LV   LV 
 
 
 EIROPAS  
KOMISIJA   
Briselē, 14.9.2018.  
COM(2018) 627 final  
 
KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI  
Par vispārējām oficiālās kontroles darbībām, kas dalībvalstīs veiktas (2014 –2016), lai 
nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar pārtikas un barības aprites tiesību aktiem 
un dzīvnieku veselības un labturības noteikumiem  
{SWD(2018)  402 final}   
 
1 
 SATURS  
1. KOPSAVILKUMS ................................ ................................ ................................ ...... 2 
2. IEVADS  ................................ ................................ ................................ ......................  3 
3. TIESISKAIS REGULĒ JUMS  ................................ ................................ .....................  4 
4. DALĪBVALSTU GADA ZIŅOJUMU PĀRSKATĪŠANA  ................................ ....... 4 
4.1. DALĪBVALSTU GADA ZIŅOJUMU SAŅEMŠANA UN PĀRSKATĪŠANA  .................  4 
4.2. OFICIĀLO KONTROĻU ORGANIZĒŠANA UN VEIKŠANA  ................................ ...... 5 
4.3. KONSTATĒTĀ NEATBILSTĪBA  ................................ ................................ ..................  6 
4.4. IZPILDE: RĪCĪBA NEATBILSTĪBAS GADĪJUMĀ  ................................ ......................  6 
4.5. VALSTU REVĪZIJAS SISTĒMAS  ................................ ................................ .................  6 
4.6. RESURSI  ................................ ................................ ................................ ......................  7 
5. KOMISIJAS DIENESTU KONTROLES DARBĪBAS DALĪBVALSTĪS  ................  7 
6. KOMISIJAS VEIKTĀ PĒCPĀRBAUDE UN IZPILDES PASĀKUMI  ...................  9 
7. SECINĀJUMI  ................................ ................................ ................................ ...........  10 
 
 
2 
 1. KOPSAVILKUMS  
Šajā ziņojumā ir izklāstīts kopējais rezultāts valsts iestāžu1 un Komisijas kontroles 
darbībām, kuru mērķis ir nodrošināt augstu veselības aizsardzības un uzticības līmeni 
pārtikas nekaitīguma, dzīvnieku un augu veselības, dzīvnieku labturības, bioloģiskās 
lauksaimniecības un kvalitātes shēmu jomā. Šīs jomas ir ļoti svarīgas Eiropas Savienības 
(ES) iedzīvotāju ikdienas dzīvē, un tām ir būtiska nozīme, nodrošinot pārtikas, dzī vnieku 
un augu tirdzniecības netraucētu norisi gan Eiropas Savienībā, gan trešās valstīs. Šajā 
ziņojumā aptverts laikposms no 2014.  gada līdz 2016.  gadam un secināts, ka dalībvalstu 
iestādes savos ikgadējos ziņojumos par oficiālajām kontrolēm apliecināja, ka tās turpina 
pildīt savu svarīgo uzdevumu atbilstīgi pārtikas un barības aprites tiesību aktiem. 
Iniciatīvas, kuru mērķis ir uzlabot oficiālo kontroļu un izpildes pasākumu lietderību un 
kuras attiecas gan uz dienesta reorganizāciju, gan IT rīku izmantoša nas uzlabošanu, ir 
īpaši daudzsološas un būtiskas, risinot problēmu saistībā ar publisko izdevumu 
efektivitātes uzlabošanu.  
Tomēr Komisija ņem vērā arī dalībvalstu skaidros signālus par to, ka personāla resursi 
kontroļu veikšanai kļūst arvien ierobežotāki un ka vēl lielāka samazinājuma iespēja draud 
negatīvi ietekmēt kontroļu līmeni/kvalitāti un spēju reaģēt uz ārkārtas situācijām. Tas 
oficiālo kontroļu turpmākajā attīstībā varētu būt svarīgs jautājums, kuru Komisija rūpīgi 
apsvērs, izstrādājot tiesību aktu s labāka regulējuma iniciatīvas kontekstā, un kuru 
dalībvalstis visticamāk risinās, cita starpā izmantojot jaunas IT sistēmas, reorganizāciju un 
optimizētas procedūras.  
Pamatojoties uz to Komisijas kontroļu analīzi, kuras kā piemēri minētas šim ziņojumam 
pievienotajā dienestu darba dokumentā2, var konstatēt, ka kopumā dalībvalstis ir 
ieviesušas nepieciešamās kontroles sistēmas, kas nodrošina vispārpieņemtus atbilstības 
līmeņus. Tomēr Komisijas kontrolēs joprojām tiek konstatēti oficiālo kontroļu trūkumi un 
uzsvērts, ka vēl daudz kas ir uzlabojams un ka ir jāizvairās no pašapmierinātības. Šajā 
sakarā Komisija atzinīgi vērtē dalībvalstu neatlaidīgos centienus, piemēram, vēl vairāk 
stiprināt savas uz risku balstītās un mērķorientētās kontroles un atbalstīt tās ar efektīvām 
IT sistēmām.  
Komisijas sistemātiskā savu kontroles konstatējumu pēcpārbaude, kas vajadzības 
gadījumā papildināta ar citiem izpildes instrumentiem, tostarp saprātīgu pārkāpuma 
procedūras izmantošanu, joprojām ir lietderīgs līdzeklis, ar ko nov ērst nepilnības ES 
prasību izpildē, un ir svarīga saistībā ar Komisijas pastiprināto virzību uz dziļāk integrētu 
un taisnīgāku iekšējo tirgu un labāku likumdošanas procesu, kas ir pašreizējās Komisijas 
galvenās politiskās prioritātes3. Komisija arī atbalst a dalībvalstis un trešās valstis ES 
noteikumu īstenošanā, izmantojot dažādus līdzekļus, piemēram, nodrošinot tehnisko 
palīdzību un mācības ar instrumenta “Labāka apmācība nekaitīgai pārtikai” palīdzību un 
aktīvi veicinot šādu atbilstību.  
                                                 
