Komisijas paziņojums Padomei par Eiropas Atomenerģijas kopienas statusa paaugstināšanu Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā {SEC(2006)341} /* COM/2006/0121 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 16.3.2006 COM(2006) 121 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par Eiropas Atomenerģijas kopienas statusa paaugstināšanu Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā {SEC(2006)341} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI par Eiropas Atomenerģijas kopienas statusa paaugstināšanu Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā 1. Ievads Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā ( IAEA [1]), kas ir Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) aģentūra, kuras uzdevums ir kodoltehnoloģiju drošas un mierīgas izmantošanas veicināšana, Eiropas Atomenerģijas kopienai (Euratom, turpmāk saukta „Kopiena”) ir novērotāja statuss. Šobrīd IAEA dalībnieki var būt tikai valstis[2]. Novērotāja statuss ierobežo Euratom ietekmi un pamanāmību IAEA . Tas nav samērojams ar Kopienas kompetenci aģentūras darbības jomā un tās leģitīmajām tiesībām īstenot šo kompetenci starptautiskā mērogā, kā to vairākkārt atzinusi Eiropas Kopienu Tiesa. Tādēļ jāpaaugstina Euratom statuss IAEA , un tas izklāstīts šajā paziņojumā. Šobrīd vēl nevar pateikt, kāds tieši būs šis paaugstinātais statuss, taču Euratom kā IAEA locekle acīmredzami ir variants, uz kuru jātiecas. 2. Kopienas kompetence saskaņā ar Euratom līgumu Saskaņā ar Euratom līguma (turpmāk saukta „Līgums”) 1. pantu 1957. gadā izveidotās Kopienas galvenais uzdevums ir „veicināt dalībvalstu dzīves līmeņa celšanos un izvērst ciešākas attiecības ar citām valstīm, radot nepieciešamos apstākļus kodolenerģētikas rūpniecības nozaru straujai izveidei un izaugsmei”. Šā uzdevuma veikšanai dalībvalstis, parakstot Līgumu, Kopienai piešķīra suverēnas tiesības šādās galvenajās jomās: izpēte, veselība un drošība (strādājošo un sabiedrības aizsardzība pret jonizējošās radiācijas kaitīgo iedarbību), izejvielu piegāde, kodoldrošība un ārējās attiecības. Saskaņā ar Līguma noteikumiem tika izstrādāti un īstenoti svarīgi tiesību akti, kas dod ieskatu par šajā nozarē vajadzīgajiem valsts noteikumiem un kas uzskaitīti 4. pielikumā. Komisija atbild[3] par kodolenerģētikas pētījumu veicināšanu un saskaņošanu Kopienā, lai izvairītos no nelietderīgas dublēšanās. Komisija var sniegt finansiālu palīdzību; piegādāt materiālus; nodrošināt būves, iekārtas vai ekspertu palīdzību un veicināt kopīgu finansējumu. Ar Euratom pētniecības pamatprogrammām, kas sekoja cita citai, civilās kodolpētniecības veicināšana saņēmusi ievērojamu finansējumu. Šobrīd pētījumu uzmanības centrā ir kodolsintēzes tehnoloģija un kodoldrošība un kodoldrošums, tostarp vides aizsardzības jautājumi, piemēram, atkritumu apsaimniekošana un aizsardzība pret radiāciju. Euratom Sestās pamatprogrammas kopējais finansējums laikposmam no 2002. līdz 2006. gadam sasniedz 1230 miljonus euro, no kuriem 750 miljoni euro ir paredzēti kodolsintēzes enerģijas pētniecībai. Komisija 2005. gada aprīlī pieņēma priekšlikumu par Euratom Septīto pamatprogrammu, kas attiecas uz laikposmu no 2007. līdz 2011. gadam (ar iespējamu pagarinājumu līdz 2013. gadam), un tās kopējais finansējums ir 3092 miljoni euro (2159 miljoni euro kodoltermiskās enerģijas pētniecībai, 394 miljoni euro kodola skaldīšanai un aizsardzībai pret radiāciju un 539 miljoni euro Kopīga Pētniecības centra darbībām kodolenerģētikas jomā). Līguma noteikumi par aizsardzību pret radiāciju [4] paredz noteikt drošības pamatstandartus darbinieku un sabiedrības veselības aizsardzībai pret draudiem, ko rada jonizējoša radiācija[5]. Papildus šiem vēl ir vairāk nekā 20 