Ieteikums

PADOMES IETEIKUMS

par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Francijā

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

tā kā:

(1) Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

(2) Stabilitātes un izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu radīšanai.

(3) Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EK līguma) 104. panta 6. punktu Padome 2009. gada 27. aprīlī nolēma, ka Francijā ir pastāvējis pārmērīgs budžeta deficīts, un sagatavoja ieteikumus, lai novērstu pārmērīgo deficītu ne vēlāk kā līdz 2012. gadam[1] saskaņā ar EK līguma 104. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[2].

(4) Padome 2009. gada 2. decembrī atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam nolēma, ka, lai gan Francijas iestāžu rīcība bijusi efektīva, pēc ieteikuma pieņemšanas notikuši negaidīti nelabvēlīgi ekonomikas notikumi, kas lielā mērā negatīvi ietekmējuši valdības finanses. Tādēļ Padome ieteica Francijai novērst pārmērīgo deficītu ne vēlāk kā līdz 2013. gadam. Lai ticamā un ilgtspējīgā veidā vispārējās valdības deficītu samazinātu zem 3 % no IKP, Francijas iestādēm tika ieteikts: a) 2010. gadā ieviest konsolidācijas pasākumus, kā plānots, un no 2011. gada un turpmāk pastiprināt fiskālos pasākumus; b) nodrošināt, lai ikgadējo fiskālo pasākumu apmērs 2010.–2013. gadā vidēji būtu virs 1 % no IKP; c) precizēt pasākumus, kas vajadzīgi pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2013. gadam, ja to pieļauj cikliskie nosacījumi, un paātrināt budžeta deficīta samazināšanu, ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos labvēlīgāks, nekā paredzams ieteikuma pieņemšanas brīdī. Savos ieteikumos Padome noteica, ka termiņš, līdz kuram jāveic pasākumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu, ir 2010. gada 2. jūnijs.

(5) Komisija 2010. gada 15. jūnijā secināja – balstoties uz Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozi, Francija ir veikusi efektīvus pasākumus saskaņā ar Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumu, lai tās vispārējās valdības deficītu samazinātu zem atsauces vērtības 3 % no IKP, un uzskatīja, ka tādēļ papildu pasākumi pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrā nav vajadzīgi.

(6) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, var nolemt pieņemt pārskatītu ieteikumu saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu, ja ir veikti efektīvi pasākumi un ja pēc minētā ieteikuma pieņemšanas notiek negaidīti nelabvēlīgi ekonomiski notikumi, kas lielā mērā negatīvi ietekmē valsts finanses. To, vai ir runa par negaidītiem nelabvēlīgiem ekonomikas notikumiem, kas lielā mērā negatīvi ietekmē valsts finanses, pārbauda, ņemot vērā Padomes ieteikuma pamatā esošo ekonomikas prognozi.

(7) Saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu un Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. pantu Padomes pienākums ir attiecīgajai dalībvalstij sniegt ieteikumus ar mērķi novērst pārmērīgu budžeta deficītu noteiktā laikā. Ieteikumā jānosaka maksimāli sešu mēnešu termiņš, kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas, koriģējot pārmērīgu budžeta deficītu. Turklāt ieteikumā novērst pārmērīgu budžeta deficītu Padomei būtu jāpieprasa sasniegt gada budžeta mērķus, kuri, balstoties uz prognozi, kas ir ieteikuma pamatā, atbilstu strukturālās bilances, t. i., cikliski koriģētās bilances, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, minimālajam ikgadējam uzlabojumam par vismaz 0,5 % no IKP.

(8) Saskaņā ar Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozi, kas bija pamatā Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumam saskaņā ar LESD 126. panta 7. punktu, Francijas ekonomikai tika prognozēts pieaugums par 1,2 % 2010. gadā un par 1,5 % 2011. gadā. 2012. un 2013. gads prognozē nebija ietverts, bet, ievērojot pieņēmumu par negatīvas izlaides lielās starpības pakāpenisku mazināšanos līdz 2015. gadam, 2012. un 2013. gadā tika paredzēta lielāka izaugsme nekā 2011. gadā. IKP pieaugums 2010. gadā ievērojami pārsniedza to, kas bija paredzēts Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozē, 2011. gadā tas bija mazliet virs prognozētajiem 1,5 %, bet 2012. gadā Francijas ekonomika stagnēja.

