[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 6.4.2005

COM(2005) 119 galīgā redakcija

2005/0043 (COD)

2005/0044 (CNS)

Priekšlikums

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam)

Priekšlikums

PADOMES LĒMUMS

par Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) Septīto pamatprogrammu par kodolpētniecības un mācību pasākumiem (no 2007. līdz 2011. gadam)

(iesniegusi Komisija) {SEC(2005) 430}{SEC(2005) 431}

PASKAIDROJUMA RAKSTS

1. PRIEKšLIKUMA SATURS

šā priekšlikuma politiskais konteksts un mērķi ir izklāstīti paziņojumā „Uz zināšanām balstītas Eiropas Pētniecības telpas veidošana izaugsmei”[1], ko tajā pašā laikā iesniegusi Komisija.

Zināšanas ir Lisabonas stratēģijas darba kārtības centrā un ir visu tās elementu pamatā. Pētniecība un tehnoloģijas kopā ar izglītību un jauninājumiem ir „zināšanu trīsstūra” sastāvdaļas.

Lai kļūtu par „konkurētspējīgāko un dinamiskāko uz zinātnes atziņām balstīto ekonomiku pasaulē”, vienlaicīgi saglabājot „Eiropas modeļa” pieeju, Eiropai ir jāpalielina savi izdevumi pētniecībai līdz 3% no ES IKP un labāk jāizmanto savas iespējas šajā jomā, pārvēršot zinātniskos rezultātus jaunos produktos, procesos un pakalpojumos.

ES vienlaicīgi ar dalībvalstīm un ciešā sadarbībā ar tām jāapvieno savi juridiskie un finansiālie līdzekļi šā mērķa sasniegšanai, sākot ar pētniecības pamatprogrammu.

2. IEPRIEKšēJA APSPRIEšANāS

Sagatavojot pašreizējos priekšlikumus, Komisija ir ņēmusi vērā citu ES iestāžu izteiktos atzinumus, jo īpaši Eiropas Parlamenta un dalībvalstu atzinumus, kā arī citu ieinteresēto personu viedokļus, kas iegūti plašā apspriedē, tostarp ar zinātnisko aprindu un ražotāju pārstāvjiem.

Šis priekšlikums arī pamatojas uz padziļinātu ietekmes novērtējumu. Minētais ietekmes novērtējums balstījās uz ieinteresēto personu sniegto ieguldījumu, iekšējiem un ārējiem novērtējumiem un citiem pētījumiem, kā arī atzītu Eiropas izvērtēšanas un ietekmes novērtējuma ekspertu ieguldījumu. Novērtējumā konstatēts, ka Eiropa saskaras ar daudzām ekonomikas, sociālām un vides problēmām, ko palīdz risināt zinātne un tehnoloģijas, ka Eiropas zinātnes un tehnoloģiju sistēmai tomēr ir trūkumi un ka ES veiksmīgi atbalstījusi pētniecību, īstenojot iepriekšējās pamatprogrammas.

3. TIESISKIE ASPEKTI

Priekšlikums EK Pamatprogrammai, kas aptver laikposmu no 2007. līdz 2013. gadam, pamatojas uz Līguma XVIII nodaļas 163. līdz 171. pantu, kuros noteikta ES pētniecības politika un tās finanšu instrumenti, jo īpaši daudzgadu pētniecības pamatprogramma.

Lai nostiprinātu izcilību un paaugstinātu pētniecības vidējo līmeni Eiropā, pamatprincips ir veicināt, organizēt un izmantot visus sadarbības veidus pētniecībā, sākot no sadarbības kopīgajos projektos un tīklos līdz valstu pētniecības programmu koordinācijai, konkurencei Eiropas līmenī, kā arī plašu tehnoloģisko iniciatīvu kopīgajai īstenošanai un Eiropas lieluma un vispārējās intereses infrastruktūras vienotajai attīstībai.

Pasākumu apjoms ir samērīgs ar ES-25 vajadzību apjomu, ņemot vērā pētniecības pieaugošās izmaksas, nepieciešamību apvienot cilvēkresursu un materiālo resursu „kritisko masu”, kā arī risināt jaunās vajadzības vai problēmas, kas vislabāk risināmas Eiropas līmenī.

Lai maksimāli palielinātu ES finansiālā atbalsta ietekmi, Septītajā pētniecības pamatprogrammā tiks nostiprināta saikne un sinerģija ar valstu pasākumiem un politikām, kā arī citiem ES pasākumiem un finanšu avotiem.

4. IESPAIDS UZ BUDžETU

šim lēmumam pievienotajā „Pārskatā par ietekmi uz budžetu” izklāstīta ietekme uz budžetu, kā arī cilvēkresursiem un administratīvajiem resursiem.

5. VIENKāRšOšANA

Galvenā Septītās pamatprogrammas atšķirība no iepriekšējām programmām ir tās īstenošanas būtiska vienkāršošana. Attiecībā uz to paredzētie pasākumi ir aprakstīti īstenošanas darba dokumentā, kas ir pievienots šim priekšlikumam. Tie aptvers pilnu finansēšanas ciklu, tostarp finansēšanas shēmu, administratīvo un finanšu noteikumu un procedūru vienkāršošanu, kā arī dokumentu lasāmību un lietotājdraudzīgumu. Komisija plāno izmantot ārpakalpojumus, lai veiktu darbības, kas saistītas ar lielu skaitu neliela apjoma uzdevumu, saglabājot atbildību pār tām.Izpildaģentūras pārvaldībā būs jo īpaši Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības, atbalsts MVU, kā arī administratīvi uzdevumi, kas ir saistīti ar citiem pētniecības projektiem, ieskaitot kopīgo pētījumu projektus. šī pieeja tiks izmantota arī, lai īstenotu Eiropas Pētniecības padomes (EPP) darbības.

6. SATURS

Septītā pamatprogramma tiks iedalīta četrās īpašās programmās, kas atbilst Eiropas pētniecības politikas četriem galvenajiem mērķiem.

- Sadarbība

Atbalstu piešķirs virknei pētniecības pasākumu, kas ietvers starpvalstu sadarbību, no sadarbības projektiem un tīkliem līdz pētniecības programmu koordinācijai. Starptautiska sadarbība starp ES un trešām valstīm ir neatņemama šīs programmas daļa.

- Idejas

Tiks izveidota autonoma Eiropas Pētniecības padome, lai atbalstītu pētnieku ierosinātos „progresīvos pētījumus”, ko veic atsevišķas grupas, kuras konkurē savā starpā Eiropas līmenī, visās zinātnes un tehnoloģiju jomās, tostarp inženierzinātnē, sociālekonomiskās zinātnēs un humanitārās zinātnēs.

- Cilvēki

Darbības, kas vērstas uz atbalstu pētnieku apmācībai un profesionālai attīstībai un kas minētas kā Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības, tiks pastiprinātas, pievēršot vairāk uzmanības prasmju un profesionālās attīstības galvenajiem aspektiem un ciešākai saiknei ar valstu sistēmām.

- Iespējas

Tiks atbalstīti Eiropas pētniecības un jauninājumu iespēju galvenie aspekti: pētniecības infrastruktūra, pētniecība MVU vajadzībām, reģionālas pētniecības kopas, ES „konverģences” reģionu pilna pētniecības potenciāla izmantošana, jautājumi, kas saistīti ar programmu „Zinātne sabiedrībā”, starptautiskās sadarbības „horizontālās” darbības.

šīs četras īpašās programmas tiks īstenotas ar mērķi nodrošināt Eiropas izcilības centru izveidi.

Turklāt ir paredzēta īpaša programma Kopīgā pētniecības centra pasākumiem, kas neattiecas uz kodoljautājumiem.

Sadarbības programma tiks iedalīta apakšprogrammās, katra no kurām, ciktāl iespējams, būs autonoma no īstenošanas viedokļa, tajā pašā laikā nodrošinot saskanību un konsekvenci un ļaujot īstenot vienotu un starpdisciplināru pieeju vispārējas intereses pētniecības jomām.

Galvenās tēmas programmā „Sadarbība” ir:

- veselība;

- pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija;

- informācijas un komunikācijas tehnoloģijas,

- nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas;

- enerģētika;

- vide (tostarp klimata pārmaiņas);

- transports (tostarp aeronautika);

- sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes;

- drošība un kosmosa pētniecība.

Priekšlikums

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 166. panta 1. punktu,

ņemot vēra Komisijas priekšlikumu[2],

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[4],

rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru[5],

tā kā

(1) Kopienas mērķis ir nostiprināt Kopienas rūpniecības zinātnisko un tehnoloģisko bāzi un nodrošināt augstu konkurētspējas līmeni. šim nolūkam Kopiena veicina visas vajadzīgās pētniecības darbības, jo īpaši, atbalstot uzņēmumus, tostarp mazos un vidējos uzņēmumus („MVU”), pētniecības centrus un universitātes to pētniecības un tehnoloģiju attīstības darbībās.

(2) Pētniecības centrālā loma konkurētspējas un ekonomikas izaugsmes nodrošināšanā tika atzīta Lisabonas Eiropadomē, kurā tika uzsvērts, ka zināšanas un jauninājumi ir galvenais virzītājspēks ekonomikas attīstībai, tostarp nodarbinātības pieaugumam Eiropā.

(3) Saskaņā ar Lisabonas stratēģiju Barselonas Eiropadomē tika nosprausts mērķis palielināt Eiropas pētniecības pasākumu budžetu līdz 3% no ES IKP, divas trešdaļas no šā apjoma nodrošinot no privātā sektora ieguldījumiem.

(4) Eiropas Parlaments vairākkārt, tostarp savās jaunākajās 2005. gada marta pamatnostādnēs par ES nākotnes politiku pētniecības atbalstam[6], ir uzsvēris pētniecības un tehnoloģiju attīstības nozīmi un zināšanu pieaugušo lomu ekonomikas izaugsmei.

(5) Ņemot vērā visu Kopienas politiku pētniecības vajadzības un balstoties uz Eiropas rūpniecības nozares, zinātnieku aprindu, universitāšu un citu ieinteresēto aprindu plašo atbalstu, Kopienai ir jānosaka zinātniskie un tehnoloģiskie mērķi, kas jāsasniedz saskaņā ar tās Septīto pamatprogrammu laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam.

(6) šie mērķi ir jābalsta uz Sestās pamatprogrammas sasniegumiem Eiropas Pētniecības telpas izveidē un jāturpina tie, attīstot uz zinātnes atziņām balstītu ekonomiku un sabiedrību Eiropā. šo mērķu starpā īpaši svarīgi ir:

(7) Atbalstīt visa veida starpvalstu sadarbību ES teritorijā.

(8) Uzlabot Eiropas progresīvās pētniecības dinamismu, jaunradi un izcilību.

(9) Kvantitatīvi un kvalitatīvi stiprināt zinātnes un tehnoloģiju cilvēkresursu potenciālu Eiropā.

(10) Uzlabot pētniecības un jauninājumu iespējas visā Eiropā, nodrošinot to optimālu izmantošanu.

(11) Lai realizētu šos mērķus, ir jāveicina četru veidu darbības: starpvalstu sadarbība politikas noteikto tēmu jomā („Sadarbība”), pētnieku ierosinātie pētījumi, pamatojoties uz pētniecības aprindu iniciatīvu („Idejas”), individuālo pētnieku atbalsts („Cilvēki”) un pētniecības iespēju atbalsts („Iespējas”).

(12) Programmā „Sadarbība” atbalsts jāsniedz visiem starpvalstu sadarbības veidiem visā Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām vairākās tematiskās jomās, kas atbilst galvenajām zināšanu un tehnoloģiju attīstības jomām, kurās jāatbalsta un jāpastiprina pētniecība, lai risinātu Eiropas sociālās, ekonomikas, vides un rūpniecības problēmas.

(13) Programmā „Idejas” darbības jāveic Eiropas Pētniecības padomei („EPP”), kurai jāpiešķir liela autonomijas pakāpe.

(14) Programmā „Cilvēki” indivīdi jārosina pievērsties pētnieka profesijai, veicinot Eiropas zinātnieku palikšanu Eiropā, kā arī piesaistot Eiropai zinātniekus no visas pasaules, veidojot labākajiem pētniekiem pievilcīgu Eiropu.

(15) Programmā „Iespējas” jāoptimizē pētniecības infrastruktūru izmantošana un attīstība; jāstiprina MVU jauninājumu iespējas un to spēja gūt labumu no pētniecības; jāatbalsta reģionālu pētniecības kopu attīstība; pilnībā jāizmanto pētniecības potenciāls ES konverģences reģionos un attālākajos reģionos; jātuvina zinātne un sabiedrība, lai saskaņotā veidā integrētu zinātni un tehnoloģijas Eiropas sabiedrībā; jāveic horizontālas darbības un pasākumi starptautiskas sadarbības atbalstam.

(16) Kopīgajam pētniecības centram ir jāveicina iepriekšminēto mērķu sasniegšana, veicot tiešas darbības un sniedzot uz patērētājiem orientētu atbalstu ES politiku īstenošanai.

(17) Septītā pamatprogramma papildina dalībvalstīs veiktās darbības, kā arī citas Kopienas darbības, kas ir nepieciešamas kopējiem stratēģiskiem centieniem Lisabonā nosprausto mērķu īstenošanai, jo īpaši papildus darbībām tādās jomās kā struktūrfondi, lauksaimniecība, izglītība, apmācība, konkurētspēja un jauninājumi, rūpniecība, nodarbinātība un vide.

(18) Jauninājumiem un ar MVU saistītajām darbībām, ko atbalsta saskaņā ar šo Pamatprogrammu, jāpapildina darbības, ko veic saskaņā ar Konkurētspējas un jauninājumu pamatprogrammu.

(19) Ņemot vērā Pamatprogrammas darbību plaši atbalstīto paplašināto apjomu, valsts un privāto investīciju efektivitāti, vajadzību dot iespēju Kopienai atrisināt jaunas zinātnes un tehnoloģiju problēmas, svarīgo lomu, kas Kopienas darbībai ir Eiropas pētniecības sistēmas efektivitātes uzlabošanā, Septītās pamatprogrammas ieguldījumu Lisabonas stratēģijas iedzīvināšanā, ir steidzami jādivkāršo ES pētniecības budžets[7].

(20) ņemot vērā Sestās pamatprogrammas jauno instrumentu izmantošanas vidusposma pārskatīšanu un pamatprogrammas piecu gadu novērtējumu, ir noteikta jauna pieeja, kurai vajadzētu nodrošināt ES pētniecības politikas politisko mērķu vieglāku, efektīvāku un elastīgāku sasniegšanu. šim nolūkam jāizmanto mazāks vienkāršāku „finansēšanas shēmu” kopums, apvienojumā ar lielāku elastīgumu un brīvību, lai atbalstītu dažādas darbības.

(21) Saskaņā ar Līguma 163. pantu veicamo pasākumu mērķi veicināt uz zinātnes atziņām balstītās ekonomikas un sabiedrības izveidi Eiropā nevar pietiekami sekmīgi sasniegt dalībvalstu spēkiem un tādējādi šo mērķi labāk iespējams sasniegt Kopienas mērogā, tādēļ Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā septītajā pamatprogrammā paredzēts tikai nepieciešamais minēto mērķu sasniegšanai.

