EIROPAS KOMISIJA Briselē, 10.11.2015 COM(2015) 559 final 2015/0259(NLE) Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko 2016. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Ar visām zvejas iespēju regulām zivju ieguve no krājumiem jāierobežo līdz apjomam, kas ir saderīgs ar kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) vispārējiem mērķiem. Šajā sakarībā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (“KZP pamatregula”) ir noteikti mērķi, kuri jāiestrādā ikgadējos priekšlikumos par nozvejas un zvejas piepūles ierobežojumiem, proti, nodrošināt Savienības zvejniecības ilgtspēju vides, ekonomiskajā un sociālajā aspektā. Atbilstoši pārvaldības cikla ilgumam zvejas iespējas nosaka katru gadu (dziļūdens krājumiem reizi divos gados). Tomēr tas nebūt netraucē pārvaldībā ieviest ilgtermiņa pieeju. Savienība ir daudz sasniegusi šajā ziņā, un galvenajiem komerciālas nozīmes krājumiem tagad ir izstrādāti daudzgadu pārvaldības plāni, kas jāievēro, nosakot gada KPN un maksimāli pieļaujamo zvejas piepūli. Šis priekšlikums aptver zvejas iespējas, kuras Savienība nosaka autonomi. Tomēr tajā ir noteiktas arī zvejas iespējas, kas izriet no daudzpusējas vai divpusējas apspriešanās zivsaimniecības jomā. Rezultāti tiek īstenoti, sadalot kvotas dalībvalstīm saskaņā ar relatīvās stabilitātes principu. Tātad līdztekus krājumiem, kurus Savienība pārvalda autonomi, šis priekšlikums aptver: kopīgus krājumus, t. i., krājumus, kurus pārvalda kopā ar Norvēģiju Ziemeļjūrā un Skagerakā vai kuri ir saistīti ar Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisijas (NEAFC) piekrastes valstu apspriešanos; zvejas iespējas, kuras izriet no vienošanās, kas panākta reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO). Vairākas zvejas iespējas šajā priekšlikumā ir norādītas kā “pm” (pro memoria). Tas ir saistīts ar to, ka: –ieteikums par dažiem krājumiem nav pieejams priekšlikuma pieņemšanas laikā, vai –attiecīgās RZPO vēl nav darījušas zināmus konkrētus nozvejas ierobežojumus un citus ieteikumus, jo vēl nav notikušas to gadskārtējās sanāksmes, vai –vēl nav pieejami dati par dažiem krājumiem Grenlandes ūdeņos, kā arī krājumiem, kurus pārvalda kopā vai ar kuru kvotām veic apmaiņu ar Norvēģiju un citām trešām valstīm, jo turpinās apspriešanās, kuras ar minētajām valstīm noslēgsies 2015. gada novembrī un decembrī, vai –attiecībā uz dažām KPN ieteikums ir saņemts, taču izvērtēšana vēl nav pabeigta. Pārskats par krājumiem Stāvokli, kurš jāņem vērā priekšlikumos par zvejas iespējām, Komisija, kā parasti, ir izvērtējusi savā ikgadējā paziņojumā par apspriešanos par zvejas iespējām (COM(2015) 239, turpmāk “paziņojums”). Paziņojumā sniegts pārskats par krājumu stāvokli, pamatojoties uz 2015. gada zinātnisko ieteikumu secinājumiem. Pozitīvs aspekts paziņojumā ir tāds, ka to krājumu skaits, par kuriem pieejama pilna analīze, palielinās. Vairāk nekā pusē krājumu, par kuriem ir pieejams MSY ieteikums, tiek zvejots tādā līmenī, kas var nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, vai zem tā. Atsaucoties uz Komisijas lūgumu, Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES) 2015. gada 30. jūnijā sniedza ikgadējo ieteikumu par vairumu zivju krājumu, uz kuriem attiecas šis priekšlikums. ICES ir ņēmusi vērā Komisijas paziņojumā izklāstītās nostādnes. ICES sniegtie zinātniskie ieteikumi ir lielā mērā atkarīgi no datiem: pilnībā novērtēt var tikai krājumus, par kuriem ir pieejami pietiekami un ticami dati, lai pēc tam sagatavotu krājumu apmēra novērtējumus, kā arī prognozes par šo krājumu reakciju uz dažādiem izmantošanas scenārijiem (“nozvejas prognožu tabulas”). Ja ir pieejami pietiekami dati, zinātniskās organizācijas var norādīt zvejas iespēju aptuvenās korekcijas, kas nodrošinās krājuma izmantošanu maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā (MSY). Tad ieteikumu sauc par “MSY ieteikumu”. Citos gadījumos zinātniskās organizācijas paļaujas uz piesardzīgu pieeju, lai sagatavotu ieteikumus par vēlamo zvejas iespēju apjomu. Metodika, ko ICES izmanto šajā nolūkā, ir atrodama ICES publicētajā materiālā par to, kā īstenojams ieteikums par krājumiem, par kuriem trūkst datu. Lielākā daļa ierosināto KPN ir iekļautas IA pielikumā. Šajā pielikumā ir noteiktas 153 KPN krājumiem, kuros zvejo Skagerakā, Kategatā, ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII un XIV apakšapgabalā, ES ūdeņos CECAF apgabalā un Francijas Gviānas ūdeņos. No šīm KPN 11 ir noteiktas saskaņā ar MSY ieteikumu. Turpinājumā raksturotas pārējās KPN.

3 KPN ir ierosinātas saskaņā ar ilgtermiņa pārvaldības stratēģijām, t. i., pārvaldības plāniem, kas iekļauti īpašās spēkā esošās KZP regulās, Komisijas priekšlikumos par pārvaldības plāniem, kas vēl nav pieņemti, vai pārvaldības pieeju, kuru ierosinājušas konsultatīvās padomes un zinātniskās padomdevējas struktūras novērtējušas kā piesardzīgu. 51 KPN attiecas uz krājumiem, par kuriem trūkst datu un nav pieejams pilns novērtējums. No šīm KPN 26 ir ierosinātas tādā pašā apjomā kā 2015. gadā, ievērojot Padomes un Komisijas kopīgu paziņojumu, kurā teikts, ka tiks saglabātas stabilas zvejas iespējas, ja vien netiks izdots zinātniskais ieteikums, kas liecinās par krājuma stāvokļa pasliktināšanos. Šis lēmums pieņemts, pamatojoties uz apsvērumu, ka vairumā gadījumu šajos krājumos tiek gūtas piezvejas jauktā dažādu sugu zvejā un KPN izmaiņas reāli neietekmē to stāvokļa dinamiku, turpretī atkārtoti KPN samazinājumi varētu radīt izmetumus normu izpildes nolūkā. Pārējās KPN pagaidām ir norādītas kā “pm” (pro memoria), jo ar tām saistītie zinātniskie ieteikumi vēl nav pieejami, ir vajadzīga ieteikumu turpmāka analīze vai arī tās ir atkarīgas no starptautiskām sarunām vai vienošanās, kas jānoslēdz vēlāk šajā gadā (piemēram, RZPO sanāksmes). Attiecībā uz šiem krājumiem priekšlikums būs jāatjaunina, kad kļūs pieejami saistītie ieteikumi un informācija. Attiecībā uz krājumu stāvokli visas ierosinātās zvejas iespējas atbilst Komisijas saņemtajam zinātniskajam ieteikumam, kurš izmantots saskaņā ar paziņojumā izklāstīto. Izkraušanas pienākums, kas ieviests ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 Ar KZP pamatregulu ieviestais izkraušanas pienākums kļūst piemērojams pakāpeniski laikā no 2015. līdz 2019. gadam. 2019. gadā izkraušanas pienākums attieksies uz visiem krājumiem, kuriem noteikta KPN. No 2016. gada 1. janvāra izkraušanas pienākums attieksies uz dažām bentiskajām zvejniecībām, kas darbojas Ziemeļjūrā un Atlantijas okeāna ziemeļrietumu un dienvidrietumu ūdeņos. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem kopīgajiem ieteikumiem, un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantu Komisija ir pieņēmusi deleģētās regulas, ar kurām nosaka konkrētus izmetumu plānus. Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 2. punktā noteikts, ka līdz ar izkraušanas pienākuma ieviešanu ierosinātajām zvejas iespējām ir jāatspoguļo pāreja no izkrautā apjoma uz nozvejoto apjomu, ņemot vērā to, ka izmetumi vairs netiek pieļauti. Tas notiek, pamatojoties uz saņemto zinātnisko ieteikumu par zivju krājumiem, kurus apzvejo jaunās KZP pamatregulas 15. panta 1. punktā minētās zvejniecības. Zvejas iespējas būtu jānosaka arī saskaņā ar citiem attiecīgajiem noteikumiem, t. i., 16. panta 1. punktu (norāde uz relatīvās stabilitātes principu) un 16. panta 4. punktu (norāde uz kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un daudzgadu plānos paredzētajiem noteikumiem). Tāpēc Komisija ierosinās palielināt to krājumu KPN, uz kuriem izkraušanas pienākumu sāks attiecināt 2016. gadā. Gadījumos, kad nozvejas, kas no konkrēta krājuma ir gūtas zvejniecībās, uz kurām no 2016. gada attiecas izkraušanas pienākums, ir jāizkrauj, kamēr citas nozvejas no tā paša krājuma joprojām drīkst izmest (jo tās gūtas zvejniecībās, uz kurām izkraušanas pienākumu sāks attiecināt 2017.–2019. gadā), Komisija, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem datiem, ierosinās KPN palielinājumus atbilstīgi apjomiem, kuri būs jāizkrauj. Atbildot uz Komisijas pieprasījumu iesniegt detalizētus izmetumu datus, dalībvalstis Komisijai nosūtīja šādus datus par Ziemeļjūru. Attiecībā uz ziemeļrietumu un dienvidrietumu ūdeņiem dalībvalstis nosūtīja datus, kas balstīti uz vidējiem izmetumu rādītājiem. Tāpēc Komisija ir lūgusi sniegt zinātnisko ieteikumu par to, kāda daļa no attiecīgo krājumu kopējās nozvejas un izmetumiem rodas katrā flotes segmentā, uz kuru attiecas izkraušanas pienākums, un par šo flotes segmentu izmetumu rādītājiem attiecībā uz minētajiem krājumiem. Tajā pašā laikā Komisija ir lūgusi zinātnisko ieteikumu par vidējo izmetumu rādītāju izmantošanu par pamatu KPN korekcijām. Kamēr šis zinātniskais ieteikums vēl nav saņemts, KPN, kuras sakarā ar izkraušanas pienākuma ieviešanu 2016. gadā ir paredzēts palielināt, ir norādītas kā “pm”. Visbeidzot, ir jāņem vērā saikne starp jauno KZP pamatregulu un Padomes Regulu (EK) Nr. 847/96. Ar otro minēto regulu ir ieviesti papildu nosacījumi ikgadējai KPN pārvaldībai, tostarp 3. un 4. pantā paredzētie elastības noteikumi krājumiem, uz kuriem attiecas piesardzīga vai analītiska KPN. Saskaņā ar minētās regulas 2. pantu Padome, nosakot KPN, nolemj, kuriem krājumiem 3. un 4. pantu nepiemēro, jo īpaši pamatojoties uz šo krājumu bioloģisko stāvokli. Pavisam nesen ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktu ir ieviests vēl viens elastības mehānisms. Tādēļ, lai izvairītos no pārmērīgas elastības, kas apdraudētu dzīvo jūras bioloģisko resursu racionālas un atbildīgas izmantošanas principu un kavētu kopējās zivsaimniecības politikas mērķu sasniegšanu, būtu skaidri jānosaka, ka Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pantu nevar piemērot papildus ikgadējai elastībai, kas paredzēta Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktā. Pasākumi attiecībā uz jūrasasari (labraku) ICES ieteikumā par jūrasasara (labraka) krājumu 2016. gadam uzsvērts, ka šis krājums ir apdraudēts; nārsta bara biomasa turpina samazināties un krājums joprojām papildinās slikti. Tā kā jūrasasara (labraka) zvejas izraisītā mirstība patlaban ir četras reizes lielāka par līmeni, kas nodrošinātu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY), ICES vēlreiz ieteica būtiski samazināt zvejas izraisīto zivju mirstību minētajā krājumā. Jūrasasaris (labraks) dzimumbriedumu sasniedz vēlu, un krājuma atjaunošana var ilgt aptuveni 4–7 gadus. Tam ir nepieciešams visaptverošs neatliekamo pasākumu kopums, kura mērķis ir novērst krājuma straujo samazināšanos. Ņemot vērā ICES 2015. gada ieteikuma nopietnību, ir acīmredzami nepieciešams turpināt minētā krājuma aizsardzības darbības un balstīties uz 2015. gadā gūto progresu, kā arī nodrošināt nārsta bara aizsardzību, panākt pēc iespējas lielāku krājuma papildināšanos un samazināt jūrasasara (labraka) nozvejas. Ierosināto pasākumu mērķis ir nodrošināt, ka visi tie, kas atjaunoto krājumu izmantos, dod ieguldījumu tā atjaunošanā. Turklāt tiek uzskatīts, ka tūlītēji veiktu pasākumu sociālā un ekonomiskā ietekme pārsniedz iespējamās izmaksas, kas rastos nerīkošanās gadījumā, kā rezultātā krājums vēl vairāk samazinātos. Lai atjaunotu jūrasasara (labraka) krājumu un atkal panāktu tā ilgtspējību vidējā termiņā, ir vajadzīga saskaņota pārvaldības pieeja. Komisija plāno nākamajā Ziemeļjūras krājumu daudzgadu pārvaldības plānā ierosināt jūrasasara (labraka) pārvaldības pasākumus. •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Ierosinātie pasākumi ir izstrādāti saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un noteikumiem un atbilst Savienības ilgtspējīgas attīstības politikai. •Saskanība ar citām ES politikas jomām Ierosinātie pasākumi ir saskaņā ar citām ES politikas jomām, jo īpaši politiku vides jomā. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

