LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 182/60

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Ar naftu saistītas problēmas”

(2009/C 182/13)

Galvenais ziņotājs: OSBORN kgs

Eiropas Parlaments saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262. pantu 2008. gada 21. novembris nolēma apspriesties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Ar naftu saistītas problēmas”.

Komitejas Birojs 2008. gada 12. novembris uzdeva Transporta, enerģētikas, infrastruktūras un informācijas sabiedrības specializētajai nodaļai sagatavot Komitejas atzinumu par šo jautājumu.

Ņemot vērā jautājuma steidzamību, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 450. plenārajā sesijā (14. janvāra sēdē) 2009. gada 14. un 15. janvārī iecēla OSBORN kgu par galveno ziņotāju un ar 140 balsīm par, 6 balsīm pret un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Kopsavilkums un secinājumi.

1.1 Divi būtiskākie faktori, kas turpmākos gadu desmitus ietekmēs naftas rūpniecības nākotni, ir šādi:

— klimata pārmaiņu paātrināšanās, ko lielā mērā sekmē pieaugošais CO2 emisiju daudzums atmosfērā, kas rodas, sadedzinot fosilo kurināmo;

— ierobežotais resursu piedāvājums pasaules mērogā, kā arī pakāpeniski pieaugošas tehniskas un politiskas grūtības iegūt drošu un vieglu pieeju rezervēm, kas ir saglabājušās.

1.2 Abu minēto faktoru mijiedarbība šobrīd pasaulē rada arvien nestabilāku situāciju, jo oglekļa emisijas sekmē klimata pārmaiņu paātrināšanos, un pieaugošs naftas patēriņš mūs pakāpeniski tuvina brīdim, kad ierobežotais piedāvājums var novest pie kritiskas nepietiekamības un nopietniem ekonomikas traucējumiem.

1.3 Vienīgais veiksmīgais veids, kā pārvarēt klimata pārmaiņu radīto krīzi, ir nodrošināt, lai pasaules ekonomikā tiktu veikta ātra enerģētikas bāzes pārorientēšana no pašreizējās pārlieku lielās atkarības no fosilā kurināmā sadedzināšanas. Pieprasījumu pēc naftas pasaulē dažu gadu laikā vajadzētu pārtraukt palielināt un vēlāk – līdz gadsimta vidum to pastāvīgi jāmazina. Šis uzdevums ir īpaši steidzami jārisina Eiropā, jo tā ir tik ļoti atkarīga no naftas importa.

1.4 Naftas ieguves resursi samazinās, un ar tiem bieži vien saistītas politiskas un vides problēmas. Pasaule kopumā (un īpaši Eiropa) gūs lielāku labklājību un drošību, ja tiks samazināta atkarība no naftas resursiem.

1.5 Pieprasījumu Eiropā līdz 2050. gadam vajadzētu samazināt vismaz par 50 %, un, iespējams, pat daudz vairāk.

1.6 Taču tirgus pats par sevi nevar nodrošināt nepieciešamo pāreju no naftas produktiem.

1.7 Būtiska nozīme šajā sakarā varētu būt fiskāliem pasākumiem, lai palielinātu naftas (un citu fosilo kurināmo) cenas (1) attiecībā pret citu enerģijas avotu cenām, ieviešot oglekļa vai degvielas nodokļus vai veicot oglekļa emisiju kvotu tirdzniecību; minētie pasākumi būtu jāattīsta tālāk. Vajadzīgi tomēr arī cita veida pasākumi, kas var atšķirties atkarībā no sektora.

1.8 Eiropas Savienības emisiju tirdzniecības sistēma ir jāattīsta tā, lai noteiktu minimālo oglekļa cenu, tādējādi nodrošinot lielāku tirgus noteiktību. Minimālo cenu tad varētu regulāri palielināt turpmāko trīsdesmit gadu laikā, tādējādi radot pastāvīgi pieaugošu tirgus spiedienu uz dažādiem enerģētikas tirgus dalībniekiem operatoriem ar mērķi dažādot enerģijas avotus un pārorientēties no fosilā kurināmā izmantošanas uz alternatīviem enerģijas avotiem.

