ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.1

Lai sasniegtu 2050. gadam izvirzīto mērķi — zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni —, neatkarīgi no izvēlētās energoavotu kombinācijas izšķirīgi svarīga ir energoefektivitāte. Ja dalībvalstis vēlas saglabāt brīvību un elastīgumu savā energoavotu izvēlē, būtiska nozīme ir arī laikus veiktiem ieguldījumiem iekšējā tirgus modernizācijā un savienojamībā. Šie faktori, tāpat kā pāreja uz plašāku elektrības izmantošanu, ES enerģētikas politikā ir faktiski neapstrīdēti, tomēr tādi jautājumi kā izmaksas, finansējums, īstenošanas temps un ietekme joprojām nav nokārtoti. Tikmēr dalībvalstīs arvien aktuālāka kļūst vajadzība rūpīgi izskatīt jautājumus par energoapgādes komponentiem un par to, kā panākt energoefektivitāti un nepieciešamo ieguldījumu līmenī. Lai gan ir sagaidāms, ka, izkliedēto, vienpusējo valstu sistēmu vietā pilnveidojoties Eiropas līmeņa pieejai, samazināsies izmaksas un palielināsies apgādes drošība, tomēr publisko debašu centrā joprojām ir arvien vairāk pieaugošās cenas, kas jāmaksā patērētājiem, un aizvien lielākā infrastruktūras un ražošanas metožu ietekme. Retos gadījumos dalībvalstis var sarīkot valsts mēroga debates par dažādiem enerģētikas pārejas aspektiem, taču ir skaidrs, ka šāda diskusija nesāksies pati no sevis un ka tā ir jāveicina.
5.4.1.

Neraugoties uz 9., 11. un 12. pantā paredzētiem konkrētiem ierobežojumiem, vispārējā pieeja regulas priekšlikumā ir priekšroku dot nevis “pakāpeniskai izskaušanai” (phasing out), bet “pakāpeniskai samazināšanai” (phasing down) līdz 2030. gadam. Konkrēti, 13. pantā paredzēts samazināt tirgū laisto fluorogļūdeņražu daudzumu, izmantojot pakāpenisku kvotu samazināšanu neatkarīgi no dažādām tehnoloģijām, uz kurām attiecas regulas priekšlikums.
2.7.

No divpadsmit iniciatīvām diemžēl tikai viena ir paredzēta patērētājiem, lai gan vairāki no mehānismiem būtiski ietekmē Eiropas patērētāju ikdienu (6). Jācer, ka šāda pieeja neatspoguļo Komisijas vispārējo redzējumu par patērētāju aizsardzības politiku. Ir svarīgi jautājumu aplūkot plašā perspektīvā un patērētājus neuzskatīt par uzņēmējdarbības politikas pielikumu, bet gan kā neatkarīgus procesa dalībniekus, lai veidotu vienot tirgu, kas ir visu interesēs (sk. Monti un Grech ziņojumus). EESK piekrīt Komisijai, ka arī ar 50 priekšlikumiem un 12 mehānismiem vēl arvien viss vienotā tirgus potenciāls nav izmantots. Taču, no patērētāju viedokļa raugoties, Komisija būtu varējusi un tai būtu vajadzējis vairāk uzsvērt patērētājiem labvēlīgu iniciatīvu prioritāti, kā norādīts kādā iepriekšējā EESK atzinumā (7).
4.2.1.

Ilgtspējīgai budžeta konsolidācijai ir jābūt vērstai ne tikai uz piedāvājuma un pieprasījuma ietekmes, bet arī uz izdevumu un ieņēmumu līdzsvarošanu. Daudzās valstīs pārāk liels ir slogs, kas saistīts ar darbaspēku (viens no ražošanas faktoriem). Tādēļ būtu kopumā jāpārskata ne tikai izdevumu, bet arī visa nodokļu sistēma, ņemot vērā jautājumu par nodokļu nastas taisnīgu sadali starp dažādiem ienākumu un īpašumu veidiem. Tas arī nozīmē, ka atbilstošs ieguldījums būtu jāprasa no tiem, kas guvuši vislielāko labumu no finanšu tirgos pieļautajām kļūdām un banku glābšanas pasākumiem, kurus finansēja ar nodokļu maksātāju līdzekļiem.
4.6.2.

