No sabiedrības veselības, vides, morālā un sociālekonomiskā viedokļa ES ir lielāks pamats uzņemties vadošo lomu pasaules cīņā pret piesārņojumu nekā jebkad agrāk. Ir pienācis laiks rīkoties vērienīgi, dot cilvēkiem to, ko viņi leģitīmi vēlas — lai tiktu aizsargāta viņu veselība, vide un iztikas avots —, un beidzot salīgt mieru ar planētu.

Piesārņojums apdraud arī biodaudzveidību un būtiski veicina sugu masveida izzušanu, kas jau norit. Līdz ar izmaiņām zemes un jūras izmantojumā, dabas resursu noplicinājumu, klimata pārmaiņām un invazīvām svešzemju sugām piesārņojums ir viens no pieciem galvenajiem biodaudzveidības izzušanas cēloņiem. Pašlaik tas ir eksistenciāls drauds vairāk nekā 1 miljonam no Zemes apmēram 8 miljoniem augu un dzīvnieku sugu, un, ja neko nedarīsim, paredzams, ka situācija vēl pasliktināsies. Kopumā ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) sasniegšanu apdraud virkne vidisku risku, kas aizvien saasinās un cits citu pastiprina.

Ir steidzami jārīkojas. Piesārņojums var izraisīt vēzi, sirds išēmisko slimību, obstruktīvo plaušu slimību, insultu, garīgas un neiroloģiskas slimības, diabētu un citas slimības (sk. 1. attēlu). Lai gan šajā jomā gūti vērā ņemami panākumi, 2015. gadā piesārņojums tik un tā bija cēlonis ap 9 miljoniem priekšlaicīgas nāves gadījumu visā pasaulē (16 % no visiem nāves gadījumiem), kas ir trīs reizes vairāk nāves gadījumu nekā no AIDS, tuberkulozes un malārijas kopā un 15 reizes vairāk nekā no visiem kariem un citu veidu vardarbības . Eiropas Savienībā piesārņojums ik gadu ir cēlonis katram astotajam nāves gadījumam.

Otrajā pārskatā par programmu “Tīru gaisu Eiropā” Komisija ziņo, ka ar pasākumiem, ko dalībvalstis izziņojušas savās nacionālajās gaisa piesārņojuma ierobežošanas programmās, nebūs gana 2030. gada mērķu sasniegšanai vajadzīgo amonjaka emisiju samazinājumu panākšanai; amonjaks ir spēcīgs smalko daļiņu (PM2,5) prekursors, un visi ekonomiskākie tā emisiju samazināšanas paņēmieni ir saistīti ar lauksaimniecību, it sevišķi dzīvnieku barošanu, kūtsmēslu apsaimniekošanu un mēslošanas līdzekļu izmantojumu. Šajā sakarā, kā paziņots stratēģijā “No lauka līdz galdam”, Komisija, cenšoties izveidot ilgtspējīgu pārtikas sistēmu un padarīt lopkopību ilgtspējīgāku, atvieglos alternatīvu barības sastāvdaļu un inovatīvu barības piedevu laišanu tirgū. Komisija arī vērtē, vai ir vajadzīgi papildu tiesību akti amonjaka emisiju ierobežošanai. Rūpniecisko emisiju direktīvas izskatīšanas mērķis ir ierobežot amonjaka emisijas no intensīvās lopkopības. Turklāt var būt vajadzīgi papildu pasākumi amonjaka emisiju mazināšanai, cita starpā kopējās lauksaimniecības politikas satvarā vai ar kūtsmēslu apstrādes prasības ieviešanu.

ES ir pamatīgs regulatīvais satvars gaisa piesārņojuma ierobežošanai. Tomēr priekšlaicīgas nāves gadījumu un citu ar gaisa piesārņojumu saistītu slimību gadījumu skaits joprojām ir liels. To var skaidrot ar to, ka daži ES gaisa kvalitātes standarti joprojām ir mazāk stingri nekā PVO 2005. gadā rekomendētie standarti un ka gaisa kvalitātes direktīvu īstenošana bijusi rezultatīva tikai daļēji.

