Saskaņā ar vienošanos vienotā nostāja ir instruments, kas ļauj dalībniekiem izņēmuma kārtā atkāpties no vienošanās noteikumiem attiecībā uz konkrētu darījumu vai uz laiku – attiecībā uz nenoteiktu darījumu skaitu. Vienotās nostājas var tikt pieņemtas rakstiskā procedūrā nereaģējot, jo tiek uzskatīts, ka dalībnieks, kas nereaģē, akceptē vienotās nostājas priekšlikumu. Tas pats attiecas uz dalībnieku, kurš paziņo, ka tam nav nekādas nostājas. Uz vienotās nostājas priekšlikumu parasti atbild 20 kalendāro dienu laikā, taču šo termiņu ir iespējams pagarināt par astoņām kalendārajām dienām (vienošanās 56. un 57. pants). ESAO sekretariāts eksporta kredīta jautājumos informē dalībniekus par to, vai vienotā nostāja ir akceptēta, un saskaņotā vienotā nostāja stājas spēkā trīs kalendārās dienas pēc šā paziņojuma (vienošanās 59. pants).

Ierosinātā vienotā nostāja ir tieši saistīta ar Covid-19 izraisīto veselības krīzi.

Saskaņā ar ierosināto vienoto nostāju publiskajiem pircējiem valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem, kuri iegādājas preces un pakalpojumus, uz ko attiecas oficiāls eksporta kredītu atbalsts, 12 mēnešus būtu ļauts pirmo iemaksu veikt vismaz 5 % apmērā no eksporta līguma vērtības, nevis 15 % apmērā, kā pašlaik prasīts vienošanās 11. panta a) punktā. Tas savukārt nozīmētu, ka maksimālajam oficiālajam atbalstam, kuru saskaņā ar vienošanās 11. panta c) punktu var sniegt dalībnieki, noteiktie griesti 85 % apmērā no eksporta līguma vērtības uz laiku, proti, uz to pašu periodu, tiktu palielināti līdz 95 %.

Covid-19 izraisītās ekonomikas lejupslīdes dēļ trešās valstis, kuras importē ES uzņēmumu preces un pakalpojumus un kurās tiek īstenoti ES uzņēmumu projekti (piemēram, veselības aprūpes un izglītības nozarē, kā arī citās nozarēs), saskaras ar nopietnu finansiālu spiedienu. Lielākā daļā attiecīgo projektu tiek īstenoti ar suverēna/publiskajiem pircējiem jaunattīstības valstīs. Normālos ekonomiskajos apstākļos aizdevumus finansējošās bankas apdrošināšanas segumu aizdevuma pirmās iemaksas daļai parasti iegūst privātajā tirgū. Tomēr Covid-19 krīzes dēļ privātais tirgus nelabprāt nodrošina vai pat vispār nevēlas nodrošināt šo segumu jaunattīstības valstīm. Bez minētā seguma bankas atsakās finansēt pirmo iemaksu projektiem jaunattīstības valstīs, kurām šādi projekti ir visvairāk vajadzīgi, un tas nozīmē, ka šos projektus nevar īstenot. Šī tirgus nepilnība ir steidzami jānovērš.

No ierosinātās vienotās nostājas labumu gūtu gan importētāji, gan eksportētāji. Tā nodrošinātu tūlītēju finansiālu atvieglojumu pircējas valsts valdībai un palielinātu tās spēju turpināt investīciju projektus. Vienlaikus tā eksportētājiem dotu iespēju piedāvāt elastīgus risinājumus grūtos laikos un turpināt darījumdarbību.

Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek ierosināts no publiskajiem pircējiem pieprasīto pirmo iemaksu 15 % apmērā no eksporta līguma vērtības samazināt līdz 5 %. Tomēr, lai uzsvērtu šā pasākuma uz attīstību vērstos mērķus un to, ka tas ir ārkārtējs, tam būtu divi svarīgi ierobežojumi. Pirmkārt, ierosinātais pasākums attiektos tikai uz publiskajiem pircējiem valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem (tā sauktās II kategorijas valstis saskaņā ar vienošanās 11. pantu un saskaņā ar Pasaules Bankas sniegto definīciju). Otrkārt, pasākums būtu spēkā uz laiku, kurā, paredzams, būs jūtamas pandēmijas izraisītās ekonomiskās sekas. Tādējādi no tā labumu gūtu tikai tie darījumi, attiecībā uz kuriem pieteikums eksporta kredītu atbalstam ir saņemts 12 mēnešu laikā no vienotās nostājas darbības perioda sākuma, ar nosacījumu, ka sarunas par darījuma noteikumiem ir pabeigtas 18 mēnešu laikā pēc šīs vienotās nostājas darbības perioda beigām (ko apstiprina eksporta kredīta aģentūras veikta saistību galīgā uzņemšanās). Visbeidzot, saistībā ar vienošanās noteikumiem ir svarīgi arī atzīmēt, ka ierosinātais pasākums atbalstītu eksportu ne tikai no ES valstīm, bet gan vienādi tiktu piemērots arī oficiālam atbalstam visās valstīs, kas ir nolīguma dalībnieces.

Ņemot vērā to, ka ierosinātās vienotās nostājas mērķis ir mazināt Covid-19 veselības krīzes nopietno ietekmi uz ES eksporta nozares projektu īstenošanu jaunattīstības valstīs un ka Savienība plāno nākt klajā ar priekšlikumu šai vienotajai nostājai, Savienības vārdā būtu jāieņem nostāja, proti, paust un atbalstīt šā lēmuma pielikumā pievienoto priekšlikuma projektu.

3.1.Procesuālais juridiskais pamats

3.1.1.Principi

Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”.

3.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

Ierosinātā vienotā nostāja, kuru vienošanās dalībnieki tiek aicināti pieņemt rakstiskā procedūrā, ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētajam aktam ir juridiskas sekas atbilstīgi 1. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulā (ES) Nr. 1233/2011 par dažu pamatnostādņu piemērošanu oficiāli atbalstītu eksporta kredītu jomā un ar ko atceļ Padomes Lēmumus 2001/76/EK un 2001/77/EK, kurā noteikts, ka “Savienībā piemēro pamatnostādnes, kas ietvertas Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem (“vienošanās”). Vienošanās teksts ir iekļauts šīs regulas pielikumā.”

Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

3.2.Materiālais juridiskais pamats

3.2.1.Principi

Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja.

3.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku. Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

3.3.Secinājums

Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar 218. panta 9. punktu.