Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Marrākešas līgumu, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ /* COM/2013/0926 final - 2013/0444 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Cilvēkiem, kuri ir neredzīgi, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, jānodrošina vienlīdzīga piekļuve grāmatām un iespieddarbiem, lai tie varētu pilnībā un efektīvi piedalīties sabiedrības norisēs. Pasaules veselības organizācija lēš, ka pasaulē ir 285 miljoni cilvēku ar redzes traucējumiem: 39 miljoni cilvēku ir neredzīgi, bet 246 miljoni — vājredzīgi.[1] Pasaules Neredzīgo savienība ziņo, ka Eiropā tikai 5 % no publicētajām grāmatām ir cilvēkiem ar redzes traucējumiem un cilvēkiem ar drukas lasītnespēju pieejamā formātā, bet jaunattīstības valstīs, kur dzīvo aptuveni 90 % no cilvēkiem ar redzes traucējumiem, šis rādītājs nepārsniedz 1 %.[2] Grāmatu kopijas pieejamā formātā tagad parasti ražo un izplata valsts līmenī, to veic specializētas struktūras, piemēram, bibliotēkas neredzīgajiem — saskaņā ar autortiesību licencēm, ierobežojumiem vai izņēmumiem. Tomēr tāda starptautiska tiesiska regulējuma neesamība, kas ļautu veikt pārrobežu apmaiņu ar pieejamiem formātiem, kuri ražoti saskaņā ar ierobežojumu vai izņēmumu, rada darbību dublēšanos, izgatavojot šādas kopijas, tostarp starp valstīm, kurās ir viena un tā pati valoda. Tā ir problēma, ievērojot pieejamu formātu ražošanas izmaksas un to struktūru ierobežotos resursus, kuras sniedz pakalpojumus neredzīgajiem. Eiropas Savienībai kopš 2011. gada janvāra ir saistoša Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām, kurā noteiktas tiesības uz pieeju informācijai (21. pants) un atzītas personu ar invaliditāti tiesības uz līdzdalību kultūras dzīvē vienlīdzīgi ar citiem (30. pants). Šī konvencija ir kļuvusi par ES tiesību sistēmas neatņemamu sastāvdaļu. Šīs konvencijas puses ir 25 dalībvalstis un trīs valstis noslēdz ratifikācijas procesu. 2009. gadā Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijā (WIPO) tika uzsāktas sarunas par iespējamu starptautisko līgumu, lai noteiktu autortiesību ierobežojumus un izņēmumus par labu personām, kas ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, — ar mērķi veicināt pārrobežu apmaiņu ar kopijām pieejamā formātā. Padome 2012. gada 26. novembrī pieņēma lēmumu, ar kuru pilnvaroja Komisiju Eiropas Savienības vārdā piedalīties šajās sarunās.[3] Sarunas WIPO tika sekmīgi noslēgtas diplomātiskajā konferencē, kas notika Marrākešā laikā no 2013. gada 17. līdz 28. jūnijam, un to rezultātā 2013. gada 27. jūnijā tika pieņemts Marrākešas līgums, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ (turpmāk “līgums”) . Ar šo līgumu tiek izveidots starptautisko noteikumu kopums, kas nodrošina, ka attiecībā uz autortiesībām valsts līmenī pastāv ierobežojumi vai izņēmumi par labu personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, un kas ļauj veikt pārrobežu apmaiņu ar tādām iespieddarbu kopijām pieejamā formātā, kuras ir izgatavotas kādas no līgumslēdzējām pusēm teritorijā saskaņā ar autortiesību izņēmumu vai ierobežojumu. Ar šo priekšlikumu Padomes lēmumam Komisija vēlas saņemt Padomes pilnvarojumu Eiropas Savienības vārdā parakstīt līgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk. 2. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Par saņēmējiem līgumā atzīstamas personas, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, vai fizisku traucējumu dēļ ir citādi nespējīgas turēt grāmatu vai manipulēt ar to, vai koncentrēties vai virzīt acis tādā mērā, kas parasti būtu nepieciešams lasīšanai. Līgums paredz, ka visām līgumslēdzējām pusēm savos tiesību aktos autortiesību jomā ir jāiekļauj ierobežojumi vai izņēmumi attiecībā uz reproducēšanas, izplatīšanas un publiskošanas tiesībām, lai šādiem saņēmējiem atvieglotu pieejamību darbu kopijām pieejamā formātā.[4] Līgumslēdzējas puses var nolemt, ka šādi ierobežojumi vai izņēmumi ir piemērojami gadījumos, kad to teritorijā kopijas pieejamā formātā saņēmējiem nav komerciāli pieejamas saskaņā ar pamatotiem nosacījumiem. Eiropas Savienībā Direktīvas 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā 5. panta 3. punkta b) apakšpunktā[5] jau paredzēta iespēja noteikt šo tiesību izņēmumu vai ierobežojumu izmantošanai invalīdu labā, kas ir tieši saistīta ar attiecīgo invaliditātes gadījumu un kas pēc rakstura ir nekomerciāla, ciktāl tas vajadzīgs attiecīgajā invaliditātes gadījumā. Atšķirībā no līguma Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 3. punkta b) apakšpunkts neattiecas uz kāda konkrēta veida invaliditāti. Turklāt dalībvalstis var brīvi izvēlēties, vai īstenot šādu ierobežojumu vai izņēmumu. Tomēr saskaņā ar tagad iedibināto judikatūru jebkāda rīcības brīvība, kas dalībvalstīm ir, izmantojot kādu no Direktīvas 2001/29/EK 5. pantā minētajiem izņēmumiem vai ierobežojumiem, ir jāīsteno, ievērojot ierobežojumus, kas izriet no ES tiesību aktiem.