KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Inovācijas savienības 2012. gada attīstības novērtējums. Pārmaiņu paātrināšana /* COM/2013/0149 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Inovācijas savienības 2012. gada attīstības novērtējums. Pārmaiņu paātrināšana (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Stratēģija "Eiropa 2020" un tās pamatiniciatīvas paredz īpašu uzmanību veltīt ieguldījumiem izglītībā, pētniecībā un inovācijā, kas ir pamatā gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei. Šajā kontekstā pamatiniciatīva "Inovācijas savienība" līdztekus Eiropas digitalizācijas programmas, rūpniecības politikas un resursu ziņā efektīvas Eiropas pamatiniciatīvām tiecas nodrošināt Eiropas pētniekiem un uzņēmējiem vispiemērotākos apstākļus inovācijai. No minētajām pamatiniciatīvām jo īpaši "Inovācijas savienības" mērķis ir izveidot dinamisku, uz inovāciju balstītu ekonomiku, kuru stimulē idejas un radoši risinājumi, kura varētu kļūt par globālu vērtības radīšanas ķēžu daļu, ļautu izmantot jaunas iespējas un apgūt jaunus tirgus un radītu augstvērtīgas darbvietas. Kopumā progress Inovācijas savienības politikas satvara izveides jomā ir vērā ņemams — sekmīgi norit vairāk nekā 80 % iniciatīvu. Tiek veikti konkrēti pasākumi, reaģējot uz valstu un valdību vadītāju aicinājumu attīstīt Eiropas Pētniecības telpu. Komisijas priekšlikums par gaidāmo Eiropas pētniecības un inovācijas programmu "Apvārsnis 2020" iezīmē fundamentālas pārmaiņas, jo tas paredz ar vienu programmu aptvert visu vērtības radīšanas ķēdi. "Pārdomātas konsolidācijas" princips — t. i., izaugsmi sekmējošu izdevumu, piemēram, pētniecības un izstrādes izdevumu, nesamazināšana vai, ja iespējams, palielināšana — ir plaši pieņemts un integrēts Eiropas pusgadā. Eiropas uzņēmējdarbības vide aizvien lielākā mērā ir labvēlīga inovācijai, pateicoties vienotā tirgus pasākumu kopumam, piemēram, vienotā patenta sistēmai, ātrākai standartu noteikšanai, modernizētiem ES iepirkuma noteikumiem un riska kapitāla fondu Eiropas pasei. Eiropas inovācijas partnerības apkopo resursus un mērķtiecīgi plāno pieprasījuma un piedāvājuma puses pasākumus nozīmīgāko sabiedrības problēmu risināšanai. Lai gan šie pasākumi vēl jāīsteno, lai tie sāktu sniegt rezultātus, tie iezīmē fundamentālas pārmaiņas pareizajā virzienā. Eiropas pozīcija pasaules mērogā joprojām ir visai spēcīga. Augstvērtīgas zinātnes un inovatīvu produktu ziņā Eiropas sniegums ir viens no labākajiem pasaulē. Eiropa joprojām stabili gūst lielāku daļu (28 %) no pasaules līmeņa ražošanas vērtības radīšanas ķēžu sniegtajiem ieņēmumiem nekā citas valstis, savukārt ASV un Japānas ieņēmumu daļa ir sarukusi. Kopš 2008. gada ES ir uzlabojusi savu sniegumu inovācijas jomā un gandrīz uz pusi samazinājusi starpību starp Eiropas sniegumu un ASV un Japānas sniegumu inovācijas jomā[1]. ES ir arī saglabājusi savas spēcīgās pozīcijas inovācijas jomā salīdzinājumā ar Brazīliju, Indiju, Krieviju un Ķīnu, lai gan pēdējā no minētajām strauji tuvojas Eiropas Savienības līmenim. Turklāt Dienvidkorejas pārākums inovācijas jomā salīdzinājumā ar ES kopš 2008. gada ir kļuvis gandrīz trīskārt lielāks, un tagad tā līdzās ASV šajā jomā ieņem vadošās pozīcijas. Turklāt, lai gan ES publiskā sektora izdevumi par pētniecību un izstrādi visā krīzes laikā palielinājās, valdībām cenšoties saglabāt savu pētniecības un izstrādes ieguldījumu līmeni un tādējādi stimulēt tā rīkoties arī uzņēmumus, jauni dati liecina par potenciālu pretēju tendenci. 2011. gadā pirmo reizi kopš krīzes sākuma 27 ES dalībvalstu publiskā sektora pētniecības un izstrādes budžets nedaudz samazinājās. Turklāt valdošā ekonomikas krīze ir atklājusi sistēmiskus trūkumus, kas raksturīgi Eiropas sniegumam inovācijas jomā. Inovācijas savienības 2013. gada rezultātu pārskats liecina, ka dalībvalstu snieguma konverģence inovācijas jomā ir apstājusies. Tā kā konverģence bija dominējošā tendence kopš rezultātu pārskata ieviešanas 2001. gadā, šāda notikumu attīstība nepārprotami liecina par risku, ka varētu palielināties starp dalībvalstīm pastāvošā plaisa inovācijas jomā[2]. Krīzei ieilgstot un kļūstot aizvien smagākai, palielinās starpība starp dažu Eiropas reģionu izaugsmes rādītājiem un nostiprinās vajadzība strauji izveidot Inovācijas savienību un tās ietvaros veltīt pastiprinātu uzmanību inovācijai svarīgajām jomām, piemēram, augstākajai izglītībai, uz inovāciju balstītai uzņēmējdarbībai un pieprasījuma puses pasākumiem. Ir jāsaglabā arī attīstība tādās jomās kā sociālā inovācija. Tādēļ Eiropas ekonomikai ir vajadzīga jauna dinamika. Pašreizējās tradicionālajās nozarēs, kurās Eiropai ir lieli panākumi, ir jāizstrādā jauni risinājumi un jauni uzņēmējdarbības modeļi, lai palielinātu un saglabātu konkurences priekšrocības. Turklāt tādās dinamiskas attīstības jomās kā uzņēmējdarbība ar augstu IKT intensitāti un jaunajās nozarēs Eiropai vajag vairāk straujas izaugsmes uzņēmumu. Tādēļ ir nepieciešamas inovāciju stimulētas strukturālas pārmaiņas, taču Eiropai šobrīd iet secen dažas radikālākās inovācijas, kas stimulē un vada šādas strukturālās pārmaiņas. Līdz ar to nākamās desmitgades laikā Eiropai vissvarīgāk ir piesaistīt vistalantīgākos novatorus un atbalstīt inovatīvus uzņēmējus — piedāvāt tiem daudz labākas iespējas izveidot un attīstīt jaunus uzņēmumus. To ņemot vērā, šajā paziņojumā: · ir sniegts pārskats par dalībvalstu un Eiropas līmeņa progresu 2012. gadā attiecībā uz Inovācijas savienības sasniegšanu; · noslēgumā ir ieskicētas jomas, kurās Inovācijas savienību var pilnveidot, tostarp — izmantojot Eiropas Pētniecības un jauninājumu telpas valdes veikto Inovācijas savienības stresa testu[3]. 2. Situācija valsts pētniecības un inovācijas sistēmu jomā 2.1. Ieguldījumi nākotnē Lai atbalstītu Eiropas rūpniecību un modernizētu tās pētniecības un inovācijas sistēmu, Eiropai ir nepieciešami plašāki un augstvērtīgāki ieguldījumi pētniecības un inovācijas jomā. Publiskā un privātā sektora ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē ir izšķirīga nozīme, lai Eiropa varētu pilnvērtīgi izmantot ekonomikas atlabšanu. 2010. gadā ekonomikas atlabšana bija ievērojami izteiktāka valstīs, kuras pētniecībā un izstrādē, kā arī inovācijā līdz tam bija ieguldījušas visvairāk (piemēram, Vācija, Somija un Zviedrija)[4]. Publiskā un privātā sektora ieguldījumi pētniecībā un izstrādē līdz ekonomikas krīzes sākumam palielinājās. Līdz ar krīzes sākumu vairums dalībvalstu ieguldījumus pētniecībā un izstrādē saglabāja līdzšinējā līmenī vai palielināja par spīti fiskāliem ierobežojumiem, un kopumā izdevumi par pētniecību un izstrādi kā procentuālā daļa no IKP pieauga no 1,85 % 2007. gadā līdz 2,03 % 2011. gadā. Tomēr vienpadsmit dalībvalstīs[5] šie ieguldījumi kopš krīzes sākuma ir palielinājušies mazāk nekā IKP (sk. 1. attēlu). 1. attēls. Publiskā sektora izdevumu par pētniecību un izstrādi saglabāšana Kopumā arī ES uzņēmumi no 2007. gada (1,18 %) līdz 2011. gadam (1,27 %) palielināja savus izdevumus par pētniecību un izstrādi, izteiktus kā IKP procentuālo daļu. Daļēji iemesls ir tādu Eiropas uzņēmumu pastāvīgi ieguldījumi pētniecībā un attīstībā, kuri paredz, ka to ieguldījumi pētniecībā un izstrādē visā pasaulē laikposmā no 2012. līdz 2014. gadam pieaugs par vidēji 4 % gadā[6]. Eiropa ir arī pievilcīga vieta ārvalstu uzņēmumu ieguldījumiem pētniecības un izstrādes jomā, un tie šajā jomā ir veikuši lielus ieguldījumus. ASV uzņēmumu ieguldījumi veido divas trešdaļas no starptautiski mobilajiem pētniecības un izstrādes ieguldījumiem, un to ikgadējie pētniecības un izstrādes ieguldījumi Eiropā desmitkārtīgi pārsniedz attiecīgos ieguldījumus Ķīnā un Indijā kopā[7]. Tomēr starp dalībvalstīm un starp rūpniecības nozarēm un dalībniekiem pastāv lielas atšķirības. Dažās valstīs uzņēmējdarbības sektora ieguldījumi pētniecībā un izstrādē sarūk, it sevišķi MVU ieguldījumi. Galvenais iemesls ir maza uzņēmēju uzticība Eiropas ekonomikas nākotnes izredzēm, lai gan daudzu uzņēmumu bilancē uzkrājas finanšu līdzekļi[8]. Nozaru aspektā daudzās valstīs pētniecības un izstrādes intensitāte ir palielinājusies nozarēs ar tradicionāli vidēji augstu tehnoloģiju lietojuma līmeni (piemēram, metālu, gumijas un plastmasas vai pārtikas produktu nozares), kā arī sabiedrības problēmu stimulētos augošos tirgos, piemēram, atkritumu apstrādes, nepiesārņojošas enerģijas un nepiesārņota ūdens tirgos. Kopumā ES joprojām specializējas nozarēs ar vidēju un augstu pētniecības un izstrādes intensitāti; tās veido pusi no Eiropas uzņēmumu ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē. Salīdzinājumam vairāk nekā divas trešdaļas ASV uzņēmumu ieguldījumu pētniecībā un izstrādē tiek ieguldīti nozarēs ar augstu pētniecības un izstrādes intensitāti (piemēram, veselības un IKT nozarē)[9]. 