Direktīvā ierosināts, ka noregulējuma izmaksas, ko nesedz akcionāri un kreditori, būtu jāsedz no papildu finansējuma, ko nodrošina banku nozare; vajadzības gadījumā var izmantot arī noguldījumu garantiju fondus (NGF). EESK atzinīgi vērtē saskaņotu finansējuma noteikumu ieviešanu, kas balstīti uz priekšiemaksām NGF un noregulējuma fondos (NF). Kritēriji ex ante noregulējuma finansēšanas mehānismu veidošanai ir uzskatāmi par piemērotiem un atbilstošiem pašreizējai situācijai; tomēr ekonomiskie un finansiālie apstākļi var neparedzēti mainīties, kā tas ir bijis iepriekšējos gados. Paietu desmit gadi, kamēr no NF pilnībā segtu izmaksas, tāpēc EESK ierosina ieviest noteikumu par to, ka ex ante finansējuma kritērijus var periodiski pārskatīt.
4.1.4.

Pozitīvs solis ir Komisijas šogad publicētais dokuments “Operational guidance for assessing impacts on sectoral competitiveness within the Commission impact assessment system”. Šis instrumentu kopums ir atzinīgi vērtējams, jo īpaši no konkurences politikas viedokļa.
2.5

Regula būtu jāattiecina uz visiem kompleksajiem produktiem (neatkarīgi no to formas vai struktūras), kuri izveidoti finanšu pakalpojumu nozarē, lai nodrošinātu ieguldījumu iespējas privātiem ieguldītājiem, un kuros ieguldītājam piedāvātā peļņa ir atkarīga no viena vai vairāku aktīvu vai atsauces vērtību attīstības rezultātiem, kas nav procentu likme.
1.2

Minētie tehniskie pasākumi ir būtiski ilgtspējīgas zvejas nodrošināšanai, un ir jāgarantē to nepārtrauktība. Šo pasākumu pārtraukšana pat uz laiku radītu negatīvu ietekmi uz krājumu saglabāšanos, kā arī uz ekosistēmu, kurā sastopamas jutīgas dziļūdens dzīvotnes, tostarp vairākām NATURA 2000 teritorijām. Pasākumu pārtraukšana nozīmētu arī to, ka vairs netiktu piemērotas vairākas pamatotas un akceptētas atkāpes no Regulas (EK) Nr. 850/98 noteikumiem.
—

informācija no ES avotiem jāorientē uz to, lai apzinātu un novērstu šķēršļus, kas kavē piekļuvi tirgiem, informētu par muitas, sertificēšanas, sanitārajiem, fitosanitārajiem un veterinārajiem noteikumiem, kā arī par stimuliem ieguldījumu veikšanai un to aizsardzībai, rūpnieciskā un intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību, publisko iepirkumu u.c.
3.1.

