EIROPAS KOMISIJA Briselē, 19.12.2017 COM(2017) 795 final 2017/0353(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko paredz noteikumus un procedūras attiecībā uz Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem atbilstību un izpildi un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 305/2011, (ES) Nr. 528/2012, (ES) 2016/424, (ES) 2016/425, (ES) 2016/426 un (ES) 2017/1369 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/42/EK, 2009/48/EK, 2010/35/ES, 2013/29/ES, 2013/53/ES, 2014/28/ES, 2014/29/ES, 2014/30/ES, 2014/31/ES, 2014/32/ES, 2014/33/ES, 2014/34/ES, 2014/35/ES, 2014/53/ES, 2014/68/ES un 2014/90/ES (Dokuments attiecas uz EEZ) {SWD(2017) 466 final}

{SWD(2017) 467 final}

{SWD(2017) 468 final}

{SWD(2017) 469 final}

{SWD(2017) 470 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS 1.1.Priekšlikuma pamatojums un mērķi Dziļāks un taisnīgāks vienotais tirgus, kas balstās uz savām priekšrocībām un pilnībā izmanto savu potenciālu visās dimensijā, ir viena no Eiropas Komisijas galvenajām politikas prioritātēm. Viens no Komisijas 2017. gada darba programmas galvenajiem mērķiem ir 2015. gada paziņojuma “Vienotā tirgus pilnīgošana — plašākas iespējas cilvēkiem un uzņēmējdarbībai” ievērošana un īstenošana. Vienotajā tirgū brīva preču aprite ir visattīstītākā no visām četrām pamatbrīvībām. Tā nodrošina aptuveni 25 % no ES IKP un 75 % no preču tirdzniecības apjoma starp ES dalībvalstīm. ES veido aptuveni vienu sestdaļu no pasaules preču tirdzniecības apjoma. Preču tirdzniecība starp ES dalībvalstīm 2015. gadā tika lēsta 3063 miljardu EUR vērtībā. Tomēr joprojām jāpaveic darbs, lai nodrošinātu dziļu un taisnīgu Eiropas vienoto tirgu. Nelikumīgu un neatbilstīgu produktu pieaugošais skaits tirgū izkropļo konkurenci un apdraud patērētājus. Daudzi uzņēmēji neievēro noteikumus vai nu nepietiekamu zināšanu dēļ, vai apzināti, lai iegūtu konkurences priekšrocību. Ir vajadzīgi spēcīgāki preventīvie pasākumi, taču tirgus uzraudzības iestādēm nereti trūkst resursu, un to iespējas ierobežo valstu robežas. Uzņēmumi nereti strādā gan ES, gan pasaules mērogā, un strauji attīstās modernas piegādes ķēdes. It sevišķi e-komercijas jomā tirgus uzraudzības iestādēm ir ļoti grūti izsekot Savienībā importētus neatbilstīgus produktus un noteikt atbildīgo subjektu savā jurisdikcijā. Savā 2017. gada darba programmā Komisija paziņoja, ka tiks īstenota iniciatīva, lai stiprinātu produktu atbilstību un Savienības saskaņošanas tiesību aktu piemērošanu produktiem preču tiesību aktu kopuma ietvaros. Ar iniciatīvu ir plānots risināt jautājumu par neatbilstīgu produktu pieaugošo skaitu Savienības tirgū, vienlaikus nodrošinot stimulus, lai tiktu veicināta regulatīvā atbilstība, un garantējot taisnīgu un vienlīdzīgu attieksmi pret uzņēmumiem un iedzīvotājiem. Iniciatīva ir galvenokārt vērsta uz atbilstīgu stimulu nodrošināšanu uzņēmumiem, pastiprinot atbilstības pārbaudes un veicinot izpildiestāžu ciešāku pārrobežu sadarbību. Iniciatīva: ·konsolidēs pašreizējo tirgus uzraudzības darbību regulējumu; ·mudinās vairāku dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes īstenot kopīgas darbības; ·uzlabos informācijas apmaiņu un veicinās tirgus uzraudzības programmu koordināciju; ·izveidos spēcīgāku regulējumu kontroles darbībām attiecībā uz produktiem, ko ieved Savienības tirgū, un tirgus uzraudzības iestāžu un muitas dienestu labākai sadarbībai. 1.2.Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā (a)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 765/2008 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 768/2008/EK Regula (EK) Nr. 765/2008 nodrošina pašreizējo produktu tirgus uzraudzības regulējumu un papildina Lēmumu Nr. 768/2008/EK. Lēmums paredz atsauces noteikumus attiecībā uz Savienības tiesību aktiem, lai saskaņotu produktu tirdzniecības nosacījumus, it sevišķi piegādes ķēdē iesaistīto uzņēmumu pienākumus. Tiek ierosināts Regulas (EK) Nr. 765/2008 15.–29. pantu vairs nepiemērot tiesību aktiem, kas ir uzskaitīti šā tiesību akta priekšlikuma pielikumā. Lēmumā Nr. 768/2008/EK paredzētie atsauces noteikumi arī turpmāk vispārēji reglamentēs ražotāju, pilnvaroto pārstāvju, importētāju un izplatītāju pienākumus. (b)Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, kas attiecas uz ražojumu tirgus uzraudzību un ar ko groza Padomes Direktīvu 89/686/EEK un Direktīvu 93/15/EEK, un direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 1999/5/EK, 2000/9/EK, 2000/14/EK, 2001/95/EK, 2004/108/EK, 2006/42/EK, 2006/95/EK, 2007/23/EK, 2008/57/EK, 2009/48/EK, 2009/105/EK, 2009/142/EK, 2011/65/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 305/2011, Regulu (EK) Nr. 764/2008 un Regulu (EK) Nr. 765/2008. Šis priekšlikums atbilst priekšlikumam regulai, kas attiecas uz ražojumu tirgus uzraudzību un ko patēriņa preču drošuma un tirgus uzraudzības tiesību aktu kopuma ietvaros Komisija pieņēma 2013. gada februārī (COM(2013)75). COM(2013)75 vispārējais mērķis bija būtiski vienkāršot Savienības tirgus uzraudzības regulējumu nepārtikas produktu jomā, samazinot tādu tiesību aktu skaitu, kas paredz tirgus uzraudzības noteikumus, un nodrošināt vienlīmeņa sistēmu, kura visus šos noteikumus apvienotu vienā instrumentā. It sevišķi ar COM(2013)75 paredzēja pārskatīt un racionalizēt tirgus uzraudzības noteikumus, kas ietverti Produktu vispārējās drošības direktīvā 2001/95/EK, Regulā (EK) 765/2008 un daudzajos nozaru Savienības saskaņošanas tiesību aktos, apvienojot tos vienā tiesību aktā, kurš būtu horizontāli piemērojams visām nozarēm.

Eiropas Parlaments 2014. gada 15. aprīlī pirmajā lasījumā pieņēma savu nostāju par priekšlikumu. Tomēr 2015. gadā likumdošanas diskusijas pārtrūka. Ja likumdošanas diskusijas par COM(2013)75 tiktu atsāktas, analīzi par attiecīgajā brīdī spēkā esošajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, ņemot vērā attīstību kopš 2013. gada, un par šo priekšlikumu varētu izmantot likumdevēju virzībai darbā pie šā priekšlikuma saskaņā ar Iestāžu nolīgumu starp Eiropas Parlamentu, Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Komisiju par labāku likumdošanas procesu. Šis priekšlikums ietver “lex generalis noteikumus”, lai nepieļautu nekādu iespējamu noteikumu pārklāšanās vai pretrunu risku attiecībā pret tirgus uzraudzības priekšlikuma COM(2013)75 noteikumiem. (c)Savienības saskaņošanas tiesību akti par produktiem Savienības saskaņošanas tiesību akti par produktiem nosaka kopīgas prasības par to, kā produkti ir jāražo, ietverot noteikumus par produktu, lielumu un sastāvu. To mērķis ir ne tikai likvidēt šķēršļus, kas ierobežo preču brīvu apriti vienotajā tirgū, bet arī panākt, ka ES tiek tirgoti droši un atbilstīgi produkti. Tādējādi godīgi tirgotāji iegūst vienlīdzīgus konkurences apstākļus, tiek aizsargāti patērētāji un profesionāli lietotāji un tiek veicināts konkurētspējīgs vienotais tirgus Šā regulas priekšlikuma pielikumā uzskaitītie Savienības saskaņošanas tiesību akti par produktiem nosaka konkrētu regulējumu katras ietvertās produktu kategorijas tirdzniecībai un tādējādi arī katra uzņēmuma un piegādes ķēdes pienākumus. Lai nodrošinātu produktu atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, būtiska nozīme ir netraucētai sadarbībai un labai komunikācijai starp ražotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm. Saskaņā ar šo iniciatīvu produktu var darīt pieejamu tirgū tikai tad, ja Savienībā ir reģistrēta par atbilstības informāciju atbildīgā persona, kas var funkcionēt kā tirgus uzraudzības iestāžu tiešā kontaktpersona. Šī persona var būt ražotājs, importētājs vai kāds cits ražotāja pilnvarots uzņēmējs. (d)Direktīva 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību Direktīva nodrošina, lai Savienības tirgū laistie produkti būtu droši; sevišķi tā ir vērsta uz produktiem, kas rada būtisku risku, un gadījumiem, kad dalībvalsts iestādes plāno liegt vai aizliegt produkta tirdzniecību vai lietošanu, lai mazinātu risku patērētāju veselībai un drošībai. (e)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 952/2013 (Savienības Muitas kodekss) Lai efektīvi izpildītu Savienības saskaņošanas tiesību aktus par produktiem, izšķiroša nozīme ir tirgus uzraudzības iestāžu un muitas dienestu sadarbībai. Tas tā ir tādēļ, ka neatbilstīgu produktu galvenā atklāšanas vieta ir ES ārējās robežas, kur iestādēm ir pilnīgs priekšstats par tirdzniecības plūsmām. Turklāt drošības un atbilstības noteikumi ir jāizpilda vienādākā veidā. To var panākt tikai un vienīgi ar sistemātisku sadarbību starp tirgus uzraudzības iestādēm un iestādēm, kas atbild par produktu pārbaudēm uz ES ārējām robežām. Efektīva un lietderīga sadarbība ir svarīga arī gadījumos, kad par importēto preču atbilstības pārbaudīšanu produktu drošības noteikumiem atbild vairāk par vienu dalībvalsts iestādi. Šīm iestādēm ir jāsadarbojas, it sevišķi koplietojot attiecīgo informāciju. 1.3.Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Komisija ir atzinusi būtisko nozīmi, kas piemīt izpildes tīkliem, un ir centusies mudināt un atbalstīt dalībvalstis, lai tās uzlabotu savu spēju īstenot Savienības tiesību aktus un pārliecināties, ka administratīvajām iestādēm un inspekcijām ir atbilstīgi resursi to uzdevumu īstenošanai. Lai nostiprinātu Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem īstenošanu, Komisija ņēma vērā nesen paveiktu līdzīgu darbu, kura mērķis bija uzlabot īstenošanu citās jomās. Viena no šādām jomām ir pārtika un barība, kurā Regula (ES) 2017/625 par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, uzlabos dalībvalstu spēju novērst, likvidēt vai samazināt veselības riskus cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem. Komisija ir arī ierosinājusi priekšlikumu īstenot regulas par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā reformu saistībā ar izpildes iestāžu pilnvarām un veidu, kādā tās var sadarboties. Komisija ir arī ierosinājusi jaunus noteikumus, lai nostiprinātu dalībvalstu konkurences iestāžu pilnvaras un nodrošinātu, ka to rīcībā ir visi nepieciešamie instrumenti, lai efektīvāk izpildītu ES pretmonopola noteikumus. Spēcīgākas izpildes pilnvaras ir viens no pamatjautājumiem arī citās pēdējā laikā pieņemtajās likumdošanas iniciatīvās, datu aizsardzības tiesību aktos un jaunos tiesību aktos par mēslošanas līdzekļiem. Produktu importa pieaugums un muitas resursu samazināšanās nozīmē, ka muitas savienībai ir jānodrošina labāki resursi, lai tā spētu risināt aktuālās un gaidāmās problēmas. Šā priekšlikuma noteikumos ņem vērā ierosinātos koordinācijas un aģentūru sadarbības mehānismus, kā arī uzlabotus riska novērtējumus, tostarp muitas savienības līmenī, lai panāktu kontroles darbību lielāku lietderību un efektivitāti. Attiecībā uz globālo tirdzniecību Komisija ir atkārtoti apstiprinājusi, ka tās politikas pamatā ir atvērtība un sadarbība. Tomēr, lai izskaustu situācijas, kad noteikumi ir, taču tie netiek ievēroti, būs nepieciešams, ka ES rīcībā ir instrumenti, lai atjaunotu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un izlēmīgi vērstos pret valstīm vai uzņēmumiem, kas īsteno negodīgu praksi. Savienības noteikumu stingra izpilde arī nodrošinātu sodu piemērošanu visiem uzņēmumiem, kas atrodas vai darbojas Savienībā un pārkāpj noteikumus. To panāks sadarbībā ar dalībvalstu iestādēm un ar stingrāku Savienības muitas riska pārvaldību, lai sekmētu un paātrinātu likumīgu ES tirdzniecību, vienlaikus nodrošinot iedzīvotāju drošumu un drošību, jo tiktu apturēta viltotu vai bīstamu preču ievešana pāri ES robežām. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE 2.1.Juridiskais pamats

