P6_TA(2006)0603
Eiropas stratēģija ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai enerģijai
Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas stratēģiju ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai enerģijai
—Zaļā grāmata (2006/2113(INI))
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā Komisijas Zaļo grāmatu —Eiropas stratēģiju ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai enerģijai
(COM(2006)0105),
—ņemot vērā Komisijas un Augstā pārstāvja kopīgo ziņojumu par enerģētikas politikas ārējiem aspektiem,
kuru iesniedza 2006. gada 15.-16. jūnija Eiropadomei,
—ņemot vērā nostāju, ko pieņēma otrajā lasījumā 2005. gada 8. martā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta
un Padomes regulu par pieejas noteikumiem dabasgāzes transporta tīkliem (1),
—ņemot vērā nostāju, ko pieņēma pirmajā lasījumā 2005. gada 26. oktobrī par priekšlikumu Eiropas
Parlamenta un Padomes regulai, ar ko paredz vispārējus noteikumus Kopienas finansiālā atbalsta piešķir-
šanai Eiropas transporta un enerģētikas tīklu jomā (2),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2005. gada 13. decembra nostāju, ko pieņēma otrajā lasījumā par
Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas pieņemšanu par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektro-
enerģijas iekšējo tirgu (3),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 4. aprīlī otraj ālasījumā pieņemto nostāju, lai pieņemtu
Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, ar ko nosaka pamatnostādnes Eiropas enerģētikas tīkliem (4),
—ņemot vērā 2006. gada 18. maija nostāju par priekšlikumu Padomes lēmumam par Enerģijas kopienas
līguma parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā (5),
—ņemot vērā 2005. gada 16. novembra nostāju par priekšlikumu Padomes regulai par Protokola Nr. 9
īstenošanu attiecībā uz Bohunices V1 atomelektrostaciju Slovākijā, kas pievienots aktam par Čehijas
Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievie-nošanās nosacījumiem Eiropas Savienībai (
6),
—ņemot vērā 2005. gada 16. novembra rezolūciju par kodoleketrostaciju nojaukšanai paredzēto finanšu
resursu izmantošanu (7),
—ņemot vērā 2005. gada 16. novembra rezolūciju “Uzvarēt cīņā ar globālajām pārmaiņām” (8)
—ņemot vērā tā2004. gada 14. decembra nostāju par priekšlikumu Padomes direktīvai, kas dalībvalstīm
uzliek pienākumu saglabāt minimālos jēlnaftas un/vai naftas produktu krājumus (kodificētā versija) (9),
—ņemot vērā 2005. gada 5.jūlija pirmajā lasījumā pieņemto nostāju par priekšlikumu Eiropas Parlamenta
un Padomes direktīvai attiecībā uz pasākumiem drošas elektroenerģijas piegādes garantēšanai un ieguldī-
jumiem infrastruktūrā (10),23.12.2006. C 317 E/876 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
(1) OV C 320 E, 15.12.2005., 36. lpp.
(2) OV C 272 E, 9.11.2006., 404. lpp.
(3) OV C 286 E, 23.11.2006., 172. lpp.
(4)Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0118.
(5)Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0219.
(6) OJ C 280 E, 18.11.2006., 108. lpp.
(7) OJ C 280 E, 18.11.2006., 117. lpp.
(8) OJ C 280 E, 18.11.2006., 120. lpp.
(9) OV C 226 E, 15.9.2005., 44. lpp.
(10) OV C 157 E, 6.7.2006., 61. lpp.
—ņemot vērā 2006. gada 5.jūlija nostāju par priekšlikumu Padomes direktīvai par radioaktīvu atkritumu
un izlietotas kodoldegvielas pārvadājumu pārraudzību un kontroli (1),
—ņemot vērā 2006. gada 14. februāra rezolūciju ar ieteikumiem Komisijai par apkuri un dzesēšanu,
izmantojot atjaunojamos enerģijas resursus (2),
—ņemot vērā 2005. gada 29. septembra rezolūciju par atjaunojamās enerģijas daļu Eiropas Savienībā un
priekšlikumiem konkrētai rīcībai (3),
—ņemot vērā 2006. gada 23. marta rezolūciju par energoapgādes drošību Eiropas Savienībā (4),
—ņemot vērā 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par energoefektivitāti vai kā ar ierobežotiem resursiem
sasniegt labāku rezultātu —Zaļā grāmata (5),
—ņemot vērā Eiropadomes prezidentūras 2006. gada 23.-24. marta secinājumus par Eiropadomes Eiropas
energopolitikas zaļās grāmatas vizēšanu un 2006. gada 15.-16. jūnija secinājumus par Komisijas unAugstā pārstāvja kopīgo ziņojumu par energodrošības ārējiem aspektiem,
—ņemot vērā Atklātās izskatīšanas apspriedes, ko 2006. gada 12. septembrī organizēja Rūpniecības,
pētniecības un enerģētikas komiteja,
—ņemot vērā Eiropas Konstitucionālo līgumu, saskaņā ar kuru enerģētika ir joma, kurā kompetenci dala ar
dalībvalstīm,
—ņemot vērā Reglamenta 45. pantu,
—ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas, Attīstības
komitejas, Starptautiskās tirdzniecības komitejas, kā arīEkonomikas un monetārās komitejas, Vides,
sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas, Transporta un tūrisma komitejas un Reģionālās
attīstības komitejas atzinumus (A6-0426/2006),
1. atzinīgi vērtē Komisijas Zaļo grāmatu par Eiropas stratēģiju ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai ener-
ģijai, bet uzsver nepieciešamību izprast nepārtraukti mainīgos apstākļus plašākā globālajā enerģijas tirgū un
uzsver, cik svarīgi ir paplašināt ražotāju perspektīvu līdz sistemā tiskai pieejai, kurā ņemta vērā ražošana,
izplatīšana un patēriņš, lai tādējādi attīstītu tādu Eiropas enerģijas politiku, kas nodrošinātu pēc iespējaspieejamu enerģiju no avotiem ar zemu oglekļa emisiju jau īstermiņā, un no bezoglekļa enerģijas avotiem
vidējā termiņā , kāarīno vietējiem avotiem, respektējot tirgus mehānismus, tai pat laikā aizsargājot vidi, cīno-
ties ar klimata pārmaiņām un veicinot energoefektivitāti;
2. uzsver, ka Komisija savā Zaļajā grāmatā norādīja, ka, lai Eiropai ilgtermiņā nodrošinātu energoapgādi,
Eiropas enerģijas tirgū ir jāiegulda 1 triljons euro; piebilst arī, ka nevar pieņemt, ka šie resursi ir jāfinansē no
sabiedrības līdzekļiem, un ka tāpēc Eiropas Savienības enerģētikas rūpniecības uzņēmumi ir jāiesaista tālākā
vienprātības sasniegšanā attiecībā uz enerģētikas politiku;
3. mudina Eiropadomes 2006. gada pavasara sanāksmi pieņemt rīcības plānu, kurā būtu vismaz šādi
punkti: lai enerģētikas politikas centrā būtu patērētāji —ES Emisiju tirdzniecības shēmas (ETS) radikāla
reforma, lai tirgu virzītu uz ieguldījumiem zema oglekļa dioksīda satura ekonomikā, kuras pamatā būtu
noteikts mērķis attiecībā uz ES oglekļa emisijām līdz 2020. gadam, tostarp obligāts mērķis, kas paredz, ka
līdz 2020. gadam 25 % enerģijas jāiegūst no atjaunojamiem avotiem, un mērķis attiecībā uz emisijā m no
automašīnām, pakāpeniskas izmaiņas energoefektivitātē, stingrāki noteikumi attiecībā uz konkurences poli-
tiku, pastiprināti centieni ieviest tarifu nodalīšanu, gan pēc burta, gan gara, tostarp arī pilnīga īpašumtiesību
nodalīšana enerģijas tīkliem, gadījumos, kad citi pasākumi nav izrādījušies efektīvi, stingrāki tiesību akti attie-cībā uz konkurences politiku un enerģētikas tīklu īpašnieku pilnīga savstarpēja nošķiršana, minimālās obli-
gātās pamatnostādnes regulatoriem, tostarp procedūra regulatoru iecelšanai, neatkarība, pārredzamība un
atbildība, ambicioza pētniecības un attīstības stratēģija tīras enerģijas tehnoloģijām, kopējas enerģētikas ārpo-
litikas stratēģija un visu pašreizējo ES enerģētikas tiesību aktu pilnīga īstenošana;23.12.2006. C 317 E/877 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
(1)Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0300.
(2)Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0058.
(3) OJ C 227 E, 21.9.2006., 599. lpp.
(4)Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0110.
(5)Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0243.
