EIROPAS KOMISIJA Briselē, 24.9.2020 COM(2020) 593 final 2020/0265(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par kriptoaktīvu tirgiem un ar ko groza Direktīvu (ES) 2019/1937 (Dokuments attiecas uz EEZ) {SEC(2020) 306 final} - {SWD(2020) 380 final} - {SWD(2020) 381 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums ir daļa no Digitālo finanšu paketes – pasākumu kopuma, lai vēl vairāk veicinātu un atbalstītu digitālo finanšu potenciālu inovācijas un konkurences ziņā, vienlaikus mazinot riskus. Tas ir saskaņā ar Komisijas prioritātēm, proti, panākt, lai Eiropa būtu gatava digitālajam laikmetam, un izveidot nākotnei gatavu ekonomiku, kas darbojas iedzīvotāju labā. Digitālo finanšu pasākumu kopums ietver jaunu digitālā finansējuma stratēģiju ES finanšu sektoram, kuras mērķis ir nodrošināt, ka ES pieņem digitālo revolūciju un virza to ar inovatīviem Eiropas uzņēmumiem, gādājot, lai digitālo finanšu sniegtie ieguvumi būtu pieejami Eiropas patērētājiem un uzņēmumiem. Papildus šim priekšlikumam pasākumu kopums ietver arī priekšlikumu izmēģinājuma režīmam attiecībā uz sadalītās virsgrāmatas tehnoloģijas (SVT) tirgus infrastruktūrām, priekšlikumu par digitālās darbības izturētspēju un priekšlikumu precizēt vai grozīt konkrētus saistītus ES noteikumus finanšu pakalpojumu jomā. Viena no stratēģijā noteiktajām prioritārajām jomām ir nodrošināt, ka ES finanšu pakalpojumu tiesiskais regulējums ir inovācijām labvēlīgs un nerada šķēršļus jaunu tehnoloģiju izmantošanai. Šis priekšlikums kopā ar priekšlikumu par SVT izmēģinājuma režīmu ir pirmā konkrētā darbība šajā jomā. Kriptoaktīvi ir viens no galvenajiem blokķēdes tehnoloģijas pielietojumiem finanšu jomā. Komisija kopš sava Finanšu tehnoloģijas rīcības plāna publicēšanas 2018. gada martā ir izvērtējusi kriptoaktīvu radītās iespējas un problēmas. Pēc liela kriptoaktīvu tirgus kapitalizācijas pieauguma 2017. gadā priekšsēdētājas izpildvietnieks Dombrovskis 2017. gada decembrī vēstulē, kas adresēta Eiropas Banku iestādei (EBI) un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI), mudināja tās atkārtoti brīdināt ieguldītājus. Komisija Finanšu tehnoloģijas rīcības plānā pilnvaroja EBI un EVTI novērtēt esošā ES finanšu pakalpojumu tiesiskā regulējuma piemērojamību un piemērotību kriptoaktīviem. 2019. gada janvārī sniegtajā konsultācijā tika apgalvots, ka, lai gan daži kriptoaktīvi varētu ietilpt ES tiesību aktu darbības jomā, to efektīva piemērošana šiem aktīviem ne vienmēr ir vienkārša. Turklāt konsultācijā norādīts, ka spēkā esošo ES tiesību aktu noteikumi var kavēt SVT izmantošanu. Tajā pašā laikā EBI un EVTI uzsvēra, ka, neskaitot ES tiesību aktus, kuru mērķis ir apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu, uz lielāko daļu kriptoaktīvu neattiecas ES finanšu pakalpojumu tiesību akti un tāpēc uz tiem neattiecas noteikumi cita starpā par patērētāju un ieguldītāju aizsardzību un tirgus integritāti, lai gan tie izraisa šos riskus. Turklāt vairākas dalībvalstis nesen ir pieņēmušas tiesību aktus par jautājumiem, kas saistīti ar kriptoaktīviem, kuru rezultātā veidojas tirgus sadrumstalotība. Nesen ir parādījusies salīdzinoši jauna kriptoaktīvu apakškopa – tā sauktās “stabilās kriptomonētas” – un piesaistījusi gan sabiedrības, gan regulatoru uzmanību visā pasaulē. Lai gan kriptoaktīvu tirgus joprojām ir pieticīgs un pašlaik neapdraud finanšu stabilitāti, tas var mainīties, parādoties “globālajām stabilajām kriptomonētām”, kuru mērķis ir plašāka to pieņemšana sabiedrībā, iekļaujot iezīmes, kuru mērķis ir stabilizēt to vērtību, un izmantojot tīkla ietekmi, ko rada uzņēmumi, kuri popularizē šos aktīvus. Ņemot vērā šīs norises, Komisijas priekšsēdētāja Urzula fon der Leiena Komisijas plašākas digitālās programmas ietvaros uzsvēra vajadzību pēc “vienotas pieejas ar dalībvalstīm attiecībā uz kriptoaktīviem, lai nodrošinātu, ka mēs saprotam, kā maksimāli izmantot to radītās priekšrocības, un zinām, kā risināt problēmas, ko tie var radīt”. Atzīstot riskus, kas var rasties, arī Komisija un Padome 2019. gada decembrī kopīgi paziņoja, ka tās “ir apņēmušās ieviest regulējumu, kas izmantos potenciālās iespējas, kuras var piedāvāt kriptoaktīvi”. Pavisam nesen Eiropas Parlaments izstrādāja ziņojumu par digitālo finansējumu, kurā īpaša uzmanība pievērsta kriptoaktīviem. Lai atbildētu uz visiem šiem jautājumiem un radītu ES regulējumu, kas iespējo gan kriptoaktīvu tirgus, gan tradicionālo finanšu aktīvu tokenizāciju un SVT plašāku izmantošanu finanšu pakalpojumos, šim priekšlikumam tiks pievienoti citi tiesību aktu priekšlikumi. Komisija arī ierosina precizēt, ka pašreizējā “finanšu instrumentu” definīcija, kurā definēta Finanšu instrumentu tirgu direktīvas (FITD II) darbības joma, ietver finanšu instrumentus, kuru pamatā ir SVT, kā arī īpašu režīmu SVT tirgus infrastruktūrām šādiem instrumentiem. Izmēģinājuma režīms ļaus eksperimentēt drošā vidē un sniegs pierādījumus iespējamiem turpmākiem grozījumiem. Šim priekšlikumam, kas attiecas uz kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie ES tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā, kā arī e-naudas tokeniem, ir četri vispārīgi un saistīti mērķi. Pirmais mērķis ir nodrošināt juridisko noteiktību. Lai kriptoaktīvu tirgi attīstītos ES, ir vajadzīgs stabils tiesiskais regulējums, kurā būtu skaidri definēts regulējums attiecībā uz visiem kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā. Otrais mērķis ir atbalstīt inovāciju. Lai veicinātu kriptoaktīvu attīstību un SVT plašāku izmantošanu, ir jāievieš drošs un samērīgs regulējums inovācijas un godīgas konkurences atbalstam. Trešais mērķis ir nodrošināt pienācīgu patērētāju un ieguldītāju aizsardzības un tirgus integritātes līmeni, ņemot vērā to, ka kriptoaktīvi, uz kuriem neattiecas spēkā esošie finanšu pakalpojumu tiesību akti, rada daudzus no tiem pašiem riskiem, kas saistīti ar pazīstamākiem finanšu instrumentiem. Ceturtais mērķis ir nodrošināt finanšu stabilitāti. Kriptoaktīvi pastāvīgi attīstās. Lai gan dažiem no tiem ir diezgan ierobežota darbības joma un izmantošana, citiem, piemēram, jaunajai “stabilo kriptomonētu” kategorijai, ir potenciāls kļūt plaši atzītai un potenciāli sistēmiskai. Šis priekšlikums ietver aizsardzības pasākumus, lai novērstu iespējamos riskus finanšu stabilitātei un sakārtotai monetārajai politikai, kuri varētu rasties no “stabilām kriptomonētām”. •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Šis priekšlikums ir daļa no plašāka regulējuma attiecībā uz kriptoaktīviem un sadalītās virsgrāmatas tehnoloģiju (SVT), jo tam ir pievienoti priekšlikumi, kas nodrošina, ka spēkā esošie tiesību akti nerada šķēršļus jaunu tehnoloģiju ieviešanai, vienlaikus joprojām sasniedzot attiecīgos regulatīvos mērķus. Priekšlikuma pamatā ir plaša un ilgstoša tirgus uzraudzība un līdzdalība starptautiskās politikas darbā, piemēram, tādos forumos kā Finanšu stabilitātes padome, Finanšu darījumu darba grupa un G7. Komisija 2018. gada martā pieņemtā Finanšu tehnoloģijas rīcības plāna ietvaros pilnvaroja Eiropas uzraudzības iestādes (EUI) sagatavot konsultāciju par esošā ES finanšu pakalpojumu tiesiskā regulējuma, kas attiecas uz kriptoaktīviem, piemērojamību un piemērotību. Šajā priekšlikumā ir ņemti vērā no EBI un EVTI saņemtie ieteikumi. •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem Kā savās politiskajās pamatnostādnēs noteikusi priekšsēdētāja Urzula fon der Leiena un kā izklāstīts paziņojumā “Eiropas digitālās nākotnes veidošana”, Eiropai ir svarīgi izmantot visus digitālā laikmeta sniegtos ieguvumus un nostiprināt savas rūpniecības un inovācijas spējas, ievērojot drošas un ētiskas robežas. Turklāt Komisijas priekšsēdētāja vietniekam Dombrovskim nosūtītajā pilnvarojuma vēstulē pausts aicinājums ar dalībvalstīm īstenot kopīgu pieeju attiecībā uz kriptovalūtām, lai nodrošinātu, ka Eiropa var maksimāli izmantot iespējas, ko tās piedāvā, un novērst jaunos riskus, ko tās var radīt. Šis priekšlikums ir cieši saistīts ar plašāku Komisijas politiku blokķēdes tehnoloģijas jomā, jo kriptoaktīvi kā blokķēdes tehnoloģiju galvenais pielietojums ir nesaraujami saistīti ar blokķēdes tehnoloģijas veicināšanu visā Eiropā. Šis priekšlikums atbalsta holistisku pieeju blokķēdēm un SVT, kuras mērķis ir izvirzīt Eiropu blokķēžu inovācijas un ieviešanas priekšplānā. Politikas darbs šajā jomā ietvēra Eiropas Blokķēžu novērošanas centra un foruma izveidi un Eiropas blokķēžu partnerību, kas politiskā līmenī apvieno visas dalībvalstis, kā arī publiskā un privātā sektora partnerības, kas paredzētas ar Starptautisko uzticamo blokķēžu lietojumprogrammu asociāciju. Šis priekšlikums arī atbilst Savienības politikas virzieniem, kuru mērķis ir izveidot kapitāla tirgu savienību (KTS). Tas jo īpaši ir atbilde uz Augsta līmeņa foruma galīgo ziņojumu, kurā uzsvērts nepietiekami izmantotais kriptoaktīvu potenciāls un kurā Komisija ir aicināta ieviest juridisko noteiktību un noteikt skaidrus noteikumus kriptoaktīvu izmantošanai. Šis priekšlikums ir saskaņā ar 2020. gada 10. martā pieņemto MVU stratēģiju, kurā arī uzsvērts, ka SVT un kriptoaktīvi ir jauninājumi, kas ļauj MVU tieši sadarboties ar ieguldītājiem. Visbeidzot, priekšlikums pilnībā atbilst ieteikumam drošības savienības stratēģijā, lai izstrādātu tiesisko regulējumu kriptoaktīviem, ņemot vērā šo jauno tehnoloģiju pieaugošo ietekmi uz to, kā tiek emitēti, apmainīti, koplietoti finanšu aktīvi un kā tiem piekļūst.