EIROPAS KOMISIJA Briselē, 11.6.2018 COM(2018) 452 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par kopējās zivsaimniecības politikas īstenošanas stāvokli un apspriešanos par zvejas iespējām 2019. gadam

{SWD(2018) 329 final}



par kopējās zivsaimniecības politikas īstenošanas stāvokli un apspriešanos par zvejas iespējām 2019.gadam 1.1. Ievads Šis paziņojums sniedz pārskatu par pašreizējo kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) īstenošanas stāvokli. Turpmākajās lappusēs stāstīts par to, kas paveikts virzībā uz Fmsy (zvejas izraisītā zivju mirstība, kas ienes maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu), apskatītas krājumu stāvokļa izmaiņas, centieni mainīt stāvokli Vidusjūrā un Melnajā jūrā, ES flotes stāvoklis, pārvaldības jomā paveiktais, izkraušanas pienākuma pakāpeniskā ieviešana un KZP ārējā dimensija. Izklāstīti arī principi, kurus paredzēts likt pamatā Komisijas priekšlikumiem par zvejas iespējām 2019. gadam. Dalībvalstis, konsultatīvās padomes (KP), citas ieinteresētās personas un plaša sabiedrība var izteikt savus ierosinājumus par šiem politikas virzieniem. KZP paredz, ka attiecīgos krājumus ietekmējošā zvejas noslodze iespējami drīz, bet ne vēlāk kā līdz 2020. gadam būtu jāsalāgo ar mērķi atjaunot un uzturēt krājumus tādā līmenī, kas spēj nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). Šā mērķa sasniegšana palīdzēs sasniegt arī labu vidisko stāvokli Eiropas jūrās (tas jāpaveic līdz 2020. gadam) un līdz minimumam samazināt zvejas darbību negatīvo ietekmi uz jūras ekosistēmām. 2.KZP īstenošanas sekmes KZP īstenošanas sekmes joprojām ir visai labas. ØVirzība uz Fmsy mērķa sasniegšanu. ICES apgabalā zvejas noslodze uzrāda vispārēju lejupejošu tendenci, un attiecīgais rādītājs (F/Fmsy) tagad stabili turas vieninieka tuvumā, bet tas nozīmē, ka vidējais izmantošanas līmenis visos krājumos ir tuvs Fmsy. To gadījumu skaits, kuros kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) noteikta saskaņā ar Fmsy, 2018. gadā no 44 ir pieaudzis līdz 53, un tie ir 69 % no ICES apgabalā ar Fmsy novērtētajām KPN. ØKrājumu atjaunošanās. Kopš 2013. gada nārsta bara biomasa ICES apgabalā ir turpinājusi augt, un 2016. gadā tā bija vidēji par 39 % lielāka nekā 2003. gadā, bet ārpus drošām bioloģiskām robežām esošo krājumu proporcija no 65 % 2003. gadā ir samazinājusies līdz aptuveni 30 % 2016. gadā. ØKrājumu stāvokļa uzlabošanās Vidusjūrā un Melnajā jūrā. Kaut arī stāvoklis Vidusjūrā un Melnajā jūrā joprojām ir ļoti satraucošs, tiek sperti plati soļi ceļā uz pārzvejas apkarošanu visos līmeņos. ØKopējā sociālekonomiskā veikuma palielināšanās. ES flotes ekonomiskais veikums turpina uzlaboties: 2016. gadā neto peļņa bija 1,3 miljardi EUR. ØSekmīgāka zvejas kapacitātes un zvejas iespēju līdzsvarošana. ES flotes kapacitāte ir turpinājusi samazināties. Patlaban tilpības kapacitāte ir gandrīz par 20 %, bet dzinēja jaudas kapacitāte – vairāk nekā par 13 % mazāka nekā tās maksimālais apjoms. ØDaudzgadu plānu (DGP) pieņemšanas virzība. Kopš stājies spēkā Baltijas jūras DGP un panākta vienošanās par Ziemeļjūras DGP, Komisija ir ierosinājusi divus jaunus DGP: par bentiskajiem krājumiem Vidusjūras rietumdaļā un par bentiskajiem krājumiem rietumu ūdeņos. Turpinās arī darbs pie pagājušajā gadā ierosinātā Adrijas jūras DGP. ØIzkraušanas pienākuma pakāpeniskā ieviešana. 2019. gada 1. janvārī izkraušanas pienākums stāsies spēkā visām sugām, kurām piemēro nozvejas limitus, un Vidusjūrā – arī sugām, kurām piemēro minimālo saglabāšanas references izmēru. Komisija kopīgi ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām strādā, lai atvieglotu izkraušanas pienākuma pilnīgu ieviešanu. ØES zvejniecību pārvaldības principu popularizēšana starptautiskā līmenī. Kā rāda iepriekšējās, ES rīkotās konferences “Mūsu okeāns” panākumi, ES ir galvenā ilgtspējīgas zvejniecības aizstāve un īstenotāja starptautiskā līmenī. 2.1.FMSY sasniegšanas sekmes Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) ir aprēķinājusi zvejas noslodzes (F/Fmsy) tendences.

