Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Padomes ieteikumam par Eiropas pieeju mikroapliecinājumiem mūžizglītībā un nodarbināmībā”

(COM(2021) 770 final)

un “Priekšlikums Padomes ieteikumam par individuālajiem mācību kontiem”

(COM(2021) 773 final)

(2022/C 323/11)

Ziņotāja: Tatjana BABRAUSKIENĖ Līdzziņotāja: Mariya MINCHEVA

Atzinuma pieprasījums Eiropas Komisija, 21.1.2022. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Atbildīgā specializētā nodaļa Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 3.5.2022. Pieņemts plenārsesijā 18.5.2022. Plenārsesija Nr. 569 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 204/2/4

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK vēlreiz aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis stiprināt pieaugušo izglītības politiku, lai visiem pieaugušajiem nodrošinātu tiesības uz kvalitatīvu un iekļaujošu pieaugušo izglītību, tādējādi gadā sasniedzot un pārsniedzot 60 % mērķrādītāju attiecībā uz dalību pieaugušo izglītībā. Lai efektīvi īstenotu Eiropas sociālo tiesību pīlāru (ESTP), ir jānovērš arī prasmju neatbilstība un jāuzlabo pieaugušo izglītības pārvaldība un finansējums, tostarp darbinieku apmācība. Svarīgi ir arī tas, ka ieguldījumi, nepieciešamās reformas un efektīvs sociālais dialogs, kura mērķis ir veicināt prasmju attīstību saskaņā ar ESTP pirmo principu par tiesībām uz apmācību un mūžizglītību, ir iekļauti Eiropas pusgada kontekstā.

1.2. EESK atgādina, cik svarīgi ir iepriekšējie atzinumi par mūžizglītības programmu un pieaugušo izglītību saistībā ar iniciatīvām par individuālajiem mācību kontiem un mikroapliecinājumiem. EESK jo īpaši uzsver, ka prasmju pilnveidei un pārkvalifikācijai ir ārkārtīgi svarīga nozīme nozaru zaļās un digitālās pārkārtošanās atbalstīšanā; tā ir jāuztver kā sociāla un ekonomiska atbildība, lai nodrošinātu iekļaujošu apmācību, kas nepieciešama kvalitatīvām darbvietām, un tāda pārkārtošanās, kas ir taisnīga pret ikvienu. Lai atbalstītu darbaspēka prasmju pilnveidi un pārkvalificēšanos, ir vajadzīgas uz nākotni orientētas rūpnieciskās stratēģijas, tostarp efektīva prasmju politika. Tās var palīdzēt nodrošināt godīgu un sociāli taisnīgu pārkārtošanos uz klimatneitrālu ekonomiku, līdzsvarojot darba tirgu tā, lai tas veicinātu iekļaujošu digitalizāciju un darbvietu kvalitāti. Uzņēmumiem ir vajadzīgs efektīvs atbalsts, lai tie varētu stiprināt un finansēt savas darbaspēka prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas stratēģijas, kas nepieciešamas inovācijas veicināšanai. Vienlaikus jāievēro vispārējās ekonomiskās un sociālās intereses. Koplīgumos būtu jānosaka dažādu apmaksātu mācību atvaļinājumu pieejamība darba ņēmēju personīgajām un profesionālajām vajadzībām ( 1 ) . Ja sociālie partneri nav vienojušies par apmaksātu atvaļinājumu un tas tiek piešķirts pēc valdības iniciatīvas, tas jāfinansē no valsts līdzekļiem.

1.3. Straujā jauno tehnoloģiju izgudrošana un izplatīšanās ir jāpapildina ar efektīvu prasmju pilnveidi un pārkvalifikāciju. Ieguldījumiem pieaugušo izglītībā un prasmju pilnveidē var būt izšķiroša nozīme ekonomikas atveseļošanā un sociālas Eiropas veidošanā. Individuālie mācību konti var būt tikai viena no pieejām un viens no finanšu instrumentiem, ko apsver ES dalībvalstis un sociālie partneri. Ar ierosinātajiem pasākumiem nevajadzētu aizstāt darba devēju, valsts un privāto nodarbinātības dienestu sniegto apmācību, kā arī valsts atbalstu izglītības un apmācības iestādēm vai cita veida atbalstu. It īpaši mācību fondi, ko pārvalda sociālie partneri, ir efektīvs veids, kā nodrošināt apmācību, reaģējot uz valstu un nozaru līmenī konstatētajām vajadzībām.

