Projekts iestāžu nolīgums par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem /* COM/2005/0059 galīgā redakcija */





Briselē, 25.02.2005 COM(2005)59 galīgā redakcija Projekts IESTĀŽU NOLĪGUMS par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. KONTEKSTS UN MēRķI Eiropas aģentūru veidošana ir notikusi viļņveidīgi, lai tās katrā atsevišķajā gadījumā atbilstu konkrētām vajadzībām. Tās ir ļoti dažādas. Šo aģentūru nekoordinēta izveide bez izstrādātiem kopīgiem pamatnoteikumiem var radīt situāciju, kas ir nepārskatāma un nesaprotama iedzīvotājiem un jebkurā gadījumā arī apdraud juridisko noteiktību. Savā Baltajā grāmatā par pārvaldību Eiropā[1] Komisija ir ierosinājusi attiecināt uz tā sauktajām „regulatīvajām” aģentūrām, kas veicina Kopienas noteikumu labāku īstenošanu un piemērošanu, pamatnoteikumus attiecībā uz to izveidi, darbību un kontroli atbilstīgi labas pārvaldības principiem[2]. Konsekvence - horizontāla pieeja nodrošina šo aģentūru izveides, darbības un kontroles kopējo principu un noteikumu minimālo pamatkopumu. Jāpanāk konsekventa un līdzsvarota to līdzdalība izpildes funkcijas realizēšanā, ievērojot šīs funkcijas vienotību un integritāti Kopienas līmenī. Efektivitāte - šo aģentūru uzticamība lielā mērā ir atkarīga no to efektivitātes. Šo aģentūru organizācijai jāļauj tām efektīvi pildīt noteiktos uzdevumus. Efektivitātes princips liek, jo īpaši, vienkāršot lēmumu pieņemšanas procesu, samazināt izmaksas un piešķirt šīm aģentūrām zināmu organizatorisko, tiesisko un finansiālo autonomiju. Atbildība - šī autonomija iet roku rokā ar šo aģentūru pienākumu izpildi. Lai stiprinātu Kopienas rīcības leģitimitāti, skaidri jānosaka un jānorobežo iestāžu un šo aģentūru attiecīgie pienākumi. No vienas puses, šīs aģentūras jāizmanto piesardzīgi, pamatojoties uz Komisijas veiktu iespējami pilnīgu un rūpīgu ietekmes analīzi. No otras puses, atbildības princips liek izveidot skaidru kontroles sistēmu. Līdzdalība un atvērtība - šo aģentūru iekšējai organizācijai arī jāļauj ieinteresētajām pusēm līdzdarboties tajās un jānodrošina laba pārredzamība. Dokumentos par šo aģentūru izveidi jāparedz, ka uz tām, tāpat kā uz iestādēm, attiecas labas pārvaldības noteikumi. 2. APSPRIEšANāS AR CITāM IESTāDēM UN CITāM IEINTERESēTAJāM PUSēM Komisija 2002. gada decembrī pieņēma paziņojumu, kurā, pamatojoties uz šiem principiem, tika likti pamati Eiropas regulatīvo aģentūru pamatnoteikumiem nākotnē[3]. To apsveica Parlaments[4] un Padome[5]. Notika arī apspriešanās ar esošo aģentūru direktoriem. 3. INSTRUMENTA IZVēLE: IESTāžU NOLīGUMS Komisija ierosina noslēgt iestāžu nolīgumu, lai jau no pašiem pirmsākumiem nodrošinātu visu trīs iestāžu iesaisti to pamatnoteikumu izstrādē, kas būs jāievēro, vēlāk pieņemot tiesību aktus par nozaru aģentūru izveidi. Saskaņā ar EK Tiesas judikatūru iestāžu nolīgums var būt juridiski saistošs, ja tā saturs liecina, ka visas trīs iestādes vēlas uzņemties savstarpējas saistības[6]. Šā instrumenta izvēle neizslēdz iespēju pēc tam ar pamatregulu pieņemt sīki izstrādātus noteikumus. 4. PIEMēROšANAS JOMA Ņemot vērā esošo aģentūru uzdevumu un struktūru dažādību, Komisija savā paziņojumā ir ierosinājusi vispirms pieņemt pamatnoteikumus attiecībā uz tām Eiropas regulatīvajām aģentūrām, kas nākotnē tiks izveidotas atbilstīgi EK Līgumam. Šķiet gūti un pat neiespējami jau no paša sākuma pakļaut kopīgiem pamatnoteikumiem gan nākotnē veidojamās aģentūras, gan jau esošās dažādās aģentūras. Pastāv risks, ka tas varētu ievērojami palēnināt to pieņemšanas procesu un apdraudēt jo īpaši nesen izveidoto aģentūru juridisko noteiktību. Tā paša iemesla dēļ nolīgums nav domāts sākotnējai piemērošanai tādām aģentūrām, kas izveidotas ārpus EK Līguma. Padome un Parlaments ir atbalstījuši šāda selektīva laika grafika izmantošanas pieeju. Parlaments arī ir atgādinājis, ka jāuzsāk diskusijas par esošajām aģentūrām un ES aģentūrām un ka jāizstrādā priekšlikumi par to izmaiņām. Iestāžu nolīgumā tādēļ arī paredzēts, ka iestādes vēlāk izvērtēs, kā šo pamatnoteikumu piemērošanas jomu varētu attiecināt arī uz jau esošajām Eiropas reglamentējošajām aģentūrām un, ja vajadzīgs, arī uz citām aģentūrām. Līdz tam laikam nekas nekavē katra pamatdokumenta pārskatīšanu nākotnē veikt saskaņā ar šo pamatnoteikumu principiem, noteikumiem un procedūrām vai pat tos ietvert. 5. JURIDISKAIS PAMATS Ņemot vērā to, ka Eiropas regulatīvā aģentūra ir Kopienas politikas īstenošanas instruments, tās pamatdokumentam jābalstās uz tiem EK Līguma noteikumiem, kas ir attiecīgās politikas juridiskais pamats. Šāda pieeja ir izmantota, izveidojot visnesenākās aģentūras. Tomēr nolīgumā paredzēta arī EK Līguma 308. panta izmantošana ārkārtas gadījumos. 6. AģENTūRU MīTNE Savos secinājumos atgādinot praksi par visu dalībvalstu vienošanos valstu un valdību vadītāju līmenī, Padome tomēr ir atzinusi, ka mītne jāizvēlas iespējami savlaicīgi. Līdz šim gandrīz visus lēmumus par aģentūru mītnēm valstu un valdību vadītāji vienā paņēmienā ar desmit gadu intervālu ir pieņēmuši Eiropadomes sanāksmēs. Šādas sarunas par veseliem „blokiem” ir ievērojami kavējušas dažu aģentūru faktisko izveidi, kuras šobrīd ir izveidotas Briselē pagaidu kārtā uz laiku, kas arī nav noteikts. Šāda prakse rada zināmas administratīvas un materiālas grūtības dibināšanas posmā: personāla darbā pieņemšanas problēma, papildu izmaksas un praktiskas grūtības saistībā ar pārcelšanos uz citu vietu, piekļuves grūtības, utt. Turklāt Komisija tāpat kā Parlaments uzskata, ka mītne ir viens no pamatdokumenta elementiem un tādēļ tai jābūt iekļautai šajā pamatdokumentā. Neliedzot dalībvalstīm tiesības lemt par aģentūras mītni visaugstākajā politiskā līmenī, Komisija tādēļ ierosina, ka šis lēmums jāpieņem savlaicīgi, lai to varētu iekļaut pamatdokumentā. Pretējā gadījumā Komisija ierosina šo lēmumu pieņemt ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā. 7. DEFINīCIJAS UN UZDEVUMI Izstrādājot praktisku regulatīvo aģentūru definīciju, jāņem vērā dažādi elementi. 