KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI 2012. gada ziņojums par Stabilitātes instrumentu /* COM/2013/0563 final */





SATURS KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI 2012. gada ziņojums par Stabilitātes instrumentu 1........... Ievads............................................................................................................................ 3 2........... Stabilitātes instrumenta (SI) struktūra............................................................................... 3 3........... Stabilitātes instrumenta īstenošana................................................................................... 4 4........... Pārskats par SI 2007.–2012. gadā................................................................................. 5 5........... SI 2012. gadā — vispārīgs raksturojums......................................................................... 6 6........... Reaģēšana krīzes vai iespējamas krīzes situācijā (SI regulas 3. pants)............................... 7 6.1........ Kā SI reaģēja uz krīzes situācijām 2012. gadā?............................................................... 7 6.2........ Kas piedalās SI pasākumos reaģēšanai krīzes situācijās?............................................... 10 7........... Palīdzība stabilas sadarbības apstākļos (SI regulas 4. pants)........................................... 10 7.1........ Draudi drošībai un drošumam (SI regulas 4. panta 1. punkts)......................................... 11 7.2........ Riska mazināšana saistībā ar ķīmiskiem, bioloģiskiem, radioloģiskiem materiāliem un kodolmateriāliem (CBRN) (SI regulas 4. panta 2. punkts)............................................................................................ 12 7.3........ Pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošana (SI regulas 4. panta 3. punkts).............. 13 8........... Secinājums................................................................................................................... 17 1. Ievads Aizvadot Stabilitātes instrumenta sesto darbības gadu, šo gada ziņojumu iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai atbilstīgi ziņošanas prasībai, kas noteikta 23. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regulā (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu[1]. Stabilitātes instruments (SI) ir svarīgs instruments, kas darbojas Augstās pārstāves un priekšsēdētāja vietnieces pakļautībā un dod iespēju mērķtiecīgi novirzīt līdzekļus, lai palīdzētu īstenot ES vispusīgo pieeju krīžu un drošības apdraudējumu novēršanai, risināšanai un to seku mazināšanai visā pasaulē. Šajā ziņojumā ir sniegts pārskats par to, kā SI ir izmantots 2012. gadā. Ziņojumu papildina divi Komisijas dienestu darba dokumenti, kuros vispusīgi un sīki sniegta atjaunināta informācija par to, kā kopumā īstenoti: i) 2012. gadā sāktie un/vai turpinātie neatliekamie SI pasākumi reaģēšanai krīzes situācijās, uz kuriem attiecas regulas 3. pants, un ii) SI ilgtermiņa programmas, uz kurām attiecas minētās regulas 4. panta 1., 2. un 3. punkts. Ziņojumā aprakstītos SI pasākumus veic plašs īstenošanas struktūru loks, tostarp ANO aģentūras, citas starptautiskas un reģionālas iestādes, ES dalībvalstu struktūras, NVO un citas pilsoniskās sabiedrības organizācijas. 2. Stabilitātes instrumenta (SI) struktūra SI ir viens no svarīgākajiem ārējās palīdzības instrumentiem, kas Eiropas Savienībai dod iespēju uzņemties vadošo lomu, palīdzot visā pasaulē novērst reālu vai iespējamu krīžu gadījumus un reaģēt uz tiem. Kā īsi paskaidrots turpmāk, SI regulas 3. un 4. pantā ir noteikti to darbību veidi, kuriem var izmantot šo instrumentu. Regulas 3. pantā paredzēts “atbalsts, ko sniedz krīzes vai iespējamas krīzes situācijā”. Tas var ietvert reaģēšanu uz nopietnām politiskām un konfliktu situācijām, smagām dabas katastrofām[2] un dažreiz uz abu šo gadījumu apvienojumu. Ja paveras iespējas krīžu novēršanai, atrisināšanai vai to seku mazināšanai, šādu SI palīdzību sniedz tūlītēju ārkārtas palīdzības pasākumu[3] veidā, ko izmanto tikai tādos gadījumos, kad nevar pietiekami ātri vai pienācīgi izmantot parastos ārējās palīdzības instrumentus[4]. Pēc šiem reaģēšanas pasākumiem dažos gadījumos tiek īstenotas pagaidu reaģēšanas programmas[5]. SI pasākumi bieži var papildināt ES humāno palīdzību, kā arī palīdzēt īstenot “palīdzības sniegšanas, atjaunošanas un attīstības sasaistes”[6] pieeju. SI pasākumi arī var papildināt ES KDAP[7] operācijas un citus pasākumus un nodrošināt būtisku papildu ieguldījumu ES vispusīgajā pieejā reaģēšanai krīzes un konfliktu situācijās. SI reaģēšanas pasākumi papildina parastos palīdzības instrumentus, kuri to darbības jomas, stratēģiskās plānošanas un programmu plānošanas ciklu dēļ bieži vien nav piemēroti reaģēšanai krīzes vai iespējamas krīzes situācijās. Būtiska ES ārējās darbības instrumentu kopuma priekšrocība ir instrumentu dažādība, kas Savienībai dod iespēju piedāvāt dažādām situācijām piemērotus risinājumus. SI regulas 4. pantā paredzēts šā instrumenta plānojams komponents, kas aptver ilgāka termiņa SI programmas trijās galvenajās jomās: · draudi drošībai un drošumam starpreģionu kontekstā (4. panta 1. punkts); · riska mazināšana saistībā ar ķīmiskiem, bioloģiskiem, radioloģiskiem materiāliem un kodolmateriāliem (CBRN) (4. panta 2. punkts); un · pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošana (4. panta 3. punkts)[8]. 