EIROPAS KOMISIJA Brisel?, 4.6.2015 COM(2015) 247 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI 2014. gada ziņojums par konkurences politiku {SWD(2015) 113 final}



1. IEVADS 2014. gads iezīmēja jaunu sākumu Eiropā. Pēc Eiropā notikušajām vēlēšanām Eiropas Parlaments ļāva darboties jaunajai Eiropas Komisijai, pamatojoties uz EK priekšsēdētāja Žana Kloda Junkera politikas pamatnostādnēs izvirzītajām prioritātēm.Uzdevumu aprakstā konkurences komisārei Margrētei Vestagerei norādīts, ka konkurences politikai „pēc iespējas jāveicina mūsu programma darbavietu radīšanai un izaugsmes nodrošināšanai, tostarp tādās jomās kā digitālais vienotais tirgus, enerģētikas politika, finanšu pakalpojumi, rūpniecības politika un cīņa pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas”. Konkurences politika 2014. gadā patiesi aptvēra visas šīs jomas un nodrošināja stabilu pamatu Eiropas Komisijas veidotās vispārējās politikas atbalstam. Konkurences politika var palīdzēt izveidot īstu digitālo vienoto tirgu. Uz zināšanām balstītās nozarēs enerģiska konkurence ir nozīmīga, jo tā veicina inovācijas un ar tās palīdzību tehnoloģiju attīstības gaitā radītie ieguvumi nonāk pie Eiropas iedzīvotājiem. Turklāt, efektīvi īstenojot pretmonopolu un uzņēmumu apvienošanās politiku, mazajiem uzņēmumiem ir vieglāk attīstīties un piekļūt tirgiem nozarēs, kurās dominē tīkla radītā ietekme. Visbeidzot, valsts atbalsta noteikumu piemērošana platjoslas nozarē palīdz nodrošināt labu pārklājumu par pieejamām cenām. Enerģētikas nozarē konkurences politika nodrošina, ka uzņēmumi neuztur vai atkārtoti nerada šķēršļus, lai sevi pasargātu no konkurences, tādējādi kavējot Eiropas enerģētikas savienības izveidi. Konkurences tiesību normu izpilde arī palīdz nodrošināt godīgu un nediskriminējošu piekļuvi energoinfrastruktūrai, likvidē šķēršļus tirgus integrācijai un veicina konkurenci starp dalībvalstīm un to iekšienē. Turklāt pārskatītie valsts atbalsta noteikumi enerģētikas un vides jomā dalībvalstīm palīdz labāk virzīt atbalstu par labu, piemēram, atjaunojamiem energoresursiem, infrastruktūras ieguldījumiem, ražošanas jaudai vai atvieglojumiem lietotājiem, kas intensīvi izmanto enerģiju saistībā ar finansējumu atjaunojamo energoresursu atbalstam. Komisija bijusi īpaši vērīga finanšu pakalpojumu jomā, kuras galvenais mērķis ir nodrošināt, lai stabila un godīgāka finanšu nozare atsāktu veikt savu pamatuzdevumu — reālās ekonomikas kreditēšanu. Banku savienības izveide veicina Eiropas iedzīvotāju un tirgu uzticēšanos Eiropas banku sistēmai. Tiesību normu izpildes pasākumi līdz ar regulējošām prasībām vērsti uz konkurenci ierobežojošas prakses izskaušanu tādās jomās kā atvasinātie finanšu instrumenti un maksājumu nozare. Rūpniecības politika ir koncentrēta uz konkurētspējīgu un atvērtu iekšējo tirgu, kas kalpotu par atspēriena punktu, nodrošinot ES uzņēmumiem panākumus pasaulē. Jaunie valsts atbalsta noteikumi izstrādāti tā, lai novirzītu valdības atbalstu izaugsmei un konkurētspējai tur, kur tas ir visvairāk nepieciešams. Turklāt 2014. gadā Komisija veica izmeklēšanu un sodīja vairākus karteļus saistībā ar izejmateriāliem un starpproduktiem. Piemērojot pretmonopolu tiesību normas, tiek samazināts un, pateicoties to kavējošajai ietekmei, novērsts kaitējums, ko karteļi nodara visā piegādes ķēdē, tādējādi pasliktinot ES starptautisko konkurētspēju. Jaunā Komisija arī turpmāk koncentrēs uzmanību uz to, lai apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un cīnītos ar nodokļu nemaksātājiem. Komisija 2014. gadā pastiprināja kontroli saistībā ar fiskālo valsts atbalstu, izmantojot ES konkurences instrumentus, lai nodrošinātu, ka ES valstis nepalīdz atsevišķiem pārvalstu uzņēmumiem izvairīties no nodokļu maksāšanas. Viens no nozīmīgākajiem sasniegumiem konkurences politikas jomā 2014. gadā bija direktīvas pieņemšana par pasākumiem saistībā ar zaudējumu atlīdzināšanas prasībām par konkurences tiesību pārkāpumiem. Komisija iesniedza dokumentu apspriešanai 2013. gada jūnijā, un direktīva tika pieņemta un stājās spēkā 2014. gadā. Dalībvalstīm tā jāīsteno līdz 2016. gada 27. decembrim. Pateicoties direktīvai, Eiropas iedzīvotājiem un uzņēmumiem būs vieglāk saņemt reālu atlīdzību par zaudējumiem, ko nodara konkurences noteikumu pārkāpumi, piemēram, karteļi un dominējošā tirgus stāvokļa ļaunprātīga izmantošana. Direktīva ir pirmā likumdošanas iniciatīva, kas pieņemta, izmantojot parasto likumdošanas procedūru konkurences politikas jomā, un tā iezīmē pagrieziena punktu dialogam par konkurenci starp Komisiju un citām ES iestādēm. 2. CEĻĀ UZ SAVIENOTU DIGITĀLO VIENOTO TIRGU Digitālajai ekonomikai ir milzīga nozīme turpmākajā izaugsmē un konkurētspējā Eiropā. Pabeidzot digitālā vienotā tirgus izveidi, tiks virzītas inovācijas un izaugsme daudzās citās nozarēs, piemēram, enerģētikas, transporta, sabiedrisko pakalpojumu, veselības aprūpes un izglītības jomā. Īsts digitālais vienotais tirgus arī radītu izaugsmi jaunās nozarēs un kvalitatīvas darbavietas. Jo lielākā mērā tiks integrēts digitālais vienotais tirgus, jo lielāka būs nepieciešamība, ka ES konkurences politika nodrošina godīgas konkurences nosacījumus digitālajā jomā visā ES. Digitālā vienotā tirgus pamata izveide: jāveicina infrastruktūras attīstība un konkurētspējīgi tirgi platjoslas un telekomunikāciju tīklu jomā Lai ekonomika kļūtu digitalizēta, ir nepieciešami ievērojami ieguldījumi ātrgaitas („jaunās paaudzes”) tīklos. Konkurence un patērētāju pieprasījums ir nozīmīgi virzītājspēki