EIROPAS KOMISIJA Briselē, 8.12.2022 COM(2022) 707 final 2022/0413(CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā {SEC(2022) 438 final} - {SWD(2022) 400 final} - {SWD(2022) 401 final} - {SWD(2022) 402 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Taisnīga nodokļu sistēma ir viens no galvenajiem elementiem, kas ir Eiropas sociālās tirgus ekonomikas pamatā. Tā ir arī viens no galvenajiem pīlāriem, kas atbalsta Komisijas saistības attiecībā uz “ekonomiku, kas darbojas cilvēku labā”. Taisnīgas nodokļu sistēmas pamatā vajadzētu būt nodokļu noteikumiem, kas nodrošina, ka ikviens maksā taisnīgu daļu, vienlaikus atvieglojot nodokļu maksātājiem — gan uzņēmumiem, gan privātpersonām — iespēju izpildīt šos noteikumus. Covid-19 pandēmija un sekas, ko izraisīja Krievijas agresijas karš pret Ukrainu, pastiprina nepieciešamību steidzami aizsargāt valsts finanses. Dalībvalstīm būs vajadzīgi pietiekami nodokļu ieņēmumi, lai finansētu to ievērojamos centienus ierobežot krīzes negatīvo ekonomisko ietekmi, vienlaikus nodrošinot visneaizsargātāko iedzīvotāju grupu aizsardzību. Šajā kontekstā nodokļu taisnīguma nodrošināšana, novēršot krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, ir kļuvusi svarīgāka nekā jebkad agrāk. Un, lai labāk novērstu krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu ES, ir būtiski stiprināt administratīvo sadarbību un informācijas apmaiņu nodokļu jautājumos. Konkrētāk, alternatīvu maksāšanas un ieguldījumu līdzekļu, piemēram, kriptoaktīvu un elektroniskās naudas (e-nauda), parādīšanās draud graut progresu, kas pēdējos gados panākts nodokļu pārredzamības jomā, un rada būtiskus riskus attiecībā uz izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Tāpēc Komisija paziņojumā par Rīcības plānu taisnīgas un vienkāršas nodokļu sistēmas izveidei, kas atbalsta ekonomikas atveseļošanas stratēģiju, apņēmās atjaunināt direktīvu par administratīvo sadarbību, lai paplašinātu tās darbības jomu, iekļaujot tajā ekonomiku, kas attīstās, un stiprinātu administratīvās sadarbības sistēmu. Atbalstot Komisijas darbu, Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2020. gada 27. novembrī pieņēma secinājumus par taisnīgu un efektīvu nodokļu uzlikšanu atveseļošanas laikā, par digitalizācijas radītajiem izaicinājumiem nodokļu jomā un labu nodokļu pārvaldību ES un ārpus tās. ECOFIN padomes ziņojumā Eiropadomei par nodokļu jautājumiem, kuru Eiropadome apstiprināja 2021. gada 1. decembrī, teikts, ka “[p]aredzams, ka Komisija 2022. gadā iesniegs tiesību akta priekšlikumu Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā turpmākai pārskatīšanai attiecībā uz apmaiņu ar informāciju par kriptoaktīviem un nodokļu nolēmumiem attiecībā uz turīgām privātpersonām”. Eiropas Parlaments pieņēma 2022. gada 10. marta rezolūciju ar ieteikumiem Komisijai par taisnīgāku un vienkāršāku nodokļu sistēmu atveseļošanas stratēģijas atbalstam, kurā tas atzinīgi vērtē Rīcības plānu un atbalsta tā rūpīgu īstenošanu, un jo īpaši aicina Komisiju automātiskās informācijas apmaiņas tvērumā iekļaut arī citas ienākumu un aktīvu kategorijas, piemēram, kriptoaktīvus. Šis priekšlikums būtu jāskata arī saistībā ar paralēlo darbu ESAO, lai vienotos par standartu informācijas apmaiņai nodokļu vajadzībām saistībā ar kriptoaktīviem (CARF) un Kopējā ziņošanas standarta (KZS) darbības jomas paplašināšanu, lai aptvertu e-naudu, un tā rezultātā 2022. gada augustā tika panākta vienošanās, kuru atzinīgi novērtēja G20 valstu vadītāji Bali deklarācijā 2022. gada novembrī. Pēdējos gados ES ir koncentrējusi savus centienus uz cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, kā arī uz pārredzamības uzlabošanu. Būtiski uzlabojumi ir panākti jo īpaši informācijas apmaiņas jomā, veicot vairākus grozījumus Direktīvā par administratīvo sadarbību (DAS). Tomēr Eiropas Revīzijas palātas ziņojumā un Eiropas Parlamenta rezolūcijā ir norādīts uz dažiem trūkumiem un nepieciešamību veikt uzlabojumus vairākās minētās direktīvas jomās, kas attiecas uz visiem informācijas apmaiņas veidiem un administratīvo sadarbību. Konkrētāk, regulējuma visproblemātiskākie elementi bija tādu īpašu noteikumu trūkums, kas attiecas uz e-naudu un centrālo banku digitālajām valūtām, pārrobežu nodokļu nolēmumi attiecībā uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību, kā arī skaidrības trūkums par atbilstības pasākumiem. Eiropas Revīzijas palātas ziņojumā norādīts: “Informācijas apmaiņas tvērumā nav iekļautas kriptovalūtas. Ja nodokļu maksātājs glabā līdzekļus elektroniskās kriptovalūtās, platformai vai citam elektronisko pakalpojumu sniedzējam, kas šādiem klientiem sniedz portfeļu pārvaldības pakalpojumus, nav pienākuma nodokļu iestādēm deklarēt šādas summas vai gūtos ienākumus. Tādēļ šādos elektroniskos instrumentos glabāti līdzekļi joprojām lielākoties netiek aplikti ar nodokļiem.” Tāpēc ir nepārprotami jāuzlabo pašreizējā informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības sistēma ES. ES ir ne tikai jāpadara stingrāki spēkā esošie noteikumi, bet arī jāpaplašina administratīvā sadarbība, iekļaujot jaunas jomas. Tas jādara, lai risinātu problēmas, ko rada tas, ka kriptoaktīvus arvien vairāk izmanto ieguldījumu nolūkos. Tas palīdzēs nodokļu administrācijām ES labāk un efektīvāk iekasēt nodokļus un sekot jaunākajām norisēm, jo īpaši ņemot vērā atšķirības kriptoaktīvu nodokļu sistēmās dažādās dalībvalstīs. Kriptoaktīvu īpašību dēļ nodokļu administrācijām ir ļoti grūti izsekot un atklāt ar nodokli apliekamus notikumus. Problēma īpaši saasinās, ja tirdzniecība tiek veikta, izmantojot kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus vai kriptoaktīvu operatorus, kas atrodas citā valstī, vai ja tā tiek veikta tieši starp fiziskām vai juridiskām personām, kas reģistrētas citā jurisdikcijā. Tas, ka netiek ziņots par ienākumiem no kriptoaktīvu ieguldījumiem, rada dalībvalstu nodokļu ieņēmumu iztrūkumu. Tas arī nodrošina kriptoaktīvu lietotājiem priekšrocības salīdzinājumā ar tiem, kuri neiegulda kriptoaktīvos. Ja šī regulējuma nepilnība netiks novērsta, nebūs iespējams īstenot mērķi nodrošināt taisnīgu nodokļu uzlikšanu. Lai kliedētu šīs bažas, Komisija ierosināja šo priekšlikumu, kura pamatā ir ESAO sistēma ziņošanai par kriptoaktīviem. Tajā ir noteiktas pienācīgas pārbaudes procedūras, ziņošanas prasības un citi noteikumi attiecībā uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus. Galvenā atšķirība starp šo priekšlikumu un ESAO sistēmu ziņošanai par kriptoaktīviem ir tā, ka to kriptoaktīvu pakalpojumu operatoru darbība, kas darbojas ES tirgū, tiek regulēta ar Regulu XXX. Labi funkcionējoša un koordinēta ziņošana un informācijas apmaiņa ir nepieciešama arī tāpēc, lai uzlabotu apstākļus nepieciešamo pasākumu veikšanai nolūkā īstenot sankcijas pret Krieviju. Tas palielina steidzamību un izceļ to, cik svarīgi ir ieviest noteikumus, lai nodrošinātu, ka informācija, kas saistīta gan ar kriptoaktīvu turēšanu, gan darījumiem ar tiem, tiek paziņota un ar to notiek apmaiņa starp dalībvalstīm. Šajā priekšlikumā ir paredzēts arī stiprināt minētās direktīvas spēkā esošos noteikumus, lai atspoguļotu iekšējā tirgū un starptautiskā līmenī novērotās norises. Tādējādi būtu jāveicina efektīva ziņošana un informācijas apmaiņa, arī atspoguļojot jaunākos Kopējā ziņošanas standarta papildinājumus, citstarp e-naudas un centrālās bankas digitālo valūtu noteikumu integrāciju, nodrošinot skaidru un saskaņotu atbilstības pasākumu sistēmu vai paplašinot pārrobežu nolēmumu darbības jomu, attiecinot tos arī uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību. •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Ierosinātais tiesību akts ir vērsts uz plašu politisko prioritāti saistībā ar pārredzamības nodrošināšanu nodokļu jomā, kas ir priekšnoteikums efektīvai cīņai pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu. Direktīva par administratīvo sadarbību, kas nodrošina satvaru dalībvalstu kompetento iestāžu administratīvajai sadarbībai nodokļu jomā, tika grozīta vairākas reizes, konkrēti, ar šādām iniciatīvām:

