1.PRIEKŠVĒSTURE

Saskaņā ar 395. pantu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (PVN direktīva) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest īpašus pasākumus, atkāpjoties no šīs direktīvas noteikumiem, ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai nepieļaut noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Tā kā ar šo procedūru paredz atkāpes no PVN vispārīgajiem principiem, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas konsekventajiem nolēmumiem tādām atkāpēm vajadzētu būt samērīgām un to tvērumam ierobežotam.

Vēstulē, kas Komisijā reģistrēta 8. augustā, Latvija pieprasīja atļauju piemērot pasākumu, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta. Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu Komisija 2017. gada 3. novembra vēstulē informēja pārējās dalībvalstis (Portugāli 2017. gada 6. novembrī) par Latvijas pieprasījumu. Komisija ar 2017. gada 7. novembra vēstuli paziņoja Latvijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu šo pieprasījumu.

Vispārīgs noteikums saskaņā ar PVN direktīvas 193. pantu ir tāds, ka PVN nodokļu iestādēm maksā tas nodokļa maksātājs, kurš piegādā preces. Latvijas pieprasītās atkāpes mērķis ir attiecībā uz konkrētām precēm, proti, būvizstrādājumiem, šo atbildību pārcelt uz to nodokļa maksātāju, kuram piegādā preces (tā sauktā apgrieztās maksāšanas sistēma). Pieprasītās atkāpes mērķis ir cīnīties pret krāpšanu.

2.APGRIEZTĀS MAKSĀŠANAS KĀRTĪBA

Saskaņā ar PVN direktīvas 193. pantu PVN maksā tas nodokļa maksātājs, kurš piegādā preces vai sniedz pakalpojumus. Apgrieztās maksāšanas sistēmas mērķis ir uzlikt minēto atbildību nodokļa maksātājam, kuram tiek piegādātas preces vai tiek sniegti pakalpojumi.

Par pazudušā tirgotāja krāpniecisku darbību runā tad, ja tirgotāji pārdod preces un sniedz pakalpojumus, iekasē PVN no saviem klientiem un pēc tam pazūd, nepārskaitot no saviem klientiem iekasēto PVN nodokļu iestādēm. Visagresīvākajos šādas nodokļu nemaksāšanas gadījumos tās pašas preces vai pakalpojumi, izmantojot karuseļveida shēmu (kuras ietvaros preces vai pakalpojumus tirgo pāri dalībvalstu robežām), tiek piegādāti vairākas reizes, nemaksājot PVN nodokļu iestādēm, lai gan vienlaikus klients atskaita savam piegādātājam samaksāto PVN. Ir konstatēts, ka, ieceļot par atbildīgo personu, kurai jāmaksā PVN, šādos gadījumos to personu, kurai piegādā preces vai sniedz pakalpojumus, iekšzemes apgrieztās maksāšanas sistēma novērš iespēju iesaistīties šāda veida nodokļu nemaksāšanā.

3.PIEPRASĪJUMS

Latvija saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu pieprasīja, lai Padome, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma, atļauj Latvijai, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta, piemērot īpašu pasākumu attiecībā uz apgrieztās maksāšanas sistēmas piemērošanu saistībā ar būvizstrādājumu iekšzemes piegādēm.

Saistībā ar pastāvošo krāpšanu Latvija ir ieviesusi apgrieztās maksāšanas sistēmu būvniecības pakalpojumu nozarē saskaņā ar PVN direktīvas 199. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un pēc Latvijas domām tas ir mazinājis krāpšanu PVN jomā būvniecības pakalpojumu nozarē. Tomēr Latvija atzīst, ka pēc apgrieztās maksāšanas sistēmas ieviešanas būvizstrādājumu nozarē ir konstatēts PVN atmaksas nodokļu maksātājiem pieaugums, un to var daļēji izskaidrot ar krāpšanas pieaugumu būvizstrādājumu piegāžu jomā. Kā apgalvo Latvija, ir pamats uzskatīt, ka daļa no reģistrētajiem PVN maksātājiem būvniecības nozarē nerīkojas labticīgi un neatklāj patiesos būvizstrādājumu apjomus, ko izmanto būvniecības pakalpojumu sniegšanā.