3. Stabilitātes instrumenta īstenošana Komisijas Ārpolitikas instrumentu dienests (FPI) cieši sadarbojas ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD), kas ir funkcionāli autonoma Eiropas Savienības struktūra un kas arī tika izveidots 2011. gada janvārī[9]. Abi dienesti ir pakļauti Augstajai pārstāvei un priekšsēdētāja vietniecei Ketrinai Eštonei (Catherine Ashton), kura FPI vada Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieces statusā. Lēmuma par EĀDD izveidi 9. pantā ir noteikts, ka par Savienības ārējās sadarbības pārvaldību atbild Komisija, bet Augstais pārstāvis nodrošina ārējās palīdzības instrumentu, tostarp SI, vispārēju politisku koordināciju. Tādējādi EĀDD nodrošina Stabilitātes instrumenta politisko ievirzi 3. panta darbības jomā un pie pasākumu sagatavošanas strādā kopā ar FPI, kas atbild par pieņemto pasākumu īstenošanu. EĀDD arī nodrošina stratēģisko plānošanu 4. panta darbības jomā, sagatavojot stratēģijas dokumentus un daudzgadu indikatīvās programmas. Attiecīgās gada rīcības programmas (GRP) nosaka un izpilda DEVCO ĢD[10] (4. panta 1. un 2. punkta darbības jomā) un FPI (4. panta 3. punkta darbības jomā). Komisijas un EĀDD sadarbību pastāvīgi pārskata, lai līdz maksimumam palielinātu sinerģiju un papildināmību, kā arī turpinātu uzlabot SI izmantošanas nosacījumus. 4. Pārskats par SI 2007.–2012. gadā Sešu gadu laikā kopš SI izveides tas ir kļuvis par spēcīgu ES instrumentu un vajadzīgu sabiedroto, kas palīdz ES īstenot vispusīgu pieeju attiecībā uz visu konfliktu un krīžu novēršanas ciklu, reaģēšanas un atjaunošanas pasākumiem visā pasaulē, reaģēšanu uz drošības apdraudējumiem valstu un reģionālā līmenī un kapacitātes veidošanu reaģēšanai uz krīzes situācijām un konfliktu novēršanai. Laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam, izmantojot SI komponentu īstermiņa reaģēšanai krīzes situācijās, 243 krīzes pasākumiem, kuri īstenoti aptuveni 70 valstīs vai reģionos visā pasaulē, piešķirti 872 miljoni euro. Finansējuma ģeogrāfiskais sadalījums 2007.–2012. gadā ir attēlots 1. diagrammā. Šajā periodā SI ilgtermiņa plānojamajiem pasākumiem, kuri attiecās uz Regulas 4. panta 1., 2. un 3. punkta darbības jomu, tika piešķirti aptuveni 403,8 miljoni euro. Ziņojuma 2. diagrammā attēlots šā perioda finansējuma sadalījums pasākumiem reaģēšanai krīzes situācijās (3. pants) un ilgtermiņa programmām (4. pants). 5. SI 2012. gadā — vispārīgs raksturojums SI 2012. gadā[11] pieejamais un pilnībā asignētais budžets 286,1 miljona euro apmērā tika sadalīts šādi: · 195,8 miljoni euro atbalstam krīzes vai iespējamas krīzes situācijās (3. pants); · 22 miljoni euro reaģēšanai uz starpreģionāliem apdraudējumiem (4. panta 1. punkts); · 46,3 miljoni euro CBRN riska mazināšanai (4. panta 2. punkts); un · 22 miljoni euro pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošanai (4. panta 3. punkts). Ar Politikas un drošības komitejai regulāri iesniegtām piezīmēm Padomi pastāvīgi informē par jaunu 3. pantam atbilstīgu reaģēšanas pasākumu plānošanu un jaunākajām norisēm pasākumu īstenošanā. SI demokrātiskās kontroles ietvaros izveidotā Eiropas Parlamenta Ārlietu komitejas Konfliktu, drošības un attīstības darba grupa sarīkoja trīs sanāksmes ar Komisijas un EĀDD pārstāvjiem. Attiecībā uz ģeogrāfisko sadalījumu 3. diagrammā redzams, ka SI 2012. gadā sniedza būtisku un pastāvīgu atbalstu krīzes situācijās Tuvajos Austrumos, Ziemeļāfrikā un Subsahāras Āfrikā. Konkrēti SI 2012. gada projektu piemēri ir sniegti divās ziņojuma turpmākajās sadaļās. 6. Reaģēšana krīzes vai iespējamas krīzes situācijā (SI regulas 3. pants) 6.1. Kā SI reaģēja uz krīzes situācijām 2012. gadā? ES 2012. gadā reaģēja uz vairākām smagām krīzēm, tostarp ar “Arābu pavasari” saistīto sacelšanos Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos, kas tieši ietekmēja arī Sāhelas reģiona stabilitāti. ES reaģēja uz krīzēm arī citās pasaules daļās, un visos gadījumos bija jāīsteno efektīvi un laicīgi pasākumi nestabilās un/vai pēckrīzes situācijās. Šo darbību mērķis bija palīdzēt stabilizēt stāvokli attiecīgajās valstīs un palielināt to izturību. Pilnīga informācija par visiem 2012. gadā īstenotajiem SI pasākumiem ir sniegta šim gada ziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu I darba dokumentā. Lai sniegtu ieskatu 2012. gadā veiktajās darbībās, turpmāk ir aprakstīti pasākumi, kas atspoguļo SI plašo piemērošanas jomu un dažādās krīzes, kuras visā pasaulē tika risinātas ar šā instrumenta palīdzību. · Lai novērstu vardarbības saasināšanos Sīrijā, 2012. gada pavasarī tika īstenoti intensīvi diplomātiskie centieni, un ES stratēģiskā prioritāte bija nodrošināt ātru Apvienoto Nāciju Organizācijas Uzraudzības misijas (UNSMIS) izvietošanu Sīrijā. Pateicoties SI finansējumam, UNSMIS varēja ātri un droši sākt darbību, piemēram, nodrošināt 25 bruņotu automobiļu tūlītēju nosūtīšanu uz Damasku. UNSMIS pilnvaru termiņa beigās dažus no šiem transportlīdzekļiem atstāja ANO un Arābu līgas īpašā sūtņa Lakhdara Brahimi (Lakhdar Brahimi) un viņa komandas rīcībā. Ar SI atbalstu arī izdevās divos pasākumos, kuri notika Briselē un Kairā, sapulcēt opozīcijas pārstāvjus, lai tiem palīdzētu izstrādāt vienotāku nostāju. Gada otrajā pusē pieauga bēgļu skaits, un SI, īstenojot otro atbalsta programmu, sāka sniegt palīdzību kaimiņvalstu, kuras izmitināja bēgļus, iestādēm un sabiedrībai. Atbalstu saņem arī Sīrijā palikušie cilvēki. · SI atbalstīja arī Lībiju un palīdzēja tai veidot valsts līmeņa kapacitāti reaģēšanai krīzes situācijās, lai tā varētu aizsargāt sabiedrības neaizsargātās grupas un neitralizēt nesprāgušu munīciju. SI arī palīdzēja novērtēt ar integrētu robežu pārvaldību saistītās vajadzības, tādējādi sagatavojot darbības vidi turpmākajai (KDAP) izpētes misijai. Šis pasākums būs īpaši noderīgs ne tikai Lībijai, bet visam Sāhelas reģionam, jo palīdzēs samazināt cilvēku un nelikumīgu ieroču tirdzniecību. · Galvenais