Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu (Kodificēta versija) /* COM/2007/0873 galīgā redakcija - COD 2007/0299 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 11.1.2008 COM(2007) 873 galīgā redakcija 2007/0299 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu (Kodificēta versija) (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Tautu Eiropas kontekstā Komisija piešķir lielu nozīmi Kopienas tiesību vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas un pieejamākas parastajam pilsonim, tādējādi sniedzot viņam jaunas iespējas un izdevību izmantot tam piešķirtās īpašās tiesības. Šo mērķi nevar sasniegt kamēr daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos. Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina dažādus instrumentus. Šajā sakarā to noteikumu kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai Kopienas tiesības būtu skaidras un caurskatāmas. 2. Tādējādi, Komisija 1987. gada 1. aprīlī nolēma[1] sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka Kopienas noteikumi ir skaidri un viegli saprotami. 3. Edinburgas Eiropadomes (1992. g. decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja[2], uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā laikā. Kodifikācija jāveic pilnīgā atbilstībā parastajai Kopienas likumdošanas procedūrai. Ņemot vērā to, ka nekādas izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar kodifikācija , Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai. 4. Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes 1993. gada 15. marta Direktīvas 93/7/EEK par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu[3] kodifikāciju. Jaunā direktīva pārņems dažādos tajā ietvertos aktus[4]; šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem grozījumiem , ko prasa pats kodifikācijas pasākums. 5. Kodifikācijas priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Direktīvas 93/7/EEK un tās grozošo aktu konsolidāciju visās oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās direktīvas III pielikumā. ê 93/7/EEK (pielāgots) (adapted) 2007/0299 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā Ö 95. Õ pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[5], rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru[6], tā kā ê (1) Padomes 1993. gada 15. marta Direktīva 93/7/EEK par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu[7] ir vairākas reizes būtiski grozīta[8]. Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē. ê 93/7/EEK 2. apsvērums (pielāgots) (2) Saskaņā ar Līguma 30. panta noteikumiem, un ievērojot ierobežojumus, dalībvalstis Ö patur Õ tiesības noteikt savas nacionālās kultūras vērtības un veiks nepieciešamos pasākumus to aizsardzībai. ê 93/7/EEK 3. apsvērums (pielāgots) (3) Tāpēc būtu Ö jāsaglabā Õ pasākumi, kas ļautu dalībvalstīm nodrošināt to kultūras priekšmetu atgriešanu savā teritorijā, kuri klasificēti kā nacionālās kultūras vērtības Līguma 30. panta izpratnē un kuri izvesti no to teritorijas, pārkāpjot iepriekšminētos valsts pasākumus vai [Padomes 1992. gada 9. decembra] Regulu [(EEK) Nr. 3911/92] par kultūras priekšmetu izvešanu[9]. Šo pasākumu īstenošanai vajadzētu būt pēc iespējas vienkāršai un efektīvai. Lai atvieglotu sadarbību attiecībā uz atgriešanu, pasākumu joma būtu jāierobežo līdz priekšmetiem, kas pieskaitāmi kultūras priekšmetu parastajām kategorijām. Šīs direktīvas I pielikums tātad nav vērsts uz to priekšmetu noteikšanu, kas klasificējami kā «nacionālās kultūras vērtības» minētā 30. panta izpratnē, bet vienīgi uz to priekšmetu kategoriju noteikšanu, kuri var tikt klasificēti kā tādi un attiecīgi var tikt ietverti šīs direktīvas ieviestajā atgriešanas procedūrā. ê 93/7/EEK 