2. attēls. ASV un ES uzņēmumu ieguldījumi pētniecībā un izstrādē pa nozaru grupām Avots: "ES 2012. gada rezultātu apkopojums par rūpniecības ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē". Turklāt dalībvalstīs, kurās uzņēmējdarbības sektoram ir raksturīga augsta zināšanu intensitāte un starptautiska konkurētspēja, valdību stratēģija nesamazināt izdevumus par pētniecību un izstrādi sekmēja privātā sektora ieguldījumu līmeņa saglabāšanu[10]. Tomēr valstīm, kuras skāra valsts parāda krīze, tas izrādījās grūtāk. Šajās valstīs pretcikliskās pieejas efektivitāti uzņēmējdarbības ieguldījumu stimulēšanā mazināja likviditātes ierobežojumi kombinācijā ar inovācijai nepietiekami labvēlīgu vidi un mazāku uzņēmējdarbības sektora pieprasījumu pēc zināšanām. Tas apliecina, ka ieguldījumi zināšanās jāveic līdztekus reformām pētniecības un inovācijas sistēmā, tostarp inovācijai labvēlīgu pamatapstākļu radīšanai inovatīviem uzņēmumiem. Lai gan vairums dalībvalstu attiecībā uz saviem publiskā sektora ieguldījumiem pētniecības un izstrādes un inovācijas jomā ir piemērojušas pārdomātas fiskālās konsolidācijas politiku, ir risks, ka pašreizējās krīzes ārkārtējais ilgums un smagums jau sāk apdraudēt politikas konsensu, ka šādi ieguldījumi ir jāaizsargā. 2011. gadā pirmo reizi kopš krīzes sākuma samazinājās publiskā sektora budžets pētniecības un izstrādes jomā[11], lai gan to daļēji kompensē fiskālo stimulu ietvaros neiekasēto nodokļu ieņēmumu apjoma palielināšanās[12]. Ja salīdzina dalībvalstu 2011. gada un 2012. gada publiskā sektora budžetus pētniecībai un izstrādei, ir redzams, ka samazinās arī to valstu skaits, kuras ir saglabājušas publiskā sektora izdevumus iepriekšējā līmenī vai tos palielinājušas. Tas nozīmē nepārprotamu risku, ka Eiropas sniegums inovācijas jomā varētu pasliktināties un tādējādi apdraudēt turpmāko konkurētspēju. Līdzīga tendence ir novērojama attiecībā uz visu zināšanu trīsstūri (izglītība, pētniecība un inovācija). 2009. gadā gandrīz visas dalībvalstis, izņemot divas, saglabāja publiskā sektora izdevumus par izglītību iepriekšējā līmenī vai tos palielināja[13]. Kopš tā laika pastāvīgais spiediens uz publiskajām finansēm daudzām valdībām ir licis samazināt ieguldījumus izglītībā[14]. 2.2. Reformas efektivitātes un lietderības palielināšanai Laikā, kad problēma ir fiskālie ierobežojumi, ir jo sevišķi svarīgi īstenot reformas, lai ieguldītie līdzekļi sniegtu pēc iespējas lielāku labumu. Dalībvalstīs situācija attiecībā uz veiktās pētniecības un inovācijas efektivitāti joprojām ir ļoti atšķirīga. Lai gan to publiskā sektora ieguldījumu apjoms neatšķiras, dažas valstis zinātnes un tehnoloģiju jomā gūst lielākus panākumus nekā citas (sk. 3. attēlu). Tas nepārprotami nozīmē: lai gan katras valsts situācijai ir vajadzīgi tai īpaši pielāgoti risinājumi, Eiropas Pētniecības telpas pilnīga izveide stimulētu vērā ņemamu efektivitātes palielinājumu zināšanu un tehnoloģiju jomā. Dalībvalstīm, kas ir guvušas vislabākās sekmes, ir izdevies palielināt savas zinātnes bāzes zinātnisko kvalitāti un ekonomisko ietekmi, savukārt citas joprojām saskaras ar efektivitātes grūtībām vai publiskā sektora ieguldījumu mazu ietekmi. 3. attēls. Ieguldījumi un pētniecības izcilība[15] Daudzas ES dalībvalstis ir sākušas vērienīgas ar politiku saistītas reformas ar mērķi palielināt savu pētniecības un inovācijas sistēmu efektivitāti atbilstoši Eiropas Pētniecības telpas mērķiem[16]. Vairākas no šīm reformām tika sāktas pirms krīzes, taču kopš tā laika ir paplašinātas vai padziļinātas. Ekonomikas krīzes dēļ pētniecība un inovācija ir arī ciešāk integrēta plašākā mērogā — valsts rūpniecības un makroekonomikas politikā. Vairākās valstīs tiek sagatavoti vai īstenoti jauni tiesību akti par inovāciju un jaunas valstu stratēģijas pētniecības un inovācijas sekmēšanai, un daudzas valdības inovāciju saista ar plašākām reformu paketēm par uzņēmējdarbību, uzņēmējdarbības vidi un darba tirgu, īpašu uzmanību veltot efektīvākai pētniecības rezultātu komercializēšanai. Dalībvalstis un asociētās valstis ir ziņojušas par dažādiem valsts rīcības plāniem, programmām, stratēģijām un leģislatīviem aktiem, kuru mērķis ir nodrošināt, lai tās apmācītu pietiekami daudz pētnieku katras valsts pētniecības un izstrādes mērķrādītāju sasniegšanai[17]. Daudzos gadījumos vēl ir par agru novērtēt šo pasākumu tiešo vai netiešo ietekmi. Tomēr pašreizējā tendence ir pieņemt politikas pasākumus un rīcības plānus konkrētu problēmu risināšanai, un tie ne vienmēr veido saskaņotu veselumu. Svarīgs posms būs virzība uz vienotu integrētu stratēģiju pētniecības profesijas cilvēkresursu jautājumu risināšanai. Vairums dalībvalstu ir arī izstrādājušas vai īstenojušas leģislatīvās izmaiņas, palielinot universitāšu autonomiju. Dažas no tām ir ieviesušas jaunus publiskā sektora pētniekiem piemērojamus nodarbinātības noteikumus, kas šiem pētniekiem ļauj sadarboties ar privāto sektoru un komercializēt savus zinātniskos atklājumus un tehnoloģiskos izgudrojumus. Tiek ieviesti pasākumi, lai atbalstītu publiskā un privātā sektora pētniecības struktūru internacionalizāciju un jo sevišķi to integrēšanu zināšanu plūsmu Eiropas mēroga tīklos. Dalībvalstu uzmanību aizvien biežāk saista priekšrocības, ko sniegtu valsts pētniecības un inovācijas sistēmu integrēšana pasaules mēroga un Eiropas sistēmās, lai izmantotu globālas vērtības radīšanas ķēdes un apmierinātu jauno starptautisko tirgu inovācijas pieprasījumu. Tāpēc programmām, kas atbalsta pētniecību un izstrādi, ir jāparedz iespēja strādāt ar starptautiskiem partneriem un sadarboties pārrobežu līmenī, tādējādi nostiprinot vērtības radīšanas ķēžu starpvalstu komplementaritāti. Publiskā un privātā sektora sadarbība un uzņēmumu internacionalizācija ir pamatā spēcīgai sadarbības puduru politikai, kas pēdējo gadu laikā ir izstrādāta daudzās dalībvalstīs. Pārrobežu mobilitāte joprojām ir salīdzinoši zema. Pētnieki, kas maina vidi, parasti no publiskā sektora pāriet uz privāto sektoru, savukārt plūsma pretējā virzienā ir niecīga, tāpat kā plūsma turp un atpakaļ. Lai gan studentu mobilitātes jomā ir novērojams progress, pārāk mazs skaits universitāšu un publisko pētniecības organizāciju pieņem darbā ārvalstu profesorus un apzinās, cik svarīgi ir, lai to darbinieki gūtu starptautisku pieredzi[18]. Inovatīviem pētniekiem, kuri sadarbojas ar uzņēmējdarbības sektoru, ir mazas iespējas virzīties pa karjeras kāpnēm, un efektīva zināšanu pārnese ir novērojama tikai visdinamiskākajās dalībvalstīs. Finansējums, ko piešķir vairuma valstu un reģionālo pētniecības programmu ietvaros, lielā mērā joprojām nav pieejams dalībniekiem no citām dalībvalstīm, un Eiropai tādējādi iet secen iespējas panākt izcilību un zināšanu plūsmas pārrobežu līmenī. Lai visefektīvāk izmantotu publiskā sektora finansējumu pētniecībai, ir jānodrošina pietiekami augsts konkurences līmenis. To var panākt, izmantojot projektu finansēšanu (atklātus projektu pieteikumu konkursus) un uz sniegumu balstītu institucionālo finansējumu, kuru piešķir atbilstoši zinātniskajai izcilībai, internacionalizācijai un sadarbībai ar uzņēmējiem. Tomēr lielākam skaitam dalībvalstu būtu jāvirzās uz konkurences sekmēšanu ar finansējuma palīdzību; līdz šim tikai dažas valstis ir ieviesušas efektīvu finansējuma piešķiršanas mehānismu, kas stimulē izcilību. Bieži vien institucionālais finansējums universitātēm un publiskajām pētniecības organizācijām tiek piešķirts bez jebkādiem snieguma kritērijiem vai īstas uz pierādījumiem balstītas pārraudzības. Ja finansējuma piešķiršana nav atkarīga no snieguma, neatkarīgiem pētniekiem un pētniecības struktūrām ir mazs stimuls iesaistīties Eiropas mēroga sadarbības tīklu veidošanā vai uzlabot konkurētspēju, tiekties uz izcilību vai sadarboties ar privātā sektora struktūrām. Dalībvalstis aizvien lielākā mērā īpašu uzmanību velta inovācijai labvēlīgas uzņēmējdarbības vides izveidei. Visplašāk izmantotie pasākumi ir fiskālie stimuli ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē vai "inovācijas kuponi" uzņēmumiem, kuri vēlas iegādāties pakalpojumus no pētniecības un izstrādes, tehnoloģiju un inovācijas pakalpojumu sniedzējiem. Dažas dalībvalstis arī samazina nodokļu likmes ieņēmumiem no patentiem un citiem intelektuālā īpašuma veidiem. Spēcīgu atbalstu gūst pieeja nodrošināt vieglāku piekļuvi riska kapitālam tiem uzņēmumiem, kas ir ieceres, izveides un agrīnos izaugsmes posmos, kā arī inovatīviem projektiem. Tomēr valstu politikas pasākumu kopumos joprojām trūkst līdzsvara starp piedāvājuma spiedienu un pieprasījuma spiedienu. Piedāvājuma puses instrumenti, piemēram, dotācijas, subsidēti aizdevumi un nodokļu atvieglojumi, veido vairāk nekā 90 % izmantoto pasākumu[19]. Tikai dažas valstis aktīvi izmanto pieprasījuma puses pasākumus (piemēram, ar publiskajiem iepirkumiem, standartiem, regulējumu), lai attīstītu tirgus inovatīviem risinājumiem. Tomēr daudzas citas dalībvalstis ir sākušas apsvērt šādu pasākumu veikšanu vai īsteno to izmēģinājuma projektus, un tiek gaidīts, ka tās sāks pasākumu īstenošanu tuvākajā nākotnē. Jaunu tirgu attīstīšana galvenokārt tiek atbalstīta ilgtspējas, energoefektivitātes un e-pārvaldes risinājumu jomā. 2.3. Vadot virzību uz inovācijas sekmēšanu Eiropā Krīzes un pieaugošās globalizācijas dēļ spēles noteikumi ir mainījušies. Stratēģijas, kuru pamatā ir ieguldījumi zināšanās un pašreizējo valsts pētniecības un inovācijas sistēmu pēc iespējas efektīvāka izmantošana, ir ļoti svarīgas, bet ar tām nav gana. Eiropas ekonomikai ir vajadzīgas fundamentālas pārmaiņas uzņēmējdarbības dinamikā — virzība uz tādiem strauji augošiem globālajiem tirgiem ar augstu zināšanu intensitāti, kuriem ir potenciāls radīt vairāk augstvērtīgu darbvietu. Šo atzinumu apliecina 4. attēlā sniegtie dati, kas liecina, ka augstāks nodarbinātības rādītājs ir raksturīgs to valstu tautsaimniecībai, kurās inovācijas ekonomiskā ietekme ir vislielākā. 