KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Projekts: Padomes un Komisijas 2012. gada kopīgais ziņojums par atjauninātu regulējumu Eiropas sadarbībai jaunatnes jomā (ES jaunatnes stratēģija 2010–2018) /* COM/2012/0495 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Projekts: Padomes un Komisijas 2012. gada kopīgais ziņojums par atjauninātu regulējumu Eiropas sadarbībai jaunatnes jomā (ES jaunatnes stratēģija 2010–2018) 1. IEVADS Padomes rezolūcijā par atjauninātu regulējumu Eiropas sadarbībai jaunatnes jomā (2010–2018)[1] teikts, ka katra triju gadu cikla beigās izstrādājams ES ziņojums par jaunatni, kuram būtu divi mērķi: proti, lai novērtētu gūtos panākumus saistībā ar ES jaunatnes stratēģijas vispārējiem mērķiem, un kalpotu par pamatu prioritāšu noteikšanai nākamajam darba ciklam. Šajā paziņojumā iekļauts projekts ES ziņojumam par jaunatni, par kuru jāvienojas Padomei. Tam pievienoti divi Komisijas dienestu darba dokumenti: viens sniedz pārskatu par to jauniešu situāciju, kuri dzīvo ES, un otrā analizēti pasākumi, kas veikti saskaņā ar stratēģiju. 2. EIROPA 2020 — ATBALSTS JAUNATNEI KRĪZES SITUĀCIJĀ Eiropa piedzīvo krīzi, kas smagi skārusi Eiropas jauniešus ar līdz šim vēl nepieredzētu bezdarba līmeni un sociālās atstumtības un nabadzības risku. ES gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģijā “Eiropa 2020” noteikts satvars saskaņotai Eiropas reakcijai, kas ļautu izkļūt no krīzes stiprākiem un uzlabot Eiropas iedzīvotāju labklājību ilgtermiņā. Stratēģijā “Eiropa 2020” jauniešiem veltīta liela uzmanība un izvirzīts pamatmērķis mazināt mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu un panākt, lai vairāk cilvēku iegūtu augstāko izglītību. Vēl divi pamatmērķi cieši saistīti ar jaunatni: samazināt nabadzības risku un palielināt nodarbināto jauniešu īpatsvaru. Jauniešu mobilitāti veicina pamatiniciatīva “Jaunatne kustībā”[2], ar jaunatni saistīti jautājumi risināti arī Jaunu prasmju un darba vietu programmā[3] un Eiropas platformā cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību[4]. Otrajā Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadā Eiropas Komisija uzsvēra nepieciešamību rīkoties, lai mazinātu nepieņemami augsto jauniešu bezdarba līmeni. Gada izaugsmes pētījumā par 2012. gadu, kas nosaka prioritātes ES un valstu rīcībai, kura veicinātu izaugsmi un darba vietas, dalībvalstis aicinātas atbalstīt jauniešu nodarbinātību. Tajā iekļauti konkrēti ieteikumi, kā veicināt kvalitatīvu stažēšanos un praksi, kā arī uzņēmējdarbības prasmes. Aicināts arī reformēt nodarbinātības tiesību aktus, kā arī izglītības un apmācības jomu. Paužot bažas, ka ES sociālās aizsardzības sistēmas nonākušas pārbaudījumu priekšā, Komisija arī aicināja dalībvalstis aizsargāt neaizsargātākos, ciktāl tas skar sociālo aizsardzību, iekļautības stratēģiju un piekļuvi pakalpojumiem, tādējādi nodrošinot iekļaušanos darba tirgū un sabiedrībā[5]. Atbilstīgi katras dalībvalsts situācijai pieņemti konkrētām valstīm adresēti ieteikumi[6]. Šajā sakarā Eiropas Komisija ierosināja īpašu Jaunatnes iespēju iniciatīvu[7], kuras mērķis ir mobilizēt resursus un palielināt centienus mazināt jauniešu bezdarbu un uzlabot jauniešu nodarbināmību. Šajā sakarā Komisija mudina dalībvalstis jauniešu atbalstam labāk izmantot Eiropas Sociālo fondu. Komisijas rīcības grupas palīdz astoņām dalībvalstīm[8], kur jauniešu bezdarba līmenis ir augstāks nekā vidējais. Turklāt nesen pieņemtais “pasākumu kopums nodarbinātības jomā”[9] ietver pirmo progresa ziņojumu par Jaunatnes iespēju iniciatīvu un jaunas kvalitātes stažēšanās sistēmas apspriešanu. Komisija cenšas arī likvidēt šķēršļus, kas ES pilsoņiem, tostarp jauniešiem, liedz izmantot ES pilsoņu tiesības, īpaši tiesības brīvi pārvietoties Eiropas Savienībā, tostarp lai strādātu brīvprātīgo darbu, studētu vai strādātu algotu darbu. Centienus veicināt nodarbināmību, mācību mobilitāti un jauniešu līdzdalību atbalsta pašreizējā Mūžizglītības programma un programma “Jaunatne darbībā”, kuras no 2014. gada aizstās jauna ES programma, kas veltīta izglītībai, apmācībai un jaunatnei. 