Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras vides stratēģijas pamatdirektīva) /* COM/2007/0456 galīgā redakcija - COD 2005/0211 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 24.7.2007 COM(2007) 456 galīgā redakcija 2005/0211 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras vides stratēģijas pamatdirektīva) 2005/0211 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras vides stratēģijas pamatdirektīva) (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. PRIEKŠVĒSTURE Datums, kurā priekšlikums nosūtīts EP un Padomei (dokuments COM(2005) 505, galīgā redakcija – 2005/0211/COD) | 24.10.2005. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: | 20.04.2006. | Reģionu komitejas atzinuma datums | 26.04.2006. | Eiropas Parlamenta atzinuma datums, pirmais lasījums: | 14.11.2006. | Kopējās nostājas pieņemšanas datums: | 23.07.2007 | 2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Jūras vide Eiropā sastopas ar aizvien lielākiem un nopietniem apdraudējumiem. Jūras vides bioloģiskā daudzveidība Eiropā samazinās un turpina mainīties uz slikto pusi. Noris jūras biotopu iznīcināšana, degradēšana un būtiskas pārmaiņas to struktūrā. Papildu grūtības rada institucionāli šķēršļi, kas kavē Eiropas jūras vides aizsardzības uzlabošanu, kā arī būtisks informācijas un zināšanu trūkums. Jūras vides kvalitātes pašreizējā pasliktināšanās un attiecīga tās ekoloģiskās vērtības samazināšanās apdraud labklājības un nodarbinātības iespējas, ko nodrošina Eiropas okeāni un jūras. Ja šīs problēmas netiks risinātas, tās kavēs ES jūrniecības nozaru kopu dot savu ieguldījumu Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā. Ierosinātās Jūras vides stratēģijas pamatdirektīvas mērķis ir atjaunot Eiropas okeānu un jūru ekoloģisko veselību, līdz 2021. gadam panākot un uzturot tos „labā vides stāvoklī”. Ņemot vērā ES jūras vides daudzveidīgos apstākļus un problēmas, ar priekšlikumu tiek izveidoti Eiropas jūras vides reģioni, pamatojoties uz ģeogrāfiskiem un vides kritērijiem. ES mērogā netiks noteikti nekādi īpaši pārvaldības pasākumi. Direktīva paredzēs integrētu politikas sistēmu, ņemot vērā visas slodzes un ietekmes un izveidojot skaidrus un reāli funkcionējošus pasākumus, lai efektīvāk aizsargātu jūras vidi. Direktīvu piemēros un īstenos jūras vides reģionu līmenī. Pirmajā posmā stratēģiju pamatā būs vides stāvokļa izvērtējums, lai politiku varētu veidot, balstoties uz informāciju un labākajām pieejamām zinātnes atziņām. Otrajā posmā katra dalībvalsts, cieši sadarbojoties ar citām attiecīgā jūras reģiona dalībvalstīm un trešām valstīm, attiecībā uz saviem jūras ūdeņiem izstrādās un īstenos jūras vides stratēģiju, kuras mērķis ir panākt „labu vides stāvokli”. Izstrādājot jūras vides stratēģijas, dalībvalstīm būtu jācenšas ievērot spēkā esošās reģionālās jūras konvencijas — OSPAR attiecībā uz Atlantijas okeāna ziemeļu reģionu, HELCOM attiecībā uz Baltijas jūru, Barselonas