1.4. Pietiekami kvalificēta darbaspēka nodrošināšana un uzlabota nodarbināmība ir svarīgs nosacījums, lai uzņēmumi un sabiedrība varētu plaukt, attīstīties un nodarbināt cilvēkus, kā arī veicināt Eiropas Savienības noteikto politikas mērķu sasniegšanu. Jau tagad vairākās nozarēs un reģionos ir vērojama prasmju neatbilstība un darbaspēka trūkums, un šī atšķirība palielināsies. Šajā ziņā dalībvalstīm un darba devējiem ir svarīga loma, finansējot un stimulējot dalību apmācībā. Prasmes ir jāattīsta atbilstoši darba tirgus vajadzībām, ja Eiropa vēlas stiprināt savu ilgtermiņa konkurētspēju un spēju veicināt inovāciju, kas ir svarīgi gan uzņēmumiem, gan darba ņēmējiem.

1.5. Darba ņēmēji saskaras ar daudziem šķēršļiem, kas kavē piekļuvi apmācībai. Ja personām tiek dota lielāka kontrole pār savu apmācību, ir svarīgi nodrošināt, ka viņi saņem efektīvus norādījumus un atbalstu, lai varētu izvēlēties un piekļūt apmācības kursiem, kas atbilst viņu vajadzībām. Tas arī nodrošinātu optimālus ieguldījumus apmācībā, jo apmācība būtu cieši saistīta ar katra indivīda apzinātajām vajadzībām. Attiecībā uz mācībām, kas vērstas uz darba specifiku, pilnībā individualizēta pieeja var vājināt saikni starp finansējumu un mācību saturu, tādējādi, iespējams, radot situāciju, ka apmācība ir mazāk orientēta uz darbu un tādējādi nepietiekami pielāgota darba devēju vajadzībām.

1.6. EESK piekrīt trīspusējam Arodmācību padomdevējas komitejas atzinumam, kurā norādīts, ka piekļuves apmācībai un tiesību uz apmācībām nosacījumi jāpielāgo dažādām situācijām un realitātei, izmantojot atbilstošu pasākumu kopumu. EESK aicina Komisiju ievērot kompetenču sadalījumu un subsidiaritātes principu, kā arī katras dalībvalsts īpatnības un tiesisko regulējumu. Pieņemot un īstenojot priekšlikumus attiecībā uz mācību kontiem un mikroapliecinājumiem, tiem jābūt saderīgiem ar jau esošajām dalībvalstu tālākās profesionālās izglītības un apmācību sistēmām, ar darba koplīgumu slēgšanu, darba nosacījumu regulējumu un darbinieku tiesībām uz atvaļinājumu.

1.7. EESK aicina Komisiju un dalībvalstis ievērot spēkā esošos valstu un nozaru instrumentus un finansēšanas shēmas un nošķirt jēdzienu “tiesības”, kas dažās valstīs un nozarēs vēl nav definētas tiesību aktos vai koplīgumos, no jēdziena “mācību konts”. EESK prasa, lai priekšlikumi nodrošinātu, ka visiem pieaugušajiem, it īpaši no visneaizsargātākajām grupām, būtu tiesības piekļūt efektīvai, kvalitatīvai un iekļaujošai darbinieku apmācībai, apmaksātam mācību atvaļinājumam, pilnīgai kvalifikācijai, neformālās un ikdienējās mācīšanās validēšanai, kā arī ievirzei un konsultācijām. Dalībvalstis tiek aicinātas vajadzības gadījumā uzlabot savas pieaugušo izglītības un tālākās profesionālās izglītības un apmācības sistēmas pēc efektīva sociālā dialoga un apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām. EESK atzinīgi vērtē to, ka individuālos mācību kontus var izmantot apmācībai, validēšanai un karjeras konsultēšanai.

1.8. EESK uzsver, ka apmācību tirgū svarīgi ir kvalitātes standarti, jo īpaši attiecībā uz mikroapliecinājumiem, un dažādu pieeju iespējamās priekšrocības un trūkumi pieaugušo izglītības (piemēram, individuālo mācību kontu) finansēšanā, ietverot izmaksu un ieguvumu attiecību, administratīvo slogu un izmaksas, panākto statusa maiņu (augstāks oficiālās kvalifikācijas līmenis), kvalitātes nodrošināšanu, darba tirgum būtiskus rezultātus, pievienoto vērtību karjeras attīstībai un galvenās mērķa grupas – mazkvalificēto – līdzdalības līmeni. EESK pauž nožēlu, ka Komisija nav veikusi ietekmes novērtējumu par mikroapliecinājumiem, jo priekšlikums var ietekmēt esošos valstu pasākumus, īpaši attiecībā uz kvalifikācijām un koplīgumiem. Šajā saistībā ir jānodrošina efektīvs sociālais dialogs un efektīva apspriešanās, tostarp ar organizētu pilsonisko sabiedrību, par to, vai un kā Eiropas iniciatīvas par individuālajiem mācību kontiem un mikroapliecinājumiem var sniegt pievienoto vērtību valstu un nozaru apmācību sistēmu uzlabošanā.