7.1. Jēdziens „regulatīvs” Jānodala jēdzieni „regulatīvs” un „reglamentējošs” jeb attiecināms uz vispārēju saistošu tiesību normu pieņemšanu. Regulatīvs ne vienmēr nozīmē regulējošu normatīvu aktu pieņemšanu. Tas var arī saistīties ar drīzāk veicinoša rakstura pasākumiem, piemēram, kopregulēšanu, pašregulēšanu, ieteikumiem, atsaucēm uz zinātnisku iestādi, apvienošanu tīklā un labas prakses apkopošanu, noteikumu piemērošanas un īstenošanas novērtējumu utt. Tādēļ jāsecina, ka Eiropas „regulatīvajai” aģentūrai ne vienmēr ir pilnvaras izdot saistošas tiesību nomas. 7.2. Aģentūrām noteiktie uzdevumi Saskaņā ar iepriekš minēto jēdziena „regulatīvs” definīciju, šīm aģentūrām var noteikt vienu vai vairākus no šādiem uzdevumiem: a. pieņemt atsevišķus lēmumus, kas ir juridiski saistoši trešām pusēm; b. ar tehniskiem un zinātniskiem atzinumiem un/vai kontroles ziņojumiem Kopienas interesēs sniegt tiešu palīdzību Komisijai un, ja vajadzīgs, dalībvalstīm; c. Kopienas interesēs apvienot tīklā valstu kompetentās iestādes un organizēt to sadarbību, lai savāktu, salīdzinātu un apmainītos ar informāciju un labu praksi. Turklāt visu Eiropas regulatīvo aģentūru uzdevums ir savākt, analizēt un nosūtīt objektīvu, uzticamu un viegli pieejamu informāciju saistībā ar savu darbības jomu. 7.3. Izpildes pienākumi Veicot šos uzdevumus, šīs aģentūras aktīvi piedalās izpildes funkciju realizēšanā Kopienas līmenī. Aģentūrām, kas pieņem atsevišķus lēmumus, tiek piešķirtas tiesību aktu īstenošanas pilnvaras. Tomēr šīs pilnvaras nepārsniedz atvasināto tiesību aktu piemērošanu atsevišķos gadījumos saskaņā ar iestāžu sistēmu un EK Tiesas judikatūru[7]. Citiem aģentūrām noteiktajiem uzdevumiem jāļauj tām sniegt jo īpaši Komisijai pieredzi un speciālās zināšanas, kas vajadzīgas, lai tā varētu pilnībā pildīt savus Kopienas izpildvaras pienākumus. 7.4. Strukturālā autonomija Eiropas regulatīvās aģentūras autonomija ir tās efektivitātes un uzticamības pamatelements ilgtermiņā. Tai jāļauj aģentūrai ņemt vērā visu informāciju par savu vidi, vienlaikus iespējami atbrīvojoties no jebkādas ārējas ietekmes. Īpaši attiecībā uz tehniskajiem un zinātniskajiem atzinumiem, kas tai jāsniedz, ir svarīgi, lai aģentūrai būtu piešķirta ievērojama autonomija ne tikai attiecībā pret ES iestādēm, bet arī dalībvalstīm un pašiem subjektiem. 7.5. Secinājumi Eiropas regulatīvo aģentūru tādējādi var definēt kā autonomu juridisku personu, ko likumdevējs izveidojis, lai tā piedalītos kādas nozares regulēšanā Eiropas līmenī un Kopienas politikas īstenošanā. Veicot savus uzdevumus, aģentūra faktiski palīdz uzlabot to, kā noteikumi tiek īstenoti un piemēroti visā ES. Tā arī aktīvi piedalās izpildes funkciju realizēšanā Kopienas līmenī. 8. AUTONOMIJA UN KONTROLE Iestāžu nolīguma noteikumi balstās uz trauslu līdzsvaru starp autonomijas un kontroles prasībām. 8.1. Autonomija Šai nepieciešamajai autonomijai (skat. 7.4. punktu) ir vairāki izpausmes veidi: juridiskas personas statusa piešķiršana, budžeta autonomija, aģentūras padomes (turpmāk tekstā – „AP”) koleģialitāte un tās pilnvaras, direktora, zinātnisko komiteju un apelācijas padomju locekļu neatkarība utt. 8.2. Novērtējums un kontrole Šī autonomija iet roku rokā ar šo aģentūru un iestāžu attiecīgo pienākumu izpildi. Šīm aģentūrām, kas autonomi darbojas izpildes jomā, tādēļ jāatskaitās tieši iestādēm, dalībvalstīm un pilsoņiem. Tāpat atbildības princips nosaka, ka šīs aģentūras ne tikai tiek pakļautas iepriekšējiem un paveiktā novērtējumiem, bet arī skaidriem kontroles mehānismiem. Novērtējumi Attiecībā uz aģentūru izveidi Komisija pamato savus ierosinājumus ar rūpīgu ietekmes analīzi. Tādēļ jāizskata visas šādas alternatīvās iespējas: paredzētās darbības uzņemas veikt Komisija, tiek paplašināts kādas jau esošas aģentūras uzdevumu loks, tiek izveidots birojs, tiek izveidota izpildaģentūra un/vai par atsevišķiem uzdevumiem tiek noslēgts apakšlīgums. Pēc aģentūras izveides tā kopā ar Komisiju veic regulāru savas rīcības un darbības novērtējumu. Pamatojoties uz to, Komisija var ierosināt pārskatīt vai, ja vajadzīgs, atcelt pamatdokumentu. Kontrole Budžeta kontrole, iekšējā revīzija, Revīzijas palātas gada pārskati, ikgadējs apstiprinājums par Kopienas budžeta izpildi un OLAF veiktās izmeklēšanas ļauj nodrošināt aģentūrām piešķirto līdzekļu pareizu izmantošanu. Administratīvā kontrole nodrošina virkni procesuālu garantiju, lai tiktu ņemtas vērā ieinteresēto pušu intereses, un sasniegtu rezultāta kvalitāti. Politisko kontroli nodrošina gan likumdevējs, gan Komisija. Kontroli, ko veic tiesu iestāde, nodrošina EK Tiesa (ja izmantotas visas paredzētās iekšējās procedūras, skat. 9.4. punktu). 9. STRUKTūRA Aģentūru struktūrai jāļauj tām ne tikai efektīvi veikt noteiktos uzdevumus, bet tai arī jāievēro trauslais līdzsvars starp autonomiju un kontroli. 9.1. Aģentūras padome AP uzdevumi ir tādi, kādus parasti nosaka plānošanas un uzraudzības struktūrai. Diskusijās par paziņojumu ar Parlamentu un Padomi ir izkristalizējies šāds secinājums: attiecībā uz AP sastāvu nevar būt vienotas formulas. Tomēr obligāti jāpiemēro labas pārvaldības principi. 1. Atbildības un konsekvences principi nosaka, ka AP sastāvs jāpielāgo atbilstīgi aģentūras situācijai kompetenču sadalē starp Kopienas līmeni un valsts izpildes līmeni. 