PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

1.1.Priekšlikuma pamatojums un mērķi

1.1.1.Vispārīgais konteksts

Kopš 2003. gada dziļūdens sugu zveja ES tiek regulēta ar kopējo pieļaujamo nozveju (KPN), ko nosaka atkarībā no sugas un no apgabala, un ar maksimālo zvejas kapacitāti, kas izmantojama Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā. Konkrētu dziļūdens sugu kopējā pieļaujamā nozveja 2019. un 2020. gadam tika noteikta Padomes Regulā (ES) 2018/2025, ar ko 2019. un 2020. gadam nosaka Savienības zvejas kuģu zvejas iespējas attiecībā uz konkrētiem dziļūdens zivju krājumiem.

Zvejas iespēju noteikšana un sadalīšana ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Pienākumi ūdeņu dzīvo resursu ilgtspējīgas izmantošanas jomā ir noteikti Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. pantā. Konkrēti, minētās regulas 2. panta 2. punktā ir noteikta piesardzīga pieeja zvejniecības pārvaldībā (kas definēta tās 4. panta 1. punkta 8) apakšpunktā) un paredzēts, ka kopējās zivsaimniecības politikas mērķis ir atjaunot un uzturēt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY). Turklāt atbilstīgi minētās regulas 16. panta 4. punktam zvejas iespējas ir jānosaka saskaņā ar 2. panta 2. punktā izvirzītajiem mērķiem.

Tomēr priekšlikumā ir norādītas arī tās zvejas iespējas, kas ir daudzpusējo vai divpusējo zvejniecības apspriežu iznākums. Šo iznākumu īsteno, kvotas dalībvalstīm iedalot uz relatīvās stabilitātes principa pamata.

Eiropas Savienības un Apvienotās Karalistes izstāšanās līgumā noteiktais pārejas periods beidzas 2020. gada beigās, pēc tam kad Apvienotā Karaliste ir norādījusi, ka nav ieinteresēta to vēl pagarināt. Tāpēc krājumi, par kuriem Komisijai ar Apvienoto Karalisti būs jāapspriežas par 2021. un 2022. gada zvejas iespēju kvotu daļām, ir norādīti kā pro memoria, kamēr nav zināms, kāds iznākums, arī tādos aspektos kā zvejas iespējas, kvotu daļas un piekļuve Apvienotās Karalistes ūdeņiem, tiks panākts notiekošajās sarunās par sadarbību šo krājumu sakarā.

Vēl nav pieejami dati par citiem krājumiem, kurus pārvalda kopīgi ar trešām valstīm, vai zvejas iespējām, ar kurām apmainās ar trešām valstīm, jo apspriešanās ar tām vēl nav beigušās. Kad šīs apspriešanās būs noslēgušās, priekšlikums tiks papildināts ar neoficiāliem dokumentiem.

Turklāt dziļūdens sugu zvejas iespējas būtu jānosaka saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem, cita starpā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1995. gada Nolīgumu par transzonālo un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu (“ANO 1995. gada Nolīgums par zivju krājumiem”). Ievērot piesardzību jo īpaši svarīgi ir gadījumos, kad informācija ir neskaidra, neuzticama vai nepietiekama. Saskaņā ar ANO 1995. gada Nolīguma par zivju krājumiem 6. panta 2. punktu tas, ka nav iespējams izmantot atbilstīgu zinātnisku informāciju, nav iemesls, lai saglabāšanas un pārvaldības pasākumus atliktu vai neveiktu vispār. Ierosinātās KPN atbilst arī 2008. gada Starptautiskajām vadlīnijām par dziļūdens zvejniecību pārvaldību atklātā jūrā, kuras izstrādājusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizācija un kuras apstiprinātas ar secīgām ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijām (2007. gadā ar Rezolūciju 61/105, 2009. gadā ar Rezolūciju 64/72 un visnesenāk – 2015. gadā – ar Rezolūciju 70/235).

1.1.2.Izkraušanas pienākums, kas ieviests ar Regulu (ES) Nr. 1380/2013

Ar KZP pamatregulu noteiktais izkraušanas pienākums tika pakāpeniski ieviests laikā no 2015. līdz 2019. gadam. No 2019. gada 1. janvāra izkraušanas pienākums attiecas uz visiem krājumiem, kuriem noteikti nozvejas limiti. Var piemērot dažus izņēmumus no pamatregulā paredzētā izkraušanas pienākuma. Pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem kopīgajiem ieteikumiem, Komisija ir pieņēmusi deleģētās regulas, ar kurām nosaka īpašus izmetumu plānus, kas, balstoties uz de minimis vai augstas izdzīvotības atbrīvojumiem, atļauj ierobežotu daudzumu izmetumu.

Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 2. punktā noteikts, ka līdz ar izkraušanas pienākuma ieviešanu, ņemot vērā to, ka izmetumi vairs netiek pieļauti, ierosinātajām zvejas iespējām ir jāatspoguļo pāreja no izkrautā apjoma uz nozvejoto apjomu. Šāda atspoguļošana notiek, pamatojoties uz saņemto zinātnisko ieteikumu par zivju krājumiem, kurus apzvejo KZP pamatregulas 15. panta 1. punktā minētās zvejniecības. Zvejas iespējas būtu jānosaka arī saskaņā ar citiem attiecīgajiem noteikumiem, t. i., 16. panta 1. punktu (kurš norāda uz relatīvās stabilitātes principu) un 16. panta 4. punktu (kurš norāda uz kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un daudzgadu plānos paredzētajiem noteikumiem).

Tāpēc un lai ņemtu vērā izkraušanas pienākuma pilnīgu piemērošanu, Komisija KPN ierosina, pamatojoties uz ieteikumu par nozveju, nevis ieteikumu par izkrāvumiem, kā tas bijis iepriekš. Ierosinātajās Savienības kvotās tiek ņemti vērā daži ierobežota apjoma izmetumi, kas tiks veikti, pamatojoties uz noteiktajiem atbrīvojumiem, un kas tādējādi netiks izkrauti un ieskaitīti kvotās. Tāpēc šie apjomi no Savienības kvotām ir atvilkti.

1.1.3.Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā

Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā ir noteikti Padomes Regulā (ES) 2018/2025 un ir piemērojami līdz 2020. gada 31. decembrim. Turklāt īpaši nosacījumi par zveju dziļūdens krājumos Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā ir noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/2336.

Rietumu ūdeņu pārvaldības plānu (Regula (ES) 2019/472), kas attiecas uz dažiem šīs regulas aptvertajiem krājumiem, piemēro:

–apaļdeguna garastei ICES 6., 7. un 5.b apakšapgabalā,

–melnajai matastei ICES 1., 2., 4., 6.–8., 10. un 14. apakšapgabalā un 3.a, 5.a, 5.b, 9.a un 12.b rajonā un