šādiem ieguldījumiem, un dalībvalstīs izveidotās shēmas dod pievienotu atbalstu infrastruktūras atjaunošanai un atjaunināšanai. Tā kā tirgus nevar nodrošināt vienmērīgu platjoslas tīklu pārklājumu visās vietās, šajā nozarē liela nozīme arī turpmāk būs valsts atbalstam. Pēdējo triju gadu laikā Komisija apstiprinājusi platjoslas valsts atbalstu vairāk nekā EUR 10 miljardu apmērā. Tomēr šajā summā nav iekļauts viss valdības atbalsts nozarei, jo LESD 107. panta 1. punktā noteiktā valsts atbalsta definīcija neaptver visus valsts pasākumus. Papildus dalībvalstu finansējumam ES nodrošina papildfinansējumu. Tomēr šādi publiskie ieguldījumi ir rūpīgi jānovirza uz tām teritorijām, kurās nav pieejami tirgus pakalpojumi, jo pretējā gadījumā pastāv risks izstumt privātos ieguldījumus. Valsts atbalsta kontrolei arī jānodrošina, ka tiek ievērots tehnoloģiju neitralitātes princips, kas nozīmē to, ka tehnoloģija ir veiksmīga nevis tādēļ, ka tas jau ir noteikts iepriekš, veicot publisku intervenci, bet gan tāpēc, ka lietotāji to izvēlas, vadoties pēc labumiem, t. i., konkurences tirgū. Valsts atbalsta noteikumi nesen tika pārskatīti, lai tiktu nodrošināts atbilstīgs analītiskais uzstādījums. Jaunajā valsts atbalsta ietvarā iekļautas 2013. gada pamatnostādnes platjoslas jomā, ar kurām valsts atbalsta noteikumi platjoslas jomā tiek pielāgoti digitālās programmas mērķiem, un Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (VGAR), kas tika pieņemta 2014. gadā un kurā iekļauts zināma veida atbalsts platjoslas infrastruktūrām. Komisija arī nodrošina, ka platjoslas un mobilie tīkli joprojām ir atvērti un konkurētspējīgi, kas ir priekšnoteikums digitālā vienotā tirgus izveidei. Pēc tam, kad tika veikta padziļināta izmeklēšana, oktobrī Komisija uzlika sodu gandrīz EUR 39 miljonu apmērā solidāri uzņēmumam Slovak Telekom un tā mātesuzņēmumam — Deutsche Telekom — par to, ka vairāk nekā piecus gadus tika īstenota ļaunprātīga stratēģija konkurentu neielaišanai Slovākijas platjoslas pakalpojumu tirgū, tādējādi pārkāpjot ES noteikumus pretmonopolu jomā. Komisija secināja, ka Slovak Telekom atteicās nodrošināt konkurentiem atsaistītu piekļuvi abonentlīnijai un piespieda samazināt peļņas daļu alternatīviem uzņēmumiem. Deutsche Telekom arī tika uzlikts papildu naudas sods EUR 31 miljona apmērā, lai nodrošinātu, ka uzņēmums ievēro pietiekamu atturēšanās politiku, un sodītu to par atkārtotu ļaunprātīgu darbību (recidīvu), jo uzņēmums jau tika sodīts 2003. gadā par peļņas daļas samazināšanu Vācijas platjoslas tirgos. Veselīga konkurence mobilo telekomunikāciju tirgū ir īpaši svarīga patērētājiem Eiropā, jo viņiem arī turpmāk jāsaņem labāki pakalpojumi par pievilcīgām cenām. Pēc padziļinātas izmeklēšanas Komisija 2014. gada vasarā ar nosacījumiem apstiprināja divas uzņēmumu apvienošanās starp mobilā tīkla uzņēmumiem Īrijā (Hutchison 3G UK/ Telefónica Ireland) un Vācijā (Telefónica Deutschland/ E-Plus) . Līdzsvarojoši pasākumi šajās lietās nodrošināja, ka starp tirgus dalībniekiem saglabājas konkurence gan saistībā ar iekļūšanu tirgū jeb paplašināšanos uz vairākiem tā dēvētajiem mobilo virtuālo tīklu uzņēmumiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi, kuri nav tīkla īpašnieki, izmanto cita uzņēmuma tīklu, lai sniegtu pakalpojumus saviem klientiem), gan saglabājot tirgu atvērtu jauniem tīkla uzņēmumiem. Kopsolī ar laiku: pasākumi konkurences politikas jomā saistībā ar viedierīcēm un tiešsaistes pakalpojumiem Mobilās viedierīces kļūst arvien nozīmīgākas digitālajā ekonomikā. 2014. gadā piekļuvei internetam lietotāji pirmo reizi vairāk izmantojuši mobilās viedierīces, nevis datorus. Saistībā ar šo Komisija sākusi sākotnēju izmeklēšanu par uzņēmuma Google uzņēmējdarbības praksi saistībā ar Android mobilo operētājsistēmu, pamatojoties uz sūdzībām par dominējošā stāvokļa iespējami ļaunprātīgu izmantošanu. Uzņēmuma Google sistēma Android ir vadošā operētājsistēma viedtālruņiem. Oktobrī Komisija deva atļauju saskaņā ar ES Apvienošanās regulu veikt ierosināto iegādi, kas Facebook iegādājas WhatsApp. Gan Facebook (izmantojot Facebook Messenger), gan WhatsApp piedāvā lietotni viedtālruņiem, kas ļauj patērētājiem sazināties, sūtot tekstu, attēlus, balss un video ziņojumus. Apvienošanās tika atļauta, neizvirzot nosacījumus, jo īpaši ņemot vērā to, ka tirgus ir lielā mērā dinamisks, pastāv nelieli šķēršļi iekļūšanai tirgū un konkurence ir pietiekama. Komisijas izmeklēšanā galvenā uzmanība tika pievērsta trīs jomām: patērētāju saziņas pakalpojumiem, sociālie tīkla veidošanas pakalpojumiem un tiešsaistes reklāmas pakalpojumiem. Svarīgs jautājums, kad runa ir par mobilām viedierīcēm, attiecas uz standartu noteikšanas procedūrām un sadarbspēju. Šajā saistībā aprīlī Komisija pieņēma divus svarīgus lēmumus par standartam būtisku patentu (SEP) īstenošanu: lēmumu par aizliegumu saistībā ar Motorola Mobility un lēmumu par saistībām saistībā ar Samsung. SEP ir patenti, kuri ir būtiski konkrētu nozares standartu ieviešanai. Tehniski nav iespējams izgatavot standartiem atbilstīgu produktu, piemēram, viedtālruni, neizmantojot ar SEP aizsargātu tehnoloģiju. Kā quid pro quo savu patentu iekļaušanai attiecīgajos standartos Motorola un Samsung apņēmušies piešķirt tiem licences saskaņā ar godīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem (FRAND) noteikumiem. Komisijas mērķis ir pārliecināties, lai standartu ieviešanas ieguvumi būtu pēc iespējas lieli, vienlaikus nodrošinot godīgu atlīdzību intelektuālā īpašuma tiesību turētājiem.

