Ievads

Indivīdiem, iedzīvotāju grupām un visai sabiedrībai milzīgu labumu veselības jomā un sociālekonomiskajā jomā ir devusi vakcinācija. Tā ir viens no rentablākajiem sabiedriskās veselības pasākumiem, pieder pie pasaulē galvenajiem profilakses programmu balstiem un ir pirmās izvēles profilakses pasākums infekcijas slimību apkarošanā.

Pateicoties vakcinācijai, cilvēce spējusi iznīcināt bakas, kas 20. gadsimtā vien izraisījušas vismaz trīssimt miljonus nāves gadījumu; un tagad teju pilnībā tiks izskausts poliomielīts, vēl viens ārkārtējs drauds cilvēka veselībai. Pasaules Veselības organizācija lēš, ka šodien vakcīnas katru gadu glābj dzīvību no 1 līdz 3 miljoniem cilvēku, un prognozē, ka nākamajā desmitgadē vakcīnas varētu izglābt vēl par 25 miljoniem vairāk cilvēku. Visās ES dalībvalstīs par lielu retumu ir kļuvušas tādas slimības kā difterija un stingumkrampji; ļoti lieli panākumi gūti arī garā klepus un masaliņu apkarošanā.

Tomēr par spīti vispārējiem ieguvumiem no vakcinācijas, lai visās dalībvalstīs būtu iespējams nodrošināt ilgtspējīgas, līdztiesību nodrošinošas un iedarbīgas vakcinācijas programmas un lai būtu droši, ka nezūd ar vakcināciju saistītie papildieguvumi, jāatrisina vairākas svarīgas problēmas.

Pie aktuālākajiem uzdevumiem pieder pārvarēt vakcīnneizlēmību (novēlotu vakcīnas pieņemšanu vai atteikšanos vakcinēties par spīti vakcinācijas pakalpojumu pieejamībai) un tādā veidā apturēt vakcīnregulējamu infekcijas slimību izplatību, kā arī uzturēt augstu vakcinācijas aptvērumu un garantēt vienlīdzīgu piekļuvi vakcinācijai visās iedzīvotāju grupās, arī vecuma griezumā. Svarīgs faktors ir vakcinācijas programmu finansiālā ilgtspēja, kas nepieciešama, lai nodrošinātu stingrāku atbalstu vakcīnu ietekmes un iedarbīguma monitorēšanai, mazinātu deficītu risku, kā arī lai vērstos pret vakcīnneizlēmību un tās ietekmi uz imunizācijas programmām. Vakcīnneizlēmība Eiropā un visā pasaulē raisa arvien lielākas bažas un apdraud vakcināciju kā sabiedriskās veselības vērtību.

Nozīmīgi vakcīnregulējamu slimību uzliesmojumi un vairāki pārrobežu līmenī svarīgi notikumi nesenos gados ir izvirzījuši priekšplānā robus, ar kādiem ES pastāvīgi saskaras vakcinācijas aptvērumā. Īpaši problemātiskas ir masalas. Pēdējos gados šī slimība Eiropas Savienībā ir dramatiski atdzimusi. 2017. gadā vien tika paziņoti vairāk nekā 14 000 masalu gadījumi, vairāk nekā trīsreiz pārsniedzot 2016. gadā paziņoto gadījumu skaitu. Pamatcēlonis joprojām ir suboptimāls vakcinācijas līmenis, kas nesasniedz minimāli vajadzīgos 95 %. Eiropai neizdodas masalas izskaust atbilstoši Pasaules Veselības organizācijas mērķrādītājiem, un laika gaitā izveidojies uzņēmīgo bērnu skaits, kas laikposmam no 2006. līdz 2016. gadam aplēsts tuvu pie 4 miljoniem, liek aktīvi rīkoties gan politiskā līmenī, gan tiešajā sabiedriskās veselības aizsardzībā.

Arī nesenie letālie difterijas gadījumi Eiropas Savienībā atgādina, ka pret reti manītām slimībām neimunizēti cilvēki joprojām ir apdraudēti. 2016. gadā difterijas, stingumkrampju un garā klepus vakcinācijas aptvērums bērnu vidū Eiropas Savienībā nesasniedza vajadzīgos 95 %, un arī pieaugušajiem joprojām nepieciešama nepārtraukta aizsardzība, jo īpaši ceļotājiem, gados vecākiem cilvēkiem un cilvēkiem, kam ir sociālas saiknes ar valstīm, kurās šī slimība ir endēmiska.