1.9 Transporta nozarē vajadzīgas šādas būtiskas pārmaiņas:

— pilsētu un citu apdzīvotu vietu plānošana, lai iespēju robežās samazinātu maršrutu garumu un ceļa laiku;

— pastāvīga energoefektivitātes uzlabošana un oglekļa dioksīda emisijas rādītāju uzlabošana lidmašīnām, kuģiem, vilcieniem un autotransporta līdzekļiem;

— sekmēt — dzelzceļa satiksmi, dodot tai priekšroku salīdzinājumā ar gaisa satiksmi, — sekmēt izvēli par labu sabiedriskā transporta, nevis privātā transporta izmantošanai, — sekmēt izvēli par labu ar elektrību vai ūdeņradi darbināmu automašīnu izmantošanai, nevis iekšdedzes dzinēju izmantošanai, — iespēju robežās veicināt velosipēdu un gājēju satiksmi.

1.10 Mājokļu un citu ēku apkurei, dzesēšanai un ēdiena gatavošanai izmantojamais degvielas kurināmais pakāpeniski jāaizstāj ar elektrību no videi nekaitīgiem resursiem.

1.11 Elektroenerģijas ražošanā iespēju robežās jāpaplašina atjaunojamo resursu izmantošana. Fosilais kurināmais tomēr nenoliedzami vēl daudzus turpmākos gadus būs galvenais elektroenerģijas ražošanas avots, tādēļ iespējami drīz ir jāizstrādā, jāattīsta un jāievieš oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģija. Naftas produktu kā kurināmā izmantošana elektroenerģijas ražošanai ir jāsamazina, bet, kur tā vēl tiek izmantota, ir jāievieš oglekļa uztveršanas tehnoloģija, līdzīgi kā, izmantojot ogļu kurināmo.

1.12 Jaunās paaudzes atomelektrostacijām varētu būt liela nozīme, atvieglojot dažu valstu pāreju uz tautsaimniecību, kam raksturīgs mazāks oglekļa emisiju apjoms. Taču nedrīkst pieļaut, ka investīcijas šajā sektorā novērš resursus un politiķu uzmanību no atjaunojamu enerģijas resursu attīstības.

1.13 Eiropas Savienība un dalībvalstis ir savlaicīgi uzsākušas politikas pārorientēšanu vēlamā virzienā visos minētajos jautājumus, tomēr ir vajadzīga plašāka un ātrāka darbība. Tām ir jācenšas panākt, lai arī citas attīstītas valstis uzņemtos līdzīgas saistības un veltītu nozīmīgus finanšu līdzekļus līdzīgu centienu sekmēšanai attīstības valstīs.

1.14 Informētības par nepieciešamajām pārmaiņām un apziņas veicināšanas procesā daudz aktīvāk ir jāiesaista pilsoniskā sabiedrība, īpašu uzmanību pievēršot pārmaiņām, kas ietekmē dzīvesveidu un paradumus.

1.15 Pasaules naftas rūpniecības nozare saskaras ar divējādu uzdevumu:

— palīdzēt pasaulei pielāgoties situācijai, kad tiek pastāvīgi un stabili mazināta atkarība no naftas;

— pielietot savas milzīgās zināšanas, pieredzi un finanšu iespējas, lai kļūtu (un palīdzētu citiem kļūt) par pionieriem tādu jaunu tehnoloģiju ieviešanā, kurās netiek izmantots fosilais kurināmais.

2. Oglekļa emisijas un klimata pārmaiņas.

2.1 Viena no lielākajām problēmām, kas 21. gadsimtā skar pasauli, ir graujošu klimata pārmaiņu risks, ko rada pieaugošais siltumnīcefekta gāzu emisijas apjoms.

2.2 Klimata pārmaiņu starpvaldību padome ir konstatējusi: lai saglabātu SEG izraisītās globālās temperatūras palielināšanos ne vairāk kā 2 °C virs līmeņa pirms rūpniecības attīstības, CO2 emisiju apjomam ir jāpārtrauc pieaugt turpmāko 5–10 gadu laikā un līdz 2050. gadam pakāpeniski jāsamazinās par 50–85 % salīdzinājumā ar 2000. gada līmeni.

2.3 Lai to panāktu, vajadzīga pašreizējo patēriņa un ražošanas modeļu radikāla maiņa visā pasaulē – pēc apjoma tas līdzinātos jaunai industriālai revolūcijai. Vispārējā oglekļa samazināšanā ievērojama nozīme būs emisiju samazināšanai no naftas produktu sadedzināšanas. Būtu lietderīgi izveidot vispārēji pieņemtu salīdzinošā novērtējuma sistēmu globālā pieprasījuma pēc naftas samazināšanai turpmāko četrdesmit gadu laikā, un tās ietvaros – īpašu sistēmu Eiropai. Pieprasījumu Eiropā līdz 2050. gadam vajadzētu samazināt vismaz par 50 %, un, iespējams, pat ievērojami vairāk.

