LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 221/40

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Atzinums par Padomes Regulas priekšlikumu par Kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu

(COM(2004) 489 final — 2004/0164 (CNS))

(2005/C 221/09)

2004. gada 29. oktobrī Padome nolēma saskaņā ar EK Līguma 37. panta 2. punktu lūgt Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai iesniegt atzinumu par: Padomes Regulu priekšlikumu par Kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu

Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa, kurai bija uzdots veikt priekšdarbus, pieņēma savu atzinumu 2005.gada 13. janvārī. Ziņojumu sniedza KIENLE kgs.

Komiteja savā 414. plenārajā sesijā 2005.gada 9. un 10. februārī (9. februāra sēdē) ar 133 balsīm par un 6 balsīm atturoties pieņēma šādu atzinumu:

1. Ievads

2005. gada 1. janvārī sākās padziļinātas agrārās reformas īstenošana. Šīs reformas kodolu veido atdalītās uzņēmumu prēmijas, kā arī lielāka uzmanības pievēršana lauku apvidu attīstībai. Kopējās lauksaimniecības politikas finansiālo bāzi veido 2002. gada oktobrī pieņemtais valstu galotņu lēmums, ar kuru tiek noteikta lauksaimniecības izdevumu augšējā robeža pirmajā pīlārā, kas nedrīkst pārsniegt faktisko no 25 valstīm sastāvošās ES 2006. gada līmeni līdz 2013. gadam. ES Finanšu plānā 2007. — 2013. gadam, kas regulē visu ES finansējumu, šis lēmums tiek akceptēts. Tas nozīmē, ka kopējai lauksaimniecības politikai paredzētajiem izdevumiem, ieskaitot tos, kas tiek novirzīti uz attīstības fāzē esošajām valstīm (27 valstu ES) 2007. gadā jāsasniedz EUR 57.18 miljardi un līdz 2013. gadam jāpalielinās par 1,1 procentu (rēķinot 2004. gada cenās).

Taču, kā jau ļauj nojaust nosaukums, šī Komisijas iesniegtā projekta priekšmets nav Kopējai lauksaimniecības politikai paredzēto līdzekļu izcelsme un izlietojums. Daudz vairāk projekts pievēršas lauksaimniecības un lauku apvidu attīstības veicināšanas īstenošanai no budžeta pielietojuma tehnikas viedokļa.

2. Komisijas priekšlikuma saturs

Eiropas Komisija vēlas ar iesniegtā projekta palīdzību izveidot budžeta tehnisko bāzi ES Kopējās lauksaimniecības politikas, tai skaitā lauku attīstības politikas, īstenošanai laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam. Ir paredzēts noregulēt Kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu ar viena vienīga tiesiskā akta starpniecību. Šie priekšlikumi ir jāaplūko saistībā ar Regulas projektu par lauku reģionu attīstības veicināšanu. Komisijas mērķis ir vienkāršošana un efektivitātes paaugstināšana. To ir paredzēts sasniegt, pielietojot stingrāku kontroles, vērtēšanas un atskaišu sistēmu.

2.1 Finansēšanas fondu izveide

2.1.1 Līdz šim: Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds (ELVGF)

Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds (ELVGF), kas līdz šim tika veidots Kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanai, ir sadalīts Garantiju nodaļā un Virzības nodaļā. Par Garantiju nodaļas līdzekļiem tiek īstenota kopējā agrāro tirgu organizācija (tiešie maksājumi, eksporta kompensācijas, intervences iepirkumi), noteikti pasākumi veterinārijas un augu aizsardzības jomā, kā arī informācijas un Kopējās lauksaimniecības politikas izvērtēšanas pasākumi. Bez tam no Garantijas nodaļas pilnībā tiek finansēti noteikti lauku reģionu attīstības pasākumi (agrārās vides aizsardzības pasākumi, kompensācijas piemaksas reģionos ar sliktākiem apstākļiem, apmežošana, priekšlaicīga pensionēšana), kā arī investīciju pasākumi, kas neietilpst 1. mērķa grupas jomās.

Virzības nodaļa finansē pārējos lauku attīstībā investētos izdevumus, ko nesedz ELVGF Garantiju nodaļa, respektīvi, pasākumus 1. mērķa grupas jomās un Leader + iniciatīvu.

