15. aicina Padomi un Komisiju Nepālai sniegt turpmāku tehnisko, loģistikas un finansiālu palīdzību,
tostarp izstrādājot pamiera uzraudzības misijas praktisko plānu sadarbībā ar citiem līdzekļu devējiem, ja
Nepāla izsaka šādu lūgumu;
16. aicina Padomi apsvērt iespēju izraudzīties īpašo pārstāvi Nepālā; šāpārstāvja uzdevums būtu nodro-
šināt lielāku ES iesaistīšanu Nepālas politiskajā dzīvē, veikt dziļāku politisko analīzi un panākt lielāku sapratni
nestabilajā pārejas posmā;
17. vēlreiz aicina galveno partneru kontaktgrupu rīkot 2002. gada Londonas Starptautiskās konferences
rezultātu izvērtēšanas sanāksmi, kurā vajadzētu noteikt tos principus un vērtības, kuriem jābūt Nepālas
miera procesa pamatā; atzinīgi vērtē Nepālas pilsoniskās sabiedrības aktīvistu plānu uzsākt procesu, nāka-
majā gadā organizējot savu konferenci Katmandu;
18. aicina Nepālas valdību aizsargāt Tibetas bēgļus to tranzītceļā uz Indiju un nekav ējoties atcelt aizlie-
gumu izsniegt izbraukšanas atļaujas;
19. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām, Nepālas
pagaidu valdībai, karalim Gyanendra, Indijas un citu Dienvidāzijas reģionālās sadarbības asociācijas dalībvalstu
valdībām, ANO ģenerālsekretāram un ANO Augstajam komisāram cilvēktiesību jautājumos.
P6_TA(2006)0227
Šrilanka
Eiropas Parlamenta rezolūcija par situāciju Šrilankā
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā bruņoto konfliktu, kas plosās Šrilankā kopš 1983. gada, izraisot vairāk nekā 60 000 cilvēku
nāvi un 800 000 cilvēku piespiedu pārvietošanos;
—ņemot vērā tāiepriekšējās rezolūcijas: 2000. gada 18. maija (1), 2002. gada 14. marta (2) un 2003. gada
20. novembra (3) rezolūcijas par situāciju Šrilankā un 2005. gada 13. janvāra rezolūciju (4) par ES palī-
dzību pēc cunami izraisītās katastrofas;
—ņemot vērā 2002. gada decembra Oslo deklarāciju, kurā Šrilankas valdība un LTTE (Tamil Eelam Tīģeri
atbrīvotāji) vienojās par to, ka centīsies rast valsts mēroga risinājumu apvienotajā Šrilankā;
—ņemot vērā 2003. gada 10. jūnija Tokijas deklarāciju par Šrilankas atjaunošanu un attīstību, kurā donoru
atbalsts tiek saistīts ar panākumiem miera procesā, īpaši uzsverot nepieciešamību ievērot vienošanos par
uguns pārtraukšanu starp Šrilankas valdību un LTTE, kas stājās spēkā 2002. gada 23. februār ī, iesaistīt
musulmaņu minoritāti sarunās, veicināt un aizsargāt cilvēktiesības un dzimumu līdztiesību, kā arīpanākt
galīgo politisko risinājumu;7.12.2006. C 297 E/384 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 18. maijsLV
(1) OV C 59, 23.2.2001., 278. lpp.
(2) OV C 47 E, 27.2.2003., 613. lpp.
(3) OV C 87 E, 7.4.2004., 527. lpp.
(4) OV C 247 E, 6.10.2005., 147. lpp.
