu un attiecīgo pārskatu sniegšanu. Sistēmas galvenie elementi ir šādi: tādu galveno mērķu kopums, kurus tiek plānots sasniegt programmās, attiecīgi ņemot vērā stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktos mērķus, tādu spēcīgu rādītāju kopums, kuri kalpo par pamatu skaidrāku pārskatu sniegšanai par progresu un veikto darbību lietderību un efektivitāti, un stingra uzraudzības un novērtēšanas kārtība, lai nodrošinātu savlaicīgu nepieciešamo datu un atzinumu pieejamību, atbalstot labāku pārskatu sniegšanu par rezultātiem un darbības rezultātiem. Informācija un novērtējumi, kurus Komisija varēs sniegt ik gadu savos gada darbības pārskatos un vispārējos ziņojumos nākamajai daudzgadu finanšu shēmai, būs lielā mērā atkarīgi no tā, vai šie galvenie elementi tiks saglabāti Parlamenta un Padomes pieņemtajos tiesību aktos jaunā finanšu programmu kopuma atbalstam. Nākamajā ziņojumā Komisija raksturos sistēmu pārskatu sniegšanai par darbības rezultātiem līdz nākamās daudzgadu finanšu shēmas darbības beigām, kura tiks izveidota abu likumdevēju darba rezultātā saistībā ar tiesību aktiem nākamajai programmu paaudzei. Sistēma pārskatu sniegšanai nozīmē norādīt programmas galvenos mērķus, galvenos rādītājus, uzraudzības kārtību, novērtējumu veikšanas laiku un saturu. Sistēmā parādīsies tas, kā ikgadējos ziņojumus par progresu, kuri tiks sniegti nākamās daudzgadu finanšu shēmas agrīnā īstenošanas posmā, papildina darbs, kas turpināsies saistībā ar ex-post novērtējumu par aktuālo programmu darbības rezultātiem. Sistēmā parādīsies arī tas, kad tiks pabeigti aktuālās programmas darbības rezultātu galvenie novērtējumi, kad un kādā veidā tiks sniegti pārskati par nākamās programmas darbības rezultātiem, tostarp kāds ir Komisijas un dalībvalstu ieguldījums programmās saskaņā ar dalīto pārvaldību. Visbeidzot saistībā ar lietpratīgā regulējuma darba kārtību Komisija patlaban arī pārskata savu politiku par novērtējumiem. Šogad tā organizēs sabiedrisku apspriešanu, lai pieņemtu secinājumus, par kuriem vienošanās tiks panākta gada beigās. Rezultātiem vajadzētu veicināt labāku pārskatu sniegšanu par ES darbību progresu, lietderību, efektivitāti un pievienoto vērtību, lai panāktu ietekmi uz tautsaimniecību un sabiedrību. 3. VISPĀRĪGS APSKATS PAR SASNIEGTAJIEM REZULTĀTIEM 1.A IZDEVUMU KATEGORIJA. KONKURĒTSPĒJA IZAUGSMEI UN NODARBINĀTĪBAI Uzņēmējdarbības un rūpniecības politika Makroekonomikas situācija 2012. gadā liecināja, ka ir intensīvāk jāveicina izaugsme un darbavietu radīšana, lai sasniegtu stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktos mērķus. Ņemot vērā ekonomikas lejupslīdi, nebija iespējams sasniegt ES mērķus attiecībā uz rūpniecības konkurētspējas palielināšanu un darbavietu radīšanu. Tajā pašā laikā inovāciju sniegums liecina par vispārēju situācijas uzlabošanos, konverģences turpināšanos un lielāku sviras efektu, par ko liecina papildu inovācijas ES atbalsta rezultātā, īpaši MVU. Galvenās izdevumu programmas uzņēmējdarbības un rūpniecības politikas jomā 2012. gadā bija šādas: i) Kosmosa, Drošības un Galileo pētniecības programmas saskaņā ar Septīto pamatprogrammu pētniecībai un attīstībai (EUR 600 miljoni), ii) Uzņēmējdarbības un inovāciju programma Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas ietvaros (EUR 335 miljoni), iii) Eiropas satelītnavigācijas programmas (Galileo un EGNOS, EUR 169 miljoni) un iv) Globālās vides un drošības novērošanas darbību programma (GMES-Copernicus, EUR 40 miljoni).[4] Saistībā ar Septīto pamatprogrammu tika izteikts aicinājums iesniegt pieteikumus par programmu „2012 Space“, un rezultātā 49 pētniecības projekti tika paturēti finansēšanai; tie aptvēra tādas darbības kā klimata pārmaiņas un nozīmīgu tehnoloģiju izstrāde kosmosa jomā. Septītās pamatprogrammas ietvaros izteiktais aicinājums iesniegt pieteikumus par Drošības programmu aptver 54 tēmas saistībā ar tādām darbībām kā cīņa pret apjomīgiem ugunsgrēkiem un ātra cietušo glābšana. Tā kā MVU līdzdalība pārsniedza 21 %, drošības pētniecības tēma ievērojami pārsniedza visai Septītajai pamatprogrammai noteikto mērķi, kas bija 15 %. Uzņēmējdarbības un inovāciju programma ir izstrādāta, lai nodrošinātu tiešu un praktisku atbildi saistībā ar MVU pamatvajadzībām. Saistībā ar šo programmu ir izstrādāti divi īpaši finanšu instrumenti: mehānisms straujas izaugsmes un inovatīviem MVU un MVU garantiju mehānisms, un abi izrādījušies īpaši efektīvi, apmierinot MVU finansējuma vajadzības, kuras citādi netiktu apmierinātas. Atbalsts kapitāla vērtspapīru ieguldījumiem ir sniegts vairāk nekā 250 inovatīviem MVU ar lielu izaugsmes potenciālu, un vairāk nekā 200 000 MVU saņēmuši aizdevumu garantijas mehānismu. Minētie instrumenti rada pozitīvu sviras efektu robežās no 1 līdz 29 aizdevumu garantijām un no 1 līdz 5 riska kapitālam, kas nozīmē, ka par katru no valsts naudas izdoto euro reālajā ekonomikā tiek radīta daudz lielāka vērtība. Uzņēmējdarbības un inovāciju programmas galīgais novērtējums apstiprināja, ka programma efektīvi risināja MVU vajadzības un pozitīvi ietekmēja jaunu MVU izveidi un MVU izaugsmi, nodrošinot sviras efektu un ekoloģiski inovatīvu darbību izstrādi. Turklāt 2012. gadā tika pabeigti divi novērtējumi[5], sagatavojot pamatu 2013. gadā plānotām iniciatīvām par MVU piekļuvi finansējumam. Novērtējumos tika sniegta informācija par to, kā dalībvalstīs var piekļūt valsts finansējumam vairāk nekā EUR 50 miljardu apmērā un pētītas iespējas veicināt apmaiņu visā ES ar paraugpraksi saistībā ar politiku un atbalsta programmām. Novērtējumos tika arī sniegtas norādes par to, kā izstrādājami atbalsta pasākumi, lai tie piesaistītu komerceņģeļu ieguldījumus, jo komerceņģeļi daudzās valstīs ir nozīmīgs finansējuma avots. Tika nodrošināts turpmāks darbs saistībā ar Komisijas 2011. gadā veiktās iekšējās revīzijas rezultātiem, lai stiprinātu programmas darbības rezultātu uzraudzību nākotnē. Saistībā ar šo tiek izstrādāts atbilstīgu rādītāju kopums, lai uzraudzītu Uzņēmējdarbības un inovāciju programmai sekojošo Uzņēmumu konkurētspējas un mazo un vidējo uzņēmumu (COSME) programmu[6]. 2012. gadā tika izpildīti programmu mērķi saistībā ar Galileo un EGNOS. Oktobrī tika sekmīgi palaisti divi jauni satelīti un pabeigta zemes infrastruktūras ierīkošana programmas validācijas posmam. Tādējādi tika pabeigti pirmie četri no 30 satelītiem, kuri nākotnē būs Galileo zvaigznājā. Saistībā ar EGNOS trešais pakalpojums (EGNOS Datu piekļuves pakalpojums) tika oficiāli sākts 2012. gada jūlijā, papildinot jau esošos dzīvības glābšanas un atklātos pakalpojumus. Attiecībā uz GMES-Copernicus sāka darboties divi no sešiem pakalpojumiem zemes novērošanai un ārkārtas situāciju pārvaldībai. Saistībā ar zemes novērošanu GMES jau sāk nodrošināt unikālus datu produktus, kurus jau ir pieprasījuši ES politikas veidotāji un aģentūras, jo šādu produktu labums ir pilnībā salīdzināmi dati par visām dalībvalstīm. GMES dati tika veiksmīgi izmantoti katastrofu seku likvidēšanā, piemēram, nodrošinot glābšanas pakalpojumus pēc kuģa avārijas Itālijā, pēc zemestrīcēm un cīņā ar mežu ugunsgrēkiem. Saskaņā ar GMES sākotnējo darbību starpposma novērtējumu GMES sākotnējās darbības tiek veiktas saskaņā ar plānu, lai sasniegtu mērķi, kas ir izstrādāt divus pilnībā funkcionējošus pakalpojumus triju gadu laikā. Tika izteikts priekšlikums 2014.–2020. gadā turpināt un paplašināt GMES, izmantojot Copernicus programmu. Mobilitāte un transporta politika Novērtējumi liecināja, ka ES finansējums veicināja progresu, kas panākts, modernizējot Eiropas transporta infrastruktūru (piemēram, īstenojot prioritāšu projektus, ieviešot tādus viedās mobilitātes instrumentus kā, piemēram, Eiropas dzelzceļu satiksmes pārvaldības sistēmu, un samazinot ceļu satiksmes negadījumu skaitu).[7] Tomēr novērtējumos tika secināts, ka arī turpmāk jāveicina tādu ilgtermiņa mērķu sasniegšana, kas nodrošina efektīvu iekšējo tirgu transporta jomā, ko nosaka, piemēram, pēc cenām iedzīvotājiem un uzņēmumiem, un jānodrošina pāreja uz transportlīdzekļiem ar zemu oglekļa emisijas līmeni un viediem transportlīdzekļiem, veicinot stratēģiju „Eiropa 2020”. Solis šajā virzienā ir Komisijas jaunākie priekšlikumi, kuru mērķis ir turpmāk stiprināt iekšējo tirgu dzelzceļa nozarē un veicināt tīrās degvielas alternatīvas. Izdevumi mobilitātes un transporta jomā galvenokārt ir saistīti ar šādiem aspektiem: Eiropas Transporta tīkla tālāku izstrādi, Marco Polo programmām, kas paredzētas, lai novērstu sauszemes kravu pārvadājumu sastrēgumus un piesārņojumu, pārejot uz citu transporta veidu izmantošanu, atbalstu pētniecībai un inovācijām, izmantojot pētniecības pamatprogrammas, kā arī atbalsta darbībām Eiropas transporta politikas un pasažieru tiesību jomā. Kopējais budžets 2012. gadā bija EUR 1,07 miljardi, un tas tika pārvaldīts, galvenokārt izmantojot netiešo centralizēto pārvaldību (81 %), ko veica Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūra un Konkurētspējas un jauninājumu izpildaģentūra. Komisija 2012. gada novembrī izteica plašu aicinājumu iesniegt priekšlikumus saistībā ar transporta infrastruktūras programmu EUR 1,278 miljardu apmērā. Aicinājums arī atbalstīs pāreju uz jauno Eiropas Transporta tīkla regulējuma sistēmu un Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu nākamajā daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020. gadam. 2012. gadā tika veikts vidusposma novērtējums par Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūru, un tas apliecināja, ka aģentūra ir sasniegusi savus mērķus un īpašos gadam noteiktos mērķus. Novērtējums apstiprināja, ka kārtība, kādā aģentūra pārvalda Eiropas Transporta tīkla projektus, ir no izmaksu viedokļa visefektīvākais risinājums. Saskaņā ar izmaksu un ieguvumu analīzi aģentūras gadījumā izmaksu ietaupījuma tīrā pašreizējā vērtība 2012. gadā bija EUR 8,66 miljoni. Tomēr Eiropas Transporta tīkla izpildaģentūra joprojām uzskata, ka tā var uzlabot savu darbību tādās jomās kā, piemēram, satiksmes plūsmas prognozēšana, transporta infrastruktūras izmaksu un ieguvumu novērtēšana un izmaksu vadība. Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļu politika Informācijas un plašsaziņas politikas galvenie mērķi ir noteikti Eiropas digitalizācijas programmā, kas ir viena no stratēģijas „Eiropa 2020” pamatiniciatīvām un kuras mērķis ir nodrošināt Eiropas iedzīvotājiem un uzņēmumiem lielāko labumu, ko dod digitālās tehnoloģijas. Programmā ietverti 13 īpaši mērķi, un tie aptver šādas panākamās pārmaiņas: nodrošināt pilnīgu platjoslas pārklājumu ES līdz 2013. gadam, nodrošināt, lai līdz 2015. gadam 50 % iedzīvotāju būtu iepirkušies tiešsaistē, un līdz 2015. gadam samazināt starpību starp viesabonēšanu un valsts tarifiem, tuvinot to nullei. Progress šo mērķu sasniegšanā tiek uzraudzīts ik gadu, izmantojot digitalizācijas programmas rezultātu pārskatu[8]. Programmas pārskats tika sniegts 2012. gada decembrī. Tas liecināja, ka programma tiek īstenota atbilstīgi plānam un tiks sasniegts vairākums tajā noteikto mērķu. Piemēram, saskaņā ar datiem par 2012. gadu bija sasniegts mērķis, kas ir līdz 2013. gadam panākt platjoslas pārklājumu 100 % apmērā (kaut gan 96 % ES iedzīvotāju bija fiksētās platjoslas pakalpojumi, atlikušajai daļai bija pieejami uzlaboti satelītpakalpojumi), un to iedzīvotāju daļa, kuri pasūta preces vai pakalpojumus tiešsaistē, bija palielinājusies un sasniedza 45 %, tādējādi programma tika īstenota saskaņā ar plānu, kas paredzēja līdz 2015. gadam sasniegt mērķi, kas ir 50 %. Turklāt līdz 2012. gada beigām viesabonēšanas tarifi bija samazināti par vismaz 10 %, tomēr uzskata, ka tie joprojām ir augstāki nekā iekšzemes tarifi balss pakalpojumiem, teksta ziņojumiem un datiem. Tomēr novērtējums arī liecināja, ka pārrobežu e-tirdzniecības izaugsmes temps ir gauss, lēni notiek ātrgaitas platjoslas pakalpojumu apgūšana un ir jāpalielina centieni samazināt vai likvidēt atšķirības starp dalībvalstīm šādu pakalpojumu izmantošanas jomā. Pārskata rezultātā arī tika formulētas jaunas prioritātes digitalizācijas jomā 2013.–2014. gadam, piemēram, izveidot stabilāku regulējuma vidi platjoslas pakalpojumiem un paātrināt mākoņdatošanu, izmantojot publiskā sektora pirktspēju. Darbības izdevumi EUR 1,6 miljardu apmērā ir pētniecības un tehnoloģiju attīstības darbībām saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, tostarp kopīgām tehnoloģiju iniciatīvām, darbībām saskaņā ar Konkurētspējas un inovāciju programmu un saistītām darbībām. Pētījumā par Sestās pamatprogrammas pasākumu ietekmi uz informācijas sabiedrības tehnoloģijām 2012. gadā tika uzsvērta jauno zinātnes/tehnoloģijas jomu izpētes pozitīvā vērtība, nepieciešamība stiprināt sadarbību pētniecības jomā un palielināt personāla spējas un zināšanas. Viena programmas daļa bija balstīta uz konkrētām rūpniecības prioritātēm, un tā veiksmīgi radīja tīkla struktūras, kuru centrā bija vadošie rūpniecības pārstāvji, un galvenais mērķis bija efektīvi risināt konkrētas tehnoloģiskas/zinātniskas problēmas. Dažās jomās (piemēram, komponenti un mikrosistēmas) projekti integrēja svarīgākos dalībniekus no dažādiem vērtības ķēdes posmiem, rezultātā radot vidēja termiņa konkurences priekšrocības un lielāku un plašāku ietekmi uz inovācijām. Programmas darbības bija vērstas uz ilgāka termiņa zinātniskiem mērķiem, un uzskatīja, ka tās veiksmīgi veido tīkla struktūras, kuru centrā ir universitātes un pētniecības centri. Piemēram var minēt tīklu, kas tika izveidots t. s. „zināšanu un saskarnes tehnoloģiju jomā” jeb nākotnes un jauno tehnoloģiju jomā. Pētījumā arī tika konstatēts, ka Sestā pamatprogramma informācijas sabiedrības tehnoloģiju jomā pozitīvi ietekmēja lielu daļu ES pētniecības un izstrādes darbinieku informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā, un tās radītā plašākā ietekme lielā mērā pārsniedza projektu radīto tiešo labumu programmas dalībniekiem. Liela daļa no Sestās pamatprogrammas informācijas sabiedrības tehnoloģiju jomā gūtajām zināšanām tika publicēta vadošajos zinātniskajos un tehnikas žurnālos un prezentēta augsta līmeņa konferencēs un izstādēs. Starpposma novērtējums par Nākotnes interneta publiskās un privātās partnerības instrumentu Septītās pamatprogrammas ietvaros apliecināja, ka šis instruments ir efektīvs un būtisks, un rosināja tālāk izstrādāt tā pārvaldību un rūpniecības nozares izteiktās saistības. Citi ar novērtējumu saistīti pētījumi[9] apstiprināja, ka ES pievienotā vērtība ir stiprināt papildināmību starp dažādiem dalībniekiem rūpniecības nozaru vērtības ķēdē, veicinot, piemēram, komponentu nozares spēju izmantot iespējas, kas pastāv tālākos vērtības ķēdes posmos. Iegulto sistēmu piegādātājiem arī pēc iespējas būtu labāk jāizmanto iespējas, ko paver labāki darbības rezultāti un komponentu funkcionalitāte. Saistībā ar regulējuma vidi elektroniskās saziņas jomā pētījumā par Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādes un tās biroja novērtējumu, kas tiek finansēts no ES budžeta, konstatēja, ka struktūra ir būtiska, lietderīga un efektīva. Tomēr novērtējumā tika ierosināts uzlabot pārvaldību un pārskatatbildību (piemēram, saistībā ar darba programmas tvērumu un regulāru pārskatīšanu un pārskatu sniegšanu par panākto progresu). Saistībā ar novērtējumu ietekmi uz politikas veidošanas procesu novērtējumu rezultātā uzmanība tika pievērsta MVU, jo saskaņā ar iniciatīvu „Apvārsnis 2020” tie ir galvenie inovāciju virzītāji. Pētījums par digitalizācijas programmas īstenošanu palīdzēja veidot digitalizācijas programmas Eiropai pārskatu, izmantojot dalībvalstu sniegtos datus un ziņas. Novērtējumā par metodoloģiju saderību un darbspēju elektroenerģijas un oglekļa ietekmes noteikšanai informācijas un komunikācijas tehnoloģiju nozarē tika konstatēti trūkumi galvenajās metodoloģijās, kuri jārisina, lai nodrošinātu saderību turpmāk. Nākotnes interneta publiskās un privātās partnerības instruments arī kalpoja kā galvenais atsauces punkts, izstrādājot vadlīnijas līgumiskām publiskām un privātām partnerībām saskaņā ar iniciatīvu „Apvārsnis 2020”. Piemēram par iespējamiem grozījumiem programmu vadībā var minēt ierosinājumu izveidot t. s. „vienota kontaktpunkta” darbības struktūrvienību pašreizējiem ENIAC un ARTEMIS kopuzņēmumiem, un šo grozījumu Komisija ir iekļāvusi priekšlikumā par iniciatīvu „Apvārsnis 2020”. Enerģētikas politika Stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktās prioritātes saistībā ar energoapgādes konkurētspēju, ilgtspējību un drošību atbalsta Eiropas enerģētikas programma ekonomikas atveseļošanai, kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanas programmas, programma „Saprātīga enerģija Eiropai”, pētniecība un inovācijas, izmantojot Septīto pamatprogrammu, Eiropas Enerģētikas tīkls un atbalsta darbības Eiropas enerģētikas politikai un iekšējais enerģētikas tirgus. Šo programmu budžets 2012. gadā bija EUR 607 miljoni saistību izteiksmē, izpildes līmenis bija 99,9 % un programma tika pārvaldīta, galvenokārt izmantojot centralizēto pārvaldību (59 %) un netiešo centralizēto pārvaldību (27 %). Ievērojams līdzekļu apjoms tika piešķirts dažādiem projektiem, izmantojot Eiropas enerģētikas programmu ekonomikas atveseļošanai, un mērķis bija veicināt ieguldījumus. 2012. gadā turpinājās visu 43 gāzes un elektroenerģijas infrastruktūras projektu īstenošana; ES ieguldījums šajos projektos bija EUR 2,27 miljardi. Vēl septiņi projekti tika pabeigti līdz 2012. gada beigām. Tiek īstenoti pieci no sešiem oglekļa dioksīda uztveršanas un uzglabāšanas demonstrācijas projektiem, un tikai viens šāds projekts ir pārtraukts, neraugoties uz grūtībām piekļūt finansējumam un regulējoša rakstura problēmām. No kopējās summas EUR 565 miljoni ES ieguldījums EUR 203 miljonu apmērā deviņos piekrastes vēja parku projektos tika samaksāts saņēmējiem līdz 2012. gada beigām. Turpinājās atbalsts projektiem, kuri veicina atjaunojamo enerģiju un energoefektivitāti, izmantojot programmu „Saprātīga enerģija Eiropai II”. 2012. gadā programma „Saprātīga enerģija Eiropai” veicināja atjaunojamu energoresursu ražošanu 48 580 naftas ekvivalenta tonnu (toe) apmērā, energoietaupījumus 90 350 toe apmērā un siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu 517 000 toe apmērā. Līdz šim programma veicinājusi ilgtspējīgus energoresursu ieguldījumus EUR 1636 miljonu apmērā, un kopējais programmas „Saprātīga enerģija Eiropai” budžets ir EUR 731 miljons, kas attiecīgi apstiprina, ka pastāv ievērojama palielinoša ietekme. Programmas „Saprātīga enerģija Eiropai” īstenošana ir deleģēta Konkurētspējas un jauninājumu izpildaģentūrai. 2012. gadā tika uzlabots šīs izpildaģentūras uzraudzības process, tostarp ceturkšņa darbības rādītāju uzraudzība. Trīs projekti ("saskaņotas darbības") tika finansēti, izmantojot programmu „Saprātīga enerģija Eiropai”, dodot iespēju valsts īstenošanas struktūrām dalībvalstīs organizēt regulāras tikšanās un dalīties pieredzē par to, kā tiek transponētas ES direktīvas ēku energoefektivitātes, atjaunojamo energoresursu un enerģētikas pakalpojumu jomā. Eiropas Enerģētikas tīkla darba programma 2012. gadam tika sekmīgi īstenota: gada laikā saistības EUR 21 miljona apmērā tika izteiktas par 19 elektroenerģijas un gāzes projektiem. Saskaņā ar ex-post novērtējumu par pieciem projektiem, kas tika finansēti saskaņā ar Eiropas Enerģētikas tīklu, projekti bija veiksmīgi, jo tie palielināja energokapacitāti starp reģioniem Eiropā, veicināja enerģētikas tirgus integrāciju ES un ļāva transportēt enerģiju no vietām ar zemām ražošanas izmaksām uz vietām, kurās atrodas patērētāji. Tika atzīts, ka šādas integrācijas darbības vispārīgi veicina konkurētspējīgāku enerģijas vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības cenu noteikšanu, tādējādi potenciāli samazinot vispārējās enerģijas izmaksas. Komisija ir veikusi turpmāku darbu saistībā ar šiem novērtējumiem, izmantojot jaunos tiesību aktus enerģijas infrastruktūras jomā, kuri stājās spēkā 2013. gada 15. maijā. Ar jauno regulējumu tiek pārskatītas esošās Eiropas Enerģētikas tīkla vadlīnijas, tostarp pārskatu sniegšana par projektiem. Tā kā kopumā tika novērtēts, ka atļauju piešķiršana ir viens no galvenajiem aspektiem, kurš kavē infrastruktūras projektu izstrādi, jaunajos tiesību aktos ir iekļauts noteikums, lai paātrinātu atļauju piešķiršanas procedūras. Revīzijas palāta 2012. gadā publicēja īpašu ziņojumu par ES finanšu palīdzību kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanai Bulgārijā, Lietuvā un Slovākijā, un tajā tika ierosināts pirms turpmāku izdevumu veikšanas sīki izstrādāt vajadzību novērtējumu un sagatavot analīzi par pieejamajiem resursiem, plānotajiem ieguvumiem un būtiskākiem darbības rādītājiem. Šos ierosinājumus Komisija ņēma vērā savā jaunākajā priekšlikumā Padomes regulai par Savienības atbalstu kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanas palīdzības programmai Bulgārijai, Lietuvai un Slovākijai[10]. Pētniecības politika Svarīgākais finansēšanas instruments Komisijas pētniecības un inovāciju politikas īstenošanai saistībā ar pamatiniciatīvu „Inovācijas savienība” stratēģijā „Eiropa 2020” ir Septītā pamatprogramma, kuras kopējais ES budžets ir EUR 8,8 miljardi. 