KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI

Eiropas Savienības 2017. gada konsolidētie finanšu pārskati

(2018/C 348/01)

SATURA RĀDĪTĀJS

PRIEKŠVĀRDS 2

EIROPAS SAVIENĪBAS POLITISKĀ SISTĒMA, PĀRVALDĪBA UN PĀRSKATATBILDĪBA 4

SKAIDROJUMS PIE KONSOLIDĒTAJIEM PĀRSKATIEM 9

BŪTISKĀKĀ INFORMĀCIJA PAR 2017. FINANŠU GADU 10

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN PASKAIDROJUMI 12

BILANCE 13

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS 14

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS 15

PĀRSKATS PAR PĀRMAIŅĀM NETO AKTĪVOS 16

SKAIDROJUMI PAR FINANŠU PĀRSKATIEM 17

FINANŠU PĀRSKATU APSPRIEŠANA UN ANALĪZE 92

BUDŽETA IZPILDES PĀRSKATI UN SKAIDROJUMI 109

GLOSĀRIJS 166

SAĪSINĀJUMU SARAKSTS 170

PRIEKŠVĀRDS

Man ir prieks jūs iepazīstināt ar Eiropas Savienības 2017. gada finanšu pārskatiem. Tajos ir sniegts pilnīgs pārskats par ES finansēm un ES pagājušā gada budžeta izpildi, tostarp informācija par iespējamām saistībām, finanšu saistībām un citiem ES pienākumiem. Šajos pārskatos ir atspoguļots Savienības darbību daudzgadu raksturs un iekļauti skaidrojumi par galvenajiem finanšu rādītājiem un to attīstību. Eiropas Savienības konsolidētie finanšu pārskati ir iekļauti Komisijas Integrētajā finanšu pārskatu apkopojumā un ir būtiska daļa no mūsu augsti attīstītās finanšu pārskatatbildības sistēmas.

Lai gan 2016. gadā Apvienotās Karalistes lēmuma izstāties no Eiropas Savienības un citu iemeslu dēļ radās šaubas par Eiropas projektu, 2017. gads bija jaunu cerību un perspektīvu gads.

Romas līguma 60. gadskārta bija pamats nopietnu pārdomu periodam par Eiropas nākotni. Mēs izmantojām iespēju vēlreiz apliecināt savu apņemšanos saglabāt Savienības vērtības un noteikt 27 dalībvalstu Savienības prioritātes.

2017. gadā Eiropas Savienība koncentrējās uz ekonomikas atveseļošanās ilgtspējas nodrošināšanu. Izaugsmes rādītāji gan ES, gan eurozonā pārspēja prognozes, sasniedzot desmitgades augstāko līmeni – 2,4 %. Tomēr ES ir jārisina vairāki uzdevumi, kas saistīti ar konkurētspēju, migrāciju un drošību, kā arī jārisina vairāku nozīmīgu dabas katastrofu radītās problēmas.

ES budžets ir unikāls Savienības rīks, kas pārvērš mērķus taustāmos rezultātos. Tas papildina valstu budžetus, radot Eiropas pievienoto vērtību jomās, kur koordinēta rīcība ir visefektīvākais un lietderīgākais veids, kā īstenot mūsu prioritātes.

2017. gads bija ceturtais pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas izpildes gads; visas finanšu programmas pašlaik pilnībā darbojas. Tā kā ir daudz neparedzētu problēmu, tika vēlreiz apstiprināts, ka ir svarīgi nodrošināt elastīgu pieeju budžeta izpildei. DFS vidusposma pārskatīšana deva papildu iespējas reaģēt uz neparedzētiem apstākļiem.

Pieņemtajā 2017. gada budžetā uzmanība tika koncentrēta uz divām būtiskām Eiropas politikas prioritātēm – atbalstīt notiekošo Eiropas ekonomikas atveseļošanos un risināt migrācijas un bēgļu krīzi. Tas nodrošināja ne tikai esošo programmu izpildi, bet arī sniedza finanšu atbalstu jaunu problēmu risināšanai.

Gandrīz puse no līdzekļiem – EUR 83,2 miljardi izdevumu saistībās – veicināja izaugsmi, nodarbinātību un konkurētspēju. Tas ietvēra finansējumu pētniecībai un inovācijai pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, izglītībai programmā Erasmus+, maziem un vidējiem uzņēmumiem programmā COSME un infrastruktūrai Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentā (EISI). Turklāt Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF) deva iespēju īstenot Investīciju plānu Eiropai, bet dalībvalstu un reģionu konverģenci sekmēja, izmantojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (ESI fondi).

Eiropas Stratēģisko investīciju fonds jau ir nodrošinājis jaunus ieguldījumus, kuru apjoms pārsniedz EUR 287 miljardus, un palīdzējis izveidot vairāk nekā 300 000 darbvietu. Eiropas Parlaments un Padome 2017. gada decembrī izlēma palielināt fonda summu un paplašināt tā darbības jomu, lai ieguldījumu apjoms līdz 2020. gadam sasniegtu EUR 500 miljardus. ESIF galvojuma fonda, ko Komisija izveidoja likviditātes rezervju nodrošināšanai, lai segtu EIB grupas ieguldījumu garantiju prasījumus, līdzekļu apjoms 2017. gada beigās sasniedza EUR 3,5 miljardus.

EUR 54 miljardi tika piešķirti programmām, kuru mērķis ir stiprināt ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, tostarp Eiropas Reģionālās attīstības fondam, Kohēzijas fondam un Eiropas Sociālajam fondam. Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva, kuras īstenošanas temps 2017. gadā kļuva ātrāks, pievēršas jauniešu bezdarba mazināšanai Savienības teritorijā. Līdz 2017. gada beigām atbalstam izvēlēto darbību kopējās attiecināmās izmaksas sasniedza gandrīz EUR 7 miljardus. Dalībvalstis paziņo, ka gandrīz 1,7 miljoni jauniešu jau ir guvuši labumu no iniciatīvas īstenošanas gaitā sniegtās palīdzības.

Turklāt ES budžets darbojās arī kā solidaritātes instruments, piemēram, pēc zemestrīcēm Itālijas Abruco, Lacio, Markes un Umbrijas reģionos 2016. un 2017. gadā ES Solidaritātes fondā tika iemaksāti EUR 1,2 miljardi, kas ir lielākais vienreizējais maksājums, kāds jebkad veikts.

EUR 58,6 miljardi tika atvēlēti ilgtspējīgas izaugsmes sekmēšanai un Eiropas dabas resursu aizsardzībai. Programmās tika ietverti Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) tirgus atbalsta pasākumu un lauku attīstības pīlāri, zivsaimniecība un darbības klimata un vides jomā atbilstīgi vides un klimata pasākumu programmai LIFE.

ES budžets tika arī izmantots, lai turpinātu atbalstīt visaptverošo Eiropas rīcību migrācijas krīzes risināšanai un pārvaldītu Eiropas ārējās robežas. Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds (AMIF) veicināja migrācijas plūsmu efektīvu pārvaldību un kopīgas Savienības pieejas izstrādi attiecībā uz patvērumu un migrāciju. Kopējā izpildīto maksājumu summa 2017. gadā sasniedza EUR 576,2 miljonus, kas ir gandrīz divas reizes vairāk nekā 2016. gadā. No ES budžeta finansētā Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra ar plašākām pilnvarām ir būtiski stiprinājusi savu klātbūtni pie ES ārējām robežām, lai sniegtu atbalstu dalībvalstīm to robežu pārvaldības darbību izpildē un kopīgi īstenotu integrētu robežu pārvaldību ES mērogā.

ES budžets arī ļāva Savienībai uzņemties svarīgu lomu citviet pasaulē laikā, kad Eiropas kaimiņvalstis saskaras ar satricinājumiem. Visbeidzot, ES budžets tika izmantots, lai sniegtu ieguldījumu tādu globālu problēmu kā klimata pārmaiņas risināšanā, iekļaujot visās lielākajās ES izdevumu programmās ietekmes mazināšanas un pielāgošanās darbības; tiek lēsts, ka 2017. gadā kopējais ieguldījums klimata pasākumos bija 20,3 % no budžeta.

Optimāla Savienības budžeta izpilde ir bijusi Žana Kloda Junkera vadītās Komisijas prioritāte, sākot ar tās pirmo darbības dienu. Mēs atbalstām Eiropas Parlamenta, dalībvalstu un Eiropas Revīzijas palātas viedokli par to, ka aizvien lielāka nozīme ir ne tikai programmu pārvaldībai, bet arī to rezultātiem jomās, kas ir patiesi svarīgas Eiropas pilsoņiem.

Komisija turpinās būt ne tikai budžeta iestāde, bet arī izmantos ES budžeta iespējas, lai ieguldītu izaugsmē, veidotu darbvietas un risinātu mūsu kopējās problēmas.

Günther H. Oettinger

Komisārs budžeta un cilvēkresursu jautājumos, Eiropas Komisija

EIROPAS SAVIENĪBAS POLITISKĀ SISTĒMA, PĀRVALDĪBA UN PĀRSKATATBILDĪBA

Eiropas Savienība (ES) ir savienība, kurā 28 (1) Eiropas valstis (dalībvalstis) piešķir kompetences, lai sasniegtu kopējus mērķus. Savienība ir dibināta, pamatojoties uz tādām vērtībām kā cilvēka cieņas aizsardzība, brīvība, demokrātija, vienlīdzība, tiesiskums un cilvēktiesību, tostarp minoritāšu tiesību, ievērošana. Šīs vērtības ir kopīgas visām dalībvalstīm sabiedrībā, kurā dominē plurālisms, nediskriminācija, iecietība, tiesiskums, solidaritāte un sieviešu un vīriešu līdztiesība.

1. POLITISKĀ SISTĒMA

ES Līgumi

Vispārējie mērķi un principi, kas vada Savienību un Eiropas iestādes, ir definēti Līgumos. Savienība un ES iestādes var rīkoties tikai saskaņā ar Līgumos piešķirtajām pilnvarām, lai sasniegtu tajos noteiktos mērķus, un tām jārīkojas, ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus (2). Lai sasniegtu savus mērķus un īstenotu savu politiku, Savienība sev nodrošina nepieciešamos finanšu līdzekļus. Komisija ir atbildīga par mērķu īstenošanu sadarbībā ar dalībvalstīm un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.

ES cenšas sasniegt Līgumā noteiktos mērķus, izmantojot vairākus instrumentus, un viens no tiem ir ES budžets. Citi instrumenti ir, piemēram, tiesību aktu ierosināšana un politisko stratēģiju īstenošana.

Stratēģija “Eiropa 2020”

Stratēģijā “Eiropa 2020”, par kuru 2010. gadā vienojās ES dalībvalstu un valdību vadītāji, ES līmenī ir noteikta ES desmit gadu nodarbinātības un izaugsmes stratēģija (3). Stratēģijā ir izvirzītas trīs savstarpēji papildinošas prioritātes – gudra, ilgtspējīga un integrējoša izaugsme, ar pieciem ES pamatmērķiem. Tās panākumi ir atkarīgi no visu Savienības dalībnieku kolektīvas rīcības.

ES budžets ir tikai viena no ES svirām, kas palīdz sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus. Lai sasniegtu konkrētus rezultātus saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, tiek mobilizēts plašs darbību klāsts valstu, ES un starptautiskā līmenī.

Komisijas politiskās prioritātes

Komisijas politiskās prioritātes ir definētas Komisijas priekšsēdētāja noteiktajās politiskajās vadlīnijās, nodrošinot ceļvedi tādai Komisijas rīcībai, kas pilnībā atbilst un ir savietojama ar stratēģiju “Eiropa 2020” kā ES ilgtermiņa izaugsmes stratēģiju.

10 PRIORITĀTES

— Jauns impulss nodarbinātībai, izaugsmei un ieguldījumiem. — Samērīgs un līdzsvarots brīvās tirdzniecības nolīgums ar Amerikas Savienotajām Valstīm. — Savienots digitālais vienotais tirgus. — Tiesiskuma un pamattiesību joma, kurā valda savstarpēja uzticēšanās. — Spēcīga enerģētikas savienība ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku. — Virzība uz jaunu politiku migrācijas jomā. — Padziļināts un taisnīgāks iekšējais tirgus ar spēcīgāku rūpniecisko pamatu. — Eiropa kā spēcīgāks globāls dalībnieks. — Dziļāka un taisnīgāka ekonomiskā un monetārā savienība (EMS). — Demokrātisku pārmaiņu Savienība.

Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam (4)

Ilgtspējīgas attīstības jautājums gadiem ilgi ir bijis Eiropas projekta pamatā. ES Līgumos ir iekļautas atsauces uz Savienības ekonomisko dimensiju, sociālo dimensiju un vides dimensiju, ar kurām saistītie jautājumi būtu jārisina kopā. ES iestājas par attīstību, kas risina tagadnes vajadzības, vienlaikus neapdraudot nākamo paaudžu spēju apmierināt savas vajadzības. ES budžetam ir nozīmīga loma, lai risinātu daudzas ilgtspējības problēmas, sākot no jauniešu bezdarba līdz sabiedrības novecošanai, klimata pārmaiņām, piesārņojumam, ilgtspējīgai enerģijai un migrācijai. Pašreizējais Komisijas sastāvs sistemātiski integrē ilgtspējīgas attīstības aspektu būtiskos pārnozaru projektos, kā arī nozaru politikā un iniciatīvās.

Daudzgadu finanšu shēma un izdevumu programmas

No ES budžeta atbalstītās politikas tiek īstenotas saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu (DFS) un attiecīgiem nozaru tiesību aktiem, kur ir noteiktas izdevumu programmas.

Daudzgadu finanšu shēma izsaka ES politikas prioritātes finanšu izteiksmē pietiekami ilgā periodā, lai tās būtu efektīvas un sniegtu saskaņotu ilgtermiņa redzējumu ES fondu finansējuma saņēmējiem un valstu iestādēm, kuras nodrošina līdzfinansējumu. Tā nosaka gada maksimālo apmēru ES izdevumiem kopumā un galvenajām izdevumu kategorijām. Visu izdevumu kategoriju maksimālo apmēru summa parāda saistību apropriāciju kopējo maksimālo apjomu. Daudzgadu finanšu shēma tiek pieņemta vienbalsīgi, apliecinot visu dalībvalstu piekrišanu mērķiem un izdevumu lielumam (budžeta saistību un maksājumu maksimālajam līmenim), saņemot Eiropas Parlamenta piekrišanu. Komisijas uzdevums ir pārvaldīt un īstenot ES budžetu, kā arī Parlamenta un Padomes apstiprinātās programmas. Faktiskā īstenošana un izdevumi (aptuveni 75 %) lielākoties ir valstu un vietējo iestāžu ziņā, bet Komisija ir atbildīga par šo procesu pārraudzību. Komisija pārvalda budžetu ar vērīgās Eiropas Savienības Revīzijas palātas palīdzību. Abu iestāžu mērķis ir nodrošināt pareizu finanšu pārvaldību.

Iestāžu nolīgums

Daudzgadu finanšu shēmu papildina Iestāžu nolīgums (5), kas ir politisks Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas līgums. Šā līguma, kurš tika pieņemts 2013. gadā atbilstīgi LESD 295. pantam, mērķis ir īstenot budžeta disciplīnu, uzlabot ikgadējo budžeta procedūru un sadarbību starp iestādēm budžeta jautājumos, kā arī nodrošināt lietpratīgu finanšu pārvaldību.

