Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Pārskatīta Šengenas zonas pārvaldība”

(2022/C 498/15)

Ziņotāja: Antje GROTHEER (DE/PSE), Brēmenes federālās zemes parlamenta priekšsēdētāja vietniece Atsauces dokumenti: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko risina instrumentalizācijas situācijas migrācijas un patvēruma jomā (COM(2021) 890 final) Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (COM(2021) 891 final) Kopīgs paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Reaģēšana uz valsts sponsorētu migrantu instrumentalizāciju pie ES ārējām robežām” (JOIN(2021) 32)

I. IETEIKUMI GROZĪJUMIEM

Priekšlikums regulai, ar ko groza Regulu (ES) 2016/399 par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām

COM(2021) 891

1. grozījums

3. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (3) Pēdējos gados Šengenas zona saskārusies ar nepieredzētām problēmām, kas pēc savas būtības skāra vairāk nekā vienas dalībvalsts teritoriju. Šādas problēmas izcēla to, ka sabiedriskās kārtības un drošības saglabāšana Šengenas zonā ir kopīga atbildība, kas prasa kopēju un saskaņotu rīcību starp dalībvalstīm un Savienības līmenī. Tās arī izcēla trūkumus esošajos noteikumos, kas regulē Šengenas zonas darbību gan pie ārējām, gan iekšējām robežām, un nepieciešamību izveidot spēcīgāku un stabilāku sistēmu, kas ļauj daudz efektīvāk reaģēt uz problēmām, ar ko saskaras Šengenas zona. (3) Pēdējos gados Šengenas zona saskārusies ar nepieredzētām problēmām, kas pēc savas būtības skāra vairāk nekā vienas dalībvalsts teritoriju. Šādas problēmas izcēla to, ka sabiedriskās kārtības un drošības saglabāšana Šengenas zonā ir kopīga atbildība, kas prasa kopēju un saskaņotu rīcību starp dalībvalstīm un Savienības līmenī. Tās arī izcēla trūkumus esošajos noteikumos, kas regulē Šengenas zonas darbību , tostarp gan pie ārējām, gan iekšējām robežām, un nepieciešamību izveidot spēcīgāku un stabilāku sistēmu, kas ļauj daudz efektīvāk reaģēt uz problēmām, ar ko saskaras Šengenas zona.

Pamatojums

Šengenas zonas darbība nav atkarīga tikai no noteikumiem par kontroli pie ārējām un iekšējām robežām. Apsvērumā tas būtu attiecīgi jāatspoguļo.

2. grozījums

4. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts Grozījums (4) Robežkontrole pie ārējām robežām notiek ne tikai to dalībvalstu interesēs, pie kuru ārējām robežām tā tiek veikta, bet visu to dalībvalstu, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli, un Savienības interesēs kopumā. Dalībvalstīm ir jānodrošina augsti standarti savu ārējo robežu pārvaldībā, tostarp, izmantojot pastiprinātu sadarbību starp robežsardzi, policiju, muitu un citām attiecīgajām iestādēm. Savienība sniedz aktīvu atbalstu, nodrošinot finansējumu aģentūrām, jo īpaši Eiropas Robežu un krasta apsardzei, un pārvaldot Šengenas izvērtēšanas mehānismu. Attiecībā uz ārējām robežām piemērojamie noteikumi ir jāpastiprina , lai labāk reaģētu uz jaunajām problēmām, kas nesen radušās pie ārējām robežām. (4) Robežkontrole pie ārējām robežām notiek ne tikai to dalībvalstu interesēs, pie kuru ārējām robežām tā tiek veikta, bet visu to dalībvalstu, kuras ir atcēlušas iekšējo robežkontroli, un Savienības interesēs kopumā. Dalībvalstīm ir jānodrošina augsti standarti savu ārējo robežu pārvaldībā, tostarp, izmantojot pastiprinātu sadarbību starp robežsardzi, policiju, muitu un citām attiecīgajām iestādēm. Savienība sniedz aktīvu atbalstu, nodrošinot finansējumu aģentūrām, jo īpaši Eiropas Robežu un krasta apsardzei, un pārvaldot Šengenas izvērtēšanas mehānismu. Attiecībā uz ārējām robežām piemērojamie noteikumi ir efektīvi un rezultatīvi jāīsteno , lai labāk reaģētu uz jaunajām problēmām, kas rodas pie ārējām robežām.

Pamatojums

Noteikumi, kas attiecas uz ārējām robežām un pašlaik atbilst starptautiskajiem standartiem un, būdami samērā elastīgi, piedāvā apmierinošus instrumentus, lai atbildīgās iestādes varētu īstenot efektīvu robežkontroli, kurā tiktu ievērots aizsardzības aspekts, ir jāīsteno pilnībā, lai efektīvi un rezultatīvi izmantotu to potenciālu.

3. grozījums

8. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (8) Tāpat Savienības tiesību aktos ir nepieciešams pastiprināt noteikumus un aizsardzības pasākumus, kas ļautu dalībvalstīm ātri rīkoties, lai novērstu migrantu instrumentalizācijas gadījumus. Šāda instrumentalizācija būtu jāsaprot kā tāda, kas attiecināma uz situāciju, kad trešā valsts izraisa neatbilstīgas migrācijas plūsmas uz Savienību, aktīvi veicinot vai atvieglojot trešo valstu valstspiederīgo ierašanos pie dalībvalstu ārējām robežām, ja šādas darbības liecina par nodomu destabilizēt Savienību kopumā vai atsevišķu dalībvalsti un ja šādu darbību raksturs var apdraudēt būtiskas valsts funkcijas , arī tās teritoriālo integritāti , likumības un kārtības uzturēšanu vai valsts drošības aizsardzību. (8) Tāpat Savienības tiesību aktos ir nepieciešams efektīvi un rezultatīvi piemērot noteikumus un aizsardzības pasākumus, kas ļautu dalībvalstīm ātri rīkoties, lai novērstu migrantu instrumentalizācijas gadījumus. Šāda instrumentalizācija būtu jāsaprot kā tāda, kas attiecināma uz situāciju, kad trešā valsts vai tās finansēts aktors aktīvi mudina ievērojamu skaitu trešo valstu valstspiederīgo mēģināt masveidā nelikumīgi ierasties kādā no Savienības dalībvalstīm ar nodomu destabilizēt Savienību vai atsevišķu dalībvalsti, ja skartā dalībvalsts spēj pienācīgi pamatot, kāpēc šādu darbību raksturs apdraud būtiskas valsts funkcijas, likumības un kārtības uzturēšanu vai valsts drošības aizsardzību , un ja Eiropadome steidzamības kārtā ir atzinusi, ka Savienība vai viena vai vairākas tās dalībvalstis saskaras ar migrantu instrumentalizāciju .

Pamatojums

Ierosinātā instrumentalizācijas definīcija ir pārāk plaša, un tai trūkst skaidrības, tāpēc pastāv iespēja, ka daudzas atšķirīgas situācijas var tikt novērtētas par tai atbilstošām. Tā neatbilst arī labāka regulējuma pamatnostādnēm, jo, kā Komisijas dokumentam pievienotajā ietekmes novērtējumā (SWD(2021) 462 final) norādīts, tā neattiecas uz neatbilstīgas migrācijas instrumentalizāciju. Tāpēc ir nepieciešama politiska vienprātība ES līmenī par to, vai konkrētā situācija nozīmē instrumentalizāciju. Ņemot vērā to, cik smagi ir tās rezultātā noteiktie indivīdus ierobežojošie pasākumi, un to, ka Komisijas priekšlikums ir atbilde uz Eiropadomes pieprasījumu (EUCO 17/21), definīcijā ir jāietver apstiprinoša nostāja no Eiropadomes, kas nekavējoties organizē sanāksmi, lai skartās dalībvalstis varētu ātri rīkoties.

4. grozījums

9. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (9) Migrantu instrumentalizācija var attiekties uz situācijām, kad trešā valsts ir aktīvi veicinājusi trešo valstu valstspiederīgo neatbilstīgu ceļošanu uz savu teritoriju vai atvieglojusi šādu viņu ceļošanu , lai sasniegtu dalībvalstu ārējo robežu, bet tā var attiekties arī uz trešo valstu valstspiederīgo, kuri jau atrodas šajā trešajā valstī, neatbilstīgas ceļošanas aktīvu veicināšanu vai atvieglošanu. Migrantu instrumentalizācija var arī ietvert piespiedu līdzekļu piemērošanu, kuru mērķis ir neļaut trešo valstu valstspiederīgajiem atstāt tās trešās valsts pierobežas teritorijas, kura īsteno instrumentalizāciju, dodoties citā virzienā, nevis caur dalībvalsti. (9) Migrantu instrumentalizācija var attiekties uz 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā ietvertajā 27. punktā definētajām situācijām, kad trešā valsts ir aktīvi atvieglojusi trešo valstu valstspiederīgo neatbilstīgu ceļošanu uz Eiropas Savienību , lai sasniegtu dalībvalstu ārējo robežu, bet tā var attiekties arī uz trešo valstu valstspiederīgo, kuri jau atrodas šajā trešajā valstī, neatbilstīgas ceļošanas aktīvu atvieglošanu. Migrantu instrumentalizācija var arī ietvert piespiedu līdzekļu piemērošanu, kuru mērķis ir neļaut trešo valstu valstspiederīgajiem atstāt tās trešās valsts pierobežas teritorijas, kura īsteno instrumentalizāciju, dodoties citā virzienā, nevis caur dalībvalsti. Situācijas, kurās nevalstiski aktori ir iesaistīti organizētā noziedzībā, it īpaši kontrabandā, nebūtu jāuzskata par migrantu instrumentalizāciju, ja nav mērķa destabilizēt Savienību vai kādu dalībvalsti. Tāpat par instrumentalizāciju nebūtu jāuzskata humānās palīdzības operācijas.

Pamatojums

Tiesiskās drošības nolūkā ir nepieciešama atsauce uz noteikumiem, kuros ir definēta instrumentalizācija.

5. grozījums

10. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts Grozījums (10) Savienībai būtu jāmobilizē visi instrumenti tās diplomātisko, finanšu un operatīvo pasākumu klāstā, lai atbalstītu dalībvalstis, kuras saskaras ar instrumentalizāciju. Savienības vai attiecīgās dalībvalsts diplomātiskajiem centieniem kā instrumentalizācijas problēmas risināšanas līdzekļiem būtu jāpiešķir prioritāte. Vajadzības gadījumā Savienība tos var papildināt nosakot piemērotus ierobežojošus pasākumus . (10) Savienībai būtu jāmobilizē visi instrumenti tās diplomātisko, finanšu un operatīvo pasākumu klāstā, lai atbalstītu dalībvalstis, kuras saskaras ar instrumentalizāciju. Savienības vai attiecīgās dalībvalsts diplomātiskajiem centieniem kā instrumentalizācijas problēmas risināšanas līdzekļiem būtu jāpiešķir prioritāte. Savienībai tie būtu jāpapildina ar piemērotiem preventīviem pasākumiem, kuros jāiesaista trešās valstis, kas veic instrumentalizāciju, un instrumentalizēto migrantu izcelsmes valstis .

Pamatojums

Risinot instrumentalizācijas problēmu, preventīvā darbība ir ļoti svarīga. ES delegācijām, kas strādā valstīs, kuras ir instrumentalizēto migrantu izcelsmes valstis, un valstīs, kas instrumentalizē migrantu grupas, ir regulāri jāsagatavo ziņojumi par situāciju, un tie ir jāiesniedz Komisijai, lai kalpotu par pierādījumu pamatu preventīvajiem pasākumiem.

6. grozījums

11. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (11) Vienlaikus papildus šiem pasākumiem ir tikpat svarīgi vēl vairāk pastiprināt spēkā esošos noteikumus attiecībā uz ārējo robežu kontroli un robežuzraudzību. Lai vēl vairāk palīdzētu dalībvalstij, kura saskaras ar migrantu instrumentalizāciju, Regula (ES) XXX/XXX papildina noteikumus par robežkontroli, paredzot īpašus pasākumus patvēruma un atgriešanas jomā , vienlaikus ievērojot attiecīgo personu pamattiesības un jo īpaši nodrošinot patvēruma tiesības un ANO aģentūrām un citām attiecīgajām organizācijām sniedzot nepieciešamo palīdzību. (11) Ir svarīgi pilnībā īstenot spēkā esošos noteikumus attiecībā uz ārējo robežu kontroli un robežuzraudzību, vienlaikus ievērojot patvēruma meklētāju pamattiesības un jo īpaši nodrošinot patvēruma tiesības un ANO aģentūrām un citām attiecīgajām organizācijām sniedzot nepieciešamo palīdzību , it īpaši attiecībā uz nepavadītiem nepilngadīgajiem .

Pamatojums

Instrumentalizācijas regulas pieņemšana ir atkarīga no priekšlikumu pieņemšanas attiecībā uz Patvēruma procedūras regulu, kā arī no jaunajā Migrācijas un patvēruma paktā ietvertās Uzņemšanas apstākļu direktīvas un Atgriešanas direktīvas pārstrādāšanas. Par tām pašlaik notiek sarunas, vai arī strupceļa dēļ tās netiek palūkotas. Atsauce uz Regulu (ES) XXX/XXX ierosinātajā Šengenas Robežu kodeksā ir atsauce uz aktu, par kura pieņemšanu nav pārliecības, tās saturs var tikt grozīts likumdošanas procesa gaitā un ir lielā mērā atkarīgs no citu jaunajā paktā ietverto priekšlikumu pieņemšanas. Turklāt ietekmes novērtējumā, kas pievienots Šengenas Robežu kodeksam, nav novērtēta instrumentalizācijas novēršanas nolūkā ierosināto noteikumu iespējamā ietekme. Tāpēc pašreizējā formātā šī atsauce apdraud tieši Šengenas priekšlikuma pieņemšanu un ir pretrunā juridiskajai noteiktībai, Eiropas Komisijas labāka regulējuma pamatnostādnēm un 2016. gada Iestāžu nolīgumam par labāku likumdošanas procesu. Turklāt lielā nepavadītu nepilngadīgo skaita dēļ teritorijās, kurās ir vislielākais migrācijas spiediens, radusies nepieciešamība ieviest viņu tiesību aizsardzības garantijas, nodrošināt viņu aizsardzību un nepieciešamās palīdzības koordināciju starp visām iesaistītajām pusēm.

