[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 1.2.2006

SEC(2006) 111 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par atjaunināto Luksemburgas stabilitātes programmu 2005.-2008. gadam

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Vispārēja informācija

Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir nodrošināt sakārtotas valsts finanses kā līdzekli, lai nostiprinātu nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Paktā pirmoreiz grozījumus izdarīja 2005. gadā. Ar reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas nodrošināšanā, tika meklēta iespēja stiprināt tā efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī saglabāt valsts finanšu ilgtspēju ilgtermiņā.

Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir pakta sastāvdaļa, paredz, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējās atjauninātās programmas (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Pirmā Luksemburgas stabilitātes programma tika iesniegta 1999. gada 16. februārī. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 1999. gada 15. martā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.

Šajās programmās dalībvalstīm ir jāprecizē budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķis un jāparedz politikas pasākumi šā mērķa sasniegšanai un īstenošanai, tostarp attiecīgās ekonomiskās prognozes. Saskaņā ar pakta reformu vidējā termiņa mērķi atsevišķām dalībvalstīm ir jādiferencē, ņemot vērā ekonomikas un budžeta neviendabīgumu Eiropas Savienībā, tostarp fiskālo risku, kas apdraud ilgtspējību. Citas reformas sastāvdaļas ir šādas: cikla laikā jāpanāk simetriskāka pieeja fiskālajai politikai, pastiprinot budžeta disciplīnu labvēlīgas ekonomiskās attīstības periodā, lai gan attiecībā uz īslaicīgu novirzi no vidējā termiņa mērķa vai korekciju virzības uz to jāņem vērā „nozīmīgākās strukturālās reformas” ar pierādāmu ietekmi uz ilgtermiņa ilgtspēju.

Komisija ir izskatījusi šo nesen iesniegto atjaunināto Luksemburgas stabilitātes programmu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozi, rīcības kodeksu[2], kopīgi saskaņoto metodiku potenciālā produkcijas apjoma un cikliski koriģēto bilanču aplēsei, kā arī integrētajās pamatnostādnēs ietvertās ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes 2005.-2008. gadam, un, pamatojoties uz tās tālāk minēto novērtējumu, ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to.

Novērtējums

(1) Luksemburga 2005. gada 28. novembrī iesniedza Komisijai septīto atjaunināto stabilitātes programmu. Tā aptver laika posmu no 2005. gada līdz 2008. gadam. Programma kopumā atbilst jaunajā rīcības kodeksā dotajam stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugam un datu sniegšanas prasībām[3].

(2) Pēdējos 20 gadus Luksemburgai ir raksturīgi ļoti augsti ekonomiskās izaugsmes rādītāji ar reālā IKP pieaugumu gadā vidēji par 5½% un iekšzemes nodarbinātības pieaugumu par 3¼%. Pieauguma tempi 2001. gadā jūtami palēninājās, bet ātri uzlabojās, sasniedzot 4,4% 2004. gadā. Luksemburgas valsts finanšu stāvoklis kopš divdesmitā gadsimta deviņdesmito gadu sākuma tradicionāli bija ļoti stabils ar regulāriem pārpalikumiem un ļoti zemu valsts parādu. Taču izdevumu ļoti spēcīgā pieauguma dēļ šie pārpalikumi kopš šīs desmitgades sākuma strauji samazinājās, 2004. gadā nonākot deficītā.

(3) Saskaņā ar programmas makroekonomisko scenāriju reālā IKP pieauguma tempam būtu jāpaātrinās no prognozētajiem 4,0% 2005. gadā līdz 4,4% 2006. gadā un 4,9% 2007. un 2008. gadā. Šis pieauguma scenārijs šķiet ticams, lai gan programmas darbības perioda pēdējiem gadiem mazliet optimistiskāks, salīdzinot ar Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozēm un šo prognožu netiešajām norādēm par potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu. Programmā izklāstītās inflācijas perspektīvas šķiet ticamas. Tā ir ievērojami zemāka, nekā to paredz Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozes, un pamatojas uz atšķirīgiem pieņēmumiem, jo sevišķi uz zemākām naftas cenām. Naftas produktiem ir neparasti liela ietekme uz Luksemburgas SPCI sakarā ar automobiļu degvielas lielajiem apjomiem, ko pērk nerezidenti.