2012. gadā tika pabeigti 53 aicinājumi iesniegt priekšlikumus saskaņā ar Septīto pamatprogrammu. Tika veikts salīdzinošs izvērtējums par 17 374 atbilstīgiem priekšlikumiem, no kuriem 3089 tika paturēti finansēšanai, un rezultātā panākumu līmenis priekšlikumu izteiksmē bija 17,78 %. Tas bija nedaudz zemāks par vispārējo panākumu līmeni Septītās pamatprogrammas ieviešanai 2007.–2012. gadā (19 %). Pavisam 70 059 pretendentu piedalījās visos atbilstīgajos priekšlikumos, un kopējais pieprasītais ES ieguldījums bija EUR 30,78 miljardi; no visiem pretendentiem 14 821 tika paturēts finansēšanai par kopējo pieprasīto ES ieguldījumu summu EUR 4,98 miljardu apmērā. Vispārējais panākumu līmenis pretendentu izteiksmē nedaudz pārsniedza 21 %, un šis rādītājs ir tuvu vidējam rādītājam saistībā ar Septītās pamatprogrammas īstenošanu 2007.–2012. gadā. Labi rezultāti arī tika panākti saistībā ar obligāto mērķi, t. i., 15 % no sadarbības programmu budžeta novirzīt MVU, jo 2012. gadā MVU tika novirzīti vairāk nekā 16 % no budžeta. Līdz 2013. gada martam tika parakstīti vairāk nekā 13 000 dotāciju nolīgumu saskaņā ar Septīto pamatprogrammu.[11] Tika pabeigti vairāk nekā 2800 projektu, un 98 % gadījumu šajos projektos tika panākti sākotnējie mērķi. Pamatojoties uz gala ziņojumiem, saistībā ar katru pabeigto projektu tika sagatavotas vidēji 4,5 publikācijas un reģistrētas intelektuālā īpašuma tiesības, kopskaitā 531. Līdz 2012. gada beigām 76 Eiropas Pētniecības padomes (ERC) dotāciju saņēmējas bija ieguvušas prestižas starptautiskas balvas (to skaits bija 36 līdz 2011. gada beigām), tostarp piecas Nobela prēmijas un trīs nozares apbalvojumus. Tā paša perioda laikā vairāk nekā 7900 salīdzinoši izvērtētos žurnālu rakstos tika izteikta pateicība par ERC piešķirto finansējumu (līdz 2011. gada beigām šis skaitlis bija 3396). Pētniecības un inovācijas ĢD 2012. gadā publicēja pirmo gada pārskatu par programmu novērtējuma darbībām 2011. gadā, tādējādi aizsākot procesu, kas ir ikgadēju pārskatu sniegšana līdz ar tā ikgadējiem uzraudzības ziņojumiem. 2012. gadā tika pabeigti 19 novērtējumu pētījumi un ziņojumi, kuri galvenokārt aptvēra primārās darbības saskaņā ar īpašo programmu kapacitāti, un mērķis bija iestrādāt rezultātus vispārējā ex-post novērtējumā par Septīto pamatprogrammu, kas jāpabeidz līdz 2015. gadam. Izglītības politika 2012. gadā programmas tika īstenotas saskaņā ar grafiku visās valstīs, kuras piedalās programmās, un tiek plānots sasniegt programmu mērķus.[12] Jo īpaši mūžizglītības programmai paredzētās saistības bija EUR 1,1 miljarda apmērā (par 8 % vairāk nekā 2011. gadā). Programma tika īstenota saskaņā ar plānu, tostarp tās horizontālais virziens (piemēram, pasākumi saistībā ar Jean Monnet programmu), koncentrējot uzmanību uz mācīšanās mobilitāti ES neatkarīgi no tā, vai runa ir par skolēniem (Comenius un Leonardo da Vinci programma), universitāšu studentiem (Erasmus), pieaugušajiem (Grundtvig) vai izglītības darbiniekiem. 2012. gadā pieejamie dati par darbības rezultātiem liecināja par progresu visos rādītājos, kuri ir saistīti ar stratēģijas „Eiropa 2020” mērķiem. Saskaņā ar jaunākajiem zināmajiem rezultātiem tendence ir virzība uz mērķi, kas ir 40 % personām ar augstāko izglītību (2010. gadā šis rādītājs bija 33,5 %, 2011. gadā 34,6 % un 2012. gadā 35,8 %). Līdzīgā kārtā jaunākie rezultāti saistībā ar stratēģijas „Eiropa 2020” mērķi, kas ir līdz 10 % samazināt tādu personu īpatsvaru, kuras agrīnā posmā pamet mācības skolā, liecina par pozitīvu tendenci (2010. gadā šis rādītājs bija 14,1 %, 2011. gadā 13,5 % un 2012. gadā 12,8 %). Savukārt 2012. un arī 2011. gadā bija vērojama pasliktināšanās tādās jomās kā nodarbinātība un jauniešu ekonomiskā situācija (abas jomas ir divas galvenās politikas dimensijas), un 2012. gadā arī pasliktinājās tādi rādītāji kā sasniegumi pamatprasmju un svešvalodu apguvē. 2012. gadā atkal bija vērojama vispārēja tendence pieaugt pieprasījumam pēc mobilitātes visās apakšprogrammās, kā arī pēc decentralizētas sadarbības. Kopš programmas sākšanas vairāk nekā 2,5 miljoni studentu ir guvuši labumu saskaņā ar Erasmus programmu. Saskaņā ar apsekojumiem 97 % no kādreizējiem Erasmus programmas studentiem uzskata, ka studēšana ārzemēs vēlāk piešķir priekšrocību darba tirgū. Marie Skłodowska-Curie darbībām Tautas programmā Septītās pamatprogrammas ietvaros saistību apmērs bija EUR 0,9 miljardi (par 19 % vairāk nekā 2011. gadā). Kopš 2007. gada atbalsts sniegts aptuveni 44 500 pētniekiem (11 100 2012. gadā), kuri pārstāv 130 dažādas tautības un strādā vairāk nekā 75 valstīs. Vairāk nekā 50 % no finansētajiem pētniecības projektiem tieši risina sabiedrības lielākās problēmas, kuras noteiktas stratēģijā „Eiropa 2020” (piemēram, klimata pārmaiņas). Atbilstīgi mērķiem tika saglabāts salīdzinoši augsts sieviešu dalības līmenis (36,5 %), un privātuzņēmumu kā uzņēmējorganizāciju līdzdalība bija 24 %, tādējādi pārsniedzot mērķi, kas bija 20 %. Saskaņā ar aplēsēm 2012. gadā 79 % atsevišķu stipendiātu bija darbs divus gadus pēc stipendijas saņemšanas. Ņemot vērā budžeta samazinājumus ASV un Kanādā kopš 2011. gada, ES divpusējās programmas ar šīm valstīm vairs netika īstenotas. Divi starpposma novērtējumi bija pieejami 2012. gadā: viens par izdevumu programmu saistībā ar starptautisko mobilitāti maģistra grādu programmu un doktorantūras studentiem (Erasmus Mundus II) laikposmā no 2009. gada līdz 2011. gadam, un otrs par izdevumu programmu saistībā ar pētnieku starptautisko mobilitāti (COFUND un Atsevišķu stipendiātu darbības Tautas programmā Septītās pamatprogrammas ietvaros). Erasmus Mundus II novērtējumā tika konstatēts, ka programma nodrošina spēcīgu atbalstu un dod ievērojamu ieguldījumu internacionalizācijas procesā augstākās izglītības jomā Eiropā. Erasmus Mundus II veicina darba tirgū būtisku prasmju attīstību. Tomēr saistībā ar nodarbinātību novērtējumā konstatēts, ka, tā kā patlaban programma ir koncentrēta uz akadēmiskajām aprindām un augstāko izglītību, tā neatbilst pilnīgi visām ES vajadzībām. Darbības varētu būt atvērtākas starptautiskajai mobilitātei un sadarbībai tādās jomās kā arodizglītība un apmācība. Novērtējumā arī ierosināts pastiprināt saikni ar saistītām programmām, lai palielinātu sinerģiju un novērstu pārklāšanos. Novērtējumā konstatēts, ka programmas īstenošana bijusi efektīva, jo vairumā gadījumu izmaksas par plānoto rezultātu sasniegšanu varētu būt mazākas nekā plānots un izmaksas programmas rezultātu panākšanai ir tādas pašas vai pat mazākas nekā izmaksas salīdzināmās stipendiju shēmās. Saistībā ar pārvaldības aspektiem novērtējumā konstatēts, ka joprojām bija problemātiski koordinēt programmu stratēģiskā līmenī, ņemot vērā pienākumu sadalījumu Komisijā. Tika izteikti citi ierosinājumi, piemēram, uzraudzības jomā. Rezultāti tika izmantoti informēšanai par programmas „Erasmus visiem” veidolu 2014.–2020. gadā. Līdzīgā kārtā novērtējumā par COFUND un Atsevišķu stipendiātu darbībām konstatēts, ka šīs darbības sasniedz tām noteiktos mērķus un stiprina pētniecības kapacitāti ES, palielinot pētījumu kvalitāti un pētnieku skaitu. COFUND stipendiāti gan kvantitatīvi, gan kvalitatīvi veicina cilvēkresursu potenciāla pastiprināšanu Eiropas pētniecības telpā, stiprinot pētniecības kapacitāti, spējas un tīklus. COFUND programmas rezultātā ir uzlabojušās administratīvās un darbības procedūras apmēram vienā trešdaļā saņēmējorganizāciju, īpaši palielinot darbā pieņemšanas atvērtību pārvalstu mobilitātei un atlases procesos izmantojot neatkarīgu/salīdzinošu izvērtēšanu. Uzlabojumi vērojami arī saistībā ar procedūru pārredzamību. Galvenā ietekme uz uzņēmējorganizācijām ir tāda, ka tiek palielināta pētniecības kapacitāte un iestādēm tiek dota piekļuve kvalitatīvi strādājošiem pētniekiem, kurus tās citādi nevarētu piesaistīt. Tas savukārt ietekmē iestāžu pētījumu rezultātus (tie kļūst spēcīgāki) un spēju piekļūt plašākiem starptautisko zināšanu tīkliem. Starpposma novērtējumā arī tika konstatētas jomas, kurās jāveic uzlabojumi. Rezultātā Komisija stiprinās Atsevišķu stipendiātu darbību kvalitātes standartus, racionalizējot darbību izstrādi un veicinot to redzamību ārpus Eiropas, izmantojot starptautiskus pasākumus, konferences un informācijas izplatīšanas kampaņas. Procedūras saistībā ar informācijas prasībām un budžeta sarunas tiks vienkāršotas, un tiek ierosināts atvērt COFUND komercstruktūrām saskaņā ar iniciatīvu „Apvārsnis 2020” nākamajā daudzgadu finanšu shēmā. Nodokļu un muitas politika ES nodokļu un muitas politiku atbalsta divas izdevumu programmas: Fiscalis 2013 un Muita 2013, kuru mērķis ir uzlabot sadarbību starp dalībvalstīm un atbalstīt informācijas apmaiņu. Abās izdevumu programmās 2012. gadā saistību apmērs bija EUR 82,3 miljoni. Saistībā ar Fiscalis 2013 aptuveni 3600 ierēdņu piedalījās aptuveni 300 programmas darbībās (semināros, projektu grupās un daudzpusējā kontrolē). Saistībā ar programmu Muita 2013 aptuveni 5400 ierēdņu piedalījās aptuveni 370 programmas darbībās (semināros un projektu grupās). Abas programmas arī atbalstīja e-mācību moduļu izstrādi. Atgriezeniskā saikne no dalībniekiem programmas darbībās liecina, ka šīs darbības sistemātiski panāk tām noteiktos mērķus[13]. Programmas veicina labāku Eiropas Informācijas sistēmu (EIS) darbību nodokļu un muitas jomā. EIS nodokļu jomā veic 850 miljonu tādu ziņojumu apmaiņu, kuri ir būtiski, apkarojot izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. EIS muitas jomā veic darbības Eiropas pusē saistībā ar 245 miljoniem muitas deklarāciju katru gadu, kontrolējot preču muitošanu deviņos miljonos kravas automobiļu, kuri pārvietojas ES, turklāt katrs no tiem izmanto tranzīta režīmu un kontrolē eksporta atbrīvošanu 12 miljonu apmērā no ES[14]. Kopējais EIS saziņas tīkls ir balsts Eiropas IT sistēmu darbībai muitas un nodokļu jomā, un tas darbojas 99,73 % gadījumu, t. i., pārsniedzot mērķi, kas ir 97 %[15]. Tas nozīmē, ka uzņēmējdarbībai nozīmīgas sistēmas (VIES, NCTS un TARIC[16]) ir pieejamas lietotājiem 24 stundas diennaktī un 365 dienas gadā. 1.b izdevumu kategorija. Kohēzija izaugsmei un nodarbinātībai Nodarbinātības un sociālo lietu politika 2012. gadā ekonomikas lejupslīdes un krīzes apstākļos netika izpildīti stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktie mērķi ne nodarbinātības, ne nabadzības apkarošanas jomā. Tomēr visdažādākās politikas darbības nodarbinātības un sociālo lietu jomā palīdzēja sasniegt pozitīvus rezultātus un veicināja ar krīzi saistītu problēmu risināšanu. Rezultātu sasniegšanu palīdzēja veicināt Eiropas Sociālais fonds, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds, Pirmspievienošanās palīdzības instruments, ES programma nodarbinātības un sociālās solidaritātes veicināšanai, Eiropas mikrofinansēšanas instruments nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai (mikrofinansēšanas instruments), kā arī visi līdzekļi, kuri tika piešķirti darbam Eiropā, sociālajam dialogam un mobilitātei. Saistību apmērs lielākajās izdevumu jomās (Eiropas Sociālais fonds un Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds) pārsniedza EUR 11 miljardus. 