Gada budžets

Gada budžetu sagatavo Komisija, un Eiropas Parlaments un Padome par to parasti vienojas līdz decembra vidum atbilstīgi LESD 314. pantā noteiktajai procedūrai. Atbilstoši budžeta līdzsvarotības principam kopējiem ieņēmumiem attiecīgajā finanšu gadā jābūt vienādiem ar kopējiem izdevumiem (maksājumu apropriācijām).

Galvenie ES finansējuma avoti ir pašu resursu ieņēmumi, kurus papildina citi ieņēmumi. Ir triju veidu pašu resursi: tradicionālie pašu resursi (piemēram, muitas nodokļi un cukura nodevas), pašu resursi, kuru pamatā ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), un pašu resursi, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums (NKI). Citi ieņēmumi no ES darbībām (piemēram, naudas sods, kas ir saistīts ar konkurences lietām) parasti veido mazāk nekā 10 % no kopējiem ieņēmumiem. Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Pašu resursu kopējais apmērs nevar pārsniegt 1,20 % no dalībvalstu nacionālā kopienākuma (NKI) summas.

ES darbības izdevumi aptver daudzgadu finanšu shēmas dažādās izdevumu kategorijas, un tiem ir dažādi veidi atkarībā no tā, kā tiek izmaksāta un pārvaldīta nauda. ES budžetu īsteno trīs pārvaldības režīmos:

Dalīta pārvaldība: saskaņā ar šo budžeta izpildes metodi uzdevumi tiek deleģēti dalībvalstīm. Šādi tiek pārvaldīti aptuveni 75 % izdevumu, aptverot tādas jomas kā lauksaimniecības izdevumi un strukturālas darbības.

Tieša pārvaldība: budžetu tieši izpilda Komisijas dienesti.

Netieša pārvaldība: Komisija uztic budžeta izpildes uzdevumus trešām personām, piemēram, ES regulatīvajām aģentūrām vai starptautiskām organizācijām.

Finanšu regula

Vispārējam budžetam piemērojamā Finanšu regula (FR) ir centrālais ES finanšu regulējuma struktūras tiesību akts, kas nosaka ES budžetam piemērojamos ES finanšu noteikumus.

2. ES PĀRVALDE UN PĀRSKATATBILDĪBA

2.1. INSTITUCIONĀLĀ STRUKTŪRA

ES organizatoriskā pārvalde sastāv no iestādēm, aģentūrām un citām ES struktūrām, kas uzskaitītas konsolidēto finanšu pārskatu 9. skaidrojumā. Eiropas Investīciju banka (EIB) un Eiropas Investīciju fonds (EIF) nav ietverti Finanšu regulas darbības jomā. Galvenās iestādes, kas ir atbildīgas par politikas izstrādi un lēmumu pieņemšanu, ir Eiropas Parlaments, Eiropadome, Padome un Komisija.

Komisija ir ES izpildinstitūcija un veicina tās vispārējās intereses. Tas tiek darīts, ierosinot tiesību aktus; īstenojot ES politiku; pārraugot Līgumu un Eiropas tiesību aktu pareizu īstenošanu; pārvaldot ES budžetu; un pārstāvot Savienību ārpus Eiropas.

Komisijas iekšējā darbība ir balstīta uz vairākiem labas pārvaldības pamatprincipiem: skaidri sadalītas lomas un pienākumi, cieša apņemšanās ievērot darbības pārvaldību un atbilstību tiesiskajam regulējumam, skaidri pārskatatbildības mehānismi, augstas kvalitātes un visaptverošs tiesiskais regulējums, atklātība un pārredzamība un augsti ētikas standarti.

2.2. KOMISIJAS PĀRVALDES STRUKTŪRA

Eiropas Komisijai ir unikāla pārvaldības sistēma, kurā skaidri nošķirtas politiskās un administratīvās pārraudzības struktūras un precīzi noteiktas atbildības jomas un finansiālā pārskatatbildība (6). Sistēma ir balstīta uz Līgumiem, un tās struktūra ir attīstījusies, lai pielāgotos mainīgai videi un saglabātu atbilstību attiecīgajos starptautiskajos standartos (7) noteiktajai labākajai praksei.

— Komisāru kolēģija uzņemas kopīgu politisku atbildību par Komisijas darbu. Budžeta izpilde tiek deleģēta ģenerāldirektoriem un dienestu vadītājiem, kuri vada Komisijas attiecīgo administratīvo struktūru (8).

— Kolēģija deleģē finanšu pārvaldības uzdevumus ģenerāldirektoriem un dienestu vadītājiem, kuri tādējādi kļūst par deleģētajiem kredītrīkotājiem (AOD). Šos uzdevumus var tālāk deleģēt direktoriem, nodaļu vadītājiem un citām personām, kuras tādējādi kļūst par pastarpināti deleģētiem kredītrīkotājiem. Kredītrīkotāji atbild par visu pārvaldības procesu: tie gan nosaka, kas jādara, lai tiktu sasniegti iestādes noteiktie politikas mērķi, gan pārvalda darbības no budžeta un operāciju viedokļa.

Tādējādi Komisijā lomas un atbildības joma finanšu pārvaldībā ir skaidri definētas un tiek piemērotas. Šī ir decentralizēta pieeja ar skaidri nodalītām atbildības jomām, lai radītu administratīvo kultūru, kas mudina civildienesta ierēdņus uzņemties atbildību par viņu kontrolē esošajām darbībām un nodrošināt viņiem kontroli pār darbībām, par kurām viņi atbild.

Komisijas Stratēģiskās plānošanas un programmēšanas cikla ietvaros katram kredītrīkotājam jāsagatavo “gada darbības pārskats” (AAR) par savā pārziņā esošām darbībām, politikas sasniegumiem un gada rezultātiem, kurā viņš/viņa apliecina, ka resursi ir tikuši izmantoti, piemērojot pareizas finanšu pārvaldības principus un ir tikušas ieviestas kontroles procedūras, kas sniedz pamatā esošo darījumu likumības un pareizas izpildes garantiju. Komisijas mērogā šos rezultātus apkopotā formā pieņem un publicē ES budžeta Gada pārvaldības un izpildes ziņojumā, un nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei. Tas ir galvenais instruments, ar kuru komisāru kolēģija uzņemas politisko atbildību par budžeta pārvaldību.

Komisijas grāmatvedis ir atbildīgs par finanšu līdzekļu centralizētu pārvaldību, atgūšanas procedūrām, grāmatvedības noteikumu noteikšanu, pamatojoties uz starptautiskajiem publiskā sektora grāmatvedības standartiem un metodēm, grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu un Komisijas un ES konsolidēto gada pārskatu sagatavošanu. Turklāt grāmatvedim jāparaksta gada finanšu pārskati, apliecinot, ka tie visos būtiskajos aspektos patiesi atspoguļo finanšu stāvokli, darbību rezultātus un naudas plūsmas. Gada pārskatus pieņem komisāru kolēģija. Grāmatvedis ir neatkarīga funkcija, un Komisijā viņš uzņemas galveno atbildību par finanšu pārskatu sagatavošanu. Arī Komisijas iekšējais revidents ir centralizēta un neatkarīga funkcija, kas sniedz neatkarīgas konsultācijas, atzinumus un ieteikumus par iekšējās kontroles sistēmu kvalitāti un funkcionēšanu Komisijā, ES aģentūrās un citās autonomās iestādēs.

Revīzijas progresa komiteja pārrauga revīziju izpildi, jo īpaši attiecībā uz Iekšējās revīzijas dienesta revīzijām, kā arī pamatojoties uz Eiropas Revīzijas palātas revīzijām, un novērtē iekšējās revīzijas kvalitāti, lai gūtu plašāku ieskatu Komisijas kontroles sistēmās.

Iestādes valdei ir nozīme Komisijas korporatīvajā pārvaldībā, nodrošinot pārraudzību un stratēģisko orientāciju svarīgākajos korporatīvās pārvaldības jautājumos, tostarp attiecībā uz finanšu un cilvēkresursu pārvaldību. Ģenerālsekretāra vadībā valdē regulāri tiekas ģenerāldirektori un kabineti, kas ir atbildīgi par budžetu, cilvēkresursiem un IT, lai nodrošinātu, ka Komisijā ir nepieciešamās organizatoriskās un tehniskās struktūras priekšsēdētāja politisko prioritāšu efektīvai un racionālai īstenošanai.

2.3. IZPILDES SISTĒMA

Lai nodrošinātu ES programmu spēcīgu orientāciju uz rezultātiem, ES pievienoto vērtību un pareizu pārvaldību, ir jāievieš stingra izpildes sistēma. ES budžeta izpildes sistēma ir sīki noteikta, un budžeta izpildes sistēmu standarta indeksā tās rādītājs ir augstāks nekā jebkurai Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) dalībvalstij. ES budžeta izpildes sistēmā tiek ziņots par vairākiem stratēģisko mērķu un uzdevumu veidiem un līmeņiem, tostarp par stratēģiju “Eiropa 2020” un citām politiskām prioritātēm. Ir jāņem vērā arī politikas un programmu savstarpējā papildināmība un integrēšana, kā arī dalībvalstu svarīgā loma ES budžeta izpildē.

— Uzdevumi, rādītāji un mērķi ir stingri noteikti programmu juridiskajā pamatā, un katru gadu Komisija par tiem ziņo, izmantojot budžetam pievienotos Paziņojumus par programmām. Tajos ir sniegta svarīgākā informācija, kas nepieciešama rūpīgai programmu izvērtēšanai un rezultātu noteikšanai. Tas ietver: finanšu saistības septiņiem gadiem; programmu izpildes bāzes datus (politikas rīcības sākumpunktus); gala mērķus (kas jāsasniedz līdz daudzgadu finanšu shēmas perioda beigām); starpposma atskaites punktus.

— Komisija īsteno iniciatīvu “Uz rezultātiem orientēts ES budžets”, lai nodrošinātu, ka resursi tiek piešķirti prioritātēm un ka visas darbības ir maksimāli efektīvas un rada pievienoto vērtību. Šī iniciatīva, kuras pamatā ir 2014.–2020. gada izpildes sistēma, rada labāku līdzsvaru starp atbilstību un izpildi.

— Gada ziņojumā par ES budžeta pārvaldību un darbības rezultātiem ir sniegts visaptverošs pārskats par ES budžeta izpildi, pārvaldību un aizsardzību. Tajā izklāstīts, kā ar ES budžetu tiek atbalstītas Eiropas Savienības politikas prioritātes, un aplūkoti gan rezultāti, kas sasniegti, izmantojot ES budžetu, gan Komisijas ieguldījums augstāko budžeta un finanšu pārvaldības standartu nodrošināšanā un veicināšanā.

— Eiropas Revīzijas palāta sistemātiski un rūpīgi izvērtē budžeta kvalitatīvos aspektus, tostarp tā izpildes aspektu, kas ir daļa no tās parastā gada ziņojumu iesniegšanas procesa, kā arī izmanto īpašos ziņojumus.

Visi šie elementi ļauj budžeta iestādei pamatoti ņemt vērā budžeta izpildi kā nozīmīgu faktoru, lai pieņemtu lēmumus par nākošā gada budžetu.

2.4. FINANŠU PĀRSKATU SNIEGŠANA

Galvenais ES finanšu pārskatu sniegšanas elements ir Integrētais ES finanšu pārskatu apkopojums, kas ietver konsolidētos ES gada finanšu pārskatus, gada ziņojumu par budžeta pārvaldību un darbības rezultātiem un ziņojumu par turpmākiem pasākumiem pēc budžeta izpildes apstiprināšanas. Integrētajā ES finanšu pārskatu apkopojumā sabiedrībai katru gadu tiek sniegts visaptverošs ieskats ES finanšu un darbības situācijā.

ES konsolidētie gada finanšu pārskati sniedz finanšu informāciju par ES iestāžu, aģentūru un citu struktūru darbībām, ņemot vērā gan uzkrāšanas principu grāmatvedībā, gan budžeta perspektīvu. Šajos finanšu pārskatos nav ietverti dalībvalstu gada finanšu pārskati.

Konsolidētie ES gada finanšu pārskati sastāv no divām atsevišķām, bet savstarpēji saistītām daļām:

a) konsolidētie finanšu pārskati; un

b) pārskati par budžeta izpildi, kuros sniegta apkopota informācija par budžeta izpildi.

Turklāt konsolidētajiem ES gada pārskatiem ir pievienots Finanšu pārskatu diskusijas un analīzes kopsavilkums par būtiskām izmaiņām un tendencēm finanšu pārskatos, kā arī izskaidroti nozīmīgie riski un neskaidrības, ar ko ES ir saskārusies un kas tai ir jārisina nākotnē.

Pārskatu sniegšana un pārskatatbildība Komisijā:

Integrētais finanšu pārskatu apkopojums Konsolidētie ES gada finanšu pārskati Gada ziņojums par budžeta pārvaldību un darbības rezultātiem Ziņojums par paveikto darbu attiecībā uz budžeta izpildes apstiprinājumu Citi ziņojumi Vispārējais ziņojums par ES darbībām Ģenerāldirektorātu gada darbības pārskati Pārskats par budžeta un finanšu pārvaldību

2.5. ĀRĒJĀ REVĪZIJA UN BUDŽETA IZPILDES APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRA

Ārējā revīzija

Eiropas Revīzijas palāta ir ES iestāžu (un struktūru) ārējais revidents. Revīzijas palātas misija ir palīdzēt uzlabot ES finanšu pārvaldību, veicināt pārskatatbildību un pārredzamību un darboties kā ES pilsoņu finansiālo interešu neatkarīgam uzraudzītājam. Revīzijas palātas kā ES neatkarīga ārējā revidenta funkcija ir pārbaudīt, vai ES līdzekļi tiek pienācīgi uzskaitīti, piesaistīti un izlietoti saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem un lietderīgi.

ES gada pārskatu un līdzekļu labas pārvaldības revīziju veic Revīzijas palāta, kas cita starpā sagatavo EP un Padomei:

1) gada pārskatu par darbībām, kas finansētas no vispārējā budžeta, sniedzot sīku informāciju par novērojumiem attiecībā uz gada finanšu pārskatiem un to pamatā esošajiem darījumiem;

2) atzinumu, kura pamatā ir veiktā revīzija un kurš parādās ikgadējā ziņojumā kā ticamības deklarācija, par i) finanšu pārskatu ticamību un ii) pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, aptverot gan iekasētos ieņēmumus, gan maksājumus gala saņēmējiem; un

3) īpašus ziņojumus par konkrētām jomām.

