ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.3.1.

EESK pilnībā atbalsta partnerības pieeju, kā to veicina Eiropas Komisija. Tas attiecas ne tikai uz ES iestādēm, bet arī dalībvalstīm un valstu un reģionālā līmeņa politiķiem un lēmumu pieņēmējiem, kuriem ir jāpiedalās to ES lēmumu īstenošanā, kurus viņi pieņem. EESK atzinīgi vērtē sakaru dibināšanu ar atbildīgajiem par komunikāciju dalībvalstīs un aicina veidot plašāku sinerģiju ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un to saziņas līdzekļiem. EESK ir šāda platforma, izmantojot preses pārstāvju tīklu. Jāpiezīmē arī tas, ka lielākajā daļā ES dalībvalstu ir izveidotas valstu Ekonomikas un sociālo lietu padomes, un EESK locekļiem ir labi sakari ar attiecīgajām organizācijām dalībvalstīs. Tas ir ietekmīgs tīkls un viens no tiem, kurā EESK kā iestāde var būt spēcīga partnere citām iestādēm.
2.5

Lēmums ierobežot noteiktu vielu (un to saturošu preparātu) laišanu tirgū un lietošanu galvenokārt izriet no konkrētu “prioritāro vielu” novērtējumiem, kā to paredz Padomes Regula (EEK) Nr. 793/93. Tika izveidoti četri prioritārie saraksti, jaunākais no tiem 2000. gada 30. oktobrī, kas paredzēti novērtēšanai, kura jāveic dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Riska novērtēšanas galīgajos ziņojumos ir minētas 83 no 141 sarakstā iekļautajām vielām. ES attiecīgās zinātniskās komitejas ir novērtējušas 39 no minētajām vielām, un rezultāti ir publicēti Oficiālajā Vēstnesī. Nolemts attiecināt ierobežojumus uz 22 vielām. Šajā priekšlikumā ir iekļauti ierobežojumi, kas attiecas uz vēl 4 vielām (tās izskatītas no 5. līdz 9.9. punktam un apzīmētas kā DEGME, DEGBE, MDI un cikloheksāns).
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 162/85

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu (Pārstrādāta)”

ES Padome saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 175. pantu 2008. gada 10. janvārī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

(2008/C 162/18)

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu (Pārstrādāta)”

COM(2007) 736 galīgā redakcija — 2007/0259 (COD).

Tā kā priekšlikuma saturs pilnībā ir pieņemams un Komiteja par šo tematu jau ir paudusi viedokli 1988. gada 24. novembrī (1) pieņemtajā atzinumā CESE 1235/1988 un 1996. gada 10. jūlijā (2) pieņemtajā atzinumā CESE 887/1996 Komiteja 442. plenārsesijā, kas notika 2008. gada 13. un 14. februārī (13. februāra sēdē), ar 133 balsīm par, 2 balsīm pret un 3 atturoties, nolēma sniegt pozitīvu atzinumu par ierosināto dokumentu un atsaukties uz viedokli, ko tā paudusi minētajos atzinumos.

Briselē, 2008. gada 13. februārī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Dimitris DIMITRIADIS

(1) EESK atzinums par tematu “Proposal for a Council Directive on the contained use of genetically modified micro-organisms”, COM(1988) 160 galīgā redakcija (LV versija nav pieejama), OV C 23, 30.1.1989, 45. lpp.

(2) EESK atzinums par tematu “Proposal for a Council Directive amending Directive 90/219/EEC on the contained use of genetically modified micro-organisms”, COM(1995) 640 galīgā redakcija (LV versija nav pieejama), OV C 295, 7.10.1996., 52. lpp.
2.12