(4) Padome 2005. gada 18. janvāra atzinumā apstiprināja iepriekšējā atjaunotajā stabilitātes programmā iekļauto budžeta stratēģiju laika posmam no 2004. gada līdz 2007. gadam. Attiecībā uz budžeta izpildi 2005. gadā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozē vispārējais valsts budžeta deficīts patlaban plānots -2,3% apmērā no IKP pretstatā iepriekšējā atjauninātajā stabilitātes programmā noteiktajam -1,0% no IKP. Valsts ieņēmumi, kuru pieaugums iepriekšējā atjauninātajā programmā tika prognozēts 1,2 procentu punktu apmērā no IKP, faktiski pieauga tikai par 0,2 procentu punktiem no IKP, bet valsts izdevumi daļēji sakarā ar lielajām un negaidītajām PVN atmaksām palielinājās par 1,4 procentu punktiem no IKP (no kuriem 0,8 procentu punkti bija valsts ieguldījumi) plānoto 0,8 procentu punktu no IKP vietā.

(5) Programmas mērķis ir samazināt vispārējo valsts budžeta deficītu no -2,3% no IKP 2005. gadā līdz -0,2% no IKP 2008. gadā, lai sasniegtu vidējā termiņa mērķi (še turpmāk „VTM”), proti, -0,8% no IKP, tajā pašā gadā. Laika plānojums un primārās bilances līmenis ir līdzīgs kopsavilkuma bilancei un ietver uzlabojumu no primārā deficīta -2,1% apmērā no IKP 2005. gadā līdz sabalansētam budžetam darbības perioda beigās. Budžeta stratēģija ir pielāgota jau kopš iepriekšējās programmas iesniegšanas, kas pamatojās uz mazāk optimistiskiem, kaut arī joprojām spēcīgiem makroekonomiskajiem pieņēmumiem, un prognozēja vispārējā valsts budžeta deficīta uzlabošanos no -1,4% no IKP 2004. gadā līdz -1,0% 2005. gadā, pie kam ar tendenci saglabāties tajā pašā līmenī arī 2006. un 2007. gadā. Kaut arī IKP pieaugums 2005. gadā bija pat nedaudz labāks par plānoto, deficīts tā vietā, lai uzlabotos, pieauga no koriģētā līmeņa -1,2% apmērā no IKP 2004. gadā līdz -2,3% 2005. gadā. Tādējādi pašreizējā programmā iekļautā budžeta stratēģija ir pielāgota, lai tiktu galā ar šo negaidīto situācijas pasliktināšanos. Plānotās budžeta korekcijas programmā pamatojas uz izdevumiem, jo tiek prognozēts, ka valsts kopējie izdevumi darbības perioda laikā kritīsies par 2,5 procentu punktiem no IKP, bet ieņēmumu attiecība samazināsies par 0,4 procentu punktiem no IKP. Izdevumu attiecības samazināšanās galvenokārt saistīta ar kārtējiem izdevumiem, īpaši ar kolektīvo patēriņu un sociālajiem pabalstiem. Korekcijas ir atliktas, jo plāno, ka prognozētās nominālā un cikliski koriģētā deficīta samazināšanās tendences 2007. gadā ievērojami pieaugs.

