EIROPAS KOMISIJA Briselē, 15.7.2016 COM(2016) 469 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2015. GADA ZIŅOJUMS

PAR SUBSIDIARITĀTI UN PROPORCIONALITĀTI



KOMISIJAS ZIŅOJUMS



2015. GADA ZIŅOJUMS

PAR SUBSIDIARITĀTI UN PROPORCIONALITĀTI 1. IEVADS Šis ir 23. gada ziņojums par subsidiaritātes un proporcionalitātes principa piemērošanu Eiropas Savienības likumdošanas procesā. Šo ziņojumu iesniedz saskaņā ar 9. pantu Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 2. protokolā par subsidiaritātes un proporcionalitātes principa piemērošanu. Šajā ziņojumā ir aplūkots, kā Eiropas Savienības iestādes un struktūras ir īstenojušas šos divus principus 2015. gadā un kā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem ir mainījusies prakse. Tajā ir analizēti arī vairāki Komisijas priekšlikumi, par kuriem šā gada laikā tika sniegti pamatoti atzinumi. Ņemot vērā subsidiaritātes kontroles mehānisma un politiskā dialoga starp valstu parlamentiem un Komisiju ciešo saikni, šis ziņojums ir uzskatāms par papildinājumu Komisijas 2015. gada ziņojumam par attiecībām ar valstu parlamentiem. 2. SUBSIDIARITĀTES UN PROPORCIONALITĀTES PRINCIPA PIEMĒROŠANA IESTĀDĒS 2.1. Komisija Pirms darbības sākšanas 2014. gada novembrī Ž. K. Junkera vadītā Komisija pauda apņemšanos būt “lielāka un vērienīgāka lielās lietās, bet mazāka un pieticīgāka mazās lietās”. Tā arī apņēmās padarīt subsidiaritātes principu par centrālo jautājumu Eiropas demokrātiskajā procesā. Tā rezultātā Komisijas darba programmā 2015. gadam tika izvirzīts ierobežots skaits jaunu iniciatīvu un tika paziņots par daudzu nepieņemto priekšlikumu atsaukšanu. Tas ļāva galveno uzmanību pievērst politikas pamatnostādnēs izvirzītajām desmit prioritātēm. Viens no pirmajiem darbiem šo saistību izpildei bija Komisijas 2015. gada maijā pieņemtais labāka regulējuma pasākumu kopums. Jaunās politikas mērķis ir strādāt pārredzamāk un iekļaujošāk, lai izstrādātu labākus priekšlikumus un nodrošinātu, ka pašreizējo noteikumu mērķi tiek sasniegti efektīvāk. Tā nosaka padziļinātas saistības attiecībā uz to, kā Komisija attīsta savus politikas pasākumus, informē par tiem, apspriežas, izvērtē un veic to kvalitātes pārbaudi. Labāka regulējuma satvars arī ļauj Komisijai piemērot subsidiaritātes un proporcionalitātes principu iekļaujošāk un visaptverošāk nekā iepriekš. Labāka regulējuma satvars palīdz nodrošināt, ka, izstrādājot jaunu politiku, Komisija izvērtē tās atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Šobrīd izvērtēšana tiek veikta dažādos lēmumu pieņemšanas cikla posmos. Sākotnējā politikas plānošanas procedūras posmā attiecībā uz visām galvenajām jaunajām iniciatīvām tiek publicēti ceļveži vai sākotnējie ietekmes novērtējumi. Tajos tiek sniegts sākotnējais iniciatīvas un pašreizējo novērtēšanas pasākumu apraksts. Tiek izklāstīti arī Komisijas plāni attiecībā uz ietekmes novērtēšanu un apspriežu organizēšanu. Ceļvežos un sākotnējos ietekmes novērtējumos tiek iekļauts arī sākotnējais rīcības pamatojums attiecībā uz subsidiaritāti un proporcionalitāti. Šie aspekti tiek tālāk attīstīti un analizēti pilnā to iniciatīvu ietekmes novērtējumā, attiecībā uz kurām tie tiek veikti. 2015. gadā Komisija arī ieviesa jaunus apspriešanās un atgriezeniskās saites mehānismus jaunajām politikas iniciatīvām. Šie mehānismi tiek piemēroti visā procesa gaitā, sākot no instrumenta izveides, sagatavošanas posmā un to pieņemot. Turklāt tika stiprinātas apspriedes par pašreizējo politikas pasākumus izvērtējumu. Tā rezultātā ir būtiski pieaugušas publiskā un citu sektoru ieinteresēto personu iespējas sekot līdzi politikas iniciatīvām un izteikt par tām viedokli. Dalībvalstis un ieinteresētās personas, piemēram, reģionālās un vietējās iestādes, uzņēmumi, organizācijas un plašāka sabiedrība, var izteikt viedokli par to, kā Komisija izstrādā noteiktus priekšlikumus un par subsidiaritātes un proporcionalitātes principa ievērošanu jau agrīnā stadijā. Tātad jaunā labāka regulējuma politika ļauj Komisijai jau agrīnā koncepcijas izstrādes posmā iekļaut ieinteresēto personu izteiktās bažas par subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumiem. Turklāt, tiklīdz Komisija pieņem priekšlikumu un pirms tiek sākts likumdošanas process, ieinteresētās personas un dalībvalstis var vēlreiz izteikties par noteiktiem priekšlikumiem un tiem pievienotajiem ietekmes novērtējumiem, tostarp par subsidiaritāti un proporcionalitāti, sniedzot savu devumu likumdošanas