Ilgtspējība
Klimata pārmaiņas
4. atzīst, ka klimata pārmaiņas izraisa nopietnas vides problēmas, tādēļ nepieciešama steidzama rīcība ES
un starptautiski; uzskata, ka 2050. gadā būtiski lielākā daļa enerģijas ES ir jāiegūst no bezoglekļa avotiem,
vai jāiegūst ar tehnoloģijām, kuras aiztur siltumnīcefekta gāzu emisiju, īpašu uzmanību pievēršot energotau-
pībai, energoefektivitātei un atjaunojamām enerģij ām, kā arīuzskata, ka nepieciešams izstrādāt skaidru plānu
šīmērķa sasniegšanai; mudina ES vadītājus līdz nākamā gada beigām vienoties par saistošu CO2mērķi
2020. gadā un paredzamo CO2mērķi 2050. gadā, kā arīuzskata, ka:
a) Komisijai jāierosina ETS pārskatīšana, tostarp arī ekonomiski pieņemama ETS kredītu pārvaldība,
piemēram, virzīšanās uz likšanu vairāksolīšanā vai salīdzinošu novērtēšanu atkarībā no izvades; ETS jābūt
pamatotai ar rūpīgu ekonomiskās ietekmes un ietekmes uz vidi novērtējumu, vispārēju sadalījuma meto-doloģiju izvērtējumu, sodīšanas shēmas pārskatīšanu;
b) otrajā ETS finanšu periodā (2008.-2012. gads) finanšu resursi ir jāsadala tā, lai tiktu veikti pasākumi CO
2
emisiju un enerģijas patēriņa samazināšanai;
c) emisiju maksimālā apjoma un tirdzniecības režīms jāizvērš starptautiski un tā darbības laikam jābūt
ilgākam nekā tas ir patlaban,
d) ETS jāiekļauj vēl citas piesārņojošas nozares, tostarp arī visa veida kravas transports; jāizstrādā stratēģija,
lai samazinātu emisijas no kuģiem, atbilstīgi ietekmes novērtējumam, kā arī, cik drīz vien iespējams, jāiz-
veido atsevišķa sistēma aviācijai,
e)ņemot vērā emisijas sertifikātu cenu svārstības, Komisijai jāapsver šo svārstību mazināšanas iespējas;
šādām iespējām jāietver uzticības veicināšana tirgū, palielinot tirgus pārredzamību, piemēram, savlaicīgiun vienveidīgi visā ES publicējot emisiju datus, kā arīKioto Protokola elastīgo mehānismu (kopīgā īsteno-
šana un tīrā attīstība) plašāku izmantošanu, lai palielinātu tirgus likviditāti;
f) Komisijai līdz 2007. gadam jāizpēta, kādā veidā valstu sadalījuma metodes turpmāk būtu jāsaskaņo un
kādā veidā varētu vienkāršot un padarīt pārredzamu ETS metodoloģiju, līdzīgi kā vērtspapīru tirgus
noteikumi;
g) Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums par iespējamo nepieciešamību regulēt oglekļa kompensēšanas tirgu;
Pētniecība, attīstība un jauninājumi
5. aicina 2007. gada pavasara Eiropadomi nodrošināt, lai nākotnē Eiropas enerģijas politiku varētu atbalstīt
ar ambiciozu pētniecības un attīstības stratēģiju enerģijas jomā, paredzot atbilstīgāku valsts finansējumuspēcīgus stimulus tam, lai pētniecību un attīstību vairāk finansētu privātais sektors, izpildot korporatīvāssociālās atbildības saistības; mudina dalībvalstis izveidot stratēģiju enerģijas pētniecības budžeta palielinā-šanai, jo īpaši, kad notiks EK budžeta termiņa vidus pārskats Septītajai Pamatprogrammai pētniecībai, tehno-
loģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem, kā arīSaprātīgās enerģijas —Eiropas programmai; aicina
izveidot Eiropas stratēģisko enerģiju tehnoloģiju plānu un cer, ka tajā būs ietvertas pētniecības jomas, kuras
nodarbojas ar jauno enerģiju tehnoloģijām vidējā termiņā un ilgtermiņā, tostarp, jo īpaši ar enerģijas
uzkrāšanu;
6. aicina Komisiju nodrošināt, lai ES īstermi ņa enerģētikas un transporta politikas darbībās un atbalsta
struktūrās tiktu atspoguļots ūdeņraža un kurināmā elementu izmantošanas veidu ieguldījums, lai paātrinātu
uz fosilās degvielas balstītās enerģētikas un transporta sistēmas pāreju uz efektīvu un CO
2nesaturošu
sistēmu;23.12.2006. C 317 E/878 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
7. atgādina, ka ES ir jāsaglabā sava svarīgā loma tādās iniciatīvās kā Starptautiskā partnerība ūdeņraža
ekonomikas (IPHE) (1) jomā vai Starptautiskais kodoltermiskais eksperimentālais reaktors (ITER) (2);
8. aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt plānu klimatam draudzīgiem un videi draudzīgiem jaunināju-
miem, kuru pamatā būtu ne tikai tehnoloģiski jauninājumi, bet arī attīstības stratēģijas, lai palielinātu visla-
bāko pieejamo tehnoloģiju izplatību tirgū un organizatoriskus uzlabojumus, piemēram, loģistikas nozarē;
9. aicina Komisiju veikt enerģijas auditu, ņemot par pamatu pašreizējās tehnoloģijas, lai uzlabotu koordinā-
ciju un pieredzes apmaiņu;
10. atzīmē, ka pētniecība enerģijas tehnoloģiju jomā ir svarīgs solis uz eksporta tirgu atvēršanu; tādēļ
aicina Komisiju turpināt atbalstīt visu enerģijas (parasto, kodolenerģijas un atjaunojamo) avotu izpēti, lai
Eiropa, izmantojot šādu izpēti saviem mērķiem dalībvalstīs, var atvērt arī eksporta tirgus;
Ieguldījumi
11. atgādina nepieciešamību veikt nozīmīgus ieguldījumus elektroenerģijas un gāzes infrastruktūrā, lai
nodrošinātu Eiropas energoapgādi; prasa, lai Komisija:
a) veicinātu ieguldījumiem labvēlīgu apstākļu izveidi,
b) nodrošinātu, lai tirgi ieguldītājiem varētu sniegt pareizos ieguldījumu signālus.12. tā kāelektroenerģijas tīkliem būs jāpielāgojas pieaugošajai atjaunojamo enerģijas veidu daļai un decen-
tralizētai ģenerācijai, aicina Komisiju un dalībvalstis turpināt veicināt pētījumus par vajadzīgajām informācijas
un komunikācijas tehnoloģijām;
13. mudina enerģētikas jautājumu risināšanā iesaistīt reģionālās ieinteresētās personas, jo daudzas
problēmas var atrisināt, veicot ieguldījumus reģionālā un pilsētu līmenī, jo īpaši sekmējot dažādu un atjauno-
jamu enerģijas avotu izmantošanu; uzsver MVU uzņēmējdarbības potenciālu ieguldījumos enerģētikas jomā
un nozīmi, kas ilgtspējīgiem ieguldījumiem enerģētikas jomā (piem., biomasā, biodegvielās un rajonu apsildē)
var būt reģionu un pilsētu attīstībā; tāpēc aicina dalībvalstis un Komisiju šo jautājumu risināšanā iesaistīt
reģionālās un vietējās varas iestādes, lai panāktu vēl ciešāku apņemšanos visu izmantojamo enerģijas veidukopumā veicināt atjaunojamos enerģijas avotus;
14. vērš uzmanību uz problēmām, ar kurām pierobežas reģioni saskaras tāpēc, ka pastāv atšķirības starp
dalībvalstu enerģētikas politikām, starp dalībvalstu enerģijas piegādātājiem trūkst informācijas apmaiņas unnav saskaņotas ES enerģētikas pozīcijas;
15. uzsver pozitīvo ietekmi, kas attiecībā uz jaunu, ilgtermiņa un augsti kvalificētu darba vietu izveidi ir
atjaunojamas enerģijas tehnoloģijas veicināšanai un attīstībai;
Piegādes dro šība
Energoefektivitāte un energotaupība
16. aicina Padomi un Komisiju pieņemt pasākumus, lai līdz 2020. gadam padarītu ES par visenergoefektī-
vāko ekonomisko sistēmu pasaulē un noteikt energoefektivitātes pasākumus par visu ES politikas jomu hori-
zontālo prioritāti; aicina Komisiju nodrošināt steidzamu attiecīgo EK direktīvu īstenošanu un mudina Padomi
pieņemt ierosinājumus energoefektivitātes rīcības plānā, kā arīmudina dalībvalstis izmantot labāko praksi,
kāpamatu saviem valsts energoefektivitātes rīcības plāniem, kas jāiesniedz līdz 2007. gada jūnijam; mudina
Komisiju radīt pieejamu pietiekamu skaitu visu līmeņu darbinieku, lai pārvērstu rīcības plānā ierosinātos
pasākumus konkrētos darbos; atgādina, ka dalībvalstīm pilnībā ievērojot esošos ES tiesību aktus, 50 % no ES
mērķa ietaupīt 20 % no enerģijas līdz 2020. gadam, jau šobrīd būtu izpildīti; aicina Komisijas Priekšsēdētāju
sekmēt globālu energoefektivitātes nolīgumu;23.12.2006. C 317 E/879 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
(1) www.iphe.net
(2) www.iter.org
17. norāda uz to, ka pieejamas ļoti daudzsološas tehnoloģijas, ko izmantot kombinētajā siltuma un strāvas
ražošanas, kā arīdzesēšanas procesos un ka komunālā apkure arīdzan piedāvā infrastruktūru atjaunojamās
enerģijas avotiem nākotnē; tāpēc aicina valstu valdības pilnībā īstenot direktīvu par siltuma un strāvaskombinēšanu, kā arīieviest nepieciešamos juridiskos un finanšu nosacījumus, lai pilnībā izmantotu kombi-
nētās siltuma un strāvas ražošanas potenciālu, kā norādīts valstu potenciāla pētījumos;
18. atgādina, ka 40 % visas ES patērētās enerģijas tiek izlietoti ēkās un ir lielas iespējas samazināt šo patē-
riņu, projektējot jaunas, kā arīmodernizējot esošās ēkas; mudina Komisiju pārskatīt ēku energoefektivitātes
