[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 17.10.2007 COM(2007) 605 galīgā redakcija 2007/0224 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību pret grunts zvejas rīku negatīvo ietekmi tāljūras zvejā (iesniegusi Komisija) {SEC(2007) 1315}{SEC(2007) 1317} PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Ar ierosināto Padomes regulu īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas rekomendācijas (2006. gada 8. decembra Rezolūcija 61/105) par pasākumiem, kuru mērķis ir izskaust kaitīgas zvejas metodes, kas apdraud jutīgas jūras ekosistēmas tāljūrā. Priekšlikums attiecas uz ES kuģiem, kas darbojas tāljūras apgabalos, kuri nav reģionālas zivsaimniecības pārvaldības organizācijas (RZPO) pārvaldībā un kuros tāpēc vajadzīgs vienpusējs karoga valsts regulējums. - Vispārīgais konteksts Dažas jūras ekosistēmas, piemēram, jūras pacēlumus, dziļūdens koraļļus un hidrotermālos avotus, apdraud zvejas metodes, kuras var nodarīt kaitējumu biotopa fiziskajai integritātei. Ir konstatēts, ka, izvietojot grunts zvejas rīkus apgabalos, kuros ir šādas ekosistēmas, tiek iznīcināti dziļūdens koraļļi un sūkļi, un tādējādi arī to veidotā un uzturētā kompleksā ekosistēma. Šie biotopi vēl nav pilnībā izpētīti un aprakstīti, taču ir iegūts pietiekoši daudz zinātnisku pierādījumu, kas liecina par to lielo vērtību bioloģiskās daudzveidības ziņā. ANO Ģenerālā asambleja kopš 2004. gada apspriež problēmas, ko rada kaitīgu zvejas metožu izmantošana tāljūras zvejā. Tāpēc šīs problēmas ir kļuvušas par delikātu jautājumu starptautiskajā zvejniecības pārvaldībā. Īpašas bažas radušās saistībā ar tāljūras apgabaliem, kuriem nav izveidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija, lai reglamentētu zveju un tās ietekmi uz vidi. ES aktīvi piedalījās šajās diskusijās un palīdzēja sagatavot rekomendāciju paketi, par kuru galu galā vienojās Ģenerālā asambleja. ANO diskusijās īpaši zīmīgs bija dažu ANO locekļu izteiktais priekšlikums par vispārēja moratorija noteikšanu grunts tralēšanai tāljūrā, savukārt citas valstis sākotnēji noraidīja jebkādu kopīgu rīcību globālā mērogā. ES sekmīgi virzīja alternatīvu priekšlikumu, kas pamatojas uz grunts zvejas darbību stingru regulējumu, kurā jāiestrādā RZPO pieņemtie saglabāšanas un pārvaldības pasākumi un jāparedz stingra disciplīna, ko karoga valstis prasa ievērot saviem kuģiem, kad tie darbojas tāljūras apgabalos, kuri nav RZPO pārvaldībā. Šīs pieejas pamatā ir prasība novērtēt ietekmi uz vidi; tā ir pamatnosacījums zvejas darbību atļaušanai, un to papildina aizsardzības noteikumi, pastiprināti centieni jutīgu jūras ekosistēmu apzināšanai un aprakstīšanai, veicot zinātniskus pētījumus un apsekojumus, un turpmāki pasākumi attiecībā uz konkrētiem apgabaliem un apgabalu slēgšana, lai aizsargātu šīs ekosistēmas. Ievērojams skaits ES grunts traleru darbojas apgabalos, kuros nav izveidota RZPO, kas pārvaldītu grunts zveju, konkrēti, Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļā. ES ir jāatsaucas uz ANO Ģenerālās asamblejas aicinājumu, pieņemot regulas, lai novērstu risku, ka grunts zvejas darbības varētu iznīcināt jutīgas jūras ekosistēmas šajos apgabalos. Rezolūcijā 61/105 bija izteikts aicinājums valstīm līdz 2008. gada decembrim pieņemt tāda veida pasākumus, kādi paredzēti šajā priekšlikumā; Ģenerālā asambleja 2009. gadā izvērtēs tās aicinājumam izrādīto atsaucību, lai sniegtu turpmākas rekomendācijas. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Kopiena ir pieņēmusi pasākumus dziļjūras ekosistēmu aizsardzībai ES ūdeņos, tai pašā nolūkā tā ir izteikusi priekšlikumus attiecīgajām reģionālajām zivsaimniecības pārvaldības organizācijām — NEAFC un NAFO attiecībā uz Ziemeļatlantiju, SEAFO attiecībā uz Dienvidaustrumu Atlantiju, CCAMLR attiecībā uz Antarktiku, GFCM attiecībā uz Vidusjūru — un tādā veidā pieņemtos pasākumus ir transponējusi Kopienas tiesību aktos. Pašreizējais priekšlikums papildina ES rīcības diapazonu, iekļaujot tajā darbības, kuras veic ārpus ES ūdeņiem un apgabalos, kas nav RZPO kompetencē. - Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Šajā priekšlikumā ir integrēta Eiropas Savienības vides politika un kopējā zivsaimniecības politika, paredzot noteikumus, ar kuru palīdzību iespējams nepieļaut un novērst konkrētu zvejas metožu kaitīgo ietekmi uz jūras vidi. 2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Ieinteresēto aprindu un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju viedokļus uzklausīja divus gadus ilgā procesā, kura laikā šo jautājumu apsprieda Apvienoto Nāciju Organizācijā. Konkrēti Komisija ir publiskojusi ANO ģenerālsekretāram adresētu ziņojumu, kas iesniegts 2006. gada aprīlī, un Komisijas dienestu darba dokumentu, kurā izklāstīta ES iecerētā nostāja Ģenerālās asamblejas apspriedē 2006. gada septembrī. Ieinteresētās aprindas izklāstīja Komisijai savus uzskatus par abiem dokumentiem, kurus pirms iesniegšanas un publicēšanas bija apstiprinājušas dalībvalstis. Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Būtībā Komisija uzzināja divus pretrunīgus viedokļus: no vienas puses, vides nevalstiskās organizācijas lūdza ES atbalstīt visaptverošu moratoriju grunts tralēšanai tāljūrā, uzskatot to par vienīgo līdzekli, kā faktiski nodrošināt jutīgu dziļjūras ekosistēmu saglabāšanu; no otras puses, zvejniecības jomas pārstāvji izteica iebildumus pret vispārēja lieguma ieviešanu. Komisija ierosināja sarunu pozīciju, kuras mērķis bija rast līdzsvarotu risinājumu, lai panāktu vienprātību arī starptautiskā mērogā. Komisija atbalstīja vides nevalstisko organizāciju viedokli attiecībā uz apdraudējuma smagumu un vajadzību enerģiski rīkoties, taču piekrita zvejniecības jomas pārstāvjiem, ka stingrs regulējums var būt iedarbīgāks nekā tāljūras zvejas liegums, jo īpaši tad, ja par šādu liegumu netiktu panākta vienošanās Apvienoto Nāciju Organizācijā. Šādā gadījumā nebūtu nekādas garantijas, ka tāljūras zvejā tiek nodrošināti līdzvērtīgi konkurences apstākļi, jo dažas karoga valstis ievērotu moratoriju, bet citas ne. Savukārt dokumentu paketē, ko Ģenerālā asambleja pieņēmusi, panākot vienprātību, visām valstīm un RZPO būtu sniegti skaidri norādījumi grunts zvejas darbību reglamentēšanai, ieviešot iespējamās ietekmes uz vidi novērtējumu, kura pamatā ir piesardzības pieeja, un nosakot, ka šā novērtējuma rezultāti ir noteicošais kritērijs attiecīgo darbību atļaušanai vai aizliegšanai. Šīs rekomendācijas veido pamatu enerģiskai rīcībai ne tikai tāljūrā, bet arī RZPO pārvaldības apgabalos un pat apgabalos, kuri ir valstu jurisdikcijā, tāpēc to īstenošanas rezultātā visos apgabalos vajadzētu panākt lielākus ieguvumus vides jomā. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas Dziļjūras ekoloģija, zvejniecības dati. Izmantotās metodes Pārskats par publicēto zinātnisko literatūru par dziļjūras ekosistēmām, jo īpaši par aukstūdens koraļļiem, un zvejas un citu antropogēnu darbību ietekmi uz tām. Starptautiskās Jūras pētniecības padomes uzsāktais darbs šajā jomā. Iekšējie pētījumi saistībā ar flotes darbībām tāljūras apgabalos, kuri nav RZPO pārvaldībā. Pētniecības projekti saskaņā ar Sesto pamatprogrammu (jo īpaši HERMES , tostarp ad hoc tehniskas sanāksmes ar šajā projektā iesaistītajiem speciālistiem). Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumus ICES , HERMES , UNEP publikācijas Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Tika minēti potenciāli nopietni riski ar neatgriezeniskām sekām. Ir vienprātīgi atzīts, ka šādi apdraudējumi pastāv. Lai pret grunts zvejas rīku ietekmi aizsargātu tādas jutīgas jūras ekosistēmas kā rifi, dziļūdens koraļļi, jūras pacēlumi, hidrotermālie avoti un dziļūdens sūkļi, ir jāierobežo vai jāaizliedz šādu zvejas rīku izmantošana apgabalos, kuros sastopamas minētās ekosistēmas. Lai gan ietekme atkarībā no zvejas rīku veida ir dažāda, šīs ekosistēmas ir ārkārtīgi trauslas, un tās jāaizsargā, slēdzot zvejai attiecīgos apgabalus. Lai gan tika ieteikts turpināt pētniecību pilnīgai zvejas ietekmes dokumentēšanai, piesardzības dēļ nepieciešama tūlītēja rīcība. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Komisijas dienestu darba dokumentā, ko Komisija publicēja 2006. gada septembrī, ir izklāstīti Komisijas veiktās analīzes secinājumi, kuri pamatojas uz saņemtajiem ieteikumiem un viedokļiem. - Ietekmes novērtējums 1. iespēja: neveikt nekādu īpašu darbību Rezolūcijas 61/105 transponēšanai, jo tas nav saistošs tiesību akts. Tomēr šī iespēja nenozīmē to, ka ES ignorētu minētās rekomendācijas. Tā pārstāvētu savu nostāju starptautiskās zivsaimniecības sadarbības organizācijās. Attiecībā uz ES kuģiem, kas darbojas apgabalos, kuri nav nevienas RZPO pārvaldībā, jautājums paliktu atsevišķu ES dalībvalstu kompetencē. Izvērtējot šo iespēju, secināja, ka tā negatīvi ietekmētu ES uzticamību starptautiskajā sabiedrībā un spēju uzņemties vadošo lomu starptautiskās zivsaimniecības pārvaldības nostiprināšanā. Tiktu pamestas novārtā arī saistības, ko ES uzņēmusies saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku. 2. iespēja: rīkoties radikālāk, nekā paredzēts Ģenerālās asamblejas rekomendācijās, un ieviest aizliegumu, kas attiektos tikai uz ES kuģiem. Šīs iespējas izvērtējums liecināja par ievērojamu negatīvu ietekmi uz ES flotēm ekonomiskā un sociālā ziņā. Konstatēja, ka šī iespēja parādītu arī ciešu ES apņemšanos aizsargāt jutīgas jūras ekosistēmas. Tomēr šo pasākumu efektivitāte nebūtu garantēta, ja citas karoga valstis arī turpmāk atļautu zveju un tādā veidā apgrūtinātu ES flotei noteikto ierobežojumu pamatošanu. 3. iespēja: skaidri izstrādāta politika un stingrs regulējums Ģenerālās asamblejas rekomendāciju īstenošanai. Saskaņā ar šo iespēju tiktu veikta konkrēta darbība, lai izpildītu rezolūciju, pieņemot a) politikas dokumentu, kurā Komisija un ES apņemas īstenot skaidru stratēģiju starptautiskos forumos, norādot mērķus un plānotās darbības; b) regulu, ar ko īsteno Ģenerālās asamblejas ieteiktos pasākumus attiecībā uz ES kuģiem, kas darbojas RZPO pārvaldības apgabalos, proti, šo priekšlikumu. Izvērtējums liecināja, ka šī iespēja uzskatāmi parāda ES apņemšanos sasniegt mērķi un stiprināt ES uzticamību un tās spēju uzņemties vadošo pozīciju starptautiskajā arēnā. Tā iespaidos to valsts iestāžu darbu, kuras būs atbildīgas par šo noteikumu īstenošanu, jo īpaši par iepriekšējas novērtēšanas procedūru, taču ļaus arī turpināt zvejas darbības, ja tās būs videi nekaitīgas. Īstenojot šo iespēju, tiks izveidota sistēma jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzības nodrošināšanai. 3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Priekšlikumā paredzēts, ka zvejas darbībām, ko ar grunts zvejas rīkiem veic apgabalos, kuri nav nevienas RZPO pārvaldībā, ir vajadzīga saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1627/94 izdota zvejas atļauja. Šādu atļauju izdod ar nosacījumu, ka dalībvalsts izdevēja iestāde izvērtē darbību iespējamo ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām un nosaka, vai nepastāv riski ar būtiskām neatgriezeniskām sekām. Lai varētu veikt šādu izvērtējumu, operatoriem jāiesniedz zvejas plāni, un izdevējai iestādei tie jāpārbauda, ņemot vērā pieejamo zinātnisko informāciju un ieteikumus par to, vai attiecīgās ekosistēmas ir (vai varētu būt) sastopamas paredzētajā darbības apgabalā, lai pārliecinātos, ka plānotās darbības nenotiks jutīgās teritorijās. Atļauja ir derīga tad, ja zvejas darbību veicēji ievēro zvejas plānus, paredzot līdzekļus prasību ievērošanas kontrolei (ietver kuģu stingru satelītnovērošanu un novērotāju klātbūtni uz kuģa) un nosakot tiesiskas sekas prasību neievērošanai (tostarp iespēju piemērot kopējās zivsaimniecības politikas režīmu, kuru izmanto nopietnu pārkāpumu gadījumā). Turklāt priekšlikumā ir paredzēts pienākums izbeigt zvejas darbības vietās, kurās pamanītas jutīgas ekosistēmas, un saskaņā ar piesardzības principu ieviests ierobežojums