ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu,

ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,

tā kā:

(1)Lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. pantā noteiktos mērķus par pilnīgu nodarbinātību un sociālo attīstību, līdzsvarotu izaugsmi, vides augsta līmeņa aizsardzību un tās kvalitātes uzlabošanu, dalībvalstīm un Savienībai jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, jo īpaši atbalstot kvalificētu, apmācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī tādus darba tirgus, kas ir vērsti uz nākotni un spēj reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā. Dalībvalstīm, ņemot vērā valstu praksi attiecībā uz darba devēju un darba ņēmēju atbildību, nodarbinātības veicināšana jāuzskata par vispārsvarīgu jautājumu un sava darbība šajā jomā jākoordinē Padomē.

(2)Savienībai ir jāapkaro sociālā atstumtība un diskriminācija, jāveicina sociālais taisnīgums un aizsardzība, sieviešu un vīriešu līdztiesība, paaudžu solidaritāte un bērnu tiesību aizsardzība, kā tas noteikts LES 3. pantā. Nosakot un īstenojot savu politiku un darbības, Savienībai ir jāņem vērā prasības, kas saistītas ar augsta nodarbinātības līmeņa veicināšanu, atbilstīgas sociālās aizsardzības nodrošināšanu, nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanu, augsta līmeņa izglītības un apmācības nodrošināšanu un cilvēka veselības aizsardzību, kā tas noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 9. pantā.

(3)Saskaņā ar LESD Savienība ir izstrādājusi un īstenojusi politikas koordinēšanas instrumentus ekonomikas un nodarbinātības politikas jomās. Šā lēmuma pielikumā izklāstītās dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes (“pamatnostādnes”), kas ir daļa no minētajiem instrumentiem, kopā ar dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, kuras noteiktas Padomes Ieteikumā (ES) 2015/1184, veido integrētās pamatnostādnes. Tām, paturot prātā dalībvalstu savstarpējo atkarību, jānosaka, kā dalībvalstīs un Savienībā īstenot politiku. Koordinētu Eiropas un valstu politikas un reformu rezultātā būtu jānonāk pie atbilstoša vispārēju, ilgtspējīgu ekonomikas un sociālās politikas risinājumu kopuma, kam, savukārt, būtu jārada plašāka pozitīva ietekme.

(4)Pamatnostādnes ir saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem un dažādām Savienības iniciatīvām, tai skaitā Padomes 2001. gada 20. jūlija direktīvu, Padomes 2014. gada 10. marta, 2016. gada 15. februāra, 2016. gada 19. decembra, 2018. gada 15. marta, 2018. gada 22. maija, 2019. gada 22. maija, 2019. gada 8. novembra, 2020. gada 30. oktobra, 2020. gada 24. novembra un 2021. gada 29. novembra ieteikumiem, Komisijas 2021. gada 4. marta ieteikumu, Padomes 2021. gada 14. jūnija ieteikumu, Padomes 2021. gada 26. februāra rezolūciju, Komisijas 2021. gada 9. decembra paziņojumu, ES Parlamenta un Padomes 2021. gada 22. decembra lēmumu[, priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par adekvātu minimālo algu Eiropas Savienībā, priekšlikumu Padomes Ieteikumam par to, kā nodrošināt taisnīgu pārkārtošanos uz klimatneitralitāti, priekšlikumu Padomes Ieteikumam par Eiropas pieeju mikroapliecinājumiem mūžizglītībā un nodarbināmībā, priekšlikumu Padomes Ieteikumam par individuālajiem mācību kontiem, priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par to, lai ar darba samaksas pārredzamības un izpildes mehānismu palīdzību nostiprinātu principa, ka vīrieši un sievietes par vienādu vai vienādi vērtīgu darbu saņem vienādu darba samaksu, piemērošanu, priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par darba nosacījumu uzlabošanu platformu darbā un priekšlikumu Padomes Ieteikumam par mācīšanos vidiskās ilgtspējas sekmēšanai].

