Indijas energoresursu struktūrā pašreiz dominē ogles (50 % no primārās enerģijas patēriņa), taču valsts ir sākusi īstenot vienu no pasaulē lielākajām programmām saistībā ar pāreju uz tīru enerģiju, izmantojot tās atjaunojamo energoresursu enerģijas potenciālu. ES un Indijas sadarbība var palīdzēt nodrošināt uzticamas, ilgtspējīgas un cenu ziņā pieejamas enerģijas sistēmas, vienlaikus veicinot ES energotehnoloģiju nozares izaugsmi. ES turpinās sadarboties ar Indiju arī tādās jomās kā enerģētiskā drošība, energoefektivitāte, atjaunojamie energoresursi, tostarp saules un atkrastes vējparku, viedtīklu un atkrastes energotīklu sistēmas, kā arī tādas politikas izveidē, kuras mērķis ir izstrādāt elektroenerģijas sistēmu, kas var uzticami integrēt atjaunojamo energoresursu enerģijas lielu daļu.

Indija vēlas nostiprināties kā ražošanas centrs, jo īpaši piesaistot ārvalstu tiešos ieguldījumus. Darba tirgus neelastīgums un Indijas zemā pozīcija Pasaules Bankas ziņojumā par darījumdarbības vidi “Ease of Doing Business” ir ierobežojoši faktori. Līdz šim ES uzņēmumi ir veicinājuši vairāk nekā sešu miljonu darbvietu radīšanu Indijā. Līdz ar darījumdarbības vides uzlabošanos šim skaitlim būtu jāpalielinās.

ES galvenais mērķis ir palīdzēt nodrošināt stabilu, pārredzamu, atvērtu, nediskriminējošu un paredzamu regulatīvu un darījumdarbības vidi Eiropas uzņēmumiem, kas tirgojas ar Indiju vai iegulda tajā, tostarp to ieguldījumu aizsardzību un intelektuālā īpašuma aizsardzību un tiesību piemērošanu. Lai uzlabotu ES uzņēmumu, jo īpaši MVU, piekļuvi tirgum, būs jālikvidē pašreizējie šķēršļi un jānovērš jaunu tarifa vai netarifa šķēršļu rašanās. Tehniskie šķēršļi tirdzniecībai, sanitārie un fitosanitārie pasākumi, palielinātas muitas nodevas, obligātas pārbaudes un sertifikācijas prasības, datu atrašanās vietas ierobežojumi, novirzes no starptautiskajiem standartiem un nolīgumiem, kā arī diskriminācija, pamatojoties uz leģislatīviem vai administratīviem pasākumiem, ko īsteno Indija, ietekmē daudzas nozares, tostarp preces, pakalpojumus, ieguldījumus un publisko iepirkumu.

ES ir tieši ieinteresēta, lai Indijas ekonomikas pilnā potenciāla realizēšanai nepieciešamās ekonomikas reformas būtu veiksmīgas. Indijā notiek diskusijas par tirdzniecības liberalizācijas ieguvumiem, un tā joprojām spēcīgi paļaujas uz eksportu un iekšējiem ieguldījumiem, kā arī nevēlas atvērt valsti importam. ES turpinās aicināt Indiju atvērt tās ekonomiku, lai stiprinātu starptautisko konkurētspēju, gūtu labumu no labākas integrācijas globālās vērtības veidošanas ķēdēs un palielinātu tās daļu globālajā tirdzniecībā, ar mērķi to vairāk saskaņot ar pieaugošo daļu pasaules IKP.

ES 2017. gadā bija Indijas galvenā tirdzniecības partnere, veidojot 14 % no kopējā preču tirdzniecības apjoma, bet Indija bija ES 9. lielākā tirdzniecības partnere, veidojot tikai 2,2 %. Ņemot vērā šo divu ekonomiku apjomu, šie dati neatbilst ES un Indijas divvirzienu tirdzniecības potenciālam. ES un Indijai būtu jācenšas īstenot aktīvu pieeju, lai uzlabotu to tirdzniecības un ieguldījumu attiecības.

Lai gan Indijā atrodas daudz pasaules līmeņa izglītības centru, demogrāfiskās dividendes potenciāla realizēšana būs atkarīga no vispārējās Indijas augstākās izglītības sistēmas modernizācijas, inovācijas un internacionalizācijas, kā arī uzlabotās piekļuves iekļaujošai un vienlīdzīgai izglītībai un profesionālajai apmācībai. Izglītības digitalizācija var radīt jaunus veidus, kā izmantot tehnoloģijas mācīšanai un mācībām, vienlaikus piedāvājot papildu iespējas ES un Indijas sadarbībai. ES gūtu labumu no sadarbības ar Indiju ES prioritārajās jomās, piemēram, zinātnē, tehnoloģiju jomā, inženierijā, matemātikā, digitālajā kompetencē un datu analīzē.