atsevišķi tiesību akti, kas attiecas uz dažādiem aspektiem, piemēram, medicīniska apstarošana, ārējo darbinieku operatīvā aizsardzība, radioaktīvu vielu un radioaktīvu atkritumu sūtījumi, radioaktivitāte pārtikā un ar radioloģiju saistītas ārkārtas situācijas. Drīz Kopienas tiesību aktus papildinās Kopienas noteikumi kodoldrošības un radioaktīvo atkritumu jomā. Eiropas Kopienu Tiesa ar 2002. gada 10. decembra lēmumu skaidri atzina Kopienas tiesības pieņemt tiesību aktus kodoldrošības jomā saskaņā ar Līgumu. Pēc tam 2003. gada janvārī Komisija pieņēma divus direktīvu priekšlikumus attiecīgi par kodoliekārtu drošumu un izmantotās degvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu[6]. Saistībā ar piegādi[7] Euratom Apgādes aģentūrai ir izvēles tiesības attiecībā uz dalībvalstu teritorijās ražotām rūdām, izejmateriāliem un īpašiem skaldāmiem materiāliem un ekskluzīvas tiesības slēgt līgumus par rūdu, izejmateriālu un īpašu skaldāmo materiālu piegādi, kam izcelsme ir Kopienā vai ārpus Kopienas. Mērķis ir nodrošināt visiem Kopienas lietotājiem vienlīdzīgu piekļuvi kodolmateriāliem. Kodoldrošības pasākumu[8] jomā 1976. gadā pieņemtā īstenošanas regula nesen tika aizstāta ar pārskatītu regulu[9]. Saskaņā ar Līgumu izveidotos kodoldrošības pasākumus koordinē, izmantojot drošības pasākumu sistēmu, ko piemēro IAEA saskaņā ar trim trīspusējiem nolīgumiem, kurus noslēgušas dalībvalstis, Kopiena un IAEA . Dalībvalstis un Kopiena 1998. gadā parakstīja šo nolīgumu papildu protokolus, kas ir visu dalībvalstu ratificēti un stājušies spēkā. Kodoldrošības nolīgumiem un papildu protokoliem pievienoties gatavojas jaunās dalībvalstis, kas Euratom Kopienā iestājās 2004. gadā. 3. Pamatojums Euratom statusa paaugstināšanai IAEA Kopienai ir skaidra ārējā kompetence iepriekšminētajās jomās. Atbilstīgi Līguma 2. panta h) apakšpunktam, lai veiktu savus uzdevumus, Kopiena saskaņā ar šo Līgumu ar citām valstīm un starptautiskām organizācijām izvērš tādas attiecības, kas veicinātu kodolenerģiju izmantot mierlaika vajadzībām. Tādēļ Kopiena saskaņā ar savām pilnvarām un kompetenci var uzņemties saistības, noslēdzot nolīgumus vai līgumus ar trešo valsti, starptautisku organizāciju vai trešās valsts pilsoni (Līguma 101. pants). Kopienas ārējo kompetenci ir apstiprinājušas precedenta tiesības. Eiropas Kopienu Tiesa 1978. gadā izskatīja Kopienas ārējo kompetenci saistībā ar plānoto Kopienas pievienošanos Fiziskas aizsardzības konvencijai[10]. Atsaucoties uz precedenta tiesībām par ārējo kompetenci, Tiesa atzina: tā kā Kopiena izstrādā kopīgus iekšējos noteikumus, tai ir arī pilnvaras veikt ārējās sarunas, kuras var ietekmēt šos kopīgos noteikumus[11]. Tiesa arī paziņoja: ja Kopienai ir iekšējā kompetence konkrēta mērķa sasniegšanai, tas netieši nozīmē, ka tai ir arī ekskluzīva ārējā kompetence attiecīgajā jomā, ciktāl šādas ārējas darbības ir nepieciešamas konkrētā mērķa sasniegšanai[12]. Saistībā ar Kopienas pievienošanos Konvencijai par kodoldrošību nesen ģenerāladvokāta Džeikoba atzinumā, uz kuru pamatojoties Tiesa 2002. gada 10. decembrī sniedza atzinumu, tika apstiprināts: Saskaņā ar Kopienas Līguma 101. panta 1. punktu Kopiena var slēgt starptautiskus nolīgumus „saskaņā ar savām pilnvarām un kompetenci”. Tādēļ Euratom ārējā kompetence ir tāda pati kā iekšējā, citiem vārdiem sakot, tā ir pilnvarota slēgt starptautiskus nolīgumus par visiem jautājumiem, par kuriem tai ir tiesības rīkoties Kopienas iekšienē.”