1. Ievads

Attiecības starp Eiropas Komisiju un valstu parlamentiem 2013. gadā turpināja attīstīties divējādi: no vienas puses, izmantojot subsidiaritātes kontroles mehānismu, ko ieviesa ar Lisabonas līgumu, lai novērtētu, vai jaunie Komisijas tiesību aktu priekšlikumi (jomās ārpus ES ekskluzīvās kompetences) atbilst subsidiaritātes principam, un, no otras puses, izmantojot politikas dialogu, ko Komisija sāka 2006. gadā, lai uzlabotu informācijas un viedokļu apmaiņu par politikas jautājumiem attiecībā uz tiesību aktu priekšlikumiem un neleģislatīvām iniciatīvām. Turklāt bija daudz sanāksmju un apspriežu, liecinot par plašu informācijas apmaiņu starp Komisiju un valstu parlamentiem.

Devītajā gada ziņojumā par attiecībām starp Komisiju un valstu parlamentiem uzmanība ir pievērsta politikas dialogam. Konkrēti subsidiaritātes kontroles mehānisma aspekti, tostarp otrā „dzeltenā kartīte”, ko izmantoja vairāku valstu parlamenti attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Padomes Regulai par Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidi[1], ir apspriesti 2013. gada ziņojumā par subsidiaritāti un proporcionalitāti, kas ir publiskots paralēli šim ziņojumam un ir uzskatāms par tā papildinājumu.

Otrā „dzeltenā kartīte” skaidri pauda valstu parlamentu vēlmi būt sadzirdētiem attiecībās ar Komisiju par konkrēto tiesību aktu. Turklāt plašais politikas dialogs par Komisijas priekšlikumiem un iniciatīvām aizvien ļāva valstu parlamentiem būtiski ietekmēt politikas veidošanu ES līmenī, jo īpaši attiecībā uz ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) padziļināšanu un Eiropas semestra ieteikumu īstenošanu.

Tāpat kā iepriekšējos gados, politiskais dialogs 2013. gadā galvenokārt notika:

i) vispārīgās divpusējās un daudzpusējās debatēs un apspriedēs, bieži parlamentu sanāksmēs (2. sadaļa)

ii) valstu parlamentiem sniedzot rakstveida atzinumus un Komisijai sniedzot atbildes (3. sadaļa) un

iii) sazinoties un tiekoties visa gada garumā (4. sadaļa).

Šā ziņojuma beigās ir sniegts īss ieskats turpmākajās attiecībās starp Komisiju un valstu parlamentiem (5. sadaļa).

2. Plašāks konteksts: svarīgākās sanāksmes un izaicinājumi

Valstu parlamenti 2012. gadā, ņemot vērā pastāvīgo ekonomikas nestabilitāti, pievērsa uzmanību tam, kā Eiropa reaģēja uz krīzi, tostarp stratēģijai "Eiropa 2020" un daudzgadu finanšu shēmai 2014.–2020. gadam. Lai gan 2013. gadā valstu parlamentu atzinumos vēl aizvien galvenā uzmanība bija pievērsta tieslietām un iekšlietām, iekšējā tirgus jautājumiem, kā arī jautājumiem, kas saistīti ar Eiropas Monetāro savienību, politikas programmā bija iekļauti arī vairāki citi konkrēti jautājumi, piemēram, Tabakas direktīva[2] un Direktīva par finanšu darījumu nodokli[3].

Eiropas Savienības valstu parlamentu Eiropas lietu komiteju konference (COSAC) joprojām bija svarīgākais forums, kurā apspriesties ar valstu parlamentiem.

COSAC priekšsēdētāji tikās Dublinā 2013. gada janvārī. Sanāksmē, apspriežot Īrijas prezidentūras prioritātes, tika uzsvērts, ka ar EMS nākotni un demokrātisko leģitimitāti un pārskatatbildību saistītie jautājumi arī turpmāk būs politikas programmā, bet valstu parlamenti pieprasīja ņemt vērā to aizvien pieaugošo nozīmi.

COSAC 49. plenārsēde notika Dublinā un bija lielā mērā veltīta Eiropas pilsoņu gadam. Tāpēc uzmanība bija pievērsta jautājumiem par Eiropas turpmāko integrāciju un Eiropas gados jauno pilsoņu nākotni. COSAC 50. plenārsēdē Viļņā turpinājās apspriede par demokrātisko leģitimitāti un pārskatatbildību Eiropas Savienībā un par valstu parlamentu nozīmi. Šajā plenārsēdē COSAC dibinātājs, Francijas ārlietu ministrs Laurent FABIUS, teica runu par COSAC izveidi. Šajā runā viņš uzsvēra, ka COSAC izveidošanas iemesli vēl aizvien ir aktuāli, un aicināja vairāk saskaņot politiku un uzlabot sadarbību starp valstu iestāžu pārstāvjiem. Komisijas priekšsēdētāja vietnieks M. ŠEFČOVIČ teica runu par stratēģijas „Eiropa 2020” īstenošanu, izklāstot līdzšinējo procesu un uzsverot atlikušos izaicinājumus, jo īpaši saistībā ar bezdarbu, inovācijām, klimatu un enerģētiku. Divreiz notika debates par demokrātisko leģitimitāti un valstu parlamentu nozīmi, norādot uz šķietamo ES nodalīšanos no tās iedzīvotājiem un to, ka ir svarīgi, lai valstu parlamenti izmantotu tiem pieejamos rīkus, lai risinātu šo problēmu.

