Komisijas ziņojums - „Tiesību aktu labāka izstrāde 2005” saskaņā ar Protokola par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu 9. pantu (13. ziņojums) {SEC(2006) 737} /* COM/2006/0289 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 13.6.2006 COM(2006) 289 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS „TIESĪBU AKTU LABĀKA IZSTRĀDE 2005” saskaņā ar Protokola par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu 9. pantu (13. ziņojums) {SEC(2006) 737} KOMISIJAS ZIŅOJUMS „ TIESīBU AKTU LABāKA IZSTRāDE 2005” saskaņā ar Protokola par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu 9. pantu (13. ziņojums) Šis ziņojums ir 13. ikgadējais pārskats par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu. Tajā ietverts arī pārskats par progresu normatīvās vides uzlabošanā Eiropas Savienībā[1]. 1. Labāks tiesiskais regulējums Normatīvās vides uzlabošana ir būtiski svarīga konkurences, izaugsmes un nodarbības palielināšanai un ilgtspējīgas attīstības un Eiropas iedzīvotāju dzīves labākas kvalitātes veicināšanai. Šiem uzlabojumiem ir nepieciešamas kopīgas Eiropas Parlamenta, Padomes, Komisijas un dalībvalstu pūles. ES iestāžu labāka tiesiskā regulējuma galvenie mērķi un darbības to sasniegšanai ir izklāstītas divos dokumentos: Komisijas rīcības plānā par labāku tiesību aktu izstrādi, kas pārskatīts 2005. gada martā[2], un Iestāžu nolīgumā ( IIA ) par labāku tiesību aktu izstrādi, kuru Eiropas Parlaments, Padome un Komisija parakstīja 2003. gada decembrī[3]. Interese par tiesiskā regulējuma kvalitātes uzlabošanu turpināja pieaugt 2005. gadā. Dažādos forumos tika uzsāktas dažādas iniciatīvas, kas atspoguļo šā jautājuma nozīmīgumu. 1.1. Komisijas veiktie pasākumi Jaunā Komisija 2005. gadā par savu galveno mērķi noteica panākt spēcīgāku, noturīgāku izaugsmi un radīt vairāk un labākas darbavietas. Paziņojot par jaunu posmu Lisabonas stratēģijā[4], tā uzsvēra vairākus būtiskus pasākumus – tiesiskā regulējuma iniciatīvu radīšanu uzņēmējdarbībai, nevajadzīgu izmaksu samazināšanu un tiesiskā regulējuma šķēršļu atcelšanai attiecībā uz piemērošanās spējām un jauninājumiem. Šos aspektus īpaši uzsvēra 2005. gada marta paziņojumā, kas saucas „Labāks regulējums izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā”[5]. Kopš tā laika atbilstoši 2005. gada martā pārskatītajam Komisijas rīcības plānam tā ir veikusi šādas darbības: - apstiprināja pārskatītās ietekmes novērtējuma pamatnostādnes[6]; - pieņēma paziņojumu par ES kopīgo metodiku tiesību aktos noteikto administratīvo izmaksu novērtēšanai[7]; - pieņēma paziņojumu par likumdevēja vēl neizlemto tiesību aktu priekšlikumu izvērtēšanas rezultātiem[8]; - pieņēma paziņojumu par normatīvās vides vienkāršošanas stratēģiju[9]; - izveidoja augsta līmeņa valsts reglamentējošo ekspertu grupu[10]. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanu skaits 2005. gadā ievērojami pieauga – 187 ar tiesību aktu izstrādi nesaistīti paziņojumi (par 28 vairāk salīdzinājumā ar 2004. gadu) un 106 apspriešanas internetā (par 11 vairāk) tīkla portālā „Tava balss Eiropā”. Vispārējā atbilstība sabiedrisko apspriešanu pamata prasībām bija laba[11]. Pieredze parādīja, ka pastāv iespējas turpmākiem uzlabojumiem 1) vispārējas informācijas sniegšanā par to, kā tiek ņemtas vērā piezīmes priekšlikumam, vai par to, kāpēc tās tiek noraidītas; un 2) regulāras saņemto piezīmju publicēšanas nodrošināšanā. Ietekmes novērtēšana Komisija 2005. gadā vēl uzlaboja tās priekšlikumu[12] iespējamās ietekmes novērtēšanas metodoloģisko sistēmu un palielināja vissvarīgāko