[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 30.5.2007

SEC(2007) 723 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu 2006.–2010. gadam saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

1. VISPāRēJS PAMATOJUMS

Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot tā efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.

Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Austrijas pirmā stabilitātes programma tika iesniegta 1998. gada novembrī. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 1999. gada 18. janvārī sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekšminētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.

2. ATJAUNINāTāS PROGRAMMAS NOVēRTēJUMA PAMATOJUMS

Komisija ir pārbaudījusi pēdējo Austrijas stabilitātes programmas atjauninājumu, kas tika iesniegts 2007. gada 29. martā, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).

Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek izvērtēta atjauninātās stabilitātes programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos ir apkopoti

1. saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo 10 gadu laikā;

2. jaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo stabilitātes programmas atjauninājumu); un

3. Komisijas novērtējums par 2006. gada septembra valsts reformu programmu.

2.1. Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji

Pēdējās desmitgades laikā Austrijas saimnieciskās darbības rādītāji liecināja par stabilu izaugsmi, kas bija nedaudz virs euro zonas vidējā rādītāja un bez lieliem traucējumiem. Atspoguļojot globālās un jo īpaši euro zonas ekonomikas pavājināšanos, reālā IKP pieaugums, kā pamatā lielā mērā bija eksports, nozīmīgi palēninājās laikposmā no 2001. līdz 2003. gadam. Pateicoties tās ģeogrāfiskajai situācijai, Austrija guva nozīmīgu labumu no sakaru nostiprināšanās ar Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm un jo īpaši no tās kaimiņvalstu iestāšanās ES. Valstī ir viens no zemākajiem bezdarba un inflācijas līmeņiem euro zonā. Pateicoties tās jau sen izveidotajai, uz kompromisu virzītajai un ļoti centralizētajai algu noteikšanas politikai, Austrijai izdevās pazemināt izmaksas par vienu darbaspēka vienību ātrāk nekā euro zonas dalībniekiem vidēji; tas lielā mērā nostiprināja valsts konkurētspēju.

Valsts finanšu jomā pēdējo desmit gadu laikā Austrijā nozīmīgas pūles veltītas konsolidācijai; tā rezultātā no 1990. gadu vidus izdevās samazināt lielo valsts budžeta deficītu, panākot līdzsvarotu stāvokli 2001. gadā, lai gan turpmākajos gados atkal bija vērojams neliels budžeta deficīts. Lai samazinātu valsts budžeta deficītu, valsts pārvaldes, pensiju un veselības aprūpes jomās ir ieviestas apjomīgas reformas, tomēr šajās nozarēs joprojām ir nepieciešami uzlabojumi.

2.2. Novērtējums Padomes atzinumam par iepriekšējo programmu

Padome 2006. gada 14. februārī pieņēma atzinumu par iepriekšējo stabilitātes programmas atjauninājumu laikposmam no 2005. līdz 2008. gadam. Padome atzinīgi vērtēja „apjomīgos strukturālos pielāgojumus, kas plānoti programmas darbības laikā”, bet aicināja Austriju „nodrošināt to, lai programmas vidēja termiņa mērķis tiktu sasniegts līdz atjauninātās programmas laikposma beigām, precizējot un īstenojot vajadzīgos pasākumus, kas veicinās pēdējos divos programmas gados plānoto budžeta konsolidāciju”.

2.3. Komisijas novērtējums par 2006. gada septembra valsts reformu programmu

Īstenošanas ziņojums par Austrijas valsts reformu programmu, kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, tika iesniegts 2006. gada 25. septembrī. Austrijas valsts reformu programmā ir noteiktas septiņas stratēģiski prioritāras jomas: valsts finanšu ilgtspējība, P&A un jauninājumi, infrastruktūra, konkurētspēja starptautiskā mērogā, vide, darba tirgus, kā arī izglītība un apmācība.

