[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 11.7.2007. COM(2007) 401 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par tirgus pārskatiem saskaņā ar ES reglamentējošiem noteikumiem (2. ziņojums) Iekšējā tirgus konsolidēšana elektronisko sakaru jomā {SEC(2007) 962} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par tirgus pārskatiem saskaņā ar ES reglamentējošiem noteikumiem (2. ziņojums) Iekšējā tirgus konsolidēšana elektronisko sakaru jomā (Dokuments attiecas uz EEZ) SATURS 1. Ievads 3 2. Direktīvas 7. pantā minētās procedūras parskats 3 3. Elektronisko sakaru iekšējais tirgus 4 4. No paziņojumiem gūtā pieredze 5 4.1. Tirgus definīcija un tirgus analīze 5 4.2. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi 6 4.2.1. Fiksētās piekļuves mazumtirdzniecības tirgi 6 4.2.2. Fiksēto un mobilo savienojumu pabeigšanas tirgi 7 4.2.3. Platjoslas vairumtirdzniecības tirgi (bitu plūsmas piekļuve un vietējā tīkla atsaistīšana) 7 5. Konkurences situācijas tendences analizētajos tirgos 8 5.1. Sarunu mazumtirdzniecības un nomāto līniju tirgus 8 5.2. Nomāto līniju vairumtirdzniecības tranzīta un maģistrālo segmentu tirgi 9 5.3. Mobilās piekļuves un zvanu ierosināšanas vairumtirdzniecības tirgus 10 5.4. Apraides pakalpojumu vairumtirdzniecības tirgi 10 6. Horizontālie jautājumi 11 6.1. Procedūru racionalizācija 11 6.2. Galīgo pasākumu novēlota pieņemšana un tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošana 11 6.3. Piekļuves direktīvas 5. panta piemērošana 12 7. Secinājumi 12 I EVADS Eiropas uzdevums joprojām ir atvērta un konkurētspējīga elektronisko sakaru iekšējā tirgus izveide vienotajā Eiropas informācijas telpā. Lai gan tiesiskais regulējums ir nodrošinājis būtiskas priekšrocības iedzīvotājiem un uzņēmumiem, pateicoties cenu pazeminājumam, izvēles iespēju paplašināšanai un vienlīdzīgu nosacījumu izveidei visā Eiropā, joprojām pastāv šķēršļi iekšējā tirgus potenciāla pilnīgai izmantošanai.[1] Paziņojumā dots ieskats par pieredzi, kas gūta tirgus analīzes procesā, un uzsvērtas dažas galvenās tendences un problēmas. Tas papildina i2010 gada ziņojumu[2] un 12. īstenošanas ziņojumu[3]. Turklāt tas dod ieguldījumu tā tiesiskā regulējuma pārskatīšanā, ko Komisija ierosinās Padomei un Eiropas Parlamentam 2007. gada otrajā pusgadā. Tas parāda, ka Pamatdirektīvas 7. pantā[4] minētais apspriešanas mehānisms ir devis būtisku ieguldījumu tiesiskā regulējuma saskaņotā ieviešanā, īpaši attiecība uz tirgus definīciju un tirgus analīzi. Vienlaikus tas parāda, ka dažās jomās, piemēram, tiesiskās aizsardzības līdzekļu noteikšanā, vēl ir iespējams padarīt regulējumu efektīvāku un palielināt tiesiskās aizsardzības līdzekļu konsekventu piemērošanu visā ES, lai izveidotu elektronisko sakaru iekšējo tirgu. DIREKTīVAS 7. PANTā MINēTāS PROCEDūRAS PARSKATS Tiesiskā regulējuma, kas stājās spēkā 2003. gadā, galvenie mērķi ir konkurences veicināšana, ieguldījumi un inovācijas elektronisko sakaru iekšējā tirgū patērētāju interesēs un konkurētspējas veicināšana. Regulējumā iestrādātajam apspriešanas mehānismam ir būtiska loma šo mērķu sasniegšanā. Reglamentējošus lēmumus pieņem valstu regulējošās iestādes (VRI), bet pārskatīšanas mehānisms ES līmenī aizsargā iekšējā tirgus mērķus. Saskaņā ar Pamatdirektīvas 7. pantu Komisijai ir izšķiroša loma i) konsekventa regulējuma nodrošināšanā visā ES, ii) regulējuma attiecināšanā vienīgi uz tiem tirgiem, kas nekļūtu konkurētspējīgi bez reglamentējošas intervences, un iii) lielākas caurskatāmības ieviešanā reglamentējošā procesā. Saskaņā ar Pamatdirektīvas 7. pantu par valstu regulatoru reglamentējošo pasākumu projektiem saistībā ar tirgus analīzes procesu paziņo Komisijai un citu dalībvalstu VRI. Komisija var pieprasīt VRI atsaukt reglamentējoša pasākuma projektu, ja tiek konstatēts, ka tas nav savietojams ar Kopienas tiesību aktiem, jo īpaši attiecībā uz tirgus definīciju un/vai BIT analīzi. Minēto atsaukumu Komisija ir pieprasījusi piecos gadījumos. Turklāt 28 gadījumos VRI ir nolēmušas atsaukt savus paziņojumus. Komisija un pārējās VRI arī var izteikt apsvērumus par tiesiskās aizsardzības līdzekļu noteikšanu, kurus maksimāli ņem vērā paziņotājas VRI. Līdz šim Komisijai ir paziņots par 600 reglamentējošo pasākumu projektiem, un tas nozīmē, ka ir gandrīz pabeigta tirgus pārskata pirmā kārta attiecībā uz tiem 18 tirgiem, kas minēti