KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI ES BUDŽETA AIZSARDZĪBA LĪDZ 2013. GADA BEIGĀM /* COM/2014/0618 final */





Satura rādītājs 1........... KOPSAVILKUMS UN SECINĀJUMI. 3 2........... MĒRĶIS UN PAMATINFORMĀCIJA.. 4 2.1....... Mērķis. 4 2.2....... Pamatinformācija.. 4 2.3....... Finanšu korekciju un maksājumu atgūšanas process. 6 2.4....... Finanšu korekciju un maksājumu atgūšanas plašākas sekas. 6 3........... Finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi 2013. gadā.. 7 3.1....... Pārskats. 7 3.2....... Finanšu korekcijas. 8 3.3....... Atgūtie maksājumi 11 4........... Kopējās finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi līdz 2013. gada beigām... 11 4.1....... Pārskats. 11 4.2....... Finanšu korekcijas. 12 4.3....... Atgūtie maksājumi 22 5........... NETO FINANŠU KOREKCIJAS UN PLĀNOTIE UZLABOJUMI 2014.–2020. GADA PLĀNOŠANAS PERIODAM... 23 5.1....... Pamatinformācija.. 23 5.2....... Neto finanšu korekcijas 2013. gadā — ietekme uz ES budžetu.. 23 5.3....... Ietekme uz valstu budžetiem... 24 5.4....... Lauksaimniecība.. 25 5.5....... Kohēzija.. 27 6........... PREVENTĪVIE PASĀKUMI. 31 6.1....... Lauksaimniecība.. 31 6.2....... Kohēzija.. 33 7........... KOREKTĪVIE PASĀKUMI, KO DALĪBVALSTIS VEIC PĒC SAVAS IEROSMES 34 7.1....... Lauksaimniecība.. 34 7.2....... Kohēzija.. 35 8........... CITU SUMMU ATGŪŠANA.. 36 8.1....... Priekšfinansējuma summu atgūšana.. 36 8.2....... Atgūtās summas, kas saistītas ar pašu resursu ieņēmumiem... 37 1. KOPSAVILKUMS UN SECINĀJUMI Šā paziņojuma par Eiropas Savienības (ES) budžeta aizsardzību mērķis ir sīki aprakstīt, kā darbojas preventīvie un korektīvie mehānismi, ko izmanto, lai aizsargātu ES budžetu no nelikumīgiem vai nepareizi veiktiem izdevumiem, un sniegt visprecīzāko aplēsi par skaitļiem, kas iegūti, izmantojot minētos mehānismus. Preventīvās darbības un pienākumi ir atkarīgi no ES budžeta izpildes metodes, piemēram, maksājumu pārtraukšanu un/vai apturēšanu plaši izmanto saskaņā ar kohēzijas politiku, un tagad tā ir ieviesta arī attiecībā uz izdevumiem lauksaimniecības politikai. Korektīvās darbības, t. i., finanšu korekcijas un maksājumu atgūšanu, īsteno pēc uzraudzības un pārbaudēm, ko veic gan Komisija, gan — dalītas pārvaldības izdevumu gadījumā — dalībvalstis, lai noteiktu no ES budžeta finansēto izdevumu atbilstību. Ņemot vērā programmu un kontroles sistēmas daudzgadīgumu un korektīvo mehānismu un procedūru sarežģītību, rezultāti (t. i., korekcijas) parasti tiek īstenoti vairākus gadus pēc trūkumu vai pārkāpumu konstatēšanas. Šis paziņojums ir vērsts galvenokārt uz Komisijas veiktās uzraudzības rezultātiem, tomēr tā 7. iedaļā ir arī norādīti skaitļi, kas attiecas uz dalībvalstu veiktās kontroles rezultātā piemērotajām finanšu korekcijām un atgūtajiem maksājumiem. Jāuzsver, ka finanšu korekciju un maksājumu atgūšanas galvenais mērķis ir nodrošināt, ka ES līdzekļi tiek izmantoti saskaņā ar tiesisko regulējumu. Veicot finanšu korekcijas un maksājumu atgūšanu, kas saistīta ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP), iekšpolitiku un ārpolitiku, iepriekš nepareizi samaksātās summas galu galā tiek atmaksātas ES budžetā (neto finanšu korekcijas). Nepareizi samaksātās summas, kas atklātas saskaņā ar kohēzijas politiku, līdz šim pārsvarā tika koriģētas, tās aizstājot ar jauniem izdevumiem, kam jābūt veiktiem pareizi, — tādā gadījumā nauda netiek atmaksāta ES budžetā. Pēc vairākus gadus ilgas veiksmīgas neto finanšu korekciju piemērošanas lauksaimniecības politikas jomā likumdevējs ir nolēmis, ka līdzīgs mehānisms būtu jāpiemēro kohēzijas politikai attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu. Attiecībā uz Komisijas veikto korektīvo pasākumu ietekmi — pamatskaitļi par 2013. finanšu gadu ir šādi: apstiprinātās (par kurām pieņemts lēmums vai kuras atzītas) finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi 2013. gadā sasniedza kopumā EUR 3,4 miljardus jeb 2,3 % no budžeta maksājumiem attiecīgajā gadā; skatīt 3.1. tabulu; īstenotās summas 2013. gadā bija līdzīgas, proti, EUR 3,3 miljardi jeb 2,2 % no budžeta maksājumiem. Skatīt 3.1. tabulu. Tomēr kopējie skaitļi sniedz noderīgāku informāciju par Komisijas izmantoto korektīvo mehānismu nozīmīgumu, jo to aprēķinā ir ņemts vērā tas, ka lielākā daļa ES izdevumu ir daudzgadu izdevumi, un tie līdzsvaro vienreizēju notikumu ietekmi: laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam attiecībā uz finanšu korekciju un atgūto maksājumu summām, kuras apstiprinātas un par kurām pieņemts lēmums, bija vērojama augšupejoša tendence. Apstiprinātā vidējā summa bija EUR 2,9 miljardi jeb 2,2 % no vidējās summas, kas izmaksāta no ES budžeta, savukārt minētajā periodā īstenotā vidējā summa bija EUR 2,7 miljardi jeb 2,1 % no maksājumiem; skatīt 4.1. diagrammu; attiecībā uz ELGF vidējā korekcijas likme vienā finanšu gadā 1999.–2013. gada periodā bija 1,5 % no izdevumiem; skatīt 4.2.2. iedaļu; · attiecībā uz ERAF un ESF 2000.–2006. gada līdzekļiem (kad slēgšana ir gandrīz pabeigta) 2013. gada beigās finanšu korekciju kopējā likme, pamatojoties tikai uz Komisijas īstenoto uzraudzību, bija 4,5 % no veiktajiem piešķīrumiem (korekcijas likme palielinās līdz 5,1 % no piešķīrumiem, ja ņem vērā papildu finanšu korekcijas, par kurām ziņojušas dalībvalstis un kuras saistītas ar dalībvalstu īstenoto kontroli). Skatīt 4.2.4. iedaļu. Šajā paziņojumā norādītie skaitļi liecina, ka Komisijas un dalībvalstu veikto preventīvo un korektīvo daudzgadu pasākumu rezultāti ir bijuši pozitīvi, un galīgais rezultāts ir tāds, ka ES budžets ir pienācīgi aizsargāts no izdevumiem, kas rodas, pārkāpjot piemērojamos tiesību aktus; skatīt arī Komisijas kopsavilkuma pārskatu par 2013. gadu, jo īpaši tā 4.1. iedaļu[1]. Turklāt to summu nozīmīgums, par kurām ziņots saistībā ar finanšu korekcijām un atgūtajiem maksājumiem, būtu jāuzskata par apliecinājumu abu pušu saistībām nodrošināt, ka Eiropas nodokļu maksātāju nauda tiek tērēta atbilstoši tiesiskajām prasībām. 2. MĒRĶIS UN PAMATINFORMĀCIJA 2.1. Mērķis Šis paziņojums par ES budžeta aizsardzību tiek sagatavots katru gadu pēc Eiropas Parlamenta īpaša pieprasījuma saistībā ar 2011. gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūru, un tāpēc tas ir adresēts minētajai iestādei, kā arī Padomei. Tas tiek nosūtīts arī Eiropas Revīzijas palātai (ERP). Šis paziņojums būtu jālasa saistībā ar skaitļiem, kas norādīti ES 2013. gada pārskata 6. piezīmē, Komisijas kopsavilkuma pārskatā un attiecīgo ģenerāldirektorātu gada darbības pārskatu attiecīgajās daļās. Šā paziņojuma mērķis ir sniegt: 1) augsta līmeņa pārskatu par mehānismiem, kas paredzēti tiesību aktos, kuros noteikts process, saskaņā ar kuru konstatē un tad novērš administratīvas kļūdas, pārkāpumus un iespējamu krāpšanu[2], ko atklājušas ES struktūras un dalībvalstis, un 2) visprecīzāko aplēsi par attiecīgo finanšu korekciju un atgūto maksājumu kopējām summām[3] par 2013. gadu un kopumā, lai reālā izteiksmē parādītu, kā: a) ES budžets tiek aizsargāts no izdevumiem, kas rodas, pārkāpjot tiesību aktus, un b) iesaistās dalībvalstis un kāda ir ietekme uz tām. Papildus minētajam ir arī sniegta informācija par papildu korekcijām, ko dalībvalstis norādījušas kā īstenotas atbilstoši kohēzijas politikai (tikai 2007.–2013. gada plānošanas periods) un lauksaimniecībai pēc pašu dalībvalstu veiktās kontroles un revīzijas. Ir arī sniegta informācija par summām, kas atgūtas saistībā ar izmaksātajiem avansa maksājumiem (priekšfinansējumu), kurus saņēmējs nav izmantojis, un par atgūtajiem maksājumiem, kas saistīti ar ieņēmumiem ES budžetā no pašu resursiem. 2.2. Pamatinformācija Komisijas un dalībvalstu nozīmīgais darbs, lai pārvaldītu riskus, kas saistīti ar ES budžeta finansēto darbību likumību un pareizību un izrietošo ietekmi, tiek veikts saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD[4]), Finanšu regulu[5], tās piemērošanas noteikumiem[6] un dažādajiem konkrētām nozarēm paredzētajiem juridiskajiem tekstiem. Komisija aizsargā ES budžetu, t. i., ES izdevumus, no nepamatotiem vai nepareizi veiktiem izdevumiem, izmantojot divas pamatmetodes: 1) preventīvas darbības un 2) korektīvus mehānismus (galvenokārt finanšu korekcijas, ko piemēro dalībvalstīm, un — mazākā apjomā — maksājumu atgūšanu no ES maksājumu saņēmējiem). Jāuzsver, ka finanšu korekciju rezultātā no Savienības finansējuma tiek izslēgti izdevumi, par kuriem veikti maksājumi, pārkāpjot piemērojamos tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka ES līdzekļi tiek izmantoti atbilstoši tiesiskajām prasībām. Ir jāatšķir dažādi finanšu korekciju veidi: - finanšu korekcijas, ko piemēro kohēzijas fondiem, lielākoties ir summas, ko dalībvalstis piekrīt atskaitīt no Komisijai deklarētajiem izdevumiem un kas tiek aizstātas ar pareizi veiktiem izdevumiem. Tās netiek atmaksātas ES budžetā; - finanšu korekcijas, ko piemēro lauksaimniecības politikas fondiem, ir summas, ko Komisija galīgi atgūst un ko dalībvalstis nevar aizstāt ar citiem izdevumiem. Šīs summas uzskata par “piešķirtiem ieņēmumiem” ES budžetā, un tās izmanto, lai mazinātu valstu iemaksas lauksaimniecības politikas budžetā. Tās dēvē par “neto finanšu korekcijām”. Svarīgi ir arī uzsvērt, ka attiecībā uz ievērojamu daļu ES izdevumu, piemēram, kohēzijas politikas, pētniecības politikas un lauku attīstības politikas izdevumiem, attiecīgās programmas ir daudzgadu programmas. Atbilstoši Finanšu regulas 32. panta 2. punkta e) apakšpunktam to ņem vērā, kad izstrādā un īsteno preventīvus un korektīvus pasākumus, kā arī novērtē šo darbību rezultātus. Faktiski finanšu korekcijas un maksājumu atgūšanu veic visos programmas dzīves cikla posmos, tiklīdz ir radušies izdevumi un/vai ir veikts maksājums. Kohēzijas politikā, ņemot vērā 2000.–2006. gada plānošanas periodam piemērojamos tiesību aktus, lielākā daļa korekciju tiek veikta projekta/programmas slēgšanas brīdī, kas var būt vairākus gadus pēc tam, kad radušies pirmie izdevumi un/vai veikts pirmais maksājums. Tomēr veikto preventīvo pasākumu dēļ par 2007.–2013. gada plānošanas periodu finanšu korekciju daļa, kas piemērota programmu īstenošanas gados, ir palielinājusies, tāpēc ir paredzams, ka slēgšanas brīdī piemēroto finanšu korekciju daļa būs mazāka. Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu šo tendenci nostiprinās konkrētu normu ieviešana nozaru noteikumos, kas attiecas uz gada pārskatiem un neto finanšu korekcijām. Attiecībā uz lauku attīstības politiku neto finanšu korekcijas var piemērot visā programmas dzīves ciklā. Finanšu korekciju un maksājumu atgūšanas nozīmīgums tiek īpaši uzsvērts, kad apsver daudzgadu atlikušo kļūdu īpatsvaru, jo tā noteikšanā ņem vērā gan atklāto kļūdu īpatsvaru, gan finanšu korekcijas un atgūtos maksājumus visā programmu un projektu dzīves ciklā. Tāpēc minētais īpatsvars norāda uz nepareizi veikto izdevumu reālo ietekmi un ir galvenais rādītājs, pēc kura novērtē, kā uzraudzības un kontroles sistēmas pārvalda riskus, kas saistīti ar to darbību likumību un pareizību, kuras finansētas no ES budžeta visā programmu dzīves ciklā (skatīt Komisijas kopsavilkuma pārskatu par 2013. gadu, jo īpaši tā 4.1. iedaļu). 2.3. Finanšu korekciju un maksājumu atgūšanas process Finanšu korekcijas un maksājumu atgūšana tiek veikta atbilstoši noteiktam un loģiskam procesam[7]: 1) Komisija vai cita ES struktūra (OLAF, ERP) veic revīziju uz vietas (vai kontroli vai pārbaudi) vai dokumentu novērtējumu saistībā ar ES vai valsts revīzijas ziņojumu; 2) revīzijas vai dokumentu novērtējuma rezultātā tiek apzināti iespējamie sistēmas trūkumi un/vai Komisija paziņo dalībvalstīm vai attiecīgajam galīgajam saņēmējam neattiecināmo izdevumu aplēsi oficiāla pretrunu procesa ietvaros (finanšu korekcijas un maksājumu atgūšana “procesā”); 3) pēc šādām apspriedēm un revīzijas papildu pierādījumu iespējamās saņemšanas no dalībvalstīm vai galīgajiem saņēmējiem dalībvalsts apstiprina finanšu korekciju vai maksājumu atgūšanu, t. i., dalībvalsts to atzīst, vai par to tiek pieņemts lēmums (ar Komisijas lēmumu); 4) pēdējais procesa posms ir novērotās nepamatotu izdevumu situācijas galīgā novēršana (“īstenotas” finanšu korekcijas un maksājumu atgūšana), izmantojot dažādus mehānismus, kas paredzēti konkrēto nozaru tiesiskajos regulējumos. Finanšu korekcijas un maksājumu atgūšana, par ko ziņo Komisija, ir iepriekš aprakstītās tās īstenotās uzraudzības un revīzijas rezultāts. Attiecībā uz politikas virzieniem, kam piemēro dalītu pārvaldību, dalībvalstis saskaņā ar to pienākumu “veikt visus nepieciešamos pasākumus [..], lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses” veic savu kontroli un korekcijas; skatīt 7. iedaļu. Tas nozīmē, ka ES līdzekļiem, kam piemēro dalītu pārvaldību, vienmēr ir divkārša divu pušu aizsardzība. Viens svarīgs aspekts, kas jāņem vērā saistībā ar šajā paziņojumā norādītajiem skaitļiem, ir tas, ka attiecībā uz dalītu pārvaldību tie atspoguļo gan korekcijas, kas izriet no Komisijas atklātiem individuāliem gadījumiem, gan arī ekstrapolētas korekcijas vai vienotas likmes korekcijas. Pēdējās minētās ir korekcijas, ko Komisija piemēro programmu līmenī, un tās ir paredzētas Finanšu regulas 80. panta 4. punktā: “Ja šādas [nepamatoti iztērētas] summas nevar precīzi noteikt, Komisija var piemērot ekstrapolētu korekciju vai fiksētas likmes korekciju saskaņā ar nozaru noteikumiem.” Šādas korekcijas veic, ja tiek atklātas nepilnības vai trūkumi valsts pārvaldes iestādes pārvaldības un kontroles sistēmās attiecībā uz konkrētu pasākumu vai programmu, un tās īsteno, piemērojot nemainīgu procentu visiem saņemtajiem prasījumiem par attiecīgajiem izdevumiem, līdz dalībvalstis īsteno korektīvus pasākumus un konstatētie trūkumi tiek novērsti. Tāpēc šādas vienotas likmes korekcijas neaprēķina, pamatojoties uz atklātiem individuāliem pārkāpumiem saņēmēja līmenī, bet tās ir proporcionāli saistītas ar novēroto trūkumu būtiskumu. 