Konkurences tiesību normu izpilde standartiem būtisko patentu (SEP) jomā Lēmumā par aizliegumu saistībā ar Motorola Mobility Komisija uzskatīja, ka Motorola ir ļaunprātīgi izmantojis savu dominējošo stāvokli, Vācijā pieprasot aizliegumu pret Apple, pamatojoties uz SEP, kaut gan Apple vēlējās saņemt licenci un panākt, lai Vācijas tiesa paredz licences piešķiršanas nosacījumus. Līdzīgā lietā Komisija noteica, ka Samsung piedāvātās apņemšanās, reaģējot uz Komisijas paustajām bažām par konkurenci 2012. gada decembra iebildumu paziņojumā, būs juridiski saistošas. Saskaņā ar apņemšanos Samsung — pamatojoties uz kādu no saviem SEP saistībā ar tehnoloģijām, kas ir īstenotas viedtālruņos un planšetdatoros, neatkarīgi no tā, vai tie jau pastāv vai vēl tikai tiks ieviesti, — piecus gadus necentīsies panākt aizsardzības pasākumu Eiropas Ekonomikas zonā pret iespējamiem licences saņēmējiem, kuri piekrīt nodrošināt atbilstību noteiktam procesam par neatkarīgu trešo personu noteiktu FRAND autoratlīdzības maksu. Lēmumi kalpo par norādījumiem visām ieinteresētajām personām attiecībā uz to, kā interpretēt ES pretmonopola noteikumus, ja runa ir par mijiedarbību starp patentu tiesībām, konkurences tiesībām un standartu noteikšanu. Šobrīd nozarē cita starpā notiek izmeklēšana par ļaunprātīgo praksi, ko, iespējams, īstenoja Qualcomm — vadošais uzņēmums bezvadu tehnoloģiju produktu un pakalpojumu attīstības jomā. Attiecīgie produkti ir saziņas mikroshēmojumi, ko izmanto mobilajos tālruņos un mobilajās platjoslas ierīcēs. Kaut gan izmeklēšana joprojām ir sākumposmā, tā pastiprina Komisijas apņemšanos nodrošināt šo tirgu konkurētspējas saglabāšanos arī turpmāk. Tiešsaistes pakalpojumi ir joma, kuras loma arvien palielinās, un Komisija turpina izmeklēšanu par dažiem Google uzņēmējdarbības prakses aspektiem. Komisija veic izmeklēšanu saistībā ar bažām par to, ka Google varētu ļaunprātīgi izmantot savu dominējošo stāvokli tirgū saistībā ar meklēšanu tīklā, tiešsaistes meklēšanas reklamēšanu un starpniecību tiešsaistes meklēšanas reklamēšanā (t. i., Google meklēšanas rīka reklāmas ievietošanu partnervietnēs) Eiropas Ekonomikas zonā. Izmeklēšana neaptver pieņēmumus par citiem ar meklēšanas rīkiem saistītiem aspektiem, piemēram, datu aizsardzību un saziņas līdzekļu plurālismu, un tā ir vērsta vienīgi uz konkurences jautājumiem. Digitālais vienotais tirgus arī nosaka nepieciešamību pēc drošiem un efektīviem tiešsaistes maksājumiem. Patlaban tiešsaistes maksājumu veikšanai galvenokārt tiek izmantotas maksājumu kartes, kaut gan tirgū pakāpeniski ienāk jaunas metodes. Saistībā ar maksājumu kartēm Komisija turpina iesākto darbu konkurences noteikumu ietvaros starpbanku komisijas maksas pazemināšanai (skatīt turpmāk iedaļu par finanšu pakalpojumiem). Turklāt 2014. gada beigās tika panākta politiska vienošanās par starpbanku komisijas maksu regulu, saskaņā ar kuru tiks ieviestas zemākas starpbanku komisijas maksas patērētāju maksājumiem ar karti (un mobilajiem un interneta maksājumiem, kas veikti ar patērētāju kartēm), sasniedzot līmeni, par kādu vienošanās panākta saistībā ar starptautiskām maksājumu karšu shēmām, kas nozīmē apņemšanos konkurences tiesību normu izpildes procedūras ietvaros. Regulējuma un konkurences tiesību normu izpildes apvienošana intelektuālā īpašuma jomā: tendences saistībā ar autortiesībām, digitālo saturu un tehnoloģiju nodošanas nolīgumiem Komisija pārbauda ES autortiesību tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu, ka tas joprojām pilda savu mērķi digitālajā laikmetā. Jautājums par autortiesībām ieņem centrālo vietu digitālā vienotā tirgus izveidē, jo politikas veidotājiem jānodrošina, ka tiesību sistēma, tiesību ierobežojumi un tiesību normu izpilde joprojām ir atbilstīga un pielāgota jaunajiem apstākļiem. Tiek apspriestas tādas problēmas kā autortiesību teritorija un iespējamie veidi, kā novērst to radīto negatīvo ietekmi uz vienoto tirgu. Komisija 2014. gada janvārī sāka oficiālu procedūru pret vairākām lielām ASV kinostudijām un Eiropas maksas televīzijas raidorganizācijām. Šo procedūru ietvaros Komisija pārbauda, vai ir klauzulas par maksas televīzijas satelītapraidi un maksas televīzijas tiešsaistes pakalpojumiem, kuru dēļ patērētāji nevar saņemt pārrobežu piekļuvi maksas televīzijas saturam. Inovāciju izplatīšana: jauni noteikumi pretmonopolu jomā par tehnoloģiju nodošanas nolīgumiem Martā Komisija pieņēma jaunus noteikumus, lai novērtētu tehnoloģiju nodošanas nolīgumus ES pretmonopolu noteikumu ietvaros. Tos veido pārskatīta regula par tehnoloģiju nodošanas grupu atbrīvojumu (TTBER), saskaņā ar kuru noteikti licences nolīgumi tiek atbrīvoti no LESD 101. panta, un tehnoloģiju nodošanas pamatnostādnes, kas sniedz turpmākus norādījumus par noteikumu piemērošanu. Jaunie noteikumi aizstāja iepriekšējo TTBER un pamatnostādnes un stājās spēkā 2014. gada 1. maijā. Licences nolīgumi var dot labumu ekonomikai vairākos veidos, jo tie: i) palīdz izplatīt inovācijas, ii) ļauj uzņēmumiem piedāvāt jaunus produktus un pakalpojumus, iii) veicina turpmākas inovācijas, iv) stiprina stimulus veikt pētniecību un attīstību, radot papildieņēmumu plūsmas izmaksu līdzsvarošanai. Pārskatītais režīms arī turpmāk atspoguļos to, ka vairākumā gadījumu licencēšana atbalsta konkurētspēju. Jaunie noteikumi nodrošina labākus norādījumus uzņēmumiem par licenču piešķiršanu tā, lai veicinātu inovācijas un saglabātu godīgas konkurences nosacījumus vienotajā tirgū. 3. ENERĢĒTIKAS TIRGUS DARBĪBAS UZLABOŠANA Enerģētika ir būtisks elements visās ekonomikas nozarēs un arī nozīmīgs izdevumu postenis ES mājsaimniecībām. Enerģētikas tirgus patlaban saskaras ar tādām ļoti nopietnām problēmām kā nepabeigta tirgus integrācija, augstas mazumtirdzniecības cenas, nepieciešamība samazināt oglekļa līmeni un energoapgādes drošība. Savās politikas pamatnostādnēs priekšsēdētājs Žans Klods Junkers aicinājis īstenot reformas un reorganizēt ES enerģētikas politiku, pārveidojot to par jaunu Eiropas enerģētikas savienību un galveno uzmanību vēršot uz nepieciešamību dažādot enerģijas avotus ES, nostiprināt atjaunojamo resursu īpatsvaru, palielināt energoefektivitāti un samazināt vairāku ES valstu energoatkarību. Konkurences politika veicinās šo mērķu sasniegšanu. Publiskā atbalsta mērķu noteikšana iekšējā enerģētikas tirgus stiprināšanai Komisija 2014. gada aprīlī pieņēma jaunas pamatnostādnes par valsts atbalstu vides aizsardzībai un enerģētikai (EEAG), un tās stājās spēkā jūlijā. Atbalsts klimata mērķiem un infrastruktūras ieguldījumiem: pamatnostādnes par atbalstu enerģētikai un videi (EEAG) Jaunās pamatnostādnes nosaka, kā Komisija izvērtēs dalībvalstu atbalsta pasākumus, kuru mērķis cita starpā ir sasniegt 2020. gada mērķus klimata un enerģētikas jomā, vienlaikus pievēršot uzmanību tirgus izkropļojumiem, ko var radīt, piemēram, subsīdijas, kas piešķirtas enerģijas radīšanai no atjaunojamiem avotiem. Šim nolūkam pamatnostādnes veicina pakāpenisku pāreju uz tirgus atbalstu atjaunojamiem energoresursiem. Tajās arī sniegti kritēriji, pēc kuriem dalībvalstis var piešķirt atvieglojumus energoietilpīgiem uzņēmumiem, kuri jo īpaši ir pakļauti starptautiskai konkurencei, saistībā ar finansējumu atjaunojamo energoresursu atbalstam. Turklāt jaunajās pamatnostādnēs ir iekļauti kritēriji, lai nodrošinātu, ka subsīdijas energoinfrastruktūrai pēc iespējas mazina izkropļojumus un ir vērstas uz projektiem, kuri uzlabo enerģijas pārrobežu plūsmas un veicina infrastruktūru mazāk attīstītajos Eiropas reģionos. Vēl viena jauna iezīme ir tāda, ka, pastāvot reālam riskam saistībā ar nepietiekamu elektroenerģijas ražošanas jaudu, ar atbalstu drīkst nodrošināt atbilstīgu elektroenerģijas ražošanu, ja vien pēc iespējas tiek samazināti tirgus izkropļojumi.

