Īpašais ziņojums Nr. 7/2012 “Vīna tirgus kopīgās organizācijas reforma: līdzšinējie sasniegumi”





GLOSĀRIJS Blakusproduktu destilācijas pasākumi ir atbalsts, ko sniedz brīvprātīgai vai obligātai vīndarības blakusproduktu (vīnogu čagu un vīna nogulšņu) destilācijai, kura notiek saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XVb pielikuma D daļā. Dzeramā alkohola destilācijas pasākumi ir atbalsts ražotājiem par vīnu, kas destilēts dzeramajā alkoholā, un to var piešķirt līdz 2012. gada 31. jūlijam kā atbalstu par hektāru. Ieguldījumu pasākumi ir atbalsts, ko piešķir par tādiem materiāliem vai nemateriāliem ieguldījumiem ražošanas iekārtās, vīna darītavas infrastruktūrā un vīna tirdzniecībā, kuri uzlabo uzņēmumu darbību kopumā un attiecas uz kādu no turpmāk minētajiem gadījumiem: a) Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XIb pielikumā minēto produktu ražošana vai tirdzniecība; b) jaunu produktu, procesu un tehnoloģiju attīstīšana, kas saistīti ar produktiem, kuri minēti XIb pielikumā. Izaršanas piemaksa ir atbalsts, ko sniedz vīnogulāju audzētājiem par visu vīnogulāju izaršanu zemes gabalā vai saimniecībā. Izmantojamā produkcija ir misas ražošana, kas paredzēta vīna pārstrādei un kas vienāda ar kopējo saražoto daudzumu, no kura atskaitīta misas izmantošana citiem mērķiem, kas nav vīna ražošana, tostarp misa, kas paredzēta vienīgi vīnogu sulas ražošanai un zudumi, kas radušies iztvaikošanas dēļ. Koncentrētas vīnogu misas izmantošana. Atbalsts vīna ražotājiem, kuri izmanto koncentrētu vīnogu misu, tostarp rektificētu koncentrētu vīnogu misu, lai palielinātu produktu dabiskā spirta satura tilpumu, var sniegt līdz 2012. gada 31. jūlijam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XVa pielikumā paredzētajiem nosacījumiem. Koncentrēta vīnogu misa ir nekaramelizēta vīnogu misa, kura iegūta, daļēji dehidrējot vīnogu misu, ko veic ar jebkuru atļautu metodi, izņemot tiešu karsēšanu. Kopējie fondi sniedz palīdzību ražotājiem, kuri grib apdrošināties pret tirgus svārstībām. Kopienas atbalstu kopējo fondu izveidošanai var piešķirt kā pagaidu degresīvu atbalstu, lai segtu fondu administratīvās izmaksas. Krīzes destilācijas pasākums ir atbalsts, kuru garantē līdz 2012. gada 31. jūlijam par brīvprātīgu vai obligātu vīna pārpalikumu destilāciju, par ko lemj dalībvalstis pamatotos krīzes gadījumos, lai samazinātu vai likvidētu pārpalikumu un vienlaikus nodrošinātu piegāžu nepārtrauktību no vienas ražas līdz nākamajai. Noieta veicināšanas pasākumi. Šis atbalsts attiecas uz Kopienas vīnu noieta veicināšanas vai informācijas pasākumiem. Tie attiecas uz vīniem ar aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem vai aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm vai vīniem ar vīnogu šķirnes norādi. Šie pasākumi var būt tikai: a) sabiedrisko attiecību, veicināšanas vai reklāmas pasākumi; b) dalība starptautiski nozīmīgos pasākumos, gadatirgos vai izstādēs; c) informatīvi pasākumi; d) jaunu tirgu izpēte, kas vajadzīga jaunu noieta tirgu apgūšanai, un e) pētījumi, lai novērtētu veicināšanas un informācijas pasākumu rezultātus. Kopienas ieguldījums noieta veicināšanas pasākumos nepārsniedz 50 % no attiecināmajiem izdevumiem. Priekšlaicīga ražas novākšana nozīmē pilnībā iznīcināt vai nolasīt nenogatavojušos vīnogu ķekarus, tādējādi samazinot attiecīgās platības ražu līdz nullei. Atbalstu par priekšlaicīgu ražas novākšanu var piešķirt kā kompensāciju, veicot vienotas likmes maksājumu par hektāru, kura apjoms jānosaka attiecīgajai dalībvalstij. Ražas apdrošināšanas pasākumi ir atbalsts, kas paredzēts, lai veicinātu ražotāju ienākumu saglabāšanu, ja tos ietekmējušas dabas katastrofas, nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, slimības vai kaitēkļu invāzijas. (Rektificēta) koncentrēta vīnogu misa ir šķidrs, nekaramelizēts produkts, kuru iegūst, daļēji dehidrējot vīnogu misu, ko veic ar jebkuru atļautu metodi, izņemot tiešu karsēšanu, un kuru apstrādā atļautā veidā, lai atskābinātu un likvidētu sastāvdaļas, izņemot cukuru. Šaptela metode ir cukura pievienošana neraudzētai vīnogu misai, lai palielinātu alkohola saturu pēc fermentācijas. Stādīšanas tiesības. Eiropas Savienībā ir aizliegts stādīt vīna vīnogu šķirnes vīnogulājus, atskaitot gadījumus, ja stādīšanai ir saņemtas stādīšanas tiesības, kuras piešķir, mērot attiecīgo daudzumu hektāros, un kuras dod tiesības vīnogulāju audzētājiem stādīt vīnogulājus. Piešķir šāda veida tiesības: i) atkārtotās stādīšanas tiesības tiem ražotājiem, kuri izaruši ar vīnogulājiem apstādītas platības, vai ii) jaunas stādīšanas tiesības un tiesības, kuras piešķir no dalībvalsts pārvaldītām valsts vai reģionālajām rezervēm un kuras vēl nav piešķirtas konkrētiem vīnogulāju audzētājiem. Papildu prasības, kas attiecas uz stādīšanas tiesībām, ir izklāstītas Regulā (EK) Nr. 1234/2008 no 85.f līdz 85.n punktam. Stiprināšana ir dabiskās spirta tilpumkoncentrācijas palielināšana attiecībā uz svaigām vīnogām, rūgstošu vīnogu misu vai rūgstošu jaunvīnu, pievienojot saharozi, koncentrētu vīnogu misu vai rektificētu koncentrētu vīnogu misu vai daļēji koncentrējot. Vienotā maksājuma shēma (VMS) ir atbalsta shēma, kas aizstāj lielāko daļu iepriekš īstenoto tiešā atbalsta maksājumu; šis atbalsts ir atsaistīts no pienākuma ražot. Šādu atbalstu izmaksā pilnībā ar nosacījumu, ka lauksaimnieki uztur visu zemi labā lauksaimniecības un vides stāvoklī (LLVS) un ievēro obligātās pārvaldības prasības (OPP), tā dēvētās savstarpējās atbilstības prasības. Vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumi. Pārstrukturēšanas un pārveidošanas atbalstā drīkst ietvert tikai vienu vai vairākus šādus pasākumus: a) šķirņu konversiju, tostarp izmantojot uzpotēšanu; b) vīna dārzu vietas maiņu; c) vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu uzlabošanu. To vīna dārzu parasta atjaunošana, kuriem beidzies dabīgais dzīves cikls, nav uzskatāma par pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumu. Atbalstu par vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidošanu var piešķirt tikai turpmāk minētajos veidos: a) kompensācija ražotājiem par ienākumu zaudējumu pasākuma ieviešanas dēļ; b) ieguldījums pārstrukturēšanas un pārveidošanas izmaksās. Vīna dārzu uzskaite ir datubāze, kurā iekļauj informāciju par katras dalībvalsts vīna ražošanas potenciālu. Vīna gads ir vīnkopības produktu ražošanas gads (saskaņā ar aprakstu, kas sniegts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 I pielikuma XII daļā). Tas sākas katra gada 1. augustā un beidzas nākamā gada 31. jūlijā. SAĪSINĀJUMI ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai ELGF : Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds ES-27 : Eiropas Savienības 27 dalībvalstis ha : hektārs hl: hektolitrs KPL : kopējā lauksaimniecības politika t : tonna TKO : tirgus kopīgā organizācija VMS : vienotā maksājuma shēma KOPSAVILKUMS I. Eiropas Savienība (ES) ir pasaulē lielākā vīna ražotāja. Tās vīna dārzi aizņem 3,5 miljonus ha, un 2007./2008. vīna gadā tā saražoja aptuveni 160 miljonus hl vīna jeb aptuveni 60 % no vīna produkcijas pasaulē. Vīna ražošana veido apmēram 5 % no ES lauksaimniecības produkcijas. Francija, Spānija un Itālija ir dalībvalstis, kuras saražo visvairāk vīna. II. Padome 2008. gadā ieviesa vīna tirgus kopējās organizācijas reformu, kuras mērķis bija galvenokārt uzlabot ES vīna ražotāju konkurētspēju un līdzsvarot piedāvājumu un pieprasījumu nozarē, jo ilgus gadus pastāvēja strukturāli pārpalikumi un kritās pieprasījums. Šīs reformas galvenie finanšu instrumenti ietvēra pagaidu izaršanas shēmu un valsts atbalsta programmu izveidi, proti, katrai dalībvalstij tika piešķirti līdzekļi, kurus pēc dalībvalsts ieskatiem varēja izmantot kādam no pasākumiem (kopā 11), kurš vislabāk atbilst katras valsts vajadzībām. III. Revīzijas galvenais mērķis bija izvērtēt, kādi līdz šim ir bijuši sasniegumi saistībā ar vienu no galvenajiem reformas mērķiem, proti, uzlabot līdzsvaru starp piedāvājumu un pieprasījumu. Palāta pievērsās divām lielākajām izdevumu jomām — vīna dārzu izaršanas, kā arī pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumiem. IV. Tā kā ES-27 jau ilgu laiku pastāvēja strukturāli pārpalikumi un samazinājās konkurētspēja pasaulē, ar reformas palīdzību izveidoja vai pārveidoja instrumentus, kas paredzēti galveno problēmu novēršanai vīna