4. apsvērums (4) Šī direktīva attiecināma arī uz kultūras priekšmetiem, kas klasificēti kā nacionālās kultūras vērtības un veido publisko kolekciju vai baznīcas institūciju inventāra neatņemamu sastāvdaļu, bet neietilpst šajās vispārējās kategorijās. ê 93/7/EEK 5. apsvērums (pielāgots) (5) Starp dalībvalstīm būtu Ö jāsaglabā Õ administratīvā sadarbība attiecībā uz to valsts dārgumiem, kas būtu ciešā sakarā ar to sadarbību nozagto mākslas darbu jomā, un jo īpaši piedaloties valsts dārgumu un to publiskajās kolekcijās ietilpstošo nozaudēto, nozagto vai nelikumīgi izvesto kultūras priekšmetu uzskaitē Interpolā un citās piemērotās institūcijās, kas veic tamlīdzīgu uzskaiti. ê 93/7/EEK 6. apsvērums (pielāgots) (6) Šajā direktīvā Ö paredzētā Õ kārtība Ö ir piemērota Õ dalībvalstu sadarbībai šajā jomā iekšējā tirgus kontekstā. Mērķis ir dalībvalstu attiecīgo tiesību aktu savstarpējā atzīšana. Tāpēc jo īpaši būtu jāparedz, ka Komisijai palīdz padomdevēja komiteja. ê 93/7/EEK 7. apsvērums (7) Regula [(EEK) Nr. 3911/92] kopā ar šo direktīvu ievieš Kopienas sistēmu dalībvalstu kultūras priekšmetu aizsardzībai. ê (8) Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts II pielikuma B daļā, ê 93/7/EEK IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Šajā direktīvā: 1. «Kultūras priekšmets» nozīmē priekšmetu, kurš: a) pirms vai pēc tā izvešanas no dalībvalsts teritorijas klasificēts kā «nacionālās kultūras vērtības ar māksliniecisku, vēsturisku vai arheoloģisku vērtību» saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai administratīvajām procedūrām Līguma 30. panta izpratnē un b) pieder kādai no I pielikumā minētajām kategorijām vai nepieder pie kādas no šīm kategorijām, bet kā neatņemama sastāvdaļa ietilpst: i) muzeju, arhīvu vai bibliotēku saglabājamo kolekciju inventāros minētajās publiskajās kolekcijās, ii) baznīcas institūciju inventāri. 2. «Publiskās kolekcijas» nozīmē kolekcijas, kas ir dalībvalsts, dalībvalstī esošas vietējās vai reģionālās iestādes vai dalībvalsts teritorijā esošas institūcijas īpašums un kas ir noteiktas par publiskām saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, šādai institūcijai esot dalībvalsts vai vietējās vai reģionālās iestādes īpašumā vai saņemot no tām būtisku finansējumu. 3. «Nelikumīgi izvests no dalībvalsts teritorijas» nozīmē: a) izvests no dalībvalsts teritorijas, pārkāpjot šīs valsts nacionālo kultūras vērtību aizsardzības noteikumus vai pārkāpjot Regulu [(EEK) Nr. 3911/92], vai b) netiek atgriezts pēc likumīgas pagaidu izvešanas termiņa beigām, vai pārkāpts jebkurš cits šādu pagaidu izvešanu regulējošs nosacījums. 4. «Pieprasītāja dalībvalsts» nozīmē dalībvalsti, no kuras teritorijas kultūras priekšmets ir ticis nelikumīgi izvests. 5. «Pieprasījumu saņemošā dalībvalsts» nozīmē dalībvalsti, kuras teritorijā atrodas no citas dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestais kultūras priekšmets. 6. «Atgriešana» nozīmē kultūras priekšmeta fizisko atgriešanu pieprasītājas dalībvalsts teritorijā. 7. «Valdītājs» nozīmē personu, kura fiziski pārvalda kultūras priekšmetu savā labā. 8. «Turētājs» nozīmē personu, kura fiziski pārvalda kultūras priekšmetu trešo pušu labā. 2. pants No dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvesti kultūras priekšmeti tiek atgriezti saskaņā ar kārtību un apstākļiem, kas noteikti šajā direktīvā. 3. pants Šajā direktīvā noteikto uzdevumu izpildei katra dalībvalsts nozīmē vienu vai vairākas centrālās iestādes. Dalībvalstis informē Komisiju par visām centrālajām iestādēm, kuras tās izraugās, ievērojot šo pantu. Komisija publicē šo centrālo iestāžu un jebkuru ar tām saistīto grozījumu sarakstu Eiropas Savienības Oficiālā Vēstne ša C sērijā. 