Šā priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 33., 114. un 207. pants. 2.2.Subsidiaritāte Tirgus uzraudzības darbības un it sevišķi Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem īstenošana ir dalībvalstu iestāžu kompetencē. Tas nemainīsies. Tomēr, lai panāktu efektivitāti, visā Savienībā ir jābūt vienotiem tirgus uzraudzības centieniem. Ja tirgus uzraudzība kādās ES daļās būs mazāk stingra, radīsies vājie posmi, kas apdraud sabiedrības intereses, rada negodīgus tirdzniecības nosacījumus un veicina labvēlīgāku apstākļu meklēšanu. Risks, kas apdraud dažādās sabiedrības intereses, kuras cenšas aizsargāt Savienības saskaņošanas tiesību akti, būtu jāaplūko arī saistībā ar produktiem, ko importē Savienībā. Tādēļ ir jānodrošina efektīva tirgus uzraudzība visā Savienības ārējo robežu garumā. Tas nozīmē, ka ir jānostiprina Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpilde, jāsaglabā šajā kontekstā aizsargātās sabiedrības intereses, it sevišķi veselības aizsardzība, un jānodrošina vienlīdzīgi konkurences apstākļi uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību ES un ārpus tās. Tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāpiešķir pilnvaru kopums, kas tām ļauj efektīvi izpildīt Savienības saskaņošanas tiesību aktus par produktiem. Būtu jāpaplašina to sadarbība pārrobežās un ar muitas dienestiem. Tāpat būtu jānostiprina kontrole uz Savienības ārējām robežām. Tādēļ ir jāizveido tirgus uzraudzības instrumenti un mehānismi, lai būtu iespējams īstenot šos centienus un lai tos sekmētu, it sevišķi ar Savienības produktu atbilstības tīkla izveidi, kura galvenais uzdevums būs koordinēt izpildi Savienībā. Tāpat ES līmenī būs jārisina jautājums par finansēšanu un ziņošanu. 2.3.Proporcionalitāte Priekšlikums neskar dalībvalstu kompetenci izpildes jomā. Tomēr dažām dalībvalstīm var nākties pielāgot savus procesuālos tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka to tirgus uzraudzības iestādes spēj efektīvi izmantot to izpildes pilnvaras pārrobežu kontekstā, lai sadarbotos un lai novērstu produktu neatbilstību ES. Šajā priekšlikumā paredzētie pasākumi aptver tikai to, kas nepieciešams, lai atrisinātu apzinātās problēmas un sasniegtu izvirzītos mērķus. Priekšlikumā ir paredzēts kopīgs pilnvaru kopums visām dalībvalstu kompetentajām iestādēm, un tam vajadzētu palīdzēt stiprināt izpildi un atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem par produktiem. Izvēlētais saskaņošanas līmenis ir vajadzīgs, lai nodrošinātu netraucētu sadarbību un pierādījumu apmaiņu starp kompetentajām iestādēm. Turklāt tas ir vajadzīgs, lai labotu situāciju, kad vienotajā tirgū netiek konsekventi un saskaņoti izpildītas konkrētas Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktās prasības, jo tirgus uzraudzības iestādēm dažās dalībvalstīs nav vajadzīgo pilnvaru, lai izmeklētu un izbeigtu neatbilstību. Priekšlikums uzlabos sadarbību izpildes jomā, neuzliekot nesamērīgu vai pārmērīgu slogu dalībvalstu iestādēm. Tādēļ priekšlikumā paredzēts vienīgi tas, kas nepieciešams mērķu sasniegšanai. 2.4.Juridiskā instrumenta izvēle Vienīgais instruments, kas ir piemērots, lai sasniegtu mērķi uzlabot Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi un atbilstību šiem tiesību aktiem, ir regula. Direktīva nesasniegtu mērķus, jo pēc tās transponēšanas joprojām pastāvētu jurisdikcijas robežas un iespējami jurisdikciju konflikti. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI 3.1.Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude Komisijas 2017. gada darba programmas ietvaros tika izvērtēts pašreizējais tirgus uzraudzības tiesiskais regulējums, it sevišķi Regulas (EK) Nr. 765/2008 15.–29. panta noteikumi. Izvērtējums attiecās uz laikposmu no 2010. (regulas piemērošanas datums) līdz 2015. gadam. Efektivitāte Regulas (EK) Nr. 765/2008 izvērtējums parādīja, ka tā ir tikai daļēji sasniegusi savus konkrētos un stratēģiskos mērķus. Galvenokārt to nosaka tas, ka joprojām nav panākta apmierinoši plaša koordinācija un sadarbība. Ir ieviesti tādi instrumenti kā Savienības ātrās brīdināšanas sistēma bīstamu nepārtikas preču jomā (RAPEX) un Tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēma (ICSMS), lai nodrošinātu pārrobežu sadarbību tirgus uzraudzības jomā, taču dalībvalstis šos instrumentus neizmanto pietiekamā mērā. Rezultātā tirgus uzraudzības iestādes reti kad ierobežo produkta tirdzniecību, ja citas dalībvalsts iestādes tās informē par pasākumiem, kas saistīti ar attiecīgo produktu. Šķiet, ka tirgus uzraudzības un muitas dienestu iespējas izmantot citas dalībvalsts iestāžu konstatējumus (arī testu ziņojumus) un tādējādi izvairīties no centienu dublēšanās ir ierobežotas. Turklāt Regula (EK) Nr. 765/2008 joprojām netiek piemērota vienoti, jo dalībvalstīs būtiski atšķiras tās īstenošana. Tas attiecas uz tirgus uzraudzības organizēšanu valsts līmenī, finanšu resursu, cilvēkresursu un tehnisko resursu pieejamību, tirgus uzraudzības stratēģiju, pārbaudes un sankciju pilnvarām un pārraudzības un ziņošanas sistēmām. Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi ir tas, ka netiek veikta pietiekama importēto produktu robežkontrole. Galvenos sarežģījumus rada tas, ka tirgus uzraudzības iestādēm nav jurisdikcijas ārpus savas dalībvalsts, it sevišķi tiešsaistes pārdošanas kontekstā. Tādēļ var droši sacīt, ka Regula (EK) Nr. 765/2008 nav pilnībā sasniegusi savus stratēģiskos mērķus, proti, nostiprināt sabiedrības interešu aizsardzību un nodrošināt godīgus tirdzniecības nosacījumus uzņēmējiem, samazinot neatbilstīgu produktu skaitu vienotajā tirgū. Pieejamie dati liecina, ka tirgū joprojām tiek laisti neatbilstīgi produkti un ka to skaits, iespējams, pieaug. Lietderīgums Lielāko daļu tirgus uzraudzības izmaksu sedz dalībvalstis un to tirgus uzraudzības iestādes, un katrā dalībvalstī šīs izmaksas būtiski atšķiras. To nosaka dažādi valstu organizatoriskie modeļi, kam vajadzīgi atšķirīgi cilvēkresursu un finanšu resursu līmeņi, kā arī tas izriet no dažādām tirgus uzraudzības iestāžu pieejām attiecībā uz datu ziņošanu par izmantotajiem finanšu resursiem un īstenotajām darbībām. Uzņēmēju informācijas izmaksas, kas saistītas ar Regulu (EK) Nr. 765/2008, tiek uzskatītas par nebūtiskām. Tomēr uzņēmumi ir norādījuši uz negatīvo ietekmi, ko rada vispārējā nekonsekvence dalībvalstu pieejā tirgus uzraudzībai, uzsverot, ka pašreizējais izpildes mehānisms nespēj uzņēmumiem nodrošināt vienlīdzīgus nosacījumus,

Runājot par ieguvumiem, Regula (EK) Nr. 765/2008 nav uzlabojusi drošību patērētājiem un citiem tiešajiem lietotājiem, kā bija plānots. Tas, ka tirgū joprojām ir neatbilstīgi produkti un ka to skaits pieaug, parāda, ka regula arī nav nodrošinājusi godīgus tirdzniecības nosacījumus uzņēmumiem. Saskaņotība Izvērtējums norādīja uz nekonsekvenci ar Produktu vispārējās drošības direktīvu 2001/95/EK (GPSD), kuras definīcijas ne vienmēr ir saskaņotas ar regulas definīcijām. Šis priekšlikums precizē robežas starp GPSD un Regulu (EK) Nr. 765/2008. Regulas (EK) Nr. 765/2008 saskaņotību ar nozaru direktīvām pietiekamā mērā aizsargā lex specialis noteikums. Tomēr konkrētos gadījumos dažādajos tiesību aktos noteikto definīciju un terminoloģijas neatbilstības un plaisas samazina tirgus uzraudzības regulējuma vispārējo skaidrību, taču nekavē Regulas (EK) Nr. 765/2008 īstenošanu. Nozīmīgums Izvērtējums izcēla dažus sarežģījumus saistībā ar izpratni par Regulas (EK) Nr. 765/2008 darbības jomu. Lai gan regulas definīcijas kopumā ir skaidras un atbilstīgas, tās ir nepilnīgas un nav atjauninātas, it sevišķi attiecībā uz tiešsaistes pārdošanu. Regula (EK) Nr. 765/2008 ir nozīmīga saistībā ar tādām ieinteresēto personu aktuālajām vajadzībām kā sadarbība, informācijas apmaiņa un robežkontrole, taču tās nozīmīgums mazinās, ja runa ir par vajadzībām, kas saistītas ar pašreizējo tirgus dinamiku (pieaugošo tiešsaistes tirdzniecības apjomu, budžeta ierobežojumiem valsts līmenī), uz kuru ir ātri jāreaģē. Tikai pārskatīts tirgus uzraudzības regulējums varētu palīdzēt panākt plānoto sabiedrības interešu aizsardzības līmeni un nodrošināt godīgus tirdzniecības nosacījumus uzņēmējiem tirgū. ES pievienotā vērtība Dalībvalstis atbild par Savienības saskaņošanas tiesību aktu un efektīvas rīcības īstenošanu, lai cīnītos pret produktiem, kas rada risku. Vienotais tirgus bez iekšējām robežām apgrūtina valsts iestāžu darbu saistībā ar šo tiesību aktu piemērošanu, jo tās ierobežo jurisdikcija. Turklāt tirgus uzraudzības organizācijas nepilnības vienā dalībvalstī var radīt vājos posmus šajā ķēdē. Lai nodrošinātu konsekventu izpildi un efektīvi cīnītos pret neatbilstību vairākās dalībvalstīs, visā Savienībā ir jākoordinē darbības. Izvērtējums parādīja, ka ir plaši atzīti ieguvumi, ko sniegtu viens Eiropas tiesību akts par tirgus uzraudzības saskaņošanu vairāku dažādu valsts līmeņa tiesību aktu vietā. Regulas (EK) Nr. 765/2008 ES pievienotā vērtība galvenokārt izriet no noteikumiem, kas paredz kopīgas informācijas sistēmas, kuras atbalstīs administratīvo sadarbību un uzlabos sadarbību starp tirgus uzraudzības iestādēm un iestādēm, kas atbild par produktu pārbaudēm uz ES ārējām robežām. Pilnvērtīgu ES pievienoto vērtību joprojām ierobežo patlaban neoptimālā informācijas apmaiņa un sadarbība pārrobežās, tirgus uzraudzības regulējuma nekonsekventa īstenošana valstu līmenī un resursu trūkums. 3.2.Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Ar tirgus uzraudzības iestādēm apspriedās vairākās Produktu iekšējā tirgus ekspertu grupas sanāksmēs, kas norisinājās 2016. gada 1. februārī un 21. oktobrī, un 2017. gada 31. martā. Pēdējā sanāksmē uzmanību koncentrēja uz tiesību akta priekšlikumu un tā galvenajiem mērķiem, kā arī it sevišķi uz to, kā uzlabot dalībvalstu sadarbību, izveidot vienotu un pietiekamu tirgus uzraudzību un nostiprināt Savienības tirgū importēto produktu robežkontroli. Komisija 2016. gada 17. jūnijā organizēja ieinteresēto personu konferenci, kurā varēja piedalīties nozare, patērētāji, iestādes utt. Tās mērķis bija apzināt galvenos jautājumus, kas saistīti ar produktu atbilstību vienotajā tirgū, to, kā labāk īstenot saskaņošanas tiesību aktus, un noteikt iespējamās turpmākās rīcības pieejas. Europa nodrošinātajā apspriešanas tīmekļa vietnē publicēja sabiedrisko apspriešanu visās oficiālajās ES valodās. Sabiedriskā apspriešana noritēja no 2016. gada 1. jūlija līdz 31. oktobrim. Tās mērķis bija apkopot liecības un viedokļus par darbībām, kas uzlabotu izpildi un atbilstību vienotajā preču tirgū. Eiropas Biznesa atbalsta tīkls mudināja mazu un vidēju uzņēmumu dalību apspriešanā un atbalstīja tos. Tika saņemtas 239 atbildes no uzņēmumiem (127), valsts iestādēm (80) un iedzīvotājiem (32). Apspriešanas rezultāti parāda, ka ir jārīkojas, lai palielinātu produktu atbilstību vienotajā tirgū, jo neatbilstība negatīvi ietekmē patērētājus un citus tiešos lietotājus, kā arī tādu uzņēmumu pārdevumus un/vai tirgus daļas, kuri ievēro juridiskos pienākumus. Turklāt respondenti norādīja, ka labākais veids, kā samazināt neatbilstību, ir informācijas, atbalsta un valsts iestāžu īstenotās izpildes apvienošana. Attiecībā uz neatbilstīgiem produktiem, ko tirgo trešā valstī esoši uzņēmumi, apspriešanas rezultāti izceļ nepieciešamību muitas un tirgus uzraudzības iestādēm labāk koordinēt Savienības tirgū ievesto produktu kontroli. Tāpat apliecinājās nepieciešamība trešās valstīs reģistrētiem uzņēmumiem piemērot pienākumu norīkot Savienībā esošu personu, kas būtu atbildīga par atbilstības informāciju. 3.3.Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Komisija un ārējie darbuzņēmēji laikposmā no 2012. līdz 2016. gadam īstenoja vairākus apsekojumus, apspriešanas un pētījumus. Ar dalībvalstīm apspriedās arī par to, cik efektīvi Savienībā funkcionē tirgus uzraudzība. Laikposmā no 2016. gada jūlija līdz 2017. gada maijam veica ārēju izvērtējumu par Regulas (EK) Nr. 765/2008 piemērošanu. Tā rezultāti ir ņemti vērā šajā tiesību akta priekšlikumā, lai uzlabotu Savienības saskaņošanas tiesību aktu produktu jomā izpildi.