1  Regulas (EK) Nr.  882/2004 44.  panta 4. un 6.  punktā paredzēts, ka Komisijai jāiesniedz Eiropas 
Parlamentam un Padomei un jāpublisko gada ziņojums par kontroļu vispārējo norisi dalībvalstīs.  
2 Komisijas dienestu darba dokuments, kas pievienots dokumentam “Komisijas ziņojums Eiropas 
Parlamenta m un Padomei par vispārējām oficiālās kontroles darbībām, kas dalībvalstīs veiktas (2014 –2016), 
lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar pārtikas un barības aprites tiesību aktiem un dzīvnieku 
veselības un labturības noteikumiem”.  
3 2014.  gada 15.  jūlija Politikas pamatnostādnes nākamajai Eiropas Komisijai  un priekšsēdētāja 2014.  gada 
1. novembra misijas vēstules priekšsēdētāja vietniekiem  un komisāriem.  
 
3 
 Komisijas kontrol es un pēcpārbaudes darbības rada dalībvalstīm, Komisijai un 
iesaistītajām personām skaidru priekšstatu par barības un pārtikas aprites tiesību aktu, kā 
arī dzīvnieku veselības un labturības noteikumu īstenošanas līmeni. Turklāt tās būtiski 
sekmē tiesību ak tu pārskatīšanas procesu, kura mērķis ir nodrošināt, lai Savienības tiesību 
akti “atbilstu paredzētajam mērķim”. Ar Regulas (ES)  2017/625 stāšanos spēkā 
2019.  gada decembrī4 šajā regulā paredzēto īstenošanas un deleģēto aktu pieņemšana 
nodrošinās iespējas izmantot zināšanas, kas gūtas Komisijas kontroles un pēcpārbaudes 
pasākumos, lai turpmākajos gados stiprinātu un atbalstītu oficiālās kontroles. Mērķis ir 
panākt, lai, piemērojot jaunos noteikumus, uzņēmumi un iestādes gūtu labumu no 
samazināta administrat īvā sloga, efektīvākiem procesiem un pastiprinātām kontrolēm. 
Patērētāji gūs labumu no tā, ka būs pārredzamāks veids, kā tiek veiktas kontroles, lai 
nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu un augstus standartus augu veselības, dzīvnieku 
veselības un labturības jo mā un novērstu krāpšanu.  
2. IEVADS  
Ir izstrādāts visaptverošs ES tiesiskais regulējums, kura mērķis ir nodrošināt augstu 
veselības aizsardzības un uzticības līmeni pārtikas nekaitīguma, dzīvnieku un augu 
veselības, dzīvnieku labturības, bioloģiskās lauksaimn iecības un kvalitātes shēmu jomā. 
Šīs jomas būtiski ietekmē ES iedzīvotāju ikdienas dzīvi, kuri pamatoti cer, ka tiks noteikti 
augsti standarti. Augsti standarti ir arī būtiski, lai nodrošinātu pārtikas, dzīvnieku un augu 
tirdzniecības netraucētu norisi ga n Eiropas Savienībā, gan trešās valstīs. Šo standartu 
pamatā esošo oficiālo kontroļu5 īstenošana ir būtiski svarīga minētās sistēmas ticamības 
saglabāšanai.  
Komisijai ir būtiska nozīme ES līmeņa vispārējā kontroles sistēmā, kas ir izklāstīta Regulā 
(EK) Nr . 882/20046 un ietver augsta pārredzamības līmeņa nodrošināšanu. Regulas 
44. panta 4.  un 6.  punktā paredzēts, ka Komisijai jāiesniedz Eiropas Parlamentam un 
Padomei un jāpublisko gada ziņojums par kontroļu vispārējo norisi dalībvalstīs, ņemot 
vērā:  
 gada z iņojumus, ko iesniegušas valstu iestādes par to veiktajām kontroles 
darbībām,  
 to kontroļu rezultātus, ko Komisija veica dalībvalstīs, un  
 citu būtisku informāciju.  
                                                 
4 Eiropas Parlamenta un Padomes 2017.  gada 15.  marta Regula (ES)  2017/625 par oficiālajām kontrolēm un 
citām oficiālajām darbībām,  kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību 
akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko 
groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr.  999/2001, (EK) Nr.  396/2005, (EK) 
Nr. 1069/2009, (EK) Nr.  1107/2009, (ES) Nr.  1151/2012, (ES) Nr.  652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 
2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr.  1/2005 un (EK) Nr.  1099/2009 un Padomes Direktīvas 98/58/EK, 
1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 
(EK) Nr.  854/2004 un (EK) Nr.  882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 
91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK un Padomes Lēmumu 92/438/EEK (Oficiālo kontroļu 
regula) ( OV L  95, 7.4.2017., 1. –142. lpp). 
5 “Oficiālā kontrole” ir jebkāda veida kontrole, kuru kompetentā iestāde vai Savienība veic tādēļ, lai 
pārbaudītu atbil stību barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku 
labturības noteikumiem.  
6 Eiropas Parlamenta un Padomes 2004.  gada 29.  aprīļa Regula (EK) Nr.  882/2004 par oficiālo kontroli, ko 
veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi  saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un 
dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem ( OV L  165, 30.4.2004., 1.  lpp.). 
 
