KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Cukura importa dinamika Eiropas Savienībā no VAV (vismazāk attīstītajām valstīm) un ĀKK (Āfrikas, Karību jūras reģiona, Klusā okeāna) valstīm Komisijas ziņojums, kas minēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 828/2009 5. panta 3. punktā /* COM/2013/0323 final */





SATURS 1........... Tiesiskais regulējums....................................................................................................... 3 2........... Ievads............................................................................................................................ 3 3........... Jaunā situācija cukura importa jomā................................................................................ 4 4........... Cukura importa dinamika................................................................................................ 4 4.1........ Importētā cukura daudzumi............................................................................................. 5 4.2........ Importētā cukura izcelsme............................................................................................... 5 4.3........ Jēlcukura imports salīdzinājumā ar baltā cukura importu................................................... 5 5........... Piegāžu un cukura cenu dinamika.................................................................................... 6 6........... Nepieciešamie tirgus pasākumi........................................................................................ 7 7........... Secinājumi...................................................................................................................... 7 KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Cukura importa dinamika Eiropas Savienībā no VAV (vismazāk attīstītajām valstīm) un ĀKK (Āfrikas, Karību jūras reģiona, Klusā okeāna) valstīm Komisijas ziņojums, kas minēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 828/2009 5. panta 3. punktā 1. Tiesiskais regulējums Padomes 2007. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 1528/2007 (Regula par tirgus pieejamību), ar ko dažu tādu valstu izcelsmes izstrādājumiem, kuras ietilpst Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu grupā, piemēro režīmu, kas paredzēts nolīgumos, ar ko izveido ekonomisko partnerattiecību nolīgumus vai kuru rezultātā notiek to izveide, 9. pantā noteikts, ka laikposmā no 2009. gada 1. oktobra līdz 2015. gada 30. septembrim cukura importu no ĀKK valstīm, kuras nav vismazāk attīstītās valstis (VAV), var apturēt, ja kopējais cukura imports no visām ĀKK valstīm pārsniedz 3,5 miljonus tonnu, un imports no ĀKK valstīm, kuras nav vismazāk attīstītās valstis (VAV), tirdzniecības gadā pārsniedz 1,6 miljonus tonnu. Šis daudzums ir sadalīts pa ražošanas reģioniem, kas katram EPN (ekonomisko partnerattiecību nolīguma) reģionam nodrošina minimālo piekļuvi. To dēvē par pagaidu aizsardzības mehānismu(TSM). Komisijas 2009. gada 10. septembra Regulas (EK) Nr. 828/2009, ar ko laikposmam no 2009./2010. tirdzniecības gada līdz 2014./2015. tirdzniecības gadam nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus attiecībā uz tarifa pozīcijai 1701 atbilstīgu cukura produktu importu un rafinēšanu saskaņā ar preferenču nolīgumiem, 5. pantā un IV pielikumā sniegta sīkāka informācija par pagaidu aizsardzības mehānismu cukuram. Regulas 5. panta 3. punktā noteikts, ka “Komisija iesniedz ziņojumu par cukura nozares pagaidu aizsardzības mehānisma darbību”. Ziņojumā ņem vērā cukura tirdzniecības plūsmu no ĀKK valstīm un vismazāk attīstītājām valstīm (VAV), kas minētas šīs regulas I pielikumā. 