(5)Eiropas pusgads apvieno šos dažādos instrumentus visaptverošā sistēmā integrētai daudzpusējai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinācijai un uzraudzībai. Cenšoties panākt vidisko ilgtspēju, ražīgumu, taisnīgumu un stabilitāti, Eiropas pusgadā integrēti Eiropas sociālo tiesību pīlāra principi un tā uzraudzības instruments — sociālo rezultātu pārskats —, un tajā paredzēta cieša sadarbība ar sociālajiem partneriem, pilsonisko sabiedrību un citām ieinteresētajām personām. Tas atbalsta ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanu. Savienības un dalībvalstu ekonomikas un nodarbinātības politikai būtu jāiet rokrokā ar taisnīgu Eiropas pārkārtošanos uz klimatneitrālu, vidiski ilgtspējīgu un digitālu ekonomiku, jāuzlabo konkurētspēja, jānodrošina pienācīgi darba nosacījumi, jāveicina inovācija, jāsekmē sociālais taisnīgums un vienlīdzīgas iespējas, kā arī jānovērš nevienlīdzība un reģionālās atšķirības.

(6)Klimata pārmaiņas un ar vidi saistītās problēmas, nepieciešamība ātrāk sasniegt enerģētisko neatkarību un nodrošināt Eiropas atvērto stratēģisko autonomiju, globalizācija, digitalizācija, mākslīgais intelekts, tāldarba plašāka izplatība, platformu ekonomika un demogrāfiskās pārmaiņas pārveido Eiropas ekonomiku un sabiedrību. Savienībai un tās dalībvalstīm ir jāsadarbojas, lai pilnvērtīgi un proaktīvi reaģētu uz šīm strukturālajām pārmaiņām un pēc vajadzības pielāgotu pašreizējās sistēmas, atzīstot dalībvalstu ekonomikas un darba tirgu un ar tiem saistītās politikas ciešo savstarpējo atkarību. Tālab gan Savienības, gan valstu līmenī ir nepieciešama koordinēta, vērienīga un efektīva politiskā rīcība, kas būtu saskaņā ar LESD un Savienības noteikumiem par ekonomikas pārvaldību un kas vienlaikus īstenotu Eiropas sociālo tiesību pīlāru. Šādai politiskajai rīcībai būtu jāaptver ilgtspējīgu investīciju palielināšana, atjaunota apņemšanās pareizā secībā veikt reformas, kas sekmē ekonomikas izaugsmi, kvalitatīvu darbvietu izveidi, ražību, pienācīgus nodarbinātības nosacījumus, sociālo un teritoriālo kohēziju, augšupēju konverģenci, ekonomikas noturību un fiskālās atbildības īstenošanu, ar atbalstu no esošajām ES finansēšanas programmām un jo īpaši no Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas fondiem (Eiropas Sociālā fonda Plus un Eiropas Reģionālās attīstības fonda), kā arī Taisnīgas pārkārtošanās fonda. Tajā būtu jāapvieno pasākumi piedāvājuma un pieprasījuma jomā, vienlaikus ņemot vērā to ietekmi uz vidi, nodarbinātību un sociālo jomu.

(7)Eiropas Parlaments, Padome un Komisija proklamēja Eiropas sociālo tiesību pīlāru. Tas nosaka 20 principus un tiesības, kas nepieciešami labi funkcionējošu un taisnīgu darba tirgu un sociālās drošības sistēmu atbalstam, un tie strukturēti trijās kategorijās: vienādas iespējas un darba tirgus pieejamība, taisnīgi darba apstākļi un sociālā aizsardzība un iekļaušana. Principi un tiesības dod stratēģisku ievirzi Savienībai, nodrošinot, ka pārkārtošanās uz klimatneitralitāti, vides ilgtspēju un digitalizāciju, kā arī demogrāfiskās pārmaiņas ir sociāli godīgas un taisnīgas. Eiropas sociālo tiesību pīlārs kopā ar sociālo rezultātu pārskatu veido pamatprincipu kopumu, kas palīdzēs pārraudzīt dalībvalstu nodarbinātības un sociālos rādītājus, virzīt reformas valsts, reģionālā un vietējā līmenī un mūsdienu ekonomikā apvienot “sociālos” un “tirgus” aspektus, arī veicinot sociālo ekonomiku. Komisija 2021. gada 4. martā nāca klajā ar rīcības plānu Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai (“rīcības plāns”), kurā iekļauti vērienīgi, tomēr reāli pamatmērķi un papildu apakšmērķi, kas līdz 2030. gadam sasniedzami nodarbinātības, prasmju, izglītības un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī pārskatītais sociālo rezultātu pārskats.

