Konkrēti, ar ierosināto maršrutētāju netiks pieļauta tehnisko komponentu dublēšanās, jo tiks nodrošināta ETIAS pārvadātāju vārtejas komponentu koplietošana. ETIAS pārvadātāju vārteja nodrošina pārvadātājiem tehniskos līdzekļus, lai tie varētu pārbaudīt tādu trešo valstu valstspiederīgo ETIAS statusu, kuri ir atbrīvoti no vīzas prasības un ceļo uz dalībvalstīm. Ar ierosināto regulu nodrošina, ka dažādie datu procesi tiek diferencēti un strikti nodalīti un ka tiek ievērotas piekļuves tiesības, kas noteiktas dažādajos ES instrumentos. Turklāt ar ierosināto regulu sasaista pašreizējās eu-LISA, IIS un ETIAS padomdevēju grupas darbu ar to darbu, kas turpmāk tiks veikts IPI, efektivitātes palielināšanas un apjomradītu ietaupījumu jomā, izvairoties no darba grupu dublēšanās.

Tāpēc pašreizējā tiesiskā regulējuma pārskatīšana attiecībā uz IPI datu vākšanu un nosūtīšanu paver iespēju uzlabot ārējo robežu pārvaldību un nelegālās imigrācijas apkarošanu. To panāk, palīdzot nodrošināt, ka ikvienu personu, kas ceļo ar gaisa transportu no trešās valsts vai kādas dalībvalsts, kura nepiedalās ierosinātajā regulā, uz Savienību (konkrētāk – uz valstīm, kas piedalās Šengenas zonā, kurā nav iekšējās robežkontroles (“Šengenas zona”), kā arī uz Īriju), proti, trešo valstu valstspiederīgos, bezvalstniekus un ES pilsoņus, pirms viņu ieceļošanas var iepriekš pārbaudīt, izmantojot IPI datus, un ka dalībvalstis piemēro vienotus kritērijus attiecībā uz šādu datu vākšanu un nosūtīšanu nolūkā veikt kontroli pie ārējām robežām un apkarot nelegālo imigrāciju. Atvieglojot pasažieru plūsmu kustību lidostās un paātrinot robežpārbaužu veikšanu, šis priekšlikums palīdz nodrošināt to, ka attiecībā uz katru aviopasažieri var efektīvi veikt sistemātiskas pārbaudes saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem.

IPI direktīvā ir noteikti tikai ierobežoti IPI datu vākšanas, nosūtīšanas un apstrādes kritēriji attiecībā uz lidojumu aptvērumu datu vākšanas nolūkā, vācamajiem datu elementiem vai datu iegūšanas līdzekļiem; minētajos kritērijos nav ņemtas vērā izmaiņas starptautiskajos standartos un vadlīnijās par IPI datu vākšanu. Rezultāts ir ļoti atšķirīga prakse, kas ne tikai mazina robežpārbaužu efektivitāti un lietderību, bet arī rada papildu slogu gaisa pārvadātājiem, kuriem jāievēro atšķirīgas prasības atkarībā no maršrutiem, kuros tie pārvadā pasažierus, un atkarībā no dalībvalsts, kas pieprasa IPI datus.Saskaņojot IPI datu vākšanu un nosūtīšanu ar šiem starptautiskajiem IPI datu standartiem, tiktu nodrošināta gaisa transporta nozares atbilstība IPI prasībām. Lai efektīvi izmantotu IPI datus, datiem jābūt precīziem, pilnīgiem un atjauninātiem. Ja identitātes dati nav uzticami un nav pārbaudīti (kas pašreiz dažkārt tā ir), tad kontrolpārbaudes datubāzēs nesniegs ticamus operatīvos rezultātus. Tā kā reģistrēšanās tiešsaistē pēdējo 20 gadu laikā ir kļuvusi par ierastu praksi, pasažieri aizvien biežāk manuāli transkribē vai “pašdeklarē” ceļošanas dokumentā ietvertos IPI datus. Nepilnīgi, nepareizi vai novecojuši IPI dati, kuri nosūtīti valstu iestādēm, var būt iemesls nepilnībām to pārbaužu veidos, ko var veikt robežu iestādes, un var galu galā skart ceļotājus, attiecībā uz kuriem var tikt veiktas nepareizas un nevajadzīgas pārbaudes. Nepieciešamība nodrošināt to, ka savāktie IPI dati ir pietiekami kvalitatīvi, ir cieši saistīta ar līdzekļiem, kurus aviosabiedrības izmanto, lai nodrošinātu, ka attiecīgie savāktie IPI dati atbilst ceļošanas dokumentos norādītajai informācijai. Pašreizējā IPI regulējumā nav noteikti līdzekļi IPI datu vākšanai no ceļotājiem. Pretstatā informācijai, kura transkribēta manuāli, automatizētas datu vākšanas rezultātā samazinātos kvalitātes problēmas un pieaugtu IPI datu izmantošanas efektivitāte un lietderība, kas arī palīdzētu samazināt laiku, kuru kompetentās robežu iestādes iegulda savā saziņā ar pārvadātājiem.

