REZOLŪCIJAS PIELIKUMS:

IETEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ PIEPRASĪTĀ PRIEKŠLIKUMA SATURU

1. Mērķis

Regulas priekšlikumam (“priekšlikums”) būtu jānodrošina pamats tam, lai nodrošinātu augsta līmeņa aizsardzību dabas resursiem, piemēram, dabiskajiem mežiem, biodaudzveidībai un dabas ekosistēmām, kā arī jāpalīdz nostiprināt ilgtspējīgas pārvaldības satvaru, lai izvairītos no to degradācijas un pārveidošanas, nodrošinot, ka Savienības tirgus un patēriņa modeļi tos neietekmē negatīvi. Priekšlikumā būtu jāietver arī cilvēktiesību aizsardzība un pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu oficiālās un paražu tiesības uz zemi, teritorijām un resursiem, ko ietekmē produktu novākšana, ieguve un ražošana.

Tam būtu jānodrošina pārredzamība un noteiktība attiecībā uz:

a) priekšlikumā ietvertajām izejvielu precēm un no tām iegūtajiem produktiem, kuri tiek tirgoti Savienības iekšējā tirgū,

b) visu dalībnieku, kuri veic darbību Savienības iekšējā tirgū, piegādes praksi un finansējumu;

c) tādu dalībnieku ražošanas praksi (tostarp ūdens ieguves aspektu), kuri ievāc, iegūst, piegādā un pārstrādā izejvielu preces, kas rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām (FERC) un uz ko attiecas šis priekšlikums, vai Savienības iekšējā tirgū ražo produktus, kas iegūti no FERC, kā arī to finansētāju praksi.

Tam būtu jāpalīdz izpildīt starptautiskās saistības vides un cilvēktiesību jomā, ko uzņēmusies Savienība un tās dalībvalstis, piemēram, Parīzes nolīgumu, ilgtspējīgas attīstības mērķus un cilvēktiesību saistības, kas noteiktas starptautiskajos cilvēktiesību līgumos, un jānosaka juridiski saistoši ilgtspējas kritēriji attiecībā uz cilvēktiesībām un dabisko mežu un dabisko ekosistēmu aizsardzība pret pārveidošanu un degradāciju, kā izklāstīts priekšlikumā. Priekšlikumam vajadzētu būt balstītam uz risku, samērīgam un izpildāmam.

2. Darbības joma

Priekšlikums būtu jāpiemēro visiem dalībniekiem neatkarīgi no to juridiskās formas, lieluma vai to vērtības veidošanas ķēdes sarežģītības, proti, visām fiziskām vai juridiskām personām (izņemot nekomerciālus patērētājus), kas Savienības iekšējā tirgū pirmo reizi laiž izejvielu preces, uz kurām attiecas priekšlikums, un no tām iegūtos produktus vai nodrošina finansējumu uzņēmējiem, vai veic šīs darbības. Priekšlikums būtu jāpiemēro gan Savienībā, gan arī trešās valstīs reģistrētiem ekonomikas dalībniekiem. Trešās valstīs reģistrētiem ekonomikas dalībniekiem tiesības veikt uzdevumus būtu jāpiešķir pilnvarotam pārstāvim (saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/1020 (1)).

Visiem dalībniekiem būtu jāatļauj likumīgi laist Savienības tirgū FERC preces un no FERC precēm iegūtus produktus tikai tādā gadījumā, ja tie saskaņā ar šī pielikuma 4. iedaļā minētajiem noteikumiem var pierādīt, ka to darbībās un visu veidu uzņēmējdarbības attiecībās, kas tiem ir ar uzņēmējdarbības partneriem un struktūrām, kuras iesaistītas visā to vērtības veidošanas ķēdē (piemēram, transporta uzņēmumiem, piegādātājiem, tirgotājiem, franšīzes ņēmējiem, licenciātiem, kopuzņēmumu dalībniekiem, ieguldītājiem, komerciāliem klientiem, līgumslēdzējiem, patērētājiem, finanšu, juridiskajiem un citiem konsultantiem), sliktākajā gadījumā pastāv vien nenozīmīgs riska līmenis, ka Savienības tirgū laistās preces:

— ir iegūtas no zemes, kas iegūta, pārveidojot dabiskos mežus vai citas dabiskās ekosistēmas,

— ir iegūtas dabiskos mežos un dabiskās ekosistēmās, kas pakļautas degradācijai, un

— nav ražotas, pārkāpjot cilvēktiesības, un to ražošana nav saistīta ar cilvēktiesību pārkāpumiem.

Arī finanšu iestādēm, kas sniedz finanšu, investīciju, apdrošināšanas vai citus pakalpojumus izejvielu preču piegādes ķēdē iesaistītajiem uzņēmumiem, ir pienākums ievērot atbilstību pienācīgas rūpības prasībām, lai nodrošinātu, ka piegādes ķēdes uzņēmumi pilda šajā priekšlikumā noteiktos pienākumus.

Uzņēmējiem būtu jāveic atbilstīgi un pārredzami pasākumi, lai nodrošinātu šo standartu ievērošanu visā to piegādes ķēdē.

