Komisijas zinojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un Sociālo Lietu Komitejai un Reģionu Komitejai - Ziņojums par Tempus programmas 3. posma (2000. – 2006. g.) ārējo retrospektīvo novērtējumu /* COM/2010/0190 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 28.4.2010 COM(2010)190 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Ziņojums par Tempus programmas 3. posma (2000. – 2006. g.) ārējo retrospektīvo novērtējumu SATURS Ziņojums par Tempus programmas 3. posma (2000. – 2006. g.) ārējo retrospektīvo novērtējumu 1. Ievads 3 2. Priekšvēsture 3 3. Īss programmas apraksts 4 4. Novērtējums 4 5. Novērtējuma secinājumi 5 5.1. Nozīmība 5 5.2. Efektivitāte 5 5.3. Iedarbīgums 6 5.4. Ietekme 7 5.5. Ilgtspējība 7 6. Vērtētāju ieteikumi un Komisijas piezīmes 8 7. Secinājums 11 KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Ziņojums par Tempus programmas 3. posma (2000. – 2006. g.) ārējo retrospektīvo novērtējumu IEVADS Šis ziņojums ir iesniegts saskaņā ar Padomes 1999. gada 29. aprīļa Lēmuma 1999/311/EK 12. pantu. Tajā izklāstīta Komisijas nostāja attiecībā uz Tempus programmas 3. posma ( Tempus III) ārējā retrospektīvā novērtējuma galvenajiem secinājumiem un ieteikumiem, kuri ir pieejami šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2009/tempusreport_en.pdf . PRIEKšVēSTURE Tempus programmas pirmais posms, kuru pieņēma 1990. gadā[1] un kurš sākotnēji attiecās uz Centrālās un Austrumeiropas valstīm (CAEV), bija paredzēts, lai sekmētu sociāli ekonomiskās reformas, īstenojot sadarbību starp augstākās izglītības iestādēm ES un partnervalstīs. Tas bija izveidots, lai veicinātu jaunu izglītības programmu kopīgu izstrādi, lai akadēmiskais un administratīvais personāls apgūtu jaunas vadības darba prasmes un lai partnervalstu izglītības sistēmas atvērtu pilsoniskajai sabiedrībai. Programmas 2. posmā tika paplašināta tās darbības ģeogrāfiskā teritorija, tika izvirzīti tālejošāki programmas mērķi un paaugstināts sagaidāmo rezultātu līmenis. Tika ieviestas īpašas valsts prioritātes, kuras papildināja sākotnējo “augšupvērsto” pieeju, saskaņā ar kuru iniciatīvas tiesības ir tikai augstskolām. Šāda programmas pilnveidošana sniedza iespēju atbalstīt izmaiņas politiskā kontekstā un atbalstīt CAEV pievienošanās procesu Eiropas Savienībai. Tempus programmas 3. posmā[2] ( Tempus III) 2000. gadā tika ieviesti divi inovatīvi aspekti. Papildus izmēģinātām un pārbaudītām pieejām, kas bija paredzētas konkrētām valstīm, īpašs uzsvars tika likts uz programmas spēju veicināt reģionālo sadarbību, un tajā bija iekļauta tiešāka norāde uz vajadzību nodrošināt saskaņotību un papildināmību ar citām Kopienas programmām, kā arī uz spēju veidot sinerģiju ar citiem palīdzības veidiem partnervalstīm. Attiecinot[3] Tempus III programmas darbību uz Vidusjūras dienvidu un austrumu valstīm, programmas nolūks bija arī veicināt starpkultūru dialogu un saprašanos, lai nodrošinātu ilgtspējīgu izaugsmi, mieru un stabilitāti reģionā, kā arī stiprināt programmas starpkultūru aspektu un pilsoniskās sabiedrības lomu. Tempus III noslēdzās 2006. gada decembrī[4]. Programmas ceturtais posms sākās 2007. gadā, un no 2009. gada aprīļa to vada Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūra. ĪSS PROGRAMMAS APRAKSTS Lai maksimāli ietekmētu reformu procesus, Tempus III apvieno “augšupvērsto” pieeju, saskaņā ar kuru iniciatīvas tiesības galvenokārt ir augstskolām, un “lejupvērsto” pieeju, saskaņā ar kuru katrai partnervalstij tiek noteiktas valsts prioritātes. Lai sasniegtu šos mērķus, Tempus III atbalstīja trīs projektu veidus: - Eiropas kopprojekti ( JEP ) — daudzpusēji projekti, kas izveidoti, lai atbalstītu centienus izstrādāt un atjaunināt izglītības programmas, paaugstināt