EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 13.10.2011 
SEC(2011) 1173 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
Pavaddokuments dokumentam  
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
  
ES attīstības politikas ietekmes palielin āšana: Pārmaiņu programma 
{COM(2011) 637 gal īgā redakcija} 
{SEC(2011) 1172 gal īgā redakcija} 
 
 
LV 2   LV 1. PROBL ĒMAS DEFIN ĪCIJA. Kur tieši ir probl ēma, ko tā skar visvair āk un kāpēc ir 
vajadzīga publiska iejaukšan ās? 
Pašreizējā globālajā kontekst ā, ņemot vērā galvenās starptautisk ās problēmas1, palīdzības 
diskusiju le ģitimitāti un jauno situ ācijas kontekstu ES ( ārējo darbību regulējums pēc 
Lisabonas l īguma) un starptautisk ā līmenī (G20, IFI, ANO, …), ir nepieciešamas p ārmaiņas, 
lai panāktu " ES attīstības politikas ietekmes palielin āšanu ". Mērķis ir pielāgot ES att īstības 
politiku, lai t ā varētu risināt tuvāko desmit gadu laik ā gaidāmās problēmas un pal īdzēt 
partnervalst īm īstenot pārmaiņas, kas tām vajadzīgas, lai pa ātrinātu nabadz ības mazin āšanu un 
Tūkstošgades att īstības mērķu sasniegšanu. 
Aktuālie pētījumi2 liecina, ka kopš 2005. gada, kad tika pie ņemta Par īzes deklar ācija, 
palīdzības sniegšanas mode ļi pasaulē ir pasliktin ājušies. Ir daudzas probl ēmas, kas mazina ES 
un citu dal ībnieku att īstības politikas lietder ību un efektivit āti. Pirmk ārt, atbalsta 
fragmentācija ir palielin ājusies paral ēli OAP palielin ājumam. Ir tendence sniegt pal īdzību 
mazākās daļās. Vienlaikus aizvien sazarot āka kļūst līdzekļu devēju darbība: pasaules m ērogā 
donori darbojas vair ākās valstīs un attiec īgajās valstīs tie darbojas vair ākās nozarēs. Arī 
nozaru līmenī ir vērojama sazarošan ās: 41 % no vis ām nozarēm saņēmējās valstīs 2007. gad ā 
ir reģistrēti maksājumi no vair āk nekā trijiem ES donoriem.  
Otrkārt, sazarot ība līdzekļu devēju un partnervalstu attiec ībās prasa smagu darbu 
koordinācijas jomā, kas galvenok ārt apgrūtina partnervalstis un ar ī līdzekļu devēju pārstāvjus 
attiecīgajā jomā. Darba dubl ēšanās ar citiem l īdzekļu devējiem – tostarp dal ībvalstīm – 
apvienojum ā ar koordin ācijas trūkumu var p ēkšņi izraisīt ļoti nevienm ērīgu ģeogrāfisko un 
nozaru sadal ījumu (rodas t ā sauktie "pal īdzības bāreņi") un rad īt nenoteikt ības gaisotni 
partnervalst īm un galvenajiem sa ņēmējiem šaj ās valstīs, kas bieži vien ietver 
visneaizsarg ātākās iedzīvotāju grupas.  
Akadēmiskās aprindas ir analiz ējušas neefekt īvas palīdzības ilgtermi ņa izmaksas, ko rada t ās 
ietekme uz partneru administr āciju un sa ņēmēju valstu ekonomiku. Š ādas izmaksas 
galvenokārt tiek raksturotas kvalitat īvā izteiksm ē, kaut ar ī dažos gad ījumos ir atrodami 
rādītāji par kvantitat īvām izmaks ām, kas izteiktas k ā nenotikusi ekonomisk ā izaugsme vai 
izmaksu palielin ājums sakar ā paredzam ības trūkumu att īstības finans ējumam3. Piemēram, 
tikai sadrumstalot ības radītās ilgtermi ņa izmaksas vien var izrais īt tādas sekas k ā valdības 
nespēja izdarīt pasūtījumu projekta portf elim vai pat nesp ēja gūt pārskatu pār palīdzības 
finansējuma ieguld ījumiem un darb ībām, efekt īvas plānošanas tr ūkums, ģeogrāfiski 
nevienmērīgs sadalījums, u.tml.4.  
                                                 
1 Finanšu kr īze, klimata p ārmaiņas, piekļuve enerģijas avotiem, nepietiekama nodrošin ātība ar pārtiku, 
migrācijas probl ēmas, valsts nestabilit āte un reģionālie konflikti un starptautisk ā drošība, jaunu varas 
struktūru/ieguldītāju/līdzekļu devēju parādīšanās. 
