EIROPAS KOMISIJA Briselē, 19.1.2016 COM(2016) 7 final 2016/0002(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2009/315/TI attiecībā uz informācijas apmaiņu par trešo valstu valstspiederīgajiem un attiecībā uz Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu (ECRIS) un ar ko aizstāj Padomes Lēmumu 2009/316/TI {SWD(2016) 4 final}

{SWD(2016) 5 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Efektīva sadarbība starp dalībvalstīm un apmaiņa ar notiesāto personu sodāmības reģistra informāciju ir nepieciešams stūrakmens pareizi funkcionējošai kopējai tieslietu un drošības jomai. Eiropadome un Tieslietu un iekšlietu ministru padome ir vairākkārt apstiprinājušas, cik būtiski ir uzlabot esošo Eiropas sodāmības reģistru informācijas sistēmu (ECRIS). Tieslietu un iekšlietu ministru 2015. gada 29. janvāra Rīgas paziņojumā tika uzsvērts, ka informācijas apmaiņa par notiesājošiem spriedumiem ir svarīga jebkurā stratēģijā, lai apkarotu noziedzību un terorismu. Tieslietu un iekšlietu ministru padome 2015. gada 20. novembrī secināja, ka tā veicinās krimināltiesiskas atbildes rīcību uz radikalizāciju, kas rada terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu, ja dalībvalstis pilnvērtīgi izmantos ECRIS un ja Komisija iesniegs priekšlikumu par ECRIS darbības jomas paplašināšanu, tajā ietverot trešo valstu valstspiederīgos. Savos tās pašas dienas secinājumos par terorisma apkarošanu ministru padome izvirzīja mērķi dalībvalstīm pilnvērtīgi izmantot ECRIS un atzinīgi novērtēja Komisijas nodomu līdz 2016. gada 26. janvārim iesniegt vērienīgu priekšlikumu par ECRIS darbības jomas paplašināšanu, lai ietvertu trešo valstu valstspiederīgos. Eiropadome 2015. gada 17. un 18. decembra sanāksmē atkārtoti apstiprināja, ka nesenie teroristu uzbrukumi norādīja jo īpaši uz steidzamu nepieciešamību veikt plašāku informācijas apmaiņu par teroristu darbībām, sevišķi attiecībā uz Eiropas sodāmības reģistru informācijas sistēmas (ECRIS) paplašināšanu, tajā ietverot trešo valstu valstspiederīgos. ECRIS uzlabošana ir arī daļa no Eiropas Drošības programmas. Komisija uzsvēra pievienoto vērtību, ko sniedz ES informācijas apmaiņas, operacionālās sadarbības un citi atbalsta pasākumi un uzņēmās paātrināt jau uzsākto darbu, lai uzlabotu ECRIS attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem un nodrošinātu tās efektīvu īstenošanu. ECRIS ir elektroniska sistēma informācijas apmaiņai par iepriekšējiem notiesājošiem spriedumiem pret konkrētu personu, ko pieņēmušas krimināltiesas ES, pret šādu personu ierosināta kriminālprocesa nolūkos un, ja to pieļauj valsts tiesību akti, citos nolūkos. Šīs sistēmas pamatā ir Padomes Pamatlēmums 2009/315/TI un Padomes Lēmums 2009/316/TI. ECRIS pamatā ir princips, ka pilnīgu informāciju par ES valstspiederīgā iepriekšējiem notiesājošiem spriedumiem var iegūt no attiecīgās personas valstspiederības dalībvalsts. Notiesāšanas dalībvalstīm ir valstspiederības dalībvalstij jāsniedz informācija un atjaunināta informācija saistībā ar notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti pret citas dalībvalsts valstspiederīgo. Valstspiederības dalībvalstij ir jāglabā šī informācija, un līdz ar to tā pēc pieprasījuma var sniegt izsmeļošu, atjauninātu informāciju par savu valstspiederīgo sodāmību, neatkarīgi no tā, kur ES notiesājošie spriedumi tika pieņemti. Standartizēti elektroniskie formāti ļauj efektīvi un nekavējoties saprotami sazināties visās ES valodās un īsos termiņos. Izraudzītās centrālās iestādes katrā dalībvalstī ir kontaktpunkti ECRIS tīklā, kas veic visus uzdevumus, piemēram, paziņošanu, informācijas glabāšanu, lūgumu iesniegšanu un sodāmības reģistra informācijas sniegšanu. Lai gan šodien ir iespējams apmainīties ar informāciju par notiesājošiem spriedumiem attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem un bezvalstniekiem (turpmāk - TCN), izmantojot ECRIS, nav ieviesta procedūra/mehānisms, lai to izdarītu efektīvi šādu iemeslu dēļ: Tā kā trešo valstu valstspiederīgajiem nav valstspiederības dalībvalsts, lai iegūtu pilnīgu pārskatu par konkrētas personas sodāmības vēsturi, pieprasījumi ir jānosūta visām notiesāšanas dalībvalstīm. Principā pieprasošā dalībvalsts nezina, kurā(-s) dalībvalstī(-s) ir bijis notiesāts konkrēts trešās valsts valstspiederīgais. Ja kāda dalībvalsts vēlētos iegūt šādu informāciju, tai būtu jānosūta pieprasījumi visām dalībvalstīm (vispārēji pieprasījumi). Tas rada administratīvu slogu visās dalībvalstīs, tostarp (vairumā) valstu, kas pieprasīto informāciju neglabā. Vispārējo pieprasījumu administratīvais slogs sasniegtu EUR 78 miljonus gadā, ja dalībvalstīm būtu jāpieprasa informācija katru reizi, kad trešās valsts valstspiederīgajam draudētu notiesājošs spriedums. Izmaksas, ko rada atbildes sniegšana uz vispārējiem pieprasījumiem, netiek kompensētas ar līdzvērtīgu ieguvumu, un būtībā tās tiek zaudētas, jo vairums atbilžu nesniegs rezultātus. Tas rada jo īpašu kaitējumu mazākām dalībvalstīm, kurām ir jāatbild uz visiem pieprasījumiem arī gadījumā, ja tās nav tam pietiekami sagatavotas. Turklāt nevajadzīgu pieprasījumu straume apdraud ECRIS tīkla uzticamību un tā darbību kopumā, jo lietotāji var secināt, ka ECRIS-TCN neefektivitāte norāda uz ECRIS neefektivitāti kopumā. Praksē dalībvalstis izvairās no vispārējo pieprasījumu sūtīšanas un bieži vien paļaujas tikai uz informāciju, kas tiek glabāta to pašu valsts sodāmības reģistros. Tas nozīmē, ka pilnīga informācija par trešās valsts valstspiederīgā sodāmības vēsturi bieži vien nav pieejama atbildīgajām iestādēm konkrētās dalībvalstīs. Faktiski, lai gan 2014. gadā spriedumi tika piespriesti 558000 trešo valstu valstspiederīgajiem 19 dalībvalstīs, ECRIS tika veikti tikai 23000 pieprasījumi (no 25 dalībvalstīm, kas šodien piedalās ECRIS) saistībā ar spriedumiem, kas pieņemti attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem. Šā priekšlikuma mērķis pilnībā atbilst Komisijas prioritātei par pārrobežu noziedzības un terorisma apkarošanu, kas ir kopīgs Eiropas pienākums brīvības, drošības un tiesiskuma jomā. Šī ir viena no Eiropas Drošības programmas iniciatīvām. Tā nodrošinās, ka ECRIS ietver informāciju gan par ES valstspiederīgo, gan par trešo valstu valstspiederīgo sodāmību. •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Citi ES pasākumi, kas paredzēti saistībā ar informācijas apmaiņu un sadarbību attiecībā uz noziedzības apkarošanu un novēršanu neatrisinātu vai neatvieglotu problēmu, ko rada neefektīva sodāmības reģistra informācijas apmaiņa attiecībā uz notiesātajiem trešo valstu valstspiederīgajiem. Nav alternatīvas, lai uzlabotu informācijas apmaiņas veidu attiecībā uz notiesājošiem spriedumiem krimināllietās, kas pieņemti attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, izmantojot jebkādu citu informācijas apmaiņas instrumentu, kas minēts Eiropas Drošības programmā (piemēram, SIS II, Prüm un Eurodac), jo tie ir izstrādāti atšķirīgiem mērķiem. •Saskanība ar citām ES politikas jomām ECRIS uzlabošana attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem ir daļa no stratēģijas, kas izklāstīta Eiropas Drošības stratēģijā. Turklāt apmaiņa ar sodāmības reģistra informāciju atbalsta Padomes Pamatlēmuma 2008/675/TI piemērošanu, kas paredz, ka dalībvalstu tiesu iestādēm kriminālprocesa laikā vajadzētu ņemt vērā iepriekšējos notiesājošos spriedumus, kas pieņemti pret to pašu personu par atšķirīgiem faktiem citās dalībvalstīs, neatkarīgi no attiecīgās personas valstspiederības. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