konvenciju attiecībā uz Vidusjūru un Bukarestes konvenciju attiecībā uz Melno jūru. Ierosinātā Direktīva par jūras vides stratēģiju ir iekļauta 2002. gadā pieņemtajā Sestajā vides rīcības programmā. Tāpat šī direktīva jāskata plašākā kontekstā, ņemot vērā jaunas ES jūras vides politikas izstrādi, par ko paziņots zaļajā grāmatā Ceļā uz turpmāko ES jūrniecības politiku : Eiropas redzējums okeāniem un jūrām , ko Komisija pieņēmusi 2006. gada 7. jūnijā[1]. Ierosinātā Jūras vides stratēģijas pamatdirektīva veidos gaidāmās ES jūrniecības politikas vides pīlāru. 3. KOMENTĀRI PAR KOPĒJO NOSTĀJU 3.1 Vispārīgi komentāri Komisija pilnīgi, daļēji vai principā akceptēja 52 grozījumus no 87 , ko Eiropas Parlaments ierosināja pirmajā lasījumā. 37 no šiem 52 grozījumiem ir iekļauti kopējā nostājā. Komisija akceptēja grozījumus, kuros atzīts, cik nozīmīgi ir Eiropas jūras vides pārvaldībā izmantot ekosistēmu pieeju, cik svarīga ir dalībvalstu un trešo valstu sadarbība, izstrādājot un īstenojot jūras vides stratēģijas reģionālā līmenī, un cik nepieciešami ir pilnveidot integrāciju vides jomā. Komisija piekrita arī tekstu precizējošiem grozījumiem, jo īpaši attiecībā uz definīcijām, saikni ar attiecīgām direktīvām (piem., Ūdens pamatdirektīvu, Putnu direktīvu, Biotopu direktīvu), ģeogrāfisko pārklājumu (direktīvas darbības jomas attiecināšana uz Melno jūru), atsaucēm uz attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem un dažu „laba vides stāvokļa” raksturlielumu iekļaušanu. Komisija noraidīja grozījumus, ar ko paredz īstenošanas grafiku, jo tas nebūtu reāli izpildāms. Komisija noraidīja arī tos grozījumus, ar ko direktīvā ievieš nosacījumu par aizsargājamo jūras teritoriju obligātu noteikšanu. Šādu teritoriju izveide drīzāk uzskatāma par līdzekli „laba vides stāvokļa” sasniegšanai, nevis par pašmērķi, un tādēļ tai nebūtu jābūt obligātai. Saistībā ar svarīgo jautājumu par „laba vides stāvokļa” raksturlielumiem Komisija varētu piekrist dažiem Parlamenta ierosinājumiem, taču tā nešaubīgi dod priekšroku raksturlielumiem, kas apraksta vides kvalitātes elementus, nevis specifiskas slodzes. Izmantojot uz slodzēm vien vērstu pieeju, neizbēgami tiktu atstāti bez ievērības iespējamie riski un apdraudējumi, kas savukārt kavētu ES atteikšanos no sadrumstalotas pieejas jūras vides pārvaldībai. Visbeidzot, Komisija noraidīja grozījumus, kas paredzēja ad hoc finansiālu atbalstu ierosinātās Jūras vides direktīvas īstenošanai vai īpaša statusa piešķiršanu dažiem reģioniem. 