Ceturtdiena, 2011. gada 15. decembris

Publiska piekļuve Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem ***I

P7_TA(2011)0580

Eiropas Parlamenta 2011. gada 15. decembra normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (pārstrādāta redakcija) (COM(2008)0229 – C6-0184/2008 – 2008/0090(COD))

2013/C 168 E/45

(Parastā likumdošanas procedūra: pārstrādāta redakcija)

Eiropas Parlaments,

tā kā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas juridisko dienestu Konsultatīvā darba grupa uzskata, ka minētajā priekšlikumā nav citu būtisku grozījumu kā tikai tie, kas tajā skaidri norādīti, un tā kā attiecībā uz iepriekšējo tiesību aktu neizmainīto normu kodifikāciju kopā ar šīm izmaiņām priekšlikums paredz spēkā esošo aktu kodifikāciju, nemainot to būtību,

(1) OV C 77, 28.3.2002., 1. lpp.

Ceturtdiena, 2011. gada 15. decembris

P7_TC1-COD(2008)0090

Eiropas Parlamenta nostāja, pieņemta pirmajā lasījumā 2011. gada 15. decembrī, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr.../2012 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas , ar ko nosaka vispārējus principus un ierobežojumus, kas reglamentē tiesības piekļūt Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru dokumentiem [Gr. 1]

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 15. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),

tā kā:

(1) Pēc grozītā Līguma par Eiropas Savienību (LES) un Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) stāšanās spēkā tiesības piekļūt dokumentiem attiecas uz visām Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, tostarp uz Eiropas Ārējās darbības dienestu, tāpēc ir jāizdara būtiskas izmaiņas 2001. gada 30. maija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (2) būtu jāveic vairāki būtiski grozījumi (3). Skaidrības labad minētā regula būtu jāpārstrādā , un līdz ar to ir jāņem vērā minētās regulas sākotnējās īstenošanas pieredze, kā arī attiecīgā Eiropas Savienības Tiesas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas prakse. [Gr. 2]

(2) LES 1. panta otrajā daļā ir ietverts atklātības princips, saskaņā ar kuru šis Līgums iezīmē jaunu posmu ciešākas Eiropas tautu savienības izveidošanā, kur lēmumu pieņemšana notiek cik vien iespējams atklāti un cik vien iespējams tuvinot to pilsoņiem.

(3) Atklātība dod iespēju pilsoņiem vēl vairāk iesaistīties lēmumu pieņemšanā un nodrošina lielāku pārvaldes sistēmas leģitimitāti un efektivitāti demokrātiskā iekārtā, kā arī nosaka tai lielāku atbildību pilsoņu priekšā. Atklātība veicina demokrātijas un ievērošanas principu nostiprināšanos , kā izklāstīts LES 9.–12. pantā, kā arī pamattiesību ievērošanu , kā to paredz LES 6. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību harta (Harta) kuri noteikti ES Līguma. [Gr. 3]

(3a) Pārredzamībai būtu jānostiprina arī labas pārvaldības principi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās, kā noteikts Hartas 41. pantā un LESD 298. pantā. Attiecīgi būtu jānosaka iekšējās administratīvās procedūras un būtu jānodrošina pienācīgi finanšu resursi un cilvēkresursi, ar kuriem šo atklātības principu īstenot praksē. [Gr. 4]

(3b) Atklātība vairo iedzīvotāju uzticēšanos Savienības iestādēm, struktūram, birojiem un aģentūrām, jo, pateicoties tai, iedzīvotājiem ir labākas zināšanas par lēmumu pieņemšanas procesiem Savienībā un par savām tiesībām, kas izriet no šiem lēmumiem. Atklātība nozīmē arī to, ka administratīvās un likumdošanas procedūras norisinās pārredzamāk. [Gr. 5]

(3c) Uzsverot pārredzamības principa lielo nozīmi normatīvajā kontekstā, šī regula Savienībā nostiprina tiesiskuma kultūru un tādējādi uzskatāma par ieguldījumu arī noziedzības un noziedzīgas uzvedības novēršanā. [Gr. 6]

(4) Tie vispārējie principi un ierobežojumi, kas regulē sabiedrības tiesības uz piekļuvi dokumentiem un ir saistīti ar sabiedrības vai privātām interesēm, ir noteikti ar Regulu (EK) Nr. 1049/2001, ko sāka piemērot no 2001. gada 3. decembra (4). [Gr. 7]

(5) Pirmo novērtējumu par Regulas (EK) Nr. 1049/2001 īstenošanu publicēja 2004. gada 30. janvāra ziņojumā (5). Komisija 2005. gada 9. novembrī nolēma uzsākt procedūru, kuras rezultātā tiktu pārskatīta Regula (EK) Nr. 1049/2001. Eiropas Parlaments 2006. gada 4. aprīļa rezolūcijā aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumu regulas grozījumiem (6). Komisija 2007. gada 18. aprīlī publicēja zaļo grāmatu par regulas pārskatīšanu (7) un uzsāka sabiedrisko apspriešanu. [Gr. 8]

(6) Šīs regulas mērķis ir pēc iespējas pilnīgāk nodrošināt sabiedrības tiesības piekļūt dokumentiem un noteikt vispārīgus principus un ierobežojumus ar sabiedrības un privātām interesēm pamatotus izņēmumus šādām tiesībām saskaņā ar EK Līguma 255. panta 2. punktu ar LESD 15. panta 3. punktu un LESD 15. panta 1. punktā izklāstītajiem noteikumiem par Savienības iestāžu un struktūru darbības atklātību. Tāpēc visi noteikumi par piekļuvi dokumentiem būtu jāsaskaņo ar šo regulu, un īpaši noteikumi būtu jāattiecina tikai uz Eiropas Savienības Tiesu, Eiropas Centrālo banku un Eiropas Investīciju banku, ja tiek veikti ar administrēšanu nesaistīti uzdevumi . [Gr. 9]

(7) Ņemot vērā to, ka dokumentu pieejamības jautājums nav reglamentēts Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā, Eiropas Parlamentam, iestādēm, birojiem, aģentūrām un struktūrām saskaņā ar Amsterdamas Līguma Nobeiguma aktam pievienoto Deklarāciju Nr. 41 attiecībā uz dokumentiem, kas skar darbības veidus, uz kuriem attiecas minētais līgums, būtu jāpiemēro šī regula.

(9) Eiropas Parlaments un Padome 2006. gada 6. septembrī pieņēma Regulu (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (8). Attiecībā uz piekļuvi dokumentiem, kuros ir informācija par vidi, šai regulai ir jābūt saskaņotai ar Regulu (EK) Nr. 1367/2006.

