C 83/73

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2020/C 83/14)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANU

“Coteaux d’Aix-en-Provence”

Atsauces numurs PDO-FR-A0159-AM03

Paziņojuma datums: 2019. gada 20. decembris.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ģeogrāfiskā apgabala un tiešās apkaimes apgabala noteikšana

Specifikācijas IV punktā, precizējot ģeogrāfisko apgabalu un tiešās apkaimes apgabalu veidojošo pašvaldību sarakstu, dota atsauce uz oficiālo 2019. gada administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru.

Šis precizējums ir pārņemts vienotā dokumenta punktā “Papildu nosacījumi”.

2. Vīndārzā izmantotās vīnogu šķirnes

Pēc eksperimentiem ar 2005.–2017. ražas gada vīnogām sarkanvīnu un sārtvīnu ražošanai atļauto vīnogu šķirņu saraksts specifikācijas V punktā papildināts ar sekundāro šķirni “Caladoc noir N”.

Ar šo ACVN apzīmēto vīnu profils tiek saglabāts, un šīs sekundārās šķirnes īpatsvars nedrīkst pārsniegt 10 % no izmantotajām vīnogu šķirnēm.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Coteaux d’Aix-en-Provence”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīna produktu kategorijas

1. Vīni

4. Vīna vai vīnu apraksts

Sarkanvīni ir līdzsvaroti un augļaini un pilnību sasniegt var pēc 2–3 gadus ilgas kopšanas pudelē. To smarža ieskandina ziedu, piemēram, vijolīšu, notis vai uzvēdī siena, laurkoku vai tabakas aromātu, kuram gaistot, parādās smalkākas, piemēram, kanēļa vai kažokādas, nianses. Šīs īpašības izpaužas kopšanas perioda beigās, bet tam jāturpinās vismaz līdz 15. aprīlim nākamajā gadā pēc ražas novākšanas. Šajos vīnos izmanto galvenokārt šķirnes “Grenache N”, “Mourvèdre N” un “Syrah N”, kuras bieži papildina ar “Cabernet-sauvignon N” un “Carignan N”.

Sārtvīni ir viegli, elastīgi, tiem piemīt augļu un ziedu nianses, un tos dzer pārsvarā jaunus. Šos vīnus gatavo galvenokārt no “Grenache N”, “Cinsaut N” un “Counoise N” šķirnes vīnogām. To ietērps ir bāli sārts ar mirdzuma atspulgu.

Baltvīnos izmanto “Vermentino B” šķirnes vīnogas, ko bieži papildina “Ugni blanc B” un “Clairette B”. Šie vīni ir svaigi, ar ziedu un augļu notīm.

Spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija šajos vīnos ir 11 tilp. %.

Sarkanvīnos, kad tos pilda pudelēs, ābolskābes maksimālais saturs ir 0,4 grami uz litru.

Pēc raudzēšanas fermentējamo cukuru (glikozes + fruktozes) saturs vīnos nepārsniedz 4 g/l.

Ja analītiskie parametri nav norādīti, tie atbilst Kopienas tiesību aktu prasībām.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Kopējais maksimālais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

a. Galvenās vīndarības metodes

Audzēšanas prakse

— Katram vīnkokam ir ne vairāk par 2,5 kvadrātmetriem platības. Šo platību aprēķina, rindstarpu platumu reizinot ar atstatumu starp vienas rindas vīnkokiem.

— Rindstarpu platums nav lielāks par 2,5 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nav mazāks par 0,8 metriem.

— Vīnogulājus apgriež īsi (vainagu veidojot kausveidā vai Ruajā [Royat] kordona formā). Katram vīnkokam saglabā ne vairāk kā astoņus augļzarus ar vienu vai diviem vīnstīgu pumpuriem.

— “Cabernet-sauvignon N”, “Sauvignon B”, “Sémillon B” un “Syrah N” šķirnes vīnogulājus var apgriezt pēc Gijo [Guyot] metodes, uz katra vīnkoka saglabājot ne vairāk par astoņiem vīnstīgu pumpuriem.

— Var atļaut apūdeņošanu, un to dara saskaņā ar Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksa [code rural et de la pêche maritime] D. 645-5. pantu.

