EIROPAS KOMISIJA Briselē, 20.9.2021 COM(2021) 578 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 32. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu (2020. gads)” {SWD(2021) 257 final} - {SWD(2021) 258 final} - {SWD(2021) 259 final} - {SWD(2021) 262 final} - {SWD(2021) 263 final} - {SWD(2021) 264 final}



KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 32. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu (2020. gads)” Satura rādītājs SAĪSINĀJUMU SARAKSTS KOPSAVILKUMS 1.Ievads 2.ES finanšu intereses 2020. gadā 3.Dalībnieki, kas aizsargā ES finanšu intereses, un galvenie notikumi 2020. gadā 3.1.ES tiesiskais regulējums 3.2.ES finanšu interešu kontroles sistēma 3.2.1.ES līmenis 3.2.2.Dalībvalstu līmenis 4.Sadarbība cīņā pret krāpšanu 4.1.Iestāžu sadarbība ES līmenī 4.1.1.Komisijas (OLAF), Eiropas Parlamenta un Padomes sadarbība 4.1.2.OLAF un Eiropas Revīzijas palātas sadarbība 4.1.3.OLAF un EPPO darba kārtība 4.1.4.OLAF un Eiropola sadarbība 4.2.ES un dalībvalstu iestāžu sadarbība

4.2.1.Krāpšanas novēršanas padomdevējas komitejas (COCOLAF) darbības 4.2.2.Muitas dienestu sadarbība 4.2.3.Kopīgās muitas operācijas 4.3.ES dalībvalstu sadarbība 4.4.Sadarbība ar trešām valstīm 5.Uzsvars uz iniciatīvām, ko pieņēma, īstenoja vai turpināja īstenot 2020. gadā 5.1.Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai 5.2.Programma “Hercule” — atbalsts ES dalībvalstu krāpšanas apkarošanas darbībām 5.3.Ieņēmumi: ES līmenis 5.3.1.E-komercijas PVN pakete 5.3.2.Cīņa pret krāpšanos ar muitas nodokļiem 5.3.3.Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību 5.4.Ieņēmumi: ES dalībvalstu līmenis 5.5.Izdevumi: ES līmenis 5.5.1.Tiesiskums — nosacītība 5.5.2.ES budžets 2021.–2027. gadam 5.5.3.Atveseļošanas un noturības mehānisms 5.5.4.Tehniskais atbalsts, izmantojot Strukturālo reformu atbalsta programmu 5.6.Izdevumi: ES dalībvalstu līmenis 6.Pārkāpumi, krāpšana un riski

6.1.No atklāšanas līdz riskam 6.1.1.PVN krāpšana: “Pētījums un ziņojumi par neiekasēto PVN ES28 dalībvalstīs” (publicēts 2020. gadā) 6.1.2.Ar ieņēmumiem saistīti pārkāpumi un krāpšana 6.1.3.Ar izdevumiem saistīti pārkāpumi un krāpšana 6.2.Pārkāpumu un krāpšanas papildu riski 2021. gadā un pēc tam 6.2.1.Ar Covid-19 saistītie riski attiecībā uz ieņēmumiem 6.2.2.Ar Covid-19 saistītie riski attiecībā uz izdevumiem 6.2.3.Riski, kas saistīti ar Atveseļošanas un noturības mehānismu 7.Rīki krāpšanas apkarošanas pastiprināšanai 7.1.ARACHNE 7.2.Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) 7.3.GetI projekts 7.4.Valstu IT rīki ES finanšu interešu aizsardzībai 8.Secinājumi un ieteikumi



SAĪSINĀJUMU SARAKSTS AFCOS Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienests KSKA Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai ELFLA Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai ERP Eiropas Revīzijas palāta EDES agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma EPPO Eiropas Prokuratūra ERAF Eiropas Reģionālās attīstības fonds ESF Eiropas Sociālais fonds ESI fondi Eiropas strukturālie un investīciju fondi ES Eiropas Savienība IMS pārkāpumu pārvaldības sistēma DFS daudzgadu finanšu shēma NGEU Next Generation EU OLAF Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai PIF finanšu interešu aizsardzība ANM Atveseļošanas un noturības mehānisms LESD Līgums par Eiropas Savienības darbību TPR tradicionālie pašu resursi PVN pievienotās vērtības nodoklis



KOPSAVILKUMS ES un tās dalībvalstis kopīgi atbild par ES finanšu interešu aizsardzību. Lai pārvarētu Covid-19 pandēmijas izraisīto krīzi un atbalstītu pāreju uz modernāku un ilgtspējīgāku Eiropu, ES dalībvalstis ir apstiprinājušas finanšu paketi, ko veido daudzgadu finanšu shēma 2021.–2027. gadam (“ES budžets”) 1,074 triljonu EUR apmērā un pagaidu atveseļošanas instruments “Next Generation EU” 750 miljardu EUR apmērā, ko ieguldīs zaļā, digitālā un noturīgā Eiropā ar jauniem ES ieņēmumu avotiem. Kopumā šajā paketē ir vairāk nekā 1,8 triljoni EUR.

Pēdējos gados, lai aizsargātu ES nodokļu maksātāju naudu, ir izveidota atjaunota ES krāpšanas apkarošanas struktūra, kuras pamatā ir: reformēts Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), Eiropas Prokuratūras (EPPO) izmeklēšanas un kriminālvajāšanas pilnvaras, Eurojust koordinatores loma, Eiropola analītiskās spējas un cieša sadarbība ar valstu iestādēm un starp tām. 2020. gadā šī sadarbība tika uzlabota, nosakot darba kārtību, izstrādājot kopīgas iniciatīvas un darbības, kā arī apmainoties ar labo praksi un apmācību. 2020. gadā un 2021. gada pirmajā pusē vairāki svarīgi notikumi un pasākumi ļāva ES un valstu iestādēm uzlabot ES finanšu interešu aizsardzību. Daži no tiem ir šādi: ·sāka darboties EPPO; ·ar pārskatīto regulu sagatavoja OLAF sadarbībai ar EPPO un nostiprināja tā izmeklēšanas pilnvaras; ·tika ieviests vispārējs “nosacītības” režīms ES budžeta aizsardzībai pret tiesiskuma principu pārkāpumiem, kas ietekmē ES finanšu interešu aizsardzību; ·tika panākts labs progress Komisijas stratēģijas krāpšanas apkarošanai īstenošanā, īstenojot divas trešdaļas no plānotajām darbībām un turpinot īstenot atlikušo trešdaļu. 2020. gadā, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, samazinājās krāpšanas gadījumu un pārkāpumu skaits, par kuriem ziņoja ES un valstu iestādes. Lai gan noteikta cikliska ietekme izskaidro ar krāpšanu saistītu pārkāpumu skaita samazināšanos, ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu atklāšanas un ziņošanas apmēra samazināšanos noteiktās izdevumu jomās nav viegli izskaidrot, un tāpēc tie rada bažas. Papildus zināmajiem riskiem rodas jauni izaicinājumi. Tie ir saistīti ar jauniem ES līdzekļu pārvaldības un izmantošanas veidiem, kas saistīti ar izpildi, konkrētu mērķu sasniegšanu un palielinātu izdevumu jomām, kuras saistītas, piemēram, ar zaļo un digitālo pārkārtošanos un veselības nozari. Lai efektīvi novērstu šos riskus, būs vajadzīgas jaunas pieejas un rīki, atjaunots un vienots Eiropas redzējums par cīņu pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas skar ES finanšu intereses. Šā redzējuma pamatā būs pēdējo gadu sasniegumi, un tas ietvers datu efektīvāku vākšanu un izmantošanu, uzlabotu pārredzamību, labāk koordinētus, saskaņotus dalībvalstu īstenotus krāpšanas apkarošanas centienus, izmantojot valstu stratēģijas krāpšanas apkarošanai, pastiprinātu sadarbību valsts iestāžu starpā, ES dalībvalstu starpā un ar ES.

1.Ievads ES un dalībvalstis kopīgi atbild par ES finanšu interešu aizsardzību un krāpšanas apkarošanu. ES dalībvalstu iestādes pārvalda ES izdevumu lielāko daļu un iekasē tradicionālos pašu resursus (TPR). Komisija pārrauga abas šīs jomas, nosaka standartus un pārbauda atbilstību. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 325. panta 5. punktu Komisija sadarbībā ar ES dalībvalstīm iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada ziņojumu par pasākumiem, kuri veikti pret krāpšanu un citām nelikumīgām darbībām, kas skar ES finanšu intereses (“PIF ziņojums”). Attiecībā uz 2020. gadu minētais pienākums ir izpildīts ar šo ziņojumu un tam pievienotajiem dokumentiem. 2020. gadu iezīmēja Covid-19 pandēmija un tās ietekme. ES iestādes ir reaģējušas ar līdz šim nepieredzētiem finanšu un ekonomikas politikas lēmumiem. Tās ir pabeigušas sarunas un apstiprinājušas ES budžetu 2021.–2027. gadam, kā arī instrumenta “Next Generation EU” (NGEU) un pamatprogrammas “Atveseļošanas un noturības mehānisms (ANM)” budžetu. Budžets 1,8 triljonu EUR apmērā palīdzēs atjaunot Eiropu, lai tā kļūtu zaļāka, digitālāka, noturīgāka un labāk sagatavota pašreizējiem un turpmākajiem izaicinājumiem. ES finanšu interešu aizsardzība būs būtiska šīs vēsturiskās vienošanās par budžetu vērienīgo mērķu sasniegšanai. 2020. gada PIF ziņojumā: I)sniegts pārskats par ES finanšu interesēm pēc 2020. gadā pieņemtajiem stratēģiskajiem lēmumiem; II)norādīti galvenie dalībnieki ES un valstu līmenī; III)izklāstīta šo dalībnieku sadarbība; IV)izklāstītas nozīmīgākās veiktās iniciatīvas; V)norādīti riski, kuriem ir pakļautas un tiks pakļautas ES finanšu intereses, pamatojoties uz ES struktūru un valstu iestāžu atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanas gadījumiem; VI)minēti rīki, kas izstrādāti krāpšanas apkarošanai. 2.ES finanšu intereses 2020. gadā

ES finanšu intereses ietver tos ieņēmumus, izdevumus un aktīvus, kas iekļauti ES budžetā un ES iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru budžetos, kā arī budžetos, ko tie pārvalda un pārrauga. Budžeta ieņēmumu daļu veido muitas nodokļi, pievienotās vērtības nodoklis un daļa no ES dalībvalstu nacionālā kopienākuma. 1 . attēlā ir redzami līdzekļi, kas bija pieejami ES 2020. gadā. No šiem līdzekļiem ES finansē savas politikas jomas (sk. 2 . attēlu). Lai gan budžeta izpilde tiek īstenota katru gadu, tas ir daļa no Savienības ilgtermiņa budžeta — daudzgadu finanšu shēmas (DFS), kurā noteikti izdevumu ierobežojumi septiņiem gadiem. Lai gan 2020. gads bija DFS 2014.–2020. gadam pēdējais gads, tas bija arī gads, kurā tika noteikts nākamā ilgtermiņa budžeta tiesiskais regulējums. ES budžets tiek tērēts saskaņā ar trim dažādiem pārvaldības veidiem (sk. 3 . attēlu). Lai pārvarētu Covid-19 pandēmijas izraisīto krīzi un atbalstītu pāreju uz modernāku un ilgtspējīgāku Eiropu, ES dalībvalstis ir apstiprinājušas daudzgadu ES budžetu 2021.–2027. gadam 1,074 triljonu EUR apmērā un pagaidu atveseļošanas instrumentu “Next Generation EU” 750 miljardu EUR apmērā. Kopumā šajā paketē ir vairāk nekā 1,8 triljoni EUR (sk. 4 . attēlu). Atveseļošanas un noturības mehānisms (ANM) ir NGEU pamatā ar aizdevumiem un neatmaksājamu finansiālo atbalstu 672,5 miljardu EUR apmērā, kas pieejami laikposmā no 2021. līdz 2026. gadam. 3.Dalībnieki, kas aizsargā ES finanšu intereses, un galvenie notikumi 2020. gadā Daudzi dalībnieki rūpējas par ES finanšu interesēm un pastāvīgi strādā, lai uzlabotu to aizsardzību; gan veidojot nepieciešamo tiesisko regulējumu, gan īstenojot pamatā esošo politiku. 3.1.ES tiesiskais regulējums Komisija ierosina tiesību aktus krāpšanas apkarošanas jomā, par kuriem pēc tam lemj Eiropas Parlaments un Padome (“likumdevēji”).