(22) Septītās pamatprogrammas īstenošanas rezultātā var rasties papildprogrammas, kas ietver tikai dažu dalībvalstu līdzdalību, Kopienas līdzdalību vairāku dalībvalstu veiktajās programmās vai kopuzņēmumu vai citu struktūru veidošanu Līguma 168., 169. un 171. panta nozīmē.

(23) Kopiena ir noslēgusi vairākus starptautiskus nolīgumus pētniecības jomā, un ir jāpastiprina starptautiska pētniecības sadarbība, lai turpmāk integrētu Kopienu pasaules pētniecības kopienā.

(24) Septītajai pamatprogrammai ir jāsniedz ieguldījums ilgtspējīgas attīstības un vides aizsardzības veicināšanā.

(25) Pētījumos, kas veikti šīs pamatprogrammas darbības laikā, jāievēro ētikas pamatprincipi, tostarp tie, kas ir iekļauti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Ir ņemti vērā atzinumi, ko sniegusi Eiropas grupa par dabaszinātņu ētiku un jaunām tehnoloģijām, un tas tiks darīts arī turpmāk.

(26) Septītajā pamatprogrammā pienācīgi tiks ņemta vērā sieviešu loma zinātnē un pētniecībā, lai vēl vairāk palielinātu sieviešu aktīvo lomu pētniecībā.

(27) šajā tiesību aktā ir noteikta finanšu struktūra visam programmas darbības laikam, kas ir galvenais atskaites punkts budžeta iestādei nozīmē, kas paredzēta [...] punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas […] iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu.

(28) Jāveic arī atbilstoši pasākumi, lai novērstu nelikumības un krāpšanu, kā arī pasākumi, lai atgūtu zaudētos, nepamatoti izmaksātos vai nepareizi izlietotos līdzekļus saskaņā ar Padomes 1995. gada 18. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību[8], 1996. gada 11. novembra Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām[9], un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)[10].

(29) Ir svarīgi nodrošināt pareizu Septītās pamatprogrammas finanšu vadību un īstenošanu visefektīvākajā un lietotājam draudzīgākajā, kā arī visiem dalībniekiem viegli pieejamā veidā. Ir svarīgi nodrošināt atbilstību Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, un vienkāršošanas un labāka regulējuma prasībām,

IR NOLēMUSI šāDI.

1. pants

Pamatprogrammas izveide

Ar šo laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim nosaka Pamatprogrammu Kopienas darbībām pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomā, ieskaitot demonstrējumu pasākumus, še turpmāk „Septītā pamatprogramma”.

2. pants

Mērķi un darbības

1. Septītā Pamatprogramma ir paredzēta 2. līdz 5. punktā izklāstīto darbību atbalstam. Minēto darbību mērķi un vispārējas pamatnostādnes ir izklāstītas I pielikumā.

2. Sadarbība: atbalsts tiks sniegts virknei pētniecības pasākumu, ko veiks, izmantojot starpvalstu sadarbību, šādās tematiskajās jomās:

3. veselība;

4. pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija;

5. informācijas un komunikācijas tehnoloģijas;

6. nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas;

7. enerģētika;

8. vide (tostarp klimata pārmaiņas);

9. transports (tostarp aeronautika);

10. sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes;

11. drošība un kosmoss.

12. Idejas: atbalsts tiks sniegts „pētnieku ierosinātiem” pētījumiem, ko visās jomās veic atsevišķas grupas, kuras konkurē savā starpā Eiropas līmenī.

13. Cilvēki: atbalsts tiks sniegts kvantitatīvai un kvalitatīvai zinātnes un tehnoloģiju cilvēkresursu potenciāla stiprināšanai Eiropā.

14. Iespējas: tiks atbalstīti Eiropas pētniecības un jauninājumu iespēju galvenie aspekti, tādi kā pētniecības infrastruktūra, reģionālās pētniecības kopas, pilna pētniecības potenciāla attīstība Eiropā un attālākos reģionos, pētniecība mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) vajadzībām, ar programmu „Zinātne sabiedrībā” saistītie jautājumi, starptautiskās sadarbības „horizontālās” darbības.

15. Septītās pamatprogrammas ietvaros tiks sniegts atbalsts Kopīgā pētniecības centra (KPC) veiktajām tiešajām zinātniskajām un tehnoloģiskajām darbībām, kas nav saistītas ar kodoljautājumiem, kā noteikts I pielikumā.

3. pants

Septīto pamatprogrammu īsteno ar īpašām programmām. šajās programmās nosaka precīzus mērķus un sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus.

4. pants

Maksimālais kopējais apjoms un katrai darbībai piešķirtā finansējuma īpatsvars

1. Kopienas finansiālās līdzdalības maksimālais kopējais apjoms šajā Septītajā pamatprogrammā ir EUR 72726 miljoni. Minētās summas sadalījums 2. panta 2. līdz 6. punktā minētajām darbībām un pasākumiem ir šāds (miljonos EUR):

Sadarbība | 44432 |

Idejas | 11862 |

Cilvēki | 7129 |

Iespējas | 7486 |

Ar kodoljautājumiem nesaistītas Kopīgā pētniecības centra darbības | 1817 |

2. Aptuvenais sadalījums pa katras I pielikumā minētās darbības tematiskajām jomām ir sniegts II pielikumā.

3. Sīki izstrādāti noteikumi Kopienas finansiālai līdzdalībai šajā pamatprogrammā ir noteikti III pielikumā.

5. pants

Kopienas finanšu interešu aizsardzība

Attiecībā uz Kopienas darbībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, Kopienas tiesību normas pārkāpuma gadījumā, ieskaitot saistībā ar šo programmu paredzēto līgumsaistību pārkāpumu, kuru rada kāda uzņēmēja rīcība vai nolaidība, kas kaitē vai varētu kaitēt Eiropas Kopienu vispārējam budžetam vai to pārvaldītiem budžetiem, radot nepamatotus izdevumus, piemēro Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 un Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96.

6. pants

Visi pētījumi, ko veic saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, jāveic saskaņā ar ētikas pamatprincipiem.

7. pants

Uzraudzība, novērtēšana un pārskatīšana

1. Ne vēlāk kā 2010. gadā Komisija ar ārējo ekspertu palīdzību veic šīs pamatprogrammas un tās īpašo programmu starpposma novērtējumu attiecībā uz notiekošo pētniecības darbību kvalitāti un virzību uz nospraustajiem mērķiem.

2. Divus gadus pēc šīs pamatprogrammas pabeigšanas Komisija veic programmas pamatojuma, īstenošanas un sasniegumu ārējo novērtējumu, pieaicinot neatkarīgus ekspertus.

Komisija minētā novērtējuma secinājumus, pievienojot savus apsvērumus, dara zināmus Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.

Briselē, […]

Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –

priekšsēdētājs priekšsēdētājs

I PIELIKUMS

ZINĀTNISKIE UN TEHNOLOĢISKIE MĒRĶI, TēMU UN DARBĪBU VISPĀRĪGAS NOSTĀDNES

Septītā pamatprogramma tiks īstenota, lai izpildītu Līguma 163. pantā aprakstītos vispārējos mērķus, veicinot uz zinātnes atziņām balstītas sabiedrības izveidi un turpinot Eiropas Pētniecības telpas attīstību. Tā stiprinās izcilību zinātniskajā un tehnoloģiskajā pētniecībā, īstenojot šādas četras programmas: sadarbība, idejas, cilvēki un iespējas.

I SADARBīBA

šajā Septītās pamatprogrammas daļā atbalsts tiks sniegts starpvalstu sadarbībai visā Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām vairākās tematiskās jomās, kas atbilst galvenajām zināšanu un tehnoloģiju attīstības jomām, kurās jāatbalsta un jāpastiprina pētniecība, lai risinātu Eiropas sociālās, ekonomiskās, vides un rūpnieciskās problēmas.

Vispārējs mērķis ir veicināt ilgtspējīgu attīstību.

Deviņas tēmas ES darbībai ir šādas:

16. veselība;

17. pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija;

18. informācijas un komunikācijas tehnoloģijas,

19. nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas;

20. enerģētika;

21. vide (tostarp klimata pārmaiņas);

22. transports (tostarp aeronautika);

23. sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes;

24. drošība un kosmoss.

šīs tēmas ir samērā plaši definētas, lai tās varētu pielāgot jaunām vajadzībām un iespējām, kas var rasties Septītās pamatprogrammas darbības laikā. Katrai no šīm tēmām ir noteiktas vairākas darbības, kurās norādītas vispārējās nostādnes, kas paredzētas Kopienas atbalstam. Tās ir noteiktas, pamatojoties uz to, kā tās sekmē ES mērķu sasniegšanu, tostarp pāreju uz zināšanu sabiedrību, kā arī attiecīgo Eiropas pētniecības potenciālu un šajā jomā veikto ES līmeņa darbību pievienoto vērtību.

īpaša uzmanība tiks pievērsta prioritārām zinātnes jomām, kas apvieno vairākas tēmas, piemēram jūras zinātnes un tehnoloģijas.

Daudzdisciplinaritāte tiks veicināta ar kopējām starptematiskām pieejām pētniecības un tehnoloģiju jomām, kas ir saistītas ar vairāk nekā vienu tēmu.

Attiecībā uz jautājumiem, kas jo īpaši aktuāli rūpniecības nozarei, tēmas ir noteiktas, pamatojoties arī uz darbu, ko veikušas dažādas „Eiropas tehnoloģiju platformas”, kuras ir izveidotas jomās, kur Eiropas konkurētspēja, ekonomikas izaugsme un labklājība ir atkarīga no nozīmīga pētniecības un tehnoloģiju progresa vidējā un ilgā termiņā. Eiropas tehnoloģiju platformas apvieno attiecīgo nozaru ieinteresētās personas, lai definētu un īstenotu Stratēģiskās izpētes programmu. šī pamatprogramma sekmēs minēto Stratēģiskās izpētes programmu realizāciju, ja tās rada Eiropas pievienoto vērtību.

Deviņās tēmās tiks iekļauta arī izpēte, kas vajadzīga, lai atbalstītu ES politikas formulēšanu, īstenošanu un izvērtēšanu tādās jomās kā veselība, drošība, patērētāju aizsardzība, enerģētika, vide, atbalsts attīstībai, zivsaimniecība, jūras lietas, lauksaimniecība, dzīvnieku labturība, transports, izglītība un mācības, nodarbinātība, sociālās lietas, kohēzija, tieslietas un iekšlietas, kā arī atbalstītu pirmsnormatīvus un normatīvus pētījumus, kas ir saistīti ar standartu kvalitātes uzlabošanu un to īstenošanu.

Atbilstīgi katrai tēmai papildus šīm darbībām tiks nodrošināta iespēja brīvā un elastīgā veidā risināt divu veidu iespējas un vajadzības:

- jaunas vajadzības, sniedzot īpašu atbalstu spontāniem pētījumu priekšlikumiem, kuru mērķis ir noteikt vai turpmāk pētīt jaunas zinātniskās un tehnoloģiskās iespējas konkrētā jomā un/vai vairākās disciplīnās vienlaikus, jo īpaši saistībā ar potenciāli nozīmīgiem atklājumiem;

- neparedzētas politikas vajadzības, lai elastīgi reaģētu uz jaunām politikas vajadzībām, kas rodas pamatprogrammas darbības laikā, tādām kā neparedzēti notikumi vai atgadījumi, kuros nepieciešama ātra reaģēšana, piemēram, jaunu epidēmiju, pārtikas drošības apdraudējuma vai dabas katastrofu gadījumā.

Lai pastiprinātu ES pētniecības rezultātu izplatīšanu un izmantošanu, visās tematiskajās jomās tiks atbalstīta zināšanu izplatīšana un rezultātu tālāknodošana, tostarp politikas veidotājiem, tajā skaitā arī ar tīklu veidošanas iniciatīvām, semināriem un pasākumiem, ārējo ekspertu palīdzību un informācijas un elektroniskajiem pakalpojumiem, jo īpaši CORDIS . Pasākumi jauninājumu atbalstam tiks veikti saskaņā ar Konkurētspējas un jauninājumu programmu. Atbalsts tiks sniegts arī attiecībā uz iniciatīvām, kuru mērķis ir rosināt dialogu par zinātniskiem jautājumiem un pētījumu rezultātiem ar plašu sabiedrību ārpus pētniecības aprindām, kā arī zinātniskās komunikācijas un izglītības jomā. Tiks ņemti vērā ētikas principi un dzimumu līdztiesības aspekti.

Visās šajās tēmās atbalsts starpvalstu sadarbībai tiks īstenots ar:

- kopīgiem pētījumiem;

- kopīgām tehnoloģiju iniciatīvām;

- izpētes programmu koordināciju;

- starptautisku sadarbību.

Kopīgie pētījumi

ES pētniecības finansējums galvenokārt ir paredzēts kopīgiem pētījumiem. Mērķis ir zināšanu attīstības galvenajās jomās izveidot izcilus pētniecības projektus un tīklus, kuriem varētu piesaistīt pētniekus un investīcijas no Eiropas un visas pasaules.

Tas tiks panākts, atbalstot kopīgus pētījumus saskaņā ar vairākām finansēšanas shēmām: kopīgie projekti, izcilības tīkli, koordinācijas/atbalsta darbības (skat. III pielikumu).

Kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas

Nelielā skaitā gadījumu PTA mērķa darbības jomas un iesaistīto resursu apjoma dēļ ir lietderīga ilgtermiņa partnerību veidošana ar privātā un valsts sektora iesaistīšanu kopīgu tehnoloģiju iniciatīvu veidā. šajās iniciatīvās, galvenokārt Eiropas tehnoloģijas platformu darba rezultātā, kas aptver vienu pētniecības aspektu vai nelielu skaitu pētniecības aspektu attiecīgajā jomā, tiks apvienotas privātā sektora investīcijas un valsts un Eiropas publiskais finansējums, tostarp dotācijas no Pētniecības pamatprogrammas un aizdevumi no Eiropas Investīciju bankas. Lēmumus par kopīgām tehnoloģiju iniciatīvām var pieņemt, pamatojoties uz Līguma 171. pantu (tas var ietvert kopuzņēmuma izveidi) vai pamatojoties uz lēmumiem par īpašām programmām saskaņā ar Līguma 166. pantu.

Potenciālas kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas tiks noteiktas, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem, tostarp:

- Eiropas līmeņa darbības pievienotā vērtība;

- sasniedzamā mērķa definīcijas pakāpe un skaidrība;

- rūpniecības nozaru uzņēmumu sniegtā finansējuma un resursu apjoms;

- ietekme uz nozares konkurētspēju un izaugsmi;

- plašāku politikas mērķu veicināšanas pakāpe;

- spēja piesaistīt papildu valsts atbalstu un panākt lielāku esošā vai gaidāmā nozares pārstāvju sniegtā finansējuma efektivitāti;

- pašreizējo instrumentu nespēja sasniegt mērķi.

īpaša uzmanība tiks pievērsta vispārējai saskanībai un koordinācijai starp kopīgām tehnoloģiju iniciatīvam un valsts programmām un projektiem vienā un tajā pašā jomā.

Dalībvalstu pētniecības programmu koordinācija

šajā jomā veiktajās darbības tiks izmantoti divi galvenie līdzekļi: ERA-NET shēma un Kopienas līdzdalība kopīgi veiktajās valstu pētniecības programmās (Līguma 169. pants). Darbība var attiekties uz jomām, kas nav tieši saistītas ar deviņām tēmām, ja vien tām ir pietiekama ES pievienotā vērtība. Darbības tiks izmantotas arī, lai uzlabotu papildināmību un sinerģiju starp pamatprogrammu un pasākumiem, ko veic saskaņā ar starpvaldību struktūrām, tādām kā EUREKA un COST [11].