1.9. EESK uzsver, ka, iesaistot sociālos partnerus un izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzējus, būtu jāizveido PIA pakalpojumu sniedzēju mikroapliecinājumu katalogs, kura pamatā ir piedāvājuma kvalitātes standarti. Katalogā būtu jāiekļauj mikroapliecinājumu mācību rezultāti un to atzīšana no citu izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzēju un darba devēju puses.

1.10. EESK atgādina, cik svarīgs ir apmaksāts mācību atvaļinājums ( 2 ) , arī saskaņā ar SDO 140. pantu (ko ratificējušas 11 dalībvalstis ( 3 ) ), un norāda, ka priekšlikumam par individuālajiem mācību kontiem vajadzētu būt saderīgam ar valstu sistēmām, kad dalībvalstīm tiek prasīts izstrādāt individuālo mācību kontu sistēmas tikai darba tirgus vajadzībām, jo vairākās dalībvalstīs apmaksātu mācību atvaļinājumu var izmantot arī personīgās izaugsmes nolūkos vai studiju programmas pabeigšanai (piemēram, universitātes grāda iegūšanai).

1.11. EESK atgādina Komisijai un dalībvalstīm, ka būtiski svarīga ir sociālo partneru efektīva iesaistīšana pieaugušo izglītības pārvaldībā, darba ņēmēju apmācībā un apmaksāta mācību atvaļinājuma sistēmās, kā arī sociālo partneru kopīgas rīcības veicināšana. Komiteja arī uzsver, ka par pieaugušo izglītību ir svarīgi apspriesties ar attiecīgajām pilsoniskās sabiedrības organizācijām.

1.12. EESK aicina Komisiju atbalstīt paraugprakses apmaiņu un savstarpēju mācīšanos starp dalībvalstīm, iesaistot sociālos partnerus. Galvenā uzmanība būtu jāpievērš tam, kā vislabāk nodrošināt efektīvu piekļuvi apmācībai un kā uzlabot dalībvalstu pieaugušo izglītības sistēmas un jo īpaši prasmju stratēģijas, kā arī to finanšu mehānismus un apmācību veidus, tostarp mikroapliecinājumus. EESK arī aicina iesaistīt trīspusējo Arodmācību padomdevēju komiteju turpmākajā darbā saistībā ar priekšlikumiem un tai uzņemties aktīvu lomu ziņošanā par iniciatīvu īstenošanu un uzraudzības sistēmas izveidē sadarbībā ar Nodarbinātības komiteju.

1.13. Padomes 2016. gada 19. decembra Ieteikuma “Prasmju pilnveides ceļi – jaunas iespējas pieaugušajiem” EESK aicina dalībvalstis iniciatīvas par individuālajiem mācību kontiem un mikroapliecinājumiem sasaistīt ar ( 4 ) īstenošanu. Tas nodrošinātu, ka visi mazprasmīgie un mazkvalificētie pieaugušie varētu pilnveidot savas pamatprasmes un profesionālās iemaņas un ka viņi tiktu vadīti un motivēti piedalīties apmācībās, lai uzlabotu savu dzīvi un nodarbināmību, un nodrošinātu, ka 80 % pieaugušo ir digitālās pamatprasmes.

1.14. Padomes ieteikumu par neformālās un ikdienējās mācīšanās validēšanu EESK atkārtoti uzsver, ka individuālajiem mācību kontiem un līdzīgām finanšu sistēmām ir jāatbalsta piekļuve atzītiem un validētiem mācību kursiem un jāļauj darba ņēmējiem piedalīties procesos, lai validētu savas prasmes un darba pieredzi. Attiecīgajām iestādēm, iesaistot sociālos partnerus, ir jāatzīst mikroapliecinājumi. EESK aicina efektīvi īstenot ( 5 ) un piešķirt pietiekamu publisko finansējumu validēšanas sistēmām katrā ES valstī. Nodrošinot apmācības atzīšanu, darba devēji un arodbiedrības var palīdzēt darba ņēmējiem uzlabot savu kvalifikāciju un veicināt gan viņu karjeras attīstību, gan taisnīgu pārkārtošanos darba tirgū.