Priekšlikums būtu jāattiecina uz visām izejvielu precēm, kas visbiežāk saistītas ar atmežošanu, dabisko mežu degradāciju un dabisko ekosistēmu pārveidi un degradāciju cilvēka darbības dēļ. Šo izejvielu preču saraksts būtu jāizstrādā, pamatojoties uz neatkarīgu ekspertu veiktu novērtējumu un ņemot vērā piesardzības principu, un jānorāda šā priekšlikuma pielikumā, un tajā būtu jāiekļauj vismaz palmu eļļa, soja, gaļa, āda, kakao, kafija, gumija un kukurūza, kā arī visi starpprodukti un gatavie izstrādājumi, kas iegūti no minētajām izejvielu precēm, kā arī produkti, kas satur šīs izejvielu preces. Ja iegūtie produkti ietver vairāk nekā vienu šajā priekšlikumā iekļautu izejvielu preci, pienācīgas rūpības prasības būtu jāizpilda attiecībā uz katru no šīm izejvielu precēm. Izejvielu preces, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 995/2010 (2) (ES Kokmateriālu regula), priekšlikuma darbības jomā pēc Komisijas novērtējuma, pamatojoties uz neatkarīgu ekspertu novērtējumu un ņemot vērā piesardzības principu, būtu jāiekļauj triju gadu laikā no priekšlikuma spēkā stāšanās dienas.

Komisijai būtu savlaicīgi jāpieņem deleģētie akti, pamatojoties uz neatkarīgu ekspertu novērtējumu un ņemot vērā piesardzības principu, lai pārskatītu un grozītu sarakstu ar visām papildu precēm un no tām iegūtiem produktiem, uz kuriem attieksies priekšlikums, ja rodas pierādījumi vai būtiskas norādes par to ievākšanas, ieguves vai ražošanas kaitīgo ietekmi uz dabiskajiem mežiem, dabiskajām ekosistēmām vai cilvēktiesībām, pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu oficiālajām un paražu tiesībām uz zemi, teritorijām un resursiem. Komisijai vajadzētu ieņemt dinamisku, proaktīvu lomu jaunu risku noteikšanā un aktīvi apspriesties ar dažādām ieinteresētajām personām, kurām ir attiecīga pieredze, lai saglabātu tādu izejvielu preču sarakstu, kas atspoguļo zināšanas par cilvēktiesību un vides riskiem attiecīgajās nozarēs.

Priekšlikums būtu jāpiemēro arī visām finanšu iestādēm, kas ir saņēmušas atļauju veikt darbību Savienībā un kas nodrošina finansējumu un apdrošināšanu vai sniedz citus pakalpojumus dalībniekiem, kuri ievāc, iegūst, ražo, pārstrādā, tirgo vai pārdod tādas izejvielu preces un no tām iegūtus produktus, kuri rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām, lai nodrošinātu, ka šīs finanšu iestādes pašas un to piegādes ķēdes uzņēmumi ievēro šajā priekšlikumā noteiktos pienākumus attiecībā uz vidi un cilvēktiesībām.

Priekšlikumam būtu jāattiecas uz tirgotāju, proti, jebkuru fizisku vai juridisku personu, kas komercdarbības gaitā Savienības iekšējā tirgū pārdod ekonomikas dalībniekiem vai no tiem pērk jebkuru izejvielu preci, uz kuru attiecas priekšlikums, vai no tās iegūtu produktu, kas jau laists Savienības iekšējā tirgū. Savienības iekšējā tirgus ekonomikas dalībniekiem nevajadzētu būt iespējai sadarboties ar tirgotājiem, ja vien tirgotāji nespēj:

— identificēt ekonomikas dalībniekus vai tirgotājus, kuri piegādājuši izejvielu preces, uz kurām attiecas regula, un no tām iegūtos produktus, un

— attiecīgā gadījumā identificēt tirgotājus, kuriem tie piegādājuši izejvielu preces, uz kurām attiecas regula, un no tām iegūtos produktus, un

— nodrošināt produktu izsekojamību, lai varētu noteikt to izcelsmi, kad tos laiž Savienības iekšējā tirgū.

3. Vispārīgie pienākumi

3.1. Atmežošana un dabisko ekosistēmu pārveidošana

Izejvielu preces, uz kurām attiecas priekšlikums, un no tām iegūtie produkti, kas laisti Savienības tirgū, nedrīkstētu būt iegūti, veicot atmežošanu vai dabisko ekosistēmu pārveidošanu, vai veicināt atmežošanu vai dabisko ekosistēmu pārveidošanu.

Šai sakarā izejvielu precēm, kas rada apdraudējumu mežam un ekosistēmām un kas laistas Savienības tirgū neapstrādātā veidā vai kā produkti, kas iegūti no šādām precēm vai satur šādas preces, nevajadzētu būt ievāktām, iegūtām vai ražotām, izmantojot zemi, kurai pagātnē esošā robeždatumā, kas ir zinātniski pamatots, pamatojams, praktiski īstenojams un saskaņā ar ES starptautiskajām saistībām un ir ne vēlāk kā 2015. gadā, ir bijis dabiskā meža vai dabiskās ekosistēmas statuss atbilstīgi definīcijai, kas noteikta 3.3. sadaļā “Definīcijas”, taču tā atmežošanas vai pārveidošanas rezultātā šo statusu ir zaudējusi.