pasākums virzībā uz atlabšanu no krīzes nereti ir vēlēšanas, un SI 2012. gadā sniedza būtisku vēlēšanu atbalstu konfliktu skartajās teritorijās dažādos reģionos. Tika uzsākti projekti Gvinejā-Bisavā, Togo, Burkinafaso, Zimbabvē, Madagaskarā, Kenijā, Pakistānā, Afganistānā un Haiti. Jānorāda, ka šajos vēlēšanu atbalsta pasākumos palīdzību galvenokārt sniedz, papildinot jau paredzētos vēlēšanu cikla posmu pasākumus. Šādi konfliktu novēršanas pasākumi arī veicina papildināmību ar plašākām ES stratēģijām un citiem instrumentiem. · Eiropas Savienībai 2012. gada sākumā lūdza atbalstīt ANO centienus mazināt spriedzes palielināšanos starp Irākas valdību un Ašrafas nometnes iemītniekiem, no kuriem daudzi ir saistīti ar organizāciju “Irānas tautas mudžahedīni”. Ātri mobilizējot SI līdzekļus, izdevās īstenot kompromisa risinājumu. Daudzi bijušie Ašrafas nometnes iemītnieki 2012. gada beigās pārvietojās uz jaunu mītni un sāka organizēt pastāvīgu pārvietošanu ārpus Irākas. Lai gan spriedze joprojām pastāv, ar SI finansējumu tika veicināts Irākas valdības, bijušo Ašrafas nometnes iemītnieku un starptautiskās sabiedrības darbs pie pastāvīga risinājuma panākšanas. · Neraugoties uz šķēršļiem, 2012. gadā turpinājās pārmaiņas Jemenā, un ar SI starpniecību ES, ANO un Pasaules Banka palīdzēja Jemenas politikas veidotājiem noteikt valsts vajadzības pēc nesenā konflikta. Jemenas pagaidu valdība par prioritāti ir izvirzījusi civilās drošības nozares reformas, lai garantētu drošības dienestu spēju reaģēt uz sabiedrības vajadzībām drošības jomā. SI atbalsts palīdzēja plānot un izstrādāt Jemenas reformu plānus. · Sāhelas reģionā SI īstenoja reģionālu pieeju aktuālāko drošības problēmu risināšanai. Jau 2012. gada sākumā tika panākta vienošanās par pasākumu Lībijas krīzes radītās ietekmes mazināšanai Nigēras ziemeļu reģionos un Mali. Pēc militārā apvērsuma, kas 2012. gada 22. martā notika Mali, atbalstu palielināja un sniedza arī citiem Nigēras reģioniem, kurus ietekmēja Mali krīze. Čadā un Lībijā īstenoja atmīnēšanas programmas — to mērķis bija veicināt reģiona stabilizēšanu un nodrošināt drošības spēku piekļuvi mīnētām teritorijām, kuras bieži izmanto par vietu nelikumīgai tirdzniecībai un patvērumu teroristiem. Visi uzskaitītie atbalsta pasākumi pilnīgi atbilst ES vispusīgajai “Stratēģijai attiecībā uz drošību un attīstību Sāhelā” un papildina dažādu ES instrumentu īstenotos centienus reģionā, tostarp ar KDAP saistītās darbības. · Subsahāras Āfrikā SI palīdzēja īstenot stabilizēšanas un agrīnas atjaunošanas izmēģinājuma projektus Somālijā, kā arī atbalstīja spēku demobilizāciju Centrālāfrikas Republikā (CĀR). CĀR SI atbalstīja 5000 demobilizēto valsts bruņoto spēku kareivju sociālekonomisko reintegrāciju, kā arī nesprāgušās munīcijas atmīnēšanu un neitralizēšanu valsts ziemeļu un austrumu reģionos (turpmāko notikumu dēļ to gan nācās pārtraukt). · Īstenojot miera veidošanas centienus Nigērijā un Burundi, tika konsolidēts atbalsts miera veicināšanas un konfliktu risināšanas sistēmas nostiprināšanai, kā arī jauniešu bezdarba apkarošanai Nigērijas Plato štatā. Veicināt miera veidošanu un konfliktu novēršanu Nigērijā ir īpaši svarīgi, jo Plato štata drošības vide rada labvēlīgus apstākļus ekstrēmistu grupējumu, piemēram, Boko Haram, darbības izvēršanai reģionā. Ar SI atbalstu tika veicināti arī plašāki miera uzturēšanas centieni Burundi. · SI 2012. gada aprīlī plaši atbalstīja Mjanmas/Birmas reformu procesa īstenošanu, sniedzot tehnisko palīdzību un konsultatīvo atbalstu valdības ministrijām. Oktobrī tika atbalstīta arī Mjanmas Miera centra (MPC) izveide, koordinējot miera sarunu darba grupas un nodrošinot atklātu platformu dažādu ieinteresēto personu dialogam. Tas arī nodrošina plašākas valsts un starptautiskās sabiedrības informēšanu un iesaistīšanu miera procesā, kā arī vietējo un starptautisko dalībnieku sniegtā atbalsta pastāvīgu saskaņošanu. Sākotnējā palīdzība radīja pamatu Mjanmas/Birmas miera procesa SI vispusīga atbalsta programmas pieņemšanai 2013. gadā, ietverot arī strukturālo un darbības atbalstu MPC. SI papildu pasākums mīnu radīto draudu mazināšanai palīdzēs veicināt iekšēji pārvietoto personu un bēgļu atgriešanos, kā arī nodrošinās vajadzīgos sociālekonomiskās attīstības priekšnosacījumus dažādās Mjanmas/Birmas etniskajās teritorijās. · Filipīnās SI iesaistījās ES plašajos miera procesa pasākumos, kurus kopš 2010. gada īsteno Mindanao. Filipīnu valdība un Moro Islāma atbrīvošanas fronte (MILF) lūdza ES uzņemties vadošo lomu gan sarunu dalībnieku atbalstīšanā, gan miera sarunu veicināšanā, kā arī uzraudzīt jau panākto vienošanos ievērošanu. ES 2012. gada vidū atjaunoja tās saistības attiecībā uz miera procesu, īstenojot SI pēcuzraudzības pasākumu. Tādējādi bija iespējams ne tikai turpināt starpniecības/uzraudzības struktūru atbalstu, bet arī nodrošināt pietiekamu elastību, lai pēc vienošanās panākšanas varētu īstenot pēcuzraudzības pasākumus. Patlaban tiek izvērtētas visas 2012. gada oktobrī panāktās būtiskās miera vienošanās radītās sekas, un SI palīdzību varētu daļēji novirzīt turpmākiem miera nostiprināšanas pasākumiem. Filipīnu starpniecības un uzraudzības sistēmas panākumu dēļ to patlaban uzskata par efektīvu paraugmodeli, ko varētu izmantot arī citu konfliktu gadījumā, jo īpaši šajā reģionā. SI finansē attiecīgus pasākumus, lai Filipīnu galvenie aktīvisti varētu informēt, piemēram, to sabiedrotos Mjanmā/Birmā. · Amerikā 2012. gada augustā izteiktais paziņojums par Kolumbijas miera sarunām atjaunoja cerību par to, ka vairāk nekā pusgadsimtu ilgais konflikts varētu beigties. Jebkādas miera vienošanās priekšnosacījums būs Kolumbijas iestāžu spēja reaģēt uz pāridarījumu upuru un jo īpaši daudzo zemi zaudējušo cilvēku sūdzībām. SI 2012. gada oktobrī vienlaicīgi ar miera sarunu sākumu Havannā uzsāka jaunu pasākumu un palīdzēs Kolumbijas iestādēm efektīvāk īstenot nesen pieņemto tiesību aktu par upuru tiesību aizsardzību (Likumu Nr. 1448). Citi reģionā īstenotie pasākumi ietvēra atbalstu Bolīvijas konflikta galveno cēloņu novēršanai un Gvatemalas un Belizas robežstrīdu risināšanai. · ES dalībvalstis SI komitejā labvēlīgi novērtēja SI pagaidu reaģēšanas programmas, kuru pamatu veido iepriekš īstenotie ārkārtas palīdzības pasākumi, un atļāva turpināt palīdzību šādās jomās: sagatavotība katastrofām Haiti, konflikta miermīlīga risināšana Kalnu Karabahā, Gruzijas separātisko reģionu stabilizēšana un atbalsts Libānas īpašajam tribunālam. 