Komisija arī vienkāršojusi procedūras dažu valsts atbalsta pasākumu īstenošanai, ietverot vairākas vides un enerģētikas pasākumu kategorijas pārskatītajā Vispārējā grupu atbrīvojuma regulā (VGAR). Tādējādi valsts iestādes varēs vienkāršāk un ātrāk īstenot šos pasākumus, jo tām nevajadzēs saņemt iepriekšēju Komisijas apstiprinājumu. Jaunajā VGAR ir iekļauti pasākumi (uz kuriem attiecas daži nosacījumi), piemēram, atbalsts energoinfrastruktūrai, ēku energoefektivitātes projekti, darbības atbalsts enerģijas ražošanai no atjaunojamiem energoresursiem, piesārņoto vietu attīrīšana, atkritumu pārstrāde un atkārotota izmantošana. Jaunajās pamatnostādnēs vides un enerģētikas jomā nav ietverti noteikumi par atbalstu kodolenerģijai, un šāds atbalsts jāvērtē tieši saskaņā ar Līguma noteikumiem par valsts atbalstu. Komisija ir pārbaudījusi Apvienotās Karalistes plānus piešķirt subsīdijas jaunās kodolspēkstacijas celtniecībai un darbībai Hinklīpointā (Hinkley Point), Somersetā (Somerset) un uzskata, ka tie atbilst Līguma noteikumiem par valsts atbalstu. Padziļinātās izmeklēšanas laikā Apvienotā Karaliste piekrita ievērojami mainīt projekta finansēšanas nosacījumus un pierādīja, ka atbalsts būs vērsts uz situāciju, kad tirgus patiesi nedarbojas. Tādējādi sniegtais valsts atbalsts joprojām būs samērīgs ar noteiktajiem mērķiem un pēc iespējas mazinās konkurences izkropļojumus vienotajā tirgū. Eiropas enerģētikas savienības izveide, pamatojoties uz pieejamām enerģijas cenām un energoapgādes drošību Konkurences tiesību normu izpildes pasākumi enerģētikas nozarē īpaši veicinājuši augsto enerģijas cenu samazināšanu, pievēršot uzmanību tādiem aspektiem kā tirgus segmentācija un ļaunprātīgas vai ar aizliegtu vienošanos saistītas darbības, jo īpaši tirgos Austrumeiropā un Centrāleiropā. Komisija 2014. gada martā pieņēma divus lēmumus par elektroenerģijas biržām, kas ir organizēts tirgus elektroenerģijas tirdzniecībai un kam ir būtiska nozīme enerģētikas tirgus efektīvai darbībai. Saistībā ar pirmo lietu Komisija uzlika naudas sodu divām biržām, kas veica aktuāldarījumus ar elektroenerģiju, t. i., EPEX Spot un Nord Pool Spot (NPS), jo tās bija vienojušās savstarpēji nekonkurēt elektroenerģijas aktuāltirdzniecības pakalpojumu jomā Eiropas Ekonomikas zonā. Aktuāltirdzniecība nozīmē, ka tirdzniecība tiek veikta tuvākajā laikā, piemēram, tajā pašā dienā vai nākamajā dienā. Pārkāpums notika 2011.–2012. gadā un beidzās tad, kad Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde veica iepriekš nepaziņotu pārbaudi uzņēmumu telpās. Otrā lieta attiecās uz Rumānijas elektroenerģijas biržu OPCOM. Komisija uzlika naudas sodu OPCOM par ļaunprātīgu dominējošā stāvokļa izmantošanu Rumānijas tirgū, neļaujot elektroenerģijas tirgotājiem, kuri ir reģistrēti ES, bet ne Rumānijā, piekļūt Rumānijas elektroenerģijas aktuāldarījumu tirgum un radot mākslīgu šķērsli piekļuvei tirgum uz vairāk nekā pieciem gadiem. Komisija 12. augustā nosūtīja iebildumu paziņojumu Bulgārijas uzņēmumam Bulgarian Energy Holding (BEH) par aizdomām par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu Bulgārijas elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū. Komisijai bija bažas par to, ka BEH kā Bulgārijas valstij piederošs vertikāli integrēts elektroenerģijas uzņēmums varētu kavēt konkurenci Bulgārijas neregulētajā elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū, nosakot teritoriālus ierobežojumus darījumiem par BEH piegādātās elektroenerģijas iespējamo tālākpārdošanu. Ja tiek konstatēta šāda darbība, tai var būt kropļojoša ietekme uz elektroenerģijas sadali vienotajā tirgū, tā var ietekmēt elektroenerģijas tirgus likviditāti un efektivitāti un radīt mākslīgus šķēršļus tirdzniecībai starp Bulgāriju un pārējām dalībvalstīm. Komisija veica atsevišķu izmeklēšanu par to, vai BEH, tā gāzes piegādes meitasuzņēmums Bulgargaz un gāzes infrastruktūras meitasuzņēmums Bulgartransgaz varētu kavēt konkurentus piekļūt svarīgākajai gāzes infrastruktūrai Bulgārijā, tādējādi pārkāpjot ES pretmonopolu noteikumus. Komisija arī turpināja izmeklēšanu par Gazprom saistībā ar cenu noteikšanas praksi un iespējamo tirgus sadalīšanu gāzes piegādēm Centrāleiropai un Austrumeiropai. Pašlaik tiek veikta vēl viena izmeklēšana par iespējami nelikumīgu praksi saistībā ar naftas un biodegvielas produktu etaloncenām, ko noteikusi cenu paziņošanas aģentūra Platts. Komisija saglabā modrību saistībā ar enerģētikas tirgiem, cita starpā izmantojot rīkus valsts atbalsta un apvienošanās kontrolei. Jo īpaši tā pārliecinās, ka spēcīgi uzņēmumi iepriekšējā posma tirgū nemēģina integrēties pakārtotā tirgū un tādējādi neiegūst pārāk lielu kontroli pār visu vērtības ķēdi. Piemēram, tika veikta aptveroša izmeklēšana par Francijas elektroenerģijas uzņēmuma EDF ierosināto būvniecības pārvaldības un apsaimniekošanas pakalpojumu uzņēmuma Dalkia iegādi. Komisija bez iebildumiem apstiprināja darījumu, kad tā bija pārliecinājusies, ka EDF neizmantos savu dominējošo stāvokli energoapgādes jomā būvniecības pārvaldības un apsaimniekošanas pakalpojumu tirgū. Valsts atbalsta jomā Komisija 2014. gada jūlijā apstiprināja Apvienotās Karalistes pasākumu, kura mērķis bija nodrošināt atbilstīgu elektroenerģijas ražošanu, izmantojot jaudas mehānismu, kas aptver visu tirgu. 4. GODĪGĀKAS UN PĀRREDZAMĀKAS FINANŠU NOZARES IZVEIDE IZAUGSMES VEICINĀŠANAI Konkurences tiesību normu izpilde finanšu nozarē bijusi Komisijas nozīmīgākā prioritāte kopš krīzes sākuma. Liels darbs paveikts, uzlabojot banku regulējumu un uzraudzību un nodrošinot banku nozares pareizu darbību, tādējādi nodrošinot finansējumu ekonomikas darbībām. Konkurences politikai ir būtiska loma, lai tiktu panākta pārredzamāka un stabilāka finanšu sistēma. Spēcīgāka un stabilāka banku nozare ekonomikas atveseļošanas atbalstam Lai risinātu problēmas saistībā ar finanšu stabilitātes atjaunošanu eurozonā, Komisija 2012. gadā izveidoja Banku savienību. Banku savienības izveide 2014. gadā tika panākts ievērojams progress. 