Nesenais IPI direktīvas izvērtējums apliecināja to, ka pat gadījumos, kad dalībvalstis pieprasa IPI datus, to valsts iestādes ne vienmēr konsekventi izmanto šos datus. Proti, uz IPI datu pamata robežsargiem ir iespēja veikt pasažieru identitātes un izmantotā ceļošanas dokumenta priekšpārbaudes, izmantojot datubāzes, kas paredzētas Šengenas Robežu kodeksā. Taču ne visas dalībvalstis izmanto IPI datus, lai veiktu priekšpārbaudes datubāzēs, kas noteiktas Šengenas Robežu kodeksā. Īrija, kas nepiedalās Šengenas Robežu kodeksā, piemēro līdzīgus valsts tiesību aktus. Ierosinātās regulas rezultātā tas nemainīsies.

IPI datu vākšanas un nosūtīšanas sistēmu izveide ir starptautisks standarts kopš 2017. gada saskaņā ar Konvenciju par starptautisko civilo aviāciju (Čikāgas konvencija). Eiropas Savienībā IPI datu vākšanu un nosūtīšanu reglamentē ar IPI direktīvu. Ar minēto direktīvu gaisa pārvadātājiem tiek uzlikts pienākums pirms gaisa kuģa pacelšanās pēc pieprasījuma nosūtīt IPI datus galamērķa valsts robežkontroles iestādēm. Tomēr ar direktīvu neuzliek pienākumu dalībvalstīm pieprasīt IPI datus no gaisa pārvadātājiem, tādējādi novedot pie nepilnībām un nekonsekvences attiecībā uz veidu, kādā dati tiek vākti un izmantoti, jo dažas dalībvalstis sistemātiski vāc IPI datus, savukārt citas to nedara. Tiek lēsts, ka visu dalībvalstu gadījumā kopumā vidēji tiek vākti IPI dati par 65 % ienākošo lidojumu. Tas rada situāciju, kad personām, kas vēlas izvairīties no pārbaudēm un neizmantot maršrutus, kuros konsekventi tiek vākti IPI dati, nav grūti ceļot uz savu galamērķi, izmantojot lidojumu maršrutus, kuros IPI dati tiek izmantoti retāk vai vispār netiek izmantoti.

Pēdējās desmitgadēs ir palielinājies to cilvēku skaits, kas ceļo ar gaisa transportu, kā arī ir izstrādāti uz efektivitāti balstīti inovatīvi risinājumi, kuru rezultātā lidmašīnas kļūst aizvien lielākas un ir nepieciešams efektīvāk tikt galā ar pasažieru plūsmām lidostās. Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija (ICAO) ziņoja, ka 2019. gadā visā pasaulē 4,5 miljardi pasažieru ceļoja ar gaisa transportu, izmantojot regulārus pārvadājumus, un vairāk nekā pusmiljards pasažieru katru gadu ieceļo Eiropas Savienībā vai izceļo no tās, un tas rada spiedienu uz ārējām gaisa robežām.

