LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 318/82

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Reģionālās politikas ieguldījums stratēģijā “Eiropa 2020” paredzētajā gudrā izaugsmē”

COM(2010) 553 galīgā redakcija

2011/C 318/13

Ziņotājs: CEDRONE kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2010. gada 20. oktobrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Reģionālās politikas ieguldījums stratēģijā “Eiropa 2020” paredzētajā gudrā izaugsmē”

COM(2010) 553 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2011. gada 24. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 473. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 13. un 14. jūlijā (14. jūlija sēdē), ar 114 balsīm par, 6 balsīm pret un 9 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi

1.1 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) uzskata, ka Eiropas Savienībai, lai risinātu pašreizējās un gaidāmās problēmas, ir vajadzīga gudra izaugsme atbilstīgi stratēģijai “Eiropa 2020”. Liela daļa ES saskaras ne tikai ar problēmām, kā vāja izaugsme, nepietiekama pētnieciskā, izstrādes un novatoriskā darbība, bet arī ar citiem grūti atrisināmiem jautājumiem, piemēram, augsts bezdarba līmenis, it sevišķi jauniešu vidū, sociālās problēmas, nabadzība un integrācija, skolas solu priekšlaicīgi pametušie jaunieši bez vajadzīgajām darba prasmēm, kā arī demogrāfiskās problēmas un budžeta ierobežojumi.

1.2 Kohēzijas politika sākotnēji tika izveidota, lai aizsargātu Eiropas sabiedrības modeli, kurā brīvas konkurences un sociālas tirgus ekonomikas nosacījumi ir saistīti ar solidāriem mērķiem un konkrētu prioritāšu sekmēšanu ekonomiskās, sociālās un teritoriālās attīstības jomā, kā paredzēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 174. pantā.

1.3 Komiteja piekrīt Eiropas komisāra Johannes Hahn teiktajam (1), ka reģionālā politika ir svarīgs instruments stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai, jo tajā izvirzīto mērķu sasniegšana lielā mērā būs atkarīga no vietējā un reģionālajā līmenī pieņemtajiem lēmumiem.

1.4 EESK uzskata, ka vienam no svarīgākajiem ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas politikas mērķiem, uz kuru Komisijai jāatsaucas saistībā ar stratēģijā “Еiropa 2020” paredzēto gudro izaugsmi (2), arī turpmāk jābūt šādam: visā ES sekmēt harmonisku attīstību, lai pirmām kārtām samazinātu atšķirības starp dažādiem reģioniem attīstības līmeņa ziņā un tādējādi ļautu tiem pilnībā integrēties Eiropas Savienībā.

1.5 Lai arī EESK pozitīvi un atzinīgi vērtē Komisijas nodomu, neizkliedējot resursus, “reģionos veicināt inovāciju un vienlaikus nodrošināt, ka ES, dalībvalstu un reģionālais atbalsts papildina cits citu inovācijas, pētniecības un izstrādes (. .) jomā”, tā tomēr uzskata, ka pētniecības finansēšanai būtu jāizmanto arī visi pārējie fondi, nevis tikai kohēzijas politika.

1.6 Komisijas paziņojums par reģionālās politikas ieguldījumu gudrā izaugsmē jāuzskata par papildinājumu izmēģinājuma iniciatīvai “Inovācijas Savienība” un par stimulu uzsākt pastiprinātu ieguldīšanu inovācijā, nevis gaidīt nākamo finanšu plānošanas periodu, kurā stratēģijai “Eiropa 2020” neapšaubāmi būs prioritāra nozīme kohēzijas fondu kontekstā (3).

1.7 EESK izsaka bažas, ka kohēzijas politika tiek sadrumstalota un novirzīta no tās sākotnējiem mērķiem, proti, finansēt reģionālās attīstības atšķirību novēršanu, izmantojot nozaru politikas pasākumus, kā teikts arī Lisabonas līgumā. Jānodrošina, ka tādā pieejā ir ņemtas vērā problēmas, vajadzības un iespējas, proti, sākotnējā situācija attiecīgajos reģionos un dalībvalstīs, un ka tā nemazina kohēziju ne tikai no ekonomiskā, sociālā un teritoriālā viedokļa, bet gan galvenokārt no politiskā un kultūras aspekta.