3.2 Sīkāki komentāri 3.2.1 Komisijas pieņemtie un kopējā nostājā pilnībā vai daļēji iekļautie Parlamenta grozījumi Kopējā nostājā tika iekļauti šādi grozījumi: Nr. 1, 3, 6, 7, 8, 12, 15, 16, 18, 22, 23 (apsvērumi), 25 , 26 , 27 , 28, 29, 31, 33, 36, 37, 39, 41 , 42 , 43, 47 , 48 , 49 , 50 , 51 , 53 , 56 , 60 , 63 , 70 , 75, 77 un 84 (panti). Grozījumam Nr. 1 par direktīvas ģeogrāfiskā aptvēruma paplašināšanu, iekļaujot tajā Melno jūru, ir piekritusi Padome, tomēr neiekļaujot atsauci uz Ziemeļu Ledus okeānu. Grozījums Nr. 3 , kurā uzsvērta okeānu un jūru noslodze, grozījums Nr. 6 , kurā akcentēta ekosistēmu nozīme, un grozījums Nr. 7 , kurā minēti mērķi bioloģijas un vides aizsardzības jomā, ir akceptēti daļēji. Grozījums Nr. 8 ieviests daļēji. Atsauce uz integrēšanu tagad formulēta Komisijai pilnīgi pieņemamā veidā. Grozījums Nr. 12 par to, cik nozīmīga ir sadarbība ar trešām valstīm, lielos vilcienos ir pieņemts (piem., 18), izņemot ideju par partnerību veidošanu. Grozījums Nr. 15 par rentabilitāti un pētniecības un monitoringa operācijām ir iestrādāts tekstā. Lielā mērā iekļauts arī grozījums Nr. 16 , pievienojot atsauci uz ekoloģiskajām funkcijām. Grozījums Nr. 18 par to, cik svarīgi ir atbalstu jūras vides pētījumiem paredzēt Septītajā pētniecības pamatprogrammā, lielā mērā ir akceptēts. Grozījums Nr. 22 , kurā uzsvērts, ka Kopējā zivsaimniecības politikā jāņem vērā šī direktīva, ir ieviests. Grozījums Nr. 23 , proti, atsauce uz ekosistēmu pieeju un piesardzības principu, ir iestrādāts 5., 7. un 40. apsvērumā. Grozījums Nr. 25 , kas paredz lietderīgu atsauci uz kandidātvalstu un asociēto valstu ūdeņu kvalitāti, ir netieši iestrādāts 6. pantā par dalībvalstu un trešo valstu sadarbību. Grozījums Nr. 84 , kurā iekļauta atsauce uz aizsargājamām jūras teritorijām jaunā apsvērumā, ir pilnībā iestrādāts tekstā. Grozījums Nr. 26 saistībā ar pastāvošajiem pienākumiem, saistībām un iniciatīvām starptautiskā līmenī ir daļēji iestrādāti kopējās nostājas „jūras ūdeņu” definīcijā (3. pants), iekļaujot norādi uz ANO Jūras tiesību konvenciju. Grozījums Nr. 27 ir iekļauts 3. pantā, kurā uzskaitītas definīcijas. Tāpat kā Eiropas Parlamenta grozījumā, definīcijas aptver jēdzienus „jūras ūdeņi”, „vides stāvoklis”, „labs vides stāvoklis”, „piesārņojums”. Tomēr dažkārt šīs definīcijas pēc būtības atšķiras. Konkrētāk, kopējā nostājā iekļautā „jūras ūdeņu” definīcija ietver tikai ūdeņus, kuri atrodas jūras virzienā no bāzes līnijas, no kuras mēra teritoriālo ūdeņu platumu; tādējādi šī definīcija tikai daļēji sakrīt ar to ūdeņu definīciju, kuri atrodas jūras virzienā no bāzes līnijas un kurus aptver Ūdens pamatdirektīva, proti, sakrīt tikai tie elementi, kas būtiski jūras vides aizsardzībai un neietilpst Ūdeņu pamatdirektīvas darbības jomā. Turpretī grozījumā Nr. 27 iekļautā definīcija ietver paisuma un bēguma ūdeņus, un tādējādi rodas plašāka pārklāšanās ar ūdeņiem, uz ko attiecas Ūdens pamatdirektīva. Turklāt kopējā nostājā paredzētā „laba vides stāvokļa” definīcija nav tik sīka kā grozījumā Nr. 27 paredzētā. Visbeidzot, grozījumā Nr. 27 iekļauta „aizsargājamu jūras teritoriju” definīcija, kas nav ietverta kopējā nostājā, savukārt kopējā nostājā ir iekļautas tādas definīcijas, kas nav minētas grozījumā Nr. 27 („vides aizsardzības mērķis", „īpaša teritorija”, „reģionālā sadarbība” un „reģionālās jūras