(6) Plāno, ka cikliski koriģētā budžeta bilance (atbilstoši Komisijas dienestu aprēķiniem, kas veikti, izmantojot kopīgi saskaņoto metodoloģiju un pamatojoties uz programmā ietverto informāciju) uzlabosies no 1½% no IKP deficīta 2005. gadā līdz visumā sabalansētam budžeta stāvoklim 2008. gadā. Ja nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu, strukturālā bilance ietver tādu pašu virzību. Budžeta stāvokļa uzlabojumi notiek uz potenciālā un faktiskā produkcijas apjoma negatīvās starpības fona, un šai starpībai ir tendence samazināties (no -1¾% no IKP 2005. gadā līdz -0,5% 2008. gadā), ņemot vērā Luksemburgai prognozēto ļoti augsto potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu. Programmas VTM ir strukturālais (t.i., cikliski koriģētais, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus) deficīts -0,8% apmērā no IKP, kas ir apmēram tāds pats kā aprēķinātais minimālais kritērijs, kura mērķis ir nodrošināt pietiekamu drošības rezervi, lai garantētu to, ka netiek pārsniegts vispārējā valsts budžeta deficītam noteiktais 3% robežlielums. Tādējādi šā mērķa sasniegšana ļautu nodrošināt minēto drošības rezervi. Turklāt var uzskatīt, ka VTM saskaņā ar pašreizējo novērtējumu ir nosprausts atbilstīgā līmenī, jo tas atrodas diapazonā, kāds noteikts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

(7) Programmā noteiktie budžeta mērķi ir saistīti ar negatīviem riska faktoriem: pirmkārt, programmā iekļautās makroekonomiskās prognozes programmas darbības pēdējiem gadiem varētu izrādīties nedaudz optimistikākas nekā reālā situācija. Otrkārt, izziņotie izdevumu samazināšanas pasākumi 2007. un 2008. gadam vēl joprojām nav skaidri noteikti. Tādējādi programmas budžeta prognožu piepildīšanās ir atkarīga no tā, vai tiks noteikti un pareizi īstenoti pasākumi, kas veicami 2007. un 2008. gadā.

(8) Ņemot vērā šo riska novērtējumu, programmā izklāstītā budžeta stratēģija ir pietiekama, lai nodrošinātu programmas VTM sasniegšanu līdz programmas darbības perioda beigām ar nosacījumu, ka tiks noteikti un pareizi īstenoti 2007. un 2008. gadā veicamie pasākumi. Nevar izslēgt arī budžeta deficītam noteiktā 3% no IKP robežlieluma pārsniegšanas risku 2006. gadā, jo cikliski koriģētais deficīts (atbilstoši Komisijas dienestu aprēķiniem, kas veikti, pamatojoties uz programmu un kopīgi saskaņoto metodoloģiju) joprojām būs 1¼% no IKP, kas ir lielāks par minimālo kritēriju. Kaut arī, sākot no 2007 gada, plānotais strukturālais deficīts būs zemāks par minimālo kritēriju, drošības rezerve var izrādīties nepietiekama, ja netiek noteikti un īstenoti izziņotie izdevumu samazināšanas pasākumi minētajam gadam. Visbeidzot, korekciju virzība (strukturālā izteiksmē) uz programmas VTM ir atbilstīga, izņemot varbūt 2006. gadu, kad cikliski koriģētā deficīta samazinājums ir tikai 0,3% no IKP. Tas ir mazāks par 0,5 procentu punktiem no IKP gada vidējā uzlabojuma strukturālajā bilancē, ko nosaka pakts, kaut arī, neskatoties uz negatīvo, bet izzūdošo potenciālā un faktiskā produkcijas apjoma starpību, vispārējie ekonomiskie apstākļi uzskatāmi par labiem.

(9) Valsts parāds 2005. gadā tiek lēsts 6,4% apmērā no IKP. Programmā tiek prognozēts, ka tas palielināsies līdz 10,2% no IKP 2008. gadā, pie kam lielākais pieaugums sagaidāms 2006. gadā. Galvenie ar šo pieaugumu saistītie faktori ir plānotā jaunu aizdevumu izsniegšana ar mērķi nodrošināt finansējumu ceļu un dzelzceļu infrastruktūras izdevumiem, kā arī dažiem lieliem ieguldījumu projektiem, pamatojoties uz valsts un privātā sektora partnerattiecībām, saskaņā ar kurām Luksemburgas valdība sniedz finanšu garantijas veicinātājam.