Zaļajā grāmatā aplūkots arī “izaugsmes un nodarbinātības” jautājums un aprakstīti iemesli ekoloģiskām nodokļu reformām. Eiropadome 2006. gada jūnijā notikušajā augstākā līmeņa sanāksmē saistībā ar jauno ilgtspējības stratēģiju apsprieda jautājumu par jaunu nodokļu sistēmu, kuras pamatā ir ilgtspējības kritēriji, taču konkrēti lēmumi netika pieņemti. Komisijas Zaļajā grāmatā tagad teikts, ka: “izdevīgs risinājums gan no vides, gan nodarbinātības viedokļa ir vides nodokļu reforma, ar kuru nodokļu slogs tiktu pārbīdīts no labklājību samazinošiem nodokļiem (piemēram, nodokļi, kas jāmaksā par darbaspēku) uz labklājību veicinošiem nodokļiem (piemēram, par videi kaitīgām darbībām, tādām kā resursu izmantošana vai piesārņojums) (2). Lai ilgtermiņā pārbīdītu nodokļu slogu, vienlaikus vajadzīgi relatīvi stabili ieņēmumi no vides nodokļa bāzes”.
4.10

Sociālajiem partneriem būtu jācenšas vairot sociāli aizsargātu mobilitāti un panākt to, ka pāreja no vienas darbavietas uz citu ir izdevīga. To ieguldījums var izpausties kā darba tirgū pastāvošo iespēju un tiesību kolektīva kontrole, par kuru panākta vienošanās sarunās. EESK uzskata, ka tādējādi būtu iespējams novērst segmentācijas tendences un uzlabot integrāciju.
4.3

Salīdzinoši neliela daļa no kopējā migrantu skaita ir patvēruma meklētāji, kuru skaits pēdējo gadu laikā ir samazinājies, kas nav izskaidrojams ar to, ka kopumā samazinājies cilvēku skaits, kuriem nepieciešama aizsardzība, bet gan ar ES īstenoto politiku. 2006 2005 2004 2003 2002 ES saņemto patvēruma pieteikumu skaits 266 270 350 103 421 236 532 300 640 347 Akceptēto pieteikumu skaits 38 857 46 742 35 872 41 823 59 705 Akceptēto pieteikumu procentuālais daudzums 22,71 20,55 13,36 12,4 14,73 Pēdējo gadu laikā vairākās Dienvideiropas valstīs, tajā skaitā Portugālē, Spānijā un Itālijā, palielinājusies gan legālā, gan nelegālā migrācija. Daudzi no minētajiem migrantiem ieceļojuši no Ziemeļāfrikas, no Āfrikas uz dienvidiem no Sahāras, Latīņamerikas un Āzijas, kā arī NVS valstīm.
5.16

To pašu intuitīvi varētu attiecināt uz vides rādītāju izveidi. Minēto rādītāju izveides mērķis ir ekonomikas izaugsmes rādītājā iekļaut neekonomiskas dabas kritērijus. Ja ietekmes novērtējumā tiktu ņemti vērā visi sociālie un vides faktori, kas — kā pašreiz vērojams — izraisa pat postošu ietekmi, no tāda izaugsmes veida, kas saistīts ar mūžamežu izciršanu, galu galā būtu jāatsakās. Tomēr šādu neekonomiskas dabas faktoru kvantifikācija ir praktiski neiespējama. Šajā sakarā var minēt tādus faktorus kā klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības zudums, to cilvēku liktenis, kas pārtika no augu vākšanas un medicīnas augu izmantošanas, ātra augsnes noplicināšana un ar to saistītā augsnes erozija. Tādēļ, veicot kvantitatīvu īstermiņa ietekmes novērtējumu, rezultāti varētu būt ievērojami pozitīvāki nekā veicot izvērstu ilgtermiņa novērtējumu. Ņemot vērā arī neekonomiskas dabas faktorus, ilgtermiņa novērtējuma rezultāti būtu absolūti negatīvi ne tikai attiecībā uz konkrēto reģionu vai valsti, bet arī attiecībā uz visu planētu.
2.4

