Covid-19 pandēmija ir ietekmējusi tiesu sistēmas darbību. Ieinteresētās personas ir paudušas zināmas bažas par to, cik iedarbīgi Covid-19 pandēmijas laikā tiek aizsargātas tiesības uz taisnīgu tiesu, un par tiesas spriešanas kvalitāti , turklāt krīzes dēļ ir būtiski pieaudzis to krimināllietu skaits, kas gaida iztiesāšanu. Prokuratūra, apspriežoties ar tiesu varu, šajā sakarā ir informējusi par plāniem plašāk izmantot savas tiesības patstāvīgi pieņemt nolēmumus noteiktās krimināllietās . Tas varētu ietekmēt tiesības uz taisnīgu tiesu, jo īpaši gadījumos, kad iedzīvotāji nav pietiekami informēti . Tomēr Covid-19 pandēmijas ietekmē tiesvedības procesos biežāk tiek izmantoti digitālie rīki, tostarp tiešraides straumēšana un tiesas sēžu norise tiešsaistē.

Ir plānots līdz 2024. gadam pabeigt juridiskās palīdzības sistēmas reformu. Juridiskās palīdzības sistēmai ir vairāki līmeņi. Līdztekus informācijai, kas iedzīvotājiem ir pieejama tiešsaistē, pastāv juridisko konsultāciju centri, kas piedāvā bezmaksas konsultācijas (“pirmā līnija”) un var nosūtīt personu pie privātiem juristiem vai mediatoriem (“otrā līnija”), kuriem Juridiskās palīdzības padome maksā fiksētu honorāru atkarībā no lietas veida. Iedzīvotāji var arī tieši pieteikties subsidētiem jurista vai mediatora pakalpojumiem. Juridisko palīdzību galvenokārt finansē no publiskajiem līdzekļiem, un uz juridiskās palīdzības saņemšanu varētu pretendēt aptuveni 38 % iedzīvotāju . Tiek plānots veikt juridiskās palīdzības sistēmas reformu, ar kuru vēl vairāk tiktu uzlabota informācijas sniegšana iedzīvotājiem, kā arī palielināts juridisko konsultāciju centru skaits. Reforma arī paredz pievērst pastiprinātu uzmanību ārpustiesas risinājumiem, kā arī “otrās līnijas” pasākumos iesaistīt jaunus pakalpojumu sniedzējus, kas nav juristi vai mediatori. Lai gan reformas mērķis ir pielāgot juridisko palīdzību iedzīvotāju vajadzībām, tādas padomdevējas struktūras ieviešana, kas varētu pārskatīt, kurās lietās pastāv tiesības uz subsidētu juridisko palīdzību, varētu negatīvi ietekmēt tiesu pieejamību . Ieinteresētās personas, ieskaitot advokātu asociāciju un Tiesnešu apvienību, ir kritizējušas plānoto reformu, uzsverot, ka ir nepieciešams aizsargāt tiesības uz tiesu pieejamību . Tāpat ir paustas arī zināmas bažas par juridiskās palīdzības sistēmai pieejamo finansējumu .

Patlaban tiek pārvērtētas procedūras, saskaņā ar kurām tiek iecelti Tiesu iestāžu padomes un tiesu padomju locekļi. Tiesu iestāžu padomei ir svarīga loma tiesu sistēmas neatkarības nodrošināšanā. Pašlaik notiek diskusijas par to, vai būtu nepieciešama lielāka tiesnešu ietekme tiesu padomju locekļu un Tiesu iestāžu padomes locekļu iecelšanā . Lai apspriestu kandidātu izvirzīšanu tiesu padomēm un tiesnešu iesaisti šajā procesā, tika izveidota Tiesu iestāžu padomes un tiesnešu apvienības darba grupa. Attiecībā uz Tiesu iestāžu padomi tiesību aizsardzības ministrs ir izsludinājis tiesību aktu, ar ko tiks grozīta Tiesu iestāžu padomes locekļu iecelšanas procedūra . Pašlaik ministrs un Tiesu iestāžu padome kopīgi izveido ne vairāk kā sešu personu sarakstu vakances aizpildīšanai . Šo sarakstu iesniedz ieteikumu komitejai , kas sagatavo sarakstu, kurā ir ne vairāk kā trīs personas, un iesniedz to ministram, kurš pēc tam izvirza jauno padomes locekli, lai valdība to apstiprinātu uz sešu gadu pilnvaru termiņu . Ar izsludināto tiesību aktu tiktu ierobežota ministra loma iecelšanas procedūrā — tas vairs neieceltu komitejas locekli un arī nepiedalītos sešu personu saraksta izstrādē . Ar parlamentāro priekšlikumu valdība tika arī aicināta lūgt Valsts padomes viedokli par Tiesu iestāžu padomes un tiesu padomju locekļu iecelšanas tiesiskā regulējuma iespējamajiem trūkumiem, kā arī par to ziņot palātai. 2020. gada februārī ministrs saistībā ar šo jautājumu lūdza Valsts padomes viedokli. Šīs vērtēšanas mērķis ir vēl vairāk ierobežot izpildvaras vai likumdevējvaras ietekmi uz Tiesu iestāžu padomes locekļu iecelšanu, un tas atbilst Eiropas Padomes ieteikumiem .

