Pamatojoties uz pagājušogad gūto pieredzi, Eiropas pusgads turpmāk tiks iedalīts divos secīgos posmos, kuros skaidrāk nošķirts Eiropas posms (no novembra līdz februārim) un valsts posms (no februāra līdz jūnijam). Papildu visu eurozonas dalībvalstu ekonomikas politikas un budžeta procesu nepieciešamajai uzlabotajai koordinācijai un stingrākai uzraudzībai ir nepieciešams cieši pārraudzīt un analizēt kopējo ekonomisko, sociālo un fiskālo situāciju visā eurozonā un, veidojot valstu politiku, ņemt vērā šādas analīzes rezultātus. Lai problēmjautājumi, kas skar visu eurozonu, tiktu jau laicīgi ņemti vērā, Komisija kopā ar šo gada izaugsmes pētījumu publisko priekšlikumu ieteikumiem, kas paredzēti eurozonai.

Šī Komisija savu nodarbinātības un izaugsmes stratēģiju izklāstīja pagājušajā gadā, kad tā iesniedza savu gada izaugsmes pētījumu par 2015. gadu. Šodien tā savā gada izaugsmes pētījumā par 2016. gadu ir izvirzījusi prioritātes nākamajam gadam. Atveseļošanās procesa ilgtspējību un konverģences procesa atjaunošanu var nodrošināt tikai tad, ja visas ES iestādes un dalībvalstis darbojas kopā. Lai to paveiktu, ir jāiesaista Eiropas Parlaments un valstu parlamenti, sociālie partneri, valstu, reģionālās un vietējās iestādes un pilsoniskās sabiedrības kopumā. Saskaņā ar priekšlikumu, kas izklāstīts paziņojumā par EMS izveides pabeigšanu, Komisija ir sākusi dialogu ar Eiropas Parlamentu pirms šā gada izaugsmes pētījuma iesniegšanas. Eiropas Parlaments turpinās uzņemties vadošo lomu un sniegt politiskas norādes par ekonomikas un sociālās jomas prioritātēm. Parlamenta loma ir jo īpaši svarīga demokrātiskās pārskatatbildības un pārredzamības stiprināšanā un atbildību par reformu veikšanu sekmēšanā.

Paredzams, ka kopējā deficīta attiecība pret IKP visā ES samazināsies no aptuveni 2,5 % šajā gadā līdz 1,6 % 2017. gadā, savukārt parāda attiecība pret IKP, paredzams, samazināsies no 87,8 % šajā gadā līdz 85,8 % 2017. gadā.

Gada inflācijas līmenis palielināsies no 0 % ES 2015. gadā līdz 1,1 % nākamajā gadā, un līdz 1,6 % – 2017. gadā.

Paredzams, ka nodarbinātība ES palielināsies par 1,0 % 2015. gadā un par 0,9 % 2016. un 2017. gadā. Paredzams, ka bezdarba līmenis samazināsies no 9,5 % 2015. gadā līdz 9,2 % un 8,9 % attiecīgi 2016. un 2017. gadā.

Attiecībā uz ES kopumā ir sagaidāms, ka reālais IKP pieaugs no 1,9 % 2015. gadā līdz 2,0 % 2016. gadā un 2,1 % – 2017. gadā.

Ekonomikas darbības rezultāti un sociālie apstākļi, kā arī reformu īstenošana Eiropas Savienībā vēl arvien ir nevienmērīga. Daudzām ekonomikām joprojām jārisina jautājumi, kuriem būs tālejoša ietekme, kas izpaudīsies kā augsts ilgtermiņa un jauniešu bezdarba līmenis. Produktivitātes pieaugums joprojām ir zems, un tas skar konkurētspēju un dzīves līmeni. Augsts privātā un publiskā parāda līmenis ir viens no iemesliem, kas kavē ieguldījumus. Izaugsmi un nodarbinātību apgrūtina tas, ka joprojām pastāv vairākas makroekonomikas nelīdzsvarotības. Tās ir minētas 2016. gada brīdināšanas mehānisma ziņojumā, kas tika pieņemts vienlaikus ar šo gada izaugsmes pētījumu.

Turklāt Eiropas Investīciju banka ir apstiprinājusi 32 projektus infrastruktūras un inovācijas daļā un ir pieprasījusi tiem ES galvojumu ESIF ietvaros. Minētie projekti attiecas uz šādām dalībvalstīm: Austrija, Beļģija, Dānija, Francija, Somija, Vācija, Īrija, Itālija, Nīderlande, Slovākija, Spānija un Apvienotā Karaliste. Aptuveni puse no šiem projektiem sekmē investīcijas atjaunojamās enerģijas, energoefektivitātes un citos pasākumos, kas veicina pāreju uz mazoglekļa ekonomiku. Pārējie projekti ir tādās jomās kā pētniecība, attīstība un rūpnieciskā inovācija, digitālā un sociālā infrastruktūra, transports un finansējuma pieejamība maziem uzņēmumiem.