•Juridiskais pamats Ierosinātais juridiskais instruments ir Direktīva, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 82.panta 1. punkta d) apakšpunktu. Minētā 82. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir juridiskais pamats Savienības tiesībām rīkoties tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās jomā, lai atvieglotu sadarbību starp dalībvalstu tiesu iestādēm vai līdzvērtīgām iestādēm attiecībā uz tiesvedību krimināllietās un lēmumu izpildē. Ierosinātā rīcība pilnībā iekļaujas šajā jomā. Ar šo priekšlikumu groza esošos ES tiesību aktus šajā jomā. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Esošās sistēmas uzlabošana, lai apmainītos ar sodāmības reģistru informāciju par notiesātajiem trešo valstu valstspiederīgajiem, nav iespējama dalībvalstu līmenī. Kopīgam mehānismam, kura mērķis ir standartizēta, ātra, saskaņota un efektīva informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm, ir vajadzīga koncentrēta darbība. To nevar sasniegt vienpusēji dalībvalsts līmenī, ne arī divpusēji starp dalībvalstīm. Pēc būtības tas ir uzdevums, kas jāuzņemas ES līmenī. •Samērīgums Efektīva sodāmības reģistru informācijas apmaiņa ir būtiska, apkarojot pārrobežu noziedzību, un ievērojami veicina to, ka praksē tiek īstenots tiesas spriedumu un lēmumu savstarpējas atzīšanas princips kopējā tieslietu un drošības jomā, kur cilvēki brīvi pārvietojas. Līdz ar to rīcība ES līmenī ir samērīga ar iniciatīvas mērķiem. Ierosinātās izmaiņas nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu mērķi par tiesu iestāžu pārrobežu sadarbību un izmantotu to, kas jau ir piemērots esošajā ECRIS attiecībā uz ES valstspiederīgajiem. Pienākums uzglabāt trešo valstu valstspiederīgo pirkstu nospiedumus tiek uzskatīts par nepieciešamu, lai nodrošinātu drošāku trešo valstu valstspiederīgo identifikāciju. Trešo valstu valstspiederīgo identitātes noteikšana bieži vien ir sarežģīta vai pat neiespējama, piemēram, tāpēc, ka nav uzticamu personu apliecinošu dokumentu vai tie ir pazaudēti, vai plaši izplatītu kopīgu uzvārdu dēļ. No vairākiem esošajiem risinājumiem ir izvēlēts vissamērīgākais risinājums: decentralizēta sistēma, lai identificētu dalībvalsti(-s), kas glabā informāciju par trešo valstu valstspiederīgo sodāmību, pamatojoties uz indeksfiltru, kas ietver anonimizētus personu apliecinošus datus par notiesāto trešās valsts valstpiederīgo, kuri iegūti no valsts sodāmības reģistriem, un izmantojot "trāpījums/nav trāpījuma" (hit/no hit)meklēšanas mehānismu . "Trāpījums" (hit)nozīmē, ka sodāmības reģistra informācija par trešās valsts valstspiederīgo ir pieejama un parāda dalībvalsti, kas var sniegt attiecīgo informāciju. Noteiktajai(-ām) dalībvalstij(-īm) pēc tam var lūgt sniegt pilnīgu informāciju, izmantojot izveidoto ECRIS. Minētā sistēma tiks organizēta decentralizētā veidā. Dalībvalstīm būs jāiegūst personu apliecinoši dati no saviem sodāmības reģistriem un tie jāievada atsevišķā datnē. Īpaša programmatūra neatgriezeniski pārvērtīs personu apliecinošos datus par kodiem jeb indeksfiltru. Indeksfiltrs tiks nodots visām pārējām dalībvalstīm, ļaujot tām meklēt neatkarīgi savās telpās. Tādējādi indeksfiltrs neietvers personas datus, bet ļaus saņēmējām dalībvalstīm salīdzināt savus datus ar filtra datiem un uzzināt, vai citu dalībvalstu sodāmības reģistros ir papildu informācija. Dalībvalstīm būs jānosūta atjaunināti valsts indeksfiltri visām pārējām dalībvalstīm, ja kādi no indeksfiltros ietvertajiem datiem tiks mainīti vai dzēsti. Šis risinājums apmierinoši izpilda tiesību akta priekšlikuma mērķus, jo tas ievieš mehānismu ECRIS sistēmā, lai efektīvi noteiktu dalībvalstis, kas glabā sodāmības reģistra informāciju par trešās valsts valstspiederīgo. Tas novērš dārgus un neefektīvus vispārējos pieprasījumus un līdz ar to novērš iemeslu, kāpēc dalībvalstis pašlaik atturas no ECRIS izmantošanas attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem. Decentralizētā sistēma nepieprasa izveidot papildu līmeni ES mērogā, kur tiek centralizēti trešo valstu valstspiederīgo personas dati, kas nepastāv arī attiecībā uz ES valstspiederīgajiem. Tādējādi tā nepieprasa papildus datu aizsardzību un drošību ES līmenī. •Instrumenta izvēle Leģislatīvais akts, kas ir jāgroza, ir pamatlēmums, tas ir, instruments, kas ir saistošs dalībvalstīm attiecībā uz sasniedzamo rezultātu, bet ļauj valsts iestādēm izvēlēties veidu un metodes. Tādēļ līdzīgs juridiskais instruments, tas ir, direktīva, ir izvēlēta, lai grozītu tiesību aktu, jo daudzi pienākumi būs jāiestrādā valsts tiesību aktos. Direktīva ļauj valsts iestādēm izvēlēties transponēšanas veidu un metodi, piemēram, attiecībā uz informāciju un komunikācijas tehnoloģijām, un valsts reģistriem, kas būs jāizmanto, lai iegūtu datus nolūkā ar tiem turpmāk apmainīties ar pārējām dalībvalstīm. Tā kā dalībvalstīm ir jāpielāgo savi valsts sodāmības reģistri, lai tās varētu izpildīt tām uzticētās jaunās prasības, direktīva ir piemērotāka kā juridisks instruments nekā regula, kas būtu tieši piemērojama visās dalībvalstīs un atstātu visām dalībvalstīm mazāk elastības. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude Pirmais ziņojums par Padomes Pamatlēmumu 2009/315/TI sniegs papildu informāciju par to, kā darbojas esošā sistēma, bet tajā netiks veltīta īpaša uzmanība informācijas apmaiņai par trešo valstu valstspiederīgajiem. Tomēr apspriešanās ar dalībvalstīm ir skaidri norādījusi uz to, cik ierobežotā apjomā patlaban tiek izmantota ECRIS, lai apmainītos ar informāciju par notiesātiem trešo valstu valstspiederīgajiem, un uz tā iemesliem. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Saskaņā ar Komisijas minimuma standartiem attiecībā uz ieinteresēto personu viedokļu iesaisti un atvērtību tiem, kuri ietverti Labāka regulējuma pamatnostādnēs, ir izstrādāta paplašināta konsultēšanās stratēģija, lai nodrošinātu plašu iesaisti, izmantojot šīs iniciatīvas politikas ciklu. Šīs stratēģijas pamatā bija mērķtiecīgu konsultāciju kopums (divpusējie kontakti, ieinteresēto personu un ekspertu sanāksmes, rakstiskas konsultācijas), kas sniedza Komisijai kompetentus un reprezentatīvus risinājumus. Komisija ir lūgusi plašu un līdzsvarotu viedokļu klāstu par šo jautājumu, sniedzot iespēju visām saistītajām pusēm (dalībvalstīm, valstu iestādēm, juristiem un akadēmisko aprindu pārstāvjiem, pamattiesību jomas pārstāvjiem, datu aizsardzības pārstāvjiem) paust savu viedokli, jo īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai (FRA), Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam (EDAU) un 29. panta darba grupai, ko veido dalībvalstu datu aizsardzības uzraudzības iestādes. Visas dalībvalstis atbalstīja regulējuma risinājumu un uz indeksfiltru balstītu meklēšanas mehānismu. Decentralizēta pieeja guva ievērojamu atbalstu, ja var uzstādīt, integrēt un vienmērīgi uzturēt īstenošanas programmatūru dalībvalstu līmenī un ja būtu pieejams finansiāls atbalsts (dotācijas). Dažas dalībvalstis atbalstīja centralizētu risinājumu, jo tās uzskatīja, ka tas prasītu mazāku īstenošanas piepūli dalībvalstu līmenī, būtu ekonomiski izdevīgāks dalībvalstīm un labāk nodrošinātu dalībvalstu kopīgu pieeju. Dažām dalībvalstīm nebija noteikta viedokļa.