Saskaņā ar ZZTEK informāciju ICES apgabalā zvejas izraisītā zivju mirstība pastāvīgi samazinās un attiecīgā [zvejas noslodzes] rādītāja vērtība 2016. gadā bija tuva vieniniekam (salīdzinājumam: 2003. gadā tā bija 1,5), bet tas nozīmē, ka vidējais izmantošanas līmenis visos krājumos ir tuvs FMSY. Vidusjūrā un Melnajā jūrā F/FMSY tendenču mediāna ir mainījusies maz un 2003.–2015. gadā tā aizvien ir aptuveni 2,3 bez tendences samazināties. Fmsy vai nedaudz zemākā līmenī ierosināto KPN skaits 2018. gadam ICES apgabalā saskaņā ar Komisijas priekšlikumu bija 76 (visi krājumi, par kuriem pieejams Fmsy ieteikums). Padome noteica 53 Fmsy atbilstošas KPN: 29 no tām rietumu ūdeņos (un vienu dziļjūras zivju krājumam), 17 – Ziemeļjūrā un 7 – Baltijas jūrā. Daudzuma izteiksmē: -Baltijas jūras KPN ir noteiktas, pamatojoties uz Baltijas jūras DGP. 95 % paredzamo nozveju ir pamatotas ar Fmsy līmenī noteiktām KPN, bet 4 % – ar piesardzīgām KPN. -Ziemeļjūrā, Skagerakā un Kategatā attiecībā uz krājumiem, par kuriem ir pieejams Fmsy novērtējums un kurus ES pārvalda viena pati, 99,7 % paredzamo izkrāvumu ir pamatoti ar Fmsy līmenī noteiktām KPN. -Ziemeļrietumu un dienvidrietumu ūdeņos attiecībā uz krājumiem, par kuriem ir pieejams Fmsy novērtējums un kurus ES pārvalda viena pati, šie skaitļi ir attiecīgi 94 % un 90 %. Turklāt Padome pirmo reizi ir piekritusi uz trijiem mēnešiem slēgt zuša zvejniecības, lai šādi aizsargātu nārstojošās zivis. Komisija un dalībvalstis paudušas arī politisku apņemšanos stiprināt Zušu regulas īstenošanu un izvērtēt tās iedarbīgumu. Dziļjūras zivju krājumu zvejas iespējas 2017. un 2018. gadam tika noteiktas 2016. gada novembrī, un to proporcija visos ES izkrāvumos ir mazāka par 1 %. Par dziļjūras zivju krājumiem pieejamie dati vai novērtējumi ir nepilnīgi; vienīgais izņēmums ir strupdeguna garaste ziemeļrietumu ūdeņos, un šā krājuma KPN ir noteikta Fmsy līmenī. Attiecībā uz krājumiem, kas ir piekrastes valstu apspriešanās priekšmets, Fmsy ieteikums pieejams par 10 krājumiem, bet no tiem tikai vienam KPN ir noteikta Fmsy līmenī; šis krājums ir Ziemeļatlantijas siļķe, kurai atbilstošā proporcija visos piekrastes valstu KPN izkrāvumos ir 4 %. Tāpēc kopumā piekrastes valstu krājumu gadījumā sasniegt Fmsy līmeni līdz 2020. gadam nebūs vienkārši. Vidusjūrā no 47 krājumiem tikai aptuveni 13 % (6 krājumi) nav pārzvejoti: tie ir jūras barbe 10. ģeogrāfiskajā apakšapgabalā jeb ĢAA (Tirēnu jūras dienviddaļa), 17.–18. ĢAA (Adrijas jūra) un 22. ĢAA (Egejas jūra); anšovs 22. ĢAA (Egejas jūra); sārtā dziļūdens garnele 9. ĢAA (Ligūrijas jūra un Tirēnu jūras ziemeļdaļa) un sēpija 17. ĢAA (Adrijas jūras ziemeļdaļa). Melnajā jūrā 5 no 6 novērtētajiem krājumiem joprojām tiek pārzvejoti; izņēmums ir brētliņa. Lai līdz 2020. gadam šajos jūras ūdeņos varētu sasniegt Fmsy mērķi, ir jārīkojas aktīvāk nekā līdz šim, un vajadzīgā rīcība ir sīkāk aprakstīta 2.3. punktā.

