Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko nosaka konkrētus pārejas noteikumus par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), groza Regulu (ES) Nr. […][RD] attiecībā uz līdzekļiem un to sadalījumu 2014. gadam un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Regulas (ES) Nr. […][DP], (ES) Nr. […][HZ] un (ES) Nr. […][sCMO] attiecībā uz to piemērošanu 2014. gadā /* COM/2013/0226 final - 2013/0117 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Eiropas Komisija intensīvi strādā pie tā, lai starp ES iestādēm panāktu vienošanos par kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) reformu un reformētā KLP varētu stāties spēkā 2014. gada 1. janvārī. Tā kā ir izvirzīts mērķis iestāžu vienošanos par daudzgadu finanšu shēmu (DFS) un politisku vienošanos par KLP reformu panākt līdz 2013. gada vasarai, paredzēts, ka reformētās KLP juridiskais pamats stāsies spēkā 2014. gada 1. janvārī. Tomēr ir vajadzīgi pārejas noteikumi, lai noteiktu tehnisko kārtību, kas ļautu viegli pielāgoties jaunajiem nosacījumiem, vienlaikus nodrošinot dažādu KLP paredzētā atbalsta veidu nepārtrauktību. Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem ir jāatvēl pietiekami daudz laika, lai dalībvalstis un īpaši to maksājumu aģentūras varētu labi sagatavoties un pietiekami laicīgi sniegt lauksaimniekiem detalizētu informāciju par jaunajiem noteikumiem. Tāpēc attiecībā uz 2014. gadu iesniegtie pieprasījumi tiks apstrādāti saskaņā ar pārejas noteikumiem. Attiecībā uz otro pīlāru jānorāda, ka izstrādāt pārejas noteikumus, kas ir spēkā divu plānošanas periodu starplaikā, ir ierasta prakse. Pārejas noteikumi vispār ir vajadzīgi, lai savienotu divus secīgus plānošanas periodus, kā tas bija jau pašreizējā plānošanas perioda sākumā. Tomēr lauku attīstības jomā šoreiz ir vajadzīgas arī dažas specifiskas pārejas procedūras, proti, lai novērstu jaunā tiešo maksājumu režīma kavēšanās ietekmi uz konkrētiem lauku attīstības pasākumiem, jo īpaši attiecībā uz agrovides un klimata pasākumu bāzlīniju un savstarpējās atbilstības noteikumu piemērošanu. Pārejas procedūras ir vajadzīgas arī tādēļ, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis 2014. gadā var turpināt uzņemties jaunas saistības attiecībā uz platībatkarīgajiem un ar dzīvniekiem saistītajiem pasākumiem, pat ja pašreizējā perioda līdzekļi ir pilnībā apgūti. Šīs jaunās saistības, kā arī atbilstošās pašreizējās saistības ir jāfinansē no jaunajiem finanšu līdzekļiem, kas atvēlēti nākamā plānošanas perioda lauku attīstības programmām. Saistībā ar horizontālo regulu jānorāda, ka pārejas pasākumi ir vajadzīgi tikai attiecībā uz lauku saimniecību konsultāciju pakalpojumiem, integrēto administrācijas un kontroles sistēmu (IAKS) un savstarpējo atbilstību, jo šie elementi ir saistīti ar tiešajiem maksājumiem. Ņemot vērā iepriekšminēto, Padomei un Eiropas Parlamentam līdz gada beigām ir jāpieņem īpaši pārejas noteikumi, vajadzības gadījumā grozot pašreizējos KLP pamataktus. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Saistībā ar pārejas noteikumiem nebija vajadzības apspriesties ar ieinteresētajām personām vai veikt ietekmes novērtējumu, jo attiecīgie pielāgojumi izriet no iestāžu diskusijām par DFS un par KLP reformu. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem pārejas pasākumi vispirms paredz par 2014. pieprasījumu gadu pagarināt termiņu, kurā piemēro pastāvošo shēmu (vienotā maksājuma shēmas (VMS), vienotā platībmaksājuma shēmas (VPMS), saistītā atbalsta režīmu) galvenos elementus, arī īpašo atbalstu, ko piešķir saskaņā ar 68. pantu. Otrkārt, tie ņem vērā Eiropadomes 8. februāra secinājumu finansiālo ietekmi, tostarp ārējās konverģences procesa sākumu, ar nosacījumu, ka tiks saņemta Eiropas Parlamenta piekrišana. Ieviešot pārejas pasākumus, daži datumi, kas iekļauti Komisijas priekšlikumā par tiešo atbalstu pēc 2013. gada, ir attiecīgi jāpielāgo, lai nodrošinātu saskanību ar šīs regulas projektu. Lauku attīstības jomā ir jāizstrādā pārejas noteikumi par to, kā pašreizējie pasākumi tiek pārnesti uz nākamo plānošanas periodu, arī noteikumi par to finansēšanu no jaunajiem finanšu līdzekļiem. Turklāt šie noteikumi paredz, kāda bāzlīnija un savstarpējās atbilstības noteikumi būtu jāpiemēro 2014. gadā. Visbeidzot, šajos noteikumos ir ietverti Horvātijai piemērojamie pārejas noteikumi. Pārejas pasākumos ir iekļauti arī noteikumi par dalībvalstu iespēju pārvietot līdzekļus starp pīlāriem. Šāds elastības mehānisms ir KLP reformas elements, par kuru jālemj, izmantojot parasto likumdošanas procedūru. Eiropas Parlaments 2013. gada 13. martā un Lauksaimniecības padome 2013. gada 19. martā pieņēma nostāju šajā jautājumā. Padome pārņēma Eiropadomes secinājumus par DFS, savukārt Eiropas Parlaments palielināja Komisijas ierosinātos procentus līdz 15 % attiecībā uz līdzekļu pārvietojumiem uz otro pīlāru un līdz 10 % attiecībā uz līdzekļu pārvietojumiem uz pirmo pīlāru, turklāt pēdējie ir atļauti tikai tām dalībvalstīm, kurās vidējais maksājums ir mazāks par 90 % no ES vidējā maksājuma. Lai norādītu, ka pašreizējais priekšlikums neskar galīgo lēmumu, kādu par šo konkrēto elementu pieņems likumdevējs, tās panta daļas, kas ietilpst pārejas pasākumos un atšķiras no 14. panta Komisijas priekšlikumā par tiešo atbalstu pēc 2013. gada, ir ieliktas kvadrātiekavās. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Ņemot vērā Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumus, ar šo regulas projektu Komisijas priekšlikumus par DFS un par KLP reformu attiecina tikai uz 2015. finanšu gadu. Tajā ir iestrādāta tiešo maksājumu ārējā konverģence, līdzekļu elastīga pārvietošana starp KLP pīlāriem un lauku attīstības līdzfinansējuma likme. Jaunie elementi, kas izriet no Eiropadomes secinājumiem, ir ielikti kvadrātiekavās, gaidot galīgo vienošanos par DFS. Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumi paredz tiešo maksājumu samazinājumu par EUR 830 milj. (pašreizējās cenās) 2015. finanšu gadā (attiecībā uz tiešajiem maksājumiem atbilst 2014. pieprasījumu gadam). Nosakot tiešo maksājumu maksimālo apjomu sadalījumu dalībvalstīm, ir ņemta vērā ārējā konverģence, jo to jāsāk piemērot no 2015. finanšu gada. Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu Eiropadomes secinājumos ir grozīts konverģences termiņš (6 gadi) un ir noteikts minimālais apmērs 196 EUR/ha, kas jāsasniedz līdz 2020. finanšu gadam. Ievērojot Eiropadomes secinājumus, līdzekļu procentuālā daļa, ko var elastīgi pārvietot starp pīlāriem, salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu ir palielināta. Tas neietekmēs budžetu, jo tieši tādas pašas summas, kas tiks atskaitītas no viena fonda (ELGF vai ELFLA) līdzekļiem, tiks darītas pieejamas otram fondam (ELGF vai ELFLA). Attiecībā uz lauku attīstību šā regulas projekta mērķis ir nodrošināt vairāku tādu pasākumu nepārtrauktību, kuri ietver daudzgadu saistības. Minētajiem noteikumiem nav finansiālas ietekmes, jo lauku attīstības piešķīrums nemainās. Maksājumu sadalījums laikā gan varētu būt nedaudz citādāks, taču patlaban to nevar kvantitatīvi novērtēt. Šā priekšlikuma finansiālā ietekme ir sīki izklāstīta priekšlikumam pievienotajā finanšu pārskatā. 2013/0117 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko nosaka konkrētus pārejas noteikumus par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), groza Regulu (ES) Nr. […][RD] attiecībā uz līdzekļiem un to sadalījumu 2014. gadam un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Regulas (ES) Nr. […][DP], (ES) Nr. […][HZ] un (ES) Nr. […][sCMO] attiecībā uz to piemērošanu 2014. gadā EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[1], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[2], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulā (ES) Nr. […] [RD] par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA)[3], kas jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra, ir izklāstīti noteikumi, kuri reglamentē Savienības atbalstu lauku attīstībai, un ar to ir atcelta Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA)[4], neskarot minētās regulas īstenošanas regulu turpmāku piemērošanu, līdz Komisija tās būs atcēlusi. Lai atvieglotu pāreju no atbalsta shēmām, kas ir spēkā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005, uz jauno tiesisko regulējumu, kas aptver plānošanas periodu, kurš sākas 2014. gada 1. janvārī (turpmāk “jaunais plānošanas periods”), būtu jāpieņem pārejas noteikumi, lai jauno lauku attīstības programmu pieņemšanas laikā nerastos grūtības vai kavējumi. Šajā nolūkā būtu jāparedz, ka dalībvalstis 2014. gadā var turpināt saskaņā ar spēkā esošajām lauku attīstības programmām uzņemties juridiskas saistības attiecībā uz konkrētiem pasākumiem un ka par izrietošajiem izdevumiem ir tiesības pretendēt uz atbalstu jaunajā plānošanas periodā. (2) Ņemot vērā būtiskās izmaiņas metodē, ar ko nosaka apgabalus, kuros ir būtiski dabīgi ierobežojumi, un kas ierosināta nākamajam plānošanas periodam, būtu jāparedz, ka uz jaunajām juridiskajām saistībām, kuru uzņemšanās notikusi 2014. gadā, neattiecas lauksaimnieka pienākums 5 gadus turpināt lauksaimniecisku darbību attiecīgajā platībā. (3) Lai pārejas laikā nodrošinātu juridisko noteiktību, būtu jāparedz, ka par izdevumiem, kas radušies saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par platībatkarīgajiem un ar dzīvniekiem saistītajiem pasākumiem, ir tiesības pretendēt uz ELFLA ieguldījumu jaunajā plānošanas periodā, ja joprojām ir veicami maksājumi. Labas finanšu pārvaldības un programmas efektīvas īstenošanas interesēs šādiem izdevumiem vajadzētu būt skaidri identificētiem lauku attīstības programmās un dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmās. Lai lieki nesarežģītu lauku attīstības programmu finanšu pārvaldību jaunajā plānošanas periodā, būtu jāparedz, ka pārejas perioda izdevumiem piemēro jaunā plānošanas perioda līdzfinansējuma likmes. (4) Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regula (ES) Nr. […], ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām [DP][5], izveido jaunas atbalsta shēmas, un tā jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra. Minētais piemērošanas datums neļautu laikus izveidot administratīvās un praktiskās procedūras, kas vajadzīgas, lai iesniegtu pieteikumus par 2014. gadu. Šā iemesla dēļ jaunā tiešo maksājumu režīma piemērošana jāatliek uz vienu gadu. Tāpēc Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulai (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem[6], arī 2014. kalendārajā gadā vajadzētu būt tiesību aktam, uz kura pamata piešķir ienākumu atbalstu lauksaimniekiem, vienlaikus pienācīgi ņemot vērā [regulu, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu][7]. (5) Ņemot vērā to, ka Regulu (EK) Nr. 73/2009 jāturpina piemērot 2014. gadā, un tiecoties nodrošināt saskanību savstarpējās atbilstības noteikumu īstenošanā un standartu ievērošanā, kas prasīta dažos pasākumos, būtu jāparedz, ka attiecīgos noteikumus, kurus piemēro 2007.