[6] Līgumā jēdziens “darbi” ir definēts kā literatūras un mākslas darbi Bernes konvencijas par literatūras un mākslas darbu aizsardzību (turpmāk – “Bernes konvencija”) 2. panta 1. punkta nozīmē, kas atveidots kā teksts, apzīmējums un/vai ar to saistītas ilustrācijas, un kas ir publicēts vai citādi publiski pieejams kādā no plašsaziņas līdzekļiem. Tajā ir arī precizēts, ka šī definīcija ietver audiogrāmatas. “Kopija pieejamā formātā” ir kopija alternatīvā veidā un formā, salīdzinot ar formātu, kādā darbs ir publicēts, ļaujot saņēmējiem piekļūt darbam tikpat ērti, kā to var darīt personas bez redzes traucējumiem. Kopiju pieejamā formātā ir jāizmanto vienīgi saņēmējiem un tajā ir jāsaglabā oriģināldarba veselums. Kopijas pieejamā formātā, kas izgatavotas saskaņā ar autortiesību ierobežojumu, var, ievērojot bezpeļņas principu, eksportēt “pilnvarotas struktūras”, kas definētas kā valdības iestādes vai citas organizācijas, kuras nodrošina izglītību, apmācības, adaptīvo lasīšanu vai piekļuvi informācijai personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ. Šīm struktūrām ir jānodrošina, ka tās izplata saņēmējiem tikai pieejamus formātus un kavē neatļautu kopiju reproducēšanu, izplatīšanu un publiskošanu, kā arī, rīkojoties ar šīm kopijām, tām jābūt pietiekami rūpīgām un jāveic to uzskaite. Līgumslēdzējas puses var ļaut eksportēt kopijas pieejamā formātā vienīgi tad, ja tās nodrošina, ka to ierobežojumi vai izņēmumi attiecībā uz reproducēšanas, izplatīšanas un publiskošanas tiesībām atbilst “trīs posmu pārbaudei”, vai nu esot puse WIPO līgumā par autortiesībām (WCT), vai citādi nodrošinot, ka attiecīgie ierobežojumi vai izņēmumi attiecas tikai uz dažiem īpašiem gadījumiem, kas nav pretrunā ar parastu darba izmantošanu un nepamatoti neaizskar tiesību turētāja likumīgās intereses. Līgumā precizēts, ka tiktāl, cik līgumslēdzēja puse ļauj saņēmējam vai pilnvarotai struktūrai izgatavot darba kopiju pieejamā formātā, tai būtu jāatļauj arī šādu kopiju imports. Līgumslēdzējām pusēm ir pienākums, ja nepieciešams, veikt attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad tās nodrošina atbilstīgu tiesisko aizsardzību un efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret efektīvu tehnoloģisko pasākumu apiešanu, šī tiesiskā aizsardzība neliedz saņēmējiem izmantot līgumā noteiktos ierobežojumus un izņēmumus. Līdzīgs pienākums ES ir jau noteikts saskaņā ar Direktīvas 2001/29/EK 6. panta 4. punktu. Līgumā arī noteikts, ka līgumslēdzējām pusēm ir jāaizsargā saņēmēju privātums un jāsadarbojas, lai veicinātu pārrobežu apmaiņu ar kopijām pieejamā formātā. WIPO izveidos informācijas piekļuves vietu, lai palīdzētu pilnvarotajām struktūrām vienai otru identificēt. Turklāt līgumā pilnvarotās struktūras mudinātas sniegt ieinteresētajām personām un iedzīvotājiem informāciju par savu politiku un praksi. Līgumā apstiprināts, ka līgumslēdzējas puses savā tiesību sistēmā un praksē var brīvi noteikt piemērotu līguma īstenošanas metodi. Tomēr tām ir jāievēro esošās starptautiskās saistības, kas izriet no Bernes konvencijas, Līguma par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem un WCT. Līgumā ir atzīta iespēja līgumslēdzējām pusēm saglabāt vai ieviest citus ierobežojumus un izņēmumus (ārpus līguma tvēruma) par labu saņēmējiem un personām ar cita veida invaliditāti. Administratīvi un procesuāli noteikumi, kas ietverti 13. līdz 22. pantā, ir ļoti līdzīgi noteikumiem, kuri iekļauti 2012. gada 24. jūnijā noslēgtajā Pekinas līgumā par audiovizuālo izpildījumu. Šis līgums stāsies spēkā, tiklīdz divdesmit līgumslēdzējas puses būs to ratificējušas. Eiropas Savienība var kļūt par līguma pusi, jo Marrākešas diplomātiskās konferences laikā tā ir sniegusi paziņojumu, ka ir kompetenta jautājumos, uz kuriem attiecas šis līgums, ka tai ir savi tiesību akti, kas ir saistoši visām tās dalībvalstīm saistībā ar jautājumiem, uz kuriem attiecas šis līgums, un ka saskaņā ar savām iekšējām procedūrām tā ir atbilstīgi pilnvarota kļūt par līguma pusi. Eiropas Savienība 2013. gada 28. jūnijā arī parakstīja šīs diplomātiskās konferences nobeiguma aktu. Šo nolīgumu var parakstīt visas tiesīgās puses viena gada laikā pēc tā pieņemšanas. Komisija ir apmierināta ar sarunu rezultātiem un lūdz Padomei pilnvarojumu Eiropas Savienības vārdā parakstīt Marrākešas līgumu, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ. Ņemot vērā šā līguma priekšmetu, Padomes lēmums būtu jāpieņem saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. un 207. pantu, kā arī 218. panta 5. punktu. 