pasniedzēju kvalifikāciju, izstrādāt modernus pedagoģiskos materiālus pasniedzējiem un studentiem, lai uzlabotu augstskolu pārvaldību un palīdzētu izveidot iestāžu sadarbības tīklu ar partnervalstīm; - strukturāli un papildu pasākumi ( SCM ) — daudzpusēji projekti, kas izstrādāti, lai atbalstītu īstermiņa intervenci, kas paredzēta sistēmas reformu īstenošanai un cieši saistīta ar partnervalstu prioritātēm; - individuālās mobilitātes stipendijas ( IMG ) — ko piešķir individuālām personām, lai tās var ceļot saistībā ar darba jautājumiem, kas attiecas uz īpašu reformu procesu un akadēmisko sadarbību. Saņēmējas partnervalstis, kurām ir tiesības uz atbalstu saskaņā ar Tempus programmu: - Albānija, Bosnija un Hercegovina, Horvātija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Melnkalne, Kosova saskaņā ar ANO Drošības padomes rezolūciju 1244 un Serbija; - Armēnija, Azerbaidžāna, Baltkrievija, Gruzija, Kazahstāna, Kirgizstāna, Moldova, Mongolija, Krievijas Federācija, Tadžikistāna, Turkmenistāna, Ukraina un Uzbekistāna; - Alžīrija, Ēģipte, Izraēla[5], Jordānija, Libāna, Maroka, Okupētā Palestīnas teritorija, Sīrija un Tunisija. NOVēRTēJUMS Programmas ārējā retrospektīvā novērtējuma mērķis bija gūt plašāku ieskatu Tempus III programmā, sniegt secinājumus un konkrētus ieteikumus par to, kā pašreizējo posmu varētu vadīt tā, lai labāk novērstu konstatētās nepilnības un palielinātu programmas nozīmību un ietekmi, kā arī vairāk izmantotu labas prakses piemērus. NOVēRTēJUMA SECINāJUMI Nozīmība TEMPUS III programma saglabā nozīmību, ņemot vērā tās vispārējos, specifiskos, kā arī darbības mērķus. Tas ir saistīts ar faktu, ka sociālekonomiskie un demokrātiskie pārmaiņu procesi dažādos veidos vēl joprojām turpinās un ka augstākās izglītības kvalitāte vēl arvien ir nozīmīgs jautājums partnervalstīs. Tomēr katra specifiskā mērķa nozīmības pakāpe dažādās valstīs atšķīrās atkarībā no to iesaistes Boloņas procesā un/vai atkarībā no tā, vai tās bija uzsākušas nozīmīgas valsts līmeņa augstākās izglītības reformu iniciatīvas. TEMPUS III programma ir ļoti piemērota arī tās “augšupvērstā” rakstura dēļ, ļaujot noteikt valsts prioritātes un ņemot vērā dažādus pārmaiņu procesa posmus un vajadzības. Ja ne visās, tad lielākajā daļā valstu TEMPUS programma ļoti labi iekļāvās valsts politikas jomās, lai gan dažos gadījumos trūka skaidras orientācijas uz stratēģisko mērķi. Kopumā programmas pieeju apvienojums bija nozīmīgs līdzeklis, lai sasniegtu paredzētos programmas rezultātus, iznākumus un ietekmi, un, pateicoties šai darbību daudzveidībai, TEMPUS sasniedza programmas specifiskos mērķus; tas bija nepārprotamāk attiecībā uz tādiem mērķiem kā izglītības programmu reforma vai apmācība pārvaldības jomā, nekā attiecībā uz demokrātijas stiprināšanu, ko ir daudz grūtāk novērtēt. Līdztekus šīs programmas saistībai ar Boloņas procesu, kurš vēl vairāk palielināja tās nozīmību, un saistībai ar Eiropas augstākās izglītības modernizācijas programmu, TEMPUS arī no citiem aspektiem nebija tikai atsevišķa sadarbības programma vien. Tai bija noteikta loma citās ES politikas jomās, lai gan novērtējums liecina, ka vēl ir iespējami uzlabojumi, jo īpaši attiecībā uz TEMPUS un Erasmus Mundus savstarpējo papildināmību pēc tam, kad Erasmus Mundus programma tika uzsākta 2004. gadā un guva īpašu nozīmību pēc individuālās mobilitātes stipendiju pārcelšanas no TEMPUS . Ņemot vērā Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta un Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta mērķus, bija skaidrs, ka TEMPUS programmai ir īpaša loma, piemēram, attiecībā uz (augstākās izglītības) iestāžu stiprināšanu un starpkultūru sapratnes un tuvināšanās veicināšanu, kā arī cilvēkresursu attīstību, kaut gan