Budžeta izpildes apstiprinājums

Pēdējais budžeta dzīves cikla posms ir attiecīgā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājums. Tas ir budžeta izpildes ārējās kontroles politikas aspekts un lēmums, ar kuru budžeta izpildes apstiprinātājiestāde (proti, Eiropas Parlaments, kurš rīkojas pēc Padomes ieteikuma) “atbrīvo” Komisiju (un citas ES struktūras) no pienākuma pārvaldīt konkrētu budžetu. Šis lēmums pamatojas uz ES konsolidēto gada finanšu pārskatu un vairāku Komisijas ziņojumu (Gada pārvaldības un izpildes ziņojums, ziņojums par turpmākiem pasākumiem pēc iepriekšējā gada budžeta izpildes apstiprināšanas un ziņojums budžeta izpildes apstiprināšanas iestādei par veiktajām iekšējām revīzijām) izpēti, kā arī uz Eiropas Revīzijas palātas gada ziņojumu, revīzijas atzinumu (ticamības deklarāciju) un īpašajiem ziņojumiem. Tajā ir ņemtas vērā arī Komisijas rakstveida atbildes uz jautājumiem un papildus informācijas pieprasījumiem, kā arī budžeta komisāra un komisāru, kas atbildīgi par galvenajām izdevumu jomām, uzklausīšanu Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komitejā (CONT).

Budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrai var būt trīs dažādi rezultāti – izpilde tiek apstiprināta, izpildes apstiprināšana tiek atlikta vai izpilde netiek apstiprināta. Budžeta izpildes apstiprināšanas gala ziņojumos ir arī iekļauti īpaši lūgumi Komisijai no Eiropas Parlamenta un Padomes. Par šiem lūgumiem tiek sagatavots turpmāks ziņojums, kur Komisija izklāsta konkrētas darbības, ko tā jau ir veikusi vai plāno veikt.

SKAIDROJUMS PIE KONSOLIDĒTAJIEM PĀRSKATIEM

Eiropas Savienības 2017. gada konsolidētie gada pārskati ir sagatavoti, pamatojoties uz iestāžu un struktūru sniegto informāciju, saskaņā ar Finanšu regulas, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam, 148. panta 2. punktu. Ar šo es paziņoju, ka tie ir sagatavoti saskaņā ar šīs Finanšu regulas IX sadaļu un grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm, kas izklāstītas skaidrojumos par finanšu pārskatiem.

No minēto iestāžu un struktūru grāmatvežiem, kas apliecinājuši informācijas ticamību, esmu saņēmusi visu informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu finanšu pārskatus, kuros atspoguļoti Eiropas Savienības aktīvi un saistības, kā arī budžeta izpilde.

Ar šo apliecinu, ka, pamatojoties uz šo informāciju un pārbaudēm, kuras uzskatīju par nepieciešamām, lai apstiprinātu Eiropas Komisijas pārskatus, man ir pietiekama pārliecība, ka finanšu pārskati visos būtiskajos aspektos sniedz patiesu priekšstatu par Eiropas Savienības finanšu stāvokli, darbību rezultātiem un naudas plūsmu.

[paraksts] Rosa ALDEA BUSQUETS Komisijas grāmatvede 2018. gada 22. jūnijs

BŪTISKĀKĀ INFORMĀCIJA PAR 2017. FINANŠU GADU

2017. gada Savienības budžeta izpilde

Pieņemtajā 2017. gada budžetā uzmanība tika koncentrēta uz divām būtiskām Eiropas politikas prioritātēm – atbalstīt notiekošo Eiropas ekonomikas atveseļošanos un risināt drošības un humānās problēmas mūsu kaimiņvalstīs. Lielāks finansējums tika atvēlēts ieguldījumiem izaugsmē, darbvietu radīšanā un konkurētspējā Eiropas Savienībā, kā arī nepieciešamo resursu nodrošināšanā, lai aizsargātu ES ārējās robežas, nostiprinātu drošību Savienības teritorijā un ārpus tās, sniegtu atbalstu bēgļu uzņemšanai un integrēšanai un novērstu migrācijas cēloņus izcelsmes un tranzīta valstīs.

2017. gadā ES budžeta izdevumi ietvēra EUR 171,1 miljardu saistību apropriācijās un EUR 137,4 miljardus maksājumu apropriācijās.

Gandrīz puse no līdzekļiem – EUR 83,3 miljardi izdevumu saistībās – veicināja izaugsmi, nodarbinātību un konkurētspēju. Tas ietvēra finansējumu pētniecībai un inovācijai pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, izglītībai programmā Erasmus+, maziem un vidējiem uzņēmumiem programmā COSME, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentam (EISI), Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF) galvojuma fondam, kas ir Investīciju plāna Eiropai pamatā, kā arī dalībvalstu un reģionu konverģences sekmēšanai, izmantojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus (ESI fondi). Turklāt no ES budžeta sniegtais atbalsts Eiropas lauksaimniekiem sasniedza EUR 44,7 miljardus maksājumos.

Budžetu arī izmantoja, lai nostiprinātu Savienības ārējās robežas un risinātu bēgļu krīzi un neatbilstīgās migrācijas problēmu, finansējot spēcīgākus instrumentus nelegālas imigrantu kontrabandas un migrācijas ilgtermiņa virzītājspēku novēršanai sadarbībā ar izcelsmes un tranzīta valstīm, tostarp pārmitinot personas, kam vajadzīga aizsardzība, kā arī instrumentus dalībvalstu atbalstam attiecībā uz bēgļu integrāciju ES.

Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības

Vispārīga informācija

2016. gada 23. jūnijā vairākums Apvienotās Karalistes iedzīvotāju, kuri balsoja referendumā par dalību Eiropas Savienībā, nobalsoja par izstāšanos no ES. 2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste oficiāli paziņoja Eiropadomei savu nodomu izstāties no ES un Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom). Šādi rīkodamās, tā iedarbināja Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu, kurā ir noteikta procedūra, lai dalībvalsts izstātos no Savienības.

Sarunu process

Īpašā Eiropadomes sanāksmē 2017. gada 29. aprīlī pārējo 27 dalībvalstu vadītāji pieņēma politiskas pamatnostādnes par sakārtotu Apvienotās Karalistes izstāšanos no ES. Pamatnostādnēs ir noteikts sarunu satvars un izklāstīta vispārējā ES nostāja un principi. Pēc četrām dienām Komisija Padomei nosūtīja ieteikumu sākt 50. pantā noteiktās sarunas ar Apvienoto Karalisti, kā arī sarunu norāžu projektu.

22. maijā Padome pieņēma lēmumu, ar ko atļauj sākt sarunas ar Apvienoto Karalisti, par ES sarunvedēju oficiāli ieceļot Komisiju. Tā arī pieņēma pirmo sarunu norāžu kopumu. Šīs norādes sarunām deva skaidru struktūru un vienotu ES pieeju.

Eiropas Savienību pārstāv Mišels Barnjē, kuru Eiropas Komisija ir nozīmējusi par galveno sarunvedēju. Eiropas Komisijā darba grupa Mišela Barnjē vadībā koordinē darbu attiecībā uz visiem stratēģiskajiem, operatīvajiem, juridiskajiem un finansiālajiem jautājumiem, kas saistīti ar sarunām. Visu sarunu laiku Komisija atskaitās Padomei un arī sīki un regulāri informē Eiropas Parlamentu.

Pirmais sarunu posms

Pirmais sarunu posms sākās 2017. gada 19. jūnijā. Mērķis bija panākt pēc iespējas lielāku skaidrību un juridisko noteiktību un nokārtot Apvienotās Karalistes atdalīšanos no ES.

2017. gadā notika sešas sarunu kārtas. Sarunu centrā bija trīs prioritāri jautājumi: iedzīvotāju tiesību aizsardzība; sistēma, kā risināmi unikālie apstākļi Īrijā un Ziemeļīrijā; finansiālais norēķins, lai panāktu, ka gan ES, gan Apvienotā Karaliste ievēro finanšu saistības, ko tās uzņēmušās pirms izstāšanās. Sarunās apsprieda vēl citus atdalīšanās jautājumus.

2017. gada 8. decembrī Eiropas Komisija ieteica Eiropadomei izdarīt secinājumu, ka 50. panta sarunu pirmajā posmā ar Apvienoto Karalisti ir gūti pietiekami rezultāti. Komisijas novērtējums pamatojās uz kopēju ziņojumu, par ko vienojās Komisijas un AK valdības sarunu vedēji. Šajā kopējā ziņojumā AK piekrita apmaksāt visas savas saistības atbilstīgi esošajai daudzgadu finanšu shēmai (DFS), kā arī iepriekšējiem finanšu plāniem, tostarp Apvienotās Karalistes daļu Savienības saistībās un iespējamās saistībās, tā, it kā tā joprojām būtu dalībvalsts.

15. decembrī Eiropadome apstiprināja, ka ir panākts pietiekams progress, un vadītāji pieņēma pamatnostādnes, lai pārietu uz otro sarunu posmu un vienotos par iespējamo pārejas režīmu un ES un Apvienotās Karalistes turpmākajām attiecībām.

Nākamais sarunu posms

2017. gada 20. decembrī Eiropas Komisija nosūtīja Padomei ieteikumu sākt diskusijas par sarunu nākamo posmu, kā arī sarunu norāžu projektu. Tās papildina 2017. gada maija sarunu norādes un nosaka sīkākas nianses par iespējamo pārejas režīmu.

Ieteikumā ir arī atgādināts, ka pirmā sarunu posma rezultāti jānoformē juridiski, kā norādīts Komisijas paziņojumā un kopīgajā ziņojumā. Saskaņā ar Eiropadomes 15. decembra pamatnostādnēm 2018. gada 29. janvārī tika pieņemtas papildu sarunu norādes par pārejas režīmu.

2018. gada 19. martā Komisija publicēja izstāšanās līguma projektu, kurā bija izklāstīts sarunu kārtā no 2018. gada 16. līdz 19. aprīlim ar AK panāktais progress. Izstāšanās līguma finansiālā norēķina sadaļā ES un AK pārvērta pirmajā sarunu posmā panākto progresu (kas tika aprakstīts kopējā ziņojumā) juridiskā tekstā.

Pēc izstāšanās līguma projekta publicēšanas 2018. gada 23. martā Eiropadome nāca klajā ar papildu nostādnēm, lai sāktu sarunas par vispārējo izpratni, kāds būs turpmākais ES-AK attiecību satvars. Sarunas jāpabeidz līdz 2018. gada rudenim, lai līdz 2019. gada 29. martam Padomei dotu pietiekami daudz laika noslēgt izstāšanās līgumu pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas un Apvienotajai Karalistei to apstiprināt saskaņā ar tās procedūrām.

Finansiālais norēķins un ES 2017. gada finanšu pārskati

Kopējā ziņojumā, ko apstiprināja izstāšanās līguma projekta publikācija 19. martā, bija norādīts, ka saistībā ar finansiālo norēķinu AK apmaksās visas savas saistības esošajā DFS un iepriekšējos finanšu plānos tā, it kā tā joprojām būtu dalībvalsts. Izstāšanās līguma projektā ir sevišķi norādīts, ka Apvienotā Karaliste maksā Savienībai savu daļu no šādiem maksājumiem:

— Savienības budžeta saistības un Savienības decentralizēto aģentūru budžeta saistības, kas nav samaksātas 2020. gada 31. decembrī – skatīt izstāšanās līguma 133. pantu,

— Savienības saistību, kas radušās līdz 2020. gada 31. decembrim, finansējums ar dažiem izņēmumiem – skatīt 135. pantu,

— iespējamās Savienības finanšu saistības par finanšu darbībām, kas apstiprinātas vai par kurām pieņemts lēmums līdz izstāšanās datumam – skatīt 136. pantu, un

— maksājumi, kas jāveic iespējamo Savienības saistību apmaksai saistībā ar tiesvedību par Savienības finanšu interesēm (ja fakti, kas ir šo lietu pamatā, radās ne vēlāk kā 2020. gada 31. decembrī) – skatīt 140. pantu.

Šī ir jaunākā informācija, kas bija pieejama šo gada pārskatu sagatavošanas laikā. Pamatojoties uz esošo situāciju, izstāšanās process nav ietekmējis ES konsolidētos gada pārskatus 2017. gada 31. decembrī.

2018. gada 2. maijā Komisija arī nāca klajā ar savu piedāvājumu par nākošo DFS, kura sāksies 2021. gadā un ir sagatavota, pamatojoties uz pieņēmumu, ka šajā laikā AK vairs nebūs dalībvalsts.

KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN PASKAIDROJUMI (1)

SATURA RĀDĪTĀJS

BILANCE 13

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS 14

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS 15

PĀRSKATS PAR PĀRMAIŅĀM NETO AKTĪVOS 16

SKAIDROJUMI PAR FINANŠU PĀRSKATIEM 17

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA 17

2. SKAIDROJUMI PAR BILANCI 29

3. PASKAIDROJUMI PAR FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATU 58

4. IESPĒJAMĀS SAISTĪBAS UN AKTĪVI 66

5. BUDŽETA UN JURIDISKĀS SAISTĪBAS 70

6. FINANŠU RISKA PĀRVALDĪBA 74

7. INFORMĀCIJAS ATKLĀŠANA PAR SAISTĪTĀM PERSONĀM 86

8. NOTIKUMI PĒC BILANCES DATUMA 88

9. KONSOLIDĀCIJAS DARBĪBAS JOMA 88

BILANCE

Miljonos EUR Skaidrojums 31.12.2017. 31.12.2016. ILGTERMIŅA AKTĪVI Nemateriālie aktīvi 2.1 405 381 Īpašums, aprīkojums un iekārtas 2.2 10 745 10 068 Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitīti ieguldījumi 2.3 581 528 Finanšu aktīvi 2.4 59 980 62 247 Priekšfinansējums 2.5 25 022 21 901 Ar komerciālu apmaiņu saistīti debitoru parādi un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas 2.6 611 717 97 344 95 842 APGROZĀMIE LĪDZEKĻI Finanšu aktīvi 2.4 8 655 3 673 Priekšfinansējums 2.5 24 005 23 569 Ar komerciālu apmaiņu saistīti debitoru parādi un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas 2.6 11 755 10 905 Krājumi 2.7 295 165 Nauda un naudas ekvivalenti 2.8 24 111 28 585 68 821 66 897 AKTĪVI KOPĀ 166 165 162 739 ILGTERMIŅA SAISTĪBAS Pensijas un citi darbinieku pabalsti 2.9 (73 122 ) (67 231 ) Uzkrājumi 2.10 (2 880 ) (1 936 ) Finanšu saistības 2.11 (50 063 ) (55 067 ) (126 065 ) (124 234 ) ĪSTERMIŅA SAISTĪBAS Uzkrājumi 2.10 (659) (675) Finanšu saistības 2.11 (6 850 ) (2 284 ) Parādi kreditoriem 2.12 (39 048 ) (40 005 ) Uzkrātās maksas un nākamo periodu ienākumi 2.13 (63 902 ) (67 580 ) (110 459 ) (110 544 ) SAISTĪBAS KOPĀ (236 524 ) (234 778 ) NETO AKTĪVI (70 359 ) (72 040 ) Rezerves 2.14 4 876 4 841 No dalībvalstīm pieprasāmās summas (2) 2.15 (75 234 ) (76 881 ) NETO AKTĪVI (70 359 ) (72 040 )

FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS

Miljonos EUR Skaidrojums 2017. g. 2016. g. Ieņēmumi Ar komerciālu apmaiņu nesaistītu darījumu ieņēmumi NKI resursi 3.1 78 620 95 578 Tradicionālie pašu resursi 3.2 20 520 20 439 PVN resursi 3.3 16 947 15 859 Naudas sodi 3.4 4 664 3 858 Izdevumu atgūšana 3.5 1 879 1 947 Citi 3.6 10 376 5 740 133 006 143 422 Ar komerciālu apmaiņu saistītu darījumu ieņēmumi Finanšu ieņēmumi 3.7 1 845 1 769 Citi 3.8 1 332 998 3 177 2 767 Kopā ieņēmumi 136 183 146 189 IZDEVUMI Īsteno dalībvalstis 3.9 Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (44 289 ) (44 152 ) Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai un citi lauku attīstības instrumenti (11 359 ) (12 604 ) Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Kohēzijas fonds (17 650 ) (35 045 ) Eiropas Sociālais fonds (7 353 ) (9 366 ) Citi (1 253 ) (1 606 ) Īstenojusi Komisija, izpildaģentūras un trasta fondi 3.10 (15 738 ) (15 610 ) Īstenojušas citas ES aģentūras un struktūras 3.11 (2 667 ) (2 547 ) Īstenojušas trešās valstis un starptautiskās organizācijas 3.11 (4 115 ) (3 258 ) Īstenojušas citas struktūras 3.11 (1 478 ) (2 035 ) Personāla un pensiju izmaksas 3.12 (10 002 ) (9 776 ) Izmaiņas aktuāru pieņēmumos par darbinieku pabalstiem 3.13 (3 544 ) (1 068 ) Finanšu izmaksas 3.14 (1 896 ) (1 904 ) Citi izdevumi 3.15 (6 756 ) (5 486 ) Izdevumi kopā (128 101 ) (144 456 ) GADA SAIMNIECISKĀS DARBĪBAS REZULTĀTI 8 082 1 733

NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS

Miljonos EUR 2017. g. 2016. g. Gada saimnieciskās darbības rezultāti 8 082 1 733 Pamatdarbība Amortizācija 99 88 Nolietojums 888 575 Aizdevumu (palielinājums)/samazinājums 497 1 774 Priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums (3 557 ) (314) Ar komerciālu apmaiņu saistītu debitoru parādu un ar komerciālu apmaiņu nesaistītu atgūstamo summu (palielinājums)/samazinājums (745) (1 297 ) Krājumu (palielinājums)/samazinājums (130) (26) Pensiju un citu pabalstu darbiniekiem (palielinājums)/samazinājums 5 891 3 417 Uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) 928 581 Finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) (438) (2 351 ) Kreditoru parādu palielinājums/(samazinājums) (957) 7 813 Uzkrāto maksu un nākamo periodu ienākumu palielinājums/(samazinājums) (3 678 ) (821) Iepriekšējā gada budžeta pārpalikums kā bezskaidras naudas ieņēmumi (6 405 ) (1 349 ) Citas bezskaidras naudas līdzekļu pārmaiņas 3 18 Ieguldījumu darbība Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu (palielinājums)/samazinājums (1 687 ) (2 073 ) Ar pašu kapitāla metodi uzskaitītu ieguldījumu palielinājums/(samazinājums) (53) (31) Pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu (palielinājums)/samazinājums (3 190 ) (822) Finanšu aktīvu patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā palielinājums/samazinājums (22) (0) NETO NAUDAS PLŪSMA (4 474 ) 6 914 Naudas un naudas ekvivalentu neto palielinājums/(samazinājums) (4 474 ) 6 914 Nauda un naudas ekvivalenti gada sākumā 28 585 21 671 Nauda un naudas ekvivalenti gada beigās 24 111 28 585

PĀRSKATS PAR PĀRMAIŅĀM NETO AKTĪVOS

Miljonos EUR No dalībvalstīm pieprasāmās summas Uzkrātais pārpalikums/(deficīts) Citas rezerves Patiesās vērtības rezerve Neto aktīvi ATLIKUMS 31.12.2015. (77 124 ) 4 390 292 (72 442 ) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas (82) 82 — — Patiesās vērtības pārmaiņas — — 33 33 Citi (59) 44 — (15) Dalībvalstīm kreditētie 2015. gada budžeta rezultāti (1 349 ) — — (1 349 ) Gada saimnieciskās darbības rezultāti 1 733 — — 1 733 ATLIKUMS 31.12.2016. (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Garantiju fonda rezerves pārmaiņas (20) 20 — — Patiesās vērtības pārmaiņas — — (2) (2) Citi (11) 62 (46) 5 Dalībvalstīm kreditētie 2016. gada budžeta rezultāti (6 405 ) — — (6 405 ) Gada saimnieciskās darbības rezultāti 8 082 — — 8 082 ATLIKUMS 31.12.2017. (75 234 ) 4 598 278 (70 359 )

SKAIDROJUMI PAR FINANŠU PĀRSKATIEM

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA

1.1. JURIDISKAIS PAMATS UN GRĀMATVEDĪBAS NOTEIKUMI

ES grāmatvedības uzskaiti kārto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 2012. gada 26. oktobris, 1. lpp.) (turpmāk tekstā “Finanšu regula”) un Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Finanšu regulas piemērošanai (OV L 362, 2012. gada 31.decembris, 1. lpp.).

ES sagatavo savus finanšu pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 143. pantu, pamatojoties uz noteikumiem par uzkrāšanas principu grāmatvedībā, kuru pamatā ir starptautiski atzīti grāmatvedības standarti publiskajam sektoram (SPSGS). Šie Komisijas grāmatveža pieņemtie grāmatvedības noteikumi jāpiemēro visām iestādēm un ES struktūrām, uz kurām attiecas konsolidācija, lai ieviestu vienotu grāmatvedības, novērtēšanas un finanšu pārskatu uzrādīšanas noteikumu kopumu, tādējādi saskaņojot finanšu pārskatu sagatavošanas un konsolidācijas procesu.

Jauno un grozīto Eiropas Savienības grāmatvedības noteikumu (EGN) piemērošana

EGN grozījumi, kuri ir spēkā pārskata periodiem, kas sākās 2017. gada 1. janvārī vai vēlāk

Komisijas grāmatvedis ir pieņēmis šādus grozījumus:

— 1. EGN “Finanšu pārskati” grozījumi un

— 14. EGN “Grāmatvedības politika, izmaiņas grāmatvedības aplēsēs un kļūdas” grozījumi.

Šie grozījumi ir saistīti ar nesenām izmaiņām 1. SPSGS “Finanšu pārskatu sagatavošana” un 3. SPSGS “Grāmatvedības politika, izmaiņas grāmatvedības aplēsēs un kļūdas”, kas rosina uzlabojumus, lai nodrošinātu SPSGS standartu saskaņotību. Tāpēc ir atjaunināti arī saistītie EGN; galvenās izmaiņas attiecas uz finanšu pārskatu kvalitatīvajiem raksturlielumiem un avotu, ko jāizmanto grāmatvedības politikas izvēlē un piemērošanā, hierarhijas precizējumiem.

Šo grozījumu pieņemšana nav ietekmējusi ES 2017. gada pārskatus.

Jauni un pārskatīti EGN, kas ir pieņemti līdz 2017. gada 31. decembrim, bet vēl nav stājušies spēkā

ES nav piemērojusi turpmāk uzskaitītos jaunos un pārskatītos EGN, ko Komisijas grāmatvedis ir pieņēmis, bet kas vēl nav stājušies spēkā.

— 12. EGN “Pabalsti darbiniekiem” pārskatīšana (spēkā pārskata periodam, kas sākas 2018. gada 1. janvārī vai vēlāk). 12. EGN ir pārskatīts atbilstoši jaunajam 39. SPSGS “Pabalsti darbiniekiem”. Galvenā izmaiņa ir tāda, ka guvumi/zaudējumi no izmaiņām aktuāra pieņēmumos ir tieši jāatzīst neto aktīvos pretēji esošajai prasībai, ka tie jāatzīst pārpalikumā vai deficītā.

ES pašlaik analizē šā pārskatītā EGN piemērošanas ietekmi un praktiskās sekas. Tomēr netiek paredzēta būtiska ietekme uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem, izņemot aktuāra pieņēmumu atzīšanu neto aktīvos, nevis finanšu darbības pārskatā.

— Jauns 20. EGN “Publiskā sektora apvienošana” (spēkā pārskata periodam, kas sākas 2019. gada 1. janvārī vai vēlāk). 20. EGN, kas pamatojas uz 40. SPSGS “Publiskā sektora apvienošana”, nosaka publiskā sektora apvienošanas klasifikāciju, proti, divos dažādos veidos atkarībā no tā, vai darījumu kontrolē kopīgi: i) apvienošana, kad darījums pamatojas uz ar ES apvienotās struktūras uzskaites vērtību; un ii) iegāde, kad darījums pamatojas uz ES iegūtās struktūras patiesajām vērtībām ieguves datumā. Abos gadījumos ir noteiktas skaidras prasības un informācijas atklāšanas līmenis, lai ES finanšu pārskatu lietotāji labāk izprastu to sekas.

Sākotnējās piemērošanas gadā ietekme uz ES finanšu pārskatiem būs atkarīga no tā, vai šajā periodā ES veiks publiskā sektora apvienošanas darījumus.

1.2. GRĀMATVEDĪBAS PRINCIPI

Finanšu pārskatu mērķis ir sniegt plašam lietotāju lokam noderīgu informāciju par subjekta finansiālo stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmām. ES kā publiskā sektora subjektam ir konkrēti mērķi – sniegt lēmumu pieņemšanai noderīgu informāciju un apliecināt subjekta pārskatatbildību par tam uzticētajiem līdzekļiem. Šis dokuments ir sagatavots, ņemot vērā minētos mērķus.

Vispārējie apsvērumi (jeb grāmatvedības principi), kas jāievēro, sagatavojot finanšu pārskatus, ir izklāstīti ES grāmatvedības 1. noteikumā “Finanšu pārskati” un ir tādi paši kā 1. SPSGS: skaidrs izklāsts, uzkrāšanas princips, darbības nepārtrauktība, izklāsta konsekvence, būtiskums, apkopošana, kompensēšana un salīdzināmā informācija. Finanšu pārskatu kvalitatīvie rādītāji ir būtiskums, patiesa atspoguļošana (uzticamība), saprotamība, savlaicīgums, salīdzināmība un pārbaudāmība.

1.3. KONSOLIDĀCIJA

Konsolidācijas darbības joma

Konsolidētajos ES finanšu pārskatos ir iekļauti visi nozīmīgie kontrolētie subjekti (t. i., ES iestādes, tostarp Komisija, un ES aģentūras), saistītās sabiedrības un kopuzņēmumi. Pilns konsolidēto subjektu saraksts ir sniegts ES finanšu pārskatu 9. skaidrojumā. Pavisam ir aptverti 52 kontrolētie subjekti un viens asociētais uzņēmums. Subjektus, uz kuriem attiecas konsolidācija, bet kuri nav būtiski ES konsolidētajiem finanšu pārskatiem kopumā, nav nepieciešams konsolidēt vai uzskaitīt, izmantojot pašu kapitāla metodi, ja tas ES radītu pārmērīgu laika patēriņu vai izmaksas. Šādus subjektus dēvē par “mazajiem subjektiem”, un tie ir atsevišķi uzskaitīti 9. skaidrojumā. 2017. gadā kopumā 7 subjekti tika klasificēti kā mazie subjekti.

Kontrolētie subjekti

Lēmums iekļaut subjektu konsolidācijā ir balstīts uz kontroles koncepciju. Kontrolētie subjekti ir visi subjekti, saistībā ar kuriem ES saņem vai ir tiesīga saņemt mainīgu ieguvumu no tās iesaistes, un var ietekmēt šo ieguvumu raksturu un summu, izmantojot savu varu pār otru subjektu. Šādām pilnvarām jābūt īstenojamām un jābūt saistītām ar subjekta attiecīgajām darbībām. Kontrolētie subjekti tiek pilnībā konsolidēti. Konsolidācija sākas kontroles pastāvēšanas pirmajā dienā un beidzas līdz ar kontroles izbeigšanos.

Izplatītākie kontroles rādītāji ES ir šādi: subjekta izveide ar dibināšanas līgumu vai sekundārajiem tiesību aktiem, subjekta finansējums no ES budžeta, balsstiesības vadības iestādēs, Eiropas Revīzijas palātas veikta revīzija un budžeta izpildes apstiprināšana Eiropas Parlamentā. Katrs subjekts tiek vērtēts atsevišķi, lai izlemtu, vai kontroles konstatēšanai pietiek ar vienu vai visiem iepriekš minētajiem kritērijiem.

Saskaņā ar šo pieeju uzskata, ka ES iestādes (izņemot Eiropas Centrālo banku) un aģentūras (izņemot kādreizējā otrā pīlāra aģentūras) atrodas tikai un vienīgi ES kontrolē un attiecīgi tiek konsolidētas. Turklāt likvidējamā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK) arī tiek uzskatīta par kontrolētu struktūru.

Ir izslēgti visi būtiskie ES kontrolēto struktūru savstarpējie darījumi un atlikumi, savukārt nerealizētā peļņa un zaudējumi saistībā ar šādiem darījumiem nav būtiski un tāpēc nav izslēgti.

Kopīgas struktūras

Kopīga struktūra ir struktūra, kuru kopīgi kontrolē ES un viena vai vairākas puses. Kopīga kontrole ir struktūras kontroles savstarpēja dalīšana, kas noteikta ar līgumu un kas pastāv tikai tad, kad, pieņemot lēmumus par attiecīgajām darbībām, ir vajadzīgs to pušu vienprātīgs apstiprinājums, kuras savstarpēji dala kontroli. Kopīgas struktūras svar būt gan kopīgas darbības, gan kopuzņēmumi. Gadījumā, ja kopīgā struktūra organizēta, izmantojot atsevišķu vienību, un kopīgās struktūras dalībniekiem ir tiesības uz šīs struktūras neto aktīviem, šādu kopīgo struktūru klasificē kā kopuzņēmumu. Līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (skatīt 1.5.4. skaidrojumu). Ja pusēm saistībā ar struktūru ir tiesības uz aktīviem un pienākumi attiecībā uz saistībām, šādu kopīgo struktūru klasificē kā kopīgu darbību. Saistībā ar savu dalību kopīgās darbībās ES savos finanšu pārskatos atzīst: to aktīvus un saistības, ieņēmumus un izdevumus, kā arī to aktīvu, saistību, ieņēmumu un izdevumu daļu, kas tiek turēta vai radusies kopīgi.

Saistītie uzņēmumi

Saistītie uzņēmumi ir tādi subjekti, kuros ES tieši vai netieši ir būtiska ietekme, bet kurus tā nekontrolē. Pieņem, ka pastāv būtiska ietekme, ja ES līdzdalība balsstiesībās tieši vai netieši ir 20 % vai vairāk. Līdzdalību saistītajos uzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (skatīt 1.5.4. skaidrojumu).

Nekonsolidēti subjekti, kuru līdzekļus pārvalda Komisija

ES darbinieku veselības apdrošināšanas kopīgās shēmas, Eiropas Attīstības fonda un Dalībnieku garantiju fonda naudas līdzekļus pārvalda Komisija to vārdā. Tomēr ES nekontrolē šos subjektus, tādēļ tie nav konsolidēti tās finanšu pārskatos.

1.4. SAGATAVOŠANAS PAMATS

Finanšu pārskati tiek sniegti ik gadu. Finanšu gads sākas 1. janvārī un beidzas 31. decembrī.

1.4.1. Valūta un konvertācijas pamats

Darbības un pārskatu sniegšanas valūta

Finanšu pārskatus sagatavo miljonos euro, un euro ir ES darbības un pārskatu sniegšanas valūta.