6.2. Kas piedalās SI pasākumos reaģēšanai krīzes situācijās? SI pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās sagatavo ciešā sadarbībā ar dažādiem partneriem – ES iestādēm, ES dalībvalstīm, pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, valsts pārvaldes iestādēm, trešām valstīm un citiem partneriem. Svarīga nozīme ir ES delegācijām, kas nodrošina agrīnu brīdināšanu un izstrādā reaģēšanas pasākumu sākotnējo koncepciju un variantus. Lielāko daļu jauno pasākumu 2012. gadā turpināja “pastarpināti deleģēt”[12] vietējai īstenošanai ES delegācijās, kuru izpratne par vietējām vajadzībām un prasībām ir būtisks pasākumu sekmīgas ieviešanas priekšnosacījums. Tādējādi būs iespējams raiti apspriest līgumus ar īstenošanas iestādēm un uzraudzīt šo bieži vien jutīgo projektu īstenošanu no neliela attāluma. Tāpēc ES delegācijas 2012. gadā bija atbildīgas par 62 % SI saistību apropriāciju un 80 % SI maksājumu apropriāciju. Ziņojuma 4. diagrammā sniegts pārskats par partneriem, kuri 2007.–2012. gadā palīdzēja SI īstenot 3. pantā paredzētos pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās. Nevalstiskie dalībnieki apguva 47 % SI budžeta, un 23 % no tiem izmantoja NVO. Protams, nozīmīgs īstenošanas partneris joprojām bija ANO saime — nestabilajā vidē, kurā īsteno SI pasākumus reaģēšanai krīzes situācijās, ANO struktūras, pateicoties to pieredzei un noturīgajai klātbūtnei attiecīgajās valstīs, varēja ātri reaģēt, izmantojot savus stabilos vietējos tīklus. 7. Palīdzība stabilas sadarbības apstākļos (SI regulas 4. pants) Gada programmu sagatavošanu un palīdzības pārvaldību stabilas sadarbības apstākļos saskaņā ar 4. pantu nodrošina Komisija. SI 2012. gada rīcības programmas pieņēma saskaņā ar šādu grafiku: 4. panta 1. punkta darbības jomā (drošības un citi draudi likumībai un kārtībai) – 2012. gada septembrī, 4. panta 2. punkta darbības jomā (riska mazināšana saistībā ar ķīmiskiem, bioloģiskiem, radioloģiskiem materiāliem un kodolmateriāliem) – 2012. gada augustā un 4. panta 3. punkta jomā (pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošana) – 2012. gada martā. Sīka jaunākā informācija par pasākumu īstenošanu 4. panta 1., 2. un 3. punkta darbības jomā ir sniegta šim gada ziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu II darba dokumentā. 7.1. Draudi drošībai un drošumam (SI regulas 4. panta 1. punkts) Programmas, ko, pastāvīgi apspriežoties ar atbalsta saņēmējvalstīm, izstrādā saistībā ar starpreģionāliem apdraudējumiem, ir vērstas uz kapacitātes veidošanu. Parasti drošības kapacitāti nostiprina valsts un reģionālā līmenī, lai veicinātu efektīvu globāla un starpreģionu līmeņa sadarbību. Īstenojot individualizētu pieeju, tiek apzinātas reģiona galvenās valstis un nostiprināta vietējo tiesībaizsardzības un drošības vienību kapacitāte, izveidojot vai pilnveidojot specializētas vienības un starpiestāžu sadarbību. Tad tiek noteiktas reģionālās koordinācijas funkcijas, pēc iespējas izmantojot esošās struktūras, lai veicinātu reģionālo un starpreģionālo sadarbību. Informācijas apmaiņu veicina, izmantojot reģionālās informācijas sistēmas. Sadarbība aptver dažādas jomas — nelegālās tirdzniecības, noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un organizētās noziedzības apkarošanu kokaīna un heroīna tirdzniecības maršrutos; šaujamieroču un sprāgstvielu nelegālo tirdzniecību; jūras satiksmes drošības uzlabošanu kritiskajos jūras maršrutos un kapacitātes veidošanu terorisma skartos reģionos. Minētajās jomās veiktajiem pasākumiem 2012. gadā tika asignēti 22 miljoni euro, kopumā izmaksājot aptuveni 14,2 miljonus euro. Līdz 2012. gada beigām, izmantojot EAI[13], darbā bija pieņemti vairāk nekā 100 eksperti no specializētām valsts vai daļēji valsts finansētām organizācijām ES dalībvalstīs, apvienojot spēkus, lai dalītos īpašajās zināšanās un pieredzē, un sniedzot tehnisku ieguldījumu SI pasākumu noteikšanā un konkrētajā plānošanā. Tas ietvēra 2013. gada rīcības programmu un pilnvērtīgas īstenošanas sagatavošanu iepriekšējās GRP noteiktajiem pasākumiem. Turpmāk ir izklāstītas attiecīgās jomas. · Atbalstot organizētās noziedzības apkarošanu kokaīna tirdzniecības maršrutā, 2012. gada nogalē kokaīna tirdzniecības maršruta programmas projekta AIRCO ietvaros izveidoja trīs kopīgas operatīvās grupas pārtveršanas operācijām lidostās Kaboverdē, Senegālā un Togo. Tika arī sākts jauns projekts, lai Rietumāfrikā izveidotu reģionālu policijas informācijas sistēmu (WAPIS I, 2,2 miljoni euro 2012. g.), savukārt ar citu līgumu tika apstiprinātas ES īstenotās saistības attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru novirzīšanas novēršanu Latīņamerikā un Karību valstīs (PRELAC II, 3 miljoni euro 2012. g.). Tika arī parakstīts līgums par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas projektu Rietumāfrikā, kurā uzsvars likts uz nebanku finanšu iestādēm un izraudzītiem nefinanšu