(8)Valstu vai valdību vadītāji Portu sociālajā samitā 2021. gada 8. maijā atzina Eiropas sociālo tiesību pīlāru par būtisku atveseļošanas elementu, norādot, ka tā īstenošana stiprinās Savienības virzību uz digitālu, zaļu un taisnīgu pārkārtošanos un palīdzēs sasniegt augšupēju sociālo un ekonomisko konverģenci un risināt demogrāfiskās problēmas. Viņi uzsvēra, ka sociālā dimensija, sociālais dialogs un sociālo partneru aktīva iesaistīšana ir izteikti konkurētspējīgas sociālās tirgus ekonomikas pamatā. Viņi konstatēja, ka rīcības plāns sniedz noderīgas norādes Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai, tai skaitā nodarbinātības, prasmju, veselības un sociālās aizsardzības jomā. Viņi atzinīgi novērtēja jaunos Savienības pamatmērķus 2030. gadam attiecībā uz nodarbinātību (nodarbinātiem vajadzētu būt 78 % iedzīvotāju vecumā no 20 līdz 64 gadiem), prasmēm (mācībās katru gadu būtu jāpiedalās 60 % pieaugušo) un nabadzības samazināšanu (nabadzības riskam pakļauto cilvēku skaits būtu jāsamazina vismaz par 15 miljoniem, tai skaitā pieciem miljoniem bērnu), kā arī pārskatīto sociālo rezultātu pārskatu, kas palīdzēs uzraudzīt progresu virzībā uz Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošanu politikas koordinēšanā Eiropas pusgada kontekstā. Portu apņemšanās turklāt aicināja dalībvalstis noteikt vērienīgus valsts mērķrādītājus, kam, pienācīgi ņemot vērā katras valsts izejas pozīciju, būtu jāsniedz atbilstīgs ieguldījums 2030. gadam izvirzīto Eiropas mērķrādītāju sasniegšanā.

Valstu vai valdību vadītāji Portu norādīja, ka, Eiropai pakāpeniski atveseļojoties no Covid-19 pandēmijas, prioritāte būs pāriet no darbvietu aizsardzības uz darbvietu radīšanu un uzlabot darbvietu kvalitāti, kā arī uzsvēra, ka Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana būs būtiska, lai nodrošinātu vairāk un labāku darbvietu izveidi visiem iekļaujošas atveseļošanas ietvaros. Vadītāji uzsvēra savu iestāšanos par vienotību un solidaritāti, kas nozīmē arī to, ka visiem tiek nodrošinātas vienādas iespējas un neviens netiek atstāts novārtā.

Viņi apstiprināja savu Eiropadomes Stratēģiskajā programmā 2019.–2024. gadam noteikto apņēmību turpināt padziļināt Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanu Savienības un valstu līmenī, pienācīgi ņemot vērā attiecīgās kompetences, kā arī subsidiaritātes un proporcionalitātes principu. Visbeidzot, viņi uzsvēra, ka ir svarīgi arī augstākajā līmenī cieši sekot līdzi panāktajam progresam virzībā uz Eiropas sociālo tiesību pīlāra un Savienības 2030. gada pamatmērķu īstenošanu.

(9)Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā Eiropadome 2022. gada 24. februāra secinājumos nosodīja Krievijas rīcību, kuras mērķis ir graut Eiropas un pasaules drošību un stabilitāti, un pauda solidaritāti ar Ukrainas tautu, uzsverot starptautisko tiesību un ANO Statūtu principu pārkāpumus. Pašreizējā situācijā, ņemot vērā bēgļu un pārvietoto personu pieplūduma apmēru, ir nepieciešama pagaidu aizsardzība, kura piešķirta ar Padomes 2022. gada 4. marta lēmumu, ar ko iedarbina Pagaidu aizsardzības direktīvu. Tas ļauj Ukrainas bēgļiem visā Savienībā izmantot saskaņotas tiesības, kas sniedz atbilstīgu aizsardzības līmeni un ietver uzturēšanās tiesības, piekļuvi darba tirgum un integrāciju tajā, piekļuvi izglītībai un apmācībai, piekļuvi mājoklim, kā arī sociālā nodrošinājuma sistēmām, medicīniskajai aprūpei, sociālajai palīdzībai vai cita veida palīdzībai un iztikas līdzekļiem. Piedaloties Eiropas darba tirgos, Ukrainas bēgļi var dot ieguldījumu ES ekonomikas stiprināšanā un palīdzēt atbalstīt savu valsti un līdzcilvēkus, kuri palikuši Ukrainā. Šādi iegūta pieredze un prasmes nākotnē var dot ieguldījumu Ukrainas atjaunošanā. Nepavadītiem bērniem un pusaudžiem pagaidu aizsardzība piešķir tiesības uz likumisku aizbildnību un piekļuvi bērnu izglītībai un aprūpei. Dalībvalstīm būtu jāiesaista sociālie partneri tādu politikas pasākumu izstrādē, īstenošanā un izvērtēšanā, kuru mērķis ir risināt nodarbinātības un prasmju problēmas, ko izraisījis Krievijas iebrukums Ukrainā. Sociālajiem partneriem ir būtiska loma kara ietekmes samazināšanā nodarbinātības un ražošanas saglabāšanas ziņā.