•Juridiskais pamats Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 3. punkts. Savienības pienākumi saistībā ar ūdeņu dzīvo resursu ilgtspējīgu izmantošanu izriet no jaunās KZP pamatregulas 2. pantā noteiktajiem pienākumiem. •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei) Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, kā minēts Līguma 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. •Proporcionalitāte Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šāda iemesla dēļ: KZP ir kopēja politika. Saskaņā ar Līguma 43. panta 3. punktu Padomei ir jāparedz pasākumi par zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu. Ar ierosināto Padomes regulu dalībvalstīm iedala zvejas iespējas. Ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. un 17. pantu, dalībvalstis var pēc saviem ieskatiem šādas iespējas sadalīt reģioniem vai operatoriem. Tāpēc dalībvalstis var brīvi operēt ar lēmumiem, kas saistīti ar to izvēlēto sociālo / ekonomisko modeli, lai izmantotu tām iedalītās zvejas iespējas. Priekšlikums dalībvalstīm neuzliek jaunas finansiālas saistības. Padome katru gadu pieņem šādu regulu, un tās īstenošanai jau ir paredzēti publiskā un privātā sektora līdzekļi. •Juridiskā instrumenta izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: regula. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude Zvejas iespēju regula vairākas reizes gadā tiek pārskatīta, lai ieviestu vajadzīgās izmaiņas, kas atspoguļo jaunākos zinātniskos ieteikumus un citas tendences. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām a)Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Pamatojoties uz paziņojumu par zvejas iespējām 2015. gadam, Komisija ir apspriedusies ar ieinteresētajām personām, jo īpaši ar konsultatīvo padomju starpniecību, un dalībvalstīm par dažādos zvejas iespēju priekšlikumos ierosināto pieeju. Turklāt Komisija ir ievērojusi nostādnes, kas izklāstītas tās paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam “Kā uzlabot konsultēšanos Kopienas zivsaimniecības pārvaldībā” (COM(2006) 246 galīgā redakcija), kurā izklāstīti savlaicīgas sagatavošanās (front-loading) procesa principi. Turklāt Komisija 2015. gada 14. jūlijā organizēja ieinteresētajām personām paredzētu pasākumu, kurā tika izklāstīts un apspriests, kādi ir zinātniskā ieteikuma rezultāti un tā galvenā ietekme. b)Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā

Atbildes uz iepriekšminēto Komisijas paziņojumu par zvejas iespējām atspoguļo ieinteresēto personu viedokļus par Komisijas veikto resursu stāvokļa izvērtējumu un to, kā nodrošināt pareizus pārvaldības lēmumus. Komisija, gatavojot šo priekšlikumu, saņemtās atbildes ir ņēmusi vērā. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Attiecībā uz izmantoto metodiku Komisija, kā jau minēts, apspriedās ar Starptautisko Jūras pētniecības padomi (ICES). ICES ieteikums balstās uz ieteikumu pamatsistēmu, kuru izstrādājušas tās ekspertu grupas un lēmējinstitūcijas, un tas izdots saskaņā ar saprašanās memorandu, kas noslēgts ar Komisiju. Galvenais mērķis ir panākt un uzturēt tādu krājumu apmēru, kas var nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). Šis mērķis ir skaidri noteikts jaunajā KZP pamatregulā. Konkrētāk, tās 2. panta 2. punktā norādīts, ka šo mērķi “ja iespējams, sasniedz līdz 2015. gadam, un (..) līdz 2020. gadam attiecībā uz visiem krājumiem”. Tas atspoguļo saistības, kuras Savienība uzņēmusies attiecībā uz 2002. gadā Johannesburgā notikušās Pasaules augstākā līmeņa sanāksmes par ilgtspējīgu attīstību secinājumiem un saistīto īstenošanas plānu. Kā norādīts jau iepriekš, informācija par dažu krājumu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu tiešām ir pieejama. To vidū ir nozveju apjoma un komerciālās vērtības ziņā ļoti nozīmīgi krājumi, tādi kā heka, mencas, jūrasvelnu, jūrasmēles, megrimu, pikšas un Norvēģijas omāra krājumi. Lai sasniegtu MSY mērķi, dažos gadījumos varētu būt jāsamazina zvejas izraisītās zivju mirstības rādītāji un/vai nozvejas. Ņemot vērā iepriekšminēto, šajā priekšlikumā ir izmantots MSY ieteikums, ja tas pieejams. Saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem, ja KPN tiek ierosināta, pamatojoties uz MSY ieteikumu, KPN atbilst apjomam, kas saskaņā ar minēto ieteikumu nodrošinātu MSY mērķa sasniegšanu 2015. gadā. Šī pieeja atbilst principiem, kas izklāstīti paziņojumā par zvejas iespējām 2015. gadam. Par krājumiem, par kuriem trūkst datu, zinātniskās padomdevējas struktūras sniedz ieteikumus par to, vai nozvejas jāsamazina, jāsaglabā nemainīgas vai jāpalielina. Daudzos gadījumos ICES ieteikumā tiek sniegts kvantitatīvs norādījums par šādām izmaiņām, pamatojoties uz metodiku, saskaņā ar kuru piesardzības apsvērumu dēļ nozveju izmaiņas no gada uz gadu nepārsniedz +/– 20 %. Šis norādījums ir izmantots, nosakot ierosinātās KPN. Ja zinātniskā ieteikuma nav vispār, ir ievērota piesardzīga pieeja, proti, KPN piesardzības apsvērumu dēļ ir samazināta par 20 %. Par dažiem krājumiem (galvenokārt plašā teritorijā sastopami krājumi, haizivis un rajas) ieteikums tiek sniegts rudenī. Kad minētais ieteikums būs saņemts, šis priekšlikums būs attiecīgi jāatjaunina. Visbeidzot, kā norādīts iepriekš, attiecībā uz dažiem krājumiem ieteikums ir izmantots, lai īstenotu pārvaldības plānus. •Ietekmes novērtējums Zvejas iespēju regulas darbības jomu ierobežo Līguma 43. panta 3. punkts. Savienība ir pieņēmusi vairākus daudzgadu pārvaldības plānus attiecībā uz ekonomiski ļoti nozīmīgiem krājumiem, tostarp mencas, jūrasmēles, jūras zeltplekstes un citiem krājumiem. Pirms šādu plānu pieņemšanas tiek veikts to ietekmes novērtējums. Kad tie stājušies spēkā, saskaņā ar tiem nosaka KPN un zvejas piepūli attiecīgajam gadam, lai sasniegtu plānu ilgtermiņa mērķus. Komisijai priekšlikums par zvejas iespējām obligāti jāizstrādā saskaņā ar šiem plāniem, kamēr tie ir atbilstoši un ir spēkā. Tāpēc daudzu svarīgu krājumu zvejas iespējas šajā priekšlikumā izriet no tā plāna ietekmes novērtējuma, uz kura pamata noteikta attiecīgā KPN. Attiecībā uz pārējo krājumu KPN, neraugoties uz to, ka spēkā esošu daudzgadu plānu var arī nebūt, priekšlikuma izstrādātāji ir centušies izvairīties no īstermiņa pieejas, dodot priekšroku lēmumiem, kuri nodrošina ilgtspēju, un tāpēc priekšlikumā ir ņemtas vērā ieinteresēto personu un konsultatīvo padomju iniciatīvas, ja tās ir saņēmušas pozitīvu atsauksmi no ICES un/vai ZZTEK. Turklāt Komisija KZP reformas priekšlikumu bija izstrādājusi, pienācīgi pamatojoties uz ietekmes novērtējumu (SEC(2011) 891), kura kontekstā tika analizēts MSY mērķis. Secinājumos šis mērķis ir identificēts kā obligāts priekšnoteikums tam, lai panāktu ilgtspēju vides, ekonomiskajā un sociālajā aspektā. Attiecībā uz RZPO zvejas iespējām un krājumiem, kurus izmanto kopīgi ar trešām valstīm, šajā priekšlikumā transponēti galvenokārt pasākumi, par kuriem panākta starptautiska vienošanās. Visi elementi, kas ir svarīgi, lai novērtētu zvejas iespēju potenciālo ietekmi, tiek izskatīti to starptautisko sarunu sagatavošanas un risināšanas posmā, kurās ar trešām personām vienojas par Savienības zvejas iespējām. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Priekšlikumā paredzēta publiskā sektora (Savienības vai valsts) iestāžu administratīvo procedūru vienkāršošana, jo īpaši attiecībā uz prasībām par zvejas piepūles pārvaldību un pilnībā dokumentētu zveju. •Pamattiesības Neattiecas. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Ierosinātie pasākumi neietekmē budžetu. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