1.8 EESK par vissvarīgāko uzskata Komisijas piedāvāto pētniecības un inovācijas atbalsta politiku, tomēr uzsver, ka minēto jautājumu risināšanā liela uzmanība jāpievērš teritoriālajām īpatnībām. Jauninājums kādā ražošanas procesā var būt tādu pētījumu rezultāts, ko citā vietā veikušas citas personas, nevis tās, kuras attiecīgajā vietā īsteno ražošanas procesu, un tādēļ uzmanība jāpievērš arī inovācijas procesu pārnesamības un reproducēšanas iespējai un to izplatīšanai teritoriālā mērogā. Jebkurā gadījumā pozitīvi vērtējams ir mēģinājums izveidot sinerģiju starp kohēzijas politiku un citām ES politikas jomām un uzlabot Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) izmantošanu.

1.9 EESK piekrīt Komisijas paziņojumā teiktajam, ka gudras izaugsmes īstenošanā būtu jābalstās uz vietējo struktūru, kuras pamatā ir konkrētas nozaru, rajonu, uzņēmumu kopu vai makroreģionu vajadzības, un jāiesaista jau esošie un/vai jauni pētniecības institūti un augstskolas, vietējie uzņēmumi un saziņas tīkli, kas var veicināt teritorijas nostiprināšanos un attīstību, atbalstot specializāciju un reģionālo pārvaldību.

1.10 EESK uzskata arī, ka kohēzijas politika un stratēģija “Eiropa 2020” jāizskata attiecīgā Eiropadomes sanāksmē. Kohēzijas politika nedrīkst no stratēģiski nozīmīgas ES politikas pārvērsties par otršķirīgu politiku, un nedrīkst iedomāties, ka tā viena pati var būt stratēģijas “Eiropa 2020” virzītājspēks.

1.11 Iepriekš minētais Komisijas priekšlikums nevis jāizmanto, lai, solot sasniegt cēlus mērķus, līdzekļus izkliedētu reģionos, tostarp bagātajos reģionos, bet gan jāuztver kā iespēja, kas ļauj panākt vispārēju konverģenci starp reģioniem un, izmantojot kopīgus rādītājus, apliecināt ES kohēzijas koncepcijas izcilību.

1.12 Tāpat noteikti jānodrošina, ka visas dalībvalstis var piedalīties dažādās ES programmās un veicināt sinerģijas veidošanos starp dažādām Kopienas programmām, vienkāršojot procedūras un “nojaucot mūrus” starp dažādiem ģenerāldirektorātiem (proti, Komisijas iekšējām struktūrām kopumā), starp dalībvalstīm un reģioniem, un apzinoties, ka administrācija kalpo pilsoņiem, uzņēmumiem un sabiedrībai un vienkāršo to dzīvi, nevis otrādi.

1.13 Komiteja uzskata, ka Komisija ļoti pareizi iesaka inovācijas jomā pielietot plašu pieeju un neaprobežoties vienīgi ar tehniskiem vai tehnoloģijas jautājumiem. Tomēr Komiteja vēlas, lai Komisija lielāku uzmanību pievērstu tam, kādas ir praktiskās iespējas dažādām ieinteresētajām pusēm izmantot inovācijas programmas. Piemēram, MVU varētu izmantot inovācijas programmas, bet tikai nedaudzi no tiem nodarbina pētniekus. Daudzi MVU patiešām ir inovatīvi, taču tie neizmanto iespējas, kas ļauj saņemt atbalstu ES programmu ietvaros, lai gan tie gūtu ievērojamu labumu to tāda atbalsta. Būtu jāpalielina riska kapitāla pieejamība, tādēļ būtu vēlams uzlabot JEREMIE programmu, tomēr tās izmantošanai nav jābūt obligātai. Lēmums par to, vai izmantot subsīdijas, aizdevumus vai šo abu instrumentu kombināciju, kā arī par tematisko piemērošanas jomu, būtu jāatstāj dalībvalstu ziņā. Turklāt šajā jomā nepieciešama vienkāršošana.

