BUDŽETA GROZĪJUMA NR. 5 PROJEKTS 2014. GADA VISPĀRĒJAIS BUDŽETS VISPĀRĒJAIS IEŅĒMUMU KOPSAVILKUMS IZDEVUMU KOPSAVILKUMS PA IEDAĻĀM III iedaļa – Komisija /* COM/2014/0564 final */





BUDŽETA GROZĪJUMA NR. 5 PROJEKTS 2014. GADA VISPĀRĒJAIS BUDŽETS VISPĀRĒJAIS IEŅĒMUMU KOPSAVILKUMS IZDEVUMU KOPSAVILKUMS PA IEDAĻĀM III iedaļa – Komisija Ņemot vērā: – Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 314. pantu saistībā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu, – Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam[1], un jo īpaši tās 41. pantu, – Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam[2], un jo īpaši tās 13. pantu, – Eiropas Savienības 2014. finanšu gada vispārējo budžetu, kas pieņemts 2013. gada 20. novembrī[3], – Budžeta grozījumu Nr. 1/2014[4], kas pieņemts 2014. gada 16. aprīlī, – Budžeta grozījuma Nr. 2/2014 projektu[5], kas pieņemts 2014. gada 15. aprīlī, – Budžeta grozījuma Nr. 3/2014 projektu[6], kas pieņemts 2014. gada 28. maijā, – Budžeta grozījuma Nr. 4/2014 projektu[7], kas pieņemts 2014. gada 9. jūlijā, Eiropas Komisija ar šo iesniedz budžeta lēmējinstitūcijai 2014. gada budžeta grozījuma Nr. 5 projektu. IZMAIŅAS IEŅĒMUMU UN IZDEVUMU KOPSAVILKUMĀ PA IEDAĻĀM Izmaiņas ieņēmumu un izdevumu kopsavilkumā pa iedaļām ir pieejamas EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-en.htm). Izmaiņas šajā dokumentā angļu valodā informācijas nolūkos ir pievienotas kā budžeta pielikums. SATURS 1. Ievads. 3 2. ES Solidaritātes fonda izmantošana.. 3 2.1. Itālija – plūdi Sardīnijā.. 3 2.2. Grieķija – zemestrīces Kefalonijā.. 4 2.3. Slovēnija – ledus vētra.. 6 2.4. Horvātija – ledus un plūdi 7 3. Finansējums. 8 4. Kopsavilkuma tabula pa DFS izdevumu kategorijām... 9 1. Ievads 2014. gada budžeta grozījuma Nr. 5 projekts (BGP) attiecas uz ES Solidaritātes fonda izmantošanu EUR 46 998 528 apmērā saistību un maksājumu apropriācijās. Fonda līdzekļu izmantošana ir saistīta ar plūdiem Itālijā (Sardīnijā) 2013. gada novembrī, zemestrīci Grieķijā (Kefalonijā), ledus vētrām Slovēnijā un tām pašām ledus vētrām Horvātijā, kurām sekoja plūdi, 2014. gada janvāra beigās un februāra sākumā. 2. ES Solidaritātes fonda izmantošana Dažāda veida dabas katastrofas (plūdi, zemestrīces un ledus vētras) ir nodarījušas ievērojamus zaudējumus ES dalībvalstīs, kas iesniegušas pieteikumus, – Itālijā, Grieķijā, Slovēnijā un Horvātijā. Itāliju un Grieķiju skāra savstarpēji nesaistītas un dažāda veida katastrofas, savukārt vairākas valstis skāra viena no postošākajām ziemas vētrām, kura īpaši smagus postījumus nodarīja Slovēnijā un Horvātijā. Kaut arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regula (ES) Nr. 661/2014, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu[8], stājās spēkā 2014. gada 28. jūnijā, pamatnoteikumus nav iespējams piemērot ar atpakaļejošu datumu. Tāpēc Komisijas dienesti rūpīgi izvērtēja pieteikumus saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu, sākotnējiem nosacījumiem un jo īpaši tās 2., 3. un 4. pantu. Šī izvērtējuma svarīgākie elementi ir apkopoti turpmāk tekstā. 