Nākotnes vajadzības saistībā ar Savienības ekonomikas dekarbonizāciju un digitalizāciju netieši nozīmēs, ka pastāvīgi pieaugs transporta, enerģētikas un digitālās nozares konverģence. Tādējādi būtu pilnībā jāizmanto šo trīs nozaru sinerģija, maksimāli palielinot Savienības atbalsta iedarbīgumu un lietderību. Kā sinerģijas jomu piemērus var minēt savienotu un autonomu mobilitāti, tīru mobilitāti, kurā izmanto alternatīvās degvielas, enerģijas akumulēšanu un viedos energotīklus. Lai veicināto to, ka projektos tiek ietvertas vairākas nozares, tiks dota iespēja piemērot tās attiecīgās nozares līdzfinansējuma likmi, kurai tā ir augstāka. Turklāt, katrā nozarē par attiecināmajām izmaksām tiks atzīti papildu elementi, kas saistīti ar citu nozari, piemēram, atjaunojamo energoresursu enerģijas ražošana transporta projektā. Lai stimulētu un piešķirtu prioritāti pārrobežu projektiem, ierosinātas darbības novērtēšanā par vienu no piešķiršanas kritērijiem izmantos sinerģijas dimensiju. Sinerģijas tiks īstenotas ar kopīgām darba programmām un kopīgu finansējumu, iesaistot attiecīgās nozares.

Atspoguļojot to, cik svarīgi ir risināt klimata pārmaiņu problemātiku, saskaņā ar ES apņemšanos īstenot Parīzes nolīgumu par klimata pārmaiņām un ANO ilgtspējīgas attīstības mērķus, Komisijas priekšlikumā daudzgadu finanšu shēmai 2021.—2027. gadam ir noteikts ambiciozāks mērķis klimata jomas iekļaušanai visās ES programmās, klimata mērķu sasniegšanai kopumā paredzot atvēlēt 25 % no ES izdevumiem. Gaidāms, ka EISI nodrošinās nozīmīgu ieguldījumu šā mērķa sasniegšanā, jo 60 % no tā kopējā finansējuma ir paredzēti klimata mērķiem. Šīs programmas devumam minētā vispārējā mērķa sasniegšanā tiks sekots, izmantojot ES klimata marķiera sistēmu atbilstīgā iedalījuma līmenī, tai skaitā izmantojot vairākas precīzas metodikas, kur tādas būs pieejamas. Komisija turpinās katru gadu sniegt informāciju saistību apropriāciju izteiksmē, izstrādājot gada budžeta projektu.

EISI galvenā uzmanība veltīta projektiem ar augstāko Eiropas pievienoto vērtību, un tas stimulē investīcijas projektos, kuriem ir pārrobežu ietekme, un Eiropas mērogā sadarbspējīgās sistēmās un pakalpojumos, kuriem ir būtiski saņemt nepārtrauktu finansiālu atbalstu pēc 2020. gada. EISI iedarbīgais darbības modelis cenšas novērst tirgus nepilnības un palīdz piesaistīt turpmākas investīcijas no citiem avotiem, jo īpaši no privātā sektora, sinērģijā ar InvestEU un citām Savienības programmām un papildus tām.

No enerģētikas pārstāvjiem saņemtajās atbildēs lielā mērā tika atkārtoti apliecināts EISI būtiskais ieguldījums Eiropas energoinfrastruktūras tīkla pabeigšanā un — plašākā nozīmē — enerģētikas savienības mērķu sasniegšanā, kas sniedz būtiskus ieguvumus visiem Eiropas iedzīvotājiem, kā vienu no sarežģītajiem nākotnes uzdevumiem minot pāreju uz mazoglekļa ekonomiku.

·Lai pabeigtu ES politikas prioritātēs aprakstīto TEN, joprojām būs vajadzīgi milzīgi ieguldījumi, kas daļēji būs atkarīgi no tā, vai tiks turpināts ES atbalsts. Ņemot vērā EISI apjomu, pašlaik var pievērsties tikai dažām no konstatētajām tirgus kļūdām visās trīs nozarēs. Tāpēc pastāv iespēja piesaistīt papildu ieguldījumus no publiskā un privātā sektora, ja tiktu darīts pieejams papildu ES budžets tirgus kļūdu novēršanai.”

