Priekšlikums Padomes pamatlēmums par to, kā organizējama un īstenojama no sodāmības reģistra iegūtas informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm /* COM/2005/0690 galīgā redakcija - CNS 2005/0267 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 22.12.2005 COM(2005) 690 galīgā redakcija 2005/0267 (CNS) Priekšlikums PADOMES PAMATLĒMUMS par to, kā organizējama un īstenojama no sodāmības reģistra iegūtas informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | 110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropadome 2004. gada 25. un 26. martā deklarācijā par cīņu pret terorismu kā vienu no prioritātēm izvirzīja vajadzību uzlabot informācijas apmaiņas kvalitāti attiecībā uz sodāmību, un to vēlreiz apstiprināja Hāgas programmā, ko Eiropadome pieņēma 2004. gada 4. un 5. novembrī. Šie mērķi ir ietverti rīcības plānā, ko 2005. gada 2. un 3. jūnijā kopīgi pieņēmusi Komisija un Padome, lai īstenotu Hāgas programmu. Šis priekšlikums atbilst vēlmēm, ko 2005. gada 14. aprīļa Tieslietu un iekšlietu ministru padome izteica pēc tam, kad 2005. gada janvārī tika publicēta Baltā grāmata attiecībā uz informācijas apmaiņu par kriminālsodiem un to sekām Eiropas Savienībā, un pēc vispārējās diskusijas, kas tai sekoja. | 120 | Vispārējais konteksts Pašreiz informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm attiecībā uz sodāmību notiek, pamatojoties uz mehānismiem, kas noteikti ar 1959. gada Eiropas Konvenciju par savstarpējo palīdzību krimināllietās (Eiropas Padomes Konvencija, turpmāk tekstā „1959. gada Konvencija”). Šiem mehānismiem ir atsevišķi trūkumi, kas analizēti Baltajā grāmatā. Tādējādi valstu tiesas bieži piespriež sodu, pamatojoties tikai uz tiem datiem par sodāmību, kas atrodami attiecīgās valsts reģistrā, neņemot vērā iespējamās sodāmības citās dalībvalstīs. | 130 | Spēkā esošie noteikumi jomā, uz kuru attiecas šis priekšlikums Komisija 2004. gada 13. oktobrī pieņēma pirmo priekšlikumu Padomes lēmumam par tās informācijas apmaiņu, kas iegūta no sodāmības reģistra; šā priekšlikuma mērķis bija īstermiņā uzlabot 1959. gada Konvencijas mehānismus, galvenokārt paātrinot datu nodošanas termiņus (Padome šo priekšlikumu pieņēma 2005. gada 21. novembrī). Tomēr ar šo lēmumu mehānismi netiek būtiski grozīti, un ar to tiek tikai daļēji risinātas mehānismu darbības problēmas. Šis priekšlikums, kurā ietverti lēmumā veiktie uzlabojumi, paredz ievērojamu šo mehānismu pārveidi, lai nodrošinātu, ka pilsonības dalībvalsts ir spējīga sniegt precīzu un izsmeļošu atbildi uz lūgumiem, kas tai tiek nosūtīti. | 140 | Atbilstība citām politikām un Savienības mērķiem Priekšlikumā ir ievērotas pamattiesības. Tajā ietverta virkne noteikumu, kuru mērķis ir garantēt augstāku un adekvātu to personas datu aizsardzības līmeni, kurus notiesāšanas dalībvalsts nosūta pilsonības dalībvalstij. Priekšlikumā ietverti un papildināti 2005. gada 21. novembra lēmuma noteikumi, ar ko nosaka ierobežojumus attiecībā uz to, kā pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts drīkst izmantot saņemto informāciju (9. pants). Tajā arī paredzēti īpaši noteikumi gadījumiem, kad pilsonības dalībvalsts nodod tālāk informāciju, kuru tai sākotnēji sniegusi notiesāšanas dalībvalsts, nošķirot lūgumus saistībā ar krimināllietām no lūgumiem saistībā ar citām lietām (7. pants). Ja lūgums iesniegts saistībā ar citām vajadzībām, nevis krimināllietas vajadzībām, notiesāšanas dalībvalsts ir vienīgā, kas var noteikt, vai saskaņā ar lūguma mērķi informāciju par sodāmību drīkst nodot pilnā apmērā. Tātad pilsonības dalībvalstij vajadzības gadījumā jāvēršas pie notiesāšanas dalībvalsts, lai pārbaudītu, vai un kādā mērā tā drīkst nodot šo informāciju pieprasījuma iesniedzējai dalībvalstij. Tos pašus principus piemēro attiecībā uz trešu valstu pieprasījumiem saskaņā ar 1959. gada Konvencijas 13. pantu, lai izvairītos no tā, ka pilsonības dalībvalsts trešai valstij nodod vairāk informācijas nekā kādai no dalībvalstīm. | APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PUSēM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Apspriešanās ar ieinteresētajām pusēm | 219 | Attiecībā uz šiem jautājumiem iepriekš ir notikusi ievērojama apspriešanās un apkopotas speciālas zināšanas. 1) Divi pētījumi attiecībā uz sodāmības reģistru ir veikti 2001. un 2002. gadā (Institute of Advanced Legal Studies (ISLA) - Falcone Programme (2000/FAL/168) un Institute for International Research on Criminal Policy (IRCP) - Grotius Programme (2001/GRP/024)). 2) Dalībvalstīm 2004. gada aprīlī tika nosūtītas detalizētas anketas attiecībā uz valsts sodāmības reģistra darbību. Sniegtās atbildes ir apkopotas un analizētas Baltajā grāmatā. 3) Ir veikta plaša apspriešanās ar dalībvalstu ekspertiem, kuri ir atbildīgi par valsts sodāmības reģistru, un ar atbildīgajām ministrijām. Viņi ir aizpildījuši anketas un piedalījušies vairākās ekspertu sanāksmēs (tajā skaitā sanāksmēs 2004. gada 27. un 28. septembrī un 2005. gada 14. un 15. martā). Padome ir izvērtējusi iespējas, ko Komisija piedāvāja 2005. gada 14. aprīlī. | Ekspertu atzinumi un to izmantošana | 229 | Ārējs atzinums nebija vajadzīgs. | 230 | Ietekmes novērtējums Nav piemērojams. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ELEMENTI | 305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Dalībvalstis 2005. gada 14. aprīļa Padomes sanāksmē izteicās, ka vēlas saglabāt pašreizējo principu, saskaņā ar kuru pilsonības dalībvalstī tiek centralizēti apkopota informācija attiecībā uz kāda attiecīgās dalībvalsts pilsoņa sodāmību. Tomēr šāds risinājums ir piemērojams tikai dalībvalstu pilsoņiem un nav piemērots trešu valstu pilsoņiem (vai tām personām, kuru valsts piederība nav zināma), kas notiesāti Eiropas Savienības teritorijā. Attiecībā uz šādām personām dalībvalstis atbalsta notiesāto personu saraksta izveidi, kurā ietverta tikai tā informācija, kas vajadzīga to identifikācijai, lai varētu vieglāk noteikt, kurā valstī tie ir notiesāti. Komisija Baltajā grāmatā ieteica izveidot sarakstu, kurā ietverti gan dalībvalstu pilsoņi, gan trešu valstu pilsoņi. Šis priekšlikums galvenokārt attiecas uz iepriekš minētā pasākuma pirmo daļu, un tā mērķis ir nodrošināt, ka pilsonības dalībvalsts ir spējīga sniegt precīzu un izsmeļošu atbildi uz lūgumiem sniegt informāciju par tās pilsoņu iepriekšēju sodāmību. Šis priekšlikums arī nosaka pamatus, lai izveidotu un pilnveidotu datorizētu sistēmu sodāmības informācijas apmaiņai, ko veic, pamatojoties uz „Eiropas standarta formātu”, kas ļauj veikt šo informācijas apmaiņu saskaņotā, datorizētā un viegli tulkojamā (ar automatizētiem līdzekļiem) formā. | Juridiskais pamats Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienību 31. pants, kurā grozījumi izdarīti ar Nicas līgumu, kurā paredzēta kopīga rīcība tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās, kā arī 34. panta 2. punkta b) apakšpunkts. | 320 | Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums neskar jomu, kas ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. | 