EIROPAS KOMISIJA Briselē, 7.4.2022 COM(2022) 137 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Komisijas Devītais ziņojums par PVN reģistrācijas, iekasēšanas un kontroles procedūrām saskaņā ar Padomes Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1553/89 12. pantu



Saturs 1.Ievads 1.1. Jauna pieeja: balstīšanās uz veiksmes stāstiem 1.2. Datu vākšana un analīze 2.Kopīgas intereses: PVN nozīme dalībvalstīm, Eiropas Savienībai un nodokļu maksātājiem 2.1. Nodokļu saistību izpildes atšķirības (PVN iztrūkums) 2.2. PVN iztrūkuma ietekme uz pašu resursiem 2.3. PVN administrēšanas un saistību izpildes slogs uzņēmumiem 3.PVN maksātāju reģistrācija un riska analīze 3.1. Palīdzība nodokļu maksātājiem, nodrošinot labāku saziņu 3.2. PVN maksātāju datubāzes pilnīgums 4.PVN, informācijas tehnoloģijas un jaunās tehnoloģijas 4.1. E-komercija 4.2. Vienas pieturas aģentūras minishēma (MOSS) 4.3. Digitalizācija, informācijas tehnoloģijas un datu analītika 4.4. Saistību izpildes pārvaldības plāni 4.5. Nodokļu maksātājiem paredzētie pakalpojumi 4.6. Datu izmantošana PVN saistību izpildes nolūkos 4.6.1. Datu vākšana

4.6.2. Uz informāciju balstītu lēmumu pieņemšana: datu izmantošana 5.Deklarāciju iesniegšana un samaksa 5.1. Iesniegšanas savlaicīgums 5.1.1.Deklarāciju elektroniska iesniegšana 5.1.2.PVN deklarāciju iesniegšanas pienākuma izpildes pārraudzība 5.2. PVN samaksa 6.PVN parādu piedziņa, atmaksa un revīzija 6.1. PVN parādu piedziņa 6.2. PVN atmaksa 6.3. Ziņošanas pienākumu pilnīgums: PVN revīzijas 7.PVN uzskaite, pārskatatbildība un strīdi 7.1. PVN uzskaite, iekšējā kontrole un ārējās pārbaudes 7.2. Ar PVN saistītu strīdu izšķiršanas process 8.Covid-19 un PVN: ieteikumi PVN iekasēšanai un atgūšanai 9.Secinājums 1. pielikums. Ieteikumu rādītājs 2. pielikums. Diagrammu un tabulu rādītājs 3. pielikums. Atsauces



1.Ievads Sabiedriskie pakalpojumi — no medicīniskās aprūpes līdz infrastruktūras izveidei, no izglītības līdz valsts aizsardzībai — ir būtiski mūsu ikdienas dzīvē, taču tie rada izmaksas. Šo pakalpojumu finansēšanai ir nepieciešami nodokļi, un pievienotās vērtības nodoklis (PVN) ir būtisks un bieži vien galvenais avots, kas nodrošina iemaksas dalībvalstu budžetos. Nesekmīga PVN administrēšana apdraud attīstību, izaugsmi un uzticēšanos valdībai. Tāpēc produktīva PVN administrēšana, izmantojot efektīvus procesus un procedūras ir visu — valstu pārvalžu, ES iestāžu, nodokļu maksātāju un iedzīvotāju — interesēs. Padomes 1989. gada 29. maija Regula Nr. 1553/89 nosaka, ka Komisijai ik pēc trijiem gadiem jānovērtē valsts procedūras, ko izmanto ar nodokli apliekamo personu reģistrēšanai un PVN noteikšanai un iekasēšanai, kā arī valsts PVN kontroles sistēmu īpatnības un rezultāti. Pēc tam var apsvērt iespējamu pārskatīšanu, lai uzlabotu minēto procedūru efektivitāti. Šis ziņojums atbilst aprakstītajām pilnvarām, un tajā ir aplūkots laikposms no 2016. līdz 2019. gadam. Kopš 1989. gada ir izdoti astoņi šāda veida novērtējuma ziņojumi. Pēdējā ziņojumā, kas tika publicēts 2017. gada decembrī, tika atbalstīta nošķirtības novēršana un PVN administrēšanas uzlabošana, sekmējot sadarbību starp nodokļu iestādēm. Šajā ziņojumā ir noteikti daži iespējamie cēloņi ieņēmumu zudumam un skaidri izklāstīti ieteikumi pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu šādu zudumu ar PVN administrēšanas stiprināšanas palīdzību (ieteikumi ir uzskaitīti turpmāko iedaļu izcēlumos, turklāt ieteikumu kopsavilkumu var skatīt 1. pielikumā). Tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā pārmaiņas, ko digitalizācija un jaunās tehnoloģijas ievieš mūsu ekonomikā. Šajā ziņojumā ir izklāstīta arī valstu PVN iestāžu pieredze un labā prakse. Taisnīgai un efektīvai nodokļu sistēmai būs vēl lielāka nozīme turpmākajos mēnešos un gados, kamēr ES un starptautiskā sabiedrība centīsies atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām. Dalībvalstis ātri īstenoja ar PVN saistītus pasākumus kopā ar citiem mērķtiecīgiem pasākumiem, lai pavērtu ceļu uz atveseļošanu. Šajā ziņojumā ir novērtēta nodokļu iestāžu gatavība stāties pretī sarežģītām situācijām, tostarp ar Covid-19 saistītām ārkārtas situācijām, un spēja turpināt darboties ar pēc iespējas mazākiem traucējumiem. 1.1.Jauna pieeja: balstīšanās uz veiksmes stāstiem Nodokļu iestādes darbojas vienā un tajā pašā jomā — nodokļu iekasēšana. Jo īpaši tādā diezgan saskaņotā jomā kā PVN šīm iestādēm ir daudz līdzīgu funkciju, taču tās var atšķirties organizatoriskās struktūras, darbības, nodokļu politikas un prioritāšu ziņā. Šajā ziņojumā šī situācija ir aplūkota no cita skatupunkta un PVN administrēšana ir aplūkota plašākā mērogā, lai atspoguļotu dalībvalstu darbības. Tajā ir ieteikts iespējamais rīcības virziens, lai sasniegtu līdzīgus darbības rezultātus visā ES. Ziņojumā ir aprakstīts viss PVN aprites cikls, sākot no ar PVN apliekamo personu reģistrēšanas līdz PVN pēcatmaksas kontrolei. Ar veikumu saistītas informācijas salīdzināšana ir visvienkāršākais veids, kā identificēt labu veikumu un labu praksi. Tomēr dažādas definīcijas, datu pilnīguma un noturības trūkums un līdzīgu funkciju nesalīdzināmība dažādās vidēs (lielums, politiskā organizācija, sociālās struktūras utt.) padara pilnīgu salīdzinošo novērtēšanu par neiespējamu. Salīdzinot nodokļu iestāžu izmaksas un veikumu, lielāko problēmu rada esošā daudzveidība. Tādi papildu faktori kā PVN maksātāju rīcība (piemēram, apņēmība maksāt nodokļus), PVN piemērošanas tiesību aktu kvalitāte un citi PVN noteicošie faktori (piemēram, mazumtirdzniecības apmērs, nodokļu maksātāju struktūra, ģeogrāfija, valsts lielums, ekonomiskā vide, bezdarbs) ietekmē PVN iztrūkumu, taču tos novērtēt ir gandrīz neiespējami. Lai gan šis ziņojums nav salīdzinošs novērtējums, tajā ir norādītas pārmaiņu un uzlabojumu iespējas, vienlaikus pievēršot uzmanību katras valsts īpatnībām. Šādas iespējas bieži vien ir kvalitatīva (“vispārīga”) rakstura un grūti pamanāmas. 1.2.Datu vākšana un analīze Lai apkopotu datus, Komisija visām dalībvalstīm iesniedza aptauju ar atlasītajiem jautājumiem. Izmantojot 109 dažādas jautājumu kopas (brīvas formas teksts, vienas atbildes un vairāku atbilžu varianti, matrica utt.) un tabulas, Komisija apkopoja 8700 datu ierakstus. Mēs izmantojām validēšanas metodes (piem., kontrolpārbaudes, salīdzinājumus ar citiem avotiem un galvenos pārbaudes jautājumus), lai pārbaudītu un apstiprinātu saņemto datu kvalitāti. Komisija sazinājās ar dalībvalstīm, izmantojot vairākus kanālus, lai apspriestu konstatētās novirzes. Visām dalībvalstīm bija iespēja pārskatīt savas atbildes. Datu kvalitāte un precizitāte joprojām ievērojami atšķiras. Dalībvalstīm būtu jācenšas nodrošināt augstas kvalitātes datus noteiktajā termiņā. Apvienotā Karaliste izstājās no Eiropas Savienības 2020. gada 31. janvārī. Tā kā ziņojumā atspoguļotais periods ir 2016.–2019. gads un Savienības tiesību akti visā pārejas periodā joprojām bija pilnībā piemērojami attiecībā uz Apvienoto Karalisti un tās iekšienē, visas atsauces uz “dalībvalstīm” un visi aprēķini (piem., dažādi koeficienti un procentuālie rādītāji) attiecas arī uz Apvienoto Karalisti. Apvienotā Karaliste pilnībā piedalījās šajā projektā. 2.Kopīgas intereses: PVN nozīme dalībvalstīm, Eiropas Savienībai un nodokļu maksātājiem 2.1.Nodokļu saistību izpildes atšķirības (PVN iztrūkums)

Nodokļu iestāžu iespējas iekasēt pievienotās vērtības nodokli (PVN) ir steidzams jautājums dalībvalstīm, ES, Eiropas uzņēmumiem un iedzīvotājiem. PVN ir būtisks un lielākais ieguldījums dalībvalstu valsts budžetos, kā arī nozīmīgs ES budžeta pašu resurss. Tomēr maksājamais, bet nodokļu iestāžu neiekasētais PVN tika lēsts 134 miljardu vērtībā nominālā izteiksmē un 10,3 % apmērā, izsakot to kā daļu no PVN nodokļa kopējām saistībām 2019. gadā ( Figure 1 ). To sauc par “PVN iztrūkumu”: starpību starp PVN kopējām nodokļu saistībām (VAT total tax liability — VTTL) un summu, ko faktiski iekasē dalībvalstu nodokļu iestādes, un tādējādi atspoguļo zaudētos PVN ieņēmumus, salīdzinot ar teorētisko PVN aprēķinu. Komisija ik gadu aprēķina un publicē PVN iztrūkumu, lai apkopotu salīdzināmus datus un rādītājus par PVN ieņēmumu zuduma apmēru. PVN iztrūkums atspoguļo aplēsi par ieņēmumu zudumu tādu iemeslu dēļ, kurus var iedalīt četrās plašās kategorijās: 1) ar PVN saistīta krāpšana un izvairīšanās no PVN maksāšanas, 2) PVN apiešanas prakse un optimizācija, 3) bankroti un finansiāla maksātnespēja un 4) administratīvas kļūdas. Turklāt jāatzīmē, ka PVN iztrūkuma aplēses tiek aprēķinātas, pamatojoties uz valsts statistiku. Visbeidzot, dalībvalstu administratīvās iespējas atvieglot nodokļu saistību izpildi un cīnīties pret krāpšanu PVN jomā ir ārkārtīgi svarīgs faktors šajā ziņā. Kaut arī, lai novērstu ikvienu no šiem PVN iztrūkuma iemesliem, ir nepieciešama atšķirīga politiska rīcība, pat vislabākajos apstākļos PVN iztrūkumu nevarētu novērst pilnībā, piemēram, ciktāl tas attiecas uz zaudēto PVN bankrotu un finansiālas maksātnespējas dēļ. PVN iztrūkuma kvantitatīva noteikšana un pārraudzība var palīdzēt izstrādāt mērķtiecīgus pasākumus un pārraudzīt to efektivitāti. Tādējādi PVN iztrūkumu var uzskatīt par rādītāju, ko var izmantot, lai novērtētu PVN piemērošanas un saistību izpildes sekmējošo pasākumu efektivitāti katrā dalībvalstī. Avots: Eiropas Komisija (2021) — PVN iztrūkums ES 2021. gada ziņojumā Lai gan ES mēroga aina laika gaitā liecina par uzlabojumiem, statistika ievērojami atšķiras starp dalībvalstīm, sākot no 1 % līdz pat 35 % no valsts kopējām teorētiskajām PVN saistībām (VTTL) ( Figure 2 ). Ir pieejami labi piemēri, kas liecina, ka var panākt progresu un samazināt PVN iztrūkumu: kopumā, salīdzinot ar 2018. gadu, PVN iztrūkuma īpatsvars ir samazinājies 18 dalībvalstīs. Papildus Horvātijai un Kiprai visbūtiskākais PVN iztrūkuma samazinājums bija Grieķijā, Lietuvā, Bulgārijā un Slovākijā (četras no tām samazināja PVN iztrūkumu par 3,2–2,2 (–3 procentpunkti). Vēl vienu valstu grupu veido Zviedrija, Somija un Igaunija. Šajās dalībvalstīs PVN ieņēmumu zudums jau gadiem tiek lēsts apmērā, kas ir mazāks par 5 % no maksājamā PVN. Lielākais PVN iztrūkuma pieaugums, neskaitot Maltu, bija Slovēnijā (+3 procentpunkti) un Rumānijā (+2,3 procentpunkti). Anotācija: datu etiķetes norāda uz PVN iztrūkumu kā daļu no VTTL 2019. gadā