1 . tabulā ir minēti galvenie tiesību akti, kas pieņemti 2020. gadā un 2021. gada sākumā. Nosaukums ES finanšu interešu mehānisma aizsardzības apraksts Padomes Regula (ES, Euratom) 2020/2093 (2020. gada 17. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam “DFS regula”. Ir apstiprināti visu DFS nozaru aktu saskaņoti krāpšanas apkarošanas noteikumi. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2020/2092 (2020. gada 16. decembris) par vispārēju nosacītības režīmu Savienības budžeta aizsardzībai “Nosacītības regula”. Nosacītības mehānisma mērķis ir aizsargāt ES budžetu pret ES dalībvalstu pieļautiem tiesiskuma principu pārkāpumiem, kas pietiekami tiešā veidā ietekmē vai nopietni draud ietekmēt budžeta pareizu finanšu pārvaldību vai ES finanšu intereses. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2020/2223 (2020. gada 23. decembris), ar kuru groza Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 attiecībā uz sadarbību ar Eiropas Prokuratūru un Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai izmeklēšanas efektivitāti “OLAF regula”. Grozītajā regulā ir noteiktas OLAF attiecības ar Eiropas Prokuratūru (EPPO), lai nodrošinātu abu struktūru pilnīgu papildināmību, un ir pastiprināta OLAF izmeklēšanas spēja. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu “ANM regula”. Minētās regulas 22. pantā ir ietverti noteikumi par ES finanšu interešu aizsardzību. Eiropas Savienības Tiesa (“Tiesa”) nodrošina ES tiesību aktu vienotu piemērošanu un interpretāciju. Tiesa 2020. gadā pieņēma trīs lēmumus ES finanšu interešu aizsardzības jomā. Lietas numurs un apraksts C-603/19, Úrad špeciálnej prokuratúry Šajā lietā Tiesa apstiprināja, ka ar LESD 325. pantu tiek atļauts valsts tiesību aktiem liegt valstij iespēju iesniegt kriminālprocesā prasību par kaitējuma atlīdzināšanu, kurš tai ir radies, apsūdzētajai personai krāpniecisku darbību rezultātā piesavinoties līdzekļus no Eiropas Savienības budžeta, un šajā procesā valstij nav nekādu citu prasījuma tiesību, kas tai ļautu celt prasību pret apsūdzēto. Tiesa paskaidroja, ka, lai gan LESD 325. pants uzliek par pienākumu ES dalībvalstīm veikt efektīvus pasākumus, lai atgūtu summas, kas nepareizi izmaksātas ES subsīdijas saņēmējam, tas neuzliek nekādus ierobežojumus attiecībā uz atgūšanas procedūru. Valsts tiesai ir jāņem vērā tikai tas, vai administratīvajās tiesībās, civiltiesībās vai krimināltiesībās pastāv efektīvs tiesiskās aizsardzības līdzeklis attiecībā uz darbībām, kas skar ES finanšu intereses. C-743/18, Elme Messer Metalurgs Šajā lietā Tiesai bija iespēja interpretēt 2. panta 7. punktu Regulā (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu, kurā definēts jēdziens “neatbilstība”. Tiesa interpretēja noteikumu, lai minētajā jēdzienā iekļautu situāciju, kurā Eiropas Reģionālās attīstības fonda finansējuma saņēmējs attiecīgajā periodā nesasniedz apgrozījumu, kas paredzēts projektā, kurš ir tiesīgs saņemt finansējumu, jo tā vienīgā darījumu partnera darbība ir apturēta vai minētais partneris ir kļuvis maksātnespējīgs. Tiesa savā spriedumā uzsvēra, ka nav jāpierāda, ka pastāv īpaša finansiāla ietekme uz ES budžetu, un pietiek ar to, ka nav izslēgta šādas ietekmes iespējamība. C-496/18 un C-497/18, HUNGEOD un citi ES publiskā iepirkuma direktīvās dots pilnvarojums ES dalībvalstīm pieņemt valsts tiesību aktus, kas ļauj uzraudzības iestādei pēc savas iniciatīvas, pamatojoties uz ES finanšu interešu aizsardzību, sākt pārskatīšanas procedūru, lai uzraudzītu publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumus. Šajā saistībā Tiesa norādīja, ka, ja ir paredzēta šāda procedūra, tā ir ES tiesību piemērošanas jomā, jo publiskie līgumi, kas ir šādas procedūras priekšmets, ir publiskā iepirkuma direktīvu materiālajā piemērošanas jomā. Attiecīgi Tiesa nosprieda, ka šīm pārskatīšanas procedūrām ir jāatbilst ES tiesību vispārējiem principiem un jo īpaši vispārējam juridiskās noteiktības principam. 3.2.ES finanšu interešu kontroles sistēma 6 . attēlā redzams, cik sarežģīta ir ES kontroles sistēma ar daudziem dalībniekiem Eiropas un valstu līmenī. 3.2.1.ES līmenis ES iestādes un struktūras apstrādā gan ES ieņēmumus, gan izdevumus. Komisija nosaka stratēģijas un pārvērš tās politikā un iniciatīvās ar vispārējiem politiskiem mērķiem, kas izstrādāti kopīgi ar ES iestādēm. Komisijas dienesti pārvalda konkrētas politikas jomas un ar tām saistītās izdevumu programmas, kas tās atbalsta. Finanšu līdzekļu pārvaldību var veikt jebkurā no 3 . attēlā norādītajiem veidiem. Komisija atbild par ES budžeta izpildi. Eiropas Parlaments veic demokrātisku pārraudzību, lai nodrošinātu, ka Komisija un citas iestādes pienācīgi pārvalda ES fondus. Eiropas Parlaments, rīkojoties saskaņā ar Padomes ieteikumu, lemj, vai piešķirt budžeta izpildes apstiprinājumu, t. i., galīgo budžeta apstiprinājumu konkrētā gadā. Eiropas Parlaments pieņem lēmumu pēc tam, kad Budžeta kontroles komiteja (CONT) ir rūpīgi pārbaudījusi Komisijas finanšu pārskatus. Eiropas Parlamenta rezolūcija par 2018. gada PIF ziņojumu tika pieņemta 2020. gada 10. jūlija plenārsēdē pēc tam, kad 2020. gada 7. maijā tas saņēma labvēlīgu CONT balsojumu. Eiropas Parlamenta rezolūcija ir svarīgs politisks dokuments, kurā aplūkoti vairāki jautājumi, kas saistīti ar ES finanšu interešu aizsardzību, un uzsvērtas jomas, kurās jāveic uzlabojumi. Piemēram, Eiropas Parlaments mudināja Komisiju un ES dalībvalstis veicināt jauno tehnoloģiju izmantošanu fondu pārvaldībā, stiprināt savas analītiskās spējas, lai uzlabotu krāpšanas riska novērtējumu un pārvaldību, uzlabot salīdzināmu datu paziņošanu un analītisku IT instrumentu izmantošanu, kā arī iesniegt tiesību akta priekšlikumu par savstarpēju administratīvu palīdzību ES izdevumu jomā. Eiropas Revīzijas palāta novērtē, vai darbības, ko ES veic, lai uzlabotu pārskatatbildību, pārredzamību un finanšu pārvaldību, ir ekonomiskas, lietderīgas, efektīvas, likumīgas un pareizas.

Katru gadu Eiropas Revīzijas palāta revidē ES budžeta ieņēmumus un izdevumus un sniedz atzinumu par to, kādā mērā gada pārskati ir ticami un ieņēmumi un izdevumi atbilst piemērojamiem tiesību aktiem un noteikumiem. Gada pārskats par 2019. finanšu gadu tika publicēts 2020. gada 10. novembrī. Eiropas Revīzijas palāta secināja, ka pārskatos nebija būtiski nepareizu ziņu. Attiecībā uz darījumu pareizību tā secināja, ka ieņēmumos kļūdu līmenis nebija būtisks. Attiecībā uz izdevumiem revīzijas rezultāti uzrādīja paaugstinātu aplēsto kļūdu līmeni, salīdzinot ar 2018. gadu. Augsta riska (galvenokārt ar atlīdzību saistītos) izdevumos, uz kuriem bieži attiecas sarežģīti noteikumi, kļūdu līmenis bija būtisks. Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) veic neatkarīgu izmeklēšanu par krāpšanu un korupciju saistībā ar ES fondiem un izstrādā ES krāpšanas apkarošanas politiku cīņai pret krāpšanu, korupciju un jebkuru citu nelikumīgu darbību, kas skar ES finanšu intereses. 4. ierāmējums. Kas jauns OLAF 2020. gadā? Gan OLAF, gan Eiropas Prokuratūra (EPPO) aizsargā ES budžetu. Lai gan to dara savu pilnvaru ietvaros, OLAF un EPPO noteikumi nodrošina ciešu sadarbību starp abām struktūrām. Šai sadarbībai ir trīs virzieni: i) EPPO var paļauties uz OLAF atbalstu un zinātību; ii) OLAF pēc EPPO pieprasījuma vai pēc vienošanās ar to var sākt izmeklēšanu, kas papildina EPPO izmeklēšanu, lai atvieglotu atgūšanu vai pieņemtu administratīvus piesardzības pasākumus; iii) biroji apmainīsies ar informāciju pirms izmeklēšanas un tās laikā, izmantojot savstarpējas ziņošanas mehānismus. Pārskatītā OLAF regula arī nodrošina OLAF ar iedarbīgākiem rīkiem, lai izmeklētu līdzekļu izkrāpšanu no ES budžeta. Piemēram, uz OLAF pārbaudēm, ko veic uz vietas, attiecas skaidrāki noteikumi, un tas gūst labumu no uzlabotas divpusējas sadarbības ar valstu iestādēm. OLAF arī varēs piekļūt bankas konta informācijai ar tādiem pašiem nosacījumiem kā valsts kompetentās iestādes. Tagad šie instrumenti pastāv līdzās stingrākām procesuālajām garantijām personām, uz kurām attiecas OLAF izmeklēšana, un kontroles mehānismiem to izpildei, piemēram, procesuālo garantiju kontrolierim. OLAF 2020. gada darbības rezultāti ir izklāstīti tā gada pārskatā. 2020. gada jūnijā OLAF tika reorganizēts, lai stiprinātu tā izmeklēšanas spēju, iekšējās kontroles pasākumus un finanšu pārvaldību un palielinātu tā darbinieku dažnedažādu prasmju un pieredzes potenciālu. Eiropas Prokuratūrai (EPPO) ir pilnvaras veikt izmeklēšanu un kriminālvajāšanu noziegumos, kas skar Savienības finanšu intereses 22 ES dalībvalstīs, kuras ir pārstāvētas EPPO. Tā savu darbību sāka 2021. gada 1. jūnijā. 5. ierāmējums. Kas jauns EPPO 2020. gadā? EPPO izveidoja ar Padomes Regulu (ES) 2017/1939, kas stājās spēkā 2017. gada 20. novembrī. Pēc Eiropas galvenās prokurores Lauras Kodrucas Keveši (Laura Codruţa Kövesi) iecelšanas 2019. gadā Eiropas Prokuroru kolēģija tika izveidota 2020. gada septembrī. Tā pieņēma vairākus iekšējos noteikumus, kas vajadzīgi tās efektīvai darbībai, tostarp: iekšējo reglamentu, Eiropas deleģēto prokuroru nodarbinātības nosacījumus un noteikumus par datu aizsardzību un pastāvīgajām palātām. Decentralizētā līmenī, ko veido Eiropas deleģētie prokurori ES dalībvalstīs, kuras ir pārstāvētas EPPO, dalībvalstis virza savus kandidātus un kolēģija tos oficiāli ieceļ. 2021. gada sākumā EPPO centrālais birojs pārcēlās uz telpām Luksemburgā. Ir ieviesta lietu pārvaldības sistēma, kas ir galvenais EPPO darbības instruments. Ieviešanas procesā notika apspriešanās ar iesaistītajām ES dalībvalstīm par būtiskiem jautājumiem, piemēram, izmaiņām, kas nepieciešamas, lai iekļautu EPPO valstu sistēmās. Čehija, Francija un Horvātija norādīja, ka 2020. gadā tiks pieņemti organizatoriski pasākumi un tiesību aktu grozījumi, lai pabeigtu valsts sagatavošanos un lai EPPO varētu sākt darboties. Zviedrija iecēla Izmeklēšanas komisiju, lai analizētu un ierosinātu tiesību aktu grozījumus un citus pasākumus, kas nepieciešami, lai Zviedrija varētu piedalīties EPPO. Eurojust — Eiropas Savienības Aģentūra tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās — koordinē gan ES dalībvalstu, gan trešo valstu iestāžu darbību pārrobežu noziegumu izmeklēšanā un kriminālvajāšanā.

Eiropols — Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai— ir atbalsta centrs tiesībaizsardzības operācijās, informācijas par noziedzīgiem nodarījumiem centrs un tiesībaizsardzības pieredzes centrs. 3.2.2.Dalībvalstu līmenis Saistībā ar ieņēmumiem ES dalībvalstis atbild par muitas tiesību aktu īstenošanu, muitas kontroles pasākumu veikšanu un muitas nodokļu, akcīzes nodokļu un PVN iekasēšanu no importa. Dalībvalstu muitas dienesti cenšas sasniegt vairākus citus mērķus, piemēram, piemērot nefiskālus pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot ES iekšējo drošību, aizsargāt ES no negodīgas un nelikumīgas tirdzniecības un vidi. Dalībvalstu muitas dienestiem ir būtiska loma, līdzsvarojot nepieciešamību atvieglot tirdzniecību ar ātrākām un ērtākām importa procedūrām un nepieciešamību veikt muitas kontroles pasākumus ar ES atbalstu. Komisija ātri reaģēja uz Covid-19 krīzi, pieņemot tiesību aktus, izdodot pamatnostādnes un aktīvi atbalstot ES dalībvalstis un uzņēmumus, lai nodrošinātu elastību attiecībā uz muitas parādsaistībām, atvieglotu ātru medicīniskā aprīkojuma / aizsargaprīkojuma atmuitošanu un novērstu viltota vai nedroša aprīkojuma iekļūšanu ES. Dalībvalstis arī sniedza nozīmīgu ieguldījumu ES reakcijā uz pandēmiju 2020. gadā: muitas dienesti pielāgoja savas muitas kontroles stratēģijas; krāpšanas apkarošanas dienesti vairākās ES dalībvalstīs efektīvi apkaroja krāpšanu saistībā ar Covid-19 krīzi. Tas ļāva 2020. gadā saglabāt ES finanšu interešu vispārējo aizsardzību līdzīgā līmenī kā iepriekšējos gados, vienlaikus nodrošinot netraucētu un nesatricināmu tirdzniecības plūsmu ES pilsoņiem un uzņēmumiem. ES dalībvalstis arī pārvalda apmēram trīs ceturtdaļas ES budžeta izdevumu, izmantojot vairākas struktūras (vadošās iestādes, maksājumu aģentūras, revīzijas iestādes, sertifikācijas iestādes), kuru skaits var atšķirties atkarībā no valsts lieluma un pārvaldāmo ES līdzekļu apjoma, kā arī to decentralizācijas pakāpes. Augstākajām revīzijas iestādēm ir svarīga loma valsts sabiedrisko iestāžu darbības likumības un pareizības uzraudzībā. Tā kā krāpšana un korupcija ir noziedzīgas darbības, valstu tiesībaizsardzības, kriminālvajāšanas un tiesu dienestiem ir būtiska loma ES finanšu interešu aizsardzībā līdzās specializētām struktūrām, piemēram, krāpšanas apkarošanas vai korupcijas apkarošanas birojiem. Šī sarežģītā sistēma nodrošina vairāku līmeņu kontroli (sk. 7 . attēlu). Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienesti (AFCOS): izveidoti, pamatojoties uz Regulu (ES, EURATOM) Nr. 883/2013 (“OLAF regula”), AFCOS veicina efektīvu sadarbību un informācijas, tostarp operatīvas informācijas, apmaiņu ar OLAF. Vairākās ES dalībvalstīs tie koordinē un vada cīņu pret krāpšanu, kas skar ES finanšu intereses. Francija un Grieķija reorganizēja savus AFCOS. Ņemot vērā ES finanšu interešu aizsardzības valstu sistēmu sarežģītību, Komisija pēdējos gados ir veicinājusi to, ka dalībvalstis brīvprātīgi pieņem valstu stratēģijas krāpšanas apkarošanai. Līdz 2020. gada beigām 14 dalībvalstis ziņoja, ka ir pieņēmušas šādas stratēģijas. Tomēr šo stratēģiju darbības joma un detalizācijas pakāpe var atšķirties, un dažas no tām ir jāatjaunina. Starp tām ES dalībvalstīm, kuras atbildēja, ka tajās nav ieviesta valsts stratēģija krāpšanas apkarošanai, piecas norādīja, ka ir sākušas minētās stratēģijas pieņemšanas procedūru (sk. 8 . attēlu).

