KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM EIROPAS PĒTNIECĪBAS TELPAS PROGRESA ZIŅOJUMS – 2013. GADS /* COM/2013/0637 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM EIROPAS PĒTNIECĪBAS TELPAS PROGRESA ZIŅOJUMS – 2013. GADS (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads EPT reformas – stratēģisks ieguldījums izaugsmē un nodarbinātības veicināšanā Eiropas pētniecības telpas (EPT) svarīgākais mērķis ir valstu pētniecības sistēmu reformas. Efektīvākas valsts pētniecības sistēmas apvienojumā ar programmu “Apvārsnis 2020”, kas rādīs priekšzīmi visu EPT prioritāšu sasniegšanā, palīdzēs nodrošināt Eiropas sabiedrības problēmu risinājumus. EPT reformas ir vēl svarīgākas saistībā ar neseno ekonomikas un finanšu krīzi, kurai nepieciešami ātri, efektīvi un izaugsmi veicinoši risinājumi. Eiropas pētniecībai ir būtiska nozīme mūsu ekonomikas turpmākās konkurētspējas nodrošināšanā un ekonomikas izaugsmes panākšanā – to atzīst visas dalībvalstis, izvirzot mērķi ieguldīt pētniecībā un izstrādē 3 % no IKP. Lai gan privāti ieguldījumi pētniecībā ir ārkārtīgi būtiski, lai sasniegtu mērķi, valsts iestādēm būtu jāveic strukturālas reformas šādu ieguldījumu veicināšanai. Pētniecība ir būtiska Eiropas pusgada procesa daļa, kurā dalībvalstis nosaka savas budžeta un ekonomikas reformas. Veicot stratēģisku ieguldījumu stratēģijā “Eiropa 2020”[1] un jo īpaši gudrā izaugsmē Eiropā, Eiropas Komisija 2012. gada 17. jūlijā pieņēma paziņojumu “Stiprāka Eiropas Pētniecības telpas partnerība izcilībai un izaugsmei”[2]. Tā aicināja steidzami veikt strukturālas izmaiņas visā Eiropā partnerībā starp dalībvalstīm, ieinteresēto personu organizācijām un Komisiju konkrētu pasākumu savlaicīgai īstenošanai, lai palielinātu Eiropas publiskās pētniecības sistēmas izcilības līmeni. Eiropas pusgadā ir vajadzīga spēcīga politiskā virzība EPT reformu pamatā jābūt Eiropas pusgada pārvaldības ciklam, lai noteiktu valsts pētniecības politiku plašākā ekonomiskajā kontekstā. Kā atzīst Padome[3], dalībvalstis tiek aicinātas “ņemot vērā tām raksturīgās īpatnības, apzināt valsts reformas un darbības, kas nepieciešamas EPT īstenošanai saistībā ar Inovācijas savienību, un informāciju par šīm reformām un to turpmāko īstenošanu sniegt ziņojumā par valstu EPT pasākumiem, attiecīgā gadījumā valstu reformu programmās, sākot ar 2013. gada Eiropas pusgadu”. Spēcīga politiskā virzība Eiropas Savienības līmenī, vajadzības gadījumā iesaistot asociētās valstis, ir būtiska, lai varētu nodrošināt pilnībā funkcionējošu EPT. Eiropas pētniecības un inovācijas vide ir daudzveidīga, un to raksturo atšķirīgas institucionālās un pārvaldības struktūras. Dalībvalstīm un reģioniem būtu jāreformē savas pētniecības sistēmas, ņemot vērā to stiprās puses un valsts īpatnības. 2013. gada Eiropas pusgada ciklā vairākas dalībvalstis jau ir iekļāvušas īpašu iedaļu par EPT vai atsaukušās uz EPT savās valsts reformu programmās (VRP). Padome ir apstiprinājusi EPT paziņojumu[4], un Eiropas Parlaments to ir atzinīgi novērtējis[5]. Nepieciešamību pievērsties ERA kā prioritāram mērķim, “lai veicinātu ES izaugsmi un ekonomisko, sociālo un kultūras attīstību, kā arī zinātnes izcilību un dalībvalstu, reģionu un sabiedrības kohēziju”, atzinusi arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) un Reģionu komiteja (RK).