tirgū. Pagaidām ir iespējams novērtēt tikai izaršanas un pārstrukturēšanas pasākumu efektivitāti, jo, tos ieviešot, valstīm piešķīra noteiktu naudas summu, kuras aplēšanā ņēma vērā katras dalībvalsts tirgus apstākļu atšķirības. V. Palāta konstatēja, ka attiecībā uz izaršanu, kas bija svarīgs mehānisms piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvarošanai un kas šķietami likvidēja vai vismaz ievērojami samazināja traucējumus tirgus līdzsvarā, shēmas piemērošanas pirmajos divos gados noteica pārāk augstas atbalsta likmes. Katru gadu pieprasījumi finansēt šo pasākumu pārsniedza mērķlielumu pat tad, kad shēmas trešajā darbības gadā likmes saglabāja iepriekšējā līmenī. Palāta uzskata, ka šajos apstākļos shēma būtu varējusi darboties efektīvāk, jo, visticamāk, ar mazāku atbalsta likmes pieaugumu vai pat iepriekšējā līmenī saglabātu likmi būtu bijis iespējams sasniegt labākus rezultātus ar pieejamajiem līdzekļiem vai tādus pašus rezultātus — ar mazākiem līdzekļiem. VI. Tomēr gaidītais apjoma samazinājums netika iegūts tāpēc, ka pārējie pasākumi nedeva paredzēto ietekmi. Noteiktais mērķis — izart 175000 ha vīna dārzu — nebija pietiekams, lai izlīdzinātu līdzsvara trūkumu tirgū. Mērķa noteikšanā izraudzītie kritēriji neīstenojās, piemēram, netika pārtraukta stiprināšana ar saharozi, bet citi pasākumi, tādi kā priekšlaicīga ražas novākšana vai veicināšanas pasākumi, neradīja gaidīto ietekmi. VII. Pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumus tagad dalībvalstis var finansēt no tām piešķirtajiem līdzekļiem, un šiem pasākumiem bija ievērojama ietekme uz lielām vīna dārzu platībām visā Eiropā. Šis pasākums veicina un tādējādi paātrina sekmīgu piedāvājuma pielāgošanu pieprasījumam un vīna dārzu modernizāciju un racionalizāciju. Tomēr dalībvalstis tām piešķirto rīcības brīvību pasākuma īstenošanā izmantoja tādējādi, ka izraudzījās plašu darbību klāstu un ļoti atšķirīgas atbalsta likmes. Turklāt ražas palielināšanās, kuru izraisīja pārstrukturēšana un kurai nebija nekādas jūtamas ietekmes uz kopējo patēriņu, daļēji neitralizēja izaršanas radītos rezultātus Spānijā un Itālijā. VIII. Lai gan Komisijas veiktā sagatavošanās darba apjoms un mērogs lielākoties bija plašs, daži no sākotnējiem priekšlikumiem netika īstenoti, savukārt plānotajai stādīšanas tiesību liberalizācijai pietrūka pienācīgas izpētes. IX. Ņemot vērā iepriekš teikto, Palāta iesaka: - Komisijai ir jāsagatavo aplēse par piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvaru vīna nozarē, izmantojot atjauninātus datus, tostarp ņemot vērā plānoto stādīšanas tiesību liberalizāciju. Balstoties uz šo aplēsi, tai ir jānosaka, vai ir vajadzīgi kādi pasākumi iespējamā līdzsvara trūkuma novēršanai; - ja ir nepieciešami turpmāki izaršanas pasākumi, ir jāizvairās no modernizētu vīna dārzu izaršanas un jāievieš attiecināmības papildu kritēriji, kas saistīti ar pašu vīna dārzu, nevis tikai ar lauksaimnieku; - tā kā dalībvalstis ir definējušas plašu darbību klāstu pārstrukturēšanas pasākumu īstenošanai, Komisijai ir jāizstrādā precīzāka attiecināmo pārstrukturēšanas darbību definīcija, īpaši tām, kuras Regulā dēvētas par "vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu uzlabošanu"; - lai neizmaksātu pārlieku lielas kompensācijas tiem saņēmējiem, kuriem tās aprēķina, pamatojoties uz vienotu likmi par hektāru, Komisijai jāprasa, lai dalībvalstis vismaz izlases veidā pārbauda, vai ES subsīdija nepārsniedz faktisko izmaksu attiecināmo procentuālo daļu; - ES, no vienas puses, finansē izaršanas pasākumus, lai samazinātu vīna pārprodukciju, un, no otras puses, pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumi veicina vīna dārzu ražu un līdz ar to — saražotā vīna daudzuma pieaugumu, bet tas ir pretrunā mērķim līdzsvarot piedāvājumu un pieprasījumu, nenodrošinot jaunus noieta tirgus, tāpēc Komisijai ir jāizstrādā piemērota kombinēta politika šīs spriedzes novēršanai; - attiecībā uz statistikas datiem Komisijai ir jānosaka galvenie rezultatīvie rādītāji, kuri attiecas uz reformas mērķiem un kurus varētu izmantot, lai laikus izmērītu reformas ieviešanas sekmes. IEVADS REVIDĒJAMĀS JOMAS APRAKSTS 1. Eiropas Savienība ir pasaulē lielākā vīna ražotāja. Tās vīna dārzi aizņem 3,5 miljonus ha, un 2007./2008. vīna gadā tā saražoja aptuveni 160 miljonus hl vīna [1]. Tas ir aptuveni 60 % no vīna produkcijas pasaulē un apmēram 5 % no ES lauksaimniecības produkcijas. Francija, Spānija un Itālija ir dalībvalstis, kuras saražo visvairāk vīna. 1. ATTĒLS VĪNA DĀRZU NOVĀKTĀ PLATĪBA UN IZMANTOJAMĀ PRODUKCIJA (VIDĒJI NO 2003./2004. LĪDZ 2007./2008. GADAM) [2] +++++ TIFF +++++ Avots: Eurostat, piegādes bilance un gada statistika par augkopības produktiem. 2. Vīna tirgus kopīgo organizāciju (TKO) izveidoja 1962. gadā. Tolaik vīna tirgu regulēja tikai daži tiesību akti. TKO atbalstīja vīna ražošanu, kurai bija gandrīz garantēts noiets, īstenojot intervences pasākumus — destilāciju un eksporta kompensācijas —, kas izraisīja strukturālus pārpalikumus. Sākot ar 1976. gadu, ieviesa aizliegumu stādīt jaunus vīna dārzus un uzlika par pienākumu destilēt pārprodukciju, bet 1980. gadu beigās sāka palielināt finansiālos stimulus par vīna dārzu izaršanu. 1999. gadā īstenotās vīna TKO reformas mērķis bija līdzsvarot tirgus piedāvājumu un pieprasījumu, finansējot ES kopējās vīna dārzu platības lielas daļas pārstrukturēšanu un pastiprinot tādus intervences pasākumus kā eksporta kompensācijas un destilēšanas un uzglabāšanas atbalsts. Kaut arī tika pastiprināti intervences pasākumi, līdzsvaru starp piedāvājumu un pieprasījumu nesasniedza, jo minētie pasākumi faktiski saglabāja vīna pārpalikuma subsidētu noietu. PĀRSKATS PAR ES VĪNA RAŽOŠANAS NOZARI REFORMAS LAIKĀ 3. Pēdējo desmitgažu laikā Eiropas vīna tirgus pastāvīga iezīme bija strukturālie pārpalikumi, un uz to kā galveno problēmu atkārtoti norādīja dažādās TKO reformās. 2005. gadā, kad Komisija sāka sagatavošanās darbu jaunākajai TKO reformai, vīna uzkrājumi bija tikpat lieli kā gada produkcija, un aplēstie strukturālie pārpalikumi bija apmēram 14,5 miljoni hl [3] jeb 8,5 % no kopējā saražotā daudzuma. Saskaņā ar Komisijas aprēķiniem subsidētie dzeramā alkohola destilācijas pasākumi šo pārpalikumu palielināja vēl par 4 miljoniem hl līdz 18,5 miljoniem hl. Tā kā piedāvājums pārsniedza pieprasījumu, ražotāju noteiktā vīna cena samazinājās. 4. Kopējais vīna patēriņš Eiropas Savienībā 20 gadu laikā līdz 2009. gadam samazinājās. Tas lielā mērā izskaidrojams ar ievērojumu patēriņa kritumu galvenajās vīna ražošanas dalībvalstīs (2. attēls). Lai gan dažās dalībvalstīs vīna patēriņš pieauga, palielināto pieprasījumu lielā mērā apmierināja ar importu, kas pakāpeniski palielinājās līdz 2007. gadam un pēc tam nostabilizējās (3. attēls), liecinot par vispārēju Eiropas vīna konkurētspējas zudumu. Komisija 2006. gadā norādīja: "Pozitīva tendence vīna patēriņā dalībvalstīs, kuras vīnu neražo, nav uzlabojusi ES ražotā vīna pārdošanu, jo papildu patēriņš gandrīz pilnībā atbilda no trešām valstīm importētā vīna daudzuma pieaugumam." Reformas īstenošanas laikā eksports pieauga, taču mazāk nekā imports. 2. ATTĒLS VĪNA PATĒRIŅŠ UZ VIENU IEDZĪVOTĀJU ATSEVIŠĶĀS DALĪBVALSTĪS +++++ TIFF +++++ 1 Dati par 2010./2011. vīna gadu ir provizoriski. Avots: Eurostat, vīna piegādes bilance. 3. ATTĒLS ĀRPUS ES SARAŽOTĀ VĪNA TIRDZNIECĪBA +++++ TIFF +++++ 1 Dati par 2010./2011. vīna gadu ir provizoriski. Avots: Eurostat, vīna piegādes bilance. 