konvencijas”). Grozījums Nr. 28 ir saglabāts, Melno jūru pievienojot jūras teritoriju sarakstam (4. pants). Grozījums Nr. 29 , kurā minēta saderība ar attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem, ir netieši un daļēji iestrādāts kopējā nostājā (t.i., 3. pantā atsaucoties uz atbilstību ANO Jūras tiesību konvencijai). Grozījums Nr. 31 ir ietverts kopējā nostājā ar nosacījumu, ka reģionu koordinētās jūras vides stratēģijas ir valstu stratēģiju apkopojums, nevis viena reģionāla jūras vides stratēģija. Patiešām, tā kā kopējā nostājā lielāks uzsvars likts uz reģionālo sadarbību (6. pants), tam vajadzētu sekmēt koordinētu stratēģiju sagatavošanu reģionālā un apakšreģionālā līmenī. Ir ieviesti arī grozījumi Nr. 33 , 37 un 47 (6. pantā), kuros ieteikts sagatavot reģionālas jūras vides stratēģijas, ar nosacījumu, ka reģionālās jūras vides stratēģijas ir valstu stratēģiju apkopojums un nenozīmē kolektīvas atbildības principa ieviešanu. Grozījums Nr. 36 (5. panta 3. punkts) ir ieviests tādā mērā, lai tiktu pieņemts operatīvas īstenošanas mehānisms. Sasaiste ar atbalstu no ES ir daļēji akceptēta Komisijai pieņemamā veidā, proti, 5. pantā minēts, ka Komisijai jāsniedz atbalsts. Grozījums Nr. 39 par aizsargājamām jūras teritorijām iestrādāts kopējās nostājas 13. panta 4. punktā, izņemot Parlamenta ierosinājumu par šādu teritoriju noteikšanas pienākumu, kas Komisijai nebija pieņemams. Grozījums Nr. 41 par reģionālo sadarbību ietverts kopējās nostājas 6. pantā. Tas pats attiecas uz grozījumiem Nr. 42 un 43 , izņemot atsauci uz sadarbību ar trešām valstīm, ar kuru karogiem kuģi darbojas ES jūras reģionā. Grozījumā Nr. 48 ierosināts 8. pantā minēt ekosistēmu funkcijas. Kopējā nostājā šis aizrādījums ievērots, šādu atsauci iekļaujot 3. panta 4. punktā („vides stāvokļa” definīcijā). Grozījums Nr. 49 , kas galvenokārt paredz, ka, sagatavojot 8. pantā paredzēto sākotnējo novērtējumu, jāņem vērā esošie būtiskie novērtējumi, ir iestrādāts kopējā nostājā, proti, 8. panta 2. punktā ir atsauce uz „citiem būtiskiem novērtējumiem, piemēram, tiem, kas kopīgi veikti saskaņā ar reģionālajām jūras konvencijām.” Grozījums Nr. 51 , ar ko tiek noteiktas konkrētas prasības novērtējumu koordinēšanai un saskaņošanai, ir iestrādāts iepriekš minētajā 8. panta 2. punkta papildinājumā; tāpat kopējā nostājā stingrāk formulēta prasība par reģionālo sadarbību. Grozījums Nr. 53 ir daļēji iekļauts kopējā nostājā. Lai gan Parlamenta ieviestie redakcionālie labojumi nav ņemti vērā, abas institūcijas vienojušās par to, ka jāiekļauj atsauce uz jaunu pielikumu (I pielikumu) par vispārējiem kvalitatīviem raksturlielumiem. Tomēr jāņem vērā, ka starp Padomi un Eiropas Parlamentu valda liela nevienprātība par šo pielikumu saturu. Grozījums Nr. 56 , kas galvenokārt skar atsauces uz Putnu un Biotopu direktīvām (79/409/EK un 92/43/EK) 11. pantā (monitoringa programmas) ir daļēji akceptēts, jo kopējās nostājas 13. pantā (pasākumu