2. Efektivitātes un izmaksu samazināšanas princips liek veidot ierobežota lieluma AP. 3. Līdzdalības un atvērtības principi liek piesaistīt ieinteresētās puses. Izpildvaru paritāte Aģentūras iesaiste izpildes pilnvaru īstenošanā Kopienas līmenī liek noteikt abu Kopienas izpildvaru vienlīdzīgu pārstāvību AP. Šāda vienāda pārstāvība nozīmē, ka jāpanāk pareizs līdzsvars starp Kopienas mērķu izpildi un valstu interešu ievērošanu. Dalībvalstu pārstāvība Aģentūrai noteiktie uzdevumi principā nenozīmē visu dalībvalstu pārstāvību AP. Tomēr šāda pārstāvība var būt pamatota, ja Kopienas interesēs aģentūra piedalās arī tādu izpildes pilnvaru īstenošanā, ko īsteno dalībvalstis. Saskaņā ar EK Līguma 10. pantu aģentūra tādējādi ļauj dalībvalstīm pildīt savus pienākumus, kas izriet no Kopienu tiesībām. Šajā gadījumā Padome ieceļ katras dalībvalsts pārstāvi. Katram no šiem pārstāvjiem ir viena balss. Lai saglabātu izpildvaru paritāti AP, iestādes vienojas piešķirt vienādu kopējo balsu skaitu Padomes ieceltajiem un Komisijas ieceltajiem valdes locekļiem. Parlaments Savukārt, nav paredzēts, ka AP darbā piedalītos Parlamenta iecelti locekļi, jo tas varētu likt apšaubīt Parlamenta, jo īpaši kā Kopienas budžeta izpildes apstiprinātāja, ārējās kontroles objektivitāti. Ieinteresēto pušu līdzdalība Lai nodrošinātu labu pārredzamību, ieinteresētajām pusēm var atļaut piedalīties AP sanāksmēs kā locekļiem bez balsstiesībām. 9.2. Valde Lai palielinātu aģentūras efektivitāti, var izveidot skaitliski ierobežota apjoma valdi, ja AP skaitliskais apjoms neļauj tai efektīvi izpildīt tai noteiktos uzdevumus. Tādā gadījumā uzdevumu deleģēšana valdei ir stingri noteikta pamatdokumentā. 9.3. Direktors Lai nodrošinātu aģentūras efektivitāti un neatkarību tās ikdienas vadībā un darbībā, direktors uzņemas pilnu atbildību par aģentūrai noteikto uzdevumu izpildi un ir tās likumīgais pārstāvis. Kā jau minēts, AP sastāvs atspoguļo konkrēto aģentūras situāciju kompetenču sadalē starp Kopienas izpildvaru un valstu izpildvarām. Tādēļ var paredzēt īpašu procedūru direktora iecelšanai: AP ieceļ direktoru, pamatojoties uz Komisijas ierosinātu kandidātu sarakstu. Pirms iecelšanas AP izvēlēto kandidātu var uzaicināt uzstāties kompetentajā Parlamenta komitejā. 9.4. Citas struktūras Lai aģentūra varētu efektīvi izpildīt tai noteiktos uzdevumus, var būt vajadzīgas papildu struktūras: koordinācijas struktūra(-s), zinātniskā(-s) un / ekspertu komiteja(-s) un apelācijas padome(-s). Projekts IESTĀŽU NOLĪGUMS par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem EIROPAS PARLAMENTS, EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME UN EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, atsaucoties uz Komisijas 2001. gada 25. jūlija Balto grāmatu par pārvaldību Eiropā[8] un Komisijas 2002. gada 11. decembra paziņojumu par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem[9], ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2004. gada 13. janvāra rezolūciju[10] un Padomes 2004. gada 28. jūnija secinājumus[11], tā kā (1) Saskaņā ar Balto grāmatu par pārvaldību Eiropā, Eiropas regulatīvās aģentūras veicina Kopienas noteikumu īstenošanu un piemērošanu. To izveidei, darbībai un kontrolei tādēļ ir liela politiskā un institucionālā nozīme. (2) Sakarā ar to, ka nepastāv kopīga sistēma, dažādi šo aģentūru nosaukumi, uzdevumi, struktūras un to kontroles mehānismi rada nepārskatāmu un grūti saprotamu situāciju, kas apdraud juridisko noteiktību. Tādēļ nepieciešama lielāka pārskatāmība un konsekvence, lai izvairītos no tā, ka likumdevējs izveido aizvien atšķirīgākas aģentūras, mazinot izpildes funkcijas vienotību. (3) Pamatprincipiem vispirms jāattiecas uz turpmākajām iniciatīvām attiecībā uz Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi atbilstīgi EK Līgumam un jāveicina to savstarpējā saskaņotība. Otrkārt, iestādes apņemas izskatīt to, saskaņā ar kādiem noteikumiem pamatprincipus varētu attiecināt arī uz tām Eiropas regulatīvajām aģentūrām, kas jau izveidotas atbilstīgi EK Līgumam un, ja vajadzīgs, arī uz citām aģentūrām. (4) Pamatprincipos jāievēro Baltajā grāmatā ierosinātie labas pārvaldības principi: atvērtība, līdzdalība, atbildība, efektivitāte un konsekvence. Atvērtības un līdzdalības mērķi prasa piemērot EK Līguma 255. pantā minētos nosacījumus attiecībā uz šo aģentūru rīcībā esošu dokumentu publiskumu, kā arī ieinteresēto pušu pārstāvību tajās. Efektivitātes mērķis liek, jo īpaši, vienkāršot lēmumu pieņemšanas procesu, samazināt izmaksas un piešķirt šīm aģentūrām autonomas rīcības tiesības. Minētā autonomija iet roku rokā ar šo aģentūru pienākumu veikt skaidri definētus uzdevumus, ievērojot izpildes funkcijas vienotību. Tādēļ atbildības mērķis liek izveidot vienkāršu un efektīvu kontroles sistēmu. Konsekvence nozīmē skaidru pienākumu nodalīšanu starp iestādēm un aģentūrām, no vienas puses, un starp pašām aģentūrām, no otras puses, lai nodrošinātu integrētu pieeju. (5) Attiecībā uz ikvienu priekšlikumu par Eiropas regulatīvās aģentūras izveidi jāveic rūpīgs ietekmes novērtējums, piemērojot ne tikai subsidiaritātes un proporcionalitātes principus, bet arī iespējami rūpīgu iepriekšēju vērtējumu. (6) Jāatzīmē, ka ar šo nolīgumu tiek noteikts kopējo principu, noteikumu un procedūru minimālais pamatkopums, kas jāievēro tiesību aktā par Eiropas regulatīvās aģentūras izveidi, neskarot to, kas varētu būt jāpievieno katrā atsevišķā gadījumā, ņemot vērā katrai aģentūrai noteiktos mērķus, atbildību un konkrētos uzdevumus, IR PIEŅĒMUŠI ŠO NOLĪGUMU. 1. Priekšmets Šā nolīguma mērķis ir noteikt horizontālus principus attiecībā uz Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi, struktūru, darbību, novērtēšanu un kontroli. Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija vienojas ievērot šajā nolīgumā definētos principus, noteikumus un procedūras, pieņemot tiesību aktus par Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi (turpmāk tekstā – „pamatdokumentus”). 