2.4. Finanšu korekciju un maksājumu atgūšanas plašākas sekas Spēkā esošajos tiesību aktos Komisijai un dalībvalstīm ir piedāvāti vairāki instrumenti un kontroles mehānismi. Papildus iepriekš minētajām būtiskajām summām ir vēl citas finanšu korekciju summas, ko dalībvalstis atzinušas Komisijas īstenotās uzraudzības rezultātā. Korektīvās rīcības plāniem var būt preventīva ietekme uz izdevumiem, kas saņēmējiem jau ir radušies un ir reģistrēti valsts līmenī sertifikācijas iestādes pārskatos, bet vēl nav deklarēti Komisijai. Attiecībā uz šādiem izdevumiem sertifikācijas iestāde (atbilstoši kohēzijas politikai) piemēro Komisijas prasīto finanšu korekciju pirms izdevumu deklarēšanas. Jo īpaši ekstrapolētu korekciju vai vienotas likmes korekciju gadījumā, ja pārvaldības un kontroles sistēmās ir trūkumi, kas aptver plašu projektu klāstu, attiecīgās summas var būt ievērojamas. Šī Komisijas īstenotās uzraudzības preventīvā ietekme ne vienmēr ir atspoguļota oficiālajos pārskatos, lai gan summas var būt ievērojamas, un rezultātā palielinās ES budžeta aizsardzība. Kā citu piemēru var minēt brīdinājuma vēstules, ko ģenerāldirektorāti izsūta, kad tiek konstatēti sistēmas trūkumi, pirms Komisijai tiek iesniegts maksājuma pieprasījums. Ģenerāldirektori nosūta brīdinājuma vēstules pēc savas ierosmes kā atbildīgie kredītrīkotāji, kas pilnvaroti rīkoties Komisijas uzdevumā, nevis tāpēc, ka to noteiktu skaidri paredzēta reglamentējoša prasība. Šādām brīdinājuma vēstulēm var būt tāda pati preventīva ietekme uz ES budžeta aizsardzību, tomēr tādā gadījumā Eiropas Komisija/dalībvalstis neziņo par finanšu korekcijām. Maksājumus no saņēmējiem var arī atgūt, pamatojoties uz revīzijām un finanšu korekcijām, ko Komisijas dienesti veic attiecībā uz lauksaimniecības politiku un lauku attīstības politiku. Ja dalībvalsts atgūst nepareizi samaksātās summas no lauksaimniekiem, pirms Komisija pieņem lēmumu par finanšu korekciju, šādas summas atmaksā ES budžetā un atskaita no finanšu korekcijas. Summas, kas atgūtas no galīgajiem saņēmējiem pēc finanšu korekcijas veikšanas, nav jāatmaksā ES budžetā. Šī sistēma veicina dalībvalstu centienus faktiski atgūt nepareizi veiktos maksājumus bez nepamatotas kavēšanās. Papildu kontrole, ko veic Komisija, ja tā uzskata, ka laiks, kas nepieciešams, lai dalībvalsts atgūtu summas no galīgā saņēmēja, ir pārāk ilgs, ietver pienākumu neizpildes procedūru sākšanu pret attiecīgo dalībvalsti. Tas, protams, nozīmē, ka ES budžets papildus jau var būt aizsargāts ar sākotnējo finanšu korekciju. KLP jomā pastāv arī īpašs mehānisms, saskaņā ar kuru 50 % no nepamatotajiem maksājumiem, ko dalībvalstis vēl nav atguvušas no saņēmējiem četru gadu laikā (vai astoņu gadu laikā, ja notiek tiesvedība), automātiski atskaita no konkrēto valstu budžeta. Tas ir spēcīgs stimuls valsts iestādēm atgūšanas procedūras veikt laikus. Dalībvalstīm joprojām ir pienākums atgūt atlikušos 50 %, kas jāatmaksā ES budžetā. Turklāt Komisija var arī iekasēt visu summu, kas vēl ir jāatgūst (nevis tikai 50 %), ja tā uzskata, ka dalībvalstu iestādes konkrētos atsevišķos gadījumos ir bijušas neuzmanīgas atgūšanas procedūras pārvaldībā. 3. Finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi 2013. gadā 3.1. Pārskats Finanšu korekcijas, kas norādītas šajā iedaļā (kā arī 4. un 5. iedaļā), ir Komisijas īstenotās uzraudzības rezultāts; īstenojot minēto uzraudzību, tika noteikta vajadzība pēc papildu korekcijām, par ko dalībvalstis iepriekš nebija izlēmušas (neievērojot to pienākumu “pirmām kārtām uzņemties atbildību par [..] vajadzīgo finanšu korekciju veikšanu”). Finanšu korekciju un atgūto maksājumu summas ir atkarīgas galvenokārt no iepriekšējos gados atklāto pārkāpumu līmeņa, proti, kontrolē, ko Komisija vai dalībvalstis veic vairāku gadu gaitā, var tikt atklāts lielāks skaits trūkumu vai pārkāpumu, kas paaugstina veicamo finanšu korekciju un atgūstamo maksājumu līmeni. Ņemot vērā, ka kontroles sistēma ir daudzgadu sistēma, kā arī korektīvo mehānismu un procedūru sarežģītību, rezultāti (t. i., korekcijas) parasti tiek īstenoti vairākus gadus pēc trūkumu vai pārkāpumu atklāšanas. Parasti, ņemot vērā finanšu korekciju veidu un to, ka izdevumi, uz kuriem attiecas korekcijas, aptver daudzus gadus, lietderīgāk ir aplūkot kopējos skaitļus (skatīt 4. iedaļu). Tomēr, ja aplūko tikai 2013. gadu, kā arī lai radītu priekšstatu par 2013. gadā apstiprināto un īstenoto finanšu korekciju un atgūto maksājumu līmeni, jānorāda, ka summas, lai gan tās attiecas pārsvarā uz sistēmu trūkumiem vai pārkāpumiem pēdējos gados, finansiālā izteiksmē ir attiecīgi 2,3 % un 2,2 % no visiem budžeta maksājumiem (plašāku informāciju skatīt turpmākajās iedaļās). 3.1. tabula. Pārskats par finanšu korekcijām un atgūtajiem maksājumiem 2013. gadā || || || || || || || || || || Miljoni EUR || Politikas joma || Kopējie ES budžeta maksājumi 2013. gadā || Kopējās procesā esošās finanšu korekcijas 2013. gada beigās || Kopējās apstiprinātās finanšu korekcijas 2013. gadā || Kopējie apstiprinātie atgūtie maksājumi 2013. gadā || Apstiprināts kopā 2013. gadā || Procentuālā daļa no ES budžeta maksājumiem || Kopējās īstenotās finanšu korekcijas 2013. gadā || Kopējie īstenotie atgūtie maksājumi 2013. gadā || Īstenots kopā 2013. gadā || Procentuālā daļa no ES budžeta maksājumiem || Lauksaimniecība || || || || || || || || || || || ELGF || 45 011 || 3258 || 843 || 227 || 1070 || 2,4 % || 481 || 155 || 636 || 1,4 % || Lauku attīstība || 12 960 || 660 || 247 || 139 || 386 || 3,0 % || 230 || 129 || 359 || 2,8 % || Kohēzijas politika** || || || || || || || || || || || ERAF || 31 133 || 1459 || 337 || 1 || 338 || 1,1 % || 622 || - || 622 || 2,0 % || Kohēzijas fonds || 11 906 || 148 || 220 || - || 220 || 1,8 % || 277 || - || 277 || 2,3 % || ESF || 13 776 || 583 || 834 || 40 || 874 || 6,3 % || 842 || 40 || 882 || 6,4 % || ZVFI/EZF || 566 || 18 || 10 || 24 || 34 || 6,0 % || 4 || 23 || 27 || 4,8 % || ELVGF Virzības nodaļa || 192 || - || 1 || 2 || 3 || 1,6 % || 14 || 2 || 16 || 8,3 % || Cits || 116 || - || - || 16 || 16 || 13,8 % || - || 16 || 16 || 13,8 % || Dalīta pārvaldība — starpsumma || 115 660 || 6126 || 2492 || 449 || 2941 || 2,5 % || 2469 || 365 || 2834 || 2,5 % || Iekšpolitikas jomas || 16 986 || 1 || 3 || 393 || 396 || 2,3 % || 3 || 398 || 401 || 2,4 % || Ārpolitikas jomas || 7055 || N/P || N/P || 93 || 93 || 1,3 % || N/P || 93 || 93 || 1,3 % || Pārvalde || 8693 || N/P || N/P || 6 || 6 || 0,1 % || N/P || 6 || 6 || 0,1 % || KOPĀ || 148 394* || 6127 || 2495 || 941 || 3436 || 2,3 % || 2472 || 862 || 3334 || 2,2 % || * Neskaitot EUR 75 miljonus, kas samaksāti Horvātijai atbilstoši pozīcijai “Kompensācijas”. ** No apstiprināto finanšu korekciju kopējās summas EUR 1402 miljonu apmērā EUR 514 miljoni attiecās uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu, EUR 714 miljoni — uz 2000.–2006. gada plānošanas periodu, un atlikusī summa EUR 174 miljoni attiecās uz 1994.–1999. gada plānošanas periodu; no īstenoto finanšu korekciju, kas bija saistītas ar kohēzijas politiku, summas EUR 1759 miljonu apmērā EUR 693 miljoni attiecās uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu, EUR 889 miljoni attiecās uz 2000.–2006. gada plānošanas periodu, un atlikušie EUR 177 miljoni attiecās uz 1994.–1999. gada plānošanas periodu. Visplašākās un sarežģītākās programmas, kas attiecās uz 2000.–2006. gada plānošanas periodu, tika slēgtas 2013. gadā, tāpēc tika ziņots par lielām summām. Summas, kas attiecās uz 2007.–2013. gadu, ir salīdzinoši mazākas Komisijas veikto preventīvo darbību dēļ (skatīt 6. iedaļu), ņemot vērā, ka joprojām ir tendence korekcijas biežāk veikt slēgšanas posmā. Salīdzinājumā ar 2012. gadu 2013. gadā apstiprināto finanšu korekciju un atgūto maksājumu kopējā summa palielinājās par 20 % (finanšu korekcijas palielinājās par 15 %, bet atgūtie maksājumi — par 35 %). Īstenotās finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi samazinājās no EUR 4,4 miljardiem 2012. gadā līdz EUR 3,3 miljardiem 2013. gadā. Šā samazinājuma iemesls ir nozīmīgs gadījums saistībā ar finanšu korekcijas īstenošanu EUR 1,8 miljardu apmērā 2012. gadā attiecībā uz kohēzijas politikas programmām par 2000.–2006. gada periodu Spānijā. Izrietošo 2013. gadā īstenoto finanšu korekciju samazinājumu par 34 % (no EUR 3,7 miljardiem līdz EUR 2,5 miljardiem) daļēji kompensēja 2013. gadā īstenotās maksājumu atgūšanas palielinājums par 27 % (no EUR 0,7 miljardiem līdz EUR 0,9 miljardiem). 3.2. Finanšu korekcijas 3.2.1. Finanšu korekcijas, kas bija procesā 2013. gada 31. decembrī Atbilstoši lauksaimniecības politikai un lauku attīstības politikai procesā esošo neto finanšu korekciju summas pamatā ir to izdevumu summas aplēse, kuri dalībvalstij, iespējams, būs jāatmaksā ES budžetā atbilstības pārbaudes procedūras rezultātā. Atbilstoši kohēzijas politikai summa, kas norādīta procesā esošo finanšu korekciju pozīcijā, ir pamatota ar Komisijas un ERP vai OLAF veiktās revīzijas konstatējumiem, kurus visus attiecīgie ģenerāldirektorāti ņem vērā, īstenojot nepārtrauktas pretrunu procedūras ar attiecīgajām dalībvalstīm. 3.2.1.1. diagramma. Dalītas pārvaldības finanšu korekcijas procesā 2013. gada 31. decembrī iedalījumā pa fondiem Tā kā 2007.–2013. gada programmas ir vairākfondu programmas, ERAF summa ietver Kohēzijas fonda (KF) summas, kas saistītas ar minēto periodu. 3.2.1.2. diagramma. Dalītas pārvaldības finanšu korekcijas procesā 2013. gada 31. decembrī iedalījumā pa dalībvalstīm Attiecībā uz ELGF summa par visiem gadījumiem ir EUR 2387 miljoni, no kuriem EUR 1697 miljoni attiecas uz Franciju. Jāuzsver, ka šīs summas atbilst Komisijas aptuvenajām aplēsēm par risku ES budžetam pirms atbilstības pārbaudes procedūras beigām un, kā paredzēts tiesību aktos, Komisija pienācīgi ņem vērā visus pretrunu pierādījumus, ko iesniedz dalībvalsts, kad tā veic galīgo novērtējumu. Tāpēc neto finanšu korekcijas galīgā summa var būt mazāka, piemēram, gadījumos, kad Komisijas veiktā pirmā aplēse iegūta, izmantojot vienotas likmes pieeju, un ja dalībvalsts vēlāk iesniedz papildu pierādījumus, kas ļauj veikt precīzāku aplēsi. Šā iemesla dēļ summas, kas aplēstas kā procesā esošas, var būt lielākas nekā galīgā neto finanšu korekcija, par ko Komisija pieņēmusi lēmumu. Tāpat jāuzsver, ka iedalījumu pa dalībvalstīm būtiski ietekmē notiekošās atbilstības pārbaudes procedūras, kam ir tendence būt vērstām lielākoties tikai uz dažām dalībvalstīm kādā noteiktā brīdī, jo par revīzijām izlemj pēc riska analīzes veikšanas, tādējādi pievēršoties visriskantākajām dalībvalstīm. Attiecībā uz ELGF 4.2.2. tabulā ir norādīts ilgtermiņa iedalījums pa dalībvalstīm. Attiecībā uz ERAF summas ir saistītas galvenokārt ar 2000.–2006. gada plānošanas periodu un nenokārtoto jautājumu slēgšanu saistībā ar programmām Itālijā (EUR 966 miljoni), Īrijā (EUR 142 miljoni), Spānijā (EUR 119 miljoni) un Grieķijā (EUR 65 miljoni). Attiecībā uz ESF lielākā daļa finanšu korekciju, kas bija procesā 2013. gada beigās, attiecas uz 2000.–2006. gada programmu slēgšanu, atspoguļojot finanšu korekcijas, ko Komisija ierosinājusi slēgšanas vēstulēs, bet ko dalībvalstis vēl nav atzinušas. Galvenās summas ir saistītas ar Itāliju (EUR 388 miljoni) un Spāniju (EUR 141 miljons). 