−2013. gada plānošanas periodā, turpina piemērot tik ilgi, līdz kļūst piemērojams jaunais tiesiskais regulējums. To pašu iemeslu dēļ būtu jāparedz, ka turpina piemērot noteikumus, kas saistīti ar valsts papildu tiešajiem maksājumiem Horvātijai un ir piemērojami 2013. gadā. (6) Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. […][HZ][8] 76. pantu dalībvalstis varēs izmaksāt tiešo maksājumu avansu. Regulā (EK) Nr. 73/2009 noteikts, ka šādas iespējas izmantošanai ir vajadzīga Komisijas atļauja. Tiešā atbalsta shēmu īstenošanā gūtā pieredze liecina, ka ir lietderīgi atļaut lauksaimniekiem saņemt avansa maksājumus. Attiecībā uz 2014. gadā iesniegtajiem pieteikumiem minētie avansa maksājumi būtu jāierobežo līdz 50 % no atbalsta, ko izmaksā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 I pielikumā uzskaitītajām atbalsta shēmām, un līdz 80 % no maksājumiem liellopu un teļa gaļas nozarē. (7) Lai ņemtu vērā [regulu, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu] un jo īpaši vajadzību izlīdzināt summu, kas ir pieejama tiešā atbalsta piešķiršanai lauksaimniekiem, kā arī ārējās konverģences mehānismu, ir jāgroza valstu maksimālie apjomi, kas Regulas (EK) Nr. 73/2009 VIII pielikumā noteikti 2014. gadam. Valstu maksimālo apjomu grozījumi neizbēgami ietekmēs summas, ko individuāli lauksaimnieki var saņemt kā tiešos maksājumus 2014. gadā. Tāpēc būtu jānosaka veids, kā šīs izmaiņas ietekmēs tiesību uz maksājumu vērtību un citu tiešo maksājumu apjomu. (8) Regulas (EK) Nr. 73/2009 finansiālajā īstenošanā gūtā pieredze liecina, ka ir labāk jāizskaidro daži noteikumi; jo īpaši tas attiecas uz elementiem, kuri ietilpst minētās regulas VIII pielikumā norādītajās summās, un saikni ar dalībvalstīm doto iespēju vienotā maksājuma shēmā neizlietotos līdzekļus izmantot īpašā atbalsta finansēšanai. Tā kā Regulas (EK) Nr. 73/2009 40. pants ir jāgroza, lai skaidri noteiktu, kā dalībvalstīm jāņem vērā valsts maksimālā apjoma izmaiņas, ir lietderīgi izmantot šo iespēju, lai skaidrāk formulētu attiecīgos noteikumus. (9) Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 73/2009 dalībvalstīm bija iespēja nolemt, ka zināmu procentuālo daļu no valsts maksimālā apjoma tās izmanto, lai sniegtu īpašu atbalstu lauksaimniekiem, kā arī pārskatīt iepriekšējo lēmumu, nolemjot grozīt vai izbeigt šādu atbalstu. Ir lietderīgi paredzēt minēto lēmumu papildu pārskatīšanu, kas stātos spēkā no 2014. kalendārā gada. Tajā pašā laikā īpašie nosacījumi, ar kuriem dažās dalībvalstīs tiek izmaksāts īpašais atbalsts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 69. panta 5. punktu un kuru termiņš beidzas 2013. gadā, ir jāpagarina uz vēl vienu gadu, lai nepieļautu krasas atbalsta apjoma izmaiņas. (10) Vienotā platībmaksājuma shēma, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, ir pārejas pasākums, kura termiņam bija jābeidzas 2013. gada 31. decembrī. Tā kā jaunā pamata maksājuma shēma aizstās vienotā maksājuma shēmu tikai no 2015. gada 1. janvāra, vienotā platībmaksājuma shēmas termiņš ir jāpagarina uz 2014. gadu, lai jaunajām dalībvalstīm vienotā maksājuma shēma nebūtu jāpiemēro tikai vienu gadu. (11) Lai dalībvalstis varētu elastīgāk pievērsties lauksaimniecības nozares vajadzībām vai stiprināt lauku attīstības politiku, būtu jādod tām iespēja līdzekļus no tiešo maksājumu maksimālā apjoma pārvietot uz lauku attīstībai atvēlēto atbalstu un no lauku attīstībai atvēlētā atbalsta uz tiešo maksājumu maksimālo apjomu. Tajā pašā laikā būtu jādod iespēja dalībvalstīm, kurās tiešā atbalsta apmērs nepārsniedz 90 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra, papildu līdzekļus no lauku attīstībai atvēlētā atbalsta pārvietot uz tiešo maksājumu maksimālo apjomu. Šāda izvēle būtu jāizdara, nepārsniedzot konkrētus limitus, vienreiz un attiecībā uz visu 2015.−2020. finanšu gada periodu. (12) Saskaņā ar 22. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[9], no 2013. gada 22. decembra tiek atcelta Padomes 1979. gada 17. decembra Direktīva 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu[10]. Lai saglabātu savstarpējās atbilstības noteikumus, kas saistīti ar pazemes ūdeņu aizsardzību, ir lietderīgi pielāgot savstarpējās atbilstības darbības jomu un noteikt labu lauksaimniecības un vides apstākļu standartu, kas ietvertu Direktīvas 80/68/EEK 4. un 5. panta prasības. (13) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. […][sCMO][11] ir paredzēts atbalstu zīdtārpiņu audzēšanai iekļaut tiešā atbalsta režīmā un attiecīgi izslēgt to no Regulas (ES) Nr. […][sCMO] darbības jomas. Ņemot vērā jaunā tiešā atbalsta režīma novēlotu piemērošanu, ir lietderīgi paredzēt vēl vienu gadu turpināt atbalsta izmaksāšanu zīdtārpiņu audzēšanas nozarē. (14) Arī noteikumi par lauku saimniecību konsultāciju sistēmu, integrēto administrācijas un kontroles sistēmu un savstarpējo atbilstību, kas noteikti attiecīgi III sadaļā, V sadaļas II nodaļā un VI nodaļā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. […][HZ] par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību[12], būtu jāpiemēro no 2015. gada 1. janvāra. (15) Pēc 136.a panta iekļaušanas Regulā (EK) Nr. 73/2009 un 14. panta aizstāšanas Regulā (ES) Nr. [DP], ko piemēro no 2015. gada 1. janvāra, ir jāgroza Regulā (ES) Nr. […][RD] dotās atsauces uz Regulas (ES) Nr. [DP] 14. pantu. (16) Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 73/2009, (ES) Nr. […][DP], (ES) Nr. […][HZ], (ES) Nr. […][sCMO] un (ES) Nr. […][RD]. (17) Šī regula būtu jāpiemēro no 2014. gada 1. janvāra. Lai nepieļautu to, ka pārklājas noteikumi par līdzekļu elastīgu pārvietošanu starp pīlāriem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 73/2009 un Regulā (ES) Nr. [DP], kurās grozījumi izdarīti ar šo regulu, ir lietderīgi paredzēt, ka attiecīgais grozījums Regulā (EK) Nr. 73/2009 ir jāpiemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas un ka grozījumi Regulā (ES) Nr. [DP], ieskaitot tās atlikto piemērošanu no 2015. gada 1. janvāra, ir jāpiemēro no Regulas (ES) Nr. [DP] spēkā stāšanās dienas. Turklāt grozījumi Regulas (EK) Nr. 73/2009 II un III pielikumā būtu jāpiemēro no 2013. gada 22. decembra, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. NODAĻA Pārejas noteikumi par atbalstu lauku attīstībai 1. pants Juridiskās saistības saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 2014. gadā 1. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 94. panta, attiecībā uz pasākumiem, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i)−v) apakšpunktā un b) punkta iv) un v) apakšpunktā, dalībvalstis 2014. gadā var turpināt uzņemties jaunas juridiskās saistības pret saņēmējiem atbilstīgi lauku attīstības programmām, kas pieņemtas, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1698/2005, pat pēc tam, kad 2007.