LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 123/1

OLAF Darbības Pārskats Uzraudzības komiteja

2005. gada decembris – 2007. gada maijs

(2008/C 123/01)

OLAF Uzraudzības komitejas locekļi

Rosalind WRIGHT

Priekšsēdētāja

Krāpšanas novēršanas padomdevējas grupas priekšsēdētāja, Apvienotā Karaliste

Kálmán GYÖRGYI

Tieslietu un tiesībaizsardzības ministra galvenais padomnieks,

Ungārijas Republikas ģenerālprokurors (pensionējies), Ungārija

Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ

Augstākās tiesas prokurors, Spānija

Peter STRÖMBERG

Zvērināto revidentu uzraudzības padomes direktors, Zviedrija

Diemut R. THEATO

Bijusī Eiropas Parlamenta locekle, bijusī Budžeta kontroles komitejas priekšsēdētāja, Vācija

SATURS

UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJAS PRIEKŠVĀRDS DARBĪBAS PĀRSKATAM

IEVADS

I. PAŠREIZĒJĀS UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS IZVEIDE UN TĀS DARBA METODES

I–1. Pašreizējās Uzraudzības komitejas izveide

I–1.1. Sekretariāta izveide

I–1.2. Reglaments

I–2. Darba metodes

I–2.1. Sanāksmes

I–2.2. Sekretariāts

I–2.3. Referenti

II. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJU UZRAUDZĪBA

II–1. Pastāvīga uzraudzība pēc Uzraudzības komitejas ierosmes (Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 1. punkts)

II–2. Pastāvīga uzraudzība, pamatojoties uz OLAF ģenerāldirektora Uzraudzības komitejai nosūtīto informāciju (Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts)

III. ATTIECĪBAS AR OLAF , IESTĀDĒM UN OLAF PARTNERIEM UN IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

III–1. Attiecības ar OLAF

III–1.1. OLAF reorganizācija

III–1.2. OLAF rokasgrāmata

III–1.3. OLAF izmeklēšanas grupu apmeklējums

III–1.4. Eiropas tiesu prakse

III–2. Attiecības ar Kopienas iestādēm un OLAF partneriem un ieinteresētajām personām

IV. UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS ATZINUMI

IV–1. Atzinums par reformu, kas paredzēta Regulai Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ( OLAF )

IV–2. Atzinums par OLAF darbības rādītājiem

IV–3. Atzinums par OLAF ziņojumiem par lietām, kuru izmeklēšana ilgst vairāk par deviņiem mēnešiem

IV–4. Atzinumi par OLAF provizoriskajiem budžeta projektiem 2007. un 2008. gadam

SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

1. PIELIKUMS Uzraudzības komitejas sapulču kalendārs

2. PIELIKUMS Atzinums Nr. 2/2006 par reformu, kas paredzēta Regulai (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ( OLAF ), Papildu atzinums

3. PIELIKUMS Atzinums Nr. 3/2006, ko sniegusi Uzraudzības komiteja OLAF darbības rādītāji

4. PIELIKUMS Atzinums Nr. 1/2007 OLAF ziņojumi par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem

5. PIELIKUMS Atzinums Nr. 1/2006 OLAF provizoriskais budžeta projekts 2007. gadam, Atzinums Nr. 2/2007 OLAF provizoriskais budžeta projekts 2008. gadam

UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJAS PRIEKŠVĀRDS DARBĪBAS PĀRSKATAM

Jaunizveidotā OLAF Uzraudzības komiteja sāka darbu 2005. gada decembrī, un šis pārskats, ko man ir tas gods iesniegt, ietver informāciju par mūsu darbības pirmajiem 18 mēnešiem.

OLAF uzdevums ir apkarot krāpšanu, korupciju un nelikumīgu rīcību, kas kaitē Eiropas Kopienas finanšu interesēm. Uzraudzības komiteja pilnībā atbalsta OLAF centienus un strādā, lai aizsargātu OLAF neatkarību izmeklēšanas uzdevumu izpildē, pastāvīgi uzraugot lietu izskatīšanu, sniedzot konsultācijas un vajadzības gadījumā izsakot konstruktīvu kritiku.

Tālab šajā mūsu pilnvaru īstenošanas laikposmā esam strādājuši pie tā, lai veidotu pilnīgu priekšstatu par to, kā OLAF veic izmeklēšanas uzdevumus. Esam pievērsušies OLAF organizatoriskajai struktūrai un izskatījuši jautājumu par to, vai šī struktūra nodrošina optimālas iespējas OLAF darba veikšanai efektīvi un lietderīgi. Esam snieguši kodolīgus atzinumus par ierosināto spēkā esošo ES regulu reformu, OLAF budžetu un OLAF lietām, kas vairāk nekā deviņus mēnešus pēc lietas uzsākšanas vēl aizvien atrodas izmeklēšanā, kā arī par daudziem citiem jautājumiem.

Lai gan esam pārliecinājušies, ka OLAF operatīvie darbinieki lielākoties ir profesionāli un uzticami speciālisti krāpšanas apkarošanas jautājumos, mums ir radušās bažas par dažiem OLAF cilvēkresursu politikas aspektiem. Šīs bažas galvenokārt rada ļoti lielais pagaidu darbinieku skaits. Šim jautājumam esam pievērsušies vairākkārtīgi gan sarunās ar pašu OLAF, gan sarunās ar Komisiju, gūstot zināmus panākumus, jo vairākiem darbiniekiem ir piedāvāta iespēja noslēgt darba līgumu uz nenoteiktu laiku. Esam domājuši arī par operatīvo darbinieku mācībām, un ciešā sadarbībā ar OLAF strādāsim pie tā, lai nākamo mēnešu laikā palīdzētu ģenerāldirektoram uzlabot mācību saturu krāpšanas gadījumu iekšējās un ārējās izmeklēšanas jomā. Mums šķiet, ka būtu vēlams uzlabot OLAF pārvaldes un vadības spējas, kas būs ļoti nepieciešamas operatīvo grupu morālajam atbalstam.

Mēs ceram uz konstruktīvu darbu nākotnē, lai palīdzētu uzlabot OLAF darba rezultātus un efektivitāti. OLAF ir operatīvā iestāde, kuras veikums ir augstu novērtēts visā pasaulē. Mēs ceram, ka tas ar mūsu – kā neatkarīgas Uzraudzības komitejas – palīdzību un padomu spēs virzīties uz priekšu un sasniegt savus mērķus.

Jo īpaši liels paldies Uzraudzības komitejas Sekretariātam par tā neatslābstošo darbu šajā mūsu pilnvaru īstenošanas laikposmā.

Rosalind WRIGHT

IEVADS

Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) Uzraudzības komiteja tika izveidota, lai stiprinātu OLAF neatkarību, pastāvīgi uzraugot izmeklēšanas funkciju veikšanu, tomēr neiejaucoties kārtējās izmeklēšanas darbā.

Uzraudzības komiteja sniedz palīdzību arī OLAF ģenerāldirektoram noteikto pienākumu izpildē. Komitejas mērķis tādējādi ir veicināt OLAF uzdevumu izpildi un nodrošināt, lai tā izmeklēšanas darbs noritētu atbilstoši visaugstākajiem standartiem.

Tā pilda savus pienākumus, galvenokārt iesniedzot pārskatus Kopienas iestādēm un sniedzot atzinumus ģenerāldirektoram, kā arī apstrīdot, noskaidrojot un sniedzot ieteikumus OLAF darba uzlabojumiem, ja tā uzskata to par lietderīgu un vajadzīgu.

Komitejas neatkarība ir pamatelements paša OLAF neatkarības nodrošināšanā. Uzraudzības komiteju izveidoja, savstarpēji vienojoties Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai, un tās sastāvā ir “piecas neatkarīgas pieaicinātas personas, kurām ir vajadzīgā kvalifikācija, lai attiecīgās valstīs tās varētu iecelt vadošos amatos, kas saistīti ar Biroja [proti, OLAF] darbības jomām” (1). Pildot savus pienākumus, viņi nepieņem nevienas valdības, iestādes, institūcijas, biroja vai aģentūras norādījumus un turklāt izvairās no jebkādiem interešu konfliktiem, kas varētu traucēt viņu neatkarību, un jo īpaši no ģimenes vai finanšu interesēm (2).

Uzraudzības komitejai katru gadu jāsniedz iestādēm pārskats par savu darbību. Ņemot vērā laiku, kas 2006. gadā bija nepieciešams pašreizējās Komitejas un tās Sekretariāta izveidei, likās, ka šajā gadījumā paplašināts pārskats varētu labāk atspoguļot tās darbību kopumā un labāk atbilstu Kopienas iestāžu vajadzībām. Šī darbības pārskata mērķis ir pasvītrot OLAF izšķirošo lomu Eiropas Kopienas finanšu interešu aizsardzībā.

I. PAŠREIZĒJĀS UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS IZVEIDE UN TĀS DARBA METODES

I–1. Pašreizējās Uzraudzības komitejas izveide

Pašreizējā Uzraudzības komiteja sāka darbu 2005. gada 30. novembrī. Pirmajā sanāksmē 2005. gada decembrī Briselē par priekšsēdētāju uz vienu gadu ievēlēja Rosalind Wright. 2006. gada decembrī viņu ievēlēja atkārtoti uz otro pilnvaru termiņu.

Tūlīt pēc tās locekļu iecelšanas amatā Komiteja noteica savas darbības prioritātes. Pirmkārt, bija svarīgi nodrošināt, lai Komitejas un tās Sekretariāta rīcībā būtu atbilstīgi līdzekļi tiem noteikto pienākumu izpildei. Pirmais uzdevums, ko veica Uzraudzības komiteja, ietvēra jauna sekretariāta iecelšanu, tā pārvietošanu no Luksemburgas uz Briseli un pašas Uzraudzības komitejas iekšējā reglamenta pārskatīšanu.

I–1.1. Sekretariāta izveide

Savā pirmajā sanāksmē 2005. gada decembrī Uzraudzības komiteja veda sarunas ar OLAF ģenerāldirektoru par jauna Sekretariāta izveidi, īpaši par Sekretariāta locekļu vēlamajām zināšanām un prasmēm pirms to iecelšanas amatā. Uzraudzības komiteja 2006. gada janvārī iecēla amatā pirmos Sekretariāta locekļus.

Kad izveidoja pašreizējo Uzraudzības komiteju, Sekretariāts atradās Luksemburgā. Ņemot vērā Uzraudzības komitejas pienākumu pastāvīgi uzraudzīt OLAF izmeklēšanas darbības, kurām nepieciešami augsti datu aizsardzības standarti, drošas telpas un pieeja lietu pārvaldības sistēmai (CMS), Uzraudzības komiteja nolēma pārvietot Sekretariātu no Luksemburgas uz OLAF drošības zonu Briselē – OLAF ēkā, kur agrāk atradās iepriekšējā sastāva Uzraudzības komiteja. Tas ļautu Sekretariātam efektīvi veikt savus uzdevumus, tādējādi dodot iespēju sazināties un apspriesties ar OLAF personālu par īpašiem jautājumiem, tiklīdz tādi rodas, un veicinātu pastāvīgu kontaktu uzturēšanu ar citām komitejām un ieinteresētajām personām. Sekretariāta atrašanās Briselē ļauj ietaupīt arī izdevumus, kas saistīti ar Uzraudzības komitejas un Sekretariāta locekļu komandējumiem no Briseles uz Luksemburgu un otrādi.

Vienlaicīgi no Luksemburgas tika pārvietoti iepriekšējā sastāva Uzraudzības komitejas arhīvi, kas tiek glabāti atsevišķā telpā, un tika veikta lietu inventarizācija.