3.2. Dabisko mežu un dabisko ekosistēmu degradācija

Izejvielu preces, uz kurām attiecas priekšlikums, un no tām iegūtie produkti, kas laisti Savienības tirgū, nedrīkstētu būt iegūti, pieļaujot dabisko mežu vai dabisko ekosistēmu degradāciju, vai veicināt dabisko mežu vai dabisko ekosistēmu degradāciju cilvēka darbības dēļ.

Šai sakarā izejvielu precēm, kas rada apdraudējumu mežam un ekosistēmām un kas laistas Savienības tirgū neapstrādātā veidā vai kā produkti, kas iegūti no šādām precēm vai satur šādas preces, nevajadzētu būt ievāktām, iegūtām vai ražotām, izmantojot zemi, kurai noteiktajā robeždatumā ir bijis dabiskā meža vai dabiskās ekosistēmas statuss atbilstīgi definīcijai, kas noteikta 3.3. sadaļā. Robeždatumam ir jābūt pagātnē, bet ne vēlāk kā 2015. gadā, un tam jābūt zinātniski pamatotam, pamatojamam, praktiski īstenojamam un saskaņā ar Savienības starptautiskajām saistībām. Jānodrošina, lai Savienības tirgū likumīgi varētu laist tikai tādu izejvielu preci, kura ievākta, iegūta vai ražota atbilstīgi saglabāšanas mērķiem un kuras ieguve, izmantošana vai ražošana nav veicinājusi ekosistēmas funkciju zudumu vai degradāciju zemē, no kuras tā ievākta, iegūta vai ražota, vai blakus esošā zemē.

3.3. Definīcijas

Komisijas leģislatīvā akta priekšlikumā būtu jāiekļauj definīcijas par to, kas ir “mežs”, “dabisks mežs”, kam piemīt daudzas vai lielākā daļa attiecīgajā teritorijā esoša meža īpašību, pat ja notiek cilvēka darbība, “atmežošana”, “meža degradācija”, “dabiska ekosistēma”, “ekosistēmas degradācija” un “ekosistēmu pārveide”. Minēto definīciju pamatā vajadzētu būt objektīviem un zinātniskiem apsvērumiem, un tajās būtu jāņem vērā attiecīgie starptautisko tiesību avoti un starptautiskās organizācijas, kā arī citas iniciatīvas, kurās paredzētas piemērotas definīcijas, piemēram, ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācija, Eiropas Vides aģentūra, Atbildības sistēmas iniciatīva vai Augsta oglekļa uzkrājuma pieeja.

Jauno definīciju pamatā vajadzētu būt šādiem principiem:

— tām būtu jāļauj sasniegt visaugstāko vides aizsardzības līmeni, jo īpaši attiecībā uz mežiem un citām dabiskām ekosistēmām, un tām būtu jāatbilst Savienības starptautiskajām un iekšzemes saistībām mežu, biodaudzveidības un klimata aizsardzības jomā,

— tām būtu jāatbalsta Savienības mērķis saglabāt dabiskos mežus un ekosistēmas, tostarp jo īpaši pirmatnējos un reģenerētos mežus, un jānovērš to aizstāšana ar mežiem un ekosistēmām, kas iegūtas cilvēka darbības rezultātā, piemēram, ar koku stādījumiem,

— tām vajadzētu būt pietiekami visaptverošām, lai nodrošinātu aizsardzību citām dabiskām ekosistēmām, kas tāpat kā meži ir svarīgas biodaudzveidības saglabāšanai vai Parīzes nolīgumos noteikto klimata mērķu sasniegšanai,

— to mērķim vajadzētu būt nodrošināt, ka Savienības pasākumu pieņemšana pasaules mežu aizsardzībai varētu izraisīt to, ka pārveides un degradācijas problēma tiek novirzīta uz citām dabiskām ekosistēmām, kas biodaudzveidības, klimata un cilvēktiesību aizsardzības nolūkā ir tikpat svarīgas kā dabiskie meži.

3.4. Cilvēktiesību pārkāpumi

Izejvielu preces, kas rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām un kas laistas Savienības tirgū neapstrādātā veidā vai kā produkti, kas iegūti no šādām precēm vai satur šādas preces, nevajadzētu ievākt, iegūt vai ražot zemē, kas iegūta vai tiek izmantota, pārkāpjot cilvēktiesības, kuras paredzētas valsts tiesību aktos, nedz arī tiesības, kas noteiktas vismaz ES Pamattiesību hartā vai starptautiskajos nolīgumos, piemēram, pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu tiesības, tostarp zemes lietošanas tiesības un procesuālas tiesības sniegt vai atsaukt savu brīvprātīgu, iepriekšēju un apzinātu piekrišanu, ko paredz, piemēram, ANO Pastāvīgais pirmiedzīvotāju lietu forums un ANO un reģionālo līgumu struktūras, tiesības uz ūdeni, tiesības uz vides aizsardzību un ilgtspējīgu attīstību, tiesības bez jebkāda veida vajāšanas un iebiedēšanas aizstāvēt cilvēktiesības un vidi, darba tiesības, kas paredzētas SDO pamata konvencijās, un citas starptautiski atzītas cilvēktiesības, kas saistītas ar zemes izmantošanu, zemes pieejamību vai zemes īpašumtiesībām, kā arī cilvēktiesības uz veselīgu vidi, ko paredz Pamatprincipi par cilvēktiesībām un vidi, un ANO īpašā referenta cilvēktiesību un vides jautājumos noteiktie standarti un paraugprakse.