šķiet, ka tās īpašajai lomai nav veltīta pietiekama uzmanība. Līdztekus tās nozīmei ES ārējās politikas programmās var apgalvot, ka TEMPUS programma papildina sesto pamatprogrammu Eiropas pētniecības un tehnoloģiskās attīstības veicināšanai. Var konstatēt savstarpēju papildināmību, piemēram, ar Marijas Kirī vārdā nosauktajiem pasākumiem, kuros var iesaistīties trešo valstu iedzīvotāji, kuri vēlas strādāt Eiropā, un publiskas un privātas/ komerciālas organizācijas, kuras darbojas pētniecības jomā un vēlas pievienoties Marijas Kirī vārdā nosauktajam starptautiskajam konsorcijam. Attiecībā uz saikni starp šīm divām programmām novērtējumā secināts, ka, lai akadēmiskā izglītība un pētniecība pilnībā varētu gūt savstarpēju labumu, papildināmībai un iespējamai sinerģijai starp izglītības reformu programmām būtu jāpievērš vairāk uzmanības nekā tas tika darīts līdz šim. Efektivitāte Kopumā TEMPUS III programmas finansējums tika atzīts par pārāk mazu, ņemot vērā tās tālejošos mērķus. Ņemot vērā lielās problēmas valstīs, kuras ir tiesīgas saņemt programmas finansējumu, fakts, ka kopējais budžets bija iztērēts un finansējums nebija pietiekams, lai finansētu visus atbilstošos un kvalitatīvos priekšlikumus, tika atzīts par nepietiekama finansējuma faktoru. Finansējuma apjoms projektiem kopumā šķita pietiekams. TEMPUS salīdzinājumā ar (tehniskās palīdzības) sadarbības programmām tika atzīta par rentablu programmu, un var secināt, ka šis politikas instruments kopumā ir rentabls, pateicoties tā daudzpusējai darbībai, lai gan attiecībā uz katru instrumentu rentabilitātes līmenis ir atšķirīgs. Aptaujātās personas kopumā bija apmierinātas ar atlases procesa stingrību. Viņu vienīgās nopietnās bažas bija par to, ka galvenais uzsvars ticis likts uz tehniskiem aspektiem, lai gan vajadzībām un prioritātēm valsts līmenī “uz vietas” būtu vajadzējis piešķirt lielāku nozīmi. Kopš starpposma novērtējuma uzraudzības process ir ievērojami uzlabots, un vienīgais konstatētais trūkums, kas vēl nav novērsts, attiecas uz ierobežoto atsauksmju skaitu (visiem konsorcija locekļiem) par uzraudzību uz vietas. Programmas Tempus valstu birojiem (TVB), valstu kontaktpunktiem (VKP) un ES delegācijām bija jāatbalsta programma un tās dalībnieki. Tomēr novērtējums liecināja, ka šo struktūru attiecīgo pienākumu izpilde ievērojami atšķīrās dažādās valstīs un ka šo aspektu vēl varētu uzlabot. Iedarbīgums TEMPUS III sniedza nozīmīgu kopējo ieguldījumu augstākās izglītības sistēmu attīstībā, ietverot piecus īpašos “Boloņas procesa” darbības virzienus. Šis ieguldījums ietvēra “galvenos” ar augstāko izglītību saistītos mērķus, piemēram, izglītības programmu izstrādi, salīdzināmus un saderīgus diplomus, kuri izkārtoti trīs ciklu struktūrā, kvalitātes nodrošināšanu, ārvalstu diplomu atzīšanu, augstākās izglītības struktūru un iestāžu reformu, kā arī prasmju aprakstu izstrādi; turklāt tas gan tika vairāk īstenots atsevišķu iestāžu līmenī nevis valsts politikas līmenī, kur strukturālo un papildu pasākumu ilgums un iespējas un augsta līmeņa politikas amatpersonu nepieejamība dažkārt bija iemesls netiešākai ietekmei. Atkarībā no faktiskā projektu satura un augstākās izglītības sistēmu raksturīgajām iezīmēm TEMPUS programma arī atbalstīja augstākās izglītības nozīmes popularizēšanu sabiedrībā, piemēram, izveidojot vai uzlabojot saikni starp augstāko izglītību, uzņēmumiem, pētniecību un inovāciju. TEMPUS III programmas darbības augšupvērstais raksturs un lielais cilvēcisko kontaktu apjoms noteikti palīdzēja veicināt sapratni un tuvināšanos starp kultūrām, taču atbalstu “brīvas un plaukstošas pilsoniskās sabiedrības” veidošanā un NVO lomu vēl vajadzētu precizēt. Piedaloties programmā, galvenokārt ieguvēji bija augstskolu