Ar ierosināto regulu paredz izveidot maršrutētāju, kas darbotos kā vienots savienotājpunkts starp dalībvalstīm un gaisa pārvadātājiem saskaņā ar starptautiskajiem ieteikumiem, un ar ierosināto regulu nosaka ES pieeju attiecībā uz IPI datu vākšanu un nosūtīšanu. IPI datu nosūtīšana caur maršrutētāju samazinās gaisa satiksmes nozares izmaksas un nodrošinās to, ka robežsargiem ir ātra un netraucēta piekļuve IPI datiem, kas tiem vajadzīgi, lai varētu veikt iepriekšējas robežpārbaudes. Pateicoties šai pieejai, tiks krasi samazināts to savienojumu skaits, kuri dalībvalstīm jāizveido un jāuztur. Rezultātā, savukārt, samazināsies sarežģītība par labu gaisa pārvadātājiem, kas varēs uzturēt savienojumus ar kompetentajām robežu iestādēm un panākt apjomradītus ietaupījumus. ES aģentūra, proti, eu-LISA, būs atbildīga par maršrutētāja projektēšanu, izstrādi, mitināšanu un tehnisko pārvaldību. Nosūtot IPI datus caur maršrutētāju, tiks atbalstīta lidojumu uzraudzība un tādējādi samazināta iespējamība, ka pārvadātājs neievēro pienākumu paziņot IPI datus, kā noteikts šajā priekšlikumā.

Ar šo priekšlikumu tiks pastiprināts tiesiskais regulējums IPI datu vākšanai un nosūtīšanai ārējo robežu pārvaldības un nelegālās imigrācijas apkarošanas nolūkos. Ar šo priekšlikumu IPI dati tiks stiprināti kā instruments, kas uzlabo ceļotāju priekšpārbaudes pie ārējām robežām, tādējādi ne tikai palielinot pašu pārbaužu efektivitāti un lietderību, bet arī sekmējot nelegālās imigrācijas apkarošanas mērķa sasniegšanu, jo īpaši saistībā ar pārrobežu mēroga gaisa satiksmi un gaisa pārvadātāju pienākumiem šajā ziņā. Saskaņā ar starptautiskajiem standartiem un ieteicamo praksi šajā priekšlikumā tiks paredzēts, ka gaisa pārvadātājiem jāvāc un jānosūta IPI dati par visiem lidojumiem uz Savienību, kā definēts priekšlikumā. Šajā priekšlikumā noteiktie pienākumi nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šā mērķa sasniegšanai. Konkrētāk – ar šo priekšlikumu cita starpā ievieš skaidrus noteikumus par to, kas ir IPI dati, attiecībā uz kādiem lidojumiem gaisa pārvadātājiem būtu jāvāc IPI dati, kā arī par šo datu nosūtīšanu. Ar šo priekšlikumu – ar regulas palīdzību – tiks izveidota konsekventa pieeja IPI datu izmantošanai ārējo robežu pārvaldības un nelegālās imigrācijas apkarošanas nolūkos. Šāda IPI prasību standartizācija visās dalībvalstīs veicinās lielāku juridisko noteiktību un paredzamību un tādējādi arī lielāku atbilstību no gaisa pārvadātāju puses.

Tas, ka gaisa pārvadātājiem ir pienākums izmantot automatizētus līdzekļus, lai vāktu IPI datus no ceļotājiem, var radīt papildu riskus no persondatu aizsardzības viedokļa. Taču šādi riski ir tikuši ierobežoti un mazināti. Pirmkārt, minētā prasība attiecas tikai uz konkrētiem IPI datiem, kuru gadījumā – attiecībā uz ceļotāju dokumentos ietvertajiem mašīnlasāmiem datiem – automatizēti līdzekļi ir jāizmanto atbildīgi. Otrkārt, ierosinātajā regulā ir ietvertas prasības, kuras attiecas uz izmantojamiem automatizētiem līdzekļiem un ir sīkāk jāizstrādā deleģētajā aktā. Visbeidzot, ir paredzēti vairāki aizsardzības pasākumi, piemēram, reģistrācija, īpaši noteikumi par persondatu aizsardzību un efektīva uzraudzība.

