Ir veikti grozījumi tiesnešu disciplinārajā režīmā, un tie tiek aktīvi izmantoti. Disciplinārais režīms, kas 2018. gadā tika būtiski grozīts, ir radījis bažas par to, ka tas neparedz atbilstīgas tiesu sistēmas neatkarības garantijas, jo pastāv risks, ka tiesnešiem var tikt piemērotas sankcijas, pamatojoties uz tiesas nolēmumu, tostarp lēmumu pieprasīt Tiesas prejudiciālos nolēmumus, saturu. Turklāt joprojām pastāv bažas saistībā ar Augstākās tiesas Disciplinārlietu palātas neatkarību. Tā darbojas kā pēdējās instances tiesa disciplinārlietu izskatīšanai, un tās sastāvā ietilpst tikai jaunā sastāva VTP atlasītie tiesneši. Komisija 2019. gada 10. oktobrī pieņēma lēmumu vērsties pret Poliju Tiesā, apstrīdot šo jauno kārtību. Disciplinārais režīms paredz, ka pret tiesnešiem var ierosināt disciplinārlietu, pamatojoties uz to tiesas lēmumu saturu vai paziņojumiem, kurus tie sniedz par konstitucionālo struktūru darbību Polijā. Tiesa 2020. gada 8. aprīlī pēc pieprasījuma par pagaidu pasākumu piemērošanu saņemšanas sniedza Polijai rīkojumu nekavējoties pārtraukt valsts noteikumu par Disciplinārlietu palātas pilnvarām piemērošanu attiecībā uz disciplinārlietām, kas skar tiesnešus. Pēc šā rīkojuma pieņemšanas Disciplinārlietu palāta vērsās Konstitucionālajā tiesā ar jautājumu par tiesību aktiem, apstrīdot to Līguma noteikumu atbilstību konstitūcijai, ar kuriem bija pamatots rīkojums par pagaidu pasākumu piemērošanu. 2019. gada 20. decembra likums vēl vairāk paplašināja disciplinārpārkāpumu jēdzienu un palielināja tiesu neatkarības apdraudējumu. Šis jautājums ir iekļauts jaunajā pārkāpuma procedūrā, ko Komisija sāka 2020. gada 29. aprīlī. Citu dalībvalstu tiesas, ņemot vērā jauno disciplināro režīmu un 2019. gada 20. decembra likumu, ES robežās īstenotās tiesu iestāžu sadarbības kontekstā ir apšaubījušas Polijas sistēmas tiesiskās garantijas.

Augstākajā tiesā ir īstenotas jaunas reformas, jo īpaši saistībā ar tās pirmā priekšsēdētāja iecelšanas procedūru. Dažus mēnešus pirms Augstākās tiesas iepriekšējā pirmā priekšsēdētāja pilnvaru termiņa beigām jauns parlamenta apakšpalātas (Seima) pieņemts tiesību akts mainīja jaunā pirmā priekšsēdētāja iecelšanas procedūru. Tiesību akts, kas stājās spēkā 2020. gada februārī, paredz, ka Republikas priekšsēdētājs var iecelt pirmā priekšsēdētāja amata izpildītāju, kas atbildēs par kandidātu atlases procedūras organizēšanu un izmaiņu veikšanu saistībā ar kvorumu, kas vajadzīgs, lai balsotu par amata kandidātu sarakstu. Republikas prezidents 2020. gada 1. maijā iecēla pirmā priekšsēdētāja amata izpildītāju, izvēloties to starp tiesnešiem, kuri saskaņā ar iepriekš minēto Augstākās tiesas rezolūciju vairs nav tiesīgi iztiesāt lietas. Atlases procedūra tika vērtēta pretrunīgi, jo īpaši tāpēc, ka pirmā priekšsēdētāja amata izpildītājs atteicās no šīs procedūras izslēgt Disciplinārlietu palātas locekļus, neraugoties uz to, ka nebija garantiju to neatkarībai. Republikas prezidents 2020. gada 26. maijā iecēla jaunu pirmo priekšsēdētāju, kurš ir arī viens no tiesnešiem, kuri saskaņā ar iepriekš minēto Augstākās tiesas rezolūciju vairs nav tiesīgi iztiesāt lietas.