Situācija ir uzlabojusies, salīdzinot ar 2019. gadu, kad desmit ES dalībvalstis norādīja, ka ir pieņēmušas stratēģiju. Valsts atveseļošanas un noturības plānu īstenošana būtu iespēja visām pārējām ES dalībvalstīm sekot un izstrādāt stratēģijas krāpšanas apkarošanai, pamatojoties uz Komisijas pamatnostādnēm, kas sagatavotas sadarbībā ar ES dalībvalstu ekspertiem. ES dalībvalstīm, kurās šāda stratēģija jau ir ieviesta, solis uz priekšu būtu tās atjaunināšana, ņemot vērā riskus, kas saistīti ar ANM īstenošanu un Covid-19 krīzi. Starp pasākumiem, kas pieņemti 2020. gadā, lai aizsargātu ES finanšu intereses, Grieķija, Itālija un Rumānija nosauca valsts tiesību aktus, ar kuriem PIF direktīva ir transponēta valsts tiesību aktos. Īrija to izdarīja 2021. gadā. Rumānija paziņoja, ka arī vairākas citas ES direktīvas ir transponētas valsts tiesību aktos. 2019. gada PIF ziņojumā par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību Komisija sniedza ieteikumu kopumu ES dalībvalstīm par ārkārtas izdevumiem un ziņošanu par pārkāpumiem. Attiecībā uz ārkārtas izdevumiem tā ieteica: •uzturēt pārbaudes un uzraudzības pasākumus augstā līmenī: 22 dalībvalstis atbildēja, ka tās ir pilnībā izpildījušas šo punktu. Malta un Slovākija ziņoja par daļēju izpildi, savukārt Austrija un Dānija uzskatīja, ka to sistēmas jau ir pielāgotas; •rūpīgi izvērtēt ārkārtas iepirkumu izmantošanu: 23 dalībvalstis ziņoja par pilnīgu izpildi. Slovākija ziņoja par daļēju izpildi, savukārt Austrija un Dānija uzskatīja, ka to sistēmas jau ir pielāgotas; •pabeigt pāreju uz e-iepirkuma procedūrām: 18 dalībvalstis ziņoja, ka ir pilnīgi pabeigušas pāreju uz e-iepirkuma procedūrām. Sešas ziņoja par daļēju izpildi. Austrija to nav izpildījusi, savukārt Īrija neatbildēja uz šo jautājumu; •apsvērt iespēju turpināt palielināt ES līdzekļu izlietojuma pārredzamību, jo īpaši ārkārtas iepirkumos; 17 dalībvalstis atbildēja, ka to ir izdarījušas, un 8 ziņoja, ka to nav izdarījušas. Dānija norādīja, ka jautājums tai nav aktuāls. Saistībā ar ieteikumu ziņot par pārkāpumiem un tos rūpīgi uzraudzīt 22 dalībvalstis ziņoja par pilnīgu izpildi un 4 ziņoja par daļēju izpildi. 4.Sadarbība cīņā pret krāpšanu Ieviestā sarežģītā krāpšanas apkarošanas struktūra paredz sadarbību starp dažādiem dalībniekiem. 4.1.Iestāžu sadarbība ES līmenī 4.1.1.Komisijas (OLAF), Eiropas Parlamenta un Padomes sadarbība 2020. gadā vairākās Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komitejas sanāksmēs galvenā uzmanība tika pievērsta OLAF darbībām, un birojs varēja iepazīstināt ar to rezultātiem. OLAF pārstāvēja Komisiju vairākās Padomes darba grupās un jo īpaši krāpšanas apkarošanas darba grupā. 2020. gada 1. decembrī OLAF kopā ar Komisiju, Eiropas Parlamentu, Padomi, Eiropas galveno prokuroru un OLAF Uzraudzības komiteju piedalījās iestāžu viedokļu apmaiņā par OLAF un apsprieda jauno ES krāpšanas apkarošanas struktūru, tostarp OLAF reorganizāciju un sadarbību ar EPPO. Šis bija augsta līmeņa pasākums, kurā notika mērķorientētas un pozitīvas diskusijas, kas pavēra ceļu uzlabotai OLAF, EPPO, Eurojust un Eiropola sadarbībai. 4.1.2.OLAF un Eiropas Revīzijas palātas sadarbība Lai gan Eiropas Revīzijas palātai (ERP) un OLAF ir dažādas pilnvaras, tiem ir kopīgs uzdevums aizsargāt ES finanšu intereses un nodrošināt pareizu ES budžeta finanšu pārvaldību. ERP informē OLAF par visām aizdomām par krāpšanu vai citām nelikumīgām darbībām, kuras tā konstatē revīzijas darbā vai par kurām tai tiek ziņots. 2020. gadā OLAF saņēma no ERP sešus šādus paziņojumus, pēc kuriem tika uzsākta izmeklēšana.

Pēc 2019. gada maijā noslēgtās administratīvās vienošanās OLAF un ERP sadarbība ir uzlabojusies, organizējot kopīgu ikgadēju semināru, daloties savās mācību programmās, zinātībā un riska analīzē. Covid-19 pandēmijas dēļ 2020. gada ikgadējais seminārs bija jāatliek uz 2021. gadu. 4.1.3.OLAF un EPPO darba kārtība Tiesiskais regulējums, kas reglamentē EPPO un OLAF darbību, paredz abu struktūru darba kārtību, kurā noteikti attiecību praktiskie aspekti. Vienošanās par darba kārtību tika panākta 2020. gada novembrī, un to parakstīja 2021. gada 5. jūlijā. Kopumā kārtībā ir noteikti mehānismi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu efektīvu ziņošanu, abu biroju izmeklēšanas darbību nedublēšanos un papildināmību. Tā nodrošina ciešu sadarbību, paredzot praktiskus informācijas apmaiņas veidus un savstarpējas netiešas piekļuves lietu pārvaldības sistēmām tehniskos aspektus. 4.1.4.OLAF un Eiropola sadarbība 2020. gada rudenī OLAF un Eiropols parakstīja darba kārtību, saskaņā ar kuru tika izveidots drošs saziņas kanāls (SIENA) un iecelts OLAF sadarbības koordinators Eiropolā. 4.2.ES un dalībvalstu iestāžu sadarbība 4.2.1.Krāpšanas novēršanas padomdevējas komitejas (COCOLAF) darbības Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevēja komiteja (COCOLAF) apvieno Komisijas (ko pārstāv OLAF) un dalībvalstu ekspertus. Tā ir vieta, kur var apspriest galvenos notikumus cīņā pret krāpšanu un sagatavot šo ziņojumu. Tās darbs notiek četrās darba grupās un plenārsēdē. 2020. gadā virtuāli notika sanāksmes par šādiem tematiem: •OLAF īstenotas izmeklēšanas ES dalībvalstīs; •krāpšanas riski un to mazināšanas pasākumi saistībā ar Covid-19 krīzi; •agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmas (EDES) izmantošanas iespējas, kas izmantojamas, lai aizsargātu ES finanšu intereses saskaņā ar dalīto pārvaldību; •spēju veidošanas darbības, kas paredzētas, lai atklātu un novērstu krāpšanu un korupciju Eiropas strukturālajos un investīciju fondos; •galvenās krāpšanas un pārkāpumu tendences un veidi; •jauns krāpšanas apkarošanas trijstūris: AFCOS, OLAF un EPPO. 4.2.2.Muitas dienestu sadarbība Ņemot vērā muitas pārkāpumu pārrobežu būtību, ir ārkārtīgi svarīgi, lai ES dalībvalstu muitas dienesti sadarbotos nolūkā novērst un izmeklēt muitas un lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumus un saukt pie atbildības par tiem. Informācijas apmaiņa var notikt ES līmenī starp ES dalībvalstīm vai starp ES dalībvalstīm un Komisiju, vai starptautiskā līmenī ar trešām valstīm. Informācijas apmaiņa ES līmenī notiek saskaņā ar Savstarpējās palīdzības regulu vai muitas riska pārvaldības sistēmu, pamatojoties uz informāciju, kas saistīta ar risku, savukārt līgumi ar trešām valstīm ir balstīti uz īpašiem nolīgumiem (sk. 4.4. iedaļu). Regulas Nr. 515/97 izvērtēšana sākās 2019. gadā un tagad ir gandrīz pabeigta. Attiecīgās ieinteresētās personas ES dalībvalstīs, Komisijas dienesti un aģentūras un citas organizācijas izteica savu viedokli par regulas īstenošanu un tās nozīmi muitas un lauksaimniecības noteikumu pārkāpumu apkarošanā. Ieinteresētās personas, jo īpaši ES dalībvalstis, kopumā ir apmierinātas ar regulu, kāda tā ir pašlaik, un uzskata, ka tā atbilst tās mērķiem un aizvien ir labs instruments, lai risinātu jaunās problēmas, kas rodas cīņā pret krāpšanu. Muitas dienesti var arī sadarboties savā starpā un apmainīties ar informāciju un paraugpraksi, izmantojot kopīgas darbības, seminārus, apmācības kursus, projektu grupas, darba vizītes un pārrobežu operācijas, ko finansē no ES rīcības programmām: “Muita 2020” un “Hercule III”.