4. attēls: Inovācijas ekonomiskā ietekme pozitīvi korelē ar nodarbinātību Tiek plaši atzīts, ka Eiropai ir jāatjauno sava ekonomiskā struktūra un ekonomikā jāorientējas uz nozarēm, kuras pārstāv nākotnes tirgus un kurās tā var gūt ilgtspējīgas konkurences priekšrocības sava izglītotā darbaspēka dēļ. Šādas strukturālas pārmaiņas pagaidām nenorit pietiekami ātri. Lai paātrinātu Eiropas ekonomiskā pamata atjaunošanu, politikas veidotājiem nekavējoties politikas pasākumi jāvērš uz vienu no galvenajiem šādas atjaunotnes ceļiem — inovatīvu uzņēmumu izaugsmi. Tādējādi tiks novērsts būtisks ierobežojošs faktors, kas neļauj Eiropai panākt labu sniegumu ekonomikas jomā. Pētījumi patiešām liecina, ka, lai gan Eiropā ir mazāk strauji augošu inovatīvu uzņēmumu nekā ASV, kopējā nodarbinātības palielināšanās ir no tiem ļoti atkarīga — strauji augošu uzņēmumu skaits un procentuālā daļa gan ir maza, taču to tieši un netieši radīto darbvietu skaits ir neproporcionāli liels. Turklāt strauji augoši inovatīvi uzņēmumi ir ražīguma palielināšanās priekšnoteikums, jo šādas izaugsmes galvenais līdzeklis ir darbvietu pārplūšana no mazražīgiem uzņēmumiem uz ražīgākiem uzņēmumiem; saskaņā ar aplēsēm ASV un ES uzņēmumu izaugsmes dinamikas atšķirības ir iemesls vairāk nekā divām trešdaļām starpības starp ASV ražīguma izaugsmi un ES ražīguma izaugsmi pēdējo gadu desmitu laikā. Būtu lietderīgi, ja valstu politikas veidotāji apzinātu visus tos "valsts uzņēmējdarbības un inovācijas sistēmas" aspektus, kas varētu būt būtiski ierobežojoši faktori inovatīvu uzņēmumu izaugsmei. Pamatojoties uz pieejamajiem empīriskajiem datiem, politikas pasākumiem būtu jābūt pastiprināti vērstiem uz šiem svarīgajiem aspektiem: · vairākiem regulējuma aspektiem ir liela ietekme uz uzņēmumu izaugsmes dinamiku. Dalībvalstīm ir jānovērš regulējumā ietvertie izaugsmes šķēršļi. Piemēram, tas varētu nozīmēt modernizētu standartu noteikšanu un efektīvus darba tirgus. Ir arī konstatēts, ka bankrota režīmi, kas smagi soda bankrotējušus uzņēmējus, kavē strauji augošu uzņēmumu veidošanos. Vairāk strauji augošu uzņēmumu var nozīmēt arī vairāk bankrotējušu uzņēmumu. Līdztekus tiesību aktiem būtu jāpanāk izmaiņas arī sabiedrības attieksmē pret bankrotējušiem uzņēmējiem; · protams, svarīgs straujas izaugsmes uzņēmumu veidošanās priekšnoteikums ir piekļuve aizdevumiem un pašu kapitāla finansējumam. Lai gan daudzas dalībvalstis jau ir izstrādājušas politikas pasākumus šīs problēmas risināšanai, tas tomēr var būt būtisks ierobežojošs faktors, jo sevišķi dalībvalstīs ar mazāk attīstītiem finanšu tirgiem. Šādā aspektā ES 2012. gadā pieņemtā regula par Eiropas riska kapitāla fonda izveidi ir būtisks solis uz priekšu, jo tādējādi riska kapitāla ieguldītājiem visā Eiropā kļūs vieglāk piesaistīt līdzekļus jaunizveidotiem uzņēmumiem un MVU[20]; · konkrētais mērķis sekmēt jaunizveidotu inovatīvu uzņēmumu attīstību ir pilnībā jāintegrē pētniecības un inovācijas politikas rīku izstrādē. Lai gan daudzas dalībvalstis ir ieviesušas nodokļu atvieglojumus pētniecības un izstrādes darbību sekmēšanai visu veidu uzņēmumos, ir jāpiedāvā konkrēts, īpaši labvēlīgs nodokļu režīms jaunizveidotiem inovatīviem uzņēmumiem; · izaugsme, inovācija un internacionalizācija ir cieši saistītas. Eksportēšana un inovācija ir stratēģijas, kas viena otru sekmē un nodrošina eksporta daļas, apgrozījuma un nodarbinātības rādītāju pieaugumu uzņēmuma līmenī. Politikas pasākumi inovācijas un internacionalizācijas atbalstam būtu savstarpēji jāintegrē. Šādā aspektā vērtīgs līdzeklis var būt sadarbības puduru politika, tostarp — līdzeklis jaunizveidotu inovatīvu uzņēmumu internacionalizācijas atbalstam; · jauni, vērienīgi novatori saskaras ar grūtībām arī sava intelektuālā īpašuma aizsardzības jomā. Uz konkrētām mērķgrupām vērsti un vispārēji politikas pasākumi, kas palielinātu publiskā sektora kapitāla nodrošinājumu un piekļuvi šādam kapitālam, kā arī politikas pasākumi intelektuālā īpašuma tiesību sistēmas uzlabošanai un tās dārdzības samazināšanai pozitīvi ietekmētu visus augošos uzņēmumus, kas vēlas veikt inovācijas, bet jo īpaši strauji augošus inovatīvus uzņēmumus. Arī daloties piekļuvē intelektuālā īpašuma portfeļiem un to profesionalizējot, piemēram, ar patentu šķērslicencēšanu sadarbības pudura ietvaros, varētu attīstīt Eiropā inovāciju lielākā mērogā; · uz tehnoloģijām balstītu inovatīvu uzņēmumu izveidē un izaugsmē ārkārtīgi liela nozīme ir pētniecības un izstrādes sistēmas orientēšanai uz zināšanu pārnesi un jo sevišķi uz saiknes uzlabošanu starp zināšanu bāzi un uzņēmējdarbības sektoru. Daudzas dalībvalstis jau ir izstrādājušas politikas pasākumus pētniecības un izstrādes komerciālas izmantošanas sekmēšanai; šie politikas pasākumi ir arī jāīsteno, jāpadziļina, jānovērtē un jāturpina; · ir svarīgi sekmēt inovācijas un uzņēmējdarbības kultūras un attieksmes mērķtiecīgu attīstību, tostarp ar izglītības sistēmas starpniecību. Attiecībā uz politikas pasākumiem, kas vērsti uz uzņēmumu izaugsmes sekmēšanu, mazāk uzmanības ir veltīts izaugsmes ambīciju stimulēšanai jaunizveidotos un esošos inovatīvos uzņēmumos, kā arī apmācības, prasmju pilnveidošanas iespēju un kvalificētu darbinieku veiktas instruēšanas atbalstam jaunizveidotos un mazos uzņēmumos, piemēram, saistībā ar inovācijas un straujas izaugsmes pārvaldību[21]. Iepriekš minētajiem apsvērumiem ir izšķirīga nozīme centienos sasniegt stratēģijas "Eiropa 2020" mērķus un orientēties uz horizontālo politiku, kuras mērķis ir radīt auglīgu vidi strauji augošu inovatīvu uzņēmumu izveidei. Līdztekus centieniem reģionu un valstu līmenī šīs prioritātes būtu jāatbalsta, ES līmenī īstenojot saskaņotus centienus panākt inovācijai labvēlīgu uzņēmējdarbības vidi visā Eiropā. Šāda veida pasākumi ir ieskicēti nākamajā sadaļā. 3. Progress Inovācijas savienības izveides jomā 2012. gadā Inovācijas savienības īstenošanā tika sasniegts ievērojams progress. Vairāk nekā 80 % apņemšanos izpilde norit sekmīgi — tiek īstenotas iniciatīvas to izpildei. Dažās jomās centieni jāpalielina. Šīs jomas ir, piemēram, inovāciju iepirkuma stratēģiskāks lietojums, I vienotā tirgus akta priekšlikumu pieņemšana un intelektuālā īpašuma valorizācijas iniciatīvu ieviešana. Šajā sadaļā uzmanība ir veltīta 2012. gada svarīgākajiem politikas pasākumiem. Īss pārskats par situāciju attiecībā uz centieniem izpildīt Inovācijas savienības 34 apņemšanās ir sniegts pielikumā. 3.1. Zināšanu bāzes stiprināšana un sadrumstalotības mazināšana Izcilības veicināšana izglītībā un prasmju pilnveidošanā Pašreizējā prasmju neatbilstības problēma un zinātnieku un inženieru trūkums apdraud Eiropas inovācijas potenciālu, kas ir jo sevišķi aktuāli, tehnoloģiskajām vajadzībām aizvien pieaugot. 2012. gadā Komisija publicēja paziņojumu "Izglītības pārvērtēšana"[22]. Tajā īpaša uzmanība veltīta vajadzībai attīstīt transversālas prasmes — piemēram, kritisko domāšanu, problēmu risināšanu, spēju strādāt komandā un uzņēmējdarbības prasmes — un akadēmisko struktūru un uzņēmējdarbības sektora partnerības uzlabošanai. Tiek īstenoti pirmie zināšanu apvienību projekti. To mērķis ir izveidot pārnozaru partnerības starp darba devējiem un izglītības iestādēm, lai risinātu prasmju neatbilstības problēmu, piemēram, audiovizuālajā nozarē (projekts CIAKL), ražošanā, integrējot rūpnīcu un mācību vidi (projekts KNOW-FACT), kā arī veicinot uzņēmējdarbības garu gan studentos, gan darbiniekos (projekts EUEN). 