Ir pēdējais laiks rīcības piramīdu apvērst otrādi un pilnīgi pārskatīt to, kā preces un pakalpojumi tiek projektēti, ražoti, piegādāti, izpildīti un/vai izmantoti un likvidēti. Tas nozīmē, ka piesārņojums visupirms ir jānovērš tā avotā. Ja piesārņojuma pilnīga novēršana no paša sākuma (vēl) nav iespējama, piesārņojums būtu jāminimalizē. Visbeidzot, kad piesārņojums ir radies, ir jāveic remediācija un ar to saistītais kaitējums ir jākompensē.

Kā izziņots Ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģijā, Komisija pievērsīsies transporta radītajam gaisa piesārņojumam un trokšņa piesārņojumam, arī ar jaunajiem standartiem Euro 7 autoceļu transportlīdzekļiem un labāku emisiju testēšanu tehniskajās apskatēs sinerģijā ar CO2 emisiju standartiem. Balstoties uz jaunākajiem pierādījumiem, tā ņems vērā vajadzību ierobežot PM2,5 un nanodaļiņu emisijas no visu veidu iekšdedzes dzinējiem un bremzēm gan konvencionālajos transportlīdzekļos, gan elektrotransportlīdzekļos, kā arī vajadzību mazināt piesārņotāju emisijas dažādākos lietošanas apstākļos un visā transportlīdzekļu kalpošanas laikā.

Saskaņā ar Vides trokšņa direktīvas 2017. gada izvērtējuma un Ārpustelpu trokšņa direktīvas 2020. gada izvērtējuma konstatējumiem Komisija pievērsīsies pilnīgākai trokšņa novēršanai avotā, galvenokārt — nodrošinot pienācīgu īstenošanu praksē un attiecīgā gadījumā uzlabojot ES trokšņa regulatīvo satvaru attiecībā uz riepām, autotransporta līdzekļiem, dzelzceļu, gaisa kuģiem, arī starptautiskā līmenī. Turklāt Komisija pēc Ārpustelpu trokšņa direktīvas izvērtēšanas veiks sekojumpasākumus, lai risinātu jautājumus, kas saistīti ar ārpus telpām izmantotu aprīkojumu. Tā 2022. gadā izskatīs panākto progresu un izsvērs, vai Vides trokšņa direktīvā būtu jānosaka ES līmeņa trokšņa samazināšanas mērķrādītāji. Direktīvā prasītie trokšņa mazināšanas rīcības plāni būtu labāk jāintegrē ilgtspējīgas pilsētu mobilitātes plānos, un to mērķus vajadzētu palīdzēt sasniegt tīra sabiedriskā transporta paplašināšanai un aktīvākai mobilitātei. Iepriekš minētie trokšņa mazināšanas pasākumi visi kopā varētu zināmā mērā palīdzēt novērst kaitējumu, ko rada pastāvīgs trokšņa piesārņojums.

Attiecībā uz gaisa piesārņojumu no ēkām ir gūti panākumi piesārņojošās ogļu un degvieleļļas apkures pakāpeniskā izskaušanā, savukārt joprojām problēmas sagādā piesārņojums no biomasas sadedzināšanas, jo īpaši gadījumos, kad tiek izmantotas novecojušas, neefektīvas iekārtas. Komisija atbalstīs nulles piesārņojuma ieceres integrēšanu tīras enerģijas un energoefektivitātes mērķos, piemēram, Renovācijas vilnī un jaunajā Eiropas Bauhaus, būvniecības atkritumu resursu atgūšanas un atkalizmantošanas iniciatīvā, kā arī apkures ierīču ekodizaina un energomarķējuma prasību izskatīšanā, prioritāri — attiecībā uz cietā kurināmā apkuri (ne vēlāk kā 2024. gada sākumā). ES arī turpmāk atbalstīs pāreju uz tīrāku enerģiju un tīrāku mājokļu apkuri trešās valstīs, jo īpaši kaimiņvalstīs.