3.2.2. Apstiprinātās finanšu korekcijas 2013. gadā Uzmanība tiek vērsta uz to, ka turpmāk norādītie dati un kartes attiecas tikai uz vienu gadu, proti, 2013. Gan kopējā korekciju summa, gan korekciju summa iedalījumā pa dalībvalstīm var būtiski mainīties atkarībā no gada, tāpēc jēgpilns uzraudzības un kontroles sistēmu korektīvās spējas novērtējums, ņemot vērā šo izdevumu veidu, jāveic daudzgadu perspektīvā (skatīt 4. iedaļu). Dalībvalsts || No ES budžeta saņemtie maksājumi 2013. gadā (miljoni EUR) || Apstiprinātās finanšu korekcijas 2013. gadā (miljoni EUR) || Apstiprinātās finanšu korekcijas 2013. gadā, izteiktas procentos, salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta 2013. gadā Beļģija || 1144 || 18 || 1,6 % Bulgārija || 1829 || 5 || 0,3 % Čehija Republika || 4771 || 146 || 3,1 % Dānija || 1066 || 12 || 1,1 % Vācija || 11 179 || 37 || 0,3 % Igaunija || 914 || 0 || 0,0 % Īrija || 1607 || 26 || 1,6 % Grieķija || 6866 || 138 || 2,0 % Spānija || 12 408 || 458 || 3,7 % Francija || 12 170 || 222 || 1,8 % Horvātija || 2 || 1 || 43,4 % Itālija || 11 091 || 370 || 3,3 % Kipra || 178 || 0 || 0,0 % Latvija || 1003 || 23 || 2,3 % Lietuva || 1718 || 14 || 0,8 % Luksemburga || 67 || 0 || 0,4 % Ungārija || 5676 || 158 || 2,8 % Malta || 125 || 0 || 0,1 % Nīderlande || 1321 || 82 || 6,2 % Austrija || 1546 || 4 || 0,2 % Polija || 15 782 || 175 || 1,1 % Portugāle || 5948 || 17 || 0,3 % Rumānija || 5409 || 278 || 5,2 % Slovēnija || 726 || 23 || 3,2 % Slovākija || 1943 || 63 || 3,3 % Somija || 1243 || 7 || 0,5 % Zviedrija || 1174 || 1 || 0,2 % Apvienotā Karaliste || 4554 || 214 || 4,7 % INTERREG || 2199 || 1 || 0,0 % KOPĀ || 115 660 || 2492 || 2,2 % Karte un 3.2.2. tabula. Dalītas pārvaldības finanšu korekcijas, kas apstiprinātas 2013. gadā, salīdzinājumā ar saņemtajiem ES maksājumiem, iedalījumā pa dalībvalstīm Kartē ir ņemts vērā par katru dalībvalsti apstiprināto finanšu korekciju relatīvais svērums salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta 2013. gadā. Gaiši pelēkā krāsā norādītas dalībvalstis, kurās īpatsvars ir zem vidējā 2,2 % īpatsvara. Sarkanā krāsā norādītas dalībvalstis, kurās īpatsvars ir virs vidējā 2,2 % īpatsvara. 3.2.3. Īstenotās finanšu korekcijas 2013. gadā Karte un 3.2.3. tabula. Dalītas pārvaldības finanšu korekcijas, kas īstenotas 2013. gadā, salīdzinājumā ar saņemtajiem ES maksājumiem, iedalījumā pa dalībvalstīm Dalībvalsts || No ES budžeta saņemtie maksājumi 2013. gadā (miljoni EUR) || Īstenotās finanšu korekcijas 2013. gadā (miljoni EUR) || Īstenotās finanšu korekcijas 2013. gadā, izteiktas procentos, salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta 2013. gadā Beļģija || 1144 || 24 || 2,1 % Bulgārija || 1829 || 19 || 1,0 % Čehija || 4771 || 76 || 1,6 % Dānija || 1066 || 12 || 1,1 % Vācija || 11 179 || 39 || 0,3 % Igaunija || 914 || 10 || 1,1 % Īrija || 1607 || 9 || 0,6 % Grieķija * || 6866 || - 18 || -0,3 % Spānija || 12 408 || 717 || 5,8 % Francija || 12 170 || 96 || 0,8 % Horvātija || 2 || 1 || 43,4 % Itālija || 11 091 || 381 || 3,4 % Kipra || 178 || 0 || 0,0 % Latvija || 1003 || 24 || 2,3 % Lietuva || 1718 || 8 || 0,5 % Luksemburga || 67 || 0 || 0,1 % Ungārija || 5676 || 160 || 2,8 % Malta || 125 || 0 || 0,1 % Nīderlande || 1321 || 47 || 3,5 % Austrija || 1546 || 1 || 0,1 % Polija || 15 782 || 195 || 1,2 % Portugāle || 5948 || 31 || 0,5 % Rumānija || 5409 || 284 || 5,3 % Slovēnija || 726 || 23 || 3,2 % Slovākija || 1943 || 73 || 3,8 % Somija || 1243 || 6 || 0,4 % Zviedrija || 1174 || 22 || 1,9 % Apvienotā Karaliste || 4554 || 228 || 5,0% INTERREG || 2199 || 1 || 0,0 % KOPĀ || 115 660 || 2469 || 2,1 % Kartē ir ņemts vērā attiecībā uz katru dalībvalsti īstenoto finanšu korekciju relatīvais svērums salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta 2013. gadā. Gaiši pelēkā krāsā norādītas dalībvalstis, kurās īpatsvars ir zem vidējā 2,1 % īpatsvara. Sarkanā krāsā norādītas dalībvalstis, kurās īpatsvars ir virs vidējā 2,1 % īpatsvara. * Negatīvais procents attiecībā uz Grieķiju izriet no korekcijas, kas piemērota 2013. gadā iepriekš paziņotām summām. Ja nebūtu minētās korekcijas, īpatsvars attiecībā uz Grieķiju būtu 2,1 %, bet kopējais īpatsvars būtu 2,3 %. 3.3. Atgūtie maksājumi Skaitļi par atgūtajiem maksājumiem, kas apstiprināti un īstenoti 2013. gadā, ir norādīti 3.1. tabulā, kurā redzams, ka 2013. gadā apstiprināts EUR 941 miljons un īstenoti EUR 862 miljoni. Kā redzams 4.3.1. un 4.3.2. tabulā, šīs summas ir ievērojami palielinājušās salīdzinājumā ar 2012. gadu, galvenokārt tāpēc, ka palielinājās atgūtie maksājumi iekšpolitikas jomās. 4. Kopējās finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi līdz 2013. gada beigām 4.1. Pārskats Kopējie skaitļi sniedz noderīgu informāciju par Komisijas izmantoto korektīvo mehānismu nozīmīgumu, jo īpaši tāpēc, ka to aprēķinā ir ņemts vērā tas, ka programmas un projekti ir daudzgadīgi, un tie līdzsvaro vienreizēju notikumu ietekmi. Turpmākajās diagrammās ir norādītas pēdējo piecu gadu laikā apstiprināto un īstenoto finanšu korekciju un atgūto maksājumu izmaiņas. 4.1. diagramma. Finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi 2009.–2013. gadā Apstiprinātās finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi 2009.–2013. gadā Īstenotās finanšu korekcijas un atgūtie maksājumi 2009.–2013. gadā No 2009. līdz 2013. gadam Komisijas apstiprināto finanšu korekciju un atgūto maksājumu vidējā summa gadā bija EUR 2,9 miljardi jeb 2,2 % no vidējās ES budžeta maksājumu summas, kas ir EUR 131 miljards (dalīta pārvaldība — EUR 2,6 miljardi jeb 2,5 % no maksājumu vidējās summas EUR 101 miljards); visi pārējie pārvaldības veidi — EUR 353 miljoni jeb 1,2 % no maksājumu vidējās summas EUR 30 miljardi. Apstiprinātajām summām ir tendence nedaudz palielināties; tas liecina, ka daudzgadu kontroles sistēma veiksmīgi aizsargā ES budžetu laika gaitā. Attiecībā uz 2009.–2013. gadu īstenoto finanšu korekciju un atgūto maksājumu vidējā summa bija EUR 2,7 miljardi, kas ir 2,1 % no ES budžeta maksājumu vidējās summas šajā periodā. Iepriekš norādīto pieaugošo tendenci var izskaidrot ar 2000.–2006. gada plānošanas perioda slēgšanu, jo ievērojams skaits finanšu korekciju un atgūto maksājumu tiek īstenots tikai šajā posmā (skatīt turpmāk). 4.2. Finanšu korekcijas 4.2.1. Pārskats 4.2.1. tabula. Kopējās apstiprinātās un īstenotās finanšu korekcijas līdz 2013. gada beigām, procentos Miljoni EUR || Izdevumi || Plānošanas periods || Kopējie ELGF lēmumi || Kopējās apstiprinātās finanšu korekcijas 2013. gada beigās || Finanšu korekcijas, kas vēl nebija īstenotas 2013. gada beigās || Īstenotas/apstiprinātas 2013. gada beigās || Apstiprinātās finanšu korekcijas 2012. gada beigās || 1994.–1999. gada periods || 2000.–2006. gada periods || 2007.–2013. gada periods || Lauksaimniecība || 0 || 112 || 374 || 9148 || 9634 || 1001 || 89,6 % || 8525 || ELGF || - || - || - || 9148 || 9148 || 920 || 90,0 % || 8286 || Lauku attīstība || 0 || 112 || 374 || N/P || 486 || 82 || 83,2 % || 239 || Kohēzijas politika || 2719 || 7729 || 1741 || N/P || 12 189 || 756 || 93,8 % || 10 786 || ERAF || 1788 || 5188 || 667 || N/P || 7643 || 477 || 93,8 % || 7305 || Kohēzijas fonds || 271 || 688 || 245 || N/P || 1204 || 113 || 90,7 % || 984 || ESF || 560 || 1678 || 820 || N/P || 3057 || 65 || 97,9 % || 2224 || ZVFI/EZF || 100 || 102 || 9 || N/P || 211 || 102 || 51,8 % || 201 || ELVGF Virzības nodaļa || 0 || 73 || 0 || N/P || 73 || 0 || 100,0 % || 72 || Cits || - || - || - || N/P || 4 || 0 || 100,0 % || 2 || Kopā || 2719 || 7840 || 2116 || 9148 || 21 827 || 1757 || 91,9 % || 19 313 || Dažādie plānošanas periodi kohēzijas politikā skaidri norāda uz ES budžeta cikla daudzgadu iezīmēm. Tā kā 2000.–2006. gada periods tuvojas slēgšanas procesa beigām, finanšu korekciju summa ir ievērojami liela, jo īpaši salīdzinājumā ar 2007.–2013. gada periodu. Paredzams, ka nākamajos gados finanšu korekcijas par šo nesenāko periodu turpinās palielināties, jo sākas šā perioda programmu slēgšana (dažas programmas ir sasniegušas 95 % maksājumu robežvērtību), tomēr, ņemot vērā preventīvo pasākumu panākumus, tām būtu jābūt mazāk nozīmīgām salīdzinājumā ar iepriekšējo plānošanas periodu. Ir pierādīts, ka jo īpaši maksājumu pārtraukšanas un apturēšanas mehānismu izmantošana ir spēcīgs stimuls dalībvalstīm uzlabot to pārvaldības un kontroles sistēmas, sadarbojoties ar Komisijas dienestiem. 4.2.2. Lauksaimniecība — finanšu korekcijas atbilstoši ELGF grāmatojumu noskaidrošanai Attiecībā uz ELGF Komisijas kopš 1999. gada piemēroto finanšu korekciju kopējā summa ir EUR 9148 miljoni (no 43 pieņemtiem lēmumiem). Vidējā korekcijas likme vienā finanšu gadā 1999.–2013. gada periodā bija 1,5 % no izdevumiem. Pēc Komisijas lēmuma pieņemšanas summas parasti tiek īstenotas automātiski, ja vien dalībvalstij nav piešķirta iespēja maksāt pa daļām. 4.2.2. tabula. Kopējās finanšu korekcijas, par kurām pieņemts lēmums atbilstoši ELGF grāmatojumu noskaidrošanai, no 1999. gada līdz 2013. gada beigām, iedalījumā pa dalībvalstīm || Miljoni EUR Dalībvalsts || No ES budžeta saņemtie ELGF maksājumi || Procentuālā daļa no saņemtajiem maksājumiem salīdzinājumā ar kopējiem maksājumiem || Kopējās ELGF finanšu korekcijas 2013. gada beigās || Procentuālā daļa salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta || Procentuālā daļa salīdzinājumā ar finanšu korekciju kopējo summu Beļģija || 11 638 || 1,9 % || 42 || 0,4 % || 0,5 % Bulgārija || 1980 || 0,3 % || 37 || 1,9 % || 0,4 % Čehija || 4742 || 0,8 % || 6 || 0,1 % || 0,1 % Dānija || 16 345 || 2,7 % || 183 || 1,1 % || 2,0 % Vācija || 82 340 || 13,5 % || 186 || 0,2 % || 2,0 % Igaunija || 523 || 0,1 % || 0 || 0,0 % || 0,0 % Īrija || 19 474 || 3,2 % || 48 || 0,2 % || 0,5 % Grieķija || 38 139 || 6,3 % || 2328 || 6,1 % || 25,4 % Spānija || 85 336 || 14,0 % || 1457 || 1,7 % || 15,9 % Francija || 133 217 || 21,9 % || 1272 || 1,0 % || 13,9 % Horvātija || 0 || 0,0 % || - || N/P || N/P Itālija || 68 953 || 11,3 % || 1757 || 2,5 % || 19,2 % Kipra || 338 || 0,1 % || 10 || 2,9 % || 0,1 % Latvija || 749 || 0,1 % || 0 || 0,0 % || 0,0 % Lietuva || 2089 || 0,3 % || 8 || 0,4 % || 0,1 % Luksemburga || 435 || 0,1 % || 5 || 1,2 % || 0,1 % Ungārija || 7279 || 1,2 % || 45 || 0,6 % || 0,5 % Malta || 27 || 0,0 % || 0 || 1,1 % || 0,0 % Nīderlande || 16 371 || 2,7 % || 212 || 1,3 % || 2,3 % Austrija || 10 459 || 1,7 % || 11 || 0,1 % || 0,1 % Polija || 16 755 || 2,8 % || 92 || 0,6 % || 1,0 % Portugāle || 10 278 || 1,7 % || 193 || 1,9 % || 2,1 % Rumānija || 4782 || 0,8 % || 97 || 2,0 % || 1,1 % Slovēnija || 629 || 0,1 % || 10 || 1,5 % || 0,1 % Slovākija || 2077 || 0,3 % || 2 || 0,1 % || 0,0 % Somija || 7916 || 1,3 % || 26 || 0,3 % || 0,3 % Zviedrija || 10 542 || 1,7 % || 116 || 1,1 % || 1,3 % Apvienotā Karaliste || 55 077 || 9,1 % || 1007 || 1,8 % || 11,0 % Kopā || 608 491 || 100,0 % || 9148 || 1,5 % || 100,0 % Iepriekšējā tabulā ir norādīts to finanšu korekciju sadalījums, ko attiecīgās dalībvalstis atmaksā ES budžetā. Gadu griezumā finanšu korekciju kopējās summas saglabājas kopumā nemainīgas, ar vērojamu pozitīvu tendenci attiecīgajā periodā, gan absolūtā izteiksmē, gan izsakot procentos no izdevumiem. Nākamajā diagrammā ir norādītas kopējās finanšu korekcijas iedalījumā pa dalībvalstīm un finanšu korekciju procentuālā daļa salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta. Jānorāda, ka deviņās dalībvalstīs korekcijas likme ir virs vidējās 1,5 % likmes, tāpēc ar tām ir saistīti 75 % no korekciju kopējās summas, tomēr vienlaikus ir jāsaprot, ka attiecīgās deviņas dalībvalstis saņēma 44 % no maksājumiem, kas veikti no ES budžeta. 4.2.2. diagramma. Dalībvalstu kopējās finanšu korekcijas atbilstoši ELGF grāmatojumu noskaidrošanai no 1999. gada līdz 2013. gada beigām salīdzinājumā ar maksājumiem, kas saņemti no ES budžeta 4.2.3. Lauksaimniecība — dalībvalstu kontroles sistēmu trūkumi Būtiskus dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumus, ko konstatējušas dalībvalstis, AGRI ĢD, ERP un/vai OLAF (krāpšanas izmeklēšana), AGRI ĢD turpina cieši uzraudzīt, līdz tas gūst ticamus pierādījumus, ka trūkumi ir novērsti, dalībvalstij īstenojot atbilstošas darbības, ka iepriekš deklarētie nepareizi veiktie izdevumi ir koriģēti un ka jaunās sistēmas uzticamība ir pierādīta praksē. Piemēram, attiecībā uz atbalsta shēmām Polijā AGRI ĢD 2013. gadā konstatēja būtiskus strukturālus trūkumus saistībā ar augļu un dārzeņu audzētāju grupu iepriekšēju atzīšanu. Attiecībā uz iepriekš izmaksātām summām fondam radīto finanšu risku sedz, veicot atbilstības pārbaudes procedūru, kurā atgūst nepamatoti iztērētās ES naudas summas. Polijai ir prasīts nākotnē veikt nepieciešamos korektīvos pasākumus. To izpildi uzraudzīs AGRI ĢD. Attiecībā uz trūkumiem vīna nozarē 2013. gada februārī un aprīlī tika izdoti divi pamatnostādņu kopumi par valsts atbalsta programmas piemērošanu. Tiešo maksājumu jomā pastāvīgi trūkumi saistībā ar konkrētu ganību veidu kļūdainu noteikšanu par atbilstīgiem ir konstatēti 15 Spānijas maksājumu aģentūrās un Grieķijā. Spānijā korektīvo pasākumu revīzija tika veikta 2013. gada vidū, konstatējot, ka situācijai netiek pievērsta maksimāla vērība, tāpēc tiks pastiprināta Spānijas īstenošanas plāna uzraudzība un pēcuzraudzība un tiks turpinātas finanšu korekcijas. Grieķijā 2008. gadā izveidotajā Zemes gabalu identifikācijas sistēmā (LPIS) bija iekļauti apgabali, kas tiem raksturīgā stāvokļa dēļ nebūtu uzskatāmi par atbilstīgiem, lai saņemtu KLP atbalstu. Lai tiktu pieņemts lēmums atlikt finanšu korekcijas, Grieķijai tika prasīts atrisināt situāciju, izstrādājot rīcības plānu. Attiecībā uz prasījumiem par 2009.