3. ES JAUNATNES STRATĒĢIJA — IEGULDĪT JAUNATNĒ, IESAISTĪT JAUNIEŠUS Pamatojoties uz paziņojumu “ES jaunatnes stratēģija — ieguldīt jaunatnē, iesaistīt jauniešus”[10] Padome 2009. gadā apstiprināja atjauninātu regulējumu Eiropas sadarbībai jaunatnes jomā (2010–2018). Stiprinot sadarbību un apmaiņu ar paraugpraksi, ES jaunatnes stratēģijas divi vispārējie mērķi ir šādi: i) palielināt vienlīdzīgas iespējas visiem jauniešiem izglītībā un darba tirgū, un ii) veicināt visu jauniešu aktīvu pilsoniskumu, sociālo iekļautību un solidaritāti. ES jaunatnes stratēģijas pamatā ir rīcība. Kā ilustrēts diagrammā ar koku, stratēģija sazarota astoņās politikas jomās (“darbības jomās”): izglītība un apmācība; nodarbinātība un uzņēmējdarbība; sociāla iekļautība; veselība un labklājība; līdzdalība; kultūra un radītspēja; brīvprātīgais darbs; jaunatne un pasaule. Stratēģijā tiek izmantoti šādi instrumenti: uz pierādījumiem balstīta politikas veidošana; savstarpēja mācīšanās; regulāra progresa ziņojumu sagatavošana, rezultātu izplatīšana un uzraudzība; strukturēts dialogs ar jauniešiem un jauniešu organizācijās un ES programmu un fondu mobilizēšana. Šajā stratēģijā darbs ar jaunatni[11] uzlūkots kā atbalsts visām darbības jomām, un starpnozaru sadarbība ir tās pamatprincips. 4. ES JAUNATNES STRATĒĢIJAS PIRMAIS CIKLS (2010–2012) Gandrīz visas dalībvalstis ziņo, ka ES jaunatnes stratēģija valstu līmenī nostiprinājusi līdzšinējās prioritātes, un vairākas dalībvalstis uzsvērušas tās tiešo ietekmi. Piemēram, Lietuva norāda, ka stratēģiju izmantojusi par pamatdokumentu savā nacionālās jaunatnes politikas programmas izstrādē, Austrija min, ka stiprāka kļuvusi saikne starp jaunatnes politiku un darba tirgu, Beļģijas flāmu kopienā ievērojami uzlabots dialogs ar jaunatni. ES jaunatnes stratēģija jaunatnes politikas īstenošanā atbalsta starpnozaru pieeju visos līmeņos. Lielākā daļa dalībvalstu ziņo, ka tā ir nacionālā jaunatnes stratēģija vai jaunatnei veltīts starpnozaru plāns. Visās dalībvalstīs, izņemot divas, ir starpministriju darba grupas, kas risina ar jaunatni saistītus jautājumus, vai citi institucionalizēti mehānismi. Dažos nacionālajos ziņojumos par jaunatni ir minēti arī labi piemēri, bet bieži vien šādās grupās darbojas dažādi jaunatnes politikas jomas dalībnieki un ieinteresētās personas, savukārt citas ministrijas ir pārstāvētas maz vai nemaz, tāpēc tās nav īstenas starpnozaru grupas. Darbs ar jaunatni stiprina daudzas rīcības jomas. Lielākā daļa dalībvalstu ziņo, ka ir veikušas pasākumus, kuru mērķis ir atbalstīt jauniešu darbu saskaņā ar Padomes rezolūciju par darbu ar jaunatni[12]. Beļģijas prezidentūras laikā 2010. gada jūlijā notika darbam ar jaunatni veltīta Eiropas konvencija, kurā tikās politikas veidotāji un jaunatnes jomā ieinteresētās personas no visas Eiropas un kurā tika pieņemta deklarācija, kur aplūkotas darba ar jaunatni prioritātes un rīcība turpmākajos gados. 