2 "Trends of In-country Aid Fragmentation and Donor Proliferation: An Analysis of Changes in Aid 
Allocation Patterns between 2005 and 2009", zi ņojums, kas sagatavots EASAO darba dal ījuma un 
papildināmības darba grupas uzdevum ā, pirmais projekts – 2011. gada 24. marts, gal īgā versija tiks 
sagatavota. 
3 "Aid Effectiveness Agenda: Bene fits of a European Approach"  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repos itory/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf.  
4 idem. 
 
LV 3   LV 2. SUBSIDIARIT ĀTES ANAL ĪZE. Vai ES r īcība ir pamatota no subsidiarit ātes 
viedokļa (nepieciešam ība un ES pievienot ā vērtība)? 
Saskaņā ar Lisabonas l īgumu att īstības politika ir Komisijas un dal ībvalstu kop īgā 
kompetenc ē. Komisija pild īs savu lomu, palielinot savas pal īdzības ietekmi, un t ā pilnībā 
atzīst, ka citas dimensijas, aspekti un dal ībnieki (att īstības politikas saska ņotība, palīdzības 
veidi, valstu atbild ība u.c.) ir papildinoši un j āņem vērā tādā mērā, kā tie vispārīgi ietekm ē ES 
attīstības politiku. T āpēc ES loma koordin ācijas un saska ņotības veicin āšanā, tās spēja 
apkopot pakalpojumus un resursus un risin āt ES līmeņa dialogu ar partnervalst īm ir 
nepieciešami, jo dal ībvalstis, r īkojoties atseviš ķi, nevar vienas pašas apmierinoši pild īt šīs 
funkcijas.  Tāpēc ES līmeņa koordin ētai rīcībai ir pievienot ā vērtība, kas politisk ās un 
finansiālās piesaistes izteiksm ē ir lielāka par 27 dal ībvalstu un Komisijas atseviš ķu darbību 
summu5. 2009. gada p ētījumā6 lēsts, ka potenci ālās priekšroc ības no Eiropas pieejas atbalsta 
efektivitātei varētu būt 3 līdz 6 miljardi euro gad ā.  
Kā uzsvērts zaļās grāmatas publiskaj ā apspriešan ā, Komisijas p ārvaldītais atbalsts j ākoncentrē 
uz ierobežot āku skaitu nozaru un jomu; izv ēles apsvērumiem ir j ābūt stratēģiskākiem nek ā 
agrāk, ņemot vērā ES salīdzinošās priekšroc ības un noz īmīgas ietekmes potenci ālu. Komisijai 
ir jāīsteno arī vadošā loma, uzs ākot un īstenojot uzlabotu darba sadali starp ES un 
dalībvalstīm. 
Lai maksim āli palielin ātu šo pievienoto v ērtību, specializ ācija un lab āks darba sadal ījums 
radīs lielāku efektivit āti, apjomrad ītus ietaup ījumus un samazin ās darījumu izmaksas; š īs 
priekšrocības savuk ārt varētu izmantot, lai turpm āk nostiprin ātu pieejamos finanšu resursus 
un spēcinātu ES poz īcijas sarunu vešan ā un darījumu slēgšanā, tādējādi nodrošinot, ka ES ir 
labākas iespējas uzņemties vadošo lomu glob ālā līmenī.  
3. ES INICIAT ĪVAS UZDEVUMI. K ādi ir galvenie politikas uzdevumi? 
Kā noteikts L īgumā, ES attīstības politikas un prakses galvenais m ērķis ir nabadz ības 
mazināšana ilgtsp ējīgas attīstības kontekst ā. Šā uzdevuma starptautiski atz ītie mērķi, kuriem 
pievienojusies ar ī ES, ir Tūkstošgades att īstības mērķi (TAM). 2010. gada septembr ī notika 
nozīmīga starptautiska konference7, kurā tika uzsv ērts pašreiz ējais stāvoklis attiec ībā pret 
TAM un pašiem m ērķiem, līdz kuru paredz ētajai sasniegšanai ir palikuši maz āk nekā 5 gadi; 
īpašas bažas izraisa nepietiekamie pan ākumi daž ās valstīs un reģionos (jo īpaši Subsah āras 
Āfrikā) un attiec ībā uz dažiem TAM (jo īpaši mātes un bērna veselības aprūpi).  