2013. gadā tiks īstenoti vēl citi projekti, un līdz ar 2014. gadu zināšanu apvienības tiks ietvertas jaunajā programmā "Erasmus visiem". Līdztekus 2012. gadā, ievērojot priekšizpētes secinājumus, tika sākta augstākās izglītības iestāžu vairākparametru ranžēšana starptautiskā līmenī. Eiropas Pētniecības telpas izveide Vēl nav panākti apstākļi Eiropas Pētniecības telpas (EPT) izveidei līdz 2014. gadam. EPT ir vienota pētniecības telpa, kuras pamatā ir iekšējais tirgus. EPT ir Inovācijas savienības daļa, un programma "Apvārsnis 2020" daudzos veidos atbalsta tās ieviešanu. Tās ieviešana ir viena no svarīgākajām strukturālajām reformām Eiropas izaugsmes veicināšanai, un tas tiek atzīts aizvien plašāk. Lai gan līdz šim progress bijis lēns, Komisija ir ierosinājusi izveidot uzlabotu Eiropas Pētniecības telpas partnerību izcilībai un izaugsmei[23]. Partnerības mērķi un skaidru pasākumu kopumu 2012. gada 11. decembra sanāksmē atbalstīja Konkurētspējas padome. Uzlabotā partnerība paredz dalībvalstu, ieinteresēto organizāciju un Komisijas sadarbošanos, lai uzlabotu Eiropas publiskās pētniecības sistēmas efektivitāti un lietderību. Tas tiks panākts, sekmējot lielāku atklātību un konkurenci, pētnieku mobilitāti, pārrobežu sadarbību un zināšanu optimālu apriti. EPT izveides jomā panāktais progress būs jānovēro ciešā saistībā ar Eiropas pusgadu. EPT izveidei būs vajadzīga arī Padomes augsta līmeņa vadība, kas tiks īstenota, regulāri konsultējoties ar visām ieinteresētajām personām. Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, izstrādās stabilu EPT pārraudzības mehānismu. Pētniecībai veltītās IKP daļas palielināšana līdz 3 %, "Apvārsnis 2020" un ar EPT izveidi panākta transnacionālā finansējuma daļas (pašlaik 0,8 %) palielināšanās kopā līdz 2030. gadam varētu palielināt IKP pat par papildu 445 miljardiem euro, kā arī radīt 7,2 miljonus jaunu darbvietu[24]. Komisijas ierosinājums attiecībā uz programmu "Apvārsnis 2020" sniedz ieguldījumu ĖPT izveidē un darbībā, piemēram, nosakot, ka atvērta piekļuve zinātniskajām publikācijām ir viens no programmas "Apvārsnis 2020" pamatprincipiem. Komisija ir arī ieteikusi dalībvalstīm izmantot līdzīgu pieeju attiecībā uz to pētījumu rezultātiem, kuriem piešķirts finansējums no valsts programmām[25]. Izcila pētniecība nav iespējama izolētā vidē. Tai vajadzīgas vislabākās pētniecības infrastruktūras, kas funkcionē kā sadarbības platformas tādu pētniecības jautājumu risināšanai, ko katra dalībvalsts vai reģions nevar atrisināt atsevišķi. Komisija un dalībvalstis sekmīgi sadarbojas to 48 prioritāro pētniecības infrastruktūru izveidē, kuras 2010. gadā noteica Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forums (ESFRI). Paredzams, ka aptuveni 27 no tām 2013. gadā būs izveides procesā. Extreme Light Infrastructure ir izkaisīta infrastruktūra, kas atrodas Čehijā, Ungārijā un Rumānijā. Tā veido Eiropas mēroga lāzeru objektu, kurā paredzēts izvietot pasaulē jaudīgākos lāzerus. Projektā iesaistītas gandrīz 40 pētniecības un akadēmiskās iestādes no 13 ES dalībvalstīm. Visiem trim objektiem vajadzētu būt darbgataviem 2015. gadā. ELI būs pirmā ESFRI noteiktā infrastruktūra, kas atradīsies jaunajās dalībvalstīs. Tā lielā mērā tiek līdzfinansēta ar ES struktūrfondu līdzekļiem. Minētais projekts ir ļoti labs piemērs, kā pētniecības infrastruktūras var atbilst ne vien mērķiem zinātnes izcilības jomā, bet arī mērķiem reģionālās attīstības un Eiropas kohēzijas jomā. ES finansējuma novirzīšana Inovācijas savienības prioritātēm "Apvārsnis 2020" — jaunais ES instruments pētniecības un inovācijas finansēšanai no 2014. gada — apvienos vienā sistēmā visu Eiropas līmeņa atbalstu pētniecībai un inovācijai. Atbilstoši mērķim, kas noteikts pamatiniciatīvā "Inovācijas savienība", "Apvārsnis 2020" iezīmē fundamentālas pārmaiņas, jo tas paredz finansējumu lielākā mērā piešķirt konkrētu problēmu risināšanai, tam raksturīgi vienkāršāki noteikumi dalībniekiem un efektīvāka rezultātu gūšana. Būtisks "Apvārsnis 2020" jaunās pieejas elements ir uzsvars uz inovāciju. Precīzāk, tajā paredzēts lielāks finansējums testēšanai, prototipu izstrādei, demonstrējumu un izmēģinājuma pasākumiem, uzņēmējdarbības virzītai pētniecībai un izstrādei, uzņēmējdarbības un riska uzņemšanās sekmēšanai, inovatīvu produktu un pakalpojumu pieprasījuma attīstīšanai, nosakot standartus un rīkojot publiskos iepirkumus, un inovācijas veicināšanai netehnoloģiskās jomās, piemēram, projektēšanas, pakalpojumu, jaunu uzņēmējdarbības modeļu un sociālo inovāciju jomā, un tādējādi šī pieeja atspoguļo plašu pieeju inovācijai. Ir paredzēta arī pārstrādāta pieeja mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, un tā ietvers īpašu instrumentu tādu uzņēmumu atbalstam, kuriem ir vērienīgi attīstības, izaugsmes un internacionalizācijas plāni[26]. Programma "Apvārsnis 2020" paredz arī Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosauktās darbības (MSKD), kas palīdzēs sasniegt Inovācijas savienības mērķi palielināt pētnieku skaitu par miljonu. Pašreizējā Septītajā pētniecības pamatprogrammā ir pārņemta programmas "Apvārsnis 2020" jaunā vērstība uz inovāciju. Septītās pamatprogrammas 2013. gada darba programmas aptver daudz lielāku inovācijas cikla daļu nekā jebkad iepriekš un paredz rīkot visu laiku lielākos projektu pieteikumu konkursus ar kopējo budžetu 8,1 miljardu euro apmērā. Mērķis ir labāk nodrošināt pētniecības rezultātu izmantojamību un palīdzēt laist tirgū jaunus produktus un pakalpojumus. Atbalsts talantīgiem novatoriem un jaunu uzņēmumu izveidei: Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts (EIT) īsteno zināšanu trīsstūra (izglītība, pētniecība un uzņēmējdarbība) koncepciju, izmantojot jaunus partnerības veidus — zināšanu un inovāciju kopienas (ZIK). Pašlaik pastāv trīs zināšanu un inovāciju kopienas — klimata pārmaiņu, ilgtspējīgas enerģijas un nākotnes informācijas un komunikāciju sabiedrības ZIK. EIT zināšanu un inovāciju kopienu izglītības programmas ir vērstas uz uzņēmējdarbības un inovācijas prasmēm, lai sniegtu studentiem un uzņēmējdarbības novatoriem zināšanas un attieksmi, kas ļauj idejas pārvērst par uzņēmējdarbības iespējām. EIT ir noteicis kritērijus EIT apstiprinājuma piešķiršanai maģistra un doktora grāda programmām. Eiropā ļoti trūkst inženieru un IKT speciālistu ar vajadzīgo prasmju kopumu. EIT ICT Labs Master School ir viena no lielākajām Eiropas augstākās izglītības kopiniciatīvām, kas mēģina novērst šo problēmu. Tajā darbojas 21 ZIK universitāte un uzņēmējdarbības mācību iestāde. Iesaistītās iestādes piedāvā septiņas tehniskas pamatdisciplīnas un vienu pilnībā standartizētu sekundāro disciplīnu inovācijas un uzņēmējdarbības jomā. Studenti varēs izmantot arī mentoru programmu, kā arī stažēties kādā no nozares partneruzņēmumiem. 2012. gada programmā tika uzņemti aptuveni 200 studentu. Uzņēmējdarbības izglītība tiek apvienota ar uzņēmējdarbības atbalsta pakalpojumu klāstu un vairākām inovācijas shēmām, lai paātrinātu inovāciju ieviešanu tirgū, piemēram, InnoEnergy Highway un Climate-KIC Market Accelerator. Pirmie panākumi jau ir redzami — pētniecības rezultāti un jaunas idejas tirgū nonāk ātrāk un jau piesaista pirmos klientus. Naked Energy, jaunizveidots projektēšanas un inovāciju uzņēmums, pateicoties EIT Climate-KIC finansējumam, varēja izstrādāt praktisku savas saules enerģijas tehnoloģijas izmēģinājuma projektu pienācīgā mērogā. Šī jaunā tehnoloģija raisīja interesi, un galu galā tika noslēgts līgums ar lielo lielveikalu tīklu Sainsbury’s. "Climate-KIC apzināja iespējas, piemeklēja partnerus un pavēra mums ceļu turpmākai attīstībai. To var uzskatīt par "inovāciju aizgādībā". Sadarbība ar Climate-KIC mums vienkārši sniedz iespēju iesaistīties pārrunās ar lielajiem uzņēmumiem." Christophe Williams, Naked Energy ģenerāldirektors "Mēs pazīstam Apvienoto Karalisti. Taču noteikti ir lieliskas idejas, par kurām mēs neko nezinām, un Climate-KIC var mūs ar tām iepazīstināt. Mēs vēlamies iesaistīties pašā sākumposmā, lai palīdzētu attīstīt tehnoloģiju komerciāli lietderīgā veidā." David Penfold, Sainsbury’s Supermarkets Ltd EIT stratēģiskās inovāciju programmas priekšlikumā ir ieskicēta trīs esošo zināšanu un inovāciju kopienu konsolidācija un turpmākā attīstība, kā arī sešu jaunu kopienu izveide šādās jomās: veselīgs dzīvesveids un aktīvas vecumdienas, food4future, izejvielas, ražošana ar pievienoto vērtību, gudras un drošas sabiedrības, mobilitāte pilsētās. EIT būtiski veicinās programmā "Apvārsnis 2020" noteikto mērķu sasniegšanu. 