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Priekšlikuma pamatā ir LESD 114. pants, kas Eiropas iestādēm piešķir kompetenci pieņemt attiecīgus noteikumus, lai tuvinātu dalībvalstu tiesību aktus, kuru mērķis ir iekšējā tirgus izveide un darbība. Priekšlikuma mērķis ir novērst šķēršļus finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus izveidei un uzlabot tā darbību, nodrošinot, ka piemērojamie noteikumi ir pilnībā saskaņoti. Pašlaik kriptoaktīvu emitenti un pakalpojumu sniedzēji nevar pilnībā izmantot iekšējā tirgus priekšrocības, jo trūkst juridiskās noteiktības par kriptoaktīvu regulatīvo režīmu, kā arī nav īpaša un saskaņota regulatīvā un uzraudzības režīma ES līmenī. Lai gan dažas dalībvalstis jau ir ieviesušas īpašu režīmu, lai aptvertu dažus kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus vai to darbības daļas, lielākajā daļā dalībvalstu tie darbojas ārpus jebkāda regulatīva režīma. Turklāt arvien vairāk dalībvalstu apsver izstrādāt pielāgotus valsts regulējumus, lai īpaši ņemtu vērā kriptoaktīvus un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus. Kriptoaktīvu un kriptoaktīvu pakalpojumu atšķirīgie regulējumi, noteikumi un interpretācijas visā Savienībā ierobežo pakalpojumu sniedzēju spēju izvērst savu darbību ES līmenī. Tas nozīmē, ka šo pēc būtības pārrobežu produktu un pakalpojumu sniedzēji ir spiesti iepazīties ar vairāku dalībvalstu tiesību aktiem, saņemt vairākas valsts atļaujas vai reģistrāciju un ievērot bieži vien atšķirīgus valstu tiesību aktus, dažkārt pielāgojot savu darījumdarbības modeli visā Savienībā. Tas rada augstas izmaksas, juridisko sarežģītību un nenoteiktību pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas kriptoaktīvu telpā, ierobežojot kriptoaktīvu darbību attīstību un izvēršanu Savienībā. Turklāt tas, ka daudzās dalībvalstīs kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem nav piemērojamu režīmu, ierobežo finansējuma pieejamību un dažkārt pat plašāku piekļuvi nepieciešamajiem finanšu pakalpojumiem, piemēram, banku pakalpojumiem, sakarā ar regulatīvo nenoteiktību, kas saistīta ar kriptoaktīviem un līdz ar to kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem. Šīs atšķirības rada arī nevienlīdzīgus konkurences apstākļus kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem atkarībā no to atrašanās vietas, radot papildu šķēršļus iekšējā tirgus netraucētai darbībai. Visbeidzot, tas palielina juridiskās noteiktības trūkumu, kas apvienojumā ar vienota ES regulējuma trūkumu rada ievērojamu risku patērētājiem un ieguldītājiem. Ieviešot kopēju ES regulējumu, var noteikt vienotus darbības nosacījumus uzņēmumiem ES, pārvarot atšķirības valstu regulējumos, kas noved pie tirgus sadrumstalotības, un samazinot sarežģītību un izmaksas uzņēmumiem, kas darbojas šajā jomā. Tajā pašā laikā tas nodrošinās uzņēmumiem pilnīgu piekļuvi iekšējam tirgum un juridisko noteiktību, kas nepieciešama, lai veicinātu inovāciju kriptoaktīvu tirgū. Visbeidzot, ar to panāks tirgus integritāti un nodrošinās patērētājiem un ieguldītājiem pienācīgu aizsardzības līmeni un skaidru izpratni par viņu tiesībām, kā arī nodrošinās finanšu stabilitāti. •Subsidiaritāte Dalībvalstu atšķirīgās pieejas apgrūtina pārrobežu pakalpojumu sniegšanu kriptoaktīvu jomā. Valstu pieeju izplatīšanās apdraud arī vienlīdzīgus konkurences apstākļus vienotajā tirgū attiecībā uz patērētāju un ieguldītāju aizsardzību, tirgus integritāti un konkurenci. Turklāt, lai gan daži riski ir mazināti dalībvalstīs, kuras ir ieviesušas īpašus režīmus kriptoaktīviem, patērētāji, ieguldītāji un tirgus dalībnieki citās dalībvalstīs joprojām nav aizsargāti pret dažiem no būtiskākajiem riskiem, ko rada kriptoaktīvi (piemēram, krāpšana, kiberuzbrukumi, tirgus manipulācijas). Rīcība ES līmenī, piemēram, šis regulas priekšlikums, radītu vidi, kurā varētu attīstīties lielāks kriptoaktīvu un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju pārrobežu tirgus, tādējādi pilnībā izmantojot iekšējā tirgus priekšrocības. ES regulējums ievērojami samazinātu sarežģītību, kā arī finansiālo un administratīvo slogu visām ieinteresētajām personām, piemēram, pakalpojumu sniedzējiem, emitentiem, patērētājiem un ieguldītājiem. Pakalpojumu sniedzējiem noteikto darbības prasību, kā arī emitentiem noteikto informācijas atklāšanas prasību saskaņošana arī varētu sniegt skaidrus ieguvumus patērētāju un ieguldītāju aizsardzības un finanšu stabilitātes ziņā. •Proporcionalitāte Proporcionalitātes princips paredz, ka ES rīcības saturam un veidam nebūtu jāpārsniedz tas, kas nepieciešams Līgumu mērķu sasniegšanai. Ierosinātie noteikumi nepārsniegs to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu priekšlikuma mērķus. Tie aptvers tikai tos aspektus, kurus dalībvalstis nevar sasniegt vienas pašas un kuros administratīvais slogs un izmaksas ir samērīgas ar konkrētajiem un vispārējiem mērķiem, kas jāsasniedz. Ierosinātā regula nodrošinās integrētu proporcionalitāti, skaidri nošķirot katra veida pakalpojumus un darbības atkarībā no saistītajiem riskiem, lai piemērojamais administratīvais slogs būtu samērīgs ar saistītajiem riskiem. Jo īpaši šajā regulā noteiktās prasības ir samērīgas ar ierobežotajiem saistītajiem riskiem, ņemot vērā līdz šim salīdzinoši nelielo tirgus apjomu. Tajā pašā laikā priekšlikumā ir noteiktas stingrākas prasības attiecībā uz “stabilām kriptomonētām”, kuru apjoms, visticamāk, strauji pieaugs un kuru rezultātā, iespējams, palielināsies risks ieguldītājiem, darījumu partneriem un finanšu sistēmai. •Juridiskā instrumenta izvēle LESD 114. pants ļauj pieņemt tiesību aktus regulas vai direktīvas veidā. Šim priekšlikumam tika izvēlēta regula, lai noteiktu vienotu nekavējoties piemērojamu noteikumu kopumu visā vienotajā tirgū. Ar ierosināto regulu nosaka saskaņotas prasības emitentiem, kuri vēlas piedāvāt savus kriptoaktīvus visā Savienībā, un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kuri vēlas pieteikties atļaujai sniegt savus pakalpojumus vienotajā tirgū. Uz šiem emitentiem un pakalpojumu sniedzējiem nedrīkst attiecināt īpašus valsts noteikumus. Tāpēc šajā gadījumā regula ir piemērotāka nekā direktīva. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes Neattiecas. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

Komisija visā šā priekšlikuma sagatavošanas procesā ir apspriedusies ar ieinteresētajām personām. Konkrētāk: i)Komisija veica īpašu atklātu sabiedrisko apspriešanu (2019. gada 19. decembris – 2020. gada 19. marts); ii)Komisija apspriedās ar sabiedrību par sākotnējo ietekmes novērtējumu (2019. gada 19. decembris – 2020. gada 16. janvāris); iii)Komisijas dienesti divas reizes (2020. gada 18. maijā un 2020. gada 16. jūlijā) apspriedās ar dalībvalstu ekspertiem ekspertu grupā banku, maksājumu un apdrošināšanas jautājumos (EGBPI); iv)Komisijas dienesti rīkoja īpašu tīmekļsemināru par ES regulējumu par kriptoaktīviem, kas bija daļa no digitālo finanšu informācijas pasākumiem “Digital Finance Outreach 2020” (DFO) (2020. gada 19. maijs). Sabiedriskās apspriešanas mērķis bija informēt Komisiju par potenciāla ES regulējuma izstrādi attiecībā uz kriptoaktīviem. Tajā bija ietverti jautājumi par kriptoaktīviem, uz ko neattiecas esošie ES finanšu pakalpojumu tiesību akti, kriptoaktīviem, uz kuriem attiecas esošie ES finanšu pakalpojumu tiesību akti (piemēram, kriptoaktīviem, kurus var uzskatīt par pārvedamiem vērtspapīriem vai elektronisko naudu/e-naudu), īpaši jautājumi par tā dēvētajām “stabilajām kriptomonētām”, kā arī vispārīgāki jautājumi par SVT izmantošanu finanšu pakalpojumos. Lielākā daļa respondentu uzsvēra, ka īpaša režīma izveide kriptoaktīviem, uz kuriem pašlaik neattiecas ES finanšu pakalpojumu tiesību akti, tostarp neregulētām “stabilajām kriptomonētām”, nāktu par labu ilgtspējīgas kriptoaktīvu ekosistēmas izveidei ES. Lielākā daļa respondentu apstiprināja, ka valstu tiesību aktos ir vajadzīga juridiskā noteiktība un saskaņošana, un daudzas ieinteresētās personas atbalstīja lielāko daļu no paraugprasībām, ko varētu noteikt kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem. Dalībvalstu pārstāvji EGBPI pauda vispārēju atbalstu izvēlētajai pieejai, lai izveidotu atbilstošu pielāgotu tiesisko regulējumu neregulētiem kriptoaktīviem. Viņi uzsvēra nepieciešamību novērst regulējuma arbitrāžu, izvairīties no tā, ka kriptoaktīvu emitenti apiet noteikumus, un nodrošināt, ka visi spēkā esošo tiesību aktu attiecīgie noteikumi par maksājumiem un e-naudu ir iekļauti arī tā saukto “stabilo kriptomonētu” īpašajā režīmā. Tika minēta arī nepieciešamība nodrošināt “stabilo kriptomonētu” izpirkšanas tiesības, lai gan bija atšķirīgi viedokļi par vēlamo risinājumu attiecībā uz uzraudzību. Kā daļu no vairākiem informatīviem pasākumiem Komisija rīkoja tīmekļsemināru, kas bija veltīts tieši kriptoaktīviem. Tīmekļseminārā piedalījās plašs nozares ieinteresēto personu un publisko iestāžu loks, sniedzot nozares papildu ieguldījumu par mijiedarbību ar finanšu pakalpojumu tiesību aktiem. Priekšlikuma pamatā ir arī atsauksmes, kas saņemtas sanāksmēs ar ieinteresētajām personām un ES iestādēm un kas ir tajā ietvertas. Lielākā daļa ieinteresēto personu, tostarp kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kopumā ir izrādījušas atbalstu, vēlreiz uzsverot, ka nozare ļoti vēlas panākt juridisko noteiktību, lai turpinātu attīstīties. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Šā priekšlikuma sagatavošanā Komisija izmantoja kvalitatīvus un kvantitatīvus pierādījumus, kas iegūti no atzītiem avotiem, tostarp abiem EBI un EVTI ziņojumiem. Tie tika papildināti ar publiski pieejamiem ziņojumiem no uzraudzības iestādēm, starptautiskām standartu noteikšanas struktūrām un vadošajiem pētniecības institūtiem, kā arī ar kvantitatīvu un kvalitatīvu ievadinformāciju no ieinteresētajām personām visā pasaules finanšu sektorā. •Ietekmes novērtējums Šim priekšlikumam ir pievienots ietekmes novērtējums, kas 2020. gada 29. aprīlī tika iesniegts Regulējuma kontroles padomei (RKP) un 2020. gada 29. maijā tika apstiprināts. RKP ieteica uzlabojumus dažās jomās, lai: i) iekļautu šo iniciatīvu saistībā ar pašreizējiem ES un starptautiskajiem regulatīvajiem centieniem; ii) nodrošinātu lielāku skaidrību par to, kā iniciatīva mazinās krāpšanas, uzlaušanas un tirgus ļaunprātīgas izmantošanas riskus, un arī izskaidrotu saikni ar gaidāmo to tiesību aktu pārskatīšanu, kuri attiecas uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu; un iii) labāk izskaidrotu bažas par finanšu stabilitāti saistībā ar “stabilām kriptomonētām” un precizētu, kā uzraudzības iestādes nodrošinās ieguldītāju un patērētāju tiesību aizsardzību. Ietekmes novērtējums ir attiecīgi grozīts, ņemot vērā arī sīkākus RKP komentārus. Pirmkārt, Komisija apsvēra divus politikas risinājumus kriptoaktīvu regulējuma izstrādei tādiem kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie ES tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā (izņemot “stabilās kriptomonētas”, attiecībā uz kurām tika apsvērts cits risinājumu kopums – skatīt turpmāk). ·1. risinājums – izvēles režīms neregulētiem kriptoaktīviem Saskaņā ar 1. risinājumu emitenti un pakalpojumu sniedzēji, kas izvēlas pievienoties ES režīmam, gūtu labumu no ES pases, lai paplašinātu savu darbību pāri robežām. Pakalpojumu sniedzēji, kuri nolemj nepiedalīties, paliktu nereglamentēti vai būtu pakļauti īpašiem valstu režīmiem, nesaņemot ES pasi. ·2. risinājums - pilnīga saskaņošana Saskaņā ar 2. risinājumu uz visiem emitentiem (izņemot tos, kas iesniedz mazus piedāvājumus) un pakalpojumu sniedzējiem attiektos ES tiesību akti un tie gūtu labumu no ES pases. Kriptoaktīviem piemērojamie valstu īpašie režīmi vairs nebūtu piemērojami. Lai gan 1. risinājums varētu būt mazāk apgrūtinošs maziem emitentiem un pakalpojumu sniedzējiem, kuri var nolemt nepiedalīties, 2. risinājums nodrošinātu augstāku juridiskās noteiktības, ieguldītāju aizsardzības, tirgus integritātes un finanšu stabilitātes līmeni un samazinātu tirgus sadrumstalotību visā vienotajā tirgū. Pilnīga saskaņošana ir saskaņotāka pieeja salīdzinājumā ar izvēles režīmu. Tāpēc priekšroka tika dota 2. risinājumam.