Valdība ir informējusi par plāniem grozīt Augstākās tiesas tiesnešu iecelšanas procedūru. Pēc neatkarīgas valsts komisijas 2018. gada ieteikuma valdība ir paziņojusi, ka tiek izstrādāti Konstitūcijas grozījumi, lai mainītu Augstākās tiesas tiesnešu iecelšanas procedūru. Patlaban no Augstākās tiesas tiesnešiem izveidota komiteja sagatavo sešu kandidātu sarakstu un iesniedz to Pārstāvju palātai, kas izvēlas un ranžē trīs kandidātus un uzaicina visaugstāk ierindoto kandidātu uz pārrunām. Pēc tam tieslietu ministrs atlasīto kandidātu izvirza valdībai iecelšanai amatā . Valsts komisija ierosināja izveidot komiteju, kuras sastāvā būtu Pārstāvju palātas norīkots parlamenta deputāts, Augstākās tiesas priekšsēdētāja norīkots šīs tiesas tiesnesis, kā arī Pārstāvju palātas un Augstākās tiesas kopīgi iecelts eksperts . Šī komiteja atbildētu par jaunu Augstākās tiesas tiesnešu iecelšanu, kas patlaban ir Pārstāvju palātas prerogatīva. Izvirzīto tiesnesi pēc tam virzītu, lai to ieceļ valdība, kam iecelšana būtu saistoša. Valdība ir izstrādājusi konceptuālu priekšlikumu grozīt Konstitūciju, lai ieviestu šo ieteikumu. Priekšlikums laikā no 2019. gada decembra līdz 2020. gada martam tika publicēts tiešsaistē apspriešanai ar ieinteresētajām personām. Plānotās reformas mērķis ir vēl vairāk ierobežot izpildvaras un likumdevējvaras lomu Augstākās tiesas tiesnešu iecelšanā atbilstīgi Eiropas Padomes ieteikumiem .

Tiesu sistēma ir vienpadsmit rajona tiesu, četru vispārējās jurisdikcijas apelācijas tiesu, divu specializēto tiesu , Valsts padomes un Augstākās tiesas veidota tiesu sistēma. Svarīga loma tiesu neatkarības aizsardzībā ir neatkarīgai Tiesu iestāžu padomei, kuras uzdevums ir stiprināt tiesu sistēmas kvalitāti, tostarp piešķirot tiesām finanšu resursus . Valsts tiesnešu atlases komiteja atlasa kandidātus uz tiesneša amatu, un izpildvara pēc tieslietu ministra priekšlikuma tos ieceļ amatā uz mūžu . Prokuratūra ir atdalīta no Tieslietu ministrijas, taču ministrs ir par to politiski atbildīgs. Ar likumu ir izveidota advokātu asociācija. Tā ir neatkarīga no valdības un tiek pilnībā finansēta vienīgi no juristu ikgadējām iemaksām .