Īpaša uzmanība būtu jāpievērš bērnu darbam ar mērķi to izskaust.

Priekšlikumā ietverto izejvielu preču ievākšanas, ieguves vai ražošanas visos posmos būtu jāievēro vietējo kopienu un pirmiedzīvotāju kopienas tiesības un zemes lietošanas tiesības visos to veidos — gan publiskās, gan arī privātās tiesības, kopienas tiesības, kolektīvās tiesības, pirmiedzīvotāju tiesības, sieviešu un paražu tiesības. Būtu jāatzīst un jāievēro pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu formālās un paražu tiesības uz zemi, teritorijām un resursiem, kā arī to iespējas aizstāvēt savas tiesības, nepakļaujot sevi atriebības riskam. Cita starpā tās ir tiesības iegūt īpašumā, apdzīvot, izmantot un pārvaldīt attiecīgās zemes, teritorijas un resursus.

Priekšlikumā ietvertās izejvielu preces nevajadzētu iegūt no zemes, kuras ieguve un izmantošana ietekmē kopienas un zemes izmantošanas tiesības. It īpaši Savienības tirgū laistās izejvielu preces nevajadzētu ievākt, iegūt vai ražot pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu zemēs, ja tās ir oficiāli šādi nosauktas, un zemēs, uz kurām attiecas paražu tiesības, bez to brīvprātīgas, iepriekšējas un informētas piekrišanas.

4. Pienākums atklāt, nepieļaut un mazināt kaitējumu vērtības ķēdēs

4.1. Pienācīgas rūpības pienākums

Ekonomikas dalībniekiem būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai ievērotu un nodrošinātu cilvēktiesību, dabisko mežu un dabisko ekosistēmu aizsardzību, kā izklāstīts priekšlikumā, visā to vērtības ķēdē. Cita starpā tas attiecas uz uzņēmuma visu veidu uzņēmējdarbības attiecībām ar darījumu partneriem un struktūrām visā tā vērtības veidošanas ķēdē (piemēram, piegādātājiem, tirgotājiem, franšīzes ņēmējiem, licenciātiem, kopuzņēmumiem, investoriem, klientiem, līgumslēdzējiem, komerciāliem klientiem, transporta uzņēmumiem, konsultantiem un finanšu, juridiskajiem un citiem padomdevējiem), kā arī uz attiecībā ar citām nevalstiskām vai valstiskām struktūrām, kas tieši saistītas ar uzņēmuma saimniecisko darbību, produktiem vai pakalpojumiem.

Lai to nodrošinātu, ekonomikas dalībniekiem attiecībā uz pienācīgu rūpību jāpiemēro uz risku balstīta pieeja, kas paredz, ka pienācīgas rūpības prasību veids un apmērs atbilst negatīvās ietekmes riska veidam un līmenim. Augstāka riska jomās jāpiemēro augstākas pienācīgas rūpības prasības.

Būtu pienācīgi un efektīvi jāparedz turpmāk minētie pasākumi:

a) Visas vērtības ķēdes kartēšana

Ekonomikas dalībniekiem būtu jānosaka, vai izcelsmes preces un produkti visā to vērtības veidošanas ķēdē atbilst priekšlikuma ilgtspējas un cilvēktiesību kritērijiem, piekļūstot informācijai par precīzu(-ām) zemes platību(-ām), kas ir šo preču izcelsmes vieta. Papildus vides kritērijiem informācijas pieejamībai ir jānodrošina, ka ekonomikas dalībnieks var secināt, ka tie, kas izmanto zemi izejvielu preču, kas rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām, ražošanai, ir tiesīgi to darīt un ir saņēmuši brīvprātīgu, iepriekšēju un informētu piekrišanu no tiem, kam pieder tiesības uz šīm zemes platībām, un ka tie nepārkāpj vai nav pārkāpuši kādas no šajā priekšlikumā minētajām cilvēktiesībām.

Jo īpaši ir jāpieprasa, lai ekonomikas dalībnieku rīcībā būtu tālāk minētā informācija un viņi darītu to pieejamu:

i) precīza izejvielu preču ievākšanas, ieguves vai ražošanas teritorija; attiecībā uz liellopiem, liellopu gaļu un ādu ekonomikas dalībniekiem ir jābūt iespējai iegūt informāciju par dažādām ganību platībām, kurās lopi ir baroti, vai, ja liellopus audzē, izmantojot barību, par izmantotās barības izcelsmi;

ii) ražas novākšanas, ieguves vai ražošanas platības pašreizējais ekoloģiskais stāvoklis;

iii) teritorijas ekoloģiskais stāvoklis norādītajā šā priekšlikuma beigu datumā;

iv) zemes juridiskais statuss (īpašumtiesības/nosaukums, ietverot pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu gan oficiālās, gan paražu tiesības uz zemēm, teritorijām un resursiem) un brīvprātīgas, iepriekšējas un informētas piekrišanas pierādījums;

v) attiecīgās izejvielu preces piegādes ķēdes elementi, lai iegūtu informāciju par piesārņojuma riska iespējamību ar nezināmas izcelsmes produktiem vai tādiem, kuru izcelsme ir atmežotās teritorijas, vai teritorijas, kurās notikusi dabiskā meža, meža un ekosistēmu pārveidošana un degradācija, un informācija par to, kur, kas to veicis un kādos apstākļos izejvielu preces ir tikušas pārveidotas vai pārstrādātas, lai tādējādi noteiktu atbilstību cilvēktiesību saistībām saskaņā ar šo priekšlikumu.