3.4. Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Izvērtējumā par tirgus uzraudzības pašreizējo tiesisko regulējumu (sk. 3.1. iedaļu iepriekš) secināja, ka lielāko daļu izpildes izmaksu, kas izriet no pašreizējiem tirgus uzraudzības noteikumiem, sedz valsts iestādes, savukārt uzņēmumu izmaksas ir galvenokārt saistītas ar informācijas pienākumiem (atbilžu sniegšana uz iestāžu pieprasījumiem, informācija par atklātajām neatbilstībām), tādēļ tie tās uzskata par nebūtiskām. Labāka izpildes koordinācija un prioritāšu noteikšana ar Savienības produktu atbilstības tīkla un izpildes stratēģiju salīdzinošās izvērtēšanas atbalstu labāk nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, samazinot daļu no negatīvās ietekmes, ko rada vispārējas izpildes nekonsekvences, ar kurām saskaras uzņēmumi. Tomēr vislielākās iespējas panākt vienkāršojumus un samazināt slogu ir tieši iestādēm. Šā priekšlikuma ietekmes novērtējumā izskatīja iespējamos vienkāršojumus un/vai administratīvā sloga samazinājumus saistībā ar katru no mērķiem, piemēram, IT rīku labāka izmantošana vienkāršākai un ātrākai informācijas apmaiņai par plānoto kontroli, efektīvāki savstarpējās palīdzības pieprasījumi, iespēja koplietot izpildes pierādījumus un lēmumus, lai izvairītos no iestāžu darba dublēšanās, kopīgs izmeklēšanas un izpildes pilnvaru kopums un tirgus uzraudzības iestāžu vieglāka piekļuve atbilstības informācijai, jo būtu pieejama persona, kas atbild par atbilstības informāciju. 3.5. Ietekmes novērtējums Komisijas izstrādātajā ietekmes novērtējuma ziņojumā ir ietverti visi ar šo tiesību akta priekšlikumu saistītie aspekti. Paredzētie politikas varianti ietver dažādas iespējas no status quo saglabāšanas līdz vērienīgākiem pasākumiem un ES koordinācijai un rīcībai, proti: (1)pamatscenārijs; (2)esošo instrumentu un sadarbības mehānismu uzlabošana; (3)2. variants, ko papildina ar lielāku atturošu iedarbību attiecībā uz izpildes instrumentiem un ar plašāku ES sadarbību; un (4)papildu centralizēta ES līmeņa izpilde konkrētos gadījumos. Vēlamais variants ir 3. variants, kas it sevišķi paredz: (a)produktu informācijas punktu konsultatīvo funkciju paplašināšanu, ietverot uzņēmumus un ad hoc publiskā un privātā sektora partnerības; (b)digitālu sistēmu izstrādi, kurās ražotāji vai importētāji darītu pieejamu atbilstības informāciju gan patērētājiem, gan tirgus uzraudzības iestādēm; ražotāju pienākumu norīkot Savienībā reģistrētu personu, kas būtu atbildīga par atbilstības informāciju; un kopīga Eiropas brīvprātīgo pasākumu portāla izveidi; (c)noteikumu izstrādi par to, kā ir jāpublisko lēmumi par produktu tirdzniecības ierobežošanu; iestāžu pilnvaru precizēšanu (it sevišķi saistībā ar tiešsaistes tirdzniecības importu no trešām valstīm); tādas kontroles izmaksu atgūšanu, kurā tiek atklāti neatbilstīgi produkti; un (d)stingrākus pienākumus attiecībā uz savstarpējo palīdzību un juridisku prezumpciju, ka produkts, kas atzīts par neatbilstīgu vienā dalībvalstī, ir neatbilstīgs visā ES. Turklāt katras dalībvalsts izpildes stratēģijai, kurā izklāstītas valsts kontroles darbības un spēju veidošana, ir vajadzīgs Savienības produktu atbilstības tīkls. Šis tīkls nodrošinātu administratīvā atbalsta struktūru, lai būtu iespējams salīdzinoši novērtēt dalībvalstu rezultātus, kā arī koordinēt dalībvalstu kopīgās izpildes darbības un atbalstīt to īstenošanu. Sākotnēji ietekmes novērtējums 2017. gada 7. aprīlī saņēma Regulējuma kontroles padomes negatīvu atzinumu, pēc tam, 2017. gada 8. jūnijā, pozitīvu atzinumu ar piezīmēm. Atzinumos ietvertie ieteikumi ir iekļauti ziņojumā. Grozītajā ziņojumā ir plašāk aprakstīts pašreizējais tirgus uzraudzības regulējums, attiecības ar 2013. gada patēriņa preču drošumu un tirgus uzraudzības tiesību aktu kopumu un izvērtējuma rezultāti. Tika pārstrādāts problēmu, mērķu un variantu atspoguļojums, kā arī pievienotas pamatojošas liecības un izmaksu aplēses. Saistībā ar Savienības produktu atbilstības tīklu ziņojumā ir uzskaitīti dažādo scenāriju plānotie rezultāti un izmaksas un aplūkota pārvaldības variantu ietekme un iespējamība, proti, vai nu Savienības produktu atbilstības tīklu uzturēt kādā esošā aģentūrā, vai Komisijā. Tā kā esošas aģentūras dibināšanas regulas grozīšana ir sarežģīta, ar šo priekšlikumu Komisijai uzdod atbalstīt Tīkla sekretariātu. Saistībā ar ražotāju pienākumu norīkot Savienībā reģistrētu personu, kas būtu atbildīga par atbilstības informāciju, ietekmes novērtējuma ziņojumā ir aprakstīti galvenie skartie tirdzniecības un uzņēmējdarbības modeļi, it sevišķi tālpārdošana no ārpussavienības valstīm. Ziņojumā ir precizētas par atbilstības informāciju atbildīgās personas pilnvaras. Tāpat ir aplēstas izmaksas, kas saistītas ar atbilstības informācijas veicināšanu un aplūkota ietekme uz trešo valstu tirgotājiem, kā arī godīgiem tirgus apstākļiem Savienībā strādājošiem uzņēmumiem. 3.6.Pamattiesības Saistībā ar dažādo izskatīto variantu ietekmi ņēma vērā ietekmi uz attiecīgajām pamattiesībām. Šajā tiesību akta priekšlikumā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas it sevišķi atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Priekšlikums ir jāinterpretē un jāpiemēro, ņemot vērā minētās tiesības un principus. Tirgus uzraudzības iestādes īstenos šajā regulā noteiktās pilnvaras, pamatojoties uz samērīgumu un nepieciešamību, kā arī atbilstīgi valsts procesuālajām garantijām. Šis tiesību akta priekšlikums nodrošina delikātu līdzsvaru starp interesēm, ko aizsargā pamattiesības, t. i., veselību un drošību, patērētāju aizsardzību, vides aizsardzību, darījumdarbības brīvību un informācijas brīvību.

4.IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikumam ir vajadzīgi cilvēkresursi un administratīvie resursi, kā arī darbības apropriācijas, kā uzsvērts finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI 5.1.Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Komisija pārskatīs šīs regulas īstenošanu pēc 5 gadiem pēc tās piemērošanas sākšanas un iesniegs izvērtējuma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Ziņojumā novērtēs, vai regula ir sasniegusi savus mērķus, it sevišķi saistībā ar neatbilstīgu produktu skaita samazināšanu, Savienības saskaņošanas tiesību aktu efektīvas un lietderīgas izpildes nodrošināšanu, kompetento iestāžu sadarbības uzlabošanu un Savienības tirgū ievesto produktu kontroles nostiprināšanu, ņemot vērā regulas ietekmi uz uzņēmējdarbību un it sevišķi uz maziem un vidējiem uzņēmumiem. 5.2.Stāšanās spēkā Priekšlikums aizkavētu regulas piemērošanas sākšanu līdz 2020. gada 1. janvārim, lai ļautu dalībvalstīm, tirgus uzraudzības iestādēm un Eiropas Komisijai ar Savienības produktu atbilstības tīkla starpniecību veikt vajadzīgos praktiskos sagatavošanās darbus un tiesību aktu izmaiņas. 5.3.Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums Priekšlikumam ir 11 nodaļas ar 64 pantiem un viens pielikums. I nodaļa. Vispārīgi noteikumi Šajā nodaļā ir noteikta darbības joma un regulā izmantotie galvenie termini. Ir atjauninātas Regulā (EK) Nr. 765/2008 izmantotās definīcijas, lai it sevišķi ņemtu vērā piegādes ķēdes dalībnieku daudzveidību un nepieciešamību tiem visiem piemērot Savienības saskaņošanas tiesību aktus produktu jomā. Ierosinātā “uzņēmēja” definīcija ietver visus dalībniekus, ko tieši skar šis tiesību akts. II nodaļa. Informācija par atbilstību Šajā nodaļā tiek ieviests “Savienībā reģistrētas personas, kas atbild par atbilstības informāciju” jēdziens kā priekšnoteikums, lai produktus varētu laist tirgū. Galvenie mērķi ir izpildīt Savienības saskaņošanas tiesību aktus par produktiem, nodrošinot labu komunikāciju starp ražotājiem vai to norīkotajiem pārstāvjiem un tirgus uzraudzības iestādēm, un radīt godīgus tirdzniecības apstākļus Savienības tirgū. Par atbilstības informāciju atbildīgā persona var būt ražotājs, importētājs vai kāds cits ražotāja norīkots uzņēmējs. Par atbilstības informāciju atbildīgās personas uzdevums pamatā ir sniegt tirgus uzraudzības iestādēm informāciju par produktu un sadarboties ar iestādēm. III nodaļa. Palīdzība uzņēmējiem un sadarbība ar tiem Šajā nodaļā ir noteikts, kā izraudzīties kompetentās iestādes un vienotos sadarbības birojus šīs regulas vajadzībām, un ir precizētas vienoto sadarbības biroju funkcijas. Dalībvalstis tiek aicinātas nodrošināt izpildes tīkla locekļu netraucētu sadarbību savā teritorijā. Dalībvalstīm ir jānodrošina, lai citas valsts iestādes atbalstītu kompetento iestāžu darbu, it sevišķi gadījumos, kad pārkāpuma apturēšanai ir nepieciešami krimināltiesību pasākumi. IV nodaļa. Tirgus uzraudzības organizēšana un vispārēji principi Regulā ir noteikti dalībvalstu pienākumi saistībā ar tirgus uzraudzības organizēšanu to teritorijā. Tāpat ir noteiktas procedūras, kas dalībvalstīm ir jāparedz, lai veiktu turpmākus pasākumus attiecībā uz sūdzībām vai problēmām, kas saistītas ar risku; uzraudzītu negadījumus un kaitējumu tiešo lietotāju veselībai; pārbaudītu uzņēmumu īstenotās korektīvās darbības; un veiktu turpmākus pasākumus attiecībā uz zinātniskām un tehniskām zināšanām par drošības problēmām. Regulā ir noteikts, kā dalībvalstīm būtu jāizraugās tirgus uzraudzības iestādes un vienotie sadarbības biroji. Tāpat ir noteikti tirgus uzraudzības iestāžu darbības principi, proti, ka uzraudzībai jābūt efektīvai, ka pasākumiem jābūt samērīgiem attiecībā pret atbilstību un ka iestādēm jāpiemēro uz risku balstīta pieeja saskaņā ar noteiktu faktoru kopumu un jārīkojas pārredzami, neatkarīgi un objektīvi.

Regulā ir arī noteikts, ka dalībvalstij ir jāizdod regulāra valsts tirgus uzraudzības stratēģija, un norādīts, kas šādā stratēģijā jāietver. V nodaļa. Tirgus uzraudzības pilnvaras un pasākumi Regulā ir noteikts tirgus uzraudzības iestāžu pilnvaru kopums, lai nodrošinātu Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem efektīvu izpildi pārrobežās. Šīs pilnvaras ietver tiesības piekļūt datiem un dokumentiem, kas saistīti ar neatbilstības gadījumiem, un pieprasīt uzņēmējiem un publiskām struktūrām sniegt visu ar neatbilstības gadījumiem saistīto informāciju; veikt pārbaudes uz vietas; izdarīt kontrolpirkumus un anonīmu iepirkšanos; pieņemt pagaidu pasākumus; uzsākt izmeklēšanas vai procedūras, kuru mērķis ir apturēt neatbilstību; aizliegt produktu piegādi vai izņemt, atsaukt no aprites un iznīcināt produktus; uzlikt sodus un pieprasīt neatbilstības rezultātā gūtās peļņas atgriešanu; un publiskot lēmumus, arī attiecīgā uzņēmēja identitāti. Saistībā ar šīm pilnvarām dalībvalstis patur rīcības brīvību, lai izlemtu, vai kompetentajām iestādēm minimālās pilnvaras būs to tiešā rīcībā vai arī šīs pilnvaras īstenos, vēršoties tiesā saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Regulā ir arī noteikti tirgus uzraudzības pasākumi un procedūras un principi, kas ir jāievēro. Attiecībā uz produktiem, kas rada nopietnu risku, kurš prasa steidzamu iejaukšanos, nodaļa paredz saikni ar Direktīvu 2001/95/EK un šajā direktīvā noteikto Savienības ātrās brīdināšanas sistēmu. Regula arī ievieš iespēju izraudzīties Savienības testēšanas iestādes un nosaka to uzdevumus. Papildus tirgus uzraudzības finansēšanas principam šajā nodaļā ir paredzēts, ka tirgus uzraudzības iestādes atgūs savas izmaksas, neatbilstības gadījumā piemērojot uzņēmējiem administratīvas maksas. VI nodaļa. Sadarbība un savstarpējās palīdzības procedūra Var būt divu veidu savstarpējā palīdzība: ·informācijas pieprasījumi, kas ļauj vienas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm iegūt informāciju un pierādījumus no citas dalībvalsts; un ·izpildes pasākumu pieprasījumi, kas ļauj tirgus uzraudzības iestādēm pieprasīt citas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm īstenot izpildes pasākumus. Regulā ir noteikta savstarpējās palīdzības pieprasījumu procedūra. Šie pieprasījumi ir jānosūta vienotajiem sadarbības birojiem gan lūguma iesniedzējas, gan lūguma saņēmējas iestādes dalībvalstī, izmantojot standarta veidlapas informācijas un saziņas sistēmā. Turklāt regulā ir noteikts, ka vienā dalībvalstī iegūtos pierādījumus un izmeklēšanas konstatējumus var izmantot arī citā dalībvalstī. Tam pamatā ir princips, ka produktus, kas atzīti par neatbilstīgiem saskaņā ar vienas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestāžu lēmumu, par neatbilstīgiem uzskata arī citas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes, ja vien attiecīgais uzņēmējs nespēj pierādīt pretējo. Savstarpējās palīdzības instrumenta mērķis ir risināt produkta neatbilstības gadījumus pārrobežu kontekstā un paredzēt pasākumus, lai izbeigtu neatbilstību vai aizliegtu produktu visās dalībvalstīs. Regula arī palīdzēs pārrobežās izmantot pierādījumus un izmeklēšanas konstatējumus, kas iegūti, izmantojot tirgus uzraudzības iestāžu minimālās pilnvaras. Saskaņā ar regulu iestādei, kas saņēmusi pieprasījumu, ir jāatbild uz savstarpējās palīdzības pieprasījumu īstenošanas pasākumos noteiktajā termiņā. Regula nodrošina dienesta noslēpumu un komercnoslēpumu aizsardzību, nosakot, ka tirgus uzraudzības iestādēm sniegto informāciju izmantos tikai un vienīgi atbilstības nodrošināšanai Savienības saskaņošanas tiesību aktiem. VII nodaļa. Produkti, ko ieved Savienības tirgū Regulā ir paredzēts stingrāks regulējums Savienības tirgū ievesto produktu kontrolei. Tas izriet no pieņēmuma, ka efektīvākais veids, kā novērst neatbilstīgu produktu laišanu Savienības tirgū, ir atbilstīgas pārbaudes pirms produktu laišanas brīvā apgrozībā. Muitas dienesti īsteno kontroli, balstoties uz riska analīzi. Tāpat regula nostiprina informācijas apmaiņu starp tirgus uzraudzības iestādēm un muitas dienestiem, it sevišķi pateicoties produktu izlaišanas un brīvas apgrozības apturēšanas un liegšanas procedūrām. Atklājot augstāku neatbilstības risku, tirgus uzraudzības iestādēm var prasīt sniegt informāciju par produktiem un uzņēmējiem. Muitas dienestiem ir pienākums laikus informēt tirgus uzraudzības iestādes par produktu laišanu brīva apgrozībā un par kontroles rezultātiem, ja šāda informācija ir nozīmīga saistībā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktu piemērošanu. Laišanu brīvā apgrozībā var apturēt, ja: ·produktam nav pievienota vajadzīgā dokumentācija, tas nav atbilstīgi apzīmēts vai marķēts, tam nav CE zīmes vai cits marķējums, kas vajadzīgs saskaņā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktiem;