ERA-NET shēmā tiks attīstīta un nostiprināta valstu un reģionālu pētniecības pasākumu koordinācija:

- sniedzot pamatu dalībniekiem, kas īsteno sabiedriskas pētniecības programmas, lai palielinātu viņu veikto pasākumu koordināciju. Tas ietvers atbalstu jauniem ERA-NET tīkliem, kā arī pastāvošo ERA-NET tīklu darbības jomas paplašināšanu un padziļināšanu, piemēram, paplašinot partnerību, kā arī savstarpēji atverot savas programmas citu dalībnieku līdzdalībai;

- sniedzot papildu finansiālo ES atbalstu tiem dalībniekiem, kas rada kopēju fondu kopīgiem priekšlikumu konkursiem starp attiecīgajām valsts un reģionālajām programmām („ ERA-NET PLUS ”).

Kopienas līdzdalība valstu pētniecības programmās, kas tiek kopīgi veiktas, pamatojoties uz 169. pantu, ir jo īpaši svarīga Eiropas plaša mēroga dažāda līmeņa sadarbībai starp dalībvalstīm, kurām ir kopīgas vajadzības un/vai intereses. šādas iniciatīvas atbilstīgi 169. pantam tiks uzsāktas jomās, kas ir jānosaka ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, ietverot iespējamo sadarbību ar starpvaldību programmām, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem:

- saistība ar ES mērķiem;

- sasniedzamā mērķa skaidra definīcija un tā atbilstība šīs pamatprogrammas mērķiem;

- iepriekš pastāvošas bāzes esamība (pastāvošās vai paredzētās valstu pētniecības programmas);

- Eiropas pievienotā vērtība;

- „Kritiskā masa” attiecībā uz iesaistīto programmu apjomu un skaitu, kā arī programmu aptverto darbību līdzību;

- 169. panta efektivitāte kā visatbilstošākais līdzeklis mērķu sasniegšanai.

Starptautiska sadarbība

Starptautiskas sadarbības pasākumi atbilstīgi šai pamatprogrammas sadaļai būs šādi.

- Visu tematiskajās jomās veikto darbību atvēršana visu trešo valstu zinātnieku un pētniecības iestāžu līdzdalībai, aktīvi veicinot tos izmantot šo iespēju.

- īpaši sadarbības pasākumi katrā tematiskajā jomā, kas paredzēti trešām valstīm gadījumā, kad pastāv abpusēja interese par sadarbību konkrētajos jautājumos. Ciešā saistībā ar divpusējiem sadarbības nolīgumiem vai daudzpusējiem dialogiem starp ES un šīm valstīm vai valstu grupām šīs darbības kalpos kā īpaši instrumenti sadarbības īstenošanai starp ES un minētajām valstīm. Konkrēti šādas darbības ir: darbības, kuru mērķis ir stiprināt kandidātvalstu, kā arī kaimiņvalstu pētniecības iespējas; sadarbības pasākumi, kas ir vērsti uz jaunattīstības valstīm un jaunajām valstīm, galveno uzmanību pievēršot to īpašām vajadzībām tādās jomās kā veselība, lauksaimniecība, zivsaimniecība un vide, un ko īsteno finansiālos apstākļos, kuri ir piemēroti minēto valstu iespējām.

šī pamatprogrammas daļa aptver starptautiskas sadarbības pasākumus katrā tematiskajā jomā un vairākās tēmās vienlaikus. Tos īstenos, nodrošinot koordināciju ar darbībām pamatprogrammas sadaļā „Cilvēki” un „Iespējas”.

TēMAS

1. Veselība

Mērķis

Uzlabot Eiropas iedzīvotāju veselību un palielināt Eiropas ar veselību saistītu nozaru un uzņēmumu konkurētspēju, risinot globālas veselības problēmas, tostarp jaunās epidēmijas. Uzsvars tiks likts uz praktisko izpēti (pamatatklājumu izmantošana klīniskajā praksē), jaunu terapiju izstrādi un apstiprināšanu, veselības veicināšanas un profilakses metodēm, diagnostikas instrumentiem un tehnoloģijām, kā arī ilgtspējīgām un efektīvām veselības aizsardzības sistēmām.

Pamatojums

Cilvēka genoma sekvences izzināšana un nesenā attīstība postgenomikā ir krasi izmainījusi cilvēka veselības un slimību izpēti. Lai integrētu milzīgo datu apjomu un izprastu to pamatā esošos procesus, jāapvieno dažādas zināšanas un resursi, kas nav pieejami valstu līmenī. Nozīmīgai attīstībai praktiskajā veselības pētniecībā, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu, ka biomedicīnas pētniecība sniedz praktisku labumu, ir vajadzīgas daudzdisciplināras Viseiropas pieejas, iesaistot dažādas ieinteresētās personas. šādas pieejas ļauj Eiropai efektīvāk papildināt starptautiskos centienus, lai apkarotu globālas nozīmes slimības.

Daudzu slimību (piem., vēzis, sirds un asinsvadu slimības, psihiskās un neiroloģiskās slimības, jo īpaši ar novecošanu saistītās slimības, tādas kā Alcheimera slimība un Parkinsona slimība) klīniskā izpēte pamatojas uz starptautiskiem daudzcentru izmēģinājumiem, lai nodrošinātu pacientu vajadzīgo skaitu īsā laikposmā. Epidemioloģiskai izpētei nepieciešama liela cilvēku dažādība un starptautiskie tīkli, lai nonāktu pie nozīmīgiem secinājumiem. Reti sastopamu slimību jaunu diagnostikas un ārstēšanas metožu izstrādē arī nepieciešama daudzvalstu pieeja, lai palielinātu pacientu skaitu katrā pētījumā. īstenojot veselības politikas virzītu izpēti Eiropas līmenī, kļūst iespējama modeļu, sistēmu, datu un valsts datubāzēs un bioloģisko datu bankās apkopotā pacientu materiāla salīdzināšana.

Labi attīstīta ES mēroga biomedicīnas pētniecība palīdzēs nostiprināt Eiropas veselības aizsardzības biotehnoloģijas, medicīnas tehnoloģiju un farmaceitiskās nozares konkurētspēju. ES jāuzņemas aktīva loma, farmaceitiskajā nozarē veidojot jauninājumus veicinošu vidi, jo īpaši, lai palielinātu panākumus klīnisko pētījumu jomā. Uz pētniecību orientēti MVU ir veselības aizsardzības, biotehnoloģijas un medicīnas tehnoloģiju nozares galvenais ekonomiskais dzinējspēks. Lai gan Eiropā tagad ir vairāk biotehnoloģijas uzņēmējsabiedrību nekā ASV, lielākā daļa no tām ir mazas un vājākas, nekā to konkurenti. To attīstību veicinās valsts un privātā sektora iesaistīšana pētniecībā. ES mēroga pētniecība sekmēs arī jaunu normu un standartu izstrādi, lai izveidotu atbilstošu likumīgu pamatu jaunām medicīnas tehnoloģijām (piemēram, reģeneratīvā medicīna).

īstenojamās darbības, ietverot politikas vajadzībām nepieciešamo pētniecību, ir izklāstītas turpmāk. Visās darbībās tiks risināti divi stratēģiskie jautājumi: bērnu veselība un novecojošās sabiedrības veselība. Vajadzības gadījumā tiks atbalstītas Eiropas tehnoloģiju platformu noteiktās pētniecības programmas, piemēram, programma par jaunām zālēm. Lai papildinātu minēto un reaģētu uz jaunām politikas vajadzībām, atbalsts var tikt sniegts papildu darbībām, piemēram, veselības politikas jomā un arodveselības un darba drošības jomā.

Darbības

- Biotehnoloģija, analogi instrumenti un tehnoloģijas cilvēka veselībai

- Augstas iedarbības pētniecība. Lai paātrinātu eksperimentu gaitu biomedicīnas izpētē, uzlabojot datu radīšanu, standartizāciju, iegūšanu un analīzi.

- Konstatēšana, diagnoze un kontrole. Uzsvars uz neinvazīvām vai minimāli invazīvām pieejām.

- Terapiju piemērotības, drošuma un efektivitātes prognozēšana. Attīstīt un apstiprināt bioloģiskos marķierus, in vivo un in vitro metodes un modeļus, tostarp simulēšanu, farmakogenomiku, mērķorientētas pieejas un alternatīvas izmēģinājumiem ar dzīvniekiem.

- Novatoriskas terapeitiskas pieejas un iejaukšanās . Lai saskaņotu un turpinātu progresīvu terapiju un tehnoloģiju attīstību potenciālam lietojumam daudzu slimību un traucējumu gadījumos.

- Pētniecības atklājumu izmantošana klīniskajā praksē cilvēka veselībai

- Bioloģisko datu un procesu integrēšana: liela mēroga datu vākšana, sistēmu bioloģija. Lai savāktu un analizētu milzīgo datu apjomu, kas vajadzīgs, lai labāk izprastu gēnu un gēnu produktu tūkstošus regulējošos tīklus, kuri kontrolē svarīgus bioloģiskus procesus.

- Smadzeņu un saistīto slimību, cilvēka attīstības un novecošanas pētniecība. Lai izpētītu veselīgas novecošanas procesu un to, kā notiek gēnu un vides iedarbība uz smadzeņu darbību normālos apstākļos un smadzeņu slimību gadījumos.

- Pētniecības atklājumu izmantošana klīniskajā praksē infekcijas slimību gadījumā. Lai cīnītos ar mikrobu rezistenci pret zālēm, HIV/AIDS globālām briesmām, malāriju un tuberkulozi, kā arī jaunām epidēmijām (piemēram, SARS un īpaši patogēnu gripu).

- Pētniecības atklājumu izmantošana klīniskajā praksē nopietnu slimību gadījumā: vēzis, sirds un asinsvadu slimības, diabēts/aptaukošanās; reti sastopamas slimības; citas hroniskas slimības (piem., osteoartrīts). Lai izstrādātu uz pacientiem orientētas stratēģijas, no profilakses līdz diagnozei un ārstēšanai, ieskaitot klīnisko izpēti.

- Eiropas iedzīvotājiem sniegtās veselības aprūpes optimizēšana

- Klīnisko pētījumu rezultātu ieviešana klīniskajā praksē. Lai izprastu lēmumu pieņemšanu klīniskos apstākļos un to, kā pārvērst klīniskās izpētes rezultātus klīniskā praksē, jo īpaši risinot bērnu, sieviešu un vecāka gadagājuma cilvēku īpašās vajadzības.

- Veselības sistēmu, tostarp pārejas posma veselības sistēmu kvalitāte, efektivitāte un solidaritāte. Lai efektīvu iejaukšanos pārvērstu vadības lēmumos, nodrošinātu cilvēkresursu atbilstīgu nodrošinājumu, analizētu faktorus, kas ietekmē augstas kvalitātes veselības aprūpes taisnīgu pieejamību, ieskaitot iedzīvotāju skaita izmaiņu analīzi (piemēram, novecošana, mobilitāte un migrācija, mainīga darba vieta).

- Uzlabota slimību profilakse un labāka zāļu izmantošana. Lai izstrādātu efektīvus sabiedrības veselības pasākumus, kuros risināti galvenie veselību ietekmējošie faktori (tādi kā stress, uzturs vai vides faktori). Lai dažādos veselības apstākļos noteiktu pareizu iejaukšanos ar mērķi uzlabot zāļu izrakstīšanu un to, kā pacienti lieto zāles (ieskaitot zāļu lietošanas izraisīto blakusparādību uzraudzības sistēmu).

- Jaunu veselības terapiju un tehnoloģiju pareiza izmantošana. Jaunu medicīnas tehnoloģiju (tostarp ierīču) un progresīvu terapiju, kas nodrošina augstu sabiedrības veselības aizsardzības līmeni, ilgtermiņa drošuma aspekti un plaša mēroga lietošanas kontrole.

2. Pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija

Mērķis

Izveidot Eiropā uz zinātnes atziņām balstītu bioekonomiku [12] , apvienojot zinātni, rūpniecību un citas ieinteresētās puses, lai izmantotu jaunas pētniecības iespējas, risinot sociālas un ekonomikas problēmas: pieaugošs pieprasījums pēc drošākas, veselīgākas un kvalitatīvākas pārtikas un pēc atjaunojamo bioresursu ilgtspējīgas izmantošanas un ražošanas; pieaugošais epizootijas un zoonozes slimību, kā arī ar pārtiku saistītu traucējumu risks; draudi lauksaimniecības un zivsaimniecības ražošanas ilgtspējībai un drošībai, jo īpaši klimata pārmaiņu rezultātā; pieaugošais pieprasījums pēc augstas kvalitātes pārtikas, ņemot vērā dzīvnieku labturības un lauku apstākļus.

Pamatojums

Jauninājumi un zināšanu attīstība bioloģisko resursu (mikroorganismu, augu, dzīvnieku) ilgtspējīgā apsaimniekošanā, ražošanā un izmantošanā sniegs pamatu jauniem, ilgtspējīgiem, ekoloģiski efektīviem un konkurētspējīgiem produktiem lauksaimniecības, zivsaimniecības, pārtikas, veselības, koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecībā, kā arī saistītajās nozarēs. Saskaņā ar Eiropas stratēģiju par zinātnēm par dzīvību un biotehnoloģiju[13] tas palīdzēs palielināt Eiropas biotehnoloģijas un pārtikas uzņēmumu, īpaši augsto tehnoloģiju MVU, konkurētspēju, vienlaicīgi uzlabojot sociālo labklājību. Pētniecība par pārtikas un dzīvnieku barības aprites drošumu, ar uzturu saistītām slimībām, pārtikas izvēli un pārtikas un uztura ietekmi uz veselību palīdzēs apkarot ar pārtiku saistītos veselības traucējumus (piem., aptaukošanās, alerģijas) un infekcijas slimības (piem., transmisīvā sūkļveida encefalopātija, putnu gripa), vienlaicīgi sniedzot nozīmīgu ieguldījumu pastāvošo politiku un noteikumu īstenošanā un nākamo politiku un regulējuma formulēšanā sabiedrības, dzīvnieku, augu veselības un patērētāju aizsardzības jomā.

Eiropas uzņēmumu dažādība šajās jomās, kas ir viena no Eiropas priekšrocībām un iespējām, izraisa fragmentētu pieeju līdzīgām problēmām. Tās var labāk atrisināt, ieviešot lielāku sadarbību un zināšanu apmaiņu, piemēram, par jaunām metodoloģijām, procesiem un standartiem, kas rodas ES tiesību aktu izmaiņu rezultātā.

Vairākas Eiropas tehnoloģiju platformas veicina kopīgu pētniecības prioritāšu noteikšanu tādās jomās kā augu genomika un biotehnoloģija, mežsaimniecība un koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecība, dzīvnieku veselība, lauksaimniecības dzīvnieku audzēšana, pārtika un rūpnieciskā biotehnoloģija. Pētniecība arī sniegs vajadzīgo zināšanu bāzi, lai atbalstītu[14] kopējo lauksaimniecības politiku, lauksaimniecības un tirdzniecības jautājumus, pārtikas nekaitīguma noteikumus, Kopienas dzīvnieku veselību, slimību kontroli un labturības standartus, un kopējās zivsaimniecības politikas reformu, kuras mērķis ir nodrošināt zvejniecības un akvakultūras ilgtspējīgu attīstību. Ir paredzēta arī elastīga reaģēšana uz jaunām politikas vajadzībām, jo īpaši attiecībā uz jaunām sociālām vai ekonomikas tendencēm.