1.14 Šajā sakarā noderīga var būt jaunas formas efektīva partnerība — VIENOŠANĀS PLATFORMA —, kurā inovācijas stratēģijas veicināšanas nolūkā piedalītos visas ieinteresētās publiskā un privātā sektora puses, tai skaitā bankas, un kuras pamatā būtu vienkārši, skaidri un iedarbīgi noteikumi, ar ko projektu īstenošanas laikā noteiktu termiņus, kā arī atbildību un iespējamas sankcijas.

1.15 Turklāt EESK uzskata, ka pilnīgi jāmaina pašreizējā Komisijas pieeja, kurā uzmanība pievērsta galvenokārt programmu formālajiem aspektiem, nevis saturam un sasniegtajiem rezultātiem, kas ir galvenais mērķis.

1.15.1 Tā vietā nepieciešams paralēls un konkrēts atbalsts, kura pamatā ir divu pretēju polu — iekavētā panākšanas un inovācijas — teritoriālā analīze.

1.16 EESK pauž nožēlu par ievērojamo nevienlīdzību, kas valda ne tikai starp ES reģioniem, bet arī atsevišķu dalībvalstu teritorijā. Nevienlīdzība izpaužas arī pētniecības un izstrādes, kā arī inovācijas jomā, un tādēļ līdz 2020. gadam ir jānostiprina ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas politika.

1.17 Tajā pašā laikā EESK norāda, ka ES dalībvalstīm pasaules tirgū arī aizvien vairāk jākonkurē ar jaunajām industrializētajām valstīm, kurās strauji attīstās arī pētniecības un izstrādes, kā arī inovācijas joma un kuras jau ir aizsteigušās priekšā, piemēram, progresīvo tehnoloģiju jomā.

1.18 Tādēļ EESK atzinīgi vērtē stratēģijas “Eiropa 2020” ietvaros izstrādāto iniciatīvu “Inovācijas Savienība” un to, ka ar paziņojumu par gudru izaugsmi Eiropas Komisija pievēršas konkrētām problēmām un piesaista reģionālo politiku, jo, lai gan atjaunošanu lielā mērā sekmē decentralizēti pasākumi, to iespējams īstenot tikai ar atbalstu un politiskiem pasākumiem, kuriem jābūt vienādiem visā ES.

1.19 EESK piekrīt viedoklim, ka jāizmanto reģionālās īpatnības un tādēļ ir vajadzīgi pavisam jauni sadarbības veidi ar visiem valsts, reģionālajā un vietējā līmenī pieejamiem resursiem.

1.20 EESK uzskata, ka lielāka pievēršanās inovatīvām darbavietām atbilst gudras izaugsmes politikai un pārdomātas specializācijas stratēģiju izstrādei (4). Atzinumā SC/034 par tematu “Inovatīvas darbavietas — ražīguma un kvalitatīvas nodarbinātības avots” Komiteja uzsver, ka inovatīvas darbavietas ir stratēģijas “Eiropa 2020” galvenais elements. EESK iesaka Komisijai pamatiniciatīvas “Inovācijas Savienība” ietvaros uzsākt izmēģinājuma projektu saistībā ar inovatīvām darbavietām.

1.21 Komiteja atzinīgi vērtē to, ka Komisija plāno nākamajam gadam vērienīgāku pētniecības programmu publiskajam sektoram un sociālajiem jauninājumiem. EESK atbalsta inovācijas rezultātu apkopojuma ieviešanu publiskajā sektorā, ES sociālās inovācijas jomā paredzētos izmēģinājuma projektus, ar ko atbalstīs sociālajā inovācijā iesaistītos dalībniekus, un Eiropas Sociālā fonda programmās iekļautos priekšlikumus attiecībā uz sociālo inovāciju. Komiteja piekrīt arī tam, ka jāiesaista pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Minētās iniciatīvas var uzskatīt par ieguldījumu gudrā izaugsmē.