2.2.Biomasas tendences ZZTEK ir aprēķinājusi arī nārsta bara biomasas izmaiņas kopš 2003. gada. ICES apgabalā šajā laikposmā nārsta bara biomasa caurmērā ir augusi, un 2016. gadā tā bija vidēji par 39 % lielāka nekā 2003. gadā. Pieaug arī drošās bioloģiskās robežās esošo krājumu proporcija. Sagaidāms, ka 2018. gadā 81 % zvejas iespēju būs par krājumiem, kuri ir drošās bioloģiskās robežās, 11 % – par krājumiem, kuri ir ārpus drošām bioloģiskām robežām, un 8 % – par krājumiem, kuriem noteikta piesardzīga KPN, jo nav zināms, vai tie atrodas bioloģiski drošās robežās. Vidusjūrā un Melnajā jūrā nārsta bara biomasa kopš 2003. gada nav būtiski mainījusies. Tomēr lielās stāvokļa nenoteiktības dēļ šī informācija nebūtu jāuzskata par uzticamu. 2.3.Konkrēta rīcība attiecībā uz Vidusjūru un Melno jūru Eiropas Komisija gan ES līmenī, gan attiecībās ar starptautiskajiem partneriem ir izlēmīgi rīkojusies, lai novērstu pārzveju Vidusjūrā un Melnajā jūrā. ES līmenī viena no Komisijas prioritātēm ir turpināt Vidusjūras regulas satvarā pieņemto nacionālo pārvaldības plānu saskaņošanu ar KZP. 2017. gadā tika pārskatīti un atbilstoši ZZTEK ieteikumiem atjaunināti pieci nacionālie pārvaldības plāni. To vidū ir plāni par laivas velkamo vadu, no krasta velkamo vadu, “gangui” tipa traļu un mazo riņķvadu zvejniecībām Horvātijā, Francijā, Grieķijā un Spānijā. 2018. gadā šis process paātrināsies. Prioritāra šajos jūras baseinos ir arī labāka noteikumu izpildes panākšana un kontrole. 2017. gadā Komisija attiecībā uz Vidusjūru paplašināja īpašās kontroles un inspekcijas programmas (SCIP) tvērumu, kurā tagad ietilpst arī heks un sārtā dziļūdens garnele Sicīlijas šaurumā. Ievērojami pieaudzis Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūras koordinēto kopīgo darbību skaits. Par ES DGP sekmēm sk. 2.5.1. punktu. Starptautiskā līmenī Komisijas mērķis ir Maltas MedFish4Ever deklarācijā ietvertās politiskās saistības pārvērst konkrētā rīcībā. Vidusjūras un Melnās jūras Vispārējā zivsaimniecības komisijā (GFCM) 2017. gadā tika pieņemti svarīgi ES ierosināti pasākumi:

-DGP par akmeņpleksti Melnajā jūrā, -reģionālais rīcības plāns cīņai pret nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju (NNN zveja), -starptautiska kopīga inspekcijas un pārraudzības sistēma Sicīlijas šauruma ūdeņos, kuri nav valstu jurisdikcijā, -reģionālais adaptīvās pārvaldības plāns par Vidusjūrā augošo sarkano koraļļu izmantošanu un -zvejai ierobežota apgabala izveide Jabukas / Pomo ieplakā Adrijas jūrā. Nozīmīgs pagrieziena punkts 2018. gadā būs Melnās jūras piekrastes valstu pieņemtā Sofijas deklarācija, kas ir 2016. gadā apstiprinātās Bukarestes deklarācijas turpinājuma pasākums. Komisija turklāt centīsies panākt vienošanos par reģionālu zuša pārvaldības plānu un par saglabāšanas pasākumiem attiecībā uz bentiskajām zvejniecībām Vidusjūras centrālaustrumu daļā, galvenajām komerciālajām sugām, piemēram, Japānas rapanu, kā arī mazajām pelaģiskajām sugām Adrijas jūrā, jo ES DGP šajā jomā nav. Sācis atmaksāties arī ES darbs Starptautiskajā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijā (ICCAT): ziņotais lielais zilās tunzivs biomasas apjoms Atlantijas okeāna austrumdaļā un Vidusjūrā ir ļāvis atbilstoši zinātniskajam ieteikumam palielināt 2018.–2020. gadam noteiktās KPN. Turklāt tas ir pavēris ceļu jaunai pārvaldības struktūrai, kurā [krājumu] atjaunošanas plānu nomaina pārvaldības plāns un mazapjoma zvejniecībās tiek atkal atļauts zvejot, vienlaikus saglabājot stingru kontroli. Nesen pieņemtais zobenzivs Vidusjūras krājuma atjaunošanas plāns 2017. gadā nosaka 10 500 tonnu lielu KPN, kuras apjoms laikposmā līdz 2022. gadam lineāri samazinās par 3 % gadā. Turklāt 2017. gadā ICCAT iesaldēja to kuģu zvejas kapacitāti, kas Vidusjūrā zvejo garspuru tunzivi. 