Īpašais ziņojums Nr. 10/2010 “Īpaši pasākumi lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem un Egejas jūras nelielajām salām”





GLOSĀRIJS ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai ELGF : Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds ĢD AGRI : Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts ĢIS : ģeogrāfiskās informācijas sistēma IAKS : integrēta administrācijas un kontroles sistēma POSEI : speciāla izvēles programma atbilstīgi attālumam un novietojumam uz salām POSEICAN : speciāla izvēles programma atbilstīgi Kanāriju salu attālumam un novietojumam POSEIDOM : speciāla izvēles programma atbilstīgi Francijas Aizjūras departamentu attālumam un novietojumam uz salām POSEIMA : speciāla izvēles programma atbilstīgi Azoru salu un Madeiras attālumam un novietojumam TKO : tirgus kopējā organizācija KOPSAVILKUMS I. No 1989. līdz 1993. gadam Padome pieņēma īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem (Francijas Aizjūras departamentiem, Kanāriju salām, kā arī Azoru salām un Madeirai) un Grieķijai piederošajām Egejas jūras nelielajām salām, lai risinātu šo reģionu īpašās vajadzības. II. Lai risinātu attālāko ES reģionu un Egejas jūras salu īpašās vajadzības, minētās programmas izmanto divus dažādus instrumentus. Īpašās piegādes režīms ir paredzēts, lai kompensētu papildu izmaksas, kuras saistītas ar attiecīgo reģionu novietojumu uz salām un attālumu. Pasākumi vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam ir paredzēti, lai veicinātu vietējo lauksaimniecības produktu ražošanu un lauksaimniecības produktu piegādi. III. Šo īpašo pasākumu reformu īstenoja 2006. gadā. Komisija secināja, ka programmu pārvaldība ir pārāk neelastīga un tāpēc Eiropas Savienība nevar īsā laikā atrisināt attālāko reģionu vajadzības tādā veidā, kas būtu piemērots šo reģionu specifiskajām problēmām. Tāpēc jaunā pieeja ir virzīta uz lielāku reģionālo iesaistīšanos, decentralizāciju un elastīgāku lēmumu pieņemšanu, un tā balstās uz programmām, ko dalībvalstis bija iesniegušas apstiprināšanai Komisijā. IV. Ņemot vērā šīs reformas mērķus, Palātas revīzija pievērsās šādiem jautājumiem: a) vai atbalsta programmas, ko izstrādāja dalībvalstis un apstiprināja Komisija, ir veidotas tā, lai efektīvi risinātu īpašās vajadzības; b) vai pēc 2006. gada reformas dalībvalstu izstrādātie pasākumi tika efektīvi īstenoti; c) vai atbalsta programmas, ko izstrādāja dalībvalstis un apstiprināja Komisija, tiek efektīvi uzraudzītas. V. Kopumā Palāta konstatēja, ka īpašie pasākumi ir efektīvi un ir ļoti nozīmīgi attiecīgo reģionu lauksaimniecībai. Tomēr attālajiem reģioniem paredzētā atbalsta pārvaldībā Palāta atklāja dažas nepilnības, kuru novēršana uzlabotu īpašo pasākumu darbību. VI. Programmu plānošanas un apstiprināšanas posmā, kurš ilga tikai sešus mēnešus, Komisija nodarbojās galvenokārt ar programmu atbilstības un saskaņotības pārbaudi, nevis uzņēmās pienākumu vadīt šo procesu un aktīvi piedalīties programmu izstrādē, lai tās būtu efektīvas. Šis apsvērums ir attiecināms arī uz turpmākajos gados paredzēto programmu grozījumu procedūru. VII. Attiecībā uz programmu izpildi Palāta konstatēja pasākumus vai darbības, kas to koncepcijas dēļ labākajā gadījumā var izrādīties neefektīvi. Turklāt kontroles sistēmas attiecīgajās dalībvalstīs ne vienmēr ir piemērotas īpašo pasākumu daudzveidībai. VIII. Komisija pietiekami regulāri neuzrauga īpašo pasākumu efektivitāti. Parasti tā aprobežojas ar šo pasākumu novērtēšanu reizi piecos gados. Pārskati par pasākumu īstenošanu, kurus dalībvalstis katru gadu iesniedz, ir pārāk neviendabīgi, lai Komisija tos varētu izmantot pārvaldības informācijas sistēmas izveidei. IEVADS PĀRSKATS PAR ĪPAŠO PASĀKUMU VĒSTURI 1. Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantā noteikts: "Ņemot vērā Gvadelupas, Franču Gviānas, Martinikas, Reinjonas, Senbertelemī, Senmartēnas, Azoru salu, Madeiras salu un Kanāriju salu struktūras sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk apgrūtina tādi faktori kā attālums, tas, ka tās ir salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību, Padome pēc Komisijas priekšlikuma un pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu paredz īpašus pasākumus, lai izstrādātu nosacījumus Līgumu piemērošanai minētajiem reģioniem, tostarp kopēju politiku." 2. Balstoties uz šo pantu, Komisija ir izstrādājusi attālākajiem reģioniem paredzētu stratēģiju [1], kurai ir trīs mērķi: a) uzlabota piekļuve; b) konkurētspējas palielināšana; c) reģionālās integrācijas stiprināšana. Galvenie līdzekļi šo mērķu sasniegšanai ir struktūrfondi un abi lauksaimniecības fondi (Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA)), tostarp attālākajiem reģioniem paredzēta īpaša izvēles programma lauksaimniecībā atbilstīgi attālumam un novietojumam uz salām (POSEI). 3. Padome 1989. gadā pieņēma īpašas izvēles programmas atbilstīgi Francijas Aizjūras departamentu attālumam un novietojumam uz salām (POSEIDOM) [2]. Divas līdzīgas programmas tika pieņemtas 1991. gada jūnijā: POSEIMA (attiecībā uz Azoru salām un Madeiru) [3] un POSEICAN (attiecībā uz Kanāriju salām) [4]. 4. Grieķijai līdzīgas programmas izveidoja 1993. gadā [5]. Tā kā nelielās Egejas jūras salas Līgums nedefinē kā attālākus reģionus, uz tām attiecināmā kārtība juridiski ir nošķirta no POSEI, lai gan budžetā tām ir atvēlēti tādi paši posteņi. Intervences loģika ir viena un tā pati gan POSEI, gan Egejas jūras nelielajām salām, un abu veidu programmas pārvalda viena un tā pati Komisijas nodaļa. Tādējādi šajā ziņojumā abu veidu programmas tiek aplūkotas vienkopus un turpmāk tekstā ir dēvētas "īpašie pasākumi". +++++ TIFF +++++ ĪPAŠO PASĀKUMU REFORMA 5. POSEI shēmas un Egejas jūras nelielajām salām paredzēto īpašo pasākumu reforma notika 2006. gadā [6]. Komisija secināja, ka programmu pārvaldība ir pārāk neelastīga un tāpēc Savienība nevar īsā laikā atrisināt attālāko reģionu vajadzības tādā veidā, kas būtu piemērots šo reģionu specifiskajām problēmām. Tādējādi pēc šīs reformas notika pāreja no Komisijas īstenotās pasākumu mikropārvaldes uz lielāku reģionālo iesaistīšanos, decentralizāciju un elastīgāku lēmumu pieņemšanu, un tā balstījās programmās, ko dalībvalstis bija iesniegušas Komisijai apstiprināšanai (sk. 1. izcēlumu par reformas iemesliem un mērķiem). 1. IZCĒLUMS IZVILKUMS NO PASKAIDROJUMA RAKSTA PADOMES REGULAS PRIEKŠLIKUMAM PAR ĪPAŠIEM PASĀKUMIEM LAUKSAIMNIECĪBAS NOZARĒ EIROPAS SAVIENĪBAS ATTĀLĀKO REĢIONU ATBALSTAM "Savukārt šo īpašo pasākumu pārvaldība nav vērtējama viennozīmīgi; POSEI [7] shēmas abi elementi, proti, īpašais piegādes režīms un pasākumi vietējās ražošanas atbalstam attālākajos reģionos tiek pārvaldīti ļoti neelastīgi. Komisijai ir jāpieņem tiesību akti, lai saskaņotu piegādes bilances ar vajadzībām, kaut arī piegādājamo produktu daudzumu izmaiņas reizēm ir niecīgas. No otras puses, vietējās ražošanas atbalsta shēma ir sadrumstalota 56 (mikro)pasākumos, kuri noteikti Padomes regulās. Šo pasākumu pielāgošana nav iespējama, nepiemērojot starpiestāžu likumdošanas procedūru, bet tas palēnina Savienības darbības un apgrūtina centienus pēc iespējas vairāk pieskaņot Savienības darbības attālāko reģionu specifiskajām vajadzībām, turklāt bieži vien iesaistītās summas ir nelielas. Tāpēc ir formulēts priekšlikums mainīt pieeju šo reģionu atbalstam un izstrādāt metodes, kas veicinātu iesaistīšanos lēmumu pieņemšanā un kas ļautu ātri pielāgot pasākumus, lai laikus ņemtu vērā šo reģionu specifiku." ĪPAŠO PASĀKUMU RAKSTURS UN MĒRĶI 6. Attālākajiem reģioniem un Egejas jūras salām paredzētās programmas izmanto divus dažādus instrumentus. a) Īpašais piegādes režīms ir paredzēts, lai kompensētu papildu izmaksas, kuras saistītas ar attiecīgo reģionu novietojumu uz salām un attālumu. Tas paredz atbrīvot no muitas nodokļiem preces, kas importētas no trešām valstīm, un atbalstīt ES izcelsmes preču piegādes, abu atbalsta veidu galapatērētājam piemērojot vienādus nosacījumus. b) Pasākumi vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam ir paredzēti, lai veicinātu vietējo lauksaimniecības produktu ražošanu un lauksaimniecības produktu piegādi. Šie pasākumi attiecas uz daudziem produktiem un darbībām saistībā ar to ražošanu, tirdzniecību vai pārstrādi. Tie ietver daudzus un dažādus instrumentus, piemēram, platībmaksājumus, piemaksas par dzīvniekiem, maksājumus ražotāju organizācijām, piemaksas par transportēto tonnu vai mārketinga studiju finansēšanu u. c. Lai gan visi šie pasākumi kalpo kopējam mērķim palielināt vietējo lauksaimniecības produkciju un uzlabot ražotāju konkurētspēju, jāatzīmē, ka katra pasākuma konkrētie mērķi, kas definēti attiecīgajās programmās, var ievērojami atšķirties. Ieskats pasākumos un dažādās programmās paredzētajās darbībās ir sniegts 2. izcēlumā. +++++ TIFF +++++ 2. IZCĒLUMS PASĀKUMU UN DARBĪBU PIEMĒRI DAŽĀDĀS PROGRAMMĀS Pasākumi un darbības, ko Palāta izraudzījās revīzijai, sniedz priekšstatu par programmu daudzveidību. Francija (Aizjūras departamenti) atbalsts banānu audzētājiem; cukurniedru, cukura un ruma nozarei (ar tādām darbībām kā vienotas likmes atbalsta