Pēc priekšlikuma stāšanās spēkā, kā noteikts šā pielikuma 4.1. iedaļā, visiem ekonomikas dalībniekiem vajadzētu būt pieejamai visai informācijai, kas saistīta ar to izejvielu preču izcelsmi, kuras nonāk Savienības iekšējā tirgū, izmantojot sistemātisku deklarāciju par šo preču GPS koordinātām.

b) Reālo un potenciālo meža un ekosistēmu risku noteikšana un izvērtēšana vērtības veidošanas ķēdēs, pamatojoties uz priekšlikumā paredzētajiem kritērijiem

Ja ekonomikas dalībnieks uzsāk jaunas darbības vai sadarbību ar jauniem darījumu partneriem, tam būtu jānosaka jauno piegādes un investīciju ķēžu dalībnieki un jāizvērtē to politika un prakse, kā arī to ievākšanas, ražošanas, ieguves un pārstrādes vietas. Attiecībā uz notiekošajām darbībām būtu jānosaka un jāizvērtē pašreizējā negatīvā ietekme un kaitējums, kā arī potenciālie riski. Būtu jāveic riska analīze saistībā ar ekonomikas dalībnieka darbību radītajiem riskiem vai to ietekmi uz dabiskajiem mežiem un dabiskajām ekosistēmām, pirmiedzīvotājiem, vietējām kopienām un iedzīvotājiem, nevis jāvērtē būtisks risks korporatīvajām ieinteresētajām personām. Ja ekonomikas dalībnieki sadarbojas ar lielu skaitu piegādātāju, tiem būtu jānosaka vispārējās jomas, kurās negatīvās ietekmes risks ir vislielākais, un, pamatojoties uz šo riska novērtējumu, jānosaka prioritātes, kuriem piegādātājiem piemērot pienācīgas rūpības pārbaudes.

Ja ekonomikas dalībnieki sadarbojas ar lielu skaitu piegādātāju, tiem būtu jānosaka vispārējās jomas, kurās negatīvās ietekmes risks ir vislielākais, un, pamatojoties uz riska novērtējumu, jānosaka prioritātes, kuriem piegādātājiem piemērot pienācīgas rūpības pārbaudes.

c) Risku novēršana un mazināšana līdz nenozīmīgam līmenim

Izņemot gadījumus, kad risks, kas konstatēts b) punktā minētajās risku noteikšanas un izvērtēšanas procedūrās, ir niecīgs, un tāpēc uzņēmējam nav pamata bažām par to, ka izejvielu preces un produkti varētu neatbilst šajā sistēmā noteiktajiem kritērijiem, uzņēmējiem būtu jāpieņem riska mazināšanas procedūras. Šajās procedūrās būtu jāiekļauj atbilstīgu un samērīgu pasākumu kopums, kas efektīvi un acīmredzami samazina līdz niecīgam līmenim visus noteiktos riskus, piemēram, grozīt līgumus ar piegādātājiem, sniegt atbalstu piegādātājiem, lai tie varētu mainīt savu praksi, mainot savu iegādes un ieguldījumu praksi ar mērķi likumīgi laist iekšējā tirgū izejvielu preces un produktus, kas ietilpst priekšlikuma darbības jomā un ņemot to vērā.

d) Vides tiesību un cilvēktiesību pārkāpumu novēršana

Ja pēc tam, kad ir rūpīgi ievērotas a), b) un c) punktā minētās prasības, ekonomikas dalībnieki secina, ka darbības vai darbību daļas veicina vai potenciāli rada un veicina negatīvu ietekmi uz cilvēktiesībām, dabiskajiem mežiem vai dabiskajām ekosistēmām, ko nevar novērst vai mazināt, tiem būtu jāpārtrauc visas šīs darbības vai darbību daļas.

e) Pienācīgas rūpības pārbaudes sistēmas un tās īstenošanas efektivitātes uzraudzība un pastāvīga uzlabošana

Ekonomikas dalībniekiem būtu periodiski jāpārbauda, vai to pieņemtā pienācīgas pārbaudes sistēma ir piemērota, lai novērstu kaitējumu un nodrošinātu izejvielu preču un produktu atbilstību sistēmai, un, ja kaitējums netiek mazināts, tā jākoriģē vai jāizstrādā citi pasākumi. Pienācīgas rūpības pārbaužu sistēmas novērtējuma pamatā jābūt kvalitatīviem un kvantitatīviem rādītājiem, iekšējai un ārējai atgriezeniskajai saitei un skaidriem pārskatatbildības procesiem.