Ņemot vērā problēmas, kas konstatētas saistībā ar IPI datu vākšanu un nosūtīšanu, ietekmes novērtējumā tika izvērtēti politikas risinājumi attiecībā uz IPI datu vākšanas tvērumu iepriekš minētajos nolūkos, kā arī tika izvērtētas iespējas IPI datu kvalitātes uzlabošanai. Attiecībā uz IPI datu vākšanu un nosūtīšanu, ko veic robežu pārvaldības un nelegālās imigrācijas apkarošanas nolūkos, ietekmes novērtējumā tika apsvērta iespēja vākt IPI datus par visiem ārpusšengenas ienākošajiem lidojumiem, no vienas puses, un iespēja vākt IPI datus par visiem ārpusšengenas ienākošajiem un izejošajiem lidojumiem, no otras puses. Turklāt ietekmes novērtējumā tika apsvērtas arī iespējas, kā uzlabot IPI datu kvalitāti – vai nu vākt IPI datus, izmantojot automatizētus un manuālus līdzekļus, vai arī vākt IPI datus, izmantojot tikai automatizētus līdzekļus.

Atsauksmju sniegšanai laikposmā no 2020. gada 5. jūnija līdz 2020. gada 14. augustam tika publicēts sākotnējais ietekmes novērtējums, un par to kopumā tika saņemti septiņi viedokļi, kuros sniegtas atsauksmes par gaidāmās IPI direktīvas tvēruma paplašināšanu, datu kvalitāti, sankcijām, IPI un PDR datu saistību persondatu aizsardzību.

2. nodaļā ir izklāstīti noteikumi par IPI datu vākšanu un nosūtīšanu, proti, skaidru noteikumu kopums par to, kā gaisa pārvadātāji vāc IPI datus, noteikumi par IPI datu nosūtīšanu maršrutētājam un par IPI datu apstrādi kompetentajās robežu iestādēs, kā arī noteikumi par to, kā gaisa pārvadātāji un minētās iestādes glabā un dzēš IPI datus.

Pienākuma vākt IPI datus obligātais raksturs un maršrutētāja ieviešana ļaus gūt skaidrāku priekšstatu gan par to, kā gaisa pārvadātāji vāc un nosūta IPI datus, gan par to, kā dalībvalstis pēc tam izmanto IPI datus saskaņā ar piemērojamiem valsts un Savienības tiesību aktiem. Tas palīdzēs Eiropas Komisijai veikt izvērtēšanas un izpildes uzdevumus, jo Komisijai tiks sniegti ticami statistikas dati par nosūtīto datu apjomu un par lidojumiem, par kuriem tiks pieprasīti IPI dati.

Attiecībā uz dalībvalstīm tiek lēsts, ka tās varētu būt tiesīgas saņemt no Robežu pārvaldības un vīzu instrumenta fonda 27 miljonus euro (8 miljonus euro saskaņā ar pašreizējo DFS), kas paredzēti tam, lai atjauninātu robežu pārvaldības iestādēm vajadzīgās valsts mēroga sistēmas un infrastruktūru, savukārt minēto sistēmu un infrastruktūras uzturēšanai – pakāpeniski līdz 5 miljoniem euro gadā, sākot no 2028. gada. Šādas tiesības galu galā būs jānosaka saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē šos fondus, kā arī saskaņā ar ierosinātajā regulā ietvertajiem noteikumiem par izmaksām.