321 | Mērķis ir Eiropas Savienības mērogā uzlabot kvalitāti sodāmības informācijas apmaiņai, kas pašlaik notiek saskaņā ar 1959. gada Konvenciju. Tādēļ visām dalībvalstīm jāievēro virkne prasību, kuru mērķis ir nodrošināt, ka pilsonības dalībvalsts ir spējīga sniegt izsmeļošu atbildi uz lūgumiem sniegt informāciju par tās pilsoņu iepriekšēju sodāmību; lai to īstenotu, nepieciešama saskaņota rīcība Eiropas līmenī. Turpretim katra dalībvalsts var pati noteikt piemērotāko veidu, lai izpildītu šīs prasības (piemēram, lemt, kurā procesa posmā ir jāpaziņo notiesātās personas valsts piederība, vai arī par to, kā jāuzglabā saņemtā informācija). Tādēļ priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo noteikumi par informācijas apmaiņas organizāciju un saturu attiecas tikai uz to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu iepriekš minētos mērķus. Piemēram: | 331 | - priekšlikumā paredzēts, ka notiesāšanas lēmumiem, kas ievadīti valsts sodāmības reģistrā, jāpievieno informācija par notiesātās personas valsts piederību, ja tie attiecas uz kādas dalībvalsts pilsoni. Bez šīs informācijas valsts sodāmības reģistrs nevar informēt pilsonības dalībvalsti par tās pilsoņu sodāmību. Tomēr saskaņā ar priekšlikumu dalībvalstis pašas var izlemt, kurā procesa posmā un kādā formā šī informācija jāapkopo; - priekšlikumā ietverta 1959. gada Konvencijas 22. panta prasība informēt par sodāmību pilsonības dalībvalsti, svītrojot noteikumu par atbrīvojumu no informācijas sniegšanas gadījumā, ja attiecīgā persona ir arī tās dalībvalsts pilsonis, kuras teritorijā tā ir notiesāta. Šā izņēmuma atcelšana, kas ļaus vērsties pie vienas no pilsonības dalībvalstīm, ir būtiska, lai nodrošinātu, ka pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts, kura ne vienmēr ir informēta par personas dubultpilsonību, var saņemt izsmeļošu informāciju; - priekšlikumā ir noteikta prasība saglabāt pilsonības dalībvalstij nodoto informāciju, bet katra dalībvalsts var pati noteikt šo datu glabāšanas kārtību. Finansiālā un administratīvā sloga proporcionalitāte | 332 | Tiesību aktu tuvināšana, kas tiek veikta ar šo priekšlikumu, ir ierobežota ar nosacījumiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu, ka pilsonības dalībvalsts ir spējīga ātri sniegt precīzu, izsmeļošu un saprotamu atbildi uz tai iesniegtajiem pieprasījumiem attiecībā uz iepriekšēju sodāmību. Ja netiek veidota Komisijas Baltajā grāmatā paredzētā daļēji centralizētā sistēma, šo mērķi var īstenot, definējot abas iepriekš minētās prasības un ieviešot datorizētu informācijas apmaiņas sistēmu, kas pamatojas uz Eiropas standarta formātu. Tādējādi izdevumi, kas radīsies valstu administrācijām, būs proporcionāli mērķiem. | Instrumentu izvēle | 342 | Piedāvātā darbība paredz atsevišķu to valsts tiesību aktu tuvināšanu, kas attiecas uz sodāmības reģistru organizāciju un saturu, tāpēc ir vajadzīgs pamatlēmums. Nepilnības pašreizējo mehānismu darbībā un šo nepilnību sekas padara šo darbību nepieciešamu. | IETEKME UZ BUDžETU | 409 | Vienīgā priekšlikuma ietekme uz budžetu būs saistībā ar tā izveidotās komitoloģijas procedūras darbību. Iespējamos izdevumus saistībā ar lēmumiem, kurus pieņems saskaņā ar šo procedūru un kuri varētu ietekmēt budžetu, segs no pamatprogrammas „Pamattiesības un tiesiskums” līdzekļiem. | PAPILDU INFORMāCIJA | 510 | Vienkāršošana | 511 | Priekšlikums vienkāršo tiesību aktus, jo tajā ietverta virkne uzlabojumu, kas attiecībā uz pastāvošajiem informācijas apmaiņas mehānismiem veikti ar 2005. gada 21. novembra lēmumu, kuru ar šo priekšlikumu atceļ. | 520 | Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Ja šo priekšlikumu pieņems, būs jāatceļ atsevišķi tiesību akti. Šis priekšlikums aizstāj 1959. gada Konvencijas 22. pantu attiecībā uz dalībvalstu attiecībām, un ar to atceļ 2005. gada 21. novembra lēmumu, kura atbilstīgie noteikumi ir ietverti šajā priekšlikumā. | 540 | Tiesību aktu pārstrādāšana Priekšlikums saistīts ar spēkā esošo tiesību aktu pārstrādāšanu. | 570 | Priekšlikuma sīks skaidrojums pa nodaļām vai pa pantiem Šajā iedaļā īsi analizēti galvenie priekšlikuma panti, kas nav pārņemti no 2005. gada 21. novembra lēmuma un kas vēl nav aprakstīti še iepriekš. 2. pants - Definīcijas „Sodāmības reģistra” un „sodāmības” definīcijas ir tādas pašas kā tās, kas sniegtas priekšlikumā pamatlēmumam par spriedumu ievērošanu Eiropas Savienības dalībvalstu starpā jauna kriminālprocesa gadījumā, ko Komisija pieņēma 2005. gada 17. martā (KOM(2005)91). „Sodāmības” definīcija ir saskaņā ar ierasto savstarpējās tiesiskās palīdzības darbības jomu un ietver jaukta veida lēmumus – gan administratīvos lēmumus, gan spriedumus krimināllietās –, kas pastāv atsevišķās dalībvalstīs, jo īpaši nolūkā ietvert atsevišķus ceļu satiksmes pārkāpumus, attiecībā uz kuriem ir īpaši svarīgi iegūt informāciju par iepriekšējiem pārkāpumiem. Attiecībā uz visu pārējo saglabātā definīcija ir ar nolūku ierobežojoša, lai ievērotu tikai sodāmības vārda tiešā nozīmē, tas ir, galīgos spriedumus, ko sniedz krimināltiesas (vai tādus spriedumus, kuri varētu būt tiesas spriedumi attiecībā uz „administratīviem/krimināliem” pārkāpumiem) un ko visās dalībvalstīs var uzskatīt par sodāmībām. Izvēlētā definīcija neskar tās definīcijas, kuras tiks pieņemtas saistībā ar „ne bis in idem” darbiem. „Sodāmības reģistrs” ir valsts reģistrs, kurā apkopota informācija par sodāmību. Atsevišķām dalībvalstīm var būt vairāki reģistri. 4. pants – Notiesāšanas dalībvalsts pienākumi Skatīt 3. iedaļu (jo īpaši „subsidiaritātes” un „proporcionalitātes” daļu). Jāpiemin, ka 5. punktā pārņemti 4. panta noteikumi 1959. gada Konvencijas papildu protokolā, kas pieņemts 1978. gada 17. martā. 5. pants – Pilsonības dalībvalsts pienākumi Šajā pantā paredzēts pienākums saglabāt un atjaunināt nodoto informāciju. Ar šo pantu noteikts, ka notiesāšanas dalībvalsts veiktie grozījumi un atcelšanas ir jāpaziņo pilsonības dalībvalstij un pilsonības dalībvalstij jāizmanto tikai atjaunināta informācija. Tomēr šie noteikumi nedrīkst izraisīt mazāk labvēlīgu attieksmi pret personu kā gadījumā, ja to būtu notiesājusi valsts tiesa. Piemēram, ja saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ko piemēro ierakstiem sodāmības reģistrā, tiek dzēsta sodāmības norāde valstī piespriestas sodāmības gadījumā, pilsonības dalībvalsts vairs nevar izmantot šo informāciju valsts procedūrā (turpretim šai valstij ir jābūt spējīgai šo informāciju pēc pieprasījuma nodot citai dalībvalstij). Šie principi bija daļēji ietverti jau 6. pantā priekšlikumā pamatlēmumam par spriedumu ievērošanu, kuru pieņēma pirms 2005. gada 14. aprīļa Padomes sanāksmes, un tādēļ tos vajadzētu atbilstoši pielāgot. 7. pants – Atbilde uz sodāmības informācijas pieprasījumu Šajā pantā ietverti noteikumi, kuru mērķis ir garantēt augstāku un adekvātu to personas datu aizsardzības līmeni, kurus notiesāšanas dalībvalsts nosūta pilsonības dalībvalstij (skatīt 1. nodaļas daļu attiecībā uz pamattiesībām). Ar 7. panta 1. punktu noteikts, ka jānošķir informācija, kas nodota pirms un pēc pamatlēmuma stāšanās spēkā, lai paskaidrotu, ka pienākums pilnībā saglabāt informāciju un atjaunināt to, kā tas noteikts 5. pantā (1. un 2. punkts), attiecas tikai uz informāciju, kas nodota pēc pamatlēmuma stāšanās spēkā. 