–2012. gadu un nākamajiem gadiem notiek pārbaudes procedūras, kas izraisa neto finanšu korekciju piemērošanu. Turklāt, tā kā korektīvie pasākumi netika īstenoti, kā paredzēts, tika sākta neto finanšu korekciju atlikšanas atsaukšana attiecībā uz trūkumiem, kas saistīti ar ganībām, un 2014. gada 24. jūnijā tika nosūtīta Grieķijas iestādēm adresēta pirmsapturēšanas vēstule, kurā bija skaidri norādīts termiņš pārējo starpmērķu sasniegšanai. Turklāt 2013. gadā Portugāle pabeidza visaptverošu rīcības plānu būtisku LPIS–GIS kvalitātes trūkumu novēršanai, savukārt attiecībā uz Franciju tika sākta plaša rīcības plāna izstrāde LPIS atjaunināšanai un pabeigšanai, un ir paredzams, ka plāns tiks pilnīgi pabeigts līdz 2016. prasījumu gadam. Attiecībā uz Portugāli atbilstības pārbaudes procedūra nodrošināja vairāk nekā EUR 100 miljonu atgūšanu neto finanšu korekciju veidā par 2007.–2009. finanšu gadu, bet par vēlākajiem gadiem atbilstības pārbaudes procedūras joprojām notiek. Attiecībā uz Franciju notiek vairākas būtiskas finanšu korekcijas par 2008.–2010. finanšu gadu, par kuriem grāmatojumu noskaidrošanas procedūra ir ievērojami pavirzījusies uz priekšu. Apmeklējumā, kas veikts 2014. gada februārī, pārliecinājās, ka kopumā rīcības plāns tiek ievērots, tomēr nav izpildītas dažas starpprasības. Attiecīgi Francijai tika prasīts atrisināt šos jautājumus, un vienlaikus tika prasīts iesniegt sīkākus ziņojumus, lai AGRI ĢD varētu veikt stingrāku pēcuzraudzību. Jāņem vērā, ka Francijā rīcības plāns, kas attiecas uz maksājumu saņemšanas tiesību pārvaldību un savstarpējās atbilstības sistēmu, tika īstenots veiksmīgi. Par Integrētās administrācijas un kontroles sistēmas (IAKS) un LPIS kvalitātes uzraudzību, kā arī vajadzīgajiem norādījumiem un atbalstu tagad atbild jauna AGRI ĢD nodaļa, kas sāka darboties 2014. gadā. Rīcības plāni, pamatojoties uz kļūdu īpatsvara korekcijām, ja tas pārsniedza 5 %, tika izstrādāti pēc tam, kad ERP novērtēja konkrētas kontroles sistēmas kā “neefektīvas” vai “daļēji efektīvas” (piemēram, Rumānija, Bulgārija, Portugāle), vai pēc AGRI ĢD veiktajām revīzijām, kā arī tad, ja nebija pārliecības par paziņotajiem kontroles statistikas datiem (piemēram, Grieķija, Nīderlande). Piemēram, gan AGRI ĢD veiktajās atbilstības revīzijās, gan ERP veiktajās revīzijās Rumānijā tika konstatēti būtiski sistēmiski trūkumi saistībā ar 312. pasākumu “Atbalsts mikrouzņēmumu radīšanai un attīstībai”. Pēc AGRI ĢD pieprasījuma Rumānijas iestādes īstenoja rīcības plānu situācijas uzlabošanai. Turklāt 2013. gadā tika pārtraukti Komisijas atmaksājumi Rumānijai saistībā ar minēto pasākumu. Pēc AGRI ĢD nepārtrauktas sadarbības ar Rumānijas iestādēm 2014. gada maijā tika pausts uzskats, ka centieni, lai īstenotu īpašo rīcības plānu par 312. pasākumu, ir jāturpina, tomēr var būt iespējama maksājumu atsākšana, ja vien Rumānijas iestādes piekrīt ciešai uzraudzībai, ko veic AGRI ĢD, tādējādi mazinot risku. Tomēr galīgo apstiprinājumu, ka ar 312. pasākuma īstenošanu saistītie sistēmiskie trūkumi ir veiksmīgi novērsti, var gūt tikai pēc papildu revīzijas. ES budžets tiks aizsargāts ar atbilstības revīzijas procedūrām, kuru rezultātā veic neto finanšu korekcijas un maksājumu atgūšanu no dalībvalsts; tajā pašā laikā notiek ļoti cieša Rumānijas lauku attīstības programmu īstenošanas uzraudzība. Bulgārijā AGRI ĢD veiktajās revīzijās attiecībā uz lauku attīstības politiku tika konstatētas būtiskas administratīvo pārbaužu nepilnības un uz vietas veikto pārbaužu trūkumi. Galvenie trūkumi bija saistīti ar publiskā iepirkuma procedūras pārbaudēm, neattiecināmu un/vai nepamatotu izmaksu esību, uz vietas veikto pārbaužu tvērumu un avansa maksājumu veikšanu agrīni un lielā apjomā. Attiecībā uz avansa maksājumu augsto līmeni jānorāda, ka tie jāskata kontekstā ar “n+2” noteikumu par atbrīvošanos no saistībām. Bulgārijas iestādes tika aicinātas paskaidrot, kāpēc ir nepieciešama šāda agrīna un apjomīga avansa maksājumu veikšana. Sniegtie paskaidrojumi tiks pienācīgi ņemti vērā, izdarot secinājumus par “n+2” noteikuma iespējamu apiešanu un lemjot par finanšu korekcijas nepieciešamību. Pēc pirmās AGRI ĢD vēstules nosūtīšanas visām dalībvalstīm 2013. gada sākumā tika sākts kļūdu īpatsvara mazināšanai paredzēto valsts rīcības plānu izstrādes un uzraudzības process. Dalībvalstis iesniedza savus rīcības plānus, cieši sadarbojoties ar AGRI ĢD dienestiem, un 2013. un 2014. gadā tika organizēti trīs semināri, lai iepazīstinātu ar aktuālo situāciju un sniegtu norādījumus. 4.2.4. Kohēzijas politika — ERAF un ESF, 2000.–2006. gada periods Tā kā 2000.–2006. gada perioda slēgšana pašlaik ir pabeigšanas posmā, var praktiski salīdzināt korektīvo pasākumu vispārējos rezultātus ar kopējiem iztērētajiem naudas līdzekļiem un tādējādi gūt pilnīgāku priekšstatu par korektīvo mehānismu ietekmi. Attiecībā uz ERAF un ESF fondiem 2013. gada beigās finanšu korekciju kopējā summa, pamatojoties tikai uz Komisijas veikto uzraudzību, bija EUR 8,8 miljardi. Tas ir aptuveni 4,5 % no piešķīrumiem (EUR 196,9 miljardi) 2013. gada beigās. Korekciju likme palielinās līdz 5,1 % no piešķīrumiem, ja ņem vērā papildu finanšu korekcijas, par kurām ziņojušas dalībvalstis un kuras saistītas ar dalībvalstu veikto kontroli. Finanšu korekcijas, ko slēgšanas posmā piemēroja Komisija, ir aptuveni viena trešdaļa no kopējām finanšu korekcijām, ko tā piemērojusi par attiecīgo plānošanas periodu. Minētais īpatsvars ietver to korekciju summas, kuras 2013. gada beigās bija procesā, 0,8 % apmērā no piešķīrumiem (EUR 1502 miljoni), un uz kurām attiecas slēgšanas vēstules, kas oficiāli paziņotas dalībvalstu iestādēm, bet ko tās vēl nav atzinušas. Šie dati atjaunina skaitļus, ko attiecīgie ģenerāldirektorāti norādījuši Eiropas Parlamentam savā 2013. gada 12. aprīļa Ziņojumā par finanšu korekcijām, kas veiktas 2000.–2006. gada programmās attiecībā uz ERAF un ESF[8]. 4.2.4. tabula. 2000.–2006. gada plānošanas periods — apstiprinātās un procesā esošās ERAF un ESF finanšu korekcijas 2013. gada 31. decembrī iedalījumā pa dalībvalstīm || Miljoni EUR Dalībvalsts || ERAF+ESF ieguldījumu summa || Ieguldījumu summas procentuālā daļa no kopējiem ieguldījumiem || Apstiprinātās finanšu korekcijas || Finanšu korekcijas procesā (nosūtītas slēgšanas vēstules) || Kopējās finanšu korekcijas, kas piemērotas par 2000.–2006. gada periodu || Finanšu korekciju procentuālā daļa attiecībā pret ERAF+ESF ieguldījumiem || Piemēroto finanšu korekciju īpatsvars salīdzinājumā ar kopējām finanšu korekcijām Beļģija || 1945 || 1,0 % || 15 || 0 || 16 || 0,8 % || 0,2 % Čehija || 1456 || 0,7 % || 5 || 6 || 11 || 0,8 % || 0,1 % Dānija || 570 || 0,3 % || 1 || - || 1 || 0,1 % || 0,0 % Vācija || 26 960 || 13,7 % || 50 || 0 || 50 || 0,2 % || 0,6 % Igaunija || 305 || 0,2 % || 2 || - || 2 || 0,5 % || 0,0 % Īrija || 3067 || 1,6 % || 21 || 142 || 163 || 5,3 % || 1,9 % Grieķija || 20 211 || 10,3 % || 1154 || 66 || 1221 || 6,0 % || 13,9 % Spānija || 40 686 || 20,7 % || 3246 || 260 || 3506 || 8,6 % || 40,0 % Francija || 14 825 || 7,5 % || 332 || 23 || 355 || 2,4 % || 4,1 % Itālija || 27 501 || 14,0 % || 1229 || 1354 || 2582 || 9,4 % || 29,5 % Kipra || 53 || 0,0 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Latvija || 518 || 0,3 % || 4 || - || 4 || 0,8 % || 0,1 % Lietuva || 773 || 0,4 % || 3 || - || 3 || 0,3 % || 0,0 % Luksemburga || 71 || 0,0 % || 2 || - || 2 || 2,6 % || 0,0 % Ungārija || 1695 || 0,9 % || 12 || - || 12 || 0,7 % || 0,1 % Malta || 57 || 0,0 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Nīderlande || 2702 || 1,4 % || 44 || - || 44 || 1,6 % || 0,5 % Austrija || 1647 || 0,8 % || 0 || 0 || 0 || 0,0 % || 0,0 % Polija || 7032 || 3,6 % || 180 || - || 180 || 2,6 % || 2,1 % Portugāle || 18 178 || 9,2 % || 190 || - || 190 || 1,0 % || 2,2 % Slovēnija || 215 || 0,1 % || 2 || - || 2 || 0,9 % || 0,0 % Slovākija || 1245 || 0,6 % || 44 || 1 || 45 || 3,6 % || 0,5 % Somija || 1789 || 0,9 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Zviedrija || 1634 || 0,8 % || 12 || - || 12 || 0,7 % || 0,1 % Apvienotā Karaliste || 16 129 || 8,2 % || 293 || 1 || 294 || 1,8 % || 3,4 % Interreg || 5645 || 2,9 % || 26 || 41 || 67 || 1,2 % || 0,8 % Kopā || 196 911 || 100,0 % || 6866 || 1895 || 8761 || 4,5 % || 100,0 % Četrām dalībvalstīm korekcijas likme ir virs vidējās 4,5 % likmes, un ar tām ir saistīti 85 % no korekciju kopējās summas un 47 % no kopējiem saņemtajiem ieguldījumiem. Jāuzsver, ka liela daļa problēmu, kuru dēļ tika piemērotas finanšu korekcijas, par ko Komisija ziņoja attiecībā uz minētajām dalībvalstīm, tagad ir atrisinātas. Tas jo īpaši attiecas, piemēram, uz ERAF korekcijām EUR 2,6 miljardu apmērā, par kurām ziņots attiecībā uz Spāniju (saistībā ar trūkumiem, ko Komisija konstatēja 2000.–2006. gada perioda Spānijas pārvaldības un kontroles sistēmās un kas ir novērsti un vairs nepastāv 2007.–2013. gada darbības programmās), un ERAF korekcijām EUR 1,1 miljarda apmērā attiecībā uz Grieķiju (to pasākumu rezultātā, kuri veikti, lai novērstu trūkumus publisko būvdarbu konkursa procedūrās un līgumu īstenošanā pirms 2005. gada). Attiecībā uz Itāliju un Īriju lielākā daļa paziņoto korekciju ir korekcijas “procesā”, ko Komisija ierosināja slēgšanas posmā un ko dalībvalsts apstrīdēja, iesniedzot papildu informāciju zināšanai. Attiecībā uz Itāliju ievērojama daļa minēto korekciju ir saistīta ar nepabeigtiem projektiem. Attiecībā uz ESF EMPL ĢD mērķis nākotnē ir turpināt virzību no vajadzības labot kļūdas uz situāciju, kurā kļūdas netiek pieļautas. Tas ir īpaši svarīgi dalībvalstīm, kurās pēdējos gados bijušas vislielākās finanšu korekcijas, piemēram, Spānijai, Itālijai un Rumānijai (skatīt 4.2.4. un 4.2.5. tabulu). Ņemot vērā ar Spānijas programmām saistīto atrunu nozīmīgo skaitu un atkārtošanos, EMPL ĢD 2011. gadā nolēma ieviest speciālu rīcības plānu attiecībā uz Spānijas ESF īstenošanas iestādēm, jo īpaši lai stimulētu visu ES regulējuma piedāvāto vienkāršošanas iespēju maksimālu izmantošanu un lai atceltu nepamatoti stingrākos valsts atbilstības noteikumus (piemēram, par nodarbinātības atbalsta shēmām). Lai uzraudzītu saskaņoto darbību īstenošanas efektivitāti, tika izveidota darba grupa, kuras sastāvā darbojās revīzijas darbinieki un referenti ģeogrāfiskajos jautājumos. Līdzīgi pasākumi veikti Itālijā. Vēl viens piemērs, kā notiek cieša sadarbība ar dalībvalstīm, lai novērstu atkārtotu problēmu rašanās pamatcēloņus, ir Rumānija, ar kuras valsts iestādēm Komisija sadarbojās, lai nostiprinātu to pārvaldības un kontroles sistēmas attiecībā uz iepriekšējiem un jaunajiem plānošanas periodiem. No plašāka skatpunkta raugoties, uzlabotajam 2014.–2020. gada tiesiskajam regulējumam, kurā ietverta jo īpaši gada apliecinājumu pakete un iespēja izmantot neto finanšu korekcijas būtisku trūkumu gadījumā, vienlaikus turpinot esošo stingro politiku attiecībā uz maksājumu pārtraukšanu un apturēšanu un aktīvi veicinot visu vienkāršošanas iespēju izmantošanu, galu galā būtu vēl vairāk jāuzlabo Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESIF) īstenošana jaunajā plānošanas periodā. EMPL ĢD arī pamatosies uz iepriekšējos gados sāktajām iniciatīvām, lai palīdzētu minētajām dalībvalstīm uzlabot to sistēmas, izmantojot vislabāko pieejamo praksi. 4.2.4. diagramma. Dalībvalstu kopējās apstiprinātās un procesā esošās finanšu korekcijas 2013. gada 31. decembrī attiecībā uz ERAF un ESF par 2000.–2006. gada plānošanas periodu salīdzinājumā ar saņemtajiem ieguldījumiem 4.2.5. Kohēzijas politika — ERAF/KF un ESF, 2007.–2013. gada periods Tā kā 2007.–2013. gada plānošanas periods vēl nav sasniedzis slēgšanas posmu, ir normāli, ka līdz šim koriģētās kopējās summas ir daudz mazākas nekā par 2000.–2006. gada periodu. Tas atspoguļo faktu, ka visnozīmīgākās finanšu korekcijas tiek veiktas slēgšanas posmā. Nākamajos gados turpmāk norādītajām summām būtu jāpalielinās. Ir arī minētas dalībvalstu veiktās korekcijas minētajā periodā — skatīt 7. iedaļu. 