maksājums, lai Aizjūras departamentu cukura rūpniecība varētu pielāgoties tirgus kopējai organizācijai); lopkopības nozares strukturēšana (ar tādām darbībām kā, piemēram, atbalsts pārstrādei liellopu gaļas nozarē vai atbalsts vietējā tirgus pārvaldībai cūkgaļas nozarē). Spānija (Kanāriju salas) atbalsts liellopu, aitu un kazu gaļas nozarei: tiešie maksājumi lopkopjiem; atbalsts banānu audzētājiem. Portugāle (Azoru salas) Atbalsts lopkopībai (ar tādām darbībām kā tiešais atbalsts liellopu gaļas ražošanai vai atbalsts jauninājumiem un dzīvnieku izcelsmes produktu kvalitātes uzlabošanai); atbalsts augkopībai (ar tādām darbībām kā atbalsts tradicionālo kultūru ražošanai vai atbalsts augļu un dārzeņu, griezto ziedu un dekoratīvo augu audzētājiem). Grieķija (Hijas sala) Atbalsts olīvu audzētājiem; atbalsts mastikas koka audzēšanai; atbalsts medus ražošanai. ĪPAŠAJIEM PASĀKUMIEM ATVĒLĒTAIS BUDŽETS 7. Īpašajiem pasākumiem 2007. finanšu gadā piešķīra 332 milj. EUR, bet 2008. finanšu gadā — 618 milj. EUR (neskaitot dotācijas, kas bija piešķirtas iepriekšējo gadu pasākumiem), un revīzija attiecās tieši uz šiem diviem gadiem. Budžeta palielinājums 2008. gadā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem ir skaidrojama ar līdzekļu pārskaitīšanu pēc banānu tirgus kopējās organizācijas reformas, sākot ar 2007. gadu, kas atbilda 2008. finanšu gadam. Šo reformu īstenoja, jo bija stājusies spēkā ES jaunā banānu importa kārtība un bija notikušas starptautiskas tirdzniecības sarunas. Reformas mērķis bija pielāgot esošo sistēmu galvenajiem citās lauksaimniecības nozarēs veikto reformu principiem un vienlaikus garantēt pietiekami augstu dzīves līmeni Kopienas banānu audzētājiem, ņemot vērā to reģionu īpatnības, kuros banānus audzē. POSEI budžetu palielināja par 278,8 miljoniem EUR, lai šajās programmās iekļautu visu banānu audzētājiem paredzēto Kopienas atbalstu, sākot ar 2007. gada 1. janvāri. Ziņas par budžeta izpildi ir atspoguļotas I pielikumā. 8. Īpašajiem pasākumiem noteiktais maksimālais budžets ir šāds (miljonos EUR): +++++ TIFF +++++ ĪPAŠO PASĀKUMU PĀRVALDĪBAS UN KONTROLES SISTĒMA 9. Īpašos pasākumus, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF), pārvalda dalīti. Tā kā pēc 2006. gada reformas bija notikusi pāreja uz lielāku reģionālo iesaistīšanos, decentralizāciju un elastīgāku lēmumu pieņemšanu, programmu plānošana un īstenošana notiek, izmantojot apvērsto "no apakšas uz augšu") pieeju. Tas nozīmē, ka attālāko reģionu vajadzības un pasākumi to risināšanai tiek noteikti tajā līmenī, kas, pēc dalībvalstu domām, ir pats piemērotākais. Dalībvalstis ir atbildīgas par programmu izstrādāšanu, īstenošanu un kontroli. 10. Komisijas uzdevums ir iesniegt pamata tiesību aktu priekšlikumus un noteikt īstenošanas kārtību dažādām Padomes regulām. Komisija apstiprina dalībvalstu iesniegtās programmas un to grozījumus, kā arī uzrauga to īstenošanu. 11. Lai noteiktu attālāko reģionu īpašās vajadzības, dalībvalstīm bija jāveic ekonomikas analīze un jāizvērtē iepriekšējos gados veiktie pasākumi, kā arī jānosaka stratēģiskie un darbības mērķi un jāizstrādā pasākumi šo mērķu sasniegšanai. Visi minētie elementi bija jāiekļauj programmās, kurām turklāt bija jāpievieno rezultatīvie rādītāji [8]. 12. Programmas iesniedza apstiprināšanai Komisijā. Komisija izvērtēja programmu saskaņotību ar citām Eiropas Savienības darbībām un politikas virzieniem, kā arī novērtēja programmu atbilsmi ES tiesību aktiem. 13. Dalībvalstis programmās norādīja iestādes, kuras ir atbildīgas par pārvaldību un kontroli. Dalībvalstu izraudzītas maksātājaģentūras ir atbildīgas par programmu īstenošanu, kā arī par pārraudzību un kontroli, ko tās īsteno tieši vai arī pilnībā vai daļēji uztic šo pienākumu citām struktūrām. 14. Prasības, kas tiesību aktos izvirzītas īpašo pasākumu pārvaldības un kontroles sistēmām, lielā mērā ir balstītas integrētās administrācijas un kontroles sistēmas (IAKS) pamatprincipos (šo sistēmu izmanto tiešajiem maksājumiem no ELGF). Tādējādi visus atbalsta pieprasījumus pārbauda administratīvi, un uz vietas pārbauda 5 % lielu atlasītu paraugu. Dažiem pasākumiem, kuru atbalsts ir saistīts ar tādu produktu piegādēm, ko ir paredzēts pārstrādāt vai pārdot, ir noteikti citi pārbaužu veidi, piemēram, svēršanai, transportēšanai un piegādei u. c. Attiecībā uz īpašo piegādes režīmu dalībvalstu pienākums ir pārbaudīt, vai ieguvums, ko radījusi preču ieviešana no Eiropas Savienības attālākajos reģionos vai atbrīvošana no muitas nodokļiem, patiešām ir sasniedzis galasaņēmēju. 15. Ne vēlāk kā 2009. gada 31. decembrī un turpmāk reizi piecos gados Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispārēju pārskatu par to darbību ietekmi, kas veiktas saskaņā ar īpašo pasākumu programmu, attiecīgā gadījumā pievienojot atbilstošus priekšlikumus. Šā pārskata iesniegšana ir atlikta uz vēlāku laiku, un tā apstiprināšana Komisijas Kolēģijā bija paredzēta 2010. gada septembrī. Lai sagatavotu šo pārskatu, Komisija ņēma vērā arī kopš reformas sākuma īstenoto īpašo pasākumu novērtējumu, kas tika veikts saskaņā ar Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta izstrādāto novērtēšanas programmu 2008. gadam [9]. Novērtējuma ziņojums tika iesniegts 2009. gada novembrī. REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA 16. Revīzijas mērķis ir novērtēt īpašo pasākumu efektivitāti, kā arī dažus ar rentabilitāti saistītus aspektus pēc 2006. gada reformas. Galvenā uzmanība tika pievērsta pasākumu un pārvaldības procedūru koncepcijai no to efektivitātes viedokļa. Tā kā kopš reformas ieviešanas ir pagājis neilgs laiks, bija iespējams novērtēt tikai tendences, nevis efektivitāti ilgākā posmā. 17. Šajā ziņojumā tiek iztirzāti šādi jautājumi: a) vai atbalsta programmas, ko izstrādāja dalībvalstis un apstiprināja Komisija, ir veidotas tā, lai efektīvi risinātu īpašās vajadzības; b) vai pēc 2006. gada reformas dalībvalstu izstrādātie pasākumi tika efektīvi īstenoti; c) vai atbalsta programmas, ko izstrādāja dalībvalstis un apstiprināja Komisija, tiek efektīvi uzraudzītas. 18. Revīzija aptver pēc īpašo pasākumu reformas slēgtos finanšu gadus (2007., 2008. un 2009. g.). 19. Revīzija notika četrās dalībvalstīs (Grieķijā, Spānijā, Francijā un Portugālē), kuru jurisdikcijā ir attāli reģioni vai teritorijas. Revīzijas uz vietas notika šādos reģionos: Hijas salā (Grieķija), Kanāriju salās (Spānija), Reinjonā (Francija) un Azoru salās (Portugāle). Saistībā ar pasākumiem citos reģionos revīziju veica tikai attiecīgās dalībvalsts centrālās pārvaldības līmenī. 20. Palāta revidēja pasākumus vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam atkarībā no tajos ieguldīto finanšu līdzekļu apjoma un to nozīmes attiecīgā reģiona lauksaimniecībā (sk. II pielikumu). Revīzijai izvēlējās tieši pasākumus vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam, nevis īpašo piegādes režīmu šādu iemeslu dēļ: a) pasākumi vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam 2007. gadā veidoja 67 % no īpašajiem pasākumiem paredzētā budžeta un, sākot ar 2009. gadu, šī daļa būs aptuveni 82 %; b) īpašais piegādes režīms ir paredzēts, lai tieši kompensētu nelabvēlīgos faktorus saistībā ar lielo attālumu vai atrašanos uz salas, turpretī pasākumus vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam ir jāizstrādā, pamatojoties uz padziļinātu īpašo vajadzību analīzi, tikai tad tie būs efektīvi. Turklāt šie pasākumi ir sarežģīti un daudzveidīgi, to kontrolei nav izstrādāti kopēji specifiski noteikumi, un tas var apdraudēt šo pasākumu sekmīgu īstenošanu; c) Padome šo pasākumu finansēšanai ir noteikusi maksimālo summu 80 % apmērā, tādējādi norādot, ka šāda veida pasākumiem ir daudz lielāka nozīme nekā īpašajam piegādes režīmam; d) uz īpašo piegādes režīmu attiecas specifisks kontroles mehānisms, lai nodrošinātu šī režīma efektīvu darbību. Revīzijas laikā tika veikta ierobežota šā mehānisma izskatīšana. 21. Revīzija attiecās uz programmu pārvaldību un uzraudzību Komisijā un attiecīgajās dalībvalstīs. Revīzijas darbs ietvēra plānošanas posma un programmu pārvaldības un uzraudzības sistēmu dokumentu analīzi. Pārbaudēs uz vietas revidenti aptaujāja saņēmējus un ražotāju apvienību pārstāvjus, lai iegūtu informāciju par viņu piedalīšanos programmās, gūto pieredzi un rezultātiem. Turpmāk ir sniegti sīkāki paskaidrojumi par izmantotajiem revīzijas kritērijiem un revīzijas procedūrām saistībā ar katru revīzijas jautājumu. APSVĒRUMI 22. Attālāko reģionu un Egejas jūras nelielo salu nelabvēlīgie apstākļi ir pastāvīgi un tos nevar novērst, bet tikai atvieglot ar īpašo pasākumu palīdzību. Par to liecina tas, cik liela nozīme attālāko reģionu dažu lauksaimnieku ienākumos ir īpašo pasākumu sniegtajam atbalstam (sk. 3. izcēlumu). Šā ziņojuma mērķis nav apšaubīt šo pasākumu noderīgumu, bet gan uzlabot to darbību. 