direktīvu, lai to attiecinātu arī uzēkām, kuras mazākas par 1 000 m
2; aicina Komisiju nodrošināt, lai visas ES
iestāžu ēkas rādītu piemēru, sasniedzot oglekļa ziņā neitrālu stāvokli līdz 2012. gadam; uzskata, ka dalīb-
valstīm jāapņemas nodrošināt to pašu visās valsts valdības ēkās, un šis mērķis būtu jāattiecina arī uz vietējo
un reģionālo pašvaldību ēkām līdz 2015. gadam; mudina Komisiju īstenot programmu, kuras mērķis būtu
panākt plašu pasīvās un lietderīgās enerģijas mājokļu un ēku ieviešanu ES;
19. aicina Komisijas Priekšsēdētāju organizēt tikšanos ar pārstāvjiem no dalībvalstu lielākajām pilsētām, lai
apmainītos ar pieredzi par vietējiem enerģijas patēriņa samazināšanas projektiem, cenšoties samazināt unpadarīt daudz energoefektīvāku pilsētu enerģijas patēriņu; uzskata, ka jāpieliek lielas pūles, lai palielinātuenerģijas ieguvi no kombinētajām siltuma un strāvas, kā arīdzesēšanas ražotnēm un komunālās apkures;
piebilst, ka šīs tehnoloģijas ir ļoti daudzsološas biomasas un biodegvielu lielākai izmantošanai, un uzsver, ka
komunālā apkure nodrošina infrastruktūru arī atjaunojamiem enerģijas avotiem; uzskata, ka Komisijai šajā
jautājumā jāstrādā ciešā sadarbībā ar Reģionu komiteju;
20. aicina Komisiju vēlākais līdz 2007. gada pavasarim iesniegt izpildes pasākumus attiecībā uz energoe-
fektīviem ražojumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 6. jūlija Direktīvu
2005/32/EK, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības attiecībā uz enerģiju patērējošiem ražo-
jumiem (enerģiju patērējošu ražojumu direktīva) (
1);
21. prasa, lai Komisija palīdzētu nozarei attīstīties un izveidot viedas mērīšanas un iekasēšanas sistēmas,
iespējams izmantojot viedu mērīšanas sistēmu, kuru vadītu attāli mehānismi; aicina Komisiju veikt detalizētušo pasākumu ieņēmumu un izdevumu analīzi, ņemot vērā pārmaiņas patērētāju uzvedībā;
22. uzskata, ka nodokļu politikai ir ievērojama nozīme energoefektivitātes uzlabošanā; ir pārliecināts, ka
jāveic pasākumi, lai dalībvalstu nodokļu sistēmas dotu priekšroku darbībām, kas nodrošina
energoefektivitāti;
23. vērš Komisijas uzmanību uz nepieciešamību nodrošināt, lai ES struktūrfondi tiktu izmantoti, lai jo
īpaši jaunajās dalībvalstīs veiktu mājokļu termoizolācijas plaša mēroga modernizāciju, kas ievērojami sama-zinās enerģijas patēriņu un CO
2emisijas;
24. aicina izstrādāt vispārēju ES stratēģiju transporta nozarei, lai atteiktos no fosilā kurināmā transporta
nozarē, samazinot ES atkarību no naftas, un pakāpeniski pārietu uz tīrās enerģijas izmantošanu transportam;
atbalsta pāreju uz visenergoefektīvākajiem un vistīrākajiem transporta veidiem, kas it īpaši jāpanāk, pieņemot
jaunus tiesību aktus, tostarp tiesību aktus transporta nozarē un veicinot pie strāvas pieslēdzamu hibrīdauto-
mašīnu un pilnīgi elektrisku transporta līdzekļu izplatīšanos tirgū;
25. izsaka nožēlu par to, ka Komisijai ir lielas grūtības saistīt transportu ar enerģijas jautājumu; atgādina,
ka transporta nozare ir iemesls Eiropas lielākajai piegāžu drošības problēmai un ārkārtīgai atkarībai no
naftas, un ka klimata pārmaiņas izraisošās emisijas šajā nozarē strauji pieaug, galvenokārt pateicoties
aviācijai;
26. uzsver, ka vairākos attālos un vistālākajos reģionos ir ievērojams potenciāls atjaunīgās enerģijas jomā,
kas saistīts ar reģionu ģeogrāfisko izvietojumu un klimatiskajiem apstākļiem (saules, vēja, biomasas un ūdens
viļņu enerģija); pauž cerības, ka šo iespēju izmantos, it īpaši, lai sniegtu efektīvu ieguldījumu Kioto mērķu
sasniegšanā;23.12.2006. C 317 E/880 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
(1) OV L 191, 22.7.2005., 29. lpp.
27. aicina Komisiju un dalībvalstis veikt praktiskus pasākumus, lai uzlabotu mazo un vidējo uzņēmumu
energoefektivitāti, tostarp, jo īpaši, pasākumus, lai palielinātu izpratni, un rīcība, lai nodrošinātu vieglāku
pieejamību līdzekļiem, tostarp līdzekļiem no struktūrfondiem, ERAB un EIB, lai šādi uzņēmumi varētu veikt
ieguldījumus enerģijas patēriņa samazināšanā;
28. cer, ka arī trešās valstīs tiks veicināta lielāka energoefektivitāte, un pauž atbalstu Komisijas priekšli-
kumam strādāt, lai pieņemtu starptautisku energoefektivitātes nolīgumu;
29. uzskata, ka salīdzinošās novērtēšanas sistēma, par ko panākta vienošanās Eiropas Parlamenta un
Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvā Nr. 2006/32/EK par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefek-
tivitātes pakalpojumiem (1), lai sasniegtu galīgo energoefektivitāti, ir ekonomiski pamatots, nebirokrātisks un
efektīvs energoefektivitātes palielināšanas līdzeklis, un ierosina šo sistēmu plašāk izmantot citos enerģētikas
sektoros; aicina Komisiju censties paātrināt visa ES mēroga kopēju kritēriju noteikšanu visās attiecīgajāsjomās, pamatojoties uz nozaru energoefektivitātes rādītājiem saskaņā aršīs direktīvas 16. pantu;
Dažādi enerģijas veidi
30. uzskata, ka enerģijas avotu dažādošana kopā ar lielāku vietējo resursu izmantošanu un decentralizēta
enerģijas ražošana nodrošinās piegāžu drošību, bet pauž izpratni par to, ka lēmums par dažādiem enerģijas
veidiem vienā dalībvalstī var ietekmēt piegāžu drošību citā dalībvalstī; uzskata, ka ES atkarība no nedaudziem
enerģijas ražotājiem un piegādes ceļiem ir nopietns risks tās stabilitātei un labklājībai; atzinīgi vērtē tāda
mehānisma ieviešanu, kas var nodrošināt ātrus solidaritātes pasākumus un ātru palīdzību dalībvalstīm,
kurām radušās grūtības pēc tās infrastruktūras bojājumiem;
31. uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai Eiropas enerģētikas stratēģijas pamatā būtu maksimāla subsidiaritāte un
lai lēmumi par enerģijas veidu kopumu paliktu dalībvalstu prerogatīva;
32. atzinīgi vērtē Enerģijas un transporta ģenerāldirektorāta 2006. gada augstas efektivitātes un lielā mērā
atjaunojamu enerģijas avotu scenāriju un pētījumu, ko Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja
pasūtīja par energoapgādes drošību un ko minētajai komitejai iesniedza 2006. gada 9. oktobrī; tāpēc mudina
Komisiju abus scenārijus pieņemt par pamatu 2007. gada janv ārīparedzētajai enerģētikas politikas
pārskatīšanai;
33. aicina Komisiju un dalībvalstis, neaizmirstot, ka jāņem vērā īstermi ņa un vidēja termiņa izmaksas,
piešķirt prioritāti tiem enerģijas veidiem, kas samazina atkarību no importa enerģijas, jo īpaši fosilu degvielu
importu, kas atbalsta vidi, ir ilgtspējīgi un samazina pastāvīgas piegādes riskus arī ražošanas decentralizācijas
dēļ;
34. aicina Komisijas priekšsēdētāju īstenot plānu katru mēnesi publicēt datus par Eiropas naftas un naftas
produktu krājumiem, importu un eksportu, tos iedalot pēc produkta tipa (jēlnafta, benzīns, dīzeļdegviela,
mazuts un citi); uzskata, ka šāda veida skaitļi (kam jābūt publiski pieejamiem, kā tas ir Amerikas Savienotajās
Valstīs) sniegtu skaidrāku priekšstatu par spiedienu, kas gulstas uz pasaules tirgu, un skaidru pārskatu parEiropas patēriņu, kā arīsamazinātu tirgus dalībnieku māniju attiecībā uz Amerikas krājumiem un tādējādi
palīdzētu padarīt naftas cenas mazāk svārstīgas;
35. aicina Komisiju veikt pārredzamas un objektīvas debates par enerģijas avotu kopumu nākotnē; tajās
ņemot vērā visu enerģijas veidu priekšrocības un trūkumus, ieskaitot ekonomiskās un vides izmaksas un
sekas;
36. mudina Komisiju vēlākais līdz 2008. gada beigām pabeigt jaunu enerģētikas un transporta modelē-
šanas instrumentu ES; uzskata, ka šāds apvērsts modelis jāizstrādā ciešā sadarbībā starp Komisijas dienestiem,
Starptautisko Enerģijas aģentūru (IEA) un dalībvalstu valdībām, un tā mērķim jābūt —racionalizēt visus
statistikas datus par enerģētiku un transportu Eiropā; šis modelis tad aizstātu visus dažādos modeļus, kas
šodien pastāv dažādajos Komisijas dienestos, un arī visā Eiropā saskaņotu enerģētikas statistiku; tāpat
uzskata, ka šim modelim jābūt publiski pieejamam, ko pēc pieprasījuma varētu izmantot dažādās ieintere-
sētās personas, kā tasšodien ir ASV, lai izstrādātu dažādus scenārijus ES enerģētikas nākotnei;23.12.2006. C 317 E/881 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
(1) OV L 114, 27.4.2006., 64. lpp.
