[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 13.2.2007 SEC(2007) 189 galīgā redakcija Ieteikums PADOMES ATZINUMS par atjaunināto Igaunijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. VISPāRēJS PAMATOJUMS Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību. Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Igaunijas pirmā konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome. 2. ATJAUNINāTāS PROGRAMMAS NOVēRTēJUMA PAMATOJUMS Komisija ir pārbaudījusi jaunāko Igaunijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 1. decembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā iztirzātajiem jautājumiem). Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek novērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopota šāda informācija: 1. saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo desmit gadu laikā; 2. jaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu) un 3. Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu. 2.1. Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji Igaunija ir veiksmīgi pabeigusi pāreju uz funkcionējošu tirgus ekonomiku, un pašlaik tai ir lielākais ekonomiskās izaugsmes rādītājs ES. Darba un produktu tirgi ir ļoti elastīgi. Strauja algas paaugstināšanās apvienojumā ar augstu produktivitātes pieaugumu ļāvušas šai valstij ātri panākt ES dzīves līmeņa ziņā. Līdztekus spēcīgajiem eksporta sasniegumiem pagājušos gados strauji ir palielinājies iekšzemes pieprasījums. Pēdējā laikā Igaunijas lielie panākumi ir radījuši jaunus izaicinājumus. Pēc vairākiem straujas izaugsmes gadiem ekonomikā radušies jaudas ierobežojumi, jo īpaši izsīkstošajā darba tirgū. Uz nozīmīgu pārkaršanas risku norāda kāpjošā pamatinflācija, liels ārējais deficīts un straujā kredītu izaugsme, kas veicina uzplaukumu nekustamā īpašuma jomā. 2.2. Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmu Padome 2006. gada 14. februārī pieņēma atzinumu par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu laika posmam no 2005. gada līdz 2009. gadam. Padome uzskatīja, ka „kopumā budžeta stāvoklis ir labs un budžeta stratēģija sniedz labu piemēru atbilstīgi paktam veiktai fiskālai politikai”. Ņemot vērā „budžeta izpildi 2005. gadā, kas ievērojami labāka par programmā aprēķināto, un vajadzību izvairīties no procikliskas politikas”, Padome aicināja Igauniju „tiekties pēc lielāka budžeta pārpalikuma 2006. gadā un nākamajos gados, lai turpinātu atbalstīt ārējās nestabilitātes korekciju?. 2.3. Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu Īstenošanas ziņojums par Igaunijas valsts reformu programmu, kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, tika iesniegts 2006. gada 12. oktobrī. Igaunijas valsts reformu programmā kā galvenās problēmas/prioritātes minēti šādi uzdevumi: pētniecība, attīstība un jauninājumi un nodarbinātība. Komisijas novērtējumā par šo programmu (ko pieņēma kā daļu no 2006. gada decembra ikgadējā progresa ziņojuma[2]) atzīts, ka Igaunija progresē ievērojami, īstenojot valsts reformu programmas pasākumus. Iespaidīgi ir arī tās centieni, nodrošinot saskaņu starp valsts reformu programmu un kohēzijas politiku. Pamatojoties uz jau panākto progresu, Igaunijai ieteica koncentrēties arī uz tādām jomām kā izglītība un mūžizglītība, pētniecība, attīstība un jauninājumi, konkurences politika, darba tirgus elastība un aktīvā darba tirgus politika. Galvenie novērtējumā iztirzātie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai programmas pamatā esošie saimnieciskie pieņēmumi ir ticami; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; vai, izvērtējot korekcijas, ko izdara, lai sasniegtu VTM, korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas darbības laikā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu ticamību novērtē, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz ražošanas potenciālā apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējumā pārbauda arī: parāda attiecības dinamiku un stāvokli attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra paziņojumā izklāstīta pieeja ilgtermiņa ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpi valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstību rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. | - Ieteikums PADOMES ATZINUMS par atjaunināto Igaunijas konverģences programmu 2006.