Attiecībā uz iekštelpu gaisa kvalitāti ES rīcībpolitikas aptver vairākus to noteicošos faktorus — no apkārtējā gaisa kvalitātes līdz būvniecības materiāliem un patēriņa produktiem, siltumapgādes un aukstumapgādes sistēmām, kā arī smēķēšanas ieradumiem. Arī darba aizsardzības (OSH) tiesību akti ir veicinājuši ievērojamu progresu šajā jautājumā un to veicinās arī turpmāk, pateicoties gaidāmajam stratēģiskajam darba aizsardzības satvaram. Renovācijas viļņa iniciatīva ļaus risināt jautājumu par veselīgu temperatūru un mitruma līmeni jaunās ēkās un ēkās, kas tiek pamatīgi renovētas, vienlaikus dekontaminācijas ceļā risinot toksisku vielu (arī azbesta) kontaminācijas problēmu. Tomēr ES trūkst visaptverošas, integrētas pieejas. Covid-19 un ar to saistītie ierobežojumi laika pavadīšanai ārā bija atgādinājums, cik svarīgi ir rūpēties, lai iekštelpu un āra gaiss, ko elpojam, vienmēr būtu tīrs. Uzlabojoties ēku izolācijai, nodrošināt labu iekštelpu gaisa kvalitāti kļūs vēl svarīgāk. Īpaša uzmanība jāpievērš arī skolu ēkām. Komisija analīzēs, kādu zināšanu un rīcībpolitiku trūkst (sinerģijā ar jaunā Eiropas Bauhaus iniciatīvu), un ņems vērā relevantu programmas “Apvārsnis Eiropa” projektu rezultātus. Par pamatu ņemot šo informāciju, Komisija novērtēs ceļus un rīcībpolitikas variantus, kā uzlabot iekštelpu gaisa kvalitāti, īpaši pievēršoties galvenajiem noteicošajiem faktoriem un piesārņojuma avotiem un pētot, kā palielināt sabiedrības informētību un mazināt riskus.

No 2023. gada janvāra pārskatītā Dzeramā ūdens direktīva nodrošinās pamatīgāku cilvēka veselības aizsardzību, pateicoties stingrākiem ūdens kvalitātes standartiem, kas vēršas pret problemātiskiem piesārņotājiem, piemēram, endokrīnajiem disruptoriem un mikroplastmasu, un ļaus panākt vēl tīrāku ūdensvada ūdeni it visiem, mazinot arī vajadzību pēc plastmasas pudelēm. Komisija līdz 2023. gadam novērtēs, vai jāreglamentē jauni parametri, arī noritošajā Peldvietu ūdens direktīvas izskatīšanā. Gaidāmajā Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas izskatīšanā tiks analizēta iespēja ieviest notekūdeņu veselībai relevanto parametru pastāvīgu monitoringu. Tas varētu palīdzēt sagatavoties jaunu epidēmiju draudiem. Izskatot un vajadzības gadījumā modernizējot arī citus tiesību aktus, kas attiecas uz ūdeni un jūru, it sevišķi nolūkā tos pielāgot ķīmisku kontaminantu un mikroplastmasas daudzuma samazināšanai, turklāt saglabāsim dzeramā ūdens un uzturā lietoto jūreņu kvalitāti. Stratēģijā “No lauka līdz galdam” Komisija apzināja darbības, kas palīdzēs pāriet uz nulles piesārņojumu pārtikas sistēmās, piemēram, jaunās ES akvakultūras stratēģiskās vadlīnijas. Problemātisko virszemes un pazemes ūdeņu vielu sarakstu atjaunināšana atbilstoši jaunākajām zinātniskajām atziņām palīdzēs dabu un cilvēka veselību pasargāt no problemātiskākajām vielām. Līdztekus Komisija arī turpmāk iestāsies par to, lai visās ES jūrās tiktu izveidotas emisiju kontroles zonas, kas gādās par to, lai uz kuģiem, ostu pilsētās un piekrastes teritorijās varētu elpot tīrāku gaisu un tīrāki būtu arī jūras peldūdeņi.