Komisijas Ieteikumā 2003/311/EK[5]. Šīs procedūras sīkāks pārskats dots šā paziņojuma i pielikumā. ELEKTRONISKO SAKARU IEKšēJAIS TIRGUS Lai gan daudzi operatori darbojas vairākās valstīs[6], lielākā daļa elektronisko sakaru tirgu ir valstu tirgi. Operatori, kuri cenšas piedāvāt līdzīgus pakalpojumus visā Eiropā, īpaši starptautiskiem korporatīvajiem klientiem, un vienkāršot pārdošanas un tirdzniecības procesu, ir atkarīgi no samērā līdzīga vairumtirdzniecības ieguldījuma visās dalībvalstīs[7]. Līdz šim saņemtie paziņojumi liecina, ka noteiktie tiesiskie līdzekļi ne vienmēr ir tik efektīvi, kā varētu būt, un ka regulējums ne vienmēr ir konsekvents visā ES - pat tajos gadījumos, kad tirgus apstākļi ir līdzīgi. Tirgus dalībniekiem, kuri vēlas darboties vairākās dalībvalstīs, dažkārt nākas saskarties ar tiesiskā regulējuma dažādību. Lai Eiropas elektronisko sakaru nozare varētu pilnībā izmantot iekšējā tirgus potenciālu, ir jāveic turpmāki pasākumi nolūkā nodrošināt efektīvu regulējumu visās dalībvalstīs un likvidēt nepamatotas atšķirības dalībvalstu regulējumā. Ja nav iepriekšēja regulējuma, operatori, īpaši tie, kas darbojas vairākās dalībvalstīs, saskaras ar grūtībām, ieviešot savu piedāvājumu Eiropas līmenī. Reglamentējošā nenoteiktība var negatīvi ietekmēt ES elektronisko sakaru nozares attīstību[8]. Sabiedriskā apspriešanā par ES tiesiskā regulējuma pārskatīšanu[9] tika ierosināts, ka Komisijai varētu būt svarīgāka loma tiesiskās aizsardzības līdzekļu saskaņotā piemērošanā[10]. NO PAZIņOJUMIEM GūTā PIEREDZE Elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu tiesiskais regulējums ir balstīts uz tirgu, nevis tehnoloģiju regulējumu. Šos tirgus definē un analizē saskaņā ar konkurences likuma principiem. Ja dotais tirgus ir jutīgs pret iepriekšēju regulējumu un VRI secina, ka vienam vai vairākiem uzņēmumiem ir būtiska ietekme tirgū jeb „BIT” (līdzvērtīgi „dominējošam stāvoklim” konkurences tiesībās) šajā tirgū, tam jānosaka atbilstīgs regulējums. Un otrādi – regulējums tirgiem nav jānosaka vai spēkā esošais regulējums ir jāatceļ, ja nevienam uzņēmumam nav konstatēta BIT. Šī nodaļa iepazīstina ar jaunumiem tirgus definīcijā un analīzē un pievērš uzmanību dažiem trūkumiem un atšķirībām, kas joprojām pastāv tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošanā, un riskiem, kas apdraud iekšējo tirgu. To papildina Komisijas dienesta darba dokuments, kas pievienots šim paziņojumam, kurā sniegts sīks pārskats. Tirgus definīcija un tirgus analīze Pirmajā paziņojumā par tirgus pārskatiem[11] tika uzsvērts, ka, pateicoties Komisijas dalībai, bija iespējams panākt augstu konsekvences pakāpi attiecībā uz tirgus definīciju un tirgus analīzi. Pieredze, kas tika gūta no paziņojumiem, kurus iesniedza pēc tam, rāda, ka tā tas ir joprojām. Saskaņā ar elektronisko sakaru tiesisko regulējumu tirgi ir jādefinē atbilstoši konkurences likumam, maksimāli ņemot vērā tehnoloģijas neitralitātes principu. Kopš pirmā paziņojuma par tirgus pārskatiem 7. pantā paredzētā procedūra apvienojumā ar ieteikumu par attiecīgajiem tirgiem ir nodrošinājusi, ka VRI definē tirgus konsekventi, ieskaitot tirgus, kuri aptver tādas jaunas tehnoloģijas kā platjoslas pakalpojumi, kas balstīti uz VDSL tehnoloģiju. Komisija secināja, ka tāda esoša pakalpojuma versijas maiņa, kuru sniedz, izmantojot jaunu tehnoloģiju, pati par sevi nav jauns tirgus[12]. Komisija arī deva norādījumus par tādu nomāto līniju iekļaušanu nomāto līniju vairumtirdzniecības tirgos, kurās izmanto alternatīvus interfeisus, piemēram, Ethernet [13]. Attiecībā uz BIT saskaņā ar ES konkurences likuma principiem un, maksimāli ņemot vērā BIT pamatnostādnes[14], valstu regulējošām iestādēm ir jānovērtē, vai uzņēmumam ir dominējošs stāvoklis attiecīgajā tirgū. Ļoti liels tirgus daļu skaits (virs 50 %), izņemot ārkārtas apstākļos, pats par sevi liecina par dominējošu stāvokli, savukārt tirgus daļu skaits virs 40 % parasti rada bažas par BIT. Saskaņā ar tiesu praksi pārdošanas ierobežotajā tirgū iekļaušana attiecīgajā tirgū ir atkarīga no tā, vai uzņēmuma filiāles nodrošinātā sarunu plūsma tirgus cenu pieauguma vai samazināšanās gadījumā būtu pieejama tirdzniecības tirgū. Citi faktori, kas attiecas uz BIT analīzi, ir tirgus dinamika, tāda infrastruktūras kontrole, ko nevar vienkārši dublēt, šķēršļi ienākšanai tirgū un iespējamā konkurence. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi Ja uzņēmumam ir būtiska ietekme konkrētā tirgū, attiecīgajai VRI ir jāuzliek reglamentējošas saistības, kas ir piemērotas, lai novērstu konstatēto konkurences problēmu. Attiecībā uz tiesiskās aizsardzības līdzekļu izvēli Komisija visā ES nerīkojas tik konsekventi, kā noteikts tirgus definīcijā un BIT analīzē. Dažādie tiesiskās aizsardzības līdzekļi ne vienmēr ir pamatoti ar atšķirīgiem tirgus apstākļiem vai citām paziņotām īpatnībām. Turklāt ne vienmēr tiek izvēlēts visefektīvākais tiesiskās aizsardzības līdzeklis. Turpmākajās iedaļās raksturotas galvenās jomas, kas rada bažas. Fiksētās piekļuves mazumtirdzniecības tirgi „Piekļuves” (t.i., pieslēguma fiksētās telefonijas tīklam, kas nodrošina sarunas un saistītus pakalpojumus) mazumtirdzniecības tirgos dažas VRI neuzlika izmaksu uzskaites un uzskaites nodalīšanas saistības vai arī nesniedza to sīku aprakstu[15]. Minēto saistību trūkums piekļuves mazumtirdzniecības tirgū apgrūtina efektīvas cenu regulēšanas noteikšanu dažādiem saistītiem vairumtirdzniecības produktiem (piemēram, līniju vairumtirdzniecības nomai un vietējā tīkla atsaistīšanai) un uzraudzību saskaņā ar nediskriminēšanas pienākumu. Tas apgrūtina arī konkurences noteikumu retrospektīvu īstenošanu, piemēram, gadījumos, kad cenas tiek noteiktas, traucējot konkurenci. Turklāt līniju nomas vairumtirdzniecības saistību uzlikšana un izpilde dalībvalstīs ievērojami atšķiras. Šīs novirzes ne vienmēr ir pamatotas ar atšķirīgiem tirgus apstākļiem[16]. Visbeidzot, Komisija norāda, ka jautājumu par reālas konkurences trūkumu piekļuves mazumtirdzniecības tirgos vislabāk būtu risināt ar efektīva vairumtirdzniecības regulējuma palīdzību (piem., līniju vairumtirdzniecības noma vai vietējā tīkla atsaistīšana). Vērtējot vajadzību pēc mazumtirdzniecības regulējuma, īpaši tirgus analīzes otrajā kārtā, VRI pirmkārt jāanalizē vairumtirdzniecības pašreizējo tiesiskās aizsardzības līdzekļu[17] ietekme un jācenšas to pastiprināt. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi, kas noteikti piekļuves mazumtirdzniecības tirgos, dalībvalstīs būtiski atšķiras. Minētās atšķirības ne vienmēr ir pamatotas ar atšķirīgiem tirgus apstākļiem. Fiksēto un mobilo savienojumu pabeigšanas tirgi Principā visiem operatoriem ir monopolstāvoklis attiecībā uz savienojumu pabeigšanu savā tīklā. Lai gan līdz šim pieņemto pasākumu dēļ visā Eiropas Savienībā ir ievērojami samazinājusies maksa par sarunu pabeigšanu, regulējumu joprojām piemēro nevienmērīgi. Īpaši bažas izraisa šādi jautājumi. Lai gan lielākajā daļā dalībvalstu ir paredzama zināma veida orientācija uz izmaksām, dalībvalstīs joprojām ir liela starpība starp vidējām mobilo sarunu pabeigšanas cenām. Atšķirības var daļēji attaisnot ar dažādajām izmaksām, bet to cēlonis ir arī atšķirīgā cenu noteikšanas metodika, ko piemēro VRI, un atšķirīgie termiņi, kas paredzēti mobilo sarunu pabeigšanas maksas samazināšanai līdz efektīvi strādājoša operatora izmaksu līmenim. Tādējādi vairākās dalībvalstīs augstas sarunu pabeigšanas cenas izpaužas kā augstas, lai gan sarūkošas, cenas patērētājiem. Turklāt vairākas VRI atļāva mazākiem operatoriem, kuri uzreiz pēc ienākšanas tirgū negūst apjomradītu ietaupījumu, noteikt augstu maksu par sarunu pabeigšanu. Tas tomēr var būt šķērslis tirgus daļas iegūšanai mazumtirdzniecības līmenī, jo klientu skaita palielināšanās rezultātā pazeminātos sarunu pabeigšanas regulētās cenas. Tāpēc sarunu pabeigšanas cenām principā ir jābūt simetriskām, bet asimetrija ir atbilstoši jāpamato. Komisija atzīst, ka dažos izņēmuma gadījumos asimetriju varētu attaisnot ar objektīvām cenu atšķirībām, kuras attiecīgie operatori nevar kontrolēt, piemēram, tīkla galveno elementu neizmaināmām atšķirībām. Ja sarunu pabeigšanas cenu asimetrija nav balstīta uz objektīvām izmaksu atšķirībām, tās pieņemamā termiņā ir pakāpeniski jāsamazina. Fiksēto un mobilo sarunu pabeigšanas tirgos Komisija uzsvēra vajadzību principā virzīties uz simetriskām sarunu pabeigšanas cenām, kas balstītas uz efektīvi strādājoša operatora izmaksām, un rosināja VRI atbilstoši samazināt cenas, īpaši attiecībā uz mobilo sarunu pabeigšanu. Tā kā atšķirīgā pieeja, ko izmanto dalībvalstīs, negatīvi ietekmē iekšējo tirgu, Komisija aicināja VRI cieši sadarboties ar Eiropas regulatoru grupu (ERG), lai izveidotu saskaņotu ES mēroga