1.15. EESK uzskata, ka ir svarīgi, lai iniciatīvas pievērstos pieaugušo un darbaspēka (darba ņēmēju/darbinieku/pašnodarbinātu personu) prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas vajadzībām, kā arī citām mērķgrupām (piemēram, ilgstošiem bezdarbniekiem, neaktīvām personām un it īpaši personām, kas atgriežas darbā pēc bērna kopšanas atvaļinājuma ( 6 ) , personām ar invaliditāti, pensionāriem, sievietēm, jauniešiem vecumā līdz 30 gadiem un jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu). Steidzami un pienācīgi ir jārisina nestandarta darba ņēmēju un pašnodarbināto personu īpašā situācija, ņemot vērā sociālo partneru būtisko lomu darba ņēmēju apmācībā. Būtiski svarīga loma savu darbinieku apmācības atbalstīšanā ir uzņēmumiem, kā arī dalībvalstīm, nodrošinot resursus piekļuvei pieaugušo izglītībai. Tā kā 90 % ar darbu saistīto apmācību Eiropas Savienībā finansē darba devēji ( 7 ) , ES ir pilnībā jāatzīst un jāatbalsta viņu apņemšanās un pozitīvā loma prasmju attīstībā.

1.16. EESK aicina dalībvalstis izpētīt iespējamos instrumentus individuālo mācību kontu pārnesamībai, piemēram, noslēgt divpusējus nolīgumus. EESK aicina pārvaldības sistēmu ar sociālo partneru iesaistīšanu iekļaut ES mikroapliecinājumu kvalitātes standartos un aicina mikroapliecinājumus ņemt vērā līdztekus pilnīgai kvalifikācijai un darbinieku apmācībai. EESK aicina apmācību pakalpojumu sniedzējus publicēt piedāvāto mikroapliecinājumu katalogus, tostarp mācību rezultātus un savu politiku attiecībā uz mikroapliecinājumu atzīšanu, ko veic citi pakalpojumu sniedzēji un uzņēmumi. Lai nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi pilnvērtīgām studiju programmām un kvalifikācijām, ir svarīgi uzlabot visu izglītojamo, tostarp nelabvēlīgākā situācijā esošo un neaizsargāto grupu, piekļuvi visu veidu kvalitatīvai un iekļaujošai izglītībai un apmācībām (tostarp mikroapliecinājumiem). Jānodrošina efektīvs atbalsts (finansiāls un nefinansiāls) nestandarta darba veidos strādājošiem cilvēkiem, lai viņi varētu piekļūt profesionālās izaugsmes un mobilitātes kursiem, tostarp mikroapliecinājumiem, nodrošinot apmācības materiālu un rīku pieejamību un izmantojamību neatkarīgi no tā, vai tie ir virtuāli vai nē un saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/2102 ( 8 )

2. Vispārīgas piezīmes

2.1. Eiropas Komisija 2021. gada 10. decembrī publicēja Komisijas priekšlikumu Padomes ieteikumam par individuālajiem mācību kontiem ( 9 ) un Komisijas priekšlikumu Padomes ieteikumam par mikroapliecinājumiem mūžizglītībā un nodarbināmībā ( 10 ) . Šo iniciatīvu mērķis ir atbalstīt Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānu, kurā noteikts jauns mērķrādītājs – līdz 2030. gadam vismaz 60 % no visiem pieaugušajiem katru gadu jāpiedalās apmācībā. Tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka ikvienam ir tiesības uz kvalitatīvu un iekļaujošu izglītību, apmācību un mūžizglītību (1. princips), neatkarīgi no darba attiecību veida un ilguma (5. princips), tostarp tiesības pārnest mācību tiesības profesionālās pārejas laikā (4. princips). Svarīgi ir arī tas, ka ieguldījumi, nepieciešamās reformas un efektīvs sociālais dialogs, kura mērķis ir veicināt prasmju attīstību saskaņā ar Eiropas sociālo tiesību pīlāra (ESTP) pirmo principu par tiesībām uz apmācību un mūžizglītību, ir iekļauti Eiropas pusgada kontekstā.