uzņēmumiem un profesijām Ganā, Nigērijā, Senegālā un Kaboverdē (1,8 miljoni euro 2012. g.). · Strādājot desmit valstīs, tostarp Irānā, Pakistānā un Afganistānā, tika turpināts atbalsts organizētās noziedzības apkarošanai heroīna tirdzniecības maršrutā. · Kritisko jūras maršrutu programma ar 16,5 miljonu euro budžetu (2 miljoni euro 2012. gadā) aptver 17 Indijas okeāna rietumu daļas, Dienvidaustrumāzijas un Gvinejas līča piekrastes valstis. Īstenojot šo programmu, tiek stiprināta piekrastes valstu informācijas apmaiņas kapacitāte un jūrniecības tiesībaizsardzības funkcijas, lai, pievēršoties jūras pirātisma un bruņotas laupīšanas apkarošanai, palielinātu jūras satiksmes drošību. · Tiek īstenoti vairāki terorisma novēršanas un apkarošanas projekti, kas dod ieguldījumu starptautiskajos terorisma apkarošanas centienos, tostarp veicina Apvienoto Nāciju Organizācijas stratēģijas īstenošanu. Organizējot vairākus Nigēras un Mauritānijas kapacitātes veidošanas pasākumus, kā arī šīs teritorijas reģionālās sadarbības nostiprināšanas centienus, 2012. gadā tika turpināts projekts Contre Terrorism Sahel. Tika sākts pētījums par Nigērijā bāzēto grupējumu Boko Haram. Ar Pakistānu notiek sadarbība, lai uzlabotu Pendžabas krimināltiesību sistēmu, un Dienvidaustrumāzijā SI ir iesaistīts ES un UNODC (ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas birojs) kopīgajā terorisma apkarošanas iniciatīvā, kuras budžets ir 2 miljoni euro. · Kibernoziedzība ir samērā jauna pašreizējo globālo un starpreģionālo apdraudējumu izpausme, un šos apdraudējumus vairs nav iespējams efektīvi risināt, nepievēršoties to datorvides dimensijai. Kopā ar Eiropas Padomi 2012. gadā sāka formulēt projektu, kura budžets būs 3 miljoni euro un kura mērķis būs veicināt pievienošanos tā sauktajai Budapeštas konvencijai un tās īstenošanu, kā arī veidot tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu attiecīgās spējas mērķauditorijas valstīs. Tā kā vairums kritiskās infrastruktūras vadības sistēmu ir pieslēgtas tīklam, kiberuzbrukums svarīgiem informācijas un komunikāciju tehnoloģiju tīkliem vai nozīmīgs netīšs to darbības pārtraukums var potenciāli radīt milzīgas destabilizējošas sekas. Ņemot to vērā, SI ietvaros tiks risināti ar kiberdrošību saistīti jautājumi (asignēti 1,5 miljoni euro starpreģionu sadarbībai un starptautisko standartu īstenošanai risku apzināšanas, neaizsargātības analīzes, sagatavotības ārkārtas situācijām, trauksmes gatavības un seku pārvarēšanas jomās). · Viltotās zāles nopietni apdraud sabiedrības veselību un drošību, jo tajās parasti izmanto nekvalitatīvas, nepareizi dozētas vai vienkārši neefektīvas sastāvdaļas, kuras dažos gadījumos var būt pat toksiskas. Lai gan šī ir globāla mēroga problēma, riskam it īpaši ir pakļautas jaunattīstības valstis. Tika asignēti 4,2 miljoni euro, lai stiprinātu tiesisko regulējumu — galvenokārt Medicīnisko noziegumu konvencijas ietvaros — un kapacitāti aizdomīgo zāļu atklāšanas un analīzes jomā un policijas izmeklēšanas un krimināltiesību jomā, lai sagrautu un likvidētu globālus noziedzīgos tīklus. · Lai apkarotu kājnieku ieroču un vieglo ieroču (VIKI) nelegālu uzkrāšanu un tirdzniecību un veicinātu starptautisko un reģionālo VIKI instrumentu saskaņošanu un īstenošanu, tika parakstīti līgumi par jauniem projektiem ar Reģionālo vieglo ieroču centru (RECSA, 2,7 miljoni euro), Centrālamerikas Integrācijas sistēmas drošības komisiju (SICA, 2,3 miljoni euro) un Interpolu (1,5 miljoni datubāzei iARMS). Šie pasākumi papildina VIKI jomā īstenotos pasākumus, kurus Stabilitātes instruments atbalsta Subsahāras Āfrikā un Dienvidamerikā. 7.2. Riska mazināšana saistībā ar ķīmiskiem, bioloģiskiem, radioloģiskiem materiāliem un kodolmateriāliem (CBRN) (SI regulas 4. panta 2. punkts) Vēsturiski vairumā šo jomu īstenotie pasākumi bijuši vērsti uz bijušo Padomju Savienību. 2010. gadā notika programmas pasākumu ģeogrāfiskā tvēruma paplašināšanas centieni. Tagad programmā iekļauts arī Vidusjūras baseins, Tuvie Austrumi, Persijas līcis, Dienvidaustrumāzija, Vidusāzija, Dienvidkaukāzs un Āfrika. Papildus bijušās Padomju Savienības valstīm ir iesaistījušās vairāk nekā 60 valstis. CBRN programma attiecas uz nejauši, dabiski vai ļaunprātīgi radušos CBRN problēmu riskiem, un tās mērķis ir uzlabot drošuma un drošības kultūru, izplatot paraugpraksi un paaugstinot vispārējo drošības un drošuma izpratnes līmeni. Līdz 2010. gadam dažādu jomu jautājumus risināja atsevišķi[14]. Sākot no 2010. gada, ES visā pasaulē ar SI starpniecību veido CBRN “izcilības centrus”, kuri pakāpeniski nodrošina vienotu un integrētu platformu pasākumiem visās jomās (robežu uzraudzība / nelegālā tirdzniecība, eksporta kontrole, bioloģiskais drošums, bioloģiskā drošība u. c.), tostarp civilās aizsardzības pasākumiem (ārkārtas plānošana, gatavība krīzei un spēja reaģēt). Šo izcilības centru mērķis ir stiprināt CBRN risku mazināšanas politiku, izstrādājot individualizētu palīdzības pasākumu kopumu (13 pasākumi, kuru budžets ir 19 miljoni euro). Šie centri būs nozīmīgs instruments, kas dos iespēju pilnveidot kapacitāti, izstrādāt saskaņotu reģionālo politiku un šajā jomā nostiprināt sadarbību saistībā ar valsts un reģionālo kapacitāti. ES 2012. gadā izveidoja izcilības centrus Dienvidaustrumāzijā (Filipīnās), Eiropas dienvidaustrumiem/Dienvidkaukāzam/Ukrainai (Gruzijā), Ziemeļāfrikā (Alžīrijā), Atlantijas okeāna piekrastē (Marokā), Tuvajos Austrumos (Jordānijā) un Austrumāfrikai un Centrālāfrikai (Kenijā). Pirmie pieci vietējo izcilības centru reģionālie sekretariāti darbu sāka 2011. gada nogalē un 2012. gada sākumā. Ir izveidoti sakari arī ar Vidusāzijas valstīm un Persijas līča sadarbības