2.4 Pašreiz globālajam naftas patēriņam ir tendence gadu no gada palielināties, un šobrīd to sekmē straujais pieprasījuma kāpums valstīs ar strauji augošu ekonomiku. Lai gan pieprasījums Eiropā pamazām stabilizējas, tomēr mēs vēl neesam nonākuši līdz vajadzīgajai samazinājuma tendencei.

2.5 Pasākumi, ko Eiropa patlaban ievieš un kas ir iekļauti enerģētikas paketē, ir tikai sākums, taču komiteja uzskata, ka Komisijai drīzumā vajadzēs izstrādāt otru paketi, lai sasniegtu vajadzīgo samazinājuma līmeni.

2.6 Eiropa veido mazāk par 20 % no kopējā pasaules pieprasījuma pēc naftas. Tikpat svarīgi būs pašreizējās Klimata pārmaiņu sarunās panākt, lai citas attīstītās valstis un valstis ar strauju augošu ekonomiku arī uzņemtos līdzīgas saistības.

3. Naftas piedāvājums.

3.1 Pasaules naftas resursi ir ierobežoti un tie nevar pastāvēt mūžīgi. Pasaulē vēl aizvien atklāj jaunus naftas ieguves avotus, taču tie ir mazāki un tos ir daudz grūtāk apgūt, turklāt šīs atradnes bieži vien atrodas politiski nestabilās vai naidīgās valstīs. To apgūšanai var būt lielas izmaksas.

3.2 Dažas atradnes izvietotas ekoloģiski jutīgās vietās, piemēram, Arktikā. Citas atradnes, piemēram Kanādas darvas smiltis, ir grūti ekspluatēt, turklāt ieguves process pats par sevi radītu lielākas CO2 emisijas. Vēlams izvairīties no šādu resursu izmantošanas, ja iespējams, vai vismaz atlikt to izmantošanu līdz laikam, kad tiktu ieviestas labākas vides aizsardzības un oglekļa uztveršanas sistēmas.

3.3 Eiropa saskaras ar īpašām problēmām attiecībā uz naftas apgādi. Naftas resursi Eiropā tiek noplicināti, un arvien vairāk palielinās Eiropas atkarība no naftas importa, kas šobrīd veido vairāk nekā 80 % no kopējā apjoma.

3.4 Nākotnē Eiropas stāvoklis varētu kļūt vēl sarežģītāks. Naftas resursu pieejamība varētu samazināties, vai arī tie varētu kļūt pieejami par daudz augstāku cenu. Piedāvājuma un cenu svārstības arī varētu kļūt biežākas.

3.5 Minētā potenciālā apgādes problēma vēlreiz norāda, ka Eiropā ir ļoti svarīgi panākt ātru progresu, lai samazinātu atkarību no naftas produktiem. Jo ātrāk mēs spēsim samazināt vispārējo pieprasījumu un dažādot citu pieejamo enerģijas resursu izmantošanu, jo lielāka būs mūsu neatkarība un drošība, un jo spēcīgāk mēs varēsim uzstāt, lai arī citi uzņemas saistības samazināt pieprasījumu nolūkā apkarot klimata pārmaiņas.

4. Kas ir jādara? Pāreja no naftas produktiem uz alternatīviem resursiem.

4.1 Naftu galvenokārt izmanto transporta nozarē, taču ievērojamu daļu izmanto arī mājokļu apkurei un ēdiena gatavošanai, citu ēku apsildei un dzesēšanas iekārtām, elektroenerģijas ražošanai un arī kā izejvielu naftas ķīmijas rūpniecībā. Visās minētajās nozarēs cik drīz vien iespējams ir jāsamazina vai jānovērš atkarība no naftas.