(10) Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspēju Luksemburgai, šķiet, ir vidējs risks sakarā ar prognozētajām iedzīvotāju novecošanās budžeta izmaksām. Pašreizējais parāda līmenis, protams, ir ļoti zems, un vidējā termiņā plānotā konsolidācija varētu daļēji mazināt risku, kas apdraud valsts finanšu ilgtspēju. Taču Luksemburga pēdējās divās desmitgadēs ir pieredzējusi ārkārtīgi lielu nodarbinātības pieaugumu, kas pakāpeniski pārvērtīsies atbilstošā pensionāru skaita pieaugumā, kā arī lielā pensiju izdevumu pieaugumā. Lai gan tas ievērojami veicina valsts finanšu ilgtspēju, pašreizējais pensiju fondu līdzekļu apjoms būs nepietiekams, un, kā norādīts programmā, pensiju programmās kādā brīdī būs nepieciešamas izmaiņas, lai ierobežotu pieaugumu valsts izdevumos nākotnē un mazinātu ilgtermiņa ilgtspējai radīto risku.

(11) Programmas stratēģija valsts finanšu jomā kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Jo īpaši tā atbilst integrētajai pamatnostādnei par ekonomiskās stabilitātes nodrošināšanu, īstenojot vidējā termiņa budžeta mērķi ekonomiskā cikla laikā, un, kamēr šis mērķis vēl nav sasniegts, veicot visus nepieciešamos korektīvos pasākumus atbilstoši Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām. Tā atbilst arī integrētajai pamatnostādnei par ekonomiskās ilgtspējas saglabāšanu, ņemot vērā prognozētās iedzīvotāju novecošanās izmaksas.

(12) Luksemburgas valsts reformu programmā, kas iesniegta 2005. gada 17. novembrī atjaunotās Lisabonas stratēģijas kontekstā par izaugsmi un darbavietām, ekonomiskās stabilitātes nodrošināšana un ekonomiskās ilgtspējas saglabāšana ir minētas kā problēmas ar būtisku ietekmi uz valsts finansēm. Tajā atzīmētas problēmas arī citās jomās, kurām ir būtiska ietekme uz valsts finansēm, jo īpaši nepieciešamība ievērojami palielināt valsts finansējumu pētniecībai un attīstībai. Valsts reformu programmā minēto darbību ietekme uz budžetu atspoguļota stabilitātes programmas budžeta prognozēs, un stabilitātes programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Stabilitātes programma papildina šos pasākumus ar izmaiņām valsts finanšu institucionālajās iezīmēs, jo īpaši pārceļot budžeta iesniegšanu no augusta uz oktobri, lai palielinātu datu pieejamību un uzlabotu budžeta prognožu kvalitāti. Programma informē arī par ieguldījumu projektu izmaksu padziļinātas analīzes ieviešanu, tostarp par to darbības izmaksu izskatīšanu no pirmās plānošanas fāzes.

Ņemot vērā šo novērtējumu, ja ir pieņemama deficīta samazināšanas kopējā stratēģija, izmantojot programmā izklāstītos izdevumu ierobežojumus, Luksemburgas iestādēm būtu:

- jāpastiprina budžeta koriģēšanas pasākumi 2006. gadā un jānosaka un jāīsteno pasākumi, kas veicami 2007. un 2008. gadā; kā arī

- jārisina jautājums par iedzīvotāju novecošanās ietekmi uz budžetu ilgtermiņā.

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par atjaunināto Luksemburgas stabilitātes programmu 2005.-2008. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

1. Pēdējos 20 gadus Luksemburgai ir raksturīgi ļoti augsti ekonomiskās izaugsmes rādītāji ar reālā IKP pieaugumu gadā vidēji par 5½% un iekšzemes nodarbinātības pieaugumu par 3¼%. Pieauguma tempi 2001. gadā jūtami palēninājās, bet ātri uzlabojās, sasniedzot 4,4% 2004. gadā. Luksemburgas valsts finanšu stāvoklis kopš divdesmitā gadsimta deviņdesmito gadu sākuma tradicionāli bija ļoti stabils ar regulāriem pārpalikumiem un ļoti zemu valsts parādu. Taču izdevumu ļoti spēcīgā pieauguma dēļ šie pārpalikumi kopš šīs desmitgades sākuma strauji samazinājās, 2004. gadā nonākot deficītā.

