Pirmajā datu vākšanas posmā HEPA pārraudzības sistēmas ietvaros 27 no 28 ES dalībvalstīm piedalījās aptaujā par 23 minēto rādītāju īstenošanu. Iegūtie dati sniedz labu pārskatu par HEPA popularizēšanas situāciju Eiropas Savienībā. To var aplūkot PVO NOPA datubāzē. Pārskats ir sniegts valsts faktu lapās par fizisko aktivitāti, ko publicēja PVO Eiropas reģionālais birojs un Komisija.

Visi HEPA pārraudzības sistēmas ietvaros savāktie dati tika ievadīti esošajā PVO Eiropas datubāzē par uzturu, aptaukošanos un fiziskām aktivitātēm (NOPA). NOPA galvenie elementi ir epidemioloģiskie un izplatības dati, politikas pasākumi un laba prakse saistībā ar uzturu, aptaukošanos un fiziskām aktivitātēm. Komisija atbalstīja to, ka PVO turpina pilnveidot ar fizisko aktivitāti saistītās datubāzes daļas, lai to pielāgotu HEPA pārraudzības sistēmai un uzlabotu lietotāja saskarni.

Lielākā daļa cilvēku Eiropā nesasniedz Pasaules Veselības organizācijas (PVO) ieteiktos minimālos fiziskās aktivitātes līmeņus. Nepietiekama fiziskā aktivitāte jo īpaši ir cilvēkiem, kuru sociālekonomiskie apstākļi ir slikti , etniskajām minoritātēm un cilvēkiem ar invaliditāti. ES dalībvalstis atzina vajadzību sekmēt HEPA politiku valstu līmenī un to, ka rīcība ES līmenī sniedz ieguvumus, tāpēc 2013. gadā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, tika pieņemts Padomes ieteikums par HEPA. Nesen Padome pieņēma secinājumus par bērnu motorisko prasmju, fizisko un sporta aktivitāšu veicināšanu. Tā aicināja veicināt informētību par ieguvumiem, ko rada regulāra fiziskā aktivitāte jau no agras bērnības, un mudināt bērnus būt aktīvākiem, dalībvalstīm īstenojot politiku vairākās nozarēs vienlaikus, piemēram, izglītības, jauniešu un veselības nozarē.

Pārskats par HEPA pārraudzības sistēmas rezultātiem katrā tematiskajā jomā ir pieejams turpmāk tekstā.

Valsts politikas ieteikumi attiecībā uz fizisko aktivitāti veselības nolūkā ir ieviesti 19 valstīs. No tiem 18 ir vērsti uz pieaugušajiem, 17 ir vērsti uz jauniešiem, savukārt 16 ir paredzēti gados vecākiem pieaugušajiem. Desmit valstīs valstu ieteikumu pamatā bija PVO ieteikumi. Vienas valsts ieteikumi bija veidoti saskaņā ar ES fiziskās aktivitātes pamatnostādnēm. Astoņas valstis ievēroja citus starptautiskus ieteikumus vai to apvienojumu.

Kopumā 16 valstis ziņoja par konkrēta valsts koordinācijas mehānisma HEPA popularizēšanai pilnīgu izstrādi un īstenošanu. Viena valsts ziņoja par ciešu sadarbību starp ministrijām, kas bija līdzvērtīga koordinācijas mehānismam, vēl četras valstis plāno mehānismu ieviest divu gadu laikā.

Valsts politika “sports visiem” tika īstenota 22 valstīs. Septiņas valstis īstenoja politiku, kuras mērķis nebija tikai “sports visiem”, taču to ietvēra kā vienu no tēmām.

Programmas “sporta klubi veselībai” (kas mudina sporta klubus ieguldīt ar veselību saistītās sporta aktivitātēs un veicināt veselības izpratni saistībā ar sporta aktivitātēm) tika īstenotas septiņās valstīs. Vēl divas valstis plāno šādas programmas īstenot tuvā nākotnē.

Dažas valstis integrēti risināja vairāk nekā vienas mērķgrupas vajadzības, savukārt citas vērsa uzmanību uz noteiktām mērķgrupām atkarībā no HEPA nozares. Konkrētāk, 10 valstis ziņoja, ka ir īstenojušas īpašas sistēmas nolūkā atbalstīt sociāli neaizsargātu grupu (imigrantu vai sociāli neaizsargātu cilvēku) piekļuvi brīvā laika pavadīšanas vai fizisku nodarbību iespējām. Divas dalībvalstis vairāk vērsa uzmanību uz sporta izmantošanu kā neatņemamu sastāvdaļu rehabilitācijas un reintegrācijas programmās cilvēkiem ar invaliditāti.