2.1.2 Nākotnē paredzēto Kopējās lauksaimniecības politikas fondu pamatprincipi

Jaunajiem fondiem struktūras ziņā ir jālīdzinās ELVGF. Fondu pārvaldi nodrošina komiteja, kas sastāv no dalībvalstu un Komisijas pārstāvjiem (41. pants, Fondu komiteja). Visi no jaunajiem fondiem finansētie pasākumi tagad būs pakļauti bilances sastādīšanas procedūrai. Līdz šim tas tika attiecināts tikai uz Garantijas nodaļas finansētajiem pasākumiem. Turpretī no Virzības nodaļas līdzekļiem finansētie pasākumi tika pārbaudīti tikai daudzgadīgo veicināšanas programmu ietvaros (saskaņā ar Struktūrfondu Regulu 1260/1999).

2.1.3 Jaunais Eiropas Lauku garantiju fonds (ELGF)

ELGF līdzinās pastāvošajai kopējā Lauksaimniecības fonda (ELVGF) Garantiju nodaļai, un no tā tāpat kā līdz šim cita starpā tiks finansēti ar intervenci, eksporta kompensācijām, tiešajiem maksājumiem, informācijas apmaiņu un noieta veicināšanu saistītie pasākumi. Taču lauku attīstības pasākumi vairs netiks finansēti no līdzšinējā ELGF. Tas turpmāk tiks veikts no ELFLA.

2.1.4 Jaunais Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA)

No jaunā fonda ELFLA turpmāk paredzēts finansēt visus lauku attīstības pasākumus, tādējādi vienkāršojot otrā pīlāra finansējumu. Fondā jāapkopo ELVGF Virzības nodaļas līdzekļi un lauku attīstībai paredzētie līdzekļi no ELVGF Garantijas nodaļas. Ar pirmā pīlāra modulācijas līdzekļiem, kas izriet no samazinājuma likmēm saskaņā ar Regulas (EK) 1782/2003 10. pantu tādējādi lauku attīstībai paredzētie budžeta līdzekļi 2013. gadā pēc ES Komisijas aprēķiniem sasniegs kopumā EUR 14,2 miljardus (rēķinot uz 2004. gada cenu bāzes 27 valstu ES).

2.2 Maksājumu veikšana un kontrole

2.2.1 Maksātāji

Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu par maksājumiem joprojām būs atbildīgi dalībvalstu izveidotie maksātāji. Ar maksātājiem ir jāsaprot pilnvarotas dalībvalstu oficiālās iestādes vai institūcijas, kuru uzdevums ir pārbaudīt iesniegto pieteikumu atbilstību, veikt izdarīto maksājumu uzskaiti un iesniegt Komisijai nepieciešamos dokumentus.

2.2.2 Maksājumu veids un līdzekļu veidošana

Maksājumiem no ELGF jānotiek katru mēnesi, bet maksājumiem no ELFLA — reizi ceturksnī. Saskaņā ar Regulu projektu ELFLA līdzekļi tiks veidoti gada griezumā, sadalot tos pa programmām un piešķirot uz vairākiem gadiem. Tiks piemērots princips “n+2”, kā arī automātiski atcelta līdzekļu piesaiste pēc šī laika. Princips “n+2” nozīmē, ka kādas programmas ietvaros piešķirtajiem līdzekļiem ir jābūt iztērētiem līdz otrā piešķiršanai sekojošā gada beigām (“n” = piešķiršanas gads).

2.2.3 Informācijas nodošana Komisijai

Dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai izdevumu deklarācijas, kā arī pēc budžeta gada noslēgšanas — gada finanšu pārskati un apliecinājums, ka iesniegtie aprēķini ir pilnīgi, precīzi un sastādīti pareizi. Jauns papildinājums šeit ir akreditētā maksātāja vadītāja uzticamības deklarācija. Turklāt attiecībā uz ELFLA izdevumiem akreditētajam maksātājam saskaņā ar Komisijas priekšlikumu ir jāsastāda gada finanšu pārskati sadalījumā pa atsevišķām programmām.