Turklāt Komisija novērtēja arī konkrētus risinājumus attiecībā uz tā sauktajām “stabilajām kriptomonētām”, kuros tās arī būtu uzskatāmas par kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie ES tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā: ·1. risinājums – pielāgots likumdošanas režīms, kura mērķis ir novērst riskus, ko rada “stabilas kriptomonētas” un “globālas stabilas kriptomonētas” Izmantojot stingru, uz risku balstītu pieeju un pamatojoties uz ieteikumiem, ko pašlaik izstrādā, piemēram, Finanšu stabilitātes padome, šis risinājums novērstu finanšu stabilitātes apdraudējumus, ko rada stabilas kriptomonētas, vienlaikus ļaujot izstrādāt dažādus “stabilu kriptomonētu” darījumdarbības modeļu veidus. Tie ietvertu īpašas informācijas atklāšanas prasības attiecībā uz “stabilo kriptomonētu” emitentiem, kā arī prasības attiecībā uz rezervēm, kas nodrošina “stabilo kriptomonētu”. ·2. risinājums – “stabilu kriptomonētu” reglamentēšana saskaņā ar Elektroniskās naudas direktīvu “Stabilas kriptomonētas”, kuru vērtību nodrošina viena vienota valūta, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis, ir tuvu elektroniskās naudas definīcijai saskaņā ar Elektroniskās naudas direktīvu. Daudzu “stabilo kriptomonētu” mērķis ir radīt “maksājumu līdzekļus”, un, izmantojot aktīvu rezervi, dažas “stabilās kriptomonētas” varētu kļūt par uzticamu vērtības apmaiņas un uzkrāšanas līdzekli. Šajā ziņā “stabilajām kritpomonētām”, iespējams, var būt kopīgas iezīmes ar e-naudu. Tomēr šis risinājums prasītu, lai “stabilo kriptomonētu” emitenti ievērotu spēkā esošos tiesību aktus, kas var neatbilst mērķim. Lai gan Elektroniskās naudas direktīva un līdz ar to arī Maksājumu pakalpojumu direktīva varētu attiekties uz dažiem “stabilo kriptomonētu” pakalpojumu sniedzējiem, tā varētu nepietiekami mazināt būtiskākos riskus patērētāju tiesību aizsardzībai, piemēram, tos, ko rada digitālo maku pakalpojumu sniedzēji. Turklāt Elektroniskās naudas direktīvā nav paredzēti īpaši noteikumi sistēmiskām vienībām, par ko, iespējams, varētu kļūt “globālās stabilās kriptomonētas”. ·3. risinājums – pasākumi, kuru mērķis ir ierobežot “stabilu kriptomonētu” izmantošanu ES 3. risinājums būtu ierobežot “stabilo kriptomonētu" emisiju un ar šāda veida kriptoaktīvu saistītu pakalpojumu sniegšanu. Šādu pieeju, iespējams, varētu pamatot, jo riski, ko rada “stabilās kriptomonētas” un jo īpaši riski, kas varētu sasniegt pasaules mērogu (tostarp riski finanšu stabilitātei, monetārajai politikai un monetārajai suverenitātei), pārsniegtu ieguvumus, ko ES patērētājiem sniedz ātru, lētu, efektīvu un iekļaujošu maksāšanas līdzekļu ziņā. Tomēr 3. risinājums ne tikai radītu izmaksas “stabilām kriptomonētām”, kas jau darbojas, bet arī neļautu gūt labumu no šāda jauna veida kriptoaktīviem. 3. risinājums neatbilstu ES līmenī noteiktajiem mērķiem veicināt inovāciju finanšu nozarē. Turklāt 3. risinājums varētu atstāt dažus finanšu stabilitātes riskus nerisinātus, ja ES patērētāji plaši izmantotu trešās valstīs emitētas “stabilas kriptomonētas”. Komisija uzskatīja, ka 1. risinājums bija vēlamais risinājums attiecībā uz “stabilām kriptomonētām” apvienojumā ar 2. risinājumu, lai novērstu regulējuma arbitrāžu starp “stabilām kriptomonētām”, kas nav nošķiramas no e-naudas, un e-naudai piemērojamo režīmu, kas emitēta sadalītajā virsgrāmatā. Kopā ar 2. risinājumu (pilnīga saskaņošana, kā aprakstīts iepriekš) attiecībā uz citiem kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie ES tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā, tie radītu visaptverošu un holistisku ES regulējumu par “stabilām kriptomonētām”, kas spētu mazināt Finanšu stabilitātes padomes identificētos riskus, jo īpaši finanšu stabilitātes riskus. “Stabilo kriptomonētu” struktūra ir sarežģīta un ietver daudzas savstarpēji atkarīgas funkcijas un juridiskas personas. Regulatīvā pieeja saskaņā ar 1. risinājumu (kopā ar 2. risinājumu attiecībā uz līdz šim neregulētiem kriptoaktīviem) attiektos uz dažādām funkcijām, kas parasti ir “stabilo kriptomonētu” struktūrās (pārvaldības struktūra, aktīvu pārvaldība, maksājumu un klientu saskarnes funkcijas), un aptvertu arī to mijiedarbību starp vienībām, kas var palielināt finanšu stabilitātes risku. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Šī regula uzliek par pienākumu kriptoaktīvu emitentiem publicēt informācijas dokumentu (sauktu par “balto grāmatu”) ar obligātajām informācijas atklāšanas prasībām. Lai izvairītos no administratīvā sloga radīšanas, mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) tiks atbrīvoti no šāda informācijas dokumenta publicēšanas, ja kopējā atlīdzība par kriptoaktīvu piedāvājumu 12 mēnešu laikā ir mazāka par 1 000 000 EUR. Uz “stabilo kriptomonētu” emitentiem neattieksies valsts kompetentās iestādes (VKI) atļauja, ja neatmaksātā “stabilo kriptomonētu” summa ir mazāka par 5 000 000 EUR. Turklāt kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem noteiktās prasības ir samērīgas ar riskiem, ko rada sniegtie pakalpojumi. •Pamattiesības ES ir apņēmusies ievērot augstus pamattiesību aizsardzības standartus un ir parakstījusi plašu konvenciju kopumu cilvēktiesību jomā. Šajā kontekstā šim priekšlikumam, visticamāk, nebūs tiešas ietekmes uz minētajām tiesībām, kā minēts galvenajās ANO konvencijās par cilvēktiesībām, Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kas ir ES līgumu būtiska daļa, un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā (ECTK). 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šis risinājums ietekmē VKI, EBI un EVTI izmaksas un administratīvo slogu. Šo izmaksu apmērs un sadalījums būs atkarīgs no precīzām prasībām, kas izvirzītas kriptoaktīvu emitentiem un pakalpojumu sniedzējiem, un saistītajiem uzraudzības un pārraudzības uzdevumiem. Aplēstās uzraudzības izmaksas katrai dalībvalstij (tostarp personāls, apmācība, IT infrastruktūra un specializēti izmeklēšanas rīki) var būt no 350 000 EUR līdz 500 000 EUR gadā, un vienreizējās izmaksas tiek lēstas 140 000 EUR apmērā. Tomēr to daļēji kompensētu uzraudzības maksas, ko VKI iekasētu no kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem un emitentiem. Attiecībā uz EBI laika gaitā tai būs nepieciešams, lai kopumā 18 pilnas slodzes darbinieki (FTE) uzņemtos nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu vai e-naudas tokenu emitentu uzraudzību. EBI radīsies arī papildu IT izmaksas, komandējumu izmaksas par pārbaudēm uz vietas un tulkošanas izmaksas. Tomēr visas šīs izmaksas tiktu pilnībā segtas no maksām, ko iekasē no nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem. EVTI aplēstās izmaksas par visu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju reģistra izveidi un tā uzturēšanu ar informāciju, kas saņemta no VKI un EBI, ir jāsedz no to darbības budžeta. Šā priekšlikuma finansiālā ietekme un ietekme uz budžetu sīkāk izskaidrota šim priekšlikumam pievienotajā tiesību akta finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

Stabila uzraudzības un novērtēšanas mehānisma nodrošināšana ir būtiska, lai nodrošinātu, ka veiktās reglamentējošās darbības ir efektīvas to attiecīgo mērķu sasniegšanā. Tādēļ Komisija ir izveidojusi programmu šīs regulas rezultātu un ietekmes uzraudzībai. Komisija būs atbildīga par vēlamo politikas risinājumu ietekmes uzraudzību, pamatojoties uz neizsmeļošu rādītāju sarakstu, kas norādīts ietekmes novērtējumā (64.–65. lpp.). Komisija būs atbildīga arī par šīs regulas ietekmes novērtēšanu, un tās uzdevums būs sagatavot ziņojumu Padomei un Parlamentam (priekšlikuma 122. pants). •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums Šā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt juridisko noteiktību kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie ES tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā, un izveidot vienotus noteikumus kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem un emitentiem ES līmenī. Ar ierosināto regulu aizstās spēkā esošos valstu regulējumus, ko piemēro kriptoaktīviem, uz kuriem neattiecas spēkā esošie ES tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā, un arī izveidos īpašus noteikumus tā sauktajām “stabilajām kriptomonētām”, tostarp gadījumos, kad tās ir e-nauda. Ierosinātā regula ir sadalīta deviņās sadaļās. I sadaļā ir noteikts priekšmets, darbības joma un definīcijas. 1. pantā noteikts, ka regula attiecas uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem un emitentiem, un noteiktas vienotas prasības attiecībā uz pārredzamību un informācijas atklāšanu saistībā ar kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju emisiju, darbību, organizāciju un pārvaldību, kā arī noteikti patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi un pasākumi, lai novērstu tirgus ļaunprātīgu izmantošanu. Regulas 2. pants ierobežo regulas darbības jomu, attiecinot to tikai uz kriptoaktīviem, kas saskaņā ar ES tiesību aktiem finanšu pakalpojumu jomā nav uzskatāmi par finanšu instrumentiem, noguldījumiem vai strukturētiem noguldījumiem. 3. pantā ir izklāstīti termini un definīcijas, ko izmanto šajā regulā, tostarp “kriptoaktīvi”, “kriptoaktīvu emitents”, “aktīviem piesaistīts tokens” (bieži apzīmēts kā “stabila kriptomonēta”), “e-naudas tokens” (bieži apzīmēts kā “stabila kriptomonēta”), “kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs”, “patēriņa funkcijas tokens” un citi. Priekšlikuma 3. pantā ir definēti arī dažādi kriptoaktīvu pakalpojumi. Svarīgi ir tas, ka Komisija var pieņemt deleģētos aktus, lai precizētu dažus definīciju tehniskos elementus un pielāgotu tās tirgus un tehnoloģiju attīstībai. II sadaļa reglamentē tādu kriptoaktīvu piedāvājumus un publisku pārdošanu, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni un e-naudas tokeni. Tajā norādīts, ka emitents ir tiesīgs publiski piedāvāt šādus kriptoaktīvus Savienībā vai lūgt šādu kriptoaktīvu pielaidi tirdzniecībai tirdzniecības platformā, ja tas atbilst 4. panta prasībām, piemēram, pienākumam veikt darījumdarbību juridiskas personas formā vai pienākumam sagatavot kriptoaktīvu balto grāmatu saskaņā ar 5. pantu (ar I pielikumu) un paziņot kompetentajām iestādēm par šādu kriptoaktīvu balto grāmatu (7. pants) un to publicēt (8. pants). Pēc tam, kad ir publicēta baltā grāmata, kriptoaktīvu emitents var piedāvāt savus kriptoaktīvus ES vai lūgt šādu kriptoaktīvu pielaidi tirdzniecībaigot tirdzniecības platformā (10. pants). 4. pants ietver arī dažus atbrīvojumus no pienākuma publicēt balto grāmatu, tostarp attiecībā uz nelieliem kriptoaktīvu piedāvājumiem (mazāk par 1 miljonu EUR divpadsmit mēnešu periodā) un piedāvājumiem, kas paredzēti kvalificētiem ieguldītājiem, kā noteikts Prospektu regulā (Regula (ES) 2017/1129). Priekšlikuma 5. pantā un I pielikumā ir izklāstītas informācijas prasības attiecībā uz kriptoaktīvu balto grāmatu, kas pievienota kriptoaktīvu publiskajam piedāvājumam vai kriptoaktīvu pielaidei kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, savukārt 6. pantā ir noteiktas dažas prasības, kas saistītas ar tādu kriptoaktīvu emitentu izstrādātajiem tirdzniecības materiāliem, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni vai e-naudas tokeni. Kriptoaktīvu baltajai grāmatai nepiemēros iepriekšējas apstiprināšanas procedūru, ko veic valstu kompetentās iestādes (7. pants). Tas tiks paziņots valstu kompetentajām iestādēm, novērtējot, vai attiecīgais kriptoaktīvs ir finanšu instruments saskaņā ar Finanšu instrumentu tirgu direktīvu (Direktīva 2014/65/ES). Pēc paziņojuma par kriptoaktīvu balto grāmatu saņemšanas kompetentās iestādes būs pilnvarotas apturēt vai aizliegt piedāvājumu, pieprasīt papildu informācijas iekļaušanu kriptoaktīvu baltajā grāmatā vai publiskot faktu, ka emitents neievēro regulu (7. pants). II sadaļā ir iekļauti arī īpaši noteikumi par kriptoaktīvu piedāvājumiem, kuru termiņš ir ierobežots (9. pants), grozījumiem sākotnējā kriptoaktīvu baltajā grāmatā (11. pants), atteikuma tiesībām, kas piešķirtas kriptoaktīvu pircējiem (12. pants), pienākumiem, kas noteikti visiem kriptoaktīvu emitentiem (13. pants), un emitentu atbildību, kas izriet no kriptoaktīvu baltās grāmatas (14. pants). III sadaļas 1. nodaļā ir aprakstīta procedūra, saskaņā ar kuru valstu kompetentajām iestādēm ir jāpiešķir atļauja aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un jāapstiprina to kriptoaktīvu baltā grāmata (16.–19. pants un I un II pielikums). Lai saņemtu atļauju darboties Savienībā, aktīviem piesaistītu tokenu emitenti tiek iekļauti kā juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību ES (15. pants). 15. pantā arī norādīts, ka aktīviem piesaistītus tokenus Savienībā nevar publiski piedāvāt vai pielaist tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, ja emitents nav saņēmis atļauju Savienībā un tas nepublicē kriptoaktīvu balto grāmatu, ko apstiprinājusi tā kompetentā iestāde. 15. pants ietver arī atbrīvojumus maza mēroga aktīviem piesaistītiem tokeniem un aktīviem piesaistītiem tokeniem, ko tirgo un izplata kvalificēti ieguldītāji un kas ir tikai šādu kvalificētu ieguldītāju turējumā. Atļaujas atsaukšana ir sīki izklāstīta 20. pantā, un 21. pantā ir izklāstīta procedūra kriptoaktīvu baltās grāmatas grozīšanai. III sadaļas 2. nodaļā ir noteikti aktīviem piesaistītu tokenu emitentu pienākumi. Tajā noteikts, ka tie rīkojas godīgi, taisnīgi un profesionāli (23. pants). Tajā ir izklāstīti noteikumi par kriptoaktīvu baltās grāmatas un potenciālo tirgvedības paziņojumu publicēšanu (24. pants) un prasības attiecībā uz šiem paziņojumiem (25. pants). Turklāt emitentiem ir pienākums pastāvīgi sniegt informāciju (26. pants), un tiem ir jāizveido sūdzību izskatīšanas procedūra (27. pants). Tie panāk atbilstību arī citām prasībām, piemēram, noteikumi par interešu konfliktiem (28. pants), paziņojumi savai kompetentajai iestādei par izmaiņām vadības struktūrā (29. pants), pārvaldības pasākumi (30. pants), pašu kapitāls (31. pants), noteikumi par to aktīvu rezervēm, ar kuriem nodrošina aktīviem piesaistītus tokenus (32. pants), un prasības par rezerves aktīvu glabāšanu (33. pants). 34. pantā paskaidrots, ka emitents iegulda rezerves aktīvus tikai aktīvos, kas ir droši, zema riska aktīvi. 