par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā un Iekšzemes transporta komitejā saistībā ar to, ka paredzēts pieņemt jaunu konvenciju par robežšķērsošanas procedūru atvieglošanu pasažieru, bagāžas un kravas bagāžas starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem

Raugoties no ES robežu pārvaldības acquis skatpunkta, konvencijas projekts tā pašreizējā formā nesniedz nekādus jaunus vai lietderīgus rīkus un līdz ar to tas nerada pievienoto vērtību nedz Savienībai, nedz tās dalībvalstīm. Turklāt tas ietver vairākus noteikumus, kas rada sarežģījumus ES acquis kontekstā, tādēļ tie būtu jāgroza, ja Savienība vai tās dalībvalstis tālākā nākotnē vēlētos pievienoties konvencijas projektam. Piemēram, konvencijas projekta 6. pants būtu jāprecizē tādējādi, ka robežkontroli nevar atcelt ar daudzpusējiem vai divpusējiem nolīgumiem starp valstīm: tā kā ES ārējās robežas šķērsošanas gadījumā ir piemērojams Šengenas Robežu kodekss, starptautiskie nolīgumi var reglamentēt tikai kārtību, kādā notiek kontroles pārbaudes, bet ne šādu pārbaužu būtību.

Savienība piekrīt konvencijas projekta mērķiem un atbalsta pasažieru dzelzceļa transporta atvieglošanas koncepciju, taču tā nav konstatējusi nekādu pievienoto vērtību vai ieguvumus no šā konvencijas projekta Savienībai vai tās dalībvalstīm. Jaunās konvencijas projekts nepadarītu nevajadzīgus jau esošos divpusējos vai daudzpusējos nolīgumus un, iespējams, pat neveicinātu jaunu divpusēju vai daudzpusēju nolīgumu slēgšanu, jo konvencijas projektā nav ietverts šādu nolīgumu paraugs. Daudzi konvencijas projekta noteikumi nav saistoši un nevar tikt īstenoti bez atsevišķiem nolīgumiem starp attiecīgajām pusēm. Līdz šim vienīgā funkcija, kas šim konvencijas projektam varētu būt, ir tāda, ka tas būtu izmantojams par atsauci, noslēdzot turpmākos daudzpusējos un divpusējos nolīgumus.

Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupa 2018. gadā tiksies šādās dienās – 12.–14. jūnijā un 16.–19. oktobrī. Vienā no sanāksmēm darba grupai ir jāpieņem lēmums par ierosinātās konvencijas apstiprināšanu un par tās iesniegšanu oficiālai apstiprināšanai Iekšzemes transporta komitejai, kas tiekas reizi gadā — februārī.

Jau ir spēkā konvencija ar līdzīgu darbības jomu, proti, 1952. gada Starptautiskā konvencija par robežšķērsošanas atvieglošanu pasažieru un bagāžas dzelzceļa pārvadājumiem, kuras līgumslēdzējas puses ir arī astoņas Savienības dalībvalstis (Austrija, Beļģija, Francija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle un Zviedrija). Dažādu tiesisko un procesuālo sarežģījumu dēļ šo konvenciju nebija iespējams grozīt, lai to modernizētu. Turklāt Dzelzceļu sadarbības organizācijas dalībvalstis atbalstīja ideju par jaunas konvencijas izstrādi šajā jomā, nevis par pievienošanos novecojušajai 1952. gada konvencijai.

Konvencijas projektu par robežšķērsošanas procedūru atvieglošanu pasažieru, bagāžas un kravas bagāžas starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem (“ierosinātās konvencijas projekts”) ierosināja Dzelzceļu sadarbības organizācija (Organization for Cooperation between Railways, OSJD), kuras dalībnieces ir deviņas Savienības dalībvalstis (Bulgārija, Čehija, Slovākija, Polija, Lietuva, Latvija, Ungārija, Igaunija, Rumānija), un iesniedza Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijai Krievijas Federācijas valdība.

Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā un, iespējams, Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Iekšzemes transporta komitejā saistībā ar to, ka paredzēts pieņemt jaunu konvenciju par robežšķērsošanas procedūru atvieglošanu pasažieru, bagāžas un kravas bagāžas starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem.

Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kuru juridiskās sekas izriet no starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas starptautisko tiesību kontekstā nav saistoši, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”.

