Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Pētniecības infrastruktūra – Eiropas pētniecības telpas nākotne no reģionu un pārrobežu skatpunkta”

(2020/C 39/15)

Ziņotājs : Eamon DOOLEY (IE/Renew Europe), Ofali grāfistes padomes loceklis

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Ievads

1. atzinīgi vērtē vispārējo pieeju, kā Eiropas Komisija nosaka, kāda ir un varētu būt pētniecības infrastruktūru nozīme zināšanu un tehnoloģiju attīstībā. Pētniecības infrastruktūras un to izmantošana ir būtiska Eiropas pētniecības telpas (EPT) attīstībai. Šajā saistībā atbalsta Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forumu (ESFRI), kura darbs ir svarīgs pētniecības infrastruktūras politikas veidošanā ES līmenī un kas palīdz izveidot vienotu Eiropas zinātnes tirgu;

2. uzsver, ka pētniecības infrastruktūrām ir ļoti teritoriāls raksturs. Tās ir izšķiroši svarīgas reģionālajai attīstībai – sākot no zinātniskā snieguma un beidzot ar ietekmi uz izglītības sistēmu, tirgu kopumā un ieguvumiem sabiedrībai;

3. norāda, ka ESFRI stratēģiskajā ceļvedī ir norādīts, ka Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūras veicina Eiropas pētniecības kopienu ilgtermiņa vajadzību nodrošināšanu daudzās zinātnes jomās, turklāt atzinīgi vērtē to, ka šajā ceļvedī investīcijas pētniecības infrastruktūrā ir norādītas kā reģionālās konkurētspējas palielināšanas metode, kas arī uzlabo kohēziju starp dažādajām dalībvalstīm un reģioniem;

4. uzsver, ka pētniecības infrastruktūrai ir liela nozīme ar vidi un klimata pārmaiņām saistīto globālo problēmu risināšanā, kas ietekmē mūsu sabiedrību visos līmeņos – vietējā, reģionālā, valsts, Eiropas un pasaules mērogā;

5. turklāt atkārtoti uzsver RK iepriekšējo atzinumu secinājumu, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir svarīga loma efektīvu inovācijas ekosistēmu izveidē, jo īpaši stratēģiski nosakot reģionālās pētniecības prioritātes, kuru pamatā ir pārdomātu specializācijas stratēģiju izstrāde ( 1 )

6. norāda, ka Eiropa ir izstrādājusi veiksmīgu vidēja termiņa un ilgtermiņa redzējumu par saskaņotas pētniecības infrastruktūras izveidi, kas veicina sadarbību starp esošajām infrastruktūrām, vienlaikus īstenojot plānus, kas ir vērsti uz nākamās paaudzes pētniecības infrastruktūru izveidi un attīstību saskaņā ar ESFRI norādījumiem;

7. piekrīt ES Padomes secinājumiem, ka labi funkcionējoša EPT ievērojami veicinās Eiropas vispārējās pētniecības un inovācijas ekosistēmas efektivitāti, un atzīst, ka cieša partnerība starp dalībvalstīm un Eiropas Komisiju ir svarīga, lai kopīgi strādātu pie EPT stiprināšanas, kā galveno finansēšanas instrumentu izmantojot pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa” ( 2 ) ; tomēr pauž nožēlu par to, ka Padome pietiekami neatzīst vietējo un reģionālo pašvaldību iespējamo lomu šajā procesā;

8. pauž bažas par to, ka EPT satvarā pastāv dažādi trūkumi attiecībā uz pētniecības infrastruktūrām, no kā izriet īstenošanas nepilnības, kas samazina iespējamos ieguvumus un efektivitāti;

9. atzinīgi vērtē to, ka Komisija ir ierosinājusi piešķirt 100 miljardu EUR lielu budžetu zinātnes, pētniecības un inovācijas finansēšanai laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam, lai novērstu šos trūkumus. Vienlaikus Komiteja pauž bažas par risku, ka varētu palielināties nevienlīdzība starp pilsētām un reģioniem, kas saņem finansējumu no pētniecības un inovācijas pamatprogrammas un kuru budžeti palielināsies, un pārējām pilsētām un reģioniem, kas kohēzijas politikas budžeta samazinājuma dēļ saņems mazāku finansējumu ( 3 )

10. visbeidzot, atzīst, ka ES pievienotās vērtības parādīšana ir svarīga jebkurā ES politikā, jo īpaši paturot prātā, ka šīs politikas tiek arvien vairāk tiek novērtētas. Norāda, ka nesen veiktā analīze liecina: lai gan progress EPT īstenošanā turpinās, tas ir lēnāks nekā iepriekš un joprojām pastāv lielas atšķirības starp dalībvalstīm gan snieguma ziņā, gan izaugsmes rādītājos ( 4 ) . Tādēļ uzsver, ka jāsniedz labāka informācija par Eiropas pētniecības un inovācijas ietekmi, izmantojot konkrētāku un skaidrāku statistiku;