2. Piemērošanas joma Visas trīs iestādes vienojas, ka šo nolīgumu piemēro Eiropas regulatīvajām aģentūrām, kuru izveide tiek ierosināta pēc šā nolīguma stāšanās spēkā. Iestādes vienojas, ka šis nolīgums attiecas uz visām Eiropas regulatīvajām aģentūrām, kas tiks izveidotas atbilstīgi EK Līgumam. Visas trīs iestādes apņemas visīsākajā laikā pēc šā nolīguma stāšanās spēkā izskatīt to, saskaņā ar kādiem noteikumiem šā nolīguma piemērošanas jomu varētu attiecināt arī uz tām Eiropas regulatīvajām aģentūrām, kas jau izveidotas atbilstīgi EK Līgumam un, ja vajadzīgs, arī uz citām aģentūrām, neskarot to pakāpenisku pielāgošanu saskaņā ar pamatdokumentos paredzētām pārskatīšanām. 3. Definīcija Šā nolīguma nolūkos Eiropas regulatīvā aģentūra (turpmāk tekstā – „aģentūra”) ir autonoma juridiska vienība, ko likumdevējs izveidojis, lai tā piedalītos kādas nozares reglamentēšanā Eiropas līmenī un kādas Kopienas politikas īstenošanā. Aģentūra darbojas kā publiskā sektora dienests. Tā palīdz uzlabot veidu, kādā visā Eiropas Savienībā tiek īstenoti un piemēroti Kopienas noteikumi. Šī definīcija neietver tā sauktās „izpildaģentūras”, ko Komisija izveidojusi, lai šīs aģentūras Komisijas kontrolē un uz tās atbildību veiktu konkrētus uzdevumus vienīgi saistībā ar Kopienas programmu vadību. Uz izpildaģentūrām attiecas Padomes 2002. gada 19. decembra Pamatregula (EK) Nr. 58/2003[12], kurā definēts to statuss. 4. Uzdevumi Aģentūrai var uzdot veikt vienu vai vairākus šādus uzdevumus: a) piemērot Kopienas standartus konkrētos gadījumos. Šim nolūkam aģentūrai tiek piešķirtas pilnvaras pieņemt atsevišķus lēmumus, kas ir juridiski saistoši trešām pusēm; b) ar tehniskiem un zinātniskiem atzinumiem un/vai kontroles ziņojumiem Kopienas interesēs sniegt tiešu palīdzību Komisijai un, ja vajadzīgs, dalībvalstīm; c) Kopienas interesēs apvienot tīklā valstu kompetentās iestādes un organizēt to sadarbību, lai savāktu un salīdzinātu un apmainītos ar informāciju un labu praksi. Turklāt visu aģentūru uzdevums ir savākt, analizēt un nosūtīt objektīvu, uzticamu un viegli pieejamu informāciju saistībā ar savu darbības jomu. Šīs informācijas raksturu un saņēmējus precizē pamatdokumentā. 5. Izpildes pienākumi Veicot šos uzdevumus, aģentūra aktīvi piedalās izpildes funkciju realizēšanā Kopienas līmenī. (1) Attiecībā uz 4. punkta a) apakšpunktā minētajiem uzdevumiem aģentūrai ir tiešs izpildes pienākums savu pilnvaru robežās, kas tai piešķirtas atvasinātajos tiesību aktos un ievērojot EK Līguma noteikumus.Jo īpaši, veicot šos uzdevumus, aģentūra nedrīkst a) pieņemt vispārīgus reglamentējošus pasākumus; b) uzņemties lēmumu pieņemšanas pilnvaras tādās jomās, kurās tai varētu būt jārisina konflikti starp sabiedriskajām interesēm, vai pieņemt politiskus lēmumus; c) uzņemties tādas saistības, attiecībā uz kurām EK Līgumā tiešas lēmumu pieņemšanas pilnvaras ir piešķirtas Komisijai. Ja likumdevējs deleģē kādas pilnvaras, tās skaidri jādefinē un rūpīgi jākontrolē. (2) Attiecībā uz 4. punkta b) un c) apakšpunktā minētajiem uzdevumiem aģentūras nodrošina Komisijai speciālās zināšanas, kas vajadzīgas, lai tā varētu pildīt savus Kopienas izpildvaras pienākumus. 6. Juridiskais statuss Aģentūrai ir juridiskas personas statuss. Visās dalībvalstīs tai ir visplašākā tiesību un rīcības spēja, ko valstu tiesību akti nodrošina juridiskajām personām. Tā var iegādāties vai atsavināt kustamu un nekustamu īpašumu un būt par pusi tiesas procesā. Šādos gadījumos to pārstāv tās direktors. I. IZVEIDE 7. Ietekmes novērtējums Komisija apņemas pamatot visus priekšlikumus par aģentūras izveidi, balstoties uz ietekmes novērtējumu, kas aptver ne tikai subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu, bet arī iespējami pilnīgu iepriekšēju vērtēšanu. Šajā ietekmes novērtējumā tiek ņemti vērā vairāki faktori, tostarp, a) risināmā problēma un vajadzība īstermiņā vai ilgtermiņā; b) Kopienas rīcības pievienotā vērtība; c) alternatīvas Eiropas regulatīvās aģentūras izveidei, piemēram, paredzētās darbības uzņemas veikt Komisija, tiek paplašināts kādas jau esošas aģentūras uzdevumu loks, tiek izveidots birojs, tiek izveidota izpildaģentūra un/vai par atsevišķiem uzdevumiem tiek noslēgts apakšlīgums; d) sasniedzamie mērķi vispārīgā, konkrētā un darbības līmenī, kā arī to novērtēšanai nepieciešamie rādītāji; e) jebkāda iespējama blakusietekme un savstarpējas koncesijas; f) veicamie uzdevumi; g) iespējamie ieguvumi no publiskā sektora rīcības saistībā ar speciālajām zināšanām, redzamību, pārredzamību, elastību un savlaicīgumu, konsekvenci, uzticamību un efektivitāti; h) izmaksas saistībā ar kontroli, koordināciju un ietekme uz cilvēkresursiem, kā arī citi administratīvie izdevumi; i) gūtā pieredze no līdzīgām jau veiktām darbībām; j) pārraudzības un periodiskas novērtēšanas sistēmas izveide. Komisija ietekmes novērtējuma secinājumus iekļauj sava priekšlikuma paskaidrojuma rakstā. Eiropas Parlaments un Padome apņemas veikt iepriekšējus novērtējumus pirms nozīmīgu grozījumu pieņemšanas Komisijas priekšlikumā. 8. Juridiskais pamats Visas trīs iestādes vienojas, ka pamatdokuments balstās uz tiem EK Līguma noteikumiem, kas ir paredzētās politikas juridiskais pamats. Iestādes vienojas, ka EK Līguma 308. pants ir juridisks pamats tikai tajos gadījumos, kad nekādi citi EK Līguma noteikumi neļauj īstenot Kopienas kompetenci . 9. Mērķi un pilnvaras Visas trīs iestādes nodrošina, ka aģentūras mērķi un pilnvaras ir skaidras un precīzas un ka tiek ievērotas Eiropas Savienības vispārējās politiskās pamatnostādnes un Komisijas stratēģiskie mērķi. 