pasniedzēji, jo īpaši, pateicoties kontaktiem ar ārvalstu kolēģiem, lielākai informētībai par citām kultūrām un ES iestādēm, uzlabotai apmācībai un pieaugošai motivācijai saistībā ar karjeras attīstību un mobilitātes iespējām. Arī studenti guva labumu, jo īpaši pateicoties iespējām piekļūt jauniem mācību materiāliem/ metodēm, iespējām iegūt augstāku kvalifikāciju un pateicoties lielākai informētībai par citām kultūrām; taču attiecībā uz viņu nodarbinātības iespēju uzlabojumiem ietekme bija mazāka un netiešāka. Dalība programmā bija līdzsvarota ģeogrāfiskā ziņā. Kā lielāko ieguvumu dalībai TEMPUS III programmā ES augstākās mācību iestādes uztvēra sadarbības palielināšanos starptautiskā mērogā, jo finansiāli apsvērumi reti bija vienīgais iemesls dalībai, un dažos gadījumos tie bija iemesls mazākai līdzdalībai vai arī salīdzinoši augstam līdzdalības līmenim. Ģeogrāfiskais pārklājums partnervalstīs bija līdzsvarots, ietverot lielāko daļu augstākās izglītības iestāžu. Iestādes, kas nav akadēmiskās izglītības iestādes (piemēram, ministrijas vai akreditācijas/apmācības iestādes), parasti bija iesaistītas programmā, lai gan to dalība ne vienmēr bija tik plaša vai tik nozīmīga, kā bija paredzēts. TEMPUS III programmas apmērs, darbības joma un unikālais raksturs bija pamatā tam, ka TEMPUS izplatījās partnervalstīs kā atpazīstams un kvalitāti garantējošs “zīmols”, jo īpaši augstskolu vadības pārstāvju, programmā iesaistītā fakultāšu personāla un valsts līmeņa augstākās izglītības dalībnieku vidū, bet, iespējams, ka programma ir mazāk populāra starp studentiem un pārējiem augstskolu darbiniekiem. ES dalībvalstīs šis “zīmols” nebija tik būtisks faktors, jo tas bieži konkurēja ar trešām valstīm paredzētām valsts sadarbības vai atbalsta programmām. Ietekme Neatkarīgi no ievērojamām atšķirībām reģiona, valsts un pat atsevišķu augstākās izglītības iestāžu līmenī, TEMPUS III deva nozīmīgu ieguldījumu mācīšanas modernizācijā, padarot to piemērotāku sabiedrības un darba tirgus vajadzībām. Tika izstrādāts daudz jaunu izglītības programmu, bieži atsaucoties uz ļoti specifiskām un iepriekš neievērotām darba tirgus vajadzībām. Tomēr būs nepieciešams zināms laiks, kamēr ar TEMPUS III starpniecību apmācīto absolventu lielais vairums varēs jūtami ietekmēt darba tirgu valsts līmenī. Programmai bija arī ievērojama ietekme uz atsevišķām personām, palīdzot ieviest pārmaiņu garu un motivējot īpaši jaunus darbiniekus atbalstīt un īstenot vajadzīgās reformas. Tā palīdzēja mainīt uzskatus un padarīt tos atvērtākus pārmaiņām un inovācijām, vienlaikus sniedzot karjeras perspektīvas iesaistītajām personām. Augstākās izglītības iestāžu līmenī bija vērojama pozitīva ietekme attiecībā uz TEMPUS III programmā gūto prasmju izmantošanu, kuras lēmumu pieņēmēji augstākās izglītības jomā pielieto, lai ietekmētu to attiecīgās iestādes. Daudzi lēmumu pieņēmēji piedalījās projektos, un lielākā daļa varētu turpmāk piedalīties reformu īstenošanā savās iestādēs. Valsts līmenī TEMPUS III nespēja tik aktīvi iesaistīt lēmumu pieņēmējus, kuriem kā grupai arī raksturīga bieža kadru mainība. Līdz ar to, lai gan TEMPUS III programma guva ievērojamus rezultātus atsevišķu iestāžu līmenī tādās jomās kā kvalitātes nodrošināšana vai vispārējā augstskolu pārvaldība, ietekme uz valsts likumdošanu bija vairāk netieša, programmas rezultātā vairāk veicinot politiskas diskusijas nevis tiešas izmaiņas, izņemot kandidātvalstis, kurās bija vairāki acīmredzami piemēri. TEMPUS III programma palīdzēja izveidot elastīgākas un vairāk starptautiski orientētas augstākās izglītības iestādes, kas kalpo par pamatu, lai atsevišķas augstākās izglītības iestādes nākotnē varētu kļūt profesionālākas. Minētā ietekme kopā ar līdzīgu ietekmi atsevišķu