2013/0444 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Marrākešas līgumu, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. un 207. pantu saistībā ar 218. panta 5. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Eiropas Savienībai kopš 2011. gada 22. janvāra ir saistoša Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām, kuras noteikumi ir kļuvuši par ES tiesību sistēmas neatņemamu sastāvdaļu.[7] (2) Padome 2012. gada 26. novembrī pilnvaroja Komisiju Eiropas Savienības vārdā risināt sarunas par starptautisku līgumu Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas ietvaros par labāku piekļuvi grāmatām cilvēkiem ar drukas lasītnespēju. (3) Šīs sarunas tika sekmīgi noslēgtas diplomātiskajā konferencē, kas notika Marrākešā laikā no 2013. gada 17. līdz 28. jūnijam, un 2013. gada 27. jūnijā tika noslēgts Marrākešas līgums, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ (turpmāk “līgums”) . (4) Ar šo līgumu tiek izveidots starptautisko noteikumu kopums, kas nodrošina, ka attiecībā uz autortiesībām valsts līmenī pastāv ierobežojumi vai izņēmumi par labu personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, un kas ļauj veikt pārrobežu apmaiņu ar tādām iespieddarbu kopijām pieejamā formātā, kuras ir izgatavotas saskaņā ar autortiesību izņēmumiem vai ierobežojumiem. (5) Šo nolīgumu var parakstīt visas tiesīgās puses viena gada laikā pēc tā pieņemšanas. Līgumu būtu jāparaksta Eiropas Savienības vārdā, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu vēlāk, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināta Marrākešas līguma, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, parakstīšana, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu vēlāk. 2. pants Padomes Ģenerālsekretariāts pilnvaras parakstīt līgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu, piešķir personai (personām), kuru (kuras) ir norādījusi Eiropas Komisija. 3. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] Faktu lapa Nr. 282, 2012. gada jūnijs; http://www.who.int [2] http://www.worldblindunion.org [3] Padomes lēmums par Eiropas Savienības dalību sarunās par starptautisku līgumu Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas ietvaros par labāku piekļuvi grāmatām cilvēkiem ar drukas lasītnespēju; 16259/12 EU RESTRICTED. [4] Līgumslēdzējas puses var paredzēt ierobežojumu vai izņēmumu attiecībā uz tiesībām veikt publisku izpildījumu un — atbilstīgi pievienotajam saskaņotajam paziņojumam — tiesībām uz tulkojumu, ciktāl to pieļauj Bernes konvencija. [5] OV L 167, 22.6.2001, 10.–19. lpp. [6] Skat., piemēram, 104. punktu Lietā C-145/Eva Maria Painer. [7] Padomes Lēmums Nr. 2010/48/EK (2009. gada 26. novembris) par to, lai Eiropas Kopiena noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām. OV L 23, 27.1.2010., 35. – 61. lpp. PIELIKUMS priekšlikumam PADOMES LĒMUMS par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Marrākešas līgumu, kas atvieglo piekļuvi iespieddarbiem personām, kuras ir neredzīgas, ar redzes traucējumiem vai ar drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ MARRĀKEŠAS LĪGUMS, KAS ATVIEGLO PIEKĻUVI IESPIEDDARBIEM PERSONĀM, KURAS IR NEREDZĪGAS, AR REDZES TRAUCĒJUMIEM VAI AR DRUKAS LASĪTNESPĒJU CITU IEMESLU DĒĻ Preambula Līgumslēdzējas puses, Atgādinot Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā un Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijā par personu ar invaliditāti noteiktos nediskriminācijas, vienlīdzīgu iespēju, pieejamības un pilnīgas un efektīvas līdzdalības un iekļaušanās sabiedrībā principus. Paturot prātā problēmas, kas apdraud tādu personu pilnvērtīgu attīstību, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, kas ierobežo viņu vārda brīvību, tostarp brīvību meklēt, saņemt un izplatīt visu veidu informāciju vai idejas vienlīdzīgi ar citiem, tostarp, izmantojot visas saziņas formas pēc savas izvēles, kā arī ierobežo viņu tiesību uz izglītību īstenošanu un iespējas veikt izpēti. Uzsverot to, cik svarīgi ir aizsargāt autortiesības, lai stimulētu un atlīdzinātu literatūras un mākslas darbus, kā arī uzlabotu iespējas ikvienam, tostarp personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, piedalīties kopienas kultūras dzīvē, baudīt mākslu un gūt labumu no zinātnes sasniegumiem un to priekšrocībām. Apzinoties šķēršļus, ar kādiem sastopas personas ar redzes traucējumiem vai drukas lasītnespēju citu iemeslu dēļ, lai piekļūtu iespieddarbiem, nodrošinot vienlīdzīgas iespējas sabiedrībā un vajadzību gan palielināt darbu skaitu pieejamā formātā, gan uzlabot šādu darbu apriti. Ņemot vērā to, ka lielākā daļa no personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, dzīvo jaunattīstības un vismazāk attīstītajās valstīs. Atzīstot, ka, neraugoties uz atšķirībām valstu tiesību aktos autortiesību jomā, var pastiprināt jaunās