Valsts tiesu padomi veido galvenokārt politiski iecelti locekļi. 2018. gadā īstenotās tiesu sistēmas reformas ietvaros tika mainīta Valsts tiesu padomes (“VTP”) locekļu-tiesnešu iecelšanas procedūra. Locekļus-tiesnešus, kuri veido lielāko daļu VTP, tagad tieši ieceļ Seims, nevis viņu kolēģi, kā tas bija iepriekš. Ieceļot jauno VTP sastāvu, netika ņemti vērā Eiropas Padomes ieteikumi, un šis jaunais sastāvs ir viens no jautājumiem, par kuriem Komisija ir paudusi bažas saskaņā ar LES 7. panta 1. punkta procedūru pieņemtajā pamatotajā priekšlikumā saistībā ar tiesiskumu Polijā. Konstitucionālā tiesa 2019. gada 25. martā pēc VTP pieprasījuma paziņoja, ka jaunā VTP locekļu-tiesnešu iecelšanas procedūra atbilst konstitūcijai. Pēc tam, kad Tiesa bija saņēmusi Augstākās tiesas lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par jaunizveidotās Disciplinārlietu palātas neatkarību un objektivitāti, tā 2019. gada 19. novembrī norādīja, ka, lai Valsts tiesu padome varētu piedalīties Republikas prezidenta īstenotā tiesnešu iecelšanas procesa objektivitātes uzlabošanā, šai struktūrai pašai jābūt pietiekami neatkarīgai no likumdošanas varas un izpildvaras, kā arī no iestādes, kurai tā sniedz atzinumu. Augstākā tiesa 2020. gada 23. janvārī, atsaucoties uz šo Tiesas nolēmumu, pieņēma rezolūciju, kurā tā paziņoja, ka jaunā sastāva VTP nav neatkarīga, un apstiprināja, ka tās ieceltie jaunie Augstākās tiesas tiesneši nedrīkst iztiesāt lietas. Vēlāk Konstitucionālā tiesa, iztiesājot šo jautājumu pēc premjerministra un Seima maršala pieprasījuma un ar Republikas prezidenta un ģenerālprokurora atbalstu, konstatēja, ka šī rezolūcija neatbilst konstitūcijai un ES tiesību aktiem. Tomēr Augstākā tiesa turpina piemērot savu rezolūciju. VTP turpina izvirzīt tiesnešu amatu kandidātus Republikas prezidentam.

Plašas sabiedrības un uzņēmumu priekšstatā tiesu sistēmas neatkarības līmenis ir zems, un pēdējo gadu laikā šo novērtējumu raksturo lejupejoša tendence. 34 % plašas sabiedrības tiesu un tiesnešu neatkarību 2019. gadā novērtēja kā “diezgan lielu vai ļoti lielu”, un 27 % uzņēmumu to novērtēja tāpat. Attiecībā uz priekšstatu par tiesu sistēmas neatkarības trūkumu viens no visbiežāk minētajiem iemesliem ir saistīts ar valdības un politiķu iejaukšanos vai spiedienu. Publiskas debates par tiesu sistēmu raksturo spēcīga spriedze. Polijas plašsaziņas līdzekļi 2019. gadā ziņoja, ka augsta ranga ierēdņi, iespējams, bija saistīti ar nomelnošanas kampaņu, kas tika vērsta pret tiesnešiem, kuri atklāti kritizēja tiesu sistēmas reformas.