Daudzas dalībvalstis atzina personas pirkstu nospiedumu sniegtās prakstiskās priekšrocības attiecībā uz drošu identifikāciju. Patiesi tas ir vienīgais veids, kā būt pārliecinātam par attiecīgās personas identitāti. Tas ir jo īpaši svarīgi, jo tiesu iestādes ir atbildīgas par sodāmības reģistrā turēto datu precizitāti. Dažas dalībvalstis pauda pamatotas bažas un vērsa uzmanību uz problēmām attiecībā uz pirkstu nospiedumu obligātās iekļaušanas praktisko īstenošanu ECRIS. Daudzu dalībvalstu centrālās iestādes patlaban neglabā pirkstu nospiedumus savos valsts sodāmības reģistros un nav savienotas ar valsts automatizēto pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmu (AFIS). Dažas dalībvalstis ir norūpējušās par iespējamajiem dubultstandartiem ES valstspiederīgajiem, no vienas puses, un trešo valstu valstspiederīgajiem, no otras puses. Situācija atšķiras trešo valstu valstspiederīgajiem, jo daži no tiem ir no valstīm, kurām nav nekāda piemērota vai derīga civilreģistra. Ņemot vērā iepriekšminēto, pirkstu nospiedumu iekļaušana kļūst par prioritāti. Pamattiesību pārstāvji atzina, ka kopumā nākotnes ECRIS-TCN sistēmai būs pozitīva ietekme no vispārējā tiesiskuma skatpunkta, palīdzot nodrošināt atbilstīgu spriedumu piemērošanu un aizsargājot bērnus no vardarbības, kā arī pozitīva ietekme uz trešo valstu valstspiederīgajiem, ļaujot tiem pierādīt sodāmības neesību visā Savienībā. Viņi atbalsta decentralizētu sistēmu, kurai pievienotas piemērotas anonimizācijas metodes. Minētās ieinteresētās personas uzsvēra, ka specifiskas sistēmas ieviešana attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem ir iespējama no līdztiesības viedokļa, ja tā ir nepieciešama un samērīga. EDAU uzskatīja, ka būtu pienācīgi jāpamato atšķirīga režīma izveide informācijas par trešo valstu valstspiederīgajiem, no vienas puses, un dalībvalstu valstspiederīgajiem, no otras puses, glabāšanai un apmaiņai. Ieinteresētās personas vērsa uzmanību uz aizsargpasākumiem, kas nepieciešami, lai risinātu trešo valstu valstspiederīgo konkrēto situāciju saistībā ar migrāciju; aspektiem, kas saistīti ar indeksfiltra izveidi un pirkstu nospiedumu izmantošanu, bērnu tiesībām, kā arī uz datu subjektu tiesībām un nepieciešamību pēc efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem. Šajā kontekstā jānorāda, ka pašreizējais priekšlikums nav paredzēts kā instruments migrācijas regulēšanai. Tas nemaina esošos noteikumus un garantijas šajā jomā. Ierosinātā juridiskā instrumenta apsvērumos skaidri atzīta ES un valstu tiesību aktos ietverto garantiju ievērošana attiecībā uz patvērumu un migrāciju. Tās ir jāatbalsta turpmākajā sistēmā. Konkrēti režīmi, piemēram, neatbilstīga ieceļošana vai uzturēšanās, vai ceļošana ar viltotām vīzām vai ceļošanas dokumentiem ir raksturīga trešo valstu valstspiederīgajiem, un turpmākajai ECRIS-TCN sistēmai nevajadzētu nesamērīgi ietekmēt trešo valstu valstspiedrīgo tiesības, pret kuriem pieņemts spriedums par šādiem noziedzīgiem nodarījumiem. FRA šajā ziņā ierosināja, ka notiesājoši spriedumi, kas attiecas uz neatbilstīgu ieceļošanu vai uzturēšanos, nebūtu jāapstrādā ECRIS-TCN ietvaros citos nolūkos, kā tikai kriminālprocesa nolūkā. Tomēr Komisija uzskata, ka apjoms, kādā sodāmības informācija tiek apstrādāta citos nolūkos, kas nav saistīti ar kriminālprocesu, ir jāatstāj valsts tiesību aktu ziņā, kā tas patlaban ir attiecībā uz ES valstspiederīgajiem. Pamattiesību jomas pārstāvji atzina, ka trešo valstu valstspiederīgo droša identifikācija var būt sarežģītāka par ES valstspiederīgo identifikāciju. Tomēr saskaņā ar FRA būtu jāņem vērā pirkstu nospiedumu izmantošanas vajadzība un samērīgums indeksfiltram, kā arī pasu un/vai uzturēšanās atļauju izmantošanas alternatīvas, un iespējas, ko piedāvā esošās ES un valstu datubāzes. Tās ir jāņem vērā salīdzinājumā ar visu vai noteiktu kategoriju trešo valstu valstspiederīgo pirkstu nospiedumu ietveršanu. Tomēr priekšlikumā ir paredzēta obligāta trešo valstu valstspiederīgo pirkstu nospiedumu glabāšana, lai atrisinātu trešo valstu valstspiederīgo identificēšanas problēmas. Problēmas atšķiras no tām, ar kurām saskaras, identificējot ES valstspiederīgos, ja informāciju var vieglāk iegūt no valstspiederības dalībvalsts. Ieinteresētās personas arī norādīja, ka trešo valstu valstspiederīgo bērni var būt jo īpaši pakļauti riskiem, kurus rada informācijas apmaiņa par viņu notiesājošiem spriedumiem. FRA norādīja, ka, ņemot vērā bērnu neaizsargātību , uzmanība būtu jāvelta bērnu pilnīgai izslēgšanai no ECRIS piemērošanas jomas vai no indeksfiltra, vai būtu jānosaka informācijas apmaiņa tikai attiecībā uz īpaši smagiem noziegumiem, kurus izdarījuši bērni. Tajā pašā laikā ieinteresētās personas vēlētos nodrošināt, ka priekšlikums varētu radīt iespēju darba devējiem efektīvi pārbaudīt, vai konkrētam trešās valsts valstspiederīgajam iepriekšēju notiesājošo spriedumu krimināllietās dēļ ir aizliegts veikt darbības, kas ietver tiešu un regulāru saziņu ar bērniem. Šajā saistībā jānorāda, ka ECRIS ir decentralizēts instruments dalībvalstu sodāmības reģistros ietvertās informācijas apmaiņai. Dalībvalstu valsts tiesību aktu ziņā ir izlemt, vai bērnu notiesājoši spriedumi tiek ievadīti valsts sodāmības reģistrā, un tādējādi ar tiem var apmainīties dalībvalstu starpā. Attiecībā uz piekļuvi informācijai par sodāmību, izmantojot ECRIS, darbā pieņemšanas laikā uz vakancēm, kas ietver tiešu un regulāru saziņu ar bērniem, šīs direktīvas īstenošana atvieglos trešo valstu valstspiederīgo iepriekšējo notiesājošo spriedumu pārbaudi šajā jomā. Dažas ieinteresētās personas atsaucās uz nepieciešamību nodrošināt to, ka trešo valstu valstspiederīgajiem ir tiesības uz piekļuvi saviem datiem un tos mainīt, jo bieži vien gadījumos, kad iesaisīti trešo valstu valstspiederīgie, ir ievadīta neprecīza informācija par sodāmību. Tomēr ECRIS juridiskie instrumenti attiecas tikai uz apmaiņu ar informāciju par sodāmību un neskar personu tiesības piekļūt saviem datiem, kas tiek glabāti valsts līmenī. Šo jomu reglamentē datu aizsardzības tiesību akti valstu un ES līmenī. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Priekšizpēte par "Eiropas rādītāja par sodītiem trešo valstu valstspiederīgajiem izveidi" sniedza labāku izpratni par turpmāku mehānismu informācijas apmaiņai par notiesātajiem trešo valstu valstspiederīgajiem un novērtēja indeksa nozīmi no tehniskās, juridiskās un organizatoriskās perspektīvas. Pētījums, lai novērtētu ECRIS TCN sistēmas tiesību akta priekšlikuma IKT ietekmi, sniedza pārskatu par izmaksām, kuras ES un dalībvalstīm rastos, īstenojot dažādos risinājumus. Eurostat statistikas dati par migrāciju un iedzīvotāju skaitu apliecināja problēmas mērogu. Padziļinātas intervijas tika arī veiktas ar FIU.net pārstāvjiem, īpaši par Match programmatūru, kas ir vieda informācijas un zināšanu programma, kuras pamatā ir anonimizēts indeksfiltrs, kas ir izstrādāts FIU.net. •Ietekmes novērtējums Komisija veica ietekmes novērtējumu. Turpmāk ir norādītas saites uz kopsavilkumu un labvēlīgu Regulējuma kontroles padomes (RKP) atzinumu: http://ec.europa.eu/justice/criminal/european-e-justice/ecris/index_en.htm Tika izskatītas trīs politikas alternatīvas: i) status quo saglabāšana; ii) brīvprātīgs dalībvalstu projekts efektīvākam mehānismam, lai apmainītos ar sodāmības reģistra informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem, ko līdzfinansē Komisija; un iii) tiesību akti par meklēšanas mehānismu, lai noteiktu dalībvalstis, kuras glabā sodāmības reģistra informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ietver notiesātu trešo valstu valstspiederīgo personu datus (indeksfiltrs), kuriem var piekļūt, izmantojot "trāpījums/nav trapījuma" meklēšanas mehānismu. Iepriekšminētajai alternatīvai tika izskatīti divi apkašrisinājumi: decentralizēts indeksfiltrs, kas būtu anonimizēts un nodots visām pārējām dalībvalstīm, ļaujot tām meklēt savās telpās vai indeksfiltrs, kas tiktu glabāts centrālā ES vienībā. Attiecībā uz pirkstu nospiedumiem tika izskatīti trīs apakšrisinājumi: i) obligāti uzglabāt trešo valstu valstspiederīgo pirkstu nospiedumus indeksā/indeksfiltrā; ii) uzlikt par pienākumu dalībvalstīm pārbaudīt trešo valstu valstspiederīgo identitāti esošajās informācijas apmaiņas sistēmās, kuru pamatā ir pirkstu nospiedumi, pirms tās izmanto ECRIS; iii) paplašināt ECRIS, lai atbalstītu to, ka dalībvalstis brīvprātīgi izmanto pirkstu nospiedumus attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem. Decentralizēts indeksfiltrs ir vēlamais risinājums, jo tas piedāvā mehānismu, lai efektīvi noteiktu, kuras dalībvalstis glabā sodāmības reģistra informāciju par konkrētu trešās valsts valstspiederīgo. Tā kā tas ietver juridisku pienākumu visām dalībvalstīm, tas garantēs vienotu pieeju. Tam nav nepieciešama papildu ES līmeņa sistēma, padarot to rentablāku nekā centrāli uzglabāts indeksfiltrs. Lai nodrošinātu trešo valstu valstspiederīgo efektīvu identifikāciju, pirkstu nospiedumi būtu jāietver identifikācijas datos, kas jāuzglabā attiecīgās personas sodāmības vēsturē un indeksfiltrā. Trešo valstu valstspiederīgo identitātes noteikšana bieži vien ir sarežģīta vai pat neiespējama, piemēram, tāpēc, ka nav uzticamu personu apliecinošu dokumentu vai tie ir pazaudēti, vai plaši izplatītu kopīgu uzvārdu dēļ. Nebūs būtiskas tiešas ietekmes uz ekonomikas, sociālo vai vides jomu. Netiks ietekmēti uzņēmumi, mazie un vidējie uzņēmumi un mikrouzņēmumi. ES un valstu budžeti tiks ietekmēti šādi: vienreizējas izmaksas ES aptuveni EUR 1 089 000 apmērā, dalībvalstīm aptuveni – EUR 768 000 (kopā aptuveni EUR 1 857 000); pastāvīgās izmaksas ES aptuveni EUR 668 000; paredzams, ka dalībvalstīm pastāvīgās izmaksas pakāpeniski palielināsies gadu gaitā, no sākotnējiem EUR 5 304 000 līdz maksimums EUR 12 804 000. Tas nozīmē, ka kopējās pastāvīgās izmaksas, domājams, pakāpeniski palielināsies gadu gaitā, no sākotnējiem EUR 5 972 000 līdz maksimums EUR 13 472 000. Papildu izmaksas, ko radīs pirkstu nospiedumu ietveršana, būs aptuveni 5 miljoni euro izveidošanas izmaksās ES un

1 miljons euro pastāvīgajās izmaksās ES gadā. Izveidošanas izmaksas dalībvalstīs svārstīsies no 2 miljoniem euro līdz 3 miljoniem euro katrā dalībvalstī, atkarībā no trešo valstu valstspiederīgo notiesājošo spriedumu apjoma. Dalībvalstis patlaban izmanto ECRIS, lai meklētu trešo valstu valstspiederīgos tikai 5 % gadījumu. Paredzams, ka ierosinātais risinājums ievērojami uzlabos ECRIS lietošanu. Ja dalībvalstīm būtu sistemātiski jānosūta vispārēji pieprasījumi, ir aplēsts, ka atbildes uz šādiem pieprasījumiem dalībvalstu administratīvajā slogā veidotu visdārgāko elementu (izmaksas tiek lēstas līdz 78 miljonu euro apmērā) ECRIS darba plūsmā; ierosinātais risinājums ietaupa šādas izmaksas.