–Padomes 2014. gada 9. decembra Direktīva 2014/107/ES (DAS2) attiecībā uz finanšu konta informācijas automātisku apmaiņu starp dalībvalstīm, pamatojoties uz ESAO Kopējo ziņošanas standartu (KZS), kas nosaka automātisku informācijas apmaiņu par nerezidentu turētiem finanšu kontiem; –Padomes 2015. gada 8. decembra Direktīva (ES) 2015/2376 (DAS3) attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nodokļu nolēmumiem; –Padomes 2016. gada 25. maija Direktīva (ES) 2016/881 (DAS4) attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu par pārskatu sniegšanu par katru valsti starp nodokļu iestādēm; –Padomes 2016. gada 6. decembra Direktīva (ES) 2016/2258 (DAS5) attiecībā uz nodokļu iestāžu piekļuvi informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu; –Padomes 2018. gada 25. maija Direktīva (ES) 2018/822 (DAS6) attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā saistībā ar ziņojamām pārrobežu shēmām; un –Padomes 2021. gada 22. marta Direktīva (ES) 2021/514 (DAS7), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā attiecībā uz pārdevējiem digitālajās platformās. •Saskaņotība ar citām ES politikas jomām Direktīvas par administratīvo sadarbību spēkā esošie noteikumi mijiedarbojas ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu (VDAR) vairākos gadījumos, kad būtiski svarīgi ir persondati. Tajā pašā laikā direktīvā ir iekļauti īpaši noteikumi un aizsardzības pasākumi attiecībā uz datu aizsardzību. Īstenojot ierosinātos grozījumus, arī turpmāk tiks ievēroti un respektēti šie aizsardzības pasākumi. Attiecīgie IT un procesuālie pasākumi nodrošina persondatu aizsardzību saskaņā ar VDAR. Datu apmaiņa notiks, izmantojot drošu elektronisko sistēmu, kas šifrē un atšifrē datus, un katrā nodokļu administrācijā šai informācijai vajadzētu būt pieejamai tikai pilnvarotām valsts amatpersonām. Dalībvalstīm kā kopīgiem datu pārziņiem būs jānodrošina datu glabāšana saskaņā ar VDAR noteiktajiem drošības pasākumiem un laika ierobežojumiem. Komisija darbojas vairākās politikas jomās, kas saistītas ar kriptoaktīvu tirgu, citstarp ar kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem un kriptoaktīvu operatoriem, uz kuriem attiecas ierosinātā iniciatīva. Ierosinātā iniciatīva neietekmē citus vienlaikus notiekošos Komisijas projektus, jo tās īpašais mērķis ir risināt konkrētus ar nodokļiem saistītus jautājumus. Šā priekšlikuma pamatā ir noteikumi, kas izklāstīti Regulā par kriptoaktīvu tirgu (Regula XXX) un Līdzekļu pārvedumu regulā, jo īpaši attiecībā uz minētajos ES tiesību aktos noteikto definīciju izmantošanu un paļaušanos uz Regulā par kriptoaktīvu tirgu noteiktajām atļauju piešķiršanas prasībām. Ar Līdzekļu pārvedumu regulu tiek nodrošināta noteikta līmeņa pienācīga pārbaude, ko atbildīgie subjekti veic nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas nolūkos, bet tajā nav paredzēta tik detalizēta ziņošana un automātiska informācijas apmaiņa, kāda ir nepieciešama tiešo nodokļu vajadzībām. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Attiecībā uz likumdošanas iniciatīvām tiešo nodokļu jomā juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 115. pants. Lai gan tajā nav skaidras atsauces uz tiešajiem nodokļiem, 115. pants attiecas uz direktīvām par valstu tiesību aktu , kas tieši ietekmē iekšējā tirgus izveidi vai darbību, tuvināšanu. Lai šis nosacījums būtu izpildīts, ir nepieciešams, lai ierosinātie ES tiesību akti tiešo nodokļu jomā būtu vērsti uz pašreizējo neatbilstību novēršanu iekšējā tirgus darbībā. Turklāt, ņemot vērā to, ka informāciju, ar kuru apmainās saskaņā ar Direktīvu par administratīvo sadarbību, var izmantot arī PVN un citu netiešo nodokļu jomā, kā juridiskais pamats tiek minēts arī LESD 113. pants. Tā kā ar ierosināto iniciatīvu tiek grozīta Direktīva, ir dabiski, ka juridiskais pamats paliek nemainīgs. Ierosinātie noteikumi, kuru mērķis ir uzlabot esošo regulējumu attiecībā uz informācijas apmaiņu un administratīvo sadarbību, nenovirzās no direktīvas priekšmeta. Paredzētie grozījumi galvenokārt nodrošinās skaidru un saskaņotu atbilstības pasākumu satvaru, integrēs e-naudas noteikumus esošajā regulējumā un paplašinās pārrobežu nolēmumu darbības jomu, attiecinot tos arī uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību. Šo noteikumu konsekventu piemērošanu var panākt, tikai tuvinot valstu tiesību aktus. Papildus esošajam regulējumam priekšlikumā ir izklāstīti noteikumi par ziņošanu, kuru veic kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kuri sniedz ziņojumus, reaģējot uz problēmām nodokļu jomā, kas rodas, izmantojot kriptoaktīvus ieguldījumiem vai kā apmaiņas līdzekli. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, ļauj kriptoaktīvu lietotājiem izmantot to pakalpojumus, vienlaikus, iespējams, neziņojot par ienākumiem, kas gūti viņu rezidences dalībvalstī. Tā rezultātā dalībvalstis cieš nereģistrētu ienākumu un nodokļu ieņēmumu zaudējumu dēļ. Šāda situācija rada arī negodīgas nodokļu konkurences apstākļus attiecībā pret privātpersonām vai uzņēmumiem, kuri veic ieguldījumus kriptoaktīvos, tādejādi kropļojot iekšējā tirgus darbību. No tā izriet, ka šādu situāciju var atrisināt, tikai izmantojot vienotu pieeju, kā noteikts LESD 115. pantā. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Priekšlikumā ir pilnībā ievērots LESD 5. pantā noteiktais subsidiaritātes princips. Tas attiecas uz administratīvo sadarbību nodokļu jomā. Tajā ir ietvertas dažas izmaiņas noteikumos, lai uzlabotu to spēkā esošo noteikumu darbību, kuri attiecas uz pārrobežu sadarbību starp dalībvalstu nodokļu administrācijām. Priekšlikumā paredzēts arī paplašināt automātiskās informācijas apmaiņas darbības jomu, attiecinot to arī uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem un kriptoaktīvu operatoriem, nosakot tiem pienākumu ziņot par kriptoaktīvu lietotāju gūtajiem ienākumiem. Nodokļu iestādēm trūkst informācijas, lai uzraudzītu gan ieņēmumus, kas iegūti, izmantojot kriptoaktīvus, gan iespējamās nodokļu sekas. Citiem vārdiem sakot, nodokļu administrācijām trūkst informācijas par kriptoaktīviem, lai gan dažos pēdējos gados kriptoaktīvu tirgus ir kļuvis arvien nozīmīgāks. Lielākajā daļā dalībvalstu jau ir pieņemti tiesību akti vai vismaz administratīvas norādes nolūkā aplikt ar nodokli ienākumus, kas gūti no kriptoaktīvu ieguldījumiem. Tomēr tām bieži trūkst vajadzīgās informācijas, kas tām ļautu pieņemt šādus tiesību aktus vai norādes. Juridisko noteiktību un skaidrību var nodrošināt, tikai novēršot valstu neefektivitāti, izmantojot vienotu noteikumu kopumu, kas piemērojams visām dalībvalstīm. Iekšējam tirgum ir nepieciešams spēcīgs mehānisms, lai vienoti novērstu šīs nepilnības un labotu esošos izkropļojumus, nodrošinot, ka nodokļu iestādes laikus saņem atbilstošu informāciju. Saskaņots ziņošanas satvars visā ES šķiet neaizstājams, ņemot vērā to pakalpojumu pārrobežu dimensiju, kurus nodrošina kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus. Ņemot vērā to, ka ziņošanas pienākums attiecībā uz ienākumiem, kas gūti no kriptoaktīvu ieguldījumiem, ir noteikts ar mērķi galvenokārt informēt nodokļu iestādes par kriptoaktīvu pārrobežu darījumiem, ir jāīsteno šāda iniciatīva, rīkojoties ES līmenī, lai nodrošinātu vienotu pieeju identificētajai problēmai. Tāpēc ES ir labākā pozīcijā nekā atsevišķas dalībvalstis, lai risinātu identificētās problēmas un nodrošinātu informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības sistēmas efektivitāti un pilnīgumu. Pirmkārt, ierosinātā direktīva nodrošinās noteikumu konsekventu piemērošanu visā ES. Otrkārt, uz visiem kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus un uz ko attiecas priekšlikuma darbības joma, attieksies vienas un tās pašas ziņošanas prasības. Treškārt, ziņošanu papildinās informācijas apmaiņa, kas ļaus nodokļu administrācijām iegūt visaptverošu informācijas kopumu par ienākumiem, kas gūti no ieguldījumiem kriptoaktīvos.

•Proporcionalitāte Ar šo priekšlikumu ir paredzēts uzlabot spēkā esošos direktīvas par administratīvo sadarbību noteikumus un paplašināt automātiskās apmaiņas darbības jomu, attiecinot to arī uz konkrētu informāciju, kuru snieguši kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus. Uzlabojumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu informācijas apmaiņas un, plašākā nozīmē, administratīvās sadarbības mērķi. Ņemot vērā to, ka identificētie iekšējā tirgus darbības traucējumi parasti pārsniedz vienas dalībvalsts robežas, ES kopīgie noteikumi ir minimums, kas ir nepieciešams, lai efektīvi risinātu šīs problēmas. Tādējādi ar ierosinātajiem noteikumiem tiek veicināta DAS direktīvas skaidrāka, konsekventāka un efektīvāka piemērošana, ļaujot labāk sasniegt tās mērķus. Paredzētais pienākums kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, ziņot par ienākumiem, ko guvuši to pakalpojumu lietotāji, arī piedāvā praktisku risinājumu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, izmantojot informācijas apmaiņas mehānismus, kas jau iepriekš izmēģināti attiecībā uz DAS3 un DAS6. Tādējādi var apgalvot, ka ierosinātā iniciatīva ir proporcionāls risinājums, kā novērst DAS direktīvā identificētās nepilnības, un ka tās mērķis ir arī risināt nodokļu nemaksāšanas problēmu. •Juridiskā instrumenta izvēle Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir divējāds: LESD 113. un 115. pants, kuros ir skaidri noteikts, ka tiesību aktus šajā jomā var pieņemt tikai direktīvas juridiskajā formā. Tāpēc nav pieļaujams izmantot jebkāda cita veida ES tiesību aktus, ja ir jāpieņem saistoši noteikumi nodokļu jomā. Turklāt ierosinātā direktīva ir minētās DAS direktīvas septītais grozījums; tādējādi tā seko Padomes Direktīvām 2014/107/ES, (ES) 2015/2376, (ES) 2016/881, (ES) 2016/2258, (ES) 2018/822 un (ES) 2021/514. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes Eiropas Revīzijas palāta 2021. gadā pārbaudīja, kā Eiropas Komisija uzrauga Direktīvā 2011/16/ES noteiktās nodokļu informācijas apmaiņas sistēmas īstenošanu un darbību un kā dalībvalstis izmanto informāciju, ar kuru ir notikusi apmaiņa. Turklāt Eiropas Parlaments novērtēja, kā tiek īstenoti informācijas apmaiņas pienākumi saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES un tās turpmākajiem grozījumiem, kuru mērķis ir apkarot krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, atvieglojot ar nodokļiem saistītas informācijas apmaiņu. Eiropas Revīzijas palāta savā ziņojumā secināja, ka sistēma kopumā ir labi izveidota, taču ir jādara vairāk saistībā ar uzraudzību, datu kvalitātes nodrošināšanu un saņemtās informācijas izmantošanu. Eiropas Parlaments savā rezolūcijā apgalvo, ka informācijas apmaiņas kvalitāte ir ierobežota un ka sistēmas efektivitātes uzraudzības līmenis ir zems. Tika arī atzīmēts, ka pašlaik nav vienota ES satvara sistēmas darbības rezultātu un snieguma uzraudzībai un ka tikai dažas dalībvalstis sistemātiski pārbauda to datu kvalitāti, ar kuriem ir veikta apmaiņa. Visbeidzot, Eiropas Parlaments atbalstīja jaunu tiesību aktu pieņemšanu, lai stiprinātu un vēl vairāk uzlabotu DAS direktīvu, vienlaikus nodrošinot spēkā esošo noteikumu un standartu rūpīgu īstenošanu, arī nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas jomā. Pamatojoties uz šiem diviem ziņojumiem, šajā tiesību akta priekšlikumā ir sniegts konkrētu iniciatīvu kopums, lai uzlabotu administratīvās sadarbības īstenošanu. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Komisija 2021. gada 10. martā sāka sabiedrisko apspriešanu, lai apkopotu atsauksmes par turpmāko ES rīcību attiecībā uz informācijas apmaiņas satvara stiprināšanu nodokļu jomā. Tika uzdoti vairāki jautājumi, un ieinteresētās personas sniedza atbalstošas atsauksmes kopumā 33 atbildēs. Turklāt 2021. gada 23. martā Komisija rīkoja mērķtiecīgu apspriešanos ar uzņēmējdarbības nozari, tiekoties ar dažādiem dalībniekiem, kas pārstāvēja kriptoaktīvu un e-naudas pakalpojumu sniedzējus un digitālo aktīvu asociācijas. Pārstāvji bija vienisprātis par to, ka standartizēts ES tiesiskais regulējums attiecībā uz informācijas vākšanu no kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, nodrošina priekšrocības salīdzinājumā ar vairākiem atšķirīgiem valstu ziņošanas noteikumiem. Turklāt pārstāvji iestājās par risinājumu, kas būtu līdzīgs DAS2 un kas ļautu sniegt informāciju tikai tās dalībvalsts nodokļu administrācijai, kurā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, ir saņēmis atļauju / ir rezidents / ir reģistrēts. Apspriešanās ar dalībvalstīm notika, izmantojot anketu un īpašas sanāksmes. Komisijas dienesti 2020. gada 13. novembrī un 2021. gada 24. martā organizēja IV darba grupas sanāksmi, kurā dalībvalstīm bija iespēja apspriest iespējamu DAS direktīvas grozījumu priekšlikumu. Sanāksmē galvenā uzmanība tika pievērsta ziņošanai un informācijas apmaiņai par ienākumiem, kas gūti no kriptoaktīvu ieguldījumiem. Kopumā tika pausts plašs atbalsts iespējamai ES iniciatīvai par informācijas apmaiņu attiecībā uz kriptoaktīvu lietotāju ienākumiem, kas gūti ar kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju, kuri sniedz ziņojumus, starpniecību. Lielākā daļa dalībvalstu atbalstīja darbības jomas saskaņošanu ar darbu, kas paveikts ESAO līmenī. Kopumā gan sabiedriskajās, gan mērķorientētajās apspriedēs, šķiet, ir panākta vienprātība par tām problēmām, kas būtu jārisina ar jaunajiem noteikumiem, kuri ir vērsti uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, proti, neziņošana par turējumiem un darījumiem, kas saistīti ar kriptoaktīviem, un nepieciešamība precizēt e-naudas produktu iekļaušanu ziņošanas pienākuma un informācijas apmaiņas starp dalībvalstīm darbības jomā. •Ietekmes novērtējums Komisija veica attiecīgo politikas risinājumu ietekmes novērtējumu. Par to 2021. gada 12. novembrī tika saņemts pozitīvs Regulējuma kontroles padomes atzinums (SEC(2022)438). Regulējuma kontroles padome sniedza pozitīvu atzinumu ar piezīmēm, izklāstot vairākus ieteikumus uzlabojumiem, kas ir ņemti vērā galīgajā ietekmes novērtējuma ziņojumā (SWD(2022) 401). Regulējuma kontroles padome sniedza komentārus par iespējamiem uzlabojumiem attiecībā uz šīs iniciatīvas darbības jomas aprakstu un visiem pieejamajiem un īstenojamiem politikas risinājumiem, ņemot vērā ietekmi uz maziem un vidējiem uzņēmumiem. Ietekmes novērtējums tika pārstrādāts, lai labāk definētu šīs iniciatīvas darbības jomu un sīkāk analizētu dažādus politikas risinājumus, ņemot vērā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju iespējamo nodalīšanu atkarībā no to lieluma. Salīdzinājumā ar pamatscenāriju ir izvērtēti dažādi politikas risinājumi, ņemot vērā efektivitātes, lietderības un saskaņotības kritērijus. Augstākajā analīzes līmenī ir jāizvēlas starp status quo vai pamatscenāriju un scenāriju, kurā Komisija rīkotos, veicot neregulatīvu vai regulatīvu darbību. Neregulatīva darbība būtu ieteikuma sniegšana. Regulatīvās iespējas ietver likumdošanas iniciatīvu, lai grozītu konkrētus spēkā esošā administratīvās sadarbības regulējuma elementus. Dažādie politikas risinājumi bija saistīti ar dažādu ziņošanas veidu mijiedarbību (t. i., ziņošana par katru darījumu atsevišķi vai kopsavilkuma veidā, vai arī hibrīda ziņošana) un iespēju noteikt robežvērtību, pamatojoties uz uzņēmumu lielumu (apgrozījumu). Vēlamais risinājums ir hibrīda ziņošana, kad kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, sniedz apkopotu informāciju par katru kriptoaktīva veidu un par katru darījuma veidu, tādējādi nodrošinot, ka nodokļu iestādes var pārvaldīt saņemtās informācijas apjomu, lai veiktu nepieciešamo riska analīzi. Vēlamais risinājums neietver nekādu robežvērtību, kas balstīta uz tā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja lielumu, kas sniedz ziņojumus, jo tas var radīt nepilnības.