2.1. Itālija – plūdi Sardīnijā (1) 2013. gada 18. un 19. novembrī pārmērīgas lietus gāzes Sardīnijā izraisīja daudzu upju pārplūšanu un plaša mēroga plūdus. (2) Itālijas pieteikums tika saņemts 2014. gada 24. janvārī noteikto 10 nedēļu laikā pēc pirmajiem 2013. gada 18. novembrī reģistrētajiem postījumiem. (3) Plūdi ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst Solidaritātes fonda galvenajā piemērošanas jomā. (4) Itālijas iestādes novērtēja kopējos tiešos zaudējumus EUR 652 418 691 apmērā, kas nesasniedz lielām katastrofām noteikto robežu EUR 3,8 miljardi, ko Itālijai piemēro 2014. gadā (t.i., EUR 3 miljardi 2002. gada cenās), tāpēc katastrofa nav kvalificējama kā „liela dabas katastrofa” atbilstoši ESSF regulai. (5) Itālija iesniedza sīku iedalījumu zaudējumiem, kuru lielākā daļa ir saistīta ar zaudējumiem ceļu un transporta infrastruktūrā EUR 156,5 miljonu apmērā, zaudējumiem hidrauliskajiem un ūdens tīkliem EUR 224,6 miljonu apmērā un zaudējumiem, kas nodarīti publiskām ēkām EUR 40,6 miljonu apmērā. Privāto zaudējumu summa ir EUR 38,3 miljoni. (6) Tā kā kopējais zaudējumu apmērs ir mazāks par lielai katastrofai noteikto robežu Solidaritātes fonda izmantošanai, pieteikums tika izskatīts, pamatojoties uz „neparastu reģionālo katastrofu” kritērijiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 2012/2002 2. panta 2. punkta pēdējā daļā, kurā ietverti nosacījumi Solidaritātes fonda izmantošanai „ārkārtējos apstākļos”. Atbilstoši šiem kritērijiem reģions ārkārtējos apstākļos var saņemt palīdzību no Fonda, ja šo reģionu ir skārusi neparasta katastrofa; galvenokārt tas attiecas uz dabas katastrofām, kas skar lielu daļu tā iedzīvotāju un kam ir ievērojama un ilgstoša ietekme uz dzīves apstākļiem un ekonomisko stabilitāti reģionā. Regulā paredzēts īpašu uzmanību pievērst attāliem un izolētiem reģioniem, tādiem kā salas un tālākie reģioni, kas definēti Līguma 349. pantā. Sardīnija nepieder šai kategorijai. Regulā paredzēta „vislielākā rūpība”, novērtējot pieteikumus, kas iesniegti saskaņā ar „neparastu reģionālo katastrofu” noteikumiem. (7) Kā minēts Solidaritātes fonda gada ziņojumā (2002.-2003. gads)[9], Komisija uzskata, ka, lai reģionālo katastrofu konkrētie kritēriji būtu nozīmīgi valsts mērogā, ir jānosaka atšķirība starp nopietniem reģionāliem un vienīgi vietējas nozīmes notikumiem. Atbilstoši subsidiaritātes principam vietējas nozīmes notikumi ir valsts iestāžu atbildības jomā, bet nopietnu reģionālu notikumu gadījumā var izskatīt iespējas piešķirt atbalstu no Solidaritātes fonda. (8) Viens no Regulā (EK) Nr. 2012/2002 paredzētajiem nosacījumiem Solidaritātes fonda ārkārtas izmantošanai ir tāds, ka katastrofa ir skārusi lielāko daļu tā reģiona iedzīvotāju, uz kuru attiecas pieteikums. Itālijas pieteikumā teikts, ka no kopējā iedzīvotāju skaita 1,288 miljoni, kas dzīvo 310 katastrofas skartajās pašvaldībās, 1,031 miljonu cilvēku katastrofa ir skārusi tieši. Tādējādi var secināt, ka katastrofa ir tieši skārusi lielāko daļu iedzīvotāju. (9) Attiecībā uz prasību pierādīt nopietnu un ilgstošu ietekmi uz dzīves apstākļiem un reģiona ekonomisko stabilitāti pieteikumā norādīts, ka katastrofa ir skārusi lielāko daļu Sardīnijas teritorijas (izņemot nelielu daļu salas austrumos). Pietiekumā ir uzsvērta svarīgu infrastruktūru (transports, ūdens un elektroenerģijas piegāde) izpostīšana un darbības pārtraukšana, plūdu ietekme uz vidi un to sekas uzņēmējdarbībai, tūrismam un mājokļiem. Turklāt tiek prognozēts ieguves rūpniecības un lauksaimniecības preču eksporta samazinājums. Kā teikts ziņojumā, nopietni postījumi ir nodarīti Nuoro provinces dambjiem. Ceļu un transporta tīklu postījumi un darbības traucējumi radīja daudzas problēmas iedzīvotājiem, jo