4 
 Šis ziņojums aptver laikposmu no 2014.  gada līdz 2016.  gadam.  
3. TIESISKAIS  REGULĒJUMS  
Regulā (EK) Nr.  178/20027, t. i., “Vispārīgajā pārtikas aprites tiesību aktā”, galvenā 
atbildība par pārtikas nekaitīguma nodrošināšanu ir uzlikta uzņēmējiem, kas iesaistīti 
pārtikas/barības apritē visā pārtikas/barības ķēdē. Regulā (EK) Nr.  834/20078 ir paredzēt as 
prasības attiecībā uz bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu. Regulā (ES) 
Nr. 1151/20129 ir paredzētas prasības attiecībā uz lauksaimniecības produktu un pārtikas 
produktu kvalitātes shēmām.  
Dalībvalstīm ir pienākums pārbaudīt, vai uzņēmēji pilda ES tiesību aktos noteiktās 
prasības pārtikas un barības nekaitīguma, dzīvnieku un augu veselības, dzīvnieku 
labturības, bioloģiskās ražošanas un kvalitātes shēmu jomā. Tām ir pienākums šim 
nolūkam uzt urēt oficiālo kontroļu sistēmas. Savukārt Regulā (EK) Nr.  882/2004 ir 
noteiktas prasības attiecībā uz šīm kontroles sistēmām un oficiālo kontroļu veikšanu.  
Dalībvalstīm ir jāsagatavo valsts kontroles daudzgadu plāni (VKDP) un gada ziņojumi par 
šādu kontro ļu veikšanu. Dalībvalstīm šie VKDP un gada ziņojumi jāiesniedz Komisijai10. 
Regulā (EK) Nr.  882/2004 ir paredzēti arī noteikumi par kontrolēm, kurās Komisija 
pārbauda, vai dalībvalstis izpilda attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktos pienākumus.  
4. DALĪBVALSTU  GADA  ZIŅOJUMU  PĀRSKATĪŠANA  
4.1.  DALĪBVALSTU  GADA  ZIŅOJUMU  SAŅEMŠANA  UN PĀRSKATĪŠANA  
 
Laikposmā no 2014. gada līdz 2016.  gadam tikai dažas dalībvalstis iesniedza Komisijas 
dienestiem gada ziņojumu Regulas (EK) Nr.  882/2004 44.  panta 3.  punktā noteiktajā 
termiņā (“sešos mēnešos no tā gada beigām, uz kuru attiecas konkrētais ziņojums”). Šī 
noteiktā termiņa neievērošana cita starpā atspoguļo tās grūtības, ar kurām dalībvalstis 
saskaras, apkopojot centrālā līmenī visus datus, kas nepieciešami gada ziņojuma 
sagat avošanai. Piemēram, līdz 2017.  gada 10.  jūlijam 2016.  gada ziņojumu bija 
iesniegušas trīs dalībvalstis (no 28  dalībvalstīm), 2015.  gada ziņojumu  — 25 dalībvalstis 
un 2014.  gada ziņojumu  — visas 28  dalībvalstis. Dalībvalstu gada ziņojumi ievērojami 
atšķiras  arī datu izklāsta un iesniegto datu rakstura ziņā.  
Šie divi fakti rada būtiskas problēmas Komisijas dienestiem, kuriem uzticēta Regulas 
(EK) Nr.  882/2004 44.  panta 4.  punktā paredzētā ziņojuma sagatavošana, jo tiem ir 
jāpārskata visi par attiecīgo periodu  saņemtie gada ziņojumi ar mērķi noteikt svarīgas 
tendences oficiālo kontroļu veikšanas un šajās kontrolēs konstatēto neatbilstību jomā. 
Sagaidāms, ka pašreizējais darbs, kuru veic, lai izstrādātu Regulas (ES) Nr.  2017/625 
                                                 
7 Eiropas Parlamenta un Padomes 2002.  gada 28.  janvāra Regula (EK) Nr.  178/2002, ar ko paredz pārtikas 
aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz 
procedūras saistībā ar pārtikas neka itīgumu (OV L  31, 1.2.2002., 1.  lpp.). 
8 Padomes Regula (EK) Nr.  834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par 
Regulas (EEK)  Nr. 2092/91 atcelšanu ( OV L  189, 20.7.2007., 1.  lpp.). 
9 Eiropas Parlamenta un Padomes 2012.  gada 21.  novembra Regula (ES) Nr.  1151/2012 par lauksaimn iecības 
produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām ( OV L  343, 14.12.2012., 1.  lpp.). 
10 Regulas (EK) Nr.  882/2004 41. –44. pants.  
 
5 
 113. panta 2.  punktā paredzēto īs tenošanas aktu, turpmāk palīdzēs atrisināt šo problēmu, 
ieviešot standarta modeļus dalībvalstu gada ziņojumu iesniegšanai. Šie modeļi arī ļaus 
dalībvalstīm vieglāk un ātrāk apkopot gada ziņojumu informāciju centrālā līmenī un 
iesniegt tos Komisijas dienest iem. 
4.2.  OFICIĀLO  KONTROĻU  ORGANIZĒŠANA  UN VEIKŠANA  
 