3.2. Labu ideju komercializēšana Inovācijas savienības mērķis ir novērst šķēršļus, kas liedz novatoriem īstenot idejas, radot jaunus produktos un pakalpojumus, ko var pārdot pasaules tirgos. Eiropai jāatraisa tās inovāciju potenciāls, ātrāk nosakot standartus, samazinot patentu aizsardzības izmaksas, veicot pārdomātus inovatīvu produktu un pakalpojumu publiskos iepirkumus un uzlabojot finansējuma pieejamību novatoriem un MVU. Priekšlikumi par šiem četriem faktoriem, kas veicina inovāciju, tika izskatīti prioritārā kārtībā I vienotā tirgus akta (2011) ietvaros. Tiem būtu jānodrošina jauns impulss Eiropas inovācijas attīstībai līdz ar 2013. gadu, jo divi priekšlikumi tika pieņemti 2012. gadā, bet pārējos divus paredzēts pieņemt 2013. gadā. Inovācijas finansēšana Eiropā netrūkst inovatīvu ideju, ko varētu īstenot veiksmīgu uzņēmējdarbības modeļu veidā. Pirmais šķērslis bieži vien ir finansējuma nepieejamība, ko vēl vairāk pastiprina pašreizējā krīze. Kopš krīzes riska kapitāla piesaistes apjoms Eiropā ir samazinājies par 45 %. Turklāt uzņēmējdarbības mecenātu ieguldījumi ASV pašlaik ir aptuveni pieckārt lielāki nekā Eiropā[27]. Ekspertu grupa par novatorisko uzņēmumu pārrobežu savešanu kopā ar piemērotiem ieguldītājiem savā 2012. gada ziņojumā ieteica atbalstīt riska kapitāla fondus, kam patiešām piemīt potenciāls, īstenot uzņēmējdarbības mecenātu kopienas profesionalizāciju, pārraudzīt un veicināt kolektīvo finansēšanu, kā arī sagatavot inovatīvus uzņēmējus darbam ar ieguldītājiem. Komisija 2013. gadā arī publicēs zaļo grāmatu par Eiropas ekonomikas ilgtermiņa finansēšanu. Lai novērstu šķēršļus pārrobežu ieguldījumiem, 2012. gadā tika panākta vienošanās par diviem leģislatīvu aktu priekšlikumiem par sociālās uzņēmējdarbības fondiem un riska kapitāla fondiem[28], un tos plānots oficiāli pieņemt 2013. gada sākumā. Turklāt Komisija ir pabeigusi pētīt potenciālos nodokļu šķēršļus pārrobežu riska kapitāla ieguldījumiem un uz tā pamata apsvērs turpmāko darbību, risinājumus paredzot piedāvāt 2013. gadā. Uzņēmumu un mazo un vidējo uzņēmumu konkurētspējas programma (COSME) un "Apvārsnis 2020" no 2014. gada kopā atbalstīs kapitāla un parādu finanšu instrumentu. Kapitāla aspektā abas programmas kopā nodrošinās ieceres posma, sākumposma un izaugsmes posma ieguldījumus, atbalstot vienotu ES līmeņa riska kapitāla shēmu. Programma "Apvārsnis 2020" būs vērsta uz sākumposma ieguldījumiem, bet COSME — uz izaugsmes posma ieguldījumiem. Parādu aspektā abas programmas nodrošinās aizdevumus, garantijas un atbalsta garantijas. Lai palielinātu aizdevumus MVU ar augstu pētniecības un inovācijas intensitāti, riska dalīšanas finanšu mehānisma (RDFM) ietvaros 2012. gada sākumā garantiju shēmas veidā darbību sāka riska dalīšanas instruments (RSI), kura mērķis ir mudināt bankas izsniegt vairāk aizdevumu inovatīviem MVU un nelieliem uzņēmumiem ar vidēji lielu kapitālu. RDFM 2012. gada laikā piesaistīja papildu resursus pētniecības infrastruktūrām, piešķirot ESO (Eiropas Dienvidu observatorijai) ievērojamu aizdevumu līdz 300 miljonu euro apmērā, lai atbalstītu Eiropas Ārkārtīgi lielā teleskopa (E-ELT) būvi. Šā novatoriskā virszemes teleskopa galvenā spoguļa diametrs būs 39 metri, un tas būs lielākais optiskais / tuvā infrasarkanā starojuma teleskops pasaulē — "Eiropas logs uz visumu". 2013. gadā Eiropas Investīciju banka inovācijas un prasmju atbalstam sāks novirzīt papildu 10–15 miljardus euro, izmantojot jaunu izaugsmes un nodarbinātības mehānismu, tādējādi nodrošinot papildu ieguldījumus līdz 65 miljardu euro apmērā. Inovatīvu produktu un pakalpojumu pieprasījuma attīstīšana Inovatīvi uzņēmumi spēj darboties veiksmīgi tikai tad, ja pastāv tirgus to produktiem un pakalpojumiem un patērētāji ir gatavi tos iegādāties. Jaunā standartizācijas pakete, kas stājās spēkā 2013. gada 1. janvārī, un priekšlikums par ES publiskā iepirkuma tiesību aktu modernizāciju ir svarīgi atskaites punkti ceļā uz palīdzēšanu inovatīviem produktiem un pakalpojumiem ātrāk nonākt tirgū. Standartizācijas paketes dēļ Eiropas standarts, visticamāk, tiks izstrādāts divtik ātri — līdz 2020. gadam, savukārt modernizācijas priekšlikums ļaus publiskā iepirkuma rīkotājiem izmantot īpašu procedūru inovatīvu produktu un pakalpojumu pirkšanai, tos pirkt kopā ar iepirkuma rīkotājiem no citām dalībvalstīm, lai dalītu risku un izmaksas, un izmantot novatoriskumu kā piešķiršanas kritēriju. Tomēr priekšlikumi par iepirkumu vēl jāpieņem Eiropas Parlamentam un Padomei. Inovāciju iepirkumi[29] pamazām gūst popularitāti visā Eiropā. 2012. gadā Itālija iepirkumiem pirmskomercializācijas posmā (IPKP)[30] piešķīra vairāk nekā 300 miljonus euro[31]. IPKP tiks veikti Dienviditālijā ar struktūrfondu atbalstu, sekojot citu Itālijas reģionu piemēram. Turklāt pastiprināto risku, kas saistīts ar šiem iepirkumiem, var segt īpašs riska dalīšanas mehānisms, kas izveidots sadarbībā ar Eiropas Investīciju banku. Attīstās arī pārrobežu sadarbība. Ziemeļvalstu rūpniecības ministri ir sākuši signālprojektu veselības aprūpes jomā ar mērķi nostiprināt Norvēģijas, Somijas, Zviedrijas, Dānijas un Islandes sadarbību inovāciju iepirkuma jomā. Transnacionāla sadarbība inovāciju iepirkuma jomā pašlaik dažās jomās tiek atbalstīta ar ES pētniecības un inovācijas finansējumu. 2012. gadā ar mērķi veicināt inovāciju iepirkumu tika sākti 16 projekti, kuros iesaistīti iepirkuma rīkotāji no vairuma dalībvalstu. Projekti mudinās publiskā iepirkuma rīkotājus izmantot inovatīvākus risinājumus apgaismes sistēmu, energoefektīvu ēku, superskaitļošanas tehnoloģiju, labākas vecu cilvēku aprūpes, viedo transporta sistēmu, intelektisko robežapsardzes kontroles sistēmu un ugunsdzēsējiem paredzētu intelektisko tekstilizstrādājumu jomā. 2013. gadā šāds ES līmeņa atbalsts, paredzams, būs vairāk nekā divkārt lielāks un tuvosies 100 miljoniem euro. Septītās pamatprogrammas projektā SILVER publisko iepirkumu rīkotāji no piecām valstīm — Apvienotās Karalistes, Dānijas, Zviedrijas, Somijas un Nīderlandes — 2013. gada sākumā kopā organizēs pirmo pārrobežu pirmskomercializācijas posma iepirkuma uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus. Rīkojot IPKP uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus, konsorcijs paredz iegūt piekļuvi jauniem tehnoloģiskiem risinājumiem, kas, izmantoti vecāku cilvēku aprūpē, 2020. gadā ļautu tādam pašam skaitam aprūpes sniedzēju aprūpēt par 10 % vairāk cilvēku. Labāka standartizācijas jautājumu integrācija agrīnā pētniecības un inovācijas projektu posmā ir būtiski svarīga zināšanu izplatīšanai, produktu un pakalpojumu sadarbspējas nodrošināšanai un arī iekļūšanai jaunos tirgos. Standartizācijas nodevumi tiek izstrādāti Septītās pamatprogrammas projektos. 2012. gadā tika sākti jauni projekti ar mērķi paātrināt standartu izstrādi, iedvesmojoties no pamatprogrammas finansētas pētniecības rezultātiem, piemēram, attiecībā uz bioproduktiem, trīsdimensiju drukāšanu, viedajiem tekstilizstrādājumiem un koka izmantošanu būvniecībā. 2013. gadā paredzama turpmāka standartu pieņemšana — standarti minēti aptuveni 75 uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus. Katram uzņēmumam ir jāpārvalda daudzas dinamiskas attiecības vairākos tīklos. Divpusējas elektroniskās datu apmaiņas izveide ar katru uzņēmējdarbības partneri atsevišķi ir liels apgrūtinājums, jo īpaši nehierarhiskos ražošanas tīklos, un viegli var rasties aizkavēšanās un kļūdas. Projekta inTime galvenais mērķis ir uzlabot piegādi un uzticamību klienta un piegādātāja attiecībās, līdzsvarojot ražošanu visā tīklā. Izmantojot projekta rezultātus, 2012. gada septembrī tika publicēts standartizācijas nodevums. Daudzpusējās saziņas platforma, kas aprakstīta nodevumā, ļauj dalībniekiem, jo īpaši MVU, vienkāršot un optimizēt savas uzņēmējdarbības attiecības, jo saziņas izveidei ar visiem uzņēmējdarbības partneriem platformā vajadzīgs tikai viens kanāls. Inovatīvi produkti un pakalpojumi ir arī pamatā Ekoinovācijas rīcības plānam (Eco-AP), kas tika pieņemts 2011. gada decembrī[32]. Eco-AP mērķis ir radīt izaugsmi un darbvietas, izmantojot produktus, pakalpojumus un uzņēmējdarbības risinājumus, kam ir pozitīva ietekme uz vidi. Plānu veido septiņas darbības — 1) vides politikas un normatīvu pārskatīšana; 2) demonstrējumu projekti un ar ieviešanu tirgū saistīti projekti; 3) standarti un izpildes mērķi; 4) MVU paredzēts finansējums un atbalsta pakalpojumi; 5) jaunas prasmes un darbvietas; 6) starptautiskā sadarbība un 7) Eiropas inovācijas partnerības.[33]. Ar ieviešanu tirgū saistītie ekoinovācijas projekti, ko vada Konkurētspējas un jauninājumu izpildaģentūra, inovācijas pārveido ekoloģiskos produktos un pakalpojumos, ko var pārdot tirgū. Kā veiksmīgi piemēri jāmin projekti GLASSPLUS un SATURN[34]. Projekts GLASSPLUS sniedz iespēju atkārtoti izmantot stiklu no veciem televizoriem. Jau 60 000 televizoru stikls tiek atkārtoti izmantots kā flīzes. Projektā SATURN no sadzīves atkritumiem tiek atgūts krāsainais metāls, turklāt procesam ir izcili atdalīšanas pilnīguma un metāla tīrības rādītāji — attiecīgi 98 % un 90 %. Intelektuālā īpašuma un jaunrades pilnvērtīga izmantošana Intelektuālā īpašuma tiesību režīmi būtiski ietekmē jaunu zināšanu un izgudrojumu īpašumtiesību, izplatīšanas un izmantošanas sistēmas. Tāpēc tie ir svarīgs pētniecības un inovācijas pamatnosacījumu elements. Vēsturiskā vienošanās par vienoto patentu tika panākta 2012. gada decembrī[35]. Tas nozīmē, ka pirmo vienoto Eiropas patentu, visticamāk, piešķirs un reģistrēs 2014. gada pavasarī. Dalībvalstīm būs steidzami jāratificē Nolīgums par Vienoto patentu tiesu, lai būtu iespējams ievērot Inovācijas savienības 2014. gada termiņu. 2012. gada martā darbību sāka automatizētās tulkošanas pakalpojums Patent Translate[36]. Rīku izstrādā Eiropas Patentu iestāde sadarbībā ar Google. Tas jau nodrošina tulkojumus no angļu valodas četrpadsmit citās valodās un otrādi, bet līdz 2014. gadam pakāpeniski aptvers 32 valodas. Bezmaksas pakalpojums Patent Translate darīs visiem viegli pieejamu jebkur pasaulē publicēta patenta un ar patentu saistītu dokumentu saturu. 