4.1. ASTOŅU RĪCĪBAS JOMU ĪSTENOŠANA ES jaunatnes stratēģijā ikvienā rīcības jomā ierosinātas iniciatīvas, kas īstenojamas dalībvalstīm un/vai Komisijai. Turpmāk tiek sniegts pārskats par pasākumiem, kas darba ciklā no 2010. līdz 2012. gadam veikti ES līmenī un par ko ziņojušas dalībvalstis[13]. Izglītība un apmācība Sistēmā “ET2020”[14] Komisija un dalībvalstis kopīgiem spēkiem cenšas uzlabot izglītību un apmācību. Šajā kontekstā Komisija 2011. gadā iesniedza Eiropas augstākās izglītības sistēmas modernizācijas stratēģiju[15] un pašlaik izstrādā iniciatīvu par prasmju pārskatīšanu, kura laižamā klajā 2012. gadā, lai atbalstītu politikas izstrādi attiecībā uz prasmēm un kompetenci. ES jaunatnes stratēģija galvenokārt ir vērsta uz neformālo mācīšanos kā papildinstrumentu, ar ko apgūt transversālās prasmes[16], kas ir ļoti vēlamas darba tirgū[17]. Komisija 2012. gadā ierosinās Padomes ieteikuma projektu par neformālās un ikdienējās mācīšanās atzīšanu un validāciju un izstrādā arī instrumentus, kas atvieglotu to prasmju reģistrēšanu, kuras apgūtas, neformāli mācoties. Gan Komisija, gan dalībvalstis aktīvi atbalsta jauniešu organizācijas, kuras nodrošina daudz neformālās mācīšanās iespēju. Daudzas dalībvalstis uzsver, ka darbam ar jaunatni ir liela nozīme, lai sasniegtu priekšlaikus skolu pametušos un palīdzētu tiem atsākt izglītošanos vai sākt strādāt. Šajā sakarā tās nesen veikušas pasākumus, lai palielinātu informētību par neformālo mācīšanos un atzītu mācīšanās rezultātus valsts līmenī. Nodarbinātība un uzņēmējdarbība Jauniešu nodarbinātība bija vispārējā tematiskā prioritāte pirmajai triju prezidentvalstu komandai pēc tam, kad stājās spēkā ES jaunatnes stratēģija. Šajā laikā Padome pieņēma rezolūcijas par jauniešu aktīvu integrāciju[18] un darba ar jaunatni lomu jauniešu nodarbināmības veicināšanā. Pirmais strukturētā dialoga cikls arī tika veltīts jauniešu nodarbinātībai. Jauniešu ieteikti konkrēti pasākumi tika iestrādāti Padomes rezolūcijā[19], kurā uzsvērta nepieciešamība piekļūt informācijai par darba tirgu, neformālām mācībām, kvalitatīvai stažēšanās sistēmai, orientēšanās uz elastdrošību un vienlīdz pieejamas pārvietošanās iespējas. Ieteikumi tika iestrādāti Komisijas turpmākajās iniciatīvas, piemēram, ieteikuma projektā par neformālo un ikdienējo mācīšanos un plašākā Jaunatnes iespēju iniciatīvas kontekstā. Nacionālie ziņojumi par jaunatni atklāj, ka vairākas dalībvalstis grozījušas savus darba tiesību aktus vai piemērojušas nodokļu stimulus, lai jauniešiem uzlabotu piekļuvi darba tirgum. Lai jaunieši varētu gūt darba pieredzi vai saņemt konsultācijas, šie pasākumi ir bieži apvienoti ar programmām. Lielākajā daļā Eiropas valstu arvien vairāk tiek veicināta uzņēmējdarbības izglītība. Līdz šim astoņas valstis ir sākušas īpašas stratēģijas, un 13 valstis iekļāvušas to nacionālajās mūžizglītības, jaunatnes vai izaugsmes stratēģijās[20]. ES līmenī jaunatnes uzņēmējdarbība kļuva redzamāka Eiropas Jaunatnes nedēļas laikā, kad tika popularizēta uzņēmējdarbības prasmju vērtība un uzņēmējdarbības sākšanas kā karjeras iespēja. Lai visos izglītības līmeņos atbalstītu uzņēmējdarbības apguvi, arī pašlaik tiek veikta virkne pasākumu. Veselība un labklājība ES līmenī jaunieši ir īpaša mērķgrupa ES veselības iniciatīvās, kuru mērķis ir apkarot smēķēšanu, alkohola radīto kaitējumu, risināt ar uzturu, lieko svaru un narkotiku lietošanu saistītus jautājumus. Visas dalībvalstis, izņemot divas, ziņo, ka ir veikušas konkrētus pasākumus, lai turpinātu darbu, kas iesākts ar Padomes rezolūciju par jauniešu veselības aizsardzību un labklājību[21]. Daudzas dalībvalstis min iniciatīvas, kas vērstas uz konkrētiem jautājumiem, kuri saistīti, piemēram, ar alkoholu, tabaku un veselīgu uzturu, vai uzsver līdzinieku izglītības vērtību veselīga dzīvesveida veicināšanā. Sociālā iekļautība Arī ES iniciatīvas cīņai pret jauniešu bezdarbu veicina jauniešu sociālo iekļautību. 