Avots: Eiropas Komisija (2021) — PVN iztrūkums ES 2021. gada ziņojumā PVN iztrūkuma aplēšu dažādība dalībvalstīs atspoguļo atšķirības, kas pastāv nodokļu saistību izpildes, krāpšanas, izvairīšanās no maksāšanas, bankrotu, maksātnespējas un administratīvās spējas ziņā. Pat ja citi faktori, piemēram, ekonomikas attīstība un valsts statistikas organizācija, ietekmē aplēses, PVN iztrūkuma apmērs un jo īpaši tendence norāda uz valstu nodokļu iestāžu veikumu. Gads Dalīb-

valsts 2016. 2017. 2018. 2019. milj. EUR % milj. EUR % milj. EUR % milj. EUR % Beļģija 3513 10,9 % 4126 12,2 % 4007 11,4 % 4444 12,3 % Bulgārija 621 12,3 % 648 12,2 % 617 10,8 % 508 8,3 % Čehija 2499 16,0 % 2223 13,1 % 2567 13,8 % 2835 14,3 % Dānija 2539 8,7 % 2528 8,3 % 2516 7,9 % 2778 8,6 % Vācija 22 091 9,2 % 23 212 9,3 % 24 291 9,4 % 23 443 8,8 % Igaunija 115 5,5 % 117 5,2 % 98 4,0 % 116 4,5 % Īrija 1426 10,2 % 1910 12,8 % 1541 9,8 % 1721 10,1 % Grieķija 5374 27,3 % 6730 31,5 % 6237 29,0 % 5350 25,8 % Spānija 4577 6,1 % 5411 6,8 % 5252 6,3 % 5840 6,9 % Francija 14 852 8,8 % 15 329 8,6 % 14 428 7,9 % 13 858 7,4 % Horvātija 553 8,4 % 482 6,9 % 553 7,4 % 77 1,0 % Itālija 36 852 26,5 % 32 611 23,3 % 32 415 22,9 % 30 106 21,3 % Kipra 47 2,7 % 169 9,4 % 171 8,6 % 54 2,7 % Latvija 309 13,2 % 402 15,7 % 277 10,2 % 237 8,3 % Lietuva 1070 26,1 % 1116 25,2 % 1137 24,4 % 1048 21,4 % Luksemburga 589 15,8 % 226 6,3 % 333 8,5 % 267 6,6 % Ungārija 1748 14,2 % 1891 13,9 % 1261 8,9 % 1483 9,6 % Malta 244 25,6 % 225 21,7 % 203 18,1 % 287 23,5 % Nīderlande 2651 5,3 % 3190 6,0 % 3039 5,5 % 2660 4,4 % Austrija 2466 8,3 % 2605 8,4 % 3033 9,4 % 2895 8,7 % Polija 7880 20,3 % 6810 15,8 % 5288 11,6 % 5379 11,3 % Portugāle 2123 11,9 % 1847 9,9 % 1759 9,0 % 1609 7,9 % Rumānija 6453 37,0 % 6797 36,8 % 6258 32,7 % 7411 34,9 % Slovēnija 186 5,3 % 142 3,9 % 163 4,1 % 298 7,1 % Slovākija 1360 20,0 % 1206 16,9 % 1414 18,3 % 1313 16,1 % Somija 985 4,8 % 1320 6,1 % 884 4,0 % 646 2,9 % Zviedrija 1228 2,8 % 1713 3,7 % 1483 3,3 % 597 1,4 % Apvienotā Karaliste 20 102 10,7 % 20 714 11,3 % 19 835 10,5 % 17 176 8,9 % ES 144 452 12,1 % 145 698 11,5 % 141 059 11,1 % 134 436 10,3 % Avots: Eiropas Komisija (2021) — PVN iztrūkums ES 25 no 28 dalībvalstīm iekļauj PVN iztrūkuma aplēses savās dažādajās metodēs, ar kurām pārrauga neprecīzās ziņošanas līmeni (izņemot Vāciju, Maltu un Zviedriju). Četrpadsmit dalībvalstis izmanto gan iekšējās, gan Komisijas aplēses, savukārt astoņas dalībvalstis, proti, Čehija, Īrija, Spānija, Luksemburga, Ungārija, Nīderlande, Austrija un Portugāle, paļaujas tikai uz ES datiem. Bulgārija, Igaunija un Apvienotā Karaliste izmanto tikai savas iekšējās aplēses. Komisija saglabā iepriekšējā ziņojuma ieteikumu, ka dalībvalstīm būtu jāiegulda vai jāturpina ieguldīt resursi, kas nepieciešami, lai aprēķinātu un sīkāk analizētu savu PVN iztrūkumu. Izmantojot ieskatu par PVN iztrūkumu, valstu politikas veidotāji var novērtēt savu politikas pasākumu ietekmi un pielāgot tos, lai veicinātu PVN saistību izpildi. Dažas dalībvalstis (11/28) dalījās ar savām iekšējām PVN iztrūkuma aplēsēm. Kopumā starp iekšējām aplēsēm un Komisijas sagatavotajām aplēsēm nebija būtisku atšķirību (vidēji 1–2 procentpunkti). Tas vēlreiz apliecina Komisijas publicēto gada datu precizitāti. Gandrīz visas dalībvalstis uzskata, ka PVN iztrūkuma pētījumi un aplēses ir lietderīgas, lai labāk izprastu PVN saistību neprecīzās ziņošanas līmeni, taču pakāpe, cik lielā mērā tās tiek uzskatītas par lietderīgām, atšķiras. Ir vērts norādīt, ka dalībvalstis, kuras neiegulda PVN iztrūkuma aprēķināšanā, uzskata, ka šis pasākums ir lietderīgs, taču ne tik lielā mērā. 4.8. jautājums. “Cik lielā mērā PVN iztrūkuma pētījumi/aplēses palīdzēja jūsu nodokļu iestādei labāk veikt turpmāko saistību izpildes nodrošināšanas darbu?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 2.2.PVN iztrūkuma ietekme uz pašu resursiem

PVN pašu resursi Savienības budžetam tiek iekasēti saskaņā ar katras dalībvalsts PVN bāzi. Pirms maksājamo PVN pašu resursu aprēķināšanas PVN bāzes vispirms tiek saskaņotas atbilstoši ES noteikumiem. Tādu pašu procentuālo daļu tad iekasē no katras dalībvalsts saskaņotās bāzes, kas tomēr ir ierobežota līdz 50 % no dalībvalsts nacionālā kopienākuma (NKI). PVN administrēšanas veikums dalībvalstīs tiešā veidā ietekmē ES ieņēmumus. Tā kā saskaņotās bāzes noteikšanai tiek izmantoti katras dalībvalsts iekasētie neto PVN ieņēmumi, PVN iztrūkums ietekmē gan dalībvalstu ieņēmumus, gan ES PVN pašu resursu summas. No juridiskā viedokļa Eiropas Kopienu Tiesa noteica skaidru saikni starp valsts PVN iekasēšanu un attiecīgo resursu pieejamību ES budžetam. Uz PVN balstīto iemaksu daļa laika gaitā ir samazinājusies, un jebkurš PVN pašu resursu samazinājums jākompensē ar atbilstošu katras dalībvalsts veikto NKI iemaksu pieaugumu. PVN iztrūkuma skaitļus dalībvalstīs var aplūkot no dažādiem aspektiem, piemēram, iztrūkuma procentuālo daļu vai tās apmēru absolūtā vērtībā — visi šie dati sniedz vienādu vispārējo priekšstatu par trūkstošajiem ieņēmumiem. a. PVN iztrūkums procentos no PVN kopējām nodokļu saistībām (VTTL) b. PVN iztrūkums miljonos EUR Avots: Eiropas Komisija (2021) — PVN iztrūkums ES 2.3.PVN administrēšanas un saistību izpildes slogs uzņēmumiem Lai gan PVN principi ir saskaņoti, noteikumi dažādās dalībvalstīs var tikt pieņemti un ieviesti atšķirīgā veidā, tādējādi uzņēmumu saistību izpildes slogs ievērojami atšķiras. Nodokļu iestāžu efektivitāte un lietderība ietekmē gan nodokļu administrēšanas izmaksas valdībām, gan saistību izpildes izmaksas uzņēmumiem. Tā kā PVN veido lielu daļu no uzņēmumu administratīvā sloga, vienlīdz svarīgi ir uzlabot PVN administrēšanas kvalitāti. Tomēr PVN maksātāju administratīvā sloga novērtēšana neietilpst šā ziņojuma tvērumā. 1. ieteikums: aprēķināt un analizēt valsts PVN iztrūkumu un tā dažādos komponentus (“pazudušā tirgotāja” krāpnieciska darbība Kopienā, e-komercija u. c.). 3.PVN maksātāju reģistrācija un riska analīze Nodokļu maksātāju (uzņēmumu, fizisko personu un citu PVN maksātāju subjektu) reģistrācija un numerācija ir būtisks sākuma solis PVN administrēšanā, kas nostiprina galvenos administratīvos procesus, ja informācija reģistrācijas datubāzē ir pilnīga, precīza un atjaunināta. Reģistrējoties PVN maksātāji tiek iekļauti valstu PVN datubāzēs. Iepriekšējā ziņojumā Komisija ieteica dalībvalstīm: ·palielināt ieguldījumus, lai palīdzētu ārvalstu nodokļu maksātājiem izpildīt pienākumu reģistrēties kā PVN maksātājiem (4. ieteikums); ·pārdomāt PVN identifikācijas numuru un PVN informācijas apmaiņas sistēmas (VIES) reģistrācijas numuru piešķiršanas kārtību (5. ieteikums); ·sistemātiskāk pārbaudīt PVN un VIES reģistrācijas datu derīgumu (6. ieteikums). 7.0.Palīdzība nodokļu maksātājiem, nodrošinot labāku saziņu Tā kā iepriekšējā ziņojumā dalībvalstīm tika ieteikts veikt lielākus ieguldījumus, kas nepieciešami, lai palīdzētu nodokļu maksātājiem izpildīt pienākumu reģistrēties PVN maksātāju reģistrā, tika iekļauts papildu jautājums, lai novērtētu progresu šajā jautājumā. Dalībvalstis savās atbildēs norādīja, ka reģistrācija tiešsaistē lielā mērā ir pieejama un ka nodokļu maksātāji ir informēti par reģistrāciju tiešsaistē un saistītajiem pienākumiem.

3.3. jautājums. “Vai nodokļu iestāde informē nodokļu maksātājus par viņu pienākumiem reģistrēties PVN maksātāju reģistrā un reģistrācijas kārtību tiešsaistē? Piemēram, izmantojot tīmekļa lapu, lietojumprogrammas utt.” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 3.8. jautājums. “Vai reģistrācija tiešsaistē ..” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 2. ieteikums: tiešsaistē informēt nodokļu maksātājus par viņu pienākumiem, kas saistīti ar PVN, un nodrošināt reģistrāciju tiešsaistē. 7.1.PVN maksātāju datubāzes pilnīgums Jāatrod līdzsvars starp, no vienas puses, jaunizveidotas saimnieciskās darbības veicināšanu, nodrošinot vienkāršu PVN maksātāju reģistrāciju, un, no otras puses, cīņu pret krāpšanos ar PVN. Saimnieciskās darbības veikšana ES dalībvalstī ir iespējama tikai ar aktīvu PVN maksātāja numuru, pat bez pastāvīgās pārstāvniecības šajā dalībvalstī. Tāpēc rūpīga pieteikuma iesniedzēju izvērtēšana reģistrācijas posmā ir būtisks solis iespējamo krāpšanas gadījumu identificēšanā. Cīņā pret krāpšanos ar PVN noteiktos apstākļos var būt jānoraida pieteikums PVN maksātāja numura saņemšanai. Reģistrācijas procedūrā būtu jāiekļauj riska analīzes elements, kura pamatā ir pieteikuma iesniedzēja reģistrācijas posmā iesniegtā informācija, ko salīdzina ar informāciju, kas iegūta no trešajām personām un, ja nepieciešams, filtrē, veicot precizēšanas procesu kopā ar nodokļu maksātāju. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka informācija to PVN maksātāju datubāzēs ir pilnīga, precīza un tiek regulāri atjaunināta. Lai to panāktu, tām vajadzētu būt daudzpusīgai IT reģistrācijas apakšsistēmai, kurai ir izveidotas saskarnes ar citām nodokļu iestādes IT apakšsistēmām un kura ļauj apturēt PVN deklarāciju saņemšanu, izsniegt atgādinājumus, tāmes aprēķinus un veikt citas darbības attiecībā uz īslaicīgi neaktīviem nodokļu maksātājiem. Iestādēm jāspēj veidot ar PVN maksātāju reģistrāciju saistītu pārvaldības informāciju un regulāri pārbaudīt, cik lielā mērā VIES datubāze nodrošina ticamību par tās derīgumu. Lai noteiktu PVN maksātāju reģistrācijas datubāzu integritāti, Komisija iztaujāja arī par nodokļu maksātāju skaitu, PVN un vienas pieturas aģentūras minishēmas (Mini One Stop Shop — MOSS) reģistrāciju, veiktajām reģistrācijas pārbaudēm un gaidāmajām PVN deklarācijām un ieņēmumiem. Iepriekšējā ziņojumā tika atzīts, ka dalībvalstīs ir ieviestas reģistrācijas procedūras un reģistrācija tiešsaistē kļūst arvien populārāka. Turklāt dažās dalībvalstīs ir pieejamas “vienas pieturas aģentūras” reģistrācijas iespējas, un PVN maksātāju reģistrācijas procesā ir iesaistītas vairākas struktūras, piemēram, tirdzniecības kameras. Dalībvalstis tika aptaujātas par automātisku informācijas apmaiņu starp nodokļu iestādēm un dažādām struktūrām, kuras atbild par uzņēmumu reģistrāciju. 3.2. jautājums. “3.2. Vai notiek automātiska informācijas apmaiņa starp nodokļu iestādi un minētajām struktūrām [kas atbild par uzņēmumu reģistrāciju, piemēram: tirdzniecības kameru]?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Lai nodrošinātu PVN maksātāju datubāzu pilnīgumu un precizitāti, būtiska ir attiecīgo datubāzu lielāka integrācija un reāla informācijas apmaiņa starp iesaistītajiem valsts dalībniekiem.

3. ieteikums: uzlabot automātisko informācijas apmaiņu starp nodokļu iestādēm un citām valsts struktūrām. Dalībvalstu reģistrācijas datubāzēs jāiekļauj minimālā informācija par nodokļu maksātāju tādā mērā, lai tā atbilstu pilnīgas un precīzas informācijas standartam. Lielākajai daļai būtiskās informācijas par nodokļu maksātājiem būtu jābūt PVN maksātāju datubāzē no reģistrācijas brīža. 3.4. jautājums. “Kāda informācija ir nepieciešama, reģistrējot jaunu nodokļa maksātāju (izņemot MOSS reģistrāciju)? (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Parasti PVN maksātāju datubāzes dalībvalstīs tiek labi uzturētas. Tās satur lielāko daļu būtiskās informācijas par nodokļu maksātājiem, un ietvertā informācija ir pietiekama efektīvai mijiedarbībai ar tām. Vairums dalībvalstu (24 no 28), reģistrējot jaunu PVN maksātāju, pieprasa aizpildīt lielāko daļu informācijas lauku. Desmit dalībvalstis, proti, Dānija, Īrija, Grieķija, Horvātija, Kipra, Lietuva, Ungārija, Austrija, Portugāle un Apvienotā Karaliste, iekļāva visus laukus. Lielākā daļa dalībvalstu, kuras savā datubāzē neiekļauj minimāli nepieciešamos laukus, pieprasa aizpildīt citus laukus vai norādīt aizstājošu informāciju, piemēram, bankas konta rekvizītus, paredzamo apgrozījumu, likumīgā(-go) pārstāvja(-ju) identifikācijas datus, finansējuma avotus un datus par darbiniekiem. Efektivitāti varētu paaugstināt, integrējot šos laukus reģistrācijas brīdī, tādējādi nodrošinot, ka tie nekavējoties parādās datubāzē. Tas nodrošinātu to, ka valstu nodokļu iestādēm nebūtu jāiegūst papildu informācija, izmantojot atsevišķus vaicājumus. 4. ieteikums: uzturēt precīzu un pilnīgu PVN maksātāju datubāzi. Analīzē netika konstatēta sistemātiska korelācija starp PVN iztrūkumu un tādiem rādītājiem kā reģistrēto nodokļu maksātāju skaits, PVN maksātāju reģistrā reģistrēto uzņēmumu skaits un reģistrācijas procesā pieprasītā informācija. Var pastāvēt neliela korelācija starp PVN iztrūkuma lielumu un vidējo iekasētā PVN vērtību uz vienu nodokļu maksātāju. Šķiet, ka dalībvalstīs, kurās ir vislielākā ieņēmumu vērtība uz vienu reģistrēto PVN maksātāju (Luksemburga, Īrija, Dānija un Apvienotā Karaliste), PVN iztrūkums ir salīdzinoši mazāks. 9. diagrammā ir parādīts, cik lielā mērā dalībvalstis veic PVN maksātāju reģistrācijas pārbaudes un pārbauda,​vai reģistrācijas pieteikumi ir autentiski un vai pieteikuma iesniedzēji atbilst juridiskajām reģistrācijas prasībām. a. 3.5. jautājums. “Kāda informācija ir nepieciešama, reģistrējot jaunu nodokļa maksātāju (izņemot MOSS reģistrāciju)?

(Iespējamas vairākas atbildes)” b. 3.6. jautājums. “Vai jūsu nodokļu iestāde pirms PVN maksātāju reģistrācijas veic provizoriskas pārbaudes?

(Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Kopumā dalībvalstis izmanto riska rādītājus, pārbaudes tiek veiktas sistemātiski un vajadzības gadījumā var ietvert nodokļu maksātāja telpu apmeklējumus. Ir ieviestas procedūras, lai nodrošinātu, ka reģistrācijas pieteikumi ir autentiski un pieteikuma iesniedzēji atbilst juridiskajām prasībām. Tomēr Grieķija, Itālija, Kipra, Malta un Portugāle varētu gūt labumu no lielākas provizorisko pārbaužu konsekvences. Čehijai un Spānijai tiek ieteikts labāk pārbaudīt pieteikuma iesniedzēja identitāti (ID), savukārt Bulgārijai, Čehijai, Spānijai, Maltai, Nīderlandei, Rumānijai un Zviedrijai, iespējams, vajadzētu pārskatīt savus noteikumus par PVN maksātāju reģistrācijas juridisko pārbaudi. Dažas dalībvalstis ziņoja par citām provizoriskām pārbaudēm. To pamatā ir dažādi avoti, piemēram, dokumentu izpēte, publiska informācija, provizoriskās reģistrācijas vietas apmeklējumi un sodāmības reģistri. Izplatīta prakse ir arī informācijas pieprasījumi citām valsts aģentūrām, intervijas/tikšanās ar direktoriem vai viņu pilnvarotajiem pārstāvjiem vai speciālu anketu izmantošana riska novērtēšanai. Laba prakse varētu būt arī sadarbspējas nodrošināšana starp nodokļu sistēmas un muitas riska kritērijiem, kas attiecas uz PVN (piemēram, ar 42. muitas procedūru saistīti signāli var būt saistīti arī ar krāpšanu PVN jomā). Vairākās atbildēs kā pārbaudes papildu avots bija norādīta administratīvā un starptautiskā sadarbība.

5. ieteikums: veikt juridiskās un ID pārbaudes un sistemātiskas provizoriskās pārbaudes, pamatojoties uz riska rādītājiem. Noraidīto PVN maksātāju reģistrācijas pieprasījumu procentuālais daudzums liecina par riska novērtēšanas procesa kvalitāti un svārstās no 0 % Itālijā līdz vairāk nekā 20 % Latvijā un Lietuvā. Dalībvalstīs, kurās ir zems noraidīto PVN maksātāju reģistrācijas pieteikumu skaits, parasti ir lielāks PVN iztrūkums, savukārt tām, kurās ir augstāks atteikumu skaits, šajā ziņā ir labāki rādītāji. Itālija un Grieķija, piemēram, atbildēja attiecīgi “nulle” un “dati nav pieejami”, savukārt Rumānijā kopējais noraidīto PVN maksātāju reģistrācijas pieteikumu īpatsvars samazinājās no 14,5 % 2016. gadā līdz 2,2 % 2019. gadā. Dalībvalstis var gūt labumu no tādas institucionālās atmiņas veidošanas, kas satur reģistrācijas pieprasījumus, jo​īpaši noraidītos, lai uzlabotu zināšanas par pieteikuma iesniedzēja likumīgajām interesēm veikt saimniecisku darbību un spēju to veikt. 3.7. jautājums. Vai jūsu iestāde veic uzskaiti par pieteikumu iesniedzējiem, kuriem reģistrācija tika atteikta? Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Lielākā daļa dalībvalstu (19 no 28) veic uzskaiti par pieteikuma iesniedzējiem, kuriem reģistrācija ir atteikta. Visām dalībvalstīm būtu jāpieņem šī labā prakse, vajadzības gadījumā apsverot izmaiņas valsts tiesību aktos. 6. ieteikums: veikt to pieteikumu iesniedzēju uzskaiti, kuriem reģistrācija ir atteikta. Lielākā daļa dalībvalstu veic PVN maksātāju reģistrācijas datubāzē esošās informācijas kontrolpārbaudi, salīdzinot ar trešo personu informācijas avotiem, piemēram, citiem valdības reģistriem, lai uzlabotu savu datubāzu integritāti un precizitāti. Tā ir laba prakse, un dalībvalstīm būtu jāseko Dānijas, Igaunijas, Īrijas, Grieķijas, Francijas, Horvātijas, Latvijas, Lietuvas, Luksemburgas, Rumānijas un Zviedrijas piemēram. 3.9. jautājums. “Vai PVN maksātāju reģistrācijas datubāzē esošā informācija tiek salīdzināta ar trešo personu informācijas avotiem (piemēram, citiem valsts reģistriem, piemēram, tādiem kā uzņēmumu reģistrs), lai nodrošinātu, ka uzglabātā informācija ir atjaunināta?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 7. ieteikums: salīdziniet PVN reģistrācijas datubāzē esošo informāciju ar trešo personu informācijas avotiem. Turklāt Komisija centās uzzināt vairāk par to, vai tiek izmantoti kādi procesi un kādi tie ir, lai konstatētu uzņēmumus un personas, kurām jāreģistrējas, bet kuras to nedara, un, kas ir ne mazāk svarīgi, kādi rezultāti ir sasniegti, izmantojot šos procesus. Nodokļu iestādēm, kas uz pirmo jautājumu atbildēja “jā”, ir ieviesti dažādi procesi, lai konstatētu nereģistrētus uzņēmumus. 3.11.a. jautājums. “Norādiet, kāda veida iniciatīvas izmantoja jūsu nodokļu iestāde.

(Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli

Figure 13 . diagramma sniedz vairāk informācijas par attiecīgajām ekonomikas nozarēm. 3.11.b. jautājums. “Kurās ekonomikas nozarēs jūsu nodokļu iestāde, pamatojoties uz šīm iniciatīvām, konstatēja ievērojamu skaitu nereģistrētu uzņēmumu? (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 8. ieteikums: ieviest procesus, kas nepieciešami, lai konstatētu nodokļu maksātājus, kuri nereģistrējas, un pievērsties konkrētām ekonomikas nozarēm, kurās ir ievērojams nereģistrētu uzņēmumu skaits. Kā minēts iepriekšējā ziņojumā, dalībvalstis pakāpeniski virzās uz reģistrācijas procedūru, kas ir balstīta uz riska novērtējumu. Lai izvērtētu, vai tas rada būtisku kavēšanos nodokļu maksātājiem, kas piesakās PVN un VIES reģistrācijas numuriem, pieprasījuma izskatīšanai nepieciešamais laiks tika salīdzināts ar iepriekšējā perioda datiem. 2.2. jautājums. “Minimālais dienu skaits, kas nepieciešams, lai iegūtu ..” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Ilgāka perioda skats apstiprina iepriekšējos konstatējumus: riska novērtēšanas pieeja būtiski neaizkavē reģistrācijas procesu, un nodokļu iestādes virzās uz PVN identifikācijas numura un VIES reģistrācijas numura konsolidēšanu unikālā identifikatorā. 9. ieteikums: reģistrācijas procesā integrēt riska novērtēšanas procedūru. PVN sistēma atbrīvo ES iekšējās preču piegādes no PVN piegādes dalībvalstī, ja tās tiek veiktas nodokļa maksātājam, kas atrodas citā dalībvalstī. Dalībvalsts, kurā atrodas nodokļa maksātājs, uzskaitīs PVN priekšnodokli. Tāpēc ikvienam nodokļa maksātājam, kas veic šādas piegādes, jāvar pārbaudīt, vai viņu klienti citā dalībvalstī ir nodokļa maksātāji un vai tiem ir derīgs PVN identifikācijas numurs. Šim nolūkam ikviena nodokļu iestāde uztur elektronisku datubāzi, kurā ir reģistrēti dalībvalstī esošo tirgotāju PVN reģistrācijas dati, tostarp PVN identifikācijas numurs, tirgotāja nosaukums un tirgotāja adrese. Datorizētā VIES tika izveidota, lai valstu nodokļu iestādes varētu apmainīties ar datiem par piegādēm ES iekšienē. Nodokļu maksātāji var apmeklēt VIES tiešsaistē, lai iegūtu apstiprinājumu savu tirdzniecības partneru PVN maksātāja numuram. Lai novērtētu to atbildi uz ieteikumu sistemātiskāk pārbaudīt PVN un VIES reģistrācijas datu derīgumu, dalībvalstīm tika jautāts par papildu pārbaudes esamību pēc VIES reģistrācijas. a. 3.12. jautājums. “Vai pēc reģistrācijas VIES tiek veikta tās derīguma papildu pārbaude?” b. 3.13. jautājums. “Vai jūsu nodokļu iestāde dzēš VIES identifikācijas numuru no VIES sistēmas krāpšanas gadījumā?”

Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 904/2010 22. pantu dalībvalstīm ir pienākums veikt pēcreģistrācijas pārbaudes, ja pirms reģistrācijas ir veiktas tikai provizoriskās pārbaudes. Tikai neliela daļa dalībvalstu (18 %) atbildēja, ka nepārbauda šos datus, salīdzinot ar vairāk nekā 30 % nodokļu iestāžu, kuras iepriekšējā pārskata periodā neieviesa pēcreģistrācijas kontroles procedūras. Divdesmit dalībvalstīs ir spēkā noteikumi, kas krāpšanas gadījumā ļauj svītrot VIES numuru, un to Komisija uzskata par labu praksi. Dānija un Kipra norādīja, ka nepārbauda VIES numura derīgumu pēc reģistrācijas, savukārt Bulgārija, Igaunija, Polija, Slovākija un Somija norādīja, ka nesvītro VIES numurus krāpšanas gadījumā. Vācija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste norādīja, ka nepārbauda VIES numura derīgumu pēc reģistrācijas un nesvītro VIES numuru krāpšanas gadījumā. Dalībvalstīm tiek ieteikts sekot vairākuma piemēram. PVN sistēma atbalsta ES iekšējo tirgu, un krāpšanas ķēde PVN jomā parasti ir gara un ietver divas vai vairākas valstis. Dažkārt jāvēršas pret iekšējiem tirgotājiem, lai nepieļautu, ka krāpšanās ar PVN tiek pārnesta uz citu dalībvalsti. 10. ieteikums: veikt VIES reģistrācijas numuru papildu pārbaudi un analizēt iespēju apturēt vai svītrot VIES numuru krāpšanas gadījumā. Sekmīgai nodokļu iestādei būtu jāuzrauga PVN maksātāju reģistrācijas process un jāizvērtē savu PVN saistību izpildes nodrošināšanas pasākumu rezultāti. Šajā ziņā būtiska nozīme ir IT, kas palīdz nodokļu iestādēm veikt datu kontrolpārbaudi, noteikt riskus un veikt analīzi. Tādēļ reģistrācijas informācijai jābūt sasaistītai ar citām IT apakšsistēmām, kas saistītas, piemēram, ar deklarēšanu un samaksu, iekasēšanu un revīziju, un jāģenerē pārvaldības informācija, kura kalpo kā pamats lēmumu pieņemšanas procesā. Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Tā kā Komisija nevar tiešā veidā novērtēt iekšējo apakšsistēmu savstarpējo savienojamību, dalībvalstīm tika jautāts, vai to nodokļu iestādes PVN reģistrācijas IT apakšsistēmai ir izveidota saskarne ar citām IT apakšsistēmām. Lielākā daļa iestāžu (90 %) apstiprināja, ka tā ir, bet šāda saskarne nav pieejama tikai Čehijā, Igaunijā, Kiprā un Maltā. Turklāt Dānija, Igaunija, Īrija, Grieķija un Horvātija atbildēja ar “jā” uz lielāko daļu jautājumu, kuru mērķis bija identificēt efektīvu PVN deklarēšanas un apstrādes IT apakšsistēmu, savukārt Bulgārija, Čehija, Itālija, Malta, Nīderlande un Polija norādīja, ka tām ir ieviesta sistēma, kas satur mazāk komponentu. 11. ieteikums: sasaistīt IT reģistrācijas informācijas sistēmu ar citām nodokļu iestādes apakšsistēmām, kas saistītas, piemēram, ar deklarāciju iesniegšanu un samaksu, iekasēšanu un revīziju. Saistībā ar labu reģistrācijas praksi vispārējs novērojums ir tāds, ka dalībvalstīm ir tendence virzīties uz integrētu riska novērtēšanas sistēmu un veidot tiešsaistes saskarni, kas nepieciešama, lai nodokļu maksātāji nekavējoties varētu ziņot par jebkādām izmaiņām savos datos. 12. ieteikums: ļaut PVN maksātājiem piekļūt to ar PVN saistītajiem datiem, vizualizēt un modificēt tos, izmantojot drošu tiešsaistes savienojumu. 4.PVN, informācijas tehnoloģijas un jaunās tehnoloģijas 4.1.E-komercija E-komercija padara tirdzniecību pieejamāku, taču paver arī zināmas iespējas krāpšanai. Eiropas Revīzijas palāta norādīja, ka “vēl jārisina daudzas problēmas, kas saistītas ar PVN un (..) iekasēšanu”, un lūdza Komisiju “uzraudzīt, kā darbojas preču tālpārdošana ES iekšienē un vienas pieturas aģentūras minishēmā (MOSS)”. Nodokļu iestādēm būtu jāpārzina to nodokļu maksātāji un jāveic uzskaite par uzņēmumiem, kas piegādā preces un pakalpojumus klientiem tiešsaistē (uzņēmumu darījumi ar patērētājiem). Tomēr tikai puse dalībvalstu (Beļģija, Bulgārija, Čehija, Dānija, Īrija, Grieķija, Itālija, Kipra, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Ungārija, Austrija un Slovākija) apstiprināja, ka tās veic to reģistrēto PVN maksātāju uzskaiti, kuri pārdod preces vai pakalpojumus tiešsaistē.

3.14. jautājums. “Vai jūsu nodokļu iestāde reģistrē to PVN maksātāju skaitu, kuri pārdod preces vai pakalpojumus internetā?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Turklāt e-komercijas nodokļu maksātāju skaits (vai aplēses) ievērojami atšķiras, sākot no vairāk nekā 10 000 Bulgārijā, Čehijā, Grieķijā un Latvijā līdz mazāk nekā 100 Itālijā (71), Beļģijā (25) un Austrijā (5). 13. ieteikums: izveidot vai uzturēt e-komercijas jomas nodokļu maksātāju reģistru. 4.2.Vienas pieturas aģentūras minishēma (MOSS) PVN MOSS ir izvēles shēma nodokļu maksātājiem, kas ļauj tiem veikt PVN uzskaiti tikai vienā ES dalībvalstī, nevis vairākās. Šī shēma attiecas uz pārrobežu telekomunikācijas, televīzijas un radioapraides pakalpojumiem un digitālajiem pakalpojumiem, ko sniedz personām, kuras nav nodokļa maksātājas. MOSS ļauj šādu pakalpojumu sniedzējiem iesniegt PVN deklarācijas un samaksāt piemērojamo PVN, kas jāmaksā vairākām ES dalībvalstīm (patēriņa dalībvalstīm (Member States of consumption — MSC), izmantojot tiešsaistes sistēmu vienā no ES dalībvalstīm (identifikācijas dalībvalstī (Member State of identification — MSI). a. Patēriņa dalībvalsts b. Identifikācijas dalībvalsts Anotācija: vērtības norādītas miljonos eiro

Avots: Eiropas Komisija (2021) — vienas pieturas aģentūras minishēmas pārraudzība MOSS ieviešana 2015. gadā bija sekmīga. Tā kā starp identifikācijas dalībvalsti un patēriņa dalībvalsti pastāv atšķirības, tās darbībai būtiska ir liela uzticēšanās no visām pusēm. Šī uzticēšanās balstās uz dalībvalstu rūpību, jo īpaši īstenojot saziņu (vēlams, izmantojot īpašu kanālu) ar uzņēmumiem, kuri izmanto shēmu, reģistrācijas procesu (pārbaudot tirgotājus, pirms tie reģistrējas MOSS) un kontroles pasākumus (kas var izraisīt reģistrācijas anulēšanu, piemēram, attiecībā uz neaktīvajiem nodokļa maksātājiem). 2.4. jautājums. “Kāda veida reģistrācijas pārbaudes MOSS vajadzībām tiek sistemātiski veiktas jūsu valstī (kā identifikācijas dalībvalstī)? (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 4.4. jautājums. “Nodokļu maksātājiem paredzētie pakalpojumi: jūsu nodokļu iestādei .. ir īpašs informācijas kanāls” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli

Lielākā daļa dalībvalstu pieprasa tikai pamatdatus, piemēram, kontaktinformāciju (nodokļu maksātāja pilns nosaukums, darījumdarbības un pasta adrese utt.), dibināšanas/reģistrācijas datumu, informāciju par darbības veidu un ekonomikas nozaru klasifikāciju. Tāpēc dalībvalstīm dažkārt ir tikai ierobežotas zināšanas par MOSS reģistrētajiem uzņēmumiem. Septiņpadsmit dalībvalstis (Beļģija, Bulgārija, Vācija, Īrija, Grieķija, Spānija, Latvija, Luksemburga, Ungārija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija, Slovākija, Somija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste) apkopo vēl citu informāciju, piemēram, šādu: ·iepriekšējās reģistrācijas darbības un MOSS shēmas izmantošana; ·vaicājumi par personām, kuru reģistrācija ir anulēta MSI maiņas dēļ; ·vairāku reģistrāciju meklēšana pēc identifikācijas numura (vairāk nekā viena dalībvalsts); ·pārbaude, vai uzņēmumam valstī ir vai nav pastāvīgas pārstāvniecības; ·bankas konta dati utt. Dažas dalībvalstis (Slovēnija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste) pārbauda arī tīmekļa lapas vai citu elektronisko pakalpojumu izplatīšanas līdzekļu esību, trešo valstu publiskos reģistrus un piegādes veidu. 14. ieteikums: izveidot īpašu informācijas kanālu un sistemātiski veikt provizoriskās reģistrācijas pārbaudes MOSS vajadzībām. Dalībvalstu atbildes liecina, ka MOSS reģistrēto uzņēmumu skaits laikposmā no 2016. līdz 2019. gadam ir palielinājies, ciktāl tas attiecas uz Savienības režīmu. Relatīvais pieaugums ārpussavienības režīmā bija ievērojamāks, jo tas atspoguļo arī bāzes efektu, kas saistīts ar mazo reģistrāciju skaitu analizētā perioda sākumā. Pēdējā laikā šķiet, ka MOSS reģistrēto nodokļu maksātāju pieaugošā tendence ir mainījusies, kas varētu norādīt uz lielāku stingrību attiecībā uz neaktīvo nodokļu maksātāju reģistrācijas anulēšanu. a. Savienības režīms b. Ārpussavienības režīms Avots: Eiropas Komisija (2020) — PVN MOSS statistika Tomēr dinamika dalībvalstu līmenī izskatās atšķirīga: dažās valstīs, piemēram, Igaunijā un Nīderlandē, šajā periodā bija ievērojams pieaugums, savukārt citās, piemēram, Vācijā, Īrijā, Francijā, Polijā un Slovākijā, MOSS reģistrāciju skaits samazinājās. Anotācija: kolonnās salīdzināts MOSS reģistrāciju skaits 2019. gadā ar vidējo MOSS reģistrāciju skaitu 2016.–2019. gadā.

Avots: Eiropas Komisija (2020) — PVN MOSS statistika MOSS reģistrācijas anulēšana notiek vai nu pēc nodokļu maksātāja pieprasījuma, vai pēc nodokļu iestādes iniciatīvas. Pēdējais no minētajiem faktoriem labi parāda nodokļu iestāžu centienus saglabāt MOSS datubāzes precizitāti. Dalībvalstu atbildes liecina par ierobežotu progresu šajā jomā, jo īpaši analizētā perioda beigās. Anotācija: kolonnās norādīts anulēto reģistrāciju īpatsvars no kopējā reģistrēto uzņēmumu skaita, vidējais rādītājs laika posmā no 2016. līdz 2019. gadam.

Avots: Eiropas Komisija (2020) — PVN MOSS statistika Tomēr skaitļi ievērojami atšķiras. Gandrīz puse dalībvalstu (Dānija, Igaunija, Grieķija, Horvātija, Itālija, Lietuva, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovēnija, Slovākija, Somija un Zviedrija), šķiet, nemaz neveic MOSS reģistrācijas anulēšanu ex officio, bet pārējās (īpaši Beļģija, Spānija, Čehija, Francija, Apvienotā Karaliste, Kipra, Īrija un Latvija) tīra savas MOSS datubāzes, veicot reģistrācijas anulēšanu ex officio. 15. ieteikums: palielināt centienus, lai nodrošinātu MOSS datubāzes precizitāti. Revīzija netiek veikta visām reģistrācijām. Salīdzinot atbildes ar citiem pieejamajiem iekšējiem datu avotiem, skaidri redzams, ka dalībvalstis neveic MOSS nodokļa maksātāju revīziju. Avots: Eiropas Komisija (2020) — PVN MOSS statistika MOSS reģistrēto nodokļu maksātāju revīziju skaits ES dalībvalstīs ir ļoti zems — 2019. gadā kopā tikai 47 gan Savienības, gan ārpussavienības režīmā, piemēram, MSI un MSC, savukārt ES mediāna ir nulle. Tas nozīmē, ka revīzija pašlaik ir izņēmums vispārējā reāli pastāvošajā “MOSS revīziju trūkuma” situācijā ES līmenī. Tikai Beļģija (veikusi 7 revīzijas kā MSI un 4 revīzijas kā MSC Savienības režīmā), Dānija (14 revīzijas kā MSC ārpussavienības režīmā), Somija (7 revīzijas kā MSI ārpussavienības režīmā) un Spānija (5 revīzijas kā MSC ārpussavienības režīmā) ziņoja par zināmu revīzijas veikšanas aktivitāti šajā apgabalā. Lielākā daļa dalībvalstu (16 no 28) 2019. gadā neveica nevienu MOSS revīziju. Dažas dalībvalstis paskaidroja, ka nevar sniegt datus, jo tās izmanto pilnībā integrētu riska analīzes un saistību izpildes pārvaldības režīmu attiecībā uz visiem nodokļiem, tāpēc MOSS revīzijas netiek atsevišķi identificētas valsts statistikā. 16. ieteikums: uzlabot revīziju veikšanas aktivitāti MOSS reģistrētajos uzņēmumos. 4.3.Digitalizācija, informācijas tehnoloģijas un datu analītika Iepriekšējā ziņojumā Komisija ieteica dalībvalstīm izvērst nodokļu iestāžu digitalizāciju un automatizāciju, kā arī datu apmaiņu/kopīgošanu (2. un 11. ieteikums). Pēcpārbaudē dalībvalstīm tika jautāts par būtiskiem IT uzlabojumiem (piemēram, digitalizācijas projekti, jaunas funkcijas) to nodokļu administrēšanā 2016.–2019. gadā. Lielākā daļa dalībvalstu atbildēja apstiprinoši, kas, šķiet, atbilst individuālajam sniegumam saistībā ar 1) PVN iztrūkuma vidējo samazinājumu un 2) PVN ieņēmumu vidējo pieaugumu tajā pašā periodā. a. 1.10. jautājums. “Vai jūsu dalībvalsts nodokļu iestādē (2016.–2019. gada periodā) ir bijuši kādi būtiski IT uzlabojumi (piemēram, digitalizācijas projekti, jaunas funkcijas)?

b. Būtiska IT iniciatīva (“Jā”/“Nē”), salīdzinot ar izmaiņām PVN ieņēmumos un PVN iztrūkumā Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Šķiet, ka IT uzlabojumi nodrošina konsekventāku PVN iztrūkuma samazinājumu un lielāku PVN ieņēmumu pieaugumu. Dalībvalstis, kas norādīja uz būtiskiem IT uzlabojumiem, tajā pašā laika posmā bija gandrīz četras reizes sekmīgākas PVN iztrūkuma samazināšanā. Analizētajā laika periodā vidējais PVN iekasēšanas pieaugums dalībvalstīs, kuras norādīja uz būtiskiem IT uzlabojumiem, bija par 37 % lielāks. Tomēr dati ietver bāzes efekta ietekmi (analīzes sākumā dalībvalstīs nebija vienāds IT attīstības līmenis, tāpēc dažām bija vairāk iespēju nodrošināt būtiskus uzlabojumus) un citus parametrus, piemēram, PVN likmju izmaiņas perioda laikā. Iepriekšējos PVN iztrūkuma pētījumos (2018., 2020. gadā) konstruētie ekonometriskie modeļi norāda uz IT izdevumu īpatsvara statistisko nozīmīgumu PVN iztrūkuma lieluma skaidrošanā. Saskaņā ar pamatspecifikācijai atbilstošās aplēses rezultātiem, lai samazinātu PVN iztrūkumu par 1 procentpunktu, jāpalielina IT izdevumu daļa kopējos nodokļu iestāžu izdevumos par aptuveni 5,4 procentpunktiem. Tomēr IT izdevumi nav “brīnumlīdzeklis”, un to ietekmei ir ierobežojumi: noteiktā līmenī palielinātām investīcijām IT jomā vairs nav pozitīvas ietekmes. Ir vērojama ieliekta sakarība starp IT izdevumu daļu un PVN iztrūkumu. Tiesa, ieguvumi sāk zust, kad IT izdevumi veido jau aptuveni 9,8 % no kopējiem nodokļu iestādes izdevumiem. Pamatojoties uz datiem, kas saņemti no nodokļu iestādēm un citiem avotiem (ESAO), kopējo IT izdevumu (ieguldījumi un uzturēšana) daļa, kas pielāgota PVN iekasēšanai, bija lielāka 10 dalībvalstīs: Īrija, Somija, Latvija, Ungārija, Lietuva, Bulgārija, Čehija, Malta, Itālija un Polija (analīzes nolūkā sagrupētas “IT izdevumu grupā”). 17. ieteikums: ieguldīt būtiskos IT uzlabojumos, vienlaikus saglabājot esošās IT sistēmas, pamatojoties uz vispārējo vajadzību analīzi. 10 “IT izdevumu grupas” dalībvalstis ar lielākajiem izdevumiem IT jomā, salīdzinot ar ES vidējo rādītāju Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Ja analīzi atkārto attiecībā uz kopējiem IT izdevumiem attiecīgajā periodā, 10 dalībvalstis ar lielākajiem izdevumiem IT jomā guva ievērojami labākus rezultātus gan attiecībā uz PVN ieņēmumiem (par 81 % lielāks pieaugums), gan PVN iztrūkumu (dubults samazinājums procentpunktos). Arī IT izdevumi un jo īpaši IT ieguldījumi nav lineāri sadalīti un var ievērojami atšķirties gadu gaitā. Nodokļu iestāžu digitalizācija ietver divus galvenos komponentus: izdevumi IT (ieguldījumi un uzturēšana) un cilvēkresursu (IT eksperti) jomās. Laikposmā no 2016. līdz 2019. gadam vidējais IT jomai atvēlēto cilvēkresursu pieaugums ES bija 13 %, un Bulgārijā, Ungārijā, Somijā, Rumānijā un Spānijā tas pārsniedz vidējo IT darbinieku skaitu (pilnas slodzes nodarbinātība). Kiprā, Horvātijā, Igaunijā, Spānijā, Zviedrijā un jo īpaši Polijā šajā periodā reģistrēts ievērojams IT jomas darbinieku skaita pieaugums. Tomēr nav iespējams veikt IT prasmju novērtējumu, bet nodokļu iestādes varētu gūt labumu no šāda uzdevuma, lai atbilstoši kalibrētu savas stratēģijas. ES dalībvalstis IT jomā izmanto dažādus izstrādes modeļus — gan iekšējos pakalpojumus, gan ārpakalpojumus — atkarībā no vairākiem iekšējiem faktoriem un lēmumiem. Neviens no modeļiem nav ideāls, jo tiem ir gan priekšrocības, gan trūkumi laika, risku un izmaksu ziņā (piemēram, ja nodokļu iestādes izmanto iekšējos IT izstrādātājus, tās uzņemas visu risku saistībā ar viņu prasmēm, turpretim ar ārēju izstrādātāju tas tā nav). Kopumā nodokļu iestādes palielina IT izdevumus un algo IT speciālistus — tas ir ieguldījums, kas parasti atmaksājas. Tāpēc Komisija saglabā savu iepriekšējo ieteikumu paaugstināt digitalizācijas līmeni un veikt ieguldījumus datu automatizācijā un datu apmaiņā. Kā norādīts iepriekšējā ziņojumā, dalībvalstis varētu gūt labumu arī no ciešākas sadarbības un līdzieguldīšanas saderīgos IT risinājumos, kas novērš centienu un sistēmu dublēšanos un ļauj samazināt IT izmaksas. 18. ieteikums: ieguldīt IT personālā, lai uzlabotu gan darbinieku skaitu, gan viņu prasmes. Lai sasniegtu nemainīgi augstu saistību izpildes līmeni, dalībvalstis cenšas rast līdzsvaru starp šādiem diviem elementiem un apvienot tos sava veida “burkāna un pātagas” pieejā: prasībām atbilstošiem nodokļu maksātājiem piedāvāto pakalpojumu uzlabošana (“burkāns”) un neatbilstīgo nodokļu maksātāju identificēšana un to darbību koriģēšana (“pātaga”). Šiem diviem stratēģiskajiem rīcības virzieniem ir viena kopīga iezīme: dati. Datu efektīvāka izmantošana nodrošina atbalstu ātrāku, taisnīgāku un uz informāciju balstītāku lēmumu pieņemšanā, labāku pakalpojumu sniegšanā nodokļu maksātājiem un neatbilstīgu nodokļu maksātāju atklāšanā.

