Šajā priekšlikumā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā arī no starptautiskajām tiesībām izrietošās saistības.

Šajā lēmumā paredzēto regulējumu piemēro, pilnībā ievērojot hartā noteiktās pamattiesības, tostarp tiesības uz cilvēka cieņu (1. pants), spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās vai sodu aizliegumu (4. pants), tiesības uz brīvību un drošību (6. pants), patvēruma tiesības (18. pants), kolektīvas izraidīšanas aizliegumu un aizsardzību pret izraidīšanu (19. panta 1. un 2. punkts), tiesības uz nediskriminēšanu (21. pants), vīriešu un sieviešu tiesību vienlīdzības principu (23. pants), bērnu tiesības (24. pants) un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību (47. pants). Šajā priekšlikumā pilnībā ņemtas vērā mazāk aizsargāto personu īpašās vajadzības. Garantijām, kas Uzņemšanas nosacījumu direktīvā 2013/33/ES paredzētas bērniem un mazāk aizsargātām personām, vajadzētu būt kompetento iestāžu primārajam apsvērumam.

Attiecībā uz patvēruma robežprocedūras piemērošanu un atkāpi no Atgriešanas direktīvas — Patvēruma procedūru direktīvā, Uzņemšanas nosacījumu direktīvā un Atgriešanas direktīvā paredzētie pamatprincipi un garantijas joprojām ir piemērojami pieteikuma iesniedzējiem, kuriem piemēro robežprocedūru. Turklāt priekšlikumā ir iekļauta prasība obligāti noteikt prioritātes labi pamatotiem pieteikumiem, kā arī ģimeņu un bērnu pieteikumiem. Minēto pieteikuma iesniedzēju interesēs ir pēc iespējas ātrāka lēmuma pieņemšana par viņu patvēruma pieteikumiem. Priekšlikums garantē tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, nodrošinot, ka tiesām ir pilnvaras lemt par to, vai pieteikuma iesniedzējs var palikt dalībvalsts teritorijā, kamēr nav pieņemts lēmums par pārsūdzību, un ar atbilstošām garantijām, kas piemērojamas, lai pieteikuma iesniedzējs varētu iesniegt tiesās šādus lūgumus.

Piemērojot atkāpes no Atgriešanas direktīvas, tiek ievērots arī 1951. gada Konvencijas par bēgļu statusu 33. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 19. pantā noteiktais neizraidīšanas princips. Priekšlikumā ir skaidri atgādināts dalībvalstu pienākums vienmēr ievērot šo principu, kad tās pilda savu pienākumu kontrolēt robežas. Neizraidīšanas principa ievērošana ietver novērtējumu par to, vai nepastāv ne vajāšanas, spīdzināšanas vai necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās risks, ne sekundārās izraidīšanas risks.

3.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

•Uz pierādījumiem balstīta politikas veidošana

•Apspriedes ar ieinteresētajām personām un ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

Kopš hibrīddraudu situācijas sākuma 2021. gada vasarā Komisija ir apspriedusies ar visām atbilstīgajām ieinteresētajām personām par to, kā risināt situāciju. Dalībvalstis, uz kurām attiecas pašreizējā instrumentalizācija, jo īpaši Lietuva, ierosināja konkrētas likumdošanas iniciatīvas, kas to skatījumā pienācīgi risinātu situāciju. Šajā priekšlikumā ir ņemti vērā vairāki no šiem ierosinājumiem. Komisija tikās un apmainījās ar vēstulēm ar starptautiskām un nevalstiskām organizācijām, kuras novērtē situāciju un ir ierosinājušas atbilstīgu reakciju. Komisija vairākas reizes gan politiskā, gan tehniskā līmenī apmeklēja Poliju un Lietuvu. Šo apmeklējumu laikā Komisija tikās ar valstu iestādēm un arī ieguva informāciju no UNHCR un IOM valstu nodaļām, kā arī no valstu nevalstiskajām cilvēktiesību organizācijām, kas atbalsta migrantus pierobežas reģionos.

4.IETEKME UZ BUDŽETU

Ņemot vērā šā priekšlikuma būtību saistībā ar migrantu instrumentalizāciju, nav iespējams iepriekš aplēst iespējamo ietekmi uz budžetu. Tas tiks iekļauts pašreizējo ES finansēšanas instrumentu budžetā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam un no 2021. līdz 2027. gadam migrācijas, patvēruma un robežu pārvaldības jomā. Ja situācija vēl vairāk pasliktināsies, izņēmuma gadījumos varētu izmantot 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmā paredzētos elastības mehānismus. Eiropas Komisija un dalībvalstis regulāri apspriež finansiālās vajadzības, kas izriet no situācijas pie ārējām robežām ar Baltkrieviju. Tā rezultātā Eiropas Komisija šī gada rudenī sniedza ārkārtas palīdzības atbalstu Lietuvai, savukārt Latvija, Lietuva un Polija ir veikušas pasākumus, lai novirzītu (neizlietotos) resursus saskaņā ar finansēšanas instrumentiem savās valsts programmās 2014.–2020. gadam. Šajā kontekstā papildus 360 milj. EUR, kas šajā finanšu periodā šīm dalībvalstīm paredzēti saskaņā ar BMVI, būs pieejams aptuveni 200 milj. EUR papildu finansējums 2021. un 2022. gadam no esošajiem resursiem, galvenokārt no BMVI tematiskā mehānisma finansējuma. Pastāvīgs regulārs dialogs ļaus optimāli izmantot pieejamos resursus saskaņā ar šiem instrumentiem.

Iepriekš minētā iemesla dēļ nav iespējams iepriekš aplēst iespējamo ietekmi uz attiecīgo decentralizēto aģentūru budžetu. Tām ir zināma elastība to esošajā budžetā, taču atkarībā no turpmākās situācijas attīstības un saistībā ar to, ka aģentūru resursi ir ierobežoti, nav izslēgts, ka varētu būt nepieciešama resursu pārdale.

Finanšu vajadzības šajā priekšlikumā ir saderīgas ar pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu un varētu ietvert īpašu instrumentu izmantošanu.

Attiecībā uz patvēruma procedūras aspektiem šis priekšlikums Savienībai nerada nekādu papildu finansiālu vai administratīvu slogu. Tāpēc šajā ziņā tas neietekmē Savienības budžetu.