2013. gadā jautājums par demogrāfisko leģitimitāti kopumā un konkrēti attiecībā uz Eiropas semestri bija galvenais jautājums, ko valstu parlamenti apsprieda savā starpā un dialogā ar Komisiju. Tas ietvēra neformālas un formālas iniciatīvas stiprināt parlamentāro uzraudzību un parlamentu sadarbību, lai stiprinātu ekonomikas pārvaldību gan parlamentu sadarbības kontekstā kopumā (kā noteikts Līguma 1. protokola 9. pantā), gan pamatojoties uz 13. pantu Līgumā par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību, ko apstiprināja Eiropas Padome 2012. gada martā (sk. arī 5. sadaļu).

Plašāka apspriede par demokrātisko leģitimitāti palielināja informētību ES mērogā par to, ka, lai EMS turpinātu darboties, ir stingrāk jāsaskaņo dalībvalstu makroekonomikas un budžeta politika. Tomēr, lai padziļinātu EMS, ir arī jānodrošina stingrāka demokrātijas kontrole, tostarp valstu parlamentu un Eiropas Parlamenta īstenota kontrole.

Viens no svarīgākajiem notikumiem saistībā ar jaunu ekonomikas pārvaldību, kurā ir iesaistīti arī valstu parlamenti, bija pirmā „Eiropas Parlamentārā nedēļa”, kurā piedalījās aptuveni 100 deputātu no 26 valstu parlamentiem un kuras organizēšanu ierosināja Eiropas Parlaments 2013. gada janvārī. Sēdes organizēja Eiropas Parlamenta Budžeta, ekonomikas un monetārā komiteja un Nodarbinātības komiteja. Pārsvarā tika apspriesti institucionālie jautājumi, piemēram, demokrātiskā leģitimitāte, taču tika ietverti arī konkrēti politikas jautājumi saistībā ar Eiropas semestri un daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam, piemēram, taupība pretstatā izaugsmei, jauniešu nodarbinātība un ekonomikas korekciju sociālā ietekme.

Lai gan šīs Eiropas Parlamentārās nedēļas mērķis nebija izdarīt konkrētus secinājumus, tā pastiprināja vienprātību attiecībā uz to, ka ir jāuzlabo Eiropas semestra demokrātiskā leģitimitāte, palielinot valstu parlamentu atbildību par procesu un agri iesaistot tos procesā. To varētu panākt, iesaistot attiecīgās valdības fāzē pēc tam, kad ir iesniegtas valstu reformu programmas. Īrijas Oireachtas palātu priekšsēdētājs ierosināja regulāri organizēt īpašas apspriedes par Eiropas jautājumiem („Eiropas dienas”), kas notiktu vienā un tajā pašā dienā visos valstu parlamentos; šis ierosinājums izraisīja interesi.

Jaunā ekonomikas pārvaldība, iesaistot valstu parlamentus Eiropas semestra procesā, tika izklāstīta „divu tiesību aktu kopumā”[4]. Tas paredz ekonomikas dialogu starp eurozonas dalībvalstīm, ko papildina Komisijas atzinumi par attiecīgajiem budžeta plānu projektiem un vispārīgs eurozonas budžeta situācijas un nākotnes perspektīvu novērtējums. Tāpēc eurozonas dalībvalstis 2013. gada rudenī pirmo reizi iesniedza Komisijai savus budžeta plānu projektus, un Komisijas apstiprināja atzinumus par šiem plāniem 2013. gada 15. novembrī. Tas sniedza iesaistītajām personām dalībvalstīs (tostarp valstu parlamentiem) neatkarīgu viedokli par dalībvalstu plāniem.

3. Valstu parlamentu rakstiskie atzinumi

Kopējais no valstu parlamentiem saņemto atzinumu skaits pēdējos gados ir būtiski pieaudzis, taču šķiet, ka tas nostabilizējies pie nedaudz vairāk kā 600 atzinumiem gadā, no kuriem aptuveni 14 % ir pamatoti atzinumi (sk. 1. pielikumu). Pēc pārmaiņām tās iekšējās procedūrās Komisija tagad parasti sniedz atbildes uz šiem atzinumiem laikposmā, ko tā ir noteikusi pati sev un kas ir trīs mēneši.