• Pamattiesības Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 1. punktā noteikts, ka Savienība atzīst tiesības, brīvības un principus, kas izklāstīti Pamattiesību hartā. Ierosinātie pasākumi ietver juridiskos noteikumus, lai nodrošinātu, ka informācijas apmaiņa attiecībā uz notiesātajiem trešo valstu valstspiederīgajiem tiktu veikta efektīvāk. Šie noteikumi atbilst attiecīgajiem Hartas noteikumiem, tostarp personas datu aizsardzībai, vienlīdzības likuma priekšā principam un vispārējam diskriminācijas aizliegumam. Ierosinātie pasākumi neskar tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu un nevainīguma prezumpciju. Ierosinātie pasākumi arī neskar neizraidīšanas principa ievērošanu, aizsardzību pārvietošanas, izraidīšanas vai izdošanas gadījumā un citus attiecīgos standartus un garantijas, kas noteiktas ES tiesību aktos patvēruma un robežu jomā. Šie noteikumi neietekmē pamattiesības, tostarp tiesības uz personas datu aizsardzību, vairāk nekā tas ir noteikti nepieciešams, lai sasniegtu mērķi par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, saskaņā ar Hartas 52. panta 1. punkta prasībām. Tos veido, izmantojot noteikumus, kurus piemēro esošajā ECRIS dalībvalstu valstspiederīgajiem, izvēloties decentralizētu sistēmu, lai noteiktu dalībvalstis, kas glabā sodāmības reģistra informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem, un izmantojot jaunāko datu apjoma samazināšanas tehnoloģiju. Līdz ar to ir ņemta vērā Tiesas judikatūra lietās Digital Rights Ireland Ltd un Maximilian Schrems v. Data Protection Commissioner. Ņemot vērā iespējamo ietekmi uz pamattiesībām, ko rada pirkstu nospiedumu izmantošana, būtu jānodrošina, ka tiek izmantoti anonimizēti paņēmieni un efektīvi instrumenti, lai tajā pašā laikā novērstu kļūdainu atbilsmju risku, tādējādi novēršot nesamērīgu iejaukšanos pamattiesībās, tostarp tiesībās uz personas datu aizsardzību un tiesībās uz privātās dzīves neaizskaramību. Viens no ierosināto pasākumu mērķiem ir aizsargāt bērnus no vardarbības un izmantošanas riska, nodrošinot, ka cilvēkiem, kas strādā ar bērniem, piemēro pienācīgas pārbaudes procedūras. Tas ļaus darba devējiem efektīvā veidā pārbaudīt, vai kādai personai iepriekšējo notiesājošo spriedumu krimināllietās dēļ nav aizliegts veikt darbības, kas ietver tiešu un regulāru saziņu ar bērniem. Dalībvalstīm ir noteikts pienākums nodrošināt, ka noteikumi tiek īstenoti, pilnībā ievērojot Hartā noteiktās pamattiesības un principus. ECRIS TCN noteikumu īstenošanai un piemērošanai nebūtu nesamērīgi jāskar migrantu un patvēruma meklētāju pamattiesības, īpaši aizsardzību piespiedu izraidīšanas un pārvietošanas gadījumā, tiesības uz patvērumu, un personas datu aizsardzību (arī ņemot vērā vajadzību novērst risku, ka dati tiek nodoti trešām valstīm, īpaši attiecībā uz personām, kurām ir nepieciešama starptautiska aizsardzība). Jebkuras potenciālās negatīvās ietekmes uz pamattiesībām nepieciešamība un samērīgums būtu rūpīgi jānovērtē saskaņā ar ES tiesību aktiem patvēruma un migrācijas jomā. Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja konkrētos gadījumos ļaut trešo valstu valstspiederīgajiem pieprasīt un saņemt sodāmības reģistra apliecības, izmantojot ECRIS sistēmu, īpaši attiecībā uz bona fide personām, kas meklē darba iespējas, ja nav šaubu par viņu iepriekšēju uzturēšanos dalībvalstīs. Dalībvalstīm ir arī jānodrošina, ka datu subjektiem ir tiesības piekļūt datiem, lai tos labotu, un ir ieviesti efektīvi tiesiskās aizsardzības līdzekļi, lai ļautu datu subjektiem apstrīdēt neprecīzus sodāmības reģistra datus, pilnībā ievērojot standartus, kas noteikti tiesībās uz efektīvu tiesisko aizsardzību, tostarp attiecībā uz juridiskās palīdzības, mutiskās un rakstiskās tulkošanas pakalpojumu pieejamību. Ziņojot par noteikumu piemērošanu, Komisija arī novērtēs ierosināto pasākumu un to īstenošanas ietekmi uz pamattiesībām. Tās novērtējums tiks daļēji balstīts uz vērtējumu par ietekmi uz trešo valstu valstspiederīgo pamattiesībām salīdzinājumā ar ietekmi uz ES valstspiederīgo pamattiesībām. Komisijas pārskatā īpaša uzmanība tiks veltīta pirkstu nospiedumu, citu biometrisko datu un identifikācijas datu izmantošanas vajadzībai un samērīgumam, ņemot vērā gūto pieredzi un instrumentus, un paņēmienus, kas izmantoti, lai nodrošinātu anonimizāciju un novērstu kļūdainu atbilsmju risku. Jebkādos priekšlikumos par turpmāku sistēmas pārskatīšanu ir jāņem vērā šā novērtējuma rezultāts. Šis priekšlikums nekādā veidā neskar dalībvalstu pienākumus saskaņā ar to valsts tiesību aktiem, tostarp noteikumu par notiesājošo spriedumu pret mazgadīgajiem un bērniem ievadīšanu valsts sodāmības reģistrā. Līdzīgi tas neskar dalībvalstu konstitucionālo tiesību vai starptautisko nolīgumu, kas tām ir jāievēro, piemērošanu, jo īpaši tas attiecas uz pienākumiem, kas izriet no Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, kurai pievienojušās visas dalībvalstis. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šīs direktīvas īstenošanai paredzētais finanšu piešķīrums laikposmam no 2017. gada janvāra līdz 2020. gada decembrim ir EUR 10 760 000. Ierosinātais piešķīrums atbilst pašreizējai daudzgadu finanšu shēmai, un izmaksas tiks segtas, izmantojot programmu "Tiesiskums". Saistību profils ir paredzamo korekciju rezultāts, kas nepieciešams ES un valstu līmenī pirmajos trīs gados. Uzturēšanas izmaksas nostabilizēsies EUR 1 602 000 miljona apmērā gadā, sākot no īstenošanas trešā gada. Turpmāka informācija ir sniegta šim priekšlikumam pievienotajā tiesību akta priekšlikuma finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Divus gadus pēc tiesību akta pieņemšanas Komisija novērtēs, cik lielā mērā tas ir īstenots dalībvalstīs, un pasākumu efektivitāti, ko dalībvalstis ir veikušas, lai sasniegtu iepriekšminētos mērķus. Pamatojoties uz izvērtējumu, Komisija pieņems lēmumu par atbilstošiem pēcpasākumiem. Direktīvas īstenošanu dalībvalstīs nepārtraukti uzraudzīs esošā ECRIS ekspertu grupa. Šī grupa arī darbosies kā forums paraugprakses apmaiņai attiecībā uz informācijas apmaiņu par sodāmības reģistra datiem ES līmenī, tostarp attiecībā uz informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem. •Konkrēto priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

1. pants 1. punkts Pamatlēmuma 1. pants ir paplašināts, lai uzlabotu informācijas apmaiņu par trešo valstu valstspiederīgo notiesājošiem spriedumiem. Minētā instrumenta mērķis tagad ietver pienākumu notiesāšanas dalībvalstij uzglabāt sodāmības reģistra informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem, tostarp pirkstu nospiedumus. 2. punkts Definīcija "notiesāšanas dalībvalsts" pamatlēmuma 1. panta a) apakšpunktā ir pārvietota uz pantu, kurā noteiktas definīcijas, 2. pantu. Šī definīcija patlaban attiecas uz notiesājošiem spriedumiem, neatkarīgi no tā, vai tie pieņemti pret citas dalībvalsts valstspiederīgo vai trešās valsts valstspiederīgo. Ir pievienota definīcija "trešās valsts valstspiederīgais", lai precizētu, ka šī cilvēku grupa ietver bezvalstniekus un personas, kuru valstspiederība nav zināma. 3. punkts Pašreizējā pamatlēmuma 4. panta 1. punktu groza, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu pienākums pievienot notiesātās personas valstspiederību (vai valstspiedrības) sodāmības reģistram tagad attiecas arī uz trešo valstu valstspiederīgajiem. Informācija par valstspiederību ir nepieciešama, lai centrālās iestādes uzzinātu, kura dalībvalsts uzglabā informāciju par attiecīgo personu. 4. punkts Jaunajā 4.a pantā dalībvalstij ir noteikti turpmāk minētie pienākumi attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo notiesājošu spriedumu pieņemšanu tās teritorijā: pienākums glabāt sodāmības reģistra datus; pienākums nodot pārējo dalībvalstu rīcībā anonimizētu indeksfiltru ar personas datiem par trešo valstu valstspiederīgajiem, kas notiesāti tās teritorijā, lai noteiktu, kuras dalībvalstis glabā sodāmības reģistra informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem; un pienākums atjaunināt indeksfiltru, ja tajā ietvertie dati tiek dzēsti vai mainīti. Dalībvalsts izpilda informācijas glabāšanas pienākumu, pat ja šādu informāciju uzglabā citā datubāzē, kas nav sodāmības reģistra datubāze, ciktāl centrālajai iestādei ir piekļuve datubāzei, kurā tiek uzglabāta informācija. Visbeidzot, šajā pantā noteikts, ka to piemēro, neatkarīgi no tā, vai personai arī ir ES valstspiederība, lai nodrošinātu, ka informāciju var sameklēt, neatkarīgi no tā, vai ir zināma papildu valstspiederība; viņa/viņas sodāmības dati un indeksfiltrs ietvers informāciju, kas tiek glabāta par attiecīgo personu kā par kādas dalībvalsts valstspiederīgo. 5. punkts Ir noteiktas dalībvalstu, kuras saņem indeksfiltru, attiecīgās tiesības, tas ir, tiesības meklēt tajā. 6. punkts Pamatlēmuma noteikumi tiek dzēsti, ja to termiņš ir beidzies (2. punkts un 3. punkta ievaddaļa), lai 6. pantu padarītu lasāmāku. Turklāt 6. panta 3. punktā ir noteikts pienākums dalībvalstij sodāmības reģistra uzziņai, ko ir lūdzis trešās valsts valstspiederīgais (viņa/viņas paša dati), pievienot informāciju no pārējām dalībvalstīm tādā pašā veidā, kā to darītu attiecībā uz ES valstspiederīgajiem. 7. punkts Saskaņā ar nesen pievienoto 4.a punktu 7. pantā informācijas pieprasījumu par trešās valsts valstspiederīgo apstrādā līdzīgi kā informācijas pieprasījumu par ES valstspiederīgajiem; 1. un 4.a punkts ir izstrādāti tādā pašā veidā. Tādēļ centrālajai iestādei, kas saņēmusi pieprasījumu, ir jānodod informācija par tās dalībvalstī pieņemto notiesājošo spriedumu attiecībā uz trešās valsts valstspiederīgo un par visiem notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti trešās valstīs, kas ir ievadīti tās sodāmības reģistrā. Līdz ar to ir dzēsta pamatlēmuma 7. panta 4. punkta atsauce uz trešās valsts valstspiederīgajiem. 8. punkts