Centrālais pretkorupcijas birojs (CPB) ir specializētā pretkorupcijas struktūra. CPB veic gan izlūkošanas, gan policijas funkcijas un var ierosināt gan administratīvās, gan kriminālās tiesvedības procesus. Korupcijas atklāšana ir daļa no tā pamatuzdevumiem, un gadījumos, kad pastāv pamatotas aizdomas, CPB var veikt kriminālizmeklēšanu. Tā kompetencē ietilpst aktīvu deklarāciju pārbaude un ar publisko iepirkumu saistītu lēmumu uzraudzība. CPB uzdevums ir arī pārraudzīt noteikumu par nesaderību neievērošanu saistībā ar ierobežojumiem, kas skar amatpersonu veiktu ārēju darījumdarbību, un ierosināt procedūras, ar ko nodrošinātu negodīgi iegūtu pabalstu atgriešanu. CPB ir arī preventīva funkcija, un tas pārrauga Valdības pretkorupcijas programmas 2018.–2020. gadam koordinēšanu. Šīs programmas vispārējie mērķi cita starpā ir pretkorupcijas noteikumu uzlabošana, kā arī sadarbības un koordinācijas stiprināšana starp tiesībaizsardzības iestādēm. Biroja vadītāju amatā uz četru gadu pilnvaru termiņu ieceļ premjerministrs. CPB strādā premjerministra un īpaši pilnvarota īpašo dienestu ministra-koordinatora pakļautībā. Spēkā esošā tiesiskā regulējuma ietvaros šī amatā iecelšanas procedūra un biroja pakļautība izpildvarai ir radījusi bažas par CPB neatkarību un faktisko neatkarību no izpildvaras.

Laikā kopš 2016. gada tiesu finansējums ir pakāpeniski palielinājies. Polija tiesām atvēl aptuveni tikpat līdzekļu kā vidēji ES uz iedzīvotāju. Tajā pašā laikā Polijas vispārējie valdības izdevumi par tiesu sistēmu (ieskaitot kriminālvajāšanu un juridisko palīdzību) procentos no IKP ir vieni no augstākajiem.

Ar 2019. gada 20. decembra likumu ir ieviests vispārējs aizliegums Polijas tiesām apstrīdēt tiesu un tribunālu, konstitucionālo struktūru un tiesībaizsardzības iestāžu pilnvaras. Likumā noteikts, ka Polijas tiesnešiem ir aizliegts pieņemt lēmumus par tiesnešu iecelšanas likumību un par tiesneša pilnvarām veikt tiesvedības funkcijas. Šis aizliegums attiecas arī uz tiesnešiem, kuri novērtē tiesas sastāva likumību. Šīs prasības ir apstrīdētas pārkāpuma procedūrā, kuru Komisija sāka 2020. gada 29. aprīlī. Šajā pašā likumā tika noteikti jauni ierobežojumi attiecībā uz to, kādus paziņojums drīkst sniegt tiesneši, tiesas un citas neatkarīgas struktūras un kādas darbības tās drīkst veikt. Tagad tiesnešiem, tiesām un citām neatkarīgām struktūrām ir aizliegts apstrīdēt tiesu un konstitucionālo struktūru, kā arī tiesībaizsardzības iestāžu pilnvaras. Likums paredz, ka šis aizliegums attiecas arī uz tiesnešu pašpārvaldes struktūrām, kuras apstrīd lēmumus par tiesnešu iecelšanu. Šīs izmaiņas ir radījušas bažas valsts iestādēm un Venēcijas komisijai. Saistībā ar tiesu priekšsēdētājiem jānorāda, ka pēc tam, kad tieslietu ministrs atbrīvoja no amata vairāk nekā 70 tiesu priekšsēdētājus, nav ierosināti nekādi pasākumi, lai labotu situāciju, kurā viņi ir nonākuši. Eiropas Cilvēktiesību tiesā ir ierosināta lieta par šīm atbrīvošanām no amata.

Tiesnešiem ir noteiktas vairākas jaunas prasības. 2019. gada 20. decembra likumā visiem tiesnešiem Polijā ir noteikts pienākums atklāt personisku informāciju, piemēram, par to dalību apvienības, darbību bezpeļņas organizācijās vai to politisko partiju biedru statusu vai ieņemtajiem amatiem šādās partijās laikposmā līdz 1989. gada 29. decembrim. Šie noteikumi rada bažas par tiesībām uz privātās dzīves neaizskaramību un tiesībām uz persondatu aizsardzību, kas garantētas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un Vispārīgajā datu aizsardzības regulā. Šīs jaunās prasības ir pieņemtas pēc tam, kad 2018. gadā tika paredzētas tādas citas prasības saistībā ar vispārējās jurisdikcijas tiesu tiesnešu aktīvo pilnvaru termiņu pagarināšanu, kuras pašlaik izskata Valsts tiesu padome (VTP). Lai gan šīs izmaiņas tika veiktas, reaģējot uz pārkāpuma procedūru, tās nav bijušas pietiekamas, lai novērstu problēmu saistībā ar ietekmi uz tiesu sistēmas neatkarību, kas izriet no bažām par VTP.