3. IZCĒLUMS ĪPAŠO PASĀKUMU ĪPATSVARS ATTĀLĀKO REĢIONU DAŽU LAUKSAIMNIEKU APGROZĪJUMĀ VAI IENĀKUMOS POSEI atbalsts cukurniedru audzētājam Reinjonā vidēji veido 38 % no viņa apgrozījuma 2009. gadā (Avots: "Cahier Technique de la canne" ["Cukurniedru audzēšanas tehnoloģija"], nr. 15, 2008. gada augusts); POSEI atbalsts liellopu gaļas ražotājam Reinjonā vidēji veido 25 % no apgrozījuma 2007. gadā (Avots: POSEI IV shēmas īstenošanas pārskats par 2007. gadu, pasākums "Lopkopības strukturēšana" Reinjonā); Īpašo pasākumu atbalsts medus ražotājiem Hijas salā Grieķijā 2007. gadā veidoja 55 % līdz 70 % no viņu biškopības ienākumiem (Avots: Revīzijas palāta). +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ | | | VAI ATBALSTA PROGRAMMAS, KO IZSTRĀDĀJA DALĪBVALSTIS UN APSTIPRINĀJA KOMISIJA, IR VEIDOTAS TĀ, LAI EFEKTĪVI RISINĀTU ĪPAŠĀS VAJADZĪBAS 23. Revīzijas kritēriji, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir saistīti ar 2006. gada reformas mērķiem, proti, "izstrādāt metodes, kas veicinātu iesaistīšanos lēmumu pieņemšanā un kas ļautu ātri pielāgot pasākumus, lai ņemtu vērā šo reģionu specifiku." Lai nodrošinātu šādu elastīgu pieeju, ir vajadzīga plānošana dalībvalstu līmenī, nevis Komisijas īstenota pasākumu tieša pārvaldība. Lai noteiktu attālāko reģionu īpašās vajadzības, dalībvalstīm bija jāveic ekonomikas analīze un jāizvērtē iepriekšējo gadu pasākumi, kā arī jānosaka stratēģiskie un darbības mērķi un jāizstrādā pasākumi šo mērķu sasniegšanai. Visi minētie elementi bija jāiekļauj programmās, kurām turklāt bija jāpievieno rezultatīvie rādītāji (sk. 4. izcēlumu). 24. Tādējādi, lai atbildētu uz šo revīzijas jautājumu, tika izmantoti šādi kritēriji: a) vai ir izstrādātas metodes, kas veicina iesaistīšanos; b) vai programmās ir iekļauti visi tiesību aktos noteiktie elementi; c) dažādu elementu saskaņotība, īpaši starp lauksaimniecības ražošanas stāvokļa analīzi, ierosināto stratēģiju un paredzētajiem pasākumiem; d) cik elastīga ir pieeja pasākumu ātrai pielāgošanai. 4. IZCĒLUMS 12. PANTS PADOMES 2006. GADA 30. JANVĀRA REGULĀ (EK) NR. 247/2006, AR KO IEVIEŠ ĪPAŠUS PASĀKUMUS LAUKSAIMNIECĪBAS JOMĀ ATTĀLĀKAJIEM EIROPAS SAVIENĪBAS REĢIONIEM Kopienas atbalsta programmu saturs Kopienas atbalsta programma ietver a) kvantitatīvu attiecīgās lauksaimniecības ražošanas stāvokļa aprakstu, ņemot vērā pieejamos izvērtējuma rezultātus, kas rāda atšķirības, trūkumus un attīstības iespējas, atvēlētos finanšu līdzekļus un galvenos to pasākumu rezultātus, kas veikti saskaņā ar Padomes regulām (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001 un (EK) Nr. 1454/2001; b) ierosinātās stratēģijas aprakstu, izvēlētās prioritātes un kvantitatīvos mērķus, kā arī novērtējumu, kurā uzrādīta gaidāmā ietekme uz ekonomiku, vidi un sabiedrību, ieskaitot ietekmi uz nodarbinātību; c) iecerēto pasākumu un jo īpaši programmas īstenošanai paredzēto atbalsta shēmu aprakstu, kā arī vajadzības gadījumā informāciju par to, cik vajadzīgi ir pētījumi, demonstrācijas projekti, mācības vai tehniskās palīdzības darbības, kas saistītas ar attiecīgo pasākumu sagatavošanu, īstenošanu vai pielāgošanu; d) pasākumu īstenošanas grafiku un indikatīvu vispārēju finanšu tabulu, kurā uzrādīti ieplānotie līdzekļi; e) pamatojumu tam, ka programmu dažādie pasākumi ir savstarpēji atbilstīgi un saskaņoti, kā arī kritērijus un kvantitatīvus rādītājus, ko izmantos uzraudzībai un vērtēšanai; f) noteikumus, lai nodrošinātu efektīvu un pareizu programmu īstenošanu, tostarp reklāmas, uzraudzības un izvērtēšanas pasākumus, kā arī kvantitatīvu vērtēšanas rādītāju formulēšanu un kārtību, kādā veicama kontrole un piemērojamas sankcijas; g) par programmas īstenošanu atbildīgo kompetento iestāžu un struktūru izraudzīšanu un attiecīgā līmeņa iestāžu vai struktūru un sociālekonomisko sadarbības partneru izraudzīšanu, kā arī notikušo konsultāciju iznākumu. 25. Palāta pārbaudīja programmu izstrādi dalībvalstīs un programmu apstiprināšanas posmu Komisijā. Revidenti analizēja procedūru, kura tika izmantota, lai noteiktu attālāko reģionu vajadzības, kā tika izstrādāti programmu mērķi un kādi pasākumi un darbības tika iekļautas programmās. Analizētajos dokumentos ietilpa novērtējuma ziņojumi un pētījumi, kā arī dokumenti par dažādo iesaistīto personu apspriedēm, kuras tika rīkotas, izmantojot apvērsto pieeju (kopsavilkuma ziņojumi un tamlīdzīgi dokumenti), un Komisijas dokumenti, kas attiecas uz apstiprināšanas posmu. SĀKOTNĒJĀ POSMĀ PROGRAMMU IZSTRĀDE NEBIJA SASKAŅOTA METODES, KAS VEICINA IESAISTĪŠANOS 26. Attiecībā uz metodēm, kas veicina iesaistīšanos, Palāta konstatēja, ka visās dalībvalstīs notika apspriešanās ar vietējām iesaistītajām personām. Francijas Aizjūras departamentos apspriešanās par īpašajiem pasākumiem notika 2005. gadā. Lai gan tās netika sīki dokumentētas, piemēram, ar vietējām iesaistītajām pusēm rīkoto sanāksmju protokolos, pēc tam tika izstrādātas četras reģionālas programmas, kuras aptver vietējās vajadzības un to risināšanai nepieciešamos pasākumus. Lai izveidotu vienotu valsts programmu, minētās reģionālās programmas konsolidēja. Francijas iestādes, iecerot programmu izstrādi, pienācīgi novērtēja situāciju un identificēja vajadzības apspriedēs reģionālā līmenī, kā to nosaka īpašo pasākumu reforma. 27. Grieķijā Lauksaimniecības ministrija uzaicināja Egejas jūras salu vietējo iestāžu pārstāvjus iesniegt programmas priekšlikumus 2006. gada aprīlī. Termiņš priekšlikumu iesniegšanai bija 15 dienas. Laiks pēc uzaicinājuma paziņošanas, ko ministrija bija atvēlējusi vietējo iestāžu pārstāvjiem komentāru iesniegšanai, bija pārāk īss, lai tie varētu padziļināti izpētīt vajadzības un izvēlēties visefektīvākos risinājumus. Tāpēc vietējo iestāžu iesniegtajās atbildēs ietvertā informācija vairākumā gadījumu neatbilda kvalitātes prasībām. Tādējādi Lauksaimniecības ministrija šīs atbildes rūpīgi neanalizēja un neņēma vērā, izstrādājot programmu. Savukārt Lauksaimniecības ministrijas rīcībā nav pietiekamas un ticamas informācijas centrālā līmenī, lai varētu ievirzīt politiku paredzēto mērķu sasniegšanai un optimizēt tās ietekmi salās, kurās visvairāk nepieciešams atbalsts. 28. Lai gan Spānijā un Portugālē programmu izstrādes posmā notika apspriešanās ar vietējām ieinteresētajām personām, sanāksmes netika pietiekami dokumentētas, tāpēc Revīzijas palāta nevar formulēt viedokli par šo tikšanos pievienoto vērtību. PROGRAMMU IZSTRĀDES ELEMENTI 29. Attiecībā uz elementiem, kas saskaņā ar tiesību aktu prasībām ir jāiekļauj programmās, revidenti konstatēja, ka visās programmās formāli ir ievēroti visi prasītie elementi. Tomēr Spānijas, Portugāles un Grieķijas programmās revidenti konstatēja nepilnības pēc būtības saistībā ar programmas loģiku un dažādu elementu saskaņotību. 30. Spānijā tiesību aktos noteiktie dažādie elementi ir formāli iekļauti programmās, taču pēc būtības tie nav saskaņoti [10]. Nav pašreizējā stāvokļa patiesa un izvērsta apraksta, kas balstīts kvantitatīvā vajadzību uzskaitījumā, un nav arī stratēģijas, lai nodrošinātu īpašo pasākumu un citu Savienības vai dalībvalsts līmenī veiktu darbību savstarpēju papildināmību un saskaņotību. Programmas mērķi ir diezgan izplūduši, tie ir formulēti vairāk kā vispārējas prioritātes, nevis definēti precīzi un izmērāmi, tāpēc tos nevar uzskatīt par darbības mērķiem. Tādējādi nav skaidri saskatāma saikne starp vispārējiem mērķiem un izstrādātajiem pasākumiem. 31. Šī jaunā Kanāriju salām paredzētā īpašo pasākumu programma tiešā veidā turpina iepriekšējo programmu, tā kā iepriekšējie pasākumi veido 89 % no kopējā sākotnējā budžeta. Šāds pēctecīgums varētu atbilst reformas iecerei, ja vien tas balstītos uz ietekmes analīzi un iepriekšējās programmas padziļinātu novērtējumu. Taču šajā gadījumā pēctecīgums skaidrojams vairāk ar grūtībām, ko piedzīvoja iesaistītās puses, tiesību aktos noteiktajos termiņos īstenojot reformā definēto jauno pieeju programmu veidošanā. 32. Portugālē vispārējās POSEI programmas Azoru salu sadaļu sāka izstrādāt 2005. gada martā. Lai gan Portugāles iestādes atvēlēja pietiekami daudz laika programmas izstrādāšanai, tās analītiskā daļa un ierosinātie pasākumi nav savstarpēji saskaņoti. Proti, nekas neliecina, ka būtu ņemti vērā Portugālei no 1992. līdz 1999. gadam paredzētās POSEI programmas novērtējuma secinājumi, kas publicēti 2000. gadā. Šajā novērtējumā bija minēti arī šādi ieteikumi: a) finansēt ekonomisku pētījumu par augļu un dekoratīvo augu nozari, iekļaujot analīzi ne tikai par pārstrādātajiem, bet arī svaigiem produktiem. Šādu pētījumu varētu izstrādāt un tā atziņas varētu īstenot Azoru salās atsevišķi no Madeiras; b) pilnībā pārskatīt lopkopības nozarei sniegto atbalstu — gan to, kas sniegts saskaņā ar īpašo piegādes režīmu, gan kā ražošanas atbalsts —, lai samazinātu piena ražošanas tradicionālā modeļa potenciālo negatīvo ietekmi; c) panākt labāku līdzsvaru starp atbalsta līmeņiem, kas piešķirti dažādām lopkopības un augkopības jomām, lai garantētu augkopības turpmāku pastāvēšanu Azoru salās; d) veikt padziļinātu analīzi par stāvokli Azoru salu cukura rūpniecībā, lai secinātu, vai tā ir dzīvotspējīga, ņemot vērā maksimālo saskaņā ar īpašo piegādes režīmu importēto cukura daudzumu, rafinētā cukura atpakaļizvešanu un/vai pārstrādes atbalsta lielumu; e) apsvērt iespēju aizstāt atbalstu augkopībai ar vienotu atbalstu atkarībā no aramzemes platības hektāros. 