7. grozījums

12. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (12) Jo īpaši instrumentalizācijas situācijā attiecīgajai dalībvalstij nepieciešamības gadījumā būtu jānodrošina iespēja ierobežot satiksmi pierobežā līdz minimumam, slēdzot noteiktas robežšķērsošanas vietas, vienlaikus garantējot patiesu un efektīvu piekļuvi starptautiskās aizsardzības procedūrām. Jebkurā šādā lēmumā būtu jāņem vērā, vai Eiropadome ir atzinusi, ka Savienība vai viena vai vairākas tās dalībvalstis saskaras ar migrantu instrumentalizāciju. Turklāt jebkādiem šādiem ierobežojumiem būtu pilnībā jāņem vērā Savienības pilsoņu, trešo valstu valstspiederīgo, kuriem ir tiesības brīvi pārvietoties saskaņā ar starptautisku nolīgumu, un trešo valstu valstspiederīgo, kuri ir pastāvīgie iedzīvotāji saskaņā ar valsts vai Savienības tiesību aktiem vai kuri ir ilgtermiņa vīzu turētāji, kā arī viņu attiecīgo ģimenes locekļu tiesības. Šādi ierobežojumi būtu arī jāpiemēro tā, lai tiktu ievērotas ar piekļuvi starptautiskajai aizsardzībai saistītās saistības, jo īpaši neizraidīšanas princips. (12) Jo īpaši instrumentalizācijas situācijā , kas definēta 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā ietvertajā 27. punktā, attiecīgajai dalībvalstij nepieciešamības gadījumā būtu jānodrošina iespēja ierobežot satiksmi pierobežā līdz minimumam, slēdzot noteiktas robežšķērsošanas vietas, vienlaikus garantējot patiesu un efektīvu piekļuvi starptautiskās aizsardzības procedūrām. Jebkurā šādā lēmumā būtu jāņem vērā, vai Eiropadome ir atzinusi, ka Savienība vai viena vai vairākas tās dalībvalstis saskaras ar migrantu instrumentalizāciju. Turklāt jebkādiem šādiem ierobežojumiem nebūtu jāierobežo Savienības pilsoņu, trešo valstu valstspiederīgo, kuriem ir tiesības brīvi pārvietoties saskaņā ar starptautisku nolīgumu, un trešo valstu valstspiederīgo, kuri ir pastāvīgie iedzīvotāji saskaņā ar valsts vai Savienības tiesību aktiem vai kuri ir ilgtermiņa vīzu turētāji, kā arī viņu attiecīgo ģimenes locekļu tiesības. Šādi ierobežojumi būtu arī jāpiemēro tā, lai tiktu ievērotas ar piekļuvi starptautiskajai aizsardzībai saistītās saistības, jo īpaši neizraidīšanas princips.

Pamatojums

Ierosinātie pasākumi, kas ierobežos robežšķērsošanas vietu skaitu, negatīvi ietekmēs iespējas saņemt patvērumu pie ES ārējām robežām un var apdraudēt Šengenas zonas vispārējo mērķi, proti, iekšējo robežu neesamības saglabāšanu. Tie būtu jāizmanto tikai galējas nepieciešamības gadījumā un tikai tad, ja instrumentalizācijas eksistence ir apstiprinājusies. Ierobežojošu pasākumu piemērošana nedrīkst negatīvi ietekmēt ES pilsoņu un likumīgi ES dzīvojošu trešo valstu valstspiederīgo brīvu pārvietošanos.

8. grozījums

14. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (14) Saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 41. panta 1. punktu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras izpilddirektoram ir jāiesaka dalībvalstij pieprasīt Aģentūrai sākt, veikt vai pielāgot Aģentūras atbalstu, lai novērstu identificētos apdraudējumus un problēmas pie ārējām robežām, ja ir izpildīti minētajā noteikumā paredzētie nosacījumi. Vajadzība pēc Aģentūras atbalsta jo īpaši var kļūt acīmredzama situācijās, kad Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra ir veikusi īpašu neaizsargātības novērtējumu saistībā ar migrantu instrumentalizāciju. Izpilddirektoram, pamatojoties uz neaizsargātības novērtējuma rezultātiem, vai gadījumos, ja vienam vai vairākiem ārējās robežas posmiem ir piešķirts kritisks ietekmes līmenis, un ņemot vērā attiecīgos elementus dalībvalsts ārkārtas rīcības plānā, Aģentūras riska analīzi un Eiropas situācijas attēla analīzes slāni, būtu jāiesaka attiecīgajai dalībvalstij pieprasīt Aģentūrai sākt, veikt vai pielāgot Aģentūras atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 41. panta 1. punktu. Šī izpilddirektora kompetence neskar vispārējo atbalstu, ko Aģentūra var sniegt dalībvalstīm. (14) Saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 41. panta 1. punktu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras izpilddirektoram ir jāiesaka dalībvalstij pieprasīt Aģentūrai sākt, veikt vai pielāgot Aģentūras atbalstu, lai novērstu identificētos apdraudējumus un problēmas pie ārējām robežām, ja ir izpildīti minētajā noteikumā paredzētie nosacījumi.

Pamatojums

Svītrotais teksts precīzi atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1896 (1) 41. panta 1. punktam un tāpēc ir lieks.

9. grozījums

15. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (15) Turklāt migrantu instrumentalizācijas gadījumā attiecīgajai dalībvalstij būtu jāpastiprina robežkontrole, tostarp vajadzības gadījumā veicot papildu pasākumus nelikumīgas robežšķērsošanas novēršanai un izvietojot papildu resursus un tehniskos līdzekļus robežu neatļautas šķērsošanas novēršanai. Šādi tehniskie līdzekļi var ietvert modernās tehnoloģijas, tostarp dronus un kustības sensorus, kā arī mobilās vienības. Šādu tehnisko līdzekļu, jo īpaši tādu tehnoloģiju, kas spēj vākt personas datus, izmantojumam ir jābalstās skaidri definētos valsts tiesību aktu noteikumos un jānorit atbilstīgi šiem noteikumiem. (15) Turklāt migrantu instrumentalizācijas situācijā, kas definēta 1. panta 1. punkta b) apakšpunkta 27. punktā un ko par tādu atzinusi Eiropadome, attiecīgajai dalībvalstij būtu jāpastiprina robežuzraudzība, izvietojot papildu resursus un tehniskos līdzekļus , tostarp modernās tehnoloģijas, lai vērstos pret mēģinājumiem neatbilstīgi un masveidā šķērsot robežu . Šādi tehniskie līdzekļi var ietvert modernās tehnoloģijas, tostarp dronus un kustības sensorus, kā arī mobilās vienības. Šādu tehnisko līdzekļu, jo īpaši tādu tehnoloģiju, kas spēj vākt personas datus, izmantojumam ir jābalstās skaidri definētos valsts tiesību aktu noteikumos un jānorit atbilstīgi šiem noteikumiem un Eiropas Savienības tiesas judikatūrai .

Pamatojums

Ierosinātie pasākumi būtu jāizmanto tikai galējas nepieciešamības gadījumā un tikai tad, ja instrumentalizācijas esamību ir oficiāli atzinusi Eiropadome. Turklāt tehnisko līdzekļu izmantošana nedrīkst būt pretrunā ES Tiesas judikatūrai.

10. grozījums

16. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (16) Komisijai būtu jāsaņem pilnvaras saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos aktos noteikt atbilstošus robežuzraudzības standartus, it īpaši attiecībā uz jaunajām tehnoloģijām, ko dalībvalstis var izmantot, vienlaikus ņemot vērā robežu veidu (sauszemes, jūras vai gaisa), ietekmes līmeņus, kādi piešķirti katram ārējās robežas posmam saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 34. pantu, un citus attiecīgos faktorus, kā konkrētu reaģēšanu migrantu instrumentalizācijas situācijās . (16) Komisijai būtu jāsaņem pilnvaras saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos aktos noteikt atbilstošus kopējos robežuzraudzības standartus, it īpaši attiecībā uz jaunajām tehnoloģijām, ko dalībvalstis var izmantot, vienlaikus ņemot vērā robežu veidu (sauszemes, jūras vai gaisa), ietekmes līmeņus, kādi piešķirti katram ārējās robežas posmam saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 34. pantu, un citus attiecīgos faktorus, kā konkrētu reaģēšanu uz apdraudējumiem, problēmām un neaizsargātību pie ārējām robežām.

Pamatojums

Tāds pats kā 8. apsvēruma grozījumam.

11. grozījums

17. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (17) Telpā bez iekšējās robežkontroles personām vajadzētu būtu iespējai brīvi un droši pārvietoties starp dalībvalstīm. Šajā saistībā būtu jāprecizē, ka kontroles aizliegums pie iekšējām robežām neietekmē dalībvalstu kompetenci to teritorijā, arī pie iekšējām robežām, veikt pārbaudes citiem mērķiem, nevis robežkontrolei. Jo īpaši būtu jāprecizē, ka valstu kompetentās iestādes, tostarp veselības aizsardzības vai tiesībaizsardzības iestādes, principā var brīvi veikt pārbaudes, īstenojot valsts tiesību aktos paredzētās publiskās pilnvaras. (17) Telpā bez iekšējās robežkontroles personām vajadzētu būtu iespējai brīvi un droši pārvietoties starp dalībvalstīm. Šajā saistībā būtu jāprecizē, ka kontroles aizliegums pie iekšējām robežām neietekmē dalībvalstu kompetenci to teritorijā, arī pie iekšējām robežām, veikt pārbaudes citiem mērķiem, nevis robežkontrolei. Jo īpaši būtu jāprecizē, ka valsts, reģionālā vai vietējā līmenī kompetentās iestādes, tostarp veselības aizsardzības vai tiesībaizsardzības iestādes, principā var brīvi veikt pārbaudes, īstenojot valsts tiesību aktos paredzētās publiskās pilnvaras.

Pamatojums

Lai ņemtu vērā pārvaldības struktūru atšķirības un ar tām saistīto kompetenci dalībvalstīs, būtu jāiekļauj visi pārvaldības līmeņi.

12. grozījums

18. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (18) Lai gan iekšējās robežkontroles aizliegums attiecas arī uz pārbaudēm ar līdzvērtīgu iedarbību, kompetento iestāžu veiktās pārbaudes nevajadzētu uzskatīt par līdzvērtīgām robežpārbaudēm, ja to mērķis nav robežkontrole, ja to pamatā ir vispārēja informācija un kompetento iestāžu pieredze attiecībā uz iespējamiem sabiedriskās drošības vai sabiedriskās kārtības apdraudējumiem, tostarp gadījumos, kad to mērķis ir apkarot neatbilstīgu atrašanos vai uzturēšanos un ar neatbilstīgu migrāciju saistītos pārrobežu noziegumus, ja tās ir izstrādātas un izpildītas tā, ka tās nepārprotami atšķiras no sistemātiskām personu pārbaudēm pie ārējām robežām, un ja tās tiek veiktas transporta mezglos, piemēram, ostās, dzelzceļa stacijās vai autoostās un lidostās, vai tieši pasažieru pārvadājumos un ja to pamatā ir riska analīze.

Pamatojums

Pašreizējie noteikumi jau dod iespēju šādus pasākumus piemērot. Nevajadzētu radīt ilūziju, ka, ierosinot šos grozījumus, būs iespējams panākt, lai kontrole būtu biežāka un būtu vairāk drošības pārbaužu. Biežāka kontrole negatīvi ietekmē reģionus ar iekšējām robežām. Drošības pasākumi, kas balstīti uz riska analīzi nebūtu jāattiecina tikai uz šiem reģioniem.

13. grozījums

20. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (20) Cīņa pret nelikumīgu atrašanos vai uzturēšanos un ar neatbilstīgu migrāciju saistītu pārrobežu noziedzību, piemēram, cilvēku tirdzniecību, migrantu kontrabandu un dokumentu viltošanu un citus pārrobežu noziedzības veidus, it īpaši varētu ietvert pasākumus, kas ļauj pārbaudīt identitāti, valstspiederību un personas uzturēšanās atļaujas statusu, ja šādas pārbaudes netiek veiktas sistemātiski un ir balstītas riska analīzē.

Pamatojums

Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. pantā ir noteikts mērķis nodrošināt, “ka personām, šķērsojot iekšējās robežas, neveic nekādu kontroli neatkarīgi no to pilsonības”. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/115/EK (2) (“Atgriešanas direktīva”) jau ir paredzēts regulējums attiecībā uz nelikumīgas pastāvīgas uzturēšanās un nelikumīgas uzturēšanās apkarošanu un to nevajadzētu saistīt ar kontroli pie iekšējām robežām. Pārrobežu noziegumu un cilvēktirdzniecības apkarošanas satvars ir līdzvērtīgi regulēts citos tiesību aktos (3). Šis noteikums turklāt dod iespēju neievērot Eiropas Savienības tiesas nolēmumu, saskaņā ar kuru Šengenas Robežu kodekss ir jāinterpretē kā prevalējošs pār valsts tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem dalībvalsts liek cilvēkam, draudot ar sodu, uzrādīt pasi vai personas apliecību brīdī, kad viņš, šķērsojot iekšējo robežu, ierodas dalībvalsts teritorijā tajos gadījumos, kad kontroles atjaunošana pie iekšējās robežas, saskaņā ar kuru pienākums ir noteikts, ir pretrunā šim noteikumam (apvienotās lietas C-368/20 un C-369/20).

14. grozījums

24. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (24) Jānodrošina, ka dalībvalstu veiktās pārbaudes, īstenojot to valsts kompetences, pilnībā atbilst telpai bez iekšējās robežkontroles. Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru – jo plašākas ir norādes, ka dalībvalstu veiktajām pārbaudēm savās pierobežas teritorijās ir līdzvērtīga ietekme kā robežkontrolei, ņemot vērā šādu pārbaužu mērķi, to teritoriālo darbības jomu un iespējamās atšķirības salīdzinājumā ar pārbaudēm, kas tiek veiktas pārējā attiecīgās dalībvalsts teritorijā, jo lielāka ir vajadzība pēc stingriem un sīki izstrādātiem noteikumiem un ierobežojumiem, kuros izklāstīti nosacījumi, kā dalībvalstis drīkst izmantot savas policijas pilnvaras pierobežas teritorijā. (24) Jānodrošina, ka dalībvalstu veiktās pārbaudes, īstenojot to valsts kompetences, pilnībā atbilst telpai bez iekšējās robežkontroles. Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru – jo plašākas ir norādes, ka dalībvalstu veiktajām pārbaudēm savās pierobežas teritorijās ir līdzvērtīga ietekme kā robežkontrolei, ņemot vērā šādu pārbaužu mērķi, to teritoriālo darbības jomu un iespējamās atšķirības salīdzinājumā ar pārbaudēm, kas tiek veiktas pārējā attiecīgās dalībvalsts teritorijā, jo lielāka ir vajadzība pēc stingriem un sīki izstrādātiem noteikumiem un ierobežojumiem, kuros izklāstīti nosacījumi, kā dalībvalstis drīkst izmantot savas policijas vai citas publiskās pilnvaras pierobežas teritorijā.