HEPA politika veselības nozarē tika īstenota 22 valstīs. Apmācības fizisko aktivitāšu jomā bija iekļautas veselības aprūpes speciālistu programmās 17 valstīs. Četrpadsmit valstīs fiziskā aktivitāte bija iekļauta apmācību moduļos ārstiem un fizioterapeitiem; astoņās valstīs tā bija iekļauta apmācību moduļos medmāsām. Turklāt 13 valstis ieviesa programmas, kas paredz, ka veselības aprūpes speciālisti rekomendē fiziskās aktivitātes. Šādas programmas galvenokārt bija saistītas ar neinfekciozu slimību profilaksi un sniedza norādījumus veselības aprūpes speciālistiem, dažkārt bezmaksas tiešsaistes kursu formātā.

19 valstīs HEPA politika tika īstenota saistībā ar vidi, pilsētvides plānošanu un sabiedrības drošību (tostarp transportu). 20 valstīs iešana kājām tika minēta kā viens no trīs galvenajiem pārvietošanās veidiem ikdienā, savukārt astoņās valstīs viens no trīs galvenajiem pārvietošanās veidiem bija braukšana ar velosipēdu. Turklāt dažas valstis ieviesa tādus pasākumus kā nodokļu stimuli (piemēram, PVN atmaksa par iegādātajiem velosipēdiem, atbrīvošana no nodokļa un/vai kompensācija darbiniekam par došanos uz darbu ar kājām vai ar velosipēdu), augsta maksa par stāvvietām un sastrēgumu nodevas.

14 valstis ziņoja, ka ir īstenojušas programmas aktīvai nokļūšanai darbā (vēl viena valsts tādas plāno īstenot tuvākajā nākotnē), savukārt 12 valstis ir ieviesušas programmas fiziskās aktivitātes veicināšanai darba vietā (vēl sešas to plāno tuvākajā nākotnē).

Četras valstis ziņoja, ka ir īstenojušas Eiropas pamatnostādnes infrastruktūras uzlabošanai brīvā laika fiziskajām aktivitātēm valstu līmenī, un vēl sešas valstis to plāno tuvākajā nākotnē.

HEPA politiku izglītības nozarē īstenoja 19 valstis. Lai arī visas dalībvalstis īstenoja pasākumu, kas liek nodrošināt konkrētu obligātās fiziskās audzināšanas stundu skaitu skolās (tas svārstās no vienas līdz gandrīz piecām stundām atkarībā no klases un valsts/reģiona), sešas valstis ļāva kombinēt obligātās un izvēles fiziskās audzināšanas nodarbības pamatskolās un piecas — vidusskolās. Vairākas valstis arī ziņoja par dažādu ar skolu saistītu HEPA popularizēšanas programmu īstenošanu — aktīviem pārtraukumiem starp stundām (astoņas valstis), aktīviem pārtraukumiem mācību stundu laikā (četras valstis) un ārpusskolas nodarbībām (11 valstis). Lai veicinātu aktīvu nokļūšanu skolā, deviņas valstis ziņoja par tādu programmu īstenošanu, kas ietver pasākumus drošākai braukšanai uz skolu ar velosipēdu un iešanai ar kājām. Fiziskās audzināšanas skolotāju apmācības 20 valstīs ietvēra HEPA.

Par kopienas iesaistīšanos fiziskās aktivitātes veicināšanā starp vecāka gadagājuma iedzīvotājiem ziņoja 13 valstis, tostarp divas valstis, kuras plāno šādus projektus īstenot tuvākajā nākotnē (piemēram, programmas gados vecāku pieaugušo līdzsvara un koordinācijas uzlabošanai, tostarp vājuma un kritienu novēršanai, izglītošanai un konsultācijām saistībā ar vingrinājumiem).

Par sekmīgām komunikācijas kampaņām nolūkā vairot sabiedrības informētību par fiziskās aktivitātes radītajiem ieguvumiem un palielināt fiziski aktīvo iedzīvotāju skaitu ziņoja 18 valstis. Viena valsts ziņoja pat par 14 dažādām kampaņām. Lai arī dažas kampaņas bija vērstas uz visiem iedzīvotājiem, citas bija veidotas neaizsargātām grupām, piemēram, bērniem un vecāka gadagājuma cilvēkiem. Dažas kampaņas tika veiktas visas valsts mērogā, savukārt citas notika atsevišķos reģionos vai pilsētās.