-2010. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU. 4. Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Igaunijas konverģences programmu laika posmam no 2006. līdz 2010. gadam. 5. Programmas pamatā esošajā makroekonomikas scenārijā paredzēts, ka reālā IKP pieaugums samazinās no 11% maksimuma 2006. gadā līdz 8 ¼ % 2007. gadā un 7 ½ % gadā turpmākajos gados. Pēc pašlaik pieejamās informācijas šis scenārijs šķiet pamatots uz piesardzīgiem pieņēmumiem par izaugsmi. Prognozētā virzība vidējā termiņā ar vienmērīgu izaugsmes palēnināšanos, salīdzinot ar pašreizējo tempu, kas draud ar pārkaršanu, tomēr ir saistīta ar riskiem. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju šķiet ticamas. 6. Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē vispārējais valsts budžeta pārpalikums 2006. gadā ir novērtēts 2,5% apjomā no IKP, salīdzinot ar iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā noteikto mērķi 0,3% apjomā no IKP. Tas, ka šis rezultāts ir ievērojami labāks (kas tiek sagaidīts arī jaunajā programmas atjauninājumā), saistīts ar 2005. gada negaidīti labo rezultātu pārnešanu un pārsteidzošo izaugsmi 2006. gadā. 7. Programmas pamatā esošās vidējā termiņa budžeta stratēģijas galvenie mērķi ir saglabāt valsts vispārējās finanses vismaz līdzsvarā un nodrošināt ilgtermiņa ilgtspējību, ņemot vērā iedzīvotāju novecošanās ietekmi uz budžetu. Budžeta stratēģija paredz vispārējā valsts budžeta pārpalikuma samazināšanos no 2½% no IKP 2006. gadā līdz apmēram 1¼% 2007.-2008. gadā un palielināšanos par apmēram 1½% no IKP turpmākajos gados. Primārā bilance attīstīsies pēc līdzīga parauga saistībā ar procentu izdevumu niecīgo nozīmi. Pārpalikuma samazināšanos 2007. gadā radījusi izdevumu un IKP attiecības palielināšanās, turpinot samazināties ieņēmumu attiecībai. Sākot ar 2008. gadu, vispārējās ieņēmumu un izdevumu attiecības stabili samazināsies, jo īpaši atspoguļojot ienākumu nodokļa samazinājumus un izdevumu palielināšanos, kas saglabāsies zem lielā nominālā IKP pieauguma. Jaunā programma novirzās no iepriekšējās prakses, kuras mērķis attiecībā uz valsts vispārējām finansēm vienmēr bija sasniegt nulles bilanci (pagājušos gados tas vienmēr tika pārsniegts), un tā vietā visā programmas darbības laikā nosaka ievērojamu pārpalikumu, kas ir svarīgs solis, reaģējot uz ekonomikas cikliskajiem nosacījumiem. Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, mērķi 2007. gadam un turpmākajiem gadiem ir nosprausti augstāk vismaz par 1 procenta punktu no IKP, salīdzinot ar labvēlīgāko (un reālistiskāko) makroekonomikas scenāriju. 8. Paredzēts, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, samazināsies aptuveni par 1 procenta punktu, sasniedzot ½% no IKP 2007. gadā, un paaugstināsies virs 1% no IKP 2008. gadā un virs 1½% no IKP 2009. un 2010. gadā. Tāpat kā iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz programmā minēto budžeta stāvokli ir līdzsvarots budžets strukturālā izteiksmē, ko programmā plānots saglabāt visā programmas darbības laikā. Tā kā VTM ir augstāks par minimālo kritēriju (noteikts deficīts apmēram 2% apjomā no IKP), ar tā sasniegšanu tiks nodrošināta drošības rezerve pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Šis VTM iekļaujas robežās, kas noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un ir ievērojami augstāks nekā būtu nepieciešams, ņemot vērā parāda attiecību un ražošanas potenciālā apjoma vidējo pieaugumu ilgtermiņā. 9. Programmas budžeta prognožu riski kopumā šķiet līdzsvaroti. Programmas makroekonomikas pieņēmumus programmas darbības laikā var uzskatīt par piesardzīgiem. Nodokļu ieņēmumu prognozes kopumā šķiet ticamas. Tomēr, sasniedzot izdevumu pieauguma paredzēto ierobežošanu, tiktu panākts saistošāks vidējā termiņa fiskālās plānošanas regulējums. 