Dalībvalstu ziņojumos ir sniegti pierādījumi, ka kopumā dalībvalstīs turpinās jau 
izveidojusies tendence arvien vairāk veikt uz risku balstītas kontroles. Tas nodrošina 
resursu vislabāko izmantošanu, īp ašu uzmanību pievēršot jomām, kas rada vislielāko 
risku. Tomēr, kā to apliecina Komisijas dienestu veiktās revīzijas, uz risku balstītas 
kontroles nav veiktas visās jomās, kurās šādas kontroles ir pamatotas.   
Īpaši grūti ir interpretēt vai salīdzināt datu s par neatbilstībām, kas konstatētas to oficiālo 
kontroļu laikā, kuras veiktas saskaņā ar Regulu (EK) Nr.  882/2004. Šīs regulas 3.  pantā 
paredzēts, ka kontroles jāveic tik bieži, lai varētu ņemt vērā risku. Tādējādi acīmredzami 
augsts neatbilstības atklāša nas līmenis ne vienmēr liecina par kopumā zemu atbilstības 
līmeni, bet drīzāk var liecināt par labu, uz risku balstītu kontroles mērķu izvirzīšanu. 
Pārbaudot tikai gada ziņojumus, nav iespējams noteikt, vai atklātais augstais neatbilstības 
līmenis atspoguļ o lietderīgas, mērķorientētas oficiālās kontroles vai zemu atbilstības 
līmeni. Šāda noteikšana jāveic, izmantojot uz vietas īstenotos novērtējumus, piemēram, 
tos, kas veikti Komisijas dienestu revīziju laikā (sk.  5. nodaļu).  
Sekas tam, ka kontroles arvien biežāk tiek balstītas uz risku, ir arī tādas, ka dati par 
neatbilstībām nav tieši salīdzināmi starp diviem secīgiem gadiem, jo mērķorientētākas 
kontroles faktiski var būt par pamatu tam, ka tiek atklāts (salīdzinoši) vairāk neatbilstības 
gadījumu. Šis punk ts ir uzsvērts vairāku dalībvalstu gada ziņojumos.   
Acīmredzams ieguvums no mērķorientētākām kontrolēm ir tāds, ka vairāk resursu ir 
potenciāli pieejami pēcpārbaudei un izpildes nodrošināšanai, un vairākos ziņojumos ir 
sniegti pierādījumi par progresu šaj ā jomā. Tādējādi dalībvalstis var vairāk pievērsties, 
pirmkārt, sistemātiskai oficiālo kontroļu pēcpārbaudei un izpildes nodrošināšanas radītām 
problēmām, un, otrkārt, kontroles un izpildes darbībai attiecībā uz uzņēmējiem ar sliktiem 
atbilstības rādītājie m, kas uzlabo produktu kopējo nekaitīgumu un palīdz radīt 
vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem uzņēmējiem, tādējādi sekmējot arī iekšējā 
tirgus darbību.   
Dažos ziņojumos ir sniegta informācija par citām darbībām, kas veiktas, lai padarītu 
kontroles u n izpildes pasākumus kopumā lietderīgākus un efektīvākus. Šīs darbības ietver 
kontroles dienestu reorganizāciju un konsolidāciju, uzlabotu sadarbību starp dienestiem un 
kontroļu koordinēšanu, kā arī kontroļu pāradresēšanu. Īpaši jāpiemin tādu IT sistēmu 
pastiprināta izmantošana, kas atbalsta kontroles un izpildes datu vākšanu, izplatīšanu un 
analīzi. Tas, savukārt, palīdz labāk koordinēt un mērķorientēt/plānot kontroles. Resursu un 
publisko izdevumu ierobežošana visās dalībvalstīs veicina šos centienus uzla bot 
efektivitāti.   
Visbeidzot, vairumā ziņojumu ir pieminēti uzlabojumi, kas gūti kontroļu veikšanā, 
pārskatot procedūras, organizējot mācības un palielinot attiecīgās dokumentācijas 
pieejamību (tostarp internetā). Ziņojumos arī norādīts, ka valstu revīzi ju rezultāti 
(sk. 4.4. nodaļā “Valstu revīzijas sistēmas” ) ir būtisks uzlabojumu nodrošināšanas un 
efektivitātes paaugstināšanas avots. Komisijas dienesti veica revīzijas dalībvalstīs, lai 
 
6 
 iegūtu informāciju par ieviestajiem pasākumiem, kas paredzēti, lai pārbaudītu to kontroļu 
lietderīgumu, kā paredzēts Regulā (EK) Nr.  882/2004. Tas ir bijis svarīgi, uzsverot 
nepieciešamību pievērst lielāku uzmanību kontroļu kvalitātei, nevis skaitam kā vispārējā 
lietderīguma pasākumam.   
4.3.  KONSTATĒTĀ  NEATBILSTĪBA  
 
Galvenās dalībvalstu konstatētās neatbilstības jomas ir šādas: ar darbu, struktūru vai 
aprīkojumu saistītas higiēnas prasības, riska analīze un kritisko kontrolpunktu noteikšana 
(Hazard Analysis and Critical Control Points  — HACCP ), pārtikas un barības mar ķēšana, 
pārtikas un barības piedevas, neatbilstīga uzskaites veikšana vai tās neveikšana un 
mikrobioloģiskā kontaminācija. Lai gan šo problēmu pamatcēloņi tiek noteikti reti, daži 
norāda uz augstu personāla mainību pārtikas un barības apritē iesaistītajos uzņēmumos, 
kura bieži vien ir saistīta ar zemām algām un kura ietekmē nepārtrauktu labas higiēnas 
prakses izmantošanu, mācību trūkumu pārtikas apritē iesaistītajos uzņēmumos un/vai 
prasību nepārzināšanu. Prasību nepārzināšana dod iemeslu bažām, ņemot vērā to, ka 
pārtikas/barības aprites tiesību aktu regulējuma ietvaros uzņēmēji ir primāri atbildīgi par 
noteikumu pareizu piemērošanu.  
Ņemot vērā to ieguldījumu, ko sniedz HACCP  nekaitīgas pārtikas ražošanas 
nodrošināšanā, un lai a)  iegūtu labu vispārējo priekš statu par situāciju un b)  noteiktu 
iespējas veikt uzlabojumus, 2014.  gadā Komisijas dienesti veica virkni revīziju HACCP  
jomā. Šo revīziju rezultāti ir apvienoti pārskata ziņojumā, kas publicēts 2015.  gada 
jūnijā11. Tas, savukārt, ir bijis par pamatu mācību  iniciatīvām, informācijas apmaiņai par 
paraugpraksi un pašreizējo HACCP  prasību, kā arī šo prasību izpildes norādījumu 
pārskatīšanai. Līdzīgi attiecībā uz higiēnu Komisijas dienesti ciešā sadarbībā ar 
dalībvalstīm sāka darba higiēnas un oficiālo kontroļu pārskatīšanu kautuvēs, lai redzētu, 
kā varētu labāk nodrošināt kaušanas higiēnu. Šā darba mērķis ir noteikt kopīgas problēmas 
un izplatīt paraugpraksi, kā arī tajā ir ietverti mācību elementi.   
4.4.  IZPILDE:  RĪCĪBA  NEATBILSTĪBAS  GADĪJUMĀ  
 