EPT izaicinājumi no reģionālās un pārrobežu perspektīvas

11. pauž nožēlu par to, ka no 2014. līdz 2016. gadam ES dalībvalstu publiskais finansējums pētniecībai bija apstājies pie aptuveni 2,03 % ( 5 ) . Tas parāda, ka valsts ienākumu daļa, kas tiek iztērēta pētniecībai un izstrādei, joprojām ir krietni zem 2002. gadā noteiktā Barselonas mērķa – 3 % no iekšzemes kopprodukta – un mazāk nekā 1 % no valsts finansējuma pētniecībai un izstrādei tiek iztērēts starpvalstu pētījumiem ( 6 )

12. NUTS 2. līmeņa reģiona investīcijas pētniecībā un izstrādē pārsniedza ES 3,0 % mērķi, un noteiktos ES reģionos pastāv skaidras “kopas”, kurās intensīvi notiek pētniecība. Šie reģioni lielākoties atrodas Vācijā, Austrijā, Apvienotajā Karalistē, Zviedrijā, Beļģijā, Dānijā, Francijā un Somijā turklāt pauž bažas par to, ka pētniecības un izstrādes finansējuma nelīdzsvarotība iekšzemes kopprodukta ziņā atspoguļojas arī reģionālā līmenī, kā rezultātā 2015. gadā tikai 31 no 2812. līmeņa reģiona investīcijas pētniecībā un izstrādē pārsniedza ES 3,0 % mērķi, un noteiktos ES reģionos pastāv skaidras “kopas”, kurās intensīvi notiek pētniecība. Šie reģioni lielākoties atrodas Vācijā, Austrijā, Apvienotajā Karalistē, Zviedrijā, Beļģijā, Dānijā, Francijā un Somijā ( 7 )

13. norāda, ka EPT īstenošana arī parāda atšķirības starp to, kā tiek piešķirts pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” finansējums un kā – ESI fondu investīcijas pētniecībā un inovācijā. ES-13 dalībvalstis ir galvenās ESI fondu līdzekļu saņēmējas, savukārt pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” izcilības kritērija piemērošana ir izraisījusi finansējuma un pētniecības un inovācijas spēju koncentrāciju ES-15 dalībvalstīs, tādējādi inovācijas jomā padziļinot plaisu starp ES-15 dalībvalstīm un ES-13 dalībvalstīm ( 8 )

14. brīdina, ka ilgtermiņa ilgtspēja ir vēl viena būtiska problēma, kas skar pētniecības infrastruktūras, jo īpaši plaša mēroga Eiropas līmeņa infrastruktūras, kuras ir ļoti dārgi uzbūvēt, uzturēt un ekspluatēt un kuru būvniecības izmaksas bieži pārsniedz 1 miljardu EUR, saistītajām darbības izmaksām gadā veidojot aptuveni 10 % no būvniecības izmaksām. Tā kā valstu zinātnes budžets bieži ir vienāds ar šīm izmaksām vai tās pārsniedz, pētniecības infrastruktūru ilgtermiņa ilgtspēja ir pastāvīga problēma ( 9 )

15. atzīst, ka izmaksas, kas ir saistītas ar piekļuvi pētniecības infrastruktūras objektiem, jo īpaši pārrobežu situācijās, var būt šķērslis pētniekiem, tādējādi kavējot zinātnes attīstību;

16. brīdina – lai risinātu t. s. lielās problēmas, piemēram, klimata pārmaiņas, pētniecības infrastruktūras ir jāspēj integrēt kaimiņvalstu pētniecības infrastruktūrās, tādējādi veicinot zināšanu apmaiņu un starpdisciplināru pētniecību. Šajā saistībā ārkārtīgi svarīga ir digitālā pētniecības infrastruktūra, tādēļ RK atbalsta lielāku atvērto datu pieejamību Eiropas atvērtās zinātnes mākonī;

17. norāda, ka cilvēkresursi ir svarīga pētniecības infrastruktūru sastāvdaļa. Cilvēkresursu politika un vadība nosaka darbā pieņemto darba ņēmēju kvalifikāciju un skaitu un lielā mērā palīdz nodrošināt pienācīgu pētniecības infrastruktūru īstenošanu, darbību un ietekmi ( 10 ) . Tādēļ vadītāju prasmju un mobilitātes attīstība un pētniecības infrastruktūras lietotāju prasmju attīstība ir izšķiroši svarīga;