Darbības

- Zemes, meža un ūdens vides bioloģisko resursu ilgtspējīga ražošana un apsaimniekošana : veicināt pētniecību, tostarp tādas tehnoloģijas kā genomika, proteomika, metabolomika, sistēmu bioloģija un mikroorganismu, augu un dzīvnieku konverģējošas tehnoloģijas, ieskaitot minēto organismu bioloģiskās daudzveidības izmantošanu; uzlaboti kultūraugi un ražošanas sistēmas, tostarp bioloģiskā lauksaimniecība, kvalitatīvas ražošanas shēmas un ģMO ietekme; ilgtspējīga, konkurētspējīga un daudzfunkcionāla lauksaimniecība un mežsaimniecība; lauku attīstība; dzīvnieku labturība, audzēšana un ražošana; augu veselība; ilgtspējīga un konkurētspējīga zivsaimniecība un lauksaimniecība; dzīvnieku infekcijas slimības, tostarp zoonozes; dzīvniekizcelsmes atkritumu droša iznīcināšana; ūdeņu dzīvo resursu saglabāšana, apsaimniekošana un izmantošana, izstrādājot līdzekļus, kas vajadzīgi politikas veidotājiem un citiem dalībniekiem lauksaimniecības un lauku attīstības jomā (ainavu, zemes apsaimniekošanas politika utt.)

- Princips „no galda uz saimniecību”- pārtika, veselība, labturība: pārtikas un lopbarības patērētāju, sabiedrības, rūpniecības un veselības aspekti, tostarp uzvedības zinātnes un kognitīvās zinātnes; uzturs, ar uzturu saistītās slimības un traucējumi, tostarp aptaukošanās; novatoriskas pārtikas un lopbarības apstrādes tehnoloģijas (tostarp iepakošana); pārtikas, dzērienu un lopbarības uzlabota kvalitāte un nekaitīgums, gan no ķīmiskā, gan no mikrobioloģiskā viedokļa; pārtikas aprites integritāte (un kontrole); vides ietekme uz pārtikas/dzīvnieku barības apriti un pārtikas/dzīvnieku barības aprites ietekme uz vidi; kopējā pārtikas aprites koncepcija (tostarp pārtika no jūras dzīvniekiem un augiem); izsekojamība.

- Zinātnes par dzīvību un biotehnoloģija ilgtspējīgiem nepārtikas produktiem un procesiem : uzlaboti kultūraugi, izejvielas, jūras produkti un biomasa (tostarp jūras resursi) enerģijai, videi un produkti ar augstu pievienoto vērtību, tādi kā materiāli un ķīmiskas vielas, ieskaitot jaunas lauksaimniecības sistēmas, bioprocesus un bioloģiskas pārstrādes rūpnīcas koncepcijas; biokatalīze; mežsaimniecība un koksnes apstrādes un pārstrādes produkti un procesi; vides atveseļošana un tīrāka pārstrāde.

3. Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas

Mērķis

Dot Eiropai iespēju apgūt un pielāgot informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) nākotnes attīstību, lai izpildītu sabiedrības un ekonomikas prasības. Darbības stiprinās Eiropas zinātnes un tehnoloģiju bāzi IKT jomā, palīdzēs virzīt un veicināt jauninājumus, izmantojot IKT, un nodrošinās, ka IKT attīstība tiek ātri pārvērsta jaunās priekšrocībās Eiropas iedzīvotāju, uzņēmumu, rūpniecības nozaru un valdību interesēs.

Pamatojums

Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas ir svarīgas Eiropas nākotnei un ir Lisabonas stratēģijas īstenošanas pamatā. Puse no produktivitātes rezultātā gūtās peļņas mūsu tautsaimniecībās skaidrojama ar IKT ietekmi uz produktiem, pakalpojumiem un uzņēmējdarbības procesiem. IKT ir noteicošais faktors jauninājumu un jaunrades veicināšanā un vērtību ķēžu izmaiņu apgūšanā ražošanas un pakalpojumu sektorā. IKT ir nepieciešamas, lai apmierinātu augošo pieprasījumu pēc veselības un sociālās aprūpes un modernizētu valsts kompetencē esošos pakalpojumus, tādus kā izglītība, zinātne, drošība, enerģētika, transports un vide. IKT turklāt paātrina citu zinātnes un tehnoloģijas jomu attīstību, jo tās pārveido veidu, kā zinātnieki veic izpēti, sadarbojas un rada jauninājumus.

Pieaugošās ekonomikas un sabiedrības vajadzības kopā ar IKT vispārēju ieviešanu un nepieciešamību tālāk paplašināt tehnoloģijas robežas nosaka plašu risināmo pētniecības jautājumu klāstu. Pietuvināt tehnoloģijas cilvēkiem un organizatoriskām vajadzībām nozīmē neizcelt tehnoloģiju sarežģītību un pēc pieprasījuma atklāt to funkcionalitāti, padarīt tehnoloģijas ļoti viegli lietojamas, pieejamas un cenas ziņā pieņemamas, nodrošināt jaunas uz IKT balstītas lietojumprogrammas, risinājumus un pakalpojumus, kuri ir uzticami, droši un pielāgojami lietotāju kontekstam un vēlmēm. Atbilstīgi pieprasījumam „vairāk par mazāku cenu” IKT pētnieki ir iesaistīti globālā sacensībā panākt turpmāku miniaturizāciju, apgūt datoru, komunikācijas un informācijas nesēju tehnoloģiju saplūšanu, kā arī integrēšanu ar citām saistītām zinātnēm un disciplīnām, un radīt sistēmas, kas varētu apgūt zināšanas un attīstīties. Ņemot vērā šos dažādos centienus, rodas jauna tehnoloģiju paaudze. IKT pētniecības darbības arī balstīsies uz plašu zinātnes un tehnoloģijas disciplīnu kopumu, ieskaitot biozinātnes un zinātnes par dzīvību, psiholoģiju, pedagoģiju, izziņas un sociālās zinātnes.

IKT ir viena no pētniecības ziņā visintensīvākajām nozarēm. IKT pētniecības īpatsvars valsts un privātajā sektorā veido trešdaļu no kopējā pētniecības apjoma visās lielākajās tautsaimniecībās. Lai gan Eiropai jau ir rūpnieciski un tehnoloģiski vadošā loma galvenajās IKT jomās, tā atpaliek no saviem lielākajiem konkurentiem, ja runa ir par investīcijām IKT pētniecībā. Maksimālo labumu no iespējām, ko var sniegt IKT attīstība, mēs varam gūt tikai tad, ja no jauna tiek apvienoti un palielināti centieni Eiropas līmenī.

IKT pētniecības darbības tiks cieši saistītas ar politikas pasākumiem IKT izmantošanai un regulējošiem pasākumiem atbilstīgi visaptverošai un vienotai stratēģijai. Pēc plašām konsultācijām, tostarp ar vairākām Eiropas tehnoloģiju platformām un rūpniecības nozares iniciatīvām, ir izvirzītas prioritātes tādās jomās kā nanoelektronika, iegultās sistēmas, mobilie sakari, elektroniskie sabiedrības saziņas līdzekļi, robotika un programmatūra, pakalpojumi un tīkli ( Grid ) .

Darbības

- IKT tehnoloģiju pīlāri :

- Nanoelektronika, fotonika un integrētas mikro/nanosistēmas: paplašināt miniaturizācijas, integrācijas, daudzveidības un apjoma robežas; palielināt veiktspēju un ražotspēju ar zemākām izmaksām; atvieglot IKT iekļaušanu dažādās lietojumprogrammās; saskarnes; iepriekšēja izpēte, radot nepieciešamību pētīt jaunas koncepcijas.

- Plaši pieejami neierobežotas jaudas sakaru tīkli: plaša pieeja dažādiem tīkliem – fiksētiem, mobiliem, bezvadu un apraides tīkliem, kas izplešas no personālā mēroga līdz reģionālam un globālam mērogam, – nodrošinot iespēju piegādāt arvien lielāku datu un pakalpojumu apjomu jebkurā vietā un laikā.

- Iegultās sistēmas, skaitļošanas tehnika un kontrole: jaudīga, droša un plaši izplatīta skaitļošanas tehnika un sakaru sistēmas, kas ir iebūvētas priekšmetos un infrastruktūrā un kas var kontrolēt savu vidi un pielāgoties tai.

- Programmatūra, tīkli (Grid), drošība un uzticamība : dinamiska, pielāgojama, droša un uzticama programmatūra un pakalpojumi, jauna apstrādes arhitektūra, tostarp minēto pakalpojumu nodrošināšana komunālo pakalpojumu veidā.

- Zināšanas, izziņas un mācību sistēmas : saglabāt un izmantot zināšanas, kas ir iekļautas tīmekļa un multivides saturā; saskaņā ar bioloģiskiem principiem veidotas mākslīgas sistēmas, kas uztver, saprot, mācās un attīstās, un darbojas autonomi; iekārtu un cilvēku mācīšanās, pamatojoties uz labāku cilvēka izziņas izpratni.

- Modelēšana, vizualizācija, mijiedarbība un jauktā realitāte: instrumenti produktu, pakalpojumu un digitālās vides novatoriskai veidošanai un radīšanai, un dabiskai, valodas-iespējotai un kontekstbagātai mijiedarbībai un komunikācijai.

Jaunas perspektīvas IKT jomā, pateicoties citu zinātņu un tehnoloģiju disciplīnu attīstībai, pateicoties IKT, ieskaitot elementus no fizikas, biotehnoloģijas, materiālu zinātnes un zinātnēm par dzīvību, lai padarītu IKT ierīces vēl mazākas, lai tās būtu savietojamas ar dzīviem organismiem un mijiedarbotos ar tiem, lai palielinātu sistēmu inženierijas un informācijas apstrādes veiktspēju, un lai modelētu un imitētu dzīvo pasauli.

- Tehnoloģiju integrēšana :

- Personālā vide: personālās komunikācijas ierīces un skaitļošanas tehnika, palīgierīces, valkājamie datori, implanti, to saskarnes un starpsavienojumi ar pakalpojumiem un resursiem.

- Mājas vide : komunikācija, uzraudzība, kontrole, palīdzība; nevainojama sadarbspēja un visu ierīču izmantošana; mijiedarbīgais digitālais saturs un pakalpojumi.

- Robotikas sistēmas : progresīvas autonomās sistēmas; izziņa, kontrole, darbības prasmes, dabiska mijiedarbība; miniaturizācija.

- Automatizēta infrastruktūra: līdzekļi, lai ikdienas dzīvē visvairāk nepieciešamo infrastruktūru padarītu efektīvāku, vieglāk pielāgojamu un uzturamu, izturīgāku lietošanā un aizsargātāku pret atteici.

- Lietojumprogrammu pētniecība :

- IKT, kas risina sabiedrības problēmas: tādas jaunas sistēmas un pakalpojumi sabiedriski nozīmīgās jomās, kas uzlabo kvalitāti, efektivitāti, pieejamību un iekļautību; lietotājdraudzīgas lietojumprogrammas, jauno tehnoloģiju un iniciatīvu integrēšana, piemēram, interaktīva automatizēta dzīves vide.

- Veselībai , slimību profilakses uzlabošanai, agrīnai diagnostikai un personalizācijai; autonomija, drošība un pacientu mobilitāte; veselības informācijas telpa zināšanu atklāšanai;

- uzlabot iekļautību un vienlīdzīgu līdzdalību un novērst digitālus šķēršļus; palīgtehnoloģijas; plašam lietotāju lokam paredzēto pakalpojumu un produktu izstrāde;

- mobilitātei ; automatizētas uz IKT balstītas transporta sistēmas un transportlīdzekļi, kas nodrošina cilvēku un preču drošu, ērtu un efektīvu pārvietošanos;

- vides un ilgtspējīgas attīstības labā, lai samazinātu neaizsargātību un mazinātu dabas katastrofu un rūpniecisko avāriju sekas;

- valdībām ; efektivitāte, atklātība un atbildība pasaules līmeņa publiskajai pārvaldei un saikne ar iedzīvotājiem un uzņēmējiem, atbalstot demokrātiju.

- IKT saturam, jaunradei un personīgai attīstībai:

- jauni informācijas nesēju piemēri un jaunas satura formas; mijiedarbīga digitālā satura radīšana; bagātināta lietotāju pieredze; rentabls satura nodrošinājums;

- ar tehnoloģijām uzlabotas mācības ; pielāgojami un kontekstualizēti mācību risinājumi; mācības ar aktīvu līdzdalību;

- uz IKT balstītas sistēmas, lai atbalstītu digitālu kultūras resursu un līdzekļu pieejamību un ilgtermiņa lietošanu daudzvalodu vidē.

- IKT uzņēmumu un rūpniecības nozaru atbalstam:

- jaunas dinamisku, tīklā savietotu, uz sadarbību balstītas uzņēmējdarbības procesu formas, digitālas ekosistēmas; optimizēta darba organizācija un sadarbību veicinoša darba vide;

- rūpniecība: ātra un pielāgojama projektēšana, augsti individualizētu produktu ražošana un piegāde; digitālā un virtuālā ražošana; modelēšanas, imitācijas un prezentācijas instrumenti; miniatūri integrēti IKT produkti.

- IKT uzticamībai un drošībai: identitātes pārvaldība; autentificēšana un apstiprināšana; privātumu uzlabojošas tehnoloģijas; tiesību un pamatlīdzekļu pārvaldība; aizsardzība pret kiberdraudiem.

- Nākotnes un jaunās tehnoloģijas: atbalstīt progresīvus pētījumus galveno IKT jomā un IKT savienojumā ar citām saistītajām jomām un disciplīnām; attīstīt novatoriskas idejas un radikāli jaunus izmantojuma veidus, izpētīt jaunas iespējas IKT pētniecības virzienos.

4. Nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas

Mērķis

Uzlabot Eiropas rūpniecības nozares konkurētspēju un nodrošināt tās pārveidošanu no resursu ietilpīgas nozares zināšanu ietilpīgā nozarē, radot progresīvas zināšanas jauniem lietojumiem, kas ietver dažādas tehnoloģijas un disciplīnas.

Pamatojums

Rūpnieciskās darbības lejupslīde vērojama ne tikai tradicionālās nozarēs, kurām raksturīgs augsts darbietilpīgums, bet kļūst vērojama arī starpniecības pakalpojumu nozarē, kas veido Eiropas ekonomikas pamatu, un pat dažos augsto tehnoloģiju sektoros. šī tendence ir jāaptur, un tas ir jādara, veidojot Eiropā uz zinātnes atziņām balstītu zināšanu ietilpīgu rūpniecību. Tas ietvers pastāvošās MVU bāzes modernizāciju un jaunu uz zināšanām balstītu MVU izveidi, sākot ar zināšanu un kompetences izplatīšanu, īstenojot kopīgas programmas.