·nav iespējams identificēt nevienu Savienībā reģistrētu personu, kas ir atbildīga par atbilstības informāciju; vai ·ir iemesls uzskatīt, ka produkts netiek laists tirgū saskaņā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktajām prasībām. Regulā ir arī paredzēts labvēlīgs režīms pret produktiem, ko brīvai apgrozībai ir deklarējuši atzītie uzņēmēji, kuriem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 952/2013 ir īpašs statuss. Tāpat ir paredzēti nosacījumi šā labvēlīgā režīma apturēšanai, ja kontroles laikā tiek atklāta neatbilstība. Procesuālos noteikumus par informācijas apmaiņu starp tirgus uzraudzības iestādēm un muitas dienestiem attiecībā uz atzītajiem uzņēmējiem paredzēs īstenošanas pasākumos. VIII nodaļa. Koordinētas izpildes panākšana un starptautiska sadarbība Ar regulu Komisijā tiek izveidots Savienības produktu atbilstības tīkls (turpmāk — Tīkls). Tīkls ietver padomi, administratīvās koordinācijas grupas un sekretariātu; Tīkla uzdevumi ir noteikti regulā. Tīkla uzdevums būs koordinēt izpildes uzdevumus, tādējādi sekmējot ES līmeņa sadarbību tirgu uzraudzības jomā. Turklāt tīkls atbildēs par informācijas un saziņas sistēmu, ar kuru apkopo un kurā uzglabā informāciju par Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi. Sistēma ir pieejama Komisijai un dalībvalstu tirgu uzraudzības iestādēm. Tai būs publiska saskarne, lai pildītu pienākumu informēt plašāku sabiedrību un nodrošinātu pārredzamību. Regulā ir noteikts satvars starptautiskajai sadarbībai ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, lai nodrošinātu Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi. Tāpat regula paredz sistēmu ar produktiem saistītai pirmseksporta kontrolei, ko trešā valsts veic produktam pirms eksportēšanas uz Savienību. Šīs sistēmas īstenošanas nosacījumus paredzēs īstenošanas aktos. IX nodaļa. Finanšu noteikumi Regulā ir paredzēts, ka Komisija finansēs darbības saistībā ar visiem jautājumiem, kas ietilpst Savienības vispārējās tirgus uzraudzības politikas darbības jomā. Regula ietver noteikumus par Savienības finanšu interešu aizsardzību. X nodaļa. Nobeiguma noteikumi Regulā ir noteikts, ka tās pielikumā uzskaitītos Savienības saskaņošanas tiesību aktus nereglamentēs Regulas (EK) Nr. 765/2008 15.–29. pants. Šīs regulas pielikumā uzskaitītie 23 tiesību akti ir jāgroza, svītrojot atsauces uz Regulas (EK) Nr. 765/2008 15.–29. pantu. Regula groza arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/42/EK. XI nodaļa. Sodi, izvērtēšana, komiteju procedūra un stāšanās spēkā un piemērošana Atzīstot, ka sodu noteikšana ir valstu kompetencē, regulā ir noteikts sodu pamatprincips. Regulā ir arī paredzēti standarta noteikumi par šīs regulas piemērošanas izvērtēšanu un par komiteju procedūru īstenošanas aktu pieņemšanai. Pielikums Pielikumā ir uzskaitīti Savienības saskaņošanas tiesību akti par produktiem, tādējādi nosakot regulas piemērošanas jomu.

2017/0353 (COD) Priekšlikums

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko paredz noteikumus un procedūras attiecībā uz Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem atbilstību un izpildi un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 305/2011, (ES) Nr. 528/2012, (ES) 2016/424, (ES) 2016/425, (ES) 2016/426 un (ES) 2017/1369 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/42/EK, 2009/48/EK, 2010/35/ES, 2013/29/ES, 2013/53/ES, 2014/28/ES, 2014/29/ES, 2014/30/ES, 2014/31/ES, 2014/32/ES, 2014/33/ES, 2014/34/ES, 2014/35/ES, 2014/53/ES, 2014/68/ES un 2014/90/ES (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 33., 114. un 207. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Lai Savienībā nodrošinātu produktu brīvu apriti, ir nepieciešams gādāt, lai tie atbilstu prasībām, kas nodrošina augsta līmeņa aizsardzību sabiedrības interesēm, piemēram, veselībai un drošībai kopumā, veselībai un drošībai darba vietā, patērētāju aizsardzību un vides un sabiedriskās drošības aizsardzību. Šo prasību stingra izpilde ir būtiska pienācīgai šo interešu aizsargāšanai un tādu apstākļu izveidošanai, kas ir labvēlīgi godīgai konkurencei Savienības preču tirgū. Tāpēc, lai minēto izpildi nodrošinātu visā iekšējā tirgū, tostarp attiecībā uz produktiem, ko ieved Savienībā no trešām valstīm, ir nepieciešami noteikumi. (2)Komisijas paziņojumā “Vienotā tirgus pilnīgošana – plašākas iespējas cilvēkiem un uzņēmējdarbībai” kā prioritāte tika noteikta vienotā preču tirgus stiprināšana, vēl vairāk pastiprinot centienus nepieļaut neatbilstīgu produktu laišanu Savienības tirgū. Tas būtu jāpanāk, stiprinot tirgus uzraudzību, nodrošinot pareizus stimulus uzņēmējiem, pastiprinot atbilstības kontroles un veicinot ciešāku pārrobežu sadarbību starp izpildiestādēm, ieskaitot sadarbību ar muitas dienestiem. (3)Būtu jāstiprina tirgus uzraudzības regulējums, lai vēl vairāk uzlabotu atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem par produktiem un to izpildi. (4)Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/95/EK ir noteiktas vispārējas drošības prasības attiecībā uz visām patēriņa precēm un paredzēti īpaši dalībvalstu pienākumi un pilnvaras attiecībā uz bīstamiem produktiem, kā arī prasības attiecībā uz informācijas apmaiņu, izmantojot Savienības ātrās brīdināšanas sistēmu bīstamu nepārtikas preču jomā (RAPEX). Būtu jādod iespēja tirgus uzraudzības iestādēm veikt specifiskākus pasākumus, kas tām pieejami saskaņā ar minēto direktīvu. Lai sasniegtu augstāku patēriņa preču drošuma līmeni, Direktīvā 2001/95/EK paredzētie un ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 765/2008 pastiprinātie mehānismi informācijas apmaiņai un ātras reaģēšanas situācijām būtu jāpapildina nolūkā padarīt tos efektīvākus. (5)Šī regula būtu jāattiecina uz produktiem, uz kuriem attiecas pielikumā uzskaitītie Savienības saskaņošanas tiesību akti. Pielikumā uzskaitītajiem tiesību aktiem būtu jāaptver visi Savienības saskaņošanas tiesību akti par rūpnieciski ražotiem produktiem, kas nav pārtika, barība, cilvēkiem paredzētās un veterinārās zāles, dzīvi augi un dzīvnieki, cilvēku izcelsmes produkti un augu un dzīvnieku produkti, kuri ir tieši saistīti ar to turpmāku pavairošanu. Tādējādi Savienības līmenī tiks nodrošināts vienots minēto produktu tirgus uzraudzības regulējums. Šā iemesla dēļ jāgroza vairāki Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem instrumenti, jo īpaši nolūkā svītrot atsauces uz konkrētiem Regulas (EK) Nr. 765/2008 noteikumiem. Ja nākotnē tiks pieņemti jauni Savienības saskaņošanas tiesību akti, tad tajos jānosaka, vai šī regula ir piemērojama arī šiem minētajiem tiesību aktiem. (6)Lai racionalizētu un vienkāršotu vispārējo tiesisko regulējumu, vienlaikus tiecoties izstrādāt labāku regulējumu, noteikumi, kas piemērojami to produktu kontrolēm, ko ieved Savienības tirgū, būtu jāpārskata un jāiekļauj vienotā tiesiskajā regulējumā par produktu kontrolēm pie ārējām robežām. (7)Patērētāju drošība lielā mērā ir atkarīga no tādu Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem aktīvas izpildes, kuros paredzētas drošības prasības. Tāpēc ir nepieciešams stiprināt izpildes pasākumus. Šie pasākumi būtu pastāvīgi jāuzlabo un tiem būtu jākļūst aizvien efektīvākiem, lai risinātu pašreizējās pasaules tirgus un aizvien sarežģītākās piegādes ķēdes problēmas. (8)Ar šo regulu izveidotajam tiesiskajam regulējumam būtu jāpapildina un jāstiprina spēkā esošie Savienības saskaņošanas tiesību aktu noteikumi, kas saistīti ar produktu atbilstības informācijas sniegšanu, sadarbības sistēmu ar uzņēmējiem, produktu tirgus uzraudzību un to produktu kontroli, ko ieved Savienībā. Tomēr saskaņā ar lex specialis principu šī regula būtu jāpiemēro tikai tiktāl, ciktāl citos esošajos vai turpmākajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos nav konkrētu noteikumu ar tādu pašu mērķi, būtību vai ietekmi. Tāpēc šīs regulas attiecīgie noteikumi nebūtu jāpiemēro jomās, uz kurām attiecas šādi konkrēti noteikumi, piemēram, tie, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1223/2009 par kosmētikas līdzekļiem, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/745 par medicīniskām ierīcēm un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/746 par in vitro diagnostikas medicīniskām ierīcēm. (9)Atbildība par Savienības saskaņošanas tiesību aktu izpildi būtu jāuzņemas dalībvalstīm, kuru tirgus uzraudzības iestādēm būtu jānodrošina, ka tiesību akti tiek pilnībā ievēroti. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāiedibina sistemātiska pieeja tirgus uzraudzības un citu izpildes pasākumu efektivitātes nodrošināšanai. (10)Konkrētas definīcijas, kas pašlaik noteiktas Regulā (EK) Nr. 765/2008, būtu jāsaskaņo ar definīcijām citos Savienības tiesību aktos, un tām attiecīgā gadījumā būtu jāatspoguļo mūsdienu piegādes ķēžu struktūra.