2. Ievads Lai palielinātu ES cukura rūpniecības konkurētspēju un orientāciju uz tirgu, Eiropas Savienība 2006. gadā reformēja savu cukura režīmu. Galvenie šīs reformas elementi bija ES subsidēto cenu pakāpeniska samazināšana par 36 % gan ražotājiem ES, gan ĀKK valstu un VAV preferenciālajiem eksportētājiem un ES cukura ražošanas kvotas samazināšana. ĀKK valstu un VAV cukura ražotāju preferenciālā piekļuve 2006. gada reformā tika ņemta vērā. Reformas laikā tika lēsts, ka saistībā ar importu svarīga nozīme varētu būt “swap”[1] (mijmaiņas) tirdzniecības plūsmām no preferenciālā režīma partnervalstīm (ĀKK valstīm un VAV), pieņemot, ka baltā cukura cena pasaulē ir USD 200 par tonnu un valūtas maiņas kurss ir 1,3 USD/EUR. Atbilstīgi šiem pieņēmumiem cukura cenas ES un pasaules cukura cenas starpība vai cukura cena ĀKK valstīs un VAV varētu mudināt dažas šīs valstis eksportēt uz ES cik vien iespējams daudz to iekšzemes produkcijas, izmantojot mijmaiņas darījumus. Mijmaiņas darījumi atkarīgi no pasaules un ES cenu starpības, transporta izmaksām un importētāju spējas organizēt šo sarežģīto shēmu. Reformas gaitā tika uzskatīts, ka iespējamais maksimālais apjoms šādiem mijmaiņas darījumiem ir 3,5 milj. tonnu, kas atbilda ĀKK valstu un VAV ražošanas jaudai. 3. Jaunā situācija cukura importa jomā Pirmais gads pilnīgi jauna tiesiskā regulējuma ieviešanai attiecībā uz importu bija 2009./2010. tirdzniecības gads. No 2009. gada 1. oktobra ĀKK valstīm tika mainīts preferenciālais importa režīms, saskaņā ar kuru tām ĀKK valstīm, kas parakstījušas “cukura protokolu”, bija paredzētas kvotas; tagad atbilstīgi ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPA) un nolīgumu “Viss, izņemot ieročus” iespējams imports bez nodokļiem un bez kvotām, un tas ievērojami paplašināja ĀKK valstu un VAV piekļuvi tirgum: VAV cukura eksports uz ES tika pilnīgi liberalizēts un uz cukura importu no ĀKK valstīm, kuras nav vismazāk attīstītās valstis, attiecās tikai ar daudzumu saistīti aizsardzības pasākumi. ĀKK valstu un VAV eksports uz ES 2009./2010. gadā nedaudz samazinājās, taču no 2010./2011. gada mēs piedzīvojām pakāpenisku, bet nepārtrauktu šā eksporta pieaugumu. Pasaules tirgus cenas pēdējos 3 gadus bija īpaši augstas, un ES tirgus tāpēc bija mazāk pievilcīgs; ĀKK valstis un VAV guva labumu arī no augstākām cenām vietējā, reģionālajā un pasaules tirgū. ĀKK valstis un VAV 2011. gadā pasaulē eksportēja 3,2 miljonus tonnu cukura, no šā daudzuma 1,9 miljoni tonnu tika eksportēti uz ES. Turklāt ražošanas un eksporta pieaugums no ĀKK valstīm un VAV pašreizējo investīciju apguves kavējuma dēļ bija zemāks par paredzēto pieaugumu. Turklāt no 2008. gada dažas ĀKK valstis pieņēma stratēģisku lēmumu palielināt baltā cukura eksportu. Šīs izmaiņas kopā ar patēriņa pieaugumu ĀKK valstīs un VAV samazināja eksportam uz ES pieejamā cukura daudzumu. ĀKK valstīs un VAV cukura patēriņš 2011. gadā bija 7,3 miljoni tonnu, salīdzinājumā ar 5,1 miljonu tonnu 2004. gadā, proti, patēriņa pieaugums šajā laikposmā bija 41 %. Sīkākai informācijai skat. pielikuma V tabulu. 4. Cukura importa dinamika Cukura nozares 2006. gada reformas rezultātā ES no cukura neto eksportētājas kļuva par cukura neto importētāju. 4.1. Importētā cukura daudzumi Laikposmā no 2001./2002. līdz 2005./2006. gadam vidējais kopējais cukura imports ES bija 2,1 milj. tonnu, no šī daudzuma 1,6 milj. tonnu tika importēts no ĀKK valstīm un VAV. Kopš 2006./2007. tirdzniecības gada kopējā cukura piegāde no trešām valstīm būtiski pieauga, un 2010./2011. tirdzniecības gadā cukura imports jau sasniedza līdz tam vēl nepieredzēti augstu līmeni – 3,7 milj. tonnu (+ 77% salīdzinājumā ar laikposmu no 2001./2002. līdz 2005./2006. gadam). Tajā pašā laikā preferenciālais cukura imports no ĀKK valstīm un VAV sasniedza 1,8 milj. tonnu (+16 % salīdzinājumā ar laikposmu no 2001./2002. līdz 2005./2006. gadam). Kopējais cukura imports ES 2011./2012. tirdzniecības gadā bija nedaudz zemāks salīdzinājumā ar iepriekšējo tirdzniecības gadu, proti, 3,6 milj. tonnu (- 3 %). Turpretī preferenciālais cukura imports no ĀKK valstīm un VAV turpināja pieaugt, sasniedzot jaunu rekordlīmeni 1,84 milj. tonnu (+1,9 % salīdzinājumā ar iepriekšējo tirdzniecības gadu).Tādējādi kopš 2006. gada reformas preferenciālais cukura importa daudzums turpināja palielināties, tomēr nesasniedza visoptimistiskākajās, tostarp mijmaiņas prognozēs paredzētos daudzumus. Sīkākai informācijai par importu skat. I pielikumu. 