4.2 Transporta nozare – vajadzīgās trīs veidu pārmaiņas.

— pilsētu un citu apdzīvotu vietu plānošana, lai iespēju robežās samazinātu maršrutu garumu un ceļa laiku;

— pastāvīga energoefektivitātes uzlabošana un oglekļa dioksīda emisiju rādītāju uzlabošana lidmašīnām, kuģiem, vilcieniem un autotransporta līdzekļiem;

— sekmēt — dzelzceļa satiksmi, dodot tai priekšroku salīdzinājumā ar gaisa satiksmi, — sekmēt izvēli par labu sabiedriskā transporta, nevis privātā transporta izmantošanai, — sekmēt izvēli par labu ar elektrību vai ūdeņradi darbināmu automašīnu izmantošanai, nevis iekšdedzes dzinēju izmantošanai, — iespēju robežās veicināt velosipēdu un gājēju satiksmi.

4.3 Iespējams, ka aviācija arī turpmāk – vismaz divdesmit vai trīsdesmit turpmākos gadus – būs privileģēts naftas produktu izmantotājs nozares pamatvajadzībām. Taču minētajā nozarē ir jāveic visi iespējamie uzlabojumi, un, kad tas ir iespējams, priekšroka jādod ātrgaitas vilcienu satiksmei. Turpmāka gaisa satiksmes un lidostu paplašināšanās nebūtu jāveicina.

4.4 Attiecībā uz kuģniecību pastāvīgi jācenšas ieviest efektivitātes uzlabojumus un aktīvi jāveicina novatoriskas idejas, piemēram, papildus vēja enerģijas izmantošanu, lai samazinātu degvielas patēriņu.

4.5 Naftas produktu patēriņš mājsaimniecībās.

Tieša fosilā kurināmā sadedzināšana kamīnos, boileros vai pavardos ir pamazām jāskauž, un par standarta enerģijas avotu mājsaimniecību vajadzībām ir jākļūst elektrībai (arvien vairāk elektrības iegūstot vietējā līmenī no atjaunojamiem resursiem) vai ilgtspējīgam malkas kurināmajam. Jāizstrādā grafiks minētās pārejas ieviešanai.

4.6 Nafta uzņēmējdarbības sektorā.

Līdzīga pāreja būs vajadzīga rūpniecības un uzņēmējdarbības sektoros gan apkures, gan citām vajadzībām. Gadījumos, kad rūpniecības procesu pamatā šobrīd ir fosilā kurināmā kā izejvielas izmantošana, ir jāveic sektoru analīze, lai apzinātu, kādā apjomā iespējams uztvert un uzglabāt minētajos procesos radītās oglekļa emisijas, un kuros gadījumos fosilo kurināmo varētu aizstāt ar alternatīviem resursiem.

4.7 Enerģijas ražošana.

Enerģijas ražošanas nozarē būs vajadzīgs milzīgs darbs, lai paplašinātu dažādu atjaunojamo enerģijas resursu izmantošanu iespējami īsā laikā. Eiropas izvirzītie mērķi ir labs sākums, taču vajadzīgs daudz vērienīgāks darbs, lai tirgū par pieejamām cenām varētu ieviest dažādas tehnoloģijas.

4.8 Ogles (un mazākā apjomā arī citi fosilā kurināmā veidi) arī turpmākajās desmitgadēs būs nozīmīgs enerģijas ražošanas resurss. Cik ātri vien iespējams jāattīsta oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas iespējas. Šādas sistēmas varētu ieviest visās elektrostacijās, kur arī turpmāk izmantos naftas produktus.

4.9 Zināma loma, iespējams, būs arī jaunās paaudzes atomelektrostacijām. Taču kodolenerģijas tehnoloģijai ir ilgtspējības problēmas, un tās attīstība nedrīkst novērst investīciju resursus un politisko uzmanību no atjaunojamās enerģijas avotu izmantošanas un energoefektivitātes uzlabošanas, kas ir minētās pārejas primārais mērķis.

4.10 Lai palīdzētu visām iesaistītajām personām plānot un sagatavoties minētajām pārmaiņām, būtu lietderīgi noteikt indikatīvu ietaupījumu līmeni, kas sasniedzams katrā apakšnozarē, kurā izmanto naftas produktus, kā arī minētās pārejas aptuvenu grafiku gan pasaules, gan reģionālā līmenī.

5. Kas ir jādara? Politiski pasākumi, lai samazinātu atkarību no fosilā kurināmā un veicinātu enerģijas avotu dažādošanu.

