P7_TA(2014)0122

Nosacījumi attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos pētniecības, studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, saņemot un nesaņemot atalgojumu, brīvprātīga darba un viesaukles darba nolūkā ***I

Eiropas Parlamenta 2014. gada 25. februāra normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos pētniecības, studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, saņemot un nesaņemot atalgojumu, brīvprātīga darba un viesaukles darba nolūkā (pārstrādāta redakcija) (COM(2013)0151 – C7-0080/2013 – 2013/0081(COD))

(Parastā likumdošanas procedūra – pārstrādāšana)

(2017/C 285/38)

Eiropas Parlaments,

(1) OV C 341, 21.11.2013., 50. lpp.

(2) OV C 114, 15.4.2014., 42. lpp.

(3) OV C 77, 28.3.2002., 1. lpp.

P7_TC1-COD(2013)0081

Eiropas Parlamenta nostāja, pieņemta pirmajā lasījumā 2014. gada 25. februārī, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/…/ES par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos pētniecības, studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, saņemot un nesaņemot atalgojumu, brīvprātīga darba un viesaukles darba nolūkā (pārstrādātā redakcija)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu ,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

(1) Ir jāizdara vairāki grozījumi Padomes Direktīvā 2004/114/EK (4) un Padomes Direktīvā 2005/71/EK (5) Skaidrības labad minētās direktīvas ir jāpārstrādā.

(2) Šai direktīvai būtu jāatbilst prasībai, kas izteikta abu direktīvu īstenošanas ziņojumos (6), mazināt proti, labot konstatētos vājos posmos trūkumus, nodrošināt pārredzamību un tiesisko noteiktību un sniegt saskanīgu tiesisko regulējumu dažādām personu grupām, kas ieceļo Savienībā no trešām valstīm. Tādējādi tai būtu jāvienkāršo un jāsaskaņo esošie dažādām grupām piemērojamie noteikumi vienā tiesību aktā. Neskatoties uz atšķirībām starp šās direktīvas piemērošanas jomā ietvertajām grupām, tām ir vairākas kopīgas iezīmes, kas ļauj tām piemērot vienotu Savienības līmeņa tiesisko regulējumu. [Gr. 1]

(3) Šai direktīvai būtu jāpapildina Stokholmas programmas mērķis tuvināt valstu tiesību aktus par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos. Imigrācija no valstīm ārpus Savienības ir viens no augsti kvalificētu cilvēku avotiem, un jo īpaši studenti un pētnieki ir tie, kurus meklē aizvien vairāk. Viņiem ir nozīmīga loma Savienības galvenās vērtības – cilvēkkapitāla – veidošanā, nodrošinot gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi un tādējādi palīdzot sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus.

(4) Trūkumi, kas norādīti abu direktīvu īstenošanas ziņojumos, galvenokārt skar uzņemšanas nosacījumus, tiesības, procesuālās garantijas, studentu piekļuvi darba tirgum studiju laikā, noteikumus par mobilitāti Savienības iekšienē, kā arī saskaņotības trūkumu, jo attiecībā uz dažām grupām, piemēram, brīvprātīgie, skolnieki un neatalgoti praktikanti vai stažieri, dalībvalstis varēja rīkoties pēc izvēles. Pēcāk veikta plašāka apspriešana parādīja, ka ir nepieciešams uzlabot pētnieku un studentu darba meklēšanas iespējas un labāk aizsargāt viesaukles un praktikantus vai stažierus, kas saņem atalgojumu, uz kuriem pašlaik spēkā esošie tiesību akti neattiecas.

(5) Lai pakāpeniski izveidotu brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, Līgums paredz, ka jāpieņem pasākumi patvēruma, imigrācijas un trešo valstu pilsoņu tiesību aizsardzības jomā.

(6) Direktīvas mērķim vajadzētu būt Ar direktīvu arī būtu jātiecas veicināt cilvēku kontaktus un mobilitāti, jo tās ir svarīgas Savienības ārpolitikas sastāvdaļas, jo īpaši attiecībā uz Eiropas kaimiņattiecību politikas valstīm vai Savienības stratēģiskajiem partneriem. Tai būtu jāļauj aktīvāk uzlabot vispārējo pieeju migrācijai un mobilitātei un tās mobilitātes partnerības, kas piedāvā konkrētu ietvaru dalībvalstu un trešo valstu dialogam un sadarbībai, tostarp arī par legālās migrācijas atvieglošanu un organizēšanu. [Gr. neattiecas uz visām valodām]

(7) Migrācijai šajā direktīvā migrācijai izklāstītajos nolūkos būtu jāveicina zināšanu un prasmju radīšana un iegūšana. Tā nozīmē abpusēju gan iesaistīto migrantu un to izcelsmes valsts, gan uzņēmējas dalībvalsts bagātināšanos, kā arī palīdz veicināt citu kultūru iepazīšanu vienlaikus stiprinot kultūras saiknes un bagātinot kultūras daudzveidību . [Gr. 3]

(8) Direktīvai būtu jāsniedz priekšstats par Savienību kā par pievilcīgu vietu pētniecībai un inovācijai un jāvirza Savienība uz priekšu pasaules mēroga konkurences cīņā par talantiem , un tādā veidā jānodrošina Savienības vispārējās konkurētspējas un izaugsmes ātruma pieaugums, vienlaikus veidojot tādas darbvietas, kas vairāk sekmē IKP izaugsmi . Savienības atvēršana trešo valstu pilsoņiem, kurus var uzņemt pētniecības nolūkos, turklāt ir daļa no pamatiniciatīvas “Inovācijas Savienība”. Atvērta darba tirgus izveide Savienības pētniekiem un pētniekiem no trešām valstīm tika apstiprināta kā galvenais mērķis, kas sasniedzams Eiropas Pētniecības telpā (EPT) – vienotā telpā, kurā notiek brīva pētnieku, zināšanu un tehnikas aprite. [Gr. 4]

(9) Ir lietderīgi atvieglināt pētnieku uzņemšanu, izmantojot uzņemšanas procedūru, kas nav atkarīga no viņu juridiskajām attiecībām ar uzņēmēju pētniecības iestādi, kā arī turpmāk vairs nepieprasīt darba atļauju papildus uzturēšanās atļaujai vai ilgtermiņa vīzu. Šī procedūra būtu jābalsta uz sadarbību starp pētniecības iestādēm un imigrācijas iestādēm dalībvalstīs. Pirmajām ar to būtu jāpiešķir vadošo lomu uzņemšanas procedūrā, lai trešo valstu pētniekiem atvieglinātu un paātrinātu ieceļošanu un uzturēšanos Savienībā, vienlaikus saglabājot dalībvalstu prerogatīvas attiecībā uz imigrācijas politiku. Dalībvalstu iepriekš apstiprinātām pētniecības iestādēm būtu jādod iespēja parakstīt uzņemšanas līgumus ar trešo valstu pilsoņiem nolūkā īstenot pētniecības projektu. Dalībvalstīm būtu jāizdod atļauja, pamatojoties uz uzņemšanas līgumu, ja ir izpildīti nosacījumi saistībā ar ieceļošanu un uzturēšanos.

(10) Tā kā centieni sasniegt mērķi, proti, ieguldīt 3 % no IKP pētniecībā, lielā mērā attiecas uz privāto sektoru, kam šajā nolūkā turpmākajos gados jāpieņem darbā vairāk pētnieku, pētniecības iestādēm, ko var apstiprināt saskaņā ar šo direktīvu, būtu jāpieder gan valsts, gan privātajam sektoram.

(11) Lai padarītu Savienību pievilcīgāku pētniekiem un studentiem, kas ir trešo valstu pilsoņiem pētniekiem pilsoņi , kopā ar viņiem būtu jāuzņem arī pētnieku un studentu ģimenes locekļi, saskaņā ar definīciju kā noteikts Padomes Direktīvā 2003/86/EK (7). Viņiem būtu jāļauj baudīt priekšrocības, ko sniedz noteikumi par Savienības iekšējo mobilitāti, un viņiem būtu jāļauj piekļūt darba tirgum. [Gr. 5]

(12) Attiecīgos gadījumos dalībvalstis būtu jārosina zinātņu doktora grāda kandidātus uzskatīt par pētniekiem.

(13) Šīs direktīvas īstenošanai nevajadzētu veicināt intelektuālā darbaspēka emigrāciju no jaunizveidotajām vai attīstības valstīm. Pasākumi, lai veicinātu pētnieku reintegrāciju savās izcelsmes valstīs būtu jāveic sadarbībā ar izcelsmes valstīm, lai izveidotu visaptverošu migrācijas politiku.

(14) Lai padarītu Eiropu kopumā par pasaules izcilības centru mācību un arodmācību jomā, būtu jāuzlabo , jāvienkāršo un jāatvieglina ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumi tiem, kas vēlas doties uz Savienību šādos nolūkos. Tas ir saskaņā ar mērķiem, kas izvirzīti Eiropas augstākās izglītības sistēmu modernizācijas programmā (8), jo īpaši Eiropas augstākās izglītības internacionalizācijas kontekstā. Dalībvalstu attiecīgo tiesību aktu tuvināšana , tos padarot labvēlīgākus trešo valstu pilsoņiem, ir šā procesa sastāvdaļa. [Gr. 6]

(15) Ar Boloņas deklarāciju (9) aizsāktā Boloņas procesa paplašināšana paplašināšanas un padziļināšana ir novedusi pie padziļināšanas rezultātā procesā iesaistīto valstu augstākās izglītības sistēmu progresīvas pielāgošanās gan procesā iesaistītajās valstīs, gan sistēmas ir tikušas pakāpeniski saskaņotas un tām pieskaņotas arī citās valstīs citu valstu augstākās izglītības sistēmas . Tas bija iespējams Tā ir noticis , jo valstu iestādes atbalstīja tika atbalstījušas studentu un akadēmiska akadēmiskā personāla mobilitāti un augstākās izglītības iestādes to ir integrējušas savās mācību programmās. To vajadzētu nepieciešams atspoguļot ar uzlabotiem studentu mobilitātes noteikumiem par studentu mobilitāti Savienības iekšienē. Viens no Boloņas deklarācijas mērķiem ir padarīt Eiropas augstāko izglītību pievilcīgu un konkurētspējīgu. Boloņas procesa rezultātā ir izveidota Eiropas augstākās izglītības telpa. Eiropas augstākās izglītības nozares saskaņošana ir padarījusi studijas Eiropā pievilcīgākas studentiem no trešām valstīm. Daudzu trešo valstu līdzdalība Boloņas procesā un Savienības studentu mobilitātes programmās nozīmē, ka ir svarīgi ieviest saskaņotus un vienkāršotus mobilitātes noteikumus attiecībā uz šo valstu pilsoņiem. [Gr. 7]

(16) Šajā direktīvā minēto studentu sagatavošanas kursu ilgums un citi nosacījumi būtu jāparedz dalībvalstīm saskaņā ar saviem tiesību aktiem.

(17) Pierādījumi par studenta uzņemšanu kādā augstākajā mācību iestādē var cita starpā būt vēstule vai apliecība, kas apstiprina viņa/viņas uzņemšanu.

(18) Vērtējot, vai ir pieejami pietiekami finanšu līdzekļi, būtu jāņem vērā stipendijas.