2014. gada 4. novembrī darbu pilnā apjomā sāka vienotais uzraudzības mehānisms (VUM) saistībā ar eurozonas bankām. VUM ir jauna sistēmu banku uzraudzībai eurozonas dalībvalstīs un visām tām valstīm, kuras nolemj pievienoties banku savienībai. VUM uzdevums ir pārbaudīt, vai bankas nodrošina atbilstību ES noteikumiem par banku darbību, un konstatēt problēmas agrīnā posmā. Eiropas Centrālā banka tieši uzrauga 120 lielākās banku grupas jeb 82 % no eurozonas banku nozares aktīviem. Valstu uzraudzības iestādes arī turpmāk uzraudzīs pārējās bankas un cieši sadarbosies ar ECB. VUM ietvaros tiek veikts vispārējs novērtējums, kuru veido pārskats par aktīvu kvalitāti un stresa testi (stresa testus koordinē Eiropas Banku iestāde (EBI)), lai gūtu pilnīgu priekšstatu par uzraugāmajām bankām. VUM un vienotais noregulējuma mehānisms (VNM) ir divi ES Banku savienības pīlāri. Eiropas Parlaments 2014. gada aprīlī pieņēma regulu par VNM. Mehānismu piemēro eurozonai un citām valstīm, kuras vēlas pievienoties, un tas stājās spēkā 2015. gada 1. janvārī. VNM papildina VUM un nodrošina, ka gadījumā, ja kādai bankai, kurai piemēro VUM, rodas nopietnas problēmas, tās sanācija var tikt efektīvi pārvaldīta, radot pēc iespējas mazas izmaksas nodokļu maksātājiem un reālajai ekonomikai. Valsts atbalsta noteikumus joprojām piemēro gan ārpus sanācijas, gan sanācijas ietvaros, tostarp saistībā ar valsts noregulējuma fondu līdzekļu un nākotnē veidojamā vienotā noregulējuma fondu līdzekļu izmantošanu, lai nodrošinātu nediskriminējošu attieksmi un godīgas konkurences nosacījumus vienotajā tirgū. Valsts atbalsta kontrole turpināja nodrošināt konsekventu politikas atbildi finanšu problēmām un ievērojami veicināja konkurences izkropļojumu ierobežošanu vienotajā tirgū, vienlaikus pēc iespējas samazinot nodokļu maksātāju naudas izmantošanu. Komisija 2014. gadā pieņēma vairākus lēmumus par atsevišķām bankām, kā arī par garantiju un likviditātes atbalsta shēmām. Komisija arī turpināja novērtēt vairākas attīstības bankas, kuru loma ir palielinājusies, ņemot vērā komercbanku ierobežoto kreditēšanu pēckrīzes periodā. Valsts atbalsta noteikumu mērķis ir nodrošināt, lai attīstības bankas īsteno savu lomu, veicinot ES izaugsmes programmu, nekropļojot konkurenci. Piemēram, lietā par Apvienotās Karalistes uzņēmumu British Business Bank (BBB) Komisija apstiprināja integrētas vienības izveidi, kura AK pārvaldīs MVU piekļuvi finansēšanas programmām. Portugālē Komisija apstiprināja attīstības finansēšanas iestādes — Instituição Financeira de Desenvolvimento (IFD) — izveidi un pirmo iestādes darbības posmu. IFD pārvaldīs un attiecīgi novirzīs Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESIF) Portugālei piešķirtos līdzekļus 2014.–2020. gada finansēšanas periodam un arī līdzekļu atmaksu no ESIF finansētām programmām. Valsts atbalsta kontrolei bija arī īpaša nozīme saistībā ar Grieķijas, Kipras un Portugāles ekonomikas un finanšu programmām (Portugāle savu programmu pabeidza maijā), kā arī saistībā ar programmām Īrijai un Spānijai, kas saņēma finanšu palīdzību līdz 2013. gadam.

Pārredzamības palielināšana finanšu instrumentu tirgos: tiesību normu izpildes pasākumi un regulējošo iestāžu centieni Komisija oktobrī pieņēma divus svarīgus lēmumus karteļu jomā par procentu likmju atvasinātajiem līgumiem Šveices frankos. Viens lēmums bija par divām bankām — RBS un JP Morgan —, kas piedalījās nelikumīgā divpusējā kartelī ar mērķi ietekmēt Šveices franka Libor procentu etalonlikmi laikā no 2008. gada marta līdz 2009. gada jūlijam. Komisija uzlika naudas sodu gandrīz EUR 62 miljonu apmērā. Saskaņā ar otru lēmumu RBS, UBS, JP Morgan un Crédit Suisse tika uzlikts naudas sods EUR 32 miljonu apmērā par karteļa darbību, izmantojot piedāvājuma un pieprasījuma starpības procentu likmju atvasinātajiem līgumiem Šveices frankos Eiropas Ekonomikas zonā. Abās lietās bankas panāca izlīgumu ar Komisiju. Komisija jau 2013. gadā bija pieņēmusi divus lēmumus par karteļiem, un tie bija saistīti ar finanšu etalonu manipulēšanu. Finanšu regulējuma jomā maijā tika pieņemta direktīva par finanšu instrumentu tirgiem (MiFID II) un regula par finanšu instrumentu tirgiem (MiFIR). Šie pasākumi ir daļa no ES finanšu regulējuma programmas, kuras mērķis ir veikt reformas ES finanšu nozarē un izpildīt G20 saistības, proti, pievērst uzmanību mazāk regulētām finanšu sistēmas daļām. Jaunie noteikumi ir centieni padarīt finanšu tirgus efektīvākus, izturīgākus un pārredzamākus. Tie arī uzlabos konkurences apstākļus tādā jomā kā finanšu instrumentu tirdzniecība un tīrvērte, izstrādājot saskaņotu ES režīmu nediskriminējošai piekļuvei tirdzniecības vietām, centrālajiem darījumu partneriem un etaloniem nolūkā veikt tirdzniecību un tīrvērti. Veselīgas konkurences veicināšana maksājumu nozarē par labu patērētājiem Eiropā Maksājumiem ar kartēm ir svarīga loma, veicot parastos, pārrobežu un tiešsaistes pirkumus. Patērētāji un uzņēmumi Eiropā vairāk nekā 40 % no visiem bezskaidras naudas maksājumiem veic, izmantojot maksājumu kartes. Tādēļ konkurences izkropļojumi maksājumu jomā var kavēt vienotā tirgus darbību un ievērojami kaitēt patērētājiem Eiropā. Īstenojot konkurences tiesību normas, uzmanība arī turpmāk tika pievērsta pret konkurenci vērstiem uzņēmējdarbības modeļiem, kuru pamatā ir daudzpusējas starpbanku komisijas maksas (MIF). MIF ir starpbanku komisijas maksas, ko maza apjoma darījumu bankas (pieņēmējbankas) maksā karšu turētājbankām (izdevējbankas). Pieņēmējbanka parasti „nodod” šādas maksas maza apjoma darījumu bankām, kuras savukārt tās attiecina uz klientiem, piemērojot tiem augstākas cenas par banku produktiem un pakalpojumiem. Komisija februārī noteica, ka Visa Europe piedāvātās saistības ievērojami samazināt MIF kredītkaršu maksājumiem un veikt reformas noteikumos pārrobežu konkurences veicināšanai būs juridiski saistošas . Visiem patērētāju darījumiem ar kredītkartēm tika noteikts MIF ierobežojums 0,3 % apmērā par kredītkaršu izmantošanu, kas nozīmē samazinājumu no 40 līdz 60 %. Visa Europe arī apņēmās piemērot zemākas pārrobežu starpbanku maksas (0,3 % apmērā kredītkaršu darījumiem un 0,2 % apmērā debetkaršu darījumiem), ja pieņēmējbankas piedāvā savus pakalpojumus citās valstīs. Pastāvošā sistēma nosaka, ka valstī, kurā banka sniedz pakalpojumus, tā piemēro vietējās likmes, bet tādējādi tiek mākslīgi sadrumstalots vienotais