I–1.2. Reglaments

Ņemot vērā Komisijas Juridiskā dienesta ģenerāldirektora 2006. gada janvārī izteikto viedokli un Revīzijas palātas secinājumus un ieteikumus Īpašajā ziņojumā Nr. 1/2005 par to, kā tiek vadīts Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (3), Uzraudzības komiteja nolēma pārstrādāt savu reglamentu, lai atspoguļotu pienākumus, ko tai uzliek Regula (EK) Nr. 1073/1999, neuzliekot pienākumus trešām pusēm vai nepiešķirot likumdevējvaru Uzraudzības komitejai. Tika pārstrādāts reglaments, ko Komiteja pieņēma 2006. gada augustā (4).

Reglamenta mērķis ir atvieglot Komitejas darba organizāciju. Tas ietver arī principus, kas regulē Uzraudzības komitejas darbības, tās pilnvaru īstenošanu, darba metodes un vadību, atzinumu pieņemšanas kārtību un Sekretariāta pienākumus.

I–2. Darba metodes

I–2.1. Sanāksmes

Pārskata periodā Uzraudzības komiteja rīkoja sešpadsmit plenārsēdes Briselē (5). Komitejas sanāksmes nav pieejamas sabiedrībai, un visi dokumenti, uz kuriem tās pamatojas, ir konfidenciāli. Taču pārskatāmības dēļ un lai nodrošinātu regulāru informācijas sniegšanu iestādēm par Uzraudzības komitejas darbu, Komiteja nolēma darīt savu protokolu pieejamu OLAF, kā arī Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Ģenerālsekretariātam.

Jau savu pilnvaru termiņa sākumā Komiteja nolēma regulāri aicināt OLAF ģenerāldirektoru, kā arī pārējos OLAF darbiniekus uz sanāksmēm, lai tā varētu iepazīties ar OLAF darbību, darba metodēm un lēmumu pieņemšanas iekšējo procesu. Pārskata periodā OLAF ģenerāldirektors, Izmeklēšanas un operatīvo darbību valde, visi direktori, vairāki nodaļu vadītāji un operatīvo un atbalsta nodaļu amatpersonas sniedza Komitejai individuālas prezentācijas par savu darbu.

Saskaņā ar šo pieeju Uzraudzības komiteja regulāri uzaicināja Komitejas ieinteresētās personas, kā arī OLAF partnerus uz savām sanāksmēm.

I–2.2. Sekretariāts

OLAF Uzraudzības komitejas pastāvīgais Sekretariāts ir atbildīgs par visu Komitejas uzdevumu izpildes atvieglošanu un sekmēšanu, lai stiprinātu OLAF neatkarību. Sekretariāts nodrošina Uzraudzības komitejas uzdevumu efektīvu izpildi, īpaši to uzdevumu, kas saistīti ar OLAF izmeklēšanas uzdevumu uzraudzību un Uzraudzības komitejas darba veicināšanu (6).

Sekretariāts ir svarīgākais elements Komitejas pienākumu izpildē: “Šajā ziņā tas palīdz priekšsēdētājam sagatavot un vadīt sanāksmes. Tas izstrādā darba kārtību katrai sanāksmei, sagatavo sanāksmju protokolus, sniedz komitejas locekļiem informāciju un dokumentus par katru viņu darbības jomu, priekšsēdētāja vadībā palīdz izstrādāt tekstus un sniedz palīdzību komitejas locekļiem, īpaši tad, kad tie darbojas kā referenti. Šim nolūkam sekretariāta locekļi vajadzības gadījumā apmeklē sanāksmes kopā ar referentiem, lai veiktu minētos uzdevumus” (7).

Lai Uzraudzības komiteja varētu īstenot savas pilnvaras pilnīgi neatkarīgi, ir svarīgi nodrošināt, lai Sekretariāta rīcībā būtu pietiekams skaits darbinieku ar attiecīgajām prasmēm un zināšanām.

Jau kopš pilnvaru termiņa sākuma Sekretariāta darbinieku skaita nepietiekamība ir radījusi bažas Komitejai, kura vairākkārtīgi informēja OLAF par savām vajadzībām, bet bez konkrētiem rezultātiem līdz 2007. gada jūnija beigām, kad visbeidzot OLAF nodrošināja Komitejai papildu atbalsta personālu. Tādējādi Uzraudzības komiteja gandrīz astoņpadsmit mēnešus ir strādājusi apstākļos, ko raksturo būtisks darbinieku trūkums, kas neizbēgami ir ietekmējis darba plānu, ko Komiteja izstrādājusi tās pilnvaru termiņam.

Tādēļ Komiteja uzsvēra nepieciešamību paredzēt 2008. gada OLAF budžetā astoņas darba vietas Sekretariāta darbiniekiem, rezervējot šīs amata vietas tieši Sekretariātam, kā to darīja agrāk. Komiteja cer, ka iestādes ņems vērā šo ieteikumu.

I–2.3. Referenti

Katrs Uzraudzības komitejas loceklis ir uzņēmies veikt referenta pienākumus, lai sagatavotos Komitejas apspriedēm vai procedūrām un izstrādātu Komitejas pieņemto pārskatu vai atzinumu projektus (8). Referentiem ir bijušas arī divpusējas apspriedes ar OLAF ģenerāldirektoru un citām vecākajām amatpersonām par to kompetencē esošiem jautājumiem.

II. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJU UZRAUDZĪBA

II–1. Pastāvīga uzraudzība pēc Uzraudzības komitejas ierosmes (Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 1. punkts)

Uzraudzības komiteja aktīvi un pastāvīgi uzrauga OLAF veiktās izmeklēšanas darbības, lai stiprinātu OLAF neatkarību. Uzraudzības komiteja, pamatojoties uz Komitejas iepriekš noteiktajiem kritērijiem (9), var neatkarīgi izvēlēties vairākas lietas no katras nozares un pārbaudīt pabeigto lietu materiālus, kā arī novērtējuma ziņojumus, nobeiguma ziņojumus lietās vai ikvienu citu atsevišķu dokumentu. Uzraudzības darbība ietver OLAF lietas, kas ir izmeklēšanā, un lietas, ko izvērtē, kā arī pabeigtās lietas.

Uzraudzības komiteja risina OLAF izmeklēšanas prakses sistēmiskos aspektus un pārbauda arī situācijas, kurās OLAF neatkarība izmeklēšanas laikā varētu būt apdraudēta. Ņemot vērā dažu lietu izskatīšanas ieilgšanu, Komitejas prioritāte bija pārbaudīt vecās lietas, kas vēl aizvien bija aktīvas.

Pārskata periodā notika vairākas Uzraudzības komitejas un OLAF ģenerāldirektora apspriedes, lai vienotos par darba metodēm, nosakot piekļuvi lietu materiāliem, tostarp arī izmeklēšanā esošajām lietām. OLAF izteica bažas par pilnas piekļuves piešķiršanu Uzraudzības komitejai izmeklēšanā esošo lietu materiāliem, atsaucoties uz potenciālajiem ierobežojumiem, kuru pamatā ir personas datu aizsardzības noteikumi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001. Pilnībā apzinoties savus pienākumus datu aizsardzības jomā, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 1073/1999, Uzraudzības komiteja šīm debatēm ar OLAF ģenerāldirektoru un OLAF datu aizsardzības inspektoru veltīja daudz laika (10).

OLAF 2006. gada aprīlī piešķīra Sekretariāta locekļiem tiesības piekļūt elektroniskajai lietu pārvaldības sistēmai (CMS), kas tiem ļauj iepazīties ar vairumu lietu materiālu šādās stadijās: turpmāka rīcība, turpmākā rīcība pabeigta, bez turpmākas rīcības, lietu uzraudzība un pabeigtās lietas. Elektroniskās piekļuves tiesības netika piešķirtas izmeklēšanā esošām lietām. Pārskata perioda beigās kopā ar OLAF ģenerāldirektoru beidzot tika rasts pagaidu risinājums, kas Komitejai nodrošina pilnu piekļuvi šo pieprasīto lietu pārbaudes nolūkos.

Ņemot vērā iepriekšminētās grūtības, Komiteja nevarēja veikt uzraudzības uzdevumus tik efektīvi, cik būtu vēlējusies. 2006. gadā tika pārbaudītas vairākas pabeigtās lietas, un pašlaik tiek pārbaudītas vēl četras lietas. Uzraudzības komiteja plāno sniegt atzinumu par šīm lietām.

II–2. Pastāvīga uzraudzība, pamatojoties uz OLAF ģenerāldirektora Uzraudzības komitejai nosūtīto informāciju (Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts)

Uzraudzības komiteja uzskatīja, ka OLAF vajadzētu izmantot tās priekšrocībām, ko nodrošina aktīvāka turpmāka rīcība un reaģēšana uz informāciju, ko tai regulāri sūta OLAF ģenerāldirektors (11). Šā iemesla dēļ īpaša uzmanība jāpievērš Komitejas uzraudzības uzdevumam.

OLAF ģenerāldirektors nosūtīja Uzraudzības komitejai ikmēneša kopsavilkumus par tām lietām, kuru izmeklēšana ilgst vairāk par deviņiem mēnešiem. Ņemot vērā to, ka 75 % OLAF izmeklēšanā esošo lietu tika skatītas ilgāku laiku, izrādījās, ka ir lietderīgi skatīt visas OLAF pašreizējās lietas katru mēnesi par katru nozari un noskaidrot iemeslus ikvienas lietas izmeklēšanas pārmērīgai ieilgšanai, kā arī tās pabeigšanai paredzēto laiku. Uzraudzības komiteja pārbaudīja visus 150 ziņojumus par šāda veida izmeklēšanām laikā no 2006. gada janvāra līdz decembrim un 2007. gada 25. aprīlī sniedza atzinumu, kas ietvēra skaidrus un īpašus ieteikumus (12). Laikā no 2007. gada janvāra līdz maijam Komiteja pārbaudīja 65 ziņojumus, par ko tiks sniegts atsevišķs atzinums par laikposmu no 2007. gada janvāra līdz decembrim.

Pārskata periodā ģenerāldirektors nosūtīja Uzraudzības komitejai ziņojumus par tiem OLAF izmeklēšanas gadījumiem, kad informācija bija nosūtīta dalībvalsts tiesu iestādēm. OLAF maģistrāti no Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļas iepazīstināja ar lielāko daļu šo gadījumu Uzraudzības komitejas sanāksmēs, lai varētu apspriest ar Komiteju izmeklēšanas materiālos un procesuālos aspektus (13).

Šajā ziņā Komiteja galveno uzmanību veltīja četrām pamatjomām: i) laika ierobežojumu (noilguma) periodu pienācīga ievērošana lietās, ko OLAF nosūta valstu tiesu iestādēm, ii) acīmredzami nepietiekamā Maģistrātu nodaļas iesaistīšana izmeklēšanā, iii) nepieciešamība izmeklēšanas ziņojumos ņemt vērā attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos noteiktās procedūras prasības un iv) OLAF izmeklēšanas ziņojumu kvalitātes un lietderības novērtējums valstu tiesu iestādēm. Šajā gadījumā Komiteja uzņēmās iniciatīvu regulāri aicināt dalībvalstu augstākā līmeņa tiesu pārstāvjus uz nākamajām sanāksmēm. Pirmais uzaicinājums tika izteikts Spānijas ģenerālprokuroram, un viņš šo uzaicinājumu pieņēma.

Ģenerāldirektora pienākums ir informēt Uzraudzības komiteju par gadījumiem, kad attiecīgā iestāde, institūcija vai aģentūra nav rīkojusies saskaņā ar viņa ieteikumiem. Šā pārskata sagatavošanas laikā Komitejai par šādiem gadījumiem netika ziņots. Šāda informācija Komitejai ir nepieciešama, lai varētu veikt tūlītējus pasākumus.

Komiteja regulāri saņēma arī mēneša statistikas pārskatus par OLAF operatīvajiem pasākumiem, kurus Komiteja pēc tam pārskatīja. Šajos pārskatos iekļautā statistikas informācija Komitejai praktiski bija maz noderīga, un tika sniegts atzinums, iesakot OLAF ģenerāldirektoram izstrādāt skaidrus darbības rādītājus, pamatojoties ne tikai uz kvantitatīviem, bet arī kvalitatīviem kritērijiem (14).