(10) Attiecībā uz personas datu izpaušanu šai regulai ir jābūt skaidri noteiktai saiknei ar Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (9) . Eiropas Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām personas dati būtu jāapstrādā, ievērojot datu subjektu tiesības, kas noteiktas LESD 16. pantā, kā arī Hartas 8. pantā, attiecīgajos Savienības tiesību aktos un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā. [Gr. 10]

(11) Jāizstrādā skaidri noteikumi par dalībvalstīs izdoto dokumentu pieejamību un pieejamību trešo personu dokumentiem, kas ir daļa no tiesvedības lietām vai ko iestādes , struktūras, biroji un aģentūras ir ieguvušas saistībā ar īpašām izmeklēšanas pilnvarām, kas tām piešķirtas saskaņā ar EK Savienības tiesību aktiem. [Gr. 11]

(12) Atbilstīgi LESD 15. panta 3. punktam būtu jānodrošina plašāka pilnīga piekļuve dokumentiem gadījumos, kad saskaņā ar Līgumiem iestādes darbojas kā likumdevējas, arī saskaņā ar deleģētām pilnvarām, vienlaicīgi nodrošinot iestāžu lēmumu pieņemšanas procedūras efektivitāti. Šādiem dokumentiem vajadzētu būt tieši pieejamiem, ciktāl tas ir iespējams atbilstīgi LESD 290. pantam un īstenošanas pilnvarām saskaņā ar LESD 291. pantu, ja tiek pieņemti vispārēji pasākumi . Sagatavošanas normatīvajiem dokumentiem un visai saistītajai informācijai par dažādiem iestāžu procedūras posmiem, piemēram, Padomes darba grupas dokumentiem, to dalībvalstu delegāciju nosaukumiem un nostājām, kuras darbojas kā Padomes locekles, un trialoga pirmā lasījuma dokumentiem parasti vajadzētu būt tūlītēji un tieši pieejamiem sabiedrībai ar interneta starpniecību . [Gr. 12]

(12a) Normatīvie teksti būtu jāizstrādā skaidrā un saprotamā veidā un jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. [Gr. 13]

(12b) Lai pārredzamības principu ieviestu jau likumdošanas sākumā un uzlabotu Savienības dokumentu juridisko skaidrību, par iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām kopīgu labāku likumdošanas praksi, izstrādes modeļiem un paņēmieniem būtu jāvienojas Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai saskaņā ar LESD 295. pantu un šo regulu, kā arī šī informācija būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. [Gr. 14]

(12c) Dokumentiem, kas saistīti ar neleģislatīvām procedūrām, piemēram, saistošiem pasākumiem vai pasākumiem, kas attiecas uz iekšējo organizāciju, administratīviem vai budžeta aktiem, vai politiskiem dokumentiem (tādiem kā secinājumi, ieteikumi vai rezolūcijas), vajadzētu būt viegli un pēc iespējas tieši pieejamiem atbilstīgi Hartas 41. pantā paredzētajam labas pārvaldības principam. [Gr. 15]

(12d) Atbildīgajai iestādei, struktūrai, birojam vai aģentūrai būtu jādara pieejama iedzīvotājiem katrai dokumentu kategorijai piemērojamo iekšējo procedūru darbplūsma, atbildīgās organizatoriskās vienības, kā arī jādara zināmi to uzdevumi, noteiktie termiņi un kontaktbirojs. Iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām pienācīgi būtu jāņem vērā Eiropas Ombuda ieteikumi. Tām saskaņā ar LESD 295. pantu būtu jāvienojas par kopīgām pamatnostādnēm attiecībā uz veidu, kādā katrai organizatoriskai vienībai vajadzētu reģistrēt iekšējos dokumentus, klasificēt tos gadījumā, ja tie skar Savienības intereses, un arhivēt pagaidu vai vēsturiskām vajadzībām saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem principiem. Tām konsekventi un saskaņoti būtu jāinformē sabiedrība par pasākumiem, kas pieņemti šīs regulas īstenošanai, un jāapmāca savs personāls, kā palīdzēt iedzīvotājiem izmantot šajā regulā paredzētās viņu tiesības. [Gr. 16]

(13) Likumdošanas procesa pārredzamība pilsoņiem ir ārkārtīgi svarīga. Tāpēc iestādēm ir aktīvi jāizplata dokumenti, kas ir daļa no likumdošanas procesa , un jāuzlabo saziņa ar potenciālajiem informācijas pieprasītājiem . Savienības iestādēm, struktūram, birojiem un aģentūrām savās tīmekļa vietnēs būtu automātiski jānodrošina publiska piekļuve iespējami dažādu veidu dokumentiem. Aktīva dokumentu izplatīšana ir jāveicina arī citās jomās. [Gr. 17]

(13a) Lai uzlabotu likumdošanas procesa atklātību un pārredzamību, iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām būtu jāvienojas par iestāžu reģistru, kurā uzskaitīti lobisti un citas ieinteresētās puses. [Gr. 18]

(15) Dažiem dokumentiem būtu jānosaka īpašs režīms, ņemot vērā to satura slepenību. Par kārtību, kā informēt Eiropas Parlamentu par šādu dokumentu saturu, vienojas, noslēdzot nolīgumu starp iestādēm. [Gr. 19]

(16) Lai padarītu iestāžu , struktūru, biroju un aģentūru darbu atklātāku, Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ir jānodrošina ne tikai šajās iestādēs sagatavoto dokumentu, bet arī saņemto dokumentu pieejamība. Dalībvalsts var pieprasīt iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām Šajā sakarā der atgādināt, ka Amsterdamas Līguma Nobeiguma aktam pievienotā Deklarācija Nr. 35 paredz, ka Komisijai vai Padomei bez tās iepriekšējas piekrišanas nenodot ārpus iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām trešām personām dokumentus, kas izdoti šajā valstī. [Gr. 20]

(16a) Eiropas Savienības Tiesa ir noteikusi, ka prasība apspriesties ar dalībvalstīm attiecībā uz pieprasījumiem piekļūt dokumentiem, kas izdoti šajās valstīs, nepiešķir dalībvalstīm veto tiesības vai tiesības izmantot savas valsts tiesību aktus vai noteikumus un ka iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, kura saņēmusi šādu pieprasījumu, piekļuvi atteikt drīkst, tikai pamatojoties uz šajā regulā noteiktajiem izņēmumiem (10). [Gr. 21]

(17) Principā visiem Visiem iestāžu dokumentiem ir jābūt publiski pieejamiem. Tomēr atsevišķos gadījumos būtu jāaizsargā Šim principam jāparedz izņēmumi, lai atsevišķos gadījumos aizsargātu sabiedrības un privātās intereses nosakot izņēmumus. Vajadzētu dot iestādēm tiesības neizpaust iekšējo pārrunu un apspriežu saturu, ja tas ir nepieciešams to pienākumu izpildes nodrošināšanai. , taču uz šādiem izņēmumiem būtu jāattiecina pārredzama noteikumu un procedūru sistēma un par vispārējo mērķi jānosaka iedzīvotāju pamattiesību, proti, piekļuves īstenošana . Izvērtējot izņēmuma gadījumus, iestādēm būtu jāņem vērā Kopienas Savienības tiesību principi, kas attiecas uz personas datu aizsardzību visās Savienības darbības jomās. [Gr. 22]

(18) Visiem noteikumiem par publisku piekļuvi iestāžu dokumentiem ir jāatbilst šīs regulas prasībām. Tā kā ar šo regulu tieši īsteno LESD 15. pantu, kā arī Hartas 42. pantu, noteiktajiem dokumentu piekļuves principiem un ierobežojumiem vajadzētu prevalēt pār jebkuriem noteikumiem, pasākumiem vai praksi, ko iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra pieņēmusi atbilstīgi atšķirīgam juridiskajam pamatam un ar ko nosaka papildu vai stingrākus izņēmumus, nekā noteikts šajā regulā. [Gr. 23]

(19) Lai panāktu to, ka tiek pilnībā ievērotas tiesības piekļūt dokumentiem, būtu jāpiemēro divpakāpju administratīvā procedūra, kas papildus paredz iespēju griezties tiesā vai iesniegt sūdzību Eiropas ombudam.