Attiecībā uz eu-LISA tiek lēsts, ka maršrutētāja ieviešanai būs vajadzīgs papildu budžets aptuveni 45 miljonu euro apmērā (33 miljoni euro saskaņā ar pašreizējo DFS), savukārt maršrutētāja tehniskajai pārvaldībai – 9 miljoni euro gadā, sākot no 2029. gada, un ka būs vajadzīgas aptuveni 27 papildu amata vietas nolūkā nodrošināt to, ka eu-LISA ir nepieciešamie resursi, lai veiktu uzdevumus, kas tai uzticēti saskaņā ar šo ierosināto regulu un saskaņā ar ierosināto regulu par IPI datu vākšanu un nosūtīšanu teroristu nodarījumu un smagu noziegumu novēršanai, atklāšanai, izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par tiem.

(3)Esošais tiesiskais regulējums IPI datu jomā (Padomes Direktīva 2004/82/EK un valstu tiesību akti, ar kuriem transponē minēto direktīvu) ir izrādījies svarīgs robežkontroles uzlabošanā, jo īpaši tādēļ, ka ir ticis izveidots satvars, lai dalībvalstis varētu ieviest noteikumus, ar kuriem gaisa pārvadātājiem nosaka pienākumu nosūtīt IPI datus par pasažieriem, kas pārvadāti uz dalībvalstu teritoriju. Tomēr valstu līmenī joprojām pastāv atšķirības. Konkrēti – no gaisa pārvadātājiem netiek sistemātiski pieprasīti IPI dati, un gaisa pārvadātājiem jāizpilda atšķirīgas prasības attiecībā uz vācamās informācijas veidu un nosacījumiem, saskaņā ar kuriem IPI dati jānosūta kompetentajām robežu iestādēm. Šīs atšķirības rada gaisa pārvadātājiem ne tikai nevajadzīgas izmaksas un sarežģījumus, bet arī traucē nodrošināt to personu efektīvas un lietderīgas priekšpārbaudes, kuras ierodas pie ārējām robežām.

(2)Ceļotāju datu un lidojuma informācijas, kas nosūtīta pirms ceļotāju ierašanās (to dēvē par iepriekšējas pasažieru informācijas (“IPI”) datiem), izmantošana palīdz paātrināt vajadzīgo pārbaužu veikšanu robežšķērsošanas procesa gaitā. Šajā regulā minētais process, konkrētāk runājot, attiecas uz robežu šķērsošanu starp kādu trešo valsti vai kādu dalībvalsti, kas nepiedalās šajā regulā, no vienas puses, un dalībvalsti, kura piedalās šajā regulā, no otras puses. Šāda iepriekš minēto datu izmantošana uzlabo pie ārējām robežām veicamās pārbaudes, jo tiek nodrošināts pietiekami daudz laika, lai varētu veikt rūpīgas un visaptverošas visu ceļotāju pārbaudes, nesamērīgi negatīvi ietekmējot labticīgi ceļojošas personas. Tāpēc pie ārējām robežām veicamo pārbaužu efektivitātes un lietderības labad būtu jāparedz pienācīgs tiesiskais regulējums, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstu kompetentajām robežu iestādēm šādās ārējo robežu šķērsošanas vietās būtu piekļuve IPI datiem pirms ceļotāju ierašanās.

(23)Ņemot vērā attiecīgās Savienības intereses, ar maršrutētāju saistītās izmaksas, kas eu-LISA radušās, pildot savus uzdevumus saskaņā ar šo regulu un Regulu (ES) [IPI datu vākšana un nosūtīšana tiesībaizsardzības iestāžu vajadzībām], būtu jāsedz no Savienības budžeta. Tāpat būtu jārīkojas arī to atbilstīgo izmaksu gadījumā, kuras dalībvalstīm radušās saistībā ar dalībvalstu savienojumiem ar maršrutētāju un integrāciju ar to, kā noteikts šajā regulā un – ar dažiem izņēmumiem – saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem. Izmaksas, uz kurām attiecas minētie izņēmumi, būtu jāsedz katrai attiecīgajai dalībvalstij pašai.