ES un Indijai ir kopīga ilgtermiņa apņemšanās sadarboties cilvēktiesību jomā, un tām būtu jāturpina regulāras paraugprakses apmaiņas saistībā ar cilvēktiesību aizsardzību vietējā un pasaules mērogā, pievēršoties dzimumu līdztiesībai un sieviešu iespēju veicināšanai, jauniešu un minoritāšu pārstāvju politiskajai, ekonomiskajai un sociālajai iekļaušanai, bērna tiesībām, jebkādas diskriminācijas novēršanai, cīņai pret cilvēku tirdzniecību un reliģijas un ticības brīvībai. Neaizsargātu grupu tiesību aizsardzībai būtu jākļūst par prioritāti, lai efektīvi reaģētu uz klimatu pārmaiņām, jo to ietekme uz šīm grupām bieži ir nesamērīga. ES un Indijai būtu jāstiprina praktiskā sadarbība un jāizzina iespējas ciešāk sadarboties demokrātijas, labas pārvaldības un tiesiskuma jomā. ES un Indijai būtu jāturpina stiprināt to kopīgie centieni ANO.

ES un Indijas partnerība humānās palīdzības jomā būtu spēcīgs rīks kopīga redzējuma un darbības nodrošināšanai starptautiskajā kopienā, tostarp ANO struktūrās, Pasaules Bankā un PTO. Starptautiski atzītie humānās palīdzības sniegšanas principi, proti, neitralitāte, objektivitāte un neatkarība, ir būtiski, lai gūtu panākumos kopīgajos pasākumos.

Ierosinātās darbības ·Turpināt regulāri iesaistīties divpusējā un ANO līmenī un īstenot kopīgas iniciatīvas ar mērķi veicināt kopīgas globālās programmas cilvēktiesību un demokrātijas jomā, dzimumu līdztiesības un sieviešu iespēju veicināšanas jomā un jauniešu iekļaušanas jomā. ·Uzlabot praktisko sadarbību ar ieinteresētajām personām, tostarp pilsonisko sabiedrību, kā arī to informēšanu, veicināt kopīgās vērtības un principus, jo īpaši tiesiskuma, ilgtspējīgas sociāli ekonomiskās attīstības un cilvēktiesību jomā. ·Sadarboties ar Indiju trešās valstīs ar mērķi palīdzēt konsolidēt demokrātiskos procesus un atbalstīt pārejas režīmus, veidojot vēlēšanu un parlamentāro iestāžu spējas. ·Sadarboties humānās palīdzības un katastrofu seku likvidēšanas operācijās un sadarboties ar Indiju, lai stiprinātu daudzpusējo humanitāro sistēmu un tās koordinēšanas mehānismus. ·Sadarboties ar Indiju, lai garantētu pārtikas nodrošinājumu visā pasaulē, vienlaikus novēršot ierobežojumus un kropļojumus pasaules lauksaimniecības tirgos.

2.3. Sadarbības stiprināšana ārpolitikas jomā — no kopīgām vērtībām līdz kopīgai rīcībai

Indija veidojas par pasaules lielvaru, un tās ārpolitika kļūst aizvien aktīvāka. Indija nopietni ietekmēs Āzijas un pasaules attīstību. Uzlabotas Indijas un Pakistānas attiecības palīdzētu atklāt abu valstu, kā arī reģiona potenciālu. ES un Indija kopā ir atbildīgas par starptautiska miera un drošības, kā arī atvērtas un iekļaujošas starptautiskās kārtības nodrošināšanu. ES vēlas, lai Indijai būtu lielāka nozīme daudzpolārā pasaulē, tādējādi ir nepieciešama daudzpolāra Āzija.

ES un Indija ir ļoti ieinteresētas to paplašinātā kaimiņreģiona stabilitātes un drošības nodrošināšanā; abu paplašinātais kaimiņreģions aptver Vidusāziju, Tuvos Austrumus / Rietumāziju, Āfriku un Indijas okeānu. To kopīgās vērtības un principi norāda uz interešu vispārēju konverģenci šajos reģionos saistībā ar to attīstības, labklājības un drošības garantēšanu. ES būtu jāstiprina sadarbība ar Indiju šajās jomās no praktiskas perspektīvas, cenšoties nodrošināt kopīgus novērtējumus, analīzi un rīcību.

