PASKAIDROJUMA RAKSTS

Saskaņā ar 395. panta 1. punktu 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (“PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, lai atkāptos no minētās direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.

Ar vēstuli, kas Komisijā reģistrēta 2018. gada 2. jūlijā, Portugāle pieprasīja atļauju ieviest pasākumu, ar ko tā atkāpjas no PVN direktīvas 193. panta, kas nosaka par PVN nomaksu atbildīgo personu. Vēstulē, kas Komisijā reģistrēta 2018. gada 27. novembrī, Portugāle nosūtīja sīkāku informāciju par pasākumu, ko tā vēlas ieviest. Komisija 2018. gada 18. decembrī nosūtīja Portugālei vēstuli, lūdzot divpusēju sanāksmi, lai precizētu šo pieprasījumu. Tikšanās notika 2019. gada 27. februārī. Portugāle apstiprināja savu atkāpes pieprasījumu un vēstulē, kas Komisijā reģistrēta 2019. gada 19. martā, nosūtīja papildu informāciju.

Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu Komisija 2019. gada 27. marta vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par Portugāles pieprasījumu. Ar 2019. gada 28. marta vēstuli Komisija paziņoja Portugālei, ka tās rīcībā ir visa informācija, kas vajadzīga, lai izvērtētu šo pieprasījumu.

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Saskaņā ar PVN direktīvas 193. pantu PVN parasti maksā tas nodokļa maksātājs, kas piegādā preces vai sniedz pakalpojumus.

Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu dalībvalstis ar Padomes atļauju var piemērot pasākumus, lai atkāptos no PVN direktīvas noteikumiem un vienkāršotu PVN iekasēšanas procedūru vai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.

Portugāle lūdza piemērot apgrieztās maksāšanas sistēmu korķa, koksnes, priežu čiekuru un nelobītu pīniju riekstu piegādēm, ja persona, kurai ir piegādātas šīs preces, ir nodokļa maksātājs, kura juridiskā adrese, pastāvīgā pārstāvniecība vai dzīvesvieta ir Portugālē, un tā veic darījumus, attiecībā uz kuriem tai ir tiesības pilnībā vai daļēji atskaitīt PVN priekšnodokli.

Portugāle uzskata, ka tās mežsaimniecības nozare ir viena no saimnieciskās darbības nozarēm, kurā krāpšana un izvairīšanās no nodokļu maksāšanas ir ārkārtīgi augsta. Tas ir tāpēc, ka šajā nozarē dominē liels skaits sīkražotāju un daudzi novācēji, kas pārdod izejmateriālus tālāk apstrādes uzņēmumiem, nedeklarējot un nemaksājot PVN par šiem pārdevumiem. Turpretim apstrādes uzņēmumi ir vidēji vai lieli nodokļa maksātāji, un tie ir viegli identificējami. Šā tirgus un iesaistīto uzņēmumu raksturīgās īpašības ir sekmējušas krāpšanu PVN jomā, ko Portugāles nodokļu iestādes, neraugoties uz pastiprinātu kontroli un jau veiktajiem pasākumiem, ir atzinušas par grūti risināmu. Lai cīnītos pret šo pārkāpumu, Portugāle vēlētos ieviest apgrieztās maksāšanas sistēmu attiecībā uz korķa, koksnes, priežu čiekuru un nelobītu pīniju riekstu piegādēm; tas novirzītu atbildību par PVN maksāšanu uz nelielu skaitu viegli identificējamu apstrādes uzņēmumu. Portugāle uzskata, ka tas izbeigtu šāda veida krāpšanu PVN jomā, un novērstu ar to saistītos PVN ieņēmumu zaudējumus.

Parasti atkāpes piešķir uz noteiktu laiku, lai varētu izvērtēt, vai īpašais pasākums ir lietderīgs un efektīvs, un lai attiecīgās problēmas risināšanai dalībvalstīm atvēlētu laiku ieviest citus visārpieņemtus pasākumus līdz atkāpes termiņa beigām, kas atkāpes termiņa pagarināšanu tādējādi padara lieku. Atkāpe, kas ļauj izmantot apgrieztās maksāšanas sistēmu, tiek izņēmuma kārtā piešķirta kā galējs līdzeklis krāpniecības apkarošanai konkrētās jomās.

Ņemot vērā krāpniecisko situāciju iepriekšminētajā nozarē, ir ierosināts ieviest atkāpi, ļaujot Portugālei piemērot šo atkāpi līdz 2022. gada 31. decembrim. Līdz šīs atkāpes termiņa beigām Portugālei būtu jāīsteno citi vispārpieņemtie pasākumi, ar ko apkaro un novērš ar PVN saistītas krāpšanas praksi korķa, koksnes, priežu čiekuru un nelobītu pīniju riekstu nozarēs. Tādēļ attiecībā uz minētajām piegādēm vairs nebūtu nepieciešama atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK 193. panta.