Attiecībā uz MVU un uzņēmumiem ar vidēji lielu kapitālu ESIF ir ļāvis Eiropas Investīciju fondam (EIF) no MVU daļas stiprināt darbības programmu COSME un “Apvārsnis 2020”ietvaros un veicināt izaugsmi MVU sektorā. Līdz šim EIF ietvaros ir apstiprināti 69 projekti ar finanšu starpniekiem 18 valstīs: Beļģijā, Bulgārijā, Čehijas Republikā, Dānijā, Igaunijā, Francijā, Vācijā, Ungārijā, Īrijā, Itālijā, Luksemburgā, Nīderlandē, Polijā, Portugālē, Rumānijā, Slovēnijā, Zviedrijā un Apvienotajā Karalistē. EIF ietvaros jau ir parakstītas 56 darbības, kuru kopējais ESIF finansējums ir aptuveni 1,4 miljardi euro, ar ko tiek plānots piesaistīt investīcijas vairāk nekā 22 miljardus euro apmērā. Tiek plānots, ka to izmantos aptuveni 71 000 MVU un uzņēmumi ar vidēji lielu kapitālu Beļģijā, Bulgārijā, Čehijas Republikā, Francijā, Vācijā, Itālijā, Luksemburgā, Nīderlandē, Polijā, Portugālē, Slovēnijā, Apvienotajā Karalistē u. c.

Lai neapstātos pie sasniegtā, dalībvalstis tiek aicinātas arī turpmāk informēt attiecīgās mērķgrupas par ESIF, atbalstīt privāto un publisko investīciju projektu un līdzinvestīciju platformu izstrādāšanu iesniegšanai Eiropas Investīciju bankā, lai, iespējams, saņemtu ESIF finansējumu, un publicēšanai Eiropas Investīciju projektu portālā, lai piesaistītu potenciālos investorus. Eiropas Investīciju konsultāciju centra pakalpojumus varētu izmantot, lai veidotu labākus investīciju projektus un piekļūtu iespējām saņemt ES finansējumu. Turklāt dalībvalstis, kuras vēl nav piešķīrušas resursus Investīciju plānam, tiek aicinātas to darīt.

Pamatojoties uz līdz šim paveikto saistībā ar abām iepriekš minētajām daļām, Investīciju plāns būs piesaistījis vairāk nekā 44 miljardus euro papildu finansējuma Eiropas Savienībā. Saskaņā ar neseno EIB paziņojumu ir paredzams, ka ESIF ietvaros līdz 2015. gada beigām Eiropā būs mobilizētas investīcijas aptuveni 50 miljardi euro apmērā.

Turklāt ir nepieciešams ar steigu pievērsties ieguldījumu vides uzlabošanai, nodrošinot lielāku regulatīvo paredzamību, uzlabojot un dažādojot finansējuma avotus un veicinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus Eiropas Savienībā, un novēršot šķēršļus investīcijām gan ES iekšienē, gan ārpus ES. ES līmenī ir sākts darbs vairākos virzienos, kā to paredz vienotā tirgus stratēģija, enerģētikas savienība un digitālais vienotais tirgus. Šis darbs ES ir jāpapildina ar pasākumiem valstu līmenī.

Lai paātrinātu pārmaiņas minētajās jomās un veicinātu to, ka investoriem būtu interese investēt dalībvalstīs, vienlaikus ar šo gada izaugsmes pētījumu tiek publicēta arī informācija par konkrētu valstu galvenajām problēmām investīciju jomā valsts līmenī. Šī sākotnējā analīze par šķēršļiem investīcijām katrā dalībvalstī apstiprina, ka investīciju modeļi un šķēršļi investīcijām dažādās dalībvalstīs ļoti atšķiras. Nav viena risinājuma, kas derētu visām valstīm. Pārstrādātā Eiropas pusgada ietvaros Komisija plāno sākt dialogu ar dalībvalstīm par minēto problēmu identificēšanu un to iespējamo novēršanu, rīkojot tematiskās diskusijas Padomē u. c. pasākumus. Šīs problēmas tiks sīkāk analizētas saistībā ar ziņojumiem par konkrētām valstīm, kurus paredzēt publicēt 2016. gada februārī.

Reālās ekonomikas finansēšanas nosacījumu uzlabošana

Kreditēšanas nosacījumi ir ievērojami uzlabojušies, taču stāvoklis dalībvalstīs joprojām atšķiras. Dažādās vietās uzņēmumiem joprojām ir atšķirīgi finansēšanas nosacījumi. Tāpēc ir nepieciešams turpināt politiku, kuras mērķis ir atjaunot pieņemamus finansēšanas nosacījumus visās dalībvalstīs.

Turklāt daudzas dalībvalstis saskaras ar tādām problēmām kā pārmērīgi lielas privātā sektora parādsaistības un liels ieņēmumus nenesošu kredītu apjoms, kas traucē finanšu starpniecības darbību un kavē ieguldījumu lēmumu pieņemšanu korporatīvajā sektorā. Dažās dalībvalstīs ierobežotā spēja atvieglot ienākumus nenesošo aizdevumu noregulējumu traucē bankām atsākt aizdevumu sniegšanu.