[13] IAEA darbības galvenokārt attiecas uz jomām, kas ir Kopienas kompetencē. Par š kopīgo iesaistīšanos kodolenerģētikas jautājumos liecina arī fakts, ka IAEA ieteikumi, līgumi, konvencijas un nolīgumi papildina attiecīgos Kopienas politikas virzienus. Saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas Kopienas un Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras sadarbības nolīgumu, kas tika parakstīts Vīnē un stājās spēkā 1976. gada 1. janvārī[14], Kopiena kā novērotājs ar tiesībām uzstāties piedalās IAEA ģenerālās konferences regulārajās gadskārtējās sesijās un valdes sēdēs, kur Komisijas pārstāvji var ņemt dalību diskusijās par Kopienu interesējošiem jautājumiem. Taču Kopienas pārstāvji var uzstāties tikai pēc tam, kad visas valstis ir izteikušās, un viņiem nav tiesību iesniegt priekšlikumus vai grozījumus. Kopiena nav tiesīga balsot, arī par jautājumiem, kuros tai ir ekskluzīva vai dalīta kompetence. Tā kā Kopiena viena ekskluzīvas kompetences gadījumā vai kopīgi ar dalībvalstīm dalītas kompetences gadījumā ir tiesīga uzņemties un veikt pienākumus pret trešām valstīm un starptautiskām organizācijām jautājumos, kas skar Kopienas kompetences, Kopienai būtu jāpiešķir tiesības pilnībā piedalīties IAEA . Turklāt Kopienai vajadzētu tiesības iesniegt priekšlikumus sarunās par starptautiskām konvencijām attiecībā uz Līgumā noteiktajām kompetencēm. Tādējādi pastāv acīmredzama neatbilstība starp Kopienas kompetenci un statusu, kāds Kopienai ir IAEA , neļaujot tai efektīvi īstenot šo kompetenci. Tādēļ centieni paaugstināt Euratom statusu aģentūrā, kā mērķi izvirzot pilntiesīga locekļa statusu, ir pamatoti. Viens no svarīgiem Kopienas uzdevumiem saskaņā ar Līgumu ir pieņemt un īstenot drošības standartus darbinieku un sabiedrības veselības aizsardzībai jonizējošas radiācijas un kodoldrošības jomā. IAEA uzdevums ir tāds pats. Lai nodrošinātu saskaņotāku pieeju un iesaistītu Kopienu šo standartu izstrādē, ir skaidrs, ka Kopienai jābūt pārstāvētai IAEA . Turklāt Euratom drošības pasākumu sistēma tiek saskaņota ar IAEA izmantoto drošības pasākumu sistēmu, pamatojoties uz trīspusējiem nolīgumiem saskaņā ar Līguma 77. pantu. Šī ir joma, par kuru atbild tikai Kopiena, un nepieciešama tās aktīvāka iesaistīšanās IAEA [15]. Ieguvējas no augstāka Kopienas statusa IAEA būtu Euratom dalībvalstis, jo to viedoklim, saskaņotam Kopienas līmenī, būtu lielāka ietekme IAEA ieteikumu un standartu izstrādē. Kopienai iegūstot plašāku statusu, trešās valstis kā sarunu partneri iegūtu vienu struktūru, kas pārstāv visas Euratom dalībvalstis un kam ir gandrīz 50 gadu pieredze jautājumos, kuri nodoti Kopienas kompetencē. Piemēram, sadarbība drošības pasākumu jomā, kur Kopienai piešķirta ekskluzīva kompetence, ir pierādījusi, ka Euratom zināšanas nodrošina pievienoto vērtību gan trešām valstīm, gan IAEA . Savukārt Euratom varēs pārstāvēt dalībvalstu viedokli jautājumos, kas ir tās ekskluzīva kompetencē. 4. Euratom augstāka statusa IAEA iegūšanas process Euratom statusa maiņa IAEA ir sarežģīts pasākums vismaz divu iemeslu dēļ: a) tas ietekmē dalībvalstis, jo īpaši jautājumos, kur tas ietvertu IAEA balsošanas tiesību nodošanu Euratom; b) nepieciešami grozījumi IAEA statūtos, kas savukārt nozīmē garas procedurālas un saturiskas diskusijas IAEA . Šīs grūtības papildina fakts, ka dalībvalstis un trešās valstis neskatīs pieprasījumu par augstāku Euratom statusu kā atsevišķu gadījumu, bet gan plašākā kontekstā, ņemot vērā Eiropas Kopienu (EK) statusu ANO sistēmas dažādās organizācijas un struktūrās. Taču Komisijas ilgtermiņa mērķis ir paaugstināt EK statusu no pašreizējās novērotāja lomas ANO sistēmas dažādās organizācijas un struktūrās katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā Kopienas kompetences. Šī politika vairākkārt izrādījusies veiksmīga. Pilntiesīga dalībnieka statuss ir panākts Pārtikas un lauksaimniecības organizācijā (FAO) un Codex Alimentarius, bet pilnas līdzdalības statuss ir piešķirts Ilgtspējīgas attīstības