9. pants - Personas datu izmantošanas nosacījumi Šā panta 1., 2. un 5. punkts ir pārņemts no 2005. gada 21. novembra lēmuma. Ar 3. punktu mīkstina 1. un 2. punktā ietverto principu, atļaujot ierobežoti atkārtoti izmantot nodoto informāciju, lai novērstu tūlītēju un nopietnu sabiedrības drošības apdraudējumu. 11. līdz 13. pants – Formāts un komitejas procedūra Kriminālās sodāmības informācijas apmaiņas uzlabošana tomēr nav noderīga, ja šī informācija nav saprotama tai dalībvalstij, kura to saņem. Savstarpējās sapratnes uzlabošanai ir jāizveido „Eiropas standarta formāts”, kas ļaus apmainīties ar informāciju saskaņotā, datorizētā un viegli tulkojamā (ar automatizētiem līdzekļiem) veidā. Šajā pamatlēmumā paredzēts izveidot komiteju, kas palīdzēs Komisijai noteikt un pilnveidot šo informācijas apmaiņas mehānismu. 14. pants - Saikne ar citiem juridiskiem instrumentiem Šis priekšlikums papildina 1959. gada Konvencijas 13. pantu. Tas neaizstāj tiesu iestāžu iespēju, piemērojot 6. panta 1. punktu 2000. gada 29. maija Konvencijā par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpējo palīdzību krimināllietās, tieši nodot informāciju par sodāmību. Turpretim šis priekšlikums aizstāj 1959. gada Konvencijas 22. pantu attiecībā uz dalībvalstu attiecībām, un ar to atceļ 2005. gada 21. novembra lēmumu, kura atbilstīgie noteikumi ir ietverti šajā priekšlikumā. | 1. 2005/0267 (CNS) Priekšlikums PADOMES PAMATLĒMUMS par to, kā organizējama un īstenojama no sodāmības reģistra iegūtas informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 31. pantu un 34. panta 2. punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2], tā kā: 2. Eiropas Savienība ir izvirzījusi mērķi nodrošināt pilsoņiem augstāku aizsardzības līmeni brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. Viens no šā mērķa sasniegšanas priekšnosacījumiem ir dalībvalstu kompetento iestāžu apmaiņa ar informāciju attiecībā uz to personu sodāmību, kuras uzturas dalībvalstu teritorijā. 3. Padome 2000. gada 29. novembrī saskaņā ar Tamperes 1999. gada 15. un 16. oktobra Eiropadomes secinājumiem pieņēma pasākumu programmu, kuras mērķis ir īstenot savstarpējās atzīšanas principu krimināllietās[3]. Šis pamatlēmums sekmē to mērķu sasniegšanu, kuri noteikti programmas 3. pasākumā, kas ierosina attiecībā uz informācijas pieprasījumu par iepriekšēju sodāmību izveidot paraugveidlapu, kura tulkota dažādās Eiropas Savienības valodās, līdzīgi kā tas ir Šengenas struktūrās. 4. Beigu ziņojumā attiecībā uz pirmo novērtējumu par savstarpējo juridisko palīdzību krimināllietās[4] dalībvalstis tika aicinātas vienkāršot dokumentu nodošanas procedūras starp dalībvalstīm, vajadzības gadījumā izmantojot standarta veidlapas, lai atvieglinātu savstarpējo juridisko palīdzību. 5. Eiropadome 2004. gada 25. un 26. martā deklarācijā par cīņu pret terorismu kā vienu no prioritātēm izvirzīja vajadzību uzlabot informācijas apmaiņas kvalitāti attiecībā uz sodāmību, un to vēlreiz apstiprināja Hāgas programmā[5], ko Eiropadome pieņēma 2004. gada 4. un 5. novembrī un ar ko aicina intensificēt tās informācijas apmaiņu, kura iegūta valsts sodāmības un tiesību zaudēšanas reģistrā. Šie mērķi ir ietverti rīcības plānā, ko 2005. gada 2. un 3. jūnijā kopīgi pieņēmusi Komisija un Padome, lai īstenotu Hāgas programmu. 6. Šis priekšlikums pamatlēmumam atbilst vēlmēm, ko 2005. gada 14. aprīļa Tieslietu un iekšlietu ministru padome izteica pēc tam, kad tika publicēta Baltā grāmata attiecībā uz informācijas apmaiņu par kriminālsodiem un to sekām Eiropas Savienībā[6], un pēc vispārējās diskusijas, kas tai sekoja. Pamatlēmuma mērķis ir Eiropas Savienības mērogā uzlabot kvalitāti informācijas apmaiņai attiecībā uz Eiropas Savienības pilsoņu sodāmību. Piekļuve informācijai attiecībā uz trešu valstu pilsoņu vai uz tādu personu, kuru valstiskā piederība nav zināma, notiesāšanu, kas veiktas Eiropas Savienībā, ir īpašs jautājums, un attiecībā uz to priekšlikumi tiks izteikti vēlāk. 7. Informācija attiecībā uz citās dalībvalstīs pasludinātajiem spriedumiem pašlaik ir pakļauta 1959. gada Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās[7] 13. un 22. pantam, taču šo mehānismu lēnums vairs neatbilst tiesiskās sadarbības prasībām Eiropas Savienības telpā. 8. Šā pamatlēmuma mērķis ir aizstāt 1959. gada Konvencijas 22. panta noteikumus. Pamatlēmumā pārņemts un precizēts notiesāšanas dalībvalsts pienākums nodot pilsonības dalībvalstij informāciju par spriedumiem, ko tā pasludinājusi tās pilsoņiem, turklāt tajā arī noteikts, ka ir jānosaka pilsonības dalībvalsts pienākums saglabāt šo informāciju, lai varētu nodrošināt šīs dalībvalsts spēju sniegt pilnīgu atbildi uz informācijas lūgumiem, ko tai iesniedz citas dalībvalstis. 9. Šā pamatlēmuma noteikumi attiecībā uz sodāmības reģistru informācijas pieprasījumiem nedrīkst ierobežot tiesu iestāžu iespēju tieši nodot informāciju par sodāmību, piemērojot 6. panta 1. punktu 2000. gada 29. maija Konvencijā par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpējo palīdzību krimināllietās[8]. 10. Sodāmības informācijas apmaiņas uzlabošanai ir maza nozīme, ja dalībvalstis nevar ņemt vērā nodoto informāciju. Padome XXX datumā pieņēma pamatlēmumu par spriedumu ievērošanu Eiropas Savienības dalībvalstu starpā jauna kriminālprocesa gadījumā[9]. 11. Personas dati, kas tiek izmantoti šā pamatlēmuma īstenošanā, ir aizsargāti saskaņā ar noteikumiem XXX pamatlēmumā attiecībā uz to personas datu aizsardzību, kurus izmanto policijas un tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās[10]. Turklāt šajā pamatlēmumā ietverti 2005. gada 21. novembra lēmuma par sodāmības reģistros iegūtas informācijas apmaiņu[11] noteikumi, ar ko nosaka ierobežojumus attiecībā uz to, kā pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts drīkst izmantot saņemto informāciju. Šie noteikumi tiek papildināti, paredzot īpašus noteikumus gadījumiem, kad pilsonības dalībvalsts nodod tālāk informāciju par sodāmību, kuru tai sākotnēji sniegusi notiesāšanas dalībvalsts. 12. Saskaņā ar Eiropas Padomes rekomendāciju Nr. R (84) 10 attiecībā uz sodāmības reģistru un notiesāto personu reabilitāciju sodāmības reģistra izveides galvenais mērķis ir informēt kriminālās tiesvedības sistēmas atbildīgās iestādes par apsūdzētā iepriekšējiem pārkāpumiem, lai atvieglinātu pieņemamā lēmuma individuālu pielāgošanu. Pēc iespējas ir jāierobežo sodāmības reģistra izmantošana jebkādā citā veidā, kas varētu ietekmēt notiesātās personas sociālās reabilitācijas iespējas, tāpēc informāciju, kas, piemērojot šo pamatlēmumu, nodota citiem mērķiem, nevis krimināllietu vajadzībām, var ierobežot saskaņā ar valsts likumdošanu pieprasījuma saņēmējā un pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī. 13. Sodāmības informācijas apmaiņas uzlabošana ir maz noderīga, ja šī informācija nav saprotama tai dalībvalstij, kura to saņem. Savstarpējās sapratnes uzlabošanai ir jāizveido „Eiropas standarta formāts”, kas ļaus apmainīties ar informāciju saskaņotā, datorizētā un viegli tulkojamā (ar automatizētiem līdzekļiem) veidā. Ir jāpieņem vajadzīgie pasākumi šajā pamatlēmumā paredzētā informācijas apmaiņas mehānisma īstenošanai saskaņā ar regulatīvo procedūru, kas paredzēta šā pamatlēmuma 13. pantā. 