f) Trešo personu sertifikācijas shēmu integrēšana

Trešo personu sertifikācijas shēmas var papildināt un nodrošināt produktu izcelsmes noteikšanu, riska novērtēšanas un pienācīgas rūpības pārbaužu sistēmu ietekmes mazināšanas komponentus ar noteikumu, ka šīs shēmas ir adekvātas attiecībā uz to ilgtspējības kritēriju darbības jomu un stiprību, lai aizsargātu dabiskos mežus un dabiskās ekosistēmas pret to pārveidošanu un degradāciju, kā izklāstīts priekšlikumā, un attiecībā uz to spēju uzraudzīt piegādes ķēdi, un ar noteikumu, ka tās atbilst pienācīgam pārredzamības, objektivitātes un uzticamības līmenim. Komisijai ar deleģēto aktu būtu jānosaka minimālie kritēriji un norādījumi ekonomikas dalībniekiem, lai novērtētu trešo personu sertifikācijas shēmu uzticamību un stabilitāti. Šiem minimālajiem kritērijiem būtu jo īpaši jānodrošina neatkarība no rūpniecības nozares, sociālo un vides interešu integrēšana standartu noteikšanā, neatkarīga trešo pušu veikta revīzija, revīzijas ziņojumu publiskošana, pārredzamība visos posmos un atvērtība. Sertifikācijas shēmām būtu jāpiešķir sertifikācija tikai produktiem ar 100 % sertificētu saturu. Ekonomikas dalībnieki savām pienācīgas rūpības pārbaudes sistēmām var izmantot tikai sertifikācijas shēmas, kas atbilst šiem kritērijiem. Trešo pušu sertifikācijai nevajadzētu mazināt ekonomikas dalībnieka atbildību.

g) Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu nozīme

Savienība var veikt sarunas par brīvprātīgu FERC partnerattiecību nolīgumiem ar valstīm (partnervalstīm), kuras ražo izejvielu preces, kas rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām, — šādi nolīgumi uzliek juridiski saistošu pienākumu pusēm īstenot licencētu sistēmu un reglamentēt tirdzniecību ar izejvielu precēm, kas rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām, saskaņā ar valsts, kas ražo minētās izejvielu preces, tiesību aktiem un priekšlikumā noteiktajiem kritērijiem attiecībā uz vides tiesībām un cilvēktiesībām. Šā priekšlikuma īstenošanas nolūkā uzskata, ka risks saistībā ar šā priekšlikuma darbības jomā esošām izejvielu precēm, kuras rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām un kuru izcelsme ir partnervalstīs, ar kurām noslēgti brīvprātīgas partnerības nolīgumi, ir nenozīmīgs, ciktāl tiek īstenots partnerības nolīgums. Šādu nolīgumu pamatā vajadzētu būt valstu daudzpusējiem ieinteresēto personu dialogiem, kuros efektīvi un jēgpilni piedalītos visas ieinteresētās personas, tostarp pilsoniskā sabiedrība, pirmiedzīvotāji un vietējās kopienas.

4.2. Apspriešanās pienākums

Ekonomikas dalībniekiem būtu:

a) pienācīgi, savlaicīgi un tieši jāapspriežas ar skartajām un potenciāli skartajām ieinteresētajām personām;

b) nosakot un īstenojot pienācīgas rūpības pasākumus, pienācīgi jāņem vērā ieinteresēto personu redzējums;

c) jānodrošina, lai pienācīgas rūpības pasākumu noteikšanā un īstenošanā tiktu iesaistītas reprezentatīvas arodbiedrības;

d) jāizveido agrīnās brīdināšanas mehānisms, kas nodrošina iespēju strādājošajiem un ieinteresētajām pusēm ar pamatotiem apsvērumiem informēt ekonomikas dalībnieku par visiem kaitējuma riskiem dabiskajiem mežiem, dabiskajām ekosistēmām un cilvēktiesībam visā to vērtības ķēdē; ekonomikas dalībniekam šī informācija būtu jāņem vērā savā pienācīgas rūpības procesā;

e) pienācīgi jāņem vērā pirmiedzīvotāju un vietējo iedzīvotāju zināšanas un riskus un bažas, ko paudušas vietējās kopienas, pirmiedzīvotāji un zemes un vides aizstāvji.

4.3. Pārredzamības nodrošināšanas un ziņošanas pienākums

Ekonomikas dalībniekiem ik gadu un publiski pieejamā un atbilstīgā veidā, kas jo īpaši nesamērīgi neapgrūtina mazos un vidējos uzņēmumus, jāziņo kompetentajai iestādei par to pienācīgas rūpības un apspriežu procesiem, konstatētajiem riskiem, ieviestajām procedūrām risku analīzei, risku mazināšanai un aizsardzībai pret riskiem, kā arī visu šo pasākumu īstenošanu un rezultātiem.

Komisijai būtu jāpieņem deleģētie akti, lai noteiktu ziņojumu formātu un elementus. Ekonomikas dalībniekiem cita starpā it īpaši jāziņo par sistēmu, ko tie izmanto, un to, kā viņi šo sistēmu piemēro attiecīgajām izejvielu precēm, konstatētajiem riskiem un ietekmi; veiktajiem pasākumiem, lai izbeigtu un novērstu atklātos pārkāpumus un lai novērstu un mazinātu pārkāpumu riskus, kā arī par šo pasākumu rezultātiem; par šādu pasākumu īstenošanas un efektivitātes uzraudzības pasākumiem un rezultātiem, brīdinājumiem, kas saņemti agrīnās brīdināšanas sistēmā, kā arī par to, kā ekonomikas dalībnieks tos ir ņēmis vērā savos pienācīgas rūpības procesos, un par visiem meitas uzņēmumiem, apakšuzņēmējiem un piegādātājiem, produktiem un to daudzumu un izcelsmi. Ja pilnīgi un savlaicīgi ziņojumi netiek publicēti, jāpiemēro sods un galu galā jāaptur atļauja laist produktus Savienības iekšējā tirgū.

