Komisija atzinīgi vērtē šā noteikuma ieviešanu. Tas ļautu novērst jebkādu diskrimināciju starp pasažieriem, kuru rīcībā tagad būtu vienādas kvalitātes reāllaika informācija, neatkarīgi no tā, vai pasažieris iegādājies biļeti tieši no dzelzceļa pārvadātāja vai no starpniekuzņēmuma. Turklāt piekļuve ceļojuma informācijai un rezervēšanas sistēmu darbībai ļautu biļešu pārdevējiem un ceļojumu rīkotājiem izstrādāt inovatīvākus biļešu produktus, kas veicinātu dinamiku dzelzceļa biļešu tirgū.

Ņemot vērā to, ka līdztiesīgie likumdevēji neievēroja noteikumus, kas piemērojami pārstrādāšanas procedūrai, un ierosināja vairākus grozījumus attiecībā uz noteikumiem, kuri nebija iekļauti tiesību akta priekšlikumā, Komisijas sākotnējais mērķis panākt to, ka ātri tiek pieņemti vairāki svarīgi noteikumi, vairs nešķiet sasniedzams. Tāpēc sarunu laikā Komisija atbalstīja līdztiesīgos likumdevējus, meklējot risinājumus, kas varētu stimulēt dzelzceļa pasažieru pārvadājumu pakalpojumu, tostarp biļešu tirgus, turpmāku attīstību. Komisija jo sevišķi pievērsās šādiem aspektiem: tranzīta biļetes pienākuma ieviešana, reāllaika informācijas sniegšana, tiesības pašrocīgi mainīt maršrutu, velosipēdu pārvadāšana vilcienā, personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām veiktās iepriekšējās paziņošanas laika saīsināšana un sūdzību izskatīšanas mehānisma precizēšana.

Force majeure klauzula: pirms EST 2013. gada nolēmuma ieinteresētās personas parasti saprata, ka regulā ir iekļauta force majeure klauzula, kas atbrīvo pārvadātājus no kompensācijas pienākuma. Pēc minētā nolēmuma pasludināšanas dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi uzskatīja, ka tiek diskriminēti salīdzinājumā ar citiem pārvadātājiem, kuri gūst labumu no force majeure atbrīvojumiem. Tāpēc Komisija ierosināja ieviest šādu noteikumu ar šauru darbības jomu, kas attiektos tikai uz ļoti nelabvēlīgiem laikapstākļiem un lielām dabas katastrofām. Tiesību akta priekšlikuma mērķis bija nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, juridisko taisnīgumu, proporcionalitāti un konsekvenci ar citiem transporta veidiem.

Tranzīta biļetes: saskaņā ar Ceturto dzelzceļa tiesību aktu paketi, kurā noteikts, ka dalībvalstu ziņā ir izlemt, vai tās vēlas noteikt stingrākus noteikumus attiecībā uz tranzīta biļetēm, un paredzēts, ka Komisijai līdz 2022. gadam būtu jāuzrauga attiecīgās norises tirgū, pārstrādātais priekšlikums bija vērsts tikai uz to, lai paplašinātu pasažieru tiesības uz informāciju. Ja pasažieri netiek pienācīgi informēti par to, ka ir iegādājušies tikai atsevišķas biļetes, šīs biļetes būtu jāuzskata par tranzīta biļeti, kas nodrošina visaptverošu aizsardzību brauciena traucējumu gadījumā.

Tā dēvētie “vienīgie uzņēmumi”, kuri piedāvā starptautiskus, tālsatiksmes iekšzemes un reģionālus dzelzceļa pārvadājumu pakalpojumus, nodrošina šos pakalpojumus, pārdodot tranzīta biļeti, kas pasažieriem sniedz labāku aizsardzību brauciena traucējumu gadījumā. Ar terminu “vienīgais uzņēmums” apzīmē ne tikai atsevišķus uzņēmumus, bet arī atsevišķas juridiskas personas, kas ir savstarpēji saistītas, pamatojoties uz 100 % īpašumtiesību kritēriju.