iniciatīvu faktisko ietekmes novērtējumu skaitu[13], kā arī uzlaboja to kvalitāti[14]. Īpaša uzmanība ir jāpievērš tam, lai nodrošinātu, ka alternatīvas politikas iespējas tiek rūpīgi pārbaudītas politikas attīstības cikla agrīnajā posmā, ievērojot pastiprinātu kvalitātes atbalsta un kontroles sistēmu. Ekspertu atzinumi un to izmantošana 2005. gadā darbību uzsāka SINAPSE ( Scientific INformAtion for Policy Support in Europe (Zinātniska informācija politikas atbalstam Eiropā)) – jauna un ietekmīga saskarne starp ekspertiem un (ES) politikas veidotājiem[15]. Vairāk nekā 300 Eiropas un starptautiskās zinātniskās organizācijas tajā reģistrējās 2005. gadā. Šis rīks vēl vairāk veicinās ekspertu zināšanu apkopošanas kvalitāti, atklātību un efektivitāti atbilstoši principiem un prasībām, kuras Komisija noteica savā 2002. gada paziņojumā par ārējo ekspertu padomu apkopošanu un izmantošanu[16]. Pēc apņemšanās, ko priekšsēdētājs Barroso 2004. gada jūlijā izteica Eiropas Parlamentam, Komisija ir spērusi lielu soli pārredzamības uzlabošanā attiecībā uz tās ekspertu grupām. Īpaši kopš 2005. gada oktobra reģistrs sniedz Parlamentam un sabiedrībai kopumā pamata informāciju par aptuveni 1200 ekspertu grupām, kuras konsultē Komisiju[17]. Noteikumu atjaunināšana un vienkāršošana Komisija 2005. gada oktobrī pieņēma jaunu fāzi tās pastāvošo noteikumu vienkāršošanā[18], kas turpina un pastiprina pirmo visaptverošo vienkāršošanas programmu, kuru uzsāka 2003. gada februārī[19]. Pamatojoties uz dalībvalstu[20] un ieinteresēto personu[21] ieguldījumu, jaunā stratēģija ierosināja 3 gadu nepārtrauktu programmu, kuru regulāri papildinās. Vienkāršošanas priekšlikumu, kurus sniedz Komisija, skaits ievērojami pieaugs – nepārtrauktā programma paredz 222 tiesību aktu atcelšanu, kodifikāciju, pārstrādāšanu vai pārveidi (ar nozīmīgu tālejošu ietekmi uz vairāk nekā 1400 saistītiem aktiem). Administratīvo izmaksu novērtēšana Komisija 2005. gadā pārbaudīja, apstiprināja un iesniedza administratīvo izmaksu novērtēšanas metodiku, kuru nosaka ES tiesību akti[22]. Komisija arī secināja, ka vienota pieeja ES līmenī ir iespējama un tai būtu nepārprotama pievienotā vērtība. Komisija paziņoja par šīs metodoloģijas iekļaušanu savās ietekmes novērtējuma pamatnostādnēs un novērtējuma pamatnostādnēs[23]. Tā uzņēmās izpētīt, vai ES kopējo metodoloģiju var izmantot, lai novērtētu kumulatīvo administratīvo slogu nozaru līmenī[24]. Tā arī paziņoja par savu nodomu ar augsta līmeņa valstu ekspertu labāka tiesiskā regulējuma jomā palīdzību turpmāk uzlabot šo metodiku. Juridisko instrumentu izvēle Pārskatītajā 2005. gada rīcības plānā Komisija vairākkārt pauda vajadzību pievērst lielāku uzmanību juridisko instrumentu izvēlei, lai sasniegtu [EK] Līguma mērķus un īstenotu ES politikas virzienus. Politikas veidotājiem vienmēr ir jācenšas izpētīt vairākas tiesību aktu un citas iespējas, kas varētu atbilst šiem mērķiem. Lai uzlabotu informētību un dotu ieguldījumu labvēlīgākas vides izveidošanā alternatīvu reglamentējošo līdzekļu izmantošanai, Komisija uzsāka esošo ES pašregulēšanas un līdzregulēšanas gadījumu inventarizāciju. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) un Komisija izpētīja, kā savākt operatīvas zināšanas par pašregulēšanu un līdzregulēšanu ES, atvieglot informācijas apmaiņu un apzināt labāko praksi. Tās nolēma 2006. gadā izveidot jaunu datubāzi. Lai gan Komisija uzstāj uz reglamentējošo alternatīvu potenciālu, tajā pašā laikā savā pieejā tā atzīst, ka daudzos gadījumos noteikumi joprojām ir visvienkāršākais veids, lai sasniegtu ES mērķus. To, piemēram, uzsvēra Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Vienotā tirgus observatorija. Kopienas noteikumu piemērošanas uzraudzība Galvenā atbildība par Kopienas tiesību aktu piemērošanu ir valstu administrācijām (un tiesām) dalībvalstīs. Komisijas loma ir nodrošināt, lai Kopienas tiesību aktus rūpīgi un pareizi transponētu un piemērotu. Transponēšanas uzraudzības un atbilstības pārbaudes norise galvenokārt ir atkarīga no atbilstības standarta tabulu[25] pieejamības, elektroniskas informēšanas par transponētajiem pasākumiem sistemātiskas izmantošanas, iespējamo problēmu agrīnas apzināšanas un tehniskās palīdzības, kā arī no atgādinājumu izmantošanas. Dalībvalstis 2005. gadā bija pilnībā integrētas regulārā uzraudzības procesā. Jaunās dalībvalstis strādā salīdzinoši labi attiecībā uz valsts pasākumiem, ar ko transponē direktīvas. Progress attiecībā uz atbilstības tabulām bija ierobežotāks. Komisija tās ierosinātajās direktīvās regulāri iekļāva nosacījumu, ka dalībvalstīm ir jāsniedz minētās tabulas, bet šim nosacījumam ne vienmēr piekrita Padome. Vēl viens būtisks elements ES tiesību aktu piemērošanas nodrošināšanai – sūdzību un pārkāpumu vadība – tika uzlabots dažādos līmeņos. 2005. gadā ir pieaugusi arī neformālāku pasākumu izmantošana. Neizlemto priekšlikumu paplašināta izpēte un atsaukšana Pārskatītajā 2005. gada marta rīcības plānā bija paredzēta neizlemto priekšlikumu paplašināta izpēte, ņemot vērā to vispārējo svarīgumu un ietekmi uz konkurētspēju[26]. Neizlemtos priekšlikumus, kuri bija nosūtīti likumdevējam līdz 2004. gada 1. janvārim, rūpīgi izpētīja (183 priekšlikumi). Šī iniciatīva bija jauninājums, jo tā pārsniedza tehniska uzdevuma robežas (t.i., regulāru to priekšlikumu atsaukšanu, kuri vairs nav aktuāli). Komisija 2005. gada septembrī paziņoja par savu nodomu atsaukt 68 priekšlikumus[27]. Tika konstatēts, ka tie neatbilst Lisabonas [stratēģijas] mērķiem un/vai labāka tiesiskā regulējuma principiem, attiecībā uz tiem bija neliela iespēja, ka tos varētu pieņemt, vai arī tie bija novecojuši objektīvu iemeslu dēļ. Pēc tam, kad Parlamentam un Padomei bija dots laiks viedokļu izteikšanai, un kad bija izpētītas to piezīmes, Komisija oficiāli atsauca savus priekšlikumus, 2006. gadā publicējot to sarakstu Oficiālajā Vēstnesī . 1.2. Pasākumi, ko veica Eiropas Parlaments, Padome, Reģionu komiteja un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja Eiropas Parlaments 2005. gadā sāka darbu pie vairākiem ziņojumiem, kuros apskatīti dažādi labāka tiesiskā regulējuma aspekti un kuru lielākā daļa ir jāpieņem 2006. gadā. Padome un tās prezidentūra vienādā mērā gribēja uzturēt augstu impulsu attiecībā uz labāku tiesisko regulējumu[28]. Arī Reģionu komiteja un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja aktīvi piedalījās diskusijā par labāku tiesisko regulējumu. Bija daudzsološi jaunumi ietekmes novērtēšanas jomā. Eiropas Parlaments veica savu pirmo ietekmes novērtējumu attiecībā uz Komisijas priekšlikuma grozījumiem, to pašu eksperimentāla projekta veidā izdarīja arī Padome. Uzdevums būs pāriet no izmēģinājuma posma uz plašāku pielietojumu. Vērā ņemams notikums bija iestāžu vienošanās 2005. gada novembrī par „Vienotu pieeju ietekmes novērtējumam”, ar ko noteica dažus pamata „satiksmes noteikumus” ietekmes novērtēšanai visā likumdošanas procesā. „Vienoto pieeju” var uzskatīt par pirmo soli ceļā uz vienotas ietekmes novērtēšanas metodoloģijas izstrādi, ko paredz iestāžu vienošanās par labāku tiesisko regulējumu ( IIA ). Vairāk ir jādara pārējām