37. ierosina, lai veicinātu enerģijas avotu dažādošanu, ES izstrādāt stabilu ilgtermiņa politiku, lai tādējādi
radītu nepieciešamos labvēlīgos apstākļus ieguldījumiem; uzskata, ka šajā politikā jābūt paredzētiem ES
mērķiem energoefektivitātes uzlabošanai par vismaz 20 % līdz 2020. gadam un lūdz Komisiju ierosinātpamatnosacījumus saskaņotām atjaunojamo enerģiju atbalsta shēmām, kā daļu no atjaunojamo enerģiju
plāna, kā arīnoteikt nozarēm saistošus mērķus atjaunojamo enerģiju izmantošanā, lai sasniegtu 25 % atjau-
nojamo enerģiju izmantošanas no primārā enerģijas patēriņa līdz 2020. gadam, kā arīnoteikt Padomes un
Komisijas līmeņa plānu atjaunojamo enerģiju izmantošanai 50 % apmērā 2040. gadā, ES CO
2emisiju sama-
zināšanai 30 % apmērā 2020. gadā un 60-80 % apmērā 2050. gadā;
38. uzsver, ka nepieciešamība mainīt pašreizējo enerģijas ražošanu ir nevis nasta, bet gan izdevība; saules,
vēja, biomasas, hidrotermiskās vai ģeotermiskās enerģijas izmantošana un lielāka energoefektivitātes tehnolo-
ģiju izmantošana palīdzēs izpildīt saistības, ko uzliek Kioto Protokols un ANO Klimata pārmaiņu pamatkon-vencija, kā arīEiropā veicināt jauninājumus, jaunu darba vietu izveidi un konkurētspēju;
39. uzskata, ka ierosinātajā Stratēģiskaj āEnerģijas pārskatā jāintegrē arīEnergoapgādes observatorijas
darbība (kurai jābūt neatkarīgai struktūrai) un ka tai regulāri jāanalizē piegāžu drošība; uzskata, ka Stratē-
ģiskā Enerģijas pārskata uzdevumos jāietilpst arī ES enerģētikas problēmu, tostarp arī ārējo aspektu, stratēģi-
skajai analīzei; rosina Komisiju izmantot Stratēģisko Enerģijas pārskatu tādas formulas izstrādāšanā, kas dotu
iespēju dalībvalstīm analizēt kompromisa attiecības starp dažādu politikas virzienu iespējām attiecībā uz vidi,
piegāžu drošību, konkurētspēju un darba vietu radīšanu, tādējādi palīdzot samazināt riskus; atzinīgi vērtēKomisijas centienus veikt detalizētu pētījumu par visu enerģijas avotu subsīdijām un izmaksām, tostarp inter-nalizējot Stratēģiskaj āEnerģijas pārskatā ārējās ietekmes, piemērojot dzīves cikla un “no ieguves vietas līdz
automašīnas ritenim” pieejas; prasa publicēt šādu pētījumu, lai veicinātu sabiedrības izpratni; ierosina veikt
Eiropas mēroga pētījumu par pieprasījumu un piedāvājumu vidējā un ilgtermiņā, lai noteiktu nepieciešamību
pēc ieguldījumiem, īpaši attiecībā uz ražošanu, kā arīuzlabotu uzņēmumu darbību; ierosina to, ka izmaksu
un guvumu analīzē īpaša uzmanība jāpievērš katra enerģijas avota atbilstībai ES trīs mērķiem enerģētikas
jomā, proti, piegāžu drošībai, konkurētspējai un vides ilgtspējībai;
40. uzskata, ka Stratēģiskajā enerģētikas pārskatā ir jāiekļauj arī tirdzniecības jautājumi, tas ir, tajā ir jāana-
lizēstarptautiskās sadarbības un jau parakstīto vai parakstāmo ilgtermiņa nolīgumu ietekme un jāvērtē saska-
ņotība starp politikas nostādnēm, ko īsteno uzņēmumi, un dalībvalstu un ES politikas nostādnēm;
41. atgādina, ka nafta joprojām ir vissvarīgākais primārās enerģijas avots ES un ES gandrīz pilnībā ir atka-
rīga no tās importa; pauž nožēlu, ka Komisijas Zaļajā grāmatā tam nav pievērsta uzmanība; aicina Komisiju
un dalībvalstis ņemt vērā nepieciešamību samazināt naftas izmantošanu, samazināt atkarību no importa un
veicināt CO
2emisiju samazināšanu;
42. uzstāj, ka dalībvalstīm jāattīsta sistemā tiska pieeja, kurā būtu ņemti vērā visi šķidrās un gāzveida
biodegvielas ražošanas, izplatīšanas, patēriņa un tirgū ienākšanas aspekti ‐ekonomiskie, ekoloģiskie, tehnolo-
ģiskie, jo īpaši to, kurus izmanto transportā, lai tādējādi uzlabotu biodegvielu pieejamību un veicinātu to
tirdzniecību; uzstāj, ka jāīsteno visi esošie saistošie tiesību akti; mudina Komisiju novērst tehniskos un admi-
nistratīvos šķēršļus samaisīšanas līmeņiem un nodrošināt dažādu politikas virzienu saskanību, piemēram,
transporta, lauksaimniecības, tirdzniecības; un gan šķidrie, gan gāzveida biodegvielas veidi tiek atzīti kā
izvēles iespēja pārvadājumu nozarei, nevis tikai kā degviela elektroenerģijas ražošanai; iedrošina dalībvalstis
ņemt vērā obligāto un vispārējo sertifikācijas sistēmu, kuru Komisija ieviesīs, lai veicinātu biodegvielu ilgtspē-
jīgu ražošanu visos tās posmos, kā arīnoteiktu ES ražoto un ievesto biodegvielu pilna dzīves cikla silumnīce-
fekta gāzu bilanci;
43. aicina Komisiju pēc iespējas drīzāk iesniegt priekšlikumu direktīvai par apsildi un dzesēšanu, izman-
tojot atjaunojamās enerģijas avotus, un atgādina savu 2006. gada 14. februāra rezolūciju ar ieteikumiem
Komisijai un Padomei par atjaunojamās enerģijas avotu izmantošanu apsildē un dzesēšanā;23.12.2006. C 317 E/882 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
44. aicina Komisiju atzīt fosilā kurināmā nozīmi vidējā termiņā, kā arīiespēju veikt tālākus pētījumus par
tāoglekļa intensitātes samazināšanu, saskaņā ar 2 °C mērķi CO2samazināšanai; uzskata, ka, lai to panāktu
jāveic pastāvīga modernizācija un šo kurināmā veidu energoefektivitātes uzlabošana, jaunas paaudzes iekārtu
attīstīšana, kuru darbības pamatā būtu gazifikācija un paralēla elektrības un ķīmiskā ražošana, tālāka ekono-
misku metožu attīstība oglekļa uztveršanai un uzglabāšanai ogļu, dabasgāzes un naftas gadījumā, saskaņā ar
Eiropas Tehnoloģiskās platformas pieņemto lēmumu par Nulles emisiju fosilā kurināmā spēkstaciju, kā arīES
tiesību aktos noteikto šķēršļu atcelšana;
45. aicina Komisiju un dalībvalstis atzīt vietējo enerģijas avotu sociālekonomisko nozīmi ES un veicināt to
attīstību kā vienu no līdzekļiem Eiropas energoapgādes drošības nostiprināšanai;
46. aicina Komisiju īstenot Eiropas energotīklu un ieviest prioritāro starpsavienojumu plānu, ņemot vērā
nesen grozīto lēmumu, ar kuru nosaka pamatnostādnes Eiropas enerģijas transmisijas tīkliem, neatstājot arīnovārtā šķidrinātās dabasgāzes uzņemšanas regasifikācijas infrastruktūru un uzglabāšanas materiāli tehniskobāzi; turklāt uzskata, ka visiem enerģijas avotiem, tostarp arī atjaunojamo enerģiju avotiem jānodrošina tais-
nīga un nediskriminējoša pieeja strāvas tīkliem, lai tālāk attīstītu tirgu integrāciju un nodrošinātu piegāžu
drošību; uzskata, ka vēja energoietaises atklātā jūrā vispirms ir jāintegrē reģionālā tīklā un beidzot visas
Eiropas energotīklā;
47. lūdz, lai Komisija īpaši apsver jūras atjaunojamo enerģijas veidu (jūras vējš, viļņu spēks,
paisums/bēgums) attīstību, jo īpaši Ziemeļjūrā, Baltijas jūrā, Īrijas jūrā un Vidusjūrā, un saules enerģiju, jo
