LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 322/35

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2010/C 322/11

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret grozījumu pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“JABŁKA GRÓJECKIE”

EK Nr.: PL-PGI-0005-0730-01.12.2008

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums:

“Jabłka grójeckie”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Polija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Ar nosaukumu “jabłka grójeckie” var pārdot turpmāk uzskaitīto šķirņu extra un I šķiras ābolus, kas, piedāvājot tos tirdzniecībā, atbilst minimālajām prasībām attiecībā uz krāsu, lielumu un mīkstuma stingrumu; ābolu šķirnes uzskaitītas turpmāk tabulā. “Jabłka grójeckie” āboliem raksturīgi, ka skābums tajos ir aptuveni par 5 % lielāks nekā attiecīgās šķirnes ābolu vidējais skābums. Tomēr šis rādītājs atkarīgs no atmosfēras apstākļiem veģetācijas perioda laikā.

Šķirne Virskrāsa (%) Extra šķiras ābolu lielums (mm) I šķiras ābolu lielums (mm) Mīkstuma minimālais stingrums (kg/cm2) “Alwa” 55 60 55 5,5 “Belle de Boskoop” un tās mutanti 38 70 65 6 “Braeburn” 55 70 65 6 “Cortland” 55 70 65 4,5 “Celeste” 38 70 65 5,5 “Delikates” 55 70 65 5 “Derlrbaleestival” un tās mutanti 38 60 55 5,5 “Early Geneva” 55 60 55 6 “Elise” 80 70 65 6 “Elstar” 38 60 55 4,5 “Empire” 80 60 55 5 “Fuji” 55 70 65 6 “Gala” un tās mutanti 38 60 55 5,5 “Gloster” 55 70 65 5,5 “Golden Delicious” un tās mutanti 10 70 65 5 “Idared” 55 70 65 5,5 “Jerseymac” 55 60 55 5,5 “Jonagold” un tās mutanti 38 70 65 5 “Jonagored” un tās mutanti 80 70 65 5 “Lobo” 55 70 65 4,5 “Ligol” 55 70 65 5,5 “Mutsu” 10 70 65 6 “Paula Red” 55 70 65 5,5 “Pinova” un tās mutanti 38 70 65 5,5 “Piros” 38 60 55 5,5 “Rubin” 80 70 65 4,5 “Shampion” un tās mutanti 55 70 65 4,5

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

4. punktā noteiktajā ražošanas apgabalā jāveic šādi “Jabłka grójeckie” ābolu audzēšanas posmi:

— audzēšanas vietas sagatavošana,

— stādījumu ierīkošana,

— apgriešana un vainaga veidošana,

— mēslošana,

— apūdeņošana,

— augu aizsardzības pasākumu veikšana,

— apstrāde augļu kvalitātes uzlabošanai,

— ražas novākšana.

“Jabłka grójeckie” āboli jāiegūst 4. punktā noteiktajā apgabalā saskaņā ar ābolu audzēšanai izstrādāto integrētās ražošanas metodi vai saskaņā ar specifikāciju GLOBALGAP.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

—

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Mazovijas vojevodistē:

— viss Grujecas (Grójec) povjats (šādi gmini: Belsk Duży, Błędów, Chynów, Goszczyn, Grójec, Jasieniec, Mogielnica, Nowe Miasto n. Pilicą, Pniewy un Warka),

— Żyrardów povjatā – Mszczonów gmins,

— Piaseczno povjatā – Tarczyn, Prażmów un Góra Kalwaria gmins,

— Otwock povjatā – Sobienie Jeziory gmins,

— Garwolin povjatā – Wilga gmins,

— Kozienice povjatā – Grabów n. Pilicą un Magnuszew gmins,

— Białobrzegi povjatā – Stromiec, Białobrzegi un Promna gmins.