·EISI turpināja izmantot un izstrādāt novatoriskus finanšu instrumentus. Tomēr to izvēršanu ierobežo Eiropas Stratēģisko investīciju fonda piedāvātās jaunās iespējas. Paredzams, ka EISI finanšu instrumentu izmantojuma apmērs pieaugs programmas darbības otrajā pusē, kad būs nodrošināta EISI īpašo finanšu instrumentu un ESIF savstarpējā papildināmība.” Ir plānots, ka Eiropas platjoslas infrastruktūras savienošanas fonds, izmantojot ieguldījumu no EISI un ESIF, sāks darboties 2018. gadā un finansēs ļoti augstas veiktspējas tīklu izvēršanu reģionos, kuros šis pakalpojums nav pietiekami nodrošināts, radot būtisku sviras efektu.

Atbilstoši vispārējai pieejai, ko izmanto visiem ar daudzgadu finanšu shēmām (DFS) saistītajiem ietekmes novērtējumiem, IN par EISI koncentrējās uz tiesību akta priekšlikumā paredzētajām izmaiņām un politikas izvēlēm. Ziņojumā jo īpaši tika paskaidrota EISI programmas struktūra un prioritātes attiecībā uz ierosināto programmas turpināšanu, kā arī izvērtētas visoptimālākās īstenošanas iespējas. IN ziņojumā tika izmantotas saistītā ar pašreizējo EISI gūtās atziņas un pieredze, kā galveno datu avotu izmantojot neseno EISI vidusposma novērtējumu (papildus rezultātiem, kas gūti atklātajā sabiedriskajā apspriešanā, kuru organizēja kā daļu no vairākām sabiedriskām apspriešanām par visu ES nākotnes finansējuma apjomu, un rezultātiem, kas gūti mērķtiecīgākā viedokļu apmaiņā ar ieinteresētajām personām attiecībā uz sinerģiju un atjaunojamo energoresuru enerģiju).

Komisijas priekšlikuma pamatā ir ietekmes novērtējums (IN), kas iesniegts Regulējuma kontroles padomei 2018. gada 21. martā un par ko minētā padome sniedza pozitīvu atzinumu (ats. numurs “MFF–CEF”) ar atrunām. Padome jo īpaši ieteica precizēt programmas uzraudzības un izvērtēšanas kārtības aprakstu, labāk paskaidrot saskaņotību ar citām ES programmām un sīkāk izskaidrot, kā programmas darbības jomas paplašināšana nostiprina EISI pārrobežu raksturu. Padomes atzinumā sniegtie ieteikumi ir atspoguļoti IN ziņojuma galīgajā redakcijā.

Šajā pantā ir ietverts noteikums par visu to vajadzīgo izdevumu segšanu, kuri saistīti ar sagatavošanās, uzraudzības, kontroles, revīzijas izvērtēšanas un citām darbībām, vajadzīgajiem pētījumiem, ekspertu sanāksmēm, korporatīviem IT rīkiem un jebkādu citu tehnisku vai administratīvu palīdzību, kas vajadzīga saistībā ar programmas pārvaldību.

Šajā pantā ir izklāstīts programmas kopējais budžets. Budžets ir sadalīts transporta nozarei (ieskaitot pārskaitījumu no Kohēzijas fonda un atbalstu militārai mobilitātei no aizsardzības kopas), enerģētikas un digitālajai nozarei.

Šis pants nodrošina, ka par darbību, par kuru saņemts ieguldījums atbilstoši programmai, var saņemt arī ieguldījumu no jebkuras citas Savienības programmas, ar nosacījumu, ka no šādiem ieguldījumiem netiek segtas vienas un tās pašas izmaksas.

Šajā pantā nodrošināta iespēja izmantot dotācijas kombinācijā ar finansējumu no Eiropas investīciju bankas vai valsts attīstību veicinošām bankām, vai citām attīstības un publiskām finanšu iestādēm, kā arī no privātā sektora finanšu iestādēm un investoriem, tostarp publiskām un privātām partnerībām.