4.2. Importētā cukura izcelsme Šī pieauguma tendence jo īpaši attiecās uz šādām ĀKK un VAV izcelsmes valstīm: Mozambika, Svazilenda, Malāvija, Zambija, Zimbabve, Laosa un Kambodža. Pamatojoties uz pašreizējiem datiem, tieši Mozambika varētu būt vismazāk attīstītā valsts (VAV), kura varētu turpināt palielināt cukura ražošanu un eksportu uz ES. Sīkāku informāciju par importu skat. II,III un IV pielikumā. 4.3. Jēlcukura imports salīdzinājumā ar baltā cukura importu Iepriekšējā cukura protokolā tika atļauts tikai valstij piešķirto kvotu cukurs, galvenokārt rafinēšanai paredzēts jēlcukurs. Tāpēc viens no galvenajiem jaunajiem elementiem kopš cukura režīma reformas bija iespēja importēt balto cukuru. Un tiešām dažas ĀKK valstis, konkrēti Maurīcija, palielināja baltā cukura eksportu salīdzinājumā ar jēlcukura eksportu, lai gūtu labumu no augstākas pievienotās vērtības. Jēlcukura imports ES 2011./2012. tirdzniecības gadā sasniedza jaunu rekordlīmeni 2,7 milj. tonnu, proti, 76 % no visa importētā daudzuma. Sīkākai informācijai par importu skat. I pielikumu. 5. Piegāžu un cukura cenu dinamika Piegāžu dinamika ES cukura tirgus 2006./2007. un 2007./2008. tirdzniecības gadā bija pārāk piesātināts, un ES vajadzēja kvotas cukuru izņemt no tirgus. Šāda pārpalikuma situācija tirgū turpinājās līdz 2008./2009. tirdzniecības gada sākumam. ES cukura tirgus 2009./2010. tirdzniecības gadā no pārsātināta tirgus kļuva par līdzsvarotāku tirgu. Lai gan atvērtā pieeja ĀKK valstīm un VAV valstīm radīja jaunas iespējas ES uzņēmējiem iegādāties cukuru, tā arī izraisīja spiedienu ES cukura cenu pazemināšanai. Tomēr šīs attīstības un pasaules tirgus cenas pieauguma dēļ dažiem ES importētājiem bija grūtības nodrošināt vajadzīgās piegādes. 2011. kalendārajā gadā kļuva pilnīgi skaidrs, ka ES cukura tirgus nebija pārsātināts, bet gan diezgan saspringts tirgus. Tāpēc 2011./2012. tirdzniecības gadā cenas tika saskaņotas šajā jaunajā tautsaimniecības situācijā, un cukura ražotājiem izdevās vienoties par daudz augstākām cukura cenām ES tirgum. Cenu dinamika Pārejas periodā no 2006. gada jūlija līdz 2009. gada septembrim ES iekšējās baltā cukura cenas samazinājās no EUR 630 par tonnu līdz EUR 555 par tonnu, t.i. par 12 %. Atbilstīgi EPA (Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu) un EBA (“Viss, izņemot ieročus” nolīgumu) pārraudzības sistēmai laikposmā no 2009. gada oktobra līdz 2010. gada februārim cukurs tika importēts plānotajā daudzumā. Tāpēc ES iekšējā tirgus cenas no EUR 555 par tonnu 2009. gada septembrī samazinājās līdz EUR 493 par tonnu 2009. gada novembrī (-11 %), lai gan pasaules tirgus cenas uz laiku palielinājās, 2010. gada februārī sasniedzot rekordlīmeni, kāds nebija pieredzēts pēdējos 30 gados – EUR 522 par tonnu. Turpmākajos mēnešos pasaules tirgus cenas sāka samazināties, tās strauji samazinājās laikposmā no 2010. februāra līdz maijam ‑ no EUR 522 par tonnu līdz EUR 376 par tonnu (-28 %). Šajā laikposmā ES iekšējā tirgus cenas nostabilizējās līmenī aptuveni EUR 475 par tonnu. Tomēr 2010. gada otrajā pusgadā pasaules tirgus cenas strauji palielinājās, laikposmā no 2010. gada septembra līdz 2011. gada janvārim sasniedzot līmeni, kas augstāks par ES cenu līmeni: 2010. gada decembrī baltā cukura pasaules tirgus cenas bija daudz augstākas nekā tā cenas ES, proti, EUR 628 par tonnu salīdzinājumā ar EUR 486 par tonnu. ES un pasaules tirgus 2011. gada pirmajā pusgadā attīstījās pretējos virzienos, un 2011. gada maijā pasaules cenas strauji samazinājās no EUR 628 par