33. Lai gan bija konkrēti priekšlikumi, kā pielāgot programmu jaunajām vajadzībām, priekšroku deva pēctecīgumam. Piemēram, esošās piemaksas par lopkopību, kas veido apmēram 80 % no kopējām izmaksām, kuras 2007. gadā veiktas saskaņā ar Azoru salām paredzēto programmu, arī turpmāk izmaksās, balstoties uz vēsturiskajiem datiem. Tādējādi Azoru salām paredzētajā īpašo pasākumu programmā vajadzēja vairāk ņemt vērā risku, ko rada vietējās lauksaimniecības pārliekā atkarība no piena un gaļas ražošanas, kaut arī tā ir piemērota salas klimatiskajiem un ģeogrāfiskajiem apstākļiem. Šī atkarība ir konstatēta arī nesenajā ziņojumā par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 247/2006, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Savienības reģioniem [11]. 34. Grieķijas programmā Egejas jūras salu lauksaimniecības vajadzību ekonomiskā analīze ir ļoti virspusēja. Nav kopējas stratēģijas, un programmā nav skaidri norādīta ne saikne starp dažādajiem ierosinātajiem pasākumiem un vispārējiem mērķiem, ne vēlamā ietekme. Stratēģiska redzējuma trūkums ir iemesls tam, ka pasākumu koncepcija apdraud to efektivitāti (sk. 44. punktu). KOMISIJAS LOMA PROGRAMMU IZVEIDĒ 35. Komisija nosūtīja vadlīnijas Spānijai, Francijai un Portugālei. Vadlīniju "mērķis ir sniegt dalībvalstīm informāciju par to, kādam jābūt programmas izklāstam un saturam, kā arī precizitātes līmenim" [12]. Komisija atgādināja arī to, ka "POSEI reformas pamatprincips ir pāreja no Komisijas īstenotās dažādu pasākumu kopuma "mikropārvaldības" [13] uz saskaņotāku programmu izstrādāšanas pieeju. Dalībvalstīm tādējādi būs lielāka rīcības brīvība, taču arī lielāka atbildība, jo tām būs jānoskaidro attālāko reģionu vajadzības un jāizstrādā stratēģija to risināšanai." Šīs noderīgās vadlīnijas neaizsūtīja Grieķijai, kur programmu izstrāde notika no 2006. gada oktobra līdz decembrim. 36. Komisijai bija četri mēneši, lai apstiprinātu programmas. Šajā laikā ĢD AGRI dienesti regulāri sazinājās ar attiecīgo dalībvalstu atbildīgajām iestādēm. Šie kontakti palīdzēja pilnveidot programmas un uzlabot to kvalitāti. Tomēr Komisijas dienestu ierosinātie grozījumi attiecās tikai uz tādiem aspektiem kā programmu atbilstība un saskaņotība ar Savienības tiesību aktiem un politikas virzieniem. Komisija nepārbaudīja programmas no efektivitātes viedokļa, piemēram, tā nevērtēja, vai esošā stāvokļa analīze, izvirzītie mērķi un ierosinātie pasākumi ir savstarpēji saskanīgi. Programmu atbilsme tiesiskajam regulējumam ir svarīga, taču Komisija būtu varējusi šos četrus mēnešus izmantot vēl lietderīgāk, ja tā būtu aktīvi konsultējusi dalībvalstis par programmu efektivitātes aspektiem. Tā būtu varējusi, piemēram, jaunā programmu izstrādes posma sākumā noteikt saskaņotus rezultatīvos rādītājus, konkrēti attiecībā uz nodarbinātību vai lauksaimniecības produkcijas vērtību. Šādi rādītāji būtu Komisijai ļāvuši, no vienas puses, ievirzīt pareizajā gultnē veicamos pasākumus un, no otras puses, jau pirmā gada beigās apsvērt ieteikumus koriģējošām darbībām: tas veidotu pievienoto vērtību, nemazinot dalībvalstu atbildību par programmu izveidi. Taču Komisija nepiešķīra vajadzīgos resursus, lai pievērstos kaut kam vairāk par atbilstības aspektu izskatīšanu, it īpaši ņemot vērā iekšējos resursus, ko tā bija atvēlējusi īpašo pasākumu pārvaldībai. VĒL NAV STABILI IEVIESTA ELASTĪGA PIEEJA PROGRAMMU GROZĪJUMIEM 37. Viens no 2006. gada reformas mērķiem ir "ļaut ātri pielāgot pasākumus, lai laikus ņemtu vērā šo reģionu specifiku" (sk. 1. izcēlumu). Tāpēc tika ieviests mehānisms ikgadējiem programmu grozījumiem. 38. Komisijas 2006. gada 12. aprīļa Regulas (EK) Nr. 793/2006, ar kuru paredz atsevišķus sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006, 49. panta sākotnējā redakcija paredzēja, ka dalībvalstis reizi gadā iesniedz Komisijai apstiprināšanai programmu grozījumus. Taču šī sākotnējā redakcija precīzi nenoteica termiņu, kad jāiesniedz grozījumi, un tas radīja sarežģījumus, kad šos grozījumus sāka piemērot nākamā gada pirmajos mēnešos. Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1242/2007 grozīja 49. pantu un noteica, ka termiņš izmaiņu iesniegšanai programmām, kuras attiecas uz n gadu, ir n-1 gada 30. septembris. Komisijas Regula (EK) Nr. 408/2009 vēlreiz grozīja 49. pantu un noteica, ka termiņš izmaiņu iesniegšanai ir n-1 gada 1. augusts. 39. Dalībvalstu ierosinātos grozījumus 2008. gadam Komisija apstiprināja laikā no 2007. gada oktobra līdz 2008. gada jūlijam atkarībā no to iesniegšanas datuma, jo tolaik tiesību aktos nebija precīzi noteikts iesniegšanas termiņš. Procedūra 2009. gada programmu grozījumiem bija uzlabojusies, jo grozījumus apstiprināja ar atpakaļejošu spēku no 2009. gada 1. janvāra. Tomēr apstiprināšana faktiski notika no 2009. gada februāra līdz maijam, tāpēc nebija skaidrības par atbalsta pieprasījumiem, kas iesniegti kopš 2009. gada sākuma līdz faktiskajam apstiprināšanas datumam. 40. Lai grozījumi nebūtu jāapstiprina pēc attiecīgā gada sākuma, Komisija noteica jaunu iesniegšanas termiņu — n-1 gada 1. augustu. Lai gan jaunais termiņš atvēl Komisijai vairāk laika iesniegto grozījumu izvērtēšanai un apstiprināšanas lēmuma sagatavošanai, tas var nelabvēlīgi ietekmēt ierosināto grozījumu efektivitāti. Turklāt dalībvalstis iesniedz pārskatu par pasākumu īstenošanu n gadā līdz n+1 gada 31. jūlijam. Kopš jaunā termiņa noteikšanas 1. augustā dalībvalstīm ir jāizstrādā grozījumi vienlaikus ar gada pārskata gatavošanu. Lai programma darbotos efektīvi, grozījumi būtu jāierosina, pamatojoties uz padziļinātu īstenoto pasākumu analīzi, taču termiņš 1. augustā liek vietējām iesaistītajām pusēm ierosināt izmaiņas, sākot ar katra gada maiju. Tādējādi grozījumus ierosina, pirms ir zināms, vai patiešām ir īstenoti iepriekšējā gadā paredzētie pasākumi (maksājumus par n gadu var veikt līdz n+1 gada 30. jūnijam). Protams, tas ir par agru, lai novērtētu kārtējā gadā īstenoto pasākumu efektivitāti. 41. Tāpat kā sākotnējai programmai, Komisijas dienesti, izskatot programmu grozījumus, pievērsās nevis efektivitātes aspektiem, bet galvenokārt tam, vai grozījumi atbilst Kopienas tiesību aktiem un politikas virzieniem un vai ar tiem ir saskaņoti. Šie aspekti ir nozīmīgi, taču Komisija būtu varējusi radīt pievienoto vērtību, ja būtu aktīvi uzlabojusi programmu efektivitāti, it īpaši tāpēc, ka Komisijas rīcībā ir pārskats par visu dalībvalstu labāko praksi. VAI PĒC 2006. GADA REFORMAS DALĪBVALSTU IZSTRĀDĀTIE PASĀKUMI TIKA EFEKTĪVI ĪSTENOTI 42. Kritēriji, kurus izmantoja, lai atbildētu uz šo revīzijas jautājumu, bija atbilstīgu mērķu definēšana un piemērotu attiecināmības kritēriju izveide, lai pasākumi nodrošinātu šo mērķu sasniegšanu. Palāta ņēma vērā arī to, vai ir atbilstīgi rezultatīvie rādītāji. 43. Lai atbildētu uz šo revīzijas jautājumu, revidenti analizēja mērķus un atlasīto pasākumu attiecināmības kritērijus, kā arī apspriedās par mērķu īstenošanu ar starpnozaru vai ražotāju organizācijām, kuras pārstāv daudzus saņēmējus. Lai iegūtu ziņas par pasākumu īstenošanu, uz vietas apmeklēja nereprezentatīvu ražotāju skaitu. Šo apmeklējumu laikā Palātas revidenti pārbaudīja pasākumus, kuri bija efektīvi, piemēram, lopkopības nozares strukturēšana Reinjonā vai atbalsts mastikas koka audzēšanai Hijas salā. Savukārt citiem pasākumiem bija vairāki trūkumi, kas aprakstīti turpmāk. Turklāt pasākumu efektivitāti kopumā apstiprināja arī konsultanti, kuri uzskata, ka 16 nozarēs no 24, kuras izpētītas viņu pārskatā, konkurētspēju uzlaboja finansējums, kas sniegts vietējās lauksaimniecības ražošanas atbalstam [14]. DAŽU PASĀKUMU KONCEPCIJA SAMAZINA TO ĪSTENOŠANAS EFEKTIVITĀTI ATBALSTS OLĪVU AUDZĒTĀJIEM EGEJAS JŪRAS SALĀS 44. Atbalsta programma olīveļļas nozarei paredz vienotas likmes atbalsta maksājumu EUR 145 par hektāru olīveļļas ražotājiem Egejas jūras nelielajās salās, un šā atbalsta mērķis ir saglabāt olīvkoku audzes to vēsturiskajās teritorijās tādā stāvoklī, lai tās nestu labu ražu. Tam budžetā ir atvēlēti EUR 13084831 jeb 70 % no visiem līdzekļiem, kas paredzēti Egejas jūras nelielo salu atbalsta pasākumiem. 45. Regulā Nr. 1782/2003 ir noteikts, ka attiecīgās dalībvalstis var izslēgt no vienreizējo maksājumu shēmas attālākos reģionus un Egejas jūras nelielās salas un attiecīgās apropriācijas iekļaut īpašo pasākumu budžetā. Grieķija nolēma nelielās salas no šīs shēmas neizslēgt. Lauksaimniekiem, kam ir olīvkoku audzes Egejas jūras salās, tādējādi ir tiesības saņemt arī maksājumus, kuru piešķiršana balstās uz informāciju, kas par viņiem reģistrēta olīveļļas ražošanas ģeogrāfiskās informācijas sistēmā (ĢIS), un kurus finansē no vienotās maksājumu shēmas, tāpēc viņu pienākums ir ievērot savstarpējas atbilstības nosacījumus. 46. Summas, kas maksātas saņēmējiem saskaņā ar īpašajiem pasākumiem, parasti nav lielas. Vidējais maksājums gadā vienam saņēmējam ir ER 203, lai gan visbiežāk šī summa ir EUR 58 gadā. No piešķirtajām summām 43 % ir mazāk nekā EUR 100 (24145 saņēmēji), turpretī 69 % saņēmēju gadā saņem EUR 200 vai mazāk. Saskaņā ar šo shēmu tikai 2 % saņēmēju (1126 lauksaimnieki) gadā saņem vairāk nekā EUR 1000, un 0,35 % (194 lauksaimnieki) saņem vairāk nekā EUR 2000. 