ES pieder atzīta vadošā loma tādās jomās kā nanotehnoloģijas, materiāli un ražošanas tehnoloģijas, kas jānostiprina, lai nodrošinātu un palielinātu ES ietekmi augstas globālās konkurences apstākļos.

Eiropas tehnoloģiju platformas tādās jomās kā nanoelektronika, rūpniecība, tērauda rūpniecība, ķīmija, transporta nozare, būvniecība, rūpnieciskā drošība, tekstila nozare, celulozes un papīra rūpniecība palīdz noteikt kopējas pētniecības prioritātes un mērķus. Papildus ar rūpniecību saistītām prioritātēm un to integrācijai nozares lietojumiem tiks risināti politikas, regulatīvie, standartizācijas un ietekmes jautājumi, tostarp elastīga reaģēšana uz jaunām politikas vajadzībām.

Darbības

- Nanozinātnes, nanotehnoloģijas

- Jaunu zināšanu radīšana par saskarni un no lieluma atkarīgām parādībām; materiālu īpašību nanomēroga kontrole jauniem lietojumiem; tehnoloģiju integrēšana nanomērogā; paškomplektējošas īpašības; nanomotori; nanoierīces un nanosistēmas; metodes un instrumenti raksturošanai un manipulācijām nanomērogā; nano- un augstas precizitātes tehnoloģijas ķīmijā; ietekme uz cilvēka drošību, veselību un vidi; metroloģija, nomenklatūra un standarti; jaunu koncepciju un pieeju izpēte nozares lietojumiem, ieskaitot jauno tehnoloģiju integrēšanu un konverģenci.

- Materiāli

- Jaunu zināšanu radīšana par augstas efektivitātes materiāliem jauniem produktiem un procesiem; uz zinātnes atziņām balstīti materiāli ar pielāgotām īpašībām; uzticamāka konstruēšana un simulācija; augstāka sarežģītība; saderība ar vidi; nano-, molekulāro- un makro- līmeņu integrācija ķīmijas tehnoloģijā un materiālu apstrādes nozarēs; jauni nanomateriāli, biomateriāli un hibrīdu materiāli, tostarp to veidošana un apstrādes kontrole.

- Jauna ražošana

- Radīt apstākļus un resursus uz zināšanām balstītai ražošanai, tostarp, lai veidotu, attīstītu un apstiprinātu jaunas sistēmas saistībā ar jaunām rūpnieciskām vajadzībām; izstrādāt plaša lietojuma ražošanas pamatlīdzekļus pielāgojamai, uz sadarbību un zinātnes atziņām balstītai ražošanai; izstrādāt jaunas inženierzinātnes koncepcijas, izmantojot tehnoloģiju apvienojumu (piemēram, nano-, bio-, info-, izziņas un to inženierijas prasības), lai radītu nākamās paaudzes produktus un pakalpojumus ar augstu pievienoto vērtību un pielāgotos mainīgajām vajadzībām.

- Tehnoloģiju integrēšana rūpnieciskie lietojumiem

- Integrēt jaunas zināšanas un tehnoloģijas par nanozinātnēm, materiāliem un ražošanu lietojumiem vienā vai vairākās nozarēs, tādās kā veselība, būvniecība, transports, enerģētika, ķīmija, vide, tekstilpreces un apģērbs, celuloze un papīrs, mašīnbūve.

5. Enerģētika

Mērķis

Pārveidot pašreizējo uz degizrakteņiem balstīto enerģētikas sistēmu ilgtspējīgākā sistēmā, kas balstītos uz dažādiem enerģijas avotiem un nesējiem apvienojumā ar uzlabotu energoefektivitāti, lai atrisinātu arvien augošās problēmas saistībā ar piegādes drošību un klimata pārmaiņām, vienlaikus palielinot Eiropas enerģētikas nozares konkurētspēju.

Pamatojums

Attiecībā uz enerģētikas sistēmām pastāv lielas problēmas. Nepieciešamību izstrādāt piemērotus un savlaicīgus risinājumus pamato satraucošas enerģijas pieprasījuma tendences pasaulē (paredzams, ka nākamajos 30 gados tas pieaugs par 60%), vajadzība būtiski ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas nolūkā mazināt klimata pārmaiņu postošās sekas, naftas cenu kaitējošā nepastāvība (jo īpaši attiecībā uz transporta nozari, kas ir lielā mērā atkarīga no naftas cenām) un ģeopolitiskā nestabilitāte naftas piegādātāju apgabalos. Pētījumi un demonstrējumi ir vajadzīgi, lai nodrošinātu videi draudzīgākās un rentablākās tehnoloģijas un pasākumus, kas dotu iespēju ES izpildīt savus mērķus atbilstīgi Kioto protokolam un tos pārsniegt, un izpildīt savas enerģētikas politikas saistības, kā aprakstīts 2000. gada Zaļajā grāmatā par energoapgādes drošību[15].

Eiropa ir panākusi vadošo lomu pasaulē vairākās enerģētikas tehnoloģijās. Tā ir pirmajā vietā attiecībā uz modernajām atjaunojamās enerģijas tehnoloģijām, tādām kā bioenerģija un vēja enerģija. ES ir spēcīgs konkurents pasaulē elektroenerģijas ieguves un sadales tehnoloģijās, un tai ir lielas pētniecības iespējas oglekļa savākšanas un atdalīšanas jomā. Tomēr šajās jomās pastāv nopietnas konkurences draudi (jo īpaši no ASV un Japānas).

Enerģētikas sistēmas radikālai pārveidošanai ir vajadzīgas jaunas tehnoloģijas, kuru radīšanā iesaistītais risks ir liels un priekšrocības pārāk nekonkrētas, lai privātie uzņēmumi sniegtu visu nepieciešamo finansējumu pētniecībai, attīstībai, demonstrējumiem un ieviešanai. Tādēļ privātā sektora ieguldījumu veicināšanā svarīga loma ir valsts sektora atbalstam un, lai sacenstos ar tautsaimniecībām, kas sistemātiski iegulda lielus līdzekļus līdzīgās tehnoloģijās, ir jāapvieno Eiropas centieni un resursi saskanīgā un efektīvākā veidā. šajā ziņā izšķirīga loma ir Eiropas tehnoloģiju platformām, koordinētā veidā apvienojot vajadzīgos pētniecības pasākumus. Turpmāk izklāstītas darbības mērķa sasniegšanai. Ir paredzēta īpaša darbība attiecībā uz zināšanām enerģētikas politikas veidošanai, kas arī var sniegt atbalstu jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar Eiropas enerģētikas politikas lomu starptautisko ar klimata pārmaiņām saistīto darbību attīstībā un saistībā ar energoapgādes, kā arī tās cenu nestabilitāti un pārtraukumiem.

Darbības

- ūdeņradis un kurināmā elementi

Integrētas darbības, lai nodrošinātu stabilu tehnoloģisku pamatu konkurētspējīgai ES kurināmā elementu un ūdeņraža nozarei stacionāriem, pārnēsājamiem un transporta lietojumiem. ūdeņraža un kurināmā elementu Eiropas tehnoloģiju platforma atbalsta šo darbību, ierosinot integrētu pētniecības un ieviešanas stratēģiju.

- Atjaunojamās elektroenerģijas ražošana

Tehnoloģijas, lai palielinātu vispārējo pārveides efektivitāti, samazinot izmaksas elektrības ražošanai no vietējiem atjaunojamiem enerģijas avotiem, un lai izstrādātu un demonstrētu tehnoloģijas, kas ir piemērotas dažādiem reģionāliem apstākļiem.

- Atjaunojamo veidu degvielas ražošana

Integrētas pārveides tehnoloģijas: izstrādāt un samazināt vienības pašizmaksu cietajiem, šķidrajiem un gāzveida kurināmajiem (tostarp ūdeņradim), ko ražo no atjaunojamiem enerģijas avotiem, nolūkā radīt oglekļa-neitrālu kurināmo rentablu ražošanu un lietošanu, jo īpaši šķidro biodegvielu transportam.

- Atjaunojamie avoti apsildei un dzesēšanai

Tehnoloģijas, lai palielinātu efektivitāti un samazinātu izmaksas apsildei un dzesēšanai no atjaunojamiem enerģijas avotiem, nodrošinot to lietošanu dažādos reģionālos apstākļos.

- CO2 uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģijas nulles izmešu līmeņa elektroenerģijas ieguvei

Krasi samazināt izrakteņu kurināmā izmantošanas ietekmi uz vidi, cenšoties nodrošināt efektīvas elektroenerģijas ieguves stacijas ar nullei tuvu izmešu līmeni, pamatojoties uz CO2 uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģijām.

Tīrās akmeņogļu tehnoloģijas

Būtiski uzlabot iekārtu efektivitāti, uzticamību un izmaksas, attīstot un demonstrējot tīrās akmeņogļu pārveides tehnoloģijas.

- Viedi enerģētikas tīkli

Palielināt Eiropas elektrības un gāzes sistēmu un tīklu efektivitāti, drošību un uzticamību, piemēram, pārveidojot pašreizējos elektrības tīklus mijiedarbīgā (patērētāji/operatori) pakalpojumu tīklā un novēršot šķēršļus izplatīto atjaunojamo enerģijas avotu plašai ieviešanai un efektīvai integrēšanai.

- Energoefektivitāte un ietaupījumi

Jaunas koncepcijas un tehnoloģijas, lai uzlabotu energoefektivitāti un ietaupījumu ēkām, pakalpojumiem un rūpniecībai. Tas ietver energoefektivitātes stratēģiju un tehnoloģiju integrēšanu, jaunu atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju izmantošanu un enerģijas pieprasījuma pārvaldību.

- Zināšanas enerģētikas politikas veidošanai

Izstrādāt līdzekļus, metodes un modeļus, lai izvērtētu galvenos ekonomikas un sociālos jautājumus saistībā ar enerģijas tehnoloģijām un nodrošināt skaitliskus mērķus un attīstības modeļus vidējam un ilgam termiņam.

6. Vide (tostarp klimata pārmaiņas)

Mērķis

Vides un tās resursu ilgtspējīga apsaimniekošana, padziļinot mūsu zināšanas par mijiedarbību starp biosfēru, ekosistēmām un cilvēka darbībām un izstrādājot jaunas tehnoloģijas, līdzekļus un pakalpojumus, lai integrēti risinātu globālos ar vidi saistītos jautājumus. Uzsvars tiks likts uz klimata, ekoloģisko, zemes un okeāna sistēmu izmaiņu prognozēšanu, uz instrumentiem un tehnoloģijām, lai kontrolētu, novērstu un mazinātu ietekmi uz vidi un apdraudējumu, tostarp veselības apdraudējumu, kā arī saglabātu dabas un cilvēka radīto vidi.

Pamatojums

Vides problēmām ir pārrobežu raksturs, un to risināšanai ir nepieciešama koordinēta pieeja Eiropas un bieži vien pasaules līmenī. Zemes dabas resursus un cilvēka veidoto vidi negatīvi ietekmē iedzīvotāju pieaugums, urbanizācija, lauksaimniecības, transporta un enerģētikas nozaru nepārtraukta paplašināšanās, kā arī klimata mainīgums un sasilšana vietējā, reģionālā un pasaules līmenī. Eiropai jānodrošina ilgtspējīga vides jautājumu risināšana, vienlaicīgi uzlabojot konkurētspēju un nostiprinot Eiropas rūpniecību. Lai sasniegtu „kritisko masu”, ņemot vērā vides pētniecības mērogu, apjomu un augstu sarežģītības līmeni, ir nepieciešama sadarbība visā ES. Sadarbība atvieglo kopēju plānošanu, savienotu un sadarbspējīgu datu bāžu izmantošanu un saskanīgu liela mēroga novērošanas un prognozēšanas sistēmu attīstību.

Pētniecība ES līmenī ir vajadzīga, lai īstenotu starptautiskas saistības, tādas kā Kioto protokols, ANO Konvencija par bioloģisko daudzveidību, 2002. gada Pasaules sammits par noturīgu attīstību, tostarp ES ūdens iniciatīva, un sniegtu ieguldījumu darbam, ko veic Starpvaldību ekspertu grupa klimata pārmaiņu jautājumos un Zemes novērošanas iniciatīvā. Turklāt pastāv nozīmīgas pētniecības vajadzības, kas rodas no spēkā esošām un jaunām ES līmeņa politikām, Sestās vides rīcības programmas un saistīto tematisko stratēģiju īstenošanas, Vides tehnoloģiju un Vides un veselības rīcības plānu ieviešanas, un direktīvu, tādu kā ūdens pamatdirektīva, īstenošanas.

ES ir jānostiprina tās stāvoklis pasaules tirgū vides tehnoloģiju jomā. šādas tehnoloģijas palīdz nodrošināt ilgtspējīgu izaugsmi, sniedzot ekoloģiski efektīvus dažāda mēroga vides problēmu risinājumus un aizsargājot mūsu kultūras mantojumu. Ar vidi saistītās prasības darbojas kā jauninājumu stimuls un var nodrošināt uzņēmējdarbības iespējas. Eiropas tehnoloģiju platformas ūdensapgādes, kanalizācijas un asenizācijas, un ilgtspējīgas ķīmijas jomā apstiprina ES līmeņa darbības nepieciešamību, un to pētniecības programmas ir ņemtas vērā turpmāk izklāstītajās darbībās. Citas platformas (piemēram, būvniecības un mežsaimniecības jomā) daļēji nodarbojas ar vides tehnoloģiju jautājumiem, un tās arī ir ņemtas vērā.

Turpmāk izklāstīta virkne darbību[16], daudzas no kurām ir tieši saistītas ar politikas vajadzībām. Tomēr var tikt sniegts papildu atbalsts jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar ES politiku ietekmes uz ilgtspējību novērtējumu, pārraudzība attiecībā uz darbībām klimata pārmaiņu risināšanai pēc Kioto protokola pieņemšanas, jaunas politikas vides jomā, tādas ka jūrniecības politika, standarti un noteikumi.

Darbības

- Klimata pārmaiņas, piesārņojums un riski

- Ietekme uz vidi un klimatu: klimata un Zemes sistēmas darbība; pielāgošanās un ietekmes mazināšanas pasākumi; gaisa, grunts un ūdens piesārņojums; izmaiņas atmosfēras sastāvā un ūdens ciklā; mijiedarbība starp klimatu, zemes virsu un okeānu; ietekme uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām.

- Vide un veselība: vides negatīvo faktoru mijiedarbība ar cilvēka veselību, tostarp avotu noteikšana, saistība ar iekštelpu vidi, ietekme un jaunie riska faktori; integrētas riska novērtēšanas metodes toksiskām vielām, tostarp alternatīvas izmēģinājumiem ar dzīvniekiem; vides radītā veselības apdraudējuma kvantitatīva noteikšana un izmaksu un ieguvumu analīze, novēršanas stratēģiju indikatori.

- Dabas apdraudējums: uzlabot ar ģeoloģisko apdraudējumu (piemēram, zemestrīces, vulkāni, cunami) un klimatu saistīto katastrofu (piemēram, vētras un plūdi) prognozēšanu un integrētu apdraudējuma, sensibilitātes un riska novērtējumu; izstrādāt agrīnā brīdinājuma sistēmas un uzlabot novēršanas un ietekmes mazināšanas stratēģijas.

