Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei - Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2007.-2008. gadā {SEC(2007) 1429} {SEC(2007) 1430} {SEC(2007) 1431} {SEC(2007) 1432} {SEC(2007) 1433} {SEC(2007) 1434} {SEC(2007) 1435} {SEC(2007) 1436} /* COM/2007/0663 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 6.11.2007 COM(2007) 663 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2007.-2008. gadā {SEC(2007) 1429}{SEC(2007) 1430}{SEC(2007) 1431}{SEC(2007) 1432}{SEC(2007) 1433}{SEC(2007) 1434}{SEC(2007) 1435}{SEC(2007) 1436} KOMISIJAS PAZIŅOJUMSEIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2007.-2008. gadā 1. IEVADS Paplašināšanās ir viens no spēcīgākajiem ES politikas instrumentiem. Tas kalpo ES stabilitātes, drošības un konfliktu novēršanas stratēģiskajām interesēm. Tas palīdzēja vairot labklājību un izaugsmes iespējas un nodrošināt svarīgus transporta un enerģijas maršrutus. Pašreizējā paplašināšanās darba kārtība attiecas uz Rietumbalkāniem un Turciju, kam tika dota iespēja kļūt par ES dalībniecēm pēc tam, kad tās būs izpildījušas vajadzīgos nosacījumus. Turpmākais gads būs izšķirošs pārejas procesa konsolidācijai Rietumbalkānos. Šīs valstis no Stabilitātes pakta pārņems atbildību par reģionālās sadarbības veicināšanu, kam ir būtiska loma samierināšanā un labu kaimiņattiecību veidošanā. Pievienošanās sarunas ar Horvātiju norit sekmīgi un ieiet izšķirošā fāzē. Tas rāda visam reģionam, ka dalības iespēja ES ir realitāte. Paredzams, ka nākamajā gadā tiks pabeigta Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu slēgšana, ciešāk piesaistot reģiona partnerus ES saistībā ar iespējamo pievienošanos. Vienlaikus pats reģions saskaras ar lielām problēmām, sākot ar vajadzību panākt stāvokļa noregulējumu Kosovai. Darba kārtības augsta prioritāte būs Serbijas kurss uz Eiropu, valsts veidošana Bosnijā un Hercegovinā ar vietējo līdzatbildību, un labāka pārvaldība Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, Albānijā un Melnkalnē. Vairākām no šīm valstīm ir būtiskas problēmas attiecībā uz pārvaldību un to vispāratzīto nosacījumu izpildi, kas saistīti ar stabilizācijas un asociācijas procesu. ES nākamajā gadā ir jābūt gatavai sniegt atbalstu un reaģēt uz aktualitātēm, pilnībā izmantojot savus politikas instrumentus. Pēc Parlamenta un prezidenta vēlēšanām Turcijai būs svarīgi paātrināt galvenās reformas, kas ir vajadzīgas, lai saskaņotu pamattiesības un brīvības. Pievienošanās sarunas ar Turciju ir jāturpina tādā tempā, kas atspoguļo reformu gaitu pašā valstī, kā arī to, kā Turcija pilda attiecīgos nosacījumus. Ņemot vērā minētos apstākļus, tās atjaunotās vienprātības konsekventa īstenošana, ko definēja Eiropadomes 2006. gada decembra sanāksmē, ir svarīgāka nekā jebkad agrāk. Šī vienprātība ir balstīta uz saistību saskaņošanas principiem, taisnīgiem un stingriem nosacījumiem un labāku saziņu ar sabiedrību apvienojumā ar ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis. Temps, kādā kandidātvalsts vai potenciālā kandidātvalsts tuvojas ES, atspoguļo tās politisko un ekonomisko reformu gaitu, kā arī tās spēju pilnībā uzņemties dalības tiesības un pienākumus. Komisija uzlabo paplašināšanās procesa kvalitāti, agrīnā posmā risinot tādus jautājumus kā administratīvā un tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju, pilnībā izmantojot pamatvērtības un ieviešot procesā lielāku pārredzamību. Komisija gatavo pirmos pētījumus par ietekmi, analizējot, kā kandidātvalsts pievienošanās ietekmē konkrētas politikas jomas. Paplašināšanās pašreizējais juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienību[1] 49. pants, kurā teikts, ka „ jebkura Eiropas valsts, kas respektē 6. panta 1. punktā izklāstītos principus, var lūgt, lai to uzņem par Savienības locekli. (…) ”[2] . Eiropadomes 2006. gada decembra sanāksmē tika secināts, ka „paplašināšanās ir ES un visas Eiropas veiksmes stāsts. Tā palīdzēja pārvarēt Eiropas sašķeltību un sekmēja mieru un stabilitāti visā kontinentā. Tā ir rosinājusi reformas un nostiprinājusi tādus kopējos principus kā brīvība, demokrātija, cilvēktiesību un pamattiesību ievērošana un tiesiskums, kā arī tirgus ekonomika. Plašāks iekšējais tirgus un ekonomiskā sadarbība ir vairojusi labklājību un palielinājusi konkurētspēju, ļaujot paplašinātajai ES labāk risināt globalizācijas radītās problēmas. Paplašināšanās ir arī stiprinājusi Eiropas Savienības pozīcijas pasaulē, palielinot tās ietekmi starptautiskajā arēnā.” Tajās divpadsmit dalībvalstīs, kas pievienojās piektās paplašināšanās kārtā, ir laba atbilstība ES tiesību aktiem. Tas parāda stingri īstenotu reformas centienu vērtību apvienojumā ar ES dalībvalstu spiedienu un disciplīnu. Pateicoties pareizam sagatavošanas darbam, pēc paplašināšanas ES turpina nevainojami darboties. Visā ES dalībvalstis guva labumu no augstāka līmeņa ekonomiskās izaugsmes. Slovēnija ieviesa euro 2007. gada janvārī. Kipra un Malta to darīs 2008. gadā. Rūpīgs sagatavošanas darbs, ko veica attiecīgās valstis un Komisija, apvienojumā ar pieaugošu tirdzniecības un ieguldījumu plūsmu palīdzēja jaunajām dalībvalstīm pakāpeniski pielīdzināt savu dzīves līmeni ES vidējiem rādītājiem. No 1998. līdz 2006. gadam to divpadsmit jauno dalībvalstu IKP, kuras pievienojās paplašināšanās piektajā kārtā, pieauga vidēji par 4,3% gadā, salīdzinot ar 2,2% pieaugumu 15 vecajās dalībvalstīs[3]. Pēdējos desmit gados ir būtiski palielinājusies tirdzniecība starp vecajām un jaunajām dalībvalstīm. Laikposmā no 1995. līdz 2006. gadam eksports un imports starp 10 jaunajām dalībvalstīm, kuras pievienojās 2004. gadā, un 15 vecajām dalībvalstīm ir četrkāršojies, bet kopējais tirdzniecības apjoms starp šīm valstīm minētajā laikposmā dubultojās. Divpadsmit tādu jaunu, dinamisku valstu iekļaušana iekšējā tirgū, kurās ir vairāk nekā 100 miljoni patērētāju, kuru pirktspēja pieaug, paaugstina Savienības konkurētspēju un nozīmīgumu pasaules ekonomikā. Desmit mēnešus pēc pievienošanās Bulgārijā un Rumānijā norit turpmāka ekonomiskā izaugsme un ieguldījumu piesaistīšana. Rumānijas un Bulgārijas pieauguma prognozes 2007. gadam ir daudz augstākas nekā paredzamais vidējais pieaugums ES. Komisija 2006. gada beigās veica aizsardzības pasākumus, lai novērstu dažus trūkumus abās valstīs. Jūnijā Komisija sniedza pirmos ziņojumus par sadarbības un pārbaudes mehānismu tieslietu un iekšlietu jomā, kā arī par aizsardzības pasākumiem[4]. Komisija pārskatīs progresu šajā jomā un 2008. gada sākumā sniegs ziņojumu. Saistībā ar Kipras jautājumu Kipras grieķu un Kipras turku kopienas vadītājiem ir jāpaātrina centieni atsākt sarunas par problēmas visaptverošu risinājumu ANO aizgādnībā. Komisija ievieš finansiālā atbalsta instrumentu, lai veicinātu Kipras turku kopienas ekonomisko attīstību un atvieglotu salas apvienošanos nākotnē. Pastiprināta Zaļās līnijas regulas izmantošana, kas atļauj personu pārvietošanos un preču apriti visā Kiprā, kalpos abu kopienu interesēm. Padomei vēl ir jāpieņem regula par tiešu tirdzniecību ar Kipras ziemeļu daļu, ko ierosināja Komisija, lai turpmāk samazinātu Kipras turku kopienas izolāciju. Valstīs, kuras iekļautas paplašināšanās pašreizējā darba kartībā, – Rietumbalkānos un Turcijā – ES mudina vairot stabilitāti un veicināt būtiskas politiskas un ekonomiskas reformas. Tomēr tajās vēl ir vairākas lielas problēmas. Ir būtiski uzturēt to pievienošanās programmu pamanāmību un uzticamību, kā arī saņemt dalībvalstu atbalstu, lai īstenotu paplašināšanos. Komisija turpinās uzlabot paplašināšanās procesa kvalitāti. Paplašināšanās politikā tiks vairāk uzsvērti valsts veidošanas pamatjautājumi, laba pārvaldība, administratīvā un tiesu sistēmas reforma, tiesiskums, samierināšana, sadarbība ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) un pilsoniskas sabiedrības veidošana. Ir jāveicina cilvēku savstarpējie kontakti. īpaši ir laiks sākt dialogu par vīzu režīma liberalizāciju Rietumbalkānu valstu pilsoņiem. Ir jāturpina reģionālās sadarbības veidošana Rietumbalkānos, īpaši vietējā atbildība par iniciatīvām šajā jomā. Visās paplašināšanās valstīs ES turpinās pilnībā izmantot pirmspievienošanās instrumentus, lai risinātu galvenās problēmas. Saistību izpildes rezultāti, īpaši saskaņā ar asociācijas nolīgumiem, ir ļoti svarīgi, lai pārietu no viena posma nākamajā ceļā uz integrāciju ES, un tos stingri uzrauga. Komisija šajā dokumentā izklāsta vairākus pasākumus, lai informētu par ES tiesību aktiem un praksi un sagatavotu paplašināšanās procesa nākamos posmus. Komisija pielāgo pirmspievienošanās politikas rīkus paplašināšanās politikas pašreizējiem uzdevumiem. Kopš 2007. gada janvāra tā izmanto jaunu finanšu instrumentu – Pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( IPA ). Plānojot IPA palīdzību, stingrāka orientācija uz reformu prioritātēm atspoguļos katra partnera stadiju pārejas procesā. Komisija ierosina pārskatīt Pievienošanās un Eiropas partnerību, kas kalpos par galvenajām atsaucēm, nosakot prioritātes. Tā arī ierosina pārskatītu IPA daudzgadu indikatīvo finanšu plānu, kas aptver laikposmu no 2009. līdz 2011. gadam. Tā ieviesīs mehānismu, lai veicinātu pilsoniskas sabiedrības veidošanu, īpaši palielinot resursus un īstenojot apmaiņas ar projektus. Tas piešķirs papildu uzsvaru programmām, kuras atbalsta valsts veidošanu, labu pārvaldību, institucionālo reformu un administratīvos resursus. Dotāciju atbalsta vislielāko efektivitāti privātā sektora attīstībā un ieguldījumos infrastruktūrā centīsies panākt, intensīvi sadarbojoties ar Eiropas Investīciju banku (EIB) un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku (ERAB), un citām starptautiskām finanšu institūcijām (SFI). Komisija nodrošinās stingrāku koordināciju ar citiem līdzekļu devējiem to darbības jomā un mudinās tos aktīvi darboties prioritārās jomās, kas apzinātas šajā ziņojumā. Īstenošanu racionalizēs arī pēc tam, kad Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra būs nodevusi atbildību Komisijas delegācijām un birojiem. Dalībvalstis vislabāk var vadīt sabiedrības informēšanu par to, ka paplašināšanās ir ES interesēs. Komisija turpinās veicināt labāku faktu materiālu plūsmu par paplašināšanās jautājumiem. Balstoties uz ES pašreizējo stratēģiju, šajā paziņojumā tiek analizētas galvenās problēmas ceļā uz integrāciju ES. Tajā uzsvērta pieeja, lai pielāgotu paplašināšanās politikas instrumentus un nodrošinātu stingrāku orientāciju uz jomām, kurās ir vajadzīgi steidzami panākumi, ņemot vērā arī iepriekšējās paplašināšanās gūto pieredzi. 2. PAšREIZēJIE UZDEVUMI PAPLAšINāšANāS VALSTīS Rietumbalkānu valstīm un Turcijai ir dota iespēja kļūt par ES dalībniecēm pēc tam, kad tās būs izpildījušas paredzētos nosacījumus. Ņemot vērā sagatavošanās darbu pašreizējo stāvokli šajās valstīs, to pievienošanās varētu notikt vidējā laikposmā vai ilgtermiņā. Tagad galvenā uzmanība ir uz pamatīgu sagatavošanas darbu, lai nodrošinātu, ka paplašināšanās procesā iesaistītās valstis risina pārvaldības un ekonomikas pamatjautājumus, kā arī jautājumus, kas saistīti ar ES tiesībām un politikas virzieniem. 2.1. Rietumbalkāni ES sadarbība ar Rietumbalkānu valstīm stabilizācijas un asociācijas procesa ietvaros, kas vērsta uz pievienošanos, pēdējos gados ir būtiski veicinājusi šā reģiona valstu panākumus. Pēc pagājušā gadsimta 90. gadu kariem ir saglabāta stabilitāte un gandrīz pabeigta atjaunošana. Visā reģionā ir demokrātiski ievēlētas valdības. Ir sākusies ekonomiskā izaugsme, palielinājusies makroekonomiskā stabilitāte un paaugstinājies dzīves līmenis. Ir uzsāktas būtiskas reformas, lai nostiprinātu tiesiskumu un modernizētu ekonomiku un sociālās struktūras. Ir pieaugusi reģionālā sadarbība, tostarp tirdzniecības, enerģētikas, transporta un vides jomā. Rietumbalkānu valstis uzņemas arvien lielāku atbildību par reģionālajām iniciatīvām. Visas Rietumbalkānu valstis ir virzījušās uz ES, bet šīs virzības tempi ir atšķirīgi. Horvātija ir iesaistījusies pievienošanās sarunās ar ES, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir ieguvusi kandidātvalsts statusu. ES gatavojas noslēgt Stabilizācijas un asociācijas nolīgumus ar reģiona valstīm, un ir ievērojami pavirzījusies uz priekšu ekonomiskā integrācija ar ES. Rietumbalkānu valstis jau ir parakstījušas vīzu atvieglojumu un atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar ES. Tagad šie panākumi ir jākonsolidē un jāpadara neatgriezeniski. Jārisina turpmāki svarīgi uzdevumi. Vairākās valstīs ir palēninājies vispārējais reformu process. Lielā daļā Rietumbalkānu pie prioritāriem jautājumiem, kas izraisa bažas, joprojām pieder valsts veidošana, kā arī labāka pārvaldība. Situācija Kosovā[5] joprojām prasa būtisku starptautisku klātbūtni. Pašreizējais stāvoklis Kosovā nav ilgtspējīgs; tas jāatrisina bez turpmākas kavēšanās, lai ļautu Kosovai attīstīties politiski un ekonomiski un nodrošinātu reģionālu stabilitāti. Bosnijā un Hercegovinā galveno politisko līderu nacionālistiskie izteikumi apdraud režīmu, kas izveidots ar Deitonas/Parīzes Miera līgumu, un ir apturējuši reformas. Nav guvušas panākumus policijas un konstitucionālās sistēmas ļoti vajadzīgās reformas. Bosnijai un Hercegovinai vēl ir jāuzņemas pilna atbildība pār savu pārvaldību, kas šobrīd prasa būtisku starptautisku klātbūtni. Dažās citās valstīs ir jāpabeidz vai pilnībā jāīsteno konstitucionālās sistēmas reforma. Visos Rietumbalkānos ir vajadzīgs plašāks un iecietīgāks dialogs, tostarp arī par etniskiem jautājumiem. Kosovā joprojām ir saspringtas attiecības starp albāņiem un serbiem. Turklāt Kosovas serbi praktiski nav piedalījušies institūcijās un pārvaldē. Bosnijas un Hercegovinas valsts institūciju darbību turpina negatīvi ietekmēt etniskā šķelšanās. Lai arī demokrātiskie spēki uzvarēja parlamenta vēlēšanās un tika izveidota uz reformām orientēta valdība, Serbijā joprojām ir spēcīgas ekstrēmistu partijas un nacionālistiski izteikumi, un tas negatīvi ietekmē vispārējo politisko klimatu. Demokrātiskie spēki ir trausli. Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā biežie saspīlējumi un nepietiekama sadarbība starp politiskajiem dalībniekiem ir ietekmējusi institūciju normālu darbību un palēninājusi reformu gaitu. Strīds starp valdību un vienu no opozīcijas partijām par konstitucionālo saturu noveda pie tā, ka minētā partija boikotē parlamentu. Ļoti konfrontējošais politiskais klimats Albānijā un ieilgušais konstitūcijas pieņemšanas process Melnkalnē norāda uz citiem uzdevumiem modernu demokrātiju veidošanā. Horvātijai ir jāpieliek turpmākas pūles, lai veicinātu iecietību pret mazākumtautībām. Ir gūti ievērojami panākumi sadarbībā ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ), kas ir svarīgs stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījums. Horvātija un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika pilnībā sadarbojas ar šo tribunālu. Melnkalnes sadarbība ar tribunālu ir apmierinoša. Panākumi, ko šajā jomā guva Serbija, ļāva atsākt un formāli pabeigt sarunas par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN). Arī Bosnija un Hercegovina ir guvusi panākumus sadarbībā ar ICTY . Tomēr Serbijai un Bosnijai un Hercegovinai vēl ir jāpanāk pilnīga sadarbība ar tribunālu, lai arestētu atlikušās apsūdzētās personas. Kosova ir guvusi nelielus panākumus sadarbībā ar ICTY , bet bažas joprojām izraisa liecinieku iebiedēšana Kosovā. Bēgļu atgriešanās jomā gūtie panākumi ir nelieli. Daudzi bēgļi un starptautiski pārvietotas personas dzīvo ļoti grūtos apstākļos. Nelieli panākumi konstatēti arī mazākumtautību grupu pārstāvībā valsts dienestos. Tomēr čigāni joprojām ir vismazāk aizsargātā mazākumtautība reģionā. Visām valstīm ir jāveicina iecietība pret mazākumtautībām un jāveic attiecīgi pasākumi, lai aizsargātu personas, kuras varētu būt pakļautas diskriminācijai, naidīgumam un vardarbībai. Tas ir būtiski, lai panāktu samierināšanu un ilgstošu stabilitāti. Galvenās prioritātes ir tiesiskuma īstenošana, īpaši ar tiesu sistēmas reformas palīdzību, un cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību. Lielākā daļa valstu ir veikušas pasākumus, lai uzlabotu savu tiesu sistēmu organizāciju un darbību. Ir sākti centieni pastiprināt cīņu pret organizēto noziedzību, un ir gūti pirmie rezultāti. Tiek izstrādāti tiesību akti un veidotas iestādes cīņai pret korupciju. Vairākās valstīs ir sākta izmeklēšana un izvirzītas vairākas apsūdzības. Tomēr tiesu sistēmām visā reģionā joprojām ir vajadzīgi ievērojami uzlabojumi. Ir jāveic plašas un ilgtspējīgas reformas, lai nodrošinātu tiesu sistēmas neatkarību, efektivitāti un atbildību. Korupcija joprojām ir plaši izplatīta un dziļi iesakņojusies sabiedrībā. Nevienā no Rietumbalkānu valstīm veiktie pasākumi nav samērojami ar problēmu milzīgo apjomu. Ir vajadzīga stingra politiska griba, lai iznīdētu korupciju un sauktu pie atbildības pārkāpējus, tostarp lietās, kurās iesaistītas augstas amatpersonas. Joprojām nopietnas bažas izraisa organizētā noziedzība. Noziedzīgie tīkli iesniedzas dažādās sociālekonomiskajās nozarēs un politikā. Tie bieži savā labā izmanto publiskā iepirkuma, ieguldījumu plānošanas un privatizācijas nepietiekamu pārredzamību. Reģions ir cilvēku tirdzniecības, kā arī narkotiku kontrabandas, izcelsmes un tranzīta vieta. Ir vajadzīgi ievērojami un pastāvīgi centieni šajā jomā. Administratīvie resursi ir būtisks aspekts, lai izpildītu Kopenhāgenas dalības kritēriju par spēju uzņemties dalības saistības, kā tika paziņots Eiropadomes Madrides sanāksmē 1995. gadā. Visā reģionā tiek īstenota valsts pārvaldes reforma, gūstot dažus tādus pozitīvus rezultātus kā stratēģiju un tiesību aktu izstrāde. Horvātija ir apliecinājusi, ka tai ir ievērojami administratīvie resursi, lai īstenotu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN). Arī Serbijai ir ievērojami administratīvie resursi SAN īstenošanai. Šīm valstīm tagad ir jābalstās uz šiem resursiem un jāmodernizē tie, lai panāktu saskaņotību ar ES tiesību aktiem un politikas virzieniem. Citur administratīvie resursi joprojām ir vāji, un tas ietekmē reformas īstenošanu un atbilstības nodrošināšanu ar ES; šajā sakarā ir vajadzīgi papildu centieni. Visās valstīs ir vajadzīga stingrāka apņemšanās, lai izveidotu tādu civildienestu, kas strādā efektīvi, ir stabils un atbildīgs gan centrālā, gan vietējā līmenī. Vairākās valstīs civildienesta ierēdņu darbā pieņemšana, paaugstināšana amatā un atlaišana nav balstīta uz objektīviem un pārredzamiem kritērijiem. Ir jānostiprina civildienesta ētiskie standarti. Policijas un drošības dienestu reformas vēl ir jāīsteno Bosnijā un Hercegovinā un citas valstīs. Eiropas sabiedriskās dzīves būtisks elements ir pilsoniska sabiedrība. Rietumbalkānu valstis ir centušās pieņemt tiesību aktus un stratēģijas, kas ir labvēlīgas pilsoniskas sabiedrības attīstībai. Ir veikti daži pirmie pasākumi līdzdalības demokrātijas virzienā. Tomēr pilsoniskā sabiedrība reģionā ir vāji attīstīta. Kari un etniskie konflikti ir nodarījuši lielu kaitējumu reģiona sociālajai struktūrai. Ir jāizglīto vietējās NVO, lai tās pielāgotos pašreizējiem apstākļiem. Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai palielinātu biedrošanās brīvību, izveidotu normatīvo regulējumu un radītu sabiedrisku stimulu pilsoniskas sabiedrības organizāciju veidošanai. Kopumā ekonomiskā izaugsme reģionā bija salīdzinoši augsta, un palielinājās vidējās algas. Inflācijas rādītāji ir zemi un stabili. Lielākajā daļā reģiona valstu ir īstenota piesardzīga fiskālā un monetārā politika. Turpināja attīstīties finanšu sistēmas. Uzlabojās valsts finanšu pārvaldības sistēmas. Ir veikti pasākumi, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi. Visas Rietumbalkānu valstis turpina pārstrukturēšanu un padara atvērtu savu ekonomiku. Ekonomiskās integrācijas pakāpe ar ES jau ir augsta, un tā palielinās. Stabilizācijas un asociācijas nolīgumi un Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības nolīgums (CBTN) kopā veido sistēmu, kas veicina tirdzniecību un ieguldījumus Balkānos, kā tas notika pagājušā gadsimta 90. gados Centrāleiropā un Austrumeiropā. Vairākām valstīm ir vērienīgi plāni modernizēt fizisko infrastruktūru un sociālā nodrošinājuma sistēmas. Svarīgākais uzdevums visā reģionā ir konkurētspējas palielināšana, bezdarba augstā līmeņa pazemināšana un cilvēku kapitāla un infrastruktūras attīstības veicināšana. Pastāv ievērojams finansiāls risks, un vairākās valstīs ir liela ārējā nelīdzsvarotība. Progress darba vietu radīšanā ir nevienmērīgs, bet dažās reģiona valstīs reģistrēts bezdarba līmenis virs 35 %, un palielinās plaisa starp darbaspēka kvalifikācijas pieejamo un vajadzīgo līmeni. Darba tirgiem joprojām trūkst elastības apvienojumā ar strādājošo un darba devēju drošību, un reģistrēto uzņēmumu administratīvais un finansiālais nodokļu un sociālo maksājumu slogs ir salīdzinoši augsts. Ir vajadzīga lauku ekonomikas turpmāka dažādošana. Ir jāturpina fiskālā konsolidācija un uzņēmumu pārstrukturēšana. Ir jāīsteno šo valstu privatizācijas plāni. Ir papildus jāveicina ieguldījumi un MVU izaugsme, tostarp uzlabojot finansējuma pieejamību. Valdībām ir jāturpina uzlabot uzņēmējdarbības vidi un veicināt nodarbinātību. Tām ir jāsamazina birokrātija, jānostiprina tiesiskums, jānodrošina uzticama zemes reģistrācija un pārredzamas privatizācijas procedūras. Dažās valstīs ir jāpabeidz tāda tiesiskā regulējuma izveide, kas nodrošina tirgus vajadzību pareizu funkcionēšanu, un jāievieš šis regulējums. Ir jāvienkāršo nodokļu režīmi. Tas veicinās ekonomisko aktivitāti un samazinās ēnu ekonomikas augsto līmeni tautsaimniecībā. Turklāt ir vajadzīgi pasākumi, lai atvieglotu piekļuvi finansēm un e-tehnoloģijas izmantošanu. Turcija Kopš 1999. gada decembrī Eiropadome piešķīra kandidātvalsts statusu Turcijai, valstī ir panāktas lielas pārmaiņas. Eiropas perspektīva izrādījās par vienu no galvenajiem stimuliem politiskās un tiesību sistēmas reformām, kā arī ekonomikas reformai Turcijā. Tika atcelts nāvessods, mainītas Valsts drošības padomes funkcijas un sastāvs, lai palielinātu civilo kontroli pār militāro jomu, un virkne konstitucionālu grozījumu nostiprināja demokrātiskas brīvības. Panākumi tika gūti tādās jomās kā sieviešu un bērnu tiesības un cīņa pret spīdzināšanu, un turpināja samazināties ziņojumu skaits par spīdzināšanas un ļaunprātīgas izturēšanās gadījumiem. Ekonomiskā izteiksmē saprātīgā makroekonomiskā politika un strukturālās reformas, ko veica pēc nopietnās 2001. gada finanšu krīzes un kas bija paredzētas, lai nodrošinātu ekonomikas ilgtermiņa stabilitāti, ļāva strauji atveseļoties ekonomikai un uzlaboja ieguldījumu klimatu. To rezultātā ievērojami pieauga IKP, kas 2006. gadā sasniedza 6,1%. Kopš 2001. gada ir samazinājusies inflācija, un saglabājās Turcijas liras stabilitāte. Tomēr Turcijas attīstību joprojām ievērojami ietekmē starptautiskās finansiālās tendences. Kopš Muitas savienības izveidošanas 1995. gadā tirdzniecības apjoms ar Eiropas Savienību pašreizējās cenās ir trīskāršojies. Tas atspoguļo lielu pieprasījumu pēc ES ražojumiem un pakalpojumiem apvienojumā ar Turcijas eksporta nozares labajiem rādītājiem. Turklāt jaunu rekordu – 16 miljardus euro 2006. gadā jeb 4,9% no Turcijas IKP – sasniedza ārvalstu tiešie ieguldījumi, kas galvenokārt bija no Eiropas Savienības. Šo reformu rezultātā un pateicoties ES un Turcijas attiecību stratēģiskajam nozīmīgumam 2005. gada oktobrī tika sāktas pievienošanās sarunas. Viens no šā procesa pamatprincipiem ir tas, ka sarunu gaita ir atkarīga no reformu gaitas Turcijā. Reformas īstenošanas gaita bija nevienmērīga, un kopš 2005. gada tās ir palēninājušās. Pagājušajā gadā Turcijā bija konstitucionāla krīze saistībā ar Republikas prezidenta vēlēšanām, tāpēc parlamenta vēlēšanas notika priekšlaicīgi. Militārās aprindas sniedza publiskus paziņojumus, kas bija ārpus to kompetences. Tomēr vēlēšanu norises gaitā notika atklātas diskusijas par tradicionāli delikātiem jautājumiem, un dinamiska pilsoniska sabiedrība proklamēja savu uzticību demokrātijai un laicīgai valstij. Lielās nacionālās asamblejas vēlēšanas notika, pilnībā respektējot demokrātiskus standartus un tiesiskumu. Jaunais parlaments atspoguļo valsts politisko daudzveidību. Republikas prezidents tika ievēlēts saskaņā ar konstitucionāliem noteikumiem, un attiecībās starp civilajām un militārajām aprindām valdīja demokrātija. Valdība ir sākusi darbu pie jaunas konstitūcijas izstrādes. Tagad Turcijai ir jāatjauno politisko reformu stimuls. Ir vajadzīgi ievērojami turpmāki centieni, īpaši vārda brīvības jomā un saistībā ar tādu reliģisku kopienu tiesībām, kas nav musulmaņi. Ir vajadzīgi turpmāki panākumi, īpaši cīņā pret korupciju, tiesu sistēmas reformas jomā, arodbiedrību tiesībās un bērnu un sieviešu tiesībās, un ir jāpastiprina valsts pārvaldes atbildība. Dienvidaustrumos Turcijai arī ir jāizveido nosacījumi, lai pilnas tiesības un brīvības varētu baudīt tie iedzīvotāji, kuri pārsvarā ir kurdi. Komisija turpinās stingri uzraudzīt politisko reformu procesu, tostarp pilsonisko pārraudzību pār drošības spēkiem. Reaģējot uz virkni bruņotu PKK uzbrukumu, kuru rezultātā bija daudz kritušo, parlaments 2007. gada oktobrī pieņēma priekšlikumu, ar ko valdība tiek pilnvarota militāri iejaukties Irākas ziemeļu daļā. ES prezidentūra 22. oktobrī atgādināja, ka Eiropas Savienība pilnībā nosoda PKK teroristu vardarbību Turcijā. Tā turklāt paziņoja, ka „starptautiskajai sabiedrībai, īpaši visām ieinteresētajām personām reģionā, ir jāatbalsta Turcijas centieni aizsargāt savus iedzīvotājus un apkarot terorismu, vienlaikus respektējot tiesiskumu, saglabājot mieru un stabilitāti starptautiskā un reģionālā mērogā un atturoties no jebkādas nesamērīgas militāras darbības”. Ir vajadzīgas turpmākas strukturālas ekonomiskās reformas un fiskālā konsolidācija, lai novērstu vēl pastāvošo risku makroekonomikas stabilitātei. Lielākās problēmas ir darba tirgus strukturālās nepilnības un elastības trūkums, darbaspēka prasmju kvalitāte, zems nodarbinātības līmenis, īpaši sieviešu vidū, liela ēnu ekonomikas daļa un sociālā nodrošinājuma sistēmas un enerģētikas nozares reformas. Lauku ekonomikas dažādošanas līmenis joprojām ir zems. Jārisina jautājums par čigānu neaizsargātību. Turcijai vēl ir jāizveido visaptveroša pieeja ekonomiskajai un sociālajai attīstībai dienvidaustrumos. Joprojām svarīgs jautājums ir labas kaimiņattiecības. No Turcijas gaida, lai tā nodrošinātu Asociācijas nolīguma papildprotokola pilnīgu un nediskriminējošu īstenošanu. 