komisijā. Komisija saprot arī to, ka, lai gan IAEA darbam galvenokārt ir tehniska daba, aģentūra ir arī forums, kurā tiek risināti īpaši delikāti politikas un drošības jautājumi. Var gadīties, ka diskusijas ietver diskrētus aspektus, piemēram, nesenā valdes rezolūcija par Irānu[16]. Šobrīd diskrēti jautājumi pieder pie otrā pīlāra, tas ir, dominē valstu, nevis Kopienas atbildība. Šajā sakarā jāuzsver, ka Kopienas vēlas augstāku statusu tikai tajās IAEA darbības jomās, kas, ka norādīts iepriekš, pieder pie Kopienas kompetences. Tā kā Kopienas statusa IAEA paaugstināšanas process ir politisks un ietver sarežģītas un ilgstošas diskusijas starp Komisiju un ES dalībvalstīm, kā arī ar IAEA un tās dalībniecēm, tiek piedāvāta divpakāpju pieeja: - pirmkārt, Komisija uzsāk apspriedes ar ES dalībvalstīm Padomē, kā arī ar IAEA un tās dalībniecēm, lai varētu veikt nepieciešamo izpētes un skaidrošanas saziņu un ārējās aktivitātes, ņemot vērā minētos apsvērumus; - otrkārt, pamatojoties uz šīm apspriedēm, Komisija iesniedz Padomei sarunu direktīvu priekšlikumu, lai a) risinātu sarunas par augstāku Euratom statusu IAEA ; b) pieprasītu attiecīgas izmaiņas IAEA statūtos. 5. Secinājumi Kopienas novērotāja statuss IAEA rada problēmas un trūkumus, kas izklāstīti iepriekšējās nodaļās. Ir vajadzīga lielāka Kopienas ietekme, lai garantētu Kopienas nostājas konsekvenci un efektivitāti. Ņemot vērā Kopienas pilnvaras kodolenerģētikas jomā, augstāks statuss IAEA ir pamatots. Galīgais mērķis ir panākt Kopienas iestāšanos aģentūrā. Šajā sakarā Kopiena jautājumos, kas ir tās kompetencē, cenšas panākt tādas pašas tiesības kā IAEA dalībvalstīm a) izteikt viedokli sarunu laikā un visās IAEA struktūru sanāksmēs, b) balsot dalībvalstu vārdā par jautājumiem, kas ir Kopienas kompetencē, c) savā vārdā izteikt piekrišanu uzņemties tiesības un pienākumus, kas izriet no IAEA aizgādībā noslēgtiem instrumentiem. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija lūdz Padomes apstiprinājumu sākotnējo sarunu uzsākšanai starp Komisiju un IAEA , lai a) izpētītu iespējas Kopienas statusa IAEA paaugstināšanai, b) noteiktu, kādas izmaiņas šajā sakarā nepieciešamas IAEA statūtos un citos iekšējos noteikumos. Komisija regulāri ziņos Padomei par šo sarunu gaitu. Kad tiks atrasts apmierinošs risinājums, Komisija lūgs Padomei mandātu sarunām ar IAEA par jaunu statusu, kā arī nepieciešamajiem grozījumiem IAEA statūtos. 6. Pielikums Komisijas darba dokuments. Pielikumi Komisijas paziņojumam Padomei par Eiropas Atomenerģijas kopienas statusa paaugstināšanu Starptautiskajā Atomenerģijas aģentūrā. [1] IAEA un tās uzdevumu īss apraksts sniegts 3. pielikumā. [2] 2006. gada janvārī organizācijā bija 139 dalībvalstis, tostarp visas 25 Euratom dalībvalstis. [3] Līguma 1. nodaļa. [4] Līguma 3. nodaļa. [5] Pilns tiesību aktu saraksts atrodas 4. pielikumā. [6] KOM/2003/0032 galīgais, Komisija 2004. gadā pieņēma grozītus priekšlikumus (KOM(2004)526). [7] Līguma 6. nodaļa. [8] Līguma 7. nodaļa. [9] Komisijas 2005. gada 8. februāra Regula (Euratom) Nr. 302/2005 par Euratom drošības pasākumu piemērošanu. [10] Tiesas 1978. gada 14. novembra Nolēmums 1/78. [11] 1971. gada 31. marta spriedums lietā Komisija/Padome, Recueil 1971, 263. lpp. – AETR. [12] 1977. gada 26. aprīļa atzinums 1/76, Nolīguma projekts, ar ko izveido Eiropas upju un ezeru kuģniecības pārtraukšanas fondu, Recueil 1977, 741. lpp. [13] 1971. gada 31. marta ģenerāladvokāta atzinums, Lieta C-29/99. Recueil 2002, I-11221. lpp. [14] OV L 329, 23.12.1975., 28. lpp. [15] Pieredze rāda, ka IAEA vairāk ņem vērā Kopienas viedokli, ja to pārstāv Komisija, nekā tad, ja savus argumentus dalībvalstis izsaka atsevišķi. [16] Rezolūcija GOV/2005/77, 2005. gada 24. septembris.