LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 353/15

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 353/08

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“PIRANSKA SOL”

EK Nr.: SI-PDO-0005-01098-27.02.2013

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

“Piranska sol”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Slovēnija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.8. grupa. Citi Līguma I pielikumā minētie produkti (garšvielas u. c.)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

“Piranska sol” ir jūras sāls, kas ievākts vienīgi Sečovlje un Strunjan sāls ieguves baseinos no virsmas, kur veidojas īpaša dabīga kārta, ko sauc par “petola”, kas būtiski ietekmē “Piranska sol” kvalitāti un krāsu. Sāls ražošanai ir 700 gadu sena tradīcija – sāls tiek ievākts katru dienu, izmantojot tikai un vienīgi roku darbu un tradicionālus rīkus. Tā kā “Piranska sol” ievāc ik dienu, tad kristāliņi veidojas smalki un ar mazāku blīvumu, to izmērs parasti nepārsniedz 6,3 mm.

Kristalizācijas laikā veidojas balti līdz pelēki kristāli, kuri dažkārt sajaucas ar dabīgas izcelsmes nosēdumiem. Ņemot vērā sāls ievākšanas metodi, sāls kristāli ir trausli un ātri šķīstoši. Samaltiem sālsgraudiem ir izteikta jūras smarža.

“Piranska sol” sālsziedi veidojas kristalizācijas baseinu sālsšķīduma virspusē, tādējādi iegūstot tipisku un īpašu kristālisku struktūru, kas satur sālsšķīdumu. Kristālu forma, kas satur sālsšķīdumu, paātrina sāls šķīdību.

Parametri Vērtība Vienība Blīvums pirms uzglabāšanas maksimālā 950 kg/m3 Sāls šķīdums (sausnā) minimālā 95 % Mg2+ minimālā 0,2 % Ca2+ minimālā 0,1 % Svins (Pb) < 2 mg/kg Kadmijs (Cd) < 0,5 mg/kg Arsēns (As) < 0,5 mg/kg Dzīvsudrabs (Hg) < 0,1 mg/kg Varš (Cu) < 2 mg/kg

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visi “Piranska sol” ražošanas posmi, proti, māršu pamatstruktūras ekspluatācija, “petola” sagatavošana, ar sāli saistītais darbs (baseinu pildīšana, sālsšķīduma gatavošana, kristalizācija, ievākšana ar rokām, dekantēšana, iztvaikošana, samalšana, sijāšana), jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

—

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

“Piranska sol” tiek ražots ģeogrāfiskajā apgabalā, kas atrodas Slovēnijas piekrastē Piranas un Izolas pašvaldības teritorijā izvietotajā Sečovlje sāls māršu dabas parkā un Strunjan dabas parkā.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ģeogrāfiskā apgabala klimats ir līdzīgs Vidusjūras klimatam. Pateicoties reljefam un tam, ka līcis un ieleja ir atvērti dominējošajiem vējiem, abas sāls ieguves vietas klimata ziņā bauda labāku līdzsvaru starp nokrišņu daudzumu un mitruma iztvaikošanu nekā tuvākie rajoni. Klimatu ietekmē divi dominējošie vēji – silts vējš, kas dienas laikā no jūras pūš ielejas virzienā, un ļoti stiprs un brāzmains vējš (bora), kas naktī pūš pretējā virzienā.

Sāls ieguves baseinu pamatni veido nesenas sanesas, proti, organiski māla nogulumi, kurus Sečovlje sāls ieguves baseinos sanes Dragonja upe, bet Strunjan sāls ieguves baseinos – Roja strauts. Šīs sanesas ir galvenais dambju un kanālu (proti, sāls kultivēšanas struktūru) būves materiāls. Iztvaikošanas baseinu dibens ir mālains, savukārt kristalizācijas baseinos ir tāds māls, kas satur nesenas sanesas un iegūst vēl augstākās kvalitātes kārtu, ko sauc par “petola”. “Petola” ir raksturīga tikai Sečovlje un Strunjan sāls ieguves baseiniem.