(21)Lai gaisa pārvadātāji pēc iespējas drīz varētu izmantot priekšrocības, ko sniedz tāda maršrutētāja izmantošana, kuru eu-LISA izstrādājusi saskaņā ar šo regulu, un lai gūtu pieredzi tā izmantošanā, gaisa pārvadātājiem būtu jāsniedz iespēja – kas nav pienākums – izmantot maršrutētāju nolūkā nosūtīt informāciju, kura tiem saskaņā ar Direktīvu 2004//82/EK ir jānosūta pārejas periodā. Minētajam pārejas periodam būtu jāsākas brīdī, kad maršrutētājs sāk darbību, un jābeidzas tad, kad pienākumi saskaņā ar minēto direktīvu vairs nav piemērojami. Lai nodrošinātu, ka šāda brīvprātīga maršrutētāja izmantošana tiek īstenota atbildīgā veidā, pēc gaisa pārvadātāja pieprasījuma un pēc tam, kad atbildīgā iestāde, kas saņems informāciju, ir veikusi pārbaudes un vajadzības gadījumā saņēmusi garantijas, būtu jāpieprasa iepriekšēja rakstveida piekrišana no minētās iestādes. Turklāt, lai izvairītos no situācijas, kad gaisa pārvadātāji atkārtoti sāk un tad izbeidz izmantot maršrutētāju, būtu jāpieprasa turpināt maršrutētāja izmantošanu (kolīdz gaisa pārvadātājs sācis to brīvprātīgi izmantot), ja vien nav objektīvu iemeslu pārtraukt informācijas nosūtīšanu attiecīgajai atbildīgajai iestādei, piemēram, tad, ja ir kļuvis skaidrs, ka informācija netiek nosūtīta likumīgi, droši, efektīvi un ātri. Lai pareizi piemērotu šo maršrutētāja brīvprātīgas izmantošanas iespēju, būtu jāparedz vajadzīgie noteikumi par apspriešanos un informācijas sniegšanu, pienācīgi ņemot vērā visu skarto personu tiesības un intereses. Šāda brīvprātīga maršrutētāja izmantošana, piemērojot Direktīvu 2004/82/EK, kā tas noteikts šajā regulā, nebūtu jāuzskata par tādu, kas jebkādā veidā ietekmē gaisa pārvadātāju un dalībvalstu pienākumus saskaņā ar minēto direktīvu.

(20)Lai nodrošinātu, ka IPI dati no maršrutētāja tiek nosūtīti pareizi, Komisija būtu jāpilnvaro izstrādāt detalizētus tehniskos un procedūras noteikumus par minēto nosūtīšanu. Minētajiem noteikumiem vajadzētu būt tādiem, ar kuriem nodrošina to, ka nosūtīšana ir droša, efektīva un ātra un ietekmē pasažieru ceļošanu un gaisa pārvadātājus ne vairāk kā vajadzīgs.

(19)Ar maršrutētāju būtu vienīgi jāatvieglo IPI datu nosūtīšana no gaisa pārvadātājiem uz kompetentajām robežu iestādēm saskaņā ar šo regulu un uz Pasažieru informācijas nodaļām (PIN) saskaņā ar Regulu (ES) [IPI datu vākšana un nosūtīšana tiesībaizsardzības iestāžu vajadzībām], un maršrutētājam nevajadzētu būt IPI datu repozitorijam. Tādēļ un lai līdz minimumam samazinātu jebkādu neatļautas piekļuves vai citādas ļaunprātīgas izmantošanas risku un saskaņā ar datu minimizēšanas principu, IPI datu glabāšanai maršrutētājā būtu jāaprobežojas tikai ar to, kas ir absolūti nepieciešams ar nosūtīšanu saistītos tehniskos nolūkos, un IPI dati no maršrutētāja būtu jādzēš nekavējoties, pastāvīgi un automatizēti no brīža, kad nosūtīšana ir pabeigta vai – attiecīgā gadījumā saskaņā ar Regulu (ES) [IPI datu vākšana un nosūtīšana tiesībaizsardzības iestāžu vajadzībām] – IPI dati vispār nav jānosūta.