Komisija pauž nožēlu, ka šajā dzelzceļa tirgus attīstības posmā nebija iespējams noteikt, ka “vienīgais uzņēmums” būtu jādefinē saistībā ar “kontroles un izšķirošas ietekmes” kritēriju. Tomēr, ņemot vērā to, ka panāktais kompromiss jau pārsniedz tiesību akta priekšlikumā ietverto un ir pozitīvs nākamais solis pasažieru aizsardzības nodrošināšanā, Komisija atzinīgi vērtē jauno pienākumu “vienīgajiem uzņēmumiem” piedāvāt tranzīta biļetes saviem dzelzceļa pārvadājumu pakalpojumiem.

(3)Biļešu komplektēšana pēc mazumtirgotāju iniciatīvas

Ja biļešu pārdevēji vai ceļojumu rīkotāji pēc savas iniciatīvas komplektē biļetes un ja pasažieris, kurš vienā komercdarījumā iegādājies dzelzceļa pārvadājumu pakalpojumus ar pārsēšanos, netika informēts par to, ka tā nav tranzīta biļete, būtu jāuzliek mazumtirgotājam lielāka atbildība brauciena traucējumu gadījumā.

Šis noteikums nodrošinātu, ka plašākais brauciena iespēju piedāvājums nozīmētu reālistisku pārsēšanos pasažieriem. Komisija atzinīgi vērtē to, ka biļešu pārdevējiem un ceļojumu rīkotājiem ir iespēja pārdot ne tikai tos produktus, kurus jau piedāvā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi.

(4)Tiesības pašrocīgi mainīt maršrutu

Šis jaunais noteikums paredz, ka gadījumā, ja dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums 100 minūšu laikā pēc brauciena pārtraukšanas nepiedāvā risinājumu maršruta maiņai vai brauciena turpināšanai, pasažierim ir tiesības izmantot alternatīvu sabiedriskā transporta līdzekli (vilcienu vai autobusu) un no sākotnējā pārvadātāja saņemt atlīdzinājumu par nepieciešamām, piemērotām un samērīgām izmaksām, kas radušās, iegādājoties alternatīvo biļeti.

Komisija atzinīgi vērtē šo noteikumu, jo tas papildus stimulētu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumus laikus piedāvāt risinājumus, kas ļauj pasažierim nokļūt galamērķī. Šis noteikums var arī palielināt pārvadātāju sadarbību.

(5)Personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām veikta iepriekšēja paziņošana

Komisija atzinīgi vērtē noteikumu, ka personas ar invaliditāti un personas ar ierobežotām pārvietošanās spējām turpmāk palīdzības pieprasījumus iesniegtu 24 stundas iepriekš, nevis 48 stundas iepriekš, kā noteikts patlaban. Ja dalībvalsts nolemj līdz 2026. gada 30. jūnijam piemērot paziņojumu iesniegšanu 36 stundas iepriekš, tai būtu jāinformē Komisija par šo lēmumu, kā arī par tā iemesliem un šajā sakarā veiktajiem pasākumiem.

(6)Velosipēdu pārvadāšana vilcienā

Komisija atzinīgi vērtē noteikumu, kas paredz, ka no 2025. gada attiecībā uz jauna ritošā sastāva iepirkuma procedūrām un apjomīgiem apritē esošo vilcienu tehniskās apkopes darbiem ir noteikta prasība paredzēt vietas velosipēdu pārvadāšanai. Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem pēc sabiedriskās apspriešanas būtu jānosaka pietiekams skaits velosipēdiem paredzēto vietu. Principā nevajadzētu būt mazāk par četrām šādām vietām. Dalībvalstīm būtu iespēja pieprasīt, lai velosipēdu pārvadāšanai tiktu paredzētas vairāk (nekā četras) vietas. Šis noteikums atbalstītu videi draudzīgus un multimodālus brauciena risinājumus. Īpaši pozitīvi vērtējams ir tas, ka šis noteikums būtu obligāts pat attiecībā uz reģionālo pārvadājumu pakalpojumiem, kuriem piemērojami atbrīvojumi.