−2013 gada plānošanas perioda finanšu resursi ir pilnībā izmantoti, līdz brīdim, kad ir pieņemta attiecīgā lauku attīstības programma 2014.−2020. gada plānošanas periodam. Par izdevumiem, kas radušies, pamatojoties uz šīm saistībām, ir tiesības pretendēt uz atbalstu saskaņā ar šīs regulas 3. pantu. 2. Jaunajām juridiskajām saistībām, ko dalībvalstis 2014. gadā uzņēmušās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i) un ii) apakšpunktu, Padomes Regulas (EK) Nr. 1257/1999[13] 14. panta 2. punkta otrajā ievilkumā paredzēto nosacījumu nepiemēro. 2. pants Regulas (EK) Nr. 1698/2005 50.a un 51. panta turpmāka piemērošana Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 94. panta, Regulas (EK) Nr. 1698/2005 50.a un 51. pantu turpina piemērot līdz 2014. gada 31. decembrim saistībā ar darbībām, kas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 22. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu attiecībā uz gada piemaksu un saskaņā ar minētās regulas 29.−32., 34. un 35. pantu izvēlētas 2014.−2020. gada plānošanas perioda lauku attīstības programmu satvarā. 3. pants Tiesības pretendēt uz atbalstu par dažiem izdevumu veidiem 1. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 7. panta 1. punkta, par izdevumiem, kas saistīti ar juridiskajām saistībām, kuru uzņemšanās pret saņēmējiem veikta atbilstīgi pasākumiem, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1698/2005 36. panta a) punkta i)−v) apakšpunktā un b) punkta iv) un v) apakšpunktā un minētās regulas 36. panta b) punkta i) un iii) apakšpunktā attiecībā uz gada piemaksu, turpmāk minētajos gadījumos ir tiesības pretendēt uz ELFLA ieguldījumu 2014.−2020.gada plānošanas periodā: a) attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim, ja finansiālais piešķīrums konkrētajam pasākumam, kas paredzēts attiecīgajā programmā, kura pieņemta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005, jau ir izlietots, un b) attiecībā uz maksājumiem, kas jāveic pēc 2015. gada 31. decembra. 2. Par 1. punktā minētajiem izdevumiem ir tiesības pretendēt uz ELFLA ieguldījumu 2014.−2020. gada plānošanas periodā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi: a) šādi izdevumi ir paredzēti attiecīgajā lauku attīstības programmā 2014.−2020. gada plānošanas periodam; b) piemēro ELFLA ieguldījuma likmi, kas attiecas uz atbilstošo Regulas (ES) Nr. [...] [RD] pasākumu, kā noteikts šīs regulas I pielikumā; c) dalībvalstis nodrošina to, ka attiecīgās pārejas perioda darbības ir skaidri identificētas to pārvaldības un kontroles sistēmās. 4. pants Dažu Regulas (EK) Nr. 73/2009 noteikumu piemērošana 2014. gadā 1. Saistībā ar 2014. gadu atsauci uz Regulas (ES) Nr. [HZ] VI sadaļas I nodaļu, kas dota Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 29., 30., 31. un 34. pantā, lasa kā atsauci uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 5. un 6. pantu un II un III pielikumu. 2. Saistībā ar 2014. gadu Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 40.a panta 1. punktā doto atsauci uz Regulas (ES) Nr. [DP] 17.a pantu lasa kā atsauci uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 132. pantu. Saistībā ar to pašu gadu Regulas (ES) Nr. [...] [RD] 40.a panta 2. punkta a) apakšpunktā doto atsauci uz Regulas (ES) Nr. [DP] 16.a pantu lasa kā atsauci uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 121. pantu. 2. NODAĻA Grozījumi 5. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 73/2009 1. Regulu (EK) Nr. 73/2009 groza šādi: (1) regulas 29. pantā pievieno šādu punktu: “5. Atkāpjoties no 2. punkta, dalībvalstis saistībā ar 2014. gadā iesniegtiem pieteikumiem no 2014. gada 16. oktobra var maksāt lauksaimniekiem avansa maksājumus līdz 50 % apmērā no tiešajiem maksājumiem, ko veic saskaņā ar I pielikumā uzskaitītajām atbalsta shēmām. Attiecībā uz IV sadaļas 1. nodaļas 11. iedaļā paredzētajiem maksājumiem liellopu un teļa gaļas nozarē dalībvalstis šā punkta pirmajā daļā noteikto apjomu var palielināt līdz 80 %.”; (2) regulas 40. pantu aizstāj ar šādu: “40. pants Valsts maksimālais apjoms 1. Katrai dalībvalstij un katram gadam visu piešķirto tiesību uz maksājumu, 41. pantā minētās valsts rezerves un saskaņā ar 51. panta 2. punktu un 69. panta 3. punktu noteikto maksimālo summu kopējā vērtība ir vienāda ar attiecīgo valsts maksimālo apjomu, kas noteikts VIII pielikumā. 2. Lai nodrošinātu atbilstību maksimālajam apjomam, kas noteikts VIII pielikumā, dalībvalsts vajadzības gadījumā lineāri samazina/palielina visu tiesību uz maksājumu vērtību un/vai 41. pantā minētās valsts rezerves apjomu. 3. Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. [HZ]* 25. pantu, to tiešo maksājumu summas, ko dalībvalstī attiecībā uz 2014. kalendāro gadu var piešķirt saskaņā ar šīs regulas 34., 52., 53. un 68. pantu un kā atbalstu zīdtārpiņu audzētājiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 111. pantu, nepārsniedz maksimālos apjomus, kas minētajam gadam noteikti VIII pielikumā. Vajadzības gadījumā un lai ievērotu VIII pielikumā noteiktos maksimālos apjomus, dalībvalstis lineāri samazina tiešo maksājumu summas attiecībā uz 2014. kalendāro gadu. * OV L […], […], […] lpp.”; (3) regulas 51. panta 2. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz 2014. gadu 52. un 53. pantā minēto tiešo maksājumu maksimālās summas ir vienādas ar 2013. gadam noteiktajām maksimālajām summām, kas reizinātas ar koeficientu, kurš katrai attiecīgajai dalībvalstij jāaprēķina, valsts maksimālo apjomu, kas 2014. gadam noteikts VIII pielikumā, dalot ar 2013. gadam noteikto valsts maksimālo apjomu. Šo aprēķinu piemēro tikai dalībvalstīm, kurās valsts maksimālais apjoms, kas 2014. gadam noteikts VIII pielikumā, ir mazāks par 2013. gadam noteikto valsts maksimālo apjomu.”; (4) regulas 68. panta 8. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu: “8. Dalībvalstis, kuras pieņēmušas 69. panta 1. punktā minēto lēmumu, līdz …[14] var to pārskatīt un nolemt, sākot no 2014. gada:”; (5) regulas 69. pantu groza šādi: a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Dalībvalstis var līdz 2009. gada 1. augustam, 2010. gada 1. augustam, 2011. gada 1. augustam, 2012. gada 1. septembrim vai līdz […[15]] nolemt no nākamā gada pēc šāda lēmuma pieņemšanas vai, ja lēmums pieņemts līdz […], no 2014. gada līdz 10 % no valstij noteiktā maksimālā apjoma, kas minēts 40. pantā, vai − Maltas gadījumā − summu EUR 2 000 000 apmērā izmantot īpašajam atbalstam, kurš paredzēts 68. panta 1. punktā.”; b) panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Tikai tādēļ, lai nodrošinātu atbilstību valsts maksimālajam apjomam, kā noteikts 40. panta 2. punktā, un veiktu aprēķinu, kas minēts 41. panta 1. punktā, no 40. panta 1. punktā minētā valsts maksimālā apjoma atskaita summas, ko izmanto 68. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā atbalsta piešķiršanai. Tās uzskata par piešķirtām tiesībām uz maksājumiem.”; c) panta 5. punkta pirmajā teikumā skaitli “2013” aizstāj ar “2014”; d) panta 6. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Tikai tādēļ, lai nodrošinātu atbilstību valsts maksimālajam apjomam, kā noteikts 40. panta 2. punktā, un veiktu aprēķinu, kas minēts 41. panta 1. punktā, ja dalībvalsts izmanto šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktā paredzēto iespēju, attiecīgo summu neuzskata par daļu no maksimālā apjoma, kas noteikts saskaņā ar šā panta 3. punktu.”; (6) regulas 90. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Atbalsta summu par hektāru, kas atbilst atbalsta saņemšanas kritērijiem, aprēķina, 2. punktā minēto ražu reizinot ar šādām pamatsummām: Bulgārija: EUR [520,20], Grieķija: EUR [234,18], Spānija: EUR [362,15], Portugāle: EUR [228,00].”; (7) regulas 122. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Vienotā platībmaksājuma shēma ir pieejama līdz 2014. gada 31. decembrim.”; (8) regulas 131. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Jaunās dalībvalstis, kas piemēro vienotā platībmaksājuma shēmu, līdz 2009. gada 1. augustam, 2010. gada 1. augustam, 2011. gada 1. augustam, 2012. gada 1. septembrim vai līdz […[16]] var nolemt no nākamā gada pēc šāda lēmuma pieņemšanas vai, ja lēmums pieņemts līdz […[17]], no 2014. gada līdz 10 % no valstij noteiktā maksimālā apjoma, kas minēts 40. pantā, izmantot, lai piešķirtu lauksaimniekiem atbalstu, kā izklāstīts 68. panta 1. punktā un saskaņā ar piemērojamo III sadaļas 5. nodaļu.”; (9) VI sadaļā iekļauj šādu 136.a pantu: “136.a pants Elastīga līdzekļu pārvietošana starp pīlāriem “1. Līdz [...][18] dalībvalstis var nolemt kā papildu atbalstu lauku attīstības programmu pasākumiem, ko finansē no ELFLA saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. [...] [RD]*, darīt pieejamus līdzekļus apmērā līdz [15] % no valstu maksimālajiem gada apjomiem 2014.−2019. kalendārajam gadam, kuri attiecībā uz 2014. gadu ir noteikti šīs regulas VIII pielikumā un attiecībā uz 2015.−2019. gadu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. [DP]** II pielikumā. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama tiešo maksājumu piešķiršanai. Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam. Procentuālā daļa, kas paziņota saskaņā ar otro daļu, pirmajā daļā minētajiem gadiem ir vienāda. 2. [Dalībvalstis], kas neizmanto 1. punktā paredzēto iespēju, [līdz ...[19] var nolemt līdzekļus apmērā līdz [15] % no summas, kas atvēlēta to lauku attīstības programmu pasākumu atbalstam, kurus 2015.−2020. gada periodā finansē no ELFLA saskaņā ar Regulu (ES) Nr. [...] [RD], darīt pieejamus šajā regulā un Regulā (ES) Nr. [DP] paredzētu tiešo maksājumu veidā]. Bulgārija, Igaunija, Somija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Spānija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste var nolemt tiešo maksājumu veidā darīt pieejamus [vēl] [10 %] no lauku attīstībai atvēlētās summas. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama atbalsta pasākumiem saskaņā ar lauku attīstības programmu. Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam. Procentuālā daļa, kas paziņota saskaņā ar otro daļu, 1. punkta pirmajā daļā minētajiem gadiem ir vienāda. 3. Lai ņemtu vērā lēmumus, kurus dalībvalstis paziņojušas saskaņā ar 1. un 2. punktu, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 141.a pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem pārskata VIII pielikumā noteiktos maksimālos apjomus. * OV L […], […], […] lpp. ** OV L […], […], […] lpp.”; (10) regulas 141.a pantu aizstāj ar šādu: “141.a pants Deleģēšanas īstenošana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2. Pilnvaras pieņemt 11.a pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz laikposmu no 2012. gada 1. septembra līdz 2014. gada 31. decembrim. Pilnvaras pieņemt 136.a panta 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz laikposmu no […[20]] līdz 2014. gada 31. decembrim. 3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 11.a pantā un 136.a panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus. 4. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Saskaņā ar 11.a pantu un 136.a panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”; (11) II, III un VIII pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas II pielikumu. 6. pants Grozījumi Regulā (ES) Nr. […] [DP] Regulu (ES) Nr. […] [DP] groza šādi: (1) regulas 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Lai ņemtu vērā pārmaiņas, kas saistītas ar piešķiramo tiešo maksājumu maksimālo kopsummu, ieskaitot maksājumus, kuri izriet no lēmumiem, ko dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 136.a pantu un šīs regulas 14. pantu, un maksājumus, kuri izriet no šīs regulas 17.b panta otrās daļas piemērošanas, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar šīs regulas 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai pārskatītu šīs regulas II pielikumā noteiktos valstu maksimālos apjomus.”; (2) regulas 14. pantu aizstāj ar šādu: “14. pants Elastīga līdzekļu pārvietošana starp pīlāriem “1. Dalībvalstis līdz [...][21] var nolemt līdzekļus apmērā līdz [15] % no valstu maksimālajiem gada apjomiem 2014.