Apsekojumi liecina, ka Nīderlande tiek uztverta kā viena no vismazāk korumpētajām valstīm ES un pasaulē. Valsts pārvaldē pastāv augsta profesionālās godprātības kultūra. Ir izveidots tiesiskais regulējums un institucionālā sistēma cīņai pret korupciju, kā arī tiek īstenotas vairākas iniciatīvas, lai vēl vairāk stiprinātu sistēmu korupcijas atklāšanai, izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par to, jo īpaši finanšu nozarē. Patlaban tiek izvērtēts trauksmes cēlēju likums, kā rezultātā varētu tikt pārskatītas Trauksmes cēlēju iestādes pilnvaras. Pastāv zināmas nepilnības profesionālās godprātības nodrošināšanas sistēmā, jo īpaši attiecībā uz personām izpildvaras augstākajos amatos un tiesībaizsardzības iestādēm, un ir arī paustas zināmas bažas saistībā ar lobēšanu, “virpuļdurvju efektu” un politisko partiju finansēšanas pārredzamību, tomēr šo nepilnību risināšanai tiek veikti atsevišķi pasākumi.

Audiovizuālo mediju pakalpojumu regulators Commissariaat voor de Media (CvDM) ir neatkarīga administratīva iestāde, kas ir izveidota ar 2008. gada Mediju likumu kā publiska struktūra ar pastāvīgu tiesībsubjektību. Regulatoram ar likumu ir noteikts pienākums publicēt savus lēmumus, un to uzskata par pārredzamu . Plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instruments (MPM), vērtējot 2018. un 2019. gadu, risku tā neatkarībai novērtēja kā ļoti zemu . Saskaņā ar Neatkarīgo administratīvo iestāžu pamatlikumu Mediju regulatora koleģiālās struktūras vadītāju un locekļus ieceļ izglītības, kultūras un zinātnes ministrs. Patlaban parlamentā tiek izskatīts tiesību akta projekts, ar kuru tiek ierosināts grozīt iecelšanas procedūru: ministrs ieceltu koleģiālās struktūras vadītāju un locekļus, pamatojoties uz Mediju regulatora izveidotas neatkarīgas iecelšanas komitejas vienprātīgu atzinumu. Ministram atzinums nebūtu saistošs vienīgi tad, ja nebūtu ievērota procesuālā kārtība vai ja iecelšana būtu pretrunā tiesību normām. Atstādināšana un atbrīvošana no amata var notikt tikai, pamatojoties uz nepiemērotību ieņemamajam amatam, nekompetenci vai citiem būtiskiem ar konkrēto personu saistītiem iemesliem. Šāda neatkarības garantiju stiprināšana vēl vairāk palīdzēs novērst ar plašsaziņas līdzekļu plurālismu saistītos riskus . Turklāt Žurnālistikas padomei kā pašregulācijas mehānismam ir tiesības sniegt atzinumus par sūdzībām, kas attiecas uz žurnālistikas praksi. Padomē vienādā skaitā ir pārstāvēti žurnālisti un citi locekļi, galvenokārt tiesību speciālisti, un tā darbojas patstāvīgi.

Politisko partiju finansēšanai ir maz ierobežojumu, un tie neattiecas uz vietējām partijām vai valsts partiju vietējām nodaļām. Minētais rada jautājumus par nepieciešamību reģistrēt ziedojumus un kontrolēt tos. Par politisko partiju finansēšanu turpinās diskusijas, un patlaban tiek pārskatīts Likums par politisko partiju finansēšanu . Grozījumu mērķis ir, piemēram, stiprināt partiju saņemto dāvinājumu pārredzamību un aizliegt pieņemt dāvanas no valstīm, kas nav Eiropas Ekonomikas zonas valstis. Ir paredzēts, ka Eiropas Ekonomikas zonas izcelsmes dāvinājumi tiks atklāti neatkarīgi no to apmēra. Slieksnis, no kura jāatklāj ziedojumi Nīderlandē, joprojām saglabātos 4500 EUR apmērā. Pārskatītajā likumā nav iekļauti noteikumi par politisko partiju vietējo un reģionālo nodaļu finansēšanu. Dažas no minētajām problēmām tika identificētas arī GRECO ziņojumos par partiju finansēšanas pārredzamību . Saistībā ar to tiek izstrādāts jauns Politisko partiju likums. Likumprojektā ir paredzēts iekļaut pārredzamības noteikumus attiecībā uz vietējo partiju vai valsts partiju vietējo nodaļu finansēšanu. 50 % no Eirobarometra aptaujas Nīderlandes respondentiem uzskata, ka politisko partiju finansēšanas pārredzamība un uzraudzība ir nepietiekama, bet 43 % uzskata, ka politisko partiju vidū ir izplatīta kukuļošana un ļaunprātīga varas izmantošana personīgiem mērķiem .