35. pantā arī noteikts, ka aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem jāatklāj informācija par tiesībām, kas saistītas ar aktīviem piesaistītiem tokeniem, tostarp par visiem tiešajiem prasījumiem pret emitentu vai aktīvu rezervēm. Ja aktīviem piesaistītu tokenu emitents nepiedāvā tiešas izpirkšanas tiesības vai prasījumus pret emitentu vai rezerves aktīviem visiem aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem, 35. pants paredz minimālās tiesības aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem. 36. pants neļauj aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem piešķirt jebkādus procentus aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem. III sadaļas 4. nodaļā ir izklāstīti noteikumi par aktīviem piesaistītu tokenu emitentu iegādi, un 37. pantā ir sīki izklāstīts plānotās iegādes novērtējums, un 38. pantā ir izklāstīts šāda novērtējuma saturs. III sadaļas 5. nodaļas 39. pantā ir noteikti kritēriji, ko EBI izmanto, lai noteiktu, vai aktīviem piesaistīts tokens ir nozīmīgs. Šīs pazīmes ir: aktīviem piesaistītu tokenu tirgotāju klientu bāzes lielums, aktīviem piesaistītu tokenu vai to tirgus kapitalizācijas vērtība, darījumu skaits un vērtība, aktīvu rezerves apjoms, emitentu pārrobežu darbību nozīmīgums un savstarpējā saistība ar finanšu sistēmu. 39. pants ietver arī pilnvaras Komisijai pieņemt deleģētu aktu, lai sīkāk precizētu apstākļus un robežvērtības, kuru pārsniegšanas gadījumā aktīviem piesaistītu tokenu emitents tiks uzskatīts par nozīmīgu. Regulas 39. pantā ir iekļautas dažas minimālās robežvērtības, kuras deleģētajam aktam jebkurā gadījumā ir jāievēro. 40. pantā ir sīki izklāstīta iespēja aktīviem piesaistīta tokena emitentam, iesniedzot pieteikumu atļaujas saņemšanai pēc savas iniciatīvas, klasificēt to kā nozīmīgu. 41. pantā ir uzskaitīti papildu pienākumi, kas piemērojami nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem, piemēram, papildu pašu kapitāla prasības, likviditātes pārvaldības politika un sadarbspēja. III sadaļas 6. nodaļas 42. pantā emitentam ir noteikts pienākums ieviest procedūru savas darbības organizētai likvidācijai. IV sadaļas 1. nodaļā ir aprakstīta atļaujas piešķiršanas procedūra attiecībā uz e-naudas tokenu emitentu. 43. pantā aprakstīts, ka e-naudas tokenus publiski nepiedāvā Savienībā vai neatļauj to tirdzniecību kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, izņemot, ja emitents ir saņēmis atļauju darboties kā kredītiestāde vai kā “elektroniskās naudas iestāde” Direktīvas 2009/110/EK 2. panta 1. punkta nozīmē. 43. pantā arī noteikts, ka “e-naudas tokenus” uzskata par elektronisko naudu Direktīvas 2009/110/EK izpratnē. 44. pantā aprakstīts, kā e-naudas tokenu turētājiem nodrošina prasījumu pret emitentu: e-naudas tokenus emitē par nominālvērtību un pēc naudas līdzekļu saņemšanas, un pēc e-naudas tokenu turētāja pieprasījuma emitentiem tie ir jāizpērk jebkurā brīdī un par nominālvērtību. 45. pants neļauj e-naudas tokenu emitentiem un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem piešķirt jebkādus procentus e-naudas tokenu turētājiem. Regulas 46. pantā un III pielikumā ir noteiktas prasības attiecībā uz kriptoaktīvu balto grāmatu, ko pievieno e-naudas tokenu emisijai, piemēram: emitenta apraksts, detalizēts emitenta projekta apraksts, norāde par to, vai tas attiecas uz e-naudas tokenu publisku piedāvājumu vai to pielaidi tirdzniecības platformā, kā arī informācija par riskiem, kas saistīti ar e-naudas emitentu, e-naudas tokeniem un jebkura potenciāla projekta īstenošanu. 47. pantā ir iekļauts noteikums par atbildību, kas saistīta ar šādu kriptoaktīvu balto grāmatu attiecībā uz e-naudas tokeniem. 48. pantā ir noteiktas prasības iespējamiem tirgvedības paziņojumiem, kas sagatavoti saistībā ar e-naudas tokenu piedāvājumu, un 49. pantā ir noteikts, ka jebkuri naudas līdzekļi, ko emitents saņem apmaiņā pret e-naudas tokeniem, tiek ieguldīti aktīvos, kas denominēti tajā pašā valūtā, kādai ir piesaistīts e-naudas tokens. IV sadaļas 2. nodaļas 50. pantā noteikts, ka EBI e-naudas tokenus klasificē kā nozīmīgus, pamatojoties uz 39. pantā uzskaitītajiem kritērijiem. 51. pantā ir sīki izklāstīta iespēja e-naudas tokena emitentam, iesniedzot pieteikumu atļaujas saņemšanai pēc savas iniciatīvas, klasificēt to kā nozīmīgu. 52. pantā ir ietverti papildu pienākumi, kas piemērojami nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem. Nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem jāpiemēro 33. pants par rezerves aktīvu turēšanu un 34. pants par šo aktīvu ieguldīšanu, nevis Direktīvas 2009/110/EK 7. pants, 41. panta 1., 2. un 3. punkts par atalgojumu, sadarbspēju un likviditātes pārvaldību, 41. panta 4. punkts, nevis Direktīvas 2009/110/EK 5. pants un 42. pants par savu darbību organizētu likvidāciju. V sadaļā ir izklāstīti noteikumi par kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju atļaujām un darbības nosacījumiem. 1. nodaļā ir izklāstīti noteikumi par atļauju piešķiršanu (53. pants), sīki izklāstot šāda pieteikuma saturu (54. pants), pieteikuma novērtējumu (55. pants) un kompetentajām iestādēm piešķirtās tiesības atsaukt atļauju (56. pants). Šajā nodaļā EVTI ir arī piešķirtas pilnvaras izveidot visu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju reģistru (57. pants), kas ietvers arī informāciju par kriptoaktīvu baltajām grāmatām, kuras paziņojušas kompetentās iestādes. Attiecībā uz kriptoaktīvu pakalpojumu pārrobežu sniegšanu 58. pantā ir sīki izklāstīta informācija un veids, kā informācija par kriptoaktīvu pārrobežu darbībām no piederības dalībvalsts kompetentās iestādes būtu jāpaziņo uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei. 2. nodaļā ir noteiktas prasības visiem kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, piemēram, pienākums rīkoties godīgi, taisnīgi un profesionāli (59. pants), prudenciālie aizsardzības pasākumi (60. pants un IV pielikums), organizatoriskās prasības (61. pants), noteikumi par klientu kriptoaktīvu un naudas līdzekļu glabāšanu (63. pants), pienākums izveidot sūdzību izskatīšanas procedūru (64. pants), noteikumi par interešu konfliktu (65. pants) un noteikumi par ārpakalpojumu izmantošanu (66. pants). V sadaļas 3. nodaļā ir noteiktas prasības īpašiem pakalpojumiem: kriptoaktīvu turēšana (67. pants), kriptoaktīvu tirdzniecības platformas (68. pants), kriptoaktīvu apmaiņa pret papīra valūtu vai citiem kriptoaktīviem (69. pants), rīkojumu izpilde (70. pants), kriptoaktīvu izvietošana (71. pants), rīkojumu pieņemšana un nodošana trešo personu vārdā (72. pants) un konsultācijas par kriptoaktīviem (73. pants). 4. nodaļā ir precizēti noteikumi par kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju iegādi. VI sadaļā ir noteikti aizliegumi un prasības, lai novērstu tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, kas saistīta ar kriptoaktīviem. 76. pantā ir definēta noteikumu par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu darbības joma. 77. pantā definēts iekšējās informācijas jēdziens un norādīts, ka emitents, kura kriptoaktīvus ir atļauts tirgot kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, atklāj iekšējo informāciju. Citi sadaļas noteikumi aizliedz iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu (78. pants), iekšējās informācijas nelikumīgu izpaušanu (79. pants) un tirgus manipulācijas (80. pants). VII sadaļā ir sniegta sīkāka informācija par valstu kompetento iestāžu, EBI un EVTI pilnvarām. VII sadaļas 1. nodaļā dalībvalstīm ir noteikts pienākums šīs regulas vajadzībām izraudzīties vienu vai vairākas kompetentās iestādes, tostarp vienu kompetento iestādi, kas izraudzīta par vienotu kontaktpunktu (81. pants). 1. nodaļā ir arī sīki izklāstīti noteikumi par valstu kompetento iestāžu pilnvarām (82. pants), sadarbību starp kompetentajām iestādēm (83. pants), ar EVTI un EBI (84. pants) vai ar citām iestādēm (85. pants). Tajā arī sīki izklāstīti dalībvalstu ziņošanas pienākumi (86. pants), noteikumi par dienesta noslēpumu (87. pants), datu aizsardzību (88. pants) un piesardzības pasākumi, ko var veikt uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes (89. pants). 90. pantā ir izklāstīti noteikumi par sadarbību ar trešām valstīm, un 91. pantā ir noteikts, kā kompetentās iestādes izskata sūdzības. VII sadaļas 2. nodaļā ir sīki izklāstīti administratīvie sodi un pasākumi, ko var piemērot kompetentās iestādes (92. pants), savu uzraudzības pilnvaru un sodu piemērošanas pilnvaru īstenošana (93. pants), pārsūdzības tiesības (94. pants), lēmumu publicēšana (95. pants), ziņošana par sodiem EVTI un EBI (96. pants), ziņošana par pārkāpumiem un to personu aizsardzība, kuras ziņo par šādiem pārkāpumiem (97. pants). VII sadaļas 3. nodaļā ir sīki izklāstīti noteikumi par EBI pilnvarām un kompetencēm saistībā ar nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu un nozīmīgu e-naudas tokenu emitentu uzraudzību, tostarp uzraudzības pienākumi (98. pants), un noteikumi par uzraudzības kolēģijām attiecībā uz nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem ir minēti 99. pantā. Kolēģiju cita starpā veido tās piederības dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā ir izsniegta atļauja aktīviem piesaistītu tokenu emitentam, EBI, EVTI, kompetentās iestādes, kas uzrauga svarīgākās kriptoaktīvu tirdzniecības platformas, rezerves aktīvu turētāji, kredītiestādes u. c., kas sniedz pakalpojumus saistībā ar nozīmīgo aktīviem piesaistīto tokenu, un ECB. Ja nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitents veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kuras valūta nav euro, vai ja valūta, kas nav euro, ir iekļauta rezerves aktīvos, minētās dalībvalsts centrālā banka ietilpst kolēģijā. Kompetentās iestādes, kas neietilpst kolēģijā, var pieprasīt no kolēģijas visu informāciju, kas ir būtiska to uzraudzības pienākumu veikšanai. 99. pantā arī aprakstīts, kā EBI sadarbībā ar EVTI un Eiropas Centrālo banku sistēmu ir jāizstrādā regulatīvo standartu projekts, lai noteiktu svarīgākās tirdzniecības platformas un rezerves aktīvu turētājus, kā arī kolēģijas praktisko pasākumu detaļas.

Pilnvaras sniegt nesaistošus atzinumus kolēģijai ir piešķirtas ar 100. pantu. Šie atzinumi var būt saistīti ar prasību emitentam turēt lielāku pašu kapitāla summu, grozītu kriptoaktīvu balto grāmatu, paredzēto atļaujas atsaukšanu, paredzēto vienošanos par informācijas apmaiņu ar trešās valsts uzraudzības iestādi utt. Kompetentās iestādes vai EBI pienācīgi ņem vērā kolēģijas atzinumus un, ja tās nepiekrīt atzinumam, tostarp jebkādiem ieteikumiem, to galīgajā lēmumā ietver skaidrojumus par jebkādām būtiskām novirzēm no atzinuma vai ieteikumiem. 101. pantā ir izklāstīti noteikumi par uzraudzības kolēģijām attiecībā uz nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem, kas darbojas tāpat kā kolēģijas attiecībā uz aktīviem piesaistītiem tokeniem (papildu dalībnieki ietver kompetentās iestādes no visnozīmīgākajām maksājumu iestādēm, kas sniedz maksājumu pakalpojumus saistībā ar nozīmīgiem e-naudas tokeniem), un 102. pantā – pilnvaras sniegt šādas kolēģijas nesaistošus atzinumus. 4. nodaļā ir precizētas EBI pilnvaras un kompetences attiecībā uz nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem. Juridiska konfidencialitāte (103. pants), informācijas pieprasījums (104. pants), vispārējas izmeklēšanas pilnvaras (105. pants), pārbaudes uz vietas (106. pants), informācijas apmaiņa (107. pants), nolīgums par informācijas apmaiņu ar trešām valstīm (108. pants), no trešām valstīm saņemtās informācijas atklāšana (109. pants) un sadarbība ar citām iestādēm (110. pants). Dienesta noslēpuma ievērošanas pienākums ir minēts 111. pantā un EBI uzraudzības pasākumi – 112. pantā. Administratīvie sodi un citi pasākumi, jo īpaši naudas sodi, ir sīki izklāstīti 113. pantā un turpmākajos pantos, kas reglamentē periodiskos soda maksājumus (114. pants), informācijas atklāšanu par naudas sodiem, to būtību un izpildi (115. pants) un attiecīgos procedūras noteikumus par uzraudzības pasākumu veikšanu un naudas sodu uzlikšanu (116. pants). 117. un 118. pantā noteiktas prasības attiecīgi par attiecīgo personu uzklausīšanu un Tiesas neierobežoto jurisdikciju par EBI lēmumiem. Saskaņā ar 119. pantu EBI vajadzētu būt iespējai iekasēt maksu no nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem, pamatojoties uz deleģēto aktu, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu. Ar 120. pantu EBI tiek piešķirtas pilnvaras deleģēt konkrētus uzraudzības uzdevumus kompetentajām iestādēm, ja tas ir nepieciešams, lai pienācīgi uzraudzītu nozīmīga aktīviem piesaistīta tokena emitentu vai nozīmīga e-naudas tokena emitentu. Deleģēšanas īstenošana ar mērķi pieņemt Komisijas deleģētos aktus aprakstīta VIII nodaļā. Regulas priekšlikumā ir iekļauti pilnvarojumi Komisijai pieņemt deleģētus aktus, kuros precizēti konkrēti aspekti, prasības un kārtība, kā izklāstīts šajā regulā (121. pants). IX sadaļā ir ietverti pārejas un nobeiguma noteikumi, tostarp Komisijas pienākums sagatavot ziņojumu, kurā novērtēta regulas ietekme (122. pants). Pārejas pasākumi, kas ietver klauzulu par tiesībām saglabāt iepriekš spēkā esošos nosacījumus attiecībā uz kriptoaktīviem, kas emitēti pirms šīs regulas stāšanās spēkā, izņemot aktīviem piesaistītus tokenus un e-naudas tokenus, ir uzskaitīti 123. pantā. Ar 124. pantu groza direktīvu par to personu aizsardzību, kuras ziņo par Savienības tiesību aktu pārkāpumiem (Direktīva (ES) 2019/1937), tai pievienojot šo regulu, un 125. pantā ir precizēts, ka šis grozījums ir jātransponē valsts tiesību aktos 12 mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Regulas 126. pantā norādīts, ka šo regulu sāk piemērot 18 mēnešus pēc tās stāšanās spēkā, izņemot noteikumus, kas attiecas uz e-naudas tokeniem un aktīviem piesaistītiem tokeniem un kas stājas spēkā šīs regulas spēkā stāšanās dienā. 2020/0265 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par kriptoaktīvu tirgiem un ar ko groza Direktīvu (ES) 2019/1937 (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Komisijas paziņojuma par digitālo finanšu stratēģiju mērķis ir nodrošināt, ka Savienības finanšu pakalpojumu tiesību akti ir piemēroti digitālajam laikmetam, un tas veicina nākotnei sagatavotu ekonomiku, kas strādā cilvēku labā, cita starpā iespējojot inovatīvu tehnoloģiju izmantošanu. Savienības paziņotās un apstiprinātās politikas interesēs ir attīstīt un veicināt transformatīvu tehnoloģiju, piemēram, blokķēžu un sadalītās virsgrāmatas tehnoloģijas (“SVT”), pieņemšanu finanšu sektorā. (2)Finanšu jomā kriptoaktīvi ir viens no SVT galvenajiem pielietojumiem. Kriptoaktīvi ir vērtības vai tiesību digitāli atveidojumi, kas var sniegt ievērojamu labumu gan tirgus dalībniekiem, gan patērētājiem. Racionalizējot kapitāla palielināšanas procesus un veicinot konkurenci, kriptoaktīvu emisija var nodrošināt lētāku, mazāk apgrūtinošu un iekļaujošāku mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) finansēšanas veidu. Ja maksājumu tokeni tiek izmantoti kā maksāšanas līdzeklis, tie var radīt iespējas veikt lētākus, ātrākus un efektīvākus maksājumus, jo īpaši pārrobežu mērogā, ierobežojot starpnieku skaitu.