Dalībvalstīm sav os ziņojumos jānorāda, kādas izpildes darbības ir veiktas. Lai gan dati par 
izpildi tika sniegti neatkarīgi no informācijas kvalitātes vai detalizācijas, ir ļoti grūti 
pienācīgi salīdzināt dalībvalstu ziņojumus. Tomēr ziņojumos ir ierosināts kopumā likt 
lielāku uzsvaru uz pēcpārbaudi un izpildes nodrošināšanu. Dažas dalībvalstis ziņoja par 
administratīvu naudas sodu ieviešanu (nevis par valstu tiesu nodrošinātu izpildi) vai par 
šādu naudas sodu palielināšanu, lai tiem būtu labāka preventīva ietekme. Kā inte resantus 
piemērus alternatīviem un, kā ziņo, lietderīgiem atbilstības uzlabošanas līdzekļiem var 
minēt naudas sodu atcelšanu, ja pārkāpējs apgūst mācību kursu, oficiālo pārbaužu skaita 
palielināšanu, augstākas maksas noteikšanu pārkāpējiem un tādu mācību n odrošināšanu, 
kurām seko lietderīguma novērtēšanas pārbaudes.   
4.5.  VALSTU  REVĪZIJAS  SISTĒMAS  
 
Revīzijas, kurās dalībvalstis pārbauda savas oficiālās kontroles sistēmas, kā paredzēts 
Regulā (EK) Nr.  882/2004, ir svarīgas šo kontroļu vispārējā pārvaldībā, jo tās apliecina, 
ka kontroles tiek veiktas tā, kā paredzēts, sniedzot informāciju par to lietderību un, ja 
                                                 
11 Ziņojuma atsauce, Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerālsekretariāts ( SANTE ) 2015 -7752: HACCP . 
 
7 
 vajadzīgs, priekšlikumus par uzlabojumiem. Visas dalībvalstis apstiprina, ka revīzijas ir 
veiktas, taču vairākas dalībvalstis norādīja, ka resursu i erobežojumi kavēja plānoto 
revīzijas programmu īstenošanu. Dalībvalstu vidū pastāv būtiskas atšķirības, taču tas ir 
iespējams, ņemot vērā to, ka tās visas izmanto savus revīzijas ciklus un mēdz pievērsties 
atšķirīgām prioritārajām jomām. No savas puses Kom isijas dienesti turpina organizēt 
regulāras sanāksmes ar dalībvalstu revīzijas ekspertiem (valstu revīzijas sistēmu tīklu  — 
VRS tīklu), lai apmainītos ar viedokļiem, apspriestu pieredzi un kopējas problēmas, kā arī 
apzinātu paraugpraksi revīzijas prasību i zpildē. Turklāt Komisijas dienesti ir īstenojuši 
virkni VRS revīziju, lai iegūtu visaptverošu priekšstatu par to darbību (sīkāku informāciju 
sk. 5. nodaļā).  
4.6.  RESURSI  
 
Ņemot vērā spiedienu uz publiskajiem izdevumiem, Komisijas dienesti īpašu interesi 
pievērsa tam, kas dalībvalstu ziņojumos teikts par pieejamiem kontroles resursiem, lai gan 
dalībvalstīm pagaidām nav īpaši jāziņo par šo aspektu. Tomēr daudzos ziņojumos šis 
jautājums tika izskatīts. Dažos valstu ziņojumos nepārprotami norādīts, ka to darbin ieku 
skaits nav pietiekams, lai nodrošinātu visas vajadzīgās kontroles. Citos norādīts, ka  — vai 
nu konkrētās jomās, vai noteiktos kontroles līmeņos  — limits bija sasniegts, ja papildu 
samazinājumi apdraudēja kontroļu līmeni un/vai kvalitāti un spēju reaģē t uz ārkārtas 
situācijām. Vairākās dalībvalstīs arī efektivitātes maksimāla palielināšana ir noteikta kā 
skaidrs kontroles stratēģijas mērķis. Dažās dalībvalstīs resursu trūkums attiecās ne tikai uz 
personālu, bet arī uz aprīkojumu (piemēram, laboratoriju aprīkojumu vai kontroles 
personāla transportlīdzekļiem, kas ietekmē kontroles veikšanu).  
5. KOMISIJAS  DIENESTU  KONTROLES  DARBĪBAS  DALĪBVALSTĪS  
Saistībā ar ES kontrolēm Komisijas dienesti veic revīzijas, lai pārbaudītu atbilstību 
barības un pārtikas aprites t iesību aktiem, dzīvnieku veselības un labturības noteikumiem 
un oficiālajām kontrolēm izvirzītajām prasībām. Revīzijas ziņojumos ir iekļauti ieteikumi 
konstatēto nepilnību novēršanai. Ziņojumus, dalībvalstu rīcības plānus ieteikumu 
īstenošanas jomā un vals tu aprakstus, kuros dokumentēts šo plānu izpildes progress, 
publicē12, nodrošinot ieinteresētajām personām un iedzīvotājiem faktisku un pārredzamu 
pārskatu par to, kā dalībvalstis īsteno ES tiesību aktu pareizu piemērošanu.  
Dalībvalstīs veiktajās Komisijas kontroles darbībās, kas sīkāk izklāstītas šim ziņojumam 
pievienotajā dienestu darba dokumentā13, īpaša vērība tika pievērsta ne tikai galvenajām 
Komisijas prioritātēm, piemēram, augu aizsardzības līdzekļu ( Plant Protection 
Products  — PPP) oficiālajām kontroles sistēmām, dzīvnieku labturībai un rezistencei pret 
antimikrobiāliem līdzekļiem, bet arī daudzām citām jomām, kas ir būtiskas pārtikas 
nekaitīgumam un dzīvnieku vai augu veselībai.  
Vairākas Komisijas revīzijas dalībvals tīs aptvēra tirdzniecības un lietošanas, PPP atļauju 
piešķiršanas un ilgtspējīgas lietošanas kontroles14,15,16. Tajās ne tikai tika konstatētas 
                                                 