2010. — Eiropas gadā cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību — lielākā daļa dalībvalstu jauniešus bija atzinušas par īpašu mērķgrupu. Šīs iniciatīvas uzsver nepieciešamību apkarot nabadzību jau no mazotnes, lai nabadzību nepārmantotu no paaudzes uz paaudzi. Daudzas dalībvalstis apstiprina, cik liela nozīme sociālās iekļautības nodrošināšanā ir starpnozaru pieejai, saistot to, piemēram, ar izglītību, nodarbinātību vai veselības politiku. Daudzas ziņo par jaunatnes darbiniekiem, jaunatnes līderiem un jauniešiem veltītām īpašām apmācības programmām, kas palīdz attīstīt starpkultūru izpratni un pārvarēt aizspriedumus. Vairākas dalībvalstis minējušas jaunatnei adresētu atbalsta pasākumu piemērus, kuri saistīti ar mājokļa jautājumu. Līdzdalība Pēdējos gados ES jaunatnes politikas programmā ievērojami līdzdarbojušies jaunieši. Padome apstiprinājusi apņēmību rīkoties šajā jomā, saskaņā ar LESD 165. pantu izvirzot “jauniešu līdzdalību demokrātiskā dzīvē” par otrās triju prezidentvalstu komandas (2011. gada vidus – 2012. gads) vispārējo prioritāti. Strukturētais dialogs kļūst arvien būtiskāks instruments jauniešu iesaistei lēmumu pieņemšanā. Visas dalībvalstis ir izveidojušas nacionālās darba grupas, kas savās valstīs organizē apspriedes ar jauniešiem un piedalās ES līmeņa debatēs. Eurobarometer par “Jaunatni kustībā”[22] un topošais pētījums par jauniešu līdzdalības dinamiku ir Komisijas veikums faktu materiāla uzlabošanā par līdzdalību. Bez tam tā sākusi divus procesus, kuru rezultāti gaidāmi nākamajā triju gadu ciklā: proti, Eiropas jaunatnes portāla[23] pārveide par interaktīvu tiešsaistes platformu un apliecības “Jaunatne kustībā” izstrāde, ar kuru, nodrošinot stimulus, informācijas un atbalsta pakalpojumus, tiks veicināta jaunatnes mobilitāte un līdzdalība. Līdzdalība ir galvenais jaunatnes politikas elements visās dalībvalstīs, un paveikts ir daudz, piemēram, izveidotas struktūras, kas iesaista jauniešus lēmumu pieņemšanā, taču pastāv vēl neizmantotas tiešsaistes dialoga iespējas. Brīvprātīgais darbs Dalībvalstis un Komisija ir kopīgiem spēkiem ekspertu grupā centušās īstenot ieteikumu par brīvprātīgo jauniešu mobilitāti Eiropas Savienībā[24]. Aptuveni puse dalībvalstu ziņo, ka pēc šā ieteikuma palielinājušas informētību par brīvprātīgo jauniešu mobilitātes iespējām. Vairākas dalībvalstis ir informējušas, ka līdztekus Eiropas brīvprātīgo dienestam izveidojušas divpusējas vai daudzpusējas apmaiņas programmas. Vairākas dalībvalstis ir ziņojušas, ka izstrādājušas nacionālās brīvprātīgā darba shēmas vai izveidojušas jaunu pilsonisko dienestu. Akcentējot jaunatnes aspektu, Eiropas Brīvprātīgā darba gads (2011) iesaistījis jauniešus un jaunatnes organizācijas. Kultūra un radītspēja Dalībvalstīm un Komisijai cieši jāsadarbojas šajā jomā, izmantojot Eiropas kultūras plānu[25]. Padome vairākos secinājumos[26] uzsvērusi radītspējas un kultūras svarīgumu un jaunatnes lomu. Saskaņā ar ES jaunatnes stratēģiju veiktajā pētījumā par jauniešu piekļuvi kultūrai Eiropā no 2010. gada[27] minēti labas prakses piemēri un priekšlikumi, kuru mērķis ir novērst, piemēram, ar izmaksām un attālumu saistītus šķēršļus. Lai gan dalībvalstis atzīst kultūras, radītspējas un jaunatnes politikas saistību, nacionālajos ziņojumos šajā rīcības jomā nav minēti daudzi pasākumi. Jaunatne un pasaule Kopā ar Eiropas Padomi veidotajā jaunatnes partnerībā Komisija rīkoja augsta līmeņa jaunatnes politikas simpozijus austrumu un dienvidu kaimiņvalstīs[28]. Padome pieņēma Secinājumus par jauniešu līdzdalības Austrumu dimensiju[29], kas pieņemti, lai paplašinātu sadarbību Austrumeiropā un Kaukāzā. Turklāt, lai finansētu vairāk jauniešu partnerības un sadarbības iespēju saskaņā ar programmu “Jaunatne darbībā”, tika pieņemts lēmums izveidot Austrumu partnerības jaunatnes logs. 2011. — ES un Ķīnas Jaunatnes gadā — tika organizēti pasākumi Eiropā un Ķīnā. 2011. gadā Komisija arī piedalījās ANO Jaunatnes gadā un tā jaunatnes sammitā Meksikā; atbilstīgi divpusējās sadarbības nolīgumam ar Kanādu tā piedalījās divu politikas konferenču rīkošanā. Jauna darbības joma ir “Jaunatne un pasaule”. Tomēr dalībvalstis ziņo, ka ir aktīvi darbojušās jau pirms 2010. gada, un uzsver, ka svarīgi iesākto turpināt. Gandrīz puse dalībvalstu ziņo, ka tās ir risinājušas šo jautājumu savās izglītības programmās vai kā daļu no jaunatnes politikas stratēģijām. Lielākā daļa dalībvalstu nodrošina iespējas jauniešiem apmainīties ar viedokļiem ar politikas veidotājiem par globāliem jautājumiem. 