Eiropas Parlamenta rezolūcija par plašsaziņas līdzekļiem un attīstību (2006/2080(INI))



Oficiālais Vēstnesis 306 E , 15/12/2006 Lpp. 0096 - 0100



P6_TA(2006)0360 Plašsaziņas līdzekļi un attīstība Eiropas Parlamenta rezolūcija par plašsaziņas līdzekļiem un attīstību (2006/2080(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā 2000. gada 8. septembrī Ņujorkā tūkstošgadei veltītajā ANO augstākā līmeņa sanāksmē pieņemtos Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM), - ņemot vērā 1979. gada 18. decembrī ANO Ģenerālās asamblejas pieņemto Konvenciju par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu, - ņemot vērā 2002. gada 4. septembrī Pasaules augstākā līmeņa sanāksmē par ilgtspējīgu attīstību pieņemto Johannesburgas Deklarāciju par ilgtspējīgu attīstību, - ņemot vērā rezolūciju par rezultātiem ANO Ģenerālās asamblejas speciālajā sesijā 2000. gada 5.— 9. jūnijā"Sieviete 2000: līdztiesība, attīstība un miers XXI gadsimtā", ko 2000. gada 12. oktobrī Briselē pieņēma ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja [1], - ņemot vērā rezolūciju par invalīdu un vecu cilvēku tiesībām ĀKK valstīs, ko 2001. gada 1. novembrī Briselē pieņēma ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asambleja [2], - ņemot vērā 1948. gada Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 19. pantu, 1950. gada Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 10. pantu, 1969. gada Amerikas Cilvēktiesību konvencijas 13. pantu un 1981. gada Āfrikas Cilvēku un tautu tiesību hartas 9. pantu, - ņemot vērā 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Beninā) parakstīto un 2003. gada 1. aprīlī spēkā stājušos Partnerattiecību nolīgumu [3] starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm (ĀKK), no vienas puses, un Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no otras puses, un it īpaši tā 43. pantu, kurā apskatītas informācijas un komunikāciju tehnoloģijas un informācijas sabiedrība, - ņemot vērā rezolūciju par sasniegumiem vispārējās pamatizglītības un dzimumu līdztiesības nodrošināšanā ĀKK valstīs saskaņā ar TAM, ko 2005. gada 21. aprīlī Bamako pieņēma ĀKK un ES Apvienotā parlamentārā asamblej [4], - ņemot vērā Parlamenta 2001. gada 12. jūnija rezolūciju par informācijas un komunikāciju tehnoloģijām (IKT) un jaunattīstības valstīm [5], - ņemot vērā 2003. gada 12. decembrī pasaules augstākā līmeņa sanāksmē par informācijas sabiedrību (WSIS) pieņemto "Ženēvas Deklarāciju par principiem" un "Rīcības plānu", - ņemot vērā "Dakaras Deklarāciju" par ĀKK kultūru un kultūras nozares veicināšanu, ko ĀKK valstu kultūras ministri parakstīja 2003. gada 20. jūnijā, - ņemot vērā "Tunisas Saistības", ko 2005. gada 18. novembrī pieņēma pasaules augstākā līmeņa sanāksmē par informācijas sabiedrību, - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Attīstības komitejas ziņojumu un Kultūras un izglītības komitejas atzinumu (A6-0264/2006), A. tā kā plašsaziņas līdzekļu galvenais uzdevums ir efektīvi informēt iedzīvotājus par jaunumiem, politiku un valdību veiktajiem pasākumiem; B. tā kā plašsaziņas līdzekļi ir vissvarīgākais līdzeklis, ar ko nodrošina sabiedrības līdzdalību lēmumu pieņemšanas procesā; C. tā kā plašsaziņas līdzekļiem ir īpaši svarīga loma informētības veidošanā