Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam atbilstoši EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes regulas priekšlikuma pieņemšanu, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu /* COM/2008/0896 galīgā redakcija - COD 2006/0006 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 7.1.2009 COM(2008) 896 galīgā redakcija 2006/0006 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes regulas priekšlikuma pieņemšanu, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstoši EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes regulas priekšlikuma īstenošanu, ar ko nosaka izpildes kārtību īstenošanas Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu PRIEKŠVĒSTURE Datums, kad priekšlikumu nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2006) 16, galīgā redakcija ― 2006/0006 COD) | 2006. gada 31. janvāris. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums | 2006. gada 26. oktobris. | Eiropas Parlamenta atzinuma datums (pirmais lasījums) | 2008. gada 9. jūlijs. | Grozītā priekšlikuma nosūtīšanas datums | 2008. gada 15. oktobris. | Kopējās nostājas pieņemšanas datums | 2008. gada 17. decembris. | KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Īstenošanas regulas priekšlikuma mērķis ir pabeigt spēkā esošo šīs jomas noteikumu modernizācijas procesu, tādējādi aizstājot pašreizējo īstenošanas regulu[1] . Priekšlikuma mērķis ir jo īpaši definēt, kādā kārtībā visām iesaistītajām personām (apdrošinātajām personām, to darba devējiem, sociālā nodrošinājuma iestādēm un dalībvalstu kompetentajām iestādēm) īstenot Pamatregulā Nr. 883/2004[2] izklāstītos noteikumus Priekšlikuma pamatā ir EK līguma 42. un 308. pants, un tā pieņemšanai1 ir nepieciešama vienprātība. Ar priekšlikuma pieņemšanu papildina modernizāciju, kas panākta ar pamatregulu, un tas tiecas uzlabot pašreizējās procedūras, tās vienkāršojot un skaidrojot. Priekšlikums arī izskaidro dažādo personu tiesības un saistības. Visā regulā ar jauni izveidoto procedūru un procesu palīdzību tiek dota iespēja pastiprinātai sadarbībai starp iestādēm un tiek veicināta pārredzamība un savstarpēja uzticēšanās. Šī pastiprinātā sadarbība tiek atbalstīta ar jaunas elektronisko datu apmaiņas sistēmas starp dalībvalstīm palīdzību, kura uzlabo efektivitāti un precizitāti. KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE 3.1. Vispārējā nostāja par Padomes kopējo nostāju Ar Padomes kopējo nostāju tiek pieņemta ievērojama daļa grozījumu, kurus ierosināja Parlaments un kuri tika iekļauti Komisijas grozītajā priekšlikumā. Komisija pieņēma visus EP grozījumus, izņemot 26. un 55. grozījumu. Komisija Padomes kopējo nostāju novērtēja pozitīvi, pamatojoties uz rūpīgu noteikumu izpēti, kurā ņēma vērā četrus Komisijas priekšlikuma pamatprincipus: - organizēt efektīvāku un ciešāku sadarbību starp sociālā nodrošinājuma iestādēm, lai dotu visām ieinteresētajām personām iespēju gūt labumu no Regulas Nr. 883/04 modernizācijas; - vienkāršot īstenošanas regulu; - uzlabot pārredzamību finanšu procedūrās starp iestādēm un attiecībā uz personām, uz kurām attiecas regula; - elastība un efektivitāte noteikumu noteikšanas jautājumā. Komisija atzinīgi vērtē Padomes centienus pēc iespējas visaptverošāk pieņemt EP grozījumus. To lielākā daļa pēc būtības ir pieņemta. Pārējās atšķirības skar formulējumu un terminoloģijas jautājumus, lai nodrošinātu konsekvenci visā regulā. Pārrunu procesu ilguma (sešas prezidentūras) un sarežģītības, kā arī noteikumu skaita dēļ pēdējās prezidentūras laikā tika veikta rūpīga teksta pārbaude. Komisija pilnībā piekrīt šādai teksta sakārtošanai, jo tās mērķis ir nodrošināt konsekvenci visā tekstā un uzlabot juridisko noteiktību. Citas atšķirības skar tehniskos aspektus, īpaši tehnoloģiskās prasības elektronisko datu apmaiņai. Vairākums izmaiņu rodas ekspertu darba rezultātā šajā jomā, piemēram, IV pielikuma 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā iekļauj jēdziena „elektronisks kontaktpunkts” definīciju, un 96. pantā — noteikumu par pārejas periodu elektronisko datu apmaiņai. Komisija atbalsta minētās tehniskās izmaiņas. Turklāt