Ņemot vērā pūles, kas ir vajadz īgas, lai sasniegtu TAM l īdz 2015. gadam, ES ir strauji 
jāpalielina sava atbalsta ietekme uz nabadz ības mazin āšanu. Pēc 2015. gada ES b ūs jāturpina 
atbalstīt globālie centieni, l īdz nabadz ība tiks izskausta piln ībā. Ierosinātās pārmaiņu 
programmas uzdevums t ādējādi ir nodrošin āt, ka katrs euro no ES att īstības palīdzības ģenerē 
maksimāli iespējamo ietekmi uz nabadz ības apkarošanu jaunatt īstības valstīs, lai piln ībā tiktu 
izmantoti ES ieguld ījumi TAM un ilgtermi ņa nabadzības izskaušan ā.  
                                                 
5 K ā tika par ādīts iepriekš ar p ētījumu par atbalsta efektivit ātes programmu: Eiropas pieejas 
priekšrocības, 2009. gada oktobris.  
 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
6 "Aid Effectiveness Agenda: Benefits of a European Approach", HTPSE Limited, 2009. gada oktobris, 
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf .  
7 ANO Augsta l īmeņa plenārsēde par TAM, Ņujorka. 
 
LV 4   LV Tiek pieņemts, ka ietekme uz nabadz ības mazin āšanu var tikt uzlabota, v ēršot ES pal īdzību 
ģeogrāfiski un pa nozar ēm uz maz āku skaitu valstu un jomu, nevis izmaks āt pārāk daudzus 
mazus maks ājumus vis ā pasaulē. Ar šiem centieniem Komisija saglab ās savu vadošo lomu 
attīstības jautājumos, vienlaikus – k ā līdzekļu devējs – koncentr ējot savu pal īdzību uz tām 
nozarēm un valst īm, kurās ietekme ir visliel āka.  
Lai atbalst ītu šos centienus, Att īstības politikas saska ņotības (APS) darba programma ar ī dod 
ieguldījumu attīstības sadarb ības faktisko rezult ātu uzlabošan ā, mazinot nekonsekvences un 
veicinot siner ģijas starp iekš ējo politiku uzdevumiem un att īstību. Turkl āt jātiecas lab āk 
saskaņot ārējās politikas un att īstības uzdevumus. 
4. POLITIKAS VARIANTI. K ādi risinājumi tika apsv ērti un kuri tika izv ērtēti sīkāk? 
Ietekmes nov ērtējumā tika noteikti četri galvenie varianti. 
Pirmais variants paredz status quo , t.i., atbalsta pieš ķiršanas un īstenošanas proced ūras 
salīdzinājumā ar pašreiz ējo sistēmu paliek nemain īgas (nav ES papildu r īcības), un t ādējādi 
Komisijas p ārvaldītā attīstības palīdzība arī turpmāk tiks pieš ķirta ļoti dažādām nozarēm un 
valstīm. Citiem v ārdiem, ES turpin ās darīt "visu un visur", nerisinot pal īdzības 
sadrumstalot ības probl ēmu. Šis variants tika izv ērtēts sīkāk, skatot pašreiz ējo izklied ēto un 
fragmentēto ES att īstības palīdzību, ko ir iesp ējams uzlabot un padar īt efektīvāku un 
lietderīgāku.  
Otrais variants paredz nozaru ievirzi: lai mazin ātu ES pal īdzības izklied ējumu pa nozar ēm, 
Komisija galvenok ārt pievērsīsies noteikt ām jomām un nozar ēm, jo īpaši, ja ir konstat ētas 
salīdzinošas priekšroc ības, taču tā turpinās sniegt pal īdzību lielam skaitam valstu, s ākot no 
pašām nabadz īgākajām līdz pat jaunatt īstības valst īm ar lab ākajiem pan ākumiem (no 
viszemāk attīstītām valstīm līdz pat BRIC  jeb Brazīlijai, Krievijai, Indijai un Ķīnai). 
Trešais variants skar ģeogrāfisko ievirzi: ar m ērķi mazināt ES pal īdzības ģeogrāfisko 
izkliedējumu, Komisija virz īs savu atbalstu uz noteikt u valstu skaitu (kas izv ēlētas pēc to 
vajadzībām, resursiem, interes ēm un saist ībām), taču turpinās atbalstīt plašu nozaru kl āstu.  
Ceturtajā variantā ES apvienos nozaru un ģeogrāfisko ievirzi, ierosinot diferenc ētu pieeju 
attīstības atbalsta pieš ķiršanā, kā arī palīdzības piedāvājumu, kas v ērsts uz noteiktu skaitu 
nozaru.  