procesā. Turklāt 2015. gadā Komisija ir izveidojusi tīmekļa vietni “Kā atvieglot slogu – izsakieties!”, kā arī jauno REFIT platformu. Šīs ir jaunas iespējas saziņai ar Komisiju par pašreizējo regulatīvo pasākumu iespējami pārmērīgo slogu vai to nepilnībām. Šeit var tikt iekļauti jautājumi par subsidiaritāti un proporcionalitāti. Visbeidzot, katra tiesību akta priekšlikuma paskaidrojuma rakstā tiek izklāstīta šā priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Subsidiaritātes analīze Jaunās labāka regulējuma pamatnostādnes un tām pievienotais instrumentu kopums pieprasa veikt subsidiaritātes analīzi, kad tiek apsvērtas jaunas iniciatīvas jomās, kurās ES nav ekskluzīvas kompetences, kā arī tad, kad tiek izvērtēta pašreizējās intervences nozīmība un tās Eiropas pievienotā vērtība. Komisija pievēršas subsidiaritātes jautājumam gan leģislatīvās, gan neleģislatīvās iniciatīvās. Šai analīzei ir divi mērķi: pirmkārt, izvērtēt, vai valsts līmeņa rīcība ir pietiekama, lai sasniegtu attiecīgo mērķi; otrkārt, izvērtēt, vai Savienības līmeņa rīcībai būtu pievienotā vērtība salīdzinājumā ar dalībvalstu rīcību. Saskaņā ar jaunajām pamatnostādnēm un instrumentu kopumu galvenais analīzes uzdevums ir izvērtēt attiecīgās iniciatīvas nozīmi Savienības mērogā. Jo lielāka tās nozīme, jo lielāka iespēja, ka rīcība tikai dalībvalsts līmenī būs nepietiekama. Galvenie apsvērumi: ģeogrāfiskais tvērums, uzņēmumu un citu dalībnieku skaits, kurus tā skar, dalībvalstu skaits, kuras tā skar, kā arī ekonomiskā ietekme. Turklāt analīzes rezultātā tiek konstatēts, vai ir kvalitatīvi (un, kur iespējams, – arī kvantitatīvi) aspekti, kas norāda, ka pastāv nozīmīga pārrobežu problēma. Piemēram, izvērtējot citas dalībvalsts rīcības radīto vides problēmu mērogu. Attiecīgās situācijas ietver pārrobežu ietekmi (piemēram, piesārņojumu) vai šķēršļus personu, preču, pakalpojumu un kapitāla brīvai apritei. Analīzē tiek apskatītas Savienības līmeņa darbības priekšrocības un trūkumi attiecībā pret dalībvalsts līmeņa rīcību. Proporcionalitātes analīze Saskaņā ar proporcionalitātes principu Savienības rīcība — gan forma, gan saturs — nedrīkst pārsniegt Līguma mērķu sasniegšanai nepieciešamo apjomu. Proporcionalitātes principa ievērošana nozīmē nodrošināt, ka politikas pieeja un ietekmes spēks atbilst tās mērķim. Proporcionalitātes princips tiek skaidri aplūkots ietekmes novērtējumos, izvērtējumos un atbilstības pārbaudēs.

Saskaņā ar jaunajām labāka regulējuma pamatnostādnēm un instrumentu kopumu Komisijas struktūrvienībām ir jāizvērtē: vai pasākumi atbilst proporcionalitātes principam; vai tie pārsniedz problēmas risināšanai un apmierinošai mērķa sasniegšanai nepieciešamo apjomu; vai iniciatīva attiecas tikai uz tiem aspektiem, kurus dalībvalsts nevar apmierinošā līmenī panākt saviem spēkiem un kuros ES līmeņa rīcība varētu sniegt labākus rezultātus; vai darbība vai instrumenta izvēle ir iespējami vienkārša un atbilst mērķa apmierinošai sasniegšanai un efektīvai īstenošanai; vai izmaksas ir saglabātas iespējami zemā līmenī un ir samērīgas attiecībā uz sasniedzamo mērķi; vai ir pārliecinošs izvēlētā instrumenta (regulas, direktīvas vai alternatīvas regulatīvās metodes) pamatojums, un vai ir ievērota dalībvalstīs nostiprinājusies kārtība un dalībvalstu īpašie apstākļi. Ietekmes novērtējumi Ja ir jāveic ietekmes novērtējums, t. i., gadījumos, kad tiek prognozēts, ka tiks būtiski ietekmēta ekonomika, sociālā joma un vide, ieinteresētās personas tiek aicinātas sniegt piezīmes par nepieciešamību rīkoties un atklāto problēmu iespējamiem risinājumiem. Pamatojoties uz šīs apspriešanas rezultātiem un citiem saistītiem datiem, ietekmes novērtējumos analizē izskatīto iespēju atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. 2015. gada maijā pieņemtās labāka regulējuma pamatnostādnes sniedz turpmākus norādījumus Eiropas līmeņa rīcības nepieciešamības un tās sniegtās pievienotās vērtības novērtējumam. 