Eiropas Parlamenta rezolūcija par Azerbaidžānu



Oficiālais Vēstnesis 290 E , 29/11/2006 Lpp. 0421 - 0422



P6_TA(2006)0069 Kultūras mantojums Azerbaidžānā Eiropas Parlamenta rezolūcija par Azerbaidžānu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā tā 2005. gada 9. jūnija [1] un 2005. gada 27. oktobra rezolūciju par Azerbaidžānu [2], - ņemot vērā tā 2006. gada 19. janvāra rezolūciju par Eiropas kaimiņattiecību politiku [3], - ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par Dienvidkaukāzu, īpaši 1999. gada 11.martā pieņemto rezolūciju par atbalstu miera nodrošināšanai Kaukāzā [4] un tā ieteikumus Padomei, kas pieņemti 2004. gada 26. februārī, par ES politiku attiecībā uz Dienvidkaukāzu [5], - ņemot vērā Padomes 2004. gada 14. jūnija lēmumu par Armēnijas un Azerbaidžānas iekļaušanu ES kaimiņattiecību politikā, īpaši ar mērķi veicināt labas kaimiņattiecības, ievērojot minoritāšu tiesības, - ņemot vērā Azerbaidžānas un Armēnijas saistības attiecībā uz Eiropas Padomi īpaši izmantojot Eiropas Kultūras konvenciju, pārskatīto Eiropas Konvenciju arheoloģiskā mantojuma aizsardzībai un Vispārējo konvenciju par nacionālo minoritāšu aizsardzību, ko tās ir ratificējušas un apņēmušās ievērot, - ņemot vērā 1954. gada UNESCO Hāgas konvenciju par kultūras vērtību aizsardzību bruņota konflikta gadījumā un tās 1954. gada protokolu, ko parakstījušās gan Azerbaidžāna, gan Armēnija un kas ir piemērojami okupētās teritorijās, - ņemot vērā UNESCO 2003. gada Deklarāciju par kultūras mantojuma iznīcināšanu pasaulē, kurā starptautiskā kopiena atzīst kultūras mantojuma aizsardzības nozīmi un no jauna apstiprina tās apņemšanos novērst tā tīšu iznīcināšanu jebkādā veidā, lai visu kultūras mantojumu varētu nodot nākošajām paaudzēm, - ņemot vērā Starptautiskās Apdraudēto vietu un ievērojamo vietu padomes (ICOMOS) ziņojumu [6] un ANO Cilvēktiesību komitejas pagaidu ziņojumu par kulta un reliģijas brīvību [7], - ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, A. tā kā Armēnija informēja par to, ka 1998. gada novembrī un 2002. gada decembrī Azerbaidžānas spēki veica armēņu kapu iznīcināšanas kampaņu Džulfā un Nahičevānā; tā kā visnesenākā iznīcināšana notika 2005. gada decembrī, ko pierāda nesenais videomateriāls, ko uzņēma Armēnijas varas iestādes; B. tā kā starptautiskā kopiena vairākkārt reaģēja uz šīm darbībām; tā kā Azerbaidžāna nav sniegusi atbildi uz iepriekšējā ANO Ārkārtējā ziņotāja Abdelfattah Amor izmeklēšanu saistībā ar 1998. gada novembra un 2002. gada decembra notikumiem; C. tā kā ir nopietni apgalvojumi par to, ka Azerbaidžānas varas iestādes varētu būt iesaistītas pieminekļu iznīcināšanā; D. uzsverot šīs arheoloģiskās vietas īpašo nozīmi, kurā vēl bija palikuši 6000 Armēnijas reliģiskajai mākslai raksturīgo akmenī cirsto krustu "khatchkars", kas liecina par Armēnijas reliģijas specifiku un apstiprina reģiona etnisko un kultūras dažādību; E. tā kā jebkura kultūras, reliģiskā vai nacionālā mantojuma pieminekļa vai objekta iznīcināšana vai profanācija pārkāpj Eiropas Savienības principus; F. tā kā šī iznīcināšana notiek Armēnijas un Azerbaidžānas iesaldētā konflikta kontekstā Kalnu Karabahas teritorijā; G. tā kā sarunas par Kalnu Karabahu turpmāk varētu beigties labvēlīgi un varētu tikt rasta vienošanās par konflikta noregulēšanas principiem, kaut arī