Otrais iemesls ir noziedzības apjoms autokravu pārvadājumu jomā. Lai gan dalībvalstu sniegtie statistikas dati lielā mērā ir nepietiekami un grūti salīdzināmi, šķiet, ka pieaug zādzību (gan automašīnu, gan kravu zādzību) un uzbrukumu skaits transportlīdzekļu vadītājiem. No vairākiem avotiem saņemtie dati liecina par to, ka apmēram 40 % krimināla rakstura pārkāpumu starptautiskajā autotransportā notiek stāvvietās pie autoceļiem. Pētījumā, ko šobrīd veic Eiropas Transporta ministru konference un Starptautiskā ceļu transporta apvienība, tiks sniegti jaunākie dati par uzbrukumiem un vardarbību, no kuras profesionālie transportlīdzekļu vadītāji cietuši atpūtas zonās.
4.2

Kaut arī velotūrisms attīstās un to kā ilgtspējīgu un jo īpaši ekonomiski mazāk attīstītajiem reģioniem svarīgu tūrisma veidu sevišķi atbalsta Eiropas Komisija, kā arī valsts un reģionālās iestādes, velosipēdistiem, kas vēlas braukt ar vilcienu līdz brīvdienu pavadīšanas vietai vai vietai, no kuras tie sāk savas brīvdienas, ceļojot ar velosipēdu pa ārzemēm, šķiet, ir jārēķinās ar nopietnām problēmām. Lai gan aviosabiedrības labprāt transportē velosipēdus un uz prāmjiem ir labas velosipēdu transportēšanas iespējas (neraugoties uz to, ka velosipēdu ceļi no ostas un līdz tai, kā arī ceļa zīmes ir ne vienmēr apmierinošā līmenī), dzelzceļa operatori atsakās velosipēdus pārvadāt starptautiskajos ātrgaitas vilcienos.
5.6

Komiteja uzsver, ka jauno noteikumu uzraudzībai un piemērošanai būs īpaša nozīme. Nosakot, ka dzīvsudrabs jāuzglabā un jānoglabā, tas vairs nebūs daļa no aktīviem, kurus var realizēt tirgū, bet tas kļūs par daļu no pasīviem, kuri radīs izmaksas to īpašniekiem. Šādos apstākļos negodīgi tirgus dalībnieki centīsies izvairīties no dzīvsudraba atbilstīgas noglabāšanas un novirzīt to uz nelegālām izgāztuvēm. Lai nepieļaut šādu nelabvēlīgu iznākumu, būs jāveic ļoti rūpīga uzskaite un pārraudzība.
3.3

Ieviešanas pilnvarām paredzētā laika ierobežojuma atcelšana, kas bija iekļauta dažos aktos, loģiski izriet no Parlamenta un Padomes kontroles pastiprināšanas un no to pilnvaras grozīt Komisijas pieņemtos īstenošanas noteikumus jebkuras aktam, kas saistīts ar koplēmumu un ar Lamfalisī procedūru.
2.2

Darbības izmaksas, kuras būs jāsedz Kopienai, var iedalīt divās galvenajās kategorijās — vienotas rīcības pasākumi un IT pasākumi. Vienotas rīcības pasākumi ietver seminārus, darba grupas, darba vizītes, daudzpusējas kontroles un mācības. Savukārt IT pasākumi aptver pastāvošo visas Eiropas sistēmu funkcionēšanu un attīstību un jaunu sistēmu izstrādāšanu. Kopējā summa, kas būs jāsedz no Kopienas budžeta laika posmā no 2008. līdz 2013. gadam, ir 156,9 miljoni EUR. 2013. gada programma ir sešu gadu programma, kuras ilgums ir pielīdzināts 2007.–2013. gada finanšu plāna ilgumam.
2.5