Īpašā vīndarības metode

— Sārtvīnu gatavošanā atļauts izmantot vīndarības ogles, tās pievienojot misām un vēl rūgstošiem jaunvīniem, kas iegūti vīnspiedē. Šādi apstrādāt drīkst līdz 20 % no sārtvīnu tilpuma, kurus attiecīgais vīndaris gatavo no konkrētās ražas, un ogļu maksimālā deva ir 60 gramu uz hektolitru.

— Koksnes šķeldas izmantošana ir aizliegta.

b. Maksimālās ražas

60 hektolitru no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšanu, vinifikāciju un vīnu gatavošanu, pamatojoties uz oficiālo 2019. gada administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, veic šādu pašvaldību teritorijā:

— Bouches-du-Rhône departamentā: Aix-en-Provence, Alleins, Aurons, La Barben, Les Baux-de-Provence, Berre-l’Etang, Charleval, Châteauneuf-les-Martigues, Cornillon-Confoux, Coudoux, Eguilles, Ensuès-la-Redonne, Eygalières, Eyguières, La Fare-les-Oliviers, Fontvielle, Gignac-la-Nerthe, Istres, Jouques, Lamanon, Lambesc, Lançon-Provence, Mallemort, Martigues, Maussane-les-Alpilles, Meyrargues, Mouriès, Paradou, Pelissanne, Peyrolles-en-Provence, Port-de-Bouc, Le Puy-Sainte-Réparade, Rognac, Rognes, Saint-Cannat, Saint-Chamas, Saint-Estève-Janson, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Marc-Jaumegarde, Saint-Mitre-les-Remparts, Saint-Rémy-de-Provence, Salon-de-Provence, Vauvenargues, Velaux, Venelles, Ventabren, Vernègues;

— Var departamentā: Artigues, Rians.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

“Ugni blanc B”

“Cinsaut N” – “Cinsault”

“Counoise N”

“Grenache N”

“Mourvèdre N” – “Monastrell”

“Syrah N” – “Shiraz”

“Vermentino B” – “Rolle”

“Clairette B”

“Grenache blanc B”

“Sauvignon B” – “Sauvignon blanc”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Coteaux d’Aix-en-Provence” apzīmētās produkcijas ražošanas apgabals aptver Lejasprovansas rietumdaļu ar tās kaļķainajām augsnēm, un to iezīmē Diransas [Durance] upe ziemeļos, Vidusjūra dienvidos, Ronas [Rhône] upes ieleja rietumos un Sentviktuāras [Sainte-Victoire] kalni austrumos. Precīzas robežas atbilst 47 Bouches-du-Rhône un divu Var departamenta pašvaldību teritorijai.

Vīnkopības darbība norisinās uz kaļķakmens merģeļa formācijām, uz kurām izveidojušās akmeņainas māla un smilšmāla augsnes, vai uz molašu un smilšakmens formācijām, kuras sedz akmeņainas smilts vai smilšainas mālsmilts augsnes. Neraugoties uz Sentviktuāras ziemeļpuses piekalnes zemju augstuma dažādību, kopumā ainavu raksturo vienotība, kuru dod uzkalnu un ieplaku mijas veidotā tipiskā ģeomorfoloģija ar tai atbilstošām litoloģiskajām formācijām un augsnēm.

Vīnogu novākšanas vajadzībām precīzi noteiktajā zemesgabalu apgabalā ietilpst zemesgabali ar akmeņainām māla un smilšmāla augsnēm, kas veidojušās uz merģeļa iežiem, un ar akmeņainām smilts vai smilšainas mālsmilts augsnēm, kas veidojušās uz molašu un smilšakmens iežiem. Augsnes lielā akmeņainība gan aiztur iztvaikošanu, gan sekmē noteci, un tādējādi ir svarīgs vīnkoku ūdensrežīma elements.

Zemesgabali, kuru augsnes veidojušās uz merģeļa iežiem, ir īpaši piemēroti stipru, biezu un daudzveidīgi aromātisku vīnu ieguvei; tanīnu sastāvs šajos vīnos ir tāds, kas piedāvā lielisku kopšanas potenciālu.

Zemesgabali, kuru smilšainās augsnes veidojušās uz molašu un smilšakmens iežiem, piemērotāki ir mazāk stipru, vieglu un augļainu vīnu ieguvei.