2.4.ES flotes stāvoklis ES flotes kapacitāte turpina samazināties. 2017. gada decembrī ES flotes reģistrā bija 82 912 kuģi ar kopējo kapacitāti 1 487 983 GT bruto tilpības un 5 763 933 kW kilovatu izteiksmē. Tas ir attiecīgi par 1,45 %, 9,59 % un 6,54 % mazāk nekā iepriekšējā gadā. Tomēr vairāki flotes segmenti nav līdzsvarā ar to zvejas iespējām. ES flotes ekonomiskais veikums aizvien uzlabojas: 2016. gadā neto peļņa bija 1,3 miljardi EUR. ES flote izkrāva aptuveni 5 miljonus tonnu zvejas un jūras produktu ar paziņoto izkrāvuma vērtību 7,7 miljardi EUR. ES flotes, izņemot Grieķiju, radītā bruto pievienotā vērtība un bruto peļņa (abas – izņemot subsīdijas) bija attiecīgi 4,5 miljardi un 2,1 miljards EUR. Neto peļņas daļa bija 17 %: ievērojami vairāk nekā 2015. gadā (11 %). Arī 2017. un 2018. gada prognozes sola labus ekonomiskos rezultātus. Sociālās ilgtspējas ziņā kopējā nodarbinātība ES flotē, mērot ar pilnslodzes ekvivalentu (FTE), kopš 2008. gada samazinājusies vidēji par 1,3 % gadā; daļēji tas ir tāpēc, ka sarukusi ES flotes kapacitāte. Tomēr vidējā samaksa par FTE ir palielinājusies caurmērā par 2,7 % gadā. Gada vidējā alga uz FTE ir 24 800 EUR. Svarīgs notikums darba nosacījumu uzlabošanai ES flotē ir tas, ka pēc ES sociālo partneru savstarpējas vienošanās Savienības tiesībās sekmīgi transponēta Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) Konvencija par darbu zvejniecībā (C188). Ar šo konvenciju izveido vienotu un saskaņotu instrumentu, kas uzlabo dzīves un darba apstākļus uz zvejas kuģiem. Tomēr tikai dažas dalībvalstis ir ratificējušas starptautiskās konvencijas par zvejniecību, un šo standartu transponēšana Savienības tiesībās joprojām nav pabeigta. Pienācīgu nodarbinātības, veselības un drošības apstākļu nodrošināšana uz zvejas kuģiem ir svarīgs Komisijas darba kārtības jautājums.

2.5.Pārvaldība 2.5.1.Virzība DGP jomā DGP pieņemšana par Ziemeļjūras bentisko sugu krājumiem ir svarīgs notikums, kas ilgtermiņā palīdzēs nodrošināt zvejniecību ilgtspēju. Šis ir otrais pieņemtais DGP: pirmais bija Baltijas jūras DGP 2016. gadā. Attiecībā uz Komisijas 2017. gadā ierosināto Adrijas jūras DGP par sardīni un anšovu vēl nav panākta vienošanās starp Eiropas Parlamentu un Padomi, un šā plāna drīzas pieņemšanas izredzes ir niecīgas. Komisija cieši sadarbojas ar visām iesaistītajām pusēm, lai atvieglotu diskusijas un varētu pēc iespējas drīzāk ieviest pasākumus šo kritiskā stāvoklī esošo krājumu aizsardzībai. 2018. gada martā Komisija ierosināja divus jaunus DGP: vienu par zvejniecībām, kas izmanto bentiskos krājumus Vidusjūras rietumdaļā, un otru par bentiskajām sugām rietumu ūdeņos. Ir svarīgi vienoties par šiem priekšlikumiem: tas vajadzīgs, lai sasniegtu Fmsy un pilnībā īstenotu izkraušanas pienākumu. 2.5.2.Reģionalizācija un ieinteresēto personu iesaistīšana Ar KZP 2013. gada reformu ir ieviesta reģionalizācija: kad to piemēro, attiecīgās dalībvalstis var iesniegt kopīgus ieteikumus par Komisijas deleģēto aktu pieņemšanu. Arī jaunās paaudzes DGP ietver noteikumus par reģionalizāciju, un tas ļauj dalībvalstīm un ieinteresētajām personām sadarboties tādu pārvaldības pasākumu izstrādē, kas ir īpaši piemēroti konkrētajiem jūras baseiniem. Reģionalizācijai ir bijusi liela nozīme pakāpeniskajā izkraušanas pienākuma ieviešanā. Kopīgie ieteikumi par KZP [regulas] 11. pantā paredzētajiem saglabāšanas pasākumiem Natura 2000 un citās aizsargājamās teritorijās turpretim izmantoti mazāk un aptver tikai dažus Ziemeļjūras un Baltijas jūras apgabalus. Lai palīdzētu Vidusjūras reģiona dalībvalstīm labāk izprast priekšrocības, ko