Łódź vojevodistē:

— Rawa Mazowiecka povjatā – Biała Rawska, Sadkowice, Regnów un Cielądz gmins,

— Skierniewice povjatā – Kowiesy gmins.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

5.1.1. Dabas faktori

“Jabłka grójeckie” ābolu audzēšanas apgabals atrodas Centrālajā Polijā Varšavas līdzenuma, Ravas (Rawa) plakankalnes, Bjalobžegas (Białobrzegi) ielejas un Vidusvislas ielejas zemēs. Šie ģeogrāfiskie reģioni ietilpst Vidusmazovijas zemienē un Dienvidmazovijas zemienē.

Šajos zemes gabalos pārsvarā ir podzolētās un pseidopodzolētās smilts, māla, kā arī nogulumiežu augsnes, kas pēc zemes vērtības rādītājiem atbilst vidējām un zemākajām bonitēšanas klasēm un kas ir ļoti labi piemērotas ābeļdārzu ierīkošanai. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir 600 mm. Veģetācijas perioda ilgums ir aptuveni 200 dienas, kas ļauj audzēt lielāko daļu ābeļu šķirņu. Reģionā valda salīdzinoši maigs klimats, kas tuvs kontinentālajam, un ābeļu stādījumiem ievērojamus zaudējumus nenodara, arī tad, ja audzē sala neizturīgu šķirņu ābeles.

Reģiona mikroklimatam raksturīgas zemas temperatūras naktī (sasniedzot pat 0 °C) laikā pirms ražas novākšanas (septembrī, oktobra sākumā).

“Jabłka grójeckie” ražošanas apgabalam raksturīgs liels viendabīgums. Ābeļdārzi šeit sastopami it visur – gan noteiktā apgabala centrā Grujecas (Grójec) pilsētas tuvumā, gan arī katrā apdzīvotajā vietā apgabala nomalēs. Grujecas apkaimē ābeļu kultūras aizņem līdz pat 70 % platības, taču, jo tālāk no centra, jo to daudzums arvien vairāk samazinās, bet ārpus noteiktā apgabala ābeļu stādījumi sastopami tikai retumis. Šā iemesla dēļ šo reģionu mēdz saukt par “Eiropas vislielāko dārzu”.

5.1.2. Vēsturiskie faktori un cilvēkfaktori

Pirmie “Eiropas vislielākā dārza” – Grujecas apgabala – stādījumi veikti karalienes Bonas valdīšanas laikā; šī karaliene pazīstama ar savu aizraušanos ar dārzkopību un īpaši ar augļkopību. 1545. gadā viņa iegādājās lielus zemes gabalus Grujecas povjatā, par kuriem viņa pēc tam rūpējās, piešķirot personiskas privilēģijas dārzu īpašniekiem. Turpmākajā gaitā karalienes Bonas dēls nostiprināja augļkopības statusu ar 1578. gadā izdotu karaļa rīkojumu. Tas iezīmēja sākotni to dārzu uzplaukumam, kuros galvenokārt audzēja ābeles. Vairākos vēsturiskos rakstu avotos atrodamas liecības par muižas un zemnieku dārzu attīstību Grujecas zemēs.

Ne mazsvarīga nozīme “Jabłka grójeckie” vēsturē ir arī garīdzniekiem (Rohs Vujčickis (Roch Wójcicki) no Belsk, Ņiedžviedzkis (Niedźwiedzki) no Łęczeszyce, Stefans Roguskis (Stefan Roguski) no Goszczyn un Edvards Kaviņskis (Edward Kawiński) no Konary), kas XIX gadsimtā bija galvenie dārzkopības veicinātāji reģionā.

XX gadsimta sākumā dārzus stādīja jau tirdzniecības vajadzībām; par šo dārzu simbolu kļuva Jans Čiešlaks (Jan Cieślak) no Podgórzyce. Viņa ieguldījums ābeļu audzēšanas kultūrā un ābolu uzglabāšanā ir ievērojams (1918. gadā viņš uzbūvēja pirmo augļu glabātuvi Polijā).

Ar XX gadsimta sākumu parādījās arī pirmie lauksaimniecības padomnieki, kuru pazīstamākais pārstāvis reģionā bija Vitaliss Urbanovičs (Witalis Urbanowicz), kas 1909. gadā kļuva slavens ar “10 dārzkopības baušļu” sarakstīšanu.