īpaši Vidusjūras reģionā, lai nodrošinātu, ka šos resursus iekļauj 2007. gada atjaunojamo enerģijas avotu
plānā unātri un pilnībā attīsta;
48. aicina pārskatīt tos ES tiesību aktus, kas kavē šajā rezolūcijā izklāstīto enerģētikas politikas prioritāšu
īstenošanu, tostarp arī liela apjoma plūdmaiņu projektu attīstību;
49. uzskata kodolenerģiju par vienu no jautājumiem Eiropas politiskaj ās debatēs par dažādo enerģijas
veidu kopumu; atzīst kodolenerģētikas kā enerģiju kopuma sastāvdaļas pašreizējo lomu dažās dalībvalstīs
elektroapgādes drošības saglabāšanā, kā arīlai izvairītos no CO
2emisij ām; uzskata, ka gadījumā, ja dažās
dalībvalstīs kodolenerģijas nozīme saglabāsies arī turpmāk, lēmumus šajā jomā varēs pieņemt tikai attiecīgo
dalībvalstu līmenī saskaņā ar subsidiaritātes principu;
50. mudina Komisiju izpētīt kodolenerģijas attīstību dalībvalstīs, ņemot vērā gan šīs tehnoloģijas priekš-
rocības (mazas ražošanas izmaksu svārstības un nekādu CO2emisiju), gan riskus, kas saistīti ar kodolspēksta-
ciju pastāvēšanu (negadījumi un atkritumu apglabāšana);
51. vērš uzmanību uz faktu, ka, ņemot vērā ES lielo atkarību no importa, ir sevišķi svarīgi palielināt
izcelsmes valstu un tranzīta ceļu dažādību;
52. atzīst, ka lēmumos par enerģijas veidu kopumu sastāvu jāņem vērā īpašie valstu un reģionu apstākļi;
tāpēc uzskata, ka atjaunojamo enerģijas veidu sekmēšana jāpieskaņo attiecīgajiem ģeogrāfiskajiem, klimati-
skajiem un ekonomiskajiem apstākļiem;
Infrastruktūra un ieguldījumi piegāžu dro šībai
53. aicina dalībvalstis īstenot savas politiskās saistības attiecībā uz iztrūkstošo enerģijas tīkla starpsavieno-
jumu attīstīšanu, īpašu uzmanību veltot ES izolētajiem, kā arīpierobežas reģioniem, tādiem kā Baltijas valstis;
atgādina, ka šīmērķa sasniegšanai nepieciešami ieguldījumi, un prasa, lai Komisija iesaka pasākumus labvē-
līgu apstākļu izveidošanai, nodrošinot, ka investori ir ieinteresēti ieguldīt šajos tirgos; aicina dalībvalstis un
Komisiju rūpīgi apsvērt vides aspektus, pirms apstiprināt turpmākus lielus infrastruktūras ieguldījumus, ka,
piemēram, plānotais Ziemeļeiropas cauruļvads — “North Stream”;23.12.2006. C 317 E/883 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
54. uzskata, ka papildus labvēlīgai ietekmei uz vidi arī ekonomiskajai efektivitātei jābūt vienam no izšķiro-
šajiem faktoriem atjaunojamo enerģijas veidu veicināšanā, lai maksimāli samazinātu finansiālo nastu, kas
gulstas uz gala lietotāju;
Ārējie aspekti
55. uzskata, ka nostiprinot ES vienotību dialogā ar trešām valstīm, pieaugs ES spēja panākt vienošanās ar
enerģijas ražotājvalstīm un valstīm patērētājām un ka Komisāram, kurš atbildīgs par enerģētiku, jāievēro
skaidri definētas pilnvaras, kurās paredzēta ilgtermiņa Eiropas enerģētikas plānošanas vīzija;
56. mudina dalībvalstis, domājot par sadarbības uzlabošanu ar ES iestādēm, izstrādāt sarakstu ar prioritā-
rajām jomām, kurās tās ir panākušas vienošanās attiecībā uzārējo enerģētikas politiku, tostarp:
a) mērķi attiecībā uz klimata pārmaiņām, energoefektivitātes un energotaupības mērķi, atjaunojamo enerģiju
tehnoloģiju attīstību,
b) cilvēktiesības un sociālais dialogs, cenšoties noteikt korporatīvās sociālās atbildības standartus šajā jomā,
gan ES gan ANO līmenī,
c) enerģijas sadaļas iekļaušana visos nākamajos ES tirdzniecības un starptautiskajos nolīgumos, ievērojot
savstarpīguma, pārredzamības un tiesiskuma principus,
d) informācijas apmaiņas izveidošana ES līmenī par būtiskiem līgumiem par dabasgāzi un enerģijas infras-
truktūras pārdošanu trešām valstīm,
e) naftas un dabasgāzes piegāžu un tranzīta ceļu dažādošana, ievērojot ES Kaimiņattiecību politiku;
57. aicina Komisiju un dalībvalstis sniegt atbalstu ieguldījumiem Eiropas Savienībā un tam, ka uzņēmumi
no enerģiju ražojošām valstīm ES tirgus daļu iegādājas, tikai pamatojoties uz savstarpīguma nosacījumu, t. i,ieguldījumu drošību attiecīgajās valstīs, un ar stratēģiju, kas vislabāko pieejamo tehnoloģiju nodošanu apvie-
notu ar starptautiskajām normām pakļautu stabilu pamatu ieguldījumiem, izmantojot pašreizējos PTO un
divpusējos ekonomikas nolīgumus;
58. uzskata, ka ir būtiski, lai ES turpina vadīt globālo cīņu pret klimata pārmaiņām un centienus panākt,
ka tiek sasniegti Kioto Protokola mērķi; uzskata, ka visos ES ārējo attiecību līmeņos ir jāintegrē ES centienus
attīstīt atjaunojamos un tīros energoresursus un tehnoloģijas, saskaņā ar 2002. gadā Johannesburgā
pieņemto globālo ilgtspējīgas attīstības plānu;
59. uzsver nepieciešamību izveidot kopīgu enerģētikas politiku attiecībā uz iekšējā tirgus regulēšanu, kā arī
attiecībā uzārējiem aspektiem, kurā ņemtas vērā visu dalībvalstu politiskās un ekonomiskās intereses;
60. uzsver, ka ir svarīgi izstrādāt Viseiropas Enerģētikas kopienas līgumu;
61. saistībā ar Zaļo grāmatu atzinīgi vērtē Komisijas neseno iniciatīvu veikt pētījumu, lai “noskaidrotu
saiknes starp dabas resursu apsaimniekošanu un konfliktu Komisijas ārējās attiecībās”, un jo īpaši uzsver
saiknes starp energoapgādes un klimata drošību;
62. aicina Komisiju pa galveno ES enerģētikas ārpolitikas mērķi noteikt atkarības samazināšanu no fosilām
degvielām, kas nāk no nedaudziem lieliem piegādātājiem, un dažādot enerģijas avotus, kā arīuzskata, ka šim
nolūkam Komisijai jāiesniedz Parlamentam un Padomei ilgtermi ņa plāns ar orientējošiem datumiem;
63. uzsver, ka ir kļuvušas neaizstājamas jaunas politiskā dialoga un sadarbības formas starp patērētājām
valstīm, jo īpaši ar ASV, Ķīnu, Indiju un Japānu; atzīmē, ka ir kļuvis nepieciešams arī līdzīgs dialogs starp
galvenajām patērētājām un ražotājām valstīm, lai izstrādātu globālu pieeju enerģētikas jautājumiem; uzskata,
kašo enerģētikas dialogu jauno formu mērķim jābūt ‐padarīt globālos enerģijas tirgus stabilus, drošus un
pārredzamus, vienlaikus nodrošinot pastāvīgus stimulus tīras enerģijas avotiem un energoefektivitātei;23.12.2006. C 317 E/884 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
64. aicina Komisiju un Padomi attīstīt stratēģisku partnerību enerģijas jomā ar tādām valstīm, kā Ķīna,
Indija, Dienvidāfrika, Brazīlija un Meksika, lai tām tehniski palīdzētu izstrādāt ilgtspējīgas enerģijas stratēģijas
un tādējādi nodrošinātu šo valstu līdzdalību klimata pārmaiņu mazināšanā;
65. aicina Komisiju uzmanību veltīt ne tikai ciešākai sadarbībai ar Krieviju, bet steidzami pastiprināt sadar-
bību ar citām enerģiju eksportējošām valstīm, NVS valstīm un, jo īpaši ar OPEC valstīm; atzinīgi vērtē pare-