īpaši tiem cilvēkiem, kuriem katru dienu jādodas uz darbu. Itālija lēš, ka ceļu un piegādes tīklu remonts ilgs vismaz divus gadus vai ilgāk. Tika ziņots par zaudējumiem privātuzņēmumiem (kas bieži pieder ģimenēm), kā arī par zaudējumiem lauksaimniecības nozarei, kam ir nozīmīga loma Sardīnijas dzīvē. (10) Itālijas iestādes ir aprēķinājušas būtisku avārijas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas ESSF regulas 3. panta 2. punktā, EUR 20,9 miljonu apmērā, sadalot tās pa darbu veidiem. Visaugstākās izmaksas ir lēstas par aizsardzības infrastruktūru un kultūras mantojuma nekavējošu aizsardzību. (11) Skartais reģions var pretendēt uz atbalstu kā „pārejas reģions” no Eiropas Struktūras un investīciju fondiem (ESI fondi) (2014.-2020. g.). Itālijas iestādes nav ziņojušas Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām Sardīnijai, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem. (12) Itālijas iestādes norādīja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma. 2.2. Grieķija – zemestrīces Kefalonijā (1) Kefalonijas ziemeļaustrumu daļā laikā no 2014. gada 26. janvāra līdz 2014. gada 3. februārim notika smaga zemestrīce, kuras stiprums bija 5,8 magnitūdas pēc Rihtera skalas un kurai sekoja vairāki spēcīgi sekundārie apakšzemes grūdieni, atstājot bez pajumtes 3000 iedzīvotāju un prasot arī vairāku cilvēku dzīvības. Lielam skaitam māju tika nodarīti smagi postījumi un cilvēkiem nācās vairākas naktis nakšņot teltīs vai uz armijas kuģiem. (2) Grieķijas pieteikums tika saņemts 2014. gada 28. martā noteikto 10 nedēļu laikā pēc pirmajiem 2014. gada 26. janvārī reģistrētajiem postījumiem. (3) Zemestrīce ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst Solidaritātes fonda galvenajā piemērošanas jomā. (4) Grieķijas iestādes novērtēja kopējos tiešos zaudējumus EUR 147 332 790 apmērā, kas nesasniedz lielām katastrofām noteikto robežu EUR 1,2 miljardi, ko Grieķijai piemēro 2014. gadā (t.i., 0,6 % no NKI, pamatojoties uz 2012. gada datiem), tāpēc katastrofa nav kvalificējama kā „liela dabas katastrofa” atbilstoši ESSF regulai. (5) Tā kā kopējais zaudējumu apmērs ir mazāks par lielai katastrofai noteikto robežu Solidaritātes fonda izmantošanai, pieteikums tika izskatīts, pamatojoties uz „neparastu reģionālo katastrofu” kritērijiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 2012/2002 2. panta 2. punkta pēdējā daļā, kurā ietverti nosacījumi Solidaritātes fonda izmantošanai „ārkārtējos apstākļos”. Atbilstoši šiem kritērijiem reģions ārkārtējos apstākļos var saņemt palīdzību no Fonda, ja šo reģionu ir skārusi neparasta katastrofa; galvenokārt tas attiecas uz dabas katastrofām, kas skar lielu daļu tā iedzīvotāju un kam ir ievērojama un ilgstoša ietekme uz dzīves apstākļiem un ekonomisko stabilitāti reģionā. Regulā paredzēts īpašu uzmanību pievērst attāliem un izolētiem reģioniem, tādiem kā salas un tālākie reģioni, kas definēti Līguma 349. pantā. Skartie apgabali Grieķijā neietilpst šajā kategorijā. Regulā paredzēta „vislielākā rūpība”, novērtējot pieteikumus, kas iesniegti saskaņā ar „neparastu reģionālo katastrofu” noteikumiem. (6) Kā minēts Solidaritātes fonda gada ziņojumā (2002.