Lai paātrinātu ieguldījumus Eiropas transporta, enerģētikas un digitālo komunikāciju tīklos un mobilizētu vajadzīgos publiskā un privātā sektora līdzekļus, Komisija ierosina laika posmam no 2014. līdz 2020. gadam: — paredzēt, ka Eiropas tīklu savstarpējās savienošanas īstenošanai būs nepieciešami ieguldījumi EUR +/–1 000 miljardu apmērā, kas sadalītas šādi: Enerģētika Elektroenerģija EUR 140 mljrd. Gāze EUR 70 mljrd. CO2 EUR 2,5 mljrd. Nafta p.m. Transports (autotransports, dzelzceļa, jūras, iekšējo ūdensceļu un gaisa transports) EUR 500 mljrd., tostarp EUR 250 mljrd. pamattīklam; finansējums dažādiem transporta veidiem tiks sadalīts pakāpeniski, atkarībā no izvēlētajiem projektiem Platjoslas elektroniskās saziņas tīkli EUR 270 mljrd. — Eiropas tīklu savstarpējā savienojuma ieguldījumu projektiem piešķirt EUR 50 miljardus, proti, 40 miljardus paredzēt no Savienības budžeta un 10 miljardus — no kohēzijas fonda, kas domāti transporta infrastruktūrai. Šos līdzekļus sadalīs šādi: Enerģētika EUR 9,1 mljrd. Transports EUR 31,7 mljrd. Telekomunikācijas/digitālie pakalpojumi EUR 9,2 mljrd. — Komisijas izvēlētus (pēc dalībvalstu ierosinājuma) kopīgas intereses Eiropas savstarpējā savienojuma projektus līdzfinansēt 20 līdz 75 % apmērā no attiecināmajām izmaksām vai izņēmuma gadījumos pat 80 vai 100 % apmērā; — ieviešot Eiropas obligāciju aizņēmumus infrastruktūru projektiem (ES projektu obligācijas), palielināt privātā sektora ieinteresētību finansēšanā, lai samazinātu risku trešo pušu investoriem. Tādējādi tiks izmantots ES budžets, lai nodrošinātu kapitālu Eiropas Investīciju bankai (EIB) un tādējādi varētu segt daļu riska, ko tā uzņemas, līdzfinansējot piemērotus projektus. ES budžets būs sava veida garantija, lai EIB finansētu projektus, bet atlikušais risks būs jāuzņemas Eiropas Investīciju bankai; No 2012.–2013. gadam paredzēts izmēģinājuma posms, kura laikā notiks darbs pie 5 līdz 10 projektiem. Šajā posmā to līdzekļu apjoms, kas no ES pārskaitīti uz EIB, nepārsniegs EUR 230 miljonus un tos pilnībā finansēs, pārdalot pastāvošo ieguldījumu programmu neizmantotos līdzekļus. Komisija lēš, ka šiem līdzekļiem jāpiesaista citi ieguldījumi, kuru kopējā summa varētu sasniegt EUR 4,6 miljardus; — maksimāli palielināt programmu sinerģiju enerģētikas, transporta un IKT nozarē, lai nodrošinātu, pirmkārt, stratēģijas konsekvenci un to, lai Komisija projektus atlasītu, balstoties uz skaidriem un saskaņotiem kritērijiem, un, otrkārt, pārraudzību un kontroli, lai ES finansējums būtu precīzi pielāgots konkrētu mērķu sasniegšanai un efektīvs; — ieviest pastāvošo noteikumu vienkāršošanas pasākumus — rādītāju saskaņošanu ar stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem, atļaujas piešķiršanas termiņu saīsināšanu, centralizētu visu triju nozaru pārvaldību, iespējams, izpildaģentūras izveidošanu, vienotu piešķiršanas kritēriju un gada darba programmas izveidi, mehānisma koordinācijas komitejas izveidi un, visbeidzot, Komisijas pilnvarošanu deleģēto tiesību aktu pieņemšanai.
—

EESK pauž nožēlu, ka Eiropas Biznesa atbalsta tīkla (EEN) darbība nav paredzēta vairāk MVU un to nevar izmantot lielāks skaits šādu uzņēmumu, īpaši mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu, un ka ne visas MVU organizācijas ir tajā iesaistītas. Komiteja uzskata: lai nodrošinātu informācijas pieejamību visiem MVU, minētajam tīklam jāaptver visas šīs organizācijas. To darbība ir jāatbalsta, bet arī jāraugās, lai netiktu veidotas jaunas starpniecības struktūras. Tā kā reģionālo konsorciju modelis daudzās dalībvalstīs un reģionos ir izrādījies veiksmīgs, iespējams, ka to vajadzētu pielāgot, lai tam varētu pievienoties visas MVU organizācijas. EESK uzskata, ka Eiropas Biznesa atbalsta tīkls būtu galvenokārt jāorientē uz tām MVU pārstāvības organizācijām, kuras apliecinājušas savu veiktspēju organizēt un sniegt informācijas, konsultāciju un atbalsta pakalpojumus šiem uzņēmumiem. Komiteja iesaka tīkla darbību definēt vienojoties ar MVU Eiropas pārstāvības organizācijām un, izstrādājot jaunā tīkla darbības specifikācijas, nodrošināt iespēju konsultēties ar tām.
3.12