(4)Atspoguļojot to, cik svarīgi ir risināt klimata pārmaiņu problemātiku, saskaņā ar ES apņemšanos īstenot Parīzes nolīgumu un ANO ilgtspējīgas attīstības mērķus šai regulai būtu jāpalīdz integrēt rīcību klimata politikas jomā un sasniegt to, ka 25 % no visa ES budžeta tiek tērēti klimata mērķiem. Sagaidāms, ka saskaņā ar šo programmu veiktie pasākumi veidos 60 % no Programmas kopējā finansējuma klimata mērķiem, pamatojoties citas starpā uz šādiem Rio politikas rādītājiem: i) 100 % izdevumiem, kas saistīti ar dzelzceļa infrastruktūru, alternatīvajām degvielām, mazākpiesārņojoša pilsētu transporta, elektropārvadi, elektroenerģijas uzglabāšanu, viedo energotīklu, CO2 transportēšanu un atjaunojamo energoresursu enerģiju; ii) 40 % iekšzemes ūdeņiem un multimodalājiem pārvadājumiem, un gāzes infrastruktūrai, ja tā palielina atjaunojamā ūdeņraža un biometāna izmantošanu. Sagatavojot un īstenojot programmu, tiks apzinātas attiecīgās darbības, un tās tiks atkārtoti izvērtētas attiecīgajos novērtējumu un pārskatīšanas procesos. Lai novērstu to, ka infrastruktūra nav pasargāta no ilgtermiņa klimata pārmaiņu ietekmes, un nodrošinātu, ka ar projektu saistīto siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksas ir iekļautas projekta ekonomiskā aspekta izvērtēšanā, ar šo programmu atbalstītajiem lielajiem projektiem attiecīgā gadījumā būtu jāpanāk klimatgatavība, ievērojot norādījumos, ko Komisijai būtu jāizstrādā, saskaņojot tos ar norādījumiem, kuri izstrādāti citām Savienības programmām.

(5)Lai izpildītu ziņošanas pienākumus, kas noteikti 11. panta c) punktā Direktīvā 2016/2284/ES par dažu gaisu piesārņojošo vielu valstu emisiju samazināšanu un ar ko groza Direktīvu 2003/35/EK un atceļ Direktīvu 2001/81/EK, attiecībā uz Savienības līdzekļu izmantošanu nolūkā atbalstīt pasākumus, ko veic, lai īstenotu šīs direktīvas mērķus, būtu jāizseko izdevumiem, kuri ir saistīti ar emisiju vai gaisu piesārņojošo vielu samazināšanu saskaņā ar minēto direktīvu.

(6)Svarīgs šīs programmas uzdevums ir palielināt sinerģiju starp transporta, enerģētikas un digitālo nozari. Šajā nolūkā Programmā būtu jāparedz tādu starpnozaru darba programmu pieņemšana, ar kurām varētu pievērsties īpašām intervences jomām, piemēram, attiecībā uz savienotu un automatizētu mobilitāti vai alternatīvajām degvielām. Turklāt katrā nozarē Programmai būtu jāparedz iespēja atzīt par atbilstīgiem dažus papildu elementus, kas saistīti ar citu nozari, ja šāda pieeja uzlabo ieguldījumu sociālekonomisko ieguvumu. Būtu jāstimulē sinerģija starp nozarēm, nosakot dotācijas piešķiršanas kritērijus darbību atlasei.

(7)Pamatnostādnēs par Eiropas Transporta tīklu TEN-T, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1315/2013 (“TEN-T pamatnostādnes”), ir noteikta TEN-T infrastruktūra, paredzētas prasības, kurām tai jāatbilst, un paredzēti pasākumi pamatnostādņu īstenošanai. Minētajās pamatnostādnēs īpaši paredzēts, ka pamattīkls tiks pabeigts līdz 2030. gadam, izveidojot jaunu infrastruktūru, kā arī būtiski modernizējot un atjaunojot esošo infrastruktūru.

(8)Lai sasniegtu TEN-T pamatnostādnēs noteiktos mērķus, ir prioritāri jāatbalsta pārrobežu savienojumi un iztrūkstošo savienojumu izveide un attiecīgos gadījumos jānodrošina, ka atbalstītās darbības atbilst koridoru darba plāniem, kas izveidoti atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1315/2013 47. pantam, un vispārējai tīkla attīstībai veiktspējas un sadarbspējas ziņā.

(9)Lai atspoguļotu pieaugošās transporta plūsmas un tīkla attīstību, būtu jāveic pamattīkla koridoru un iepriekš definēto posmu pielāgošana. Minētajiem pielāgojumiem vajadzētu būt proporcionāliem, lai saglabātu koridora attīstības un koordinēšanas konsekvenci un iedarbīgumu. Tāpēc pamattīkla koridoru garums būtu jāpalielina par vairāk nekā 15 %.