Pirmais rakstiskais dokuments par Piranas sāls ieguves baseiniem datēts ar 804. gadu. Piranas pilsētas 1274. gada statūtos (no kuriem ir saglabājušies tikai izraksti) iekļauti daži noteikumi par sāls ieguves baseiniem, kas apstiprina pilsētas tiesības uz sāls ražošanu un tirdzniecību. Savukārt Piranas pilsētas 1358. gada statūtos uzsvērta nepieciešamība pārbūvēt baseinus, jo māls iekrāsoja Piranas sāli brūnganā tonī. Pateicoties Pagas sāls ievācēju pieredzei, sāls ražošanā sāka izmantot “petola” kārtu, kas palīdzēja uzlabot sāls kvalitāti un iegūt tīrāku un baltāku sāli.

Nestabilie 18. gadsimta sākuma laiki iezīmējās ar stagnāciju Piranas sāls ieguves baseinu ekspluatācijā, kura pirms tam attīstījās un plauka gandrīz 300 gadus. 19. gadsimtā sāls ieguves baseinu pārvaldību pārņēma Austroungārijas impērija, kuras laikā sāls ražotne atguva otru elpu, jo tika atcelti ražošanas ierobežojumi, paaugstinātas pārdošanas cenas un ieviests noteikums par visa saražotā sāls obligātu pārpirkšanu. Tādējādi sāls ieguves baseini atjaunoja savu dominējošo pozīciju. Pēc Austroungārijas impērijas sabrukuma, sāls ieguves baseinu pārvaldību pārņēma Itālija, bet vēlāk – Dienvidslāvija.

5.2. Produkta specifika

Viena no “Piranska sol” īpašībām ir tā ražošana pēc 700 gadu senās tradīcijas.

Taču galvenā “Piranska sol” īpašība ir tā ievākšana no “petola”, proti, no īpaša pārklājuma, kuru kultivē no iepriekšējas sezonas beigām līdz kristalizācijas sākumam; sagatavojot pārklājumu, ievēro precīzas instrukcijas, turklāt, lai pārklājums attīstītos pareizi, to veido uz attiecīgas pamatnes. “Petola” ir mākslīgi radīta 1 cm bieza garoziņa, kuras sastāvā ir cianobaktērijas, ģipšakmens, karbonāti un mazākā mērā arī māls. “Petola” kārtai ir dubulta loma – pirmkārt, tā palīdz sālim nesajaukties ar jūras dubļiem, kas atrodas baseinu dibenā, turklāt tā palīdz iegūt tīrāku un baltāku sāli, un, otrkārt, “petola” kalpo par bioloģisko filtru, kas neļauj dažu smago metālu joniem iekļauties sāls kristālos. “Petola” kārtai jābūt līdzenai, lai sālsšķīduma kārta paliktu plāna un visur vienāda.

Cita “Piranska sol” īpašība ir saistīta ar tā ievākšanu, kas notiek katru dienu: kristālus nošķūrē ar rokām un sakopo koniski veidotās kaudzītēs. Kristālu ikdienas nošķūrēšanu veic ar tradicionālu rīku – gavera jeb koka šķūri. Pateicoties šai metodei, sāls kristāli nesablīvējas plākšņveida gabalos, kas parasti sastopami piekrastes sāls māršās, kurās sāli ievāc mehāniski. Kristāliskās formas sāls kristāli bieži vien satur “mātesūdeni” un ir vieglāki un trauslāki. Kristālu izmērs parasti nepārsniedz 6,3 mm. “Piranska sol” ir nemazgāts un nerafinēts sāls bez piedevām ar dabiski sabalansētu minerālvielu saturu.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Gadu gadiem jūras sāls ražošanas metodes ir attīstījušās, saglabājot pamatmetodi – pakāpenisko ūdens iztvaicēšanu baseinos. Tehnoloģijas būtība nav mainījusies līdz pat mūsdienām, atšķirības starp Vidusjūras dažādām sāls māršām ir saistītas ar vietējiem laikapstākļiem un ģeoloģiskajām un ģeogrāfiskajām īpatnībām. Visbūtiskākās atšķirības ir saistītas ar sāls ievākšanu kristalizatoros, kur ievākšanas procesu nosaka galvenokārt laikapstākļi sāls ieguves vietās. Labvēlīgos laikapstākļos kristalizācijas process netiek pārtraukts, savukārt nelabvēlīgos laikapstakļos, piemēram, vasarā, kad ir pērkona negaisa risks ar spēcīgām lietusgāzēm, sāli ievāc katru dienu. Tieši šāds mikroklimats ir Piranas sāls ieguves baseinos. Sāls ieguves baseinu vēstures gaitā “Piranska sol” tradicionālā ražošana ir mainījusies vairākkārt, taču ikdienas ievākšanas metode ir attīstījusies un saglabājusies, pamatojoties uz meteoroloģiskajiem apstākļiem un ievācēju gadsimtiem gūto pieredzi. Katru dienu, kad notiek sāls ievākšana, sāls kristālu kārta baseina dibenā ir tikai dažu milimetru bieza, proti, tai ir sāls kristāla biezums. Kristālu manuālā ikdienas šķūrēšana ietekmē sāls tipisko kristālisko formu, kas satur “mātesūdeni”. “Piranska sol” kristāli ir vieglāki un trauslāki par tāda jūras sāls kristāliem, kas sablīvējies plākšņveida gabalos.