dziļumam, kādā var izmantot grunts zvejas rīkus (maksimāli 1 000 m), lai visās zvejas vietās piesardzības dēļ noteiktu dziļumpamatotu aizsargājamo teritoriju. Visbeidzot, priekšlikumā paredzēta dalībvalstīm piemērojama prasība par ziņošanu un klauzula par pārskatīšanu divus gadus pēc regulas stāšanās spēkā. - Juridiskais pamats EK līguma 37. pants - Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Priekšlikums pamatojas uz jau izveidotu, proti, Regulā (EK) Nr. 1627/94 paredzētu režīmu, turklāt dalībvalstis ir atbildīgas par īpašu zvejas atļauju izdošanu, vienlaikus nodrošinot saskaņotu un pārredzamu sistēmas piemērošanu visā Kopienā. Netiek izveidots jauns atļauju režīms, taču atļaujas tiek izmantotas kā galvenais stimuls, lai tiktu ievērotas prasības par to, kā jāveic zvejas darbības, lai aizkavētu jutīgu jūras ekosistēmu iznīcināšanu. Patlaban saskaņā ar KZP noteikumiem dalībvalstīm nav iepriekš jānovērtē ietekme uz vidi, lai atļautu atsevišķas zvejas darbības. Atsaucoties uz Ģenerālās asamblejas aicinājumu un ieviešot šo sistēmu, pieaugs attiecīgo iestāžu slodze, pat ja šādas zvejas apjoms ir relatīvi mazs. Tomēr priekšlikumā ir noteikti kritēriji šādai novērtēšanai, proti, dalībvalstis varēs izmantot to rīcībā esošos zinātniskos ieteikumus un tām nevajadzēs radikāli mainīt pašreizējo atļauju sistēmu. Priekšlikumā paredzēta tikai dokumentāri pamatotāka atļauju procedūra. Tās ir obligātās prasības, kas jāievieš sistēmā, lai patiesi atsauktos uz Ģenerālās asamblejas pieņemto aicinājumu. - Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: regula. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Kopējā zivsaimniecības politika ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Kopienas līmenī pieņemtiem pasākumiem jābūt vienveidīgiem un saistošiem, lai novērstu atšķirīgus standartus dažādās dalībvalstīs. Tāpēc ir pamatoti iekļaut pasākumus regulas priekšlikumā. 4. IETEKME UZ BUDžETU Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. 5. PAPILDU INFORMāCIJA - Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Priekšlikumā ir ietverta pārskatīšanas klauzula. 2007/0224 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību pret grunts zvejas rīku negatīvo ietekmi tāljūras zvejā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2], tā kā: (1) Kopiena ir Līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijai un 1982. gada 10. decembra Nolīgumam par ANO Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību. Šajos starptautiskajos instrumentos ir paredzēts pienākums valstīm sadarboties tāljūras dzīvo resursu saglabāšanā un noteikts, ka šādu sadarbību valstis īsteno tieši vai arī ar attiecīgu apakšreģionāla vai reģionāla mēroga zivsaimniecības pārvaldības organizāciju vai režīmu palīdzību. (2) Pat ja reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija vai režīms nav izveidots, valstis nav atbrīvotas no jūras tiesībās noteiktā pienākuma pieņemt tādus pasākumus attiecībā uz to valstspiederīgajiem, kas var būt nepieciešami tāljūras dzīvo resursu saglabāšanai, tostarp jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai pret zvejas darbību kaitīgo ietekmi. (3) Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[3], konkrēti tās 2. pantā noteikts, ka, veicot pasākumus, lai mazinātu zvejas darbību ietekmi uz jūras ekosistēmām, kopējā zivsaimniecības politikā ir jāpiemēro piesardzības pieeja. Tās pašas regulas 7. pantā paredzēts, ka Komisija pēc pamatota dalībvalsts pieprasījuma vai savas iniciatīvas var lemt par ārkārtas pasākumiem, ja ir pierādījumi par nopietniem draudiem, kurus zvejas darbības rada ūdeņu dzīvo resursu saglabāšanai vai jūras ekosistēmai un kuru dēļ ir vajadzīga tūlītēja rīcība. (4) Kopiena ir uzņēmusies saistības saglabāt tādas jūras ekosistēmas kā rifi, jūras pacēlumi, dziļūdens koraļļi, hidrotermālie avoti un sūkļu kolonijas. Ir pieejama pietiekama zinātniskā informācija, kas liecina, ka minēto ekosistēmu integritāti apdraud zvejas darbības, kurās