5. Jaunākais īpašais ziņojums, ko Palāta sagatavoja par vīna TKO, tika publicēts 1987. gadā un galvenokārt pievērsās Kopienas īstenotajiem vīna destilācijas pasākumiem [4]. Jau tolaik bija skaidrs, ka piedāvājums pārsniedz pieprasījumu, un šādu stāvokli bija izraisījuši divi apstākļi, proti, arvien lielākas ražas (pasākumi, kuru mērķis bija samazināt ar vīnogulājiem apstādītās platības, šo palielinājumu nekompensēja) un pieprasījuma kritums. Palāta konstatēja trūkumus gan normatīvajos aktos, gan to piemērošanā dalībvalstīs un secināja, ka destilācijas pasākumi faktiski veicināja piedāvājuma strukturālos pārpalikumus, jo garantēja noietu par pārlieku pievilcīgām cenām. Būtībā destilācijas pasākumu galvenā ietekme bija strukturālo pārpalikumu problēmas pārnešana no vīna tirgus uz alkohola tirgu. Uz destilācijas pasākumu negatīvo ietekmi un uz plašākām problēmām, ko radījis pastāvīgs līdzsvara trūkums vīna tirgū un izaršanas pasākumu relatīvā neefektivitāte (daļēji tāpēc, ka šo pasākumu ietekmi mazina atbalsta shēmas vīna dārzu atkārtotai stādīšanai), Palāta norādīja turpmākajos gada pārskatos [5]. REFORMAS MĒRĶI 6. Galvenais reformas iemesls, kuru Komisija minēja 2006. gadā publicētajā paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam "Ceļā uz ilgtspējīgu Eiropas vīna ražošanas nozari" [6], bija arvien pieaugošais līdzsvara zudums starp piedāvājumu un pieprasījumu. Kā papildu iemeslus Komisija atzīmēja sarežģīto tiesisko regulējumu, arvien plašāk izmantoto krīzes destilāciju, kas kļuvusi par parastu praksi, patēriņa samazināšanos, arvien lielāku trešo valstu konkurenci, ražošanas potenciāla regulēšanā izmantoto stādīšanas tiesību ierobežoto ietekmi, kā arī negatīvo ietekmi, ko izraisīja stādīšanas ierobežojumu piemērošana saimniecību struktūras optimizēšanai. 7. Ņemot vērā šīs problēmas, formulēja šādus reformas mērķus [7]: - izveidot vīna nozares režīmu, ko reglamentē skaidri un vienkārši, taču efektīvi noteikumi, ar kuriem līdzsvaro piedāvājumu un pieprasījumu; - paaugstināt ES vīna ražotāju konkurētspēju; - panākt, lai ES kvalitatīvo vīnu uzskata par vislabāko vīnu pasaulē; - atgūt vecos tirgus un iegūt jaunus tirgus ES un pasaulē; 1. IZCĒLUMS TKO GALVENĀS IEZĪMES PĒC REFORMAS Galvenie finanšu instrumenti, kuriem gada budžetā atvēl 1,4 miljardus EUR: brīvprātīga vīna dārzu izaršana, kas atļauta ne ilgāk kā 3 gadus; dalībvalstīm piešķirtie līdzekļi: katrai dalībvalstij piešķir līdzekļus, kurus pēc dalībvalsts ieskatiem var izmantot tiem pasākumiem (kopā 11 [8]), kas vislabāk atbilst katras valsts vajadzībām; lauku attīstība un vides aizsardzība vīna ražošanas reģionos. Citi vīna tirgus reformas aspekti, tostarp: tūlītēja tādu intervences pasākumu atcelšana kā eksporta kompensācijas un uzglabāšana un pakāpeniska citu intervences pasākumu atcelšana (piem., destilācija krīzes situācijā), kuri būtu jābeidz līdz 2012. gadam. Pēdējie minētie pasākumi ir ietverti dalībvalstīm atvēlētajos līdzekļos; stādīšanas tiesību režīma pagarināšana līdz 2015. gadam ar iespēju dalībvalstīm to pagarināt līdz 2018. gada beigām; vīndarības metožu pielāgošana Starptautiskās Vīnkopības un vīna organizācijas noteiktajām metodēm; jauni vīna klasificēšanas noteikumi atbilstoši trim kategorijām ("vīni ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu", "vīni ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi" un pārējie vīni, tostarp vienas vīnogu šķirnes vīni); vienkāršāki marķēšanas noteikumi; savstarpējās atbilstības prasības (vīnogulāju audzētājiem tagad ir jāievēro prasība uzturēt zemi labā lauksaimniecības un vides stāvoklī, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 73/2009). +++++ TIFF +++++ - izveidot vīna nozares režīmu, kas sargā ES vīna ražošanas labākās tradīcijas, nostiprināt daudzu lauku reģionu sociālo struktūru; - nodrošināt, ka ražojot tiek saudzēta vide. 8. Padomes Regula (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus jauno kopējo organizāciju stājās spēkā 2008. gada 1. augustā un noteica visaptverošu regulējumu vīna nozares reformai. 2009. gada augustā šo regulu atcēla [9], un vīna TKO iekļāva vienotā TKO, kuru izveidoja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007. +++++ TIFF +++++ PĀRSTRUKTURĒTS VĪNA DĀRZS SPĀNIJĀ REVĪZIJAS MĒRĶIS, TVĒRUMS UN PIEEJA 9. Revīzijas galvenais mērķis bija izvērtēt, kādi līdz šim ir bijuši sasniegumi saistībā ar vienu no galvenajiem reformas mērķiem, proti, uzlabot līdzsvaru starp piedāvājumu un pieprasījumu. Palāta pievērsās diviem pasākumiem — izaršanai, kā arī pārstrukturēšanai un pārveidošanai, jo tās ir divas lielākās izdevumu jomas un tām ir izšķiroša nozīme, lai sasniegtu mērķi uzlabot līdzsvaru starp piedāvājumu un pieprasījumu. Izaršana ir pasākums piedāvājuma samazināšanai, bet viens no pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākuma mērķiem ir pielāgot piedāvājumu pieprasījumam. Lai gan Palāta izskatīja, kā ir izstrādāti arī citi pasākumi, revīzijas laikā to efektivitāti neizvērtēja, jo tos ieviesa, tikai sākot ar 2009. gadu. Laikā, kad Palāta veica revīziju, šāds izvērtējums vēl būtu pāragrs. 10. Palāta veica revīzijas apmeklējumus Vācijā, Spānijā, Francijā, Itālijā un Rumānijā, kā arī iztaujāja Komisijas darbiniekus, kuri bija atbildīgi par reformas sagatavošanu, ieviešanu un uzraudzību. Atlasītajās dalībvalstīs revīzija aptvēra valstu tiesību aktu, statistikas datu un iekšējo procedūru izskatīšanu un analīzi, pamatojoties uz paraugam atlasītiem darījumiem, kā arī saņēmēju — vīnogulāju audzētāju — revīzijas uz vietas. Palāta caurskatīja tādu darījumu paraugu, kuri bija atlasīti no izdevumiem, kas veikti 2009. finanšu gadā [10] — pirmajā reformas īstenošanas gadā. +++++ TIFF +++++ PĀRSTRUKTURĒTS VĪNA DĀRZS RUMĀNIJĀ APSVĒRUMI REFORMAS KONCEPCIJA KOMISIJA KOPUMĀ ĪSTENOJA PLAŠU PĀRSKATĪŠANU 11. Gatavojot reformu, Komisija uzsāka plašu vīna nozares pārskatīšanu. No 2005. līdz 2008. gadam tā veica ex post novērtējumu nozares iepriekšējam režīmam, apspriedās ar ieinteresētajām personām, veica ietekmes novērtējumu un pētīja specifiskus vīna nozares aspektus. 2. IZCĒLUMS DESTILĀCIJA KRĪZES SITUĀCIJĀ UN UZGLABĀŠANA: DESTILĒTIE DAUDZUMI UN ES IZDEVUMI 2000.–20008. GADĀ Destilācija krīzes situācijā | | Vīna un vīnogu misas uzglabāšana | Vīna gads | Daudzums distilled (hl) | Izdevumi (euro) | | Finanšu gads | Izdevumi (euro) | 2000./01. g. | 5923000 | 120400000 | | 2001. g. | 61706018 | 2001./02. g. | 6679000 | 165160000 | | 2002. g. | 68534023 | 2002./03. g. | - | - | | 2003. g. | 53182036 | 2003./04. g. | - | - | | 2004. g. | 50206010 | 2004./05. g. | 7058000 | 175053000 | | 2005. g. | 69571712 | 2005./06. g. | 4880000 | 120300000 | | 2006. g. | 90332117 | 2006./07. g. | - | - | | 2007. g. | 85452311 | 2007./08. g. | - | - | | 2008. g. | 73821269 | Kopā | 24540000 | 580913000 | | Kopā | 552805497 | Avots: Eiropas Komisija, Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD. | | Avots: Eiropas Komisija, vispārējais budžets. | 12. Līdz ar izaršanas un pārstrukturēšanas pasākumiem, kuri ir detalizēti izklāstīti turpmākajās šā ziņojuma sadaļās, reformā tika ietverti arī šādi nozīmīgi aspekti: a) dalībvalstīm piešķirtie līdzekļi, kas nozīmē, ka, ņemot vērā vīna nozares daudzveidību, dalībvalstis [11] var izvēlēties tādus pasākumus, kuri vislabāk piemēroti to konkrētajai situācijai, tostarp minētos pārstrukturēšanas pasākumus, jo vīns nav viendabīga prece: dažādās dalībvalstīs produkcija un tirgus situācija ir ļoti atšķirīgas. Attiecīgi pielāgojami dalībvalstīm piešķirtie līdzekļi ir pienācīga reakcija uz atšķirīgajiem tirgus apstākļiem dalībvalstīs; b) lai likvidētu alternatīvu un tirgus likumsakarībās nebalstītu vīna noietu, ir paredzēts pakāpeniski atcelt tādus intervences pasākumus kā uzglabāšana un destilācija, kurus līdz šim izmantoja sistemātiski, kā attēlots 2. izcēlumā. TOMĒR KOMISIJA NEPIETIEKAMI IZPĒTĪJA SVARĪGU JAUTĀJUMU STĀDĪŠANAS TIESĪBU REŽĪMA BEIGAS 13. Viens no vīna TKO galvenajiem elementiem ir stādīšanas tiesību režīms, kurš ir spēkā no 1976. gada, un tas ievērojami ierobežo jaunu vīna dārzu stādīšanu. Lai gan TKO 1999. gadā bija plānots šo režīmu izbeigt 2010. gadā, 2008. gada reforma to saglabā līdz 2015. gada beigām, un tas ļauj dalībvalstīm turpināt tā piemērošanu visā vai tikai daļā teritorijas līdz 2018. gada beigām [12]. 