Jaunas tendences negatīvi ietekmē pilsoniskās sabiedrības telpu . Polijā ir plaša un aktīva pilsoniskā sabiedrība, kuru veido vairāk nekā 120 000 dažādu NVO. Tomēr norises liecina, ka publisko iestāžu pārstāvji pret NVO, kuras kritizē kādu no valdības politikas programmām, vērš kritiskus izteikumus. Valsts brīvības institūts — Pilsoniskās sabiedrības attīstības centrs atbild par valdības finansējuma, kā arī valsts līmenī piešķirtu ES līdzekļu sadalījumu starp NVO. Organizāciju pārstāvji lēmumu pieņemšanas procesā šajā valdības pārstāvja vadītajā institūtā veido mazākumu. ESAO konstatēja, ka valdībai Valsts brīvības institūta pārvaldībā un darbībā, domājams, ir noteicoša ietekme, un sniedza ieteikumus šajā sakarā. CIVICUS ziņojuma 2020. gada atjauninājumā ir pausts uzskats, ka NVO darbības pilsoniskā telpa ir sašaurinājusies. Ieinteresētās personas ir paudušas bažas par to, ka valdības locekļi nesen ierosināja tiesību aktus, kas NVO noteiks prasību atklāt informāciju par subsīdijām, kuras saņemtas no ārvalstīm, un saskaņā ar zināmiem nosacījumiem NVO tiktu uzskatītas par tādām, kuras ir izveidojuši ārvalstnieki. Atsevišķu reģionu lēmums pasludināt sevi par “zonām, kurās nav LGBTI”, ir radījis nopietnas šaubas par vietējo iestāžu spēju veikt taisnīgu ES līdzekļu sadalījumu starp NVO. Bažas ir radījušas valdības darbības, kas ir vērstas pret LGBTI grupām, tostarp dažu grupu pārstāvju apcietināšana un aizturēšana, kā arī pret šādām grupām vērstas nomelnošanas kampaņas.

Laikā no 2015. līdz 2019. gadam tika plaši izmantota tiesību aktu paātrinātā pieņemšana; kā spilgti piemēri šajā sakarā cita starpā jānorāda tiesu sistēmas būtiskas strukturālās reformas. Tiesu sistēmas reformu kontekstā parlaments katram tiesību aktam veltīja vidēji 18 dienas . Bažas jo īpaši ir paustas par paātrināto procedūru, ko likumdevējs piemēroja 2019. gada decembrī, lai pieņemtu pretrunīgi vērtētas izmaiņas tiesību aktos par tiesu sistēmu, un bažas ir paustas arī par to, kā likumdošanas procesā tika ierosinātas izmaiņas sākotnējā projektā. Augstākā tiesa ir lēmusi, ka tādējādi tika pārkāpti noteikumi par labu likumdošanu. Venēcijas komisija un EDSO ir vairākas reizes uzsvērusi to, ka ir būtiski nodrošināt tiesību aktu priekšlikumu un grozījumu izsmeļošu apspriešanu, tostarp organizējot jēgpilnas apspriedes ar ieinteresētajām personām, ekspertiem un pilsonisko sabiedrību, kā arī iesaistoties dialogā ar politisko opozīciju. Jānorāda, ka sabiedriskās apspriešanas ir obligātas tikai tad, ja tiesību akta priekšlikumu iesniedz Ministru padome, bet tiesu reformas ierosināja parlamenta deputāti, un tādā gadījumā apspriešana netiek prasīta.