(19) Kaut arī dalībvalstīm bija izvēles brīvība, piemērot vai nepiemērot Direktīvu 2004/114/EK skolniekiem, brīvprātīgajiem un praktikantiem vai stažieriem, kas nesaņem atalgojumu, šīs grupas būtu jāietver direktīvas piemērošanas jomā, lai atvieglotu viņiem ieceļošanu un nodrošinātu viņu tiesības. Šī direktīva būtu arī jāpiemēro viesauklēm un praktikantiem vai stažieriem, kas saņem atalgojumu, lai nodrošinātu viņu tiesības un to aizsardzību.

(20) Praktikanti vai stažieri, kas saņem atalgojumu un ierodas strādāt Savienībā saistībā ar pārcelšanu uzņēmuma ietvaros, nebūtu jāiekļauj šīs direktīvas piemērošanas jomā, jo tiem ir piemērojama [Direktīva 2013/xx/ES par pārcelšanu uzņēmuma ietvaros].

(21) Tā kā pašlaik Savienības līmenī nav ieviests regulējums attiecībā uz viesauklēm no trešām valstīm, lai nodrošinātu taisnīgu attieksmi, būtu jāievieš noteikumi, kas pievērstos viņu īpašajām vajadzībām, jo šī grupa ir īpaši neaizsargāta. Ar šo direktīvu būtu jāparedz nosacījumi, kas jāievēro gan viesauklei, gan viesģimenei, jo īpaši attiecībā uz vienošanos starp abām pusēm, kurā būtu jāiekļauj, piemēram, nolīgtā kabatas nauda (10).

(22) Tiklīdz ir izpildīti visi vispārīgie un īpašie uzņemšanas nosacījumi, dalībvalstij konkrētā termiņā būtu jāizdod atļauja, tas ir, ilgtermiņa vīza un/vai uzturēšanās atļauja , ko nedrīkstētu ar papildu prasībām kavēt vai anulēt . Ja dalībvalsts izsniedz uzturēšanās atļauju tikai savā teritorijā un visi šīs direktīvas nosacījumi par uzņemšanu ir izpildīti, attiecīgajai dalībvalstij būtu jāpiešķir attiecīgajam trešās valsts pilsonim nepieciešamās vīzas. [Gr. 8]

(23) Atļaujās būtu jānorāda trešās valsts pilsoņa statuss un attiecīgās Savienības programmas, kurās ietverti mobilitātes pasākumi. Dalībvalstis var norādīt papildu informāciju papīra formā vai elektroniski, ja tādējādi netiek radīti papildu nosacījumi.

(24) Dažādajiem atļauju termiņiem saskaņā ar šo direktīvu būtu jāatspoguļo katras grupas uzturēšanās būtība.

(25) Dalībvalstis var iekasēt samaksu par atļauju pieteikumu apstrādi. Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja atteikties no nodevām , kas trešo valstu pilsoņiem jāmaksā par ieceļošanu un uzturēšanos šajā direktīvā minētajos nolūkos. Ja dalībvalstis pieprasa trešo valstu pilsoņiem maksāt nodevas, tām vajadzētu būt samērīgām ar uzturēšanās mērķi un nebūtu jārada šķērslis šīs direktīvas mērķu sasniegšanai . [Gr. 9]

(26) Tiesībām, ko trešo valstu pilsoņiem piešķir saskaņā ar šo direktīvu, nevajadzētu būt atkarīgām no tā, vai atļauja tiek izsniegta ilgtermiņa vīzas vai uzturēšanās atļaujas veidā.

(27) Jēdziens uzņemšana aptver trešās valsts pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos dalībvalstī nolūkos, kas izklāstīti šajā direktīvā.

(28) Uzņemšanu var atteikt, ja ir pienācīgi pamatoti iemesli.Jo īpaši uzņemšanu var atteikt, ja dalībvalsts uzskata, ka saskaņā ar faktu novērtējumu konkrētajā gadījumā attiecīgais trešās valsts pilsonis potenciāli apdraud sabiedrisko kārtību, vai valsts drošību. vai sabiedrības veselību. [Gr. 10]

(29) Ja rodas šaubas par uzņemšanas pieteikuma iesniegšanas iemesliem, dalībvalstīm būtu jāspēj pieprasīt jebkurus pierādījumus, kas nepieciešami tā patiesuma novērtēšanai, jo īpaši, pamatojoties uz pretendenta plānotajām mācībām vai apmācību, lai apkarotu šajā direktīvā paredzētās procedūras ļaunprātīgu un nepareizu izmantošanu.

(30) Ja trešo valstu pilsoņi ir pieteikušies uzņemšanai dalībvalstīs saskaņā ar šo direktīvu, valsts iestādēm viņi būtu jāinformē trešo valstu pilsoņi, kas piesakās uzņemšanai dalībvalstīs saskaņā ar šo direktīvu, par lēmumu, kas pieņemts par attiecīgo pieteikumu. Tas būtu jādara rakstiski pēc iespējas ātrāk un vēlākais 60 30 dienu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas, bet attiecībā uz pētniekiem un studentiem, uz kuriem attiecas Savienības programmas, kurās ietverti mobilitātes pasākumi – pēc iespējas ātrāk un vēlākais 30 dienu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas. Dalībvalstīm būtu pēc iespējas drīz jāinformē pieteikuma iesniedzējs par jebkādu papildu informāciju, kas tām vajadzīga pieteikuma apstrādei. Ja valsts tiesību akti paredz iespēju administratīvi pārsūdzēt nelabvēlīgu lēmumu, valsts iestādēm pieteikuma iesniedzējs par savu lēmumu būtu jāinformē 30 dienu laikā no pārsūdzības iesniegšanas dienas. [Gr. 11]

(31) Ir jāatvieglo mobilitāte Savienības iekšienē pētniekiem, studentiem un algotiem praktikantiem vai stažieriem, kas ir trešo valstu pilsoņi. Attiecībā uz pētniekiem šai direktīvai būtu jāuzlabo noteikumi saistībā ar laikposmu, cik ilgi pirmās dalībvalsts izsniegtajai atļaujai būtu jāsedz uzturēšanās otrā dalībvalstī, nepieprasot jaunu uzņemšanas līgumu. Būtu jāuzlabo studentu un jaunās atalgoto praktikantu vai stažieru grupas situācija, atļaujot tiem uzturēties otrā dalībvalstī no trīs līdz sešiem mēnešiem, ja tie atbilst vispārīgajiem direktīvas nosacījumiem. Praktikantiem vai stažieriem, kas ir trešo valstu pilsoņi un dodas uz Savienību saistībā ar pārcelšanu uzņēmuma ietvaros, būtu jāpiemēro īpaši Savienības iekšējās mobilitātes noteikumi, kas atbilst to pārcelšanas būtībai un [Direktīvai 2013/xx/ES par pārcelšanu uzņēmuma iekšienē].

(32) Savienības imigrācijas noteikumiem un Savienības programmām, kuras kurās ietverti mobilitātes pasākumi, būtu vēl vairāk jāpapildina vienam otrs vajadzētu būt savstarpēji papildinošākām . Pētniekiem, un studentiem, brīvprātīgajiem un praktikantiem, kas ir trešo valstu pilsoņi un uz kuriem attiecas šādas Savienības programmas, vajadzētu būt tiesībām pārvietoties uz paredzētajām dažādām dalībvalstīm, pamatojoties uz atļauju, ko izsniegusi pirmā dalībvalsts, ja vien pilnīgs šo dalībvalstu saraksts ir zināms pirms ieceļošanas Savienībā. Šādai atļaujai būtu viņiem jānodrošina viņiem iespēja izmantot īstenot mobilitāti, nesniedzot nekādu papildu informāciju un neaizpildot citus pieteikumus. Dalībvalstis tiek aicinātas sekmēt brīvprātīgo, kas ir trešo valstu pilsoņi, mobilitāti Savienības iekšienē, ja brīvprātīgā darba programmas aptver vairāk nekā vienu dalībvalsti nepildot citas pieteikuma procedūras . [Gr. 12]

(33) Lai ļautu studentiem, kas ir trešās valsts pilsoņi, labāk daļēji segt mācību izmaksas, tiem būtu jānodrošina uzlabota pilnīga pieeja darba tirgum, ievērojot šajā direktīvā paredzētos nosacījumus, ar to domājot minimumu – 20 stundas nedēļā. Būtu jāievēro vispārīgs jāpiemēro vispārējs princips, ka studentiem ir pieeja darba tirgum. Tomēr izņēmuma gadījumos dalībvalstīm būtu jāspēj ņemt vērā savu darba tirgus situāciju, kaut arī tam nebūtu pilnībā jāatceļ tiesības strādāt. [Gr. 13]

(34) Cenšoties nodrošināt labi kvalificētu darba spēku darbaspēku un cienot un novērtējot to studentu paveiktā darba un vispārējā ieguldījuma vērtību, kuri studijas beidz Savienībā , dalībvalstīm būtu jāļauj šiem studentiem, kas pabeiguši studijas Savienībā, palikt to teritorijā nolūkā izpētīt darba iespējas vai izveidot uzņēmumu 12 mēnešus pēc sākotnējās atļaujas izbeigšanās. Tas pats būtu jāattiecina uz pētniekiem, kas pabeiguši pētniecības projektu, kā paredzēts uzņemšanas līgumā. Taču tam nevajadzētu izvērsties par automātiskām tiesībām uz piekļuvi darba tirgum vai dibināt uzņēmumu. dibināšanai. Viņiem var pieprasīt uzrādīt pierādījumus saskaņā ar 24. pantu. [Gr. 14]

(35) Šīs direktīvas noteikumi neskar dalībvalstu kompetenci reglamentēt uzņemšanas apjomu attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem, kuri ierodas darba nolūkā.

(36) Lai padarītu Savienību pievilcīgāku pētniekiem, studentiem, skolniekiem, praktikantiem, vai stažieriem brīvprātīgajiem un viesauklēm, kas ir trešo valstu pilsoņi, ir svarīgi nodrošināt taisnīgu attieksmi saskaņā ar Līguma 79. pantu. Šīm grupām ir tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi ar uzņemošās dalībvalsts pilsoņiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/98/ES (11). Papildus tiesībām, kas piešķirtas ar Direktīvu 2011/98/ES, pētniekiem no trešām valstīm ir jāturpina nodrošināt labvēlīgākas tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi ar uzņemošās dalībvalsts pilsoņiem sociālā nodrošinājuma jomās, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 (12). Pašlaik tajā ir paredzēta iespēja dalībvalstīm ierobežot vienlīdzīgu attieksmi sociālā nodrošinājuma jomās, ietverot ģimenes pabalstus, un šī iespēja noteikt ierobežojumus varētu ietekmēt pētniekus. Turklāt neatkarīgi no tā, vai Savienības vai uzņemošās dalībvalsts tiesību akti ļauj trešo valstu studentiem, skolēniem, brīvprātīgajiem, neatalgotiem praktikantiem vai stažieriem un viesauklēm piekļūt darba tirgum, tiem būtu jāpiešķir tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi ar uzņemošās dalībvalsts pilsoņiem attiecībā uz piekļuvi precēm un pakalpojumiem un preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, kas pieejami sabiedrībai. [Gr. 15]

(37) Šai direktīvai nevajadzētu nekādi ietekmēt Padomes Regulas (EK) Nr. 1030/2002 (13) piemērošanu.

