/* COM/2010/0651 galīgā redakcija */ KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenota Padomes Regula (EK) Nr. 734/2008 par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību atklātajā jūrā pret negatīvo ietekmi, ko rada grunts zvejas rīki





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 10.11.2010 COM(2010) 651 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenota Padomes Regula (EK) Nr. 734/2008 par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību atklātajā jūrā pret negatīvo ietekmi, ko rada grunts zvejas rīki KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenota Padomes Regula (EK) Nr. 734/2008 par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību atklātajā jūrā pret negatīvo ietekmi, ko rada grunts zvejas rīki Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 734/2008 13. panta noteikumiem Komisija līdz 2010. gada 30. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu, kam vajadzības gadījumā var pievienot priekšlikumus šīs regulas grozījumiem. 1. Pamatinformācija 2. Jutīgas jūras ekosistēmas raksturojums Ir zināms, ka tādi jūras gultnes veidojumi kā jūras pacēlumi, koraļļu rifi, hidrotermālie avoti ir kā bioloģiskās daudzveidības oāzes, kas pievilina arī lielu skaitu zivju. Tādas ekosistēmas ir ārkārtīgi jutīgas vairāku iemeslu dēļ, viens no kuriem ir lēns augšanas temps, kas saistīts gan ar lielo dziļumu, gan ar to, ka organismi, piemēram, koraļļi un sūkļi, kas nodrošina dzīvotnēm strukturālu pamatu, ir ļoti trausli. Lai gan zinātniskā pētniecība par tādiem organismiem un ekosistēmām pēdējos gados ir paplašinājusies, tostarp ar ES atbalstītu projektu, piemēram, Hermes , Hermione un Coralfish projektu, starpniecību, joprojām vajag vairāk informācijas par minēto organismu un ekosistēmu bioloģiju, atrašanās vietu, kā arī saistīto zveju. Apdraudējumu šīm jutīgajām ekosistēmām rada tādi dabīgi iemesli kā klimata pārmaiņas un okeāna paskābināšanās, kā arī dažādas antropogēnas darbības, tostarp dziļjūras grunts zveja, dziļjūras izrakteņu ieguve, bioloģiskā izlūkošana un dziļjūras tūrisms. Lai gan šīs darbības dod saimniecisku labumu, tās veicina minēto dzīvotņu iznīcināšanu, kā rezultātā jūras bioloģiskā daudzveidība turpina samazināties. 3. Rīcība starptautiskajā un ES līmenī Jautājums par kaitīgu zvejas metožu, tostarp grunts tralēšanas, ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām (JJE) atklātā jūrā jau sen nodarbina starptautisko sabiedrību. Apspriedes par šo jautājumu ANO Ģenerālajā asamblejā notiek kopš 2004. gada. Procesa kulminācija bija 2006. gadā, kad tika pieņemta ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcija Nr. 61/105, kurā milzīgu ieguldījumu deva toreizējā Eiropas Kopiena. Kā atbildes soli ES pieņēma Padomes Regulu (EK) Nr. 734/2008 par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību atklātajā jūrā pret negatīvo ietekmi, ko rada grunts zvejas rīki. Ar to ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijā Nr. 61/105 ietvertie pasākumi tika transponēti Eiropas Savienības tiesībās, bet zināmos aspektos regula bija progresīvāka nekā ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcija. ES bija pirmā reģionālā organizācija vai valsts, kas pieņēmusi tādus noteikumus attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo ar tās dalībvalstu karogiem, attiecībā uz tiem