4.2.3.Kopīgās muitas operācijas Kopīgās muitas operācijas (“KMO”) ir mērķtiecīgas ierobežota ilguma darbības, kuru mērķis ir apkarot krāpšanu un sensitīvu preču kontrabandu konkrētās riska jomās un/vai noteiktos tirdzniecības ceļos. Papildus ieņēmumu krāpšanas un nelikumīgas izmantošanas gadījumu izmeklēšanai OLAF arī koordinē liela mēroga KMO, kurās piedalās ES un starptautiskie operatīvie partneri. OLAF atbalsts ir pielāgots katrai KMO, un tas var ietvert pastāvīgas tehniskās infrastruktūras, IT un komunikācijas rīku, jo īpaši Virtuālo operāciju koordinācijas komponenta (VOCU), izmantošanu drošai informācijas apmaiņai, kā arī īpašu stratēģisko analīzi, administratīvo un finansiālo atbalstu. 2 . tabulā ir minētas KMO, kurās OLAF piedalījās 2020. gadā. Operācija Apraksts SILVER AXE V Eiropola koordinēta operācija, kura vērsta pret aizliegtu pesticīdu nelikumīgu importēšanu, kas ir viena no ienesīgākajām starptautisko krāpnieku darbībām (tiek lēsts, ka tā veido līdz 13,8 % no visiem ES pārdotajiem pesticīdiem). Operācija “Silver Axe” notiek jau piekto gadu, un līdz šim tajās ir konfiscētas 2568 tonnas nelikumīgu pesticīdu. OPSON IX Eiropola un Interpola vadīta pasaules mēroga operācija, kas vērsta pret viltotu / standartam neatbilstošu pārtiku un dzērieniem, ar pārtiku saistītu krāpšanu un ekonomiski motivētu viltošanu. OLAF vadīja operāciju, kas īpaši vērsta pret viltotu vīnu un alkoholisko dzērienu tirdzniecību. Konfiscēti 1 158 199 litri vīna, galvenokārt šampanietis, un 109 267 litri dažādu alkoholisko dzērienu, ar ko pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības. SHIELD Eiropola organizēta operācija, kurā galvenā uzmanība tika pievērsta viltotiem un standartam neatbilstošiem onkoloģiskiem medikamentiem un hormonālām vielām, tostarp mērķorientēta rīcība tika vērsta pret viltotiem / nelikumīgiem / nepareizi lietotiem medikamentiem, dopinga vielām, uztura bagātinātājiem un visu medicīnisko aprīkojumu, ko izmanto cīņā pret Covid-19. Koordinēja OLAF, piedaloties 13 ES dalībvalstīm. Atklāti 58 dažādu pārkāpumu gadījumi saistībā ar nelikumīgiem un standartam neatbilstošiem onkoloģiskiem medikamentiem, hormonālām vielām un uztura bagātinātājiem. DEMETER VI Pasaules mēroga operācija (73 iesaistītās valstis), kas paredzēta, lai uzraudzītu un kontrolētu atkritumu nelikumīgu pārvietošanu pāri robežai un ozona slāni noārdošu vielu (ODS) un dzesētāju gāzu (HFC) nelikumīgu tirdzniecību; koordinēja Pasaules Muitas organizācija (PMO). OLAF, izmantojot uz risku balstītu informāciju un izlūkošanas informāciju, palīdzēja noteikt un uzraudzīt aizdomīgus sūtījumus uz ES. Tika noteiktas un pārtvertas 98 682,95 tonnas ODS un 41,97 tonnas HFC. STOP Šo operāciju koordinēja PMO, un ar OLAF atbalstu tajā iesaistījās 99 muitas pārvaldes visā pasaulē. Tā bija vērsta pret tādu izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību, kas saistīti ar Covid-19 pandēmiju. Tika konfiscētas 307 215 524 vienības nelegālu medikamentu un 47 891 628 vienības medicīniskā aprīkojuma (maskas, cimdi, testu komplekti, termometri), kā arī 2 762 386 litri dezinfekcijas želejas. ARKTOS Operāciju koordinēja FRONTEX kopā ar Somijas un Latvijas valsts iestādēm, un tā bija vērsta pret krāpšanos ar akcīzes nodokli, jo īpaši tabakas kontrabandu, dokumentu viltošanu un nelegālu imigrāciju noteiktās robežšķērsošanas vietās uz ES austrumu sauszemes robežām. Operācijā piedalījās OLAF, Interpols, Eurojust, Eiropols, Polija, Igaunija, Lietuva un Slovākija. Tika konfiscēti 37 miljoni nelegālu cigarešu un vairāk nekā 1,8 tonnas tabakas. LUDUS Operāciju koordinēja OLAF kopīgā muitas policijas operācijā, ko vadīja Eiropols un Spānijas Guardia Civil, Valsts policija un muita. Pasākums bija vērsts pret viltotām un bīstamām Eiropas tirgum paredzētām rotaļlietām. Pašreiz norit rezultātu izvērtēšana. 4.3.ES dalībvalstu sadarbība Dalībvalstis sadarbojas cīņā pret krāpšanu, ko dažkārt finansē no programmas “Hercule” (sk. 5.2. iedaļu). Daži no šiem projektiem ir īsumā izklāstīti 3 . tabulā. Organizētāja valsts Projekta nosaukums Citas iesaistītās valstis Atsauce Bulgārija Sadarbības un kontroles modeļu uzlabošana, lai novērstu krāpšanu saistībā ar 4200. un 4000. muitas režīmu, kas ietekmē ES pašu resursu sistēmu. Rumānija, Grieķija, Turcija 14. lpp. Slovākija Muitas darbinieku apmācība par rentgena skenera attēlu interpretēšanu un muitas kontroles procesu. Bulgārija, Grieķija, Horvātija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Rumānija, Somija, Ungārija. 15. lpp. Latvija Padziļināta apmācība par rentgena attēlu interpretēšanu. Igaunija, Latvija 23. lpp. 4.4.Sadarbība ar trešām valstīm Sadarbība ar trešām valstīm muitas tiesību aktu pārkāpumu novēršanai, atklāšanai un apkarošanai ir balstīta uz nolīgumiem par savstarpējo administratīvo palīdzību (MAA). Patlaban spēkā ir nolīgumi ar vairāk nekā 80 valstīm, ieskaitot tādas svarīgas ES tirdzniecības partnervalstis kā ASV, Ķīna un Japāna. 2020. gadā tika pabeigtas sarunas ar Apvienoto Karalisti un Uzbekistānu, un tās turpinājās ar Austrāliju, Indonēziju un valstīm Āfrikas austrumos un dienvidos (ESA5). Brīvās tirdzniecības nolīgumos parasti ir ietverta klauzula par krāpšanas apkarošanu, kas ļauj īslaicīgi atcelt tarifa preferenci produktam, ja pastāv būtiska krāpšana muitas jomā un konsekventi nav pietiekamas sadarbības, lai to novērstu. 2020. gadā tika pabeigtas sarunas ar Apvienoto Karalisti; un tās turpinājās ar Austrāliju, Čīli, Jaunzēlandi un Indonēziju. 5.Uzsvars uz iniciatīvām, ko pieņēma, īstenoja vai turpināja īstenot 2020. gadā 5.1.Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai Komisijas 2019. gada aprīlī pieņemtajai stratēģijai krāpšanas apkarošanai (“KSKA”) un tās rīcības plānam, kurā ietvertas 63 darbības, ir būtiska nozīme ES naudas iespējamas ļaunprātīgas izmantošanas novēršanā. 2020. gadā tika panākts labs progress pasākumu īstenošanā. Līdz 2021. gada jūnijam tika īstenotas divas trešdaļas darbību, bet atlikušās trešdaļas īstenošana turpinājās. Stratēģijai ir divi prioritāri mērķi: i) uzlabot datu vākšanu un analīzi un ii) uzlabot koordināciju, sadarbību un procesus. Saskaņā ar pirmo mērķi OLAF kopā ar Komisijas dienestiem pastiprināja analītisko darbu, piemēram, attiecībā uz tāda krāpšanas riska novērtējumu, kas saistīts ar Covid-19 (sk. 6.2.2. iedaļu), un darbu saistībā ar pārkāpumiem un veselības aprūpes infrastruktūrai paredzētā ES finansējuma izkrāpšanu (sk. 13 . ierāmējumu). Saskaņā ar KSKA otro mērķi tika panākts labs progress vairākās darbībās, kuru mērķis bija uzlabot Komisijas dienestu koordināciju un sadarbību un nodrošināt Komisiju ar efektīvāku krāpšanas apkarošanas uzraudzības sistēmu. Galvenokārt ir uzlabota Komisijas dienestu saziņa un sadarbība, jo​īpaši, izveidojot grupas, kurās piedalās Komisijas pārstāvji no OLAF vadītā tīkla krāpšanas novēršanai un atklāšanai (FPDNet). Šīs grupas ir izveidotas pēc pārvaldības veida vai tēmas, piemēram, iekšējo lietu grupa un krāpšanas riska pārvaldības grupa; abas sāka darboties 2021. gada pavasarī. Savā stratēģijā krāpšanas apkarošanai Komisija ir apņēmusies arī uzlabot saistībā ar OLAF ieteikumiem veikto pasākumu uzraudzību, kas ir būtiski, lai atgūtu naudu ES budžetā un sauktu pie atbildības krāpniekus. Tāpēc 2020. gadā Komisija un OLAF ļoti centās padarīt šo uzraudzību pēc iespējas efektīvāku, apkopojot aptuveni 1400 ar finansējumu saistītus ieteikumus, kas sniegti laikposmā no 2012. gada janvāra līdz 2019. gada jūnijam. Kopumā 2012.–2020. gadā tika ieteikts atgūt līdzekļus vairāk nekā 6 miljardu EUR apmērā, un vairāk nekā puse bija saistīta ar muitas lietām. 5.2.Programma “Hercule” — atbalsts ES dalībvalstu krāpšanas apkarošanas darbībām

Ar 2014.–2020. gada programmu “Hercule III” tika atbalstītas darbības, kuru mērķis ir cīņa pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas skar ES finanšu intereses. 2020. gadā — pēdējā tās īstenošanas gadā — tai bija iedalīts budžets 16,44 miljonu EUR apmērā, lai: ·finansētu darbības ar mērķi stiprināt dalībvalstu valsts un reģionālo iestāžu operatīvās un tehniskās spējas un sniegt IT atbalstu (74 % no programmas budžeta); ·finansētu apmācību pasākumus, konferences, seminārus un darbinieku apmaiņu, iesaistot galvenokārt ES dalībvalstu un partnervalstu tiesībaizsardzības iestāžu darbiniekus, kā arī salīdzinošās pētniecības un zinātniskās publicēšanas darbības (26 % no budžeta). Covid-19 pandēmijai bija liela ietekme uz programmas īstenošanu kopumā. Lielākā daļa 2020. gadā plānoto apmācības pasākumu tika vai nu pārcelti uz 2021. gadu, vai arī īstenoti virtuāli, ja tas bija iespējams. Lielākā daļa dotāciju līgumu tika pagarināti, ļaujot saņēmējiem turpināt īstenot savus projektus. 2017.–2019. gada Hercule III dotāciju saņēmēji ziņoja par būtiskiem panākumiem, kas sasniegti, izmantojot ar programmas atbalstu finansēto aprīkojumu un apmācību. 5.3.Ieņēmumi: ES līmenis 5.3.1.E-komercijas PVN pakete Covid-19 krīzes dēļ dalībvalstīm un uzņēmumiem bija sarežģīti turpināt IT attīstību, kas nepieciešama e-komercijas PVN noteikumu ieviešanai līdz 2021. gada 1. janvārim. Tāpēc e-komercijas PVN paketes stāšanās spēkā tika atlikta uz sešiem mēnešiem. Tika pielāgoti arī e-komercijai piemērojamie muitas noteikumi, lai nodrošinātu e-komercijas PVN noteikumu netraucētu ieviešanu. Komisija 2020. gada septembrī pieņēma arī Muitas rīcības plānu, ierosinot darbības ar mērķi risināt e-komercijas problēmas un pastiprināt cīņu pret krāpšanu PVN un muitas jomā, piemēram, vērtības samazināšanu, nepareiziem preču aprakstiem un viltotām izcelsmes deklarācijām. Padome 2020. gada 18. februārī pieņēma tiesību aktu paketi, lai pieprasītu maksājumu pakalpojumu sniedzējiem nosūtīt informāciju par pārrobežu maksājumiem, kuru izcelsme ir ES dalībvalstīs, un par šo pārrobežu maksājumu saņēmēju (“maksājuma saņēmēju”). Saskaņā ar šo paketi maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, kas piedāvā maksājumu pakalpojumus ES, būs jāuzrauga pārrobežu maksājumu saņēmēji un jānosūta ES dalībvalstu iestādēm informācija par tiem, kuri saņem vairāk nekā 25 pārrobežu maksājumus ceturksnī. Pēc tam šī informācija tiks centralizēti saglabāta Eiropas datubāzē, centralizētajā maksājumu informācijas elektroniskajā sistēmā (CESOP), un pēc tam tā būs pieejama krāpšanas apkarošanas ekspertiem ES dalībvalstīs Eurofisc tīklā. Šā jaunā pasākuma mērķis ir sniegt ES dalībvalstu nodokļu iestādēm pareizos instrumentus, lai tās varētu noteikt iespējamu krāpšanos e-komercijas PVN jomā, ko veikuši citā dalībvalstī vai trešā valstī reģistrēti pārdevēji. Datu sūtīšana jāsāk 2024. gada 1. janvārī. 5.3.2.Cīņa pret krāpšanos ar muitas nodokļiem Covid-19 pandēmija ir spēcīgi ietekmējusi muitu, kurai bija jāpilda savi galvenie uzdevumi, neraugoties uz sarežģīto situāciju. Komisija 2020. gada februāra sākumā izsludināja brīdinājumu par krīzi muitas riska pārvaldības sistēmā, lai racionalizētu un centralizētu ar Covid-19 saistītās informācijas apmaiņu. ES dalībvalstis ir bijušas ļoti atsaucīgas, un informācijas apmaiņa ir sasniegusi nepieredzētu līmeni. Komisija 2020. gada maijā pieņēma pamatnostādnes par muitas kontroles risku prioritāšu noteikšanu, kas paredz pagaidu pasākumus ES dalībvalstu atbalstam. Tajās izklāstīti galvenie riski, kas jārisina kā prioritāte atkarībā no krīzes ietekmes attiecīgajās valstīs. Komisija uz vietas vai attālināti veic uzraudzības un kontroles apmeklējumus, lai nodrošinātu tiesību aktu pareizu piemērošanu muitas un tradicionālo pašu resursu jomā. Ja sadarbību un progresu neatrisināto problēmu risināšanā uzskata par nepietiekamu, tiek piemēroti korektīvi pasākumi. Kā norādīts 2019. gada PIF ziņojumā, Komisija šādus korektīvus pasākumus jau ir piemērojusi pret Apvienoto Karalisti saistībā ar vērtības samazināšanu no Ķīnas ievestiem tekstilizstrādājumiem un apaviem (sk. 1 . ierāmējumu). Komisija 2020. gadā veica turpmākus pasākumus, lai aprēķinātu līdzīgus tradicionālo pašu resursu zaudējumus, kas radušies visās ES dalībvalstīs, un nosūtīja tām provizoriskus aprēķinus par iespējamiem tradicionālo pašu resursu zaudējumiem, kas saistīti ar iespējamu no Ķīnas ievestu tekstilizstrādājumu un apavu vērtības samazināšanu to teritorijā. Turklāt Komisija aprēķināja iespējamos tradicionālo pašu resursu zaudējumus saistībā ar izvairīšanos no antidempinga maksājumu piemērošanas saules paneļiem un informēja attiecīgās ES dalībvalstis. 5.3.3.Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību Cīņa pret tabakas nelikumīgu tirdzniecību ir svarīga ES politikas daļa ES finanšu interešu aizsardzībai. Visu 2020. gadu Komisija turpināja īstenot otro rīcības plānu cīņai pret tabakas nelegālu tirdzniecību. Vairums galveno darbību tika sāktas vai pabeigtas līdz gada beigām. ES mērogā Komisija palīdzēja ES dalībvalstīm ieviest jauno tabakas izsekojamības sistēmu, kas sāka darbu 2019. gadā. Ir panākts ievērojams progress analīzes un izlūkošanas jomā, piemēram, 2020. gadā neatkarīgā tabakas laboratorija apstrādāja vairāk nekā 150 pieprasījumu. Pētījums, kas tika īstenots, lai noteiktu tabakas nelikumīgā tirgus mērīšanas metodiku, tika pabeigts 2020. gadā un publicēts 2021. gada sākumā. Kopš 2018. gadā stājās spēkā FCTC Protokols par tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības ierobežošanu (FCTC protokols), OLAF, cieši sadarbojoties ar Komisijas dienestiem un ES dalībvalstīm, aktīvi darbojas daudzpusējā vidē. Starptautiskā sadarbība bija vērsta uz tabakas izstrādājumu piegādes ķēdes nodrošināšanu. Ņemot vērā pušu otro sanāksmi, kas paredzēta 2021. gada novembrī, OLAF darbojas kā galvenais koordinators izsekošanas un identificēšanas darba grupā. OLAF arī dalās zinātībā, aktīvi piedaloties palīdzības un sadarbības darba grupā.