darbinieku līmenī, iespējams, bija būtiskākā šīs programmas ietekme. Programma arī deva nozīmīgu ieguldījumu ilgtermiņa konverģences procesā starp partnervalstīm un ES augstākās izglītības standartiem un praksi, kas īpaši koncentrētā veidā ietverta Boloņas procesā un plašākā augstākas izglītības reformu programmā. Visbeidzot, TEMPUS III bija būtiska ietekme, izveidojot un atjaunojot reģionālo sadarbību starp visiem partnervalstu reģioniem, un programmai arī bija svarīga ietekme sadarbības stiprināšanā atsevišķu partnervalstu iekšienē, kura bieži netiek pietiekami ņemta vērā. Ilgtspējība Daudzi programmas ieguvumi un rezultāti bija ilgtspējīgi. Projektos gūtā pieredze vai zināšanas, padziļinātas zināšanas pētījumu jomā, uzlabota darba prakse, uzlabotas mācīšanas un vadības prasmes, lielāka informētība par citām kultūrām un ES iestādēm, jaunas izglītības programmas apvienojumā ar inovatīvāku darba kultūru iestādēs ir ieguvumi, kas sagalabājas, kad projekti jau ir pabeigti. Strukturālo un papildu pasākumu rezultāti to specifikas dēļ, kā pamatā ir atbalsts reformām, bija mazāk pamanāmi, taču vairums politikas rezultātu vienmēr tika izmantoti iesaistītajās organizācijās. Daudzos gadījumos programma sekmēja ilgtspējīgu partnerattiecību izveidi augstākās izglītības jomā, iesaistot ES un partnervalstis dažādu pakāpju akadēmiskajā sadarbībā atkarībā no projekta rakstura, kura turpinās arī pēc projekta beigām. Iesaistītās iestādes pielika nozīmīgus pūliņus, lai saglabātu finansējumu — puse no partneriem turpināja darbības, izmantojot pašu piesaistītus finansējuma avotus, piemēram, valsts budžeta līdzekļus, citus vienpusējus vai daudzpusējus finansējuma avotus, un veicot ārēju līdzekļu piesaisti. Šajā sakarā dažādas ieinteresētās personas apņēmās sniegt ievērojamu finansiālu atbalstu, lai varētu turpināt uzsāktās darbības un saglabāt izveidotos sadarbības tīklus. Tomēr ieinteresētās personas būtu nepieciešams stimulēt, lai tās aktīvāk piedalītos rezultātu izplatīšanā un sasniegumu popularizēšanā, kas notiek ierobežoti dēļ konkurences starp augstākās izglītības iestādēm. VēRTēTāJU IETEIKUMI UN KOMISIJAS PIEZīMES Novērtējuma ziņojumā ietverta virkne ieteikumu, kuri turpmāk uzskaitīti kopā ar Komisijas piezīmēm. Ieteikums Nr. 1. — stiprināt programmas stratēģisko orientāciju Komisija piekrīt, ka politiskais dialogs ir noteikti jāpastiprina. TEMPUS IV programmā tika pielikts daudz pūliņu, lai stiprinātu dialogu ar ministrijām. Ministrijas pēc apspriedēm ar ieinteresētajām personām valsts līmenī un ar delegāciju starpniecību pašas nosaka valsts prioritātes. Ar ministrijām arī tiek apspriesta finansējamo projektu priekšatlase. Partnervalstīs ir izveidota ministriju apstiprināta Augstākās izglītības reformas ekspertu grupa, un šie eksperti veido nozīmīgu saikni starp akadēmiskajām aprindām un politikas veidotājiem, kā arī daudzos gadījumos darbojas kā ministru padomdevēji. Visbeidzot, snieguma rādītāji, pamatojoties uz kuriem sniedz ziņojumu par projekta rezultātiem, nesen tika pārskatīti un atvieglos projektu uzraudzības sasaisti ar valsts stratēģiskajām sistēmām. Ieteikums Nr. 2 — padarīt efektīvāku sinerģiju starp Erasmus Mundus un citām Kopienas darbībām un veicināt saikni ar pētniecību Komisija ir apņēmusies veikt nozīmīgus centienus, lai izstrādātu TEMPUS IV un Erasmus Mundus programmas savstarpēji papildinošā perspektīvā (iestāžu sadarbība/reforma salīdzinājumā ar mobilitātes veicināšanu). Pašlaik programmas Tempus valstu birojiem ir skaidri noteiktas pilnvaras un tie veic attiecīgus uzdevumus, lai popularizētu Erasmus Mundus un citas ES augstākās izglītības iniciatīvas. Atjaunināta informācija par Erasmus Mundus ir iekļauta regulāro TVB/ VKP sanāksmju darba kārtībā, un