47. Palāta uzskata: ir grūti pierādīt to, ka šādos apstākļos ekonomiskie stimuli ir pietiekami, lai lielākā daļa saņēmēju būtu motivēti saglabāt savas tradicionālās olīvu audzes. Šā pasākuma efektivitāti varētu palielināt, ja Grieķija būtu noteikusi, ka olīvkoku saglabāšana ir viens no savstarpējās atbilstības nosacījumiem, kā tas ir, piemēram, Itālijā. +++++ TIFF +++++ ATBALSTS JAUNINĀJUMIEM UN DZĪVNIEKU IZCELSMES PRODUKTU KVALITĀTES UZLABOŠANAI AZORU SALĀS (PORTUGĀLE) 48. Šī papildpasākuma mērķis ir uzlabot un radīt apstākļus uzticamai piena ražošanas kvantitatīvai un kvalitatīvai uzraudzībai un klasifikācijai, uzstādot mēriekārtas un paraugu ņemšanas aprīkojumu savākšanas punktos, kur ierodas piena mašīnas. Šis atbalsts paredz finansējumu piena paraugu ņemšanas aprīkojuma uzstādīšanai (2007. gadā tas attiecās uz 4000 govīm) tiem ražotājiem, kuri to bija iepriekš pieprasījuši. Atbalstu piešķir ne vairāk kā 70 % kandidātu, kas bija iesnieguši pieprasījumus, un tas nepārsniedz EUR 35 par katru govi. Šī papildpasākuma budžets 2007., 2008. un 2010. gadā bija EUR 539000 gadā, bet 2009. gadā — EUR 597900 gadā. 49. Var izrādīties, ka minētais pasākums, kas ietilpst Azoru salām paredzētajā programmā, nav pietiekami efektīvs, jo tas nav pienācīgi definēts un tam nav izstrādāti vajadzīgie attiecināmības kritēriji. Analizējot tipisku gadījumu, kad tika sniegts atbalsts saskaņā ar šo pasākumu, revidenti atklāja, ka ne programmā, ne uz konkrēto gadījumu attiecīgajos dokumentos nebija apkopojošas informācijas par vispārējo kontekstu, kurā jāiekļaujas šai darbībai vai šim papildpasākumam, konkrēti, piena paraugu ņemšanai pie lopkopjiem, lai paraugus vēlāk nosūtītu analīzei uz laboratoriju, un rezultātu paziņošanai piena govju audzētājiem. Tā kā galīgais mērķis ir sniegt informāciju par katras govs piena kvalitāti, lai attiecīgais lopkopis varētu pieņemt informācijā balstītu lēmumu, būtu svarīgi precizēt gan visus papildpasākumus (piemēram, paraugu analīze laboratorijā, rezultātu paziņošana, piena savākšanas iekārtu iegāde u. c.), kas padziļina un papildina galveno pasākumu, gan dažādos finansējuma avotus, kurus var sniegt Savienība, dalībvalsts vai privātas struktūras. Nebija arī atbildīgās iestādes izstrādātu specifikāciju, kurās būtu norādītas konkrētas pakalpojuma sniegšanas darbības, pasākuma īstenošanas nosacījumi un izmaksu aplēses. Tādējādi izskatītais vienotas likmes atbalsta maksājums (EUR 31 par govi 2007. gadā) nav balstīts uz objektīviem kritērijiem. Lai gan bija pieejami gari saraksti ar piena analīžu rezultātiem, trūka informācijas par to, vai šos rezultātus izmantoja, lai izstrādātu darbības, kuras pamatojamas ar šajā pasākumā ieguldīto summu apmēru. Tā kā šie pasākumi nav labi strukturēti, pastāv risks, ka šis atbalsts nebūs produktīvs vai pat būs mazefektīvs. ATBALSTS BANĀNU AUDZĒŠANAI SPĀNIJĀ UN FRANCIJĀ 50. Banānu TKO reformu īstenoja 2007. gadā, un ar Padomes 2006. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 2013/2006 noteica, ka atbalstu par banāniem iekļauj POSEI programmās. Šim atbalstam atvēlētais budžets Francijai un Spānijai ir EUR 270200000. Minētās regulas trešajā apsvērumā teikts: "Vietējā banānu ražošana ir būtisks šo reģionu lauku novadu vides, sociālā un ekonomiskā līdzsvara aspekts." 51. Lai sasniegtu mērķi saglabāt sociālo un ekonomisko līdzsvaru, pamatojoties uz programmā ietverto analīzi, tika pieņemts lēmums sniegt atbalstu ražotājiem. Francijas programmā ir uzsvērta šīs nozares nozīme, un ir norādīts, ka Antiļu salās, piemēram, tā tieši, netieši vai pakārtoti nodrošina aptuveni 20000 darba vietas. Spānijā saskaņā ar programmā minēto informāciju šādu darba vietu skaits pārsniedz 17300. Kanāriju salās banānu audzēšana veido apmēram 25 % no kopējās lauksaimniecības produkcijas. Šie dati liecina, ka atbalsts banānu audzētājiem veicina visas nozares saglabāšanu un ir nozīmīgs faktors attiecīgo reģionu ekonomiskās un sociālās stabilitātes nodrošināšanā. Taču programmu pielikumos, ko attiecīgās dalībvalstis iesniedza, lai iekļautu banānu nozari īpašajos pasākumos, mērķis veicināt ekoloģisko līdzsvaru nav tik labi izstrādāts. 52. Francijai paredzētā POSEI programma attiecībā uz banānu nozari, kuru apstiprināja ar Komisijas 2007. gada 22. augusta lēmumu C(2007), ir izvirzījusi mērķi "veicināt ilgtspējīgu apsaimniekošanas sistēmu" un kā uzraudzības rādītāju noteica "atmatā atstātās banānu audzēšanai izmantotās platības". Vides jomā sagaidāmā ietekme ir "trauslas augsnes un nogāžu apsaimniekošana un aizsardzība", "lauksaimniecībā izmantojamas zemes uzturēšana labā stāvoklī ar banānu audzēšanu", "lauksaimniecības zemes optimāla apsaimniekošana, izmantojot atmatu un augseku" un "apzināta izejvielu samazināšana", piemēram, attiecībā uz mēslojumu. Spānijai paredzētajā programmā nav īpaši formulēta mērķa vides jomā. 53. Abās programmās atbalsts bija saistīts tikai ar ražošanu. Ražotāji saņem atbalstu, kura lielums ir aprēķināts atkarībā no agrāk saražotā tonnu skaita. Šo atbalstu samazina, ja konkrēta gada raža ir zemāka par zināmu daudzumu, ko nosaka saskaņā ar vēsturiskiem atsauces datiem. Nekādi citi ierobežojumi, piemēram, attiecībā uz audzēšanas metodēm, netiek noteikti. 54. Atbalsts, kas saistīts ar ražošanu un kas nenosaka nekādus ierobežojumus attiecībā uz ražošanas paņēmieniem, lauksaimnieku nestimulē izmantot vidi saudzējošas metodes. Tā kā programmā nav paredzēts nekāds mehānisms šā mērķa sasniegšanai, ir nepieciešami papildu pasākumi (kā, piemēram, "ilgtspējīgas banānu audzēšanas plāns" Francijā), lai nodrošinātu vides mērķa sasniegšanu. 55. Turklāt šā mērķa sasniegšanu vajadzētu uzraudzīt, izmantojot atbilstošus rādītājus. Taču šādu rādītāju nav Spānijai paredzētajā programmā, bet tie, kas noteikti Francijai paredzētajā programmā, nav īsti atbilstoši. Piemēram, mērķi vides jomā "veicināt ilgtspējīgu apsaimniekošanas sistēmu", kura gaidāmās ietekmes dažādie aspekti ir uzskaitīti 50. punktā, saskaņā ar programmu ir paredzēts mērīt tikai ar vienu rādītāju, proti, "atmatā atstātās banānu audzēšanai izmantotās platības". Lai gan pārskatā par pasākumu īstenošanu 2007. gadā ir iekļauts vēl viens rādītājs, kurš nav minēts programmās, konkrēti, "atmatā atstātās un neapstrādātās platības", pārskatā šie abi rādītāji ir tikai pieminēti, bet tie nav sasaistīti ar deklarēto mērķi un nav norādīts, cik lielā mērā šie rādītāji ļauj novērtēt gaidāmo ietekmi vides jomā. Pastāv risks, ka dalībvalstīm nav zināma šā POSEI programmu pasākuma patiesā ietekme uz vidi un ka tāpēc tās nevar veikt vajadzīgās koriģējošās darbības, lai nodrošinātu šo pasākumu pilnīgu efektivitāti. Šīs nepilnības bija konstatējuši arī konsultanti [15]. +++++ TIFF +++++ CUKURNIEDRU CUKURA NOZARE REINJONĀ 56. Cukura TKO reforma izraisīja Eiropas cukura ražotājiem maksātās cenas pazemināšanos. Tomēr reformas laikā tika atzīts, ka "cukura ražošana attālākajos Kopienas reģionos noris citādi nekā pārējās Kopienas daļās" [16]. Tāpēc Padome nodrošināja finansiālu atbalstu šai nozarei, piešķirot līdzekļus minēto reģionu lauksaimniekiem īpašo pasākumu ietvaros. Turklāt šā paša iemesla dēļ Francija var piešķirt valsts atbalstu cukura nozarei savos attālākajos reģionos, nepārsniedzot noteiktu summu [17]. 57. Komisijas apstiprinātajā programmā Francijas iestādes ir norādījušas, ka "cukura nozares pārstrukturēšana Aizjūras departamentos ir beigusies. Ir atlikušas tikai divas ražošanas vienības Reinjonā (tikai vienas vienības saglabāšana nav mērķtiecīga, ņemot vērā cukurniedru plantāciju atrašanās vietu un lielo attālumu līdz pārstrādes vietai). Komisija un Padome pret šo situāciju izturējās ar izpratni un nepakļāva Aizjūras departamentu cukura ražošanu pārstrukturēšanai, kas paredzēta saskaņā ar cukura TKO reformu, kura pieņemta 2006. gada 22. februārī" [18]. Attiecībā uz divu ražošanas vienību saglabāšanu — vienu salas ziemeļos, bet otru dienvidos — jāatzīmē, ka šīs vulkāniskās salas reljefs ar augstiem kalniem salas vidienē ievērojami paildzina transportēšanas laiku pat tad, ja ceļš ir īss. 58. Palāta izskatīja tādas darbības kā vienotas likmes atbalsta maksājums, lai Aizjūras departamentu cukura rūpniecība varētu pielāgoties tirgus kopējai organizācijai, kuras mērķis ir saglabāt šo nozari, ļaujot cukurfabrikām un cukurniedru audzētājiem pielāgoties, un kompensēt ietekmi uz ieņēmumiem, kuru izraisīja cukura cenas samazināšanās. Šis atbalsts cukurniedru, cukura un ruma nozarei Aizjūras departamentos 2007. gadā bija EUR 64308347 un 2008. gadā — EUR 71165224. 59. Pamatojoties uz cukura ražotāju un cukurniedru audzētāju vienošanos, vienotas likmes atbalstu faktiski pārdala audzētājiem kā samaksu par cukurniedrēm, kuras nopērk abas Reinjonā palikušās ražošanas vienības. Lai pilnībā kompensētu cenu samazināšanos, ko izraisīja cukura TKO reforma saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 318/2006, un lai audzētājiem garantētu minimālus ienākumus, cena, ko minētā vienošanās nosaka 2006.–2015. gadam, ir EUR 39,09 par cukurniedru tonnu. 