Vidusjūras klimats, būdams saulains un ļoti karsts, ar mistrāla ietekmētu ļoti aktīvu gaisa apmaiņu, ir īpaši labvēlīgs augstprasīgu šķirņu vīnogulāju augšanai; paaudžu gaitā šo šķirņu kopums ir pielāgots vietējiem apstākļiem un dod vīniem īpašu kvalitāti un identitāti. Piemēram, vīnogu šķirne “Grenache N” dod bagātīgu spirta saturu un apaļīgumu, šķirne “Cinsaut N” piešķir izsmalcinātību un eleganci, “Syrah N” piedod augļu aromātu, bet “Mourvèdre N” vīniem nodrošina labu izturētības potenciālu.

Tāpat kā visā Provansā, arī ģeogrāfiskajā apgabalā vīnogulāju audzēšanas vēsture ir vairāk nekā 2 000 gadu sena. Ir pamats uzskatīt, ka Eksanprovansas [Aix-en-Provence] vīndārzs jau I gs. p.m.ē. ir bijis visai plašs. Vīnogu audzēšana līdzās olīvu un kviešu audzēšanai ietilpst Vidusjūras zemju lauksaimnieciskajā trīsvienībā.

Pirmais vīnkopības attīstības posms ir saistīts ar seno romiešu ienākšanu un no tās izrietošo tirdzniecisko sakaru veidošanos; viduslaikos tirdzniecība turpinājās ar reliģisko kopienu starpniecību. Provansas valdnieka Renē d’Anžū [Roy René d’Anjou, Comte de Provence] ietekmē jau no XV gadsimta ievērojami vairojusies vietējo vīnu atpazīstamība un – attiecīgi – reģiona vīndārza platība. Kopš tā laika vīnkopība ir nostiprinājusies un no XIX gadsimta vidus pat piedzīvojusi otru lielu attīstības uzrāvienu, kad izplatītāka kļuva vīnogu lauku ierīkošana pauguru nogāzēs. Šāda vīnkopības izplatīšanās skaidrojama arī ar tirdzniecisko sakaru attīstību. Šo tendenci pastiprināja Otrās impērijas laikā ieviestā brīvās tirdzniecības politika.

1956. gada 23. janvārī tika atzīts ierobežota audzēšanas apgabala augstākās kvalitātes vīna nosaukums [l’appellation d’origine vin délimité de qualité supérieure].

Ar 1985. gada 24. decembra dekrētu iedibinātais kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Coteaux d’Aix-en-Provence” ir vainagojis ražotāju un visas vietējās kopienas pūliņus un neatlaidību.

Vīndaru zinātība, kas uzkrāta vairākās paaudzēs, izpaužas vīna salikuma veidošanas prasmē, kad vīnā savienojas dažādos apstākļos augušas dažādu šķirņu vīnogas. Šī zinātība, pielāgota vietējo zemju īpašajiem apstākļiem, kas piemēroti pirmām kārtām sarkanvīnu ražošanai, dabiskā kārtā tika pārņemta arī sārtvīnu un baltvīnu ražošanā.

9. Būtiski papildu nosacījumi (fasēšana, marķēšana, citas prasības)

Tiešās apkaimes apgabals

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

Tiešās apkaimes apgabalu, kas noteikts ar vinifikācijas un vīnu gatavošanas atkāpi, pamatojoties uz oficiālo 2019. gada administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, veido šādu pašvaldību teritorija:

— Bouches-du-Rhône departamentā: Arles, Aureille, Beaurecueil, Bouc-Bel-Air, Cabriès, Carry-le-Rouet, Eyragues, Fos-sur-Mer, Gardanne, Grans, Maillane, Meyreuil, Miramas, Mollégès, Noves, Orgon, Les Pennes-Mirabeau, La Roque-d’Anthéron, Marignane, Le Rove, Saint-Antonin-sur-Bayon, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Paul-les-Durance, Sausset-les-Pins, Sénas, Tarascon, Le Tholonet, Vitrolles;

— Var departamentā: Esparron, Ollières.

Marķēšana

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu.

Nosacījuma apraksts:

Ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā var norādīt lielāko ģeogrāfisko vienību – “Vin de Provence”.

Lielākās ģeogrāfiskās vienības nosaukumā izmantotie burti ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielāki par tiem burtiem, kādi izmantoti, atveidojot šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-9620d36b-5963-4fa1-81df-458a8ea0c236

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.