Profesionālā godprātība ir valsts pārvaldes regulējuma svarīga daļa. Civildienesta likumā ir paredzēts valsts pārvaldes rīcības kodekss, kā arī noteikumi par aktīvu atklāšanu. Valsts ierēdņu profesionālās godprātības noteikumi ir iekļauti valdības godprātīgas rīcības kodeksā. Patlaban tiek izskatīts jauns tiesību akta projekts, ar kuru tiktu sekmēta decentralizēto, reģionālo vai vietējo pašvaldību deputātu (kandidātu) godprātība. Starpnodaļu godprātības pārvaldības platforma ir vērsta uz visa valdības sektora profesionālās godprātības politiku, pārkāpumu uzraudzību un reģistrēšanu, kā arī jaunu valsts pārvaldes instrumentu izstrādi. Kopš 2015. gada godprātības izmeklēšanas konsultatīvā grupa neatkarīgi sniedz padomus politiski atbildīgām amatpersonām. Neraugoties uz to, 50 % Eirobarometra respondentu uzskata, ka publiskā iepirkuma lēmumu pieņēmēju amatpersonu vidū ir izplatīta kukuļošana un ļaunprātīga varas izmantošana personīgiem mērķiem, savukārt 55 % attiecīgi to pašu uzskata par amatpersonām, kas izsniedz būvatļaujas. Vietējā līmenī ir izveidoti novatoriski rīki profesionālās godprātības sekmēšanai. Piemēram, Godprātības birojs (daļa no Amsterdamas pilsētas pašvaldības) sekmē godprātības ievērošanu vietējā politiskajā un pārvaldes līmenī, kā arī pakalpojumu sniedzēju un uzņēmumu vidū. Tā ir uzskatāma par labu praksi, jo īpaši tādēļ, ka ieinteresētās personas norāda, ka, ņemot vērā iespējamos korupcijas riskus, decentralizācija būtu rūpīgi jāizvērtē.

Rezultatīvākai cīņai pret korupciju ir ieviesti novatoriski rīki, tai skaitā labākās prakses projekts ziņošanā par aizdomīgiem darījumiem. Fiskālās izlūkošanas un izmeklēšanas nodaļas Korupcijas apkarošanas centrs ir pārņēmis uz projektiem balstītu pieeju, kuras pamatā ir nodokļu, banku un grāmatvedības datu salīdzināšana ar plūsmām, lai atklātu kopīgas pazīmes un regulārus darbības veidus. Labas prakses piemērs šajā ziņā ir Korupcijas apkarošanas centra un Finanšu izlūkošanas vienības kopīga lietu analīze, kas nodrošina apmaiņu ar zinātību, kā arī ar korupciju saistītu neparastu darījumu efektīvāku un plašāku analīzi. Aizdomīgu darījumu paziņošanas projekta galvenā pievienotā vērtība ir tā, ka ar to tiek uzlabota informētība par dažādiem korupcijas veidiem, rādītājiem un pazīmēm, lai palielinātu ziņojumu skaitu un celtu to kvalitāti, tādējādi uzlabojot visas ziņošanas ķēdes efektivitāti un lietderību.