(38) Šajā direktīvā tiek ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā tas minēts Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā.

(39) Dalībvalstīm būtu jāīsteno šīs direktīvas noteikumi bez diskriminācijas dzimuma, rases, ādas krāsas, etniskās un sociālās izcelsmes, ģenētisko īpašību, valodas, ticības vai pārliecības, politisko vai jebkuru citu uzskatu dēļ, bez diskriminācijas saistībā ar piederību nacionālai minoritātei un bez diskriminācijas īpašuma, izcelsmes, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ.

(40) Saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra Kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem dalībvalstis ir apņēmušās gadījumos, kad tas nepieciešamības ziņā ir pamatoti, ziņojumam par saviem transponēšanas pasākumiem pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros ir paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un attiecīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.

(41) Tā kā dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt šīs direktīvas mērķus, proti, paredzēt nosacījumus attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos pētniecības, studiju, skolēnu apmaiņas, algotas vai neatalgotas prakses vai stažēšanās, brīvprātīga darba vai viesaukles darba nolūkā, un šīs direktīvas mēroga un seku dēļ tos var sasniegt labāk Savienības līmenī, Savienība var paredzēt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas izklāstīts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar proporcionalitātes principu, kurš izklāstīts minētajā pantā, šī direktīva paredz tikai to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai.

(42) Katrai dalībvalstij būtu jānodrošina, ka plašai sabiedrībai ir pieejama pēc iespējas pilnīga regulāri atjaunināta informācija, jo īpaši internetā, par pētniecības iestādēm, kas apstiprinātas saskaņā ar šo direktīvu un ar kurām pētnieki var noslēgt uzņemšanas līgumu, un par nosacījumiem un procedūrām, saistībā ar ieceļošanu un uzturēšanos dalībvalsts teritorijā pētniecības nolūkos, kas pieņemtas saskaņā ar šo direktīvu, kā arī informācija par šajā direktīvā noteiktajām iestādēm, studiju kursiem, kas var uzņemt trešo valstu pilsoņus, kā arī nosacījumiem un procedūrām attiecībā uz ieceļošanu un uzturēšanos tās teritorijā minētajos nolūkos.

(42a) Lai nodrošinātu pārredzamību un tiesisko noteiktību un mudinātu trešo valstu pilsoņus ierasties Savienībā, katrai dalībvalstij ir pienākums minētos pilsoņus informēt par noteikumiem, kas piemērojami viņu konkrētajam gadījumam. Tādēļ visa ar procedūru saistītā informācija, tostarp vispārēja studiju, apmaiņas vai pētniecības programmu dokumentācija, kā arī konkrēta informācija par pieteikuma iesniedzēju tiesībām un pienākumiem būtu jāsniedz trešo valstu pilsoņiem viegli pieejamā un saprotamā veidā. [Gr. 16]

(43) [Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un šī direktīva nav tām saistoša un nav jāpiemēro.]

(44) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un tādējādi šī direktīva nav tai saistoša un nav jāpiemēro.

(45) Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos jāattiecina uz tiem noteikumiem, kuri būtiski grozīti salīdzinājumā ar iepriekšējām direktīvām. Pienākums transponēt nemainītos noteikumus izriet no iepriekšējām direktīvām.

(46) Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā norādīto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un datumiem to piemērošanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

I NODAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Priekšmets

Šī direktīva paredz:

a) nosacījumus attiecībā uz trešo valstu pilsoņu ieceļošanu un uzturēšanos dalībvalstu teritorijā uz laiku, kas ilgāks par 90 dienām, pētniecības, studiju, skolēnu apmaiņas, algotas un neatalgotas prakses vai stažēšanās, brīvprātīga darba, viesaukles darba nolūkā;

b) ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumus trešo valstu pilsoņiem studentiem un algotiem praktikantiem vai stažieriem, uz laiku, kas pārsniedz 90 dienas dalībvalstīs, kas nav dalībvalsts, kura pirmā trešās valsts pilsonim piešķīrusi atļauju, pamatojoties uz šo direktīvu;

c) ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumus trešo valstu pilsoņiem pētniekiem dalībvalstīs, kas nav dalībvalsts, kura pirmā trešās valsts pilsonim piešķīrusi atļauju, pamatojoties uz šo direktīvu.

2. pants

Darbības joma

1. Šī direktīva attiecas uz trešo valstu pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumu, lai viņus pētniecības studiju, skolēnu apmaiņas, algotas vai neatalgotas prakses vai stažēšanās, brīvprātīgo darba vai viesaukles darba nolūkā uzņem attiecīgas dalībvalsts teritorijā.

2. Šo direktīvu nepiemēro trešo valstu pilsoņiem,

a) kas uzturas attiecīgā dalībvalstī kā patvēruma meklētāji vai saskaņā ar pagaidu aizsardzību, vai saskaņā ar pagaidu aizsardzības programmām;

b) kuru izraidīšana ir apturēta faktisku vai juridisku iemeslu dēļ;

c) kas ir tādu Savienības pilsoņu ģimenes locekļi, kuri ir izmantojuši tiesības brīvi pārvietoties Savienībā;

d) kam kādā dalībvalstī ir pastāvīgā iedzīvotāja statuss saskaņā ar Padomes Direktīvu 2003/109/EK (14) un kas izmanto tiesības uzturēties citā dalībvalstī studiju vai arodmācību nolūkā;

e) kam saskaņā ar attiecīgas dalībvalsts tiesību aktiem ir pašnodarbinātas personas statuss;

f) kam līdz ar viņu ģimenes locekļiem un neatkarīgi no viņu pilsonības tāpat kā Savienības pilsoņiem ir tiesības brīvi pārvietoties saskaņā ar nolīgumiem vai nu starp Savienību un dalībvalstīm vai starp Savienību un trešām valstīm;

g) praktikantiem vai stažieriem, kas ieradušies Savienībā saistībā ar pārcelšanu uzņēmuma ietvaros saskaņā ar [Direktīvu 2013/xx/ES par pārcelšanu uzņēmuma ietvaros].

3. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā:

a) “trešās valsts pilsonis” ir persona, kas nav Eiropas Savienības pilsonis Līguma 20. panta 1. punkta nozīmē;

b) “pētnieks” ir trešās valsts pilsonis ar atbilstīgu augstākās izglītības kvalifikāciju, kas ļauj piedalīties doktorantūras programmās un kurus pētniecības iestāde izvēlas pētniecības projekta īstenošanai, kam parasti nepieciešama iepriekš minētā kvalifikācija;

c) “students” ir trešās valsts pilsonis, ko ir uzņēmusi kāda augstākā mācību iestāde un kas ir uzņemts dalībvalsts teritorijā ar galveno nodarbošanos apmeklēt pilna laika studijas, lai iegūtu šīs dalībvalsts atzīto augstākās izglītības kvalifikāciju, arī diplomu, sertifikātu vai doktora grādu, augstākajā mācību iestādē; saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem šīs studijas var ietvert sagatavošanas kursu pirms šādas izglītības sākuma;

d) “skolēns” ir trešās valsts pilsonis, kas uzņemts attiecīgas dalībvalsts teritorijā, lai apgūtu atzītu vidējās izglītības programmu saistībā ar skolēnu apmaiņas programmu, ko īsteno saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts noteikumiem vai administratīvo praksi atzīta organizācija;

e) “praktikants vai stažieris bez atalgojuma” ir trešās valsts pilsonis, kurš, saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, ir uzņemts attiecīgās dalībvalsts teritorijā uz prakses vai stažēšanās laiku, nesaņemot atalgojumu;

f) “algots praktikants vai stažieris” ir trešās valsts pilsonis, kurš saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem ir uzņemts attiecīgās dalībvalsts teritorijā uz prakses vai stažēšanās laiku, par ko viņš saņem atalgojumu;

g) “brīvprātīgais” ir trešās valsts pilsonis, kas ir uzņemts dalībvalsts teritorijā, lai piedalītos atzītā brīvprātīgā darba programmā;

ga) “brīvprātīgā darba nodrošinātājs” ir organizācija, kas ir atbildīga par brīvprātīgā darba programmu, kurā norīkots trešās valsts pilsonis. Šādas organizācijas un grupas ir neatkarīgas un autonomas no pārvaldes viedokļa tāpat kā citas bezpeļņas organizācijas, piemēram, valsts iestādes. Tās darbojas sabiedriskajā sektorā, un to darbība vismaz daļēji ir vērsta uz sabiedriskā labuma veicināšanu (15) . [Gr. 17]

h) “brīvprātīga brīvprātīgā darba programma” ir programma, kas apvieno kurā iekļautas praktiskas solidaritātes darbības, un kuras veicina praktisku solidaritāti, pamatojas uz pamatā ir dalībvalsts vai Savienības atzītu programmu atzīta programma, un ar kuru īsteno vispār svarīgu interešu mērķus , kas noteikti vispārējās interesēs un bezpeļņas nolūkā ; [Gr. 18]

i) “viesaukle” ir trešās valsts pilsonis, ko valodu prasmes un zināšanu par uzņemošo valsti uzlabošanas nolūkā uz laiku uzņem ģimene dalībvalsts teritorijā apmaiņā pret vieglu mājas darbu un bērnu aprūpi, lai uzlabotu savas valodu prasmes un zināšanas par uzņemošo valsti; [Gr. neattiecas uz visām valodām]

j) “pētniecība” ir sistemātisks radošs darbs, lai vairotu zināšanas, tostarp zināšanas par cilvēku, kultūru un sabiedrību, un šo zināšanu izmantošana jaunu pielietojumu izstrādē;

k) “pētniecības iestāde” ir jebkura sabiedriska vai privāta struktūra, kura nodarbojas ar pētniecību un kuru kāda no dalībvalstīm apstiprinājusi šīs direktīvas nolūkā saskaņā ar tās tiesību aktiem vai administratīvo praksi;

l) “izglītības iestāde” ir valsts vai privāta iestāde, kuru atzinusi uzņēmēja dalībvalsts un/vai kuras mācību programmas ir atzītas saskaņā ar uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem vai administratīvo praksi, pamatojoties uz pārredzamiem kritērijiem, šajā direktīvā izklāstītajiem nolūkiem;

la) “uzņemošā vienība” neatkarīgi no tās juridiskā statusa ir dalībvalsts teritorijā saskaņā ar valsts tiesību aktiem reģistrēta izglītības iestāde, pētniecības organizācija, uzņēmums, arodmācību iestāde, organizācija, kas rīko skolēnu apmaiņas, vai organizācija, kas atbild par brīvprātīgā darba programmu, uz kuru ir norīkots trešās valsts pilsonis; [Gr. 20]

lb) “viesģimene” ir ģimene, kas uz laiku uzņem viesaukli un ļauj viņam/viņai piedalīties ikdienas ģimenes dzīvē dalībvalsts teritorijā, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp viesģimeni un viesaukli; [Gr. 21]

m) “atlīdzība” ir maksājums neatkarīgi no tā veida, ko saņem par sniegtiem pakalpojumiem un ko saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai iedibinātu praksi uzskata par darba attiecību būtisku sastāvdaļu;

n) “nodarbinātība” ir tādas darbības veikšana, kas ietver jebkādu darbu darba devēja labā un viņa vadībā un uzraudzībā, kuru regulē saskaņā ar valsts tiesību aktiem , piemērojamo darba koplīgumu vai iedibinātu praksi; [Gr. 22]

na) “darba devējs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kuras labā vai kuras vadībā un/vai uzraudzībā veic darbu; [Gr. 23]

nb) “ģimenes locekļi” ir trešās valsts pilsoņi, kā noteikts Direktīvas 2003/86/EK 4. pantā; [Gr. 24]

o) “pirmā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kura pirmā trešās valsts pilsonim piešķir atļauju, pamatojoties uz šo direktīvu;

p) “otrā dalībvalsts” ir jebkura dalībvalsts, kas nav pirmā dalībvalsts;

q) “Savienības programmas, kurās ietverti mobilitātes pasākumi” ir Savienības finansētas programmas, kas veicina trešo valstu pilsoņu mobilitāti uz Savienību;

r) “atļauja” ir uzturēšanās atļauja, ko izsniedz dalībvalsts iestādes un kas ļauj trešās valsts pilsonim likumīgi uzturēties tās teritorijā saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1030/2002 1. panta 2. punkta a) apakšpunktu, vai ilgtermiņa vīza;

s) “ilgtermiņa vīza” ir atļauja, ko izsniedz dalībvalsts saskaņā ar Šengenas konvencijas 18. pantu, vai ko izsniedz saskaņā ar to dalībvalstu valsts tiesību aktiem, kas Šengenas acquis neīsteno pilnībā.