Erasmus Mundus iegulda aizvien vairāk līdzekļu, lai TVB tiktu sistemātiski informēti par pārmaiņām. Vēl viena Komisijas prioritāte ir veicināt saikni starp pētniecības politiku un programmām un jo īpaši ar Marijas Kirī vārdā nosauktajiem pasākumiem, kuru mērķis ir sekmēt zinātnieku starptautisko mobilitāti un viņu karjeras izaugsmi. Īpaša darbības joma Tempus IV programmā ir atbalstīt “zināšanu trīsstūra” izveidi partnervalstīs, un pavisam nesen ir uzsākts pētījums, lai apkopotu tādus doktora pētījumus kaimiņvalstīs, kuri ietver arī elementus saistībā ar pētniecības politiku un programmām. Faktiski ieteikumu attiecībā uz papildināmību nevajadzētu attiecināt vienīgi uz Erasmus Mundus un pētniecību, bet arī uz citiem divpusējiem augstākās izglītības atbalsta veidiem, ko Komisija daudzās partnervalstīs dara pieejamus galvenokārt ar pārstāvniecību starpniecību (budžeta atbalsts, nozaru programma). Tāpat tas jāattiecina arī uz piemērotām programmām, kas aptver citus reģionus, proti, EDULINK , kura izstrādāta, lai veicinātu reģionālo un daudzpusējo saziņu starp augstākās izglītības iestādēm Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstīs (ĀKK) un ES, un Nyerere , kas sekmē akadēmisko mobilitāti minētajā reģionā. Ieteikumam būtu jāattiecas arī uz pastāvošo reģionālo iniciatīvu sasaisti ar politisko dialogu izglītības jomā valsts mērogā. Ieteikums Nr. 3 — pārskatīt finansēšanas līmeni, ņemot vērā TEMPUS mērķus Komisija atzīst, ka ir pietiekami daudz augstas kvalitātes projektu, ar ko varētu pamatot budžeta palielinājumu, jo īpaši ņemot vērā to, ka programma ir ļoti pieprasīta (pirmais Tempus IV uzaicinājums: saņemti 530 priekšlikumi /atlasīti 76 projekti; otrais uzaicinājums: 610 priekšlikumi/atlasīti 69 projekti). Atlasīto projektu skaits ir ļoti mazs — aptuveni 12 %. Daudzus ļoti labus projektus nevar finansēt budžeta ierobežojumu dēļ. Tempus programmas līdzekļu apguves spēja ir ļoti augsta. Individuālo projektu budžets TEMPUS IV programmā ir palielinājies. Zināms skaits pirmās paaudzes TEMPUS IV projektu tiks pabeigti līdz 2011. gada beigām. Varētu būt lietderīgi noskaidrot, vai visi projekta līdzekļi ir izlietoti, un pēc tam atkārtoti izvērtēt individuālajiem projektiem paredzēto budžetu, ņemot vērā programmas turpmākās finansiālās perspektīvas. Būtu arī svarīgi apsvērt ideju par to, ka finansējuma palielinājumu varētu arī attiecināt uz visiem iesaistītajiem reģioniem, lai izvairītos no lielām atšķirībām starp valstīm (piemēram, Krievijas Federācija) un reģioniem (piemēram, Vidusjūras valstis). Ieteikums Nr. 4 — projektu priekšlikumu kvalitātes pilnveidošana Pēdējo gadu laikā Komisija ir veikusi nopietnu darbu TVB un VKP apmācībā projektu sagatavošanas kapacitātes jomā. Aizvien regulārāk tiek darīta pieejama informācija par pabeigtajiem projektiem (tīmekļa vietnē, konferenču un citu pasākumu laikā — projektu saraksti, pētījumi ar projektos gūtu labu praksi). Ieteikums Nr. 5 — uzlabot efektivitāti uzraudzībai uz vietas Tempus IV programmā tiek izstrādāta atjaunināta pieeja uzraudzībai uz vietas. Noteikti trīs uzraudzības mērķi: preventīvais (agrīnā projekta posmā), padomdevēja (vidusposmā) un kontroles (pēc projekta noslēguma — ex-post ). Kvantitatīvie mērķi tika noteikti, liekot stingru uzsvaru uz preventīvo aspektu, kas nozīmē, ka visi no jauna atlasītie projekti jāapmeklē pirmo sešu mēnešu laikā. Tiek organizētas apspriedes uz vietas, un līgumslēdzējiem regulāri sniedz atsauksmes, dodot iespēju uzlabot projektu. Papildus šiem instrumentiem daudzās valstīs tiek veikti uz rezultātu vērsti uzraudzības apmeklējumi. Ieteikums Nr. 6 — sniegt lielāku atbalstu valsts kontaktpunktiem jaunajās dalībvalstīs Jaunajās dalībvalstīs nozīmīgākie dalībnieki, kas