un objektīvas informācijas sniegšanā; D. tā kā plašsaziņas līdzekļi var palīdzēt valsts attīstībai, jo IKT var ietekmēt cilvēku dzīves kvalitāti; tā kā plašsaziņas līdzekļi var pozitīvi ietekmēt cilvēku mentalitāti, kultūru un sociālpolitisko iekārtu un tā kā iedzīvotāju pilsoniskās un politiskās apziņas veidošana var uzlabot to, kā viņi tiek pārstāvēti valdībā; E. tā kā informācijas plūsmas un saziņas pakalpojumu uzlabošana ir nabadzības novēršanas priekšnosacījums un tā kā vārda brīvība, ieskaitot pieeju informācijai un brīvai presei, pieder pie cilvēka pamattiesībām, kas ļauj cilvēkiem pieprasīt tiesības uz veselības aizsardzību, tīru vidi un nabadzības mazināšanas stratēģiju efektīvu īstenošanu; F. tā kā valdību un starpvaldību aģentūru veikta informācijas slēpšana un nepareizas saziņas stratēģijas var radīt neuzticēšanos, faktu sagrozīšanu un dezinformāciju; G. tā kā saskaņā ar arodorganizāciju apkopoto statistiku 2005. gadā tika nogalināti 63 žurnālisti un 2006. gadā līdz šim nogalināti 27 žurnālisti un 12 citi plašsaziņas līdzekļu darbinieki, turklāt 135 atrodas ieslodzījumā; H. tā kā radio un televīzija ir svarīgi informācijas līdzekļi, kas jaunattīstības valstīs ir daudz izplatītāki nekā telefons un internets un ir daudz efektīvāki nekā avīzes; I. tā kā laukos radio ir būtisks līdzeklis lauksaimniecības paplašināšanai un lauku attīstībai; J. tā kā labi informētai un neatkarīgai pilsoniskajai sabiedrībai (nevalstiskajām organizācijām (NVO), profesionālām asociācijām, neatkarīgiem plašsaziņas līdzekļiem, pētniecības institūcijām utt.) var būt izšķiroša loma vardarbības un korupcijas mazināšanā, veicinot atklātas debates un pieprasot valdībai strādāt atbildīgāk; K. tā kā brīva prese ir svarīgs nosacījums pārredzamas un godīgas valdības izveidei un saglabāšanai, ilgstošai ekonomikas izaugsmei, sociālajai un politiskajai izaugsmei un stabilitātei; L. tā kā vairāk nekā 20 Āfrikas valstīs ir tikai pa vienai avīzei (turpretī ES 25 dalībvalstīs 2004. gadā bija 1456 dienas avīzes), kas ir likumsakarīgi, ņemot vērā augsto analfabētisma līmeni; M. tā kā reģionos, kur analfabētisms ir ļoti izplatīts, radio ir piemērotākā komunikāciju tehnoloģija, jo tas ir pieejams iedzīvotāju lielākajai daļai un it īpaši sievietēm, jauniešiem un lauku kopienām, kuras nepiedalās vēlēšanās; N. tā kā mazāk nekā 30 % no jaunattīstības valstīs pārraidītājām televīzijas programmām ir pašu sagatavotas un ieguldījumu līmenis televīzijas komunikāciju jomā ir īpaši zems; O. tā kā jaunattīstības valstīs pēdējos gados ir reģistrēts ļoti augsts kino apmeklētības līmenis; P. tā kā IKT var dažādi izmantot, lai jaunattīstības valstīs atbalstītu izglītību un lai novērstu izolāciju (it īpaši izmantojot satelītu savienojumus), bet tradicionālākas IKT (radio un televīzija) var lepoties ar daudziem panākumiem tālmācībā par konkurētspējīgām izmaksām; Q. tā kā datorizācija ir būtiski uzlabojusi žurnālistu darbu un datortīkli, kas savieno dažādas nodaļas, ir ietaupījuši daudz laika; tā kā arī interneta pieslēgums atvieglo žurnālistu darbu, ļaujot viņiem izmantot dažādus avotus un papildinformāciju, kā arī ļaujot viņiem sniegt reportāžas no notikumu vietas, 1. atzīst plašsaziņas līdzekļu svarīgo lomu valdības pārredzamībā, atbildībā