Pamatojums

Grozījuma mērķis ir panākt saskaņu ar citām priekšlikuma daļām.

15. grozījums

25. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (25) Ir jāīsteno pasākumi, lai novērstu tādu trešo valstu valstspiederīgo neatļautu kustību, kuri nelikumīgi uzturas telpā bez iekšējās robežkontroles. Lai stiprinātu Šengenas zonas darbību, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai īstenot papildu pasākumus cīņā ar nelikumīgu pārvietošanos starp dalībvalstīm un nelikumīgas uzturēšanās apkarošanai. Ja dalībvalsts tiesībaizsardzības iestādes policijas pārrobežu operatīvās sadarbības ietvaros aiztur trešo valstu valstspiederīgos, kuri nelikumīgi uzturas pie iekšējām robežām, šīm iestādēm vajadzētu būt iespējai atteikt šādām personām tiesības ieceļot vai palikt to teritorijā un pārvietot šīs personas uz dalībvalsti, no kuras tās ieceļojušas. Dalībvalstij, no kuras persona ir tiešā ceļā ieradusies, savukārt būtu jāuzņem aizturētie trešo valstu valstspiederīgie. (25) Ir jāīsteno pasākumi, lai novērstu tādu trešo valstu valstspiederīgo neatļautu kustību, kuri nelikumīgi uzturas telpā bez iekšējās robežkontroles.

Pamatojums

Ierosinātā tiešas pārvietošanas iespēja neatbilst starptautiskajiem un Eiropas juridiskajiem standartiem saistībā ar personu pārvietošanos Šengenas zonā. Šādus pasākumus būtu arī ļoti grūti saskaņot ar standartiem, kas noteikti Dublinas sistēmā, kura paredz kopīgu atbildības uzņemšanos, un to rezultātā vēl vairāk saasinātos nevienāds atbildības sadalījums patvēruma un neatbilstīgas migrācijas jomā. Tas būtu pretrunā pareizam subsidiaritātes principa piemērojumam un vienotas Eiropas pieejas mērķim. Ierosinātā procedūra vēl vairāk palielinātu prakses atšķirības un pamattiesību pārkāpšanas risku.

16. grozījums

26. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (26) Procedūrai, saskaņā ar kuru dalībvalsts var pārvietot aizturētos trešo valstu valstspiederīgos, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi, uz dalībvalsti, no kuras šī persona tiešā ceļā ieradusies, būtu jānoris ātri, taču tai ir jāpiemēro aizsardzības pasākumi un tā jāizpilda, pilnībā ievērojot Pamattiesību hartas 21. pantā nostiprinātās pamattiesības un nediskriminācijas principu, lai novērstu profilēšanu pēc rases. Iestādēm vajadzētu būt iespējai pārbaudīt tām tūlītēji pieejamo atbilstīgo informāciju par attiecīgo personu kustību. Šāda informācija var ietvert objektīvus elementus, kas ļautu iestādēm secināt, ka persona nesen ir ceļojusi no citas dalībvalsts, piemēram, dokumentus, tostarp kvītis vai rēķinus, kas apliecina nesenu ieceļošanu no citas dalībvalsts. Trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem attiecas pārvietošanas procedūra, būtu jāsaņem rakstisks pamatots lēmums. Lai gan lēmumam vajadzētu būt nekavējoties izpildāmam, trešās valsts valstspiederīgajam būtu jānodrošina efektīvs tiesiskās aizsardzības līdzeklis, ļaujot pārsūdzēt pārvietošanas lēmumu vai lūgt to pārskatīt. Šim līdzeklim nevajadzētu būt ar apturošu efektu.

Pamatojums

Pamatojums tāds pats kā 25. apsvēruma grozījumam. Turklāt daļa, kurā ir runa par likumīgajiem līdzekļiem, nesader ar Pamattiesību hartas 47. pantu.

17. grozījums

27. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (27) Šajā regulā paredzētajai pārvietošanas procedūrai nevajadzētu skart dalībvalstu esošo iespēju atgriezt neatbilstīgus trešo valstu valstspiederīgos saskaņā ar divpusējiem nolīgumiem vai vienošanos dokumentiem, kā minēts Direktīvas 2008/115/EK (“Atgriešanas direktīva”) 6. panta 3. punktā, ja šādas personas tiek atklātas teritorijā, kas neatrodas iekšējo robežu tuvumā. Lai atvieglotu šādu nolīgumu piemērošanu un papildinātu mērķi aizsargāt telpu bez iekšējām robežām, dalībvalstīm būtu jādod iespēja noslēgt jaunus nolīgumus vai vienošanās, kā arī atjaunināt esošos. Komisijai būtu jāziņo visas šādas jauno nolīgumu vai vienošanos izmaiņas vai atjauninājumi. Ja dalībvalsts ir uzņēmusi atpakaļ trešās valsts valstspiederīgo saskaņā ar šajā regulā paredzēto procedūru vai pamatojoties uz divpusēju nolīgumu vai vienošanos, attiecīgajai dalībvalstij būtu jāpieprasa izsniegt atgriešanas lēmumu atbilstīgi Atgriešanas direktīvai. Tāpēc, lai nodrošinātu konsekvenci starp jaunajām šajā regulā paredzētajām procedūrām un spēkā esošajiem noteikumiem par trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, ir nepieciešams mērķtiecīgs Atgriešanas direktīvas 6. panta 3. punkta grozījums.

Pamatojums

Pamatojums tāds pats kā 25. un 26. apsvēruma grozījumam. Turklāt, lielā mērā paļaujoties uz tādiem divpusējiem dalībvalstu nolīgumiem, kas būtu nepieciešami šādas pārvietošanas īstenošanai, varētu tikt apdraudēta Eiropas solidaritāte. Saskaņā ar Eiropas Savienības Padomes Juridiskā dienesta atzinumu (6357/21, 19.2.2021.), kurā ir detalizēti skaidrota “mainīgā ģeometrija” starp Šengenas un Dublinas acquis attiecībā uz priekšlikumiem, kuri iesniegti jaunajam Migrācijas un patvēruma paktam, ar atgriešanu saistītus noteikumus varētu atkārtoti ietvert priekšlikumā par Atgriešanas direktīvas pārstrādāšanu (kā Komisija 2018. gadā ierosinājusi priekšlikumā, kuru pašlaik joprojām izskata Padome). Šādus noteikumus varētu arī ietvert priekšlikums par Atgriešanas direktīvas pārskatīšanu. Atgriešanas direktīvai paredzēta grozījuma iekļaušana pārskatītajā Šengenas Robežu kodeksā neatbilst Eiropas Komisijas nodomam uzlabot regulējumu.

18. grozījums

29. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (29) Turklāt nopietnu apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai var radīt arī plaša mēroga neatļauta neatbilstīgu migrantu kustība starp dalībvalstīm gadījumos, kad tā rada spiedienu uz atbildīgo valsts dienestu kopējiem resursiem un spējām, ja citi līdzekļi, kas paredzēti šajā regulā, nav pietiekami, lai risinātu minēto ienākošo plūsmu un kustības jautājumu. Šajā saistībā dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai paļauties uz objektīviem un kvantitatīviem ziņojumiem par neatļautu kustību, kad vien tie ir pieejami, it īpaši, ja kompetentās Savienības aģentūras tos regulāri sagatavo atbilstīgi savām attiecīgajām pilnvarām. Dalībvalstij vajadzētu būt iespējai izmantot aģentūru sniegto informāciju, riska novērtējumā pierādot neatļautas kustības izraisītā konstatētā apdraudējuma ārkārtējo raksturu, lai tādējādi pamatotu iekšējās robežkontroles atjaunošanu.

Pamatojums

Situācija, kuru raksturo vērienīga un neatļauta trešo valstu pilsoņu kustība starp dalībvalstīm nebūtu jāiekļauj kā tāda, kas rada nopietnu apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai un kas pamato individuālu dalībvalstu robežkontroles ieviešanu vai pagarināšanu pie iekšējām robežām, jo šādas situācijas ietveršana vispārējā satvarā neatbilst priekšlikuma mērķim un ir pretrunā ar to, kā arī neatbilst pareizai subsidiaritātes principa piemērošanai. Pārvietošanās starp dalībvalstīm, kas realitātē var skart vairākumu dalībvalstu, ir jāskata Savienības līmenī, kā ierosināts 28. pantā, un šādā situācijā ir jāpieņem Padomes īstenošanas lēmums.

19. grozījums

34. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (34) Lai nodrošinātu proporcionalitātes principa ievērošanu, Padomes lēmums būtu jāpieņem uz ierobežotu laikposmu līdz sešiem mēnešiem, ko var pagarināt ar nosacījumu, ka to pēc Komisijas priekšlikuma regulāri pārskata tik ilgi, kamēr tiek konstatēts, ka apdraudējums joprojām pastāv . Sākotnējā lēmumā būtu jāiekļauj pieņemto pasākumu paredzamās ietekmes novērtējums, tostarp to negatīvās blakusparādības, lai noteiktu, vai kontrole pie iekšējām robežām ir pamatota vai tās vietā varētu efektīvi piemērot mazāk ierobežojošus pasākumus. Turpmākajos lēmumos būtu jāņem vērā konstatētā apdraudējuma attīstība. Dalībvalstīm būtu nekavējoties jāpaziņo Komisijai un dalībvalstīm iekšējās robežkontroles atjaunošana atbilstīgi Padomes lēmumam. (34) Lai nodrošinātu proporcionalitātes principa ievērošanu, Padomes lēmums būtu jāpieņem uz ierobežotu laikposmu līdz sešiem mēnešiem, ko var pagarināt kopumā līdz 24 mēnešiem, ja tiek konstatēts, ka apdraudējums joprojām pastāv, ar nosacījumu, ka to pēc Komisijas priekšlikuma regulāri pārskata. Sākotnējā lēmumā būtu jāiekļauj pieņemto pasākumu paredzamās ietekmes novērtējums, tostarp to negatīvās blakusparādības, lai noteiktu, vai kontrole pie iekšējām robežām ir pamatota vai tās vietā varētu efektīvi piemērot mazāk ierobežojošus pasākumus. Turpmākajos lēmumos būtu jāņem vērā konstatētā apdraudējuma attīstība. Dalībvalstīm būtu nekavējoties jāpaziņo Komisijai un dalībvalstīm iekšējās robežkontroles atjaunošana atbilstīgi Padomes lēmumam.

Pamatojums

Kopš 2015. gada veiktā kontrole pie iekšējām robežām liecina, ka konkrēts maksimālais termiņš ir nepieciešams, lai izvairītos no gandrīz pastāvīgas un uz vienu apdraudējuma veidu balstītas kontroles pie iekšējām robežām. Sākotnējais sešu mēnešu periods un ierosinātais maksimālais 24 mēnešu periods šādām kontrolēm ir balstīts uz vispārējo mērķi šādās situācijās meklēt Eiropas, nevis nacionālos risinājumus. Šajā kontekstā ir jāpiebilst, ka jauna apdraudējuma rašanās gadījumā pastāvošie noteikumi dos iespēju atkārtoti ieviest kontroli pie iekšējām robežām (Tiesas 2022. gada 26. aprīļa spriedums, apvienotās lietas C-368/20 un C-369/20).

20. grozījums

35. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (35) Iekšējās robežkontroles atjaunošanas iespējai vajadzētu saglabāties arī tad, ja pastāv nopietni trūkumi ārējo robežu pārvaldībā, tādējādi apdraudot telpas bez iekšējās robežkontroles vispārējo darbību. Laikposmi, kuros dalībvalstis ieviesa robežkontroli situācijas steidzamības dēļ, vai gadījumā, ja Padome pieņem lēmumu ieteikt atjaunošanu, jo apdraudējums skar ievērojamu skaitu dalībvalstu, nebūtu jāiekļauj divu gadu laikposmā, ko piemēro atjaunošanai, pamatojoties uz nopietniem trūkumiem pie ārējām robežām. (35) Iekšējās robežkontroles atjaunošanas iespējai vajadzētu saglabāties arī tad, ja pastāv nopietni trūkumi ārējo robežu pārvaldībā, tādējādi apdraudot telpas bez iekšējās robežkontroles vispārējo darbību. Laikposmi, kuros dalībvalstis ieviesa robežkontroli situācijas steidzamības dēļ, vai gadījumā, ja Padome pieņem lēmumu ieteikt atjaunošanu, jo apdraudējums skar ievērojamu skaitu dalībvalstu, būtu jāiekļauj divu gadu laikposmā, ko piemēro atjaunošanai, pamatojoties uz nopietniem trūkumiem pie ārējām robežām.

Pamatojums

Maksimālajam, proti, divu gadu ilgajam, termiņam vajadzētu palikt spēkā, jo tas dotu iespēju un mudinātu ieviest koordinētus Eiropas pasākumus, lai pēc iespējas ātrāk novērstu nopietnus pārvaldības trūkumus pie ārējām robežām.