2012. gadā Komisija publicēja analīzi par galvenajiem šķēršļiem, ar ko saskaras Eiropas uzņēmumi — jo sevišķi MVU — saistībā ar pašreizējo patentu valorizāciju. Tā arī ieskicēja dažus iespējamus pasākumus novārtā atstāto intelektuālā īpašuma jautājumu risināšanas aktualizēšanai[37]. Komisija arī nāca klajā ar stratēģiju kultūras un radošo nozaru popularizēšanai, īpašu uzmanību veltot to inovācijas potenciālam[38]. Eiropas Radošo nozaru alianse sāka politikas dialogu un astoņus konkrētus pasākumus attiecībā uz inovācijas kuponiem, labāku finansējuma pieejamību un sadarbības puduru izcilību un sadarbību, lai sekmētu radošo nozaru turpmāko attīstību, kā arī visu zināšanu un jaunrades veidu pilnvērtīgāku izmantošanu citās nozarēs. Eiropas Dizaina līderības padome sniedza 21 ieteikumu, uz kuru pamata Komisija īstenos rīcības plānu, ar ko paredzēts veicināt dizaina lomas nostiprināšanu inovācijas politikā un izpratni par to. 3.3. Eiropas inovācijas partnerības 2012. gadā Eiropas inovācijas partnerības (EIP) pieejai sabiedrības problēmu risināšanai paredzētu inovāciju izstrādes un ieviešanas paātrināšanai sākās jauns posms — izmēģinājuma partnerība aktīvām un veselīgām vecumdienām (AHA) no plānošanas stadijas nonāca īstenošanas posmā, un tika ierosināts šo pieeju piemērot vēl četrām jomām. Februārī Komisija atbalstīja AHA koordinācijas grupas piedāvāto stratēģisko īstenošanas plānu (SĪP) un noteica ES līmeņa atbalsta pasākumus. Plāns ietvēra uzaicinājumu ieinteresētajām personām rakstiski apņemties veikt konkrētus pasākumus un/vai kļūt par paraugorganizācijām, kā arī inovatīvu ideju tirgus izveidi, palīdzot ieinteresētajām personām atrast partnerus, dalīties jaunās iniciatīvās un izplatīt pierādījumus. Reakcija vieš optimismu — sešus konkrētus pasākumus apņēmās veikt 261 ieinteresēto personu grupa; to vidū bija publiskās iestādes, tehnoloģiju uzņēmumi, veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēji, nozaru un nevalstiskās organizācijas. Turklāt 54 reģioni pauda vēlēšanos kļūt par paraugreģioniem, lai ilustrētu labu praksi un iesaistītos centienos ieviest inovatīvus risinājumus lielākā mērogā un tos atkārtot citos apstākļos. Gandrīz 500 partneru ir pieteikušies dalībai tīmeklī izveidotajā tirgū[39]. Apņemšanos pauduši pārstāvji no visām ES dalībvalstīm — ir iesaistīti vairāk nekā 1000 ES reģioni un pašvaldības —, kā arī no citām valstīm. Pieteikumi kopumā liecina, ka tiešu labumu no partnerības varētu gūt vairāk nekā 4 miljoni Eiropas pilsoņu; šim skaitam vajadzētu būt pietiekamam, lai patiešām mainītu aprūpes saņemšanu un sniegšanu Eiropā. Sešas ieinteresētās grupas 2012. gada novembrī publicēja savus rīcības plānus, kuros ieskicēti galvenie nodevumi un rezultāti nākamajiem 2–3 gadiem. "EIP aktīvām un veselīgām vecumdienām ir lielisks piemērs, kā praktiski īstenot sadarbību — ne tikai starp uzņēmumiem, bet arī starp ieinteresētajām personām visā vērtības radīšanas ķēdē. AHA gadījumā risks nav saistīts ar tehnoloģijām, jo vairums tehnoloģiju jau pastāv. Jautājums ir par tehnoloģiju (datu komunikācija, datu apstrāde, sensoru tīkli utt.) apvienošanu faktiskajos apstākļos, tāpēc drīzāk jārunā par sociālu inovāciju — jaunām metodēm un jauniem uzņēmējdarbības modeļiem. Sākot izmantot jaunas metodes, radīsies ieguldījumu iespējas. Mēs vēlamies tās iegūt. Mēs ieguldīsim inovācijā aktīvām un veselīgām vecumdienām tāpēc, ka Komisija ir apņēmusies samazināt ieguldījumu risku, veicinot izpratni un radot pozitīvi noskaņotu sabiedrību, un, protams, arī tāpēc, ka veidojas liels ar vecumdienām saistītu pakalpojumu tirgus, kas šķiet ļoti pievilcīgs." [Dr. Jos B. Peeters, Capricorn Venture Capital] Pēc AHA SĪP atbalstīšanas Komisija nāca klajā ar priekšlikumiem par jaunām EIP, izmantojot izmēģinājuma partnerībā gūto pieredzi, piemēram, vajadzību pēc minimālas pārvaldības, un paskaidrojot, ka EIP neaizstāj oficiālus lēmumu pieņemšanas procesus attiecībā uz programmu finansēšanu vai tiesību aktiem. Februārī Komisija ierosināja izveidot lauksaimniecības ražīguma un ilgtspējas EIP un izejvielu EIP. Maijā tā pievienoja arī priekšlikumu izveidot ūdens EIP, savukārt jūlijā — progresīvo pilsētu un pašvaldību EIP. Pēc Padomes atbalsta ūdens EIP pieņēma savu SĪP 2012. gada decembrī, un tiek paredzēts, ka lauksaimniecības, izejvielu un progresīvo pilsētu un pašvaldību EIP SĪP tiks pieņemti 2013. gadā, lai pēc iespējas ātrāk varētu sākties to īstenošana. 2013. gadā tiek plānots veikt AHA progresa novērtējumu un EIP pieejas plašāku novērtējumu, ko veiks neatkarīgi eksperti; šo novērtējumu mērķis ir noskaidrot, vai būtu jāveic kādi papildu pasākumi vai grozījumi, lai uzlabotu pašreizējo EIP ietekmi un radītu apstākļus jaunām EIP. 3.4. Pēc iespējas ciešākas sociālās un teritoriālās kohēzijas sekmēšana Inovāciju plaisas pārvarēšana Valstu snieguma analīze[40] un reģionu inovācijas 2012. gada rezultātu pārskats[41] (4. attēls) liecina, ka inovācijas līmeņa atšķirības joprojām pastāv un krīzes iespaidā draud palielināties. Visinovatīvākajās valstīs sniegumu stimulē spēcīgi un inovatīvi reģioni, savukārt citās dalībvalstīs šādi stimuli ir sastopami retāk. Lai gan reģionu sniegums inovācijas jomā 2007.–2011. gadā saglabājās diezgan stabils, tas mainījās ievērojami lielākā mērā nekā sniegums valstu līmenī. Šī daudzveidība reģionu līmenī nozīmē, ka inovācijas politika precīzāk jāpielāgo katra reģiona salīdzinoši stiprajām pusēm. Šāda pieeja tiks atbalstīta gaidāmajā kohēzijas politikā 2014.–2020. gadam[42]. Dalībvalstīm būs jāizstrādā pētniecības un inovācijas stratēģijas, kas ļaus īstenot pārdomātu specializēšanos, pievēršoties ierobežotam skaitam prioritāšu. Pārdomātas specializācijas platforma[43] palīdz publiskajām iestādēm izstrādāt šādas stratēģijas, palīdzot veikt profesionālvērtēšanu, sniedzot norādījumus un organizējot seminārus visā Eiropā. Pašlaik platformā ir reģistrējušās trīs ES dalībvalstis un 103 reģioni no 19 citām dalībvalstīm. Lai palīdzētu reģioniem sasniegt izcilību, pēc iespējas tiks sekmēta programmas "Apvārsnis 2020" un kohēzijas finansējuma sinerģija, tiks atbalstīta mērķsadarbība / grupveida sadarbība starp līdzšinējiem un jaunajiem izcilības centriem, tiks izveidots politikas apgūšanas mehānisms un izveidoti akadēmiskie amati iniciatīvas "Eiropas Pētniecības telpas pētnieki" ietvaros. 5. attēls. Sniegums inovācijas jomā pa reģioniem Avots: reģionu inovācijas 2012. gada rezultātu pārskats Atbalsts sociālajai inovācijai Sociālā inovācija Eiropā kļūst aizvien populārāka. Eiropas sociālo inovāciju platforma[44], virtuāla platforma sociālo inovāciju radīšanai un optimizēšanai, pirmo 18 mēnešu laikā piesaistīja gandrīz 50 000 cilvēku. Pieaugot bezdarbam, Komisija 2012. gada oktobrī sāka konkursu, kurā aicināja iesniegt jaunas idejas, kas palīdzētu cilvēkiem virzīties uz darba iegūšanu vai pāriešanu uz jauna veida darbu. Līdztekus, turpinot I vienotā tirgus akta iestrādes, sociālās uzņēmējdarbības iniciatīva[45] pievēršas šķēršļiem, kas kavē sociālo uzņēmumu sektora attīstību, — tiesību aktiem, finansējuma nepieejamībai un informācijas pieejamībai un informētībai par šā sektora pievienoto sociālo vērtību. 2012. gadā ar programmas PROGRESS[46] un Eiropas Sociālā fonda (ESF) palīdzību ir turpinājusies atbalsta sniegšana sociālajai inovācijai, kā arī eksperimentēšanai nodarbinātības un sociālās politikas jomā. Šis atbalsts tiks nostiprināts ESF, Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un jaunās Sociālo pārmaiņu un sociālās inovācijas programmas (SPSIP) gaidāmajā 2014.