−2019. kalendārajam gadam, kuri attiecībā uz 2014. gadu ir noteikti Regulas (EK) Nr. 73/2009 VIII pielikumā un attiecībā uz 2015.−2019. gadu šīs regulas II pielikumā, darīt pieejamus kā papildu atbalstu lauku attīstības programmu pasākumiem, ko finansē no ELFLA saskaņā ar Regulu (ES) Nr. [...] [RD]. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama tiešo maksājumu piešķiršanai. Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam. Procentuālā daļa, kas paziņota saskaņā ar otro daļu, pirmajā daļā minētajiem gadiem ir vienāda. 2. [Dalībvalstis], kas neizmanto 1. punktā paredzēto iespēju, [līdz ...[22] var nolemt līdzekļus apmērā līdz [15] % no summas, kas atvēlēta to lauku attīstības programmu pasākumu atbalstam, kurus 2015.−2020. gada periodā finansē no ELFLA saskaņā ar Regulu (ES) Nr. [...] [RD], darīt pieejamus Regulā (EK) Nr. 73/2009 un šajā regulā paredzētu tiešo maksājumu veidā]. Bulgārija, Igaunija, Somija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Spānija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste var nolemt tiešo maksājumu veidā darīt pieejamus [vēl] [10 %] no lauku attīstībai atvēlētās summas. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama atbalsta pasākumiem saskaņā ar lauku attīstības programmu. Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam. Procentuālā daļa, kas paziņota saskaņā ar otro daļu, 1. punkta pirmajā daļā minētajiem gadiem ir vienāda.”; (3) regulas 57. panta 2. punktā pēc pirmās daļas iekļauj šādu daļu: “Tomēr to turpina piemērot attiecībā uz atbalsta pieteikumiem, kas ir saistīti ar pieprasījumu gadiem, kuri sākas pirms 2015. gada 1. janvāra.”; (4) regulas 59. panta otro un trešo daļu aizstāj ar šādām: “To piemēro no 2015. gada 1. janvāra. Tomēr 20. panta 5. punktu, 22. panta 6. punktu, 35. panta 1. punktu, 37. panta 1. punktu un 39. pantu piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.” 7. pants Grozījums Regulā (ES) Nr. […] [HZ] Regulas (ES) Nr. […] [HZ] 115. pantu aizstāj ar šādu: “115. pants Stāšanās spēkā un piemērošana Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra ar šādiem izņēmumiem: (a) tās 7., 8. un 9. pantu piemēro no 2013. gada 16. oktobra; (b) tās 18., 42., 43. un 45. pantu piemēro no 2013. gada 16. oktobra attiecībā uz izdevumiem, kas radušies no 2013. gada 16. oktobra; (c) III sadaļu, V sadaļas II nodaļu un VI sadaļu piemēro no 2015. gada 1. janvāra.” 8. pants Grozījums Regulā (ES) Nr. […] [sCMO] Regulas (ES) Nr. […] [sCMO] 163. panta 1. punktā pievieno šādu apakšpunktu: “h) minētās regulas 111. pantu [Regulas (ES) Nr. COM(2010) 799) 155. pantu] līdz 2015. gada 31. martam.” 9. pants Grozījums Regulā (ES) Nr. […] [RD] Regulas (ES) Nr. […] [RD] 64. panta 4. un 5. punktu aizstāj ar šādiem: “4. Komisija ar īstenošanas aktu nosaka 1. punktā minēto summu ikgadēju sadalījumu dalībvalstīm, atskaitot 2. punktā minēto summu un ņemot vērā līdzekļu pārvietojumus, kas minēti Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009* 136.a panta 2. punktā. Nosakot ikgadējo sadalījumu, Komisija ņem vērā: a) objektīvus kritērijus, kas saistīti ar 4. pantā minētajiem mērķiem, un b) iepriekšējos rezultātus. 5. Papildus 4. punktā minētajām summām tajā pašā punktā minētajā īstenošanas aktā iekļauj arī līdzekļus, kas pārvietoti uz ELFLA, piemērojot Regulas (EK) Nr. 73/2009 136.a panta 1. punktu un Regulas (ES) Nr. [DP] 7. panta 2. punktu, un − attiecībā uz 2013. kalendāro gadu − līdzekļus, kas pārvietoti uz ELFLA, piemērojot Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 10.b un 136. pantu. _______ * OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp.” 3. NODAĻA Nobeiguma noteikumi 10. pants Stāšanās spēkā un piemērošana Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra. Tomēr: – šīs regulas 5. panta 9. un 10. punktu piemēro no tās spēkā stāšanās dienas, – šīs regulas 5. panta 11. punktu attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 73/2009 II un III pielikumu piemēro no 2013. gada 22. decembra, un – šīs regulas 6. pantu piemēro no Regulas (ES) Nr. […] [DP] spēkā stāšanās dienas. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā − Padomes vārdā − priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS Atbilstošie panti par pasākumiem, kas saistīti ar dzīvniekiem, un platībatkarīgajiem pasākumiem 2007.−2013. gada un 2014.−2020. gada plānošanas periodā Regula (EK) Nr. 1698/2005 || Regula (ES) Nr. […] [RD] 36. panta a) punkta i) un ii) apakšpunkts – maksājumi lauksaimniekiem par nelabvēlīgiem dabas apstākļiem kalnu teritorijās un maksājumi lauksaimniekiem par nelabvēlīgiem dabas apstākļiem citās teritorijās || 32. pants – maksājumi apgabaliem, kuros ir dabīgi vai citi specifiski ierobežojumi 36. panta a) punkta iii) apakšpunkts – Natura 2000 maksājumi un maksājumi, kas saistīti ar Direktīvu 2000/60/EK || 31. pants – Natura 2000 un Ūdens pamatdirektīvas maksājumi 36. panta a) punkta iv) apakšpunkts – agrovides maksājumi || 29. pants – agrovide un klimats 36. panta a) punkta v) apakšpunkts – dzīvnieku labturības maksājumi || 34. pants – dzīvnieku labturība 36. panta b) punkta i) un iii) apakšpunkts – lauksaimniecības zemes pirmreizējā apmežošana un lauksaimniecībā neizmantojamās zemes pirmreizējā apmežošana || 22. panta 1. punkta a) apakšpunkts – apmežošana un meža platību izveide 36. panta b) punkta iv) apakšpunkts – Natura 2000 maksājumi || 31. pants – Natura 2000 un Ūdens pamatdirektīvas maksājumi 36. panta b) punkta v) apakšpunkts – meža vides maksājumi || 35. pants – meža vides un klimata pakalpojumi un meža saglabāšana II PIELIKUMS Regulas (EK) Nr. 73/2009 II, III un VIII pielikumu groza šādi: (1) II pielikuma A punktu “Vide” aizstāj ar šādu: “1. || Padomes Direktīva 79/409/EEK (1979. gada 2. aprīlis) par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.) || 