Saskaņā ar Latvijas sniegto informāciju, līdzīgi kā citās nozarēs, arī nodokļa maksātāji, kas darbojas būvniecības nozarē, izmanto tās pašas metodes PVN nemaksāšanai, proti: a) priekšnodoklis tiek nepamatoti palielināts; b) būviztsrādājumu piegādātāji ir apšaubāmi (“pazudušais tirgotājs”), tādējādi uzņēmumiem nav iespējams noteikt izstrādājumu izcelsmi; c) būvizstrādājumus iegādājas no “buferuzņēmumiem” un deklarē priekšnodokli.

Turklāt Latvija atzīst arī to, ka būvniecības nozarē ir vislielākais ēnu ekonomikas īpatsvars, proti, netiek deklarēti uzņēmumu gūtie ienākumi un pastāv aplokšņu algas.

Izraugoties personu, kurai piegādā preces vai sniedz pakalpojumus, par atbildīgo personu, kura veic PVN nomaksu, Latvija vēlētos cīnīties pret minēto krāpšanu, kas ir konstatēta būvizstrādājumu nozarē. No pieprasījuma izriet un 2017. gada 12. oktobra vēstulē, kas nosūtīta Komisijai, ir apstiprināts, ka Latvija plāno jauno apgrieztās maksāšanas sistēmu šo preču piegādēm piemērot no 2018. gada 1. janvāra.

4.KOMISIJAS VIEDOKLIS

Komisija, saņēmusi pieprasījumus saskaņā ar 395. pantu, tos pārbauda, lai pārliecinātos, vai ir izpildīti pamatnosacījumi šādu pieprasījumu apmierināšanai, tas ir, vai ierosinātais īpašais pasākums vienkāršo procedūras nodokļu maksātājiem un/vai nodokļu administrācijai un vai ar šādu pasākumu var novērst konkrētu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Komisija šajā jautājumā vienmēr bijusi rezervēta un piesardzīga, lai panāktu, ka ar atkāpēm netiek traucēta vispārējās PVN sistēmas darbība, atkāpju tvērums ir ierobežots un tās ir nepieciešamas un samērīgas.

Tādēļ ikviena atkāpe no sadalītā maksājuma sistēmas var būt tikai pēdējā iespēja un ārkārtas pasākums, un ir jāsniedz garantijas par piešķirtās atkāpes nepieciešamību un ārkārtas raksturu.

Šajā sakarā jāatgādina, ka Komisijas politika ir tāda, ka apgrieztās maksāšanas kārtība tiek apsvērta tikai tad, ja vienlaikus attiecīgās preces nevar nonākt galīgajā patēriņā, slikts nodokļa maksātājs tiek aizstāts ar uzticamu un nepastāv krāpšanas risks mazumtirdzniecības līmenī vai citās dalībvalstīs, kas neizmanto šo sistēmu.

Pirmkārt, būtu jānorāda, ka attiecīgie produkti var būt paredzēti privātam patēriņam, tādējādi radot risku, ka krāpšana pārvietojas tālāk uz leju pa piegādes ķēdi, ko būtu vēl grūtāk kontrolēt. Pārnesot visu PVN saistību izpildes pienākumu uz pēdējo ķēdes posmu, risks tiktu palielināts. Turklāt pastāv risks, ka krāpšana varētu pārvietoties uz citām dalībvalstīm.

Turklāt atkāpe jebkurā gadījumā nav ilgtermiņa risinājums, kā arī tā neaizstāj pienācīgus kontroles pasākumus nozarē un attiecībā uz nodokļa maksātājiem. Lai gan Latvija savā pieprasījumā norādīja, ka pašlaik ir ieviests plašs kontroles pasākumu klāsts PVN krāpnieku apkarošanai, tā nav minējusi iemeslu, kāpēc šādi kontroles pasākumi nebūtu pietiekami, lai cīnītos pret krāpšanu būvizstrādājumu nozarē. Latvija arī nav precīzi norādījusi, kādi pasākumi ir veikti vai tiks veikti, lai cīnītos pret krāpšanu būvizstrādājumu nozarē.