Igaunija ir pieprasījusi atļauju ierobežot atskaitīšanas tiesības līdz konkrētai procentuālai daļai un savukārt atbrīvot uzņēmumus no pienākuma nodokļu aprēķināšanas nolūkā veikt uzskaiti attiecībā uz izmantošanu privātām vajadzībām. Tādējādi visām iesaistītajām pusēm tiks vienkāršota sistēma un arī novērsta nodokļu nemaksāšana vai izvairīšanās no nodokļu maksāšanas nepareizas uzskaites rezultātā.

Ņemot vērā to, ka Padomes Īstenošanas lēmuma (ES) 2014/797 spēkā esības termiņš bija beidzies, pirms Igaunija 2021. gada februārī iesniedza jaunāko pieprasījumu pagarināt tā darbības laiku, šis pieprasījums tiks uzskatīts par sākotnēju pieprasījumu piemērot pasākumu, ar ko atkāpjas no vispārējiem principiem, kuri reglamentē tiesības atskaitīt PVN priekšnodokli attiecībā uz izdevumiem, kas saistīti ar vieglajiem pasažieru automobiļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai.

Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu dalībvalstis ar Padomes atļauju var piemērot pasākumus, lai atkāptos no PVN direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.

Saskaņā ar 395. panta 1. punktu 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (“PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, lai atkāptos no šīs direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.

Saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem iespējama tikai ar Padomes atļauju, ko pēc Komisijas priekšlikuma tā pieņem ar vienprātīgu lēmumu. Padomes Īstenošanas lēmums ir vispiemērotākais instruments, jo to var adresēt atsevišķai dalībvalstij.

Neatkarīgi no iepriekšējām iniciatīvām paredzēt noteikumus par to, uz kurām izdevumu kategorijām var attiecināt atskaitīšanas tiesību ierobežojumu, šāda atkāpe ir atbilstoša, kamēr tiek gaidīta šo noteikumu saskaņošana ES līmenī.

(6)Bieži vien ir sarežģīti precīzi identificēt vieglo pasažieru automobiļu izmantošanu ar saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām, un, pat ja tas ir iespējams, attiecīgā metode bieži vien ir apgrūtinoša. Atbilstīgi pieprasītajai atļaujai vieglajiem pasažieru automobiļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai, PVN apmēru, ko ir tiesības atskaitīt saistībā ar izdevumiem, ar dažiem izņēmumiem nosaka kā fiksētu procentu likmi. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, Igaunijas iestādes uzskata 50 % likmi par pamatotu. Lai novērstu nodokļa dubultu uzlikšanu, vienlaicīgi jāaptur prasība veikt PVN uzskaiti attiecībā uz vieglo automobiļu izmantošanu ar saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām, ja uz to attiecas ar šo lēmumu atļautais ierobežojums. Ar šo vienkāršošanas pasākumu zūd vajadzība pēc uzskaites par uzņēmuma automobiļu izmantošanu privātām vajadzībām un vienlaicīgi tiek novērsta nodokļu nemaksāšana nepareizas uzskaites rezultātā.

(7)Atskaitīšanas tiesību ierobežojums saskaņā ar pieprasīto atļauju būtu jāattiecina uz PVN, kas maksājams par konkrētu kategoriju vieglo pasažieru automobiļu pirkumu, līzingu, iegādi Kopienas iekšienē, importēšanu un ar to saistītiem izdevumiem, tai skaitā degvielas iegādi.

(8)Pieprasītā atļauja būtu jāpiemēro tikai vieglajiem pasažieru automobiļiem, kuru maksimālā pieļaujamā masa nepārsniedz 3500 kilogramus un ir ne vairāk kā astoņas sēdvietas papildus vadītāja sēdvietai, jo vieglos pasažieru automobiļus, kuru maksimālā pieļaujamā masa pārsniedz 3500 kilogramus un kuriem papildus vadītāja sēdvietai ir vairāk kā astoņas sēdvietas, to rakstura vai darbības veida dēļ veida dēļ maz izmanto citiem nolūkiem, kas nav saimnieciskā darbība. Būtu jāpievieno arī sīki izstrādāts to vieglo pasažieru automobiļu saraksts, kas ir izslēdzami no minētās atļaujas darbības jomas, pamatojoties uz to īpašo izmantojumu.

(9)Atļauja būtu jāpiešķir uz laiku līdz 2024. gada 31. decembrim, lai ļautu pārbaudīt piemērotās atkāpes nepieciešamību un efektivitāti, kā arī proporcionālo sadalījumu starp izmantojumu saimnieciskajai darbībai un citu izmantojumu, kas ir tās pamats.

(10)Ja Igaunija uzskata, ka ir nepieciešams pagarināt atļauju arī pēc 2024. gada, tai līdz 2024. gada 31. martam būtu jāiesniedz Komisijai pagarinājuma pieprasījums, kam pievienots ziņojums, kurā ietverts piemērotās procentuālās daļas pārskats.

(11)Atkāpei būs vien nenozīmīga ietekme uz galapatēriņa posmā iekasētajiem kopējiem nodokļa ieņēmumiem, un tai nebūs nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido iekasētais PVN,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 168. un 168.a panta, Igaunijai ir atļauts līdz 50 % ierobežot tiesības atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas maksājams par izdevumiem saistībā ar vieglajiem pasažieru automobiļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai, ja šie izdevumi attiecas uz šādu vieglo automobiļu, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai, pirkumu, līzingu, iegādi Kopienas iekšienē vai importu, kā arī uz izdevumiem, kas saistīti ar šādu automobiļu tehnisko apkopi, remontu un degvielas iegādi.

2. pants

Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, Igaunija vieglā pasažieru automobiļa izmantošanu ar saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām neuzskata par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību, ja minētais vieglais pasažieru automobilis ir nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības aktīvu daļa un ja uz minēto automobili attiecas saskaņā ar šā lēmuma 1. pantu atļautais ierobežojums.

3. pants

1.Šo lēmumu piemēro tikai vieglajiem pasažieru automobiļiem, kuru maksimālā pieļaujamā masa nepārsniedz 3500 kilogramus un kuros papildus autovadītāja sēdvietai ir ne vairāk kā astoņas sēdvietas.

2.Šo lēmumu nepiemēro šādu kategoriju vieglajiem automobiļiem:

(a)atkārtotai pārdošanai, īrei vai līzingam iegādātiem viegliem automobiļiem;

(b)automobiļiem, ko izmanto pasažieru pārvadājumiem par atlīdzību, tostarp taksometra pakalpojumiem;

(c)automobiļiem, ko izmanto braukšanas apmācībām.

4. pants

Šis lēmums zaudē spēku 2024. gada 31. decembrī. Pieprasījumu pagarināt šajā lēmumā paredzēto atļauju Komisijai iesniedz līdz 2024. gada 31. martam, un tam pievieno ziņojumu, kurā ietverts pārskats par 1. pantā noteikto procentuālo daļu.

5. pants