Komiteja saņēma no OLAF arī OLAF gada vadības plānu par tā operatīvajiem pasākumiem 2006. gadam. Komiteja atzīmēja, ka plānā izklāstītie mērķi, lai arī slavējami, nav konkrēti un lielākoties nav izmērāmi vai īstenojami noteiktajos termiņos.

Ievērojot Eiropas Parlamenta ierosinājumu (15), Uzraudzības komiteja analizēja reprezentatīvo pirmšķietami nepamatoto lietu (prima-facie non cases) (16) paraugu, ietverot visas nozares, un daudzas šīs lietas vēl joprojām ir analīzes priekšmets.

III. ATTIECĪBAS AR OLAF, IESTĀDĒM UN OLAF PARTNERIEM UN IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

III–1. Attiecības ar OLAF

III–1.1. OLAF reorganizācija

Pārskata perioda sākumā ģenerāldirektors izskaidroja Komitejai izmaiņas, kas paredzētas OLAF struktūrā, un jaunas organigrammas pieņemšanu nākotnē, kas notika 2006. gada septembrī. Uzraudzības komiteja iepriekš bija ieteikusi viņam pirms jaunās struktūras pieņemšanas veikt analīzi par OLAF priekšrocībām, trūkumiem, iespējām un draudiem (SWOT analīzi) un izmantot to kā OLAF atsauces punktu. Šo analīzi OLAF iesniedza Komitejai tikai kā projektu 2007. gada martā.

Komitejai bija bažas par reorganizācijas īstenošanas veidu un tā ietekmi uz OLAF darba efektivitāti. Komiteja bija pārsteigta un sarūgtināta, ka OLAF neuzskatīja par lietderīgu veikt savu SWOT analīzi pirms organizatorisko izmaiņu veikšanas, norādot, ka jaunās struktūras efektivitāte ir pakļauta riskam, kas var nelabvēlīgi ietekmēt izmeklēšanas pilnvaru īstenošanu. Komiteja uzskatīja par saprātīgu sadalīt Izmeklēšanas un operatīvās darbības ģenerāldirektorātu divās daļās, jo tas pasvītroja OLAF izmeklēšanas pamatfunkcijas. Taču pastāvīga un cieša sadarbība starp abiem direktorātiem ir nepieciešama, lai varētu pienācīgi īstenot OLAF izmeklēšanas politiku.

Komiteja it sevišķi bija norūpējusies par nosaukuma maiņu no “Maģistrātu nodaļas” uz “Tieslietu un juridisko konsultāciju nodaļu”, kas norāda uz funkciju maiņu un kas kopā ar tās atdalīšanu no ģenerāldirektorāta varētu vājināt tās spēju veicināt OLAF neatkarību, garantējot esošo procedūru likumību. Tas, ka OLAF rīcībā ir dalībvalstu tiesu sistēmas locekļi vai vecākie prokurori, arī atvieglo valstu tiesu iestāžu veikto izmeklēšanu. Komiteja ar zināmām bažām norādīja, ka Maģistrātu nodaļa bija zaudējusi daudzus dalībvalstu maģistrātus, kas netika aizstāti. Šīs nodaļas acīmredzamā neiesaistīšana novērtēšanas un izmeklēšanas darbā varētu kavēt procedūras un pierādījumu prasību pienācīgu izvērtēšanu, lai nodrošinātu lietu sekmīgu izmeklēšanu.

III–1.2. OLAF rokasgrāmata

Uzraudzības komiteja uzskatīja, ka esošās OLAF rokasgrāmatas nodaļas par operatīvo darbību neveido skaidru izmeklēšanas procedūras noteikumu kopumu. Noteikumu formulējums ir pārāk izplūdis, un tie ir pārāk vispārināti, lai OLAF izmeklētāji varētu tos nekavējoties pielietot praksē. Komiteja bija pārliecināta, ka skaidras, praktiskas un noderīgas izmeklēšanas rokasgrāmatas, tostarp noteiktu termiņu izmeklēšanas atsevišķu posmu pabeigšanai, pieņemšana, varētu stiprināt OLAF neatkarību šajā jomā. Komiteja ieteica sagatavot jaunu operatīvās darbības rokasgrāmatu.

Pārskata perioda beigās ģenerāldirektors nosūtīja Komitejai OLAF rokasgrāmatas pārstrādāto saīsināto versiju, kas neattaisnoja Komitejas cerības, taču viņš apstiprināja savu apņemšanos sagatavot pārstrādāto rokasgrāmatas projektu atbilstoši Komitejas ieteikumiem līdz 2007. gada beigām.

III–1.3. OLAF izmeklēšanas grupu apmeklējums

Priekšsēdētāja 2006. gada novembrī divās dienās tikās ar OLAF izmeklēšanas un operatīvās darbības nodaļu personāla locekļiem, lai uzzinātu, kāds ir to viedoklis par OLAF veiktajām izmeklēšanām un problēmām, ar kurām grupas bija saskārušās savā ikdienas darbā.

Sava apmeklējuma laikā priekšsēdētāja tikās ar lielāko daļu personāla locekļu, kas pārstāvēja astoņas OLAF izmeklēšanas un operatīvās darbības nodaļas, kā arī ar visiem nodaļu vadītājiem. Apspriestie jautājumi ietvēra šādus jautājumus: i) tiesiskā pamata ierobežojumi OLAF darbā atsevišķās nozarēs, kā arī tā ierobežotā tiesībspēja un rīcībspēja paust savu nostāju; ii) izmeklētāju lielā administratīvā darba slodze; iii) pārslodze un darbinieku trūkums nodaļās un pagaidu darbinieku jautājums; iv) speciālās zināšanas, kas vajadzīgas finanšu izmeklēšanas atbalsta jomā; v) konspektīvas OLAF procedūru rokasgrāmatas nepieciešamība; vi) Maģistrātu nodaļas padomdevēja loma; vii) jautājums par OLAF redzamību iestādēs, kā arī neatliekamā vajadzība pēc spēcīga vadības atbalsta un efektīvas pārvaldes. 2007. gada martā ar ģenerāldirektoru tika apspriests apmeklējuma memorands.

III–1.4. Eiropas tiesu prakse

Pārskata periodā Komiteja rūpīgi ievēroja Eiropas tiesu spriedumus attiecībā uz OLAF. Īpaši tika pētīts un kopā ar OLAF ģenerāldirektoru apspriests spriedums lietā T-309/03. Uzraudzības komiteja izteica savas bažas un ieteica viņam pārskatīt OLAF procedūras un ieviest stingrus iekšējās kontroles mehānismus, lai izvairītos no interešu konflikta, kas varētu apdraudēt neatkarīgas izmeklēšanas veikšanu un OLAF reputāciju nākotnē.

III–2. Attiecības ar Kopienas iestādēm un OLAF partneriem un ieinteresētajām personām

Uzraudzības komiteja kā prioritāti noteica regulāru kontaktu uzturēšanu ar Kopienas iestādēm un OLAF partneriem un ieinteresētajām personām. Ievērojot to, ka OLAF nav pilnvaru saukt pie atbildības vai ierosināt administratīvo vai disciplinārlietu, cieša sadarbība starp OLAF, iestādēm un kompetentajām institūcijām, kā arī OLAF ieteikumu pienācīga ievērošana vēl aizvien ir svarīgs elements OLAF izmeklēšanas veiksmīgam iznākumam. Uzraudzības komiteja it sevišķi apzinājās to, cik svarīgi ir uzlabot informācijas plūsmu starp iestādēm, dalībvalstu iestādēm un OLAF, proaktīvāk īstenojot noteikumus, kas nosaka pienākumu informēt OLAF (17). Uzraudzības komitejas uzdevums ir arī palīdzēt OLAF nodrošināt, lai visas puses, kuru pienākums ir sadarboties ar OLAF, to arī darītu, un lai tiktu ievērots 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgums. Dalībvalstīm, kā arī iestādēm un kompetentajām institūcijām ir vajadzīgi skaidri norādījumi rīkoties tā, lai netraucētu OLAF darbu.

Lai īstenotu šos mērķus un saņemtu atsauksmes par OLAF, Uzraudzības komiteja divas reizes tikās ar Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komiteju (COCOBU) un Revīzijas palātu, Komisijas priekšsēdētāja vietnieku Kallas, Komisijas ģenerālsekretāri Day, Komisijas Izmeklēšanas un disciplīnas biroja (IDOC) direktoru Van Lier, Padomes Darba grupas krāpšanas apkarošanai priekšsēdētāju Vācijas prezidentūras laikā Wetz un Eurojust priekšsēdētāju Kennedy.

No šīm sarunām Uzraudzības komiteja secināja, ka jāuzlabo sadarbība starp Komisijas ģenerāldirektorātiem un OLAF; OLAF un iestāžu saziņas politikai OLAF izmeklēšanas jautājumos jāpamatojas uz divām savstarpēji saistītām prasībām – pārredzamību un iestāžu lojalitāti, kas ļauj īstenot saskanīgāku saziņu ar sabiedrību; jāievieš attiecīgie mehānismi, lai izslēgtu de minimis gadījumus no OLAF uzdevumiem, tajos ietverot tikai nopietnas lietas saskaņā ar skaidru izmeklēšanas politiku (kas jādefinē OLAF); “pilnīgas neiecietības” politika pret krāpšanos un korupciju nebūt nenozīmē, ka OLAF ir jāuzņemas visu lietu izmeklēšana, ja ir pieejami arī citi mehānismi nopietnu lietu izskatīšanai. Visbeidzot, ir jāuzlabo informācijas apmaiņa starp OLAF un Eurojust, un Uzraudzības komiteja ir gatava veicināt šo iestāžu visus savstarpējos sakarus.

IV. UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS ATZINUMI

IV–1. Atzinums par reformu, kas paredzēta Regulai Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (18)

Jau tās pilnvaru termiņa pašā sākumā Uzraudzības komiteja cieši sekoja notikumu attīstības gaitai jomā, kas saistīta ar priekšlikumu reformēt Regulu (EK) Nr. 1073/1999. Komiteja atzinīgi novērtēja Komisijas apņemšanos veicināt OLAF darbu un uzlabot tā darbības efektivitāti. Pēc Komisijas priekšsēdētāja vietnieka Kallas lūguma Komiteja izteica savas galvenās bažas par reformas priekšlikumu, atsevišķās piezīmēs uzsverot izmeklēšanā esošo personu procesuālās tiesības un apskatot arī jautājumus par izmeklēšanas ilgumu, teksta institucionālajiem aspektiem un ierosinātā revīzijas padomnieka lomu.

Attiecībā uz neatkarības jautājumiem, kas saistīti ar izmeklēšanu, īpaša uzmanība tika pievērsta paredzētajai iestāžu komitejai krāpšanas apkarošanai, kuras sastāvā būtu iestāžu politiskie pārstāvji un kura aizstātu pašreizējo Uzraudzības komiteju. Komiteja uzskatīja, ka iestāžu komiteja neatrastos izdevīgākā pozīcijā, lai nodrošinātu OLAF neatkarību. Gluži otrādi, ņemot vērā OLAF pilnvaras veikt administratīvo izmeklēšanu iestādēs, tā varētu kļūt par iestāžu attiecību saspīlējuma avotu. OLAF jau ir pakļauts iestāžu kontrolei (19).

Tāpat Komiteja apšaubīja paredzētā revīzijas padomnieka neatkarību, ko ģenerāldirektors ieceļ kā OLAF izmeklēšanas kvalitātes kontrolieri un konsultantu sūdzību izskatīšanai ar to saistītajos jautājumos. Viņa loma dublējas ar Uzraudzības komitejas uzraudzības uzdevumiem un kvalitātes kontroles funkcijām, kas jau ir uzticētas OLAF vecākajiem vadītājiem.