Batory Foundation (2019), “Pogłębiający się kryzys w Polsce. Kiedy w Europie umiera praworządność”. https://www.batory.org.pl/upload/files/Programy%20operacyjne/Forum%20Idei/Poglebiajacy%20sie%20kryzys%20w%20Polsce.pdf .

Plašsaziņas līdzekļu plurālisma un brīvības centrs (2020), “2020 Media pluralism monitor”: https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 .

CIVICUS, Poland Country Profile. https://monitor.civicus.org/country/poland/ .

Civil Space Watch (2019), The 2019 Civic Space Watch. http://civicspacewatch.eu/civic-space-watch-report-2019-%E2%80%A2-success-stories-of-resistance-is-out/ .

Konstitucionālā tiesa (2018), Atklāta vēstule tiesnesim, kas ieņem amatu Konstitucionālajā tiesā. https://tvn24.pl/polska/list-sedziow-trybunalu-konstytucyjnego-do-julii-przylebskiej-ra851319-2389711 .

Konstitucionālā tiesa (2018), Atklāta vēstule tiesnesim, kas ieņem amatu Konstitucionālajā tiesā. https://oko.press/images/2018/12/List-Se%CC%A8dzio%CC%81w-TK_5.12.2018-r..pdf .

Konstitucionālā tiesa (2018), Atklāta vēstule, ko parakstījuši pieci Konstitucionālās tiesas tiesneši. https://archiwumosiatynskiego.pl/wpis-w-debacie/list-pieciorga-sedziow-tk-w-sprawie-istotnych-problemow-wynikajacych-z-dzialalnosci-orzecznictwa-trybunalu-konstytucyjnego-w-2017-roku/ .

Konstitucionālā tiesa (2019), Personas, kura ir iecelta jau aizņemtā KT tiesneša amatā, atklāta vēstule tiesnesim, kas ieņem amatu Konstitucionālajā tiesā. https://tvn24.pl/polska/sedzia-tk-jaroslaw-wyrembak-stawia-zarzuty-prezes-julii-przylebskiej-apeluje-o-dymisje-ra986349-2299314 .

Konstitucionālā tiesa (2019), Atklāta vēstule, ko parakstījuši divi pensionēti KT tiesneši. http://monitorkonstytucyjny.eu/archiwa/11447 .

Konstitucionālā tiesa (2020), Bijušo KT tiesnešu grupas atklāts paziņojums. https://wiadomosci.onet.pl/kraj/oswiadczenie-sedziow-trybunalu-konstytucyjnego-w-stanie-spoczynku/0w4enjq .

Konstitucionālās tiesas 2016. gada 13. decembra spriedums lietā K 13/16.

Konstitucionālās tiesas 2020. gada 4. marta nolēmums lietā P 22/19.

Konstitucionālās tiesas 2019. gada 25. marta nolēmums lietā K 12/18.

Konstitucionālās tiesas 2020. gada 20. aprīļa nolēmums lietā U 2/20.

Konstitucionālās tiesas 2020. gada 21. aprīļa nolēmums lietā Kpt 1/20.

Eiropas Padome: Ministru padome, CM/Del/Dec(2018)1331/H46-19: H46-19 Bąk (pieteikums Nr. 7870/04), Majewski (pieteikums Nr. 52690/99), Rutkowski un citi (pieteikums Nr. 72287/10) un Jan Załuska, Marianna Rogalska un 398 citi pieteikumi (pieteikums Nr. 53491/10) / Polija. https://search.coe.int/cm/Pages/result_details.aspx?ObjectID=09000016808fde36 .

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2010), “Recommendation CM/Rec(2010)12 of the Committee of Ministers to member states on judges: independence, efficiency and responsibilities”.

Eiropas Padome: Ministru komiteja (2016), “Recommendation CM/Rec(2016)4 on the protection of journalism and safety of journalists and other media actors”.

Eiropas Padome: Venēcijas komisija (2016), “Poland. Opinion on the Act on the Constitutional Tribunal”, CDL AD(2016)026-e.

Eiropas Padome: Venēcijas komisija (2017), “Opinion on the Act on the Public Prosecutor's office, as amended”, CDL-AD(2017)028.