3. panta 1. punkts, 3. panta 2. punkta b) apakšpunkts, 4. panta 1., 2. un 4. punkts, 5. panta a), b) un d) punkts 2. || Padomes Direktīva 86/278/EEK (1986. gada 12. jūnijs) par vides, jo īpaši augsnes, aizsardzību, lauksaimniecībā izmantojot notekūdeņu dūņas (OV L 181, 4.7.1986., 6. lpp.) || 3. pants 3. || Padomes Direktīva 91/676/EEK (1991. gada 12. decembris) attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (OV L 375, 31.12.1991., 1. lpp.) || 4. un 5. pants 4. || Padomes Direktīva 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.) || 6. pants un 13. panta 1. punkta a) apakšpunkts”; (2) III pielikumu groza šādi: a) ierakstu “Ūdens aizsardzība un apsaimniekošana” aizstāj ar šādu: Ūdens aizsardzība un apsaimniekošana: Ūdens aizsardzība pret piesārņojumu un noteci, ūdens izmantojuma pārvaldība || - Buferjoslu izveide gar ūdensteci(1) || - Ja apūdeņošanā lietotā ūdens izmantošanai nepieciešama atļauja, − atļauju procedūru ievērošana || Papildinājumā noteiktie pasākumi || (1) Piezīme. LLVA buferjoslās gan īpaši jutīgajās zonās, kas noteiktas atbilstīgi Direktīvas 91/676/EEK 3. panta 2. punktam, gan ārpus tām jāievēro vismaz tās prasības, kas saistītas ar nosacījumiem mēslojuma iestrādāšanai zemē tuvu ūdenstecēm, kā minēts Direktīvas 91/676/EEK II pielikuma A punkta 4. apakšpunktā, un jāpiemēro saskaņā ar dalībvalstu rīcības programmām, kuras izveidotas saskaņā ar Direktīvas 91/676/EEK 5. panta 4. punktu.”; b) pievieno šādu papildinājumu: “PAPILDINĀJUMS A. Pasākumi, kas saistīti ar I sarakstu Dalībvalstis: – aizliedz I saraksta vielu tiešas novadīšanas, – iepriekš izmeklē šo vielu jebkādu apglabāšanu vai izgāšanu apglabāšanas nolūkā, ja minētās darbības var izraisīt netiešu novadīšanu. Ņemot vērā izmeklēšanas iznākumu, dalībvalstis aizliedz šādu darbību vai piešķir atļauju ar nosacījumu, ka tiek ievēroti visi tehniskie piesardzības pasākumi, lai izvairītos no šādas novadīšanas, – veic visus attiecīgos pasākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai novērstu I saraksta vielu netiešu novadīšanu, kuru izraisa uz zemes vai zemē veiktas darbības, kas nav otrajā ievilkumā minētās darbības. Tomēr, ja iepriekšējā izmeklēšanā konstatē, ka pazemes ūdeņi, kuros paredzēts novadīt I saraksta vielas, pastāvīgi ir nepiemēroti citai izmantošanai, jo īpaši izmantošanai mājsaimniecībā vai lauksaimniecībā, dalībvalstis var atļaut šo vielu novadīšanu ar nosacījumu, ka to klātesība netraucē zemes resursu izmantošanu. Šādas atļaujas var piešķirt vienīgi tad, ja ir veikti visi tehniskie piesardzības pasākumi, lai nodrošinātu to, ka šīs vielas nevar nonākt citās ūdens sistēmās vai kaitēt citām ekosistēmām. Pēc iepriekšējas izmeklēšanas dalībvalstis var atļaut novadīšanu, kas saistīta ar tāda ūdens ievadīšanu atpakaļ tajā pašā ūdenstilpē, kas izmantots ģeotermiskām vajadzībām, izsūknēts no raktuvēm un karjeriem vai izsūknēts civilo inženiertehnisko darbu vajadzībām. B. Pasākumi, kas saistīti ar II sarakstu Dalībvalstis veic iepriekšēju izmeklēšanu attiecībā uz: – visām II saraksta vielu tiešajām novadīšanām, lai ierobežotu šādas novadīšanas, – šo vielu apglabāšanu vai izgāšanu apglabāšanas nolūkā, ja minētās darbības var izraisīt netiešu novadīšanu. Ņemot vērā šādas izmeklēšanas iznākumu, dalībvalstis var piešķirt atļauju ar nosacījumu, ka tiek veikti visi tehniskie piesardzības pasākumi, kas novērš pazemes ūdeņu piesārņošanu ar šīm vielām. Turklāt dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai ierobežotu II saraksta vielu netiešas novadīšanas, ko izraisa uz zemes vai zemē veiktas darbības, kas nav pirmajā daļā minētās darbības. VIELU SAIMJU UN GRUPU I SARAKSTS, KAS MINĒTS A IEDAĻĀ I sarakstā ir atsevišķas vielas, kas pieder pie turpmāk uzskaitīto vielu saimēm un grupām, izņemot vielas, kuras tiek uzskatītas par nepiemērotām iekļaušanai I sarakstā, pamatojot to ar zemo toksicitātes, ķīmiskās stabilitātes un bioakumulācijas risku. Tās vielas, kuras, ņemot vērā to toksicitāti, ķīmisko stabilitāti un bioakumulācijas potenciālu, ir piemērotas iekļaušanai II sarakstā, ir jāiekļauj II sarakstā. 1. Halogēnorganiskie savienojumi un vielas, kuras šādus savienojumus var veidot ūdens vidē 2. Fosfororganiskie savienojumi 3. Alvorganiskie savienojumi 4. Vielas, kuras kancerogēnas, mutagēnas vai teratogēnas īpašības iegūst ūdens vidē vai ar tās starpniecību (*) 5. Dzīvsudrabs un tā savienojumi 6. Kadmijs un tā savienojumi 7. Minerāleļļas un ogļūdeņraži 8. Cianīdi VIELU SAIMJU UN GRUPU II SARAKSTS, KAS MINĒTS B IEDAĻĀ II sarakstā ir atsevišķas vielas un vielu kategorijas, kas pieder pie turpmāk uzskaitītajām vielu saimēm un grupām un kam varētu būt kaitīga iedarbība uz pazemes ūdeņiem. 1. Šādi nemetāli un metāli un to savienojumi: 1. Cinks 2. Varš 3. Niķelis 4. Hroms 5. Svins 6. Selēns 7. Arsēns 8. Antimons 9. Molibdēns 10. Titāns 11. Alva 12. Bārijs 13. Berilijs 14. Bors 15. Urāns 16. Vanādijs 17. Kobalts 18. Tallijs 19. Telūrs 20. Sudrabs 2. Biocīdi un to atvasinājumi, kas nav uzskaitīti I sarakstā. 3. Vielas, kas negatīvi ietekmē pazemes ūdeņu garšu un/vai smaržu, un savienojumi, kas var izraisīt šādu vielu veidošanos šajos ūdeņos un padarīt tos nederīgus lietošanai uzturā. 4. Toksiski vai ķīmiski stabili silīcijorganiskie savienojumi un vielas, kas var izraisīt šādu savienojumu veidošanos ūdenī, izņemot tos, kuri ir bioloģiski nekaitīgi vai kuri ūdenī ātri pārveidojas nekaitīgās vielās. 5. Fosfora neorganiskie savienojumi un elementārais fosfors. 