atklātās jūras apgabaliem, kur nav izveidotu RZPO vai kur netika īstenoti pagaidu pasākumi sarunu laikā par RZPO izveidi. Šo regulu uzskatīja par nepieciešamu, jo liels skaits ES grunts traļu aktīvi darbojas apgabalos, kuros nav izveidotas RZPO, jo īpaši Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļā. Padomes regulas priekšlikumam pievienoja ietekmes novērtējumu, kurā bija ierosinātas trīs iespējas, – netransponēt ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūciju Nr. 61/105, īstenot vienpusēju aizliegumu ES kuģiem veikt dziļjūras grunts zvejas darbības vai īstenot rezolūciju, pieņemot attiecīgu Padomes regulu. Tika izvēlēta trešā iespēja, jo tā nodrošinātu iespēju turpināt videi nekaitīgas dziļjūras grunts zvejas darbības, vienlaikus nodrošinot jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību un tādējādi ievērojot ES saistības, ko tā uzņēmusies ANO. Tikmēr starptautiskajā mērogā Eiropas Savienība ir mudinājusi veikt līdzīgus pasākumus attiecīgo RZPO kontekstā, neņemot vērā citu līgumslēdzēju pušu pretestību. Šā iemesla dēļ tai ne vienmēr ir izdevies nodrošināt, ka visi ierosinātie pasākumi (tostarp apgabalu slēgšana zvejai un robeždaudzumi) tiek pieņemti negrozīti. 4. ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijas Nr. 61/105 galvenās iezīmes ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijas Nr. 61/105 80.–91. punktā ir noteikts, ka: a) Valstīm un RZPO ilgtspējīgi jāpārvalda dziļjūras zivju krājumi un jāaizsargā jutīgas jūras ekosistēmas no kaitīgām zvejas metodēm atbilstīgi piesardzības pieejai un uz ekosistēmām pamatotai pieejai. b) RZPO un karoga valstīm apgabalos ārpus savas valsts jurisdikcijas, kur nebija RZPO/struktūru, kuru kompetencē ietilpst grunts zvejas regulēšana, vai kur nebija ieviesti pagaidu pasākumi, līdz 2008. gada 31. decembrim bija jānovērtē visu grunts zvejas veidu ietekme uz atklātu jūru, un vai nu jānodrošina, lai tiek novērsta būtiska negatīva ietekme uz jutīgām jūras ekosistēmām, vai arī jāaizliedz tāda zveja. c) Lai novērstu būtisku negatīvu ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām, RZPO un karoga valstīm apgabalos ārpus savas valsts jurisdikcijas, kur nebija RZPO/struktūru, kuru kompetencē ietilpst grunts zvejas regulēšana, vai ja nebija ieviesti pagaidu pasākumi, bija jāslēdz esošu vai iespējamu jutīgu jūras ekosistēmu atklātas jūras apgabali visām grunts zvejas darbībām, izņemot gadījumus (vai līdz laikam), kad būs iespējams veikt saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. 5. Jaunākās pārmaiņas i) FAO pamatnostādnes FAO “Starptautiskās pamatnostādnes par dziļūdens zvejas pārvaldību tāljūrā” tika izstrādātas pēc FAO zivsaimniecības komitejas lūguma, lai palīdzētu valstīm un RZPO/struktūrām īstenot ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūciju Nr. 61/105 attiecībā uz jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību un dziļjūras zvejas atklātā jūrā ilgtermiņa pārvaldību. Minētās pamatnostādnes tika pieņemtas 2008. gada septembrī. Minētajās brīvprātīgajās pamatnostādnēs ir sniegtas norādes par visu vajadzīgo pasākumu klāstu, lai pareizi pārvaldītu dziļjūras zveju, – pienācīgs tiesiskais regulējums, datu vākšana, ziņošana un novērtēšana, JJE noteikšana un būtiskas negatīvās ietekmes novērtējums, to pasākumu izpilde un ievērošana, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu mērķsugu un sugu, kas nav mērķsugas, kā arī skarto dzīvotņu saglabāšanu. ii) ANO Ģenerālās asamblejas 2009. gada Rezolūcija Nr. 64/72 par ilgtspējīgu zvejniecību To pasākumu īstenošana, ko valstis un RZPO/struktūras veikušas, reaģējot uz ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijas Nr. 61/105 83.