2015. gada labāka regulējuma dokumentu kopumā tika reformēta Ietekmes novērtējuma padome (neatkarīga komiteja, kas izvērtē visus Komisijas ietekmes novērtējumus), un 2015. gada 1. jūlijā tās vietā stājās Regulējuma kontroles padome. Padome sastāv no sešiem pilna laika locekļiem, no kuriem trīs nav no Komisijas. Priekšsēdētāju izraugās ģenerāldirektoru līmenī. Visi padomes locekļi ir neatkarīgi un darbojas privātpersonas statusā, pamatojoties uz katra individuālo kompetenci. Regulējuma kontroles padome papildus ietekmes novērtējumiem novērtē arī galvenos izvērtējumus un atbilstības pārbaudes. Subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumi ir daļa no padomes veiktās kvalitātes pārbaudes attiecībā uz ietekmes novērtējumiem. Vairākos padomes atzinumos tiek apšaubīts izskatāmās problēmas definējuma veids un sniegti ieteikumi. Problēmas apraksts nereti ir tieši vai netieši saistīts ar ES tiesībām rīkoties un tādējādi attiecas uz subsidiaritātes principu. Turklāt diskusija par politikas risinājumiem un to iespējamo ietekmi ir cieši saistīta ar proporcionalitātes principa piemērošanu, jo mērķis vienmēr ir atrast politikas problēmai vissamērīgāko risinājumu, ņemot vērā izvirzītos uzdevumus. 2015. gadā Ietekmes novērtējuma padome un vēlāk arī Regulējuma kontroles padome izvērtēja 30 ietekmes novērtējumus. Tika secināts, ka septiņiem no tiem (23 %) nepieciešams uzlabojums subsidiaritātes vai proporcionalitātes jomā vai abās. 2015. gadā īpaši uzsverami ir turpmāk norādītie gadījumi. Attiecībā uz priekšlikumu direktīvai par produktu un pakalpojumu pieejamības prasībāmpadome lūdza labāk pamatot, kāpēc ir atmesti nozares pašregulācijas risinājumi un brīvprātīgu Eiropas standartu pieņemšana. Padome aicināja sniegt pārliecinošākus pierādījumus — kā arī labāku ieinteresēto personu viedokļa atspoguļojumu —, kāpēc šie risinājumi nav tikuši uzskatīti par īstenojamiem. Turklāt padome uzskatīja, ka ziņojums nesniedza pietiekamu pamatojumu ierosinātajai proporcionalitātes klauzulai. Atzinums par ziņojumu bija negatīvs. Vēlāk ziņojums tika uzlabots, un padome apstiprināja grozīto versiju. Attiecībā uz Komisijas regulas projektu, ar ko izveido tīkla kodeksu par sadarbspējas un datu apmaiņas noteikumiem gāzes pārvadei,padome aicināja labāk pamatot Eiropas Savienības līmeņa darbības nepieciešamību. Padome ieteica sniegt ietekmes novērtējumā vairāk pierādījumu par identificētajām problēmām saistībā ar starpsavienojumu līgumiem, datu apmaiņu, gāzes kvalitāti, mērvienībām un odorizācijas praksi, kā arī to negatīvo ietekmi uz gāzes tirdzniecību un tirgus integrāciju Eiropas Savienībā. Padome uzskatīja, ka ir sīkāk jāizstrādā pamata scenārijs, lai vairāk ņemtu vērā, ka gāzes ražošanas apjomi Eiropā samazinās, pieaug importa avotu dažādība, un trešo enerģētikas paketi, kas skar pārrobežu gāzes tirdzniecību un gāzes kvalitāti Eiropas Savienībā. Galīgajā redakcijā tika ņemti vērā padomes komentāri. Attiecībā uz priekšlikumu regulai par tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības nodrošināšanu padome aicināja veikt ietekmes novērtējumu, lai sniegtu vairāk pierādījumu ES līmeņa rīcības nepieciešamībai. Padome ieteica pienācīgi ņemt vērā citas digitālā vienotā tirgus iniciatīvas, kā arī ieinteresēto personu viedokli šajā jautājumā. Padome arī lūdza sniegt turpmākus pierādījumus tam, vai tiešsaistes satura pakalpojumu tirgus ar laiku varētu atrisināt identificētās pārrobežu problēmas bez attiecīgiem tiesību aktiem. Galīgajā redakcijā tika lielā mērā ņemti vērā padomes komentāri. Šie piemēri parāda, ka Ietekmes novērtējuma padome un Regulējuma kontroles padome ir palīdzējušas uzlabot analīzi par priekšlikumu atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Tādējādi šīs padomes sniedza Komisijas politikas lēmumu pieņemšanas procesam būtisku informāciju. Izvērtējumi un atbilstības pārbaudes Subsidiaritāte un proporcionalitāte bija galvenie jautājumi arī 2015. gadā veiktajos retrospektīvajos izvērtējumos un atbilstības pārbaudēs. Tika izvērtēts, vai ES rīcība faktiski nodrošina gaidītos rezultātus lietderīguma, efektivitātes, saskaņotības, atbilstības un ES pievienotās vērtības ziņā. Šādos izvērtējumos tiek izskatīts arī tas, vai ES rīcība joprojām ir nepieciešama, vai arī attiecīgos mērķus labāk varētu sasniegt citādi. Komisija ir apņēmusies “vispirms izvērtēt” un analizēt iepriekš paveikto, pirms apsvērt iespējamās tiesību aktu izmaiņas. Apkopojot pierādījumus un ņemot vērā gūtās mācības, kas varētu noderēt, pieņemot lēmumus, ES padara izvērtēšanu par savas politikas veidošanas procesa neatņemamu un pastāvīgu daļu. Komisija parasti ik gadu sagatavo no 100 līdz 120 izvērtējumu (2015. gadā 122). Kopš pirmās atbilstības pārbaudes veikšanas 2012. gadā Komisija ir pabeigusi kopā septiņas atbilstības pārbaudes, no kurām divas tika veiktas 2015. gadā. Turpmāk sniegtajos piemēros ir uzsvērti izvērtējumi, kuros tika apskatīti subsidiaritātes, Eiropas pievienotās vērtības un proporcionalitātes jautājumi.