2.2.4 Rēķinu un atbilstības pārbaude un finanšu pārskats

Saskaņā ar Regulas projektu Komisija līdz 30. aprīlim pārbauda maksātāju rēķinus. Lēmums par rēķinu atbilstības atzīšanu attiecas uz iesniegto aprēķinu pilnīgumu, precizitāti un sastādīšanas pareizību. Analogi līdzšinējai procedūrai Komisijai jāpārbauda, vai kādas summas no kopējā finansējuma ir izslēdzamas un kādā apjomā (atbilstības noslēgums). Jaunums ir finanšu labojumu veikšanai piešķirtā termiņa pagarināšana no 24 līdz 36 mēnešiem. Komisijai katru gadu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 1. septembrim (līdz šim: 1. jūlijam) finanšu pārskats par fondu pārvaldīšanu.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1 Veicināšanai ir jābūt sabiedrībā akceptējamai un pārskatāmai

EESK ir pilnīgi skaidrs, ka Kopējai lauksaimniecības politikai paredzētie finanšu līdzekļi veido ievērojamu — kaut arī laika gaitā relatīvi samazinātu — ES kopējā budžeta daļu. Vēl jo vairāk, EESK uzskata par obligātu to, ka lauksaimniecības un lauku attīstības veicināšanu akceptē un var pārredzēt visa sabiedrība. Lai to nodrošinātu, EESK uzskata par nepieciešamiem divus priekšnoteikumus:

— Maksājumiem pēc iespējas neierobežoti ir jāsasniedz to galīgie saņēmēji.

— Ar efektīvas kontroles palīdzību efektīvi jānovērš ļaunprātīgas izmantošanas iespējas.

3.2 Inovatīvi principi procedūras vienkāršošanai

EESK saskata iesniegtajā Regulas projektā pavisam atšķirīgus, inovatīvus principus, kas uzlabo un vienkāršo budžeta tehniskās pārvaldes procedūru. Īstenošana, izveidojot divus saturiskā ziņā skaidri atdalītus fondus, pēc EESK domām, ir pareizs un mērķtiecīgs risinājums. Ar Regulu ir panākts ievērojams progress vienkāršošanas ziņā. Kopējās lauksaimniecības politikas finansēšana tiek regulēta uz vienu vienīgu tiesisko normatīvu pamata. Līdz šim pielietoto divu kontroles sistēmu vietā tiek ieviesta viena kontroles sistēma. Dažādās lauku attīstības pasākumu finanšu vadības sistēmas tiek apvienotas. Tomēr otra finanšu vadības sistēma ELGF finansētajiem pasākumiem turpina pastāvēt. Paralēli tam Regulas projekts par lauku attīstības veicināšanu samazina 5 programmu plānošanas sistēmas līdz vienai vienīgai programmu plānošanas sistēmai un samazina programmu skaitu. EESK atzīst šos vienkāršojumus, ko sevišķi sajutīs Briseles administrācija.

3.3 No vienkāršošanas jāgūst jūtams labums galīgajiem saņēmējiem

Tomēr, pēc EESK domām, vienkāršojumiem ir jābūt sajūtamiem visos līmeņos. No tās ir jāgūst labums gan ES, gan dalībvalstīm, gan finansējuma galīgajiem saņēmējiem. EESK uzskata par īpaši svarīgu to, lai birokrātisko procesu vienkāršošana sasniegtu pārvaldes ķēdes galu, respektīvi, lauksaimniekus. Taču pašreizējo situāciju, kādā atrodas Eiropas lauksaimnieki, lielā mērā raksturo augsts birokrātijas līmenis, kas konkrēti izpaužas kā atbalstu izmaksas kavēšanās. Ārkārtīgi izteikti tas bija, piemēram, SAPARD (atbalsts kandidātvalstu lauksaimniecībai un lauku attīstībai pirms iestāšanās), ko nesen kritizēja arī Eiropas Kopienu Tiesa. Taču pastāv ļoti neliels risks, ka nelikumīgi lauksaimniekiem izmaksātās summas atkal nevarēs iekasēt. Tādēļ EESK uzskata par obligāti nepieciešamu nodrošināt ātras un iespējami nesarežģītas atbalsta saņemšanas iespējas galīgajiem saņēmējiem.