Īpaši tika minētas to izmeklēšanā esošo personu tiesības, kurām vajadzīga turpmāka de lege ferenda aizsardzība. Uzraudzības komiteja uzskatīja, ka izmeklēšanas procedūrām atvēlētais laiks nav jāpagarina, un visbeidzot atzina, ka izmeklēšanas ilgumu varētu saīsināt, aizpildot vakantās izmeklētāju amata vietas un izmantojot stingrāku vadības kontroli.

IV–2. Atzinums par OLAF darbības rādītājiem (14)

Uzraudzības komiteja pievērsa uzmanību OLAF izmeklēšanas rezultātiem un aktīvi rosināja OLAF izstrādāt attiecīgos darbības rādītājus.

Komiteja izteica OLAF ģenerāldirektoram ieteikumu noteikt konkrētus darbības rezultātu rādītājus dažādām darbības jomām, pamatojoties ne tikai uz kvantitatīviem, bet arī uz kvalitatīviem kritērijiem. Attiecībā uz izmeklēšanas darba slodzi, kas ir tieši saistīta ar izmeklēšanas politikas jomu, Komiteja ieteica arī ieviest konkrētus mehānismus procedūru izpildes savlaicīguma kontrolei. Turklāt Uzraudzības komiteja ieteica ģenerāldirektoram nodrošināt, lai OLAF veiktu klientu ieinteresēto personu apsekojumu, pamatojoties uz dažādu partneru ziņojumiem. Ar apsekojuma palīdzību regulāri un pastāvīgi tiktu novērtēts uzdevumu un mērķu izpildes līmenis. Ģenerāldirektors piekrita veikt šādu apsekojumu, ko plāno sākt 2007. gada septembrī.

IV–3. Atzinums par OLAF ziņojumiem par lietām, kuru izmeklēšana ilgst vairāk par deviņiem mēnešiem (12)

Uzraudzības komiteja pārbaudīja 150 ziņojumus par šāda veida izmeklēšanu laikā no 2006. gada janvāra līdz decembrim visās izmeklēšanas un operatīvās darbības jomās. Analīzes mērķis bija pārbaudīt, vai lietu izmeklēšana tiek veikta nepārtraukti lietas apstākļiem un sarežģītībai atbilstīgā laikposmā, un noteikt iemeslus iespējamajai lietu izmeklēšanas pārmērīgai ieilgšanai.

Uzraudzības komiteja atzina, ka, lai gan šajos ziņojumos ir atrodama attiecīga un noderīga informācija, tajos nav iekļauta būtiska informācija, kas ļautu Komitejai pienācīgi veikt savas uzraudzības funkcijas.

Komiteja izteica īpašus ieteikumus OLAF ģenerāldirektoram iekļaut turpmākajos ziņojumos konkrētu informāciju, kas būtu noderīga gan Uzraudzības komitejas mērķiem, gan iekšējai OLAF vadībai, kas ir atbildīga par izmeklēšanas veikšanu. Tai būtu jāietver tāda informācijā kā, piemēram, kad notika izmeklēšanā esošie fakti; izmeklēšanā esošo darbību laika ierobežojuma (noilguma) periodi; izmeklēšanā esošā pārkāpuma juridisks apraksts; iespējamais sods vai izmeklēšanā esošo darbību juridiskās sekas un lietas izskatīšanas pabeigšanai paredzētais laiks kopā ar argumentētu paskaidrojumu. Uzraudzības komiteja ieteica arī neizmantot “taktisku atlikšanu” kā iemeslu nepabeigtai izmeklēšanai un izteica nožēlu, ka nav skaidras izmeklēšanas politikas.

OLAF ģenerāldirektors pieņēma šos ieteikumus. Taču OLAF vēl ir jāveic pasākumi, kas saistīti ar Uzraudzības komitejas ieteikumu ieviest skaidrākas izmeklēšanas procedūras un labāku lietu izmeklēšanas uzraudzību.

IV–4. Atzinumi par OLAF provizoriskajiem budžeta projektiem 2007. un 2008. gadam (20)

Komiteja apzinās, ka OLAF neatkarībai budžeta un administratīvajos jautājumos ir tieša ietekme uz izmeklēšanas un operatīvās darbības jomu. Ģenerāldirektoram jākonsultējas ar Uzraudzības komiteju par OLAF provizorisko budžeta projektu, pirms tas tiek nosūtīts ģenerāldirektoram, kas atbildīgs par budžetu (21).

Pārskata periodā Uzraudzības komiteja sniedza divus atzinumus šajā lietā. Komiteja ieteica OLAF pieprasīt, lai OLAF 2008. gada provizoriskā budžeta projektā tiktu iekļautas papildu amata vietas tikai izmeklēšanas funkciju veikšanai, kuras ir jāstiprina atbilstoši jaunās organizatoriskās struktūras prasībām. Komiteja ieteica OLAF ģenerāldirektoram rezervēt amata vietas arī Sekretariāta locekļiem, lai tā varētu īstenot savas pilnvaras pilnīgi neatkarīgi. Taču OLAF ģenerāldirektors 2008. gada provizoriskā budžeta projektā neiekļāva nevienu no šiem ieteikumiem.

Attiecībā uz pagaidu darbiniekiem, kas veido aptuveni 20 % no OLAF darbiniekiem, no kuriem lielākā daļa strādā izmeklēšanas veikšanas un atbalsta jomā, Komiteja ieteica paredzēt pastāvīgas un nevis pagaidu amata vietas OLAF, lai nodrošinātu nepārtrauktību, efektivitāti un izmeklēšanas neatkarību. Darba stabilitātes trūkums šajā nozarē ietekmē lojalitāti, motivāciju un personāla uzticamību OLAF.

Komiteja izteica savas bažas šajā jautājumā Komisijas priekšsēdētājam Kallas un atzinīgi novērtēja 2007. gada maijā panākto vienošanos starp OLAF, Komisijas Administrācijas ģenerāldirektorātu un personāla pārstāvjiem, kas paredzēja pārbaudes procedūru, lai noslēgtu darba līgumus ar pagaidu darbiniekiem uz nenoteiktu laiku. Taču Uzraudzības komiteja ir konstatējusi, ka, no administratīvā viedokļa raugoties, OLAF nestrādā neatkarīgi, jo tā cilvēkresursu politiku nosaka Administrācijas ģenerāldirektorāts. Tas Komitejai rada bažas, jo tam ir tieša ietekme uz OLAF izmeklēšanas funkcijām.

Cilvēkresursu jomā Komiteja ir konstatējusi, ka OLAF nekavējoties jāveic ieguldījumi vadībā, kas ir pamatelements izmeklēšanas atbalsta nodrošināšanai, kas savukārt ir OLAF neatkarības pamats. It īpaši Uzraudzības komiteja iesaka OLAF pieņemt stingru cilvēkresursu stratēģiju, lai maksimāli izmantotu esošos resursus izmeklēšanas jomā, uzlabotu darba slodzes pārvaldību un attiecīgi organizētu izmeklēšanas grupas. Priekšsēdētāja, kas piedalījās OLAF mācību kursos kā novērotāja, ieteica Komitejai pievērst pastiprinātu uzmanību izmeklētāju vajadzībām atbilstošas tālākizglītības jomā.

SECINĀJUMI UN IETEIKUMI

I. Uzraudzības komitejas pamatmērķis ir stiprināt OLAF neatkarību, pastāvīgi uzraugot tā izmeklēšanas funkciju veikšanu. Tādējādi Komitejas neatkarība ir pamatelements paša OLAF neatkarības nodrošināšanai.

II. Veicot uzraudzības funkcijas, Uzraudzības komiteja pieprasīja piešķirt tai pilnu piekļuvi OLAF lietu materiāliem elektroniskajā lietu pārvaldības sistēmā (CMS). Šā pārskata sagatavošanas laikā minētā piekļuve netika piešķirta izmeklēšanā esošām lietām. Tas nopietni apgrūtināja Komitejas iespējas veikt tai noteiktos uzdevumus.

III. Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi daudzas lietas papīra formātā un izskatījusi 215 ziņojumus par lietām, kuru izmeklēšana ir ilgusi vairāk par deviņiem mēnešiem. Šajos gadījumos Komiteja ir ieteikusi veikt radikālas izmaiņas attiecībā uz ziņojumos iekļaujamo informāciju, lai sniegtu sīku skaidrojumu par iemesliem lietu izskatīšanas pārmērīgai ieilgšanai un lai pievērstu uzmanību iespējamajiem laika ierobežojumu (noilguma) periodiem.

IV. Skaidru izmeklēšanas procedūru trūkums un izmeklēšanas strukturēta uzraudzība ir iemesls iepriekšminētajai lietu izskatīšanas ieilgšanai. Uzraudzības komiteja ieteica OLAF pieņemt skaidru izmeklēšanas politiku. It īpaši Komiteja ieteica pilnībā pārstrādāt OLAF procedūru rokasgrāmatas nodaļas par operatīvo darbību, lai nodrošinātu skaidru un noderīgu darba instrumentu izmeklētājiem, tostarp stingri noteiktus termiņus, kādos jāpabeidz izmeklēšanas atsevišķie posmi.

V. It īpaši Uzraudzības komiteja ieteica ieviest stingrus OLAF iekšējās kontroles mehānismus, lai izvairītos no visiem iespējamiem interešu konflikta gadījumiem, kas varētu apdraudēt neatkarīgas izmeklēšanas veikšanu.

VI. OLAF personāla entuziasmu nelabvēlīgi ietekmēja nesenās neskaidrības ar pagaidu darba līgumiem, un Uzraudzības komiteja ieteica steidzami pievērsties šā jautājuma risināšanai. Līdz pārskata perioda beigām tas daļēji jau bija atrisināts.

VII. Ņemot vērā Uzraudzības komitejas konstatēto neatliekamo vajadzību pēc spēcīga vadības atbalsta un efektīvas pārvaldes, it īpaši Komiteja ieteica uzlabot vadības un pārvaldes metodes, lai veicinātu efektīvu kopīgo darbu un izmeklēšanu.

VIII. Uzraudzības komiteja ir nodibinājusi sakarus ar Kopienas iestādēm un OLAF partneriem un ieinteresētajām personām un iesaka izmantot priekšrocības, ko sniedz cieša sadarbība starp Komisiju un OLAF un uzlabota informācijas apmaiņa starp OLAF un Eurojust.

IX. Uzraudzības komiteja ir stingri sekojusi izmaiņām, kas paredzētas OLAF organizatoriskajā pārstrukturēšanā un priekšlikumiem izdarīt radikālus grozījumus Regulā (EK) Nr. 1073/99, kas reglamentē OLAF izmeklēšanas funkcijas. Komiteja vēlas, lai organizatoriskās izmaiņas nemazinātu Maģistrātu nodaļas lomu OLAF, kurš, ņemot vērā tā specializētās zināšanas par piemērojamajiem tiesību aktiem un procedūrām un vietējos kontaktus, spēj atvieglot dalībvalstu tiesu iestāžu veikto izmeklēšanu. Uzraudzības komiteja vēlas arī, lai ierosinātie grozījumi regulā neapdraudētu OLAF neatkarību vai pašas Komitejas lomu.

X. It īpaši Uzraudzības komiteja iesaka stiprināt OLAF izmeklēšanas grupu rīcībspēju, paredzot papildu amata vietas, uzlabot OLAF izmeklētājiem paredzēto mācību kvalitāti, nodrošināt pašas Komitejas efektīvu darbu un pietiekamu darbinieku skaitu Uzraudzības komitejas Sekretariātā un rezervēt pietiekamu amata vietu skaitu Sekretariāta vajadzībām.

(1) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 2. punkts.

(2) OLAF Uzraudzības komitejas reglamenta 4. pants (OV L 33, 7.2.2007.) un 2. pants Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2005. gada 4. novembra Lēmumā par Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) Uzraudzības komitejas locekļu iecelšanu (OV L 312, 29.11.2005., 1. lpp.).