Ietekmes nov ērtējumā nav mēģināts apsvērt iepriekš noteiktus nozaru un ģeogrāfiskos 
principus. Dr īzāk tajā ir vērtēti nozaru koncentr ācijas un ģeogrāfiskās diferenc ēšanas principi . 
Nozaru un valstu gal īgā izvēle notiks saska ņā ar detaliz ētu katras valsts anal īzi un dialogu ar 
to, vadoties p ēc atbildības un partnerattiec ību principiem, kas noteikti Par īzes deklar ācijā, un 
saskaņojot ar citiem l īdzekļu devējiem, jo īpaši ES dal ībvalstīm, atbilstoši r īcības kodeksam 
attiecībā uz darbu dal īšanu.  
Attīstības politiku liel āka saskaņotība, uzlabota ES koordin ācija, atbalsta veidu izv ēle un 
vispārējais attīstībai pieejam ā finansējuma līmenis kā faktori, kas ar ī ietekmē ES panākumus 
attīstības mērķu sasniegšan ā, būs nemain īgi attiecībā uz katru no četriem variantiem. Šie 
elementi t āpēc netiek izskat īti ietekmes nov ērtējumā.  
5. IETEKMES NOV ĒRTĒJUMS. K āda ir katra varianta galven ā ietekme uz 
ekonomiku, vidi un soci ālo sfēru, jo īpaši kā priekšroc ības (kvantific ētas/naudas 
 
LV 5   LV izteiksmē) un izmaksas (tai skait ā aprēķini par administrat īvo slogu, cit ām atbilst ības 
nodrošin āšanas izmaks ām un īstenošanas izmaks ām publisk ās pārvaldes iest ādēm)?  
1. variants  
Saskaņā ar status quo  variantu Komisijas p ārvaldīto palīdzību turpin ās piešķirt 
visdažādākajām nozarēm un saņēmējām valstīm. Komisija t ādējādi saglab ātu globālu un 
starpnozaru kl ātbūtni, iespējami panākot ietekmi visos l īmeņos un varb ūtēju piesaistes efektu 
visās valstīs. Status quo  variants nerisina pal īdzības izklied ētības un sadrumstalot ības 
problēmu, tādējādi palielinot risku, ka n ākamā palīdzības programma var ētu būt neefektīva. 
Turklāt pieticīgie palīdzības resursi tiktu izmaks āti pārāk mazās daļās, mazinot ietekmi un 
rezultātā zaudējot ES pal īdzības nozīmību, leģitimitāti un atpaz īstamību.  
2. variants  
Konkrētāka ievirze uz nozar ēm varētu veicināt lielāku ES pal īdzības ietekmi, koncentr ējot 
resursus noteikt ā skaitā nozaru un t ādējādi palielinot ES pal īdzības kritisko masu. Tas var ētu 
arī palielināt ES speci ālās zināšanas, atpaz īstamību un reput āciju vairākās nozarēs, jo īpaši 
tajās, kur tā varētu parādīt salīdzinošas priekšroc ības. Turkl āt Komisija uztur ētu savu 
klātbūtni attīstības procesos pasaul ē, tādējādi panākot ietekmi un iesp ējamu piesaistes efektu 
visās valstīs. Tomēr nozaru koncentr ācija ietver risku, ka rad īsies iespējama neatbilst ība starp 
Komisijas ierobežoto pied āvājumu un piepras ījumu no partnervalst īm. Tas var ētu radīt 
grūtības visu resursu izmantošan ā. Turklāt šāda lejupv ērsta pieeja nozaru koncentr ācijai 
mazinātu valsts atbild ību (kas ir atz īta kā palīdzības efektivit ātes un att īstības vispārējo 
panākumu būtisks elements). 
3. variants.  
Konkrētāka ģeogrāfiskā virzība varētu dot ieguld ījumu ES pal īdzības ietekmes palielin āšanā, 
mērķtiecīgi novirzot ierobežotos resursus uz t ām valstīm, kurās tie ir visvair āk vajadzīgi un 
kurās palīdzībai būtu visliel ākā ietekme. Īstenojot šo pieeju, Komisija var ētu piemērot 
diferenciētu pieeju pal īdzības piešķiršanai un partner ība, pamatojoties uz vispus īgu politisko 
un stratēģisko dialogu ar vis ām partnervalst īm, kura gait ā ES varētu noteikt piem ērotāko 
sadarbības veidu un pie ņemt inform ētus un objekt īvus lēmumus par efekt īvāko politiku 
kopumu, pal īdzības līmeņiem, finanšu instrumentiem un pal īdzības kārtību. 