Politiskais dialogs ar valstu parlamentiem ir izrādījies veiksmīgs un ar skaidru pievienoto vērtību. Ja valstu parlamenti agri iesniedz atzinumus, tas var būt agrs brīdinājums Komisijai, norādot galvenos argumentus saistībā ar Komisijas priekšlikumu būtību. Tad Komisija var piedalīties sarunās ar Padomi un Eiropas Parlamentu, būdama pilnīgi informēta par valstu parlamentu paustajiem viedokļiem. Komisija piešķir lielu nozīmi politiskajam dialogam un īpaši aicina valstu parlamentus reaģēt uz sabiedriskajām apspriešanām, zaļajām grāmatām un paziņojumiem pirmslikumdošanas fāzē. Kopš 2013. gada decembra valstu parlamenti tiek īpaši informēti par visām Komisijas sabiedriskajām apspriešanām.

Dalība un darbības joma

Turpmāk tekstā minētie skaitļi tikai ataino valstu parlamentu aktivitāti, ņemot vērā to dalību politiskajā dialogā noteiktā veidā, t. i., iesniedzot rakstiskus atzinumus Komisijai. Kā norādīts šajā ziņojumā, jo īpaši tā 4. sadaļā, valstu parlamentu aktivitāti ES jautājumos nevar novērtēt, tikai pamatojoties uz ieguldījumu politikas dialogā, jo valstu parlamenti var veikt arī citas uzraudzības darbības. Turklāt valstu parlamenti neiesniedz piezīmes par visiem priekšlikumiem vai citiem Komisijas dokumentiem, bet izvēlas atbilstoši savām prioritātēm.

Kopā 2013. gadā no valstu parlamentiem tika saņemts 621[5] atzinums, kas ir par aptuveni par 6 % mazāk salīdzinājumā ar 2012. gadu (663). Salīdzinot 2011. un 2012. gadu, pieaugums ir bijis neliels, taču 2011. gadā salīdzinājumā ar 2010. gadu pieaugums ir bijis būtisks (7 % 2012. gadā un 60 % 2011. gadā).

Var norādīt šādas vispārīgas tendences:

· rakstiskajā politiskajā dialogā 16 palātas 2013. gadā nosūtīja vairāk atzinumu nekā 2012. gadā, 18 palātas nosūtīja mazāk atzinumu nekā 2012. gadā, bet divas palātas nosūtīja tikpat daudz atzinumu kā 2012. gadā;

· valstu parlamentu palātu aktivitāte politiskajā dialogā ir nevienmērīga (gandrīz 80 % visu atzinumu iesniedza desmit aktīvākās palātas);

· valstu parlamenti politiskajā dialogā ar Komisiju vēl aizvien pievērš uzmanību leģislatīvajiem dokumentiem, un tikai neliela daļa saņemto atzinumu attiecās uz cita veida iniciatīvām.

2013. gadā par 15 Komisijas priekšlikumiem, par kuriem valstu parlamenti iesniedza visvairāk atzinumu, tika saņemti 144 (23 %) no 621 atzinuma. Tomēr tāpat kā 2012. gadā par lielāko daļu Komisijas dokumentu, par kuriem valstu parlamenti sniedza komentārus 2013. gadā, tika saņemti no viena līdz trim atzinumiem, kas liecina par valstu parlamentu dažādajām interešu jomām.

Komisijas priekšlikumi un iniciatīvas, par kurām tika saņemts visvairāk atzinumu no valstu parlamentiem, bija Eiropas Prokuratūras izveide[6] (20 atzinumi), dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšana attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu[7] (17 atzinumi), jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvara izveide[8] (14 atzinumi), tirgus piekļuves ostas pakalpojumiem un ostu finanšu pārredzamības sistēmas izveide[9] (10 atzinumi) un priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu), un ar kuru atceļ Lēmumu 2009/371/TI un Lēmumu 2005/681/TI[10] (10 atzinumi); sīkāka informācija 2. pielikumā.

Tāpat kā 2012. gadā, par dažiem priekšlikumiem, par kuriem tika saņemts visvairāk atzinumu no valstu parlamentiem, tika saņemts arī visvairāk pamatotu atzinumu saskaņā ar subsidiaritātes kontroles mehānismu. 2013. gadā tāpat kā 2012. gadā sešās politikas jomās tika saņemta vairāk nekā puse visu politiskajā dialogā saņemto atzinumu (323 no 596 2013. gadā). Šīs jomas bija tieslietas, iekšējais vienotais tirgus un pakalpojumi, mobilitāte un transports, iekšlietas, veselība un patērētāji un komunikācija (sīkāku informāciju skatīt 3. pielikumā).

Valstu parlamenti 2012. gadā politiskajā dialogā ar Komisija pastiprināti pievērsa uzmanību leģislatīvajiem dokumentiem, un tikai neliela daļa iesniegto atzinumu attiecās uz neleģislatīvām iniciatīvām. 2013. gadā šī tendence turpinājās. No 15 Komisijas dokumentiem, par kuriem tika saņemts visvairāk valstu parlamentu atzinumu (t. i., seši vai vairāk), tikai divi bija neleģislatīvi.[11] Tomēr līdzīgi kā 2012. gadā no 15 politiskajiem atzinumiem, ko iesniedza Zviedrijas Riksdag, tikai viens nebija par neleģislatīviem dokumentiem, lai gan šī palāta iesniedza arī visvairāk pamatotu atzinumu.