4.2.5. tabula. 2007.–2013. gada plānošanas periods — apstiprinātās un procesā esošās ERAF/KF un ESF finanšu korekcijas 2013. gada 31. decembrī iedalījumā pa dalībvalstīm || Miljoni EUR Dalībvalsts || ERAF/KF+ESF ieguldījumu summa par 2007.–2013. gada periodu || Ieguldījumu summas procentuālā daļa no kopējiem ieguldījumiem || Apstiprinātās finanšu korekcijas || Finanšu korekcijas procesā (nosūtītas slēgšanas vēstules) || Kopējās finanšu korekcijas, kas piemērotas par 2007.–2013. gada periodu || Finanšu korekciju procentuālā daļa attiecībā pret ERAF/KF+ESF ieguldījumiem || Piemēroto finanšu korekciju īpatsvars salīdzinājumā ar kopējām finanšu korekcijām Beļģija || 2063 || 0,6 % || 10 || 0 || 10 || 0,5 % || 0,5 % Bulgārija || 6674 || 1,9 % || 8 || 8 || 16 || 0,2 % || 0,8 % Čehija || 26 540 || 7,6 % || 285 || 2 || 287 || 1,1 % || 15,0 % Dānija || 510 || 0,1 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Vācija || 25 488 || 7,3 % || 19 || 0 || 19 || 0,1 % || 1,0 % Igaunija || 3403 || 1,0 % || 10 || - || 10 || 0,3 % || 0,5 % Īrija || 751 || 0,2 % || 21 || 0 || 21 || 2,8 % || 1,1 % Grieķija || 20 210 || 5,8 % || 144 || - || 144 || 0,7 % || 7,5 % Spānija || 34 649 || 10,0 % || 276 || 39 || 316 || 0,9 % || 16,5 % Francija || 13 449 || 3,9 % || 26 || 0 || 27 || 0,2 % || 1,4 % Horvātija || 858 || 0,2 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Itālija || 27 923 || 8,0 % || 72 || 0 || 72 || 0,3 % || 3,7 % Kipra || 612 || 0,2 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Latvija || 4530 || 1,3 % || 23 || - || 23 || 0,5 % || 1,2 % Lietuva || 6775 || 2,0 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Luksemburga || 50 || 0,0 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Ungārija || 24 908 || 7,2 % || 174 || - || 174 || 0,7 % || 9,1 % Malta || 840 || 0,2 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Nīderlande || 1660 || 0,5 % || - || - || - || 0,0 % || 0,0 % Austrija || 1204 || 0,3 % || 2 || 7 || 9 || 0,7 % || 0,5 % Polija || 67 186 || 19,3 % || 205 || 3 || 208 || 0,3 % || 10,9 % Portugāle || 21 412 || 6,2 % || 1 || 26 || 28 || 0,1 % || 1,4 % Rumānija || 19 058 || 5,5 % || 358 || 5 || 362 || 1,9 % || 18,9 % Slovēnija || 4101 || 1,2 % || 14 || 1 || 15 || 0,4 % || 0,8 % Slovākija || 11 496 || 3,3 % || 102 || 30 || 132 || 1,1 % || 6,9 % Somija || 1596 || 0,5 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Zviedrija || 1626 || 0,5 % || 1 || - || 1 || 0,1 % || 0,1 % Apvienotā Karaliste || 9891 || 2,8 % || 36 || 7 || 43 || 0,4 % || 2,2 % Pārrobežu mērogā || 7987 || 2,3 % || 0 || - || 0 || 0,0 % || 0,0 % Kopā || 347 450 || 100,0 % || 1790 || 128 || 1918 || 0,6 % || 100,0 % Tā kā 2007.–2013. gada programmas ir vairākfondu programmas, tabulā nav nošķirts ERAF un KF. Astoņām dalībvalstīm korekcijas likme ir virs vidējās 0,6 % likmes, un ar tām ir saistīti 75 % no finanšu korekciju kopējās summas un 40 % no saņemtajiem ieguldījumiem. 4.2.5. diagramma. Dalībvalstu kopējās apstiprinātās un procesā esošās finanšu korekcijas 2013. gada 31. decembrī attiecībā uz ERAF/KF un ESF par 2007.–2013. gada plānošanas periodu salīdzinājumā ar saņemtajiem ieguldījumiem Attiecībā uz ERAF/KF un Kohēzijas fondu Komisija 2013. gadā turpināja stingri īstenot savu uzraudzības pienākumu, nodrošinot, ka dalībvalstis novērš konstatētos pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumus. Mērķis bija apzināt un novērst jebkādu būtisku, vēl nenovērstu risku, lai nodrošinātu pienācīgu ES budžeta aizsardzību un līdz programmu slēgšanai atlikušo risku samazinātu līdz pieņemamam līmenim. Rezultātā bija vērojams vispārējs uzlabojums attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu salīdzinājumā ar 2000.–2006. gada periodu un pozitīva tendence kohēzijas politikas izdevumu kļūdu biežuma ziņā gadu gaitā, pateicoties virknei darbību, ko Komisija veica sadarbībā ar dalībvalstīm. Pirmkārt, tika nostiprināta valsts pārvaldības un kontroles sistēmu spēja novērst, atklāt un izlabot kļūdas, pirms izdevumi tiek deklarēti Komisijai. No vienas puses, Komisijas dienesti veltīja ievērojamas pūles pārvaldības un revīzijas jomā dalībvalstu pirmā līmeņa pārbaužu darbības uzlabošanai. No otras puses, 2007.–2013. gada noteikumos tika ieviests pienākums revīzijas iestādēm darbības revīzijas veikšanai izmantot statistiskos paraugus. Tas apvienojumā ar plašu revīzijas uzraudzību un Komisijas norādījumiem, kā rezultātā tika īstenoti ievērojami spējas stiprināšanas centieni, ļoti būtiski palīdzēja palielināt tā kļūdu īpatsvara ticamību, kas katru gadu tiek paziņots Komisijai dalībvalstu gada kontroles pārskatos un tiek izmantots kā pārvaldības un kontroles sistēmu efektivitātes rādītājs Komisijas apliecinājuma procesā. Tādējādi Komisija savu revīziju varēja pārorientēt uz pārliecības gūšanu par revīzijas iestāžu darbu, īpaši pievēršoties visvājākajām iestādēm vai iestādēm, kas nodrošina ES fondu vislielāko tvērumu. Turklāt Komisija pastāvīgi novēro konstatētos trūkumus un uzrauga, vai revīzijas iestādes darba kvalitāte joprojām ir apmierinoša arī tad, kad programmai ir piešķirts vienotas revīzijas statuss. Ciešā sadarbība ar revīzijas iestādēm nodrošina problēmu savlaicīgu atklāšanu un atrisināšanu jau valsts līmenī. Tā arī veicina apliecināšanas procesa uzlabošanos Komisijas līmenī. Komisija veic arī savas riska revīzijas uz vietas, tostarp revīzijas maksājumu saņēmēju līmenī, ja tā uzskata, ka konkrēti trūkumi (jo īpaši saistībā ar tādiem sarežģītiem jautājumiem kā publiskais iepirkums vai valsts atbalsta jautājumi attiecībā uz ERAF/KF) varētu vai nu palikt neatklāti, vai arī netikt atklāti laikus. Minētais ietver korektīvās rīcības plānu īstenošanas pārbaudi maksājumu pārtraukšanas un finanšu korekciju gadījumā. Šādas revīzijas veicina pārvaldības un kontroles sistēmu uzlabojumus attiecībā uz programmām, kam pievienota atruna, nodrošinot, ka iepriekšējie un turpmākie Komisijai deklarētie izdevumi ir likumīgi un pareizi. Tas ir arī papildu un tiešāks apliecinājuma avots Komisijai. Otrkārt, uzlabotā spēja atklāt problēmas ir tikusi proaktīvi izmantota, lai uzlabotu dalībvalstu pārvaldības sistēmu darbību, vienlaikus īstenojot nepieciešamās finanšu korekcijas. Komisijai kopš 2008. gada sistemātiski un konsekventi izmantojot tiesisko iespēju pārtraukt un/vai apturēt maksājumus programmām, kurās ir būtiski pārvaldības trūkumi, vai arī ģenerāldirektoriem pieņemot lēmumus nosūtīt brīdinājuma vēstules, ja maksājumi nav gaidāmi, ir bijis iespējams izvairīties no tādu ES izdevumu atmaksāšanas, kuriem ir augsts kļūdas risks, vienlaikus arī radot spēcīgus stimulus dalībvalstīm strauji uzlabot to pārvaldības un kontroles sistēmas. Maksājumu pārtraukšanu un apturēšanu patiešām izbeidz tikai pēc tam, kad tiek gūts pamatots apliecinājums par panākumiem nepieciešamo pasākumu, tostarp finanšu korekciju, īstenošanā (skatīt 6. iedaļu). Tajā pašā laikā ES un dalībvalstu kontroles iestāžu kopīgais darbs ir ļāvis veiksmīgāk vienoties par nepieciešamajām finanšu korekcijām un tās īstenot, lai pienācīgi aizsargātu ES budžetu no nepareizi veiktiem izdevumiem, tostarp piemērojot vienotas likmes korekcijas. Savukārt dalībvalstis varēja atkārtoti izmantot šādu korekciju ietekmētos ES resursus citiem projektiem. Tomēr šādām korekcijām joprojām ir būtiska finansiāla un politiska ietekme attiecīgajās dalībvalstīs, jo nepareizi veiktie izdevumi jāfinansē no valsts resursiem, ja vien tie netiek atgūti no saņēmējiem. Lai mazinātu atlikušos riskus un trūkumus, kas konstatēti dalībvalstīs un programmās vadošo iestāžu līmenī, REGIO ĢD ir arī īstenojis iniciatīvas, lai veiktu spēju veidošanas papildu pasākumus attiecībā uz 2007.–2013. gada programmām. Lai atbalstītu valsts pārvaldes iestādes, kas pārvalda ERAF un Kohēzijas fondu, 2013. gada sākumā tika izveidots jauns kompetences centrs administratīvo spēju veidošanas jautājumos. Attiecībā uz publisko iepirkumu kompetences centrs, saskaņojot ar Iekšējā tirgus ĢD un pārējiem ESI fondiem, ir izstrādājis Publiskā iepirkuma rīcības plānu. Tiek arī veikti pasākumi, lai uzlabotu valsts atbalsta noteikumu veiksmīgo īstenošanu, un vienlaikus tiek izstrādāta apmaiņas platforma starp pārvaldes iestādēm, kas pārvalda līdzekļus, lai varētu tūlīt izmantot esošās labas prakses priekšrocības. Attiecībā uz ESF 2013. gada norises apstiprina ilgtermiņa tendenci samazināties EMPL ĢD izdevumu kļūdām laikā, kad maksājumu apjoms ir ievērojami palielinājies. Papildus iepriekš minētajiem vispārējiem faktoriem, kas attiecas uz ERAF un Kohēzijas fondu, kļūdu iespējamība ir būtiski samazinājusies, kopš tika ieviesta iespēja deklarēt ar ESF saistītos izdevumus, pamatojoties uz vienkāršotiem izmaksu risinājumiem. Šīs metodes pārņemšana pēdējos gados ir palielinājusies, pateicoties Komisijas ievērojamajiem centieniem, lai pārliecinātu dalībvalstis maksimāli izmantot vienkāršošanas iespējas, kas piedāvātas 2007.–2013. gada perioda Struktūrfondu noteikumos, kuri ir vēl vairāk nostiprināti 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Tajā pašā laikā Komisija ir aktīvi sadarbojusies ar vairākām dalībvalstīm, lai atceltu nepamatoti sarežģītos valsts atbilstības noteikumus un ieviestu nepieciešamās izmaiņas valstu tiesību aktos. Tas jo īpaši attiecas uz Spāniju un Itāliju. Atzīstot, ka ir iespējams vēl vairāk nostiprināt pārvaldības un kontroles sistēmas un savstarpēji saskaņot politikas jomas, tika pieņemts stingrāks tiesiskais regulējums 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Palielinātā Komisijas veikto neto finanšu korekciju iespējamība kohēzijas politikā, kā arī palielinātā pārskatatbildība dalībvalstu līmenī būs galvenie izmaiņas veicinošie faktori nākotnē; skatīt 5. iedaļu. 4.3. Atgūtie maksājumi Turpmākajās tabulās ir norādītas par 2009.–2013. gada periodu apstiprināto un īstenoto atgūto maksājumu summas. Abās kategorijās vērojama pieaugoša tendence. 4.3.1. tabula. Apstiprinātie atgūtie maksājumi 2009.–2013. gada periodā Miljoni EUR || Gadi || Kopā 2009.–2013. gadā || Kopā 2008.–2012. gadā Atgūtie maksājumi || 2009. || 2010. || 2011. || 2012. || 2013. Lauksaimniecība || || || || || || || ELGF || 163 || 178 || 174 || 162 || 227 || 905 || 1038 Lauku attīstība || 25 || 114 || 161 || 145 || 139 || 585 || 446 Kohēzija || 102 || 24 || 50 || 22 || 83 || 280 || 228 Iekšpolitikas jomas || 100 || 188 || 270 || 252 || 393 || 1202 || 849 Ārpolitikas jomas || 81 || 137 || 107 || 107 || 93 || 524 || 463 Pārvalde || 9 || 5 || 8 || 7 || 6 || 35 || 30 Kopā || 480 || 646 || 770 || 695 || 941 || 3530 || 3053 4.3.2. tabula. Īstenotie atgūtie maksājumi 2009.–2013. gada periodā Miljoni EUR || Gadi || Kopā 2009.-2013. gadā || Kopā 2008.-2012. gadā Atgūtie maksājumi || 2009. || 2010. || 2011. || 2012. || 2013. Lauksaimniecība || || || || || || || ELGF || 148 || 172 || 178 || 161 || 155 || 814 || 1015 Lauku attīstība || 25 || 114 || 161 || 166 || 129 || 595 || 466 Kohēzija || 102 || 25 || 48 || 14 || 81 || 270 || 219 Iekšpolitikas jomas || 100 || 162 || 268 || 229 || 398 || 1157 || 799 Ārpolitikas jomas || 81 || 136 || 77 || 99 || 93 || 486 || 425 Pārvalde || 9 || 5 || 2 || 9 || 6 || 31 || 25 Kopā || 464 || 614 || 734 || 678 || 862 || 3353 || 2949 5. NETO FINANŠU KOREKCIJAS UN PLĀNOTIE UZLABOJUMI 2014.–2020. GADA PLĀNOŠANAS PERIODAM 5.1. Pamatinformācija Budžeta izpildes veids un politikas joma nosaka to, kā ES budžetu ietekmē dažādie korektīvie mehānismi, tomēr visos gadījumos korektīvajiem mehānismiem ir vienāds rezultāts, proti, ES budžets tiek aizsargāts no izdevumiem, kas rodas, pārkāpjot tiesību aktus. Neto finanšu korekcija ir korekcija, kas liedz attiecīgajai dalībvalstij atkārtoti izmantot koriģētās un atgūtās summas, un tādējādi dalībvalsts zaudē naudas līdzekļus. Tādējādi tiek samazināts ES finansējums konkrētajiem izdevumiem. Jo īpaši KLP ietvaros korektīvās darbības rezultātā iepriekš samaksātas summas tiek atgūtas, tās atmaksājot ES budžetā kā piešķirtos ieņēmumus. Attiecībā uz kohēzijas politiku 2007.–2013. gada perioda tiesību akti paredz, ka konkrētos apstākļos koriģētās summas var izmantot atkārtoti, lai finansētu citus atbilstīgus projektus, tādējādi ļaujot sasniegt programmas mērķus. Izņēmums parasti bija neto finanšu korekcijas, kuru rezultātā iepriekš samaksātās summas tiek atmaksātas ES budžetā. Pēc vairākus gadus ilgas veiksmīgas neto finanšu korekciju piemērošanas lauksaimniecības jomā likumdevējs ir nolēmis, ka neto finanšu korekcijas būtu plašāk jāpiemēro kohēzijas politikai attiecībā uz jauno 2014.