Darījumi un atlikumi

Darījumus ārvalstu valūtā konvertē euro atbilstoši valūtas kursam, kas ir spēkā darījuma veikšanas dienā. Peļņu un zaudējumus no ārvalstu valūtas darījumu norēķiniem un no ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību pārrēķināšanas atbilstoši valūtas kursam gada beigās norāda finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu instrumentiem, kas klasificēti kā pieejami pārdošanai, iekļauj patiesās vērtības rezervē.

Atšķirīgas konvertācijas metodes tiek piemērotas pamatlīdzekļiem un nemateriālajiem aktīviem, kuru vērtība saglabājas euro atbilstoši kursam to iegādes datumā.

Ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību atlikumus gada beigās konvertē euro pēc 31. decembrī spēkā esošā Eiropas Centrālās bankas (ECB) valūtas kursa.

Euro maiņas kurss

Valūta 31.12.2017. 31.12.2016. Valūta 31.12.2017. 31.12.2016. BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,177 4,4103 CZK 25,5350 27,0210 RON 4,6585 4,5390 DKK 7,4449 7,4344 SEK 9,8438 9,5525 GBP 0,8872 0,8562 CHF 1,1702 1,0739 HRK 7,4400 7,5597 JPY 135,01 123,4000 HUF 310,3300 309,8300 USD 1,1993 1,0541

1.4.2. Aplēses izmantošana

Saskaņā ar SPSGS un vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem finanšu pārskatos noteikti ietver summas, kas balstītas uz vadības aplēsēm un pieņēmumiem, kas izdarīti, pamatojoties uz visticamāko pieejamo informāciju. Būtiskas aplēses cita starpā ietver aplēses par turpmāk minēto: darbinieku pabalstu saistības, uzkrājumi, finanšu risks saistībā ar krājumiem un debitoru parādiem, uzkrātie ieņēmumi un maksas, iespējamie aktīvi un saistības, nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu vērtības samazinājuma pakāpe un summas, kas uzrādītas skaidrojumos par finanšu instrumentiem. Faktiskie rezultāti var atšķirties no aplēsēm. Izmaiņas aplēsēs tiek atspoguļotas periodā, kad tās kļūst zināmas.

1.5. BILANCE

1.5.1. Nemateriālie aktīvi

Iegādātās datorprogrammu licences norāda, no sākotnējām izmaksām atskaitot uzkrāto amortizāciju un vērtības samazinājumu. Aktīvus amortizē pēc lineārās metodes visā to aplēstajā lietderīgās lietošanas laikā (3–11 gadi). Nemateriālo aktīvu aplēstais lietderīgās lietošanas laiks ir atkarīgs no to konkrētā ekonomiskā kalpošanas ilguma vai juridiskā kalpošanas ilguma, kas noteikts vienošanās ceļā. Pašu radītus nemateriālos aktīvus kapitalizē tad, kad ir izpildīti attiecīgie ES grāmatvedības noteikumu kritēriji, un ja izdevumi attiecas tikai uz aktīva izstrādes periodu. Kapitalizējamās izmaksas ietver visas tieši attiecināmās izmaksas, kas nepieciešamas aktīva radīšanai, ražošanai un sagatavošanai darbam atbilstīgi vadības iecerēm. Izmaksas, kas ir saistītas ar pētniecības darbībām, nekapitalizējamās izstrādes izmaksas un uzturēšanas izmaksas atzīst par izdevumiem to rašanās brīdī.

1.5.2. Īpašums, aprīkojums un iekārtas

Visus pamatlīdzekļus uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīts uzkrātais nolietojums un vērtības samazinājums. Izmaksās ir ietverti izdevumi, kas ir tieši attiecināmi uz aktīva iegādi, radīšanu vai nodošanu.

Turpmākās izmaksas pēc vajadzības iekļauj aktīva uzskaites vērtībā vai atzīst par atsevišķu aktīvu tikai tad, kad ir iespējams, ka ar attiecīgo pozīciju saistītos nākotnes saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu izmantos ES un izmaksas var ticami novērtēt. Remontdarbu un uzturēšanas izmaksas ieskaita finanšu darbības rezultātu pārskatā tajā finanšu periodā, kurā minētās izmaksas radušās.

Uz zemi un mākslas darbiem netiek attiecināts nolietojums, jo to lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots. Uz nepabeigtiem pamatlīdzekļiem neattiecina nolietojumu, jo šie aktīvi vēl nav pieejami lietošanai. Nolietojumu citiem aktīviem aprēķina, izmantojot lineāro metodi, lai šādu aktīvu izmaksas attiecinātu, atņemot to atlikušo vērtību aplēstās aktīvu lietderīgās lietošanas laikā:

Aktīva veids Lineārā nolietojuma likme Ēkas No 4 % līdz 10 % Kosmosa aktīvi No 8 % līdz 25 % Aprīkojums un iekārtas No 10 % līdz 25 % Mēbeles un transportlīdzekļi No 10 % līdz 25 % Datortehnika No 25 % līdz 33 % Citi No 10 % līdz 33 %

Peļņu vai zaudējumus no aktīva atsavināšanas nosaka, salīdzinot ieņēmumus, no kuriem atskaitīti pārdošanas izdevumi, ar atsavinātā aktīva uzskaites vērtību, un iekļauj finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Noma

Materiālo aktīvu nomu, ja ES būtībā uzņemas visus riskus un gūst visu labumu, ko rada īpašumtiesības, klasificē kā finanšu nomu. Nomas sākumā finanšu nomu kapitalizē nomātā aktīva patiesajā vērtībā vai arī minimālo nomas maksājumu pašreizējā vērtībā atkarībā no tā, kurš no šiem lielumiem ir mazāks. Finanšu nomas maksājuma procentu daļu atspoguļo izdevumos visā nomas periodā, nenomaksātajam atlikumam piemērojot nemainīgu periodisku likmi. Nomas saistības, no kurām atskaitītas finanšu maksas, tiek ietvertas finanšu saistībās (ilgtermiņa un īstermiņa). Finanšu izmaksu procentu daļu atspoguļo finanšu darbības rezultātu pārskatā visā nomas periodā, piemērojot nemainīgu periodisku procentu likmi atlikušajām saistībām katrā periodā. Finanšu nomā turētajiem aktīviem nolietojumu aprēķina īsākajā no šādiem periodiem: aktīva lietderīgās lietošanas laiks vai nomas termiņš.

Nomu, kurā iznomātājs patur būtisku daļu no riska un ieguvumiem saistībā ar īpašumtiesībām, klasificē kā operatīvo nomu. Maksājumus, kas veikti saistībā ar operatīvo nomu, nomas periodā atspoguļo finanšu darbības rezultātu pārskatā, izmantojot lineāro metodi.

1.5.3. Nefinanšu aktīvu vērtības samazināšanās

Uz aktīviem, kuru lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots, amortizāciju/nolietojumu neattiecina, bet katru gadu pārbauda to vērtības samazinājumu. Aktīviem, kuriem nosaka amortizāciju/nolietojumu, vērtības samazinājumu pārskata ikreiz, kad notikumi vai apstākļu maiņa liecina par iespējamību neatgūt aktīva uzskaites vērtību. Vērtības samazinājuma zaudējumus atzīst tādā apmērā, par kādu aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā atgūstamo (darba) summu. Atgūstamā (darba) summa ir lielākā no šādām summām: aktīva patiesā vērtība, no kuras atskaitītas pārdošanas izmaksas, vai tā lietošanas vērtība.

Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu atlikušo vērtību un lietderīgās lietošanas laiku pārskata un vajadzības gadījumā koriģē vismaz reizi gadā. Aktīva uzskaites vērtību nekavējoties daļēji noraksta līdz tā atgūstamajai (darba) summai, ja aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā aplēsto atgūstamo (darba) summu. Ja iepriekšējos gados atzītie vērtības samazinājuma iemesli vairs nepastāv, attiecīgi veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi.

1.5.4. Pēc pašu kapitāla metodes uzskaitīti ieguldījumi

Līdzdalība saistītajos uzņēmumos un kopuzņēmumos

Līdzdalību asociētajos uzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji to atzīst, ņemot vērā izmaksas. ES daļa šādos ieguldījumos tiek atzīta finanšu darbības rezultātu pārskatā, un tās daļa rezervju pārmaiņās tiek atzīta to patiesās vērtības rezervē neto aktīvos. Ieguldījumu bilances vērtību finanšu pārskatos bilances datumā iegūst, sākotnējām izmaksām pieskaitot visas pārmaiņas (turpmākās iemaksas, saimnieciskās darbības rezultātu daļu un rezervju pārmaiņas, vērtības samazinājumus un dividendes). No ieguldījumiem saņemtā peļņas daļa samazina aktīva uzskaites vērtību.

Ja ES deficīta daļa ieguldījumā, ko uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, ir vienāda ar tās līdzdalību ieguldījumā vai pārsniedz to, ES pārtrauc atzīt savu daļu turpmākajos zaudējumos (“neatzītie zaudējumi”). Kad ES daļa ir samazināta līdz nullei, papildu zaudējumi un saistības tiek atzītas tikai, ja ES ir radušies juridiski vai prakses radīti pienākumi vai tā ir veikusi maksājumus subjekta vārdā.

Ja pastāv vērtības samazinājuma pazīmes, jāveic daļēja norakstīšana līdz mazākajai atgūstamajai summai. Atgūstamo summu nosaka atbilstīgi 1.5.3. skaidrojumam. Ja vērtības samazinājuma iemesls vēlāk vairs nepastāv, veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi līdz uzskaites vērtībai, kāda būtu noteikta, ja nebūtu atzīti nekādi vērtības samazinājuma zaudējumi.

Ja ES līdzdalība ieguldījumu kapitāla fondā ir 20 % vai vairāk, tā necenšas īstenot būtisku ietekmi. Tāpēc šādus resursus uzskata par finanšu instrumentiem un klasificē kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Asociētos uzņēmumus un kopuzņēmumus, kas klasificēti kā mazie subjekti, neuzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi. ES iemaksas šajos subjektos tiek uzskaitītas kā perioda izdevumi.

1.5.5. Finanšu aktīvi

Klasifikācija

ES savus finanšu aktīvus iedala šādās kategorijās: finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā; aizdevumi un debitoru parādi; līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi; un pārdošanai pieejami finanšu aktīvi. Finanšu instrumentu klasifikāciju nosaka, veicot sākotnējo atzīšanu, un tā tiek atkārtoti novērtēta katrā bilances datumā.

i) Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā

Finanšu aktīvu iekļauj šajā kategorijā, ja tas iegūts galvenokārt ar mērķi to pārdot īstermiņā. Šajā kategorijā iekļauj arī atvasinātos instrumentus. Minētās kategorijas aktīvi tiek klasificēti kā apgrozāmie līdzekļi, ja tos plāno realizēt 12 mēnešu laikā no bilances datuma.

ii) Aizdevumi un debitoru parādi

Aizdevumi un debitoru parādi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem, kuri netiek kotēti aktīvā tirgū. Tie rodas, kad ES nodrošina naudu, preces vai pakalpojumus tieši debitoram bez nodoma pārdot attiecīgo debitoru parādu vai gadījumos, kad ES pārņem sākotnējā aizdevēja tiesības pēc tam, kad ES veikusi maksājumu atbilstīgi garantijas līgumam. Maksājumi, kuru termiņš ir 12 mēneši pēc bilances datuma, tiek klasificēti apgrozāmos līdzekļos. Maksājumi, kuru termiņš ir vairāk nekā 12 mēneši pēc bilances datuma, tiek klasificēti kā ilgtermiņa aktīvi. Aizdevumi un debitoru parādi ietver termiņnoguldījumus ar sākotnējo termiņu virs trīs mēnešiem.

iii) Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi

Līdz termiņa beigām turēti ieguldījumi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem un fiksētu termiņu, kurus ES noteikti plāno un spēj turēt līdz termiņa beigām. Šajā finanšu gadā ES nebija neviena minētās kategorijas ieguldījuma.

iv) Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi

Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi ir neatvasināti finanšu aktīvi, kas iekļauti šajā kategorijā vai nav iekļauti nevienā citā kategorijā. Tos klasificē kā apgrozāmos līdzekļus vai ilgtermiņa aktīvus atkarībā no laika perioda, kurā ES plāno tos turēt. Ieguldījumus struktūrās, kas nav nedz konsolidētas, nedz uzskaitītas, izmantojot pašu kapitāla metodi, un cita veida kapitāla ieguldījumus (piemēram, riska kapitāla darījumus) arī klasificē kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Sākotnējā atzīšana un novērtēšana

Patiesajā vērtībā novērtētu finanšu aktīvu, iekļaujot pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, kā arī līdz termiņa beigām turētu un pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu iegādi vai pārdošanu atzīst darījuma datumā, proti, datumā, kurā ES uzņemas saistības pirkt vai pārdot aktīvu. Naudas ekvivalenti un aizdevumi tiek atzīti, kad naudu izmaksā aizņēmējiem. Finanšu instrumentus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā. Visiem finanšu aktīviem, kurus neuzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, darījuma izmaksas pieskaita patiesajai vērtībai, veicot sākotnējo atzīšanu. Finanšu aktīvus, kurus uzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, un darījuma izmaksas tiek ieskaitītas izdevumos finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu aktīva patiesā vērtība sākotnējās atzīšanas brīdī parasti ir darījuma cena (t. i., saņemtās atlīdzības patiesā vērtība), ja vien šī instrumenta patiesā vērtība nav pierādīta salīdzinājumā ar citiem novērojamajiem tirgus darījumiem ar to pašu instrumentu vai pamatojoties uz vērtēšanas metodi, kuras mainīgie rādītāji ietver tikai novērojamo tirgu datus (piemēram, dažu atvasinājumu līgumu gadījumā). Tomēr, ja tiek piešķirts ilgtermiņa aizdevums bez procentu likmes vai ar likmi, kas ir zemāka par tirgus likmi, tā patieso vērtību var aplēst kā visu nākotnē saņemamo naudas ieņēmumu pašreizējo vērtību, kas diskontēta, izmantojot līdzīga instrumenta ar līdzīgu kredītvērtējumu dominējošo tirgus procentu likmi.

Aizdevumus novērtē to nominālsummā, ko uzskata par aizdevuma patieso vērtību. Tam ir šāds cēlonis.

— ES aizdevumiem ir īpaša “tirgus vide”, kas atšķiras no kapitāla tirgus, kurā tiek emitētas komercobligācijas vai valsts obligācijas. Tā kā aizdevējiem šajos tirgos ir iespēja izvēlēties alternatīvus ieguldījumus, iespēju varbūtība ir iekļauta tirgus cenās. Taču ES šādas alternatīvo ieguldījumu iespējas nav, jo tai nav atļauts ieguldīt naudu kapitāla tirgos; ES tikai aizņemas līdzekļus, lai aizdotu tos ar tādiem pašiem procentiem. Tas nozīmē, ka ES nav alternatīvas iespējas aizdot vai ieguldīt summas, ko tā ir aizņēmusies. Attiecīgi nav izvēles izmaksu un bāzes salīdzinājumam ar tirgus likmēm. Faktiski ES aizdevumu darbība pati par sevi nozīmē tirgu. Tā kā iespējas izmaksu “opcija” netiek piemērota, tirgus cena nesniedz patiesu priekšstatu par ES aizdevumu darījumu būtību. Tāpēc nav pareizi noteikt ES aizdevumu patieso vērtību, atsaucoties uz komercobligācijām vai valsts obligācijām.