ES būtu jāpamatojas uz nostāju, kas tai ir kopīga ar Indiju saistībā ar starptautiskajiem jautājumiem, tostarp atbalstu Afganistānai, lai tā kļūtu par pašpaļāvīgu un pārtikušu valsti, sadarbību ar Vidusāziju, lai reģions attīstītos par mierīgu, pārtikušu, izturīgu un ciešāk savstarpēji saistītu ekonomisko un politisko telpu, Kopīgā visaptverošā rīcības plāna par Irānu īstenošanu, divu valstu risinājumu Tuvo Austrumu miera procesā, kā arī miera un labklājības veicināšanas nozīmi Āfrikā un Āfrikas risinājumu atbalstīšanas nozīmi saistībā ar krīzēm Āfrikā.

Āzijas stabilitāte un drošība kļūst aizvien svarīgāka saistībā ar Eiropas interesēm. ES un Indijai būtu jāuzlabo sadarbība, lai atbalstītu valstu noturību un pievērstos konfliktu galvenajiem iemesliem ar kopīgu pieeju un preventīvās diplomātijas palīdzību. Sadarbībai ar trešām valstīm būtu jāpiešķir prioritāra nozīme.

ES un Indija piekrīt viedoklim, ka to pieejai attiecībā uz savienojamību vajadzētu būt ilgtspējīgai, visaptverošai un uz noteikumiem balstītai. Tas nozīmē, ka pieejai, kas attiecas uz savienojamību, jābūt vides, ekonomikas, sociālajā un fiskālajā ziņā ilgtspējīgai un jānodrošina vienlīdzīgi konkurences apstākļi uzņēmumiem, vienlaikus ievērojot starptautiskos standartus un uzlabojot to pārvaldību. ES būtu vēl vairāk jāuzlabo sadarbība ar Indiju ar mērķi attīstīt savienojamību, nodrošinot ieguvumus visai Dienvidāzijai un citiem reģioniem, tostarp labāk iekļautu Afganistānu pasaules ekonomikā.

ES sadarbībā ar Indiju un citiem Āzijas partneriem būtu jācenšas atrast iespējas atbalstīt kolektīvu un iekļaujošu reģionālo kārtību un integrāciju ar pieeju, kuras pamatā ir noteikumi. Būtu jāietver Dienvidāzijas Reģionālās sadarbības asociācija, Bengālijas līča reģiona valstu daudznozaru tehniskās un ekonomiskās sadarbības iniciatīva, ASEAN un Indijas okeāna piekrastes valstu asociācija. Būtu jāpaplašina sadarbība ar Indiju saistībā ar kopīgu principu veicināšanu, tostarp Āzijas un Eiropas sanāksmē (ASEM), piemēram, savienojamības jomā.

Ierosinātās darbības ·Pārveidot ES Augstā pārstāvja un priekšsēdētāja vietnieka un Indijas ārlietu ministra ikgadējo dialogu par regulāru stratēģisko dialogu. ·Censties nodrošināt regulāras zināšanu apmaiņas un saskaņošanu saistībā ar visatbilstošākajiem ārpolitikas jautājumiem ar pašreizējo dialogu palīdzību, starptautisku pasākumu laikā vai ar ES delegācijas biroju Ņūdeli un Indijas vēstniecības Briselē starpniecību. ·Izveidot regulārus divpusējus, kā arī trīspusējus dialogus par Āfriku un ar to, lai cita starpā apspriestu drošību, ekonomikas jautājumus, kā arī savienojamību. ·Pastiprināt dialogu par Afganistānu un Vidusāziju atbilstošos apstākļos. ·Apvienot spēkus trešās valstīs saistībā ar pēckonflikta iestāžu veidošanas un izlīguma procesiem. ·Veidot savienojamības partnerību ar Indiju gan stratēģiskā, gan darbības līmenī, reģionālā līmenī, divpusēji un atbalstot ASEM savienojamības pasākumus. ·Nodrošināt pieredzes apmaiņu ar Indiju par reģionālās sadarbības uzlabošanu un kopīgi īstenot centienus stiprināt pašreizējās reģionālās struktūras, sadarbojoties ASEAN Reģionālajā forumā.