12 https:// ec.europa.eu/food/audits_analysis_en.  
13 Komisijas dienestu darba dokuments, kas pievienots dokumentam “Komisijas ziņojums Eiropas 
Parlamentam un Padomei par vispārējām oficiālās kontroles darbībām, kas dalībvalstīs veiktas (2014 –2016), 
lai nodrošinātu atbi lstības pārbaudi saistībā ar pārtikas un barības aprites tiesību aktiem un dzīvnieku 
veselības un labturības noteikumiem”.  
14 Ziņojuma atsauce DG (SANTE)  2016 –6004: augu aizsardzības līdzekļi  — tirdzniecība un lietošana.  
 
8 
 nepilnības vairākās jomās attiecībā uz PPP atļauju piešķiršanu un tirdzniecību, bet arī 
apzinātas ļoti labi izstrād ātas oficiālo kontroļu sistēmas par lietotājiem. Progress ir panākts 
Pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas direktīvas17 īstenošanā, izveidojot mācību un sertifikācijas 
sistēmas profesionāļiem, un smidzinātāju testēšanā. Tomēr integrētā augu aizsardzība  — 
minētā s direktīvas stūrakmens  — joprojām tiek izmantota pārāk maz. Šī problēma jārisina 
dalībvalstīm to pārskatītajos valsts rīcības plānos, kuru revīziju veiks Komisija. Visu 
iepriekš minēto pasākumu mērķis ir uzlabot pašreizējās dalībvalstu kontroles sistēmas un 
sniegt garantijas patērētājiem par PPP ļoti atbildīgu un ilgtspējīgu lietošanu.  
Dzīvnieku labturības jomā Komisija sāka trīsgadu projektu, lai veicinātu un uzlabotu 
dzīvnieku labturību pārvadāšanas laikā. Tas ietvēra paraugprakses norādījumu 
sagatavoša nu attiecībā uz piecām galvenajām dzīvnieku sugām (liellopiem, zirgiem, 
cūkām, mājputniem un aitām) un to izmantošanas novērtējumu saistībā ar ES labturības 
noteikumu labāku ievērošanu. To dalībvalstu apmeklējumi, kurās vērojama paraugprakse 
lauksaimniecīb as dzīvnieku transportlīdzekļu pārbaužu jomā, kopā ar Komisijas uzlaboto 
apmaiņu starp dalībvalstu kontaktpunktiem palīdzēja veicināt dzīvnieku aizsardzību 
pārvadāšanas laikā. Tikpat lietderīgs bija teorētisks pētījums un vairākas revīzijas attiecībā 
uz dz īvnieku aizsardzību nonāvēšanas laikā, kas ļāva apmainīties ar paraugpraksi un 
organizēt īpašus mācību pasākumus.  
Saistībā ar Eiropas Komisijas 2011.  gada rīcības plānu pret pieaugošajiem draudiem, ko 
rada rezistence pret antimikrobiāliem līdzekļiem ( antimicrobial resistance — AMR ), 
Komisija veica revīzijas, lai pārbaudītu, kā tiek īstenota obligātā uzraudzība un ziņošana 
par AMR  dzīvniekos un pārtikā, kā arī informācijas vākšanas pasākumus konkrētās 
politikas jomās, lai veicinātu antibiotiku piesardzīgu l ietošanu dzīvniekiem. Šajos 
pasākumos konstatētās uzlabojumu iespējas un paraugprakse tika izmantotas, izstrādājot 
visaptverošu ES rīcības plānu attiecībā uz rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem, 
pamatojoties uz pieeju “Viena veselība” ( “EU One Heal th Action Plan against 
Antimicrobial Resistance”18). 
Ir vērts uzsvērt vēl divus Komisijas pasākumus.  
Pirmkārt, “pārskata ziņojumus” tagad sagatavo vairumam revīziju. To mērķis ir radīt 
visaptverošu priekšstatu par kontrolēm, ko dalībvalstis veic konkrētā jo mā, un noteikt 
jautājumus, kas ir būtiski visām dalībvalstīm. Turklāt tajos ir uzsvērti sarežģījumi, kas 
rodas, īstenojot attiecīgos tiesību aktus, kā arī apzinātā paraugprakse. Otrkārt, lai 
Komisijai būtu skaidrs priekšstats par ES tiesību aktu darbību un  visām problēmām, kas 
var rasties to piemērošanā, vairāk tiek izmantota dokumentāra analīze un faktu vākšanas 
misijas, kas papildina revīzijas darbu. Arī par šiem pasākumiem tiek sagatavoti un 
publicēti pārskata ziņojumi.  
                                                                                                                                                         
15  Ziņojuma atsauce DG (SANTE)  2016 –6250: augu aizsardzības līdzekļi  — atļauju piešķirša na.  
 
16 Ziņojuma atsauce DG (SANTE)  2014 –7567: pesticīdi.  
17 Eiropas Parlamenta un Padomes 2009.  gada 21.  oktobra Direktīva  2009/128/EK, ar kuru nosaka Kopienas 
sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai (OV L  309, 24.11.2009., 71. –86. lpp.).  
18 https://ec.europa.eu/health/amr/antimicrobial -resistance_en.   
 