— Tā kā nav aktīva tirgus vai līdzīgu darījumu, lai veiktu salīdzinājumu, procentu likme, kas ES jāizmanto, lai noteiktu patieso vērtību aizdevuma darījumiem saskaņā ar Eiropas Finanšu stabilizācijas mehānismu (EFSM), maksājumu bilances (MB) un citiem šādiem aizdevumiem, ir prasītā procentu likme.

— Turklāt attiecībā uz šiem aizdevumiem pastāv kompensējoša ietekme starp aizdevumiem un aizņēmumiem to kompensējošā rakstura dēļ. Tādējādi aizdevuma efektīvā procentu likme ir vienāda ar saistīto aizņēmumu efektīvo procentu likmi. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu instrumentu atzīšanu pārtrauc, kad tiesības saņemt naudas plūsmas no ieguldījumiem ir beigušās vai ES būtībā ir nodevusi citai personai visus riskus un ieguvumus, kas izriet no īpašumtiesībām.

Turpmākais novērtējums

a) Finanšu aktīvus patiesajā vērtībā, iekļaujot pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus, kas rodas no patiesās vērtības pārmaiņām kategorijā “Finanšu instrumenti, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā”, ietver finanšu darbības rezultātu pārskatā periodā, kurā tie rodas.

b) Aizdevumus un debitoru parādus uzskaita amortizētajās izmaksās, izmantojot efektīvās procentu likmes metodi. Tādu aizdevumu gadījumā, kuri piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, gan aizdevumiem, gan aizņēmumiem piemēro vienu un to pašu efektīvo procentu likmi, jo šiem aizdevumiem ir kompensējošu darbību iezīmes, un atšķirības starp aizdevuma un aizņēmuma nosacījumiem un summām nav būtiskas. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

c) Līdz termiņa beigām turētos aktīvus uzskaita amortizētajās izmaksās, izmantojot efektīvās procentu likmes metodi. ES pašlaik nav līdz termiņa beigām turētu ieguldījumu.

d) Pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus no pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu patiesās vērtības pārmaiņām atzīst patiesās vērtības rezervē, izņemot valūtas pārrēķina starpību monetāriem aktīviem, ko atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Ja pārdošanai pieejamu aktīvu atzīšana tiek pārtraukta vai to vērtība samazinās, iepriekš patiesās vērtības rezervē atzītās patiesās vērtības kumulatīvās korekcijas atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Procentus par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kuri aprēķināti, izmantojot efektīvās procentu likmes metodi, atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Dividendes par pārdošanai pieejamiem kapitāla instrumentiem atzīst tad, kad stājas spēkā ES tiesības saņemt maksājumu.

Aktīvos tirgos kotētu ieguldījumu patiesās vērtības pamatā ir pašreizējās pirkšanas cenas. Ja finanšu aktīvam ir neaktīvs tirgus (kā arī nekotētiem vērtspapīriem un ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem), ES nosaka patieso vērtību, izmantojot novērtēšanas metodes. Var izmantot nesenus nesaistītu pušu darījumus, atsauces uz citiem būtībā līdzīgiem instrumentiem, diskontētu naudas plūsmu analīzi, iespēju līgumu cenu noteikšanas modeļus un citas novērtēšanas metodes, kuras parasti izmanto tirgus dalībnieki.

Ieguldījumi riska kapitāla fondos, kas klasificēti kā pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi un kuriem nav kotētas tirgus cenas aktīvā tirgū, tiek novērtēti pēc attiecināmās neto aktīvu vērtības, ko uzskata par to patiesās vērtības ekvivalentu.

Ja nevar ticami noteikt tādu kapitāla instrumentos veiktu ieguldījumu patieso vērtību, kuriem aktīvā tirgū nav kotētas tirgus cenas, šādus ieguldījumus novērtē, ņemot vērā to izmaksas, no kurām atskaitīti vērtības samazinājuma zaudējumi.

Finanšu aktīvu vērtības samazinājums

Katrā bilances datumā ES novērtē, vai ir objektīvi pierādījumi tam, ka finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies. Finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies un vērtības samazinājuma zaudējumi ir radušies tikai tad, ja ir objektīvi pierādījumi par vērtības samazinājumu viena vai vairāku tādu notikumu rezultātā, kuri risinājušies pēc konkrētā aktīva sākotnējās atzīšanas, un ar zaudējumiem saistītais notikums (vai notikumi) ietekmē aplēstās finanšu aktīva nākotnes naudas plūsmas, un šādu ietekmi var ticami aplēst.

a) Aktīvi, kurus uzskaita amortizētajās izmaksās

Ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka ir radušies vērtības samazinājuma zaudējumi aizdevumiem un debitoru parādiem vai līdz termiņa beigām turētiem ieguldījumiem, kurus uzskaita amortizētajās izmaksās, šo zaudējumu apjomu nosaka kā starpību starp aktīva uzskaites vērtību un aplēstās nākotnes naudas plūsmas pašreizējo vērtību (izņemot nākotnes kredītzaudējumus, kas vēl nav radušies), to diskontējot atbilstoši finanšu aktīva sākotnējai efektīvajai procentu likmei. Aktīva uzskaites vērtību samazina, un zaudējumu summu atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Ja aizdevumam vai līdz termiņa beigām turētam ieguldījumam ir mainīga procentu likme, diskonta likme vērtības samazinājuma zaudējumu novērtēšanai ir līgumā noteiktā pašreizējā efektīvā procentu likme. Ar ķīlu nodrošināta finanšu aktīva aplēstās nākotnes naudas plūsmas pašreizējās vērtības aprēķinā tiek atspoguļotas naudas plūsmas, ko var radīt tiesību atņemšana uz ieķīlātu īpašumu, atskaitot nodrošinājuma iegūšanas un pārdošanas izmaksas, neatkarīgi no tā, vai tiesību atņemšana uz ieķīlātu īpašumu ir iespējama, vai ne. Ja kādā no nākamajiem periodiem vērtības samazinājuma zaudējumu summa samazinās un šo samazinājumu var objektīvi attiecināt uz notikumu pēc vērtības samazinājuma atzīšanas, tad iepriekš atzīto vērtības samazinājumu apvērš, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu.

b) Aktīvi, kurus uzskaita patiesajā vērtībā

Tādu kapitāla ieguldījumu gadījumā, kuri klasificēti kā pārdošanai pieejami finanšu aktīvi, nosakot, vai vērtspapīru vērtība ir samazinājusies, ņem vērā, vai vērtspapīra patiesā vērtība ir būtiski vai pastāvīgi (ilgstoši) samazinājusies, kļūstot mazākai par tā izmaksām. Ja ir šādi pierādījumi attiecībā uz pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kumulatīvos zaudējumus, kas aprēķināti kā starpība starp iegādes izmaksām un pašreizējo patieso vērtību, no kuras atskaitīta šā finanšu aktīva vērtības samazinājuma summa, kas iepriekš atzīta finanšu darbības rezultātu pārskatā, izņem no rezervēm un atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Finanšu darbības rezultātu pārskatā atzīto kapitāla instrumentu vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi neveic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu. Ja kādā no nākamajiem periodiem palielinās pārdošanai pieejama parāda instrumenta patiesā vērtība un šis palielinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas risinās pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot finanšu darbības rezultātu pārskatu.

1.5.6. Krājumi

Krājumus uzskaita izmaksās vai arī neto pārdošanas vērtībā atkarībā no tā, kura no abām summām ir mazāka. Izmaksas tiek noteiktas, izmantojot metodi “pirmais iekšā – pirmais ārā” (FIFO). Gatavo preču un nepabeigto ražojumu izmaksas ietver izejmateriālu izmaksas, tiešās darbaspēka izmaksas, citas tieši attiecināmās izmaksas un saistītās netiešās ražošanas izmaksas (pamatojoties uz parasto darbības jaudu). Neto pārdošanas vērtību aprēķina, no parastā uzņēmējdarbības gaitā paredzētās pārdošanas cenas atskaitot pabeigšanas izmaksas un pārdošanas izdevumus. Ja krājumus tur sadalei bez maksas vai par nominālmaksu, tos novērtē izmaksās vai arī pašreizējās aizstāšanas izmaksās atkarībā no tā, kura no šīm summām ir mazāka. Pašreizējās aizstāšanas izmaksas ir izmaksas, kas ES rastos, iegādājoties šādu aktīvu pārskata datumā.

1.5.7. Priekšfinansējuma summas

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam izsniegtu naudas avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laikposmā, kas noteikts konkrētajā nolīgumā, lēmumā, vienošanās dokumentā vai pamatā esošajā tiesību aktā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu izmanto mērķim, kuram tas piešķirts, līgumā noteiktajā periodā vai arī atmaksā. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, tam ir pienākums atdot avansā piešķirto priekšfinansējumu ES. Priekšfinansējuma summu var samazināt (pilnībā vai daļēji), apstiprinot attiecināmās izmaksas (tās tiek atzītas par izdevumiem).

Turpmākos bilances datumos priekšfinansējumu novērtē summā, kura sākotnēji atzīta bilancē un no kuras atskaitīti attiecināmie izdevumi (tostarp aplēstās summas, ja tas ir nepieciešams), kas radušies perioda laikā.

Procentus par priekšfinansējumu atzīst tad, kad tie nopelnīti saskaņā ar attiecīgā līguma noteikumiem. Gada beigās, pamatojoties uz ticamāko informāciju, aplēš uzkrātos procentu ieņēmumus, ko ietver bilancē.

Citus avansa maksājumus dalībvalstīm, kas rodas, kad ES atmaksā summas, ko dalībvalstis avansa veidā samaksājušas saņēmējiem (tostarp “finanšu instrumentus, kam piemēro dalīto pārvaldību”), atzīst aktīvos un uzrāda priekšfinansējuma pozīcijā. Citus avansa maksājumus dalībvalstīm turpmāk novērtē summā, kura sākotnēji atzīta bilancē un no kuras atskaitīta labākā aplēse par attiecināmiem izdevumiem, kas radušies galasaņēmējiem un ko aprēķina, pamatojoties uz ticamiem un pamatojamiem pieņēmumiem.

ES iemaksas Eiropas Attīstības fonda trasta fondos vai citās nekonsolidētajās struktūrās arī klasificē kā priekšfinansējumu, jo to nolūks ir nodrošināt apgrozāmos līdzekļus trasta fondam, lai tas varētu finansēt konkrētas darbības, kas ir noteiktas šī trasta fonda mērķos. ES iemaksas trasta fondos tiek novērtētas sākotnējā vērtībā, no kuras atskaitīti attiecināmie izdevumi, tostarp aplēstās summas, ja tas ir nepieciešams, kas trasta fondam radušās pārskata perioda laikā un ir iedalītas ES iemaksās atbilstīgi noslēgtajam līgumam.

1.5.8. Ar komerciālu apmaiņu saistīti debitoru parādi un ar komerciālu apmaiņu nesaistītas atgūstamās summas

Tā kā saskaņā ar ES grāmatvedības noteikumiem nepieciešams atsevišķi uzrādīt ar komerciālu apmaiņu saistītus un ar komerciālu apmaiņu nesaistītus darījumus, tad pārskatu sagatavošanas nolūkā debitoru parādi tiek definēti kā tādi, kas izriet no komerciālas apmaiņas darījumiem, bet atgūstamās summas definē kā tādas, kas izriet no darījumiem, kuri nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, t. i., kad ES saņem vērtību no cita subjekta, apmaiņā tieši nenodrošinot aptuveni līdzīgu vērtību (piemēram, no dalībvalstīm atgūstamās summas, kas ir saistītas ar pašu resursiem).

Debitoru parādi no darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, atbilst finanšu instrumentu definīcijai, un tādēļ tie tiek klasificēti kā aizdevumi un debitoru parādi un arī attiecīgi novērtēti (skatīt 1.5.5. skaidrojumu). Finanšu instrumentu skaidrojumu informācijā par debitoru parādiem no darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, ir ietverti uzkrātie ieņēmumi un nākamo periodu maksas no darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, jo šīs summas nav būtiskas.

Atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, uzskaita sākotnējā vērtībā (ņemot vērā procentus un naudas sodus), atskaitot vērtības samazinājuma summu. Ar komerciālu apmaiņu nesaistītu darījumu atgūstamo summu vērtības samazinājumu nosaka, ja ir objektīvi pierādījumi, ka ES nevarēs iekasēt visu pienākošos summu atbilstoši sākotnējiem noteikumiem par atgūstamajām summām no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu. Daļēji norakstītā summa ir starpība starp aktīva uzskaites vērtību un atgūstamo summu. Daļēji norakstīto summu atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Pamatojoties uz iepriekšējo pieredzi, tiek veikta arī vispārēja daļēja norakstīšana neizpildītajiem rīkojumiem atgūt līdzekļus, kuriem vēl nav piemērota noteikta daļējā norakstīšana. Skatīt 1.5.14. skaidrojumu par režīmu uzkrātajiem ienākumiem gada beigās. Summas, kas parādītas un uzrādītas kā atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, nav finanšu instrumenti, jo tās neizriet no līguma, kas rada finanšu saistības vai pašu kapitāla instrumentu. Tomēr finanšu pārskatu skaidrojumos atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, uzrāda kopā ar debitoru parādiem no darījumiem, kas ir saistīti ar komerciālu apmaiņu, ja tas ir iespējams.

1.5.9. Nauda un naudas ekvivalenti

Nauda un naudas ekvivalenti ir finanšu instrumenti un tie ir nauda kasē, pieprasījuma noguldījumi bankās vai noguldījumi bankās ar īsu brīdinājuma termiņu par izņemšanu un citi īstermiņa ieguldījumi ar augstu likviditāti, kuru sākotnējais termiņš nepārsniedz trīs mēnešus.

1.5.10. Pensijas un citi darbinieku pabalsti

Pensiju saistības

ES izmanto noteiktu pabalstu pensiju plānus. Lai gan vienu trešdaļu šo pabalstu paredzamo izmaksu veido darbinieku iemaksas no algas, pensiju saistībām netiek veidoti naudas līdzekļi. Bilancē atzītās saistības attiecībā uz noteiktu pabalstu pensiju plāniem ir noteikto pabalstu saistību pašreizējā vērtība bilances datumā, no kuras atskaitīta plāna aktīvu patiesā vērtība. Noteikto pabalstu saistības aprēķina aktuāri, izmantojot plānotās vienības kredītmetodi. Noteikto pabalstu saistību pašreizējo vērtību nosaka, diskontējot aplēstās nākotnes naudas aizplūdes, izmantojot tādu valsts obligāciju procentu likmes, kuras ir pabalstu izmaksāšanas valūtā un kuru dzēšanas termiņš aptuveni atbilst attiecīgo pensiju saistību termiņiem.

Aktuāro peļņu un zaudējumus, kas rodas no pieredzes korekcijām un aktuāro pieņēmumu pārmaiņām, nekavējoties atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā. Iepriekšējo pakalpojumu izmaksas nekavējoties atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā, ja vien pārmaiņas pensiju plānā nav atkarīgas no nosacījuma, ka darbiniekiem ir jāpaliek dienestā noteiktu laika periodu (tiesību piešķiršanas periods). Šādā gadījumā iepriekšējo pakalpojumu izmaksas tiesību piešķiršanas periodā amortizē, izmantojot lineāro metodi.