1.22 EESK atbalsta ideju, ka jāizstrādā pārdomātas specializācijas stratēģijas, kas vietējām un reģionālajām pašvaldībām būtu jāveido pašām atbilstīgi to īpašajām vajadzībām un ņemot vērā to attīstības līmeni. Dažos reģionos gudra izaugsme vēl joprojām nozīmē veidot telekomunikācijas, enerģētikas vai ūdens apsaimniekošanas jomā nepieciešamo infrastruktūru.

1.23 Reģionālā politika, it sevišķi ES reģionālais finansējums, ir nepieciešams, lai sasniegtu gudru izaugsmi un acīmredzami paustu aicinājumu un palīdzētu valstu un reģionālajām valdībām izstrādāt pārdomātas specializācijas stratēģijas, kas ļauj reģioniem noteikt to priekšrocības.

1.24 Kā Komisija apgalvo paziņojumā, resursu koncentrēšana uz nelielu skaitu darbību nodrošinātu, ka līdzekļus izmanto efektīvi un lietderīgi, un sekmētu privātos ieguldījumus ar noteikumu, ka prioritārās darbības jomas un ieguldījumus nosaka attiecīgas vietējās pašvaldības un to partneri, kas pārstāv ekonomikas jomu un sociālo sabiedrību.

1.25 Jāsecina, ka stratēģijas “Eiropa 2020” un kohēzijas stratēģijas mērķi ir saskaņoti. Kohēzijas politika, pateicoties savai vienreizējai daudzlīmeņu pārvaldības struktūrai, var radīt stimulus un sniegt konkrētu atbalstu, lai stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi gūtu atsauksmi vietējā un reģionālajā, kā arī starpreģionālajā un makroreģionu līmenī. To īstenošanai institucionālajā struktūrā trūkst kopēju finanšu un juridisku instrumentu, kuru mijiedarbība ļautu palielināt efektivitāti.

1.25.1 Tādēļ būtu vēlams ieviest ciešāku sadarbību, lai sasniegtu iepriekš minētos mērķus.

2. Priekšlikumi

2.1 Definīcijas: inovācijai ir vairākas definīcijas. “Inovācijas Savienības” programmā šis jēdziens nozīmē pārmaiņas, kas paātrina un uzlabo procesu, kā izstrādāt, veidot, ražot un izmantot jaunus produktus, ražošanas procesus un pakalpojumus. Tās ir pārmaiņas, ka rada vairāk darba vietu, uzlabo cilvēku dzīvi un veido labāku un ekoloģiski domājošu sabiedrību. Komiteja atbalsta šo definīciju galvenokārt jau tādēļ, ka tā aptver vairākas politikas jomas.

2.1.1 Minētā definīcija liecina vienlaikus par to, ka inovācijas programmās un sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas jomā jāiesaistās vairākiem Eiropas Komisijas ģenerāldirektorātiem un ka visiem ES finanšu līdzekļiem jāveicina attīstība.

2.2 Resursu apvienošana. EESK uzskata: lai panāktu, ka reģionālā inovācija ir instruments ES izaugsmes potenciāla atraisīšanai, jāizmanto arī citi Kopienas resursi, piemēram, KLP (vismaz tad, kad runa ir par ieguldījumiem inovācijas un gudras izaugsmes veicināšanā lauksaimniecības nozarē) un Eiropas Sociālais fonds. Turklāt jāizveido sinerģija starp Kopienas finanšu instrumentiem un valstu un reģionālajiem instrumentiem, un tie savstarpēji jāsaskaņo. Visām dalībvalstīm jābūt izdevībai pilnībā izmantot ES finanšu instrumentu piedāvātās iespējas, un turklāt ir vajadzīga vienkāršošana šajā jomā.

2.3 Prioritāšu noteikšana. EESK uzskata, ka jākonkretizē inovācijas veidi, taču jāsaglabā reģionos izplatītie veidi un jāizvēlas programmas, attiecīgās nozares (piemēram, ilgtspējīga attīstība, enerģija, vide, transports utt.) un iesaistāmie reģioni, ņemot vērā to problēmas, vajadzības un iespējas, proti, sākotnējo situāciju, un uzņēmējdarbības kultūru, pētniecības apstākļus un spēju atjaunot iekārtas vai mainīt ražošanu. Jāuzlabo saikne starp makroreģioniem, un jāizbeidz politika, kuras pamatā ir nelielu līdzekļu piešķiršana daudzām nozarēm un reģioniem. Prioritātes jāizvēlas, valsts iestādēm, privātajam sektoram un organizētai pilsoniskajai sabiedrībai vienojoties dažādos līmeņos.