Regulas noteikumi tiks īstenoti un to ievērošana kontrolēta saskaņā ar pašreizējo kopējo zivsaimniecības politiku. •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums Šis priekšlikums attiecas tikai uz zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu un ar šo iespēju izmantošanu funkcionāli saistītiem nosacījumiem. Runājot par aktuālajām krājumu dinamikas tendencēm, īpašu uzmanību ir pelnījuši šādi gadījumi. Pireneju pussalas ūdeņi Ir nedaudz pasliktinājies jūrasvelnu krājuma stāvoklis, un megrimu krājuma stāvoklis turpina pasliktināties līdzīgi kā iepriekšējā gadā, kā arī vairākas Norvēģijas omāra krājuma funkcionālās vienības aizvien ir noplicinātas. Heka dienvidu krājuma biomasa normalizējas, kaut arī zvejas noslodze joprojām ir pārāk augsta. Biskajas līcis Jūrasmēles krājuma stāvoklis turpina pasliktināties. Pēdējos gados zinātnieki ir ieteikuši samazināt KPN. 2013. gadā ICES izskatīja piesardzīgus ilgtermiņa pārvaldības pasākumus, ko bija ierosinājušas ieinteresētās personas. 2015. gada KPN ir noteikta, pamatojoties uz minētajiem pasākumiem, kuru mērķis ir saglabāt nemainīgu KPN, pakāpeniski samazinot zvejas izraisīto zivju mirstību līdz ilgtspējīgam līmenim. Tā kā zvejas izraisītā zivju mirstība pēdējos gados ir pieaugusi un biomasa tagad ir mazāka par piesardzīgu līmeni, KPN 2016. gadā būtu jāsamazina. Ķeltu jūra un Lamanšs Neraugoties uz veiktajiem pasākumiem, šajā apgabalā aizvien ir lieli izmetumu apjomi gan balto zivju, gan plekstveidīgo zivju zvejniecībās. Attiecīgi zinātniskajā ieteikumā ir aicināts būtiski samazināt KPN, piemēram, mencai un pikšai. Attiecībā uz jūrasmēli Lamanša austrumu daļā prioritārā kārtā jāveic steidzami šā krājuma atjaunošanas pasākumi, jo pēdējos divos gados krājums ir papildinājies slikti un zvejniecības ilgtermiņa dzīvotspēja ir apdraudēta. Ūdeņi uz rietumiem no Skotijas Mencas un merlanga krājumi joprojām ir sliktā stāvoklī, un abu sugu izmetumi ir tuvu 70 %. Kad rudenī tiks publicēts ieteikums par Norvēģijas omāru, varētu atklāties vēl sliktāka situācija. Aizvien pastāvoša problēma ir mazizmēra zivju un ārpus kvotas nozvejotu zivju izmetumi. Īrijas jūra Mencas un merlanga krājumu stāvoklis joprojām ir slikts, lai gan Norvēģijas omāra zvejas flotes selektivitāte, šķiet, ir nākusi par labu šiem diviem krājumiem. ICES ieteikumā gan norādīts uz lieliem izmetumiem. Jūrasmēles krājums ir sasniedzis zemāko reģistrēto nārsta bara biomasu. Turpretī jūras zeltplekstes krājums netiek pilnībā izmantots un nozvejas lielā mērā tiek izmestas, taču krājums ir stabils. Kategats Ieteikums par mencu Kategatā attiecībā uz 2016. gadu liecina par situācijas uzlabošanos. Nārsta bara biomasa (NBB) kopš 2009. gada, kad reģistrēts vēsturiski zemākais apjoms, ir ievērojami pieaugusi. Mirstība kopš 2008. gada arvien samazinās. ICES turpina norādīt uz izmetumu problēmu, un joprojām tiek uzskatīts, ka krājums ir sliktā stāvoklī. Ziemeļjūra Mencas, pikšas, merlanga, saidas, jūras zeltplekstes, makreles un siļķes krājumi Ziemeļjūrā tiek pārvaldīti kopā ar Norvēģiju, tāpēc KPN un kvotas tiks iedalītas pēc ES un Norvēģijas apspriešanās novembrī un decembrī. Vispārējo situāciju Ziemeļjūrā var vērtēt pozitīvi. Pikšas, siļķes un jūras zeltplekstes krājumi palielinās. Ir vērojama būtiska tendence: mencas krājums strauji atjaunojas, tomēr zveja tajā joprojām pārsniedz Fmsy apjomu un krājums vēl nav sasniedzis biomasas piesardzīgo apjomu. Turpretī zinātniskais ieteikums par saidu un Norvēģijas omāru norāda, ka KPN samazinājumi ir pamatoti. 2015/0259 (NLE) Priekšlikums

PADOMES REGULA, ar ko 2016. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 3. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1)Līguma 43. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padomei pēc Komisijas priekšlikuma jāpieņem pasākumi par zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu. (2)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr.1380/2013 paredzēts, ka saglabāšanas pasākumi ir jāpieņem, ņemot vērā pieejamos zinātniskos, tehniskos un ekonomiskos ieteikumus, tostarp attiecīgā gadījumā ziņojumus, ko sagatavojusi Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) un citas konsultatīvās struktūras, kā arī ievērojot ieteikumus, ko sniegušas konsultatīvās padomes. (3)Padomei ir jāpieņem pasākumi zvejas iespēju noteikšanai un iedalīšanai un attiecīgā gadījumā jānosaka arī daži ar tām funkcionāli saistīti nosacījumi. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 4. punktu zvejas iespējas būtu jānosaka saskaņā ar minētās regulas 2. panta 2. punktā noteiktajiem kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem. Saskaņā ar minētās regulas 16. panta 1. punktu zvejas iespējas būtu jāiedala dalībvalstīm tādā veidā, lai ikvienai dalībvalstij nodrošinātu ar katru zivju krājumu vai zvejniecību saistīto zvejas darbību relatīvu stabilitāti. (4)Tātad kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013 būtu jānosaka, pamatojoties uz pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem, ņemot vērā bioloģiskos un sociālekonomiskos aspektus, vienlaikus nodrošinot taisnīgu attieksmi pret visiem zvejas segmentiem, kā arī ievērojot viedokļus, kas izteikti apspriešanās procesā ar ieinteresētajām personām, jo īpaši konsultatīvo padomju sanāksmēs. (5)Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā minētais izkraušanas pienākums tiek ieviests katrā zvejniecībā atsevišķi. Ja uz zvejniecību reģionā, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecas izkraušanas pienākums, būtu jāizkrauj visas minētajā zvejniecībā iegūtās sugas, kurām ir noteikti nozvejas limiti. No 2016. gada 1. janvāra izkraušanas pienākumu piemēro zvejniecības galvenajām sugām. Pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem kopīgajiem ieteikumiem, un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantu Komisija, gatavodamās izkraušanas pienākuma pilnīgai īstenošanai, ir pieņēmusi vairākas deleģētās regulas, ar ko nosaka konkrētus izmetumu plānus, kuri piemērojami uz laiku periodā, kas nav ilgāks par trim gadiem. Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 2. punktā ir noteikts, ka tad, kad attiecībā uz zivju krājumu tiek ieviests izkraušanas pienākums, zvejas iespējas jānosaka, ņemot vērā pāreju no tādu zvejas iespēju noteikšanas, kas atspoguļo izkrāvumus, uz tādu zvejas iespēju noteikšanu, kas atspoguļo nozvejas. (6)Saskaņā ar zinātnisko ieteikumu jūrasasara (labraka) ( Dicentrarchus labrax ) krājums Ķeltu jūrā, Lamanšā, Īrijas jūrā un Ziemeļjūras dienvidu daļā (ICES IVb,c un VIIa,d–h rajons) ir apdraudēts un turpina samazināties. Saglabāšanas pasākumi, ar kuriem aizliedz zvejot jūrasasari (labraku) ICES VIIb, VIIc, VIIj un VIIk rajonā, būtu jāpatur spēkā un jāattiecina arī uz ICES VIIa un VIIg rajonu, izņemot Apvienotās Karalistes suverenitātē esošus ūdeņus līdz 12 jūras jūdžu attālumā no bāzes līnijas. Gada pirmos sešus mēnešus visā krājuma areālā būtu jāaizsargā jūrasasara (labraka) nārsta bari un nozvejas nebūtu jāatļauj. Tā kā kuģi, kas zvejo ar grunts traļiem un zvejas vadiem, gūst nejaušas un nenovēršamas jūrasasara (labraka) piezvejas, tās būtu jāierobežo līdz 1 % no kopējās uz kuģa esošās jūras organismu nozvejas svara. Lai jūrasasari (labraku) aizsargātu ārpus nārsta periodiem, ir nepieciešami turpmāki nozvejas ierobežojumi. Tāpēc ICES IVb un IVc rajonā, kā arī VIId, VIIe, VIIf un VIIh rajonā un Apvienotās Karalistes teritoriālajā jūrā ICES VIIa un VII rajonā būtu jāpiemēro mēneša nozvejas limiti. Nozvejas, ko gūst personas, kas nodarbojas ar atpūtas zveju, būtu vēl vairāk jāierobežo. (7)Vairākus gadus dažas plātņžaunzivju (rajveidīgo zivju un haizivju) krājumu KPN ir noteiktas 0 apjomā un saistītas ar noteikumu, kurš paredz pienākumu nekavējoties atlaist ūdenī nejauši nozvejotus īpatņus. Šāda īpaša režīma iemesls ir minēto krājumu sliktais saglabāšanās stāvoklis, un tā kā sugas izdzīvošanas spēja ir augsta, izmetumu dēļ zvejas izraisītā zivju mirstība nepalielināsies; uzskata, ka izmetumi labvēlīgi ietekmē šo sugu saglabāšanos. No 2015. gada 1. janvāra šo sugu nozvejas, kas gūtas pelaģiskajās zvejniecībās, ir jāizkrauj, ja vien uz tām neattiecas kāda no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā paredzētajām atkāpēm no izkraušanas pienākuma. Minētās regulas 15. panta 4. punkta a) apakšpunktā šādas atkāpes ir atļautas attiecībā uz sugām, kuru zveja ir aizliegta un kas kā tādas ir noteiktas Savienības tiesību aktā, kas pieņemts kopējās zivsaimniecības politikas jomā. Tāpēc ir lietderīgi aizliegt šo sugu zveju attiecīgajos apgabalos. (8)Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 4. punktu krājumiem, kuriem ir izstrādāti īpaši daudzgadu plāni, KPN būtu jānosaka saskaņā ar minētajos plānos izklāstītajiem noteikumiem. Tāpēc jūrasmēles krājumam Lamanša rietumu daļā, jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumiem Ziemeļjūrā, mencas krājumiem Kategatā, ūdeņos uz rietumiem no Skotijas, Īrijas jūrā, Ziemeļjūrā, Skagerakā un Lamanša austrumu daļā un zilās tunzivs krājumiem Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā KPN būtu jānosaka saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Padomes Regulās (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1300/2008, (EK) Nr. 1342/2008 (“mencu plāns”) un (EK) Nr. 302/2009. (9)Kas attiecas uz siļķes krājumu ūdeņos uz rietumiem no Skotijas, ICES pēc jaunākā novērtējuma sniedza ieteikumu par siļķes krājumu VIa un VIIb,c rajonā (ūdeņi uz rietumiem no Skotijas un uz rietumiem no Īrijas). ICES uzskata, ka ir jāizstrādā minētā krājuma atjaunošanas plāns. Šis ieteikums aptver divas atsevišķas KPN (VIaS un VIIb,c zonā, no vienas puses, un Vb, VIb un VIaN zonā, no otras puses). Vienošanās par apvienoto krājumu pārvaldības plānu nav panākta, un ziemeļu krājuma pārvaldības plāns vairs netiek uzskatīts par derīgu apvienotajiem krājumiem, tāpēc KPN ir jānosaka, pamatojoties uz ieteikumu par maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). (10)Krājumiem, par kuriem nav pietiekamu vai uzticamu datu, lai novērtētu to apmēru, pārvaldības pasākumi un KPN apjomi būtu jānosaka, ievērojot piesardzīgu pieeju zvejniecības pārvaldībā, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 4. panta 1. punkta 8. apakšpunktā, vienlaikus ņemot vērā krājuma specifiku, tostarp jo īpaši pieejamo informāciju par krājuma attīstības tendencēm un apsvērumus par jauktu dažādu sugu zveju. (11)Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 847/96 ir ieviesti papildu nosacījumi ikgadējai KPN pārvaldībai, tostarp 3. un 4. pantā paredzētie elastības noteikumi par krājumiem, kuriem noteikta piesardzīga vai analītiska KPN. Saskaņā ar minētās regulas 2. pantu Padomei, nosakot KPN, ir jānolemj, kuriem krājumiem 3. un 4. pantu nepiemēro, jo īpaši pamatojoties uz šo krājumu bioloģisko stāvokli. Pavisam nesen ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktu ir ieviests elastības mehānisms visām nozvejām, uz kurām attiecas izkraušanas pienākums. Tādēļ, lai izvairītos no pārmērīgas elastības, kas apdraudētu kopējā zivsaimniecības politikā izvirzīto saglabāšanas mērķu sasniegšanu, un lai nepieļautu negatīvu ietekmi uz krājumu bioloģisko stāvokli, Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pantu KPN var piemērot tikai tad, ja dalībvalstis neizmanto ikgadējo elastību, kas paredzēta Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktā. (12)Ja krājuma KPN ir iedalīta tikai vienai dalībvalstij, ir lietderīgi saskaņā ar Līguma 2. panta 1. punktu pilnvarot attiecīgo dalībvalsti noteikt šādas KPN apjomu. Būtu jāparedz noteikumi, lai nodrošinātu to, ka attiecīgā dalībvalsts, nosakot minēto KPN apjomu, rīkojas pilnīgā saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas principiem un noteikumiem. (13)Maksimāli pieļaujamā zvejas piepūle 2016. gadam jānosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2166/2005 8. pantu, Regulas (EK) Nr. 509/2007 5. pantu, Regulas (EK) Nr. 676/2007 9. pantu, Regulas (EK) Nr. 1342/2008 11. un 12. pantu un Regulas (EK) Nr. 302/2009 5. un 9. pantu, vienlaikus ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 754/2009. (14)Ņemot vērā ICES jaunāko zinātnisko ieteikumu un ievērojot starptautiskās saistības NEAFC konvencijas kontekstā, ir jāierobežo konkrētu dziļūdens sugu zvejas piepūle.