Trauksmes cēlēju iestāde darbojas kā centralizēts birojs kā publiskajam, tā privātajam sektoram, sniedzot atbalstu un konsultācijas personām, kas vēlas ziņot par ļaunprātīgu rīcību darba vietā. Šī 2016. gadā izveidotā iestāde var veikt arī pārkāpumu izmeklēšanu. Tās pakalpojumi ir konfidenciāli un bezmaksas. Tomēr iestāde pirmajos darbības gados saskārās ar vairākām problēmām, ieskaitot ilgstošas un neefektīvas procedūras. Tiek ziņots, ka to galvenais iemesls bija senu un sarežģītu lietu pārņemšana, iestādei sākot darbu. 2019. gadā trauksmes cēlēju iestāde sāka darbu ar 331 lūgumu sniegt konsultāciju, no kuriem 27 tika novērtēti kā faktiski trauksmes celšanas gadījumi, kuros pastāv pamatotas aizdomas par ļaunprātīgu rīcību . 57 % Eirobarometra aptaujas Nīderlandes respondentu norāda, ka viņiem nebūtu zināms, kam ziņot par korupcijas gadījumu, ja ar tādu saskartos vai to novērotu, bet 49 % uzsvēra, ka viņi varētu izvēlēties neziņot par korupcijas gadījumu nepietiekamās aizsardzības dēļ . Pašlaik tiek izvērtēts Trauksmes cēlēju likums . Lai gan gala ziņojums šajā sakarā jau ir ticis pieņemts, septembrī tiks publicēts papildu izpētes ziņojums. Tā rezultātā, iespējams, varētu tikt pārskatītas trauksmes cēlēju iestādes pilnvaras.

Jaunākajā Transparency International korupcijas uztveres indeksā Nīderlande ir ieguvusi 82 no 100 punktiem, ierindojoties 4. vietā Eiropas Savienībā un 8. vietā pasaulē . 47 % no Eirobarometra aptaujas Nīderlandes respondentiem uzskata, ka valstī korupcija ir izplatīta (ES vidēji — 71 %), taču tikai 4 % Nīderlandes respondentu uzskata, ka korupcija ikdienā ietekmē viņu dzīvi (ES vidēji — 26 %) . Līdzīgi tikai 12 % uzņēmumu uzskata, ka, veicot uzņēmējdarbību Nīderlandē, korupcija sagādā problēmas (ES vidēji — 37 %). Turklāt 53 % iedzīvotāju uzskata, ka ir pietiekami daudz veiksmīgu kriminālvajāšanas gadījumu, lai tas atturētu cilvēkus no koruptīvu darbību veikšanas (ES vidēji — 36 %), un 38 % uzņēmumu uzskata, ka iedzīvotāji un uzņēmumi, kurus pieķer kukuļdošanā augstai amatpersonai, saņem pienācīgu sodu (ES vidēji — 31 %) .

Tiesu sistēmu raksturo arī pastāvīgi augsta efektivitāte. Pēdējo gadu laikā tiesu sistēmas efektivitāte pastāvīgi ir bijusi augsta . Nolēmuma pieņemšanas laiks ir īss, jo īpaši pirmās instances civillietās un komerclietās , un lietu pabeigšanas koeficients pastāvīgi ir ap 100 %; tas liecina, ka tiesu sistēma kopumā spēj rezultatīvi tikt galā ar ienākošo lietu apjomu . To apstiprina tas, ka civillietās, komerclietās un administratīvajās lietās kopumā nav izveidojies nozīmīgs neizskatītu lietu uzkrājums . Tiesu sistēmas efektivitāti vēl vairāk sekmē tādi projekti kā “Disposition times in movement” , kurā tika identificētas iespējas, kā varētu palielināt tiesas spriešanas efektivitāti. Konkurences tiesību lietās efektivitātes līmenis ir augsts, savukārt elektronisko sakaru, patērētāju tiesību aizsardzības un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas lietas tiesās tiek izskatītas vidēji ilgi. Tomēr Valsts administrācijas padome uzsver, ka pastāv zināmas bažas par tiesu iestāžu noslogojumu .

Eiropas Padomes Ministru komiteja (2000), Ministru komitejas Ieteikums dalībvalstīm Nr. Rec(2000)19 “Role of public prosecution in the criminal justice system”.

Valsts administrācijas padome (2020), “A stronger rule of law – connecting and protecting in a pluralistic society”.

* To iesūtīto dokumentu saraksts, kas saņemti 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu apspriešanas laikā, ir pieejams (COM tīmekļa vietnē).