3. PAPLAšINāšANāS STRATēģIJA – PAšREIZēJāS DARBA KāRTīBAS JAUTāJUMU RISINāšANA 3.1. Atjaunotā vienprātība par paplašināšanos ES paplašināšanās process veicina mieru un stabilitāti, reformas un Eiropas vērtību popularizēšanu. Nosacījumu izpildes efektivitāte reformu virzībā ir atkarīga no ticamas perspektīvas par iekļaušanos Eiropas Savienībā. Tam ir jābūt redzamākam attiecīgo valstu iedzīvotajiem. Dalības perspektīva nekad agrāk nav bijusi tik svarīga kā šodien, lai palīdzētu šīm valstīm pārvarēt krīzi, konstatēt trūkumus un izturēt pārbaudījumus demokrātijai. Nosacījumu izpildes kritērija stingra piemērošana paplašināšanās procesa visos posmos palīdz konsolidēt reformas visās kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs un sagatavot nākamās dalībvalstis pievienojoties izpildīt savas saistības. Katras valsts virzība uz Eiropas Savienību ir atkarīga no tās individuālajiem centieniem izpildīt Kopenhāgenas kritērijus un – attiecībā uz Rietumbalkāniem – Stabilizācijas un asociācijas nolīguma noteikumu kopumu. Visa uzmanība tiek veltīta ES integrācijas spējām pievienošanas procesa svarīgākajos posmos. Paplašināšanās procesa kvalitātes uzlabojumi, par kuriem nolēma Eiropadomes 2006. gada decembra sanāksmē, nodrošina, ka kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu virzību uz ES nosaka to panākumi svarīgāko prasību izpildē. Minētajā procesā svarīga nozīme ir salīdzinošās novērtēšanas pabeigšanai, ES svarīgāko politikas virzienu ietekmes pētījumiem paplašināšanās procesa galvenajos posmos un saistībai ar politisko reformu. 3.2. Orientēšanās uz galvenajiem jautājumiem Iepriekš izklāstītās problēmas nodrošina lielāku uzmanību galvenajām reformu prioritātēm, kas saistītas ar valsts veidošanu, pārvaldību un sociālekonomiskajām reformām. Komisija tagad ierosina pārskatītas pievienošanās partnerības un Eiropas partnerības, kas atspoguļo minētās prioritātes. Partnerības virza valstis to ceļā uz Eiropu un nosaka pirmspievienošanās finansiālā atbalsta prioritātes. Tās agrīnā posmā piešķirs augstāku prioritāti pārvaldības pamatjautājumiem, tostarp iestāžu veidošanai, tiesu sistēmas un administratīvajai reformai un organizētās noziedzības un korupcijas novēršanai. Lielāks uzsvars tiks likts uz šādiem sarežģītiem jautājumiem, īpaši saistībā ar politisko un ekonomisko dialogu. Ir vajadzīga plašāka sadarbība starp Rietumbalkānu valstīm, ES iestādēm un aģentūrām un dalībvalstīm, lai apkarotu starptautisku noziedzību. Jautājumi, kas saistīti ar ES tiesību aktu un politikas virzienu īstenošanu, ir jāsakārto secībā atbilstoši valstu spējām un atkarībā no gūtajiem panākumiem pamatreformu īstenošanā. Ar pirmspievienošanās fiskālās uzraudzības mehānisma palīdzību, kas kopš 2006. gada izveidots arī potenciālajām kandidātvalstīm, tiks turpināts atbalsts ekonomiskajai reformai visās kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs. Svarīgs nosacījums integrācijai Eiropā joprojām ir reģionālā sadarbība un labas kaimiņattiecības. Panākumi šajās jomās nostiprina pārliecību un dod konkrētu labumu, nodrošinot reģionālo sadarbību, labākus pārrobežu sakarus un uzlabotu infrastruktūru. Tie nodrošina arī ekonomiskas priekšrocības ātrākas izaugsmes un lielāku ārvalstu tiešo ieguldījumu izteiksmē. Zināšanas citam par citu un savstarpēja saprašanās nosaka vajadzību pēc pilsoniskas sabiedrības veidošanas un pēc dialoga starp ES dalībvalstu un paplašināšanās valstu pilsoņiem. Kopš 2005. gada Komisija piešķir finansiālu atbalstu dialoga veidošanas projektiem ar Rietumbalkānu valstīm un starp tām, kā arī ar Turciju. Atbalsts pilsoniskai sabiedrībai ir svarīgs savstarpējas saprašanās veidošanai un demokrātijas struktūras nostiprināšanai visā sabiedrībā. Izmantojot Pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( IPA ), Komisija tagad veiks papildu pasākumus, lai veicinātu pilsoniskas sabiedrības attīstību un dialogu. 3.3. Pievienošanās sarunu sekmēšana Pievienošanās sarunas ar Horvātiju un Turciju sākās 2005. gada oktobrī, dalībvalstīm pieņemot vienbalsīgu lēmumu pēc virknes būtisku politisku un tiesisku reformu. Sarunu process tuvina abas valstis ES un kalpo tās stratēģiskajām interesēm. Sarunas risina, balstoties uz stingriem pamatnoteikumiem, kas saskaņoti ar Padomi. Tās virzās uz priekšu kopsolī ar politiskajām un ekonomiskajām reformām, kā arī ES tiesību aktu transponēšanu un īstenošanu. Eiropadome 2006. gada decembra sanāksmē pieņēma lēmumus par pievienošanās procesa norisi un kvalitāti. Tika veikti nozīmīgi pasākumi, lai īstenotu Eiropadomes secinājumus. Komisija ir pilnībā izmantojusi iespēju ierosināt kritērijus, lai noteiktu nosacījumus sarunu sadaļu sākšanai un pabeigšanai, ņemot vērā faktiski paveikto. Tā izdod ietekmes pētījumus, tiklīdz sarunu priekšplānā izvirzās galvenās sadaļas. Rudenī Komisija izdos ietekmes pētījumu par Horvātijas turpmāko pievienošanos ES autopārvadājumu kabotāžai . Atkarībā no sarunu virzības turpmākus ietekmes pētījumus izdos nākamajā gadā, un tie ietvers darbaspēka brīvu pārvietošanos saistībā ar Horvātiju un energoapgādi attiecībā uz Turciju. Savienība ir iesaistījusies intensīvos politiskos un ekonomiskos dialogos, kuru rezultāti tiek iekļauti sarunu procesā. Šajā sakarā īpaša uzmanība tiek veltīta neatrisinātu divpusēju jautājumu sakārtošanai starp kandidātvalstīm un dalībvalstīm, kā arī labu kaimiņattiecību veidošanai. Jautājumus, kas saistīti ar tiesu sistēmu un pamattiesībām, sīki izskata īpašā sarunu sadaļā. Jāatgādina, ka sarunas var atlikt, ja tiek nopietni un ilgstoši pārkāpti brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību un pamatbrīvību respektēšanas un likuma varas principi, uz kuriem Eiropas Savienība balstās. Horvātijas virzība uz dalību ir spēcīgs signāls citām Rietumbalkānu valstīm par dalības perspektīvām, kad tās būs izpildījušas vajadzīgos nosacījumus. Horvātijas pievienošanās process veicina divpusēju un reģionālu jautājumu risināšanu un sekmē samierināšanu. Tas kalpo ES stratēģiskajām drošības un konfliktu novēršanas interesēm reģionā, kurš robežojas ar dalībvalstīm. Pievienošanās sarunu pašreizējā posmā par konkrētām ES politikas sadaļām ir jārisina tehniskas problēmas, kas saistītas ar saskaņošanu. Komisija ir iesniegusi Padomei visus izskatīšanas ziņojumus par Horvātiju. Tagad uzmanība tiek pievērsta tam, vai Horvātija ir izpildījusi kritērijus attiecīgo sadaļu atvēršanai. Ja kritēriji ir izpildīti, turpmākajos gados būs iespējams būtiski pavirzīties uz priekšu pievienošanās sarunās ar Horvātiju. Horvātijai vēl ir jāgūst panākumi tiesu sistēmas un administratīvo reformu, mazākumtautību tiesību un bēgļu atgriešanās, kā arī smagās rūpniecības pārstrukturēšanas jomā. Turcijas apņēmība turpināt reformas ir stratēģiski ļoti nozīmīga pašas ES drošībai un stabilitātei. Turcija ir neatkārtojama saikne starp rietumu un musulmaņu pasauli. Tas tika skaidri uzsvērts Civilizāciju alianses iniciatīvā par dialoga sekmēšanu ANO aizgādnībā. Turcijas pievienošanās procesam ES, kas balstīts uz pilnīgu demokrātisku pārveidi, ar interesi seko līdzi Tuvajos Austrumos un plašākā musulmaņu sabiedrībā. Turcija arī atbalsta Tuvo Austrumu miera procesu, kā arī dialogu ar Irānu par kodolieročiem. Tās rīcībā ir nozīmīgi drošības līdzekļi, kurus tā ir nodrošinājusi vairākām ES un NATO misijām no Rietumbalkāniem līdz Kongo Demokrātiskajai Republikai un no Darfūras līdz Afganistānai. Turcija var kļūt par lielu enerģijas pārvades maršrutu starp ES un pasaules lielākajiem naftas un gāzes avotiem un tādējādi par svarīgu dalībnieci Eiropas energoapgādes drošībā. Atbilstība ES politikas virzieniem dos īpašus uzlabojumus tādās jomās kā migrācijas kontrole un vide. Turcijā pastāvīgi tiek reģistrēta ievērojama un stabila ekonomiska izaugsme, un tā ir viena no vadošajiem ES tirdzniecības un ieguldījumu partneriem. Šādi stratēģiski apsvērumi pastāv kopš ES un Turcijas attiecību sākuma 1959. gadā. Turcijas ES dalības perspektīvas datētas ar 1963. gadu, kad tā parakstīja asociācijas nolīgumu ar Eiropas Ekonomikas Kopienu. Šis nolīgums nepārprotami paredz pievienošanos – gan preambulā, gan 28. pantā. Tas atspoguļo Turcijas svarīgo stratēģisko lomu kopš Eiropas Savienības izveides sākuma. Turcija šobrīd ir vienīgā valsts, ar kuru ES ir izveidojusi muitas savienību, par kuru vienojās 1995. gadā. Tā ieguva kandidātvalsts statusu 1999. gadā. Sarunu kopīgais mērķis ir pievienošanās, kā 2005. gada oktobrī vienojās visas dalībvalstis. Sarunas ar Turciju ir beztermiņa process, kura iznākumu nevar iepriekš garantēt. Sarunas virzās uz priekšu kopā ar panākumiem reformu īstenošanā un ES tiesību aktu un politikas virzienu saskaņošanā. Ir būtiski, lai Eiropas Savienība pildītu savas saistības un vadītu sarunu procesu, kā plānots, un lai sadaļas tiktu atvērtas, tiklīdz būs izpildīti tehniskie nosacījumi, saskaņā ar sarunu 2005. gada oktobra programmu un Padomes 2006. gada 11. decembra lēmumu. Caurskatīšanas process ar Turciju ir nobeiguma fāzē, un lielāko daļu ziņojumu Komisija būs iesniegusi Padomei līdz šā gada beigām. Turcijai ir jāpieliek vajadzīgās pūles, lai izpildītu sākuma kritērijus, ko noteikusi Padome lielākajai daļai sadaļu. Turcijas atjaunotajam impulsam politisko reformu procesā būs tieša ietekme uz pievienošanās sarunu gaitu. Ja kritēriji tiks izpildīti, nākamajā gadā būs iespējams pavirzīties uz priekšu pievienošanās sarunās ar Turciju. Joprojām svarīgs jautājums ir labas kaimiņattiecības. Saskaņā ar ES 2005. gada 21. septembra deklarāciju un Padomes 2006. gada 11. decembra secinājumiem Turcijai ir jāizpilda pienākums pilnībā un bez diskriminācijas īstenot Ankaras nolīguma papildu protokolu un jāatceļ visi šķēršļi preču brīvai apritei, tostarp ierobežojumi transportlīdzekļiem attiecībā uz Kipras Republiku. No Turcijas arī sagaida, ka tā gūs panākumus divpusējo attiecību normalizēšanā ar Kipras Republiku. 3.4. Rietumbalkānu Eiropas perspektīvas palielināšana un reģionālās sadarbības veicināšana Visām Rietumbalkānu valstīm ir kopīga perspektīva kļūt par ES dalībvalstīm. Rietumbalkānu nākotne ir Eiropas Savienībā. Stabilizācijas un asociācijas process un 2003. gada Saloniku darba kārtība joprojām ir ES politikas pamatā attiecībā uz šo reģionu. Reģionāla sadarbība dod taustāmu labumu Rietumbalkānu iedzīvotājiem un palīdz veicināt reformas un samierināšanu. ES turpinās stingru nosacījumu piemērošanu Rietumbalkānu valstu virzībai uz ES. Apmierinoši sasniegumi, īpaši Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN) saistību izpildē, tostarp ar tirdzniecību saistītu nosacījumu izpilde, ir būtisks elements ceļā uz iespējamo dalību. Stabila institucionālā sistēma ir būtisks nosacījums SAN noteikumu izpildei un dažādo kopīgo iestāžu nevainojamai darbībai. Komisija turpina atbalstīt visas Rietumbalkānu valstis virzībā uz Eiropu, tām gūstot panākumus saskaņā ar 2005. gadā izvirzīto plānu. Tā piešķirs pilnīgu prioritāti Kosovas stabilitātei un ES perspektīvai. Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesa ( SEECP ) 2007. gada maija galotņu tikšanās Zagrebā pavēstīja par virzību uz reģionālu atbildību par reģionālās sadarbības procesu. Stabilitātes pakts savu uzdevumu kopumā ir izpildījis, un to aizstās jauna Reģionālās sadarbības padome (RSP), kas saistīta ar SEECP . Tika iecelts RSP ģenerālsekretārs, un par tās sekretariāta atrašanās vietu tika noteikta Sarajeva. Bulgārijas prezidentūras vadībā tika noslēgts uzņēmējas valsts nolīgums ar Bosniju un Hercegovinu, un tiek veidots sekretariāts. Paredzams, ka Stabilitātes pakta reģionālās grupas pēdējā sanāksme un RSP pirmā sanāksme notiks Sofijā 2008. gada sākumā, kad Stabilitātes pakta īpašais koordinators nodos pilnvaras RSP ģenerālsekretāram. Jaunajām struktūrām ir ātri jāsāk darboties, īpaši sekretariātam un tā Briseles koordinācijas birojam. SEECP un RSP nodrošinās vispārēju protekciju reģionālai sadarbībai. Komisija piedalīsies RSP, un tā aicina visas iesaistītās puses uzņemties aktīvu lomu. Balstoties uz Stabilitātes pakta attiecīgo pieredzi, Komisija plāno sadarboties ar SEECP un RSP, lai īstenotu EK katastrofu riska mazināšanas iniciatīvu, kā arī novēršanas un sagatavotības iniciatīvu ( DPPI ), ko uzsāka saskaņā ar Stabilitātes paktu. Komisija arī plāno iesaistīt Rietumbalkānu valstis darbā, kas saistīts ar Kopienas civilās aizsardzības mehānismu, kas paredzēts tādu ārkārtas situāciju risināšanai kā plūdi, mežu ugunsgrēki vai zemestrīces. Jūlijā stājās spēkā jaunais Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības nolīgums (CBTN). Visas parakstītājas puses nesen pabeidza ratifikāciju, un visā reģionā tagad ir izveidota brīva tirdzniecības zona. Eiropas Komisija plāno atbalstīt CBTN, gan sniedzot tehnisku palīdzību, gan sākotnēju trīs gadu finansējumu CBTN sekretariātam. Visas valstis sadarbojas saskaņā ar Eiropas Mazo uzņēmumu hartas principiem. Ir pavirzījusies uz priekšu Enerģētikas kopienas līguma īstenošana. Uzsākta nolīguma par Eiropas Kopējo gaisa telpu ratifikācija. Atlikušajām parakstītājam pusēm jāratificē šie instrumenti. Šie nolīgumi ļauj agrīnā posmā integrēties ES enerģētikas un aviācijas iekšējā tirgū. Ir sagatavotas sīki izstrādātas vadlīnijas un rīcības plāni attiecībā uz elektrību un gāzi. Lai palielinātu informētību par ES tiesību aktiem un politikas virzieniem, Komisijas TAIEX [6] birojs potenciālajās kandidātvalstīs organizēs tehniskās informācijas sesijas ieinteresētajām personām valdības un uzņēmējdarbības aprindās un sabiedrībā. Reģionālā valsts pārvaldes augstskola palīdzēs nostiprināt administratīvos resursus Rietumbalkānos. Ir piesaistīti ES līdzekļi, lai pārveidotu pašreizējo tīklu par augstskolu, kura atradīsies Rietumbalkānu reģionā. Rietumbalkānu iedzīvotājiem ir jājūt taustāms labums no viņu valstu integrācijas Eiropā. Iedzīvotājiem ir būtiski uzņemties atbildību par samierināšanu un vajadzīgajām reformām. Ir maksimāli jāpalielina cilvēku savstarpējie kontakti dalībvalstīs un reģiona valstīs, kā arī pašā reģionā. Rietumbalkānu valstu valdībām un tautām ir ļoti svarīgi atvieglot ieceļošanu Eiropas Savienībā. Salonikos ES atzina šo faktu un apņēmās veikt pasākumus šā mērķa sasniegšanai. Veicot pasākumus ceļošanas atvieglošanai, ir jāņem vērā ES iekšējās drošības un migrācijas intereses. Jau daudzus gadus ir spēkā bezvīzu režīms ar Horvātiju. Komisija ar pārējām reģiona valstīm nesen apsprieda vīzu režīma atvieglošanas nolīgumus un nolīgumus par atpakaļuzņemšanu. Tie tika parakstīti septembrī, un paredzams, ka Padome tos drīz apstiprinās, lai nolīgumi varētu stāties spēkā 2008. gada 1. janvārī. Šie nolīgumi būtiski uzlabos nosacījumus vīzu saņemšanai ceļošanai ES. Ir svarīgi, lai dalībvalstis nodrošinātu to pareizu īstenošanu. Atvieglojumu nolīgumi ir nozīmīgs solis ceļā uz vīzu režīma pilnīgu liberalizāciju. Komisija uzskata, ka ir pienācis laiks pakāpeniski virzīties uz vīzu režīma liberalizāciju ar Rietumbalkānu valstīm, veicot turpmākus konkrētus pasākumus. Šai nolūkā Komisija ierosina uzsākt dialogu ar katru no attiecīgajām valstīm, lai sagatavotu plānu attiecībā uz nosacījumiem, kuri jāizpilda. Tie ietvers atpakaļuzņemšanas nolīgumu efektīvu izpildi, kā arī panākumus tādās svarīgās jomās kā robežu pārvaldība, dokumentu drošība vai cīņa pret organizēto noziedzību. Šādi plāni ļaus attiecīgajām valstīm labāk koncentrēt reformu centienus, vienlaikus pastiprinot ES saistību pamanāmību attiecībā pret reģiona tautām. Pie pasākumiem, kas paredzēti cilvēku savstarpējo kontaktu veidošanai, pieder arī sadarbības izvēršana izglītības jomā un mobilitātes iespēju paplašināšana studējošiem un augstskolas diplomu ieguvušiem studentiem Erasmus-Mundus un Tempus programmu ietvaros. Vēl 100 studenti no katra reģiona 2007./2008. mācību gadā var uzsākt pēcdiploma studijas. Sākot no 2008. gada, līdz 500 studentu, kas jau ieguvuši augstskolas diplomu, katru gadu varēs izmantot ES dalībvalstu un reģiona valstu apmaiņas programmas. Komisija kopā ar dalībvalstīm un citiem divpusējiem līdzekļu devējiem pētīs turpmākas stipendiju piešķiršanas iespējas. Pirmspievienošanās atbalstu sniegs arī Rietumbalkānu jauniešu, jaunatnes organizāciju, kultūras iestāžu, pilsoniskas sabiedrības organizāciju un pētnieku dalībai ES programmās. Komisija veicinās iniciatīvas un projektus, kas saistīti ar Eiropas starpkultūru dialoga gadu – 2008. gadu. Saskaņā ar jauno Komisijas pilsoniskas sabiedrības mehānismu tiks veikti pasākumi, lai veicinātu kontaktu veidošanu un apmaiņu starp pilsoniskās sabiedrības grupām un citām līdzīgām institūcijām reģionā un Eiropas līmenī. Valstu virzībai uz ES ir svarīga valstu parlamentu aktīva iesaistīšanās. Ir palielinājusies parlamentārā sadarbība gan Rietumbalkānos, gan Eiropas Savienībā. Sadarbībā ar Eiropas Parlamentu Komisija veicinās pasākumus, kas orientēti uz Eiropas integrāciju. 3.5. Reformu atbalsta pastiprināšana Pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( IPA ) ieviesa 1. janvārī. Tā mērķis ir nodrošināt saskaņotu sistēmu palīdzības sniegšanai kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm. Kopiena turpinās atbalstīt šīs valstis to centienos nostiprināt demokrātiskas institūcijas un tiesiskumu, pārveidot valsts pārvaldi un izveidot funkcionējošu tirgus ekonomiku. Atbalsts būs iestāžu veidošanas un pārrobežu sadarbības projektu veidā, kā arī atkarībā no valstu sagatavotības līmeņa – atbalsta veidā reģionāliem, cilvēkresursu un lauku attīstības pasākumiem. Ir gūti panākumi, sagatavojot netraucētu pāreju atbalsta īstenošanā no Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras (ERA) uz Komisijas pārstāvniecībām un birojiem Belgradā, Podgoricā, Prištinā un Skopjē. Process tiks pabeigts līdz 2008. gada beigām. Aģentūrai bija nozīmīga loma rekonstrukcijas atbalsta sniegšanā šīm valstīm pēc konflikta. Līdz ar IPA ieviešanu saņēmējām iestādēm ir lielāka atbildība pirmspievienošanās atbalsta plānošanā. Tām ir jāsagatavojas, lai pārņemtu atbildību par ES līdzekļu pārvaldīšanu. Īpaša uzmanība ir jāpievērš Kosovai. Līdzekļu devējiem lielā mēra būs jāatbalsta tās ārējā finansējuma vajadzības. ES un dalībvalstīm būs jāuzņemas vadošā loma starptautiskajā sabiedrībā atbilstoši ES izšķirošajai lomai Kosovā pēc tās statusa noteikšanas. IPA palīdzēs saņēmējiem nostiprināt to resursus, izmantojot iestāžu veidošanu, labu pārvaldību un MVU attīstību. Īpaša uzmanība tiks veltīta administratīvajai un tiesu sistēmas reformai un tiesiskumam. Tiks pieliktas arī pūles, lai nostiprinātu partneru valsts finanšu pārvaldību un palielinātu to spējas pilnībā izmantot pirmspievienošanās atbalstu. TAIEX piedāvā valsts sektora ierēdņu palīdzību attiecībā uz ātrās reaģēšanas darbībām paplašināšanās valstu iestādēm. Balstoties uz SIGMA [7] un TAIEX , papildus tradicionālajiem sadraudzības projektiem, kas saistīti ar ES tiesību aktiem un politikas virzieniem, sadraudzība starp valstu pārvaldes iestādēm nodrošinās vidēja termiņa atbalstu pārvaldībai. Komisija saskaņā ar IPA izveidos jaunu finanšu mehānismu, lai veicinātu pilsoniskas sabiedrības veidošanu un dialogu. Valstu projektus un projektus ar daudziem saņēmējiem plānos saskaņoti, lai sekmētu pilsoniskas sabiedrības veidošanu visās valstīs. Mērķis būs nostiprināt pilsoniskas sabiedrības struktūras un to lomu politiskajā procesā, nostiprināt pilsoniskas sabiedrības organizāciju resursus, lai izstrādātu pārrobežu projektus un tīklus un iepazīstinātu pilsoniskas sabiedrības pārstāvjus un sabiedriskās domas veidotājus ar ES jautājumiem. Mehānisms nostiprinās pilsoniskas sabiedrības organizāciju resursus sabiedrības mobilizācijai, projektu izstrādei un vadībai, lai sekmētu kontaktu veidošanu, un atbalstīs to dialogu ar attiecīgajām ES struktūrām. Tas attieksies uz tādām nozarēm kā cilvēktiesības, dzimumu līdztiesība, sociālā iekļaušana, veselība, vide, uzņēmējdarbības lobēšana un pārstāvēšana un patērētāju aizsardzība. Mehānisms veicinās sadarbību uz praktisko zināšanu nodošanu starp uzņēmējdarbības jomām, arodbiedrībām un profesionālām organizācijām partnervalstīs un atbilstošajām ES līmeņa organizācijām. Tiks izveidota viesu programma, lai iepazītos ar galvenajiem sabiedriskās domas veidotājiem ES jautājumos, kuri aktīvi darbojas valstu un starptautiskajā politikā, reliģijā, žurnālistikā, arodbiedrībās un uzņēmējdarbības apvienībās, un lai sniegtu tiem iespēju tikties ar attiecīgajiem ES partneriem. Jaunās IPA regulas būtisks elements ir līdzekļu devēju stingrāka koordinācija, īpaši ņemot vērā budžeta ierobežojumus. Komisija stingri koordinēs IPA atbalstu ar starptautisko finanšu institūciju un citu līdzekļu devēju atbalstu, lai risinātu pamatvajadzības saistībā ar ekonomisko un sociālo attīstību. Komisija veido infrastruktūras mehānismu, ko no 2008. gada finansēs IPA , lai palīdzētu sagatavot infrastruktūras projektus. Tas aptvers tādas nozares kā transports, enerģētika un vides infrastruktūra, kā arī ieguldījumus sabiedriskajā sektorā, kā veselība, izglītība, mājokļi un bēgļi. Citas iniciatīvas ietver Eiropas Fondu Dienvidaustrumu Eiropai ( EFSE ), kas paredzēts privātā sektora attīstībai, un energoefektivitātes instrumentu. Šādi ar IPA atbalstu centīsies panākt dotāciju un aizdevumu visrentablāko apvienojumu. Šie saskaņotie centieni īpaši nozīmēs EIB, kā arī ERAB un citu starptautisku finanšu institūciju, kā Pasaules Banka un Eiropas Padomes banka, iesaistīšanos. 3.6. Sabiedrības atbalsta nodrošināšana paplašināšanās procesam ES paplašināšanās stratēģijas stūrakmens ir saziņa. Sabiedrība ir labāk jāinformē par paplašināšanās priekšrocībām un uzdevumiem. ES sabiedrisko domu par turpmāku paplašināšanos ietekmē iepriekšējo paplašināšanos uztvere. Ir svarīgi uzklausīt pilsoņus, kliedēt viņu bažas un sniegt vairāk informācijas. Turpmāka faktu informācija par paplašināšanos ES jāsniedz tā, lai sabiedrība varētu skaidri saskatīt gan paplašināšanās priekšrocības, gan problēmas. ES uzdevums ir sniegt informāciju par paplašināšanos gan dalībvalstīs, gan kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs. Dalībvalstīs galvenais uzdevums ir iepazīstināt ar faktiem par piekto paplašināšanos, īpaši par tās ietekmi uz ekonomiskajiem panākumiem un ES pasaules mēroga lomas nostiprināšanu, un uzsvērt pašreizējā paplašināšanās procesa priekšrocības un problēmas. ES iestādēm un dalībvalstīm ir jāsniedz ES sabiedrībai informācija par kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm un jāizskaidro, kā darbojas paplašināšanās kā pakāpenisks un rūpīgi vadīts process. Mums visos sabiedrības līmeņos ir jāveicina diskusija par jautājumiem, kas saistīti ar paplašināšanos. Kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs galvenais uzdevums ir uzsvērt Eiropas Savienības apņēmību īstenot to Eiropas perspektīvu un izskaidrot nosacījumus katras valsts virzībai uz ES, jo par katru valsti spriež, ņemot vērā tās panākumus. Cilvēkiem ir jāsaprot, ka virzība uz ES ir atkarīga no reformu gaitas katrā valstī. Jo straujāks un efektīvāks būs reformu process valstīs, jo straujāk tās virzīsies uz dalību ES un visām tās priekšrocībām. ES ir jāatbalsta šo valstu valdības to centienos izskaidrot ES būtību un parādīt, kā to pilsoņi gūst labumu no tuvākām attiecībām ar ES, gatavojoties dalībai. Iedzīvotājiem ir vairāk jāzina par tādām priekšrocībām kā pirmspievienošanās finansiālā palīdzība un tehniskās konsultācijas, vīzu režīma atvieglojumi un stipendijas. Lai palīdzētu efektīvāk informēt par paplašināšanos, Komisija aicina dalībvalstu un kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu valdības izstrādāt komunikācijas plānus. Šiem plāniem ir jābūt orientētiem uz viedokļu veidotājiem politikā, plašsaziņas līdzekļos, akadēmiskajās aprindās, uzņēmējdarbības aprindās, starp sociālajiem partneriem un jaunatnes vidū. Šo centienu īstenošanā dos ieguldījumu arī Komisijas jaunais mehānisms pilsoniskas sabiedrības attīstības un dialoga veicināšanai. Dalībvalstīm ir jāuzņemas vadība to politikas virzienu skaidrošanā un aizstāvēšanā, par kuriem tās ir vienojušās, dialoga veicināšanā un paplašināšanās priekšrocību skaidrošanā. Būtiska loma ir arī Eiropas Parlamenta un valstu parlamentu locekļiem, kā arī reģionālām un vietējām pašvaldībām un pilsoniskai sabiedrībai. Šiem dalībniekiem, kas ir vistuvākie sabiedrībai, ir galvenā loma informētu diskusiju veidošanā par paplašināšanos. Komisija papildinās šos centienus, informējot par ES paplašināšanās politiku, tostarp pirmspievienošanās atbalstu. Tā sagraus mītus, sniedzot faktus. Tā pilnībā izmantos savas pārstāvniecības dalībvalstīs un delegācijas paplašināšanās valstīs. Komisija centīsies iesaistīties dialogā par paplašināšanos ar galvenajiem sabiedriskās domas veidotajiem un balstīsies uz pieredzi, kas 2007. gadā gūta vairākos sekmīgos komunikācijas projektos, īpaši ar komercpalātām un studentu organizācijām. 