sniedz KZP paredzēto saglabāšanas pasākumu ieviešana, [Horvātijas pilsētā] Zadarā 2017. gada oktobrī notika īpašs darbseminārs par šo tematu, kura sakarībā dalībvalstīm un ieinteresētajām personām būtu jādara vairāk. Lai šo darbu atvieglotu, Komisija izdos vadlīnijas par deleģēto aktu veidošanu saskaņā ar KZP [regulas] 11. pantu. Komisija šogad jau ziņojusi par to, kā notiek saskaņā ar KZP deleģēto pilnvaru īstenošana. Reģionalizācija turklāt nostiprinājusi konsultatīvo padomju (KP) lomu, un KP ir galvenās ieinteresēto personu organizācijas, kas izveidotas saskaņā ar KZP. Kad dalībvalstis gatavo kopīgos ieteikumus, tām ir pienākums apspriesties ar KP. Rezultātā KP sniegto ieteikumu skaits turpina pieaugt: 2016. gadā tādu bija 56, bet 2017. gadā – jau 64. KP zinātība ir būtisks elements sekmīgā KZP īstenošanā. Kad Komisija un dalībvalstis esošo ES noteikumu satvarā cenšas novērst vai vismaz mīkstināt t. s. kritisko sugu radīto [bloķējošo] ietekmi, tās pamatojas uz KP veikto analīzi. KP var izstrādāt arī ilgtspējīgas pārvaldības stratēģijas, piemēram, tādas kā abas jūrasmēles pārvaldības stratēģijas (Biskajas līcim un Lamanša austrumdaļai), kuru ietekmē zvejniecības pieskaņojās Fmsy un iznākumā palielinājās zvejniekiem pieejamās kvotas. 2.6.Izkraušanas pienākums 2018. gadā turpinājās izkraušanas pienākuma pakāpeniskā ieviešana. Pelaģiskajām zvejniecībām un zvejniecībām Baltijas jūrā un Melnajā jūrā izkraušanas pienākumu jau tagad piemēro pilnībā. Izkraušanas pienākuma aptverto krājumu proporcija bentiskajās zvejniecībās kopš pagājušā gada no 35 % ir pieaugusi līdz kopumā 44 %: konkrēti tas atbilst 34 % Ziemeļjūrā, 51 % ziemeļrietumu ūdeņos un 65 % dienvidrietumu ūdeņos. Vidusjūrā izkraušanas pienākums patlaban ir piemērojams aptuveni 66 % kopējo izkrāvumu. Šis rādītājs aptver 94 % mazo pelaģisko sugu, 24 % bentisko sugu un 71 % divvākgliemju sugu. Melnajā jūrā kopš 2017. gada izkraušanas pienākumu piemēro visu to sugu nozvejām, uz kurām attiecas KPN, t. i., brētliņai un akmeņplekstei.

Saskaņā ar pamatregulu no 2019. gada 1. janvāra izkraušanas pienākums attieksies uz visu to sugu nozvejām, kurām piemēro nozvejas limitus, un Vidusjūrā – arī uz to sugu nozvejām, kurām piemēro minimālo saglabāšanas references izmēru. Lai veicinātu izkraušanas pienākuma pilnīgu un savlaicīgu īstenošanu, būtu pilnībā jāizmanto visas KZP paredzētās elastīguma iespējas. Saskaņā ar pieejamo informāciju līdz šim nav bijušas ar kritiskajām sugām saistītas bloķējošas situācijas, kuras būtu radījis izkraušanas pienākums. Tomēr Fmsy mērķa sasniegšana līdz 2020. gadam vienlaikus ar pilnīgu izkraušanas pienākuma piemērošanu ir un paliek sarežģīts uzdevums, tāpēc dalībvalstis un KP tiek mudinātas turpināt darbu, lai identificētu gadījumus, kad sistēmā zivju ir pietiekami daudz, lai bloķējošo ietekmi novērstu ar apmaiņas palīdzību. Dalībvalstīm būtu arī jāapsver, vai ir iespējams uzlabot savus iekšējos noteikumus. Izkraušanas pienākuma īstenošanas atbalstam joprojām pārāk maz tiek izmantots Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds – ar izkraušanas pienākumu saistītiem konkrētiem pasākumiem mērķiezīmēti tikai 49 miljoni EUR. Komisija ir pilnībā gatava kopīgi ar dalībvalstīm un KP strādāt pie tā, lai atvieglotu izkraušanas pienākuma izpildi. Viens no šādas gatavības pierādījumiem ir nesenais KZP [regulas] 15. panta 6. punkta grozījums, kas ļauj izmetumu plānu termiņu pagarināt uz vēl vienu trīsgadu laikposmu. Eiropas Parlamentam un Padomei šis papildu laiks būtu jāizmanto, lai panāktu vienošanos par Komisijas nesen ierosinātajiem DGP, jo tie ir noderīgs instruments, kas palīdz risināt potenciālas ar kritiskajām sugām saistītas situācijas. Komisija, pamatodamās