18. pauž bažas par to, ka pētniecības un inovācijas infrastruktūru ietekme uz rūpniecību un sabiedrību joprojām nav pietiekami attīstīta; tomēr atzīst, ka Komisija īsteno pasākumus, kuru mērķis ir pārvērst Eiropas zinātnisko kompetenci tirdzniecībai piemērotos produktos un pakalpojumos;

19. atzīst – lai pētniecības infrastruktūras ietekmētu plašāku sabiedrību, tām ir arī jāreaģē uz rūpniecības vajadzībām; tādēļ stabilai un savstarpēji savienotai pētniecības infrastruktūras ekosistēmai vajadzētu būt spējīgai rast atbildes dažādās disciplīnās, lai risinātu sarežģītas problēmas;

20. ir tikusi brīdināta par to, ka informācija par esošajām un nākotnes pētniecības infrastruktūrām saistībā ar pētniecības un izstrādes projektiem, kas tiek īstenoti šajās infrastruktūrās, ir efektīvāk jānodod iedzīvotājiem, un šāda informācijas nodošana ir daļa no ES vispārējās komunikācijas par ieguvumiem, ko ES sniedz saviem iedzīvotājiem;

Pētniecības infrastruktūra – ieteikumi politikas jomā

21. aicina jauno Eiropas Komisijas sastāvu turpināt uzraudzīt, vai dalībvalstis un reģioni pilda savu pienākumu piešķirt 3 % no IKP pētniecībai un izstrādei līdz pašreizējās desmitgades beigām;

22. šajā nolūkā mudina Komisiju nekavējoties ierosināt stratēģijas “Eiropa 2020” pēcteci, kurā būtu jāiekļauj kvantitatīvi mērķi, tostarp pētniecības un izstrādes jomā;

23. uzskata, ka visos līmeņos ir vēl vairāk jāstiprina kopīgie centieni un jāīsteno papildu reformas valstu un reģionālajās pētniecības un inovācijas sistēmās, lai izveidotu labi funkcionējošu EPT un ar sinerģijas palīdzību veicinātu izcilību. Tādēļ kopumā piekrīt Komisijas priekšlikumam iekļaut jaunas iniciatīvas, lai 2021.–2027. gada plānošanas periodā uzlabotu pētniecības infrastruktūru efektivitāti, tostarp izmantojot reģionālos fondus, Eiropas reformu īstenošanas instrumentu un pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa”, kas ietver īpašu EPT stiprināšanai paredzētu pīlāru ( 11 )

24. uzskata, ka pētniecības infrastruktūras rada iespējas reģioniem pretendēt uz ES investīcijām pētniecības infrastruktūrā, kā rezultātā dalītā pētniecības infrastruktūrā var attīstīt inovācijas centrus; uzskata – lai nodrošinātu pētniecības infrastruktūru ilgtermiņa ilgtspēju, visā pētniecības infrastruktūras dzīves ciklā ir nepieciešami īpaši papildu finansēšanas modeļi, lai risinātu finansējuma nepietiekamību gadījumos, kad Eiropas, valstu vai citi finansējuma avoti ir nepietiekami. Konkrētāk, īpašas budžeta pozīcijas ir nepieciešamas: — pirmsbūvniecības un pirmsoperatīvās fāzes finansēšanai, — notiekošo pētniecības infrastruktūras pasākumu finansēšanai un — cilvēkresursu, piemēram, darbinieku algu, darbā pieņemšanas, darbinieku piesaistīšanas un apmācības izmaksu, finansēšanai. Tādējādi arī varētu nodrošināt, ka līdzekļi no ESI fondiem, Interreg, pamatprogrammas un Eiropas Investīciju bankas aizdevumiem tiek izmantoti radošāk, kā arī ietvert līdzekļus no Erasmus+, programmas “Digitālā Eiropa”, COSME, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta, LIFE utt., iespējams, izmantojot līdzfinansēšanas modeli, kurā ir iesaistīts valsts finansējums pētniecībai. Tas ir izšķiroši svarīgi pētniecības infrastruktūru ilgtspējai;

25. turklāt atbalsta pieeju “izcilības veicināšana un līdzdalības paplašināšana” ( 12 ) , līdztekus padarot ES valstu atbalsta noteikumus labvēlīgākus pētniecībai un inovācijai, lai izlīdzinātu atbalstu un izmantotu visu pētniecības potenciālu visos ES reģionos, tostarp tajos, kas neietilpst “mezglos”, kur intensīvi notiek pētniecība;