4. SECINāJUMI UN IETEIKUMI Pamatojoties uz iepriekš sniegto analīzi, Komisija izvirza šādus secinājumus. 1) Paplašināšanās ir veicinājusi mieru, demokrātiju un stabilitāti visā kontinentā un sniegusi konkrētas priekšrocības saistībā ar tirdzniecības, ieguldījumu un ekonomiskās izaugsmes palielināšanos. Eiropas Savienība tagad ir konkurētspējīgāka un var labāk reaģēt uz globalizācijas problēmām. Paplašināšanās ir palielinājusi ES nozīmi pasaulē. 2) ES paplašināšanās procesu rūpīgi pārvalda saskaņā ar atjaunoto vienprātību, ko definēja Eiropadomes 2006. gada decembra sanāksmē. Šī vienprātība ir balstīta uz saistību saskaņošanas principiem, taisnīgiem un stingriem nosacījumiem un labāku saziņu ar sabiedrību apvienojumā ar ES spēju integrēt jaunas dalībvalstis. Pašreizējā paplašināšanās darba kārtība attiecas uz Rietumbalkāniem un Turciju, kam tika dota iespēja kļūt par ES dalībniecēm pēc tam, kad tās būs izpildījušas nosacījumus. 3) Komisija ir veikusi pasākumus, lai uzlabotu paplašināšanās procesa kvalitāti. Sarežģītu reformu jautājumus tagad risina agrīnā posmā. Tiek nodrošināta atgriezeniskā saite starp politisko un ekonomisko dialogu un paplašināšanās procesu. Sadaļu atvēršanai un slēgšanai pievienošanās sarunās tagad pilnībā izmanto kritērijus. Komisija atbalsta lielāku pārredzamību, piemēram, padarot publiski pieejamus izskatīšanas ziņojumus un gatavojot pirmos ietekmes pētījumus. Katra valsts ceļā uz ES virzās no viena posma uz nākamo, kad tā ir izpildījusi vajadzīgos noteikumus saskaņā ar 2005. gada plānu Rietumbalkāniem. 4) Paplašināšanās valstīm joprojām ir lielas problēmas. Ir būtiski saglabāt to pievienošanās programmu pamanāmību un uzticamību. Par katru valsti spriedīs pēc tās sasniegtā. Ir daudz darāmā, lai atrisinātu tādus pamatjautājumus kā valsts veidošana, tiesiskums, samierināšana, administratīvā un tiesu sistēmas reforma un lai cīnītos pret korupciju un organizēto noziedzību. Joprojām svarīgs jautājums ir labas kaimiņattiecības. 5) Pievienošanās sarunas ar Horvātiju norit sekmīgi, un ir sācies to noslēguma posms. Tas visam reģionam apliecina, ka ES perspektīva ir realitāte. Horvātijai vēl ir jāgūst turpmāki panākumi, īpaši tiesu sistēmas un administratīvo reformu, mazākumtautību tiesību un bēgļu atgriešanās, kā arī tērauda rūpniecības un kuģubūves pārstrukturēšanas jomā. 6) Kopš kandidātvalsts statusa iegūšanas 1999. gadā Turcija ir ieviesusi lielas reformas. Pagājušajā gadā Turcijā bija konstitucionāla krīze, kā rezultātā notika priekšlaicīgas parlamenta vēlēšanas. Tās bija brīvas un godīgas, un jaunais parlaments pārstāv valsts politisko dažādību. Republikas prezidents tika ievēlēts saskaņā ar konstitucionāliem noteikumiem, un attiecībās starp civilajām un militārajām aprindām valdīja demokrātija. Tagad Turcijai ir jāatjauno politisko reformu stimuls. Nekavējoties ir vajadzīgi ievērojami turpmāki centieni, īpaši vārda brīvības jomā (Kriminālprocesa kodeksa 301. pants un citi saistīti tiesību akti) un saistībā ar tādu reliģisku kopienu tiesībām, kas nav musulmaņi. Ir vajadzīgi arī turpmāki uzlabojumi, īpaši saistībā ar tiesu sistēmas reformu, cīņu pret korupciju, sieviešu, bērnu un arodbiedrību tiesību nostiprināšanu, kultūras tiesībām, kā arī ar pilsonisko pārraudzību pār drošības spēkiem. Turcija nav izpildījusi savas saistības pilnībā un bez diskriminācijas īstenot Asociācijas nolīguma papildprotokolu, kā arī nav guvusi panākumus divpusējo attiecību normalizēšanā ar Kipras Republiku. Komisija savos turpmākajos gada pārskatos turpinās ziņot saskaņā ar Padomes 2006. gada 11. decembra secinājumiem, kurus atbalstīja Eiropadome. 7) Pēc iespējas ātrāk ir jāpanāk skaidrība par Kosovas statusu. Šajā sakarā ir būtiska ES vienotība. Komisija pilnībā atbalsta trijotnes darbu. Ir vajadzīgs ilgtspējīgs risinājums, kas nodrošinātu demokrātiskas un etniski daudzveidīgas Kosovas izveidošanu un veicinātu reģiona stabilitāti. 8) Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir guvusi panākumus, bet tai tomēr ir jāpaātrina reformu gaita galvenajās jomās. Albānija un Melnkalne ir guvušas panākumus vairākās jomās, bet vēl saskaras ar lielām problēmām. Bosnijai un Hercegovinai vēl ir jāuzņemas pilna atbildība par savu pārvaldību un jāturpina reformas, īpaši policijas reforma. Serbija ir pierādījusi, ka tai ir administratīvie resursi, lai gūtu ievērojamus panākumus Eiropas perspektīvas īstenošanā. To pierādīja tās efektīvā Stabilizācijas un asociācijas nolīguma tehnisko sarunu vadība. Tomēr, lai parakstītu SAN, Serbijai ir pilnībā jāsadarbojas ar ICTY . Reģionam kopumā ir jāvirzās uz priekšu modernu demokrātiju veidošanā un dialoga un iecietības politiskās kultūras attīstībā. Tādējādi: (a) Komisija nākamajā gadā sagaida būtiskus panākumus pievienošanās sarunās ar Horvātiju, kā rezultātā varētu atvērt ievērojamu skaitu sadaļu un vairākas sadaļas varētu provizoriski slēgt ar nosacījumu, ka valsts saglabā vajadzīgo reformu impulsu un izpilda kritērijus. (b) Komisija turpmākā gada gaitā sagaida panākumus pievienošanās sarunās ar Turciju. Sadaļas, attiecībā uz kuram ir pabeigti tehniskie sagatavošanas darbi, ir jāatver saskaņā ar noteiktajām procedūrām. Sarunu gaita ir atkarīga no reformu rezultātiem Turcijā. Turcijas virzības gaita varētu paātrināties, ja tā sekmīgi izpildīs kritēriju atvēršanu. Komisija ierosināja Padomei, ka vārda brīvības noteikumu pārskatīšanai Turcijas Kriminālprocesa kodeksā (301. pants un citi attiecīgie panti) ir jākalpo par kritēriju, lai atvērtu galveno sarunu sadaļu par tiesu sistēmu un pamattiesībām. Turcijai ir jāizpilda saistības attiecībā uz Asociācijas nolīguma papildprotokola pilnīgu un nediskriminējošu īstenošanu atbilstoši Padomes 2006. gada 11. decembra secinājumiem, un kamēr Turcija to nebūs izdarījusi, astoņas sadaļas netiks atvērtas. (c) ES ir gatava sniegt turpmāku atbalstu stabilitātes radīšanai Kosovā un reģionā un reaģēt uz aktualitātēm, pilnībā izmantojot savus politikas instrumentus. (d) Ja tiks izpildīti nosacījumi, Stabilizācijas un asociācijas nolīgumus ar visām Rietumbalkānu valstīm varēs noslēgt 2008. gadā, kad nolīgumi tiks parakstīti vai arī jau būs spēkā. (e) Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesa ietvaros pārejot no Stabilitātes pakta uz jauno Reģionālās sadarbības padomi, Rietumbalkānu valstis pārņems atbildību par reģionālo sadarbību. ES turpinās atbalstīt vietējo atbildību par reģionālās sadarbības iniciatīvām. (f) Prioritāra uzmanība tiks pievērsta cilvēku savstarpējo kontaktu veicināšanai starp Rietumbalkāniem un ES. Kā nākamo soli pēc vīzu režīma atvieglošanas un atpakaļuzņemšanas nolīgumu noslēgšanas Komisija ierosinās dialogu par vīzu režīma liberalizāciju Rietumbalkānu valstu pilsoņiem. (g) Komisija 2008. gada sākumā pieņems paziņojumu, kurā sniegs pārskatu par sasniegto un norādīs turpmāko virzību, ievērojot Saloniku darba kārtību un Zalcburgas paziņojumu par atbalstu Rietumbalkānu virzībai uz ES. (h) Komisija ierosina pārskatītas pievienošanās partnerības un Eiropas partnerības, kas atspoguļo atjauninātas reformu prioritātes. Pamatjautājumi, kas saistīti ar valsts veidošanu, pārvaldību un administratīvo un tiesu sistēmas reformu, ir jārisina agrīnā posmā. (i) Šīs prioritātes tiks atspoguļotas finansiālās palīdzības programmu veidošanā saskaņā ar jauno pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( IPA ). Saskaņā ar IPA Komisija arī izveidos finansēšanas mehānismu, lai veicinātu dialogu un pilsoniskas sabiedrības attīstību, īpaši izmantojot resursu veidošanu un apmaiņas projektus. Tā nodrošinās ciešāku koordināciju ar citiem līdzekļu devējiem un pastiprinās sadarbību ar EIB, kā arī ar ERAB un citām starptautiskām finanšu institūcijām. (j) Joprojām ir svarīgi nodrošināt sabiedrības atbalstu paplašināšanās procesam. Ir svarīgi ieklausīties pilsoņos un reaģēt uz viņu bažām, sniedzot skaidru informāciju un faktu materiālu. Informēšana par paplašināšanos ir kopīgs pienākums. Tas prasa dalībvalstu aktīvu līdzdalību. Komisija turpinās pildīt savus pienākumus kopā ar Eiropas Parlamentu, valstu, reģionālajām un vietējām iestādēm un pilsonisko sabiedrību. PIELIKUMS Secinājumi par Albāniju, Bosniju un Hercegovinu, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Melnkalni, Serbiju, Kosovu[8] un Turciju Albānija Attiecībā uz politiskajiem kritērijiem Albānija ir guvusi nelielus panākumus demokrātijas un tiesiskuma jomā. Albānija saglabāja pozitīvu lomu reģionālās stabilitātes uzturēšanā. Tomēr ir jāveido demokrātiska kultūra un jo īpaši konstruktīvs dialogs starp partijām, lai politiskā sistēma varētu darboties efektīvi un pārredzami. Parlamentam ir jāgūst ievērojami turpmāki panākumi reformas virzībā. Viens no grūtākajiem uzdevumiem ir korupcijas un organizētās noziedzības apkarošana. Nelieli panākumi ir gūti demokrātijas un tiesiskuma jomā. Albānijas parlaments izpildīja savu konstitucionālo uzdevumu, ievēlot jaunu prezidentu. Tomēr politisko partiju gribas trūkums sadarboties joprojām kavēja reformas, īpaši vēlēšanu un tiesu sistēmas jomā. Albānija ir guvusi dažus panākumus valdības struktūru nostiprināšanā, lai izpildītu savas ES saistības un risinātu jautājumus, kas saistīti ar attīstības vajadzībām. Joprojām vāja ir koordinācija un resursi, un ir vajadzīgi uzlabojumi stratēģiskajā plānošanā. Mazāks pavērsiens notika Albānijas valsts pārvaldē . Tomēr ir jāpieliek lielākas pūles, lai nodrošinātu efektivitāti un objektivitāti, tostarp pilnībā ieviešot valsts civildienesta noteikumus. Ir jānostiprina Valsts pārvaldes departamenta autoritāte. Valsts pārvaldē joprojām pastāv plaši izplatīti trūkumi cilvēkresursu vadībā. Nelieli panākumi ir gūti tiesu sistēmas reformas jomā. Ir pilnveidotas tiesnešu vērtēšanas procedūras, racionalizēta tiesu sistēma un nedaudz paātrināta nolēmumu izpilde. Tomēr tiesu sistēma joprojām darbojās vāji korupcijas un nepietiekamas neatkarības, pārredzamības un efektivitātes dēļ. Kavējas to tiesību aktu pieņemšana, kas paredzēti šo jautājumu risināšanai. Valdība īsteno stratēģiskāku nostāju korupcijas apkarošanā , kas ir viena no svarīgākajām Eiropas partnerības prioritātēm. Ir pilnveidoti tiesību akti publiskā iepirkuma jomā. Pateicoties izmeklēšanām korupcijas apkarošanas lietās, ir arestēti vairāki augsta līmeņa ierēdņi. Tomēr korupcija ir plaši izplatīta, un tā ir ļoti nopietna problēma. Joprojām ir jāveic liels darbs visos šā jautājuma aspektos, ieskaitot tiesisko atbildību un politisko partiju finansējuma pārredzamību. Nelieli panākumi ir gūti saistībā ar cilvēktiesībām un mazākumtautību aizsardzību . Albānija tagad ir atcēlusi nāvessodu jebkuros apstākļos. Jauns likums ir vērsts pret kūdīšanu uz asinsatriebību. Formālos norādījumos prokuroriem un tiesu iestādēm ir uzsvērta vajadzība ievērot cilvēktiesības kriminālprocesos. Apcietinājuma vietu standarti vēl arvien ir zemi. Nedaudz uzlabojušies apstākļi ieslodzījuma vietās, un lielākā daļa iepriekšējā apcietinājumā esošu personu ir pārvestas uz jaunām, tam īpaši paredzētām nodaļām cietumos. Tomēr cietumi joprojām ir pārpildīti. Ir būtiski jāuzlabo cilvēktiesību noteikumu īstenošana un sistemātiski jāsauc pie atbildības pārkāpēji. Tiesību akti par bezmaksas juridiskās palīdzības sniegšanu joprojām ir neatbilstoši. Albānija ir guvusi nelielus panākumus vārda brīvības jomā, kas ir viena no galvenajām Eiropas partnerības prioritātēm. Tika saskaņots rīcības plāns jaunu tiesību aktu izstrādei apraides jomā. Valsts radio un televīzijas vadības komitejā tagad ir iekļauti pilsoniskās sabiedrības pārstāvji. Nostiprinājās regulējums konkurencei šajā nozarē. Tomēr valdības lēmumi par plašsaziņas līdzekļu licencēšanu un aplikšanu ar nodokļiem izraisīja apsūdzības neobjektivitātē. Ir vajadzīga vienprātīgāka un saskaņotāka reforma, īpaši saistībā ar apraidi un plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību. Ir labāk jāīsteno spēkā esošie tiesību akti. Tiesiskais regulējums ir labvēlīgs pilsoniskas