2.2. Lai sniegtu ieguldījumu priekšlikumā par individuālajiem mācību kontiem, trīspusējā valdību un sociālo partneru Arodmācību padomdevēja komiteja 2021. gada 16. augustā pieņēma atzinumu par individuālajiem mācību kontiem un apmācību pakalpojumu sniegšanas stiprināšanu visā Eiropā ( 11 ) . Trīspusējā atzinumā atkārtoti pausts, ka “Covid-19 pandēmija, digitalizācija un dekarbonizācija būtiski ietekmē Eiropas ekonomiku, nozares un Eiropas darbaspēku, kam ir ļoti grūti pielāgoties strauji mainīgajam darbam. Pandēmija ir paātrinājusi strukturālas pārmaiņas daudzās nozarēs, palielinot zaļās un digitālās pārkārtošanās tempu. Tas ir saistīts ar pašreizējām demogrāfisko pārmaiņu problēmām, jaunām apmācību vajadzībām un prasmju neatbilstību”. Trīspusējā atzinumā arī uzsvērts, ka “ņemot vērā visus darba tirgus reālos apstākļus, (..) piekļuves apmācībai un tiesību uz apmācībām nosacījumi jāpielāgo dažādām situācijām un realitātei, izmantojot atbilstošu pasākumu kopumu”.

2.3. Eiropas sociālo partneru 2021. gada projektā prasmēm, inovācijai un apmācībai cita starpā arī konstatēts, ka “uzņēmumiem un darbiniekiem ir būtiski svarīga loma inovācijā un jaunu prasmju un kompetenču veidošanā, kas sniegtas darba ņēmēju apmācībās un kas ir būtiski svarīgas, lai pielāgotos mainīgajai videi. Tāpēc ir ļoti svarīgi nodrošināt darbinieku piekļuvi apmācībām, kas atbilst darba devēju un darbinieku vajadzībām veidot inovatīvas tehnoloģijas un uzņēmējdarbības modeļus un kas ļauj darba ņēmējiem atrast un saglabāt darbvietas atbilstoši viņu prasmēm, vēlmēm un kompetencēm” ( 12 ) . Šajā nolūkā galvenais uzdevums ir darīt pieejamus dažādus instrumentus, tostarp apliecinošus dokumentus, apmaksātus mācību atvaļinājumus (saskaņā ar tiesību aktiem vai koplīgumiem), personīgos mācību kontus vai mācību līdzekļus (starpnozaru vai nozaru), tos padarīt savstarpēji izmantojamus un saskaņotus ar konkrētās valsts institucionālo sistēmu ( 13 )

2.4. Valsts tiesību akti un/vai koplīgumi dažās dalībvalstīs nodrošina indivīda tiesības uz izglītību un apmācību, tostarp pieaugušo izglītību un apmācību, kā arī apmaksātu mācību atvaļinājumu ar darbu saistītām mācībām. Visā Eiropā sociālajiem partneriem, sociālajam dialogam un koplīguma sarunām ir svarīga loma, lai katrā valstī dažādos veidos veicinātu efektīvu darba ņēmēju piekļuvi apmācībām. Tie var uzskatīt, ka esošais valsts un/vai nozares līmenis vai citas alternatīvas pieejas individuālo mācību kontu modelim ir labāk piemērotas, lai veicinātu apmācību nodrošināšanu valsts kontekstā. Šajā saistībā būtu jāievēro un jānodrošina efektīva valstu un nozaru sociālo partneru iesaiste.

2.5. Dažādās tiesiskās un/vai koplīgumu sarunu sistēmas atspoguļo katras dalībvalsts izvēli pieņemt un īstenot savu apmācības politiku un izmantot esošos finansēšanas mehānismus. Šādā veidā individuālie mācību konti var būt tikai viena no pieejām un finanšu instrumentiem, ko apsver ES dalībvalstis un sociālie partneri. Vienota pieeja, kas der visiem, nedarbosies, un ir jāievēro dalībvalstu atšķirīgās apmācību sistēmas un atšķirīgās nozaru iezīmes. Lēmumam par to, vai pieņemt individuālos mācību kontus kā vienu no mehānismiem mācību nodrošināšanai un finansēšanai, pilnībā jāpaliek dalībvalstu kompetencē tādā pašā veidā, kā mācību tirgus tiek regulēts valsts līmenī. EESK uzsver, ka dalībvalstīm, apspriežoties ar sociālajiem partneriem, ir arī brīva izvēle nepieņemt individuālo mācību kontu pieeju un tā vietā pielāgot vai pilnveidot savas esošās pieejas apmācību sniegšanai.