izmanto grunts zvejas rīkus. Kopiena jau ir pieņēmusi pasākumus, lai slēgtu grunts zvejai tos Kopienas ūdeņu apgabalus, kuros ir atrastas šādas ekosistēmas. Tā ir palīdzējusi pieņemt līdzīgus pasākumus tāljūras apgabalos, kas ir visu to zivsaimniecības pārvaldības organizāciju kompetencē, kuras ir pilnvarotas reglamentēt grunts zveju. Turklāt tā ir aktīvi piedalījusies jaunu organizāciju vai režīmu izveidē, lai panāktu to, ka uz visiem pasaules okeāna ūdeņiem attiecas piemēroti reģionāli zivsaimniecības saglabāšanas un pārvaldības režīmi. Tomēr tāljūrā ir daži apgabali, kuros šādas struktūras izveidošana ir saistīta ar ievērojamām grūtībām. (5) Ar Rezolūciju 61/105, ko Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā asambleja pieņēma 2006. gada 8. decembrī[4], starptautiskā sabiedrība ir vienojusies par to, ka ir radusies akūta vajadzība pieņemt pasākumus jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai pret grunts zvejas darbību kaitīgo ietekmi, šīs darbības stingri reglamentējot ar reģionālu zivsaimniecības pārvaldības organizāciju vai režīmu starpniecību vai arī ar valstu palīdzību attiecībā uz kuģiem, kas peld ar to karogu un darbojas apgabalos, kuriem šādas organizācijas vai režīmi nav izveidoti. Ģenerālā asambleja ir sniegusi norādījumus par to, kāda veida pasākumi tālab jāpieņem. (6) Kopienai ir jaudīga flote, kas veic grunts zvejas darbības apgabalos, kuru pārvaldībai nav izveidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija vai režīms un kuriem šāda organizācija vai režīms drīzumā netiks izveidota. Neskarot pastāvīgos centienus izveidot starptautiskās zivsaimniecības pārvaldības sistēmu, kas aptvertu pilnīgi visas teritorijas, Kopienai saskaņā ar jūras tiesībām ir jāpilda saistības attiecībā uz jūras dzīvo organismu saglabāšanu šajos apgabalos un tādēļ jāpieņem atbilstīgi pasākumi attiecībā uz šīm flotēm. Šādi rīkojoties, Kopienai jāievēro norādījumi, ko Ģenerālā asambleja iekļāvusi Rezolūcijā 61/105. (7) Ģenerālās asamblejas rekomendācijās īpaši uzsvērts, ka jāveic pasākumi „(..) lai, pamatojoties uz pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju, novērtētu to, vai atsevišķām grunts zvejas darbībām var būt ievērojama negatīva ietekme uz jutīgām jūras ekosistēmām, un nodrošinātu šādas ietekmes novēršanu ar zvejas darbību pārvaldības palīdzību vai aizliegtu tās turpināt, ja novērtējumā tiktu konstatēts, ka minētajām darbībām var būt ievērojama negatīva ietekme”[5]. (8) Lai īstenotu minēto rekomendāciju, attiecīgajiem zvejas kuģiem ir jāatļauj zvejot, ja tiem ir īpaša zvejas atļauja, kura izdota saskaņā ar Padomes 1994. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1627/94, ar ko nosaka vispārējus noteikumus attiecībā uz īpašām zvejas atļaujām[6], un Komisijas 1995. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 2943/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1627/94 piemērošanai[7]. Turklāt saistībā ar šādu atļauju izdošanu un derīgumu ir jāparedz īpaši nosacījumi, ar kuriem nodrošina to, ka atļauto zvejas darbību ietekme ir pareizi novērtēta un ka zvejas darbības veic atbilstīgi šādam novērtējumam. (9) Ģenerālās asamblejas pieņemto rekomendāciju īstenošanai ir vajadzīgi arī attiecīgi uzraudzības pasākumi, lai nodrošinātu to nosacījumu ievērošanu, saskaņā ar kuriem atļauja ir izdota. Tie ietver novērotāju klātbūtni uz kuģa un īpašus nosacījumus saistībā ar kuģu satelītnovērošanas sistēmu darbību, lai paredzētu rīcību tehniskas kļūmes vai sistēmas nedarbošanās gadījumos, papildus tai, kas izklāstīta Komisijas 2003. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 2244/2003, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz kuģu satelītnovērošanas sistēmām[8]. (10) Patlaban ir uzsākta jutīgu jūras ekosistēmu apzināšana apgabalos, kuri nav nevienas reģionālas zivsaimniecības pārvaldības organizācijas pārvaldībā, un pagaidām šajā jomā ir pieejama relatīvi ierobežota zinātniskā informācija. Dziļuma ierobežojums grunts zvejas rīku izmantošanai ir veids, kā saskaņā ar piesardzības principu ūdens vertikālajā slānī noteikt robežu dziļūdens koraļļu un sūkļu aizsardzībai. 