Ģeogrāfiskā ievirze tom ēr varētu ietvert risku, ka tiek v ājināta ES ietekme un piesaistes efekts 
atsevišķās valstīs un reģionos, kur t ā vairs nesniedz pal īdzību. Ja nenotiek plaša koordin ācija 
un darbu sadal ījums starp ES un dal ībvalstīm, rodas ar ī risks, ka paplašin āsies plaisa starp 
līdzekļu devēju "favorītiem" un "b āreņiem" situācijā, kad aizvien liel āks skaits ES l īdzekļu 
devēju samazina savus portfe ļus un pārtrauc pal īdzības sniegšanu vair ākās jaunattīstības 
valstīs. Abu probl ēmu ietekmi tom ēr var mazin āt ar papildu pas ākumiem, t ādiem kā 
pakāpeniska p ārtraukšanas strat ēģija, ar kuru tiek veidot i jauni partnerattiec ību modeļi ar 
valstīm, kuras vairs nesa ņem dotāciju palīdzību, un pan ākts progress attiec ībā uz kopīgo 
plānošanu un darba sadal ījumu. 
4. variants  
Konkrētāka nozaru un ģeogrāfiskā virzība varētu dot ieguld ījumu, kas ļautu ievērojami 
palielināt ES palīdzības ietekmi, lab āk un strat ēģiskāk izmantojot un pieš ķirot ierobežotos 
palīdzības resursus. Īstenojot šo pieeju, ES var ētu palielin āt savas kl ātbūtnes kritisko apjomu 
 
LV 6   LV konkrētās nozarēs un valst īs, tādējādi nostiprinot sarunu poz īcijas un paplašinot piesaistes 
efektu resursiem un politik ām. Parādot piem ēru, Komisija var ētu palielin āt palīdzības 
publicitāti un leģitimitāti un rosin āt ES dalībvalstis r īkoties līdzīgi. Tas var ētu arī stiprināt 
Komisijas k ā organizētājas un koordinatores lomu, jo īpaši attiec ībā uz tādu izšķirošu aspektu 
kā darbu sadal ījums. 
6. VARIANTU SAL ĪDZINĀŠANA. Kurš no variantiem ir ieteicam ākais un p ēc kādiem 
kritērijiem / ar k ādu pamatojumu? 
Ietekmes nov ērtējumā secināts, ka 4. variants ir visieteicam ākais. Tā rezultātā nelielie ES 
palīdzības resursi tiks pieš ķirti stratēģiskākā, pamatot ākā un atpaz īstamākā veidā, nevis 
izmaksājot pārāk mazas summas daž ādām nozarēm un valst īm atbilstoši status quo  
(1. variants), resursi tiks m ērķtiecīgi izlietoti tur, kur tie ir visvair āk vajadzīgi un kur tiem b ūs 
vislielākā ietekme uz nabadz ības novēršanu. 4. variant ā ir apvienotas 2. un 3. varianta 
priekšrocības un nov ērsti daži ierobežoju mi, kas rastos, str ādājot tikai vien ā virzienā (pa 
nozarēm vai ģeogrāfiski).  
4. variant ā ietvertā pieeja ļaus Komisijai pan ākt izsvērtāku un strat ēģiskāku lomu k ā līdzekļu 
devējai, kas var ētu arī pozitīvi ietekmēt tās redzamību un reput āciju.  
7. UZRAUDZ ĪBA UN NOV ĒRTĒŠANA. K ādi pasākumi ir vajadz īgi, lai noteiktu 
faktiskās izmaksas un priekšroc ības un vēlamo efektu sasniegšanu? 
Komisija jau ir izveidojusi regul āras uzraudz ības un nov ērtēšanas sist ēmas, kas aptver visu 
atbalsta programmas apjomu. Pašreiz t ā vērtē valstu un tematisk ās stratēģijas, atseviš ķas 
programmas un projektus. Ar plaš ākiem vērtēšanas pas ākumiem v ērtē papildin āmību un 
sinerģiju starp daž ādiem tiesiskiem instrumentiem, tostarp pas ākumiem, kas neparedz 
izdevumus. Daudzpus īgi novērtējumi varētu aptvert ar ī vispārīgus politiskos uzdevumus, k ā 
tie noteikti attiec īgajos politiskajos procesos, k ā arī skatīt horizont ālus un transvers ālus 
jautājumus, kas skar visus vai vair ākus tiesiskos instrumentus. Cik vien iesp ējams, Komisija 
iesaista visas attiec īgās iesaistītās personas ES pal īdzības novērtējuma posmos, ar ī tajos 
gadījumos, kad tiek veikti kop īgie novērtējumi.