3.4 Administratīvās izmaksas var samazināt

Izvirzītais vienkāršošanas mērķis pietiekamā mērā tiek īstenots Komisijai, taču ne dalībvalstīm. Atsevišķas Regulu daļas pat kavē vienkāršošanu un palielina administratīvās izmaksas. EESK izsaka nožēlu, ka akreditētajiem maksātājiem sakarā ar atšķirīgo maksājumu veidu un līdzekļu piesaisti joprojām ir jāuztur divas finanšu vadības sistēmas. Tādēļ obligāti būtu jāpievērš uzmanība tam, lai šīs abas sistēmas līdzinātos “plūstošām līnijām”, nodrošinot pēc iespējas minimālu nepieciešamo ieguldījumu. Šai ziņā ir vajadzīga turpmāka pielāgošana, un sevišķi tas attiecas uz Regulu par lauku attīstību. Papildu dokumentu sagādāšana ir papildu apgrūtinājums dalībvalstīm.

3.5 Dalībvalstis ir noslogotas vairāk

No Komisijas priekšlikumiem izriet, ka dalībvalstīm rodas paaugstināta finansiālā līdzatbildība sakarā ar pagarināto apstrīdēšanas periodu un stingrākiem termiņu noteikumiem, kā arī Komisijas iespējām iekasēt līdzekļus atpakaļ. EESK principā uzskata par apsveicamu to, ka nosacījumi par līdzekļu iekasēšanu atpakaļ atbildību par izmaksātajiem veicināšanas līdzekļiem uzliek ne tikai ES, bet arī dalībvalstīm. Lai nodrošinātu efektīvu un pārredzamu līdzekļu izlietojumu, ir jāparedz iespēja nelikumīgi izmaksātus līdzekļus iekasēt atpakaļ arī pēc ilgāka laika. Ņemot vērā daudzu dalībvalstu izteikto kritiku par paaugstināto līdzatbildību, EESK pievērsīs ļoti lielu uzmanību, lai šīs dalībvalstis nezaudētu interesi par programmām — uz potenciālo galīgo saņēmēju rēķina. Lielāka dalībvalstu disciplinētība jāpanāk arī ar stingrākiem izmaksāšanas termiņu nosacījumiem (noilgumu). EESK atzinīgi vērtē izmaksu ierobežošanu, taču šāda veida laika ierobežojumus uzskata par pārmērīgiem, un tādēļ aicina Komisiju vēlreiz apdomāt paredzētos termiņus.

3.6 “Virsējā līmeņa veicināšanai” jāpaliek izņēmuma statusā

EESK iesaka apdomāt, vai tehniskās palīdzības paplašināšanas rezultātā netiek atrauti līdzekļi fondu galvenajiem mērķiem, kas saistīti ar lauksaimniecības un lauku attīstības veicināšanu. Šāda “virsējā līmeņa veicināšana”, t.i., to institūciju un struktūru atbalstīšana, kam jānodarbojas ar pašu veicināšanas līdzekļu piešķiršanas procedūru, nedrīkstētu iegūt pārsvaru. Jo vairāk — tai ir jāaprobežojas tikai ar patiesajām vajadzībām. Šeit EESK īpaši kritizē to, ka Kopiena atbalsta pārvaldes un kontroles struktūru izveidošanu un attīstīšanu dalībvalstīs. Tas neapšaubāmi ir dalībvalstu pienākums. EESK ierosina šāda veida tehnisko palīdzību piešķirt tikai atsevišķos izņēmuma gadījumos un uz ierobežotu laiku. Šajā gadījumā EESK pieprasa Komisijai sniegt ziņojumu, lai varētu stingri kontrolēt šāda veida veicināšanu.

4. Īpašas piezīmes

4.1 Lauksaimniecības un lauku attīstības fonda nosaukums (ELFLA)

Jaunais Eiropas lauksaimniecības un lauku attīstības fonds (ELLAF) regulā par lauku attīstības veicināšanu ir nodēvēts par Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA). EESK lūdz izvairīties no šiem dažādajiem apzīmējumiem un regulu tekstos lietot vienotu nosaukumu.