iestādēm. Piemēram, Komisija gribētu redzēt dalībvalstu ieguldījumu, lai novērtētu priekšlikumus, kurus tās iesniedz policijas un tiesu sadarbības jomā attiecībā uz krimināllietām (tā saucamais trešais pīlārs). Šajā jomā Komisijai un dalībvalstīm ir kopīgas tiesības uz iniciatīvu. Lai gan Komisija analizē savu „trešā pīlāra” priekšlikumu iespējamo ietekmi, dalībvalstis to nedara. Daudzos gadījumos to priekšlikumos nav ietverts arī atbilstošs paskaidrojuma raksts. Attiecībā uz administratīvajām izmaksām, ko nosaka ES tiesību akti, patīkams jaunums bija ministru un Padomes skaidrā apņemšanās pēc pieprasījuma un proporcionālā veidā sniegt informāciju, kas ir vajadzīga, lai novērtētu izmaksas[29]. Tomēr Padome neatsaucās uz Eiropadomes 2005. gada marta aicinājumu panākt vienošanos ar Komisiju par kopīgu metodiku[30]. Turpretī IIA nosacījumu par tiesību aktu izstrādes vienkāršošanu un saskaņošanu ieviešana bija diezgan ierobežota. Ne Parlaments, ne Padome nepārveidoja savas darba metodes, lai pieņemtu vienkāršošanas priekšlikumus[31]. Tā kā tas ir jebkuras vienkāršošanas programmas būtisks elements, Komisija cer, ka likumdevējs atsāks iesniegt vienkāršošanas priekšlikumus paātrinātā veidā. Ikgadējo tiesību aktu izstrādes grafiku labāka saskaņošana starp šīm trim iestādēm izrādījās apgrūtināta Padomes nenoteiktās pieejas dēļ. 1.3. Dalībvalstu veiktie pasākumi Eiropas valstu operatoriem uzliktais reglamentējošais slogs galvenokārt ir attiecināms uz valstu likumdošanu, kas skaidrojams ar tās relatīvi būtisko nozīmi salīdzinājumā ar ES tiesību aktiem. Turklāt dalībvalstīm ir būtiska loma labāka tiesiskā regulējuma jomā, jo tās ir atbildīgas par ES tiesību aktu piemērošanu un – direktīvu gadījumā – to transponēšanu valsts līmenī. Tādēļ labāka tiesiskā regulējuma izstrāde lielā mērā ir atkarīga no tām. Komisija ierosināja, ka labāks tiesiskais regulējums ir jāiekļauj valstu „Lisabonas” programmās, un ieteica dalībvalstīm ziņot par to pašreizējām darbībām un pasākumiem, kurus tās plāno veikt. Šī dimensija ir ietverta Komisijas 2006. gada janvāra progresa ziņojumā par izaugsmi un nodarbinātību. Komisija īpaši aicina tās dalībvalstis, kurām nav izstrādāta labāka tiesiskā regulējuma stratēģija, novērtēt ierosināto tiesību aktu ietekmi, regulāri apspriesties ar ieinteresētajam pusēm, izveidot tiesību aktu vienkāršošanas programmu un izstrādāt metodoloģiju administratīvo izmaksu novērtēšanai. 2. Subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošana Komisija pielika īpašas pūles, lai izskaidrotu, kā tās ierosinātie pasākumi atbilst abiem šiem principiem. Līdz ar jaunas sistēmas ieviešanu paskaidrojuma rakstu, kuri pievienoti visiem tiesību aktu priekšlikumiem, projektu sagatavošanai radās sīkāk izstrādāts un sistemātiskāks rīcības ES mērogā nepieciešamības pamatojums. Eiropas Parlaments un Padome ieviesa salīdzinoši maz grozījumu, tieši atsaucoties uz subsidiaritāti un proporcionalitāti. Šo principu vienprātīgais skaidrojums nav pārsteidzošs, ņemot vērā, ka apspriešanās sasniedza rekordaugstus apjomus[32], kā arī to, ka ļoti liela daļa Komisijas priekšlikumu faktiski bija atbildes uz Eiropadomes, Padomes un Eiropas Parlamenta aicinājumu. Atšķirības bija vērojamas dažos gadījumos[33], bet šīs trīs iestādes galu galā gandrīz visos gadījumos nonāca pie vienota subsidiaritātes un proporcionalitātes skaidrojuma. Attiecībā uz Reģionu komiteju lielākajā daļā tās viedokļu nav kritizēti Komisijas priekšlikumi, pamatojoties uz subsidiaritāti. Vienā gadījumā komiteja secināja, ka priekšlikums pilnībā neatbilst