21. grozījums

38. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (38) Lai ierobežotu iekšējās robežkontroles atjaunošanas radītās kaitīgās sekas, jebkurš lēmums atjaunot iekšējo robežkontroli vajadzības gadījumā būtu jāpapildina ar sekas mazinošiem pasākumiem. Tiem būtu jāietver pasākumi netraucētai preču tranzīta, pārvadājumu jomā strādājošo un jūrnieku pārvietošanās darbībai, izveidojot “zaļās joslas”. Turklāt, lai ņemtu vērā vajadzību nodrošināt to personu pārvietošanos, kuru darbība var būt būtiska piegādes ķēdes saglabāšanai vai būtisku pakalpojumu sniegšanai, dalībvalstīm būtu jāpiemēro esošās pamatnostādnes arī attiecībā uz pārrobežu darba ņēmējiem45. Ņemot vērā minēto, noteikumos par robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām būtu jāņem vērā pamatnostādnes un ieteikumi, kas pieņemti visā Covid-19 pandēmijas laikā kā uzticams drošības tīkls vienotajam tirgum, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis attiecīgā gadījumā tos piemēro kā seku mazināšanas pasākumus iekšējās robežkontroles atjaunošanas laikā. Jo īpaši būtu jānosaka pasākumi vienotā tirgus nepārtrauktas darbības nodrošināšanai un pārrobežu reģionu un “dvīņu pilsētu” interešu aizsardzībai, tostarp, piemēram, piemērojot atļaujas vai atkāpes pārrobežu reģionu iedzīvotājiem. (38) Lai ierobežotu iekšējās robežkontroles atjaunošanas radītās kaitīgās sekas, jebkurš lēmums atjaunot iekšējo robežkontroli vajadzības gadījumā būtu jāpapildina ar sekas mazinošiem pasākumiem. Tiem būtu jāietver pasākumi netraucētai preču tranzīta, pārvadājumu jomā strādājošo un jūrnieku pārvietošanās darbībai, izveidojot “zaļās joslas”. Turklāt, lai ņemtu vērā vajadzību nodrošināt to personu pārvietošanos, kuru darbība var būt būtiska piegādes ķēdes saglabāšanai vai būtisku pakalpojumu sniegšanai, dalībvalstīm būtu jāpiemēro esošās pamatnostādnes arī attiecībā uz pārrobežu darba ņēmējiem45. Ņemot vērā minēto, noteikumos par robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām būtu jāņem vērā pamatnostādnes un ieteikumi, kas pieņemti visā Covid-19 pandēmijas laikā kā uzticams drošības tīkls vienotajam tirgum, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis attiecīgā gadījumā tos piemēro kā seku mazināšanas pasākumus iekšējās robežkontroles atjaunošanas laikā. Jo īpaši , ņemot vērā vietējo un reģionālo pašvaldību pozīciju pārrobežu reģionos, būtu jānosaka pasākumi vienotā tirgus nepārtrauktas darbības nodrošināšanai un pārrobežu reģionu un “dvīņu pilsētu” interešu aizsardzībai, tostarp, piemēram, piemērojot atļaujas vai atkāpes pārrobežu reģionu iedzīvotājiem.

Pamatojums

Grozījuma mērķis ir nodrošināt, lai seku mazināšanas pasākumi tiktu ierosināti sadarbībā ar to pārrobežu reģionu atbildīgajām iestādēm, kuras šie pasākumi skars, un tie ar šiem reģioniem būtu arī jākoordinē.

22. grozījums

45. apsvērums

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums (45) Lai varētu veikt lēmuma par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām post factum analīzi, dalībvalstīm arī turpmāk vajadzētu būt pienākumam pēc kontroles atcelšanas iesniegt Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ziņojumu par robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām. Ja kontroles tiek saglabātas ilgstoši, šāds ziņojums būtu jāiesniedz arī pēc 12 mēne šiem un pēc tam katru gadu, ja izņēmuma kārtā tiek saglabātas kontroles, un tik ilgi, kamēr kontroles saglabājas . Ziņojumā jo īpaši būtu jāizklāsta sākotnējais un sekojošais novērtējums par iekšējās robežkontroles nepieciešamību un kritēriju ievērošanu robežkontroles atjaunošanai pie iekšējām robežām. Komisijai īstenošanas aktā būtu jāpieņem veidne un tā jādara pieejama tiešsaistē. (45) Lai varētu veikt lēmuma par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām pastāvīgu un post factum analīzi, dalībvalstīm arī turpmāk vajadzētu būt pienākumam šīs kontroles īstenošanas laikā iesniegt Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai regulārus ziņojumus par robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām un iesniegt noslēguma ziņojumu pēc tās atcelšanas . Ja kontroles tiek saglabātas ilgstoši, pastāvīgie novērtējuma ziņojumi būtu jāiesniedz ik pēc sešiem mēnešiem un galīgais post factum ziņojums ir jāiesniedz, tiklīdz iekšējās robežkontroles ir atceltas . Šajos ziņojumos jo īpaši būtu jāizklāsta sākotnējais un sekojošais novērtējums par iekšējās robežkontroles nepieciešamību un kritēriju ievērošanu robežkontroles atjaunošanai pie iekšējām robežām. Komisijai īstenošanas aktā būtu jāpieņem veidnes un tās jādara pieejamas tiešsaistē.

Pamatojums

Vērtēšanai būtu jānotiek pastāvīgi. Tā kā iekšējo robežu kontrolei nevajadzētu būt ilgākai par 24 mēnešiem, nav nepieciešamas paredzēt vairāk kā vienu post factum novērtējuma ziņojumu, ja šī kontrole tiktu ilgtu vairāk nekā 12 mēnešus. Tomēr pastāvīgie novērtējuma ziņojumi būtu jāsagatavo katra sešu mēnešu laikposma beigās, un galīgais post factum ziņojums būtu jāsagatavo pēc iekšējo robežu kontroles atcelšanas.

23. grozījums

1. panta 1. punkta b) apakšpunkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums b) pievieno šādu 27.–30. punktu: b) pievieno šādu 27.–30. punktu: “27. “migrantu instrumentalizācija” apzīmē situāciju, kad trešā valsts izraisa neatbilstīgas migrācijas plūsmas uz Savienību, aktīvi veicinot vai atvieglojot trešo valstu valstspiederīgo pārvietošanos uz ārējām robežām pa savu teritoriju vai no tās un pēc tam tālāk uz minētajām ārējām robežām, ja šādas darbības liecina par trešās valsts nodomu destabilizēt Savienību vai dalībvalsti, ja šādu darbību būtība var apdraudēt būtiskas valsts funkcijas, arī tās teritoriālo integritāti, likumības un kārtības uzturēšanu vai valsts drošības aizsardzību; “27. “migrantu instrumentalizācija” apzīmē situāciju, kad trešā valsts vai tās finansēts aktors aktīvi mudina ievērojamu skaitu trešo valstu valstspiederīgo mēģināt masveidā nelegāli ierasties kādā no Savienības dalībvalstīm ar nodomu destabilizēt Savienību vai dalībvalsti, ja skartā dalībvalsts spēj pienācīgi pierādīt, kāpēc šādu darbību būtība apdraud būtiskas valsts funkcijas, likumības un kārtības uzturēšanu vai valsts drošības aizsardzību un ja Eiropadome ir atzinusi, ka Savienību vai vienu vai vairākas tās dalībvalstis skar migrantu instrumentalizācijas situācija ; 28. “būtisks ceļojums” ir ceļojums saistībā ar būtisku funkciju izpildi vai būtisku vajadzību, ņemot vērā visas piemērojamās Savienības un dalībvalstu starptautiskās saistības, kas uzskaitīti XI pielikumā; 28. “būtisks ceļojums” ir ceļojums saistībā ar būtisku funkciju izpildi vai būtisku vajadzību, ņemot vērā visas piemērojamās Savienības un dalībvalstu starptautiskās saistības, kas uzskaitīti XI pielikumā; 29. “nebūtisks ceļojums” ir ceļojums, kura nolūks nav būtisks ceļojums; 30. “transporta mezgli” ir lidostas, jūras vai upju ostas, dzelzceļa stacijas un autoostas.; 29. “nebūtisks ceļojums” ir ceļojums, kura nolūks nav būtisks ceļojums”; 30. “transporta mezgli” ir lidostas, jūras vai upju ostas, dzelzceļa stacijas un autoostas.”;

Pamatojums

Ierosinātā instrumentalizācijas definīcija ir pārāk plaša, un tai trūkst skaidrības, tāpēc pastāv iespēja, ka daudzas atšķirīgas situācijas var tikt novērtētas par tai atbilstošām. Tā neatbilst arī labāka regulējuma pamatnostādnēm, jo, kā Komisijas dokumentam pievienotajā ietekmes novērtējumā (SWD(2021) 462 final) norādīts, tā neattiecas uz neatbilstīgas migrācijas instrumentalizāciju. Priekšlikuma 12. apsvērumā ir ietverta prasība, ka jebkurā operatīvā lēmumā, ko pieņem attiecīgā dalībvalsts, būtu jāņem vērā, vai Eiropadome ir atzinusi, ka Savienība vai viena vai vairākas tās dalībvalstis saskaras ar migrantu instrumentalizāciju. Saskaņā ar priekšlikuma 10. apsvērumu “Savienībai būtu jāmobilizē visi instrumenti tās diplomātisko, finanšu un operatīvo pasākumu klāstā, lai atbalstītu dalībvalstis, kuras saskaras ar instrumentalizāciju. Savienības vai attiecīgās dalībvalsts diplomātiskajiem risinājumiem kā instrumentalizācijas problēmas risināšanas līdzekļiem būtu jāpiešķir prioritāte”. Tāpēc ir nepieciešama politiska vienprātība ES līmenī par to, vai konkrētā situācija nozīmē instrumentalizāciju. Ņemot vērā to, cik smagi ir tās rezultātā noteiktie indivīdus ierobežojošie pasākumi, un to, ka Komisijas priekšlikums ir atbilde uz Eiropadomes pieprasījumu (EUCO 17/21), definīcijā ir jāietver apstiprinoša nostāja no Eiropadomes, kas nekavējoties organizē sanāksmi, lai skartās dalībvalstis varētu ātri rīkoties. Runājot par dalībvalstīm pieejamiem, dažādām situācijām paredzētiem ierobežojošiem pasākumiem, pašreizējais Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (4) un Direktīvas 2013/33/ES (5) tiesiskais satvars jau nodrošina elastīgu operatīvo pieeju un ļauj konkrēti norādīt, kur patvēruma pieteikumi ir jāiesniedz, pagarināt reģistrācijas termiņus un pielāgot materiālos uzņemšanas apstākļus.

24. grozījums

1. panta 2) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 2) regulas 5. pantam pievieno šādu jaunu 4. punktu: 2) regulas 5. pantam pievieno šādu jaunu 4. punktu: “4. Migrantu instrumentalizācijas situācijā dalībvalstis var ierobežot robežšķērsošanas vietu skaitu , to darot zināmu saskaņā ar 1. punktu, vai to darba laiku, ja tā prasa apstākļi . “4. Migrantu instrumentalizācijas situācijā , kas definēta 1. panta 1. punkta b) apakšpunkta 27. punktā, dalībvalstis var, to darot zināmu saskaņā ar 1. punktu, stingri noteiktos gadījumos un precīzi definētos apstākļos ierobežot robežšķērsošanas vietu skaitu . Jebkurus ierobežojumus, kas pieņemti saskaņā ar pirmo daļu, īsteno samērīgi un pilnībā ņemot vērā: Jebkurus ierobežojumus, kas pieņemti saskaņā ar pirmo daļu, īsteno samērīgi un pilnībā ņemot vērā: a) tādu personu tiesības, kuras izmanto tiesības brīvi pārvietoties saskaņā ar Savienības tiesību aktiem; a) tādu personu tiesības, kuras izmanto tiesības brīvi pārvietoties saskaņā ar Savienības tiesību aktiem; b) trešo valstu valstspiederīgo, kuri ir pastāvīgie iedzīvotāji saskaņā ar Padomes Direktīvu 2003/109/EK56, un personu, kuru uzturēšanās tiesības izriet no citiem Savienības instrumentiem vai valsts tiesību aktiem vai kurām ir attiecīgās valsts ilgtermiņa vīzas, kā arī viņu attiecīgo ģimenes locekļu tiesības; b) trešo valstu valstspiederīgo, kuri ir pastāvīgie iedzīvotāji saskaņā ar Padomes Direktīvu 2003/109/EK56, un personu, kuru uzturēšanās tiesības izriet no citiem Savienības instrumentiem vai valsts tiesību aktiem vai kurām ir attiecīgās valsts ilgtermiņa vīzas, kā arī viņu attiecīgo ģimenes locekļu tiesības; c) trešo valstu valstspiederīgo, kas meklē starptautisko aizsardzību, tiesības.”; c) trešo valstu valstspiederīgo, kas meklē starptautisko aizsardzību, tiesības. Dalībvalstis veic pasākumus, kas nepieciešami, lai starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzējiem būtu atvērti un pieejami reģistrācijas punkti, tostarp robežšķērsošanas punkti, pietiekamā skaitā un būtu garantēta efektīva aizsardzība pret izraidīšanu, tostarp tiesības iesniegt starptautiskās aizsardzības pieteikumus, un lai tiktu īstenoti mazaizsargātiem cilvēkiem paredzēti aizsardzības pasākumi. ”;

Pamatojums

Ierosinātie pasākumi, kas ierobežos robežšķērsošanas vietu skaitu, negatīvi ietekmēs tiesības iesniegt starptautiskās aizsardzības pieteikumu un var izraisīt nelikumīgu izraidīšanu pie ES ārējām robežām un apdraudēt Šengenas zonas vispārējo mērķi, proti, iekšējo robežu neesamības saglabāšanu. Tāpēc tos vajadzētu izmantot tikai galējas nepieciešamības gadījumā. Ģeopolitiskas krīzes problēmas nevar atrisināt, pazeminot ES patvēruma tiesību standartus. Rezultātā cietīs ES reputācija pasaulē un būs iedragāts vērtību kopienas tēls.