Attiecībā uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, ietekmes novērtējumā norādīts, ka regulatīvais risinājums ES līmenī ir vispiemērotākais identificētās politikas īstenošanai. Tika pierādīts, ka status quo jeb pamatscenārijs ir vismazāk efektīvais, lietderīgais vai saskaņotais risinājums. Atšķirībā no pamatscenārija ES obligāts vienots standarts nodrošinātu, ka visām ES nodokļu administrācijām ir piekļuve viena un tā paša veida datiem. Citiem vārdiem sakot, ES regulatīvā darbība visām nodokļu iestādēm radītu vienlīdzīgus nosacījumus attiecībā uz piekļuvi informācijai, kas savākta identificētam nodokļu nolūkam. Šajā risinājumā arī ir paredzēta automātiska informācijas apmaiņa ES līmenī, pamatojoties uz kopīgiem standartiem un specifikācijām. Tas ir vienīgais scenārijs, pēc kura īstenošanas tiktu nodrošināts, ka nodokļu iestādes kriptoaktīvu lietotāja dalībvalstī var pārbaudīt, vai lietotājs ir precīzi paziņojis par savu kapitāla pieaugumu, kas gūts no kriptoaktīvu ieguldījumiem, bez vajadzības pēc ad hoc, laikietilpīgiem pieprasījumiem un izmeklēšanām. Turklāt ES obligāts kopējs ziņošanas standarts nodrošinātu, ka kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji nesaskaras ar sadrumstalotiem valstu risinājumiem attiecībā uz ziņošanas pienākumiem, kas saistīti ar nodokļiem. Ekonomiskā ietekme Ieguvumi Pienākums ziņot par ienākumiem, kas gūti no kriptoaktīvu ieguldījumiem, un šādas informācijas apmaiņa palīdzēs dalībvalstīm saņemt pilnu informācijas kopumu, lai varētu iekasēt maksājamos nodokļu ieņēmumus. Pamatojoties uz aplēsēm, papildu nodokļu ieņēmumi varētu sasniegt 2,4 miljardus EUR. Kopīgi ziņošanas noteikumi arī palīdzēs radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem. Pārredzamība attiecībā uz kriptoaktīvu ieguldītāju gūtajiem ienākumiem uzlabotu vienlīdzīgus konkurences apstākļus ar tradicionālākiem aktīviem. Vienotam ES obligātajam instrumentam varētu būt arī pozitīva sociālā ietekme, un tas varētu veicināt pozitīvu priekšstatu par nodokļu taisnīgumu un taisnīgu sloga sadalījumu starp nodokļu maksātājiem. Tiek pieņemts, ka, jo plašāka ir noteikumu darbības joma, jo labāks ir priekšstats par nodokļu taisnīgumu, ņemot vērā to, ka problēmas saistībā ar nepietiekamu ziņošanu pastāv attiecībā uz visiem darbību veidiem. Tāda pati argumentācija attiecas uz ieguvumiem taisnīgas sloga sadales ziņā: jo plašāka ir iniciatīvas darbības joma, jo labāk dalībvalstis var nodrošināt, ka maksājamie nodokļi tiek faktiski iekasēti. ES rīcības fiskālie ieguvumi ir daudz lielāki, ja ziņošanas pienākuma darbības joma ir plaša. Izmaksas Vienreizējās izmaksas, kas rodas, veicot ieviešanu un automātisko ziņošanu ES mērogā, tiek lēstas aptuveni 300 miljonu EUR apmērā attiecībā uz visiem kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, un visām nodokļu administrācijām, un atkārtotās izmaksas ik gadu ir aptuveni 25 miljoni EUR. Vienreizējās un atkārtotās izmaksas galvenokārt ir saistītas ar IT sistēmu izstrādi un darbību. Nodokļu administrācijām radīsies arī izpildes panākšanas izmaksas. Izmaksu efektivitātes labad dalībvalstis tiek mudinātas nodrošināt digitālo ziņošanu un pēc iespējas garantēt sistēmu sadarbspēju, arī datu līmenī, starp kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, un nodokļu administrācijām. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Šis priekšlikums ir izstrādāts, lai līdz minimumam samazinātu regulatīvo slogu gan kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, gan nodokļu maksātājiem un nodokļu administrācijām. Saskaņā ar principu “viens pieņemts — viens atcelts” kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, gūs labumu no viendabīgām ziņošanas prasībām visā ES, kas aizstās vairākus standartus katrā dalībvalstī. Vēlamais politikas risinājums ir samērīgs, jo identificētā problēma tiek risināta, nepārsniedzot to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu Līgumos izvirzīto mērķi par labāku iekšējā tirgus darbību bez kropļojumiem. Kopīgie noteikumi aprobežosies ar minimālās nepieciešamās kopīgās sistēmas izveidi, lai ziņotu par ienākumiem, kas gūti no ieguldījumiem kriptoaktīvos. Piemēram, i) noteikumi nodrošina, ka nenotiek dubulta ziņošana (t. i., ir viens ziņošanas punkts); ii) automātiskā apmaiņa attiecas tikai uz attiecīgajām dalībvalstīm; un iii) sodu piemērošana par noteikumu neievērošanu arī turpmāk būs dalībvalstu suverēnā kontrolē. Turklāt saskaņošana tiek veikta tikai tiktāl, ciktāl nepieciešams, lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes tiek informētas par gūtajiem ienākumiem. Pēc tam dalībvalstu ziņā ir lemt par maksājamo nodokli saskaņā ar valsts tiesību aktiem. •Pamattiesības Šajā ierosinātajā direktīvā tiek ievērotas pamattiesības un principi, kas ir jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši nodokļu administrācijām nosūtāmo datu elementu kopums ir definēts tā, lai iegūtu tikai minimālos datus, kas nepieciešami, lai atklātu neatbilstīgu nepietiekamu ziņošanu vai neziņošanu, saskaņā ar VDAR noteiktajiem pienākumiem, jo īpaši datu minimizēšanas principu. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Skatīt tiesību akta priekšlikuma finanšu pārskatu. 5.DETALIZĒTS KONKRĒTU PRIEKŠLIKUMA NOTEIKUMU SKAIDROJUMS Priekšlikumā ir ierosinātas izmaiņas spēkā esošajos noteikumos par informācijas apmaiņu un administratīvo sadarbību. Ar to arī tiek paplašināta DAS direktīvas darbības joma, iekļaujot tajā automātisku informācijas apmaiņu attiecībā uz to informāciju, kuru paziņo kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus. Noteikumi par pienācīgas pārbaudes procedūrām, ziņošanas prasības un citi noteikumi, kuri piemērojami kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, ir balstīti uz ESAO sistēmu ziņošanai par kriptoaktīviem. i) Automātiska informācijas apmaiņa •Ienākumu un kapitāla kategorijas Ierosinātās direktīvas 8. panta 1. punktā ir noteiktas ienākumu kategorijas, uz kurām attiecas obligāta automātiska informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm. Dividenžu ienākumi no nefiduciāriem kontiem tiek pievienoti tām ienākumu un kapitāla kategorijām, uz kurām jau attiecas informācijas apmaiņa. Ar grozījumu dalībvalstīm arī uzliks pienākumu apmainīties ar citām dalībvalstīm ar visu pieejamo informāciju par visām ienākumu un kapitāla kategorijām attiecībā uz taksācijas periodiem, kas sākas 2026. gada janvārī vai vēlāk, saskaņā ar 8. panta 3. punktu. •Iepriekšēji pārrobežu nolēmumi attiecībā uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību Ierosinātās direktīvas 8.a pantā ir paredzēti noteikumi par automātisku apmaiņu ar iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un dokumentiem par iepriekšēju vienošanos par cenu noteikšanu attiecībā uz personām, kas nav fiziskas personas. Šis noteikums attiecas arī uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību, kuru īpašumā ir finanšu vai ieguldāmā bagātība vai kuru pārvaldībā ir aktīvi vismaz 1 000 000 EUR vērtībā, izņemot šīs personas galveno privāto rezidenci. Ar šo grozījumu dalībvalstīm tiks uzlikts pienākums apmainīties ar citām dalībvalstīm ar informāciju par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem attiecībā uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību, kas izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2020. gada 1. janvāra līdz 2025. gada 31. decembrim; šāda saziņa notiks ar nosacījumu, ka minētie nolēmumi joprojām ir spēkā 2026. gada 1. janvārī.

•Informācija, kuru sniedz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus Ar ierosinātās direktīvas 8.ad pantu nosaka darbības jomu un nosacījumus attiecībā uz obligātu automātisku tādas informācijas apmaiņu, kuru kompetentajām iestādēm paziņo kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus. Sīki izstrādāti noteikumi par pienākumiem, kuri ir jāizpilda kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, ir izklāstīti VI pielikumā, kas ieviests ar III pielikumu. Pirmkārt, noteikumos paredzēts pienākums kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, vākt un pārbaudīt informāciju saskaņā ar šajā priekšlikumā noteiktajām pienācīgas pārbaudes procedūrām. Otrkārt, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, ir jāpaziņo attiecīgajai kompetentajai iestādei informācija par kriptoaktīvu lietotājiem, t. i., tiem, kuri izmanto pakalpojumu sniedzēja pakalpojumu, lai tirgotos un apmainītos ar saviem kriptoaktīviem. Trešais posms attiecas uz paziņotās informācijas paziņošanu, ko veic tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kura ir saņēmusi informāciju no kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, tās attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā kriptoaktīvu lietotājs, par kuru jāziņo, ir rezidents. Darbības joma V pielikuma IV iedaļā ir sniegtas definīcijas, kas nosaka ziņošanas noteikumu darbības jomu. –Uz ko attiecas ziņošanas pienākums? Noteikumi ietver definīcijas par to, kas ir kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kriptoaktīvu operators, kā arī kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs ir jebkura juridiska persona vai uzņēmums, kas profesionāli nodarbojas ar viena vai vairāku kriptoaktīvu pakalpojumu sniegšanu trešām personām un kas dalībvalstī ir saņēmis atļauju sniegt kriptoaktīvu pakalpojumus saskaņā ar Regulu XXX. Šis termins ir saistīts ar Regulu XXX, lai saglabātu konsekventu definīciju. Turklāt kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem ir atļauts veikt darbību ES, pamatojoties uz atļaujas piešķiršanu, un tie ir iekļauti reģistrā, ko uztur Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI). Kriptoaktīvu operators ir jebkura fiziska persona, juridiska persona vai uzņēmums, kurš profesionāli nodarbojas ar viena vai vairāku kriptoaktīvu pakalpojumu sniegšanu trešām personām, bet uz kuru neattiecas Regulas XXX darbības joma. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, ir jebkurš kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs un jebkurš kriptoaktīvu operators, kas sniedz vienu vai vairākus kriptoaktīvu pakalpojumus un kas ļauj lietotājiem, par kuriem jāsniedz ziņojumi, pabeigt maiņas darījumu. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, definīcija ietver kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kas definēti Regulā XXX, un kriptoaktīvu operatorus, uz kuriem neattiecas Regulas XXX darbības joma (piem., kriptoaktīvu operators ar “neaicinātiem” ES rezidējošiem kriptoaktīvu lietotājiem, kriptoaktīvu operatori, kas tirgo neaizstājamos blokķēžu žetonus) un kuri tādējādi neatbilst nosacījumiem, lai saņemtu atļauju saskaņā ar minēto regulu. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji saņem atļauju saskaņā ar Regulu XXX juridiskās personas dalībvalstī, un tādējādi tie ziņos šajā dalībvalstī. Savukārt, lai aptvertu kriptoaktīvu operatorus, priekšlikuma 8.ad panta 7. punktā ir paredzēti pienākumi veikt vienotu reģistrāciju dalībvalstī pēc viņu izvēles. Ziņošana notiks šādā dalībvalstī. VI pielikuma V iedaļas F punktā ir sīki izklāstīts reģistrācijas process. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz ierosināto noteikumu īstenošanu un, precīzāk, attiecībā uz tā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja reģistrāciju un identifikāciju, kas sniedz ziņojumus, 8.ad panta 11. punkta 3) apakšpunktā Komisijai ir piešķirtas īstenošanas pilnvaras pieņemt standarta veidlapu. Šīs pilnvaras ir jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. Tikai kriptoaktīvu operatoriem, uz kuriem neattiecas Regulas XXX darbības joma, būtu jāreģistrējas dalībvalstī saskaņā ar 8.ad panta 12. punktu. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas jau ir saņēmis atļauju ES saskaņā ar Regulu XXX, tiktu atbrīvots no vienotās reģistrācijas prasības. Tā kā kriptoaktīvu operatori var būt rezidenti ārpus ES, šajā priekšlikumā ir paredzēta atbrīvošana no šajā direktīvā paredzētā vienotās reģistrācijas un ziņošanas pienākuma, kas ir atkarīgs no atbilstošu ziņošanas un apmaiņas mehānismu noteikšanas attiecībā uz ārpus Savienības esošām jurisdikcijām un dalībvalstīm. Šis mehānisms ir līdzīgs Direktīvā 2021/514 (DAS7) iekļautajam mehānismam, un tam ir tāds pats mērķis, proti, nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nepieļaut, ka pakalpojumu sniedzēji izvēlas labvēlīgāko tiesu. Direktīvā ir noteikts, ka Eiropas Savienības un trešo valstu kriptoaktīvu operatoriem ir jāsniedz ziņojumi, ciktāl šādiem trešo valstu operatoriem ir lietotāji, par kuriem jāsniedz ziņojumi un kuri ir Savienības rezidenti. Tas ir būtiski, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, un novērstu negodīgu konkurenci. Trešo valstu operatorus var atbrīvot no pienākuma veikt vienotu reģistrāciju un ziņošanu, ja ir spēkā atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu attiecīgās informācijas apmaiņu starp ārpus Savienības esošu jurisdikciju un dalībvalstīm. Šos atbilstīgos pasākumus noteiks Komisija saskaņā ar 8.ad pantā izklāstītajiem kritērijiem un procesiem. Ja tie ir noteikti kā atbilstoši, reģistrācijas un ziņošanas pienākums tiks atcelts, un, ja tas nebūs noteikts, joprojām tiks piemēroti DAS direktīvā paredzētie reģistrācijas un ziņošanas pienākumi. –Par kuriem darījumiem ir jāsniedz ziņojumi? Darījumi, par kuriem jāsniedz ziņojumi, ir ziņojamo kriptoaktīvu maiņas darījumi un pārvedumi. Šā priekšlikuma darbības jomā ietilpst gan iekšzemes, gan pārrobežu darījumi, un tos apkopo pēc ziņojamo kriptoaktīvu veida. –Par kādu personu veiktiem darījumiem ir jāsniedz ziņojumi? Kriptovalūtu lietotājs ir fiziska persona vai vienība, kura ir kriptovalūtu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, klients nolūkā veikt darījumus, par kuriem jāsniedz ziņojumi. Fiziska persona vai vienība, kura nav finanšu iestāde vai kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, un kura darbojas kā kriptoaktīvu lietotājs citas fiziskas personas vai vienības labā vai vārdā kā aģents, turētājs, ieceltā persona, parakstītājs, ieguldījumu konsultants vai starpnieks, netiek uzskatīta par kriptoaktīvu lietotāju, un šāda cita fiziska persona vai vienība tiek uzskatīta par kriptoaktīvu lietotāju.