(20) Katrai iestādei, struktūrai, birojam un aģentūrai būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai informētu sabiedrību par noteikumiem, kas stājušies spēkā, un apmācītu personālu palīdzēt pilsoņiem izmantot šajā regulā paredzētās tiesības. Lai pilsoņi varētu vienkāršāk izmantot savas tiesības, katrai iestādei, struktūrai, birojam vai aģentūrai ir jānodrošina publiska piekļuve dokumentu reģistram.

(21) Lai arī atsevišķu valstu tiesību aktu grozīšana saistībā ar publisku piekļuvi dokumentiem nevar būt ne šīs regulas mērķis, ne tās sekas, tomēr ir pilnīgi skaidrs, ka, saskaņā ar uzticamas sadarbības principu, kas regulē iestāžu un dalībvalstu savstarpējās attiecības, dalībvalstīm būtu jārūpējas par šīs regulas netraucētu un pareizu piemērošanu, kā arī jārespektē iestāžu drošības noteikumi.

(22) Šī regula neskar dalībvalstu, tiesu iestāžu un izmeklēšanas iestāžu jau esošās tiesības piekļūt dokumentiem. [Gr. 24]

(23) Saskaņā ar EK Līguma 255. panta 3. punktu LESD 15. panta 3. punktu un šajā regulā izklāstītajiem principiem un noteikumiem katrai iestādei , struktūrai, birojam un aģentūrai savā reglamentā būtu jāietver īpaši noteikumi par piekļuvi dokumentiem , tostarp dokumentiem, kas attiecas uz to administratīvajiem uzdevumiem , [Gr. 25]

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Mērķis

Šīs regulas mērķis ir:

(a) saskaņā ar LESD 15. pantu noteikt principus, nosacījumus un ierobežojumus, kas saistīti ar sabiedrības vai privātām interesēm, kuri reglamentē tiesības piekļūt EK Līguma 255. pantā paredzētajiem Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas (turpmāk tekstā „iestādes”) Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru dokumentiem, tā tādā veidā, lai sabiedrībai būtu iespējami plašāka piekļuve šādiem dokumentiem; [Gr. 26]

(b) izstrādāt noteikumus, kas nodrošina šo tiesību iespējami vienkāršāku izmantošanu;

(c) sekmēt pārredzamu un labu administratīvo praksi attiecībā uz , lai uzlabotu piekļuvi dokumentiem , un jo īpaši veicināt vispārējo mērķu — lielākas pārredzamības, pārskatatbildības un demokrātijas — sasniegšanu . [Gr. 27]

2. pants

Tiesību izmantotāji un piemērošanas joma

1. Ikvienai fiziskai personai vai juridiskai personai vai juridisku vai fizisku personu apvienībai ir jābūt tiesībām piekļūt Savienības iestāžu , struktūru, biroju un aģentūru dokumentiem, ievērojot šajā regulā noteiktos principus, nosacījumus un ierobežojumus.

2. Šī regula attiecas uz visiem iestādes dokumentiem, tas ir, dokumentiem, ko tā ir izdevusi, saņēmusi vai kuri ir tās rīcībā par tās kompetencē esošajām politikām, darbībām un lēmumiem un skar jebkuru darbības jomu Eiropas Savienībā.

3. Neskarot 4. līdz 9. pantu, publisku piekļuvi dokumentiem nodrošina pēc rakstiska pieteikuma saņemšanas vai tieši, elektroniskā veidā vai ar reģistra palīdzību. Jo īpaši saskaņā ar 12. pantu nodrošina tiešu piekļuvi dokumentiem, kas izdoti vai saņemti likumdošanas procedūras gaitā.

4. Uz slepeniem dokumentiem, kā noteikts 9. panta 1. punktā, attiecas īpašs režīms saskaņā ar minēto pantu.

5. Šo regulu nepiemēro dokumentiem, ko Eiropas Kopienas tiesām ir iesniegušas puses, kas nav iestādes.

6. Neskarot ar EK tiesību aktiem noteiktās ieinteresēto personu īpašās piekļuves tiesības, dokumenti, kas ir daļa no administratīvas lietas izmeklēšanā vai procesā, kas attiecas uz individuālu aktu, nav pieejami publiski, kamēr izmeklēšana nav noslēgta vai akts nav galīgs. Dokumenti, kas satur informāciju, ko iestāde ir ieguvusi vai saņēmusi saistībā ar šādu izmeklēšanu, nav publiski pieejami.

7. Šī regula neskar sabiedrības tiesības piekļūt iestāžu dokumentiem, kuras izriet no starptautisko tiesību aktiem vai to iestāžu aktiem, kuras tos piemēro. [Gr. 28]

2.a pants

Darbības joma

1. Šo regulu piemēro visiem Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru dokumentiem, proti, dokumentiem, kurus tās ir sagatavojušas vai saņēmušas un kuri ir to rīcībā attiecībā uz visām Savienības darbības jomām. Eiropas Savienības Tiesai, Eiropas Centrālajai bankai un Eiropas Investīciju bankai šo regulu piemēro tikai tajos gadījumos, kas attiecas uz minēto iestāžu administratīvo pienākumu pildīšanu.

2. Publisku piekļuvi dokumentiem nodrošina vai nu elektroniskā veidā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, vai arī oficiālā iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras reģistrā, vai pēc rakstveida pieteikuma. Dokumentiem, kas sagatavoti vai saņemti likumdošanas procedūras gaitā, nodrošina tiešu piekļuvi saskaņā ar 12. pantu.

3. Šī regula neskar paplašinātas tiesības uz publisku piekļuvi iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru dokumentiem, kuras var izrietēt no starptautisko tiesību instrumentiem vai iestāžu izdotiem aktiem, ar kuriem šādus instrumentus piemēro, vai dalībvalstu tiesību aktiem. [Gr. 29]

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā:

(a) „dokuments” ir jebkura satura informācija dati neatkarīgi no tās to pasniegšanas veida (uz papīra, elektroniskā formā vai skaņu, vizuālie un audiovizuālie ieraksti), ko iestāde ir sagatavojusi un oficiāli izsniegusi vienam vai vairākiem saņēmējiem vai kurus iestāde ir citādi reģistrējusi vai saņēmusi; kas attiecas uz jautājumiem, kuri ietilpst Savienības iestāžu, struktūru, biroju vai aģentūru kompetences jomā. Datus, ko satur elektroniskās uzglabāšanas, apstrādes un izguves sistēmas , tostarp šīs iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras darbā izmantotās ārējās sistēmas , uzskata par dokumentiem, ja tos var iegūt kā izdruku vai elektronisku kopiju, izmantojot jebkādus attiecīgās sistēmas ekspluatācijai saprātīgi pieejamos līdzekļus . Iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, kas plāno izveidot jaunu elektroniskās uzglabāšanas sistēmu vai būtiski mainīt pašreizējo sistēmu, izvērtē iespējamo ietekmi uz piekļuves tiesībām, nodrošina, ka piekļuves tiesības tiek garantētas kā pamattiesības un rīkojas tā, lai sekmētu pārredzamības mērķa sasniegšanu. Elektroniskās uzglabāšanas sistēmās uzglabātas informācijas izguves funkcijas pielāgo tā, lai apmierinātu sabiedrības pieprasījumus;