2. Padome 2005. gada 18. janvāra atzinumā apstiprināja iepriekšējā atjaunotajā stabilitātes programmā iekļauto budžeta stratēģiju laika posmam no 2004. gada līdz 2007. gadam.

3. Attiecībā uz budžeta izpildi 2005. gadā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozē vispārējais valsts budžeta deficīts patlaban plānots -2,3% apmērā no IKP pretstatā iepriekšējā atjauninātajā stabilitātes programmā noteiktajam -1,0% no IKP. Valsts ieņēmumi, kuru pieaugums iepriekšējā atjauninātajā programmā tika prognozēts 1,2 procentu punktu apmērā no IKP, faktiski pieauga tikai par 0,2 procentu punktiem no IKP, bet valsts izdevumi daļēji sakarā ar lielajām un negaidītajām PVN atmaksām palielinājās par 1,4 procentu punktiem no IKP (no kuriem 0,8 procentu punkti bija valsts ieguldījumi) plānoto 0,8 procentu punktu no IKP vietā.

4. Padome [2006. gada 14. februārī] izskatīja atjaunināto Luksemburgas stabilitātes programmu laika posmam no 2005. gada līdz 2008. gadam. Programma kopumā atbilst jaunajā rīcības kodeksā dotajam stabilitātes un konverģences programmu struktūras paraugam un datu sniegšanas prasībām[5].

5. Saskaņā ar programmas makroekonomisko scenāriju reālā IKP pieauguma tempam būtu jāpaātrinās no prognozētajiem 4,0% 2005. gadā līdz 4,4% 2006. gadā un 4,9% 2007. un 2008. gadā. Izvērtējot šo scenāriju atbilstoši šobrīd pieejamai informācijai, šķiet, ka tā pamatā ir ticami pieņēmumi par pieaugumu, lai gan programmas darbības perioda pēdējos gados nedaudz optimistiskāki. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālas.

6. Programmas mērķis ir panākt, lai vispārējais valsts budžeta deficīts programmas darbības perioda beigās būtu tuvu līdzsvara līmenim, tādējādi sasniedzot vidējā termiņa mērķi, proti, -0,8% no IKP, tajā pašā gadā. Laika plānojums un primārās bilances līmenis ir līdzīgs kopsavilkuma bilancei un ietver uzlabojumu no primārā deficīta -2,1% apmērā no IKP 2005. gadā līdz primārajam pārpalikumam 0,1% apmērā darbības perioda beigās. Deficīta samazināšanās pamatojas uz izdevumiem, jo tiek prognozēts, ka valsts kopējie izdevumi darbības perioda laikā kritīsies par 2,5 procentu punktiem, bet ieņēmumu attiecība samazināsies par 0,4 procentu punktiem no IKP. Lai tiktu galā ar negaidīto situācijas pasliktināšanos saistībā ar valsts bilanci 2005. gadā, budžeta stratēģija ir pielāgota jau kopš iepriekšējās atjauninātās programmas iesniegšanas, kas pamatojās uz mazāk optimistisku makroekonomisko scenāriju, prognozējot, ka pēc uzlabojuma no plānotajiem -1,4% no IKP 2004. gadā līdz progonozētajam -1,0% 2005. gadā vispārējais valsts budžeta deficīts kopumā saglabāsies tajā pašā līmenī arī 2006. un 2007. gadā.

7. Paredzēts, ka programmas darbības laikā strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā budžeta bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), kas aprēķināta, izmantojot kopīgi saskaņoto metodoloģiju, uzlabosies gadā vidēji par nedaudz vairāk nekā 0,5% no IKP. Korekcijas ir atliktas, un ievērojams pieaugums gaidāms 2007. gadā gan nominālajā, gan strukturālajā izteiksmē. Programma nosaka vidējā termiņa mērķi (VTM) budžeta stāvoklim – strukturālo deficītu 0,8% apmērā no IKP, ko paredzēts sasniegt līdz 2008. gadam. Programmas VTM ir līdzīgs minimālajam kritērijam, kura mērķis ir nodrošināt pietiekamu drošības rezervi, lai garantētu to, ka netiek pārsniegts vispārējam valsts budžeta deficītam noteiktais 3% robežlielums. Tādējādi šā mērķa sasniegšana ļautu nodrošināt minēto drošības rezervi. Turklāt var uzskatīt, ka VTM saskaņā ar pašreizējo novērtējumu ir nosprausts atbilstīgā līmenī, jo tas atrodas diapazonā, kāds noteikts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