(15)Dažu sugu, piemēram, dažu haizivju sugu, saglabāšanu varētu nopietni apdraudēt pat ierobežotas zvejas darbības. Tāpēc šādu sugu zvejas iespējas būtu pilnībā jāierobežo, nosakot vispārēju šo sugu zvejas aizliegumu. (16)Konvencijas par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību Pušu 11. konferencē, kas 2014. gada 3.–9. novembrī notika Kito, Konvencijas I un II pielikumā iekļautajiem aizsargājamo sugu sarakstiem tika pievienotas vairākas sugas, attiecībā uz kurām to piemēro no 2015. gada 8. februāra. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt minēto sugu aizsardzību attiecībā uz Savienības kuģiem, kas zvejo visos ūdeņos, un kuģiem, kas nav Savienības kuģi, bet kas zvejo Savienības ūdeņos. (17)Uz šajā regulā noteikto Savienības kuģiem pieejamo zvejas iespēju izmantošanu attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009 un jo īpaši minētās regulas 33. un 34. pants par nozveju un zvejas piepūles reģistrēšanu un ar zvejas iespēju pilnīgu izmantošanu saistītu datu paziņošanu. Tāpēc ir jānorāda kodi, kas dalībvalstīm jāizmanto, kad tās nosūta Komisijai datus par izkrāvumiem no krājumiem, uz kuriem attiecas šī regula. (18)Ievērojot ICES ieteikumu, ir lietderīgi uzturēt īpašu sistēmu tūbīšu krājumu pārvaldībai Savienības ūdeņos ICES IIa un IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā. Tā kā ir sagaidāms, ka ICES zinātniskais ieteikums kļūs pieejams tikai 2016. gada februārī, ir lietderīgi KPN un kvotas šim krājumam provizoriski noteikt nulles apjomā, kamēr šāds ieteikums nav publicēts. (19)Lai garantētu zvejas iespēju pilnīgu izmantošanu, ir lietderīgi ļaut īstenot elastīgu režīmu starp dažiem KPN apgabaliem attiecībā uz to pašu bioloģisko krājumu. (20)Saskaņā ar procedūru, kas paredzēta nolīgumos vai protokolos par attiecībām zivsaimniecības nozarē ar Norvēģiju un Fēru Salām, Savienība ar minētajiem partneriem ir rīkojusi apspriedes par zvejas tiesībām. Saskaņā ar procedūru, kas paredzēta nolīgumā un protokolā par attiecībām zivsaimniecības nozarē ar Grenlandi, Apvienotā komiteja ir noteikusi zvejas iespēju apjomu, kas Savienībai pieejamas Grenlandes ūdeņos 2015. gadā. Tādēļ ir nepieciešams šajā regulā iekļaut minētās zvejas iespējas. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna apspriešanās]. (21)NEAFC 2014. gada gadskārtējā sanāksmē pieņēma saglabāšanas pasākumu, kurš attiecas uz sarkanasaru krājumu Irmingera jūrā un ar kuru nosaka 2015. gada KPN un kvotas līgumslēdzējām pusēm, tostarp Savienībai. Turklāt 2015. gadā turpināsies NEAFC piekrastes valstu apspriešanās par Ziemeļatlantijas siļķes zvejas iespējām minētajā gadā. Tādēļ, gaidot pārskatīšanu, kurā ņemtu vērā NEAFC piekrastes valstu apspriešanos rezultātus, ir lietderīgi noteikt provizoriskus Ziemeļatlantijas siļķes nozvejas limitus, kas izteikti kā procentuālā daļa no Savienības 2014. gada kvotas. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna apspriešanās]. (22)NEAFC 2014. gada gadskārtējā sanāksmē nepieņēma saglabāšanas pasākumu, kurš attiecas uz sarkanasaru krājumu ICES starptautiskajos ūdeņos I un II zonā un ar kuru nosaka KPN un kvotas līgumslēdzējām pusēm. 2015. gadā turpināsies apspriešanās par šā sarkanasaru krājuma zvejas iespējām. Tā kā zveja notiek gada otrajā pusē, šā krājuma nozvejas limitus noteiks 2015. gada laikā, ņemot vērā NEAFC piekrastes valstu apspriešanos rezultātus. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna apspriešanās]. (23)Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT) 2015. gada gadskārtējā sanāksmē pieņēma zilās tunzivs KPN un kvotu palielinājumu trīs gadu laikposmam un pašreizējā līmenī apstiprināja KPN un kvotas, ko 2015.–2016. gadā piemēro zobenzivij Atlantijas okeāna ziemeļu daļā, zobenzivij Atlantijas okeāna dienvidu daļā, garspuru tunzivij Atlantijas okeāna dienvidu daļā un garspuru tunzivij Atlantijas okeāna ziemeļu daļā. Turklāt, kā tas jau ir zilās tunzivs krājuma gadījumā, ir lietderīgi, ka nozvejai, kas gūta atpūtas un sporta zvejā visos citos ICCAT krājumos, kuri iekļauti ID pielikumā, arī tiktu piemēroti minētās organizācijas pieņemtie nozvejas limiti, lai nodrošinātu, ka Savienība nepārsniedz savas kvotas. Visi šie pasākumi būtu jāievieš Savienības tiesību aktos.

[Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (24)Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijas (CCAMLR) puses 2014. gada gadskārtējā sanāksmē pieņēma nozvejas limitus gan mērķsugām, gan piezvejas sugām, tostarp piezvejas kvotu 2015. un 2016. gadam attiecībā uz konkrētu izpētes zveju 88.2. apakšapgabalā. Nosakot zvejas iespējas 2016. gadam, būtu jāņem vērā šādas kvotas izmantojums 2015. gadā. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (25)Indijas okeāna tunzivju komisija (IOTC) gadskārtējā sanāksmē 2015. gadā apstiprināja kapacitātes jomā ieviestos saglabāšanas un pārvaldības pasākumus. Turklāt IOTC pieņēma pasākumu par zivju pievilināšanas ierīču (ZPI) izmantošanas ierobežošanu. Tā kā apgādes kuģu darbības un ZPI izmantošana veido daļu no zvejas piepūles, kuru īsteno to kuģu flote, kas zvejo ar riņķvadu, ar šo regulu pasākums būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. (26)Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (SPRFMO) gadskārtējā sanāksme notiks 2016. gada 25.–29. janvārī. Kamēr šāda gadskārtējā sanāksme nav notikusi, ir lietderīgi provizoriski saglabāt pašreizējos pasākumus SPRFMO konvencijas apgabalā. Tomēr Čīles stavridas krājumā nevajadzētu zvejot, pirms gadskārtējās sanāksmes rezultātā ir noteikta KPN. (27)Amerikas Tropisko tunzivju komisija (IATTC) 89. gadskārtējā sanāksmē 2015. gadā paturēja spēkā dzeltenspuru tunzivs, lielacu tunzivs un svītrainās tunzivs saglabāšanas pasākumus. IATTC paturēja spēkā arī Rezolūciju par okeāna baltspuru haizivju saglabāšanu. Minētajiem pasākumiem būtu jāpaliek iestrādātiem Savienības tiesību aktos. (28)Dienvidaustrumu Atlantijas zvejniecības organizācija (SEAFO) 2015. gada gadskārtējā sanāksmē pieņēma saglabāšanas pasākumu attiecībā uz Patagonijas ilkņzivs un sarkano dziļūdens krabju divgadīgo KPN, tajā pašā laikā spēkā palika esošā beriksu, Atlantijas lielgalvja un pelaģiskā bruņgalvja KPN. Patlaban piemērojamie pasākumi attiecībā uz zvejas iespēju sadalījumu, kurus pieņēmusi SEAFO, būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (29)Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisija (WCPFC) 12. gadskārtējā sanāksmē pieņēma saglabāšanas un pārvaldības pasākumus.

[Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (30)Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā Puses gadskārtējā sanāksmē 2013. gadā negrozīja tās pasākumus attiecībā uz zvejas iespējām. Minētie pasākumi būtu jāievieš Savienības tiesību aktos. [Apsvērums, kā arī attiecīgie noteikumi, uz kuriem tas attiecas, jāgroza pēc tam, kad notikusi jauna gadskārtējā sanāksme]. (31)Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija (NAFO) 37. gadskārtējā sanāksmē 2015. gadā pieņēma virkni zvejas iespēju 2016. gadam attiecībā uz konkrētiem krājumiem NAFO konvencijas apgabala 1.–4. apakšapgabalā. (32) Attiecīgās reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO) gada beigās vienojas par konkrētiem starptautiskiem pasākumiem, ar kuriem paredz vai ierobežo Savienības zvejas iespējas, un tie kļūst piemērojami pirms šīs regulas stāšanās spēkā. Tāpēc noteikumi, ar kuriem šādus pasākumus ievieš Savienības tiesību aktos, ir jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku. Konkrētāk, tā kā CCAMLR konvencijas apgabalā zvejas sezona ilgst no 1. decembra līdz 30. novembrim, un tāpēc konkrētas zvejas iespējas vai aizliegumi CCAMLR konvencijas apgabalā ir noteikti laikposmam, kas sākas 2015. gada 1. decembrī, ir lietderīgi šīs regulas attiecīgos noteikumus piemērot no minētā datuma. Šāda piemērošana ar atpakaļejošu spēku neskars tiesiskās paļāvības principu, jo CCAMLR locekļiem ir aizliegts bez atļaujas zvejot CCAMLR konvencijas apgabalā. (33)Saskaņā ar Savienības deklarāciju Venecuēlas Bolivāra Republikai par to, ka zvejas kuģiem, kuri kuģo ar Venecuēlas Bolivāra Republikas karogu, piešķir zvejas iespējas ES ūdeņos Francijas Gviānas piekrastes ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā, ir jānosaka Venecuēlai pieejamās lutjānzivju zvejas iespējas Savienības ūdeņos. (34)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz atļaujas piešķiršanu atsevišķām dalībvalstīm izmantot sistēmu, kurā iedalīto zvejas piepūli tās pārvalda saskaņā ar kilovatdienu sistēmu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.

(35)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz jūrā pavadāmo papildu dienu piešķiršanu par zvejas darbību pilnīgu izbeigšanu un zinātnisko novērotāju pastiprinātu izvietošanu, kā arī attiecībā uz izklājlapas formāta noteikšanu tādas informācijas vākšanai un nosūtīšanai, kas attiecas uz jūrā pavadāmo dienu nodošanu starp vienas dalībvalsts karoga zvejas kuģiem. (36)Lai nepieļautu zvejas darbību pārtraukšanu un lai nodrošinātu Savienības zvejnieku iztikas iespējas, šī regula būtu jāpiemēro no 2016. gada 1. janvāra, izņemot noteikumus attiecībā uz zvejas piepūles limitiem, kuri būtu jāpiemēro no 2016. gada 1. februāra, un īpašus noteikumus konkrētos reģionos, kuriem būtu jāparedz īpašs piemērošanas datums. Steidzamības dēļ šai regulai būtu jāstājas spēkā tūlīt pēc tās publicēšanas. (37)Zvejas iespējas būtu jāizmanto, pilnībā ievērojot piemērojamos Savienības tiesību aktus, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I SADAĻA

VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI 1. pants

Priekšmets 1.Ar šo regulu nosaka Savienības ūdeņos pieejamās zvejas iespējas un Savienības kuģu zvejas iespējas konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, attiecībā uz konkrētiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām. 2.Šā panta 1. punktā minētās zvejas iespējas ietver: a)nozvejas limitus 2016. gadam un, ja tā norādīts šajā regulā, 2017. gadam; b)zvejas piepūles limitus laikposmam no 2016. gada 1. februāra līdz 2017. gada 31. janvārim, izņemot gadījumus, kad zvejas piepūles limitiem 9., 31. un 32. pantā un IIE pielikumā ir noteikti citi laikposmi; c)dažu krājumu zvejas iespējas CCAMLR konvencijas apgabalā laikposmam no 2015. gada 1. decembra līdz 2016. gada 30. novembrim; d)dažu krājumu zvejas iespējas IATTC konvencijas apgabalā, kas 28. pantā noteiktas tajā pašā pantā norādītajiem 2016. un 2017. gada laikposmiem. 2. pants

Darbības joma Šo regulu piemēro šādiem kuģiem: a)Savienības kuģiem; b)trešo valstu kuģiem Savienības ūdeņos; c)10. panta īstenošanas vajadzībām — atpūtas zvejas kuģiem. 3. pants

Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: a)“Savienības kuģis” ir dalībvalsts karoga zvejas kuģis, kas reģistrēts Savienībā;

b)“trešās valsts kuģis” ir trešās valsts karoga zvejas kuģis, kas reģistrēts trešā valstī; c)“atpūtas zveja” ir nekomerciālas zvejas darbības, kurās jūras ūdeņu dzīvos resursus izmanto tādos nolūkos kā atpūta, tūrisms vai sports. d)“Savienības ūdeņi” ir ūdeņi, kas ir dalībvalstu suverenitātē vai jurisdikcijā, izņemot Līguma II pielikumā minētajām teritorijām piegulošos ūdeņus; e)“starptautiskie ūdeņi” ir ūdeņi, kas nav nevienas valsts suverenitātē vai jurisdikcijā; f)“krājums” ir jūras bioloģiskie resursi, kas sastopami konkrētā pārvaldības apgabalā; g)“kopējā pieļaujamā nozveja” (KPN) ir: i)zvejniecībās, uz kurām attiecas Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantā minētais izkraušanas pienākums, — daudzums, ko katru gadu var nozvejot no katra krājuma, ii)visās citās zvejniecībās — daudzums, ko katru gadu var izkraut no katra krājuma; h)“kvota” ir KPN daļa, kas iedalīta Savienībai, dalībvalstij vai trešai valstij; i)“analītisks novērtējums” ir konkrēta krājuma tendenču kvantitatīvs izvērtējums, kas pamatojas uz datiem par krājuma bioloģiju un izmantošanu un kura zinātniskā analīze ir apliecinājusi, ka tas ir pietiekami kvalitatīvs, lai nodrošinātu zinātnisko ieteikumu par turpmākās nozvejas iespējām; j)“piesardzīga pieeja zvejniecības pārvaldībā” ir pieeja, saskaņā ar kuru atbilstošas zinātniskās informācijas trūkums nebūtu jāizmanto par pamatojumu, lai atliktu vai neveiktu pārvaldības pasākumus, kuru mērķis ir saglabāt mērķsugas, saistītās vai atkarīgās sugas, nemērķa sugas un to vidi; k)“linuma acs izmērs” ir zvejas rīku linuma acs izmērs, kas noteikts saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 517/2008; l)“Savienības zvejas flotes reģistrs” ir reģistrs, kuru Komisija izveidojusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 24. panta 3. punktu; m)“zvejas žurnāls” ir žurnāls, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1224/2009 14. pantā. 4. pants

Zvejas zonas Šajā regulā piemēro šādas zonu definīcijas: a)ICES (Starptautiskā Jūras pētniecības padome) zonas ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Regulas (EK) Nr. 218/2009 III pielikumā; b)“Skageraks” ir ģeogrāfiskais apgabals, kuru rietumos norobežo līnija, kas novilkta no Hanstholmas bākas līdz Lindesnes bākai, un dienvidos — līnija, kas novilkta no Skāgenas bākas līdz Tistlarnas bākai un no šā punkta līdz tuvākajam punktam Zviedrijas krastā; c)“Kategats” ir ģeogrāfiskais apgabals, kuru ziemeļos norobežo līnija, kas novilkta no Skāgenas bākas līdz Tistlarnas bākai un no šā punkta līdz tuvākajam punktam Zviedrijas krastā, un dienvidos — līnija, kas novilkta no Hāzenēres raga līdz Gnībena ragam, no Korshāges līdz Spodsbjergai un no Gilbjerga raga līdz Killenai; d)“ICES VII apakšapgabala 16. funkcionālā vienība” ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo loksodromas, kuras secīgi savieno šādus punktus:

–53° 30' N 15° 00' W, –53° 30' N 11° 00' W, –51° 30' N 11° 00' W, –51° 30' N 13° 00' W, –51° 00' N 13° 00' W, –51° 00' N 15° 00' W, –53° 30' N 15° 00' W; e)“ICES IXa rajona 26. funkcionālā vienība” ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo loksodromas, kuras secīgi savieno šādus punktus: –43° 00' N 8° 00' W, –43° 00' N 10° 00' W, –42° 00' N 10° 00' W, –42° 00' N 8° 00' W; f)“ICES IXa rajona 27. funkcionālā vienība” ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo loksodromas, kuras secīgi savieno šādus punktus: –42° 00' N 8° 00' W, –42° 00' N 10° 00' W, –38° 30' N 10° 00' W, –38° 30' N 9° 00' W, –40° 00' N 9° 00' W, –40° 00' N 8° 00' W; g)“Kadisas jūras līcis” ir ICES IXa rajona ģeogrāfiskais apgabals uz austrumiem no 7º 23' 48″ rietumu garuma;

h)CECAF (Centrālaustrumu Atlantijas zvejniecības komiteja) apgabali ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 216/2009 II pielikumā; i)NAFO (Ziemeļrietumu Atlantijas zvejniecības organizācija) apgabali ir ģeogrāfiskie apgabali, kas norādīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 217/2009 III pielikumā; j)“SEAFO (Dienvidaustrumu Atlantijas zvejniecības organizācija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Konvencijā par Dienvidaustrumu Atlantijas zvejas resursu saglabāšanu un pārvaldību; k)“ICCAT (Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Starptautiskajā konvencijā par Atlantijas tunzivju saglabāšanu; l)“CCAMLR (Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 601/2004 2. panta a) punktā; m)“IATTC (Amerikas Tropisko tunzivju komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Konvencijā Amerikas Tropisko tunzivju komisijas stiprināšanai, kas izveidota ar Amerikas Savienoto Valstu un Kostarikas Republikas 1949. gada konvenciju (“Antigvas Konvencija”); n)“IOTC (Indijas okeāna tunzivju komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Nolīgumā par Indijas okeāna tunzivju komisijas izveidi; o)“SPRFMO (Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālā zvejniecības pārvaldības organizācija) konvencijas apgabals” ir atklātās jūras ģeogrāfiskais apgabals uz dienvidiem no 10o ziemeļu platuma paralēles, uz ziemeļiem no CCAMLR konvencijas apgabala, uz austrumiem no SIOFA konvencijas apgabala, kā noteikts Nolīgumā par zveju Indijas okeāna dienvidu daļā, un uz rietumiem no Dienvidamerikas valstu zvejniecības jurisdikcijā esošajiem apgabaliem; p)“WCPFC (Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisija) konvencijas apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, kas noteikts Konvencijā par tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību Klusā okeāna rietumu un centrālajā daļā; q)“Beringa jūras atklātie ūdeņi” ir atklātās jūras ģeogrāfiskais apgabals, kas atrodas Beringa jūrā vairāk nekā 200 jūras jūdžu attālumā no bāzes līnijām, no kurām tiek noteikts Beringa jūras piekrastes valstu teritoriālo ūdeņu platums; r)“IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabals” ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo: –150º rietumu garuma meridiāns, –130º rietumu garuma meridiāns, –4º dienvidu platuma paralēle, –50º dienvidu platuma paralēle. II SADAĻA

SAVIENĪBAS KUĢU ZVEJAS IESPĒJAS I nodaļa

Vispārīgi noteikumi 5. pants

KPN un tās sadalījums 1.Savienības kuģu KPN Savienības ūdeņos vai konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, šādas KPN sadalījums starp dalībvalstīm un — vajadzības gadījumā — ar to funkcionāli saistītie nosacījumi ir noteikti I pielikumā. 2.Savienības kuģiem I pielikumā noteikto KPN robežās ir atļauts zvejot ūdeņos, kas ir Fēru Salu, Grenlandes, Islandes un Norvēģijas jurisdikcijā, un zvejas zonā ap Jana Majena salu, ievērojot šīs regulas 15. pantā un III pielikumā un Regulā (EK) Nr. 1006/2008 izklāstītos nosacījumus un minētās regulas īstenošanas noteikumus.

6. pants

KPN, kas jānosaka dalībvalstīm 1.Dažu zivju krājumu KPN nosaka attiecīgā dalībvalsts. Minētie krājumi ir norādīti I pielikumā. 2.KPN, kas jānosaka dalībvalstij: a)atbilst kopējās zivsaimniecības politikas principiem un noteikumiem, jo īpaši principam par krājuma ilgtspējīgu izmantošanu, un b)nodrošina šādu rezultātu: i)ja ir pieejami analītiski novērtējumi, krājuma izmantošana no 2016. gada ar lielāko iespējamo varbūtību atbilst maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam, ii)ja analītiski novērtējumi nav pieejami vai tie ir nepilnīgi, krājuma izmantošana notiek saskaņā ar piesardzīgu pieeju zvejniecības pārvaldībā. 3.Līdz 2016. gada 15. martam katra attiecīgā dalībvalsts iesniedz Komisijai šādu informāciju: a)pieņemtā KPN; b)attiecīgās dalībvalsts savāktie un novērtētie dati, uz kuriem balstās pieņemtā KPN; c)ziņas par to, kā pieņemtā KPN atbilst 2. punktam. 7. pants

Nozvejas un piezvejas izkraušanas nosacījumi 1.Zivis no krājumiem, kuriem ir noteikta KPN un uz kuriem neattiecas izkraušanas pienākums, tiek paturētas uz kuģa vai izkrautas tikai tad, ja: (a)nozveju ir guvuši tādas dalībvalsts karoga kuģi, kurai ir kvota, kas nav pilnībā apgūta, vai (b)nozveja ir daļa no Savienības kvotas, kura kvotu veidā nav sadalīta starp dalībvalstīm, un minētā Savienības kvota nav pilnībā apgūta. 2.Šīs regulas I pielikumā ir norādīti Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 8. punktā minētie nemērķa sugu krājumi drošās bioloģiskās robežās, lai varētu noteikt minētajā pantā paredzēto atkāpi no pienākuma atskaitīt nozveju no attiecīgajām kvotām. 8. pants

Zvejas piepūles limiti Laikposmiem, kas minēti 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā, piemēro šādus zvejas piepūles pasākumus: a)IIA pielikumu konkrētu mencas, jūrasmēles un jūras zeltplekstes krājumu pārvaldībā Kategatā, Skagerakā, ICES IIIa rajona daļā, kas neietilpst Skagerakā un Kategatā, ICES IV apakšapgabalā, ICES VIa, VIIa un VIId rajonā un Savienības ūdeņos ICES IIa un Vb rajonā; b)IIB pielikumu heka un Norvēģijas omāra krājumu atjaunošanā ICES VIIIc un IXa rajonā, izņemot Kadisas jūras līci;

c)IIC pielikumu jūrasmēles krājuma pārvaldībā ICES VIIe rajonā. 9. pants

Nozvejas un zvejas piepūles limiti dziļūdens zvejai 1.Grenlandes paltusam piemēro Regulas (EK) Nr. 2347/2002 3. panta 1. punktu, kurā noteikta prasība, ka kuģim jābūt dziļūdens zvejas atļaujai. Minētajā pantā izklāstītos nosacījumus piemēro Grenlandes paltusa zvejošanai, paturēšanai uz kuģa, pārkraušanai citā kuģī un izkraušanai. 2.Dalībvalstis nodrošina, lai 2016. gadā zvejas piepūle, kas izteikta ārpus ostas pavadītās kilovatdienās, kuģiem, kuriem ir Regulas (EK) Nr. 2347/2002 3. panta 1. punktā minētās dziļūdens zvejas atļaujas, nepārsniegtu 65 % no gada vidējās zvejas piepūles, kuru attiecīgās dalībvalsts kuģi īstenoja 2003. gadā reisos, par kuriem bija izdotas dziļūdens zvejas atļaujas vai kuros tika nozvejotas minētās regulas I un II pielikumā norādīto dziļūdens sugu zivis. Šo punktu piemēro tikai zvejas reisiem, kuros nozvejoti vairāk nekā 100 kg dziļūdens sugu īpatņu, izņemot Ziemeļatlantijas argentīnas. 10. pants