Lai uzlabotu garīgo un fizisko labbūtību, gaidāmajā priekšlikumā par juridiski saistošiem ES dabas atjaunošanas mērķrādītājiem, jaunajā augsnes stratēģijā un visos pilsētu zaļināšanas pasākumos, kā izziņots ES biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam, Komisija apsvērs popularizēt domu par attīrītām un renaturalizētām teritorijām kā potenciālām sabiedriskajām zaļajām zonām. Tā rīkojoties, tās mērķis būs pēc iespējas novērst sociālo nevienlīdzību, proti, nevienlīdzīgu piekļuvi zaļajai infrastruktūrai pilsētās. Turklāt līdz 2025. gadam Komisija visaptveroši izskatīs lielāko daļu ES atkritumu jomas tiesību aktu nolūkā tos pielāgot tīras un apritīgas ekonomikas principiem, kas paredz kāpināt atkritumu rašanās novēršanu, ar kvalitatīvu reciklēšanu panākt tīrus otrreizējo materiālu ciklus un minimalizēt atkritumu atlikas.

Ar Ilgtspēju sekmējošo ķimikāliju stratēģiju Komisija cilvēka veselību un vidi labāk aizsargās no bīstamām ķimikālijām. Tā nāks klajā ar pasākumiem, kas paredzēs atteikties no viskaitīgākajām ķimikālijām, piemēram, endokrīnajiem disruptoriem un noturīgām vielām, it sevišķi patēriņa precēs, un pasākumiem, kas paredz ekonomikā un sabiedrībā aizstāt un minimalizēt visas vielas, kas rada bažas .

Tiks pastiprināta pašreizējā starptautiskā sadarbība ar Pasaules Veselības organizāciju (PVO), ESAO, Konvenciju par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos un citām nozīmīgām starptautiskām iniciatīvām un organizācijām, arī nozarspecifiskām organizācijām, piemēram, Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO). Attiecībā uz ūdens un augsnes piesārņojumu ar farmaceitiskiem līdzekļiem, papildus ES antimikrobiālo līdzekļu pārdošanas apjoma samazināšanas mērķrādītājam Komisija veicinās starptautisko sadarbību vidisko risku novēršanai citās valstīs, kur farmaceitisko līdzekļu emisijas no ražošanas un citiem avotiem var cita starpā veicināt rezistenci pret antimikrobiāliem līdzekļiem.

1. pamatiniciatīva. Panākot nulles piesārņojumu, mazināt nevienlīdzību veselības jomā No 2022. gada Komisija nodrošinās, ka nesen izziņotajā Vēža jomā pastāvošās nevienlīdzības reģistrā un Demogrāfijas atlantā tiek regulāri ievadīti piesārņojuma monitoringa un perspektīvas dati un ka līdz 2024. gadam arī attiecībā uz citām ar piesārņojumu saistītām slimībām tiek novērtēta vajadzība pēc nevienlīdzības reģistra, kas uzrādītu tendences, atšķirības un nevienlīdzību ES reģionu griezumā, lai varētu labāk orientēt intervenci ES, nacionālā un vietējā līmenī. Tas cilvēkiem turklāt dos iespēju salīdzināt, cik lielā mērā piesārņojums ietekmē viņu veselību atkarībā no tā, kādos reģionos viņi dzīvo, mācās un strādā.

2. pamatiniciatīva. Atbalstīt virzību uz nulles piesārņojumu pilsētās Gaidāmā Zaļāku pilsētu gada ietvaros Komisija sinerģijā ar ierosināto programmas “Apvārsnis Eiropa” uzdevumu panākt klimatneitrālas un viedas pilsētas, pilsētu mobilitātes paketes pārskatīšanu, Pilsētas mēru paktu un jaunā Eiropas Bauhaus iniciatīvu apzinās pilsētu zaļināšanas un inovācijas vajadzības piesārņojuma prevencijai, arī iekštelpās. Līdz 2024. gadam Komisija apbalvos pilsētas, kas ziņojušas par vislielāko progresu gaisa, ūdens un augsnes piesārņojuma mazināšanā 2021.–2023. gadā. Tādējādi cilvēki varēs gūt labumu no pretpiesārņojuma darbībām, kas pielāgotas viņu tuvākajai apkārtnei.