8. Budžeta izpilde varētu būt sliktāka nekā paredzēts programmā. Pirmkārt, programmā iekļautās makroekonomiskās prognozes programmas darbības pēdējiem gadiem varētu izrādīties nedaudz optimistiskākas nekā reālā situācija. Turklāt programmā izziņotie pasākumi ar mērķi turpināt korekcijas 2007. un 2008. gadā vēl nav noteikti. Programmas budžeta mērķu sasniegšana ir atkarīga no šo pasākumu noteikšanas un pareizas īstenošanas.

9. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta nostādne programmā liekas pietiekama, lai nodrošinātu VTM sasniegšanu vēlākais līdz 2008. gadam, kā paredzēts programmā, ar nosacījumu, ka tiks noteikti un pareizi īstenoti 2007. un 2008. gadā veicamie pasākumi. Saskaņā ar Komisijas dienestu aprēķiniem 2006. gadā arī parastu makroekonomisku svārstību apstākļos nevar izslēgt vispārējam valsts budžeta deficītam noteiktā 3% robežlieluma pārsniegšanas risku. Kaut arī, sākot no 2007. gada, plānotais strukturālais deficīts būs zemāks par minimālo kritēriju, drošības rezerve var izrādīties nepietiekama, ja netiek noteikti un īstenoti izziņotie izdevumu samazināšanas pasākumi minētajam gadam. Koriģēšanas temps attiecībā uz VTM kopumā atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm strukturālās bilances gada uzlabojumam jābūt 0,5% apmērā no IKP kā kritērijam. Taču programmā plānotais strukturālā deficīta uzlabojums 2006. gadā ir tikai 0,3 procentu punkti no IKP, kaut arī, neskatoties uz negatīvo, bet izzūdošo potenciālā un faktiskā produkcijas apjoma starpību, vispārējie ekonomiskie apstākļi uzskatāmi par labiem.

10. Valsts parāds 2005. gadā tiek lēsts 6,4% apmērā no IKP. Programmā tiek prognozēts, ka tas palielināsies līdz 10,2% no IKP 2008. gadā, pie kam lielākais pieaugums sagaidāms 2006. gadā.

11. Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspēju Luksemburgai, šķiet, ir vidējs risks sakarā ar prognozētajām iedzīvotāju novecošanās budžeta izmaksām. Pašreizējais parāda līmenis, protams, ir ļoti zems, un vidējā termiņā plānotā konsolidācija varētu daļēji mazināt risku, kas apdraud valsts finanšu ilgtspēju. Taču Luksemburga pēdējās divās desmitgadēs ir pieredzējusi ārkārtīgi lielu nodarbinātības pieaugumu, kas pakāpeniski pārvērtīsies atbilstošā pensionāru skaita pieaugumā, kā arī lielā pensiju izdevumu pieaugumā. Lai gan tas ievērojami veicina valsts finanšu ilgtspēju, pašreizējais pensiju fondu līdzekļu apjoms būs nepietiekams, un, kā norādīts programmā, pensiju programmās kādā brīdī būs nepieciešamas izmaiņas, lai ierobežotu valsts izdevumu pieaugumu nākotnē un mazinātu ilgtermiņa ilgtspējai radīto risku.

12. Programmas stratēģija valsts finanšu jomā kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam, jo īpaši integrētajai pamatnostādnei par ekonomiskās stabilitātes nodrošināšanu, īstenojot vidējā termiņa budžeta mērķi ekonomiskā cikla laikā, un, kamēr šis mērķis vēl nav sasniegts, veicot visus nepieciešamos korektīvos pasākumus atbilstoši Stabilitātes un izaugsmes paktam, kā arī integrētajai pamatnostādnei par ekonomiskās ilgtspējas saglabāšanu, ņemot vērā plānotās iedzīvotāju novecošanās izmaksas.