5.Fiziskās aktivitātes izplatības noteikšana

Iedzīvotāju fiziskās aktivitātes līmeņa tendenču un izmaiņu uzraudzība laika gaitā ir svarīga, lai izstrādātu, novērtētu un uzlabotu valsts politiku fizisko aktivitāšu jomā. Saskaņā ar HEPA pārraudzības sistēmu fiziskās aktivitātes līmeņi ES dalībvalstīs tika izteikti kā to pieaugušo, bērnu un pusaudžu procentuālā daļa, kuri sasniedz PVO ieteiktos minimālos fiziskās aktivitātes līmeņus.

Par sistēmu ieviešanu iedzīvotāju fiziskās aktivitātes līmeņu pārraudzībai ziņoja 17 dalībvalstis (gaidāms, ka vēl piecas valstis šādas sistēmas ieviesīs divu gadu laikā). Tomēr šādu sistēmu pamatā bija vairāki dažādi apsekojuma instrumenti un anketas. Turklāt vairākas valstis ziņoja fiziskās aktivitātes līmeņu datus no vairāk nekā viena instrumenta. 12 valstis datus par pieaugušo fiziskās aktivitātes līmeņiem sniedza no neatkarīgiem valsts pētījumiem. Tika paziņoti arī ES apsekojumu dati (sešas valstis paziņoja Eirobarometra datus, un divas valstis kā savus valsts datus par fiziskās aktivitātes līmeņiem izmantoja Eiropas veselības aptauju apsekojumu). Viena valsts paziņoja datus no fiziskās aktivitātes objektīvas mērīšanas, izmantojot tādas ierīces kā akselometrus. Dati par bērniem un pusaudžiem galvenokārt ir iegūti apsekojumā par skolas vecuma bērnu paradumiem saistībā ar veselību, kas ir plaši pieņemts un standartizēts datu avots starptautiskiem salīdzinājumiem un tendenču konstatēšanai, vai reprezentatīvos pētījumos par valstīm. Gadījumos, kad valstu dati nebija pieejami, fiziskās aktivitātes līmeņu aplēses tika iegūtas no PVO Pasaules veselības novērošanas centra.

Paziņotie dati atklāja ievērojamas atšķirības valstīs un starp valstīm atkarībā no izmantotajiem apsekojuma instrumentiem un metodoloģijām. Proti, pastāvēja ievērojamas atšķirības starp datiem, kas iegūti ar dažiem valstu apsekojumiem, datiem no ES apsekojumiem, piemēram, Eirobarometra un Eiropas veselības aptauju apsekojumu datiem, un jo īpaši datiem no PVO Pasaules veselības novērošanas centra aplēsēm. Dalībvalstis ziņoja, ka tās apzinās šo ierobežojumu un ar to saistītos sarežģījumus, nodrošinot fiziskās aktivitātes datu derīgumu un salīdzināmību Eiropas Savienībā. Tika noteikts, ka pretrunīgu, ar dažādiem apsekojuma instrumentiem iegūtu datu publicēšana ir svarīgs jautājums, kas ir jārisina saistībā ar fiziskās aktivitātes veicināšanu.

6.Sadarbība starp dalībvalstīm un ar Komisiju HEPA jautājumos

Padome savā ieteikumā mudina dalībvalstis HEPA sekmēšanā cieši sadarboties savā starpā un ar Komisiju, iesaistoties regulārā informācijas un labāko prakšu apmaiņas procesā. Komisija bija aicināta veicināt šādu apmaiņu un šajā jomā atbalstīt dalībvalstu darbu.

Ekspertu grupai veselību veicinošu fizisko aktivitāšu jomā, kas izveidota saskaņā ar ES sporta darba plānu 2014.–2017. gadam, tika noteikts uzdevums koordinēt un īstenot Padomes ieteikumu. Dalībvalstu un novērotājorganizāciju izklāsti par labo praksi HEPA popularizēšanā (ietverot ES finansēto pētniecību) bija sistemātiski iekļauti sanāksmēs, lai veicinātu pieredzes un gūto mācību apmaiņu. Turklāt ekspertu grupa izveidoja labas prakses kopumu no visām dalībvalstīm un sporta organizācijām, kuras piedalījās sanāksmēs kā novērotājas. Tas tika darīts nolūkā iedvesmot tās valstis, kuras ir savu valsts stratēģiju un politikas izstrādes vai grozīšanas procesā. Kontaktpunktu tīkls arī radīja iespējas veikt informācijas apmaiņu un mācīties no līdzbiedriem (tīkla sanāksmēs sistemātiski bija iekļautas arī dažādas dalībvalstu prezentācijas).