(10)Ir jāveicina ieguldījumi, kas atbalsta gudru, ilgtspējīgu, iekļaujošu un drošu mobilitāti visā Savienībā. Komisija 2017. gadā nāca klajā ar paziņojumu “Eiropa kustībā” — plašu iniciatīvu kopumu, kas uzlabos satiksmes drošību, veicinās ceļu maksas sistēmu popularitāti, mazinās CO2 emisijas, gaisa piesārņojumu un satiksmes pārslodzi, popularizēs savienotu un autonomu mobilitāti un nodrošinās darbiniekiem pienācīgus darba apstākļus un atpūtas laiku. Šīm iniciatīvām būtu jāpiešķir Savienības finansiālais atbalsts ar šīs programmas starpniecību, ja tas nepieciešams.

(11)TEN-T pamatnostādnēs attiecībā uz jaunām tehnoloģijām un inovāciju ir prasīts, lai TEN-T veicinātu visu transporta veidu dekarbonizāciju, stimulējot energoefektivitāti, kā arī alternatīvo degvielu izmantošanu. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/94/ES ir izveidota vienota pasākumu sistēma alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanai Savienībā, lai līdz minimumam samazinātu transporta atkarību no naftas un mazinātu transporta ietekmi uz vidi, un direktīvā ir noteikts, ka dalībvalstīm līdz 2025. gada 31. decembrim jānodrošina publiski pieejami uzlādes un uzpildes punkti. Kā izklāstīts Komisijas 2017. gada novembra priekšlikumos, ja tirgus apstākļi nerada pietiekamu stimulu, ir vajadzīgs visaptverošs pasākumu kopums, lai veicinātu mazemisiju mobilitāti, tostarp finansiāls atbalsts.

(12)Komisija sava paziņojuma “Mobilitāte Eiropai: droša, savienota un tīra” kontekstā uzsvēra, ka automatizēti transportlīdzekļi un progresīvas savienotības sistēmas transportlīdzekļus padarīs drošākus, ar tiem būs vieglāk dalīties un tie būs vieglāk pieejami iedzīvotājiem, tostarp tiem, kuriem mobilitātes pakalpojumi šobrīd nav pieejami, piemēram, veci cilvēki un invalīdi. Šajā sakarā Komisija ierosināja arī “ES stratēģisku rīcības plānu par ceļu satiksmes drošību” un pārskatīt Direktīvu 2008/096 par ceļu infrastruktūras drošības pārvaldību.

(13)Lai uzlabotu transporta projektu pabeigšanu mazāk attīstītās tīkla daļās, Kohēzijas fonda piešķīrums būtu jāpārskaita Programmai, lai finansētu transporta projektus dalībvalstīs, kas ir tiesīgas saņemt finansējumu no Kohēzijas fonda. Sākotnējā posmā, ievērojot ierobežojumu, kas ir 70 % no pārskaitītā budžeta, finansējuma saņemšanai atbilstīgo projektu atlasē būtu jāņem vērā Kohēzijas fonda piešķīrumi dalībvalstīm. Atlikušie 30 % no pārskaitītā budžeta konkursa kārtībā būtu jāpiešķir projektiem, ko īsteno dalībvalstīs, kuras ir tiesīgas saņemt finansējumu no Kohēzijas fonda, piešķirot prioritāti pārrobežu savienojumiem un trūkstošo savienojumu izveidei. Komisijai būtu jāatbalsta dalībvalstis, kas ir tiesīgas saņemt finansējumu no Kohēzijas fonda, to pūlēs sagatavot piemērotu projektu sarakstu, jo īpaši stiprinot attiecīgo valsts pārvaldes iestāžu institucionālo spēju.

(14)Ievērojot 2017. gada novembra Kopīgo paziņojumu par militārās mobilitātes uzlabošanu Eiropas Savienībā, Militārās mobilitātes rīcības plānā, ko 2018. gada 28. martā pieņēma Komisija un Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, bija uzsvērts, ka transporta infrastruktūras politika rada izdevību uzlabot sinerģiju starp aizsardzības vajadzībām un TEN-T. Rīcības plānā ir paredzēts, ka līdz 2018. gada vidum Padome ir aicināta apsvērt un validēt militārās prasības saistībā ar transporta infrastruktūru un ka līdz 2019. gadam Komisijas dienesti norādīs tās Eiropas Transporta tīkla daļas, kas ir piemērotas militārajam transportam, tostarp esošai infrastruktūrai nepieciešamos uzlabojumus. Savienības finansējums divējāda lietojuma projektu īstenošanai būtu jāizmanto ar programmas starpniecību, pamatojoties uz īpašām darba programmām, kurās norādītas piemērojamās prasības, kas noteiktas rīcības plāna kontekstā.