4.2 Pārvaldes izmaksas

4.2.1 Sertifikācijas procedūras paplašināšana (7. pants)

Papildus administratīvās izmaksas rada sertifikācijas sistēmas paplašināšana, iesaistot pavadošās sistēmas (7. pants). Līdz šim sertifikācijas iestāde pārbaudīja, vai Komisijai iesniegtās gada bilances ir pilnīgas, precīzas un sastādītas pareizi. Tagad sertifikācijas iestādei apstiprina “pārvaldīšanas sistēmas, uzraudzība un kontrole, ko ievieš akreditētie pilnvarotie maksātāji, kā arī pārbauda šo iestāžu gada bilanci'”. EESK pieprasa izskaidrot nepieciešamību pēc šāda veida apstiprināšanas. Ir jāizvirza par mērķi vienotu sertifikācijas iestāžu darba koncentrēšanos uz akreditēto maksātāju izdevumu apstiprināšanu.

4.2.2 Gada bilances sastādīšana (8. pants)

Attiecībā uz maksājumiem no jaunā lauksaimniecības un lauku attīstības atbalstam paredzētā fonda ELFLA jāsastāda ikgadējie aprēķini, bet finansējuma sistēma (līdzekļu piesaiste, avansa maksājumi, starpposmu maksājumi, atlikušās summas izmaksas) ir paredzēti visam programmas darbības laikam kopumā. EESK ir nobažījusies, ka sakarā ar to, ka akreditētajiem maksātājiem ir jānorāda savi izdevumi gan gada bilancēs, gan kopējā programmas noslēguma bilancē, līdz ar ko palielinās nepieciešamais ieguldījums. Gada pārskati vienmēr ir jāapstiprina.

Turklāt akreditētajiem maksātājiem ir jāiesniedz nodalīti gada finanšu pārskati par atsevišķu ELFLA programmu izdevumiem. Arī sertifikācijas iestādēm, kas līdz šim pārskatus iesniedza gada finanšu pārskata ietvaros, ir jāsastāda šie pārskati, lai varētu sniegt atsevišķu gada pārskatu. EESK izsaka nožēlu, ka Komisija nav panākusi tālāku vienkāršošanu, tomēr uzskata šo ieguldījumu par pamatotu.

4.2.3 Papildu dokumenti (8. pants)

Papildus gada finanšu pārskatam jāiesniedz akreditētās maksāšanas iestādes vadītāja uzticamības deklarācija. EESK neuzskata, ka tas ir nepieciešams. Kontroles sistēma jau pastāv uz akreditēto maksātāju un sertifikācijas iestāžu izveides bāzes. Pēc EESK domām, pietiktu arī ar to, ka akreditētās maksāšanas iestādes vadītājs apstiprinātu iesniegto ziņu pareizību.

4.3 Finansējums

4.3.1 Tehniskās palīdzības finansējuma paplašināšana (5. pants)

Tehniskās palīdzības finansējumu ir paredzēts paplašināt, iekļaujot Kopējās lauksaimniecības politikas analīzi, pārvaldi, papildinošos pasākumus un īstenošanu, kā arī izveidojot kontroles sistēmas un ieviešot tehnisko un administratīvo palīdzību. No jauna šeit klāt nāk arī izpildaģentūru finansēšana saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 58/2003 un informācijas izplatīšanas un ieinteresēšanas pasākumu finansēšana, kā arī tādu pasākumu finansēšana, kas saistīti ar sadarbības veicināšanu un pieredzes apmaiņu lauku attīstības jomā Kopienas līmenī (ieskaitot ieinteresēto personu tīkla izveidi). To ir paredzēts īstenot centrālās līdzekļu pārvaldes ietvaros. EESK uzlūko kādas dalībvalsts pārvaldes atbalstīšanu ar Kopienas līdzekļiem ārkārtīgi kritiski.

Turpretī sazarota tīkla izveides veicināšanu Komisija ir ietvērusi mērķtiecīgi.