Atsauces uz personas datiem ir attiecinātas arī uz jaunajiem noteikumiem par trešo valstu valstspiederīgajiem. 9. punkts 11. panta 3. punktā ir ietverta skaidra atsauce uz Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu un uz standartizētu formātu. 11. panta 3. punkta pirmais teikums ir kļuvis lieks, jo termiņš ir beidzies, un tādēļ tas ir svītrots. 11. panta 5. punktā ir izklāstīti dalībvalstu tehniskie pienākumi attiecībā uz uzdevumiem, kas jāizpilda saskaņā ar direktīvu. Tas attiecas gan uz pašreizējo informācijas apmaiņas sistēmu un jauno "trāpījums/nav trāpījuma" meklēšanas sistēmu, kuras pamatā ir anonimizēts indeksfiltrs. Tehniskie un administratīvie pasākumi, lai atvieglotu informācijas apmaiņu, tiks izklāstīti īstenošanas aktos. 11. panta 4. punkts reglamentē informācijas nodošanu, ja ECRIS sistēma nav pieejama; tas apvieno pašreizējo 11. panta 5. un 3. punktu. Pašreizējā 11. panta 4. punkta saturs patlaban ir pieejams 11.b pantā (īstenošanas akti). 11. panta 5. punkts aizstāj pašreizējo 11. panta 5. punktu un uzliek dalībvalstīm pienākumu turpmāk paziņot Komisijai, nevis Padomei, kad tās spēj izmantot ECRIS un jauno indeksfiltru. Pašreizējo 11. panta 7. punktu svītro un dalībvalstu pienākums veikt nepieciešamās tehniskās izmaiņas noteiktā termiņā patlaban atrodas šīs direktīvas 3. panta 3. punktā. 10. punkts Jaunajā 11.a pantā ir iekļauti galvenie punkti, kas ietverti Padomes Lēmumā 2009/316/TI, ar ko izveidoja ECRIS, lai organizētu informācijas apmaiņu no sodāmības reģistriem starp dalībvalstīm. 11. un 12. punkts. Ir ieviesta komiteju procedūra, lai sniegtu Komisijai nepieciešamos instrumentus nolūkā īstenot informācijas apmaiņas tehniskos aspektus, lai tā darbotos praksē. Izvēlētā procedūra ir pārbaudes procedūra. Tā tiks izmantota jo īpaši, lai veiktu īstenošanas pasākumus attiecībā uz standartizēto formātu, kas patlaban noteikts Padomes Lēmumā 2009/316/TI. 13. punkts Jaunais 13.a pants attiecas uz Komisijas ziņošanas un pārskatīšanas pienākumiem. Padomes Lēmuma 2009/316/TI 7. pantā noteiktais pašreizējais ziņošanas pienākums, tas ir, regulāri ziņot par informācijas apmaiņu ar ECRIS starpniecību, ir ietverts Pamatlēmumā (13.a panta 4. punkts). 2. pants. Šis noteikums aizstāj Padomes Lēmumu 2009/316/TI. Minētā lēmuma saturs ir lielā mērā ietverts pamatlēmumā un tiks turpmāk piemērots, īstenojot pasākumus saskaņā ar 11.b pantu. 3. pants. 12 mēnešu transponēšanas periods šķiet piemērots, ņemot vērā, ka Komisija un dalībvalstis var izmantot esošo tehnoloģiju un esošos funkcionējošos sodāmības reģistrus dalībvalstīs. 4. un 5. pants Šie panti reglamentē direktīvas stāšanos spēkā un tās adresātus (dalībvalstis).

2016/0002 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2009/315/TI attiecībā uz informācijas apmaiņu par trešo valstu valstspiederīgajiem un attiecībā uz Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu (ECRIS) un ar ko aizstāj Padomes Lēmumu 2009/316/TI EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta 1. punkta d) apakšpunktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Savienība ir noteikusi sev mērķi piedāvāt saviem pilsoņiem brīvības, drošības un tiesiskuma telpu bez iekšējām robežām, kur personu brīva pārvietošanās ir nodrošināta saistībā ar piemērotiem pasākumiem, kas attiecas uz noziedzības novēršanu un apkarošanu. (2)Šis mērķis paredz, ka ir jābūt iespējai informāciju par notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti dalībvalstīs, ņemt vērā arī ārpus notiesāšanas dalībvalsts gan jauna kriminālprocesa gaitā, kā noteikts Padomes Pamatlēmumā 2008/675/TI, gan nolūkā novērst jaunus noziedzīgus nodarījumus. (3)Šis mērķis paredz informācijas, kas iegūta no sodāmības reģistriem, apmaiņu starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Šādu informācijas apmaiņu organizē un atvieglo noteikumi, kas izklāstīti Padomes Pamatlēmumā 2009/315/TI un Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmā (ECRIS), kas izveidota saskaņā ar Padomes Lēmumu 2009/316/TI. (4)Tomēr ECRIS tiesiskais regulējums pietiekamā mērā neaptver pieprasījumu īpatnības attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem. Lai gan patlaban ir iespējams apmainīties ar informāciju par trešo valstu valstspiederīgajiem ar ECRIS starpniecību, nav ieviesta procedūra vai mehānisms, lai to darītu efektīvi. (5)Informācija par trešo valstu valstspiederīgajiem Savienībā netiek vākta valstspiederības dalībvalstī, kā tas notiek attiecībā uz dalībvalstu valstspiederīgajiem, bet tiek tikai uzglabāta tajās dalībvalstīs, kurās ir pieņemti notiesājošie spriedumi. Līdz ar to konkrētas personas sodāmības pilnīgu pārskatu var pārbaudīt tikai tad, ja informācija tiek pieprasīta no visām dalībvalstīm. (6)Šādi vispārējie pieprasījumi rada administratīvo slogu visām dalībvalstīm, tostarp tām, kuras neuzglabā informāciju par konkrēto trešās valsts valstspiederīgo. Praksē šīs negatīvās sekas attur dalībvalstis no informācijas pieprasīšanas par trešo valstu valstspiederīgajiem, kā rezultātā dalībvalstis aprobežojas ar sodāmības informāciju, kas glabājas to valsts reģistrā. (7)Informācijas apmaiņa par notiesājošiem spriedumiem ir svarīga jebkurā stratēģijā, kuras mērķis ir noziedzības un terorisma apkarošana. Ja dalībvalstis pilnvērtīgi izmantotu ECRIS, tas veicinātu krimināltiesiskas atbildes rīcību uz radikalizāciju, kas rada terorismu un vardarbīgu ekstrēmismu. (8)Nesenie teroristu uzbrukumi jo īpaši pierādīja, cik steidzami ir jāuzlabo dalīšanās ar attiecīgo informāciju, īpaši attiecībā uz ECRIS paplašināšanu, tajā ietverot trešo valstu valstspiederīgos. (9)Tā rezultātā būtu jāizveido sistēma, ar kuras palīdzību jebkuras dalībvalsts centrālā iestāde ātri un efektīvi uzzina, kurās citās dalībvalstīs tiek glabāta sodāmības reģistra informācija par trešās valsts valstspiederīgo, lai varētu izmantot esošo ECRIS tīklu.

(10)Dalībvalstu pienākumiem attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo notiesājošiem spriedumiem arī būtu jāietver pirkstu nospiedumi, lai nodrošinātu identifikāciju. Šis pienākums ir uzglabāt informāciju, tostarp pirkstu nospiedumus, atbildēt uz informācijas pieprasījumiem, kurus iesniegušas citas centrālās iestādes, nodrošināt, lai sodāmības reģistra uzziņa, ko pieprasījis trešās valsts valstspiederīgais, tiktu attiecīgā gadījumā papildināta ar informāciju no citām dalībvalstīm, un veikt tehniskas izmaiņas, lai piemērotu jaunākās tehnoloģijas, kas nepieciešamas, lai ļautu darboties informācijas apmaiņas sistēmai. (11)Lai kompensētu to, ka informācija par konkrētu trešās valsts valstspiederīgo tiek uzglabāta atsevišķā dalībvalstī, decentralizētajai informācijas tehnoloģijai vajadzētu dot iespēju dalībvalstu centrālajām iestādēm uzzināt, kurā citā dalībvalstī tiek uzglabāta sodāmības reģistra informācija. Šajā nolūkā katrai centrālajai iestādei būtu pārējām dalībvalstīm jānodod indeksfiltrs, kas anonimizētā veidā ietver to trešo valstu valstspiederīgo identifikācijas datus, kas ir notiesāti tās dalībvalstī. Personas dati būtu jāanonimizē tā, lai datu subjektu nevarētu identificēt. Saņēmēja dalībvalsts pēc tam salīdzina šos datus ar savu informāciju, izmantojot meklēšanas sistēmu, tādējādi uzzinot, vai sodāmības reģistra informācija ir pieejama citās dalībvalstīs un, ja tā ir pieejama, tad kurās dalībvalstīs. Saņēmējai dalībvalstij pēc tam būtu situācija jāizpēta sīkāk, izmantojot ECRIS sistēmu. Attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem arī ir kādas dalībvalsts valstspiederība, indeksā būtu jāietver tikai tāda informācija, kas pieejama attiecībā uz dalībvalstu valstspiederīgajiem. (12)Padomes Pamatlēmums 2008/977/TI būtu jāpiemēro saistībā ar datorizētu informācijas apmaiņu, kas iegūta no dalībvalstu sodāmības reģistriem, nodrošinot datu aizsardzības pienācīgu līmeni, kad notiek informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm, vienlaikus ļaujot dalībvalstīm pieprasīt augstāku aizsardzības līmeni valsts datu apstrādei. (13)Kopīgajai komunikācijas infrastruktūrai, kas izmantota apmaiņai ar sodāmības reģistru informāciju, vajadzētu būt drošajai Eiropas pakalpojumu telemātikai starp iestādēm (sTESTA) vai tās atjauninājumam, vai jebkādam alternatīvam drošam tīklam. (14)Ņemot vērā iespēju izmantot Savienības finanšu programmas saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem, katrai dalībvalstij būtu jāsedz savas izmaksas, kas rodas no tās sodāmības reģistra datubāzes īstenošanas, pārvaldības, izmantošanas un uzturēšanas, kā arī no tehnisko pielāgojumu īstenošanas, pārvaldības, izmantošanas un uzturēšanas, kas nepieciešami, lai varētu izmantot ECRIS. (15)Šī direktīva ievēro pamattiesības un brīvības, kā arī principus, kas atzīti jo īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp tiesības uz personas datu aizsardzību, vienlīdzības likuma priekšā principu un vispārējo diskriminācijas aizliegumu. Šī direktīva būtu jāīsteno saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem. (16)Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, panākt ātru un efektīvu sodāmības reģistru informācijas apmaiņu par trešo valstu valstspiederīgajiem – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka nepieciešamās sinerģijas un savstarpējās izmantojamības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredzētie pasākumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams minētā mērķa sasniegšanai. (17)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus Pamatlēmuma 2009/315/TI īstenošanai, Padomes Lēmuma 2009/316/TI principi būtu jāietver pamatlēmumā, un īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (18)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un Dānijai šī direktīva nav saistoša un nav jāpiemēro. (19)Saskaņā ar 1. un 2. pantu un 4.a panta 1. punktu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un šī direktīva tām nav saistoša un nav jāpiemēro. [vai] Saskaņā ar 3. pantu un 4.a panta 1. punktu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, minētās dalībvalstis ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šīs direktīvas pieņemšanā un piemērošanā. (20)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu notika apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kurš sniedza atzinumu ..., (21)Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Pamatlēmums 2009/315/TI, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Pamatlēmumu 2009/315/TI groza šādi: (1)pamatlēmuma 1. pantu aizstāj ar šādu: "1. pants Priekšmets