Komisijas novērtējums par šo programmu (kas pieņemts 2006. gada decembrī kā daļa no tās ikgadējā progresa ziņojuma[2]) liecina, ka Austrija gūst labas sekmes, īstenojot valsts reformu programmu, īpaši mikroekonomikas jomā. Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, Austrijai tika ieteikts veikt pasākumus nodarbinātības jomā, jo īpaši attiecībā uz mūžizglītību, nodokļu un pabalstu sistēmu un jauniešu kvalifikāciju. Turklāt tika atzīts, ka Austrijai būtu svarīgi cita starpā 2008. gadā sasniegt līdzsvarotu budžeta stāvokli.

Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskās prognozes programmas pamatā ir reālistiskas; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; izvērtējot korekcijas, kas vērstas uz VTM sasniegšanu, — vai ekonomiskā uzplaukuma laikā veiktās korekcijas ir lielākas, turpretī ekonomikas lejupslīdes laikā tās var būt mazākas, un attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm — vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu, atskaitot vienreizējos un citus pagaidu pasākumus, par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgu strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (tostarp veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmē valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), kā arī tādu strukturālo reformu īstenošana, kas īpaši ir vērstas uz pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, balstoties uz Komisijas dienestu 2007. gada pavasara prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamā ražošanas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.–2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana „budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība”. Komisijas 2006. gada 12. oktobra paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko dalībvalstis iesniegušas saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija pavadvēstulē Eiropadomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.–2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |

- Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par atjaunināto Austrijas stabilitātes programmu 2006.–2010. gadam saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

4. Padome [2007. gada 9. jūlijā] pārbaudīja Austrijas atjaunināto stabilitātes programmu 2006.–2010. gadam. Pēc vispārējām velēšanām 2006. gada oktobrī jaunu valdību izveidoja 2007. gada janvārī, kas Parlamentam 2007. gada 29. martā iesniedza budžetu diviem gadiem — 2007. un 2008. gadam. Tajā pašā dienā, t.i., divarpus mēnešus pēc 15. decembra, kas ir rīcības kodeksā Austrijai noteiktais termiņš, iesniedza arī atjaunināto stabilitātes programmu.

5. Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir šīs programmas pamatā, paredzēts, ka, sasniedzis 2006. gadā savu cikla maksimumu 3,1 % apjomā, reālais IKP pieaugums palēnināsies līdz vidēji 2½ % pārējā programmas periodā. Ņemot vērā pašreiz pieejamo informāciju, šis scenārijs šķiet līdz 2008. gadam balstīts uz piesardzīgiem pieauguma pieņēmumiem — jaunākie dati norāda uz lielāka pieauguma iespējamību. Attiecībā uz programmas perioda vēlākajiem gadiem prognozes šķiet ticamas, pat ja paredzētie pieauguma tempi ir nedaudz lielāki nekā Komisijas dienestu aprēķinātais vidējais potenciālais pieaugums. Programmā paredzētā inflācija šķiet ticama.

6. 2006. gadā valsts budžeta deficīts bija 1,1 % no IKP, salīdzinot ar iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā noteikto mērķi — 1,7 % no IKP. Šis uzlabojums, pārsniedzot mērķi, ir labākas cikla attīstības rezultāts nekā iepriekš paredzēts. Lai arī ieņēmumu attiecība pret IKP, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, nedaudz samazinājās, tā pārsniedza mērķi par vairāk nekā vienu procenta punktu. Lielāks IKP pieaugums nekā paredzēts veicināja izdevumu attiecības samazinājumu salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Tomēr izdevumu attiecība palielinājās, pārsniedzot mērķi par vairāk nekā ½ procentu punktu, kas norāda, ka budžeta izpilde nebija tik stingra kā plānots.