—ņemot vērā atbalstu, ko sniedza ES un plašāka starptautiska sabiedrība, pēc postošā cunami 2004. gada
26. decembrī;
—ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu,
A. tā kākonflikts Šrilankā izraisīja vairāk nekā 60 000 cilvēku nāvi, 800 000 piespiedu pārvietošanos, kā arī
apturēja salas izaugsmi un ekonomisko attīstību, kā rezultātā nožēlojamā stāvoklī dzīvo liels skaits
Šrilankas iedzīvotāju, kuru dzīves izpostīja cunami un kuri šobrīd cieš no atjaunotajiem vardarbības
aktiem;
B. tā kāJaffan pussalā, Trincomalee unBatticaloa ir notikuši neskaitāmi uzbrukumi, un gadījumi, kad tiek
pārkāpta oficiāli noslēgtā uguns pārtraukšana, ir skaitāmi tūkstošos, turklāt lielāko daļu no tiem veic
LTTE;
C. tā kāsaspīlēto situāciju tīši saasināja ģenerālleitnanta un Šrilankas armijas komandiera Sarath Fonseka
slepkavības mēģinājums 2006. gada 25. aprīlī, Šrilankas ārlietu ministra Lakshman Kadirgamar noslepka-
vošana 2005. gada augustā un deputāta Joseph Pararajasingha noslepkavošana 2005. gada decembrī, kā arī
uzbrukums SLMM (Šrilankas uzraudzības misijas) Batticaloa rajona birojam 2006. gada 13. janvārī, kas ir
pārdomāts mēģinājums vājināt vienošanos par uguns pārtraukšanu;
D. tā kā2006. gada 11. maijā LTTE uzbruka kuģim, uz kura atradās 710 neapbruņoti drošības spēku
locekļi, kas devās atvaļinājumā uz dzimteni, kā arī Šrilankas uzraudzības misijas (SLMM) locekļi, turklāt
kuģis peldēja zem SLMM karoga, un to pavadīja jūras kara flotes lielgaballaivas, viena no kurām tika
nogremdēta, nogalinot 18 apkalpes locekļus;
E. tā kā šogad 300 cilvēki zaudēja dzīvību uzbrukumos un vardarbības aktos Šrilankā;
F. tā kāstarptautiskie novērotāji uzskata, ka nesenie vardarbības akti visnopietnāk apdraud vienošanos par
uguns pārtraukšanu, ko panāca 2002. gadā, Norvēģijai darbojoties kā starpniekam, un ko iepriekš vāji-
nāja liels skaits šīs vienošanās pārkāpumu, tostarp bruņoti uzbrukumi, cilvēku nolaupīšanas, nogalinā-
šanas, spīdzināšanas gadījumi un bērnu vervēšana karav īru rindās;
G. tā kāpēc miera sarunu pirmā raunda, kas notika 2005. gada februārī Ženēvā, sarunas tika apturētas uz
nenoteiktu laiku, jo LTTE atkal izstājās no otrā sarunu raunda 2005. gada aprīlī, tādējādi apdraudot
iespējas panākt politiskus rezultātus;
H. tā kā, mēģinot atjaunot miera procesa, tajā jācenšas iesaistīt dažādās Šrilankas kopienas un politiskās
organizācijas , tostarp salas ziemeļu daļas musulmaņu kopienas pārstāvjus;
I. tā kācilvēktiesību organizācijas nav spējušas efektīvi izmeklēt cilvēktiesību pārkāpumu gadījumus un
SLMM nav pilnvarota neatkarīgi izmeklēt šos gadījumus;
1. atzinīgi vērtē Šrilankas valdības rīcību un LTTE atgriešanos pie sarunu galda 2006. gada februā rīun
tāpēc nosoda LTTE vienpusīgo atteikumu piedalīties sarunu otrajā raundā Ženēvā, kam bija jānotiek
2006. gada aprīlī;
2. uzstājīgi aicina LTTE nekavējoši atjaunot miera sarunas ar Šrilankas valdību, sagatavoties ieročus
ekspluatācijas pārtraukšanai un izveidot priekšnoteikumus konflikta galīgam politiskam atrisinājumam;
3. stingri nosoda LTTE atjaunotos uzbrukumus, biežos cilvēktiesību neievērošanas gadījumus no abām
pusēm, kā arīvienošanās par uguns pārtraukšanu pastāvīgos pārkāpumus;
4. izsaka nožēlu attiecībā uz vienošanās par uguns pārtraukšanu nopietnajiem pārkāpumiem no LTTE
puses, kas izpaudās darbībās jūrā, it īpaši 2006. gada 11. maija uzbrukumā Šrilankas flotei, kura rezultātā
daudzi cilvēki tika ievainoti un nogalināti, kā arītika nopietni apdraudēta SLMM;
5. aicina puses ievērot vienošanos par uguns pārtraukšanu, lai ļautu SLMM pildīt tās funkcijas un garan-
tētu drošību misijai, kas ir neapbruņota organizācija un kuru uzaicināja gan valdība, gan LTTE ar mērķi
pārraudzīt vienošanās par uguns pārtraukšanu ievērošanu, un atzinīgi vērtē iesaistīto valstu —Dānijas,
Somijas, Islandes, Norvēģijas un Zviedrijas —nenovērtējamo darbu;7.12.2006. C 297 E/385 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 18. maijsLV
6. aicina gan LTTE, gan Šrilankas valdību atturēties no turpmākajām darbībām, jo īpaši uzbrukumiem civi-
liedzīvotājiem, kas varētu apdraudēt miera procesu;