–2020. gada plānošanas periodā. Kopš 2011. gada ES, izmantojot Septīto pamatprogrammu, pētniecības projektiem sociālās inovācijas jomā ir piešķīrusi atbalstu aptuveni 30 miljonu euro apmērā un finansē divus inkubatoru tīklus sekmīgu sociālo inovāciju atbalstīšanai un ieviešanai lielākā mērogā. Sociālā inovācija tiks papildus atbalstīta programmas "Apvārsnis 2020" ietvaros. Atbalsts būs apņemšanās, ko Komisija paudusi II vienotā tirgus aktā[47] — izstrādāt metodoloģiju sociālo uzņēmumu radītā sociālekonomiskā labuma izmērīšanai. Inovatīvu risinājumu rašana sociālās inovācijas finansēšanai un sociālās aizsardzības politikas modernizācijas atbalstīšanai ir ietverta sociālo ieguldījumu paketē, kas tika laista klajā 2013. gada februārī. Paketē uzmanība ir veltīta galvenokārt tam, lai budžeta un sociālā politika būtu pēc iespējas ilgtspējīgāka un kvalitatīvāka: sociālās politikas un pakalpojumu aktīvākai īstenošanai, ieguldījumiem bērnu un jauniešu attīstībā un ES īstenotās pārvaldības racionalizēšanai attiecībā uz sociālo politiku, pārraudzību un saziņu ar iedzīvotājiem. Pieredze liecina, ka ārkārtīgi liela nozīme sociālās inovācijas jomā ir iedzīvotājiem un ka ir vajadzīgas plašas partnerības inovācijas sekmēšanai sociālās politikas mehānismos, tostarp nevalstiskā sektora bezpeļņas organizācijas un pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Inovācija korporatīvās sociālās atbildības (KSA) jomā palīdz veidot visaptverošu, uz nākotni vērstu pieeju publiskā un privātā sektora partnerības izmantošanā sociālo problēmu risināšanai. Publiskā sektora inovācijas rosināšana Ņemot vērā publiskā sektora lielo ietekmi un pašreizējo finansiālo un politisko situāciju, Eiropai, lai panāktu izcilību un saglabātu starptautiska mēroga konkurētspēju, ir jārosina inovācija publiskajā sektorā. Publiskās pārvaldes modernizācija turklāt ir viena no piecām prioritātēm, kas noteiktas Komisijas 2013. gada izaugsmes pētījumā. Izmēģinājuma projekts "Eiropas publiskā sektora inovācijas rezultātu pārskats"[48] ir pirmais ES mēroga mēģinājums labāk izprast un analizēt inovāciju publiskajā sektorā. Analīze skaidri liecina, ka labāki sabiedriskie pakalpojumi ievērojami palielina iespējamību, ka uzņēmumi veiks inovāciju un novēros pārdošanas apjoma palielināšanos. Jāpiebilst, ka valstīm, kurām ir augsta sabiedrisko pakalpojumu kvalitāte, mēdz būt arī labāki rezultāti inovācijas jomā (sk. 6. attēlu). Tāpēc kvalitatīva, inovatīva pārvalde ir svarīgs elements Eiropas snieguma uzlabošanā inovācijas jomā. 6. attēls. Valsts pārvaldes efektivitāte un inovācijas ekonomiskā ietekme 3.5. Mūsu politikas pasākumu ietekmes palielināšana, izmantojot ārējo sadarbību Eiropai būtu jānodrošina savas zinātnes bāzes maksimāla izcilība un jāsekmē inovatīvu uzņēmumu izaugsme, izmantojot aktīvu starptautisku sadarbību un radot piemērotus apstākļus vistalantīgāko novatoru piesaistei. Tāpēc Komisija ir noteikusi jaunu stratēģiju starptautiskās sadarbības attīstīšanai pētniecības un inovācijas jomā[49]. Stratēģijā ierosināts sadarbību vēl vairāk orientēt uz ES stratēģiskajām prioritātēm, vienlaikus saglabājot tradicionālo atvērtību trešo valstu dalībai ES pētniecībā. Tas nozīmē, ka jāpievēršas pasaules mēroga izaicinājumiem, taču arī jāpanāk, lai Eiropa būtu pievilcīgāka vieta pētniecībai un inovācijai. Līdztekus, iesaistoties dialogā par inovāciju ar trešām valstīm, ir svarīgi ņemt vērā vajadzību atbalstīt vienlīdzīgus nosacījumus attiecībā uz Eiropas struktūrām, kas darbojas šo valstu teritorijā, kā arī nostiprināt ieguldītājiem svarīgo juridisko noteiktību, īpaši intelektuālā īpašuma tiesību jomā — tas ir jo sevišķi aktuāli, ņemot vērā gaidāmās pārrunas par ieguldījumu nolīgumiem ar trešām valstīm, piemēram, Ķīnu. Jaunā stratēģija galvenokārt tiks īstenota, izmantojot programmu "Apvārsnis 2020", kā arī ar ES dalībvalstīm kopīgas iniciatīvas. Viens no stratēģijas pamatelementiem ir daudzgadu ceļvežu izstrāde sadarbībā ar nozīmīgiem trešo valstu partneriem, lai sekmētu un vadītu starptautisko sadarbību. Šie ceļveži būs saskaņoti ar darbu, ko veic Stratēģiskais forums starptautiskajai sadarbībai zinātnes un tehnoloģiju jomā (SFIC), lai nodrošinātu, ka ES un dalībvalstu veiktie pasākumi ir saskanīgi un savstarpēji papildinoši. SFIC pašlaik īsteno trīs mērķtiecīgas iniciatīvas ar Indiju, ASV un Ķīnu un 2012. gada oktobrī vienojās sākt iniciatīvu ar Brazīliju. Augsta ranga amatpersonu grupa (ARAG)[50] ir izklāstījusi ieteikumus attiecībā uz shēmu starptautiskai sadarbībai globālo pētniecības infrastruktūru jomā. Ziņojumu ir plaši atbalstījuši Karnegī grupas zinātnes ministri[51]. Gandrīz visas dalībvalstis ir īstenojušas pasākumus, lai piesaistītu vairāk talantīgu novatoru no ārvalstīm[52], taču vēl ir par agru spriest par šo pasākumu efektivitāti. Komisija 2013. gadā plāno piedāvāt jaunu priekšlikumu direktīvai, ar ko vienkāršotu migrācijas noteikumus, kurus piemēro konkrētām grupām, tostarp pētniekiem, nodrošinot, ka uzņemšanas shēmas un tiesības visā ES ir vienotas un pārredzamas. 4. SECINĀJUMI UN TURPMĀKIE PASĀKUMI Eiropas ekonomiskā situācija joprojām ir nestabila. Izredzes īstermiņā joprojām ir neskaidras. Tomēr ir novērojamas pozitīvas tendences, un pēdējā laika vērienīgajām reformām vajadzētu nest augļus vidējā termiņā un ilgtermiņā. Eiropas atbildei uz krīzes pastiprināto nedrošību jābūt 2010. gadā noteiktās Inovācijas savienības stratēģijas intensīvai turpināšanai un ātrai īstenošanai. Daudzās jomās jau gūtas vērā ņemamas sekmes. Domājams, panākumu rezultāti drīz sāks atspoguļoties reālajā ekonomikā. Inovācijas savienība palīdzēs Eiropas Savienībā radīt uzņēmumiem un iedzīvotājiem uzticamības gaisotni. Tā palīdzēs šo gaisotni panākt, veicot pastāvīgus ieguldījumus pētniecībā un inovācijā, īstenojot plašas papildu reformas īstenas Eiropas Pētniecības telpas izveidei, izveidojot labākus pamatapstākļus inovatīvu uzņēmumu darbībai un precīzāk saskaņojot piedāvājuma un pieprasījuma puses pasākumus. Tomēr Eiropai ir jādara vēl vairāk, lai Inovācijas savienība kļūtu par īstenību. Ņemot vērā valdošo krīzi, sabiedrības uzticības mazināšanos un inovācijas plaisas paplašināšanās risku, ES un tās dalībvalstīm jāpaātrina savi kopējie centieni un jāpadziļina Inovācijas savienība. Pirmais jautājums attiecas uz to, kādā mērā Inovācijas savienība sekmēs īsteni specializētu reģionālo inovācijas profilu izveidi, integrējot vērtības radīšanas ķēžu aizvien pieaugošo sadrumstalotību un vajadzīgo zināšanu aizvien lielāko neviendabīgumu. Vienīgais reālistiskais veids, kādā varētu kompensēt un, iespējams, novērst talantīgo novatoru aizplūšanu no Eiropas mazāk attīstītajiem reģioniem uz Eiropas pētnieciskās izcilības centriem, ir veltīt vairāk uzmanības reģionu inovācijas politikas nozīmei[53]. Lai sekmētu Inovācijas savienības ietekmi uz jauniem izaugsmes avotiem, Komisija ne vien turpinās īstenot pieņemtos Inovācijas savienības pasākumus, bet arī sagatavos nākamās darbības Inovācijas savienības padziļināšanai. To pamatā ir jaunas tendences, ekspertu ieteikumi un ieinteresēto personu viedokļi. To pamatā būs šādi uzdevumi: – paātrināt strukturālās pārmaiņas pastāvošajās nozarēs un, dažādojot darbību, arī jaunās nozarēs, kā arī atbalstīt strauji augošu inovatīvu uzņēmumu attīstību, izmantojot ES politikas pasākumus un koordinētas papildu iniciatīvas; – novērst inovāciju plaisu starp Eiropas reģioniem, izmantojot pārdomātu specializāciju un sinerģiju starp programmas "Apvārsnis 2020" un struktūrfondu līdzekļu lietojumu; – izveidot inovācijai labvēlīgus vispārējos apstākļus inovatīviem uzņēmumiem, tostarp inovācijas sadarbības puduriem; – apzināt konkrētus veidus, kā sekmēt inovāciju publiskajā sektorā un ar publiskā sektora palīdzību; – izstrādāt saskaņotu politikas pieeju atklātai inovāciju un zināšanu pārnesei; – novērtēt intelektuālā īpašuma vērtību, atvieglot patentu valorizāciju un nodrošināt, lai zinātība un konfidenciāla uzņēmējdarbības informācija tiktu droši un efektīvi aizsargāta, lai sekmētu zināšanu pārnesi; – sekmēt inovāciju mazumtirdzniecībā — tas ir viens no galvenajiem Eiropas mazumtirdzniecības rīcības plāna pasākumiem — un palīdzēt no inovatīvu produktu un pakalpojumu idejām iegūt preces, izmantojot potenciālu, kas piemīt mazumtirdzniecības nozarei kā nozarei ar lielu ekonomisku nozīmi (4,3 % ES IKP un 8,3 % no ES nodarbinātības) un tiešu saskarsmi ar patērētājiem; – apvienot jaunas tehnoloģijas un pakalpojumus ar inovāciju uzņēmējdarbības modeļos. Lai panāktu īstas pārmaiņas, Eiropai ir ciešāk jāapņemas panākt izaugsmi, kuras pamatā ir inovācija. Inovācijas savienības mērķiem būtu jābūt Eiropas integrācijas nākotnes plānu virzītājspēkam. Neviena valsts atsevišķi nevar panākt inovatīvu ES ekonomiku. Ir laiks iesaistīties Eiropas iestādēm, dalībvalstīm, reģioniem un visām ieinteresētajām personām. PIELIKUMS Pielikums. 