ES palīdzības brīvprātīgo pieredze un prasmes ir daudzveidīgas, un tas saskan ar vajadzībām atbilstīgu pieeju, ko izmanto, lai noteiktu brīvprātīgo nosūtījumus un atlasītu iespējamos ES palīdzības brīvprātīgos. No 368 brīvprātīgā darba iespējām, kuras, sagaidāms, būs pieejamas 2019. gadā, organizācijas plāno piedāvāt 275 darbvietas (75,7 %) jauniem brīvprātīgajiem (mazāk nekā 5 gadu atbilstoša pieredze) un 93 darbvietas (25,3 %) pieredzējušiem brīvprātīgajiem (vairāk nekā 5 gadu atbilstoša pieredze).

Turpmāk redzamajā diagrammā ir norādītas valstis, uz kurām plānots sākt brīvprātīgo nosūtīšanu 2019. gadā saskaņā ar 2018. gada uzaicinājumu. Pirms nosūtīšanas sākuma tiks pārskatīts katras valsts (piemēram, Nikaragvas un Burundi) drošības stāvokļa novērtējums.

2. attēls. Valstis, uz kurām 2018. gada uzaicinājuma par brīvprātīgo nosūtīšanu rezultātā ir ierosināts nosūtīt brīvprātīgos

Kopš iniciatīvas sākuma organizācijām visvairāk ir bijušas vajadzīgas prasmes tādās jomās kā komunikācija (17 %), katastrofu riska pārvaldība (11 %), finanses (10 %), spēju veidošana (10 %), projektu vadība (9 %), uz sabiedrību balstīta attīstība (7 %), dzimumu līdztiesība (7 %), uzraudzība un novērtēšana (4 %) un pielāgošanās klimata pārmaiņām (4 %).

Kopš iniciatīvas sākuma ir sekmīgi pabeigti 77 tiešsaistes brīvprātīgā darba uzdevumi, no tiem 54 — 2018. gadā. Visbiežāk pieprasītie uzdevumi ietvēra pētniecību, tulkošanu, grafisko dizainu, zināšanu apmaiņu un tehnoloģiju un kartēšanas darbības.

Brīvprātīgā darba piemēri no 2018. gadā īstenotajiem projektiem

Projekts “ES palīdzības brīvprātīgie, kas stiprina apdraudēto un katastrofu skarto kopienu noturību un reaģēšanas spējas Tuvajos Austrumos, Āfrikā, Dienvidamerikā un Centrālamerikā” (‘EU Aid Volunteers strengthening the resilience and response capacity of vulnerable and disaster-affected communities in the Middle East, Africa, Southern and Central America’) apvieno trīs nosūtošās organizācijas no Itālijas (GVC) un Spānijas (Alianza por la Solidaridad un Acción Contra El Hambre), kas sadarbojas, lai nosūtītu 33 ES palīdzības brīvprātīgos humānās palīdzības operācijās 19 uzņemošajās organizācijās 12 valstīs, kas nav ES dalībvalstis (Tunisijā, Palestīnā, Jordānijā, Libānā, Bolīvijā, Peru, Gvatemalā, Nikaragvā, Burkinafaso, Burundi, Mozambikā, Mauritānijā). Gvatemalā projekta mērķis ir veidot vietējo organizāciju spējas uzņemt brīvprātīgos, novērst ārkārtas situācijas un stiprināt sagatavotību katastrofām. Eiropieši un vietējie iedzīvotāji sadarbojas, lai stiprinātu apdraudēto kopienu noturību vismazāk attīstītajās un nestabilās valstīs. Viens no jaunajiem ES palīdzības brīvprātīgajiem, kurš darbojas uzraudzības, novērtēšanas, atbildības un mācīšanās jomā, raksta par savu lomu Gvatemalā, kur viņš veicis apsekojumus par bērnu uzturu:

“Pirmkārt, lielāko daļu laika aizņem īstermiņa uzdevumi projekta līmenī. Piemēram, jāpiedalās labuma guvēju atlasē, jāaprēķina izlases lielums konkrētam apsekojumam, jāizveido aptaujas lapa tā, lai to varētu lietot planšetdatorā, jāpārskata statistiskas pētījumi, jānosaka rādītāji… Lielāko daļu laika darbs ir samērā tehnisks, bet es jūtos noderīgs, projektā izmantodams savas IT un statistikas zināšanas. (..) No profesionālā viedokļa tas bija labs atgādinājums, ka teoriju, kas tiek izmantota šajā jomā, ir grūti pielāgot realitātei. Kā pēc nejaušības principa izvēlēties apsekojamās mājas 2400 metru augstumā, ja dažas no tām ir 40 minūšu gājiena attālumā, izolētas, aiz kalnu upes? (..) Pirmajā dienā es vēroju, kā strādā ļoti profesionāli darbinieki, un mācījos no viņiem, vēlāk apsekojumus veicu pats un biju atbildīgs par vienu no divām komandām, ko veidoja divi izmeklētāji un antropometrs, ar ko mēra bērnu, kuri nav sasnieguši 5 gadu vecumu, svaru un garumu, lai konstatētu, vai to uzturs nav nepilnvērtīgs.” ( https://webgate.ec.europa.eu/echo/eu-aid-volunteers_en/story-meal_en )