–90. punktu, tika izvērtēta ANO Ģenerālās asamblejas 2009. gada sesijā saskaņā ar šīs rezolūcijas 91. punktu. 2009. gada rezolūcijas galīgajā redakcijā bija atainotas ES un dažu citu līgumslēdzēju pušu bažas par to, ka ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijā Nr. 61/105 ietverto JJE aizsardzības pasākumu īstenošana ir bijusi nepietiekama, jo īpaši attiecībā uz novērtējumiem pirms grunts zvejas darbību atļaušanas un dziļjūras zivju krājumu aizsardzību. Jaunajā ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijā Nr. 64/72 RZPO/struktūras, valstis, kuras piedalās sarunās par RZPO/struktūru izveidi, un karoga valstis tika aicinātas steidzami pieņemt un īstenot pasākumus saistībā ar: a) grunts zvejas darbību iepriekšēju novērtējumu, pirms tiek izdota atļauja veikt grunts zvejas darbības, b) protokolu izveidi gadījumiem, kad tiek konstatētas JJE, pamatojoties uz pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju, c) saglabāšanas un pārvaldības pasākumu pieņemšanu attiecībā uz dziļjūras krājumiem, lai nodrošinātu to ilgtermiņa ilgtspēju. Rezolūcijā bija arī noteikts, ka nākamreiz minēto pasākumu īstenošana tiks pārskatīta 2011. gadā. Turklāt rezolūcijā valstis tika aicinātas īstenot FAO “Starptautiskās pamatnostādnes par dziļūdens zvejas pārvaldību tāljūrā” un nodrošināt, ka rezolūcijā ietverto pasākumu īstenošana atbilst pamatnostādnēm. 6. Dalībvalstu ziņojumi Atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 734/2008 12. panta 1. punkta noteikumiem dalībvalstis par katru kalendāro pusgadu trīs mēnešu laikā pēc minētā kalendārā pusgada beigām nosūta Komisijai ziņojumu par: a) nozveju, b) to, kā zvejas kuģi ievēro prasības, c) pasākumiem, kas veikti, lai prasību neievērošanas un nopietnu pārkāpumu gadījumā labotu stāvokli un noteiktu sankcijas, d) to, kā tiek īstenota apgabalu slēgšana zvejai. Dalībvalstīm tika arī prasīts iesniegt visus ietekmes novērtējumus, kas veikti pirms īpašo zvejas atļauju izdošanas atbilstīgi 4. panta 2. punktam. Mazāk nekā puse dalībvalstu atbildēja noteiktajā termiņā (10 par laikposmu no 2009. gada janvāra līdz jūnijam un 11 par laikposmu no 2009. gada jūlija līdz decembrim). Tomēr pēc atkārtotiem Komisijas atgādinājumiem prasītā informācija tika galu galā iesniegta. Saskaņā ar saņemto informāciju šīs regulas darbības jomā ietilpa tikai vienas dalībvalsts kuģi. 7. Padomes Regulā (EK) Nr. 734/2008 ietverto pasākumu īstenošanas novērtējums 8. Saņemtā informācija Novērtējums par minēto pasākumu īstenošanu ir pamatots uz informāciju, ko iesniegušas attiecīgās dalībvalsts iestādes saskaņā ar regulas 13. pantu. a) Kuģiem bija jāatbilst Padomes Regulas (EK) Nr. 734/2008 noteikumiem, un visas savas darbības laikā tiem bija jābūt ar īpašu zvejas atļauju, kā prasīts regulā. b) Īpašajai zvejas atļaujai bija ierobežots derīguma termiņš; tajā bija precizētas zonas, kurās var veikt grunts zvejas darbības, sugas, ko atļauts zvejot, zvejas rīka veids un dziļums, kādā to var lietot. c) Attiecīgā