4.4. Dokumentēšanas pienākums

Ekonomikas dalībniekiem būtu rakstveidā jāreģistrē ziņas par visiem pienācīgas rūpības pasākumiem un to rezultātiem un pēc pieprasījuma tās jādara pieejamas kompetentajām iestādēm.

4.5. Komisijas vadlīnijas

Komisijai būtu jāizstrādā vadlīnijas un norādījumi, lai atvieglotu priekšlikumā ietverto juridisko pienākumu izpildi, jo īpaši, lai precizētu, kādas ir prasības attiecībā uz pienācīgu rūpību konkrētos kontekstos, nozarēs vai attiecībā uz konkrētiem ekonomikas dalībnieku veidiem. To darot, Komisijai būtu jāizmanto un jāpaplašina laba prakse, kas pastāv esošajās vides vadības sistēmās.

Lai sniegtu atbalstu ekonomikas dalībniekiem to pienācīgas rūpības pienākumu izpildē, Komisijai attiecībā uz izejvielu precēm, kas rada apdraudējumus mežam un ekosistēmām, būtu jāpublicē reģionālie tā dēvēto karsto punktu novērtējumi.

5. Kontrole, uzraudzība, izpilde, sankcijas un tiesu pieejamība

5.1. Publiski tiesiskā izpilde

Dalībvalstīm, ievērojot valsts tiesību aktus un praksi, būtu jānodrošina 4. iedaļā minēto pienākumu izpilde, veicot šādas darbības:

a) paredzot samērīgus, efektīvus un atturošus sodus un sankcijas, ja netiek izpildīts kāds no šeit minētajiem pienākumiem vai ja kāda iepriekš minētā pienākuma neizpilde izraisa, veicina vai pastiprina kaitējumu dabiskajiem mežiem vai dabiskajām ekosistēmām vai cilvēktiesību pārkāpumus vai to riskus, vai ir saistīta ar tiem; minētajam būtu jāietver: i. efektīvi, samērīgi un atturoši sodi, kas ir proporcionāli dabiskajiem mežiem, dabiskajām ekosistēmām vai cilvēktiesībām nodarītajam kaitējumam, kā izklāstīts priekšlikumā, dabisko mežu, dabisko ekosistēmu un cilvēktiesību atjaunošanas izmaksām un ekonomiskajam kaitējumam, kas skartajām kopienām radies pārkāpuma dēļ; ii. priekšlikumā ietverto attiecīgo izejvielu preču un no tām iegūto produktu pilnīga konfiskācija; iii. produktu laišanas Savienības iekšējā tirgū atļaujas tūlītēja apturēšana; iv. izslēgšana no publiskā iepirkuma procesiem; v. kriminālsodi privātpersonām un, ja iespējams, juridiskām personām smagāko pārkāpumu gadījumā;

b) norīkojot kompetentās valsts izmeklēšanas un izpildes panākšanas iestādes (“kompetentās iestādes”); kompetentajām iestādēm būtu jāpārrauga tas, lai ekonomikas dalībnieki faktiski pildītu šajā priekšlikumā noteiktos pienākumus; šajā nolūkā kompetentajām iestādēm saskaņā ar plānu būtu jāveic oficiālas pārbaudes, kas var ietvert arī pārbaudes ekonomikas dalībnieku telpās un revīzijas uz vietas, un tām vajadzētu būt iespējai pieņemt pagaidu rīkojumus un papildus un neskarot sankciju piemērošanu, tām vajadzētu būt tiesīgām prasīt, lai ekonomikas dalībnieki veic attiecīgas korektīvas darbības; kompetentajām iestādēm būtu arī jāveic savlaicīgas un rūpīgas pārbaudes, ja to rīcībā ir attiecīga informācija, tostarp trešo personu pamatotas bažas, un informācija, kas saistīta ar to darbību, būtu jāapstrādā saskaņā ar Direktīvu 2003/4/EK par vides informācijas pieejamību sabiedrībai;

c) nodrošinot, ka sabiedrības locekļiem ir tiesības apstrīdēt neatbilstību tiesu vai administratīvajās iestādēs, turklāt šādas tiesības cita starpā jāparedz privātpersonām vai grupām, kuru tiesības un pienākumi vai intereses tieši vai netieši skar tas, ka uzņēmums pilnībā vai daļēji neveic savus pienākumus, tostarp darbiniekiem, pasūtītājiem, patērētājiem, galalietotājiem, arodbiedrībām, starptautiskām arodbiedrību federācijām, vietējām kopienām, valsts vai vietējām pašvaldībām vai iestādēm, žurnālistiem, NVO un vietējām pilsoniskās sabiedrības organizācijām.