Komisija uzskata, ka vairums Padomes veikto izmaiņu veicina procesu un procedūru uzlabošanu, lai nodrošinātu ātrāku un efektīvāku pabalstu piešķiršanu (skat. jo īpaši 2. panta 1. punktu, 3. panta 2. punktu, 3. – 7. pantu un 16., 17., 28., 35., 44. un 90. pantu saistībā ar informāciju). Izmaiņas arī lietderīgi izskaidro turpmākās dažādo personu lomas un atbildību (skat., piemēram, 14. pantu par darba ņēmēju norīkošanu darbā, 26. pantu par plānotu aprūpi, 56. pantu par bezdarbnieka pabalstiem un 88. pantu par medicīnisko izmeklēšanu un administratīvām pārbaudēm). Komisija arī uzskata, ka Padomes kopējās nostājas tekstā saglabāts trauslais līdzsvars starp personu tiesībām un saistībām salīdzinājumā ar sociālā nodrošinājuma un kompetento iestāžu prerogatīvām. 3.2. Eiropas Parlamenta grozījumi, kas pilnībā, daļēji vai principā ietverti grozītajā priekšlikumā un pilnībā, daļēji vai principā iekļauti kopējā nostājā Padome pieņēma 145 grozījumus no 162 grozījumiem, kurus pilnībā vai daļēji iekļāva Komisijas grozītajos priekšlikumos, proti, grozījumus Nr. 2, 4, 5, 7, 8, 12, 14, 17 – 25, 27 – 34, 36 – 47, 49 – 54, 56 – 71, 73 – 78, 80 – 88, 90 – 107, 109 – 132, 134 – 146, 147 (pirmā daļa), 148 (pirmā daļa), 149 un 152–162. Komisija arī pieņēma principus – ar nosacījumu, ka tos citādi formulēs –, uz kuriem balstās šādi grozījumi: Nr. 3 (jauns 8a apsvērums), Nr. 6 un 9 („piekļuves punkta” un „standartizēta elektroniska sūtījuma” definīcijas), Nr. 10 (norāde uz invalīdu līdzās norādei uz vecāka gadagājuma cilvēkiem), Nr. 11 (noteikumi apmaiņām starp iestādēm), Nr. 15 (personas datu apmaiņa starp valsts iestādēm un šādu datu aizsardzība), Nr. 16 (noteikumi apmaiņām starp pabalstu saņēmējiem un iestādēm), Nr. 26 (provizoriska tiesību aktu piemērošana un provizoriska pabalstu piešķiršana), Nr. 28 (administratīvi nolīgumi starp divām vai vairākām dalībvalstīm), Nr. 48 (procedūra pamatregulas 13. panta piemērošanai), Nr. 72 (termiņš, lai atbildētu uz lūgumu medicīniskās aprūpes piešķiršanai citā dalībvalstī), Nr. 97 un 98 (papildu noteikumi pabalstu aprēķināšanai). 3.3. Eiropas Parlamenta grozījumi, kas nav iekļauti grozītajā priekšlikumā un Padomes kopējā nostājā - 15. grozījums (3. panta 2. punkts) — personas datu apmaiņa starp valsts iestādēm un šo datu aizsardzība — ciktāl tas attiecas uz Direktīvu 95/46/EK par personas datu apstrādi un Regulas Nr. 883/04 IV pielikuma saturu. - 26. grozījums (6. panta 4. punkts) — , Padome un Komisija, piekrītot pantam, uzskatīja, ka tekstam jābūt izskaidrotam labāk, kā tas izdarīts kopējās nostājas 6. panta 5. punktā. - 55. grozījums (19. panta 2. punkts) — šis grozījums paredz, ka apliecinājumā par piemērotajiem tiesību aktiem darba devējs paziņo algu. Padome piekrita Komisijas viedoklim, ka šis noteikums pārsniedz sociālā nodrošinājuma vajadzībām nepieciešamo informāciju un regulas mērķus. 3.4. Komisijas grozītā priekšlikuma un Padomes kopējās nostājas galvenās atšķirības - Elektroniskā datu apmaiņa: Padome saistībā ar 4. panta 2. punktu jaunajā noteikumā (96. pants) noskaidroja pārejas perioda iespēju dalībvalstu iestāžu elektronisko datu apmaiņai un izstrādāja to termiņus. Komisija atbalsta šo jautājumu, jo tas atbilst dažu dalībvalstu nepieciešamībai sagatavoties, vienlaicīgi nodrošinot, ka elektroniskās apmaiņas priekšrocības varēs izmantot vēlākais tajā datumā, par kuru vienojušās dalībvalstis. - Apdrošināšanas laikposmu pārvēršana: lai dalībvalstis varētu pārvērst dažādos apdrošināšanas laikposmus, tos apvienojot, 13. pantā sīki izklāstīti noteikumi, kā tas paveicams. Komisijas priekšlikuma mērķis ir vienkāršot šo Regulas Nr. 574/72 noteikumu. Tā pamatā bija pieņēmums, ka ņem vērā tikai 5 dienu nedēļas. Diskusijas Padomē norādīja uz pretējo, jo dažu dalībvalstu tiesību aktos joprojām noteikti aprēķini (vismaz noteiktām programmām) uz 6 vai 7 dienu nedēļu bāzes (piemēram, pašnodarbināto personu gadījumā). Tādēļ Komisija piekrīt pagaidām iekļaut tekstā šo noteikumu. Pārvēršanas shēma nodrošina, ka laikposmu pārvēršana neradīs nekādus apdrošināšanas periodu zaudējumus. Turklāt šī shēma būs vienots rīks tiks