Priekšlikums Padomes lēmumam par Eiropas Kopienas izstāšanos no Konvencijas par zveju un dzīvo resursu saglabāšanu Baltijas jūrā un Beltos /* COM/2004/0577 galīgā redakcija - CNS 2004/0197 */





Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par Eiropas Kopienas izstāšanos no Konvencijas par zveju un dzīvo resursu saglabāšanu Baltijas jūrā un Beltos (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Ar 1973. gada Konvenciju par zveju un dzīvo resursu saglabāsanu Baltijas jūrā un Beltos (Gdaņskas konvencija) tika izveidota Starptautiskā Baltijas jūras Zvejniecības komisija (IBSCF). Šī ir reģionālā zvejniecības organizācija, kas ir atbildīga par zivsaimniecības apsaimniekosanu Baltijas jūrā. Visi Baltijas jūras ūdeņi ir valsts jurisdikcijā un tādējādi te nav atklātās jūras zonas. Kopiena pievienojās Konvencijai 1983. gadā [1]. [1] OV L 237, 26.9.1983., 4. lpp. Galvenie IBSCF uzdevumi ir ikgadējo mencu, lasu, siļķu un brētliņu zvejas iespēju noteiksana un piesķirsana, kā arī tehnisko saglabāsanas pasākumu noteiksana un pieņemsana sīm zivsaimniecībām. Turklāt sī ir vadosā organizācija attiecībā uz zivsaimniecības pasākumiem Baltijas jūras reģiona Programmā 21. Tā ciesi sadarbojas ar HELKOM apkārtējās vides jautājumos un, cita starpā, uzņemas vadību savvaļas lasu populācijas atjaunosanā Baltijas reģiona upēs. Paslaik IBSCF ir sesas Līgumslēdzējas puses: Eiropas Kopiena, Igaunijas Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Polijas Republika un Krievijas Federācija. Pēc Eiropas Savienības paplasināsanās 2004. gada 1. maijā saskaņā ar 2003. gada Pievienosanās akta 6. panta 12. punktu četrām jaunajām dalībvalstīm ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai izstātos no Gdaņskas konvencijas to pievienosanās dienā vai iespējami drīz pēc iestājas ES. Saskaņā ar Gdaņskas konvencijas noteikumiem paziņojums depozitārei valdībai (Polijai) par izstāsanos, kas iesniegts 2004. gada laikā, stājas spēkā 2005. gada 31. decembrī. Pēc izstāsanās konvencijā paliks tikai divas Līgumslēdzējas puses - Eiropas Kopiena un Krievijas Federācija. Tālab daudzas no IBSCF procedūrām vairs nebūs spēkā, piemēram, balsojums ar divu tresdaļu kvalificētu balsu vairākumu. Tas nozīmē, ka organizācija būtībā kļūs par divpusēju forumu. IBSCF nākotne tika apspriesta IBSCF gadskārtējā sesijā Viļņā, 2003. gada septembrī un oktobrī. Visas delegācijas, izņemot Krievijas Federācijas delegāciju, atzina, ka pēc Eiropas Savienības paplasināsanas organizācija kļūs lieka, faktiski, no 2005. gada 1. janvāri. Delegācijas arī vienojās, ka no sī datuma pasreizējos IBSCF uzdevumus labāk Kopienai un Krievijas Federācijai risināt uz divpusēju attiecību pamata. Krievijas Federācija kā vienīgā valsts, kas paliek Gdaņskas konvencijas Līgumslēdzēja puse, jau ir norādījusi, ka nav apmierināta ar IBSCF likvidēsanu. Komisijas dienesti 2003. gada oktobrī tikās ar Krievijas Federācijas Valsts Zivsaimniecības komitejas pārstāvjiem. Komisijas skaidri norādīja, ka tā atbalsta IBSCF darbības pārtrauksanu. Ņemot vērā to, ka Krievijas Federācija Baltijas jūrā ir atbildīga tikai par apmēram 5 % zvejas resursu ļoti ierobezotos apgabalos ap Kaļiņigradu un Sanktpēterburgu un ka visi Baltijas jūras ūdeņi