tirgus. Komisija turpina procedūru pret Visa Inc. un Visa International par starpreģionu (starptautisku) starpbanku maksām, kas tiek piemērotas tad, kad karšu turētāji no valstīm, kas ir ārpus Visa Europe teritorijas, izmanto savas Visa kredītkartes pirkumiem Eiropas Ekonomikas zonā. Šīs maksas nosaka Visa Inc. un Visa International, nevis Visa Europe. Patlaban Komisija arī veic izmeklēšanu par MasterCard starpreģionu (starptautisku) starpbanku maksām un noteikumiem par pārrobežu iegādēm. Vienlaikus Padome un Parlaments strādā pie tiesību aktiem, lai radītu skaidrību par dažādajiem banku maksu modeļiem, uzņēmējdarbības noteikumiem un veicinātu piekļuvi tirgiem nebankām, pamatojoties uz diviem Komisijas priekšlikumiem: priekšlikumu regulai par starpbanku komisijas maksām par kartēm piesaistītiem maksājumiem un priekšlikumu pārskatīt direktīvu par maksājumu pakalpojumiem (PSD) . Pēc tam, kad Eiropas Parlaments aprīlī pieņēma ziņojumus par abiem minētajiem priekšlikumiem, Padome 2014. gada beigās pieņēma galīgo nostāju par abiem tekstiem. Judikatūra par konkurences tiesību normu izpildi: spriedums MasterCard lietā Septembrī Tiesa atbalstīja Komisijas lēmumu MasterCard lietā (lieta C-382/12P). Tiesa apstiprināja, ka MIF ir konkurences ierobežojums un tādējādi tiek pārkāpti ES pretmonopolu noteikumi. Spriedums ir īpaši svarīgs tādēļ, ka tas apstiprina darbu, ko Komisija un valstu konkurences iestādes veikušas vairāk nekā 20 gadu laikā, lai izveidotu labi funkcionējošu maksājumu karšu tirgu ES, un apliecina, ka MIF noteikšana attiecas uz konkurences noteikumu darbības jomu. 5. EIROPAS RŪPNIECĪBAS KONKURĒTSPĒJAS VEICINĀŠANA Konkurences politika un rūpniecības politika ir medaļas divas puses: abas politikas veicina Eiropas uzņēmumu efektivitāti un sagatavo tos iekšzemes un starptautiskajai konkurencei. Valsts līdzekļu novirzīšana ES izaugsmes potenciāla atraisīšanai: iniciatīva par valsts atbalsta modernizāciju Jaunās pamatnostādnes par valsts atbalstu riska finansējumam tika pieņemtas janvārī, dodot ES valstīm labākus instrumentus, lai Eiropas MVU un uzņēmumiem ar vidēji lielu kapitālu agrīnos attīstības posmos būtu vieglāk piekļūt finansējumam. Pateicoties jaunajām pamatnostādnēm, dalībvalstīm ir lielākas iespējas piešķirt atbalstu, plašāks finanšu instrumentu klāsts un lielāka robežvērtība, kas ir pielāgota reālajai tirgus situācijai. Riska finansējuma pamatnostādnes ir daļa no valsts atbalsta modernizācijas iniciatīvas, kas ir plaša reforma valsts atbalsta kontroles jomā nolūkā veicināt ekonomikas izaugsmi un dot ieguldījumu citiem kopīgu interešu mērķiem. Pētniecības un inovāciju veicināšana ir viens no šādiem mērķiem, bet īpaši inovatīvi projekti bieži ir saistīti ar lielu risku, un tie var netikt īstenoti nepietiekama finansējuma dēļ. Maijā Komisija pieņēma jaunus noteikumus par atbalsta piešķiršanas veicināšanu pētniecības, izstrādes un inovāciju atbalstam. Jaunās pamatnostādnes palīdzēs novērst iespējamo finansējuma nepietiekamību, veicinās valsts līdzekļu gudrāku izmantošanu un samazinās birokrātiju, piemērojot grupu atbrīvojumus lielai atbalsta daļai. Līdzīgā kārtā ekoinovāciju projekti parasti risina tādu situāciju, kad tirgus nedarbojas divos virzienos: viens ir saistīts ar lielāku risku inovācijām, otrs ar projekta vides aspektu. Šādiem ieguldījumiem var noteikt lielāku atbalsta intensitāti, un jaunās pamatnostādnes par atbalstu videi un enerģētikai to īpaši ierindo starp resursefektīviem pasākumiem. Finansējot lielus un riskantus pārrobežu projektus, piemēram, liela apjoma infrastruktūras būvniecību, un īstenojot citus ambiciozus projektus, var atsākties ieguldījumi, izaugsme un darbavietu radīšana Eiropā un tikt veicināta ES konkurētspēja. Valsts atbalsta modernizācijas ietvaros Komisija pieņēmusi paziņojumu par svarīgiem projektiem visas Eiropas interesēs (SPVEI), kas paver jaunas iespējas dalībvalstīm finansēt projektus, kuros ir nepieciešama sadarbība starp nozarēm ES mērogā. Novembrī EK priekšsēdētājs Žans Klods Junkers paziņoja par Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF) izveidi; tā mērķis ir veicināt ieguldījumus Eiropā, radot ieguldījumus EUR 315 miljardu apmērā. Lai pēc iespējas palielinātu šādu ieguldījumu ietekmi, Komisija izstrādās pamatprincipu kopumu valsts atbalsta novērtēšanai, un projektam būs jāatbilst šiem principiem, lai tas būtu tiesīgs saņemt atbalstu no fonda. Ja projekts atbilst noteiktajiem kritērijiem un saņem atbalstu no fonda, valsts papildu atbalsts tiks novērtēts, izmantojot vienkāršotu un paātrinātu valsts atbalsta izvērtējumu, saskaņā ar kuru vienīgais papildu jautājums, kas jānovērtē Komisijai, ir publiskā atbalsta samērīgums (pārmērīgas kompensācijas neesamība). Komisija 2014. gadā arī pabeidza pārskatīt pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai. Jauno pamatnostādņu mērķis ir nodrošināt resursu efektīvāku izmantošanu, pēc iespējas mazāk kropļojot tirgu un valsts atbalstu vēršot uz gadījumiem, kad atbalsts ir patiesi nepieciešams. Lai nodrošinātu, ka tiek izpildīts jaunajās pamatnostādnēs solītais, valsts atbalsta modernizācija arī uzsver principu un prakses daudzšķautņainību. Dalībvalstis labāk sapratīs veikto intervenču izmaksas un labumus, jo tiks ieviesta prasība par ex-post novērtēšanu lielām VGAR shēmām noteiktās atbalsta kategorijās un shēmām, kas tiek paziņotas jauno pamatnostādņu ietvarā. Visbeidzot, tika arī ieviesta stingrāka prasība nodrošināt pārredzamību. Jauna Vispārējā grupu atbrīvojuma regula izaugsmi veicinošu atbalsta pasākumu atbalstam Valsts atbalsta modernizācijas iniciatīvas stūrakmens ir pārskatītā Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (VGAR), saskaņā ar kuru dalībvalstīm ir pieejamas daudz lielākas robežas atbalsta pasākumu izstrādei un īstenošanai. Kopš 2014. gada 1. jūlija dalībvalstis var piedāvāt plašāku pasākumu spektru un lielāku atbalsta apjomu, un par tiem nav jāziņo Komisijai iepriekšējas atļaujas saņemšanai. Jaunā VGAR varētu aptvert trīs ceturtdaļas no valsts atbalsta pasākumiem un aptuveni divas trešdaļas no atbalsta summas, attiecīgi nodrošinot ātrāku piekļuvi atbalstam, kuru uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu.