10. Mītne Visas trīs iestādes atzīst, ka mītne ir viens no aģentūras elementiem. Lai nodrošinātu efektivitāti un pārredzamību, pamatdokumenta pieņemšanas brīdī mītnes vietai jābūt zināmai. Visas trīs iestādes vienojas, ka šajā dokumentā tiks iekļauti noteikumi attiecībā uz mītni. Ja pamatdokumenta pieņemšanas brīdī mītnes vieta nav zināma, par to lēmums jāpieņem ne vairāk kā sešus mēnešus vēlāk. II. STRUKTŪRA UN DARBĪBA Iestāžu iesaistei aģentūras struktūrā un darbā jo īpaši jāatspoguļo to loma Eiropas Savienības iestāžu sistēmā. STRUKTŪRA 11. AģENTūRAS PADOME 11.1. Aģentūras padomes uzdevumi Aģentūras padome rūpējas par to, lai aģentūra pildītu savus uzdevumus, kas noteikti pamatdokumentā. Tā ir aģentūras plānošanas un uzraudzības struktūra. Tā jo īpaši ir atbildīga par šādiem pasākumiem: a) iecelt un, ja vajadzīgs, atsaukt, aģentūras direktoru un dažu aģentūras struktūru locekļus saskaņā ar attiecīgi 13.2. punktā un 14. punktā paredzētajām procedūrām; b) īstenot disciplinārās pilnvaras attiecībā uz direktoru; c) pieņemt aģentūras gada darba programmu, pamatojoties uz direktora iesniegtu priekšlikumu un saņemot Komisijas atzinumu, saskaņā ar 20. punktā izstrādātajiem nosacījumiem; d) katru gadu izstrādāt aģentūras provizorisko ieņēmumu un izdevumu tāmi un nosūtīt to Komisijai; e) pēc ikgadējās budžeta procedūras pabeigšanas pieņemt aģentūras galīgo budžetu un štatu sarakstu saskaņā ar 28.2. punktā paredzētajiem nosacījumiem; f) pieņemt aģentūras gada darbības pārskatu saskaņā ar 21. punktā izstrādātajiem nosacījumiem un nosūtīt to iestādēm un dalībvalstīm; g) pieņemt aģentūras reglamentu, pamatojoties uz tās direktora iesniegtu priekšlikumu un saņemot Komisijas atzinumu; h) pieņemt aģentūrai piemērojamos finanšu noteikumus, pamatojoties uz direktora iesniegtu priekšlikumu un saņemot Komisijas atzinumu, saskaņā ar 28.1. punktā izstrādātajiem nosacījumiem; i) saskaņā ar 16. punkta 6. apakšpunktā izstrādātajiem nosacījumiem pieņemt kārtību, kādā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK), 30.05.2001, Nr. 1049/2001 par Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentu publiskumu[13]. 11.2. Aģentūras padomes sastāvs un tās locekļu iecelšana amatā (1) Visas trīs iestādes piekrīt, ka padomes sastāvam nevar izstrādāt vienotu formulu. Tomēr visas trīs iestādes apņemas ierobežot padomes skaitlisko apjomu, lai sekmētu augstu efektivitātes līmeni lēmumu pieņemšanā un samazinātu tās darbības izmaksas. (2) Iestādes turklāt atzīst, ka aģentūras iesaiste izpildes pilnvaru īstenošanā Kopienas līmenī liek noteikt abu Kopienas izpildvaru vienlīdzīgu pārstāvību tās padomē. Tādēļ Komisijai un Padomei aģentūras padomē jānosaka vienāds un ierobežots skaits savu locekļu. (3) Aģentūrai piešķirtie uzdevumi nenozīmē, ka katrai dalībvalstij jānodrošina vieta tās padomē, ja vien aģentūra Kopienas interesēs nepiedalās tādu izpildes pilnvaru īstenošanā attiecībā uz konkrēto politiku, ko īsteno dalībvalstis. Šādos gadījumos aģentūra ļauj dalībvalstīm nodrošināt to, ka tiek izpildīti pienākumi saistībā ar EK Līgumu vai atvasinātajiem tiesību aktiem saskaņā ar EK Līguma 10. pantu.Šajā gadījumā Padome ieceļ katras dalībvalsts pārstāvi. Katram no šiem pārstāvjiem ir viena balss. Lai saglabātu izpildvaru paritāti padomē, iestādes vienojas piešķirt vienādu kopējo balsu skaitu Padomes ieceltajiem un Komisijas ieceltajiem valdes locekļiem. (4) Pārredzamības nodrošināšanas nolūkos iestādes vienojas, ka Komisija par padomes locekļiem ieceļ arī ieinteresēto pušu pārstāvjus. Šiem pārstāvjiem nav balsstiesību. Attiecīgās nozares tiek skaidri noteiktas pamatdokumentā. (5) Visus padomes locekļus ieceļ, pamatojoties uz viņu pieredzi attiecīgajā nozarē. Komisija un Padome nodrošina sieviešu un vīriešu vienlīdzīgu pārstāvību padomē. Aģentūras padomes locekļu pilnvaru termiņš ir pieci gadi. To var pagarināt vienu reizi. (6) Iestādes nodrošina to, ka saskaņā ar 27.2. punktā paredzēto pārskatīšanas procedūru padomes locekļu sastāvs tiek periodiski pārskatīts, ņemot vērā aģentūras darbību, tās mērķus un tai noteikto pilnvaru un uzdevumu izmaiņas. 12. Valde Ja padomes skaitliskais apjoms tai neļauj efektīvi pildīt tai piešķirtos uzdevumus, var izveidot valdi. Šādā gadījumā padome sanāk tikai reizi gadā, neskarot iespēju tikties papildus ārkārtas sanāksmē. Valde ir atbildīga par konkrētiem uzdevumiem saistībā ar padomes sanāksmju sagatavošanu un to pārraudzību, neskarot 13.1. punktā minētos direktora pienākumus. Valdē ir vienāds skaits Padomes un Komisijas pārstāvju. Tās darbā bez balsstiesībām piedalās arī Komisijas iecelti ieinteresēto pušu pārstāvji. Valdē nekādā gadījumā nav vairāk kā 8 locekļi. 13. Direktors Lai nodrošinātu aģentūras neatkarību tās ikdienas vadībā un darbībā, direktoram jāuzņemas pilna atbildība par aģentūrai noteikto uzdevumu izpildi. 13.1. Direktora uzdevumi Direktora galvenie uzdevumi ir šādi: a) sagatavot gada darba programmu, aģentūras provizorisko ieņēmumu un izdevumu tāmi, aģentūras un padomes reglamentu, finanšu noteikumus un padomes sanāksmes; b) bez balsstiesībām piedalīties padomes sanāksmēs; c) īstenot gada darba programmu un reaģēt uz Komisijas lūgumiem pēc palīdzības; d) darboties kā kredītrīkotājam saskaņā ar 33. līdz 42. pantu Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulā (EK, Euratom ) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu kopbudžetam[14]; e) īstenot aģentūras budžetu; f) ieviest efektīvu pārraudzības sistēmu, kas jo īpaši ļautu veikt 27.1. punktā minēto regulāro novērtējumu, un uz šā pamata sagatavot aģentūras gada darbības pārskata projektu; g) iesniegt šo pārskatu Eiropas Parlamentam; h) risināt visus jautājumus saistībā ar personālu, un jo īpaši īstenot 23. punkta 2. apakšpunktā paredzētās pilnvaras; i) definēt aģentūras organizatorisko struktūru un iesniegt to padomē apstiprināšanai; j) veikt jebkādus citus pasākumus, lai nodrošinātu aģentūras darbību saskaņā ar tās pamatdokumentu; k) pārstāvēt aģentūru, tostarp arī Eiropas Parlamentā un Padomē, saskaņā ar 29.1. punktā paredzētajiem nosacījumiem. 