(11)Lai nodrošinātu atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem par produktiem, uzņēmējiem, laižot produktus tirgū vai darot tos pieejamus tirgū, visā piegādes ķēdē būtu jārīkojas atbildīgi un pilnā saskaņā ar piemērojamajām tiesību aktu prasībām. Šai regulai nebūtu jāskar pienākumi atbilstīgi katra uzņēmēja lomai piegādes un izplatīšanas procesā saskaņā ar konkrētiem Savienības saskaņošanas tiesību aktu noteikumiem, vienlaicīgi ražotājam saglabājot galīgo atbildību par produkta atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām. (12)Mūsdienu piegādes ķēdes aptver dažādus uzņēmējus; uz tiem visiem būtu jāattiecina Savienības saskaņošanas tiesību aktu izpilde, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā viņu attiecīgo lomu piegādes ķēdē un to, cik lielu ieguldījumu viņi sniedz, lai produktus darītu pieejamus Savienības tirgū. Tāpēc šī regula ir jāpiemēro uzņēmējiem, kurus tieši skar Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 273/2004, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1222/2009, Regula (EK) Nr. 1223/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/424, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/425, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/426, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/1369, Regula (ES) 2017/745 un Regula (ES) 2017/746, un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/42/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/66/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/48/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/35/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/29/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/53/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/28/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/29/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/30/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/31/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/32/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/33/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/34/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/35/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/68/ES un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/90/ES. (13)E-komercijas attīstība lielā mērā notiek, arī pateicoties tam, ka pieaug informācijas sabiedrības pakalpojumu sniedzēju skaits, kuri piedāvā starpniecības pakalpojumus – parasti izmantojot platformas un pret atlīdzību –, glabājot trešo personu saturu, bet nekādi to nekontrolējot, tādējādi nedarbojoties neviena uzņēmēja vārdā. Satura par neatbilstīgiem produktiem izņemšanai vai, ja izņemšana nav iespējama, piekļuves šādiem ar minēto pakalpojumu starpniecību piedāvātiem neatbilstīgiem produktiem bloķēšanai nebūtu jāskar noteikumi, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/31/EK. Konkrētāk, nebūtu jāuzliek pakalpojumu sniedzējiem nedz vispārīgs pienākums pārraudzīt informāciju, ko tie pārraida vai uzglabā, nedz vispārīgs pienākums aktīvi meklēt faktus vai apstākļus, kas norāda uz nelegālu darbību. Turklāt mitināšanas pakalpojumu sniedzēji nebūtu saucami pie atbildības, ja tiem nav faktisku zināšanu vai informācijas par nelikumīgu darbību un tie nezina par faktiem vai apstākļiem, kas liecina par nelegālu darbību vai informāciju. (14)Taisnīgākam vienotam tirgum būtu jānodrošina vienādi konkurences apstākļi visiem uzņēmējiem un aizsardzība pret negodīgu konkurenci. Tādēļ ir nepieciešama pastiprināta Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpilde. Laba sadarbība starp ražotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm ir būtisks elements, kas saistībā ar produktu ļauj nekavējoties iejaukties un veikt korektīvu pasākumu. Lai tirgus uzraudzības iestādēm būtu kāds, kuram var uzdot jautājumus par produktu atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, ir svarīgi, lai būtu kontaktpersona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā. Personai, kas ir atbildīga par šādas atbilstības informācijas sniegšanu, vajadzētu būt ražotājam vai importētājam, vai kādai citai personai, ko šim nolūkam izraudzījies ražotājs, piemēram, citam uzņēmējam. Tās personas lomai, kas ir atbildīga par atbilstības informāciju un uzņēmējdarbību veic Savienībā, ir būtiska nozīme, lai tirgus uzraudzības iestādes nodrošinātu ar kontaktpersonu, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, un lai savlaicīgi veiktu konkrētus uzdevumus nolūkā nodrošināt to, ka produkti atbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām, tādējādi dodot labumu patērētājiem, darba ņēmējiem un uzņēmumiem Savienībā. Šīs regulas noteikumi, kas paredz, ka jābūt personai, kura veic uzņēmējdarbību Savienībā un ir atbildīga par atbilstības informāciju, nebūtu jāpiemēro, ja īpašas prasības, kas noteiktas konkrētos tiesību instrumentos par produktiem, faktiski sasniedz tādu pašu rezultātu, proti, Regulas (EK) Nr. 1223/2009 4. pants, Regulas (ES) 2017/745 15. pants un Regulas (ES) 2017/746 15. pants. (15)Dalībvalstīm būtu jāsniedz palīdzība uzņēmējiem, vai nu ar Regulu (ES) [Ievietot atsauci uz jauno regulu par savstarpēju atzīšanu] izveidotajos produktu informācijas punktos informējot par piemērojamiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, vai arī tirgus uzraudzības iestādēm atbilstības partnerības nolīgumu ietvaros sniedzot norādes par piemērojamiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem. Tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt iespējai balstīties uz esošo sadarbību ar ieinteresētajām personām un būtu jāatļauj tām noslēgt saprašanās memorandus ar ieinteresētajām personām, lai veicinātu atbilstību vai noteiktu produktu kategoriju neatbilstību attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā. (16)Dalībvalstīm būtu jāizraugās savas tirgus uzraudzības iestādes. Lai atvieglotu administratīvas palīdzības sniegšanu un sadarbību, dalībvalstīm būtu jāizraugās arī vienots sadarbības birojs. Sadarbības birojiem būtu jānodrošina izpildes un tirgus uzraudzības darbību koordinācija, kā arī saziņa ar citu dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm un Komisiju. (17)Ir jāizveido Savienības produktu atbilstības tīkls, kuru uztur Komisija un kura mērķis ir koordinēt un veicināt kopīgu izpildes darbību īstenošanu, ko veic dalībvalstis, piemēram, kopīgas izmeklēšanas. Šai administratīvā atbalsta struktūrai būtu jārada iespēja apvienot resursus un uzturēt sakaru un informācijas sistēmu starp dalībvalstīm un Komisiju, tādējādi palīdzot stiprināt Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi un atturot no pārkāpumiem. (18)Tirgus uzraudzības darbībām vajadzētu būt pamatīgām un efektīvām, lai nodrošinātu, ka Savienības saskaņošanas tiesību akti par produktiem tiek piemēroti pareizi. Ņemot vērā, ka uzņēmējiem kontroles var būt slogs, tirgus uzraudzības iestādēm pārbaudes darbības būtu jāorganizē un jāveic, ņemot vērā uzņēmēju intereses un gādājot, lai slogs būtu tikai tāds, kāds nepieciešams efektīvu un lietderīgu kontroļu veikšanai. Turklāt dalībvalstu kompetentajām iestādēm tirgus uzraudzības darbības būtu jāveic vienādi rūpīgi neatkarīgi no tā, vai konkrētā produkta neatbilstība ir svarīga attiecīgās dalībvalsts teritorijā, vai arī tai var būt ietekme uz citas dalībvalsts tirgu. (19)Lai nodrošinātu, ka Savienības saskaņošanas tiesību akti par produktiem tiek izpildīti pareizi, tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt vienotam izmeklēšanas un izpildes pilnvaru kopumam, kas dod iespēju veidot ciešāku sadarbību starp tirgus uzraudzības iestādēm un efektīvāk attur uzņēmējus no apzinātas Savienības saskaņošanas tiesību aktu pārkāpšanas. Minētajām pilnvarām vajadzētu būt pietiekami plašām, lai risinātu Savienības saskaņošanas tiesību aktu izpildes problēmas un e-komercijas un digitālās vides problēmas un lai novērstu to, ka uzņēmēji izmanto nepilnības izpildes sistēmā, pārceļoties uz dalībvalstīm, kuru tirgus uzraudzības iestādes nespēj apturēt nelikumīgu praksi. Konkrētāk, pilnvarām būtu jānodrošina, ka kompetentās iestādes var apmainīties ar informāciju un pierādījumiem, lai izpildi varētu vienādi veikt visās dalībvalstīs. (20)Šai regulai nevajadzētu skart dalībvalstu brīvību izvēlēties tādu izpildes sistēmu, kādu tās uzskata par piemērotu. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai brīvi izvēlēties, vai to tirgus uzraudzības iestādes var veikt izmeklēšanu un izpildi tieši saskaņā ar tām piešķirtajām pilnvarām vai vēršoties kompetentajās tiesās. (21)Tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāspēj pēc savas iniciatīvas sākt izmeklēšanu, ja tās uzzina par neatbilstīgiem produktiem, kas laisti tirgū. (22)Tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt piekļuvei visiem pierādījumiem, datiem un informācijai saistībā ar izmeklēšanas priekšmetu, kas nepieciešami, lai noteiktu, vai piemērojamie Savienības saskaņošanas tiesību akti ir pārkāpti, un jo īpaši — lai noteiktu atbildīgo uzņēmēju neatkarīgi no attiecīgo pierādījumu, informācijas vai datu īpašnieka, un neatkarīgi no to atrašanās vietas un formāta, kādā tie tiek turēti. Tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt, lai digitālajā vērtības ķēdē iesaistītās trešās personas sniegtu visus vajadzīgos pierādījumus, datus un informāciju. (23)Tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāspēj veikt nepieciešamās pārbaudes uz vietas, un tām vajadzētu būt pilnvarām iekļūt jebkurās telpās, teritorijās vai transportlīdzekļos, ko uzņēmējs izmanto nolūkos, kas saistīti ar tā komercdarbību, darījumdarbību, amatniecisko darbību vai profesiju. (24)Tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt jebkuram attiecīgā uzņēmēja pārstāvim vai darbiniekam sniegt paskaidrojumus vai faktus, informāciju vai dokumentus, kas saistīti ar pārbaudes uz vietas priekšmetu, un fiksēt minētā pārstāvja vai darbinieka sniegtās atbildes. (25)Tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt iespējai pārbaudīt to produktu atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, kurus paredzēts darīt pieejamus tirgū, un iegūt pierādījumus par neatbilstību. Tādēļ tās būtu jāpilnvaro veikt pārbaudes pirkumus un, ja pierādījumus nevar iegūt ar citiem līdzekļiem, iegādāties produktus, izmantojot citu identitāti. (26)Jo īpaši digitālajā vidē tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāspēj ātri un efektīvi izbeigt neatbilstību, jo īpaši tad, ja uzņēmējs, kas pārdod produktu, slēpj savu identitāti vai pārceļas uz citu Savienības dalībvalsti vai trešo valsti, lai izvairītos no izpildes. Gadījumos, kad neatbilstības dēļ ir iespējams smags un nelabojams kaitējums tiešajiem lietotājiem, tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāspēj veikt pagaidu pasākumus, ja nav pieejami citi līdzekļi šāda kaitējuma novēršanai vai mazināšanai, tostarp vajadzības gadījumā apturēt tīmekļa vietnes, pakalpojuma vai konta darbību vai uz konkrētu laiku apturēt pilnā domēna nosaukuma darbību saskaņā ar Direktīvā 2000/31/EK noteiktajiem principiem. Turklāt tirgus uzraudzības iestādēm vajadzētu būt pilnvarotām slēgt vai pieprasīt trešās puses pakalpojuma sniedzējam slēgt tīmekļa vietni, pakalpojumu vai kontu vai tā daļu, vai dzēst pilno domēna nosaukumu. (27)Tirgus uzraudzības iestādes rīkojas uzņēmēju, tiešo lietotāju un plašas sabiedrības interesēs, lai nodrošinātu, ka sabiedrības intereses, kas noteiktas Savienības saskaņošanas tiesību aktos par produktiem, tiek pastāvīgi uzturētas un aizsargātas ar atbilstošām izpildes darbībām un ka atbilstība šādiem tiesību aktiem visā piegādes ķēdē tiek nodrošināta ar atbilstīgu kontroli. Līdz ar to tirgus uzraudzības iestādēm būtu jāatskaitās uzņēmējiem, tiešajiem lietotājiem un plašai sabiedrībai par veikto darbību efektivitāti un lietderīgumu. Tām būtu jānodrošina piekļuve informācijai par darbību organizāciju un izpildi, ieskaitot kontroles pasākumus, un regulāri jāpublicē informācija par veiktajām darbībām un par šo darbību rezultātiem. Ievērojot konkrētus nosacījumus, tām arī vajadzētu būt tiesīgām publicēt vai darīt pieejamu informāciju par atsevišķu uzņēmēju atbilstību, pamatojoties uz tirgus uzraudzības kontroļu rezultātiem. (28)Uzņēmējiem būtu pilnībā jāsadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm un citām kompetentām iestādēm, lai nodrošinātu tirgus uzraudzības darbību netraucētu norisi un lai ļautu iestādēm pildīt to uzdevumus. (29)Šai regulai nebūtu jāskar RAPEX darbība saskaņā ar Direktīvu 2001/95/EK un Regulu (EK) Nr. 765/2008. (30)Šai regulai nebūtu jāskar drošības klauzulas procedūra, ko paredz Savienības nozaru saskaņošanas tiesību akti saskaņā ar Līguma 114. panta 10. punktu. Lai nodrošinātu līdzvērtīgu aizsardzības līmeni visā Savienībā, būtu jāļauj dalībvalstīm veikt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz produktiem, kas rada apdraudējumu cilvēku veselībai un drošībai vai citiem sabiedrības interešu aizsardzības aspektiem. Tām būtu arī pienākums paziņot par šādiem pasākumiem pārējām dalībvalstīm un Komisijai, lai Komisija varētu paust nostāju par valstu pasākumiem, kas ierobežo produktu brīvu apriti nolūkā nodrošināt iekšējā tirgus darbību.