Politiskā dialoga galvenie temati

Par turpmāk tekstā minētajiem tiesību aktu priekšlikumiem 2013. gadā valstu parlamenti izrādīja īpašu interesi (sīkāku informāciju skatīt 2. pielikumā). Tā kā par šiem priekšlikumiem arī tika iesniegts visvairāk pamatotu atzinumu, būtu jānorāda arī uz 2013. gada pārskatu par subsidiaritāti un proporcionalitāti, kurš ir publiskots paralēli un kurā ir sniegts sīkāks apraksts.

· Priekšlikums Padomes Regulai par Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidi[12]

Pašlaik Savienībai praktiski nav tiesību iejaukties ES līdzekļu ļaunprātīgas noziedzīgas izlietošanas gadījumos. Atklāšanas, izmeklēšanas un sekmīgas kriminālvajāšanas attiecībā uz noziedzīgiem nodarījumiem pret ES budžetu līmenis ievērojami atšķiras dažādās dalībvalstīs (no 19 līdz 90 %). Eiropas Prokuratūra risinātu jautājumu, kas saistīts ar kriminālvajāšanas sadrumstalotību katras valsts tiesvedības sistēmas raksturīgo iezīmju dēļ, kā arī problēmu, ka krāpšanas apkarošana Eiropas līmenī ne vienmēr ir augsta prioritāte valsts līmenī. Lisabonas līgumā (LESD 86. pants)[13] ir noteikts konkrēts tiesiskais pamatojums Eiropas Prokuratūras izveidei.

Komisija 2013. gadā saņēma 20 atzinumus par šo priekšlikumu, no kuriem 13 bija pamatoti atzinumi[14]. Tā kā par šiem pamatotajiem atzinumiem iesniegto balsu skaits pārsniedza 14 balsu slieksni, kas ir noteikts attiecībā uz priekšlikumiem tieslietu un iekšlietu jomā, tika ierosināta „dzeltenās kartītes” procedūra.

· Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu (Tabakas izstrādājumu direktīva)[15]

Pārskatītajā priekšlikumā Tabakas izstrādājumu direktīvai tika iekļauti jauni un pastiprināti noteikumi par to, kā ražot un noformēt pārdošanai tabakas izstrādājumus ES. Konkrēti, tika ierosināts aizliegt izmantot cigaretes, tinamos tabakas izstrādājumus un bezdūmu tabakas izstrādājumus ar aromatizētājiem, un varētu noteikt, ka uz cigaretēm un tinamiem tabakas izstrādājumiem ir obligāti jāizvieto lieli ilustratīvi brīdinājumi par ietekmi uz veselību. Tika ierosināts arī reglamentēt pārrobežu tirdzniecību internetā un ieviest tehniskus pasākumus, lai apkarotu nelegālu tirdzniecību. Tika ierosināti arī tādi pasākumi, kas attiecas uz produktiem, kuri līdz šim netika reglamentēti, piemēram, elektroniskajām cigaretēm un smēķēšanai paredzētiem augu izcelsmes izstrādājumiem. Priekšlikums[16] bija atbilde uz Eiropas Parlamenta un Ministru padomes pieprasījumu, un tā pamatā ir Komisijas 2005. un 2007. gada ziņojumi par Tabakas izstrādājumu direktīvas (Direktīva 2001/37/EK) piemērošanu.

Par šo priekšlikumu Komisija saņēma 17 atzinumu, no kuriem septiņi bija pamatoti atzinumi, kur tika apšaubīta priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes principam. Lai gan šis priekšlikums izraisīja lielu valstu parlamentu interesi, standarta slieksnis „dzeltenās kartītes” procedūras ierosināšanai (19 balsis) netika sasniegts.

· Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru[17]

Tā kā piekrastes un jūras teritorijas izmanto nekoordinēti, notiek konkurence par jūras un piekrastes telpu un jūras un piekrastes resursi netiek izmantoti efektīvi. Neskaidrība un neparedzamība attiecībā uz piekļuvi jūras telpai ir izveidojusi ieguldītājiem neizdevīgu uzņēmējdarbības vidi. Tā kā jaunām darbībām, piemēram, atjaunojamiem energoresursiem un akvakultūras iekārtām, ir vajadzīga aizvien plašāka jūras telpa, ES ir jānodrošina, ka jūrā veiktās darbības ir integrēti plānotas. Koordinācija starp dalībvalstīm šajā posmā nav pietiekami attīstīta, un pašreizējās neatbilstības starp sistēmām neļauj efektīvi veikt pārrobežu plānošanu.

Par šo priekšlikumu Komisija saņēma 14 atzinumu, no kuriem deviņi bija pamatoti atzinumi, kur tika apšaubīta priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes principam.