Šis pamatlēmums (a) nosaka veidus, kādos notiesāšanas dalībvalsts dalās ar informāciju ar citām dalībvalstīm par notiesājošiem spriedumiem; (b) nosaka informācijas glabāšanas pienākumus notiesāšanas dalībvalstij un precizē metodes, kas jāizmanto, atbildot uz lūgumu sniegt informāciju no sodāmības reģistra; (c) izveido decentralizētu informācijas tehnoloģijas sistēmu informācijas apmaiņai par notiesājošiem spriedumiem, kas balstās uz katras dalībvalsts sodāmības reģistru datubāzēm, Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu (ECRIS)"; (2)pamatlēmuma 2. pantu papildina ar šādiem punktiem: "d)"notiesāšanas dalībvalsts" ir dalībvalsts, kurā ir pieņemts notiesājošs spriedums; e)"trešās valsts valstspiederīgais" ir tādas valsts valstspiederīgais, kas nav dalībvalsts, vai bezvalstnieks, vai persona, kuras valstspiederība nav zināma dalībvalstij, kurā ir pieņemts notiesājošs spriedums pret šādu personu."; (3)pamatlēmuma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: 1.Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, ievadot informāciju par tās teritorijā pieņemtiem notiesājošiem spriedumiem tās sodāmības reģistrā, tiek ietverta informācija par notiesātās personas valstspiederību vai valstspiederībām, ja attiecīgā persona ir kādas citas dalībvalsts vai trešās valsts valstspiederīgais."; (4)iekļauj šādu pantu: “4.a pants Notiesāšanas dalībvalsts pienākumi attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo notiesājošiem spriedumiem 1. Dalībvalsts, kurā ir pieņemts notiesājošs spriedums pret trešās valsts valstspiederīgo, uzglabā turpmāk minēto informāciju, izņemot ārkārtas atsevišķus gadījumus, kad tas ir neiespējami: (a)informācija par notiesāto personu (pilns vārds, dzimšanas datums, dzimšanas vieta (pilsēta un valsts), dzimums, valstspiederība un – attiecīgā gadījumā –iepriekšējais vārds vai vārdi); (b)informācija par notiesājošā sprieduma būtību (notiesājošā sprieduma datums, tiesas nosaukums, diena, kad spriedums kļuva galīgs); (c)informācija par noziedzīgo nodarījumu, kas ir notiesājošā sprieduma pamatā (notiesājošā sprieduma pamatā esošā noziedzīgā nodarījuma izdarīšanas diena un noziedzīgā nodarījuma nosaukums vai juridiskā kvalifikācija, kā arī atsauce uz piemērojamajām tiesību normām); (d)informācija par notiesājošā sprieduma saturu (proti, piespriestais sods, kā arī jebkādi papildsodi, drošības pasākumi un turpmāki lēmumi, kas ietekmē sprieduma izpildi; (e)notiesātās personas vecāku vārdi; (f)notiesājošā sprieduma atsauces numurs; (g)noziedzīgā nodarījuma izdarīšanas vieta;

(h)attiecīgā gadījumā – diskvalifikācijas, ko rada notiesājošais spriedums; (i)notiesātās personas identitātes numurs vai personas identifikācijas dokumenta veids un numurs; (j)attiecīgās personas pirkstu nospiedumi; (k)attiecīgā gadījumā – pseidonīms un/vai pieņemtais(-ie) vārds(-i). 2. Centrālā iestāde izveido indeksfiltru, kas ietver anonimizētu informāciju par 1. punkta a), e), i), j) un k) apakšpunktā minētajiem informācijas veidiem attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas notiesāti tās dalībvalstī. Centrālā iestāde šo indeksfiltru un visus ar to veiktos atjauninājumus nodod visām dalībvalstīm. 3.Šā panta 1. punktā minētās informācijas jebkāda grozīšana vai svītrošana, ko veic notiesāšanas dalībvalsts centrālā iestāde, nekavējoties nozīmē saskaņā ar 1. punktu glabātās un saskaņā ar 2. punktu izveidotā indeksfiltrā ietvertās informācijas identisku grozīšanu vai svītrošanu. 4.Šā panta 2. punktu un 3. punktu piemēro indeksfiltram arī attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kam ir kādas dalībvalsts valstspiederība, tiktāl, ciktāl 1. punkta a), e), i), j) un k) apakšpunktā minēto informāciju centrālā iestāde uzglabā attiecībā uz dalībvalstu valstspiederīgajiem. 5.Šā panta 1. punktu piemēro notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti pēc [12 mēneši pēc pieņemšanas]. Šā panta 2. punktu piemēro informācijai, kas jau ir ietverta sodāmības reģistrā [12 mēneši pēc pieņemšanas] un informācijai par notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti pēc [12 mēneši pēc pieņemšanas]."; (5)iekļauj šādu pantu: “4.b pants Indeksfiltru izmantošana 1.Lai noteiktu tās dalībvalstis, kas uzglabā sodāmības reģistru informāciju par kādu trešās valsts valstspiederīgo, dalībvalstu centrālās iestādes var meklēt indeksfiltros, kas nodoti saskaņā ar 4.a pantu, lai salīdzinātu indeksfiltros ietverto informāciju ar savu informāciju par informācijas veidiem, kas minēti 4.a panta 2. punktā. Indeksfiltrus izmanto tikai 6. pantā minētajiem nolūkiem. 2.Šo pantu piemēro arī attiecībā uz trešās valsts valstspiederīgo, kam ir kādas dalībvalsts valstspiederība."; (6)pamatlēmuma 6. pantu groza šādi: (a)2. punktu svītro; (b)3. punktu aizstāj ar šādu: "3.Ja kādas dalībvalsts valstspiederīgais lūdz informāciju par savu sodāmību tādas dalībvalsts centrālajai iestādei, kura nav šīs personas valstspiederības dalībvalsts, tad minētā centrālā iestāde iesniedz personas valstspiederības dalībvalstij attiecīgu lūgumu sniegt informāciju un ar to saistītus datus no sodāmības reģistra, lai šo informāciju un ar to saistītos datus varētu iekļaut uzziņā, kas izdodama attiecīgajai personai, ja šāda persona ir vai ir bijusi lūguma iesniedzējas dalībvalsts vai lūguma saņēmējas dalībvalsts iedzīvotājs vai valstspiederīgais. Ja trešās valsts valstspiederīgais, kam nav dalībvalsts valstspiederības, lūdz kādas dalībvalsts centrālajai iestādei informāciju par savu sodāmību, minētā centrālā iestāde iesniedz lūgumu tikai to dalībvalstu centrālajām iestādēm, kuras glabā informāciju par šādas personas sodāmību, sniegt informāciju un ar to saistītos datus no sodāmības reģistra, lai spētu šādu informāciju un ar to saistītos datus ietvert uzziņā, kas izdodama attiecīgajai personai."; (7)pamatlēmuma 7. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