4. pants Dalībvalstu centrālās iestādes sadarbojas un veicina apspriešanos starp dalībvalstu kompetentajām valsts iestādēm. Pēdējās no iepriekšminētajām, jo īpaši: 1. pēc pieprasītājas dalībvalsts iesnieguma meklē noteikto kultūras priekšmetu, kurš ir ticis nelikumīgi izvests no tās teritorijas, nosakot valdītāju un/vai turētāju. Iesniegumā jāiekļauj visa informācija, kas nepieciešama, lai atvieglotu šo meklēšanu, īpaši norādot priekšmeta faktisko vai domājamo atrašanās vietu; 2. paziņo attiecīgajām dalībvalstīm gadījumos, ja to teritorijā tiek atrasts kultūras priekšmets un ja ir pietiekams pamats uzskatīt, ka tas ir ticis nelikumīgi izvests no citas dalībvalsts teritorijas; 3. dod iespēju pieprasītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm pārbaudīt, vai attiecīgais priekšmets ir kultūras priekšmets, ar noteikumu, ka pārbaude tiek veikta 2 mēnešu laikā pēc 2. punktā minētā paziņojuma. Gadījumā, ja tā netiek veikta noteiktajā termiņā, 4. un 5. punktu pārstāj piemērot; 4. sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm veic jebkurus nepieciešamos pasākumus kultūras priekšmeta fiziskai saglabāšanai; 5. ar nepieciešamajiem pagaidu pasākumiem novērš jebkuru darbību, kas paredzēta, lai izvairītos no atgriešanas procedūras; 6. attiecībā uz atgriešanu darbojas kā starpnieks starp valdītāju un/vai turētāju, un pieprasītāju dalībvalsti. Šajā nolūkā pieprasījumu saņemošo dalībvalstu kompetentās iestādes var, neierobežojot 5. pantu, vispirms atvieglot šķīrējtiesas procedūras īstenošanu saskaņā ar pieprasījumu saņemošās valsts tiesību aktiem, ar noteikumu, ka pieprasītāja valsts un valdītājs vai turētājs formāli sniedz savu piekrišanu. 5. pants Pieprasītāja dalībvalsts var ierosināt tiesas procesu pieprasījumu saņemošās dalībvalsts kompetentā tiesā pret valdītāju vai, ja tāda nav, pret turētāju nolūkā nodrošināt no tās teritorijas nelikumīgi izvestā kultūras priekšmeta atgriešanu. Tiesas procesu var ierosināt tikai tad, ja tā ierosināšanas dokumentam pievienots: a) dokuments, kas apraksta priekšmetu, uz ko attiecas pieprasījums, un apliecina, ka tas ir kultūras priekšmets; b) pieprasītājas dalībvalsts kompetentu iestāžu apliecinājums, ka kultūras priekšmets ir ticis nelikumīgi izvests no tās teritorijas. 6. pants Pieprasītājas dalībvalsts centrālā iestāde tūlīt informē pieprasījumu saņemošās dalībvalsts centrālo iestādi par tiesas procesa ierosināšanu nolūkā nodrošināt attiecīgā priekšmeta atgriešanu. Pieprasījumu saņemošās dalībvalsts centrālā iestāde tūlīt informē citu dalībvalstu centrālās iestādes. 7. pants 1. Dalībvalstis savos tiesību aktos nosaka, ka šajā direktīvā paredzētais tiesas process nevar tikt ierosināts vēlāk kā gadu no brīža, kad pieprasītāja dalībvalsts uzzinājusi par kultūras priekšmeta atrašanās vietu un par tās valdītāja vai turētāja identitāti. Jebkurā gadījumā šāds tiesas process nevar tikt ierosināts vēlāk kā pēc 30 gadiem kopš priekšmeta nelikumīgas izvešanas no pieprasītājas dalībvalsts teritorijas. Tomēr 1. panta 1. punktā minēto dalībvalstu publiskajās kolekcijās ietilpstošu priekšmetu un baznīcas priekšmetu gadījumā, ja attiecīgās valsts tiesību aktos tie pakļauti īpašai aizsardzībai, atgriešanas prasībām piemērojams 75 gadu prasības noilguma termiņš, izņemot dalībvalstis, kurās netiek piemērots prasības noilguma termiņš, vai dalībvalstu divpusējo līgumu gadījumā, kuros tiek noteikts noilguma termiņš, kas pārsniedz 75 gadus. 