ir valsts jurisdikcijā, Komisija uzskata, ka starptautiska konvencija starp divām Līgumslēdzējām pusēm ir nepiemērots un nesamērīgs mehānisms, lai pildītu Līgusmlēdzēju pusu sadarbības saistības zivsaimniecības apsaimniekosanā. Baltijas jūras zvejas resursus būtu vieglāk apsaimniekot Eiropas Kopienas un Krievijas Federācijas divpusējā zvejniecības nolīguma ietvaros, vajadzības gadījumā - tikai Baltijas jūrā. Šāds nolīgums varētu iekļaut abpusēju piekļuvi zivīm un kvotu apmaiņu, kā arī nolīgumus par tehniskiem pasākumiem. Turklāt saskaņā ar Pievienosanās līgumiem ar sādu nolīgumu attiecīgi apvienotu vienotā divpusējā nolīgumā pasreizējos divpusējos nolīgumus starp Krievijas Federāciju un Igauniju, Somiju, Latviju, Lietuvu, Poliju un Zviedriju. Sarunu laikā ir jānodrosina tas, lai, dibinot jaunas attiecības ar Krievijas Federāciju zivsaimniecības nozarē pēc Kopienas izstāsanās, kā rezultātā izbeidzas Gdaņskas konvencija, tiktu novērstas zivsaimniecības apsaimniekosanas nepilnības. Tas nodrosinās to, ka Kopienas un Krievijas Federācijas saistības tiek pildītas saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju, jo īpasi ar noteikumiem attiecībā uz zivju krājumu saglabāsanu un apsaimniekosanu. Padomi lūdz pieņemt so priekslikumu iespējami drīz, lai pirms 2004. gada 31. decembra Gdaņskas konvencijas depozitāram varētu paziņot par Kopienas izstāsanos. 2004/0197 (CNS) Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par Eiropas Kopienas izstāšanos no Konvencijas par zveju un dzīvo resursu saglabāšanu Baltijas jūrā un Beltos EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas līgumu, un jo īpasi tā 37. pantu saistībā ar tā 300. panta 2.punktu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu, ņemot vērā Komisijas priekslikumu [2], [2] OV C , ., lpp. ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3], [3] OV C , ., lpp. tā kā: (1) Kopiena ir Līgumslēdzēja puse Konvencijā par zveju un dzīvo resursu saglabāsanu Baltijas jūrā un Beltos [4] (Gdaņskas konvencija). [4] OV L 237, 25.7.1983., 4.lpp. (2) Gdaņskas konvencijas XIX pants paredz Līgumslēdzējas puses izstāsanos no Konvencijas; (3) Saskaņā ar 2003. gada Pievienosanās akta 6. panta 12. punktu to pievienosanās datumā vai iespējami drīz pēc tam Igaunijai, Latvijai, Lietuvai un Polijai ir pienākums veikt vajadzīgās darbības, lai izstātos no Gdaņskas konvencijas. (4) Pēc minēto jauno dalībvalstu izstāsanās Kopiena un Krievijas Federācija būs vienīgās Gdaņskas konvencijas Līgumslēdzējas puses, un Kopienas ūdeņi būs apmēram 95 % no konvencijas zonas. (5) Starptautiskas zvejniecības organizācijas pārvaldība, lai apsaimniekotu zivsaimniecību ūdeņos, kas ietilpst tikai divu pusu jurisdikcijā, ir nesamērīga un neefektīva. Tādēļ Kopienai ir jāizstājas no Gdaņskas konvencijas. IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Eiropas Kopiena izstājas no Konvencijas par zveju un dzīvo resursu saglabāsanu Baltijas jūrā un Beltos. 2. pants Padomes priekssēdētājs ar so ir pilnvarots iecelt personas, kuras ir tiesīgas informēt Konvencijas par zveju un dzīvo resursu saglabāsanu Baltijas jūrā un Beltos depozitāru par Eiropas Kopienas izstāsanos no konvencijas. Briselē, Padomes vārdā- Priekssēdētājs