94 % līdzekļu tika piešķirti Izaugsmes un nodarbinātības integrētajām pamatnostādnēm, un šis finansējums ievērojami pārsniedz Vispārējā regulā[17] noteikto mērķi. Abu fondu finansējums aptvēra 49,5 miljonus iedzīvotāju laikposmā no 2007. gada līdz 2011. gadam un sasniedza mērķus noteiktu mērķgrupu (sievietes, neaizsargātas iedzīvotāju grupas) izteiksmē. Līdz 2012. gada beigām 88 % no visiem līdzekļiem, kuri bija piešķirti Eiropas Sociālajam fondam un Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondam 2007.–2013. gadam, jau bija iedalīti noteiktām saistībām un 53,5 % bija izmaksāti. Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds, kam ir arī svarīga loma ES kohēzijā, palīdzēja vairāk nekā 10 000 strādājošo atgūt nodarbinātību 2012. gadā. Novērtējumos sniegtā informācija sniedza papildapliecinājumu par finanšu instrumentu darbības rezultātiem, aptverot to īstenošanas un programmu radīto ietekmi. Novērtējumā par Eiropas Sociālā fonda (ESF) atbalstu mūžizglītībai tika vērtēts plānošanas periods no 2000. gada līdz 2006. gadam un pirmie četri gadi laikposmā 2007.–2013. gads. Pateicoties ESF atbalstam mūžizglītības darbībām, labumu guva aptuveni 25 miljoni jauniešu, 18 miljoni personu ar nelielām prasmēm un 1,9 miljoni vecāka gadagājuma personu visā ES laikā no 2000. gada līdz 2010. gadam. Secinājums bija, ka bez ESF daudzas no šīm darbībām nebūtu veiktas. ESF nodrošināja, ka šādu mērķtiecīgu darbību rezultātā labumu gūst grupas, kuras citādi nevarētu tikt sasniegtas, īpaši tādas apakšgrupas kā personas ar nelielām prasmēm un jaunieši. Ziņojumā tika noteiktas darbības, kuras veiksmīgāk sasniedza minētās mērķgrupas, un citi veiksmes faktori. Novērtējuma gaitā savāktie fakti tika izmantoti, lai uzlabotu ESF atbalstīto tādu mūžizglītības darbību saturu un plānotos rezultātus, kuras 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir vērstas uz trim mērķgrupām. Novērtējums par ESF reakciju uz ekonomikas un finanšu krīzi apliecināja, ka tas ir elastīgs instruments, ar kura palīdzību var ātri reaģēt uz krīzi. Līdz 2010. gada beigām bija pielāgotas 84 no 117 darbības programmām. Lielākā daļa pārmaiņu attiecās uz darbības jomas paplašināšanu, īpašu aicinājumu izteikšanu un citu mērķgrupu iekļaušanu atkarībā no konkrētās situācijas un noteiktās vietējās valdības sistēmas. Pateicoties fondam, tika uzlabota pretkrīzes pasākumu konsekvence strukturālās pielāgošanas ilgtermiņa perspektīvā, jo fonds tika plaši izmantots, lai finansētu apmācību shēmas, kas piedāvā īslaicīgu nodarbinātību, pievienojot aktīvu komponentu esošajiem pastāvīgajiem pasākumiem. Divi ESF ekspertu novērtējuma tīkla sagatavotie ziņojumi aptvēra fonda darbības rezultātus programmā „Piekļuve nodarbinātībai” un „Sociālā iekļaušana”. Saistībā ar piekļuvi nodarbinātībai atbalsts tika sniegts 12,5 miljoniem galasaņēmēju un vairāk nekā 2,4 miljoni no šādiem galasaņēmējiem dabūja darbu. Tomēr tika konstatēts maz apliecinājumu tam, ka izveidotās darbavietas būs ilgtspējīgas. Saistībā ar sociālo iekļaušanu piedalījās vairāk nekā 14,5 miljoni galasaņēmēju un tika aptvertas plašas mērķgrupas: bezdarbnieki, iebraucēji un jaunieši. Visefektīvākie pasākumi izrādījās darbs skolās ar jauniešiem, kuri ir saistīti ar lielu risku agrīnā posmā pamest mācības skolā vai kuri ir gatavi pamest mācības skolā un sākt strādāt, darbs ar ģimenēm romu kopienās un darbības pieaugušo atgriešanai izglītības sistēmā. Novērtējošs pētījums par ietekmi, kādu mainīgas regulējuma prasības atstāj uz administratīvajām izmaksām un slogu, sniedza ierosinājumus saistībā ar ESF darbībām 2014.–2020. gadā. Saskaņā ar analīzi vispārējās administratīvās izmaksas bija saprātīgas un veidoja 4,8 % no kopējā fonda budžeta 2007.–2013. gadam salīdzinājumā ar līdzīgām Pasaules Bankas, SVF vai Apvienoto Nāciju programmām. Tomēr tika noteikts, ka turpmāks darbs administratīvo izmaksu un sloga samazināšanai jāvērš uz tiem uzdevumiem, kuri veido vislielāko administratīvo izmaksu un slodzes daļu, piemēram, informācijas un publicitātes prasībām, kas veido 18,5 % no administratīvajām izmaksām. Tomēr tika arī norādīts, ka turpmāka administratīvo izmaksu un sloga samazināšana nevar tikt veikta uz programmas administrēšanas pozitīvo aspektu rēķina, piemēram, kapacitātes veidošanu darbību atlasei, jo tādējādi tiks samazināta programmu izmaksu efektivitāte. Saskaņā ar vidusposma novērtējumu par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGPF) izteiktāki darbības rezultāti bija drīzāk saistīti ar individuālu atbalstu strādājošiem un personām, kuras arī gūst labumu no spēcīgiem valsts atbalsta pasākumiem. Fonds ne tikai nodrošināja tiešu atkārtotu nodarbinātību, bet tā palīdzība arī pozitīvi ietekmēja atsevišķas personas tādējādi, ka palielinājās viņu pārliecība un uzlabojās darba atrašanas iespējas. Novērtējumā tika konstatēts, ka gadījumos, kad fonda atbalsts tika sniegts ievērojamu laiku pēc darba zaudēšanas, daudzi no darba atbrīvotie jau bija atgriezušies darba tirgū, savukārt tiem, kuriem joprojām nebija darba, bija grūtāk palīdzēt. Tika izteikti ierosinājumi uzlabot fonda arhitektūru: palielināt ieviešanas elastīgumu, paātrināt pieteikumu iesniegšanas procesu, stiprināt spēju iesniegt pieteikumus valsts un reģionālā/vietējā līmenī un nodrošināt iespējas dalīties ar gūto pieredzi un apmainīties ar paraugpraksi, kā arī stiprināt uzraudzību un pārskatu sniegšanu. Visbeidzot vidusposma novērtējums par PROGRESS programmu liecināja, ka programma palīdzējusi panākt pozitīvus rezultātus, dažādos līmeņos uzlabojot diskusiju kvalitāti, procesus, sadarbību un apmaiņu ar paraugpraksi, kā arī nodrošinot statistikas instrumentus un rādītājus uz faktiem balstītas politikas veidošanai. Turklāt saskaņā ar PROGRESS finansētas darbības ir ietekmējušas ES politiku un tiesību aktus (piemēram, stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktos mērķus nabadzības novēršanai, pensiju sistēmu reformu, tiesību aktu īstenošanu saistībā ar veselības aizsardzību un darba drošību un darba tiesībām plašākā nozīmē). Reģionālā politika Reģionālā politika tiek nodrošināta, izmantojot dalīto pārvaldību, un tā tiek finansēta no Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un Kohēzijas fonda (KF): abi kopā tie veido vairāk nekā 28 % no kopējā ES budžeta 2012. gadā saistību izteiksmē. 2012. gadā tika izmaksāti EUR 38,2 miljardi, galvenokārt veicot līdzekļu atmaksu dalībvalstīm no ERAF un KF par 2000.–2006. gada un 2007.–2013. gada plānošanas periodu. 2012. gada beigās dalībvalstu deklarētie izdevumi Komisijai saistībā ar ERAF un KF 2007.–2013. gadā vidēji sasniedza 41,2 %. Tomēr dažās dalībvalstīs izdevumu līmenis ir ievērojami zemāks par vidējo līmeni (jo īpaši Rumānijā un Bulgārijā); tas raisa bažas un liek aicināt dalībvalstis paātrināt pieejamā ES finansējuma mobilizēšanu un koncentrēt izdevumus tā, lai pēc iespējas palielinātu ietekmi uz izaugsmi un nodarbinātību. Reaģējot uz krīzi, vairāk nekā EUR 30 miljardi no ERAF un Kohēzijas fonda tika atkārtoti ieplānoti, izmantojot tiesiskajā regulējumā paredzēto elastīgumu, lai atbalstītu visneatliekamākās vajadzības un pastiprinātu ieguldījumus noteiktās jomās. Galvenās tendences liecina par lielāku uzsvaru uz pētniecību un izstrādi, uzņēmējdarbības atbalstu, ilgtspējīgu enerģiju, kultūras un sociālo infrastruktūru, ceļiem un darba tirgu 27 ES dalībvalstīs. Lai nodrošinātu uz izaugsmi un nodarbinātību vērstu ieguldījumu stratēģiju un mazinātu spiedienu uz valstu budžetiem, ES līdzfinansējuma līmenis ir paaugstināts deviņās dalībvalstīs un papildu maksājumi (palielinot līdzfinansējuma līmeni līdz 95 %) tika veikti programmām Grieķijai, Īrijai, Latvijai, Portugālei, Rumānijai un Ungārijai. Saskaņā ar faktiem[18] datu un politikas rezultātu iegūšanas process perioda sākumā bija lēns un tad sāka paātrināties 2011. gadā, un tas arī liecināja par kohēzijas politikas būtisko lomu valsts ieguldījumu uzturēšanā vairākās dalībvalstīs. Kopsavilkuma dati par izmantotajiem kopīgajiem rādītājiem liecināja, ka sasniegumi panākti pašreizējā plānošanas perioda pirmajos piecos gados. Galvenie sasniegumi, kuri veicina stratēģijā „Eiropa 2020” noteikto pamatiniciatīvu sasniegšanu saistībā ar gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi ir šādi: izveidoti gandrīz 400 000 darbavietu (no tām 190 000 kopš 2010. gada), tostarp vairāk nekā 15 600 darbavietu pētniecībā un gandrīz 170 000 MVU. Atbalsts sniegts vairāk nekā 142 000 MVU un vairāk nekā 53 000 jaunizveidotiem uzņēmumiem (no tiem 28 000 kopš 2010. gada), vēl par gandrīz 1,9 miljoniem palielinājies to cilvēku skaits, kam ir piekļuve platjoslas pakalpojumiem, ir sākti vairāk nekā 5000 transporta projektu, un atbalsts sniegts vairāk nekā 19 000 projektiem saistībā ar izglītības infrastruktūru. 2012. gadā tika pabeigti vairāki novērtējumi. Papildus novērtējumiem, kurus veica atsevišķas dalībvalstis[19], un valstu ziņojumiem, kuri tika sagatavoti ekspertu novērtējuma tīkla ietvaros, Komisija arī pabeidza novērtējumus par dažādiem kohēzijas politikas[20] aspektiem. Divi ex-post novērtējumi par desmit lieliem projektiem, kuriem līdzfinansējumu nodrošināja ERAF un Kohēzijas fonds 1994.–1999. gadā un Kohēzijas fonds 2000.–2006. gadā, liecināja par to, kādu ietekmi un pievienoto vērtību rada fonda infrastruktūras ieguldījumi transportā un vidē (skatīt turpmāk). Novērtējumos konstatētie fakti tiks ņemti vērā, izstrādājot programmu vadlīnijas 2014.–2020. gadam. Ex-post novērtējums par Kohēzijas fondu 2000.–2006. gadam apstiprināja, ka līdzfinansētie projekti ietekmēja tirgu tādējādi, ka tika paplašināts un uzlabots transporta tīkls atbalsta saņēmējvalstīs. Piemēram, nozīmīgi uzlabojumi tika veikti daudzos tranzītmaršrutos, kuri šķērso attiecīgās valstis, un transporta saiknēs ar kaimiņvalstīm. Kaut gan pastāv nenoteiktība par to, kādā apmērā vides projektu dotais labums pārsniedz izmaksas par šo projektu īstenošanu, šādi projekti nozīmīgi ietekmē vides aizsardzību un samazina piesārņojumu, tādējādi tiek uzlabota gan ekonomikas attīstības ilgtspējība, gan dzīves kvalitāte vairākās atbalsta saņēmējvalstu daļās. Svarīgs konstatētais fakts bija saistīts ar izdevumu ieguldījumu radīto ilgāka termiņa ietekmi uz infrastruktūras projektiem, kaut gan to parasti var novērtēt tikai pēc dažiem darbības gadiem un bieži pēc finansēšanas perioda beigām. Novērtējumā arī tika ziņots par ievērojamu kavēšanos projektu īstenošanā. Tas īpaši attiecas uz vides projektiem un lieliem projektiem vispār 12 ES dalībvalstīs. Ex-post novērtējums par 1994.