informācijas un komunikāciju tehnoloģiju pozitīvo ietekmi uz to personu dzīvi, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, uzlabojot tiesisko regulējumu starptautiskā līmenī. Atzīstot, ka daudzas dalībvalstis ir noteikušas ierobežojumus un izņēmumus savos tiesību aktos autortiesību jomā personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ; tomēr šādām personām vēl aizvien trūkst darbu kopijas pieejamā formātā; ka viņu centienu īstenošanai ar mērķi padarīt darbus pieejamus šīm personām ir vajadzīgi vērā ņemami resursi un ka iespēju trūkums veikt pārrobežu apmaiņu ar pieejamiem formātiem liek šos centienus divkāršot. Atzīstot, cik svarīga ir gan tiesību īpašnieku loma, padarot savus darbus pieejamus personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, gan attiecīgi ierobežojumi un izņēmumi padarīt darbus pieejamus šīm personām, jo īpaši tad, ja tirgus nespēj nodrošināt šādu pieeju. Atzīstot vajadzību saglabāt līdzsvaru starp autortiesību efektīvu aizsardzību un plašākas sabiedrības interesēm, jo īpaši izglītību, pētniecību un informācijas pieejamību, un to, ka šādam līdzsvaram ir jāatvieglo efektīva un savlaicīga piekļuve darbiem tādu personu interesēs, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ. Apstiprinot līgumslēdzēju pušu saistības saskaņā ar esošajiem starptautiskajiem līgumiem par autortiesību aizsardzību un to, cik svarīga un elastīga ir “trīs posmu pārbaude” attiecībā uz ierobežojumiem un izņēmumiem, kas noteikti Bernes konvencijas par literatūras un mākslas darbu aizsardzību 9. panta 2. punktā un citos starptautiskos instrumentos. Atgādinot, cik svarīgi ir attīstības programmas ieteikumi, kurus 2007. gadā pieņēma Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) Ģenerālā asambleja un kuru mērķis bija nodrošināt, lai attīstības apsvērumi būtu neatņemama daļa no organizācijas darba. Atzīstot starptautiskās autortiesību sistēmas nozīmību un paužot vēlmi saskaņot ierobežojumus un izņēmumus, lai atvieglotu piekļuvi darbiem un to izmantošanu personām, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ, ir vienojušās par turpmāko. 1. pants. Saistība ar citām konvencijām un līgumiem Nekas šajā līgumā neliek atkāpties no saistībām, kādas līgumslēdzējām pusēm ir vienai pret otru saskaņā ar jebkuru citu līgumu, kā arī neskar tiesības, kas kādai līgumslēdzējai pusei ir saskaņā ar jebkuru citu līgumu. 2. pants. Šajā līgumā: a) “darbi” nozīmē literatūras un mākslas darbus Bernes konvencijas par literatūras un mākslas darbu aizsardzību 2. panta 1. punkta nozīmē, kas atveidots kā teksts, apzīmējums un/vai ar to saistītas ilustrācijas, un kas ir publicēts vai citādi publiskots kādā no plašsaziņas līdzekļiem[1]; b) “kopija pieejamā formātā” nozīmē darba kopiju alternatīvā veidā vai formā, kas ļauj saņēmējam piekļūt šim darbam, tostarp ļaujot piekļūt tikpat viegli un ērti, kā personai, kurai nav redzes traucējumu vai drukas lasītnespējas citu iemeslu dēļ. Kopiju pieejamā formātā izmanto tikai saņēmēji un tajā ir jāsaglabā sākotnējā darba integritāte, pienācīgi ņemot vērā izmaiņas, kas nepieciešamas, lai padarītu šo darbu pieejamu citā formātā, kā arī saņēmēju piekļuves vajadzības; c) “pilnvarota struktūra” nozīmē struktūru, kuru ir pilnvarojusi vai atzinusi valdība un kura, ievērojot bezpeļņas principu, saņēmējiem nodrošina izglītības pakalpojumus, pedagoģisko izglītību, adaptīvo lasīšanu vai piekļuvi informācijai. Šis jēdziens ietver arī valsts iestādi vai bezpeļņas organizāciju, kuras sniedz saņēmējiem tādus pašus pakalpojumus, kā vienu no savām galvenajām darbībām vai institucionālajām saistībām[2]. Pilnvarota struktūra izveido un īsteno savu praksi, lai: i) nodrošinātu, ka personas, kurām tā sniedz savus pakalpojumus, ir saņēmēji; ii) ierobežotu kopiju pieejamā formātā izplatīšanu un pieejamību, to nodrošinot tikai saņēmējiem un/vai pilnvarotām struktūrām; iii) kavētu neatļautu kopiju reproducēšanu, izplatīšanu un publiskošanu; un iv) īstenotu pienācīgu rūpību un uzskaiti attiecībā uz rīcību ar darbu kopijām, vienlaikus ievērojot saņēmēju privātumu saskaņā ar 8. pantu. 3. pants. Saņēmēji Saņēmējs ir persona: a) kura ir neredzīga; b) kurai ir redzes vai uztveres traucējumi vai lasītnespēja, ko nevar uzlabot, lai panāktu tādu redzes funkciju, kas ir pietiekami līdzvērtīga to personu redzes funkcijai, kam nav šādu traucējumu vai nespējas, un kura šo iemeslu dēļ pēc būtības nevar lasīt iespieddarbus tādā pat mērā, kā persona bez šādiem traucējumiem vai nespējas; vai[3] c) kura fizisku traucējumu dēļ ir citādi nespējīga turēt grāmatu vai manipulēt ar to, vai koncentrēties vai virzīt acis tādā mērā, kas parasti būtu nepieciešams lasīšanai; neatkarīgi no jebkura cita veida nespējas. 