Vēl viena problēma ir nepieciešamība atvieglot parāda apkalpošanas slogu privātajam

sektoram. Lai to panāktu, ir jāievieš moderns un efektīvs regulējums maksātnespējas un uzņēmumu bankrota gadījumu risināšanai. Maksātnespējas regulējums, kas labi darbojas, ir ļoti svarīgs investīciju lēmumu pieņemšanai, jo tajā tiek definētas aizdevēju un aizdevumu ņēmēju tiesības finansiālu grūtību gadījumā.

Banku savienība ir būtisks sasniegums ekonomikas un monetārās savienības finanšu stabilitātes stiprināšanai. Visām dalībvalstīm ir nepieciešams pēc iespējas drīz transponēt visus attiecīgos tiesību aktus. Īpaši svarīgi ir ātri īstenot Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīvu un Direktīvas par noguldījumu garantiju sistēmām jaunākās pārskatītās versijas. Vienlaikus Komisija ir nākusi klajā ar papildu pasākumiem, lai pabeigtu banku savienības izveidi, ierosinot Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēmu.Paralēli tiks turpināts darbs, lai vēl vairāk samazinātu riskus banku sektorā.

Jāturpina arī darbs, lai novērstu šķēršļus kapitāla brīvai apritei vienotajā tirgū un dažādotu un paplašinātu finansējuma avotus reālajai ekonomikai. Šajā kontekstā Komisija ir nākusi klajā ar vērienīgu ceļvedi, lai līdz 2019. gadam panāktu kapitāla tirgu savienības izveidi. Daži pasākumi, kas nepieciešami, lai to sasniegtu, ir juridiski un par tiem ir jāvienojas Eiropas līmenī. Tomēr šādas ES iniciatīvas ir jāpapildina ar pasākumiem valstu līmenī, piemēram, pasākumiem administratīvā sloga mazināšanai vai papildu prasību nenoteikšanu direktīvu transponēšanai valstu tiesību aktos (“pārmērīga regulēšana”), piemēram, nodokļu šķēršļi pārrobežu investīcijām.

Ieguldījumi cilvēkkapitālā

Pasākumi, ko nepieciešams veikt, lai atjaunotu nodarbinātību un ilgtspējīgu izaugsmi, ietver pārdomātus ieguldījumus Eiropas cilvēkkapitālā un uz rezultātiem vērstas izglītības un apmācības sistēmu reformas. Ja cilvēki būs apguvuši attiecīgās prasmes, tiks sekmēta inovācija un konkurētspēja. Tās ir pamatā augstas produktivitātes sasniegšanai un visefektīvāk pasargā cilvēkus no bezdarba, kā arī mazina nabadzības un sociālās atstumtības risku. Lai gan pasaules mērogā ES ir priekšgalā prasmju un zināšanu nodrošināšanā, taču tās valstu izglītības un apmācības sistēmas nedarbojas tik labi, kā vajadzētu. Aptuveni 20 % no darbspējīgā vecuma iedzīvotājiem ir tikai pašas elementārākās prasmes, piemēram, lasītprasme vai rēķinātprasme, bet 39 % uzņēmumu ir grūti atrast darbiniekus ar vajadzīgajām prasmēm. Šīs grūtības ir akcentējusi gan gadiem ilgstošā krīze, gan strauji mainīgais darba modelis digitālajā ekonomikā. Bezdarbs ir īpaši skāris mazkvalificētos darbiniekus. Daudzās nozarēs vai reģionos ir palielinājusies prasmju neatbilstība.

Turklāt ir būtiski, lai dalībvalstis plašāk veicinātu sociālos ieguldījumus, arī tādās jomās kā veselības aizsardzība, bērnu aprūpe, atbalsts mājokļiem un rehabilitācijas pakalpojumi, lai stiprinātu cilvēku pašreizējās un nākotnes spējas iesaistīties darba tirgū un tam pielāgoties. Ar atbalstu no ES programmām, piemēram, Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, var paveikt daudz. Sociālie ieguldījumi ar laiku nodrošina ekonomisku un sociālu atdevi, īpaši nodarbinātības izredžu, darba ienākumu un ražīguma, nabadzības novēršanas un sociālās kohēzijas stiprināšanas ziņā. Sociālā infrastruktūra būtu jānodrošina elastīgāk, to vairāk pieskaņojot individuālām vajadzībām un labāk integrējot, lai veicinātu to cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir darba tirgus visvājākais posms.

3. Strukturālo reformu īstenošana ar mērķi modernizēt mūsu tautsaimniecību

Reformu efektīva īstenošana ar mērķi nodrošināt pareizu normatīvo un institucionālo vidi un netraucēti funkcionējošu ekonomiku ir izšķiroši svarīga, lai rosinātu investīcijas, sekmētu jaunu nodarbinātību, paaugstinātu dzīves standartus un veicinātu konverģenci Eiropas Savienībā.

Visām dalībvalstīm būtu jāizmanto pašreizējais labvēlīgais impulss, lai pastiprinātu savus centienus nodrošināt labi funkcionējošus darba, produktu un kapitāla tirgus, kvalitatīvas izglītības un apmācības sistēmas, modernas un efektīvas sociālā nodrošinājuma sistēmas un veicinātu inovāciju un uzņēmējdarbību.