2.4. Sadarbības pilnveidošana drošības un aizsardzības jomā

ES ir normatīva vara un aizvien biežāk arī drošības garantētāja, kā novērojams Rietumbalkānos, kā arī vairākās Āfrikas krīzēs, Indijas okeāna rietumu daļā, Gvinejas līcī un Vidusjūrā. Tā ir arī svarīga noteikumos pamatotas kārtības un kolektīvās drošības iniciatīvu veicinātāja. ES drošības un aizsardzības politikas ietvaros izveido mehānismus aizsardzības spēju kopīgai izstrādei ES, proti, pastāvīgajai strukturētajai sadarbībai, kas laika gaitā vēl vairāk pastiprinās tās darbības spējas un sniegs iespējas ciešākai sadarbībai ar valstīm ārpus ES, piemēram, Indiju. Turpmākajai sadarbībai būtu jāietver pieredzes apmaiņa saistībā ar apmācību, spēju veidošanu, dalību misijās un operācijas, kā arī jaunu aizsardzības sistēmu izpēte. ES ir arī izlēmusi uzlabot sadarbību drošības jomā ar Āziju un Āzijā, izmantojot pielāgotas pieejas. Lai izstrādātu konkrētas iniciatīvas un veicinātu ES politikas labāku izpratni, ir būtiski vēl vairāk attīstīt militārpersonu savstarpējās attiecības ar Indiju, tostarp Indijas bruņoto spēku un ES militāro struktūru vadītāju starpā, kā arī kopīgas mācības.

ES un Indijai ir kopīgas drošības intereses aizvien vairāk jomās. Krīzes pārvarēšana, miera uzturēšana un miera veidošana nodrošina plašu potenciālu divpusējai sadarbībai un sadarbībai ANO.

Terorisms ir nopietns drauds ES un Indijai. Abu partneru prioritātes ir radikalizācijas apkarošana, tostarp tiešsaistē, teroristu finansēšanas apkarošana un vardarbīga ekstrēmisma novēršana. Regulārām divpusējām konsultācijām par terorisma apkarošanu būtu jākļūst par platformu apdraudējumu, problēmu un politisko reakciju kopīgiem novērtējumiem, un tās mērķim jābūt tehniskās sadarbības paplašināšanai. ES un Indijai būtu jāsadarbojas, lai censtos sasniegt kopīgos mērķus starptautiskajās un reģionālajās organizācijās, tostarp ANO, G20, Finanšu darbību darba grupā (FATF) un Globālajā terorisma apkarošanas forumā, jo īpaši saistībā ar teroristu finansēšanas novēršanu un teroristu iekļaušanu sarakstā. Sadarbība terorisma apkarošanas jomā, kā arī citi drošības jautājumi gūtu labumu no pastiprinātas attiecības starp Eiropolu un tās partneriem no Indijas.

Indija ir svarīga pakalpojumu sniedzēja ES, un kiberdrošība ir kopīga prioritāte. ES būtu vairāk jāsadarbojas ar Indiju, lai stabilizētu kibertelpu un izstrādātu globālus standartus, kuru pamatā ir kopīga apņemšanas nodrošināt brīvu, drošu, stabilu, mierīgu un pieejamu kibertelpu. ES būtu jācenšas kopā ar Indiju izstrādāt reģionālus uzticības veicināšanas pasākumus ASEAN Reģionālā foruma ietvaros.

Sakaru jūras līniju nodrošināšana ir būtiska gan ES, gan Indijai, jo to tirdzniecības lielākā daļa bāzējas uz jūras transportu. Abas ievērojami veicina starptautisko tiesību, jo īpaši Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas (UNCLOS), ievērošanu. Nepieciešama lielāka sadarbība jūras drošības jomā, lai diskutētu par netradicionālām drošības problēmām, piemēram, pirātismu un bruņotu laupīšanu, transnacionālo organizēto noziedzību, nelikumīgu tirdzniecību, sadarbību jūrā, tostarp darbības līmenī, kā arī tiesībaizsardzības un konfliktu novēršanas jomā, uzticības veicināšanas pasākumu sekmēšanu, kā arī pieredzes apmaiņu par jūrlietu situācijas apzināšanos, jūras uzraudzību un informācijas apmaiņu, iespējams, sadarbībā ar citiem partneriem un starptautiskām organizācijām (piemēram, ANO). Būtu jāattīsta sadarbība saistībā ar Indijas okeānu, proti, drošības un pārvaldības jomā, pamatojoties uz pirātisma apkarošanas pasākumiem, kā arī attiecībā uz starptautisko jūras tiesību ievērošanas veicināšanu.

ES būtu jāturpina pozitīvā sadarbība ar Indiju ieroču neizplatīšanas un atbruņošanās, eksporta kontroles, kā arī kodoldrošuma un kodoldrošības jomā. ES arī turpinās aicināt Indiju konstruktīvi piedalīties starptautiskajā eksporta kontroles kārtībā un iniciatīvās, kā arī pievienoties Ieroču tirdzniecības līgumam, Līgumam par kodolizmēģinājumu vispārējo aizliegumu, Kodolieroču neizplatīšanas līgumam un Konvencijai par kājnieku mīnu izmantošanas, uzglabāšanas, ražošanas un nodošanas aizliegumu un to iznīcināšanu.