4. Kontakti un apmeklējumi

Papildus tam, ka valstu parlamenti iesniedza Komisijai rakstiskus atzinumus, bet Komisija sniedza valstu parlamentiem atbildes, politiskais dialogs notika arī mazāk oficiāli sanāksmēs un kontaktējoties gan politiskā, gan administratīvā līmenī. Turpmāk sniegts šādas sadarbības izklāsts.

Vairums valstu parlamentu regulāri tiekas ar Komisijas deputātiem gan Briselē, gan attiecīgajās dalībvalstīs.

Priekšsēdētāja vietnieks iestāžu savstarpējās attiecībās un administratīvajās lietās Maroš ŠEFČOVIČ 2013. gadā astoņas reizes apmeklēja valstu parlamentus (Vācijas Bundestag, Francijas Sénat, Horvātijas Hrvatski sabor, Īrijas Oireachtas, Lietuvas Seimas un Slovākijas Národná Rada). Tajā pašā gadā viņš uzņēma daudz apmeklētāju/delegāciju no valstu parlamentiem Komisijas galvenajā mītnē Briselē (Čehijas Senát, Dānijas Folketing, Francijas Sénat, Īrijas Oireachtas, Itālijas Senato della Repubblica, Maltas Kamra tad-Deputati, Polijas Sejm un Rumānijas Camera Deputaților). Papildus konkrētu tiesību aktu priekšlikumu un politikas iniciatīvu apspriešanai šajās sanāksmēs runāja par jautājumiem saistībā ar sadarbību starp Komisiju un valstu parlamentiem, kā arī jautājumiem par uzlaboto ekonomikas pārvaldību un demokrātisko leģitimitāti.

Komisija tika pārstāvēta arī politiskā līmenī vairumā parlamentu sanāksmju 2013. gadā.

Priekšsēdētājs BARROSO (kā arī priekšsēdētāji VAN ROMPUY un SCHULZ), priekšsēdētāja vietnieki REHN un ŠEFČOVIČ, kā arī komisāri LEWANDOWSKI un ANDOR piedalījās pirmajā Eiropas Parlamentārajā nedēļā 2013. gada janvārī.

Priekšsēdētāja vietnieks ŠEFČOVIČ piedalījās COSAC plenārsēdē Viļņā 2013. gada oktobrī un COSAC priekšsēdētāju sanāksmē Dublinā 2013. gada janvārī.

Priekšsēdētāja vietnieks REHN piedalījās apspriedē ar Somijas Eduskunta Budžeta komiteju, lai prezentētu un apspriestu Komisijas novērtējumu par Somijas 2014. gada budžeta plāna projektu.

Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos / Komisijas priekšsēdētāja vietniece baronese ASHTON piedalījās divās parlamentu konferences sanāksmēs par kopējo ārpolitiku un drošības politiku un kopējo drošības un aizsardzības politiku, kuru mērķis bija veicināt parlamentu sadarbību šajās jomās. Pirmā sanāksme notika Dublinā 2013. gada aprīlī, bet otrā sanāksme — Viļņā 2013. gada septembrī.

Komisāra ŠEMETA biroja darbinieki un BUDG ĢD darbinieki tikās ar Dānijas Folketing Publisko kontu komiteju Briselē un Nīderlandes parlamentu Hāgā par 2012. gada budžeta izpildes apstiprināšanu.

Pēc Horvātijas pievienošanās ES 2013. gada 1. Jūlijā komisārs Mimica iepazīstināja Horvātijas Hrvatski sabor ar Komisijas darba programmu 2014. gadam.

Komisijas amatpersonas pēc pieprasījuma arī piedalījās sanāksmēs ar valstu parlamentu komitejām, bet dažādi Komisijas dienesti (konkrēti šādi ģenerāldirektorāti: CLIMA, ECFIN, ENER, ENV, HOME, JUST, MARE, MARKT, OLAF, REGIO, SANCO) piedalījās regulārās sanāksmēs ar pastāvīgajiem valstu parlamentu pārstāvjiem Briselē, lai apspriestu dažādas plānotās iniciatīvas vai aktuālos jautājumus.

2013. gadā tāpat kā 2012. gadā valstu parlamentu pastāvīgie pārstāvji tikās ar priekšsēdētāja vietnieku ŠEFČOVIČ, kā arī priekšsēdētāja BARROSO, priekšsēdētāja vietnieka ŠEFČOVIČ biroju darbiniekiem un citiem Komisijas locekļiem.

5. Secinājumi un nākotnes perspektīvas

Lielā mērā rakstiskais politiskais dialogs starp Komisiju un valstu parlamentiem turpinājās 2013. gadā, kad valstu parlamenti iesniedza aptuveni 600 atzinumu. Lai gan gandrīz visas palātas iesniedza vismaz vienu atzinumu, desmit aktīvākās palātas kopā iesniedza gandrīz 80 % visu atzinumu. Komisijas dokumenti, par kuriem tika iesniegts visvairāk atzinumu, bija arī tie, par kuriem valstu parlamenti iesniedza visvairāk pamatotu atzinumu. Papildus rakstiskam dialogam Komisija turpināja bieži kontaktēties un tikties ar valstu parlamentiem gan politiskā, gan amatpersonu līmenī Briselē un dalībvalstīs.