Ja kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, atvieglo maksājumus ar kriptoaktīviem tirgotāja vārdā vai tā uzdevumā, klients, kas ir tirgotāja darījuma partneris, ir jāuzskata par kriptoaktīvu lietotāju. Šādos gadījumos kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāpārbauda klienta identitāte saskaņā ar valsts noteikumiem par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu. Lietotājs, par kuru jāsniedz ziņojums, ir kriptoaktīvu lietotājs, kas ir rezidents dalībvalstī un ir persona, par kuru jāsniedz ziņojumi. Izslēgtās personas ir: a) vienība, kuras akcijas regulāri tirgo vienā vai vairākos vispāratzītos vērtspapīru tirgos; b) jebkura vienība, kas ir a) punktā aprakstītās vienības saistītā vienība; c) valdības vienība; d) starptautiska organizācija; e) centrālā banka; f) finanšu iestāde, kas nav IV iedaļas E daļas 5. punkta b) apakšpunktā aprakstītā ieguldījumu sabiedrība. Ziņojumus sniedz tikai par tāda lietotāja darījumiem, par kuru jāsniedz ziņojumi. Pienācīgas pārbaudes procedūras Lai identificētu lietotājus, par kuriem jāsniedz ziņojumi, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kad sniedz ziņojumu, veic VI pielikuma III iedaļā noteiktās pienācīgas pārbaudes procedūras. Pienācīgas pārbaudes procedūras attiecas uz atsevišķiem kriptoaktīvu lietotājiem, kā arī uz vienībām, kas ir kriptoaktīvu lietotājas un kas jāidentificē kā lietotāji, par kuriem jāsniedz ziņojumi. Šādus lietotājus, par kuriem jāsniedz ziņojumi, identificē, izmantojot pašapliecinājumu, kas ļauj kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kuri sniedz ziņojumus, noteikt, piemēram, kriptoaktīvu lietotāju rezidences vietu(-as). Šajā procesā saskaņā ar klienta pienācīgas pārbaudes procedūrām var vākt papildu dokumentus. III iedaļas A punktā ir noteikta konkrēta informācija, kura kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāapkopo par atsevišķu kriptoaktīvu lietotāju. III iedaļas B punktā ir noteikta konkrēta informācija, kura kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāapkopo par vienību, kas ir kriptoaktīvu lietotāja. Šīs procedūras piemēro, lai noteiktu, vai vienība, kas ir kriptoaktīvu lietotāja, ir tāda lietotāja, par kuru jāsniedz ziņojumi, vai arī vienība, kas nav izslēgtā persona, ar vienu vai vairākām kontrolējošām personām, kas ir personas, par kurām jāsniedz ziņojumi. III iedaļas C punktā ir izklāstīti noteikumi par pašapliecinājuma prasībām individuāliem kriptoaktīvu lietotājiem un vienībām, kas ir kriptoaktīvu lietotājas. III iedaļas D punktā ir noteiktas vispārējas prasības pienācīgas pārbaudes veikšanai. Ziņojumu sniegšana kompetentajai iestādei, ko veic kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kurš sniedz ziņojumus Savāktā un pārbaudītā informācija ir jāpaziņo ne vēlāk kā līdz 31. janvārim gadā, kas seko attiecīgajam kalendārajam gadam vai citam atbilstošam pārskata periodam par darījumiem, par kuriem jāsniedz ziņojumi. Ziņojumu sniegšana jāveic tikai vienā dalībvalstī (t. i., vienota reģistrācija dalībvalstī pēc izvēles vai atļaujas izsniegšanas dalībvalstī). Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāsniedz ziņojumi dalībvalstī, kurā tas ir saņēmis atļauju saskaņā ar Regulu XXX. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus un kas nav saņēmis atļauju saskaņā ar Regulu XXX, ir jāsniedz ziņojumi dalībvalstī, kurā tas ir reģistrējies saskaņā ar 8.ad panta 11. punktu. Saskaņā ar grozīto 25. panta 3. punktu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāinformē katra attiecīgā persona par to, ka informācija, kas attiecas uz šo personu, tiks apkopota un paziņota kompetentajām iestādēm saskaņā ar šajā ierosinātajā direktīvā izklāstītajām prasībām. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāsniedz arī visa informācija, kas datu pārziņiem ir jāsniedz saskaņā ar VDAR. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāsniedz katrai personai visa informācija un ne vēlāk kā pirms šīs informācijas paziņošanas. Tas neskar datu subjekta tiesības, kas paredzētas VDAR. Automātiska informācijas apmaiņa starp kompetentajām iestādēm Informācija, kuru sniedz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, ir jāpaziņo to dalībvalstu kompetentajām nodokļu iestādēm, kurās kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, ir rezidents nodokļu vajadzībām vai kurās tas ir saņēmis atļauju, vai kurās tas ir reģistrēts, divos mēnešos pēc tā kalendārā gada beigām, uz kuru attiecas ziņošanas prasības, ko piemēro kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus. Ierosinātās direktīvas 8.ad panta 3. punktā ir noteikts, kāda informācija ir jāpaziņo minētajām dalībvalstu kompetentajām nodokļu iestādēm. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, ir jāpaziņo informācija tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā tas ir saņēmis atļauju, kurā ir tā nodokļu rezidence vai kurā tas ir reģistrēts, ne vēlāk kā līdz 31. janvārim gadā, kas seko attiecīgajam kalendārajam gadam vai citam atbilstošam pārskata periodam, kurā veikts darījums, par kuru jāsniedz ziņojums. Šāda savlaicīga informācijas apmaiņa sniegs nodokļu iestādēm pilnīgu informācijas kopumu, kas ļaus sagatavot iepriekš aizpildītus ikgadējos nodokļu aprēķinus. Automātiskā informācijas apmaiņa notiks elektroniski ES kopējā sakaru tīklā (CCN), izmantojot Komisijas izstrādātu XML shēmu. Tas ir kopējais sakaru tīkls, ko izmanto informācijas automātiskai apmaiņai saskaņā ar šo direktīvu. Automātiskas informācijas apmaiņas nolūkā saskaņā ar šo priekšlikumu informācija tiks nosūtīta uz centrālo direktoriju, ko izveidojusi Komisija un kas jau tiek izmantots automātiskai informācijas apmaiņai par iepriekšējiem pārrobežu nodokļu nolēmumiem un pārrobežu shēmām. Maiņas darījumu efektīva īstenošana un novēršana Ja kriptoaktīvu lietotājs nesniedz III iedaļā prasīto informāciju pēc diviem atgādinājumiem, kas saņemti pēc kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, sākotnējā pieprasījuma, bet ne pirms 60 dienu termiņa beigām, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, neļauj kriptoaktīvu lietotājam veikt maiņas darījumus (sk. V iedaļas A punktu).

ii) Administratīvā sadarbība •Sodi un citi atbilstības pasākumi Direktīvas 25.a pants “Sodi un citi atbilstības pasākumi” Efektīvi sodi par neatbilstību valsts līmenī Direktīvas 25.a pants par sankcijām ir grozīts, īpaši norādot, ka dalībvalstīm ir jāparedz noteikumi par sodiem, kas piemērojami par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu un attiecas uz 8. panta 3.a punktu, 8.aa, 8.ab, 8.ac un 8.ad pantu. Direktīvā paredzētajiem sodiem un citiem atbilstības pasākumiem ir jābūt efektīviem, samērīgiem un preventīviem. Minimālais finansiālais sods ir jāpiemēro gadījumos, kad pēc diviem spēkā esošiem administratīviem atgādinājumiem netiek sniegta informācija vai kad sniegtajā informācijā ir nepilnīgi, nepareizi vai nepatiesi dati, kas veido vairāk nekā 25 % no informācijas, kas būtu jāpaziņo. iii) Citi noteikumi •Informācijas izmantošana Direktīvas 16. pants ir grozīts, pievienojot jaunu 7. punktu, kurā noteikts, ka dalībvalstīm ir jāievieš efektīvs mehānisms, lai nodrošinātu, ka tiek izmantota informācija, kas iegūta, izmantojot ziņošanu un automātisko informācijas apmaiņu saskaņā ar 8. līdz 8.ad pantu. Direktīvas 16. panta 2. punkts ir grozīts, lai nodrošinātu, ka informāciju, kas paziņota un ar ko apmainās saskaņā ar Direktīvu par administratīvo sadarbību, papildus tiešajiem nodokļiem var izmantot arī citiem mērķiem situācijās, kad ES līmenī ir panākta vienošanās izmantot šādu informāciju, lai īstenotu sankcijas starptautiskā kontekstā. Šādas situācijas jo īpaši būtu situācijas, kad saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. pantu ir pieņemti lēmumi par ierobežojošiem pasākumiem. Informācija, ar kuru apmainās saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES, var būt ļoti svarīga, lai atklātu ierobežojošo pasākumu pārkāpumus vai apiešanu. Savukārt jebkādi iespējamie sankciju pārkāpumi būs būtiski nodokļu vajadzībām, jo izvairīšanās no ierobežojošiem pasākumiem vairumā gadījumu būs uzskatāma arī par nodokļu apiešanu saistībā ar šiem aktīviem. Ņemot vērā iespējamo sinerģiju un ciešo saikni starp abām minētajām jomām, ir lietderīgi atļaut šo datu turpmāku izmantošanu. •Ziņošana Direktīvas 27. panta 2. punktu aizstāj ar noteikumu, ar ko uzliek dalībvalstīm pienākumu savā jurisdikcijā uzraudzīt un novērtēt administratīvās sadarbības efektivitāti cīņā pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu saskaņā ar šo direktīvu. Lai varētu novērtēt šo direktīvu, dalībvalstīm katru gadu ir jāpaziņo Komisijai sava novērtējuma rezultāti. Šā grozījuma rezultātā tiek atcelts IV pielikumā paredzētais divgadu novērtējums par pārrobežu shēmu raksturīgajām pazīmēm. ·Informācijas paziņošana par nodokļu maksātāja identifikācijas numuriem Pievieno 27.c pantu, lai iekļautu noteikumu, ar ko dalībvalstīm pieprasa nodrošināt, ka 8. panta 1. un 3.a punktā, 8.a panta 6. punktā, 8.aa panta 3. punktā, 8.ab panta 14. punktā, 8.ac panta 2. punktā un 8.ad panta 3. punktā minētajā informācijas paziņojumā tiek iekļauts rezidences dalībvalsts piešķirtais paziņoto personu vai vienību nodokļu identifikācijas numurs. Nodokļu maksātāja identifikācijas numurs ir jānorāda, pat ja tas nav īpaši prasīts šajos pantos. ·Direktīvas 2014/107/ES noteikumu pārskatīšana Tā kā ar Padomes Direktīvu 2014/107/ES (DAS2) ES tiek īstenots ESAO Kopējais ziņošanas standarts, šajā priekšlikumā ir ņemti vērā grozījumi Kopējā ziņošanas standartā, par kuriem 2022. gada 26. augustā tika panākta vienošanās Kopējā ziņošanas pārskata procesa laikā. Ar šiem grozījumiem tiek paplašināta Kopējā ziņošanas standarta darbības joma, attiecinot to arī uz elektroniskās naudas produktiem un centrālās bankas digitālajām valūtām. Ir panākta vienošanās par papildu grozījumiem, lai vēl vairāk uzlabotu pienācīgas pārbaudes procedūras un ziņošanas rezultātus nolūkā palielināt Kopējā ziņošanas standarta informācijas izmantojamību nodokļu administrācijām un, ja iespējams, mazināt slogu finanšu iestādēm. ·Identifikācijas pakalpojumi Identifikācijas pakalpojumi tiek ieviesti kā vienkāršoti un standartizēti pakalpojumu sniedzēju un nodokļu maksātāju identifikācijas līdzekļi. Tas ļauj dalībvalstīm, kas to vēlas, izmantot šo formātu identifikācijai, nekādā veidā neietekmējot tās informācijas plūsmu un kvalitāti, ar kuru apmainās ar citām dalībvalstīm, kas neizmanto identifikācijas pakalpojumus. ·Informācijas apmaiņas izmantošana citiem mērķiem Kopumā šajā direktīvā ir paredzēta iespēja informāciju, ar kuru veikta apmaiņa, papildus tiešo un netiešo nodokļu vajadzībām izmantot arī citiem mērķiem, ciktāl nosūtītāja dalībvalsts sarakstā ir norādījusi atļauto šādas informācijas izmantošanas mērķi. Šajā priekšlikumā ir atcelta vajadzība apspriesties ar nosūtītāju dalībvalsti gadījumos, kad informācijas izmantošana ir iekļauta nosūtītājas dalībvalsts sagatavotajā sarakstā. Turklāt šajā priekšlikumā ir pienācīgi precizēts, ka informāciju, kas paziņota starp dalībvalstīm, var izmantot arī muitas nodokļu novērtēšanai, administrēšanai un izpildei, kā arī nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanai. ·Direktīvas piemērošanas datums