[6] EPT ieinteresēto personu lielāka iesaistīšana Pētniecībā ieinteresētajām personām ir izšķiroša nozīme spēcīgas EPT partnerības veidošanā. Tās vislabāk pārzina grūtības, ar kurām saskaras pētnieki saistībā ar piekļuvi karjerai zinātnē, tās veidošanai un izaugsmei tajā. Dalībvalstīm vajadzētu radīt EPT attīstībai labvēlīgu politikas vidi, bet pētniecības finansēšanas organizācijām un pētniecības iestādēm ir jāuzņemas atbildība par EPT īstenošanu ikdienas darbībā. Piecas Eiropas pētniecības ieinteresēto personu organizācijas, ar kurām Komisija tai pašā dienā, kad tika pieņemts paziņojums par EPT, parakstīja kopīgu paziņojumu, pēc kura tika parakstīti četri saprašanās memorandi un viens vienpusējs paziņojums[7], apņēmās aicināt savus dalībniekus līdz 2013. gada beigām panākt pamatīgu progresu EPT prioritārajās jomās un iesniegt īsu progresa ziņojumu līdz 2013. gada decembrim. Komisija izveidoja ieinteresēto personu platformu, lai sekotu saistību izpildei, apmainītos ar informāciju un risinātu kopīgās problēmas. Pirmais EPT progresa ziņojums 2013. gada EPT progresa ziņojumā pirmo reizi sniegts pārskats par politisko kontekstu, veiktajiem pasākumiem un pirmajiem sasniegumiem 28 dalībvalstīs, kā arī vairākās asociētajās valstīs[8]. Komisijas dienestu darba dokumentā “ERA Facts and Figures” ("EPT fakti un skaitļi"), kas pievienots šim ziņojumam, ir iekļauta valstu un Eiropas līmeņa faktu informācija par EPT prioritātēm. Tā veidos pamatu padziļināta novērtējuma sagatavošanai par EPT progresu 2014. gadā. EPT strukturālās reformas un politikas veidošanu var balstīt tikai uz stabilu uzraudzības sistēmu, kas sniedz precīzu informāciju par valstu politikas pamatnostādnēm un par to, kā tās īsteno pētniecības finansēšanas organizācijas un pētniecības iestādes. EPT uzraudzības mehānisms tiek nepārtraukti pilnveidots, un šis process notiek ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un ieinteresēto personu organizācijām. Uzlabojumus turpinās veikt, arī attiecībā uz metodiku un datu kvalitāti. 2. Pirmajā EPT progresa ziņojumā sniegtā analīze. galvenie rezultāti un vispārīgās tendences Saistībā ar pastāvīgajām grūtībām valstu pētniecības un izstrādes budžetos EPT strukturālajām reformām būtu jāpalīdz efektīvāk izmantot ierobežotus resursus un tādējādi palielināt atdevi no ieguldījumiem pētniecībā, vienlaikus palielinot tās efektivitāti valstu un ES līmenī. Valsts pētniecības sistēmu efektivitāte Pētniecības finansējums, ko piešķir konkursa kārtā, sekmē pētniecībā ieguldīto publisko līdzekļu izmantošanas efektivitāti. Konkurence – neatkarīgi no tā, vai tā tiek nodrošināta, izmantojot atklātus projektu pieteikumu konkursus vai piešķirot līdzekļus, pamatojoties uz sniegumu, – sekmē organizatoriskas pārmaiņas un pētniecības iestāžu un to pētnieku kvalitāti un atzīšanu visā pasaulē. Finansējuma piešķiršana konkursa kārtā un uz sniegumu balstīts institucionāls finansējums Eiropā kļūst arvien izplatītāks. Tāpat lielākā daļa dalībvalstu arvien plašāk piemēro starptautiskas speciālistu veiktas savstarpējās izvērtēšanas galvenos principus[9], un vairākas dalībvalstis izmanto ārvalstu savstarpējās izvērtēšanas veicēju palīdzību, lai panāktu lielāku izvērtēšanas neatkarību vai uzlabotu vietējos standartus, vienlaikus pielāgojot šo procesu attiecīgās jomas īpatnībām un valsts kontekstam.[10] Tas notiek arī Eiropas līmenī – tajā starptautiska speciālistu savstarpēja izvērtēšana ir finansējuma piešķiršanas pamatprincips pamatprogrammās. Lai gan līdzsvars starp tādu finansējumu, kas tiek piešķirts konkursa kārtā, un tādu, kas netiek piešķirts konkursa kārtā, ir valsts ziņā, dalībvalstu pētniecības finansēšanas lēmumu pamatā jābūt finansējumam, kas tiek piešķirts konkursa kārtā, un iestāžu novērtējumam pēc to snieguma, vienlaikus piemērojot starptautiskās speciālistu savstarpējās izvērtēšanas pamatprincipus. Starpvalstu sadarbība Eiropai nepieciešama kritiskā masa, lai efektīvi risinātu lielās problēmas un lai optimāli izmantotu Eiropā pieejamos resursus. Kopīgas darbības ļauj izmantot pārrobežu savstarpējo papildināmību, kas savukārt ļauj izvairīties no ieguldītā darba dublēšanās, izmantot sinerģiju un īstenot plaša mēroga pētījumus, kurus viena valsts nespēj veikt. ES pamatprogramma ir iedarbīgākais instruments, kas atbalsta starptautisku sadarbību starp pētniecības grupām dalībvalstīs un asociētajās valstīs[11]. Svarīgi piebilst, ka tā arī stiprina valstu pētniecības programmu starpvalstu koordināciju ar vairāku ERA-NET koordinācijas shēmu palīdzību. 