(3) OV C 202, 18.8.2005.

(4) OV L 33, 7.2.2007.

(5) Sk. 1. pielikumu.

(6) OLAF Uzraudzības komitejas reglamenta 12. pants (OV L 33, 7.2.2007.).

(7) Turpat 12. panta 4. punkts (OV L 33, 7.2.2007.).

(8) Turpat 8. pants (OV L 33, 7.2.2007.).

(9) t.i., izmeklēšana, kas turpinās vairāk nekā deviņus mēnešus, domājamā pārkāpuma nopietnība, finansiālā ietekme, informācijas avots utt.

(10) 8. panta 4. punkts.

(11) Revīzijas palātas Īpašais ziņojums Nr. 1/2005 (OV C 202, 18.8.2005., 1. lpp.).

(12) Sk. 4. pielikumu.

(13) Saskaņā ar šo sistēmu laikā no 2005. gada decembra līdz 2006. gada maijam pavisam kopā nosūtīja 34 ziņojumus par šādām lietām, no kurām 10 bija izmeklēšanā.

(14) Sk. 3. pielikumu.

(15) 2005/2184/(INI), 22. punkts.

(16) OLAF rokasgrāmata, 99. lpp., Prima Facie Non-Cases: kad ir saņemta informācija, kas skaidri un nepārprotami neietilpst OLAF kompetencē.

(17) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 7. pants.

(18) Sk. 2. pielikumu.

(19) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 12. panta 3. punkts.

(20) Skatīt 5. pielikumu.

(21) Komisijas 1999. gada 28. aprīļa lēmuma 6. pants (OV L 136, 31.5.1999., 20. lpp.).

1. PIELIKUMS UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS SAPULČU KALENDĀRS 2005 Mēnesis Sapulces datums Decembris ceturtdiena, 14. decembris 2006 Mēnesis Sapulces datums Janvāris ceturtdiena, 25. janvāris un piektdiena, 26. janvāris Februāris otrdiena, 21. februāris un trešdiena, 22. februāris Marts pirmdiena, 20. marts un otrdiena, 21. marts Aprīlis otrdiena, 25. aprīlis un trešdiena, 26. aprīlis Maijs otrdiena, 30. maijs Jūnijs otrdiena, 13. jūnijs un trešdiena, 14. jūnijs Jūlijs pirmdiena, 3. jūlijs un otrdiena, 4. jūlijs Septembris pirmdiena, 25. septembris un otrdiena, 26. septembris Oktobris otrdiena, 17. oktobris un trešdiena, 18. oktobris Novembris pirmdiena, 13. novembris un otrdiena, 14. novembris Decembris ceturtdiena, 13. decembris un piektdiena, 14. decembris 2007 Mēnesis Sapulces datums Janvāris pirmdiena, 29. janvāris un otrdiena, 30. janvāris Marts pirmdiena, 5. marts pirmdiena, 26. marts un otrdiena, 27. marts Aprīlis otrdiena, 24. aprīlis un trešdiena, 25. aprīlis

2. PIELIKUMS ATZINUMS Nr. 2/2006 par reformu, kas paredzēta Regulai (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) 1. OLAF Uzraudzības komiteja (turpmāk tekstā – Komiteja) 2006. gada 21.–22. februāra, 20.–21. marta un 25.–26. aprīļa sanāksmēs apsprieda priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (turpmāk tekstā – projekts). D. Theato kundzi un K. Györgyi kungu iecēla par ziņotājiem. Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas apņēmību atbalstīt OLAF darbu un, cik vien iespējams, uzlabot Biroja darbības efektivitāti. Uz Komitejas norādītajiem problemātiskajiem jautājumiem attiecas šādas piezīmes: — izmeklēšanai pakļauto personu procesuālās tiesības; — izmeklēšanas ilgums; — projekta institucionālie aspekti. 2. Izmeklēšanai pakļauto personu procesuālās tiesības Projektā ir pamatoti noradīta vajadzība precizēt procesuālās garantijas, kuras piemēro izmeklēšanā, lai nodrošinātu juridisko noteiktību un izmeklēšanai pakļauto personu tiesības. Tādēļ Komiteja atzinīgi vērtē jauno 7.a pantu, kurā jo īpaši skaidri norādīts, ka izmeklēšanas mērķis ir atklāt pierādījumus gan pret attiecīgo personu, gan par labu tai. Visas OLAF izmeklēšanas lietas, kuras nav pabeigtas citur, nosūta dalībvalsts neatkarīgai krimināltiesai, kur tās izskata oficiālā tiesas procesā saskaņa ar attiecīgās valsts tiesību aktiem un kur tām piemēro parastās procesuālas garantijas. Tomēr Komiteja uzskata, ka ir vajadzīga izmeklēšanai pakļauto personu tiesību lielāka de lege ferenda aizsardzība, nekā tas ir noteikts projektā. Jo īpaši: — Tiesas procesam jābūt taisnīgam un jāpamatojas uz nevainīguma prezumpciju (Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. pants). — Saskaņā ar projektu izmeklēšanai pakļautajai personai paziņos tikai galīgā ziņojuma secinājumus un ieteikumus. Tomēr tas varētu būt nepietiekami, lai iesniegtu apelācijas sūdzību kontroles padomdevējam, jo šajā sūdzībā apstrīdēs veidu, kādā OLAF nonācis pie saviem secinājumiem. Apelācijas iesniedzējam jābūt tiesīgam uzzināt, kā lēmums tika pieņemts. Tādējādi, lai ļautu apelācijas iesniedzējiem izmantot savas aizstāvības tiesības, tiem jānodrošina pieeja ziņojumam vai visiem pierādījumiem, kas attiecas uz šīm personām. Izņēmuma gadījumos ģenerāldirektors var neatļaut pieeju informācijai par izmeklēšanai pakļauto personu līdz brīdim, kad lietu nosūta attiecīgajai iestādei/struktūrai. Kādā veidā šajos gadījumos kontroles padomdevējs var veikt kontroli? Vai arī to neveic vispār? — Lai nodrošinātu taisnīgu izmeklēšanu, gadījumos, kad ir pamats domāt, ka izmeklētāji, pildot savus pienākumus, varētu rīkoties, neievērojot neatkarības principu, tie nedrīkst piedalīties izmeklēšanas procesā. — Izmeklēšanai pakļautajai personai jābūt tiesībām iesniegt pierādījumus. Izmeklēšanai pakļauto personu procesuālo tiesību nostiprināšana vairotu OLAF veikto izmeklēšanu un to rezultātu ticamību. 3. Izmeklēšanas ilgums Spēkā esošās OLAF regulas 6. pantā noteikts, ka izmeklēšana jāveic nepārtraukti. Izmeklēšanas ilgumam jābūt samērīgam ar lietas apstākļiem un sarežģītību. Saskaņā ar OLAF regulas 11. panta 7. punktu, ja izmeklēšana ir turpinājusies ilgāk par deviņiem mēnešiem, direktors informē Uzraudzības komiteju par iemesliem, kādēļ vēl nav bijis iespējams pabeigt izmeklēšanu. Saskaņā ar īpašu procedūru, kas noteikta Regulas projekta 6. panta 7. punktā, termiņu izmeklēšanai, kuru nevar pabeigt 12 mēnešu laikā kopš tās sākšanas, var pagarināt uz laiku līdz 6 mēnešiem un pagarināt atkārtoti ar tādiem pašiem nosacījumiem. Komiteja uzskata, ka tas raida nepareizu signālu, jo jau pats deviņu mēnešu periods ir apšaubāms. Dažos gadījumos izmeklēšana vairāku iemeslu dēļ var būt ilgāka, tomēr Komiteja uzskata, ka izmeklēšanas procedūrām atvēlēto laiku nevajadzētu pagarināt un tā vietā iesaka iekļaut projektā principu par lietu izskatīšanu steidzamības kārtā. Komiteja uzskata, ka dažos gadījumos izmeklēšanas ilgumu varētu saīsināt, piemēram, aizpildot 70 pašlaik vakantās amata vietas vai pastiprinot vadības kontroli pār izmeklēšanas procedūras ilgumu. 4. Institucionāli aspekti — Uzraudzības komiteja uzskata, ka ir jāturpina stiprināt OLAF izmeklēšanas neatkarība, to precizējot tiesību aktos. Komiteja iesaka projektā iekļaut šādas galvenās prioritātes: — OLAF jābūt rīcības brīvībai neatkarīgi izlemt, kuru izmeklēšanu uzsākt un kā to veikt. — OLAF jābūt pilnībā atbildīgam par tā izmeklēšanas plānošanu. — OLAF patstāvīgi, tomēr ciešā sadarbībā ar visām kompetentajām Eiropas un valstu iestādēm, jāizstrādā sava darbības politika, kā arī krāpšanas un korupcijas novēršanas politika. — Lielāks uzsvars jāliek uz OLAF pilnvarām krāpšanas un korupcijas apkarošanai. — Pieredze rāda, ka, lai nodrošinātu Eiropas Savienības finansiālo interešu efektīvu aizsardzību, ir jāuzlabo sadarbība starp OLAF un dalībvalstīm. Sadarbība nedrīkst būt tikai vienvirziena informācijas plūsma no OLAF uz dalībvalstīm. Jānodrošina informācijas apmaiņa arī starp dalībvalstīm, jo īpaši to kompetentajām tiesu iestādēm, un OLAF. Īpaša uzmanība jāpievērš OLAF dalībai arējā izmeklēšanā, kuru veic dalībvalstu iestādes. — Komiteja īpaši atbalsta to, ka projektā paredzēts saglabāt Uzraudzības komiteju kā neatkarīgu ekspertu institūciju, kura sadarbojas ar Parlamenta, Padomes un Komisijas pārstāvjiem tikai strukturētā dialoga ietvaros. Jau iepriekš būtu skaidri jānosaka, ka strukturētajā dialogā šo triju iestāžu pārstāvjiem ir attiecīgo iestāžu noteiktās pilnvaras, bet neatkarīgām personām ir neierobežotas pilnvaras. Lai gan strukturētajam dialogam ir vairākas priekšrocības, jo īpaši attiecībā uz sadarbību starp iestādēm, tas varētu zināmā mērā politizēt OLAF darbību. OLAF standarta politiskā kontrole jau ir nodrošināta bez šī strukturētā dialoga, piemēram, budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras ietvaros. Strukturētajā dialogā starp iestādēm, kurā piedalās pa vienam pārstāvim no Padomes, Parlamenta un Komisijas, pastāv risks, ka Uzraudzības komiteja zaudēs savu neatkarību galvenajos jautājumos, pat jautājumā par Komitejas darbības pārskata sagatavošanu. Nav skaidrs, ko nozīmē frāze “lai izstrādātu kopējas pamatnostādnes”. Ar projekta 8. pantu atceļ Uzraudzības komitejas līdzatbildību par datu aizsardzību un profesionālo konfidencialitāti, nenorādot tā iemeslu. Ar projekta 11. pantu ierobežo Uzraudzības komitejas tiesības iegūt informāciju. Priekšlikuma 1. un 7. punktā iekļauto grozījumu rezultātā Uzraudzības komiteja saņems mazāk faktiskās informācijas par Biroja veikto izmeklēšanu, nekā tas bijis līdz šim. Projekta 12. pantā ir izvirzīts jautājums par OLAF ģenerāldirektora pilnvaru starpinstitucionālo raksturu. Līdz šim ģenerāldirektoru iecēla pēc Padomes un Parlamenta vienošanās, tādējādi piešķirot šim amatam īpašu leģitimitāti. Turpmāk Komisija strukturētā dialoga ietvaros apspriedīsies tikai ar Uzraudzības komiteju un pēc tam iecels ģenerāldirektoru. Uzraudzības komiteja uzskata, ka tādējādi ģenerāldirektora leģitimitāte tiks ievērojami mazināta. Ņemot vērā problēmas saistībā ar OLAF pašreizēja ģenerāldirektora pilnvaru atjaunošanu pēc pirmā termiņa beigām, Komiteja atbalsta priekšlikumu par septiņu gadu termiņu bez atjaunošanas iespējas. Tas stiprinātu ģenerāldirektora neatkarību un novērstu nevēlamos interregnum periodus. (Projektā vajadzētu saskaņot terminus “OLAF direktors” un “Biroja ģenerāldirektors”.) Pašreizējais priekšlikums attiecībā uz Uzraudzības komitejas Sekretariātu nav izstrādāts tādā mērā kā Komisijas 2004. gada februāra priekšlikums, kurā bija paredzēts Sekretariātu administratīvos nolūkos pievienot Komisijai. Projektā plānots Sekretariātu pievienot Birojam. Tas varētu apdraudēt pašas Uzraudzības komitejas neatkarību. Komiteja saprot, kāpēc projektā paredzēts iecelt kontroles padomdevēju. Tomēr tā šaubās, vai kontroles padomdevējs spēs darboties “pilnīgi neatkarīgi”, ja to ieceļ un, iespējams, arī atkārtoti ieceļ ģenerāldirektors un ja tas ir administratīvi pakļauts ģenerāldirektoram, jo īpaši saistībā ar snieguma novērtējumu un paaugstināšanu amatā. Projektā vajadzētu arī norādīt, ka Uzraudzības komiteja nevar rīkoties, pamatojoties tikai uz kontroles padomdevēja iesniegtajiem statistiskas un analītiskajiem ziņojumiem. Lai veiktu savu pamatuzdevumu – uzraudzītu OLAF veikto izmeklēšanu – Komitejai jābūt pieejai ne tikai kontroles padomdevēja sniegtajai statistikai, analīzei un novērojumiem, bet arī lietas materiāliem. Jānodrošina pienākumu skaidra norobežošana un Komitejas galvenais uzdevums – Biroja neatkarības nodrošināšana. Projekta 16. pants, kurā iekļautas vairākas atsauces uz citiem tiesību instrumentiem, nekādā ziņā nav skaidru tiesību aktu labs piemērs. Regulas (Euratom, EK) Nr. 2185/96 noteikumus vajadzētu iekļaut šajā projektā. Tas ļautu visas OLAF izmeklēšanas pilnvaras apvienot vienā juridiskā instrumentā un tādējādi vienkāršotu un atvieglotu tiesību aktu piemērošanu. 5. Šie apsvērumi attiecas uz tekstu, ko iesniedza starpdienestu apspriešanai. Uzraudzības komiteja 2006. gada 30. maijā, 14. jūnijā un 4. jūlijā saņēma turpmāku mutisku informāciju. Komiteja patur tiesības iesniegt papildu atzinumu par Komisijas galīgo rakstisko priekšlikumu. PAPILDU ATZINUMS par reformu, kas paredzēta Regulai (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) 1. OLAF Uzraudzības komiteja atzinumā Nr. 2/2006 atzinīgi novērtēja Komisijas apņemšanos uzlabot OLAF darbības efektivitāti un sniedza vairākas piezīmes par izmeklēšanai pakļauto personu procesuālajām tiesībām, izmeklēšanas ilgumu un projekta institucionālajiem aspektiem. Piezīmes attiecās uz tekstu, ko iesniedza apspriešanai Komisijas starpdienestu līmenī. Šis papildu atzinums attiecas uz galīgo priekšlikumu, kuru Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam un Padomei (1). 2. Uzraudzības komiteja 2006. gada 25.–26. septembra sanāksmē jo īpaši izvērtēja kontroles padomdevēja lomu. Komiteja secināja, ka šāda amata izveidošana — o pievienotu vēl vienu uzraudzības posmu papildus tiem, ko izmanto pašreiz, neskatoties uz to, ka nav pierādījumu par pašreiz izmantojamo uzraudzības instrumentu neatbilstību, — o padarītu procedūras sarežģītas un ilgas, neskatoties uz to, ka Eiropas Parlaments un Padome lūgušas izmeklēšanu veikt iespējami īsā laikā, — o liktu pārdomāt, cik lielā mērā kontroles padomdevēja pilnvaras ietekmēs ģenerāldirektora atbildības jomu, — o zināmā mērā pārklātos ar Uzraudzības komitejas lomu, radītu darbību dublēšanās risku un mazinātu Komitejas lomu, neskatoties uz to, ka šī Komiteja ir iecelta saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgo vienošanos, — o piešķirtu kontroles padomdevējam divējādu lomu – kvalitātes kontroliera un sūdzību izskatīšanas konsultanta lomu. Tas nozīmē, ka kontroles padomdevējs gan ziņotu OLAF ģenerāldirektoram, gan uzraudzītu tā darbību. Šīs abas lomas ir pretrunā viena ar otru. OLAF organizācijas shēmā, kuru Komisija pieņēma 2006. gada 1. septembrī, kvalitātes kontroles loma jau ir piešķirta diviem padomdevējiem, kuri pakļauti to divu direktorātu direktoriem, kuri ir atbildīgi par visām izmeklēšanas lietām. — o Lai gan Komisijas priekšlikumā nav iekļauta finansiālās ietekmes analīze, Komiteja uzskata, ka izmaksas nav samērojamas ar pašreiz iesniegto izskatāmo lietu mazo skaitu, un tādējādi tās neatbilst izmaksu izdevīguma principam. (1) COM(2006) 244 galīgā redakcija