4.2. ĪSTENOŠANAS INSTRUMENTI ES jaunatnes stratēģiju piemēro kā īpašu instrumentu kopumu, lai veiktu pasākumus astoņās iepriekš raksturotajās jomās. Turpmāk novērtēts, kādā mērā šie instrumenti veiksmīgi izmantoti, lai sasniegtu stratēģijas vispārējos mērķus. Uz pierādījumiem balstīta politikas veidošana Papildus ES jaunatnes stratēģijai Komisija kopā ar dalībvalstu ieceltiem ekspertiem un jaunatnes jomā ieinteresētām personām izstrādāja ES jaunatnes rādītāju infopaneli, kas nāca klajā 2011. gadā[30]. Infopanelī apkopoti 40 rādītāji, kas aptver visas astoņas rīcības jomas. Pētījuma dokumentēts tas, ka ES jaunatnes rādītāju izstrāde ir ne tikai uzlabojusi jaunatnes politikas atzīšanu un atpazīstamību, bet arī veicinājusi pozitīvu attīstību dalībvalstīs: gan starpnozaru sadarbību, gan uz pierādījumiem balstītas pieejas piemērošanu. Stratēģijas pirmajā darba ciklā Komisija veica divus pētījumus[31] un veica Flash Eurobarometer pētījumu par jauniešiem (Fl319a un Fl319b). Eiropas Savienības un Eiropas Padomes jaunatnes partnerības Eiropas Jaunatnes politikas zināšanu centrs arī palīdzējis uzlabot faktu materiālu par jaunatnes politiku Eiropā, izmantojot tiešsaistes portālu. Savstarpēja mācīšanās Atvērtā koordinācijas metode ir labs pamats līdzinieku mācībām un pieredzes apmaiņai starp valstu jaunatnes politikas veidotājiem. Ik pēc sešiem mēnešiem prezidentvalsts ar Komisijas atbalstu un sadarbībā ar jaunatnes lietu ģenerāldirektoriem rīko ES jaunatnes konferences. Šajās konferencēs, lai apspriestu strukturētā dialoga rezultātus un izstrādātu kopīgus ieteikumus, ko iestrādā Padomes rezolūcijās un secinājumos[32], pulcējas jaunieši un politikas veidotāji no visas ES. Savstarpēja mācīšanās tika nodrošināta ar īpašām līdzinieku mācībām par starpnozaru sadarbību[33]. Regulāra ziņošana par sasniegto, informācijas izplatīšana par rezultātiem un uzraudzība Ziņošanai Komisija par konkrētiem ES jaunatnes stratēģijā minētiem darbības virzieniem izstrādājusi tiešsaistes anketu. Tas ļāva salīdzinoši novērtēt nacionālos ziņojumus par jaunatni, ko iesniegušas visas dalībvalstis, Norvēģija, Šveice, Melnkalne un Horvātija[34]. Ziņojumu sniedza arī reprezentatīvā starptautisku nevalstisko jaunatnes organizāciju un nacionālo jaunatnes padomju platforma — Eiropas Jaunatnes forums. Komisijas tīmekļa vietnē papildus dienestu darba dokumentam, kas pievienots ES ziņojumam par jaunatni, publiski pieejami visi nacionālie ziņojumi par jaunatni. Tas atbilst ES jaunatnes stratēģijai, kurā aicināts plaši izplatīt ziņojumos ietverto informāciju. Strukturēts dialogs ar jauniešiem un jaunatnes organizācijām Pirmā cikla sākumā visās dalībvalstīs izveidotas nacionālās darba grupas strukturētam dialogam ar jauniešiem. Strukturētais dialogs, kas ir detalizēti izstrādāta oficiāla apspriežu metode ar jauniešiem, ir guvis atsaucību un kļuvis par jaunatnes politikas veidošanas neatņemamu daļu. Pirmās triju prezidentvalstu komandas laikā (2010–2011) notikušo apspriežu rezultāts ir vērtīgie jaunatnes politikas veidotāju un jauniešu kopīgie ieteikumi par vissvarīgākajiem nodarbinātības jautājumiem. Arvien vairāk cilvēku piedalās nesen sāktajā dialogā — vairāk nekā 20 000 jaunatnes līderu un jauniešu tieši piedalījās pēdējā apspriežu kārtā. ES programmu mobilizācija Programma “Jaunatne darbībā” ir viens no galvenajiem ES jaunatnes