10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, šķiet, ka budžeta nostādne programmā ir pietiekama, lai atbilstīgi programmai visā programmas darbības laikā ar lielu rezervi uzturētu VTM. Šādi tā nodrošina pietiekamu drošības rezervi, lai programmas darbības laikā parastu makroekonomisku svārstību dēļ netiktu pārsniegts deficīta slieksnis 3 % apjomā no IKP. Programmā paredzētās fiskālās politikas nostādne pilnībā neatbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, jo tā ir procikliska ekonomiskās izaugsmes laikā 2007. gadā, kad strukturālo bilanci noteikts samazināt par aptuveni 1% no IKP. 11. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā samazinājās līdz 3,7 % no IKP, kas ir krietni mazāk nekā Līgumā paredzētā atsauces vērtība — 60 % no IKP. Programmā paredzēts, ka parāda attiecība programmas darbības laikā samazināsies vēl par 2 procentu punktiem. 12. Iedzīvotāju novecošanās ilgtermiņa ietekme uz budžetu Igaunijā ir viena no zemākajām ES, jo prognozēts, ka turpmākajos gadu desmitos samazināsies ar vecumu saistīto izdevumu daļa no IKP, ko iespaidos pensiju sistēmas reformas izdevumu samazināšanās ievērojamā ietekme. Kopējā parāda pašreizējais līmenis Igaunijā ir ļoti zems, un sakārtotu valsts finanšu saglabāšana atbilstīgi budžeta plāniem programmas darbības laikā veicinātu risku ierobežošanu attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību. Kopumā šķiet, ka Igaunijas valsts finanšu ilgtspējību apdraud zems risks. 13. Konverģences programmā ietverts kvalitatīvs novērtējums par valsts reformu programmas 2006. gada oktobra īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi atbilstīgi vidēja termiņa fiskālajai stratēģijai. Turklāt tajā sniegta zināma informācija par tiešām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem saistībā ar galvenajām reformām, kas paredzētas valsts reformu programmā, un budžeta prognozēs skaidri ņemta vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekme uz valsts finansēm. Konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā, liekas, atbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Abās programmās kā makroekonomikas stabilizēšanai izšķirošs elements jo īpaši uzsvērta apdomīga fiskālā politika. 14. Programmas budžeta stratēģija kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. 15. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā stabilitātes un konverģences programmām, programmā sniegti visi obligātie dati un lielākā daļa fakultatīvo datu[6]. Kopumā var secināt, ka vidēja termiņa budžeta stāvoklis ir stabils un budžeta stratēģija sniedz labu fiskālās politikas piemēru atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes paktam. Tomēr budžeta pārpalikuma plānotā samazināšanās 2007. gadā ekonomiskā uzplaukuma laikā netieši norāda uz fiskālās politikas prociklisko nostādni. Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu, Igauniju aicina tiekties pēc lielāka budžeta pārpalikuma 2007. gadā nekā plānots programmā, lai veicinātu makroekonomikas stabilitāti un turpinātu atbalstīt ārējās nestabilitātes novēršanu. Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums ² Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. | 3 Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,6% no IKP 2006. gadā un 0,4% no IKP 2007. gadā); visi samazina budžeta deficītu). | 4 Dati no Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes par vienreizējiem un citiem pagaidu pasākumiem (0,2% no IKP 2005. gadā, 0,6% no IKP 2006. gadā, 0,4% no IKP 2007. gadā un 0,2% –– 2008. gadā; visi samazina budžeta deficītu). | 5 Pamatojoties uz attiecīgi 9,1%, 9,6%, 9,9% un 9,9% lēsto potenciālo pieaugumu laikā no 2005. līdz 2008. gadam. | [1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816. [3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.), „ The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy Nr. 4/2006. [4] Тpecifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī. [5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [6] Jo īpaši nav datu par dažu darba tirgu mainīgumu un datu par tīrajiem aizdevumiem/ aizņēmumiem privātajā sektorā.