(aa) „klasificēti dokumenti” ir dokumenti, kas pilnība vai daļēji klasificēti saskaņā 3.a panta 1. punktu;

(ab) „tiesību akts” ir arī dokuments, kas izstrādāts vai saņemts likumdošanas procedūru gaitā nolūkā pieņemt tiesību aktus, ietverot saskaņā ar deleģētām un īstenošanas pilnvarām vispārēji piemērojamus pasākumus, un vispārēji piemērojamus aktus, kas dalībvalstīs vai dalībvalstīm ir juridiski saistoši;

(ac) „administratīvs uzdevums” ir ar organizatoriskiem, administratīviem vai budžeta jautājumiem saistīti iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras pasākumi;

(ad) „arhīva sistēma” ir iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru rīks vai procedūra, ar ko strukturētā veidā pārvaldīt visu dokumentu sistematizāciju, kuri attiecas uz pašreizēju vai nesen pabeigtu procedūru;

(ae) „vēsturiskie arhīvi” ir tā iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru arhīvu daļa, kas saskaņā ar a) punkta noteikumiem izraudzīta pastāvīgai uzglabāšanai.

Detalizētu visu to dokumentu kategoriju sarakstu, uz kuriem attiecas a) līdz ac) apakšpunktā minētās definīcijas, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru tīmekļa vietnēs, un minētās struktūras arī vienojas par kopīgiem arhivēšanas kritērijiem, kurus publisko;

(b) trešā persona” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kā arī subjekts ārpus attiecīgās iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras , tostarp dalībvalstis, citas iestādes un organizācijas Kopienā Savienībā vai ārpus tās, kā arī trešās valstis. [Gr. 30]

3.a pants

Dokumentu klasificēšanas un deklasificēšanas procedūra

1. Ja atbilstīgi 4. panta 1. punktam pastāv sabiedriskās kārtības iemesli un neierobežojot Savienības un dalībvalsts mēroga parlamentāro uzraudzību, iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra klasificē dokumentu, ja tā publiskošana apdraudētu Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu būtisku interešu aizsardzību, jo īpaši valsts drošības, aizsardzības un militārajā jomā. Dokumentu var klasificēt daļēji vai pilnībā. Informāciju klasificē šādi:

(a) „ES SEVIŠĶI SLEPENS” —

šo klasifikāciju piemēro tikai informācijai un materiāliem, kuru neatļauta publiskošana varētu sevišķi smagi kaitēt Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu pamatinteresēm;

(b) „ES SLEPENS” —

šo klasifikāciju piemēro tikai informācijai un materiāliem, kuru neatļauta publiskošana varētu būtiski kaitēt Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu pamatinteresēm;

(c) „ES KONFIDENCIĀLS” —

šo klasifikāciju piemēro informācijai un materiāliem, kuru neatļauta publiskošana varētu kaitēt Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu pamatinteresēm;

(d) „ES IEROBEŽOTAI LIETOŠANAI” —

šo klasifikāciju piemēro informācijai un materiāliem, kuru neatļauta publiskošana būtu nelabvēlīga Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm.

2. Informāciju klasificē tikai tad, kad tas ir nepieciešams. Ja iespējams, dokumentu sastādītāji uz klasificētiem dokumentiem norāda datumu vai periodu, kurā vai kura beigās drīkst pazemināt dokumentu satura slepenības pakāpi vai to deklasificēt. Visos citos gadījumos dokumentu sastādītāji vismaz reizi piecos gados dokumentus pārskata, lai pārliecinātos, ka joprojām ir nepieciešama sākotnējā klasifikācija. Klasifikāciju norāda skaidri un pareizi un saglabā tikai tādu laikposmu, kādā informācijai nepieciešama aizsardzība. Par dokumentu klasificēšanu un attiecīgu slepenības pakāpes samazināšanu vai deklasificēšanu atbild tā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, kura klasificēto dokumentu ir sagatavojusi vai saņēmusi no trešās puses vai citas iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras.

3. Neierobežojot citu Savienības iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru piekļuves tiesības, klasificētus dokumentus trešām pusēm izsniedz ar dokumenta sastādītāja atļauju. Ja klasificētā dokumenta apstrādē ir iesaistīta vairāk nekā viena iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, ir jāpiešķir viena un tā pati klasifikācijas pakāpe un jāuzsāk starpniecības procedūra, ja uzskati par piešķiramo aizsardzības pakāpi atšķiras. Neklasificē dokumentus, kas attiecas uz likumdošanas procedūrām; īstenošanas pasākumus klasificē pirms to pieņemšanas, ciktāl klasifikācija ir nepieciešama un tās mērķis ir novērst nelabvēlīgu ietekmi uz attiecīgo pasākumu. Savienības vārdā noslēgti starptautiski nolīgumi par konfidenciālās informācijas kopīgu izmantošanu nedod trešai valstij vai starptautiskai organizācijai nekādas tiesības liegt Eiropas Parlamentam piekļuvi attiecīgai konfidenciālai informācijai.

4. Atbilstīgi 7. un 8. pantā paredzētajām procedūrām pieteikumus par piekļuvi slepeniem dokumentiem izskata tikai tās personas, kurām ir tiesības iepazīties ar šiem dokumentiem. Šīs personas arī izvērtē, kādas norādes par klasificētiem dokumentiem drīkst iekļaut publiskajā reģistrā.

5. Klasificētus dokumentus iekļauj attiecīgās iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras reģistrā vai izsniedz ar attiecīgā dokumenta autora piekrišanu.

6. Iestāde, struktūra, birojs un aģentūra, kas pieņem lēmumu atteikt piekļuvi klasificētam dokumentam, paskaidro sava lēmuma iemeslus tādā veidā, kas nekaitē interesēm, kuras aizsargā 4. panta 1. punktā paredzētie izņēmumi.

7. Neierobežojot dalībvalstu parlamentāro uzraudzību, dalībvalstis veic piemērotus pasākumus, ar kuriem nodrošināt, ka, izskatot pieteikumus par piekļuvi Savienības klasificētiem dokumentiem, tiek ievēroti šajā regulā noteiktie principi.

8. Iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru noteikumus par klasificētiem dokumentiem publisko. [Gr. 31]

4. pants

Izņēmumi

1. Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras atsaka piekļuvi dokumentam, ja iepazīšanās ar to var kaitēt sabiedrības interesēm saistībā ar:

(a) Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu valsts drošību, tostarp juridisku vai fizisku personu drošību; [Gr. 32]

(b) aizsardzību un militāro jomu;

(c) starptautiskajām attiecībām;

(d) Kopienas Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku; [Gr. 33]

(e) vidi, piemēram, retu sugu vairošanās vietas.