Padomes Regulā (EK) Nr. 2201/2003, ar ko atcēla Padomes Regulu (EK) Nr. 1347/2000 un kura stājās spēkā minētās regulas vietā 2005. gada 1. janvārī, tomēr nav iekļauti noteikumi attiecībā uz piemērojamajām tiesībām. Padomes Regulā Nr. (EK) Nr. 2201/2003 ir paredzēta iespēja laulātajiem izvēlēties piemērošanai vienu no vairākiem atšķirīgiem noteikumiem attiecībā uz piekritību. Gadījumā, ja kādā no dalībvalstīm ir uzsākta tiesvedība laulības lietā, piemērojamās tiesības nosaka saskaņā ar minētās valsts tiesību normu kolīziju noteikumiem, kas pamatojas uz ļoti dažādiem kritērijiem. Lielākajā daļā dalībvalstu piemērojamās tiesības nosaka saskaņā ar piesaistes kritēriju iedalījumu, kura uzdevums ir nodrošināt to, ka tiesvedību attiecīgajā lietā nosaka tās valsts tiesības, ar kuru šai lietai ir vistiešākā saikne. Citu dalībvalstu tiesas laulību lietās konsekventi piemēro savas valsts tiesības (“lex fori”). Beļģijā iedzīvotāji attiecībā uz laulību ir tiesīgi izvēlēties vai nu piemērot citas valsts tiesības, vai arī Beļģijas tiesības.
2.2

Viesabonēšana neapšaubāmi iedzīvotājiem piedāvā ekonomiskās un sociālās priekšrocības, bet lietotāji, patērētāju organizācijas, regulējošās iestādes un atbildīgie politiķi atkārtoti izteikuši kritiku par tarifiem, kuri ir daudz augstāki nekā tarifi par vietējiem zvaniem. Kritiķi norāda arī uz to, ka viesabonēšanas cenas galīgajam patērētājam ir ļoti nepārredzamas; tās ir neattaisnojamas no pakalpojuma sniegšanas izmaksu viedokļa, un dažādās valstīs un dažādiem operatoriem tās ir ļoti atšķirīgas; kopumā jāteic, ka cenas svārstās no 0,20 euro, ko maksā lietotājs Somijā, kurš zvana uz mītnes zemi Zviedriju, un 13.05 euro, ko par zvanu maksā Maltas iedzīvotājs, kurš atrodas Latvijā. Atbilstoši vairākiem pētījumiem minētajā nozarē operatoru uzņēmumi par šo pakalpojumu ES gadā nopelna apmēram 8 5000 miljonus euro, tas ir apmēram 3 % — 7 % no apgrozījuma, un minētie skaitļi vēl aizvien turpina pieaugt.
3.2

Zīdkopība, kas Eiropas dienvidos spēcīgi attīstījusies kopš 13. gadsimta, kulimināciju sasniedza 19. gadsimtā. Tās lejupslīde notika pēc tam, kad Bombyx mori, insektu, kura kokons, kas kalpo metamorfozei, sastāv no viena tektilrūpniecībā izmantojama zīda pavediena, skāra epidēmija. Veselīgu grenu (2) ieviešana tomēr neļāva atsākt audzēt zīdtārpiņus — kas prasa daudz rūpju — un zīdkokus, kuru lapas ir vienīgā zīdtārpiņu barība un kuras jāievāc katru dienu, jo zīdtārpiņi tās apēd lielos daudzumos. Šodien attiecīgā rūpniecība gandrīz pilnīgi ir atkarīga no importa, jo īpaši no Ķīnas un Vjetnamas.
2.3.3.4.3

EESK ierosina padarīt tālejošākas tās stratēģijas, kas saistītas ar dzimumu līdztiesību sociālās drošības jomā un cīņu pret nabadzību, lai nodrošinātu to, ka nodokļu un sociālā nodrošinājuma sistēmas atbilst to sieviešu vajadzībām, kam draud nabadzība, jo īpaši — vientuļo māšu vajadzībām. Būtu jāizstrādā tādi konkrēti priekšlikumi attiecībā uz politiku, kuru mērķis ir veicināt to, ka vientuļie vecāki iegūst darba tirgū pieprasītas prasmes un tādējādi spēj vieglāk atrast darbu; Dažās dalībvalstīs, kurās šī problēma ir spilgti izteikta, būtu jāpārsniedz pašreizējā nelielā starpība starp bezdarbnieka pabalstu plus papildu pabalstiem apgādājamajiem un valsts noteikto minimālo algu.
1.8