-2003. gads), Komisija uzskata, ka, lai reģionālo katastrofu konkrētie kritēriji būtu nozīmīgi valsts mērogā, ir jānosaka atšķirība starp nopietniem reģionāliem un vienīgi vietējas nozīmes notikumiem. Atbilstoši subsidiaritātes principam vietējas nozīmes notikumi ir valsts iestāžu atbildības jomā, bet nopietnu reģionālu notikumu gadījumā var izskatīt iespējas piešķirt atbalstu no Solidaritātes fonda. (7) Viens no Regulā (EK) Nr. 2012/2002 paredzētajiem nosacījumiem Solidaritātes fonda ārkārtas izmantošanai ir tāds, ka katastrofa ir skārusi lielāko daļu tā reģiona iedzīvotāju, uz kuru attiecas pieteikums. Grieķijas pieteikumā teikts, ka zemestrīces ir skārušas lielāko daļu Jonijas salu iedzīvotāju (aptuveni 208 000) un visnopietnākās sekas tām bija Kefalonijas un Itaki salās, kurās tika izsludināts ārkārtas stāvoklis. Pārējās Jonijas salas zemestrīces ietekmēja mazāk. Pēc pirmā pazemes grūdiena tūkstošiem cilvēku nakšņoja armijas teltīs vai uz kuģiem. Elektroenerģijas padeve tika pārtraukta. Vairāki pazemes grūdieni sekoja 3. un 4. februārī, atstājot bez pajumtes 3000 cilvēku. Seismiskā aktivitāte turpinājās līdz martam. Liels skaits salas iedzīvotāju ilgu laiku nevarēja atgriezties savās mājās, jo sekundārie pazemes grūdieni turpinājās. Arī sabiedriskajām ēkām tika nodarīti nozīmīgi postījumi. Skolas un bērnudārzi bija slēgti līdz februāra vidum. Ceļi bija neizbraucami krītošo akmeņu un nogruvumu dēļ. Iesniegtais faktu izklāsts ir pārliecinošs un ļauj secināt, ka katastrofa ir skārusi lielāko daļu reģiona iedzīvotāju. (8) Attiecībā uz prasību pierādīt nopietnu un ilgstošu ietekmi uz dzīves apstākļiem un reģiona ekonomisko stabilitāti pieteikumā ir aprakstītas katastrofas sekas visam Jonijas salu reģionam, kurā visnopietnākas katastrofas sekas bija Kefalonijā un Itaki – šajās salās plaši postījumi tika nodarīti mājokļiem, sabiedriskajām ēkām, infrastruktūrām un tīkliem, ostu un lidostu iekārtām, kā arī kultūras, izglītības un veselības aprūpes iestādēm. Pieteikumā aprakstītas katastrofas nopietnās sekas uz iedzīvotājiem un detalizēti izklāstīta tās ietekme uz ekonomiku, jo īpaši uz tūrisma nozari un lauksaimniecības/zivsaimniecības nozari, kas vēl vairāk palielinājušas panīkumu salas ekonomikā. Tomēr ekonomiskās sekas ir daudz plašākas un ietekmē visu reģionu. Jo īpaši tūrisms, kas ir reģionā ir visnozīmīgākā nozare, cieš infrastruktūru un kultūras objektu postījumu, kā arī no rezervāciju anulēšanas dēļ. Daudzi uzņēmumi ir pārtraukuši savu darbību, jo nebija iespējams nodrošinot apmierinošu ceļu un jūras satiksmi un vietējo iedzīvotāju saimnieciskā darbība bija apgrūtināta. Turklāt Grieķija ziņo, ka Kefalonijas pirmās lielākās zemestrīces rezultātā bija jānojauc 100 mājas, aptuveni 1100 mājām nodarīti nopietni postījumi un 1400 mājām postījumi bija mazāk nopietni un tās uz laiku nebija apdzīvojamas. Problēmas ar ūdens apgādi un kanalizācijas tīkliem vēl vairāk pasliktināja dzīves apstākļus. (9) Grieķijas iestādes lēš, ka izmaksas saistībā ar būtiskiem avārijas darbiem, kuri var pretendēt uz atbalstu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2012/2002 3. panta 2. punktu, ir EUR 76,8 miljoni, un ir norādījušas izmaksas, sadalot tās pa darbu veidiem. Lielākā daļa izmaksu ir saistīta ar ceļu tīklu nekavējošu atjaunošanu un to apmērs ir EUR 50 miljoni. (10) Skartais reģions var pretendēt uz atbalstu kā „pārejas reģions” no Eiropas Struktūras un investīciju fondiem (ESI fondi) (2014.