uz dalībvalstu iesniegtiem konkrētiem piemēriem, turpinās palīdzēt esošo ES noteikumu satvarā meklēt iespējas, kā rīkoties ar kritiskajām sugām saistītās situācijās. Attiecībā uz noteikumu izpildes panākšanu un kontroli kļūst arvien skaidrāks, ka tradicionālie kontroles līdzekļi, piemēram, inspekcijas jūrā un novērošana no gaisa, ir mazāk efektīvi nekā nepārtrauktas attālās elektroniskās uzraudzības tehnoloģijas (REM), piemēram, videonovērošanas sistēma (CCTV) komplektā ar sensoriem. Tā kā reģionāla līmeņa vienošanās pagaidām nav un lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, Komisija ar dalībvalstīm un EFCA nesen uzsāka pārrunas, lai šo jautājumu risinātu saskaņā ar Kontroles regulu pieņemtās īpašās kontroles un inspekcijas programmas (SCIP) satvarā. 2.7.Plašāks konteksts: okeānu starptautiskā pārvaldība un 2017. gada konference “Mūsu okeāns” Ceturtā konference “Mūsu okeāns”, kuru 2017. gadā rīkoja ES, noslēdzās ar lieliem panākumiem: 433 reālām saistībām, kas izpaudās kā apņemšanās piešķirt 7,2 miljardus EUR lielus finanšu līdzekļus un noteikt vēl 2,5 miljonus km2 aizsargājamo jūras teritoriju. Saskaņā ar kopīgo paziņojumu par okeānu starptautisko pārvaldību Komisijas turpmākais darbs starptautiskā līmenī galvenokārt būs par to, lai: -ar reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) starpniecību ārpussavienības ūdeņos aktīvi veicinātu pārvaldības pieeju, kas vērsta uz zvejniecību ilgtspējīgumu, -atbalstītu labāku koordināciju starp RZPO un reģionālajām jūras konvencijām un sadarbību ar pasaules mēroga organizācijām, -ar divpusējo NNN dialogu un darba grupu starpniecību apkarotu NNN zveju un stiprinātu okeāna resursu pārvaldības ilgtspējīgumu. Svarīgi šīs jomas notikumi ir Ostas valsts pasākumu nolīguma (PSMA) stāšanās spēkā 2016. gada jūnijā, Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) brīvprātīgo vadlīniju pieņemšana nozvejas dokumentēšanas shēmu jautājumā 2017. gada jūlijā un FAO Globālā zvejas kuģu, transporta saldētājkuģu un apgādes kuģu reģistra pirmās darba versijas laišana klajā 2017. gada aprīlī, -novērstu starptautiskās sistēmas nepilnības. Liels sasniegums šajā jomā ir starptautiskas vienošanās panākšana par neregulētas komerciālās zvejas neveikšanu atklātās jūras ūdeņos Arktikā, -izmantojot ES finansētas atbalsta programmas, kopīgi ar reģionāliem subjektiem un Klusā okeāna, Rietumāfrikas un Indijas okeāna reģiona valstīm attīstītu ilgtspējīgu zvejniecību un akvakultūru un gādātu par nozares spēju veidošanu. 2017. gadā tika pieņemtas divas jaunas reģionālās programmas: PESCAO (Rietumāfrikai) un PEUMP (Klusā okeāna reģionam),

-ar ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (IZPN) palīdzību uzlabotu zvejniecības sektora pārvaldību un vietējo zvejniecību attīstības ilgtspējīgumu. 2017. gada 12.decembrī spēkā stājās jaunā regula par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību; regulas mērķis ir nostiprināt ES kā galvenā globālā rīcībspēka lomu zvejniecībā, okeānu pārvaldībā un cīņā pret NNN zveju. 3.Priekšlikumi par 2019. gada KPN KPN noteikšanu 2019. gadam ietekmēs trīs pamatfaktori: Fmsy 2020. gada mērķis, kura izpildes termiņš strauji tuvojas, izkraušanas pienākuma pilnīga īstenošana no 2019. gada un zvejas iespējas, kuru pamatā ir Baltijas jūras un Ziemeļjūras DGP. Visi šie trīs faktori ir vienlīdz svarīgi kā ieinteresētajām personām, tā dalībvalstīm, un KPN noteikšanā tie jāņem vērā, lai nodrošinātu saskaņotību. 