dalībvalsts ierobežoja apgabalu, kurā tās kuģi var veikt grunts zvejas darbības, nosakot divus konkrētus apgabalus Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļā, kur minētās darbības bija veiktas vismaz divus gadus. d) Tā kā "zvejas pēda" tika ierobežota līdz apgabaliem, kuros grunts zveja ir veikta vismaz divus gadus, attiecīgā dalībvalsts neveica nekādu īpašu ietekmes novērtējumu, jo uzskatīja par maz ticamu, ka minētajos apgabalos varētu būt jutīgas bentiskās ekosistēmas, kam grunts tralēšanas rīki varētu kaitēt. e) Nav reģistrēti zvejas plānu neievērošanas gadījumi. f) Zvejas kuģiem nebija atļauts veikt grunts zvejas darbības nenovērtētos apgabalos. g) Slēgtajos apgabalos zvejas darbība netika reģistrēta. h) Lai brīdinātu par neparedzētu saskarsmi ar jutīgām jūras ekosistēmām, izmantoja NEAFC noteiktos indikatorus, t.i., 100 kg dzīvu koraļļu un 1000 kg dzīvu sūkļu nozveja vienā zvejas rīka iemetienā. i) Neparedzēta saskarsme ar jutīgām jūras ekosistēmām netika reģistrēta, un līdz ar to netika īstenoti nekādi korektīvi pasākumi. j) Nopietni pārkāpumi netika konstatēti, un līdz ar to nekādas sankcijas netika īstenotas. k) Novērotāju shēma bija obligāta visiem kuģiem. 9. Apspriešana Regulas 4. panta 1. punktā ir noteikts, ka zvejas operatori īpašo zvejas atļauju pieprasījumiem pievieno sīki izstrādātu zvejas plānu, kurā precizē plānoto darbības vietu. Minētā prasība regulā tika ieviesta, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots iepriekšēja ietekmes novērtējuma princips, lai varētu “ ex-ante ” novērtēt tādas zvejas iespējamo ietekmi, kā prasīts ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijā Nr. 61/105. Attiecīgā dalībvalsts to nav īstenojusi. Tā vietā attiecīgā dalībvalsts ir izmantojusi sistēmu, saskaņā ar kuru pilnvarotie zvejas kuģi drīkstēja zvejot tikai kompetento iestāžu noteiktās zvejas zonās, tādējādi ierobežojot to zvejas pēdu grunts zvejas darbībām Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļā līdz tādiem apgabaliem, kur jau iepriekš ir notikusi zveja. Tā pamatā bija pieņēmums, ka ir maz ticams, ka minētajos apgabalos ir jutīgas bentiskās ekosistēmas, kam grunts tralēšanas rīki varētu kaitēt, un līdz ar to tika veikts ļoti ierobežots ietekmes novērtējums. Tomēr netika ņemti vērā atšķirīgi apstākļi apgabalos, kuros bieži notiek zvejas darbības ar grunts rīkiem, un apgabalos, kuros tādas zvejas darbības notiek reti. Tāda nošķiršana ir prasīta regulas 4. panta 4. punktā līdzīgi kā FAO pamatnostādņu 48. punktā, jo apgabalos, kuros tralēšana veikta mazākā mērā, tomēr vēl varētu būt JJE, kuras aizsardzības gadījumā, pat ja tās ir bojātas, varētu atveseļoties vai atjaunoties. Stingrāk bija jāpiemēro piesardzības pieeja. Komisija turpinās apspriedes ar attiecīgo dalībvalsti, lai labotu šo stāvokli un nodrošinātu, ka attiecīgās dalībvalsts kuģi izpilda pienākumu iesniegt zvejas plānu, kad tie pieprasa zvejas atļauju, lai būtu iespējams veikt pareizu tādas zvejas ietekmes ex ante novērtējumu. Lai noteiktu JJE atrašanās vietu Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļas starptautiskajos ūdeņos, kuru dziļums ir mazāks nekā 1500 m, kā prasīts ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijās, attiecīgā dalībvalsts veica visaptverošu kartēšanu. Tomēr 2010. gada jūnijā minētās kartēšanas rezultāti joprojām nebija