(31)Uz informācijas apmaiņu starp tirgus uzraudzības iestādēm un pierādījumu un izmeklēšanas secinājumu izmantošanu būtu jāattiecina visstingrākās konfidencialitātes un dienesta noslēpuma un komercnoslēpuma garantijas. Informācija būtu jāapstrādā saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem, lai nodrošinātu, ka netiek traucēta izmeklēšana un uzņēmēja reputācijai netiek nodarīts kaitējums. (32)Ja šīs regulas nolūkiem ir jāapstrādā personas dati, tas būtu jāveic saskaņā ar Savienības tiesību aktiem par personas datu aizsardzību. Jebkādai personas datu apstrādei saskaņā ar šo regulu ir jāpiemēro attiecīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001. (33)Lai tirgus uzraudzības sistēmas ietvaros visā Savienībā nodrošinātu testu ticamību un konsekvenci, Komisijai būtu jāizraugās Savienības testēšanas iestādes. Turklāt būtu jāizstrādā visaptverošāka informācijas sistēma testa rezultātu apmaiņai Savienībā, lai izvairītos no nevajadzīgas dublēšanās un Savienības līmenī nodrošinātu lielāku saskaņotību. (34)Laboratorijām, kuras Komisija izraudzījusies kā Savienības testēšanas iestādes, vajadzētu būt nodrošinātām ar speciālajām zināšanām, aprīkojumu, infrastruktūru un darbiniekiem, lai tās spētu veikt uzdevumus atbilstoši augstākajiem standartiem. Lai nodrošinātu pamatotus un uzticamus rezultātus, Savienības testēšanas iestādēm vajadzētu būt akreditētām saskaņā ar attiecīgajiem Savienības saskaņotajiem standartiem. Akreditācija būtu jāveic valsts akreditācijas iestādei, kura darbojas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008. (35)Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka vienmēr ir pieejami pietiekami finanšu resursi tirgus uzraudzības iestāžu pienācīgai nodrošināšanai ar personālu un aprīkojumu. Efektīva tirgus uzraudzības darbība prasa lielus resursus, un katrā konkrētā brīdī būtu jānodrošina stabili resursi tādā līmenī, kāds atbilst izpildes vajadzībām. Tāpēc publiskais finansējums būtu jāpapildina ar maksu iekasēšanu, lai segtu izmaksas, kas radušās, veicot tirgus uzraudzības darbības saistībā ar produktiem, kuriem konstatēta neatbilstība; būtu pienācīgi jāņem vērā uzņēmēja līdzšinējā atbilstība. (36)Tirgus uzraudzības darbību finansēšanai, izmantojot no uzņēmējiem iekasētās maksas, būtu jānotiek pilnīgi pārredzami, lai pilsoņi un uzņēmumi varētu saprast, kāda metode un dati ir izmantoti maksu noteikšanai, un būtu informēti par to, kā tiek izlietoti ieņēmumi no maksām. (37)Ir lietderīgi, ka dalībvalstis izraugās iestādes, kas ir atbildīgas par muitas tiesību aktu piemērošanu, un citas iestādes, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem atbild par tādu produktu kontroli, ko ieved Savienības tirgū. (38)Efektīvs veids, kā nodrošināt, lai nedroši vai neatbilstīgi produkti netiktu laisti Savienības tirgū, būtu atklāt šādus produktus, pirms tie tiek laisti brīvā apgrozībā. Muitas dienestiem kā iestādēm, kuras atbild par tādu produktu kontroli, ko ieved Savienības muitas teritorijā, ir pilnīgs pārskats par tirdzniecības plūsmu pāri ārējām robežām, un tāpēc tiem, pamatojoties uz riska novērtējumu, būtu jāveic atbilstošas kontroles, lai uzlabotu tirgus drošību. Vienotu Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi var panākt vienīgi tad, ja tirgus uzraudzības iestādes un muitas dienesti sistemātiski sadarbojas un apmainās ar informāciju. Šiem dienestiem būtu laikus jāsaņem no tirgus uzraudzības iestādēm visa vajadzīgā informācija par neatbilstīgiem produktiem vai informācija par uzņēmējiem, saistībā ar kuriem ir konstatēts lielāks neatbilstības risks. Savukārt muitas dienestiem būtu laikus jāinformē tirgus uzraudzības iestādes par produktu laišanu brīvā apgrozībā un par kontroļu rezultātiem, ja tāda informācija ir būtiska saistībā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi. Turklāt, ja Komisija uzzina par nopietnu risku, ko rada importēts produkts, tai būtu jāinformē dalībvalstis par minētajiem riskiem, lai pirmajās ievešanas vietās Savienībā nodrošinātu koordinētas un efektīvākas atbilstības un izpildes kontroles. (39)Lai atbalstītu muitas dienestus un tirgus uzraudzības iestādes ar tādu produktu kontrolēm saistītu uzdevumu veikšanā, ko ieved Savienības muitas teritorijā, labvēlīgāks režīms būtu jānodrošina attiecībā uz produktiem, kurus laišanai brīvā apgrozībā deklarējis atzītais uzņēmējs, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 952/2013 38. panta 2. punktā, kamēr nav izveidota procedūra apmaiņai ar informāciju par atzīto uzņēmēju statusu un to atbilstības vēsturi saistībā ar produktu drošumu. Attiecībā uz produktiem, ko laiž brīvā apgrozībā, šāda pieeja ļautu veikt daudz mērķtiecīgu un uz riska novērtējumu balstītu kontroli. (40)Komisijai vajadzētu būt iespējai apmainīties ar tirgus uzraudzības informāciju ar trešo valstu regulatīvajām iestādēm vai starptautiskām organizācijām, lai nodrošinātu atbilstību pirms to produktu eksporta uz Savienības tirgu. (41)Šajā sakarā ir nepieciešams saglabāt un turpmāk attīstīt pašreizējo Tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēmu (ICSMS). Nolūkā vākt informāciju, kas saistīta ar Savienības saskaņošanas tiesību aktu par produktiem izpildi, ICSMS būtu jāuzlabo un jādara pieejama Komisijai, vienotajiem sadarbības birojiem un tirgus uzraudzības iestādēm, kā arī, izmantojot publisku saskarni, – plašai sabiedrībai. Turklāt būtu jāizstrādā elektroniska saskarne, lai valstu muitas sistēmas un tirgus uzraudzības iestādes varētu efektīvi apmainīties ar informāciju. (42)Komisijai būtu jāveic šīs regulas izvērtējums attiecībā pret tās mērķiem. Saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīguma par labāku likumdošanas procesu 22. punktu izvērtēšanai, kuras pamatā ir lietderība, efektivitāte, būtiskums, saskaņotība un pievienotā vērtība, būtu jāveido pamats ietekmes novērtējumiem par turpmākās rīcības iespējām. (43)Savienības finanšu intereses būtu jāaizsargā, visā izdevumu ciklā piemērojot samērīgus pasākumus, tostarp pārkāpumu novēršanu, konstatēšanu un izmeklēšanu, zaudēto, kļūdaini izmaksāto vai nepareizi izmantoto līdzekļu atgūšanu un — vajadzības gadījumā — administratīvus un finansiālus sodus. (44)Sankciju dažādība Savienībā ir viens no galvenajiem nepietiekamas atturēšanas un nevienlīdzīgas aizsardzības iemesliem. Noteikumi par sankciju, tostarp naudassodu, piemērošanu ir valsts jurisdikcijā, un tāpēc būtu jānosaka ar valsts tiesību aktiem. Tomēr attiecībā uz sodu lieluma noteikšanu būtu jāizveido vienoti kritēriji un vadoši principi, lai panāktu vienotu un efektīvu atturošu iedarbību visā Savienībā. Lai novērstu vājās vietas, kas varētu veicināt labvēlīgāku apstākļu meklēšanu, ir būtiski noteikt kritēriju kopumu, kas ļauj noteikt efektīvu, samērīgu un atturošu sodu apmēru visā Savienībā, jo īpaši attiecībā uz uzņēmēju rīcību pagātnē, sadarbību izmeklēšanas laikā, ko veic tirgus uzraudzības iestādes, un kaitējuma līmeni. (45)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras, kas saistītas ar Savienības testēšanas iestāžu izraudzīšanās procedūrām, ar procedūru pieprasījumiem sniegt informāciju un pieprasījumiem veikt piespiedu izpildes pasākumus, ar statistikas datiem par muitas dienestu veiktām kontrolēm tiem produktiem, uz kuriem attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti, ar savstarpēji sniedzamiem datiem un procedūrām, kuras jāievēro, lai muitas dienesti un tirgus uzraudzības iestādes apmainītos ar informāciju par atzīto uzņēmēju statusu, ar sīku informāciju par informācijas un saziņas sistēmas īstenošanas pasākumiem un muitas dienestu sniegtiem datiem par muitas procedūras “laišana brīvā apgrozībā” piemērošanu produktiem un ar tādu pirmseksporta kontroļu sistēmas īstenošanu, kas saistītas ar produktiem, tostarp atbilstības sertifikātu vai apliecinājumu paraugiem, kas jāizmanto. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (46)Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, nodrošināt, lai Savienības tirgū laistie produkti atbilstu Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, jo ir nepieciešams, lai visu dalībvalstu visas kompetentās iestādes iesaistītos ļoti augsta līmeņa sadarbībā, mijiedarbībā un saskaņotā rīcībā, bet ka minēto mērķi tā vēriena un seku dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. (47)Šajā regulā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Tādējādi šī regula jāinterpretē un jāpiemēro, ievērojot minētās tiesības un principus. Konkrēti, šīs regulas nolūks ir pilnībā nodrošināt patērētāju tiesību aizsardzību, darījumdarbības brīvību, vārda un informācijas brīvību, tiesības uz īpašumu un tiesības uz personas datu aizsardzību, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I nodaļa Vispārīgi noteikumi

1. pants Priekšmets Šajā regulā paredzēti noteikumi un procedūras atbilstības informācijas sniegšanai par konkrētiem produktiem, uz kuriem attiecas Savienības tiesību akti, ar ko saskaņo minēto produktu tirdzniecības nosacījumus. Ar to izveido sistēmu sadarbībai ar uzņēmējiem šādu produktu jomā. Šajā regulā ir paredzēta arī tirgus uzraudzības sistēma šādiem produktiem, lai nodrošinātu, ka tie atbilst prasībām, kas nodrošina augsta līmeņa aizsardzību sabiedrības interesēm, piemēram, veselībai un drošībai kopumā, veselībai un drošībai darbavietā, patērētāju aizsardzībai un vides un drošības aizsardzībai. Tāpat ar šo regulu paredz sistēmu šādu produktu kontrolei, tos ievedot Savienības tirgū. 2. pants Darbības joma 1.Šo regulu piemēro visiem produktiem, uz kuriem attiecas šīs regulas pielikumā noteiktie Savienības saskaņošanas tiesību akti (“Savienības saskaņošanas tiesību akti”). 2.Katru no šīs regulas noteikumiem piemēro tiktāl, ciktāl Savienības saskaņošanas tiesību aktos nav konkrētu noteikumu ar tādu pašu mērķi, kas daudz precīzāk reglamentē konkrētus tirgus uzraudzības un izpildes aspektus. 3. Šīs regulas piemērošana neierobežo tirgus uzraudzības iestāžu tiesības veikt specifiskākus pasākumus, kā paredzēts Direktīvā 2001/95/EK. 4.Šī regula neskar Direktīvas 2000/31/EK 12., 13., 14. un 15. pantu. 3. pants Definīcijas Šajā regulā izmanto šādas definīcijas: 1)“darīt pieejamu tirgū” nozīmē par maksu vai bez maksas piegādāt produktu izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības tirgū, veicot komercdarbību; 2)“laist tirgū” nozīmē produktu pirmo reizi darīt pieejamu Savienības tirgū; 3)“tirgus uzraudzība” ir darbības un pasākumi, ko tirgus uzraudzības iestādes veic, lai nodrošinātu, ka produkti atbilst Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām, un lai nepieļautu, ka tie apdraud veselību, drošību vai jebkuru citu sabiedrības interešu aizsardzības aspektu; 4)“tirgus uzraudzības iestāde” ir iestāde, ko dalībvalsts saskaņā ar 11. pantu ir izraudzījusies par tirgus uzraudzības iestādi minētās dalībvalsts teritorijā; 5)“lūguma iesniedzēja iestāde” ir tirgus uzraudzības iestāde, kas iesniedz savstarpējas palīdzības lūgumu; 6)“lūguma saņēmēja iestāde” ir tirgus uzraudzības iestāde, kas saņem savstarpējas palīdzības lūgumu;

7)“neatbilstība” ir jebkāda neatbilstība Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām, kas piemērojami attiecīgajam produktam; 8) “ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražo kādu produktu vai pasūtījusi šā produkta izveidi vai ražošanu un laiž šo produktu tirgū ar savu nosaukumu, vārdu vai preču zīmi; 9)“importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas Savienībā veic uzņēmējdarbību un kas Savienības tirgū laiž kādas trešās valsts produktu; 10)“izplatītājs” ir jebkura tāda fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav ražotājs vai importētājs un kas produktu dara pieejamu tirgū; 11) “pilnvarotais pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas Savienībā veic uzņēmējdarbību un ir saņēmusi rakstisku ražotāja pilnvaru rīkoties tā vārdā attiecībā uz konkrētiem uzdevumiem, ņemot vērā ražotāja saistības saskaņā ar attiecīgajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem; 12)“uzņēmējs” ir ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs vai izplatītājs, tostarp: (a)uzņēmēji, kas minēti Direktīvās 2006/66/EK, 2009/48/EK, 2010/35/ES, 2013/29/ES, 2013/53/ES, 2014/28/ES, 2014/29/ES, 2014/30/ES, 2014/31/ES, 2014/32/ES, 2014/33/ES, 2014/34/ES, 2014/35/ES, 2014/53/ES, 2014/68/ES, 2014/90/ES, Regulās (ES) Nr. 305/2011, (ES) 2016/424, (ES) 2016/425, (ES) 2016/426, (ES) 2017/745 un (ES) 2017/746; (b)uzņēmēji, kas definēti Regulā (EK) Nr. 273/2004; (c)izstrādājuma ražotājs un pakārtotais lietotājs, kas attiecīgi definēti Regulā (EK) Nr. 1907/2006 un Regulā (EK) Nr. 1272/2008; (d)privātimportētājs, kas definēts Direktīvā 2013/53/ES; (e)uzstādītājs, kas definēts Direktīvā 2006/42/EK un Direktīvā 2014/33/ES; (f)piegādātājs un izplatītājs, kas definēti Regulā (EK) Nr. 1222/2009; (g)tirgotājs, kas definēts Regulā (ES) 2017/1369; (h)jebkura cita fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kas nav izplatītājs, kurš glabā noliktavā, iesaiņo un nosūta produktus uz Savienības tirgu vai Savienības tirgū; 13)“korektīvs pasākums” ir jebkura rīcība, ko veic uzņēmējs, lai izbeigtu neatbilstību, tostarp darbība, ar ko ierobežo produktu darīšanu pieejamus tirgū vai iznīcina tirgū esošu produktu; 14)“pagaidu pasākums” ir jebkurš pagaidu pasākums, ko veic tirgus uzraudzības iestāde nolūkā apturēt vai ierobežot produktu darīšanu pieejamus tirgū, kamēr tiem nav veikts galīgais novērtējums par neatbilstību, neskarot jebkādus turpmākus lēmumus; 15)“nopietns risks” ir jebkāds nopietns risks, ieskaitot nopietnu risku, kura ietekme nav tūlītēja, kur vajadzīga ātra tirgus uzraudzības iestāžu iejaukšanās; 16)“tiešais lietotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas pastāvīgi dzīvo vai veic uzņēmējdarbību Savienībā un kam produkts bijis darīts pieejams vai nu kā patērētājam, ārpus tā komercdarbības, darījumdarbības, amatnieciskās darbības vai profesijas, vai arī kā profesionālam tiešajam lietotājam tā rūpnieciskajā vai profesionālajā darbībā; 17)“atsaukšana” ir jebkāds pasākums, kura mērķis ir saņemt atpakaļ produktu, kas jau darīts pieejams tiešajam lietotājam; 18)“izņemšana” ir jebkāds pasākums, kas paredzēts, lai novērstu, ka produkts no piegādes ķēdes tiek darīts pieejams tirgū;

19)“muitas dienesti” ir muitas dienesti, kas definēti Regulas (ES) Nr. 952/2013 5. panta 1. punktā; 20)“laišana brīvā apgrozībā” ir procedūra, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 952/2013 201. pantā; 21)“produkti, ko ieved Savienības tirgū” ir tādi produkti no trešām valstīm, ko paredzēts laist Savienības tirgū vai kas paredzēti privātai lietošanai vai patēriņam Savienības muitas teritorijā un kam piemērota muitas procedūra “laišana brīvā apgrozībā”; 22)“atzītais uzņēmējs” ir uzņēmējs, kam šāds statuss piešķirts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 38. panta 1. punktu. II nodaļa Informācija par atbilstību 4. pants Persona, kas ir atbildīga par atbilstības informāciju 1. Produktu var darīt pieejamu tirgū tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi: (a)ražotājs uzņēmējdarbību veic Savienībā vai Savienībā ir vismaz viena no turpmāk norādītajām personām, kas saistīta ar produktu: i) importētājs; ii) fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kam ir ražotāja rakstiska pilnvara, ar kuru tā izraudzīta par personu, kas ir atbildīga par 3. punktā uzskaitīto uzdevumu veikšanu, un ar kuru tai ir uzdots veikt minētos uzdevumus ražotāja vārdā; (b)ražotāja, importētāja vai citas personas, kas atbilst a) apakšpunkta prasībām, identitāte un kontaktinformācija ir publiski pieejama saskaņā ar 4. punktu un ir norādīta vai identificējama saskaņā ar 5. punktu. 2.Šā panta nolūkos “persona, kas ir atbildīga par atbilstības informāciju” ir persona – ražotājs, importētājs vai cita persona –, kas saistībā ar produktu atbilst 1. punkta a) apakšpunkta prasībām, vai, ja ir vairāk nekā viena šāda persona, tad jebkura no tām. 3.Persona, kas ir atbildīga par atbilstības informāciju, veic šādus uzdevumus: (a)ja produktam piemērojamie Savienības saskaņošanas tiesību akti paredz ES atbilstības deklarāciju un tehnisko dokumentāciju, tirgus uzraudzības iestādes vajadzībām, tik ilgi, cik prasīts minētajos tiesību aktos, glabā deklarāciju un tehnisko dokumentāciju; (b)pēc tirgus uzraudzības iestādes pamatota pieprasījuma sniedz minētajai iestādei visu produkta atbilstības pierādīšanai nepieciešamo informāciju un dokumentāciju kādā no Savienības oficiālajām valodām, ko noteikusi attiecīgā dalībvalsts; (c)pēc tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma sadarbojas ar tām jebkādās darbībās, kas tiek veiktas, lai novērstu vai, ja tas nav iespējams, mazinātu produkta radītus riskus. 4. Ražotāji tās personas identitāti un kontaktinformāciju, kas attiecībā uz produktu ir atbildīga par atbilstības informāciju, publisko vai nu savā tīmekļa vietnē, vai, ja tiem nav savas tīmekļa vietnes, ar jebkādiem citiem līdzekļiem, kas dod iespēju plašai sabiedrībai Savienībā bez maksas viegli piekļūt šai informācijai.