dzēto Eiropas mēroga enerģētikas kopienas izveidi;
66. mudina Komisiju un dalībvalstis ļoti nopietni uztvert reālos draudus, ka pēc 2010. gada varētu iestāties
gāzes piegāžu deficīts no Krievijas vairāku iemeslu dēļ, starp kuriem arī tādi iemesli kā nepietiekami ieguldī-
jumi, pārmērīgas noplūdes un enerģijas izšķērdēšana Krievijas iekšējā tirgū; uzstāj, lai dalībvalstis liktu skaidri
saprast, ka nepieciešamie ieguldījumi visticamāk būtu pieejami, ja ieguldījumu drošības līmenis būtuaugstāks, jo ieguldīšana nenotiks bez ilgtermiņa līgumiem; uzstāj, lai dalībvalstis un Eiropas Savienība savāssarunās ar Krieviju par enerģiju, pieprasa Tranzīta protokola un Enerģētikas hartas nolīguma ratifikāciju, bezkānav iespējams nākotnē nodrošināt Krievijai tik ļoti vajadzīgos ārvalstu ieguldījumus enerģētikas infrastruk-
tūrā, kā arīnodrošināt nākotnē pienācīgas dabasgāzes piegādes ES;
67. atzīmē, ka Eiropadomes neformālajā sanāksmē Lahti tika panākta vienošanās, ka Enerģētikas hartas un
G8 secinājumu principi ir jāiekļauj topošajā ES un Krievijas nolīgumā, kurā, cita starpā, jāparedz:
a) līdzīgs mehānisms kā PTO, lai izšķirtu strīdus attiecībā uz ES un Krieviju un/vai privātiem ieguldītājiem,
b) abpusējas pieejas infrastruktūrai nodrošinājums,
c) konkurences noteikumi, kas ierobežotu kvazimonopolistiskus uzņēmumus, kas nav ierobežoti piekļuvē
saviem attiecīgajiem enerģijas tirgiem,
d) vienošanās risināt jautājumu par tehniskām kļūmēm trešās valstīs, kas skar pārrobežu piegādes uz ES
dalībvalstīm;
68. uzsver, ka nestabilā energoapgādes drošība un klimata drošība bieži vien izraisa starptautiskas krīzes
un konfliktus, kas ietekmē demokrātiju, cilvēktiesības un nabadzību;
69. konstatē, ka pagājušajā ziemā dažu dalībvalstu tirgos piedzīvotie gāzes enerģijas piegādes pārtraukumi
ir jau noveduši pie energoietilpīgu uzņēmumu pārvietošanas; šajā sakarā uzskata, ka jāizpēta iespējas, kā
veicināt dalībvalstu solidaritāti, un jāuzskata šījautājuma risināšana par prioritāti, lai nodrošinātu gan esošo,
gan turpmāko starpsavienojumu pareizu darbību;
70. aicina, lai ES mēģinātu iekļaut PTO noteikumos tādus noteikumus, kas reglamentētu enerģijas tirdznie-
cību, dodot iespēju minētajai organizācijai kļūt par starptautisku starpnieku, kas spēj risināt enerģijaspiegādes un sadales strīdus;
71. uzskata, ka ES ir atbildīga par to, lai ar attiecīgām valstīm izstrādātu decentralizētus enerģētikas risinā-
jumus, kas būtu pielāgoti lauku apgabaliem;
72. aicina Komisiju analizēt un izskatīt jautājumu par tehniskajām problēmām trešās valstīs, kas ietekmē
pārrobežu piegādes dalībvalstīm, kā, piemēram, naftas piegādes traucējumu gadījums no “Družba”
cauruļvada;
73. uzsver nepieciešamību palielināt dažādību ES gāzes tirgū, meklējot veidus, kā nodrošināt lielāku ener-
goapgādes drošību tieši no ražotājiem Centrālāzijā, piemēram, no Kazahstānas, Azerbaidžānas,Turkmenistānas un Uzbekistānas;
74. aicina veikt pasākumus, lai nodrošinātu Viseiropas Enerģētikas kopienas (VEK) tālāku attīstību, papla-
šinot Enerģētikas Kopienas nolīgumu, lai tajā iekļautu Turciju, un izskatot iespēju attiecībā uz Mašrikas un
Magribas pievienošanos VEK;23.12.2006. C 317 E/885 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
Vienotais tirgus enerģētikā un konkurētspējā
75. aicina dalībvalstis atzīt, ka ES enerģijas tirgus vēl joprojām nav pilnībā liberalizēts un ka pilnīga libera-
lizācijas īsteno šana ir obligāta; uzskata, ka skaidrs un stabils politiskais satvars, kā arīkonkurētspējīgs un tais-
nīgs enerģijas tirgus ir nepieciešams, lai nodrošinātu vērā ņemamu enerģētisko neatkarību, ilgtermi ņa stabili-
tāti, efektivitāti, pietāti pret vidi un piegāžu drošību; tāpēc aicina Komisiju un dalībvalstis šajā kontekstā
rūpīgi izvērtēt nepieciešamību veikt regulatoru iejaukšanos;
76. atzīmē, ka dalībvalstis enerģijas tirgus liberalizāciju ir veicinājušas atšķirīgos veidos un ka atšķirības
pastāv arī to tiesiskaj āregulējumā;
77. aicina 2007. gada pavasara Eiropadomi sniegt plašāku redzējumu attiecībā uz Eiropas kopējām inte-
resēm enerģētikas jomā, lai iekšējā tirgus izveidošanas pabeigšanu ievietotu skaidrā politiskā sistēmā, kuras
pašlaik trūkst;
78. aicina Komisiju izmantot tās pilnvaras saskaņā ar EK līguma 86. panta 3. punktu, lai palielinātu
centienus nodalīt gāzes infrastruktūras tarifus pēc īpašumtiesībām, lai veicinātu konkurenci gāzes tranzīta
tīkla sektorā un stimulētu uzņēmējus atvērt tirgus citiem uzņēmējiem, kas nav tradicionālie gāzes piegādātāji;
79. apsveic Komisiju sakarā ar enerģētikas sektora pētījumu; aicina Komisiju veikt izpildes darbības, tostarp
arīsoda naudas piedzīšanu no uzņēmumiem, kas pārkāpj konkurences noteikumus; iedrošina Komisiju vaj āt
tās dalībvalstis, kas pārmērīgi aizsargā savus enerģijas lieluzņēmumus un cenšas pārregulēt galīgās cenas zem
tirgus cenu līmeņa, vai mēģina bloķēt apvienošanos vai uzņēmumu iegādi, jo šāda rīcība kaitē iekšējā tirgus
attīstībai; pieprasa Komisijai nodrošināt norādījumus par ilgtermiņa piegāžu līguma pareizu noformējumu
un nosacījumiem, kas jāizpilda, lai šādi darījumi būtu pieņemami;
80. uzskata, ka dalībvalstīm un reģioniem ir jānodrošina mazajiem un vidējiem enerģijas ražotājiem un
lielajiem ražotājiem vienlīdzīgi nosacījumi tirgū, lai aizsargātu enerģijas patērētājus no tirgus monopolu
sekām;
81. mudina Komisiju tās nacionālo sadales plānu novērtējumā noraidīt tirgus izkropļojumus, kas rodas no
nacionālajiem sadales plāniem, un uzstāj, ka jāveic nacionālo sadales plānu saskaņošana, jo pašlaik daudzinošiem plāniem grauj principu —piesārņotājs maksā;
82. aicina Komisiju beigt regulētu enerģijas cenu noteikšanu, jo tās apdraud atvērtu enerģijas tirgu pašu
būtību; it īpaši aicina Komisiju risināt regulētu enerģijas cenu sistēmu jautājumu energoietilpīgām rūpniecības
nozarēm, jo šādas sistēmas apdraud ne tikai ES enerģijas tirgu, bet arī citu preču iekšējo tirgu; atzīst, ka ES
energoietilpīgām rūpniecības nozarēm, kas ir pakļautas globālai konkurencei, var būt nepieciešami īpaši pasā-
kumi, bet šie pasākumi ir jāveic koordinēti ES mērogā; tāpēc mudina Konkurences ĢD piedāvāt skaidru
kritēriju kopumu, lai definētu energoietilpīgās rūpniecības nozares, kas ir pakļautas globālai konkurencei, un
izmantot šos kritērijus, lai novērtētu īpašu nacionālu enerģijas režīmu derīgumu energoietilpīgām rūpniecības
nozarēm;
83. mudina Komisiju veikt turpmākus pasākumus, lai risinātu enerģijas tirgus koncentrēšanās problēmu,
