[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 8.9.2006 COM(2006) 487 galīgā redakcija 2006/0162 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par tādas gaļas tirdzniecību, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS I – Konteksts Tādas liellopu gaļas ražošana un tirdzniecība, kas iegūta no lopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, katrā dalībvalstī ir atšķirīga. Pastāv divi galvenie liellopu gaļas ražošanas pamatveidi. Saskaņā ar pirmo dzīvniekus baro galvenokārt ar pienu un piena produktiem un nokauj, līdz tie sasniedz astoņus mēnešus vecumu, visbiežāk —sešu līdz septiņu mēnešu vecumā. Otrajā gadījumā dzīvniekus baro gandrīz vienīgi ar graudiem — galvenokārt kukurūzu —, ko papildina ar dažiem lopbarības veidiem, un nokauj sākot no desmit mēnešu vecuma. Pirmais gaļas ražošanas veids pazīstams gandrīz visās dalībvalstīs, taču īpaši tas attīstīts piecās (Francijā, Itālijā, Nīderlandē, Beļģijā un Vācijā). Turpretim otrais pazīstams un attīstīts tikai nelielā daļā dalībvalstu — galvenokārt Nīderlandē, Dānijā un Spānijā. Gaļu, kas ražota saskaņā ar šiem abiem veidiem, var laist apgrozībā ar atšķirīgiem nosaukumiem. Taču vairumā gadījumu to dara tikai ar vienu nosaukumu, tā tas notiek vismaz galvenajos patēriņa tirgos Kopienā. Parasti nav nekādas norādes ne par dzīvnieku barības veidu, ne par to kaušanas vecumu. Pieredze rāda, ka šāda prakse traucē tirdzniecību un veicina negodīgas konkurences apstākļu attīstību. Tādējādi tā tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi un darbību. Jo ir konstatēts, ka, izvedot gaļu no lopkautuvēm, cenu starpība starp gaļu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri baroti ar vienu vai otru minēto barības veidu, ir divi līdz divarpus euro par kilogramu. Turklāt šī prakse patērētājam var radīt neskaidrības, jo var to maldināt attiecībā uz pērkamā produkta faktiskajām īpašībām. Vairākas dalībvalstis prasīja Komisijai izteikt priekšlikumus par tādas gaļas tirdzniecību, kas iegūta no dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus. II – Komisijas priekšlikums Izstrādājot priekšlikumu un apsverot tā saturu, Komisija daudz apspriedās gan ar dalībvalstu valdību ekspertiem, gan arī ar attiecīgās nozares speciālistiem, patērētājiem un tos pārstāvošām organizācijām. Īpaši jāmin, ka 2005. gada pavasara sākumā tīmeklī tika organizēta sabiedrības apspriede. To turpināja 2005. gada jūnija mēnesī, rīkojot sabiedrisku izskatīšanu, kurā piedalīties tika aicināti tehniskie eksperti un šajā lietā ieinteresēto Kopienas galveno sociāli profesionālo organizāciju pārstāvji. Apspriedes laikā tīmeklī vairums patērētāju apgalvoja, ka, pērkot gaļu, tās maigums un garšas īpašības ir svarīgi izvēles kritēriji. Taču gaļas krāsai dažās dalībvalstīs tiek piešķirta lielāka nozīme, citās — mazāka. Apspriedes dalībnieki norādīja ar to, ka dzīvnieku vecums un barība ir svarīgi kritēriji, lai raksturotu gaļu, kas no tiem iegūta. Turpretim dzīvnieku kautsvaram šajos apstākļos viņuprāt ir mazāka nozīme. Arī dažādi pētījumi rāda, ka tādas gaļas organoleptiskās īpašības kā maigums, garša vai krāsa mainās līdz ar šo dzīvnieku vecumu un barības režīmu. Gaļa, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti aptuveni septiņu mēnešu vecumā, pēc savām īpašībām atšķiras no gaļas, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti aptuveni desmit mēnešu vecumā. Apspriedes