pieejami. Komisija vēlētos stimulēt tādu pētījumu izplatību, tā kā tas nodrošinātu lielāko iespējamo ieguvumu, jo tā rezultātā tiks veikti labāki pārvaldības pasākumi JJE aizsardzībai. Noslēgumā Komisija uzskata, ka ir vajadzīga ļoti stingrāka un precīzāka Regulas (EK) Nr. 734/2008 īstenošana, lai nodrošinātu, ka pasākumus, kas paredzēti ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijās Nr. 61/105 un Nr. 64/72, pilnībā īsteno tie kuģi, kuri kuģo ar kādas ES dalībvalsts karogu un zvejo regulas darbības jomā. 10. Uzdevumi nākotnē Ņemot vērā pārmaiņas, kas notikušas kopš regulas pieņemšanas, jo īpaši FAO 2008. gada “Starptautiskās pamatnostādnes par dziļūdens zvejas pārvaldību tāljūrā” un ANO Ģenerālās asamblejas 2009. gada Rezolūciju Nr. 64/72 par ilgtspējīgu zvejniecību, kā arī padomu, ko sniegusi Starptautiskā Jūras pētniecības padome ( ICES ) attiecībā uz minēto zvejniecību pārvaldību, jāapsver šādi grozījumi regulā. 11. Darbības joma Regulas pašreizējā darbības joma neattiecas uz apgabaliem, par kuriem atbild kāda RZPO vai kuros sarunu dalībnieki, kuri apspriež jaunas RZPO izveides iespēju, ir veikuši pagaidu pasākumus. Dažas RZPO ir kritizētas par to, ka nav īstenojušas piemērotus pasākumus jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai, nav ņēmušas vērā zinātnieku padomus un nav ievērojušas piesardzības pieeju. Dažos gadījumos pārējās organizācijas dalībnieces ir noraidījušas Eiropas Savienības prasītos pasākumus (piemēram, mazāks indikatorsugu robeždaudzums). Līdz ar to šīs regulas darbības jomu varētu paplašināt, lai varētu veikt vienpusējus pasākumus, kas piemērojami ES zvejas kuģiem, kuri zvejo RZPO pārvaldes apgabalos, un lai varētu veikt pilnvērtīgākus pasākumus nekā RZPO veiktie pasākumi, ja ES uzskata, ka RZPO veiktie pasākumi pilnībā neīsteno ANO rezolūcijās noteiktos pasākumus. Tāds solis ļautu ES labāk pildīt saistības, ko tā uzņēmusies ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūciju Nr. 61/105 un Nr. 64/72 kontekstā. Lai gan to var uztvert arī tā, ka rezultātā nebūs vienādas attieksmes pret ES kuģiem un trešo valstu kuģiem, kuri darbojas vienā un tajā pašā apgabalā, tas nodrošinātu godīgu konkurences apstākļu izveidi ES kuģiem, kuri veic grunts zvejas darbības dažādos apgabalos. Turklāt, tā kā pēc ES uzskata daži pasākumi jāveic RZPO, un līdz ar to ierosina tādus pasākumus, ko pārējās līgumslēdzējas puses tomēr noraida, pasākumu vienpusēja veikšana pierādītu, ka ES rīkojas atbilstoši pati saviem ierosinājumiem. Tas arī ļautu ES joprojām būt par piemēru, kā tas bija agrāk, pieņemot šo regulu. 12. Zvejas jaudas vai piepūles ierobežošana Lai nodrošinātu, ka zvejas jauda vai piepūle no citas zvejas netiek nodota dziļjūras zvejai, uz ko attiecas regulas darbības joma, jāiekļauj noteikums par zvejas jaudas un piepūles ierobežošanu dziļjūras grunts zvejas darbībās, par standartlīmeni nosakot vidējo līmeni konkrētā laikposmā dažādos apgabalos. 13. Ietekmes novērtējumi Ietekmes novērtējumu veikšana pirms grunts zvejas darbību atļaušanas bija viens no galvenajiem jautājumiem sarunu laikā par to pasākumu pārskatīšanu, kas ietverti ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijā Nr. 61/105, un tolaik to uzskatīja par radikāli novatorisku principu zivsaimniecību pārvaldībā. Tomēr no informācijas, kas publicēta pirms sarunām par ANO Ģenerālās asamblejas 2009. gada rezolūciju, izriet, ka ir veikts ļoti maz tādu novērtējumu un veikto novērtējumu kvalitāte bijusi neapmierinoša. Konkrēti kritēriji par ietekmes novērtējumu izmantošanu ir sniegti FAO pamatnostādnēs, jo īpaši 17.