Vispārējas nozīmes pakalpojumu tendence attīstīties, to nozīme Lisabonas stratēģijas īstenošanā padara obligātu ne tikai pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — attiecībā uz tiem jau pastāv Kopienas noteikumi — regulāra novērtējuma, bet arī vispārējas nozīmes pakalpojumu regulāru novērtējuma no Savienības mērķu viedokļa veikšanu. EESK ierosina izveidot novērošanas centru, kas sastāvētu no Eiropas Parlamenta politiskajiem pārstāvjiem, Reģionu komitejas pārstāvjiem un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, lai veiktu vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu un ārpusekonomikas vispārējas nozīmes pakalpojumu novērtējumu.
4.2.3

Tvaiku slāpētāji hromēšanā. PFOS atšķaidītā šķīdumā aizsargā veselību un drošību strādniekiem, kuri strādā metālu un plastmasu dekoratīvajā un aizsargpārklāšanā ar hromu, ko pielieto automobiļu un citās patēriņa nozarēs. Šīs vielas darbojas arī kā virsmas spraiguma samazinātāji un mitrinošie aģenti, jo īpaši plastmasu kodināšanā. Hromēšanas darba vidi uzskata par skarbu un potenciāli bīstamu, jo īpaši procesos ar Cr(IV) savienojumiem, kas ir kancerogēni. Tādēļ ir būtiski samazināt tvaikus un to iedarbību uz cilvēkiem. Stāvokli var uzlabot, izmantojot procesus ar Cr(III) savienojumiem, bet tie vēl nav pilnībā pieejami. Stabilas visos šajos apstākļos, izrādās, ir tikai virsmas aktīvās vielas uz PFOS bāzes. Pēc SCHER datiem Eiropā 2000. gadā izmantoja apmēram 10 tonnu. Ļoti atšķiras novērtējumi par ikgadējo izplūdi vidē atkarībā no izmantotajiem procesiem un līmeņa, kādā šīs vielas kontrolē attiecībā uz emisijām, otrreizēju pārstrādi un atkritumu sadedzināšanu. Kādā Vācijas novērtējumā, kas pamatojas uz vietējo paraugpraksi, ir teikts, ka kopējās emisijas varētu būt tikai 500 kg gadā, ja datus ekstrapolētu uz visu Eiropu. Lietojot ne tik labu tehnoloģiju un kontroli, emisijas varētu būt lielākas. Tā kā hromēšana ir plašākais vēl pastāvošais PFOS vielu izmantošanas veids, tehnoloģija attīstās un zināmā mērā jau ir pieejamas alternatīvas, šķiet loģiski piedāvātajai atkāpei noteikt termiņu un turpmāk, kā iesaka SCHER, bez kavēšanās būtu jāveic arodekspozīcijas analīze un ilgtermiņa riska videi novērtējums. To vajadzētu veikt sadarbībā ar rūpniecības nozari, lai nodrošinātu, ka Eiropas Savienībā var turpināties ražošana. Nedrīkst likvidēt būtisku autorūpniecības posmu, jo risks, ka tas pats varētu notikt ar atlikuso ražošanu, ir acīmredzams. Tāpat jebkura priekšlaicīga tvaiku slāpētāju uz PFOS bāzes izņemšana no apgrozības nedrīkst paaugstināt risku strādnieku veselībai. EESK iesaka šo atkāpi piemērot piecu gadu periodam, pirms to pārskata Komisija un SCHER.
3.3.5

Eiropas fondi, salīdzinot ar pieaugošajām vajadzībām, proporcionāli nav pārāk lieli. 2005. gada 17. decembra vienošanās, ar ko nosaka Eiropas budžeta griestus 1,045 % apmērā no nacionālā kopienākuma, samazina koēzijas politikas budžetu līdz 0,36 % no nacionālā kopienākuma. Tādējādi EESK, tāpat kā Eiropas Parlaments, izsaka bažas par Eiropas budžeta līdzekļu samazināšanos pēc paplašināšanas no 15 līdz 25 dalībvalstīm. Saistībā ar ES kohēzijas problēmām minētais līmenis, kam nav nekā kopēja ar valstu budžetiem (ASV budžets ir vairāk kā 20 % no IKP), ir ļoti zems.
2.4.2