2.3.Dzīvot planētas iespēju robežās

Lai mūsu piesārņojuma pēda nepārkāptu robežas, ar ko spēj tikt galā mūsu planēta un līdz ar to arī cilvēce, ES regulatīvie satvari, kas aizsargā gaisu, saldūdeni, jūras un okeānus, jāīsteno drīzāk un pilnīgāk, tajā pašā laikā steidzīgi strādājot pie regulāra ES augšņu stāvokļa novērtēšanas satvara un visos līmeņos vēršoties pret augsnes piesārņojumu un degradāciju.

Kas attiecas uz gaisa kvalitāti, Komisija kopā ar dalībvalstīm apsekos nacionālās gaisa piesārņojuma ierobežošanas programmas un piesārņojuma samazināšanas saistības, lai nodrošinātu, ka tiek pilnīgi īstenota Direktīva par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju (NEC direktīva) tā, lai to zemes un saldūdens ekosistēmu skaits, kurās gaisa piesārņojuma izraisīta eitrofikācija apdraud biodaudzveidību, līdz 2030. gadam saruktu par 25 %.

Saldūdens un jūras piesārņojuma gadījumā “laba stāvokļa” sasniegšana saskaņā ar Ūdens pamatdirektīvu un Jūras stratēģijas pamatdirektīvu ES stipri pietuvinātu nulles piesārņojuma ieceres realizēšanai attiecībā uz visām ūdens ekosistēmām.

Tomēr 2019. gada izvērtējumā tika secināts, ka saldūdens jomas tiesību akti vēl aizvien netiek īstenoti pietiekamā mērā tādu faktoru dēļ kā nepietiekamas investīcijas, ierobežota saldūdens aizsardzības mērķu iekļaušana citās rīcībpolitikas jomās, lēna pasākumu īstenošana un nepietiekama ķīmiskā piesārņojuma novēršana. Tāpēc fokusā būs stingrāka īstenošana. Komisija jo īpaši centīsies nodrošināt, ka dalībvalstis veicina ilgtspējīgu un efektīvu ūdens patēriņu, attur no ūdens piesārņošanas un no visiem ūdens lietotājiem un piesārņotājiem, arī rūpniecības, lauksaimniecības un mājsaimniecību patērētājiem, par ūdeni iekasē sociāli taisnīgu maksu, ieņēmumus optimāli izmantojot ilgtspējīgām investīcijām. Tā arī atbalstīs labāku monitoringu un mazāku piesārņojošo vielu daudzumu virszemes un pazemes ūdeņos.

Ierosinātais uzdevums “Veselīgs okeāns, jūras, piekrastes un iekšzemes ūdeņi” centīsies atbalstīt inovāciju un ES rīcībpolitiku un tiesību aktu īstenošanu, lai panāktu veselīgu un piesārņojumbrīvu okeānu, jūras un ūdeņus. Komisija turklāt pieņems 2021.–2027. gada iekšzemes kuģošanas rīcības plānu (NAIADES III), lai atbalstītu pakāpenisku pāreju uz bezemisiju iekšzemes ūdensceļu transportu.

Komisija līdz 2023. gadam izskatīs Jūras stratēģijas pamatdirektīvu, ņemot vērā to, kā rit to ES tiesību aktu īstenošana, kas vērsti uz galveno piesārņojuma avotu ierobežošanu, kā arī vajadzību mazināt plastmasas drazu un citu piedrazojumu, zemūdens troksni un kontaminantu daudzumu. Balstoties uz nesen apstiprinātās ES pludmales piedrazojuma sliekšņvērtības panākumiem, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādās ES sliekšņvērtības maksimāli pieļaujamajam jūras transporta, būvniecības, bagarēšanas un citu atkrastes darbību radītā zemūdens trokšņa līmenim.