(15)Savā paziņojumā “Stiprāka un atjaunota stratēģiskā partnerība ar ES tālākajiem reģioniem” Komisija uzsvēra tālāko reģionu īpašās transporta vajadzības un vajadzību nodrošināt Savienības atbalstu minēto vajadzību saskaņošanai, tostarp ar Programmas starpniecību.

(16)Ņemot vērā būtiskās ieguldījumu vajadzības, lai virzītos uz TEN-T pamattīkla pabeigšanu līdz 2030. gadam (tiek lēstas 350 miljardu EUR apmērā laikposmā no 2021. gada līdz 2027. gadam) un TEN-T visaptverošā tīkla pabeigšanu līdz 2050. gadam, kā arī dekarbonizācijas, digitalizācijas un pilsētattīstības ieguldījumu vajadzības (tiek lēstas 700 miljardu EUR apmērā laikposmā no 2021. gada līdz 2027. gadam), ir saprātīgi izmantot dažādās ES finansēšanas programmas un instrumentus pēc iespējas efektīvāk un tādējādi palielināt Savienības atbalstīto ieguldījumu pievienoto vērtību. Tas tiktu panākts ar racionalizētu ieguldījumu procesu, nodrošinot redzamību transporta jomas plānošanā un saskaņotību attiecīgajās Savienības programmās, proti, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentā, Eiropas Reģionālās attīstības fondā (ERAF), Kohēzijas fondā un InvestEU. Īpašu vajadzību gadījumā būtu jāņem vērā veicinošie nosacījumi, kas uzskaitīti IV pielikumā Regulā (ES) XXX [Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma un migrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Robežu pārvaldības un vīzu instrumentu].

(17)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 347/2013 ir noteiktas Eiropas energoinfrastruktūras prioritātes, kas jāīsteno, lai sasniegtu Savienības enerģētikas un klimata politikas mērķus, un paredzēti noteikumi, lai identificētu kopīgu interešu projektus, kas vajadzīgi, lai īstenotu noteiktās prioritātes, un izklāstīti pasākumi atļauju piešķiršanas, sabiedrības iesaistīšanas un regulējuma jomā, lai paātrinātu un/vai atvieglotu minēto projektu īstenošanu, tostarp noteikti kritēriji, saskaņā ar kuriem šādi projekti ir tiesīgi saņemt Savienības finansiālu atbalstu.

(18)Direktīvā [pārstrādātā Atjaunojamo energoresursu direktīva] ir uzsvērta vajadzība izveidot veicinošu satvaru, kas ietver Savienības fondu labāku izmantošanu, ar skaidru atsauci uz veicinošām darbībām, lai atbalstītu pārrobežu sadarbību atjaunojamo energoresursu jomā.

(19)Lai gan tīkla infrastruktūras pabeigšana joprojām ir prioritāte, kas vajadzīga, lai varētu attīstīt atjaunojamo energoresursu enerģiju, pārrobežu sadarbības integrēšana atjaunojamo energoresursu enerģijas jomā atspoguļo pieeju, kas pieņemta ar iniciatīvu “Tīru enerģiju ikvienam Eiropā”, ar kopēju atbildību sasniegt vērienīgu mērķrādītāju atjaunojamo energoresursu enerģijas jomā 2030. gadā un mainīto politikas kontekstu ar vērienīgiem ilgtermiņa dekarbonizācijas mērķiem.

(20)Ņemot vērā Savienības dekarbonizācijas rīcības plānu, būtiskas ir inovatīvas infrastruktūras tehnoloģijas, kas veicina pāreju uz mazoglekļa enerģētikas un mobilitātes sistēmām un uzlabo energoapgādes drošību. Komisija, jo īpaši savā 2017. gada 23. novembra Paziņojumā par Eiropas energotīklu nostiprināšanu uzsvēra, ka elektroenerģija, kuras ražošanā pusi no visa apjoma līdz 2030. gadam veidos atjaunojamo energoresursu enerģija, tiks izmantota par arvien lielāku virzītājspēku to nozaru dekarbonizācijai, kurās līdz šim dominēja fosilais kurināmais, piemēram, transporta, rūpniecības, kā arī siltumapgādes un aukstumapgādes nozarē, tāpēc attiecīgi Eiropas energoinfrastruktūras politikā arvien lielāks uzsvars tiek likts uz elektroenerģijas starpsavienojumiem un elektroenerģijas akumulācijas un viedo energotīklu projektiem. Lai atbalstītu Savienības dekarbonizācijas mērķus, pienācīga vērība un prioritāte jāpiešķir tehnoloģijām un projektiem, kas veicina pāreju uz mazoglekļa ekonomiku. Komisija izvirzīs mērķi palielināt to viedo energotīklu projektu, elektroenerģijas akumulācijas projektu, kā arī oglekļa dioksīda transportēšanas pārrobežu projektu skaitu, kuri atbalstāmi Programmas ietvaros.