dalās pieredzē kā neseni programmas atbalsta saņēmēji, ir augstskolas. Polijas, Slovēnijas, Čehijas un Baltijas valstu augstskolas ir bijušas īpaši aktīvas TEMPUS III programmā un turpina aktīvi iesaistīties arī TEMPUS IV. Nav iespējams paredzēt finansēšanas iespējas tiem VKP, kas ir informācijas punkti dalībvalstīs. Ieteikums Nr. 7 — precīzāk noteikt ES pārstāvniecību iesaisti, lai uzlabotu (strukturālo) dialogu ar valsts iestādēm augstākās izglītības jomā ES pārstāvniecību iesaiste, iespējams, ir joma, kurā ir panākts visvairāk uzlabojumu pēdējo gadu laikā. Pārstāvniecības ir iesaistītas visos programmas īstenošanas posmos. Tās ir piedalās apspriedēs ar ministrijām, nosakot programmas prioritātes, ar tām konsultējas par iespējamo projektu priekšatlasi, tās tiek aicinātas apmeklēt informācijas dienas un iesaistīties projektu uzraudzībā uz vietas. Tās ir galvenās partneres saziņā ar ministrijām un ir arī iesaistītas Augstākās izglītības reformas ekspertu grupā, piedaloties tās darbībās. Ieteikums Nr. 8 — turpināt TEMPUS programmai līdzīgus projektus pēc iestāšanās ES Instruments sadarbībai augstākās izglītības jomā, kas paredzēts ES dalībvalstu iestādēm, ir Mūžizglītības ( Erasmus ) programma, un augstākās izglītības iestādes kandidātvalstīs pēc to kļūšanas par dalībvalstīm automātiski kļūst tiesīgas iesaistīties Erasmus . Komisija daudz dara, lai sagatavotu kandidātvalstis dalībai Mūžizglītības programmā un ierosina papildus iekļaut “pēc-Tempus” sanāksmi Tempus informācijas dienu norisē (kā tas jau notiek Horvātijā). Ieteikums Nr. 9 — likt lielāku uzsvaru uz paraugpraksi — informācija par saikni ar darba tirgu un pilsonisko sabiedrību Augstskolu un uzņēmumu sadarbība ir viens no prioritārajiem tematiem Tempus IV programmā. Aizvien vairāk projektu attiecas uz šo jomu, un uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus tiek veltīta uzmanība tam, lai tiktu iesaistīta uzņēmējdarbības joma (daudzpusīgas partnerības). Tas ir konkrēts rezultāts, kas gūts Ammanas konferencē par augstskolu un uzņēmumu sadarbību 2007. gadā (skatīt arī ziņojumu “Saistīt darba un izglītības pasauli ar Tempus palīdzību”[6]). Ieteikums Nr. 10 — noteikt vadības reformu projektus kā lielāku prioritāti Pārvaldības reforma ir viens no būtiskākajiem Tempus IV programmas prioritārajiem tematiem, un aizvien vairāk projektos tiek risināts šis jautājums. Pētījums par augstskolu pārvaldību tika pabeigts 2009. gadā, pamatojoties uz paraugpraksi šajā jomā un politikas attīstību gan ES dalībvalstīs, gan partnervalstīs. Trīs semināri politikas jomā 2010. gada notiks Ukrainā, Kazahstānā un Marokā, iesaistot ekspertus un politikas veidotājus diskusijās par to, kā padarīt augstskolu pārvaldību pārredzamāku un efektīvāku. Ieteikums Nr. 11 — pievērst lielāku uzmanību projektu pieejamībai (vienlīdzīgas iespējas) Vienlīdzīgas iespējas ir skaidri noteiktas kā viens no kvalitātes kritērijiem Tempus IV uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, un šo vienlīdzīgo iespēju aspektu varētu uzsvērt vēl vairāk Tempus informācijas dienās. Ieteikums Nr. 12 — atbalstīt projektu papildu mērķus, piemēram, apvienotos diplomus vai dubultos diplomus Komisija pētīs papildu mērķu veidus un izskatīs iespējamās problēmas, ar kurām projektā var saskarties. EK pārstāvniecība Maskavā nesen uzsāka pētījumu par dubultajiem diplomiem Krievijas Federācijā, un šis pētījums, bez šaubām, radīs jautājumus, kurus varēs turpmāk izskatīt. Ieteikums Nr. 13 — uzlabot gan projektu rezultātu popularizēšanu, gan to izmantošanu Popularizēšana ir priekšlikumu novērtēšanas kvalitātes kritērijs un arī nozīmīgs elements, kas jāņem vērā projekta uzraudzības laikā. Šajā jomā pēdējos gados ir daudz paveikts. Ir veikti tematiski pētījumi