par Armēnija un Azerbaidžānas prezidentu tikšanās Rambuijē 2006. gada 10. un 11. februārī nesniedza rezultātu; H. atgādinot, ka Eiropas kaimiņattiecību politikas mērķis ir veidot priviliģētas attiecības ar Azerbaidžānu un Armēniju, kas veidotas uz kopīgām vērtībām, tostarp minoritāšu tiesību ievērošanu un cieņu pret viņu kultūras mantojumu, 1. asi nosoda Džulfas kapu iznīcināšanu, kā arī visu vēsturiski nozīmīgo vietu iznīcināšanu Armēnijā un Azerbaidžānā, kā arī nosoda jebkuru darbību, kuras mērķis ir iznīcināt tautas kultūras mantojumu; 2. aicina Padomi un Komisiju darīt zināmu Armēnijas un Azerbaidžānas valdībām, ka jāpieliek visas pūles, lai izbeigtu etniskās tīrīšanas praksi, kas izraisījusi šādas darbības, kā arī rast veidu, kā veicināt pakāpenisku bēgļu un pārvietoto personu atgriešanos; 3. prasa, lai Azerbaidžānas un Armēnijas valdības ievēro starptautiskās saistības kultūras mantojuma jomā, īpaši tās, kas izriet no to pievienošanās Eiropas Padomei un iekļaušanos Eiropas kaimiņattiecību politikā; 4. uzsver, ka minoritāšu tiesību ievērošana, iekļaujot vēsturisko, reliģisko un kultūras mantojumu ir nosacījums efektīvai un patiesai Eiropas kaimiņattiecību politikas attīstībai, kas veicina arī labu kaimiņattiecību nodibināšanu starp visām attiecīgajām valstīm; 5. prasa, lai Azerbaidžāna ļauj savā teritorijā uzturēties arheoloģiskā mantojuma uzraudzības un aizsardzības misijām, piemēram, ekspertiem, kuri sadarbojas ar ICOMOS, kā arī ļauj Eiropas Parlamenta delegācijai apmeklēt arheoloģiski nozīmīgo vietu Džulfā; 6. aicina Armēnijas un Azerbaidžānas valdības pildīt savas starptautiskās saistības, īpaši kultūras un mantojuma saglabāšanas jomā, ko tā uzņēmusies, piedaloties starptautiskās organizācijās, UNESCO, Eiropas Padomē, kā arī aicina tās darīt visu, lai aizsargātu arheoloģisko, vēsturisko un kultūras mantojumu to teritorijā; 7. aicina Eiropas Komisiju un Padomi patlaban saistībā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku apspriežamajos rīcības plānos iekļaut klauzulu par arheoloģiski vai vēsturiski vērtīgu vietu aizsardzību šajās teritorijās; 8. aicina Komisiju un Padomi ar Eiropas kaimiņa attiecību politiku saistīto rīcības plānu īstenošanā izvirzīt noteikumu par vispārpieņemtu principu ievērošanu Armēnijā un Azerbaidžānā, īpaši šo valstu saistību ievērošanu, ko tās uzņēmušās kā Eiropas Padomes locekles attiecībā uz cilvēktiesībām un minoritāšu tiesībām, kā arī aicina Komisiju un Padomi iekļaut šajos rīcības plānos īpašus noteikumus par minoritāšu kultūras mantojuma aizsardzību; 9. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu parlamentiem un valdībām, Armēnijas valdībai un prezidentam, Azerbaidžānas valdībai un prezidentam, kā arī EDSO parlamentārajai asamblejai, Eiropas Padomes parlamentārajai asamblejai, UNESCO ģenerāldirektoram un ANO ģenerālsekretāram. [1] Pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0243. [2] Pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0411. [3] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0028. [4] OV C 175, 21.6.1999., 251. lpp. [5] OV C 98 E, 23.4.2004., 193. lpp. [6] 2002. gada Starptautiskais ziņojums par apdraudētajiem pieminekļiem un ievērojamām vietām. [7] ANO Ģenerālās asamblejas 58. sesija - dokuments 1/58/296, 19.8.2003. --------------------------------------------------