Lai veidotu tiesisko sistēmu, kurā tiek respektēti bērni un netiek pieļautas viņu psiholoģiskās traumas, visās ES tiesu sistēmās ir jāīsteno šādi pasākumi: — bērni, kas ir cietuši no dzimumnoziegumiem, jāizvairās pakļaut jauniem pārdzīvojumiem nopratināšanā, kura tāpēc jāveic ar speciāli apmācītu, profesionālu ekspertu palīdzību un iespējami neitrālās vietās, nevis tiesas telpās; — attiecībā uz bērniem, kas ir iesaistīti vecāku šķiršanās civilprocesā, nopratināšana jāveic, ievērojot iepriekš minētos piesardzības pasākumus un pasargājot bērnus no izmantošanas no vecāku vai advokātu puses.
4.2

1. uzdevums 4.2.1 Putnu direktīva, kas pieņemta 1979. gadā, un 1992. gadā pieņemtā Dzīvotņu direktīva ir nozīmīgākās direktīvas Eiropas dabas aizsardzības jomā, un bez to pilnīgas īstenošanas dabas aizsardzībai Eiropā nav nākotnes. Taču daudzi ar ļoti lielu neizpratni raudzīsies uz to, ka jaunās bioloģiskās daudzveidības stratēģijas 1. uzdevums ir “Pilnībā īstenot Putnu direktīvu un Dzīvotņu direktīvu.” EESK uzskata — Eiropas bioloģiskās daudzveidības politikas lielākā problēma ir tā, ka minētās direktīvas arī pēc 32 un attiecīgi 19 gadiem nav pilnībā īstenotas. Tas skaidri apliecina to, ka bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas jomā netrūkst tiesiskā pamata vai stratēģiju, bet gan politiskās gribas. Šajā ziņā noteikti lielāka atbildība jāuzņemas arī Eiropas Savienības Tiesai, jo pat labas stratēģijas nevar kompensēt nenoliedzamo politiskās gribas trūkumu. 4.2.2 EESK neapmierinātībai ar minēto direktīvu ļoti lēno īstenošanu ir vēl viens iemesls, proti, vairums praktisko pasākumu, kuriem bija labi rezultāti, bija tieši vai netieši saistīti ar minētajām dabas aizsardzības direktīvām. Dažkārt dzirdam politiķus jautājam, vai minētās direktīvas un to mērķi vispār vēl “atbilst mūsdienu prasībām”. EESK atbilde uz šo jautājumu ir viennozīmīga un nepārprotama —“jā”, un Komiteja uzskata, ka jaunos mērķus nevarēs sasniegt, ja ātri un pilnībā neīstenos jau pieņemtās direktīvas. 4.2.3 Izstrādājot šo atzinumu un apspriežot šo punktu, nevarēja nepamanīt līdzību ar parādu un euro krīzi. Ja ES dalībvalstis precīzi neievēro pašu noteiktos pamatprincipus un kritērijus, lai tie būtu dabas aizsardzības noteikumi vai Māstrihtas līgumā izvirzītie monetārās savienības stabilitātes kritēriji, izbrīnu neraisa fakts, ka a) attiecīgajā politikas jomā rodas problēmas un b) iedzīvotāji zaudē ticību politiķiem. 4.2.4 Viena no prioritārajām darbībām, lai izpildītu šo uzdevumu, ir “nodrošināt adekvātu finansējumu Natura 2000 teritorijām”. EESK tam piekrīt, taču finanšu shēmas 2014.–2020. gadam izstrādātajā projektā Komiteja neredz nekādu apstiprinājumu tam, ka jaunajā finansēšanas periodā izdosies panākt nozīmīgus uzlabojumus, kas ir ļoti vajadzīgi. Pareizs signāls būtu piemaksa par Natura 2000 teritoriju apsaimniekošanu, piemēram, lauksaimniekiem, taču diemžēl tāda piemaksa KLP reformā nav paredzēta. 4.2.5 Tikai 17 % no ES tiesību aktos aizsargātajām dzīvotnēm un sugām un 11 % no ES tiesību aktos aizsargātajām svarīgākajām ekosistēmām ir labā stāvoklī. EESK lūdz Komisiju sniegt informāciju par to, vai ar izvirzīto mērķi līdz 2020. gadam panākt, ka “par 100 % vairāk dzīvotņu novērtējumu un par 50 % vairāk sugu novērtējumu […] liecina par labāku aizsardzības statusu” pietiks, lai patiešām apturētu bioloģiskās daudzveidības zudumu. Komiteja šo apgalvojumu saprot tā, ka Komisija būtu apmierināta, ja 2020. gadā 34 % no ES tiesību aktos aizsargātajām dzīvotnēm un sugām būtu labā stāvoklī (un attiecīgi 2/3 no tām būtu sliktā stāvoklī).
3.15