(3)Daži kriptoaktīvi ir uzskatāmi par finanšu instrumentiem, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/65/ES 4. panta 1. punkta 15) apakšpunktā. Tomēr lielākā daļa kriptoaktīvu neietilpst Savienības tiesību aktu par finanšu pakalpojumiem darbības jomā. Nav noteikumu par pakalpojumiem, kas saistīti ar kriptoaktīviem, tostarp par kriptoaktīvu tirdzniecības platformu darbību, pakalpojumiem kriptoaktīvu apmaiņai pret papīra valūtu vai citiem kriptoaktīviem vai kriptoaktīvu turēšanu. Šādu noteikumu trūkums kriptoaktīvu turētājus pakļauj riskam, jo īpaši jomās, uz kurām neattiecas patērētāju tiesību aizsardzības noteikumi. Šādu noteikumu trūkums var arī radīt būtiskus riskus tirgus integritātei kriptoaktīvu sekundārajā tirgū, tostarp tirgus manipulācijas. Lai novērstu minētos riskus, dažas dalībvalstis ir ieviesušas īpašus noteikumus visiem kriptoaktīviem vai to apakškopai, uz kuriem neattiecas Savienības tiesību akti par finanšu pakalpojumiem. Citas dalībvalstis apsver iespēju pieņemt tiesību aktus šajā jomā. (4)Tas, ka nav vispārēja Savienības regulējuma kriptoaktīviem, var novest pie lietotāju uzticības trūkuma šiem aktīviem, kas kavēs šo aktīvu tirgus attīstību un var radīt neizmantotas iespējas attiecībā uz inovatīviem digitālajiem pakalpojumiem, alternatīviem maksājumu instrumentiem vai jauniem finansējuma avotiem Savienības uzņēmumiem. Turklāt uzņēmumiem, kas izmanto kriptoaktīvus, nebūs juridiskās noteiktības par to, kā to kriptoaktīvi tiks apstrādāti dažādās dalībvalstīs, un tas mazinās to centienus izmantot kriptoaktīvus digitālajai inovācijai. Vispārēja Savienības regulējuma trūkums kriptoaktīvu jomā varētu arī radīt regulējuma sadrumstalotību, kas kropļotu konkurenci vienotajā tirgū, apgrūtinātu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju darbību izvēršanu pārrobežu mērogā un izraisītu regulējuma arbitrāžu. Kriptoaktīvu tirgus joprojām ir pieticīgs un vēl nerada draudus finanšu stabilitātei. Tomēr ir iespējams, ka patērētāji varētu plaši izmantot kriptoaktīvu apakškopu, kuras mērķis ir stabilizēt to cenu, sasaistot to vērtību ar konkrētu aktīvu vai aktīvu grozu. Šāda attīstība varētu radīt papildu problēmas finanšu stabilitātei, monetārās politikas transmisijai vai monetārajai suverenitātei. (5)Tāpēc ir nepieciešams īpašs un saskaņots regulējums Savienības līmenī, lai paredzētu īpašus noteikumus kriptoaktīviem un saistītām darbībām, un pakalpojumiem un precizētu piemērojamo tiesisko regulējumu. Šādam saskaņotam regulējumam būtu jāattiecas arī uz pakalpojumiem, kas saistīti ar kriptoaktīviem, ja uz šiem pakalpojumiem vēl neattiecas Savienības tiesību akti finanšu pakalpojumu jomā. Šādam regulējumam būtu jāatbalsta inovācija un godīga konkurence, vienlaikus nodrošinot augstu patērētāju tiesību aizsardzības līmeni un tirgus integritāti kriptoaktīvu tirgos. Skaidram regulējumam būtu jādod iespēja kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem paplašināt savu darījumdarbību pārrobežu mērogā un jāatvieglo to piekļuve banku pakalpojumiem, lai tie varētu netraucēti veikt savu darbību. Tam būtu arī jānodrošina finanšu stabilitāte un jānovērš monetārās politikas riski, ko varētu radīt kriptoaktīvi, kuru mērķis ir stabilizēt to cenu, atsaucoties uz valūtu, aktīvu vai šādu aktīvu grozu. Palielinot patērētāju tiesību aizsardzību, tirgus integritāti un finanšu stabilitāti, reglamentējot kriptoaktīvu vai ar šādiem kriptoaktīviem saistītu pakalpojumu publiskos piedāvājumus, Savienības regulējumam kriptoaktīvu tirgos nebūtu jāreglamentē pamatā esošā tehnoloģija un būtu jāļauj izmantot gan bezatļaujas, gan uz atļaujām balstītas sadalītās virsgrāmatas. (6)Savienības tiesību aktos par finanšu pakalpojumiem nevajadzētu dot priekšroku vienai konkrētai tehnoloģijai. Tāpēc kriptoaktīvi, kas kvalificējami kā “finanšu instrumenti”, kā definēts Direktīvas 2014/65/ES 4. panta 1. punkta 15) apakšpunktā, joprojām būtu jāreglamentē saskaņā ar vispārējiem spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, tostarp Direktīvu 2014/65/ES, neatkarīgi no tehnoloģijas, kas izmantota to emitēšanai vai nodošanai. (7)Kriptoaktīviem, ko emitējušas centrālās bankas, kuras darbojas kā monetārās iestādes, vai citas publiskas iestādes, nebūtu jāpiemēro Savienības regulējums, kas attiecas uz kriptoaktīviem, un tas nebūtu jāpiemēro arī pakalpojumiem, kas saistīti ar kriptoaktīviem, kurus sniedz šādas centrālās bankas vai citas publiskas iestādes. (8)Visiem tiesību aktiem, kas pieņemti kriptoaktīvu jomā, jābūt specifiskiem, nākotnes vajadzībām atbilstošiem un jāspēj sekot līdzi jauninājumiem un tehnoloģiju attīstībai. Tāpēc “kriptoaktīvi” un “sadalītās virsgrāmatas tehnoloģija” būtu jādefinē pēc iespējas plašāk, lai aptvertu visu veidu kriptoaktīvus, uz kuriem pašlaik neattiecas Savienības tiesību akti par finanšu pakalpojumiem. Šādiem tiesību aktiem būtu arī jāpalīdz sasniegt mērķi apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu. Tāpēc jebkurai “kriptoaktīvu” definīcijai būtu jāatbilst “virtuālo aktīvu” definīcijai, kas izklāstīta Finanšu darījumu darba grupas (FATF) ieteikumos. Tā paša iemesla dēļ jebkuram kriptoaktīvu pakalpojumu sarakstam būtu jāietver arī virtuālo aktīvu pakalpojumi, kas varētu radīt bažas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un kurus kā tādus ir identificējusi FATF. (9)Būtu jānošķir trīs kriptoaktīvu apakškategorijas, uz kurām būtu jāattiecina konkrētākas prasības. Pirmo apakškategoriju veido tāds kriptoaktīvu veids, kas paredzēts, lai nodrošinātu digitālu piekļuvi precei vai pakalpojumam, kas pieejams SVT, un to pieņem tikai šā tokena emitents (patēriņa funkcijas tokeni, utility tokens). Šādiem “patēriņa funkcijas tokeniem” ir nefinanšu mērķi, kas saistīti ar digitālās platformas un digitālo pakalpojumu darbību, un tie būtu jāuzskata par īpašu kriptoaktīvu veidu. Otrā kriptoaktīvu apakškategorija ir aktīviem piesaistīti tokeni. Šādu aktīviem piesaistītu tokenu mērķis ir uzturēt stabilu vērtību, atsaucoties uz vairākām valūtām, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis, vienu vai vairākām precēm vai vienu vai vairākiem kriptoaktīviem, vai šādu aktīvu grozu. Stabilizējot to vērtību, šie aktīviem piesaistītie tokeni bieži vien ir vērsti uz to, lai to turētāji tos izmantotu kā maksāšanas līdzekli preču un pakalpojumu iegādei un kā vērtības uzkrāšanas līdzekli. Kriptoaktīvu trešā apakškategorija ir kriptoaktīvi, kas galvenokārt paredzēti kā maksāšanas līdzeklis, lai stabilizētu to vērtību, atsaucoties tikai uz vienu papīra valūtu. Šādu kriptoaktīvu funkcija ir ļoti līdzīga elektroniskās naudas funkcijai, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/110/EK 2. panta 2. punktā. Tāpat kā elektroniskā nauda, šādi kriptoaktīvi ir monētu un banknošu elektroniski aizstājēji un tiek izmantoti maksājumu veikšanai. Šos kriptoaktīvus definē kā “elektroniskās naudas tokenus” vai “e-naudas tokenus”. (10)Neraugoties uz to līdzību, elektroniskā nauda un kriptoaktīvi, kas atsaucas uz vienu papīra valūtu, dažos svarīgos aspektos atšķiras. Direktīvas 2009/110/EK 2. panta 2. punktā definētās elektroniskās naudas turētājiem vienmēr tiek nodrošināts prasījums pret elektroniskās naudas iestādi, un viņiem ir līgumiskas tiesības jebkurā brīdī izpirkt savu elektronisko naudu pret papīra valūtu, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis, šādas valūtas nominālvērtībā. Turpretī daži kriptoaktīvi, kas atsaucas uz vienu papīra valūtu, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis, nenodrošina to turētājiem šādu prasījumu pret šādu aktīvu emitentiem un varētu neietilpt Direktīvas 2009/110/EK darbības jomā. Citi kriptoaktīvi, kas atsaucas uz vienu papīra valūtu, nenodrošina prasījumu pret tādas valūtas nominālvērtību, kuriem tie piesaistīti, vai ierobežo izpirkšanas periodu. Tas, ka šādu kriptoaktīvu turētājiem nav prasījuma pret šādu aktīvu emitentiem vai ka šāds prasījums nav līdzvērtīgs tādas valūtas nominālvērtībai, kuriem šie kriptoaktīvi piesaistīti, varētu mazināt šādu kriptoaktīvu lietotāju uzticēšanos. Lai izvairītos no Direktīvā 2009/110/EK paredzēto noteikumu apiešanas, jebkurai “e-naudas tokenu” definīcijai vajadzētu būt pēc iespējas plašākai, lai aptvertu visus kriptoaktīvu veidus, kas piesaistīti vienai atsevišķai papīra valūtai, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis. Lai izvairītos no regulējuma arbitrāžas, būtu jāparedz stingri nosacījumi e-naudas tokenu emisijai, tostarp pienākums šādus e-naudas tokenus emitēt vai nu kredītiestādei, kas definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 575/2013, vai elektroniskās naudas iestādei, kas saņēmusi atļauju saskaņā ar Direktīvu 2009/110/EK. Tā paša iemesla dēļ šādu e-naudas tokenu emitentiem būtu arī jānodrošina šādu tokenu lietotājiem prasījums izpirkt savus tokenus jebkurā brīdī un tādas valūtas nominālvērtībā, kurai šie tokeni piesaistīti. Tā kā e-naudas tokeni ir arī kriptoaktīvi un var radīt jaunas problēmas saistībā ar patērētāju tiesību aizsardzību un tirgus integritāti, kas raksturīga kriptoaktīviem, tiem būtu jāpiemēro arī šajā regulā paredzētie noteikumi, lai risinātu šīs problēmas saistībā ar patērētāju tiesību aizsardzību un tirgus integritāti. (11)Ņemot vērā kriptoaktīvu radītos dažādos riskus un iespējas, ir jāparedz noteikumi kriptoaktīvu emitentiem, kuriem vajadzētu būt jebkurai juridiskai personai, kas publiski piedāvā jebkāda veida kriptoaktīvus vai lūdz šādu kriptoaktīvu pielaidi kriptoaktīvu tirdzniecības platformā. (12)Ir jāparedz noteikumi vienībām, kas sniedz ar kriptoaktīviem saistītus pakalpojumus. Šādu pakalpojumu pirmā kategorija ir kriptoaktīvu tirdzniecības platformas darbības uzturēšana, kriptoaktīvu apmaiņa pret papīra valūtām, kas ir likumīgs maksāšanas līdzeklis, vai pret citiem kriptoaktīviem, veicot darījumus savā vārdā, un pakalpojumu sniegšana trešo personu vārdā kriptoaktīvu turēšanas un pārvaldības nodrošināšanai vai tādu līdzekļu kontroles nodrošināšanai, ar kuriem piekļūst šādiem kriptoaktīviem. Otra šādu pakalpojumu kategorija ir kriptoaktīvu izvietošana, kriptoaktīvu rīkojumu pieņemšana vai nodošana, kriptoaktīvu rīkojumu izpilde trešo personu vārdā un konsultāciju sniegšana par kriptoaktīviem. Jebkura persona, kas profesionāli sniedz šādus kriptoaktīvu pakalpojumus, būtu jāuzskata par “kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju”. (13)Lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes pienācīgi uzrauga un pārrauga visus kriptoaktīvu piedāvājumus, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni vai e-naudas tokeni, Savienībā, vai visas šādu kriptoaktīvu pielaides tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, visiem kriptoaktīvu emitentiem vajadzētu būt juridiskām personām. (14)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, kriptoaktīvu potenciālie pircēji būtu jāinformē par kriptoaktīvu, ko tie plāno iegādāties, īpašībām, funkcijām un riskiem. Veicot kriptoaktīvu publisku piedāvājumu Savienībā vai pieprasot kriptoaktīvu pielaidi tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, kriptoaktīvu emitentiem būtu jāsagatavo, jāpaziņo savai kompetentajai iestādei un jāpublicē informācijas dokuments (“kriptoaktīvu baltā grāmata”), kurā ietverta obligāti atklājamā informācija. Šādā kriptoaktīvu baltajā grāmatā būtu jāietver vispārīga informācija par emitentu, par projektu, kas īstenojams ar piesaistīto kapitālu, par kriptoaktīvu publisko piedāvājumu vai par to pielaidi tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, par kriptoaktīviem piesaistītām tiesībām un pienākumiem, par pamatā esošo tehnoloģiju, ko izmanto šādiem aktīviem, un par saistītajiem riskiem. Lai nodrošinātu taisnīgu un nediskriminējošu attieksmi pret kriptoaktīvu turētājiem, informācija kriptoaktīvu baltajā grāmatā un attiecīgā gadījumā tirgvedības paziņojumos, kas saistīti ar publisko piedāvājumu, ir patiesa, skaidra un nav maldinoša. (15)Lai nodrošinātu samērīgu pieeju, prasības izstrādāt un publicēt kriptoaktīvu balto grāmatu nebūtu jāpiemēro tādu kriptoaktīvu piedāvājumiem, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni vai e-naudas tokeni, kas tiek piedāvāti bez maksas, vai kriptoaktīvu piedāvājumiem, kas tiek piedāvāti tikai kvalificētiem ieguldītājiem, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1129 2. panta e) punktā, un kurus var turēt tikai šādi kvalificēti ieguldītāji, vai kas katrā dalībvalstī tiek piedāvāti tikai nelielam skaitam cilvēku, vai kas ir unikāli un nav aizstājami ar citiem kriptoaktīviem. (16)Maziem un vidējiem uzņēmumiem un jaunizveidotiem uzņēmumiem nevajadzētu radīt pārmērīgu administratīvo slogu. Tāpēc tādi kriptoaktīvu publiskie piedāvājumi Savienībā, kas nepārsniedz atbilstīgu kopējo robežvērtību 12 mēnešu laikposmā, būtu jāatbrīvo no pienākuma sagatavot kriptoaktīvu balto grāmatu. Tomēr ES