5.4.Ieņēmumi: ES dalībvalstu līmenis Lai labāk aizsargātu ES ieņēmumus, dažas ES dalībvalstis veica īpašus pasākumus, kā redzams 4 . tabulā. Dalībvalsts Apraksts Ieņēmumu joma Beļģija Valsts darbības plāns 2020. gadam Krāpšana muitas un nodokļu jomā Horvātija Pastiprināti kontroles pasākumi Rijekas ostā Muita Vispārējās revīzijas atbalsta (GAS) sistēmas ieviešana Horvātijas nodokļu pārvaldē Krāpšana nodokļu jomā Čehija Muitas parāda noteikšanas procesa paātrināšana Muita Igaunija Krāpšanas ar degvielu apkarošana Muita Grieķija Pasākumi kontrabandas samazināšanai Krāpšana muitas un nodokļu jomā Ungārija 2021. gada plāns pārbaudēm, ko veic pēc preču izlaišanas Krāpšana muitas un nodokļu jomā Itālija Kontroles pasākumu īstenošana, piemērojot Lēmumu 491/2020 Muita Latvija Tīmekļa vietņu vai mobilo lietotņu reģistrācija pasažieru komerciālajā transportā Krāpšana nodokļu jomā Čeku loterija Krāpšana nodokļu jomā Nodokļu maksātāju segmentācija Krāpšana muitas un nodokļu jomā Lietuva Kopīgā operācija “JAD HANSA” Krāpšana muitas un nodokļu jomā Nīderlande Ar Covid-19 saistītas krāpšanas novēršana, ko veic muita Muita Portugāle Kopīgu finanšu riska kritēriju un standartu (FRC) ieviešana Muita Savienojums starp automātiskās atlases sistēmu un mazas vērtības preču importa sistēmu (e-komercija) Muita Slovēnija Slovēnijas riska analīzes atjaunināšana Krāpšana muitas un nodokļu jomā 5.5.Izdevumi: ES līmenis Pieņemot ES budžeta 2021.–2027. gadam un NGEU izdevumu paketi, ir pievienoti noteikumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu ES finanšu interešu pietiekamu aizsardzību. 5.5.1.Tiesiskums — nosacītība Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) 2020/2092 ir ieviests vispārējs nosacītības režīms Savienības budžeta aizsardzībai. Minētās regulas mērķis ir aizsargāt ES budžetu pret tiesiskuma principu pārkāpumiem, kas pietiekami tiešā veidā ietekmē (vai nopietni draud ietekmēt) pareizu finanšu pārvaldību vai ES finanšu intereses. Tāpēc tā ir saistīta ar ES budžetu. Pamatojoties uz šo regulu, Komisija var ierosināt Padomei atbilstīgus pasākumus ES budžeta vai ES finanšu interešu aizsardzībai, piemēram, maksājumu apturēšanu un pārtraukšanu, kā arī jaunu juridisku saistību un finanšu korekciju aizliegšanu. Ar regulu papildinātas citas procedūras, kas noteiktas ES tiesību aktos, lai aizsargātu ES budžetu, tostarp OLAF un EPPO veiktas izmeklēšanas. Komisija turpinās izmantot visus pieejamos instrumentus, lai efektīvi aizsargātu ES budžetu, tostarp, piemēram, agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmu, pārbaudes un revīzijas vai finanšu korekcijas. Komisija piemēros nosacītības mehānismu no 2021. gada, kad tā uzskatīs, ka citi instrumenti neaizsargā ES budžetu efektīvāk. Komisija 2021. gada jūlijā publicēja otro gada ziņojumu par tiesiskumu, kurā ir apkopota gan situācija tiesiskuma jomā ES, gan situācijas novērtējums katrā ES dalībvalstī. Ziņojumā par tiesiskumu tiek aplūkotas būtiskas — gan pozitīvas, gan negatīvas — norises saistībā ar tiesiskumu ES dalībvalstīs. Tas aptver četrus pīlārus: i) tiesu sistēmu, ii) korupcijas apkarošanas regulējumu, iii) mediju plurālismu un iv) brīvību, kā arī citus institucionālus jautājumus, kas saistīti ar līdzsvara un atsvara sistēmu. Tas ir ar regulu par vispārēju nosacītības režīmu nesaistīts režīms Savienības budžeta aizsardzībai un ir Komisijai svarīgs informācijas avots. 5.5.2.ES budžets 2021.–2027. gadam Ar tiesisko regulējumu, kas tiek izstrādāts saistībā ar ES budžetu 2021.–2027. gadam, tiks ieviestas dažas būtiskas izmaiņas un vienkāršojumi ES fondu pārvaldībā, jo īpaši attiecībā uz ESI fondiem saskaņā ar: ·lielāku maksājumu daļu, pamatojoties uz sniegumu, nevis izmaksām; ·biežāku vienkāršotu izmaksu iespēju un fiksētu summu izmantošanu. Lai apstiprinātu ES budžetu 2021.–2027. gadam, ir jāparedz arī īpašie noteikumi katrai izdevumu programmai. Ir panākta vienošanās par īpašiem krāpšanas apkarošanas noteikumiem, lai nodrošinātu, ka atbildīgajam kredītrīkotājam, OLAF un Revīzijas palātai tiek piešķirtas nepieciešamās tiesības un piekļuve, lai tie varētu visaptveroši īstenot savas attiecīgās kompetences un nodrošinātu, ka trešās personas, kas iesaistītas ES fondu ieviešanā, piešķir līdzvērtīgas tiesības. OLAF gadījumā šādām tiesībām jāietver tiesības veikt izmeklēšanu, tostarp pārbaudes uz vietas un inspekcijas, kā paredzēts Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013. Šie noteikumi attiektos arī uz trešām valstīm, kas piedalās ES programmās. 5.5.3.Atveseļošanas un noturības mehānisms Pēc Komisijas 2020. gada maija priekšlikuma regulai, ar ko izveido ANM, 2020. gada septembrī Komisija publicēja norādījumus ES dalībvalstīm par valstu atveseļošanas un noturības plānu sagatavošanu, kurus atjaunināja pēc Parlamenta un Padomes politiskās vienošanās 2020. gada decembrī. Eiropadome 2020. gada jūlijā un decembrī uzsvēra pareizas finanšu pārvaldības un ES finanšu interešu aizsardzības nozīmi šajā jaunajā instrumentā.

Saskaņā ar ANM regulu, novērtējot valstu atveseļošanas un noturības plānus, Komisija pārbauda, vai ES dalībvalstis ir ieviesušas iekšējās kontroles sistēmas, lai pārvaldītu mehānismu, nodrošinot, ka saņemtais finansējums tiek izmantots saskaņā ar ES un valsts tiesību aktiem, un jo īpaši lai varētu novērst, atklāt un izbeigt interešu konfliktus, krāpšanu, korupciju un dubultu jeb divkāršu finansēšanu. Ieviešot ANM, ES dalībvalstīm jānodrošina šo līdzekļu pareiza finanšu pārvaldība un jāatgūst nepamatoti iztērētās summas. Jo īpaši revīzijas un kontroles vajadzībām ES dalībvalstīm ir jāvāc standartizētas datu kategorijas attiecībā uz līdzekļu galasaņēmējiem, darbuzņēmējiem, apakšuzņēmējiem un faktiskajiem īpašniekiem un jānodrošina piekļuve šiem datiem Komisijai, OLAF, ERP un EPPO (attiecīgā gadījumā). Komisija darīs pieejamu ES dalībvalstīm informācijas un uzraudzības sistēmu, tostarp vienotu datizraces un riska novērtējuma instrumentu, lai tās varētu piekļūt attiecīgajiem datiem un tos analizēt. Iesniedzot maksājuma pieprasījumus saskaņā ar ANM, ES dalībvalstīm jāiekļauj pārvaldības deklarācija, veikto revīziju kopsavilkums, tostarp konstatēto trūkumu un veikto korektīvo darbību kopsavilkums. Pēc maksājuma veikšanas Komisija veiks uz risku balstītus kontroles pasākumus. Kopumā ir iekļauts visaptverošs pasākumu kopums, lai stiprinātu ES finanšu interešu aizsardzību, un 2021. gada pirmajos mēnešos ES dalībvalstis cieši sadarbojās ar Komisiju, lai to atainotu savos atveseļošanas un noturības plānos, ko iesniedza 2021. gada otrajā ceturksnī. Komisija rūpīgi uzraudzīs šo plānu īstenošanu. 5.5.4.Tehniskais atbalsts, izmantojot Strukturālo reformu atbalsta programmu 2020. gadā, izmantojot Strukturālo reformu atbalsta programmu, tika sniegts tehnisks atbalsts vairākām darbībām cīņā pret korupciju un krāpšanu. Ir sākti projekti ar vairāku ES dalībvalstu iestādēm, lai: ·uzlabotu informētību un paaugstinātu standartus cīņā pret kukuļošanu starptautiskos darījumos; ·sagatavotu riska novērtējumu un uzvedības modeļu sistēmu labākai korupcijas risku pārvaldībai; ·stiprinātu korupcijas novēršanas un atklāšanas koordināciju; ·uzlabotu ar dotācijām saistītu krāpšanas risku atklāšanu un ·uzlabotu pretkorupcijas pasākumu veikšanas un uzraudzības efektivitāti. 5.6.Izdevumi: ES dalībvalstu līmenis Vairākas ES dalībvalstis 2020. gadā veica pasākumus, lai labāk aizsargātu resursus, kas saņemti no ES budžeta un tiek lietoti saskaņā ar dalīto pārvaldību. Tie aptver plašu iniciatīvu klāstu, piemēram, nozaru stratēģijas, attiecīgo struktūru sadarbības stiprināšanu, cīņas pret korupciju stiprināšanu vai interešu konfliktu novēršanu. Dažas no šīm iniciatīvām ir redzamas 5 . tabulā, savukārt turpmāki pasākumi saistībā ar krāpšanas apkarošanas IT rīkiem ir izklāstīti 6.5. iedaļā. Dalībvalsts Pasākums Budžeta sektors Austrija Revīzijas stratēģija Lauksaimniecības, zivsaimniecības, kohēzijas politika un fonds vistrūcīgākajām personām Novērst pārkāpumus, veicot lielu skaitu pārbaužu Kohēzijas politika Beļģija Pasākumi pārbaužu pastiprināšanai Kohēzijas politika Pasākumi godprātības palielināšanai un interešu konfliktu novēršanai Lauksaimniecības, zivsaimniecības, kohēzijas politika Bulgārija Rīkojums par pārkāpumu noteikšanu, kas pamato finanšu korekciju noteikšanu un korekciju atbilstošo procentuālo daļu atbilstīgi ESI fondu tiesību aktā noteiktajai resursu pārvaldībai Visas izdevumu jomas Horvātija Krāpšanas apkarošanas politikas īstenošana darbības programmās Kohēzijas politika Čehija Īpašumtiesību struktūru un interešu konfliktu pārbaudes procedūru atjaunināšana Kohēzijas politika Dānija Kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) rīcības plāns Lauksaimniecība Dānijas Zivsaimniecības aģentūras stratēģija krāpšanas apkarošanai Zivsaimniecība Somija Valsts iestāžu sadarbība krāpšanas apkarošanai ESI fondu jomā Visas izdevumu jomas Vācija Krāpšanas apkarošanas pasākumi (Ziemeļreinas-Vestfālenes ERAF programma) Kohēzijas politika Ungārija Pretkorupcijas pakete Visi izdevumi Luksemburga Administratīvs pasākums cīņai pret krāpšanu Kohēzijas politika Polija ES fondu finansētu kontroles mehānismu un publisko līgumu uzraudzības līdzekļu pastiprināšana, veicot grozījumus noteikumos, kas reglamentē publiskā iepirkuma kontroli Visas izdevumu jomas Korupcijas apkarošanas politika Lauksaimniecības pārstrukturēšanas un modernizācijas aģentūrā Lauksaimniecība Portugāle 2014.–2020. gada plānošanas perioda darbības programmās pieņemto krāpšanas apkarošanas pasākumu revīzija Kohēzijas politika Slovākija Pretkorupcijas departamenta izveide Lauksaimniecības un lauku attīstības ministrijas līmenī Lauksaimniecība ISO 37001 sertifikāts — pretkorupcijas pārvaldības sistēma un rīcības kodekss Kohēzijas politika Slovēnija Sadarbība tiesvedībā valstu tiesās Kohēzijas politika Lauksaimniecības tirgu un lauku attīstības aģentūras veiktie pasākumi Lauksaimniecība Spānija Sadarbības līgums starp Spānijas AFCOS un Guardia Civil Visas izdevumu jomas Valsts, reģionālo un vietējo krāpšanas apkarošanas iestāžu sadarbības nostiprināšana Visas izdevumu jomas 6.Pārkāpumi, krāpšana un riski 6.1.No atklāšanas līdz riskam Šādi aspekti var negatīvi ietekmēt ES finanšu intereses:

·ES budžeta līdzekļu samazināšanās, kas negatīvi ietekmē iespēju finansēt savas politikas jomas; ·ar izdevumu posteni saistīto izmaksu pieaugums; ·līdzekļu izšķērdēšana, finansējot nekvalitatīvus projektus vai nesasniedzot paredzētos rezultātus; ·līdzekļu nepareiza izmantošana mērķiem, kuriem šādi līdzekļi sākotnēji nav piešķirti (saņēmējam vai projektam nepienākas finansiālais atbalsts). Ja ES budžetu negatīvi ietekmē noteikumu pārkāpumi, to definē kā “pārkāpumu”. Ja rīcība īstenota ar nodomu, piemēram, jebkura darbība vai bezdarbība saistībā ar kļūdainu, neprecīzu vai nepilnīgu paziņojumu vai dokumentu iesniegšanu vai izmantošanu vai informācijas neizpaušanu, ar ko tiek pārkāptas īpašas saistības, šāda rīcība ir “krāpšana”. Tādējādi pārkāpums var būt nepareizas noteikuma interpretācijas rezultāts, savukārt krāpšana ir apzināta noteikuma pārkāpuma rezultāts. Cita nelikumīga rīcība var skart ES finanšu intereses, piemēram, aktīva vai pasīva korupcija un ES līdzekļu vai aktīvu nelikumīga piesavināšanās, ko veic kāds civildienesta ierēdnis, kuram tieši vai netieši uzticēta līdzekļu vai aktīvu pārvaldība. ES budžeta līdzekļus var izkrāpt, veicot arī citus noziegumus saistībā ar predikatīviem nodarījumiem. Pat ja tas nav tieši saistīts ar ES budžeta aizsardzību, ES tiesiskais regulējums nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanai ir būtisks šajā saistībā. Organizētā noziedzība ir būtisks apdraudējums Eiropas iedzīvotājiem, uzņēmumiem un valsts iestādēm, kā arī ekonomikai kopumā. Organizētās noziedzības grupējumi darbojas visās ES dalībvalstīs un izmanto savu lielo nelikumīgo peļņu, lai iefiltrētos likumīgajā ekonomikā un valsts iestādēs, tostarp ar korupciju, graujot tiesiskumu un pamattiesības un neievērojot cilvēku tiesības uz drošību, kā arī izmantojot viņu uzticēšanos valsts iestādēm. Krāpšana aizvien biežāk tiek izmantota organizētajā noziedzībā. Korupcija ir organizētās noziedzības grupu darbības režīma galvenais aspekts. Saskaņā ar pašreizējiem ES korupcijas apkarošanas noteikumiem ES dalībvalstīm ir jānosaka kriminālatbildība par civildienesta ierēdņu aktīvu un pasīvu dalību korupcijā, jānosaka atbilstošas​sankcijas un jānodrošina, ka personas, kas korumpē ierēdņus, tiek sauktas pie kriminālatbildības. ES 2019. gadā ieviesa jaunus tiesību aktus, kas aizsargā ziņojošās personas un paredz, ka ir jāizveido droši kanāli ziņošanai par korupciju. Ikgadējā ziņojumā par tiesiskumu ir aplūkota situācija ES dalībvalstīs arī saistībā ar korupcijas apkarošanas politiku. Eiropas un valstu līmenī ieviestās kontroles sistēmas (sk. 3.2. iedaļu) mērķis ir panākt, lai šie riski tiek novērsti un atklāti un lai tie beidz pastāvēt. Dalībvalstis galvenokārt ir atbildīgas par aptuveni 80 % izdevumu budžeta pārvaldību un gandrīz visu ieņēmumu iekasēšanu. ES dalībvalstīm būtu jāziņo Komisijai par pārkāpumiem (tostarp iespējamiem krāpšanas gadījumiem), ko tās ir atklājušas. Pamatojoties uz šiem paziņojumiem (“paziņotā krāpšana” vai “paziņotie pārkāpumi”), Komisija var noteikt visbiežāk sastopamos krāpšanas riskus un tendences. Turpmākajās iedaļās ir īsi izklāstītas galvenās tendences pārkāpumu un krāpšanas atklāšanā iepriekš, par ko paziņojušas ES dalībvalstis. Šīs tendences norāda uz riskiem, kas var būt nozīmīgi turpmākajā rīcībā. Iepriekš atklātos pārkāpumus un krāpšanu var uzskatīt par krāpnieku izmantotajām pārvaldības sistēmām raksturīgo risku un neaizsargātības rādītājiem. Bez būtiskiem novēršanas uzlabojumiem pastāv risks, ka līdzīgi pārkāpumi un krāpšana notiks arī nākotnē. 13. ierāmējums. Krāpšanas atklāšana Krāpšanas atklāšana ir daudz grūtāka nekā “vienkārša” pārkāpuma atklāšana, kad nenotiek apzināta krāpšana. Ja vienkārši pārkāpumi parasti varētu izrietēt no nepilnības pirmajā kontroles līmenī, tad tīšs krāpšanas mēģinājums, pat tad, ja tiek izmantoti esošie trūkumi, ir indivīda un/vai organizācijas tādas konkrētas darbības rezultāts, kurai ir ļaunprātīgs nodoms un kuras metodes sniedzas no vienkāršākajām līdz sarežģītākajām shēmām. Krāpšanas atklāšana un ziņošana par to pierāda, ka vispārējā kontroles sistēma, kas ieviesta valsts un ES līmenī, darbojas. 6.1.1.PVN krāpšana: “Pētījums un ziņojumi par neiekasēto PVN ES28 dalībvalstīs” (publicēts 2020. gadā) ES dalībvalstis zaudē PVN ieņēmumus miljardiem euro apmērā krāpšanās ar nodokļiem un neatbilstošu nodokļu iekasēšanas sistēmu dēļ. “Neiekasētais PVN” (starpība starp paredzētajiem PVN ieņēmumiem un faktiski iekasēto PVN) ietekmē ES finanšu intereses. 2018. gadā ES dalībvalstīs kopā neiekasētais PVN sasniedza aptuveni 140 miljardus EUR. Pamatojoties uz Komisijas prognozēm, iespējams, ka 2019. gadā neiekasētais PVN samazinājās zem 130 miljardiem EUR jeb 10 % no kopējām PVN saistībām. Atsevišķu ES dalībvalstu sniegums aizvien būtiski atšķiras no 2018. gada vidējā rādītāja — 9,2 %. Neiekasētais PVN samazinājās 21 dalībvalstī, visvairāk Ungārijā (–5,1 %), Latvijā (–4,4 %) un Polijā (–4,3 %). Vislielākais pieaugums bija vērojams Luksemburgā (+2,5 %), kam sekoja neliels pieaugums Lietuvā (+0,8 %) un Austrijā (+0,5 %). 6.1.2.Ar ieņēmumiem saistīti pārkāpumi un krāpšana

Paziņoto ar ES ieņēmumiem saistīto pārkāpumu skaits — gan ar krāpšanu saistīto, gan nesaistīto — samazinājās, salīdzinot ar piecu gadu vidējo rādītāju. Attiecīgā summa palielinājās ar krāpšanu saistītos pārkāpumos, bet samazinājās ar krāpšanu nesaistītos pārkāpumos. Budžeta sektors Ar krāpšanu saistīti pārkāpumi Ar krāpšanu nesaistīti pārkāpumi FDR IDR N miljoni EUR N miljoni EUR % % Tradicionālie pašu resursi 451 108 4003 382 0,43 % 1,54 % Šķiet, ka 2020. gadā Covid-19 pandēmija ietekmēja situāciju kopumā mazāk, nekā varēja gaidīt. Atšķirības, kas vērojamas tādu gadījumu skaitā, par kuriem ziņots kā par saistītiem vai nesaistītiem ar krāpšanu, un attiecīgo summu atšķirības drīzāk ir ierasto ikgadējo svārstību robežās (sk. izcēlumu labajā pusē). Tomēr dažas ES dalībvalstis ir cietušas vairāk nekā citas (sk. 5.3.1. iedaļu). Krāpnieciskus gadījumus un ar tiem saistītās summas 2020. gadā visefektīvāk izdevās atklāt, izmantojot krāpšanas apkarošanas dienestu inspekcijas. Kontroles pasākumi pēc preču izlaišanas un preču izlaišanas kontroles pasākumi ir bijuši gandrīz vienlīdz svarīgi, atklājot organizētus izvairīšanās no nodokļu maksāšanas noziegumus un jaunus krāpšanas modeļus. Ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi galvenokārt tika atklāti kontroles pasākumos pēc preču izlaišanas. Naudas izteiksmē aptuveni 43 % no visām aprēķinātajām un noteiktajām summām tika atklāti kontroles pasākumos pēc preču izlaišanas, un 29 % bija saistīti ar nodokļu revīziju, kas 2020. gadā kļuva svarīgāka atklāšanas metode. Lielākā daļa gadījumu, par kuriem 2020. gadā ziņots kā saistītiem vai nesaistītiem ar krāpšanu, kas ietekmē ES ieņēmumus, ir saistīti ar vērtības samazināšanu, preču nepareizu klasifikāciju / nepareizu aprakstu vai kontrabandu. Apavi, tekstilizstrādājumi, transportlīdzekļi, elektriskās mašīnas un aprīkojums bija preču veidi, kurus gadījumu daudzuma ziņā un naudas izteiksmē krāpšana un pārkāpumi ietekmēja visvairāk. 6.1.3.Ar izdevumiem saistīti pārkāpumi un krāpšana Tādu pēdējos piecos gados paziņoto pārkāpumu (ar krāpšanu saistītu un nesaistītu) skaits, kas saistīti ar 2007.–2013. gada plānošanas perioda ES izdevumiem, samazinājās, bet tie, kas saistīti ar ES budžetu 2014.–2020. gadam, palielinājās atbilstoši īstenošanas cikliem. Paziņotie pārkāpumi saistībā ar gada izdevumiem (tiešais atbalsts lauksaimniekiem un tirgus atbalsta pasākumi) palika nemainīgi. Budžeta sektors Ar krāpšanu saistīti pārkāpumi Ar krāpšanu nesaistīti pārkāpumi FDR IDR N miljoni EUR N miljoni EUR % % Lauksaimniecība 255 28,4 3016 162,4 0,02 % 0,11 % Lauku attīstība 127 19,2 2086 96,9 0,14 % 0,70% Atbalsts lauksaimniecībai 117 6,5 903 62,1 0,02 % 0,15 % Abi varianti / nav skaidri nodalāms 11 2,7 27 3,4 - - ESI fondi 281 225,1 2297 490,2 0,40 % 0,88 % Kohēzija un reģioni 221 213,7 1685 432,1 0,52 % 1,05 % Sociālā politika 56 8,7 554 51,8 0,07 % 0,40 % Zivsaimniecība 4 2,7 54 6,2 0,36 % 0,82 % Cita atbilde 0 0 4 0,2 0,00 % 0,02 % Pirmspievienošanās 28 3,4 98 4,8 0,18 % 0,25 % IPA I 17 2,9 49 3,7 n. p. n. p. IPA II 11 0,5 49 1,1 0,03 % 0,06 % Tiešie izdevumi 41 9,1 1285 53,2 0,03 % 0,28 % KOPĀ 605 266,0 6696 710,6 0,19 % 0,51 % Lauksaimniecība. Pēdējos piecos gados (sk. izcēlumu zemāk) ziņošana par krāpnieciskiem pārkāpumiem, kas saistīti ar lauku attīstību 2014.–2020. gadā, ir sākusies lēni, kas var liecināt par nepietiekamiem atklāšanas centieniem ES dalībvalstīs, un samazinājusies par 2007. –2013. gada plānošanas periodu, kā paredzēts. Attiecībā uz atbalstu lauksaimniecībai (tostarp tiešo atbalstu lauksaimniekiem un tirgus pasākumiem) ziņošana par krāpšanu bija diezgan stabila. Proporcionāli maksājumiem, ko saņēma ES dalībvalstis, šķiet, ka krāpšana lauku attīstību ietekmēja vairāk nekā tiešo atbalstu lauksaimniekiem. Pēdējais ir balstīts uz tiesībām, un esošās sistēmas atbalsta novēršanu. Tirgus pasākumi apgūst mazāk finanšu resursu, bet paziņoto krāpšanas gadījumu skaits proporcionāli maksājumiem ir pat lielāks nekā lauku attīstības gadījumā (sk. 14 . attēlu). Paziņotā krāpšana jo īpaši attiecas uz valsts atbalsta programmām vīna nozarē (investīciju pasākumi, veicināšana, jo īpaši trešo valstu tirgos, kā arī vīndārzu pārstrukturēšana un pārveidošana), augļu un dārzeņu nozarē (atbalsts ražotāju grupām provizoriskas atzīšanas vajadzībām, jo īpaši investīciju pasākumi). Šķiet, ka arī “veicināšanas” nozarē krāpšanas gadījumi ir biežāki gan ES tirgos, gan trešo valstu tirgos. Lauksaimniecības izdevumos, tāpat kā daudzās citās izdevumu jomās, pastāv dokumentu viltošanas risks. Lauku attīstības gadījumā viltojumi var skart, piemēram, rēķinus, deklarācijas, ar kurām lietotas iekārtas tiek deklarētas kā jaunas, piedāvājumus saistībā ar iepirkumu, informāciju par atbilstību atbalsta saņemšanas nosacījumiem. Attiecībā uz citu veidu atbalstu lauksaimniecībai viltojumi var attiekties, piemēram, uz rēķiniem vai nomas līgumiem, vai arī atbalsta pieprasījumiem, kas var ietvert nepatiesu informāciju par attiecīgo atbalsttiesīgo teritoriju, atbilstību citiem atbalsta nosacījumiem u. c. Pastāv arī mākslīgu apstākļu radīšanas risks. Piemēram, saņēmēji var mākslīgi sadalīt lauku saimniecības un lūgt palīdzību ar vairāku saistītu uzņēmumu starpniecību, lai izvairītos no atbalsta likmju pakāpeniskas samazināšanas vai ierobežojumiem attiecībā uz platību vai dzīvniekiem. Lauku attīstības gadījumā liels skaits ar krāpšanu saistītu pārkāpumu attiecas uz darbības nepilnīgu īstenošanu, liecinot par būtiskiem riskiem attiecīgajā nozarē. Attiecībā uz tirgus pasākumiem vairākos interešu konflikta gadījumos tika reģistrētas lielas finanšu summas kopā ar citiem pārkāpumiem, kuri saistīti ar paaugstināšanu amatā un kurus izmeklēja OLAF. Kohēzijas un zivsaimniecības politika. Pēdējos piecos gados atklāto un paziņoto ar krāpšanu saistīto un nesaistīto pārkāpumu skaits 2007.–2013. gada plānošanas periodā Eiropas strukturālajos un investīciju fondos (ESI fondi, proti, Kohēzijas fonds, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Sociālais fonds un Zivsaimniecības fonds) samazinājās atbilstoši īstenošanas ciklam (sk. izcēlumu labajā pusē). Paziņoto pārkāpumu skaits par 2014.–2020. gadu pieaug. Tomēr ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu skaita pieaugums bija ierobežots, uzsverot to, ka atklāto pārkāpumu (un saistīto finanšu summu) skaits ir būtiski samazinājies, salīdzinot ar iepriekšējo plānošanas periodu. Atšķirība ir būtiska visos fondos, bet jo īpaši Eiropas Reģionālās attīstības fondā.