pieeju izmaksu aprēķināšanai un simetrijas veicināšanai. Platjoslas vairumtirdzniecības tirgi (bitu plūsmas piekļuve un vietējā tīkla atsaistīšana) Platjoslas piekļuves („bitu plūsmas piekļuves”) un atsaistītas piekļuves vairumtirdzniecības tirgu efektīvs regulējums ir viens no platjoslas mazumtirdzniecības tirgu un trīskāršā piedāvājuma pakalpojumu, kurus sniedz, izmantojot platjoslas infrastruktūru, attīstības galvenajiem priekšnoteikumiem. Bitu plūsmas piekļuve dod iespēju jaunpienācējiem sniegt platjoslas mazumtirdzniecības pakalpojumus tiešajiem lietotājiem. Tāpēc jaunpienācējiem tas ir svarīgs solis uz priekšu, lai veiktu ieguldījumus plaša sava tīkla izveidošanā, virzoties uz vietējā tīkla atsaistīšanu. Pēc kāda laika konkurenti mēdz apvienot abus piekļuves veidus, veicot ieguldījumus savā infrastruktūrā līdz tirgū vēsturiski pārstāvētā operatora vietējam tīklam, ja tas ir ekonomiski iespējams, t.i., parasti blīvāk apdzīvotās vietās, lauku apvidos tomēr izmantojot bitu plūsmas piekļuvi . Dažkārt tiesiskās aizsardzības līdzekļu novēlota[18] piemērošana platjoslas piekļuves vairumtirdzniecības tirgos vājināja regulējuma efektivitāti. Vairākos gadījumos tie tīkla punkti, kuros bija jānodrošina bitu plūsmas piekļuve, vai nu nebija norādīti, vai arī bija nepietiekami, lai varētu attīstīties konkurence[19]. Cenu regulēšana ne vienmēr bija efektīva[20], un tā bija balstīta uz atšķirīgām cenu noteikšanas metodēm visā ES. Neefektīva cenu regulēšana dažās dalībvalstīs rada iekšējā tirgus traucējumus un konkurences kropļojumus, galvenokārt cenu starpības samazinājuma veidā. Ne visas dalībvalstis uzlika par pienākumu vēsturiski pārstāvētajam operatoram padarīt pieejamu vienīgi DSL, kas ļauj alternatīviem operatoriem sniegt platjoslas pakalpojumus tiešajiem lietotājiem, nenomājot tālruņa līniju no vēsturiski pārstāvētā operatora[21]. PSTN tīklu „pēdējās jūdzes” dublēšanas augsto izmaksu dēļ bijušajiem monopolistiem joprojām ir ļoti stingras pozīcijas atsaistītās piekļuves vairumtirdzniecības tirgū. Tāpēc visas VRI, kas līdz šim darījušas zināmu par šādu tirgu, secināja, ka tirgus nav konkurētspējīgs. Dažās dalībvalstīs pašlaik tiek modernizētas vietējā tīkla daļas, izveidojot optiskās šķiedras infrastruktūru starp krosiem un āra sadales skapjiem. Komisija norāda, ka tam nevajadzētu apdraudēt konkurentu iespējas iegūt atbilstoša līmeņa piekļuvi BIT operatoru tīkliem, lai turpinātu efektīvi konkurēt. Ņemot vērā šīs norises, lai nodrošinātu saskaņotu pieeju, bitu plūsmas piekļuves tirgus un vietējā tīkla atsaisti turpmāk nevajadzētu analizēt izolēti. KONKURENCES SITUāCIJAS TENDENCES ANALIZēTAJOS TIRGOS Viens no galvenajiem 7. pantā paredzētā mehānisma mērķiem ir attiecināt regulēšanu tikai uz tiem tirgiem, kuri cita starpā savu strukturālo īpatnību dēļ perspektīvā nevar kļūt reāli konkurētspējīgi bez regulējošas intervences. Šajā nodaļa apskatīti daži tirgi, kuros vērojama konkurences attīstība. To ņems vērā, pārskatot ieteikumu par attiecīgiem tirgiem. Visu ieteikumā par attiecīgiem tirgiem minēto tirgu attīstība sīki aprakstīta šā paziņojuma III pielikumā. Sarunu mazumtirdzniecības un nomāto līniju tirgus Visā ES sarunu mazumtirdzniecības tirgiem ir ievērojama uz konkurenci virzīta tendence. Jau tirgus analīzes pirmajā kārtā secināts, ka vairākās dalībvalstīs īpaši konkurētspējīgi ir starptautisko sarunu tirgi[22]. Pat tajos tirgos, kas līdz šim nebija konkurētspējīgi, konkurences apstākļi uzlabojas, t.i., cenas krīt, un jaunpienācēji iekaro tirgus daļu. Pieaugošs konkurences spiediens no blakus esošiem tirgiem, piemēram, no mobilo sakaru tirgus, diktē vēsturiski pārstāvētā operatora rīcību. Vairumtirdzniecības regulējums (operatora izvēle un operatora iepriekšēja izvēle, dažkārt apvienojumā ar līniju vairumtirdzniecības nomu) mazina šķēršļus ienākšanai tirgū. Turklāt paredzams, ka interneta platjoslas pieslēgumu izplatība apvienojumā ar balss platjoslas pārraides ( VoB ) pakalpojumu parādīšanos turpmākajos gados pastiprinās konkurenci sarunu tirgū. Pēc tam, kad tirgū ienākuši alternatīvi operatori un konkurē ar vēsturiski pārstāvēto operatoru par labākiem pakalpojumiem un zemākām cenām patērētajiem, atbilstošam regulējumam vairumtirdzniecības līmenī jāpadara par nevajadzīgu mazumtirdzniecības regulējums. Tāpēc VRI jāpievēršas efektīva vairumtirdzniecības regulējuma ieviešanai. Tās