- Resursu ilgtspējīga apsaimniekošana

- Dabas un cilvēka veidotu resursu saglabāšana un ilgtspējīga apsaimniekošana: ekosistēmas; ūdens resursu apsaimniekošana; atkritumu apsaimniekošana un novēršana; bioloģiskās daudzveidības aizsardzība un pārvaldība, augsnes aizsardzība, jūras gultnes un piekrastes zonu aizsardzība, pasākumi pret pārtuksnešošanos un augsnes degradāciju; mežu apsaimniekošana; pilsētvides ilgtspējīga apsaimniekošana un plānošana, datu pārvalde un informācijas pakalpojumi; ar dabas procesiem saistītā novērtēšana un prognozēšana.

- Jūras vides attīstība: cilvēka darbību ietekme uz jūras vidi un tās resursiem; piesārņojums un eitrofikācija reģionālās jūrās un piekrastes zonās; dziļjūras ekosistēmas; jūras bioloģiskās daudzveidības tendenču, ekosistēmas procesu un okeāna cirkulācijas novērtēšana; jūras gultnes ģeoloģija.

- Vides tehnoloģijas

- Vides tehnoloģijas dabas un cilvēka veidotās vides novērošanai, profilaksei , ietekmes mazināšanai, pielāgošanai, atveseļošanai un atjaunošanai: saistībā ar ūdeni, klimatu, gaisu, jūras, pilsētas un lauku vidi, augsni, atkritumu apstrādi, otrreizējo pārstrādi, tīrās ražošanas procesiem, ķīmisko vielu drošību, kultūras mantojuma un apbūves aizsardzību.

- Tehnoloģiju novērtēšana, apstiprināšana un testēšana: metodes un instrumenti procesu, tehnoloģiju un produktu vides riska un dzīves cikla novērtēšanai; atbalsts ilgtspējīgas ķīmijas, ūdensapgādes un kanalizācijas un asenizācijas platformām[17]; nākamās Eiropas vides tehnoloģiju apstiprināšanas un testēšanas programmas zinātniskie un tehnoloģiskie aspekti.

- Zemes novērošanas un novērtēšanas instrumenti

- Zemes novērošana: veicināt novērošanas sistēmu attīstību un integrāciju vides un ilgtspējības jautājumiem saskaņā ar GEOSS ; sistēmu sadarbspēja un informācijas optimizēšana vides parādību izpratnei, modelēšanai un prognozēšanai.

- Prognozēšanas metodes un novērtēšanas instrumenti: modelēšanas saiknes starp tautsaimniecību/vidi/sabiedrību, tostarp uz tirgu balstītie instrumenti, sekundāras sekas, robežvērtības, zināšanu bāzes un metodiku izstrāde ilgtspējības novērtējumam attiecībā uz svarīgākajiem jautājumiem, tādiem kā zemes izmantošana un ar jūru saistītie jautājumi; sociālās un ekonomikas problēmas saistībā ar klimata pārmaiņām.

7. Transports (tostarp aeronautika)

Mērķis

Pamatojoties uz tehnoloģijas attīstību, iedzīvotāju un sabiedrības labā izstrādāt integrētas videi draudzīgākas un „viedākas” Viseiropas transporta sistēmas, kas atbilstu vides un dabas resursu saglabāšanas prasībām; nostiprināt un turpmāk attīstīt vadošo lomu, kas pasaules tirgū ir Eiropas nozares pārstāvjiem.

Pamatojums

Transporta nozare ir viens no Eiropas stiprākajiem punktiem: gaisa transporta nozare veido 2,6% no ES IKP (nodrošinot 3,1 miljonu darbavietu), un virszemes transporta nozare rada 11% no ES IKP (nodrošinot darbu 16 miljoniem cilvēku). Tomēr transports rada 25% no visa ES CO2 emisiju apjoma, tādēļ ir absolūti nepieciešams padarīt šo nozari „videi draudzīgāku”, lai nodrošinātu ilgtspējīgāku transporta nozares darbību un saderību ar izaugsmes tempiem, kā norādīts Baltajā grāmatā „Eiropas Transporta Politika 2010. gadam: laiks pieņemt lēmumu”.[18]

ES paplašināšanās un ekonomikas attīstība (palielinot zemes platību par 25% un iedzīvotāju skaitu par 20%) rada jaunu izaicinājumu cilvēku un preču efektīvai, rentablai un ilgtspējīgai pārvadāšanai. Transportam ir tieša saistība ar citām svarīgām politikas jomām, tādām kā tirdzniecība, konkurence, nodarbinātība, kohēzija, enerģētika, drošība un iekšējais tirgus. Investīcijas pētniecībā un tehnoloģiju attīstībā ES transporta nozarē ir priekšnosacījums, lai nodrošinātu tehnoloģiskas konkurētspējas priekšrocības pasaules tirgos.[19]

Eiropas tehnoloģiju platformu[20] izstrādātajās darba programmās atbalstīta vajadzība attīstīt jaunu „transporta sistēmu” perspektīvu, kurā ņemta vērā transportlīdzekļu, transporta tīklu un transporta pakalpojumu lietošanas mijiedarbība un kuru var izstrādāt vienīgi Eiropas līmenī. PTA izmaksas visās šajās jomās būtiski pieaug, un ir nepieciešama sadarbība ES līmenī, lai ļautu dažādu PTA sniedzēju „kritiskajai masai” rentabli atrisināt šāda mēroga daudzdisciplināras problēmas tādās jomās kā nākotnes „tīrs un drošs transportlīdzeklis”, savietojamība un kombinētie pārvadājumi ar īpašu uzsvaru uz dzelzceļa transportu, pieejamas cenas, nekaitīgums, ietilpība, drošība un ietekme uz vidi paplašinātā Eiropas Savienībā. Eiropas politiku īstenošanai būs arī jāizstrādā tehnoloģijas Galileo sistēmas un tās lietojumu atbalstam. Politikas veidotāju vajadzības, tāpat kā turpmāk izklāstīto tēmu un darbību ciešā saistība ar rūpniecību, tiks risinātas integrētā veidā, aptverot transporta politikas ekonomiskos, sociālos un vides aspektus. Turklāt tiks sniegts atbalsts, lai reaģētu uz pastāvošām un jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar notikumu attīstību jūrniecības politikā.

Darbības

- Aeronautika un gaisa satiksme

- Videi draudzīgāks gaisa transports: emisiju un trokšņa traucējumu samazināšana, ietverot darbu pie motoru un alternatīvu degvielu, konstrukciju un jaunu lidaparātu projektu izstrādes, lidostu darbību un satiksmes pārvaldību.

- Laika efektivitātes palielināšana: kustību saraksta efektivitātes uzlabošana, koncentrējoties uz novatoriskām gaisa satiksmes pārvaldes sistēmām atbilstīgi Vienoto debesu politikas efektīvai īstenošanai, kas apvieno gaisa, zemes un kosmosa elementus, tostarp satiksmes plūsmu un gaisa kuģu lielāku autonomiju.

- Patērētāju apmierinātības un drošības garantēšana: pasažieru komforta uzlabošana, novatoriski pakalpojumi lidojuma laikā un pasažieru efektīvāka apkalpošana; visu gaisa transporta drošības aspektu uzlabošana; gaisa kuģu plašāka izvēle, sākot no plata korpusa līdz maza izmēra transportlīdzekļiem.

- Izmaksu efektivitātes uzlabošana: samazināt izmaksas saistībā ar produktu attīstību, ražošanu un ekspluatāciju, koncentrējoties uz gaisa kuģiem, kuriem nav vajadzīga tehniskā apkope, lielāka automatizācijas un simulācijas izmantošana.

- Gaisa kuģu un pasažieru aizsardzība: ceļotāja, apkalpes, gaisa kuģa un gaisa satiksmes sistēmas aizsardzības pasākumu uzlabošana, piemēram, uzlabotas datu un identifikācijas metodes, gaisa kuģa aizsardzība pret uzbrukumu, automātiska atgūstamība un no drošības viedokļa uzlabota gaisa kuģu konstrukcija.

- Vadošā loma nākotnes gaisa transportā: ilgāka termiņa aviācijas problēmu risināšana, ieviešot radikālākus, no vides viedokļa efektīvus un novatoriskus tehnoloģiju apvienojumus, kas radītu nozīmīgu progresu gaisa transportā.

- Virszemes transports (dzelzceļš, autotransports un kuģi)

- Videi draudzīgāks virszemes transports: vides un trokšņa piesārņojuma samazināšana; tīru un efektīvu motoru izstrāde, izmantojot hibrīdās tehnoloģijas un alternatīvu degvielu transporta lietojumiem; nolietojuma stratēģijas transportlīdzekļiem un kuģošanas līdzekļiem.

- Veicināt kravu novirzīšanu uz citiem transporta veidiem un transporta koridoru atslogošanu: novatorisku, kombinētu un sadarbspējīgu reģionālu un valsts transporta tīklu, infrastruktūras un sistēmu attīstība Eiropā; izmaksu internalizācija; informācijas apmaiņa starp transportlīdzekli/kuģošanas līdzekli un transporta infrastruktūru; infrastruktūras jaudas optimizēšana.

- Nodrošināt ilgtspējīgu mobilitāti pilsētās: novatoriskas organizācijas shēmas, tostarp tīri un droši transportlīdzekļi, un nepiesārņojoši transportlīdzekļi, jauni sabiedriskā transporta veidi un privātā transporta racionalizācija, komunikāciju infrastruktūra, integrēta pilsētas un transporta plānošana.

- Drošuma un drošības uzlabošana: transporta sistēmas uzlabošana, apstākļu uzlabošana attiecībā uz transporta darbībās iesaistītajiem transportlīdzekļu vadītājiem, pasažieriem, apkalpes locekļiem, velosipēdistiem un gājējiem; projektējot transportlīdzekļus un kuģošanas līdzekļus, kā arī transporta sistēmā kopumā.

- Konkurētspējas stiprināšana : projektēšanas procesu uzlabošana; progresīvu ātrgaitas vilcienu un transportlīdzekļu tehnoloģiju attīstība; novatoriskas un rentablas ražošanas sistēmas un infrastruktūras būvniecība; mijiedarbības arhitektūras.

- Atbalsts Eiropas Globālajai satelītnavigācijas sistēmai (Galileo): precīzas navigācijas un momenta iestatīšanas pakalpojumi lietošanai vairākās nozarēs; satelītnavigācijas efektīva izmantošana un atbalsts otrās paaudzes tehnoloģiju izstrādei.

8. Sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes

Mērķis

Radīt dziļu kopīgu izpratni par sarežģītajām un savstarpēji saistītām sociālekonomiskām problēmām, ar kurām saskaras Eiropa, tādām kā izaugsme, nodarbinātība un konkurētspēja, sociālā kohēzija un ilgtspējība, dzīves kvalitāte un savstarpēja atkarība pasaulē, jo īpaši, lai nodrošinātu uzlabotu zināšanu bāzi politikām attiecīgajās jomās.

Pamatojums

Eiropai ir stabila augstas kvalitātes pētniecības bāze sociālekonomisko zinātņu un humanitāro zinātņu jomā. Pieeju dažādība ES ekonomikas, sociālajā, politikas un kultūras jomā rada bagātīgu augsni šo jomu pētniecībai ES līmenī. Kopīgiem pētījumiem, kuros tiek risināti Eiropas sociālekonomiskie jautājumi minētajās jomās, ir liela Eiropas pievienotā vērtība. Pirmkārt, šiem jautājumiem un problēmām ir augsta prioritāte ES līmenī un tos risina ar ES politikām. Otrkārt, salīdzinošā pētniecība, iesaistot vairākas vai visas ES valstīs, piedāvā īpaši efektīvu līdzekli, kā arī svarīgas mācību iespējas dažādās valstīs un reģionos.

Treškārt, ES līmeņa pētniecībai ir īpašas priekšrocības, jo ar to var radīt Viseiropas datu bāzi un pielietot dažādās perspektīvas, kas ir vajadzīgas, lai izprastu sarežģītus jautājumus. Visbeidzot, Eiropas sociālekonomisko zināšanu bāzes izstrāde šajās galvenajās jomās būs svarīgs ieguldījums to kopējas izpratnes veicināšanā visā Eiropas Savienībā un, kas ir vissvarīgākais, Eiropas iedzīvotāju vidū.

Atbalstāmās darbības ir izklāstītas turpmāk un ir paredzams, ka tās sniegs nozīmīgu ieguldījumu politikas formulēšanā, īstenošanā, ietekmē un novērtējumā daudzās jomās, tādās kā ekonomika, sociālā joma, izglītība un mācības, uzņēmējdarbība, starptautiskā tirdzniecība, patērētāji, ārējie sakari, tieslietas un iekšlietas, un oficiālās statistikas politikas. Turklāt tiks sniegtas iespējas, lai risinātu sociālekonomiskas problēmas, kā arī, lai veiktu pētījumus saistībā ar jaunām vai neparedzētām politikas vajadzībām.

Darbības

- Izaugsme, nodarbinātība un konkurētspēja zināšanu sabiedrībā: izstrādāt un integrēt pētījumus par jautājumiem, kas ietekmē izaugsmi, nodarbinātību un konkurētspēju, sākot no jauninājumiem, izglītības, tostarp mūžizglītības, un zinātnisko un citu zināšanu lomas līdz valstu institucionālam kontekstam.

- Ekonomikas, sociālo un vides mērķu apvienošana Eiropas perspektīvā: risinot divus galvenos un savstarpēji cieši saistītos jautājumus - turpināt Eiropas sociālekonomisko modeļu attīstību un ekonomisko un sociālo kohēziju paplašinātā Eiropas Savienībā, ņemot vērā vides aizsardzību.

- Galvenās tendences un to sekas sabiedrībā: piemēram, demogrāfiskās izmaiņas, tostarp iedzīvotāju novecošana un migrācija; dzīvesstils, darbs, ģimene, dzimumu līdztiesības jautājumi, veselība un dzīves kvalitāte; noziedzība; uzņēmējdarbības loma sabiedrībā un iedzīvotāju daudzveidība, kultūras mijiedarbība un jautājumi saistībā ar fundamentālo tiesību aizsardzību un cīņu pret rasismu un neiecietību.

- Eiropa pasaulē: izpratne par mainīgo mijiedarbību un savstarpējo atkarību starp pasaules reģioniem un to ietekme uz saistītajiem reģioniem, jo īpaši Eiropu; jaunu draudu un risku risināšana, neierobežojot cilvēktiesības, brīvību un labklājību.

- Pilsonis Eiropas Savienībā: ņemot vērā ES nākotnes attīstību, panākt demokrātiskās „piederības” izjūtu un Eiropas tautu aktīvu līdzdalību; efektīva un demokrātiska pārvaldība, ieskaitot ekonomikas pārvaldību; vienotas izpratnes veidošana un cieņa pret Eiropas atšķirībām un kopīgām iezīmēm kultūrā, institūcijās, vēsturē, valodās un vērtībās.

- Sociālekonomiskie un zinātniskie rādītāji: to izmantošana politikā un tās īstenošana un kontrole , pastāvošo rādītāju uzlabošana un jaunu rādītāju izstrāde šim mērķim un pētniecības programmu novērtēšanai, ieskaitot uz oficiālo statistiku balstītos rādītājus.

- Prognozēšanas darbības galvenajās zinātnes, tehnoloģijas un saistītajās sociālekonomiskajās jomās, tādās kā turpmākās demogrāfiskās tendences, zināšanu globalizācija, pētniecības sistēmu attīstība, kā arī attiecībā uz turpmāko attīstību galvenajās pētniecības jomās un zinātniskajās disciplīnās, un saistībā ar tām.

