LV    LV 
 
 
 EIROPAS  
KOMISIJA   
Briselē, 22.5.2015.  
COM(2015) 214 final  
  
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI  
saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu   
 
2 KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI  
saskaņā ar Padomes Direktīvas  2006/112/EK 395.  pantu  
1. IEVADINFORMĀCIJA  
Saskaņā ar Padomes 2006.  gada 28.  novembra Direktīvas  2006/112/EK par kopējo 
pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ("PVN direktīva") 395.  pantu Padome pēc 
Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij, 
atkāpjoties no minētās direktīvas noteikumiem, ieviest īpašus pasākumus, lai 
vienkāršotu PVN iekasēšanas procedūru vai nepieļautu noteiktu veidu nodokļa 
nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. Tā kā šī procedūra paredz 
atkāpes no PVN vispārīgajiem principiem, tādām a tkāpēm jābūt samērīgām un to 
darbības jomai ierobežotai, kā vairākkārt nolēmusi Eiropas Savienības Tiesa1. 
Vēstulē, kas Komisijā reģistrēta 2015.  gada 12.  februārī, Itālija pieprasījusi atļauju 
ieviest pasākumu, kas būtu atkāpe no PVN direktīvas 193.  panta . Saskaņā ar minētās 
direktīvas 395.  panta otro daļu Komisija 2015.  gada 16.  marta vēstulē informēja 
pārējās dalībvalstis par Itālijas pieprasījumu. 2015.  gada 17.  marta vēstulē Komisija 
paziņoja Itālijai, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzs kata par vajadzīgu 
pieprasījuma izvērtēšanai.  
Itālija lūdz atļauju piemērot apgrieztās maksāšanas sistēmu visām piegādēm tā 
sauktajiem lielajiem mazumtirgotājiem.  
2. APGRIEZTĀS  MAKSĀŠANAS  KĀRTĪBA  
Atbilstoši PVN  direktīvas 193.  pantam PVN maksāšanas pienākums ir nodokļa 
maksātājam, kurš piegādā preces vai sniedz pakalpojumus. Apgrieztās maksāšanas 
sistēmas mērķis ir šo pienākumu pārnest uz nodokļa maksātāju, kurš preces vai 
pakalpojumus saņem.  
3. PIEPRASĪJUMS  
Itālija saskaņā ar PVN direktīvas 395.  pantu pieprasa, lai Padome pēc Komisijas 
priekšlikuma dotu atļauju piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no PVN direktīvas 
193. panta, kas izpaustos kā apgrieztās maksāšanas sistēmas piemērošana piegādēm 
"lielajiem mazumtirgotājiem" — tā tiek dēvēti dižveikali, lielveikali  un zemo cenu 
veikali, kurus varētu identificēt pēc to darbības koda. Atkāpe attiektos uz visu veidu 
patēriņa precēm, ko šiem lielajiem mazumtirgotājiem piegādā pārdošanai 
galapatērētājiem. Šis pasākums, kam vajadzīga Padomes atļauja, Itālijā vēl nav 
stājies spēkā.  
4. KOMISIJAS  VIEDOKLIS  
Saņēmusi pieprasījumus saskaņā ar 395.  pantu, Komisija tos pārbauda, lai 
pārliecinātos, vai ir izpildīti pamatnosacījumi šādu pieprasījumu apmierināšanai, tas 
ir, vai ierosinātais īpašais pasākums vienkāršo procedūras nodokļa maksātājiem 
un/vai nodokļu administrācijai un vai šāds priekšlikums novērš konkrētu veidu 
nodokļa nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. Komisija šajā 
                                                            