–2020. gada plānošanas periodu. Jānorāda, ka programmu īstenošanas tempa dēļ (pirmie programmu pārskati jāiesniedz līdz 2016. gada 15. februārim) Komisija neziņos par neto finanšu korekcijām (attiecībā uz fondiem, kas nav lauksaimniecības politikas fondi) agrāk par 2016. gadu. 5.2. Neto finanšu korekcijas 2013. gadā — ietekme uz ES budžetu 5.2. tabula. Finanšu korekciju un atgūto summu ietekme uz ES budžetu Politikas joma || Kopējā īstenotā summa 2013. gadā (miljoni EUR) || To izdevumu izslēgšana, kas radušies, pārkāpjot tiesību aktus (Jā/Nē) || Atmaksa ES budžetā (Jā/Nē) || Ietekme uz ES budžetu || Galvenās attiecīgās izdevumu budžeta nodaļas Lauksaimniecība: || 995 || || || || Finanšu korekcijas — ELGF || 481 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || 05 02 05 03 Atgūtās summas — ELGF || 155 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || 05 02 05 03 Finanšu korekcijas — lauku attīstība || 230 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || 05 04 Atgūtās summas — lauku attīstība || 129 || J || J* || - || - Kohēzijas politika: || 1839 || || || || Finanšu korekcijas, kas īstenotas, veicot atskaitījumus || 775 || J || N || - || - Finanšu korekcijas, kas īstenotas, atgūstot maksājumus || 489 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || 13 03 13 04 04 02 11 06 Finanšu korekcijas, kas īstenotas, atbrīvojoties no saistībām/veicot atskaitīšanu slēgšanas brīdī || 494 || J || J** || - || - Atgūtie maksājumi || 81 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || 13 03 13 04 04 02 11 06 Citas politikas jomas: || 500 || || || || Finanšu korekcijas, kas īstenotas, atbrīvojoties no saistībām/veicot atskaitīšanu slēgšanas brīdī || 1 || J || N** || - || - Finanšu korekcijas, kas īstenotas, atgūstot maksājumus || 2 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || 18 03 Atgūtie maksājumi || 497 || J || J || Piešķirtie ieņēmumi || Dažādi KOPĀ || 3334 || || || || * Saskaņā ar pašreizējo ELFLA tiesisko regulējumu atgūtās summas kompensē ar maksājumiem, atbrīvojot summas, ko var atkārtoti tērēt attiecīgajai dalībvalstij; slēgšanas brīdī (pēc 2015. gada) atkārtota izmantošana nebūs iespējama un būs jāizdod atgūšanas rīkojums. Attiecībā uz SAPARD un TRDI summu atgūšanu veic, izdodot atgūšanas rīkojumus, jo pašlaik fondi atrodas slēgšanas posmā. ** Saskaņā ar pašreizējo jo īpaši kohēzijas politikas, kā arī citu politikas jomu tiesisko regulējumu finanšu korekciju rezultātā var notikt izdevumu/finansējuma samazināšana (bet ne reāla naudas atpakaļplūsma ES budžetā) tikai šādos gadījumos: - ja dalībvalstis nevar uzrādīt pietiekamus attiecināmos izdevumus; - pēc programmu slēgšanas, ja izdevumu aizstāšana vairs nav iespējama; - ja nav panākta vienošanās ar Komisiju. Neto finanšu korekciju rezultātā gūst “ieņēmumus no nepareizi samaksātu summu atmaksas”, ko uzskata par piešķirtiem ieņēmumiem[9]. Ar diviem izņēmumiem Finanšu regulā[10] nav ietverti īpaši noteikumi par to, kā var izmantot piešķirtos ieņēmumus, ko radījusi neto finanšu korekcija. Tomēr Finanšu regulas piemērošanas noteikumu (PN) 7. pantā ir noteikts, ka budžeta piezīmē norāda, kuras budžeta pozīcijas var saņemt apropriācijas, kas atbilst piešķirtajiem ieņēmumiem. Rezumējot — piešķirtie ieņēmumi atgriežas budžeta pozīcijā vai fondā, no kura izdevumi sākotnēji samaksāti, un tos var izmantot atkārtoti (skatīt tabulu turpmāk), bet tie nav īpaši iezīmēti konkrētām dalībvalstīm. 5.3. Ietekme uz valstu budžetiem Dalītā pārvaldībā visām finanšu korekcijām un atgūtajām summām ir ietekme uz valstu budžetiem neatkarīgi no to izpildes metodes. Jāuzsver, ka pat tad, ja netiek veikta atmaksa ES budžetā, finanšu korekciju ietekme vienmēr ir negatīva dalībvalsts līmenī, jo, lai nezaudētu ES finansējumu, dalībvalstij neattiecināmie izdevumi jāaizstāj ar attiecināmām darbībām. Tas nozīmē, ka dalībvalsts ar saviem resursiem (no valsts budžeta) uzņemas finansiālās sekas, ko rada zaudēts ES līdzfinansējums izdevumiem, kuri atbilstoši ES programmu noteikumiem uzskatīti par neattiecināmiem (alternatīvo izmaksu veidā), ja vien tā neatgūst konkrētās summas no individuāliem saņēmējiem. Tas ne vienmēr ir iespējams, piemēram, ja veic vienotas likmes korekcijas programmas līmenī (jo ir nepilnības valsts pārvaldes iestādē, kas pārvalda programmu), kas nav tieši saistītas ar individuāliem pārkāpumiem projekta līmenī. 5.4. Lauksaimniecība 5.4.1. Situācija līdz 2013. gadam Saskaņā ar KLP tiesisko regulējumu finanšu korekcijas, ko Komisija piemēro dalībvalstīm, kad ir pabeigta atbilstības pārbaudes procedūra, vienmēr ir bijušas un arī turpmāk būs neto korekcijas kopš pirmā lēmuma par grāmatojumu noskaidrošanu gan attiecībā uz ELGF, gan attiecībā uz ELFLA. ELGF gadījumā Komisija katru gadu pieņem divus līdz četrus atbilstības pārbaudes lēmumus par individuālu finanšu korekciju paketi. 2013. gadā Komisija pieņēma četrus šādus lēmumus par 147 individuālām neto finanšu korekcijām par kopējo summu EUR 1,1 miljards (2,4 % no KLP izdevumiem, kas paredzēti 2013. gada budžetā); apstiprinātās summas skatīt 3.1. tabulā. No pieņemtajām finanšu korekcijām 70 % ir vērstas uz četrām dalībvalstīm — Grieķiju, Franciju, Apvienoto Karalisti un Poliju. Tomēr gadu no gada tas var mainīties atkarībā no valsts un reģionālo kontroles sistēmu kvalitātes izmaiņām. Kopējā īstenotā summa 2013. gadā bija EUR 636 miljoni. Attiecībā uz ELGF finanšu korekcijas veic, atskaitot attiecīgās summas no Komisijas mēneša maksājumiem attiecīgajai dalībvalstij otrajā mēnesī pēc Komisijas lēmuma par finanšu korekciju. Attiecībā uz ELFLA dalībvalstis atmaksā finanšu korekcijas ES budžetā. Piešķirtie ieņēmumi no ELFLA finanšu korekcijām 2013. gadā bija EUR 212 miljoni un papildus EUR 18 miljoni — Pagaidu lauku attīstības instrumentam (TRDI). Lai mazinātu slodzi uz dalībvalstu budžetiem, tika ieviesta iespēja konkrēta apjoma korekcijas īstenot pa daļām trīs gada maksājumos pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma. Līdz šim maksājumi pa daļām atzīti attiecībā uz Bulgāriju, Grieķiju, Portugāli, Rumāniju, Spāniju un Lietuvu. Turklāt, ja atbilstības pārbaudes procedūrās konstatē vai var konstatēt nepamatotus maksājumus, dalībvalstīm tiek prasīts tos atgūt, vēršot atgūšanas pasākumus pret galīgajiem saņēmējiem. No saņēmējiem atgūtās nepareizi samaksātās summas 2013. gadā bija EUR 94 miljoni attiecībā uz ELGF un EUR 103 miljoni attiecībā uz lauku attīstību; skatīt arī 7.1. iedaļu. 5.4.2. Uzlabojumi, kas plānoti 2014.–2020. gada periodā Uzsvars uz riskantākiem izdevumiem Tā kā Revīzijas palāta 2011. un 2012. gada DAS norādīja lielāku kļūdu īpatsvaru, ELFLA revīziju skaits tika ievērojami palielināts 2013. gadā (35) un tad atkal 2014. gadā (līdz 45), tādējādi divkāršojot to skaitu, kāds tas bija 2012. gadā (23). Sekas cita starpā tam ir arī tādas, ka dažas dalībvalstis tiek revidētas katru gadu, līdz ir novērstas visas būtiskās nepilnības. Revīzijas stratēģija 2014.–2020. gada periodam ir pamatota ar pastiprinātu riska analīzi un trīs gadu caurviju programmu, kas nodrošinās labāku pārskatu par kopējiem izdevumiem, jo īpaši lai sasniegtu labāku revīzijas tvērumu, un pievēršoties pārsvarā būtiskajiem un/vai sistēmiskajiem dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmu trūkumiem. Intensīvāka revīzija tiks turpināta visriskantākajās jomās, izmantojot ar sistēmu pamatotu pieeju. Rīcības brīvības neesamība un mazāk vienotas likmes korekciju Jebkura konstatēta ES budžetam radīta riska gadījumā tiks sistemātiski piemērota neto finanšu korekcija, jo Komisijai ir juridiski saistošs pienākums izslēgt no ES finansējuma visus konstatētos nelikumīgos izdevumus. Gan ELGF, gan ELFLA neto finanšu korekcijas reglamentē jaunā KLP horizontālā regula, kas padara procedūru vēl stingrāku, tāpēc finanšu korekciju summas noteikšanas metode un kritēriji tagad izklāstīti deleģētajā aktā. Gan Finanšu regulā, gan jaunajā KLP horizontālajā regulā ir paredzēta neto finanšu korekciju veidu secība, saskaņā ar kuru vienotas likmes korekcijas var izmantot tikai tad, ja aprēķinātas vai ekstrapolētas korekcijas nevar noteikt ar samērīgiem pasākumiem. Īsāka atbilstības pārbaudes procedūra Komisija turpinās īstenot darbības, kuru mērķis ir vienkāršot visu procedūru. Pirmkārt, jaunajā KLP horizontālajā regulā ir precīzi aprakstīta secīgo posmu specifika, darbības joma un secība, kā arī dažādie finanšu korekciju veidi. Otrkārt, deleģētā akta noteikumi (finanšu korekcijas aprēķināšanas metode un kritēriji) un īstenošanas aktu noteikumi (sīka informācija par atbilstības pārbaudes procedūru, ar obligātiem termiņiem) ir paredzēti, lai vēl vairāk vienkāršotu tiesisko regulējumu un ierobežotu nevajadzīgas kavēšanās risku. Treškārt, AGRI ĢD vēl vairāk uzraudzīs atbilstības pārbaudes procedūru norisi, lai nodrošinātu termiņu stingru ievērošanu. Komisijas veiktās uzraudzības pastiprināšana Finanšu periodam no 2014. līdz 2020. gadam ir nostiprināti KLP reglamentējošie instrumenti, tostarp tādi kā vienotas uzraudzības un izvērtēšanas sistēmas ieviešana abiem pīlāriem, atbilstības pārbaudes procedūras vienkāršošana/paātrināšana, neto finanšu korekciju piemērošanas kritēriju un metodikas labāka noteikšana, jauna modeļa ieviešana, lai sertifikācijas iestāde (SI) varētu apliecināt deklarēto izdevumu likumību un pareizību, pamatojoties uz reprezentatīviem paraugiem. Vienkāršotas maksājumu shēmas AGRI ĢD turpinās apzināt galvenos kļūdu cēloņus (tika izveidota ad hoc darba grupa) un ierosinās un aicinās pēc iespējas plašāk izmantot vienkāršotās maksājumu shēmas, ko kļūdas ietekmē mazāk. 5.4.3. Maksājumu pārtraukšana un apturēšana attiecībā uz KLP tiks saskaņota ar kohēzijas politikas fondiem Saskaņā ar jauno KLP horizontālo regulu 2014. gadā stājās spēkā jauns tiesiskais regulējums attiecībā uz KLP līdzekļu izmaksas pārtraukšanu un apturēšanu, kas stiprinās Komisijas pilnvaras apturēt ES finansējumu gadījumos, kad konstatēti nepareizi veiktu maksājumu riski. Attiecīgi Komisija var samazināt vai apturēt mēneša maksājumus (ELGF) vai starpposma maksājumus (ELFLA), ja “viens vai vairāki attiecīgās valsts kontroles sistēmas galvenie elementi nepastāv vai nav efektīvi konstatēto trūkumu būtiskuma vai noturības dēļ” (vai pastāv līdzīgi būtiski trūkumi nepareizi veikto maksājumu atgūšanas sistēmā) un ja: - vai nu trūkumi ir ilgstoši un to dēļ jau ir pieņemti vismaz divi lēmumi par finanšu korekcijām, vai arī - Komisija secina, ka attiecīgā dalībvalsts tuvākajā laikā nespēs īstenot nepieciešamos korektīvos pasākumus saskaņā ar rīcības plānu, kurā ietverti skaidri progresa rādītāji, kas jānosaka, apspriežoties ar Komisiju. Attiecībā uz ELGF jānorāda, ka, tā kā saskaņā ar jaunajiem noteikumiem mēneša maksājumus dalībvalstīm var turpināt, līdz ir izpildīti nosacījumi apturēšanas lēmuma pieņemšanai, mēneša maksājumu veikšanas tempa dēļ nevarēs izmantot pārtraukšanas procedūru. Tomēr attiecībā uz ELFLA jaunajā Kopīgo noteikumu regulā (KNR) kā ātrs un reaģētspējīgs papildu instruments ir arī paredzēta starpposma maksājumu pārtraukšana no deleģētā kredītrīkotāja (t. i., ģenerāldirektora) puses, ja ir šaubas par maksājumu likumību un pareizību. Abu minēto preventīvo darbību (maksājumu pārtraukšana attiecībā uz ELFLA un apturēšana attiecībā uz abiem fondiem) un neto finanšu korekciju apvienojums ļaus Komisijai ātri un efektīvi rīkoties un aizsargāt ES budžetu — netiks veikti jauni maksājumi, vai arī tie tiks samazināti līdz aprēķinātā riska līmenim apturēšanas laikā; iepriekš nepareizi veiktie maksājumi tiks pilnībā atgūti, piemērojot neto finanšu korekcijas. 5.5. Kohēzija 5.5.1. Situācija līdz 2013. gadam Tiesiskā regulējuma dēļ attiecībā uz kohēzijas politiku izņēmums parasti bija neto finanšu korekcijas, kuru rezultātā iepriekš samaksātās summas tiek atmaksātas ES budžetā. Tomēr, kā redzams 5.2. tabulā, 2013. gadā veikto finanšu korekciju un no dalībvalstīm atgūto maksājumu summa bija EUR 570 miljoni, kas tika uzskatīti par piešķirtajiem ieņēmumiem atbilstoši kohēzijas politikai. Tas ir ievērojami vairāk nekā 2012. gadā (EUR 63 miljoni) vairāku faktoru dēļ. Attiecībā uz ESF 2013. gadā to finanšu korekciju summa, kas īstenotas, izdodot atgūšanas rīkojumu, bija EUR 282 miljoni. Tāpat 2013. gadā tika atgūtas lielākas summas, galvenokārt tāpēc, ka tika slēgtas 1994.–1999. gada programmas (EUR 153 miljoni) un sarežģītākās 2000.–2006. gada programmas (EUR 82 miljoni) saistībā ar Spāniju. Attiecībā uz ERAF 1994.–1999. gadā dalībvalstu atmaksātās summas palielinājās no aptuveni EUR 0,5 miljoniem 2012. gadā līdz EUR 22 miljoniem 2013. gadā, galvenokārt tāpēc, ka tika slēgtas dažas vecās, atlikušās programmas attiecībā uz Itāliju (EUR 14,6 miljoni) un Beļģiju (EUR 7,5 miljoni). Attiecībā uz ERAF 2000.