sabiedrības organizācijām. Tomēr pilsoniskās sabiedrības grupas vel arvien ir vājas. Tās nepietiekami iesaistās politikas veidošanā, un tām trūkst resursu, organizatorisko spēju, aizstāvēšanas iemaņu un reģionālo saikņu. Ir gūti nelieli panākumi sieviešu tiesību nostiprināšanā. Jauni tiesību akti pievērsās vardarbībai ģimenē un ļāva izveidot īpašu nodaļu ministrijā dzimumu līdztiesības jautājumu risināšanai. Tomēr sieviešu aizsardzība pret visām vardarbības formām joprojām ir nepietiekama. Ir jānostiprina un pilnībā jāievieš tiesību akti. Ir gūti nelieli panākumi bērnu tiesību jomā. Ir nostiprināts nepilngadīgo tiesiskums, bērnu tiesību uzraudzība un pamatizglītība. Gūt turpmākus panākumus kavē galveno tiesību aktu novēlota pieņemšana, īpaši par jaundzimušo reģistrēšanu, un līdzekļu trūkums. Nedaudz ir uzlabojušies sociālie pakalpojumi, palielinot cilvēkiem atvēlētos līdzekļus. Tomēr pasākumi sociāli neaizsargāto iedzīvotāju un invalīdu atbalstam joprojām ir ierobežoti. Rezultātus varētu uzlabot, labāk koordinējot valdības aģentūru darbu. Ir gūti panākumi īpašuma tiesību nostiprināšanā, kas ir viena no svarīgākajām Eiropas partnerības prioritātēm. Valdība ir pieņēmusi stratēģiju, kas sasaista nekustamā īpašuma sākotnējo reģistrāciju, atgūšanu, kompensāciju un neoficiāli uzbūvētu ēku legalizāciju. Atgūšanas un kompensāciju uzlabota pārvaldība ir nedaudz paātrinājusi prasību apstrādi, bet tā joprojām notiek lēni. Ir vajadzīga reģistrācijas, atgūšanas, kompensācijas un legalizācijas pareiza koordinēšana un ar to saistītu prasību apstrādes turpmāka paātrināšana. Albānija veica dažus pasākumus, lai izpildītu mazākumtautību aizsardzības saistības, īpaši lai atbalstītu mazākumtautību valodu un tradicionālu vietvārdu izmantošanu. Veikt turpmākus uzlabojumus traucē uzticamu datu trūkums par mazākumtautību daudzumu un stāvokli. Ir veikti daži pasākumi, lai uzlabotu čigānu tautas stāvokli, bet šo pasākumu ietekme ir neliela. Čigānu mazākumtautībai joprojām ir ļoti grūti dzīves apstākļi, un tā tiek diskriminēta, īpaši izglītības, sociālās aizsardzības, veselības aprūpes, mājokļu un nodarbinātības jomā. Saistībā ar reģionāliem jautājumiem un starptautiskām saistībām Albānija turpināja veidot labas attiecības ar citām Rietumbalkānu valstīm un ES kaimiņvalstīm – gan daudzpusējas, gan divpusējas. Valsts turpina aktīvi piedalīties reģionālā sadarbībā, tostarp Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesā ( SEECP ) un Reģionālās sadarbības padomē (RSP), kā arī grozītajā Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības nolīgumā (CBTN). Albānija saglabāja savu konstruktīvo nostāju attiecībā uz Kosovas statusa procesu. Tas veicināja stabilitāti reģionā. Saistībā ar Starptautisko krimināltiesu divpusējais imunitātes nolīgums ar Amerikas Savienotajām Valstīm neatbilst attiecīgajai ES kopējai nostājai un pamatprincipiem. Albānijas ekonomika turpināja būtiski paplašināties. Vispārējā makroekonomiskā stabilitāte tika saglabāta, bet ārējais deficīts vēl vairāk paplašinājās – galvenokārt sakarā ar enerģētikas nozares krīzi. Tiesiskuma neatbilstoša īstenošana joprojām traucē tirgus ekonomikas nevainojamu darbību un ietekmē uzņēmējdarbības vidi. Ekonomisko attīstību turpināja traucēt vāja infrastruktūra un neuzticama energoapgāde. Saistībā ar ekonomiskiem kritērijiem Albānija guva panākumus ceļā uz funkcionējošu tirgus ekonomiku. Joprojām ir vajadzīgas lielas reformas, lai tā varētu ilgtermiņā izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēku iedarbību Eiropas Savienībā. Kopumā saglabājās politiska vienprātība par ekonomiskās politikas pamatprincipiem. Makroekonomiskā stabilitāte kopumā tika saglabāta. Neraugoties uz enerģijas trūkumu, ekonomiskā izaugsme joprojām bija spēcīga. Saglabājās uzticama monetāra politika, kas nodrošināja ļoti zemu inflāciju. Lai gan reģistrēto bezdarbnieku skaits joprojām bija liels, tas turpināja samazināties. Fiskālo ieņēmumu rādītāji kopumā atbilda mērķiem, un budžeta izpilde uzlabojās. Pavirzījās uz priekšu valsts finanšu reformas, bet fiskālais risks saglabājas. Kopumā makroekonomiskās politikas spektrs bija lielā mēra atbilstošs. Pēc ievērojamas kavēšanās, kas bija vērojama 2006. gadā, 2007. gadā privatizācija uzņēma jaunu tempu. Privātais banku sektors pieaug un kopumā ir stabils. Saglabājās liels kredītu pieaugums. Banku nozares reglamentējošie noteikumi ir labi izstrādāti. Saglabājās diezgan augsta tirdzniecības integrācija ar ES. Tomēr pieauga ārējais deficīts, ko galvenokārt izraisīja grūtības enerģētikas nozarē. Nelieli panākumi tika gūti saistībā ar tiesas nolēmumu izpildi un īpašuma tiesību noteikšanu, bet uzņēmējdarbības vidi ietekmē trūkumi tiesu sistēmā un tiesību aktu īstenošana. Lai gan uzņēmumu reģistrācijas procedūras ir sākušas uzlaboties, administratīvās efektivitātes trūkums kavē ienākšanu tirgū un iziešanu no tā. Nelieli panākumi tika gūti to finanšu dalībnieku uzraudzības jomā, kuri nav bankas, bet tā vēl ir jāpastiprina, īpaši saistībā ar pensiju nozari. Saglabājas strukturālais bezdarbs. Kvalificētu darbinieku trūkums un vāja infrastruktūra kavē privātā sektora attīstību, kas var dot būtisku ieguldījumu valsts attīstībā. Lielā ēnu ekonomikas daļa, kas izveidojusies sakarā ar trūkumiem tiesībaizsardzībā un tiesiskajā regulējumā, samazina nodokļu bāzi, kavē valdības spēju īstenot ekonomisko politiku un negatīvi ietekmē uzņēmējdarbības vidi. Albānija ir guvusi panākumus tiesību aktu, politikas virzienu un spēju saskaņošanā ar Eiropas standartiem un pilda savas Pagaidu nolīguma tirdzniecības saistības. Dažās jomās, kā muita, konkurence un organizētās noziedzības apkarošana, iepriekšējos gados panāktais progress ir saglabājies. Citās jomās, kā enerģētika, transports un intelektuālā īpašuma tiesības, panākumi joprojām ir nelieli. Reformu virzība tādas jomās kā veterinārā un fitosanitārā kontrole ir būtiska, lai pilnībā izmantotu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma (SAN) iespējas. Administratīvie resursi saistībā ar SAN noteikumiem, kas nav saistīti ar tirdzniecību, un tiesību aktu efektīva īstenošana ir nopietns uzdevums, lai gūtu stabilus panākumus SAN īstenošanā. Ir gūti panākumi dažās iekšējā tirgus jomās, bet ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai izpildītu Albānijas SAN saistības. Ir gūti labi panākumi standartu pieņemšanā un akreditācijā. Tiek nostiprināti metroloģijas un tirgus uzraudzības resursi, bet ir vajadzīgi uzlabojumi likumdošanā. Patērētāju aizsardzības jomā uzlabojumi ir vajadzīgi pretenziju izskatīšanā un strīdu izšķiršanā. Neskaidrības saistībā ar īpašuma tiesībām traucē veikt uzņēmējdarbību . Saglabājas daži ierobežojumi attiecībā uz kapitāla apriti . Panākumi tika gūti muitas datorizācijā. Tas palīdzēja Albānijai efektīvāk izpildīt SAN noteikumus, kas saistīti ar tirdzniecību. Muitas ieņēmumi turpināja pieaugt. Albānija ieviesa Pagaidu nolīgumā paredzētos tarifa samazinājumus. Tomēr ir vajadzīgi uzlabojumi infrastruktūrā un saskaņošana ar ES praksi. Ir racionalizēta nodokļu pārvaldība un gūti panākumi nodokļu maksātāju apelācijas sūdzību datorizācijā un apstrādē. Tomēr nodokļu iekasēšana joprojām norit lēni. Ir vajadzīga visaptveroša nodokļu iekasēšanas un kontroles stratēģija un turpmāka saskaņošana ar ES tiesību aktiem un praksi. Ir gūti panākumi konkurences jomā. Tika nostiprināta Konkurences iestāde ( ACA ). Tā novērtēja vairākus paziņojumus par apvienošanos un uzlika sodanaudas par konkurences noteikumu pārkāpumiem. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai nodrošinātu ACA darbinieku apmācību. Albānija ir guvusi panākumus ceļā uz SAN saistību izpildi valsts atbalsta jomā. Valsts atbalsta departamentam ir nodrošināta neatkarība no Ekonomikas ministrijas saistībā ar ziņojumu sniegšanu. Valsts atbalsta departaments turpināja vērtēt un atjaunināt valsts atbalsta shēmu sarakstu. Ir apstiprināti jauni tiesību akti par publisko iepirkumu , kuri labāk atbilst ES standartiem. Tiek nostiprināta Publiskā iepirkuma aģentūra, bet ir jāmodernizē tās administratīvie resursi, lai nodrošinātu, ka tā var pareizi īstenot jaunos tiesību aktus. Ir jāgarantē pārskata procedūru objektivitāte. Saistībā ar intelektuālā īpašuma tiesībām ir sācis darboties autortiesību birojs, un Albānija ratificēja starptautiskus instrumentus par rūpniecisko dizainparaugu reģistrāciju. Tomēr intelektuālā īpašuma tiesību īstenošana joprojām ir vāja. Gan Patentu un preču zīmju ģenerāldirektorātam, gan autortiesību birojam trūkst atbilstošu līdzekļu un speciālo zināšanu. Ir vajadzīgi jauni tiesību akti par rūpnieciskā īpašuma tiesībām, kuri atbilstu Eiropas standartiem. Ir vajadzīgi būtiski turpmāki centieni, lai izpildītu Pagaidu nolīguma saistības par intelektuālā īpašuma tiesībām. Ir gūti nelieli panākumi saistībā ar nodarbinātības un sociālās politikas Eiropas standartiem. Ir izveidotas programmas, lai sekmētu mazāk aizsargāto grupu nodarbinātību, un, pieņemot noteikumus par darba inspekciju, ir pilnveidota institucionālā un reglamentējošā struktūra. Tomēr darba inspekcijas resursi ir ierobežoti, un arodveselība un darba drošība joprojām ir zemā līmenī. Nepietiekama informācija un pārvaldes sistēmu trūkumi kavē sociālās attīstības un nodarbinātības diagnozes veikšanu un atbilstošu nodarbinātības un sociālās integrācijas stratēģiju izstrādi. Nelieli panākumi ir gūti saistībā ar Eiropas standartiem izglītības jomā. Ievērojami palielinājušies budžeta līdzekļi izglītībai. Ir sākta valsts stratēģiju īstenošana vidējās izglītības un arodizglītības jomā, un ir apstiprināts jauns likums par augstāko izglītību. Var ziņot par panākumiem dažās sektorpolitikas jomās. Attiecībā uz rūpniecību un MVU nolūkā atvieglot uzņēmējdarbības reģistrāciju ir izveidots Valsts reģistrācijas centrs. Ir apstiprināta stratēģija MVU konkurētspējas veicināšanai. Ir izveidots atjaunināts rīcības plāns ar ēnu ekonomiku saistīto jautājumu risināšanai un administratīvo šķēršļu novēršanai ieguldījumiem. Ir izveidoti eksporta garantiju fondi. Ir izveidots atjaunināts rīcības plāns administratīvo šķēršļu novēršanai ieguldījumiem. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki panākumi ēnu ekonomikas apkarošanā un uzņēmējdarbības vides uzlabošanā. Panākumi lauksaimniecībā ir nelieli. Ir ieviesti daži stimuli ražošanas apjoma paaugstināšanai, bet lauksaimniecības nozares konkurētspēja joprojām ir zema. Atbilstība ES veterinārijas un fitosanitārijas standartiem, kas ir vajadzīga, lai gūtu priekšrocības no SAN un Pagaidu nolīguma, joprojām ir zema. Ir gūti nelieli panākumi zivsaimniecības kontroles un inspekcijas jomā, tomēr turpinās pārmērīga nozveja un nelikumīga zvejniecība. Attiecībā uz vidi nelieli panākumi ir gūti horizontālu tiesību aktu jomā, bet īstenošana joprojām ir vāja. Ir vajadzīgi turpmāki centieni atkritumu apsaimniekošanas un ūdens kvalitātes jomā. Ir jānostiprina administratīvie resursi, lai īstenotu jau transponētos tiesību aktus. Ir gūti nelieli panākumi transporta jomā. Albānija ratificēja nolīgumu par Eiropas Kopējo gaisa telpu un strādā pie tā, lai īstenotu tā pirmo parejas posmu. Albānija aktīvi piedalās galvenā reģionālā transporta tīkla un Dienvidaustrumeiropas Transporta novērošanas centra attīstībā, īpaši apstiprinot otro pakāpenisko daudzgadu plānu pieciem gadiem – laikposmam no 2007. līdz 2011. gadam. Ir vajadzīgi būtiski uzlabojumi attiecībā uz jūras transporta drošību. Enerģētikas nozarē Albānija nav spējusi nodrošināt elektroapgādes drošību. Ir vajadzīgi ievērojami centieni, lai izpildītu Enerģētikas kopienas līguma (EKL) prasības. Kā EKL līgumslēdzējai pusei Albānijai no 2007. gada jūlija ir jāīsteno attiecīgie ES tiesību akti, īpaši par enerģētiku. Neraugoties uz nelieliem panākumiem, tostarp jauniem tiesību aktiem par hidroelektroenerģijas ieguves koncesijām un rēķinu apmaksas iekasēšanas nelielu pieaugumu, enerģētikas nozare joprojām ir kritiskā stāvoklī. Tas kavē valsts sociālo un ekonomisko attīstību. Atpaliek darbs pie tā, lai izpildītu Albānijas SAN saistības par informācijas sabiedrību un plašsaziņas līdzekļiem . Tirgus liberalizācija elektronisko sakaru un informācijas tehnoloģijas jomā joprojām ir sākotnējā posmā. Tiesiskais regulējums vēl neatbilst acquis , un telekomunikāciju regulatoram jāattīsta savas spējas. Saistībā ar finanšu kontroli ir pieņemts jauns tiesību akts par iekšējo revīziju. Vēl ir jāizveido atbilstošs pārbaudes dienests. Ir gūti mēreni panākumi statistikas jomā. Ir izveidota lielākā daļa svarīgākās statistikas, un tā atbilst ES standartiem. Tiesiskuma, brīvības un drošības jomā panākumi ir gūti dažos aspektos. Ir vajadzīgi turpmāki