60. Tomēr ciklons, kas 2007. gadā nodarīja postījumus salā, tiešā veidā ietekmēja cukurniedru ražu. Atbalstu, ko piešķīra ar cukura ražotāju maksātajām iepirkuma cenām, nevarēja pilnībā izlietot, jo bija samazinājies ražotnēm piegādāto cukurniedru daudzums. Ražošanas centru atbildīgās personas pieņēma lēmumu šo līdzekļu pārpalikumu atvēlēt cukurniedru plantāciju atjaunošanai un izsniegt bezprocentu aizdevumu jaunu, ražīgāku un piemērotāku šķirņu iegādei tiem audzētājiem, kuri to vēlas. Ja cukurniedru raža atkal sasniegs vēsturisko līmeni (apmēram 2 milj. tonnu), vienotas likmes atbalsta maksājumu vajadzētu izlietot pilnībā, lai garantētu attiecīgu cenu līmeni. 61. Jāatzīmē arī, ka cukura nozare Reinjonas salā ir atkarīga no citām nozarēm, jo sala atrodas tālu no kontinenta. Tāpēc cukura ražošanas vienības var iepirkt cukurniedres tikai no Reinjonas cukurniedru audzētājiem, bet tie savukārt var pārdot savu produkciju tikai šīm ražošanas vienībām. Pētījumi par šīm abām ražošanas vienībām liecina, ka budžeta līdzsvars ir sasniegts, ja kopējā cukurniedru raža ir 2 miljoni tonnu un ja katra cukurfabrika saņem vienu miljonu tonnu izejvielu, no kuras saražo apmēram 100000 tonnas cukura, kas izteikts baltā cukura ekvivalentā. Taču cukurniedru raža no 2006. līdz 2008. gadam svārstījās no 1,6 līdz 1,8 miljoniem tonnu, turklāt 2007. gadā sala piedzīvoja dabas katastrofas. 62. Salas apmeklējuma laikā aptaujātie audzētāji atzina, ka cukurniedru pārdošanas cenas saglabāšana ir pats nozīmīgākais faktors nozares izdzīvošanai. Ražošanas izmaksas, ar kurām tiem ir jārēķinās, lai apsaimniekotu plantācijas un lai no tām novāktu ražu, ir tādas, ka niecīgākais pieaugums kādā no izmaksu posteņiem — lielākā daļa aptaujāto audzētāju minēja, piemēram, mēslojuma cenu — drīz vien var viņiem radīt lielas grūtības. To apstiprina arī tehnisks pētījums, kurā atzīts, ka Reinjonā tipiskam cukurniedru audzētājam sniegtais atbalsts saskaņā ar īpašajiem pasākumiem 2009. gadā veidoja pat 38 % no viņa apgrozījuma. 63. Atbalsts, kas paredzēts, lai Reinjonas cukura nozare varētu pielāgoties cukura TKO reformai, un kas tiek sniegts kā vienotas likmes atbalsts ar fiksētu maksimālo summu, apdraud efektivitāti šajā neaizsargātajā reģionā, ja dažu ārēju elementu, piemēram, izejvielu, tostarp mēslojuma cena palielināsies arī turpmāk. Lai cik nenozīmīga būtu šī palielināšanās, ja audzētāji to nevarēs atļauties cukurniedru pārdošanas cenas dēļ, tad viņi var pārtraukt audzēšanu, un, tā kā uz salas visas nozares ir saistītas, cukura ražošana Reinjonas salā var izzust. Tā kā vienotas likmes atbalsts tiek pilnībā izmantots, lai garantētu pārdošanas cenu par pietiekamā daudzumā izaudzētām cukurniedrēm, tad, ja sāk iedarboties neparedzami ārēji faktori, valsts atbalsts ir ļoti nozīmīgs, lai stabilizētu vietējo ražošanu un tādējādi saglabātu ES atbalsta efektivitāti šajos pasākumos. To atzina arī konsultanti, uzsverot valsts sniegtā papildu atbalsta nozīmi [19]. ĪPAŠAIS PIEGĀDES REŽĪMS 64. Īpašais piegādes režīms ir paredzēts, lai kompensētu papildu izmaksas, kuras saistītas ar attiecīgo reģionu novietojumu uz salām un attālumu. Tas paredz atbrīvošanu no muitas nodokļiem precēm, kas importētas no trešām valstīm, un atbalstu Eiropas Savienības izcelsmes preču piegādēm, abu atbalsta veidu galapatērētājiem piemērojot vienādus nosacījumus. Šo mehānismu ieviesa, lai efektīvi sasniegtu mērķi pazemināt dažu ES produktu cenas attālajos reģionos, lai kompensētu papildu izmaksas, kas saistītas ar attiecīgo reģionu lielo attālumu, novietojumu uz salām un nomaļo atrašanos, kā arī lai vienlaikus saglabātu to konkurētspēju. Piešķirot šādu atbalstu, būtu jāņem vērā transporta papildu izmaksas uz attālākajiem reģioniem un cenas, ko piemēro eksportam uz trešām valstīm, un —attiecībā uz lauksaimniecības izejvielām un pārstrādei paredzētiem produktiem — papildu izmaksas, ko rada novietojums uz salas un nomaļā atrašanās vieta. 65. Produkti, uz kuriem var attiecināt šo režīmu, ir uzskaitīti Līguma I pielikumā, un attālākajos reģionos tiem ir būtiska nozīme pārtikā vai citu produktu ražošanā, vai kā lauksaimniecības izejvielām. Dalībvalstu pienākums ir sagatavot prognozējamo piegāžu bilanci, norādot minēto lauksaimniecības produktu daudzumu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu atbilstību ikgadējām piegādes prasībām. Katru gadu īpašajam piegādes režīmam atvēlētā summa nedrīkst pārsniegt a) Aizjūras departamentiem: EUR 20700000; b) Azoru salām un Madeirai: EUR 17700000; c) Kanāriju salām: EUR 72700000; d) Egejas jūras nelielajām salām: EUR 5470000. Šīs summas aprēķināja Komisija, balstoties uz vidējiem izdevumiem 2001.–2003. gadā; tie ir pēdējie gadi, par kuriem reformas laikā bija pieejami dati. Tās atspoguļo īpašā piegādes režīma sadaļu "atbalsts" tajā laikā, neņemot vērā sadaļu "atbrīvošana no muitas nodokļiem". 66. Tā kā īpašajam piegādes režīmam atvēlētie līdzekļi ir ierobežoti, Francija, Grieķija un Portugāle tos novirzīja lopbarības atbalstam, lai veidotu sinerģiju ar pasākumiem vietējās lauksaimniecības ražošanas jomā. Šāda pieeja atbilst tiesību aktiem, un tās mērķis ir produktīvi izmantot pieejamos ierobežotos resursus un, kā uzskata konsultanti, tā palielina atbalsta efektivitāti. 67. Palāta tomēr uzskata, ka, ņemot vērā īpašajam piegādes režīmam atvēlētos finanšu resursus un to novirzīšanu tikai vienam lauksaimniecības produktam trijās dalībvalstīs, šis režīms nevar būtiski veicināt tiesību aktos noteikto mērķu sasniegšanu, konkrēti, mazināt attālāko reģionu un Egejas jūras nelielo salu nelabvēlīgo apstākļu radīto ietekmi. Ar budžetā pieejamajiem līdzekļiem nav iespējams panākt jūtamu ietekmi uz cenām plašam lauksaimniecības produktu klāstam — tāds ir šī režīma tālejošais mērķis, jo tiesību aktos kā galasaņēmēji ir minēti patērētāji, pārstrādātāji vai lauksaimnieki. PAŠREIZĒJĀS KONTROLES SISTĒMAS NAV PIEMĒROTAS DAUDZVEIDĪGAJIEM PASĀKUMIEM 68. Lai atbalsts būtu efektīvs, attiecināmības kritērijiem ne vien jāatbilst atbalsta mērķim, bet to ievērošana ir arī efektīvi jāpārbauda. Tāpēc Palātas revidenti izvērtēja kontroles procedūras atlasītiem pasākumiem un paši atkārtoti veica dažas pārbaudes, konkrēti, pārmērīja platības. PĀRBAUDES SAISTĪBĀ AR PASĀKUMIEM VIETĒJĀS LAUKSAIMNIECĪBAS RAŽOŠANAS ATBALSTAM 69. Prasības, kas tiesību aktos izvirzītas īpašo pasākumu pārvaldības un kontroles sistēmām, lielā mērā balstās uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu (IAKS), kuru izmanto tiešajiem maksājumiem no ELGF. Tas nozīmē, ka visiem atbalsta pieprasījumiem tiek veikta administratīva pārbaude, bet pārbaudes uz vietas notiek 5 % lielam paraugam. 70. Tomēr, tā kā programmās ir iekļauti daudzi un dažādi pasākumi, ne vienmēr ir iespējams piemērot kontroles procedūras, kuras būtu tikpat uzticamas kā IAKS procedūras. 71. Piemēram, Grieķijā atbalstu medus ražošanai piešķīra ražotāju organizācijai, kas iesniedza programmu, kurā bija iekļauti pasākumi ražošanas apstākļu un medus tirdzniecības uzlabošanai. Ražotāju organizācijai izmaksāja atbalstu pēc tam, kad bija veikta iesniegto faktūrrēķinu administratīvā pārbaude. Taču nenotika neviena pārbaude, lai pārliecinātos, vai faktūrrēķinos figurējošās preces vai pakalpojumi reāli pastāv. Grieķijas iestādes informēja Palātu, ka tās pieņems jaunas kontroles procedūras. 72. Atbalsts olīvu audzētājiem saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu balstās uz teorētisku platību, kas reģistrēta olīveļļas ražošanas ģeogrāfiskās informācijas sistēmā (ĢIS), kuru izmanto, lai aprēķinātu tiesības uz vienoto maksājumu un lai to izmaksātu. Taču atbalsts olīvu audzētājiem Egejas jūras salās saskaņā ar īpašajiem pasākumiem, kurus ieviesa pirms tiešo maksājumu reformas, balstās uz lauksaimnieka uzturētajām olīvu audžu faktiskajām platībām. Tāpēc vajadzīgas papildu pārbaudes, jo abas platības nesakrīt. Lauksaimniecības īpatnības (jauktas kultūras) un salu reljefs ļoti apgrūtina faktiskās platības izmērīšanu, un tas apstiprinājās, revīzijas laikā veicot mērījumus vietas. 