9. Drošība un kosmoss

Mērķis

Izstrādāt tehnoloģijas un zināšanas, lai izveidotu spējas, kas vajadzīgas, lai garantētu iedzīvotāju drošību no tādiem draudiem kā terorisms un noziedzība, vienlaicīgi ievērojot cilvēka pamattiesības; nodrošināt optimālu un saskaņotu pieejamo tehnoloģiju izmantošanu Eiropas drošībai un veicināt pakalpojumu sniedzēju un lietotāju sadarbību drošības risinājumiem.

Atbalstīt Eiropas Kosmosa programmu, kas koncentrētos uz tādiem lietojumiem kā globālais monitorings par vidi un drošību ( GMES ), sniedzot labumu iedzīvotājiem un Eiropas kosmosa nozares konkurētspējai. Tas veicinās Eiropas Kosmosa politikas izstrādi, papildinot dalībvalstu un citu galveno dalībnieku, tostarp Eiropas Kosmosa aģentūras, centienus.

9.1. Drošība

Pamatojums

Drošība Eiropā ir priekšnosacījums labklājībai un brīvībai. ES drošības stratēģijā „Drošāka Eiropa labākā pasaulē”, ko pieņēma Eiropadome, risināta vajadzība pēc visaptverošas drošības stratēģijas, kura ietver gan civilos, gan ar aizsardzību saistītos drošības pasākumus.

Ar drošību saistītā pētniecība ir svarīgs elements, atbalstot Kopējo ārpolitiku un drošības politiku, kā arī sniedzot augsta līmeņa drošību visā ES tiesiskuma, brīvības un drošības telpā[21], kā atbalstīts Hāgas programmā. Tā arī sniegs ieguldījumu attīstības stadijā esošajās tehnoloģijās un iespējās citu ES politiku atbalstam tādās jomās ka transports, civilā aizsardzība, enerģētika un vide.

Pastāvošām ar drošību saistītām pētniecības darbībām Eiropā raksturīga centienu sadrumstalotība, atbilstoša mēroga un apjoma „kritiskās masas” trūkums un saistību un sadarbspējas nepietiekamība. Eiropai jāuzlabo tās pasākumu saskanība, izstrādājot efektīvu institucionālo kārtību un rosinot dažādos valsts un starptautiskos dalībniekus uz sadarbību un koordināciju, lai novērstu dublēšanu un izmantotu sinerģiju, kur vien tas iespējams. Drošības pētniecība Kopienas līmenī tiks vērsta uz pasākumiem ar skaidru valsts līmenim pievienoto vērtību. Rezultātā drošības pētniecība Kopienas līmenī pastiprinās Eiropas drošības nozares konkurētspēju.

Turpmāk izklāstītās darbības papildinās un integrēs uz tehnoloģijām un sistēmām orientēto ar drošību saistīto pētniecību, ko veic saskaņā ar citām tēmām. Tās būs orientētas uz uzdevumu, attīstot tehnoloģijas un iespējas atkarībā no īpašo drošības uzdevumu vajadzībām. Tās ir veidotas elastīgi, lai varētu pielāgoties šobrīd nezināmiem drošības apdraudējumiem un saistītām politikas vajadzībām, kas var rasties, veicinot pastāvošo tehnoloģiju savstarpējo papildināšanu un pārņemšanu civilās drošības jomā; Eiropas drošības pētniecība stimulēs arī vairākiem nolūkiem paredzēto tehnoloģiju attīstību, lai līdz maksimumam palielinātu to pielietošanas jomu.

Darbības

- Aizsardzība pret terorismu un noziedzību: sniegt tehnoloģiju risinājumus draudu apzināšanās uzlabošanai (piemēram, attiecībā uz ķīmiskiem, bioloģiskiem, radioloģiskiem un kodoldraudiem, CBRN ), atklāšanai, novēršanai, identificēšanai, aizsardzībai pret tiem, neitralizēšanai, kā arī teroristu uzbrukumu un noziedzības ietekmes ierobežošanai.

- Infrastruktūras un komunālo pakalpojumu drošība: analizēt un aizsargāt pastāvošo un nākotnes sabiedrisko un privāto svarīgāko/tīklā savienoto infrastruktūru (piemēram, transportā, enerģētikā, IKT), sistēmas un pakalpojumus (tostarp finanšu un administratīvos pakalpojumus).

- Robežu drošība: koncentrēties uz tehnoloģijām un iespējām, lai uzlabotu visu to sistēmu, iekārtu, instrumentu un procesu efektivitāti, kas ir vajadzīgi Eiropas teritorijas un piekrastes robežu drošības uzlabošanai, ieskaitot robežu kontroles un uzraudzības jautājumus.

- Drošības atjaunošana krīzes gadījumā: koncentrēties uz tehnoloģijām, lai atbalstītu dažādas ārkārtēju situāciju vadības darbības (tādas kā civilā aizsardzība, humānās palīdzības un glābšanas operācijas, atbalsts KāDP) un tādus jautājumus kā starporganizāciju koordinācija un saziņa, dalītās arhitektūras un cilvēka faktors.

Iepriekšminēto četru jomu atbalstam paredzētas šādas plašākas tēmas:

- Drošības sistēmu integrācija un savietojamība: koncentrēties uz tehnoloģijām, lai uzlabotu sistēmu, iekārtu, pakalpojumu un procesu, tostarp tiesībaizsardzības informācijas infrastruktūras, savietojamību, kā arī uz uzticamību, organizatoriskiem aspektiem, konfidencialitātes un informācijas integritātes aizsardzību un visu darījumu un apstrādes operāciju izsekojamību.

- Drošība un sabiedrība: uz uzdevumiem orientēta pētniecība, kas galvenokārt būs vērsta uz sociālekonomisko analīzi, attīstības modeļu veidošanu un darbībām saistībā ar noziedzību, iedzīvotāju izpratni par drošību, ētiku, privātuma aizsardzību un sociālo prognozēšanu. Pētniecība tiks vērsta arī uz tehnoloģijām, kas labāk aizsargā privātumu un tiesības, un tajā tiks risināta neaizsargātība un jauni draudi, kā arī iespējamo seku pārvaldība un ietekmes novērtējums.

- Drošības pētniecības koordinācija un strukturēšana: Eiropas un starptautiskās drošības pētniecības pasākumu koordinācija un sinerģijas attīstīšana starp civilo, drošības un aizsardzības pētniecību, juridisko noteikumu uzlabošana un pastāvošās infrastruktūras optimālas izmantošanas veicināšana.

9.2. Kosmoss

Pamatojums

ES var sniegt ieguldījumu šajā jomā, labāk definējot kopējos mērķus, pamatojoties uz lietotāju prasībām un politikas mērķiem, koordinējot darbības, lai izvairītos no dublēšanas un maksimāli palielinātu savietojamību, un nosakot standartus. Valsts iestādes un lēmēji ir svarīgi potenciālie lietotāji, arī Eiropas rūpniecība gūs priekšrocības no skaidri definētas Eiropas Kosmosa politikas, ko īsteno ar Eiropas Kosmosa programmu, kurai daļējs atbalsts paredzēts ierosinātajos pētniecības un tehnoloģiju attīstības pasākumos. Eiropas līmeņa pasākumi arī ir vajadzīgi, lai atbalstītu ES politikas mērķus, piemēram, lauksaimniecības, zivsaimniecības, vides, telekomunikāciju, drošības, transporta jomā, kā arī lai nodrošinātu, ka Eiropa ir cienījams partneris reģionālajā un starptautiskajā sadarbībā.

Pēdējo 40 gadu laikā Eiropa ir izveidojusi izcilu tehnoloģisko kompetenci. Lai saglabātu nozares konkurētspēju (ieskaitot ražotājus, pakalpojumu sniedzējus un operatorus), vajadzīgi jauni pētījumi un tehnoloģijas. Kosmosa lietojumi sniedz nozīmīgu labumu iedzīvotājiem.

Turpmāk izklāstīto darbību mērķis ir: kosmosa resursu izmantošana, lai ieviestu lietojumus, proti, GMES (Globālais monitorings par vidi un drošību) un to sniegtais ieguldījums tiesībaizsardzībā ES politikas jomās; kosmosa izpēte, nodrošinot starptautiskas sadarbības iespējas un progresīvus tehnoloģijas atklājumus; kosmosa izmantošana un izpēte, ko atbalsta ar veicinošām darbībām, garantējot Eiropas Savienības stratēģisko lomu. šīs darbības tiks papildinātas ar citām darbībām, kas ir ietvertas Konkurētspējas un jauninājumu pamatprogrammā un Izglītības un mācību programmā. Ar turpmāk minētām darbībām tiks maksimāli palielināti valsts politikas ieguvumi, tostarp papildu atbalsts jaunām politikas vajadzībām, kas var rasties, piemēram: uz kosmosu balstīti risinājumi jaunattīstības valstu atbalstam; kosmosa novērošanas instrumentu un metožu izmantošana, lai atbalstītu Kopienas politiku attīstību.

Darbības

- Uz kosmosu balstīti lietojumi Eiropas sabiedrības rīcībā

- Globālais monitorings par vidi un drošību: uz satelītiem balstītu monitoringa sistēmu un metožu izstrāde saistībā ar vides un drošības pārvaldību un to integrāciju ar elementiem uz zemes, jūrā un gaisā; atbalsts GMES datu un pakalpojumu lietošanai un nodrošināšanai.

- Novatoriski satelītkomunikācijas pakalpojumi, kas ir integrēti globālajos elektroniskās komunikācijas tīklos iedzīvotājiem un uzņēmumiem tādās pielietojuma jomās, kas aptver civilo aizsardzību, e-pārvaldi, tālmedicīnu, tālmācību un vispārējos lietotājus.

- Tehnoloģiju attīstība, lai samazinātu uz kosmosu balstīto pakalpojumu neaizsargātību un veicinātu kosmosa uzraudzību.

- Kosmosa izpēte

- Sniegt ieguldījumu starptautiskās kosmosa izpētes iniciatīvās.

- PTA kosmosa pētniecības pamatu nostiprināšanai

- Kosmiskā transporta tehnoloģija: pētniecība, lai palielinātu Eiropas kosmiskā transporta nozares konkurētspēju.

- Kosmosa zinātnes, tostarp dzīvība kosmosā.

II IDEJAS

Mērķis

Šī programma veicinās dinamismu, jaunradi un izcilību Eiropas pētniecībā zināšanu progresīvākajās jomās. To panāks, atbalstot “pētnieku ierosinātus” pētniecības projektus, ko visās jomās veic individuālas grupas, savstarpēji konkurējot Eiropas līmenī. Projektus finansēs, pamatojoties uz pētnieku iesniegtajiem priekšlikumiem viņu izvēlētajās jomās, un izvērtēs, veicot salīdzinošu vērtējumu, ņemot vērā tikai un vienīgi izcilības kritēriju.

Pamatojums

Pētnieku ierosinātā „progresīvā” pētniecība ir galvenais pārticības un sociālā progresa virzītājspēks, kas piedāvā jaunas iespējas zinātnes un tehnoloģiju attīstībā un ļauj radīt jaunas zināšanas, kuru rezultātā veidojas jaunas izmantošanas iespējas un tirgi.

Lai gan paveikts jau ir daudz un daudzās jomās ir nodrošināts augsta līmeņa sniegums, Eiropā netiek pilnībā izmantots tās pētniecības potenciāls un resursi, tādēļ steidzami jāpaaugstina tās spēja radīt zināšanas.

Uz konkurenci balstīts Eiropas mēroga finansēšanas mehānisms progresīvajai pētniecībai, ko veic individuālas grupas, ir galvenais Eiropas pētniecības telpas komponents, kas papildina citus ES un valsts līmeņa pasākumus. Tas palīdzēs vairot Eiropas dinamismu un piesaistīt labākos pētniekus gan no Eiropas, gan trešām valstīm, kā arī investīcijas rūpniecībā.

Darbības

Šī darbības joma ietvers visdaudzsološākās un visproduktīvākās pētniecības jomas, kā arī labākās zinātnes un tehnoloģiju progresa iespējas dažādās disciplīnās un starpdisciplinārās jomās, tostarp inženierzinātnē, sociālajās zinātnēs un humanitārajās zinātnēs. To īstenos neatkarīgi no pārējo Pamatprogrammas daļu tematiskās orientācijas, un tajā uzmanību veltīs gan jaunajiem zinātniekiem un jaunām grupām, gan jau agrāk izveidotām grupām.

ES darbības progresīvās pētniecības jomā īstenos Eiropas Pētniecības padome (EPP), ko veidos zinātniskā padome un īpaši izveidota īstenošanas struktūra.

Zinātnisko padomi veidos Eiropas zinātnes aprindu augstākā līmeņa pārstāvji, kas darbosies kā privātpersonas neatkarīgi no politiskajām vai citām interesēm. Tās locekļus iecels Komisija, ievērojot objektīvu izvēles procedūru. Zinātniskā padome cita starpā pārraudzīs lēmumus par finansējamiem pētniecības veidiem un garantēs darbības kvalitāti no zinātniskā viedokļa. Tās uzdevumos jo īpaši ietilps ikgadējās darba programmas izstrāde, salīdzinošā novērtējuma procesa izveide, kā arī programmas īstenošanas uzraudzība un kvalitātes kontrole no zinātniskā viedokļa.

Īpaši izveidotā īstenošanas struktūra atbildēs par visiem īstenošanas aspektiem un programmas izpildi saskaņā ar ikgadējo darba programmu. Jo īpaši tā īstenos salīdzinošās vērtēšanas un atlases procesu saskaņā ar zinātniskās padomes noteiktiem principiem, kā arī nodrošinās piešķīrumu finansiālo un zinātnisko pārvaldību.

Darbības īstenošanu un pārvaldību atbilstoši regulāri pārskatīs un izvērtēs, lai novērtētu paveikto un, ņemot vērā pieredzi, koriģētu un uzlabotu procedūras.

Eiropas Komisija garantēs pilnīgu EPP autonomiju un integritāti.

III CILVĒKI

Mērķis

Kvantitatīvi un kvalitatīvi stiprināt cilvēkpotenciālu pētniecības un tehnoloģiju jomā Eiropā, rosinot cilvēkus pievērsties pētnieka profesijai, veicinot Eiropas zinātnieku palikšanu Eiropā, kā arī piesaistot Eiropai zinātniekus no visas pasaules, veidojot labākajiem pētniekiem pievilcīgu Eiropu. To panāks, ieviešot konsekventu Marijas Kirī vārdā nosaukto pasākumu kopumu, kas paredzēts pētniekiem visos profesionālās darbības posmos, no sākotnējās pētnieku sagatavošanas līdz mūžizglītībai un profesionālajai izaugsmei.

Pamatojums

Pietiekams daudzums augsti kvalificētu zinātnieku ir nepieciešams priekšnosacījums zinātnes attīstībai un jauninājumu pamats, kā arī nozīmīgs faktors tam, lai piesaistītu stabilas valsts un privātā sektora investīcijas pētniecības jomā. Ņemot vērā aizvien pieaugošo pasaules mēroga konkurenci, pētniekiem atvērta Eiropas darba tirgus izveide un zinātnieku prasmju un profesionālās izaugsmes iespēju daudzveidība ir būtiska, lai nodrošinātu pētnieku un viņu zināšanu veiksmīgu apriti gan Eiropā, gan visā pasaulē.