Līmenis, kas Eiropas Savienībā sasniegts par 65 gadiem vecāku iedzīvotāju vakcinācijā pret sezonālo gripu, vēl aizvien ir būtiski zemāks par aptvēruma mērķrādītāju 75 % un, šķiet, joprojām pazeminās. Par spīti liecībām par smagu gripas norisi gados vecāku cilvēku vidū, aptvēruma mērķvērtību ir sasniegusi tikai viena ES dalībvalsts.

Pēdējos gados notikuši vairāki slimību uzliesmojumi, kuri saistīti ar to, ka slimību pārnēsājuši veselības aprūpes darbinieki. Šis satraucošais fakts liek pievērsties būtiskiem pacientu drošības jautājumiem. Direktīvā 2000/54/EK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar bioloģisku aģentu iedarbību un Direktīvā 2010/32/ES, ar ko īsteno HOSPEEM un EPSU noslēgto Pamatnolīgumu par asu instrumentu radītu ievainojumu novēršanu slimnīcā un veselības aprūpes nozarē ir noteiktas minimālās prasības, kas nodrošina veselības aprūpes darbinieku aizsardzību, ieskaitot nepieciešamību piedāvāt vakcīnas iepriekš neimunizētiem cilvēkiem.

Šīs problēmas prasa iejaukšanos vairākos aspektos, ieskaitot labāku izpratni par aptvēruma sarukuma pamatcēloņiem. Pilnīgi nepieciešami ir ne vien naudas ieguldījumi, bet arī ieguldījumi veselības aprūpes darbinieku apmācībā par vakcināciju. Šādi ieguldījumi būtu jāuzskata par “viediem” izdevumiem, kā nolūks ir tādu slimību profilakse, ar kurām būtu saistītas attiecīgās novēršamās izmaksas veselības aprūpes sistēmai, un par ieguldījumu tādu vispārēju mērķu sasniegšanā kā efektivitāte un ilgtspēja.

Šīs problēmas gan dalībvalstis skar dažādā veidā, taču, lai LESD 168. pantā noteiktās iedzīvotāju veselības aizsardzības labad notiktu jēgpilna virzība uz priekšu un politiskais redzējums pārvērstos rezultatīvos operacionālos valstu un ES līmeņa vakcinācijas plānos, ir vajadzīgi ES mēroga pasākumi. Vakcīnregulējamām slimībām valstu robežas nav šķērslis. Nepietiekama imunizācija vienā dalībvalstī apdraud iedzīvotāju veselību un drošību visā Eiropas Savienībā.

Šajā paziņojumā ir izklāstīts satvars darbībām, kas Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm jāveic trijos galvenajos pīlāros 1) vēršanās pret vakcīnneizlēmību un vakcinācijas aptvēruma uzlabošana; 2) ilgtspējīga vakcinācijas politika Eiropas Savienībā; 3) koordinācija ES mērogā un globāls ieguldījums veselībā. Gaidāmo uzdevumu mērogs prasa ciešu sadarbību starp visām ieinteresētajām personām. Tāpēc Komisija arī iesniegs Padomes Ieteikumu par pastiprinātu sadarbību, kas vērsta pret vakcīnregulējamām slimībām, lai dalībvalstis un Komisija strādātu rokrokā. Komisija un ierosinātais Padomes ieteikums palīdzēs arī īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru un sasniegt mērķus, kas izvirzīti Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam.





I PĪLĀRS. Vēršanās pret vakcīnneizlēmību un vakcinācijas aptvēruma uzlabošana

Galvenās problēmas

Vakcīnneizlēmība un tās ietekme uz imunizācijas programmām Eiropā un pasaulē rada arvien lielākas bažas. Eiropā neizlēmību gan sabiedrības locekļu, gan veselības aprūpes speciālistu vidū galvenokārt nosaka ar drošumu saistītas bažas. Tādas ir par spīti stingrajai testēšanai, kas saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK un Regulu (ES) Nr. 726/2004 Eiropas Savienībā uz vakcīnām attiecas gan pirms, gan pēc atļaujas piešķiršanas. Saslimstībai ar noteiktām slimībām mazinoties un turklāt darbojoties pretvakcinācijas aktīvistiem, no pat nāvīgā apdraudējuma, ko rada mazizplatītas slimības, uzmanība ir novirzījusies uz bailēm no nepierādītām blakusparādībām. Turklāt cilvēkiem, kas meklē uzticamu informāciju par vakcīnām, dezinformācija (proti, pārbaudāmi nepatiesa vai maldinoša informācija), kas strauji izplatās interneta medijos, ļoti apgrūtina zinātnisku faktu atsijāšanu no nepamatotiem apgalvojumiem.