Neraugoties uz to, Komiteja ir pārliecināta, ka vairākveidu pārvadājumu uzlabošanas nolūkā visvairāk pūļu un līdzekļu jākoncentrē transporta mezglu, piemēram, pārkraušanas platformu attīstīšanai, jo to darbība kļūst arvien problemātiskāka un tāpēc ir pelnījusi sevišķu uzmanību, kā arī koridoru pilnveidošanai starp šiem mezgliem. Liels atbalsts, it īpaši pilsētās, var būt tehnoloģijas un intelektiskās transporta sistēmas. Viens no grūtākajiem uzdevumiem ir to izvēršana un integrēšana dažādu transporta veidu sistēmās.
1.6

EESK vēlētos, lai Komisija drīzumā nāktu klajā ar priekšlikumiem visaptverošam rīcības plānam, kurā risināts vispārējais jautājums par drošību internetā. Pēc desmit gadiem lielākā daļa iedzīvotāju lietos internetu un saimnieciskā darbība un sabiedriskā dzīve būs lielā mērā atkarīga no interneta. Nav iedomājams, ka arī tad varēs turpināt pret interneta lietošanu izturēties tikpat pavirši un nestrukturēti kā šobrīd, jo īpaši tādēļ, ka interneta lietošanas ekonomiskā vērtība būs neiedomājami augsta. Aktualizēsies daudz dažādu jautājumu, un to vidū bez kibernoziedzības būs arī citas problēmas, piemēram, personas datu drošība un privātās dzīves aizsardzība. Pašlaik aviolīniju drošību kontrolē centrālā iestāde, kas izdod noteikumus par gaisa kuģiem, lidostām un aviosabiedrībām. Vajadzētu izveidot līdzīgu iestādi, kas noteiktu standartus attiecībā uz galiekārtu (personālo datoru, planšetdatoru, tālruņu) drošumu un tīklu, tīmekļa vietņu un datu drošību. Galvenais faktors, no kā atkarīga aizsardzība pret kibernoziegumiem, ir interneta fiziskā konfigurācija. Eiropas Savienībai būs vajadzīgs pilnvarots regulators interneta jomā.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 51/35

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Grozīts priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses”

(kodificēta redakcija)

COM(2010) 388 galīgā redakcija – 2008/0173 (COD)

2011/C 51/06

Eiropas Parlaments 2010. gada 9. septembrī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 50. panta 1. un 2. punktu un 304. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Grozīts priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses”

COM(2010) 388 galīgā redakcija – 2008/0173 (COD).

Tā kā priekšlikuma saturs ir pilnībā pieņemams un attiecībā uz to nav nepieciešami nekādi Komitejas komentāri, Komiteja 466. plenārajā sesijā 2010. gada 21. oktobrī ar 123 balsīm par un 2 atturoties, nolēma sniegt pozitīvu atzinumu par ierosināto dokumentu.
4.1.1

Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, tai skaitā “IKT zinātnei un pētniecībai”. Komiteja pilnībā atbalsta Komisiju, kura uzsvērusi, ka viena no svarīgākajām starptautiskās sadarbības jomām ir informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, kas ir zinātnei un rūpniecībai nozīmīgas transversālas tehnoloģijas, un ka viens no šīs sadarbības mērķiem ir izplatīt Eiropā uzkrāto IKT zinātību visā pasaulē. Komiteja tomēr norāda, ka jautājumus, kas skar informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, nedrīkst interpretēt pārāk šauri un jārisina arī visaptveroši jautājumi, proti, jāsaskaņo atšķirīgie sakaru tīklu, augstas efektivitātes datoru un to arvien sarežģītākās programmatūras standarti. Tas saistīts ar to, ka tāda plaša zinātnes nozare kā “zinātniskā skaitļošana” (13) , tai skaitā “mākoņdatošana” (koplietošanas resursu virtualizācija) un “režģiskā skaitļošana” (skaitļošanas resursu klasteri) ir attīstījusies un kļuvusi par ļoti svarīgu zinātniskās un tehniskās metodoloģijas daļu. Iepriekš minētos jautājumus vislabāk risināt, ieviešot sadarbības apakškategoriju “IKT zinātnei un pētniecībai”. Komiteja arī norāda, ka tieši šai sakarā ļoti lietderīga var būt sadarbība ar starptautisko sadarbības partneru ekspertu grupām.
3.3