5.1 Daudzi pasākumi, kas vajadzīgi, lai veicinātu un popularizētu pārveidi, ir jau labi zināmi. Virkne pasākumu, kas iekļauti Komisijas nesen izstrādātajā enerģētikas paketē, aptver daudzas problēmas, un tiem jākļūst par izejas punktu turpmākajai attīstībai. Visur pasaulē, tostarp arī Eiropā, pasākumu klāsts ir jāpaplašina un tie ir jāpiemēro daudz stingrāk un steidzamāk.

5.2 Fiskālie pasākumi, lai noteiktu atbilstošu cenu oglekļa emisijām.

Uz fosilā kurināmā izmantošanu būtu jāattiecina visu to izmaksu slogs, ko oglekļa dioksīda emisijas rada pasaulei. Lai to panāktu, ir vai nu jāuzliek nodokļi produktiem, kas izraisa oglekļa dioksīda emisijas (piemēram, benzīnam), vai arī jāizveido oglekļa dioksīda emisijas kvotu tirdzniecības sistēma, vai arī jāveic abi šie pasākumi.

5.3 Eiropas Savienības oglekļa emisijas kvotu tirdzniecības sistēma ir neatlaidīgi jāturpina īstenot, lai dotu skaidru un stabilu signālu tirgū par labu fosilā kurināmā patēriņa samazināšanai un citu kurināmā veidu sekmēšanai. Ir jārisina anomālas situācijas un jāsamazina izņēmumu skaits. Svarīgākais ir šo sistēmu attiecināt arī uz pārējām attīstītajām pasaules valstīm, un cik ātri vien iespējams arī uz valstīm ar strauji augošu ekonomiku. Tam jākļūst par galveno mērķi starptautiskajās klimata pārmaiņu sarunās.

5.4 Būtu vēlams Eiropas Savienības emisiju tirdzniecības sistēmu attīstīt tā, lai noteiktu minimālo oglekļa cenu, tādējādi nodrošinot lielāku tirgus noteiktību. Minimālo cenu turpmāko trīsdesmit gadu laikā varētu pakāpeniski palielināt, tādējādi radot pastāvīgu tirgus spiedienu uz dažādiem enerģētikas nozares dalībniekiem, lai dažādotu enerģijas avotus un atteiktos no fosilā kurināmā izmantošanas.

5.5 Reglamentējoši pasākumi.

Ar fiskālajiem pasākumiem vien nepietiek, lai nodrošinātu nepieciešamo pāreju no naftas produktu izmantošanas. Pieprasījums ir pārāk neelastīgs, turklāt pastāv politiski apsvērumi, kas kavē pārāk strauju naftas produktu cenu paaugstināšanu. Vajadzīga visaptveroša reglamentējošu pasākumu programma, lai paaugstinātu standartus un izskaustu neefektīvus procesus un produktus. Vajadzīgs arī atbalsts pētniecībai, izstrādei un jaunu tehnoloģiju ieviešanai.

5.6 Vajadzīga visaptveroša un steidzama pasākumu programma, lai paaugstinātu energoefektivitātes standartus un izskaustu produktus un pakalpojumus ar augstu enerģijas patēriņu. Eiropai ir jāvirzās tālāk, gan nosakot standartus, gan nodrošinot to ievērošanu. Piemēram, ēku apkures un dzesēšanas sistēmas aizvien daudzos gadījumos ir neefektīvas, un ir vajadzīga stingra rīcības programma, ar kuru tiktu nodrošināts straujš uzlabojums.

5.7 Ļoti svarīgi ir noteikt standartus, lai uzlabotu stāvokli autotransporta līdzekļu radīto oglekļa emisiju jomā. EESK atbalsta jaunos standartus, par kuriem ir panākta vienošanās, taču uzstājīgi aicina savlaicīgi noteikt vēl stingrākus standartus turpmākajiem gadiem, lai varētu izveidot stabilu plānošanas struktūru, kam pielāgotos autonozare. Nākamais steidzamais solis ir izveidot tikpat stingru programmu, ar kuras palīdzību varētu pakāpeniski samazināt kravas automašīnu radīto emisiju samazinājumu. Arī šajā jomā Eiropā veiktie pasākumi ir jāsaskaņo ar līdzīgiem pasākumiem citās pasaules daļās.