par augstskolu un uzņēmumu sadarbību, kvalitātes nodrošināšanu un pārvaldību un pēc tam ir rīkoti tematiski semināri ar dažādu ieinteresēto personu piedalīšanos. Ir izveidoti un tiek regulāri atjaunināti projektu saraksti un īpaši veiksmīgi projektu īstenotāji dažādos pasākumos tiek uzaicināti dalīties pieredzē. SECINāJUMS TEMPUS programma saglabā nozīmību attiecībā uz tās galveno mērķi sekmēt augstākās izglītības reformas un modernizāciju iestāžu līmenī. Programmas darbības dažādos līmeņos veicināja reformas, kuras, iespējams, citādi nebūtu īstenotas vai būtu noritējušas daudz lēnāk. Vienlaikus ir skaidri redzams, ka daudzās valstīs vēl joprojām ir daudz darāmā, lai īstenotu reformas augstākās izglītības nozarē, un nozīmīgas pārmaiņas šajā jomā vēl nav pabeigtas vai arī ir tikko aizsāktas. Diezgan daudzās partnervalstīs Tempus nozīmē vienīgo iespēju sadarbībai ar citām iestādēm citās valstīs, un tā ir vienīgā sadarbības programma, kas reāli darbojas un ko ES (dalībvalstis) var piedāvāt dažām no šīm valstīm. Programmas intervences loģika un pārvaldības pamatmehānismi šā procesa atbalstam ir pilnībā apstiprināti, un programmas pēdējā posmā — Tempus IV — ir veikti nozīmīgi uzlabojumi. Programmas oriģinalitāte un panākumi ir cieši saistīti ar “augšupvērsto” pieeju, kas ir uz pieprasījumu orientēta pieeja, saskaņā ar ko augstākās izglītības iestādes uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus izvirza savas iniciatīvas, piedāvājot plašu iespēju spektru, kā arī šie panākumi ir saistīti lielo nozīmību, kas piešķirta iestāžu sadarbībai. Lielais cilvēcisko kontaktu apjoms palīdzēja sekmēt saprašanos starp kultūrām un to tuvināšanos. Šīs iezīmes būtu jāsaglabā. Pateicoties tās daudzpusīgajam raksturam, pieeju projektiem un pārvaldības mehānismiem, ir pierādīts, ka Tempus programma ļoti rentabls politikas instruments, jo īpaši salīdzinot ar citām klasiskām tehniskās palīdzības intervencēm. Ir skaidrs, ka Tempus projekti parasti ir īpaši iedarbīgi partnervalstu augstākās izglītības sistēmu reformu un atjaunināšanas jomā, saistībā ar to ietekmi uz atsevišķām personām, profesijām, saturu, metodēm, kvalifikāciju uzlabošanu, starptautisku sadarbības pieeju, studiju organizēšanu, kā arī iesaistītajām iestādēm. Projektu rezultāti ir ilgtspējīgi, tie tiek saglabāti, nostiprināti un izmantoti iestādēs. Tempus ir instruments, ko partnervalstu akadēmiskās aprindas var pārbaudīt un izmantot, lai atbalstītu savas vajadzības un sniegtu ieguldījumu ne tikai augstākās izglītības attīstībā valsts līmenī, bet arī augstākā līmenī — Boloņas procesa augstākās izglītības kopienā. Tempus partnervalstīs ir atpazīstams un kvalitāti nodrošinošs zīmols. Tā ir arī augstu novērtēta programma ES un dalībvalstu iestādēs. Programma turpina radīt lielu interesi un piesaistīt daudzus augstas kvalitātes pieteikumus, kurus tomēr nevar finansēt budžeta ierobežojumu dēļ. Komisija varētu izskatīt iespēju palielināt finansējumu visiem programmā ietvertajiem reģioniem, ciktāl finanšu shēma to ļauj, neskarot citas sadarbības prioritātes, lai pilnībā atbalstītu ļoti tālejošus mērķus un izaicinājumus augstākās izglītības jomā un nozīmīgas pārmaiņas, kas tiek īstenotas starptautiskajā akadēmiskajā vidē. [1] Padomes 1990. gada 7. maija Lēmums 90/233/EEK. [2] Padomes 1999. gada 29. aprīļa Lēmums 1999/311/EK. [3] Padomes 2002. gada 27. jūnija Lēmums 2002/601/EK. [4] Ar lēmumu par Tempus programmas darbības paplašināšanu, tajā iekļaujot MEDA valstis, programmas darbības ilgums tika grozīts tā, lai Tempus , Socrates un Leonardo da Vinci programmu beigu datums būtu vienāds. [5] Izraēla var iesaistīties programmā vienīgi tad, ja tā sedz visas izmaksas. [6] http://eacea.ec.europa.eu/tempus/doc/linking.pdf