–1999. gadu arī sniedza papildinformāciju par to, cik ilgā laikā var noteikt ietekmi: saskaņā ar novērtējumu lieliem infrastruktūras projektiem vidēja termiņa ietekmi var droši novērtēt apmēram piecus gadus pēc projektu darbības sākšanas. Novērtējumā tika noteikti aspekti, kuri var nodrošināt valsts ieguldījumu projektu maksimālo ietekmi. Piemēram, ieguldījumi visdrīzāk ir veiksmīgi tad, kad pastāv pareizā attiecība starp uzņēmējdarbību, profesionālismu, vadības ieskatiem un pārskatatbildību valdībai. Revīzijas palāta 2012. gadā arī pabeidza darbības rezultātu revīziju dažiem finanšu instrumentiem. Palātas ierosinājumi bija koncentrēti uz tādiem jautājumiem kā nepieciešamība nodrošināt regulāru uzraudzību, salīdzināmu darbības rezultātu rādītāju izmantošana un atlases kritēriju uzlabošana. Komisija ņēma vērā šos ierosinājumus, izstrādājot turpmāko politiku, piemēram, izmantojot ex-ante nosacījumus, un kopīgus rādītājus ar definīcijām, kuras izveidotas sadarbībā ar dalībvalstīm. Svarīgi ir tas, ka Komisijas priekšlikumi par turpmākiem instrumentiem ar daudz skaidrākiem konkrētiem mērķiem un prioritātēm ir paredzēti Palātas norādīto darbības rezultātu problēmu risināšanai. Vispārīgi runājot, dalībvalstu ziņojumi, novērtējumi un Komisijas veiktā analīze apliecina, ka Komisijas priekšlikumi ir atbilstīgi nākamajam plānošanas periodam, īpaši saistībā ar koncentrāciju, labāku plānošanu un uzraudzību, kopīgiem rādītājiem turpmāk un darbības rezultātu sistēmu ar stūrakmeņiem un mērķiem, sasniegto rezultātu novērtējumu un pārskatatbildību, un arī izmantotajiem resursiem. Turklāt regulāra politikas diskusija par turpmāk ierosinātās politikas darbības rezultātiem tiks apstiprināta pēc nepieciešamības. 2. izdevumu kategorija. Dabas resursu saglabāšana un pārvaldība Vides politika Programma LIFE+ atbalsta vides un dabas saglabāšanas projektus ES un arī dažās kandidātvalstīs, valstīs pievienošanās procesā un kaimiņvalstīs. To īsteno, veicot tiešu centralizētu pārvaldību. 2012. gadā programmas saistību apmērs bija EUR 332,9 miljoni (0,2 % no ES budžeta 2012. gadam). Galīgais novērtējums par LIFE+ (2007.–2013. gadam) bija pieejams 2012. gada beigās — tikai nedaudz vairāk kā divus gadus pēc vidusposma novērtējuma un gadu pēc priekšlikuma par jaunu LIFE programmu. Ņemot vērā novērtējuma laiku, bija pabeigti tikai daži LIFE+ finansētie projekti (40 projekti no plānotajiem 1300–1400), un novērtējums bija drīzāk koncentrēts uz programmas procesiem, nevis projekta darbības rezultātu novērtējumu. Novērtējums apstiprināja ES pievienoto vērtību, kura izriet no tā, ka LIFE var darboties kā platforma prakses un zināšanu apmaiņai, un tajā tika ieteikts saglabāt un stiprināt ES pievienotās vērtības radīto nozīmi. Novērtējumā tika konstatēti uzlabojumi dažās programmas jomās salīdzinājumā ar iepriekšējiem novērtējumiem. Piemēram, ES pievienotajai vērtībai ir lielāka nozīme projektu atlasē, kaut gan saņēmēji joprojām lielā mērā koncentrējas uz saviem individuālajiem projektiem un to profiliem. Kaut gan elektroniskā pieteikumu iesniegšana samazina administratīvo slogu pieteikumu iesniedzējiem, šāds slogs joprojām ir nedaudz lielāks nekā citās ES programmās. Pastāv iespējas vairāk izmantot elektronisko pārskatu sniegšanu projektu uzraudzībā, lai turpmāk samazinātu slogu. Novērtējumu un konsultāciju rezultātā iegūtie fakti veicinājuši jaunās programmas veidolu. Priekšlikumā par jauno programmu nākamajā daudzgadu finanšu shēmā iekļauti tādi mērķi kā labāka sasaiste ar ES politikas prioritātēm, tostarp darbībām klimata jomā, integrētu projektu izmantošanas veicināšana, sinerģijas un papildināmības attīstīšana saistībā ar citiem ES fondiem, ES pievienotās vērtības veicināšana un solidarizēšanās/ darbu sadale un programmas vienkāršošana. Lauksaimniecības un lauku attīstības politika 2012. gada budžets kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) ir aptuveni EUR 58,59 miljardi saistību izteiksmē. Saistībā ar pirmo KLP pīlāru, kas nozīmē tiešu ienākumu atbalstu, dati par tiešo atbalstu liecina, ka atsaistīti maksājumi stabilizē zemnieku saimniecību ienākumus un attiecīgi veicina saimniecību darbības dzīvotspēju. Tiešie maksājumi joprojām ievērojami veicina lauksaimniecības uzņēmējdarbības ienākumus (zemnieku saimniecību kā ģimenes uzņēmumu ienākumus). Tiešie maksājumi vidēji veidoja gandrīz pusi no zemnieku saimniecības kā ģimenes uzņēmuma ienākumiem 2012. gadā. Saskaņā ar tiešā atbalsta shēmām atbalsts tiek piešķirts vairāk nekā septiņiem miljoniem zemnieku. Dati par tirgus lielumu liecina, ka KLP reformas ir veicinājušas ES lauksaimniecības tirgus orientāciju un samazinājušas valsts intervences un privātās uzglabāšanas atbalstu; šie mehānismi tradicionāli bija KLP instrumenti, tomēr tagad tie kļuvuši par drošības tīkla pasākumiem, ja valsts uzkrājumi faktiski ir likvidēti. Saistībā ar otro pīlāru, kas ir lauku attīstības politika, 2012. gadā tika panākts turpmāks progress, slēdzot programmas, kas aptvēra 2000.–2006. gadu, un īstenojot lauku attīstības programmas 2007.–2013. gadam. Kaut gan joprojām var panākt progresu saistībā ar dalībvalstu sniegto datu kvalitāti, var ziņot par ievērojamiem sasniegumiem, pamatojoties uz pieejamajiem skaitļiem. Piemēram, tādu lauksaimniecības ražojumu vērtība, kuriem ir atzīts kvalitatīvs marķējums/standarts un kurus atbalsta Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA), patlaban ir sasniegusi EUR 13,2 miljardus jeb 80 % no 2013. gadam noteiktā galīgā programmas mērķa, un, uzlabojoties ELFLA atbalstītajiem pakalpojumiem, labumu guvuši 62 miljoni iedzīvotāju lauku apgabalos, kas ir 87 % no 2013. gadam noteiktā galīgā programmas mērķa. Finanšu izteiksmē līdz 2012. gada beigām tika izpildītas saistības EUR 58,9 miljardu apmērā no kopējā budžeta 2007.–2013. gadam, kas bija EUR 96,2 miljardi. Pirmā, trešā un ceturtā ass sasniedz 43,8 % no piešķirtā budžeta. Tomēr pastāv ievērojama nenoteiktība par šīs pozitīvās tendences turpināšanos, jo ekonomikas krīze samazina iespējas dalībvalstīm nodrošināt nepieciešamo atbilstīgo finansējumu un administratīvo kapacitāti programmu īstenošanai. 2012. gadā tika veikti seši novērtējumi par dažādiem KLP elementiem, un jo īpaši tika pārbaudīta KLP pasākumu ietekme uz tirgiem, zemnieku saimniecību ienākumiem, ražošanas struktūrām, konkurētspēju, vidi un lauku attīstību. Tāpat astoņi Revīzijas palātas īpašie ziņojumi sniedza ar darbības rezultātiem saistītu saņemto informāciju par plānotajiem pasākumiem[21]. Šo novērtējumu un īpašo ziņojumu rezultāti norāda, ka pastāv nepieciešamība labāk noteikt pasākumu mērķus, veikt vienkāršošanu un labāk uzraudzīt rezultātu un mērķu sasniegšanu. Saistībā ar lauku attīstības politiku 2012. gadā tika pabeigts gan ex-post novērtējums par lauku attīstības programmām 2000.–2006. gadam (kopējais budžets EUR 59,2 miljardi), gan vidēja termiņa novērtējumu kopsavilkums par lauku attīstības programmām 2007.–2013. gadam (kopējais budžets EUR 96,2 miljardi). Rezultāti rāda, ka lauku attīstības programmas var pozitīvi ietekmēt ekonomiku un vidi, kaut gan vairākums pasākumu drīzāk ietekmē atsevišķus saņēmējus, nevis visu lauksaimniecību un visus lauku iedzīvotājus. Ienākumu radītā ietekme lielā mērā ir samērīga ar to, cik efektīvi ir noteikti katram pasākumam raksturīgā atbalsta mērķi, un pasākumu kombinētu piemērošanu. Turklāt lauku attīstības pasākumi uzturēja vai radīja nodarbinātību lauku apgabalos. Lauku attīstības programmu pasākumu neto ietekme uz nodarbinātību vispārēji šķiet mazāka nekā neto ietekme uz ienākumiem, kaut gan ir grūti nodalīt lauku attīstības programmu pasākumu radīto ietekmi no citu faktoru radītās ietekmes. Šo novērtējumu secinājumi un ierosinājumi izmantoti, veidojot lauku attīstības politiku 2014.–2020. gadam, tostarp šajā politikā paredzēta nepieciešamība labāk noteikt pasākumu mērķus, uzlabot lauku attīstības stratēģijas un stratēģiju izstrādi, uzlabot pasākumu savstarpējo papildināmību un pastiprināt savstarpējo papildināmību starp lauku attīstības programmām un citām programmām un fondiem. Pieredze, kas gūta, realizējot vīna nozares reformu 2008. gadā, ļāva Komisijai secināt, ka reforma tikusi īstenota veiksmīgi un vīna nozarē[22] vairs nav strukturāla pārpalikuma. Šos secinājumus pamatoja novērtējums par vīna nozari 2001.–2011. gadā, kas bija vērsts uz 2008. gada reformas radīto ietekmi. Novērtējumā bija iekļauta tālāka analīze saistībā ar Revīzijas palātas īpašo ziņojumu[23], kurā bija norādīts, ka nav galveno darbības rezultātu rādītāju, pastāv pārmērīgi liela iespēja dalībvalstīm pēc saviem ieskatiem īstenot pārstrukturēšanas un konvertēšanas pasākumus un atbalsta līmenis ir pārmērīgi augsts. Novērtējumā tika konstatēts, ka pasākumu īstenošana, izmantojot valsts atbalsta programmas, kas pieļauj elastīgi un koriģējoši piemērot atbalsta pasākumus, ņemot vērā vietējās vajadzības vīna nozarē, bijusi veiksmīga. Tomēr parādījušās dažas problēmas saistībā ar politikas pārvaldību, kuras ierobežo efektivitāti, piemēram, tiek piemērotas pārāk neelastīgas procedūras. Novērtējumā par pasākumiem, kuri stiprina ES vīna ražotāju un tirgus konkurētspēju, tika atzīts, ka pasākumi ir efektīvāki, bet to īstenošana dažās dalībvalstīs/reģionos (nepietiekami noteikti saņēmēji) samazina pasākumu efektivitāti. Šķiet, ka pašreizējā pieeja nenodrošina vienkāršošanu un nav konsekvences starp pasākumiem, kuri veicina privātas prečzīmes trešo valstu tirgos, un pasākumiem, kuri vispārīgi veicina vīna ražošanu ES tirgū. Novērtējums par graudaugu nozari apstiprināja, ka, kaut gan atbalsts ir nepieciešams ražotāju ienākumu atbalstam, pāreja uz atsaistīšanu ierobežo kropļojošo ietekmi un nodrošina konsekvenci ar vispārīgiem KLP mērķiem. Lauksaimnieku un pārstrādātāju ražošanas lēmumus drīzāk nosaka tirgus signāli, kuri veicina lielāku konkurētspēju un iekšējā tirgus netraucētu darbību. Pasākumi veicinājuši graudaugu kultūru attīstību un galalietošanu, un ES ir salīdzinoša priekšrocība šajās jomās. Reforma bijusi salīdzinoši efektīva, jo ar graudaugiem saistīto pasākumu izmaksas ir samazinājušās, savukārt dalībvalstu maksājumu iestādes un — mazākā mērā — arī ražotāji uzskata, ka administratīvais slogs ir pārvaldāms. Novērtējumā par iniciatīvu „Augļi skolām” tika aplūkota šīs 2008. gadā sāktās shēmas radītā ietekme. Tika konstatēts, ka īstermiņā shēma efektīvi palielinājusi skolēnu patērēto augļu un dārzeņu apjomu, tomēr īsā īstenošanas perioda dēļ nebija iespējams novērtēt ietekmi, kādu ilgtermiņā rada labāki ēšanas paradumi. Saistībā ar ES finansējuma radīto ietekmi uz shēmas efektivitāti novērtējumā norādīts, ka ES atbalstam bijusi pozitīva vai pat būtiska ietekme. Tika konstatēts, ka shēmai ir centrālā nozīme, īstenojot valsts vai reģionālas shēmas augļu nodrošināšanai skolām, gandrīz visās dalībvalstīs, kuras piedalās shēmā. Īpašie ierosinājumi palielināt ES līdzfinansējumu un paplašināt tādu pasākumu darbības jomu, kuri ir tiesīgi saņemt ES atbalstu, ir iekļauti ierosinātajās shēmas pārmaiņās KLP 2020 reformu priekšlikumu kontekstā. Visbeidzot ex-post novērtējumā par ES Mežsaimniecības rīcības plānu tika izskatīts, kā tiek īstenotas 18 konkrētās plāna darbības 2007.