ESI fondu pētniecības un tehnoloģiju attīstības, inovācijas un uzņēmējdarbības projektus visbiežāk ir skāruši paziņotie ar krāpšanu saistītie un nesaistītie pārkāpumi. ES dalībvalstis ziņo par arvien lielāku skaitu ar krāpšanu saistītu pārkāpumu nodarbinātības uzlabošanas pasākumos. Aizvien biežāk tiek ziņots arī par krāpnieciskiem pārkāpumiem, kas saistīti ar infrastruktūru, kuras mērķis ir sniegt pamatpakalpojumus Eiropas iedzīvotājiem (piemēram, enerģētikas, vides, transporta un IKT jomā), kā arī sociālo, veselības un izglītības infrastruktūru. Vislielākās finanšu summas ar krāpšanu nesaistītos pārkāpumos ir saistītas ar infrastruktūras projektiem, jo īpaši TEN-T automaģistrālēm un ceļiem (pamattīkls). Šķiet, ka proporcionāli maksājumiem zivsaimniecības politika ir krāpšanas un pārkāpumu stipri ietekmēta joma. Starp riskantākajiem darījumiem ir pasākumi, kas saistīti ar produktīvām investīcijām akvakultūrā un investīcijām pārstrādē un tirdzniecībā. Arī tehniskā palīdzība un jaunu tirgu attīstība un reklāmas kampaņas šķiet neaizsargātas jomas. 15 . attēlā redzami visbiežāk atklāto ar krāpšanu saistīto pārkāpumu veidi projektos, kas finansēti 2014.–2020. gada plānošanas periodā. Tie bija šādi: nepareizi, trūkstoši, kļūdaini vai viltoti apliecinošie dokumenti, līguma noteikumu pārkāpumi, attiecināmība un publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumi. Pārkāpumi saistībā ar ētiku un godprātību, kā arī dubultu finansēšanu tika atklāti attiecīgi 5 % un 1 % gadījumu. Arvien biežāk izmantojot vienkāršotas izmaksu iespējas, aizvien vairāk risku ir saistīti ar faktisku un pareizu darbības īstenošanu. Tas jāņem vērā kontroles stratēģijās. Ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu gadījumā publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumi veido lielāko daļu (sk. 18 . ierāmējumu par riskiem, kas saistīti ar publisko iepirkumu). Tiešie izdevumi. Ar krāpšanu saistītie pārkāpumi, ko Komisija ir atklājusi attiecībā uz tiešajiem izdevumiem, kopš 2016. gada ir samazinājušies un pēdējos trīs gados bijuši diezgan stabili. Ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu gadījumā 2020. gadā tika reģistrēts zemākais rādītājs gan gadījumu skaita, gan attiecīgo summu ziņā. Biežāk sastopamie pārkāpumu veidi attiecas uz izdevumu attiecināmību un nepietiekamu izpildi / neizpildi. Konkrēti ar krāpšanu saistītu pārkāpumu gadījumā jautājumi, kas saistīti ar apliecinošajiem dokumentiem, ir otrs visbiežāk sastopamais veids pēc “attiecināmības”. 2020. gadā pārkāpumu visvairāk skartās politikas jomas bija pētniecība un inovācija, sakaru tīkli, saturs un tehnoloģijas, kā arī starptautiskā sadarbība un attīstība. 6.2.Pārkāpumu un krāpšanas papildu riski 2021. gadā un pēc tam Jaunākajā vēsturē 2020. gads ir bijis kas līdz šim nepieredzēts Covid-19 pandēmijas dēļ. Šajā saistībā Atveseļošanas un noturības mehānisms maina situāciju arī attiecībā uz riskiem. Jauniem mērķiem un būtiskām izmaiņām vidē ir jāmudina ES dalībvalstis un Komisija ātri veikt darbības, lai noteiktu un novērtētu pārkāpumu un krāpšanas papildu riskus. 6.2.1.Ar Covid-19 saistītie riski attiecībā uz ieņēmumiem 2020. gadu iezīmēja Covid-19 pandēmija un straujais importa plūsmu kritums. Stipri cieta tirdzniecība ES27. Imports būtiski samazinājās (–11,6 %), salīdzinot ar 2019. gadu. Importa apjoma samazinājums un nozīmīgā pāreja uz e-komerciju Covid-19 pandēmijas dēļ ir izraisījuši ne tikai atmuitojamo muitas deklarāciju skaita izmaiņas, bet arī izmaiņas muitas darba slodzē un modeļos. Valsts iestāžu reakcija uz šiem izaicinājumiem un ātrums, ar kādu muitas dienesti spēja pielāgoties jauniem apstākļiem, ir tikai daļēji salīdzināmi, jo gada laikā noteikumi par pārvietošanās ierobežojumiem dažādās ES dalībvalstīs un noteiktos reģionos dažās ES dalībvalstīs ir būtiski mainījušies. Tomēr, pamatojoties uz vispārējiem rādītājiem, šķiet, ka paziņoto pārkāpumu (saistītu un nesaistītu ar krāpšanu) kopējā skaita un attiecīgo summu atšķirības drīzāk ir ierasto ikgadējo svārstību robežās un tāpēc, iespējams, mazāk Covid-19 pandēmijas izraisītas. Tomēr šķiet, ka krāpšana muitas jomā ir atšķirīgi ietekmējusi ES dalībvalstis Covid-19 pandēmijas laikā. Beļģijā, Bulgārijā, Horvātijā, Polijā, Slovēnijā, Ungārijā, Vācijā un Zviedrijā atklāšanas rādītāji 2020. gadā bija visaugstākie, salīdzinot ar iepriekšējiem pieciem gadiem, savukārt Austrijā, Itālijā, Nīderlandē, Portugālē un Slovākijā tie bija viszemākie . Attiecībā uz precēm, kas saistītas ar Covid-19, 2020. gadā tika novērots neliels to summu pieaugums, par kurām tika ziņots kā par neattiecināmām, jo​īpaši tādu preču gadījumā kā aizsargtērpi. Tomēr analīze liecina, ka 2020. gadā tādu pārkāpumu ietekme, kas skar ar Covid-19 saistītas preces, ir saglabājusies salīdzinoši zema (6 % no kopējā 2020. gadā paziņoto pārkāpumu skaita un 3 % no attiecīgajām summām). 6.2.2.Ar Covid-19 saistītie riski attiecībā uz izdevumiem Covid-19 pandēmija ir mudinājusi ES iestādes un ES dalībvalstis ļaut ES budžetam atbalstīt reaģēšanu uz krīzi, pievienojot nepieciešamos resursus un elastību. ES ir stingri noteikumi budžeta aizsargāšanai no krāpšanas. Tomēr krāpnieki ātri pielāgo savu darbību. Vairāki galvenie iespējamie riski, kas saistīti ar Covid-19 uzliesmojumu, var pavērt viņiem jaunas iespējas. Pirmkārt, pastāv riski, kas saistīti ar ārkārtas situācijas pārvaldību, kad ir vajadzīgas vienkāršotas procedūras. Vienkāršoto procedūru ļaunprātīga izmantošana var nozīmēt publisko iepirkumu, kurā ir mazāka konkurence, un tiešu līgumu piešķiršanu, kas palielina interešu konflikta un korupcijas risku, kā arī padara kontroles pasākumus grūtāk veicamus. Ārkārtas procedūras var samazināt konkursa specifikāciju kvalitāti, ļaujot krāpniekiem vieglāk palielināt izmaksas vai pazemināt kvalitāti īstenošanas laikā. Steidzamām operācijām var saņemt ES finansējumu pēc to pabeigšanas ārpus ES fondu pārvaldības un kontroles sistēmas (retrospektīva finansēšana). Lai gan konsultāciju uzņēmumu pakalpojumi var ļoti palīdzēt, pastiprināta paļaušanās uz tiem var radīt krāpšanas risku. Pieaugošais pieprasījums un piegādes ķēžu traucējumi ārkārtas situācijās var izraisīt līgumattiecības ar neuzticamiem partneriem.

Citi riski ir saistīti ar spiedienu uz iestādēm, kas atbild par ES fondu pārvaldību. Kavēšanās pašreizējās darbības programmās Covid-19 pandēmijas dēļ, jaunas vajadzības saistībā ar ārkārtas izdevumiem un nākamā plānošanas perioda sākums var būt stresa faktori, kas ir labvēlīgi krāpniekiem, kuri izmanto (pastkastītes) uzņēmumu tīklus, kas piedāvā tos pašus pakalpojumus vairākos projektos dažādās darbības programmās (interešu konflikta risks, divkāršs finansējums utt.), vai palielina izmaksas, veicot viltotus darījumus tīklā. Šāds spiediens var apgrūtināt pretendentu deklarāciju novērtēšanu, kas palielina risku, ka uzņēmumiem, kuriem nav finanšu un darbības spēju, ir paaugstinātas izmaksas un finansējums. Tas var izraisīt arī garantiju izmantošanas samazināšanos vai kontroles apjoma vai kvalitātes samazināšanos, ko apgrūtina arī ceļošanas ierobežojumi. Vēl viens risks var būt saistīts ar to, ka finansējuma saņēmēji nepamatoti atsaucas uz “nepārvaramas varas apstākļiem”, lai attaisnotu līgumsaistību neizpildi programmu īstenošanas laikā. Tas var pat veicināt krāpnieciskus bankrotus, nepatiesi izliekoties, ka tos izraisījusi krīze. Šie riski var attiekties uz 2020. gadu, pieprasot pielāgot kontroles stratēģijas, kas saistītas ar darbībām, kuras tiek īstenotas sanitārās ārkārtas situācijas kulminācijas laikā, un uz 2021. gadu un pēc tam, pieprasot novēršanu ar īpašiem ietekmes mazināšanas pasākumiem un mērķtiecīgu rīcību, lai atklātu turpmākus pārkāpumus un krāpšanu. 6.2.3.Riski, kas saistīti ar Atveseļošanas un noturības mehānismu Saistībā ar Atveseļošanas un noturības mehānismu Regulā (ES) 2021/241 jo īpaši ir izdalīti četri īpaši riski, pret kuriem ES dalībvalstīm jāveic atbilstīgi pasākumi: i) krāpšana, ii) korupcija, iii) interešu konflikti un iv) divkārša finansēšana. Regulā šie riski ir definēti kā “nopietni pārkāpumi”. Ar ANM tika piešķirta liela naudas summa dažām ES dalībvalstīm, kuru Eiropas strukturālo un investīciju fondu apguves spēja ir vāja. Tas radīs spiedienu uz pārvaldības un kontroles sistēmu. Vairumam ES dalībvalstu ir jāizstrādā jauni IT rīki, lai apkopotu un pārvaldītu informāciju nolūkā ieviest ANM. Dažādu valstu sistēmu sadarbspēja var nebūt nodrošināta. Īstenojot ANM, ES dalībvalstīm būs jānodrošina efektīva un iedarbīga iekšējās kontroles sistēma un jāizstrādā uzticama IT infrastruktūra, lai apkopotu: a) informāciju par starpposma rādītāju un mērķrādītāju sasniegšanu; un b) standartizētas datu kategorijas (par finansējuma galasaņēmējiem, darbuzņēmējiem, apakšuzņēmējiem un faktiskajiem īpašniekiem). Komisijai būs jādara pieejama informācijas un uzraudzības sistēma, tostarp vienots datizraces un riska novērtējuma instruments, lai piekļūtu šiem datiem un informācijai nolūkā tos vispārēji piemērot ES dalībvalstīs. Komisija, OLAF, Revīzijas palāta un attiecīgā gadījumā EPPO atbilstīgi savām pilnvarām var izmantot informācijas un uzraudzības sistēmu. 18. ierāmējums. Lielākā uzmanība pievērsta veselības aprūpes nozarei Pēc Covid-19 uzliesmojuma palielinājās un nākamajā plānošanas periodā vēl palielināsies ES finansējums valstu veselības aprūpes sistēmu stiprināšanai, tostarp ar ANM saistītiem valstu plāniem. Tāpēc risku īstenošanās ietekme ir lielāka, ir jānosaka neaizsargātība un jāsamazina riski. Veselības aprūpes infrastruktūras uzlabošanas projekti ir sarežģīti, un tiem paredz pakalpojumu, darbu un medicīniskā un parastā aprīkojuma piegādes iepirkumu. Vispārīgi runājot, pārkāpumu un krāpšanas risks ir saistīts ar i) konkurences ierobežojumiem (ierobežota informācija, potenciālo pretendentu izslēgšana vai atturēšana, nepārredzama atlase vai novērtēšana, slepena vienošanās); ii) izmaiņām līgumos pēc piešķiršanas; iii) īstenošanas nepilnībām; iv) izmaksu palielināšanu. Kas attiecas uz konkurences ierobežojumiem, procedūras atklātību var mazināt pārkāpumi, kas saistīti ar to, “kā”, “kāds” un “kad” ir publicēts paziņojums par līgumu, kas paredzēts visu potenciālo pretendentu informēšanai. Tas var būt saistīts ar līguma paredzamās vērtības samazināšanu vai mākslīgu līgumu sadalīšanu. Potenciālo pretendentu skaitu var nepamatoti samazināt, ja tiek izvirzītas pārmērīgas vai diskriminējošas prasības attiecībā uz pretendentu. Turklāt līgumslēdzējas iestādes var nepamatoti apvienot vienā līgumā darbus, piegādes vai pakalpojumus, ko parasti piedāvā dažādi uzņēmēji (mākslīga grupēšana). Citi iespējamie pārkāpumi attiecas uz tehniskajām specifikācijām, kas ir pārāk šauras vai pat attiecas uz konkrētu zīmolu. Neskaidri vai mainīgi noteikumi un nosacījumi var sarežģīt dalību. Novērtēšanas procesa nepietiekama dokumentācija un neskaidri vai nepareizi piešķiršanas kritēriji var padarīt novērtējumu nepārredzamu. Līgumus var piešķirt uzņēmējiem, kuri neatbilst kritērijiem. No otras puses, atsevišķu uzņēmēju izslēgšana var būt nepamatota. Konkurenci var samazināt ar slepenu vienošanos, tostarp sadarbību starp pretendentiem vai starp pretendentiem un līgumslēdzēju iestādi. Pēc piešķiršanas līgumi var tikt mainīti. Līgums var atšķirties no konkursa specifikācijām jau tad, kad to paraksta pirmo reizi, vai arī tas var mainīties īstenošanas laikā. Ja šādas izmaiņas jau būtu iekļautas konkursa specifikācijās, citi uzņēmēji būtu varējuši izteikt labākus piedāvājumus un uzvarēt. Turklāt šīs izmaiņas var radīt papildu peļņu uzņēmējam lētāku materiālu / mazāka materiālu apjoma vai mazāka darba apjoma dēļ par to pašu cenu vai papildu piegādes vai darbu par augstāku cenu dēļ. Spēkā esošie līgumi var tikt grozīti vai nepamatoti var tikt piešķirti papildu līgumi pašreizējam līgumslēdzējam tieši vai pēc sarunu procedūras bez publicēšanas. Īstenošanas nepilnības var izpausties dažādos veidos. Tām var būt nopietnas sekas veselības aprūpes iestādēs. Papildus var būt dokumenti, kas neatbilst faktiskajai īstenošanai uz vietas. Pārkāpumi var būt saistīti arī ar izdevumiem, kas nerada gaidītos uzlabojumus veselības pakalpojumu sniegšanā. Piemēram, finansējuma saņēmējs nedrīkst vai drīkst reti izmantot projekta finansēto medicīnisko aprīkojumu, aprīkojumu var izmantot komerciālos nolūkos, kas ir pretrunā ar finansējuma mērķiem, utt. Par medicīnisko aprīkojumu var tiks samaksātas pārmērīgas cenas. Kompensācijas pieprasījumos var būt iekļautas izmaksas par neattiecināmām piegādēm vai darbībām. Projekts var attiekties tikai uz jaunu medicīnisko aprīkojumu, bet faktiskie izdevumi var būt par neattiecināmu lietotu aprīkojumu (ar paaugstinātu cenu, it kā tas būtu jauns). Divkārša finansēšana ir vēl viens potenciāls risks.