(21)Digitālā vienotā tirgus izveide ir atkarīga no pamatā esošās digitālās savienotības infrastruktūras. Eiropas rūpniecības digitalizācija un, piemēram, transporta, enerģētikas, veselības aprūpes un valsts pārvaldes nozares digitalizācija ir atkarīga no piekļuves uzticamiem, cenas ziņā pieejamiem, augstas un ļoti augstas veiktspējas tīkliem. Digitālā savienotība ir kļuvusi par vienu no būtiskiem faktoriem ekonomisko, sociālo un teritoriālo atšķirību novēršanai, atbalstot vietējās ekonomikas modernizāciju un nodrošinot pamatu saimniecisko darbību dažādošanai. Programmas intervences apmērs digitālās savienotības infrastruktūras jomā būtu jāpielāgo, lai atspoguļotu tās pieaugošo nozīmīgumu ekonomikai un sabiedrībai kopumā. Tāpēc ir jānosaka kopīgu interešu digitālās savienotības projekti, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu Savienības digitālā vienotā tirgus mērķus, un jāatceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 283/2014.

(22)Paziņojumā “Konkurētspējīga digitālā vienotā tirgus savienojamība. Virzība uz Eiropas Gigabitu sabiedrību” (Gigabitu sabiedrības stratēģija) ir izklāstīti stratēģiskie mērķi 2025. gadam, ņemot vērā digitālās savienotības infrastruktūrā veikto ieguldījumu optimizēšanu. Direktīvas (ES) 2018/XXX [Eiropas Elektronisko sakaru kodekss] mērķis cita starpā ir radīt normatīvo vidi, kas stimulē privātos ieguldījumus digitālās savienotības tīklos. Tomēr ir skaidrs, ka izvērstie tīkli joprojām būs komerciāli dzīvotnespējīgi daudzās jomās visā Savienībā dažādu faktoru, piemēram, nošķirtības un teritoriālās/ģeogrāfiskas specifikas, maza iedzīvotāju blīvuma, un dažādu sociālekonomisko faktoru dēļ. Tāpēc Programma būtu jāpielāgo, lai veicinātu to stratēģisko mērķu sasniegšanu, kas noteikti Gigabitu sabiedrības stratēģijā, papildinot sniegto atbalstu ļoti augstas veiktspējas tīklu izvēršanai citās programmās, jo īpaši Eiropas Reģionālās attīstības fondā (ERAF), Kohēzijas fondā un InvestEU fondā.

(23)Lai gan visi digitālās savienotības tīkli, kas savienoti ar internetu, ir Eiropas mēroga tīkli, galvenokārt tāpēc, ka tie nodrošina lietotņu un pakalpojumu darbību, piešķirot atbalstu ar Programmas starpniecību, prioritāte būtu jāpiešķir darbībām, kurām ir vislielākā paredzamā ietekme uz digitālo vienoto tirgu, inter alia tās pielāgojot Paziņojumā par Gigabitu sabiedrības stratēģiju noteiktajiem mērķiem, kā arī uz ekonomikas un sabiedrības digitalizēšanos, ņemot vērā novērotās tirgus nepilnības un īstenošanas šķēršļus.

(24)Skolas, universitātes, bibliotēkas, vietējās, reģionālās vai valsts pārvaldes iestādes, galvenie sabiedrisko pakalpojumu sniedzēji, slimnīcas un medicīnas centri, transporta mezgli un uzņēmumi, kas plaši izmanto digitālās tehnoloģijas, ir struktūras un vietas, kas var izraisīt būtiskas sociālekonomiskās norises teritorijā, kur tās atrodas. Šādiem sociālekonomiskajiem virzītājspēkiem jābūt gigabitu savienotības avangardā, lai Eiropas iedzīvotājiem, uzņēmumiem un vietējām kopienām nodrošinātu piekļuvi vislabākajiem pakalpojumiem un lietotnēm. Programmai būtu jāatbalsta gigabitu savienotības pieejamība minētajiem sociālekonomiskajiem virzītājspēkiem, lai maksimāli palielinātu to pozitīvo netiešo ietekmi uz plašāku ekonomiku un sabiedrību, cita starpā palielinot savienotības un pakalpojumu pieprasījumu.