25. grozījums

1. panta 3) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 3) regulas 13. pantu aizstāj ar šādu: 3) regulas 13. pantu aizstāj ar šādu: “13. pants “13. pants Robežuzraudzība Robežuzraudzība 1. Robežuzraudzības galvenais mērķis ir atklāt un nepieļaut neatļautu robežšķērsošanu, apkarot pārrobežu noziedzību un veikt pasākumus pret personām, kas robežu šķērsojušas nelikumīgi. Persona, kura ir nelikumīgi šķērsojusi robežu un kurai nav tiesību uzturēties attiecīgās dalībvalsts teritorijā, tiek aizturēta, un attiecībā uz šo personu tiek sāktas procedūras saskaņā ar Direktīvu 2008/115/EK. 1. Robežuzraudzības galvenais mērķis ir atklāt un nepieļaut neatļautu robežšķērsošanu, apkarot pārrobežu noziedzību un veikt pasākumus pret personām, kas robežu šķērsojušas nelikumīgi. Persona, kura ir nelikumīgi šķērsojusi robežu un kurai nav tiesību uzturēties attiecīgās dalībvalsts teritorijā, tiek aizturēta, un attiecībā uz šo personu tiek sāktas procedūras saskaņā ar Direktīvu 2008/115/EK. 2. Robežsargi robežuzraudzībai izmanto stacionāras vai mobilas vienības. Uzraudzību veic tā, lai nepieļautu personu neatļautu robežšķērsošanu starp robežšķērsošanas vietām un izvairīšanos no pārbaudēm robežšķērsošanas vietās un atturētu no mēģinājumiem to darīt. 2. Robežsargi robežuzraudzībai izmanto stacionāras vai mobilas vienības. Uzraudzību veic tā, lai nepieļautu personu neatļautu robežšķērsošanu starp robežšķērsošanas vietām un izvairīšanos no pārbaudēm robežšķērsošanas vietās un atturētu no mēģinājumiem to darīt. 3. Uzraudzību starp robežšķērsošanas vietām veic robežsargi, kuru skaits un darbības metodes ir atbilstīgas esošiem vai paredzamiem draudiem un apdraudējumiem. Tas ietver biežas un pēkšņas uzraudzības periodiskuma un citu metožu vai paņēmienu izmaiņas, lai varētu efektīvi atklāt un novērst neatļautu robežšķērsošanu. 3. Uzraudzību starp robežšķērsošanas vietām veic robežsargi, kuru skaits un darbības metodes ir atbilstīgas esošiem vai paredzamiem draudiem un apdraudējumiem. Tas ietver biežas un pēkšņas uzraudzības periodiskuma un citu metožu vai paņēmienu izmaiņas, lai varētu efektīvi atklāt un novērst neatļautu robežšķērsošanu. 4. Uzraudzību veic stacionāras vai mobilas vienības, kas pienākumus veic, patrulējot vai izvietojot posteņus vietās, kas ir zināmas kā paaugstināta riska vietas vai ko uzskata par tādām; šādas uzraudzības mērķis ir novērst neatļautu robežšķērsošanu vai aizturēt personas, kuras nelikumīgi šķērso robežu. Uzraudzību var veikt, arī izmantojot tehniskus līdzekļus, tostarp elektroniskus līdzekļus, aprīkojumu un uzraudzības sistēmas. 4. Uzraudzību veic stacionāras vai mobilas vienības, kas pienākumus veic, patrulējot vai izvietojot posteņus vietās, kas ir zināmas kā paaugstināta riska vietas vai ko uzskata par tādām; šādas uzraudzības mērķis ir novērst neatļautu robežšķērsošanu vai aizturēt personas, kuras nelikumīgi šķērso robežu. Uzraudzību var veikt, arī izmantojot tehniskus līdzekļus, tostarp elektroniskus līdzekļus, aprīkojumu un uzraudzības sistēmas. 5. Migrantu instrumentalizācijas situācijā attiecīgā dalībvalsts vajadzības gadījumā pastiprina robežuzraudzību, lai novērstu paaugstināto apdraudējumu . Jo īpaši dalībvalsts attiecīgā gadījumā uzlabo resursus un tehniskos līdzekļus, lai novērstu neatļautu robežas šķērsošanu . 5. Migrantu instrumentalizācijas situācijā , kas definēta 1. panta 1. punkta b) apakšpunkta 27. punktā un ko par tādu atzinusi Eiropadome, attiecīgā dalībvalsts vajadzības gadījumā pastiprina robežuzraudzību, lai vērstos pret pastiprinātajiem mēģinājumiem nelikumīgi un masveidā šķērsot robežu . Šajā nolūkā dalībvalsts attiecīgā gadījumā pastiprina resursus un tehniskos līdzekļus, lai uzlabotu robežuzraudzību . Šie tehniskie līdzekļi var ietvert modernas tehnoloģijas, tostarp dronus un kustības sensorus, kā arī mobilās vienības, lai novērstu neatļautu robežšķērsošanu Savienībā. Šie tehniskie līdzekļi var ietvert modernas tehnoloģijas, tostarp dronus un kustības sensorus, kā arī mobilās vienības, lai novērstu neatļautu robežšķērsošanu Savienībā. 6. Neskarot atbalstu, ko Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var sniegt dalībvalstīm, migrantu instrumentalizācijas situācijā Aģentūra var veikt neaizsargātības novērtējumu, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/189657 10. panta 1. punkta c) apakšpunktā un 32. pantā, lai sniegtu attiecīgajai dalībvalstij nepieciešamo atbalstu. Pamatojoties uz minētā novērtējuma vai jebkura cita attiecīga neaizsargātības novērtējuma rezultātiem vai attiecīgajam robežas posmam noteikto kritisko ietekmes līmeni Regulas (ES) 2019/1896 35. panta 1. punkta d) apakšpunkta nozīmē, Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras izpilddirektors saskaņā ar minētās regulas 41. panta 1. punktu sniedz ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij. 6 . Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 37. pantu attiecībā uz papildu pasākumiem, kas reglamentē uzraudzību, tostarp robežuzraudzības standartu izstrādi, jo īpaši monitoringa un uzraudzības tehnoloģiju izmantošanu pie ārējām robežām, ņemot vērā robežu veidu, ietekmes līmeņus, kas piešķirti katram ārējās robežas posmam saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 34. pantu, un citus attiecīgos faktorus.”; 7. Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 37. pantu attiecībā uz papildu pasākumiem, kas reglamentē uzraudzību, tostarp robežuzraudzības standartu izstrādi, jo īpaši monitoringa un uzraudzības tehnoloģiju izmantošanu pie ārējām robežām, ņemot vērā robežu veidu, ietekmes līmeņus, kas piešķirti katram ārējās robežas posmam saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1896 34. pantu, un citus attiecīgos faktorus.”;

Pamatojums

Ierosinātie robežuzraudzības pastiprināšanas pasākumi būtu jāizmanto tikai galējas nepieciešamības gadījumā un tikai tad, ja instrumentalizācijas esamību ir oficiāli atzinusi Eiropadome. Svītrotais teksts ar atsauci uz Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru precīzi atbilst Regulas (ES) 2019/1896 41. panta 1. punktam un tāpēc ir lieks.

26. grozījums

1. panta 5) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts Grozījums 5) regulas 23. pantu aizstāj ar šādu: 5) regulas 23. pantu aizstāj ar šādu: “23. pants “23. pants Publisko pilnvaru īstenošana Publisko pilnvaru īstenošana Robežkontroles neesamība pie iekšējām robežām neietekmē: Robežkontroles neesamība pie iekšējām robežām neietekmē: a) dalībvalstu tādu kompetento iestāžu policijas vai citu publisko pilnvaru īstenošanu to teritorijā, tostarp to iekšējās pierobežas teritorijās, kas tām piešķirtas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ja vien minēto pilnvaru īstenošana iedarbības ziņā nav līdzvērtīga robežpārbaudēm. a) dalībvalstu tādu kompetento iestāžu policijas vai citu publisko pilnvaru īstenošanu to teritorijā, tostarp to iekšējās pierobežas teritorijās, kas tām piešķirtas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ja vien minēto pilnvaru īstenošana iedarbības ziņā nav līdzvērtīga robežpārbaudēm. Kompetento iestāžu pilnvaru īstenošanu jo īpaši nedrīkst uzskatīt par līdzvērtīgu robežpārbaudēm, ja veiktie pasākumi: Kompetento iestāžu pilnvaru īstenošanu jo īpaši nedrīkst uzskatīt par līdzvērtīgu robežpārbaudēm, ja veiktie pasākumi: i) par mērķi neizvirza robežkontroli; ii) ir balstīti uz vispārēju kompetento iestāžu informāciju un pieredzi attiecībā uz iespējamiem sabiedriskās drošības vai sabiedriskās kārtības apdraudējumiem un to mērķis ir jo īpaši: i) par mērķi neizvirza robežkontroli; ii) ir balstīti uz vispārēju kompetento iestāžu informāciju un pieredzi attiecībā uz iespējamiem sabiedriskās drošības vai sabiedriskās kārtības apdraudējumiem un to mērķis ir jo īpaši: — apkarot pārrobežu noziedzību, — apkarot neatbilstīgu uzturēšanos vai uzturēšanos, kas saistīta ar neatbilstīgu migrāciju, vai — apkarot pārrobežu noziedzību, — apkarot neatbilstīgu uzturēšanos vai uzturēšanos, kas saistīta ar neatbilstīgu migrāciju , ar nosacījumu, ka identitātes, valstspiederības un personas uzturēšanās atļaujas statusa pārbaudes netiek veiktas sistemātiski un ir balstītas pastāvīgā riska analīzē ; vai — ierobežot tādas infekcijas slimības izplatību, kas potenciāli var izvērsties epidēmijā, kā to konstatējis Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs; — ierobežot tādas infekcijas slimības izplatību, kas potenciāli var izvērsties epidēmijā, kā to konstatējis Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs; iii) ir izstrādāti un veikti tā, ka tie noteikti atšķiras no sistemātiskajām personu pārbaudēm pie ārējām robežām, tostarp gadījumos, kad tie tiek veikti transporta mezglos vai tieši pasažieru pārvadājumos un ja to pamatā ir riska analīze; iv) attiecīgā gadījumā tiek veikti, pamatojoties uz teritorijā parasti izmantotajām monitoringa un uzraudzības tehnoloģijām, lai novērstu draudus sabiedriskajai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai, kā noteikts ii) apakšpunktā; iii) ir izstrādāti un veikti tā, ka tie noteikti atšķiras no sistemātiskajām personu pārbaudēm pie ārējām robežām, tostarp gadījumos, kad tie tiek veikti transporta mezglos vai tieši pasažieru pārvadājumos un ja to pamatā ir riska analīze; iv) attiecīgā gadījumā tiek veikti, pamatojoties uz teritorijā parasti izmantotajām monitoringa un uzraudzības tehnoloģijām, lai novērstu draudus sabiedriskajai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai, kā noteikts ii) apakšpunktā; b) iespēju dalībvalstīm veikt personu drošības pārbaudes transporta mezglos, ko veic kompetentās iestādes saskaņā ar katras dalībvalsts tiesību aktiem, to kompetentās iestādes un pārvadātāji, ja šādas drošības pārbaudes veic arī personām, kuras ceļo pa dalībvalsts teritoriju; b) iespēju dalībvalstīm veikt personu drošības pārbaudes transporta mezglos, ko veic kompetentās iestādes saskaņā ar katras dalībvalsts tiesību aktiem, to kompetentās iestādes un pārvadātāji, ja šādas drošības pārbaudes veic arī personām, kuras ceļo pa dalībvalsts teritoriju; c) iespēju dalībvalstīm tiesību aktos paredzēt pienākumu, ka personai ir jābūt personas dokumentiem vai tie jānēsā līdzi; c) iespēju dalībvalstīm tiesību aktos paredzēt pienākumu, ka personai ir jābūt personas dokumentiem vai tie jānēsā līdzi; d) iespēju dalībvalstij pieņemt tiesību aktu par trešo valstu valstspiederīgo pienākumu saskaņā ar Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (“Šengenas konvencija”), 22. panta noteikumiem ziņot par atrašanos tās teritorijā; d) iespēju dalībvalstij pieņemt tiesību aktu par trešo valstu valstspiederīgo pienākumu saskaņā ar Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (“Šengenas konvencija”), 22. panta noteikumiem ziņot par atrašanos tās teritorijā; e) pasažieru datu pārbaudes drošības nolūkos attiecīgajās datubāzēs par personām, kuras ceļo telpā bez kontroles pie iekšējām robežām, ko var veikt kompetentās iestādes saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem.”; e) pasažieru datu pārbaudes drošības nolūkos attiecīgajās datubāzēs par personām, kuras ceļo telpā bez kontroles pie iekšējām robežām, ko var veikt kompetentās iestādes saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem.”;

Pamatojums

Teksts vienādots ar 20. apsvēruma formulējumu. Kontrole, kuras mērķis ir apkarot neatbilstīgu migrāciju pāri robežām, pēc būtības ir kontrole, kuras mērķis ir panākt robežkontroles rezultātu, un tāpēc uz to nevar attiecināt izņēmumu un neuzskatīt par kontroli pie iekšējām robežām. Šis papildinājums ir nepamatota pašreiz spēkā esošā Šengenas Robežu kodeksa paplašināšana. Tādas telpas izveide, kurā tiek nodrošināta personu brīva pārvietošanās pāri iekšējām robežām, ir viens no galvenajiem Savienības sasniegumiem. Ņemot vērā ietekmi, kāda šādiem galēja risinājuma pasākumiem var būt uz visām personām, kurām ir tiesības pārvietoties telpā bez iekšējo robežu kontroles, būtu jāparedz priekšnosacījumi un procedūras šādu pasākumu atjaunošanai, lai tie varētu notikt tikai izņēmuma kārtā un būtu pamatoti un lai tiktu ievērots proporcionalitātes princips.

27. grozījums

1. panta 6) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 6) regulā iekļauj šādu 23.a pantu: “23.a pants Pie iekšējām robežām aizturēto personu pārvietošanas kārtība 1. Šis pants attiecas uz trešās valsts valstspiederīgā aizturēšanu iekšējo robežu tuvumā, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi: a) attiecīgais trešās valsts valstspiederīgais neatbilst vai vairs neatbilst 6. panta 1. punktā noteiktajiem ieceļošanas nosacījumiem; b) uz trešās valsts valstspiederīgo neattiecas 6. panta 5. punkta a) apakšpunktā noteiktā atkāpe; c) trešās valsts valstspiederīgais tiek aizturēts policijas pārrobežu operatīvās sadarbības ietvaros, jo īpaši kopīgas policijas patruļas laikā; d) pamatojoties uz informāciju, kas uzreiz pieejama aizturēšanas iestādēm, tostarp attiecīgās personas paziņojumiem, personas identitāti, ceļošanas vai citiem dokumentiem, kas atrasti pie minētās personas, vai meklēšanas rezultātiem attiecīgajās valsts un Savienības datubāzēs, pastāv skaidras norādes uz to, ka trešās valsts valstspiederīgais ir tiešā ceļā ieradies no citas dalībvalsts. 2. Dalībvalsts kompetentās iestādes, pamatojoties uz konstatējumu, ka attiecīgajam trešās valsts valstspiederīgajam nav tiesību uzturēties tās teritorijā, var pieņemt lēmumu nekavējoties pārvietot personu uz dalībvalsti, no kuras šī persona ieceļojusi vai mēģinājusi ieceļot, saskaņā ar XII pielikumā paredzēto procedūru. 3. Ja dalībvalsts piemēro 2. punktā minēto procedūru, uzņēmējai dalībvalstij ir jāveic visi nepieciešamie pasākumi attiecīgā trešās valsts valstspiederīgā uzņemšanai saskaņā ar XII pielikumā paredzētajām procedūrām. 4. No [viens gads pēc regulas stāšanās spēkā] un pēc tam katru gadu dalībvalstis iesniedz Komisijai datus par 1., 2. un 3. punkta piemērošanu, kas reģistrēti saskaņā ar XII pielikuma 3. punktu.”;

Pamatojums

Pamatojums tāds pats kā 25.–27. apsvēruma grozījumam.