Pēcnodarbinātības slimības pabalsti

ES nodrošina veselības pabalstus saviem darbiniekiem, apmaksājot ārstniecības izdevumus. Līdzekļu ikdienas administrēšanai ir izveidots atsevišķs fonds. Šo sistēmu izmanto esošie darbinieki, pensionāri, atraitņi un šo personu radinieki. Pabalstus, ko piešķir “nestrādājošiem” (pensionāriem, bāreņiem u. c.), klasificē kā “Darbinieku pēcnodarbinātības pabalstus”. Ņemot vērā šo pabalstu būtību, ir nepieciešams aktuāra aprēķins. Saistības bilancē tiek noteiktas līdzīgi pensiju saistībām (skatīt iepriekš).

1.5.11. Uzkrājumi

Uzkrājumus atzīst, ja pagātnes notikumu rezultātā ES ir pašreizējs juridisks vai praktisks pienākums pret trešām personām, ir lielāka iespēja, ka minēto saistību izpildei būs nepieciešams tērēt līdzekļus, un šo summu var ticami novērtēt. Nākotnes zaudējumiem no pamatdarbības uzkrājumus neatzīst. Uzkrājumu summa ir labākā aplēse par prognozējamiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai pārskata datumā izpildītu pašreizējās saistības. Ja uzkrājumus veido lielam pozīciju skaitam, saistības aplēš, izvērtējot visus iespējamos iznākumus atbilstoši to iespējamībai (“paredzamās vērtības” metode).

1.5.12. Finanšu saistības

Finanšu saistības iedala finanšu saistībās patiesajā vērtībā, iekļaujot peļņas vai zaudējumu aprēķinā, finanšu saistībās atbilstoši amortizētajām izmaksām vai finanšu garantiju saistībās.

Aizņēmumus veido aizņēmumi no kredītiestādēm un parādi, ko apliecina sertifikāti. Tos sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, kas ir to piešķiršanas ieņēmumi (saņemtās atlīdzības patiesā vērtība), no kuras tiek atskaitītas darījuma izmaksas, un turpmāk tos uzskaita amortizētajās izmaksās, izmantojot efektīvo procentu metodi; jebkuru starpību starp ieņēmumiem, no kuriem atskaitītas darījuma izmaksas, un dzēšanas vērtību atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā aizņēmumu periodā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Ja aizdevumi ir piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, tad atbilstoši būtiskuma apsvērumiem efektīvo procentu metodi nevar piemērot aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

Finanšu saistības, kas patiesajā vērtībā iekļautas pārpalikuma vai deficīta aprēķinā, ietver atvasinātos instrumentus, kuru patiesā vērtība ir negatīva. Tos uzskaita tāpat kā finanšu aktīvus patiesajā vērtībā pārpalikuma vai deficīta aprēķinā – skatīt 1.5.5. skaidrojumu.

Finanšu garantiju saistības tiek sākotnēji atzītas patiesajā vērtībā, proti, atbilstoši saņemtajai prēmijai. Pēc tam finanšu garantiju saistību vērtību nosaka atbilstīgi labākajai aplēsei par prognozējamajiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai izpildītu finanšu garantiju saistības, vai sākotnēji atzītajai summai, no kā vajadzības gadījumā atņem uzkrāto amortizāciju, – atkarībā no tā, kura no minētajām summām ir lielāka. ES atzīst finanšu garantiju saistības, kad tā saņem atlīdzību par garantijas piešķiršanu, kas atbilst tirgus noteikumiem, vai kad var ticami izmērīt garantijas patieso vērtību. Ja nav aktīva tirgus tieši līdzvērtīgam garantijas līgumam, ES atklāj informāciju par sniegto garantiju kā par iespējamām saistībām (skatīt 1.7.2. skaidrojumu) vai, ja pastāv lielāka iespēja, ka saistību izpildei būs nepieciešama resursu aizplūde, ES atzīst uzkrājumu (skatīt 1.5.11. skaidrojumu).

Finanšu saistības klasificē kā ilgtermiņa saistības, izņemot gadījumus, kad to dzēšanas termiņš nepārsniedz 12 mēnešus pēc bilances datuma.

ES trasta fondi, kuri tiek uzskatīti par daļu no Komisijas operatīvajām darbībām, tiek uzskaitīti Komisijas pārskatos un tālāk konsolidēti ES gada pārskatos. Tādēļ iemaksas, ko citi līdzekļu devēji veic ES trasta fondos, atbilst kritērijiem ieņēmumiem no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, atbilstīgi zināmiem nosacījumiem, un tos uzrāda kā finansiālas saistības, līdz ar veiktajām iemaksām saistītie kritēriji ir izpildīti, t. i., trasta fondam rodas attiecināmas izmaksas. Trasta fondam piemēro prasību finansēt noteiktus projektus un atdot atlikušos līdzekļus tad, kad fonds tiek likvidēts. Bilances datumā nenokārtotās saistības veikt iemaksas tiek novērtētas, ņemot vērā saņemto iemaksu summu, no kuras atskaitīti izdevumi, kas radušies trasta fondam, tostarp aplēstas summas, ja tas ir nepieciešams. Pārskata sagatavošanas nolūkos neto izdevumi tiek attiecināti uz citu donoru iemaksām proporcionāli neto iemaksām, kas veiktas 31. decembrī. Iemaksu attiecināšanai ir tikai indikatīvs raksturs. Likvidējot trasta fondu, par faktisko atlikušo resursu sadalījumu lemj trasta fonda valde.

1.5.13. Parādi kreditoriem

Liela daļa ES kreditoru parādu ir nesamaksātie pieprasījumi atlīdzināt izmaksas, ko iesnieguši dotāciju vai cita veida ES finansējuma saņēmēji (darījumi, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu). Tos grāmato kā kreditoru parādus pieprasītās summas apjomā, kad tiek saņemts attiecīgs prasījums. Pēc attiecināmo izmaksu pārbaudes un apstiprināšanas kreditoru parādus vērtē atbilstoši apstiprinātajai un attiecināmajai summai.

Kreditoru parādus, ko rada preču un pakalpojumu iegāde, atzīst sākotnējā summā, saņemot rēķinu, un attiecīgos izdevumus iegrāmato, kad preces vai pakalpojumi saņemti un ES to ir apstiprinājusi.

1.5.14. Uzkrātie un nākamo periodu ieņēmumi un izdevumi

Darījumus un notikumus atzīst finanšu pārskatos periodā, uz kuru tie attiecas. Ja gada beigās rēķins vēl nav izsniegts, kaut gan ES ir sniegusi pakalpojumu vai piegādājusi preces, vai arī pastāv līgumiska vienošanās (piemēram, atsaucoties uz līgumu), uzkrātie ienākumi tiks atzīti finanšu pārskatos. Savukārt, ja gada beigās rēķins ir ticis izsniegts, bet pakalpojumi vēl nav sniegti vai preces vēl nav piegādātas, ieņēmumus attiecinās uz nākamo periodu un atzīs nākamajā uzskaites periodā.

Arī izdevumus uzskaita periodā, uz kuru tie attiecas. Pārskata perioda beigās uzkrātie izdevumi tiek atzīti, par pamatu ņemot attiecīgā perioda pārskaitījuma saistību aplēses. Uzkrātos izdevumus aprēķina saskaņā ar Komisijas sīki izstrādātām darbības un prakses pamatnostādnēm, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka finanšu pārskati sniedz patiesu to ekonomikas un citu parādību attēlojumu, kas tiem ir jāattēlo. Pēc analoģijas, ja ir veikts avansa maksājums par pakalpojumiem vai precēm, kas vēl nav saņemti, izmaksas tiks attiecinātas uz nākamo periodu un atzītas nākamajā pārskata periodā.

1.6. FINANŠU DARBĪBAS REZULTĀTU PĀRSKATS

1.6.1. Ieņēmumi

AR KOMERCIĀLU APMAIŅU NESAISTĪTU DARĪJUMU IEŅĒMUMI

Lielākā daļa ES ieņēmumu attiecas uz darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu.

Resursi, kuru pamatā ir NKI, un PVN resursi

Ieņēmumi tiek atzīti par periodu, kurā Komisija nosūta dalībvalstīm pieprasījumu veikt iemaksas. Tos novērtē pieprasītās summas apmērā. Tā kā PVN un NKI resursu pamatā ir aplēses par attiecīgā budžeta gada datiem, notiekot pārmaiņām, tos var pārskatīt, līdz dalībvalstis iesniedz galīgos datus. Aplēses pārmaiņu radīto ietekmi ņem vērā, nosakot tā perioda neto pārpalikumu vai deficītu, kurā pārmaiņas notikušas.

Tradicionālie pašu resursi

Atgūstamās summas no darījumiem, kas nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst tad, kad no dalībvalstīm tiek saņemti attiecīgie mēneša A pārskati (tostarp ieturētās nodevas un parādu summas, kas ir garantētas un nav apstrīdētas). Pārskata datumā ieņēmumus, ko dalībvalstis attiecīgajā periodā iekasējušas, bet vēl nav samaksājušas Komisijai, aplēš un atzīst kā uzkrātos ieņēmumus. No dalībvalstīm saņemtajos ceturkšņa B pārskatos (kuros ietvertas nodevas, kas nav ne iekasētas, ne garantētas, un debitora apstrīdētās garantētās summas) tos atzīst kā ieņēmumus, no kuriem atskaita iekasēšanas izmaksas, uz ko dalībvalstīm ir prasījuma tiesības. Turklāt vērtības samazinājumu atzīst par summu, kas ir parāda un atgūstamās summas aplēstā starpība.

Naudas sodi

Ieņēmumus no naudas sodiem atzīst, kad ES ir pieņēmusi lēmumu piemērot naudas sodu un tas oficiāli paziņots adresātam. Ja ir šaubas par uzņēmuma maksātspēju, atzīst maksājumtiesību vērtības samazinājumu. Pēc tam, kad tiek pieņemts lēmums piemērot naudas sodu, debitori divu mēnešu laikā pēc paziņojuma datuma:

a) piekrīt lēmumam (šādā gadījumā tiem ir jāsamaksā naudas sods norādītajā termiņā, un ES pilnībā iekasē attiecīgo summu);

b) vai arī nepiekrīt lēmumam un iesniedz pārsūdzību saskaņā ar ES tiesību aktiem.

Pat ja tiek iesniegta pārsūdzība, naudas sods jāsamaksā noteiktajā termiņā, kas ir trīs mēneši, jo pārsūdzība nenozīmē maksājuma atlikšanu (ES līguma 278. pants), vai noteiktos apstākļos un ar Komisijas grāmatveža piekrišanu debitors maksājuma vietā var iesniegt bankas garantiju par attiecīgo summu.

Ja uzņēmums pārsūdz lēmumu un jau ir veicis naudas soda provizorisku maksājumu, summu atspoguļo kā iespējamās saistības. Tomēr, tā kā ES lēmuma pārsūdzēšana nav pamats naudas soda atlikšanai, saņemto naudu izmanto mijieskaitam ar atgūstamo summu. Ja maksājuma vietā tiek saņemta garantija, naudas sods joprojām tiek uzskatīts par atgūstamu summu. Ja pastāv iespēja, ka Vispārējā tiesa varētu pieņemt ES nelabvēlīgu nolēmumu, atzīst uzkrājumus šā riska segšanai. Ja maksājuma vietā iesniegta garantija, nesamaksāto atgūstamo summu noraksta pēc vajadzības. Komisijas saņemtos uzkrātos procentus saistībā ar bankas kontiem, kuros noguldīti saņemtie maksājumi, atzīst par ieņēmumiem, un attiecīgi palielina iespējamās saistības.

Kopš 2010. gada visus provizoriski iekasētos naudas sodus Komisija pārvalda īpaši izveidotā fondā BUFI, un tās tiek ieguldītas finanšu instrumentos.

AR KOMERCIĀLU APMAIŅU SAISTĪTU DARĪJUMU IEŅĒMUMI

Ieņēmumi no preču un pakalpojumu pārdošanas tiek atzīti, kad pircējam tiek nodoti nozīmīgi riski un ieguvumi, kas izriet no preču īpašumtiesībām. Ieņēmumus no darījuma, kas ietver pakalpojumu sniegšanu, atzīst, ņemot vērā darījuma pabeigtības pakāpi pārskata datumā.

Procentu ieņēmumi un izdevumi

Procentu ieņēmumus un izdevumus atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Tā ir finanšu aktīva vai finanšu saistību amortizēto izmaksu aprēķināšanas metode, kā arī metode procentu ieņēmumu vai procentu izdevumu sadalei attiecīgajā periodā. Aprēķinot efektīvo procentu likmi, ES izdara aplēsi par naudas plūsmām, ņemot vērā visus finanšu instrumenta līguma nosacījumus (piemēram, priekšapmaksas iespējas), bet neņem vērā kredītzaudējumus nākotnē. Aprēķinā iekļauj visas maksas un procentu punktus, ko līgumslēdzējas puses ir maksājušas vai saņēmušas un kas ir efektīvās procentu likmes neatņemama sastāvdaļa, kā arī darījuma izmaksas un visas citas uzcenojuma vai diskonta summas.

Ja finanšu aktīva vai līdzīgu finanšu aktīvu grupas vērtība ir norakstīta vērtības samazinājuma rezultātā, procentu ieņēmumus atzīst, izmantojot nākotnes naudas plūsmas diskontēšanai lietoto procentu likmi, lai noteiktu zaudējumus no vērtības samazināšanās.

Ieņēmumi no dividendēm

Ieņēmumus no dividendēm vai līdzīgiem sadalītiem ieņēmumiem atzīst tad, kad stājas spēkā tiesības saņemt maksājumu.

1.6.2. Izdevumi

Tādu darījumu izdevumi, kuri nav saistīti ar komerciālu apmaiņu, veido lielāko ES izdevumu daļu. Tie attiecas uz pārvedumiem saņēmējiem un var būt triju veidu: maksājumtiesības, pārvedumi saskaņā ar līgumu un diskrecionāras dotācijas, iemaksas un ziedojumi.

Pārvedumus atzīst kā izdevumus tā perioda laikā, kad bijuši notikumi, kuru dēļ pārvedums izveidojies, ja vien šāda veida pārvedumu pieļauj regula (Finanšu regula, civildienesta noteikumi vai cita regula) vai ir parakstīts līgums par pārveduma atļaušanu; ja saņēmējs izpilda attiecināmības kritērijus; un attiecināmo summu var ticami novērtēt.

Tad, kad tiek saņemts pieprasījums veikt maksājumu vai atlīdzināt izmaksas un tas atbilst atzīšanas kritērijiem, to atzīst kā izdevumus attiecināmās summas apmērā. Gada beigās aplēš saņēmējiem pienākošos attiecināmos izdevumus, par kuriem vēl nav sniegts pārskats, un grāmato kā uzkrātos izdevumus.