Fiscalis un Muita 2013 — Fiscalis un muitas programmas atbalsta IT sistēmas, ar kuru palīdzību tiek nodrošināta ātra un droša informācijas pieejamība un apmaiņa starp dalībvalstu nodokļu un muitas iestādēm. Šajā kopējā tīklā katrai valsts iestādei ir tikai vienu reizi jāpieslēdzas, lai varētu veikt informācijas apmaiņu ar jebkuru dalībvalsti. 2015. gadā veiktie izvērtējumi apstiprināja šādu programmu augstu Eiropas pievienoto vērtību. Ja nebūtu šādas infrastruktūras, dalībvalstīm būtu 27 reizes jāpieslēdzas katras dalībvalsts nacionālajai sistēmai. Tas radītu ievērojami augstākas administratīvās izmaksas. Publiskie iepirkumi — 2011. gada Eiropas Savienības publisko iepirkumu noteikumu izvērtējumā tika konstatēts, ka Eiropas publiskā iepirkuma direktīvu radītie ietaupījumi krietni pārsniedz publiskā iepirkuma rīkotājiem un piegādātājiem radītās izmaksas. Tomēr izvērtējumā tika arī norādīts, ka varētu būt noteiktas jomas, kurās reglamentēto procedūru izmantošanas izmaksas ir nesamērīgas to radītajiem ieguvumiem. Tādēļ Komisija ierosināja virkni pasākumu, lai vienkāršotu prasības, sniegtu dalībvalstīm lielāku elastību un padarītu publisko iepirkumu efektīvāku un stratēģiskāku. Eiropas Parlaments un Padome pieņēma Komisijas priekšlikumus, un dalībvalstis šobrīd īsteno grozītos tiesību aktus, kas stājās spēkā 2014. gada aprīlī. Piecās dalībvalstīs izmaksu ietaupījums tika lēsts no 29 līdz 58 %. Prospekts – Prospekta direktīvas izvērtējums 2015. gadā tika veikts saskaņā ar Normatīvās atbilstības un izpildes programmu. Tas tika lielā mērā darīts, atbildot uz ieinteresēto personu paustajām bažām par prospektu sagatavošanas augstajām izmaksām. Tika izvērtēts arī proporcionālais informācijas atklāšanas režīms, kas 2011. gadā tika ieviests ar nolūku samazināt mazo un vidējo uzņēmumu slogu. Izvērtējumā tika konstatēts, ka mazo un vidējo uzņēmumu shēma nav tikusi izmantota gaidītajā apjomā, jo informācijas atklāšanas prasības bija pārāk apgrūtinošas. Atbildot uz to, Komisija līdz 2015. gada beigām pieņēma pārskatītu priekšlikumu direktīvas prasību uzlabošanai, pamatojoties uz izvērtējumu un ietekmes novērtējumu. Pārskatītajā priekšlikumā ir samazināts administratīvais slogs uzņēmumiem (jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem) un prospekts ir kļuvis par vērtīgāku informācijas rīku potenciālajiem investoriem. Tiek lēsts, ka potenciālie ietaupījumi mazajiem un vidējiem uzņēmumiem būt EUR 45–67 miljoni gadā.



2.2. Turpmākie pasākumi saistībā ar valstu parlamentu iesniegtajiem pamatotajiem atzinumiem Komisija 2015. gadā saņēma astoņus pamatotus atzinumus no valstu parlamentiem par subsidiaritātes principu. Tas ir par 62 % mazāk salīdzinājumā ar 2014. gadā saņemto 21 pamatoto atzinumu. 2015. gadā saņemtie pamatotie atzinumi veidoja ievērojami mazāku daļu (2 %) no visiem atzinumiem, ko Komisija tajā pašā gadā saņēma saistībā ar politisko dialogu (350). 2015. gadā saņemto pamatoto atzinumu skaits ir zemākais kalendārā gada laikā kopš subsidiaritātes kontroles mehānisma ieviešanas 2009. gadā ar Lisabonas līgumu. Jānorāda arī tas, ka būtiski samazinājās arī valstu parlamentu 2015. gadā iesniegto atzinumu kopskaits politiskā dialoga ietvaros. Tāpat kā iepriekšējos gados pamatoto atzinumu forma vēl aizvien bija dažāda. Atšķīrās arī valstu parlamentu sniegtie argumenti, pamatojot savus secinājumus par potenciālo subsidiaritātes principa pārkāpumu. Astoņi pamatotie atzinumi, kas tika sagatavoti 2015. gadā, attiecās uz trim Komisijas priekšlikumiem. Priekšlikums, par kuru tika iesniegts visvairāk pamatotu atzinumu, bija priekšlikums regulai, ar ko izveido krīzes pārcelšanas mehānismu,— kopā pieci pamatoti atzinumi. Tika iesniegti divi pamatoti atzinumi par priekšlikumu, ar ko Regulu (EK) Nr. 1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijā, un viens pamatots atzinums par priekšlikumu, ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā. Vairāk informācijas turpmāk 3. sadaļā un šā ziņojuma pielikumā. 2015. gadā iesniegto pamatoto atzinumu kopskaita ievērojamais samazinājums nozīmē arī to, ka krasi samazinājās iesniegto pamatoto atzinumu skaits uz katru valsts parlamenta palātu. 2015. gadā pamatotus atzinumus iesniedza astoņas palātas no 41 palātas (salīdzinājumā ar 15 palātām 2014. gadā). Pamatotus atzinumus iesniedza Čehijas Senát un Poslanecká sněmovna, Spānijas Congreso de los Diputados / Senado, Ungārijas Országgyűlés, Nīderlandes Tweede Kamer, Rumānijas Camera Deputaților, Zviedrijas Riksdag un Slovākijas Národná Rada. Neviena palāta neiesniedza vairāk par vienu pamatotu atzinumu. Lai gan 2015. gadā tika iesniegts neliels pamatoto atzinumu skaits, vairākas palātas aicināja stiprināt subsidiaritātes kontroles mehānismu. Janvārī Nīderlandes Tweede Kamer organizēja Briselē neoficiālu sanāksmi par valstu parlamentu nozīmi, kurā tika apspriestas arī iespējas uzlabot subsidiaritātes kontroles mehānismu. Maijā un oktobrī neformālā valstu parlamentu darba grupa tikās attiecīgi Varšavā un Luksemburgā, lai apspriestu mehānisma uzlabošanas iespējas. Pamatojoties uz šīs darba grupas apspriedi, LIV COSAC aicināja Komisiju apsvērt iespēju izslēgt Ziemassvētku / Jaunā gada pārtraukumu, kā arī periodus, kad ES iestādēs nenotiek aktīvs darbs, no astoņu nedēļu perioda, kurā valstu parlamenti var iesniegt pamatotu atzinumu. Nākamā COSAC prezidentvalsts tika aicināta ziņot COSAC par turpmākajiem pasākumiem šajā jomā. Tā arī aicināja Komisiju pastiprināt centienus, lai nodrošinātu labāku kvalitāti un savlaicīgumu atbildēm uz valstu parlamentu pamatotiem atzinumiem. Visbeidzot COSAC norādīja uz plašo atbalstu uzlabotai politiskā dialoga formai – zināmai arī kā zaļā karte, saskaņā ar kuru valstu parlamentu grupa varētu aicināt Komisiju iesniegt priekšlikumus jaunu vai grozītu tiesību aktu izstrādei. 