6. Fluorīdi 7. Amonjaks un nitrīti (*) II saraksta vielas, kas ir kancerogēnas, mutagēnas vai teratogēnas, ir iekļautas šā saraksta 4. kategorijā.”; (3) VIII pielikuma aili par 2014. gadu aizstāj ar šādu: “1. tabula (EUR 1000) Dalībvalsts || 2014 Beļģija || [544 047] Dānija || [926 075] Vācija || [5 178 178] Grieķija || [2 063 187] Spānija || [4 833 647] Francija || [7 586 341] Īrija || [1 216 547] Itālija || [3 953 394] Luksemburga || [33 661] Nīderlande || [793 319] Austrija || [693 716] Portugāle || [557 667] Somija || [523 247] Zviedrija || [696 487] Apvienotā Karaliste || [3 548 576] 2. tabula (*) (EUR 1000) Bulgārija || [642 103] Čehija || [875 305] Igaunija || [110 018] Kipra || [51 344] Latvija || [168 886] Lietuva || [393 226] Ungārija || [1 272 786] Malta || [5 239] Polija || [2 970 020] Rumānija || [1 428 531] Slovēnija || [138 980] Slovākija || [377 419] (*) Maksimālie apjomi aprēķināti, ņemot vērā 121. pantā paredzēto pieaugumu shēmu.” FINANŠU PĀRSKATS || FS/13/ 344471Rev1 6.15.2013 || DATUMS: 25.03.2013. 1. || BUDŽETA POZĪCIJA 05 03 Tiešais atbalsts 05 04 Lauku attīstība || 2. || NOSAUKUMS Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko nosaka konkrētus pārejas noteikumus par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), groza Regulu (ES) Nr. [RD] attiecībā uz līdzekļiem un to sadalījumu 2014. gadam un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 un Regulas (ES) Nr. [DP], (ES) Nr. [HZ] un (ES) Nr. [sCMO] attiecībā uz to piemērošanu 2014. gadā 3. || JURIDISKAIS PAMATS Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 2. punkts 4. || MĒRĶI Ar šo regulu nosaka pārejas noteikumus par tiešo maksājumu piemērošanu attiecībā uz 2014. gadu un par atbalstu lauku attīstībai 5. || FINANSIĀLĀ IETEKME || 12 MĒNEŠU PERIODS (miljonos EUR) || KĀRTĒJAIS, 2013. FINANŠU GADS (miljonos EUR) || NĀKAMAIS, 2014. FINANŠU GADS (miljonos EUR) 5.0. || IZDEVUMI, KO SEDZ - NO ES BUDŽETA (KOMPENSĀCIJAS/INTERVENCES PASĀKUMI) - VALSTU IESTĀDES - CITI || || || 5.1. || IEŅĒMUMI - ES PAŠU RESURSI (MAKSĀJUMI/ MUITAS NODOKĻI) - VALSTS || || || || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 5.0.1. || PAREDZĒTIE IZDEVUMI || EUR -830 milj. || || || 5.1.1. || PAREDZĒTIE IEŅĒMUMI || || || || 5.2. || APRĒĶINA METODE: Skatīt piezīmes 6.0. || VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS KĀRTĒJĀ BUDŽETA ATTIECĪGAJĀ NODAĻĀ? || neattiecas 6.1. || VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT, VEICOT KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVEDUMUS? || neattiecas 6.2. || VAI BŪS VAJADZĪGS PAPILDU BUDŽETS? || NĒ 6.3. || VAI APROPRIĀCIJAS BŪS JĀIERAKSTA NĀKAMO GADU BUDŽETOS? || NĒ PIEZĪMES Šis finanšu pārskats papildina KLP reformu priekšlikumu (COM(2012)551, COM(2012)552, COM(2012)553) finanšu pārskatu un būtu jālasa kopā ar to. Šā regulas priekšlikuma mērķis ir pagarināt termiņu, kurā piemēro dažus spēkā esošo shēmu elementus, ņemot vērā ietekmi, kādu uz tiešajiem maksājumiem rada daudzgadu finanšu shēmas (DFS) satvarā panāktā vienošanās par ārējo konverģenci, līdzekļu elastīgu pārvietošanu starp KLP pīlāriem un lauku attīstībai noteikto līdzfinansējuma likmi. Finansiālu seku kā tādu nav, jo ar šo regulas projektu tikai ievieš Komisijas priekšlikumus par DFS un par KLP reformu, ņemot vērā Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumus. Jaunie elementi, kas izriet no Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumiem, ir ielikti kvadrātiekavās, gaidot galīgo vienošanos par DFS. Attiecībā uz tiešajiem maksājumiem ārējā konverģence un līdzekļu elastīga pārvietošana starp pīlāriem ir piemērojama no 2015. finanšu gada (attiecībā uz tiešajiem maksājumiem atbilst 2014. pieprasījumu gadam). Salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu un tā finanšu pārskatu Eiropadomes 2013. gada 8. februāra secinājumi paredz tiešo maksājumu samazinājumu par EUR 830 milj. (pašreizējās cenās) 2014. pieprasījumu gadā (EUR 5 milj. attiecībā uz kultūratkarīgo maksājumu par kokvilnu un EUR 825 milj. attiecībā uz VIII pielikumu). Attiecībā uz līdzekļu elastīgu pārvietošanu starp pīlāriem finansiālo ietekmi vēl nav iespējams novērtēt, jo dalībvalstīm par saviem pārvietojumiem jāpaziņo Komisijai vēlāk šā gada laikā. Elastība nekādā ziņā neietekmēs budžetu, jo tieši tādas pašas summas, kas tiks atskaitītas no viena fonda (ELGF vai ELFLA) līdzekļiem, tiks darītas pieejamas otram fondam (ELGF vai ELFLA). Attiecībā uz lauku attīstību šā regulas projekta mērķis ir nodrošināt vairāku tādu pasākumu nepārtrauktību, kuri ietver daudzgadu saistības. Arī attiecībā uz minētajiem pasākumiem regulas projektā paredzēts, ka par izdevumiem, kas atbilst saistībām, kuru uzņemšanās notikusi 2007.−2013. gadā, ir tiesības pretendēt uz atbalstu jaunajā plānošanas periodā pēc 2015. gada (ja ir veicami maksājumi) vai pirms tam, ja pašreizējais finanšu piešķīrums ir pilnībā apgūts. Minētajiem noteikumiem nav finansiālas ietekmes, jo lauku attīstības piešķīrums nemainās. Maksājumu sadalījums laikā gan varētu būt nedaudz citādāks, taču patlaban to nevar kvantitatīvi novērtēt. [1] OV C […], […], […] lpp. [2] OV C […], […], […] lpp. [3] OV L […], […], […]. lpp. [4] OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp. [5] OV L […], […], […]. lpp. [6] OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp. [7] OV L […], […], […]. lpp. [8] OV L […], […], […]. lpp. [9] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [10] OV L 20, 26.1.1980., 43. lpp. [11] OV L […], […], […]. lpp. [12] OV L […], […], […]. lpp. [13] OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp. [14] OV ierakstīt datumu: vienu mēnesi pēc dienas, kurā sāk piemērot šo regulu. [15] OV ierakstīt datumu: vienu mēnesi pēc dienas, kurā sāk piemērot šo regulu. [16] OV ierakstīt datumu: vienu mēnesi pēc dienas, kurā sāk piemērot šo regulu. [17] OV ierakstīt datumu: vienu mēnesi pēc dienas, kurā sāk piemērot šo regulu. [18] OV ierakstīt datumu: 7 dienas pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas. [19] OV ierakstīt datumu: 7 dienas pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas. [20] OV ierakstīt datumu: 7 dienas pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas. [21] OV ierakstīt datumu: 7 dienas pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas. [22] OV ierakstīt datumu: 7 dienas pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.