Izdevumus darījumiem, kas saistīti ar komerciālu apmaiņu, preču un pakalpojumu iegādei atzīst tad, kad ES saņēmusi preces vai pakalpojumus un ir to apstiprinājusi. Izdevumus novērtē sākotnējā rēķinā norādītās summas apmērā. Turklāt bilances datumā izdevumus, kas ir saistīti ar pakalpojumu sniegšanu tāda perioda laikā, par kuru rēķins vēl nav saņemts vai apstiprināts, aplēš un atzīst finanšu darbības rezultātu pārskatā.

1.7. IESPĒJAMIE AKTĪVI UN IESPĒJAMĀS SAISTĪBAS

1.7.1. Iespējamie aktīvi

Iespējams aktīvs ir aktīvs, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus ES nespēj pilnībā ietekmēt. Iespējamu aktīvu atspoguļo pārskatos, ja saimniecisks labums vai kalpošanas potenciāls ir ticams.

1.7.2. Iespējamās saistības

Iespējamās saistības ir iespējams pienākums, kurš izriet no pagātnes notikumiem un kura esība tiks apstiprināta, tikai iestājoties vai neiestājoties vienam vai vairākiem neskaidriem nākotnes notikumiem, kurus ES nespēj pilnībā ietekmēt; vai pašreizējs pienākums, kura pamatā ir iepriekšēji notikumi, bet kuru neatzīst: jo nav ticams, ka pienākuma izpildei būs vajadzīga saimniecisko labumu vai pakalpojuma potenciālu ietverošu resursu aizplūde, vai retos gadījumos, kad pienākuma apmēru nevar pietiekami ticami novērtēt.

1.8. NAUDAS PLŪSMAS PĀRSKATS

Naudas plūsmas informāciju izmanto, lai varētu novērtēt ES spēju ģenerēt naudu un naudas ekvivalentus un ES vajadzības izmantot šādas naudas plūsmas.

Naudas plūsmas pārskats ir sagatavots, izmantojot netiešo metodi. Tas nozīmē, ka finanšu gada saimnieciskās darbības rezultāts tiek koriģēts, ņemot vērā ietekmi, ko rada bezskaidras naudas darījumi, atlikti vai uzkrāti iepriekšējo vai nākamo periodu naudas ieņēmumi vai maksājumi no pamatdarbības un ieņēmumu vai izdevumu posteņi saistībā ar naudas plūsmām no ieguldījumu darbības.

Naudas plūsmas no darījumiem ārvalstu valūtā iegrāmato ES pārskata valūtā (euro), summai ārvalstu valūtā piemērojot euro un attiecīgās ārvalstu valūtas kursu naudas plūsmas datumā.

Naudas plūsmas pārskatā parādītas tādas naudas plūsmas perioda laikā, kuras iedalītas pamatdarbības un ieguldījumu darbības naudas plūsmās (ES nav finansēšanas darbību).

Pamatdarbība ir ES darbība, kas nav ieguldījumu darbība. Tā ir lielākā daļa no veiktajām darbībām. Saņēmējiem piešķirti aizdevumi (un vajadzības gadījumā attiecīgi aizņēmumi) netiek uzskatīti par ieguldījumu (vai finansēšanas) darbību, jo šī darbība ir vispārējo mērķu sastāvdaļa un tādējādi ES ikdienas darbība.

Ieguldījumu darbības ir nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu iegāde un atsavināšana un citi ieguldījumi, kuri nav iekļauti naudas ekvivalentos. Ieguldījumu darbība neietver aizdevumus, kas piešķirti saņēmējiem. Mērķis ir atspoguļot ES faktiskos ieguldījumus.

2. SKAIDROJUMI PAR BILANCI

AKTĪVI

2.1. NEMATERIĀLIE AKTĪVI

Miljonos EUR Bruto uzskaites vērtība 31.12.2016. 820 Palielinājumi 105 Atsavināšana (1) Pārvedumi starp aktīvu kategorijām 4 Citas pārmaiņas 12 Bruto uzskaites vērtība 31.12.2017. 940 Uzkrātā amortizācija 31.12.2016. (439) Amortizācija attiecīgajā gadā (96) Atkārtoti iegrāmatota amortizācija (3) Atsavināšana 4 Pārvedumi starp aktīvu kategorijām (2) Citas pārmaiņas 0 Uzkrātā amortizācija 31.12.2017. (535) Neto uzskaites vērtība 31.12.2017. 405 Neto uzskaites vērtība 31.12.2016. 381

Iepriekš minētās summas galvenokārt ir saistītas ar datorprogrammām.

2.2. ĪPAŠUMS, PAMATLĪDZEKĻI

Kosmosa aktīvu kategorijā ietilpst operatīvie pamatlīdzekļi, kas saistīti ar abām ES kosmosa programmām: Globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS), piemēram, Galileo, EGNOS un Copernicus Eiropas Zemes novērošanas programma, bet kosmosa sistēmu aktīvi, kas vēl nav sākuši darboties, tiek iekļauti kategorijā “Nepabeigtie pamatlīdzekļi”.

2017. gadā Galileo funkcionālo konstelāciju papildināja ar četriem jauniem satelītiem, un tagad tā sastāv no 18 satelītiem. Galileo darbības pamatkapitāls 2017. gada 31. decembrī bija EUR 2 276 miljoni, atskaitot nolietojumu (2016. g. EUR 2 146 miljoni). Atlikušo nepabeigto pamatlīdzekļu kopējā summa bija EUR 1 026 miljoni (2016. g. EUR 756 miljoni), un tie ietver četrus satelītus, kuri tika izvadīti orbītā 2017. gadā, bet kuriem līdz bilances sagatavošanas datumam vēl nebija pabeigta orbitālā testēšana. Galileo sistēmas attīstība turpināsies, līdz sistēma būs pilnībā darbotiesspējīga. Pēc pabeigšanas Galileo sistēmu veidos 24 darbspējīgi satelīti un 6 rezerves satelīti.

Papildus četriem citiem darbspējīgiem Copernicus satelītiem šajā sistēmā 2017. gadā sāka darboties jauns satelīts (Sentinel 2B), palielinot Copernicus darbības pamatkapitālu līdz EUR 1 140 miljoniem (2016. g. EUR 1 073 miljoni), atskaitot nolietojumu. Saistībā ar Copernicus satelītiem vēl EUR 1 443 miljoni tiek atzīti par nepabeigtiem pamatlīdzekļiem (2016. g. EUR 1 133 miljoni).

Ar Eiropas Ģeostacionārās navigācijas pārklājuma dienesta (EGNOS) zemes infrastruktūru saistītie pamatlīdzekļi EUR 67 miljonu apmērā (2016. g. EUR 83 miljoni) arī ir iekļauti kosmosa aktīvos. Papildus tam EGNOS ir nepabeigtie pamatlīdzekļi EUR 52 miljonu apmērā (2016. g. EUR 21 miljons).

Ar ES kosmosa programmām saistīto aktīvu izveidei izmanto Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA) atbalstu.

Īpašums, aprīkojums un iekārtas

Miljonos EUR Zeme un ēkas Kosmosa aktīvi Aprīkojums un iekārtas Mēbeles un transportlīdzekļi Datortehnika Citi Finanšu noma Nepabeigtie pamatlīdzekļi Kopā Bruto uzskaites vērtība 31.12.2016. 5 297 3 603 583 269 658 298 2 783 2 292 15 783 Palielinājumi 84 0 27 14 62 17 9 1 417 1 630 Atsavināšana (24) (1) (17) (19) (49) (8) — (0) (119) Pārvedumi starp aktīvu kategorijām 98 641 2 1 1 1 (5) (743) (5) Citas pārmaiņas 1 21 1 1 3 2 — (44) (14) Bruto uzskaites vērtība 31.12.2017. 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Uzkrātais nolietojums 31.12.2016. (2 865 ) (301) (474) (186) (535) (203) (1 150 ) (5 715 ) Nolietojums attiecīgajā gadā (182) (480) (44) (20) (64) (30) (97) (917) Atkārtoti iegrāmatots nolietojums — — 9 2 18 1 — 29 Atsavināšana 13 1 8 16 32 7 — 78 Pārvedumi starp aktīvu kategorijām 0 0 (0) (0) (1) (0) 3 2 Citas pārmaiņas (1) (1) (1) (1) (2) (0) — (6) Uzkrātais nolietojums 31.12.2017. (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 31.12.2017. 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 31.12.2016. 2 432 3 302 109 83 122 95 1 633 2 292 10 068

2.3. PĒC PAŠU KAPITĀLA METODES UZSKAITĪTI IEGULDĪJUMI

ES, ko pārstāv Komisija, līdzdalība Eiropas Investīciju fondā (EIF) tiek uzskatīta par saistīto dalību, uzskaitei izmantojot pašu kapitāla metodi. EIF ir ES finanšu iestāde, kuras specializācija ir riska kapitāla un garantiju sniegšana maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). EIF atrodas Luksemburgā un darbojas kā privātā un publiskā sektora partnerība, kuras dalībnieki ir Eiropas Investīciju banka (EIB), ES un finanšu iestāžu grupa. 2017. gada 31. decembrī ES līdzdalība EIF bija 29,7 % (2016. g. 28,1 %), kā arī ES piederēja 29,7 % balsstiesību (2016. g. 28,1 %). Saskaņā ar tā statūtiem EIF ir pienākums iekļaut tiesību aktos noteiktās rezervēs vismaz 20 % no tā gada neto rezultāta, līdz kopējā rezerve sasniedz 10 % no parakstītā kapitāla. Šī rezerve nav pieejama sadalei.

Miljonos EUR Eiropas Investīciju fonds Līdzdalība 31.12.2016. 528 Iemaksas 44 Saņemtās dividendes (7) Daļa neto rezultātā 21 Daļa neto aktīvos (6) Līdzdalība 31.12.2017. 581

Turpmāk minētās uzskaites vērtības tiek attiecinātas uz ES, pamatojoties uz tās līdzdalības īpatsvaru:

Miljonos EUR 31.12.2017. 31.12.2016. Kopā EIF Kopā EIF Aktīvi 2 488 2 301 Saistības (532) (423) Ieņēmumi 263 240 Izdevumi (153) (118) Pārpalikums/(deficīts) 110 122

Iepriekš apkopotās finanšu informācijas saskaņošanu ar līdzdalības EIF uzskaites vērtību skatiet turpmāk tekstā.

Miljonos EUR 31.12.2017. 31.12.2016. Saistītās puses neto 1 956 1 878 EK līdzdalība EIF 29.7 % 28.1 % Uzskaites vērtība 581 528

2017. gada 31. decembrī ES, ko pārstāv Komisija, bija iemaksājusi 20 % no tās parakstītajām daļām EIF kapitālā, un nepieprasītā summa ir norādīta turpmāk.

Miljonos EUR Kopējais EIF kapitāls ES parakstītā daļa Kopējais pamatkapitāls 4 500 1 337 Iemaksātais (900) (267) Nepieprasītais 3 600 1 070

2.4. FINANŠU AKTĪVI

Miljonos EUR Skaidrojums 31.12.2017. 31.12.2016. Ilgtermiņa finanšu aktīvi Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi 2.4.1 11 758 9 131 Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā 2.4.2 16 — Aizdevumi 2.4.3 48 205 53 116 59 980 62 247 Īstermiņa finanšu aktīvi Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi 2.4.1 1 873 1 311 Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu pārpalikuma vai deficīta aprēķinā 2.4.2 6 0 Aizdevumi 2.4.3 6 776 2 361 8 655 3 673 Kopā 68 635 65 920

2.4.1. Pārdošanai pieejami finanšu aktīvi

Miljonos EUR 31.12.2017. 31.12.2016. BUFI ieguldījumi 2 158 2 013 Likvidējamā EOTK 1 658 1 685 Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka 188 188 4 004 3 886 Garantiju fondi budžeta garantijām: ESIF galvojuma fonds 3 414 948 Garantiju fonds ārējai darbībai 2 199 2 069 5 613 3 017 Finanšu instrumenti, kurus finansē no ES budžeta: “Apvārsnis 2020” 1 730 1 213 Riska dalīšanas finanšu mehānisms 665 719 ETF mehānisms jaunuzņēmumiem 483 476 Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments 482 483 Eiropas Fonds Dienvidaustrumu Eiropai 119 118 Riska kapitāla darījumi 113 132 Citi 422 398 4 014 3 539 Kopā 13 632 10 442 Ilgtermiņa 11 758 9 131 Īstermiņa 1 873 1 311

No kopējās summas EUR 13 632 miljonu apmērā ES rīcībā ir pārdošanai pieejami finanšu aktīvi parāda vērtspapīru veidā (piemēram, obligācijas) par EUR12 048 miljoniem, pašu kapitāla instrumenti par EUR 1 333 miljoniem un ieguldījumi EIB vienotajā fondā (naudas tirgus fonds) par EUR 251 miljoniem. Parāda vērtspapīrus un ieguldījumus EIB vienotajā fondā galvenokārt izmanto tam, lai īslaicīgi ieguldītu summas, kas piešķirtas ES galvojuma un riska dalīšanas instrumentiem, līdz šie līdzekļi tiek izmantoti, lai izpildītu pieprasītās garantijas.

BUFI ieguldījumi

Provizoriski iekasētie naudas sodi saistībā ar konkurences lietām tiek nodoti īpaši izveidotam fondam (BUFI fonds – budžeta naudas sodu fonds), un Komisija iegulda šos līdzekļus parāda instrumentos, kas klasificēti kā pārdošanai pieejami finanšu aktīvi.

Likvidējamā EOTK

Saistībā ar summām par likvidējamo Eiropas Ogļu un tērauda kopienu (EOTK) visi pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi ir parāda vērtspapīri euro valūtā, kas ir kotēti aktīvā tirgū.

Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka

ES ir finanšu ieguldījumi Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) kapitālā, kur 2017. gada 31. decembrī ES akciju skaits bija 90 044 (2016. g. 90 044 akcijas), kas ir 3 % no kopējā parakstītā akciju kapitāla. ES parakstījās par akciju kapitālu, kura kopējā summa ir EUR 900 miljoni, no kuriem EUR 713 miljoni pašlaik nav pieprasīti. Saskaņā ar līgumu par ERAB izveidi, akcionāriem jāievēro daži līgumā noteikti ierobežojumi, piemēram, akcijas nevar nodot un to izpirkšanas maksa nedrīkst pārsniegt sākotnējās iegādes izmaksas.

ES novērtē ieguldījumus ERAB atbilstoši patiesajai vērtībai. Jo īpaši dēļ iepriekš norādītajiem līgumā noteiktajiem ierobežojumiem, sākotnējās iegādes izmaksas uzskata par labāko patiesās vērtības aplēsi. Lai gan ERAB akcijas netiek kotētas biržās, nesen ir notikuši darījumi ieguldījumu saņēmēja pašu kapitālā (kapitāla pārdošana par nominālvērtību), apliecinot, ka šajā situācijā izmaksas ir labākā patiesās vērtības aplēse.

GARANTIJU FONDI BUDŽETA GARANTIJĀM

ESIF galvojuma fonds

Saskaņā ar ESIF regulu ESIF galvojuma fonds ir izveidots, lai nodrošinātu likviditātes rezerves iespējamo zaudējumu gadījumā, kas EIB var rasties saistībā ar tās finansēšanas un ieguldījumu darbībām, uz kurām saskaņā ar ESIF līgumu ir attiecināms ESIF ES galvojums – skatīt 4.1.1. skaidrojumu. ESIF Garantiju fondu finansē no ie