tonnu līdz EUR 400 par tonnu, ko izraisīja pārmērīgs piedāvājums pasaules tirgū. Tajā pašā laikposmā ES cenas palielinājās no EUR 486 par tonnu līdz EUR 536 par tonnu. Perspektīvas 2011./2012. tirdzniecības gada sākumā izmainījās. Bija skaidrs, ka importa koncesijas, kas ar EPN un “Viss, izņemot ieročus” nolīgumu piešķirtas ĀKK valstīm un VAV, nerada pārmērīgas importa plūsmas. Iepriekšējie pieņēmumi, ka ES cukura tirgu var pārpludināt cukurs no ĀKK valstīm un VAV, neattaisnojās, un tika prognozēts, ka imports no ĀKK valstīm un VAV nevarēs segt ražošanas un pieprasījuma ES tirgū starpību (kvotās). Tāpēc cukura cenas ES sāka ievērojami pārsniegt pasaules tirgus cenas, pat pārsniedzot līmeni pirms 2006. gada cukura reformas īstenošanas un pretēji nepārtrauktajam cenu samazinājumam pasaules tirgū kopš 2011. gada sākuma. Tāpēc 2012. gadā cukura cenas ES turpināja palielināties, 2013. gada janvārī sasniedzot augsto līmeni ‑ EUR 738 par tonnu. Sīkākai informācijai skat. grafiku VIII pielikumā. 6. Nepieciešamie tirgus pasākumi Paradoksāli, ka pēdējos tirdzniecības gados tā vietā, lai piemērotu pagaidu aizsardzības mehānismu, Komisijai vajadzēja rast veidus, lai atļautu papildu daudzumu importu ES tirgū un segtu piegādes iztrūkumu ES cukura tirgū pārtikai (proti, ES kvotu tirgū). ES var izvēlēties no šiem diviem piegāžu veidiem: · laist iekšējā tirgū ārpuskvotas cukuru, · atļaut papildu importa daudzumu. Kopējais papildu daudzums 2010./2011. tirdzniecības gadā, kas tika piegādāts ES tirgum, bija 1,35 milj. tonnu, tostarp: · 500 000 tonnu ārpuskvotas cukura (un 26 000 tonnu izoglikozes) laišana tirgū, ar nulles nodokļa likmi, · 500 000 tonnu papildu importa, pielāgojot nulles tarifu likmes kvotas (TRQ), · 350 000 tonnu tika atļauts importēt ar pazeminātu muitas likmi saistībā ar uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus. Kopējais papildu daudzums 2011./2012. tirdzniecības gadā, kas tika piegādāts ES tirgum, bija 1 miljons tonnu, tostarp: · 400 000 tonnu ārpuskvotas cukura (un 21 000 tonnu izoglikozes) laišana tirgū, ar tarifa likmi EUR 85 par tonnu, · 250 000 tonnu ārpuskvotas cukura (un 13 000 tonnu izoglikozes) laišana tirgū, ar tarifa likmi EUR 211 par tonnu, · 399 000 tonnu importa cukura ar pazeminātu muitas likmi (tostarp 15 000 tonnu baltā cukura). 7. Secinājumi Saistībā ar 2006. gada reformu tika lēsts, ka ļoti īpašos apstākļos ES cukura tirgu varētu pārpludināt cukurs no VAV. Bija nepieciešami divi nosacījumi, proti: 1) liela cenu ES un pasaules cenu atšķirība un 2) spēja izveidot kompleksu shēmu VAV vietējo ražojumu eksportam no tām VAV, kurās tiek ražots cukurs, un līdzvērtīga daudzuma importa no pasaules tirgus, lai apmierinātu šo valstu vajadzības. Importa 2009. gada liberalizācijas rezultātā ļoti maz bija to valstu, kurām izdevās izveidot tik sarežģītu tirdzniecības sistēmu. Tomēr cukura imports no šīm valstīm sasniedza rekordlīmeni, lai arī tas ir zemāks par līmeni, kas būtu varējis iedarbināt aizsardzības mehānismu 2009./2010. un 2011./2012. tirdzniecības gadā. Tiek lēsts, ka līdz 2014./2015. tirdzniecības gada beigām maksimālais cukura daudzuma imports no ĀKK valstīm un VAV būs no 2,1 līdz 2,2 milj. tonnu. Tāpēc ir maz ticams, ka aizsardzības mehānisma piemērošanas laikā būs vajadzība to izmantot. I PIELIKUMS II PIELIKUMS III PIELIKUMS IV PIELIKUMS V PIELIKUMS VI PIELIKUMS VII PIELIKUMS VIII PIELIKUMS EU and world sugar price [1] Šajās aplēsēs tika uzsvērts, ka “Liela nozīme varētu būt “swap” (mijmaiņas) tirdzniecības plūsmām, par kuru līmeni joprojām ir daudz neskaidrību” šī režīma organizācijas grūtību dēļ (proti, visa EBA (Viss, izņemot ieročus) režīmā saražotais cukurs jāeksportē uz ES un šīm pašām valstīm savam patēriņam nepieciešamais cukurs jāpērk pasaules tirgū). Komisijas dienestu darba dokuments “Eiropas cukura politikas reforma” , SEC/2005/0808 galīgā redakcija, 9. lpp.