1 000 m dziļums ir saprātīga izvēle, jo tas sniedz pienācīgu aizsardzības pakāpi, vienlaikus dodot iespēju turpināt zvejot bentisko sugu īpatņus, kas parasti mitinās mazākā dziļumā, piemēram, heku un kalmāru. Turklāt šāda dziļuma ierobežojuma noteikšana ir saderīga ar platībpamatotu pasākumu pakāpenisku izstrādi saskaņā ar šo regulu, lai pilnībā aizsargātu vietas, kurās ir vai varētu būt sastopamas jutīgas ekosistēmas. (11) Tādu īpašu nosacījumu pārkāpšana, kas saistīti ar dziļuma ierobežojumu, kuģu satelītnovērošanas sistēmas darbību un zvejas darbību vietas maiņu gadījumā, ja negaidīti pamanīta jutīga jūras ekosistēma, var nodarīt neatgriezeniskus bojājumus šādām ekosistēmām, tāpēc tā ir jāiekļauj nopietno pārkāpumu sarakstā, kurš ietverts Padomes 1999. gada 24. jūnija Regulā (EK) Nr. 1447/1999, ar ko izveido tādas izturēšanās veidu sarakstu, ar kuru nopietni pārkāpj kopējās zivsaimniecības politikas noteikumus[9]. (12) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2347/2002, ar ko ievieš īpašas pieejamības prasības un piemēro saistītos noteikumus zvejai[10], Kopiena ir izveidojusi īpašu pārvaldības režīmu, ko piemēro dziļjūras krājumu zvejai. Ir lietderīgi nodrošināt to, ka Regulā (EK) Nr. 2347/2002 izklāstītās prasības piemēro arī Kopienas zvejas kuģiem, kas zvejo no dziļjūras krājumiem apgabalos, kuros nav spēkā starptautiski pārvaldības pasākumi vai režīmi, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Darbības joma 1. Šo regulu piemēro Kopienas zvejas kuģiem, kuri ar grunts zvejas rīkiem veic zvejas darbības tāljūrā. 2. Šo regulu nepiemēro Kopienas zvejas kuģiem, kuri darbojas turpmāk norādītajos apgabalos: 1. apgabals, kuram nav izveidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija vai režīms šādu zvejas darbību regulēšanai; 2. apgabals, kuram patlaban tiek veidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija, ja procesā iesaistītie dalībnieki ir vienojušies par pagaidu pasākumiem jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai pret kaitīgo ietekmi, ko rada grunts zvejas rīku izmantošana. 2. pants Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: (a) „jūras ekosistēma” ir dinamiska funkcionālā vienība, ko, savstarpēji mijiedarbojoties, veido augu, dzīvnieku un mikroorganismu sabiedrības un to nedzīvā vide; (b) „jutīga jūras ekosistēma” ir jūras ekosistēma, kuras specifisko struktūru un funkcijas — saskaņā ar pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju un piesardzības principu — var ietekmēt kaitējums, ko izraisa fiziska saskare ar grunts zvejas rīkiem zvejas darbību laikā; šādas ekosistēmas ir, piemēram, rifi, jūras pacēlumi, hidrotermālie avoti, aukstūdens koraļļi un aukstūdens sūkļu kolonijas; (c) „grunts zvejas rīki” ir grunts traļi, dragas, pie grunts nostiprināti žaunu tīkli, pie grunts nostiprinātas āķu jedas, murdi un krātiņveida lamatas. 3. pants Īpaša zvejas atļauja 1. Kopienas zvejas kuģiem ir vajadzīga īpaša zvejas atļauja 1. panta 1. punktā minēto zvejas darbību veikšanai. 2. Īpašo zvejas atļauju izdod saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1627/94[11], ievērojot šajā regulā paredzētos nosacījumus. 4. pants Izdošanas nosacījumi 1. Šīs regulas 3. panta 1. punktā paredzētās īpašās zvejas atļaujas pieprasījumiem pievieno sīki izstrādātu zvejas plānu, kurā īpaši norāda: 3. paredzēto zvejas darbību vietu; 4. mērķa sugas; 5. dziļumu, kādā izvietos zvejas rīkus; 6. jūras gultnes batimetriskā profila konfigurāciju paredzētajā zvejas vietā. 