stratēģijas atbalsta instrumentiem. Papildus Mūžizglītības programmai tā sekmējusi jauniešu mācību mobilitāti. Tā vērsta uz neformālām jauniešu, jaunatnes darbinieku un jaunatnes organizāciju mācībām. Saskaņoti ar ES jaunatnes stratēģiju tā veicina pilsoniskuma un solidaritātes izjūtu jauniešu vidū un galveno uzmanību pievērš darbam ar jaunatni, brīvprātīgam darbam un pilsoniskas aktivitātes izpausmēm kā piemērotai videi, kur iegūt transversālās prasmes. Programmā 2010. un 2011. gadā iesaistījušies aptuveni 150 000 līdz 185 000 dalībnieku — tas bija ievērojams pieaugums salīdzinājumā ar programmas sākumu (111 000 dalībnieku 2007. gadā). Gandrīz visas dalībvalstis ziņo, ka jauniešu integrācijai darba tirgū izmantojušas citus ES finansējuma avotus, piemēram, Eiropas Sociālo fondu, Eiropas Reģionālās attīstības fondu un/vai programmu “PROGRESS”. 5. NĀKAMAIS CIKLS (2013–2015) Saiknes nostiprināšana starp ES jaunatnes stratēģiju un stratēģiju “Eiropa 2020” Saskaņā ar Padomes rezolūciju par ES jaunatnes stratēģiju, lai veicinātu rīcību regulējumā apzinātajās jomās, katram darba ciklam tiks noteiktas vairākas Eiropas sadarbības prioritātes. Prioritātes nākamajam ciklam jāpieņem, pamatojoties uz pašreizējo ES ziņojumu par jaunatni. Pirmajā ciklā ES prezidentvalstis pievērsās tādām jomām kā nodarbinātība un uzņēmējdarbība un līdzdalība. ES jaunatnes stratēģija un tās rīcības jomas kopā aptver visu jautājumu loku, kas skar jauniešus pārejas posmā, tomēr ietekmē tos dažādā mērā. Vēl svarīgāk ir tas, ka stratēģija atzīst un pastiprina saiknes starp minētajām jomām un ieinteresētajām personām, tādējādi nodrošinot efektīvus instrumentus, ar kuriem panākt politikas koordināciju un sinerģiju. ES un nacionālie ziņojumi par jaunatni apliecina, cik pamatoti un būtiski ir ES jaunatnes stratēģija un tās divi vispārējie mērķi: i) palielināt vienlīdzīgas iespējas visiem jauniešiem izglītībā un darba tirgū un ii) veicināt aktīvu pilsoniskumu, sociālo iekļautību un solidaritāti. Abi cieši sasaucas ar stratēģiju “Eiropa 2020”, Gada izaugsmes pētījumu par 2012. gadu, programmu “Jaunatne kustībā” un Jaunatnes iespēju iniciatīvu. Nosakot prioritātes nākamajam darba ciklam, ir jāatspoguļo pašreizējās vispārējās prioritātes un pasākumi, ko aptver programma “Eiropa 2020”. ES rīcības programmā jauniešu nodarbinātība paliks prioritāra. Pamatojoties uz Gada izaugsmes pētījumu par 2012. gadu un to, ka gaidāmajā gada izaugsmes pētījumā par 2013. gadu prioritātes iespējams pārskatīt, kā arī uz Jaunatnes iespēju iniciatīvu, dalībvalstīm vajadzētu pilnībā izmantot pieejamo ES finansējumu, lai veltītu īpašu uzmanību jauniešiem, kas nav nedz nodarbināti, nedz tiek izglītoti vai iesaistīti apmācībā. Tām būtu jāpieliek vairāk pūļu, lai jauniešiem uzlabotu darba, prakses un stažēšanās vietu pieejamību un uzlabotu viņu nodarbināmību. Komisija atbalsta dalībvalstu centienus, kas saistīti ar jaunajām ES iniciatīvām, piemēram, “Tava pirmā EURES darbavieta”, kas palīdz jauniešiem atrast darbu ārzemēs, un atbalsta jauniešiem paredzētu garantiju[35] izstrādi un kvalitatīvas stažēšanās sistēmas izveidi. Tā palielinājusi arī mācību mobilitātes iespējas ar Mūžizglītības programmu[36] un programmu “Jaunatne darbībā”[37]. Partnerības starp dažādām ieinteresētajām personām, kas atbalsta jauniešus pārejas posmā, var sekmēt arī transversāli instrumenti, kas izstrādāti saskaņā ar ES jaunatnes stratēģiju, aptverot nodarbinātības dienestus, izglītības sniedzējus, darbu ar jaunatni, sociālos dienestus, darba devējus un pašus jauniešus. Sarežģītā situācijā nonākušiem vai ar konvencionālām metodēm grūti sasniedzamiem jauniešiem īpaši pielāgotu pieeju izstrādi varētu sekmēt ciešāka sadarbība uz vietas. Balstoties uz stratēģiju, iespējams veicināt un atzīt neformālo un ikdienējo mācīšanos, ko nodrošina darbs ar jaunatni, un veicināt līdzdalību jaunatnes organizācijās kā līdzekļus transversālo prasmju apguvei. Tā var stiprināt sinerģiju starp dažādiem formālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās veidiem. Situācijai darba tirgū un bezdarbam ir cieši saistītas sociālās sekas. 