 
9 
 Abi minētie pasākumi ir īpaši par edzēti, lai atbalstītu Komisijas politiku tiesību aktu 
pārskatīšanas jomā, kuras mērķis ir nodrošināt, lai ES tiesību akti būtu atjaunināti, 
praktiski realizējami  un izpildāmi par saprātīgām izmaksām atbilstīgi norisēm uz vietas, 
un tādējādi “atbilstu pare dzētajam mērķim”. Komisijas dienestu veiktās kontroles kā tādas 
tieši veicina labāka regulējuma programmas19 īstenošanu. Pārskata ziņojumos tiek iekļauta 
arī norāde par plānotajiem pasākumiem, pamatojoties uz ziņojumu konstatējumiem. Lai 
izplatītu šajos ziņ ojumos izklāstīto informāciju par secinājumiem, paraugpraksi un gūto 
pieredzi, tos izplata arī saistībā ar programmu “Labāka apmācība nekaitīgai pārtikai”20. 
6. KOMISIJAS  VEIKTĀ  PĒCPĀRBAUDE  UN IZPILDES  PASĀKUMI  
Lietderīgu un pastāvīgu pasākumu veikšana, lai nodrošinātu ES tiesību aktu pareizu 
īstenošanu un piemērošanu visā Savienībā, joprojām ir Komisijas prioritāte tajās jomās, 
kas ietvertas šajā ziņojumā. Iepriekšējā ziņojumā21 izklāstīts, kā Komisija sistemātiski 
veic savu revīzijas konstatējumu un ar tiem saistīto ieteikumu pēcpārbaudi. Šie procesi 
joprojām bija lietderīgi vairuma konstatēto nepilnību novēršanā. Dalībvalstis 2016.  gada 
decembra beigās veica koriģējošus pasākumus vai uzņēmās apmierinošas saistības, lai 
novērstu tās pieņemamā termiņā:  
 attiecī bā uz 97  % ieteikumu, kas sniegti revīzijās 2012. –2014.  gada pārskata 
periodā, un  
 attiecībā uz 94  % ieteikumu, kas sniegti revīzijās 2013. –2015.  gada pārskata 
periodā.   
Komisijas izpildes nodrošināšanas politika ietver ES tiesību aktu piemērošanas un 
īsten ošanas uzraudzību, problēmu risināšanu kopā ar dalībvalstīm, lai novērstu visus 
iespējamos tiesību aktu pārkāpumus, un, vajadzības gadījumā, pārkāpuma procedūras 
ierosināšanu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību22 258. pantu.  Šādu 
procedūru sākš ana 2012.  gadā pret tām dalībvalstīm, kas nenodrošināja prasību īstenošanu 
attiecībā uz dējējvistu labturību  un aizliegumu izmantot neuzlabotus būrus, bija par 
pamatu tam, ka vairākas dalībvalstis paātrināja koriģējošo pasākumu veikšanu, vairumā 
gadījumu n ovēršot vajadzību iesniegt prasību tiesā. Tas liecina, ka saprātīga pārkāpuma 
procedūras izmantošana īpaši svarīgās jomās, attiecībā uz kurām tiesību aktos ir noteiktas 
skaidras juridiskās prasības, var izrādīties ļoti lietderīga nepieciešamo koriģējošo 
pasākumu īstenošanā. Komisija izmantoja līdzīgu pieeju attiecībā uz cūku labturību 
saimniecībās un sivēnmāšu turēšanu grupās.   
 
                                                 
19 https://ec.europa.eu/info/law/law -making -process/planning -and-proposing -law/better -regulation -why-and-
how_lv.  
20 “Labāka apmācība neka itīgai pārtikai” ir Komisijas mācību iniciatīva, kas paredzēta ierēdņiem, kuri strādā 
dalībvalstu un trešo valstu kompetentajās iestādēs, un kas aptver pārtikas un barības tiesību aktus, dzīvnieku 
veselības un labturības un augu veselības noteikumus:  https://ec.europa.eu/food/safety/btsf_en.   
21 Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par to, kā dalībvalstīs kopumā tiek veiktas oficiālās 
kontroles attiecībā uz pārtikas nekaitīgumu, dzīvnie ku veselību un dzīvnieku labturību un augu veselību  
http://eur -lex.europa.eu/legal -content/LV/ALL/?uri=CELEX:52013DC0681 .  
22 Līguma par Eiropas Savienības darbību konso lidētā versija  http://eur -lex.europa.eu/legal -
content/LV/TXT/?uri=celex%3A12012E%2FTXT . 
 
10 
 Neatkarīgi no šiem centieniem ES tiesību aktu piemērošana un īstenošana joprojām 
sagādā problēmas un vispārējo interešu labā liek pievērst lielāku uzmanību izpildes 
nodrošināšanai. Izpilde atbalsta un papildina politisko prioritāšu ievērošanu. Visiem, kas 
iesaistīti ES tiesību aktu izpildes nodrošināšanā, jāatzīst, ka darbs, kas paveikts, lai 
nodrošinātu spēkā esošo ES tiesību aktu e fektīvu izpildi, ir ļoti svarīgs, nodrošinot, lai 
jaunu tiesību aktu izstrāde sasniegtu savu mērķi.   
Lai ES tiesību aktu sniegtās priekšrocības izjustu arī sabiedrība, ir jāstiprina Komisijas un 
dalībvalstu partnerība, jo dalībvalstīm ir ļoti būtiska nozīm e minēto tiesību aktu 
īstenošanā. Izpilde ir jānodrošina nekavējoties. Komisijai un dalībvalstīm jāturpina savi 
centieni ES tiesību aktu izpildes nodrošināšanas un tiesību aktu pārkāpumu izskatīšanas 
jomā.   
Komisija mudinās dalībvalstis un palīdzēs tām uz labot spējas attiecībā uz ES tiesību aktu 
izpildes nodrošināšanu, kā arī paredzēs tiesiskās aizsardzības līdzekļus, lai nodrošinātu, ka 
ES tiesību aktu galalietotāji  — privātpersonas vai uzņēmumi  — var pilnībā izmantot savas 
tiesības. Šajā sakarā būtiska n ozīme ir sadarbības tīkliem un paraugprakses apmaiņai.  
ES tiesību aktos paredzētajām neatkarīgām administratīvām iestādēm vai inspekcijām ir 
būtiska nozīme īstenošanā un izpildes nodrošināšanā. Tāpēc Komisija pievērsīs īpašu 
uzmanību tam, lai tās būtu pie tiekami un pienācīgi aprīkotas savu uzdevumu veikšanai.  
Visbeidzot, saskaņā ar labāka regulējuma programmas principiem Komisija īpašu vērību 
pievērsīs ES tiesību aktu labākai piemērošanai un īstenošanai, kas galu galā palīdzēs 
uzlabot izpildi, nodrošinot ieguvumus gan iedzīvotājiem, gan uzņēmumiem.  
 