Turpmākajā iedaļā aprakstītā analīze sākas ar 1) nodokļu iestādes saistību izpildes pārvaldības plāniem, pēc tam pāriet pie 2) nodokļu maksātājiem paredzētajiem pakalpojumiem un beidzas ar 3) datiem, ko nodokļu iestāde izmanto, lai panāktu PVN saistību izpildi. 4.4.Saistību izpildes pārvaldības plāni PVN administrēšana jāsāk ar labu saistību izpildes pārvaldības plānu. Nodokļu maksātāju saistību izpildes nodrošināšanas programma ir “augsta līmeņa plāns, kurā vienā dokumentā apkopots nozīmīgāko nodokļu sistēmā identificēto saistību izpildes risku apraksts un sniegta plaša informācija par to, kā ieņēmumu iestāde plāno reaģēt uz šiem riskiem” (Starptautiskais Valūtas fonds (SVF), 2010.). Iepriekšējā ziņojumā Komisija ieteica dalībvalstīm “nodrošināt, ka to revīzijas stratēģija ir daļa no kopējās (PVN) atbilstības stratēģijas, nevis izolēta pieeja”. Izvērtēšana, vai dalībvalstis atbilst šai prasībai, ir atkarīga no šāda dokumenta esības, tā apstiprināšanas attiecīgajā augstākajā vadības līmenī un tā integrācijas nodokļu iestādes ikgadējā darbības plānošanā. 4.1. jautājums. “Vai jūsu nodokļu iestādei ir nodokļu saistību izpildes uzlabošanas plāns?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Saistību izpildes plāna izveide ir viens no soļiem pareizajā virzienā. Taču vēl svarīgāks PVN pārvaldības procesam ir paša plāna saturs. Komisija lūdza sniegt plašāku informāciju par to, kā dalībvalstu plānos tiek iekļauti nozīmīgākie PVN saistību izpildes riski un reakcija uz tiem, revīzijas plāni, seku mazināšanas pasākumi un citi elementi. Konstatējumi ir apkopoti 28. diagrammā. 4.1.a. jautājums. “Jūsu nodokļu iestādes nodokļu saistību izpildes plāns .. (iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Pamatojoties uz atbildēm, kas sniegtas uz jautājumiem par nodokļu saistību izpildes plāniem, astoņas dalībvalstis norādīja, ka to saistību izpildes nodrošināšanas plāni ir pilnībā pārredzami/publiski un pieejami nodokļu maksātājiem. Sešas no šīm dalībvalstīm (Īrija, Spānija, Horvātija, Itālija, Nīderlande un Slovākija) pavirzījās uz priekšu šā pārredzamības nodrošināšanas uzdevuma izpildē, padarot dokumentus publiski pieejamus. Turklāt dažas ES dalībvalstis, piemēram, Bulgārija un Spānija, savos plānos iekļauj visus iepriekš minētos elementus. Tajā pašā laikā Vācija, Luksemburga un Portugāle atbildēja “nē” uz jautājumu “Vai jūsu nodokļu iestādei ir nodokļu saistību izpildes uzlabošanas plāns?” 19. ieteikums: samazināt riskus, izmantojot saistību izpildes pārvaldības plānu, kas aptver galvenos saistību izpildes apdraudējumus, un regulāri pārraudzīt tā īstenošanu. 4.5.Nodokļu maksātājiem paredzētie pakalpojumi Nodokļu maksātājiem jābūt viegli pieejamai informācijai un atbalstam, kas nepieciešams, lai brīvprātīgi pildītu prasības ar saprātīgām izmaksām. “Nodokļu maksātājiem paredzēto pakalpojumu izvēršana un nodokļu maksātāju administratīvā sloga samazināšana ir viena no labākajām stratēģijām cīņā pret krāpšanos ar PVN” (SVF, ES Komisija, ESAO, Pasaules Banka). Tā kā PVN administrēšana var būt ļoti sarežģīta, nodokļu maksātājiem ir nepieciešama atbilstoša palīdzība. Viņiem ir tiesības saņemt piemērotus pakalpojumus, kas palīdz pildīt PVN saistības. Komisija aptaujāja dalībvalstu nodokļu iestādes par to, vai nodokļu maksātājiem tiek nodrošināti šādi pakalpojumi: ·publiski pieejama pakalpojumu sniegšanas kanāla stratēģija vai nodokļu maksātājiem piedāvāto pakalpojumu katalogs; ·procedūras, kas nodrošina regulāru un sistemātisku informācijas atjaunināšanu par PVN noteikumiem nodokļu maksātājiem;

·pieejama informācija par PVN noteikumiem svešvalodās; ·īpašs informācijas kanāls MOSS vajadzībām; ·pakalpojumu sniegšanas standarti attiecībā uz laiku, kādā jāatbild uz nodokļu maksātāju pieprasījumiem; ·vienkāršota uzskaites un ziņošanas kārtība mazajiem nodokļu maksātājiem. 29. diagrammā ir apkopotas no dalībvalstīm saņemtās atbildes. 4.4. jautājums. “Nodokļu maksātājiem paredzētie pakalpojumi: Jūsu nodokļu iestāde .. (iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Visus iepriekš minētos nodokļu maksātājiem paredzētos pakalpojumus sniedz tikai Grieķija, Spānija, Latvija un Portugāle. Vairums dalībvalstu piedāvā lielāko daļu pakalpojumu, savukārt Čehija, Kipra, Polija, Rumānija un Somija sniedz mazāk nodokļu maksātājiem paredzēto pakalpojumu. Nodokļu iestādei savā darbībā jābūt pārredzamai savās darbībās un jāpublicē ziņojumi (piemēram, tās tīmekļa vietnē) par tās veikumu nodokļu maksātājiem paredzēto pakalpojumu sniegšanā. Tādējādi PVN maksātājiem veidosies uzticība un nostiprināsies attiecības ar nodokļu iestādi. Komisija jautāja dalībvalstīm par veikuma ziņojumu publicēšanu nodokļu maksātāju pakalpojumu jomā 2016.–2019. gadā. 4.4. jautājums. “Nodokļu maksātājiem paredzētie pakalpojumi. Jūsu nodokļu iestāde .. publicē pārskatus (piemēram, nodokļu iestādes tīmekļa vietnē) par veikumu nodokļu maksātājiem paredzēto pakalpojumu sniegšanā 2016.–2019. gada periodā.” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Komisija apsekoja tikai to, vai nodokļu maksātājiem ir pieejami pakalpojumi, un nemēģināja pilnībā novērtēt sniegtās palīdzības kvalitāti. Tomēr tika apmeklētas visu dalībvalstu tīmekļa vietnes (skatīt 3. pielikumu. Ar PVN maksātāju pienākumiem saistīto tīmekļa lapu saraksts). Komisija centās iejusties ārzemju nodokļu maksātāja lomā un mēģināja atrast tiešsaistē pieejamo attiecīgo PVN maksātāju reģistrācijas informāciju. Svērtajā novērtējumā 31. attēlā ir ņemti vērā dažādi aspekti saistībā ar nodokļu maksātāju informēšanu par viņu pienākumiem reģistrēties PVN maksātāju reģistrā, piemēram, informācijas esība tiešsaistē, tās pieejamība svešvalodā un priekšstats par informācijas pilnīgumu. Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli

Parasti dalībvalstis aktīvi informē nodokļu maksātājus par viņu PVN saistībām. Tikai Rumānija šajā aptaujā atbildēja ar “nē”. Mazākā daļa dalībvalstu (Grieķija, Rumānija, Apvienotā Karaliste un daļēji Bulgārija, Īrija un Kipra) nodrošināja maz informācijas svešvalodā vai tās nebija vispār. Parasti svešvaloda, ko izmanto, lai informētu nodokļu maksātājus, ir angļu valoda, kas izskaidro Apvienotās Karalistes salīdzinoši zemo rādītāju. Dalībvalstis ir panākušas reālu progresu attiecībā uz PVN informācijas iekļaušanu un vispārējo orientēšanās pieredzi, un saraksta augšgalā ir Dānija, Igaunija, Īrija, Latvija, Lietuva, Nīderlande, Polija, Somija un Apvienotā Karaliste. Dažas dalībvalstis (Bulgārija, Grieķija, Kipra, Rumānija un daļēji Vācija, Francija un Slovākija) atpaliek. Jāpiebilst, ka labākas un pieejamākas informācijas nodrošināšanai par PVN saistībām un piemērojamo likumdošanu nepieciešami minimāli ieguldījumi, un tā uzlabo nodokļu saistību izpildi salīdzinoši īsā laikā. 20. ieteikums: izmantot uz apkalpošanu vērstu attieksmi pret PVN maksātājiem un iespēju, ko sniedz mijiedarbība ar nodokļu maksātājiem, lai sniegtu kvalitatīvus PVN administrēšanas pakalpojumus. 4.6.Datu izmantošana PVN saistību izpildes nolūkos 4.6.1. Datu vākšana Mūsdienīgai nodokļu iestādei jāapmierina pieaugošais pieprasījums pēc digitalizētiem pakalpojumiem PVN administrēšanas jomā un jāizmanto iespējas, ko sniedz jaunie IT sasniegumi šajā jomā. No vienas puses, PVN maksātāji sagaida vairāk no nodokļu administrēšanas pakalpojumiem. No otras puses, pieaugošais pieprasījums palielina spiedienu uz nodokļu iestādēm nodrošināt, lai PVN maksātāju rīcībā būtu vairāk pakalpojumu. Labāku pakalpojumu sniegšanai nepieciešami apjomīgāki un kvalitatīvāki dati. Mūsdienās tiek ģenerēti milzīgi datu apjomi, kas sniedz iespēju nodokļu iestādēm izmantot šos datus saistību izpildes nodrošināšanai. Komisija vēlējās noskaidrot, kuri dati ir pieejami PVN saistību izpildes vajadzībām. Nodokļu iestādes izmanto datus no dažādiem avotiem, piemēram, rēķiniem, interneta platformām, rīcības un vides pētījumiem, kā arī trešo pušu informāciju, informācijas apmaiņu ar citām valstīm un savstarpējās palīdzības nolīgumus ar citām valstīm. 4.3. jautājums. “Kādas datu kategorijas ir pieejamas un kādas izmanto nodokļu iestāde, lai nodrošinātu PVN saistību izpildi? (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Dažādu datu avotu izmantošana PVN saistību izpildes nolūkos dažādās dalībvalstīs atšķiras. Atšķirības ietekmē arī īpatnības tādās jomās kā tiesiskais regulējums, politiskā organizācija un sociālās struktūras. Lai gan visas dalībvalstis apmainās ar informāciju un izmanto savstarpējās palīdzības nolīgumus un trešo personu informāciju, tikai neliela daļa izmanto interneta platformas maksājumu datus vai uzvedības pētījumus. Šajos pētījumos ir identificēti sociālekonomiskie faktori (piemēram, vecums, dzimums, nodarbinātības statuss un iegūtais izglītības līmenis) un institucionālie faktori (piemēram, uzticēšanās valdībai un sabiedrības apmierinātība ar sabiedrisko pakalpojumu kvalitāti), kas ietekmē nodokļu maksātāja motivāciju pildīt tā PVN saistības. Dānija, Grieķija, Itālija un Ungārija ziņoja, ka PVN saistību izpildes nodrošināšanas nolūkos izmanto plašu datu klāstu. Beļģija, Vācija, Luksemburga, Nīderlande un Somija norādīja, ka izmanto datus tikai no divām iepriekš minētajām kategorijām. 21. ieteikums: izpētīt iespēju PVN saistību izpildes nolūkos izmantot vairākas datu kopas un pastāvīgi paaugstināt informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības kvalitāti. 4.6.2. Uz informāciju balstītu lēmumu pieņemšana: datu izmantošana Produktīvas nodokļu iestādes lielā mērā paļaujas uz savām datu analīzes un pētniecības iespējām, lai nodrošinātu labākus pakalpojumus, efektīvāku uzraudzību un pamatotus ieteikumus par politiku valdībai. No vienas puses, nodokļu iestādes augstākajai vadībai vajadzētu būt visiem analītiskajiem datiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu ievaddatus valsts budžeta veidošanas procesos un prognozētu nodokļu ieņēmumus. No otras puses, vadībai vienmēr jābūt pilnīgam priekšstatam par PVN administrēšanas procesu (infopanelis). Lielākajai daļai ES dalībvalstu (20 no 28) ir noteikti gada PVN iekasēšanas mērķi. Dažas valstis (Vācija, Kipra, Luksemburga, Nīderlande, Zviedrija, Somija un Apvienotā Karaliste) neizmanto iekasēšanas mērķus, bet paļaujas uz PVN ieņēmumu aplēsēm. Finanšu ministrijas vai augstākas politiskās iestādes nosaka mērķus sadarbībā ar nodokļu iestādēm vai pamatojoties uz to sniegto ievaddatiem, ņemot vērā dažādus faktorus, piemēram, makroekonomiskās vides izmaiņas un PVN ieņēmumu prognozes.

Kopumā iekasēšanas mērķi un aprēķini ir precīzi (vidējā novirze ir aptuveni 1,2 %), un dažās dalībvalstīs (Dānijā, Vācijā, Igaunijā, Īrijā, Grieķijā, Francijā, Latvijā, Lietuvā, Luksemburgā, Nīderlandē, Austrijā, Slovēnijā, Slovākijā un Zviedrijā) šīs aplēses, nosakot prognozes vai mērķus, ir ļoti tuvas faktiskajām PVN ieņēmumu iekasēšanas vērtībām. 4.5. jautājums. “Nodokļu iestādes augstākā vadība regulāri saņem ziņojumus ar ..

(Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Bez labas pamatdatu kopas PVN administrēšana ir mazāk efektīvāka. Pat labākās datu kopas ir ne visai noderīgas, ja šos datus nevar izmantot, lai veidotu zināšanas un praktisku ieskatu un tādējādi nodrošinātu atbalstu uz informāciju balstītu lēmumu pieņemšanai. Dažās dalībvalstīs, piemēram, Beļģijā, Spānijā, Francijā, Horvātijā, Latvijā, Lietuvā, Ungārijā, Rumānijā, Slovēnijā un Apvienotajā Karalistē, augstākā vadība regulāri saņem ziņojumus. Komisija uzskata, ka regulāri ziņojumi par visām iepriekš minētajām jomām ir noderīgi dalībvalstu nodokļu iestādes augstākajai vadībai, jo tie ļauj pieņemt uz informāciju balstītus lēmumus. Vairākas nodokļu iestādes sniedza papildu informāciju par pēdējām attīstības tendencēm PVN saistību izpildes nodrošināšanā un nodokļu maksātājiem paredzēto pakalpojumu sniegšanā. Salīdzinot iniciatīvas dalībvalstīs, kuras vissekmīgāk ir samazinājušas PVN iztrūkumu (Bulgārija, Spānija, Francija, Horvātija, Latvija, Ungārija, Polija, Portugāle, Slovēnija un Slovākija), ar tām, kurās PVN iztrūkums ir vēsturiski zems (Dānija, Igaunija, Somija un Zviedrija), visveiksmīgākie pasākumi šķiet turpmāk minētie: ·tiešsaistes kases aparātu ieviešana; ·elektroniska ziņošana; ·tirdzniecības kontrole; ·elektroniskā revīzija un standartizācija; ·uz darījumiem balstīta ziņošana; ·riska pārvaldība, tostarp segmentēšana un uzvedības profilēšana; ·uz datiem balstītas metodes, kas nodrošina riska novērtēšanu un automatizētu klasificēšanu. 22. ieteikums: apkopot nozīmīgus datus, līdzsvarot riska izvērtēšanas analīzi un profilēšanas risinājumus un turpināt ieguldīt analītiskajās spējās. 5.Deklarāciju iesniegšana un samaksa 5.1.Iesniegšanas savlaicīgums PVN deklarāciju iesniegšana joprojām ir galvenais veids, kā noteikt nodokļa maksātāja PVN saistības. PVN deklarācijā ar nodokli apliekamās personas informē reģistrācijas dalībvalsts nodokļu iestādi par saviem darījumiem, PVN, kas ir iekasēts no to klientiem (maksājamais PVN) vai ko iekasējuši to piegādātāji (PVN priekšnodoklis) un maksājamo vai atmaksājamo PVN. Dalībvalstīs ir dažādi PVN deklarāciju formāti. Deklarācijas parasti iesniedz elektroniskā veidā (dažas dalībvalstis ļauj iesniegt arī papīra formāta deklarācijas), un tās iesniedz paši nodokļu maksātāji vai ar starpnieka palīdzību.