4. pants

Labvēlīgāki noteikumi

1. Šī direktīva neskar labvēlīgākus noteikumus:

a) divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos, ko Savienība vai Savienība un tās dalībvalstis ir noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm; vai

b) divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos, ko viena vai vairākas dalībvalstis ir noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm.

2. Šī direktīva neskar dalībvalstu tiesības pieņemt vai uzturēt spēkā noteikumus, kas ir labvēlīgāki personām, uz kurām tā attiecas, ņemot vērā 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25., un 26., 27., 28., 29. , 30., 31., 32., 33. un 34. pantu, jo īpaši saistībā ar mobilitātes partnerībām. [Gr. 25]

II NODAĻA

UZŅEMŠANA

5. pants

Princips

1. Trešās valsts pilsoni saskaņā ar šo direktīvu uzņem ar nosacījumu, ka ir pārbaudīti dokumentāri pierādījumi par to, ka viņš/viņa atbilst 6. pantā paredzētajiem vispārīgajiem nosacījumiem, kā arī attiecīgajai kategorijai piemērojamajiem īpašajiem nosacījumiem, kas izklāstīti 7. līdz 14. pantā.

2. Tiklīdz ir izpildīti visi vispārīgie un īpašie uzņemšanas nosacījumi, pretendentiem ir tiesības saņemt ilgtermiņa vīzu un/vai uzturēšanās atļauju. Ja dalībvalsts izsniedz uzturēšanās atļaujas tikai savā teritorijā un nekur citur un visi uzņemšanas nosacījumi, kas noteikti šajā direktīvā, ir izpildīti, attiecīgā dalībvalsts izsniedz trešās valsts pilsonim vajadzīgo vīzu.

6. pants

Vispārīgi nosacījumi

Trešās valsts pilsonis, kas iesniedz uzņemšanas pieteikumu šajā direktīvā minētajos nolūkos:

a) uzrāda derīgu ceļošanas dokumentu, kā noteikts attiecīgas valsts tiesību aktos; Dalībvalstis var pieprasīt, ka ceļošanas dokumenta derīguma termiņš ietver vismaz plānoto uzturēšanās laiku;

b) ja saskaņā ar uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem viņš/viņa ir nepilngadīgais/-gā – uzrāda vecāku atļauju vai līdzvērtīgu dokumentu par plānoto uzturēšanos;

c) ir apdrošināts slimības gadījumā pret visiem riskiem, pret kuriem attiecīgā dalībvalstī parasti ir apdrošināti tās pilsoņi;

d) nav atzīts par tādu, kas apdraud neapdraud sabiedrisko kārtību, valsts drošību vai sabiedrības veselību; [Gr. 26]

e) ja attiecīgā dalībvalsts to pieprasa – sniedz pierādījumus par to, ka viņš/viņa ir samaksājis/-jusi maksu par pieteikuma izskatīšanu, saskaņā ar 31. pantu.

f) sniedz attiecīgās dalībvalsts pieprasītos pierādījumus par to, ka viņam/viņai ir pietiekami līdzekļi, lai segtu uzturēšanās izmaksas, prakses vai stažēšanās izmaksas un atpakaļceļa izmaksas, neskarot individuālu katras lietas izskatīšanu. Šādu pierādījumu sniegšana nav nepieciešama, ja attiecīgais trešās valsts pilsonis var pierādīt, ka saņem dotāciju vai stipendiju, ja viesģimene ir paudusi apņemšanos sniegt finansiālu atbalstu, ja minētais trešās valsts pilsonis ir saņēmis saistošu darba piedāvājumu vai ja organizācija, kas rīko skolēnu apmaiņas vai īsteno brīvprātīgā darba programmu, paziņo, ka uzņemas atbildību par skolēna vai brīvprātīgā iztiku visā viņa/viņas uzturēšanās laikā attiecīgajā dalībvalstī. [Gr. 27]

7. pants

Īpaši nosacījumi pētniekiem

1. Papildus 6. pantā izklāstītajiem vispārīgiem nosacījumiem trešās valsts pilsonis, kas iesniedz uzņemšanas pieteikumu pētniecības nolūkā:

a) uzrāda ar pētniecības iestādi parakstītu uzņemšanas līgumu saskaņā ar 9. panta 1. un 2. punktu;

b) vajadzības gadījumā uzrāda pētniecības iestādes saskaņā ar 9. panta 3. punktu izsniegtu deklarāciju par finansiālu atbildību.

2. Dalībvalstis var pārbaudīt noteikumus, saskaņā ar kuriem uzņemšanas līgums sastādīts un noslēgts.

3. Kad 1. un 2. punktā minētās pārbaudes sekmīgi pabeigtas, pētniekus uzņem dalībvalsts teritorijā, lai izpildītu uzņemšanas līgumu.

4. Pieteikumus, ko iesniedz trešo valstu pilsoņi, kas vēlas nodarboties ar pētniecību Savienībā, izskata un izvērtē, kamēr attiecīgais trešās valsts pilsonis uzturas ārpus tās dalībvalsts teritorijas, kurā viņš vēlas tikt uzņemts.

5. Dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem var pieņemt izskata pieteikumu, kuru trešās valsts pilsonis iesniedzis, jau atrazdamies to teritorijā. [Gr. 28]

6. Dalībvalstis nosaka, vai atļauju pieteikumus jāiesniedz pētniekam vai attiecīgajai pētniecības iestādei.

8. pants

Pētniecības iestādes apstiprināšana

1. Jebkura pētniecības iestāde, kura vēlas uzņemt pētnieku saskaņā ar šajā direktīvā paredzēto uzņemšanas procedūru, vispirms ir šajā nolūkā apstiprināta attiecīgajā dalībvalstī.

2. Pētniecības iestādes apstiprina saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktos vai administratīvajā praksē paredzētajām procedūrām. Pieteikumus apstiprināšanai gan sabiedriskās, gan privātās iestādes iesniedz saskaņā ar šīm procedūrām un pamato ar to likumā paredzētajiem uzdevumiem vai korporatīvajiem mērķiem, kā arī pierādījumiem, ka tās nodarbojas ar pētniecību.

Pētniecības iestādei izsniegtais apstiprinājums ir vismaz uz piecu gadu laikposmu. Izņēmuma gadījumos dalībvalstis var izsniegt apstiprinājumu uz īsāku laikposmu.

3. Dalībvalstis saskaņā ar valsts tiesību aktiem var pieprasīt rakstisku apņemšanos no pētniecības iestādes, ka gadījumos, ja pētnieks attiecīgās dalībvalsts teritorijā turpina uzturēties nelegāli, iepriekš minētā iestāde ir atbildīga par ar viņa uzturēšanos un atgriešanos saistīto no valsts līdzekļiem veikto izdevumu atmaksu. Pētniecības iestādes finansiālā atbildība beidzas vēlākais 6 mēnešus pēc uzņemšanas līguma beigām.

4. Dalībvalstis var noteikt, ka apstiprinātā iestāde divu mēnešu laikā pēc uzņemšanas līguma beigām kompetentām, īpaši šajā nolūkā dalībvalstu izraudzītām iestādēm sniedz apstiprinājumu, ka darbs paveikts saistībā ar katru no pētniecības projektiem, par kuriem saskaņā ar 9. pantu parakstīts uzņemšanas līgums.

5. Kompetentās iestādes katrā dalībvalstī publicē un atjaunina to pētniecības iestāžu sarakstus, kuras apstiprinātas šīs direktīvas nolūkā, tiklīdz šajā sarakstā ir izdarītas izmaiņas.

6. Dalībvalsts līdztekus citiem pasākumiem drīkst atteikties atjaunot pētniecības iestādes apstiprinājumu, kā arī izlemt to anulēt, ja pētniecības iestāde vairs neatbilst 2., 3. un 4. punktā minētajiem nosacījumiem vai ja apstiprinājums iegūts krāpnieciskā ceļā, vai ja pētniecības iestāde, parakstot uzņemšanas līgumu ar trešās valsts pilsoņi, darījusi to krāpnieciskos nolūkos vai rīkojusies nolaidīgi. Gadījumā, ja apstiprinājumu atsaka vai anulē, attiecīgajai iestādei var aizliegt iesniegt pieteikumu atjaunot apstiprinājumu uz laikposmu līdz pieciem gadiem no lēmuma par anulēšanu vai atteikumu publicēšanas dienas.

7. Dalībvalstis savos tiesību aktos var noteikt, kā apstiprinājuma anulēšana vai atteikums atjaunot apstiprinājumu ietekmē esošos saskaņā ar 9. pantu noslēgtos uzņemšanas līgumus, kā arī attiecīgo pētnieku uzturēšanās atļaujas.

9. pants

Uzņemšanas līgums

1. Pētniecības iestāde, kura vēlas uzņemt pētnieku, paraksta ar viņu uzņemšanas līgumu ar nosacījumu, ka ir ievēroti 6. un 7. panta nosacījumi.

Uzņemšanas līgumā iekļauj vismaz:

a) pētniecības projekta virsrakstu un mērķi;

b) pētnieka apņemšanos īstenot pētniecības projektu;

c) pētniecības iestādes apstiprinājumu, ka tā apņemas uzņemt pētnieku, lai viņš vai viņa varētu īstenot pētniecības projektu;

d) pētniecības projekta sākuma un beigu datumu;

e) informāciju par juridiskajām attiecībām starp pētniecības iestādi un pētnieku;

f) informāciju par pētnieka darba apstākļiem.

2. Pētniecības iestādes drīkst parakstīt uzņemšanas līgumus tikai tad, ja izpildīti šādi nosacījumi:

a) pētniecības projektu akceptējušas iestādes attiecīgi pilnvarotās personas, iepriekš pārbaudot: i) pētījuma mērķi un ilgumu, kā arī pētījuma veikšanai nepieciešamo finanšu resursu pieejamību; ii) pētnieka kvalifikāciju, ņemot vērā pētījuma mērķus, ko apliecina viņa kvalifikācijas dokumenta apliecināta kopija saskaņā ar 2. panta b) punktu;

3. Pēc tam, kad parakstīts uzņemšanas līgums, pētniecības iestādei saskaņā ar valsts tiesību aktiem var pieprasīt, lai šī pētniecības iestāde izsniegtu pētniekam individuālu deklarāciju, ka tā uzņemas finansiālu atbildību par izmaksām 8. panta 3. punkta izpratnē.

4. Uzņemšanas līgums automātiski zaudē spēku, ja pētnieku neielaiž vai ja juridiskās attiecības starp pētnieku un pētniecības iestādi tiek pārtrauktas.

5. Pētniecības iestādes savlaicīgi ziņo dalībvalstu šim nolūkam izraudzītajai iestādei par jebkuru gadījumu, kas var aizkavēt uzņemšanas līguma īstenošanu.

10. pants

Īpaši nosacījumi studentiem

1. Papildus 6. pantā izklāstītajiem vispārīgiem nosacījumiem trešās valsts pilsonis, kas iesniedz uzņemšanas pieteikumu studiju nolūkā:

a) sniedz pierādījumus, ka viņš/viņa ir uzņemts studijām augstākajā mācību iestādē;

b) ja attiecīgā dalībvalsts tos pieprasa – sniedz pierādījumus par to, ka viņš/viņa ir samaksājis/-jusi iestādes uzliktās maksas;

c) ja attiecīgā dalībvalsts tos pieprasa – sniedz pierādījumus par to, ka viņam/viņai ir pietiekamas zināšanas valodā, kurā notiek paredzētais kurss.

2. Attiecībā uz studentiem, kas sakarā ar uzņemšanu iestādē var automātiski pretendēt uz apdrošināšanu slimību gadījumiem pret visiem riskiem, pret kuriem parasti ir apdrošināti attiecīgās dalībvalsts pilsoņi, tiek pieņemts, ka tie atbilst 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzētajam nosacījumam.

11. pants

Īpaši nosacījumi skolēniem

1. Trešās valsts pilsonis, kas iesniedz pieteikumu, lai viņu uzņemtu skolēnu apmaiņas programmā, papildus 6. pantā paredzētajiem vispārējiem nosacījumiem:

a) nav nedz jaunāks/-a par attiecīgās dalībvalsts noteikto minimālo vecumu, nedz vecāks/-a par maksimāli pieļaujamo vecumu;

b) sniedz pierādījumus par to, ka viņš/viņa ir uzņemts/-a vidējās izglītības iestādē;

c) sniedz pierādījumus par to, ka viņš/viņa piedalās atzītajā skolēnu apmaiņas programmā, ko īsteno saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem vai administratīvo praksi atzīta organizācija;

d) sniedz pierādījumus par to, ka skolēnu apmaiņas organizācija par viņu uzņemas atbildību, kamēr viņš/viņa uzturas attiecīgās dalībvalsts teritorijā, jo īpaši attiecībā uz uzturēšanās, studiju un veselības aprūpes izmaksām un ceļojumu izmaksām arī atpakaļceļam;

e) uzturēšanās laikā ir izmitināts/-a ģimenē, kas atbilst attiecīgās dalībvalsts paredzētajiem nosacījumiem un ir izraudzīta saskaņā ar tās skolēnu apmaiņas programmas noteikumiem, kurā viņš/viņa piedalās.

2. Dalībvalstis var ierobežot to skolēnu uzņemšanu, kas piedalās apmaiņas programmā, uzņemot tikai to trešo valstu pilsoņus, kas piedāvā tās pašas iespējas attiecīgās dalībvalsts pilsoņiem. [Gr. 29]

12. pants

Īpaši noteikumi praktikantiem vai stažieriem , kas nesaņem vai saņem atalgojumu [Gr. 30]

1. Trešās valsts pilsonis, kas iesniedz pieteikumu, lai viņu uzņemtu kā praktikantu vai stažieri bez atalgojuma vai ar atalgojumu, papildus 6. pantā paredzētajiem nosacījumiem:

a) sniedz pierādījumu, ka ir parakstījis/-jusi parakstīts prakses, vai stažēšanās līgumu, vai darba līgums , ko vajadzības gadījumā apstiprina attiecīgā iestāde attiecīgajā konkrētajā dalībvalstī saskaņā ar tās tiesību aktiem vai administratīvo praksi, par norīkojumu valsts vai privātā sektora uzņēmumā vai arodmācību iestādē, ko dalībvalsts atzinusi saskaņā ar tās tiesību aktiem vai administratīvo praksi. [Gr. 31]

b) ja attiecīgā dalībvalsts to pieprasa – sniedz pieradījumus, ka viņam ir iepriekšēja attiecīga izglītība vai kvalifikācija vai profesionālā pieredze, kas ļauj gūt labumu no darba pieredzes. [Gr. 32]

c) ja attiecīgā dalībvalsts to pieprasa – apgūst valodas pamatkursu, lai gūtu zināšanas, kas nepieciešamas norīkojuma nolūkiem.

The Līgumā, kas minēts a) apakšpunktā, apraksta apmācību programmu, precizē tās ilgumu, nosacījumus, saskaņā ar kuriem stažieri uzraudzīs, pildot šo programmu, viņa/viņas darba laiku, juridiskās attiecības ar uzņemošo vienību, un, ja praktikants vai stažieris saņem atalgojumu, viņam/viņai paredzēto atalgojumu.

2. Dalībvalsts var pieprasīt uzņemošajai vienībai apstiprināt, ka trešās valsts pilsonis neaizņem darbvietu.

13. pants

Īpaši nosacījumi brīvprātīgiem darbiniekiem

Trešās valsts pilsonis, kas iesniedz pieteikumu, lai viņu uzņemtu brīvprātīga darba programmā, papildus 6. pantā paredzētajiem vispārīgiem nosacījumiem:

a) uzrāda līgumu ar organizāciju, kas attiecīgā dalībvalstī atbild par brīvprātīga brīvprātīgā darba programmu vai projektu , kurā viņš/viņa piedalās; līgumā apraksta norāda brīvprātīgā darba projekta nosaukumu, mērķi un sākuma un beigu datumus, brīvprātīgā uzdevumus, uzdevumu veikšanas uzraudzības nosacījumus, darba laiku, pieejamos līdzekļus, lai segtu ceļošanas, ceļa , uzturēšanās un izmitināšanas izmaksas, kā arī kabatas naudu uzturēšanās laikā, un, ja nepieciešams, mācības, kurās viņš/viņa piedalīsies, lai palīdzētu viņam/viņai veikt brīvprātīgu brīvprātīgo darbu; [Gr. 33]

b) sniedz pierādījumus par to, ka organizācija, kas atbild par brīvprātīga darba programmu, kurā viņš/viņa piedalās, ir ieguvusi civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas polisi;

c) un, ja to īpaši pieprasa uzņēmēja dalībvalsts, apgūst vispārējas zināšanas par dalībvalsts valodu, vēsturi un politiskajām un sociālajām struktūrām.

14. pants

Īpaši noteikumi viesauklēm

Trešās valsts pilsonis, kas iesniedz pieteikumu, lai viņu uzņemtu kā viesaukli papildus 6. pantā paredzētajiem nosacījumiem:

a) ir vismaz 17, bet ne vairāk kā 30 gadus vecs vai, individuāli pamatotos izņēmuma gadījumos, vairāk nekā 30 gadus vecs;

b) sniedz pierādījumus par to, ka viesģimene par viņu uzņemas atbildību, kamēr viņš/viņa uzturas attiecīgās dalībvalsts teritorijā, jo īpaši attiecībā uz iztiku, izmitināšanu, veselības aprūpi, maternitātes vai negadījumu riskiem; [Gr. 34]

c) uzrāda līgumu starp viesaukli un viesģimeni, kurā noteiktas viņa/viņas tiesības un pienākumi, tostarp konkrēta informācija par paredzēto kabatas naudu , piemērotiem un nosacījumiem attiecībā uz stundu skaitu , kas ļauj jāvelta dalībai ģimenes ikdienas pienākumos, norādot maksimālo stundu skaitu dienā, ko var veltīt dalībai šādos pienākumos , tostarp vismaz vienas pilnībā brīvas dienas piešķiršanu nedēļā un atļauju viņam/viņai apmeklēt kursus, kā arī par dalību ģimenes ikdienas pienākumos. [Gr. 35]

III NODAĻA

ATĻAUJAS UN UZTURĒŠANĀS ILGUMS

15. pants

Atļaujas

Ilgtermiņa vīzām un uzturēšanās atļaujām pievieno virsrakstu “pētnieks”, “students”, “brīvprātīgais”, “skolnieks”, “algots praktikants vai stažieris”, “praktikants vai stažieris bez atalgojuma” vai “viesaukle”. Attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem pētniekiem un studentiem, kuri ierodas Savienībā saskaņā ar īpašu Savienības programmu, kurā ietverti mobilitātes pasākumi, atļaujā min īpašo programmu.

Pēc sekmīgas atļaujas saņemšanas un vīzas piešķiršanas uzņemošo vienību reģistrē akreditācijas sistēmā nolūkā atvieglināt turpmākas pieteikuma procedūras. [Gr. 36]

16. pants

Uzturēšanās ilgums

1. Dalībvalstis izsniedz atļauju pētniekiem vismaz uz vienu gadu ilgu laikposmu un pagarina to, ja 6., 7. un 9. pantā minētie nosacījumi joprojām ir izpildīti. Ja pētniecības projekts paredzēts uz īsāku laikposmu nekā viens gads, atļauju izsniedz uz projekta laiku.

2. Dalībvalstis izsniedz atļauju studentiem vismaz uz vienu gadu ilgu laikposmu vai, ja studijas ilgst vairāk nekā vienu gadu, uz visu studiju laiku un attiecīgā gadījumā minēto atļauju pagarina to, ja 6. un 10. pantā minētie nosacījumi joprojām ir izpildīti. Ja studijas ir paredzētas uz īsāku laikposmu nekā viens gads, uzturēšanās atļauju izsniedz uz studiju laiku. [Gr. 37]

3. Skolēniem un viesauklēm dalībvalstis izsniedz atļauju maksimāli uz visu skolēnu apmaiņas programmas laiku vai laiku, par kuru viesģimene un viesaukle ir vienojušās, nepārsniedzot vienu gadu ilgu laikposmu. [Gr. 38]

4. Atļaujas derīguma termiņš, kura izsniegta praktikantiem vai stažieriem atbilst norīkojuma termiņam vai nepārsniedz vienu gadu. Izņēmuma gadījumos to var atjaunot tikai vienu reizi un tādas atļaujas veidā un uz tādu laiku, kāds ir vajadzīgs, lai iegūtu profesionālo kvalifikāciju, ko atzīst attiecīga dalībvalsts saskaņā ar tās tiesību aktiem vai administratīvo praksi, ja vien atļaujas turētājs joprojām atbilst 6. un 12. pantā paredzētajiem nosacījumiem.

5. Atļauju brīvprātīgiem darbiniekiem izsniedz ilgākais uz vienu gadu. Izņēmuma gadījumos, ja attiecīgā programma ilgst vairāk par vienu gadu, nepieciešamās atļaujas derīguma termiņš var atbilst attiecīgajam laikposmam.

6. Gadījumos, ja dalībvalstis atļauj ieceļot un uzturēties uz ilgtermiņa vīzas pamata, pirmo reizi pagarinot sākotnējo uzturēšanos, izsniedz uzturēšanās atļauju. Ja ilgtermiņa vīzas derīguma termiņš ir īsāks nekā atļautās uzturēšanās ilgums, ilgtermiņa vīzu aizstāj ar uzturēšanās atļauju bez papildu formalitātēm pirms vīzas termiņa beigām.

17. pants

Papildu informācija

Papildu informāciju, kas saistīta ar trešās valsts pilsoņa uzturēšanos, piemēram, pilnīgu to dalībvalstu sarakstu, kuras par kurām pētnieks vai students saskaņā ar 27. panta 1. punkta a) apakšpunktu ir paziņojis, ka iecerējis tās apmeklēt, dalībvalstis var norādīt papīra formātā vai arī šādus datus uzglabāt elektroniskā formātā, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1030/2002 4. pantā un tās pielikuma a) sadaļas 16. punktā. [Gr. 39]

IV NODAĻA

PAMATS ATĻAUJAS ATTEIKUMAM, ANULĒŠANAI VAI NEATJAUNOŠANAI

18. pants

Pamats pieteikuma noraidīšanai atļaujas atteikumam

1. Dalībvalstis noraida pieteikumus atsaka atļauju šādos gadījumos:

a) ja nav izpildīti vispārīgie nosacījumi, kas paredzēti 6. pantā, un vai attiecīgie īpašie nosacījumi, kas paredzēti 7. pantā un no 10. līdz 16. pantam;

b) ja uzrādītie dokumenti ir iegūti krāpnieciskā ceļā, ir viltoti vai sagrozīti;

c) ja uzņemošā vienība vai mācību iestāde ir izveidota ar vienīgo mērķi atvieglot ieceļošanu;

d) ja uzņemošajai vienībai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem ir noteiktas sankcijas par nedeklarētu darbu un/vai nelikumīgu nodarbināšanu vai tā nepilda juridiskās saistības attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un/vai nodokļiem, kas noteiktas valsts tiesību aktos, ir iesniegusi maksātnespējas pieteikumu, vai ir citā veidā maksātnespējīga;

e) ja viesģimenei, vai attiecīgā gadījumā jebkurai starpniekorganizācijai, kas ir iesaistīta viesaukļu izvietošanā, ir noteiktas sankcijas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem par viesaukļu izvietošanas nosacījumu un/vai mērķu neievērošanu un/vai nelegālu nodarbināšanu.

2. Dalībvalstis var noraidīt pieteikumu, ja uzņemošā vienība, šķiet, ir apzināti likvidējusi amatu vai darba vietu, ko tā cenšas aizpildīt ar jaunu pieteikumu, 12 mēnešus pirms pieteikuma iesniegšanas dienas. atteikt atļauju šādos gadījumos:

a) ja uzņemošajai vienībai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem ir noteiktas sankcijas par nedeklarētu darbu un/vai nelikumīgu nodarbināšanu vai tā nepilda juridiskās saistības attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un/vai nodokļiem, kas noteiktas valsts tiesību aktos, ir iesniegusi maksātnespējas pieteikumu, vai ir citā veidā maksātnespējīga;

b) ja viesģimenei vai attiecīgā gadījumā jebkurai starpniekorganizācijai, kas ir iesaistīta viesaukļu izvietošanā, ir noteiktas sankcijas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem par viesaukļu izvietošanas nosacījumu un/vai mērķu neievērošanu un/vai nelegālu nodarbināšanu;

c) ja uzņemošā vienība vai mācību iestāde ir izveidota ar vienīgo mērķi atvieglināt ieceļošanu. [Gr. 40]

19. pants

Pamats atļaujas anulēšanai vai neatjaunošanai

1. Dalībvalstis anulē atļauju vai atsaka tās atjaunošanu šādos gadījumos:

a) ja atļaujas turētājs vairs neatbilst vispārīgajiem nosacījumiem, kas paredzēti 6. pantā, vai attiecīgajiem īpašajiem nosacījumiem, kas paredzēti 7. pantā, no 10. līdz 14. pantam un 16. pantā;

a) b) ja atļaujas un uzrādītie dokumenti ir iegūti krāpnieciskā ceļā, ir viltoti vai sagrozīti;

b) ja trešās valsts pilsonis uzturas citos nolūkos nekā tie, kuros viņam bija atļauts uzturēties;

c) ja uzņemošā vienība ir izveidota ar vienīgo mērķi atvieglot ieceļošanu;

2. Dalībvalstis var anulēt atļauju vai atteikt tās atjaunošanu šādos gadījumos:

d) a) ja uzņemošā vienība nepilda juridiskās saistības attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un/vai nodokļiem, kas noteiktas valsts tiesību aktos, ir iesniegusi maksātnespējas pieteikumu vai ir citā veidā maksātnespējīga . Ja šāda situācija rodas studiju laikā, studentam būtu jādod pietiekami daudz laika atrast līdzvērtīgu studiju kursu, lai viņš/viņa varētu pabeigt studijas ;

e) b) ja viesģimenei, vai attiecīgā gadījumā jebkurai starpniekorganizācijai, kas ir iesaistīta viesaukļu izvietošanā, uzņemošajai vienībai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem ir noteiktas sankcijas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem par viesaukļu izvietošanas nosacījumu nedeklarētu darbu un/vai mērķu neievērošanu un/vai nelegālu nelikumīgu nodarbināšanu vai tā nepilda juridiskās saistības attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un/vai nodokļiem, kas noteiktas valsts tiesību aktos, ir iesniegusi maksātnespējas pieteikumu, vai ir citā veidā maksātnespējīga ;

c) ja uzņemošā vienība ir izveidota ar vienīgo mērķi atvieglināt ieceļošanu;

d) ja viesģimenei vai attiecīgā gadījumā jebkurai starpniekorganizācijai, kas ir iesaistīta viesaukļu izvietošanā, ir noteiktas sankcijas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem par viesaukļu izvietošanas nosacījumu un/vai mērķu neievērošanu un/vai nelegālu nodarbināšanu;

e) ja trešās valsts pilsonis uzturas citos nolūkos nekā tajos, kuros viņam/viņai bija atļauts uzturēties; [Gr. 5]

f) attiecībā uz studentiem, ja nav ievēroti laika ierobežojumi piekļuvei saimnieciskai darbībai saskaņā ar 23. pantu; vai attiecīgā studenta

g) attiecībā uz studentiem, ja viņu mācību progress nav pietiekams saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai administratīvo praksi. Attiecīgā dalībvalsts šā iemesla dēļ uzturēšanās atļauju var anulēt vai atteikties atjaunot tikai ar lēmumu, kurā norāda konkrētu pamatojumu, ņemot vērā izglītības iestādes — ar kuru jāapspriežas studenta sekmju jautājumā — atzinumu, izņemot gadījumu, ja iestāde pieņemamā laika posmā neatbild uz pieprasījumu sniegt atzinumu; [Gr. 5]

2. Dalībvalsts var anulēt atļauju

h) sabiedriskās kārtības, sabiedrības drošības vai sabiedrības veselības aizsardzības iemeslu dēļ. Sabiedriskās kārtības vai sabiedrības drošības iemeslus pamato tikai ar attiecīgā trešās valsts pilsoņa rīcību. Sabiedrības veselības aizsardzības iemeslus pamato ar objektīvu riska analīzi un nepiemēro diskriminējošā veidā salīdzinājumā ar attiecīgās dalībvalsts pilsoņiem.

2.a Ja dalībvalsts anulē atļauju, pamatojoties uz 2. punkta a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem iemesliem, trešās valsts pilsonim ir tiesības palikt šīs dalībvalsts teritorijā, ja viņš/viņa atrod citu uzņemošo vienību vai viesģimeni, lai pabeigtu savas studijas vai pētniecību vai citā nolūkā, kura dēļ tika piešķirta atļauja. [Gr. 41]

20. pants

Pamats atļaujas neatjaunošanai

1. Dalībvalstis noraida pieteikumu atjaunot atļauju šādos gadījumos:

a) ja atļauja un uzrādītie dokumenti ir iegūti krāpnieciskā ceļā, ir viltoti vai sagrozīti;

b) ja izrādās, ka atļaujas subjekts vairs neatbilst vispārīgajiem ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumi, kas paredzēti 6. pantā, un attiecīgajiem īpašajiem nosacījumi, kas paredzēti 7., 9. un 10. pantā;

c) attiecībā uz studentiem, ja nav ievēroti laika ierobežojumi piekļuvei saimnieciskai darbībai saskaņā ar 23. pantu vai studenta mācību progress nav pietiekams saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai administratīvo praksi.

2. Dalībvalsts var atteikties atjaunot uzturēšanās atļauju sabiedriskās kārtības, sabiedrības drošības vai sabiedrības veselības aizsardzības iemeslu dēļ. [Gr. 42]

V NODAĻA

TIESĪBAS

21. pants

Vienlīdzīga attieksme

1. Atkāpjoties no Direktīvas 2011/98/ES 12. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta, pētniekiem un studentiem, kas ir trešo valstu pilsoņiem pētniekiem pilsoņi, ir tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi ar uzņemošās dalībvalsts pilsoņiem izglītības, arodmācību un sociālā nodrošinājuma jomās, ietverot ģimenes pabalstus, kā definēts Regulā (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu. [Gr. 43]

2. Studentiem, skolēniem, brīvprātīgajiem, praktikantiem vai stažieriem bez atalgojuma un viesauklēm, neatkarīgi no tā, vai viņiem atļauts strādāt saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem, ir tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi attiecībā uz piekļuvi precēm un pakalpojumiem un preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, kas pieejami sabiedrībai, izņemot procedūras mājokļa iegūšanai kā paredzēts attiecīgās valsts tiesību aktos. [Gr. 44]

2.a Trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem attiecas šīs direktīvas darbības joma un kuriem, pamatojoties uz ilgtermiņa vīzu, ir atļauts ieceļot un uzturēties dalībvalsts teritorijā, ir tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi ar uzņēmējas dalībvalsts pilsoņiem attiecībā uz šā panta 1. un 2. punktā minētajām tiesībām. [Gr. 45]

22. pants

Pētnieku tiesības mācīt

Pētnieki, kuri uzņemti saskaņā ar šo direktīvu, drīkst mācīt saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Dalībvalstis var noteikt maksimālo stundu vai dienu skaitu mācīšanas darbībām.

23. pants

Studentu saimnieciskās darbības

1. Ārpus studiju laika un saskaņā ar noteikumiem un nosacījumiem, kas piemērojami attiecīgajam darbības veidam uzņēmējā dalībvalstī, studentiem ir tiesības tikt nodarbinātiem un veikt saimnieciskās darbības kā pašnodarbinātām personām. Var ņemt vērā stāvokli uzņēmējas dalībvalsts darba tirgū , taču tas nedrīkst notikt regulāri, jo tādā veidā studenti varētu tikt izslēgti no darba tirgus . [Gr. 46]

2. Vajadzības gadījumā dalībvalstis piešķir studentiem un/vai darba devējiem iepriekšēju atļauju saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.

3. Katra dalībvalsts nosaka maksimāli pieļaujamo stundu skaitu nedēļā vai dienu vai mēnešu skaitu gadā šādas darbības veikšanai, ne mazāk par 20 stundām nedēļā vai līdzvērtīgu laiku, kas izteikts dienās vai mēnešos gadā.

4. Dalībvalstis var prasīt studentiem iepriekš vai citādi paziņot attiecīgās dalībvalsts izraudzītajai iestādei, ka tie ir iesaistīti saimnieciskajā darbībā. Viņu darba devējiem arī var uzlikt pienākumu ziņot iepriekš vai citādi.

24. pants

Darba meklēšana un uzņēmējdarbība pētniekiem un studentiem

1. Pēc pētniecības vai studiju pabeigšanas dalībvalstī trešās valsts pilsoņiem ir tiesības uzturēties dalībvalsts teritorijā 12 18 mēnešus, lai meklētu darbu vai sāktu uzņēmējdarbību, ja joprojām ir izpildīti 6. panta a) apakšpunkta un c) līdz f) apakšpunkta nosacījumi. Sākot ar trešo sesto un līdz sestajam devītajam uzturēšanās mēnesim trešās valsts pilsoņiem var pieprasīt uzrādīt pierādījumus, ka tie patiešām joprojām meklē darbu vai nodarbojas ar uzņēmējdarbības uzsākšanu. Pēc 6 deviņu mēnešu perioda beigām trešo valstu pilsoņiem papildus var pieprasīt pierādījumus, ka pastāv reāla iespēja tikt pieņemtiem darbā vai uzsākt uzņēmējdarbību.

2. Dalībvalstis izsniedz atļauju uzturēties valstī šā panta 1. punktā minētajos nolūkos un attiecīgā gadījumā saskaņā ar konkrētās valsts tiesību aktiem atļauju izsniedz arī trešās valsts pilsoņa ģimenes locekļiem, ja ir izpildīti 6. panta a) apakšpunkta un c) līdz f) apakšpunkta nosacījumi. [Gr. 47]

25. pants

Pētnieka Pētnieku un studentu ģimenes locekļi

1. Atkāpjoties no Direktīvas 2003/86/EK 3. panta 1. punkta un 8. panta, ģimenes atkalapvienošanās nav atkarīga no prasības, ka atļaujas subjektam turētājam , kas uzturas pētniecības vai studiju nolūkos, ir saprātīgas iespējas iegūt pastāvīgās uzturēšanās tiesības, un no minimālā uzturēšanās perioda prasības.

2. Atkāpjoties no Direktīvas 2003/86/EK 4. panta 1. punkta pēdējās daļas un 7. panta 2. punkta, minētajos noteikumos paredzētos integrācijas nosacījumus un pasākumus var piemērot vienīgi pēc tam, kad attiecīgajām personām ir atļauta ģimenes atkalapvienošanās.

3. Atkāpjoties no Direktīvas 2003/86/EK 5. panta 4. punkta pirmās daļas, ja ir izpildīti ģimenes atkalapvienošanās nosacījumi, atļaujas ģimenes locekļiem piešķir 90 dienu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas, un 60 dienu laikā no sākotnējā pieteikuma iesniegšanas attiecībā uz tādu pētnieku un studentu, kas ir trešo valstu pilsoņi, ģimenes locekļiem, uz kuriem attiecas kāda no Savienības programmām, kurā ietverti mobilitātes pasākumi.

4. Atkāpjoties no Direktīvas 2003/86/EK 13. panta 2. un 3. punkta, ģimenes locekļu atļauju termiņš ir tāds pats kā pētniekam vai studentam piešķirtās atļaujas termiņš, ciktāl to atļauj viņu ceļošanas dokumentu derīguma termiņš.

5. Atkāpjoties no Direktīvas 2003/86/EK 14. panta 2. punkta otrā teikuma, dalībvalstis nepiemēro nekādu laika ierobežojumu attiecībā uz piekļuvi darba tirgum. [Gr. 48]

VI NODAĻA

MOBILITĀTE STARP DALĪBVALSTĪM

26. pants

Pētnieku, studentu , brīvprātīgo un algotu praktikantu tiesības uz pārvietošanos starp dalībvalstīm

1. Trešo valstu Trešās valsts pilsonim, kurš atbilstīgi šai direktīvai uzņemts kā pētnieks, atļauts daļu savu pētījumu veikt citā dalībvalstī saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti šajā pantā.

Ja pētnieks uzturas citā dalībvalstī laikposmu līdz sešiem mēnešiem, pētījumu var veikt, pamatojoties uz pirmajā dalībvalstī noslēgto uzņemšanas līgumu, ar noteikumu, ka šajā citā dalībvalstī viņam /viņai ir pietiekami līdzekļi un viņš /viņa netiek uzskatīts par personu, kura apdraud neapdraud sabiedrisko kārtību, sabiedrības drošību vai sabiedrības veselības aizsardzību.

Ja pētnieks uzturas citā dalībvalstī ilgāk par sešiem mēnešiem, dalībvalstis var pieprasīt jaunu uzņemšanas līgumu, lai veiktu pētījumu attiecīgajā dalībvalstī. Ja dalībvalstis pieprasa atļauju, lai pārvietotos, šādu atļauju piešķir saskaņā ar 30. 29. pantā paredzētajām procesuālajām garantijām. Dalībvalstis nepieprasa, lai pētnieks atstāj to teritoriju nolūkā iesniegt atļaujas pieteikumu.

2. Laikposmu, kas pārsniedz trīs mēnešus, bet nepārsniedz sešus mēnešus, trešās valsts pilsonim, kas uzņemts kā students , brīvprātīgais vai algots praktikants saskaņā ar šo direktīvu, ir atļauts veikt daļu viņa/viņas studiju, prakses vai brīvprātīgā darba kādā citā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka pirms viņa vai viņas pārcelšanas uz šo dalībvalsti, viņš/viņa ir iesniegusi otras dalībvalsts kompetentajai iestādei:

a) derīgu ceļošanas dokumentu;

b) pierādījumu par veselības apdrošināšanu attiecībā uz visiem riskiem, ko parasti sedz attiecīgās dalībvalsts pilsoņiem;

c) pierādījumu, ka viņš/viņa ir uzņemts augstākā mācību iestādē augstskolā vai uzņemošajā vienībā, kas nodrošina praksi vai stažēšanos brīvprātīgo darbu ;

d) pierādījumus, ka viņam/viņai ir pietiekami līdzekļi, lai uzturēšanās laikā segtu uzturēšanās izmaksas, studiju izmaksas un atpakaļceļa ceļojuma izmaksas.

3. Attiecībā uz studentu , brīvprātīgo un praktikantu pārvietošanos no pirmās dalībvalsts uz otru dalībvalsti, otrās dalībvalsts iestādes informē pirmās dalībvalsts iestādes par savu lēmumu. Piemēro 32. pantā paredzētās sadarbības procedūras.

4. Trešās valsts pilsoņa, kurš ir uzņemts kā students, pārcelšanos uz otru dalībvalsti, ja tā pārsniedz sešus mēnešus, var atļaut saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus piemēro attiecībā uz pārvietošanos, kas pārsniedz trīs mēnešus, bet nepārsniedz sešus mēnešus. Ja dalībvalstis pieprasa jaunu atļaujas pieteikumu, lai veiktu pārvietošanos ilgāk par sešiem mēnešiem, šādas atļaujas piešķir saskaņā ar 29. pantu.

5. Dalībvalstis nepieprasa studentam studentiem, brīvprātīgajiem vai praktikantiem atstāt to teritoriju nolūkā iesniegt atļaujas pieteikumu, lai pārvietotos starp dalībvalstīm. [Gr. 49]

27. pants

To pētnieku , brīvprātīgo, nealgotu un algotu praktikantu un studentu tiesības, ja uz tiem attiecas Savienības programmas, kurās ietverti mobilitātes pasākumi

1. Dalībvalstis piešķir trešo valstu pilsoņiem, kuri saskaņā ar šo direktīvu ir uzņemti kā pētnieki , brīvprātīgie, nealgoti vai algoti praktikanti vai studenti saskaņā ar šo direktīvu un uz kuriem attiecas Savienības programmas, kurās ietverti mobilitātes pasākumi, piešķir atļauju, kas derīga visu viņu uzturēšanās laiku attiecīgajās dalībvalstīs, ja

a) pirms ieceļošanas pirmajā dalībvalstī ir zināms pilnīgs to dalībvalstu saraksts, uz par kurām pētnieks , brīvprātīgais, nealgots vai algots praktikants vai students ir paziņojis/-usi, ka iecerējis /-usi uz tām doties;

b) attiecībā uz studentiem – pieteikuma iesniedzējs var iesniegt sniegt pierādījumus, ka viņš ir uzņemts studijām attiecīgajā augstākās izglītības mācību iestādē;

ba) attiecībā uz brīvprātīgajiem — pieteikuma iesniedzējs var sniegt pierādījumus, ka ir pieņemts attiecīgajā brīvprātīgā darba nodrošināšanas organizācijā vai programmā, piemēram, Eiropas Brīvprātīgā darba programmā;

bb) attiecībā uz praktikantiem — pieteikuma iesniedzējs var sniegt pierādījumus, ka ir pieņemts attiecīgajā uzņemošajā vienībā.

2. Atļauju piešķir pirmā dalībvalsts, kurā pētnieks vai students uzturas.

3. Ja pilnīgs dalībvalstu saraksts pirms ieceļošanas pirmajā dalībvalstī nav zināms pirms ieceļošanu pirmajā dalībvalstī:

a) pētniekiem piemēro nosacījumus, kas paredzēti 26. pantā attiecībā uz uzturēšanos citā dalībvalstī uz laiku līdz sešiem mēnešiem;

b) studentiem , nealgotiem vai algotiem praktikantiem un brīvprātīgajiem piemēro nosacījumus, kas paredzēti 26. pantā attiecībā uz uzturēšanos citā dalībvalstī uz laiku no trīs līdz sešiem mēnešiem. [Gr. 50]

28. pants

Ģimenes locekļu uzturēšanās otrā dalībvalstī

1. Ja pētnieks pārceļas uz otru dalībvalsti saskaņā ar 26. un 27. pantu un ja ģimene jau pastāvēja pirmajā dalībvalstī, viņa /viņas ģimenes locekļiem ir atļauts doties viņam /viņai līdzi vai pievienoties viņam /viņai . [Gr. neattiecas uz visām valodām]

2. Ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc ieceļošanas otrās dalībvalsts teritorijā attiecīgie ģimenes locekļi vai pētnieks saskaņā ar valsts tiesību aktiem iesniedz šīs dalībvalsts kompetentajām iestādēm ģimenes locekļa uzturēšanās atļaujas pieteikumu.

Gadījumos, kad procedūras laikā beidzas termiņš ģimenes locekļa uzturēšanās atļaujai, ko izsniegusi pirmā dalībvalsts, vai tā vairs nedod atļaujas subjektam tiesības likumīgi uzturēties otrās dalībvalsts teritorijā, dalībvalstis ļauj personai uzturēties savā teritorijā, vajadzības gadījumā izsniedzot valsts pagaidu uzturēšanās atļaujas vai līdzvērtīgas atļaujas, kas ļauj pieteikuma iesniedzējam turpināt likumīgi uzturēties to teritorijā kopā ar pētnieku, līdz otrās dalībvalsts kompetentās iestādes pieņem lēmumu par attiecīgo pieteikumu.