7. izsaka savu nosodījumu saistībā ar bērnu šausminošo izmantošanu, kas izpaužas bērnu vervēšanā, kas
ir kara noziegums, un aicina visas nemiernieku grupas un jo īpaši LTTE pārtraukt šāda veida praksi, atlaist
jau savervētos bērnus un paziņot, ka turpmāk tās ievēros bērnu nevervēšanas principu; mudina Šrilankas
valdību īstenot juridiskus līdzekļus ar mērķi novērst un padarīt par kriminālnoziegumu šāda veida praksi;
8. atzīst, ka LTTE nepārstāv visus Šrilankas tamilus un aicina LTTE ņemt vērā politisko plurālismu un citu
nostāju atbalstošās demokrātiskās balsis Šrilankas ziemeļu un austrumu daļā, kas nodrošinātu visu iedzīvo-
tāju un kopienu interešu ievērošanu;
9. asi nosoda īpašās represijas pret presi tamilu valodā un tamilu organizācijām, un aicina rūpīgi izmeklēt
Mayilvaganam Nimalarajan unDharmeratnam Sivaram slepkavības, kā arīdivu avīzes Uthayan darbinieku slep-
kavību;
10. atzīst, ka Šrilankas nesenā ievēlēšana ANO Cilvēktiesību padomē uzliek valdībai pienākumu apliecināt
savu apņemšanos ievērot visaugstākos standartus cilvēktiesību veicināšanā un aizsardzībā;
11. tādēļ apsveic jaunu Šrilankas Cilvēktiesību komisijas locekļu pasludināšanu un uzsver, ka nepieciešama
efektīva neatkarīga izmeklēšana visos drošības spēku un bruņoto grupu pastrādātajos cilvēktiesību pārkā-
pumos, saucot vainīgos pie atbildības saskaņā ar starptautiskajiem taisnīgas tiesas standartiem, un uzstāj, ka
visām pusēm jāparaksta visaptveroši nolīgumi par cilvēktiesību ievērošanu, un šiem nolīgumiem jābūt galve-
najiem elementiem miera sarunās nākotnē;
12. aicina abas puses, kā tūlītēju labas gribas žestu, izbeigt kājnieku mīnu lietošanu, kā arīpalīdzēt tās
likvidēt, un uzskata, ka šajāsakarā Šrilankas valdībai jārāda piemērs, parakstot 1997. gada Otavas konvenciju
par kājnieku mīnu lietošanas, uzglabāšanas un ražošanas aizliegumu un to iznīcināšanu, un LTTE jāparaksta
Ženēvas Aicinājuma “Akts par apņemšanos”;
13. ir noraizējies par to, ka vienošanās par dalīšanos starptautiskajā palīdzībā vēl aizvien nav īstenota,
uzskata, ka ES un citu starptautisko atbalstītāju palīdzībai, kas sūtīta uz Šrilanku pēc cunami, ir jānonāk pie
visiem katastrofā cietušajiem, neatkarīgi no viņu etniskās vai reliģiskās piederības; pauž bažas par cunami
fondu sadalījumu un izmantošanu, kuri nav, kā bija cerēts, uzlabojuši upuru ikdienu vai veicinājuši Šrilankas
atjaunošanos; atzīmē, ka politiskie sarežģījumi saistībā ar“Pēc cunami rīcības pārvaldības struktūru”, jau
šobrīd kavē turpmāko palīdzības piešķiršanu 50 miljonu euro apmērā, traucējot atjaunošanas darbus
Šrilankas ziemeļos un austrumos;
14. pauž nožēlu par to, ka prasības pēc lielajiem izdevumiem aizsardzībai daudzus gadus ir atņēmušas
līdzekļus steidzami nepieciešamajiem ieguldījumiem Šrilankas ekonomiskajā un sociālajā infrastruktūrā;
15. aicina ES dalībvalstis darīt visu, kas to spēkos, lai apturētu visus LTTE pretlikumīgos centienus uzturēt
piespiedu nodokļu iekasēšanas sistēmu no Eiropas Savienībā dzīvojošām Tamilu kopienas daļām;
16. aicina Komisiju un dalībvalstis, šīprocesa ietvaros sekot citu valstu piemēram un iesaldēt ar LTTE sais-
tītos bankas kontus, akcijas un uzņēmumus Eiropas Savienības dalībvalstīs
17. atzīst par pamatotu, ka ES ir deklarējusi, ka, līdz turpmākam paziņojumam, LTTE delegācijas vairs
netiks uzņemtas nevienā ES dalībvalstī, un, ka ES aktīvi apsver to, vai oficiāli uzskatīt LTTE par teroristu
organizāciju;
18. aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis turpināt atbalstīt taisnīgu un ilgtspējīgu Šrilankas konflikta risi-
nājumu un atkārtoti pauž savu atbalstu visiem Šrilankas iedzīvotājiem un viņu prezidentam Mahinda Raja-
pakse , saskaroties ar problēmām, kas vēl jāatrisina;
19. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Šrilankas donoru līdzpriekšsēdētāju
grupas citu dalībvalstu (Norvēģijas, ASV un Japānas) valdībām, ANO Ģenerālsekretāram, Šveices, Šrilankas
un citu Dienvidāzijas reģionālās sadarbības asociācijas valstu valdībām, kā arīLTTE.7.12.2006. C 297 E/386 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 18. maijsLV