un pie varas esošo lēmēju sabiedriskā kontrolē, jo tie pievērš uzmanību politiskām neveiksmēm, valsts amatpersonu kļūdām pārvaldē, korupcijai tiesu iestādēs un skandāliem uzņēmumos; 2. aicina Eiropas Savienību, dalībvalstis, valstis, kas tai pievienojas, un ĀKK valstis iesaistīt pilsoniskās sabiedrības organizācijas, tostarp privātuzņēmumus un it īpaši plašsaziņas līdzekļus, lai sasniegtu mērķus attīstības jomā; 3. uzskata, ka ir svarīgi jaunattīstības valstīs tādās būtiskās jomās kā plašsaziņas līdzekļi turpināt uzlabot vietējo nevalstisko dalībnieku un valsts iestāžu dialogu un konsultācijas, lai stiprinātu publisko iestāžu iespējas, atbildību un pārredzamību un padarītu publisko sektoru efektīvāku, īstenojot cilvēktiesību ievērošanas, labas pārvaldības un korupcijas apkarošanas principus; 4. apliecina to, cik svarīgi ir nodrošināt sistemātiskāku vārda un saziņas brīvības iekļaušanu attīstības programmas stratēģijās un finansēšanas politikās; 5. uzsver plašsaziņas līdzekļu nozīmi, lai veicinātu cieņu pret kultūru dažādību, kā arī nacionālu un starptautisku kultūras attīstību; 6. uzsver, ka plašsaziņas līdzekļu loma neaprobežojas ar tradicionālajiem modeļiem, un alternatīvie plašsaziņas līdzekļi un neformālie komunikāciju tīkli ir jāstiprina un jāiekļauj ikvienā infrastruktūras attīstības plānā; 7. aicina Komisiju plašsaziņas līdzekļu jomā vēl vairāk uzsvērt un atbalstīt programmas, kas palīdz: - uzlabot informācijas pieejamību konkrētās sabiedrības grupās, piemēram, sieviešu, jauniešu, minoritāšu, valsts iekšienē pārvietotu personu un invalīdu vidū, - attīstīt plašsaziņas līdzekļu plurālismu, - sagatavot radio un drukāto plašsaziņas līdzekļu žurnālistus, - sagatavot žurnālistus jaunattīstības valstīs, piesaistot dažādas ANO struktūras, piemēram, UNICEF un UNESCO, kā arī starptautiskas žurnālistu organizācijas, piemēram, Starptautisko Žurnālistu federāciju un BBC World Service fondu, - izstrādāt sabiedrības informēšanas kampaņas, kas veicinātu konkrētas mērķauditorijas informētību, - palielināt humānās palīdzības efektivitāti; 8. uzskata, ka attīstībai paredzētajās finansēšanas programmās jāiekļauj sistemātiskāka no valsts neatkarīgo plašsaziņas līdzekļu integrācija; 9. aicina nodrošināt sievietēm reālu pieeju plašsaziņas līdzekļiem, lai viņas varētu plašāk piedalīties ražošanā un veicināt ekonomikas attīstību; 10. uzsver, ka ir svarīgi uzskatīt jauniešus par būtisku faktoru informācijas aprites veicināšanā un organizēšanā un saziņas nodrošināšanā jaunattīstības valstīs; 11. atzinīgi vērtē un atbalsta šādas norises: - Eiropas Attīstības dienas, ko Komisija rīko, lai uzlabotu sabiedrības informētību un pievērstu uzmanību, ļaujot racionālāk izmantot atbalstu attīstībai, - Pasaules Bankas rīkoto kongresu "Saziņa attīstībai", kas no 2006. gada 25. līdz 27. oktobrim notiks Romā, - Lorenzo Natali balvu, ko Komisija piešķir, atbalstot preses žurnālistus, kuri, rakstot par cilvēktiesībām un demokrātiju jaunattīstības valstīs, ir saskārušies ar ievērojamu diskrimināciju, - žurnālistu izbraukumus faktu izpētei sadarbībā ar ES augstā pārstāvja kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jautājumos Havjera Solanas biroju uz reģioniem, kur notiek misijas saistībā ar KĀDP (Rietumbalkāni, Ukraina, Moldova