2. Kompetentās iestādes izdod īpašu zvejas atļauju pēc tam, kad tās ir veikušas paredzēto kuģa zvejas darbību iespējamās ietekmes novērtējumu un secinājušas, ka šādas darbības, visticamāk, neizraisīs ievērojamu negatīvu ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām. 3. Lai veiktu 2. punktā minēto novērtējumu, kompetentās iestādes izmanto pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju par jutīgu jūras ekosistēmu atrašanos apgabalos, kuros paredzēta attiecīgo zvejas kuģu darbība. Minētajā zinātniskajā informācijā ietver zinātniskus datus, uz kuru pamata var novērtēt šādu ekosistēmu sastopamību, ja šādi dati ir pieejami. 4. Veicot 2. punktā minēto novērtējumu, kompetentā iestāde piemēro piesardzības kritērijus. Ja rodas šaubas par to, vai negatīvā ietekme ir būtiska, iestādes pieņem, ka iespējamā negatīvā ietekme, kas norādīta zinātniskajā ieteikumā, ir būtiska. 5. Ja novērtējumā secina, ka saskaņā ar iesniegto zvejas plānu veiktās darbības var izraisīt ievērojamu negatīvu ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām, kompetentās iestādes konkretizē novērtētos apdraudējumus un ļauj atļaujas pieprasītājiem mainīt zvejas plānu, lai tos novērstu. Ja šādi grozījumi netiek veikti, kompetentās iestādes pieprasīto īpašo zvejas atļauju neizdod. 5. pants Derīguma nosacījumi 1. Īpašā zvejas atļauja, kas paredzēta 3. panta 1. punktā, ir derīga atbilstīgi 4. panta 1. punktam iesniegtā zvejas plāna izpildes laikā, ja zvejas darbības visu laiku notiek saskaņā ar plānu. 2. Ja apstākļi, ko nevar iespaidot par kuģa darbībām atbildīgā persona, rada vajadzību mainīt iesniegtos plānus, par kuģa darbībām atbildīgā persona nekavējoties informē kompetentās iestādes, norādot sākotnējā plānā paredzētās izmaiņas. Kompetentās iestādes pārbauda šādas izmaiņas un apstiprina atļaujas derīgumu tikai tad, ja izmaiņās nav paredzēts mainīt kuģa darbību vietu, pārceļot tās uz apgabaliem, kuros ir vai varētu būt sastopamas jutīgas jūras ekosistēmas. 6. pants Dziļuma ierobežojumi Grunts zvejas rīkus ir aizliegts izmantot dziļumā, kas pārsniedz 1 000 m. 7. pants Jutīgu jūras ekosistēmu negaidīta pamanīšana 1. Ja, veicot zvejas darbības, tiek pamanīta jutīga jūras ekosistēma, zvejas kuģis tūlīt pārtrauc zveju vai neuzsāk zveju attiecīgajā apgabalā. Tas atsāk darbības tikai tad, kad ir sasniegta alternatīva vieta vismaz 5 jūras jūdžu attālumā no vietas, kurā pamanīta minētā ekosistēma, apgabalā, kas noteikts 4. panta 1. punktā paredzētajā zvejas plānā. 2. Ja arī 1. punktā norādītajā alternatīvajā vietā tiek pamanīta šāda ekosistēma, kuģis turpina mainīt atrašanās vietu saskaņā ar minētā punkta noteikumiem, kamēr ir sasniegta vieta, kurā nav sastopamas jutīgas jūras ekosistēmas. 3. Katru reizi, kad pamanīta šāda ekosistēma, zvejas kuģis par to nekavējoties ziņo kompetentajām iestādēm, sniedzot precīzu informāciju par pamanīšanas veidu, vietu, laiku un citiem būtiskiem apstākļiem. 8. pants Apgabala slēgšana zvejai 1. Apgabalus, kurus slēdz zvejai ar grunts zvejas rīkiem, dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju par to, vai jutīgas jūras ekosistēmas ir vai varētu būt sastopamas reģionā, kurā darbojas to zvejas kuģi. Dalībvalstis apgabalu slēgšanu nekavējoties piemēro attiecībā uz saviem kuģiem un iesniedz Komisijai ziņojumu saskaņā ar 13. pantu. 2. Neskarot Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 7. pantu, Komisija pārbauda šo informāciju un attiecīgā gadījumā iesniedz Padomei priekšlikumus par šo apgabalu aizsardzībai paredzēto Kopienas pasākumu pielāgošanu. Turklāt Komisija attiecīgā gadījumā apsver iespēju pieņemt šādus pasākumus pēc savas iniciatīvas. 9. pants Kuģu satelītnovērošanas sistēma 1. Atkāpjoties no Komisijas Regulas (EK) Nr. 2244/2003 11. panta 1. punkta, uz zvejas kuģa uzstādītās satelītnovērošanas iekārtas tehniskas kļūmes vai nedarbošanās gadījumā kuģa kapteinis reizi divās stundās paziņo karoga dalībvalstij kuģa ģeogrāfisko atrašanās vietu. 2. Pēc atgriešanās no reisa kuģis atstāj ostu tikai tad, kad satelītnovērošanas iekārta darbojas atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām. 10. pants Nopietni pārkāpumi 1. Ja 4. panta 1. punktā paredzētais zvejas plāns netiek ievērots tādos apstākļos, kas nav 5. panta 2. punktā norādītie apstākļi, attiecīgajam zvejas kuģim izdotā īpašā zvejas atļauja zaudē spēku. Visas zvejas darbības, kas veiktas pēc tam, kad kuģis ir atkāpies no zvejas plāniem, uzskata par zveju bez zvejas atļaujas Regulas (EK) Nr. 1447/1999 pielikuma C punkta pirmā ievilkuma nozīmē. 2. Saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1447/1999 šīs regulas 6., 7. un 9. pantā noteikto pienākumu atkārtotu neievērošanu uzskata par rīcību, ar ko nopietni pārkāpj kopējās zivsaimniecības politikas noteikumus. 11. pants Zvejas kuģi, kas zvejo no dziļjūras zivju krājumiem Šīs regulas 1. panta 1. punktā minētajiem Kopienas zvejas kuģiem, kuri zvejo no dziļjūras zivju krājumiem, piemēro arī prasības, kas paredzētas 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 2347/2002. 12. pants Novērotāji 1. Katra dalībvalsts norīko zinātniskos novērotājus darbam uz kuģiem, kam ir izdota 3. panta 1. punktā minētā īpašā zvejas atļauja. Novērotāji novēro kuģa zvejas darbības visā 4. panta 1. punktā paredzētā zvejas plāna izpildes laikā. 2. Zinātniskais novērotājs: 7. zvejas žurnālā neatkarīgi reģistrē informāciju par nozveju, kā paredzēts Regulas (EEK) Nr. 2847/93[12] 6. pantā; 8. reģistrē visas zvejas plānā veiktās izmaiņas, kā minēts 5. panta 2. punktā; 9. dokumentē visus gadījumus, kad negaidīti pamanītas jutīgas jūras ekosistēmas, kā minēts 7. pantā, tostarp vāc informāciju, kas var būt noderīga saistībā ar konkrētās vietas aizsardzību; 10. reģistrē zvejas rīka izvietošanas dziļumu; 11. iesniedz ziņojumu attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm 20 dienu laikā pēc novērošanas perioda beigām. Šā ziņojuma kopiju nosūta Komisijai 30 dienu laikā pēc rakstiska pieprasījuma saņemšanas. 3. Zinātniskā novērotāja statusā nedrīkst darboties šādas personas: 12. tā kuģa kapteiņa vai cita virsnieka radinieks, uz kura novērotājs ir norīkots; 13. tā kuģa kapteiņa nodarbināta persona, uz kura novērotājs ir norīkots; 14. kapteiņa pārstāvja nodarbināta persona; 15. tāda uzņēmuma darbinieks, kuru kontrolē kuģa kapteinis vai viņa pārstāvis; 16. kapteiņa pārstāvja radinieks. 13. pants Informēšana 1. Par katru kalendāro pusgadu trīs mēnešu laikā pēc minētā kalendārā pusgada beigām dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu: 17. papildus Regulas (EEK) Nr. 2847/93 18. pantā noteiktajām prasībām ziņo par nozveju, ko veikuši 1. pantā minētie kuģi; šādu ziņojumu sagatavo, pamatojoties uz zvejas žurnālos reģistrēto informāciju, un tajā iekļauj visus ierakstus par zvejas dienām, kas pavadītas ārpus ostas, un zinātnisko novērotāju sniegtos ziņojumus, atsevišķi norādot ziņas par gada ceturkšņiem, zvejas rīku veidiem un sugām; 18. par to, kā 1. panta 1. punktā minētie zvejas kuģi ievēro zvejas plānu un 6., 7. un 8. pantā paredzētās prasības, un par pasākumiem, kuri veikti, lai novērstu prasību neievērošanu un 10. pantā minētos nopietnos pārkāpumus un sodītu prasību neievērotājus un nopietno pārkāpumu izdarītājus; 19. par 8. panta īstenošanu. 2. Komisija 1. punktā minētajā ziņojumā iekļauto informāciju nekavējoties pārsūta attiecīgajām zinātniskajām struktūrām. 14. pants Pārskats par paveikto Komisija līdz 2010. gada 30. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu. Ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus par šīs regulas grozījumiem. 15. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OV C […], […], […]. lpp. [2] OV C […], […], […]. lpp. [3] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp. [4] Ģenerālās asamblejas Rezolūcija 61/105 „Par ilgtspējīgu zvejniecību”, ieskaitot 1995. gada Nolīgumu par Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu, kā arī ar to saistītos instrumentus. [5] Rezolūcija 61/105, 83. punkta a) apakšpunkts. [6] OV L 171, 6.7.1994., 7. lpp. [7] OV L 308, 21.12.1995., 15. lpp. [8] OV L 333, 20.12.2003., 17. lpp. [9] OV L 167, 2.7.1999., 5. lpp. [10] OV L 351, 28.12.2002., 6. lpp. [11] OV L 171, 6.7.1994., 7. lpp. [12] OV L 261, 20.10.1993., ar grozījumiem.