Starpvalstu un starpnozaru mobilitāte, tostarp rūpniecības līdzdalības veicināšana un zinātniskās karjeras un akadēmisko amatu pieejamība Eiropas mērogā ir galvenais Eiropas pētniecības telpas komponents, kas ir ārkārtīgi svarīgs, lai paaugstinātu Eiropas iespējas un sniegumu pētniecības jomā.

Darbības

- Zinātnieku sākotnējā sagatavošana, lai uzlabotu viņu profesionālās izaugsmes perspektīvas gan valsts, gan privātajā sektorā, tostarp paplašinot viņu zinātniskās un vispārīgās prasmes, kā arī piesaistot vairāk jauno zinātnieku profesionālai zinātniskajai darbībai.To īstenos ar Marijas Kirī vārdā nosaukto sadarbības tīklu ( Marie Curie Networks ) palīdzību, kuru pamatmērķis ir novērst zinātnieku sākotnējās profesionālās sagatavošanas un profesionālās izaugsmes fragmentāciju un stiprināt tās Eiropas līmenī. Starpvalstu tīklu dalībnieki izmanto savas savstarpēji papildinošās kompetences integrētu mācību programmu veidā. Atbalsts būs paredzēts zinātnieku pieņemšanai darbā agrīnā profesionālās darbības posmā, tādu mācību pasākumu organizēšanai, kas pieejami arī tīklā neiesaistītiem pētniekiem, kā arī augstākā līmeņa akadēmiskajiem un/vai rūpniecības nozares amatiem, lai nodotu zināšanas un veiktu uzraudzību.

- Mūžizglītība un profesionālā izaugsme, lai atbalstītu pieredzējušu zinātnieku profesionālo izaugsmi. Lai papildinātu esošās prasmes un kompetenci vai apgūtu jaunas, vai arī sekmētu starpdisciplināru/daudzdisciplināru pieeju un/vai starpnozaru mobilitāti, ir paredzēts atbalsts pētniekiem, kam ir īpaša vajadzība papildināt vai pilnveidot zināšanas un prasmes, pētniekiem, kas atsāk zinātnisko darbību pēc pārtraukuma, kā arī lai (re)integrētu pētniekus ilgāka termiņa amatā pētniecības jomā Eiropā, tostarp viņu izcelsmes valstī, pēc starpvalstu vai starptautiskas mobilitātes pieredzes. Šo pasākumu kopumu īstenos, gan tieši piešķirot individuālas zinātnisko darbinieku stipendijas Kopienas līmenī, gan līdzfinansējot reģionālas, valsts līmeņa vai starptautiskas programmas.

- Rūpniecības un akadēmisko aprindu integrācija un partnerība: atbalsts ilgāka termiņa sadarbības programmām starp akadēmiskajām un rūpniecības organizācijām, jo īpaši MVU, ir paredzēts, lai pastiprinātu zināšanu apmaiņu, veidojot kopīgas pētniecības partnerības, ko sekmē, iesaistot partnerībā pieredzējušus zinātniekus, nosūtot personālu darbā otrā nozarē, kā arī organizējot pasākumus.

- Starptautiskā dimensija, lai paaugstinātu Eiropas pētniecības kvalitāti, piesaistot talantīgus zinātniekus no valstīm ārpus Eiropas un veicinot savstarpēji izdevīgu sadarbību pētniecības jomā ar zinātniekiem ārpus Eiropas. Tas tiks veikts, izmantojot starptautiskas stipendijas Eiropas zinātniekiem ārvalstīs (paredzot obligātu atgriešanās posmu); starptautiskas stipendijas ārvalstu zinātniekiem Eiropā; partnerības zinātnieku apmaiņas atbalstam. Tiks atbalstītas arī kopīgas iniciatīvas starp Eiropas organizācijām un ES kaimiņvalstu organizācijām, un valstīm, ar kurām ES noslēgusi nolīgumu par sadarbību zinātnes un tehnoloģiju jomā. Šī darbība ietvers pasākumus, lai novērstu intelektuālā darbaspēka emigrāciju no attīstības valstīm un valstīm ar strauji augošu ekonomiku, kā arī pasākumus, kas paredzēti, lai izveidotu ārvalstīs strādājošo Eiropas zinātnieku tīklu. Šie pasākumi tiks īstenoti saskaņā ar starptautiskajām darbībām programmā „Sadarbība” un „Iespējas”.

- Īpašie pasākumi , kas paredzēti tam, lai atbalstītu reāla Eiropas darba tirgus izveidi pētniecības jomā, novēršot šķēršļus mobilitātei un sekmējot pētnieku profesionālās darbības perspektīvas Eiropā. Papildus tam piešķirs līdzekļus, lai uzlabotu sabiedrības informētību par Marijas Kirī vārdā nosauktajiem pasākumiem un to mērķiem.

IV IESPĒJAS

Šī pamatprogrammas daļa sekmēs pētniecības un jauninājumu iespējas visā Eiropā un nodrošinās to optimālu izmantojumu. Šo mērķi sasniegs šādi:

- optimizējot pētniecības infrastruktūru izmantojumu un pilnveidi;

- stiprinot MVU spēju radīt jauninājumus un spēju gūt labumu no pētniecības;

- atbalstot reģionālu pētniecības kopu izveidi;

- apgūstot pētniecības potenciālu ES konverģences un attālos reģionos;

- tuvinot zinātni un sabiedrību, lai harmoniski integrētu zinātni un tehnoloģijas Eiropas sabiedrībā;

- īstenojot horizontālu rīcību un pasākumus, lai atbalstītu starptautisku sadarbību.

Šajā pamatprogrammas daļā veiktās darbības atbalstīs arī tādu politiku saskaņotu izstrādi, kas papildina Sadarbības programmā paredzētās koordinācijas darbības un dod ieguldījumu Kopienas politikā un iniciatīvās, kuru mērķis ir veicināt dalībvalstu politiku saskaņotību un ietekmi. Tajā ietilpst:

- Eiropas zinātnes sistēmas stiprināšana un pilnveide, piemēram, ar zinātnisko konsultāciju un kompetenci saistīti jautājumi un ieguldījums „labāka regulējuma” nodrošināšanā;

- ar pētniecību saistītu valsts politiku un rūpniecības stratēģiju pārraudzība un analīze;

- pētniecības politikas koordinācija, ieskaitot valsts vai reģionālā līmeņa starpvalstu sadarbības iniciatīvas jautājumos, kas skar kopīgas intereses.

PĒTNIECĪBAS INFRASTRUKTŪRA

Mērķis

Optimizēt Eiropas labāko pētniecības infrastruktūru izmantojumu un pilnveidi un palīdzēt visās zinātnes un tehnoloģiju jomās radīt jaunas Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūras, kas vajadzīgas, lai saglabātu Eiropas zinātnisko aprindu vietu pētniecības attīstības priekšgalā un to spēju palīdzēt rūpniecības nozarei stiprināt tās zināšanu bāzi un tehnoloģiskās prasmes.

Pamatojums

Pētniecības infrastruktūras ieņem aizvien nozīmīgāku vietu zinātnes atziņu attīstībā un to izmantošanā. Tā, piemēram, starojuma avoti, datu bankas genomikā un datu bankas sociālajās zinātnēs, observatorijas vides un kosmosa zinātnē, attēlu veidošanas sistēmas vai sterilas telpas jaunu materiālu vai nanoelektronikas pētījumiem un izstrādei veido pētniecības pamatu. Šīs infrastruktūras ir dārgas, saistībā ar tām vajadzīgs plašs specializētu zināšanu spektrs un tās jāizmanto plašām zinātnieku un viņu pakalpojumus izmantojošām rūpniecības aprindām Eiropas mērogā.

Eiropas pieejas izstrāde attiecībā uz pētniecības infrastruktūrām, tostarp skaitļošanas tehniku un uz komunikāciju bāzētu e -infrastruktūru, kā arī ES līmeņa pasākumu īstenošana šajā jomā var ievērojami sekmēt Eiropas zinātniskā potenciāla paaugstināšanu un tā izmantojumu.

ES var veikt un tai jāveic katalizatora un izmantojuma veicinātāja funkcija, palīdzot nodrošināt plašāku un efektīvāku dažādās dalībvalstīs pastāvošo infrastruktūru pieejamību un izmantošanu, sekmējot saskaņotu minēto infrastruktūru pilnveidi un veicinot jaunu Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūru rašanos vidēja termiņa un ilgtermiņa laikposmā.

Darbības

Šajā jomā paredzētās darbības tiks veiktas visās zinātnes un tehnoloģiju jomās. Tās īstenos ciešā saiknē ar tematiskajās jomās paredzētajām darbībām, lai nodrošinātu to, ka visi Eiropas līmenī veiktie ES pasākumi atbilst vajadzībai pēc pētniecības infrastruktūrām attiecīgajā teritorijā, ieskaitot starptautisko sadarbību.

Šīs darbības ir šādas:

- Atbalsts pastāvošām pētniecības infrastruktūrām

- Starpvalstu pieejamība , lai nodrošinātu Eiropas zinātniekiem pieeju labākajām pētniecības infrastruktūrām un iespēju veikt pētījumus neatkarīgi no infrastruktūras atrašanās vietas;

- darbību integrācija , lai Eiropas mērogā labāk strukturētu veidu, kā pētniecības infrastruktūras darbojas attiecīgajā jomā, un sekmētu to saskaņotu izmantošanu un attīstību;

- pētniecības e-infrastruktūra , veicinot lieljaudas un lielas veiktspējas komunikāciju un GRID infrastruktūru tālāku pilnveidi un attīstību, sekmējot Eiropas progresīvās tehnoloģijas skaitļošanas tehnikas iespējas, kā arī veicinot to pieņemšanu lietotāju vidū, vairojot to globālo nozīmi, uzticamības un ticamības pakāpi, pamatojoties uz GEANT un GRID infrastruktūru sasniegumiem.

- Atbalsts jaunām pētniecības infrastruktūrām

- Jaunu infrastruktūru veidošana un pastāvošo infrastruktūru būtiska atjaunināšana , lai veicinātu jaunu pētniecības infrastruktūru izveidi, īpaši pamatojoties uz ESFRI [22] paveikto, par kurām var pieņemt lēmumu, pamatojoties uz Līguma 171. pantu vai īpašo programmu lēmumiem saskaņā ar Līguma 166. pantu;

- projektēšanas pētījumi , izmantojot pieeju „no apakšas uz augšu” attiecībā uz uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, lai sekmētu jaunu pētniecības infrastruktūru radīšanu, finansējot piešķīrumus izpētei un jaunu infrastruktūru tehniski ekonomiskā pamatojuma pētījumus.

Potenciāli finansējamie infrastruktūru projekti attiecīgi tiks izvēlēti, pamatojoties uz kritēriju virkni, jo īpaši šādiem:

- ES finansiālā atbalsta pievienotā vērtība;

- spēja piedāvāt pakalpojumu akadēmisko un rūpniecības nozaru aprindu zinātniekiem Eiropas līmenī;

- nozīmīgums starptautiskā līmenī;

- tehnoloģiska īstenojamība;

- Eiropas partnerības iespējas un nozīmīgāko iesaistīto pušu līdzdalība;

- izvērtētas būvniecības un ekspluatācijas izmaksas.

Attiecībā uz jaunu infrastruktūru izveidi tiks nodrošināta Kopienas finanšu instrumentu, Pamatprogrammas un jo īpaši struktūrfondu efektīva koordinācija.

PĒTNIECĪBA MVU VAJADZĪBĀM

Mērķi

Stiprināt Eiropas MVU jauninājumu ieviešanas spēju un to ieguldījumu jaunu uz tehnoloģijām balstītu produktu un tirgu attīstībā, palīdzot tiem izmantot ārējus pētniecības pakalpojumus, intensificēt to pētniecības centienus, paplašināt to tīklus, labāk izmantot pētījumu rezultātus un apgūt tehnoloģiskās prasmes un zināšanas.

Pamatojums

MVU ir Eiropas rūpniecības pamatā. Tiem jābūt nozīmīgam jauninājumu sistēmas komponentam, kā arī svarīgam ķēdes posmam, pārvēršot zināšanas jaunos produktos, procesos un pakalpojumos. Tā kā konkurence gan iekšējā tirgū, gan visā pasaulē aizvien pieaug, Eiropas MVU jāpaaugstina zināšanu un pētniecības intensitātes līmenis, jāpaplašina uzņēmējdarbība, aptverot lielākus tirgus, un jāveicina to zināšanu tīklu internacionalizācija. Lielākā daļa dalībvalstu pasākumu saistībā ar MVU neveicina un neatbalsta starpvalstu sadarbību pētniecības jomā un tehnoloģiju pārņemšanu. Tādēļ vajadzīgi pasākumi ES līmenī, kas papildinātu valstu un reģionālā līmeņa pasākumus un pastiprinātu to ietekmi. Papildus tālāk tekstā minētajiem pasākumiem tiks veicināta un atvieglota MVU dalība un to vajadzības tiks ņemtas vērā visā Pamatprogrammā.

Darbības

Īpašie pasākumi MVU atbalstam ir ieviesti, lai atbalstītu mazos un vidējos uzņēmumus vai to apvienības, kas izmanto universitāšu un pētniecības centru ārējos pētniecības pakalpojumus – galvenokārt zema vai vidēja līmeņa tehnoloģiju MVU ar ierobežotām vai neesošām pētniecības veikšanas iespējām. Piedalīties var arī MVU ar augstu pētniecības intensitāti, kuriem jāizmanto ārējie pētniecības pakalpojumi, lai papildinātu savas pētniecības pamatiespējas. Pasākumi tiks veikti visās zinātnes un tehnoloģiju jomās. Finanšu līdzekļus piešķirs, izmantojot šādas divas shēmas:

- Pētniecība maziem un vidējiem uzņēmumiem : atbalsts nelielām progresīvu MVU grupām, lai risinātu kopējas vai līdzīgas tehnoloģiska rakstura problēmas.

- Pētniecība MVU apvienībām : atbalsts MVU apvienībām un MVU grupām, lai izstrādātu tehniskus risinājumus problēmām, kas kopējas daudziem MVU uzņēmumiem konkrētās rūpniecības nozarēs vai vērtības veidošanās posmā.

Konkurētspējas un jauninājumu programmā tiks atbalstīti starpnieku tīkli un valsts rīcības plāni, lai veicinātu un atvieglotu MVU dalību Pamatprogrammā.

ZINĀŠANU REĢIONI

Mērķi

Stiprināt Eiropas reģionu zinātniskās pētniecības potenciālu, jo īpaši veicinot un atbalstot visā Eiropā ar pētniecību saistītu reģionālu kopu veidošanos, kurās apvienojas universitātes, pētniecības centri, uzņēmumi un reģionālās institūcijas.

Pamatojums

Reģioni ES pētniecības un attīstības ainā ieņem aizvien nozīmīgāku vietu. Reģionālā līmeņa pētniecības politikas un pasākumu pamatā bieži ir „kopu” veidošana, kurās apvienojas valsts un privātā sektora pārstāvji. Izmēģinājuma pasākums „ Zināšanu reģionu ” jomā parādīja šā jaunā pasākuma dinamiku un vajadzību atbalstīt un sekmēt šādu