Kā nodrošināt rūpniecības piekļuvi izejmateriāliem, kuru cena ir godīgi noteikta, apkarojot karteļus un nepieļaujot apvienošanās radītu kaitējumu konkurencei Ja valsts atbalsta mērķis ir labi noteikts, tas var palīdzēt pārvarēt tirgus kļūdas, bet vienlīdz svarīgi ir arī piekļūt izejmateriāliem, kuru cena ir godīgi noteikta; īpaši svarīgi tas ir globālās konkurences laikā. Karteļi bieži attiecas uz starpproduktiem, kuri var kalpot par būtiskiem izejmateriāliem rūpniecībai, tādēļ karteļi var ietekmēt Eiropas rūpniecības konkurētspēju. Piemērojot konkurences tiesību normas, 2014. gadā uzmanība tika pievērsta vairākiem karteļiem. Automobiļu rezerves daļu nozarē 2014. gadā Komisija uzlika naudas sodu diviem karteļiem pēc 2013. gada lietas par vadu instalācijām. Janvārī Komisija uzlika naudas sodu EUR 114 miljonu apmērā četriem lielākajiem elastīgo poliuretāna putu ražotājiem matraču, mīksto mēbeļu un automobiļu sēdekļu vajadzībām: Vita, Carpenter, Recticel un Eurofoam. Martā naudas sods EUR 953 miljonu apmērā tika uzlikts diviem uzņēmumiem Eiropā (SKF un Schaeffler) un četriem Japānas uzņēmumiem (JTEKT, NSK, NFC un NTN un tā meitasuzņēmumam Francijā NTN-SNR) par karteļa darbību automobiļu gultņu tirgū. Automobiļu gultņus izmanto vieglajos automobiļos, kravas automobiļos un arī vieglo un kravas automobiļu rezerves daļu ražotāji, lai samazinātu berzi starp kustīgajām daļām automobilī. Aprīlī Komisija konstatēja, ka uzņēmumi Ervin, Winoa, Metalltechnik Schmidt un Eisenwerk Würth piedalās kartelī, kas koordinē cenas tērauda slīpgraudiem Eiropā, un uzlika tiem naudas sodu vairāk nekā EUR 30 miljonu apmērā. Tērauda slīpgraudi ir nesastiprinātas tērauda daļiņas, ko izmanto metāla virsmu tīrīšanai vai pastiprināšanai tērauda, automobiļu, metalurģiskajā un petroķīmiskajā rūpniecībā. Komisija arī uzlika naudas sodu EUR 302 miljonu apmērā 11 uzņēmumiem, kas aktīvi darbojās pazemes un zemūdens augstsprieguma strāvas kabeļu ražošanā, par tirgu savstarpēju dalīšanu un klientu savstarpēju sadali. Strāvas kabeļi tiek izmantoti elektriskās strāvas pārvadei un sadalei, un tos ierīko vai nu zem zemes, vai arī zem ūdens. Kabeļus parasti izmanto ģenerēšanas jaudas savienošanai (jo īpaši jaudai, kuras pamatā ir atjaunojami energoresursi) ar elektrotīklu vai elektrotīklu starpsavienojumu dažādās valstīs. Tādēļ šādu kabeļu cena ir tieši nozīmīga elektroenerģijas patērētājiem. Septembrī Komisija uzlika naudas sodu uzņēmumiem Infineon, Philips, Samsung un Renesas (kas tolaik bija Hitachi un Mitsubishi kopuzņēmums) par to dalību EEZ mēroga kartelī saistībā ar viedkaršu mikroshēmām. Viedkaršu mikroshēmas izmanto mobilo tālruņu SIM kartēs, banku kartēs, personu apliecinošos dokumentos un pasēs, maksas TV kartēs un daudzās citās lietotnēs. Komisija uzlika naudas sodu EUR 138 miljonu apmērā. Nozīmīga izmeklēšana turpinās lielas noslodzes kravas automobiļu nozarē. Komisijai ir bažas, ka daži lielas un vidējas noslodzes kravas automobiļu ražotāji var būt vienojušies par cenu politiku vai koordinē cenu politiku Eiropas Ekonomikas zonā. Novembrī iesaistītajiem uzņēmumiem tika nosūtīts iebildumu paziņojums. Turklāt ES pretmonopolu noteikumu izpilde neļauj dominējošiem uzņēmumiem izslēgt konkurentus no tirgus, un tas ir īpaši svarīgi maziem uzņēmumiem, piemēram, MVU. MVU var arī gūt labumu no īpašiem noteikumiem, kuros ir ņemtas vērā to īpatnības un nozīmīgais devums izaugsmes nodrošināšanā un darbavietu radīšanā. Jūnijā Komisija pieņēma pārskatītu paziņojumu par maznozīmīgiem nolīgumiem („de minimis paziņojums”), kas nodrošina t. s. „drošības zonu” nolīgumiem, kas nav pastāvīgi nolīgumi, starp uzņēmumiem, kuri nesasniedz noteiktu tirgus daļas slieksni. Uzskata, ka šādiem nolīgumiem nav vērā ņemamas ietekmes uz konkurenci. Lai uzņēmumiem būtu vieglāk novērtēt, vai viņu nolīgumi gūst labumu no de minimis paziņojumā norādītās drošības zonas, Komisija ir arī publicējusi norādījumus. Komisija arī modri seko tam, lai svarīgu izejmateriālu ražotājiem, izmantojot apvienošanos, nebūtu iespēju palielināt cenas tā, ka tās pārsniedz konkurētspējas līmeni. Pēc tam, kad Komisija veica padziļinātu izmeklēšanu, tā apstiprināja ierosinājumu izveidot kopuzņēmumu starp Ineos un Solvay PVC tirgū, kas ir ļoti koncentrēts, bet Komisija piemēroja nosacījumu, ka puses pārdod ievērojamu ražošanas aktīvu kopumu konkurentam. 6. VALSTS ATBALSTA KONTROLE VEICINA GODĪGU NODOKĻU SLOGU VISIEM Nodokļu ieņēmumi ES veido aptuveni 90 % no kopējiem valdības ieņēmumiem. Pašreizējos ekonomikas apstākļos ir vēl jo svarīgāk, lai visi nodokļu maksātāji maksātu savu nodokļu daļu. Godīga nodokļu konkurence ir arī svarīga vienotā tirgus integritātei un godīgas konkurences nosacījumu nodrošināšanai Eiropas uzņēmumiem. EK priekšsēdētājs Žans Klods Junkers politikas pamatnostādnēs norāda, ka „atzīstot dalībvalstu kompetenci attiecībā uz valsts nodokļu sistēmu, mums jāveic stingrāki pasākumi, lai apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un krāpšanu nodokļu jomā, liekot katram taisnīgi maksāt savu nodokļu daļu”. ES nav tiešu pilnvaru ietekmēt valstu nodokļu sistēmas, bet Komisija var veikt izmeklēšanu par to, vai kāds nodokļu režīms nav nelikumīgs valsts atbalsts uzņēmumiem, jo tiem tiek piešķirti selektīvi nodokļu atvieglojumi. Saskaņā ar valsts atbalsta sistēmu Komisija pauž bažas par to, vai nodokļu prakse, ko īsteno lieli daudznacionāli uzņēmumi, veicot agresīvu nodokļu plānošanu, ir saderīga. Agresīva nodokļu plānošana nozīmē, ka nodokļu saistību samazināšanai tiek izmantotas nodokļu sistēmas tehniskās īpatnības vai neatbilstības starp nodokļu sistēmām. Agresīvu nodokļu plānošanu var īstenot vairākos veidos, tostarp izmantojot atsevišķus nodokļu nolēmumus. Paši par sevi nodokļu nolēmumi nerada problēmas: tie ir nodokļu iestāžu rakstiski atzinumi, kuros skaidro, kā uzņēmuma nodokļi tiks aprēķināti pēc atsevišķu uzņēmumu pieprasījuma. Nodokļu nolēmumi tiek īpaši izmantoti, apliecinot kārtību iekšējās cenas noteikšanai. Iekšējā cena tiek piemērota komercdarījumiem starp dažādiem vienas uzņēmumu grupas locekļiem, jo īpaši gadījumos, kad viens uzņēmumu grupas loceklis pārdod preces vai sniedz pakalpojumus citam tās pašas grupas loceklim. Iekšējā cena tādējādi ietekmē ar nodokli apliekamās peļņas sadali starp grupas meitasuzņēmumiem, kas atrodas dažādās valstīs. Nodokļu nolēmumi, kas ir ierobežoti un skaidro tikai to, kā konkrētos gadījumos tiek piemēroti vispārēji noteikumi, nerada problēmas. Tomēr nodokļu nolēmumi var būt saistīti ar valsts atbalstu, ja tos izmanto selektīvas priekšrocības piešķiršanai noteiktiem uzņēmumiem vai grupām. Ja uzņēmums saņem atlīdzību, kuras pamatā nav atlīdzība saskaņā ar tirgus nosacījumiem parastos konkurences apstākļos, grupai kopumā var būt mazāka ar nodokli apliekamā peļņa. Citiem uzņēmumiem, kas pērk un pārdod preces vai pakalpojumus tirgū, nevis grupas ietvaros, priekšrocība neveidotos. Jūnijā Komisija sāka oficiālu izmeklēšanu trijās lietās: par uzņēmumu Apple Īrijā , Starbucks Nīderlandē un Fiat Finance & Trade Luksemburgā . Vēl viena izmeklēšana par Amazon Luksemburgā tika sākta oktobrī. Komisija pauda bažas, vai atsevišķi nodokļu nolēmumi ir valsts atbalsts atbilstīgi LESD 107. panta 1. punktam. Līdztekus četrām minētajām oficiālajām izmeklēšanām Komisija turpinās plašāku aptauju par nodokļu nolēmumiem, kas tagad aptvers visas dalībvalstis. 7. KONKURENCES KULTŪRAS VEICINĀŠĀNA es UN CITĀS VALSTĪS Veicinot konkurences kultūru, tiek tieši veicināta labāka tirgus darbība, un ieguvēji ir gan patērētāji, gan uzņēmumi. Tādēļ Komisija veicina konverģenci un sadarbību starp konkurences iestādēm ES un citās valstīs. Pirms desmit gadiem Komisija pieņēma Regulu (EK) Nr. 1/2003 , ar kuru tika īstenota nozīmīga reforma saistībā ar procedūru ES konkurences noteikumu piemērošanai, jo īpaši saistībā ar LESD 101. un 102. pantu. Regula ne tikai ieviesa tiesību normu izpildes sistēmu, kuras pamatā ir visa ES konkurences noteikumu kopuma tieša piemērošana, bet arī deva pilnvaras dalībvalstu konkurences iestādēm un valstu tiesām piemērot visus ES konkurences noteikumu aspektus papildus Eiropas Komisijas noteikumiem.