7. pamatprogrammā tika atbalstītas jaunas plaša mēroga iniciatīvas: – tika sāktas piecas 185. panta iniciatīvas, un vienā no tām piedalās visas 28 dalībvalstīs. 2013. gada jūlijā Komisija ierosināja paplašināt un stiprināt šīs iniciatīvas, piešķirot kopumā EUR 3500 miljonus, no kuriem aptuveni EUR 1400 miljoni bija no pamatprogrammas „Apvārsnis 2020”[12], un – kopš 2009. gada ir sāktas 10 kopīgas plānošanas ierosmes. Piecām no tām tagad ir kopīgas stratēģiskās pētniecības programmas, un septiņas no tām ir izsludinājušus vai plāno izsludināt kopīgus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus. – Turklāt vairākām nozīmīgām starpvaldību organizācijām ir būtiska loma starpvalstu sadarbības atbalstīšanā, koordinējot un finansējot pētniecību gan Eiropā, gan starptautiskā līmenī. Piemēram, ar dalībvalstu spēcīgu atbalstu Eiropas starpvaldību pētniecības organizācijas[13], kas ir EIROforum dalībnieces, nodrošina vislabākās pētniecības infrastruktūras pasaulē. Zinātniskās kopienas vajadzību un dalībvalstu atbalsta saskaņošana ir EIROforum panākumu pamatā. Vairāku dalībvalstu pētniecības finansēšanas aģentūras ir noslēgušas divpusējus vai daudzpusējus nolīgumus vai izveidojušas īpašus pārrobežu sadarbības modeļus, piemēram, vadošās aģentūras procedūru[14]. Tomēr lielākā daļa šo iniciatīvu ir augšupējas, un to mērogs ir neliels. Izņemot pamatprogrammas un Eiropas Kosmosa aģentūras finansējumu, mazāk nekā 1 % no valstu publiskā finansējuma pētniecībai un izstrādei tiek tērēts starpvalstu pētījumiem Eiropā, un valstu pētniecības programmu sadarbspējas palielināšanas iniciatīvas joprojām ir salīdzinoši retas[15]. Lai panāktu lielāku pētniecības ietekmi ar ierobežotajiem publiskajiem pētniecībai pieejamajiem līdzekļiem, ir svarīgi ne tikai radīt iespējas starpvalstu finansēšanai, bet galvenokārt stratēģiski saskaņot dažādus valsts un cita ES līmeņa finansējuma avotus. Dažas dalībvalstis ir pieņēmušas valsts stratēģijas, ņemot vērā kopīgās prioritātes, par kurām panākta vienošanās pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” vai kopīgas plānošanas ierosmju stratēģiskās pētniecības programmā, kurā tās piedalās. Tomēr saskaņošanas līmenis ir pārāk zems, lai risinātu būtiskas sociālās problēmas, ar kurām Eiropa saskaras. Dalībvalstīm būtu labāk jāsaskaņo valstu pētniecības programmas, lai īstenotu kopīgi pieņemtās stratēģiskās pētniecības programmas kopīgās plānošanas kontekstā. Tām arī jāuzlabo sadarbspēja starp valstu programmām, lai atvieglotu turpmāku pārrobežu sadarbību pētniecībā. Dalībvalstu kopīgā programma ir ļāvusi lielākam pētnieku skaitam sadarboties valstu finansētās starpvalstu pētniecības darbībās, kurās risinātas būtiskas sabiedrības problēmas – par to liecina, piemēram, SET plāna Eiropas Enerģētikas pētniecības alianses[16]. Pētniecības infrastruktūras Nesen veiktā pārskatīšanā[17] ir atklājies, cik daudz pētniecības infrastruktūru ir Eiropā, un pētniecības vide kļuvusi pārredzamāka. EPT uzraudzība arī ļauj secināt, ka ne vienmēr tiek ziņots par nosacījumiem pārrobežu piekļuvei pētniecības infrastruktūrām un tie ne vienmēr tiek saskaņoti starp dalībvalstīm. Ir nepieciešama lielāka nosacījumu pārredzamība attiecībā uz pētniecības infrastruktūru starptautisku pieejamību. Pamatprogramma “Apvārsnis 2020” turpinās integrēt un atvērt galvenās pastāvošās valstu pētniecības infrastruktūras, kas Eiropas un reģionālā mērogā ir nozīmīgas visiem Eiropas pētniekiem gan no akadēmiskajām aprindām, gan rūpniecības nozares, un nodrošināt to optimālu izmantojumu un kopīgu attīstību. Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forums (ESFRI) ir veiksmīgs stratēģiska instrumenta piemērs zinātnes integrācijas veicināšanai Eiropā. Komisija un dalībvalstis kopā ir panākušas progresu, īstenojot Inovāciju savienības apņemšanos līdz 2015. gadam sākt vai pabeigt 60 % no 48 prioritārajām infrastruktūrām, kuras ESFRI noteica 2010. gadā. ERIC regulas plašāks izmantojums Eiropas pētniecības infrastruktūru izveidei ir spilgts tāda instrumenta piemērs, kas ļauj panākt salīdzināmākas pārvaldības struktūras un skaidrus pieejamības nosacījumus. Valsts finanšu saistības ir svarīgas, lai atbalstītu ilgtermiņa redzējumu un dalību pasaules līmeņa Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūrā, jo īpaši ekonomikas krīzes laikā. Gandrīz divas trešdaļas dalībvalstu ir izstrādājušas valsts pētniecības infrastruktūras ceļvežus[18], kas sekmē pētniecības infrastruktūras vides sadrumstalotības novēršanu Eiropā. Tomēr vēl ir daudz darāmā, lai panāktu labāku saskaņošanu ar ESFRI ceļvedi. Programma “Apvārsnis 2020” arī turpmāk veicinās un atbalstīs ESFRI apzināto pētniecības infrastruktūru un citu pasaules mēroga pētniecības infrastruktūru sagatavošanu, īstenošanu, ilgtermiņa ilgtspēju un efektīvu darbību. Dalībvalstīm būtu jānovērš finanšu, pārvaldības un politiskie šķēršļi, kuri pastāv pētniecības infrastruktūru izstrādē un ieviešanā. Tām būtu jāsaskaņo pētniecības infrastruktūru ceļveži un jākoordinē to izstrāde. Lai panāktu lielāku pārredzamību un saskaņotākus nosacījumus pētniecības infrastruktūru starpvalstu pieejamībai, Eiropas Komisija izstrādās hartu par pētniecības infrastruktūru pārrobežu pieejamību un izmantošanu. Pētniekiem atvērts darba tirgus Būtisks elements EPT izveides pabeigšanai ir patiesi atvērts un pētniekiem pievilcīgs Eiropas darba tirgus. Pārredzama, atklāta un uz sasniegumiem balstīta darbā pieņemšana nodrošina, ka pētniecības sistēmas var izvēlēties pētniekus no visplašākā iespējamā talantu piedāvājuma, tādējādi panākot izcilību un sekmējot mobilitāti. Vairāk nekā 200 universitāšu un pētniecības institūtu ir aktīvi iesaistījušies pasākumā "Cilvēkresursu izcilība pētniecībā", un lielākā daļa pārskata savu darbā pieņemšanas procesu. Būtisks solis uz priekšu ir arī EURAXESS darbvietu portāla izmantošana pētniecības jomas amatu popularizēšanai visā ES, un tas ir palīdzējis salāgot piedāvājumu un pieprasījumu citās valstīs. Tomēr atklātās darbā pieņemšanas principi paredz ne tikai tiesības zināt par amatiem un pieteikties uz tiem. Apmēram 40 % ES pētnieku norādīja, ka ir neapmierināti ar atklātās darbā pieņemšanas praksi savā iestādē. Dažās valstīs šis rādītājs pārsniedz 50 %[19]. 2012. gadā dažādās dalībvalstīs bija vērojamas aizvien lielākas atšķirības inovācijas jomā. Šādos apstākļos, ko papildina finanšu krīzes visvairāk skartajās valstīs novērojamā pētniecības budžeta samazināšana, atklātai darbā pieņemšanai un karjeras attīstībai ir arvien lielāka nozīme, lai radītu tādus nosacījumus, kas ļauj panākt līdzsvarotāku izaugsmi visā Eiropā. Dalībvalstīm un iestādēm jārīkojas koordinēti, lai nodrošinātu, ka visiem pētniecības amatiem tiek piemērota atklāta, pārredzama un uz nopelniem balstīta prakse. Dažādās valstīs vēl arvien ir atšķirības stipendiju pārnesamības un valsts stipendiju pieejamības ziņā. Tikai