2. Iestādes , struktūras, biroji un aģentūras atsaka piekļuvi dokumentam, ja iepazīšanās ar to var kaitēt: [Gr. 34]

(a) fiziskas vai juridiskas personas komerciālo interešu aizsardzībai;

(b) intelektuālā īpašuma aizsardzībai;

(c) ar tiesvedību saistītu juridisku konsultāciju un tiesas, šķīrējtiesas un strīdu izšķiršanas procedūru aizsardzībai; [Gr. 35]

(d) pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķu aizsardzībai;

(e) atlases publiskā iepirkuma procedūru objektivitātes aizsardzībai , ja attiecīgā līgumslēdzēja iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra vēl nav pieņēmusi lēmumu, vai atlases komisijas procedūru objektivitātei saistībā ar personāla pieņemšanu darbā, ja iecēlējinstitūcija vēl nav pieņēmusi lēmumu . [Gr. 36]

3. Var atteikt piekļuvi šādiem dokumentiem ja iepazīšanās ar ar tiem var nopietni kaitēt lēmumu pieņemšanai iestādēs Piekļuvi dokumentiem, kurus iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra sagatavojusi iekšējai lietošanai vai saņēmusi saistībā ar kādu jautājumu, par ko tā vēl nav pieņēmusi lēmumu, atsaka tikai tad, ja šo dokumentu publiskošana to satura un objektīvu situācijas apstākļu dēļ nepārprotami un būtiski apdraud lēmumu pieņemšanas procesu.

(a) dokumenti, kas skar jautājumu, par kuru vēl nav pieņemts lēmums;

(b) dokumenti, kas satur viedokļu izklāstu iekšējām vajadzībām sakarā ar apspriedēm un iepriekšējām pārrunām attiecīgās iestādes iekšienē, pat tad, ja lēmums jau ir pieņemts. [Gr. 37]

4. Izņēmumus, kas noteikti 2. un 3. punktā piemēro, ja vien iepazīšanās ar dokumentiem nav saistīta ar sevišķām sabiedrības interesēm. Attiecībā uz 2. punkta a) apakšpunktu Apsverot to, vai pastāv no 1. līdz 3. punktam minētā sabiedrības ieinteresētība informācijas izpaušanā, uzskata, ka pastāv sevišķas sabiedrības intereses informācijas izpaušanā, ja pieprasītā informācija attiecas uz emisijām ja pieprasītais dokuments attiecas uz pamattiesību un tiesiskuma aizsardzību, publisko līdzekļu pareizu pārvaldību vai tiesībām dzīvot veselībai nekaitīgā vidē, ietverot emisijas vidē. Iestādei, struktūrai, birojam vai aģentūrai, kura piemēro kādu no izņēmumiem, ir jāveic objektīvs un individuāls novērtējums un jāpierāda, ka ar aizsargātajām interesēm saistītais risks ir paredzams, nevis tikai pieņēmums, un ir jānorāda, kā piekļuve attiecīgajam dokumentam var konkrēti un efektīvi apdraudēt aizsargātās intereses. [Gr. 38]

4.a Dokumentus, kuru izpaušana apdraud vides aizsardzību, piemēram, dokumentus attiecībā uz retu sugu vairošanās vietām, publisko vienīgi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1367/2006. [Gr. 39]

5. Amatpersonu, ierēdņu un interešu pārstāvju vārdus, amatus un funkcijas izpauž saistībā ar šo personu profesionālo darbību, ja nepastāv īpaši apstākļi, kur informācijas izpaušana varētu kaitēt attiecīgajām personām. Citus personas datus izpauž saskaņā ar noteikumiem par šādu datu likumīgu apstrādi, ko paredz EK tiesību akti par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi. Personas datus neizpauž, ja šāda izpaušana varētu kaitēt attiecīgās personas privātumam vai integritātei. Uzskata, ka šāds kaitējums nav iespējams:

— ja dati attiecas tikai uz attiecīgās personas profesionālo darbību, izņemot gadījumu, kad, ņemot vērā konkrētos apstākļus, ir iemesls uzskatīt, ka izpaušana nodarīs kaitējumu attiecīgajai personai;

— ja dati attiecas tikai uz sabiedrībā pazīstamu personu, izņemot gadījumu, kad, ņemot vērā konkrētos apstākļus, ir iemesls uzskatīt, ka izpaušana varētu nodarīt kaitējumu attiecīgajai personai vai citām ar viņu saistītām personām;

— ja dati jau ir publiskoti ar attiecīgās personas piekrišanu.

Personas datus tomēr izpauž, ja to nosaka sevišķas sabiedrības intereses. Šādos gadījumos attiecīgā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra skaidri norāda konkrētās sabiedrības intereses. Tā min iemeslus, kāpēc konkrētajā gadījumā sabiedrības intereses ir svarīgākas par attiecīgās personas interesēm.

Ja, pamatojoties uz šo punktu, iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra atsaka piekļuvi kādam dokumentam, tā apsver, vai ir iespējams attiecīgajam dokumentam nodrošināt daļēju piekļuvi.[Gr. 40]

6. Ja izņēmumi attiecas tikai uz kādu pieprasītā dokumenta daļu, pārējās dokumenta daļas publisko.

7. Izņēmumi, kas noteikti šajā pantā, ir spēkā tik ilgi, kamēr šāda aizsardzība ir pamatota, ņemot vērā dokumenta saturu. neattiecas uz dokumentiem, kuri saņemti leģislatīvu aktu vai vispārēji piemērojamu deleģēto aktu vai īstenošanas aktu pieņemšanas procedūru gaitā . Izņēmumi neattiecas arī uz dokumentiem, ko iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām iesnieguši lobisti un citas ieinteresētās personas ar mērķi ietekmēt politisko lēmumu pieņemšanas procesus. Izņēmumi var būt ir spēkā vienīgi tik ilgi, kamēr aizsardzība ir pamatota, ņemot vērā dokumenta saturu, un jebkurā gadījumā ne ilgāk kā 30 gadus. Ja dokumentiem ir piemērojami izņēmumi, kas skar personas datu aizsardzību vai komerciālās intereses, kā arī ja tie ir slepeni dokumenti, izņēmumus vajadzības gadījumā drīkst piemērot, arī pēc šā termiņa [Gr. 41]

7.a Iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra var piešķirt privileģētu piekļuvi 1. līdz 3. punktā minētajiem dokumentiem, ja tie tiks izmantoti zinātniskiem mērķiem. Ja tiek piešķirta privileģēta piekļuve, tad informāciju izsniedz tikai tad, ja tiek ievēroti atbilstīgi ierobežojumi tās izmantošanai. [Gr. 42]

5. pants

Konsultācijas ar trešām personām

1. Kas attiecas uz trešo personu dokumentiem, iestāde iestādes, struktūras, biroji un aģentūras apspriežas ar attiecīgo trešo personu ar mērķi noskaidrot, vai ir jāpiemēro 4. pantā paredzētais izņēmums, ja nav skaidrības par to, vai šo dokumentu drīkst izsniegt vai ne.