5.8 Pētniecība, attīstība un finanšu atbalsts.

Dažas no nepieciešamajām tehnoloģijām vēl ir izstrādes stadijā, un tām ir vajadzīgs ievērojams publiskā sektora atbalsts un sekmēšana, lai nodrošinātu to savlaicīgu ieviešanu un plašu pielietojumu. Oglekļa uztveršana un uzglabāšana, atjaunojamos enerģijas avotu, trešās un ceturtās paaudzes atjaunojamo enerģijas avotu tālāka attīstība, ar elektrodzinēju (vai ūdeņradi) darbināmas automašīnas un tām nepieciešamā infrastruktūra – visi šie pasākumi ietilpst minētajā kategorijā, un ir vajadzīgs vērienīgs publisks atbalsts, lai varētu nodrošināt to veiksmīgu ieviešanu pasaulē cik drīz vien iespējams.

5.9 Vajadzīgas ievērojamas investīcijas dzelzceļa nozarē, lai paplašinātu elektrifikāciju un nodrošinātu, ka dzelzceļa transports kļūst par alternatīvu gaisa transportam lielākajā daļā īso maršrutu Eiropā un citur pasaulē.

5.10 Pilsoniskās sabiedrības iesaiste.

Jādara daudz vairāk, lai iesaistītu sabiedrību, uzņēmējus, arodbiedrības un citas pilsoniskās sabiedrības organizācijas partnerībās un kopīgā darbā.

— Jāmudina un jāstimulē iedzīvotāji uzlabot mājsaimniecību un automašīnu efektivitāti un izmantot zaļākas enerģijas formas apgaismojumam un apsildei, iegādāties energoefektīvākas preces un pakalpojumus un mazināt oglekļa daudzumu ierastās ceļošanas un brīvdienu pavadīšanas laikā. Uzskatām, ka šobrīd aizvien vairāk palielinās tā sabiedrības un pilsoniskās sabiedrības organizāciju daļa, kas būtu gatava rīkoties, ja vien tai būtu spēcīga politiska vadība, kura norādītu, kas no sabiedrības tiek gaidīts, kā arī sniegtu atbilstīgas rīcības iniciatīvas.

— Daudzas vietējās un reģionālās pašvaldību iestādes jau ir paudušas savu redzējumu un drosmīgu politisko vadību šajā jautājumā. Tās būtu vēl vairāk jāatbalsta un jāiedrošina rīkoties tālāk.

— Jāstimulē arī uzņēmumi turpināt šādu attīstību. Tie ir jāmudina arī turpmāk uzlabot savas darbības energoefektivitāti un izmantot enerģiju no avotiem ar zemu oglekļa saturu. Regula būtu jāizmanto sistemātiskāk un stingrāk, lai uzlabotu visa veida izstrādājumu un pakalpojumu energoefektivitāti.

— Svarīga nozīme ir arī arodbiedrībām. Daudziem to dalībniekiem ir vērā ņemamas iespējas veikt energoefektivitātes uzlabojumus un izplatīt praktisku informāciju, tādēļ ir jāatzīst un jāveicina to iespējamais ieguldījums. Pareizi pārvaldītām, jaunajām ražošanas formām vajadzētu nodrošināt tieši tikpat lielas nodarbinātības iespējas, cik nodrošināja vecie augsta oglekļa satura ražošanas veidi, vienlaikus saglabājot labus darba apstākļus.

5.11 Visi minētie pasākumi ir jāpieņem un stingri jāīsteno Eiropā, lai samazinātu pieprasījumu pēc fosilā kurināmā kopumā, un jo īpaši pēc naftas. Šādi pasākumi jāsekmē arī ar citu partneru starpniecību attīstītajās pasaules valstīs, un arvien vairāk arī attīstības valstīs un jaunajās strauji augošajās ekonomikās.

5.12 Valstis ar strauji augošu ekonomiku un attīstības valstis pašas var kļūt par novatoriem un pionieriem zemu oglekļa emisiju ekonomikas veidošanā, un šī virzība būtu aktīvi jāsekmē. Nekādā gadījumā nevajadzētu izmantot tirdzniecības politiku, lai jebkur pasaulē aizsargātu vecākas nozarēs, kuras ir mazāk efektīvas oglekļa emisiju jomā.

6. Naftas un gāzes nozares adaptācija.

6.1 Kaut arī pasaules ekonomika vēl aizvien ir atkarīga no naftas, naftas rūpniecībai neapšaubāmi ir jānodrošina pieprasījums. Tomēr darbības turpināšana līdzšinējā veidā nebūtu adekvāta reakcija no naftas nozares puses. Pastāv virkne jomu, kurās pasaules naftas nozare var un tai vajadzētu palīdzēt veikt pāreju uz ekonomiku ar zemāku oglekļa patēriņu.