-2020. g.). Grieķijas iestādes nav ziņojušas Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām Jonijas salām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem. (11) Grieķijas iestādes norādīja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma. 2.3. Slovēnija – ledus vētra (1) Slovēniju skāra viena no briesmīgākajām ziemas vētrām vairāku desmitu gadu laikā, kas brāzās pāri vairākām Eiropas daļām un skāra vairākas valstis, tostarp Horvātiju, Serbiju, Rumāniju un Bulgāriju. Slovēniju katastrofa galvenokārt skāra laikā no 2014. gada 30. janvāra līdz 27. februārim – gandrīz puse no valsts mežiem cieta no ledus izraisītiem postījumiem un katrai ceturtajai mājai bija pārtraukta elektroenerģijas padeve, jo smagā sniega kārta sagāza elektrības stabus un vadus. (2) Slovēnijas pieteikums tika saņemts 2014. gada 4. aprīlī noteikto 10 nedēļu laikā pēc pirmajiem 2014. gada 30. janvārī reģistrētajiem postījumiem. (3) Ledus vētra ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst Solidaritātes fonda galvenajā piemērošanas jomā. (4) Slovēnijas iestādes aplēsa, ka kopējie tiešie zaudējumi ir EUR 428 733 722. Šī summa ir 1,23 % no Slovēnijas NKI un pārsniedz Slovēnijai 2014. gadā piemērojamo robežvērtību Solidaritātes fonda izmantošanai EUR 209,6 miljona apmērā (t. i., 0,6 % no NKI, pamatojoties uz 2012. gada datiem). Tā kā novērtētie kopējie tieši zaudējumi pārsniedz robežvērtību, katastrofa kvalificējama kā „liela dabas katastrofa”. Kopējie tiešie zaudējumi ir pamats finansiālās palīdzības summas aprēķināšanai. Finansiālo palīdzību var izmantot tikai būtiskiem avārijas darbiem, kā noteikts regulas 3. pantā. (5) Attiecībā uz katastrofas ietekmi un sekām Slovēnijas iestādes ziņo par nopietniem postījumiem, kas nodarīti mežiem, elektroenerģijas uzņēmumiem, sabiedriskām un privātām ēkām, uzņēmējiem un transporta un ceļu tīkliem. Katastrofa skāra 160 no 212 pašvaldībām divpadsmit Slovēnijas reģionos. Sniegs, ledus vai plūdi nodarīja postījumus 62 kultūras mantojuma vietām. Slikto laikapstākļu un elektrolīniju postījumu dēļ elektroenerģijas padeves traucējumi ietekmēja 120 000 mājsaimniecības, t.i., vairāk nekā 15 % no Slovēnijas iedzīvotājiem. Izmantojot ES civilās aizsardzības mehānismu un arī atsevišķu valstu palīdzību, Slovēnijai tikai piešķirti 172 elektroģeneratori (no tiem 83 ar augstu jaudu) kopā no 11 valstīm. Kopā Slovēnijas katastrofas skartajos apgabalos tika uzstādīti 1400 elektroģeneratori un ģeneratori nolūkā nodrošināt elektroenerģiju katastrofas skarto iedzīvotāju neatliekamajām vajadzībām un dzeramā ūdens sūkņu darbināšanai. Katastrofas smagākajā posmā bija slēgti 40 % skolu un bērnudārzu. Arī mežu nozarei bija nodarīti nozīmīgi postījumi. Slovēnija lēš, ka postījumi ir nodarīti vairāk nekā 50 % mežu (par summu EUR 214 miljoni). Paredzams, ka tīrīšanas un atjaunošanas darbi turpināsies ilgāku laiku. No pieteikuma izriet, ka ledus vētra ir nodarījusi ievērojamus zaudējumus. (6) Slovēnijas iestādes lēš, ka izmaksas saistībā ar būtiskiem avārijas darbiem, kuri var pretendēt uz atbalstu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2012/2002 3. panta 2. punktu, ir EUR 266,0 miljoni, un ir norādījušas izmaksas, sadalot tās pa darbu veidiem. Avārijas darbu izmaksu lielākā daļa (vairāk nekā EUR 80 miljoni) attiecas uz atjaunošanas darbiem infrastruktūras un energoapgādes jomā. (7) Katastrofas skartie reģioni daļēji ietilpst Eiropas Struktūras un investīciju fondu (ESI fondu) (2014.