laikā patērētāju lielākā daļa pirmo dzīvnieku kategoriju saistīja ar tādiem, kas nokauti, nesasniedzot astoņu mēnešu vecumu. Šādu saistībuapstiprināja arī lielākā daļa patērētāju aizsardzības organizāciju, kas pauda savu viedokli sabiedriskās izskatīšanas laikā. Lai noteiktu minēto dzīvnieku atbilstību kaušanas piemaksas saņemšanai, šis vecuma ierobežojums lietots arī 130. pantā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku[1]. Visbeidzot šo dzīvnieku vecuma ierobežojumu lieto arī vairākās dalībvalstīs, un attiecībā uz to pastāv vienošanās starp tām. Tādējādi ir lietderīgi to izmantot, lai dzīvniekus iedalītu divās apakškategorijās: no nulles līdz astoņu mēnešu vecumam un no astoņu līdz desmit mēnešu vecumam. Kaušanas vecuma pārbaude izrādās vieglāk īstenojama nekā izmantotās barības veida kontrole. Turklāt gaļas ražošanas sistēma un barības veids, ko lieto dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, parasti ir saistīts ar dzīvnieku kaušanas vecumu. Tādēļ ir pietiekami par pamatu ņemt kaušanas vecumu, lai tirdzniecībā noteiktu atšķirīgus nosaukumus gaļai, kas iegūta no abu minēto apakškategoriju dzīvniekiem. Apspriedē atklājās arī tas, ka atkarībā no dalībvalsts vienā un tai pašā tirdzniecības nosaukumā patērētāji var saskatīt atšķirīgas gaļas īpašības. Terminu, ar ko apzīmē kādu noteiktu produktu vienā dalībvalstī, vienkārši iztulkojot citas dalībvalsts valodā, vēl neievieš vajadzīgo skaidrību, ja šā termina tulkojums nesaistās ar identisku produktu šajā otrā dalībvalstī. Tādējādi, izvēloties gaļas tirdzniecības nosaukumu, ir lietderīgi cik vien iespējams ņemt vērā paradumus un kultūras tradīciju īpatnības, lai palīdzētu patērētājiem iegādāties sev vēlamo produktu. Tādējādi Komisija ierosina izveidot tirdzniecības nosaukumus, kas jāizmanto visās dalībvalstīs, laižot apgrozībā gaļu, kura iegūta no abu minēto apakškategoriju dzīvniekiem, līdztekus tam uzliekot par pienākumu norādīt dzīvnieku kaušanas vecumu. Lai nodrošinātu pareizu tirdzniecības nosaukumu lietošanu saskaņā ar šo regulu, ir jāparedz, ka gaļa, kas iegūta no abu noteikto apakškategoriju dzīvniekiem, identificējama ar attiecīgu burtu; tāpat jāparedz arī to datu iereģistrēšana, kas ļauj nodrošināt marķējumā norādītās informācijas patiesumu. Uzņēmēji, kas vēlas papildināt šajā regulā paredzēto tirdzniecības nosaukumu ar citām ziņām, kas nav obligātas, var to izdarīt saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97[2]. Dažos gadījumos gaļa, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, tiek aizsargāta saskaņā ar Padomes 2006. gada 20. marta Regulu (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību[3]. Šo gaļu laiž tirdzniecībā ar aizsargātu norādi vai nosaukumu, un tādējādi tirgotāji un patērētāji to var pilnīgi identificēt. Turklāt šo gaļu visbiežāk pārdod vietējā tirgū. Tādēļ ir jāparedz, ka šīs regulas noteikumi nedrīkst skart nosaukumus, kas aizsargāti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 510/2006. Ir jāparedz, ka dalībvalstis ieceļ kompetentas iestādes, kas kontrolē atbilstību šajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, kā arī veic pasākumus, lai Komisija pārliecinātos — ja vajadzīgs, veicot pārbaudes uz vietām, — par minēto nosacījumu ievērošanu. Visbeidzot, konsekvences labad un lai novērstu jebkādu tirgus traucējumu risku, ir jāparedz, ka gaļai, ko ieved no trešām valstīm, jāatbilst šīs regulas