Dārzkopība Grujecā ļoti strauji attīstījās pēc II Pasaules kara beigām, tās uzplaukumā vislielākā nozīme ir profesoram Ščepanam Pieņonžekam (Szczepan Pieniążek). Pēc viņa ierosmes tika nodibināts Dārzkopības un puķkopības institūts, kas vietējiem dārzkopjiem izplatīja jaunākās zināšanas un iegūto pieredzi ābeļu audzēšanā. Ar profesora atbalstu viņa skolnieks Eligiušs Gajevskis (Eligiusz Gajewski) Nowa Wieś reģionā izveidoja Dārzkopības un puķkopības institūta izmēģinājumu staciju. Tā kļuva par paraugsaimniecību, kurā Grujecas augļkopji smēlās praktiskas zināšanas.

Laika gaitā “Jabłka grójeckie” ābolu ražošanas apjoms pieauga, un 1958. gadā vietējiem lauksaimniekiem vajadzēja tikt galā ar ražas pārpilnību, kas rosināja Grujecas nacionālās padomes prezidija priekšsēdētāja vietniekam Vaclavam Pšitockim (Wacław Przytocki) sarīkot “Ziedošo ābeļu dienas” (Dni Kwitnących Jabłoni), lai veicinātu ābolu patēriņu un reģiona atpazīstamību. Ziedošo ābeļu svētki bija sākotne ikgadējām svinībām, kas katru reizi notika citā vietā un ar dažādiem nosaukumiem: Dni Kwitnących Jabłoni, Dni Kwitnącej Jabłoni, Grójeckie Dni Kwitnącej Jabłoni, Grójeckie Dni Kwitnących Jabłoni, Kwitnące Jabłonie, Święto Kwitnących Jabłoni. Jau kopš vairākiem gadiem pārsvarā tiek lietots pēdējais nosaukums.

5.2. Produkta specifika:

“Jabłka grójeckie” raksturīgi, ka šiem āboliem mizas krāsojums ir par aptuveni 5 % izteiktāks nekā vidējais rādītājs. Skaistais sarkanais ābola krāsojums ietekmē ne tikai tā izskatu, bet arī liecina par pigmentu, jo īpaši antociānu un karotinoīdu, augstāku saturu šūnās zem ābola mizas. “Jabłka grójeckie” āboliem raksturīgi, ka skābums tajos ir aptuveni par 5 % lielāks nekā attiecīgās šķirnes vidējais skābums. Tomēr šis rādītājs atkarīgs no atmosfēras apstākļiem veģetācijas perioda laikā.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Saikni starp “Jabłka grójeckie” un 4. punktā noteikto ģeogrāfisko apgabalu veido gan 5.2. punktā aprakstītās augļa sevišķās kvalitātes īpašības, kuru pamatā ir 5.1.1. minētie dabas faktori, gan arī šo ābolu reputācija, kas aprakstīta turpmāk.

Unikālie dabas apstākļi “Jabłka grójeckie” audzēšanas apgabalā un jo sevišķi augsnes īpašības, kā arī specifiskais mikroklimats pastiprina gan “Jabłka grójeckie” āboliem raksturīgo sarkano krāsojumu, kas pārsniedz vidējo rādītāju, gan arī šo augļu skābumu, ko augstu vērtē pārstrādātāji visā Eiropā. Zemā temperatūra naktīs labvēlīgi ietekmē fizioloģiskās norises ābolos tieši pirms ražas novākšanas. Šī parādība izskaidrojama ar zemāku vielmaiņas procesu intensitāti nakts laikā; tā ir par iemeslu optimālai cukuru un skābju attiecībai, kas piešķir “Jabłka grójeckie” āboliem neatkārtojamu garšu.

“Jabłka grójeckie” kultūru izvietojums, kā arī šo ābolu unikālās iezīmes ir cieši saistītas ar īpašo mikroklimatu. Turklāt Grujecas reģionā laikā pirms ražas novākšanas gaisa temperatūra strauji krītas (septembrī un oktobra sākumā tā nokrītas pat līdz 0 °C). Īpašie augsnes apstākļi, kā arī specifiskais mikroklimats rada sevišķus dabas apstākļus, kas paātrina gan “Jabłka grójeckie” āboliem raksturīgā sarkanā krāsojuma veidošanos, kas pārsniedz vidējo rādītāju, gan arī pastiprina šo augļu skābumu, ko augstu vērtē pārstrādātāji visā Eiropā.