programmas) iekļauta atsauce uz abām direktīvām. Papildu atsauce uz Vides un drošības globālo monitoringu (GMES) grozījumā Nr. 56 nav akceptēta. Lai gan grozījumos Nr. 50 un Nr. 63 minētās atsauces uz konkrētām ūdens direktīvām (91/271/EEK, 2006/7/EK) formāli nav iekļautas, kopējās nostājas 8. panta 2. punktā iekļauta atsauce uz „citiem būtiskiem novērtējumiem”, bet 13. panta 2. punktā — atsauce uz „attiecīgiem pasākumiem, kas jāveic saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem”, tātad šie grozījumi netieši ir akceptēti. Grozījums Nr. 60 ir iekļauts netieši un daļēji. Patiešām, uz ekosistēmu balstīta pieeja ir minēta kopējā nostājā (1. pants). Atsauce uz piesardzības principu minēta apsvērumu daļā. Tādi aspekti kā preventīvā darbība, princips „piesārņotājs maksā” un pārrobežu ietekme nav nepārprotami iekļauti kopējā nostājā. Grozījums Nr. 70 , kurā paredzēts, ka Komisija 4 gadu laikā pēc direktīvas īstenošanas sagatavo ziņojumu par iespējamiem konfliktiem, tikai daļēji un netieši iekļauts kopējā nostājā, proti, 20. pantā, kura g) punktā minēts „kopsavilkums par to, kā šīs direktīvas mērķu sasniegšanu sekmējušas citas būtiskas EK politikas nostādnes”. Grozījumi Nr. 75 un Nr. 77 , ar kuriem tekstu pielāgo Lēmuma 2006/512/EK tekstam par komitoloģiju, ir akceptēts (22. un 23. pants). 3.2.2 Komisijas pieņemtie Parlamenta grozījumi, kas nav iekļauti kopējā nostājā Apsvērumu daļā grozījums Nr. 2 , kas nosaka, ka ES ir pussala, nav akceptēts. Grozījums Nr. 9 par reģionālo sadarbību nav pieņemts. Grozījums Nr. 46 , kurā raksturotas kompetentās iestādes („valstu” kompetentās iestādes), nav iekļauts kopējā nostājā. Grozījumi Nr. 52 un Nr. 58 par noteikumiem attiecībā uz piekļuvi datiem un to pieejamību kopējā nostājā nav iekļauti, lai gan 8. panta 2. punktā ir atsauce uz citiem būtiskiem novērtējumiem, kas veikti reģionālo jūras konvenciju kontekstā. Tomēr pienākums novērtējumos un monitoringa programmās iegūtos datus iesniegt Eiropas Vides aģentūrai nav akceptēts. Visbeidzot, Komisijas atruna par to, ka Parlamenta grozījumos nav minēta atsauce uz INSPIRE direktīvu, ir izklāstīta kopējās nostājas 19. panta 3. punktā. Grozījums Nr. 55 nav akceptēts. Nav iekļauta ne atsauce uz to, ka, nosakot vides mērķus, jāņem vērā pārrobežu faktors (lai gan Komisijai šis labojums bija pieņemams), ne pārējie grozījumi saistībā ar īstenošanas grafiku, ko Komisija neatbalstīja. Grozījums Nr. 57 par to, ka dalībvalstīm jāsadarbojas, lai nodrošinātu monitoringa metožu saskaņotību, kopējā nostājā nav iekļauts. Grozījums Nr. 66 pēc būtības nav akceptēts, lai gan abas institūcijas vienojās 14. panta virsrakstu pārdēvēt kā „Izņēmumus”. Kopējā nostājā nav iekļauta atsauce uz klimata pārmaiņām, kuru Komisija būtu varējusi atbalstīt. Tāpat netika akceptēti Parlamenta grozījumi, kas Komisijai nebija pieņemami to ģeogrāfiskās specifikas dēļ. Tajā pašā laikā kopējā nostājā visnotaļ tika atbalstīts