2.6. EESK atgādina, ka ar šajā ieteikumā paredzētajiem pasākumiem nevajadzētu aizstāt darba devēju, valsts un privāto nodarbinātības dienestu sniegto apmācību, kā arī valsts atbalstu izglītības un apmācības iestādēm vai cita veida atbalstu ( 14 ) . EESK piekrīt, ka ieteikumam “nebūtu jāattur [dalībvalstis] no augstāka līmeņa noteikumu pieņemšanas attiecībā uz pieaugušo izglītību/apmācību, nekā ieteikts šajā priekšlikumā” ( 15 ) , un ka “ieteikumam nevajadzētu ierobežot sociālo partneru autonomiju, ja tie ir atbildīgi par apmācības shēmu izveidi un pārvaldību” ( 16 )

2.7. EESK atsaucas uz savu neseno atzinumu ( 17 ) , kurā tā norāda, ka “straujā jauno tehnoloģiju izgudrošana un izplatīšanās ir jāpapildina ar efektīvu prasmju pilnveidi un pārkvalifikāciju. EESK uzsver, ka Covid-19 krīzes ietekme uz Eiropas sabiedrību un ekonomiku ir vēl vairāk apliecinājusi efektīvas izglītības un apmācības politikas un kvalitatīvu darbvietu nozīmīgumu ilgtspējīgas un taisnīgas sociālās un saimnieciskās atveseļošanas un noturības atbalstīšanā, kas ir ārkārtīgi svarīgi, lai Eiropa vieglāk pārvarētu pandēmijas sekas. Ieguldījumiem pieaugušo izglītībā un prasmju pilnveidē var būt izšķiroša nozīme ekonomikas atveseļošanā un sociālas Eiropas veidošanā”.

2.8. EESK atgādina, ka pieaugušo un darba ņēmēju piekļuvei apmācībai ir daudz šķēršļu, tostarp laika trūkums, nepietiekams finansējums, motivācija, kvalitatīva palīdzība un konsultācijas, dažkārt pieejamas kvalitatīvas apmācības trūkums, atbalsts no darba vietas (aizstāšana), jo īpaši MVU, kā arī darba un privātās dzīves līdzsvara neievērošana. Ir svarīgi ļaut indivīdiem uzņemties vadību attiecībā uz savu apmācību, ja ir nodrošināts efektīvs atbalsts, lai viņi varētu piekļūt ar darba tirgu saistītai apmācībai un to turpināt. Tas ietver atbalstu personām, sniedzot konsultācijas un norādījumus par piemērotiem apmācības veidiem. Darba ņēmējiem ir vajadzīga piekļuve apmācībai uzņēmumā, un mazprasmīgiem darba ņēmējiem ir vajadzīgs mērķtiecīgs atbalsts, jo īpaši saistībā ar apmācību tiešsaistē. “Tiešsaistes apmācība piedāvā daudz iespēju paplašināt piekļuvi pieaugušo izglītībai, taču mazprasmīgiem darba ņēmējiem var trūkt prasmju, lai maksimāli izmantotu šāda veida apmācību, un viņiem var būt vajadzīgs papildu atbalsts” ( 18 )

2.9. Lai novērstu dažādus šķēršļus, kas kavē piekļuvi apmācībai, un palielinātu pieaugušo motivāciju piedalīties apmācībā, šķēršļi būtu jāaplūko arī indivīda nodarbinātības un izglītības statusa aspektā. Instruments būtu jāatbalsta, nodrošinot efektīvu palīdzību un konsultācijas. Jāpilnveido iesaistes stratēģija. Lai samazinātu esošo prasmju neatbilstību, apmācību vajadzības ir jānosaka iepriekš un pienācīgi jāorientē mācību kursi. Ir arī vajadzīgas visaptverošas mācību atbalsta sistēmas, lai nodrošinātu spēcīgāku sinerģiju starp finansiāliem stimuliem, konsultāciju pakalpojumiem un piekļuvi validācijas un atzīšanas procedūrām ( 19 )

2.10. EESK ir pārliecināta, ka pilnībā individualizēta pieeja var vājināt saikni starp finansējumu un mācību saturu, tādējādi, iespējams, radot situāciju, ka apmācība ir mazāk orientēta uz darbu un tādējādi nepietiekami pielāgota darba devēju vajadzībām. Tā kā 90 % ar darbu saistīto apmācību Eiropas Savienībā finansē darba devēji ( 20 ) , ES ir pilnībā jāatzīst un jāatbalsta viņu apņemšanās un pozitīvā loma prasmju attīstībā. Sociālajiem partneriem ir svarīga loma, lai kopīgi veicinātu apmācību nodrošināšanu un līdzdalību. Jo īpaši mācību fondi, ko pārvalda sociālie partneri, ir efektīvs veids, kā nodrošināt apmācību, reaģējot uz valstu un nozaru līmenī konstatētajām vajadzībām. Būtu jāatzīst un jāatbalsta privātpersonu finansiālais un nefinansiālais ieguldījums.