Diemžēl aktuālie dati rada lielu satraukumu — kopš 2001. gada izdevumu apjoms pētniecības jomā būtībā ir saglabājies 1,9 % apmērā no IKP un, veicot aprēķinus, kas pamatojas uz laika posmā no 2000. līdz 2003. gadam sasniegto ikgadējo IKP pieaugumu par 0,7 %, 2010. gadā varētu rēķināties tikai ar summu 2,2 % apmērā no iekšzemes kopprodukta. Šajā sakarā ir jāņem vērā, ka, tā kā ASV ir pavisam savādāks IKP apjoms, pētniecība un attīstība visādā ziņā notiek daudz lielākā mērogā, un tādēļ vieglāk tiek sasniegta nepieciešamā kritiskā masa. Atšķirība starp Eiropas pētniecības un attīstības izdevumiem un tās lielāko konkurentu izdevumiem šajā jomā ir izskaidrojama galvenokārt ar nelielāku privātā sektora līdzdalību (2002. gadā privātā sektora izdevumu īpatsvars ES bija 55,6 % no kopējiem izdevumiem, turpretī ASV — 63,1 % un Japānā — 73,9 %). Vēl lielāks iemesls bažām ir fakts, ka privātie pētniecības izdevumi tajā pašā laika posmā ir samazinājušies, un acīmredzot Eiropas privātie uzņēmumi pastiprināti iegulda citos pasaules reģionos, kuri piedāvā labākus apstākļus — no 1997. līdz 2002. gadam Eiropas uzņēmumi ir paaugstinājuši savus ieguldījumus ASV pētniecībā par 54 %, turpretī ASV ieguldījumi Eiropas Savienībā ir paaugstinājušies tikai par 38 % (7).
1.7

Sauszemes transportam izmantotajā infrastruktūrā Eiropas transporta tīkla (ETT) koridori, arī to mezglu punkti, būtu jānošķir no valstu infrastruktūras. Attiecībā uz sauszemes transportu ne vienmēr ir skaidrs, kur sākas un kur beidzas to subsidiaritāte. Jāapzinās, ka sauszemes transportam piemērojamo drošības pasākumu ziņā loģistikas ķēdē visi transporta veidi — gan sauszemes, gan citi — ir savstarpēji atkarīgi, un tādēļ drošības pasākumu īstenošanā nepieciešams nodrošināt tajos iesaistīto darbības augstu saskaņotību. Turklāt, lai novērstu dažādo transporta veidu savstarpējās konkurences izkropļojumus, šajā jomā jāieņem jaukta pieeja. Jāpatur gan prātā, ka ar drošību saistītās izmaksas var ievērojami atšķirties atkarībā no transporta veida. Lietderīgi izvērtēt arī jautājumus, kas tieši izriet no drošības pasākumu pastiprināšanas. Tā, piemēram, būtu jāsniedz atbildes uz šādiem jautājumiem: — Kāda ir drošības pasākumu ietekme uz darbiniekiem? — Vai vadībzinību mācību programmās būtu jāietver sadaļa par krīžu vadību? — Kam vajadzētu segt drošības pasākumu izmaksas? — Kāda ir apdrošināšanas kompāniju loma? Ņemot vērā temata plašo apjomu, tas turpmāk analizēts noteiktā kārtībā, kura precizēta šī izpētes atzinuma struktūrā. 2. nodaļa — “Vispārējas piezīmes” — veltīta ar drošības tematu saistītajiem vispārējas dabas jautājumiem. Tajā apskatīts atbildības un kompetences sadalījums starp Eiropas Savienību, valstu iestādēm, transporta veidu operatoriem, pasažieriem, uzņēmumu darbiniekiem un to vadību. Papildus tam nodaļā apskatīti jautājuma tiesiskie aspekti. 3. nodaļa — “Īpašas piezīmes” — sākas ar drošības uzlabošanai dažādos mērogos īstenoto pasākumu apskatu. Pēc tam sīkāk vērtēts jautājums par transporta veidu drošību. 4. nodaļa veltīta ar drošību saistītajām izmaksām, un tajā izvērtēts, kam šīs izmaksas būtu jāsedz. Izklāstīta arī apdrošināšanas kompāniju loma. Visbeidzot, 5. nodaļā sniegts iepriekšējo nodaļu kopsavilkums un tās nobeigumā — secinājumi.
4.1