73. Spānijā un Portugālē kontroles sistēmas to platību pārbaudīšanai, uz kurām attiecas īpašie pasākumi, nav uzticamas. Spānijā nav noteikts īpašs kods banānu lauku apzīmēšanai ĢIS, tāpēc tos grūti identificēt. Portugālē ĢIS nav pielāgota augkopībai paredzēto īpašo pasākumu prasībām. Tādējādi ne ražotāji, ne valsts inspektori nepārzina ĢIS saturu. Kad revidenti kopā ar valsts inspektoriem un attiecīgajiem lauksaimniekiem mērīja atlasītos laukus ar GPS, viņi konstatēja, ka iegūtie rezultāti nesakrīt ar datiem ĢIS ne attiecībā uz apveidu, ne platību, ne atrašanās vietu. PĀRBAUDES SAISTĪBĀ AR ĪPAŠĀS PIEGĀDES REŽĪMU 74. Saistībā ar īpašo piegādes režīmu dalībvalstu pienākums ir pārbaudīt, vai ieguvums, ko radījusi preču ievešana no Eiropas Savienības attālākajos reģionos vai atbrīvošana no muitas nodokļiem patiešām ir sasniedzis galasaņēmējus. Šim pārbaudes veidam katrai dalībvalstij bija jāizstrādā pašai sava metodoloģija. Šajā jomā Komisija nesniedza ne vadlīnijas, ne tehnisku atbalstu. Visas izmantotās metodes balstās uz vienu un to pašu principu: tiek salīdzināta bruto peļņa, ko tirgotājs gūst, ievedot preces saskaņā ar īpašajā piegādes režīmā paredzēto atbalstu, ar peļņu vai nu tad, kad šāds atbalsts netiek piešķirts, vai ar citu līdzīgu tirgotāju peļņu, kuriem šāds atbalsts nav piešķirts. Šādas kontroles efektivitāte lielā mērā ir atkarīga no salīdzināmo datu kvalitātes. Taču Palāta konstatēja, ka datu kvalitāte ir ļoti neviendabīga. Francijā peļņu salīdzina ar peļņu pirms īpašā piegādes režīma ieviešanas. Šie dati pēc būtības ir novecojuši un, iespējams, vairs neatspoguļo pašreizējo ekonomisko situāciju. Grieķijā salīdzināja datus, kurus ieguva, neformāli aptaujājot tirgotājus valsts kontinentālajā daļā, tāpēc uz iegūtajiem datiem nevar paļauties. Portugālē daļa no iegūtās informācijas, ko apkopo reizi pusgadā, sniedz daļējas norādes par to, vai priekšrocības saistībā ar īpašo piegādes režīmu patiešām ir sasniegušas galasaņēmēju. Spānijā, lai gan Kanāriju salu Reģionālā ekonomikas ministrija (Consejería de Economía de Canarias) bija veltījusi daudz pūļu, atbildīgās iestādes atzina, ka tām neizdevās izstrādāt pienācīgu metodoloģiju, lai novērtētu īpašā piegādes režīma ietekmi uz galapatērētāju. VAI ATBALSTA PROGRAMMAS, KO IZSTRĀDĀJA DALĪBVALSTIS UN APSTIPRINĀJA KOMISIJA, TIEK EFEKTĪVI UZRAUDZĪTAS 75. Kritēriji, kurus izmantoja, lai atbildētu uz šo revīzijas jautājumu, bija šādi: dalībvalstis "pārliecinās, ka no budžeta finansētās darbības tiek faktiski veiktas, un nodrošina, ka tās īsteno pareizi," [20] un ka dalībvalstu iesniegtais pārskats par pasākumu īstenošanu ietver "to, kas pārskata iesniegšanas dienā jau panākts šo pasākumu un prioritāšu īstenošanā salīdzinājumā ar nospraustajiem darbības un īpašajiem mērķiem, sniedzot skaitliski izteiktus rādītājus" [21]. Komisijas izmantotais kritērijs ir tāds, ka tā uzrauga "šo mērķu sasniegšanu (..) pēc izpildes rādītājiem katrai darbībai" [22]. Lai atbildētu uz revīzijas jautājumu, revidenti pārbaudīja uzraudzības procedūras Komisijā un dalībvalstīs. KOMISIJAI VAJADZĒJA REGULĀRĀK UZRAUDZĪT ĪPAŠO PASĀKUMU REZULTĀTUS 76. Saskaņā ar Finanšu regulu Komisija ir atbildīga par to, lai budžeta apropriācijas izlieto saskaņā ar pareizas finanšu vadības principu, tas ir, ievērojot saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principus. Efektivitātes princips ir saistīts ar konkrētu nosprausto mērķu un paredzēto rezultātu sasniegšanu. Lai varētu uzraudzīt rezultātus, visām darbības nozarēm, uz kurām attiecas budžets, nosaka konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, atbilstīgus mērķus ar noteiktiem termiņiem. Šo mērķu sasniegšanu pārbauda, izmantojot rezultatīvos rādītājus katrai darbībai, un Komisija katru gadu sniedz informāciju budžeta lēmējiestādei par izdevumiem, par kuriem tā ir atbildīga. 77. POSEI shēmas un Egejas jūras nelielajām salām paredzēto īpašo pasākumu īstenošanas kārtībā Komisija ir noteikusi, ka dalībvalstīm gada pārskatā par pasākumu īstenošanu ir jāietver materiālie un finanšu rādītāji katram pasākumam, kā arī datu analīze un, atbilstīgos gadījumos, tās nozares apraksts un analīze, uz kuru attiecas konkrētais pasākums. Bija iecerēts, ka šī informācija varētu būt noderīga Komisijai, kad tā uzraudzīs, cik efektīvi ir izlietoti Savienības līdzekļi. 78. Tomēr Komisija uzskata, ka pasākumu uzraudzība būtu daudz efektīvāka, ja pārskats aptvertu ilgāku laika posmu. Pēc Komisijas domām, lai izdarītu nopietnus secinājumus, pietiek, ja reizi piecos gados, kā norādīts Regulas Nr. 247/2006 28. panta 3. punktā, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei pārskatu par īpašo pasākumu ietekmi. Komisija ir sagatavojusi šo pārskatu, ņemot vērā arī iepriekš minēto novērtējuma ziņojumu. 79. Ņemot vērā Finanšu regulas prasības, Palāta uzskata, ka Komisijai būtu jāuzrauga īpašo pasākumu rezultāti katru gadu, lai nodrošinātu pareizu finanšu pārvaldību. Pašlaik Komisijas dienesti tikai pārbauda, vai gada pārskati par pasākumu īstenošanu atbilst tiesību aktu prasībām. Piemēram, attiecībā uz rezultatīvajiem rādītājiem Komisija pārbaudīja vienīgi to, vai šādi rādītāji ir izstrādāti, nevis to, vai tie ir atbilstīgi. ĢD AGRI Īpašo pasākumu koordinācijas nodaļa 2008. gadā pirmo reizi mēģināja analizēt pārskatu par 2007. gadu programmu rezultātu aspektā. Tā konstatēja, ka pārskatā izmantotie rezultatīvie rādītāji ir pārāk atšķirīgi, lai būtu iespējams sniegt kopēju vērtējumu par īpašo pasākumu rezultātiem. Komisija ir paredzējusi ierosināt saskaņotus rādītājus, kas izstrādāti sadarbībā ar dalībvalstīm. Šī iniciatīva ir pirmais posms, lai izveidotu īpašo pasākumu rezultātu informācijas un vadības sistēmu. Tomēr šāda iniciatīva radās tikai 2010. gadā — četrus pilnus gadus pēc reformas īstenošanas sākuma. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI VAI ATBALSTA PROGRAMMAS, KO IZSTRĀDĀJA DALĪBVALSTIS UN APSTIPRINĀJA KOMISIJA, IR VEIDOTAS TĀ, LAI EFEKTĪVI RISINĀTU ĪPAŠĀS VAJADZĪBAS 80. Palāta secina, ka jaunā apvērstā un decentralizētā pieeja, ko ieviesa īpašo pasākumu piemērošanā ar 2006. gada reformu, netika pilnībā izmantota, lai uzlabotu jau esošo pasākumu efektivitāti. Reforma bija īsts izaicinājums dalībvalstīm, jo tika izmantota jauna pieeja, veicamie uzdevumi bija grūti, atvēlētais sagatavošanās laiks bija īss (divi mēneši), un Komisija nesniedza ne pietiekamu tehnisku, ne pietiekamu finansiālu atbalstu. Komisija nodarbojās ar programmu atbilstības un saskaņotības pārbaudi, nevis uzņēmās pienākumu vadīt šo procesu un piedalīties programmu izstrādē, lai to ietekme būtu pēc iespējas lielāka. Tas atstāja ļoti nelabvēlīgu ietekmi, tāpēc jaunos īpašos pasākumus nevarēja uzsākt efektīvi. 1. IETEIKUMS Nākamajos īpašo pasākumu plānošanas posmos Komisijai vajadzētu palīdzēt dalībvalstīm programmu izstrādē, veicinot labāko praksi un nosakot saskaņotu pamatsistēmu rādītājiem, lai tos varētu izmantot programmu rezultātu uzraudzīšanā. Rādītājos vajadzētu atspoguļot vismaz informāciju par ekonomisko attīstību (produkcijas vērtību un pievienoto vērtību) un izmaiņām sociālajā jomā (radītās vai saglabātās darba vietas). 81. Termiņš (1. augusts), kas noteikts dalībvalstīm programmu grozījumu iesniegšanai, tām neļauj sagatavot labi pamatotus grozījumus, un tādējādi tas nelabvēlīgi ietekmē programmu efektivitāti. Turklāt mērķis palielināt pieejas elastīgumu netika sasniegts (sk. 37.–41. punktu). 2. IETEIKUMS Komisijai būtu jāapsver iespēja atcelt termiņu n-1 gada 1. augustā programmu grozījumu apstiprināšanai, lai, grozījumus gatavojot, dalībvalstu rīcībā būtu ticama informācija par iepriekšējā gada izdevumiem. VAI PĒC 2006. GADA REFORMAS DALĪBVALSTU IZSTRĀDĀTIE PASĀKUMI TIKA EFEKTĪVI ĪSTENOTI 82. Palāta secina, ka kopumā programmas īstenoja efektīvi un ka tās atbilda attālāko Eiropas Savienības reģionu un Egejas jūras salu vajadzībām. Tomēr Palāta konstatēja, ka vairāki pasākumi bija izstrādāti tādā veidā, kas ierobežoja to īstenošanas efektivitāti. a) Mērķi saglabāt olīvu audzes Egejas jūras nelielajās salās varētu vēl pilnveidot, ja Grieķija būtu noteikusi, ka olīvkoku saglabāšana ir viens no savstarpējās atbilstības nosacījumiem, kā tas ir, piemēram, Itālijā. b) Nav pierādījumu, ka atbalsts jauninājumiem un dzīvnieku izcelsmes produktu kvalitātes uzlabošanai Azoru salās būtu finansēts efektīvi. c) Lai gan atbalsts banānu audzētājiem bija efektīvs sociāli ekonomiskā mērķa sasniegšanas aspektā, tas nekādā ziņā neveicina ekoloģiskā līdzsvara saglabāšanu. d) Vienotas likmes atbalsts cukura ražošanai Reinjonas salā pašlaik ļauj saglabāt šo nozari. Taču, tā kā šo nozari ietekmē tik daudzi faktori, Savienības atbalsta efektivitāte ir atkarīga no papildu atbalsta, ko sniedz dalībvalsts. e) Visbeidzot, līdzekļi, kas saskaņā ar īpašo piegādes režīmu piešķirti Grieķijai, Francijai un Portugālei, nav pietiekami, lai tiem būtu ietekme uz plašu lauksaimniecības produktu klāstu. 3. IETEIKUMS Dalībvalstīm būtu jāpārveido attiecīgie pasākumi, lai novērstu 44.–67. punktā minētās nepilnības, piemērojot apvērsto pieeju sadarbībā ar vietējām iesaistītajām pusēm. Komisijas novērtējuma ziņojums būtu jāizmanto arī tādu mazefektīvu pasākumu apzināšanai, kuru koncepciju varētu uzlabot. 83. Kontroles procedūras dalībvalstīs ne vienmēr ir piemērotas īpašo pasākumu daudzveidībai. 4. IETEIKUMS Dalībvalstīm būtu jāizstrādā katram pasākumu veidam piemērotas kontroles procedūras. Tām īpaši jāpievērš uzmanība, lai lauksaimniecības platību identifikācijas sistēma tiktu regulāri atjaunināta. Komisijai būtu jānodrošina, lai minētās kontroles procedūras darbotos efektīvi. VAI ATBALSTA PROGRAMMAS, KO IZSTRĀDĀJA DALĪBVALSTIS UN APSTIPRINĀJA KOMISIJA, TIEK EFEKTĪVI UZRAUDZĪTAS 84. Palāta secina, ka programmu uzraudzība pašlaik nav efektīva. Komisija ir izveidojusi pārvaldības sistēmas pamatus un prasa, lai dalībvalstis tai katru gadu ziņojumā par izpildi sniegtu rezultatīvos rādītājus. Taču dalībvalstu izstrādātie rādītāji ir pārāk atšķirīgi, tāpēc Komisija nevar izdarīt secinājumus par visu īpašo pasākumu rezultātiem, lai gan dažus elementus no pieejamās informācijas varētu izmantot lietderīgāk. Komisijas iniciatīva apspriest ar dalībvalstīm kopēju pamatsistēmu ir pirmais posms, lai izveidotu īpašo pasākumu rezultātu informācijas un vadības sistēmu. Kamēr šāda uz kopējiem rezultatīvajiem rādītājiem balstīta sistēma vēl nav izveidota, Komisijai nav informācijas sistēmas, kas ļautu laikus novērtēt, kā īpašajiem pasākumiem atvēlētās budžeta apropriācijas veicina kopējās lauksaimniecības politikas mērķu sasniegšanu. Pirmais ieteikums, proti, izveidot saskaņotu pamatsistēmu rādītājiem, lai tos varētu izmantot programmu rezultātu uzraudzīšanā, attiecas arī uz šo apsvērumu. 