2.11. EESK atzīst papildinošo lomu, kas mikroapliecinājumiem var būt piekļuves paplašināšanā prasmju pilnveidei un pārkvalifikācijai, vienlaikus ņemot vērā mainīgās darba tirgus vajadzības. EESK arī atzinīgi vērtē to, ka dalībvalstis tiek mudinātas sasaistīt mikroapliecinājumus ar savu nodarbinātības politiku, tostarp aktīvu darba tirgus politiku, lai palīdzētu samazināt prasmju neatbilstību nozarēs un reģionos, vienlaikus ievērojot piekļuvi pilnīgai kvalifikācijai. Attiecībā uz mikroapliecinājumu “uzkrājamību” EESK uzsver, ka mikroapliecinājumi nav jāuzskata par pilnīgas kvalifikācijas aizstājējiem. Tāpēc dalībvalstis būtu jāmudina iekļaut mikroapliecinājumus valsts kvalifikācijas sistēmās. Sociālie partneri būtu jāiesaista, lai to izstrādātu valstu līmenī un apsvērtu, kā mikroapliecinājumus varētu atzīt un pievienot daļējai kvalifikācijai.

2.12. Mikroapliecinājumi var būt svarīgi, lai palīdzētu pieaugušajiem pilnveidot prasmes un pārkvalificēties vai izmantot jaunas darba iespējas, ja mikroapliecinājumu kvalitātes standarti ir skaidri noteikti un darīti zināmi izglītojamajiem. Lai gan mikroapliecinājumi varētu būt apmācību veids, kam var piekļūt, izmantojot potenciālu individuālo mācību kontu, tie būtu jāuzskata par atsevišķu individuālā mācību konta daļu un par daļu no pastāvīgā mācību procesa papildu rīku kopuma. EESK atzinīgi vērtē arī to, ka mikroapliecinājumu sniedzēju vidū ieteikuma projektā ir atzīti sociālie partneri, un aicina dalībvalstis veicināt tādu mikroapliecinājumu izstrādi, kurus sociālā dialogā veidotu un apstiprinātu darba devēju un darba ņēmēju pārstāvji.

3. Īpašas piezīmes

3.1. Darba ņēmēju brīva pārvietošanās var palīdzēt risināt problēmas, kas saistītas ar prasmju neatbilstību un trūkumu. Noteikumiem par kvalifikācijas prasībām arī turpmāk jābūt valstu kompetencē, iesaistot sociālos partnerus, piemēram, prasmju, tostarp mikroapliecinājumu, validēšanā un vienlaikus samazinot reglamentēto profesiju skaitu. Svarīga var būt arī kvalificētu trešo valstu valstspiederīgo labāka atbilstība brīvajām darbvietām dažādos kvalifikācijas līmeņos un darba pieredzes ilguma ziņā. Šajā ziņā liela nozīme var būt gaidāmajai Komisijas Prasmju un talantu paketei ( 21 ) , tostarp iespējamiem ES talantu fonda scenārijiem.

3.2. Koplīgumi ir svarīgs līdzeklis, ar kura palīdzību apmaksāta mācību atvaļinājuma nodrošināšana var veicināt darba ņēmēju piekļuvi ar darba tirgu saistītai apmācībai. Šādi nolīgumi ir īpaši svarīgi, lai noteiktu veidus, kā darbiniekiem MVU, kam darbinieku prombūtne apmācību dēļ parasti vairāk samazina darba jaudu, piekļūt apmaksātam mācību atvaļinājumam. Ir svarīgi uzsvērt, ka tiesību aktu iniciatīvas ES vai valstu līmenī nedrīkst apdraudēt koplīgumu slēgšanas procesu vai sociālo partneru autonomiju, rodot risinājumus jautājumiem, kas ir svarīgi, lai valstu darba tirgi darbotos labi, tostarp risinājumus prasmju pilnveidošanai un pārejai, kā arī kvalitatīvas darbvietas darba ņēmējiem taisnīgas pārkārtošanās kontekstā.