(9) Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi IKP šogad samazināsies par 0,1 %, kas tādējādi liecina par daudz sliktāku scenāriju 2013. gadam, nekā bija Padomes 2009. gada ieteikuma pamatā. Mājsaimniecību reālā izmantojamā ienākuma zemo līmeni, kas jo īpaši saistīts ar bezdarba pieaugumu un nodokļu palielinājumu, tikai daļēji kompensēs inflācijas samazināšanās, bet zemais uzņēmēju uzticības līmenis nozīmē arī turpmāku ieguldījumu samazināšanos. Tiek prognozēts, ka zināma atlabšana ārējos tirgos varētu nedaudz uzlabot ekonomikas izlaidi otrajā pusgadā. Pamazām augošs uzticības līmenis un reālā izmantojamā ienākuma līmeņa palielināšanās (pieņemot, ka turpmāku konsolidācijas pasākumu nebūs) varētu pārvērsties pozitīvā izaugsmē 2014. gadā (1,1 %). Neraugoties uz valdības centieniem sekmēt nodarbinātību, īpaši starp jauniešiem un gados vecākiem cilvēkiem, tiek prognozēts, ka bezdarba līmenis turpinās pieaugt, sasniedzot 10,6 % 2013. gadā un 10,9 % 2014. gadā. Paredzams, ka inflācija 2013. gadā samazināsies līdz 1,2 %, ņemot vērā zemākas enerģijas cenas, taču tā atkal pieaugs nākamajā gadā sakarā ar plānoto PVN pieaugumu.

(10) Ekonomikas krīze ievērojami ietekmēja arī vispārējās valdības bilanci. Deficīts no tā jau augstajiem 3,3 % 2008. gadā pieauga līdz nepieredzētiem 7,5 % no IKP 2009. gadā sakarā ar automātisko stabilizatoru izmantošanu un diskrecionārajiem fiskālās stimulēšanas pasākumiem, ko iestādes īstenoja kā daļu no Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna (EERP). Vispārējās valdības deficīts 2010. gadā samazinājās līdz 7,1 % no IKP, atspoguļojot gan ciklisko ietekmi, gan strukturālās bilances uzlabošanos (ko daļēji kompensēja deficītu palielinoši vienreizēji pasākumi). Strukturālā bilance uzlabojās par 0,3 % no IKP. Deficīts 2011. gadā samazinājās ievērojami, sasniedzot 5,3 % no IKP. Lai gan IKP izaugsme salīdzinot ar 2010. gadu saglabājās nemainīga (1,7 %), uzlabojums galvenokārt bija radies no pastiprinātajiem konsolidācijas centieniem un EERP pakāpeniskās izbeigšanas pilnībā. Fiskālie pasākumi, raugoties no strukturālās bilances izmaiņu viedokļa, bija 1,2 % apjomā no IKP. Nominālais deficīts 2012. gadā bija 4,8 % no IKP – virs iestāžu noteiktā mērķa 4,5 % apmērā, neraugoties uz apjomīgajiem jaunajiem pasākumiem. Daļa starpības skaidrojama ar banku grupai Dexia sniegtā atbalsta izmaksām (0,1 % no IKP). Strukturālā bilance uzlabojās par 1,1 % no IKP.