Valstu parlamenti un Eiropas Parlaments 2014. gada sākumā apstiprināja vēlmi arī turpmāk iesaistīties darbībās ES līmenī, piemēram, Eiropas semestrī. Demokrātiskā leģitimitāte arī turpmāk būs svarīgs temats, ko savstarpēji apspriedīs ES iestādes un valstu parlamenti.

COSAC plenārsēdē 2014. gada janvārī atkārtoti tika apspriesti jautājumi par valstu parlamentu nozīmi un demokrātisko leģitimitāti un pārskatatbildību. Nīderlandes Tweede Kamer un Dānijas Folketing iesniedza jaunas konkrētas idejas un priekšlikumus par valstu parlamentu nozīmi un tiesībām.

Eiropas Parlamenta Konstitucionālo jautājumu komiteja apstiprināja Carlo CASINI (PPE/IT) ziņojumu par valstu parlamentiem. Ziņojumā cita starpā ir ieteikts valstu parlamentiem „rīkoties, lai uzlabotu virzības un uzraudzības procedūras, lai panāktu lielāku atbilstību”. Tajā ir arī norādīts, ka agrīnās brīdināšanas mehānisms ir viens no rīkiem, ar ko nodrošināt efektīvu sadarbību starp Eiropas un valstu iestādēm, un ir atzinīgi novērtēts tas, ka šo mehānismu izmanto arī kā konsultāciju un sadarbības dialoga kanālu starp dažādām iestādēm ES daudzlīmeņu pārvaldības sistēmā.

Otrā Eiropas Parlamentārā nedēļa, kas notika 2014. gada janvārī, atkārtoti apliecināja Eiropas Parlamenta un valstu parlamentu kopīgās intereses. Programmā paredzētā parlamentu konferences sadaļa ietvēra četras plenārsēdes par makroekonomisko nelīdzsvarotību, ekonomikas korekciju programmu demokrātisko leģitimitāti, izaugsmes un darbavietu veicināšanu un fiskālās uzraudzības stiprināšanu EMS.

1. pielikums

To atzinumu skaits, ko Komisija 2013. gadā saņēma no valstu parlamentiem/palātām (politikas dialogs un subsidiaritātes kontroles mehānisms)

Dalībvalsts || Palāta || Kopējais atzinumu skaits[18] || Pamatoto atzinumu skaits (2. protokols)[19]

Portugāle || Assembleia da República || 192 || 1

Čehijas Republika || Senát || 64 || 2

Vācija || Bundesrat || 40 || 3

Francija || Assemblée nationale || 40[20] || 1

Rumānija || Camera Deputaților || 38 || 2

Itālija || Senato della Republica || 36 || 2

Rumānija || Senatul || 26 || 3

Zviedrija || Riksdag || 24 || 9

Apvienotā Karaliste || Lordu palāta || 18 || 3

Spānija || Congreso de los Diputados un Senado (abas palātas) || 17[21] || 5[22]

Īrija || Oireachtas (abas palātas) || 12[23] || 3[24]

Nīderlande || Eerste Kamer || 10 || 3

Austrija || Bundesrat || 9 || 6

Čehijas Republika || Poslanecká sněmovna || 8 || 2

Francija || Sénat || 8 || 4

Polija || Senat || 8 || 2

Malta || Kamra tad-Deputati || 7 || 5

Nīderlande || Tweede Kamer || 7 || 5

Itālija || Camera dei Deputati || 6 || 0

Lietuva || Seimas || 6 || 6

Polija || Sejm || 6 || 2

Luksemburga || Chambre des Députés || 5 || 2

Slovēnija || Državni zbor || 5 || 1

Apvienotā Karaliste || Pārstāvju palāta || 5 || 5

Dānija || Folketing || 4 || 1

Grieķija || Vouli ton Ellinon || 4 || 3

Beļģija || Chambre des Représentants || 3 || 1

Austrija || Nationalrat || 2 || 0

Igaunija || Riigikogu || 2 || 1

Somija || Eduskunta || 2 || 1

Ungārija || Országgyűlés || 2 || 1

Beļģija || Sénat || 1 || 1

Bulgārija || Narodno Sabranie || 1 || 0

Kipra || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1

Latvija || Saeima || 1 || 1

Slovākija || Národná Rada || 1 || 0

Horvātija (kopš 01.07.2013.) || Hrvatski sabor || 0 || 0

Vācija || Bundestag || 0 || 0

Slovēnija || Državni svet || 0 || 0

KOPĀ || 621 || 88

2. pielikums

Komisijas dokumenti, par kuriem Komisija 2013. gadā saņēma visvairāk atzinumu[25] (politikas dialogs un subsidiaritātes kontroles mehānisms)

|| Komisijas dokuments || Nosaukums || Kopējais atzinumu skaits[26] || Pamatoto atzinumu skaits (2. protokols)[27]