13.2. Direktora iecelšana un atsaukšana (1) Direktoru ieceļ padome, pamatojoties uz Komisijas ierosinātu kandidātu sarakstu. Pirms iecelšanas padomes izvēlētais kandidāts var tikt aicināts uzstāties attiecīgajā (vai attiecīgajās) Eiropas Parlamenta komisijās un atbildēt uz tās (to) locekļu jautājumiem. (2) Direktoru ieceļ, pamatojoties uz viņa nopelniem, administratīvajām un vadības prasmēm, kā arī zināšanām un pieredzi attiecīgajā jomā. Direktora pilnvaru termiņš parasti ir pieci gadi. Pēc Komisijas priekšlikuma un pēc izvērtēšanas direktora pilnvaru termiņu var pagarināt vienu reizi uz termiņu, kas nepārsniedz viņa pirmā pilnvaru termiņa ilgumu. Izvērtēšanā Komisija izskata jo īpaši a) sasniegtos rezultātus pirmā pilnvaru termiņa laikā un veidu, kādā tie sasniegti; b) aģentūras uzdevumus un vajadzības nākamajiem gadiem. (3) Pēc Komisijas priekšlikuma padome var atstādināt direktoru pirms viņa pilnvaru termiņa beigām. 14. Citas struktūras 14.1. Struktūras koordinācijai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm Aģentūrās, kuru uzdevums ir koordinēt vai savienot tīklā valstu kompetentās iestādes (4. punkta c) apakšpunktā minētais uzdevums), jānodrošina viena vai vairākas koordinācijas struktūras, kurās ir šo iestāžu pārstāvji. 14.2. Zinātniskās komitejas un/vai ekspertu komitejas Aģentūrās, kas sniedz Komisijai un, ja vajadzīgs, dalībvalstīm tehniskus vai zinātniskus atzinumus (4. punkta b) apakšpunktā minētais uzdevums) jānodrošina viena vai vairākas zinātniskās un/vai ekspertu komitejas. Zinātnisko komiteju locekļiem jābūt neatkarīgiem zinātniekiem, kurus padome ieceļ pēc atklāta konkursa. Ekspertu komiteju locekļus ieceļ padome saskaņā ar skaidru un atklātu procedūru, kas paredzēta pamatdokumentā. 14.3. Apelācijas padomes Aģentūrās, kas pieņem atsevišķus lēmumus, kurus var apstrīdēt trešas puses (4. punkta a) apakšpunktā minētais uzdevums), jānodrošina viena vai vairākas apelācijas padomes, kuru uzdevums ir pārliecināties, vai aģentūra pareizi piemērojusi īstenošanas noteikumus tai piešķirto uzdevumu un noteikto pienākumu robežās. Apelācijas padomju locekļus uz pieciem gadiem ieceļ padome, pamatojoties uz Komisijas ierosinātu kandidātu sarakstu. DARBĪBA 15. SABIEDRīBAS INTERESES UN NEATKARīBA Aģentūras padomes locekļi, direktors, locekļi struktūrās koordinācijai starp valstu kompetentajām iestādēm, zinātnisko komiteju un apelācijas padomju locekļi apņemas darboties sabiedrības interesēs. Direktors, zinātnisko komiteju un apelācijas padomju locekļi turklāt apņemas darboties neatkarīgi no jebkādas ārējās ietekmes. Šim nolūkam viņi katru gadu paraksta apņemšanās deklarāciju, kā arī interešu deklarāciju. 16. Pārredzamība (1) Aģentūra nodrošina, lai visas tās darbības būtu labi pārredzamas un, jo īpaši, lai tās atbilstu turpmāk izklāstītajiem noteikumiem. (2) Tā nekavējoties dara pieejamu: a) savu reglamentu un padomes reglamentu; b) savu gada darbības pārskatu. (3) Aģentūras padome pēc direktora priekšlikuma var atļaut ieinteresēto pušu pārstāvjiem atbilstošos gadījumos kā novērotājiem piedalīties aģentūras struktūru sanāksmēs. (4) Neskarot 6. apakšpunktu, aģentūra neizpauž trešām pusēm saņemtu konfidenciālu informāciju, kuru pamatoti pieprasīts apstrādāt konfidenciāli.Uz padomes locekļiem, direktoru, struktūras koordinācijai starp valstu kompetentajām iestādēm, zinātnisko komiteju un apelācijas padomju locekļiem attiecas EK Līguma 287. pantā paredzētais konfidencialitātes pienākums. (5) Uz informāciju, ko aģentūra savākusi saskaņā ar savu pamatdokumentu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[15]. (6) Uz aģentūras rīcībā esošiem dokumentiem attiecas Regula (EK) Nr. 1049/2001.Aģentūras padome sešu mēnešu laikā pēc aģentūras izveidošanas pieņem praktiskās procedūras Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanai. 17. Valodas Aģentūras padome izstrādā aģentūras iekšējos noteikumus attiecībā uz valodām. Ārējiem noteikumiem attiecībā uz valodām piemēro Padomes 1958. gada 15. aprīļa Regulu Nr. 1, ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas[16]. Aģentūras darbībai nepieciešamos tulkošanas darbus veic Eiropas Savienības struktūru tulkošanas centrs. 18. Pienākumi attiecībā uz labu pārvaldību Pamatdokumentam jāgarantē, ka aģentūra ievēro labas publiskās pārvaldības principus un noteikumus, piemēram, attiecīgo subjektu tiesības tikt uzklausītiem, pienākumu pamatot jebkādus aktus, noteikumus attiecībā uz valodām, piekļuvi dokumentiem, personas datu aizsardzību un darbības konfidencialitāti, labas finanšu pārvaldības noteikumus, cīņu pret krāpšanu un Kopienas finansiālo interešu aizsardzību. 19. Aģentūras ieņēmumi Aģentūru var finansēt a) ar subsīdiju no Eiropas Kopienu kopbudžeta (turpmāk tekstā – „Kopienas subsīdija”) un/vai b) ar atlīdzību un maksu par pakalpojumiem, ko tā sniegusi subjektiem. Attiecīgie pakalpojumi precizēti pamatdokumentā. Dažos gadījumos, kad aģentūra sniedz tiešu palīdzību dalībvalstīm, var paredzēt arī dalībvalstu iemaksu. Pamatdokumentā tāpat var paredzēt trešu valstu, kas piedalās aģentūras darbā, iemaksu saskaņā ar 24. punktā paredzētajiem nosacījumiem. Šīs iemaksas papildina a) un/vai b) apakšpunktā paredzētos ieņēmumus. „Pašfinansējoša aģentūra” ir tāda aģentūra, kas nesaņem nekādas Kopienas subsīdijas. 20. Gada darba programma (1) Gada darba programmā jāievēro aģentūras mērķi, pilnvaras un uzdevumi, kas noteikti pamatdokumentā.Iestādes iesaka gada darba programmas struktūrā ievērot metodoloģiju, ko Komisija izstrādājusi attiecībā uz vadību, kas balstīta uz darbības jomām. (2) Gada darba programmu pieņem aģentūras padome pēc direktora iesniegta projekta un Komisijas atzinuma saņemšanas.Iestādes vienojas, ka Komisijas atzinuma par gada darba programmu tiesiskajai ietekmei jābūt atbilstīgai tam, cik lielā mērā aģentūra pilda izpildes pilnvaru īstenošanas pienākumu.Attiecībā uz tām aģentūrām, kas Komisijai sniedz tiešu palīdzību, Komisijai jāspēj pārliecināties, ka gada darba programma ir saskaņā ar tās izpildes pilnvaru īstenošanas pienākumu. Ja Komisija nepiekrīt gada darba programmai, padome to pārskata un ar vajadzīgajiem grozījumiem pieņem ar pastiprinātu vairākumu, kas jānosaka pamatdokumentā. 