minētajam principam[34]. Komisija nolēma atsaukt minēto priekšlikumu. Savukārt COSAC [35] organizēja eksperimentālu projektu, lai pārbaudītu subsidiaritātes agrīnās brīdināšanas mehānismu, kas paredzēts Konstitūcijas līgumā, attiecībā uz priekšlikumu kopu, ko iesniedza Komisija 2004. gadā. Divdesmit valstu parlamenti uzskatīja, ka Komisija nav atbilstoši pamatojusi savus priekšlikumus attiecībā uz subsidiaritāti. Četrpadsmit secināja, ka vismaz viens šīs kopas aspekts bija pretrunā ar subsidiaritātes principu. Daļai šīs kritikas piekrita Eiropas Parlaments. Tomēr dažas piezīmes bija pamatotas ar argumentiem, kas nebija saistīti ar subsidiaritāti. Tas liecina par to, ka ir nepieciešams panākt vienotu izpratni par subsidiaritātes principa nozīmi, ka arī to, ka ir nepieciešami atjaunoti centieni no Komisijas puses, lai, ņemot vērā subsidiaritātes apsvērumus, sniegtu skaidru un sīku tās priekšlikumu pamatojumu. Attiecībā uz juridisko kontroli pēc fakta 2005. gadā atsauces uz subsidiaritātes principu bija četros Eiropas Kopienu tiesas un Pirmās instances tiesas spriedumos un lēmumos. Nevienā no spriedumiem nav secināts, ka būtu pārkāpts subsidiaritātes princips. Vairākos spriedumos tika analizēts arī proporcionalitātes princips, kas Eiropas Kopienu tiesai lika secināt, ka dažas saistības nav bijušas vajadzīgas apstrīdētajā direktīvā noteikto mērķu sasniegšanai. Visbeidzot, „apdomāšanas, noskaidrošanas un diskusiju laikā”, uz ko aicināja Eiropadome 2005. gada 16. jūnijā pēc negatīvajiem referenduma par Konstitucionālo līgumu rezultātiem Francijā un Nīderlandē, tika apspriestas turpmākās iestāžu vienošanās attiecībā uz subsidiaritātes uzraudzību un kontroli. Padomes prezidentūra un Nīderlande 2005. gada novembrī kopīgi organizēja konferenci ar nosaukumu „Dalot varu Eiropā”, kuras galvenais mērķis bija rast veidus, kā uzlabot atbilstības subsidiaritātes principam uzraudzību un kontroli. Diskusija bija vērsta uz valstu parlamentu iespējamo ieguldījumu, pamatojoties uz spēkā esošajiem līgumiem un protokoliem. Turpmāku konferenci organizēs Padomes prezidentūra 2006. gada aprīlī. [1] Komisijas pienākumu iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei gada ziņojumu par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu noteica Eiropadomes 1992. gada decembra sanāksmē Edinburgā. Šo pienākumu ietvēra protokolā, kas pievienots Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam (EKL) ar grozījumiem, kurus izdarīja ar Amsterdamas Līgumu 1977. gadā. Kopš 1995. gada šajā ziņojumā ietver arī pasākumus, ko veic, lai uzlabotu tiesību aktu kvalitāti un pieejamību (iepriekšējo ziņojumu skatīt COM(2005) 98). Daži elementi, kas veicina normatīvās vides uzlabošanu, sīkāk izskatīti Eiropas pārvaldības 3. ziņojumā (2004.-2005.) (skat.http://www.europa.eu.int/comm/governance/index_fr.htm). [2] „Labāks regulējums izaugsmei un darba vietām Eiropas Savienībā”, COM(2005) 97, 2005. gada martā, turpmāk saukts par „Rīcības plānu”. Šis paziņojums precizē un papildina 2002. gadā noteikto Rīcības plānu („Reglamentējošās vides vienkāršošana un uzlabošana”, COM(2002) 278, 2002. gada 5. jūnijs). Šis rīcības plāns papildina Balto grāmatu par Eiropas pārvaldību (COM(2001) 727, 2001. gada 25.jūnijs). [3] OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp. [4] COM(2005) 24. [5] COM(2005) 97. [6] SEC(2005) 791. Skat. http://www.europa.eu.int/comm/secretariat_general/impact/docs_en.htm. [7] COM(2005) 518. [8] COM(2005) 462. [9] COM(2005) 535. [10] Šīs divas sanāksmes (novembrī un decembrī) būtībā bija veltītas labākam