1 || COM(2013) 534 || Priekšlikums Padomes Regulai par Eiropas Prokuratūras izveidi || 20[28] || 13[29]

2 || COM(2012) 788 || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas un saistīto izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu || 17 || 7

3 || COM(2013) 133 || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko izveido jūras telpiskās plānošanas un integrētās piekrastes pārvaldības satvaru || 14[30] || 9[31]

4 || COM(2013) 173[32] || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai un apmācībai (Eiropolu), un ar kuru atceļ Lēmumu 2009/371/TI un Lēmumu 2005/681/TI || 10[33] || 3[34]

5 || COM(2013) 296 || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko izveido tirgus piekļuves ostas pakalpojumiem un ostu finanšu pārredzamības sistēmu || 10[35] || 7[36]

6 || COM(2013) 28[37] || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1370/2007 attiecībā uz iekšzemes dzelzceļa pasažieru pārvadājumu tirgus atvēršanu || 9 || 6

7 || COM(2013) 147 || Priekšlikums Regulai par pasākumiem ātrdarbīgu elektronisko sakaru tīklu izvēršanas izmaksu samazināšanai || 9 || 2

8 || COM(2012) 614[38] || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dzimumu līdzsvara uzlabošanu biržā kotēto uzņēmumu direktoru bez izpildpilnvarām vidū un saistītiem pasākumiem || 8 || 5

9 || COM(2013) 627 || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko nosaka pasākumus sakarā ar Eiropas elektronisko sakaru vienoto tirgu un savienota kontinenta īstenošanu un groza Direktīvas 2002/20/EK, 2002/21/EK un 2002/22/EK un Regulas (EK) Nr. 1211/2009 un (ES) Nr. 531/2012 || 8 || 4

10 || COM(2013) 71 || Priekšlikums Padomes Direktīvai, ar ko īsteno ciešāku sadarbību finanšu darījumu nodokļa jomā || 8 || 1

11 || COM(2012) 777 || Komisijas paziņojums „Plāns padziļinātas un patiesas EMS izveidei. Eiropas debašu sākums” || 6 || 0

12 || COM(2013) 166[39] || Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei „Ceļā uz padziļinātu un patiesu ekonomikas un monetāro savienību. Svarīgāko ekonomikas politikas reformu plānu iepriekšēja koordinēšana” || 6 || 0

13 || COM(2013) 228 || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par pilsoņu un uzņēmumu brīvas pārvietošanās veicināšanu, vienkāršojot noteiktu publisko dokumentu akceptēšanu Eiropas Savienībā, un grozījumiem Regulā (ES) Nr. 1024/2012 || 6 || 1

14 || COM(2013) 48[40] || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par pasākumiem, kas nodrošinātu vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas drošību visā Savienībā || 6 || 1

15 || COM(2013) 535 || Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust) || 6 || 1

3. pielikums

To atzinumu skaits, ko Komisija 2013. gadā saņēma no Komisijas galvenajiem dienestiem (politikas dialogs un subsidiaritātes kontroles mehānisms)

Komisijas galvenais dienests || Kopējais atzinumu skaits[41]

Iekšējā tirgus un pakalpojumu ģenerāldirektorāts || 68

Tieslietu ģenerāldirektorāts || 67

Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāts || 61

Iekšlietu ģenerāldirektorāts || 52

Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts || 43

Komunikācijas tīklu, satura un tehnoloģiju ģenerāldirektorāts || 38

Ģenerālsekretariāts || 32

Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts || 25

Klimata politikas ģenerāldirektorāts || 24

Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāts || 24

Vides ģenerāldirektorāts || 23

Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts || 21

Uzņēmējdarbības un rūpniecības ģenerāldirektorāts || 18

Enerģētikas ģenerāldirektorāts || 18

Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts || 16

Eurostat || 12

Reģionu politikas ģenerāldirektorāts || 11

Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāts || 11

Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts || 8

Konkurences ģenerāldirektorāts || 8

Izglītības un kultūras ģenerāldirektorāts || 7

Paplašināšanās ģenerāldirektorāts || 7

Tirdzniecības ģenerāldirektorāts || 7

EuropeAid attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts || 5

Budžeta ģenerāldirektorāts || 4

Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) || 4

Eiropas Ārējās darbības dienests || 3

Komunikācijas ģenerāldirektorāts || 1

Humānās palīdzības un civilās aizsardzības ģenerāldirektorāts || 1

Cilvēkresursu un drošības ģenerāldirektorāts || 1

Juridiskais dienests || 1

KOPĀ || 621

[1] COM(2013) 534.

[2] COM(2012) 788.

[3] COM(2013) 71.

[4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 21. maija Regula (ES) Nr. 473/2013 par kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu uzraudzībai un novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas dalībvalstīs un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 472/2013 par to eurozonas dalībvalstu ekonomiskās un budžeta uzraudzības pastiprināšanu, kurās ir vai kurām draud nopietnas finanšu stabilitātes grūtības.