gadījumā ja dominēšana tirgū tiek ļaunprātīgi izmantota;
84. ierosina būtiski palielināt dalībvalstu regulatoru pilnvaras, kam jābūt pilnīgi neatkarīgiem no valdības
un nozares, kā arīierosina saskaņot viņu pilnvaras, ko varētu panākt, izstrādājot kopīgus pārredzamības,
izpaušanas un atbildības noteikumus, kas būtu jāuzrauga Komisijai un reizi gadā Eiropas Parlamentam, kā
arīnoteikt minimālās saistošās vadlīnijas regulatoru amatā iecelšanas procedūrai; uzskata, ka valstu enerģijas
regulatoriem jāpiešķir tiesības sniegt padomus konkurences institūcijām dalībvalstīs, kā arīnodrošināt, lai
enerģētikas uzņēmumiem statūtos būtu paredzētas saistības sniegt padomus par energotaupību saviem klien-tiem;
85. aicina Komisiju sagatavot pārskatu par valstu regulatoru pilnvarām un neatkarību un tikai pēc tam
sagatavot rekomendāciju par saskaņotu iekšējā tirgus regulēšanas attīstību;23.12.2006. C 317 E/886 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
86. aicina dalībvalstis piešķirt valstu regulatoriem pilnvaras, par kādām panākta vienošanās ES līmenī,
regulēt pārrobežu elektrības un dabasgāzes transmisijas, tostarp nediskriminējošu piekļuvi tīkliem, transmi-
siju tarifus, resursu sadalījumu, iepirkumu, kas saistīts ar sastrēgumu pārvaldību un tīkla darbību, kā arī
skaidru grafiku cenu piedāvājumiem enerģijas tirgū; uzskata, ka valstu regulatoriem jāiestājas par to, ka tīklaoperatoriem jāstrādā Eiropas patērētāju interesēs; uzskata, ka pirms Eiropas regulatora izveidošanas būtu
jāsaskaņo dalībvalstu regulatoru atbildības jomas, lai nodrošinātu lielāku darbības konsekvenci, sekojot
mērķim uzlabot tirgus darbības veidu;
87. aicina komisiju un dalībvalstis veicināt uzlabotu sadarbību starp pārvades sistēmu operatoriem, jo īpaši
tādās jomās, kā pārrobežu resursu sadale, pārredzamība, diennakts tirgi, tīklu un investīciju plānošana, kas
atbilstu reģionālo tirgu attīstībai; lūdz Komisiju kopā ar pārvades sistēmu operatoriem sagatavot Eiropas tīklu
kodeksu;
88. aicina Komisiju sniegt risinājumu problēmām, kas saistītas ar neatkarību/interešu konfliktiem un pārre-
dzamību attiecībā uz pārvades sistēmu operatoriem; sagatavot priekšlikumus, kas pārvades sistēmu operato-
riem ļautu uzņemties atbildību kā tirgus koordinatoriem, un saskaņot starptautiskās regulas pārvades sistēmu
operatoriem, lai uzlabotu pārrobežu transportu;
89. aicina Komisiju nodrošināt, ka dalībvalstis ievēro stingru atbilstību noteikumiem, kas izklāstīti
Direktīvas 2001/77/EK 7.panta 6 punktā, proti, pārvades samaksa, ko piemēro operatori par elektrības trans-portēšanu pa tīklu, tā vai citādi nediskriminē elektrības iegūšanu no atjaunojamās enerģijas avotiem, ko ražo
perifērijas reģionos, piemēram, salu reģionos un mazapdzīvotos reģionos; mudina Komisiju veikt turpmākus
pasākumus, lai nodrošinātu dalībvalstīs pastāvošās iekšējās diskriminācijas izbeigšanu;
90. aicina Komisiju un dalībvalstis rūpīgi novērtēt, vai pastāv reāla nepieciešamība izveidot jaunas iestādes,
piemēram, Eiropas Energotīklu centru, lai panāktu līdzvērtīgus spēles noteikumus, ņemot vērā jau pašreizējo
iestāžu lielo skaitu, uz kuru pamata varētu šādi iestādi izveidot;
91. mudina Komisiju sniegt lielāku atbalstu starpsavienojumiem starp dalībvalstīm un jo īpaši dalībvalstīs,
šādi nodrošinot salu un attālāku reģionu enerģijas piegādātājiem labāk piekļūt kontinenta tīklam;
92. aicina Komisiju precīzi izanalizēt pašreizējās problēmas, kas saistītas ar projektēšanas atļauju pie-
šķiršanu uz robežām, un iesniegt šo ziņojumu Eiropas Parlamentam; aicina dalībvalstis piešķirt projektēšanas
atļaujas uz robežām četru gadu laikā kopš iesnieguma iesniegšanas; piemetina, ka viens no veidiem, kā to
panākt, varētu būt tiesību aktu ieviešana tur, kur tas nepieciešams;
93. uzskata, ka reģionālu enerģijas tirgu izveidei jāpalīdz paātrināt ES enerģijas tirgu integrāciju un nekādā
gadījumā tānedrīkst radīt turpmākus šķēršļus visu enerģijas tirgu integrācijai;
94. aicina Komisiju nodrošināt, ka vairāk tiek izmantotas ar tirgus attiecībām pamatotas piešķiršanas
sistēmas, kurās ir ierobežota pārrobežu pārvades spēja;
95. aicina Komisiju piešķirt prioritāti labi funkcionējošu, saskaņotu reģionālo elektrības tirgu izveidei līdz
2009. gadam, nolūkā integrēt tirgus ar vislielāko potenciālu Eiropas līmenī līdz 2012. gadam un tuvināties
mērķim ‐izveidot Eiropas vienoto enerģijas tirgu un tīklu;
96. atzīmē, ka pārrobežu starpsavienojumiem būs nepieciešami īpaši pasākumi, piemēram, atvieglots
finansēšanas režīms vai nodokļu atbrīvojumi; mudina ES ātri virzīt uz priekšu Eiropas enerģijas tīklu (TEN)
projektu; atzīmē, ka, pabeidzot TEN trūkstošos posmus, uzlabosies piegādes drošība, kā arītiks veicināta
iekšējā tirgus izveidošana;
97. uzskata, ka būtu pienācīgi atlikt reglamentējošo noteikumu iespējamo paplašināšanu un tā vietā
paātrināt esošo ES noteikumu īstenoš anu dalībvalstīs; uzskata, ka papildu reglamentējošie pasākumi,
piemēram, pilnīga īpašumtiesību nošķiršana būtu jāparedz tikai tad, ja esošajos tiesību aktos paredzētie ar
iekšējo tirgu saistītie mehānismi praksē izrādītos neefektīvi; uzsver, ka ir svarīgi uzlabot reglamentēšanas
efektivitāti un nodrošināt pienācīgu, saskaņotu to noteikumu īsteno šanu, kas saistīti ar esošajās direktīvās
noteikto darbību nošķiršanu;23.12.2006. C 317 E/887 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
98. mudina Komisiju, izstrādājot savu nostāju par enerģijas tīklu pārvaldību un īpašuma tiesībām nākotnē,
kāarījaunu likumdošanas iniciatīvu nepieciešamību labākai ES enerģijas nozares regulēšanai, nopietni
apsvērt UCTE un ERGEG ziņojumus par elektrības pazušanu Vācijā 2006. gada novembrī;
99. atzīmē, ka enerģētikas nozares transmisiju sistēmu jomā jāveic īpašumtiesību nodalīšana, tiklīdz
Komisija noskaidro, ka esošie tiesību akti nav efektīvi, jo tādējādi varētu novērst konkurējošu enerģētikasuzņēmumu interešu konfliktus;
100. uzskata, ka Komisijai jāpiedāvā visaptveroša dabasgāzes stratēģija, kurā izpētīta nepieciešamība sama-
zināt dabasgāzes patēriņu, apliecinājums tam, ka trešo pušu piekļuve nodrošinātu ekonomisku un efektīvu
gāzes izmantošanu, piegāžu un tranzīta ceļu dažādošana un uzlabota dabasgāzes infrastruktūra (piemēram,
dabasgāzes uzglabāšana, iekārtas sašķidrinātai dabas gāzei un trūkstošie gāzes mezgli), kā arīsagatavošanās
biogāzes ieviešanai un nepieciešamība dažās dalībvalstīs mainīt dabasgāzes plūsmas virzienu, kā arītajābūtu