14. Iekšējā memorandā Komisija īsumā analizēja stādīšanas tiesību atcelšanas ietekmi un secināja, ka stādījumu platības nepalielināsies pēc šā režīma pārtraukšanas, jo, kad vairs nebūs tirgus atbalsta mehānismu, "ražotāji stādīs tikai tad, ja noiets tirgū būs garantēts". Tomēr Komisija neveica stādīšanas tiesību režīma pagarināšanas potenciālo seku — risku un iespēju — padziļinātu ietekmes novērtējumu [13]. NETIKA PIEŅEMTI VAIRĀKI SĀKOTNĒJIE KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMI DZERAMĀ ALKOHOLA DESTILĀCIJAS PASĀKUMI 15. Tiesību aktu versijās, kas attiecās uz agrākajām TKO reformām, bija iekļauts atbalsts vīna destilēšanai dzeramajā alkoholā, kuru pēc tam var izmantot tādos dzērienos kā portvīns vai brendijs. Šādu atbalstu aprēķināja, pamatojoties uz faktiski destilētā vīna daudzumu. Gatavojot jaunāko TKO versiju, Komisija apsvēra gan atbalsta samazināšanu destilācijai, gan destilācijas pārtraukšanu. Abu plānoto pasākumu pamatā bija bažas par to, ka iepriekšējās atbalsta likmes destilācijai bija pārāk pievilcīgas, salīdzinot ar vīna tirgus cenām, tādējādi mākslīgi tika veicināta nekvalitatīva vīna ražošana un kavēta nozares pārstrukturēšana. Visbeidzot Komisija nolēma saglabāt esošo shēmu ierobežota 4 gadus ilga pārejas perioda laikā, taču to īstenot kā atbalstu (neatkarīgi no destilētā daudzuma), ko izmaksā par katru hektāru ražotājiem, kuru produkciju izlieto vīna destilēšanai. Lai gan šim lēmumam ir pozitīva īstermiņa ietekme uz līdzsvaru vīna tirgū, tas nenovērš shēmas izraisītās negatīvās blakusparādības. STIPRINĀŠANA 16. Gados, kad ir nelabvēlīgi laika apstākļi, stiprināšana var būt nepieciešama, lai saražotu vīnu ar vajadzīgo spirta saturu. Eiropā katru gadu vidēji 27 miljonus hl vīna stiprina ar koncentrētu misu vai rektificētu koncentrētu misu un 28 miljonus hl — ar saharozi (šo procesu dēvē arī par Šaptela metodi). Kopā tas veido 55 miljonus hl jeb 30 % no kopējās ES vīna produkcijas. Tādējādi stiprināšanai nepieciešami 5 miljoni hl misas un 90000 t saharozes. 17. Komisija sākotnēji ierosināja atcelt atbalstu koncentrētas misas lietošanai un aizliegt saharozes lietošanu. Pāreja no cukura izmantošanas stiprināšanā uz rektificētas koncentrētas misas izmantošanu nebūtu radījusi ievērojamus tehnoloģiskus sarežģījumus, taču būtu palielinājusi ražošanas izmaksas, piemēram, par rektificētās koncentrētās misas transportēšanu. Komisija prognozēja, ka tādējādi varētu ietaupīt 130 miljonus EUR gadā un līdzsvarot tirgu (4,4 miljoni hl, aizstājot saharozi ar rektificētu koncentrētu misu). Tomēr priekšlikumu stingri noraidīja dažas dalībvalstis, kuras iebilda, ka tas negatīvi ietekmētu attiecīgo ražotāju konkurētspēju un piespiestu mainīt tradicionālos paņēmienus tajos reģionos, kuros nav strukturālu pārpalikumu. Padome nolēma atcelt atbalstu koncentrētas misas lietošanai, sākot ar 2012./2013. vīna gadu, bet saglabāt atļauju izmantot saharozi dažos reģionos (kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 XVa pielikumā). Tādējādi nebija iespējams panākt teorētiski aprēķināto samazinājumu par 4,4 miljoniem hl. IEROBEŽOTI PASĀKUMI ĪSLAICĪGU PRODUKCIJAS SVĀRSTĪBU NOVĒRŠANAI 18. Vēsturiski fiksētie dati liecina, ka kopējais saražotā vīna daudzums var atšķirties divus gadus pēc kārtas par vairāk nekā 15 % [14]. Ar reformu likvidēja tos tirgus atbalsta mehānismus (tādus kā uzglabāšana, destilācija vai eksporta kompensācijas), kuri palīdzēja vīna ražotājiem atrisināt mainīga produkcijas līmeņa dēļ radušās problēmas. Abi pasākumi, kurus ieviesa ar reformu, lai samazinātu šāda nevienmērīga ražošanas līmeņa radīto negatīvo ietekmi (priekšlaicīga ražas novākšana un kopējie fondi), līdz šim nav plaši ieviesti vai arī to tvērums ir bijis ierobežots [15]. Priekšlaicīgai ražas novākšanai — šis pasākums ir potenciāli vislabāk piemērots, lai risinātu ražas svārstību radītās problēmas, — piemīt objektīvs trūkums: to var īstenot no jūnija līdz jūlijam [16], taču tajā laikā vīnogu audzētājiem ne vienmēr ir skaidrs priekšstats par to, kāda būs raža. Tādējādi šis jaunais pasākums nevar būtiski ietekmēt līdzsvaru vīna tirgū. IZARŠANAS UN PĀRSTRUKTURĒŠANAS PASĀKUMU IETEKME IZARŠANAS SHĒMA PIEMĒROTS INSTRUMENTS 19. Galvenā pārskatītās TKO iezīme ir pagaidu izaršanas shēma, kuru ieviesa, lai, samazinot produkciju, iegūtu ātru un pastāvīgu risinājumu strukturālajiem pārpalikumiem. Saskaņā ar šo shēmu kompensācijas izmaksā tiem lauksaimniekiem, kuri izar un neatjauno vīna dārzus un zaudē attiecīgās stādīšanas tiesības. Atbalsts vīna dārzu likvidēšanai jeb izaršanas shēma ir efektīvāks instruments vīna strukturālo pārpalikumu novēršanai nekā iepriekš izmantotie intervences pasākumi, tādi kā uzglabāšana un destilācija, kuri sniedza pagaidu risinājumu strukturālai problēmai. Šādos apstākļos izaršanas shēmas veiksmīga piemērošana ir būtiska, lai sasniegtu piedāvājuma un pieprasījuma strukturālu līdzsvaru vīna tirgū. 20. Lai gan iepriekšējās TKO versijās bija paredzēta līdzīga shēma ("atsacīšanās piemaksa"), tagad pasākuma tvērumu paplašināja, īpaši tāpēc, ka tika atcelta dalībvalstīm piešķirtā iespēja izlemt, vai savā teritorijā piemērot šo pasākumu. No 1996. līdz 2008. gadam lauksaimnieku piekļuve šim pasākumam bija atkarīga no valsts normatīvajiem aktiem, tāpēc šajā periodā faktiski izartās platības lielākajā daļā dalībvalstu bija niecīgas [17]. Saskaņā ar jaunāko reformu katrs lauksaimnieks var pieteikties uz šo pasākumu, un tas potenciāli var aptvert visus ES vīna dārzus [18]. 21. Ar Regulu (EK) Nr. 479/2008 izaršanai piešķirtais budžets ir 1074 miljoni EUR, un šī summa ir jāizlieto pasākuma piemērošanai paredzētajos trīs gados šādi: (miljonos EUR) | Vīna gads | 2008./09. g. | 2009./10. g. | 2010./11. g. | Kopā | Pieejamais budžets | 464 | 334 | 276 | 1074 | TOMĒR ATBALSTA LIKMES NOTEICA PĀRĀK AUGSTAS, UN PIEPRASĪJUMS PĒC PASĀKUMA PIEMĒROŠANAS PĀRSNIEDZA PAREDZĒTO MĒRĶLIELUMU PAT TAD, KAD LIKMES SAGLABĀJA IEPRIEKŠĒJĀ LĪMENĪ 22. Komisija bez pienācīga pamatojuma palielināja atbalsta likmi par 20 % pirmajā shēmas piemērošanas gadā, par 10 % — otrajā, taču trešajā un pēdējā gadā to saglabāja iepriekšējā līmenī [19]. Šis lēmums balstījās uz pieņēmumu, ka piemaksu līmenim būtu jāsedz lauksaimnieka vismaz piecu gadu peļņas procents. Tomēr platības, kas reģistrētas to ES vīna dārzu uzskaitē, kuros notika būtiskas izaršanas darbības [20], šim kritērijam atbilda jau pirms reformas. Saskaņā ar Palātas aplēsēm šāds atbalsta likmju palielinājums ELGF izmaksāja aptuveni 100 miljonus EUR jeb 10 % no visa izaršanas shēmai atvēlēta budžeta. 23. Kad 2008. gadā saka īstenot TKO reformu, paaugstinātās atbalsta likmes un plašā pieeja izaršanas shēmai izraisīja ievērojamu pieprasījuma pieaugumu pēc šā pasākuma daudzās vīna ražošanas dalībvalstīs, pārsniedzot katram no pasākuma īstenošanas trim gadiem piešķirtos resursus. Tāpēc Komisijai nācās ierobežot pieprasījumu apstiprināšanu katrā dalībvalstī līdz noteiktai finanšu līdzekļu daļai procentos no saņemtajiem pieprasījumiem. Kopējais stāvoklis ir attēlots 1. tabulā. 24. Tā kā pieprasījums pēc izaršanas pasākuma īstenošanas triju gadu periodā ievērojami pārsniedza pieejamo finansējumu, bija jānosaka prioritātes, norādot, ka attiecībā uz noteikto procentuālo daļu bija daudz vairāk to lauksaimnieku, kuri gribēja izart vīna dārzus, nekā to, kuri faktiski saņēma atbalstu saskaņā ar shēmu. Šāds stāvoklis bija vērojams pat pasākuma īstenošanas trešajā, pēdējā gadā, kad atbalsta likmes bija tādas pašas kā pirms reformas. Tas liek apšaubīt atbalsta likmju palielinājuma mērogu un līdz ar to arī pasākuma efektivitāti, proti, lielais pieprasījums norāda, ka tādu pašu platību varēja izart ar mazāku līdzekļu patēriņu — ar mazāku atbalsta likmes pieaugumu vai pat saglabājot to iepriekšējā līmenī. 1. TABULA IZARŠANAS SHĒMA. PIEPRASĪJUMĀ IEKĻAUTĀS PLATĪBAS, KURAS IR APSTIPRINĀTAS PĒC DAUDZUMA IEROBEŽOJUMA PROCENTOS UN IZARTAS Avots: Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD, dalībvalstu iesniegtie dati. Vīna gads | Pieprasītās platības (ha) | Daudzuma ierobežojums % | Apstiprinātās platības (ha) | Izartās platības (ha) | Izartās platības % | 2008/09 | 159949 | 45,9 | 73377 | 68903 | 93,9 | 2009/10 | 108064 | 50,1 | 54182 | 47613 | 87,9 | 2010/11 | 83210 | 59,6 | 49612 | 44033 | 88,8 | Kopā | 351223 | 50,4 | 177171 | 160550 | 90,6 | TOMĒR GAIDĪTAIS APJOMA SAMAZINĀJUMS NETIKA IEGŪTS LIELĀ MĒRĀ TĀPĒC, KA PĀRĒJIE PASĀKUMI NEDEVA PAREDZĒTO IETEKMI 25. Sākotnēji Komisija, ņemot vērā ierosināto destilācijas pasākumu pārtraukšanu, aplēsa vīna strukturālos pārpalikumus 18,5 miljonu hl apmērā (sk. 3. punktu) un aprēķināja, ka piedāvājuma samazinājums par līdzvērtīgu apjomu prasīs 400000 ha izaršanu piecu gadu laikā un ka izmaksas būs 2,4 miljardi EUR. Vēlāk, 2007. gadā, Komisija pieļāva, ka citi reformas pasākumi, tādi kā saharozes izmantošanas aizliegums, priekšlaicīga ražas novākšana, lauku attīstība, veicināšana un marķēšana, samazinās vīna pārpalikumus par 10 miljoniem hl. Tādējādi izaršanas shēmas mērķlielumu pārskatīja un noteica 175000 ha apmērā un piešķīra tai 1,1 miljardu EUR. 26. Tomēr daži no šiem pieņēmumiem neapstiprinājās. Reformas galīgajā redakcijā neiekļāva aizliegumu lietot saharozi, savukārt priekšlaicīgai ražas novākšanai un veicināšanai līdz šim ir bijusi ierobežota ietekme. Palāta arī uzskata, ka nebija pietiekamu kvantitatīvu pierādījumu tam, lai apstiprinātos cerības uz palielinātu pieprasījumu, kad būs īstenoti veicināšanas, marķēšanas un lauku attīstības pasākumi. Tā kā pārējie pasākumi nedeva plānoto ietekmi, mērķis izart 175000 ha pats par sevi nebija pietiekams, lai reformas darbības laikā novērstu Komisijas aplēstos strukturālos pārpalikumus. 