28. grozījums

1. panta 8) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 8) direktīvas 25. pantu aizstāj ar šādu: 8) direktīvas 25. pantu aizstāj ar šādu: “25. pants “25. pants Vispārējais regulējums robežkontroles pagaidu atjaunošanai vai pagarināšanai pie iekšējām robežām Vispārējais regulējums robežkontroles pagaidu atjaunošanai vai pagarināšanai pie iekšējām robežām 1. Ja telpā bez iekšējās robežkontroles pastāv nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai dalībvalstī, minētā dalībvalsts izņēmuma kārtā var atjaunot robežkontroli pie visām tās iekšējām robežām vai to konkrētām daļām. 1. Ja telpā bez iekšējās robežkontroles pastāv nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai dalībvalstī, minētā dalībvalsts izņēmuma kārtā var atjaunot robežkontroli pie visām tās iekšējām robežām vai to konkrētām daļām. Var uzskatīt, ka nopietnu apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai rada, jo īpaši: Var uzskatīt, ka nopietnu apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai rada, jo īpaši: a) ar terorismu vai organizēto noziedzību saistītas aktivitātes; a) ar terorismu vai organizēto noziedzību saistītas aktivitātes; b) plaša mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijas; b) plaša mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijas; c) situācija, ko raksturo plaša mēroga neatļauta trešo valstu valstspiederīgo kustība starp dalībvalstīm, apdraudot telpas bez iekšējās robežkontroles vispārējo darbību; c) plaša mēroga vai augsta līmeņa starptautiski notikumi, piemēram, sporta, profesionālie vai politiskie pasākumi. d) plaša mēroga vai augsta līmeņa starptautiski notikumi, piemēram, sporta, profesionālie vai politiskie pasākumi. 2. Robežkontroli var ieviest tikai saskaņā ar 25.a un 28. pantu, ja dalībvalsts ir konstatējusi, ka šāds pasākums ir nepieciešams un samērīgs, ņemot vērā 26. panta 1. punktā minētos kritērijus, un gadījumā, ja šādas kontroles tiek pagarinātas, arī ņemot vērā 26. panta 2. punktā minētos kritērijus. Robežkontroli var atjaunot arī saskaņā ar 29. pantu, ņemot vērā 30. pantā minētos kritērijus. 2. Robežkontroli var ieviest tikai saskaņā ar 25.a un 28. pantu, ja dalībvalsts ir konstatējusi, ka šāds pasākums ir nepieciešams un samērīgs, ņemot vērā 26. panta 1. punktā minētos kritērijus, un gadījumā, ja šādas kontroles tiek pagarinātas, arī ņemot vērā 26. panta 2. punktā minētos kritērijus. Robežkontroli var atjaunot arī saskaņā ar 29. pantu, ņemot vērā 30. pantā minētos kritērijus. Visos gadījumos robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām piemēro kā galēja risinājuma pasākumu. Robežkontroles pagaidu atjaunošanas apjoms un ilgums nepārsniedz to, kas noteikti ir nepieciešams, lai reaģētu uz konstatēto nopietno apdraudējumu. Visos gadījumos robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām piemēro kā galēja risinājuma pasākumu. Robežkontroles pagaidu atjaunošanas apjoms un ilgums nepārsniedz to, kas noteikti ir nepieciešams, lai reaģētu uz konstatēto nopietno apdraudējumu.” 3. Ja tas pats apdraudējums turpinās, robežkontroli pie iekšējām robežām var pagarināt saskaņā ar 25.a, 28. vai 29. pantu. Uzskatāms, ka pastāv tas pats apdraudējums, ja dalībvalsts izvirzītais pamatojums robežkontroles pagarināšanai ir balstīts uz tā paša apdraudējuma turpināšanās noteikšanu, ar ko pamatoja sākotnējo robežkontroles atjaunošanu.”;

Pamatojums

Iekļautais c) apakšpunkts ir pretrunā 28. pantā ierosinātā īpašā mehānisma jēgai un subsidiaritātes principam. Situācija, kuru raksturo vērienīga un neatļauta trešo valstu valstspiederīgo kustība starp dalībvalstīm nebūtu jāiekļauj kā tāda, kas rada nopietnu apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai un kas pamato šīs konkrētās dalībvalsts robežkontroles ieviešanu vai pagarināšanu pie iekšējām robežām, jo šādas situācijas ietveršana vispārējā satvarā neatbilst priekšlikuma mērķim un ir pretrunā ar to, kā arī neatbilst pareizai subsidiaritātes principa piemērošanai. Kā norādīts tieši COM(2021) 891 priekšlikumā:

“Saskaņā ar LESD 4. panta 2. punktu brīvības, drošības un tiesiskuma telpas ietvaros esošās darbības ir ES un tās dalībvalstu kopīgās kompetences jomā. Tādējādi atbilstoši LES 5. panta 3. punktam ir piemērojams subsidiaritātes princips, saskaņā ar kuru Savienība rīkojas tikai tad, ja dalībvalstis centrālā vai reģionālā un vietējā līmenī nevar pietiekami labi īstenot paredzētās darbības mērķus, bet ierosinātās darbības mēroga vai seku dēļ tie ir labāk sasniedzami Savienības līmenī. Dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt šā priekšlikuma mērķus, un tos var labāk sasniegt Savienības līmenī. Tas ir tāpēc, ka tie attiecas uz personu pārbaudēm pie ārējām robežām, kas ir priekšnoteikums telpai bez kontroles pie iekšējām robežām. Turklāt Šengenas zonas integritāte un nepieciešamība nodrošināt vienotus nosacījumus brīvas pārvietošanās tiesību īstenošanai prasa saskaņotu pieeju visā Šengenas zonā uzticēšanās veidošanas pasākumiem pie ārējām robežām, arī ierobežojumiem attiecībā uz nebūtiskiem ceļojumiem uz ES un reaģēšanu uz trešo valstu iestāžu īstenoto migrantu instrumentalizāciju. LESD 77. panta 2. punkta e) apakšpunktā garantēts, ka pie iekšējām robežām netiks veiktas kontroles. Lai gan dalībvalstis patur tiesības veikt darbības, lai nodrošinātu iekšējo drošību un sabiedrisko kārtību, un tādējādi izmantot LESD 72. pantā garantētās tiesības pat tad, ja tas nozīmē iekšējās robežkontroles atjaunošanu, noteikumi par šādu pagaidu atjaunošanu ir izklāstīti Šengenas Robežu kodeksā, lai nodrošinātu to piemērošanu tikai saskaņā ar stingriem nosacījumiem. Tāpēc jebkurām izmaiņām šajos nosacījumos robežkontroles atjaunošanai pie iekšējām robežām ir nepieciešami ES tiesību akti. Mērķi izveidot ārkārtas rīcības plānu Šengenas zonai, arī īpašus pasākumus pie iekšējām robežām, lai vienlaikus novērstu apdraudējumu, kas skar lielāko daļu dalībvalstu, un mazinātu robežkontroles negatīvās sekas, ja to ieviešana ir neizbēgama, dalībvalstis, darbojoties atsevišķi, nevar sasniegt pietiekami labi, un to var labāk sasniegt Savienības līmenī.”

Tā kā 25. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā situācija attiecas uz tādu pārvietošanos starp dalībvalstīm, kas realitātē var skart vairākumu dalībvalstu, šī situācija, lai nodrošinātu atbilstību subsidiaritātes principam, ir jāskata Savienības līmenī, kā ierosināts 28. pantā, un par to ir vajadzīgs Padomes īstenošanas lēmums.

Tiek svītrots 3. apakšpunkts atbilstoši 34., 35. un 45. apsvērumam.

29. grozījums

1. panta 9) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 9) aiz 25. panta iekļauj šādu jaunu 25.a pantu: 9) aiz 25. panta iekļauj šādu jaunu 25.a pantu: “25.a pants “25.a pants Procedūra gadījumos, kad nepieciešama rīcība neparedzamu vai paredzamu notikumu dēļ Procedūra gadījumos, kad nepieciešama rīcība neparedzamu vai paredzamu notikumu dēļ 1. Ja nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai dalībvalstī ir neparedzams un prasa tūlītēju rīcību, dalībvalsts var izņēmuma kārtā nekavējoties atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām. 1. Ja nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai dalībvalstī ir neparedzams un prasa tūlītēju rīcību, dalībvalsts var izņēmuma kārtā nekavējoties atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām. 2. Dalībvalsts vienlaikus ar robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 1. punktu paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 27. panta 1. punktu. 2. Dalībvalsts vienlaikus ar robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 1. punktu paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 27. panta 1. punktu. 3. Šā panta 1. punkta vajadzībām robežkontroli pie iekšējām robežām var nekavējoties atjaunot uz ierobežotu laikposmu līdz vienam mēnesim. Ja nopietnais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai turpinās arī pēc šā laikposma, dalībvalsts var pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām uz turpmākiem laikposmiem, kuru maksimālais ilgums nepārsniedz trīs mēnešus. 3. Šā panta 1. punkta vajadzībām robežkontroli pie iekšējām robežām var nekavējoties atjaunot uz ierobežotu laikposmu līdz vienam mēnesim. Ja nopietnais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai turpinās arī pēc šā laikposma, dalībvalsts var pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām uz turpmākiem laikposmiem, kuru maksimālais ilgums nepārsniedz trīs mēnešus. 4. Ja dalībvalstī ir paredzams nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, dalībvalsts paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm saskaņā ar 27. panta 1. punktu vēlākais četras nedēļas pirms plānotās robežkontroles atjaunošanas vai īsākā laikposmā, ja apstākļi, kas pamato nepieciešamību atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, kļūst zināmi mazāk nekā četras nedēļas pirms plānotās atjaunošanas. 4. Ja dalībvalstī ir paredzams nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, dalībvalsts paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm saskaņā ar 27. panta 1. punktu vēlākais četras nedēļas pirms plānotās robežkontroles atjaunošanas vai īsākā laikposmā, ja apstākļi, kas pamato nepieciešamību atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, kļūst zināmi mazāk nekā četras nedēļas pirms plānotās atjaunošanas. 5. Šā panta 4. punkta nolūkos un neskarot 27.a panta 4. punktu, robežkontroli pie iekšējām robežām var atjaunot uz laikposmu līdz sešiem mēnešiem. Ja nopietnais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai turpinās ilgāk , dalībvalsts var pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām uz atjaunojamiem laikposmiem līdz sešiem mēnešiem. 5. Šā panta 4. punkta nolūkos robežkontroli pie iekšējām robežām var atjaunot uz laikposmu līdz sešiem mēnešiem. Ja jauna veida apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai rodas pēc šī laikposma , dalībvalsts var pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām uz atjaunojamiem laikposmiem līdz sešiem mēnešiem. Par jebkuru pagarinājumu paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm saskaņā ar 27. pantu un 4. punktā minētajos termiņos. Ievērojot 27.a panta 5. punktu, maksimālais robežkontroles ilgums pie iekšējām robežām nepārsniedz divus gadus. Par jebkuru pagarinājumu paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm saskaņā ar 27. pantu un 4. punktā minētajos termiņos. Maksimālais robežkontroles ilgums pie iekšējām robežām nepārsniedz divus gadus. 6. Regulas 5. punktā minētais termiņš neietver 3. punktā minētos periodus.”; 6. Regulas 5. punktā minētais termiņš ietver 3. punktā minētos periodus.”;

Pamatojums

Kontrolei pie iekšējām robežām nevajadzētu pārsniegt kopumā 24 mēnešus. Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas nolēmumiem (apvienotās lietas C-368/20 un C-369/20) Šengenas Robežu kodekss ir jāinterpretē kā tāds, kas, balstoties uz šī kodeksa 25. un 27. pantu, liedz dalībvalstij ieviest pagaidu robežkontroli pie iekšējām robežām, ja to atjaunošanas termiņš kopā pārsniedz sešus mēnešus un nerodas jauna veida apdraudējums, kas pamatotu jaunu 25. pantā paredzēto periodu noteikšanu.

30. grozījums

1. panta 10) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 10) regulas 26. pantu aizstāj ar šādu: 10) regulas 26. pantu aizstāj ar šādu: “26. pants “26. pants Kritēriji robežkontroles pagaidu atjaunošanai un pagarināšanai pie iekšējām robežām Kritēriji robežkontroles pagaidu atjaunošanai un pagarināšanai pie iekšējām robežām 1. Lai noteiktu, vai robežkontroles atjaunošana pie iekšējām robežām ir nepieciešama un samērīga saskaņā ar 25. pantu, dalībvalsts jo īpaši apsver: 1. Lai noteiktu, vai robežkontroles atjaunošana pie iekšējām robežām ir nepieciešama un samērīga saskaņā ar 25. pantu, dalībvalsts jo īpaši apsver: a) robežkontroles atjaunošanas pie iekšējām robežām piemērotību, ņemot vērā konstatētā nopietnā apdraudējumu būtību un jo īpaši to, vai robežkontroles atjaunošana pie iekšējām robežām var adekvāti novērst apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai; a) tādu alternatīvu pasākumu izmantošanu kā, piemēram, samērīgas pārbaudes, ko veic saistībā ar 23. panta a) apakšpunktā minēto pilnvaru likumīgu īstenošanu; b) šāda pasākuma iespējamo ietekmi uz: b) robežkontroles atjaunošanas pie iekšējām robežām piemērotību, ņemot vērā konstatētā nopietnā apdraudējumu būtību un jo īpaši to, vai robežkontroles atjaunošana pie iekšējām robežām var adekvāti novērst apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai; — personu pārvietošanos telpā bez iekšējās robežkontroles un — pārrobežu reģionu darbību, ņemot vērā to spēcīgās sociālās un ekonomiskās saites. c) šāda pasākuma iespējamo ietekmi uz: — personu pārvietošanos telpā bez iekšējās robežkontroles un — pārrobežu reģionu darbību, ņemot vērā to spēcīgās sociālās un ekonomiskās saites. 2. Ja dalībvalsts nolemj pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām saskaņā ar 25.a panta 5. punktu, tā arī padziļināti novērtē, vai ar šādu pagarināšanu izvirzītos mērķus nevarētu sasniegt: 2. Ja dalībvalsts nolemj pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām saskaņā ar 25.a panta 5. punktu, tā arī padziļināti novērtē, vai ar šādu pagarināšanu izvirzītos mērķus nevarētu sasniegt: a) izmantojot alternatīvus pasākumus, piemēram, samērīgas pārbaudes, ko veic saistībā ar 23. panta a) apakšpunktā minēto pilnvaru likumīgu īstenošanu; a) izmantojot alternatīvus pasākumus, piemēram, samērīgas pārbaudes, ko veic saistībā ar 23. panta a) apakšpunktā minēto pilnvaru likumīgu īstenošanu; b) izmantojot 23.a pantā paredzēto procedūru; b ) izmantojot policijas sadarbības veidus, kā paredzēts Savienības tiesību aktos, tostarp tādos jautājumos kā kopīgas patruļas, kopīgas operācijas, kopējas izmeklēšanas grupas, citas valsts teritorijā veikta tūlītējas pakaļdzīšanās vai citas valsts teritorijā veikta novērošana. c) izmantojot policijas sadarbības veidus, kā paredzēts Savienības tiesību aktos, tostarp tādos jautājumos kā kopīgas patruļas, kopīgas operācijas, kopējas izmeklēšanas grupas, citas valsts teritorijā veikta tūlītējas pakaļdzīšanās vai citas valsts teritorijā veikta novērošana. 3. Ja robežkontrole pie iekšējām robežām ir atjaunota vai pagarināta, attiecīgās dalībvalstis vajadzības gadījumā nodrošina, ka to papildina atbilstoši pasākumi ietekmes, ko robežkontroles atjaunošana rada uz personām un preču pārvadājumiem, mazināšanai, īpašu uzmanību pievēršot pārrobežu reģioniem.”; 3. Ja robežkontrole pie iekšējām robežām ir atjaunota vai pagarināta, attiecīgās dalībvalstis vajadzības gadījumā nodrošina, ka to papildina atbilstoši pasākumi ietekmes, ko robežkontroles atjaunošana rada uz personām un preču pārvadājumiem, mazināšanai, īpašu uzmanību pievēršot pārrobežu reģioniem.”;

Pamatojums

Priekšlikuma mērķa sasniegšanas nolūkā ir svarīgi, lai alternatīvie pasākumi jau būtu apsvērti pirms robežkontroles atjaunošanas un lai tas netiktu darīts vien brīdī, kad tos pagarina.