2.3. Eiropas Parlaments un Padome a) Eiropas Parlaments Eiropas Parlaments 2015. gadā no valstu parlamentiem oficiāli saņēma 254 dokumentus. Astoņi no tiem bija pamatoti atzinumi, bet pārējie 246 — skaidrojumi (t. i., šajos dokumentos nebija iekļauti jautājumi saistībā ar atbilstību subsidiaritātes principam). Šie dati norāda uz nelielu samazinājumu salīdzinājumā ar 2014. gadu, kad Eiropas Parlamentam tika oficiāli nosūtīti18 pamatoti atzinumi un 269 skaidrojumi. Eiropas Parlamenta Juridiskā komiteja (JURI komiteja) ir atbildīga par subsidiaritātes principa ievērošanas pārraudzību. JURI komiteja nozīmē pastāvīgo referentu subsidiaritātes jautājumos sešu mēnešu periodam saskaņā ar politisko grupu rotācijas principu. 2015. gada pirmajā pusē Laura Ferrara (EFDD/Itālija) bija pastāvīgā referente. Gada otrajā pusē šo darbu turpināja Sajjad Karim (ECR / Apvienotā Karaliste). Referents pārrauga saņemtos pamatotos atzinumus. Tajos norādītās problēmas var tikt iztirzātas debatēs JURI komitejā un var tikt sagatavoti iespējamie ieteikumi par attiecīgā priekšlikuma tēmu atbildīgajām komitejām. JURI komiteja arī regulāri sagatavo pārskatu par Komisijas gada ziņojumu par subsidiaritāti un proporcionalitāti. Komiteja 2015. gada 13. oktobrī pieņēma Sajjad Karim sagatavoto pārskatu par Komisijas 2012. un 2013. gada ziņojumiem. Komiteja arī sniedz ieguldījumu ziņojumos, kurus COSAC publicē divreiz gadā, jautājumos par subsidiaritāti. Tā kā JURI komiteja ir atbildīga par priekšlikumu juridiskā pamata pārbaudi, kā arī labāka regulējuma politiku un REFIT, tā pievērš īpašu uzmanību atbilstībai proporcionalitātes principam. Turklāt Eiropas Parlamenta Izpētes dienests turpināja sniegt palīdzību Eiropas Parlamentam ievērot subsidiaritātes un proporcionalitātes principu tā darbībā: - sistemātiski kontrolējot Komisijas ietekmes novērtējumu subsidiaritātes un proporcionalitātes aspektus un pievēršot uzmanību jebkādām, jo īpaši valstu parlamentu un Reģionu komitejas, paustajām bažām; - nodrošinot, ka šie principi tiek pilnīgi ievēroti Eiropas Parlamenta darbībā, piemēram, kad tas veic savu būtisko grozījumu ietekmes novērtējumu vai arī analizē Eiropas pievienoto vērtību Parlamenta jauno tiesību aktu priekšlikumos, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 225. pantu, kā arī izmaksas, ko rada darbības trūkums Eiropas līmeni; - kontrolējot subsidiaritātes un proporcionalitātes aspektus, izstrādājot ietekmes novērtējumus, pievēršot uzmanību ES pievienotajai vērtībai attiecībā uz valstu izdevumiem un darbībām. Eiropas Parlaments 2015. gadā sagatavoja 13 sākotnējos novērtējumus, vienu ietekmes novērtējumu par būtiskiem parlamentāriem grozījumiem un sešus ex-post ietekmes novērtējumus. Turklāt tika sagatavoti četri ziņojumi par Eiropas integrācijas trūkuma radītajām izmaksām un divus Eiropas pievienotās vērtības novērtējumus.

Eiropas Parlaments ir arī sācis ievērot jaunu, vispārīgāku pieeju attiecībā uz tādas pievienotās vērtības novērtēšanu, ko ir radījusi ES mērogā īstenota rīcība, sagatavojot ziņojumu par Eiropas integrācijas trūkuma radītajām izmaksām, nosakot ieguvumus, kas būtu iegūstami Eiropas Parlamenta ierosināto darbību rezultātā. b) Padome Padomes pienākumos attiecībā uz valstu parlamentu tiesībām uzraudzīt subsidiaritāti galvenokārt ietilpst to tiesību aktu projektu nosūtīšana valstu parlamentiem, kurus nav sagatavojusi Komisija vai Eiropas Parlaments. Pamatojoties uz to, Padome nosūta valstu parlamentiem visu tiesību aktu projektus, ko ir sagatavojusi dalībvalstu grupa, Tiesa, Eiropas Centrālā banka un Eiropas Investīciju banka. 2015. gada 4. decembrī Padome nosūtīja valstu parlamentiem Tiesas priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par to, lai Eiropas Savienības Vispārējai tiesai nodotu kompetenci pirmajā instancē izskatīt domstarpības starp Savienību un tās darbiniekiem. Izpildot šo pienākumu, Padome ierosinātājām dalībvalstīm nosūta visus valstu parlamentu atzinumus par tiesību akta priekšlikumu, ko ir sagatavojusi dalībvalstu grupa. Padome attiecīgajām iestādēm nosūta arī valstu parlamentu atzinumus par tiesību aktu priekšlikumiem, ko sagatavojusi Tiesa, Eiropas Centrālā banka un Eiropas Investīciju banka. 2015. gadā Padome nesaņēma nevienu šādu valstu parlamentu atzinumu par minēto tiesību akta priekšlikumu, ko sagatavoja Tiesa. Turklāt Padome arī informē dalībvalstis par valstu parlamentu atzinumiem par Komisijas sagatavotajiem tiesību aktu priekšlikumiem. Tādēļ Padomes sekretariāts 2015. gadā delegācijām nosūtīja deviņus pamatotus atzinumus un 86 atzinumus, kas iesniegti politiskā dialoga ietvaros, saistībā ar Komisijas tiesību aktu priekšlikumiem. Visbeidzot, sava likumdošanas darba ietvaros Padome, izskatot Komisijas priekšlikumiem pievienotos ietekmes novērtējumus, pārbauda atbilstību subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. 