–2006. gadā paziņotās summas palielinājās no EUR 34 miljoniem 2012. gadā līdz EUR 170 miljoniem 2013. gadā, galvenokārt tāpēc, ka tika slēgtas ERAF programmas attiecībā uz Itāliju (EUR 82 miljoni) un Spāniju (EUR 80 miljoni). Pārējās summas ir saistītas ar ELVGF Virzības nodaļu un ZVFI/EZF. 5.5.2. Uzlabojumi, kas plānoti 2014.–2020. gada periodā Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu ir ieviesta būtiska pārmaiņa, proti, konkrētos apstākļos, kas noteikti KNR 145. panta 6. punktā, Komisijai ir jāpieņem lēmums par neto finanšu korekcijas piemērošanu. Šādos gadījumos tiek liegta pašreizējā iespēja dalībvalstij atzīt korekciju un atkārtoti izmantot attiecīgos ES līdzekļus, lai gan saskaņā ar kohēzijas politiku pirms 2014.–2020. gada perioda neto finanšu korekcijas tika piemērotas tikai izņēmuma gadījumā. Pirmkārt, pienākums piemērot neto finanšu korekcijas 2014.–2020. gada periodā attiecīgi radīs papildu stimulu dalībvalstīm vēl vairāk uzlabot to īstenoto pārvaldību un kontroli, jo šīs korekcijas samazinās līdzekļus, kas iezīmēti konkrētai dalībvalstij, kad ES revīzijās tiek atklāti iepriekš nekonstatēti, nepaziņoti vai neizlaboti būtiski trūkumi dalībvalsts līmenī. Otrkārt, ieviešot jaunās finanšu kontroles procedūras 2014.–2020. gada periodam, dalībvalstīm būs spēcīgs stimuls savlaicīgi veikt efektīvus un stingrus kontroles pasākumus, tostarp pārvaldības pārbaudes un revīzijas, pirms gada programmu pārskatu apstiprināšanas. Sagatavojot pārskatus, pārvaldības deklarāciju un revīzijas atzinumu, programmas iestādēm, veicot šādas kontroles procedūras, ir jāgūst pamatots apliecinājums, ka visi būtiskie pārkāpumi ir novērsti un ka iespējamie būtiskie trūkumi jebkurā pārvaldības un kontroles sistēmas līmenī ir novērsti vai tiek novērsti. Revīzijas iestādēm būs lielāka ietekme revīzijas atzinumu iesniegšanā katru gadu par katru programmu — to revīzijas atzinumi būs pamatoti ar gada atlikušajiem to izdevumu kļūdu riskiem, kas iekļauti pārskatos pēc korekcijām, kuras piemēro izdevumiem, ko pārskatos apstiprinājušas sertifikācijas iestādes, visu revīziju un kontroles pasākumu rezultātā pirms pārskatu slēgšanas. Dalībvalstu paziņoto atlikušo kļūdu īpatsvaru Komisijas ĢD novērtēs un apstiprinās, kad tie sagatavos savus gada darbības pārskatus. Jaunajā finanšu pārvaldības ciklā 15. februāris pēc katra grāmatvedības gada[11] ir beigu termiņš, līdz kuram jāpiemēro jaunais noteikums par neto finanšu korekcijām attiecībā uz iepriekšējā grāmatvedības gada izdevumiem. Līdz minētajam datumam dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai programmas pārskati, pārvaldības deklarācija, revīzijas atzinums un atbilstošie ziņojumi. Tas nozīmē, ka ir jāpabeidz visas valsts kontroles un pārbaudes darbības, lai dalībvalstis varētu apstiprināt savos gada pārskatos ietverto izdevumu likumību un pareizību. Finanšu korekcijas attiecībā uz pārkāpumiem/trūkumiem, kas konstatēti pirms katra gada 15. februāra 2014.–2020. gada plānošanas perioda noteikumi par finanšu korekcijām saistībā ar pārkāpumiem, kas konstatēti pirms katra gada 15. februāra, ir līdzīgi 2007.–2013. gada plānošanas perioda noteikumiem. Mērķis ir saglabāt stimulu dalībvalstīm pašām atklāt un izlabot pārkāpumus un attiecīgi izslēgt nepareizi samaksātās summas no Komisijai deklarētajiem izdevumiem, tādējādi izvairoties no ES līdzekļu zaudējumiem. Nepareizi veiktie izdevumi, kas konstatēti valsts līmeņa pārbaudēs vai revīzijās, ir jāatskaita no pārskatiem, kas jāiesniedz Komisijai katru gadu līdz 15. februārim. Ja tas tiks darīts, dalībvalsts varēs šādi koriģētās summas atkārtoti izmantot jaunām atbilstīgām darbībām saskaņā ar programmu, kā tas ir 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Ja ES revīzijas attiecībā uz izdevumiem veic pirms apstiprināto pārskatu iesniegšanas Komisijai un ja šādās revīzijās konstatē pārkāpumus, kuru dēļ jāveic finanšu korekcijas, tāpat kā pašreizējā periodā ir iespējami divi scenāriji: 1) ja dalībvalsts piekrīt finanšu korekcijas veikšanai un attiecīgi rīkojas, tā var atkārtoti izmantot koriģētās summas jaunām atbilstīgām darbībām (KNR 145. panta 4. punkts); 2) ja dalībvalsts nepiekrīt, Komisija pieņem lēmumu par finanšu korekciju pēc KNR 145. pantā paredzētās pretrunu procedūras. Šāda finanšu korekcija vienmēr būs neto finanšu korekcija, piešķīrums programmai un dalībvalstij tiks proporcionāli samazināts. Dalībvalsts nevarēs atkārtoti izmantot šo summu. Komisijas novērtējums par likumību un pareizību, pamatojoties uz pārskatiem, revīzijas atzinumu un pievienotajiem dokumentiem, kas iesniegti līdz katra gada 15. februārim Jaunieviestais noteikums par dalībvalstu gada pārskatu iesniegšanu un par neto finanšu korekcijām nozīmē, ka mainīsies veids, kā Komisija veiks savus pienākumus. Komisija novērtēs un izskatīs revīzijas atzinumus (aspektus, kas attiecas uz sistēmu darbību un uz likumību un pareizību) un gada kontroles ziņojumus, tostarp paziņoto kļūdu īpatsvaru, kā arī pārvaldības deklarācijas un gada kopsavilkumus trīs mēnešu laikā no brīža, kad tiek saņemti dokumenti, kas jāiesniedz līdz 15. februārim. Pamatojoties uz minēto izvērtējumu, Komisija veiks riska novērtējumu un izstrādās revīzijas plānu, kurā noteiktas atlasītajām augsta riska programmām vajadzīgās ar risku pamatotās revīzijas. Komisija veiks ar risku pamatotās revīzijas līdz tā kalendārā gada beigām, kurā dalībvalsts iesniegusi revīzijas atzinumus, pārvaldības deklarācijas un saistītos dokumentus. Veicot dokumentu revīziju, revīziju uz vietas un valsts revīzijas paraugu atkārtotu revīziju, tostarp darbību līmenī, tā izvērtēs, vai paziņotā informācija ir ticama un tāpēc ir uzskatāma par atbilstošu, lai, pamatojoties uz to, apliecinātu likumību un pareizību. Prioritāte tiks piešķirta to programmu revīzijai, kurām ir būtiska ietekme uz Komisijas maksājumiem atbilstošajam fondam attiecīgajā grāmatvedības gadā. Izstrādājot ar risku pamatotus kritērijus revīzijas prioritāšu noteikšanai, tiks ņemti vērā arī dalībvalstu iestāžu iepriekšējās darbības rezultāti. ES revīzijās konstatēti pārkāpumi, kas liecina par būtisku trūkumu, pēc katra gada 15. februāra Ja revīzijās, ko ES (Komisija, tostarp OLAF vai ERP) veic pēc katra gada 15. februāra, konstatē pārkāpumus, kas liecina par būtisku trūkumu, kurš ietekmē attiecīgo grāmatvedības gadu, Komisijai ir pienākums pieņemt oficiālu lēmumu par finanšu korekcijas piemērošanu, ja ir izpildīti regulā paredzētie nosacījumi. Komisijai nav rīcības brīvības šajā jautājumā. Attiecīgā finanšu korekcija vienmēr būs neto finanšu korekcija. Tas nozīmē, ka piešķīrums programmai un kopējais piešķīrums attiecīgajai dalībvalstij tiks automātiski samazināts par korekcijas summu, pat ja pretrunu procedūrā dalībvalsts atzīst revīzijas rezultātus un piekrīt finanšu korekcijai. Tādējādi attiecīgajai dalībvalstij nav iespējas atkārtoti izmantot summu, kam piemēro šādu neto finanšu korekciju, citā programmā. Regulā paredzētie nosacījumi, kas uzliek Komisijai pienākumu piemērot neto finanšu korekcijas, ir šādi: - ES veiktajās revīzijās atklātie pārkāpumi liecina par būtisku trūkumu, kurš ietekmē grāmatvedības periodu, par ko dalībvalsts iesniegusi pārvaldības deklarāciju un revīzijas atzinumu, kurā konkrētā problēma nav norādīta; - pēc 15. februāra un pirms trūkuma konstatēšanas ES veiktajās revīzijās dalībvalsts nav norādījusi konkrēto problēmu citos Komisijai iesniegtos revīzijas ziņojumos (ar attiecīgajiem pasākumiem) vai nav veikusi attiecīgus korektīvos pasākumus. Kad ir izpildīti nosacījumi neto finanšu korekcijas piemērošanai, dalībvalstij ir tiesības iesniegt apsvērumus divu mēnešu laikā[12] un visus papildu revīzijas pierādījumus uzklausīšanā, pirms Komisija pieņem lēmumu par finanšu korekciju. Visbeidzot, neatkarīgi no tā, vai dalībvalsts galu galā atzīst vai neatzīst Komisijas nostāju attiecībā uz vajadzīgo finanšu korekciju, Komisijai ir jāpieņem oficiāls lēmums ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā no dalībvalsts uzklausīšanas. Saskaņā ar KNR Komisija ir pilnvarota deleģētā aktā noteikt sīki izstrādātus noteikumus par pārvaldības un kontroles sistēmu darbības novērtēšanas kritērijiem, tostarp galvenos būtisku pārkāpumu veidus, piemērojamās finanšu korekcijas līmeņa noteikšanas kritērijus un vienotas likmes vai ekstrapolētu finanšu korekciju piemērošanas kritērijus. Deleģētais akts, kas pieņemts 2014. gada 3. martā (Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 480/2014), ir pamatots ar regulējumu, kas noteikts pārvaldības un kontroles sistēmu pamatprasību novērtēšanai un vienotas likmes korekciju līmeņa noteikšanai. Tāpēc Komisijai ir spēcīgāks juridiskais pamats salīdzinājumā ar pašreizējo plānošanas periodu, kurā iekļauti līdzīgi elementi atbilstoši juridiski nesaistošam norādījumam. Turklāt novērtēšanas kritēriji un vienotu likmju korekciju līmeņi būs jau iepriekš zināmi visām programmās iesaistītajām personām. Deleģētajā aktā noteiktā pieeja paredz, ka Komisija izdarīs secinājumu par būtiska trūkuma esību, pamatojoties uz savu veikto sistēmas pamatprasību novērtējumu, ja tiek uzskatīts, ka vismaz viena no galvenās sistēmas pamatprasībām vai divas citu sistēmu pamatprasības darbojas daļēji vai nedarbojas. Šādos gadījumos tā piemēros vienotas likmes finanšu korekciju, izņemot, ja dalībvalsts var četru mēnešu laikā iesniegt precīzāku riska novērtējumu, veicot atbilstoša un reprezentatīva attiecīgo izdevumu parauga revīziju kā pamatu ekstrapolētai korekcijai. Tiek saglabātas vienotas likmes korekcijas procentuālās daļas, kas jau piemērotas iepriekšējos plānošanas periodos, t. i., 5 %, 10 %, 25 % un 100 %. Šo pieeju ir apstiprinājusi Tiesas judikatūra. Tomēr lēmumā piemērot jebkāda līmeņa finanšu korekciju jāņem vērā samērīgums un atlikušais risks ES budžetam, kā noteikts KNR. Tāpēc, ja saskaņā ar deleģēto aktu noteiktas vienotas likmes piemērošana būtu nesamērīga, Komisija piemēro zemāka līmeņa vienotas likmes korekciju. Augstāks korekcijas līmenis atkārtoti konstatētiem trūkumiem Gadījumam, ja ES veiktajās revīzijās konstatē vienus un tos pašus trūkumus, lai gan iepriekš ir veikta finanšu korekcija, Komisija deleģētajā aktā ir iekļāvusi noteikumu, kas ļauj piemērot augstākas likmes korekciju nekā pirmā korekcija. Tā ir skaidra norāde dalībvalstīm, ka būtiska trūkuma atklāšanas gadījumā tām ir jānodrošina savu pārvaldības un kontroles sistēmu ātra un pastāvīga pielāgošana. Citi pasākumi, kas jau ir spēkā, tiks piemēroti arī turpmāk Abas jaunās iespējas, kas piedāvātas uzlabotajā 2014.–2020. gada tiesiskajā regulējumā, kā aprakstīts iepriekš, t. i., iespēja piemērot neto finanšu korekcijas un gada apliecinājumu paketes ieviešana, tiks apvienotas ar esošās stingrās maksājumu pārtraukšanas un apturēšanas politikas turpināšanu un aktīviem pūliņiem rosināt visu vienkāršošanas iespēju izmantošanu. Tam vajadzētu vēl vairāk uzlabot kohēzijas politikas īstenošanu jaunajā plānošanas periodā. 