padomes dalībvalstīm. Turpmāk minētas citas atbalstītās jomas. · Attiecībā uz palīdzību un sadarbību divējāda lietojuma preču eksporta kontroles jomā ar vairāk nekā 28 valstīm visā pasaulē tika sekmīgi īstenotas attiecīgās programmas. Tika nostiprināta sadarbība ar ASV eksporta kontroles sistēmu EXBS[15]. Paredzēts, ka 2013. gada otrajā pusē šie pasākumi tiks paplašināti un nostiprināti Tuvajos Austrumos. · Ar specializētā Zinātnes un tehnoloģijas centra (STCU) un Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra (ISTC) starpniecību tika turpināts atbalsts ieroču jomā iepriekš strādājušu zinātnieku un inženieru, kuru izcelsmes valstis ir bijušās Padomju Savienības valstis, pārkvalifikācijai un alternatīvai nodarbināšanai. · Turpinās cīņa pret CBRN materiālu nelegālu tirdzniecību un krāpniecisku finanšu praksi, īstenojot pasākumus Vidusāzijā, Dienvidaustrumāzijā un Ziemeļāfrikā. Ar Starptautisko Atomenerģijas aģentūru (SAEA) ir parakstīts līgums par palīdzību jaunas kodolmateriālu laboratorijas izveidē. Šo laboratoriju izmantos SAEA Aizsargpasākumu analīzes dienests, kas atrodas Zeibersdorfā, Austrijā (5 miljoni euro 2012. gadā). 7.3. Pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošana (SI regulas 4. panta 3. punkts) 2012. gada martā, pieņemot SI pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošanas komponenta gada rīcības programmu[16], vairāki jaunā 2012.–2013. gada stratēģijas dokumenta pamatelementi tika formulēti konkrētās darbībās. Seši 2012. gada rīcības programmā paredzētie pasākumi ir grupēti četrās tematiskajās jomās[17]. Ar tiem tiks turpināts iesāktais darbs, un tajos kā īstenošanas partnerus paredzēts iesaistīt pilsoniskās sabiedrības organizācijas, reģionālās un starptautiskās organizācijas, kā arī dalībvalstis. Šie pasākumi arī palīdzēs praksē īstenot Padomes secinājumus par konfliktu novēršanu[18]. Tas jo īpaši attiecināms uz konfliktu novēršanas instrumentu un pieejas izstrādi, pievēršanos agrīnai brīdināšanai, konflikta riska analīzei, starpniecībai un starpnozaru jautājumiem, piemēram, dzimuma un cilvēktiesību aspektam visās īstermiņa un ilgtermiņa ārējās darbības jomās. 2012. gadā tika izstrādāti aptuveni 60 projekti, kurus veidoja gan jau īstenošanas procesā esoši, gan jaunizveidoti pasākumi un kuru mērķis bija veicināt sagatavotību krīzei un miera veidošanu pirmskonflikta un pēckonflikta situācijās. Turpmāk aprakstīti atsevišķi miera izveides partnerības 2012. gada rezultāti, savukārt pilnīga informācija ir sniegta Komisijas dienestu II darba dokumentā. · Dialogs ar pilsonisko sabiedrību. Pilsoniskās sabiedrības dialoga tīkls[19] (CSDN) ir vērtīgs forums ES politikas veidotāju un nevalstisko dalībnieku dialogam par miera izveides jautājumiem. Lai veicinātu ES politikas veidošanas procesus, 2012. gadā tika rīkotas 11 sanāksmes par dažādiem tematiem un jautājumiem, kuri attiecas uz konkrētām valstīm (tostarp Sīriju, Lībiju un Mali). Kopš 2010. gada saistībā ar šiem pasākumiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvju un politikas veidotāju vajadzībām ir arī sagatavoti aptuveni 50 dokumenti, piemēram, ziņojumi, pavaddokumenti, ātrie ieteikumi / dokumenti par galvenajiem jautājumiem, literatūras pārskati un mācību materiāli. CSDN panākumi arī veicināja Eiropas Savienības programmas “Eiropa pilsoņiem”[20] finansēta papildu projekta īstenošanu, savukārt 2013. gada rīcības programmā paredzētais CSDN II posms nodrošinās pasākumu nepārtrauktību. · Valstu nevalstisko dalībnieku (NSA) kapacitātes veidošana. Tika panākta vienošanās par atbalsta budžetu 8,5 miljonu euro apmērā, un turpmākos projektus vadīja ES delegācijas Brazīlijā, Salvadorā, Nikaragvā, Haiti, Kongo Demokrātiskajā Republikā, Indijā un Kirgizstānā. Īstenojot šos projektus, tiek veidota vietējās pilsoniskās sabiedrības dalībnieku kapacitāte dažādās ar miera veidošanu saistītās jomās: sievietes, miers un drošība; bērni, jaunieši, miers un drošība; starpniecība, dialogs un pārejas tiesiskums; klimata pārmaiņas, dabas resursi un konflikti. Ar šiem pasākumiem tiek turpināts līdzīgs atbalsts, ko sniedza saskaņā ar iepriekšējām GRP, ar kurām līdz šim jau finansēti NSA projekti 14 valstīs[21]. · Starpniecība un dialogs. Sadarbībā ar ANO Attīstības programmas (UNDP) Krīžu novēršanas un atjaunotnes biroju (BCPR), veidojot ilgtspējīgus iekšējās starpniecības un konfliktu pārvarēšanas valsts mehānismus, tiek gūti pirmie vērā ņemamie rezultāti[22]. Valdības ieinteresētajām personām, kā arī politisko partiju un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem Bolīvijā, Čadā, Maldīvijā, Nepālā, Ganā, Gajānā un Mauritānijā tika rīkotas mācības par dalību atbalsta un starpniecības pasākumos, kuras tie savu valstu attiecīgajos reģionos pēc tam sniegs kolēģiem. ES arī palīdzēja izveidot trīs amatus Starpniecības ekspertu pastāvīgajā komandā, kas darbojas ANO Politisko lietu departamenta (DPA) Starpniecības atbalsta dienesta (MSU) pakļautībā. Šos ekspertus, informējot 72 stundas iepriekš, var nosūtīt uz jebkuru pasaules vietu, un 2012. gadā tie konsultēja starpniecības pasākumos, ko vadīja ANO un tās dalībvalstis, kā arī citas starptautiskas, reģionālas un apakšreģionālas organizācijas vairākās vietās, tostarp Kenijā, Alžīrijā, Irākā, Centrālāfrikas Republikā, Togo, Libānā, Gabonā un Fidži. MSU arī izvēlējās starpniecības ekspertu sarakstā 12 vecākos speciālistus, kurus 2013. gadā iecels un apmācīs par vadošajiem ANO procesu starpniekiem. · Miera veidošana un cilvēktiesības, īpaši pievēršoties jauniešiem un sievietēm. Kosovā[23] SI turpināja veicināt ilgtspējīgu mieru, sekmējot lielāku jauniešu pilsonisko aktivitāti un līdzdalību politikā. Konfliktu novēršanas