4. pants. Valsts tiesību aktos noteiktie ierobežojumi un izņēmumi attiecībā uz kopijām pieejamā formātā 1. a) līgumslēdzējas puses savos tiesību aktos autortiesību jomā nosaka ierobežojumus vai izņēmumus attiecībā uz reproducēšanas, izplatīšanas un publiskošanas tiesībām, kā noteikts WIPO līgumā par autortiesībām (WCT), lai atvieglotu saņēmējiem piekļuvi darbiem, izmantojot kopijas pieejamā formātā; Atbilstoši valsts tiesību aktos paredzētajam ierobežojumam vai izņēmumam būtu jāļauj veikt izmaiņas, kas vajadzīgas, lai padarītu darbu pieejamu alternatīvā formātā. b) lai atvieglotu saņēmējiem piekļuvi darbiem, līgumslēdzējas puses var noteikt arī ierobežojumu vai izņēmumu attiecībā uz publiska izpildījuma tiesībām. 2. Līgumslēdzēja Puse var izpildīt 4. panta 1. punktā noteiktās prasības attiecībā uz visām tajā norādītajām tiesībām, nosakot valsts autortiesību aktos ierobežojumu vai izņēmumu, piemēram: a) pilnvarotām struktūrām ir tiesības bez autortiesību īpašnieka piekrišanas izgatavot darba kopiju pieejamā formātā, to iegādāties no citas pilnvarotas struktūras un piegādāt šīs kopijas saņēmējiem jebkādā veidā, tostarp izmantojot nekomerciālu patapinājumu vai elektroniskas komunikācijas līdzekļus pa vadiem vai bez vadiem, un veikt jebkādus pagaidu pasākumus, lai sasniegtu šos mērķus, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi: i) pilnvarotajai struktūrai, kas vēlas veikt minētās darbības, ir likumīga piekļuve šim darbam vai tā kopijai; ii) darbs ir pārveidots par kopiju pieejamā formātā, kas var ietvert jebkurus līdzekļus, kuri nepieciešami, lai iegūtu informāciju pieejamā formātā, bet neietver citas izmaiņas, izņemot tās, kas vajadzīgas, lai padarītu darbu pieejamu saņēmējiem; iii) šādas kopijas pieejamā formātā tiek piegādātas ar mērķi tās lietot vienīgi saņēmējiem; un iv) darbība tiek veikta, ievērojot bezpeļņas principu; un b) saņēmējs vai cita persona, kas rīkojas viņa vai viņas vārdā, tostarp galvenais aprūpētājs vai kopējs, var izgatavot darba kopiju pieejamā formātā saņēmēja personīgai lietošanai vai kā citādi palīdzēt saņēmējam izgatavot un lietot kopijas pieejamā formātā, ja saņēmējam ir likumīga piekļuve konkrētajam darbam vai tā kopijai. 3. Līgumslēdzēja puse var izpildīt 4. panta 1. punktā noteiktās prasības, paredzot citus ierobežojumus vai izņēmumus valsts autortiesību aktos saskaņā ar 10. un 11. pantu[4]. 4. Līgumslēdzēja puse var paredzēt, ka saskaņā ar šo pantu noteiktie ierobežojumi vai izņēmumi ir piemērojami darbiem, kurus, ievērojot pamatotus nosacījumus saņēmējiem, nevar komerciāli iegādāties konkrētā pieejamā formātā attiecīgajā tirgū. Ikviena līgumslēdzēja puse, kas izmanto šo iespēju, par to informē paziņojumā, ko deponē pie WIPO ģenerāldirektora šā līguma ratifikācijas vai pieņemšanas brīdī, vai pievienojoties šim līgumam, vai jebkurā laikā pēc tam[5]. 5. Valsts tiesību aktos jānosaka tas, vai uz ierobežojumiem vai izņēmumiem, kas noteikti saskaņā ar šo pantu, attiecas prasības par atlīdzību. 5. pants. Pārrobežu apmaiņa ar kopijām pieejamā formātā 1. Līgumslēdzējas puses paredz, ka gadījumā, ja kopiju pieejamā formātā izgatavo saskaņā ar ierobežojumu vai izņēmumu vai saskaņā ar likumu, pilnvarota struktūra šādu kopiju pieejamā formātā var izplatīt vai padarīt pieejamu saņēmējam vai struktūrai, kas pilnvarota citās līgumslēdzējās pusēs[6]. 2. Līgumslēdzēja puse var izpildīt 5. panta 1. punktā noteiktās prasības, paredzot ierobežojumu vai izņēmumu valsts autortiesību aktos, piemēram: a) pilnvarotām struktūrām ir tiesības bez autortiesību īpašnieka piekrišanas izplatīt vai padarīt pieejamas vienīgi saņēmēju lietošanai paredzētas kopijas pieejamā formātā struktūrai, kas pilnvarota citā līgumslēdzējā pusē; un b) pilnvarotām struktūrām ir tiesības bez autortiesību īpašnieka piekrišanas un saskaņā ar 2. panta c) punktu izplatīt vai padarīt pieejamas kopijas pieejamā formātā saņēmējam citā līgumslēdzējā pusē; ar noteikumu, ka, pirms uzsākt izplatīt vai padarīt pieejamu, sākotnējā pilnvarotā struktūra nezināja vai tai nebija pietiekams pamats uzskatīt, ka kopiju pieejamā formātā varētu izmantot persona, kura nav saņēmējs[7]. 3. Līgumslēdzēja puse var izpildīt 5. panta 1. punktā noteiktās prasības, paredzot citus ierobežojumus vai izņēmumus valsts autortiesību aktos saskaņā ar 5. panta 4. punktu, 10. un 11. pantu 4. a) Ja struktūra, kas pilnvarota līgumslēdzējā pusē, saņem kopijas pieejamā formātā saskaņā ar 5. panta 1. punktu un šai līgumslēdzējai pusei nav pienākumu, kas izriet no Bernes konvencijas 9. panta, tā atbilstīgi savai tiesību sistēmai un praksei nodrošina, ka attiecīgās līgumslēdzējas puses jurisdikcijā kopijas pieejamā formātā tiek reproducētas, izplatītas un padarītas pieejamas vienīgi saņēmēju lietošanai. b) Pilnvarota struktūra izplata un padara pieejamas kopijas pieejamā formātā saskaņā ar 5. panta 1. punktu tikai attiecīgās līgumslēdzējas puses jurisdikcijā, ja vien tā nav puse WIPO līgumā par autortiesībām vai kā citādi, īstenojot šo līgumu, attiecina ierobežojumus un izņēmumusattiecībā uz izplatīšanas tiesībām un tiesībām publiskot uz konkrētiem gadījumiem, kas nav pretrunā parastai darba izmantošanai un nepamatoti neskar tiesību īpašnieka likumīgās intereses [8] [9]. c) Nekas šajā pantā neietekmē to, kā tiek noteikts, kas ir izplatīšanas darbība vai publiskošanas darbība. 