risināti jautājumi par uzglabāšanu un krājumiem, pēc tam, kad ir veikta detalizēta izmaksu un ieguvumuanalīze, ņemot vērā dabasgāzes nozares fiziskos un ekonomiskos sarežģījumus;
101. aicina Komisiju sagatavot priekšlikumus direktīvai par dabasgāzi, lai līdzsvarotu direktīvu priekšli-
kumus par biodegvielu un ūdeņradi;
102. pieprasa, lai Komisija piedāvā definīciju par to, kas ir liels enerģijas lietotājs; pieprasa, lai Komisija
pievērš īpašu uzmanību lieliem enerģijas lietotājiem ES, kuri konkurē globālajā ekonomikā;
103. mudina Komisiju izmantot tās pilnvaras konkurences jomā, lai risinātu tirgu sadalošu noteikumu
pastāvēšanu saistībā ar piegādes līgumiem starp gāzes ražotājiem un nacionāliem enerģijas piegādātājiem ES,
kas aizliedz nacionāliem enerģijas piegādātājiem ES gāzes ražotāju uzkrātas gāzes tālākpārdošanu citos EStirgos; arī lai pētītu to ilgtermiņa piegādes līgumu likumību, kuri slēdz tirgu citiem piegādātājiem;
Enerģētiskā nabadzība un patērētāju tiesības
104. uzskata, ka visu nākotnes enerģētikas politiku centrā jābūt patērētājiem un Komisijas priekšlikumos
enerģētiskajai nabadzībai jāvelta lielāka uzmanība; atgādina, ka patērētājiem, jo īpaši valsts iestādēm, kurām
šajā jomā jārāda priekšzīme, tāpat ir saistības attiecībā uz enerģijas ekonomiju; atzīst to, ka viedajām mērī-
šanas un iekasēšanas sistēmām var būt centrāla nozīme patērētāju izpratnes palielināšanā par to, kā un kāpēc
enerģija tiek lietota, tādējādi mainot patērētāju uzvedību; aicina Padomi un Komisiju ierosināt pasākumus,
kas palīdzētu mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem ietaupīt enerģiju sav ās dzīvesvietās, tādējādi sama-
zinot rēķinus par elektrību un turpmāko cenu pieaugumu ietekmi;
105. uzstāj, ka ir jārīko kampaņas, lai izglītotu Eiropas pilsoņus un mainītu viņu attieksmi par labu ilgtspē-
jīgākai mobilitātei;
106. prasa sniegt vietējām un reģionālajām varas iestādēm integrētu un ilgsto šu atbalstu saistībā ar ener-
goefektivitātes un ilgtspējības pasākumiem saskaņā ar Eiropas Savienības finansēšanas sistēmām, īpaši saistībā
ar struktūrfondiem, 7. pamatprogrammu un programmu “Saprātīga enerģija Eiropai”, kā arīsaistībā ar visiem
reģionālās politikas un finansēšanas pasākumiem, kuri norādīti kohēzijas politikā 2007. līdz 2013. gadam,
kāarīsaistībā ar EIB darbībām;
107. aicina Komisiju izrādīt interesi gan par atjaunojamo enerģiju avotiem, gan energotaupību, uzsverot
šos politikas virzienus visās iniciatīvās, kuras finansē no struktūrfondiem un Kohēzijas fonda (integrācija), kā
arī, jo īpaši Eiropas Reģionālās attīstības fonda iniciatīvās visos Eiropas Savienības reģionos plānošanas
periodā 2007-2013. gadam, kā arīizstrādāt priekšlikumu, kā atcelt ierobežojumus energotaupības attīstībai,
kurus uzliek noteiktais 3 % apjoms izdevumiem energoefektivitātei no šiem fondiem, un apsvērt šīsliekšņa
atcelšanu pēc 2013. gada;23.12.2006. C 317 E/888 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
108. atkārtoti apstiprina savu viedokli, ka ir pilnīgi obligāti nodrošināt cilvēkus ar enerģiju, lai apmierinātu
pamatvajadzības, un piegādes šādām vajadzībām ir jānodrošina; tāpēc pieprasa, lai enerģijas regulatori
dalībvalstīs nodrošina, ka tiek ievērotas universālās pakalpojuma saistības un neaizsargātie, kā arīnabadzīgie
patērētāji ir pienācīgi aizsargāti;
109. atbalsta enerģijas politikas mērķu iekļaušanu valsts pasūtījumu piešķiršanas kritēriju formulēšanā, ja
tas piešķīrējai iestādei iespējams, attiecīgajam konkursam piemērots un ja tas nerada negodīgu iejaukšanoskonkurencē;
110. uzsver, cik nozīmīgi ir, lai patērētājiem būtu viegli pieejama informācija par cenām un izvēles
iespējām, kā arīnesarežģīta metode, lai mainītu enerģijas piegādātājus, kā arītas, ka regulatori katrā dalīb-
valstī viņus pilnībā uzklausa;
Attīstība
111. prasa, lai Komisija un Padome atzīst, ka pasaulē ir 2 miljardi cilvēku, kam nav pieejami enerģijas
pamatpakalpojumi, un ka ES ir jāizstrādā politisks virziens, lai šo stāvokli atvieglotu un sasniegtu
Tūkstošgades attīstības mērķus;
112. atzinīgi vērtē Pasaules Energoefektivitātes un atjaunīgās enerģijas fonda iniciatīvu kā daļu no globālās
politikas atbildības, lai veicinātu attīstību;
113. uzsver, ka ES un tās dalībvalstīm ir jāizmanto to diplomātiskās, palīdzības un tirdzniecības attiecības
ar energoapgādes valstīm, lai veicinātu fiskā lo pārredzamību; mudina Komisiju oficiāli apstiprināt un veicināt
Ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvu (EITI) un izstrādāt stratēģiju, lai nolīgumos ar trešām valstīmpriekšplānā izvirzītu EITI un korporatīvās sociālās atbildības shēmu; uzskata, ka īpašiem šo nolīgumu notei-
kumiem jāatbalsta pilsoniskās sabiedrības loma šajās valstīs kā neatkarīgam enerģijas ieņēmumu pārvaldības
novērotājam;
114. uzskata, ka ES pasākumu ietekmi ievērojami pastiprinātu spēcīga ārpolitika ar mērķi pārliecināt visas
rūpnieciski attīstītās valstis piedalīties cīņā, lai apkarotu klimata pārmaiņas, un tas, ja ES attīstības politikā
iekļautu lielāku skaitu programmu, kuru mērķis būtu veicināt tīru un efektīvu enerģiju;
115. turklāt uzskata, ka Eiropas Savienībai kopā ar“visattīstītākaj ām” jaunattīstības valstīm ir jāmeklē veidi,
kas tām ļautu ciešāk iesaistīties pasaules mēroga centienos novērst globālo sasilšanu un pielāgoties tai, kā arī
Eiropas Savienībai būtu jāapsver, kādi pasākumi jāveic, lai stiprinātu pasaules solidaritāti, saskaroties ar
klimata pārmaiņu sekām, jo īpaši attiecībā uz visnabadzīgākajām valstīm;
116. uzsver, ka visām jaunattīstības valstīm ir tiesības uz ekonomisko attīstību; tomēr norāda, ka jaunattīs-
tības valstīm nav jāatkārto rūpnieciski attīstīto valstu prakse piesārņot atmosfēru un tāpēc aicina pievērst
vairāk uzmanību sadarbībai tehnoloģiju izstrādē un kapacitātes veidošanai ilgtspējīgas enerģijas jomā, kā arī
starptautiskajiem efektivitātes standartiem enerģiju patērējošiem ražojumiem;
117. aicina vairāk atbalstīt, piemēram, zināšanu un tehnoloģiju apmaiņas ceļā, ilgtspējīgu, vietēji pieejamu
enerģijas veidu un decentralizētu enerģijas tīklu izmantošanu it īpaši jaunattīstības valstīs, lai nodrošinātu
piekļuvi enerģijai, ietaupītu resursus, radītu darba vietas, samazinātu atkarību un veicinātu pareizi funkcionē-jošu tirgus ekonomiku;
*
* *
118. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai.23.12.2006. C 317 E/889 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV