LV    LV LV 
 
LV 1   LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 17.6.2008 
SEC(2008) 2027 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
 
Pavaddokuments 
 
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMAM EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
 
par kopīgiem principiem kop ējās imigrācijas politikas att īstībai: platforma jaunai 
Eiropas pieejai 
 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
{COM(2008) 359 gal īgā redakcija } 
{SEC(2008) 2026} 
 
LV 2   LV 1. IEVADS 
Šo ziņojumu ir izstr ādājis Tiesiskuma, br īvības un droš ības ģenerāldirektorāts, izmantojot citu 
Komisijas dienestu sniegto inform āciju. Šī ir ietekmes nov ērtējuma vienk āršota versija, jo t ā 
ietver tikai probl ēmas defin īciju, ņemot vērā esošo acquis , galvenās virzības pārskatu 
(paskaidrojuma raksts) un ieskatu turpm ākās metodēs. Pilnu ietekmes nov ērtējumu piem ēros 
turpmākajiem kop ējo principu īstenošanas pas ākumiem. 
Imigrācija ir sarež ģīts jautājums, un t ā ir kļuvusi par vienu no visredzam ākajām problēmām, 
ko ES dal ībvalstīm izvirzījusi globaliz ācija. Apzinoties, ka ir nepieciešama jauna pieeja 
migrācijas pārvaldībai, ES vad ītāji Eiropadomes 1999. gada oktobra san āksmē Tamperē 
iezīmēja kopējās ES imigr ācijas politikas elementus, pamatojoties uz Amsterdamas l īgumā 
pieņemtajiem jaunajiem noteikumiem. Pieeju, par ko nol ēma 1999. gad ā Tamper ē, 
apstiprināja ar Hāgas programmu (2004. - 2009. gads). Eiropadome 2007. gada decembr ī 
pieprasīja politikas t ālāku attīstību un strauju progresu visaptverošas ES imigr ācijas politikas 
virzienā, pamatojoties uz atjaunotu politisku ap ņemšanos.  
2. RISIN ĀMĀS PROBLĒMAS  UN IZAICIN ĀJUMI  (PROBLĒMU DEFIN ĒŠANA ) 
2.1. SAR ŪKOŠAIS ES IEDZ ĪVOTĀJU SKAITS UN DEMOGR ĀFISKĀ 
NOVECOŠANA 
Dažādu ES iedz īvotāju demogr āfisko īpatnību izmai ņu rezultātā, kā arī saistībā ar 
demogrāfiskā sprādziena paaudzes aiziešanu no darba tirgus iedz īvotāju daļa, kas ir 
darbspējīgā vecumā, turpmākajos gados iev ērojami samazin āsies. Tiek prognoz ēta vecuma 
nespējas attiecības divkāršošanās, aizvien pieaugošs spiediens uz vesel ības aprūpes sistēmu 
un pensiju izdevumiem, k ā arī lejupslīdošs gada vid ējā potenciālā IKP pieauguma rādītājs. 
Ņemot vērā visu iepriekšmin ēto, demogr āfisko attīstību ES galvenok ārt nosaka migr ācija, tā 
kā pēdējos gados t ās ietekme ir bijusi liel āka nekā dabīgām izmaiņām. 
2.2. DARBASP ĒKA UN PRASMJU TR ŪKUMS 
Vairākas dalībvalstis jau piedz īvo darbasp ēka un prasmju tr ūkumu, ko izrais ījusi darba 
ņēmēju zemā mobilitāte ES robež ās. Saskaņā ar pēdējām vidēja termiņa prognoz ēm turpinās 
pieaugt piepras ījums pēc augsti kvalific ēta darbasp ēka ar roku darbu nesaist ītos amatos, k ā arī 
dažās kategorij ās ar zemāku prasmju l īmeni. Trešo valstu valstspieder īgo nozīme darba tirgus 
prasību apmierin āšanā jau ir ļoti nozīmīga, tā kā trešo valstu darbsp ējīgā vecuma migrantu 
īpatsvars augst āka prasmju l īmeņa amatos jau ir mazliet par lielu un zem ākā prasmju l īmeņa 
amatos – jau iev ērojami par lielu. Lai mazin ātu darba tirgus nepiln ības, ir jāuzlabo past āvīgo 
iedzīvotāju no treš ām valstīm devums darba tirgum un īsākā laika posm ā jāievieš strat ēģija 
jaunu darba migrantu piesaist īšanai.  
2.3. LEG ĀLO IMIGRANTU NEPIETIEKAMA INTEGR ĀCIJA  
Joprojām galvenie uzdevumi ir efekt īva inform ācijas apmai ņa, dažādu līmeņu iestāžu un 
ieinteresēto personu koordin ācija un pien ācīgas uzman ības veltīšana dzimumu jaut ājumiem, 
kā arī migrantu jauniešu un b ērnu vajadz ībām. Ar integr āciju saist ītas inform ācijas 
apkopošanas, analiz ēšanas un izplat īšanas kapacit āte, kā arī iespējas novērot un izv ērtēt 
integrācijas strat ēģijas un noteikt specifiskus r ādītājus joproj ām ir nepietiekama. Valstu 
stratēģijās joprojām ir nepietiekami iek ļautas struktur ālas iniciat īvas, kas v ērstas uz uz ņēmējas 
valsts sabiedr ību, lai stiprin ātu tās spēju pielāgoties daudzveid ībai, kā arī imigrantu l īdzdalību 
integrācijas politikas izstr ādē. Būtiski integr ācijas politikas jaut ājumi ir ar ī trešo valstu 
 
LV 3   LV valstspieder īgo izglītības sasniegumu, vi ņu integrācijas darba tirg ū, kā arī zināšanu par 
uzņēmējas valsts sabiedr ību un tās valodas prasmes uzlabošana, nodrošinot, ka visi imigranti 
izprot, ciena un bauda pilnu v ērtību un ties ību klāstu, kas iedibin āts ar ES un dal ībvalstu 
tiesību aktiem, veicinot nediskrimin āciju un iesp ēju vienlīdzību.  
2.4. NELEG ĀLĀS IMIGR ĀCIJAS NEP ĀRTRAUKTS SPIEDIENS 
No drošības viedok ļa jāatzīst, ka neleg ālā imigrācija var b ūt saistīta ar terorismu, cilv ēku 
tirdzniecību, narkotiku un iero ču kontrabandu, ekspluat āciju, darba apst ākļiem, kas atg ādina 
verdzību, un citiem nopietniem noziegumiem. Turkl āt nelegālā imigrācija bieži ir saist īta ar 
humānām traģēdijām, ko rada m ēģinājumi iekļūt ES teritorij ā ar noziedz ības tīklu palīdzību. 
Turklāt nelegāla ieceļošana, tranz īts un uztur ēšanās mazina ES un t ās dalībvalstu imigr ācijas 
politikas ticam ību un izraisa daudzas un daž ādas sociālās izmaksas. Neleg ālo imigrāciju 
palīdz uzturēt nepietiekami atpaka ļnosūtīšanas pas ākumi, veicina kontraband ā un cilvēku 
tirdzniecībā iesaistīti noziedz ības tīkli un sekm ē darba atrašanas iesp ējas un perspekt īva 
legalizēties.  
2.5. NEPIETIEKAMAS PARTNERATTIEC ĪBAS AR TREŠ ĀM VALST ĪM 
Pēdējās desmitgad ēs Eiropas Savien ība ir kļuvusi par galam ērķi imigrantiem no daž ādām 
pasaules da ļām, un migr ācijas apjoms l īdz 21. gadsimta pirmajiem gadiem ir audzis. Visu 
migrēšanas lēmumu pamat ā ir ekonomiski apsv ērumi, tom ēr šis process ir sarež ģīts, un to 
ietekmē vairāki papildu faktori, piem ēram, labākas iztikas mekl ējumi, trūkumi pārvaldībā, 
korupcijas un nestabilit ātes radīts nevesel īgs uzņēmējdarbības klimats, darba tirgus sagr ūšana, 
dabas katastrofas un konflikti, u. c. Migr ācijas pamatc ēloņu vājināšana ir visp ārējās pieejas 
nozīmīgs elements.  
2.6. ROBEŽU P ĀRVALDĪBAS UN V ĪZU POLITIKAS NEPIETIEKAMA 
PIELĀGOŠANA GLOBALIZ ĒTĀS PASAULES VAJADZ ĪBĀM  
Tā kā robežkontrole ir galvenais elements c īņā pret neleg ālo imigrāciju un p ārrobežu 
noziedzību, ir ļoti būtiski nodrošin āt efektīvu un plašu robežkontroli. Robežkontroles 
efektivitātes nodrošin āšanā īpaši svar īgas ir divas jomas – personu, kam izbeidzies 
uzturēšanās atļaujas termi ņš, identific ēšana un uzraudz ības pastiprin āšana uz robež ām. Tajā 
pat laikā, vairums pasažieru neapdraud droš ību, tādēļ robežas š ķērsošanai vajadz ētu notikt 
racionaliz ēti un bez īpašiem apgr ūtinājumiem. Turkl āt pieeja saist ībā ar valstu v īzām, kas ļauj 
ieceļot visā Šengenas teritorij ā, nenodrošina nedz piln īgi vienlīdzīgu izturēšanos pret visiem 
pieteikuma iesniedz ējiem, nedz piln ībā saskaņotu drošības pārbaužu krit ēriju piem ērošanu. 
Visbeidzot, vair ākās valstīs pieteikuma iesniedz ējiem, iesp ējams, ir jāpārvar lieli att ālumi, lai 
sasniegtu dal ībvalsts konsul ātu. 
2.7. NEAPMIERINOŠA MIGR ĀCIJAS PĀRVALDĪBA 
Iespēja, ka vienas dal ībvalsts pie ņemtie patv ēruma un imigr ācijas pasākumi būtiski ietekm ē 
citas dalībvalstis, ir ļoti liela; t ās ir sekas, ko rada robežkontroles neesam ība Šengenas zon ā, 
kopējā vīzu politika, cieš ās ekonomisk ās un sociālās attiecības ES dal ībvalstu starp ā, kā arī 
kopējās imigrācijas un patv ēruma politikas izstr āde kopš Amsterdamas l īguma stāšanās spēkā. 
Tā kā migrācijas jautājumiem ir p ārvalstisks raksturs, valstu pas ākumi izrādās nepietiekami 
un ir jāveic darbības ES līmenī, piemēram, nosakot kop ējus noteikumus vis ā Eiropā, sniedzot 
kopēju vēstījumu potenci ālajiem migrantiem vai vienojoties ar treš ām valstīm. Tādēļ ir 
vajadzīga paralēla un saska ņota valstu un Kopienas patv ēruma un imigr ācijas politikas 
attīstība. Līdz šim to īstenot ir trauc ējuši vairāki faktori, tostarp vienpr ātības noteikums 
 
LV 4   LV Padomē, savstarp ējās inform ētības zemais l īmenis, nepietiekama Kopienas statistika, 
nevienāda atbildības pārdale, nepietiekami visaptveroša pieeja migr ācijai un v āji uzraudz ības 
un novērtēšanas meh ānismi. 
3. K ĀDI IR GALVENIE  POLITISKIE  VIRZIENI  UN MĒRĶI? 
Pamatojoties uz iepriekš izkl āstīto vajadzību un probl ēmu analīzi, kā arī uz EK juridisko un 
politisko satvaru imigr ācijas un robežpolitikas jom ā, ir jānosaka virkne m ērķu turpmākai 
kopējās politikas att īstībai. Eiropadome jau ir l ēmusi par vair ākiem mērķiem un 
stratēģiskajām iespējām; protams, visaugst ākajā politiskaj ā līmenī jau ir noteikti š īs politikas 
mērķi ar diviem iz ņēmumiem – stabiliz ācijas jautājums, kā arī sociālo partneru un re ģionālo 
un vietējo pašvald ību iestāžu aktīva iesaistīšanās. 
Komisija ir izstr ādājusi un apkopojusi šos m ērķus vienpadsmit principu veid ā. Katru no šiem 
principiem p ārvērtīs konkrētās politikas iesp ējās un operat īvos pasākumos, kas b ūs Komisijas 
ieguldījums galvenaj ās debatēs par šo politiku, kas notiks 2009. gad ā, lai defin ētu Hāgas 
programmai (2009. – 2014. gads) sekojoš ās programmas specifisko saturu imigr ācijas jomā. 
1. princips. Skaidri noteikumi  
Efektīvas migr ācijas politikas defin ēšanas priekšnoteikums ir skaidru un p ārredzamu 
noteikumu izstr āde. Tādēļ migrantiem ir j āsniedz objekt īva un skaidra inform ācija par 
dažādiem esošiem leg āliem ceļiem, kā tikt uzņemtiem Eirop ā, par viņu tiesībām un 
pienākumiem n ākotnē, tostarp iev ērot Eiropas Savien ības pamatv ērtības, kā arī izcelsmes un 
galamērķa valstīs jānodrošina vi ņiem konkr ētas un reālas iespējas izpildīt prasības, kas ļautu 
iegūt vīzu un uztur ēšanās atļauju. Lab ākas integr ācijas mērķi varēs arī sasniegt, palielinot 
trešo valstu valstspieder īgajiem pieš ķirto tiesību kopumu, lai vi ņi, ciktāl iespējams, var ētu 
baudīt tādas pašas ties ības, kā ES pilsoņi. 
2. princips. Ekonomisk ā migrācija  
Ieguvumus no migr ācijas var palielin āt, ievērojot uzņēmējvalsts sabiedr ības ekonomisk ās 
vajadzības, neskarot, protams, citas migr ācijas formas, iz ņemot darbasp ēka migrāciju. 
Saistībā ar ekonomisko migr āciju uzņemšanas nosac ījumiem, cikt āl iespējams, jābalstās uz 
vajadzību izvērtējumu (kam ieguld ījumu sniegs gaid āmais nākotnē nepieciešamo prasmju 
novērtējums Eirop ā līdz 2020. gadam), imigr ācijas profiliem un darbasp ēka saskaņošanas 
stratēģijām, iespējams, pielietojot m ācības izcelsmes valst īs. Tādēļ šī politika papildina 
nodarbinātības un izgl ītības politiku, cenšoties izmantot pašreiz ējo potenci ālu un samazin āt 
bezdarbu trešo valstu valstspieder īgo, kas jau likum īgi uzturas ES, vid ū, un tā ir jāīsteno, 
pilnībā ievērojot Kopienas priekšroc ības principu. 
3. princips. Integr ācija  
Trešo valstu valstspieder īgo integr ācija ir savstarp ējas pielāgošanās princips gan no 
uzņēmējvalstu sabiedr ības, gan imigrantu puses, un tas ir noz īmīgs faktors imigr ācijas sniegt ā 
labuma piln īgā īstenošanā. Jau tiek iev ērota un turpm āk jānostiprina iesaist īšanās pieeja, kas 
balstīta uz Kop ējo integrācijas programmu. Uz ņēmējvalsts sabiedr ības pienākumos ietilpst 
īpašas integr ācijas programmas jaunpien ācējiem, publisko dienestu piel āgošana migrantu 
īpatnībām, diskrimin ācijas apkarošana, daudzveid ības pārvaldības veicin āšana darbaviet ā un 
visu iesaist īto personu inform ētības sekm ēšana. Īpaša uzman ība jāpievērš dzimumu 
jautājumiem. Situ ācijas uzlabošanas b ūtisks priekšnoteikums ir ar ī dažādu rādītāju izstrāde un 
regulāra izvērtēšana. 
 
LV 5   LV 4. princips. Politisk ā solidarit āte, savstarp ējā uzticēšanās, pārredzamība, dalīta 
atbildība un inform ēšana   
Lai panāktu migrācijas politikas efektivit āti un saska ņotību valstu un ES l īmenī, ir jāturpina 
stiprināt koordin āciju dažādu kompetences l īmeņu starpā. Koordin ācija prasa, lai migr ācijas 
politika gan dal ībvalsts līmenī, gan ES l īmenī tiktu veidota un īstenota pārredzami un piln ībā 
atbilstoši kompetencei katr ā līmenī. Tālab ir jāturpina sekm ēt 2006. gad ā izveidoto 
savstarpējās informācijas sistēmas mehānismu, kā arī informācijas un paraugprakses apmai ņu, 
dodot iesp ēju veidot savstarp ēju uzticēšanos un nos ūtīt skaidrus un nep ārprotamus v ēstījumus. 
5. princips. Solidarit āte  
Finansiālā solidarit āte ir vērtīgs instruments, lai nodrošin ātu Kopienas ties ību aktu un 
politikas l īdzīgu piemērošanu, neuzliekot nesam ērīgu uzdevumu atseviš ķām dalībvalstīm un 
sekmējot savstarp ējo uzticēšanos caur sadarb ību, paraugprakses apmai ņu un zin āšanu 
uzlabošanu. Pamatprogramma s, kas ir izveidota k ā elastīgs instruments, īstenošana ir j āveic ar 
regulāriem starplaikiem. Programmas kop ējās apropriācijas 2009. gada budžeta p ārskatīšanas 
kontekstā, kā arī resursu sadales princips dal ībvalstīm tiks apspriests p ēc īstenošanas 
novērtējuma, lai piel āgotos jaunaj ām valstu situ ācijām. 
6. princips. Patiesu partnerattiec ību ar treš ām valstīm nepieciešam ība  
Lai efektīvi pārvaldītu migrācijas plūsmas, ir vajadz īgas patiesas partnerattiec ības ar treš ām 
valstīm. Tas noz īmē, ka ES tuv ākajos gados ir daudz cieš āk jāsadarbojas ar partnervalst īm 
attiecībā uz legālas mobilit ātes iespējām, migrācijas pārvaldības kapacit ātes veidošanu, 
labākas atbilst ības veicin āšanu starp darba tirgus tendenc ēm un cilv ēkkapitāla attīstību, 
pamatties ību aizsardz ību un nelikum īgu migrācijas plūsmu apkarošanu. Turkl āt vairāk resursu 
tiks virzīti uz labas darba prakses iev ērošanu, un ES turpin ās izstrādāt politiku saist ībā ar 
ētisku pieņemšanu darb ā, intelektu ālā darbaspēka emigr ācijas un intelektu ālā potenciāla 
nelietderīgas izmantošanas nov ēršanu un mazin āšanu, riņķveida migr ācijas iesp ējām, naudas 
pārvedumu att īstības potenci āla izmantošanu, atvieg lojot atgriezušos uz ņēmēju 
uzņēmējdarbību. Notiek p ētnieciskais darbs pie mobilit ātes partnerattiec ībām, sagatavojot 
ceļu uzņēmumu nol īgumiem par darbasp ēka imigrācijas pārvaldību, ar īpaši izraudz ītiem 
ilgtermiņa stratēģiskiem partneriem.  
7. princips. Bona fide  ceļotāju drošības pastiprin āšana un iebraukšanas atvieglošana  
Ir jānostiprina pašreiz ējie sasniegumi, padarot tos saska ņotākus ar ierosin ātā vīzu kodeksa un 
dalībvalstu pastiprin ātas sadarb ības palīdzību. Vienl īdzīgu attieksmi pret visiem v īzu 
pieprasītājiem nodrošin ās tikai virz ība uz īstenām Eiropas īstermiņa vīzām. Līdztekus virz ībai 
uz Eiropas v īzām ir jāīsteno loģiska un lietder īga virzība uz vīzu pieteikumu p ārvaldību 
kopējos Eiropas v īzu centros. Pan āktā resursu apvienošana un apjomrad ītie ietaup ījumi arī 
nodrošinās pieteikumu iesniedz ēju vieglu piek ļuvi telpām, kur izsniedz v īzas. 
8. princips. Šengenas teritorijas viengabalain ība 
Ir vajadzīgi dažādi risinājumi, tostarp r īcība robežu uzraudz ības attīstībai, dalībvalstu darb ības 
koordinācijas stiprin āšanas pas ākumi ar FRONTEX  aģentūras palīdzību, kā arī ieceļošanas un 
izceļošanas sist ēmas ieviešana, lai re ģistrētu, kad Šengenas zon ā ieceļo vai no t ās izceļo katrs 
trešās valsts valstspieder īgais. Ir ar ī jānodrošina iekšpolitikas un ārpolitikas saskan ība robežu 
pārvaldības jomā. Ir vajadz īga stratēģiskāka pieeja galveno partneru izv ēlei šim m ērķim, 
skaidrāk definējot visaptverošus ilgtermi ņa mērķus. Nepārtraukti j āuzlabo ar ī mehānismi 
dalībvalstu sloga dal īšanai un savstarp ējai solidarit ātei ES ārējo robežu p ārvaldībā. 
 
LV 6   LV 9. princips. C īņas pret neleg ālu nodarbin ātību un nedeklar ētu darbu pastiprin āšana  
Iniciatīvām šajā jomā ir jākoncentrējas uz nov ēršanu, sankcij ām un īstenošanu, un taj ās 
jāiesaista Eiropas iest ādes, dalībvalstis un galven ās ieinteres ētās personas, piem ēram, sociālie 
partneri. Noz īmīgs solis b ūs priekšlikuma Direkt īvai, ar ko nosaka sankcijas darba dev ējiem, 
kas nodarbina trešo valstu valstspieder īgos, kuri dal ībvalstīs uzturas neleg āli, pieņemšana1. Ir 
jāpastiprina deklar ēta darba veicin āšanas pas ākumi un ar ī turpmāk jāīsteno centieni piem ērot 
sankcijas, papildus vairojot va lstu finanšu resursus un cilv ēkresursus, tostarp izveidojot 
specializētas kontroles strukt ūras, veicot riska anal īzi, pastiprin ātu koordin āciju un lab āku 
pārbaužu izv ērtējumu. Turkl āt tiesību akti, uzraudz ība un sankciju sh ēmas jāpielāgo jauniem 
krāpšanas veidiem, piem ēram, apakšl īgumu slēgšanai un ne īstai pašnodarbin ātībai. 
10. princips. Migrantu nelikum īgas ievešanas un cilv ēku tirdzniec ības apkarošana   
Ir jāpārskata valstu un Kopienas ties ību akti, lai lab āk atspogu ļotu jaunās noziedz ības 
parādības un pied āvātu pastiprin ātu aizsardz ību upuriem. Šodienas realit ātei ir atbilst īgi 
jāpielāgo un jāstiprina esošais tiesiskais regul ējums attiec ībā uz neleg ālu ieceļošanu un 
uzturēšanos, kā arī bērnu seksu ālu izmantošanu. Turkl āt ir jānodrošina, ka dal ībvalstis 
nodrošina pietiekamus resursus izmekl ēšanas metod ēm, pilsonisk ās sabiedrības organiz ācijām 
un vispār visiem vaj āšanas un aizsardz ības pasākumiem. No otras puses, t ā kā šai parādībai ir 
pārrobežu raksturs, ES r īcība ir jāstiprina re ģionālā un starptautisk ā līmenī, jo īpaši izmantojot 
starptautiskos instrumentus pret cilv ēku tirdzniec ību. 
11. princips. Ilgtsp ējīga un efekt īva atpaka ļnosūtīšanas politika - legaliz ācija 
Efektīvai atpaka ļuzņemšanas un atpaka ļnosūtīšanas politikai, vienlaic īgi ievērojot attiec īgās 
personas cilv ēktiesības un pamatbr īvības, ir vajadz īga uzlabota operat īvā sadarbība 
dalībvalstu starp ā, pastiprin āta FRONTEX  aģentūras loma vienoto atpaka ļnosūtīšanas 
operāciju atbalst ā, kā arī pastiprin āta sadarb ība un partnerattiec ības ar treš ām valstīm un 
kopēju standartu izveide. Turkl āt pieredze liecina, ka ir b ūtiski pasākumi papildus Padomes 
2006. gada 5. oktobra L ēmumam, ar ko izveido meh ānismu, lai savstarp ēji apmain ītos ar 
informāciju par dal ībvalstu pas ākumiem patv ēruma un imigr ācijas jomā, jo īpaši attiec ībā uz 
legalizācijas pasākumiem, kam var b ūt ietekme uz cit ām dalībvalstīm. 
4. TURPM ĀKAS  METODES:  IMIGRĀCIJAS  LABĀKA  PĀRVALDĪBA 
Imigrācijai, kas ir sarež ģīta un daudzš ķautņaina parādība, ir nepieciešama virkne daž ādu 
stratēģisku darb ību, kas aptver plašu jaut ājumu un jomu kl āstu: demogr āfiskie ierobežojumi, 
ekonomisk ās vajadzības, sociālās vajadzības, ietekme uz vesel ību, tirdzniec ības saistības, 
vajadzības attīstības jomā, izglītības iespējas, drošības dimensija u. c. Turkl āt saistībā ar 
dalītas kompetences politikas jomu ir b ūtiski jānostiprina koordin ācija ES un valsts l īmeņa 
starpā, jo īpaši ekonomikas, soci ālajā un attīstības politik ā. Ir jānodrošina savlaic īga, 
pārredzama un sistem ātiska apspriešan ās ar visām iesaist ītajām person ām par turpm āku 
politikas att īstību. 
Izstrādājot turpm āku politiku, v ērā būs jāņem katras dal ībvalsts situ ācija imigr ācijas jom ā 
attiecībā uz datiem par taj ā ieceļojušo un dz īvojošo imigrantu skaitu. T ālab katrai atseviš ķai 
dalībvalstij ir j āizstrādā specifiski imigr ācijas profili, lai noteiktu esoš ās imigrantu kopienas 
prasmju kopumu, k ā arī iespējamās darbasp ēka prasības nākotnē. Pamatojoties uz atseviš ķiem 
imigrācijas profiliem, ir j ānosaka daudzgadu pamatnost ādnes un m ērķi. Ir jāizstrādā arī 
                                                 
1 COM(2007) 249, gal īgā redakcija, 16.05.2007. 
 
LV 7   LV izvērtēšanas un uzraudz ības mehānismi, kas regul āri sniedz atgriezeni sko saiti politikas 
veidotājiem. Lai nodrošin ātu politikas uz labojumus, ir j āizstrādā skaitļos izsakāmi darbības 
rādītāji un standarti. Statistikas un vajadz īgās analītiskās kapacit ātes pieejam ība ir katras 
novērtējuma sist ēmas galven ā sastāvdaļa. Eiropas Komisijai ir j āsniedz gada zi ņojumi par 
imigrāciju, lai sniegtu visaptverošu p ārskatu, analiz ētu darba tirgus iesp ējamās vajadzības un 
dotu Padomei iesp ēju veikt politisku izv ērtējumu un sniegt strat ēģiskus ieteikumus.