5.Tās personas identitāti un kontaktinformāciju, kas attiecībā uz produktu ir atbildīga par atbilstības informāciju, norāda uz produkta, tā iepakojuma, pakas vai pavaddokumentā, vai arī tā ir identificējama no informācijas, kas uz tiem norādīta. 6.Šā panta 1. punkta nolūkā: (a)ražotāji 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktā minēto personu var izraudzīties neatkarīgi no tā, vai viņiem ir tiesības vai pienākums iecelt pilnvaroto pārstāvi saskaņā ar tiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, kas piemērojami attiecīgajam produktam; (b)ja ražotājam saskaņā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktiem ir šādas tiesības vai šāds pienākums, pilnvarotā pārstāvja iecelšanu saskaņā ar minētajiem tiesību aktiem var uzskatīt par izraudzīšanos šā panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nolūkā ar nosacījumu, ka iecelšana atbilst minētā punkta prasībām. 7.Šo pantu nepiemēro produktiem, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 1223/2009 , Regula (ES) 2017/745, Regula (ES) 2017/746 vai Regula (ES) 2017/1369. 5. pants Atbilstības deklarācija Ja Savienības saskaņošanas tiesību akti paredz, ka jāsagatavo ES atbilstības deklarācija, ražotājs to publisko vai nu savā tīmekļa vietnē, vai, ja tam nav savas tīmekļa vietnes, ar jebkādiem citiem līdzekļiem, kas dod iespēju plašai sabiedrībai Savienībā bez maksas viegli piekļūt šai deklarācijai. III nodaļa Palīdzība uzņēmējiem un sadarbība ar tiem 6. pants Informācija uzņēmējiem Produktu informācijas punkti, kas minēti [Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 764/2008 / Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES)...], pēc uzņēmēju pieprasījuma sniedz tiem bezmaksas informāciju par produktam piemērojamajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem. 7. pants Atbilstības partnerības nolīgumi 1.Tirgus uzraudzības iestāde ar uzņēmēju, kas veic uzņēmējdarbību tās teritorijā, var noslēgt partnerības nolīgumu, saskaņā ar kuru iestāde piekrīt sniegt uzņēmējam padomus un norādījumus saistībā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, kas piemērojami produktiem, par kuriem attiecīgais uzņēmējs ir atbildīgs. Nolīgums neattiecas uz atbilstības novērtēšanas darbībām, kas saskaņā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktiem uzticētas paziņotajām struktūrām. 2.Ja tirgus uzraudzības iestāde noslēdz partnerības nolīgumu saskaņā ar 1. punktu, tā šo faktu ievada 34. pantā minētajā sistēmā, kā arī norāda ziņas par vienošanās darbības jomu un savu un attiecīgā uzņēmēja nosaukumu un adresi. 3.Ja tirgus uzraudzības iestāde noslēdz partnerības nolīgumu saskaņā ar 1. punktu, citas tirgus uzraudzības iestādes informē minēto iestādi par visiem pagaidu pasākumiem, ko tās veikušas pret uzņēmēju, un visiem uzņēmēja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem, kas saistīti ar atbilstību piemērojamajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem. 4.Tirgus uzraudzības iestāde, kas noslēdz partnerības nolīgumu saskaņā ar 1. punktu, var piemērot uzņēmējam maksu, kas atbilst izmaksām, kuras iestādei pamatoti radušās, pildot savas funkcijas saskaņā ar 1. un 2. punktu.

8. pants Saprašanās memorandi ar ieinteresētajām personām 1. Tirgus uzraudzības iestādes var noslēgt saprašanās memorandus ar uzņēmumiem vai organizācijām, kas pārstāv uzņēmumus, vai tiešajiem lietotājiem, veicot vai finansējot kopīgus pasākumus, kuru mērķis ir noteikt neatbilstību vai veicināt atbilstību konkrētos ģeogrāfiskos apgabalos vai saistībā ar konkrētām produktu kategorijām. Attiecīgā tirgus uzraudzības iestāde memorandu dara pieejamu plašai sabiedrībai un informāciju par to ievada 34. pantā minētajā sistēmā. 2.Tirgus uzraudzības iestāde, veicot izmeklēšanu par neatbilstību, var izmantot visu informāciju, kas iegūta, citām tā saprašanās memoranda pusēm, ko tirgus uzraudzības iestāde noslēgusi saskaņā ar šā panta 1. punktu, veicot vai finansējot darbības, bet tikai, ja attiecīgā darbība tika veikta neatkarīgi, neitrāli un objektīvi. 3.Informācijas apmaiņa starp tirgus uzraudzības iestādēm un 1. punktā minētajiem uzņēmumiem vai organizācijām nolūkā sagatavot vai īstenot saprašanās memorandu, ko tās noslēdz saskaņā ar minēto punktu, nav uzskatāma par dienesta noslēpuma prasību pārkāpumu. 9. pants Brīvprātīgu pasākumu publicēšana 1. Komisija izveido un uztur tiešsaistes portālu, kurā uzņēmēji var publicēt informāciju par brīvprātīgi veiktiem pasākumiem saistībā ar produktu, kas definēts Direktīvā 2001/95/EK, vai produktu, ko tās darījušas pieejamu tirgū, ja produkta radītais risks sniedzas ārpus vienas dalībvalsts teritorijas. Tiešsaistes portāls ir tāds, lai pie tā varētu piekļūt gan tiešie lietotāji, gan tirgus uzraudzības iestādes. 2. Ja uzņēmējs izvēlas publicēt informāciju šā panta 1. punktā minētajā portālā, tas nodrošina, ka no publicētās informācijas produktu var precīzi identificēt un ka riski ir izskaidrot tā, lai tiešie lietotāji varētu izvērtēt, kādus pasākumus tiem būtu lietderīgi veikt, reaģējot uz šiem riskiem. Publicētā informācija ir visās to dalībvalstu oficiālajās valodās, kurās produkti ir darīti pieejami tirgū, un uzņēmējs ir atbildīgs par šīs informācijas sniegšanu un par tās precizitāti. 3.Šā panta 1. punktā minētā publicēšana neskar uzņēmēju pienākumus saskaņā ar piemērojamajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem vai saskaņā ar Direktīvu 2001/95/EK. IV nodaļa Tirgus uzraudzības organizēšana un vispārēji principi 10. pants Tirgus uzraudzības iestāžu pienākumi attiecībā uz organizēšanu 1. Tirgus uzraudzības iestādes izveido piemērotus mehānismus saziņai un koordinācijai ar citām tirgus uzraudzības iestādēm. 2. Tirgus uzraudzības iestādes saistībā ar produktiem, uz kuriem attiecas pielikumā noteiktie Savienības saskaņošanas tiesību akti, izstrādā šādas procedūras: (a)procedūras, kas paredzētas, lai izskatītu sūdzības vai ziņojumus par jautājumiem, kas saistīti ar riskiem; (b)procedūras, kas paredzētas, lai uzraudzītu tādus nelaimes gadījumus vai kaitējumu cilvēku veselībai vai tiešo lietotāju drošībai, par kuriem ir aizdomas, ka tos izraisījuši šādi produkti;

(c)procedūras, ar kurām pārbauda, vai ir veikti korektīvie pasākumi, kas uzņēmējiem jāveic; (d)procedūras ar drošuma jautājumiem saistīto zinātnisko un tehnisko zināšanu vākšanai un pētīšanai. 11. pants Tirgus uzraudzības iestādes un vienotie sadarbības biroji 1. Katra dalībvalsts savā teritorijā izraugās vienu vai vairākas tirgus uzraudzības iestādes. Tā informē Komisiju, izmantojot Tīklu, kas izveidots saskaņā ar 31. pantu, un pārējās dalībvalstis, izmantojot 34. pantā minēto informācijas un saziņas sistēmu, par izraudzītajām tirgus uzraudzības iestādēm un par katras minētās iestādes kompetences jomu. 2.Katra dalībvalsts izraugās vienu no tās tirgus uzraudzības iestādēm vai jebkuru citu kompetento iestādi par vienoto sadarbības biroju. 3. Dalībvalsts vienotais sadarbības birojs atbild par minētās dalībvalsts izraudzīto tirgus uzraudzības iestāžu izpildes un tirgus uzraudzības darbību koordinēšanu. 4. Dalībvalstis nodrošina, ka to tirgus uzraudzības iestāžu un vienotā sadarbības biroja rīcībā ir nepieciešamie resursi, tostarp pietiekami budžeta un citi resursi, speciālās zināšanas, procedūras un citi pasākumi pienācīgai savu pienākumu pildīšanai. 5. Ja dalībvalstu teritorijā ir vairāk nekā viena tirgus uzraudzības iestāde, dalībvalstis nodrošina, ka minēto iestāžu attiecīgie pienākumi ir skaidri definēti un ka minētās iestādes cieši sadarbojas, lai tās varētu efektīvi pildīt savus pienākumus. 12. pants Tirgus uzraudzības iestāžu darbības 1.Tirgus uzraudzības iestādes veic savas darbības, lai nodrošinātu, ka: (a)to teritorijā attiecībā uz visiem produktiem, uz kuriem attiecas pielikumā noteiktie Savienības saskaņošanas tiesību akti, tiek veikta efektīva tirgus uzraudzība; (b)tās pašas veic pienācīgus un samērīgus pagaidu pasākumus un ka uzņēmēji veic pienācīgus un samērīgus korektīvos pasākumus saistībā ar atbilstību minētajiem tiesību aktiem un šai regulai. 2.Tirgus uzraudzības iestādes savu 1. punktā noteikto darbību ietvaros veic kontroles, izmantojot uz risku balstītu pieeju un ņemot vērā vismaz šādus faktorus: (a)apzinātos riskus, kas saistīti ar: i) produktu, piemēram, produktu skaits tirgū un jebkādi apdraudējumi, kas saistīti ar šo produktu; ii) pasākumiem un darbībām uzņēmēja kontrolē; (b)agrākiem datiem par uzņēmēja neatbilstību, tostarp par riska profilēšanu un atzītā uzņēmēja statusu; (c)jebkādu citu informāciju, kas varētu liecināt par konkrēta produkta neatbilstību.

3.Tirgus uzraudzības iestādes nodrošina, ka produktu izņem vai atsauc no tirgus vai ka produkta laišanu tirgū aizliedz vai ierobežo, ja, to izmantojot vai nu saskaņā ar tam paredzēto nolūku, vai saprātīgi paredzamos apstākļos un to pareizi uzstādot un apkopjot, tiek izpildīts kāds no turpmāk minētajiem nosacījumiem: (a)produkts var kaitēt tiešo lietotāju veselībai vai drošībai; (b)produkts neatbilst piemērojamajām Savienības saskaņošanas tiesību aktu prasībām. Ja produkti tiek izņemti, atsaukti, aizliegti vai ierobežoti, tirgus uzraudzības iestāde nodrošina, ka Komisija, izmantojot Tīklu, kurš izveidots saskaņā ar 31. pantu, citas dalībvalstis un tiešie lietotāji tiek attiecīgi informēti. 4.Tirgus uzraudzības iestādes veic savu darbību, ievērojot augsta līmeņa pārredzamību, un plašai sabiedrībai dara pieejamu visu informāciju, ko tās uzskata par būtisku plašai sabiedrībai. Tās arī nodrošina, ka 34. pantā minētajā sistēmā tiek ievadīta šāda informācija: (a)to veikto pārbaužu veids, skaits un rezultāts; (b)to konstatēto neatbilstību veids un skaits; (c)to pret uzņēmējiem veikto pagaidu pasākumu un uzņēmēju veikto korektīvo pasākumu būtība; (d)sīka informācija par neatbilstības gadījumiem, ja tās ir uzlikušas sodu. 5. Tirgus uzraudzības iestādes īsteno savas pilnvaras un pilda pienākumus neatkarīgi, neitrāli un objektīvi. 13. pants Valstu tirgus uzraudzības stratēģijas 1. Katra dalībvalsts ne retāk kā ik pēc trim gadiem izstrādā valsts tirgus uzraudzības stratēģiju. Šī stratēģija veicina konsekventu, visaptverošu un integrētu pieeju tirgus uzraudzībai un Savienības saskaņošanas tiesību aktu izpildei dalībvalsts teritorijā, un tā aptver visas produktu piegādes ķēdes nozares un posmus, ieskaitot importu un digitālās piegādes ķēdes. 2. Valsts tirgus uzraudzības stratēģija ietver vismaz šādus elementus: (a)neatbilstīgu produktu parādīšanās novērtējumu, jo īpaši ņemot vērā uz risku balstītās kontroles, kas minētas 12. panta 2. punktā un 26. panta 3. punktā, un tirgus tendences, kas var ietekmēt neatbilstības līmeni produktu kategorijās; (b)jomas, kas Savienības saskaņošanas tiesību aktu izpildes nolūkos ir atzītas par prioritārām; (c)izpildes darbības, kas plānotas, lai samazinātu neatbilstību rašanos jomās, kuras ir atzītas par prioritārām, tostarp attiecīgā gadījumā minimālos kontroles līmeņus, kas paredzēti produktu kategorijām, kurām ir būtiski neatbilstības līmeņi; (d)saskaņā ar šo regulu veikto tirgus uzraudzības darbību efektīvas īstenošanas un koordinācijas novērtējumu un attiecīgā gadījumā spēju veidošanas vajadzību un citu pasākumu noteikšanu; (e)sadarbības ar citu dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm un attiecīgā gadījumā vienotas rīcības novērtējumu; (f)uzraudzības programmu, kas paredzēta, lai mērītu stratēģijas īstenošanas progresu un pārbaudītu atbilstību šai regulai.