2012. gadā panāktais progress ceļā uz pamatiniciatīvā "Inovācijas savienība" (COM(2010) 546 galīgā redakcija) izvirzīto 34 apņemšanos īstenošanu. Ar zaļu krāsu ir atzīmētas apņemšanās, kuru izpilde norit sekmīgi un par kurām pieņemtās iniciatīvas tiek īstenotas ar labiem panākumiem. Ar oranžu krāsu ir atzīmētas apņemšanās, kuru īstenošanas pasākumi ir aizkavējušies vai īstenoti tikai daļēji. Ar sarkanu krāsu ir atzīmētas apņemšanās, attiecībā uz kurām nav sākta neviena iniciatīva. Ar plašāku informāciju par katru apņemšanos var iepazīties tīmekļa vietnē http://i3s.ec.europa.eu/home.html. || Inovācijas savienības apņemšanās || Termiņš || Progress 1. || Ieviest valsts stratēģijas, lai apmācītu pietiekami daudz pētnieku || 2011 || 2. || Pārbaudīt neatkarīgas augstāko mācību iestāžu ranžēšanas iespējamību || 2011 || Izveidot uzņēmēju un akadēmisko struktūru "zināšanu apvienības" || 3. || Ierosināt integrētu sistēmu e-prasmēm || 2011 || 4. || Ierosināt EPT sistēmu un atbalsta pasākumus || 2012 || 5. || Izveidot tās Eiropas pētniecības infrastruktūras, kas ir prioritāras || 2015 — 60 % || 6. || Vienkāršot turpmākās ES pētniecības un inovācijas programmas un galveno uzmanību tajās pievērst Inovācijas savienībai || 2011 || 7. || Nodrošināt MVU aktīvāku iesaistīšanos turpmākajās ES pētniecības un inovācijas programmās || || 8. || Ar Kopīgā pētniecības centra palīdzību stiprināt politikas veidošanas zinātnisko pamatu Izveidot forumu uz nākotni vērstām darbībām || || 9. || Izveidot EIT stratēģisko programmu || 2011. gada vidus || 10. || Ieviest tādus ES līmeņa finanšu instrumentus, kas piesaistītu privātā sektora finansējumu || 2014 || 11. || Nodrošināt riska kapitāla fondu pārrobežu darbību; nodokļu sistēma || 2012 || 12. || Uzlabot sistēmu inovatīvu uzņēmumu savešanai kopā ar ieguldītājiem pārrobežu līmenī || || 13. || Pārskatīt valsts atbalsta sistēmu pētniecībai, izstrādei un inovācijām || 2011 || 14. || Ieviest ES patentu || 2014 || 15. || Veikt regulējuma pārbaudi galvenajās jomās || Sākums — 2011. gadā || 16. || Paātrināt un modernizēt standartu noteikšanu || 2011. gada sākums || 17. || Paredzēt atsevišķu budžetu valsts inovāciju iepirkumam || Sākums — 2011. gadā || Izveidot ES līmeņa atbalsta mehānismu un atvieglot kopīgā iepirkuma procedūru || || 18. || Piedāvāt rīcības plānu ekoinovācijas jomā || 2011. gada sākums || 19. || Izveidot Eiropas Dizaina līderības padomi || 2011 || Izveidot Eiropas Radošo nozaru aliansi || || 20. || Veicināt atvērtu piekļuvi pētījumiem; atbalstīt pētniecības informācijas viedpakalpojumus || || 21. || Veicināt efektīvu sadarbībā veiktās pētniecības un iegūto zināšanu pārnesi || || 22. || Attīstīt Eiropas patentu un licencēšanas zināšanu tirgu || 2011 || 23. || Novērst intelektuālā īpašuma tiesību izmantošanu pret konkurenci vērstiem mērķiem || || 24./ 25. || Uzlabot struktūrfondu izmantošanu pētniecībai un inovācijai || Sākums — 2010. gadā Platforma līdz 2012. gadam || 26. || Ieviest sociālās inovācijas izmēģinājuma projektu; veicināt sociālo inovāciju, izmantojot Eiropas Sociālo fondu || || 27. || Atbalstīt pētniecības programmu par publisko sektoru un sociālo inovāciju || Sākums — 2011. gadā || Sākt veidot Eiropas publiskā sektora inovācijas rezultātu pārskatus 28. || Apspriesties ar sociālajiem partneriem par zināšanu ekonomikas mijiedarbību ar darba tirgu || || 29. || Īstenot Eiropas inovācijas partnerību izmēģinājuma projektus un iesniegt par tiem priekšlikumus || 2011 || 30. || Ieviest integrētu politiku, lai piesaistītu pasaules mērogā talantīgus novatorus || 2012 || 31. || Ierosināt kopīgas ES un dalībvalstu prioritātes zinātniskai sadarbībai ar trešām valstīm || 2012 || 32. || Ieviest globālas pētniecības infrastruktūras || 2012 || 33. || Veikt valsts pētniecības un inovācijas sistēmu pašnovērtējumu un apzināt problēmas un iespējamās reformas || || 34. || Izstrādāt inovācijas pamatrādītāju || || Uzraudzīt vispārējo progresu inovācijā, izmantojot Inovācijas savienības rezultātu pārskatu || || [1] Inovācijas savienības 2013. gada rezultātu pārskats. [2] Idem. [3] Eiropas pētniecības un jauninājumu telpas valdes (EPJTV) 1. nostājas dokuments "Inovācijas savienības stresa tests", 2012. gada novembris; dokuments tiks publicēts http://ec.europa.eu/research/era/partnership/expert/eriab_en.htm. [4] Inovācijas savienības attīstība 2011. gadā, COM(2011) 849. [5] Dažu dalībvalstu gadījumā šo starpību var daļēji kompensēt nodokļu neiekasēšana pētniecības un izstrādes ieguldījumu fiskālo stimulu ietvaros. [6] 2012. gada ES apsekojums par uzņēmumu pētniecības un izstrādes ieguldījumu tendencēm, Eiropas Komisija, 2012. [7] "Uzņēmējdarbības ieguldījumu pētniecībā un izstrādē internacionalizācija un to ekonomiskās ietekmes analīze", Eiropas Komisija, 2012, http://ec.europa.eu/research/innovation-union/index_en.cfm?pg=other-studies. [8] Dead money, The Economist, 2012. gada 3. novembris. [9] "ES 2012. gada rezultātu apkopojums par rūpniecības ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē", Eiropas Komisija, 2012, http://iri.jrc.ec.europa.eu/research/scoreboard_2012.htm. [10] Atbildot uz jautājumu par politikas pasākumu un ārēju faktoru ietekmi uz uzņēmumu inovācijas darbībām, vadošie ES uzņēmumi uzsver, ka liela pozitīva ietekme ir fiskālajiem stimuliem, valsts dotācijām, ES sniegtajam finanšu atbalstam un publiskā un privātā sektora partnerībai gan valsts, gan ES līmenī (avots: sk. 4. zemsvītras piezīmi). [11] Valsts budžeta apropriācijas vai izdevumi saistībā ar pētniecību un izstrādi (VBAIPI). [12] "Zinātnes, tehnoloģiju un rūpniecības 2011. gada rezultātu pārskats", ESAO. [13] Eiropas Komisijas dienestu darba dokuments "2012. gada pārskats par izglītību un mācībām". [14] Eiropas Komisijas dokuments COM(2012) 669/3 "Izglītības pārvērtēšana — ieguldījums prasmēs labāku sociālekonomisko rezultātu sasniegšanai". [15] Lineārā interpolācija 3. un 5. attēlā norāda uz korelāciju starp abiem mainīgajiem. Sfēru lielums atspoguļo ekonomikas lielumu (kā daļu no ES IKP). [16] "Valstu profili — dalībvalstu pētniecības un inovācijas sistēmu snieguma un galveno iezīmju raksturojums", dienestu darba dokuments, kas pievienots paziņojumam. [17] Pētniecības un inovācijas ĢD pasūtītais 2012. gada ziņojums par pētniekiem, http://ec.europa.eu/euraxess/pdf/research_policies/121003_The_Researchers_Report_2012_FINAL_REPORT.pdf. [18] Sk. pielikumu "Valstu profili — dalībvalstu pētniecības un inovācijas sistēmu snieguma un galveno iezīmju raksturojums". Informācija ir pieejama arī ietekmes novērtējumā, kas pievienots EK paziņojumam "Stiprāka Eiropas Pētniecības telpas partnerība izcilībai un izaugsmei", 17.07.2012. (COM(2012) 392 final). [19] ERAC atzinums par Komisijas gada izaugsmes pārskatu, 2012. gada februāris. [20] Turklāt Komisija tuvākajās nedēļās publicēs zaļo grāmatu par Eiropas ekonomikas ilgtermiņa finansēšanu; tajā tiks norādīti stimuli un ierobežojumi ilgtermiņa finansēšanai, kā arī rīcības iespējas un potenciāli jauni instrumenti/iniciatīvas. [21] Eiropas Komisija (2011), "Politika strauji augošu inovatīvu MVU atbalstam", INNO-Grips 2. politikas pamatojums. [22] COM(2012) 669. [23] COM(2012) 392 final. [24] SWD(2012) 212, Komisijas dienestu darba dokuments — ietekmes novērtējums, kas pievienots paziņojumam (2012) 392 final. [25] COM(2012) 401 final un COM(2012) 417 final. [26] Ieviešot jauno shēmu, kuras izstrādi iedvesmojusi Amerikas Savienoto Valstu SBIR shēma, tiek arī īstenots Eiropadomes 2011. gada lūgums izpētīt, kā, izmantojot uz tirgu balstītu pieeju, vislabāk būtu apmierināmas strauji augošu inovatīvu uzņēmumu vajadzības. [27] Ekspertu grupas par novatorisko uzņēmumu pārrobežu savešanu kopā ar piemērotiem ieguldītājiem priekšsēdētāja ziņojums; Eiropas Komisija, 2012, http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetailDoc&id=6008&no=1. [28] COM(2011) 860 galīgā redakcija un COM(2011) 862 galīgā redakcija. [29] Inovāciju iepirkumi ietver iepirkumus pirmskomercializācijas posmā (IPKP) un inovatīvu risinājumu publiskos iepirkumus (IRPI). [30] IPKP ir metode pētniecības un izstrādes pakalpojumu iepirkšanai nolūkā panākt jauna produkta vai risinājuma izstrādi. [31] 170 miljoni euro no Itālijas valsts līdzekļiem kopā ar papildu atbalstu no ES struktūrfondiem un EIB. [32] COM(2011) 899 galīgā redakcija. [33] http://ec.europa.eu/environment/ecoap/index_en.htm. [34] http://www.glassplus.eu/home.aspx, http://www.saturn.rwth-aachen.de/. [35] Divu tādu regulu pieņemšana, ar kurām īsteno ciešāku sadarbību vienotas patentaizsardzības izveides jomā: http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/index_en.htm. [36] http://www.epo.org/searching/free/patent-translate.html. [37] SWD(2012) 458 final. [38] COM(2012) 537 final. [39] http://webgate.ec.europa.eu/eipaha. [40] Sk. paziņojuma pielikumu par dalībvalstu sniegumu. [41] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/files/ris-2012_en.pdf. [42] Sk. http://ec.europa.eu/regional_policy/what/future/proposals_2014_2020_en.cfm. [43] http://s3platform.jrc.ec.europa.eu. [44] http://www.socialinnovationeurope.eu/. [45] COM(2011) 682, 2011. gada 25. oktobra galīgā redakcija. [46] Programma PROGRESS ir ES finanšu instruments: http://ec.europa.eu/research/infrastructures/index_en.cfm?pg=success9. [47] COM(2012) 573 final, 2012. gada 3. oktobris. [48] Izmēģinājuma projekts "Eiropas publiskā sektora inovācijas 2013. gada rezultātu pārskats". [49] COM(2012) 497. [50] ARAG veido pārstāvji no Apvienotās Karalistes, ASV, Brazīlijas, Dienvidāfrikas, Eiropas Komisijas, Francijas, Indijas, Itālijas, Japānas, Kanādas, Krievijas, Ķīnas, Meksikas un Vācijas. Austrālija 2011. gada novembrī ieguva novērotājas statusu. [51] Karnegī grupu veido zinātnes ministri/padomdevēji no G8, Eiropas Komisijas un Outreach 5 (Apvienotās Karalistes, ASV, Francijas, Itālijas, Japānas, Kanādas, Krievijas, Vācijas un Brazīlijas, Dienvidāfrikas, Indijas, Ķīnas, Meksikas). [52] 2012. gada ziņojums par pētniekiem. [53] Eiropas pētniecības un jauninājumu telpas valdes (EPJTV) 1. nostājas dokuments "Inovācijas savienības stresa tests", 2012. gada novembris.