Direktīva par administratīvo sadarbību ir jāpiemēro no 2026. gada 1. janvāra. Direktīvā ir paredzēti divi izņēmumi. Noteikumus par identifikācijas pakalpojumu piemēro no 2025. gada janvāra. Noteikumus par nodokļu maksātāja identifikācijas numura pārbaudi piemēros tikai no 2027. gada janvāra. 2022/0413 (CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. un 115. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, rīkojoties saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Krāpšana nodokļu jomā, izvairīšanās no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešana ir liela problēma gan Eiropas Savienībā, gan visā pasaulē. Informācijas apmaiņai ir izšķiroša nozīme cīņā pret šādu praksi. (2)Eiropas Parlaments ir uzsvēris, cik politiski svarīga ir taisnīga nodokļu politika un cīņa pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, citstarp izmantojot ciešāku administratīvo sadarbību un informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm. (3)Eiropadome 2021. gada 1. decembrī apstiprināja ECOFIN padomes ziņojumu, kurā Eiropas Komisija tiek aicināta 2022. gadā iesniegt tiesību akta priekšlikumu, kurā būtu ietverti turpmāki grozījumi Padomes Direktīvā 2011/16/ES attiecībā uz informācijas apmaiņu par kriptoaktīviem un nodokļu nolēmumiem attiecībā uz turīgām personām. (4)Eiropas Revīzijas palāta publicēja ziņojumu, kurā izvērtēts šīs direktīvas tiesiskais regulējums un īstenošana. Minētajā ziņojumā secināts, ka Direktīvas 2011/16/ES vispārējais satvars ir stabils, taču daži noteikumi ir jāpastiprina, lai nodrošinātu, ka tiek pilnībā izmantots informācijas apmaiņas potenciāls un tiek novērtēta automātiskās informācijas apmaiņas efektivitāte. Turklāt ziņojumā secināts, ka šīs direktīvas darbības joma būtu jāpaplašina, lai aptvertu papildu aktīvu un ienākumu kategorijas, piemēram, kriptoaktīvus. (5)Pēdējos 10 gados kriptoaktīvu tirgus ir kļuvis nozīmīgāks un būtiski un strauji palielinājis savu kapitalizāciju. Kriptoaktīvi ir digitāls vērtības vai tiesību atveidojums, ko var nodot un uzglabāt elektroniski, izmantojot sadalītās virsgrāmatas tehnoloģiju vai līdzīgu tehnoloģiju. (6)Dalībvalstīs ir pieņemti noteikumi un norādījumi par ienākumu, kas gūti no darījumiem ar kriptoaktīviem, aplikšanu ar nodokli, lai gan dažādās dalībvalstīs šie noteikumi ir atšķirīgi. Tomēr kriptoaktīvu decentralizētais raksturs apgrūtina dalībvalstu nodokļu administrāciju spēju nodrošināt nodokļu saistību izpildi.

(7)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu XXX par kriptoaktīvu tirgiem (Regula XXX) ir paplašināts Savienības regulējuma tvērums, iekļaujot tajā gan jautājumus par kriptoaktīviem, kas līdz šim ar Savienības tiesību aktiem finanšu pakalpojumu jomā netika regulēti, gan arī ar šādiem kriptoaktīviem saistīto pakalpojumu sniedzējus (“kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji”). Regulā XXX ir izklāstītas definīcijas, ko izmanto šajā direktīvā. Lai mazinātu administratīvo slogu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, šajā direktīvā ir ņemta vērā arī Regulā XXX kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem noteiktā prasība saņemt atļauju. Kriptoaktīvu pārrobežu rakstura dēļ ir vajadzīga cieša starptautiskā administratīvā sadarbība, lai nodrošinātu efektīvu regulējumu. (8)Savienības regulējumā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanai (NILL/TFN) tiek paplašināts to atbildīgo subjektu tvērums, uz kuriem attiecas NILL/TFN noteikumi, iekļaujot tajā arī kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kuri tiek reglamentēti ar Regulu XXX. Turklāt Regulā XXX tiek paplašināts maksājumu pakalpojumu sniedzēju pienākums pievienot naudas līdzekļu pārskaitījumiem informāciju par maksātāju un maksājuma saņēmēju, attiecinot to arī uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, lai nodrošinātu kriptoaktīvu pārskaitījumu izsekojamību nolūkā cīnīties pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu. (9)Starptautiskā līmenī Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) sistēmas ziņošanai par kriptoaktīviem mērķis ir ieviest lielāku nodokļu pārredzamību attiecībā uz kriptoaktīviem un ziņošanu par tiem. Lai palielinātu informācijas apmaiņas efektivitāti un samazinātu administratīvo slogu, Savienības noteikumos būtu jāņem vērā ESAO izstrādātā sistēma. (10)Padomes Direktīvā 2011/16/ES ir noteikts pienākums finanšu starpniekiem sniegt finanšu konta informāciju nodokļu administrācijām, kurām pēc tam ir jāapmainās ar šo informāciju ar citām attiecīgajām dalībvalstīm. Tomēr par lielāko daļu kriptoaktīvu saskaņā ar šo direktīvu nav jāsniedz ziņojumi, jo tie nav ne nauda, kas tiek turēta noguldījumu kontos, ne finanšu aktīvi. Turklāt uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kā arī kriptoaktīvu operatoriem vairumā gadījumu neattiecas spēkā esošā finanšu iestāžu definīcija saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES. (11)Lai risinātu jaunas problēmas, kas izriet no arvien plašākas tādu alternatīvo maksāšanas un ieguldījumu līdzekļu izmantošanas, kuri rada jaunus riskus, kas saistīti ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un uz kuriem vēl neattiecas Direktīva 2011/16/ES, noteikumiem par ziņošanu un informācijas apmaiņu būtu jāattiecas uz kriptoaktīviem un to lietotājiem. (12)Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību, ziņošanai vajadzētu būt gan efektīvai, gan vienkāršai un skaidri definētai. Ir grūti noteikt ar nodokli apliekamus notikumus, kas rodas, veicot ieguldījumus kriptoaktīvos. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, vislabāk var savākt un pārbaudīt nepieciešamo informāciju par saviem lietotājiem. Administratīvais slogs nozarei būtu jāsamazina, lai tā varētu pilnībā attīstīt savu potenciālu Savienībā. (13)Automātiska informācijas apmaiņa starp nodokļu iestādēm ir būtiska, lai nodrošinātu tās ar nepieciešamo informāciju, kas ļautu tām pareizi noteikt maksājamo ienākuma nodokļu summas. Ziņošanas pienākumam būtu jāattiecas gan uz pārrobežu, gan iekšzemes darījumiem, lai nodrošinātu ziņošanas noteikumu efektivitāti, pareizu iekšējā tirgus darbību, vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nediskriminācijas principa ievērošanu. (14)Direktīva attiecas gan uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kurus regulē Regula XXX un kuriem ir saskaņā ar šo regulu piešķirta atļauja, gan uz kriptoaktīvu operatoriem, kurus šī regula neregulē un kuriem nav piešķirta atļauja. Abi tiek saukti par kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, jo tiem ir jāsniedz ziņojumi saskaņā ar šo direktīvu. Vispārējā izpratne par to, kas ir kriptoaktīvi, ir ļoti plaša un ietver tos kriptoaktīvus, kas emitēti decentralizētā veidā, kā arī stabilās kriptomonētas un dažus neaizstājamos blokķēžu žetonus. Par kriptoaktīviem, ko izmanto maksājumu vai ieguldījumu mērķiem, saskaņā ar šo direktīvu ir jāsniedz ziņojumi. Tāpēc kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus, katrā atsevišķā gadījumā būtu jāapsver, vai kriptoaktīvus var izmantot maksājumu un ieguldījumu mērķiem, ņemot vērā Regulā XXX paredzētos izņēmumus, jo īpaši attiecībā uz ierobežota tīkla un noteiktiem patēriņa funkcijas žetoniem. (15)Lai nodokļu administrācijas varētu analizēt saņemto informāciju un izmantot to saskaņā ar valsts noteikumiem, piemēram, informācijas saskaņošanai un aktīvu un kapitāla pieauguma novērtēšanai, ir lietderīgi paredzēt tādas informācijas paziņošanu un apmaiņu, kas ir iedalīta sīkāk attiecībā uz katru kriptoaktīvu, ar kuru kriptoaktīvu lietotājs veicis darījumus. (16)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus noteikumu par automātisku informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras pieņemt praktiskus pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju, kas sniedz ziņojumus, paziņotās informācijas obligāto automātisko apmaiņu, arī standarta veidlapu informācijas apmaiņai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (17)Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, uz kuriem attiecas Regula XXX, var veikt savu darbību Savienībā, izmantojot pasi, tiklīdz tie ir saņēmuši atļauju kādā dalībvalstī. Šim nolūkam EVTI uztur reģistru, kurā ir reģistrēti atļauju saņēmušie kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji. Turklāt EVTI uztur arī to operatoru melno sarakstu, kuri sniedz kriptoaktīvu pakalpojumus un kuriem vajadzīga atļauja saskaņā ar Regulu XXX. (18)Kriptovalūtu operatoriem, uz kuriem neattiecas minētās regulas darbības joma, bet kuriem saskaņā ar šo direktīvu ir pienākums ziņot informāciju par kriptovalūtu lietotājiem, kas ir ES rezidenti, būtu jānosaka prasība reģistrēties un ziņot vienā dalībvalstī, lai izpildītu savus ziņošanas pienākumus. (19)Lai šajā jomā veicinātu administratīvo sadarbību ar ārpus Savienības esošām jurisdikcijām, kriptoaktīvu operatoriem, kas atrodas ārpus Savienības esošās jurisdikcijās un sniedz pakalpojumus ES kriptoaktīvu lietotājiem, piemēram, neaizstājamo blokķēžu žetonu pakalpojumu sniedzējiem vai operatoriem, kas sniedz pakalpojumus, pamatojoties uz reverso mārketingu, būtu jāļauj ārpus Savienības esošas jurisdikcijas nodokļu iestādēm sniegt tikai informāciju par kriptoaktīvu lietotājiem, kas ir Savienības rezidenti, ciktāl sniegtā informācija atbilst šajā direktīvā noteiktajai informācijai un ciktāl pastāv efektīva informācijas apmaiņa starp ārpus Savienības esošo jurisdikciju un dalībvalsti. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kas saņēmuši atļauju saskaņā ar Regulu XXX, varētu atbrīvot no pienākuma sniegt šādu informāciju dalībvalstīs, kurās tiem ir atļauja, ja atbilstošā ziņošana tiek veikta ārpus Savienības esošā jurisdikcijā un ja ir spēkā atbilstošs kompetento iestāžu nolīgums. Atbilstošā ārpus Savienības esošā jurisdikcija savukārt paziņotu šādu informāciju to dalībvalstu nodokļu administrācijām, kuru rezidenti ir kriptoaktīvu lietotāji. Vajadzības gadījumā šis mehānisms būtu jāaktivizē, lai novērstu atbilstošās informācijas ziņošanu un pārsūtīšanu vairākas reizes. (20)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai noteiktu, vai informācija, ar kuru ir jāapmainās saskaņā ar nolīgumu starp dalībvalsts un ārpus Savienības esošās jurisdikcijas kompetentajām iestādēm, atbilst šajā direktīvā noteiktajai informācijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. Konkrētāk, Komisijai ar īstenošanas aktiem būtu jānosaka, vai informācija, ar kuru ir jāapmainās saskaņā ar vienošanos starp dalībvalsts un ārpus Savienības esošās jurisdikcijas kompetentajām iestādēm, atbilst minētajā direktīvā norādītajai informācijai. Ņemot vērā to, ka nolīgumu slēgšana ar ārpus Savienības esošām jurisdikcijām par administratīvo sadarbību tiešo nodokļu jomā joprojām ir dalībvalstu kompetencē, Komisijas rīcību varētu uzsākt arī pēc dalībvalsts pieprasījuma. Šim nolūkam ir nepieciešams, lai pēc dalībvalsts lūguma atbilstības noteikšanu varētu veikt arī pirms paredzētās šāda nolīguma noslēgšanas. Ja šādas informācijas apmaiņas pamatā ir daudzpusējs kompetentās iestādes nolīgums, lēmums par atbilstību būtu jāpieņem attiecībā uz visu attiecīgo satvaru, uz ko attiecas šāds kompetentās iestādes nolīgums. Tomēr joprojām vajadzētu būt iespējai vajadzības gadījumā pieņemt lēmumu par atbilstību attiecībā uz divpusēju kompetentās iestādes nolīgumu. (21)Ciktāl starptautiskais standarts ziņošanai un automātiskai informācijas apmaiņai par kriptoaktīviem — ESAO sistēma ziņošanai par kriptoaktīviem — ir minimālais standarts vai līdzvērtīgs standarts, kas nosaka minimālo darbības jomu un saturu tā īstenošanai jurisdikcijās, nebūtu jāpieprasa, lai Komisija veiktu šīs direktīvas un ESAO sistēmas ziņošanai par kriptoaktīviem atbilstības noteikšanu, izmantojot īstenošanas aktu, ja starp ārpus Savienības esošajām jurisdikcijām un visām dalībvalstīm ir noslēgts spēkā esošs atbilstīgs kompetento iestāžu nolīgums (22)Lai gan G20 apstiprināja ESAO sistēmu ziņošanai par kriptoaktīviem un ieteica to ieviest, vēl nav pieņemts lēmums par to, vai tā tiks uzskatīta par minimālo vai līdzvērtīgu standartu. Līdz šā lēmuma pieņemšanai šajā priekšlikumā ir iekļautas divas dažādas pieejas atbilstības noteikšanai. (23)Ar šo direktīvu netiek aizstāti nekādi plašāki pienākumi, kas izriet no Regulas XXX. (24)Lai veicinātu konverģenci un konsekventu uzraudzību attiecībā uz Regulu XXX, valstu kompetentajām iestādēm būtu jāsadarbojas ar citām valstu kompetentajām iestādēm vai institūcijām un jāapmainās ar attiecīgo informāciju. (25)Būtu jāsaprot, ka šajā direktīvā paredzētā reģistrācijas un ziņošanas pienākuma atcelšana, kas ir atkarīga no atbilstošu ziņošanas un apmaiņas mehānismu noteikšanas attiecībā uz ārpus Savienības esošām jurisdikcijām un dalībvalstīm, ir piemērojama tikai nodokļu jomā, jo īpaši šīs direktīvas vajadzībām, un tā nebūtu jāuzskata par pamatu atbilstības atzīšanai citās ES tiesību jomās. (26)Ir ļoti svarīgi pastiprināt Direktīvas 2011/16/ES noteikumus par paziņojamo informāciju vai informāciju, ar ko veicama apmaiņa, lai pielāgotos jaunajām norisēm dažādos tirgos un tādējādi efektīvi cīnītos pret identificētajām darbībām, kas saistītas ar krāpšanu nodokļu jomā, nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Šajos noteikumos būtu jāatspoguļo iekšējā tirgū un starptautiskā līmenī novērotās norises, kas veicina efektīvu ziņošanu un informācijas apmaiņu. Līdz ar to šajā direktīvā cita starpā iekļauti jaunākie ESAO Kopējā ziņošanas standarta papildinājumi, e-naudas un centrālās bankas digitālo valūtu noteikumu integrācija, skaidra un saskaņota atbilstības pasākumu sistēma un pārrobežu nolēmumu darbības jomas paplašināšana, attiecinot tos uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību.