5. Neko no šā līguma neizmanto, lai risinātu jautājumu par tiesību izsmelšanu. 6. pants. Kopiju pieejamā formātā imports Tiktāl, ciktāl līgumslēdzējas puses valsts tiesību akti ļauj saņēmējam, personai, kas rīkojas viņa vārdā, vai pilnvarotai struktūrai padarīt pieejamu darba kopiju pieejamā formātā, saskaņā ar attiecīgās līgumslēdzējas puses valsts tiesību aktiem minētajiem subjektiem ļauts, nesaņemot tiesību īpašnieka piekrišanu, arī importēt kopiju pieejamā formātā saņēmēju lietošanai[10]. 7. pants. Saistības attiecībā uz tehnoloģiskajiem pasākumiem Līgumslēdzējas puses veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad tās nodrošina atbilstīgu tiesisko aizsardzību un efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret efektīvu tehnoloģisko pasākumu apiešanu, šī tiesiskā aizsardzība neliedz saņēmējiem izmantot šajā līgumā noteiktos ierobežojumus un izņēmumus[11]. 8. pants. Privātuma ievērošana Īstenojot ierobežojumus un izņēmumus, kas paredzēti šajā līgumā, līgumslēdzējas puses cenšas aizsargāt saņēmēju privātumu vienlīdzīgi ar citiem. 9. pants. Sadarbība, lai veicinātu pārrobežu apmaiņu 1. Līgumslēdzējas puses cenšas sekmēt pārrobežu apmaiņu ar kopijām pieejamā formātā, veicinot brīvprātīgu informācijas apmaiņu, lai palīdzētu pilnvarotām struktūrām vienai otru identificēt. Šajā nolūkā WIPO starptautiskais birojs izveido informācijas piekļuves punktu. 2. Līgumslēdzējas puses apņemas palīdzēt to pilnvarotajām struktūrām, kas veic darbības saskaņā ar 5. pantu, publiskot informāciju par šo struktūru īstenoto praksi saskaņā ar 2. panta c) punktu, izmantojot gan informācijas apmaiņu starp pilnvarotām struktūrām, gan vajadzības gadījumā sniedzot ieinteresētajām personām un sabiedrībai informāciju par savu politiku un praksi, tostarp saistībā ar kopiju pieejamā formātā pārrobežu apmaiņu. 3. WIPO starptautiskais birojs ir aicināts sniegt pieejamo informāciju par to, kā darbojas šis līgums. 4. Līgumslēdzējas puses atzīst starptautiskās sadarbības un tās veicināšanas nozīmi, lai atbalstītu vietējos centienus īstenot šā līguma nolūku un mērķus[12]. 10. pants. Vispārējie īstenošanas principi 1. Līgumslēdzējas puses apņemas pieņemt pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šā līguma piemērošanu. 2. Nekas neliedz līgumslēdzējām pusēm noteikt piemērotu metodi šā līguma noteikumu īstenošanai savas tiesību sistēmas un prakses ietvaros[13]. 3. Līgumslēdzējas puses var īstenot savas tiesības un pienākumus saskaņā ar šo līgumu, izmantojot ierobežojumus vai izņēmumus — īpaši saņēmēju interesēs, kā arī citus ierobežojumus vai izņēmumus vai to kombināciju savas valsts tiesību sistēmas un prakses ietvaros. Tie var ietvert tiesas, administratīvos vai normatīvos konstatējumus saņēmēju interesēs attiecībā uz godīgu praksi, darījumiem vai izmantošanu, lai apmierinātu viņu vajadzības, kas atbilst Bernes konvencijā, citos starptautiskos līgumos un 11. pantā noteiktajām līgumslēdzēju pušu tiesībām un pienākumiem. 11. pants. Vispārīgi pienākumi attiecībā uz ierobežojumiem un izņēmumiem Pieņemot pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šā līguma piemērošanu, līgumslēdzēja puse var izmantot tiesības un tai jāpilda saistības, kuras minētā līgumslēdzēja puse ir uzņēmusies saskaņā ar Bernes konvenciju, Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem un WIPO līgumu par autortiesībām, tostarp to interpretācijas līgumiem tā, ka: a) saskaņā ar Bernes konvencijas 9. panta 2. punktu, līgumslēdzēja puse var atļaut darbu reproducēšanu noteiktos īpašos gadījumos, ja šāda reproducēšana nav pretrunā ar parastu darba izmantošanu un nepamatoti neskar autora likumīgās intereses; b) saskaņā ar Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem 13. pantu līgumslēdzēja puse attiecina ekskluzīvo tiesību ierobežojumus vai izņēmumus uz noteiktiem īpašiem gadījumiem, kas nav pretrunā parastai darba izmantošanai un nepamatoti neskar autora likumīgās intereses; c) saskaņā ar WIPO līguma par autortiesībām 10. panta 1. punktu līgumslēdzēja puse var paredzēt ierobežojumus vai izņēmumus attiecībā uz tiesībām, kas autoriem piešķirtas saskaņā ar WCT noteiktos īpašos gadījumos, kas nav pretrunā parastai darba izmantošanai un nepamatoti neskar autora likumīgās intereses; d) saskaņā ar WIPO līguma par autortiesībām 10. panta 2. punktu līgumslēdzēja puse, piemērojot Bernes konvenciju, attiecina visu veidu tiesību ierobežojumus vai izņēmumus uz atsevišķiem īpašiem gadījumiem, kas nav pretrunā parastai darba izmantošanai un nepamatoti neskar autora likumīgās intereses. 