Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2019/C 333/08)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret šo pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

“PECORINO DEL MONTE PORO”

ES Nr.: PDO-IT-02420 – 16.5.2018.

ACVN (X) AĢIN ()

1. Nosaukums vai nosaukumi

“Pecorino del Monte Poro”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Ar ACVN “Pecorino del Monte Poro” apzīmētais produkts ir no aitas piena iegūts siers, kas gatavots trijos veidos atkarībā no nogatavināšanas perioda ilguma:

fresco (“nenogatavināts”), tiek uzglabāts 20–60 dienas;

semistagionato (“pusnogatavināts”), ilgums no 61 dienas līdz sešiem mēnešiem;

stagionato (“nogatavināts”), ilgums 6–24 mēneši.

Laižot produktu apgrozībā, tam piemīt šādas turpmāk norādītās īpašības.

Fizikālās īpašības

Forma: apaļi rituļi ar plakanām pusēm.

Plakano pušu diametrs: 6–40 cm.

Augstums: 6–20 cm.

Svars: Fresco un semistagionato rituļi sver no 600 g līdz 2,5 kg, savukārt stagionato sieri sver līdz pat 10 kg.

Miza: cieta un rupja, tās krāsa no zeltaini dzeltenas (fresco) līdz gaiši vai vidēji tumši brūnai lazdu riekstu krāsai (semistagionato un stagionato), ar sarkanīgu nokrāsu, ja miza ir pārklāta ar čili pipariem un augstākā labuma neapstrādātu olīveļļu.

Masa: kompakta, dažreiz ar neregulāru acojumu. Šķērsgriezumā siera krāsa ir gan balta (fresco), gan dažādas intensitātes salmdzeltena (semistagionato un stagionato). Lai gan fresco sieram, to sagriežot, ir mīksta konsistence, semistagionato un stagionato sieri ir cietāki.

Ķīmiskās īpašības

Tauku saturs sausnā: ≥ 45 %

Olbaltumvielas (Nx6.25) ≥ 20 %

Organoleptiskās īpašības

Garša: aromātiska, kas atgādina savvaļas puķes, Vidusjūras krūmāju augus un sienu. Tam ir bagātīga un patīkama garša, kas kļūst jo izteiktāka, jo nogatavinātāks ir siers, ar izteikti asu un pilnīgu garšu stagionato veida sieriem.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Sieru “Pecorino del Monte Poro” gatavo, izmantojot neapstrādātu aitas pilnpienu no divām slaukšanas reizēm (siera siešanas rīta slaukuma un iepriekšējā vakara slaukuma pienu) no brīvi turētām aitām, kas uzturas aplokā tikai naktī un tiek audzētas 4. punktā minētajā apgabalā. Aitu barību veido Monte Poro apgabala vietējo sugu augi. Vasarā aitas tos saņem svaigā veidā, bet ziemā kā sienu. Gados, kad sausuma vai bargas ziemas dēļ ir īpaši nelabvēlīgi laikapstākļi, kas neļauj saražot pietiekami daudz lopbarības ganāmpulku ēdināšanai, lopbarības apjoms ar iepriekšminētajām īpašībām var samazināties līdz 70 %, jo ir atļauts izmantot siena krājumus, kas iegūts ārpus ACVN ražošanas zonas, bet tie nedrīkst pārsniegt 30 % no kopējās lopbarības, ko izmanto aitu ēdināšanai. Tikai laktācijas periodā un lai nodrošinātu, ka dzīvnieki tiek pienācīgi baroti, aitām līdz pat 15 % apmērā var izēdināt graudu un pākšaugu papildbarību (veselu graudu, pārslu vai miltu veidā), minerālbarību un vitamīnus, tostarp arī tādus, kas iegūti ārpus ar šo ACVN apzīmētā produkta ražošanas apgabala, jo kalnainā reljefa, klimatisko apstākļu un vietējās teritorijas saimnieciskā konteksta dēļ tos nav iespējams saražot pietiekamā daudzumā uz vietas.