Turpmāk ir izklāstīti ES un ASV nolīguma gaisa transporta jomā nozīmīgākie noteikumi. 3.3.1 Piekļuve tirgum. — Jēdziens “Kopienas pārvadātājs” dod iespēju ES aviolīnijām veikt pārvadājumus uz ASV no ikvienas lidostas Eiropas Savienībā. — Atcelti visi ierobežojumi starptautiskajos maršrutos starp ES un ASV. — Atcelti visi cenu ierobežojumi visos maršrutos starp ES un ASV. — Neierobežota kodu koplietošana ES, ASV un trešo valstu aviolīnijās. — ES aviolīnijām paveras jaunas iespējas iznomāt gaisa kuģus ar apkalpi ASV uzņēmumiem izmantošanai starptautiskos maršrutos starp ASV un trešām valstīm. 3.3.2 Sadarbība regulējuma jomā — Drošība: Amerikas Savienotās Valstis ir piekritušas ES prasībai, ka tām ir jāņem vērā drošības pasākumi, ko jau piemēro Eiropas Savienībā. — Drošums: izveidots konsultāciju mehānisms iespējamo drošuma problēmu risināšanai un atzīts, ka ar drošumu saistītie pienākumi jānosaka ES līmenī. — Apvienotā komiteja: apvienotās komitejas izveide, paredzot tās atbildību tādu jautājumu risināšanā, kas saistīti ar nolīguma interpretāciju un īstenošanu, ieskaitot sociālos jautājumus. — Konkurence: apņemšanās sekmēt saskanīgu pieeju regulējuma jomā. — Valsts subsīdijas un atbalsts: atzīts, ka valsts subsīdijas var izkropļot konkurenci. Apvienotajai komitejai jāapkopo jautājumi, uz kuriem norādījušas abas puses. — Vide: atzīts, ka ASV aviosabiedrībām maršrutos starp dalībvalstīm var uzlikt nodokli par aviācijas degvielu, ja abas attiecīgās dalībvalstis ir nolēmušas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem atcelt pastāvošos noteikumus par atbrīvojumu no nodokļa. 3.3.3 Īpašumtiesības un uzraudzība — ASV aviolīnijas: garantijas par ES valstu uzņēmēju īpašumtiesībām pieļaujamā apjomā, tostarp iespēja pārsniegt kopējā kapitāla 50 % slieksni; garantijas, ka taisnīgi un rūpīgi tiks apsvērti darījumi, kas saistīti ar ES uzņēmēju ieguldījumiem ASV aviolīnijās. — ES aviolīnijas: tiesības ierobežot ASV uzņēmēju ieguldījumus ES aviolīnijās līdz līmenim, kas atbilst 25 procentiem balsstiesīgā pamatkapitāla. ASV atzīst visas Eiropas Savienības aviosabiedrības, kas ir ES vai Eiropas kopējās gaisa telpas (ECAA) valstu uzņēmēju īpašumā vai uzraudzībā. — Trešo valstu aviolīnijas: ASV vienpusēji atzīst ES īpašumtiesības uz ikvienu Eiropas ekonomikas zonas (EEA), ECAA un 18 Āfrikas valstu aviosabiedrību un/vai tās tiesības veikt to uzraudzību. 3.3.4 Citi jautājumi — Lidlauka pakalpojumi: tradicionālie noteikumi, kas nodrošina piekļuvi lidlauka pakalpojumiem. — Uzņēmējdarbība: noteikumi, piemēram, par tiesībām izveidot birojus, nodarbināt personālu un tirdzniecības aģentus otras puses teritorijā. — Datorizētās rezervēšanas sistēmas: ASV ir atzinusi noteikumus, kas Eiropas uzņēmumiem, kuri nodrošina minētos pakalpojumus, dod tiesības veikt uzņēmējdarbību tās teritorijā. Savienotajām Valstīm šajā jomā tomēr jāuzņemas saistības, ņemot vērā Vispārējo vienošanos par pakalpojumu tirdzniecību (GATS) un Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumus.
—

elektronisko sakaru nozari, kurā spēkā esošais tiesiskais regulējums ir veicinājis komunikāciju tirgu konkurētspējas paaugstināšanos; Tika izteikts priekšlikums samazināt to tirgu skaitu, kas pakļauti ex ante regulējumam, tika ierosināta regula par viesabonēšanu, un pieņemti vairāki lēmumi par platjoslas pieejas finansēšanu no valsts līdzekļiem;
2.4.