Iekšēja koordinācija, kā arī kopīgās diskusijas ar dalībvalstīm Muitas tiesību aktu komitejā un muitas ekspertu grupā skaidri parādīja, ka ne Savienības dalībvalstīm, ne pašai Savienībai nav intereses pievienoties konvencijas projektam, jo tas nerada nekādus ieguvumus vai pievienoto vērtību nevienā attiecīgajā jomā, proti, Savienības politikas jomās, kas skartas šajā priekšlikumā, ne arī no Savienības institucionālā skatpunkta.

Apspriešanās ar dalībvalstīm notika Muitas tiesību aktu komitejas ietvaros (koordinācija — Ženēvā), un viena no tām notika kopīgi ar Vienotas Eiropas dzelzceļa telpas komitejas ekspertiem, tieslietu un iekšlietu padomniekiem, transporta atašejiem un Komisijas ģenerāldirektorātu pārstāvjiem, kas atbildīgi par mobilitātes un transporta jautājumiem, kā arī par migrāciju un iekšlietām (23.1.2017.). Apspriedes notika arī ar Muitas ekspertu grupu.

Ja Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupa apstiprinās konvencijas projektu, Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Iekšzemes transporta komitejas 81. sesijā, kas notiks 2019. gada februārī, vai nākamajā sesijā var sākt balsošanu par konvencijas pieņemšanu un lūgt sekretariātu iesniegt to Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram kā depozitāram. Tāpēc ir svarīgi noteikt Savienības nostāju, lai spētu reaģēt šādā iespējamā scenārijā. Ekskluzīvas kompetences jautājumos Savienības vārdā balsos Komisija.

Raugoties no Savienības institucionālā skatpunkta, konvencijas projektā ir aptverti jautājumi, kas ietilpst vai nu ekskluzīvā vai arī dalītā Savienības kompetencē. Dalībvalstis nevar individuāli pievienoties tām konvencijas projekta daļām, kas ir ekskluzīvā Savienības kompetencē. Lai Savienība varētu pievienoties konvencijai, konvencijas projektā saskaņā ar vispārējo politiku iestāžu politikas jomā vajadzētu būt iekļautam noteikumam par Savienības kā reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas līdzdalību.

par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā un Iekšzemes transporta komitejā saistībā ar to, ka paredzēts pieņemt jaunu konvenciju par robežšķērsošanas procedūru atvieglošanu pasažieru, bagāžas un kravas bagāžas starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem

Paredzētajam aktam ir mērķi un sastāvdaļas robežkontroles pārbaužu jomā, tai skaitā attiecībā uz pasažieru un to dokumentu pārbaudēm. Tādēļ tā pamatam vajadzētu būt LESD 77. panta 2. punkta b) apakšpunktam, kas attiecas uz “kontroli, kādu veic attiecībā uz personām, kas šķērso ārējās robežas”.

Ja ar paredzēto aktu vienlaikus vēlas sasniegt vairākus mērķus vai tam ir vairākas sastāvdaļas, kuras ir nesaraujami saistītas un no kurām neviena nav pakārtots citai, tad saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemtā lēmuma materiāltiesiskajā pamatā izņēmuma kārtā būs jāiekļauj dažādie attiecīgie tiesiskie pamati.

Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiāltiesiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, par kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divas sastāvdaļas, no kuriem viena atzīstama par galveno, bet otra nav būtiska, tad lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, ir jābūt tikai vienam materiāltiesiskam pamatam, proti, tam, kas nepieciešams galvenajam jeb dominējošajam mērķim vai sastāvdaļai.

(4)Savienību ANO/EEK Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā pārstāv 28 dalībvalstis, kas ir dalībnieces ar balsstiesībām. Ekskluzīvas kompetences jautājumos Savienības nostāju Savienības un tās dalībvalstu vārdā pauž Komisija.

(5)Atkarībā no konkrētajiem apstākļiem un Savienības un tās dalībvalstu vienotās ārējās pārstāvības interesēs Komisija var veikt sarunas gan par Savienības kompetences jomām, gan par jautājumiem, kuros dalībvalstis kompetenci nav nodevušas Savienībai.