Efektīvāka un racionālāka ES uzņēmumu apvienošanās kontrole Komisija 2014. gada jūlijā arī atskatījās uz desmit gadiem kopš uzņēmumu apvienošanās kontroles ieviešanas 2004. gadā, kad atkārtoti tika pārskatīta ES regula par uzņēmumu apvienošanos, un sāka sabiedrisko apspriešanu par priekšlikumiem uzlabot uzņēmumu apvienošanās kontroli ES, sagatavojot Balto grāmatu „Virzība uz iedarbīgāku ES uzņēmumu apvienošanās kontroles sistēmu”. Svarīgākie Baltās grāmatas ierosinājumi ir šādi: i) veidot vispārējus un pielāgotus pārskatus par kārtību, kādā tiek iegūta mazākuma līdzdalība bez izšķirošas ietekmes, ii) veicināt, lai atsauces uz lietām starp dalībvalstīm un Komisiju būtu draudzīgākas uzņēmumiem un efektīvākas, iii) vienkāršot procedūras, iv) veicināt konsekvenci un konverģenci starp dalībvalstīm un Komisiju un starp dalībvalstīm, lai veicinātu sadarbību un novērstu nekonsekventus iznākumus. Starptautiskā sadarbība atbilst globalizācijai Komisijas centieni nodrošināt spēcīgu konkurences tiesību normu izpildi un veicināt konkurences kultūru paplašinās sniedzas krietni ārpus ES robežām. Globalizācijas ietekmē konkurences iestādes visā pasaulē ir spiestas izteikt apņemšanos nodrošināt patiesi godīgas konkurences nosacījumus globālajos tirgos. Strauji palielinoties konkurences noteikumiem visā pasaulē, ir radusies lielāka nepieciešamība rast kopīgu pamatu. Saistībā ar šo Komisijas spēja aizsargāt konkurenci un nodrošināt efektīvu tiesību normu izpildi ir atkarīga no spējas veidot kopīgu principu un mērķu kopumu. Starptautisks konkurences forums, kurā Komisija aktīvi iesaistās šādam mērķim, ir, piemēram, ESAO Konkurences komiteja, Starptautiskais konkurences tīkls un UNCTAD. Turklāt konkurences aģentūrām, tostarp Komisijai, ir jāreaģē uz darbībām, kas vērstas pret konkurenci, un apvienošanos, kurai ir arvien lielāka pārrobežu ietekme. Patlaban Komisijas darbā ar aģentūrām ārpus ES 64 % lietu ir saistītas ar dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, 58 % ir sarežģītas izmeklēšanas par apvienošanos un 78 % ir lēmumi par karteļiem. Komisija ne tikai veic koordinēšanu atsevišķās lietās, bet arī turpmāk paplašinās un pastiprinās daudzpusējo sadarbību ar citām organizācijām, tostarp jaunietekmes tirgos. Sadarbības attīstīšana ar jaunietekmes valstīm Pēdējos gados Komisija parakstījusi saprašanās memorandus ar lielāko daļu BRICS valstu un arī iesaistījusies dažāda mēroga tehniskā sadarbībā ar šīm valstīm. Svarīgs solis šai jomā ir tehniskā sadarbība ar Ķīnas konkurences iestādēm, kas turpināsies 2015. gadā saskaņā ar pastāvīgu sadarbības programmu (EUCTP II). 2014. gadā tika sākta svarīga tehniskās sadarbības programma ar Indijas konkurences iestādēm jeb CITD, un tā darbosies līdz 2018. gadam. Komisijas uzmanības lokā ir arī sarunas ar ASV par Transatlantisko nolīgumu par tirdzniecības un ieguldījumu partnerību (TTIP), kurā būs ietverta nodaļa par konkurenci. Sarunas sākās 2013. gada jūlijā un virzījās uz priekšu 2014. gadā. Attiecību pastiprināšana ar citām Eiropas valstīm Gatavošanās kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pievienošanās procedūrai izrādījusies veiksmīgs rīks konkurences kultūras veicināšanai. Asociācijas nolīgumu stingrās prasības konkurences jomā nozīmē, ka paplašināšanās procesā iesaistītās valstis ir pakāpeniski pielāgojušas savu konkurences politiku un praksi pirms pievienošanās . Pievienošanās sarunu jomā darbs turpinājās 2014. gadā, veicot Serbijas tiesību aktu izskatīšanu un sniedzot palīdzību Melnkalnes iestādēm. Turklāt 2013. gadā parakstītais sadarbības nolīgums starp ES un Šveici tika ratificēts oktobrī un stājās spēkā 1. decembrī. Tas ir inovatīvs otrās paaudzes nolīgums, kas ļauj abu pušu konkurences aģentūrām apmainīties ar pierādījumiem, ko tās ieguvušas, veicot izmeklēšanu. 8. KONKURENCES DIALOGS AR CITĀM IESTĀDĒM Strukturēts dialogs ar Eiropas Parlamentu 2014. gadā Konkurences ĢD turpināja veidot strukturētu dialogu ar Eiropas Parlamentu, jo īpaši tā Ekonomikas un monetāro komiteju (ECON). Apstiprinājuma uzklausīšanas laikā komisāre M. Vestagere norādīja, cik svarīga ir cieša sadarbība starp Eiropas Parlamentu un Komisiju. Kādreizējais Komisijas priekšsēdētāja vietnieks Hoakins Almunja ECON apmeklēja divas reizes — martā un septembrī — saistībā ar strukturēto dialogu. Komisāre M. Vestagere pirmo reizi oficiāli apmeklēja ECON 11. novembrī. Zaudējumu atlīdzināšanas prasības 2014. gada 26. novembra Direktīva 2014/104/ES par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām par konkurences tiesību pārkāpumiem tika publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī 2014. gada 5. decembrī. Tā ir pirmā direktīva Konkurences ĢD vajadzībām saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Priekšsēdētāja vietnieks H. Almunja atzinīgi vērtēja direktīvas pieņemšanu, norādot, ka tā ir paraugs ciešai sadarbībai starp ES iestādēm.