5. IETEIKUMS Dalībvalstu sniegtā informācija (tostarp jau esošā un papildināmā) Komisijai būtu jāizmanto, lai uzraudzītu programmu rezultātus katru gadu. Šo ziņojumu pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisMichel CRETIN, 2010. gada 6. oktobra sēdē Luksemburgā. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Komisijas paziņojums COM(2008) 642 galīgā redakcija. [2] Padomes 1989. gada 22. decembra Lēmums 89/687/EEK, ar ko izveido speciālu izvēles programmu atbilstīgi Francijas Aizjūras departamentu attālumam un novietojumam uz salām (POSEIDOM) (OV L 399, 30.12.1989., 39. lpp.). [3] Padomes 1991. gada 26. jūnija Lēmums 91/315/EEK, ar ko izveidota speciāla izvēles programma atbilstīgi Madeiras un Azoru salu nošķirtībai un novietojumam uz salām (POSEIMA) (OV L 171, 29.6.1991., 10. lpp.). [4] Padomes 1991. gada 26. jūnija Lēmums 91/314/EEK, ar ko izveidota speciāla izvēles programma atbilstīgi Kanāriju salu nošķirtībai un novietojumam uz salām (POSEICAN) (OV L 171, 29.6.1991., 5. lpp.). [5] Padomes 1993. gada 19. jūlija Regula (EEK) Nr. 2019/93, ar ko nelielajām Egejas jūras salām ievieš īpašus pasākumus attiecībā uz konkrētiem lauksaimniecības produktiem (OV L 184, 27.7.1993., 1. lpp.). [6] Padomes 2006. gada 30. janvāra Regula (EK) Nr. 247/2006, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem (OV L 42, 14.2.2006., 1. lpp.) un Padomes 2006. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 1405/2006, ar ko nosaka īpašus pasākumus lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 265, 26.9.2006., 1. lpp.). [7] Sk. 6. punktu. [8] Regulas (EK) Nr. 247/2006 12. pants. [9] "Évaluation des mesures mises en œuvre en faveur des régions ultrapériphériques (POSEI) et des petites îles de la mer Égée dans le cadre de la politique agricole commune" ["Attālāko reģionu un Egejas jūras nelielo salu atbalstam (POSEI) īstenoto pasākumu novērtējums saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku"], konsultantu biroja Oréade-Brèche novērtējuma ziņojums, 2009. gada novembris (sk. http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/posei/index_fr.htm). [10] Piemēram, sk. 95. lpp. Spānijas programmas 2006. gada 29. septembra redakciju: "Programmas pasākumu savstarpējā atbilstība un saskaņotība. Tā kā šajā programmā ietvertie pasākumi principā turpina pasākumus, kuri īstenoti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1454/2001, tie, protams, atbilst Kopienas tiesību aktu prasībām, ir saskaņā ar citiem Kopienas politikas virzieniem un pasākumiem, kuri pieņemti saistībā ar tiem". [11] Ziņojums par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 247/2006, (COM(2009) 0510 — C7 0255/2009 — 2009/0138(COD)), Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja, 2010. gada 23. marta ziņojums A7-0054/2010. [12] Francijas iestādēm 2006. gada 24. februārī adresētā vēstule D.1/MO/alf D(2006) 2393. Spānijas un Portugāles iestādēm adresētās vēstules bija identiskas. [13] Šajā kontekstā "mikropārvaldība" nozīme katra pasākuma pārvaldību saskaņā ar Komisijas regulām. [14] "Attālāko reģionu un Egejas jūras nelielo salu atbalstam (POSEI) īstenoto pasākumu novērtējums saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku", konsultantu biroja Oréade-Brèche novērtējuma ziņojums, 2009. gada novembris, kopsavilkuma 3.1. punkts, 3. lpp. [15] "Attālāko reģionu un Egejas jūras nelielo salu atbalstam (POSEI) īstenoto pasākumu novērtējums saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku", konsultantu biroja Oréade-Brèche novērtējuma ziņojums, 2009. gada novembris, kopsavilkums, 31. lpp. [16] Padomes 2006. gada 20. februāra Regula (EK) Nr. 318/2006 par cukura tirgu kopīgu organizāciju, 41. apsvērums (OV L 58, 28.2.2006., 1. lpp.). [17] Regulas (EK) Nr. 318/2006 41. panta 1. punkts. [18] Francijas programma, kas apstiprināta ar Komisijas 2006. gada 16. oktobra Lēmumu C(2006) 4809 saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 247/2006, V nodaļa, 4. lpp. [19] "Attālāko reģionu un Egejas jūras nelielo salu atbalstam (POSEI) īstenoto pasākumu novērtējums saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku", konsultantu biroja Oréade-Brèche novērtējuma ziņojums, 2009. gada novembris, kopsavilkums, 32. lpp. [20] Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam 53.b panta 2. punkta a) apakšpunkts (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.). [21] Komisijas 2006. gada 12. aprīļa Regulā (EK) Nr. 793/2006, ar kuru paredz atsevišķus sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006, 48. pants (OV L 145, 31.5.2006., 1. lpp.). [22] Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 27. pants. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS ĪPAŠO PASĀKUMU BUDŽETA IZPILDE Sadaļa Nodaļa Pants Postenis | Pozīcija | Apropriācijas 2010. g (EUR) | Apropriācijas 2009. g. (EUR) | Apropriācijas 2008. g. (EUR) | Izpilde 2008. g. (EUR) | % | Apropriācijas 2007. g. (EUR) | Izpilde 2007. g. (EUR) | % | 05 02 11 04 | POSEI programmas (izņemot tiešos atbalstus un jūrlietu un zivsaimniecības sadaļas 11 02 03. pantu) | 231000000 | 226200000 | 220000000 | 232679194 | 105,8 | 212000000 | 201226010 | 94,9 | 05 03 02 50 | POSEI — ES atbalsta programmas | 394000000 | 377000000 | 377000000 | 372255721 | 98,7 | 64000000 | 63765532 | 99,6 | 05 03 02 51 | POSEI — Cits tiešais atbalsts un iepriekšējie režīmi | 22000000 | 22000000 | 22000000 | 21191445 | 96,3 | 3000000 | 3791612 | 126,4 | 05 03 02 52 | POSEI — Egejas jūras salas | 18000000 | 18000000 | 19000000 | 16791929 | 88,4 | 13550000 | 13528383 | 99,8 | Kopā | 665000000 | 643200000 | 638000000 | 642918289 | 100,8 | 292550000 | 282311537 | 96,5 | -------------------------------------------------- II PIELIKUMS REVIDĒTO PASĀKUMU UN DARBĪBU SARAKSTS Tabulā iekļautās summas ir attiecīgā pasākuma kopējie izdevumi. Lūdzu, ņemiet vērā, ka Eiropas Revīzijas palāta veica revīzijas uz vietas Reinjonā (Francija), Kanāriju salās (Spānija), Hijas salā (Grieķija) un Azoru salās (Portugāle). | Maksājumi 2008. g. (EUR) | Maksājumi 2007. g. (EUR) | Apsvērumi par īstenošanu | Apsvērumi par kontroles sistēmu | Francija [1] Īpašais piegādes režīms | 19601176 | 19633602 | 64.–67. punkts | 74. punkts | Atbalsts banānu audzētājiem | 86879864 | 86625000 | 50.–55. punkts | – | Cukurniedru, cukura un ruma nozare (tādas darbības kā vienotas likmes atbalsta maksājums, lai Aizjūras departamentu cukura rūpniecība varētu pielāgoties tirgus kopējai organizācijai) | 71165224 | 64229697 | 56.–63. punkts | – | Lopkopības nozares strukturēšana (tādas darbības kā, piemēram, atbalsts pārstrādei liellopu gaļas nozarē vai atbalsts vietējā tirgus pārvaldībai cūkgaļas nozarē) | 13301000 | 13600000 | – | – | Spānija [2] Īpašais piegādes režīms | 69151890 | 69541851 | – | 74. punkts | Atbalsts aitu un kazu gaļas nozarei: tiešie maksājumi lopkopjiem | 7485063 | 6978313 | – | – | Atbalsts banānu audzētājiem | 139706006 | 138836153 | 50.–55. punkts | 73. punkts | Portugāle [3] Īpašais piegādes režīms | 6255681 | 5926618 | 64.–67. punkts | 74. punkts | Atbalsts lopkopībai (tādas darbības kā tiešais atbalsts liellopu gaļas ražošanai vai atbalsts piena kvalitātes uzlabošanai) | 33102000 | 34266740 | 48.–49. punkts | – | Atbalsts augkopībai (tādas darbības kā atbalsts tradicionālo kultūru ražošanai vai atbalsts augļu un dārzeņu, griezto ziedu un dekoratīvo augu audzētājiem) | 6611000 | 6563000 | – | 73. punkts | Grieķija [4] Īpašais piegādes režīms | 5050453 | 4781251 | 64.–67. punkts | 74. punkts | Atbalsts olīvu audzēm | 13084831 | 13084831 | 44.–47. punkts | 72. punkts | Atbalsts mastikas koka audzēšanai | 900000 | 900000 | – | – | Atbalsts medus ražošanai | 1194180 | 1194180 | – | 71. punkts | [1] Avots: ODEADOM (Aizjūras departamentu lauksaimniecības attīstības birojs), FranceAgriMer (Francijas Lauksaimniecības un jūras produktu valsts birojs) 2008. gada pārskats par īstenošanu. [2] Avots: Kanāriju salu reģionālā pārvalde, Reģionālā Lauksaimniecības, lopkopības, zivsaimniecības un pārtikas ministrija, pārskats par īpašā piegādes režīma īstenošanu 2008. un 2007. gadā. [3] Reģionālais Lauksaimniecības un mežsaimniecības sekretariāts, pārskats par Portugālei paredzētās atbalsta programmas Azoru salu autonomā reģiona apakšprogrammu. [4] Dati ir balstīti informācijā, kas pašlaik pieejama 2008. gada īstenošanas pārskatā, un tie attiecas uz summām, kuras iekļautas kopējā budžetā, kas pieejams katram pasākumam un visām salām, atskaitot īpašās piegādes režīmu, kurā ietvertas kopējās summas, kas pašlaik tiek maksātas. --------------------------------------------------