1  Sk., piem., lietas C 489/09 27. punktu.  
 
3 jautājumā vienmēr bijusi rezervēta un piesardzīga, lai panāktu, ka ar atkāpēm netiek 
traucēt a vispārējās PVN sistēmas darbība, atkāpju darbības joma ir ierobežota un tās 
ir nepieciešamas un samērīgas.  
Atkāpe no sadalīto maksājumu sistēmas var būt tikai galējs ārkārtas pasākums 
pierādītos krāpšanas gadījumos, un tā ir jāgarantē piešķirtās atkāpes nepieciešamībai 
un ārkārtējībai, pasākuma ilgumam un attiecīgo produktu specifikai. Apgrieztās 
maksāšanas sistēma nav izmantojama dalībvalsts nodokļu iestāžu īstenojamās 
uzraudzības neadekvātuma sistemātiskai kompensēšanai.  
Ņemot vērā iepriekš teikto, jāat gādina, ka Komisijas politika ir bijusi atkāpes, kurās 
piemēro apgrieztās maksāšanas sistēmu, apsvērt tikai tad, ja tajā pašā laikā attiecīgās 
preces nevar sasniegt galapatēriņu, ja vājš nodokļu maksātājs uzņēmējdarbības ķēdes 
sākumā tiek aizstāts ar drošu  un ja nav riska, ka krāpšana pārsviedīsies uz 
mazumtirdzniecības līmeni vai citām dalībvalstīm, kuras sistēmu neizmanto.  
Pieprasījums tiek pamatots ar Itālijas sniegtajiem makroekonomikas datiem, kas 
norāda uz to, ka nemaksāšana mazumtirdzniecības nozarē būtu par kādiem 11  % 
zemāka nekā ekonomikā kopumā (16,04  % salīdzinājumā ar 27,12  %). Pārnesot 
maksāšanas pienākumu uz daļu mazumtirdzniecības (t.  i., lielajiem 
mazumtirgotājiem), Itālija cer sagaidīt PVN ieņēmumu pieaugumu.  
Vispirms, Komisijai ir iemesls šaubīties, vai tādu vispārēju un nekonkretizētu 
apgrieztās iekasēšanas sistēmas piemērošanu ļoti daudziem ražojumiem, kas šajā 
gadījumā galvenokārt paredzēti galapatēriņam, var uzlūkot par īpašu pasākumu PVN 
direktīvas 395.  panta nozīmē.  
Pie šā arī būtu jā norāda, ka nav pierādīts, kāds raksturs vai apmērs ir varbūtējām 
konkrētām krāpšanas izraisītām problēmām saistībā ar piegādātājiem (no kuriem daļa 
paši ir lielie un vidējie uzņēmumi) plašajai mazumtirdzniecības nozarei. Līdz ar to 
nav noskaidrots, vai apg rieztās iekasēšanas sistēma šādos apstākļos būtu piemērots 
pasākums, jo šī sistēma, kas gan var būt piemērota, piemēram, karuseļveida 
krāpšanai, nespēj cīnīties pret visiem krāpšanas veidiem (piemēram, tā dēvēto “ēnu 
ekonomiku”, kas darbojas, vispār nepild ot PVN maksāšanas pienākumu) vai, 
vispārīgāk, citiem PVN neiekasēšanas cēloņiem. Šajā sakarā Komisija stipri šaubās, 
vai pieprasītajam pasākumam būtu tā pozitīvā ietekme, ko gaida Itālijas iestādes.  
Bez tam Itālijas iestādes nav pierādījušas, ka attiecīgā veida preces ir tādas, kurām 
nebūtu iespējama revīzija ar parastajiem kontroles līdzekļiem, un tādējādi būtu 
dibināts iemesls īstenot apgrieztās maksāšanas sistēmu.  
Ievērojamā patērētāju tirgus daļā pārceļot uz mazumtirdzniecības līmeni PVN 
kopsummas maksā šanas pienākumu saistībā ar precēm, kas paredzētas 
galapatēriņam, tāds pasākums uz mazumtirdzniecības līmeni drīzāk pārceltu 
krāpšanu, pie tam bez garantijas, ka tam faktiski būtu arī pozitīva ietekme. Turklāt 
pasākums varētu krāpšanu pārcelt arī uz citām dalībvalstīm, ļaujot “bez PVN” 
iegādāties preces apgrieztās maksāšanas sistēmā (ekonomiskā izteiksmē) ar nolūku 
tās pārdot melnajā tirgū visā Eiropas Savienībā.  
Šo iemeslu dēļ Komisijas viedoklis ir tāds, ka atkāpei šajā jomā nav pamata.  
5.  SECINĀJUMS  
Ņemot vērā minētos apstākļus, Komisija iebilst pret Itālijas pieprasījumu.