2.4 Izzināšana, paziņošana un informēšana. Svarīgi ir izplatīt pozitīvu pieredzi un dalīties tajā starp attiecīgajām nozarēm un teritorijām, tāpēc Komisijas programmās jāparedz atbilstoša komunikācijas un informācijas stratēģija.

2.5 Apmācība ir vēl viens svarīgs instruments, ko var izmantot, lai sasniegtu šeit izskatāmajā Komisijas paziņojumā izvirzītos mērķus. Ļoti noderīgi būtu sevišķi jauniešu vidū veicināt inovācijas kultūras izplatīšanu. Turklāt EESK uzskata, ka tas veicinātu līdzekļu izmantošanu, samazinātu neizmantoto līdzekļu apjomu un novērstu nevajadzīgus tēriņus, tādējādi ļaujot lietderīgi izmantot līdzekļus un atbalstīt teritoriālo pārvaldību.

2.6 Partnerības uzlabošana. EESK uzskata, ka priekšroka jādod programmām un projektiem, ko MVU apvienības vai pastāvošie pētniecības centri jau izveidojuši kopā ar darba ņēmēju un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem un ar vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalību. Visos līmeņos sistemātiski izmantota partnerība sniedz ievērojamu pievienoto vērtību, tāpēc prioritāte būtu jādod saskaņā ar šādu pieeju izstrādātiem projektiem. Tas būtu liels atbalsts arī teritoriālajai pārvaldībai.

2.7 Rezultātu novērtēšana. Tam jābūt obligātam nosacījumam, kas Komisijai pārliecinoši jāatbalsta. Tas jāveic, izmantojot kopīgus rezultātu novērtēšanas parametrus un sistēmas gan attiecībā uz inovāciju, gan pētniecību, kas ir prioritārais Komisijas un ES mērķis. Reģionos vai teritorijās, kam nav pieejami līdzekļi vai kas tos neizmanto, valstis un/vai Komisija, kurai būtu jāvada šis process, paredz citus darbības veidus.

2.8 Jāatbalsta publiskā un privātā sektora sadarbība, arī izmantojot jauktu finansējuma sistēmu īpaši svarīgām programmām gan pētniecības, gan inovācijas jomā.

2.9 Aicinājums dalībvalstīm kopā ar Komisiju un ES rīkoties izlēmīgāk. Vairākkārtīgi minēto iemeslu dēļ tām nav jāatsakās no savas lomas. Priekšroka jādod starpreģionāliem projektiem, kam ir Eiropas ievirze un dimensija, un Komisijai atkal jāuzņemas vadošā loma izstrādes, ieviešanas un it īpaši rezultātu novērtēšanas posmā.

2.10 Atbalsta un padoma sniegšanas sekmēšana. EESK uzskata, ka MVU un it sevišķi mikrouzņēmumiem, kas nenodarbina pētniekus un ekspertus, minētā trūkuma novēršanai ir vajadzīga viegla piekļuve efektīvam un pienācīgam atbalstam un padomam. Tāpēc ir vajadzīga politika, kas ļautu atbalstīt starpniekorganizācijas, lai, piemēram, izmantojot līgumus par reģionālajiem mērķiem un padomdevēju darbavietu finansējumu inovācijai starpniekorganizācijā, atbalstītu to darbību saistībā ar palīdzības un padoma sniegšanu.

2.11 Skaidrāka saziņa. EESK uzskata, ka saziņai jābūt vienkāršākai un skaidrākai attiecībā uz izvirzītajiem mērķiem. Pieeja būtu pilnīgi jāmaina, priekšlikumu izvirzīšanā būtu jāizmanto augšupēja pieeja, jo naudai ir jāseko idejām, nevis otrādi.