–2011. gadā. Novērtējuma rezultāti un ierosinājumi dod galveno ieguldījumu, pārskatot ES Mežsaimniecības stratēģiju nākotnē. Jūrlietu un zivsaimniecības politika ES jūrlietu un zivsaimniecības politiku atbalsta izdevumu programmas, kuras ir saistītas ar kopējās zivsaimniecības politikas īstenošanu jūras tiesību jomā, un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF) un Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF). Līdz 2012. gada jūlijam dalībvalstis bija ziņojušas par saistībām, kas saskaņā ar EZF bija gandrīz EUR 2,423 miljardi jeb 56,3 % no visam periodam ieplānotās summas. 2012. gadā bija pieejami seši novērtējumi, tostarp galvenās izdevumu jomas: ex-post novērtējumi par partnerattiecību nolīgumiem zivsaimniecības nozarē (kurus atbalsta fondi kopējās zivsaimniecības politikas īstenošanai un jūras tiesību jomā) un starpposma novērtējums par EZF 2007.–2010. gadā. Papildus šiem novērtējumiem ziņas par darbības rezultātiem sniegtas arī Revīzijas palātas īpašajos ziņojumos, iekšējo revīziju ziņojumos un ES flotes reģistra datos. EZF kopsavilkuma ziņojums galvenokārt vērsts uz programmas īstenošanu, jo tā aptvertais laiks ir ierobežots un attiecīgi nav datu par darbības rezultātiem. Īpaši valstu ziņojumos norādītie dati bija ļoti neviendabīgi, tādēļ nebija iespējams veikt salīdzinājumus starp dalībvalstīm, un šis aspekts ir jālabo nākamajā daudzgadu finanšu shēmā. Ziņojumā parādīts, ka, tā kā progress vairākumā prioritāro jomu (turpmāk „asis”) bijis apmierinošs, sasniegumu līmenis bija viszemākais ceturtajā asī, kas ir saistīta ar zivsaimniecības ilgtspējīgu attīstību, jo pasākumi vispārīgi bija īstenošanas sākumposmā. Paskaidrojumi par īstenošanas kavēšanos galvenokārt attiecās uz ierobežoto līdzfinansējumu nelabvēlīgo ekonomikas apstākļu dēļ, ierobežoto piekļuvi parāda finansēšanai un programmu vēlo sākšanu. Savukārt tika norādīti daži veiksmes faktori, tostarp efektīva administrēšana un lielāka nozares ieinteresētība. Kopsavilkuma ziņojums liecināja, ka uzraudzības sistēma kopumā darbojas labi, bet turpmāk jāuzlabo rādītāju kvalitāte un definīcijas. Tas jāņem vērā, sagatavojot jaunā Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda novērtēšanas un uzraudzības sistēmu, un fonda politika būs vairāk orientēta uz rezultātiem. Tas tiks panākts, ieviešot skaidrāku intervenču loģiku darbības programmās, izmantojot kopīgus rādītājus par iegūtajiem datiem un rezultātiem uzraudzības veikšanai un iekļaujot programmās darbības rezultātu sistēmu un rezervi. Turklāt atjauninātie dati par 2012. gadu liecināja, ka līdz 2012. gada beigām kavēšanās saistībā ar ceturto asi ir likvidēta un tiek nodrošināti labi rezultāti. ES flotes reģistra dati papildina EZF kopsavilkuma ziņojumu, un tie rāda, ka atbalsts zvejas kuģu ekspluatācijas pārtraukšanai ir gandrīz sasniedzis dalībvalstu darbības programmās noteiktos mērķus. Ar EZF atbalstu 2012. gadā tika pārtraukta 603 kuģu ekspluatācija. Tomēr Revīzijas palāta norādīja, ka EZF atbalsts zvejas kuģu ekspluatācijas pārtraukšanai nepietiekami ietekmēja zvejniecības kapacitāti vai centienus un arī neveicināja līdzsvara novirzīšanu starp flotes kapacitāti un zvejniecības iespējām tā, lai tas būtu ilglaicīgs. Komisija ņēma vērā šos konstatētos faktus, izstrādājot jauno Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu 2014.–2020. gadam, ierosinot izbeigt tādus flotes pasākumus, ar kuriem nebija izdevies panākt Eiropas zvejniecības flotes pārmērīgās jaudas samazināšanu. Ex-post novērtējumi par vairākiem partnerattiecību nolīgumiem zivsaimniecības jomā norāda, ka šie nolīgumi veicina ekonomikas pārticības un nodarbinātības radīšanu gan ES, gan partnervalstī. Saistībā ar efektivitāti nolīgumi garantē ES kuģu īpašniekiem piekļuvi vairākām trešo valstu ekskluzīvām ekonomikas zonām noteikta regulējuma ietvaros, vienlaikus nodrošinot finansējumu vietējās zvejniecības pārvaldības uzlabošanai. Tādēļ var uzskatīt, ka tie dod labumu gan ES, gan saņēmējvalstīm. Tomēr Komisija veiktajā iekšējā revīzijā uzskatīja, ka pastāv daži trūkumi, kuriem jāpievērš uzmanība atsevišķu nolīgumu aktuālās novērtēšanas procesa laikā, un ierosināja izstrādāt un īstenot standarta metodoloģiju ar konsekventu un sistemātisku pieeju gan ex-post, gan ex-ante novērtējumiem. Šie ierosinājumi patlaban tiek īstenoti, izmantojot jaunās iekšējās vadlīnijas par partnerattiecību nolīgumu novērtēšanu zivsaimniecības jomā, aptverot gan metodoloģijas jautājumus, gan praktisku informāciju par procedūrām un prasībām. Pamatojoties uz šo, ir izstrādāti jauni atsauces noteikumi, kuri tiks izmantoti pašreizējos un turpmākos novērtējumos. Ex-post novērtējumā par kompensācijas režīma īstenošanu papildizmaksām, kas rodas saistībā ar tādu zvejniecības produktu tirdzniecību, kuri tiek piegādāti no tālākiem reģioniem, norādīts, ka programma efektīvi izpildījusi mērķi, kas ir veicināt attiecīgās zivsaimniecības rūpniecības attīstību un konkurētspēju. Tādējādi nākamajam finanšu periodam Eiropas Parlamenta un Padomes priekšlikumā par Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu Komisija ierosinājusi kompensācijas shēmu, kas ir līdzīga patlaban spēkā esošajai shēmai. 3.A izdevumu kategorija. Brīvība, drošība un tiesiskums Politiku iekšlietu jomā 2012. gadā atbalstīja budžets EUR 1,37 miljardu apmērā saistību izteiksmē. Atbalsts tiek organizēts, izmantojot divas programmas: „Solidaritāte un migrāciju plūsmas pārvaldība” (SOLID) un „Drošība un brīvību nodrošināšana”. Finanšu darbības rezultāti joprojām ir apmierinoši: 2012. gadā īstenošanas līmenis bija 100 % saistībām un 99 % maksājumiem. 2012. gada novērtējums par ES noziedzības novēršanas tīklu (atbalsts EUR 845 000 saskaņā ar Noziedzības novēršanas un apkarošanas fondu) liecināja par tīkla pievienoto vērtību. Pamatojoties uz šo novērtējumu un atbildot uz Eiropas Padomes pieprasījumu veikt pētījumu par iespējām izveidot Noziedzības novēršanas observatoriju, Komisija ierosināja konsolidēt panākto progresu un uzlabot tīkla darbību, nevis izveidot observatoriju. Novērtējumā arī tika norādīti vairāki trūkumi, tostarp saistībā ar organizāciju un pārvaldību, kuri jānovērš, izmantojot sistemātiskāku tīkla salāgošanu ar ES prioritātēm, par kurām panākta vienošanās, spēcīgāku lomu, nodrošinot datus ES un dalībvalstīm lēmumu pieņemšanai, un stratēģiskāku pieeju darbību noteikšanai. Patlaban Komisija veic turpmāku darbu saistībā ar ieteikumiem un konstatētajiem trūkumiem. Revīzijas palāta arī veica darbības rezultātu revīziju 2012. gadā par Eiropas Integrācijas fonda un Eiropas Bēgļu fonda ieguldījumu trešo valstu pilsoņu integrācijā. Vispārīgi runājot, Palāta norādīja pasākumus un projektus, kuri liecina par labiem rezultātiem, bet kritiski izteicās par minēto fondu vispārējo efektivitāti un izteica vairākus ierosinājumus, tostarp nepieciešamību vienkāršot plānošanas kārtību, ieviest pārvaldības un kontroles sistēmas un kopīgu rādītāju sistēmu iegūto datu un programmas rezultātu noteikšanai. Palātas ierosinājumi ir ņemti vērā Komisijas priekšlikumos par programmām saistībā ar Patvēruma un migrācijas fondu un Iekšējās drošības fondu nākamajā daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020. gadam. Tomēr Komisija nepiekrita Palātas secinājumam par minēto fondu efektivitāti un iespējamo pārklāšanos vai to, ka EIF un citi ES fondi cits citu nepapildina. Komisija nodrošina nepieciešamo turpmāko darbu ar dalībvalstīm, lai valstu līmenī būtu ieviesta atbilstīga kārtība. Tieslietu jomā attiecīgās programmas (Pilsoņu tiesību programma, Krimināltiesību programma, Daphne III programma, Pamattiesību un pilsonības programma, Narkotiku lietošanas novēršanas un informācijas programma un tādi virzieni kā Progress-vienlīdzība un Diskriminācijas novēršana) tika īstenotas atbilstīgi plānam, un kopējais budžets bija EUR 119 miljoni. Saistībā ar šīm programmām 2012. gadā nekļuva zināmi jauni novērtējumu rezultāti. 3.B izdevumu kategorija. Pilsonība Saziņas politika 2012. gadā ar darbības rezultātiem saistīta informācija liecināja par progresu, īstenojot programmas „Eiropa iedzīvotājiem” trīs īpašos mērķus (2012. gadā saistību apmērs saskaņā ar programmu bija EUR 28,4 miljoni).[24] Programma sasniedza savus mērķus gan finanšu darbības rezultātu, gan veikto pasākumu izteiksmē. Saistībā ar pirmo mērķi, kas ir attīstīt iedzīvotāju atbildības sajūtu Eiropas integrācijas jomā, 77,5 % no programmas dalībniekiem 451 noslēgtā projektā drīzāk jūtas piederīgi Eiropai, tādējādi ir pārsniegts mērķis, kas bija 75 %. Programmas tēmas 2012. gadā, kuras drīzāk ņemtas vērā atbilstīgajos projektos, bija „kā ļaut iedzīvotājiem pilnībā piedalīties ES demokrātiskajā jomā” (61 %) un „kā dot iedzīvotājiem iespēju mijiedarboties un piedalīties integrētākas Eiropas izveidē” (58 %). Ietekmes pētījums par programmu „Eiropa iedzīvotājiem” tiek plānots 2013. gadā. Turklāt 2012. gadā tika publiskoti 12 novērtējumi. Tie bija par programmu „Eiropas Brīvprātīgā darba gads 2011”, darbībām saistībā ar iniciatīvu „Saziņa un plašsaziņas līdzekļi” (PressEurop starpposma novērtējums) un dažādiem paziņojuma „kā kļūt par savējo” aspektiem (10 novērtējumu). Īpaši fakti par programmu „Eiropas Brīvprātīgā darba gads 2011” (budžets EUR 7,7 miljoni saistībām 2011. gadā) liecināja, ka programma pozitīvi ietekmējusi brīvprātīgo darbu gan Eiropā, gan valstīs. Novērtējumā secināts, ka programmas mērķi un darbības bijuši būtiski un mērķtiecīgi, un, pateicoties uz rezultātiem vērstajai pieejai, ir veiksmīgi sasniegti mērķi visās dalībvalstīs, pat ja ietekme bijusi dažāda atkarībā no konkrētās valsts situācijas. Pieredze saistībā ar šo programmu rāda, ka valstu programmas un sadarbība ar valsts koordinējošām struktūrām dalībvalstīs un lielākajām ieinteresētajām personām Eiropā ir paraugprakses modeļi, un tie nodrošina, ka Eiropas gada ziņa tiek izplatīta un panāk ilgtspējīgu ietekmi valstīs un pilsoniskās sabiedrības līmenī. Turpmākām Eiropas gada programmām varētu izstrādāt labāku sinerģiju ar esošajām programmām un citām Eiropas gada programmām. Kultūras politika 2012. gadā tika ziņots par progresu, īstenojot programmu „Jaunieši darbībā”, MEDIA 2007.