2. Ja pieteikums attiecas uz dokumentu, kas izdots dalībvalstī un kas nav dokumenti, kas saņemti atbilstoši procedūrām, kuru rezultātā pieņem tiesību aktu vai vispārēji piemērojamu deleģēto aktu vai īstenošanas aktu, un ja pastāv šaubas, vai uz šo dokumentu varētu attiekties kāds no izņēmuma gadījumiem, ir jāapspriežas ar minētās dalībvalsts iestādēm. Iestāde, kuras rīcībā ir dokuments, izpauž tā saturu, ja vien dalībvalsts nav pamatojusi piekļuves liegšanu, pamatojoties uz 4. pantā minētajiem izņēmumiem , vai īpašiem nosacījumiem šīs valsts tiesību aktos, kas liedz izpaust attiecīgā dokumenta saturu. Iestāde ņem vērā pienācīgu pamatojumu, ko sniedz dalībvalsts, ciktāl šāds pamatojums balstās uz šajā regulā minētajiem izņēmumiem un pieņem lēmumu, kas izriet no iestādes sprieduma par to, vai uz attiecīgo dokumentu attiecas izņēmums .

3. Ja dalībvalsts saņem lūgumu iepazīties ar tās rīcībā esošu dokumentu, ko sagatavojusi kāda iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, bet nav skaidrības par to, vai šo dokumentu drīkst izsniegt, dalībvalsts apspriežas ar attiecīgo iestādi, struktūru, biroju vai aģentūru, lai varētu pieņemt lēmumu, kas nekaitē šīs regulas mērķiem. Dalībvalsts var arī pāradresēt šo lūgumu attiecīgajai iestādei, struktūrai, birojam vai aģentūrai. [Gr. 43]

5.a pants

Leģislatīvi akti

1. Atbilstīgi LES 9.–12. pantā izklāstītajiem demokrātiskajiem principiem un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrai iestādes, darbojoties kā likumdevējas, tostarp saskaņā ar deleģētajām un īstenošanas pilnvarām, kā arī dalībvalstis, rīkojoties kā Padomes locekles, piešķir plašāko iespējamo piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar šo institūciju darbībām.

2. Dokumenti, kas attiecas uz likumdošanas programmām, iepriekšēju apspriešanos ar pilsonisko sabiedrību, ietekmes novērtējumiem, kā arī jebkuri citi ar likumdošanas procedūru saistīti sagatavošanas dokumenti un dokumenti, kas attiecas uz Savienības tiesību aktu un politikas pamatnostādņu īstenošanu, ir pieejami lietotājdraudzīgā, iestādēm kopīgā koordinētā tīmekļa vietnē un tos publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša īpašā elektroniskā sērijā.

3. Likumdošanas procedūras laikā katra lēmumu pieņemšanas procesā iesaistītā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra publicē savus sagatavošanas dokumentus un visu saistīto informāciju, tostarp juridiskos atzinumus, Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša īpašās sērijās, kā arī šo informāciju ievieto kopīgā tīmekļa vietnē, kurā tiek atspoguļota visa attiecīgās procedūras norise.

4. Pēc tiesību aktu pieņemšanas tos publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, kā to paredz 13. pants. [Gr. 44]

6. pants

Pieteikumi

1. Pieteikumus saistībā ar piekļuvi dokumentam iesniedz rakstiski, arī elektroniski, vienā no LES 55. panta 1. punktā minētajām valodām; tiem ir jābūt skaidri formulētiem, lai iestāde varētu viegli atrast attiecīgo dokumentu. Pieteikuma iesniedzējam nav jānorāda tā iesniegšanas iemesli. [Gr. 45]

2. Ja pieteikums nav pietiekami skaidri formulēts vai nav iespējams identificēt pieprasītos dokumentus, attiecīgā iestāde , struktūra, birojs vai aģentūra 15 darba dienu laikā lūdz iesniedzēju precizēt pieteikumu un turklāt sniedz viņam palīdzību, piemēram, paskaidrojot, kā ir izmantojami publiskie dokumentu reģistri. Šīs regulas 7. un 8. pantā paredzētie termiņi sākas no dienas, kad attiecīgā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra ir saņēmusi prasītos precizējumus. [Gr. 46]

3. Ja pieteikums attiecas uz ļoti apjomīgu dokumentu vai ļoti lielu dokumentu skaitu, attiecīgā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra var bez papildu formalitātēm apspriesties ar pieteikuma iesniedzēju, lai rastu pieņemamu un praktisku risinājumu.

4. Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras sniedz ziņas un palīdz pilsoņiem noskaidrot, kādā veidā un kur var iesniegt pieteikumus saistībā ar piekļuvi dokumentiem.

7. pants

Sākotnējo pieteikumu izskatīšana

1. Pieteikumus attiecībā uz piekļuvi dokumentiem izskata ātri. Pieteikuma iesniedzējam nosūta saņemšanas apstiprinājumu. Attiecīgā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra 15 darba dienu laikā pēc pieteikuma reģistrācijas dod atļauju piekļūt pieprasītajam dokumentam un šajā laikā nodrošina to saskaņā ar 10. pantu vai rakstiskā atbildē paskaidro pilnīgā vai daļējā atteikuma iemeslus, kā arī informē pieteikuma iesniedzēju par viņa tiesībām iesniegt atkārtotu pieteikumu saskaņā ar 4. punktu.

2. Izņēmuma gadījumos, piemēram, ja pieteikums attiecas uz ļoti garu dokumentu vai ļoti lielu dokumentu skaitu, 1. punktā paredzēto termiņu var pagarināt par vienu reizi, pagarinājuma termiņam nepārsniedzot 15 darba dienām dienas , ar nosacījumu, ka pieteikuma iesniedzējs ir iepriekš informēts un saņēmis sīkus paskaidrojumus. [Gr. 47]

3. Saņemot pilnīgu vai daļēju atteikumu, Attiecīgā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra pieteikuma iesniedzējam paziņo to, vai ir iespējams —un ja tā, tad kad — vēlākā laikposmā nodrošināt daļēju vai pilnīgu piekļuvi dokumentam.

Pieteikuma iesniedzējs 15 darba dienu laikā pēc attiecīgās iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras atbildes saņemšanas var iesniegt atkārtotu pieteikumu ar lūgumu tai mainīt savu nostāju. [Gr. 48]

4. Nesaņemot iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras atbildi paredzētajā laikā, pieteikuma iesniedzējam ir tiesības iesniegt atkārtotu pieteikumu.