2.4. Reģionu komiteja Reģionu komiteja 2015. gadā pieņēma un ieviesa savu trešo Subsidiaritātes darba programmu. Komiteja atlasīja Komisijas darba programmā 2015. gadam virkni prioritāru iniciatīvu, kuras pārraudzīt no subsidiaritātes un proporcionalitātes aspekta, izmantojot šādus kritērijus: a) iniciatīvās būtu skaidri jānorāda vietējo un reģionālo iestāžu politiskās intereses; b) iniciatīvās būtu jānorāda vietējo un reģionālo iestāžu kompetence; c) iniciatīvās būtu jāietver potenciālās subsidiaritātes aspekts. Priekšlikums regulai, ar ko Regulu (EK) Nr. 1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijāSaistībā ar šo priekšlikumu Reģionu komiteja apspriedās ar Subsidiaritātes ekspertu grupu, kura sastāv no 13 vietējā un reģionālā līmeņa speciālistiem. Grupa secināja, ka priekšlikums atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principam, lai gan daži eksperti apšaubīja, vai šis priekšlikums faktiski ļaus dalībvalstīm likumīgi noteikt valsts līmeņa aizliegumus vai ierobežojošus pasākumus ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanai. Komiteja atbalstīja šīs bažas, savā atzinumā paužot, ka “aizlieguma iespēja (..) ir saistīta ar nesamērīgi lieliem šķēršļiem, kas dalībvalstij vispirms ir jāpārvar, lai tā valsts līmenī varētu izmantot šo iespēju un noteikt attiecīgu aizliegumu; tas rada bažas par subsidiaritātes principa ievērošanu un norāda, ka šā priekšlikuma apstiprināšanas gadījumā nepārprotami tiktu pārkāpts proporcionalitātes princips.” Saskaņā ar savu reglamentu Reģionu komiteja pieņēma arī četrus atzinumus, kuros izvērtēta tiesību aktu priekšlikumu atbilstība subsidiaritātes un proporcionalitātes principam: Savā atzinumā par priekšlikumu izveidot programmu Eiropas publiskās pārvaldes iestāžu, uzņēmumu un iedzīvotāju sadarbspējas risinājumu nodrošināšanai Reģionu komiteja konstatēja, ka priekšlikums atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Tomēr komiteja norādīja, “ka dalībvalstu un to vietējo un reģionālo pašvaldību efektīva līdzdalība ISA2 programmā būs ļoti nozīmīga, lai pilnībā sasniegtu tās mērķus un garantētu subsidiaritātes principa pastāvīgu ievērošanu visā programmas īstenošanas gaitā.” Arī Reģionu komitejas atzinumā par Komisijas priekšlikumu Eiropas Stratēģisko investīciju fondam tika konstatēts, ka priekšlikums atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Šajā saistībā komiteja paziņoja: “Ņemot vērā, ka regulas projekta galvenais mērķis ir veicināt investīciju atjaunošanu Eiropas līmenī ar skaidru starptautisku aspektu, Reģionu komiteja uzskata, ka regulas priekšlikums ir atbilstīgs subsidiaritātes principam. Attiecībā uz proporcionalitātes principu Reģionu komiteja uzskata, ka regulas priekšlikums ir piemērots juridisks instruments, jo tajā ietvertajiem finanšu noteikumiem jābūt tieši piemērojamiem visās dalībvalstīs.” Savā atzinumā par priekšlikumu Padomes lēmumam par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm Reģionu komiteja atzina, ka “lai gan nodarbinātības pamatnostādnes ir adresētas dalībvalstīm, stratēģija “Eiropa 2020” būtu jāīsteno partnerībā ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām, kas, ņemot vērā to kompetenci un veiktspēju jomās, uz kurām attiecas minētās pamatnostādnes, un saskaņā ar subsidiaritātes principu ir jāiesaista valstu reformu programmu izstrādē, īstenošanā, un vispārējas informācijas izplatīšanā par stratēģiju”. Visbeidzot, savā atzinumā par nodokļu pārredzamības tiesību aktu kopumu Komiteja pauda, ka tiesību akta priekšlikuma paskaidrojuma rakstā “sniegtais pamatojums (..) par ES līmeņa likumdošanas pievienoto vērtību (..) tomēr ir pilnībā pārliecinošs”, un secināja, ka priekšlikums atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Subsidiaritātes jomā galvenais 2015. gada notikums bija Septītā iestāžu konference par subsidiaritāti, kuru kopīgi organizēja Reģionu komiteja un Flāmu parlaments. Konference norisinājās 2015. gada 17. novembrī Briselē, Flāmu parlamentā. To apmeklēja vairāk nekā 200 dalībnieku no dažādām valstu un Eiropas iestādēm, pārstāvot visus attiecīgus pārvaldes līmeņus. Konferencē, kas norisinās reizi divos gados ar mērķi stiprināt Eiropas Savienības iestāžu dialogu par subsidiaritātes kontroli, bija iespējama patiesa viedokļu apmaiņa starp subsidiaritātes pārraudzības procesā iesaistītajiem dalībniekiem. Turklāt konferencē bija iespēja apspriest Komisijas 2015. gada maija labāka regulējuma dokumentu kopumā iekļauto priekšlikumu īstenošanu praksē. Konference apvienoja galvenos institucionālos dalībniekus, tostarp pirmo priekšsēdētāja vietnieku Fransu Timmermanu (Frans Timmermans), Luksemburgas ministru Nikolasu Šmitu (Nicolas Schmit), kas pārstāv Padomes prezidentūru, un Eiropas Parlamenta JURI komitejas priekšsēdētāju Pāvelu Svobodu (Pavel Svoboda) (EPP / Čehijas Republika). Diskusijas laikā noskaidrojās, ka labāks regulējums un tā praktiskais lietojums ir īpaši svarīgs ne tikai Eiropas Savienības iestādēm un dalībvalstīm, bet arī vietējā un reģionālā līmeņa iestādēm, kuras sniedz unikālu pievienoto vērtību Eiropas politikas attīstībai un likumdošanas procesam. Tika pausts arī uzskats, ka pareiza atbilstība subsidiaritātes un proporcionalitātes principam ir priekšnoteikums labāka regulējuma ieviešanai. Turklāt konference rosināja praktiskās pieredzes apmaiņu starp dažādu pārvaldības līmeņu dalībniekiem un ļāva sasaistīt Luksemburgas prezidentūras darbību ar nākamās prezidentvalsts Nīderlandes vīziju. Sīkāks ar subsidiaritāti saistīto darbību apraksts ir pieejams Reģionu komitejas 2015. gada ziņojumā par subsidiaritāti.