vispārīgi uzlabojumi. Ir uzlabota vīzu izsniegšanas un diplomātisko un dienesta pasu tehnoloģija. Starp ES un Albāniju tika parakstīts nolīgums par vīzu režīma atvieglošanu. Atbilstoši ES standartiem ir jāizdod biometriskās pases. Ir vajadzīgi turpmāki grozījumi Likumā par ārvalstniekiem, lai tas sasniegtu ES standartu līmeni. Pateicoties jaunai infrastruktūrai, IT savienojumu paplašināšanai un labākai sadarbībai aģentūru starpā un policijas pārrobežu sadarbībai, ir uzlabojusies robežkontrole . Valdība ir pieņēmusi integrētu robežpārvaldības stratēģiju. Tomēr robežšķērsošanas punktu infrastruktūra joprojām ir zem ES standartiem. Tiesību akti par patvērumu atbilst starptautiskiem standartiem, bet pagaidām vēl nav izstrādāta saskaņota patvēruma stratēģija, un īstenošana norit vāji. Tika izveidota vienība valsts migrācijas stratēģijas īstenošanas pārraudzībai. Tagad migrācijas pārbaudes uz robežām ir nedaudz efektīvākas, tomēr vel ir vajadzīgi ievērojami uzlabojumi. Albānija ir parakstījusi atpakaļuzņemšanas protokolu ar Austriju saskaņā ar 2006. gada ES un Albānijas atpakaļuzņemšanas nolīgumu. Tomēr ir vajadzīga efektīvāka datu pārvalde un labāka sadarbība ar kaimiņvalstīm. Robežpolicijas personālam ir jābūt stabilākam, īpaši lai pareizi īstenotu EK un Albānijas atpakaļuzņemšanas nolīgumu. Tiek labāk izmantota banku sistēma nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanai; lielāko daļu valsts pārvaldes darbinieku algu tagad izmaksā caur bankām. Darbības ar zagtām precēm tagad ir kriminālpārkāpums. Kopīga izmeklēšanas vienība saista Iekšlietu ministriju un Finanšu ministriju, Ģenerālprokuratūru un Valsts izlūkdienestu. Tomēr konkrēti rezultāti cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju joprojām ir vāji. Ir jāuzlabo likumdošana, izmeklēšanas resursi un zināšanas, tehnoloģiskais atbalsts un starpiestāžu sadarbība. Tiek vairāk izmantotas narkotiku apkarošanas starpdienestu operatīvās grupas. Uzlabojas sadarbība ar ārvalstu partneriem. Tiek būvēta atbilstoša pārtverto narkotiku uzglabāšanas infrastruktūra. Tomēr narkotiku tirdzniecība joprojām izraisa nopietnas bažas. Ir pārtverti ievērojami daudzumi narkotiku , bet tie vēl arvien ir nelieli, salīdzinot ar apjomiem, ko saskaņā ar aplēsēm nelegāli izved caur Albāniju. Ir vajadzīga lielāka apņēmība un uzlabota sadarbība starp policiju un tiesu iestādēm, lai, pamatojoties uz atbilstošām apsūdzībām, sauktu pie atbildības aizdomās turētos par narkotiku tirdzniecību un korumpētos ierēdņus. Ir jāuzlabo atklāšanas pasākumi un aprīkojums uz robežām. Ir pieņemts jauns tiesību akts par valsts policiju , kam vajadzētu sekmēt policijas depolitizāciju. Dienvidaustrumeiropas Policijas sadarbības konvencija, kas tagad ir ratificēta, un stratēģiska vienošanās ar Eiropolu paredz intensīvāku starptautisko sadarbību. Tomēr policijas darbinieku skaits ir samazināts, nepievēršot vajadzīgo uzmanību jaudu un galveno vienību darbības nepārtrauktības saglabāšanai. Gūt panākumus izmeklēšanā un saukšanā pie atbildības joprojām traucē vājā saziņa starp policiju un prokuroriem. Ir jānostiprina policijas vadības un iekšējās kontroles struktūras. Joprojām nopietna problēma ir organizētā noziedzība . Ir veikti organizētās noziedzības augsta līmeņa amatpersonu aresti. Ir uzlabojusies policijas reaģēšana uz smagiem noziegumiem. Ir ieviests jauns taktiskais un izmeklēšanas aprīkojums. Ir uzlabojusies sadarbība ar Interpolu, ļaujot izsniegt vairākus starptautiskus apcietināšanas orderus. Tomēr attiecībā uz daudziem starptautiskiem arestu pieprasījumiem atbilstoša rīcība vēl nav īstenota. Organizētās noziedzības apkarošanas centienus joprojām kavē korupcija un vāja liecinieku aizsardzība. IT problēmas traucē kriminālpolicijas informācijas izmantošanu. Lai gan ir uzlabojusies sadarbība ar kaimiņvalstīm automašīnu zādzību jomā, vietējā starpaģentūru sadarbība ir vāja, un tas mazina efektivitāti. Albānija turpināja aktīvi izmeklēt un saukt pie atbildības par cilvēku tirdzniecību . Robežkontrole ir kļuvusi nedaudz efektīvāka, un ir uzlabojusies starptautiskā sadarbība. Tomēr Albānija joprojām ir nozīmīga tranzīta valsts, un valstī ir pieaugusi cilvēku tirdzniecība seksuālai izmantošanai. Maz ir to cietušo, kuri vēlas liecināt pret cilvēku tirgotājiem, jo liecinieku aizsardzība ir vāja. Vāja koordinācija kavē cilvēku tirdzniecības apkarošanas valsts stratēģijas īstenošanu. Tagad labāk sadarbojas policijas un izlūkdienesta terorisma apkarošanas struktūras. Ir bijusi laba sadarbība ar starptautiskiem dalībniekiem. Albānija pieņēma tiesību aktu par militārā aprīkojuma eksporta kontroli, un tas atbilst acquis . Tomēr terorisma apkarošanas analītiķu un izmeklētāju aprīkojums un apmācība vēl ir nepietiekama. Tiek pārskatīts likums par personas datu aizsardzību , lai nodrošinātu tā atbilstību ES standartiem. Tomēr vēl nav izveidota neatkarīga datu aizsardzības uzraudzības iestāde ar pietiekamām pilnvarām un resursiem. Bosnija un Hercegovina Saistībā ar politiskajiem kritērijiem Bosnijas un Hercegovinas progress ir palēninājies. Valsts reformu darba kārtību apdraud komplicēta institucionālā iekārta, Deitonas/Parīzes Miera līguma neievērošana un nacionālistiska retorika. Joprojām ir jāpievēršas svarīgām Eiropas partnerības prioritātēm. Bosnijas un Hercegovinas politiskajiem līderiem neizdevās īstenot policijas reformu. Panākumu trūkums šajā un citos svarīgos jautājumos kavē Stabilizācijas un asociācijas nolīguma (SAN) noslēgšanu. Nelieli panākumi ir gūti demokrātijas un tiesiskuma jomā. Bosnijas un Hercegovinas pārvaldes sistēma joprojām ir saistīta ar ievērojamu starptautisku klātbūtni. Augstā pārstāvja birojs/ES Īpašā pārstāvja birojs ( OHR ) cieši sadarbojās ar Eiropas Komisiju, lai tuvinātu Bosniju un Hercegovinu ES. Tomēr Bosnijas un Hercegovinas iestādes nav apliecinājušas spēju virzīt tālāk politisko līdzdalību un atbildību. Ir vajadzīgi steidzami pasākumi, lai nodrošinātu valsts mēroga iestāžu efektīvu darbību. Miera īstenošanas padome nolēma atlikt OHR slēgšanu līdz 2008. gada 30. jūnijam un 2008. gada februārī pārskatīt situāciju. Vēlēšanas 2006. gada oktobrī kopumā atbilda starptautiskajiem standartiem. Srpskas Republikas valdību izveidoja novembrī, bet valsts līmeņa valdības un Bosnijas un Hercegovinas Federācijas valdības izveidošanai bija vajadzīgi vairāk nekā četri mēneši. Nelieli panākumi tika gūti valsts līmeņa parlamentārās asamblejas tehnisko un cilvēkresursu pilnveidošanā, bet ir jānostiprina tādas svarīgas komitejas kā Eiropas Integrācijas komiteja. Nav gūti panākumi valsts iestāžu koordinācijas uzlabošanā. Izpildinstitūciju un likumdevēju iestāžu vispārējā darbība joprojām bija neapmierinoša. Diskusijas par konstitucionālo reformu ir apstājušās. Ir gūti nelieli panākumi valsts pārvaldes jomā, bet ir vajadzīgi ievērojami turpmāki centieni. Ir nostiprināts valsts pārvaldes reformas koordinatora birojs un veikti sākotnēji pasākumi, lai īstenotu valsts pārvaldes reformas stratēģiju, kas ir viena no svarīgākajām Eiropas partnerības prioritātēm. Ir izveidots valsts pārvaldes reformas fonds, ko atbalsta ES. Valsts civildienesta aģentūras ir paaugstinājušas darba efektivitāti, un ir veikti turpmāki pasākumi, lai nodrošinātu valsts līmeņa ministrijas un iestādes, īpaši ar personālu un biroju telpām. Ir vajadzīgi pastāvīgi centieni, lai nodrošinātu valsts pārvaldes valsts stratēģijas pareizu īstenošanu un virzītos uz efektīvu, profesionālu, stabilu, pārredzamu un atbildīgu valsts civildienestu. Saistībā ar tiesu sistēmu , aizstājot tiesnešus un prokurorus ar vietējiem tiesnešiem un prokuroriem, Bosnija un Hercegovina ir guvusi panākumus atkarības samazināšanā no starptautiskās sabiedrības. Tomēr tiesu sistēmas sadrumstalotība un atšķirības tiesiskajā regulējumā joprojām traucē tiesu iestāžu darbību. Ir jāpalielina tiesu sistēmas neatkarība un efektivitāte. Valsts mērogā efektīvi turpināja strādāt kara noziegumu izmeklēšanas kamera. Tomēr noziedznieki ir enerģiskāk jāsauc pie atbildības administratīvo vienību līmenī. Bosnija un Hercegovina ir guvusi nelielus panākumus cīņā pret korupciju , kas joprojām ir plaši izplatīta un rada nopietnas problēmas. Valsts korupcijas apkarošanas stratēģija vēl nav pienācīgi ieviesta. Ir vajadzīga apņēmīgāka rīcība cīņā pret korupciju. Nelieli panākumi ir gūti saistībā ar cilvēktiesībām un mazākumtautību aizsardzību . Ir jāuzlabo starptautisko cilvēktiesību konvenciju vispārējā īstenošana. Vēl ir jāpanāk Bosnijas un Hercegovinas tiesību aktu pilnīga atbilstība Eiropas Cilvēktiesību konvencijai. Ir vajadzīgi uzlabojumi arī saistībā ar tiesībaizsardzības iestāžu ļaunprātīgas izturēšanās novēršanu un cīņu pret nesodāmību, kā arī ar tiesiskuma un vienlīdzības nodrošināšanu likuma priekšā. Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai risinātu jautājumus, kas saistīti ar cietumu sistēmas darbību kopumā, ieskaitot ieslodzīto sliktos dzīves apstākļus. Neatrisināts jautājums joprojām ir reliģiskā neiecietība. Vārda brīvības un plašsaziņas līdzekļu jomā nav pieņemts Federācijas sabiedriskās apraides likums; tas ir vajadzīgs, lai izpildītu svarīgu Eiropas partnerības prioritāti. Bosnija un Hercegovina ir guvusi panākumus nepabeigto lietu izskatīšanā, kas saistītas ar cilvēktiesībām, bet tiesas nolēmumi ne vienmēr ir pareizi izpildīti. Bosnijas un Hercegovinas tiesību aktos ir paredzēta sieviešu, bērnu un sociāli neaizsargāto iedzīvotāju tiesību aizsardzība, bet īstenošana kopumā ir neapmierinoša. Vēl nav izstrādāti visaptveroši tiesību akti diskriminācijas apkarošanai . Nav gūti panākumi arodbiedrību konfederācijas reģistrācijas jomā. Sociālo dialogu joprojām traucē komplicētā pārvaldes sistēma un tiesību aktu sadrumstalotība visā valstī. Nelieli panākumi ir gūti saistībā ar atbalstu, ko iestādes sniedz pilsoniskas sabiedrības veidošanai, lai gan kopumā šī nozare joprojām ir vāja. Mazākumtautību aizsardzības jomā ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai apkarotu neiecietību un etnisku diskrimināciju, kā arī lai uzlabotu to tiesību aktu īstenošanu, kuri attiecas uz mazākumtautībām. Nedarbojas valsts līmeņa Mazākumtautību padome un atbilstīgas struktūras administratīvo vienību līmenī. Daudzi bēgļi un iekšienē pārvietotas personas nesaņem pamatpensiju un veselības aprūpi. Joprojām problemātiska ir repatriantu sociālekonomiskā integrācija. Čigānu mazākumtautībai joprojām ir ļoti grūti dzīves apstākļi, un tā tiek diskriminēta, īpaši izglītības, sociālās aizsardzības, veselības aprūpes, mājokļu un nodarbinātības jomā. Ir vajadzīga konkrēta rīcība, lai īstenotu valsts stratēģiju čigānu tautības aizsardzībai. Nelieli panākumi ir reģionālo jautājumu un starptautisko saistību jomā. Bosnija un Hercegovina aktīvi piedalās reģionālajā sadarbībā un ir sniegusi atbalstu Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesam ( SEECP ) un Reģionālās sadarbības padomei (RSP). Tā ir noslēgusi vairākus reģionālus nolīgumus, tostarp grozīto Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības nolīgumu (CBTN), kas tagad ir pareizi jāīsteno. Ir uzlabojusies Bosnijas un Hercegovinas sadarbība ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ), un tagad tā ir apmierinoša. Tomēr ir vajadzīga pilnīga sadarbība ar ICTY , lai parakstītu SAN un izpildītu svarīgu Eiropas partnerības prioritāti. Lai gan Bosnija un Hercegovina ir izpildījusi lielāko daļu Eiropas Padomes pēcpievienošanās prasību, to īstenošana kavējas. Saistībā ar Starptautisko krimināltiesu divpusējais imunitātes nolīgums ar Amerikas Savienotajām Valstīm neatbilst attiecīgajai ES kopējai nostājai un pamatprincipiem. Kopumā Bosnijas un Hercegovinas attiecības ar kaimiņvalstīm ir labas, tomēr ir radusies zināma spriedze, īpaši saistībā ar Starptautiskās Tiesas nolēmumu Bosnijas un Hercegovinas tiesas prāvā pret Serbiju un Melnkalni par genocīdu. Nelieli panākumi ir gūti nenokārtoto jautājumu risināšanā, kas saistīti ar tirdzniecību un robežām. Bosnijas un Hercegovinas ekonomika turpināja būtiski paplašināties. Saglabājās vispārējā makroekonomiskā stabilitāte, bet pastāv draudi fiskālajai stabilitātei. Viens no galvenajiem iemesliem, kas izraisa bažas, ir ļoti augsta bezdarba līmeņa saglabāšanās. Vispārējā politiskā klimata pasliktināšanās valstī izpaudās kā strukturālās reformas palēnināšanās un atspoguļojās uzņēmējdarbības vidē. Vēl arvien nav pilnībā panākta struktūru integrācija visas valsts mērogā. Saistībā ar ekonomiskiem kritērijiem Bosnija un Hercegovina guva nelielus panākumus ceļā uz funkcionējošas tirgus ekonomikas izveidošanu. Ir vajadzīgas lielas reformas, lai tā varētu ilgtermiņā izturēt konkurences spiedienu