–20., 42., 47. un 48. punktā. ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijas Nr. 64/72 119. punktā karoga valstīm un RZPO ir stingri pieprasīts, ka ietekmes novērtējumiem, kas veikti pirms grunts zvejas darbību atļaušanas, jābūt saskaņā ar šīm pamatnostādnēm. Regulā var īpaši atsaukties uz iepriekš minētajiem pamatnostādņu punktiem, bet pamatnostādņu 47. punkta teksta (skatīt turpmāk) pilnīgu iekļaušanu regulā var izmantot, lai nodrošinātu, ka tiek uzlabota dalībvalstu veikto ietekmes novērtējumu kvalitāte. 47. Karoga valstīm un RZPO/struktūrām jāveic novērtējumi, lai noteiktu, vai dziļjūras zvejas darbības var radīt būtisku negatīvu ietekmi kādā konkrētā apgabalā. Tādā ietekmes novērtējumā jābūt apskatītiem arī šādiem jautājumiem, inter alia: i. veiktās vai plānotās zvejas veids(-i), tostarp kuģu un zvejas rīku tipi, zvejas apgabali, mērķsugas un iespējamās piezvejas sugas, zvejas piepūle un zvejas ilgums (nozvejas ieguves plāns); ii. labākā pieejamā zinātniskā un tehniskā informācija par zivsaimniecības resursu pašreizējo stāvokli un pamatinformācija par ekosistēmām, dzīvotnēm un sabiedrībām zvejas apgabalā, ar ko salīdzinās izmaiņas nākotnē; iii. jutīgo jūras ekosistēmu, kuras ir vai var būt zvejas apgabalā, identificēšana, aprakstīšana un kartēšana; iv. dati un metodes, ko izmanto, lai identificētu, aprakstītu un novērtētu darbības ietekmi, zināšanās esošo nepilnību noteikšana un novērtējumā sniegtās informācijas nenoteiktības novērtējums; v. to darbību iespējamās ietekmes, tostarp darbību kumulatīvās ietekmes, rašanās, mēroga un ilguma identifikācija, aprakstīšana un novērtēšana, uz ko attiecas novērtējums par jutīgām jūras ekosistēmām un mazražīgiem zvejas resursiem zvejas apgabalā; vi. zvejas darbību iespējamās ietekmes riska novērtējums, lai noteiktu, kura ietekme var būt būtiska negatīva ietekme, jo īpaši ietekme uz jutīgām jūras ekosistēmām un mazražīgiem zvejas resursiem, un vii. ierosinātie mazināšanas un pārvaldības pasākumi, ko izmantos, lai novērstu būtisku negatīvu ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām un nodrošinātu mazražīgu zvejas resursu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu, un pasākumi, ko izmantos, lai uzraudzītu zvejas darbību ietekmi. Pašreizējā Datu vākšanas Regulā (EK) Nr. 199/2008 par Kopienas sistēmas izveidi datu vākšanai, pārvaldībai un izmantošanai zivsaimniecības nozarē un par atbalstu zinātniskā padoma izstrādei saistībā ar kopējo zivsaimniecības politiku[1], kā arī pavadošajā Komisijas Lēmumā 2008/949/EK[2] ir noteikts pienākums vākt datus attiecībā uz indikatoriem par zivsaimniecības nozares ietekmi uz jūras ekosistēmu. Tāpēc minētajiem datiem jābūt būtiskai ietekmes novērtējumu daļai. 