-2020. g.) kategorijā "mazāk attīstītie reģioni" un daļēji – kategorijā "vairāk attīstītie reģioni". Slovēnijas iestādes nav ziņojušas Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām Slovēnijai, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem. (8) Slovēnijas iestādes norādīja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma. 2.4. Horvātija – ledus un plūdi (1) Horvātija cieta no tām pašām dabas parādībām, kuru dēļ Slovēnija iesniedza pieteikumu ES Solidaritātes fondam. Visvairāk cieta reģioni valsts ziemeļrietumu daļā un daļa no Adrijas jūras piekrastes valsts ziemeļu daļā. Turklāt pēc 12. februāra kūstošais ledus un sniegs izraisīja plūdus, kas nodarīja papildu postījumus svarīgām publiskām pamata infrastruktūrām un privātajam un publiskajam īpašumam. (2) Horvātijas pieteikums tika saņemts 2014. gada 9. aprīlī noteikto 10 nedēļu laikā pēc pirmajiem 2014. gada 31. janvārī reģistrētajiem postījumiem. (3) Ledus vētra un plūdi ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst Solidaritātes fonda galvenajā piemērošanas jomā. (4) Horvātijas iestādes aplēsa, ka kopējie tiešie zaudējumi ir EUR 291 904 630. Šī summa ir 0,69 % no Horvātijas NKI un pārsniedz Horvātijai 2014. gadā piemērojamo robežvērtību Solidaritātes fonda izmantošanai EUR 254,2 miljona apmērā (t. i., 0,6 % no NKI, pamatojoties uz 2012. gada datiem). Tā kā novērtētie kopējie tieši zaudējumi pārsniedz robežvērtību, katastrofa kvalificējama kā „liela dabas katastrofa”. Kopējie tiešie zaudējumi ir pamats finansiālās palīdzības summas aprēķināšanai. Finansiālo palīdzību var izmantot tikai būtiskiem avārijas darbiem, kā noteikts regulas 3. pantā. (5) Attiecībā uz katastrofas ietekmi un sekām Horvātijas iestādes ziņo par pieciem katastrofas skartiem reģioniem: Primorje-Gorski Kotar, Karlovac, Sisak-Moslavina, Varaždin un Zagreba. Ledus, kas klāja kokus un infrastruktūras elementus, bija ļoti smags, tāpēc koki krita un to stumbri sašķēlās, savukārt elektrības līnijas (kuras klāja līdz 10 cm biezs ledus) tika pārrautas, tāpēc ceļi kļuva neizbraucami, situācija pasliktinājās un daudzas apdzīvotās vietas tika atstātas bez elektroenerģijas. Visā ledus vētras laikā elektroenerģijas padeves traucējumu dēļ tika pārtraukta publiskā ūdens padeve, kas smagi ietekmēja iedzīvotāju ikdienas dzīvi, kā arī sabiedrisko iestāžu un uzņēmumu darbību. Kritušie koki padarīja ceļus neizbraucamus, tādēļ daudzi iedzīvotāji nevarēja tikt uz darbu, vairākas apdzīvotās vietas bija izolētas no pārējās pasaules. Lai palīdzētu vecākiem cilvēkiem un izolētajām apdzīvotajām vietām, tika iesaistītas speciālo uzdevumu vienības. Kritušo koku dēļ bija piecas dienas bija pārtraukta arī dzelzceļa satiksme līnijā M202 Zagreba-Rijeka. Līdzīga situācija bija arī uz valsts autoceļiem. Horvātija ziņo, ka katastrofa skāra visu 35 kV tīklu (93 km); postījumi tika nodarīti 503 km elektropadeves līniju un 98 elektropadeves līniju balstiem. Ledus vētra skāra 56 000 hektārus meža platību, kuros gandrīz 10 000 hektāru mežu tika iznīcināti. Kopā tika appludinātas 1180 mājas un 1390 lauksaimniecības ēkas un plūdi ietekmēja 3720 cilvēku dzīvi. UNHCR palīdzēja Horvātijas Sarkanā krusta biedrībai atvieglot cietušo cilvēku dzīvi pēc rekordalieliem plūdiem Sisakas pilsētā. Turklāt Horvātija ziņoja par vairākiem nogruvumiem, kas nodarīja postījumus transporta infrastruktūrai. (6) Horvātijas iestādes lēš, ka izmaksas saistībā ar būtiskiem avārijas darbiem, kuri var pretendēt uz atbalstu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2012/2002 3. panta 2. punktu, ir EUR 135,2 miljoni, un ir norādījušas izmaksas, sadalot tās pa darbu veidiem. Avārijas darbu izmaksu lielākā daļa (vairāk nekā EUR 105,4 miljoni) attiecas uz tīrīšanas darbiem katastrofas skartajos apgabalos un dabas rezervātos. (7) Katastrofas skartie reģioni ietilpst struktūrfondu (2014.