7.Rīki krāpšanas apkarošanas pastiprināšanai Komisija izmantos esošos instrumentus un izstrādās jaunus, lai risinātu problēmas, kas radušās Covid-19 pandēmijas laikā, un jaunus ES finansējuma pārvaldības veidus. 7.1.ARACHNE Komisija mudina izmantot ARACHNE — integrētu datizraces un papildināšanas IT rīku. To ir izstrādājusi Komisija, lai atbalstītu vadošās iestādes to administratīvās kontroles pasākumos un pārvaldības pārbaudēs struktūrfondos (Eiropas Sociālais fonds un Eiropas Reģionālās attīstības fonds). Tas ir attiecināts arī uz Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) projektiem un tiks izmantots visiem lauksaimniecības fondiem pēc KLP reformas. Ar ARACHNE ir izveidota visaptveroša tādu ES projektu datubāze, kas īstenoti fondu ietvaros un ko nodrošina vadošās iestādes un maksājumu aģentūras, un šie dati ir papildināti ar publiski pieejamu informāciju, lai, pamatojoties uz riska rādītāju kopumu, noteiktu projektus, finansējuma saņēmējus, līgumus un darbuzņēmējus, kas varētu būt pakļauti krāpšanas, interešu konflikta un pārkāpumu riskam. Šis rīks nodrošina ļoti vērtīgus brīdinājumus par riskiem, lai pilnīgotu pārvaldības pārbaudes, taču tas nesniedz nekādus pierādījumus par kļūdām, pārkāpumiem vai krāpšanu. ARACHNE var palielināt projektu atlases, pārvaldības pārbaužu efektivitāti un vēl vairāk uzlabot krāpšanas noteikšanu, novēršanu un atklāšanu. Ņemot vērā 6. iedaļā uzsvērtos riskus, vispārīga un sistemātiska tādu rīku kā ARACHNE izmantošana ļautu pastiprināt cīņu pret krāpšanu, pārkāpumiem, interešu konfliktiem un divkāršu finansēšanu. 7.2.Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) Komisija pārvalda agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmu (EDES). EDES ir minēta ES budžetam piemērojamās Finanšu regulas 135.–145. pantā. Šis rīks ir paredzēts ES finanšu interešu aizsardzības pastiprināšanai pret neuzticamām fiziskām un juridiskām personām, izslēdzot šādus uzņēmējus no dalības ES līdzekļu piešķiršanas procedūrās saskaņā ar tiešu un netiešu pārvaldību. Aizliegtā prakse ietver plašu darbību klāstu, kas ietekmē profesionālo godprātību (piemēram, krāpšana, korupcija un nopietns profesionāls pārkāpums) un sliktu sniegumu (piemēram, būtiskus trūkumus līgumu izpildē). EDES jo īpaši ļauj: ·savlaicīgi atklāt fiziskas vai juridiskas personas, kuras apdraud ES finanšu intereses; ·liegt šādiem uzņēmējiem iespēju iegūt ES finansējumu saskaņā ar tiešu un netiešu pārvaldību un/vai uzliekot finansiālu sodu; ·reģistrēt minēto informāciju EDES datubāzē, kas ir pieejama par ES fondu īstenošanu atbildīgo finanšu dalībnieku kopienai; ·nopietnākajos izslēgšanas gadījumos publicēt attiecīgo fizisko vai juridisko personu vārdus, uzvārdus / nosaukumus Komisijas interneta vietnē. EDES ļauj centralizēti izvērtēt izslēgšanas situācijas, vienlaikus aizsargājot attiecīgo fizisko un juridisko personu pamattiesības, jo īpaši to tiesības tikt uzklausītām. EDES sistēmas unikalitāte un spēks ir ES iestādēm un struktūrām piešķirtajās pilnvarās rīkoties, “ja nav galīga sprieduma [valsts tiesā] vai attiecīgā gadījumā galīga administratīvā lēmuma”. Sankciju piemērošanas pamatā var būt atklātie “fakti un konstatējumi”, kas izriet no revīzijām, pārbaudēm vai kontroles pasākumiem, par kuru veikšanu atbild atbildīgais kredītrīkotājs, OLAF veiktajām izmeklēšanām vai valsts iestāžu vai starptautisko organizāciju administratīviem lēmumiem, kas nav galīgi. Atbildīgais kredītrīkotājs var pieņemt lēmumu piemērot sankcijas neuzticamiem uzņēmējiem tikai pēc tam, kad ir saņemts oficiāls ieteikums no centralizētas starpinstitucionālas paneļkomitejas. 7.3.GetI projekts GetI projekta mērķis ir uzlabot OLAF darbinieku analītiskās spējas, veicot gan operatīvus, gan stratēģiskus uzdevumus, uzlabojot informācijas pieejamību un vizualizāciju, datu meklēšanas ātrumu un elastību. Datu formātu daudzveidība un nestrukturēto datu apjoms pēdējos gados ir radījis nepieciešamību pēc vides, rīkiem un funkcijām, kas atvieglo analītisko darbu. Izmantojot atklātā pirmkoda un komerciālo programmatūru kolekciju, GetI mērķis ir automatizēt daudzus laikietilpīgus uzdevumus un izmantot modernās tehnoloģijas, piemēram, mākslīgo intelektu.

7.4.Valstu IT rīki ES finanšu interešu aizsardzībai ES dalībvalstis 2020. gadā paziņoja par vairāku IT rīku izstrādi (sk. 8 . tabulu) nolūkā pastiprināt ES finanšu interešu aizsardzību, kam būs īpaša nozīme, risinot problēmas, kas radušās saistībā ar Covid-19 pandēmiju, un apgūstot jaunus veidus, kā pārvaldīt ES finansējumu. Dalībvalsts Rīks Budžeta sektors Bulgārija Centralizētas elektroniskās platformas izmantošana publiskajos iepirkumos Visi izdevumi Čehija Īpašumtiesību struktūru un interešu konfliktu pārbaudes procedūru atjaunināšana Kohēzijas politika Dānija Datu apvienošana, lai noteiktu dubultas finansēšanas gadījumus Kohēzijas politika Igaunija Informācijas un paziņojumu vietnes par kibernoziegumiem nodrošināšana Horizontāls Publisko iepirkumu reģistra pilnveidošana Visi izdevumi Vācija Krāpšanas riska pašnovērtējums federālajās ESF un ERAF programmās Kohēzijas politika Ungārija ARACHNE un EDES izmantošana Kohēzijas politika un fonds vistrūcīgākajām personām Lietuva Analītiskās programmatūras un aparatūras iegāde nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas pasākumu īstenošanai Horizontāls IT rīki un likumdošanas pasākumi Lauksaimniecība Nīderlande Pilnveidots digitālais subsīdijas pieprasījums Lauksaimniecība Riska novērtējuma instruments — krāpšanas riskam pakļautu kravu atlase Lauksaimniecība Rumānija ESI fondu kompetento iestāžu digitalizētas pārbaudes nolūkā padarīt efektīvākas pārbaudes publiskā iepirkuma jomā Kohēzijas politika Spānija AFCOS tieša piekļuve Spānijas sociālā nodrošinājuma datubāzēm Visi izdevumi Zviedrija Labāka iepirkuma statistika Visi izdevumi 8.Secinājumi un ieteikumi Covid-19 izraisītajai veselības krīzei ir bijusi un būs liela ekonomiska un sociāla ietekme uz mūsu dzīvi. ES reakcija, izmantojot resursus, kas paredzēti nākamajam ES budžetam un Next Generation EU, ir vērienīgākais atveseļošanas plāns Eiropā kopš Māršala plāna. Lai aizsargātu ES nodokļu maksātāju naudu, ir ieviesta atjaunota ES krāpšanas apkarošanas struktūra, kuras pamatā ir: ·EPPO izmeklēšanas un kriminālvajāšanas pilnvaras; ·Eurojust koordinatores loma; ·Eiropola analītiskās spējas un ·reformēts OLAF, kas nodrošināts ar rīkiem darbam ar EPPO un efektīvāku izmeklēšanu veikšanai. Ir vajadzīga cieša un efektīva sadarbība ar valstu iestādēm, jo​tās pielāgojas, lai tiktu galā ar jauniem riskiem un jauniem ES līdzekļu pārvaldības veidiem. ANM pārvaldība un būtiska daļa izdevumu programmu 2021.–2027. gadam būs balstīta uz sniegumu, un ES dalībvalstis uzņemsies lielāku atbildības daļu. Šīs izņēmuma kārtā veiktās izmaiņas neliecina par labu ierastajai pieejai. Lai Eiropa atveseļotos, ir jāpieliek lielākas pūles un jāīsteno pasākumi, tāpēc ir vajadzīgs atjaunots un vienots Eiropas redzējums par cīņu pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas skar ES finanšu intereses. Šajā redzējumā varētu būt ietverti šādi elementi: ·efektīvāka datu vākšana un izmantošana, pilnībā izmantojot iespējas, ko sniedz IT savienojamības, datizraces un riska novērtējuma instrumenti. Eiropas mēroga rīku izmantošana vēl vairāk palielinātu šo efektivitāti un ļautu mērķtiecīgāk pievērsties riskantajām jomām; ·uzlabota publiskā (Eiropas un valsts) finansējuma saņēmēju (tostarp darbuzņēmēju, apakšuzņēmēju un faktisko īpašnieku) pārredzamība; ·labāk koordinēti, holistiski krāpšanas apkarošanas centieni ES dalībvalstu līmenī, pamatojoties uz valstu stratēģiju krāpšanas apkarošanai izstrādi un īstenošanu; ·plašāka sadarbība valstu iestādēs, starp ES dalībvalstīm un Eiropas līmenī. Ieteikums ES dalībvalstīm, kuras nav pievienojušās EPPO, būtu jāapsver iespēja to izdarīt.

ES dalībvalstīm, kuras nav pieņēmušas valsts stratēģiju krāpšanas apkarošanai, vajadzētu apsvērt iespēju to izdarīt. Valstu stratēģijas, kas pieņemtas agrāk un nav pielāgotas jaunajiem nozīmīgajiem riskiem, būtu ātri jāatjaunina. Ieņēmumi ES un valstu muitas politika sniedza būtisku ieguldījumu ES reakcijā uz Covid-19 2020. gadā, nodrošinot Eiropas iedzīvotājiem netraucētas tirdzniecības plūsmas un aizsargājot ES finanšu intereses. Dažas ES dalībvalstis pielāgoja savus kontroles pasākumus ātrāk un elastīgāk. Atšķirības valstu līmenī un ierobežojošo pasākumu atšķirīgais ilgums, kā arī katrai valstij raksturīgās problēmas ietekmēja ES dalībvalstu spēju pielāgoties skarbajai realitātei 2020. gadā. Tagad ir būtiski izpētīt visas iespējas, lai nodrošinātu, ka muitas savienība un ES dalībvalstu muitas dienesti darbojas optimāli, krīzes laikā paliek elastīgi un noturīgi un labāk paredz problēmas. Tas galvenokārt nozīmē, ka jāpievērš uzmanība datu un datu analīzes lielākai pieejamībai un izmantošanai muitas vajadzībām, kā arī atbilstoša prognozēšanas un kopīgu krīzes pārvarēšanas instrumentu kopuma izstrādei. Tāpēc ir nepieciešami turpmāki pasākumi saistībā ar riska novērtēšanu, standartizētām pārbaudēm un ES mēroga un starptautisku koordināciju un sadarbību, lai atklātu neatbilstīgus gadījumus, ņemot vērā to, ka krāpšanai un īpašu krāpšanas mehānismu izplatībai nav valsts robežu. Ieteikumi ES dalībvalstis tiek aicinātas novērtēt Covid-19 pandēmijas laikā atklātos valstu muitas kontroles stratēģiju riskus un trūkumus un ziņot par gūto pieredzi un korektīvajiem pasākumiem, lai: - uzlabotu elastību attiecībā uz muitas pārbaužu veidiem; - samazinātu neparedzētu nākotnes notikumu iespējamo ietekmi; - nodrošinātu vienotu kontroles pasākumu veikšanu ES. Turklāt dalībvalstis tiek aicinātas novērtēt finanšu riskus, kas, iespējams, nebija pietiekami novērsti 2020. gadā, un izstrādāt izlīdzināšanas plānus atbilstošu muitas pārbaužu veikšanai, ja ierobežojošo pasākumu dēļ šādas muitas pārbaudes bija jāatceļ vai jāatliek, piemēram, pārbaudes uzņēmēju telpās un fiziskas pārbaudes pirms preču laišanas brīvā apgrozībā. Izdevumi Riskus var mazināt tikai tad, ja tie ir apzināti. Neizmantota iespēja riska noteikšanas ziņā vājina ES dalībvalstis un pilnībā pakļauj tās riskiem gan ietekmes, gan varbūtības ziņā. Tāpēc pašreizējos apstākļos ir ļoti svarīgi, lai ES dalībvalstis veiktu padziļinātu un mērķtiecīgu riska novērtējumu. Tas veicinās iekšējās kontroles sistēmu noteikumu nostiprināšanu. Ieteikums Ja tas vēl nav izdarīts, ES dalībvalstis tiek aicinātas sākt mērķtiecīgus riska pārvaldības pasākumus saistībā ar Covid-19 ietekmi un gaidāmo Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu. Šajā ziņā ir būtiska valsts resursu izmantošanas pārredzamība. Tā ir ne tikai preventīvs elements, bet arī iesaista pilsonisko sabiedrību, palīdzot uzlabot nodokļu maksātāju uzticību tam, kā valsts iestādes pārvalda valsts naudu. Datu analīze, ko veic, lai noteiktu aizdomīgus darījumus un tiem pievērstos, ir kļuvusi par būtisku krāpšanas apkarošanas sastāvdaļu, un tās nozīme turpmākajos gados turpinās pieaugt. Ieteikums Jāturpina uzlabot veids, kādā tiek vākti un izmantoti pamatā esošie dati, kā arī tie, kas attiecas uz atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu. Komisija turpinās uzlabot pārkāpumu pārvaldības sistēmu. Valstu iestādēm būs jāpaziņo ticami kvalitatīvie dati. Attiecībā uz datizraci un riska novērtēšanas iespējām Eiropas mēroga IT rīks: ·palīdzētu Komisijai datu vākšanā un uzraudzībā un sniegtu lielu ieguldījumu OLAF, EPPO un valstu tiesībaizsardzības iestāžu izmeklēšanas pasākumos, jo īpaši attiecībā uz pārrobežu lietām;