13. Luksemburgas valsts reformu programmā, kas iesniegta 2005. gada 17. novembrī, ir konstatētas šādas problēmas ar būtisku ietekmi uz valsts finansēm: i) ekonomiskās stabilitātes nodrošināšana un ii) ekonomiskās ilgtspējas saglabāšana. Tajā atzīmētas problēmas arī citās jomās, kurām ir būtiska ietekme uz valsts finansēm, jo īpaši nepieciešamība ievērojami palielināt valsts finansējumu pētniecībai un attīstībai. Valsts reformu programmā minēto darbību ietekme uz budžetu atspoguļota stabilitātes programmas budžeta prognozēs, un stabilitātes programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem.

Ja ir pieņemama deficīta samazināšanas kopējā stratēģija, izmantojot programmā izklāstītos izdevumu ierobežojumus, Padome uzskata, ka Luksemburgas iestādēm būtu:

- jāpastiprina budžeta koriģēšanas pasākumi 2006. gadā un jānosaka un jāīsteno pasākumi, kas veicami 2007. un 2008. gadā; kā arī

- jārisina jautājums par iedzīvotāju novecošanās ietekmi uz budžetu ilgtermiņā.

Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Reālais IKP (izmaiņas %) | SP 2005. g. dec. | 4,4 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 |

KOM 2005. g. nov. | 4,5 | 4,2 | 4,4 | 4,5 | n.p. |

SP 2004. g. dec. | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 | n.p. |

SPCI inflācija (%) | SP 2005. g. dec. | 3,2 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 |

KOM 2005. g. nov. | 3,2 | 4,1 | 4,4 | 2,2 | n.p. |

SP 2004. g. dec. | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 | n.p. |

Starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu (% no potenciālā IKP) | SP 2005. g. dec.1 | -1,7 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 |

KOM 2005. g. nov.2 | -1,8 | -1,6 | -1,3 | -1,2 | n.p. |

SP 2004. g. dec.1 | -1,2 | -2,2 | -3,8 | -5,0 | n.p. |

Vispārējā valsts bilance (% no IKP) | SP 2005. g. dec. | -1,2 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 |

KOM 2005. g. nov. | -1,2 | -2,3 | -2,0 | -2,2 | n.p. |

SP 2004. g. dec. | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 | n.p. |

Primārā bilance (% no IKP) | SP 2005. g. dec. | -0,9 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 |

KOM 2005. g. nov. | -0,9 | -2,1 | -1,8 | -2,0 | n.p. |

SP 2004. g. dec. | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 | n.p. |

Cikliski koriģētā bilance= Strukturālā bilance3 (% no IKP) | SP 2005. g. dec.1 | -0,3 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 |

KOM 2005. g. nov. | -0,4 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | n.p. |

SP 2004. g. dec.1 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 | n.p. |

Valsts bruto parāds (% no IKP) | SP 2005. g. dec. | 6,6 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 |

KOM 2005. g. nov. | 6,6 | 6,8 | 7,1 | 7,3 | n.p. |

SP 2004. g. dec. | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 | n.p. |

Piezīmes: 1Komisijas dienestu aprēķini, pamatojoties uz programmā iekļauto informāciju. 2Pamatojoties uz attiecīgi 4,1%, 4,0%, 4,1% un 4,3% aplēsto potenciālo pieaugumu 2004.-2007. gadā. 3Tā kā programmā nav paredzēti vienreizēji un citu pagaidu pasākumi, cikliski koriģētā bilance un strukturālā bilance ir identiskas. Avots: Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomiskās prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šajā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko Ekonomikas un finanšu padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.

[3] Programmā nav iekļauti visi obligātie un fakultatīvie dati, ko paredz jaunais rīcības kodekss.

[4] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Programmā nav iekļauti visi obligātie un fakultatīvie dati, ko paredz jaunais rīcības kodekss.