21. Gada darbības pārskats Gada darbības pārskatā atspoguļo to, kā aģentūra ir izpildījusi savu gada darba programmu. Pārskatā norādīti aģentūras veiktie pasākumi un novērtēti to rezultāti attiecībā pret noteiktajiem mērķiem un laika grafiku, ar veiktajiem pasākumiem saistītais risks, kā arī aģentūras resursu izmantošana un kopējā darbība. Pārskatu sagatavo aģentūras direktors un to pieņem tās padome. 22. Privilēģijas un neaizskaramība Aģentūras personālam piemēro 1965. gada 8. aprīļa Protokolu par Eiropas Kopienu privilēģijām un neaizskaramību[17]. 23. Personāls (1) Aģentūras personālam piemēro Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus, Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību un noteikumus, ko Eiropas Kopienu iestādes kopīgi pieņēmušas, lai piemērotu minētos noteikumus. Aģentūras padome ar Komisijas piekrišanu pieņem vajadzīgos izpildes pasākumus saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 110. pantu. Aģentūras padome var pieņemt noteikumus, kas aģentūrā ļauj nodarbināt dalībvalstu norīkotus ekspertus. (2) Aģentūra attiecībā uz savu personālu īsteno pilnvaras, kas piešķirtas iecēlējinstitūcijai. 24. Trešu valstu līdzdalība Aģentūra ir atvērta tādu trešu valstu līdzdalībai, kuras ar Eiropas Kopienu ir noslēgušas nolīgumus par Kopienu tiesību pieņemšanu un piemērošanu šajās valstīs pamatdokumenta aptvertajā jomā. Saskaņā ar šiem nolīgumiem tiek izstrādāti noteikumi, kuros nosaka, jo īpaši, to, kādā veidā šīs valstis piedalīsies aģentūras darbā un šīs līdzdalības kārtību, tostarp noteikumus attiecībā uz līdzdalību konkrētās iekšējās struktūrās, finansiālo ieguldījumu un personāla nodarbināšanu. Tomēr šajos nolīgumos nevar paredzēt šo valstu pārstāvju piedalīšanos ar balsstiesībām padomes sanāksmēs, un tajos jebkurā gadījumā jāievēro Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumi un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība. 25. Sadarbība ar citām aģentūrām Atbilstīgi ar citām aģentūrām noslēgtiem darba nolīgumiem aģentūra var ar tām sadarboties pamatdokumenta regulētajās jomās, lai izvairītos no darba pārklāšanās un radītu sinerģiju. 26. Starptautiskā darbība (1) Ja aģentūrai noteiktie uzdevumi liek tai darboties starptautiskā līmenī, pamatdokumentā (attiecībā uz visiem vai dažiem uzdevumiem) var paredzēt sadarbību ar trešu valstu kompetentajām iestādēm un ar starptautiskām organizācijām ar līdzīgiem uzdevumiem, pamatojoties uz darba nolīgumiem, kas noslēgti ar šīm iestādēm vai organizācijām. (2) Šiem darba nolīgumiem jābūt saskaņā ar Kopienu tiesībām, un tos pieņem padome pēc direktora iesniegta projekta un Komisijas atzinuma saņemšanas. Ja Komisija nepiekrīt šiem nolīgumiem, padome tos pārskata un ar vajadzīgajiem grozījumiem pieņem ar pastiprinātu vairākumu, kas jānosaka pamatdokumentā. III. NOVĒRTĒJUMS UN KONTROLE 27. Novērtējums un pārskatīšana 27.1. Aģentūras pašas novērtējums Saskaņā ar Finanšu regulas (EK, Euratom ) Nr. 2343/2002 25. panta 4. punktu aģentūra regulāri izdara programmu vai darbību iepriekšēju novērtēšanu un paveiktā novērtēšanu, ja tās saistītas ar lieliem izdevumiem. Šīs novērtēšanas rezultātus nosūta padomei. Aģentūra veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu visas atklātās problēmas. 27.2. Komisijas novērtējums un pārskatīšana Komisija apņemas veikt periodisku novērtējumu attiecībā uz pamatdokumenta īstenošanu, aģentūras sasniegtajiem rezultātiem un tās darba metodēm saskaņā ar tās mērķiem, pilnvarām un uzdevumiem, kas definēti pamatdokumentā, kā arī rādītājiem iepriekšējā vērtēšanā, kuri iekļauti aģentūras gada darba programmā. Pēc šā novērtējuma Komisija, ja vajadzīgs, ierosina pārskatīt pamatdokumenta noteikumus. Ja Komisija atklāj, ka aģentūras pastāvēšana attiecībā pret tai noteiktajiem mērķiem vairs nav pamatota, tā var ierosināt attiecīgā dokumenta atcelšanu. Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma izskata to, vai pamatdokuments jāgroza vai jāatceļ. 28. BUDžETA KONTROLE, FINANšU KONTROLE, REVīZIJA UN KRāPšANAS APKAROšANA 28.1. Finanšu noteikumi Aģentūrām jāpieņem savi finanšu noteikumi. Ja aģentūra saņem Kopienas subsīdiju, piemēro 185. panta 1. punktu Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu kopbudžetam[18]. Aģentūras finanšu noteikumiem šādā gadījumā jābūt saskaņā ar Finanšu regulu (EK, Euratom ) Nr. 2343/2002. Tie drīkst neatbilst šai regulai tikai tad, ja to nosaka īpašas prasības saistībā ar aģentūras darbību un pēc Komisijas iepriekšējas piekrišanas saņemšanas. Ja aģentūra ir pašfinansējoša aģentūra, tās finanšu noteikumiem jāpamatojas uz minētajām Finanšu regulām, vienlaikus ievērojot aģentūras īpašo raksturu. 28.2. Budžets Attiecībā uz aģentūrām, kas saņem Kopienas subsīdiju, budžeta lēmējinstitūcija budžeta procesa ietvaros katru gadu pieņem štatu, uz kuriem attiecas Civildienesta noteikumi, sarakstu atbilstīgi Finanšu regulas (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 46. panta 3. punkta d) apakšpunktam. Visās aģentūrās padome katru gadu pieņem galīgo budžetu un štatu sarakstu. 28.3. Grāmatvedības noteikumi Atbilstīgi Finanšu regulas (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 185. panta 4. punktam aģentūra piemēro Komisijas grāmatveža pieņemtos grāmatvedības noteikumus saskaņā ar minētās regulas 133. pantā paredzēto procedūru, lai aģentūras pārskatus varētu konsolidēt ar Komisijas pārskatiem. 