14. Neparedzēta saskarsme ar jutīgām jūras ekosistēmām Pašreizējā regulā nav definēts, kas ir “saskarsme ar jutīgām jūras ekosistēmām”. Tas ir ļāvis attiecīgajai dalībvalstij izmantot ļoti lielus robežlielumus attiecībā uz JJE indikatorsugām (100 kg dzīvu koraļļu un 1000 kg dzīvu sūkļu vienā zvejas rīka iemetienā). Tas ir līdzīgs robežlielumiem, ko dažas RZPO agrāk izmantojušas, lai konstatētu saskarsmi ar jutīgām jūras ekosistēmām, jo īpaši NEAFC un NAFO , un ko ICES ir kritizējusi kā pārāk lielus. Sugas palikšana linumā ir atkarīga no tās izmēra un trausluma; tādējādi maza izmēra sugām vai tādām, kas var viegli sadalīties mazos gabalos, ir mazāk iespēju palikt linumā nekā lielām izturīgām sugām. Lomu palikšanas efektivitāte dziļūdens zvejas linumos attiecībā uz koraļļiem un sūkļiem joprojām nav zināma. Izmantojot pašreizējās pamatnostādnes, un ja hipotētiskā palikšanas efektivitāte ir 10%, būtu jāskar vismaz 1000 kg koraļļu (vai 10 000 kg sūkļu), lai tiktu sasniegti saskarsmes robežlielumi. Padomā, ko ICES 2009. gadā devusi NEAFC , tā paziņoja, ka ir maz ticams, ka vienots robežlielums būs piemērots visām sugām kā JJE klātbūtnes indikators, jo tas ietver pieņēmumu, ka zvejas linumā var vienādi palikt visas sugas, kuras liecina par JJE klātbūtni. Tomēr ICES ir arī apgalvojusi, ka pašreizējie robežlielumi, iespējams, ir pārāk lieli trauslajām un retajām koraļļu un sūkļu sugām un ka jāizmanto piesardzīgāki robežlielumi. Tādējādi, lai gan “saskarsmes ar JJE” definīcijas iekļaušana, pamatojoties uz pilnīgāko pašlaik pieejamo zinātnisko informāciju, uzlabotu regulas efektivitāti minēto ekosistēmu aizsardzībai, jānodrošina, lai minētos robežlielumus var regulāri grozīt, lai ņemtu vērā jaunāko zinātnisko informāciju. Turklāt, lai panāktu lielāku precizitāti, par JJE strukturālo dzīvotņu indikatoriem jāizmanto vairāk nekā divi paraugtaksoni. Tāpat arī, tiklīdz ir sasniegti JJE indikatorsugām noteiktie robežlielumi un tas ir paziņots iestādēm, kā prasīts 7. panta 3. punktā, vieta tūlīt (un vismaz uz laiku) jāslēdz, lai varētu veikt apgabala novērtējumu. Ja vien apgabalu neslēdz uzreiz, turpmāka traļu linumu darbība var izraisīt JJE iznīcināšanu. 15. Noteikums par došanos projām Regulas 7. pantā ir noteikts, ka tad, ja kuģis saskaras ar JJE, tam jādodas projām vismaz piecu jūras jūdžu attālumā no vietas, kur konstatēta saskarsme ar minēto ekosistēmu. NEAFC un NAFO prasītais attālums ir tikai divas jūras jūdzes, ko uzskatīja par atbilstošāku attiecīgajos apgabalos. Tā kā trūkst pamatinformācijas (par koraļļu un sūkļu seguma izmēru un traļu tauvu garumu), ICES nav spējusi novērtēt, cik zinātniski pamatoti ir minētie noteikumi Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijas ( NEAFC ) apgabalā. Tomēr, ja par tauvas laika vidējo vērtību pieņem 4 stundas un par vidējo tralēšanas ātrumu – 3,5 mezglus, tad traļa linums nosegtu attālumu, kas pārsniedz deviņas jūras jūdzes. Tādā gadījumā nevar ne noteikt, kurā vietā notikusi saskarsme ar JJE, jo tas var būt noticis jebkur linuma ceļā, ne noteikt, no kura punkta jāpiemēro noteikums par došanos projām piecu jūras jūdžu attālumā. ICES ir norādījusi, ka pieņemama alternatīva būtu noteikt visus apgabalus, kuros zveja jau ir notikusi (vai ir notikusi laikposmā, par kuru ir pieejama uzskaite). Tad var pieņemt, ka visos pārējos apgabalos vēl aizvien ir jutīgas jūras ekosistēmas, un tāpēc zvejas darbību aizliegums vai ierobežojums minētajos apgabalos aizsargātu minētās ekosistēmas. Noteikums par došanos projām attiektos tikai uz apgabaliem, kuros zveja jau ir notikusi, jo īpaši, ja zvejas piepūle ir bijusi neliela, tomēr šo noteikumu varētu piemērot tikai tad, ja nosaka arī mazākus robežlielumus saskarsmei ar JJE un lielāku attālumu, kādā jādodas projām. Lai labāk īstenotu šo noteikumu, būs jāsavāc vajadzīgā informācija, tostarp par tauvu garumu, lai modelētu piemērotus attālumus noteikumiem par došanos projām. 