4.a Katra iestāde, struktūra, birojs un aģentūra izraugās personu, kuras pienākums ir pārbaudīt, vai pienācīgi tiek ievēroti visi šajā pantā minētie termiņi. [Gr. 49]

8. pants

Atkārtotu pieteikumu izskatīšana

1. Atkārtotus pieteikumus izskata ātri. Attiecīgā iestāde 30 darba dienu , struktūra, birojs vai aģentūra ne ilgāk kā 15 darba dienu laikā pēc tāda pieteikuma reģistrācijas dod atļauju piekļūt pieprasītajam dokumentam un šajā laika nodrošina to saskaņā ar 10. pantu vai rakstiskā atbildē paskaidro pilnīgā vai daļējā atteikuma iemeslus. Pilnīga vai daļēja atteikuma gadījumā minētā iestāde , struktūra, birojs vai aģentūra informē pieteikuma iesniedzēju par viņam pieejamiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem. [Gr. 50]

2. Izņēmuma gadījumos, piemēram, ja pieteikums attiecas uz ļoti garu dokumentu vai ļoti lielu dokumentu skaitu, 1. punktā paredzēto termiņu var pagarināt par vienu reizi, pagarinājuma termiņam nepārsniedzot 15 darba dienām dienas , ar nosacījumu, ka pieteikuma iesniedzējs ir iepriekš informēts un saņēmis sīkus paskaidrojumus. [Gr. 51]

3. Pilnīga vai daļēja atteikuma gadījumā pieteikuma iesniedzējs var attiecīgi uzsākt tiesvedību Vispārējā tiesā pret iestādi, struktūru, biroju vai aģentūru un/vai iesniegt sūdzību Eiropas Ombudam saskaņā ar LESD 263. un 228. pantā paredzētajiem nosacījumiem.

4. Ja iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra nesniedz atbildi paredzētajā termiņā, uzskata, ka atbilde ir galīga un noraidoša, un pieteikuma iesniedzējam ir tiesības saskaņā ar attiecīgajiem EK līguma Līgumu noteikumiem iesūdzēt iestādi, struktūru, biroju vai aģentūru tiesā un/vai iesniegt sūdzību Eiropas Ombudam. [Gr. 52]

8.a pants

Jauni pieteikumi

Ja pēc dokumentu saņemšanas pieteikuma iesniedzējs no iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras pieprasa papildu dokumentus, šo prasību izskata kā jaunu pieteikumu saskaņā ar 7. un 8. pantu. [Gr. 53]

9. pants

Pieteikumu izskatīšana saistībā ar piekļuvi slepeniem dokumentiem

1. Slepeni dokumenti ir dokumenti, kas izdoti iestādēs vai to dibinātās aģentūrās dalībvalstīs, trešās valstīs vai starptautiskās organizācijās, un kam piešķirts grifs "SEVIŠĶI SLEPENS", "SLEPENS" vai "KONFIDENCIĀLS" saskaņā ar attiecīgās iestādes noteikumiem ar mērķi aizsargāt Eiropas Savienības vai dalībvalstu būtiskas intereses jomās, kuras norādītas 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā, proti, valsts drošību, aizsardzību un militārajiem jautājumiem.

2. Saskaņā ar 7. un 8. pantā noteikto kārtību pieteikumus attiecībā uz piekļuvi slepeniem dokumentiem izskata tikai tās personas, kam ir tiesības iepazīties ar šiem dokumentiem. Šīs personas, neskarot 11. panta 2. punktu, arī nosaka, kādas norādes par slepeniem dokumentiem var iekļaut publiskajā reģistrā.

3. Slepenus dokumentus iekļauj reģistrā vai izsniedz tikai ar attiecīgā dokumenta autora piekrišanu.

4. Iestāde, kas pieņem lēmumu atteikt piekļuvi slepenam dokumentam, paskaidro sava lēmuma iemeslus tā, lai tas nekaitētu 4. pantā minētajām interesēm.

5. Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, izskatot pieteikumus saistībā ar piekļuvi slepeniem dokumentiem, tiek ievēroti šajā pantā un 4. pantā minētie principi.

6. Iestāžu noteikumus par slepeniem dokumentiem publisko.

7. Komisija un Padome informē Eiropas Parlamentu par slepeniem dokumentiem saskaņā ar vienošanos, kas panākta starp iestādēm. [Gr. 54]

10. pants

Piekļuve dokumentiem pēc pieteikuma izskatīšanas

1. Pieteikuma iesniedzējs, iegūstot piekļuvi dokumentiem, pēc paša vēlēšanās iepazīstas ar tiem uz vietas vai saņem to kopiju, arī elektronisku kopiju, ja tāda ir pieejama.

2. Ja dokuments ir publiski pieejams, un tas ir viegli pieejams pieteikuma iesniedzējam, attiecīgā iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra var izpildīt savu pienākumu nodrošināt piekļuvi dokumentiem, paskaidrojot pieteikuma iesniedzējam, kā var iegūt pieprasīto dokumentu.

3. Dokumentus nodrošina tādā redakcijā un veidā, kādā tas ir (arī elektroniski vai citā veidā, piemēram, Braila rakstā, palielinātā rakstā vai ierakstā), pilnībā ievērojot pieteikuma iesniedzēja vēlēšanos.

3.a Dokumenta saturs ir pieejams, nediskriminējošā veidā, nepieļaujot ierobežojumus saistībā ar redzes traucējumiem, darba valodu vai operētājsistēmas platformu. Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras nodrošina pieteikuma iesniedzējam faktisku piekļuvi dokumentu saturam bez tehniskas diskriminācijas. [Gr. 55]

4. Kopiju izgatavošanas un pārsūtīšanas izdevumus var likt apmaksāt pieteikuma iesniedzējam. Šāda maksa nedrīkst pārsniegt kopiju izgatavošanas un pārsūtīšanas faktiskās izmaksas. Iepazīšanās uz vietas, kopiju izgatavošana līdz 20 50 A4 lappusēm, un tieša piekļuve dokumentam elektroniskā formā vai izmantojot reģistru ir bez maksas. [Gr. 56]

5. Šī regula neparedz atkāpes no Savienības tiesību aktos vai valsts tiesību aktos noteiktās konkrētās kārtības, piemēram, nodevas maksājuma.

11. pants

Reģistri

1. Īstenojot pilsoņu tiesības saskaņā ar šo regulu, ikviena iestāde, struktūra, birojs un aģentūra nodrošina publisku piekļuvi dokumentu reģistram. Piekļuve reģistram ir jānodrošina elektroniski. Uzziņas par dokumentiem reģistrā iekļauj nekavējoties.

2. Katram dokumentam reģistrā piešķir uzskaites numuru (arī vairāku iestāžu uzskaites numuru, ja tāds ir), norāda dokumenta priekšmetu un/vai pievieno tam īsu satura izklāstu, kā arī norāda dienu, kad tas ir saņemts un iekļauts reģistrā. Uzziņas sagatavo, nemazinot 4. pantā minēto interešu aizsardzību.

3. Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras nekavējoties veic pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai izveidotu reģistru, kam jāsāk darboties ne vēlāk kā 2002. gada 3. jūnijā. iestāžu reģistra kopējas saskarnes izveidošanai, lai tādējādi nodrošinātu koordināciju starp reģistriem . [Gr. 57]

12. pants

Tieša piekļuve dokumentiem

1. Saskaņā ar 4. un 9. pantu sabiedrībai tieši pieejamiem jo īpaši ir jābūt dokumentiem, Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras nodrošina, ka dokumenti ir tieši pieejami sabiedrībai elektroniskā veidā vai reģistros, jo īpaši dokumenti , kas izdoti vai saņemti tādu EK Savienības tiesību aktu vai vispārēji piemērojamu deleģētu vai īstenošanas aktu pieņemšanas procedūras laikā. [Gr. 58]

2. Ja iespējams, elektroniskā formā tieši pieejami ir pārējie dokumenti, īpaši dokumenti, kas skar politikas vai stratēģijas izstrādāšanu.