6. PREVENTĪVIE PASĀKUMI 6.1. Lauksaimniecība Attiecībā uz lauksaimniecību, kā arī Komisijas korektīvo darbību, piemērojot neto finanšu korekcijas, dalībvalstis ir ieviesušas struktūras un procedūras ES budžeta aizsardzībai. Kā paskaidrots iepriekš 5.4.3. iedaļā, saskaņā ar jauno KLP horizontālo regulu 2014. gadā stāsies spēkā jauns tiesiskais regulējums attiecībā uz KLP līdzekļu izmaksas pārtraukšanu un apturēšanu. Turklāt dalībvalstu līmenī ir izveidota obligāta administratīvā struktūra. · Izdevumu pārvaldība un kontrole tiek uzticēta specializētām maksājumu aģentūrām, kas pirms to darbību sākšanas jāakreditē dalībvalstij, pamatojoties uz vispusīgu ES tiesībās noteiktu akreditācijas kritēriju kopumu. To, kā maksājumu aģentūras ievēro minētos kritērijus, sīki izvērtē ārējās revīzijas iestāde, kā arī pastāvīgi uzrauga kompetentā valsts iestāde, un ir noteiktas skaidras procedūras attiecībā uz to, kā risināt un izlabot jebkuru problēmu. · Turklāt maksājumu aģentūru vadītājiem ir jāiesniedz gada ticamības deklarācija, kas attiecas uz maksājumu aģentūras pārskatu pilnīgumu, precizitāti un patiesumu, kā arī ticamības deklarācija par garantēto darījumu likumību un pareizību. Minētās ticamības deklarācijas pārbauda neatkarīgas sertifikācijas iestādes, kam jāsniedz atzinums par tām. Attiecībā uz dalībvalstīm, kam ir tikai viena maksājumu aģentūra, šāda ticamības deklarācija, kas saņemta no maksājumu aģentūras direktora, kopā ar sertifikācijas iestādes sertifikātu un atzinumu pēc definīcijas ir Finanšu regulas 53. panta b) punktā minētais “gada kopsavilkums”. Dalībvalstīm ir jāievieš ex ante kontroles un preventīvu sodu sistēmas. · Par katru ELGF un ELFLA finansēto atbalsta shēmu veic ex ante administratīvās pārbaudes un pārbaudes uz vietas un gadījumā, ja saņēmējs ir pieļāvis neatbilstības, piemēro preventīvus sodus. Maksājumu aģentūrām jāpiemēro minētās kontroles sistēmas, un šādās sistēmās jāietver vienotas iezīmes un īpaši noteikumi, kas pielāgoti katra atbalsta režīma specifikai. Kontroles sistēmas ir paredzētas, lai nodrošinātu visaptverošu, ex ante administratīvo kontroli par pilnīgi visiem atbalsta pieteikumiem, attiecīgos gadījumos — kontrolpārbaudes citās datubāzēs, kā arī priekšmaksājumu pārbaudes uz vietas, pārbaudot darījumu paraugu, kas aptver no 1 % līdz 100 % datu kopas, atkarībā no riska, kas saistīts ar attiecīgo režīmu. Ja pārbaudēs uz vietas tiek atklāts liels pārkāpumu skaits, jāveic papildu kontrole. · Šajā ziņā vissvarīgākā sistēma ir IAKS, kas 2013. finanšu gadā aptvēra 92 % no ELGF izdevumiem (91,4 % 2012. gadā). Ciktāl iespējams, IAKS izmanto arī, lai pārvaldītu un kontrolētu lauku attīstības pasākumus saistībā ar zemes gabaliem vai lauksaimniecības dzīvniekiem, uz kuriem 2013. gadā atbilstoši ELFLA atteicās 44,7 % no maksājumiem. Attiecībā uz abiem fondiem IAKS 2013. gadā aptvēra 81,4 % no kopējiem izdevumiem. · Tiesību aktos ir paredzēts, ka dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai sīki sagatavoti ziņojumi par to veiktajām pārbaudēm un par piemērotajiem sodiem. Ziņojumu sistēma ļauj attiecībā uz galvenajām atbalsta shēmām aprēķināt kļūdu skaitu, ko dalībvalstis konstatējušas galīgo saņēmēju līmenī. Sertifikācijas iestādes arī pārbauda un apstiprina paziņotās statistiskās informācijas precizitāti un pamatā esošo uz vietas veikto pārbaužu kvalitāti attiecībā uz tiešā atbalsta un lauku attīstības pasākumiem. Nesenajos dalībvalstu ziņojumos ir norādīta ex ante administratīvās kontroles un uz vietas veiktās kontroles preventīvā ietekme. 6.1. tabula. Dalībvalstu korekcijas, kas piemērotas pirms maksājumu veikšanas saņēmējiem Miljoni EUR Dalībvalsts || ELGF tirgus pasākumi || ELGF tiešie maksājumi || ELFLA || Kopā 2013. gadā Beļģija || 0,33 || 1,00 || 0,81 || 2,14 Bulgārija || 2,14 || 9,31 || 5,60 || 17,05 Čehija || 0,70 || 0,23 || 1,34 || 2,27 Dānija || 0,12 || 1,35 || 0,78 || 2,25 Vācija || 4,26 || 5,52 || 7,57 || 17,35 Igaunija || 0,03 || 0,40 || 1,94 || 2,37 Īrija || 0,00 || 1,73 || 0,79 || 2,52 Grieķija || 0,24 || 6,03 || 3,53 || 9,80 Spānija || 23,75 || 4,03 || 19,37 || 47,15 Francija || 19,13 || 2,90 || 3,79 || 25,82 Horvātija || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 Itālija || 1,93 || 18,38 || 7,58 || 27,89 Kipra || 0,00 || 0,64 || 0,22 || 0,86 Latvija || 0,00 || 1,78 || 1,92 || 3,70 Lietuva || 0,07 || 0,78 || 3,00 || 3,85 Luksemburga || 0,00 || 0,04 || 0,09 || 0,13 Ungārija || 4,02 || 6,43 || 5,08 || 15,52 Malta || 0,02 || 0,01 || 0,08 || 0,11 Nīderlande || 21,76 || 0,56 || 2,26 || 24,57 Austrija || 0,78 || 0,80 || 3,49 || 5,07 Polija || 10,23 || 8,40 || 12,67 || 31,30 Portugāle || 0,44 || 0,92 || 5,46 || 6,82 Rumānija || 2,67 || 6,70 || 9,81 || 19,17 Slovēnija || 0,66 || 0,15 || 1,12 || 1,93 Slovākija || 0,18 || 1,94 || 1,15 || 3,27 Somija || 0,01 || 0,44 || 0,86 || 1,31 Zviedrija || 0,68 || 1,28 || 1,80 || 3,77 Apvienotā Karaliste || 0,00 || 2,52 || 3,39 || 5,90 Kopā || 94,14 || 84,28 || 105,48 || 283,90 6.2. Kohēzija Papildus iepriekš minētajiem korektīvajiem mehānismiem, ja Komisija ir informēta par iespējamiem trūkumiem, tā izmanto vairākus preventīvus mehānismus, lai aizsargātu ES budžetu, pirms tā veic maksājumus dalībvalstīm. Tie ir īpaši noderīgi kontroles sistēmu uzlabošanai dalībvalstīs un tādējādi mazina vajadzību Komisijai veikt turpmākas finanšu korekcijas. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 attiecīgi 91. un 92. pantu attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu saskaņā ar kohēzijas politiku un papildus finanšu korekciju veikšanai un maksājumu atgūšanai Komisija var: - pārtraukt maksājuma termiņu ilgākais uz sešiem mēnešiem attiecībā uz 2007.–2013. gada programmām, ja: a) ir pierādījumi, kas liecina par būtiskiem attiecīgās dalībvalsts pārvaldības un kontroles sistēmu darbības trūkumiem, vai b) Komisijas dienestiem jāveic papildu pārbaudes, kad ir saņemta informācija, ka izdevumi apstiprinātā izdevumu deklarācijā ir saistīti ar būtisku pārkāpumu, kas nav novērsts; - apturēt visus starpposma maksājumus dalībvalstij vai daļu no tiem attiecībā uz 2007.–2013. gada programmām šādos trīs gadījumos: a) ir pierādījumi par būtiskiem programmas pārvaldības un kontroles sistēmas trūkumiem, un dalībvalsts nav veikusi nepieciešamos korektīvos pasākumus, vai b) izdevumi apstiprinātā izdevumu pārskatā ir saistīti ar būtisku pārkāpumu, kas nav novērsts, vai c) dalībvalsts ir būtiski pārkāpusi savas pārvaldības un kontroles saistības. Ja dalībvalsts neveic vajadzīgos pasākumus, Komisija var piemērot finanšu korekciju. 6.2. tabula. Pārtraukšana Miljoni EUR Fonds || Kohēzijas politika: 2007.–2013. gada plānošanas periods Atvērti gadījumi kopā 2012. gada 31. decembrī || Jauni gadījumi 2013. gadā || Slēgti gadījumi 2013. gadā || Atvērti gadījumi kopā 2013. gada 31. decembrī Gadījumu skaits || Summa || Gadījumu skaits || Summa || Gadījumu skaits || Summa || Gadījumu skaits || Summa ERAF un Kohēzijas fonds || 38 || 1638 || 220 || 4242 || 157 || 4272 || 101 || 1608 ESF || 15 || 181 || 25 || 349 || 20 || 258 || 20 || 272 EZF || 30 || 108 || 20 || 339 || 40 || 350 || 10 || 97 Kopā || 83 || 1927 || 265 || 4930 || 217 || 4880 || 131 || 1977 Iepriekš tabulā attiecībā uz ERAF, Kohēzijas fondu, ESF un EZF ir sniegts pārskats par maksājumu pārtraukšanas gadījumu izmaiņām gan skaita, gan summas ziņā. Sākuma bilancē ir iekļauti visi gadījumi, kas joprojām bija atvērti 2012. gada beigās, neatkarīgi no tā, kurā gadā par maksājumu pārtraukšanu paziņots dalībvalstij. Jaunie gadījumi attiecas tikai uz maksājumu pārtraukšanu, par ko paziņots 2013. gadā. Slēgtie gadījumi ir gadījumi, attiecībā uz kuriem izmaksu segšanas prasījumi tika atsākti 2013. gadā, neatkarīgi no tā, kurā gadā sākta pārtraukšana. Gadījumi, kas joprojām ir atvērti 2013. gada beigās, ir maksājumu pārtraukšanas gadījumi, kas paliek aktīvi 2013. gada 31. decembrī, t. i., maksājumu termiņš izmaksu prasījumiem joprojām ir pārtraukts, līdz attiecīgā dalībvalsts veiks korektīvus pasākumus. Apturēšana Attiecībā uz ERAF un Kohēzijas fondu un abiem lēmumiem par apturēšanu, kas joprojām bija spēkā 2012. gada beigās, 2013. gadā tika pieņemts lēmums atcelt maksājumu apturēšanu Vācijai. Tomēr lēmums par apturēšanu, kas attiecas uz Itāliju, 2013. gada beigās joprojām ir spēkā. 2013. gadā tika pieņemti četri jauni lēmumi par apturēšanu — trīs lēmumi attiecās uz Spāniju un joprojām bija spēkā gada beigās, bet viens attiecās uz Igauniju un tika atcelts pirms gada beigām. Jānorāda, ka 2014. gada janvārī tika pieņemti divi jauni lēmumi par apturēšanu, abi par Spānijā īstenotām programmām. Attiecībā uz ESF divi lēmumi par apturēšanu, kas pieņemti 2012. gadā, joprojām bija spēkā 2012. gada beigās. 2013. gadā apturēšana tika atcelta attiecībā uz Čehiju, bet palika spēkā attiecībā uz Slovākiju. 2013. gadā tika pieņemti 11 lēmumi par apturēšanu. Visi, izņemot vienu (Vācija), gada beigās joprojām bija spēkā (Beļģija, Čehija, Spānija, Francija, Itālija, Slovākija un Apvienotā Karaliste). Gada beigās joprojām bija spēkā viens 2011. gadā pieņemts lēmums par apturēšanu (Francija). Attiecībā uz EZF 2013. gadā lēmumi par apturēšanu netika pieņemti. Krāpšanas novēršanas pasākumi Krāpšanai tiek pievērsta liela uzmanība, un tā kaitē ES reputācijai. Šajā saistībā kohēzijas ĢD 2013./2014. gadā vienojās par svarīgu iniciatīvu 2013. gada decembrī rīkot konferenci par krāpšanas apkarošanas pasākumiem visām dalībvalstīm. Pēc tam notika vairākas konferences Grieķijā, Rumānijā, Bulgārijā, Čehijā, Slovākijā, Itālijā un Horvātijā, bet citās (Slovēnija, Spānija, Polija, Lietuva, Latvija un Igaunija) ir plānots tādas rīkot. Komisija arī sagatavoja īpašus norādījumus, lai atvieglotu dalībvalstu veikto krāpšanas riska novērtējumu, un izstrādāja pielāgotus IT rīkus, lai palīdzētu dalībvalstīm to krāpšanas apkarošanas centienus vērst uz augsta riska projektiem. Šīs darbības atbilst palielinātajam dalībvalstu pienākumu apjomam, kas izriet no jaunās Kohēzijas politikas regulas (125. panta 4. punkta c) apakšpunkts), kurā noteikts, ka dalībvalstis “ievieš efektīvus un samērīgus krāpšanas apkarošanas pasākumus, ņemot vērā apzinātos riskus”. 7. KOREKTĪVIE PASĀKUMI, KO DALĪBVALSTIS VEIC PĒC SAVAS IEROSMES 7.1. Lauksaimniecība Regulā (EK) Nr. 1290/2005 par KLP finansēšanu (aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013) ir noteikts, ka dalībvalstīm jāatgūst summas, kas zaudētas nepareizi veiktu maksājumu atklāšanas dēļ, un jāatmaksā tās ES budžetā. Saskaņā ar subsidiaritātes principu par atgūšanas procedūrām pilnībā atbild attiecīgās dalībvalstis, un tāpēc tām piemēro dalībvalstu vietējās tiesas procedūras. 7.1. tabula. Summas, kas atgūtas no galīgajiem saņēmējiem un atmaksātas ES budžetā 2013. gadā pēc dalībvalstu veiktās kontroles un pārbaudēm Miljoni EUR Dalībvalsts || ELGF || ELFLA || Kopā 2013. gadā Beļģija || 1,57 || 1,30 || 2,88 Bulgārija || 0,01 || 1,61 || 1,62 Čehija || 0,06 || 2,02 || 2,08 Dānija || 0,77 || 0,59 || 1,36 Vācija || 6,52 || 7,97 || 14,49 Igaunija || 0,05 || 1,67 || 1,71 Īrija || 2,71 || 1,54 || 4,25 Grieķija || 1,98 || 0,67 || 2,65 Spānija || 11,74 || 2,75 || 14,49 Francija || 13,72 || 2,08 || 15,80 Horvātija || - || - || - Itālija || 9,16 || 3,55 || 12,71 Kipra || 0,41 || 0,59 || 1,00 Latvija || 0,27 || 0,56 || 0,83 Lietuva || 0,45 || 0,62 || 1,07 Luksemburga || 0,04 || 0,03 || 0,07 Ungārija || 2,14 || 9,25 || 11,39 Malta || 0,00 || 0,11 || 0,11 Nīderlande || 5,89 || 0,85 || 6,74 Austrija || 3,76 || 11,95 || 15,70 Polija || 10,26 || 11,30 || 21,56 Portugāle || 5,07 || 4,90 || 9,96 Rumānija || 3,79 || 28,69 || 32,48 Slovēnija || 0,61 || 0,51 || 1,12 Slovākija || 0,09 || 0,83 || 0,92 Somija || 2,64 || 1,07 || 3,71 Zviedrija || 5,15 || 1,13 || 6,28 Apvienotā Karaliste || 5,42 || 4,60 || 10,02 Kopā || 94,31 || 102,71 || 197,02 7.2. Kohēzija Atbilstoši dalītai pārvaldībai dalībvalstīm galvenais pienākums ir novērst un atklāt pārkāpumus, tāpēc tās pieliek lielas pūles un atvēl resursus finanšu korekciju veikšanai un nepamatoti samaksāto summu atgūšanai no saņēmējiem. Tās arī pirmām kārtām veic pārvaldības pārbaudes, kontroli un revīzijas papildus Komisijas veiktajām, kas izklāstītas iepriekš. Saskaņā ar regulām par pašreizējo plānošanas periodu dalībvalstīm katru gadu jāziņo Komisijai par korekcijām, kas izriet no visiem veiktajiem kontroles pasākumiem. Šāda prasība tika ieviesta tikai par 2007.–2013. gada periodu, un Komisija veic ar risku pamatotas revīzijas, lai pārbaudītu šo skaitļu ticamību apliecināšanas procesa ietvaros. Kopējās korekcijas, kas veiktas līdz 2013. gada beigām pēc dalībvalstu veiktās kontroles attiecībā uz kohēzijas politikas 2007.–2013. gada plānošanas periodu, ir norādītas turpmāk. Šīs summas papildina kopējās korekcijas, ko Komisija norādījusi iepriekš, pēc šādu korekciju atskaitīšanas. 7.2. tabula. Kopējās korekcijas 2013. gada beigās, ko dalībvalstis paziņojušas attiecībā uz kohēzijas politikas 2007.–2013. gada periodu Miljoni EUR || Dalībvalsts || ERAF/KF || ESF || EZF || Kopā 2013. gadā || Beļģija || 3 || 9 || 0 || 12 || Bulgārija || 13 || 3 || 0 || 16 || Čehija || 201 || 0 || 0 || 201 || Dānija || 1 || 0 || 1 || 1 || Vācija || 458 || 100 || 0 || 558 || Igaunija || - || 0 || 0 || 1 || Īrija || 0 || 5 || 0 || 5 || Grieķija || 115 || 14 || 0 || 130 || Spānija || 256 || 91 || 20 || 367 || Francija || 84 || 57 || 1 || 142 || Horvātija || 0 || - || - || 0 || Itālija || 208 || 36 || 3 || 247 || Kipra || 1 || 1 || 0 || 1 || Latvija || 33 || 2 || 1 || 37 || Lietuva || 11 || 0 || 0 || 11 || Luksemburga || - || 1 || || 1 || Ungārija || 55 || 0 || 0 || 55 || Malta || 1 || 0 || 0 || 1 || Nīderlande || 6 || 3 || 0 || 9 || Austrija || 6 || 2 || 0 || 8 || Polija || 392 || 0 || 1 || 392 || Portugāle || 85 || 38 || 1 || 124 || Rumānija || 111 || 0 || 4 || 115 || Slovēnija || 2 || 6 || 0 || 7 || Slovākija || 54 || 4 || 0 || 59 || Somija || 1 || 0 || 1 || 2 || Zviedrija || 3 || 1 || 1 || 5 || Apvienotā Karaliste || 76 || 21 || 2 || 99 || Pārrobežu mērogā || 16 || || || 16 || ĪSTENOTS KOPĀ || 2191 || 396 || 35 || 2622 || Jāuzsver, ka, tā kā dalībvalstu skaitļos ir dažas nepilnības, Komisija ir īstenojusi piesardzīgu pieeju, lai nodrošinātu, ka iepriekš norādītās summas nav pārspīlētas, tāpēc dažas no summām realitātē var būt lielākas. Tomēr tas neietekmē Komisijas skaitļu ticamību. Attiecīgās summas ir ļoti svarīgas, un, pieskaitītas Komisijas darba rezultātiem,