3.3. EESK uzsver, ka apmācību tirgū svarīgi ir kvalitātes standarti, jo īpaši attiecībā uz mikroapliecinājumiem un dažādu pieeju iespējamām priekšrocībām un trūkumiem pieaugušo izglītības (piemēram, individuālo mācību kontu) finansēšanā, ietverot izmaksu un ieguvumu attiecību, administratīvo slogu un izmaksas, panākto statusa maiņu (augstāks oficiālās kvalifikācijas līmenis), kvalitātes nodrošināšanu, darba tirgum būtiskus rezultātus, pievienoto vērtību karjeras attīstībai un galvenās mērķa grupas – mazkvalificēto – līdzdalības līmeni. Tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu efektīvu sociālo dialogu un efektīvu apspriešanos, tostarp ar organizētu pilsonisko sabiedrību, par to, vai un kā Eiropas iniciatīvas par individuālajiem mācību kontiem un mikroapliecinājumiem var sniegt pievienoto vērtību valstu un nozaru apmācību sistēmu uzlabošanā. EESK uzsver, ka, iesaistot sociālos partnerus un izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzējus, būtu jāizveido PIA pakalpojumu sniedzēju mikroapliecinājumu katalogs, kura pamatā ir piedāvājuma kvalitātes standarti. Katalogā būtu jāiekļauj mikroapliecinājumu mācību rezultāti un to atzīšana no citu izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzēju un darba devēju puses.

3.4. EESK uzskata, ka ir svarīgi, lai iniciatīvas pievērstos pieaugušo un darbaspēka kopumā (strādājošie/darba ņēmēji/pašnodarbinātās personas), kā arī citu mērķgrupu (piemēram, ilgtermiņa bezdarbnieki, neaktīvas personas, cilvēki ar invaliditāti, pensionāri, kā arī jaunieši, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu) prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas vajadzībām, lai arī viņiem būtu piekļuvei kvalitatīvai, efektīvai un iekļaujošai apmācībai, kas uzlabo viņu nodarbināmību. Šajā ziņā būtisks ir dalībvalstu atbalsts, lai nodrošinātu resursus piekļuvei pieaugušo izglītībai. Vienlaikus būtiski svarīga loma darbinieku atbalstīšanā ar darbu saistītās apmācībās joprojām ir uzņēmumiem. Steidzami un pienācīgi ir jārisina nestandarta darba ņēmēju un pašnodarbināto personu īpašā situācija, ko nevar atrisināt ar individuālajiem mācību kontiem un mikroapliecinājumiem vien, vienlaikus ņemot vērā sociālo partneru būtisko lomu darba ņēmēju apmācībā.

Briselē, 2022. gada 18. maijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētāja Christa SCHWENG

(1) OV C 374, 16.9.2021., 16. lpp.

(2) OV C 374, 16.9.2021., 16. lpp.

(3) SDO oficiālie dati pieejami šeit: https://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:11300:0::NO::p11300_instrument_id:312285

(4) OV C 484, 24.12.2016., 1. lpp.

(5) OV C 398, 22.12.2012., 1. lpp.

(6) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2020/658190/IPOL_STU(2020)658190_EN.pdf

(7) Kopsavilkuma ziņojums par pieaugušo izglītības statistiku, EK, 2020/082020.

(8) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/2102 (2016. gada 26. oktobris) par publiskā sektora struktūru tīmekļvietņu un mobilo lietotņu piekļūstamību (OV L 327, 2.12.2016., 1. lpp.).

(9) COM(2021) 773 final.

(10) COM(2021) 770 final.

(11) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=1223&furtherNews=yes&newsId=10081

(12) BusinessEurope, “Skills, innovation and the provision of, and access to training”.

(13) Cedefop pieaugušo izglītības finansēšanas datubāze.

(14) COM(2021) 773 final.

(15) COM(2021) 773 final.

(16) COM(2021) 773 final.

(17) OV C 374, 16.9.2021., 16. lpp.

(18) ESAO: “Building back better: enhancing equal access to opportunities for all”.

(19) Cedefop (2020), Empowering people to cope with change.

(20) Kopsavilkuma ziņojums par pieaugušo izglītības statistiku, EK, 2020/082020.

(21) Paredzēts 2022. gada aprīlī.