(7)Sūdzību izskatīšana

Komisija atzinīgi vērtē sūdzību izskatīšanas mehānismā ieviestos precizējumus, tostarp noteikumu par sadarbību starp valstu izpildes struktūrām un “vadošās struktūras” noteikšanu sarežģītās lietās. Līdz ar visiem dzelzceļa pārvadātājiem arī lielu staciju apsaimniekotājiem tagad būtu jāizveido sūdzību izskatīšanas mehānisms. Komisija arī piekrīt izstrādāt ES mēroga kompensācijas un atlīdzināšanas veidlapu, kurai vajadzētu būt pasažieriem ar invaliditāti un pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām piekļūstamā formātā.

(8)Force majeure klauzula

Komisija ierosināja force majeure klauzulu, kas attiecas tikai uz ārkārtējiem laikapstākļiem un lielām dabas katastrofām. Tomēr Covid-19 uzliesmojums ir parādījis, ka arī “nopietni sabiedrības veselības apdraudējumi” būtu jāuzskata par ārkārtējiem apstākļiem. Komisija var piekrist, ka arī citu notikumu (piemēram, teroristu uzbrukumu vai tiesībaizsardzības pasākumu) rezultātā dzelzceļa pārvadātāji varētu tikt atbrīvoti no pienākuma maksāt kompensāciju vilciena kavēšanās, nokavētas pārsēšanās un atcelšanas gadījumos. Ierosinātā force majeure klauzula skaidri nosaka, ka pārvadātāji tiktu atbrīvoti tikai no pienākuma maksāt kompensāciju (savukārt citas pasažieru ekonomiskās tiesības netiek skartas). Ņemot vērā to, ka tiesā iesniegtas vairākas lietas, kas saistītas ar aviopasažieru tiesībām “ārkārtējos apstākļos”, Komisija atzinīgi vērtē precizējumu, ka pārvadātāja darbinieku streikus vai darbības, kas piedēvējamas citiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, kuri izmanto to pašu infrastruktūru, kā arī staciju apsaimniekotājiem un infrastruktūras pārvaldītājiem, nevar uzskatīt par “ārkārtējiem apstākļiem”.

(9)Atbrīvojumi un piemērojamība

Komisija pauž nožēlu par to, ka jaunie noteikumi būtu piemērojami pēc vispārēja 24 mēnešu pārejas perioda. Noteikums par iepirkuma procedūrām, kam būtu jānodrošina īpašas vietas velosipēdu pārvadāšanai, būtu piemērojams pēc 48 mēnešu pārejas perioda. Tomēr Komisija ņem vērā, ka saskaņā ar dzelzceļa nozares sniegto informāciju pārejas periods ir vajadzīgs, lai ieviestu sagatavošanas pasākumus saistībā ar jaunajiem noteikumiem.

Komisijai ir atrunas attiecībā uz iespēju a) uz pieciem gadiem pagarināt atbrīvojumus, kas pašlaik piemērojami iekšzemes dzelzceļa pārvadājumu pakalpojumiem, un b) bez laika ierobežojuma piemērot atbrīvojumus pārrobežu reģionālajiem pārvadājumu pakalpojumiem, tāpat kā pārrobežu pilsētas un piepilsētas pārvadājumu pakalpojumiem. Tomēr ietekme, kas rastos, piemērojot atbrīvojumus šiem pārvadājumu pakalpojumiem, tiktu mazināta šādi:

— iekšzemes tālsatiksmes pārvadājumu pakalpojumiem piemērojamie atbrīvojumi tiktu ierobežoti šādi: i) tie attiektos tikai uz tām vienpadsmit dalībvalstīm, kuras pašlaik piemēro šos atbrīvojumus; ii) tie tiktu piešķirti uz laikposmu, kas nepārsniedz piecus gadus pēc pašlaik piemērojamo atbrīvojumu termiņa beigām; un iii) atbrīvojumus varētu piemērot tikai attiecībā uz pieciem noteikumiem (kas uzskatāmi par finansiāli visapgrūtinošākajiem), savukārt visi citi regulas noteikumi joprojām būs piemērojami;