noteikumiem. III – Komisijas priekšlikuma ietekme Priekšlikuma mērķis ir padarīt pārredzamāku tādas gaļas tirdzniecību, kas iegūta no dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus. Komisijas izstrādātajiem noteikumiem vajadzētu ļaut uzlabot kopējā tirgus darbību un sniegt labāku informāciju patērētājiem. Kā norādīts, priekšlikumā cik vien iespējams ņemta vērā dalībvalstīs spēkā esošā prakse kā ražošanas, tā arī patērēšanas jomā. Divu apakškategoriju izveidei, nosakot astoņu mēnešu vecuma ierobežojumu, nevajadzētu radīt problēmas. Šo ierobežojumu jau lieto vairākās dalībvalstīs, kas ir galvenie šīs pirmās kategorijas dzīvnieku audzētāji, bet citās dalībvalstīs Kopienas govju ganāmpulka samazināšanas dēļ to varētu būt ieinteresēti lietot pirmās apakškategorijas dzīvnieku audzētāji, kas to vēl nav pieņēmuši. Turklāt obligātā norāde par dzīvnieku vecumu ļaus skaidrāk iezīmēt atšķirību starp dažāda veida produktiem. Ja šo priekšlikumu pieņems bez izmaiņām, lielākā daļa dalībvalstu rīkosies līdzīgā veidā, lietojot tirdzniecības nosaukumus tādas gaļas marķēšanai, kas iegūta no dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus. Pārējām dalībvalstīm priekšlikumā paredzēts vispirms izveidot atšķirīgu marķējumu gaļai, kas iegūta no otrās apakškategorijas dzīvniekiem, obligāti lietojot atšķirīgu tirdzniecības nosaukumu. Tādējādi tas attiektos tikai uz šo produkciju. Tomēr lielākajā daļā šo valstu noteikts, ka šo produkciju galvenokārt patērē valstī uz vietas. Turklāt var prognozēt, ka, stājoties spēkā 2003. gada kopējai lauksaimniecības politikai un ieviešot atsaisti, dažās no minētajām valstīm šīs produkcijas apjoms turpmāk samazināsies. Līdztekus tam jāatgādina arī, ka dažās no šīm dalībvalstīm liellopu gaļas cenu pieaugums kopš 2004. gada nebija labvēlīgs šīs apakškategorijas dzīvnieku gaļas ražošanai salīdzinājumā ar liellopu gaļu, kas iegūta no vecākiem dzīvniekiem. Cenu atšķirības, kas agrāk pastāvēja starp abu šo veidu gaļu, šodien gandrīz izzudušas, un jau novērotā pazemināšanās tendence turpmāk varētu pastiprināties. Tādējādi jāatzīst, ka šim priekšlikumam nevajadzētu jūtami ietekmēt šo produkciju. Jautājumi par dzīvnieku labturību ietilpst Veselības un Patērētāju tiesību aizsardzības ģenerāldirektorāta kompetencē. Ar šo priekšlikumu tiek noteikti tirdzniecības nosaukumi, kuri jālieto tādas liellopu gaļas marķēšanā, kas iegūta no dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, un priekšlikums neskar citos tiesību aktos noteikto dzīvnieku labturības noteikumu ievērošanu. Abu definēto apakškategoriju dzīvnieku gaļas marķējumā, norādot vēlamos datus, ir iespējams izcelt tādu dzīvnieku labturības noteikumu ievērošanu, kas pārsniedz pastāvošos noteikumus. Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. 2006/0162 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par tādas gaļas tirdzniecību, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. panta 2. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[4], tā kā: (1) Ar 2. panta otro daļu saistībā ar pirmās daļas b) apakšpunktu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju[5] paredzēts, ka vispārīgus noteikumus attiecībā uz pasākumiem, lai veicinātu labāku liellopu gaļas ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības organizāciju, pieņem Padome. (2) Bieži vien katrā dalībvalstī ir atšķirīga ražošanas sistēma, saskaņā ar kuru ražo tādu liellopu gaļu, kuru vecums nokaujot nepārsniedz divpadsmit mēnešus; atšķiras arī šo liellopu īpašības. Kopienas galvenajos patēriņa tirgos gaļu, kas iegūta šajās dažādajās ražošanas sistēmās, parasti laiž tirdzniecībā ar vienu un to pašu nosaukumu. (3) Pieredze rāda, ka šāda prakse traucē tirdzniecību un veicina negodīgas konkurences apstākļu attīstību. Tādējādi tā tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi un darbību. (4) Šāda prakse var būt arī par iemelsu tam, ka patērētājiem rodas neskaidrības, un var tos maldināt. (5) Lai uzlabotu vienotā tirgus darbību, tādu liellopu gaļas tirdzniecību, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, jāorganizē tādā veidā, lai tā būtu pēc iespējas pārskatāmāka. Tas ļautu labāk organizēt arī attiecīgo ražošanu. Lai to paveiktu, jāprecizē tirdzniecības nosaukumi, kas jālieto katrā dalībvalsts valodā, laižot tirdzniecībā tādu liellopu gaļu, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus. Tādējādi patērētājiem uzlabosies informācijas pieejamība. (6) Dažos gadījumos gaļa, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, tiek aizsargāta saskaņā ar Padomes 2006. gada 20. marta Regulu (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību[6]. Šo gaļu laiž tirdzniecībā ar aizsargātu norādi vai nosaukumu, un tādējādi tirgotāji un patērētāji to var pilnīgi identificēt. Tādēļ ir jāparedz, ka šīs regulas noteikumi nedrīkst skart nosaukumus, kas aizsargāti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 510/2006. (7) Dažādi pētījumi rāda, ka tādas gaļas organoleptiskās īpašības kā maigums, garša vai krāsa mainās līdz ar šo dzīvnieku vecumu un barības režīmu. (8) Publiskas apspriedes laikā, kuru Komisija organizēja 2005. gadā, vairums patērētāju norādīja, ka dzīvnieku vecums un barības režīms ir svarīgi kritēriji attiecīgās gaļas raksturošanai. Turpretim dzīvnieku kautsvaram viņu acīs šais apstākļos ir mazāka nozīme. (9) Kaušanas vecuma pārbaude ir izrādījusies vieglāk īstenojama nekā izmantotās barības kontrole. Turklāt gaļas ražošanas sistēma un barības veids, ko lieto dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, parasti ir saistīts ar dzīvnieku kaušanas vecumu. Tādēļ ar atšķirīgu tirdzniecības nosaukumu ieviešanu atkarā no dzīvnieku vecuma vajadzētu pietikt, lai nodrošinātu prasīto pārskatāmību. (10) Minētās apspriedes laikā vairums patērētāju attiecībā uz liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, pirmās kategorijas dzīvniekus saistīja ar tādiem, kuru vecums nepārsniedz astoņus mēnešus. Lai noteiktu dzīvnieku atbilstību kaušanas prēmijas saņemšanai, šis vecuma ierobežojums lietots arī 130. pantā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001[7]. Tādēļ ir lietderīgi izmantot šo vecuma ierobežojumu, lai dzīvniekus, kuru vecums nepārsniedz astoņus mēnešus, iedalītu divās apakškategorijās. (11) Apspriedē atklājās arī tas, ka atkarībā no dalībvalsts vienā un tai pašā tirdzniecības nosaukumā patērētāji var saskatīt atšķirīgas gaļas īpašības. Tādējādi, izvēloties gaļas tirdzniecības nosaukumu, ir lietderīgi cik vien iespējams ņemt vērā paradumus un kultūras tradīciju īpatnības, lai palīdzētu patērētājiem iegādāties sev vēlamo produktu. (12) Jāparedz arī, ka tādas gaļas, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, identificējama, lietojot burtu, kas atbilst to kategorijai, kā arī norādot kaušanas vecumu uz etiķetēm, ko piestiprina gaļas gabaliem. (13) Uzņēmēji, kas vēlas papildināt šajā regulā paredzētos tirdzniecības nosaukumus ar citām ziņām, kas nav obligātas, var to izdarīt saskaņā ar 16. un 17. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulā (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97[8]. (14) Lai informāciju, kas atrodama uz etiķetēm, pareizi lietotu saskaņā ar šo regulu, jāparedz datu reģistrēšana, kas ļauj nodrošināt šīs informācijas patiesumu visos ražošanas un tirdzniecības posmos. (15) Ir jāparedz, ka dalībvalstis ieceļ kompetentas iestādes, kas kontrolē atbilstību šajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, kā arī veic pasākumus, lai Komisija pārliecinātos — ja vajadzīgs, veicot pārbaudes uz vietām, — par minēto nosacījumu ievērošanu. (16) Konsekvences labad jāparedz noteikumi, kas ļauj nodrošināt, lai attiecībā uz gaļu, ko ieved no trešām valstīm, ievērotu šīs regulas nosacījumus. Tādēļ jāparedz, ka gadījumos, kad pārbaudi veic neatkarīga treša iestāde, tai būtu pietiekamas tehniskās iespējas un tā varētu nodrošināt objektivitāti. (17) Tādēļ jānosaka vajadzīgie pasākumi šīs regulas īstenošanai saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[9], IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Mērķis un darbības joma 1. Šīs regulas mērķis ir noteikt nosacījumus tādas gaļas laišanai tirdzniecībā, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, konkrēti nosakot, kādi tirdzniecības nosaukumi jālieto. Regula ir spēkā attiecībā uz gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, un kas ražota Kopienā vai ievesta no trešām valstīm. 2. Šīs regulas noteikumus piemēro, neskarot Padomes Regulas (EEK) Nr. 1208/81[10] noteikumus. 3. Šo regulu nepiemēro tādai līdz divpadsmit mēnešu vecu liellopu gaļai, par kuru saņemts cilmes vietas nosaukums vai aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde un kura reģistrēta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu. 2. pants Definīcija Šīs regulas nozīmē ar terminu „gaļa” saprot liemeņus, gaļu ar vai bez kauliem un sagrieztus vai nesagrieztus subproduktus, kas iegūti no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, un kas apgrozībā laisti svaigā stāvoklī, saldēti vai sasaldēti zemā temperatūrā, apstrādāti vai neapstrādāti, iesaiņoti vai neiesaiņoti. 3. pants Kaujamo liellopu iedalīšana kategorijās Kaušanas brīdī visus liellopus, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, uzņēmēji tādas kompetentas iestādes uzraudzībā, kas minēta 8. panta 1. punktā, iedala vienā no I pielikumā uzskaitītajām kategorijām. 4. pants Tirdzniecības nosaukumi 1. Gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, dalībvalstīs var laist tirdzniecībā tikai ar tādu tirdzniecības nosaukumu vai nosaukumiem, kas ievietoti II pielikumā un noteikti katrai attiecīgajai dalībvalstij. Pirmajā daļā minētos tirdzniecības nosaukumus var papildināt, norādot attiecīgā gaļas gabala vai subprodukta nosaukumu vai apzīmējumu. 2. Regulas II A pielikumā uzskaitītos tirdzniecības nosaukumus, kā arī jebkuru no tiem atvasinātu jaunu tirdzniecības nosaukumu nevar lietot, laižot tirdzniecībā gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums pārsniedz divpadsmit mēnešus. Līdzīgā kārtā terminus „ veau ”, „ ternera ” „ kalv ”, „ Kalb” , „ veal ”, „ vitello ”, „ kalf ”, „ μοσχάρι ”, „ vitella ” un „ vitela ” nedrīkst lietot tādas gaļas tirdzniecības nosaukumā vai norādīt uz tādas gaļas uz marķējuma, kura iegūta no liellopiem, kuru vecums pārsniedz divpadsmit mēnešus. 