7. Galvenais budžeta stratēģijas mērķis ir cikla laikā saglabāt līdzsvarotu budžetu, izmantojot administratīvās reformas sniegtos ieguvumus, vienlaicīgi palielinot izdevumus vairākās kategorijās. Salīdzinājumā ar iepriekšējo atjauninājumu šajā ir paredzēta budžeta konsolidācijas atlikšana uz programmas pēdējiem gadiem. Tajā ir atspoguļota valdības vispārējā nostādne — vēlme situāciju uzlabot no 1,1 % no IKP liela deficīta 2006. gadā līdz pārpalikumam 0,4 % apjomā 2010. gadā. Uz programmas pēdējiem diviem gadiem atlikto konsolidāciju ir plānots veikt, samazinot izdevumus, proti, galvenokārt ierobežojot sociālos izdevumus un pakāpeniski samazinot izdevumus dažās atsevišķās jomās. Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, jaunākajā programmas atjauninājumā plānotās korekcijas ir atliktas vēlreiz, ņemot vērā kopumā labvēlīgāko makroekonomisko scenāriju.

8. Budžeta korekciju atlikšana ir atspoguļota arī strukturālajā bilancē (t.i., cikliski koriģētajā bilancē, no kuras atskaitīti vienreizējie un citi pagaidu pasākumi), kas aprēķināta atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai; tā uzlabosies ļoti pakāpeniski — ja 2006. gadā deficīts bija aptuveni 1 % apmērā no IKP, tad programmas perioda beigās ir paredzēts sasniegt nelielu pārpalikumu. Saskaņā ar programmu, korekcijas ietekmē militāro ierīču iepirkšana no 2007. līdz 2009. gadam, kas programmā, atšķirībā no Komisijas dienestu pavasara prognozes, ir uzskatīta par deficītu palielinošu vienreizēju pasākumu. Tāpat kā iepriekšējā stabilitātes programmas atjauninājumā, šajā programmā minētais vidēja termiņa mērķis attiecībā uz budžeta stāvokli ir līdzsvarots budžets strukturālā izteiksmē. Tomēr programmas mērķis ir VTM gandrīz sasniegt līdz 2009. gadam un to nedaudz pārsniegt 2010. gadā, nevis to sasniegt jau 2008. gadā, kā tas bija paredzēts iepriekšējā atjauninājumā. Tā kā VTM izvirza augstākas prasības par minimālo robežvērtību (deficīts ir noteikts apmēram 1½ % no IKP), to sasniedzot, tiks nodrošināta rezerve pret pārmērīga deficīta rašanos. VTM iekļaujas robežās, kas Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā ražošanas apjoma pieaugumu ilgā laikā.

9. Kopumā programmā iekļautie budžeta prognožu riski attiecībā uz 2007. un 2008. gadu šķiet līdzsvaroti, taču, lai arī makroekonomiskās aplēses ir ticamas, 2009. un 2010. gadā budžeta rezultāti varētu būt sliktāki, nekā programmā prognozēts. Ir paredzēts, ka pēdējos divos gados izdevumu attiecība pret IKP nozīmīgi samazināsies. Atsevišķu izdevumu, konkrēti, par militārajām ierīcēm, pakāpeniskai samazināšanai, kā arī bezdarbnieku pabalstu un 2004. gada pensiju reformas rezultātā iegūto pensiju izdevumu ietaupījumiem vajadzētu palīdzēt samazināt izdevumu attiecību programmas pēdējos gados. No otras puses, programmas laikā papildu līdzekļus ir paredzēts piešķirt izglītībai, P&A un infrastruktūrai, lai gan nav skaidrs, cik efektīva būs plānotā valsts pārvaldes darbības uzlabošana. Visbeidzot, programma norāda uz iespējamību vēl vairāk samazināt nodokļus, ko finansētu no plānotā izdevumu samazinājuma.