Komisijai būtu jāpieņem deleģētie akti, lai noteiktu juridiski saistošus standartus un pamatnostādnes, kas piemērojami valsts kompetentajām iestādēm, ar mērķi nodrošināt priekšlikuma efektīvu un saskaņotu īstenošanu un izpildi visā Savienībā, it īpaši deleģētie akti saistībā ar:

— ekonomikas dalībnieku, uz kuriem attiecas priekšlikuma piemērošanas joma, iekļaušanu publiskā reģistrā un publiskošanu;

— standartu noteikšanu attiecībā uz valsts kompetento iestāžu veikto atbilstības pārbaužu kvalitāti un kvantitāti;

— papildu norādījumiem par to, kā veikt atbilstības pārbaudes, piemēram, valsts kompetentajām iestādēm adresētiem norādījumiem, kuros konkretizēti pārbaužu kritēriji, lai spētu labāk analizēt un izvērtēt produktu riska līmeni un izmantoto pienācīgas rūpības sistēmu dokumentēšanas pietiekamību;

— norādījumiem par trešo pušu iebildumiem, lai noteiktu Savienības mēroga kritērijus ar mērķi izvērtēt, vai iebildums ir pamatots un pietiekami uzticams, lai to apstrādātu, turklāt ir jāizstrādā skaidri procesuāli standarti dalībvalstu kompetento iestāžu savlaicīgu, objektīvu, efektīvu un pārredzamu atbilžu sniegšanai uz trešo pušu izteiktajiem iebildumiem;

— Savienības līmeņa kritērijiem, lai palīdzētu noteikt, kad ekonomikas dalībnieks būtu jāinformē par novēršanas pasākumiem, sodu vai citu sankciju piemērošanu, un

— kompetento iestāžu pienākumiem publiski ziņot par kontroles un izpildes pasākumiem, konstatētajiem pārkāpumiem un atbildēm uz pamatotiem iebildumiem.

5.2. Civiltiesiskā atbildība un tiesiskās aizsardzības līdzekļu pieejamība

a) Civiltiesiskā atbildība

Ekonomikas dalībniekiem būtu:

i) jābūt solidāri atbildīgiem par kaitējumu, kas — kā izklāstīts priekšlikumā — radies cilvēktiesību pārkāpumu vai dabiskajiem mežiem un dabiskajām ekosistēmām nodarīta kaitējuma rezultātā, ko izraisījušas, pastiprinājušas vai veicinājušas ekonomiski neatkarīgas struktūras vai kas saistīti ar šādām struktūrām, vai ko tās kontrolē;

ii) jābūt atbildīgiem par kaitējumu, kas radies cilvēktiesību pārkāpumu vai dabiskajiem mežiem un dabiskajām ekosistēmām nodarīta kaitējuma rezultātā, kuri tieši saistīti ar to produktiem, pakalpojumiem vai darbībām, īstenojot darījumu attiecības, izņemot, ja ekonomikas dalībnieki var pierādīt, ka tie rīkojušies ar pienācīgu rūpību un attiecīgajos apstākļos ir veikuši visus saprātīgi iespējamos pasākumus, lai nepieļautu kaitējumu; tādējādi ekonomikas dalībnieki var izvairīties no atbildības, ja tie var pierādīt, ka ir veikuši pienācīgas rūpības pasākumus, lai atklātu kaitējumu un izvairītos no tā.

b) Pierādījumu izprasīšana

Ja prasītājs ir iesniedzis pamatoti pieejamus faktus un pierādījumus, kas ir pietiekami, lai pamatotu tā rīcību, būtu jāparedz atbildētāja pienākums pierādīt:

i) tā attiecību veidu ar struktūrām, kuras saistītas ar nodarīto kaitējumu,

ii) vai tas rīkojies ar pienācīgu rūpību un veicis visus iespējamos pasākumus, lai novērstu kaitējumu.

c) Piekļuve tiesiskās aizsardzības līdzekļiem

Cietušajām pusēm vajadzētu būt tiesībām uz pieejamiem un efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas ļautu vērsties tiesā pret uzņēmējiem, kuri rada, pastiprina vai ir saistīti ar vai veicina negatīvu ietekmi uz viņu tiesībām. Nevalstiskiem sūdzību mehānismiem būtu jāpapildina tiesas mehānismi, lai uzlabotu pārskatatbildību un piekļuvi tiesiskās aizsardzības līdzekļiem.

6. Nobeiguma noteikumi

6.1. Aizsardzības līmeņa nepazemināšana

Priekšlikuma īstenošanai nekādā ziņā nevajadzētu būt iemeslam, lai pazeminātu cilvēktiesību, pirmiedzīvotāju un vietējo kopienu gan oficiālo, gan paražu īpašumtiesību uz zemi, teritorijām un resursiem vai vides vispārējo aizsardzības līmeni. Priekšlikumam it īpaši nevajadzētu ietekmēt citus spēkā esošos apakšuzņēmuma līgumu vai piegādes ķēžu atbildības satvarus.

6.2. Labvēlīgāki noteikumi

Dalībvalstis var ieviest vai turpināt piemērot noteikumus, kas pārsniedz priekšlikumā paredzētos noteikumus attiecībā uz cilvēktiesību un vides standartu aizsardzību izejvielu preču, kas rada apdraudējumu mežam un ekosistēmām, piegādes ķēdē.

(1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 20. jūnija Regula (ES) 2019/1020 par tirgus uzraudzību un produktu atbilstību un ar ko groza Direktīvu 2004/42/EK un Regulas (EK) Nr. 765/2008 un (ES) Nr. 305/2011 (OV L 169, 25.6.2019., 1. lpp.).

(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regula (ES) Nr. 995/2010, ar ko nosaka pienākumus tirgus dalībniekiem, kas laiž tirgū kokmateriālus un koka izstrādājumus (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 295, 12.11.2010., 23. lpp.).