pasākumos, kurus 2012. gadā Kosovas Konfliktu novēršanas darba grupas pakļautībā vadīja jaunieši, tika likts uzsvars uz pilsoniskās sabiedrības finansēšanu kopienas līmenī, sociālo aktivitāti un jauniešu līdzdalību politikas veidošanā, jo īpaši teritorijās, kurās dzīvo jaukta sabiedrība. Vairāk nekā 17 pilsoniskās sabiedrības organizācijas piedalījās 21 individualizētā mācību sesijā par konfliktu novēršanu, interešu aizstāvības prasmēm un līdzekļu iegūšanas metodēm. Savukārt 2012. gada februārī sāka īstenot pirmo ES/UN Women/UNDP partnerības programmu par sieviešu līdzdalību miera veidošanā un pēckonflikta pasākumos. Programma ietvēra vairākas iniciatīvas, tostarp: atvērto durvju dienu par tiesu iestāžu pieejamību sievietēm Libērijā, kurā piedalījās ANO ģenerālsekretāra īpašais pārstāvis; tiešsaistes kampaņas izstrādi Kosovā iniciatīvai “16 aktīvas dienas pret vardarbību pret sievietēm” un vietējās pilsoniskās sabiedrības mikrodotāciju shēmas īstenošanas sākšanu; kā arī atvērto durvju dienas organizēšanu Austrumtimorā, pievēršoties sieviešu saimnieciskai emancipācijai. · Agrīnā brīdināšana un konfliktu novēršana. Sadarbojoties ar ES Kopīgo pētniecības centru (JRC) un īstenojot ES un Āfrikas stratēģiju, SI turpināja sniegt tehnisku un zinātnisku atbalstu Āfrikas Savienības (AS) Kontinentālajai agrīnās brīdināšanas sistēmai (CEWS), nodrošinot uzticamu un atjauninātu informāciju par iespējamām, faktiskām un pēckonflikta situācijām. Turklāt Starptautiskā krīzes grupa (ICG), International Alert un Saferworld / Conciliation Resources īstenoja trīs pasākumus, kas balstījās uz analīzi, kas tika izstrādāta ekspertu vadībā un iesaistot valstu politisko eliti, vietējās situācijas analīzi un konfliktu skarto kopienu perspektīvām, tādējādi uzlabojot ES ieinteresēto personu zināšanas par konfliktu, kuru pamatā ir faktiskā situācija, novēršanu un risināšanu. Sadarbojoties ar fondu Kvinna til Kvinna, tika sagatavota faktiskās situācijas analīze par sieviešu dalību miera procesos un miera sarunās, kā paredzēts ANO Drošības padomes rezolūcijā Nr. 1325, un tās rezultātus oktobrī izklāstīja īpašā Eiropas Parlamenta konferencē, kurā apzināja iespējas panākt lielāku sieviešu līdzdalību konfliktu novēršanā un miera veidošanā. · Dabas resursi un konflikts. 2012. gadā ES un ANO Partnerība jautājumos, kas saistīti ar zemi, dabas resursiem un konfliktiem, publicēja dokumentu “Instrumentu kopums un norādes — konfliktu par zemi un dabas resursiem novēršana un pārvaldība” un jaunu pētniecības un mācību rokasgrāmatu par ekonomikas politikas un konfliktu novēršanas nozīmi ar resursiem bagātās valstīs. Ar instrumentu kopumu[24] iepazīstināja ANO Ģenerālās asamblejas 67. sesijā, un, iedvesmojoties no tā, tika sagatavots projekts Ģenerālās asamblejas rezolūcijai par “pārredzamības veicināšanu dabas resursu vērtību ķēdē, lai veicinātu iekļaujošu un ilgtspējīgu izaugsmi”. Partnerība arī vairākos starptautiskos pasākumos organizēja īpašas mācību sesijas par zemi un dabas resursiem. Lai palīdzētu Afganistānas valdībai sagatavot dabas resursu un zemes apsaimniekošanas plānu 2013. gadam, uz Afganistānu nosūtīja daudznozaru ekspertus. · Atbruņošana, demobilizācija un reintegrācija (DDR). Atbalstot ANO Aģentūru darba grupu atbruņošanai, demobilizācijai un reintegrācijai (IAWG-DDR), SI palīdzēja sarīkot vairākas DDR mācības ANO darbiniekiem un partneriem par inter alia DDR un dzimuma aspektu, jauniešu un bērnu ekonomisko reintegrāciju, kā arī organizēt DDR mācības pasniedzējiem un tiešsaistes kursus. Tika arī finansēti konkrētām valstīm sagatavoti DDR mācību kursi Nepālā, Dienvidsudānā un Kotdivuārā un izmēģināti mācību novērtēšanas instrumenti. Tika izveidots publiski pieejams DDR tiešsaistes resursu centrs[25] un speciālistu informācijas apmaiņas platforma. Sniedzot papildu atbalstu efektīvai IAWG-DDR sekretariāta darbībai, tika veicināta ar DDR saistīto procesu labāka saskaņošana un resursu apvienošana ANO sistēmā un ārpus tās. · Policija un civilās stabilizācijas misijas. Īstenojot “Eiropas jauno mācību iniciatīvu krīžu civilās pārvarēšanas jomā” (ENTRi), 2012. gadā turpināja nostiprināt to darbinieku spējas, kuri norīkoti strādāt starptautiskās krīžu civilās pārvarēšanas misijās, un līdztekus veicināja 13 iesaistīto partneru pieejas savietojamību un saskaņošanu mācību jomā. Otrajā darbības gadā ENTRi sarīkoja 19 pirmsnosūtīšanas mācības un specializētus mācību kursus 407 ekspertiem, kas kopā pārstāvēja 53 tautības. Papildus mācību organizēšanai ENTRi, sadarbojoties ar asociētajiem partneriem EDSO un ANO, strādāja pie mācību kursu saskaņošanas un starptautisku tīklu izveides krīžu civilās pārvarēšanas mācību jomā. ENTRi arī piedāvāja sertificēšanas pakalpojumus, lai standartizētu Eiropas mācību institūtu nodrošināto mācību kursu vispārējo kvalitāti. Sertificēšanas procesa pamatu veido prakse, kas iepriekš īstenota līdzīgos apstākļos, un tajā vienlīdz liels uzsvars likts gan uz mācību kursa saturu, gan mācību metodi. Turpinot iepriekšējās ES Policijas spēku mācību programmas panākumus, ar Eiropas Policijas dienestu mācību programmu (EUPST) tika atbalstīta ES un valstu, kuras nav ES dalībvalstis, policijas spēku kapacitātes veidošana, tādējādi veicinot ES un Āfrikas Savienības stabilizācijas misiju darbību. Pirmajā darbības gadā mācību pasākumā Civilās gvardes mācību centrā Spānijas pilsētā Logronjo apmācīja 301 policistu no ES un ĀS dalībvalstīm (kā arī no Horvātijas, Kanādas un Turcijas). 