10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, programmā norādītais budžeta stāvoklis var izrādīties neadekvāts, lai nodrošinātu vidēja termiņa mērķa sasniegšanu līdz 2010. gadam, kā tas ir paredzēts. Saskaņā ar Komisijas dienestu pavasara prognozi strukturālais deficīts 2007. un 2008. gadā palielināsies. Tomēr visā programmas periodā ir nodrošināta pietiekama rezerve, lai parastu makroekonomisko svārstību rezultātā nepārsniegtu budžeta deficīta robežvērtību 3 % no IKP. Programmā paredzētais korekciju temps, lai tuvotos VTM, ir nepietiekams un ir jāpaātrina, jo īpaši 2007. un 2008. gadā, lai panāktu atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīs strukturālās bilances gada uzlabojuma kritērijs ir 0,5 % no IKP un ka korekcijai jābūt lielākai ekonomikas uzplaukuma laikā, bet tā varētu būt mazāka ekonomiskās lejupslīdes periodā. Konkrēti, laikā no 2007. līdz 2009. gadam, kad Austrijā ir paredzēts ekonomiskais uzplaukums, ir plānots vienīgi ierobežots strukturālās bilances uzlabojums. Šis secinājums ir spēkā pat tad, ja militāro ierīču iegādi uzskata par deficītu palielinošu vienreizēju pasākumu, kā tas ir norādīts programmā.

11. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā ir samazinājies līdz 62,2 % no IKP, joprojām pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP. Programmā ir paredzēts, ka līdz 2008. gadam parāda attiecība samazināsies līdz atsauces vērtībai un ka tā turpinās samazināties, programmas perioda beigās sasniedzot 56,8 % no IKP. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, parāda attiecība, šķiet, samazinās pietiekami, lai programmas perioda beigu posmā sasniegtu atsauces vērtību, un ir paredzēts, ka 2007. gadā parāda attiecība gandrīz to sasniegs.

12. Sabiedrības novecošanās ietekme uz budžetu ilgā laikā Austrijā ir krietni mazāka nekā vidēji ES; prognozēts, ka pensiju izdevumi kā daļa no IKP ilgā laikā samazināsies, jo to ietekmēs 2004. gadā veiktā pensiju sistēmas reforma, kas samazinās izdevumus. Sākotnējais budžeta stāvoklis ar strukturālu primāro pārpalikumu palīdz mazināt novecošanās ilglaicīgo ietekmi uz budžetu. Primāro pārpalikumu palielināšana vidējā laikā, kā tas ir paredzēts programmā, kā arī vecāka gadagājuma strādājošo nodarbinātības līmeņa paaugstināšana palīdzētu ierobežot ar valsts finanšu ilgtspējību saistītos riskus. Kopumā, šķiet, ka Austrijas valsts finanšu ilgtspējību apdraud mazs risks.

13. Stabilitātes programmā nav ietverts kvalitatīvais novērtējums par valsts reformu programmas 2006. gada septembra īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi atbilstīgi vidēja termiņa fiskālajai stratēģijai. Turklāt tā nesniedz sistemātisku informāciju par valsts reformu programmā paredzēto galveno reformu tiešajām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem, un budžeta prognozēs nav skaidri ņemta vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekme uz valsts finansēm. Tie pasākumi valsts finanšu jomā, kas Stabilitātes programmā ir minēti, šķiet, atbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Konkrēti, abās programmās ir paredzēti izdevumu samazinājumi administratīvās reformas rezultātā, bet izdevumu palielinājums P&A jomā.

14. Programmas budžeta stratēģija daļēji atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs laikposmam no 2005. līdz 2008. gadam.

15. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas stabilitātes un konverģences programmu rīcības kodeksā, Austrijas programmā sniegti visi obligātie un lielākā daļa fakultatīvo datu[6].

Kopumā var secināt, ka, ņemot vērā labas izaugsmes prognozes , programmā paredzētā virzība uz VTM sasniegšanu ir lēna, izmantojot lielākoties uz vēlākiem gadiem atliktas korekcijas, galvenokārt ierobežojot izdevumus, kas ir izklāstīta nepilnīgi. Ir risks, ka pēc 2008. gada noteiktos budžeta mērķus varētu neizpildīt un VTM nesasniegt līdz programmas perioda beigām. Prognozēts, ka valsts parāds 2007. gadā sasniegs atsauces vērtību 60 % no IKP un turpmākajos gados turpinās samazināties.

Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu, Austrija tiek aicināta izmantot labo ekonomisko situāciju un to, ka 2006. gadā deficīts bija mazāks nekā noteiktais mērķis, lai jau tuvākajos gados veiktu pasākumus un VTM sasniegšanai nepieciešamās korekcijas, jo īpaši, stingri īstenojot izdevumu ierobežojumus un izmantojot visus neparedzētos ieņēmumus no nodokļiem, lai veiktu konsolidāciju.

Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reālais IKP (izmaiņas %) | SP 2007. g. marts | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |

COM 2007. g. maijs | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | n.p. | n.p. |

SPCI inflācija (%) | SP 2007. g. marts | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |

COM 2007. g. maijs | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | n.p. | n.p. |

Starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu (% no potenciālā IKP) | SP 2007. g. marts1 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |

COM 2007. g. maijs5 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. 1 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | n.p. | n.p. |

Valsts kopbudžeta bilance (% no IKP) | SP 2007. g. marts | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |

COM 2007. g. maijs | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | n.p. | n.p. |

Primārā bilance6 (% no IKP) | SP 2007. g. marts | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |

COM 2007. g. maijs | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | n.p. | n.p. |

Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | SP 2007. g. marts1 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |

COM 2007. g. maijs | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | n.p. | n.p. |

Strukturālā bilance2 (% no IKP) | SP 2007. g. marts3 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |

COM 2007. g. maijs4 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | n.p. | n.p. |

Valsts kopējais parāds (% no IKP) | SP 2007. g. marts | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |

COM 2007. g. maijs | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | n.p. | n.p. |

SP 2005. g. nov. | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | n.p. | n.p. |

Piezīmes. |

1 Komisijas dienestu aprēķini, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju, — potenciālais pieaugums laikposmā no 2006. līdz 2010. gadam tiek lēsts attiecīgi 2,3 %, 2,3 %, 2,4 %, 2,4 % un 2,3 %. |

2 Cikliski koriģētā bilance (kā norādīta iepriekšējās rindās), neiekļaujot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. |

3 Deficītu palielinoši vienreizēji un citi pagaidu pasākumi, kas minēti programmā (militāru gaisa kuģu iegāde 0,2 % no IKP apmērā 2007. g., 0,4 % no IKP apmērā 2008. g. un 0,1 % apmērā 2009. g.). |

4 Salīdzinot ar programmu (skatīt 3. piezīmi), Komisijas dienestu 2007. gada pavasara prognozē militāru gaisa kuģu iegāde nav pieskaitīta vienreizējiem pasākumiem, jo ar to saistītie izdevumi ir iekļauti budžetā vairāku gadu garumā, turklāt tie nepalielina kopējos valdības izdevumus nozīmīgā apmērā. |

5 Pamatojoties uz aplēsto potenciālo pieaugumu no 2005. līdz 2008. gadam attiecīgi 2,3 %, 2,0 %, 2,2 % un 2,2 %. |

6 Programmā un Komisijas dienestu prognozēs minētie primārās bilances aprēķini nav tieši salīdzināmi atšķirīgas FISIM apstrādes dēļ. Programmā sniegtie aprēķini atbilst rīcības kodeksā noteiktajām definīcijām. Lai Komisijas primārās bilances aprēķinus varētu salīdzināt ar programmas aprēķiniem, tie jākoriģē par aptuveni 0,1–0,2 % no IKP. |

Avoti: |

Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2007. gada pavasara ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē:

http://ec.europa.eu/economiy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.

[3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574, un Eiropas Komisijas Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts (2006), „ The long-term sustainability of public finances in the European Union ” (Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā), European Economy Nr. 4/2006.

[4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko atbalstījusi Ekonomikas un finanšu padome 2005. gada 11. oktobrī.

[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Tomēr nav sniegti fakultatīvie dati par nodarbinātību un nostrādātajām stundām, kā arī par algām valsts sektorā.