3. Ja dokuments nav tieši pieejams reģistrā, tajā, ciktāl iespējams, norāda dokumenta atrašanās vietu.

4. Katra iestāde, struktūra, birojs un aģentūra nosaka savu kārtību, saskaņā ar kuru citu kategoriju dokumenti proaktīvā veidā ir tieši pieejami sabiedrībai. [Gr. 59]

13. pants

Publicēšana Oficiālajā Vēstnesī

1. Papildus tiesību aktiem, kas minēti LESD 297. panta 1. un 2. punktā, ievērojot šīs regulas 4. pantu, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicē:

(a) Komisijas priekšlikumus un dalībvalstu iniciatīvas, kuru pamatā ir LESD 76. pants;

(b) kopējās nostājas, ko pieņēmusi Padome saskaņā ar EK līguma 251. un 252. pantā LESD 294 . pantā minēto procedūru, un to pamatojumu, kā arī Eiropas Parlamenta nostāju šajās procedūrās; [Gr. 60]

(c) aktus, kas pieņemti saskaņā ar LES 25. pantu;

(f) starptautiskus nolīgumus, ko Kopiena Eiropas Savienība noslēgusi saskaņā ar ES Līguma 24. pantu. LES 37. pantu un LESD 207. un 218. pantu . [Gr. 61]

2. Ciktāl tas ir iespējams, Oficiālajā Vēstnesī publicē šādus dokumentus:

(a) iniciatīvas, ko Padomei iesniegušas dalībvalstis vai Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos atbilstīgi LES 30. pantam;

(c) aktus, izņemot tos, kas minēti LESD 297. panta 1. un 2. punktā, ieteikumus un atzinumus.

3. Ikviena iestāde, struktūra, birojs un aģentūra savā reglamentā var noteikt, kādi dokumenti vēl ir publicējami Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

14. pants

Informēšana

1. Ikviena iestāde, struktūra, birojs un aģentūra veic vajadzīgos pasākumus, lai informētu sabiedrību par tiesībām, ko tām paredz šī regula.

2. Dalībvalstis sadarbojas ar iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, sniedzot pilsoņiem informāciju.

14.a pants

Informācijas darbinieks

1. Katras iestādes, struktūras, biroja un aģentūras galvenā administratīvā vienība izraugās informācijas darbinieku, kurš ir atbildīgs par šīs regulas un labas administratīvās prakses ievērošanu attiecīgajā administratīvajā vienībā.

2. Informācijas darbinieks nosaka, kādu informāciju ir lietderīgi publiskot attiecībā uz:

(a) šīs regulas īstenošanu;

(b) labu praksi;

un nodrošina šīs informācijas izplatīšanu piemērotā formā un veidā.

3. Informācijas darbinieks izvērtē, vai attiecīgās galvenās administratīvās vienības dienesti ievēro labu praksi.

4. Ja tiek pieprasīta informācija, kas nav attiecīgās vienības kompetencē, bet ir tās pašas iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras citas vienības kompetencē, informācijas darbinieks, ja vien attiecīgās citas vienības rīcībā ir šāda informācija, var norādīt informācijas pieprasītājam, ka tam jāvēršas pie citas galvenās administratīvās vienības. [Gr. 62]

14.b pants

Labas un atklātas pārvaldības princips

Pārejas periodā pirms LESD 298. pantā paredzēto noteikumu pieņemšanas un pamatojoties uz Hartas 41. panta prasībām iestādes, struktūras, biroji un aģentūras, pamatojoties uz labas administratīvās prakses kodeksu, pieņem un publicē vispārējas pamatnostādnes par LESD 339. pantā noteikto konfidencialitātes saistību un dienesta noslēpuma darbības jomu un par saistībām, kas izriet no pareizas un pārredzamas pārvaldības un personas datu aizsardzības saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (11). Ar šīm pamatnostādnēm nosaka arī sankcijas, kas piemērojamas gadījumā, ja konstatēta neatbilstība šai regulai saskaņā ar Eiropas Savienības Civildienesta noteikumiem, Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību un iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru iekšējiem noteikumiem. [Gr. 63]

15. pants

Iestāžu administratīvā , struktūru, biroju un aģentūru administratīvās pārredzamības prakse [Gr. 64]

1. Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras izstrādā labu administratīvo praksi, lai vienkāršotu šajā regulā garantēto tiesību izmantošanu saistībā ar piekļuvi dokumentiem.

1.a Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras skaidrā un pārredzamā veidā informē iedzīvotājus par savu organizatorisko struktūru, norādot iekšējo vienību uzdevumus, iekšējo darba plūsmu, orientējošos piekritīgo procedūru termiņus un dienestus, pie kuriem iedzīvotāji var vērsties, lai saņemtu atbalstu, informāciju vai iesniegtu pārsūdzību administratīvā kārtā. [Gr. 65]

2. Iestādes, struktūras, biroji un aģentūras izveido starptautisku komiteju, kas izvērtē labāko praksi, risina iespējamos strīdus un apspriež turpmākās attīstības iespējas dokumentu publiskuma jomā.

2.a Ar Eiropas Savienības budžetu, tā īstenošanu un Savienības fondu un dotāciju labumguvējiem saistītos dokumentus publisko un tie ir pieejami iedzīvotājiem.

Šie dokumenti ir arī pieejami īpašā tīmekļa vietnē un datubāzē, kā arī tie ir iekļauti datubāzē, kuras uzdevums ir Savienības finanšu pārredzamība. [Gr. 66]

16. pants

Dokumentu pavairošana

Šī regula neskar esošos autortiesību noteikumus, kas var ierobežot trešās personas tiesības iegūt dokumentu kopijas vai pavairot vai izmantot izsniegtos dokumentus. [Gr. 67]

17. pants

Ziņojumi

Ikviena iestāde, struktūra, birojs un aģentūra reizi gadā publicē ziņojumu par iepriekšējo gadu, kurā norāda, cik gadījumos tā atteikusi nodrošināt piekļuvi dokumentiem, šādu atteikumu iemeslus un to slepeno dokumentu skaitu, kuri nav iekļauti reģistrā.

1.a Komisija ne vēlāk kā līdz.. (12) publicē ziņojumu par šīs regulas īstenošanu un sniedz ieteikumus, attiecīgā gadījumā iekļaujot priekšlikumus šīs regulas pārskatīšanai, kuru vajadzību nosaka pašreizējās situācijas izmaiņas, un iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām veicamo pasākumu rīcības programmu. [Gr. 69]

18. pants

Atcelšana

Regulu (EK) Nr. 1049/2001 atceļ no […].

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu Pielikumā.

19. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. …, Eiropas Parlamenta vārdā – priekšsēdētājs Padomes vārdā – priekšsēdētājs

(1) Eiropas Parlamenta 2011. gada 15. decembra nostāja.

(2) OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

(3) OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

(4) OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

(5) COM(2004) 45.

(6) [xx…]

(7) COM(2007) 185.

(8) OV L 264, 25.9.2006., 13. lpp.

(9) OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

(10) 2007. gada 18. decembra spriedums lietā C-64/05 P, Zviedrija/Komisija, 2007. gada Krājums, I-11389. lpp.

(11) OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

(12) Divi gadi pēc šīs regulas stāšanās spēkā.