14. Šajā pamatlēmumā ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. 15. Šajā pamatlēmumā ir ievērots subsidiaritātes princips saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 2. pantu un Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 5. pantu, jo dalībvalstis vienpusēji nevar veikt adekvātus uzlabojumus sodāmības informācijas apmaiņas mehānismos starp dalībvalstīm un tam ir nepieciešama saskaņota rīcība Eiropas Savienības līmenī. Saskaņā ar iepriekš minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šis pamatlēmums nepārsniedz nepieciešamo šo mērķu sasniegšanai, IR PIEŅĒMUSI ŠO PAMATLĒMUMU. 1. pants Mērķis Šā pamatlēmuma mērķis ir a) noteikt kārtību, saskaņā ar kuru dalībvalsts, kurā ir notiesāts citas dalībvalsts pilsonis (turpmāk tekstā „notiesāšanas dalībvalsts”), šo informāciju nodod notiesātās personas pilsonības dalībvalstij (turpmāk tekstā „pilsonības dalībvalsts”), b) noteikt pilsonības dalībvalsts pienākumus attiecībā uz šīs informācijas glabāšanu un noteikt kārtību, kas šai valstij ir jāievēro, sniedzot atbildi uz pieprasījumu sniegt informāciju, kas iegūta no sodāmības reģistra, c) izveidot pamatu, kas ļaus veidot un attīstīt datorizētu sistēmu sodāmības informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm. 2. pants Definīcijas Šajā pamatlēmumā: a) „sodāmība” ir jebkurš galīgais spriedums, ko pieņem krimināltiesa vai administratīva iestāde, kuras spriedumu var pārsūdzēt tiesā, kura ir kompetenta arī krimināllietās, un ar ko nosaka personas vainīgumu noziedzīgā nodarījumā vai darbībā, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem sodāma kā likuma pārkāpums; b) „sodāmības reģistrs” ir valsts reģistrs vai valsts reģistri, kuros apkopotas sodāmības saskaņā ar valsts tiesību aktiem. 3. pantsCentrālā iestāde 16. Šā pamatlēmuma nolūkos katra dalībvalsts nozīmē centrālo iestādi. Tomēr informācijas nodošanai saskaņā ar 4. pantu un atbilžu sniegšanai uz pieprasījumiem saskaņā ar 6. un 7. pantu dalībvalstis var nozīmēt vienu vai vairākas centrālās iestādes. 17. Katra dalībvalsts informē Padomes Ģenerālsekretariātu un Komisiju par iestādi(-ēm), kas nozīmēta(-s) saskaņā ar 1. punktu. Padomes Ģenerālsekretariāts šo informāciju paziņo dalībvalstīm un Eurojust . 4. pantsNotiesāšanas dalībvalsts pienākumi 1. Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai, nododot informāciju valsts sodāmības reģistram, visiem spriedumiem par notiesāšanu, kas pasludināti tās teritorijā, tiktu pievienota norāde par notiesātās personas valstisko piederību, ja tie attiecas uz kādas dalībvalsts pilsoni. 2. Katra centrālā iestāde iespējami drīz informē citu dalībvalstu centrālās iestādes par spriedumiem, kas pasludināti pret attiecīgo dalībvalstu pilsoņiem šīs dalībvalsts teritorijā un kas ierakstīti to sodāmības reģistrā. Ja ieinteresētā persona ir vairāku dalībvalstu pilsonis, informāciju nodod katrai no šīm dalībvalstīm; to dara arī tad, ja notiesātā persona ir tās dalībvalsts pilsonis, kuras teritorijā tā ir notiesāta. 3. Nododot informāciju attiecībā uz spriedumu par notiesāšanu, ietver arī norādi par to, cik ilgi saskaņā ar notiesāšanas dalībvalsts tiesību aktiem, kas ir spēkā laikā, kad informācija par sodāmību tiek nodota pilsonības dalībvalstij, sodāmības ieraksts jāuzglabā notiesāšanas dalībvalsts sodāmības reģistrā. 4. Par vēlākiem pasākumiem, kas pieņemti, piemērojot notiesāšanas dalībvalsts tiesību aktus, un kas groza vai dzēš sodāmības reģistrā ietverto informāciju, tostarp par izmaiņām, kas ietekmē informācijas uzglabāšanas ilgumu, notiesāšanas dalībvalsts centrālā iestāde nekavējoties paziņo pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei. 5. Dalībvalsts, kas sniegusi informāciju saskaņā ar 2. līdz 4. punktu, sniedz pieprasītājai dalībvalstij spriedumu (un attiecīgo pasākumu) kopijas, kā arī visu citu informāciju, kas uz to attiecas, lai tā varētu pārbaudīt, vai ir nepieciešami iekšēji pasākumi. 5. pantsPilsonības dalībvalsts pienākumi 1. Pilsonības dalībvalsts centrālā iestāde pilnībā saglabā saskaņā ar 4. pantu nodoto informāciju, lai varētu to nodot tālāk saskaņā ar 7. pantu. 2. Ja notiesāšanas dalībvalsts veic jebkādus grozījumus attiecībā uz norādēm vai dzēš kādu norādi, pilsonības dalībvalstij ir jāveic identiski pasākumi attiecībā uz informāciju, kas saņemta saskaņā ar 4. pantu. 3. Pilsonības dalībvalsts drīkst izmantot tikai tādu informāciju, kas atjaunināta saskaņā ar 2. punktu. Prasība, kas minēta 2. punktā, nekādā gadījumā nedrīkst izraisīt mazāk labvēlīgu attieksmi pret attiecīgo personu valsts procesa ietvaros kā gadījumā, ja to būtu notiesājusi valsts tiesa. 6. pantsSodāmības informācijas pieprasījums 1. Ja ir vajadzīga informācija, kas atrodas kādas dalībvalsts sodāmības reģistrā, centrālā iestāde saskaņā ar valsts tiesību aktiem var adresēt citas valsts centrālajai iestādei lūgumu sniegt izziņu no sodāmības reģistra un informāciju attiecībā uz to. 2. Ja persona pieprasa informāciju attiecībā uz savu sodāmību, tad attiecīgās pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts centrālā iestāde saskaņā ar valsts tiesību aktiem var adresēt citas dalībvalsts centrālajai iestādei lūgumu sniegt izziņu no sodāmības reģistra un informāciju attiecībā uz to, ja ieinteresētā persona uzturas vai ir uzturējusies pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī vai pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī, vai ir vai ir bijusi pilsonis kādā no šīm dalībvalstīm. 3. Dalībvalstu centrālās iestādes visus pieprasījumus sniegt informāciju nosūta, izmantojot pielikumā sniegto veidlapu. 7. pantsAtbilde uz sodāmības informācijas pieprasījumu 1. Ja pieprasījums sniegt informāciju no sodāmības reģistra pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei ir nosūtīts saskaņā ar 6. panta nosacījumiem saistībā ar krimināllietu, šī iestāde pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei nodod informāciju, kas attiecas uz: a) valstī pasludinātiem spriedumiem; b) citās dalībvalstīs pasludinātiem spriedumiem, kas tai nodoti pēc šā pamatlēmuma īstenošanas, piemērojot 4. pantu, un kas jāuzglabā saskaņā ar 5. panta 1. un 2. punktu; c) citās dalībvalstīs pasludinātiem spriedumiem, kas tai nodoti pirms šā pamatlēmuma īstenošanas; d) trešās valstīs pasludinātiem spriedumiem, kas tai ir nodoti. 