Parlamenta grozījums par to, ka Komisijai jāreaģē uz dalībvalstu ierosinājumiem, ja pasākumu pieņemšana ir Komisijas kompetencē, taču šis grozījums iekļauts citā pantā (15. pantā). Grozījumi Nr. 67 un Nr. 68 par konsultācijām ar ieinteresētajām pusēm netika akceptēts. Grozījums Nr. 73 , kurā precizēti direktīvas pārskatīšanas mērķi, kopējā nostājā nav iekļauts. Grozījumi Nr. 80 , 81 , 82 , 91 un 92 par laba vides stāvokļa raksturlielumiem paredz daudz plašāku raksturlielumu sarakstu nekā kopējā nostājā paredzētais saraksts (21 elements salīdzinājumā ar 11). Galvenā atšķirība ir tāda, ka Parlamenta grozījumos iekļauti aptuveni 9 raksturlielumi, kas paredz, ka labu vides stāvokli raksturo konkrētu cilvēka darbību radītā slodze (piemēram, darbības atklātā jūrā — 1. un n) elements, kuģniecība — m) un o) elements, citas cilvēka darbības — p) līdz t) elements). Tomēr kopējā pozīcijā (gan konspektīvāk) atspoguļoti vairāki citi „stāvokļa” vai „ietekmes” raksturlielumi. 3.2.3 Komisijas noraidītie Parlamenta grozījumi, kas iekļauti kopējā nostājā Grozījums Nr. 38 par Baltijas jūras reģionu kā eksperimentālu apgabalu nav nepārprotami akceptēts, tomēr kopējā nostājā atzīts, ka direktīvas īstenošanas gaitā var veidot „eksperimentālus projektus” (5. panta 3. punkts). Grozījumi Nr. 62 un Nr. 64 , ar ko ievieš pienākumu noteikt aizsargātas jūras teritorijas, kopējā nostājā nav iekļauti pilnā mērā. Tomēr tie daļēji atspoguļoti, pievienojot divus apakšpunktus par to, ka izstrādājamā pasākumu programmā jāiekļauj aizsargātas jūras teritorijas (13. panta 4. punkts). Jāņem vērā, ka kopējā nostājā izmantotais formulējums neparedz pienākumu izveidot aizsargājamas jūras teritorijas. 3.2.4 Komisijas noraidītie Parlamenta grozījumi, kas nav iekļauti kopējā nostājā Apsvērumu daļā grozījums Nr. 4 , kurā īpaši izcelta Baltijas jūra, ir noraidīts. Grozījums Nr. 5 par kvantitatīvajiem un kvalitatīvajiem mērķiem nav pieņemts. Grozījums Nr. 10 , kurā noteikts, ka jākoordinē dalībvalstu un trešo valstu darbības attiecībā uz karoga valstīm, kuru zvejas kuģi darbojas ES jūras ūdeņos, tika noraidīts. Grozījums Nr. 11 par racionālas metodes piemērošanu saistībā ar Natura 2000 tīklu arī tika noraidīts. Grozījumi Nr. 13 un Nr. 17 par prioritāti pētījumiem noteiktās jomās netika pieņemti. Grozījumi Nr. 14 un Nr. 88 , kuros paredzēts izveidot ad hoc struktūras dalībvalstu līmenī, lai organizētu starpnozaru sadarbību, tika noraidīti. Tāpat tika noraidīti grozījumi Nr. 19 un Nr. 74 par Kopienas finansiālo atbalstu īstenošanai. Grozījumi Nr. 20 , 34 , 35 , 69 , 79 un 85 , ar kuriem tiek saīsināti visi īstenošanas termiņi, netika akceptēti. Grozījums Nr. 21 , kas ir pretrunā ar Līguma nosacījumiem par zivsaimniecības vadības režīmu, netika pieņemti. Grozījums Nr. 30 , ar kuru Horvātiju iekļauj to dalībvalstu sarakstā, kuru suverenitātē vai jurisdikcijā ir Adrijas jūras ūdeņi (4. pants), netika pieņemts. Patiesībā Padome