Aitas nedrīkst barot ar ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO). Pienu sarecina, izmantojot himozīna fermentu, kas iegūts no vienīgi ar pienu barotu jēru un/vai kazlēnu kuņģa ceturtā nodalījuma – glumenieka – sieniņām.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Aitas jāaudzē un siers “Pecorino del Monte Poro” jāgatavo un jānogatavina 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Sieru “Pecorino del Monte Poro” tirgo gan veselos rituļos, gan sagrieztu.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Laižot sieru apgrozībā, uz vienas no siera rituļa abām plakanajām pusēm un iepakojuma, ko izmanto gabalos un šķēlītēs sagrieztajam sieram, jāpievieno etiķetes.

Marķējumā jābūt norādītai šādai skaidrai un salasāmai informācijai:

— “Pecorino del Monte Poro” (nosaukumu nedrīkst tulkot, bet var iekļaut tulkojumus to Eiropas valstu valodās, kurās produkts tiek tirgots), kam seko “Denominazione di Origine Protetta” vai “DOP” (“Aizsargāts cilmes vietas nosaukums” vai “ACVN”), ko var tulkot,

— siera veids, pamatojoties uz nogatavināšanas periodu, citiem vārdiem sakot: fresco, semistagionato vai stagionato,

— produkta logotips, kā atveidots še turpmāk.

Ir aizliegts pievienot jebkādus apzīmējumus, kas nav skaidri norādīti iepriekš.

Ir atļauts norādīt atsauces uz nosaukumiem, sabiedrību nosaukumiem vai privātiem zīmoliem, bet ar nosacījumu, ka tām nav slavinājuma raksturs un tās nemaldina patērētāju. Ir atļauts norādīt arī citas patiesas un pārbaudāmas atsauces, kas atļautas saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem, bet ar nosacījumu, ka tās nav pretrunā ar produkta specifikācijas nolūkiem un saturu.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Aitas audzē un sieru “Pecorino del Monte Poro” gatavo un nogatavina tikai apgabalā, kas ietver šādas pašvaldības, kuras visas ietilpst Monte Poro apgabalā Vibo Valentia provincē: Joppolo, Spilinga, Zungri, Rombiolo, Nicotera, Limbadi, Zaccanopoli, Drapia, Filandari, Briatico, Ricadi, Maierato, Mileto, San Calogero, Parghelia, Pizzo, Stefanaconi, Filogaso, Tropea, San Costantino Calabro, San Gregorio d’Ippona, Sant’Onofrio, Vibo Valentia, Zambrone, Cessaniti, Ionadi un Francica.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Ražošanas teritorija, kas atrodas starp Lamezia līci un Gioia Tauro līdzenumu, ziemeļos robežojas ar Angitola līdzenumu, dienvidos ar Rosarno līdzenumu un rietumos ar Catanzaro Apenīnu kalnu grēdu.

Aitu uztura lielāko daļu (vismaz 70 %) ganībās veido šī reģiona vietējā veģetācija. Poro plakankalnes stāvās, grūti piekļūstamās teritorijas, kurās tiek ganītas aitas, ir aizaugušas ar spēcīgiem, dažādu sugu blīviem krūmiem, kas raksturīgi Vidusjūras krūmājiem, piemēram, uleksiem, mirtēm, savvaļas olīvkokiem, mastikas kokiem un vilkābelēm (Simone Cesare Lombardi, 2003: Il Poro e la Costa di Capo Vaticano [“Poro kalns un Kāpo Vatikāno piekraste”]). Tieši šie Vidusjūras krūmāju apvidus krūmi un veģetācija piešķir siera organoleptiskajam profilam tā raksturīgās iezīmes (buķeti), kas to atšķir no citiem aitas piena sieriem. Siera buķetē ir labi jūtama ne tikai samtainā garša, bet arī Poro kalna garšaugu un ziedu pieskaņa ar viegli izteiktu riekstu un zāles pēcgaršu. Tas ir tāpēc, ka vietējo sugu augos esošās smaržīgās vielas ir taukos šķīstošas, un tās kopā ar taukiem nonāk pienā un pēc tam arī sierā. Turklāt siera gatavošanas procesā ietilpst daži unikāli aspekti, kas nodrošina šo atšķirīgo buķeti, jo īpaši:

— svaiga pilnpiena izmantošana, kas savākts un pārstrādāts sierā bez jebkādas termiskās apstrādes, kura varētu mainīt tā organoleptiskās īpašības, kā arī

— zemā temperatūra, kādā notiek siera gatavošanas process (32–38 °C), nodrošinot, ka izšķīdušās vielas un aromāts tiek saglabāts.

Turklāt tas, siera gatavošanas procesa posmus joprojām veic ar rokām, liecina par ražošanas sistēmas dziļo specializāciju un amatprasmi, kas joprojām ir nesaraujami saistīta ar cilvēkresursiem, kādus bieži vien nav iespējams atrast citur. Siernieku zinātība tieši ietekmē dažu ražošanas cikla posmu (piemēram, siera recekļa iegūšanas, rituļa formas veidošanas un siera nogatavināšanas) kvalitāti, darot sieru “tipisku”, jo tas ir cieši saistīts ar ražošanas apgabalu.

Saistībā ar tā izcelsmes vietu siers ir minēts jau gadsimtiem vecos bibliogrāfiskajos avotos, sākot ar 1571. gada darbu De antiquitate et situ Calabriae, ko sarakstījis humānists un vēsturnieks Gabriele Barrio no Vibo Valentia, un beidzot ar 1770. gada eseju Saggio per l’economia campestre per la Calabria Ultra [“Dienvidkalabrijas lauku apvidus ekonomikas izpēte”], ko sarakstījis Redžo di Kalabrijas ekonomists un filozofs Domenico Grimaldi no Seminara. Šī saikne laika gaitā ir ļoti labi saglabājusies, kā to apliecina: Saverio Di Bella raksti 1985. gadā (“Poro aitas piena sieri un ricotta ir balti, mīksti un aromātiski, pateicoties vietējām ganībām un bieži sastopamajam oregano augam, kas šajā apgabalā aug savvaļā”); dažādi Atlante dei prodotti tipici izdevumi. I formaggi [Tipisko produktu atlants – sieri], ko rediģējis Valsts Lauku socioloģijas institūts [Istituto Nazionale di Sociologia Rurale – INSOR] (“Poro kalna un San Bruno kalnu ganības ir bagātas ar zālaugiem, un daudzi no tiem ir aromātiski. Šajā apgabalā ražotos sierus to labās kvalitātes un iegūtās reputācijas dēļ iegādājas piekrastes tūristi”); grāmata Formaggi d’Italia [Itālijas siers: iepazīšanas un novērtēšanas rokasgrāmata], ko 1999. gadā publicēja Slow Food (“Monte Poro apgabala ganībās zāle ir īpaši bagāta ar garšu un aromātu uzlabojošiem elementiem, un tur gatavotajiem aitas piena sieriem vienmēr ir bijusi izcila reputācija”) un Paolo Massobrio sagatavotais izdevums Il Golosario [Garšas enciklopēdija], publicēts 2006. gadā (“Šī siera ekskluzīvā un ļoti aromātiskā garša tiek iegūta no zāles, ar kuru tiek barotas vietējo šķirņu aitas un kazas”). Visbeidzot jāatzīmē, ka 2012. gadā siers “Pecorino del Monte Poro” saņēma “izcilo”Gambero Rosso godalgu Salone del Gusto konkursā Turīnā, kur šis siers tika ierindots starp 17 labākajiem Itālijas sieriem.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Produkta specifikācijas konsolidētā redakcija ir pieejama internetā šādā tīmekļa vietnē: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai

tieši atverot Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas tīmekļa vietnes mājaslapu (www.politicheagricole.it), uzklikšķinot uz “Qualità” (ekrāna augšdaļas labajā pusē), tad uz “Prodotti DOP IGP STG” (ekrāna kreisajā malā) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.