5. pants Uz etiķetēm lietojamā obligātā informācija 1. Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK [11] 3. panta 1. punkta noteikumus un Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13., 14. un 15. panta noteikumus, gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, katrā ražošanas un tirdzniecības posmā uzņēmēji marķē, norādot šādu informāciju: a) šīs regulas I pielikumā noteikto attiecīgās kategorijas identifikācijas burtu, b) tirdzniecības nosaukumu saskaņā ar šīs regulas 4. pantu, c) dzīvnieku kaušanas vecumu gaļai, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz astoņus mēnešus, lietojot norādi „kaušanas vecums: jaunāks par n mēnešiem vai n mēnešu vecs”, un gaļai, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums pārsniedz astoņus mēnešus un nepārsniedz divpadsmit mēnešus, lietojot norādi „kaušanas vecums: vecāks par astoņiem mēnešiem un jaunāks par n mēnešiem vai n mēnešu vecs”, ar „n” apzīmējot mēnešu skaitu. 2. Līdz divpadsmit mēnešu vecu liellopu gaļai, ko gala patērētājam pārdod tirdzniecības vietās neiesaiņotu, dalībvalstis nosaka kārtību, kādā norādāma 1. punktā minētā informācija. Panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto informāciju tās var nenoteikt par obligāti norādāmu ar nosacījumu, ka pircējiem tiek sniegta pareiza un nepārprotama informācija. 6. pants Neobligātā informācija uz etiķetēm Regulas 5. pantā minēto informāciju uzņēmēji var papildināt ar neobligātu informāciju, kas apstiprināta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. un 17. pantu. 7. pants Reģistrēšanas sistēma Visos ražošanas un tirdzniecības posmos gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, uzņēmēji reģistrē, ieviešot un lietojot sistēmu detalizētu datu reģistrēšanai. Pirmajā daļā paredzēto sistēmu lieto tādā veidā, lai nodrošinātu 5. un 6. pantā minētās marķējuma informācijas patiesumu. Konkrēti ir nepieciešams: a) norādīt dzīvnieku identifikācijas numuru un dzimšanas datumu; b) norādīt atsauces numuru, kas ļauj noteikt saistību, no vienas puses, starp to dzīvnieku identifikāciju, no kā gaļa iegūta, un, no otras puses, tirdzniecības nosaukumu, kaušanas vecumu un kategorijas identifikācijas burtu, ko norāda uz šīs gaļas etiķetes; c) norādīt dzīvnieku un gaļas ievešanas un izvešanas datumu uzņēmumā, norādot arī ievestos un izvestos daudzumus, lai nodrošinātu ievedumu un izvedumu korelācijas noteikšanu. 8. pants Oficiālās pārbaudes 1. Pirms [2007. gada 1. jūlija] dalībvalsts ieceļ kompetentu iestādi vai kompetentas iestādes, kas atbild par šīs regulas piemērošanas uzraudzību, un paziņo par to Komisijai. 2. Komisija kopā ar kompetentajām iestādēm pārbauda, vai dalībvalsts pilda šīs regulas noteikumus. Komisijas eksperti kopā ar attiecīgajām kompetentajām iestādēm un, ja vajadzīgs, dalībvalstu eksperti, veic vajadzīgās pārbaudes uz vietas, lai pārliecinātos par šīs regulas ieviešanu. Dalībvalsts, kuras teritorijā notiek pārbaude uz vietas, sniedz Komisijas ekspertiem jebkādu palīdzību, kas tiem var būt vajadzīga, veicot savus uzdevumus. 9. pants Gaļa, kas ievesta no trešām valstīm 1. Gaļu, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, un ko ieved no trešām valstīm, laiž Kopienas tirgū saskaņā ar šīs regulas noteikumiem. 