(18)Ar maršrutētāja starpniecību būtu automatizēti jānosūta IPI dati attiecīgajām kompetentajām robežu iestādēm, kas būtu jānosaka, pamatojoties uz to robežšķērsošanas vietu ieceļošanai dalībvalsts teritorijā, kura minēta attiecīgajos IPI datos. Lai atvieglotu datu izplatīšanas procesu, katrai dalībvalstij būtu jānorāda, kuras robežu iestādes ir kompetentas saņemt no maršrutētāja nosūtītos IPI datus. Lai nodrošinātu šīs regulas pareizu darbību un pārredzamības labad, minētā informācija būtu jāpublisko.

(17)Lai izvairītos no tā, ka gaisa pārvadātājiem jāizveido un jāuztur vairāki tādi savienojumi ar dalībvalstu kompetentajām robežu iestādēm, kuri paredzēti saskaņā ar šo regulu savākto IPI datu nosūtīšanai, un lai novērstu ar to saistīto neefektivitāti un drošības riskus, būtu jāparedz noteikums par vienu maršrutētāju, kas izveidots un darbojas Savienības līmenī un kas kalpo kā savienojuma un izplatīšanas punkts minētajai datu nosūtīšanai. Efektivitātes un izmaksu lietderības labad maršrutētājā, ciktāl tas tehniski iespējams un pilnībā ievērojot šīs regulas un Regulas (ES) [IPI datu vākšana un nosūtīšana tiesībaizsardzības iestāžu vajadzībām] noteikumus, būtu jāizmanto tehniskie komponenti no citām attiecīgām sistēmām, kas izveidotas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.

(16)Nolūkā nodrošināt to, ka kompetentajām robežu iestādēm ir pietiekami daudz laika, lai efektīvi veiktu visu ceļotāju (tostarp ceļotāju, kuri izmanto tālsatiksmes lidojumus, un ceļotāju, kas izmanto savienotos lidojumus) priekšpārbaudes, kā arī pietiekami daudz laika, lai nodrošinātu, ka gaisa pārvadātāju savāktie un nosūtītie IPI dati ir pilnīgi, pareizi un atjaunināti, un vajadzības gadījumā pieprasītu no gaisa pārvadātājiem papildu skaidrojumus, labojumus vai papildinājumus, kompetentajām robežu iestādēm IPI dati, kurus tās saņēmušas saskaņā ar šo regulu, būtu jāglabā konkrētu laikposmu, kas nepārsniedz minētajiem nolūkiem absolūti nepieciešamo. Lai varētu atbildēt uz šādiem pieprasījumiem, gaisa pārvadātājiem līdzīgā kārtā būtu jāglabā IPI dati, kurus tie nosūtījuši saskaņā ar šo regulu, to pašu konkrēto un absolūti nepieciešamo laikposmu.

(13)Lai nodrošinātu, ka priekšpārbaudes, ko iepriekš veic kompetentās robežu iestādes, ir efektīvas un lietderīgas, minētajām iestādēm nosūtītajos IPI datos būtu jāietver dati par ceļotājiem, kuri faktiski šķērsos ārējās robežas, t. i,. par ceļotājiem, kas patiešām atrodas gaisa kuģī. Tāpēc gaisa pārvadātājiem IPI dati būtu jānosūta tūlīt pēc iekāpšanas slēgšanas. Turklāt IPI dati palīdz kompetentajām robežu iestādēm atšķirt likumīgus ceļotājus no ceļotājiem, par kuriem, iespējams, ir interese, un tādēļ varētu būt vajadzīgas papildu pārbaudes, kā rezultātā būtu nepieciešama turpmāka koordinācija un turpmāku pasākumu sagatavošana pēc attiecīgo ceļotāju ierašanās. Tas varētu notikt, piemēram, gadījumos, kad ir negaidīti liels tādu ceļotāju skaits, par kuriem var būt interese un kuru fiziskās pārbaudes pie robežām varētu negatīvi ietekmēt citu likumīgo ceļotāju robežpārbaudes, kā arī gaidīšanas laiku pie robežām. Lai kompetentajām robežu iestādēm dotu iespēju sagatavot pienācīgus un samērīgus pasākumus pie robežas, piemēram, tādus kā personāla pagaidu palielināšana vai norīkošana (jo īpaši to lidojumu gadījumā, kad laiks starp iekāpšanas slēgšanu un ierašanos pie ārējām robežām nav pietiekams, lai kompetentās robežu iestādes varētu sagatavot vispiemērotākos reakcijas pasākumus), IPI dati būtu jānosūta arī pirms iekāpšanas, t. i., katra ceļotāja reģistrācijas brīdī.