23. pantu tiek ierosināts svītrot, un tāpēc teksts būtu jāsvītro arī no 26. panta.

31. grozījums

1. panta 11) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 11) regulas 27. pantu aizstāj ar šādu: 11) regulas 27. pantu aizstāj ar šādu: “27. pants “27. pants Paziņojums par iekšējās robežkontroles pagaidu atjaunošanu un riska novērtējums Paziņojums par iekšējās robežkontroles pagaidu atjaunošanu un riska novērtējums 1. Dalībvalstu paziņojumos par iekšējās robežkontroles atjaunošanu vai pagarināšanu ietver šādu informāciju: 1. Dalībvalstu paziņojumos par iekšējās robežkontroles atjaunošanu vai pagarināšanu ietver šādu informāciju: a) atjaunošanas vai pagarināšanas iemeslus, tostarp visus attiecīgos datus, kas sīki atspoguļo notikumus, kuri rada nopietnu apdraudējumu tās sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai; a) atjaunošanas vai pagarināšanas iemeslus, tostarp visus attiecīgos datus, kas sīki atspoguļo notikumus, kuri rada nopietnu apdraudējumu tās sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai , un iemeslus, kuru dēļ alternatīvie pasākumi nav bijuši piemēroti ; b) ierosinātās atjaunošanas vai pagarināšanas apjomu, precizējot, kurā iekšējo robežu daļā vai daļās robežkontrole jāatjauno vai jāpagarina; b) ierosinātās atjaunošanas vai pagarināšanas apjomu, precizējot, kurā iekšējo robežu daļā vai daļās robežkontrole jāatjauno vai jāpagarina; c) oficiālo robežšķērsošanas vietu nosaukumus; c) oficiālo robežšķērsošanas vietu nosaukumus; d) plānotās atjaunošanas vai pagarināšanas ieviešanas dienu un ilgumu; d) plānotās atjaunošanas vai pagarināšanas ieviešanas dienu un ilgumu; e) nepieciešamības un proporcionalitātes apsvērumus, kas norādīti 26. panta 1. punktā un pagarinājuma gadījumā – 26. panta 2. punktā; e) nepieciešamības un proporcionalitātes apsvērumus, kas norādīti 26. panta 1. punktā un pagarinājuma gadījumā – 26. panta 2. punktā; f) attiecīgos gadījumos – pasākumus, kas jāveic pārējām dalībvalstīm. f) attiecīgos gadījumos – pasākumus, kas jāveic pārējām dalībvalstīm. Paziņojumu var iesniegt kopīgi arī divas vai vairāk dalībvalstis. Paziņojumu var iesniegt kopīgi arī divas vai vairāk dalībvalstis. Paziņojumu sniedz saskaņā ar veidni, ko Komisija izveido ar īstenošanas aktu un kas jādara pieejama tiešsaistē. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 38. panta 2. punktā.” Paziņojumu sniedz saskaņā ar veidni, ko Komisija izveido ar īstenošanas aktu un kas jādara pieejama tiešsaistē. Veidlapā iekļauj tādas institūcijas vai institūciju nostāju, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 38. panta 2. punktā. 2. Ja robežkontrole tiek veikta sešus mēnešus saskaņā ar 25.a panta 4. punktu, visos turpmākajos paziņojumos par šādas kontroles pagarināšanu iekļauj riska novērtējumu. Riska novērtējumā jāatspoguļo identificētā nopietnā apdraudējuma mērogs un paredzamā attīstība, jo īpaši tas, cik ilgi ir sagaidāms, ka identificētais nopietnais apdraudējums pastāvēs un kurus iekšējo robežu posmus tas var skart, kā arī koordinēšanas pasākumi ar citām dalībvalstīm, kuras šādi pasākumi skar vai varētu skart. 2. Ja robežkontrole tiek veikta sešus mēnešus saskaņā ar 25.a panta 4. punktu, visos turpmākajos paziņojumos par šādas kontroles pagarināšanu iekļauj riska novērtējumu. Riska novērtējumā jāatspoguļo identificētā nopietnā apdraudējuma mērogs un paredzamā attīstība, jo īpaši tas, cik ilgi ir sagaidāms, ka identificētais nopietnais apdraudējums pastāvēs un kurus iekšējo robežu posmus tas var skart, kā arī koordinēšanas pasākumi ar citām dalībvalstīm un pārrobežu reģioniem , kurus šādi pasākumi skar vai varētu skart. 3. Ja robežkontroles atjaunošana vai tās pagarināšana attiecas uz plaša mēroga neatļautu kustību, kas minēta 25. panta 1. punkta b) apakšpunktā, riska novērtējumā sniedz arī informāciju par šādas neatļautas kustības mērogu un tendencēm, tostarp visu informāciju, kas iegūta no attiecīgajām ES aģentūrām saskaņā ar to attiecīgajām pilnvarām un datu analīzi no attiecīgajām informācijas sistēmām. 3. Ja robežkontroles atjaunošana vai tās pagarināšana attiecas uz plaša mēroga neatļautu kustību, kas minēta 25. panta 1. punkta b) apakšpunktā, riska novērtējumā sniedz arī informāciju par šādas neatļautas kustības mērogu un tendencēm, tostarp visu informāciju, kas iegūta no attiecīgajām ES aģentūrām saskaņā ar to attiecīgajām pilnvarām un datu analīzi no attiecīgajām informācijas sistēmām. 4. Attiecīgā dalībvalsts pēc Komisijas pieprasījuma sniedz jebkādu papildu informāciju, tostarp par koordinēšanas pasākumiem ar dalībvalstīm, kuras skar plānotā robežkontroles pagarināšana pie iekšējām robežām, kā arī papildu informāciju, kas nepieciešama 23. un 23.a pantā minēto pasākumu iespējamā izmantojuma novērtēšanai. 4. Attiecīgā dalībvalsts pēc Komisijas pieprasījuma sniedz jebkādu papildu informāciju, tostarp par koordinēšanas pasākumiem ar dalībvalstīm, kuras skar plānotā robežkontroles pagarināšana pie iekšējām robežām, kā arī papildu informāciju, kas nepieciešama 23. un 23.a pantā minēto pasākumu iespējamā izmantojuma novērtēšanai. 5. Dalībvalstis, kas iesniedz paziņojumu saskaņā ar 1. vai 2. punktu, vajadzības gadījumā un saskaņā ar valsts tiesību aktiem var nolemt, ka visa vai daļa no paziņotās informācijas ir klasificēta. 5. Dalībvalstis, kas iesniedz paziņojumu saskaņā ar 1. vai 2. punktu, vajadzības gadījumā un saskaņā ar valsts tiesību aktiem var nolemt, ka visa vai daļa no paziņotās informācijas ir klasificēta. Šāda klasifikācijas noteikšana neliedz citām dalībvalstīm, kuras skar robežkontroles pagaidu atjaunošana pie iekšējām robežām, piekļūt informācijai, izmantojot atbilstošus un drošus policijas sadarbības kanālus.”; Šāda klasifikācijas noteikšana neliedz citām dalībvalstīm, kuras skar robežkontroles pagaidu atjaunošana pie iekšējām robežām, piekļūt informācijai, izmantojot atbilstošus un drošus policijas sadarbības kanālus.”;

Pamatojums

Saskaņošana ar iepriekšējo grozījumu.

32. grozījums

1. panta 12) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 12) iekļauj šādu 27.a pantu: 12) iekļauj šādu 27.a pantu: “27.a pants “27.a pants Apspriešanās ar dalībvalstīm un Komisijas atzinums Apspriešanās ar dalībvalstīm un Komisijas atzinums 1. Pēc paziņojumu, kas iesniegti saskaņā ar 27. panta 1. punktu, saņemšanas Komisija nepieciešamības gadījumā var izveidot apspriešanās procesu, tostarp kopīgas sanāksmes starp dalībvalsti, kura plāno atjaunot vai pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām, un pārējām dalībvalstīm, it īpaši tām, kuras tieši skar šādi pasākumi, kā arī attiecīgajām Savienības aģentūrām. 1. Pēc paziņojumu, kas iesniegti saskaņā ar 27. panta 1. punktu, saņemšanas Komisija nepieciešamības gadījumā izveido apspriešanās procesu, tostarp kopīgas sanāksmes starp dalībvalsti, kura plāno atjaunot vai pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām, un pārējām dalībvalstīm, it īpaši tām, kuras tieši skar šādi pasākumi, un Eiropas Parlamentu, Eiropas Reģionu komiteju, kā arī attiecīgajām Savienības aģentūrām. Apspriešanās jo īpaši attiecas uz konstatēto apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, plānotās robežkontroles atjaunošanas atbilstību, ņemot vērā alternatīvo pasākumu piemērotību, kā arī veidiem, kā nodrošināt dalībvalstu savstarpējo sadarbību saistībā ar atjaunoto robežkontroli. Apspriešanās jo īpaši attiecas uz konstatēto apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, plānotās robežkontroles atjaunošanas atbilstību, ņemot vērā alternatīvo pasākumu piemērotību, kā arī veidiem, kā nodrošināt dalībvalstu savstarpējo sadarbību saistībā ar atjaunoto robežkontroli. Dalībvalsts, kas plāno atjaunot vai pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām, rūpīgi ņem vērā šādas apspriešanās rezultātus, veicot robežkontroles pie iekšējām robežām. Dalībvalsts, kas plāno atjaunot vai pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām, rūpīgi ņem vērā šādas apspriešanās rezultātus, veicot robežkontroles pie iekšējām robežām. 2. Pēc paziņojumu saistībā ar robežkontroles atjaunošanu vai pagarināšanu pie iekšējām robežām saņemšanas Komisija vai jebkura cita dalībvalsts, neskarot LESD 72. pantu, var sniegt atzinumu, ja, pamatojoties uz attiecīgā gadījumā paziņojumā un riska novērtējumā ietverto informāciju vai jebkādu papildu informāciju, tām ir bažas par plānotās robežkontroles pie iekšējām robežām atjaunošanas vai pagarināšanas nepieciešamību vai samērīgumu. 2. Pēc paziņojumu saistībā ar robežkontroles atjaunošanu vai pagarināšanu pie iekšējām robežām saņemšanas Komisija vai jebkura cita dalībvalsts, neskarot LESD 72. pantu, var sniegt atzinumu, ja, pamatojoties uz attiecīgā gadījumā paziņojumā un riska novērtējumā ietverto informāciju vai jebkādu papildu informāciju, tām ir bažas par plānotās robežkontroles pie iekšējām robežām atjaunošanas vai pagarināšanas nepieciešamību vai samērīgumu. 3. Pēc tam, kad ir saņemti paziņojumi, kas iesniegti saistībā ar robežkontroles pagarināšanu pie iekšējām robežām saskaņā ar 25.a panta 4. punktu, kā rezultātā robežkontrole pie iekšējām robežām turpinās kopumā 18 mēne šus, Komisija sniedz atzinumu par šādas iekšējās robežkontroles nepieciešamību un proporcionalitāti. 3. Pēc tam, kad ir saņemti paziņojumi, kas iesniegti saistībā ar robežkontroles pagarināšanu pie iekšējām robežām saskaņā ar 25.a panta 4. punktu, kā rezultātā robežkontrole pie iekšējām robežām turpinās kopumā 12 mēne šus, Komisija sniedz atzinumu par šādas iekšējās robežkontroles nepieciešamību un proporcionalitāti. Šajā atzinumā ir jāiekļauj informācija arī par tādas skartās institūcijas vai institūciju nostāju, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem un kuri ir ietverti paziņojumā. 4. Ja tiek sniegts 2. vai 3. punktā minētais atzinums, Komisija var izveidot apspriešanās procesu atzinuma apspriešanai ar dalībvalstīm. Ja Komisija vai dalībvalsts sniedz atzinumu, paužot bažas par iekšējās robežkontroles atjaunošanas nepieciešamību vai samērīgumu, Komisija sāk šādu procesu. 4. Ja tiek sniegts 2. vai 3. punktā minētais atzinums, Komisija izveido apspriešanās procesu atzinuma apspriešanai ar dalībvalstīm. Ja Komisija vai dalībvalsts sniedz atzinumu, paužot bažas par iekšējās robežkontroles atjaunošanas nepieciešamību vai samērīgumu, Komisija sāk šādu procesu. 5. Ja dalībvalsts uzskata, ka pastāv ārkārtas situācijas, kas pamato pastāvīgu nepieciešamību veikt iekšējās robežkontroles, kura pārsniedz 25. panta 5. punktā minēto maksimālo laikposmu, tā paziņo Komisijai saskaņā ar 27. panta 2. punktu. Jaunajā dalībvalsts paziņojumā pamato pastāvīgo apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, ņemot vērā Komisijas atzinumu, kas sniegts saskaņā ar 3. punktu. Komisija sniedz papildu atzinumu.”; 5. Ja dalībvalsts uzskata, ka pastāv ārkārtas situācijas, kas pamato pastāvīgu nepieciešamību veikt iekšējās robežkontroles, kura pārsniedz 25.a panta 5. punktā minēto maksimālo laikposmu, tā paziņo Komisijai saskaņā ar 27. panta 2. punktu. Jaunajā dalībvalsts paziņojumā pamato pastāvīgo apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, ņemot vērā Komisijas atzinumu, kas sniegts saskaņā ar 3. punktu. Komisija sniedz papildu atzinumu.”;

Pamatojums

Ir svarīgi, lai Eiropas Komisija ātri novērtētu pagarinātas iekšējās robežkontroles nepieciešamību un samērīgumu un lai tās ieteikumos būtu ņemta vērā informācija, kura sniegta tādas skartās institūcijas vai institūciju nostājā, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem. Šajā procesā ir jājautā Eiropas Parlamenta un Eiropas Reģionu komitejas viedoklis. Turklāt atsauce uz robežkontroles pagarināšanu pie iekšējām robežām ir ietverta 25.a panta 5. punktā, un tas ir jālabo.