26. Venture EU , kuras mērķis ir palielināt riska kapitālu Eiropā un nodrošināt vairāk privāto investīciju pētniecības pasākumiem pilnībā atbalsta iniciatīvu, kas apvieno pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”, Eiropas Stratēģisko investīciju fondu un Uzņēmumu un mazo un vidējo uzņēmumu konkurētspējas programmu, lai uzsāktu programmu, kuras mērķis ir palielināt riska kapitālu Eiropā un nodrošināt vairāk privāto investīciju pētniecības pasākumiem ( 13 )

27. iesaka pamatprogrammā “Apvārsnis Eiropa” iekļaut konkrētus pasākumus, kas veicina piekļuvi pētniecības infrastruktūrai, tostarp nosakot, ka ar piekļuvi saistītās izmaksas ir piemērotas finansējuma saņemšanai, jo tas var veicināt pētniecības infrastruktūras pakalpojumu attīstību, kā arī nodrošināt ilgtermiņa stabilitāti;

28. aicina īstenot vairāk pasākumu, kuru mērķis ir uzlabot atvērtu piekļuvi pētniecības infrastruktūrai, un šajā nolūkā iesaka nodrošināt, ka: — izmaksas, kas ir saistītas ar piekļuvi pētniecības infrastruktūrai, nākamajā pamatprogrammā ir piemērotas atbalsta saņemšanai, — ir pieejama bezmaksas piekļuve (balstoties uz izcilību vai atvērta plaša piekļuve) pakalpojumiem, kas ir izstrādāti vai izmēģināti, īstenojot apstiprinātus projektus, — ir pieejams finansējums, kas ir paredzēts reklāmai un saziņai ar pētniecības infrastruktūras iespējamo lietotāju kopienu;

29. atbalsta piekļuves noteikumu un procedūru papildu saskaņošanu un standartizēšanu, jo īpaši izstrādājot vadlīnijas par piekļuvi, lai nodrošinātu taisnīgumu un konsekvenci ( 14 )

30. īpaši atbalsta pētniecības un inovācijas politikas sasaistīšanu ar pārdomātu specializācijas stratēģiju izstrādi un īstenošanu, jo tā ir novatoriska pieeja ekonomikas izaugsmes veicināšanai, darbvietu radīšanai, balstoties uz konstatētajām reģionālajām vajadzībām, un reģionu savstarpējai sasaistīšanai un iesaistīšanai pētniecības un inovācijas pasākumos. Turklāt tas nodrošina iespēju vietējām un reģionālajām pašvaldībām, izmantojot pārdomātas specializācijas stratēģijas, īstenot starpreģionu un vienādranga sadarbību un nodrošināt sinerģiju un labāku saskaņotību;

31. prasa vairāk iesaistīt vietējās un reģionālās iestādes pētniecības un inovācijas iniciatīvu izstrādē un īstenošanā, jo mazi un vidēji pētniecības infrastruktūras objekti ir svarīgi vietējai un reģionālajai attīstībai un daudzas no šīm iniciatīvām tiek īstenotas vietējā un reģionālā līmenī;

32. atkārtoti pauž atbalstu Eiropas reģionālo ekosistēmu un inovācijas centru tīkla izveidei, nodrošinot sinerģiju starp esošajām Eiropas, valstu un reģionālajām stratēģijām un sasaistot reģionālo ekosistēmu un inovācijas centrus ar svarīgām rūpniecības vērtības ķēdēm, lai veicinātu konkurētspējīgu pētniecības, izstrādes un inovācijas ekosistēmu un tādējādi maksimāli palielinātu nākamās pamatprogrammas ietekmi uz sabiedrību ( 15 )

33. prasa vairāk integrēt starpreģionālas un pārrobežu pētniecības un inovācijas iestādes, lai stiprinātu iespējas izveidot ciešas saites ar reģionālo ekosistēmu dalībniekiem, proti, vietējo pētniecības infrastruktūru, inkubatoriem, tehnoloģiju parkiem un universitātēm; attiecīgi pauž stingru atbalstu tādām stratēģiskām iniciatīvām kā ASTRONET un APPEC ;

34. norāda, ka augstākajai izglītībai ir svarīga loma tādu uz nākotni vērstu prasmju un kompetences nodrošināšanā, kas ļauj veiksmīgi nākt klajā ar inovatīviem risinājumiem; aicina izveidot spēcīgāku strukturētu sadarbību starp pētniecības infrastruktūrām un universitātēm, tādējādi uzlabojot mobilitāti un apmaiņas programmas starp šiem sektoriem;