–2013. gadam un MEDIA Mundus, kā arī Kultūras programmu.[25] Programmas 2012. gadā tika īstenotas saskaņā ar plānu un ievērojot grafiku, nedaudz agrāk nekā iepriekšējos gados, visās valstīs, kuras piedalījās programmā. Saistības saskaņā ar programmu „Jaunieši darbībā” bija EUR 140,4 miljoni (par 8 % vairāk nekā 2011. gadā). Programma „Jaunieši darbībā” 2012. gadā sniedza atbalstu vēl lielākam skaitam jauniešu un jauna gadagājuma strādājošajiem: programmā piedalījās 200 000 dalībnieku, un tā kļuvusi arvien pievilcīgāka (vairāk nekā 920 000 dalībnieku kopš 2007. gada) un veicina neformālo mācību atzīšanu. Saskaņā ar jaunāko pieejamo uzraudzības apskatu 67 % dalībnieku uzskata, ka viņu izredzes dabūt darbu ir palielinājušās, pateicoties programmai „Jaunieši darbībā” (61 % iepriekšējos apskatos). 2012. gadā saistību apmērs saskaņā ar MEDIA 2007.–2013. gadam un MEDIA Mundus bija EUR 112,5 miljoni. Saistības saskaņā ar Kultūras programmu 2012. gadā saistību apmērs bija EUR 59,2 miljoni (par 3 % vairāk nekā 2011. gadā). Saskaņā ar aplēsēm minēto programmu rezultātā vairāk nekā 19 400 mākslinieku/ kultūras darbinieku kļuvuši mobili, 2010. gadā apritē bijuši vairāki tūkstoši kultūras darbu un gandrīz 1480 organizāciju 2011. gadā bija iesaistītas gan kā koordinatori, gan līdzorganizētāji. Veselības aprūpes un patērētāju aizsardzības politika Politiku veselības aprūpes un patērētāju tiesību aizsardzības jomā atbalsta Sabiedrības veselības programma (saistību apmērs 2012. gadā bija EUR 48,9 miljoni) un ES darbība patērētāju tiesību politikas jomā (saistību apmērs 2012. gadā bija EUR 22 miljoni). 2012. gadā nekļuva zināmi jauni novērtējumi. 4. izdevumu kategorija. ES — globālo procesu dalībniece Attīstība un ārējās attiecības ES ārējā attīstības palīdzība tiek finansēta no vispārējā ES budžeta un Eiropas Attīstības fondiem. Visnozīmīgākais instruments finanšu izteiksmē ir Eiropas Attīstības fonds (saistību apmērs 2012. gadā bija EUR 3,7 miljardi) Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstīm, tad Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instruments (EKPI) (saistību apmērs 2012. gadā bija 2,4 miljardi) un attīstības sadarbības instruments (ASI) (saistību apmērs 2012. gadā bija 2,3 miljardi). 2012. gadā tika publicēti 10 ģeogrāfiski novērtējumi un seši tematiski novērtējumi saistībā ar ES attīstības politiku. Vispārīgi runājot, tie liecina, ka stratēģiskā līmenī ES pasākumi ir vērsti uz partnervalstu un to iedzīvotāju vajadzībām, tomēr tiem jābūt pietiekami elastīgiem, lai tie būtu gatavi pielāgošanai un tie varētu tikt pielāgoti mainīgiem apstākļiem. Valstīs ar nestabilu situāciju ES būtu vairāk jākoncentrējas uz attīstību un labu pārvaldību. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas var darboties kā katalizators, uzlabojot ES stratēģiju būtiskumu un nodrošinot valdību pārskatatbildību. Atbilstīgi kombinējot atbalsta modalitātes, tiek veicināta efektivitāte stratēģiskā līmenī. Tas ir svarīgi valstīs ar nestabilu stāvokli, kurās atbalsta instrumentiem jābūt īpaši elastīgiem. Nefinanšu ieguldījumi ir svarīgi faktori veiksmes nodrošināšanai, īpaši saistībā ar budžeta atbalstu, un būtu jāizstrādā iekļaujošāks un efektīvāks politikas dialogs. Budžeta atbalsts ir efektīvs instruments, kas palīdz uzlabot valsts finanšu pārvaldību un citas reformas, bet ar to nevar nopirkt reformas. Tas var veicināt salāgošanu un atbalstu iestādēm, izmantojot tādus nefinanšu ieguldījumus kā politikas dialogs. Vispārīgi runājot, ES pozitīvi ietekmē nabadzības samazināšanos, un šo ietekmi var turpmāk uzlabot, nodrošinot labāku koordinēšanu ar citiem donoriem, labāku sasaisti starp reģionālo un valsts plānošanu un lielāku sinerģiju starp dažādām nozarēm. ES projekti un programmas gūtu labumu, ja uzraudzības sistēma būtu labāka un strukturētāka. ES arī vajadzētu veicināt, lai katrs partneris uzlabo savu uzraudzības sistēmu. ES delegācijām turpmāk jāattīsta sava tehniskā un nozares kapacitāte un pieredze, lai uzlabotu koordināciju un programmu pārvaldību un labāk prognozētu ilgtermiņa tendences. Ģeogrāfisko novērtējumu rezultāti tiks iestrādāti aktuālajā ģeogrāfiskās plānošanas procesā, kas tiks pabeigts 2014. gadā. Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) ņems vērā rezultātus, sagatavojot nākamās valsts programmas, kurām vajadzētu būt pieejamām nākamajā gadā. Tematisko novērtējumu rezultāti ietekmē politikas lēmumus. Veicot novērtējumu par atbalstu veselības aprūpes nozarē, ar iekšējo rīcības programmu tiks integrētas esošās politikas un saistības, lai uzlabotu īstenošanu, un atbalsts intervencēm saistībā ar veselības aprūpi katrā partnervalstī būs daudz koncentrētāks. Novērtējuma par cilvēktiesībām izstrādes rezultātā līdz 2012. gada jūnijam Eiropadomei tika apstiprināts ES Cilvēktiesību un demokrātijas stratēģiskais ietvars un attiecīgais rīcības plāns, un tiks publiskots vienots cilvēktiesību stratēģiskais ietvars, kurš pirmo reizi būs kopīgs Komisijai, EĀDD un dalībvalstīm un kurā būs paredzēts plašs rīcības plāns ietvara īstenošanai. Ekonomikas un finanšu lietu politika Makrofinansiālā palīdzība nodrošina maksājumu bilances atbalstu partnervalstīm, kas ir trešās valstis, vidēja vai ilga termiņa aizdevumu vai dotāciju veidā un papildina finansējumu, kas ir sniegts saskaņā ar Starptautiskā Valūtas fonda reformu programmām. Novērtējumi par darbībām Gruzijā (dotācijas EUR 46 miljonu apmērā), Libānā (dotācijas EUR 15 miljonu un aizdevumi EUR 25 miljonu apmērā) un Kosovā (dotācijas EUR 30 miljonu apmērā) apliecināja, ka šāda veida krīzes instruments kopā ar SVF programmām veicina saņēmējvalstu makroekonomikas stabilizēšanu un ārējo ilgtspējīgumu. Šo instrumentu ietekme tiek pastiprināta, piešķirot atbalstu ar nosacījumu par strukturālo reformu īstenošanu saņēmējvalstīs pārvaldības jomā. Tomēr novērtējumi par MFP Gruzijai un Kosovai norādīja, ka Komisijai precīzāk jādefinē nosacījumi, īpaši gadījumos, kad darbības ir mazāk stingras, piemēram, tiek izstrādāts rīcības plāns. Komisijai arī jāuzlabo MFP instrumenta redzamība. MFP instruments deva pievienoto vērtību, jo tas veicināja pārliecību, palielināja starptautiskās sabiedrības un iespējamo ieguldītāju uzticēšanos valstij. Komisija arī turpmāk ņems vērā novērtējumā sniegtos ieteikumus, izstrādājot un īstenojot pašreizējās un turpmākās darbības. Humānā palīdzība un civilā aizsardzība Lai nodrošinātu strauju un efektīvu ES palīdzību, Eiropas Savienības rīcībā ir divi galvenie instrumenti: humānā palīdzība un civilā aizsardzība. ES veic intervences krīžu vai dabas katastrofu gadījumos, palīdzot cietušajiem trešās valstīs un ES. 2012. gadā reakcijai uz jaunām vai ieilgušām krīzēm Komisijas saistību apmērs bija EUR 1,252 miljoni. Sākotnējais budžets bija EUR 874 miljoni, un tas tika vairākkārt palielināts, lai reaģētu uz gada laikā notikušām jaunām krīzēm un dabas katastrofām. Civilās aizsardzības mehānisms gada laikā tika izmantots 38 reizes. Kopumā 31 gadījums bija dabas katastrofas (sniegputeņi, bargs aukstums, plūdi, zemestrīces, cunami, lavīnas, vētras un mežu ugunsgrēki) un septiņi gadījumi bija cilvēku darbības rezultāts (eksplozijas, bēgļu nometnes, jūras piesārņojums). Pavisam 16 gadījumi bija valstīs, uz kurām attiecas ES civilās aizsardzības mehānisms, un 22 gadījumi bija citās valstīs. Dalībvalstis un Komisija, darbojoties kopā ES vārdā, joprojām ir lielākais donors pasaulē saistībā ar humāno palīdzību. ES daļa globālajā humānajā palīdzībā ir aptuveni 47 %. Lielākā finansējuma daļa 2012. gadā bija paredzēta Āfrikai (51 %). Ievērojama palīdzība tika sniegta arī Tuvajiem Austrumiem (Sīrijai un kaimiņvalstīm), Mjanmai/Birmai un dabas katastrofās Dienvidaustrumāzijā un Karību jūras valstīs. Komisija finansēja humānās palīdzības darbības, kas deva labumu 122 miljoniem cietušo. 2012. gadā tika pabeigti deviņi novērtējumi: pieci bija par noteiktu valsti, bet četri bija tematiski/vispārīgi novērtējumi. Novērtējumi vispārīgi liecina, ka ES humānā palīdzība tiek uzskatīta par efektīvu un augšupējā pieeja ir pierādījusi savu spēju ātri reaģēt uz krīzi. Vispārīgi nozīmīgus ieteikumus efektivitātes uzlabošanai var apkopot šādi. Kaut gan standartinstrumentos tiek ņemti vērā dominējošie riski un nodrošināts pamats lēmumiem atbrīvot līdzekļus vai ne, vairāk jāuzsver ilgāka termiņa efektu un ietekmes novērtēšana, tostarp jānodrošina atbilstīgu rādītāju kopums ietekmes novērtēšanai. Jāturpina centieni, kuri kalpo kā virzītājspēks koordinācijas veikšanai starp donoriem. Tāpat jānodrošina sabiedrības līdzdalība, un koordinēšanas pasākumi ar vietējo pilsonisko sabiedrību ir likums, nevis izņēmums. Jāturpina virzība uz inovācijām, un tai nav jāseko tendencei standartizēt noklusējuma reakciju. Turpmāk jānodrošina izejas stratēģijas, īpaši pilsētu vidē, kur katastrofu ietekme bieži ir sarežģītāka. Būtu jāapsver iespēja pagarināt noteiktu projektu termiņu (piemēram, pārsniedzot 12 mēnešus), lai nodrošinātu projekta efektivitāti. Saistībā ar efektivitāti ES humānās palīdzības vidējās izmaksas ir aptuveni EUR 10 vienai personai, kam sniegta palīdzība. Saistībā ar īstenošanas sistēmu partnerības pamatnolīguma novērtējums liecināja, ka nolīgums pieļauj elastīgāku finansēšanu un īsāku atbildes sniegšanas laiku nelielai „kvalitatīvu partneru” grupai. Pamatojoties uz iedibināto paraugpraksi, gūtajām mācībām un labāku koordināciju, tiek pastāvīgi pētītas iespējas palielināt intervenču efektivitāti. 2012. gada novērtējumos sniegti vairāki rezultāti par to, kā palielināt efektivitāti. Tā kā lielam projektu skaitam bieži un nenovēršami ir paredzēti niecīgi resursi, būtu jānodrošina integrētāka daudznozaru pieeja. ECHO ĢD būtu jāpārskata datu vākšanas procedūras, lai uzlabotu ģenerāldirektorāta uzraudzības efektivitāti. Būtu jāstiprina mehānismi apmācību un zināšanu apmaiņai, lai nodrošinātu augsta līmeņa tehnisko kapacitāti šajā jomā. Paplašināšanās politika Paplašināšanās politikas īstenošanu atbalsta Pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA), kas ir finanšu instruments 2007.–2013. gadam. Pievienotā vērtība saistībā ar IPA programmu ir tās spēja darboties kā galvenajam virzītājfaktoram, sagatavojot kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis dalībai ES. IPA ir izstrādāts tā, lai pirms pievienošanās kandidātvalstis iepazītos ar saviem dalībvalsts pienākumiem, piemēram, nepieciešamību izveidot iestādes ES līdzekļu pārvaldībai pēc pievienošanās un/vai pieņemt acquis un ES standartus. Patlaban IPA ir sadalīts piecos komponentos. Finanšu palīdzības pārvaldība kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm lielā mērā attīstījusies saskaņā ar plānu. 