2012. gada izaugsmes stratēģijā norādītas skaidras pazīmes, ka pieaug to cilvēku skaits, kuriem draud zemu ienākumu izraisīta nabadzība, jo īpaši bērnu nabadzība, un sociālā atstumtība, ko pavada akūtas veselības problēmas un ārkārtējos gadījumos arī pajumtes zaudēšana. Arvien lielākam skaitam jauniešu draud sociālā atstumtība. ES jaunatnes stratēģija var palīdzēt sasniegt neaizsargātās jauniešu grupas. Ar transversālu skatījumu un koncentrēšanos uz visu jauniešu līdzdalību dažādās sabiedrības norisēs stratēģija risina daudzas problēmas, kas saistītas ar atstumtību, atsvešinātību un jauniešu centieniem dzīvot neatkarīgi. Nākamajos gados stratēģijai būtu aizvien vairāk jāpievēršas pašreizējās krīzes sekām un tās ietekmei uz sociālo iekļautību un jauniešu veselību un labklājību. Tādēļ vēl lielāka uzmanība jāveltī līdzdalībai demokrātiskos un sabiedriskos procesos, turklāt darbam ar jaunatni jāizkopj jauniešu dzīves prasmes, jāorientējas uz vispārēju personības attīstību un piederības sajūtu sabiedrībai, kurā tie dzīvo. Tālāka īstenošana Visās politikas jomās, kas ietekmē jauniešus, iespējams uzlabot starpnozaru sadarbību. Dalībvalstīm būtu jācenšas uzlabot ministriju sadarbību valsts līmenī. Būtu jāveic papildu pasākumi, lai uzlabotu faktu materiālu par jaunatnes politiku un savstarpējās mācībās apmainītos ar labu praksi. Lai pilnībā izprastu jauniešu problēmas un ko jaunieši gaida no politikas veidotājiem un atbalsta sniedzējiem, jaunatnes politikā būtu jāturpina dialogs ar jauniešiem. Strukturēto dialogu ar jauniešiem iespējams uzlabot, pilnīgojot iespējas iekļauties nacionālajās darba grupās un nodrošinot, lai lēmumu pieņemšanā lielākā mērā tiktu ņemti vērā jauniešu ieteikumi. Lai jauniešiem būtu vieglāk pārvietoties visā Eiropā, Komisija izstrādās iniciatīvas, kas saistītas ar apliecību “Jaunatne kustībā”. Tādējādi ar jauniem interaktīviem instrumentiem Eiropas Jaunatnes portālā arī būtu iespējams sasniegt visus jauniešus un atvieglot dialogu ar viņiem, jo īpaši tiem, kuriem ir mazāk iespēju. Mēģinot risināt problēmas, kas saistītas ar nodarbinātību, nodarbināmību un iekļautību, jaunatnes politikā tiks apzināti arī pasākumi, kas veicinātu jauniešu jaunrades un inovācijas potenciālu[38]. Programmai “Jaunatne darbībā” un nākamajai jaunatnei veltītajai ES programmai būs īpaša loma šo iniciatīvu atbalstam. 6. SECINĀJUMI Pirmo triju gadu darba ciklā īstenojot ES jaunatnes stratēģiju 2010.–2012. gadam, tika parādīts, ka tas ir gan ilgstošs, gan elastīgs satvars visām — Komisijas, dalībvalstu un citu ieinteresēto personu — darbībām. Starpnozaru un visus jauniešus iekļaujošās perspektīvas dēļ stratēģija ir uzņemta ar interesi un iedvesmojusi ne vien ES dalībvalstis, bet arī citas valstis Eiropā un visā pasaulē. ES jaunatnes stratēģija, lai izstrādātu visaptverošus risinājumus jauniešu atbalstam, veicinājusi saikņu izveidi starp rīcības jomām: nodarbinātību un uzņēmējdarbību, izglītību un apmācību un sociālo iekļautību. Meklējot atbildes, kā tikt galā ar pašreizējo augsto jauniešu bezdarba līmeni un kā palīdzēt jauniešiem, kuriem nav darba un kuri neizglītojas, tas izrādījies būtiski. Darbs ar jaunatni ir sekmējis jauniešu izaugsmi, un visās rīcības jomās tam ir potenciāls panākt vēl vairāk. Jaunatnes politikā ļoti svarīgs jautājums ir jauniešu dalība demokrātijas procesos. Dialoga padziļināšana un paplašināšana ar jauniešiem ne tikai palielina jaunatnes politikas