2. Ja pieprasījums sniegt informāciju no sodāmības reģistra pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei ir nosūtīts saskaņā ar 6. panta nosacījumiem saistībā ar citām vajadzībām, nevis krimināllietu, šī iestāde informāciju attiecībā uz valsts pasludinātiem spriedumiem un tai nodotiem trešu valstu pasludinātiem spriedumiem sniedz saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Pilsonības dalībvalsts centrālā iestāde nekavējoties vēršas notiesāšanas dalībvalsts centrālajā iestādē, lai pārbaudītu, vai un kādā apmērā informāciju attiecībā uz notiesāšanas dalībvalsts pasludinātajiem spriedumiem, kas tai ir nodoti, var nodot tālāk piepasījuma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei. Notiesāšanas dalībvalsts centrālā iestāde atbild pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei tādā termiņā, kas pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei ļauj ievērot 8. pantā noteiktos atbildes termiņus. Pilsonības dalībvalsts centrālā iestāde pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei vienlaicīgi nodod informāciju par valsts pasludinātajiem spriedumiem, trešu valstu pasludinātajiem spriedumiem un spriedumiem, kas pasludināti citā dalībvalstī. 3. Ja pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei pieprasījumu sniegt informāciju no sodāmības reģistra nosūta treša valsts saskaņā ar 13. pantu 1959. gada Eiropas Konvencijā par savstarpējo palīdzību krimināllietās, pilsonības dalībvalsts informāciju attiecībā uz valsts pasludinātajiem spriedumiem un tai nodotajiem trešu valstu pasludinātajiem spriedumiem sniedz saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Pirms pilsonības dalībvalsts trešai valstij saskaņā ar 13. pantu 1959. gada Eiropas Konvencijā par savstarpējo palīdzību krimināllietās nodod informāciju par tai nodotiem spriedumiem, kas pasludināti citā dalībvalstī, tā notiesāšanas dalībvalsts centrālajā iestādē pārbauda, vai un kādā apmērā tā šo informāciju drīkst nodot pieprasījuma iesniedzējai trešai valstij. Notiesāšanas dalībvalsts centrālā iestāde pilsonības dalībvalsts centrālajai iestādei atbild piemērotā termiņā. Pilsonības dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējai trešai valstij vienlaicīgi nodod informāciju par valstī pasludinātiem spriedumiem, trešu valstu pasludinātiem spriedumiem un citā dalībvalstī pasludinātiem spriedumiem. 4. Ja pieprasījums sniegt informāciju no sodāmības reģistra ir adresēts centrālajai iestādei kādā dalībvalstī, kas nav pilsonības dalībvalsts, šī iestāde pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei nodod informāciju attiecībā uz valstī pasludinātiem spriedumiem. Ja pieprasījums iesniegts saistībā ar citām vajadzībām, nevis ar krimināllietu, iestāde atbild saskaņā ar valsts tiesību aktiem. 5. Saskaņā ar valsts tiesību aktu nosacījumiem atbildei pievieno izrakstu no valsts sodāmības reģistra. 8. pants Atbildes termiņi 1. Pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts centrālā iestāde pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei atbildi uz 6. panta 1. punktā minēto pieprasījumu sniedz nekavējoties un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā desmit darba dienu laikā no pieprasījuma saņemšanas dienas saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti valsts tiesību aktos, noteikumos vai saskaņā ar valsts praksi, šim nolūkam izmantojot pielikumā sniegto veidlapu. Ja pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij nepieciešama papildu informācija, lai identificētu pieprasījumā minēto personu, tā nekavējoties konsultējas ar pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti nolūkā sniegt atbildi desmit darba dienu laikā pēc pieprasītās papildu informācijas saņemšanas. 2. Atbildi uz 6. panta 2. punktā minēto pieprasījumu sniedz ne vēlāk kā divdesmit darba dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. 9. pantsPersonas datu izmantošanas nosacījumi 1. Pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts personas datus, kas tai nodoti saskaņā ar 7. panta 1. un 4. punktu krimināllietas vajadzībām, drīkst izmantot tikai tās krimināllietas vajadzībām, attiecībā uz kuru šie dati tika pieprasīti, saskaņā ar pielikumā sniegto veidlapu. 2. Pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts saskaņā ar valsts tiesību aktiem personas datus, kas tai nodoti saskaņā ar 7. panta 2. un 4. punktu saistībā ar citām vajadzībām, nevis krimināllietu, drīkst izmantot tikai tiem mērķiem, attiecībā uz kuriem tie tika pieprasīti, un ar tādiem ierobežojumiem, ko pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts noteikusi veidlapā. 3. Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts personas datus, kas tai nodoti saskaņā ar 7. panta 1., 2. un 4. punktu, drīkst izmantot, lai novērstu tūlītēju un nopietnu sabiedrības drošības apdraudējumu. 4. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai uz personas datiem, kas nodoti trešai valstij saskaņā ar 7. panta 3. punktu, tiktu attiecināti tie paši izmantošanas ierobežojumi, ko saskaņā ar šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro dalībvalstīm. 5. Šo pantu nepiemēro personas datiem, ko kāda dalībvalsts ieguvusi saskaņā ar šo pamatlēmumu un kas nāk no šīs pašas dalībvalsts. 10. pantsValodas Lai pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij iesniegtu 6. panta 1. punktā minēto pieprasījumu, pielikumā sniegto veidlapu sastāda pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no tās oficiālajām valodām. Pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts atbild vienā no savām oficiālajām valodām vai arī citā valodā, kas ir pieņemama abām dalībvalstīm. Katra dalībvalsts šā lēmuma pieņemšanas laikā vai pēc tam ar deklarāciju, kas adresēta Padomes Ģenerālsekretariātam, var norādīt Eiropas Kopienu iestāžu oficiālo(-ās) valodu(-as), kas tai ir pieņemama(-s). Padomes Ģenerālsekretariāts šo informāciju paziņo dalībvalstīm. 11. pantsFormāts un citi nosacījumi informācijas apmaiņas organizācijai un vienkāršošanai 1. Dalībvalstu centrālās iestādes, kuras nav paziņojušas šā panta 5. punktā minēto informāciju, pieprasījumus, atbildes un citu atbilstīgo informāciju līdz šā panta 6. punktā minētā termiņa beigām savstarpēji nodod, izmantojot tādus līdzekļus, kas ļauj saglabāt rakstiskus pierādījumus par informācijas nodošanu, un tādā veidā, kas ļauj saņēmējai dalībvalstij noteikt to autentiskumu. 2. Pēc šā panta 6. punktā minētā termiņa beigām dalībvalstu centrālās iestādes informāciju, kas iegūta sodāmības reģistros, savstarpēji nodod elektroniskā veidā, izmantojot standarta formātu, kas ļauj ietvert šādu informāciju: a) informāciju attiecībā uz apsūdzēto personu (uzvārds, vārds(-i), dzimšanas datums, dzimšanas vieta, pseidonīms vai vajadzības gadījumā iesauka, dzimums, valsts piederība, juridiskām personām – jurdiskais statuss un juridiskā adrese); b) informāciju par sprieduma veidu (datums un vieta, tās iestādes nosaukums un veids, kura pasludinājusi spriedumu); c) informāciju attiecībā uz faktiem, kas ir sprieduma pamatā (datums, vieta, veids, juridiskā kvalifikācija, piemērojamais krimināllikums); d) informāciju attiecībā uz sprieduma saturu (spriedums, pamatsods, iespējamie papildu sodi, vēlāk pieņemti lēmumi attiecībā uz soda izpildi, iespējamā tiesību zaudēšana). 