2012. gadā saistību apmērs bija apmēram EUR 1016,5 miljoni. Rezultāti šajā jomā materializējas, un par to liecina progress, kas vispārīgi panākts tiesiskuma jomā, pastāvīgais konverģences process virzībā uz Eiropas standartu un vērtību ieviešanu, sarunu pabeigšana ar Horvātiju, kas kļūs par 28. ES dalībvalsti 2013. gadā. Tomēr palīdzības radīto ietekmi joprojām var uzlabot, turpinot centienus attīstīt valsts iestāžu kapacitāti un nodrošinot mērķtiecīgāku un stratēģiskāku līdzekļu sadali. 2012. gadā tika veikts tematisks novērtējums par ES atbalstu tādās jomās kā pārvaldība, tiesiskums, tiesu reforma un cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību pastiprināšanai Rietumbalkānos. Tas liecināja, ka visās septiņās Rietumbalkānu valstīs pasākumi dod skaidru pievienoto vērtību valsts iestādēm, jo ir ievērojami uzlabota iestāžu un organizatoriskā pamatsistēma tiesiskuma jomā. Tomēr ir nepieciešamas spēcīgākas politikas saistības. Saistībā ar lietderību un efektivitāti novērtējums atbalsta IPA II plānošanas vienkāršošanu, samazinot instrumentu skaitu, ieviešot lielāku nozaru plānošanu un ilgāka termiņa perspektīvu. No saņēmēju viedokļa novērtējumā norādīts, ka tiesu reformas programmām jābūt skaidrām prioritātēm un tām jābūt norādītām valsts politikā un budžeta priekšlikumos, nodrošinot stabilus plānošanas parametrus un finansējumu. No ES viedokļa novērtējumā konstatēts, ka ES būtu jāuzlabo vispārējie un programmas mērķi saistībā ar pārvaldību un tiesiskumu un atkārtoti jānovērtē/jāpalielina IPA finansējums, pamatojoties uz faktiem balstītu plānošanu. Prioritāšu programmu perspektīva var būt no četriem līdz septiņiem gadiem, un tajās jābūt skaidri noteiktiem atsauces punktiem, kad tiek veikts programmas pārskats un korekcija. Ņemot vērā pašreizējā novērtējuma rezultātus, tika ierosināts ieviest daudzgadu plānošanu IPA II palīdzībai, kas aptvertu nākamās daudzgadu finanšu shēmas periodu un paredzētu veikt starpposma pārskatu. Novērtējumā arī tika norādīta SMART mērķu un rādītāju nozīme, nosakot plānošanas un uzraudzības darbības rezultātus. Daži ierosinātie rādītāji patlaban tiek izmantoti, lai izstrādātu rādītāju sistēmu IPA II palīdzības plānošanai. Saskaņā ar tematisko novērtējumu par tiesu sistēmu un pamattiesībām Turcijā IPA II būtu jāizmanto nozaru plānošanas pieeja. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tika uzskatīts, ka ES palīdzība tiesu sistēmas un pamattiesību jomā Turcijā nodrošina atbalstu, pievieno vērtību, veicinot cilvēktiesību reformu, stiprina tiesu sistēmas efektivitāti un liecina par atbilstīgu rezultātu sasniegšanu, ņemot vērā pieejamos resursus. Tomēr novērtējumā norādīti arī trūkumi palīdzības plānošanā un īstenošanā, piemēram, attiecīgo iestāžu atbildība un pārredzamība saņēmējiem. Jaunā IPA II plānošanā tiks ieviesti tādi elementi kā elastīgums, labāka pārvaldība un atbildība. Tematiskajā novērtējumā par ES atbalstu pilsoniskajai sabiedrībai Rietumbalkānos un Turcijā tika norādīts, ka pilsoniskā sabiedrība un ieinteresētās personas arvien vairāk iesaistās plānošanā un projektu atlasīšanas mehānismos. Turklāt novērtējumā tika ierosināts nodrošināt labāku sinerģiju starp ES un ārpus ES veiktiem pasākumiem, plānojot un īstenojot IPA palīdzību. Novērtējumā tika ierosināti daži grozījumi jaunās IPA programmas pārvaldībā, kuri attiecas uz lielāku sadarbību ar citiem donoriem un starptautiskajām finanšu iestādēm stratēģiskā līmenī. Turklāt novērtējumā tiek atbalstīta lielāka ieinteresēto personu iesaistīšana plānošanā. SIGMA (atbalsts vadības un pārvaldības uzlabošanai) novērtējums liecina, ka atbalsts uzskatāms par efektīvu, bet patlaban trūkst strukturētas un izsekojamas vispārējo un īpašo mērķu un integrēto risku hierarhijas. Sākot ar 2013. gadu, trīs valstīs novērtējums par SIGMA kļūs par pamatu efektīvākam politikas dialogam, par instrumentu IPA valsts un reģionālā finansējuma informācijas sniegšanai un valsts reformu plānu izstrādei. Pamatojoties uz novērtējumiem, Komisija savā priekšlikumā par jauno IPA II programmu centīsies veikt nepieciešamos pielāgojumus, lai nodrošinātu nepārtrauktību un pāreju no pašreizējās IPA un piemērotu vienkāršotus un saskaņotus noteikumus visās Komisijas struktūrvienībās, un veicinātu saņēmēju piekļuvi finansējumam. Efektivitātes un lietderības uzlabošanai palīdzība būs vairāk orientēta uz rezultātiem, elastīgāka un izstrādāta atbilstīgi konkrētām vajadzībām. Tiek nodrošināta labāka sasaiste starp finanšu sadarbības īstenošanu un noteikto politikas mērķu sasniegšanu. Veicot plānošanu 2014.–2020. gadam, tiek ierosināti būtiskāki darbības rezultātu rādītāji. 4. Secinājumi Novērtējumu rezultāti norāda, ka saistībā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu ir jāveic vienkāršošana, jānosaka precīzāki mērķi, kopēju rādītāju un darbības rezultātu sistēma ar skaidriem stūrakmeņiem un mērķiem. Komisija to ņēmusi vērā, sagatavojot priekšlikumus par jauno programmu paaudzi saskaņā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu, un aicina Eiropas Parlamentu un Padomi saglabāt uzsvaru uz leģislatīviem priekšlikumiem nākamajā daudzgadu finanšu shēmā, lai nodrošinātu, ka process nākamajam finanšu periodam ir pārvaldāms, mērķtiecīgs un novērtējams. Komisija izstrādā pamatīgāku, sistemātiskāku un mērķtiecīgāku pārskatu sniegšanu par progresu un darbības rezultātiem, kuras pamatā būs Parlamenta un Padomes noteiktā uzraudzības, novērtēšanas un pārskatu sniegšanas sistēma nākamajai daudzgadu finanšu shēmai. Komisija iesniegs jauno sistēmu 2014. gadā. Līdz tam laikam tā devusi rīkojumu saviem dienestiem stiprināt un racionalizēt pārskatu sniegšanu par progresu un darbības rezultātu mērījumiem, lai tie kalpotu par pamatu visiem turpmākajiem gada darbības pārskatiem un turpmākiem ziņojumiem. Šā gada ziņojumā sniegts priekšstats par vispārējo progresu virzībā uz ES programmu mērķu sasniegšanu, kuri veicina stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktos mērķus, kaut gan rezultātus dažreiz negatīvi ietekmē ekonomikas lejupslīde. Finansējums nodrošināja ievērojamu sviras efektu, īpaši uz inovāciju darbības rezultātiem, un ievērojams progress tika panākts, izveidojot efektīvu iekšējo tirgu transporta jomā un enerģētikas tirgus integrēšanā. Kaut gan novērtējumos tika apliecināts progress, vēl ir daudz darāmā. Eiropas Sociālais fonds (ESF), Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) un Kohēzija fonds ir pierādījuši, ka tie ir elastīgi, reaģējot uz situācijas pasliktināšanos. ESF ieguldījums piekļuvē nodarbinātībai ir apstiprināts, tomēr pastāv nenoteiktība par rezultātu ilgtspējību. ES finansējuma loma tiek apliecināta tādējādi, ka daudzās dalībvalstīs tiek uzturēti valsts ieguldījumi, lai nodrošinātu nodarbinātību, izaugsmi un ieguldījumu stratēģijas, samazinātu spiedienu uz valstu budžetiem, tostarp ievērojami palielinātu līdzfinansējuma līmeni deviņām dalībvalstīm. [1] Citi pielikumā sniegtie novērtējumi galvenokārt attiecas uz regulējošām un saziņas, informācijas un koordinācijas darbībām un ES iestāžu iekšējiem administratīviem procesiem. [2] Eiropas Parlamenta lēmums par Eiropas Savienības 2011. gada finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu; P7 TA-PROV(2013)0122. [3] COM(2013) 334 final. [4] Visi ziņojumā norādītie skaitļi par programmu izdevumiem attiecas uz 2012. gadu. [5] Novērtējums par dalībvalstu politikām, lai veicinātu MVU piekļuvi finansējumam, un novērtējums par ES komerceņģeļu tirgu un politikām. [6] Priekšlikums COM(2011) 834 galīgā redakcija. [7] Skatīt Mobilitātes un transporta (MOVE) ĢD gada darbības pārskatu, kas pieejams vietnē http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/ [8] Skatīt vietnē https://ec.europa.eu/digital-agenda/en/scoreboard. [9] Pētījums par kopīgo tehnoloģiju iniciatīvu ARTEMIS un ENIAC nākotnes ietekmi. ARTEMIS rūpniecības asociācija ir iegulto sistēmu Eiropas dalībnieku asociācija. Tajā ir pārstāvēta pētniecības joma, tostarp rūpniecība, universitātes un pētniecības institūti ARTEMIS kopuzņēmumā. ENIAC kopuzņēmums ir publiskā un privātā partnerība, kas koncentrējas uz nanoelektroniku un kurā ir apvienoti ENIAC biedri/asociētās valstis, Eiropas Komisija un AENEAS (asociācija, kura pārstāv Eiropas pētniecības un attīstības jomas dalībniekus). [10] COM (2011) 783 galīgā redakcija. [11] Projektiem, kurus pārvalda Pētniecības un inovācijas ĢD un Pētniecības izpildaģentūra. [12] Skatīt Izglītības un kultūras ĢD gada darbības pārskatu vietnē http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/ [13] Programmas darbību dalībnieku aizpildītās novērtējuma formas. [14] Avots: 2011. gada pārskats: rezultātu mērījumi. [15] Avots: ikmēneša ziņojums par CCN/CSI projektu. [16] PVN informācijas apmaiņas sistēma (VIES), Jaunā datorizētā tranzītsistēma (NCTS), Tiešsaistes muitas tarifu datubāze (TARIC) [17] Padomes Regula (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem un Kohēzijas fondu. [18] Izriet no COM(2013) 210 final „Kohēzijas politika: 2013. gada stratēģiskais ziņojums par programmu īstenošanu 2007.–2013. gadā”, kurā tiek analizēti 27 valstu stratēģiskie ziņojumi, kurus dalībvalstis iesniegušas 2012. gadā, norādot apkopotu informāciju par to, kā to programmas veicinājušas kohēzijas politikas mērķu sasniegšanu, kā arī dalībvalstu jaunākajiem ikgadējiem ziņojumiem par īstenošanu saistībā ar 2011. gadu, valstu ziņojumiem par ekspertu novērtējuma tīklu un Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD veiktajiem novērtējumiem. [19] Skatīt vietnē http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/pdf/eval2007/expert_innovation/ 2011_synthesis_national_reports.pdf [20] Ex-post novērtējums par ERAF un Kohēzijas fonda līdzfinansētiem projektiem 1994.–1999. gadā, ex post novērtējums par Kohēzijas fondu 2000.–2006. gadā un Jaspers novērtējums. [21] Īpašais ziņojums Nr. 14/2011, 1/2012, 7/2012, 8/2012, 9/2012, 11/2012, 14/2011 un 16/2012. [22] COM(2012) 737 galīgā redakcija. [23] Īpašais ziņojums koncentrēts uz tādiem pasākumiem kā „izaršana” un „vīna dārzu pārstrukturēšana un konvertēšana”, kas veido divas lielākās izdevumu jomas. [24] Skatīt Komunikācijas (COMM) ĢD gada darbības pārskatu vietnē http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/ [25] Skatīt Izglītības un kultūras (EAC) ĢD gada darbības pārskatu vietnē http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/