(6)Ir lietderīgi formulēt nostāju, kas Savienības uzdevumā jāieņem ANO/EEK Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā un Iekšzemes transporta komitejā, jo ierosinātā konvencija attiecas uz jautājumiem par vīzu formalitātēm, kuri ietilpst Savienības kompetencē.

(7)Konvencijā ir iekļauti vispārīgi noteikumi par to, kā organizēt pasažieru vilcienu robežkontroli. To var uzskatīt par visu daudzpusējo un divpusējo nolīgumu pamatu, kura neesības gadījumā neviens no konvencijā ietvertajiem elementiem nevarētu darboties.

(8)Savienības dalībvalstis šādus divpusējus nolīgumus var noslēgt pat bez ierosinātās konvencijas. Krievijā un dažās citās valstīs, kas pārstāvētas Dzelzceļu sadarbības organizācijā, tiesiskais regulējums, šķiet, rada vajadzību pēc šādas konvencijas, lai atvieglotu daudzpusēju un divpusēju nolīgumu noslēgšanu.

(9)Šķiet, ka pēc būtības ierosinātajai konvencijai nav nedz labvēlīgas, nedz nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības dalībvalstīm. Tāpēc Savienība neatbalstīs ierosināto konvenciju, taču tai nav iemesla bloķēt šīs konvencijas pieņemšanu.

(10)Pat ja nešķiet, ka pievienoties ierosinātajai konvencijai ir Savienības interesēs, saskaņā ar tās vispārējo politiku attiecībā uz iestāžu aspektiem jebkurā jaunā starptautiskā konvencijā būtu jāietver klauzula, ar ko tiek atļauta reģionālu ekonomiskās integrācijas organizāciju līdzdalība. Ierosinātās konvencijas projektā nav iekļauta klauzula, kas Savienībai ļautu pievienoties konvencijai.

(11)Tāpēc Savienības nostājai ANO/EEK Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā vajadzētu būt neitrālai, ja klauzula, ar ko tiek atļauta reģionālu ekonomiskās integrācijas organizāciju līdzdalība, tiktu iekļauta. Šādā gadījumā Savienībai balsojumā būtu jāatturas. Pretējā gadījumā Savienībai būtu jābalso pret ierosinātās konvencijas pieņemšanu.

(12)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un LESD, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā ar šo lēmumu tiek pilnveidoti Šengenas acquis noteikumi, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu par šo regulu, izlemj, vai tā šā lēmuma noteikumus ieviesīs savos tiesību aktos.

(13)Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju — saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis lēmums ir uzskatāms par to Šengenas acquis noteikumu pilnveidojumu, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. punktā.

(14)Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šis lēmums ir uzskatāms par to Šengenas acquis noteikumu pilnveidojumu, kuri ietilpst jomā, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A punktā kopsakarā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK 3. pantu.

(15)Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šis lēmums ir uzskatāms par to Šengenas acquis noteikumu pilnveidojumu, kuri ietilpst jomā, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A punktā kopsakarā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES 3. pantu.

(16)Šis lēmums ir uzskatāms par to Šengenas acquis noteikumu pilnveidojumu, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās, kā paredzēts Padomes Lēmumā 2000/365/EK; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

(17)Šis lēmums ir uzskatāms par to Šengenas acquis noteikumu pilnveidojumu, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās, kā noteikts Padomes Lēmumā 2002/192/EK; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

(18)Attiecībā uz Kipru, Bulgāriju, Rumāniju un Horvātiju šā lēmuma noteikumi ir uzskatāmi par noteikumiem, kas pilnveido Šengenas acquis vai ir kā citādi saistīti ar tiem attiecīgi 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta izpratnē, 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā un 2011. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Nostāja, kura Savienības vārdā jāieņem ANO/EEK Ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupas un Iekšzemes transporta komitejas sesijās par ierosināto jauno ANO/EEK konvenciju par robežšķērsošanas procedūru atvieglošanu pasažieru, bagāžas un kravas bagāžas starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem, ir šāda:

Savienības nostāja attiecībā uz konvencijas projektu ir atturēšanās balsojumā, ja ir ieviesta klauzula, ar ko atļauta reģionālu ekonomiskās integrācijas organizāciju dalība. Ja šāda klauzula nav ieviesta, Savienības dalībvalstis balso pret.

2. pants