28.4. Revīzija Atbilstīgi Finanšu regulas (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 185. panta 3. punktam Komisijas iekšējam revidentam ir tādas pašas pilnvaras attiecībā uz aģentūru, kas saņem Kopienas subsīdiju, kādas viņam ir attiecībā uz Komisiju. 28.5. Ārējā revīzija un budžeta izpilde Saskaņā ar EK Līguma 248. pantu Revīzijas palāta pārbauda visu to aģentūru pārskatus, kuras saņem Kopienas subsīdiju. Atbilstīgi Finanšu regulas (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 185. panta 2. punktam Eiropas Parlaments katru gadu pēc Padomes ieteikuma sniedz apstiprinājumu par aģentūras, kas saņem Kopienas subsīdiju, budžeta izpildi. Ja aģentūra ir pašfinansējoša aģentūra, šādu apstiprinājumu aģentūras direktoram sniedz tās padome. Aģentūras padome par šo savu apstiprinājuma lēmumu tad informē Eiropas Parlamentu, Padomi, Komisiju un Revīzijas palātu. Direktors veic visus pasākumus, lai rīkotos saskaņā ar šim apstiprinājuma lēmumam pievienotajiem apsvērumiem. 28.6. Krāpšanas apkarošana un Kopienas finansiālo interešu aizsardzība Lai apkarotu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, aģentūras darbībai pilnībā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) [19]. Pamatdokumentā nosaka, ka aģentūra līdz ar tās izveidi pievienojas 1999. gada 25. maija Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumam par OLAF veiktām iekšējām izmeklēšanām[20]. Aģentūras padome izpilda šai pievienošanās nepieciešamās formalitātes un pieņem vajadzīgos pasākumus, lai palīdzētu OLAF veikt iekšējās izmeklēšanas. 29. POLITISKA KONTROLE 29.1. Eiropas Parlaments un Padome Neskarot iepriekš minēto kontroli un jo īpaši budžeta procedūru un apstiprinājumu par budžeta izpildi, Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā un jo īpaši, publicējot aģentūras gada darbības pārskatu, var pieprasīt sanāksmi ar aģentūras direktoru par kādu tēmu, kas saistīta ar aģentūras darbību. 29.2. Komisija Komisija veic kontroli, izmantojot savas prerogatīvas: (1) Komisija īsteno savas iniciatīvas tiesības, ja vajadzīgs, ierosinot pārskatīt vai atcelt pamatdokumentu saskaņā ar 27.2. punktu.Komisija arī katru gadu budžeta lēmējinstitūcijai ierosina aģentūrai paredzētās subsīdijas apjomu un pēc tās ieskatiem aģentūrai vajadzīgo štatu skaitu, pamatojoties uz padomes sastādīto provizorisko izdevumu un ieņēmumu tāmi atbilstīgi 11.1. punkta d) apakšpunktam. (2) Komisija savu izpildes pilnvaru īstenošanas pienākumu pilda ar šādu elementu starpniecību: a) ar saviem pārstāvjiem padomē; b) saskaņā ar 13.2. punkta 1. apakšpunktu un 14.3. punktu sastādot direktora amata un apelācijas padomju locekļu kandidātu sarakstu; c) saskaņā ar 13.2. punkta 2. apakšpunktu ierosinot pagarināt direktora pilnvaru termiņu, ņemot vērā veikto novērtējumu; d) ar saviem atzinumiem par gada darba programmu saskaņā ar 20. punkta 2. apakšpunktu, par reglamentu saskaņā ar 11.1. punkta g) apakšpunktu un par attiecīgajiem darba nolīgumiem, kas noslēgti ar trešu valstu kompetentajām iestādēm un/vai starptautiskām organizācijām ar līdzīgiem uzdevumiem, saskaņā ar 26. punkta 2. apakšpunktu. 30. Administratīvā kontrole Saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 43. pantu iestādes vienojas, ka aģentūra ir pakļauta Eiropas ombuda administratīvajai kontrolei atbilstīgi EK Līguma 195. panta nosacījumiem. 31. Kontrole, ko veic tiesu iestāde Eiropas Kopienu Tiesā var vērsties ne tikai ar prasībām par tādu aģentūras pieņemtu aktu atcelšanu, kas rada saistošas juridiskas sekas attiecībā uz trešām pusēm, bet arī ar prasībām attiecībā uz bezdarbību vai uz aģentūras darbības rezultātā radušos zaudējumu atlīdzināšanu. Prasības par tādu aktu atcelšanu, kas pieņemti saistībā ar 4. punkta a) apakšpunktā paredzētajiem uzdevumiem, EK Tiesā var iesniegt tikai pēc tam, kad izmantotas visas 14.3. punktā paredzētās pārsūdzēšanas procedūras pašās aģentūrās. IV. NOLĪGUMA STĀŠANĀS SPĒKĀ, ĪSTENOŠANA UN PĀRRAUDZĪBA 32. Stāšanās spēkā Šis nolīgums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . To piemēro visiem priekšlikumiem par Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi, kas iesniegti pēc tā stāšanās spēkā. 33. ĪSTENOšANA UN PāRRAUDZīBA Visas trīs iestādes apņemas veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai sekmētu šā nolīguma koordināciju un ievērošanu to attiecīgajos dienestos. Šā nolīguma īstenošanu pārrauga Augsta līmeņa tehniskā grupa iestāžu sadarbības jautājumos . Eiropas Parlamenta vārdā – priekšsēdētājs | Padomes vārdā – priekšsēdētājs | Komisijas vārdā – priekšsēdētājs | [1] KOM(2001) 428, OV C 287, 12.10.2001., 1. lpp. [2] Attiecībā uz „izpildaģentūrām”, kam noteikti vadības uzdevumi, tas ir, palīdzēt Komisijai īstenot finanšu programmas, pamatregula jau ir pieņemta (Padomes 19.12.2002. Regula EK Nr. 58/2003, OV L 11, 16.1.2003.). [3] Paziņojums par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem, 11.12.2002. (KOM(2002)718). [4] 13.01.2004. rezolūcija, P5_TA(2004)0015. [5] 28.06.2004. secinājumi, Dok. 17046/04. [6] 19.03.1996. nolēmums lietā Commission c. Conseil , lieta nr. C-25/94, EK Tiesas judikatūras apkopojums I-1469. [7] 13.06.1958. nolēmums lietā nr. 9/58, Meroni , EK Tiesas judikatūras apkopojums 1958., 11. lpp.; 14.05.81. nolēmums lietā nr. 98/80, Romano , EK Tiesas judikatūras apkopojums 1981., 1241. lpp. [8] KOM(2001)428, OV C 287, 12.10.2001, 1. lpp. [9] KOM(2002)718. [10] Dok. P5_TA(2004)0015. [11] Dok. 17046/04. [12] OV L 11, 16.1.2003, 1. lpp. [13] OV L 145, 31.05.2001, 43. lpp. [14] OV L 357, 31.12.2002, 72. lpp. [15] OV L 8, 12.01.2001, 1. lpp. [16] OV 17, 06.10.1958, 385. lpp. [17] Protokols pievienots Līgumam par vienotas Eiropas Kopienu Padomes un vienotas Eiropas Kopienu Komisijas izveidi, OV 152, 13.07.1967, 13. lpp. [18] OV L 248, 16.09.2002, 1. lpp. [19] OV L 136, 31.05.1999, 1. lpp. [20] OV L 136, 31.05.1999, 15. lpp.