27. Tādējādi, lai gan pieprasījums pēc izaršanas pārsniedza 350000 ha (1. tabula), tās ietekme bija ierobežota, jo noteiktais mērķlielums bija 175000 ha un galu galā izara tikai 160550 ha. Palāta uzskata, ka izaršanas shēmas īstenošana kopumā samazināja uzskaitīto vīna dārzu platību par aptuveni 5 % [21], kas atbilst apmēram 10,2 miljoniem hl no tirgus izņemta vīna jeb 6 % no izmantojamās produkcijas [22]. Kā redzams 4. attēlā, ES-27 izmantojamā vīna produkcija un krājumi nedaudz samazinājās 2010./2011. vīna gadā, taču samazinājās arī vīna patēriņš. Pat tad, ja šāds ražošanas un krājumu samazinājums saglabāsies ilgākā termiņā, būs nozīmīgi jāpalielina eksports, lai pilnībā novērstu līdzsvara trūkumu tirgū. 28. 5. un 6. attēlā ir apkopoti jaunākie pieejamie dati par vīna ražošanu līdz 2011./2012. vīna gadam jeb gadam pēc trīs vīna gadus ilgušā izaršanas pasākuma īstenošanas. 4. ATTĒLS IZMANTOJAMĀS VĪNA PRODUKCIJAS, PATĒRIŅA UN UZKRĀJUMU DINAMIKA PĒDĒJOS GADOS +++++ TIFF +++++ 1 Dati par 2010./2011. vīna gadu ir provizoriski. Avots: Eurostat, piegādes bilance. 5. UN 6. ATTĒLS ES-27 VĪNA RAŽOŠANA +++++ TIFF +++++ VĪNA RAŽOŠANAS DINAMIKA DAŽĀS DALĪBVALSTĪS (2008./2009. G ADA RĀDĪTĀJI = 100) +++++ TIFF +++++ 1 Dati par 2011./2012. vīna gadu ir provizoriski. Avots: Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD. 29. Kopumā ES-27 vīna ražošana 2010./2011. gadā samazinājās, taču ne tajās dalībvalstīs, kurās izara lielākās platības divu pirmo kampaņu laikā: Spānijā (68477 ha), Itālijā (20532 ha) un Francijā (16674 ha). Ja nav jaunu noieta tirgu, ražošanas jaudas samazinājumu var daļēji neitralizēt ražas pieaugums dažos reģionos (detalizēts izklāsts sniegts 36. un 37. punktā). ES-27 vīna ražošanas samazinājumu 2010./2011. vīna gadā izraisīja galvenokārt samazinājums Vācijā un Rumānijā, kur kopējā izartā platība bija attiecīgi 56 ha un 185 ha divos pirmajos vīna gados, kad īstenoja shēmu. 2011./2012. vīna gadā vīna ražošana pieauga salīdzinājumā ar 2010. gadu. Palāta uzskata, ka, ņemot vērā klimatiskos apstākļus, izaršana vēl nav radījusi gaidīto vīna produkcijas samazinājumu. PASĀKUMS NEBIJA VIRZĪTS UZ NERENTABLU VĪNA DĀRZU IZARŠANU 30. Atbalsta pieejamība visplašākajam vīnogulāju audzētāju lokam, kā arī kritēriji, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 85.s panta 5. punktā un kas piešķir prioritāti tiem lauksaimniekiem, kuri ir vismaz 55 gadus veci vai vecāki vai arī tiem, kuri izlēmuši izart visu vīna dārzu, nozīmē to, ka izaršana nav pirmām kārtām virzīta uz vīna dārziem ar zemu konkurētspēju vai zemu rentabilitāti. Tas atbilst shēmas mērķim, kurš ļauj ražotājam izlemt, vai viņa vīna dārzs ir rentabls [23]. Tomēr šāda pieeja rada risku, ka saskaņā ar shēmu finansējumu izaršanai saņem vīna dārzi, kas ir pārstrukturēti un principā konkurētspējīgi. Palāta konstatēja gadījumus, kad modernizētus vīna dārzus tomēr izara, izmantojot ES līdzekļus (sk. 3. izcēlumu). Tādējādi rodas objektīva pretruna starp izaršanas shēmu un pārstrukturēšanas pasākumiem, un tas noved pie ES atbalsta neefektīva izlietojuma. 3. IZCĒLUMS MODERNIZĒTA VĪNA DĀRZA IZARŠANAS PIEMĒRS Viens no Palātas apmeklētajiem vīndariem Spānijā izvēlējās izart apmēram 55 ha lielu vīnogulāju, kurā tikai pirms 11 gadiem tika iedēstīta sarkanvīna vīnogu šķirne (tempranillo), izmantojot špaleru sistēmu, — šis vīna dārzs atbilst nosacījumiem, kas ļāva saņemt pārstrukturēšanas atbalstu arī citiem vīnogulāju audzētājiem. Šim pasākumam ELGF atvēlēja aptuveni 420000 EUR. Šāds stāvoklis liecina par to, ka politikas jomai atvēlētos līdzekļus izmanto, lai pārstrukturētu vecus vīna dārzus, bet tajā pašā laikā finansē tādu vīna dārzu izaršanu, kuri jau ir modernizēti un orientēti uz tirgu, un ka izaršanas atbalsts var būt nepamatoti pievilcīgs pat tad, ja ir jāizar moderni, konkurētspējīgi vīna dārzi. DALĪBVALSTU ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMOS KONSTATĒTIE TRŪKUMI 31. Lauksaimniekiem savā saimniecībā ir jāievēro savstarpējas atbilstības prasības, proti, uz tiem var attiekties iespējama izaršanas piemaksas samazināšana, ja netiek ievērotas zināmas prasības [24] trīs gadu laikā pēc izaršanas [25]. Tomēr Francijā šis pienākums ir atcelts tiem atbalsta saņēmējiem, kuri pilnībā pārtrauc lauksaimniecisku darbību, šo atcelšanu pamatojot ar argumentu, ka tādos gadījumos saņēmēji vairs neatbilst regulā noteiktajai "lauksaimnieka" definīcijai. Šāda interpretācija tomēr apdraud galveno mērķi, kura dēļ šādu pienākumu noteica, proti, "lai nodrošinātu atbildīgu attieksmi pret izartajām platībām". Tādējādi Palāta uzskata, ka tā regulas daļa, kurā ir noteikts, ka "tiesības uz piemaksu būtu jāsaista ar to, kā attiecīgie ražotāji ievēro spēkā esošos vides aizsardzības noteikumus," [26] joprojām ir spēkā pat tad, ja lauksaimnieks beidz nodarboties ar lauksaimniecību. PĀRSTRUKTURĒŠANAS UN PĀRVEIDOŠANAS PASĀKUMI SVARĪGS PASĀKUMS, LAI UZLABOTU PIELĀGOŠANOS PIEPRASĪJUMAM 32. Kopš 1999. gada reformas pārstrukturēšana un pārveidošana ir vīna TKO stūrakmens. Pasākuma mērķis ir paaugstināt vīna ražotāju konkurētspēju, maksājot tiem kompensāciju par ienākumu zaudējumu vīna dārza pielāgošanas laikā un sniedzot ieguldījumu pārstrukturēšanas un pārveidošanas izmaksās. 33. Pasākumiem atvēlēja ievērojamus ES līdzekļus ne vien absolūtos skaitļos (4,2 miljardi EUR 2001.–2010. gadā jeb vidēji 420 miljoni EUR gadā), bet tie veidoja arī lielu daļu no TKO piešķirtā finansējuma (aptuveni 32 %). Šī tendence turpinājās arī pēc jaunākās reformas ieviešanas, jo dalībvalstis pasākumu joprojām aktīvi izmantoja, tagad jau kā vienu no iespējām, kuru finansē no valstij iedalītajiem līdzekļiem. 2009. finanšu gadā šis atbalsta veids kopā izmaksāja aptuveni 326 miljonus EUR, un tieši to kā galveno izraudzījās visas dalībvalstis, atskaitot Spāniju (kura togad lielāko daļu no tai piešķirtā budžeta izmantoja destilācijas pasākumiem) un citas dalībvalstis, kurās vīnu ražo nelielos daudzumos un kuras nozīmīgu tām piešķirtā budžeta daļu novirzīja VMS [27]. 34. Šim pasākumam ir nozīmīga ietekme. Divos lielākajos vīna ražošanas reģionos, Kastīlijā-Lamančā un Langdokā-Rusijonā, pēdējo desmit gadu laikā attiecīgi 16 % un 21 % no vīna dārziem ir pārstrukturēti ar ES finansējuma atbalstu [28]. 35. Lai nodrošinātu vīna dārzu konkurētspēju, dažiem faktoriem ir izšķiroša nozīme, un tie ir: vīnogu šķirnes (neatkarīgi no tā, vai tās ir pielāgota tirgus pieprasījumam), raža (ražīgums) un izmaksu struktūra (ražošanas izmaksas). Šajā kontekstā pārstrukturēšana, kurā ietilpst atbalsts šķirņu konversijai [29], vīna dārzu vietas maiņai vai vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu uzlabošanai, parasti tiek uzskatīta par galveno līdzekli konkurētspējas veicināšanai [30], jo tā sekmē lauksaimnieka centienus pielāgot produkciju pieprasījumam un paaugstināt produktivitāti un/vai izmaksu ietaupījumu [31]. 2. TABULA ES FINANSĒTĀS PĀRSTRUKTURĒŠANAS IETEKME DAŽĀS DALĪBVALSTĪS UN REĢIONOS Avots: Dati, ko sniedza Eurostat (pamata un ikgadējais vīna dārzu pārskats) un apmeklēto dalībvalstu valsts un reģionālās iestādes. | Itālija | Spānija, (Kastīlija-Lamanča) | Francija, (Langdoka-Rousijona) | Vācija | Kopējā vīna dārzu platība 2000. g. (2002. g. Langdokā-Rusijonā), ha | 724860 | 566380 | 295464 | 101541 | Pārsrtukturēto ha daudzums no 2000./01. līdz 2008./09. vīna gadam | 127177 | 90000 | 63166 | 16016 | Pārstrukturētie vīna dārzi, % | 18 | 16 | 21 | 16 | JA NEBŪS JAUNU NOIETA TIRGU, RAŽAS PIEAUGUMS, KO IZRAISĪJUSI VĪNA DĀRZU PĀRSTRUKTURĒŠANA UN PĀRVEIDOŠANA, VAR DAĻĒJI NEITRALIZĒT IZARŠANAS RADĪTO IETEKMI 36. No otras puses, ja pēc pārstrukturēšanas palielinās vīna dārzu raža, tas var daļēji neitralizēt izaršanas radīto ietekmi uz tirgus līdzsvara traucējumu samazināšanu, ja vien netiek atrasti jauni noieta tirgi, īpaši tāpēc, ka jaunie ES pārstrukturēšanas noteikumi vairs neaizliedz šādu palielināšanos, kā tas bija 1999. gada reformā [32]. Lai gan vēl nav apkopoti jaunāko pārstrukturēšanas projektu kopējie rezultāti, pēdējo divdesmit gadu laikā vēsturiski fiksētā raža ir palielinājusies, īpaši Spānijā, kur vēsturiski tās ir bijušas zemākas nekā citos vīnogu audzēšanas reģionos (sk. 7. attēlu). 