"4.Ja no tādas dalībvalsts centrālās iestādes, kas nav attiecīgās personas valstspiederības dalībvalsts, saskaņā ar 6. pantu lūdz informāciju no sodāmības reģistra par notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti pret kādas dalībvalsts valstspiederīgo, lūguma saņēmēja dalībvalsts informāciju par lūguma saņēmējas dalībvalstī pieņemtajiem notiesājošiem spriedumiem nodod tādā apmērā, kā noteikts 13. pantā Eiropas Konvencijā par savstarpējo palīdzību krimināllietās. 4.aJa saskaņā ar 6. pantu informāciju no sodāmības reģistra par notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti pret trešo valstu valstspiederīgajiem, lūdz kriminālprocesa nolūkos, lūguma saņēmēja dalībvalsts lūguma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei nodod informāciju par visiem notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti lūguma saņēmējas dalībvalstī, un par visiem notiesājošiem spriedumiem, kas pieņemti trešajās valstīs un kas pēc tam ir saņemti un ievadīti sodāmības reģistrā. Ja šādu informāciju lūdz kādam nolūkam, kas nav kriminālprocess, attiecīgi piemēro šā panta 2. punktu."; (8)pamatlēmuma 9. pantu groza šādi: (a)1. punktā frāzi "7. panta 1. un 4. punktu" aizstāj ar "7. panta 1., 4. un 4.a punktu"; (b)2. punktā frāzi "7. panta 2. un 4 punktu" aizstāj ar "7. panta 2., 4. un 4.a punktu"; (c)3. punktā frāzi "7. panta 1. , 2. un 4. punktu" aizstāj ar "7. panta 1., 2., 4. un 4.a punktu"; (9)pamatlēmuma 11. panta 3. līdz 7. punktu aizstāj ar šādiem: "3.Dalībvalstu centrālās iestādes 4. pantā minēto informāciju, 4.a pantā minēto indeksfiltru, 6. pantā minētos lūgumus,7. pantā minētās atbildes un citu būtisku informāciju nodod elektroniski, izmantojot ECRIS un standartizētu formātu saskaņā ar īstenošanas aktos noteiktajiem standartiem. 4.Ja 3. punktā minētais informācijas nodošanas veids nav pieejams un tik ilgi, kamēr tas nav pieejams, dalībvalstu centrālās iestādes nodod visu 3. punktā minēto informāciju, izņemot 4.a pantā minēto indeksfiltru, izmantojot jebkurus līdzekļus, ar ko var iegūt rakstveida apliecinājumu saskaņā ar tādiem nosacījumiem, kas ļauj saņēmējai dalībvalstij noteikt tā autentiskumu. 5. Katra dalībvalsts veic nepieciešamās tehniskās izmaiņas, lai spētu izmantot 3. punktā minēto standartizēto formātu un 4.a un 4.b pantā minēto indeksfiltru, un elektroniski nodotu visu 3. punktā minēto informāciju pārējām dalībvalstīm, izmantojot ECRIS. Tā paziņo Komisijai par dienu, no kuras tā spēs veikt šādu informācijas nodošanu un izmantot 4.a un 4.b pantā minēto indeksfiltru."; (10)iekļauj šādu pantu: "11.a pants Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēma (ECRIS) 1.Lai elektroniski apmainītos ar informāciju no sodāmības reģistriem saskaņā ar šo pamatlēmumu, ir izveidota decentralizēta informācijas tehnoloģijas sistēma, kas balstās uz katras dalībvalsts sodāmības reģistru datubāzēm, Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēma (ECRIS). Tā sastāv no šādiem elementiem: (a)saslēguma programmatūra, kas izstrādāta saskaņā ar kopīgu protokolu kopumu, lai varētu veikt informācijas apmaiņu starp dalībvalstu sodāmības reģistru datubāzēm; (b)indeksfiltra programmatūra, kas izstrādāta saskaņā ar kopīgu protokolu kopumu, lai centrālās iestādes saskaņā ar 4.a un 4.b pantu varētu salīdzināt savus datus ar citu centrālo iestāžu datiem, vienlaikus nodrošinot personas datu pilnīgu aizsardzību; (c)kopīga komunikācijas infrastruktūra starp centrālajām iestādēm, kas nodrošina šifrētu tīklu. ECRIS nodrošina pārējām dalībvalstīm nodotās sodāmības reģistru informācijas konfidencialitāti un integritāti. 2.Visus sodāmības reģistra datus uzglabā tikai datubāzēs, kuras izmanto dalībvalstis.

3.Dalībvalstu centrālajām iestādēm nav tiešas piekļuves tiešsaistē citu dalībvalstu sodāmības reģistru datubāzēm. 4.Par programmatūras un datubāzu, kurās uzglabā, sūta un saņem informāciju, kas iegūta no sodāmības reģistriem, darbību ir atbildīga attiecīgā dalībvalsts. 5.Par kopīgās komunikācijas infrastruktūras darbību ir atbildīga Komisija. Tā atbilst nepieciešamajām drošības prasībām un pilnībā atbilst ECRIS vajadzībām. 6.Komisija nodrošina 1. punktā minēto programmatūru, vispārīgu atbalstu un tehnisko palīdzību, tostarp statistikas vākšanu un izstrādi. 7.Katra dalībvalsts sedz savas izmaksas, kas tai rodas no savas sodāmības reģistra datubāzes un 1. punktā minētās programmatūras īstenošanas, pārvaldības, izmantošanas un uzturēšanas. Komisija sedz izmaksas, ko rada kopīgās komunikācijas infrastruktūras ECRIS īstenošana, pārvaldība, izmantošana, uzturēšana un turpmāka attīstīšana, kā arī saslēguma programmatūras un 1. punktā minētās programmatūras īstenošana un turpmāka attīstīšana. (11)iekļauj šādu pantu: "11.b pants Īstenošanas akti 1.Komisija īstenošanas aktos paredz sekojošo: (a)11. panta 3. punktā minēto standartizēto formātu, tostarp attiecībā uz informāciju par noziedzīgu nodarījumu, kas dod pamatu notiesājošam spriedumam, un informāciju par notiesājošā sprieduma saturu; (b)noteikumus par ECRIS tehnisko īstenošanu, 4.a un 4.b pantā minēto indeksfiltru un apmaiņu ar pirkstu nospiedumiem; (c)jebkādus citus līdzekļus, ar ko organizē un atvieglo informācijas apmaiņu par notiesājošiem spriedumiem starp dalībvalstu centrālajām iestādēm, tostarp: i)paņēmienus, kas atvieglo nodotās informācijas saprašanu un mašīntulkošanu; ii)paņēmienus, lai ar informāciju varētu apmainīties elektroniski, jo īpaši izmantojamās tehniskās specifikācijas un, vajadzības gadījumā, jebkādas piemērojamās apmaiņas procedūras. 2.Šā panta 1. punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 12.a panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. (12)iekļauj šādu pantu: "12.a pants Komiteju procedūra 1.Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2.Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. (13)iekļauj šādu pantu: "13.a pants Komisijas ziņojums un pārskatīšana 1. [24 mēnešus pēc īstenošanas] Komisija iesniedz ziņojumu par šā pamatlēmuma piemērošanu Eiropas Parlamentam un Padomei. Šajā ziņojumā novērtē to, kādā apjomā dalībvalstis ir veikušas nepieciešamos pasākumus, lai panāktu atbilstību šim pamatlēmumam, tostarp tehnisko īstenošanu. 2.Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno attiecīgus tiesību aktu priekšlikumus. 3.Komisijas dienesti regulāri, izmantojot ECRIS, publicē ziņojumu par no sodāmības reģistriem iegūtas informācijas apmaiņu, jo īpaši izmantojot 11.a. panta 6. punktā minēto statistiku. Šo ziņojumu pirmo reizi publicē vienu gadu pēc tam, kad ir iesniegts 1. punktā minētais ziņojums.". 2. pants Padomes Pamatlēmums 2009/316/TI. Attiecībā uz dalībvalstīm, kurām šī direktīva ir saistoša, tā aizstāj Lēmumu 2009/316/TI, neskarot minēto dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņu minētā lēmuma transponēšanai valsts tiesību aktos. 3. pants Transponēšana 1.Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz [12 mēneši pēc pieņemšanas]. Dalībvalstis nekavējoties dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2.Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3.Dalībvalstis veic 11. panta 5. punktā minētās tehniskās izmaiņas [12 mēneši pēc pieņemšanas]. 4. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 2. pantu piemēro no [šīs direktīvas transponēšanas datums]

5. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā 1.3.Priekšlikuma/iniciatīvas būtība 1.4.Mērķis(-i) 1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.6.Ilgums un finansiālā ietekme 1.7.Paredzētais(-ie) pārvaldības veids(-i) 2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1.Uzraudzības un ziņošanas noteikumi 2.2.Pārvaldības un kontroles sistēma 2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi 3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME

3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas 3.2.Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1.Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem 3.2.2.Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām 3.2.3.Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.4.Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu 3.2.5.Trešo personu iemaksas 3.3.Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2009/315/TI attiecībā uz informācijas apmaiņu par trešo valstu valstspiederīgajiem un attiecībā uz Eiropas Sodāmības reģistru informācijas sistēmu (ECRIS) un ar ko aizstāj Padomes Lēmumu 2009/316/TI 1.2.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā Politikas joma 33 Tiesiskums un patērētāji ABB darbības joma: 33 03 Tiesiskums 1.3.Priekšlikuma/iniciatīvas būtība ◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību ◻Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību ✓ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu ◻Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā

1.4.Mērķis(-i) 1.4.1.Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu • Uzlabot kopīgās drošības un tiesiskuma jomas darbību, uzlabojot informācijas apmaiņu krimināllietās attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem. • Samazināt noziedzību un veicināt noziedzības novēršanu (arī attiecībā uz terorismu). • Nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret trešo valstu valstspiederīgajiem un ES valstspiederīgajiem attiecībā uz efektīvu apmaiņu ar sodāmības reģistru informāciju. 1.4.2.Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības Konkrētais mērķis • Palielināt apmaiņu ar sodāmības reģistru informāciju attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, izmantojot ECRIS. Attiecīgās ABM/ABB darbības Darbība 33 03: 1.4.3.Paredzamais(-ie) rezultāts(-i) un ietekme Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām. Gaidāms, ka iniciatīva nodrošinās kopīgu mehānismu, kura mērķis ir standartizēta, ātra, koordinēta un efektīva informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm. Mērķi par kopīgu mehānismu informācijas apmaiņai par notiesājošiem spriedumiem nevar sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tam ir nepieciešama visu dalībvalstu saskaņota rīcība. Nevar gaidīt, ka nesaskaņota rīcība dalībvalstu līmenī radīs pietiekamus apjomradītus ietaupījumus, lai novērstu trūkumus sistēmas pašreizējā izmantošanā. 1.4.4.Rezultātu un ietekmes rādītāji Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus. Rādītāji par informācijas apmaiņas līmeni attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo sodāmību salīdzinājumā ar trešo valstu valstspiederīgo notiesājošo spriedumu skaitu un notiesāto trešo valsts valstspiederīgo skaitu. 1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.5.1.Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzības Tehniskā mehānisma īstenošana, kas palielinās sodāmības reģistru informācijas apmaiņu, izmantojot ECRIS, attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem. 1.5.2.ES iesaistīšanās pievienotā vērtība