EESK atzinīgi vērtē to, ka Paktā īpaša uzmanība pievērsta jaunatnes nodarbinātībai. Taču Jaunatnes pakts jāpilnveido un jāievieš, apzinoties, ka tas pats par sevi ir svarīgs mērķis un ka šis pakts nav viena no Lisabonas stratēģijas daļām. No vienas puses, jauniešiem ir svarīgi, ka Lisabonas stratēģija tiek īstenota sekmīgi, no otras puses, jaunieši var būtiski ietekmēt Lisabonas stratēģijas mērķu sekmīgu īstenošanu. Investīcijām jaunatnē ir būtiska nozīme, lai panāktu augstākus izaugsmes un nodarbinātības rādītājus, nepārtrauktu jauninājumu izstrādāšanu un ieviešanu un aktīvāku uzņēmējdarbību. Lai Lisabonas stratēģijas īstenošana būtu sekmīga, tai jāpiesaista jaunieši, viņos jārada apziņa par piederību Lisabonas mērķu īstenošanas procesam, un viņi jāiesaista šajā procesā.
3.16.

Komiteja uzskata, ka loču pakalpojumi nav pielīdzināmi parastam komerciālam pakalpojumam; runa ir par ir sarežģītām, tehniskām iemaņām, dažkārt specifiski lokālas un ilgākā laika posmā iegūtas pieredzes izmantošanu nolūkā nodrošināt transporta, apkārtējo iedzīvotāju un vides drošību atkarībā no pārvadājamo kravu veida. Tas ir vispārējas nozīmes pakalpojums, kas pēc būtības nevar tikt uzskatīts par tīri komerciālu, pat ja tas bieži tiek uzticēts privātiem uzņēmumiem ostu pārvaldes uzraudzībā. Tādēļ to vajadzētu izslēgt no regulējamās jomas. Tas neaizliedz ostām, kā tas jau notiek, piešķirt loča tiesības kapteiņiem, kuriem ir nepieciešamā pieredze un zināšanas par vietējiem apstākļiem, vadīt kuģi līdz piestātnei bez jebkādas palīdzības no malas. Jāņem tomēr vērā, ka daudzi kuģi pārvadā vielas, kas apdraud citu kuģu, iekārtu, ostā strādājošo un apkārtējo iedzīvotāju drošību.
4.4

Šī jaunā komponenta nozīme ir viegli pamanāma, ņemot vērā to, ka pēc Eiropas Savienības paplašināšanās no 15 līdz 25 valstīm vidējais ienākums uz vienu iedzīvotāju samazinājās apmēram par 12,5 % un vienlaicīgi to iedzīvotāju skaits, kas dzīvo mazāk attīstītos reģionos, palielinājās no 20 % līdz 25 %.
3.5.1.2.3

Ņemot vērā to, ka galvenā dzinēja nomaiņas nepieciešamība acīmredzami ietekmē drošību uz kuģa tā, lai šai maiņai nevajadzētu palielināt kuģa kW jaudu un līdz ar to netiek palielināta zvejas jauda, Komiteja izsaka šādu priekšlikumu: lai gan EK Regulas Nr. 2371/2002 noteikumi ierobežo to iekārtu, kas atrodas uz galvenā klāja, modernizācijas iespējas, Komisijai vajadzētu izskatīt iespēju iekļaut galvenā dzinēja nomaiņu investīciju politikā attiecībā uz zvejas kuģiem, uzskatot to vienīgi par drošības jautājumu.
3.8