2. Trešās valsts uzņēmējs, kas vēlas laist Kopienas tirgū 1. punktā minēto gaļu, savu uzņēmējdarbību ļauj kontrolēt minētās trešās valsts ieceltai kompetentai iestādei vai, ja tādas nav, neatkarīgai trešai kontroles organizācijai. Šai kontroles organizācijai jāpierāda, ka tā atbilst visām prasībām, kas noteikti Eiropas standartā NE 45011 vai ISO norādījumos Nr. 65 [ISO/IEC 65] („Vispārējas prasības organizācijām, kas nodarbojas ar. ražojumu sertifikācijas sistēmām”). Ieceltā kompetentā iestāde vai, ja vajadzīgs, neatkarīgā trešā kontroles organizācija nodrošina, lai šīs regulas prasības tiktu ievērotas. 10. pants Īstenošanas kārtība 1. Šīs regulas īstenošanai nepieciešamos pasākumus pieņem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 43. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Konkrēti šajos pasākumos ietilpst: a) kārtība, kādā praktiski izdarāmas 5. pantā minētās norādes par kaujamo dzīvnieku vecumu un kategorijas identifikācijas burtu, ņemot vērā lietojamo burtu novietojumu un lielumu; b) kārtība, kādā, veicot 9. pantā minēto gaļas ievešanu no trešām valstīm, pārbaudāma šīs regulas noteikumu ievērošana. 2. Regulas I un II pielikumā var izdarīt grozījumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1254/1999 43. panta 2. punktā izklāstīto procedūru. 11. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . To piemēro attiecībā uz visiem dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus un kuri nokauti sākot no [2007. gada 1. jūlija]. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs I PIELIKUMS Tādu liellopu kategorijas, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus Kaušanas brīdī liellopus, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, iedala šādās divās kategorijās: A) X kategorija — liellopi, kuru vecums nepārsniedz astoņus mēnešus vai kuri ir astoņus mēnešus veci. Šīs kategorijas liellopus identificē ar burtu X. B) Y kategorija — liellopi, kuru vecums pārsniedz astoņus mēnešus, bet nepārsniedz divpadsmit mēnešus, vai kuri ir divpadsmit mēnešus veci. Šīs kategorijas liellopus identificē ar burtu Y. Dalībvalstīs šo iedalījumu veic, pamatojoties uz „liellopu pasē” ietverto informāciju vai, ja tādas nav, Regulas (EK) Nr. 1760/2000 5. pantā paredzētās elektroniskās datu bāzes datiem. II PIELIKUMS Regulas 4. pantā minētie tirdzniecības nosaukumi A) Gaļai, kas iegūta no X kategorijas liellopiem: Tirdzniecības valsts | Lietojamie tirdzniecības nosaukumi | Belgium [Beļģija] | veau, viande de veau / kalfsvlees / Kalbfleisch | Bulgārija | месо от малки телета* | Čehija | telecí | Dānija | lyst kalvekød | Vācija | Kalbfleisch | Igaunija | vasikaliha | Grieķija | μοσχάρι γάλακτος | Spānija | ternera blanca (o lechal), carne de ternera blanca (o lechal) | Francija | veau, viande de veau | Īrija | veal | Itālija | vitello, carne di vitello | Kipra | µοσχαράκι | Latvija | teļa gaļa | Lietuva | veršiena | Luxembourg | veau, viande de veau / Kalbfleisch | Ungārija | borjúhús | Malta | vitella | Nīderlande | kalfsvlees | Austrija | Kalbfleisch | Polija | cielęcina | Portugāle | vitela | Rumānija | carne de vitel* | Slovēnija | teletina | Slovākija | teľacie mäso | Somija | vasikanliha / kalvkött | Zviedrija | kalvkött | Apvienotā Karaliste | veal | * Ar nosacījumu, ja šīs Regulas pieņemšanas dienā būs stājies spēkā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās akts. | B) Gaļai, kas iegūta no Y kategorijas liellopiem: Tirdzniecības