(27)Savienībā bieži tiek izmantoti e-naudas produkti, kas definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/110/ES, un darījumu apjoms un to kopējā vērtība pastāvīgi pieaug. Tomēr Direktīva 2011/16/ES nepārprotami neattiecas uz e-naudas produktiem. Dalībvalstis izmanto dažādas pieejas attiecībā uz e-naudu. Rezultātā uz saistītiem produktiem ne vienmēr attiecas Direktīvā 2011/16/ES noteiktās ienākumu un kapitāla kategorijas. Tāpēc būtu jāievieš noteikumi, kas nodrošina, ka ziņošanas pienākumi attiecas uz e-naudu un e-naudas žetoniem saskaņā ar Regulu XXX. (28)Lai novērstu nepilnības, kas ļauj izvairīties no nodokļu maksāšanas, apiet nodokļus un īstenot krāpšanu nodokļu jomā, dalībvalstīm būtu jānosaka prasība apmainīties ar informāciju par dividenžu ienākumiem no nefiduciāriem kontiem. Tāpēc dividenžu ienākumi no nefiduciāriem kontiem būtu jāiekļauj ienākumu kategorijās, uz kurām attiecas obligāta automātiska informācijas apmaiņa. (29)Nodokļa maksātāja identifikācijas numurs (“NMIN”) ir būtisks, lai dalībvalstis varētu salīdzināt saņemto informāciju ar valstu datubāzēs esošajiem datiem. Tas palielina dalībvalstu spēju identificēt attiecīgos nodokļu maksātājus un pareizi aprēķināt saistītos nodokļus. Tāpēc ir svarīgi, lai dalībvalstis pieprasītu norādīt NMIN, apmainoties gan ar informāciju, kas saistīta ar finanšu kontiem, iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un dokumentiem par iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, ziņojumiem par katru valsti atsevišķi un ziņojamajām pārrobežu shēmām, gan ar informāciju par pārdevējiem digitālajās platformās. (30)Tā kā nenotiek apmaiņa ar nolēmumiem, kas attiecas uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību, nodokļu administrācijas var nebūt informētas par šiem nolēmumiem. Šāda situācija var radīt iespējas īstenot krāpšanu nodokļu jomā, izvairīties no nodokļu maksāšanas un apiet nodokļus. Tāpēc automātiskai apmaiņai ar iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un dokumentiem par iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu būtu jāattiecas arī uz gadījumiem, kad iepriekšējs pārrobežu nolēmums attiecas uz privātpersonu ar lielu neto aktīvu vērtību nodokļu jautājumiem. (31)Lai izmantotu priekšrocības, ko sniedz iepriekšēju pārrobežu nolēmumu obligātā automātiskā apmaiņa attiecībā uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību, tā būtu jāattiecina arī uz tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem, kas izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2020. gada 1. janvāra līdz 2025. gada 31. decembrim un kas joprojām ir spēkā 2026. gada 1. janvārī. (32)Paredzams, ka vairākas dalībvalstis ieviesīs identifikācijas pakalpojumus kā vienkāršotu un standartizētu līdzekli pakalpojumu sniedzēju un nodokļu maksātāju identifikācijai. Dalībvalstīm, kas vēlas izmantot minēto identifikācijas formātu, būtu jāļauj to darīt ar noteikumu, ka tas neietekmē informācijas plūsmu un kvalitāti citās dalībvalstīs, kuras neizmanto šādus identifikācijas pakalpojumus. (33)Principā ir svarīgi, lai saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES paziņotā informācija tiktu izmantota to nodokļu aprēķināšanai, administrēšanai un izpildei, uz kuriem attiecas minētās direktīvas materiālā darbības joma. Lai gan līdz šim tas nav izslēgts, neskaidrības par informācijas izmantošanu ir radušās neskaidrā regulējuma dēļ. Ņemot vērā savstarpējo saikni starp krāpšanu nodokļu jomā, nodokļu apiešanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu un sinerģiju attiecībā uz izpildes panākšanu, ir lietderīgi precizēt, ka informāciju, kas paziņota starp dalībvalstīm, var izmantot arī muitas nodokļu novērtēšanai, administrēšanai un izpildei, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanai un terorisma finansēšanas apkarošanai. (34)Direktīvā 2011/16/ES ir paredzēta iespēja informāciju, ar ko veikta apmaiņa, papildus tiešo un netiešo nodokļu vajadzībām izmantot arī citiem mērķiem, ciktāl nosūtītāja dalībvalsts sarakstā ir norādījusi atļauto šādas informācijas izmantošanas mērķi. Tomēr šādas izmantošanas procedūra ir apgrūtinoša, jo ir jāapspriežas ar nosūtītāju dalībvalsti, pirms saņēmēja dalībvalsts var izmantot informāciju citiem mērķiem. Atceļot šādu apspriešanās prasību, būtu jāatvieglo administratīvais slogs un vajadzības gadījumā jāļauj nodokļu iestādēm ātri rīkoties. Tādēļ nebūtu jāprasa veikt apspriešanos ar nosūtītāju dalībvalsti gadījumos, kad paredzētā informācijas izmantošana ir iekļauta nosūtītājas dalībvalsts sagatavotajā sarakstā. (35)Ņemot vērā tās informācijas apjomu un raksturu, kura tiek vākta un ar kuru tiek veikta apmaiņa, pamatojoties uz grozīto Direktīvu 2011/16/ES, tā var būt noderīga arī citās jomās, ne tikai nodokļu jomā. Lai gan šīs informācijas izmantošana citās jomās parasti būtu jāattiecina tikai uz jomām, ko apstiprinājusi nosūtītāja dalībvalsts saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, ir jāatļauj plašāka informācijas izmantošana situācijās, kurām ir īpašas un nopietnas iezīmes, un ja Savienības līmenī ir panākta vienošanās rīkoties. Šādas situācijas jo īpaši būtu situācijas, kad saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. pantu ir pieņemti lēmumi par ierobežojošiem pasākumiem. Informācija, ar kuru apmainās saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES, var būt ļoti svarīga, lai atklātu ierobežojošo pasākumu pārkāpumus vai apiešanu. Savukārt jebkādi iespējamie sankciju pārkāpumi būs būtiski nodokļu vajadzībām, jo izvairīšanās no ierobežojošiem pasākumiem vairumā gadījumu būs uzskatāma arī par izvairīšanos no nodokļu maksāšanas saistībā ar šiem aktīviem. Ņemot vērā iespējamo sinerģiju un ciešo saikni starp abām minētajām jomām, ir lietderīgi atļaut datu turpmāku izmantošanu. (36)Lai uzlabotu resursu efektīvu izmantošanu, atvieglotu informācijas apmaiņu un izvairītos no nepieciešamības katrai dalībvalstij veikt līdzīgas izmaiņas savās informācijas glabāšanas sistēmās, būtu jāizveido centrālais direktorijs, kas būtu pieejams visām dalībvalstīm un tikai statistikas nolūkos Komisijai un kurā dalībvalstis augšupielādētu un glabātu paziņoto informāciju, lai dalībvalstīm nevajadzētu apmainīties ar šo informāciju, izmantojot drošu e-pastu. Komisijai būtu jāpieņem praktiskie pasākumi, kas vajadzīgi šāda centrālā direktorija izveidei. (37)Lai nodrošinātu, ka dalībvalstis var izmantot pareizu nodokļu maksātāja identifikācijas numuru (NMIN), Komisija izstrādā un nodrošina dalībvalstīm rīku, kas ļauj elektroniski un automatizēti pārbaudīt NMIN, kuru tām sniedzis nodokļu maksātājs vai persona, kas sniedz ziņojumus. Šim IT rīkam būtu jāpalīdz palielināt nodokļu administrāciju atbilstības rādītājus un kopumā uzlabot tās informācijas kvalitāti, ar kuru apmainās. (38)Informācijas, kas iegūta, apmainoties ar informāciju starp dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES, minimālajam glabāšanas periodam nevajadzētu būt ilgākam nekā nepieciešams, bet jebkurā gadījumā ne īsākam par pieciem gadiem. Dalībvalstīm nebūtu jāglabā informācija ilgāk nekā nepieciešams šīs direktīvas mērķu sasniegšanai. (39)Lai nodrošinātu atbilstību Direktīvai 2011/16/ES, dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sodiem un citiem atbilstības pasākumiem, kuriem vajadzētu būt efektīviem, samērīgiem un preventīviem. Katrai dalībvalstij šie noteikumi būtu jāpiemēro saskaņā ar saviem tiesību aktiem un šajā direktīvā izklāstītajiem noteikumiem. (40)Lai garantētu pienācīgu efektivitātes līmeni visās dalībvalstīs, būtu jānosaka minimālie sodu līmeņi attiecībā uz diviem nodarījumiem, kas tiek uzskatīti par smagiem, proti, neziņošana pēc diviem administratīviem atgādinājumiem un gadījums, ja sniegtajā informācijā ir norādīti nepilnīgi, nepareizi vai nepatiesi dati, kas būtiski ietekmē paziņotās informācijas integritāti un ticamību. Nepilnīgi, nepareizi vai nepatiesi dati būtiski ietekmē sniegtās informācijas integritāti un ticamību, ja tie veido vairāk nekā 25 % no kopējiem datiem, kurus nodokļu maksātājam vai vienībai, kas sniedz ziņojumus, būtu vajadzējis pareizi paziņot saskaņā ar VI pielikuma II iedaļas B daļā noteikto prasīto informāciju. Šīm minimālajām sodu summām nevajadzētu liegt dalībvalstīm piemērot stingrākas sankcijas par šiem diviem pārkāpumu veidiem. Dalībvalstīm joprojām ir jāpiemēro efektīvi, preventīvi un samērīgi sodi par cita veida pārkāpumiem. (41)Lai ņemtu vērā iespējamās preču un pakalpojumu cenu izmaiņas, Komisijai reizi piecos gados būtu jāizvērtē šajā direktīvā paredzētie sodi. (42)Lai saskaņotu laikposmus starp Direktīvas 2011/16/EK piemērošanas izvērtēšanu un IV pielikumā paredzēto divgadu novērtējumu par raksturīgajām pazīmēm, šie procesi ir saskaņoti un pēc 2023. gada 1. janvāra notiks ik pēc pieciem gadiem. (43)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725 42. pantu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju. (44)Šajā direktīvā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt, lai pilnībā tiktu ievērotas tiesības uz persondatu aizsardzību un darījumdarbības veikšanas brīvību. (45)Tā kā Direktīvas 2011/16/ES mērķi, proti, efektīvu administratīvo sadarbību starp dalībvalstīm saskaņā ar nosacījumiem, kas ir saderīgi ar iekšējā tirgus pareizu darbību, nevar pienācīgi sasniegt dalībvalstu līmenī, bet nepieciešamās vienādības un efektivitātes dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā ir paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai, (46)Tāpēc Direktīva 2011/16/ES būtu attiecīgi jāgroza,

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvu 2011/16/ES groza šādi: (1)direktīvas 3. pantu groza šādi: (a)panta 9. punktu groza šādi: i)pirmās daļas a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “a) šīs direktīvas 8. panta 1. punktā un 8.a līdz 8.ad pantā — iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana citai dalībvalstij bez iepriekšēja pieprasījuma iepriekš noteiktos regulāros intervālos. Direktīvas 8. panta 1. punktā atsauce uz pieejamo informāciju attiecas uz informāciju, kas ir reģistrēta informācijas paziņotājas dalībvalsts nodokļu reģistros un ko var iegūt saskaņā ar minētās dalībvalsts informācijas vākšanas un apstrādes procedūrām;”; ii)pirmās daļas c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “c) pārējos šīs direktīvas noteikumos, izņemot 8. panta 1. un 3.a punktu un 8.a līdz 8.ad pantu, — tādas iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana, kas paredzēta šā punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā.”; iii)šā punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Direktīvas 8. panta 3.a un 7.a punkta, 21. panta 2. punkta un IV pielikuma kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar I pielikumā iekļautajām definīcijām. Direktīvas 25. panta 3. un 4. punkta kontekstā jebkuram ar lieliem sākuma burtiem rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar I vai VI pielikumā iekļautajām definīcijām. Direktīvas 8.aa panta un III pielikuma kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar III pielikumā iekļautajām definīcijām. Direktīvas 8.ac panta un V pielikuma kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar V pielikumā iekļautajām definīcijām. Direktīvas 8.ad panta un VI pielikuma kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar VI pielikumā iekļautajām definīcijām.”; (b)pievieno šādus punktus: 28. “privātpersona ar augstu neto aktīvu vērtību” ir privātpersona, kuras īpašumā ir finanšu vai ieguldāmā bagātība vai pārvaldībā esošie aktīvi kopā vismaz 1 000 000 EUR vērtībā, izņemot šīs personas galveno privāto rezidenci. Šajā direktīvā privātpersonu uzskata par personu ar augstu neto aktīvu vērtību, ja šī minimālā robežvērtība ir sasniegta jebkurā brīdī kalendārajā gadā, par kuru notiek informācijas apmaiņa; 29. “atbilstības pasākumi” ir jebkuri nemonetāri pasākumi, ko dalībvalsts var izmantot, lai novērstu neatbilstību ziņošanas prasībām; 30. “informācijas izmantošana” ir datu, kas iegūti, ziņojot vai apmainoties ar informāciju saskaņā ar 8. līdz 8.ad pantu, novērtējums šīs direktīvas darbības jomā; 31. “dividenžu ienākumi no nefiduciāriem kontiem” ir ienākumi no dividendēm, kas netiek izmaksātas vai iekasētas turētāja kontā; 32. “dzīvības apdrošināšanas produkti, kas nav reglamentēti ar citiem Savienības juridiskiem instrumentiem par informācijas apmaiņu un ar citiem līdzīgiem pasākumiem” ir Apdrošināšanas līgumi, kas nav Apdrošināšanas līgumi ar naudas vērtību, par kuriem jāsniedz ziņojumi saskaņā ar Direktīvu 2014/107/ES, ja pabalsti saskaņā ar līgumiem tiek izmaksāti polises turētāja nāves gadījumā; 33. “piederības dalībvalsts” ir piederības dalībvalsts, kā definēts Regulā XXX. 34. “sadalītās virsgrāmatas adrese” ir sadalītās virsgrāmatas adrese, kā definēts Regulā XXX; (2)direktīvas 8. pantu groza šādi:

(a)panta 1. punktu groza šādi: i)punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “Katras dalībvalsts kompetentā iestāde ar automātisku informācijas apmaiņu paziņo jebkuras citas dalībvalsts kompetentajai iestādei visu informāciju par minētās citas dalībvalsts rezidentiem; minētā informācija ir par šādām konkrētām ienākumu un kapitāla kategorijām, kā tās saprot saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura paziņo šo informāciju: (a)ienākumi no nodarbinātības; (b)direktoru atalgojumi; (c)dzīvības apdrošināšanas produkti, kas nav reglamentēti ar citiem Savienības juridiskiem instrumentiem par informācijas apmaiņu un ar citiem līdzīgiem pasākumiem; (d)pensijas; (e)īpašumtiesības un ienākumi no nekustamā īpašuma; (f)autoratlīdzības; (g)dividenžu ienākumi no nefiduciāriem kontiem.”; ii)punktam pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz taksācijas periodiem, kas sākas 2026. gada 1. janvārī vai vēlāk, dalībvalstis, paziņojot pirmajā daļā minēto informāciju, iekļauj rezidentu NMIN, ko izdevusi rezidences dalībvalsts.”; (b)panta 2. punktam pievieno šādu daļu: “Dalībvalstis, veicot automātisku apmaiņu, paziņo jebkuras citas dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju par visām 1. punkta pirmajā daļā minētajām ienākumu un kapitāla kategorijām attiecībā uz šīs citas dalībvalsts rezidentiem. Šī informācija attiecas uz taksācijas periodiem, kas sākas 2026. gada 1. janvārī vai vēlāk.”; (c)panta 7.a punktu aizstāj ar šādu: “Dalībvalstis nodrošina, ka vienības un konti, kas attiecīgi jāuzskata par Finanšu iestādēm, kas nesniedz ziņojumus, un Izslēgtajiem kontiem, atbilst visām prasībām, kuras uzskaitītas I pielikuma VIII iedaļas B punkta 1. apakšpunkta c) punktā un C punkta 17. apakšpunkta g) punktā, un, jo īpaši, ka tas, ka Finanšu iestādei ir Finanšu iestādes, kas nesniedz ziņojumus, statuss un tas, ka kontam ir Izslēgtā konta statuss, nekaitē šīs direktīvas mērķiem.”; (3)direktīvas 8.a pantu groza šādi: (a)panta 1. punktam pievieno šādu daļu: “Ja iepriekšējs pārrobežu nolēmums attiecībā uz privātpersonu ar augstu neto aktīvu vērtību ir izdots, grozīts vai atjaunots pēc 2023. gada 31. decembra, dalībvalsts kompetentā iestāde, veicot automātisku apmaiņu, saskaņā ar piemērojamiem praktiskiem pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot 21. pantu, par to informē visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes — ar ierobežojumiem, kas izklāstīti šā panta 8. punktā.”;

(b)panta 2. punktu groza šādi: i)punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “Dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar piemērojamiem praktiskiem pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot 21. pantu, turklāt informē visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kā arī Eiropas Komisiju — ar ierobežojumiem, kas izklāstīti šā panta 8. punktā, par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā, kas sākas piecus gadus pirms 2017. gada 1. janvāra, un par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem attiecībā uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību, kas izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā, kas sākas piecus gadus pirms 2026. gada 1. janvāra.”; ii)punktam pievieno šādu daļu: “Ja iepriekšēji pārrobežu nolēmumi attiecībā uz privātpersonām ar lielu neto aktīvu vērtību ir izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2020. gada 1. janvāra līdz 2025. gada 31. decembrim, šāda informācijas paziņošana notiek saskaņā ar nosacījumu, ka tie joprojām bija spēkā 2026. gada 1. janvārī.”; (c)panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Panta 1. un 2. punktu nepiemēro, ja iepriekšējs pārrobežu nolēmums attiecas tikai uz vienas vai vairāku fizisku personu nodokļu lietām, izņemot gadījumus, kad vismaz viena no šīm fiziskajām personām ir persona ar augstu neto aktīvu vērtību.”; (d)panta 6. punktu groza šādi: i)punktu aizstāj ar šādu: “a) tādas personas identifikācija, kas nav fiziska persona, kura nav privātpersona ar augstu neto aktīvu vērtību, un — attiecīgā gadījumā — personu grupas, pie kuras tā pieder, identifikācija;”; ii)k) punktu aizstāj ar šādu: “k) jebkuras personas, kas nav fiziska persona, kura nav privātpersona ar augstu neto aktīvu vērtību, identifikācija citās dalībvalstīs, ja tādas ir, kuras varētu ietekmēt iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu (norādot, ar kurām dalībvalstīm ietekmētās personas ir saistītas);”; (4)direktīvas 8.ab panta 14. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “c) kopsavilkums par ziņojamās pārrobežu shēmas saturu, citstarp tās vispārzināmais nosaukums, ja tāds ir, un attiecīgo vienošanos apraksts, kā arī jebkura cita informācija, kas varētu palīdzēt kompetentajai iestādei novērtēt iespējamo nodokļu risku, neizpaužot komercnoslēpumu, rūpniecisku vai profesionālu noslēpumu vai komercprocesu, vai informāciju, kuras izpaušana būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai;”; (5)direktīvas 8.ac panta 2. punktam pievieno šādu m) apakšpunktu: “m) ja Platformas operators, kas sniedz ziņojumus, paļaujas uz tiešu “pārdevēja” identitātes un rezidences apstiprinājumu, izmantojot “identifikācijas pakalpojumu”, ko darījusi pieejamu dalībvalsts vai Savienība, lai pārliecinātos par pārdevēja identitāti un nodokļu rezidenci, – nosaukums, identifikācijas pakalpojuma identifikators un izdevēja dalībvalsts; šādos gadījumos c)–g) punktā norādītā informācija nav jāziņo.”; (6)direktīvā iekļauj šādu pantu: “8.ad pants.

Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju, kas sniedz ziņojumus, sniegtās informācijas obligātās automātiskās apmaiņas tvērums un nosacījumi 1. Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus nolūkā pieprasīt, lai Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, veiktu pienācīgas pārbaudes procedūras un pildītu ziņošanas prasības, kas noteiktas VI pielikuma II un III iedaļā. Katra dalībvalsts arī nodrošina šādu pasākumu efektīvu īstenošanu un ievērošanu saskaņā ar VI pielikuma V iedaļu. 2. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā notiek šā panta 1. punktā minētā ziņošana, izmantojot automātisku apmaiņu, šā panta 5. punktā noteiktajā termiņā paziņo šā panta 3. punktā minēto informāciju visu pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm saskaņā ar praktiskajiem pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi 21. pantam.

3. Dalībvalsts kompetentā iestāde par katru Kriptoaktīvu lietotāju, par kuru jāsniedz ziņojums, sniedz šādu informāciju: (a)katra Lietotāja, par kuru jāsniedz ziņojums, vārds/nosaukums, adrese, rezidences dalībvalsts(-is), NMIN un, ja lietotājs ir fiziska persona, dzimšanas datums un vieta, un, ja lietotājs ir Vienība, par kuru pēc VI pielikuma III iedaļā izklāstīto pienācīgas pārbaudes procedūru piemērošanas ir identificēts, ka tam ir viena vai vairākas Kontrolējošās personas, kas ir Persona, par kuru jāsniedz ziņojums, Vienības nosaukums, adrese, rezidences dalībvalsts(-is) un NMIN un katras Personas, par kuru jāsniedz ziņojums, vārds, uzvārds, adrese, rezidences dalībvalsts(-is), NMIN un dzimšanas datums un vieta, kā arī veicamais(-ie) pienākums(-i), kura(-u) dēļ katra Persona, par kuru jāsniedz ziņojums, ir Vienības Kontrolējošā persona; (b)Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, vārds/nosaukums, adrese, NMIN un, ja tāds ir, 7. punktā minētais individuālais identifikācijas numurs un globālais juridiskās personas identifikators; (c)par katru Kriptoaktīvu, par kuru jāsniedz ziņojums, attiecībā uz kuru Kriptoaktīvu lietotājs, par kuru jāsniedz ziņojums, attiecīgajā kalendārajā gadā vai attiecīgā gadījumā citā atbilstošā pārskata periodā ir veicis Darījumus, par kuriem jāsniedz ziņojumi: (a)Kriptoaktīva, par kuru jāsniedz ziņojums, pilns nosaukums; (b)kopējā samaksātā bruto summa, vienību kopskaits un Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits attiecībā uz iegādēm pret bezseguma valūtu; (c)kopējā saņemtā bruto summa, vienību kopskaits un Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits attiecībā uz realizāciju pret bezseguma valūtu; (d)kopējā patiesā tirgus vērtība, vienību kopskaits un Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits attiecībā uz iegādēm pret citiem kriptoaktīviem, par kuriem jāsniedz ziņojumi; (e)kopējā patiesā tirgus vērtība, vienību kopskaits un Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits attiecībā uz realizāciju pret citiem kriptoaktīviem, par kuriem jāsniedz ziņojumi; (f)kopējā patiesā tirgus vērtība, vienību kopskaits un Neliela apjoma maksājumu Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits; (g)kopējā patiesā tirgus vērtība, vienību kopskaits un Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits, iedalot pēc pārskaitījuma veida, ja Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, tas ir zināms, attiecībā uz pārskaitījumiem Lietotājam, par kuru jāsniedz ziņojums, uz kuriem neattiecas b) un d) apakšpunkts; (h)kopējā patiesā tirgus vērtība, vienību kopskaits un Darījumu, par kuriem jāsniedz ziņojumi, skaits, iedalot pēc pārskaitījuma veida, ja Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz ziņojumus, tas ir zināms, attiecībā uz pārskaitījumiem, kurus veicis Lietotājs, par kuru jāsniedz ziņojums, uz kuriem neattiecas c), e) un f) apakšpunkts; un (i)kopējā patiesā tirgus vērtība, vienību kopskaits un to Pārskaitījumu vērtība, ko Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, veicis uz Regulā XXX definētajām sadalītās virsgrāmatas adresēm, par kurām nav zināms, ka tās ir saistītas ar virtuālo aktīvu pakalpojumu sniedzēju vai finanšu iestādi. Šā punkta b) un c) apakšpunkta vajadzībām par samaksāto vai saņemto summu ziņo tajā bezseguma valūtā, kurā tā samaksāta vai saņemta. Ja summas ir samaksātas vai saņemtas vairākās bezseguma valūtās, par summām ziņo vienā valūtā, kas konvertēta katra Darījuma, par kuru jāsniedz ziņojums, laikā tādā veidā, ko Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, konsekventi piemēro. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, var piemērot jebkuru konversijas metodi, kāda tā bija darījuma(-u) veikšanas laikā, lai pārvērstu šādas summas vienā bezseguma valūtā, kuru nosaka Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus. Šā punkta d)–h) apakšpunkta vajadzībām patieso tirgus vērtību nosaka un paziņo vienā bezseguma valūtā, kas novērtēta katra Darījuma, par kuru jāsniedz ziņojums, laikā tādā veidā, ko Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, konsekventi piemēro. Sniegtajā informācijā norāda bezseguma valūtu, kurā tiek uzrādīta katra summa. 4. Lai veicinātu šā panta 3. punktā minētās informācijas apmaiņu, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem vajadzīgos praktiskos pasākumus, citstarp pasākumus, lai standartizētu šā panta 3. punktā minētās informācijas paziņošanu, kā daļu no 20. panta 5. punktā paredzētās standarta veidlapas izveides procedūras. 5. Paziņošana saskaņā ar šā panta 3. punktu notiek, izmantojot 20. panta 5. punktā minēto standarta datorizēto formātu, divos mēnešos pēc tā kalendārā gada beigām, uz kuru attiecas ziņošanas prasības, kas piemērojamas Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz ziņojumus. Pirmo informāciju par attiecīgo kalendāro gadu vai citu atbilstīgu pārskata periodu paziņo no 2027. gada 1. janvāra. 6. Neatkarīgi no 3. punkta nav nepieciešams ziņot informāciju saistībā ar Kriptoaktīvu lietotāju, ja Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, ir saņēmis pietiekamas garantijas, ka cits Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējs, kas sniedz ziņojumus, izpilda visas šajā pantā noteiktās ziņošanas prasības attiecībā uz šo Kriptoaktīvu lietotāju. 7. Lai izpildītu šā panta 1. punktā minētās ziņošanas prasības, katra dalībvalsts paredz noteikumus, kas vajadzīgi, lai pieprasītu Kriptoaktīvu operatoram reģistrēties Savienībā. Reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde šādam Kriptoaktīvu operatoram piešķir individuālu identifikācijas numuru.