3. PIELIKUMS ATZINUMS Nr. 3/2006 ko sniegusi Uzraudzības komiteja OLAF darbības rādītāji 1. Uzraudzības komiteja savā 2006. gada 21. un 22. februāra, 20. un 21. marta, kā arī 25. un 26. aprīļa sanāksmē apsprieda jautājumu par darbības rādītājiem un vienojās ar Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) aktīvi veicināt šo rādītāju tālāko izstrādi. 2. Darbības rādītāji dažādajām darbības jomām ļaus OLAF vairāk pievērsties rezultātiem un kopumā paaugstināt to pakalpojumu kvalitāti, kurus jo īpaši sniedz Eiropas iestādēm, dalībvalstu tiesu iestādēm un plašai sabiedrībai, aizsargājot Kopienu finanšu intereses un turpinot apkarot krāpšanu un citas nelikumīgas darbības, kas kaitē Kopienu finanšu interesēm. 3. Kā izklāstīts ģenerāldirektora 2006. gada 12. aprīļa paziņojumā Uzraudzības komitejai, OLAF jau ir sācis darbu pie darbības rādītāju izstrādes. Lielākā daļa esošo rādītāju ir saistīta ar OLAF pamata “darbībām un rezultātiem” un ir kvantitatīva/statistiska rakstura. Šie rādītāji OLAF ļauj novērtēt skaitļus, piemēram, izmeklēšanas lietu vai izpētes darbību skaitu u.c. Uzraudzības komiteja atzīst stabila statistiska pamata un kvantitatīvu rādītāju lietderību un aicina OLAF veikt darbu, lai uzlabotu statistikas datu uzticamību. 4. Uzraudzības komiteja atzīmē, ka “ir sākušās pārdomas par kvalitātes rādītājiem” (OLAF2006. gada 12. aprīļa paziņojums). Atbilstīgi starptautiski atzītai darbības vērtēšanas metodikai Uzraudzības komiteja uzsver nepieciešamību novērtēt OLAF darbību dažādajās darbības jomās nākotnē, izmantojot kvalitatīvus un kvantitatīvus parametrus, kas ļaus novērtēt ne tikai darbības vai atsevišķus rezultātus, bet arī kopējos rezultātus. 5. Kvalitāti parasti novērtē, vērtējot to, kādā mērā organizācija ir sasniegusi mērķus atsevišķu un kopēju rezultātu izteiksmē. To parasti novērtē, vērtējot kvantitatīvi nosakāmus pakalpojuma aspektus. Nospraužot kvantitatīvus mērķus, vadība nolemj, kas ir svarīgi, piemēram, pakalpojumu aprites laiks, sūdzību skaits u.c. (6. punkts). Attiecībā uz izmeklēšanas darbu, kura rezultāts ir pabeigtas lietas iesniegšana, kurā noteikts, ka nav nepieciešama turpmāka rīcība, vai alternatīvi iekļauta pietiekama informācija, ka turpmāka rīcība jāveic kriminālvajāšanas vai disciplinārsodīšanas iestādei, kvalitatīvi mērķi nav tik skaidri noteikti, un tos vislabāk var novērtēt, izmantojot klientu apmierinātības apsekojumus (7. punkts). 6. Uzraudzības komiteja jo īpaši atzīmē, ka OLAF“ir jāsamazina lietu vidējais ilgums” (OLAF2006. gada 12. aprīļa paziņojums) un ka Eiropas Revīzijas palāta ir ieteikusi noteikt izmeklēšanas maksimālo ilgumu (ERP ziņojuma 80. punkts). Saistībā ar lietu ilgumu Uzraudzības komiteja iesaka novērtēt procedūru savlaicīgumu, salīdzinot atsevišķas lietas ar standarta termiņiem, kuri jānosaka vadībai. Divi vispārpieņemti rādītāji šajā ziņā ir: — lietu izbeigšanas koeficients — un neizpildes rādītājs. Lietu izbeigšanas koeficients. Lietu izbeigšanas koeficients ļauj novērtēt, vai organizācija var tikt galā ar darba slodzi. Tas ļauj novērtēt pārskata periodā izbeigto lietu skaitu, kas dalīts ar tajā pašā periodā sākto lietu skaitu. Neizpildes rādītājs. Neizpildes rādītāji organizācijai, pamatojoties uz standartiem, kurus vadība nosaka attiecībā uz savlaicīgumu, ļauj novērtēt lietu ilgumu uz šī efektivitātes standarta fona. Saistībā ar to labs piemērs, kuru OLAF varētu mutatis mutandis izmantot kā paraugu, ir Austrālijas Federālā tiesa, kas iepriekš ir nolēmusi, ka: — ne vairāk kā 10 procenti neizbeigtu lietu drīkst būt vecākas par 6 mēnešiem; — neizbeigtas lietas nedrīkst būt vecākas par 24 mēnešiem. 7. Vispārpieņemts ir, ka klienti jāiesaista standartu noteikšanā, kvalitātes novērtēšanā un pakalpojumu sniegšanas vērtēšanā. Uzraudzības komiteja uzskata, ka OLAF regulāri jāveic apsekojumi par Eiropas iestāžu un valsts iestāžu apmierinātību un jāaicina šie “klienti” sniegt priekšlikumus par uzlabojumiem, kurus viņi varētu uzskatīt par nepieciešamiem. Apsekojumi varētu būt vērsti uz — darba tehnisko kvalitāti; — sniegtās informācijas būtiskumu — un sniegtās informācijas savlaicīgumu.