tiesiskajam regulējumam valstu Lisabonas programmās. Darba grupa ir pilnvarota dot padomus Komisijai jautājumos par labāku tiesisko regulējumu kopumā, ka arī nodrošināt efektīvu saskarni starp Komisiju un galvenajām valsts iestādēm, lai izveidotu labāku tiesisko regulējumu ES un valstu līmenī. [11] Šīs prasības ieviesa 2003. gadā (COM(2002) 704, 2002. gada 11. decembris). [12] Komisijas iekšējās ietekmes novērtējuma pamatnostādnes pārskatīja 2005. gada jūnijā. Pamatnostādnes plaši atbalstīja, pateicoties uzlabotai to lasāmībai un ekonomiskās ietekmes, ietekmes uz vidi un sociālās ietekmes pastiprinātajai analītiskajai struktūrai. [13] Salīdzinājumā ar 29 ietekmes novērtējumiem 2004. gadā 2005. gadā veica 77 ietekmes novērtējumus. [14] Neatkarīgā novērtējuma, kuru uzsāks 2006. gadā, rezultāti sniegs konkrētākus datus par Komisijas iekšējo novērtējumu kvalitāti un tās attīstību. [15] http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regexp/index.cfm?lang=EN. [16] COM(2002) 713, 2002. gada 11. decembris. [17] Piekļuve reģistram http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regexp/index.cfm?lang=EN. [18] COM(2005) 535. [19] COM(2003) 71. [20] Tostarp vienkāršošanas prioritātēm, kuras Padome apzināja 2004. gada novembrī. [21] Komisija 2005. gada 1. jūnijā uzsāka sabiedrisku apspriešanu internetā „10 minūtes, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi” (http://europa.eu.int/yourvoice/forms/dispatch?form=418&lang=EN). [22] Paziņojums par ES kopīgo metodiku tiesību aktos noteikto administratīvo izmaksu novērtēšanai (COM(2005) 518, kurai pievienots Komisijas dienestu darba dokuments SEC(2005) 1329 ES ierosinātās kopīgās metodikas izklāsts un ziņojums par eksperimentālo posmu (2005. gada aprīlis – septembris) . [23] Paziņojumā konkretizēts, ka šīs metodikas faktiskā ieviešana un izmatošana būs „pakļauta (a) proporcionālas analīzes principam (Komisija saglabā atbildību par savu priekšlikumu izmaksu novērtēšanu); (b) pietiekamu, ticamu un reprezentatīvu, ar ES kopīgo metodiku saderīgu datu, kuri atbilst ES kopējai metodoloģijai, pieejamībai; un (c) atbilstoša darbinieku skaita un finanšu resursu līmeņa pieejamībai”. [24] Komisija to apstiprināja ikgadējā progresa ziņojumā par Lisabonas stratēģiju, ko pieņēma 2006. gada janvārī, paziņojot, ka uzsāks „lielāku pasākumu, kurā tiks mērītas administratīvās izmaksas, ko rada Kopienas normas (vai to īstenojums) konkrētās politikas jomās, turpinot likumdošanas vienkāršošanas darbu, ar īpašu uzsvaru uz MVU” (COM(2006) 30, 2006. gada 25. janvārī). [25] Atbilstības tabulas rāda, kuru direktīvas priekšlikumu kurš valsts pasākums transponē. [26] COM(2005) 97. [27] COM(2005) 462. [28] Apvienotā Karaliste, Austrijas prezidentūra un Somijas prezidentūra 2005. gada novembrī iesniedza diskusiju dokumentu ar nosaukumu „Virzība uz labāku tiesisko regulējumu Eiropā”. Padomes Dokuments 15140/05, 2005. gada 29. novembris. [29] Administratīvā sloga samazināšana uzņēmumiem, Ekonomikas un finanšu padomes secinājumi (2005. gada 8.novembris) 13678/05. [30] Eiropadomes 2005. gada 22. un 23. marta sanāksmes secinājumi. [31] Termiņš bija ne vairāk kā seši mēneši pēc vienošanās spēkā stāšanās, t.i., 2004. gada jūnija beigas. [32] Skat. 2. pielikumu, kas pievienots Komisijas dienestu darba dokumentam. [33] Skat. 3.2. iedaļu klāt pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā. [34] Skat. 3.3.1. iedaļu klāt pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā. [35] „Eiropas Savienības parlamentu Eiropas un Kopienu lietās specializējušās struktūras”.