–2020. g.) kategorijā "mazāk attīstītie reģioni". Horvātijas iestādes nav ziņojušas Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām Horvātijai, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem. (8) Horvātijas iestādes norādīja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma. 3. Finansējums Tā kā solidaritāte bija galvenais pamatojums Fonda izveidei, Komisija uzskata, ka Fonda atbalstam vajadzētu būt progresīvam. Tas nozīmē, ka atbilstoši iepriekšējai praksei zaudējumu daļa, kas pārsniedz robežu (t.i., 0,6 % no NKI vai EUR 3 miljardus 2002. gada cenās, ņemot vērā to summu, kura ir mazākā), rada pamatojumu lielākai atbalsta intensitātei nekā zaudējumi līdz šai robežai. Agrāk piemērotā likme, ko izmantoja, lai noteiktu piešķīrumus lielām katastrofām, ir 2,5 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem, kas ir zem fonda izmantošanas robežas, un 6 % — tai zaudējumu daļai, kura ir virs minētās robežas. Metodiku Solidaritātes fonda atbalsta aprēķināšanai noteica Solidaritātes fonda 2002.-2003. gada ziņojumā, un Padome un Eiropas Parlaments to pieņēma. Tiek ierosināts izmantot tās pašas procentu likmes un piešķirt šādas atbalsta summas. Katastrofa || Tiešie zaudējumi (EUR) || Robežvērtība (miljonos EUR) || Summa, pamatojoties uz 2,5 % (EUR) || Summa, pamatojoties uz 6 % (EUR) || Ierosinātā atbalsta kopsumma (EUR) || Plūdi Itālijā || 652 418 691 || 3 752,330 || 16 310 467 || ~ || 16 310 467 || Zemestrīce Grieķijā || 147 332 790 || 1 168,231 || 3 683 320 || ~ || 3 683 320 || Ledus/vētra Slovēnijā || 428 733 722 || 209,587 || 5 239 675 || 13 148 803 || 18 388 478 || Ledus/plūdi Horvātijā || 291 904 630 || 254,229 || 6 355 725 || 2 260 538 || 8 616 263 || KOPĀ || 46 998 528 Tā kā šis ir pirmais izmantošanas lēmums 2014. gadā, iepriekš ierosinātā atbalsta kopsumma atbilst Daudzgadu finanšu shēmas (DFS) regulas nosacījumam par maksimālo robežu EUR 530,6 miljonu apmērā (EUR 500 miljoni 2011. gada cenās), un tāpat ir nodrošināts, ka pieprasītā ceturtdaļa no šīs summas būs pieejama 2014. gada 1. oktobrī, lai segtu vajadzības līdz gada beigām. Visbeidzot, tiek ierosināts izmantot Solidaritātes fondu visos minētajos gadījumos un iekļaut attiecīgās apropriācijas 2014. gada budžetā, 13 06 01. budžeta postenī, gan saistību, gan maksājumu apropriācijās. Tā kā DFS regulā Solidaritātes fonds ir definēts kā īpašs instruments, attiecīgās apropriācijas budžetā jāiekļauj ārpus atbilstošajām DFS maksimālajām robežām. 4. Kopsavilkuma tabula pa DFS izdevumu kategorijām Izdevumu kategorija || 2014. gada budžets 2014. gada budžets (iekļaujot BG Nr. 1, BGP Nr. 2 un BGP Nr. 4) || Budžeta grozījuma Nr. 5/2014 projekts || 2014. gada budžets 2014. gada budžets (iekļaujot BG Nr. 1, BGP Nr. 2– 5/2014) SA || MA || SA || MA || SA || MA 1. || Gudra un integrējoša izaugsme || 63 986 340 779 || 66 374 487 058 || || || 63 986 340 779 || 66 374 487 058 Maksimālā robeža || 63 973 000 000 || || || || 63 973 000 000 || Rezerve || 75 989 221 || || || || 75 989 221 || 1.a || Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai || 16 484 010 779 || 12 028 322 326 || || || 16 484 010 779 || 12 028 322 326 Maksimālā robeža || 16 560 000 000 || || || || 16 560 000 000 || Rezerve || 75 989 221 || || || || 75 989 221 || 1.b || Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija || 47 502 330 000 || 54 346 164 732 || || || 47 502 330 000 || 54 346 164 732 Maksimālā robeža || 47 413 000 000 || || || || 47 413 000 000 || Rezerve || -89 330 000 || || || || -89 330 000 || Elastības instruments || 89 330 000 || || || || 89 330 000 || Rezerve || 0 || || || || 0 || 2. || Ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi || 59 267 214 684 || 56 564 930 369 || || || 59 267 214 684 || 56 564 930 369 Maksimālā robeža || 59 303 000 000 || || || || 59 303 000 000 || Rezerve || 35 785 316 || || || || 35 785 316 || No tiem: Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) — ar tirgu saistītie izdevumi un tiešie maksājumi || 43 778 100 000 || 43 776 956 403 || || || 43 778 100 000 || 43 776 956 403 Pakārtotā robežvērtība || 44 130 000 000 || || || || 44 130 000 000 || Neto pārvietojums starp ELGF un ELFLA || 351 900 000 || || || || 351 900 000 || Rezerve || || || || || || 3. || Drošība un pilsonība || 2 171 998 732 || 1 677 039 976 || || || 2 171 998 732 || 1 677 039 976 Maksimālā robeža || 2 179 000 000 || || || || 2 179 000 000 || Rezerve || 7 001 268 || || || || 7 001 268 || 4. || Globālā Eiropa || 8 325 000 000 || 6 842 004 256 || || || 8 325 000 000 || 6 842 004 256 Maksimālā robeža || 8 335 000 000 || || || || 8 335 000 000 || Rezerve || 10 000 000 || || || || 10 000 000 || 5. || Administrācija || 8 404 517 081 || 8 405 389 881 || || || 8 404 517 081 || 8 405 389 881 Maksimālā robeža || 8 721 000 000 || || || || 8 721 000 000 || Rezerve || 316 482 919 || || || || 316 482 919 || No tiem: iestāžu administratīvie izdevumi || 6 797 392 438 || 6 798 265 238 || || || 6 797 392 438 || 6 798 265 238 Pakārtotā robežvērtība || 7 056 000 000 || || || || 7 056 000 000 || Rezerve || 258 607 562 || || || || 258 607 562 || 6. || Kompensācija || 28 600 000 || 28 600 000 || || || 28 600 000 || 28 600 000 Maksimālā robeža || 29 000 000 || || || || 29 000 000 || Rezerve || 400 000 || || || || 400 000 || Kopā || 142 183 671 276 || 139 892 451 540 || || || 142 183 671 276 || 139 892 451 540 Maksimālā robeža || 142 540 000 000 || 135 866 000 000 || || || 142 540 000 000 || 135 866 000 000 Elastības instruments || 89 330 000 || || || || 89 330 000 || Neparedzēto izdevumu rezerve || || 4 026 700 000 || || || || 4 026 700 000 Rezerve || 445 658 724 || 248 460 || || || 445 658 724 || 248 460 || Īpašie instrumenti || 456 181 000 || 350 000 000 || 46 998 528 || 46 998 528 || 503 179 528 || 396 998 528 Pavisam kopā || 142 639 852 276 || 140 242 451 540 || || || 142 686 850 804 || 140 289 450 068 [1] OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp. [2] OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp. [3] OV L 51, 20.2.2014., 1. lpp. [4] OV L 204, 11.7.2014., 1. lpp. [5] COM(2014) 234, 15.4.2014. [6] COM(2014) 329, 28.5.2014. [7] COM(2014) 461, 9.7.2014. [8] Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regula (ES) Nr. 661/2014, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu, OV L 189/143, 27.6.2014. [9] 2002.-2003. gada ziņojums un ziņojums par pieredzi, kas gūta gadu pēc jaunā instrumenta piemērošanas, COM(2004) 397 galīgā redakcija, 26.5.2004.