“Piranska sol” ražošanā izmanto tradicionālus paņēmienus un roku darbu, lai apstrādātu mālus, sagatavotu virsmu un audzētu un uzturētu “petola”. Izmanto tikai tādus koka rīkus, kuriem nav nekāda pārklājuma un kuri nav apstrādāti ar ķīmiskām vielām. Sālsziedus ievāc ar vieglu rīku palīdzību.

Kad nav vēja, sālsziedi kristalizējas vispirms kristalizatoru virspusē, veidojot plānu un trauslu kārtu. Kristāli satur sālsšķīdumu, un tiem ir izteikta piramīdveida struktūra, kuras dēļ kristāli straujāk šķīst.

14. gadsimtā sāls ieguves baseini Pagas salā bija modernāki par Piranas baseiniem – Pagas baseinu labā reputācija saistījās ar to, ka tajos ražoja baltu sāli, kuru nošķūrēja no virsmas, ko sauca par “petola”. Tajos laikos Piranas sāls ieguves baseinos ražotā sāls krāsu ietekmēja māls – sālim bija brūngans tonis, tādēļ Pagas sāls ievācēji saņēma atļauju pārbūvēt Piranas baseinus pēc savām ražošanas metodēm, kurās tika izmantota “petola” (Piranas 1358. gada statūti). Viens no galvenajiem 14. gadsimta sāls ražošanas elementiem un sāls kvalitātes un krāsas garantiem bija veids, kādā tika sagatavota “petola”, proti, kārta, kas pārklāj māla sanesas, kurus Sečovlje baseinos sanes Dragonja upe, bet Strunjan baseinos – Roja strauts, kas ietek no iekšzemes teritorijas, kur atrodas Šavrini pakalnu flišs. Kopš tiem laikiem “Piranska sol” tiek novērtēts plašā ģeogrāfiskajā teritorijā kā augstvērtīga prece, jo sāls ir tīrs, balts un bez māla paliekām.

“Piranska sol” ražošana pārsvarā ir manuāla. Paaudzēm ilgi sīkzemnieku ģimenes, kas dzīvoja sāls ieguves vietu tuvumā, un Piranas iedzīvotāji pielāgojuši savu dzīvesveidu sezonālam darbam sāls māršās un no paaudzes paaudzē pārmantojuši sāls ieguves prasmes. “Piranska sol” kvalitāti un īpašības ir būtiski ietekmējusi šo cilvēku pieredze sāls māršu apkopē, sāls baseinu rūpīgā sagatavošanā (it īpaši “petola” sagatavošanā, kas ilga visu gadu), saražotā sāls ievākšanas metodē, sāls pārvietošanā un baseinu uzpildīšanā (atjaunojot tajos vajadzīgo sālsšķīduma daudzumu un koncentrāciju).

“Piranska sol” slavu un augsto kvalitāti apstiprina arī vairākas publikācijas slovēņu vai citās valodās (piemēram, Gambero Rosso, New Western Cousine, The Slovenia Times, WaSaBi, The New York Times).

“Piranska sol” ražošanas prakse vairāku gadsimtu laikā ir veidojusi ciešu saikni ar ģeogrāfisko apgabalu, piešķirot tam dabas un kultūras vērtību.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (3) 5. panta 7. punkts)

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/Piranska_sol_spec-nova_potrjena_2012.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Skat. 2. atsauci.