2. Prasība par atgriešanu nevar tikt iesniegta gadījumā, ja izvešana no pieprasītājas dalībvalsts attiecīgās valsts teritorijas vairs nav nelikumīga laikā, kad tā tiek iesniegta. ê 93/7/EEK (pielāgots) 8. pants Izņemot to, kā citādi tiek noteikts 7. un 13. pantā, kompetentā iestāde norīko attiecīgā kultūras priekšmeta atgriešanu, ja tas atzīts par kultūras priekšmetu un par nelikumīgi izvestu no valsts teritorijas. ê 93/7/EEK 9. pants Norīkojot priekšmeta atgriešanu, pieprasījumu saņemošo dalībvalstu kompetentā tiesa nosaka valdītājam kompensāciju, ko uzskata par taisnīgu saskaņā ar lietas apstākļiem, ar noteikumu, ka tiesa pārliecinājusies, ka valdītājs, iegādājoties priekšmetu, ir rīkojies ar pienācīgo piesardzību un uzmanību. Pierādīšanas pienākumu reglamentē pieprasījumu saņemošās dalībvalsts tiesību akti. Dāvinājuma vai mantošanas gadījumā valdītājs nedrīkst būt izdevīgākā situācijā nekā persona, no kuras tas šādā ceļā ieguvis priekšmetu. Pieprasītāja dalībvalsts šādu kompensāciju izmaksā pēc priekšmeta atgriešanas. 10. pants Izdevumus, kas rodas, īstenojot tiesas nolēmumu par kultūras priekšmeta atgriešanu, sedz pieprasītāja dalībvalsts. Tas pats attiecas uz 4. panta 4. punktā minēto pasākumu izmaksām. 11. pants 9. pantā minētās taisnīgas kompensācijas un 10. pantā minēto izdevumu samaksa neierobežo pieprasītājas dalībvalsts tiesības veikt pasākumus šo summu atgūšanai no personām, kas ir atbildīgas par nelikumīgu kultūras priekšmeta izvešanu no tās teritorijas. 12. pants Kultūras priekšmeta īpašuma tiesības pēc tā atgriešanas regulē pieprasītājas dalībvalsts attiecīgais likums. 13. pants Šī direktīva attiecas tikai uz kultūras priekšmetiem, kuri nelikumīgi izvesti no dalībvalsts teritorijas 1993. gada 1. janvārī vai pēc tam. 14. pants 1. Katra dalībvalsts var paplašināt savu kultūras priekšmetu atgriešanas pienākumu, ietverot citas priekšmetu kategorijas, kas nav minētas I pielikumā. 2. Katra dalībvalsts var šajā direktīvā paredzēto kārtību piemērot nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanas pieprasījumiem no citu dalībvalstu teritorijām līdz 1993. gada 1. janvārim. 15. pants Šī direktīva neierobežo nevienu civillietu vai krimināllietu, ko saskaņā ar dalībvalstu likumiem varētu ierosināt pieprasītāja dalībvalsts un/vai nozagtā kultūras priekšmeta īpašnieks. ê 93/7/EEK (pielāgots) 16. pants 1. Ik pēc trim gadiem dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu. 2. Ik pēc trim gadiem Komisija nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai pārskata ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu. 3. Padome, darbojoties pēc Komisijas ierosinājuma, ik pēc trim gadiem izskata un pēc vajadzības labo I pielikumā norādītās summas, pamatojoties uz ekonomiskajiem un monetārajiem rādītājiem Kopienā. ê 93/7/EEK 17. pants Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar Regulas [(EEK) Nr. 3911/92] 8. pantu. Komiteja izskata jebkuru ar šīs direktīvas I pielikuma piemērošanu saistīto jautājumu, kura izskatīšanu var ierosināt priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvja pieprasījuma. ê 93/7/EEK (pielāgots) 18. pants Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai Ö zināmus normatīvo un administratīvo aktu noteikumus, kas vajadzīgi, Õ lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Kad dalībvalstis Ö pieņem minētos noteikumus Õ, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. ê 19. pants Direktīvu 93/7/EEK, kā tā grozīta ar direktīvām, kā izklāstīts II pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts II pielikuma B daļā. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas III pielikumā. 20. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . ê 93/7/EEK 21. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, […] Eiropas Parlamenta vārdā Padomes vārdā priekšsēdētājs priekšsēdētājs […] […] ê 93/7/EEK I PIELIKUMS Direktīvas 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajām kategorijām jāpieder pie priekšmetiem, kas Līguma 30. panta izpratnē klasificēti kā «nacionālās kultūras vērtības», lai tie varētu tikt atgriezti saskaņā ar šo direktīvu A. 1. Vairāk nekā 100 gadus veci arheoloģiskie priekšmeti, kas iegūti no - zemes vai zemūdens izrakumiem un atradumiem, - arheoloģiskajiem atradumiem, - arheoloģiskajām kolekcijām. 2. Vairāk nekā 100 gadus veci elementi, kuri ir sadalītu mākslas, vēstures vai reliģijas pieminekļu neatņemama sastāvdaļa. ê 96/100/EK 1. panta 1. punkta a) apakšpunkts 3. Pilnībā ar roku uz jebkāda materiāla un jebkādā veidā veidoti zīmējumi un gleznas, kas nav iekļauti 4. vai 5. kategorijā[10]. ê 96/100/EK 1. panta 1. punkta b) apakšpunkts 4. Pilnībā ar roku uz jebkāda materiāla ar ūdenskrāsām, guašu un pasteļkrāsām veidoti darbi1. ê 96/100/EK 1. panta 1. punkta c) apakšpunkts 5. Pilnībā ar roku uz jebkāda materiāla veidotas mozaīkas, kas nav iekļautas 1. vai 2. kategorijā, un jebkādā veidā pilnībā ar roku uz jebkāda materiāla veidoti zīmējumi1. ê 93/7/EEK (pielāgots) 6. Oriģinālie gravējumi, gravīras, serigrāfijas un litogrāfijas un to attiecīgās plātnes un oriģināli1. 7. Oriģinālās skulptūras vai tēlniecības darbi un kopijas, kas izgatavotas tādā veidā kā oriģināls1 un kas nav iekļautas 1. kategorijā1. 8. Fotogrāfijas, to filmas un negatīvi1. 9. Inkunābulas un manuskripti, to skaitā kartes un mūzikas partitūras atsevišķi vai kolekcijās1. 10. Vairāk nekā 100 gadus vecas grāmatas atsevišķi vai kolekcijās. 11. Vairāk nekā 200 gadus vecas iespiestas kartes. 12. Jebkāda veida arhīvi un jebkādi to elementi jebkurā veidā, kuros ietilpst vairāk nekā 50 gadus veci elementi. 13. a) Zooloģiskas, botāniskas, mineraloģiskas vai anatomiskas kolekcijas[11] un paraugi no šīm kolekcijām; b) vēsturiskas, paleontoloģiskas, etnogrāfiskas vai numismātiskas interešu kolekcijas2. 14. Vairā nekā 75 gadus veci transporta līdzekļi. 15. Jebkura cita vairāk nekā 50 gadus veca senlieta, kas nav iekļauta A 1 līdz A 14 kategorijā. Uz kultūras priekšmetiem no A 1 līdz A 15 kategorijai šī direktīva attiecas tikai tad, ja to vērtība atbilst vai pārsniedz B daļā noteiktos finansiālā vērtējuma sākumpunktus. B. Konkrētām A daļā minētajām kategorijām piemērojamie finansiālā vērtējuma sākumpunkti (eiro) ê 2001/38/EK 1. panta 1. punkts VĒRTĪBA: Jebkāda vērtība ê 93/7/EEK - 1 (arheoloģiskie priekšmeti) - 2 (sadalīti pieminekļi) - 9 (inkunābulas un manuskripti) - 12 (arhīvi) 15 000 - 5 (mozaīkas un zīmējumi) - 6 (gravīras) - 8 (fotogrāfijas) - 11 (iespiestas kartes) ê 96/100/EK 1. panta 2. punkts 30 000 - 4 (ūdenskrāsas, guaša un pasteļkrāsas) ê 93/7/EEK 50 000 - 7 (skulptūras) - 10 (grāmatas) - 13 (kolekcijas) - 14 (transporta līdzekļi) - 15 (jebkurš cits priekšmets) 150 000 - 3 (gleznas) Novērtējums par to, vai ir vai nav izpildīti nosacījumi attiecībā uz finansiālo vērtību, jāveic atgriešanas pieprasījuma laikā. Finansiālā vērtība ir priekšmeta vērtība pieprasījumu saņemošajā dalībvalstī. ê 2001/38/EK 1. panta 2. punkts (pielāgots) Dalībvalstīm, kuru valūta nav eiro, vērtības, kas Ö šajā Õ pielikumā ir izteiktas eiro, pārrēķina un izsaka nacionālajās valūtās pēc valūtas apmaiņas kursa, kāds noteikts 2001. gada 31. decembrī un publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šo nacionālajās valūtās izteikto atbilstošo vērtību pārskata ik pēc diviem gadiem, sākot ar 2001. gada 31. decembri. Atbilstošo vērtību aprēķināšanu veic, balstoties uz šo valūtu vidējo dienas vērtību, izteiktu eiro, 24 mēnešu laikā, šis periods beidzas tā augusta mēneša pēdējā dienā, kurš ir pirms iepriekšējās pārskatīšanas, kas stājusies spēkā 31. decembrī. Kultūras preču padomdevēja komiteja pēc Komisijas priekšlikuma principiāli pārskata šo aprēķināšanas metodi divus gadus pēc pirmās piemērošanas. Pēc katras pārskatīšanas vērtības, kas izteiktas eiro, un tām atbilstošās vērtības valstu valūtās regulāri publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī novembra pirmajās dienās pēc šādas pārskatīšanas stāšanās spēkā. ______________ é II PIELIKUMS A daļa Atceltā direktīva ar tās sekojošo grozījumu sarakstu (minēti 19. pantā) Padomes Direktīva 93/7/EEK | (OV L 74, 27.3.1993., 74. lpp.) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/100/EK | (OV L 60, 1.3.1997., 59. lpp.) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/38/EK | (OV L 187, 10.7.2001., 43. lpp.) | B daļa Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos (minēti 19. pantā) Direktīva | Termiņš transponēšanai | 93/7/EEK | 15.12.1993[12] | 96/100/EK | 1.9.1997 | 2001/38/EK | 31.12.2001 | _____________ III PIELIKUMS Atbilstības Tabula Direktīva 93/7/EEK | Šī direktīva | 1. pants, 1. punkts, pirmais ievilkums | 1. pants, 1. punkts, a) apakšpunkts | 1. pants, 1. punkts, otrais ievilkums | 1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts | 1. pants, 1. punkts, otrais ievilkums, pirmais apakš-ievilkums | 1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, i) daļa | 1. pants, 1. punkts, otrais ievilkums, pirmais apakš-ievilkums, otrā daļa | 1. pants, 2. punkts | 1. pants, 1. punkts, otrais ievilkums, otrais apakš-ievilkums | 1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, ii) daļa | 1. pants, 2. punkts, pirmais ievilkums | 1. pants, 3. punkts, a) apakšpunkts | 1. pants, 2. punkts, otrais ievilkums | 1. pants, 3. punkts, b) apakšpunkts | 1. pants, 3. līdz 7. punkts | 1. pants, 4. līdz 8. punkts | 2. līdz 4. pants | 2. līdz 4. pants | 5. pants, pirmā daļa | 5. pants, pirmā daļa | 5. pants, otrā daļa, pirmais ievilkums | 5. pants, otrā daļa, a) punkts | 5. pants, otrā daļa, otrais ievilkums | 5. pants, otrā daļa, b) punkts | 6. līdz 15. pants | 6. līdz 15. pants | 16. pants, 1. un 2. punkts | 16. pants, 1. un 2. punkts | 16. pants, 3. punkts | - | 16. pants, 4. punkts | 16. pants, 3. punkts | 17. un 18. pants | 17. un 18. pants | 19. pants | 21. pants | _______ | 19. pants | _______ | 20. pants | Pielikums, A daļa, 1., 2. un 3. punkts | I pielikums, A daļa, 1., 2. un 3. punkts | Pielikums, A daļa, 3 A punkts | I pielikums, A daļa, 4 punkts | Pielikums, A daļa, 4. līdz 14. punkts | I pielikums, A daļa, 5. līdz 15. punkts | Pielikums, B daļa | I pielikums, B daļa | _______ | II pielikums | _______ | III pielikums | _____________ [1] COM(87) 868 PV. [2] Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu. [3] Izstrādāts atbilstīgi Komisijas Paziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei – Acquis communautaire kodifikācija, COM(2001) 645 galīgā redakcija. [4] Skat. šī priekšlikuma II pielikuma A daļu. [5] OV C […], […], […] lpp. [6] OV C […], […], […] lpp. [7] OV L 174, 27.3.1993., 74. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/38/EK (OV L 187, 10.7.2001., 43. lpp.). [8] Skat. II pielikuma A daļu. [9] OV L 395, 31.12.1992., 1. lpp. Ö Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.). Õ [10] Kas ir vairāk nekā piecdesmit gadus veci un nepieder saviem radītājiem. [11] Kā noteikts Tiesas spriedumā lietā 252/84: Ö Kolekciju priekšmeti Kopējā muitas tarifa pozīcijas Nr. 9705 nozīmē ir priekšmeti, kuriem ir nepieciešamās īpašības iekļaušanai kolekcijā, tas ir, priekšmeti, kuri ir samērā reti, parasti netiek lietoti to sākotnējam nolūkam, ir pakļauti īpašiem darījumiem, kuri ir ārpus parastas tirdzniecības ar līdzīgiem lietojamiem priekšmetiem, un tiem ir augsta vērtība. Õ [12] Transponēšanas termiņš Beļģijai, Vācijai un Nīderlandei bija 1994. gada 15. marts.