horizontālie tiesību akti, kas nodrošina patērētāju tiesību aizsardzību, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/83/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK vai Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos, tostarp visi tajā ietvertie informēšanas pienākumi, joprojām ir piemērojami šiem kriptoaktīvu publiskajiem piedāvājumiem, ja tie ietver attiecības starp uzņēmumiem un patērētājiem. (17)Ja publiskais piedāvājums attiecas uz patēriņa funkcijas tokeniem pakalpojumam, kas vēl nav ekspluatācijā, publiskā piedāvājuma ilgums, kā aprakstīts kriptoaktīvu baltajā grāmatā, nepārsniedz divpadsmit mēnešus. Šis publiskā piedāvājuma ilguma ierobežojums nav saistīts ar brīdi, kad produkts vai pakalpojums faktiski sāk darboties, un patēriņa funkcijas tokena turētājs to var izmantot pēc publiskā piedāvājuma beigām. (18)Lai nodrošinātu uzraudzību, kriptoaktīvu emitentiem pirms kriptoaktīvu publiska piedāvājuma Savienībā vai pirms kriptoaktīvi ir atļauti tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, būtu jāpaziņo par savu kriptoaktīvu balto grāmatu un attiecīgā gadījumā par saviem tirgvedības paziņojumiem tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā ir to juridiskā adrese vai filiāle. Emitentiem, kas veic uzņēmējdarbību trešā valstī, par savu kriptoaktīvu balto grāmatu un attiecīgā gadījumā par savu tirgvedības paziņojumu būtu jāpaziņo tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā ir paredzēts piedāvāt kriptoaktīvus vai kurā vispirms tiek lūgta kriptoaktīvu pielaide tirdzniecībai tirdzniecības platformā. (19)Būtu jāizvairās no nevajadzīga administratīvā sloga. Tāpēc kompetentajām iestādēm nebūtu jāprasa apstiprināt kriptoaktīvu balto grāmatu pirms tās publicēšanas. Tomēr kompetentajām iestādēm pēc publicēšanas vajadzētu būt pilnvarotām pieprasīt, lai kriptoaktīvu baltajā grāmatā un attiecīgā gadījumā tirgvedības paziņojumos tiktu iekļauta papildu informācija. (20)Kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai apturēt vai aizliegt kriptoaktīvu publisku piedāvājumu vai šādu kriptoaktīvu pielaidi tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, ja šāds publisks piedāvājums vai pielaide tirdzniecībai neatbilst piemērojamajām prasībām. Kompetentajām iestādēm vajadzētu būt arī pilnvarām publicēt brīdinājumu par to, ka emitents nav izpildījis minētās prasības, vai nu savā tīmekļa vietnē, vai izmantojot paziņojumu presei. (21)Kriptoaktīvu baltās grāmatas un attiecīgā gadījumā tirgvedības paziņojumi, kas ir pienācīgi paziņoti kompetentajai iestādei, būtu jāpublicē, un pēc tam kriptoaktīvu emitentiem būtu jāļauj piedāvāt savus kriptoaktīvus visā Savienībā un lūgt šādu kriptoaktīvu pielaidi tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā. (22)Lai vēl vairāk nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, patērētājiem, kuri iegādājas kriptoaktīvus, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni vai e-naudas tokeni, tieši no emitenta vai kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas emitenta vārdā izvieto kriptoaktīvus, būtu jānodrošina atteikuma tiesības ierobežotā laikposmā pēc to iegādes. Lai nodrošinātu tādu kriptoaktīvu publiska piedāvājuma netraucētu izpildi, kuriem emitents ir noteicis termiņu, patērētājam pēc parakstīšanās perioda beigām nebūtu jāizmanto šīs atteikuma tiesības. Turklāt atteikuma tiesības nebūtu jāpiemēro, ja kriptoaktīvi, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni vai e-naudas tokeni, ir pielaisti tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, jo šādā gadījumā šādu kriptoaktīvu cena būtu atkarīga no kriptoaktīvu tirgu svārstībām.

(23)Pat tad, ja tie ir atbrīvoti no pienākuma publicēt kriptoaktīvu balto grāmatu, visiem tādu kriptoaktīvu emitentiem, kas nav aktīviem piesaistīti tokeni vai e-naudas tokeni, būtu jārīkojas godīgi, taisnīgi un profesionāli, būtu godīgi, skaidri un patiesi jāsazinās ar kriptoaktīvu turētājiem, būtu jāapzina, jānovērš, jāpārvalda un jāatklāj interešu konflikti, būtu jāievieš efektīva administratīvā kārtība, lai nodrošinātu, ka to sistēmas un drošības protokoli atbilst Savienības standartiem. Lai palīdzētu kompetentajām iestādēm veikt to uzraudzības uzdevumus, Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI) ciešā sadarbībā ar Eiropas Banku iestādi (EBI) būtu jāpilnvaro publicēt pamatnostādnes par šīm sistēmām un drošības protokoliem, lai sīkāk precizētu šos Savienības standartus. (24)Lai vēl vairāk aizsargātu kriptoaktīvu turētājus, kriptoaktīvu emitentiem un to vadības struktūrai būtu jāpiemēro civiltiesiskās atbildības noteikumi attiecībā uz informāciju, ko sabiedrībai sniedz kriptoaktīvu baltajā grāmatā. (25)Aktīviem piesaistītu tokenu mērķis ir stabilizēt to vērtību, atsaucoties uz vairākām papīra valūtām, vienu vai vairākām precēm, vienu vai vairākiem citiem kriptoaktīviem vai šādu aktīvu groziem. Tāpēc lietotāji tos varētu plaši izmantot vērtības nodošanai vai kā maksāšanas līdzekli, tādējādi radot lielāku risku patērētāju tiesību aizsardzībai un tirgus integritātei salīdzinājumā ar citiem kriptoaktīviem. Tāpēc uz aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāattiecina stingrākas prasības nekā uz citu kriptoaktīvu emitentiem. (26)Tā sauktās algoritmiskās “stabilās kriptomonētas”, kuru mērķis ir saglabāt stabilu vērtību, izmantojot protokolus, kas paredz palielināt vai samazināt šādu kriptoaktīvu piedāvājumu, reaģējot uz pieprasījuma izmaiņām, nebūtu jāuzskata par aktīviem piesaistītiem tokeniem, ja to mērķis nav stabilizēt to vērtību, atsaucoties uz vienu vai vairākiem citiem aktīviem. (27)Lai nodrošinātu aktīviem piesaistītu tokenu publisko piedāvājumu pienācīgu uzraudzību un pārraudzību, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vajadzētu būt juridiskajai adresei Savienībā. (28)Aktīviem piesaistītu tokenu publiskiem piedāvājumiem Savienībā vai šādu kriptoaktīvu pielaidei tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā vajadzētu būt iespējamai tikai tad, ja kompetentā iestāde ir piešķīrusi atļauju šādu kriptoaktīvu emitentam un apstiprinājusi kriptoaktīvu balto grāmatu attiecībā uz šādiem kriptoaktīviem. Tomēr atļaujas saņemšanas prasība nebūtu jāpiemēro, ja aktīviem piesaistītus tokenus piedāvā tikai kvalificētiem ieguldītājiem vai ja aktīviem piesaistītu tokenu publiskais piedāvājums ir mazāks par noteiktu robežvērtību. Kredītiestādēm, kas saņēmušas atļauju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES, nebūtu vajadzīga cita atļauja saskaņā ar šo regulu, lai emitētu aktīviem piesaistītus tokenus. Šādos gadījumos aktīviem piesaistītu tokenu emitentam joprojām vajadzētu būt pienākumam sagatavot kriptoaktīvu balto grāmatu, lai informētu pircējus par šādu aktīviem piesaistītu tokenu īpašībām un riskiem, un pirms publicēšanas par to paziņot attiecīgajai kompetentajai iestādei. (29)Kompetentajai iestādei būtu jāatsaka atļauja, ja potenciālā aktīviem piesaistīto tokenu emitenta darījumdarbības modelis var radīt nopietnus draudus finanšu stabilitātei, monetārās politikas transmisijai un monetārajai suverenitātei. Pirms atļaujas piešķiršanas vai atļaujas atteikšanas kompetentajai iestādei būtu jāapspriežas ar EBI un EVTI un – ja aktīviem piesaistīti tokeni ir piesaistīti Savienības valūtām – ar Eiropas Centrālo banku (ECB) un valsts centrālo banku, kas emitē šādas valūtas. EBI, EVTI un attiecīgā gadījumā ECB un valstu centrālajām bankām būtu jāsniedz kompetentajai iestādei nesaistošs atzinums par potenciālā emitenta pieteikumu. Piešķirot atļauju potenciālajam aktīviem piesaistītu tokenu emitentam, kompetentajai iestādei būtu jāapstiprina arī minētās vienības izstrādātā kriptoaktīvu baltā grāmata. Kompetentās iestādes atļaujai vajadzētu būt derīgai visā Savienībā, un tai būtu jāļauj aktīviem piesaistītu tokenu emitentam piedāvāt šādus kriptoaktīvus vienotajā tirgū un lūgt pielaidi tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā. Tāpat kriptoaktīvu baltajai grāmatai vajadzētu būt derīgai visā Savienībā, bez iespējas dalībvalstīm noteikt papildu prasības. (30)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāsniedz aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem skaidra, patiesa un nemaldinoša informācija. Kriptoaktīvu baltajā grāmatā par aktīviem piesaistītiem tokeniem būtu jāiekļauj informācija par stabilizācijas mehānismu, rezerves aktīvu ieguldījumu politiku, rezerves aktīvu turēšanas kārtību un turētājiem nodrošinātajām tiesībām. Ja aktīviem piesaistītu tokenu emitenti nepiedāvā tieša prasījuma vai izpirkšanas tiesības uz rezerves aktīviem visiem šādu aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem, kriptoaktīvu baltajā grāmatā, kas saistīta ar aktīviem piesaistītiem tokeniem, būtu jāiekļauj skaidrs un nepārprotams brīdinājums šajā sakarā. Aktīviem piesaistītu tokenu emitenta tirgvedības paziņojumos būtu jāiekļauj arī viens un tas pats paziņojums, ja emitenti nepiedāvā šādas tiešas tiesības visiem aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem. (31)Papildus informācijai, kas iekļauta kriptoaktīvu baltajā grāmatā, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu arī pastāvīgi jāsniedz informācija šādu tokenu turētājiem. Jo īpaši tiem vismaz reizi mēnesī savā tīmekļa vietnē būtu jāatklāj apgrozībā esošo aktīviem piesaistīto tokenu summa un rezerves aktīvu vērtība un sastāvs. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu arī jāatklāj informācija par jebkuru notikumu, kas varētu būtiski ietekmēt aktīviem piesaistīto tokenu vai rezerves aktīvu vērtību, neatkarīgi no tā, vai šādus kriptoaktīvus ir atļauts tirgot kriptoaktīvu tirdzniecības platformā. (32)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vienmēr būtu jārīkojas godīgi, taisnīgi un profesionāli, kā arī aktīviem piesaistītu tokenu turētāju interesēs. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu arī jāievieš skaidra procedūra, lai izskatītu sūdzības, kas saņemtas no kriptoaktīvu turētājiem. (33)Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāievieš politika, lai identificētu, pārvaldītu un, iespējams, atklātu interešu konfliktus, kas var rasties to attiecībās ar saviem vadītājiem, akcionāriem, klientiem vai trešo personu pakalpojumu sniedzējiem. (34)Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vajadzētu būt stingriem pārvaldības noteikumiem, tostarp skaidrai organizatoriskajai struktūrai, kurā ir precīzi definēts, pārredzams un konsekvents atbildības sadalījums un efektīvas procedūras esošo vai varbūtējo risku identificēšanai, pārvaldībai, uzraudzībai un ziņošanai par tiem. Šādu emitentu un to akcionāru vadības struktūrai vajadzētu būt labai reputācijai un pietiekamām zināšanām, un tai vajadzētu būt piemērotai un atbilstīgai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas apkarošanas mērķiem. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu arī jāizmanto resursi, kas ir samērīgi to darbības apjomam, un vienmēr būtu jānodrošina darbības nepārtrauktība un regularitāte. Šajā nolūkā aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāizveido darbības nepārtrauktības politika, kuras mērķis ir nodrošināt, ka gadījumā, ja tiek pārtraukta to sistēmu un procedūru darbība, tiek veiktas to maksājumu pamatdarbības. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vajadzētu būt arī spēcīgam iekšējās kontroles un riska novērtēšanas mehānismam, kā arī sistēmai, kas garantē saņemtās informācijas integritāti un konfidencialitāti. (35)Aktīviem piesaistītu tokenu emitenti parasti ir tādu vienību tīkla centrā, kas nodrošina šādu kriptoaktīvu emisiju, to nodošanu un sadali turētājiem. Tādēļ būtu jāprasa, lai aktīviem piesaistītu tokenu emitenti izveidotu un uzturētu atbilstīgas līgumiskas vienošanās ar tām trešām personām, kas nodrošina stabilizācijas mehānismu un rezerves aktīvu ieguldījumus, kuri nodrošina aktīviem piesaistītu tokenu vērtību, šādu rezerves aktīvu turēšanu un attiecīgā gadījumā aktīviem piesaistīto tokenu publisku izplatīšanu. (36)Lai novērstu riskus finanšu stabilitātei plašākā finanšu sistēmā, uz aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāattiecina kapitāla prasības. Šīm kapitāla prasībām vajadzētu būt samērīgām ar aktīviem piesaistītu tokenu emisijas apjomu un tāpēc tās būtu jāaprēķina kā procentuāla daļa no aktīvu rezerves, ar kuriem nodrošina aktīviem piesaistītu tokenu vērtību. Tomēr kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai palielināt vai samazināt pašu kapitāla prasību summu, pamatojoties, inter alia, uz emitenta riska novērtēšanas mehānisma novērtējumu, rezervē esošo aktīvu kvalitāti un svārstīgumu, ar kuriem nodrošina aktīviem piesaistītus tokenus, vai aktīviem piesaistītu tokenu kopējo vērtību un skaitu. (37)Lai stabilizētu savu aktīviem piesaistīto tokenu vērtību, aktīviem piesaistīto tokenu emitentiem vienmēr būtu jāveido un jāuztur aktīvu rezerve, kas nodrošina šos kriptoaktīvus. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jānodrošina šādu aktīvu rezerves piesardzīga pārvaldība un jo īpaši būtu jānodrošina, ka aktīviem piesaistītu tokenu izveide un iznīcināšana vienmēr atbilst atbilstīgam rezerves aktīvu palielinājumam vai samazinājumam un ka šāds palielinājums vai samazinājums tiek pienācīgi pārvaldīts, lai izvairītos no negatīvas ietekmes uz rezerves aktīvu tirgu. Tādēļ ar aktīviem nodrošinātu kriptoaktīvu emitentiem būtu jāizstrādā, jāuztur un sīki jāizklāsta politika, kas cita starpā apraksta rezerves aktīvu sastāvu, aktīvu sadalījumu, rezerves aktīvu radīto risku visaptverošu novērtējumu, procedūru, ar ko izveido un iznīcina aktīviem piesaistītos tokenus, procedūru, ar ko pērk un izpērk aktīviem piesaistītos aktīvus pret rezerves aktīviem, un, ja rezerves aktīvi tiek ieguldīti, – ieguldījumu politiku, ko ievēro emitents. (38)Lai novērstu risku zaudēt aktīviem piesaistītus tokenus un saglabātu šo aktīvu vērtību, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vajadzētu būt atbilstīgai turēšanas politikai attiecībā uz rezerves aktīviem. Šai politikai būtu jānodrošina, ka rezerves aktīvi vienmēr ir pilnībā nošķirti no emitenta paša aktīviem, ka rezerves aktīvi nav apgrūtināti vai ieķīlāti kā nodrošinājums un ka aktīviem piesaistīto tokenu emitentam ir tūlītēja piekļuve šiem rezerves aktīviem. Rezerves aktīvi atkarībā no to veida būtu jātur glabāšanā vai nu kredītiestādei Regulas (ES) Nr. 575/2013 nozīmē, vai kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kam ir piešķirta atļauja. Kredītiestādēm vai kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas tur glabāšanā rezerves aktīvus, ar kuriem nodrošina aktīviem piesaistītus tokenus, vajadzētu būt atbildīgiem par šādu rezerves aktīvu zaudējumu attiecībā pret emitentu vai aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem, ja vien tie nepierāda, ka šāds zaudējums ir radies no ārēja notikuma, ko nevar kontrolēt. (39)Lai aizsargātu atkīviem piesaistītu tokenu turētājus pret tādu aktīvu vērtības samazinājumu, ar ko nodrošina minēto tokenu vērtību, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem rezerves aktīvi būtu jāiegulda drošos zema riska aktīvos ar minimālu tirgus risku un kredītrisku. Tā kā aktīviem piesaistītus tokenus var izmantot kā maksāšanas līdzekli, visa peļņa vai zaudējumi, kas rodas no rezerves aktīvu ieguldījuma, būtu jāsedz aktīviem piesaistītu tokenu emitentam. (40)Daži aktīviem piesaistīti tokeni var piedāvāt visiem to turētājiem tiesības, piemēram, izpirkšanas tiesības vai prasījumus attiecībā uz rezerves aktīviem vai emitentu, savukārt citi aktīviem piesaistīti tokeni var nepiešķirt šādas tiesības visiem to turētājiem un var attiecināt izpirkšanas tiesības tikai uz konkrētiem turētājiem. Jebkuriem noteikumiem attiecībā uz aktīviem piesaistītiem tokeniem vajadzētu būt pietiekami elastīgiem, lai aptvertu visas šīs situācijas. Tādēļ aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāinformē aktīviem piesaistītu tokenu turētāji par to, vai tiem ir nodrošināts tiešs prasījums pret emitentu vai izpirkšanas tiesības. Ja aktīviem piesaistītu tokenu emitenti piešķir tiešas tiesības pret emitentu vai rezerves aktīviem visiem turētājiem, minētajiem emitentiem būtu precīzi jāizklāsta nosacījumi, saskaņā ar kuriem šādas tiesības var izmantot. Ja aktīviem piesaistītu tokenu emitenti piešķir šādas tiešas tiesības pret emitentu vai rezerves aktīviem tikai ierobežotam skaitam aktīviem piesaistītu tokenu turētāju, minētajiem emitentiem joprojām būtu jāpiedāvā minimālās tiesības visiem aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jānodrošina šo tokenu likviditāte, noslēdzot un uzturot atbilstīgus likviditātes pasākumus ar kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas ir atbildīgi par stabilu cenu piedāvājumu sniegšanu paredzamā veidā, lai pirktu un pārdotu aktīviem piesaistītus tokenus attiecībā pret papīra valūtu. Ja aktīviem piesaistītu tokenu vērtība ievērojami atšķiras no rezerves aktīvu vērtības, aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem vajadzētu būt tiesībām pieprasīt to aktīviem piesaistītu tokenu izpirkšanu tieši no emitenta. Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem, kuri brīvprātīgi pārtrauc savu darbību vai tiek pienācīgi likvidēti, vajadzētu būt līgumsaistībām, lai nodrošinātu, ka ieņēmumi no rezerves aktīviem tiek izmaksāti aktīviem piesaistītu tokenu turētājiem. (41)Lai nodrošinātu, ka aktīviem piesaistītus tokenus galvenokārt izmanto kā maiņas līdzekli, nevis kā vērtības uzkrāšanas līdzekli, aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem nebūtu jāpiešķir procentus aktīviem piesaistītu tokenu lietotājiem uz laiku, kad šādi lietotāji tur minētos aktīviem piesaistītos tokenus. Daži aktīviem piesaistīti tokeni un e-naudas tokeni būtu jāuzskata par nozīmīgiem, ņemot vērā to tirgotāju un akcionāru potenciālo lielo klientu loku, to iespējamo lielo tirgus kapitalizāciju, iespējamo aktīvu rezerves lielumu, ar ko nodrošina šādu aktīviem piesaistītu tokenu vai e-naudas tokenu vērtību, iespējamo lielo darījumu skaitu, potenciālo mijiedarbību ar finanšu sistēmu vai šādu kriptoaktīvu iespējamo pārrobežu izmantošanu. Uz nozīmīgiem aktīviem piesaistītiem tokeniem vai nozīmīgiem e-naudas tokeniem, kurus varētu izmantot liels skaits turētāju un kuri varētu radīt īpašas problēmas saistībā ar finanšu stabilitāti, monetārās politikas transmisiju vai monetāro suverenitāti, būtu jāattiecina stingrākas prasības nekā uz citiem aktīviem piesaistītiem tokeniem vai e-naudas tokeniem. (42)To lielā mēroga dēļ nozīmīgi aktīviem piesaistīti tokeni var radīt lielākus riskus finanšu stabilitātei nekā citi kriptoaktīvi un aktīviem piesaistīti tokeni ar ierobežotāku emisiju. Tāpēc uz nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem būtu jāattiecina stingrākas prasības nekā uz citu kriptoaktīvu vai aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem ar ierobežotāku emisiju. Tiem jo īpaši būtu jāpiemēro augstākas kapitāla prasības, sadarbspējas prasības, un tiem būtu jāizveido likviditātes pārvaldības politika.

(43)Aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vajadzētu būt organizētas likvidācijas plānam, lai nodrošinātu, ka aktīviem piesaistītu tokenu turētāju tiesības tiek aizsargātas, ja aktīviem piesaistītu tokenu emitenti pārtrauc savu darbību vai ja tie likumīgi izbeidz savu darbību saskaņā ar valsts tiesību aktiem maksātnespējas jomā. (44)E-naudas tokenu emitentiem būtu jāsaņem atļauja vai nu kā kredītiestādei saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES, vai kā elektroniskās naudas iestādei saskaņā ar Direktīvu 2009/110/EK, un tiem būtu jāizpilda attiecīgās Direktīvas 2009/110/EK operacionālās prasības, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi. E-naudas tokenu emitentiem būtu jāsagatavo kriptoaktīvu baltā grāmata un par to jāpaziņo savai kompetentajai iestādei. Ja e-naudas tokenu emisija ir mazāka par noteiktu robežvērtību vai ja e-naudas tokenus var turēt vienīgi kvalificēti ieguldītāji, šādu e-naudas tokenu emitentiem nebūtu jāpiemēro prasība par atļauju. Tomēr emitentiem vienmēr būtu jāsagatavo kriptoaktīvu baltā grāmata un par to jāpaziņo savai kompetentajai iestādei. (45)E-naudas tokenu turētājiem būtu jānodrošina prasījums pret šādu attiecīgo e-naudas tokenu emitentu. E-naudas tokenu turētājiem vienmēr būtu jāpiešķir izpirkšanas tiesības uz tādas papīra valūtas nominālvērtību, kurai e-naudas tokens ir piesaistīts, un jebkurā brīdī. E-naudas tokenu emitentiem būtu jāļauj piemērot maksu, ja e-naudas tokenu turētāji pieprasa savu tokenu izpirkšanu pret papīra valūtu. Šādai maksai vajadzētu būt samērīgai ar faktiskajām izmaksām, kas rodas elektroniskās naudas tokenu emitentam. (46)E-naudas tokenu emitentiem un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem nebūtu jāpiešķir procentus e-naudas tokenu turētājiem uz laiku, kad šādi turētāji tur minētos e-naudas tokenus. (47)Kriptoaktīvu baltajā grāmatā, ko sagatavo e-naudas tokenu emitents, būtu jāiekļauj visa attiecīgā informācija par šo emitentu un e-naudas tokenu piedāvājumu vai to pielaidi tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, kas ir nepieciešama, lai potenciālie pircēji varētu pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu par pirkumu un izprast riskus, kas saistīti ar e-naudas tokenu piedāvājumu. Kriptoaktīvu baltajā grāmatā būtu arī skaidri jānorāda, ka e-naudas tokenu turētājiem ir nodrošināts prasījums tiesību veidā izpirkt savus e-naudas tokenus pret papīra valūtu par nominālvērtību un jebkurā brīdī. (48)Ja e-naudas tokenu emitents iegulda apmaiņā pret e-naudas tokeniem saņemtos naudas līdzekļus, šādi naudas līdzekļi būtu jāiegulda aktīvos, kas denominēti tajā pašā valūtā, kurai piesaistīts e-naudas tokens, lai izvairītos no valūtas riskiem. (49)Nozīmīgi e-naudas tokeni var radīt lielāku risku finanšu stabilitātei nekā nenozīmīgi e-naudas tokeni un tradicionālā elektroniskā nauda. Tāpēc šādu nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem būtu jāpiemēro papildu prasības. E-naudas tokenu emitentiem jo īpaši būtu jāpiemēro augstākas kapitāla prasības nekā citiem e-naudas tokenu emitentiem, sadarbspējas prasības, un tiem būtu jāizveido likviditātes pārvaldības politika. E-naudas tokenu emitentiem būtu arī jāievēro konkrētas prasības, kas attiecas uz aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem, piemēram, rezerves aktīvu turēšanas prasības, rezerves aktīvu ieguldījumu noteikumi un pienākums izveidot organizētas likvidācijas plānu. (50)Tikai tādām juridiskām personām, kuru juridiskā adrese ir kādā Savienības dalībvalstī un kuras tās dalībvalsts kompetentā iestādes, kurā atrodas to juridiskā adrese, ir pilnvarojušas kā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējas, būtu jāsniedz kriptoaktīvu pakalpojumi. (51)Šai regulai nebūtu jāietekmē iespēja personām, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, pēc savas iniciatīvas saņemt kriptoaktīvu pakalpojumus no trešās valsts sabiedrības. Ja trešās valsts sabiedrība sniedz kriptopakalpojumus personai, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, tieši pēc šīs personas iniciatīvas, nevajadzētu uzskatīt, ka šos kriptopakalpojumus sniedz Savienībā. Ja trešās valsts sabiedrība piesaista klientus vai potenciālus klientus Savienībā vai tirgo vai reklamē kriptoaktīvu pakalpojumus vai darbības Savienībā, tos nevajadzētu uzskatīt par kriptoaktīvu pakalpojumiem, kas sniegti pēc klienta paša iniciatīvas. Šādā gadījumā trešās valsts sabiedrībai būtu jāsaņem atļauja kā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam. (52)Ņemot vērā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju salīdzinoši nelielo apjomu, pilnvaras atļaut un uzraudzīt šādus pakalpojumu sniedzējus būtu jāpiešķir valstu kompetentajām iestādēm. Atļauja būtu jāpiešķir, jāatsaka vai jāatsauc tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā attiecīgajai vienībai ir juridiskā adrese. Šādā atļaujā būtu jānorāda kriptoaktīvu pakalpojumi, attiecībā uz kuriem kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam ir piešķirta atļauja, un tai vajadzētu būt derīgai visā Savienībā. (53)Lai kriptoaktīvu turētājiem atvieglotu pārredzamību attiecībā uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniegšanu, EVTI būtu jāizveido kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju reģistrs, kurā būtu jāiekļauj informācija par vienībām, kam atļauts sniegt minētos pakalpojumus visā Savienībā. Minētajā reģistrā būtu jāiekļauj arī kriptoaktīvu baltās grāmatas, kas paziņotas kompetentajām iestādēm un ko publicējuši kriptoaktīvu emitenti. (54)Dažām sabiedrībām, uz kurām attiecas Savienības tiesību akti par finanšu pakalpojumiem, būtu jāļauj sniegt kriptoaktīvu pakalpojumus bez iepriekšējas atļaujas. Kredītiestādēm, kas saņēmušas atļauju saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES, nebūtu vajadzīga cita atļauja kriptoaktīvu pakalpojumu sniegšanai. Ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kurām saskaņā ar Direktīvu 2014/65/ES ir atļauts sniegt vienu vai vairākus ieguldījumu pakalpojumus, kas definēti minētajā direktīvā un ir līdzīgi kriptoaktīvu pakalpojumiem, kurus tās plāno sniegt, būtu arī jāļauj sniegt kriptoaktīvu pakalpojumus visā Savienībā bez vēl vienas atļaujas. (55)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, tirgus integritāti un finanšu stabilitāti, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem vienmēr būtu jārīkojas godīgi, taisnīgi un profesionāli savu klientu interesēs. Kriptoaktīvu pakalpojumi būtu jāuzskata par “finanšu pakalpojumiem”, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/65/EK. Ja tos pārdod attālināti, uz līgumiem starp kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem un patērētājiem būtu jāattiecina minētā direktīva. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāsniedz saviem klientiem skaidra, patiesa un nemaldinoša informācija un jābrīdina par riskiem, kas saistīti ar kriptoaktīviem. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpublisko sava cenu politika, jāizveido sūdzību izskatīšanas procedūra un jāīsteno stingra politika interešu konfliktu identificēšanai, novēršanai, pārvaldībai un atklāšanai. (56)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāievēro dažas prudenciālās prasības. Šīs prudenciālās prasības būtu jānosaka kā fiksēta summa vai proporcionāli to fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem iepriekšējā gadā atkarībā no to sniegto pakalpojumu veida. (57)Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpiemēro stingras organizatoriskās prasības. To vadītājiem un galvenajiem akcionāriem vajadzētu būt piemērotiem un atbilstošiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanai un terorisma finansēšanas apkarošanai. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jānodarbina vadība un personāls ar atbilstīgām prasmēm, zināšanām un kompetenci un jāveic visi pamatotie pasākumi, lai veiktu savas funkcijas, tostarp sagatavojot darbības nepārtrauktības plānu. To rīcībā vajadzētu būt stabiliem iekšējās kontroles un riska novērtēšanas mehānismiem, kā arī atbilstīgām sistēmām un procedūrām, lai nodrošinātu saņemtās informācijas integritāti un konfidencialitāti. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt piemērotiem pasākumiem, lai reģistrētu visus darījumus, rīkojumus un pakalpojumus, ko tie sniedz saistībā ar kriptoaktīviem. Tiem vajadzētu būt arī ieviestām sistēmām, lai atklātu iespējamo tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, ko veikuši klienti. (58)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt atbilstošiem pasākumiem, lai aizsargātu to klientu īpašumtiesības, kuri tur kriptoaktīvus. Ja to darījumdarbības modeļa dēļ tiem jātur naudas līdzekļi, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2366 4. panta 25. punktā, banknošu, monētu, virtuālās naudas vai elektroniskās naudas veidā, kas pieder to klientiem, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem šādi naudas līdzekļi būtu jānovieto kredītiestādē vai centrālajā bankā. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu būt piešķirtai atļaujai veikt maksājumu darījumus, kas saistīti ar to piedāvātajiem kriptoaktīvu pakalpojumiem, tikai tad, ja tiem ir piešķirta atļauja kā maksājumu iestādes saskaņā ar Direktīvu (ES) 2015/2366. (59)Atkarībā no tā, kādus pakalpojumus tie sniedz, un ņemot vērā katra pakalpojumu veida radītos īpašos riskus, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāpiemēro šiem pakalpojumiem specifiskas prasības. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas trešo personu vārdā sniedz kriptoaktīvu glabāšanas un pārvaldīšanas pakalpojumus, vajadzētu būt līgumattiecībām ar saviem klientiem ar obligātiem līguma noteikumiem, un tiem būtu jāizveido un jāīsteno rezerves aktīvu turēšanas politika. Minētie kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji būtu arī jāsauc pie atbildības par jebkādu kaitējumu, kas radies ar IKT saistīta incidenta rezultātā, tostarp par incidentu, ko izraisījis kiberuzbrukums, zādzība vai darbības traucējumi. (60)Lai nodrošinātu kriptoaktīvu tirgu pienācīgu darbību, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas uztur kriptoaktīvu tirdzniecības platformu, vajadzētu būt sīki izstrādātiem darbības noteikumiem, tiem būtu jānodrošina, ka to sistēmas un procedūras ir pietiekami noturīgas un ka uz tiem būtu jāattiecina pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības prasības, kas pielāgotas kriptoaktīvu tirgum. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jānodrošina, ka darījumi, kas izpildīti to kriptoaktīvu tirdzniecības platformā, tiek ātri nokārtoti un reģistrēti SVT. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas uztur kriptoaktīvu tirdzniecības platformu, vajadzētu būt arī pārredzamai maksas struktūrai par sniegtajiem pakalpojumiem, lai izvairītos no tādu rīkojumu izdošanas, kas varētu veicināt tirgus ļaunprātīgu izmantošanu vai nesakārtotus tirdzniecības apstākļus. (61)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas kriptoaktīvus maina pret papīra valūtām vai citiem kriptoaktīviem, izmantojot pašu kapitālu, būtu jāizveido nediskriminējoša tirdzniecības politika. Tiem būtu jāpublicē vai nu stingri cenu piedāvājumi, vai metode, ko tie izmanto, lai noteiktu to kriptoaktīvu cenu, kurus tie vēlas pirkt vai pārdot. Uz tiem būtu jāattiecina arī pēctirdzniecības pārredzamības prasības. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas trešo personu vārdā izpilda kriptoaktīvu rīkojumus, būtu jāizveido izpildes politika un vienmēr jācenšas panākt labāko iespējamo rezultātu saviem klientiem. Tiem būtu jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu, ka to darbinieki ļaunprātīgi izmanto informāciju, kas saistīta ar klientu rīkojumiem. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas saņem rīkojumus un nosūta šos rīkojumus citiem kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, būtu jāīsteno procedūras šo rīkojumu tūlītējai un pienācīgai nosūtīšanai. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem nebūtu jāsaņem nekādi monetāri vai nemonetāri labumi par šo rīkojumu nosūtīšanu uz kādu konkrētu kriptoaktīvu tirdzniecības platformu vai jebkuru citu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju. (62)Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas potenciālajiem emitentiem izvieto kriptoaktīvus, pirms līguma noslēgšanas būtu jāpaziņo minētajām personām informācija par to, kā viņi plāno sniegt savus pakalpojumus. Tiem būtu arī jāievieš īpaši pasākumi, lai novērstu interešu konfliktus, kas izriet no minētās darbības.

(63)Lai nodrošinātu patērētāju tiesību aizsardzību, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas vai nu pēc trešās personas pieprasījuma, vai pēc savas iniciatīvas sniedz konsultācijas par kriptoaktīviem, būtu jāveic sākotnējs novērtējums par savu klientu pieredzi, zināšanām, mērķiem un spēju segt zaudējumus. Ja klienti kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem nesniedz informāciju par savu pieredzi, zināšanām, mērķiem un spēju segt zaudējumus vai ir skaidrs, ka šiem klientiem nav pietiekamas pieredzes vai zināšanu, lai izprastu saistītos riskus vai spējas segt zaudējumus, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jābrīdina šie klienti, ka attiecīgais kriptoaktīvs vai kriptoaktīvu pakalpojumi var nebūt tiem piemēroti. Sniedzot konsultācijas, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem būtu jāsagatavo ziņojums, kurā apkopotas klientu vajadzības un prasības, kā arī sniegtās konsultācijas. (64)Ir jānodrošina lietotāju uzticība kriptoaktīvu tirgiem un tirgus integritāte. Tādēļ ir jāparedz noteikumi, lai novērstu tirgus ļaunprātīgu izmantošanu attiecībā uz kriptoaktīviem, kurus atļauts tirgot kriptoaktīvu tirdzniecības platformā. Tomēr, tā kā kriptoaktīvu emitenti un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji ļoti bieži ir MVU, būtu nesamērīgi tiem piemērot visus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 596/2014 noteikumus. Tādēļ ir jāparedz īpaši noteikumi, kas aizliedz konkrētas darbības, kuras varētu mazināt lietotāju uzticēšanos kriptoaktīvu tirgiem un vājināt kriptoaktīvu tirgus integritāti, tostarp iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu, iekšējās informācijas nelikumīgu izpaušanu un tirgus manipulācijas saistībā ar kriptoaktīviem. Šie īpašie noteikumi par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu saistībā ar kriptoaktīviem būtu jāpiemēro, ja kriptoaktīvi ir pielaisti tirdzniecībai kriptoaktīvu tirdzniecības platformā. (65)Kompetentajām iestādēm būtu jāpiešķir pietiekamas pilnvaras uzraudzīt kriptoaktīvu, tostarp aktīviem piesaistītu tokenu vai e-naudas tokenu, emisiju, kā arī kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, tostarp pilnvaras apturēt vai aizliegt kriptoaktīvu emisiju vai kriptoaktīvu pakalpojumu sniegšanu, un izmeklēt tirgus ļaunprātīgas izmantošanas noteikumu pārkāpumus. Ņemot vērā kriptoaktīvu tirgu pārrobežu raksturu, kompetentajām iestādēm būtu savstarpēji jāsadarbojas, lai atklātu un novērstu jebkādus tāda tiesiskā regulējuma pārkāpumus, kas reglamentē kriptoaktīvus un kriptoaktīvu tirgus. Kompetentajām iestādēm vajadzētu būt arī pilnvarām piemērot sodus kriptoaktīvu, tostarp aktīviem piesaistītu tokenu vai e-naudas tokenu, emitentiem un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem. (66)Nozīmīgus aktīviem piesaistītus tokenus var izmantot kā apmaiņas līdzekli un lai veiktu lielus pārrobežu maksājumu darījumu apjomus. Lai novērstu uzraudzības arbitrāžu dalībvalstīs, ir lietderīgi uzticēt EBI uzdevumu uzraudzīt aktīviem piesaistītu tokenu emitentus, tiklīdz šādi aktīviem piesaistīti tokeni ir klasificēti kā nozīmīgi. (67)EBI būtu jāizveido uzraudzītāju kolēģija aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem. Minētie emitenti parasti ir tādu vienību tīkla centrā, kas nodrošina šādu kriptoaktīvu emisiju, to nodošanu un sadali turētājiem. Tādēļ uzraudzības iestāžu kolēģijas locekļiem būtu jāietver visas attiecīgo vienību kompetentās iestādes un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kas cita starpā nodrošina rezerves aktīvu turēšanu, kriptoaktīvu tirdzniecības platformu uzturēšanu, kurās ir atļauts tirgot nozīmīgus aktīviem piesaistītus tokenus, un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kas turētāju vārdā nodrošina nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu turēšanu un administrēšanu. Uzraudzības iestāžu kolēģijai būtu jāatvieglo sadarbība un informācijas apmaiņa starp tās locekļiem un būtu jāizdod nesaistoši atzinumi par uzraudzības pasākumiem vai izmaiņām atļaujā attiecībā uz nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem vai attiecīgajām vienībām, kas sniedz pakalpojumus vai veic darbības saistībā ar nozīmīgiem aktīviem piesaistītiem tokeniem. (68)Kompetentajām iestādēm, kas atbild par uzraudzību saskaņā ar Direktīvu 2009/110/EK, būtu jāuzrauga e-naudas tokenu emitenti. Tomēr, ņemot vērā nozīmīgo e-naudas tokenu iespējamo plašo izmantošanu kā maksāšanas līdzekli un riskus, ko tie var radīt finanšu stabilitātei, ir nepieciešama gan kompetento iestāžu, gan EBI dubulta uzraudzība attiecībā uz nozīmīgo e-naudas tokenu emitentiem. EBI būtu jāuzrauga, vai nozīmīgu e-naudas tokenu emitenti ievēro šajā regulā noteiktās īpašās papildu prasības attiecībā uz nozīmīgiem e-naudas tokeniem. (69)EBI būtu jāizveido uzraudzītāju kolēģija nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem. Nozīmīgu e-naudas tokenu emitenti parasti ir tādu vienību tīkla centrā, kas nodrošina šādu kriptoaktīvu emisiju, to nodošanu un sadali turētājiem. Tādēļ nozīmīgu e-naudas tokenu emitentu uzraudzības iestāžu kolēģijas locekļiem būtu jāietver visas attiecīgo vienību kompetentās iestādes un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kas cita starpā nodrošina kriptoaktīvu tirdzniecības platformu uzturēšanu, kurās nozīmīgi e-naudas tokeni ir pielaisti tirdzniecībai, un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kas turētāju vārdā nodrošina nozīmīgu e-naudas tokenu turēšanu un administrēšanu. Nozīmīgu e-naudas tokenu emitentu uzraudzības iestāžu kolēģijai būtu jāatvieglo sadarbība un informācijas apmaiņa starp tās locekļiem un būtu jāizdod nesaistoši atzinumi par izmaiņām atļaujā attiecībā uz nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem vai attiecīgajām vienībām, kas sniedz pakalpojumus vai veic darbības saistībā ar nozīmīgiem e-naudas tokeniem. (70)Lai uzraudzītu aktīviem piesaistītu tokenu emitentus, EBI vajadzētu būt pilnvarām cita starpā veikt pārbaudes uz vietas, veikt uzraudzības pasākumus un uzlikt naudas sodus. EBI vajadzētu būt arī pilnvarām uzraudzīt nozīmīgu e-naudas tokenu emitentu atbilstību šajā regulā noteiktajām papildu prasībām. (71)EBI būtu jāiekasē maksas no nozīmīgu aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem un nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem, lai segtu savas izmaksas, tostarp netiešās izmaksas. Attiecībā uz aktīviem piesaistītu tokenu emitentiem maksai vajadzētu būt samērīgai ar to rezerves aktīvu apjomu. Attiecībā uz nozīmīgu e-naudas tokenu emitentiem maksai vajadzētu būt samērīgai ar to naudas līdzekļu summām, kas saņemti apmaiņā pret nozīmīgiem e-naudas tokeniem. (72)Lai nodrošinātu šīs regulas vienādu piemērošanu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu attiecībā uz šajā regulā noteikto definīciju grozījumiem, lai tās pielāgotu tirgus un tehnoloģiju attīstībai, precizētu kritērijus un robežvērtības, lai noteiktu, va