[5] Tostarp 88 pamatoti atzinumi, kas tika saņemti saskaņā ar subsidiaritātes kontroles mehānismu.

[6] COM(2013) 534.

[7] COM(2012) 788.

[8] COM(2013) 133.

[9] COM(2013) 296.

[10] COM(2013) 173.

[11] Komisijas paziņojums „Plāns padziļinātas un patiesas EMS izveidei. Eiropas debašu sākums” (COM(2012) 777) un Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei „Ceļā uz padziļinātu un patiesu ekonomikas un monetāro savienību. Svarīgāko ekonomikas politikas reformu plānu iepriekšēja koordinēšana” (COM(2013)166).

[12] COM(2013) 534.

[13] Saskaņā ar ES līgumiem Dānija nepiedalīsies EPPO, bet Apvienotā Karaliste un Īrija ir nolēmušas izmantot izvēles procedūru.

[14] 2014. gadā tika iesniegti papildu atzinumi.

[15] COM(2012) 788.

[16] Direktīvu pieņēma 2014. gada aprīlī, un tā stājās spēkā 2014. gada maijā kā Direktīva 2014/40/ES.

[17] COM(2013) 133.

[18] Tostarp no valstu parlamentiem saņemtie atzinumi un pamatotie atzinumi.

[19] Lai atzinumu varētu kvalificēt kā pamatotu atzinumu saskaņā ar 2. protokolā iekļauto definīciju, atzinumā ir skaidri jānorāda uz subsidiaritātes pārkāpumu un tas ir jānosūta Komisijai astoņu nedēļu laikā pēc tam, kad priekšlikums ir iesniegts valstu parlamentiem.

[20] No kuriem 25 bija tādi, uz kuriem Assemblée nationale nevēlējās saņemt atbildi.

[21] Skaitīti kā 17 atzinumi no divām palātām.

[22] Skaitīti kā pieci pamatoti atzinumi no divām palātām.

[23] Skaitīti kā 12 atzinumi no divām palātām.

[24] Skaitīti kā trīs pamatoti atzinumi no divām palātām.

[25] Tabulā ir iekļauti visi Komisijas dokumenti, par kuriem tika saņemti vismaz seši atzinumi no valstu parlamentiem.

[26] Tostarp no valstu parlamentiem saņemtie atzinumi un pamatotie atzinumi.

[27] Lai atzinumu varētu kvalificēt kā pamatotu atzinumu saskaņā ar 2. protokolā iekļauto definīciju, atzinumā ir skaidri jānorāda uz subsidiaritātes pārkāpumu un tas ir jānosūta Komisijai astoņu nedēļu laikā pēc tam, kad priekšlikums ir iesniegts valstu parlamentiem.

[28] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens atzinums no divām palātām.

[29] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām. Saskaņā ar 2. protokolu gadījumā, ja tiesību akta projekts ir iesniegts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 76. pantu par brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, un ja par to iesniegtie pamatotie atzinumi pārstāv vismaz vienu ceturto daļu visu valstu parlamentiem piešķirto balsu — divas balsis vai divu palātu parlamentāro sistēmu gadījumā — vienu balsi katrai no divām palātām — ir sasniegts „dzeltenās kartītes” slieksnis, t. i., projekts ir jāpārskata. 13 pamatotie atzinumi par COM(2013) 534 pārstāv 18 balsis, tādējādi sasniedzot „dzeltenās kartītes” slieksni, kas pēc Horvātijas pievienošanās 2013. gada 1. jūlijā ir 14 balsis no 56 balsīm.

[30] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens atzinums no divām palātām.

[31] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām IE Oireachtas palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām.

[32] Viens no atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no IT Camera dei Deputati attiecās arī uz COM(2013) 172.

[33] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens atzinums no divām palātām.

[34] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām.

[35] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens atzinums no divām palātām.

[36] No kuriem viens tika iesniegts kopīgi no divām ES palātām — skaitīts kā viens pamatots atzinums no divām palātām.

[37] Viens no atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no CZ Senát attiecās arī uz COM(2013) 25, COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31. Viens no atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no PT Assembleia da República attiecās arī uz COM(2013) 26, COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31. Trīs no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no NL Eerste Kamer, NL Tweede Kamer un LU Chambre des Députés attiecās arī uz COM(2013) 29. Viens no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no SE Riksdag attiecās arī uz COM(2013) 27, COM(2013) 29, COM(2013) 30 un COM(2013) 31.

[38] Divi no pamatotajiem atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no CZ Poslanecká sněmovna un AK Lordu palātas attiecās arī uz COM(2012) 615.

[39] Četri no atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no CZ Senát, CZ Poslanecká sněmovna, IT Camera dei Deputati un PT Assembleia da República attiecās arī uz COM(2013) 165.

[40] Divi no atzinumiem par šo Komisijas dokumentu no CZ Poslanecká sněmovna un CZ Senát attiecās arī uz JOIN(2013) 1.

[41] Tostarp no valstu parlamentiem saņemtie atzinumi un pamatotie atzinumi.