tiek aicinātas rūpīgi uzraudzīt vairumtirdzniecības regulējuma ietekmi un vajadzības gadījumā vairumtirdzniecības tirgum attiecīgi pielāgot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, lai nodrošinātu konkurenci mazumtirdzniecības līmenī. VRI arī tiek aicinātas cieši sadarboties ar valsts konkurences iestādēm, lai nodrošinātu, ka konkurence vietējo sarunu mazumtirdzniecības tirgū netiek kropļota pret konkurenci vērstas rīcības dēļ. Tehnoloģiju attīstība un vairumtirdzniecības regulējuma konsekventa un efektīva īstenošana ir palielinājusi konkurenci sarunu mazumtirdzniecības un nomāto līniju tirgos. Nomāto līniju vairumtirdzniecības tranzīta un maģistrālo segmentu tirgi VRI konstatēja, ka nomāto līniju maģistrālo segmentu vairumtirdzniecības tirgus ir faktiski konkurētspējīgs[23]. Dažās dalībvalstīs tiek dublēta vēsturiski pārstāvētā operatora pamata tīkla infrastruktūra, un alternatīvi operatori sāk piedāvāt maģistrālās nomātās līnijas trešām pusēm, kuras konkurē ar vēsturiski pārstāvēto operatoru. Alternatīvo operatoru tīkli ne vienmēr aptver visu dalībvalsts teritoriju, bet daudzās dalībvalstīs ir iespējas paplašināt pārklājumu. Tas var ietekmēt alternatīvo operatoru kompensējošo pirktspēju attiecībā pret vēsturiski pārstāvētajiem operatoriem. Četras VRI secināja, ka tranzīta tirgi ir konkurētspējīgi. Neraugoties uz to, līdz ar BIT operatoru tirgus daļas, kura joprojām ir ievērojama, samazināšanos sakarā ar to, ka alternatīvie operatori dublēja infrastruktūru ne tikai savām vajadzībām, bet arī, lai piedāvātu tranzīta pakalpojumus trešām pusēm, konkurences tendences parādījās pat dažos tranzīta tirgos, kuri nav konkurētspējīgi. Tika dublēta maģistrālā tīkla infrastruktūra, un nomātās līnijas, kas kalpo par pamatu tranzīta pakalpojumu sniegšanai, kopumā ir pieejamas. Ir pamats domāt, ka turpināsies pamata infrastruktūras dublēšana tranzīta un maģistrālajā segmentā, lai gan alternatīvie operatori dažos mazāk noslogotos maršrutos joprojām var būt atkarīgi no vēsturiski pārstāvētā operatora līnijām. Mobilās piekļuves un zvanu ierosināšanas vairumtirdzniecības tirgus Tirgus analīzes pirmajā kārtā piecas VRI secināja, ka mobilās piekļuves un zvanu ierosināšanas pakalpojumu vairumtirdzniecības tirgi nav faktiski konkurētspējīgi, un tāpēc ierosināja regulējumu[24]. Citas dalībvalstīs tika secināts, ka tirgus ir konkurētspējīgs. Vairākās dalībvalstīs mobilo piekļuvi un zvanu uzsākšanu nodrošina uz komerciāliem pamatiem. Kad pakalpojumu sniedzēji ir ienākuši tirgū saskaņā ar regulētiem vai komerciāliem, ar mobilo operatoru saskaņotiem piekļuves noteikumiem, dominējošais operators var būt ekonomiski ieinteresēts turpināt piegādes attiecības[25]. Lai gan ir secināts, ka lielākajā daļā dalībvalstu mobilās piekļuves un zvanu ierosināšanas pakalpojumu vairumtirdzniecības tirgus ir faktiski konkurētspējīgs, vēl ir jāizvērtē, vai konkurences attīstība, piemēram, pateicoties līgumiem ar mobilā virtuālā tīkla operatoriem, jau ir pietiekama piekļuves un zvanu ierosināšanas vairumtirdzniecības tirgū. Apraides pakalpojumu vairumtirdzniecības tirgi Visas VRI, izņemot Kipras VRI, līdz šim ir regulējušas vismaz daļu apraides pakalpojumu vairumtirdzniecības tirgus. Regulējums un tam pamatā esošie tirgus apstākļi dalībvalstīs ievērojami atšķiras. Lielākajā daļā dalībvalstu dominē virszemes platformas, savukārt citās dalībvalstīs galvenā ir kabeļu platforma. ES ir atšķirīgi grafiki pārslēgšanai uz apraides ciparu formātu, tāpat arī ievērojami atšķiras valstu tiesību akti, ar ko dažām raidsabiedrībām nosaka obligātās saistības. Apraides tirgu raksturo tehnoloģiskais progress. Digitālās zemes televīzijas izplatība ļaus klientiem uztvert lielāku skaitu programmu. Attīstoties interneta televīzijai un digitālajai zemes televīzijai, varētu samazināties pārslēgšanas izmaksas starp infrastruktūrām. Pieaugot pārraides infrastruktūru skaitam, būtu jāsamazinās raidsabiedrību atkarībai no kādas konkrētas pārraides platformas un jāpalielinās to kompensējošai pirktspējai. HORIZONTāLIE JAUTāJUMI Pirmajā ziņojumā par tirgus pārskatiem saskaņā ar ES reglamentējošiem noteikumiem Komisija mudināja VRI pirms Eiropas apspriedēm jo īpaši saņemt tirgus dalībnieku un valstu konkurences iestāžu viedokli un atzīmēja, ka atsevišķs paziņojums par tirgus pārskata dažādiem posmiem nevajadzīgi paildzina reglamentējošo