Pasākumi attiecībā uz jūrasasara (labraka) zveju 1.Savienības kuģiem ir aizliegts zvejot jūrasasarus (labrakus) ICES VIIb, VIIc, VIIj un VIIk rajonā, kā arī ICES VIIa un VIIg rajonā Apvienotās Karalistes suverenitātē esošajos ūdeņos vairāk nekā 12 jūras jūdžu attālumā no bāzes līnijas. Savienības kuģiem ir aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, pārvietot vai izkraut jūrasasarus (labrakus), kas nozvejoti minētajā apgabalā. 2.No 2016. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 30. jūnijam Savienības kuģiem ir aizliegts zvejot jūrasasarus (labrakus) ICES IVb, IVc, VIIa un VIId–VIIh rajonā, kā arī paturēt uz kuģa, pārvietot, pārkraut citā kuģī vai izkraut jūrasasarus (labrakus), kas nozvejoti minētajā apgabalā. Tomēr kuģim, kas izmanto grunts traļus vai zvejas vadus, ir atļauts paturēt uz kuģa jūrasasara (labraka) nozvejas, kuru apjoms ir ne vairāk kā 1 % no kopējās uz kuģa esošās jūras organismu nozvejas svara. 3.No 2016. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 31. decembrim Savienības kuģiem ir aizliegts nozvejot jūrasasara (labraka) daudzumus, kas pārsniedz 1000 kilogramus (vienam kuģim mēnesī), šādos apgabalos: a)ICES IVb, IVc, VIId, VIIe, VIIf un VIIh rajonā; b)ICES VIIa un VIIg rajonā Apvienotās Karalistes suverenitātē esošos ūdeņos līdz 12 jūras jūdžu attālumā no bāzes līnijas. Minētajā laikposmā Savienības kuģiem ir aizliegts arī paturēt uz kuģa, pārvietot, pārkraut citā kuģī vai izkraut minētajos apgabalos nozvejotus jūrasasara (labraka) daudzumus, kas pārsniedz 1000 kilogramus. Šajā punktā noteiktie nozvejas limiti nav pārceļami uz citu mēnesi un nav nododami citam kuģim. Dalībvalstis ne vēlāk kā 20 dienas pēc katra mēneša beigām paziņo Komisijai ar katru zvejas rīka tipu gūtās jūrasasara (labraka) nozvejas. 4.Atpūtas zvejā ICES IVb, IVc, VIIa, VIId, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh, VIIj un VIIk rajonā viens zvejnieks drīkst paturēt ne vairāk kā vienu jūrasasara (labraka) īpatni dienā. 11. pants

Īpaši noteikumi par zvejas iespēju iedalījumu 1.Šajā regulā paredzētais zvejas iespēju iedalījums dalībvalstīm neskar: a)zvejas iespēju apmaiņu, kas veikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 8. punktu; b)zvejas iespēju atvilkumus un pārdali, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 37. pantu; c)zvejas iespēju pārdali, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1006/2008 10. panta 4. punktu; d)papildu izkrāvumus, kas atļauti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu un Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktu; e)daudzumus, kas ieturēti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 4. pantu;

f)atvilkumus, kas veikti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 105., 106. un 107. pantu; g)kvotu nodošanu un apmaiņu, kas veikta saskaņā ar šīs regulas 15. pantu. 2.Regulā (EK) Nr. 847/96 paredzētās KPN un kvotu ikgadējās pārvaldības nolūkos šīs regulas I pielikumā ir norādīti krājumi, uz kuriem attiecas piesardzīga vai analītiska KPN. 3.Ja vien šīs regulas I pielikumā nav noteikts citādi, Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu piemēro krājumiem, uz kuriem attiecas piesardzīga KPN, un minētās regulas 3. panta 2. un 3. punktu un 4. pantu piemēro krājumiem, uz kuriem attiecas analītiska KPN. 4.Ja dalībvalstis izmanto Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 9. punktā paredzēto ikgadējo elastību, Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pantu KPN nepiemēro. 12. pants

Slēgtā zvejas sezona 1.Porkupīnas sēklī laikā no 2016. gada 1. maija līdz 31. maijam ir aizliegts zvejot vai paturēt uz kuģa šādu sugu īpatņus: menca, megrimi, jūrasvelni, pikša, merlangs, heks, Norvēģijas omārs, jūras zeltplekste, pollaks, saida, rajveidīgās zivis, parastā jūrasmēle, brosme, zilā jūras līdaka, jūras līdaka un dzelkņu haizivs. Šā punkta īstenošanas vajadzībām Porkupīnas sēklis ir ģeogrāfiskais apgabals, ko norobežo loksodromas, kuras secīgi savieno šādus punktus: Punkts Ģeogrāfiskais platums Ģeogrāfiskais garums 1. 52° 27' N 12° 19' W 2. 52° 40' N 12° 30' W 3. 52° 47' N 12° 39,600' W 4. 52° 47' N 12° 56' W 5. 52° 13,5' N 13° 53,830' W 6. 51° 22' N 14° 24' W 7. 51° 22' N 14° 03' W 8. 52° 10' N 13° 25' W 9. 52° 32' N 13° 07,500' W 10. 52° 43' N 12° 55' W 11. 52° 43' N 12° 43' W 12. 52° 38,800' N 12° 37' W 13. 52° 27' N 12° 23' W 14. 52° 27' N 12° 19' W Atkāpjoties no pirmās daļas, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 50. panta 3., 4. un 5. punktu ir atļauts tranzītā šķērsot Porkupīnas sēkli, vedot uz kuģa minētajā daļā norādīto sugu īpatņus. 2.Tūbīšu komerciāla zveja ar grunts trali, vadu vai tiem līdzīgiem velkamiem zvejas rīkiem, kuru linuma acs izmērs ir mazāks par 16 mm, ICES IIa, IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā ir aizliegta no 2016. gada 1. janvāra līdz 31. martam un no 2016. gada 1. augusta līdz 31. decembrim. Pirmajā daļā noteikto aizliegumu piemēro arī trešo valstu kuģiem, kuriem ir atļauts zvejot tūbītes Savienības ūdeņos ICES IV apakšapgabalā. 13. pants

Aizliegumi 1.Savienības kuģiem ir aizliegts zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut šādu sugu zivis: (1)ērkšķu raja (Amblyraja radiata) Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa un VIId rajonā un ICES IV apakšapgabalā; (2)baltā haizivs (Carcharodon carcharías) visos ūdeņos; (3)pelēkā īsraga haizivs (Centrophorus squamosus) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I un XIV apakšapgabalā; (4)baltacu haizivs (Centroscymnus coelolepis) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I un XIV apakšapgabalā; (5)milzu haizivs (Cetorhinus maximus) visos ūdeņos; (6)melnā haizivs (Dalatias licha) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I un XIV apakšapgabalā;

(7)gardeguna spurainā haizivs (Deania calcea) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I un XIV apakšapgabalā; (8)parastās rajas (Dipturus batis) sugu grupa (Dipturus cf. flossada un Dipturus cf. intermedia) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; (9)lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I un XIV apakšapgabalā; (10)gludā laternhaizivs (Etmopterus pusillus) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; (11)bara haizivs (Galeorhinus galeus), kas nozvejota ar āķu jedām Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un IV apakšapgabalā un Savienības un starptautiskajos ūdeņos ICES I, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; (12)siļķu haizivs (Lamna nasus) visos ūdeņos; (13)rifu velnraja (Manta alfredi) visos ūdeņos; (14)divragainā velnraja (Manta birostris) visos ūdeņos; (15)šādas Mobula ģints raju sugas visos ūdeņos: i)velnzivs (Mobula mobular), ii)mazā Gvinejas velna raja (Mobula rochebrunei), iii)dzeloņastes raja (Mobula japanica), iv)gludastes raja (Mobula thurstoni), v)garragu raja (Mobula eregoodootenkee), vi)mūka velna raja (Mobula munkiana), vii)Čīles velna raja (Mobula tarapacana), viii)īsspuru velna raja (Mobula kuhlii), ix)mazā velna raja (Mobula hypostoma); (16)šādas zāģzivju (Pristidae) sugas visos ūdeņos: i)šaurā zāģzivs (Anoxypristis cuspidate),

ii)pundurzāģzivs (Pristis clavata), iii)sīkzobu zāģzivs (Pristis pectinata), iv)lielzobu zāģzivs (Pristis pristis), v)zaļā zāģzivs (Pristis zijsron); (17) dzeloņainā raja (Raja clavata) Savienības ūdeņos ICES IIIa rajonā; (18) Norvēģijas raja (Raja (Dipturus) nidarosiensis) Savienības ūdeņos ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh un VIIk rajonā; (19) cirtainā raja (Raja undulata) Savienības ūdeņos ICES VI un X apakšapgabalā; (20) baltā raja (Raja alba) Savienības ūdeņos ICES VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; (21) ģitārrajas (Rhinobatidae) Savienības ūdeņos ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X un XII apakšapgabalā; (22) eņģeļhaizivs (Squatina squatina) Savienības ūdeņos. 2.Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. 14. pants

Datu nosūtīšana Kad dalībvalstis saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 33. un 34. pantu nosūta Komisijai datus par krājumos nozvejoto izkrāvumu apjomu, tās izmanto šīs regulas I pielikumā noteiktos krājumu kodus. II nodaļa

Zvejas atļaujas trešo valstu ūdeņos 15. pants

Zvejas atļaujas 1.Maksimālais zvejas atļauju skaits Savienības kuģiem, kuri zvejo kādas trešās valsts ūdeņos, ir noteikts III pielikumā. 2.Ja, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 8. punktu, viena dalībvalsts nodod kvotu citai dalībvalstij (veic apmaiņu) zvejas apgabalos, kas noteikti III pielikumā, tā attiecīgi nodod arī zvejas atļaujas un par nodošanu paziņo Komisijai. Tomēr nedrīkst pārsniegt zvejas atļauju kopējo skaitu, kas katram zvejas apgabalam noteikts III pielikumā. III nodaļa

Zvejas iespējas reģionālo zvejniecības

pārvaldības organizāciju ūdeņos 16. pants

Kvotu nodošana un apmaiņa 1.Ja saskaņā ar reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (“RZPO”) noteikumiem ir atļauta kvotu nodošana vai apmaiņa starp RZPO līgumslēdzējām pusēm, dalībvalsts (“attiecīgā dalībvalsts”) var apspriesties ar kādu RZPO līgumslēdzēju pusi un attiecīgi izstrādāt iespējamu iecerētas kvotu nodošanas vai apmaiņas plānu.

2.Kad attiecīgā dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai, Komisija var apstiprināt iecerēto kvotu nodošanas vai apmaiņas plānu, ko dalībvalsts ir apspriedusi ar attiecīgo RZPO līgumslēdzēju pusi. Pēc tam Komisija bez liekas kavēšanās attiecīgajai RZPO līgumslēdzējai pusei sniedz un no tās saņem piekrišanu, ka šāda kvotu nodošana vai apmaiņa ir saistoša. Tad Komisija paziņo RZPO sekretariātam par šādu kvotu nodošanu vai apmaiņu, par ko panākta vienošanās, saskaņā ar minētās organizācijas noteikumiem. 3.Komisija informē dalībvalstis par kvotu nodošanu vai apmaiņu, par ko panākta vienošanās. 4.Zvejas iespējas, kas saskaņā ar kvotu nodošanu vai apmaiņu ir saņemtas no attiecīgās RZPO līgumslēdzējas puses vai ir tai nodotas, tiek uzskatītas par kvotām, kas attiecīgajai dalībvalstij ir piešķirtas vai atvilktas no tai iedalītajām iespējām, no tā brīža, kad kvotu nodošana vai apmaiņa ir stājusies spēkā saskaņā ar tās vienošanās noteikumiem, kura attiecīgi panākta ar konkrēto RZPO līgumslēdzēju pusi vai saskaņā ar konkrētās RZPO noteikumiem. Šāds kvotu iedalījums negroza spēkā esošo zvejas iespēju sadales mehānismu, pēc kura zvejas iespējas sadala starp dalībvalstīm saskaņā ar zvejas darbību relatīvās stabilitātes principu. 1. IEDAĻA