4. PIELIKUMS ATZINUMS Nr. 1/2007 OLAF ziņojumi par tādu lietu izmeklēšanu, kas turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem Brisele, 2007. gada 25. aprīlis IEVADS Uzraudzības komitejas uzdevums Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) Uzraudzības komiteja stiprina OLAF neatkarību, pastāvīgi uzraugot izmeklēšanas uzdevumu īstenošanu. Veicot šo uzdevumu, komiteja uzrauga arī OLAF veikto izmeklēšanu ilgumu, lai pārbaudītu, ka to veic nepārtraukti laikā, kam jābūt samērīgam ar lietas apstākļiem un sarežģītību (1). Tādēļ, ja izmeklēšana ir turpinājusies ilgāk par deviņiem mēnešiem, OLAF ģenerāldirektoram ir jāinformē Uzraudzības komiteja par iemesliem, kādēļ vēl nav bijis iespējams pabeigt izmeklēšanu, un par paredzēto pabeigšanas termiņu. No sava pilnvaru laika sākuma 2005. gada decembrī jaunā Uzraudzības komiteja ir saņēmusi ikmēneša pārskatus par minētajām izmeklēšanām (turpmāk “deviņu mēnešu ziņojumi”), kas ir rūpīgi pārbaudīti, kā ir paredzēts tās reglamentā (2). Šīs pārbaudes mērķis ir analizēt ģenerāldirektora sniegto informāciju, lai novērtētu izmeklēšanu ilgumu un iemeslus, kāpēc tās ir iespējami nepamatoti aizkavējušās. Tomēr pieņemot, ka pašreiz 75 % OLAF sākto izmeklēšanu turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem (3), šis uzdevums tagad ir ieguvis citu skatījumu. Šā perioda pārsniegšana nav reta un tāpēc izrādās, ka “deviņu mēnešu ziņojumu” būtība, kas bija kā brīdinājuma sistēma, lai kontrolētu izmeklēšanas ilgumu, ir mainījusies un zaudējusi savu ietekmi. Apskatot komitejai nosūtītos “deviņu mēnešu ziņojumus”, ir izvērtēti divi dažādi aspekti: — cik lielā mērā tajos ir precīza informācija, lai Uzraudzības komiteja var veikt uzraudzības darbības, īpaši attiecībā uz iespējamiem nepamatotiem kavējumiem, — cik lielā mērā OLAF tos var izmantot kā pārvaldības instrumentu, lai izmeklēšana noslēgtos veiksmīgi samērīgā laikā. Metodes Ar nosaukumu “Informācija OLAF Uzraudzības komitejai, lietas, kuras izmeklē ilgāk par deviņiem mēnešiem”OLAF ģenerāldirektors ir nosūtījis Uzraudzības komitejai ikmēneša pārskatus par izmeklēšanām, kuros ir šādi galvenie dati (4): — tiesiskais pamatojums; — lietas apraksts; — lietas sākšanas datums; — finansiālā ekonomiskā ietekme; — iemesli, kāpēc lieta nav izmeklēta laikā viena (vai vairāku) šādu kritēriju dēļ: ievērojami līdzekļi tika piešķirti, bet tomēr izmeklēšanas darba apjoms liecina, ka vajag vairāk laika; taktiska nogaidīšana izmeklēšanā; līdzekļu trūkums; maza prioritāte apvienojumā ar ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem; sadarbības trūkums; — turpmākie pasākumi; — paredzētais pabeigšanas termiņš. Pamatojoties uz OLAF sniegto informāciju, Uzraudzības komiteja ir centusies noteikt tos datus, kas ļautu komitejai novērtēt, vai izmeklēšana tiek veikta nepārtraukti laikā, kam jābūt samērīgam lietas apstākļiem un sarežģītībai, un tie ir šādi: — izmeklēšanas priekšmets, kas ir pārkāpuma tiesiskais apraksts; — atsauces datumi: datums vai periods, kurā veica izmeklēšanas darbības, datums, kad OLAF saņēma informāciju, un lietas “novēršanas posma” ilgums pirms lēmuma paziņošanas par lietas sākšanu; — iespējamie sodi vai tiesiskās sekas, kas izriet no izmeklēšanas darbībām: disciplinārsodi, administratīvie sodi, finanšu sodi vai kriminālsodi; — noilguma periodi attiecībā uz izmeklēšanas darbībām: gan saskaņā ar valstu, gan kopienas tiesību aktu nosacījumiem; — ar neizskatīto lietu saistīto iemeslu nozīmīgums; — pamatots paredzētais pabeigšanas termiņš. OLAF ZIŅOJUMI Lai sniegtu savu atzinumu, Uzraudzības komiteja ir pārbaudījusi “deviņu mēnešu ziņojumus”, ko sūtījis OLAF, aptverot laika posmu no 2006. gada janvāra līdz decembrim, ietverot izmeklēšanu 150 lietās visās nozarēs, šādi: 19 iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes, 9 iekšējās/ārējās izmeklēšanas: ES iestādes, 30 lietas par tiešajiem izdevumiem un ārējo palīdzību, 21 lieta par ārējo palīdzību, 27 lietas par lauksaimniecību, 19 lietas par muitas jomu un 25 lietas par struktūrpasākumiem (5). Ņemot vērā katras nozares īpašo raksturu un atšķirīgos procedūru noteikumus, kas ir piemērojami katrai nozarei, tika veikta katras nozares analīze. Tomēr mērķis ir sasniegt globālus slēdzienus. Iekšējā izmeklēšana: Eiropas iestādes OLAF ir vadošā loma šāda veida izmeklēšanā un skaidras zināšanas par procedūru (6). Atzīmēts, ka izmeklēšanas temats, kas ir pārkāpuma tiesiskais apraksts, ir minēts tikai dažos gadījumos (7). Minētajās lietās izmantotais tiesiskais apraksts ir, piemēram, šāds “interešu konflikts (Civildienesta noteikumu 14. pants)”, “Civildienesta noteikumu 22. panta un Finanšu regulas 57. panta 2. punkta pārkāpums” vai “trūkst konfidenciālas informācijas, Civildienesta noteikumu 86. panta 2. punkts”, un šāds apraksts ļauj novērtēt veikto izmeklēšanas pasākumu svarīgumu un samērīgo izmeklēšanu ilgumu. Īpaša uzmanība ir pievērsta apsvērumam par izmeklēšanas darbību noilguma periodiem. Tomēr nekad nav bijusi atsauce ne uz minēto darbību veikšanas datumu (8), ne “novērtēšanas posma” ilgumu, ko noteicis OLAF pirms lēmuma par izmeklēšanas uzsākšanu, lai gan OLAF informācijas saņemšanas datums dažreiz tiek minēts. Atsauci nekad nesniedz par iespējamiem sodiem vai tiesiskām sekām saistībā ar veiktajiem nodarījumiem. Tiek rūpīgi pārbaudīts, cik svarīgi ir iemesli attiecībā uz nepabeigto lietu; kopumā iemesli, kas atzīmēti parauga ziņojumā, bieži neatbilst tiem, kas skaidroti turpmākajos ziņojumos. Īpaša uzmanība ir pievērsta “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā”, kas ir visbiežāk norādītais iemesls. Šis iemesls nav nepārprotami paskaidrots un pamatots; “operatīvie iemesli”, lietas sarežģītība vai atbildes trūkums no citiem dienestiem ir minēti kā pamatojums “taktiska nogaidīšana” pieejai, kas bieži noved pie gariem bezdarbības periodiem (9). Šāda veida bezdarbība arī ir atklāta citās izmeklēšanās (10). Tāpat ir arī pierādīts, ka paredzētais izmeklēšanas pabeigšanas termiņš ir dots, bet nepieminot nekādu īpašu informāciju, kas pamato norādīto termiņu. Tas parasti nav atkarīgs no OLAF izmeklēšanas darbību veikšanas, bet no ārējiem faktoriem. Iekšējā/ārējā izmeklēšana: ES iestādes OLAF ir galvenā loma šāda veida izmeklēšanā (11). Ir pierādīts, ka ne vienmēr tiek norādīts izmeklēšanas priekšmets, kas ir pārkāpuma tiesiskais apraksts. Bieži tiek dotas atsauces uz datumu, kad OLAF saņēma informāciju. Tomēr ne izmeklēšanas darbību izpildes datums, ne novērtēšanas perioda ilgums norādīti netiek. Tāpēc “deviņu mēnešu ziņojumos” iespējamie sodi netiek norādīti, un noilguma periodi netiek minēti. Visbiežāk minētie iemesli, kāpēc lieta nav pabeigta, ir “zema prioritāte apvienojumā ar līdzekļu trūkumu” un “izmeklēšanas darba apjoms”. Jāatzīmē, ka paredzētais pabeigšanas termiņš gandrīz nekad netiek norādīts (12). Lietas par tiešajiem izdevumiem un ārējo palīdzību OLAF ir galvenā loma šajā jomā, kur izmeklēšanas noteikumu pamatā ir arī “spēkā esoši nolīgumi ar trešām valstīm” (13). Tiek ievērota sistemātiska un sīka norāde par izmeklēšanu tiesisko pamatojumu. Izmeklēšanas priekšmets tiek nepārprotami paskaidrots, lai gan attiecīgo pārkāpumu tiesiskais apraksts netiek dots. Šai sakarā iespējamie sodi vai tiesiskās sekas par pārkāpumiem ir pieminētas tikai tad, ja tām ir krimināls raksturs. Dažos gadījumos atsauce tiek dota uz noilguma periodiem (14). Attiecībā uz atsauces datumiem ziņojumos ne vienmēr ir norādīts datums, kad OLAF ir saņēmis informāciju (15). Līdzīgā kārtā neparādās ne “novērtēšanas posma” ilgums, ne datums vai periods, kurā tika veiktas izmeklēšanas darbības. Īpaši ir jāatzīmē “izmeklēšanas darba apjoms” un “zemā prioritāte apvienojumā ar ierobežotiem piešķirtajiem līdzekļiem”, kā arī “līdzekļu trūkums”, kas ir parasti lietotie iemesli, ja izmeklēšana nav pabeigta. Vēlamais pabeigšanas termiņš tiek norādīts vienmēr, un ir nepārprotami paskaidroti turpmākie izmeklēšanas pasākumi. Ārējā palīdzība Kā minēts iepriekšējā nodaļā, šajā jomā OLAF ir galvenā loma (16). Atzīmēts, ka ne vienmēr ir tiesiskā atsauce uz nolīgumiem ar trešām valstīm, kurās notiek izmeklēšana. Ir novēroti gari “novērtēšanas posma” periodi pirms lēmuma par izmeklēšanas sākšanu (17). Ir pienācīgi minēti datumi, kad OLAF ir saņēmis informāciju. Tomēr nav ne atsauces uz izmeklēšanas darbību izpildes datumu, ne iespējamiem sodiem vai tiesiskām sekām. Ziņojumos nav nekādas norādes uz noilguma periodiem. Īpaša uzmanība ir pievērsta iemesliem, kāpēc izmeklēšana nav pabeigta: tādi iemesli kā “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā” un “izmeklēšanas darba apjoms” bieži atbilst OLAF, kas gaida auditu pabeigšanu, ko veic ārējas firmas, kurā OLAF aktīvi nepiedalās vai cieši tām neseko. Šajā jomā OLAF darba pievienotā vērtība no “deviņu mēnešu ziņojumu” satura nav skaidra. Paredzētais pabeigšanas termiņš vienmēr tiek norādīts, un bieži tiek uzskaitīti turpmākie izmeklēšanas pasākumi. Lauksaimniecība OLAF ir spēcīgas un vispāratzītas tiesiskās pilnvaras veikt izmeklēšanu šajā nozarē (18). Tomēr šī nozare ietver arī muitas lietas, kurās ir iesaistīti lauksaimniecības produkti un kur OLAF ir galvenokārt koordinēšanas un palīdzības loma. Vairums “deviņu mēnešu ziņojumu”, kas nosūtīti Uzraudzības komitejai, ietilpst pēdējā minētajā kategorijā. Muitas jomā tiesiskais pamatojums parasti ir labi definēts, tāpat kā pārkāpuma tiesiskais apraksts. Tomēr nav ne atsauces uz pārkāpuma tiesiskajām sekām, ne uz noilguma periodu beigšanos, lai veiktu darbības pret tiem, kas izvairās no muitas nodevu maksāšanas. Turklāt reti ir dotas atsauces uz datumu, kad OLAF ir saņēmis informāciju, un nav ziņots par novērtēšanas perioda ilgumu. Ir pārbaudīts, ka bieži šādās lietās ir iesaistītas vairākas dalībvalstis, un tās savlaicīgi neatbild uz palīdzības lūgumu, ko nosūtījis OLAF. Lai gan daudzos pārskatos iemesls, kas norādīts par izmeklēšanas nepabeigšanu, ir “izmeklēšanas darba apjoms”, to bieži