procesu . Papildus šīm bažām, kuras joprojām ir būtiskas un pastiprinājās pagājušajā gadā, Komisija uzsver šādus horizontālus jautājumus. Procedūru racionalizācija Lai nodrošinātu lēmumu efektīvu pieņemšanu stingri noteiktajos termiņos, kas paredzēti Pamatdirektīvas 7. pantā, Komisija pieņēma Procedūras ieteikumus[26]. Lai gan šajos ieteikumos ir ietvertas skaidras, bet elastīgas procedūras sadarbībai starp Komisiju un VRI, pieredze rāda, ka varētu būt noderīgi papildu īstenošanas pasākumi, lai palielinātu juridisko noteiktību, samazinātu VRI, operatoru un Komisijas administratīvo slogu un turpmāk vienkāršotu šo procesu. Komisija izstrādās priekšlikumus procedūru racionalizēšanai, sniedzot pārskatītu procedūras ieteikumu šā gada beigās. Galīgo pasākumu novēlota pieņemšana un tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošana Tā kā elektronisko sakaru tirgi bieži vien ātri attīstās, efektīvi risināt tirgus nepilnības ar regulējošas intervences palīdzību var tikai tad, ja regulējošus pasākumus īsteno ātri. Dažās dalībvalstīs VRI pieņēma galīgos pasākumus ar ievērojamu nokavēšanos pēc tam, kad bija pabeigts tirgus pārskatīšanas process. No šādas kavēšanās ir jāizvairās, lai nodrošinātu savlaicīgu reaģēšanu uz tirgus nepilnībām, kas konstatētas tirgus pārskatīšanas procesā. Turklāt dažās dalībvalstīs notiek kavēšanās tāpēc, ka par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem tiek paziņots atsevišķi, nevis kopā ar tirgus pamatdefinīciju un analīzi. Rezultātā tirgus nepilnības netiek savlaicīgi risinātas, un tas samazina regulējuma efektivitāti, tādējādi radot nozares konkurētspējas risku. VRI tiek mudinātas veikt tirgus pārskatu un vienlaikus ziņot par visiem tā posmiem (tirgus definīcija, tirgus analīze un paredzētās reglamentējošās saistības). Visbeidzot, dažos gadījumos paiet ievērojams laiks, līdz tiek atkārtoti paziņots par pasākuma projektu, kas ir bijis jāatsauc. Pēc tam, kad Komisija ir pieprasījusi VRI atsaukt pasākumu, attiecīgais pasākuma projekts ir pēc iespējas ātrāk jāgroza un jāiesniedz valsts apspriešanai, lai nodrošinātu konkurences problēmu iespējami ātrāku risināšanu. Dažas VRI ir noteikušas tradicionālus pasākumus, ļaujot tirgus dalībniekiem komerciālās sarunās vienoties par tiesiskās aizsardzības līdzekļu sīku izklāstu, piemēram, nosakot vispārīgu orientāciju uz izmaksām, bet neprecizējot cenu griestus vai izmaksu uzskaites pienākumus. Ja sarunas starp tirgus dalībniekiem ir nesekmīgas, VRI iejaucas strīda risināšanā, lai noteiktu konkrētas cenas, pamatojoties uz izmaksu orientācijas pienākumu. Lai gan principā uzņēmumiem savā starpā būtu godprātīgi jāapspriež piekļuves un starpsavienojumu līgumi[27], konkurētspējas problēmas, kas konstatētas saistībā ar reglamentējošām procedūrām, ir jārisina pēc iespējas ātrāk un efektīvāk. Netieši turpmākas regulējošas intervences draudi vai nu saistībā ar strīdu izšķiršanu vai, vai ex officio , ja komerciālās sarunās neizdodas novērst konstatēto konkurences problēmu, šķiet nepietiekami, jo tā var nenodrošināt tirgus dalībniekiem caurskatāmību un juridisko noteiktību un var izraisīt nevajadzīgu kavēšanos. Galīgajos pasākumos tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir jādefinē pietiekami skaidri un sīki, un tiem ir jābūt piemērotiem, lai efektīvi novērstu konstatētos konkurences trūkumus. Piekļuves direktīvas 5. panta piemērošana Dalībvalstis ir izmantojušas Piekļuves direktīvas 5. panta 1. apakšpunktu vairākos gadījumos[28]. Tas ļauj dalībvalstīm noteikt regulējošus pasākumus operatoriem, kuriem nav BTI, tādā apjomā, kas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu visaptverošu savienojamību. Komisija norādīja, ka 5. pantu nedrīkst izmantot, lai apietu tirgus analīzes procesu, un tas ir jāizmanto vienīgi gadījumos, kad ir jānodrošina visaptveroša savienojamība. VRI ir jāizmanto Piekļuves direktīvas 5. pantā minētās pilnvaras vienīgi skaidri definētos apstākļos, lai izvairītos no pārmērīgas regulēšanas un nedrošības tirgos. SECINāJUMI Gandrīz visas VRI ir pabeigušas tirgus pārskata pirmo kārtu par 18 tirgiem, kas iekļauti ieteikumā, izņemot VRI Bulgārijā un Rumānijā, kas pievienojās tikai 2007. gada 1. janvārī. ES apspriešanas mehānisms, kas izveidots saskaņā ar Pamatdirektīvas 7. pantu, bija noderīgs konkurences, ieguldījumu un inovāciju veicināšanai, kā arī elektronisko