16. Novērotāji uz kuģiem Regulas (EK) Nr. 734/2008 11. pantā ir noteikts, ka novērotājiem jābūt 100% uz visiem kuģiem; līdz 2009. gada 30. jūlijam to bija plānots pārskatīt. Tomēr šī pārskatīšana tika atlikta, lai uzzinātu dalībvalstu gūto pieredzi shēmas īstenošanā, ņemot vērā saskaņā ar regulu sniegto informāciju. 2007. gada 5.–7. novembrī Romā, Itālijā, notika seminārs par datiem un zināšanām par dziļjūras zveju atklātā jūrā, kurā tika apspriests pašreizējais zināšanu līmenis par minēto zveju. Semināra ieteikumos tika iekļauta prasība par 100 % novērotāju klātbūtni šajā zvejā. Turklāt FAO pamatnostādņu 55. punktā ir precizēts, ka augstāks novērotāju klātbūtnes līmenis vajadzīgs zvejai, kura notiek ārpus RZPO/struktūras pārvaldes apgabala. Turklāt Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālā zvejniecības pārvaldības organizācija ( SPRFMO ) savos pagaidu pasākumos ir iekļāvusi prasību, ka uz 100 % grunts zvejas kuģu jābūt profesionāli sagatavotiem novērotājiem. To uzskatīja par nepieciešamu, lai pareizi īstenotu noteikumus par došanos projām, kam vajadzīgs stimuls, jo tas dotu iespēju reālā laikā novērot nozveju no katras atsevišķas tauvas. To īsteno Jaunzēlande. Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka vēl nav veikti iepriekšēji ietekmes novērtējumi, kas atbilstu FAO pamatnostādņu 47. punktā noteiktajiem kritērijiem, pagaidām jāturpinās 100 % novērotāju klātbūtnei uz dziļjūras grunts zvejas kuģiem, uz ko attiecas regulas darbības joma. Minēto prasību varētu pārskatīt reizi trijos gados. 17. Secinājumi Pēdējo gadu laikā ES ir aktīvi vadījusi cīņu par jutīgo jūras ekosistēmu un saistītās dziļjūras zvejas aizsardzību pasaules līmenī. Pieņemot Regulu (EK) Nr. 734/2008, ar kuru transponēja ANO Ģenerālās asamblejas 2006. gada Rezolūcijā Nr. 61/105 ietvertos pasākumus, tika domāts par to, lai nodrošinātu jutīgo jūras ekosistēmu pienācīgu aizsardzību pret grunts zvejas tralēšanas darbībām. Ņemot vērā jaunos ieteikumus, kas iekļauti ANO Ģenerālās asamblejas 2009. gada Rezolūcijā Nr. 64/72 un tās nākamajā pārskatītajā redakcijā, kas ir plānota 2011. gada novembrī, FAO “Starptautiskās pamatnostādnes par dziļūdens zvejas pārvaldību tāljūrā” un jaunpieejamos zinātniskos ieteikumus, lai nodrošinātu minēto ekosistēmu aizsardzību, Komisija uzskata, ka regula jāgroza, un plāno to darīt, iespējams, līdz 2012. gada sākumam, lai saskaņotu regulu ar minētajām pārmaiņām tā, ka var ieviest stingrākus pasākumus minēto ekosistēmu aizsardzībai, pamatojoties uz jaunāko zinātnisko informāciju. [1] Padomes 2008. gada 25. februāra Regula (EK) Nr. 199/2008 par Kopienas sistēmas izveidi datu vākšanai, pārvaldībai un izmantošanai zivsaimniecības nozarē un par atbalstu zinātniskā padoma izstrādei saistībā ar kopējo zivsaimniecības politiku. [2] Komisijas 2008. gada 6. novembra Lēmums 2008/949/EK, ar ko pieņem Kopienas daudzgadu programmu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 199/2008 par Kopienas sistēmas izveidi datu vākšanai, pārvaldībai un izmantošanai zivsaimniecības nozarē un par atbalstu zinātniskā padoma izstrādei saistībā ar kopējo zivsaimniecības politiku.