3.1.2019. gada zvejas iespēju priekšlikumu vispārējie mērķi Komisijas galvenais mērķis ir ievērojami pietuvināties Fmsy līmeņa sasniegšanai, jo 2019. gads ir pēdējais gads, kas atlicis līdz Fmsy mērķa izpildes termiņam – 2020. gadam. Kā minēts iepriekš, Savienība visai sekmīgi strādājusi ar krājumiem, par kuriem ir pieejams Fmsy novērtējums un kurus Savienība pārvalda viena pati. Tomēr nodrošināt, lai visas KPN vienmēr būtu saskaņā ar Fmsy, ir sarežģīti. Gan bioloģisku, gan sociāekonomisku iemeslu dēļ var būt tā, ka visus krājumus vienlaicīgi apzvejot Fmsy līmenī nav iespējams. Tāpēc koncentrēšanās uz KZP noteiktā Fmsy mērķa sasniegšanu ir nepārtraukts darbs. 3.2.Kā sasniegt mūsu mērķus – ceļš no zinātnes līdz sarunām par zvejas iespējām Komisijas sagatavoto zvejas iespēju priekšlikumu pamatā būs Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) zinātniskais ieteikums, kuru iesniedz pa daļām. Savos sākotnējos priekšlikumos Komisija plāno aptvert pēc iespējas vairāk krājumu. Īpašs ir gadījums ar priekšlikumu par Ziemeļjūras un Atlantijas okeāna krājumiem – tam atbilstošais zinātniskais ieteikums nāk gatavs vēlu (oktobrī–decembrī), un tāpēc zvejas iespējas krājumiem, par kuriem zinātniskais ieteikums kļūst pieejams vēlāk, arī turpmāk priekšlikumā tiks ierakstītas vēlāk: vietā, ko apzīmē ar norādi pro memoria. Procesam raksturīga ir apspriešanās ar ieinteresētajām personām, kurai ir izšķiroša nozīme. Komisija aicina dalībvalstis un ieinteresētās personas darbu sākt iespējami drīz, t. i., jau pirms Komisijas priekšlikumiem, un šajā darbā pamatoties uz ICES ieteikumu – tas ir publiski pieejams. Ieinteresētajām personām tad būs iespēja – ar attiecīgo KP starpniecību – dot Komisijai ieteikumus par zvejas iespējām un apmainīties viedokļiem ar dalībvalstīm. Ieinteresētajām personām šajā posmā būtu jāņem vērā arī ICES ieteikumu sociālekonomiskā ietekme. Komisija savus priekšlikumus sagatavos, ņemot vērā iepriekš minēto apspriešanos. Kopumā būs četri priekšlikumi – par Baltijas jūru (septembrī), par dziļūdens krājumiem (septembrī), par Atlantijas okeānu un Ziemeļjūru (novembrī) un par Melno jūru (novembrī) –, un tos apspriedīs trijās atsevišķās Padomes sanāksmēs.

Komisija priekšlikumus izskaidros un ar dalībvalstīm apspriedīs gan pirms attiecīgās Padomes sanāksmes, gan tās gaitā. Diskusijas laikā Komisija, pamatodamās uz dalībvalstu iesniegtu rūpīgu ekonomisko analīzi, novērtēs, vai Fmsy atbilstošu izmantošanas rādītāju sasniegšana 2019. gadā varētu būtiski apdraudēt iesaistīto zvejas flotu sociālo un ekonomisko ilgtspēju. Lai diskusija būtu auglīgāka, Komisija aicina dalībvalstis sociālekonomiskos apsvērumus sagatavot laikus, par pamatu izmantot ICES ieteikumu un apspriesties ar ieinteresētajām personām. Lai sociālekonomiskos apsvērumus varētu pienācīgi izvērtēt, dalībvalstīm tie būtu jāiesniedz Komisijai ne vēlāk kā divus mēnešus pirms attiecīgās Padomes sanāksmes. Tā kā KPN priekšlikumus pieņems vēl pirms Apvienotās Karalistes izstāšanās, mainīt lēmumu pieņemšanas procesu 2018. gadā nav paredzēts. Patlaban izstāšanās līguma projekts, par kuru vienošanās sarunvedēju līmenī panākta 2018. gada 19. martā, paredz pārejas periodu, ar kuru saskaņā Padomes lēmumi par 2019. gadam noteiktajām zvejas iespējām uz Apvienoto Karalisti pilnā mērā attieksies visa 2019. gada garumā. Tomēr šie noteikumi kļūs saistoši tikai pēc tam, kad izstāšanās līgumu kā kopumu oficiāli būs apstiprinājusi gan Savienība, gan Apvienotā Karaliste, un, kamēr tas nav noticis, nav arī juridiskas noteiktības par minēto noteikumu īstenošanu. 