8. Secinājums SI pasākumi, kuri īstenoti 2012. gadā un papildina citus ES ģeogrāfisko un tematisko attīstības instrumentu pasākumus, humāno palīdzību un KDAP misijas, ir devuši būtisku ieguldījumu ES darbā, kas vērsts uz konfliktu novēršanu, miera saglabāšanu, reaģēšanu uz krīzēm un starptautiskās drošības nostiprināšanu atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienību 21. pantam. Daudzveidīgie Stabilitātes instrumenta veiktie atbalsta pasākumi veicināja nozīmīgu un pamanāmu ES reakciju uz daudzām krīzes situācijām visā pasaulē. Daži no 2012. gadā risināmajiem jautājumiem bija “Arābu pavasara” sekas Tuvajos Austrumos un Ziemeļāfrikas reģionā, kuras divus gadus pēc šiem notikumiem joprojām ne vien ietekmē visa reģiona nākotni, bet skar arī daudzas citas valstis; kā arī nestabilā situācija Subsahāras Āfrikā un Āzijā[26]. SI turpinās darboties kā viens no ES galvenajiem instrumentiem, kas ļoti ātri un mērķtiecīgi palīdzēs šīm valstīm un reģioniem to centienos pārvarēt miera un stabilitātes nostiprināšanas šķēršļus. Ņemot vērā pastāvīgo politisko nestabilitāti un dabas katastrofu skaita pieaugumu daudzviet pasaulē, noteikti jāturpina veicināt pieejamo ES instrumentu efektīvāku un lietderīgāku izmantošanu. Tāpēc ES jānodrošina SI pasākumu iekļaušana visā krīžu novēršanas, reaģēšanas uz krīzēm un miera veidošanas ciklā. Savukārt stratēģiskā pieeja SI ilgtermiņa pasākumu plānošanai sāk nodrošināt tādus rezultātus kā spēcīgāka saikne ar dažādu reģionu galvenajiem dalībniekiem un stabilākas platformas pasākumiem reaģēšanai krīzes situācijās. Tieši efektīva konfliktu novēršanas procesa dinamika palīdzēs nākotnē mazināt vajadzību reaģēt uz krīzēm un nodrošināt atbalstu. [1] OV L 327/1, 24.11.2006. [2] Kad SI var papildināt ES humāno palīdzību un civilās aizsardzības palīdzību, ko sniedz vai koordinē ECHO ĢD (Humānā palīdzība un civilā aizsardzība). [3] Pirmspievienošanās palīdzības instruments (PPI); Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments (EKPI); Attīstības sadarbības instruments (ASI); Eiropas Attīstības fonds (EAF); Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR) u. c. [4] Maksimālais ilgums — 18 mēneši, ar paātrinātām pieņemšanas un īstenošanas procedūrām attiecībā uz programmām, kuru budžets nepārsniedz 20 miljonus euro, kā noteikts Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, ievērojot grozījumus ("Finanšu regula"), un Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz Finanšu regulas īstenošanas kārtību ("Īstenošanas kārtība"). [5] Programmas, kuru pamatā ir “ārkārtas palīdzības pasākumi” un kuru mērķis ir radīt apstākļus ES sadarbības politikas īstenošanai. To darbības ilgums var būt lielāks, taču tādā gadījumā vajadzīgi arī ilgāki lēmumu pieņemšanas procesi, tostarp komiteju procedūra. [6] PSAAS. [7] (ES) Kopējā drošības un aizsardzības politika. [8] Dēvēta arī par SI “Miera veidošanas partnerību” (PbP). [9] Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmums 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību, OV L 201. [10] Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts — EuropeAid (Eiropas Komisija). [11] Skatīt šā ziņojuma pielikumā pievienoto Komisijas dienestu II darba dokumentu Instrument for Stability: Overview 2012 commitments and payments. [12] Tiesiskā un finansiālā atbildība par ES līdzekļu izlietojumu, tostarp pilnvaras attiecīgā gadījumā parakstīt vai grozīt līgumus, no Eiropas Komisijas galvenās mītnes Briselē nodod attiecīgajām ES delegācijām. [13] Ekspertu atbalsta instruments, ar ko piesaista speciālistus no Eiropas Savienības valsts organizācijām vai valsts daļēji finansētām organizācijām. Kopš 2008. gada 17 dalībvalstu eksperti no apmēram 60 organizācijām ir organizējuši vairāk nekā 100 misijas. [14] Piemēram, attiecībā uz divējāda lietojuma preču eksporta kontroli, nelegālo tirdzniecību, ieroču jomā iepriekš strādājušu zinātnieku pārorientēšanu, drošības un drošuma kultūru. [15] Palīdzība eksporta kontroles un saistītās robežu drošības jomā. [16] Eiropas Komisija 2012. gada rīcības programmu pieņēma 2012. gada 20. martā, un tā ir pieejama tīmekļa vietnē http://www.eeas.europa.eu/ifs/docs/index_en.htm. [17] Pasākumi tematiski sagrupēti šādos komponentos: nevalstisko dalībnieku kapacitātes uzlabošana; agrīnas brīdināšanas spēju veicināšana; klimata pārmaiņas, dabas resursi un starptautiskā drošība; sadarbības ar ES dalībvalstīm atjaunošana pirmskrīzes un pēckrīzes kapacitātes veidošanas jomā. [18] Padomes secinājumi par konfliktu novēršanu, Ārlietu padomes 3101. sanāksme, Luksemburgā, 2011. gada 20. jūnijā. [19] CSDN vada Eiropas Miera veidošanas koordinācijas birojs (EPLO). [20] Programma “Eiropa pilsoņiem”, 2. darbība — Aktīva pilsoniskā sabiedrība Eiropā; darbība: atbalsts pilsoniskās sabiedrības organizāciju ierosinātiem projektiem. [21] 2010. gada rīcības programma: Bolīvija, Nikaragva (reģionāli), Pakistāna, Jemena, Zimbabve, Austrumtimora; 2011. gada rīcības programma: Burundi, Centrālāfrika, Čada, Gvineja-Bisava, Libērija, Jordānija, Libāna, Zālamana salas. [22] SI projekts “Dialoga un konstruktīvu sarunu prasmju nodrošināšana iekšējo konfliktu risināšanas procesos iesaistītajiem valsts un vietējiem dalībniekiem”, ko īsteno BCPR, sadarbojoties ar ES delegācijām vairākās izmēģinājuma valstīs saskaņā ar 2011. gada rīcības programmu. [23] Šis nosaukums neskar nostāju par Kosovas statusu un atbilst ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1244 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju. [24] http://www.unep.org/disastersandconflicts/Introduction/EnvironmentalCooperationforPeacebuilding/OtherECPActivities/UNEUPartnership/tabid/54648/Default.aspx. [25] http://unddr.org/meet-the-team/introduction_14.aspx. [26] Eiropadomes paziņojums presei (A 70/13) “ES reakcija uz “Arābu pavasari” — situācija pēc diviem gadiem”, Briselē, 2013. gada 8. februārī, 4. lpp.