Ietekmes novērtējumu veikšana un apspriešanās ar ieinteresētajām personām ir labi iedibināta prakse likumdošanas procesā. Tiesību akta priekšlikumu var iesniegt valdība vai Pārstāvju palātas deputāti, bet pēc tam tas tiek iesniegts Valsts padomes konsultatīvajai nodaļai, kas par to sniedz atzinumu . Priekšlikumu pieņem Pārstāvju palāta, bet pēc tam — Senāts , tam likuma spēku ar parakstu piešķir karalis un atbildīgais ministrs. Tiesību akta priekšlikumus pirms iesniegšanas parlamentā analizē saskaņā ar ietekmes novērtējuma sistēmu . Valdības politika paredz, izstrādājot tiesību aktus, priekšlikuma projektus vismaz uz četrām nedēļām nodot atklātai apspriešanai tiešsaistē . Tiešsaistē tiek publicēts īss kopsavilkums par saņemtajiem komentāriem un to, kā tie ir ņemti vērā . Jāatzīmē, ka jauni tiesību akti, kas attiecas uz tiesvedību, tiek apspriesti ar Tiesu iestāžu padomi. Padomes atzinumi tiek pieņemti pēc apspriešanās ar tiesām. Arī pastāvīgajām konsultatīvajām padomēm, piemēram, Valsts administrācijas padomei, ir sava loma līdzsvara un atsvara sistēmā, jo tās pēc savas iniciatīvas vai pēc valdības vai parlamenta lūguma sniedz neatkarīgus atzinumus.

Eiropas Padomes Ministru komiteja (2016), Ministru komitejas Ieteikums dalībvalstīm Nr. CM/Rec(2016)4 “Protection of journalism and safety of journalists and other media actors”.

Eiropas Padomes Ministru komiteja (2018), Ministru komitejas Ieteikums dalībvalstīm Nr. CM/Rec(2018)1 “Media pluralism and transparency of media ownership”.

Valsts padome (2019), 2019. gada ziņojums.

Valsts padome, Konsultatīvais atzinums W04.20.0139/I/Vo, 2020. gada 25. maijs.

Valsts padome, 2019. gada 29. maija spriedums lietā Slāpekļa rīcības programma, ECLI:NL:RVS:2019:1604.

Eiropas Savienības Padome (2002), Padomes Pamatlēmums (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm.

Eiropas Savienības Tiesa, 2019. gada 19. novembra spriedums lietās C‑585/18, C‑624/18 un C‑625/18.

Eiropas Savienības Tiesa, 2019. gada 27. maija spriedums apvienotajās lietās C-508/18 OG un C-82/19 PPU PI.

Eiropas Savienības Tiesa, 2020. gada 9. jūlija spriedums lietā C-272/19 Land Hessen.

Eiropas Savienības Tiesa, izskatīšanā esoša lieta C-510/19 Openbaar Ministerie (Faux en écritures).

Komunikācijas ģenerāldirektorāts (2016–2020), “Eurobarometer: perceived independence of the national justice system in the EU among the general public”.

Komunikācijas ģenerāldirektorāts (2019), “Flash Eurobarometer 482: businesses’ attitudes towards corruption in the EU”.

Komunikācijas ģenerāldirektorāts (2020), “Special Eurobarometer 502: corruption”.

Nīderlandes Advokātu asociācija, Nīderlandes Tiesnešu apvienība, Nīderlandes Sociālo darbinieku apvienība, Patvēruma federācija, alianse RIBW (2019), “Stand up for the rule of law!”: https://www.advocatenorde.nl/nieuws/gezamenlijke-verklaring-nova-nvvr-en-swn-sta-op-voor-de-rechtsstaat .

Nīderlandes valdība (2020), Nīderlandes sniegtā informācija 2020. gada ziņojumam par tiesiskumu.

Nīderlandes valdība, “Funds for the media”: https://www.government.nl/topics/the-media-and-broadcasting/funds-for-the-media .

Nīderlandes valdība, “Measures against undermining criminality”: https://www.rijksoverheid.nl/onderwerpen/ondermijning/maatregelen-tegen-ondermijnende-criminaliteit .

Nīderlandes valdība, “Safeguarding press freedom”: https://www.government.nl/topics/the-media-and-broadcasting/safeguarding-press-freedom .

Nīderlandes Mediju regulators, “Media monitor: Media concentration”: https://www.mediamonitor.nl/mediabedrijven/ .

Eiropas Audiovizuālā observatorija (2019), “IRIS Special 2019-1: The independence of media regulatory authorities in Europe”: https://rm.coe.int/the-independence-of-media-regulatory-authorities-in-europe/168097e504 .