(11) Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi nominālais deficīts šogad turpinās samazināties sakarā ar pasākumiem, kas pieņemti jo īpaši kā daļa no budžeta. Starp ieņēmumu pasākumiem ir tiešo nodokļu un sociālo iemaksu turpmāks palielinājums. Ir atjaunināti kārtējo izdevumu noteikumi (centrālās valdības un veselības aprūpes jomā), un tas palīdzēs arī turpmāk nodrošināt izdevumu ierobežošanu. Izdevumus ierobežot palīdzēs arī inflācijas līmenis, kas būs zemāks, nekā iepriekš prognozēts, un otrā līmeņa pensiju indeksācijas daļējā atlikšana pēc vienošanās ar sociālajiem partneriem. Tomēr nominālo deficītu negatīvi ietekmēs IKP izaugsme, kas tiek prognozēta ievērojami mazāka par potenciālo. Kopumā sagaidāms, ka deficīts sasniegs 3,9 % no IKP. Strukturālā bilance saskaņā ar prognozi uzlabosies vēl par 1,3 % no IKP. Deficīts 2014. gadā tiek prognozēts 4,2 % no IKP, kā parasti pieņemot, ka stratēģija netiks mainīta, kas nozīmē, ka ir ņemti vērā tikai pietiekami detalizēti zināmie pasākumi. Vēl jāprecizē jo īpaši daļa pasākumu, kuru mērķis ir finansēt nesen ieviesto uzņēmumu ienākuma nodokļa atlaidi konkurētspējas un nodarbinātības uzlabošanai, un 2013. gada beigās beigsies arī virkne vienreizēju nodokļu maksājumu. Kopumā paredzams, ka strukturālā bilance nākamajā gadā lielā mērā saglabāsies stabila.

(12) Atbilstīgi Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozei strukturālais deficīts no 6,1 % 2009. gadā šogad samazināsies līdz 2,2 % no IKP, t. i., vidēji 1,0 % no IKP atsauces periodā no 2010. līdz 2013. gadam. Ja ņem vērā potenciālā izlaides pieauguma (+0,1 % no IKP) un neparedzētu ieņēmumu (−0,2 % no IKP) korekciju uz leju, salīdzinājumā ar Padomes ieteikuma pieņemšanas brīdi vidējais fiskālo pasākumu apjoms ir 0,9 % no IKP gadā – mazliet zem ieteiktā apjoma, kas bija virs 1 % no IKP. Tomēr, visaptveroši novērtējot diskrecionāros pasākumus, ko Francijas iestādes īstenojušas 2010.–2013. gadā, jāsecina, ka to kumulatīvā ietekme uz budžetu sasniedz apmēram 5¼ % no IKP, t. i., vidēji 1,3 % no IKP gadā. Papildus panāktajam strukturālās bilances uzlabojumam individuālo diskrecionāro pasākumu ietekme šajā periodā ir ļāvusi kompensēt publiskā sektora izdevumu autonoma pieauguma tendenci, kas vērojama tādu faktoru dēļ kā iedzīvotāju novecošanās, un tādēļ augšupejoša analīze sniedz pozitīvāku ainu nekā lejupejošā pieeja, kas balstīta uz strukturālo bilanci. Pasākumi ietver personu un uzņēmumu ienākuma nodokļu ievērojamu palielinājumu, ko papildina netiešo nodokļu un sociālā nodrošinājuma iemaksu paaugstinājums, ierēdņu pamatalgu iesaldēšanu, kā arī ietaupījumus saistībā ar valsts stratēģiju vispārēju pārskatīšanu (RGPP), 2010. gada pensiju reformu un faktu, ka sistemātiski tiek sasniegta (un pārsniegta) veselības aprūpes tēriņu norma (ONDAM). Ņemot to vērā, var uzskatīt, ka Francijas iestādes ir veikušas efektīvus pasākumus.

(13) Valsts parāda attiecība pret IKP, kas 2009. gadā bija 79,2 %, pagājušajā gadā pārsniedza 90 %. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozi parāda attiecība pret IKP prognozē apskatītajā laikposmā turpinās pieaugt (94 % no IKP 2013. gadā un 96,2 % no IKP 2014. gadā) sakarā ar joprojām salīdzinoši augstu vispārējās valdības deficītu un lēnu nominālā IKP izaugsmi. Valsts parāda pieaugumu veicinās arī atlikumu un plūsmu korekcija, tostarp iemaksas Eiropas Stabilizācijas mehānismā un tieši aizdevumi eurozonas programmas valstīm.

(14) Ievērojamā budžeta stāvokļa pasliktināšanās sakarā ar sliktāku ekonomikas stāvokli kopumā, salīdzinot ar to, kas bija Padomes 2009. gada ieteikuma pamatā, liecina, ka pārskatītie ieteikumi Francijai atbilstīgi LESD 126. panta 7. punktam, pagarinot termiņu pārmērīga deficīta novēršanai, ir pamatoti un saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem.