automātiskiem aprēķiniem, tādējādi samazinot kļūdu risku. - Atlīdzības pieprasījumu iesniegšanas un nokārtošanas termiņi starp dalībvalstīm (164. — 167. grozījums). Padome uzskatīja, ka ir nepieciešams pagarināt Parlamenta un Komisijas ierosinātos termiņus atlīdzības pieprasījumu iesniegšanai un nokārtošanai, kā arī strīdu izšķiršanai (12 mēnešus pieprasījumu iesniegšanai, 18 mēnešus pieprasījumu nokārtošanai un 36 mēnešus strīdu izšķiršanai). Dažas dalībvalstis uzskatīja, ka jebkuru no šiem termiņiem varētu samazināt tikai tādā gadījumā, ja tiek ņemta vērā gan pieredze, gan tehnoloģiskais progress. Komisija daļēji piekrīt šai pieejai. Procedūru uzlaboja un sadalīja vairākos posmos. Komisija atzīst pieredzes trūkumu šīs jaunās procedūras pielietošanā. Turklāt Komisija pieņem pārskatīšanas klauzulu, kuru ieviesa 87. pantā, jo darbs, kuru pašlaik veic Revīzijas padome, kas palīdz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas Administratīvajai komisijai, jau dod labus rezultātus. Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija pieņem Padomes kopējās nostājas tekstu. - 26. panta 6. punkts — 79. grozījums. Komisija atbalstīja Eiropas Parlamenta grozījumu attiecībā uz ceļa un uzturēšanās izmaksu atlīdzību cilvēkam, kas pavada personu ar invaliditāti. Tomēr saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru un ņemot vērā regulas ierobežojumus, kuru mērķis ir koordinēt un nevis saskaņot sociālā nodrošinājuma tiesību aktus, Komisija atzīst, ka šī lieta pieder valsts likumdošanas jomai. Padomes nostāja ir saskaņā ar pašreizējo spēkā esošo tiesību aktu par ceļa izmaksām, kuras nedrīkst atšķirt no apdrošinātās personas medicīniskās aprūpes. Tādēļ Komisija pieņem Padomes kopējo nostāju par šo jautājumu. Pacientu ar invaliditāti un to pavadošo personu situācija (arī bērnu pavadošo personu situācija saistībā ar ceļa un uzturēšanās izmaksām) varētu tikt aplūkota ar cita juridiskā līdzekļa ar tiesisko pamatu palīdzību, kā mērķis būtu tuvināt valsts tiesību aktus. SECINĀJUMS Komisija pievērsa uzmanību tam, lai nodrošinātu individuālo tiesību saglabāšanu, piemēram, arodslimību, nelaimes gadījumu darbā un ģimenes pabalstu jomā. Komisija atzīst šī uzdevuma sarežģītību, ņemot vērā 27 dalībvalstu sociālās nodrošināšanas tiesību aktu atšķirības un īpatnības. Komisija piekrīt, ka procedūrās ir nepieciešama noteikta elastība, piemēram, attiecībā uz termiņiem. Komisija uzsver, ka vienošanās, lai uzlabotu sadarbošanos starp dalībvalstu iestādēm, izmantojot kopēju un drošu elektronisko informācijas apmaiņas tīklu sociālā nodrošinājuma vajadzībām ( EESSI ), ir galvenā modernizētās koordinēšanas sastāvdaļa saskaņā ar Regulu Nr. 883/04. Tika izskaidrota un labāk izveidota sadarbība starp sociālā nodrošinājuma iestādēm finanšu lietās. Komisija uzskata, ka Padomes kopējā nostāja uzlabo atsevišķus Komisijas priekšlikumā ietvertos pasākumus. Tā īpaši izskaidro noteiktus kritērijus, un tādējādi daži no pamatregulā izklāstītiem pamatjēdzieniem tiks īstenoti viendabīgāk, piemēram, piemēroto tiesību aktu noteikšana vai darba ņēmēju norīkošana darbā. Tas ir solis uz priekšu visām iesaistītajām personām. Komisija arī atzīmē, ka Padomes kopējā nostāja lielā mērā ņem vērā Eiropas Parlamenta nostāju. Komisija uzskata, ka Padomes panāktais kompromiss par jutīgākajiem jautājumiem ir sākums dinamiskam procesam, kurā visas dalībvalstis spētu pievienoties Eiropas Parlamenta nostājai. Komisija atzīst šī procesa vērtību un centīsies to virzīt un sekmēt. Visbeidzot šīs regulas pieņemšana ir priekšnoteikums Regulas Nr. 883/04 piemērošanai 2010. gadā. Regula Nr. 883/04 uzlabo iedzīvotāju sociālā nodrošinājuma tiesības, izmantojot to tiesības uz brīvu pārvietošanos. Kad Regula Nr. 883/04 stāsies spēkā, tā tieši ietekmēs miljonu ES iedzīvotāju ikdienas dzīvi. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija sniedz vispārēju atbalstu Padomes kopējai nostājai. [1] Padomes 1972. gada 21. marta Regula (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, OV L 74, 27. 3. 1972., 1. lpp. [2] OV L 166, 30. 4. 2004., labotā redakcija OV L 200, 7. 6. 2004., 1. lpp.