Viens no spēcīgākajiem WCSDG vēstījumiem ir steidzamais aicinājums valdībām koordinēt un izstrādāt starptautisko finanšu institūciju (IFI), PTO un ILO konsekventas iekšējās un savstarpējās politikas. Priekšnosacījums šādai sadarbībai un saskaņotībai ir tas, ka valdības nodarbojas ar vienu un to pašu jautājumu attiecīgās valsts līmenī. Tām jāizbeidz esošā prakse, ka SVF pārstāvji saņem instrukcijas galvenokārt no attiecīgajām finanšu ministrijām, PTO pārstāvji — no tirdzniecības vai ekonomikas ministrijām, bet ILO pārstāvji tās saņem no darba, sociālo lietu un nodarbinātības ministrijām. EESK stingri iesaka Komisijai, kā arī Ministru padomei ņemt vērā to, ka to dalībvalstu valdības, kurās ir Ekonomikas un sociālo lietu padome, pieprasa attiecīgās padomes atzinumu par minētās sadarbības un saskaņotības īstenošanas veidiem un līdzekļiem valsts līmenī. To dalībvalstu valdības, kurās nav Ekonomikas un sociālo lietu padomes, varētu lūgt savas valsts reprezentatīvāko darba devēju organizāciju un arodbiedrību viedokli vai izmantot esošo konsultatīvo mehānismu, ar kura starpniecību pilsoniskā sabiedrība piedalījās ANO Sociālā sammita un Sociālā sammita +5 pasākuma sagatavošanā.
1.5

Turklāt Komisija uzskata, ka Eiropas Parlamentam un Padomei jāiesaka, lai dažādās attiecīgās nozares un ieinteresētās personas a) pieņem iniciatīvas, kas sniegtu nepilngadīgajiem plašāku piekļuvi audiovizuālajiem un informācijas pakalpojumiem, garantējot to, ka programmu saturs būs drošs un tiks uzraudzīts, izvairoties no potenciāli kaitīga satura, ieskaitot saskaņošanu “no lejas līdz pat augšai”, nodrošinot sadarbību pašregulējošo un līdzregulējošo iestāžu starpā dalībvalstīs un daloties labākās prakses pieredzē attiecībā uz dažādiem jautājumiem, piemēram, kopīgu, aprakstošu simbolu sistēmu, kas palīdzētu lietotājiem novērtēt programmu saturu, b) izvairās no visām un jebkādām diskriminācijas formām un apkaro tās un veicina daudzveidīgu un patiesu gan sieviešu, gan vīriešu prasmju un iespēju sabiedrībā atainojumu.
2.6

Ja, neņemot vērā augstāk minēto, Komisijas ierosinājums tiks atbalstīts, administratīvi tehniskā ziņā būtu apgrūtinoši un lietišķi nepamatoti, ja uz finansiālo ieguldījumu saskaņā ar šiem noteikumiem tiktu attiecināti Līguma noteikumi par valsts atbalstu. Komisijas ierosinājumam par atbrīvošanu no paziņojuma procedūras līdz ar to būtu vajadzējis būt spēkā jau no paša sākuma.
3.3

Ļoti delikāts aspekts ir arī interaktīvā sadarbība ar citām institūcijām un autonomām iestādēm tiesiskā un finansiālā līmenī. Daudzas no aktivitātēm tiek īstenotas, piedaloties starptautiskās sadarbības ietvaros realizētos projektos; tā rezultātā paredzētās iniciatīvas varēs brīvāk uzelpot, tomēr vienlaikus pastāv arī risks, ka no tā cietīs koncentrēšanās uz vēlamajiem rezultātiem un to īstenošanas temps. Jo paredzētie koordinācijas un sadarbības mehānismi nenodrošina vienotu un viennozīmīgu gribu aktivitāšu īstenošanā, un, bez tam, šādā gadījumā nebūs viegli noteikt atbildību par paredzēto aktivitāšu atsevišķu etapu norisi.