33. grozījums

1. panta 13) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 13) regulas 28. pantu aizstāj ar šādu: 13) regulas 28. pantu aizstāj ar šādu: “28. pants “28. pants Īpašs mehānisms, ja nopietnais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai apdraud telpas bez iekšējās robežkontroles vispārējo darbību Īpašs mehānisms, ja nopietnais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai apdraud telpas bez iekšējās robežkontroles vispārējo darbību 1. Ja Komisija konstatē, ka tas pats nopietnais apdraudējums iekšējai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai skar lielāko daļu dalībvalstu, apdraudot telpas bez iekšējām robežām vispārējo darbību, tā var iesniegt priekšlikumu Padomei pieņemt īstenošanas lēmumu, ar ko atļautu dalībvalstīm atjaunot robežkontroli, ja 23. un 23.a pant ā minētie pieejamie pasākumi nav pietiekami apdraudējuma novēršanai. 1. Ja Komisija konstatē, ka tas pats nopietnais apdraudējums iekšējai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai skar lielāko daļu dalībvalstu, apdraudot telpas bez iekšējām robežām vispārējo darbību, tā var iesniegt priekšlikumu Padomei pieņemt īstenošanas lēmumu, ar ko atļautu dalībvalstīm atjaunot robežkontroli, ja 23. pantā minētie pieejamie pasākumi nav pietiekami apdraudējuma novēršanai. 2. Lēmums attiecas uz laikposmu līdz sešiem mēnešiem, un pēc Komisijas priekšlikuma to var atjaunot uz turpmākiem laikposmiem līdz sešiem mēnešiem, kamēr pastāv apdraudējums, ņemot vērā 5. punktā minēto pārskatīšanu. 2. Lēmums attiecas uz laikposmu līdz sešiem mēnešiem, un pēc Komisijas priekšlikuma to var atjaunot , kamēr pastāv apdraudējums, uz turpmākiem laikposmiem līdz sešiem mēnešiem un kopumā līdz 24 mēnešiem , ņemot vērā 5. punktā minēto pārskatīšanu. 3. Ja dalībvalstis atjauno vai pagarina robežkontroli 1. punktā minētā apdraudējuma dēļ, šī kontrole no Padomes lēmuma spēkā stāšanās brīža pamatojas uz minēto lēmumu. 3. Ja dalībvalstis atjauno vai pagarina robežkontroli 1. punktā minētā apdraudējuma dēļ, šī kontrole no Padomes lēmuma spēkā stāšanās brīža pamatojas uz minēto lēmumu. 4. Šā panta 1. punktā minētajā Padomes lēmumā atsaucas arī uz jebkuriem piemērotiem seku mazināšanas pasākumiem, ko nosaka valsts un Savienības līmenī, lai līdz minimumam samazinātu robežkontroles atjaunošanas radīto ietekmi. 4. Šā panta 1. punktā minētajā Padomes lēmumā atsaucas arī uz jebkuriem piemērotiem seku mazināšanas pasākumiem, ko nosaka valsts un Savienības līmenī, lai līdz minimumam samazinātu robežkontroles atjaunošanas radīto ietekmi. 5. Komisija pārskata konstatētā apdraudējuma attīstību, kā arī to pasākumu ietekmi, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktā minēto Padomes lēmumu, lai novērtētu, vai pasākumi joprojām ir pamatoti. 5. Komisija pārskata konstatētā apdraudējuma attīstību, kā arī to pasākumu ietekmi, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktā minēto Padomes lēmumu, lai novērtētu, vai pasākumi joprojām ir pamatoti. 6. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm Padomē robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 1. punktā minēto lēmumu. 6. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm Padomē robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 1. punktā minēto lēmumu. 7. Komisija var sniegt ieteikumu, norādot citus 23. un 23.a pant ā minētos pasākumus, kas varētu papildināt iekšējo robežkontroli vai būtu piemērotāki, lai novērstu konstatēto apdraudējumu iekšējai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai, kā minēts 1. punktā.”; 7. Komisija var sniegt ieteikumu, norādot citus 23. pantā minētos pasākumus, kas varētu papildināt iekšējo robežkontroli vai būtu piemērotāki, lai novērstu konstatēto apdraudējumu iekšējai drošībai vai sabiedriskajai kārtībai, kā minēts 1. punktā. Šajā ieteikumā ir jāiekļauj informācija arī par tādas skartās institūcijas vai institūciju nostāju, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem .”

Pamatojums

Lai pārrobežu reģionos panāktu vietējo un reģionālo pašvaldību nostājas ievērošanu un atbilstību priekšlikumā ietvertajiem noteikumiem, vienotajā ziņojuma veidlapā ir jāiekļauj sadaļa, kurā jānorāda tādas skartās institūcijas vai institūciju nostāja, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem. Turklāt ir nepieciešama konkrēta augšējā robežvērtība, lai izvairītos no gandrīz pastāvīgas kontroles pie iekšējām robežām.

34. grozījums

1. panta 14) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 14) regulas 31. pantu groza šādi: 14) regulas 31. pantu groza šādi: a) regulas 31. pants kļūst par 1. punktu; a) regulas 31. pants kļūst par 1. punktu; b) pievieno šādu 2. punktu: b) pievieno šādu 2. punktu: “2. Ja dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 27. panta 1. punktu, tā vienlaikus informē Eiropas Parlamentu un Padomi par: “2. Ja dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm robežkontroles atjaunošanu saskaņā ar 27. panta 1. punktu, tā vienlaikus informē Eiropas Parlamentu un Padomi par: a) sīkāku informāciju par iekšējām robežām, pie kurām jāatjauno robežkontrole; b) ierosinātās atjaunošanas iemesliem; c) oficiālo robežšķērsošanas vietu nosaukumus; d) plānotās atjaunošanas ieviešanas dienu un ilgumu; e) attiecīgos gadījumos – pasākumiem, kas jāveic pārējām dalībvalstīm. a) sīkāku informāciju par iekšējām robežām, pie kurām jāatjauno robežkontrole; b) ierosinātās atjaunošanas iemesliem; c) oficiālo robežšķērsošanas vietu nosaukumus; d) plānotās atjaunošanas ieviešanas dienu un ilgumu; e) attiecīgos gadījumos – pasākumiem, kas jāveic pārējām dalībvalstīm. 3. Informācijas sniegšanai dalībvalstis var piemērot informācijas klasificēšanu saskaņā ar 27. panta 4. punktu. 3. Informācijas sniegšanai dalībvalstis var piemērot informācijas klasificēšanu saskaņā ar 27. panta 4. punktu. Dalībvalstīm nav jāsniedz visa 2. punktā minētā informācija gadījumos, kad to pamato ar sabiedrības drošības apsvērumiem. Dalībvalstīm nav jāsniedz visa 2. punktā minētā informācija izņēmuma gadījumos, kad to pamato ar nopietniem sabiedrības drošības apsvērumiem. Informācijas klasificēšana neliedz Komisijai darīt informāciju pieejamu Eiropas Parlamentam. Informācijas un dokumentu, ko nosūta Eiropas Parlamentam saskaņā ar šo pantu, nosūtīšana un apstrāde atbilst noteikumiem par klasificētas informācijas pārsūtīšanu un apstrādi, kas piemērojami starp Eiropas Parlamentu un Komisiju.”; Informācijas klasificēšana neliedz Komisijai darīt informāciju pieejamu Eiropas Parlamentam. Informācijas un dokumentu, ko nosūta Eiropas Parlamentam saskaņā ar šo pantu, nosūtīšana un apstrāde atbilst noteikumiem par klasificētas informācijas pārsūtīšanu un apstrādi, kas piemērojami starp Eiropas Parlamentu un Komisiju.”;

Pamatojums

Izņēmumiem pārredzamības jomā jābūt ar ļoti šauru tvērumu.

35. grozījums

1. panta 15) punkts

Eiropas Komisijas ierosinātais teksts RK grozījums 15) regulas 33. pantu aizstāj ar šādu: 15) regulas 33. pantu aizstāj ar šādu: “33. pants “33. pants Ziņojums par robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām Ziņojumi par robežkontroles atjaunošanu pie iekšējām robežām 1. Četrās nedēļās pēc robežkontroles atcelšanas pie iekšējām robežām dalībvalstis, kuras veikušas robežkontroli pie iekšējām robežām, iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ziņojumu par robežas atjaunošanu un attiecīgā gadījumā par iekšējās robežkontroles pagarināšanu. 1. Reizi četrās nedēļās periodā, kad pie iekšējām robežām tiek veiktas robežkontroles un četrās nedēļās pēc robežkontroles atcelšanas pie iekšējām robežām dalībvalstis, kuras veic robežkontroli pie iekšējām robežām, iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ziņojumus par robežas atjaunošanu un attiecīgā gadījumā par iekšējās robežkontroles pagarināšanu. 2. Neskarot 1. punktu, gadījumos, kad robežkontrole tiek pagarināta, kā paredzēts 25.a panta 5. punktā, attiecīgā dalībvalsts sniedz ziņojumu, beidzoties 12 mēnešu termiņam, un pēc tam reizi 12 mēnešos, ja robežkontrole tiek saglabāta izņēmuma kārtā. 2. Neskarot 1. punktu, gadījumos, kad robežkontrole tiek pagarināta, kā paredzēts 25.a panta 5. punktā, attiecīgā dalībvalsts sniedz ziņojumu, beidzoties 12 mēnešu termiņam, ja robežkontrole tiek saglabāta izņēmuma kārtā. 3. Ziņojumā īpaši izklāsta sākotnējo un turpmāko novērtējumu par robežkontroles nepieciešamību un 26. pantā minēto kritēriju ievērošanu, pārbaužu darbību, praktisko sadarbību ar kaimiņos esošajām dalībvalstīm un no tā izrietošo ietekmi uz personu pārvietošanos, jo īpaši pārrobežu reģionos, robežkontroles atjaunošanas pie iekšējām robežām efektivitāti, tostarp ex post novērtējumu par robežkontroles atjaunošanas samērīgumu. 3. Ziņojumos īpaši izklāsta sākotnējo un turpmāko novērtējumu par robežkontroles nepieciešamību un 26. pantā minēto kritēriju ievērošanu, pārbaužu darbību, praktisko sadarbību ar kaimiņos esošajām dalībvalstīm un no tā izrietošo ietekmi uz personu pārvietošanos, jo īpaši pārrobežu reģionos, robežkontroles atjaunošanas pie iekšējām robežām efektivitāti, tostarp aktuālu novērtējumu par robežkontroles atjaunošanas samērīgumu. 4. Komisija pieņem vienotu šādu ziņojuma formātu un dara to pieejamu tiešsaistē. 4. Komisija pieņem vienotu šādu ziņojumu formātu un dara to pieejamu tiešsaistē. Ziņojumā iekļauj sadaļu, kurā paredzēts norādīt tādas skartās institūcijas vai institūciju nostāju, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem. 5. Komisija var sniegt atzinumu par minēto ex post novērtējumu par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie vienas vai vairākām iekšējām robežām vai to daļām. 5. Komisija sniedz atzinumu par minēto aktuālo novērtējumu par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie vienas vai vairākām iekšējām robežām vai to daļām. 6. Komisija vismaz reizi gadā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par to, kā darbojas telpa bez iekšējo robežu kontroles (“ziņojums par stāvokli Šengenas zonā”). Ziņojumā iekļauj sarakstu ar visiem lēmumiem atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, kuri pieņemti attiecīgā gada laikā. Tajā iekļauj arī informāciju par tendencēm Šengenas zonā attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo neatļautu kustību, ņemot vērā pieejamo informāciju no attiecīgajām Savienības aģentūrām, datu analīzi no attiecīgajām informācijas sistēmām un novērtējumu par robežkontroles atjaunošanas nepieciešamību un proporcionalitāti minētajā ziņojumā aptvertajā laikposmā.”; 6. Komisija vismaz reizi gadā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par to, kā darbojas telpa bez iekšējo robežu kontroles (“ziņojums par stāvokli Šengenas zonā”). Ziņojumā iekļauj sarakstu ar visiem lēmumiem atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, kuri pieņemti attiecīgā gada laikā. Tajā iekļauj arī informāciju par tendencēm Šengenas zonā attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo neatļautu kustību, ņemot vērā pieejamo informāciju no attiecīgajām Savienības aģentūrām, datu analīzi no attiecīgajām informācijas sistēmām un novērtējumu par robežkontroles atjaunošanas nepieciešamību un proporcionalitāti minētajā ziņojumā aptvertajā laikposmā.”;

Pamatojums

Lai pārrobežu reģionos panāktu vietējo un reģionālo pašvaldību nostājas ievērošanu un atbilstību priekšlikumā ietvertajiem noteikumiem, vienotajā ziņojuma veidlapā ir jāiekļauj sadaļa, kurā jānorāda tādas skartās institūcijas vai institūciju nostāja, kas pārvalda vietējos administratīvos apgabalus, kurus saskaņā ar 39. panta 1. punkta h) apakšpunktu uzskata par pārrobežu reģioniem.

Pie iekšējām robežām atjaunotās robežkontroles nepieciešamību un samērīgumu vajadzētu izvērtēt regulāri, un tas obligāti būtu jāpārbauda Komisijai gan kontroles laikā, gan pēc tās.

Tā kā kontrolei pie iekšējām robežām būtu jānotiek tikai ārkārtas apstākļos un tā būtu jāizmanto kā galējais līdzeklis, jau no paša šo pasākumu noteikšanas sākuma būtu jānotiek rūpīgai