nedaudzas dalībvalstis ziņo, ka to nacionālie finansēšanas mehānismi nodrošina stipendiju pārnesamību. Valsts stipendijas retāk ir pieejamas nerezidentiem, izņemot gadījumus, kad finansējums tiek piešķirts valsts pētniecības sistēmas interesēs. Lai gan ir pieņemtas vairākas iniciatīvas[20], to ietekme visā ES aizvien ir neliela. Dalībvalstīm būtu jānovērš šķēršļi, kas kavē valsts stipendiju pieejamību un to pārnesamības īstenošanu, savukārt pētniecības finansēšanas organizācijām ciešāk jāsadarbojas, šo procesu veicinot. Atvieglota imigrācija var būt izšķirīgs faktors, lai Eiropai piesaistītu labākos talantus no visas pasaules. 2013. gada martā Komisija nāca klajā ar "Zinātnieku vīzu direktīvas" pārstrādāto redakciju[21], kurā valstu iestādēm būs noteikti skaidrāki termiņi pieteikumu izskatīšanai un kas nodrošinās pētniekiem lielākas mobilitātes iespējas un atvieglos darba tirgus pieejamību pēc uzturēšanās beigām. Eiropā ir diezgan maz rūpniecībā nodarbinātu pētnieku, lai gan tā sagatavo arvien vairāk zinātņu doktoru. Lai gan doktorantūras studijas kļūst arvien dažādākas un arvien vairāk doktora grādu ieguvušo personu turpina karjeru ārpus akadēmiskajām aprindām, daudzi no tiem nav sagatavoti darba tirgum. Progress novērojams vairākās dalībvalstīs, lai gan arvien saglabājas problēma, kā sekmēt rūpniecības pieejamību, finansēšanu un ilgtspēju un kā to plašāk iesaistīt zinātņu doktoru sagatavošanā, galvenokārt ietverot visus inovatīvas doktorantūras studiju programmas principus, kā to apstiprināja Padome[22]. Turklāt vairākas dalībvalstis doktorantūras studentu apmācībai ir izmantojušas struktūrfondus. Dalībvalstis, pētniecības finansēšanas organizācijas un pētniecības iestādes tiek mudinātas veicināt inovatīvu doktorantūras studiju principu plašāku izvēršanu, tostarp attiecīgos gadījumos izmantojot Eiropas struktūrfondus un investīciju fondus. Lai paplašinātu dalību Eiropas pētniecības telpā, Komisija nāk klajā ar ierosinājumu programmas “Apvārsnis 2020” ietvaros izveidot “EPA vadītāju” posteņus nolūkā palīdzēt universitātēm un citām pētniecības iestādēm sasniegt tādu izcilības līmeni, kāds vajadzīgs konkurētspējas nodrošināšanai starptautiskā mērogā. 7. pamatprogrammas ietvaros tika izsludināts izmēģinājuma uzaicinājums, uz kuru atsaucās vairāk nekā 100 iestādes. Dzimumu līdztiesība un dzimumu līdztiesības aspekta integrēšana pētniecībā Eiropas pētniecībā joprojām nepietiekami tiek iesaistītas augsti kvalificētas sievietes un nelietderīgi tiek izmantots viņu darbs. Turklāt pētniecības jomā vēl arvien netiek ņemts vērā dzimumu līdztiesības aspekts. Kamēr sieviešu skaits zinātņu doktoru vidū itin visās nozarēs pēdējos gados ir palielinājies, pētnieču skaits arvien ir nenozīmīgs, un sieviešu skaits starp augstākās izglītības iestāžu vadītājiem ir pavisam mazs[23]. Aina dalībvalstīs politikas iniciatīvu ziņā arvien ir ļoti neviendabīga. Dzimumu līdztiesību parasti regulē vispārējie darba tirgus noteikumi. Tikai dažās dalībvalstīs, šķiet, to juridiskajā sistēmā pētniecības jomā ir iestrādāti konkrēti noteikumi dzimumu līdztiesības nodrošināšanai. Pusē dalībvalstu ir izstrādāti stimuli, kas mudina jaunas sievietes uzsākt zinātnisko karjeru un atbalsta tieši sievietes, kas ir pētnieces. Mazāk ir to dalībvalstu, kuras nosprauž mērķus īpaši dzimumu līdztiesības jomā grupās un komitejās. Ļoti maz ir tādu dalībvalstu, kuras aicina iestādes pieņemt Dzimumu līdztiesības plānus[24] un īstenot tos. Dalībvalstis maz uzmanības pievērš dzimumu līdztiesības integrēšanai valstu pētniecības programmās, lai gan pienācīgi ņemot vērā sieviešu un vīriešu vajadzības, uzvedību un attieksmi, uzlabotos pētniecības un inovācijas rezultātu kvalitāte un nozīmīgums. Lai novērstu dzimumu nevienlīdzību pētniecības iestādēs un programmās, dalībvalstīm būtu jāīsteno visaptverošas strukturālo pārmaiņu stratēģijas. Ar 7. pamatprogrammu Komisija ir finansējusi dzimumu līdztiesības plānu izveidi un īstenošanu pētniecības iestādēs. 