sakaru iekšējā tirgus konsolidācijai . Tas nodrošināja konsekventu pieeju, īpaši attiecībā uz tirgus definīciju BIT analīzi visā Eiropā, sniedza pamatotu ekonomisko analīzi tirgus pārskata procesā un palielināja caurskatāmību. Kopumā šis sadarbības veids starp Komisiju un VRI nodrošināja labāku regulējumu, balstoties uz konkurences principiem, un veicināja Eiropas kopējās reglamentējošās kultūras izveidi. Komisijas apsvērumi par ierosinātajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem kalpoja par norādījumiem, lai izveidotu konsekventu reglamentējošu pieeju visā Eiropā, vienlaikus ņemot vērā valstu īpašos apstākļus. Komisija pievērsās tam, lai nodrošinātu, ka šie tiesiskie līdzekļi ir piemēroti, t.i., ka tie pamatojas uz konstatētās problēmas raksturu, ir samērīgi un pamatoti, ņemot vērā politikas mērķus, kas noteikti Pamatdirektīvā. Tomēr ir jāveic turpmāki pasākumi, lai pastiprinātu regulējuma efektivitāti un panāktu lielāku konsekvenci, izvēloties un piemērojot tiesiskās aizsardzības līdzekļus. Lai gan reglamentējošā pieeja tirgus definēšanai un tirgus ietekmes analīzei lielā mērā saplūda, tiesiskās aizsardzības līdzekļi ne vienmēr ir piemēroti konstatēto konkurences problēmu risināšanai, un dažkārt, neraugoties uz līdzīgo tirgus situāciju, dažādās dalībvalstīs tie ievērojami atšķiras . . Komisija centīsies turpmāk racionalizēt procedūras un līdz minimumam samazināt tirgus dalībnieku un VRI administratīvo slogu atbilstoši Komisijas stratēģijai par labāku regulējumu[29] . Tā izteiks atbilstošus priekšlikumus saistībā ar tiesiskā regulējuma pārskatīšanu. Turklāt Komisija aicina dalībvalstis dot ieguldījumu tirgus pārskatīšanas procesa racionalizācijā valstu līmenī . Īpaši VRI ir jāizvairās no i) vilcināšanās no pasākumu projekta līdz galīgo pasākumu pieņemšanai un ii) paziņošanas par tirgus analīzi un paredzētajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem dažādos posmos. Komisija pašlaik pārskata elektronisko sakaru tiesisko regulējumu, un tās priekšlikums tiks iesniegts Padomei un Parlamentam 2007. gada otrajā pusgadā. Tomēr nav gaidāms, ka pārskatītais tiesiskais regulējums stāsies spēkā līdz 2009.-2010. gadam. Īstermiņā Komisija pārskata Ieteikumu par attiecīgajiem tirgiem un 7. pantā minēto procedūras ieteikumu; to tekstu jaunās versijas tiks pieņemtas 2007. gada otrajā pusgadā. [1] Vienotais tirgus pilsoņiem, COM(2007) 60 galīgā redakcija, 21.2.2007 [2] i2010 - Gada ziņojums par informācijas sabiedrību, COM(2007) 146 galīgā redakcija, 30.3.2007. [3] Eiropas elektronisko sakaru regulējums un tirgi 2006. gadā (12. ziņojums), COM(2007) 155, 29.3.2007. [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem („pamatdirektīva”), OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp. [5] Komisijas 2003. gada 11. februāra Ieteikums 2003/311/EK par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē, kas ir jutīgi pret iepriekšēju regulējumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem („Ieteikums par attiecīgajiem tirgiem”), OV L 114, 8.5.2003., 45. lpp. [6] Fiksētās telefonijas un platjoslas pakalpojumu tirgos daudzi operatori darbojas dažādās dalībvalstīs un pat ārpus ES robežām. Arī mobilo pakalpojumu tirgos vairāki uzņēmumi darbojas dažādās dalībvalstīs, un viens no operatoriem veic darbību vairāk nekā pusē no ES-25 valstīm. Satelītu apraides tirgos operatori jau piedāvā pārrobežu pakalpojumus. Skatīt 2006. gada jūlija pētījumu „Gatavošanās nākamajiem soļiem elektronisko sakaru regulējuma jomā – ieguldījums elektronisko sakaru tiesiskā regulējuma pārskatīšanā”, (“Hogan & Hartson and Analysys Study”). [7] Skatīt Hogan & Hartson and Analysys Study . [8] Elektronisko sakaru nozare ir aptuveni 44,5 % no visas IKT nozares, kuras vērtība saskaņā ar Komisijas 12. īstenošanas ziņojumu 2006. gadā bija 649 miljardi euro. [9] Īpaši skatīt paziņojumu par elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu ES tiesiskā regulējuma pārskatīšanu, COM(2006) 334 galīgā redakcija, 28.6.2006. [10] Skatīt pētījumu, ko veica London Economics sadarbībā ar PricewaterhouseCoopers un kas saucas “An assessment of the regulatory framework for electronic communications: growth and investment in the EU e-Communications sector” [elektronisko sakaru tiesiskā regulējuma novērtējums – ES elektronisko sakaru nozares izaugsme un ieguldījumi tajā], 2006. gada jūlijs („LE PWC pētījums”). [11] Skatīt paziņojumu par tirgus pārskatiem saskaņā ar ES reglamentējošiem noteikumiem, COM(2006) 28 galīgā redakcija, 7.2.2006. [12] Komisija nosūtīja Vācijai oficiālu paziņojuma vēstuli sakarā ar grozījumiem Vācijas telekomunikāciju likumā, kuru rezultātā no konkurences tiktu izslēgti interneta ātrās piekļuves tīkli (VDSL), skatīt paziņojumu presei IP/07/237, 26.2.2007. [13] Nomātās līnijas ar alternatīviem interfeisiem (ieskaitot Ethernet ) ir jāiekļauj nomāto līniju vairumtirdzniecības tirgos, ja vērtējums, kas veikts saskaņā ar konkurences likuma principiem, liecina, ka nomātās līnijas ar alternatīviem interfeisiem vairumtirdzniecības tirgū ir aizvietojamas ar nomātajām līnijām ar tradicionāliem interfeisiem, īpaši ja ir vienāda to funkcionalitāte un cenu līmeņi. [14] Komisijas pamatnostādnes par tirgus analīzi un būtiskas ietekmes tirgū novērtējumu saskaņā ar Kopienas reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem („BIT pamatnostādnes”), OV C 165, 11.7.2002., 6. lpp. [15] Komisija norādīja, ka Vācijā nenotiek orientācija uz izmaksām un nav nodalīta uzskaite, bet Slovākijā trūkst informācijas par uzskaites nodalīšanas metodiku. [16] Piemēram, Komisija izteica piezīmes par līniju vairumtirdzniecības nomu Portugālē, Spānijā un Apvienotajā Karalistē un lūdza Poliju precizēt tās līniju vairumtirdzniecības nomas saistības. [17] Konkrēti Komisija norādīja uz vajadzību ņemt vērā vairumtirdzniecības tiesiskās aizsardzības līdzekļus Ungārijas, Francijas, Slovēnijas un Spānijas gadījumā un šo tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošanu Francijā. [18] Piemēram, Vācijas VPI paziņoja par galīgajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem vairāk nekā gadu pēc paziņojuma par tirgus analīzi. [19] Tā notika Luksemburgā, Čehijā un Polijā. [20] Īpaši Čehijā, Vācijā un Somijā. [21] Komisija izteica piezīmes par minēto jautājumu pēc tam, kad tika saņemti Vācijas un Luksemburgas paziņojumi. [22] Tā tas ir (daļēji) Austrijā, Beļģijā, Čehijā, Dānijā, Somijā, Vācijā, Nīderlandē, Zviedrijā un Apvienotajā Karalistē. [23] Tā tas ir Austrijā, Beļģijā, Čehijā, Somijā, Ungārijā, Latvijā, Nīderlandē, Zviedrijā un Slovēnijā. [24] Kiprā un Slovēnijā tika secināts, ka BIT ir vienam operatoram. Īrijā, Spānijā un Maltā tika secināts, ka pastāv kolektīvs dominējošais stāvoklis. Īrijā pēc valsts tiesas procesa Īrijas regulēšanas atsauca iestāde galīgo pasākumu. [25] Gadījumā, ja galamērķa valsts operators pārtrauktu nodrošināšanu, pakalpojumu sniedzējs var pieslēgties citam pakalpojumu vairumtirdzniecības piegādātājam. Savukārt, ja pakalpojumu sniedzējs atstāj mazumtirdzniecības tirgu, galamērķa valsts operators var nebūt spējīgs pārņemt pietiekamu daļu pakalpojumu sniedzēja mazumtirdzniecības klientu, lai kompensētu zaudētos vairumtirdzniecības ienākumus. [26] Komisijas 2003. gada 23. jūlija Ieteikums 2003/562/EK par paziņojumiem, termiņiem un apspriedēm, kā paredzēts Pamatdirektīvas 7. pantā („Procedūras ieteikumi”), OV L 190, 30.7.2003., 13. lpp. [27] Skatīt 5. un 6. apsvērumu un 4. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām, un to savstarpēju savienošanu („piekļuves direktīva”) OV L 108, 24.4.2002., 7.lpp. [28] Lietā NL/2003/17 Nīderlandes Ekonomikas lietu ministrija paziņoja par dekrētu, kurā bija ietvertas vispārīgas saistības nodrošināt Nīderlandē visu publiski pieejamo tālruņa pakalpojumu pilnīgu savienojamību. Lietā UK/2003/19 Lielbritānijas VPI paziņoja vienīgā piekļuves kontroles pakalpojumu sniedzēja ciparu televīzijai ( Sky Subscriber Services Limited ) par saistībām nodrošināt piekļuvi šiem pakalpojumiem ar godīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem nosacījumiem. Polijas VPI noteica vēsturiski pārstāvētajam operatoram nediskriminēšanas un caurskatāmības saistības, īpaši lai tas neietekmētu IP pārraides kvalitāti starp klientiem un citiem elektronisko sakaru operatoriem (skatīt lietu PL/2006/0382). Lietā UK/2006/0454 Lielbritānijas VPI ierosināja uzlikt BT uz piekļuvi attiecināmas saistības, saskaņā ar kurām uzņēmumam BT tiktu pieprasīts pirkt šaurjoslas savienojumu pabeigšanas pakalpojumus no jebkura publiskā elektronisko sakaru tīkla operatora. [29] Skatīt īpaši Komisijas paziņojumu Labāks regulējums izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā, COM(2005) 97 galīgā redakcija, 16.3.2005.