kvalitāti un leģitimitāti, bet arī vieš cerības Eiropas Savienībā un tās dalībvalstīs. ES vajadzētu darīt visu iespējamo, lai veicinātu visu jauniešu iesaisti ES nākotnes veidošanā, jo īpaši saistībā ar jautājumiem, kuri, kā parādījušas vairākkārtējas apspriedes un viedokļu aptaujas, ir vissvarīgākie. Lai turpinātu īstenot stratēģiju “Eiropa 2020”, otrajā triju gadu darba ciklā ES jaunatnes stratēģijā (2013–2015) būtu jārisina problēmas, ar kurām jaunieši saskaras krīzes dēļ. Arī turpmāk būtu jāakcentē nodarbinātība un uzņēmējdarbība, palielinot nodarbinātības iespējas, kā arī jāattīsta jauniešu inovācijas un jaunrades spējas. Aizvien vairāk būtu jāpievēršas sociālajai iekļautībai, veselībai un labklājībai. Nākamā ES jaunatnes programma veicinās šo ES jaunatnes stratēģijas mērķu sasniegšanu. [1] OV C 311, 19.12.2009., 1.–11. lpp. [2] COM(2010) 477. [3] COM(2010) 682. [4] COM(2010) 758. [5] COM(2011) 815. [6] COM(2012) 299. [7] COM(2011) 933. [8] Grieķija, Īrija, Itālija, Latvija, Lietuva, Portugāle, Slovākija un Spānija. [9] COM(2012)173, SWD(2012)98, SWD(2012)99. [10] Šeit turpmāk regulējums saukts — “ES jaunatnes stratēģija”. [11] Darbs ar jaunatni aptver plašu sociālo, kultūras, izglītības un politisko darbību spektru, kurās iesaistīti jaunieši un kuras notiek viņu labā. Runa ir par “ārpusskolas” izglītību un brīvā laika nodarbībām, ko vada profesionāli vai brīvprātīgi jaunatnes darbinieki un jauniešu līderi. Tas ir balstīts uz neformālo izglītību un brīvprātīgu līdzdalību. [12] OV C 327, 4.12.2010., 1.–5. lpp. [13] Darbības stratēģijas rīcības jomās sīkāk aprakstītas Komisijas dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim paziņojumam. [14] OV C 119, 28.5.2009., 2.–10. lpp. [15] COM(2011) 567. [16] Skatīt arī sistēmu pamatprasmēm mūžizglītībā, OV L 394, 30.12.2006. [17] Eirobarometra apsekojums par darba devēju attieksmi pret prasmēm. [18] OV C 137, 27.5.2010., 1.–6. lpp. [19] OV C 164, 2.6.2011., 1.–4. lpp. [20] Entrepreneurship Education at School in Europe, European Commission, 2012. [21] OV C 319, 13.12.2008., 1.–3. lpp. [22] Youth on the Move – Analytical reports (Flash Eurobarometer 319a un 319b 2011. gada maijs), mērķgrupa 15–30 gadus vecie. [23] http://europa.eu/youth. [24] OV C 319, 13.12.2008., 8.–10. lpp. [25] OJ C 287, 29.11.2007., 1.–4. lpp. [26] OV C 326, 3.12.2010., 2.–3. lpp. OV C 372, 20.12.2011., 19.-23. lpp.; OV C 169, 15.6.2012., 1.-4. lpp. [27] Interarts, EACEA/2008/01. [28] Šarmelšeiha (2010), Odesa (2011), Tbilisi (2012), Tunisa (2012). [29] OV C 372, 20.12.2011., 10.–14. lpp. [30] SEC (2011) 401. [31] Pētījumi par jauniešu piekļuvi kultūrai (InterARTS, 2010) un jauniešu līdzdalību demokrātiskā dzīvē (London School of Economics, 2012). [32] Skatīt Komisijas dienestu darba dokumentu, kas pievienots šim paziņojumam. [33] Organizētas Spānijas prezidentūras laikā. [34] Šīs četras ārpussavienības valstis atsaucās uz Komisijas uzaicinājumu ES kandidātvalstīm un EBTA valstīm pēc brīvprātīgi iesniegt nacionālos ziņojumus par jaunatni. Beļģija triju valodu kopienas ziņoja atsevišķi. [35] Komisija plāno līdz 2012. gada beigām ierosināt Padomes ieteikumu par vadlīnijām, kā iedibināt garantijas jauniešiem, proti, shēmas, ko izstrādātu dalībvalstis, lai nodrošinātu visiem jauniešiem labas kvalitātes darba piedāvājumus, pastāvīgu izglītību, praksi un stažēšanos četru mēnešu laikā, kopš jaunietis kļuvis bezdarbnieks (vai pārtraucis formālo izglītību). [36] 2012. gadā 130 000 augstskolu studentu un profesionālās izglītības apguvēju iekārtoti praksē uzņēmumā citās ES valstīs. [37] Eiropas brīvprātīgo dienests piedāvā darba iespējas 10 000 jauniešu. [38] Padomes secinājumi par jauniešu jaunrades un inovācijas potenciāla sekmēšanu, OV C 169, 15.6.2012., 1.–4. lpp.