12. pants. Citi ierobežojumi un izņēmumi 1. Līgumslēdzējas puses atzīst, ka līgumslēdzēja puse saņēmēju interesēs savos tiesību aktos var īstenot tādus citus autortiesību ierobežojumus un izņēmumus, kas nav paredzēti šajā līgumā, ņemot vērā šīs līgumslēdzējas puses ekonomisko stāvokli un sociālās un kultūras vajadzības — saskaņā ar šīs līgumslēdzējas puses starptautiskajām tiesībām un pienākumiem, bet vismazāk attīstītās valsts gadījumā — ņemot vērā tās īpašās vajadzības un konkrētās starptautiskās tiesības un pienākumus, kā arī no tiem izrietošos elastīguma elementus. 2. Šis līgums neskar citus ierobežojumus un izņēmumus, kas attiecībā uz personām ar invaliditāti paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos. 13. pants. Asambleja 1. a) Līgumslēdzējām pusēm ir asambleja. b) Katru līgumslēdzēju pusi asamblejā pārstāv viens delegāts, kam var palīdzēt tā aizstājēji, padomdevēji un eksperti. c) Katras delegācijas izmaksas sedz tā līgumslēdzēja puse, kura ir nosūtījusi delegāciju. Asambleja var lūgt WIPO piešķirt finansiālu palīdzību, lai atvieglotu to līgumslēdzēju pušu delegāciju dalību, kuras saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas iedibināto praksi tiek uzskatītas par jaunattīstības valstīm vai valstīm, kurās notiek pāreja uz tirgus ekonomiku. 2. a) Asambleja risina problēmas, kas saistītas ar šā līguma uzturēšanu un pilnveidošanu, piemērošanu un darbību. b) Asambleja veic funkcijas, kas tai piešķirtas saskaņā ar 15. pantu attiecībā uz noteiktu starpvaldību organizāciju iekļaušanu šajā līgumā. c) Asambleja lemj par visu diplomātisko konferenču sasaukšanu, lai pārskatītu šo līgumu, un sniedz WIPO ģenerāldirektoram vajadzīgos norādījumus šādu diplomātisko konferenču sagatavošanai. 3. a) Katrai līgumslēdzējai pusei, kas ir valsts, ir viena balss, un tā balso tikai savā vārdā. b) Visas līgumslēdzējas puses, kas ir starpvaldību organizācijas, var piedalīties balsošanā savu dalībvalstu vietā ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to dalībvalstu skaitam, kuras ir šā līguma puses. Neviena šāda starpvaldību organizācija nepiedalās balsošanā, ja kāda no tās dalībvalstīm izmanto savas balsošanas tiesības, un otrādi. 4. Asambleja sapulcējas pēc ģenerāldirektora uzaicinājuma un, ja nav ārkārtas apstākļu, notiek tajā pašā laikā un vietā kā WIPO Ģenerālā asambleja. 5. Asambleja cenšas savus lēmumus pieņemt vienprātīgi un izstrādā pati savu reglamentu, kurā tiek reglamentēta ārkārtas sesiju sasaukšana, prasības attiecībā uz kvorumu un — atbilstīgi šā līguma noteikumiem — balsu vairākums, kas vajadzīgs dažādu lēmumu pieņemšanai. 14. pants. Starptautiskais birojs WIPO starptautiskais birojs pilda administratīvos uzdevumus, kas attiecas uz šo līgumu. 15. pants. Tiesības kļūt par līgumslēdzēju pusi 1. Jebkura WIPO dalībvalsts var kļūt par šā līguma pusi. 2. Asambleja var izlemt par jebkuras tādas starpvaldību organizācijas pievienošanos šim līgumam, kura paziņo, ka ir kompetenta jautājumos, uz kuriem attiecas šis līgums, ka tai ir savi tiesību akti, kas ir saistoši visām tās dalībvalstīm saistībā ar jautājumiem, uz kuriem attiecas šis līgums, un ka saskaņā ar savām iekšējām procedūrām tā ir atbilstīgi pilnvarota kļūt par šā līguma pusi. 3. Eiropas Savienība, kas diplomātiskajā konferencē, kurā pieņemts šis līgums, ir sniegusi iepriekš minētajā punktā norādīto paziņojumu, var kļūt par šā līguma pusi. 16. pants. Līgumā paredzētās tiesības un saistības Ciktāl jebkādi šā līguma īpašie noteikumi neparedz pretējo, katra līgumslēdzēja puse izmanto visas tiesības un pilda visas saistības, kas paredzētas saskaņā ar šo līgumu. 17. pants. Līguma parakstīšana Šis līgums ir pieejams parakstīšanai diplomātiskajā konferencē Marrākešā un vēlāk — gadu pēc tā pieņemšanas — WIPO centrālajā birojā visām pusēm, kas ir tiesīgas kļūt par līgumslēdzējām pusēm. 18. pants. Līguma stāšanās spēkā Šis līgums stājas spēkā, kad pagājuši trīs mēneši pēc tam, kad 20 par līgumslēdzējām pusēm kļūt tiesīgas puses, kā minēts 15. pantā, ir iesniegušas savus ratifikācijas vai pievienošanās dokumentus. 19. pants. Diena, kad puse kļūst par līgumslēdzēju pusi Šis līgums ir saistošs: a) 20 par līgumslēdzējām pusēm kļūt tiesīgām pusēm, kas minētas 18. pantā, no šā līguma spēkā stāšanās dienas; b) jebkurai citai par līgumslēdzēju pusi kļūt tiesīgai pusei, kā minēts 15. pantā, no brīža, kad pagājuši trīs mēneši no dienas, kad tā ir deponējusi savu ratifikācijas vai pievienošanās dokumentu WIPO ģenerāldirektoram. 