37. Analizējot vīna dārzu reģistru Kastīlijā-Lamančā, Palāta konstatēja, ka pārstrukturēto vīnogu lauku raža ir caurmērā par gandrīz 60 % lielāka nekā nepārstrukturētos vīna dārzos (sk. 8. attēlu). Kā izaršanas radīto ietekmi uz vīna ražošanu daļēji neitralizēja ražas palielināšanās Spānijā un Itālijā, atspoguļots 9. attēlā. Ja šī produkcija neatradīs noietu tirgū, ilgstošā pārpalikumu problēma tikai pieaugs. 7. ATTĒLS VĪNA VĪNOGU RAŽAS DINAMIKA +++++ TIFF +++++ Avots: Eurostat gada statistika par augkopības produktiem. 8. ATTĒLS PĀRSTRUKTURĒTO UN NEPĀRSTRUKTURĒTO VĪNOGU LAUKU VIDĒJĀS RAŽAS SALĪDZINĀJUMS KASTĪLIJĀ-LAMANČĀ 2007.–2009. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Vīna dārzu reģistrs, Kastīlija-Lamanča. 9. ATTĒLS PALĀTAS APLĒSE PAR IZARŠANAS UN RAŽAS PALIELINĀŠANĀS RADĪTO IETEKMI UZ VĪNA RAŽOŠANU SPĀNIJA, FRANCIJĀ UN ITĀLIJĀ +++++ TIFF +++++ Avots: Palātas aplēse, balstoties uz Eurostat gada statistiku par augkopības produktiem un Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta sniegtajiem datiem. 38. Pārstrukturēšanas ietekmi uz ražošanu palielina arī tas, ka projekti ir attiecināmi atbalsta saņemšanai pat tad, ja to pamatā ir stādīšanas tiesības, kas piešķirtas no valsts vai reģionālās rezerves. Palāta norādīja, ka Rumānijā pārstrukturēšanas pasākumu finansēšana faktiski palielina vīna dārzu platības, nevis modernizē esošās saimniecības, no kurām daudzas nav pielāgotas pašreizējām tirgus prasībām. Saskaņā ar Palātas aplēsēm 2000.–2008. gadā ražošana varētu palielināties par 250000 hl jeb 5 % no Rumānijas vidējās produkcijas [33]. Arī šis apstāklis var veicināt līdzsvara trūkuma saglabāšanos tirgū Eiropas līmenī, ja ražošanas pieaugumam nesekos vispārējs palielināts pieprasījums. PĀRSTRUKTURĒŠANAS UN PĀRVEIDOŠANAS PASĀKUMOS KONSTATĒTAS NEATTIECINĀMAS DARBĪBAS UN LIELA IZMAKSU DAUDZVEIDĪBA 39. Regulas (EK) Nr. 1234/2007 103.q pantā ir noteikts, ka atbalstu par vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidošanu var piešķirt tikai kā kompensāciju ražotājiem par ienākumu zaudējumu pasākuma ieviešanas dēļ un/vai kā ieguldījumu vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveidošanas faktiskajās izmaksās, kuras nedrīkst pārsniegt 50 % vai 75 % konverģences reģionos. Regulā ir noteiktas arī citas darbības, kuras var ietvert pasākuma atbalstā, proti, šķirņu konversija, tostarp izmantojot uzpotēšanu, vīna dārzu vietas maiņa un vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu uzlabošana. 4. IZCĒLUMS NEATTIECINĀMAS DARBĪBAS, KAS FINANSĒTAS SASKAŅĀ AR PĀRSTRUKTURĒŠANAS UN PĀRVEIDOŠANAS PASĀKUMIEM 2008./2009. VĪNA GADĀ Čehijas Republikā Eiropas Komisijas revīzijas dienests atklāja, ka aktīvo un pasīvo aizsardzību pret putniem un savvaļas dzīvniekiem finansēja saskaņā ar pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumiem, nosakot, ka vismaz 300 stundas notiek vīna dārzu aizsardzība. Zemes apvienošana jeb zemes gabalu pārkārtošana un īpašumtiesību maiņa saņēma atbalstu kā lauku attīstības darbības saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 30. pantu. Palāta konstatēja, ka Vācijā aptuveni 1500 EUR par hektāru izmaksāja papildus kā pārstrukturēšanas atbalstu, ja notika zemes apvienošana. Palāta uzskata, ka neviens no aprakstītajiem gadījumiem nav attiecināms atbalsta saņemšanai saskaņā ar vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumiem, jo tie neatbilst nosacījumiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 1234/2007 103.q pantā, proti, šķirņu konversija, vīna dārzu vietas maiņa un vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu uzlabošana. 40. Regulā sniegtais "vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu" skaidrojums ir plašs, un tas pieļauj ievērojamu interpretācijas brīvību dalībvalstīm, kurām ir galīgā atbildība par šā pasākuma ieviešanu. Tā kā netiek sniegti turpmāki norādījumi, īpaši attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 555/2008 īstenošanu, pasākuma produktivitāti un efektivitāti spēcīgi ietekmē divi apstākļi. a) Dalībvalstis ir definējušas plašu darbību klāstu, dažas no tām ir grūti savstarpēji salīdzināt, savukārt citas nemaz neattiecas uz pārstrukturēšanas projektiem; Palātas revīzijā un Komisijas konstatētie piemēri ir aprakstīti 4. izcēlumā. b) Dalībvalstu aplēses par katras darbības izmaksām ļoti atšķiras, tāpat kā ES atbalsta likmes, kas aprēķinātas katrai darbībai. Palāta konstatēja, ka līdzīgām darbībām aplēstās izmaksas varēja atšķirties pat par 200 % arī gadījumos, kad vīnogulāju blīvums hektārā bija vienāds. 41. Apmeklētajās dalībvalstīs, atskaitot Spāniju, maksājumu aprēķināšanai izmantoja vienotu likmi par hektāru, nevis procentus no faktiskajām saņēmēja izmaksām. Kaut gan šis paņēmiens ir noteikts regulā, ja maksājumu aģentūras neveic turpmākas pārbaudes, lai ES subsīdijas saņēmēja līmenī nepārsniegtu regulā noteiktos 50 % vai 75 % no faktiskajām izmaksām, nav apstiprinājuma, ka lauksaimnieki nesaņem pārāk lielas kompensācijas. 42. Turklāt Palāta konstatēja atsevišķus gadījumus (kolektīvi pārstrukturēšanas plāni Francijā), kad kompensāciju kļūdaini izmaksāja par ienākumu zudumu tiem lauksaimniekiem, kuri nevis atkārtoti stādīja vīna dārzus, bet tos izara, un kad izmaksāja pārāk lielas kompensācijas tiem lauksaimniekiem, kuri vīna dārzus gan izara, gan atkārtoti stādīja (līdz pat zaudētajiem ienākumiem 6,5 gadu laikā, taču šis periods pārsniedz parasto laiku, kad jauns vīna dārzs sāk dot ražu). 43. Visbeidzot, Francijā (Bordo reģionā) Palāta atklāja, ka lauksaimnieki varēja pretendēt uz atbalstu, lai pārstrukturētu vīna dārzus ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu tad, ja viņi iestājās reģionālā struktūrā un par to maksāja nodevu, taču šāds nosacījums neattiecās uz tiem lauksaimniekiem, kuri pārstrukturēja vīna dārzus bez ES atbalsta. Palāta uzskata, ka šāda nodeva nepamatoti samazina ES subsīdiju, kas pienākas lauksaimniekiem, un tādējādi šis nosacījums neatbilst ne Regulas (EK) Nr. 1290/2005 [34] 11. pantam, ne Regulas (EK) Nr. 555/2008 96. pantam, kuros noteikts, ka summa ir pilnībā jāizmaksā saņēmējam. DALĪBVALSTĪM PIEŠĶIRTO LĪDZEKĻU IZMANTOŠANA UN KONTROLES SISTĒMAS DALĪBVALSTĪS DALĪBVALSTU IZRAUDZĪTIE PASĀKUMI LIELĀKOTIES BIJA VIRZĪTI UZ PĀRSTRUKTURĒŠANU 44. Vīna TKO reformas galvenā iezīme ir dalībvalstīm dotā iespēja izvēlēties pasākumus, kuri vislabāk atbilst vietējiem apstākļiem. 2009. un 2010. finanšu gadā (10. attēls) dalībvalstis galvenokārt izvēlējās pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumus, kas veidoja 41 % no valstīm piešķirtā kopējā finansējuma izlietojuma šajos gados (714 miljoni EUR [35] no kopējās summas 1737 miljoni EUR) un gandrīz 27 % no vīna TKO kopējā budžeta. 10. ATTĒLS DALĪBVALSTU PROGRAMMAS — FAKTISKIE IZDEVUMI 2009. UN 2010. GADĀ KATRAM PASĀKUMAM UN PROGNOZE PIECU GADU PERIODAM NO 2009. LĪDZ 2013. GADAM Izdevumi 2009. un 2010. finanšu gadā. Valstīm piešķirtais finansējums Prognozes 2009.–2013. g. Valstīm piešķirtais finansējums +++++ TIFF +++++ Avots: Dalībvalstu sniegtā informācija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 55/2008 IV pielikumu. 45. Lai gan pārstrukturēšanas pasākumu rezultātā paaugstinās konkurētspēja, ne visas dalībvalstu izraudzītās darbības valsts programmu ieviešanai atbilda reformas mērķiem. Ziņojumā Komisijai 2011. gada 1. martā Spānija 2009.–2013. gadā ir paredzējusi atvēlēt gandrīz 450 miljonus EUR jeb 30 % no tai piešķirtā finansējuma vienotā maksājuma shēmai — vienam no regulā noteiktajiem pasākumiem. Tomēr Spānijā lielākā daļa no pieprasītajām VMS tiesībām tika aprēķinātas, pamatojoties uz vēsturiski fiksēto atbalstu par dzeramā alkohola destilāciju, tādējādi radot pastāvīgas ekonomiskas priekšrocības konkrētai vīnogulāju audzētāju grupai — tiem, kuru produkcija tika destilēta, nevis laista tirgū. Atšķirībā no tiem lauksaimniekiem, kuri izvēlējās izaršanu, minētie vīnogulāju audzētāji varēja arī turpmāk piegādāt tirgum vīnu. Tādējādi šie izdevumi neveicina reformas mērķa sasniegšanu, jo tie nav izmantoti ne piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvarošanai, ne kā stimuls vīnogulāju audzētāju konkurences spējas uzlabošanai. VALSTS KONTROLES SISTĒMAS KOPUMĀ DARBOJAS LABI 46. Palāta konstatēja, ka atlasītajās dalībvalstīs (sk. 10. punktu) kontroles sistēmas darījumu likumības un pareizības nodrošināšanai kopumā darbojās labi, kaut gan daži regulu noteikumi dalībvalstīm ir īpaši grūti izpildāmi. 