un tirgus spēku iedarbību Eiropas Savienībā. Ekonomiskā izaugsme bija augsta un paātrinājās, bet ārējā bilance 2006. gadā ievērojami uzlabojās. Valūtas nodrošinājuma sistēmas joprojām uzturēja makroekonomisko stabilitāti, un inflācija saruka līdz zemajam līmenim, kas tika fiksēts, pirms 2006. gada janvārī ieviesa PVN. PVN ieviešanas rezultātā 2006. gadā palielinājās fiskālie ieņēmumi. Federācija veica pasākumus, lai Srpskas Republikā reproducētu 2007. gada janvāra reformu tiešās nodokļu aplikšanas jomā, kas vienkāršoja nodokļu sistēmu un samazināja fiskālo slogu. Srpskas Republikā pavirzījās uz priekšu privatizācijas process, kura priekšgalā bija lieli pārdošanas darījumi telekomunikāciju un naftas nozarē. Tiešie ārvalstu ieguldījumi (TĀI) 2007. gadā būtiski pieauga un palīdzēja finansēt ārējo deficītu. Strauji attīstījās finanšu nozare, vienlaikus lielā mērā saglabājot cenu konkurētspēju. Tomēr vispārējais politiskais klimats un vāja vietējā vienprātība par ekonomiskās politikas pamatprincipiem noveda pie reformu palēnināšanās gan administratīvo vienību, gan citos valsts līmeņos. Saskaņotības un vienprātības trūkums reformu īstenošanā Federācijā bija īpaši izteikts tur, kur palēninājās valsts uzņēmumu privatizācija un pārstrukturēšana. Neraugoties uz spēcīgu ekonomisku izaugsmi, bezdarba līmenis joprojām ir ļoti augsts. Ievērojami pieauga valsts izdevumi, īpaši sociālie izdevumi, pavājinot fiskālo korekciju kvalitāti un palielinot fiskālo risku. Darba tirgus darbību kavē vairākas strukturālas nepilnības. Valsts uzņēmumu pārstrukturēšana noritēja ļoti lēni, un panākumi tīkla nozaru liberalizācijā bija nelieli. Uzņēmējdarbības vidi joprojām ietekmē būtiski administratīvi trūkumi, vāja kreditoru tiesību un īpašuma tiesību īstenošana un ievērojama valsts intervence ražošanas nozarē. Lielā ēnu ekonomikas daļa, kas izveidojusies sakarā ar trūkumiem tiesībaizsardzībā un tiesiskajā regulējumā, samazina nodokļu bāzi, kavē valdības spēju īstenot ekonomisko politiku un negatīvi ietekmē uzņēmējdarbības vidi. Kopumā Bosnija un Hercegovina ir guvusi nelielus panākumus savu tiesību aktu un politikas virzienu saskaņošanā ar Eiropas standartiem . Nelieli panākumi tika gūti tādās jomās kā konkurence, transports, enerģētika, vīzu pārvaldība un patvērums. Citās jomās, tādās kā sociālās politikas virzieni un nodarbinātība, nav gūti lieli panākumi. Bosnijas un Hercegovinas pārvalde vadīja SAN sarunas profesionāli un efektīvi; tomēr ir jānostiprina valsts kopējie administratīvie resursi. Saistībā ar iekšējo tirgu neliela attīstība ir notikusi preču brīvas aprites jomā. Lai gan lēni, tomēr ir pavirzījušies uz priekšu sagatavošanas darbi standartizācijas, sertifikācijas un tirgus uzraudzības jomā. Saskaņotības novērtēšanas struktūru un procedūru trūkums joprojām kavē eksporta jaudu attīstību. Nav izveidota tirgus uzraudzības struktūra, kas balstīta uz atbilstošiem tiesību aktiem par ražojumiem, un nav atcelta pirmspārdošanas kontrole. Nelieli panākumi tika gūti saistībā ar pakalpojumiem, tiesībām veikt uzņēmējdarbību un uzņēmējdarbības tiesībām . Joprojām apgrūtinoša ir uzņēmumu reģistrācija un licenču iegūšana. Banku uzraudzība vēl nenotiek valsts līmenī, un par to joprojām ir atbildīgas administratīvās vienības. Nav gūti būtiski turpmāki panākumi kapitāla brīvas aprites jomā, bet Bosnijas un Hercegovinas sagatavošanas darbi šajā jomā jau ir uzsākti. Nelieli papildu panākumi tika gūti saistībā ar muitas noteikumiem . Jautājumi, kuriem jāvelta īpaša uzmanība, ir izcelsmes noteikumi, vērtēšana un brīvzonas. Saistībā ar nodokļiem tika iekasētas lielākas PVN summas, nekā paredzēts, bet nav saskaņota sistēma iekasēto ieņēmumu pārdalei administratīvajām vienībām un Brčko rajonam. Ir veikti daži pasākumi saistībā ar nodokļu tiešo aplikšanu. Attiecībā uz konkurenci Bosnija un Hercegovina stabili virzās uz priekšu antimonopola kontroles jomā. Izveidojot provizorisku valsts atbalsta sarakstu, nelieli panākumi tika gūti arī attiecībā uz valsts atbalstu. Tomēr joprojām nav atbilstoša tiesiskā regulējuma valsts atbalstam. Dažas izmaiņas ir notikušas publiskā iepirkuma jomā, īpaši saistībā ar Publiskā iepirkuma aģentūras un Iepirkuma pārbaudes iestādes darbības uzlabošanos. Nelieli panākumi tika gūti saistībā ar intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu. Nav gūti panākumi saistībā ar Eiropas standartiem sociālās politikas jomā, un tikai neliela virzība ir notikusi Eiropas standartu izpildē nodarbinātības politikas jomā. Tiesību akti un politikas virzieni sociālajā un nodarbinātības jomā joprojām ir ļoti sadrumstaloti. Valsts institucionālā struktūra joprojām nopietni kavē vajadzīgo saskaņoto pieeju izstrādi. Nelieli panākumi tika gūti Eiropas standartu ieviešanā izglītības jomā, īpaši pieņemot likumu par augstāko izglītību, kas atbalsta dalību Boloņas procesā. Ir vajadzīgi centieni palielināt koordināciju starp iestādēm, kuras iesaistītas izglītībā visos valdības līmeņos. Joprojām problēma ir bērnu sadalījums skolā pēc tautības. Nelieli papildu panākumi tika gūti ceļā uz reāla iekšējā tirgus izveidošanu Bosnijā un Hercegovinā, kas ir svarīga Eiropas partnerības prioritāte. Šajā sakarā nav pieņemti valsts noteikumi par saistībām, līzingu un farmaceitiskiem produktiem. Attiecībā uz sektorpolitikas virzieniem nav vērojams būtisks progress rūpniecības un mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) jomā. Nav pieņemta rūpniecības politikas stratēģija un MVU attīstības stratēģija. Nelieli panākumi ir gūti lauksaimniecības jomā. Politiku joprojām izstrādā administratīvo vienību līmenī, un koordinācija ir nepietiekama. Visaptverošas lauksaimniecības stratēģijas izstrāde kavējas, lai gan ir veikti daži pasākumi, lai izveidotu vajadzīgo valsts līmeņa tiesisko regulējumu. Tiesību aktu īstenošana pārtikas nekaitīguma veterinārijas un fitosanitārijas jomā ir neapmierinoša, un tas galvenokārt ir saistīts ar neatbilstošiem cilvēku un finansiālajiem resursiem un vāju koordināciju starp valsts un administratīvo vienību dienestiem. Bosnijas un Hercegovinas sagatavošanas darbs vides jomā joprojām ir sākotnējā posmā. Nav pieņemti valsts līmeņa tiesību akti, lai izveidotu valsts mēroga tiesisko regulējumu par saskaņotu vides aizsardzību, un nav izveidota vides valsts aģentūra. Turpinās stabila, bet lēna virzība saistībā ar Bosnijas un Hercegovinas iesaistīšanos Eiropas transporta tīkla veidošanā, jo tā aktīvi piedalās reģionālā transporta galvenā tīkla un Dienvidaustrumeiropas Transporta novērošanas centra ( SEETO ) veidošanā. Bosnija un Hercegovina strādā pie tā, lai īstenotu nolīguma par Eiropas Kopējo gaisa telpu ( ECAA ) pirmo pārejas posmu. Nelieli papildu panākumi ir gūti enerģētikas jomā. Kā Enerģētikas kopienas līguma pusei Bosnijai un Hercegovinai ir jāievieš attiecīgie ES tiesību akti enerģētikas jomā, īpaši tie tiesību akti, kas saistīti ar gāzes nozari. Elektrības nozarē ir atsaistīta pārvade un izveidots neatkarīgs sistēmas operators un pārvades uzņēmums ( Transco ). Pastāv dažas problēmas ar saistību nodošanu starp ISO un Transco , kuras negatīvi ietekmē sistēmas uzturēšanu. Īpaši novēlotas ir reformas gāzes nozarē. Vēl nav izstrādāta valsts mēroga enerģētikas stratēģija. Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu jomā nelieli panākumi ir gūti saistībā ar telekomunikāciju nozares liberalizāciju un tiesību aktu audiovizuālajā jomā tuvināšanu acquis , ko veica Sakaru regulēšanas aģentūra. Nav gūti panākumi sabiedriskās apraides jomā un valsts līmeņa informācijas aģentūras izveidošanā. Pavisam nelieli panākumi ir gūti finanšu kontroles jomā. Statistikas jomā pagaidām nav pareizi īstenots sadarbības nolīgums starp valsts statistikas iestādēm valsts administratīvo vienību līmenī. Ir vajadzīgi ievērojami centieni, lai Bosnijā un Hercegovinā izveidotu efektīvu statistikas sistēmu, kas atbilst ES prasībām. Tiesiskuma, brīvības un drošības jomā nelieli panākumi ir gūti vīzu pārvaldē, robežu pārvaldībā , patvēruma un migrācijas jomā . Ir apstiprināta vīzu režīma atcelšana visiem ES pilsoņiem. ES līmenī ir parakstīti nolīgumi par atpakaļuzņemšanu un vīzu režīma atvieglošanu. Turpmāki panākumi ir gūti funkcionējošas patvēruma sistēmas izveidē. Labāki rezultāti bija nelegālās migrācijas novēršanā, lai gan vēl arvien ir vajadzīgi uzlabojumi saistībā ar robežu vispārējo pārvaldību. Atbilstoši ES standartiem ir jāizdod biometriskās pases. Nelieli panākumi ir gūti cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju . Finanšu ziņu vākšanas vienība ir labāk nokomplektēta, un ir uzlabojusies izpilde. Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācija joprojām ir nopietna problēma, kas prasa ilgstošus centienus. Izveidojot biroju narkotiku atkarības novēršanai, ir veikti daži pasākumi narkotiku apkarošanā. Atbilstoši ES standartiem ir jāizstrādā valsts mēroga narkotiku apkarošanas politika. Ir gūti zināmi panākumi policijas darbībā. Turpinājās tādu rīku ieviešana kā datorizētas izmeklēšanas, kriminālistikas analīzes un tiesu medicīnas sistēmas. Tika noslēgta stratēģiska vienošanās ar Eiropolu. Tomēr panākumu trūkums policijas reformas īstenošanā mazina izredzes izveidot vienotu un efektīvāku policiju. Bosnija un Hercegovina ir guvusi nelielus papildu panākumus cīņā pret organizēto noziedzību un cilvēku tirdzniecību , un šie jautājumi joprojām izraisa bažas. Organizētās noziedzības apkarošanas stratēģija nav īstenota pietiekamā līmenī. Ir izveidots tiesiskais regulējums cīņai pret organizēto noziedzību, bet ir jāuzlabo tiesību aktu īstenošana. Valsts izmeklēšanas un aizsardzības aģentūra ir veikusi vairāk izmeklēšanu un izdarījusi vairāk arestu. Tagad tai ir jāsasniedz pilna jauda, īpaši saistībā ar darbiniekiem. Tika īstenots valsts rīcības plāns cilvēku tirdzniecības apkarošanai laikposmam no 2005. līdz 2007. gadam, bet nav sagatavota izpildes kontroles stratēģija. Nopietnu noziegumu izmeklēšanu joprojām kavē neatbilstības valsts un administratīvo vienību līmeņa tiesību aktos. Bosnija un Hercegovina turpināja terorisma apkarošanas centienus, bet resursi joprojām ir nepietiekami. Vēl nav izveidota datu aizsardzības valsts aģentūra. Horvātija Horvātija turpina pildīt politiskos kritērijus . Kopumā ir gūti panākumi, tomēr joprojām ir jāveic papildu darbs vairākās jomās, piemēram, tiesu un administratīvo reformu jomā, cīņā pret korupciju, mazākumtautību tiesību un bēgļu atgriešanās jomā. Īpaša uzmanība tiek veltīta Pievienošanās partnerības īstermiņa prioritātēm. Ir papildus pastiprināta demokrātija un tiesiskums . Gan valdība, gan parlaments turpināja darboties bez būtiskiem sarežģījumiem. Tomēr joprojām nepieciešami turpmāki uzlabojumi tiesu sistēmā, valsts pārvaldes jomā un cīņā pret korupciju. Lai izveidotu stabilu pamatu acquis pilnīgai īstenošanai, ir būtiski nodrošināt ievērojamus uzlabojumus minētajās jomās. Panākumi saistībā ar valsts pārvaldes reformu ir nelieli. Tika pieņemts politikas dokuments, kurā iztirzāti pamatprincipi jaunā Likuma par vispārējām administratīvajām procedūrām pārskatīšanai; tāpat tika pieņemti arī divi papildu īstenošanas noteikumi attiecībā uz Civildienesta likumu. Attiecībā uz civildienesta darbinieku izglītošanu un cilvēkresursu pārvaldību ir gūti zināmi uzlabojumi. Tomēr joprojām vērojama kavēšanās attiecībā uz reformas vispārējo stratēģisko pamatu un Civildienesta likuma ieviešanai nepieciešamo noteikumu pieņemšanu. Administratīvā sistēma joprojām nefunkcionē efektīvi. Trūkumi cilvēkresursu pārvaldībā aizvien ir plaši izplatīti. Arī civildienestā ir problēmas, ko rada lielā kadru mainība un kvalificēta personāla trūkums, kā arī nevajadzīgā politiskā ietekme visos līmeņos. Jāveic turpmāks darbs. Nelieli panākumi ir gūti, īstenojot tiesu sistēmas reformu. Lai uzlabotu tiesu iestāžu funkcionēšanu, ir veikti likumdošanas un organizatoriski pasākumi. Turpmāki panākumi ir gūti neiztiesāto lietu skaita samazināšanā. Tomēr šie uzlabojumi nav pietiekami. Tiesu iestāžu atbildības, objektivitātes, profesionalitātes un kompetences uzlabošanā gūtie panākumi ir nelieli. Neiztiesāto lietu skaits joprojām ir liels. Tiesu tīkla racionalizācijā gūtie panākumi ir nelieli. Lai gan līdzšinējā darbība ir bijusi sekmīga, Horvātijā ir nepieciešams papildus uzlabot procedūras saistībā ar kara noziegumiem. Ir pilnībā jāatrisina problēmas saistībā ar aizspriedumiem pret serbu tautības apsūdzētajiem, kā arī ar liecinieku aizsardzību saistītās problēmas. Reforma tiek īstenota, tomēr jāveic ievērojams darbs, lai novērstu trūkumus tiesu sistēmā. Attiecībā uz cīņu pret korupciju pamazām kļūst manāmi pirmie rezultāti. Korupcijas apkarošanas progr