(15) Ņemot vērā lielo neskaidrību attiecībā uz ekonomikas un budžeta attīstības tendencēm, budžeta deficīta novēršanas perioda pēdējam gadam ieteiktais budžeta mērķis būtu jānosaka tādā līmenī, kas ir nedaudz zem atsauces vērtības, lai garantētu efektīvu un ilgtspējīgu budžeta deficīta novēršanu noteiktajā termiņā.

(16) Pārmērīga deficīta novēršanas termiņa pagarināšana tikai par vienu gadu nozīmē, ka 2014. gadā būs nepieciešami fiskālie pasākumi krietni virs Padomes 2009. gada 2. decembra ieteikumā noteiktā vidējā ikgadējā fiskālo pasākumu līmeņa 2010.–2013. gadam, kas nākamajā gadā ievērojami kavētu prognozēto ekonomikas atgūšanos. Pagarināšana par diviem gadiem ļautu samazināt nominālo deficītu zem 3 % no IKP 2015. gadā, vienlaikus ierobežojot ietekmi uz izaugsmi 2014. un 2015. gadā. Pagarinājums par diviem gadiem Francijai būtu saskaņā ar nominālā deficīta mērķiem – 3,9 % no IKP 2013. gadā, 3,6 % 2014. gadā un 2,8 % 2015. gadā. Attiecīgais gada strukturālās budžeta bilances uzlabojums būtu 1,3 % no IKP 2013. gadā un 0,8 % gan 2014., gan 2015. gadā. Tāpat, ņemot vērā iespējamo strukturālās bilances pasliktināšanās tendenci, tas nozīmētu, ka 2014. un 2015. gadā būtu vajadzīgi diskrecionārie pasākumi par vairāk nekā 1 % no IKP gadā.

(17) Lai sasniegtu budžeta mērķus, pārvaldes iestādēm noteikti pilnībā jāīsteno jau pieņemtie 2013. gadam paredzētie pasākumi (kas šobrīd tiek lēsti 1½ % no IKP) un jāidentificē, jāpieņem un steidzami jāīsteno ietaupījumi izdevumu jomā un/vai pasākumi ieņēmumu jomā tādā apjomā, kas pārsniedz 1 % no IKP gadā 2014. un 2015. gadā (līdz šim attiecībā uz 2014. un 2015. gadu pieņemto/pietiekami detalizēto pasākumu kopējā ietekme pagaidām ir ļoti neliela). Jo īpaši vēl jākonkretizē lielākā daļa plānoto ietaupījumu, kas ir pamatā dažādajām izdevumu normām 2014. un 2015. gadā. Nav skaidri apstiprināta pamatalgu iesaldēšanas turpināšana arī pēc 2013. gada, kas attiecas uz visām vispārējās valdības apakšnozarēm. Turklāt, notiekot MAP (modernisation de l'action publique) tēriņu pārskatīšanai, joprojām nav skaidrs, vai tas nozīmēs taustāmus (un viegli izmērāmus) ietaupījumus. Attiecībā uz pensiju sistēmu joprojām nav paziņoti faktiskie pasākumi, kas ir reformas pamatā. Tāpat trūkst konkrētākas informācijas par plānoto pašvaldību izdevumu samazināšanu. Ieņēmumu jomā 2013. gada beigās beigsies virkne vienreizēju nodokļu maksājumu, un līdz šim nav paziņoti nekādi konkrēti pasākumi, lai to kompensētu. Arī Francijas pārvaldes iestāžu nākamā gada makroekonomikas scenārijā viennozīmīgi ir vairāk negatīvu risku. Ja IKP pieaugums tiek plānots 1,2 % apmērā, kas ir ļoti tuvu Komisijas dienestu 2013. gada pavasara prognozei (1,1 %), attiecīgie fiskālie scenāriji ir pretrunīgi: pirmajā 2014. gadā iekļauti strukturālie pasākumi 1 % apmērā, kamēr otrais sastādīts, ievērojot mazliet pasliktinošos strukturālo bilanci. Jaunizveidotā Fiskālā padome (Haut Conseil des finances publiques) arī uzskata makroekonomisko scenāriju, kas ir pašreizējā 2014. gada budžeta deficīta mērķa pamatā, par ļoti optimistisku. Kopumā situācija cieši jāuzrauga un pārvaldes iestādēm būtu jābūt gatavām veikt koriģējošus pasākumus, ja izdevumi pieaug vai ieņēmumi samazinās.