Eiropas Savienībā roņus nogalina un dīrā divās dalībvalstīs: Somijā un Zviedrijā. Savukārt Apvienotajā Karalistē (Skotijā) ražo izstrādājumus, kas iegūti no roņveidīgajiem. Atšķirībā no Norvēģijas vai Kanādas Kopienas teritorijā roņveidīgo medībām nav komerciālas nozīmes, toties tām ir divkāršs mērķis — tās ir brīvā laika pavadīšanas veids un no zivīm pārtiekošo sugu populācijas kontroles pasākums.
2.7

Ja demogrāfiskās problēmas ir saistītas ar kultūras interesēm, rodas vairāki svarīgi jautājumi, kurus būtu droši jāuzdod, piemēram, kāda ir eiropiešu interese par savām valodām, par to apgūšanu, saglabāšanu, iedzīvināšanu, glābšanu no iznīcības, proti, par to izmantošanu savā starpā un attiecībās ar citiem.
1.6

Dalībvalstu pieeja rīcības plānu izstrādei ievērojami atšķiras. Tika iesniegti gan uz 13 lapaspusēm, gan arī uz 221 lapaspuses izklāstīti NEERP, tādējādi salīdzināšana faktiski ir neiespējama. Daudzi rīcības plāni bija uzrakstīti valsts valodā, vēl vairāk apgrūtinot to saprašanu. EESK iesaka pieņemt modeli, kas noteikts EMEEES projektā (Evaluation and Monitoring for the EU Directive on Energy End-Use Efficiency and Energy Services — ES direktīvas par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energopakalpojumu novērtēšanu un uzraudzību) sadarbībā ar Wuppertal institūtu par klimata, vides un enerģijas jautājumiem.
3.1.

Pašlaik ETS attiecas uz vairāk nekā 10 000 iekārtu enerģētikas un rūpniecības nozarē, kas kopumā rada 40 % ES SEG. Iekārtām tiek piešķirtas emisijas atļaujas ex ante, un tām ir jāiesniedz tāds kvotu (vai kredītu) skaits, kas ļauj emitēt noteiktu SEG daudzumu, kurš ir ekvivalents to faktiskajai emisijai. Kopējais kvotu un kredītu daudzums nedrīkst pārsniegt maksimālo apjomu un tādējādi ir ierobežots līdz šim līmenim. Uzņēmumiem, kas rada vairāk SEG, nekā tiem ir piešķirtas emisijas atļaujas, jāpērk kredīti no tiem, kuri piesārņo mazāk, vai izsolēs jāiegādājas jaunas atļaujas.
7.11

Lai to panāktu, Komisija uzskata, ka zinātnisko aprindu plašāka mobilizēšana ir iespējama, uzsākot kopīgu tehnoloģiju ierosmi (KTI), kas balstās uz līdzfinansējuma shēmu, ko līdzvērtīgā apmērā nodrošina no Eiropas Savienības budžeta un no uzņēmumu līdzekļiem; šāda shēma nesen tika ierosināta tādās svarīgās nozarēs kā ūdeņraža un kurināmā elementi, aeronautika un gaisa transports, jauni medikamenti, datorsistēmas un nanoelektronika.
2.5.

Tādējādi ūdeņraža tehnoloģija un ar to saistītās iniciatīvas drīzāk tiktu traucētas, nekā veicinātas, lai gan šī ir viena no ievērojamākajām pieejamajām alternatīvām fosilajai degvielai, kas joprojām veido 98 % no sabiedriskā un privātā transporta un 50 % no primārās enerģijas avotiem, un šis skaitlis var pieaugt līdz 73 %, ja vien netiks pieņemts skaidrs lēmums veikt izmaiņas.