u. c.), kā arī žurnālistu piedalīšanos vēlēšanu novērošanā (piemēram, Kongo); 12. atbalsta tādu valdības politiku, kas veicina valsts un komerciālā radio darbību un radio raidījumus kopienās un laukos, jo daudzi ir vienisprātis, ka radio ir piemērotākais un rentablākais līdzeklis, ar ko informēt un sazināties par attīstības jautājumiem; 13. aicina Komisiju briestošu konfliktu gadījumos veltīt vairāk uzmanības neatkarīgajiem plašsaziņas līdzekļiem un sniegt tiem pēc iespējas lielāku tiešo finansiālo atbalstu; 14. uzsver, ka plašsaziņas līdzekļi palīdz izglītot jaunattīstības valstu iedzīvotājus, jo īpaši veselības aprūpes jautājumos (seksuālā un reproduktīvā veselība, malārija utt.), kā arī nodarbinātības, lauksaimniecības, tirdzniecības un ekoloģiskās ilgtspējības jomā, piemēram, jāpiemin BBC World Service fonda raidījumi jaunattīstības valstīm; 15. izprot problēmas, kas saistītas ar neobjektīvām ziņām, kuras pasniedz sagrozītu informāciju gan jaunattīstības valstīs, gan Rietumu pasaulē, un aicina organizācijas, kuras sagatavo žurnālistus, īpaši raudzīties, lai plašsaziņas līdzekļu darbinieki saņemtu vismaz tādu algu, kas mazinātu korupciju viņu vidū; 16. apzinās, ka neatkarīgi un profesionāli plašsaziņas līdzekļi sniedz informāciju un nodrošina iespēju izteikties arī marginālām aprindām, tādējādi parādot sabiedrībai, kas nav pieradusi apšaubīt valdības rīcību, ka uz to var paskatīties kritiskākām acīm; 17. pauž atbalstu NVO un fondiem, kas atbalsta jaunattīstības valstu žurnālistu izglītību un kas uzlabo darba apstākļus plašsaziņas līdzekļu darbiniekiem, lai viņiem būtu reālas iespējas droši un neatkarīgi veikt savu darbu; 18. uzsver, cik būtiski ir stiprināt sociālo un izglītības infrastruktūru, uzlabojot mācību līdzekļus un finansējot plašsaziņas līdzekļu programmas, kuras sniedz arī izglītojošu informāciju; 19. aicina plašsaziņas līdzekļus drosmīgāk darboties miera procesos un pēckonflikta situācijās, informēt sabiedrību par miera nolīgumiem un to sekām, tādējādi veicinot sabiedrības līdzdalību; 20. uzsver plašsaziņas līdzekļu izšķirošo lomu cilvēktiesību aizsardzības sekmēšanā jaunattīstības valstīs un Rietumvalstu sabiedrības informēšanā, kas veicina humānās palīdzības palielināšanu; 21. aicina valdības un valsts pārvaldes iestādes visā pasaulē īpaši rūpēties par to, lai nesodīta vardarbība pret žurnālistiem tiktu novērsta, veicot izmeklēšanu un sodot vainīgos, kuri atbildīgi par uzbrukumiem plašsaziņas līdzekļu darbiniekiem, kā arī veicot nepieciešamos preventīvos pasākumus, lai nodrošinātu žurnālistiem iespēju arī turpmāk sniegt iedzīvotājiem būtiskas zināšanas un objektīvu informāciju ar brīvas un neatkarīgas preses starpniecību; 22. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu un pievienošanās valdībām un parlamentiem, ĀKK un ES Ministru padomei, ANO Ģenerālsekretāram un Pasaules Bankas prezidentam. [1] OV C 64, 28.2.2001., 49. lpp. [2] OV C 78, 2.4.2002., 64. lpp. [3] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. Nolīgumā jaunākie grozījumi izdarīti ar nolīgumu, ar kuru groza Partnerattiecību nolīgumu (OV L 209, 11.8.2005, 27. lpp.). [4] OV C 272, 3.11.2005., 17. lpp. [5] OV C 53 E, 28.2.2002., 121. lpp. --------------------------------------------------