ICCAT KONVENCIJAS APGABALS 17. pants

Zilo tunzivju zvejas, audzēšanas un nobarošanas kapacitātes ierobežojumi 1.To Savienības laivu zvejai ar ēsmu un velcēšanas laivu skaitu, kam atļauts Atlantijas okeāna austrumu daļā aktīvi zvejot zilās tunzivis, kuru izmērs ir no 8 kg/75 cm līdz 30 kg/115 cm, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 1. punktā. 2.To Savienības piekrastes nerūpnieciskās zvejas kuģu skaitu, kam atļauts Vidusjūrā aktīvi zvejot zilās tunzivis, kuru izmērs ir no 8 kg/75 cm līdz 30 kg/115 cm, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 2. punktā. 3.To Savienības kuģu skaitu, kas Adrijas jūrā zvejo zilās tunzivis audzēšanai un kam atļauts aktīvi zvejot zilās tunzivis, kuru izmērs ir no 8 kg/75 cm līdz 30 kg/115 cm, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 3. punktā. 4.To zvejas kuģu skaitu un kopējo kapacitāti, izteiktu kā bruto tilpību, kuriem atļauts zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, transportēt vai izkraut zilās tunzivis Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 4. punktā. 5.To zivju krātiņveida lamatu skaitu, kuras izmanto zilo tunzivju zvejniecībā Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 5. punktā. 6.Zilo tunzivju audzēšanas kapacitāti, nobarošanas kapacitāti un savvaļā iegūtu zilo tunzivju maksimālo apjomu, kas iedalāms audzētavām Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā, ierobežo, kā noteikts IV pielikuma 6. punktā. 18. pants

Zveja atpūtas un sporta nolūkā Dalībvalstis no tām iedalītajām kvotām, kas noteiktas ID pielikumā, iedala īpašu kvotu zilo tunzivju zvejai atpūtas un sporta nolūkā. 19. pants

Haizivis 1.Nevienā zvejniecībā nav atļauts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut lielacu lapshaizivju (Alopias superciliosus) liemeņa daļu vai visu liemeni. 2.Aizliegts veikt Alopias ģints lapshaizivju sugu specializēto zveju. 3.Saistībā ar zveju ICCAT konvencijas apgabalā ir aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut Sphyrnidae dzimtas (izņemot Sphyrna tiburo) āmurhaizivju liemeņa daļu vai visu liemeni. 4.Aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut jebkādā zvejniecībā nozvejotu okeāna baltspuru haizivju (Carcharhinus longimanus) liemeņa daļu vai visu liemeni. 5.Aizliegts paturēt uz kuģa jebkādā zvejniecībā nozvejotas zīdainās haizivis (Carcharhinus falciformis). 2. IEDAĻA

CCAMLR KONVENCIJAS APGABALS

20. pants

Aizliegumi un nozvejas limiti 1.Specializētā zveja, kurā iegūst V pielikuma A daļā norādīto sugu zivis, minētajā pielikumā norādītajās zonās un laikposmos ir aizliegta. 2.Izpētes zvejai V pielikuma B daļā norādītajos apakšapgabalos piemēro minētajā daļā noteikto KPN un piezvejas limitus. 21. pants

Izpētes zveja 1.Tikai tās dalībvalstis, kas ir CCAMLR locekles, 2016. gadā var piedalīties Dissostichus spp. izpētes zvejā ar āķu jedām FAO 88.1. un 88.2. apakšapgabalā, kā arī 58.4.1., 58.4.2. un 58.4.3.a rajonā ārpus apgabaliem, kas ir valstu jurisdikcijā. Ja šāda dalībvalsts plāno piedalīties šādā zvejā, tā katrā ziņā ne vēlāk kā 2016. gada 1. jūnijā par to paziņo CCAMLR Sekretariātam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 601/2004 7. un 7.a pantu. 2.Attiecībā uz FAO 88.1. un 88.2. apakšapgabalu, kā arī 58.4.1., 58.4.2. un 58.4.3.a rajonu KPN un piezvejas limiti katrā apakšapgabalā un rajonā un šo limitu sadalījums starp maza apjoma pētniecības vienībām (SSRU) katrā no tiem ir noteikts V pielikuma B daļā. Zveju katrā SSRU beidz, kad paziņotā nozveja sasniedz noteikto KPN, un attiecīgo SSRU slēdz zvejai līdz sezonas beigām. 3.Zveju veic pēc iespējas lielākā ģeogrāfiskā un dziļuma diapazonā, lai iegūtu informāciju, kas vajadzīga, lai noteiktu zvejniecības potenciālu un izvairītos no nozvejas un zvejas piepūles pārmērīgas koncentrācijas. Tomēr zveja FAO 88.1. un 88.2. apakšapgabalā, kā arī 58.4.1., 58.4.2. un 58.4.3.a rajonā ir aizliegta dziļumā, kas mazāks par 550 m. 22. pants

Krilu zveja 2016./2017. gada zvejas sezonā 1.Krilu (Euphausia superba) zveju CCAMLR konvencijas apgabalā 2016./2017. gada zvejas sezonā drīkst veikt tikai dalībvalstis, kuras ir CCAMLR locekles. Ja kāda no šīm dalībvalstīm plāno zvejot krilus CCAMLR konvencijas apgabalā, tā ne vēlāk kā 2016. gada 1. jūnijā, izmantojot šīs regulas V pielikuma C daļā paredzēto veidlapu, paziņo CCAMLR Sekretariātam saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 601/2004 5.a pantu un Komisijai par saviem plāniem zvejot krilus. 2.Paziņojumā, kas minēts šā panta 1. punktā, iekļauj Regulas (EK) Nr. 601/2004 3. pantā norādīto informāciju par katru kuģi, kam dalībvalsts paredzējusi izdot atļauju piedalīties krilu zvejā. 3.Dalībvalsts, kura plāno zvejot krilus CCAMLR konvencijas apgabalā, par savu nodomu paziņo tikai attiecībā uz atļauju saņēmušiem kuģiem, kuri paziņojuma nosūtīšanas laikā ir tās karoga kuģi, vai attiecībā uz atļauju saņēmušiem kuģiem, kuri ir citas CCAMLR locekles karoga kuģi un par kuriem ir sagaidāms, ka zvejas laikā tie būs minētās dalībvalsts karoga kuģi. 4.Dalībvalstīm ir tiesības atļaut piedalīties krilu zvejā kuģiem, par ko CCAMLR Sekretariātam nav paziņots saskaņā ar šā panta 1., 2. un 3. punktu, ja atļauju saņēmušais kuģis nevar piedalīties zvejā pamatotu ekspluatācijas apstākļu vai force majeure dēļ. Šādos gadījumos attiecīgās dalībvalstis tūlīt informē CCAMLR Sekretariātu un Komisiju un sniedz: a)pilnīgas ziņas par plānotajiem aizstājējkuģiem, tostarp Padomes Regulas (EK) Nr. 601/2004 3. pantā norādīto informāciju; b)izsmeļošu ziņojumu par aizstāšanas iemesliem un attiecīgus papildu pierādījumus vai izziņas. 5.Dalībvalstis neatļauj piedalīties krilu zvejā kuģim, kas ir iekļauts jebkurā no CCAMLR nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas (NNN zvejas) kuģu sarakstiem. 3. IEDAĻA

IOTC KONVENCIJAS APGABALS 23. pants

Zvejas kapacitātes limiti kuģiem, kas zvejo IOTC konvencijas apgabalā 1.Maksimālais Savienības kuģu skaits, kuri zvejo tropiskās tunzivis IOTC konvencijas apgabalā, un atbilstīgā zvejas kapacitāte, izteikta kā bruto tilpība, ir noteikta VI pielikuma 1. punktā. 2.Maksimālais Savienības kuģu skaits, kuri zvejo zobenzivis (Xiphias gladius) un garspuru tunzivis (Thunnus alalunga) IOTC konvencijas apgabalā, un atbilstīgā zvejas kapacitāte, izteikta kā bruto tilpība, ir noteikta VI pielikuma 2. punktā. 3.Kuģus, kas darbojas vienā no 1. un 2. punktā minētajām zvejniecībām, dalībvalstis drīkst pārvietot uz otru zvejniecību, ja tās spēj pierādīt Komisijai, ka šādu izmaiņu rezultātā netiks palielināta attiecīgo zivju krājumu zvejas piepūle.

4.Ja tiek ierosināta zvejas kapacitātes nodošana par labu dalībvalsts flotei, attiecīgā dalībvalsts pārliecinās par to, ka nododamie kuģi ir iekļauti IOTC kuģu reģistrā vai kādas citas reģionālas tunzivju zvejniecības organizācijas kuģu reģistrā. Turklāt zvejas kapacitātes nodošanu nedrīkst attiecināt uz kuģiem, kurus kāda RZPO iekļāvusi NNN zvejas darbībās iesaistīto kuģu (NNN kuģu) sarakstā. 5.Dalībvalstis drīkst palielināt savu zvejas kapacitāti virs 1. un 2. punktā norādītā maksimuma, nepārsniedzot IOTC iesniegtajos attīstības plānos noteiktos limitus. 24. pants

Dreifējošas zivju pievilināšanas ierīces (ZPI) Kuģis, kas zvejo ar riņķvadu, nekad vienā reizē neizvieto vairāk par 550 aktīvu dreifējošu zivju pievilināšanas ierīču (ZPI). 25. pants

Haizivis 1.Nevienā zvejniecībā nav atļauts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut visu sugu Alopiidae dzimtas lapshaizivju liemeņa daļu vai visu liemeni. 2.Nevienā zvejniecībā nav atļauts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut okeāna baltspuru haizivs (Carcharhinus longimanus) liemeņa daļu vai visu liemeni, izņemot kuģus, kuru lielākais garums ir mazāks par 24 metriem un kuri ir iesaistījušies zvejas darbībās tikai savas karoga dalībvalsts ekskluzīvajā ekonomikas zonā, ar nosacījumu, ka to nozveja ir paredzēta tikai vietējam patēriņam. 3.Nejauši nozvejotiem 1. un 2. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. 4. IEDAĻA

SPRFMO KONVENCIJAS APGABALS 26. pants

Pelaģiskā zveja 1.Dalībvalstis, kas 2007., 2008. vai 2009. gadā aktīvi veica pelaģiskās zvejas darbības SPRFMO konvencijas apgabalā, minētajā apgabalā ierobežo kopējo bruto tilpību sava karoga kuģiem, kuri 2016. gadā zvejo no pelaģiskajiem krājumiem, līdz Savienības kopējai bruto tilpībai 78 600 tonnu apmērā. 2.Tikai tās dalībvalstis, kas 2007., 2008. vai 2009. gadā ir aktīvi veikušas pelaģiskās zvejas darbības SPRFMO konvencijas apgabalā drīkst šajā apgabalā zvejot no pelaģiskajiem krājumiem saskaņā ar IJ pielikumā noteikto KPN. 3.Zvejas iespējas, kas noteiktas IJ pielikumā, var izmantot tikai ar nosacījumu, ka dalībvalstis vēlākais līdz nākamā mēneša piektajai dienai nosūta Komisijai paziņošanai SPRFMO Sekretariātam sarakstu ar kuģiem, kuri SPRFMO konvencijas apgabalā aktīvi zvejo vai ir iesaistījušies pārkraušanā citā kuģī, kuģu satelītnovērošanas sistēmu (VMS) reģistrētos datus, mēneša nozvejas ziņojumus un, ja ir pieejami, datus par kuģu ienākšanu ostās. 27. pants

Grunts zveja 1.Dalībvalstis grunts zvejas piepūli vai nozveju SPRFMO konvencijas apgabalā 2016. gadā ierobežo šādi: tā tiek attiecīgi īstenota vai gūta tikai tajās konvencijas apgabala daļās, kurās laikposmā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim ir veikta grunts zveja, un netiek pārsniegts gada vidējais nozvejas apjoms vai piepūles parametri, kas reģistrēti minētajā laikposmā. Dalībvalstis drīkst zvejot virs minētā reģistrētā apjoma vai parametriem tikai tad, ja SPRFMO apstiprina to plānu zvejot arī tad, ja minētais apjoms un parametri tiktu pārsniegti. 2.Dalībvalstis, kurām laikposmā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim nav reģistrēta grunts zvejas piepūle vai nozveja SPRFMO konvencijas apgabalā, nedrīkst zvejot, ja vien SPRFMO neapstiprina to plānu zvejot arī tad, ja grunts zvejas piepūle vai nozveja nav reģistrēta. 5. IEDAĻA

IATTC KONVENCIJAS APGABALS 28. pants

Zveja ar riņķvadu 1.Kuģiem ir aizliegts ar riņķvadu zvejot dzeltenspuru tunzivis (Thunnus albacares), lielacu tunzivis (Thunnus obesus) un svītrainās tunzivis (Katsuwonus pelamis): a)no 2016. gada 29. jūlija līdz 28. septembrim vai no 2016. gada 18. novembra līdz 2017. gada 18. janvārim apgabalā, ko norobežo:

–Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas Klusā okeāna krasta līnija, –150º rietumu garuma meridiāns, –40º ziemeļu platuma paralēle, –40º dienvidu platuma paralēle; b)no 2016. gada 29. septembra līdz 29. oktobrim apgabalā, ko norobežo: –96º rietumu garuma meridiāns, –110º rietumu garuma meridiāns, –4º ziemeļu platuma paralēle, –3º dienvidu platuma paralēle. 2.Attiecīgās dalībvalstis pirms 2016. gada 1. aprīļa paziņo Komisijai, kuru no 1. punktā minētajiem zvejas lieguma laikposmiem tās izvēlējušās. Izvēlētajā laikposmā visi attiecīgo dalībvalstu kuģi, kas zvejo ar riņķvadu, 1. punktā noteiktajos apgabalos pārtrauc zveju ar riņķvadu. 3.Uz kuģiem, kas ar riņķvadu zvejo tunzivis IATTC konvencijas apgabalā, patur un pēc tam no tiem izkrauj vai pārkrauj citā kuģī visas nozvejotās dzeltenspuru tunzivis, lielacu tunzivis un svītrainās tunzivis. 4.Šā panta 3. punktu nepiemēro šādos gadījumos: a)ja zivis uzskata par nederīgām lietošanai pārtikā ar zivju izmēru nesaistītu iemeslu dēļ, vai b)pēdējā zvejas rīku iemetienā zvejas reisā, ja vairs nepietiek vietas, lai novietotu visas šajā iemetienā nozvejotās tunzivis. 29. pants

Okeāna baltspuru haizivju zvejas aizliegums 1.Ir aizliegts IATTC konvencijas apgabalā zvejot okeāna baltspuru haizivis (Carcharhinus longimanus) un minētajā apgabalā paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, uzglabāt, piedāvāt pārdošanai, pārdot vai izkraut okeāna baltspuru haizivju liemeņa daļu vai visu liemeni. 2.Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Kuģu operatori tos tūlīt atlaiž ūdenī. 3.Kuģu operatori: a)reģistrē atlaisto īpatņu skaitu, norādot stāvokli (nedzīvi vai dzīvi); b)paziņo a) apakšpunktā minēto informāciju dalībvalstīm, kuru valstspiederīgie tie ir. Iepriekšējā gadā savākto informāciju dalībvalstis nosūta Komisijai līdz tā gada 31. janvārim, kurā stājas spēkā šī regula.

30. pants

Mobulīdraju zvejas aizliegums Savienības kuģiem IATTC konvencijas apgabalā ir aizliegts zvejot mobulīdrajas (pie kurām pieder velnrajas un Mobula ģints rajas) un paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, izkraut, uzglabāt, piedāvāt pārdošanai vai pārdot to liemeņa daļu vai visu liemeni. Tiklīdz nozvejā tiek pamanītas mobulīdrajas, Savienības kuģi, kad vien iespējams, tās dzīvas un neskartas tūlīt atlaiž ūdenī. 6. IEDAĻA

SEAFO KONVENCIJAS APGABALS 31. pants

Dziļūdens haizivju zvejas aizliegums SEAFO konvencijas apgabalā ir aizliegta šādu dziļūdens haizivju specializētā zveja: –kaķhaizivs (Apristurus manis), –dūmakainā gludā laternhaizivs (Etmopterus bigelowi), –īsastes laternhaizivs (Etmopterus brachyurus), –lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps), –gludā laternhaizivs (Etmopterus pusillus), –raju dzimtas zivis (Rajidae), –samtainā dzeloņzivs (Scymnodon squamulosus), –Selachimorpha virskārtas dziļūdens haizivis, –dzelkņu haizivs (Squalus acanthias). 7. IEDAĻA

WCPFC KONVENCIJAS APGABALS 32. pants

Lielacu tunzivs, dzeltenspuru tunzivs, svītrainās tunzivs un garspuru tunzivs Klusā okeāna dienvidu krājuma zvejas nosacījumi 1.Dalībvalstis nodrošina, ka to zvejas dienu skaits, kas iedalītas kuģiem, kuri ar riņķvadu zvejo lielacu tunzivis (Thunnus obesus), dzeltenspuru tunzivis (Thunnus albacares) un svītrainās tunzivis (Katsuwonus pelamis) WCPFC konvencijas apgabala atklātās jūras daļā, kas atrodas starp 20° ziemeļu platuma un 20° dienvidu platuma, nepārsniedz 403 dienas. 2.Savienības kuģi neveic garspuru tunzivju (Thunnus alalunga) Klusā okeāna dienvidu krājuma specializēto zveju WCPFC konvencijas apgabalā uz dienvidiem no 20° dienvidu platuma. 3.Dalībvalstis nodrošina to, ka lielacu tunzivs (Thunnus obesus) nozveja, ko guvuši kuģi, kuri zvejo ar āķu jedām, 2016. gadā nepārsniedz 2000 tonnu. 33. pants

Slēgtais apgabals zvejai ar ZPI

1.Kuģiem, kas zvejo ar riņķvadu un izmanto zivju pievilināšanas ierīces (ZPI), no 2016. gada 1. jūlija plkst. 00.00 līdz 2016. gada 31. oktobra plkst. 24.00 ir aizliegts veikt zvejas darbības WCPFC konvencijas apgabala daļā, kas atrodas starp 20° ziemeļu platuma un 20° dienvidu platuma. Minētajā laikposmā minētajā WCPFC konvencijas apgabala daļā kuģi, kuri zvejo ar riņķvadu, drīkst iesaistīties zvejas darbībās tikai tad, ja uz tiem atrodas novērotājs, kas uzrauga, lai kuģis nekādā gadījumā: a)neizmantotu ZPI vai ar to saistītu elektronisku ierīci; b)nezvejotu zivju barus, izmantojot ZPI. 2.Uz visiem kuģiem, kas ar riņķvadu zvejo 1. punktā minētajā WCPFC konvencijas apgabala daļā, patur un no tiem izkrauj vai pārkrauj citā kuģī visas nozvejotās lielacu tunzivis, dzeltenspuru tunzivis un svītrainās tunzivis. 3.Šā panta 2. punktu nepiemēro šādos gadījumos: a)zvejas reisa pēdējā zvejas rīku iemetienā, ja kuģī nav pietiekami daudz vietas visām zivīm; b)ja zivis nav derīgas lietošanai pārtikā ar zivju izmēru nesaistītu iemeslu dēļ vai c)ja ir būtiski traucēta saldēšanas iekārtu darbība. 34. pants

To Savienības kuģu skaita ierobežojumi, kuriem atļauts zvejot zobenzivis Maksimālais Savienības kuģu skaits, kam atļauts zvejot zobenzivis (Xiphias gladius) WCPFC konvencijas apgabalā uz dienvidiem no 20° dienvidu platuma, ir norādīts VII pielikumā. 35. pants

Zīdainās haizivis un okeāna baltspuru haizivis 1.WCPFC konvencijas apgabalā ir aizliegts paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī, uzglabāt vai izkraut šādu sugu īpatņu liemeņa daļas vai visu liemeni: a)zīdainā haizivs (Carcharhinus falciformis); b)okeāna baltspuru haizivs (Carcharhinus longimanus). 2.Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. 36. pants

IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabals 1.Kuģi, kas iekļauti tikai WCPFC reģistrā, zvejojot IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabalā, kas definēts 4. panta r) punktā, piemēro 32.–35. pantā izklāstītos pasākumus. 2.Kuģi, kas iekļauti gan WCPFC reģistrā, gan IATTC reģistrā, un kuģi, kas iekļauti tikai IATTC reģistrā, zvejojot IATTC un WCPFC pārklāšanās apgabalā, kas definēts 4. panta r) punktā, piemēro 28. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2.–4. punktā un 29. pantā izklāstītos pasākumus. 8. IEDAĻA

BERINGA JŪRA 37. pants

Aizliegums zvejot Beringa jūras atklātajos ūdeņos

Mintaja (Theragra chalcogramma) zveja Beringa jūras atklātajos ūdeņos ir aizliegta. III SADAĻA

TREŠO VALSTU KUĢU ZVEJAS

IESPĒJAS SAVIENĪBAS ŪDEŅOS 38. pants

KPN Norvēģijas karoga zvejas kuģiem un Fēru Salās reģistrētiem zvejas kuģiem ir atļauts gūt nozveju Savienības ūdeņos, nepārsniedzot šīs regulas I pielikumā noteikto KPN un ievērojot šajā regulā un Regulas (EK) Nr. 1006/2008 III nodaļā izklāstītos nosacījumus. 39. pants

Zvejas atļaujas Maksimālais zvejas atļauju skaits trešo valstu kuģiem, kuri zvejo Savienības ūdeņos, ir noteikts VIII pielikumā. 40. pants

Nozvejas un piezvejas izkraušanas nosacījumi Nozvejai un piezvejai, ko guvuši trešo valstu kuģi, kuri zvejo saskaņā ar 39. pantā minētajām atļaujām, piemēro 7. pantā izklāstītos nosacījumus. 41. pants

Aizliegumi 1.Trešo valstu kuģiem ir aizliegts zvejot, paturēt uz kuģa, pārkraut citā kuģī vai izkraut šādu sugu zivis, kad vien tās ir sastopamas Savienības ūdeņos: (a)ērkšķu raja (Amblyraja radiata) Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa un VIId rajonā un ICES IV apakšapgabalā; (b)šādas zāģzivju sugas Savienības ūdeņos: –šaurā zāģzivs (Anoxypristis cuspidate), –pundurzāģzivs (Pristis clavata), –sīkzobu zāģzivs (Pristis pectinata), –lielzobu zāģzivs (Pristis pristis), –zaļā zāģzivs (Pristis zijsron); (c)milzu haizivs (Cetorhinus maximus) un baltā haizivs (Carcharodon carcharias) Savienības ūdeņos; (d)parastās rajas (Dipturus batis) sugu grupa (Dipturus cf. flossada un Dipturus cf. intermedia) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; (e)bara haizivs (Galeorhinus galeus), kas nozvejota ar āķu jedām Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā;

(f)gludā laternhaizivs (Etmopterus pusillus) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII un XIV apakšapgabalā; (g)melnā haizivs (Dalatias licha), gardeguna spurainā haizivs (Deania calcea), pelēkā īsraga haizivs (Centrophorus squamosus), lielā laternhaizivs (Etmopterus princeps) un baltacu haizivs (Centroscymnus coelolepis) Savienības ūdeņos ICES IIa rajonā un ICES I, IV un XIV apakšapgabalā; (h)siļķu haizivs (Lamna nasus) Savienības ūdeņos; (i)rifu velnraja (Manta alfredi) Savienības ūdeņos; (j)divragainā velnraja (Manta birostris) Savienības ūdeņos; (k)šādas Mobula ģints raju sugas Savienības ūdeņos: i) velnzivs (Mobula mobular), ii) mazā Gvinejas velna raja (Mobula rochebrunei), iii) dzeloņastes raja (Mobula japanica), iv) gludastes raja (Mobula thurstoni), v) garragu raja (Mobula eregoodootenkee), vi) mūka velna raja (Mobula munkiana), vii) Čīles velna raja (Mobula tarapacana), viii) īsspuru velna raja (Mobula kuhlii), ix) mazā velna raja (Mobula hypostoma); (l)dzeloņainā raja (Raja clavata) Savienības ūdeņos ICES IIIa rajonā; (m)Norvēģijas raja (Raja (Dipturus) nidarosiensis) Savienības ūdeņos ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh un VIIk rajonā; (n)cirtainā raja (Raja undulata) Savienības ūdeņos ICES VI, IX un X apakšapgabalā un baltā raja (Raja alba) Savienības ūdeņos ICES VI, VII, VIII, IX un X apakšapgabalā; (o)ģitārrajas (Rhinobatidae) Savienības ūdeņos ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X un XII apakšapgabalā; (p)eņģeļhaizivs (Squatina squatina) Savienības ūdeņos. 2.Nejauši nozvejotiem 1. punktā minēto sugu īpatņiem netiek nodarīts kaitējums. Tos tūlīt atlaiž atpakaļ ūdenī. IV SADAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI 42. pants

Komiteju procedūra 1.Komisijai palīdz Zvejniecības un akvakultūras komiteja, kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2.Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. 43. pants

Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.