2013. gadā sāks darboties ERA-NET GENDERNET tīkls, kas veicinās dalībvalstu un asociēto valstu savstarpējo sadarbību. Ar programmu “Apvārsnis 2020” Eiropas Komisija arī turpmāk atbalstīs strukturālās pārmaiņas pētniecības iestādēs. Salīdzinot ar 7. pamatprogrammu, dzimumu līdztiesība un dzimumu aspekts pētniecības un inovācijas jomā tiks sistemātiskāk izmantots dažādajos programmas “Apvārsnis 2020” posmos. Optimāla zinību aprite un nodošana Publiski finansētas pētniecības rezultātu atklāta pieejamība Zināšanas ir būtiskas EPT. Jānodrošina, lai pētniekiem un privātā sektora pārstāvjiem būtu pieejamas publiski pieejamās zināšanas, kas sekmētu zināšanu bāzi, samazinātu reģionālās atšķirības un piedāvātu inovatīvus risinājumus sociālajām problēmām. Visā Eiropā arvien pieaug to universitāšu, pētniecības centru un finansēšanas aģentūru skaits, kuras atbalsta neierobežotu bezmaksas piekļuvi publikācijām. Gandrīz visas dalībvalstis ir izstrādājušas juridiskus un administratīvus nosacījumus publikāciju atklātas pieejamības nodrošināšanai, turklāt dažas no tām atbalsta arī datu atklāto pieejamību[25]. Dalībvalstīm būtu jāizvērš centieni īstenot publikāciju atklāto pieejamību un jāturpina veidot atbilstošu datu atklātās pieejamības politikas sistēmu, vienlaikus ņemot vērā intelektuālo īpašumtiesību aspektus jo īpaši tad, kad pētniecībā tiek iesaistīts privātais sektors. Programma “Apvārsnis 2020” kalpo par paraugu, izvirzot noteikumu — lai saņemtu ES līmeņa finansējumu pētniecībai un inovācijai, ir jānodrošina pētniecības publikāciju atklātā pieejamība. EPT digitālais aspekts Ciparu tehnoloģijas ir būtiskas zināšanu radīšanai, pieejamībai un nodošanai. Dažas dalībvalstis jau ir veikušas pasākumus, lai sekmētu ciparu EPT nolūkā atvieglot pētniecības resursu, pakalpojumu un sadarbības netraucētu pieejamību tiešsaistē[26]. Visām dalībvalstīm jānodrošina, lai būtu ieviesti nosacījumi šādu darbību atbalstam: netraucēta tiešsaistes piekļuve digitāliem pētniecības pakalpojumiem sadarbības īstenošanai, datu elektroniska apstrāde un zinību pieejamība, pētnieku identitātes iekļaušana elektroniskā reģistrā, kas sekmē pakalpojumu un resursu pieejamību dažādu valstu pētniekiem, e-infrastruktūru un digitālo pētniecības pakalpojumu saskaņota pieejamība un lietošanas politika, lai nodrošinātu daudzvalstu pētniecības konsorciju sadarbību gan ar publiskajiem, gan privātajiem partneriem. Zināšanu nodošana un atklātā inovācija Zināšanu nodošana, ņemot vērā tās būtisko nozīmi ekonomikā, jo īpaši atlabšanas ziņā, ir EPT pamatjoma, kurā valdības un ieinteresētās personas aktīvi darbojas. Lai gan dalībvalstīs veiktie atbalsta pasākumi ir atbalstāmi, tie arvien ir sadrumstaloti, kas savukārt apgrūtina vispārējās atklātās inovācijas un zināšanu nodošanas efektivitāti valstu līmenī[27]. Nozīmīga loma uz zināšanām balstītā ekonomikā ir stratēģijām, kuras nodrošina struktūru, stimulē, veicina un nodrošina to, ka publiskie pētījumi sekmē atklātu inovāciju un zināšanu nodošanu. Dalībvalstīm jāturpina noteikt, īstenot un novērtēt valsts zināšanu nodošanas stratēģijas, lai nodrošinātu strukturālas un kultūras pārmaiņas pētniecības un inovācijas sistēmā un tādējādi palielinātu pētniecības ekonomisko un sociālo ietekmi. Zinātne un inovācijas politika top arvien vairāk savā starpā saistītas. Zinības arvien biežāk tiek iegūtas dinamiskas sadarbības rezultātā, kas