3.3. Zvejas iespēju noteikšana dažādu veidu krājumiem Zvejas iespējas Baltijas jūras un Ziemeļjūras krājumiem tiks noteiktas saskaņā ar attiecīgajiem DGP, kuros Fmsy mirstība definēta diapazona izteiksmē un tādējādi piedāvāts zināms elastīgums. Komisijas mērķis ir labāk prognozēt šā elastīguma izmantošanas vajadzību, un patlaban tā kopīgi ar ICES strādā pie tā, lai ikgadējā ieteikumā būtu ietverta arī informācija par jauktu sugu zvejniecībām un iekšsugas vai starpsugu dinamiku. Ja šis ieteikums kļūs pieejams savlaicīgi, attiecīgos gadījumos, kad iekšsugas vai starpsugu dinamika vai jauktu sugu zvejniecību stāvoklis to pamato, Komisijas iecere ir KPN ierosināšanā izmantot visu ar DGP noteikto Fmsy vērtību diapazonu. Priekšlikumu izstrādē ir svarīgi ņemt vērā arī to, ka 2019. gada zvejas iespējas tiks ierosinātas apstākļos, kas paredz izkraušanas pienākuma pilnīgu īstenošanu. Iepriekšējos gados Komisija pēc sākotnējā priekšlikuma ierosināja vēl [kvotu] papildinājumus, turpretim no šā gada tā plāno attiecībā uz Baltijas jūru un Ziemeļjūru ierosināt Fmsy diapazonus, kas par izkrāvumiem norādīti ICES ieteikumā, un attiecīgā gadījumā vienlaikus atskaitīt de minimis izņēmumus. Tas pats attieksies uz Atlantijas okeānu. Lai atvieglotu izkraušanas pienākuma pilnīgu īstenošanu 2019. gadā, ir svarīgi izmantot visus pieejamos ietekmes mazināšanas līdzekļus, attiecīgā gadījumā arī ICES ieteikto pieeju jauktu sugu zvejniecībām. Attiecībā uz zinātnisko ieteikumu jānorāda, ka ik pēc dažiem gadiem ICES [īpašā procedūrā] vienojas par [individuālu] krājumu vērtēšanas standartiem. Ja šādu [jaunu] standartu ietekmē 2019. gada un 2018. gada ICES ieteikumi ļoti būtiski atšķirsies, Komisija ir iecerējusi izskatīt katru atsevišķo gadījumu un apsvērt lielas atšķirības ierobežošanu, lai ieteikumu ieviestu, bet mīkstinātu tā ietekmi uz KPN noteikšanu un vienlaikus ievērotu spēkā esošo tiesisko regulējumu. Daži DGP, kas pieņemti pirms 2013. gada, vairs nav saderīgi ar jaunās KZP mērķiem, piemēram, tāpēc, ka tajos nospraustais mērķis ir pārāk pieticīgs. Tieši tāds ir dienvidu heka un Norvēģijas omāra gadījums. Par tiem Komisija plāno ierosināt KPN, ar kurām 2019. gadā sasniegtu Fmsy, un vienlaikus ņemt vērā iespējamus ICES ieteikumus par jauktu sugu zvejniecībām. Attiecībā uz krājumiem, kuru Fmsy novērtējums ir veikts, bet par kuriem jāapspriežas ar ārpusssavienības partneriem (ES un Norvēģijas un piekrastes valstu apspriedes), Komisija turpina censties panākt vienošanos ar tiem un vienlaikus tuvināt Fmsy sasniegšanu. Līdzās krājumiem, par kuriem ir pieejams Fmsy novērtējums, Komisijas priekšlikums aptvers arī dažus krājumus, kuru gadījumā ICES izmantos tendenču prognozēšanas modeļus un kvantitatīvu ieteikumu par nozvejas apjomu sniegs, pamatojoties uz Fmsy aizstājējrādītāju. Attiecībā uz šiem krājumiem Komisija plāno izmantot tādu pašu pieeju kā krājumiem, par kuriem ir pieejams MSY novērtējums. Visbeidzot, par vairākiem krājumiem, kurus izmanto tikai ar piezvejām (piemēram, par t. s. kopīgā paziņojuma krājumiem), Komisija no ICES saņem piesardzīgu ieteikumu. Tas attiecas uz piezvejām, kas gūtas saskaņā ar Baltijas jūras un Ziemeļjūras plānu, un arī uz Atlantijas okeānā gūtajām piezvejām. To KPN apguves rādītāji dažkārt ir zemi; arī to ekonomiskā nozīme ir maza, un informācija par krājuma stāvokli – ierobežota. Ieteicamāko turpmāko pieeju Komisija izvērtēs, ņemot vērā ICES ieteikumu un to, ka šīs piezvejas veido tikai 5 % no KPN izkrāvumiem, un vajadzību novērst ekonomiski nozīmīgu mērķzvejniecību bloķēšanu, ko izraisa t. s. kritiskās sugas. Attiecībā uz zuti – šis krājums ir kritiskā stāvoklī – Komisija plāno savā priekšlikumā par zvejas iespējām Atlantijas okeānā un Ziemeļjūrā iekļaut ar jaunāko zinātnisko ieteikumu pamatotus atbilstīgus pasākumus visos jūras baseinos. Nākamgad Komisija stāvokli no jauna novērtēs, ņemot vērā Zušu regulas izvērtējumu, dalībvalstu sagatavoto ziņojumu konstatējumus par zušu krājumu pārvaldības plānu īstenošanu un ieviestā zvejas pagaidu aizlieguma rezultātus.