4.3.2 Summu atpakaļiekasēšana (32. pants, 33. pants, 35. pants)

Tiek pastiprināta dalībvalstu līdzdalība finansiālo seku likvidēšanā, kas rodas dēļ līdzekļu neiekasēšanas atpakaļ. Komisija saskaņā ar priekšlikumiem var pieprasīt atpakaļ neiekasēto summu atmaksāšanu no dalībvalstīm, ja tā nav uzsākusi visus iespējamos uz iekasēšanu vērstos administratīvi tiesiskās un tiesas procedūras (maksājumiem no ELGF: gadā, kas seko pirmajam iestāžu vai tiesas nolēmumam). Līdz šim tas nebija iespējams. Ja iekasēšana atpakaļ nav notikusi 4 gadu laikā (ja iekasēšana atpakaļ ir atsevišķas dalībvalsts tiesas procedūras priekšmets: 6 gadu laikā), dalībvalstij jāsedz 50 % no finansiālo seku summas. Līdz šim finansiālās sekas bija vienīgi Kopienas problēma. EESK kopumā apsveic faktu, ka atbildību par maksājumiem neuzņemas tikai Kopiena, bet arī dalībvalstis. Tādējādi varētu veicināt to, ka dalībvalstis rūpīgāk izveido savas veicināšanas struktūras un to kontroli. Tomēr paaugstināta finansiāla līdzatbildība nedrīkst izraisīt dalībvalstu intereses zudumu par programmu. Ņemot vērā 4 vai 6 gadus ilgo procedūras termiņu, EESK ierosina pārskatīt dalībvalstu līdzdalības termiņus un procentu likmes.

4.3.3 Avansa maksājumu ierobežojums līdz 7 % (25. pants)

Saskaņā ar 25. pantu avansa maksājums, ko pēc lauku attīstības programmas apstiprināšanas Komisija veic dalībvalsts noteiktajam akreditētajam maksātājam, tiek ierobežots līdz 7 % no kopējā ELFLA līdzdalības apjoma. EESK uzskata šādu ierobežojumu par pieņemamu, jo šādi ierobežojumi jau pastāv un nav jābaidās, kas tas nelabvēlīgi ietekmēs atkreditēto maksātāju likviditāti.

4.4 Maksājumu termiņš (16. pants)

Saskaņā ar 16. panta nosacījumiem ir paredzēts noteikts laika ierobežojums dalībvalstu aizkavētajiem maksājumiem — attiecīgā budžeta gada 15. oktobris. Zināmā mērā vēlākas izmaksas nav iespējams novērst (piemēram, uz tiesas sprieduma pamata). Īpaši, pārejot uz jauno (atdalīto) uzņēmuma prēmiju sistēmu pārvaldei būs nepieciešams vairāk rīcības brīvības laika ziņā. Tādēļ EESK uzskata, ka 15. oktobris nav piemērots datums.

4.5 Finansējuma piešķiršanas atteikuma termiņš (31. pants)

Saskaņā ar 31. pantu (atbilstības pārbaude) Komisija var pie zināmiem priekšnoteikumiem atteikt finansējuma piešķiršanu (ja nav nodrošināta atbilstība Kopienas normatīviem, cenšanās panākt dalībvalstu vienošanos). Tas neattiecas uz izdevumiem, kas radušies vairāk kā 36 mēnešus pirms tā brīža, kurā Komisija ir rakstiski paziņojusi attiecīgajai dalībvalstij pārbaudes rezultātus. Šis “noilguma termiņš” līdz šim bija 24 mēneši. Tā izmaiņas paplašina Komisijas iespējas novērst tādus maksājumus, kas neatbilst Kopienas tiesiskajiem normatīviem. Taču EESK uzskata, ka šādas atbilstības pārbaudes pakļaušana zināmam laika spiedienam, kā tas bija līdz šim, ir mērķtiecīga. Savlaicīga ES iejaukšanās kalpo arī profilaksei un disciplinēs dalībvalstis.

4.6 Komisijas veikta maksājumu ierobežošana (17. pants)

17. pantā Komisija paredz sev iespēju ierobežot vai pārtraukt izmaksas dalībvalstīm. Papildus Komisijas iespējām rēķinu pārbaudīšanas ietvaros atprasīt maksājumus vai tos neveikt, Komisijai tagad tiek nodrošināta arī iespēja aktuālajā brīdī ierobežot atbalsta izmaksas gadījumā, ja Kopienas līdzekļi tiek izmantoti ļaunprātīgi. Šāda veida rīcība ir praktizēta jau līdz šim. Atbilstošs pamatojums, pēc EESK domām, ir atbalstāms.