savukārt sekmē vērtīgas inovācijas un samazina darījumu izmaksas. Šā procesa atbalstam Komisija pašlaik izstrādā visaptverošu politikas pieeju atklātai inovācijai un zināšanu nodošanai un to apspriedīs ar ieinteresētajām personām. Starptautiskā sadarbība EPT ārējā dimensija[28] ir svarīga tās attīstībai. Sasniegumi EPT resursu apvienošanā un kritiskās masas radīšanā, atvieglojot zināšanu attīstību, pārsūtīšanu un apriti, un pētniekiem atvērts darba tirgus palīdzēs padarīt Eiropu par pievilcīgu vietu pasaules mērogā mobilajiem pētniekiem un pētniecības un inovācijas ieguldījumiem. Valstu politikas labāka koordinācija ļaus panākt efektīvāku un saskanīgāku Eiropas pētniecības un inovācijas pārstāvību pasaulē un palielinās tās atpazīstamību un ietekmi. Tas savukārt palīdzēs nostiprināt Eiropas ietekmi kopīgu pasaules mēroga principu (piemēram, tādās jomās kā pētniecības integritātes speciālistu savstarpējā izvērtēšana, dzimumu līdztiesības veicināšana un dzimuma aspekta iekļaušana pētniecībā, karjera pētniecībā, intelektuālā īpašuma tiesības un publiski finansētu pētījumu publikāciju vispārēja pieejamība) izstrādē, lai veicinātu starptautisko sadarbību pētniecībā un inovācijā un radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā pasaulē. 3. Nobeigums un turpmākā rīcība 2013. gada progresa ziņojums liecina, ka EPT programmas īstenošana ir svarīgs priekšnosacījums tam, lai uzlabotu pētniecības un inovācijas darbību efektivitāti un sekmētu gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi. Tomēr tas parāda arī to, ka Eiropas pētniecības un inovācijas vide joprojām ir sadrumstalota, un tajā identificēti šķēršļi, kas neļauj Eiropai pilnībā izmantot vienotu EPT, kurā notiek brīva pētnieku, zinību un tehnoloģijas aprite[29]. Tā kā dalībvalstis arvien ir galvenie dalībnieki, kas ievieš EPT pamatreformas savās valstu pētniecības sistēmās, tāpēc ir svarīgi, lai dalībvalstis pilnībā ievērotu EPT prioritātes. Eiropas pusgads ir ietekmīgs instruments, ar kura palīdzību dalībvalstis var saskaņoti iekļaut EPT prioritātes savās reformās, lai aktivizētu pētniecību, attīstībai paredzētus ieguldījumus un ekonomikas atlabšanu. Ņemot vērā uz zināšanām balstītu stratēģisko mijiedarbību ar dalībvalstīm, Padome ir apstiprinājusi Eiropas Pētniecības telpas komitejas (ERAC) nozīmi EPT pabeigšanā[30], kā arī ir apņēmusies sniegt informāciju Komisijas ikgadējiem ziņojumiem un pilnībā izmantot sinerģiju ar Eiropas pusgadu. Tālab ir svarīgi, lai dalībvalstis turpinātu un vajadzības gadījumā vēl vairāk atbalstītu uzraudzības mehānismu, lai 2014. gadā varētu pēc iespējas aptverošāk novērtēt sasniegto. Lai īstenotu stiprāku EPT partnerību, vairumā dalībvalstu precīzāk jāformulē un jānostiprina mijiedarbība starp valstu iestādēm un ieinteresētajām personām. Ieinteresēto pētniecības struktūru organizācijām, kuras parakstījušas kopīgu paziņojumu ar Komisiju, būtu jārāda piemērs, kā tām mijiedarboties ar saviem locekļiem EPT izveidē. Paredzams, ka tās līdz šā gada beigām ziņos par paveikto, lai uzlabotu sadarbību un vajadzības gadījumā vēl intensīvāk kopīgi rīkotos EPT izveidē. Komisija palielinās savu ieguldījumu EPT ar programmas “Apvārsnis 2020” palīdzību, kura līdztekus valsts publiskajam pētniecības finansējumam, kas pieejams 28 dalībvalstīs un asociētajās valstīs, būs viens no svarīgākajiem finanšu balstiem EPT sasniegšanā. Turklāt ir svarīgi, lai dalībvalstis iekļautu EPT programmu savu Eiropas struktūrfondu un ieguldījumu fondu izmantošanā. Komisijas pienākums ir veicināt kopējo EPT politikas apspriešanu un īstenošanu. Tā turpinās atbalstīt savstarpēju mācīšanos un labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm, izstrādāt labākas zināšanas un izpratni par valstu pētniecības un inovāciju politiku plašākā Eiropas pusgada kontekstā saistībā ar pētniecības un inovācijas ieguldījumiem un ekonomikas attīstību[31]. Padomes, Eiropadomes, Eiropas Parlamenta, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas un Reģionu komitejas sniegtais atbalsts EPT pabeigšanā arvien ir svarīgs, lai nodrošinātu saikni ar ieinteresētajām personām plašā mērogā, valstu parlamentos un reģionos. Tāpēc Komisija nodrošinās atbilstoša starpiestāžu dialoga veidošanu. 