Ābeļu kultūrai labvēlīgie apstākļi Grujecas reģionā noteikuši šo ābolu labo slavu, kas 500 gadu laikā nav mazinājusies. Vairuma Mazovijas vojevodistes un kaimiņu vojevodistu iedzīvotāju apziņā Grujecas vārds nav šķirams no ābeļu kultūras. Dārzkopības motīvi šeit sastopami it visur: gan Grujecas povjata ģerbonī, gan arī daudzu gminu (Chynów, Belsk Duży, Błędów, Jasieniec, Kowiesy, Sadkowice) ģerbonī atrodams ābola simbols; vairākos vietvārdos ietilpst jēdziens “dārzs” – Sadków, Sadkowice –, Grujecas Dārznieka nama bareljefā, kurā attēlota ābolu novākšana, gadskārtējo Ziedošo ābeļu svētku laikā, kas ieguvuši lielu popularitāti, gadskārtējā Polijas dārzkopju saieta laikā, pilsētas nosaukumā, kā, piemēram, Zielony Sad ciemats.

Gadsimtiem sena ābeļu kultūras tradīcija ļauj vietējiem dārzkopjiem gandrīz līdz pilnībai pārvaldīt ābeļu audzēšanas agrotehniku. Arī vietējā rūpniecība ir organizēta tā, lai apkalpotu galvenokārt šo tautsaimniecības nozari ar šādām struktūrām: augļu pārstrādes uzņēmumi, tirdzniecības firmas, ražotāju grupas, specializēti dārzkopības inventāra veikali, dārzkopības mašīnu ražotāji utt.

Patlaban Grujecas reģiona lauksaimnieciski izmantojamo zemi aizņem intensīvās augļkopības pundurābeļu dārzi, kuros iegūtā raža veido 40 % no valsts ābolu kopprodukcijas, atsevišķu gminu teritorijās audzēšanas intensitāte sasniedz pat 70 %.

Klimatiskie apstākļi un sena ābeļu kultūras tradīcija veicināja produkta reputācijas izplatīšanos; to apstiprina patēriņa aptauja, kas 2008. gadā veikta ar respondentiem no visa apgabala. Aptaujas rezultāti liecina, cik cieši Grujecas reģions saistīts ar augļkopību un jo īpaši ar ābolu audzēšanu. 27,7 % aptaujāto Grujecas reģionu saista ar dārzkopību. 19 % poļu apziņā Grujecas reģions saistīts ar ābolu audzēšanu. Vēl vairāk Grujecas reģionu ar āboliem saista Mazovijas kaimiņu vojevodistes aptaujātie iedzīvotāji, piemēram, kaimiņos esošajā Lodzas (Łódź) vojevodistē tādu ir 32 %, bet Sventokšiskas (Świętokrzyskie) vojevodistē – pat 36 %.

“Jabłka grójeckie” ābolu reputāciju apstiprina arī šā produkta minēšana periodikā. Daži piemēri: “Co czwarte jabłko z Grójca” (“Katrs ceturtais ābols – no Grujecas”) (1991), “Z Grójca do Szwecji” (“No Grujecas līdz Zviedrijai”) (1992), “Jabłko ekologiczne” (“Ekoloģiskais ābols”) (1993), “Eurojabłka z Grójeckiego” (“Eiroāboli no Grujecas”) (1995), “Sady po klęsce” (“Dārzi pēc pārprodukcijas”) (2000), “Jabłkowe centrum Europy?” (“Eiropas ābolu centrs?”) (2001), “Grójeckie jabłka najlepsze” (“Grujecas āboli – vislabākie”) (2007).

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts):

http://www.minrol.gov.pl/index.php?/pol/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Wnioski-przeslane-do-UE-od-kwietnia-2006-roku

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.