3. Šo formātu un citus noteikumus attiecībā uz sodāmības informācijas apmaiņas organizāciju un vienkāršošanu starp dalībvalstu iestādēm nosaka un vajadzības gadījumā pielāgo saskaņā ar 13. pantā paredzēto procedūru. Citi noteikumi aptver a) visu to pasākumu noteikšanu, kuri varētu atvieglot nodotās informācijas saprašanu un automātisko tulkošanu, b) datorizētas apmaiņas nosacījumu noteikšanu, jo īpaši attiecībā uz izmantojamo tehnisko specifikāciju un vajadzības gadījumā attiecībā uz apmaiņas procedūrām, kas jāpiemēro, c) iespējamos pielāgojumus, kas veicami šā pamatlēmuma pielikumā sniegtajā veidlapā. 4. Ja 2. un 3. punktā minētais informācijas nodošanas veids nav pieejams, šīs nepieejamības laikā turpina piemērot pirmo punktu. 5. Katra dalībvalsts veic vajadzīgos tehniskos pielāgojumus, lai izmantotu formātu un lai to varētu elektroniski nosūtīt citām dalībvalstīm. Dalībvalstis paziņo Komisijai datumu, no kura tās var veikt šādu informācijas apmaiņu. Komisija par to tūlītēji informē 12. pantā minēto komiteju. 6. Tehniskie pielāgojumi, kas minēti 5. punktā, jāveic ne vēlāk kā trīs gadu laikā, skaitot no dienas, kad pieņemts formāts un citi noteikumi attiecībā uz sodāmības informācijas datorizētu apmaiņu. 7. Pasākumus, kas vajadzīgi 2. un 3. punkta īstenošanai, pieņem saskaņā ar 13. pantā minēto regulatīvo procedūru. 12. pantsKomiteja 1. Komisijai palīdz komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuru vada Komisijas pārstāvis, turpmāk tekstā „Komiteja”. 2. Komiteja apstiprina savu reglamentu pēc priekšsēdētāja priekšlikuma, pamatojoties uz standarta reglamentu, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 3. Komiteja var sniegt ieteikumus dalībniekiem jo īpaši attiecībā uz valsts sodāmības reģistrā ietvertās informācijas apkopošanas un glabāšanas standartiem. 13. pantsProcedūra 1. Ja ir norāde uz šo pantu, Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par šo projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 205. panta 2. punktā paredzēts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsu skaits Komitejas balsojumos ir tāds, kā noteikts iepriekš minētajā pantā. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās. 2. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie saskan ar Komitejas atzinumu. 3. Ja paredzētie pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu vai, ja atzinums nav sniegts, Komisija tūlītēji iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem un informē Eiropas Parlamentu. 4. Trīs mēnešu laikā no priekšlikuma iesniegšanas dienas Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var lemt par priekšlikumu. Ja šajā termiņā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst priekšlikumam, Komisija to izskata atkārtoti. Komisija Padomei var iesniegt grozītu priekšlikumu, iesniegt priekšlikumu atkārtoti vai saskaņā ar Līgumu iesniegt tiesību akta priekšlikumu. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosinātos īstenošanas pasākumus vai norādījusi, ka tā iebilst pret īstenošanas pasākumu priekšlikumu, ierosinātos īstenošanas pasākumus pieņem Komisija. 14. pants Saikne ar citiem juridiskiem instrumentiem 1. Attiecībā uz dalībvalstīm šis lēmums papildina noteikumus, kas ietverti 1959. gada 20. aprīļa Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās 13. pantā un tās 1978. gada 17. marta [12] un 2001. gada 8. novembra papildprotokolā [13], kā arī 2000. gada 29. maija Konvencijā par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpējo palīdzību krimināllietās[14] un tās 2001. gada 16. oktobra protokolā [15]. 2. Šā pamatlēmuma īstenošanas nolūkā dalībvalstis atsakās no savstarpējas atsauces uz iespējamām atrunām saskaņā ar 13. pantu 1959. gada 20. aprīļa Eiropas Konvencijā par savstarpējo palīdzību krimināllietās. 3. Neskarot attiecīgo noteikumu piemērojumu dalībvalstu un trešu valstu attiecībās, ar šo pamatlēmumu no XXXXXX datuma aizstāj 1959. gada 20. aprīļa Eiropas Konvencijas par savstarpējo palīdzību krimināllietās 22. panta noteikumus, kas papildināti ar 4. pantu šīs Konvencijas 1978. gada 17. marta papildprotokolā, un to piemēro dalībvalstu attiecībās. 4. Ar šo pamatlēmumu atceļ 2005. gada 21. novembra lēmumu par informācijas apmaiņu, kas iegūta no sodāmības reģistra. 5. Šis pamatlēmums neietekmē tādu labvēlīgāku noteikumu piemērošanu, kas noteikti divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos, kuri noslēgti dalībvalstu starpā. 15. pantsĪstenošana 1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai līdz XXXXXX datumam panāktu atbilstību šim pamatlēmumam. 2. Dalībvalstis nosūta Padomes Ģenerālsekretariātam un Komisijai to noteikumu tekstu, ar kuriem valsts tiesību aktos transponē saistības, kuras tām uzliek šis pamatlēmums. 3. Pamatojoties uz Padomes Ģenerālsekretariāta iesniegto informāciju, Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei līdz XXXXXX datumam iesniedz ziņojumu par šā pamatlēmuma piemērošanu, vajadzības gadījumā pievienojot tiesību aktu priekšlikumus. 16. pantsStāšanās spēkā Šis pamatlēmums stājas spēkā 20. dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Briselē, […] Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Veidlapa, kas minēta 6., 8., 9. un 10. pantā pamatlēmumā par to, kā organizējama un īstenojama no sodāmības reģistra iegūtas informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm Pieprasījums sniegt informāciju no sodāmības reģistra Lai dalībvalstis varētu pareizi aizpildīt šo veidlapu, tām jāiepazīstas ar procedūras rokasgrāmatu | a) Informācija par pieprasījuma iesniedzēju valsti: Dalībvalsts: Centrālā iestāde: Kontaktpersona: Tālrunis (ar valsts kodu): Fakss (ar valsts kodu): E-pasta adrese: Pasta adrese: Lietas numurs, ja zināms: | b) Informācija par pieprasījumā minētās personas identitāti: Uzvārds: Vārds(-i): Dzimtais uzvārds, ja atšķirīgs: Pseidonīmi, ja ir: Dzimums:…V …S Valsts piederība: Dzimšanas datums (ar cipariem: dd/mm/gggg): Dzimšanas vieta (pilsēta un valsts): Tēva vārds: * Mātes vārds: * Dzīvesvieta vai zināmā adrese (fakultatīvs): Pirkstu nospiedumi, ja ir pieejami (fakultatīvs): Citi identifikācijas dati, ja ir pieejami (piemēram, numurs valsts reģistrā, sociālās drošības numurs u.c.) (fakultatīvs): * Šo informāciju ievada saskaņā ar procedūras rokasgrāmatu, kad tā ir piemērojama. Pretējā gadījumā informāciju sniedz, ja tā ir zināma. | c) Pieprasījuma mērķis: Atzīmēt vajadzīgo 1) tiesvedība krimināllietā | 2) ar tiesvedību krimināllietā nesaistīts pieprasījums no tiesu iestādes kompetentas administratīvās iestādes pieprasījums 3) ieinteresētās puses pieprasījums Informāciju par pieprasījuma mērķi ievada saskaņā ar procedūras rokasgrāmatu, kad tā ir piemērojama. Pretējā gadījumā informāciju sniedz, ja tā ir zināma. Pieprasījuma iesniedzēja iestāde: ⁪ Ieinteresētā puse piekrīt informācijas izpaušanai (ja pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību aktos noteikta prasība par šādu piekrišanu). Lūdzu, ievērojiet, ka