valsts | Lietojamie tirdzniecības nosaukumi | Belgium [Beļģija] | jeune bovin, viande de jeune bovin / jongrundsvlees / Jungrindfleisch | Bulgārija | телешко месо* | Čehija | hovězí z mladého dobytka | Dānija | kalvekød | Vācija | Jungrindfleisch | Igaunija | noorloomaliha | Grieķija | μοσχάρι | Spānija | ternera , carne de ternera | Francija | jeune bovin, viande de jeune bovin | Īrija | beef | Itālija | vitellone, carne di vitellone | Kipra | μοσχάρι | Latvija | liellopu gaļa | Lietuva | jautiena | Luxembourg | jeune bovin, viande de jeune bovin / Jungrindfleisch | Ungārija | marhahús | Malta | canga | Nīderlande | rose kalfsvlees | Austrija | Jungrindfleisch | Polija | wołowina | Portugāle | vitelão | Rumānija | carne de tineret bovin* | Slovēnija | meso mlade govedi | Slovākija | mäso z mladého dobytka | Somija | nuori nauta / nötkött | Zviedrija | nötkött | Apvienotā Karaliste | beef | * Ar nosacījumu, ja šīs Regulas pieņemšanas dienā būs stājies spēkā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās akts. | FINANŠU PĀRSKATS | 1. | BUDŽETA POZĪCIJA 05 02 13 | APROPRIĀCIJAS: EUR 388 miljoni | 2. | PASĀKUMA NOSAUKUMS Padomes Regula par tādas gaļas tirdzniecību, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus | 3. | JURIDISKAIS PAMATS Līguma 37. pants | 4. | PASĀKUMA MĒRĶI Šīs regulas mērķis ir noteikt nosacījumus tādas gaļas laišanai tirdzniecībā, kas iegūta no dzīvniekiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, konkrēti nosakot, kādi tirdzniecības nosaukumi jālieto | 5. | FINANSIĀLĀS SEKAS | 12 MĒNEŠU LAIKPOSMS (miljonos euro) | KāRTēJAIS 2006. FINANšU GADS (miljonos euro) | NĀKAMAIS 2007. FINANŠU GADS (miljonos euro) | 5.0 | IZDEVUMI, KO SEDZ – NO EK BUDŽETA (KOMPENSĀCIJAS / INTERVENCES PASĀKUMI) – VALSTS IESTĀDES – CITI | – | – | – | 5.1 | IEņēMUMI – EK PAŠU RESURSI (ATSKAITĪJUMI/MUITAS NODOKĻI) – VALSTS LīMENī | – | – | – | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 5.0.1 | PAREDZĒTIE IZDEVUMI | – | – | – | – | 5.1.1 | PAREDZĒTIE IEŅĒMUMI | – | – | – | – | 5.2 | APRĒĶINU METODE: – | 6.0 | VAI IR IESPĒJAMS FINANSĒJUMS NO APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS ATTIECĪGAJĀ ŠāGADA BUDŽETA NODAĻĀ? | JĀ NĒ | 6.1 | VAI IR IESPĒJAMS FINANSĒJUMS, PĀRSKAITOT LĪDZEKĻUS NO VIENAS ŠāGADA BUDŽETA NODAĻAS UZ CITU? | JĀ NĒ | 6.2 | VAI IR VAJADZĪGS PAPILDU BUDŽETS? | JĀ NĒ | 6.3 | VAI IR JĀIERAKSTA APROPRIĀCIJAS NĀKAMAJOS BUDŽETOS? | JĀ NĒ | NOVĒROJUMI Priekšlikums noteikt tādas gaļas tirdzniecības nosaukumus, kas iegūta no liellopiem, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus, Kopienas budžetu neietekmē. | [1] OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 319/2006 (OV L 58, 28.2.2006., 32. lpp.). [2] OV L 204, 11.8.2000., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu. [3] OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. [4] OV C …, ..., … lpp. [5] OV L 160, 26.6.1999., 21. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1913/2005 (OV L 307, 25.11.2005., 2. lpp.). [6] OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. [7] OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 319/2006 (OV L 58, 28.2.2006., 32. lpp.). [8] OV L 204, 11.8.2000., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu. [9] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. [10] OV L 123, 7.5.1981., 3. lpp. [11] OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.