3. Otrā dalībvalsts var pieprasīt, lai attiecīgie ģimenes locekļi kopā ar uzturēšanās atļaujas pieteikumu iesniedz:

a) uzturēšanās atļauju pirmajā dalībvalstī un derīgu ceļošanas dokumentu vai to apliecinātas kopijas, kā arī – ja nepieciešams – vīzu;

b) pierādījumus, ka viņi kā pētnieka ģimenes locekļi uzturējušies pirmajā dalībvalstī;

c) pierādījumus, ka viņiem ir veselības apdrošināšana, kas sedz visus riskus otrā dalībvalstī, vai ka pētniekam ir šāda apdrošināšana par viņiem.

4. Otrā dalībvalsts var prasīt, lai pētnieks iesniedz pierādījumus par to, ka atļaujas subjektam ir:

a) pajumte, kas uzskatāma par normālu, salīdzinot ar līdzīgas ģimenes dzīvesvietu tajā pašā reģionā, un kas atbilst vispārējiem higiēnas un drošības standartiem attiecīgajā dalībvalstī;

b) stabili un pastāvīgi ienākumi, kas ir pietiekami, lai uzturētu sevi un savas ģimenes locekļus, neizmantojot attiecīgās dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmu. [Gr. neattiecas uz visām valodām]

Dalībvalstis novērtē minētos ienākumus atkarībā no to veida un pastāvīguma un var ņemt vērā valsts minimālo algu un pensiju līmeni, kā arī attiecīgās personas ģimenes locekļu skaitu.

VII NODAĻA

PROCEDŪRA UN PĀRSKATĀMĪBA

29. pants

Procesuālas garantijas un pārskatāmība

1. Dalībvalstu kompetentās iestādes pieņem lēmumu par pilnīgu atļaujas pieteikumu un rakstiski saskaņā ar paziņošanas kartību, kas noteikta attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos, paziņo to pieteikuma iesniedzējam pēc iespējas drīz un vēlākais 60 dienas 30 dienu laikā pēc pieteikuma iesniegšanas dienas, bet attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem pētniekiem un studentiem, uz kuriem attiecas Savienības programmas, kurās ietverti mobilitātes pasākumi, 30 dienas pēc pietiekuma iesniegšanas dienas. Ja valsts tiesību akti paredz iespēju pārsūdzēt lēmumu administratīvā iestādē, attiecīgās valsts kompetentās iestādes pieņem lēmumu par pārsūdzību ne vēlāk kā 30 dienu laikā no pārsūdzības iesniegšanas dienas. [Gr. 53]

2. Ja informācija, kas ir sniegta, lai pamatotu pieteikumu, nav pietiekama, kompetentās iestādes informē pieteikuma iesniedzēju par papildu informāciju, kas ir vajadzīga, un , reģistrējot pieteikumu, nosaka saprātīgu termiņu pieteikuma papildināšanai. Termiņu, kas minēts 1. punktā, aptur līdz brīdim, kad kompetentās iestādes ir saņēmušas vajadzīgo papildu informāciju. [Gr. 54]

3. Par jebkuru lēmumu, ar kuru noraida atsaka atļaujas pieteikumu piešķiršanu , paziņo attiecīgajam trešās valsts pilsonim saskaņā ar paziņošanas procedūru, ko paredz attiecīgie valsts tiesību akti. Paziņojumā norāda pieejamās iespējamās pārsūdzības procedūras, valsts tiesu vai iestādi, kurā attiecīgā persona var iesniegt sūdzību, un attiecīgas prasības iesniegšanas termiņu , kā arī sniedz visu nepieciešamo praktisko informāciju, kas atvieglo attiecīgā pilsoņa tiesību īstenošanu . [Gr. 55]

4. Ja noraida pieteikumu atsaka atļauju vai anulē atļauju, kas izsniegta saskaņā ar šo direktīvu, attiecīgā persona ir tiesīga apstrīdēt šādu lēmumu attiecīgās dalībvalsts iestādēs. [Gr. 56]

29.a pants

Paātrināta procedūra uzturēšanās atļauju vai vīzu izsniegšanai studentiem, skolēniem un pētniekiem

Dalībvalsts iestāde, kas atbild par tādu studentu, skolēnu vai pētnieku ieceļošanu un uzturēšanos, kuri ir trešo valstu pilsoņi, un izglītības iestāde, atzīta organizācija, kas īsteno skolēnu apmaiņas programmas, vai pētniecības iestāde, ko attiecīgā dalībvalsts ir atzinusi saskaņā ar tās tiesību aktiem un administratīvo praksi, var noslēgt vienošanos par paātrinātu uzņemšanas procedūru, ar ko atļauj izsniegt uzturēšanās atļaujas un vīzas attiecīgajam trešās valsts pilsonim. [Gr. 57]

30. pants

Pārredzamība un piekļuve informācijai

Dalībvalstis dara pieejamu viegli saņemamu un saprotamu informāciju par ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumiem trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, tostarp par noteikto minimālo ienākumu līdzekļu apjomu mēnesī, tiesības tiesībām , visus dokumentāros pierādījumus visiem dokumentārajiem pierādījumiem , kas nepieciešami, lai iesniegtu pieteikumu, un piemērojamās nodevas piemērojamajām nodevām . Dalībvalstis dara pieejamu informāciju par pētniecības iestādēm, kas apstiprinātas saskaņā ar 8. pantu. [Gr. 58]

31. pants

Nodevas

Saskaņā ar šo direktīvu Dalībvalstis var pieprasīt pieteikuma iesniedzējiem maksāt maksājumus par pieteikumu izskatīšanu saskaņā ar šo direktīvu . Šādu nodevu apmērs neapdraud nav pārmērīgs vai nesamērīgs, kas varētu kavēt direktīvas mērķu īstenošanu. Ja šo nodevu maksā trešās valsts pilsonis, viņš/-a ir tiesīgs/-a no attiecīgās uzņemošās vienības vai viesģimenes saņemt nodevas atlīdzinājumu. [Gr. 59]

VIII NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

32. pants

Kontaktpunkti

1. Dalībvalstis ieceļ kontaktpunktus, kuri ir atbildīgi par informācijas, kas vajadzīga 26. un 27. panta īstenošanai, saņemšanu un nosūtīšanu.

2. Dalībvalstis nodrošina pienācīgu sadarbību, apmainoties ar informāciju, kas minēta 1. punktā.

2.a Dalībvalstis atvieglina pieteikuma procedūru, ļaujot trešo valstu pilsoņiem pieteikties un izpildīt procedūru attiecībā uz jebkuru dalībvalsti tās dalībvalsts vēstniecībā vai konsulātā, kurā pieteikuma iesniedzējam to izdarīt ir visērtāk. [Gr. 60]

33. pants

Statistika

Katru gadu un pirmo reizi līdz [] dalībvalstis saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 862/2007 (16) paziņo Komisijai statistikas datus par trešo valstu pilsoņu skaitu, kuriem piešķirtas atļaujas. Turklāt, cik tas ir iespējams, Komisijai paziņo statistikas datus par trešo valstu pilsoņu skaitu, kuriem iepriekšējā kalendārajā gadā atļaujas atjaunotas vai anulētas, norādot to pilsonību. Statistikas datus par uzņemtajiem pētnieku ģimenes locekļiem paziņo tādā pašā veidā.

Šā panta 1. punktā minētā statistika attiecas uz viena kalendārā gada pārskata periodiem, un to iesniedz Komisijai sešu mēnešu laikā pēc pārskata gada beigām. Pirmais pārskata gads ir […].

34. pants

Ziņošana

Regulāri un pirmo reizi [piecus gadus pēc šīs direktīvas transponēšanas termiņa] Komisija izvērtē šīs direktīvas piemērošanu un ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs un vajadzības gadījumā ierosina grozījumus.

35. pants

Transponēšana

1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības [vēlākais divus gadus pēc tās stāšanas spēkā]. Dalībvalstis šo noteikumu tekstus tūlīt dara zināmus Komisijai.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Tās iekļauj arī norādi, ka atsauces uz direktīvām, kuras atceļ ar šo direktīvu, spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējama minētā norāde.

2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

36. pants

Atcelšana

Direktīva 2005/71/EK un direktīva 2004/114/EK ir atceltas sākot ar [diena pēc dienas, kas noteikta šīs direktīvas 35. panta 1. punkta pirmajā daļā], neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā norādīto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.

Atsauces uz atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.

37. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

38. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.

…, Eiropas Parlamenta vārdā – priekšsēdētājs Padomes vārdā – priekšsēdētājs

(1) OV C 341, 21.11.2013., 50. lpp.

(2) OV C 114, 15.4.2014., 42. lpp.

(3) Eiropas Parlamenta 2014. gada 25. februāra nostāja.

(4) Padomes 2004. gada 13. decembra Direktīva 2004/114/EK par nosacījumiem attiecībā uz trešo valstu pilsoņu uzņemšanu studiju, skolēnu apmaiņas, prakses vai stažēšanās, nesaņemot atalgojumu, vai brīvprātīga darba nolūkā (OV L 375, 23.12.2004., 12. lpp.).

(5) Padomes 2005. gada 12. oktobra Direktīva 2005/71/EK par īpašu procedūru trešo valstu valsts piederīgo uzņemšanai zinātniskās pētniecības nolūkos (OV L 289, 3.11.2005., 15. lpp.).

(6) COM(2011)0587 un COM(2011)0901.

(7) Padomes 2003. gada 22. septembra Direktīva 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (OV L 251, 3.10.2003., 12. lpp.).

(8) COM(2011)0567.

(9) Eiropas izglītības ministru 1999. gada 19. jūnija kopīgā deklarācija.

(10) Eiropas Padomes Eiropas nolīgums par viesaukļu izmitināšanu, 8. pants.

(11) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīva 2011/98/ES par vienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu vienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, un par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri kādā dalībvalstī uzturas likumīgi (OV L 343, 23.12.2011., 1. lpp.).

(12) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.).

(13) Padomes Regula (EK) Nr. 1030/2002 (2002. gada 13. jūnijs), ar ko nosaka vienotu uzturēšanās atļauju formu trešo valstu pilsoņiem, piemērošanu (OV L 157, 15.6.2002., 1. lpp.).

(14) Padomes Direktīva 2003/109/EK (2003. gada 25. novembris) par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji (OV L 16, 23.1.2004., 44. lpp.).

(15) Komisijas paziņojums par brīvprātīgo organizāciju un fondu nozīmes veicināšanu Eiropā, COM(1997)0241.

(16) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 862/2007 (2007. gada 11. jūlijs) par Kopienas statistiku attiecībā uz migrāciju un starptautisko aizsardzību, kā arī lai atceltu Padomes Regulu (EEK) Nr. 311/76 attiecībā uz statistikas vākšanu par ārvalstu darba ņēmējiem (OV L 199, 31.7.2007., 23. lpp.).

I PIELIKUMS A daļa Atsauktā direktīva ar tās sekojošo grozījumu sarakstu (minēta 37. pantā) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/114/EK (OV L 375, 23.12.2004., 12. lpp.) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/71/EK (OV L 289, 03.11.2005., 15. lpp.) B daļa Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos [un piemērošanai] (minēts 36. pantā) Direktīva Transponēšanas termiņš Piemērošanas datums 2004/114/EK 2005/71/EK 12.01.2007 12.10.2007