2014. gadā tiks veikts pilns progresa novērtējums, kurā tiks vērtēts, vai stiprāka Eiropas Pētniecības telpas partnerība izcilībai un izaugsmei ir bijusi pietiekama EPT izveidei, kā to aicināja Eiropadome[32]. [1] COM(2010) 2020 galīgā redakcija. [2] COM(2012) 392 final. [3] C 17649/12, RECH 467, COMPET 773. [4] Turpat. Padome arī uzsver, ka “saistībā ar EPT panāktais progress būs jāuzrauga ciešā saistībā ar Eiropas pusgadu, kā arī būs nepieciešama Padomes augstākā līmeņa vadība (..)”. [5] Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja, 19.6.2012. [6] EESC INT/662-CES2075-2012_00_00_TRA_AC un OV 2013/C 62/4. [7] EARTO, EUA, LERU, NordForsk, Science Europe. Pēc gada partnerībai ar vienpusējo paziņojumu pievienojās CESAER. [8] Pamatojoties uz to brīvprātīgi sniegtu informāciju, ir analizētas trīs asociētās valstis (Šveice, Islande un Norvēģija). [9] http://ec.europa.eu/research/era/docs/en/voluntary_guidelines.pdf [10] Komisijas dienestu darba dokuments (KDDD), “ERA Facts and Figures”., 14.–15. lpp. [11] Dalībvalstis saņēma aptuveni EUR 29,4 miljardus un asociētās valstis – EUR 2,9 miljardus no EK ieguldījuma 2007.–2012. gadā. [12] COM(2013) 494 final. [13] CERN, EFDA-JET, EMBL, ESA, ESO, ESRF, European XFEL un ILL. [14] KDDD “ERA Facts and Figures”, 17. lpp. [15] Eiropas Komisijas pasūtīts JOREP (Joint and Open Research European Programmes) pētījums, 2013. [16] COM(2007) 723 galīgā redakcija. [17] Piemēram, pētniecības infrastruktūras EPT, ESF dalīborganizāciju forums, 2013. gada marts. [18] KDDD “ERA Facts and Figures”, 18. lpp. [19] KDDD “ERA Facts and Figures”, 21.–22. lpp. [20] "Money follows Researcher' and 'Money follows Cooperation Line". [21] http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/e-library/documents/policies/immigration/study-or-training/docs/students_and_researchers_proposal_com_2013_151_en.pdf. [22] Padomes secinājumi par augstākās izglītības modernizēšanu, 11/2011, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16746.en11.pdf. [23] Eiropas Savienībā 2012. gadā no visām doktora grādu ieguvušajām personām 46 % bija sieviešu, 33 % pētnieču, 20 % vecāko akadēmisko darbinieču; dzimumu nelīdztiesība vēl biežāk bija sastopama lēmumu pieņemšanā, kur tikai 15,5 % no augstāko izglītības iestāžu vadītājiem un 10 % no rektoriem bija sievietes. http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/she-figures-2012_en.pdf [24] Komisijas dienestu darba dokuments “ERA Facts and Figures”, 26. lpp. [25] Komisijas dienestu darba dokuments “ERA Facts and Figures”, 28. lpp. [26] Turpat, 32. lpp. [27] Turpat, 29. lpp. [28] COM(2012) 497, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/137346.pdf. [29] LESD 179. pants. [30] Padomes rezolūcija par konsultatīvo darbu saistībā ar EPT, 31/5/2013. [31] 2013. gadā notika savstarpējas mācīšanās semināri par konkurētspējīgu finansējumu un sinerģiju starp struktūrfondiem un programmu “Apvārsnis 2020”. Eiropas Komisija paredzējusi organizēt semināru, kurā tiks aplūkotas valstu stratēģijas tam, kā apmācīt pietiekamu skaitu pētnieku, lai sasniegtu valstu pētniecības un izstrādes jomas mērķus. [32] EUCO 2/1/11.