nolēma attiecīgajā pantā svītrot visas atsauces uz dalībvalstīm. Grozījums Nr. 32 , ar ko tiek nostiprināts pienākums panākt „labu vides stāvokli”, tika noraidīts. Kopējā nostājā sākotnējais Komisijas teksts par šo svarīgo jautājumu mīkstināts. Grozījums Nr. 40 , ar ko groza 6. panta nosaukumu, nav pieņemts. Grozījums Nr. 44 , ar ko tiek ieviesta īpaša regulējoša struktūra, kurā uzmanība koncentrēta uz jūras vides infrastruktūras projektiem, tika noraidīts. Grozījums Nr. 45 par kopējo lauksaimniecības politiku nav pieņemts. Grozījums Nr. 54 , ar ko tiek svītrotas visas atsauces uz komitoloģiju saistībā ar turpmāku „laba vides stāvokļa” raksturlielumu izstrādi, tika noraidīts. Grozījumi Nr. 59 un Nr. 61 , tostarp formulējums par pasākumu un programmu pieņemšanu saistībā ar izsekojamību un jūras piesārņojuma noteikšanu, tika noraidīts. Grozījums Nr. 65 , ar ko nosaka, ka Komisijai jāpieņem kritēriji labas okeāna pārvaldības principu piemērošanai, netika pieņemts. Grozījums Nr. 71 , ar ko tiek ieviestas saistības attiecībā uz Ziemeļu Ledus okeāna aizsardzību, tika noraidīts. Grozījums Nr. 72 par aizsargājamām jūras teritorijām, kurā paredzēts, ka par to izveidi jāsagatavo progresa ziņojumi, netika pieņemts. Grozījums Nr. 76 , kurā paredzēts, ka metodoloģisko standartu pieņemšanai jāpiemēro jaunā regulatīvā komitoloģijas procedūra, tika noraidīts. Grozījums Nr. 78 , ar ko ievieš pienākumus dalībvalstīm ūdeņos, kas atrodas ārpus Eiropas jurisdikcijas vai suverenitātes, tika noraidīts. Grozījums Nr. 90 , kuru piemērojot, no izvērtējamo vielu saraksta būtu jādzēš radionuklīdi, netika akceptēts. 3.2.5 Padomes papildu izmaiņas priekšlikumā Kopējā nostājā ir vairākas būtiskas izmaiņas, salīdzinot ar Komisijas sākotnējo priekšlikumu. Diemžēl tās mazina priekšlikuma noteikumu stingrību. Vissvarīgākās izmaiņas saistītas ar šādiem jautājumiem. - Līdz ar grozījumiem 1. pantā direktīva kļuvusi mazāk vērienīga . Lai gan Komisijas sākotnējā priekšlikumā paredzēts, ka jāizstrādā jūras vides stratēģijas, „kas paredzētas, lai panāktu labu vides stāvokli”, kopējā nostājā šis pienākums mīkstināts, formulējot, ka jūras vides stratēģijas jāizstrādā „nolūkā panākt labu vides stāvokli”.Pozitīvi tomēr ir tas, ka dalībvalstīm būs jāpierāda, ka virzība uz laba vides stāvokļa panākšanu līdz 2021. gadam noris sekmīgi. Saskaņā ar kopējo nostāju nepietiks ar jūras vides stratēģiju sagatavošanu līdz 2021. gadam, ja šīs stratēģijas neved pie labākas jūras vides aizsardzības.Turklāt direktīvas galvenais mērķis vēl aizvien ir laba vides stāvokļa panākšana pilnā mērā, jo citas atsauces uz šo jēdzienu direktīvā nav grozītas (piem., 13. pants). - Jauns noteikums, kas paredz, ka dalībvalstis var neveikt dažus īstenošanas pasākumus, ja nepastāv nopietns apdraudējums jūras videi vai pasākumu izmaksas būtu nesamērīgas. Šis jaunais noteikums iestrādāts papildus tiem drošības mehānismiem saistībā ar īstenošanas izmaksām, kas ietverti priekšlikuma projektā (konkrētāk, 13. panta 3. punktā). Kopējā nostājā nav pietiekami nepārprotami noteikts, ka ir jāpierāda, ka nepastāv būtiski apdraudējumi vai rodas nesamērīgas izmaksas. Citas nozīmīgas izmaiņas ir šādas. - Ģeogrāfiskais sadalījums starp jūras vides stratēģiju un Ūdens pamatdirektīvu. Jūras ūdeņu definīcija 3. pantā tika grozīta, lai norādītu, ka jūras ūdeņi ir arī tie jūras ūdeņi, uz kuriem attiecas Ūdens pamatdirektīva, ciktāl tas skar nozīmīgus jūras ekosistēmas elementus, uz ko neattiecas Ūdens pamatdirektīva. Jūras vides direktīvas darbības jomas attiecināšana uz tiem jūras ūdeņiem, uz kuriem attiecas Ūdens direktīva, ir vajadzīga, lai nodrošinātu abu direktīvu saskaņotu īstenošanu, jo jūras ekosistēmas neievēro mākslīgas administratīvas robežas. Priekšroka būtu dodama plašākai mijiedarbei no ģeogrāfijas viedokļa starp abām direktīvām, aptverot arī piekrastes un pārejas ūdeņus (t.i., virszemes ūdeņu objekti upes grīvu tuvumā, kas tuvu atrodošos piekrastes ūdeņu ietekmē daļēji ir sālsūdeņi). - Komisijas veikta īstenošanas uzraudzība (12. un 16. pants). Kopējā nostājā Komisijas veiktā īstenošanas uzraudzība padarīta mazāk stingra un tagad nozīmē tikai ieteikumus, kuru pamatā ir dalībvalstu paziņojumi. - Jauns noteikums par eksperimentālu projektu operatīvas īstenošanas shēmu (5. panta 3. punkts). Kopējā nostājā iekļauts jauns noteikums par iespēju paātrināt īstenošanu tā sauktajos eksperimentālo projektu reģionos, kurus nosaka attiecīgās dalībvalstis. - Svītrotas atsauces uz dalībvalstīm 4. pantā. Kopējā nostājā vienkārši uzskaitīti jūras vides reģioni un ierosinātie apakšreģioni, nenorādot, kuras dalībvalstis robežojas ar šiem reģioniem un apakšreģioniem. 4. SECINĀJUMS Komisija uzskata, ka kopējā nostāja, kuru pieņēmušas visas dalībvalstis, izņemot vienu (Itālija atturējās) ir svarīgs solis ceļā uz Jūras vides stratēģijas pamatdirektīvas pieņemšanu. Tomēr Komisija atzīmē, ka kopējā nostāja nav tik tālejoša kā Komisijas sākotnējais priekšlikums, jo īpaši attiecībā uz tās kopējo vērienu, laba vides stāvokļa mērķa saistošo raksturu un īstenošanas izmaksām. Runājot par pēdējo, Komisija vēlas atgādināt, ka laba politika ir atkarīga no kvalitatīvas informācijas, un pašreizējās novērtējuma un monitoringa programmas ES līmenī nav ne savstarpēji integrētas, ne pabeigtas. Komisija atzinīgi vērtē to, ka kopējā nostājā pilnībā atzīts, ka ir vajadzīga integrēta Eiropas pieeja mūsu okeānu un jūru efektīvākai aizsardzībai. Tāpat pozitīvi vērtējamas atsauces uz to, cik nozīmīga ir sadarbība un koordinācija starp dalībvalstīm un trešām valstīm, lai izstrādātu un īstenotu jūras vides stratēģijas reģionālā mērogā. Visbeidzot, lietderīga ir arī „laba vides stāvokļa” definīcijas papildināšana, lai gan Komisija būtu devusi priekšroku definīcijām, kas vērstas uz vides kvalitātes elementiem, nevis specifiskām slodzēm. [1] COM (2006) 275, galīgā redakcija.