2.5. Eiropas Savienības Tiesa Galveno 2015. gada spriedumu par subsidiaritātes un proporcionalitātes principa piemērošanu 2015. gada 18. jūnijā sniedza Eiropas Savienības Tiesa lietā C-508/13, Igaunijas Republika pret Eiropas Parlamentu un Padomi.Šajā lietā Igaunija lūdza Tiesu anulēt noteiktas Direktīvas 2013/34/ES normas, kuras pārkāpj subsidiaritātes un proporcionalitātes principu un pienākumu norādīt pamatojumu. Savā spriedumā Tiesa lēma, ka pārbaudi par subsidiaritātes principa ievērošanu ir jāveic par direktīvu kopumā, nevis attiecībā uz katru no tās normām atsevišķi (51. punkts). Otrkārt, Tiesa precizēja, ka subsidiaritātes principa mērķis nav ierobežot ES kompetences atkarībā no situācijas kādā no dalībvalstīm, skatītām atsevišķi. Ar to tiek prasīts vienīgi tas, lai iecerēto darbību tās mēroga vai seku dēļ varētu labāk īstenot Savienības līmenī (53. punkts). Treškārt, saistībā ar pienākumu sniegt pamatojumu Tiesa atgādināja, ka ir pietiekami atklāt būtisko mērķi, kuru cenšas sasniegt iestāde. Būtu lieki prasīt arī īpašu paskaidrojumu par iemesliem katram attiecīgās iestādes pieņemtajam tehniskajam lēmumam (60. pants). Turklāt kā direktīvas pieņemšanas likumdošanas procedūras dalībniece Igaunija nevar pamatoti apgalvot, ka tai nav zināmi izvēlēto pasākumu iemesli (61. pants). Saistībā ar proporcionalitātes principu Tiesa norādīja uz savu judikatūru, saskaņā ar kuru ES likumdevējam ir plaša rīcības brīvība tādā jomā, kurā tam ir jāpieņem lēmums ar politiku, ekonomiku un sociālām lietām saistītos jautājumos un kurā tam ir jāveic sarežģīts novērtējums. Tādējādi šajā jomā veikta pasākuma likumīgumu var ietekmēt tikai šā pasākuma acīmredzama neatbilstība kompetentās iestādes izvirzītajam mērķim (29. pants). Tiesa noraidīja Igaunijas prasību, kuras pamatā ir proporcionalitātes principa pārkāpums, uzskatot, ka Igaunija nav pierādījusi, ka ES likumdevēja pieņemtie lēmumi ir pārkāpuši tās rīcības brīvības robežas (32.–38. pants). Proti, Tiesa noraidīja argumentu, ka ir ticis pārkāpts proporcionalitātes princips, jo ES likumdevējs nav ņēmis vērā tās īpašo situāciju kā elektroniskās valsts pārvaldes jomā attīstītu dalībvalsti. Tiesa norādīja, ka apstrīdētā direktīva ietekmē visas dalībvalstis un tas nozīmē, ka ir jānodrošina līdzsvars starp dažādajām iesaistītajām interesēm. Tiesas ieskatā tiekšanās uz šādu līdzsvaru, ņemot vērā nevis vienas dalībvalsts īpašo situāciju, bet gan visu dalībvalstu situāciju kopā, nevar tikt uzskatīta par pretēju samērīguma principam (39. pants). Visbeidzot, 2015. gada 26. novembrī Vispārējā tiesa pieņēma spriedumu lietā T-461/13, Spānijas Karaliste pret Eiropas Komisiju,apstiprinot, ka subsidiaritātes princips nav piemērojams valsts atbalsta jomā (182. pants). 3. GALVENIE GADĪJUMI, KUROS TIKA IZTEIKTAS BAŽAS PAR SUBSIDIARITĀTI UN PROPORCIONALITĀTI Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido krīzes pārcelšanas mehānismu un groza Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm Reaģējot uz bēgļu krīzi un saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā, Komisija 2015. gada 9. septembrī pieņēma priekšlikumu par krīzes pārcelšanas mehānisma izveidi ar mērķi ieviest strukturētu solidaritātes mehānismu. Komisija šo mehānismu varētu jebkurā brīdī iedarbināt, lai palīdzētu jebkurai dalībvalstij, kurā ir krīzes situācija un ārkārtīgi liels spiediens tās patvēruma sistēmā plaša un nesamērīga trešo valstu valstspiederīgo pieplūduma rezultātā. Šādas nākotnes ārkārtas situācijas Komisija noteiktu, pamatojoties uz objektīviem un pārbaudāmiem kritērijiem. Šis priekšlikums ir daļa no kopuma, kurā ietverta arī 120 000 bēgļu ārkārtas pārvietošana no Grieķijas, Ungārijas un Itālijas, kopējs Eiropas drošu izcelsmes valstu sarakstsun efektīvāka atgriešanas politika. Valstu parlamenti par šo priekšlikumu iesniedza piecus pamatotus atzinumus, kas pārstāv septiņas balsis. ierosinātais mehānisms ir nepieņemama iejaukšanās dalībvalstu patvēruma sistēmās; ka pamatojums ir nepietiekams un, pagaidu pasākumu vietā ieviešot pastāvīgu obligātā sadalījuma atslēgu, šie priekšlikumi pārkāpj subsidiaritātes principu. Tika apšaubīta arī Līguma par Eiropas Savienības darbību 78. panta 2 punkta e) apakšpunkta izvēle juridiskajam pamatojumam. Atbildot Komisija atgādināja, ka bēgļu krīze ir radījusi ārkārtīgi lielu spiedienu uz dalībvalstu patvēruma sistēmām, kas var apdraudēt Dublinas nosacījumu piemērošanu. Šajā saistībā pašreizējā sistēma nepieļauj nekādas atkāpes no atbildības kritērijiem, tādējādi radot līdzsvara trūkumu un dažos gadījumos padziļinot krīzi. Komisija arī argumentēja, ka krīzes mehānisms pieteikuma iesniedzēju pārcelšanai ļautu ES reaģēt uz neatliekamām situācijām un palīdzēt ārkārtas situācijā nonākušām dalībvalstīm, katru reizi nerīkojot ilgstošu pieņemšanas procedūru. Komisija uzsvēra, ka katras atsevišķas dalībvalsts veiktās darbības nebūtu pietiekamas, lai risinātu šādas situācijas. Nekoordinētu darbību īstenošana neļautu nedz visaptveroši reaģēt uz nesamērīgi lielo personu pieplūdumu, nedz taisnīgi sadalīt atbildību dalībvalstu starpā. Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko Regulu (EK) Nr. 1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu Lūdzot Eiropas Parlamenta atbalstu Komisijas priekšsēdētāja amatam, Žans Klods Junkers pauda apņemšanos pārskatīt tiesību aktus, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu apstiprināšanu. Pašreizējā sistēmā dalībvalstīm nekad nav izdevies panākt kvalificētu balsu vairākumu apstiprināšanai vai noraidīšanai, tādējādi galīgais lēmums par apstiprināšanu vienmēr ticis atstāts Komisijas ziņā. 2015. gada 22. aprīlī Komisija pieņēma priekšlikumu spēkā esošās regulas pārskatīšanai, kas ļautu dalībvalstīm pieņemt valstu līmenī lēmumus par ģenētiski modificētās pārtikas vai barības izmantošanas ierobežojumiem vai aizliegumu pēc tam, kad tai ES līmenī ir izsniegta atļauja. Šādus lēmumus varētu pieņemt tikai ar nosacījumu, ka valsts atteikšanās atbilst Savienības tiesībām un nav saistīta ar veselības aizsardzības vai vides aizsardzības apsvērumiem. Tos izvērtē Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde. Komisija saņēma divus pamatotos atzinumus, kuros, no vienas puses, argumentēts, ka priekšlikums dalībvalstīm nesniedz pietiekamu rīcības brīvību lemt par ģenētiski modificētu organismu aizliegumu valsts līmenī, ņemot vērā, ka šis ir delikāts un sabiedrībai nozīmīgs jautājums, savukārt no otras puses, ka, nododot dalībvalstīm lemšanas tiesības par ģenētiski modificētu organismu ierobežojumu vai aizliegumu, nav ievērots subsidiaritātes princips, jo dalībvalstis ne vienmēr var pieņemt šādus lēmumus veidā, kas neapdraud vienotā tirgus darbību. Savā atbildē Komisija norādīja, ka priekšlikums nenodod dalībvalstīm pilnīgu kompetenci lemt par ģenētiski modificētu organismu atļaujas izsniegšanu, bet gan sniedz iespēju veikt pasākumus, kas ierobežo vai aizliedz ģenētiski modificētas pārtikas vai barības izmantošanu savā teritorijā pēc tam, kad ES tām ir izsniegusi atļauju. Tādēļ Komisija uzskata, ka šis priekšlikums neietekmē ģenētiski modificētu organismu atļauju aspektus, kuru risināšana ir veiksmīgāka Eiropas līmenī. Priekšlikums Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā 2015. gada 18. martā Komisija iepazīstināja ar nodokļu pārredzamības pasākumu dokumentu kopumu, kas iekļauts programmā, kura paredzēta tam, lai novērstu uzņēmumu izvairīšanos no nodokļu apiešanas un izskaustu kaitējošu nodokļu konkurenci Eiropas Savienībā. Dokumentu kopumā tika iekļauts priekšlikums ieviest automātisku informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm par to nodokļu nolēmumiem. Saskaņā ar priekšlikumu valstu nodokļu iestādēm regulāri jāinformē citas dalībvalstis par izdotajiem pārrobežu nodokļu nolēmumiem. Tad dalībvalstīm ir iespēja pieprasīt papildu informāciju par konkrētu nolēmumu. Automātiska informācijas apmaiņa par nodokļu nolēmumiem ļautu dalībvalstīm atklāt uzņēmumu īstenotu ļaunprātīgu nodokļu nemaksāšanas praksi un, reaģējot uz to, veikt nepieciešamos pasākumus. Turklāt priekšlikuma mērķis ir nodrošināt veselīgāku nodokļu konkurenci, tā kā nodokļu iestādes būtu mazāk ieinteresētas piedāvāt uzņēmumiem īpašu attieksmi nodokļu jomā, zinot, ka citām iestādēm ir iespējams to pārbaudīt. Komisija saņēma vienu pamatoto atzinumu. Atzinumā tika apgalvots, ka noteiktas priekšlikuma daļas, tostarp plašais formulējums attiecībā uz pienākumu sniegt informāciju par divpusējo un daudzpusējo cenu noteikšanu iesaistīto valstu savstarpējos nolīgumos, pārsniedz vēlamo mērķu sasniegšanai nepieciešamo minimumu un priekšlikums neatbilst subsidiaritātes principam. Atbildē Komisija norādīja, ka cīņa pret kaitējošu nodokļu praksi, kas apdraud vienotā tirgus darbību, ir iemesls tam, kāpēc Komisija ir plaši aplūkojusi priekšlikumā iekļaujamos informācijas veidus. Tādēļ rīcības brīvība ir samazināta līdz minimumam, nosakot, kuri nolēmumi varētu būt kaitīgi un tādēļ iekļaujami informācijas apmaiņā. Tādējādi tiktu arī nodrošināta reāla direktīvas ietekme praksē. Komisijas priekšlikumu Padome pieņēma 2015. gada 8. decembrī.