(10)Darba tirgus reformām, arī valstu algu noteikšanas mehānismiem, būtu jāseko valstu sociālā dialoga praksei, lai nodrošinātu taisnīgas algas, kas nodrošina pienācīgu dzīves līmeni un ilgtspējīgu izaugsmi. Tām būtu jānodrošina arī vajadzīgā iespēja plaši apsvērt sociālekonomiskos faktorus, tai skaitā ilgtspējas, konkurētspējas, inovācijas, kvalitatīvu darbvietu izveides, darba nosacījumu, nodarbinātu personu nabadzības, izglītības un prasmju, sabiedrības veselības un iekļaušanas, kā arī faktisko ienākumu uzlabojumus. Šajā ziņā Atveseļošanas un noturības mehānisms un citi ES fondi atbalsta dalībvalstis tādu reformu īstenošanā un investīciju veikšanā, kas atbilst ES prioritātēm, tādējādi veidojot Eiropas ekonomiku un sabiedrību ilgtspējīgāku, noturīgāku un labāk sagatavotu attiecībā uz zaļo un digitālo pārkārtošanos. Krievijas iebrukums Ukrainā ir vēl vairāk saasinājis jau esošās sociālekonomiskās problēmas, kuras izraisīja Covid-19 krīze. Dalībvalstīm un Savienībai būtu jāturpina rūpēties par to, lai tiktu mazināta sociālā ietekme un ietekme uz nodarbinātību un ekonomiku un lai pārkārtošanās būtu sociāli godīga un taisnīga, arī ņemot vērā to, ka lielāka atvērta stratēģiskā autonomija un paātrināta zaļā pārkārtošanās palīdzēs samazināt atkarību no enerģijas un citu stratēģisko produktu/tehnoloģiju importa, it īpaši no Krievijas. Būtiski ir stiprināt noturību un veidot iekļaujošu un noturīgu sabiedrību, kurā cilvēki ir aizsargāti un spēj paredzēt un pārvaldīt pārmaiņas un kurā viņi var aktīvi piedalīties sabiedrības norisēs un ekonomikā. Lai atbalstītu statusa maiņu darba tirgū, arī ņemot vērā zaļo un digitālo pārkārtošanos, kā uzsvērts Ieteikumā (ES) 2021/402 [un Padomes Ieteikumā par to, kā nodrošināt taisnīgu pārkārtošanos uz klimatneitralitāti], ir vajadzīgs saskaņots aktīvas darba tirgus politikas kopums, kas ietver pagaidu darbā pieņemšanas un pārejas stimulus, prasmju politiku un uzlabotus nodarbinātības dienestus.