2.12 Vienkāršošana visos līmeņos ir galvenais mērķis. Vienmēr jāizmanto vienkāršošanas stratēģija, lai, ieviešot standartveidlapu un pamatojoties uz principu “darīt tikai vienu reizi”, ietaupītu laiku un samazinātu izmaksas, jāpaātrina arī maksājumi, jāatvieglo priekšfinansējuma piešķiršana uzņēmumiem, īpaši MVU gadījumā, un, visbeidzot, jāsaskaņo finanšu noteikumi un jāievieš vienota revīzijas sistēma visās iestādēs.

3. ES budžeta pārskatīšana, kohēzija un gudra izaugsme

3.1 Komisija paziņojumā par budžeta pārskatīšanu plaši pievēršas kohēzijas politikai un daudz mazāk, piemēram, KLP, kurai joprojām paredzēti 43 % Kopienas izdevumu. Kohēzijai paredzētās nodaļas nosaukums ir “Integrējoša izaugsme”. Nosaukums skan daudzsološi, taču tas jāīsteno praksē.

3.2 Nosaukumi ir pārāk vispusīgi: a) kohēzijas politika un stratēģija “Eiropa 2020”, b) labāka koncentrācija un saskaņotība, c) kopējs stratēģisks satvars, d) attīstības un ieguldījumu partnerības līgums, e) izdevumu kvalitātes uzlabošana. Izņemot pēdējo mērķi, kas ir nozīmīgs, citiem jau vajadzēja būt sasniegtiem.

3.3 EESK pozitīvi vērtē Komisijas centienus un priekšlikumus, ar ko paredz izveidot sinerģiju starp kohēzijas politiku un pārējām ES un dalībvalstu politikas jomām, tai skaitā dažām stratēģijā “Eiropa 2020” minētajām prioritātēm, tomēr tā uzskata, ka jāizmanto visi pieejamie resursi, lai sasniegtu gudras izaugsmes mērķus.

3.4 Budžeta pārskatīšanas laikā būtu jāizmanto iespēja saskaņot kohēzijas politiku, KLP un stratēģiju “Eiropa 2020”, ņemot vērā stabilitātes paktu, kas pašlaik tiek pārskatīts. Tas ļautu izvērtēt un pārstrukturēt ES un euro zonas valstu budžetu (piemēram, izglītību un pētniecību nevajadzētu uzskatīt par vispārējām izmaksām).

3.5 Palīdzība maziem un vidējiem uzņēmumiem ir galvenais uzdevums, kura atrisināšana ļauj sekmīgi īstenot priekšlikumu. Šajā sakarā jāvienkāršo un jāatvieglo finansējuma piešķiršana, piemēram, apdrošinot pret risku, kas saistīts ar aizdevumu piešķiršanu saskaņā ar pārskatītajā Mazās uzņēmējdarbības aktā (SBA — Small Business Act) apstiprinātajiem principiem vai ar tiešu inovācijas finansējumu, un paredzot atbalsta un palīdzības pasākumus. To var panākt arī, nostiprinot un izmantojot MVU un mikrouzņēmumu apvienības. Lēmums par to, vai izmantot subsīdijas, aizdevumus vai šo abu instrumentu kombināciju, būtu jāatstāj dalībvalstu ziņā.

4. Piezīmes

4.1 EESK atzinīgi vērtē pasākumus, ko Komisija paredzējusi veikt, lai, nodrošinot finansējumu, kas atbilst MVU un mikrouzņēmumu stāvoklim, veicinātu mērķu sasniegšanu, īpaši attiecībā uz sasniegto rezultātu analīzi un informāciju par tiem, kā arī riska kapitāla un garantiju piešķiršanu inovācijas jomā aktīvajiem MVU.

4.2 Komisijas paziņojumā minētās piecas pārdomātas specializācijas jomas ne tikai ir pārāk vispārīgas, bet arī attiecas uz ļoti atšķirīgām nozarēm un atsauces jomām. Tās nav balstītas uz reģionālo teritoriju īpatnībām, neveicina iespējamu sinerģiju, ko rada inovāciju veicinoša politika, kura paredzēta citās Kopienas ietekmes jomās (konkurence, lauksaimniecība, iekšējais tirgus, vide un enerģija, izglītība utt.) vai citās Kopienas programmās. Turklāt, piemēram, sociālā ekonomika, vispār nav pieminēta. Tāpat arī nav paredzēta ne sociālo partneru, ne citu organizētas pilsoniskās sabiedrības dalībnieku iesaistīšana tādu politikas pasākumu izstrādē un īstenošanā, kas saistīti ar pārdomātu specializāciju.