Gaidāms, ka iniciatīva nodrošinās kopīgu mehānismu, kura mērķis ir standartizēta, ātra, koordinēta un efektīva informācijas apmaiņa par notiesājošiem spriedumiem starp dalībvalstīm. Šo mērķi nevar sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tam ir nepieciešama visu dalībvalstu saskaņota rīcība. Nevar gaidīt, ka nesaskaņota rīcība dalībvalstu līmenī radīs pietiekamus apjomradītus ietaupījumus, lai novērstu trūkumus sistēmas pašreizējā izmantošanā. 1.5.3.Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas ECRIS tika veiksmīgi izveidota laikus 2012. gada aprīlī. Nodoms ir piemērot to pašu paraugpraksi. 1.5.4.Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem Skatīt iepriekšminētos punktus "Saskanība ar citām ES politikas jomām". Informācijas apmaiņas uzlabošanu attiecībā uz notiesājošiem spriedumiem, izmantojot ECRIS, nevar aizstāt ar nekādu citu informācijas apmaiņas instrumentu, kas minēts programmā (piemēram, SIS II, Prüm un Eurodac), jo tie ir izstrādāti atšķirīgiem mērķiem. 1.6.Ilgums un finansiālā ietekme ◻ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva –◻ Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: [DD.MM.]GGGG.–[DD.MM.]GGGG. –◻ Finansiālā ietekme: GGGG.– GGGG. ✓ Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva –Īstenošana ar sākumperiodu no 2017. līdz 2018. gadam, –pēc kura turpinās normāla darbība. 1.7.Paredzētie pārvaldības veidi ✓Komisijas īstenota tieša pārvaldība, –✓ ko veic tās struktūrvienības, tostarp personāls Savienības delegācijās; –◻ ko veic izpildaģentūras. ◻ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm ◻ Netieša pārvaldība, kurā budžeta īstenošanas uzdevumi uzticēti: –◻ trešām valstīm vai to noteiktām struktūrām; –◻ starptautiskām organizācijām un to aģentūrām (precizēt);

–◻ EIB un Eiropas Investīciju fondam; –◻ Finanšu regulas 208. un 209. pantā minētajām struktūrām; –◻ publisko tiesību subjektiem; –◻ privāttiesību subjektiem, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus, ja tie sniedz pienācīgas finanšu garantijas; –◻ struktūrām, kuru darbību reglamentē dalībvalsts privāttiesības, kurām ir uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana un kuras sniedz pienācīgas finanšu garantijas; –◻ personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības KĀDP saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā. –Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā “Piezīmes”. Piezīmes - 2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1.Uzraudzības un ziņošanas noteikumi Norādīt periodiskumu un nosacījumus. Ir plānots regulāri uzraudzīt programmas īstenošanu saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu un Komisijas administratīvajām procedūrām. Uzraudzībā ietilps ikgadējs ziņojums pārvaldības komitejai par atbalstīto darbību īstenošanā sasniegto. 2.2.Pārvaldības un kontroles sistēma 2.2.1.Apzinātie riski Tiks izveidots nepārtraukts riska pārvaldības process programmas pārvaldības iestādes pakļautībā. 2.2.2.Informācija par izveidoto iekšējās kontroles sistēmu Komisijas piemērotās esošās kontroles metodes attieksies uz apropriācijām saskaņā ar šo programmu. 2.2.3.Paredzamās pārbaužu izmaksas un ieguvumi un gaidāmā kļūdas riska līmeņa novērtējums Ir nodrošināts liels skaits finanšu un administratīvās kontroles mehānismu. Programma tiks īstenota ar publiskā iepirkuma palīdzību saskaņā ar Finanšu regulā paredzētajiem noteikumiem un procedūrām.

2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi Norādīt esošos vai plānotos novēršanas pasākumus un citus pretpasākumus. Publiskā iepirkuma noteikumus un procedūras piemēro visā procesā, un tajos ietilpst: – darba programmas izveide, ievērojot pārvaldības komitejas atzinumu, ar starpmērķiem finansējuma piešķiršanai, kas nodrošina sasniegumu un izdevumu kontroli; – pienācīga konkursa specifikāciju izstrādāšana, kas nodrošina vajadzīgo rezultātu sasniegšanas un radušos izmaksu kontroli; – konkursa piedāvājumu kvalitatīvā un finansiālā analīze; – citu Komisijas struktūrvienību iesaiste visā procesa gaitā; – rezultātu verifikācija un rēķinu izskatīšana pirms maksājuma vairākos līmeņos; kā arī – iekšējā revīzija. 3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas Esošās budžeta pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām DFS kategorija Budžeta pozīcija Izdevumuveids Iemaksas Numurs Dif./nedif. no EBTA valstīm no kandidātvalstīm no trešām valstīm Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē 3. 33 03 02 vienkāršot un atbalstīt tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās – Dif. NĒ NĒ NĒ NĒ 5. 33 01 01 Izdevumi, kas saistīti ar politikas jomā “Tiesiskums un patērētāji” nodarbinātajiem ierēdņiem un pagaidu darbiniekiem Nedif. NĒ NĒ NĒ NĒ 3.2.Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1.Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu

kategorija Nr. 3 Drošība un pilsoniskums Tiesiskuma un patērētāju ĢD 2017 2018 2019 2020 KOPĀ • Darbības apropriācijas Budžeta pozīcijas numurs 33 03 02 Saistības 1. 3,247 3,381 1,602 1,602 10,232 Maksājumi 2. 1,624 3,314 3,942 1,802 10,681 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem Budžeta pozīcijas numurs 3. KOPĀ Tiesiskuma un patērētāju

ĢD apropriācijas Saistības =1+3 3,247 3,381 1,602 1,602 10,232 Maksājumi =2+3 1,624 3,314 3,942 1,802 10,681











•KOPĀ darbības apropriācijas Saistības 4. 3,247 3,381 1,602 1,602 10,232 Maksājumi 5. 1,624 3,314 3,942 1,802 10,681 • KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem 6. 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas

3. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas Saistības =4+6 3,247 3,381 1,602 1,602 10,232 Maksājumi =5+ 6 1,624 3,314 3,942 1,802 10,681 Ja priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas •KOPĀ darbības apropriācijas Saistības 4. Maksājumi 5. • KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem 6. KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas

1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas

(Pamatsumma) Saistības =4+ 6 Maksājumi =5+ 6







Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu

kategorija 5 “Administratīvie izdevumi” EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) 2017 2018 2019 2020 KOPĀ ĢD: Tiesiskums un patērētāji • Cilvēkresursi 0,198 0,198 0,066 0,066 0,528 • Pārējie administratīvie izdevumi 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 KOPĀ Tiesiskuma un patērētāju ĢD Apropriācijas 0,198 0,198 0,066 0,066 0,528 KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas

5. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas (Saistību summa = maksājumu summa) 0,198 0,198 0,066 0,066 0,528 EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) 2017 2018 2019 2020 KOPĀ KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas

1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas Saistības 3,445 3,579 2,068 1,668 10,760 Maksājumi 1,822 3,512 4,008 1,868 11,209 3.2.2.Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām –◻ Priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot darbības apropriācijas –✓ Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriācijas izmantot šādā veidā: Saistību apropriācijas EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Norādīt mērķus un rezultātus ⇩ 2017 2018 2019 2020 KOPĀ REZULTĀTI Rezultāta veids Rezultāta vidējās izmaksas NĒ Izmaksas NĒ Izmaksas NĒ Izmaksas NĒ Izmaksas NĒ Izmaksas NĒ Izmaksas NĒ Izmaksas Kopējais rezultātu daudzums Kopējās izmaksas KONKRĒTS MĒRĶIS, kā noteikts 1.4.2. punktā - Palielināt informācijas apmaiņu, izmantojot ECRIS, attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem 3,247 3,381 2,002 1,602 10,232 Starpsumma — konkrētais mērķis 3,247 3,381 2,002 1,602 10,232 KOPĒJĀS IZMAKSAS 3,247 3,381 2,002 1,602 10,232 3.2.3.Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.3.1.Kopsavilkums

– ◻Priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot administratīvās apropriācijas –✓ Priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot administratīvās apropriācijas šādā veidā: EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) 2017 2018 2019 2020 KOPĀ Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA Cilvēkresursi 0,198 0,198 0,066 0,066 0,528 Pārējie administratīvie izdevumi Starpsumma – daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ārpus daudzgadu finanšu shēmas5. IZDEVUMU KATEGORIJAS Cilvēkresursi Pārējie administratīvieizdevumi Starpsumma –ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS KOPĀ 0,198 0,198 0,066 0,066 0,528 Vajadzīgās cilvēkresursu un citu administratīvu izdevumu apropriācijas tiks nodrošinātas no ĢD apropriācijām, kas jau ir piešķirtas darbības pārvaldībai un/vai ir pārdalītas attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. 3.2.3.2.Paredzamās vajadzības pēc cilvēkresursiem –◻ Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu. –✓ Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā: Aplēse izsakāma ar pilnslodzes ekvivalentu 2017 2018 2019 2020 • Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) – AD 1,5 1,5 0,5 0,5 XX 01 01 02 (Delegācijas) XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) •Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE) XX 01 02 01 (CA, SNE, INT, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT un JED delegācijās) XX 01 04 gg – galvenajā mītnē – delegācijās XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – netiešā pētniecība) 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiešā pētniecība) Citas budžeta pozīcijas (precizēt) KOPĀ 1,5 1,5 0,5 0,5 XX ir attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa. Vajadzības pēc cilvēkresursiem tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. Veicamo uzdevumu apraksts: Ierēdņi un pagaidu darbinieki AD amata vietas sedz programmas pārvaldību: darba programmas izstrādi, budžeta pārvaldību, publiskā (-o) iepirkuma (-u) pārvaldību saistībā ar programmas izpildi, līguma pārvaldību saistībā ar programmas izpildi, projektu turpmāku uzraudzību, saziņu ar Komisijas dienestiem un dalībvalstu ekspertiem, ekspertu sanāksmju, darbsemināru un konferenču organizēšanu. Ārštata darbinieki

3.2.4.Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu –✓ Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai –◻ Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā. Aprakstīt, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas. –◻ Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma. Aprakstīt, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas. 3.2.5.Trešo personu iemaksas –✓ Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumu –◻ Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu: Apropriācijas EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) N gads N gads N+1 gads N+2 gads N+3 Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) Kopā Norādīt līdzfinansējuma struktūru KOPĀ līdzfinansējuma apropriācijas



3.3.Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem –✓ Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus. –◻ Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē: –◻ pašu resursus –◻ dažādus ieņēmumus EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Budžeta ieņēmumu pozīcija Kārtējā finanšu gadā pieejamās apropriācijas Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme gads N gads N+1 gads N+2 gads N+3 Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) .... pants Attiecībā uz dažādiem ieņēmumiem, kas ir “piešķirtie ieņēmumi”, norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).