(11)Būtu jānovērš diskriminācija visās tās izpausmēs, jānodrošina dzimumu līdztiesība un jāatbalsta jauniešu nodarbinātība. It īpaši nodrošinot darba tirgu un adekvātu un iekļaujošu sociālās aizsardzības sistēmu pilnvērtīgu darbību un likvidējot šķēršļus, kas kavē iekļaujošu un uz nākotni vērstu izglītību, apmācību un dalību darba tirgū, arī veicot investīcijas pirmsskolas izglītībā un aprūpē, kā arī digitālajās un zaļajās prasmēs, būtu jāsniedz visiem piekļuve un iespējas un būtu jāsamazina nabadzība un sociālā atstumtība, arī bērnu un romu tautības iedzīvotāju nabadzība un atstumtība. Īpaši svarīga ir savlaicīga un vienlīdzīga piekļuve ilgtermiņa aprūpes un veselības aprūpes pakalpojumiem, arī profilaksei un veselības aprūpes veicināšanai, kas ir par pieņemamu cenu, cita starpā ņemot vērā Covid-19 pandēmiju, kas sākās 2020. gadā, un saistībā ar sabiedrības novecošanu. Būtu jāturpina realizēt personu ar invaliditāti potenciālu ekonomikas izaugsmes un sociālās attīstības veicināšanā. Tā kā darbavietās visā Savienībā arvien plašāk tiek izmantoti jauni ekonomikas un uzņēmējdarbības modeļi, mainās arī darba tiesiskās attiecības. Dalībvalstīm būtu jānodrošina tas, lai darba tiesiskās attiecības, kas izriet no jaunām darba formām, saglabātu un stiprinātu Eiropas sociālo modeli.

(12)Integrētās pamatnostādnes būtu jāizmanto par pamatu konkrētām valstīm adresētiem ieteikumiem, kurus Padome var sniegt dalībvalstīm. Dalībvalstīm pilnībā jāizmanto savi REACT-EU resursi, kas noteikti ar Regulu (ES) 2020/2221, ar kuru līdz 2023. gadam tiek stiprināti 2014.–2020. gada kohēzijas politikas fondi un Eiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām (EAFVP), un kas pašreizējās krīzes dēļ Ukrainā ir uzlaboti ar Regulu par kohēzijas rīcību bēgļu atbalstam Eiropā (CARE), kā arī turpmākiem grozījumiem Kopējo noteikumu regulā par priekšfinansējuma palielināšanu REACT-EU vajadzībām un jaunām vienības izmaksām, kas palīdzēs paātrināt to cilvēku integrāciju ES, kuri pamet Ukrainu. Turklāt, lai veicinātu nodarbinātību, sociālās investīcijas, sociālo iekļaušanu un piekļūstamību, kā arī veicinātu darbaspēka prasmju pilnveides un pārkvalificēšanās iespējas, mūžizglītību un augstas kvalitātes izglītību un apmācību visiem, ietverot arī digitālo pratību un prasmes, 2021.–2027. gada plānošanas periodā dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto Eiropas Sociālais fonds Plus, kas izveidots ar Regulu (ES) 2021/1057, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, kas izveidots ar Regulu (ES) 2021/1058, Atveseļošanas un noturības mehānisms, kas izveidots ar Regulu (ES) 2021/241, un citi Savienības fondi, to skaitā Taisnīgas pārkārtošanās fonds, kas izveidots ar Regulu (ES) 2021/1056, kā arī fonds InvestEU, kas izveidots ar Regulu (ES) 2021/523. Dalībvalstīm pilnībā jāizmanto arī ar Regulu (ES) 2021/691 izveidotais Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds darbu zaudējušiem darba ņēmējiem, lai sniegtu atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti lielu pārstrukturējošu notikumu rezultātā, tādu kā Covid-19 pandēmija, globālāku tendenču izraisītas sociālekonomiskās pārmaiņas un tehnoloģiskās un vides pārmaiņas. Lai gan integrētās pamatnostādnes ir adresētas dalībvalstīm un Savienībai, tās būtu jāīsteno partnerībā ar visām valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm, šajā darbībā cieši iesaistot parlamentus, kā arī sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus.

(13)Nodarbinātības komitejai un Sociālās aizsardzības komitejai saskaņā ar attiecīgām Līgumos paredzētām pilnvarām ir jāuzrauga, kā attiecīgā politika tiek īstenota, raugoties no nodarbinātības politikas pamatnostādņu aspekta. Minētajām komitejām un citām Padomes darba sagatavošanas struktūrām, kas iesaistītas ekonomikas un sociālās politikas koordinēšanā, ir cieši jāsadarbojas. Būtu jāuztur politikas dialogs starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju, jo īpaši par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm.

(14)Ir notikusi apspriešanās ar Sociālās aizsardzības komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo tiek pieņemtas pielikumā izklāstītās dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes (“pamatnostādnes”). Pamatnostādnes ir daļa no integrētajām pamatnostādnēm.