3. Dalībvalstis savu valsts tirgus uzraudzības stratēģiju paziņo, izmantojot 34. pantā minēto sistēmu. V nodaļa Tirgus uzraudzības pilnvaras un pasākumi 14. pants Tirgus uzraudzības iestāžu pilnvaras un pienākumi 1. Dalībvalstis piešķir savām tirgus uzraudzības iestādēm tirgus uzraudzības, izmeklēšanas un izpildes pilnvaras, kas vajadzīgas, lai piemērotu šo regulu un Savienības saskaņošanas tiesību aktus, kas noteikti šīs regulas pielikumā. 2.Piešķirot pilnvaras saskaņā ar 1. punktu, tostarp 3. punktā prasītās pilnvaras, dalībvalstis var paredzēt, ka pilnvaras var īstenot attiecīgi vienā no šādiem veidiem: (a)tirgus uzraudzības iestādēm tās īstenojot tieši, atbilstoši savai kompetencei; (b)ar citu valsts iestāžu palīdzību; (c)iesniedzot pieteikumus tiesās, kas ir kompetentas pieņemt nepieciešamo lēmumu apstiprināt minēto pilnvaru izmantošanu. 3.Tirgus uzraudzības iestādēm saskaņā ar 1. punktu piešķirtās pilnvaras ietver vismaz šādas pilnvaras: (a)pilnvaras prasīt, lai uzņēmēji sniegtu informāciju, kas vajadzīga, lai noteiktu pārbaužu biežumu saskaņā ar 15. pantu, tostarp informāciju par tirgū esošo produktu skaitu un minēto uzņēmēju darbību; (b)pilnvaras veikt uzņēmēju organizāciju sistēmu revīzijas, tostarp visu to procedūru revīzijas, ko tās ir ieviesušas, lai nodrošinātu atbilstību šai regulai un piemērojamajiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem; (c)pilnvaras piekļūt visiem attiecīgajiem dokumentiem, datiem vai informācijai, kas saistīta ar neatbilstību, — neatkarīgi no veida vai formāta un neatkarīgi no datu nesēja vai vietas, kurā tā tiek glabāta; (d)pilnvaras pieprasīt ikvienai valsts iestādei, struktūrai vai aģentūrai tirgus uzraudzības iestādes dalībvalstī vai jebkurai fiziskai vai juridiskai personai sniegt visu informāciju, datus vai dokumentus, – neatkarīgi no veida vai formāta un neatkarīgi no datu nesēja vai vietas, kurā tie tiek glabāti, – lai tirgus uzraudzības iestāde varētu izmeklēt, vai ir bijusi vai šobrīd ir neatbilstība, un sīkāk noteiktu šo neatbilstību, jo īpaši ietverot informāciju, datus vai dokumentus, kas ir vajadzīgi, lai identificētu un izsekotu finanšu un datu plūsmas, noskaidrotu finanšu un datu plūsmās iesaistīto personu identitāti un kontaktinformāciju un noskaidrotu banku kontu informāciju un tīmekļa vietņu īpašniekus; (e)pilnvaras veikt turpmāk norādītās darbības vai lūgt citai valsts iestādei veikt šādas darbības tirgus uzraudzības iestādes veiktas izmeklēšanas vajadzībām vai pēc lūguma iesniedzējas iestādes pieprasījuma: (1)veikt pārbaudes uz vietas, tostarp pilnvaras iekļūt visās telpās, teritorijās vai transportlīdzekļos, ko attiecīgais uzņēmējs izmanto nolūkos, kas ir saistīti ar tā komercdarbību, darījumdarbību, amatniecisko darbību vai profesiju, lai pārbaudītu, izņemtu, izgatavotu vai iegūtu informācijas, datu vai dokumentu kopijas neatkarīgi no datu nesēja, kurā tos glabā; (2)pārbaudes laikā uz vajadzīgo laikposmu un izmeklēšanai vajadzīgajā apmērā aizzīmogot jebkuras uzņēmēja telpas vai izņemt jebkuru uzņēmēja informāciju, datus vai dokumentus; (3) pieprasīt jebkuram uzņēmēja pārstāvim vai darbiniekam sniegt skaidrojumus par faktiem, informāciju vai dokumentiem, kas saistīti ar pārbaudes priekšmetu, un fiksēt to atbildes;

(f)pilnvaras ņemt produktu paraugus bez maksas, lai konstatētu neatbilstību un iegūtu pierādījumus; (g)pilnvaras iegādāties produktus, veicot pārbaudes pirkumus, tostarp izmantojot citu identitāti, lai atklātu neatbilstību un iegūtu pierādījumus; (h)pilnvaras veikt pagaidu pasākumus, ja nav pieejami citi efektīvi līdzekļi, lai novērstu nopietnu risku, tostarp jo īpaši pagaidu pasākumus, saskaņā ar kuriem pieprasa mitināšanas pakalpojumu sniedzējiem izņemt vai bloķēt saturu vai ierobežot piekļuvi tam vai apturēt vai ierobežot piekļuvi tīmekļa vietnei, pakalpojumam vai kontam, vai pieprasīt domēna reģistriem vai reģistrētājiem uz konkrētu laiku apturēt pilnā domēna nosaukuma darbību; (i)pilnvaras pēc savas iniciatīvas sākt izmeklēšanas vai tiesvedības, lai attiecīgās dalībvalsts teritorijā izbeigtu neatbilstību, un attiecīgā gadījumā publicēt informāciju par izmeklēšanu, izmantojot 34. pantā minēto sistēmu; (j)pilnvaras tiekties panākt, lai uzņēmējs apņemas izbeigt neatbilstību; (k)pilnvaras aizliegt produktus darīt pieejamus tirgū vai izņemt, atsaukt vai iznīcināt produktus, ja uzņēmēji nesniedz informāciju, ko tirgus uzraudzības iestāde pieprasījusi, lai pārbaudītu minēto produktu atbilstību; proti, tik ilgi, kamēr informācija netiek sniegta; (l)pilnvaras uzlikt uzņēmējam sodus, tostarp naudassodus vai periodiskus soda maksājumus, par neatbilstību vai par jebkura lēmuma, rīkojuma, pagaidu pasākuma vai cita tirgus uzraudzības iestādes veikta pasākuma neizpildi; (m)pilnvaras izdot rīkojumu par neatbilstības rezultātā gūtās peļņas atgūšanu; (n)pilnvaras publicēt visus galīgos lēmumus, galīgos pasākumus, uzņēmēja apņemšanos vai saskaņā ar šo regulu pieņemtos lēmumus, tostarp publicēt tā uzņēmēja identitāti, kurš bija atbildīgs par neatbilstību. 4.Tirgus uzraudzības iestādes publicē visas tām paustās uzņēmēju apņemšanās, sīku informāciju par uzņēmēju veiktajiem korektīvajiem pasākumiem attiecīgās tirgus uzraudzības iestādes teritorijā un sīku informāciju par visiem pagaidu pasākumiem, ko attiecīgā tirgus uzraudzības iestāde veikusi saskaņā ar šo regulu. 5.Tirgus uzraudzības iestādes savas pilnvaras īsteno saskaņā ar proporcionalitātes principu. 15. pants Tirgus uzraudzības pasākumi 1. Tirgus uzraudzības iestādes pietiekami plašā mērogā izdara pienācīgas produktu īpašību dokumentāras pārbaudes, attiecīgos gadījumos – fiziskas un laboratoriskas kontroles, pamatojoties uz reprezentatīvo paraugu. Lemjot par to, kādas pārbaudes un kādā apmērā jāveic, tirgus uzraudzības iestādes jo īpaši ņem vērā noteiktos riska novērtēšanas principus un sūdzības. Ja uzņēmējiem ir testēšanas ziņojumi vai sertifikāti, kas apliecina to produktu atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem un ko izsniegusi akreditēta atbilstības novērtēšanas struktūra, tirgus uzraudzības iestādes pienācīgi ņem vērā šādus ziņojumus vai sertifikātus. 2. Tirgus uzraudzības iestādes veic atbilstošus pasākumus, lai savā teritorijā nekavējoties brīdinātu tiešos lietotājus par konstatēto bīstamību saistībā ar jebkuru produktu, lai mazinātu traumas vai cita kaitējuma risku. Iestādes sadarbojas ar uzņēmējiem saistībā ar darbībām, kas varētu novērst vai mazināt risku, ko rada šo uzņēmēju produkti, kas ir darīti pieejami. 3. Ja vienas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādes nolemj izņemt no tirgus citā dalībvalstī ražotu produktu, tās par to nekavējoties paziņo attiecīgajam uzņēmējam. 16. pants

Informācijas izmantošana, dienesta noslēpums un komercnoslēpums Tirgus uzraudzības iestādes vajadzības gadījumā ievēro konfidencialitātes principu, lai aizsargātu dienesta noslēpumu un komercnoslēpumu vai lai saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem saglabātu personas datus, ievērojot prasību, ka informācija jāpublisko visā iespējamajā apjomā, lai aizsargātu tiešo lietotāju intereses Savienībā. 17. pants Ierobežojoši pasākumi 1. Jebkurš pasākums, lēmums vai rīkojums, ko tirgus uzraudzības iestādes pieņem vai veic saskaņā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktiem vai saskaņā ar šo regulu, lai aizliegtu vai ierobežotu produktu darīšanu pieejamus tirgū vai izņemtu vai atsauktu produktus no tirgus vai iznīcinātu tos, ir samērīgs un precīzi pamatots. 2. Par visiem šādiem pasākumiem, lēmumiem vai rīkojumiem nekavējoties informē attiecīgo uzņēmēju, kuru vienlaikus informē arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas tam pieejami saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, un par termiņiem, kādos minētie tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir spēkā. 3. Pirms 1. punktā minētā pasākuma, lēmuma vai rīkojuma pieņemšanas attiecīgajam uzņēmējam dod iespēju atbilstīgā laikposmā, kas nav mazāks par desmit dienām, paust savu viedokli, ja vien minētā iespēja nav neiespējama pasākuma, lēmuma vai rīkojuma neatliekamības dēļ sakarā ar veselības vai drošības prasībām vai citiem iemesliem, kas saistīti ar sabiedrības interesēm, uz kurām attiecas attiecīgie Savienības saskaņošanas tiesību akti. Ja pasākumu veic vai lēmumu vai rīkojumu pieņem, nedodot uzņēmējam iespēju tikt uzklausītam, viņam šādu iespēju dod, cik vien drīz iespējams pēc tam, un iestāde pasākumu, lēmumu vai rīkojumu pēc tam nekavējoties pārskata. 4. Tirgus uzraudzības iestāde nekavējoties atsauc vai groza jebkuru 1. punktā minēto pasākumu, lēmumu vai rīkojumu, ja uzņēmējs var pierādīt, ka ir veicis iedarbīgus korektīvos pasākumus. 18. pants Produkti, kas rada nopietnu risku 1. Tirgus uzraudzības iestādes veic pasākumus, lai atsauktu vai izņemtu produktus, kas rada nopietnu risku, vai aizliegtu darīt tos pieejamus tirgū. Tās nekavējoties informē Komisiju par šādiem pasākumiem saskaņā ar 19. pantu. 2. Lēmumu par to, vai produkts rada nopietnu risku, pamato ar atbilstīgu riska novērtējumu, kurā ņem vērā apdraudējuma būtību un tā rašanās varbūtību. Augstāka drošuma līmeņa iegūšanas iespēja vai tādu citu produktu pieejamība, kuru radītā riska pakāpe ir mazāka, nav pamats, lai uzskatītu, ka produkts rada nopietnu risku. 19. pants Informācijas apmaiņa – Savienības ātrās brīdināšanas sistēma 1. Ja tirgus uzraudzības iestāde veic vai plāno veikt pasākumu saskaņā ar 18. pantu un uzskata, ka iemesli, kuru dēļ pasākums bija vajadzīgs, vai pasākuma sekas iziet ārpus tās dalībvalsts teritorijas, tā saskaņā ar šā panta 4. punktu nekavējoties ziņo Komisijai par šo pasākumu. Tā arī tūlīt informē Komisiju par katra šāda pasākuma izmaiņām vai atsaukšanu. 2. Ja tirgū ir darīts pieejams produkts, kas rada nopietnu risku, tirgus uzraudzības iestādes Komisijai dara zināmus visus uzņēmēja veiktos un paziņotos brīvprātīgos pasākumus. 3. Saskaņā ar 1. un 2. punktu sniegtajā informācijā iekļauj visus zināmos faktus, jo īpaši datus, kas nepieciešami, lai identificētu produktu, tā izcelsmes un piegādes ķēdi, ar to saistīto risku, valsts veiktā pasākuma veidu un ilgumu un visus uzņēmēja veiktos brīvprātīgos pasākumus. 4. Šā panta 1., 2. un 3. punkta nolūkā izmanto Direktīvas 2001/95/EK 12. pantā paredzēto tirgus uzraudzības un informācijas apmaiņas sistēmu. Minētās direktīvas 12. panta 2., 3. un 4. punktu piemēro mutatis mutandis. 20. pants

Savienības testēšanas iestādes 1.Komisija var izraudzīties Savienības testēšanas iestādes konkrētiem produktiem vai konkrētai produktu kategorijai vai grupai, vai attiecībā uz konkrētiem riskiem, kas saistīti ar kādu produktu kategoriju vai grupu, kurus dara pieejamus tirgū. 2.Šā panta 1. punktā minētās Savienības testēšanas iestādes atbilst šādiem kritērijiem: (a)to rīcībā jābūt pienācīgi kvalificētam personālam, kas atbilstīgi apguvis analītiskās metodes, kuras izmanto attiecīgajā kompetences jomā, un kam ir atbilstīgas zināšanas par standartiem un praksi; (b)tām jābūt aprīkotām tā, lai varētu veikt uzdevumus, kas tām uzticēti saskaņā ar 4. punktu; (c)tām objektīvi un neatkarīgi jārīkojas sabiedrības interesēs; (d)vajadzības gadījumā tām jānodrošina jautājumu, rezultātu vai paziņojumu konfidencialitāte; (e)tām jābūt akreditētām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 765/2008 II nodaļu. 3.Paziņoto struktūru vai jebkuru citu atbilstības novērtēšanas struktūru, kas izraudzīta saskaņā ar Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, nevar izraudzīties par Savienības testēšanas iestādi. 4.Savienības testēšanas iestādes savā kompetences jomā veic vismaz šādus uzdevumus: (a)veic produktu testēšanu saistībā ar tirgus uzraudzības darbībām un izmeklēšanām; (b)palīdz izšķirt strīdus starp dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādēm, uzņēmējiem un atbilstības novērtēšanas struktūrām; (c)sniedz neatkarīgas tehniskas vai zinātniskas konsultācijas Komisijai, tostarp saskaņā ar 31. pantu izveidotajam Tīklam, un dalībvalstīm; (d)izstrādā jaunus analīžu veikšanas paņēmienus un metodes; (e)izplata informāciju testēšanas iestādēm dalībvalstīs un minētajām testēšanas iestādēm nodrošina apmācību. 5. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka Savienības testēšanas iestāžu izraudzīšanās procedūras. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 63. pantā. 21. pants Tirgus uzraudzības iestāžu finansēšana un to izmaksu atgūšana 1.Dalībvalstis nodrošina, ka to teritori