5.1.1.Deklarāciju elektroniska iesniegšana Jaunākie IT sasniegumi gan deklarāciju elektroniskajā iesniegšanā, gan nodokļu samaksā sniedz ievērojamas priekšrocības nodokļu iestādēm dažādās jomās, piemēram, attiecībā uz efektivitātes uzlabošanu, administrēšanas izmaksām un izpildes panākšanu. Deklarāciju elektroniska iesniegšana arī veicina nodokļu maksātājiem sniegto pakalpojumu vispārējo kvalitāti, samazinot PVN saistību izpildes slogu. Lai sasniegtu augstāku deklarāciju elektroniskās iesniegšanas līmeni, dalībvalstis pastāvīgi popularizē elektroniskās iesniegšanas priekšrocības, un dažas dalībvalstis ir noteikušas to par obligātu. 5.1. jautājums. “Manā valstī PVN deklarāciju elektroniskā iesniegšana ir ..” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Parasti dalībvalstīs ir augsts deklarāciju elektroniskās iesniegšanas rādītājs. 2019. gadā ES mediāna bija tuvu 99 %. Salīdzinot ar iepriekšējo ziņojumu, ir vērojams nepārprotams progress deklarāciju elektroniskajā iesniegšanā: rādītājs pieauga no > 83 % 2013. gadā līdz aptuveni 100 % 2019. gadā gandrīz visās dalībvalstīs. Piecās dalībvalstīs (Vācijā, Grieķijā, Kiprā, Maltā un Zviedrijā) aprēķinātie deklarāciju elektroniskās iesniegšanas rādītāji bija < 90 %. Ja paziņotie dati ir pareizi, šāds zems deklarāciju elektroniskās iesniegšanas rādītājs ir jārisina, jo īpaši dalībvalstīs, kur elektroniskā iesniegšana ir obligāta. 5.1.2.PVN deklarāciju iesniegšanas pienākuma izpildes pārraudzība PVN deklarāciju elektroniskā iesniegšana sniedz dalībvalstīm iespēju labāk pārraudzīt, kā nodokļu maksātāji ievēro PVN deklarāciju iesniegšanas termiņus. Gandrīz visas dalībvalstis (25 no 28) atbildēja, ka nodokļu maksātāju PVN deklarāciju iesniegšanas termiņu ievērošana tiek pārraudzīta automātiski, un vairāk nekā puse izmanto riska kritērijus vai profilēšanas metodes, kuru pamatā ir zināmi apstākļi un uzvedība, lai panāktu augstākus PVN deklarāciju savlaicīgas iesniegšanas rādītājus. a. 5.2. jautājums. “Nodokļu maksātāju PVN deklarāciju iesniegšanas termiņu ievērošana ..” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli b. 5.3. jautājums. “Vai, lai panāktu PVN deklarāciju savlaicīgu iesniegšanu, tiek izmantoti riska kritēriji vai profilēšanas metodes (pamatojoties uz zināmiem apstākļiem un uzvedību)?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Daudziem nodokļu maksātājiem PVN deklarāciju iesniegšana ir visbūtiskākā saskarsme ar nodokļu iestādi. Dalībvalstis var noteikt individuālus ziņošanas termiņus PVN deklarāciju iesniegšanai. Lielākā daļa no tām sagaida PVN deklarācijas nākamā mēneša pēdējo 10 dienu laikā pēc deklarēšanas perioda beigām, taču ir izņēmumi (piemēram, Vācija pieprasa iesniegt PVN deklarācijas 10 dienu laikā pēc pārskata perioda beigām). Dalībvalstis var brīvi noteikt savus PVN deklarāciju pārskata periodu kalendārus un parasti pieprasa iesniegt ikmēneša pārskatus. Ceturkšņa pārskatu sniegšana nav nekas neparasts, savukārt gada pārskatu sniegšana ir papildu prasība atsevišķās valstīs (piemēram, Itālijā). Dažas valstis, piemēram, Vācija, var pieprasīt vienu gada pārskatu, ja darbība ir ļoti ierobežota. Citādi PVN deklarēšanas periodi tiek noteikti reti, bet pastāv (piem., Francijā uzņēmumiem ar neregulāru tirdzniecību, Grieķijā maziem nodokļu maksātājiem noteiktās kategorijās, piemēram, piekrastes zvejas kuģiem, kas ir īsāki par 12 m, un Beļģijā īpašām deklarācijām bankrota gadījumos vai dalībai īpašos pasākumos). Šāda īpaša kārtība dažkārt ietekmē deklarāciju savlaicīgas iesniegšanas rādītāju (laikā iesniegto deklarāciju skaitu attiecībā pret paredzamo nodokļu deklarāciju skaitu) aprēķināšanu, kas ir galvenais saistību izpildes rādītājs PVN deklarāciju jomā.

Dalībvalstīs parasti ir augsts savlaicīgas iesniegšanas līmenis — dažās gandrīz 100 % (Beļģijā, Bulgārijā, Igaunijā, Spānijā, Latvijā, Lietuvā, Austrijā, Slovākijā, Somijā un Zviedrijā). ES vidējais rādītājs ir 93,1 %. Grieķijā (66 %), Maltā (74 %) un Kiprā (86 %) ir viszemākie savlaicīgas iesniegšanas rādītāji, un piecas dalībvalstis (Čehija, Vācija, Francija, Horvātija un Polija) nevarēja sniegt nepieciešamos datus, lai aprēķinātu šādu rādītāju. 23. ieteikums: turpināt centienus panākt augstāku deklarāciju savlaicīgas iesniegšanas rādītāju, kas labi atspoguļo PVN sistēmas stabilitāti. Sākotnēji daudzi PVN administrēšanas pakalpojumi bija vērsti uz vienkāršākām jomām, piemēram, PVN deklarāciju elektronisku iesniegšanu un PVN elektronisku samaksu. Tomēr, pat ja ir ieviesta deklarāciju elektroniska iesniegšana, nodokļu iestādēm jāseko līdzi, vai saistības tiek pildītas. Līdz ar to nodokļu iestādes ieviesa vairāk divvirzienu pakalpojumu, kas nodrošina dažādus brīdinājumus un paziņojumus. Nodokļu iestāžu darbības, kas nodrošina PVN deklarāciju savlaicīgu iesniegšanu, ir atšķirīgas, kā parādīts 36. diagrammā. 5.4. jautājums. “Kādas darbības jūsu nodokļu iestāde uzsāk, ja PVN deklarācijas tiek iesniegtas novēloti vai netiek iesniegtas? (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 24. ieteikums: aktīvi atgādināt nodokļu maksātājiem par iesniegšanas termiņiem un izmantot īpašus atbalsta rīkus. To nodokļu maksātāju identificēšana, kuri nav iesnieguši PVN deklarācijas noteiktajā termiņā, būtu jāautomatizē, un nodokļu iestāžu veiktajiem papildu un izpildes nodrošināšanas pasākumiem būtu jābūt pielāgotiem apstākļiem, piemēram, nodokļu maksātāja iepriekšējai uzvedībai (iesniegšanas vēsturei). Ja PVN deklarācijas netiek iesniegtas, lielākā daļa dalībvalstu novērtē maksājamo PVN un pievieno naudas sodu. Tomēr būtu jāizvērtē par novēlotu PVN deklarāciju iesniegšanu piemēroto naudas sodu sistēmas efektivitāte. 5.5. jautājums. “Vai jūsu iestāde analizēja tādas naudas sodu sistēmas efektivitāti, kas tiek piemērota novēlotas deklarāciju iesniegšanas / nodokļa samaksas gadījumā?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Tikai neliela daļa nodokļu iestāžu (6 no 28) norādīja, ka tās veic šādu izvērtēšanu. 25. ieteikums: izstrādāt naudas sodu sistēmu, kas tiek piemērota novēlotas deklarāciju iesniegšanas / nodokļa samaksas gadījumā, ņemot vērā divus galvenos principus: vienkāršība un proporcionalitāte. 5.2.PVN samaksa PVN samaksa ir vēl viens būtisks aspekts mijiedarbībā starp nodokļu maksātājiem un nodokļu iestādēm. Tā kā PVN ir netiešais nodoklis, pārdevējs (“nodokļa maksātājs”) pārskaita to nodokļu iestādēm, bet faktiski to maksā pircējs kā daļu no cenas. Tiek sagaidīts, ka nodokļu maksātāji veic PVN samaksu laikus. Ja PVN nav laikus samaksāts, tad parasti nodokļu iestāde, kuras mērķim jābūt sasniegt augstāko brīvprātīgas, savlaicīgas samaksas rādītāju un mazāko nodokļu parādu rādītāju, piemēro procentus un soda naudu un veic papildu pasākumu. Lai sasniegtu šādu rezultātu, ir nepieciešams nevainojams samaksas process un ātri papildu pasākumi nokavēta maksājuma gadījumā. IT un elektronisko maksājumu risinājumu izmantošana var sniegt ievērojamus ieguvumus visām iesaistītajām pusēm: nodokļu maksātājiem, nodokļu iestādei un finanšu nozarei. Tradicionāli visas ES nodokļu iestādes piedāvāja personīgus samaksas pakalpojumus jeb skaidras naudas maksājumu iespēju, daļēji tāpēc, ka nebija alternatīvu. Laika gaitā pieaugot digitalizācijai, ieņēmumu iestādēm kļuva rentablāk nodokļu maksājumu iekasēšanai izmantot trešās personas, piemēram, bankas.

Pavisam nesen par normu kļuva pilnībā elektronisks maksāšanas veids, kas ļauj nodokļu maksātājiem pašiem veikt maksājumus tiešsaistē vai organizēt to automātisku veikšanu (izmantojot savas bankas pakalpojumus un tiešā debeta tipa vienošanos). Vairākos iepriekšējos ziņojumos Komisija iestājās par elektronisku maksājumu risinājumu ieviešanu. 2019. gadā, kā bija paredzēts, visas ES dalībvalstis piedāvāja iespēju veikt PVN saistību samaksu elektroniski, kas ir vēlamais maksāšanas veids faktiski visās situācijās. 5.6. jautājums. “PVN saistību elektroniska samaksa ir ..” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Arvien vairāk dalībvalstu izvēlas noteikt PVN elektronisku samaksu par obligātu. Iepriekšējā ziņojumā bija norādīts, ka lielākajā daļā dalībvalstu nodokļu iestādes piedāvā iespēju maksājamo PVN samaksāt elektroniski un tikai 50 % dalībvalstu PVN elektroniska samaksa ir obligāta. 5.7. jautājums. “Vai PVN saistību izpildei ir atļauti skaidras naudas maksājumi?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Pašlaik gandrīz visās dalībvalstīs (98 %) par obligātu ir noteikts PVN elektronisks maksājums. 26. ieteikums: pēc iespējas ierobežot PVN maksājumus skaidrā naudā. Nodokļu iestādes cenšas panākt augstus PVN brīvprātīgas un savlaicīgas samaksas rādītājus. Tam ir nepieciešams augsts PVN deklarāciju savlaicīgas iesniegšanas rādītājs, lai noteiktu maksājamās summas (skatīt iepriekšējo sadaļu), un ātri papildu pasākumi, ja PVN maksājums ir nokavēts. Tāpēc nodokļu iestādēm jānodrošina nodokļu maksātājiem pēc iespējas labāka atgriezeniskā saite attiecībā uz PVN saistību izpildi. Dalībvalstis izmanto dažādus kanālus, lai sniegtu šādu atgriezenisko saiti. 5.8. jautājums. “Nodokļu iestāde sniedz atgriezenisko saiti nodokļu maksātājiem attiecībā uz viņu PVN saistību izpildi, izmantojot .. (iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli ES nodokļu iestādes paziņoja, ka dod priekšroku tiešsaistes kanālam, lai sniegtu atgriezenisko saiti attiecībā uz PVN saistību izpildi. Šādi tiešsaistes kanāli parasti tiek izmantoti, lai sazinātos ar PVN maksātājiem, tostarp sniegtu tiem atgriezenisko saiti attiecībā uz PVN maksājumiem. Dažas dalībvalstis izmanto citas metodes (piemēram, zvanu centrus), lai informētu nodokļu maksātājus par viņu maksājumu saistībām. Portugāle izstrādāja īpašu mobilo lietotni Situação Fiscal — Pagamentos, kas sniedz pilnīgu informāciju par PVN maksājumiem un integrēja digitālo maku, lai vienkāršotu mobilos maksājumus. Dažas dalībvalstis sāka PVN saistību izpildei izmantot individuālu nodokļu kontu (Polijā sauktu par “mikrokontu”), kas kalpoja arī citu nodokļu, piemēram, iedzīvotāju ienākuma nodokļa un uzņēmumu ienākuma nodokļa, apmaksai.

Līdz šim veiktie pētījumi skaidri norāda, ka pilnībā elektroniskas maksājumu metodes ir visrentablākais nodokļu maksājumu iekasēšanas veids (ESAO, 2010). Komisija mudina visas dalībvalstis pēc iespējas vairāk atbalstīt PVN elektroniskos maksājumus un izveidot pastāvīgu un automātisku saziņu ar PVN maksātājiem par viņu maksājumu saistībām. 27. ieteikums: izmantot tiešsaistes kanālu risinājumu un uzturēt un uzlabot citus rezerves saziņas kanālus mijiedarbībai ar PVN maksātājiem. 6.PVN parādu piedziņa, atmaksa un revīzija 6.1.PVN parādu piedziņa ES nodokļu iestādes cenšas sasniegt augstāko iespējamo PVN saistību izpildes līmeni. Būtībā tām nekavējoties jāzina un dažreiz pat jāparedz visi gadījumi, kad nodokļu maksātājiem ir grūtības samaksāt PVN, un būtu jāseko līdzi šīm situācijām. 6.1. jautājums. “Cik ilgu laiku atvēlat no likumā noteiktā termiņa beigām līdz brīdim, kad tiek veikts pirmais pasākums parādu piedzīšanai (piemēram, pirmais paziņojums nodokļu maksātājam)? (dienās)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Tā kā ātra sākotnējā atbilde ir viens no svarīgākajiem PVN parādu pārvaldības aspektiem, Komisija jautāja dalībvalstīm, cik ilgs laiks ir atvēlēts no likumā noteiktā termiņa līdz pirmajam pasākumam PVN parādu piedziņai (piemēram, pirmais paziņojums nodokļu maksātājam). Atbildes svārstās no 0 (visbiežākā situācija) līdz 90 dienām. ES nodokļu iestādes parasti reaģē nekavējoties, ja uzņēmums nokavē PVN samaksas termiņu. Tikai četrās dalībvalstīs — Bulgārijā (61 diena), Kiprā (75 dienas), Luksemburgā (90 dienas) un Polijā (40 dienas) — tiek pieļauts, ka starp termiņu un sākotnējo piedziņas pasākumu paiet vairāk nekā 1 mēnesis. Grieķija, Itālija, Latvija, Lietuva, Rumānija un Apvienotā Karaliste veic pirmo piedziņas pasākumu nekavējoties. Komisija atzīst, ka pastāv atšķirības dalībvalstu tiesību aktos un individuālajās procedūrās. Tomēr nodokļu iestādēm būtu jāapzina un jāpārrauga likumā noteiktajā termiņā neveiktie PVN maksājumi, kā arī jābūt gatavām pēc iespējas ātrāk eskalēt darbības, pat ja ir nepieciešams noteikts dienu skaits, lai oficiāli rīkotos. Dažkārt un jo īpaši nelabvēlīgos ekonomiskajos periodos, piemēram, pandēmijas recesijas laikā, PVN parāds joprojām ir problēma, neraugoties uz adekvātām parādu piedziņas stratēģijām. Saskaroties ar šo izaicinājumu, nodokļu iestādēm jāmeklē vēl novatoriskāki, koordinētāki un rentablāki veidi, kā risināt PVN parādu piedziņu. Vislabākā atbilde ir spēcīga, labi funkcionējoša un lietotājam draudzīga parādu pārvaldības IT apakšsistēma. Visas ES nodokļu iestādes ir ieviesušas IT apakšsistēmas PVN parādu pārvaldībai. Tomēr ne visas IT sistēmas darbojas vienādi. Lai mēģinātu novērtēt to efektivitāti, Komisija lūdza nodokļu iestādes sniegt vairāk informācijas par dažādiem galvenajiem parādu pārvaldības IT sistēmu aspektiem. 6.2. jautājums. “IT sistēma, ko jūsu nodokļu iestāde izmanto PVN parādu pārvaldībai, .. (iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 28. ieteikums: uzturēt elastīgu IT apakšsistēmu, lai pārvaldītu PVN parādus un noteiktu to prioritātes. Šajā ziņā piemēru rāda Beļģija, Īrija un Apvienotā Karaliste. Labu veikumu uzrāda arī Vācija, Grieķija, Spānija, Francija, Lietuva, Luksemburga, Rumānija, Slovēnija un Zviedrija.