20. pants. Līguma denonsēšana Jebkura līgumslēdzēja puse var denonsēt šo līgumu ar paziņojumu, kas adresēts WIPO ģenerāldirektoram. Denonsēšana stājas spēkā vienu gadu pēc dienas, kad WIPO ģenerāldirektors ir saņēmis attiecīgo paziņojumu. 21. pants. Līguma valodas 1. Šis līgums ir parakstīts vienā oriģināleksemplārā angļu, arābu, ķīniešu, franču, krievu un spāņu valodā, un visas līguma versijas šajās valodās ir vienlīdz autentiskas. 2. Oficiālu tekstu jebkurā valodā, kas nav minēta 21. panta 1. punktā, izveido WIPO ģenerāldirektors pēc ieinteresētās puses lūguma, apspriežoties ar visām ieinteresētajām pusēm. Šajā punktā “ieinteresētā puse” ir jebkura WIPO dalībvalsts, kuras valsts valoda vai viena no valsts valodām ir iesaistīta, kā arī Eiropas Savienība un jebkādas citas starpvaldību organizācijas, kas var kļūt par šā līguma pusēm, ja ir iesaistīta viena no attiecīgās starpvaldību organizācijas valsts valodām. 22. pants. Depozitārs Šā līguma depozitārs ir WIPO ģenerāldirektors. Noslēgts Marrākešā, 2013. gada 27. jūnijā. [1] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 2. panta a) punktu: Šajā līgumā šī definīcija ietver tādus darbus audio formātā, kā, piemēram, audiogrāmatas. [2] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 2. panta c) punktu: Šajā līgumā “struktūras, kuras ir atzinusi valdība" var ietvert struktūras, kas saņem finansiālu atbalstu no valdības, lai nodrošinātu izglītības pakalpojumus, pedagoģisko izglītību, adaptīvo lasīšanu vai piekļuvi informācijai, ievērojot bezpeļņas principu. [3] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 3. panta b) punktu: Nekas šajā tekstā nenozīmē to, ka vārdi “nevar uzlabot” ietver visu iespējamo medicīnisko diagnostikas procedūru un ārstēšanas iespēju izmantošanu. [4] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 4. panta 3. punktu: Šis punkts nesašaurina un nepaplašina to ierobežojumu un izņēmumu piemērošanas tvērumu, kas atļauti saskaņā ar Bernes konvenciju attiecībā uz tādu personu tiesībām uz tulkojumu, kurām ir redzes traucējumi vai drukas lasītnespēja citu iemeslu dēļ. [5] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 4. panta 4. punktu: Prasība attiecībā uz komerciālo pieeju nenorāda, vai saskaņā ar šo pantu noteiktais ierobežojums vai izņēmums atbilst “trīs posmu pārbaudei”. [6] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 5. panta 1. punktu: Turklāt nekas šajā līgumā nesašaurina vai nepaplašina citos līgumos noteikto ekskluzīvo tiesību piemērošanas tvērumu. [7] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 5. panta 2. punktu: Lai izplatītu un padarītu pieejamas kopijas pieejamā formātā tieši saņēmējam citas līgumslēdzējas puses teritorijā, var būt lietderīgi pilnvarotajai struktūrai piemērot papildu pasākumus, lai apstiprinātu, ka persona, kurai tiek sniegts pakalpojums, ir saņēmējs, kā arī darboties saskaņā ar savu praksi, kā aprakstīts 2. panta c) punktā. [8] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 5. panta 4. punkta b) apakšpunktu: Nekas šajā līgumā nepieprasa vai nenozīmē to, ka līgumslēdzējai pusei jāpieņem vai jāpiemēro trīs posmu pārbaude ārpus savām saistībām, kas izriet no šā instrumenta vai citiem starptautiskiem līgumiem. [9] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 5. panta 4. punktu b) apakšpunktu: Nekas šajā līgumā neuzliek saistības līgumslēdzējai pusei ratificēt vai pievienoties WCT vai ievērot jebkurus tā noteikumus, un nekas šajā līgumā neietekmē jebkuras tiesības, ierobežojumus un izņēmumus, kas iekļauti WCT. [10] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 6. pantu: Īstenojot savas saistības saskaņā ar 6. pantu, līgumslēdzējām pusēm ir tāda pati manevrējamība, kā izklāstīts 4. pantā. [11] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 7. pantu: Pilnvarotas struktūras dažādos apstākļos izvēlas piemērot tehnoloģiskos pasākumus, izgatavojot, izplatot un padarot pieejamas kopijas pieejamā formātā, un nekas šajā līgumā netraucē īstenot šādu praksi, ciktāl tā atbilst attiecīgās valsts tiesību aktiem. [12] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 9. pantu: 9. pants neparedz pilnvaroto struktūru obligātu reģistrāciju, ne arī priekšnoteikumus pilnvarotām struktūrām veikt šajā līgumā noteiktās darbības, bet paredz iespēju apmainīties ar informāciju, lai atvieglotu pārrobežu apmaiņu ar kopijām pieejamā formātā. [13] Saskaņots paziņojums attiecībā uz 10. panta 2. punktu: Ja darbs ir uzskatāms par darbu saskaņā ar 2. panta a) punktu, ieskaitot darbus audio formātā, šajā līgumā noteiktos ierobežojumus un izņēmumus piemēro mutatis mutandis attiecībā uz saistītajām tiesībām tiktāl, cik nepieciešams, lai izgatavotu kopiju pieejamā formātā, to izplatītu un padarītu pieejamu saņēmējiem.