35. atbalsta ESFRI jauno darbības virzienu, kas paredz uzlabot mijiedarbību starp disciplīnām un labāk koordinēt ESFRI un valstu stratēģijas un ceļvežus, lai pētniecības infrastruktūras ekosistēmā nodrošinātu labāku koordināciju un efektivitāti, jo stabilai un savstarpēji savienotai pētniecības infrastruktūras ekosistēmai vajadzētu būt spējīgai rast atbildes dažādās disciplīnās, lai risinātu sarežģītas problēmas;

36. pauž atbalstu tam, ka tiek izplatīta informācija par publiskā sektora finansētajām inovācijām un novatoriem un to gatavību ienākt tirgū, izmantojot “Inovāciju radaru” ( 16 )

37. atbalsta kopēju vērtēšanas kritēriju izmantošanu, pamatojoties uz esošiem kvalitātes nodrošināšanas mehānismiem, lai sasniegtu pārrobežu salīdzināmību, un atbalsta ES Padomes 2018. gada maija lēmumu, kurā dalībvalstis tiek mudinātas izstrādāt kopēju pieeju pētniecības infrastruktūras darbības uzraudzībai ( 17 )

38. aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis cieši sadarboties ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām, lai apkopotu informāciju par pētniecības infrastruktūrām un ar tām saistītajiem pasākumiem, tostarp apkopot pasākumus un rezultātus, kas ļaus palielināt iedzīvotāju informētību par ieguvumiem, ko šīs infrastruktūras sniedz viņiem kā indivīdiem, kā arī reģiona, valsts un Eiropas ekonomikai.

Briselē, 2019. gada 9. oktobrī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) RK, “Pārdomātas specializācijas stratēģijas (RIS3): reģionālā ietekme un reģionu sadarbība” (2017).

(2) Eiropas Savienības Padome, “Projekts – Padomes secinājumi par Eiropas pētniecības telpas pārvaldību”, Brisele, 2018. gada novembris.

(3) RK atzinums ““Apvārsnis Eiropa”: devītā pētniecības un inovācijas pamatprogramma” (COR-2018-03891) (OV C 461, 21.12.2018. , 79. lpp.).

(4) Eiropas Pētniecības telpas progresa ziņojums par 2018. gadu, COM(2019) 83.

(5) Eurostat, stratēģijas “Eiropa 2020” rādītāji – pētniecība un izstrāde.

(6) Eiropas Parlamenta Izpētes dienests (EPRS), Eiropas pievienotās vērtības nodaļa, PE 603.239, 2017. gada decembris.

(7) Eurostat, stratēģijas “Eiropa 2020” rādītāji – pētniecība un izstrāde.

(8) Eiropas Parlamenta brīfings European Research Area Regional and Cross-Border Perspective (Eiropas pētniecības telpas reģionālā un pārrobežu perspektīva), PE 637.939, 2019. gada aprīlis.

(9) SWD(2017) 323 final, Sustainable European Research Infrastructures – A Call for Action (Ilgtspējīga Eiropas pētniecības infrastruktūra – aicinājums rīkoties).

(10) NEA, Reflection Paper on Research Infrastructure – the Future of the ERA from a regional and cross-border perspective (Pārdomu dokuments par pētniecības infrastruktūru – Eiropas pētniecības telpas nākotne no reģionālās un pārrobežu perspektīvas), 2019. gada maijs.

(11) Eiropas Komisija, EPT progresa ziņojums, 2018: (2019)83, 4. lpp.

(12) https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/h2020-section/spreading-excellence-and-widening-participation

(13) Eiropas Komisija, “Atjaunota Eiropas programma pētniecībai un inovācijai – Eiropas izdevība veidot savu nākotni”, ES, 2018. gada maijs. COM(2018) 306 final

(14) ENEA: Reflection Paper on Research Infrastructure – the Future of the ERA from a regional and cross-border perspective (Pārdomu dokuments par pētniecības infrastruktūru – Eiropas pētniecības telpas nākotne no reģionālās un pārrobežu perspektīvas), 2019. gada maijs.

(15) RK atzinuma projekts “Atjaunota Eiropas programma pētniecībai un inovācijai – Eiropas izdevība ieguldīt nākotnē”, 2019.

(16) Innovation Radar: Identifying Innovations and Innovators with High Potential in ICT FP7, CIP, & H2020 projects (Inovāciju radars – inovāciju un novatoru ar lielu potenciālu apzināšana IKT, Septītās pamatprogrammas, CIP un pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” projektos).

(17) ES, Eiropas Savienības Padomes secinājumi par zināšanu aprites paātrināšanu ES, 2018. gada maijs, Dok. Nr. 9507/1.