pieprasījums tiek apstrādāts saskaņā ar nosacījumiem pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību aktos, noteikumos vai saskaņā ar šīs valsts praksi. ________________________________________________________________________________ Kontaktpersona gadījumiem, kad ir vajadzīga papildu informācija: Uzvārds, vārds: Tālrunis: E-pasta adrese: Cita informācija (piemēram, pieprasījuma steidzamība u.c.) | Atbilde uz pieprasījumu Informācija par iepriekš minēto personu Atzīmēt vajadzīgo Apakšā parakstījies iestādes pārstāvis apstiprina: ⁪ ka iepriekš minētās personas sodāmības reģistrā nav nevienas sodāmības, ⁪ ka iepriekš minētās personas sodāmības reģistrā ir sodāmības. Sodāmību izraksts ir sniegts šīs atbildes pielikumā, ⁪ ka saskaņā ar nosacījumiem pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību aktos, noteikumos vai saskaņā ar šīs valsts praksi nevar sniegt atbildi uz pieprasījumu, kas iesniegts citām vajadzībām, nevis saistībā ar krimināllietu. Kontaktpersona gadījumiem, kad ir vajadzīga papildu informācija: Uzvārds, vārds: Tālrunis: E-pasta adrese: Cita informācija (piemēram, saskaņā ar 9. panta 2. punktu noteiktie ierobežojumi) Nodoto informāciju drīkst izmantot tikai mērķiem, attiecībā uz kuriem tā ir pieprasīta. | Sastādīts [datums] Paraksts un oficiālais zīmogs (ja vajadzīgs): Vārds un amats: | Vajadzības gadījumā pievienot sodāmību izrakstu un visu kopā nosūtīt pieprasījuma iesniedzējai dalībvalstij. Veidlapa un sodāmību izraksts nav jātulko pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts valodā. TIESĪBU AKTA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: Priekšlikums Padomes pamatlēmumam par to, kā organizējama un īstenojama no sodāmības reģistra iegūtas informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm. 2. UZ DARBīBAS JOMāM BALSTīTAS VADīBAS/BUDžETA LīDZEKļU SADALES PA DARBīBAS JOMāM (ABM / ABB ) SATVARS ATTIECīGā(-S) POLITIKAS JOMA (-S) UN SAISTīTā(-S) DARBīBA/DARBīBAS : Nodaļa 1806 - Patiesas brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide krimināllietās un civillietās. 3. BUDŽETA POZĪCIJAS 3.1. Budžeta pozīcijas (darbības pozīcijas un atbilstošās tehniskās un administratīvās palīdzības pozīcijas (ex- B..A pozīcijas)), tostarp šādas: 3.2. Darbības un finansiālās ietekmes ilgums: 3.3. Budžeta informācija : Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Jauns | EBTA iemaksas | Kandidātvalstu iemaksas | Finanšu perspektīvas pozīcija | Obl./ Neobl. | Dif.[16]/ Nedif.[17] | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | Nr. | Obl./ Neobl. | Dif./ Nedif. | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | Nr. | 4. RESURSU KOPSAVILKUMS 4.1. Finanšu resursi 4.1.1. Saistību apropriāciju (SA) un maksājumu apropriāciju (MA) kopsavilkums miljoni EUR (līdz 3. zīmei aiz komata) Izdevumu veids | Iedaļa Nr. | Gads n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 un turpmākie | Kopā | Darbības izdevumi[18] | Saistību apropriācijas (SA) | 8.1. | a | Maksājumu apropriācijas (MA) | b | Pamatsummā ietvertie administratīvie izdevumi[19] | Tehniskā un administratīvā palīdzība (NDA) | 8.2.4. | c | PAMATSUMMAS KOPAPJOMS | Saistību apropriācijas | a+c | Maksājumu apropriācijas | b+c | Pamatsummā neietvertie administratīvie izdevumi[20] | Cilvēkresursu un saistītie izdevumi (NDA) | 8.2.5. | d | Administratīvās izmaksas, izņemot cilvēkresursu un saistītos izdevumus, kas nav ietvertas pamatsummā (NDA) | 8.2.6. | e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 | Kopējās orientējošās atbalsta izmaksas | SA KOPĀ, ietverot cilvēkresursu izmaksas | a+c+d+e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 | MA KOPĀ, ietverot cilvēkresursu izmaksas | b+c+d+e | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 0.2 | 1.2 | Ziņas par līdzfinansējumu Ja priekšlikums ietver dalībvalstu vai citu organizāciju (norādīt konkrēti) līdzfinansējumu, tad paredzamā līdzfinansējuma apjoms ir jānorāda šajā tabulā (var pievienot papildu rindas, ja ir paredzēts vairāku organizāciju līdzfinansējums): miljoni EUR (līdz 3. zīmei aiz komata) Līdzfinansētāja organizācija | Gads n | n+1 | n+2 | n+3 | n+4 | n+5 un turpmākie | Kopā | …………………… | f | SA KOPĀ, ietverot līdzfinansējumu | a+c+d+e+f | 4.1.2. Saderība ar finanšu plānošanu ( Priekšlikums ir saderīgs ar pastāvošo finanšu plānošanu. ( Priekšlikums saistīts ar attiecīgās finanšu perspektīvas pozīcijas pārplānošanu. ( Iespējams, ka priekšlikums var prasīt Iestāžu nolīguma noteikumu piemērošanu[21] (piemēram, elastības instrumenta izmantošanu vai finanšu plāna pārskatīšanu). 4.1.3. Finansiālā ietekme uz ieņēmumiem ( Priekšlikums finansiāli neietekmē ieņēmumus. ( Priekšlikumam ir finansiāla ietekme uz ieņēmumiem un tā ir šāda: miljoni EUR (līdz 1 zīmei aiz komata) Pirms darbības [Gads n-1] | Stāvoklis pēc darbības | Cilvēkresursu kopējais daudzums | 5. RAKSTUROJUMS UN MĒRĶI 5.1. Jāīsteno īstermiņā vai ilgtermiņā Viens no priekšlikuma mērķiem ir noteikt bāzi, kas ļautu izveidot un izstrādāt datorizētu sistēmu apmaiņai ar sodāmības informāciju. Šīs sistēmas pamatā būtu „standartizēta Eiropas formāta izmantojums”, pateicoties kuram ir iespējama vienota, elektroniska apmaiņa ar šo informāciju un ērta tās tulkošana, izmantojot automatizētus mehānismus. Lai sagatavotu lēmumu, kas ir vajadzīgs šīs sistēmas ieviešanai, būs vajadzīgas regulāras sagatavošanas darba sanāksmes, kurās dalībvalstu ekspertiem būs jāapspriež gan tehniski, gan tiesiski aspekti. Komisija nevarēs pieņemt šādus pasākumus bez komitejas palīdzības. Tāpēc šajā priekšlikumā ir noteikta komitejas procedūra. 5.2. Pievienotā vērtība, ko rada Kopienas iesaistīšanās, un priekšlikuma saskanība ar citiem finanšu instrumentiem, iespējamā sinerģija Šobrīd dalībvalstis apmainās ar sodāmības informāciju, izmantojot sistēmas, kas izveidotas ar Eiropas 1959. gada konvenciju par savstarpējo atbalstu krimināllietās (Eiropas Padomes konvencija, še turpmāk „1959. gada konvencija”). Šīm sistēmām ir vairāki trūkumi, un līdz ar to valsts tiesas bieži izdara spriedumus, pamatojoties vienīgi uz sodāmību, ko uzrāda to valsts reģistrs, un pilnīgā neziņā par kādu citu sodāmību, kas, iespējams, ir spēkā citās dalībvalstīs. Šī priekšlikuma mērķis ir uzlabot apmaiņu ar sodāmības informāciju Eiropas Savienībā; darbību šobrīd regulē 1959. gada konvencija. Tas paredz to, ka visas dalībvalstis ievēro virkni pienākumu, kas domāti tam, lai nodrošinātu, ka pilsonības dalībvalsts spēj pilnā mērā atbildēt uz tai iesniegtajiem sodāmības informācijas pieteikumiem; līdz ar to ir vajadzīga vienota darbība Eiropas līmenī. Šis priekšlikums budžetu ietekmē vienīgi saistībā ar komitejas procedūras darbību, kuru tas ir paredz. Jebkuru saskaņā ar šo procedūru pieņemtu lēmumu, kuram var būt ietekme uz budžetu, aptvers pamattiesību un tiesiskuma bāzes programma. 