70.

aicina Komisiju kā Līgumu izpildes uzraudzītāju un Savienības tiesību piemērošanas uzraudzītāju, ko kontrolē Eiropas Savienības Tiesa: — informēt Parlamentu par to, kā tā vērtē pamatlikuma ceturto grozījumu un tā ietekmi uz sadarbību Eiropas Savienībā; — apņemties nodrošināt LES 2. pantā izklāstīto kopējo pamatvērtību un tiesību pilnīgu ievērošanu, jo to pārkāpšana pašos pamatos grauj Savienību un dalībvalstu savstarpējo uzticēšanos; — sākt objektīvu izmeklēšanu un pienākumu neizpildes procedūru, ja tā uzskata, ka dalībvalsts nepilda līgumos noteiktos pienākumus, un jo īpaši pārkāpj ES Pamattiesību hartā noteiktās tiesības; — nepieļaut nekādus dubultstandartus attieksmē pret dalībvalstīm, nodrošinot, ka līdzīgos apstākļos attieksme pret visām dalībvalstīm ir vienāda, tādējādi pilnībā ievērojot dalībvalstu vienlīdzības principu saistībā ar līgumiem; — pievērst uzmanību ne tikai konkrētiem ES tiesību pārkāpumiem, kas jānovērš saskaņā ar LESD 258. pantu, bet arī pienācīgi reaģēt uz sistēmiskām pārmaiņām kādas dalībvalsts konstitucionālajā un tiesību sistēmā un praksē, kur vairāki atkārtoti pārkāpumi diemžēl rada tiesiskās nenoteiktības stāvokli, kurš vairs neatbilst LES 2. panta prasībām; — pieņemt vispusīgāku pieeju, lai laikus mazinātu iespējamo risku, ka kāda dalībvalsts varētu nopietni pārkāpt pamatvērtības, un nekavējoties uzsākt strukturētu politisko dialogu ar attiecīgo dalībvalsti un pārējām ES iestādēm; šo strukturēto politisko dialogu vajadzētu koordinēt Komisijas augstākajā politiskajā līmenī, un tam būtu noteikti jāietekmē visi aspekti sarunās starp Komisiju un attiecīgo dalībvalsti, kuras tiek risinātas dažādās ES jomās; — tiklīdz ir konstatēts risks, ka varētu būt pārkāpts LES 2. pants, izveidot “LES 2. panta/trauksmes programmu” t.i. Savienības vērtību uzraudzības mehānismu, kas prioritārā un steidzamā kārtā ir jāīsteno Komisijai, jākoordinē augstākajā politiskajā līmenī un pilnīgi jāņem vērā dažādu ES nozaru politikā, līdz tiek nodrošināta LES 2. panta pilnīga ievērošana un ir mazināts tā pārkāpšanas risks, kā tas paredzēts arī četru dalībvalstu ārlietu ministru vēstulē, kopīgi ar Komisijas priekšsēdētāju uzsverot, ka nepieciešams izstrādāt jaunas un daudz efektīvākas metodes pamatvērtību nosargāšanai, lai lielāku uzmanību pievērstu tiesiskuma ievērošanas kultūras veicināšanai, ņemot vērā Padomes secinājumus par pamattiesībām un tiesiskumu un Komisijas 2013. gada 6. un 7. jūnija ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību hartas piemērošanu 2012. gadā; — organizēt sanāksmes tehniskā līmenī ar attiecīgās dalībvalsts dienestiem, bet nenoslēgt nevienas sarunas politikas jomā, kas nav saistītas ar LES - 2. pantu, kamēr nav nodrošināta LES 2. panta pilnīga ievērošana; — piemērot horizontālo pieeju, iesaistot visus attiecīgos Komisijas dienestus, lai nodrošinātu tiesiskuma ievērošanu visās jomās, tostarp ekonomikas un sociālajā nozarē; — īstenot un, ja nepieciešams, atjaunināt savu 2003. gada paziņojumu par Līguma par Eiropas Savienības darbību 7. pantu (COM(2003)0606) un sagatavot sīki izstrādātu priekšlikumu ātram un neatkarīgam uzraudzības mehānismam un agrīnās brīdināšanas sistēmai; — regulāri uzraudzīt, vai Eiropas tiesiskuma telpa darbojas pareizi, un, ja tiesu iestāžu neatkarība kādā dalībvalstī ir apdraudēta, rīkoties, lai nepieļautu valstu tiesu iestāžu savstarpējās uzticēšanās mazināšanos, kas neizbēgami radītu šķēršļus ES savstarpējās atzīšanas un pārrobežu sadarbības instrumentu pareizai piemērošanai; — nodrošināt, ka dalībvalstis garantē Pamattiesību hartas pareizu īstenošanu attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu plurālismu un vienlīdzīgu piekļuvi informācijai; — uzraudzīt, vai tiek efektīvi īstenoti noteikumi, kas nodrošina pārredzamas un taisnīgas procedūras attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu finansēšanu un valsts piešķīrumu reklāmai un sponsordarbībai, lai garantētu, ka tās neierobežo vārda un informācijas brīvību, plurālismu vai plašsaziņas līdzekļu redakcijas politiku; — ja rodas bažas saistībā ar vārda un informācijas brīvību vai plašsaziņas līdzekļu brīvību un plurālismu ES un dalībvalstīs, veikt atbilstīgus, savlaicīgus, samērīgus un progresīvus pasākumus, pamatojoties uz sīku un rūpīgu situācijas un risināmo problēmu, kā arī labāko risinājumu analīzi; — risināt šos jautājumus, īstenojot Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvu, lai uzlabotu sadarbību starp dalībvalstu regulatīvajām iestādēm un Komisiju, pēc iespējas drīzākā laikā pārskatot un grozot šo direktīvu, jo īpaši tās 29. un 30. pantu; — turpināt dialogu ar Ungārijas valdību par to, vai ES tiesību aktiem atbilst ceturtajā grozījumā paredzētais jaunais noteikums, ar ko Ungārijas valdībai ir tiesības piemērot īpašu nodokli, lai izpildītu ES Tiesas spriedumus attiecībā uz maksājumu saistībām, ja pieejamais valsts budžeta līdzekļu apjoms nav pietiekams un ja valsts parāds ir lielāks par pusi no iekšzemes kopprodukta, un ierosināt atbilstošus pasākumus, lai izvairītos no situācijas, kas var rasties LES 4. panta 3. punktā paredzētā lojālas sadarbības principa pārkāpuma rezultātā;