4.3 Nemaz nav minēta arī vajadzība saskaņot Kopienas ierosmi inovācijas jomā ar inovācijas politiku tajās dalībvalstīs, kuru rīcībā ir neapšaubāmi lielāki resursi un kuras jau ir izstrādājušas un sākušas īstenot pētniecības programmas un pasākumus tajās nozarēs, kas varētu sekmēt pētniecību un izstrādi. Tāpat arī nemaz nav analizēti iemesli, kāpēc nav bijis iespējams vai kas ir traucējis izmantot līdzekļus — tas ir vissvarīgākais jautājums vispār. Un lai vēl saka, ka Eiropas Komisija daudz analizē!

4.4 Kad Komisija apgalvo, ka daži reģioni konkurē pasaules tirgū, bet citi reģioni cenšas sasniegt šādu līmeni, tā uzmanību pievērš reģioniem, kuros ir labāki apstākļi. Tas tomēr nenozīmē, ka daži reģioni ir pilnībā atpalikuši. Lai novērstu minēto nevienlīdzību, reģionālā politika jāveido tā, lai tās galvenais mērķis būtu aizvien vairāk orientēts uz vāju reģionu attīstību, kas ir arī kohēzijas politikas mērķis.

4.5 EESK pauž bažas par to, ka plaisa starp bagātiem un nabadzīgiem ES reģioniem pastāvīgi palielinās un ka ES dalībvalstis ar vāji attīstītu ekonomiku ir arī tās, kas pētniecības, izstrādes un inovācijas ziņā ir atpalikušas visvairāk. Tā tomēr piebilst, ka no jaunā rezultātu apkopojuma izriet, ka tieši pētniecība un izstrāde paver vislielākās iespējas izaugsmei mazāk attīstītās valstīs un reģionos.

4.6 Šajā sakarā Eiropas Komisijai jāsadarbojas ar dažādām dalībvalstīm, lai pētniecības un izstrādes, kā arī inovācijas politiku īstenotu tā, ka bagātie dalībvalstu reģioni nav vienīgie resursu saņēmēji un lai līdzekļu sadale valstu līmenī nerada vēl lielāku nevienlīdzību.

4.7 Paziņojums veido pamatu dažādiem tehniskiem pētniecības instrumentiem, ko var plaši izmantot inovācijas sekmēšanai. Tie ir aizdevumi ar atvieglotiem nosacījumiem, aizdevumu garantijas un riska kapitāls. Arī EIB grupa ir viena no iestādēm, kurai vajadzētu saņemt papildu resursus, ko piešķirt pirmām kārtām MVU.

Briselē, 2011. gada 14. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) Runa, ar ko komisārs uzstājās janvārī, kad publiskoja paziņojumu “Reģionālā politika, kas veicina ilgtspējīgu izaugsmi Eiropā līdz 2020. gadam”, proti, izaugsmi, ko var uzskatīt par “viedu vai gudru”.

(2) COM(2010) 553 galīgā redakcija.

(3) Turpat.

(4) Jauni ziņojumi no Dānijas liecina, ka, lai gan budžets un darbinieku skaits ir samazināts, slimnīcas ir uzlabojušas savu efektivitāti, t.i., palielinājies operāciju skaits, un darbinieki tajā pašā laikā ir vairāk apmierināti ar darba apstākļiem. Darba metodes ir mainījušās, dažos gadījumos ārstiem ir aizliegta papildnodarbošanās un pacientu aprūpe ir uzlabojusies. Minētie ziņojumi apliecina, ka arī pacientu apmierinātība ir palielinājusies (no tā izriet, ka ir nevis jāsamazina budžeti, bet gan jāmaina darba metodes un darba organizēšana).