5.3. Mērķi, gaidāmie rezultāti un attiecīgie priekšlikuma rādītāji uz darbības jomām balstītas vadības satvara kontekstā Vajadzību gādāt par kvalitatīvāku sodāmības informācijas apmaiņu par prioritāti atzina 2004. gada 25. un 26. marta Eiropadome savā deklarācijā attiecībā uz cīņu pret terorismu, un Hāgas programma, kuru pieņēma 2004. gada 2. un 3. jūnija Eiropadome, to apstiprināja. Šie mērķi iekļauti rīcības plānā, ko kopīgi pieņēma Komisija un Padome 2005. gada 2. un 3. jūnijā, lai īstenotu Hāgas programmu. Šis priekšlikums atbilst Tieslietu un iekšlietu Padomē 2005. gada 14. aprīlī izteiktajām cerībām pēc tam, kad 2005. gadā tika publicēta baltā grāmata par apmaiņu ar sodāmības informāciju un tās ietekmi Eiropas Savienībā un bija notikusi ar to saistītā vispārējā apspriešana. 5.4. Īstenošanas metode (orientējoši) [23]( Centralizēta pārvaldīšana ( veic tieši Komisija ( netieši, deleģējot: ( izpildaģentūrām ( Kopienu izveidotām institūcijām saskaņā ar Finanšu regulas 185. pantu ( dalībvalstu publiskā sektora institūcijai/institūcijām, kuras veic publisko pasūtījumu ( Dalītā vai decentralizētā pārvaldīšana ( ar dalībvalstīm ( ar trešām valstīm ( Pārvaldīšana kopā ar starptautiskām organizācijām ( lūdzu precizēt ) Būtiskas piezīmes: 6. UZRAUDZĪBA UN NOVĒRTĒŠANA 6.1. Uzraudzības sistēma 6.2. Novērtēšana 6.2.1. Iepriekšējā vērtēšana (ex-ante): Iepriekš tika ieguldīts liels darbs, īstnojot apspriedes un vācot speciālās zināšanas par šiem jautājumiemm. 1) Divi sodāmības reģistru pētījumi tika veikti 2001. un 2002. gadā ( Institute of Advanced Legal Studies (ISLA) - Falcone Programme (2000/FAL/168) un Institute for International Research on Criminal Policy (IRCP) - Grotius Programme (2001/GRP/024). 2) Dalībvalstīm 2004. gada aprīlī tika nosūtītas sīki izstrādātas anketas par to sodāmības reģistru darbību. Šīs atbildes tika apkopotas un analizētas baltajā grāmatā. 3) Notika izvērstas apspriedes ar sodāmības reģistru jomā atbildīgajiem dalībvalstu ekspertiem. Viņi atbildēja uz jautājumiem anketās un piedalījās speciālistu sanāksmēs (piemēram, 2004. gada 27. un 28. septembrī un 2005. gada 14. un 15. martā). Šajās apspriedēs tika identificēti pašreizējo sistēmu galvenie trūkumi. Padome 2005. gada aprīlī izskatīja iespējas, ko Komisija ierosināja trūkumu novēršanas nolūkā, un definēja nākotnē veicamos darbus. Šis priekšlikums atbilst Padomes izteiktajām cerībām un jo īpaši gādā par to, lai nodrošinātu, ka pilsonības dalībvalsts spēj pilnā mērā un pareizi atbildēt uz sodāmības informācijas pieteikumiem, kas tai iesniegti attiecībā uz tās pilsoņiem. Atsevišķi tiks izvirzīti priekšlikumi attiecībā uz labāku pieejamību informācijai par spriedumiem, kas Eiropas Savienības teritorijā pasludināti attiecībā uz trešu valstu pilsoņiem. 6.2.2. Pasākumi, kas veicami pēc starpposma novērtējuma/paveiktā novērtējuma (ex-post) (ņemot vērā līdzīgu iepriekšējo pieredzi): 6.2.3. Turpmākās vērtēšanas noteikumi un biežums: 7. KRĀPŠANAS APKAROŠANAS PASĀKUMI 8. ZIŅAS PAR RESURSIEM 8.1. 8.1. Priekšlikuma mērķi to finansiālo izmaksu izteiksmē Saistību apropriācijas miljonos EUR (līdz 3. zīmei aiz komata) Gads n | Gads n+1 | Gads n+2 | Gads n+3 | Gads n+4 | Gads n+5 | Ierēdņi vai pagaidu darbinieki (XX 01 01)[25] | A*/AD | B*, C*/AST | Personāls[26], ko finansē atbilstoši XX 01 02. pantam | Pārējais personāls[27], ko finansē atbilstoši XX 01 04/05. pantam | KOPĀ | 8.2.2. No darbības izrietošo uzdevumu apraksts 8.2.3. Cilvēkresursu avoti (ar likumu noteiktie) ( Programmas pārvaldībai konkrētajā brīdī paredzētie amati, kas jāaizstāj vai jāpapildina ( Amati, kas attiecīgajam n gadam paredzēti iepriekš saskaņā ar gada stratēģisko plānošanu un sastādot provizorisko budžeta projektu ( Amati, kas pieprasāmi, veicot nākamā gada stratēģisko plānošanu un sastādot provizorisko budžeta projektu ( Amati, kuru izpildītāji aizstājami no esošajiem vadības dienesta resursiem (iekšējā pārcelšana) ( Amati, kas nepieciešami n gadam, bet nav paredzēti, veicot konkrētā gada stratēģisko plānošanu un sastādot provizorisko budžeta projektu 8.2.4. Pārējie pamatsummā ietvertie administratīvie izdevumi (XX 01 04/05 – izdevumi administratīvai vadībai) miljoni EUR (līdz 3. zīmei aiz komata) Budžeta pozīcija (numurs un nosaukums) | Gads n | Gads n+1 | Gads n+2 | Gads n+3 | Gads n+4 | Gads n+5 un turpmākie | KOPĀ | Cita veida tehniskā un administratīvā palīdzība | - iekšējā (intra muros) | - ārējā (extra muros) | Tehniskā un administratīvā palīdzība, izdevumi kopā | 8.2.5. Finansiālās cilvēkresursu un saistītās izmaksas, kas nav ietvertas pamatsummā miljoni EUR (līdz 3. zīmei aiz komata) Cilvēkresursu veids | Gads n | Gads n+1 | Gads n+2 | Gads n+3 | Gads n+4 | Gads n+5 un turpmākie | Ierēdņi un pagaidu darbinieki (XX 01 01) | Personāls, ko finansē atbilstoši XX 01 02. pantam (palīgpersonāls, nacionālie eksperti, līgumpersonāls u.c.) (norādīt budžeta pozīciju) | Cilvēkresursu un saistītās izmaksas kopā (NAV ietvertas pamatsummā) | Aprēķins - Ierēdņi un pagaidu darbinieki Aprēķins - Personāls, ko finansē atbilstoši XX 01 02. pantam 8.2.6. Pārējie administratīvie izdevumi, kas nav ietverti pamatsummā miljoni EUR (līdz 3. zīmei aiz komata) | Gads n | Gads n+1 | Gads n+2 | Gads n+3 | Gads n+4 | Gads n+5 un turpmākie | KOPĀ | XX 01 02 11 01 – Komandējumi | XX 01 02 11 02 – Apspriedes un konferences | XX 01 02 11 03 – Komitejas[29] | XX 01 02 11 04 – Pētījumi un konsultācijas | XX 01 02 11 05 – Informācijas sistēmas | 2 Pārējie vadības izdevumi kopā (XX 01 02 11) | 3 Pārējie administratīva rakstura izdevumi (precizēt, norādot budžeta pozīciju) | Administratīvie izdevumi kopā, izņemot cilvēkresursu un saistītās izmaksas (NAV ietverti pamatsummā) | Aprēķins - Pārējie administratīvie izdevumi, kas nav ietverti pamatsummā [1] OV C […], […], […]. lpp. [2] OV C […], […], […]. lpp. [3] OV C 12, 15.1.2001., 10. lpp. [4] OV C 216, 1.8.2001., 14. lpp. [5] OV C 53, 3.3.2005., 1. lpp. [6] KOM (2005) 10. [7] Eiropas Padome, Eiropas līgumu sērija, Nr. 30. [8] OV C 197, 12.7.2000., 3. lpp. [9] OV C […], […], […]. lpp. [10] OV C […], […], […]. lpp. [11] OV C […], […], […]. lpp. [12] Eiropas Padome, Eiropas līgumu sērija, Nr. 99. [13] Eiropas Padome, Eiropas līgumu sērija, Nr. 182. [14] OV C 197, 12.7.2000., 1. lpp. [15] OV C 326, 21.11.2001., 1. lpp. [16] Diferencētās apropriācijas [17] Nediferencētās apropriācijas, tālāk šajā dokumentā: NDA [18] Izdevumi, ko neietver attiecīgās xx. sadaļas xx 01. nodaļa. [19] Izdevumi, kas ietverti xx sadaļas xx 01 04. pantā. [20] Izdevumi xx 01 nodaļā, izņemot xx 01 04. vai xx 01 05. pantu. [21] Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu. [22] Ja nepieciešams, t.i., ja darbība ilgst vairāk nekā 6 gadus, pievienot papildu ailes. [23] Ja norādīta vairāk nekā viena metode, lūdzam sniegt papildinformāciju šā punkta iedaļā „Būtiskas piezīmes”. [24] Kā aprakstīts 5.3. iedaļā. [25] Ar to saistītās izmaksas NAV ietvertas pamatsummā. [26] Ar to saistītās izmaksas NAV ietvertas pamatsummā. [27] Ar to saistītās izmaksas ir ietvertas pamatsummā. [28] Minēt tiesību akta finanšu pārskatu, kas attiecas uz noteikto(-ajām) izpildaģentūru(–ām). [29] Precizēt komitejas veidu un grupu, pie kuras tā pieder.