7. SECINĀJUMI  
Dalībvalstu iestādes savos gada ziņojumos par oficiālajām kontrolēm apliecināja, ka tās 
turpina pildīt savu svarīgo uzdevumu atbilstīgi pārtikas un barības aprites tiesību aktiem. 
Iniciatīvas, kuru m ērķis ir uzlabot oficiālo kontroļu un izpildes pasākumu lietderību un 
kuras attiecas gan uz dienesta reorganizāciju, gan IT rīku izmantošanas uzlabošanu, ir 
īpaši daudzsološas un būtiskas, risinot problēmu saistībā ar publisko izdevumu 
efektivitātes uzlabo šanu.  
Tomēr Komisija ņem vērā arī dalībvalstu skaidros signālus par to, ka personāla resursi 
kontroļu veikšanai kļūst arvien ierobežotāki un ka vēl lielāka samazinājuma iespēja draud 
negatīvi ietekmēt kontroļu līmeni/kvalitāti un spēju reaģēt uz ārkārtas s ituācijām. Tas 
oficiālo kontroļu turpmākajā attīstībā varētu būt īpaši svarīgs jautājums, kuru Komisija 
rūpīgi apsvērs, izstrādājot tiesību aktus labāka regulējuma iniciatīvas kontekstā, un kuru 
dalībvalstis visticamāk risinās, cita starpā izmantojot jauna s IT sistēmas, reorganizāciju un 
optimizētas procedūras.  
Pamatojoties uz to Komisijas kontroļu analīzi, kuras kā piemēri minētas šim ziņojumam 
pievienotajā dienestu darba dokumentā, var konstatēt, ka kopumā dalībvalstis ir ieviesušas 
nepieciešamās kontrole s sistēmas, kas nodrošina vispārpieņemtus atbilstības līmeņus. 
Tomēr Komisijas kontrolēs joprojām tiek konstatēti oficiālo kontroļu trūkumi un uzsvērts, 
ka vēl daudz kas ir uzlabojams un ka ir jāizvairās no pašapmierinātības. Šajā sakarā 
Komisija atzinīgi vērtē dalībvalstu neatlaidīgos centienus, piemēram, vēl vairāk stiprināt 
 
11 
 savas uz risku balstītās un mērķorientētās kontroles un atbalstīt tās ar efektīvām IT 
sistēmām.  
Komisijas sistemātiskā savu kontroles konstatējumu pēcpārbaude, kas vajadzības 
gadījum ā papildināta ar citiem izpildes instrumentiem, tostarp saprātīgu pārkāpuma 
procedūras izmantošanu, joprojām ir efektīvs līdzeklis, ar ko novērst nepilnības ES 
prasību izpildē, un ir svarīga saistībā ar Komisijas pastiprināto virzību uz dziļāk integrētu 
un taisnīgāku iekšējo tirgu un labāku likumdošanas procesu, kas ir pašreizējās Komisijas 
galvenās politiskās prioritātes. Komisija arī atbalsta dalībvalstis un trešās valstis ES 
noteikumu īstenošanā, izmantojot dažādus līdzekļus, piemēram, nodrošinot tehnisk o 
palīdzību un mācības ar instrumenta “Labāka apmācība nekaitīgai pārtikai” palīdzību un 
aktīvi veicinot šādu atbilstību.   
Komisijas kontroles un pēcpārbaudes darbības rada dalībvalstīm, Komisijai un 
iesaistītajām personām skaidru priekšstatu par barības un pārtikas aprites tiesību aktu, kā 
arī dzīvnieku veselības un labturības noteikumu īstenošanas līmeni. Turklāt tās būtiski 
sekmē tiesību aktu pārskatīšanas procesu, kura mērķis ir nodrošināt, lai Savienības tiesību 
akti “atbilstu paredzētajam mērķim”. Ar  Regulas (ES)  2017/625 noteikumu stāšanos spēkā 
2019.  gada decembrī šajā regulā paredzēto īstenošanas un deleģēto aktu pieņemšana 
nodrošinās iespējas izmantot zināšanas, kas gūtas Komisijas kontroles un pēcpārbaudes 
pasākumos, lai turpmākajos gados stiprin ātu un atbalstītu oficiālās kontroles. Mērķis ir 
panākt, lai, piemērojot jaunos noteikumus, uzņēmumi un iestādes gūtu labumu no 
samazināta administratīvā sloga, efektīvākiem procesiem un pastiprinātām kontrolēm. 
Patērētāji gūs labumu no tā, ka būs pārredza māks veids, kā tiek veiktas kontroles, lai 
nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu un augstus standartus augu veselības, dzīvnieku 
veselības un labturības jomā un novērstu krāpšanu.