apvieno ar “ilgu kavēšanos, gaidot atbildi no dalībvalstīm”. Iespējams, ka tāpēc paredzētais pabeigšanas termiņš ne vienmēr tiek norādīts (19) un, ja to izdara, nesniedz skaidru pamatojumu, lai skaidrotu norādīto termiņu. Tikai lauksaimniecības jomā vien attiecībā uz lietu izmeklēšanu ir atzīmēts, ka finanšu ietekme attiecībā uz Kopienas finansējumu dažreiz “deviņu mēnešu ziņojumos” nav skaidri norādīta (20). Tad tam ir ietekme uz pārkāpuma tiesisko aprakstu, kas nav ne minēts, ne arī norādītas iespējamās administratīvās vai kriminālās sekas. Trūkst arī skaidras atsauces uz datumiem vai periodu, kad izmeklēšanas darbības tika veiktas, un uz noilguma periodiem. Muitas joma OLAF ir koordinēšanas un palīdzības loma šajā jomā, un lietu ilgums pamatā ir atkarīgs no iesaistīto dalībvalstu vai trešo valstu rīcības. Šis ir iemesls, ko nemainīgi norāda “deviņu mēnešu ziņojumos” par nepabeigtām lietām. Ir bijis diezgan grūti noteikt, kādā apjomā “deviņu mēnešu” periods ir noteikts šādām lietām, pieņemot, ka tas ir dalībvalstu pamata pienākums. Atzīmēts, ka tiesiskais pamatojums ir labi skaidrots, un lietu pārskats ir sīki izklāstīts un noderīgs. Tomēr nav ne atsauces uz datumiem, kuros notika izmeklēšanas darbības, ne arī norādīti noilguma periodi. Tika arī novērots, ka paredzētais pabeigšanas termiņš, kas minēts “deviņu mēnešu ziņojumā”, arī attiecas uz pasākumiem, kas ir jāveic dalībvalstīm. Struktūrpasākumi OLAF ir spēcīga bāze veikt izmeklēšanu šajā jomā (21). Tomēr daudzos nosūtītajos “deviņu mēnešu ziņojumos”OLAF izmeklēšanu neveic, bet drīzāk sniedz palīdzību valstu tiesu vai administratīvajām iestādēm (22). Ir norādīts izmeklēšanas priekšmets, kas ir pārkāpuma tiesiskais apraksts. Tomēr “deviņu mēnešu ziņojumos” nav skaidra pārskata par Komisijas finansēšanas procesu, kas ir īpašs Kopienas budžetam attiecīgajā lietā. Dažos gadījumos ir norādīts datums, kad OLAF ir saņēmis informāciju, un ir atsauce uz “novērtēšanas posmu”, lai gan nekad nav norādīti izmeklēšanas darbību izpildes datumi. Nav īpašu atsauču uz iespējamajiem sodiem vai tiesiskajām sekām, kas izriet no izmeklēšanas darbībām, un noilguma periodi gan saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem vai valstu tiesību aktiem nekad nav analizēti, neskatoties uz to, ka vairākās izmeklēšanās ir skaidras atsauces uz iespējamiem krimināliem nodarījumiem (23). Kā iemesli saistībā ar nepabeigtām lietām bieži tiek minēti “līdzekļu trūkums” vai “izmeklēšanas darba apjoms”, lai gan dažreiz tie pilnībā neatbilst tiem iemesliem, kas ir paskaidroti vai nu turpmākajos ziņojumos vai attiecas uz īpašiem izmeklēšanas uzdevumiem šajā jomā (24). Attiecībā uz palīdzības sniegšanu valstu tiesu iestādēm norādītais iemesls ir “lietas raksturs (palīdzība krimināllietā)” (25). Paredzētais pabeigšanas termiņš parasti tiek noteikts, lai gan neminot nekādu īpašu informāciju. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI Informācija, kas pašreiz ir atrodama “deviņu mēnešu ziņojumos”, ko nosūta Uzraudzības komitejai, ir piemērota un noderīga. Tādi dati kā lietas apraksts, veiktie pasākumi, finanšu ietekme un turpmākie ierosinātie pasākumi joprojām ir būtiski, lai izprastu vērtējamās lietas izmeklēšanu. Tomēr pārbaudot “deviņu mēnešu ziņojumus”, ir skaidrs, ka trūkst svarīgas informācijas, kas nepieciešama Uzraudzības komitejai veikt uzraudzības uzdevumu attiecībā uz izmeklēšanas ilgumu. Turklāt Uzraudzības komiteja uzskata, ka šīs informācijas ietveršana “deviņu mēnešu ziņojumos” būs arī noderīga tāpēc, lai uzlabotu notiekošās izmeklēšanas vadību minētajā posmā. Uzraudzības komitejas uzraudzības uzdevums — Pašreizējā “deviņu mēnešu ziņojuma” formātā nav visas būtiskās nepieciešamās informācijas, lai Uzraudzības komiteja noteiktu, vai izmeklēšana tiek veikta nepārtraukti laikā, kam jābūt samērīgam lietas apstākļiem un sarežģītībai. “Deviņu mēnešu ziņojumu” pārskata formāts ir jāmaina, lai ietvertu papildu informāciju, kas ļautu efektīvi izvērtēt izmeklēšanas gaitu. Formātā ir jāietver: pārkāpuma tiesiskais apraksts, datums vai laka periods, kurā veica izmeklēšanas darbības. “novērtēšanas posma” ilgums pirms lēmuma par lietas uzsākšanu, iespējamie sodi vai tiesiskās sekas, kas izriet no izmeklēšanas darbībām un izmeklēšanas darbību noilguma periodi. — Atsauces trūkums uz noilguma periodiem “deviņu mēnešu ziņojumos” neļauj Uzraudzības komitejai samērīgi novērtēt veikto pasākumu ilgumu un ierosināto pasākumu ilgumu izmeklēšanas veikšanai. Noilguma periodi ir īpaši jāizceļ un jāanalizē pārskatos par “deviņu mēnešu ziņojumiem”. — Informācija, kas atrodama “deviņu mēnešu ziņojumos” par dažām nozarēm ir nepietiekama, lai skaidri noteiktu izmeklēšanas mērķi, kavēšanās iemeslus un to tiesiskās sekas. Īpaši tāds iemesls kā “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā”, kur izmeklēšana nav pabeigta, nav ne labi pamatots, ne arī skaidrots vairumā gadījumu. Pie tam varētu pieņemt, ka bieža tāda iemesla kā “zema prioritāte apvienojumā ar līdzekļu trūkumu” izmantošana nozīmē to, ka trūkst skaidras izmeklēšanas stratēģijas. Termins “taktiska nogaidīšana izmeklēšanā”, ko izmanto “deviņu mēnešu ziņojumos”, ir vai nu strikti jādefinē vai jāizlaiž. Šī iemesla izmantošanai tāpēc, ka izmeklēšana nav pabeigta, ir jābūt saprātīgai un precīzai. Tiek ieteikts arī atspoguļot tāda iemesla ietekmi kā “zema prioritāte apvienojumā ar līdzekļu trūkumu”. — Paredzētais izmeklēšanas pabeigšanas termiņš nav precīzi atspoguļots “deviņu mēnešu ziņojumos”. Tas nav norādīts vienā trešdaļā no lietām un, ja norādīts, to nekad neievēro. Norāde, kā arī pamatots skaidrojums par paredzamo pabeigšanas termiņu, ir vajadzīgs. Ir labāk jāizklāsta turpmākie izmeklēšanas pasākumi. OLAF izmeklēšanu vadība — “Deviņu mēnešu ziņojumus”, ko nosūta Uzraudzības komitejai, vairāk neuzskata par brīdinājuma sistēmu attiecībā uz izmeklēšanu ilgumu, bet gan drīzāk par ziņošanas uzdevumu, kas veikts šajā lietas posmā. Lielais vairums OLAF izmeklēšanu notiek ilgākā laika posmā. Daudzos gadījumos ir atklāti gari bezdarbības periodi. Uzraudzības komiteja uzskata, ka pašreizējais “deviņu mēnešu ziņojums” nav OLAF pārvaldības instruments, lai no jauna pārbaudītu izmeklēšanas stratēģiju un skaidrotu tās mērķus. Fakts, ka 75 % izmeklēšanu turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem, skaidri norāda par nepieciešamību vadībai steidzami rīkoties. Tiek ieteikta vadības kontroles sistēmas ieviešana, kas efektīvi novērstu izmeklēšanas stagnāciju. Tādā gadījumā būs pareizi, ja struktūrvienības vadība regulāri cieši pārbaudīs izmeklēšanas gaitu. TURPMĀKĀ RĪCĪBA Nepārtrauktu no ģenerāldirektora saņemto “deviņu mēnešu ziņojumu” par 2007. gadu pārbaudi veiks Uzraudzības komiteja. Turpmāka pārbaude tiks veikta par iemesliem, kāpēc izmeklēšana nav pabeigta noteiktajā laika posmā, un īpaša uzmanība tiks veltīta sadarbībai ar dalībvalstīm. Komiteja arī cieši lūkosies, lai tiktu attīstīta skaidra izmeklēšanas stratēģija un uzlabota lietu vadības sistēma. Ir jāatzīmē, ka OLAF ātra atbilde, lai uzlabotu “deviņu mēnešu ziņojumu” saturu pēc sanāksmes kopā ar Uzraudzības komiteju (26), liek komitejai cerēt, ka tā saņems tikpat ātru atbildi uz iepriekš minētajiem ieteikumiem. Norādīto ierosināto izmaiņu ietveršana būtu par pamatu visām turpmākajām “deviņu mēnešu ziņojumu” pārbaudēm, ko veiks Uzraudzības komiteja. (1) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 6. panta 5. punkts. (2) OV L 33, 7.2.2007. OLAF Uzraudzības komitejas reglamenta 13. panta 3. punkts. (3) Statistikas dati, kas iegūti no lietu vadības sistēmas. (4) Skatīt 1. pielikumu: (5) Skatīt 2. pielikumu. Kopējais notikušo izmeklēšanu skaits pa nozarēm 2006. gada decembrī: 62 iekšējās izmeklēšanas: Eiropas iestādes, 24 iekšējās/ārējās izmeklēšanas: ES iestādes, 69 lietas par tiešajiem izdevumiem un ārējo palīdzību, 49 lietas par ārējo palīdzību, 65 lietas par lauksaimniecību, 83 lietas par muitas jomu un 52 lietas par struktūrpasākumiem. (6) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 4. pants. (7) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 25, nr. 24 un nr. 125. (8) Skatīt 2. pielikumu: tikai lietā nr. 59 ir atsauce uz periodu, kurā izmeklēšanas darbības varētu būt veiktas. (9) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 20, nr. 21, nr. 22, nr. 25, nr. 59 un nr. 101 cita starpā. (10) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 1, nr. 2 un nr. 101 cita starpā. (11) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 3. pants. (12) Skatīt 2. pielikumu: tikai lietās nr. 77 un nr. 87. (13) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 3. pants un “spēkā esoši nolīgumi ar trešām valstīm” (14) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 31 un nr. 92. (15) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 64, nr. 92, nr. 93 un nr. 106 cita starpā. (16) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 3. pants un “spēkā esošie nolīgumi ar trešām valstīm” (17) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 9, 27, 28, 29 un 120 cita starpā. (18) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 3. pants, Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95, Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Regula (EC) Nr. 515/97 cita starpā. (19) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 32, nr. 33, nr. 34, nr. 35 un nr. 36 cita starpā. (20) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 12, nr. 36 un nr. 70. (21) Regulas (EK) Nr. 1073/1999 3. pants, Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95, Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 cita starpā. (22) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 41, nr.42, nr. 55, nr. 57, nr. 75 un nr. 112 cita starpā. (23) Skatīt 2. pielikumu: lieta nr. 17. (24) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 54 un nr. 75. (25) Skatīt 2. pielikumu: lietas nr. 41, nr. 55, nr. 57 un 112.. (26) Skatīt piezīmi I/01068 05.02.07