47. Piemēram, lauka mērījumi saskaņā ar 75. panta noteikumiem Regulā (EK) Nr. 555/2008 ir pamats izaršanas un pārstrukturēšanas maksājumu aprēķināšanai, un pašlaik aprēķiniem izmantotais kritērijs ir faktiskās ar vīnogulājiem apstādītās platības, nevis attiecīgo zemes gabalu kopējā platība, kā tas bija iepriekš un kā joprojām kopējo platību izmanto zemes gabalu identificēšanas sistēmā (ZGIS) un vīnu dārzu reģistrā. Tāpēc dažām dalībvalstīm bija jāveic jauni mērījumi uz vietas un datubāzēs jāuzglabā dati ar trim dažādiem mērījumiem vienam un tam pašam zemes gabalam. TOMĒR DAŽĀS JOMĀS IR KONSTATĒTAS NEPILNĪBAS 48. Kaut gan Palāta kopumā pozitīvi novērtēja 46. punktā minētās dalībvalstu kontroles sistēmas, nākamajā punktā aprakstītais stāvoklis liecina par to, ka ir jāpārskata dalībvalstīm piešķirtā rīcības brīvība pasākumu administrēšanā un ka Komisijai ir jāīsteno ciešāka uzraudzība. 49. Pēc 2010. gada 1. janvāra nav likumīgi tie vīna dārzi, kuriem nav piešķirtas atbilstīgas stādīšanas tiesības, un tie ir jāizar uz lauksaimnieka rēķina. Kaut gan ir noteikts šāds aizliegums, dažas dalībvalstis atzīst, ka to teritorijā vēl arvien ir nelikumīgi vīna dārzi, taču norāda, ka obligātā izaršana turpinās. KOMISIJAS ĪSTENOTĀ UZRAUDZĪBA: INFORMĀCIJA IR PIEEJAMA, TAČU TĀS ANALĪZE IR IEROBEŽOTA 50. Lai Komisija varētu īstenot tai uzticēto uzraudzību, Regulā (EK) Nr. 555/2008 ir uzskaitīta informācija, kuru dalībvalstis iesniedz konkrētos datumos. Palāta uzskata, ka pieprasītā informācija ir rūpīgi pārdomāta. Tomēr Palāta norāda, ka nav konkrētu rezultatīvo rādītāju, kurus varētu izmantot analizējot, cik sekmīga ir virzība uz reformas mērķu sasniegšanu. Kā piemērotus rādītājus, kas balstīti laikus apkopotos datos, varētu izmantot, piemēram, rādītājus saistībā ar ES vīna ražotāju konkurētspējas palielināšanos (imports, eksports, cenas, daudzumi) un ar piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvaru (ražošana, patēriņš, uzkrājumi). SECINĀJUMI UN IETEIKUMI SECINĀJUMI 51. Tā kā Eiropas Savienībā pastāvīgi vērojami strukturāli pārpalikumi un konkurētspējas zudums pasaulē, ar reformas palīdzību izstrādāja vai pārveidoja instrumentus, kas paredzēti galveno problēmu novēršanai vīna tirgū. Īpaši tas attiecas uz ilgtermiņa pasākumiem, kuriem izlieto lielāko daļu finansējuma, proti, vīna dārzu izaršanu, kā arī pārstrukturēšanu un pārveidošanu. 52. Komisijas sagatavošanās darba apjoms un mērogs, gatavojot reformu, bija plašs, tomēr dažiem Komisijas priekšlikumiem pietrūka pienācīgas izpētes. Palāta kā vienu no tiem norāda plānoto stādīšanas tiesību sistēmas liberalizāciju. Turklāt dažās jomās mērķa noteikšanā izraudzītie kritēriji neīstenojās, piemēram, ieteikums pārtraukt stiprināšanu ar saharozi un tādu papildu pasākumu kā priekšlaicīga ražas novākšana vai veicināšanas pasākumi prognozētā ietekme. 53. Izaršanas shēma ir ātrs un pastāvīgs paņēmiens ražošanas potenciāla samazināšanai, tāpēc tā ir pamatā Komisijas mērķim samazināt strukturālos pārpalikumus. Kaut arī ar šīs shēmas palīdzību piedāvājumu samazināja par aptuveni 10,2 miljoniem hl vīna, izrādījās, ka mērķis izart 175000 ha nebija pietiekams, lai likvidētu strukturālos pārpalikumus, kas radušies pirms reformas īstenošanas, lielā mērā tāpēc, ka pieņēmumi, kas bija pamatā šā mērķa izvirzīšanai, neapstiprinājās. Svarīga reformas mērķa sasniegšana būs atkarīga no tā, vai nozīmīgi palielināsies eksports, lai novērstu vēl atlikušos traucējumus tirgus līdzsvarā. 54. Turklāt saskaņā ar jaunāko reformu izaršanas shēma bija pieejama visiem vīnogulāju audzētājiem, turpretī iepriekš dalībvalstis varēja ierobežot lauksaimnieku loku. Līdz ar attiecīgo atbalsta likmju palielināšanos, lai gan Komisija tam nesniedza pienācīgu pamatojumu, lielākajā daļā vīna ražošanas dalībvalstu tas radīja lielu pieprasījumu pēc shēmas — divreiz lielāku nekā pieejamais finansējums. Palāta uzskata, ka šajos apstākļos shēma būtu varējusi darboties efektīvāk, jo, visticamāk, ar mazāku atbalsta likmes pieaugumu vai pat iepriekšējā līmenī saglabātu likmi būtu bijis iespējams sasniegt labākus rezultātus ar pieejamajiem līdzekļiem vai tādus pašus rezultātus — ar mazākiem līdzekļiem (saskaņā ar Palātas aplēsēm likmju paaugstināšana ELGF izmaksāja 100 miljonus EUR). 55. Mērķi novērst traucējumus tirgus līdzsvarā var apgrūtināt pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumu radītā ietekme dažos vīna ražošanas reģionos, kur pēdējo divdesmit gadu laikā palielinājās ražība uz vienu hektāru. Izaršanas radīto ietekmi daļēji neitralizēja ražīguma palielināšanās Spānijā un Itālijā. Ražīguma palielināšanās neradītu problēmas, ja papildus saražotais vīns būtu patiesi konkurētspējīgs un atbilstu lielākam pieprasījumam tirgū, neaizstājot citus ES produktus. Taču būs nepieciešami jauni noieta tirgi ārpus ES, jo vīna patēriņš ES samazinās. 56. Tomēr pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumiem nenoliedzami bija nozīmīga un pozitīva ietekme uz vīnogulāju audzētājiem, jo liela daļa vīna dārzu saņēma atbalstu piedāvājuma pielāgošanai pieprasījumam un tika uzlaboti vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmieni. Taču Palāta konstatēja, ka dalībvalstīm ir dota pārāk liela rīcības brīvība pasākumu ieviešanā, tāpēc tās var finansēt darbības, kuras pārsniedz pasākuma ietvarus, un iespējamas lielas atšķirības vienotajās likmēs, kuras izmanto maksājumu aprēķināšanai. 57. Komisija no dalībvalstīm saņem daudz informācijas par dažādu pasākumu īstenošanu, tomēr Komisijai uzticēto uzraudzību, kurā būtu jāiekļauj novērtējums par to, vai reforma sasniedz izvirzītos mērķus, ierobežo galveno rezultatīvo rādītāju trūkums. Rādītāju definēšanai ir izšķiroša nozīme, lai varētu laikus izmērīt reformas sekmīgu virzību. IETEIKUMI 58. Attiecībā uz izaršanas pasākumiem, ņemot vērā stādīšanas tiesības: - Komisijai jāaplēš piedāvājuma un pieprasījuma attiecība vīna nozarē, balstoties uz atjauninātiem datiem un iekļaujot plānoto stādīšanas tiesību liberalizāciju. Uz šīs aplēses pamata jānovērtē, vai ir vajadzīgi papildu pasākumi iespējamo līdzsvara traucējumu novēršanai; - ja ir nepieciešami turpmāki izaršanas pasākumi, ir jāizvairās no modernizētu vīna dārzu izaršanas un jāievieš attiecināmības papildu kritēriji, kas saistīti ar pašu vīna dārzu, nevis tikai ar lauksaimnieku. 59. Attiecībā uz pārstrukturēšanas pasākumiem: - tā kā pārstrukturēšanas pasākuma ieviešanai dalībvalstis ir noteikušas plašu darbību klāstu, Komisijai būtu precīzāk jādefinē attiecināmās pārstrukturēšanas darbības, īpaši tās, kuras regulā dēvētas par "vīna dārzu apsaimniekošanas paņēmienu uzlabošanu"; - lai neizmaksātu pārlieku lielas kompensācijas tiem saņēmējiem, kuriem tās aprēķina, pamatojoties uz vienotu likmi par hektāru, Komisijai jālūdz, lai dalībvalstis vismaz izlases veidā pārbauda, vai ES subsīdija nepārsniedz faktisko izmaksu attiecināmo procentuālo daļu. 60. Attiecībā uz reformas galveno mērķi — uzlabot piedāvājuma un pieprasījuma līdzsvaru: - ES finansē, no vienas puses, izaršanas pasākumus, lai samazinātu saražotā vīna pārpalikumus, bet pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumi, no otras puses, paaugstina vīna dārzu ražu un līdz ar to arī saražotā vīna daudzumu, kas neatbilst mērķim līdzsvarot piedāvājumu un pieprasījumu, nenodrošinot jaunus noieta tirgus; tāpēc Komisijai ir jāizstrādā piemērota kombinēta politika šīs spriedzes novēršanai. 61. Attiecībā uz statistikas datiem Komisijai jānosaka galvenie rezultatīvie rādītāji, kuri attiecas uz reformas mērķiem un kurus varētu izmantot, lai varētu laikus izmērīt reformas ieviešanas sekmes. Šo ziņojumu 2012. gada 7. marta sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Michel CRETIN. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Eiropas Komisija / Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts — vīna dārzu uzskaite un Eurostat — piegādes bilance. [2] Šajā attēlā iekļautas vienīgi tās dalībvalstis, kuru vidējā produkcija pārsniedz vienu miljonu hektolitru gadā. Produkcijas daudzums izteikts, izmantojot izlīdzinātu vidējo vērtību, neņemot vērā lielāko un zemāko vērtību katrā dalībvalstī attiecīgajā periodā. [3] Tā kā kopējā produkcija klimata ietekmē dažādos gados var ievērojami atšķirties, strukturālos pārpalikumus vislabāk var izmērīt, izmantojot vairāku gadu vidējos rādītājus. Aplēstie 14,5 miljoni hl ir balstīti Komisijas veiktajā analīzē par 1999.–2003. gadu, un Palātas veiktā analīze būtiski neatšķiras. [4] Īpašais ziņojums Nr. 4/87 (OV C 297, 6.11.1987., 14. lpp.). [5] Palātas pārskatos par 1991. finanšu gadu (OV C 330, 15.12.1992., 1. lpp.), 1993. finanšu gadu (OV C 327, 24.11.1994., 1. lpp.), 1996. finanšu gadu (OV C 348, 18.11.1997., 1. lpp.) un 1999. finanšu gadu (OV C 342, 1.12.2000., 1. lpp.) ir sniegtas atsauces uz šiem jautājumiem. [6] COM(2006) 319 galīgā redakcija, 22.6.2006. [7] 5. apsvērums Padomes 2008. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus kopējo organizāciju, ar ko groza Regulas (EK) Nr. 1493/1999, (EK) Nr. 1782/2003, (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 3/2008 un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2392/86 un (EK) Nr. 1493/1999 (OV L 148, 6.6.2008., 1. lpp.). [8] 103.m pantā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulā (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem ("Vienotā TKO regula") (OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.), ir uzskaitīti dalībvalstīm pieejamie pasākumi: vienotā maksājuma shēma, noieta veicināšana, vīna dārzu pārstrukturēšana un pārveidošana, priekšlaicīga ražas novākšana, kopējie fondi, ražas apdrošināšana, ieguldījumi, blakusproduktu destilācija, dzeramā alkohola destilācija, destilācija krīzes situācijā, koncentrētas vīnogu misas lietošana. [9] Padomes 2009. gada 25. maija Regula (EK) Nr. 491/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem ("Vienotā TKO regula") (OV L 154, 17.6.2009., 1. lpp.) [10] ELGF finanšu gads n ilgst no n-1 gada 16. oktobra līdz n gada 15. oktobrim. [11] Vīna nozare katrā dalībvalstī ievērojami atšķiras ne tikai produkcijas dažādības dēļ, bet atšķiras arī ražošanas struktūra un tas, vai starp dalībvalstī saražoto vīnu un patēriņu ir līdzsvars. [12] 85.g panta 5. punkts Regulā (EK) Nr. 1234/2007. [13] Tas ļoti atšķīrās no tā, kas notika pēc lielām pārmaiņām citos tirgos, piemēram, piena tirgū pēc tam, kad atcēla piena kvotu režīmu. [14] 2003. gadā saražoja 168 miljonus hl izmantojamā vīna, bet 2004. gadā ražošana pieauga līdz 194 miljoniem hl, proti, starpība starp 2003. un 2004. gada produkciju ir 26 miljoni hl. [15] Tikai Slovēnija 2009. finanšu gadā priekšlaicīgi novāca ražu, un šā pasākuma izmaksas bija 131000 EUR jeb 3,7 % no valstij piešķirtās summas. To sāka izmantot plašāk 2010. gadā (16,8 miljoni EUR), taču tikai Itālijā, Slovēnijā un Kiprā. Ne 2009., ne 2010. finanšu gadā nav paredzēti izdevumi kopējiem fondiem, un tie nav paredzēti līdz programmu posma beigām 2013. gadā. [16] 12. pants Komisijas 2008. gada 27. jūnija Regulā (EK) Nr. 555/2008, ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 479/2008 par vīna tirgus kopējo organizāciju attiecībā uz atbalsta programmām, tirdzniecību ar trešām valstīm, ražošanas potenciālu un kontroli vīna nozarē (OV L 170, 30.6.2008., 1. lpp.). Priekšlaicīgas novākšanas pieteikumi ir jāiesniedz no 15. aprīļa līdz 31. maijam, taču ražu faktiski novāc un galīgās pārbaudes veic no 15. jūnija līdz 31. jūlijam. [17] Līdz jaunākajai TKO reformai, īpaši no 1988. līdz 1996. gadam, izara vairāk nekā 500000 ha vīna dārzu, galvenokārt lielākajās vīna ražošanas dalībvalstīs Spānijā, Itālijā un Francijā. Šī izaršana par vairāk nekā vienu astoto daļu samazināja 4 miljonus ha lielo ES-12 vīna dārzu platību 1988. gadā. Tomēr pēc 1996. gada dalībvalstīm bija iespēja ierobežot pasākuma piemērošanu savā teritorijā, un turpmāk izartās platības ievērojami samazinājās (no 1997. līdz 2008. gadam izara nepilnus 30000 ha, galvenokārt Francijā). [18] Tomēr dalībvalstis saglabāja iespēju ierobežot izaršanu dažos reģionos vai tad, kad izartās platības bija sasniegušas noteiktus iepriekš definētus robežlielumus. [19] Izaršanas shēmā atbalsta likmes par hektāru aprēķināja atkarībā no iepriekšējo gadu ražas konkrētā saimniecībā, lai gan bija paredzētas arī dažas atkāpes, ja informācija nebija pieejama. Tās noteica no 1450 EUR/ha līdz 12300 EUR/ha attiecīgi par zemāko un augstāko ražas kategoriju. Tomēr shēmas piemērošanas pirmajā gadā likmi palielināja par 20 %, bet otrajā gadā — par 10 %. [20] Komisijas veiktā analīze liecina, ka Kastīlijā-Lamančā (tajā izartās platības atbilst 44 % no visām trīs gadu ilgušās kampaņas laikā izartajām platībām) iepriekšējās atbalsta likmes jau sedza 6,5 gadu peļņas procentu, turpretī Langdoka-Rusijona (kur izartās platības atbilst 10 % no visām kampaņas laikā izartajām) gandrīz atbilst kritērijam (4,9 gadu peļņas procents). [21] 3,5 miljoni ha 2007./2008.vīna gadā. [22] Aplēses par kopējo izmantojamo produkciju, kas neatgriezeniski izņemta no tirgus ar izaršanas shēmas starpniecību, balstās dalībvalstu oficiāli Komisijai iesniegtajās ziņās par izarto ha daudzumu un to klasifikāciju atbilstoši ražas kategorijām kampaņas īstenošanas trijos gados no 2008./2009. līdz 2010./2011. gadam. Saskaņā ar Eurostat publicētajiem datiem izmantojamā produkcija 2000.–2008. gadā bija caurmērā 176,3 miljoni hl. [23] Regulas (EK) Nr. 479/2008 68. apsvērums nosaka: "Ja ražotāji uzskata, ka dažos apgabalos apstākļi neveicina rentablu ražošanu, viņiem būtu jādod iespēja samazināt izmaksas, neizmantojot šīs platības vīna ražošanai[..]." [24] Savstarpējā atbilstība attiecas uz likumā noteiktām pārvaldības prasībām un labiem lauksaimniecības un vides apstākļiem, kas minēti 3. līdz 7. pantā 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.). [25] 85.t pants Regulā (EK) Nr. 1234/2007. [26] Regulas (EC) Nr. 479/2008 71. apsvērums. [27] Grieķija, Luksemburga, Malta un Apvienotā Karaliste (sākot ar 2010. gadu) neatgriezeniski noteica lielas tām piešķirtā budžeta daļas novirzīšanu uz vienotā maksājuma shēmu. [28] Dažos reģionos, piemēram, Langdokā-Rusijonā (Francija), kur pārstrukturēšanas pasākumus piemēro kopš 1980. gadiem, ietekme ir vēl lielāka: saskaņā ar Francijas maksājumu aģentūras FranceAgriMer sniegtajām ziņām ir pārstrukturēti gandrīz 40 % jeb aptuveni 164000 ha no 1977. gadā eksistējušajiem vīna dārziem. [29] Palāta konstatēja, piemēram, nozīmīgas izmaiņas vīnogu šķirņu klāstā to vīnogulāju audzētāju saimniecībās, kuri 2000.–2010. gadā pastiprināti pievērsās sarkanvīna vīnogu šķirnēm. Sarkanvīna vīnogu platības palielinājās par 18 procentpunktiem Spānijā (līdz 55 % no vīna dārzu kopējās platības), par 8 procentpunktiem (sasniedzot 32 %) Vācijā, par 5 procentpunktiem (sasniedzot 75 %) Francijā un par 5 procentpunktiem (sasniedzot 56 %) Itālijā. [30] 103.q panta 1. punkts Regulā (EK) Nr. 1234/2007: "Vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumu mērķis ir palielināt vīna ražotāju konkurētspēju." [31] Paraugs potenciāliem izmaksu ietaupījumiem ir mehanizācija: lai gan uz to neattiecas pārstrukturēšanas pasākumi, dažas darbības vīna dārzā ir iespējams mehanizēt tikai tad, ja dārzam ir atbilstoša struktūra (piemēram, špaleras), savukārt šādai pārveidošanai ir paredzēts tiešs atbalsts saskaņā ar pārstrukturēšanas un pārveidošanas pasākumiem. [32] Uz šo jautājumu jau ir norādīts iepriekš, un tam ir pievērsta uzmanība Palātas Īpašā ziņojuma Nr. 4/87 secinājumos. Komisijas Regulā (EK) Nr. 1227/2000 (OV L 143, 16.6.2000., 1. lpp.) par ražošanas potenciālu ir meklētas iespējas novērst ražas pieaugumu, nosakot, ka dalībvalstis izstrādā "noteikumus, kas plāna īstenošanas laikā ierobežo atkārtotas stādīšanas tiesību izmantošanu, kas izriet no plānā paredzētās uzaršanas, ja tas varētu palielināt tās platības ražu, uz ko attiecas plāns." Jaunajā TKO šādas prasības vairs nav. [33] Aplēses pamatā ir stādīšanas tiesības 9169 ha platībā, kuras bija pieejamas Rumānijas valsts un reģionālajā rezervē ar vidējo ražu 27 hl/ha. [34] OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp. [35] 2009. un 2010. finanšu gada laikā sevišķi lieli pārstrukturēšanas un pārveidošanas izdevumi bija Itālijā (168,7 miljoni EUR), Francijā (148,6 miljoni EUR), Spānijā (134,7 miljoni EUR) un Rumānijā (83,2 miljoni EUR). --------------------------------------------------