Attiecībā uz nenomaksātajiem PVN parādiem, t. i., kopējo PVN parādu gada beigās kopējos ieņēmumos, lielākajā daļā dalībvalstu bija vērojama nedaudz pozitīva tendence. Izņemot Grieķiju, Kipru, Nīderlandi un Apvienoto Karalisti, dalībvalstīs, kuras sniedza pilnīgus vai daļējus datus aprēķina veikšanai, bija vērojama pozitīva tendence. PVN parādi pārsniedza ES vidējo rādītāju Grieķijā, Kiprā, Maltā, Polijā un Slovākijā. Polija ziņoja, ka viens no iespējamiem iemesliem augstajam PVN parādu līmenim bija tas, ka PVN aprēķins tika piemērots attiecībā uz nopietniem nodokļu pārkāpumiem un nodokļu maksātājiem, kuru bankas kontos nebija aktīvu vai citu finanšu līdzekļu. Šāda situācija varētu būt arī citās dalībvalstīs ar salīdzinoši augstu PVN parādu līmeni, tādējādi tas pamato ieteikumu pārraudzīt PVN parādus un iestādēm būt gatavām nekavējoties rīkoties, tiklīdz pienācis likumā noteiktais PVN samaksas termiņš. 6.2.PVN atmaksa Viena no galvenajām PVN rēķinu un kredītu sistēmas iezīmēm ir tāda, ka ievērojamas PVN summas maksā tikai tie nodokļu maksātāji, kuri veic pirkumus. ES līmenī vidēji aptuveni viena trešdaļa no samaksātā PVN tiek atmaksāta. Vispārpieņemtais noteikums ir tāds, ka PVN atmaksa jāveic nekavējoties pēc PVN deklarāciju saņemšanas, kas izraisa kredīta summas pieaugumu. Patiesībā “kredītu atmaksa ir bijis tā dēvētais PVN sistēmas “Ahileja papēdis”, un (..) tā ir novedusi pie sarežģītiem administratīviem pasākumiem, kas ir būtiski iedragājuši PVN sistēmas darbību” (SVF). Likumīgas nodokļu atmaksas tūlītēja veikšana, vienlaikus ieviešot drošības pasākumus, kas novērš maksājumus gadījumos, kuros iesniegti krāpnieciski atmaksas prasījumi, ir būtiska stabilam PVN administrēšanas procesam un stiprina nodokļu saistību izpildi. Parasti atmaksa tiek veikta laikus. Vairākas dalībvalstis (Bulgārija, Vācija, Spānija, Francija, Horvātija, Latvija, Luksemburga, Ungārija, Nīderlande, Polija, Somija un Zviedrija) nespēja sniegt datus, kas nepieciešami, lai aprēķinātu atmaksas savlaicīgas veikšanas rādītāju, kaut arī lielākā daļa no tām atbildēja ar “jā” uz jautājumu, vai šīs valstis “regulāri pārrauga (piemēram, katru mēnesi) laiku, kas nepieciešams PVN atmaksas veikšanai vai kompensēšanai” (sk. turpmāk 44. diagrammu). Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli No nodokļu iestādēm, kuras sniedza datus par PVN atmaksu, kas samaksāta līdz likumā noteiktajam datumam, Kipras, Grieķijas, Maltas un Rumānijas iestāžu rādītāji bija zem ES vidējā līmeņa. Tomēr tikai Maltā un Rumānijā bija vērojama negatīva laikus veiktās PVN atmaksas vērtības tendence. Atmaksas apstrādes aizkave parasti rodas, ja valstu budžeti ir pakļauti spiedienam un netiek sasniegti nodokļu iekasēšanas mērķi. Nodokļu iestādēm un finanšu ministrijām jābūt piemērotām prognozēšanas un pārraudzības sistēmām, lai paredzētu atmaksas apmērus un rezervētu pietiekami daudz līdzekļu un izpildītu likumīgus atmaksas prasījumus, kad tādi saņemti. 29. ieteikums: nekavējoties veikt likumīgu nodokļu atmaksu, vienlaikus ieviešot procedūras, lai novērstu krāpniecisku PVN atmaksas prasījumu apmaksu. “Kad nodokļu iestādes noraida likumīgu atmaksas prasījumu savlaicīgu samaksu, PVN būtība faktiski tiek daļēji mainīta no galapatēriņa nodokļa uz ražošanas nodokli” (SVF). Papildus pārbaudēm PVN maksātāju reģistrācijas posmā, piemēram, identitātes apliecinājuma pārbaudēm (sk. 3. iedaļā 9. diagrammu), laba ātras PVN atmaksas prakse ietver šādus aspektus: ·īpašu PVN atmaksas struktūrvienību esība; ·īpaša procedūra attiecībā uz zema riska PVN atmaksas prasījumiem (piemēram, īpaša automatizēta programmatūra, kas izskata PVN atmaksas prasījumus atbilstoši riska kritērijiem, lai atšķirtu labu saistību izpildes vēsturi no sliktas vai nezināmas saistību izpildes vēstures); ·īpaši pasākumi eksportētāju iesniegto PVN atmaksas prasījumu izskatīšanai; ·elektroniska atmaksas veikšana, izmantojot tiešu ieskaitīšanu nodokļu maksātāja bankas kontā; ·regulāra PVN atmaksas veikšanas vai kompensēšanas laika pārraudzība. 6.3. jautājums. “Lai nodrošinātu ātru likumīgās PVN atmaksas samaksu, jūsu nodokļu iestāde .. (iespējamas vairākas atbildes)”

Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 30. ieteikums: ieviest noteikto labo praksi, ja lielas PVN atmaksas summas tiek izmaksātas tikai pēc likumā noteiktā datuma. 31. ieteikums: sasaistīt atmaksas procesu ar reģistrācijas komponentu (pārbaudīt nodokļu maksātāju identitāti, lai novērstu fiktīvu tirgotāju iekļūšanu PVN sistēmā) un integrēt to ar saistību izpildes riska pārvaldības sistēmu. 6.3.Ziņošanas pienākumu pilnīgums: PVN revīzijas PVN maksātājiem savās nodokļu deklarācijās būtu jāsniedz pilnīga un precīza informācija, un nodokļu iestādēm regulāri jāpārrauga nodokļu ieņēmumu zudumi, kas rodas neprecīzas ziņošanas dēļ. Neprecīzas PVN ziņošanas sekas, kas saistītas ar lielākām summām, kādas raksturīgas uzņēmējdarbības nodokļu maksātājiem, var būt ļoti nopietnas. PVN revīzija un citas pārbaudes darbības veicina precīzu ziņošanu un mazina krāpšanu nodokļu jomā. Revīzija papildina citas, aktīvākas nodokļu saistību izpildes iniciatīvas, kas paredzētas, lai palīdzētu nodokļu maksātājiem (sk. 5. iedaļu). Pārbaudes darbībām, piemēram, nodokļu revīzijai, izmeklēšanas procesiem un ienākumu salīdzināšanai ar trešo personu informācijas avotiem, ir trīs nolūki: 1) koriģējošs (var tikt piemērotas papildu nodokļu sankcijas, lai novērstu neatbilstības), 2) preventīvs (priekšstatam par atklāšanas iespējamību ir atturoša iedarbība attiecībā pret deklarāciju neiesniegšanu vai neprecīzu deklarāciju iesniegšanu) un 3) informatīvs (ar nodokļiem saistītas informācijas apkopošana). Šai stratēģiskajai pieejai jābalstās uz vairākiem elementiem: ·PVN revīzijas darbībām jābūt balstītām uz integrētu gada plānu, ko pārskata augstākā vadība; ·jābūt ieviestām un jāizmanto īpašas procedūras un, vēlams, revīzijas rokasgrāmata; ·jābūt īpašiem norādījumiem, kas pielāgoti dažādu nozaru/sektoru (piemēram, tūrisma, būvniecības, telesakaru) specifikai; ·PVN revīzijas process jādokumentē un jāpārrauga tā kvalitāte; ·revīzijas darbībās būtu jāizmanto īpaša programmatūra, kas pielāgota PVN revīzijas vajadzībām; ·revīzijas procesā būtu jāizmanto tehnoloģija, kas ļauj salīdzināt nodokļu deklarācijās uzrādītās summas ar informāciju, kas iegūta no trešām personām plašā mērogā; ·revīzija dažkārt jāveic sadarbībā ar citām administratīvajām aģentūrām un valdības struktūrām. 6.4. jautājums. “Jūsu nodokļu iestāde īsteno PVN revīziju, .. (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Dalībvalstis parasti pievērš lielu uzmanību PVN revīzijas procesam. Aptaujas atbilžu analīze atklāj, ka Somijas un Zviedrijas revīzijas sistēmās ir integrēta visa iepriekš aprakstītā labā prakse. Citu dalībvalstu, piemēram, Čehijas, Lietuvas, Ungārijas, Polijas, Slovākijas un Apvienotās Karalistes atbildes liecina par labu veikumu. Savukārt Malta (ziņo tikai par vienu no astoņām iepriekš minētajām labajām praksēm), Austrija un Francija (ziņo par divām no astoņām labajām praksēm) varētu ieguldīt papildu centienus savas revīzijas prakses uzlabošanā. Nodokļu iestādes parasti fiksē ar PVN revīziju saistītu informāciju īpašās saistību izpildes datubāzēs, lai turpmāk veiktu to pašu vai saistīto nodokļu maksātāju revīziju (jo bieži vien, veicot viena nodokļu maksātāja revīziju, ir iespējams atklāt atbilstošu informāciju par kādu citu). Turklāt nodokļu maksātāju revīzijas veikšana kopā vai sadarbībā ar citām iestādēm un/vai ar PVN saistīto datu apmaiņa ar citām iestādēm uzlabo revīzijas funkciju.

Lielākā daļa dalībvalstu (21 no 28) ziņoja par sadarbību ar citām valsts iestādēm, piemēram, muitu (dažkārt integrēta nodokļu iestādē), kriminālizmeklēšanas iestādēm (policiju, prokuratūru utt.), darba inspekcijas un kontroles iestādēm, sociālās inspekcijas un aizsardzības iestādēm un pat pārtikas un ķīmiskās drošības aģentūrām. Vairākas dalībvalstis (piemēram, Čehija, Francija un Slovākija), izmantojot starpministriju un operatīvās koordinācijas struktūras, ir izveidojušas īpašas “PVN darba grupas”, kas ir specifiski paredzētas cīņai pret krāpšanu PVN jomā. Francijā nodokļu darba grupas regulāri pulcē visus Francijas nodokļu iestāžu partnerus (tieslietu, policijas, muitas un finanšu izlūkošanas struktūras) kopā ar nodokļu revīzijas grupām, lai sadarbotos PVN revīzijas jomā. 32. ieteikums: izmantot nozarei specifiskas revīzijas rokasgrāmatas, sadarboties ar citām aģentūrām, atjaunināt un pārskatīt revīzijas plānus un pārraudzīt revīzijas funkcijas kvalitāti saskaņā ar dokumentētu procesu. Lielākā daļa mūsdienu PVN revīzijas aspektu nosaka nepieciešamību pēc IT iekārtu un specifiskas programmatūras izmantošanas, sākot ar revīzijas atlasi, kas paredz nodokļu maksātāju klasificēšanu atbilstoši konkrētajam riskam, kuru tie rada ieņēmumu iekasēšanai. Šo uzdevumu pašu par sevi nevar veikt manuāli lielam iedzīvotāju skaitam. Parasti nodokļu iestādes izmanto īpašu revīzijas programmatūru. Tikai trīs dalībvalstis (Dānija, Slovēnija un Apvienotā Karaliste) norādīja, ka tās neizmanto specializētu programmatūru. Pavisam kopā 17 dalībvalstis izmanto PVN revīzijas risinājumus, kas izstrādāti pašā uzņēmumā, atsevišķi vai kopā ar specializētu vai vispārēju programmatūru. Trīs dalībvalstis (Itālija, Malta un Nīderlande) norādīja, ka izmanto tikai iekšēju programmatūru. 6.4.b. jautājums. “Lūdzu, norādiet, kuru programmatūru (programmas) jūsu nodokļu iestāde izmanto revīzijas nolūkiem (piem., ACL, IDEA, savu iekšēju programmatūru utt.)?” a. Komerciāli standarta risinājumi salīdzinājumā ar individuāli pielāgotiem risinājumiem b. Galvenie izmantotie revīzijas risinājumi Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Pat ja dalībvalstu nodokļu iestādēm ir vienas un tās pašas pamatfunkcijas, tostarp revīzijas, ne visas saskaras ar vienādu IT ieviešanas sarežģītības līmeni. Šis sarežģītības līmenis ir faktors, kas var likt nodokļu iestādēm izvēlēties iekšējus programmatūras produktus. Arī šādas individuāli pielāgotas programmatūras pielāgošanas līmenis dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras. PVN revīzijas veikšanai ir pieejami arī komercializēti standarta izstrādājumu (commercial off-the-shelf — COTS) risinājumi. COTS risinājumi tiek izstrādāti arī saskaņā ar pastāvošo vadošo praksi, un nodokļu iestādēm, kurām ir mazāka nepieciešamība pēc pielāgošanas, var būt zemākas ieviešanas izmaksas, kā arī parasti ir lielākas izredzes gūt panākumus. Tomēr ieviešanas sarežģītība, īpašas vajadzības, atšķirīgi tiesību akti un/vai īpaši organizatoriski nodokļu iestādes aspekti padara neiespējamu dažādu revīzijas programmatūras ieguvumu salīdzināšanu. Kopumā puse ES nodokļu iestāžu mēdz izmantot gan komerciālus, gan individuāli pielāgotus risinājumus. Kā minēts iepriekšējos ziņojumos, jebkura sadarbība un resursu apvienošana (jo īpaši mazāku dalībvalstu nodokļu iestādēm, kas cieši sadarbojas kopīgu jautājumu risināšanā) varētu nodrošināt apjomradītus ietaupījumus. PVN revīzija, jo īpaši šajā procesā izmantotā IT programmatūra, ir viena no jomām, kurā dalībvalstis varētu vienkārši gūt labu, citai ar citu apmainoties ar pieredzi. Ir pieejami ES instrumenti, ko dalībvalstis var izmantot, lai finansētu un atbalstītu nodokļu iestāžu modernizāciju un reformu. 33. ieteikums: izmantot pieejamos ES instrumentus, apmainīties ar pieredzi un labu praksi dažādu rīku un procedūru izmantošanā un sadarboties (piemēram, kopīgas revīzijas), lai palielinātu revīzijas funkciju efektivitāti. Kā minēts pēdējā ziņojumā, “revīzija ir dārgs instruments, jo tā prasa daudz laika un cilvēkresursuru. Turklāt revīziju rezultātā panāktās PVN nomaksas īpatsvars, salīdzinot ar kopējo iekasēto PVN, ir neliels”. Līdz ar to revīzijas stratēģija, kas vērsta uz galvenajām riska jomām, palielina ierobežoto revīzijai atvēlēto līdzekļu un citu resursu izmantošanas atdevi un veicina brīvprātīgu saistību izpildi, mazinot priekšstatu par nodokļu iestādes iejaukšanos saistības pildošu nodokļu maksātāju dzīvē. Iepriekšējā ziņojumā tika uzsvērts, ka arvien vairāk nodokļu iestāžu atzīst, ka “revīzija vairs netiek uzskatīta par efektīvāko un lietderīgāko veidu, kā atturēt no neatbilstīgas rīcības”, un uzskata, ka revīzija ir “galējais piespiedu izpildes pasākums”, ko piemēro tad, ja citas proaktīvas iniciatīvas, kurās galvenā uzmanība pievērsta brīvprātīgas saistību izpildes uzlabošanai nav bijušas vai vairs nav efektīvas. Iepriekšējā ziņojumā tika minēts arī izaicinājums rast pareizo līdzsvaru starp saistību izpildes palielināšanas iniciatīvām un PVN revīziju. 47. diagramma, kurā aplūkotas piecas dalībvalstis, kas atrodas saraksta augšgalā pēc PVN summām, kuras aprēķinātas pēc revīzijām (Polija, Rumānija, Bulgārija, Slovākija un Ungārija), skaidri parāda, ka dalībvalstis ir panākušas redzamu progresu PVN revīzijas funkcijas izmantošanā.

Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Tomēr nodokļu iestādēm vajadzētu būt spējīgām veikt dažādu veidu revīzijas, un tām “jābūt skaidrai politikai attiecībā uz veicamo revīziju veidiem un apstākļiem, kādos jāveic konkrēta veida revīzijas, lai revīzijas darbinieki un vadītāji saprastu, kas no viņiem tiek sagaidīts” (ESAO). Dalībvalstīm būtu jāspēj efektīvi veikt precīzas reģistrācijas pārbaudes, konsultatīvu un uzskaites revīziju, īpašu revīziju attiecībā uz atsevišķiem aspektiem un PVN atmaksas revīziju un tās jāveic. Tām būtu arī jāievieš sarežģītāki revīzijas projekti (konkrētām nodokļu maksātāju grupām, nozarei vai uzņēmējdarbības virzienam, piemēram, mazumtirdzniecībai, lai novērstu konkrētu risku vai noteiktu neatbilstības pakāpi konkrētā nozarē) un jāveic visaptverošas revīzijas un krāpšanas izmeklēšanas darbības. 6.5. jautājums. “Kāda veida pārbaudes/revīziju jūsu nodokļu iestāde veic PVN jomā? (Iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Kopumā ES nodokļu iestādes ir pietiekami labi aprīkotas, lai varētu veikt visu veidu revīzijas. Komisija iesaka dalībvalstīm sekot Beļģijas, Vācijas, Itālijas, Ungārijas, Slovēnijas, Somijas un Zviedrijas piemēram un pēc iespējas dažādot savus revīzijas portfeļus. 34. ieteikums: pielāgot PVN revīzijas apjomu un intensitāti atbilstīgi vajadzībām. Visbeidzot, kā minēts iepriekš, revīzija papildina citas saistību izpildes un analītikas iniciatīvas. Šādas ar revīzijas darbību cieši saistītas iniciatīvas var ietvert, bet ne tikai: ·iepriekšēju nolēmumu izmantošanu, lai sniegtu nodokļu maksātājiem pārliecību par konkrētu darījumu nodokļa režīmu; ·uz sadarbību un uz uzticēšanos balstītu attiecību veidošanu ar PVN maksātājiem (īpaši lielajiem nodokļa maksātājiem); ·revīzijas plāna papildināšanu ar aplēsi par neprecīzu ziņošanu, pamatojoties uz konkrētu izlases veida revīzijas programmu; ·citu modernu rīku ieviešanu, tādu kā progresīvā prognozējošā analīze un datu modelēšana. 6.6. jautājums. “Attiecībā uz PVN nodokļu iestāde .. (iespējamas vairākas atbildes)” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Parasti kooperatīvās atbilstības pasākumi ir balstīti uz pierādītu labu PVN jautājumu pārvaldību no nodokļu maksātāju puses un vēlmi nodrošināt un saglabāt pārredzamību. Nodokļu iestāžu analītiskās programmas ir noderīgas, lai uzzinātu vairāk par PVN raksturīgo risku sadalījumu.

Dalībvalstis izprata šo pieeju un pierādīja, ka tās lielā mērā papildina savas revīzijas programmas ar citiem pasākumiem. Dānija, Īrija, Horvātija, Somija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste izmanto visas iepriekš minētās saistību izpildes un analīzes iniciatīvas. Beļģija, Bulgārija, Čehija, Igaunija, Spānija, Itālija, Latvija, Lietuva, Ungārija, Nīderlande un Polija uzrāda labu veikumu šajā jomā. Tikai viena dalībvalsts (Luksemburga) ziņoja, ka “neizmanto nevienu no iepriekš minētajām iniciatīvām”. 35. ieteikums: papildināt revīzijas pasākumus ar citiem saistību izpildes nodrošināšanas pasākumiem, kas nav saistīti ar revīziju. 7.PVN uzskaite, pārskatatbildība un strīdi 7.1.PVN uzskaite, iekšējā kontrole un ārējās pārbaudes Ideālā gadījumā nodokļu ieņēmumu uzskaites sistēma nodrošina, ka nodokļu iestādes var pārbaudīt ieņēmumu pārvaldības gaitu jebkurā pārskata perioda brīdī. Efektīva sistēma, kuras pamatā ir IT apakšsistēma, samazina grāmatvedības kļūdas, novērš iekšējo krāpšanu, kā arī laikus reģistrē maksājumus un citus darījumus pareizajā nodokļu maksātāja kontā. Sistēmai vajadzētu vismaz automatizēt PVN saistību uzskaiti, būt izveidotai saskarnei ar citām nodokļu iestādes grāmatvedības sistēmām un iekļaut procedūras, kas nepieciešamas, lai regulāri un sistemātiski pārskatītu nodokļu maksātāju virsgrāmatu un tādējādi labotu grāmatvedības kļūdas un izlaidumus. 7.1. jautājums. “Jūsu nodokļu iestādē ..” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Visas dalībvalstis izmanto automatizētas PVN saistību uzskaites sistēmas. Vācija, Īrija, Grieķija, Spānija, Horvātija, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Portugāle un Apvienotā Karaliste ziņoja, ka to grāmatvedības sistēmām ir izveidota saskarne ar citām grāmatvedības sistēmām un tās ietver procedūras, lai sistemātiski pārskatītu nodokļu maksātāju ierakstus un tādējādi labotu iespējamās grāmatvedības kļūdas. Komisija ņem vērā šo labo praksi un iesaka visām dalībvalstīm pieņemt līdzīgu pieeju. 21 dalībvalsts, kuras grāmatvedības sistēmām ir izveidota saskarne ar citām nodokļu iestādes grāmatvedības sistēmām, minēja nodokļu deklarāciju iesniegšanas, parādu pārvaldības, nodokļu reģistru un klientu apkalpošanas sistēmas. Dažās dalībvalstīs īpašas valdības informācijas saskarnes (piemēram, X-Road veida) nodrošina lielāku to grāmatvedības sistēmu sadarbspēju, tostarp ar citām valsts iestādēm, piemēram, veselības aprūpes un sociālajiem dienestiem, un ar banku sistēmām, lai apmainītos ar maksājumu datiem ar finanšu iestādēm. 36. ieteikums: nodrošināt, lai grāmatvedības sistēmām būtu izveidota saskarne ar citām sistēmām un tās ietvertu procedūras, kas nepieciešamas, lai sistemātiski pārskatītu un labotu nodokļu maksātāju ierakstus. Būtu jāievieš iekšējās revīzijas process, lai periodiski pārskatītu grāmatvedības sistēmu un tādējādi nodrošinātu tās atbilstību nodokļu jomas tiesību aktiem un grāmatvedības standartiem (piemēram, pareizi aprēķinātas nodokļu saistības, naudas sodus un procentus). Lielākā daļa dalībvalstu (17 no 28) ziņoja, ka tajās ir ieviests šāds iekšējās revīzijas process, ko dažkārt papildina neatkarīga ārēja pārskatīšanas struktūra (piemēram, valdības revidents vai neatkarīga struktūra, kas norīkota saskaņā ar valsts tiesību aktiem un noteikumiem), kura periodiski veic PVN administrēšanas revīziju attiecībā uz tās veikuma efektivitāti. a. 7.1. jautājums. “Jūsu nodokļu iestādē .. iekšējā revīzijā tiek periodiski pārskatīta tās grāmatvedības sistēma, lai nodrošinātu atbilstību nodokļu jomas tiesību aktiem un grāmatvedības standartiem (piemēram, sistēma pareizi aprēķina nodokļu saistības, soda naudas un procentus).” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli b. 7.3. jautājums. “Vai neatkarīga ārēja pārskatīšanas struktūra (piemēram, valsts revidents vai neatkarīga struktūra, kas norīkota saskaņā ar valsts tiesību aktiem un noteikumiem) periodiski veic nodokļu iestādes finanšu pārskatu un darbības efektivitātes, tostarp PVN administrēšanas, revīziju?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli

37. ieteikums: ieviest atbilstošu grāmatvedības sistēmas iekšējās revīzijas procesu, lai nodrošinātu atbilstību nodokļu jomas tiesību aktiem un grāmatvedības standartiem. 7.2.Ar PVN saistītu strīdu izšķiršanas process Atsevišķās situācijās un jo īpaši pēc PVN revīzijas nodokļu maksātāji var nepiekrist iestādes veiktajiem novērtējumiem. Strīdi parasti rodas tādu problēmu dēļ kā administratīvās kļūdas vai konstatēta neatbilstība, kuras pamatā ir tiesību normu interpretācija, fakti un sakarība starp tiem. Nodokļu maksātājiem vajadzētu būt neatkarīgam, pieejamam un efektīvam pārskatīšanas mehānismam, kas aizsargā viņu tiesības apstrīdēt PVN aprēķinu un saņemt taisnīgu lietas izskatīšanu. Parasti strīdu izšķiršanas mehānisms iedalās posmos. Sākotnēji nodokļu maksātāji var lūgt nodokļu iestādei veikt administratīvu pārbaudi, ko parasti veic īpaši norīkotas amatpersonas, kuras neietilpst revīzijas nodaļā. Nodokļu maksātāji, kuri nav apmierināti ar administratīvo pārskatīšanu, var lūgt neatkarīgu iestādi (īpašu komiteju, specializētu nodokļu tribunālu vai tiesu) veikt izskatīšanu. Visbeidzot, viņi var atsaukties uz tiesu sistēmu (vai alternatīvu, piemēram, strīdu novēršanas un izšķiršanas mehānismu), lai atrisinātu jebkādus vēl pastāvošos strīdus. Šādi strīdi parasti attiecas uz PVN jomas tiesību aktu un/vai faktu juridisko interpretāciju vai vispārējo attieksmi, kāda tiek saņemta no nodokļu iestādes (procedūra). PVN strīdu izšķiršanas mehānismi ES dalībvalstīs atšķiras atkarībā no to PVN jomas tiesību normām, katras valsts pieredzes un noteiktajām procedūrām. Tomēr visās dalībvalstīs ir ieviests ar PVN saistītu strīdu izšķiršanas process, kas nodrošina nodokļu maksātāja tiesības apstrīdēt PVN revīzijas rezultātā iegūto novērtējumu. Strīdu risināšana Dalīb- valsts Nodokļu maksātājiem ir tiesības apstrīdēt PVN aprēķinus, kas iegūti, veicot nodokļu iestādes iekšējo pārbaudi Iekšējo pārbaudi veic specializēta struktūrvienība, kas ir nodalīta no PVN revīzijas nodaļas Nodokļu maksātāji var apstrīdēt PVN aprēķinus, kas iegūti, ārējai iestādei veicot neatkarīgu pārbaudi Nodokļu maksātāji var arī apstrīdēt neatkarīgu pārskatīšanu augstākas apelācijas instances tiesā Austrija Jā Nē Jā Jā Beļģija Jā Jā Jā Jā Bulgārija Jā Jā Jā Jā Horvātija Nē — Jā Jā Kipra Jā Jā Jā Jā Čehija Jā Jā Jā Jā Dānija Jā Neattiecas Jā Jā Igaunija Jā Jā Jā Jā Somija Jā Jā Jā Jā Francija Jā Neattiecas Jā Jā Vācija Jā Nē Jā Jā Grieķija Jā Jā Jā Jā Ungārija Jā Jā Jā Jā Īrija Jā Jā Jā Jā Itālija Jā Jā Jā Jā Latvija Jā Jā Jā Jā Lietuva Jā Jā Jā Jā Luksemburga Jā Jā Jā Jā Malta Jā Jā Jā Jā Nīderlande Jā Nē Jā Jā Polija Jā Neattiecas Jā Jā Portugāle Jā Jā Jā Jā Rumānija Jā Jā Jā Jā Slovākija Jā Jā Jā Jā Slovēnija Jā Jā Jā Jā Spānija Jā Jā Jā Jā Zviedrija Jā Nē Jā Jā Apvienotā Karaliste Jā Jā Jā Jā KOPĀ 27 20 28 28 Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Komisija vēlējās iegūt pārskatu par strīdu izšķiršanas sistēmām dalībvalstīs. Tomēr šā uzdevuma robežas ir skaidras: saskaņā ar 12. panta noteikumiem Komisija un nodokļu iestādes nav kompetentas novērtēt tiesas pārskatīšanas procesu izpildi. Tomēr saskaņā ar labu praksi nodokļu iestādes varētu pārraudzīt iekšēji izskatīto strīdu lietu skaitu un plūsmu pēc apstrīdēto nodokļu skaita un vērtības. 7.4. jautājums. “Strīdu izšķiršana. Vai jūsu nodokļu iestāde pārrauga iekšēji izskatīto strīdu lietu skaitu un plūsmu pēc apstrīdēto nodokļu skaita un vērtības?” Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli 38. ieteikums: pārraudzīt strīdu izšķiršanas procesu, izdarīt secinājumus, lai atbalstītu vispārējo izmeklēšanas metožu pilnveidošanu un pilnveidotu nodokļu aprēķināšanas procedūras. 8.Covid-19 un PVN: ieteikumi PVN iekasēšanai un atgūšanai Lielākajai daļai nodokļu iestāžu ir darbības nepārtrauktības plāni, lai risinātu dažādus uzņēmējdarbību ietekmējošus notikumus, tostarp iekārtu kļūmes, darbības traucējumus un citus incidentus. Daži plāni aptver virkni jautājumu, kuri saistīti ar pandēmiju, jo īpaši veselības apdraudējumu, ietekmi uz personālu un darba vietām, ilgstošus traucējumus un izolāciju, kā arī slodzi uz IT infrastruktūru, ko rada vispārēji ekonomikas mēroga satricinājumi. Darbības nepārtrauktības nodrošināšanas plāni parasti tiek iekļauti risku reģistros. Liela daļa nodokļu iestāžu (22 no 28) norādīja, ka izmanto risku reģistru, t. i., centrālu repozitoriju ar identificētajiem riskiem, kas potenciāli apdraud darbības nepārtrauktību. 4.2. jautājums. “Vai jūsu nodokļu iestāde izmanto risku reģistru (t. i., tādu identificēto risku centrālu repozitoriju, kuri var potenciāli apdraudēt nodokļu administrēšanas darbību nepārtrauktību)?”

Avots: Eiropas Komisija (2019) — aptauja par PVN administrēšanu, iekasēšanu un kontroli Riska reģistros parasti ir iekļauts īss riska apraksts, atsauce uz laiku, rašanās iespējamība, ietekmes nopietnība un daži mazināšanas pasākumi. Iesākumam ir nepieciešams darbības nepārtrauktības plāns tādu traucējošu norišu gadījumā, kuras ietekmē visus nodokļu iestādes aktīvus un resursus vai daļu no tiem, tostarp izraisot cilvēkresursu nepieejamību, ēku slēgšanu, attālinātu piekļuvi IT un citām iekārtām, kas nodrošina datu un citas uzskaites pastāvīgu pieejamību. Tomēr ārkārtas rīcības plāni pastāvīgi jāpārskata un jāpielāgo, lai ņemtu vērā dažādus apsvērumus, kas radīsies pandēmijas gadījumā, ņemot vērā to, cik ātri apstākļi var mainīties un ka plānošanas pieņēmumi var kļūt neaktuāli. 39. ieteikums: pārskatīt un atjaunināt darbības nepārtrauktības plānus un periodiski pārbaudīt tos reāllaika scenārijos. Covid-19 uzliesmojuma rezultātā valstu un Savienības līmenī ir veikti vēl nepieredzēti pasākumi, lai atb