Dalībvalstis paredz noteikumus, saskaņā ar kuriem Kriptoaktīvu operators var izvēlēties reģistrēties vienas dalībvalsts kompetentajā iestādē saskaņā ar VI pielikuma V iedaļas F punkta noteikumiem. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai noteiktu, ka Kriptoaktīvu operatoram, kura reģistrācija ir atsaukta saskaņā ar VI pielikuma V iedaļas F punkta 7. apakšpunktu, var atļaut atkal reģistrēties tikai tad, ja tas attiecīgās dalībvalsts iestādēm iesniedz pierādījumus par piemēroto sodu izpildi atbilstīgi 25.a pantam un attiecīgu apliecinājumu attiecībā uz apņemšanos ievērot ziņošanas prasības Savienībā, citstarp izpildīt visas neizpildītās ziņošanas prasības. 8. Šā panta 7. punkts neattiecas uz Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem VI pielikuma IV iedaļas B punkta 1. apakšpunkta izpratnē. 9. Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka praktiskos un tehniskos pasākumus, kas vajadzīgi Kriptoaktīvu operatora reģistrācijai un identifikācijai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru. 10. Komisija līdz 2026. gada 31. decembrim izveido centrālo reģistru, kurā reģistrē informāciju, kas jāpaziņo saskaņā ar VI pielikuma V iedaļas F punkta 2. apakšpunktu. Minētais centrālais reģistrs ir pieejams visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Komisija, apstrādājot persondatus šīs direktīvas vajadzībām, tiek uzskatīta par tādu, kas apstrādā persondatus pārziņu vārdā, un tā ievēro Regulas (ES) 2018/1725 prasības attiecībā uz apstrādātājiem. Apstrādi reglamentē līgums Regulas (ES) 2016/679 28. panta 3. punkta un Regulas (ES) 2018/1725 29. panta 3. punkta nozīmē. 11. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pēc jebkuras dalībvalsts pamatota pieprasījuma vai pēc savas iniciatīvas nosaka, vai informācija, ar kuru ir automātiski jāapmainās saskaņā ar nolīgumu starp attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm un ārpus Savienības esošu jurisdikciju, atbilst VI pielikuma II iedaļas B punktā norādītajai informācijai VI pielikuma IV iedaļas F punkta 5. apakšpunkta nozīmē. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru. Dalībvalsts, kas pieprasa pirmajā daļā minēto pasākumu, nosūta Komisijai pamatotu pieprasījumu. Ja Komisija uzskata, ka tās rīcībā nav visas informācijas, kas vajadzīga pieprasījuma izvērtēšanai, tā divos mēnešos pēc pieprasījuma saņemšanas sazinās ar attiecīgo dalībvalsti un precizē, kāda papildu informācija ir vajadzīga. Tiklīdz Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, tā viena mēneša laikā informē pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti un iesniedz attiecīgo informāciju 26. panta 2. punktā minētajai komitejai. Komisija, rīkojoties pēc savas iniciatīvas, pirmajā daļā minēto īstenošanas aktu pieņem tikai attiecībā uz dalībvalsts noslēgtu kompetentās iestādes nolīgumu ar ārpus Savienības esošu jurisdikciju, kurā paredzēta automātiska informācijas apmaiņa par fizisku vai juridisku personu, kas ir Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, klients, lai veiktu dalībvalsts noslēgtus darījumus, par kuriem jāsniedz ziņojumi. Nosakot, vai informācija ir atbilstoša pirmās daļas nozīmē attiecībā uz darījumiem, par kuriem jāsniedz ziņojumi, Komisija pienācīgi ņem vērā to, cik lielā mērā režīms, uz kuru balstās šāda informācija, atbilst VI pielikumā noteiktajam, jo īpaši attiecībā uz: i)Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēja, kas sniedz ziņojumus, Lietotāja, par kuru jāsniedz ziņojums, Darījuma, par kuru jāsniedz ziņojums, definīcijām; ii)procedūrām, kas piemērojamas, lai identificētu Lietotājus, par kuriem jāsniedz ziņojumi; iii)ziņošanas prasībām; iv)noteikumiem un administratīvajām procedūrām, kurām jābūt ieviestām ārpus Savienības esošās jurisdikcijās, lai nodrošinātu, ka tiek efektīvi īstenotas minētajā režīmā noteiktās pienācīgas pārbaudes procedūras un ziņošanas prasības, un nodrošināta atbilstība tām. Šajā punktā izklāstīto procedūru piemēro arī, lai noteiktu, ka informācija vairs nav atbilstoša VI pielikuma IV iedaļas F punkta 5. apakšpunkta nozīmē. 12. Neatkarīgi no šā panta 11. punkta, ja starptautiskais standarts ziņošanai un automātiskai informācijas apmaiņai par kriptoaktīviem ir noteikts kā minimālais standarts vai līdzvērtīgs standarts, jebkādi Komisijas lēmumi ar īstenošanas aktiem par to, vai informācija, kuras automātiska apmaiņa ir nepieciešama saskaņā ar šā standarta īstenošanu un kompetentās iestādes nolīgumu starp attiecīgo(-ajām) dalībvalsti(-īm) un ārpus Savienības esošu jurisdikciju, vairs nav nepieciešami. Šo informāciju uzskata par atbilstošu informācijai, kas tiek prasīta saskaņā ar šo direktīvu, ar nosacījumu, ka starp visu attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un ārpus Savienības esošu jurisdikciju ir noslēgts spēkā esošs atbilstīgs kompetento iestāžu nolīgums. Šajā pantā un šīs direktīvas VI pielikumā paredzētos atbilstīgos noteikumus šādiem nolūkiem vairs nepiemēro.”; (7)direktīvas 16. pantu groza šādi: (a)1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: “Uz informāciju, kas jebkādā veidā paziņota starp dalībvalstīm saskaņā ar šo direktīvu, attiecas dienesta noslēpuma pienākums, un tai noteikta tāda pati aizsardzība kā līdzīgai informācijai tās dalībvalsts tiesību aktos, kura to saņēmusi. Šādu informāciju var izmantot, lai novērtētu, pārvaldītu un piemērotu dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz 2. pantā minētajiem nodokļiem, kā arī PVN, citiem netiešajiem nodokļiem, muitas nodokļiem un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu un terorisma finansēšanas apkarošanu.”; (b)panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem:

“2. Ar tās dalībvalsts kompetentās iestādes atļauju, kas saskaņā ar šo direktīvu sniedz informāciju, un tikai tādā mērā, kādā tas atļauts tās dalībvalsts tiesību aktos, kuras kompetentā iestāde šo informāciju saņem, informāciju un dokumentus, kas saņemti saskaņā ar šo direktīvu, var izmantot citiem nolūkiem nekā tiem, kas paredzēti 1. punktā. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem paziņo visu pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm sarakstu ar informāciju un dokumentiem, kurus var izmantot citiem mērķiem, kas nav minēti 1. punktā. Kompetentā iestāde, kas saņem informāciju, var izmantot saņemto informāciju un dokumentus bez pirmajā daļā minētās atļaujas jebkuram no paziņotājas dalībvalsts uzskaitītajiem mērķiem. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde dara publiski pieejamu tās informācijas un dokumentu sarakstu, kurus var izmantot mērķiem, kas nav minēti 1. punktā un kas minēti 2. punktā. Kompetentā iestāde, kas saņem informāciju, var izmantot šo informāciju bez pirmajā daļā minētās atļaujas arī jebkādiem mērķiem, uz kuriem attiecas akts, kas pamatojas uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. pantu, un šādā nolūkā kopīgot to ar kompetento iestādi, kas attiecīgajā dalībvalstī ir atbildīga par ierobežojošiem pasākumiem. 3. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde uzskata, ka informācija, ko tā saņēmusi no citas dalībvalsts kompetentās iestādes, var būt noderīga trešās dalībvalsts kompetentajai iestādei 1. punktā minētajos nolūkos, tā var nosūtīt minēto informāciju minētās trešās dalībvalsts kompetentajai iestādei ar noteikumu, ka šī nosūtīšana norit saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem un kārtību. Tā informē dalībvalsts kompetento iestādi, no kuras informācija nākusi, par savu ieceri nosūtīt minēto informāciju trešajai dalībvalstij. Informācijas izcelsmes dalībvalsts var iebilst pret šādu informācijas nosūtīšanu 15 kalendārajās dienās no dienas, kad tā saņēmusi paziņojumu no dalībvalsts par vēlmi nosūtīt informāciju.”; (c)pantam pievieno šādu 7. punktu: “7. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde ievieš efektīvu mehānismu, lai nodrošinātu to datu novērtēšanu, kas iegūti, ziņojot vai apmainoties ar informāciju saskaņā ar 8.–8.ad pantu šīs direktīvas darbības jomā.”; (8)direktīvas 20. panta 5. punktu aizstāj ar šādu: “5. Komisija, rīkojoties dalībvalstu kompetento iestāžu vārdā, saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka standarta datorizētās veidlapas, citstarp valodu lietojuma kārtību, šādos gadījumos: a) automātiskajai informācijas apmaiņai par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu saskaņā ar 8.a pantu — līdz 2017. gada 1. janvārim; b) automātiskajai informācijas apmaiņai par ziņojamām pārrobežu shēmām saskaņā ar 8.ab pantu — līdz 2019. gada 30. jūnijam; c) automātiskai informācijas apmaiņai par Kriptoaktīviem, par kuriem jāsniedz ziņojumi, saskaņā ar 8.ad pantu — līdz 2026. gada 1. janvārim. Minētās standarta veidlapas nepārsniedz 8.a panta 6. punktā un 8.ab panta 14. punktā un 8.ad panta 3. punktā minētos informācijas apmaiņas elementus un citas šādas saistītas jomas, kas saistītas ar šiem elementiem, kuri ir vajadzīgi, lai sasniegtu attiecīgi 8.a, 8.ab un 8.ad panta mērķus. Pirmajā daļā minētā valodu lietojuma kārtība neliedz dalībvalstīm paziņot 8.a, 8.ab un 8.ad pantā minēto informāciju jebkurā Savienības oficiālajā valodā. Tomēr minētajā valodu lietojuma kārtībā var būt paredzēts, ka galvenie šādas informācijas elementi tiek nosūtīti arī citā Savienības oficiālajā valodā.”; (9)direktīvas 21. pantu groza šādi: (a)iekļauj šādu 5.a punktu: “5.a Komisija, rīkojoties dalībvalstu vārdā, līdz 2025. gada 31. decembrim izveido dalībvalstu drošu centrālo direktoriju administratīvai sadarbībai nodokļu jomā, kurā reģistrē informāciju, kas jāsniedz saistībā ar 8.ad panta 2. un 3. punktu, lai īstenotu minētajos punktos paredzēto automātisko informācijas apmaiņu, un nodrošina tam tehnisku un apgādes atbalstu. Visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir pieejama informācija, kas reģistrēta minētajā direktorijā. Arī Komisijai ir pieejama minētajā direktorijā reģistrētā informācijai, lai izpildītu savus pienākumus saskaņā ar šo direktīvu, tomēr ar 8.a panta 8. punktā, 8.ab panta 17. punktā un 8.ad panta 8. punktā noteiktajiem ierobežojumiem. Komisija pieņem vajadzīgos praktiskos pasākumus saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru. Kamēr minētais drošais centrālais direktorijs vēl nedarbojas, 8.a panta 1. un 2. punktā, 8.ab panta 13., 14 un 16. punktā un 8.ad panta 2., 3. un 8. punktā paredzēto automātisko informācijas apmaiņu veic saskaņā ar šā panta 1. punktu un piemērojamiem praktiskajiem pasākumiem.”; (b)pantam pievieno šādu 8. punktu:

“8. Komisija dalībvalstu vārdā izstrādā un nodrošina dalībvalstīm rīku, kas ļauj elektroniski un automatizēti pārbaudīt vienības, kas sniedz ziņojumus, vai nodokļu maksātāja sniegtā NMIN pareizību, lai nodrošinātu automātisku informācijas apmaiņu.”; (10)direktīvas 22. pantam pievieno šādu 3. un 4. punktu: “3. Lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus, dalībvalstis glabā informāciju, kas saņemta, veicot automātisku informācijas apmaiņu saskaņā ar 8.–8.ad pantu, ne ilgāk, kā tas nepieciešams, bet jebkurā gadījumā ne mazāk kā piecus gadus no tās saņemšanas dienas 4. Dalībvalstis nodrošina, ka vienībai, kas sniedz ziņojumus, ir atļauts elektroniski saņemt apstiprinājumu par jebkura nodokļu maksātāja NMIN informācijas derīgumu, uz kuru attiecas informācijas apmaiņa saskaņā ar 8.–8.ad pantu. NMIN informācijas apstiprinājumu var pieprasīt tikai nolūkā apstiprināt 8. panta 1. punktā, 8. panta 3.a punktā, 8.a panta 6. punktā, 8.aa panta 3. punktā, 8.ab panta 14. punktā, 8.ac panta 2. punktā un 8.ad panta 3. punkta c) apakšpunktā minēto datu pareizību.”; (11)direktīvas 23. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Dalībvalstis nosūta Komisijai gada novērtējumu par 8.–8.ad pantā minētās automātiskās informācijas apmaiņas efektivitāti, kā arī sasniegtos praktiskos rezultātus. Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem minētā gada novērtējuma paziņojuma formātu un nosacījumus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.”; (12)direktīvas 25. pantu groza šādi: (a)panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Finanšu iestādes, kas sniedz ziņojumus, starpnieki, Platformu operatori, kas sniedz ziņojumus, Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji, kas sniedz ziņojumus, un dalībvalstu kompetentās iestādes tiek uzskatītas par pārziņiem, kas darbojas atsevišķi vai kopā. Komisija, apstrādājot personas datus šīs direktīvas vajadzībām, tiek uzskatīta par tādu, kas apstrādā personas datus pārziņu vārdā, un tā ievēro Regulas (ES) 2018/1725 prasības attiecībā uz apstrādātājiem. Apstrādi reglamentē