(18) Komisijas 2012. gada ziņojumā par fiskālo stabilitāti redzams, ka Francijai īstermiņā varētu nedraudēt fiskālās problēmas. Vidējā termiņā un ilgtermiņā šis risks ir vidējs un zems. Tomēr vairāk bažas raisa nesenie notikumi, kas skar pensiju sistēmu. Jo īpaši Pensiju padomdevēju padomes (Conseil d'orientation des retraites) jaunākās prognozes liecina par pastāvīgu deficītu šajā sistēmā 2020. gadā. Tas apliecina steidzamo vajadzību veikt papildu pensiju reformu, lai pilnībā atjaunotu valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā.

(19) Francija izpilda nosacījumus pārmērīga vispārējās valdības deficīta novēršanas termiņa pagarinājumam, kā noteikts 3. panta 5. punktā Regulai (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

(1) Francijai ne vēlāk kā līdz 2015. gadam būtu jānovērš pašreiz pastāvošais pārmērīgais budžeta deficīts.

(2) Francijai būtu jāsasniedz nominālais deficīts 3,9 % no IKP 2013. gadā, 3,6 % 2014. gadā un 2,8 % 2015. gadā, kas ļauj uzlabot strukturālo bilanci par 1,3 % no IKP 2013. gadā, 0,8 % no IKP 2014. gadā un 0,8 % no IKP 2015. gadā, pamatojoties uz Komisijas dienestu paplašināto 2013. gada pavasara prognozi.

(3) Francijai būtu pilnībā jāīsteno jau pieņemtie pasākumi attiecībā uz 2013. gadu (1½ % no IKP) un jāidentificē, jāpieņem un steidzami jāīsteno vajadzīgie konsolidācijas pasākumi 2014. un 2015. gadam, lai panāktu ieteikto strukturālās bilances uzlabojumu, vienlaikus veicot, kā patlaban plānots, visu vispārējās valdības apakšnozaru izdevumu kategoriju rūpīgu pārskatīšanu, tostarp attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un pašvaldībām.

(4) Francijai būtu jāizmanto visi neparedzētie ieņēmumi deficīta samazināšanai. Budžeta konsolidācijas pasākumiem būtu jānodrošina vispārējās valdības strukturālās bilances ilgtspējīga uzlabošanās tādā veidā, kas netraucē izaugsmei.

(5) Padome nosaka termiņu līdz 2013. gada 1. oktobrim, līdz kuram Francijai jāveic efektīvi pasākumi un saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4.a punktu jāsniedz detalizēts ziņojums par konsolidācijas stratēģiju, kas ir paredzēta šo mērķu sasniegšanai.

Francijas pārvaldes iestādēm būtu arī jāstiprina pensiju sistēmas ilgtspējība ilgtermiņā, turpinot pielāgot visus attiecīgos parametrus. Jo īpaši līdz šā gada beigām, kā patlaban paredzēts, būtu jāpieņem plānotā reforma un sistēmā ilgtspējīgi jānodrošina līdzsvars ne vēlāk kā 2020. gadā, vienlaikus izvairoties no turpmākiem darbaspēka izmaksu palielinājumiem. Tāpat, lai nodrošinātu fiskālās konsolidācijas stratēģijas izdošanos, tās pamatā jābūt visaptverošām strukturālām reformām atbilstīgi Padomes ieteikumiem, kas Francijai sniegti Eiropas semestrī, kā arī, jo īpaši, ieteikumiem saistībā ar makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru.

Papildus 5) ieteikumā paredzētajam ziņojumam Francijas iestādēm vismaz reizi sešos mēnešos būtu jāziņo par panākumiem šo ieteikumu īstenošanā, kā arī tas jāapraksta atsevišķā nodaļā stabilitātes programmās, līdz pārmērīgais deficīts ir pilnībā novērsts.

Šis ieteikums ir adresēts Francijas Republikai.

Briselē,

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

[1] Visi dokumenti saistībā ar pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Francijā atrodami šeit: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.

[2] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.