— Vajadzētu atzīt, ka pasaules ekonomikai ir jāpāriet uz samazinātu fosilā kurināmā patēriņu turpmāku gadu desmitu laikā, un ka ir atbilstīgi jādomā, jāplāno un jārīkojas.

— Jāturpina uzlabot pašas naftas rūpniecības rādītāji oglekļa dioksīda izmešu jomā.

— Kur vien iespējams un lietderīgi, fosilais kurināmais ir jāaizstāj ar biomasu vai citiem oglekļa emisiju neradošiem resursiem.

— Jāizmanto naftas rūpniecības milzīgie zinātības resursi un finansiālās iespējas, lai palīdzētu īstenot citus pārejas aspektus un iespējami drīzu oglekļa uztveršanas un uzglabāšanas sistēmu izstrādi un plašu pielietojumu.

— Strādāt ciešā sadarbībā ar autonozares pārstāvjiem, lai palīdzētu paātrināt pāreju uz tādu automašīnu izmantošanu, kas nerada oglekļa emisijas vai kuru radīto emisiju līmenis ir zems.

6.2 Eiropas Savienībai, dalībvalstīm un citām valdībām vajadzētu uzturēt intensīvu dialogu ar pasaules naftas rūpniecības pārstāvjiem, lai izstrādātu kopīgu izpratni par turpmāko ceļu naftas produktu patēriņa samazināšanā un lai izstrādātu atbilstošus veicināšanas pasākumus, lai sekmētu (vai, ja nepieciešams, uzliktu saistības) nozares virzību minētajos piecos galvenajos virzienos.

6.3 Jautājumā par investīcijām EESK vēlētos, lai nozare veltītu vairāk darba, palīdzot pasaulei pāriet uz zemāku pieprasījumu pēc naftas produktiem nākotnē, bet mazāk līdzekļu ieguldītu mazsvarīgu naftas ieguves avotu attīstībā, jo īpaši gadījumos, kad šis process pats var radīt ievērojamu kaitējumu videi.

6.4 EESK uzskata, ka biodegvielai ir attīstības iespējas (jo īpaši tas attiecas uz biomasas plašāku izmantošanu), taču ir jāpiemēro ilgtspējības kritēriji, kas varētu ierobežot minētās tehnoloģijas paplašināšanas iespējas. Daudzsološa šķiet biomasas pirolīze, lai ražotu īpaša veida kokogles (biochar), ko var izmantot augsnes uzlabošanai, tādējādi izmantojot augsni kā oglekļa tvertni. Transporta nozarē kā ilgtermiņa risinājums daudzsološs ir elektrības un ūdeņraža pielietojums. Jāturpina intensīvas diskusijas ar attiecīgo nozaru pārstāvjiem, lai varētu noteikt optimālu minētās pārejas ceļu.

6.5 Ņemot vērā, ka naftas cena ir pieaugusi, rūpniecībai jau tagad ir spēcīgs finansiāls stimuls paaugstināt ieguves un pārstrādes efektivitāti un samazināt transporta izmaksas. Degvielas kvalitātes direktīva būs vēl viens lietderīgs stimuls darbam minētajā virzienā, kā arī biodegvielu ieviešanas sekmēšanai.

6.6 Nodokļu piemērošana naftas produktiem jau tagad nodrošina valdībām ievērojamus ieņēmumus un tie var palielināties, ja tiks veikta oglekļa emisiju kvotu aktīvāka tirdzniecība izsolēs. Daļu no ieņēmumiem vajadzētu novirzīt jaunu nepieciešamo enerģijas tehnoloģiju izstrādes atbalstam. Vēl viena iespēja ir stimulēt naftas rūpniecību aktīvāk iesaistīties pārejā uz zemāka oglekļa patēriņa ekonomiku, piedāvājot tās pārstāvjiem nodokļu atvieglojumus vai kapitāla nodokļu atlaides attiecībā uz nepieciešamajām investīcijām.

Briselē, 2009. gada 14. janvārī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) EESK plašāk aplūko jautājumu par naftas cenām plānotajā atzinumā CESE 348/2008 par tematu “Saskaroties ar problēmām, ko rada naftas cenu pieaugums”, kas būs uzskatāms par EESK atbildi uz Komisijas paziņojumu “Saskaroties ar naftas cenu pieauguma problēmu”.