(12)Ņemot vērā priekšrocības, ko sniedz automatizētu līdzekļu izmantošana mašīnlasāmu IPI datu vākšanai, un skaidrību, kura izriet no tehniskajām prasībām, kas šajā sakarā pieņemtas saskaņā ar šo regulu, būtu jāprecizē, ka gaisa pārvadātājiem, kuri nolemj izmantot automatizētus līdzekļus tādas informācijas vākšanai, kas tiem jānosūta saskaņā ar Direktīvu 2004//82/EK, ir iespēja – bet ne pienākums – piemērot minētās prasības pēc to pieņemšanas saistībā ar šādu automatizētu līdzekļu izmantošanu, ciktāl tas atļauts minētajā direktīvā. Šāda brīvprātīga minēto specifikāciju piemērošana, piemērojot Direktīvu 2004/82/EK, nebūtu jāuzskata par tādu, kas jebkādā veidā ietekmē gaisa pārvadātāju un dalībvalstu pienākumus saskaņā ar minēto direktīvu.

(9)Lai nodrošinātu elastību un inovāciju, principā katram gaisa pārvadātājam būtu jāļauj noteikt, kā tas pilda savus pienākumus attiecībā uz IPI datu vākšanu, kas paredzēta šajā regulā. Tomēr, ņemot vērā, ka pastāv piemēroti tehnoloģiskie risinājumi, kas ļauj automātiski vākt konkrētus IPI datus, vienlaikus garantējot to, ka attiecīgie IPI dati ir pareizi, pilnīgi un atjaunināti, un ņemot vērā šādas tehnoloģijas izmantošanas priekšrocības efektivitātes un lietderības ziņā, gaisa pārvadātājiem būtu jānosaka pienākums vākt minētos IPI datus ar automatizētu līdzekļu palīdzību, nolasot informāciju no ceļošanas dokumentā ietvertajiem mašīnlasāmajiem datiem.

(7)Lai sasniegtu šīs regulas mērķus, tā būtu jāpiemēro visiem pārvadātājiem, kas veic lidojumus uz Savienību, kā definēts šajā regulā, aptverot gan regulāros, gan neregulāros lidojumus neatkarīgi no to gaisa pārvadātāju iedibināšanas vietas, kuri veic minētos lidojumus.

(6)IPI datu vākšana un nosūtīšana ietekmē personu privātumu un ietver persondatu apstrādi. Lai pilnībā ievērotu pamattiesības, jo īpaši tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību un persondatu aizsardzību, saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu (“Harta”) būtu jāparedz pienācīgi ierobežojumi un aizsargpasākumi. Konkrēti – IPI datu un it īpaši IPI datu, kas ir persondati, apstrādei arī turpmāk būtu jāaprobežojas tikai ar to, kas ir vajadzīgs un samērīgs, lai sasniegtu šajā regulā noteiktos mērķus. Turklāt būtu jānodrošina, ka IPI dati, kas savākti un nosūtīti saskaņā ar šo regulu, nerada nekādu diskrimināciju, kura aizliegta saskaņā ar Hartu.

(24)Nevar izslēgt to, ka ārkārtas apstākļu dēļ un, neraugoties uz visiem saprātīgi iespējamiem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar šo regulu, pienācīgi nedarbojas maršrutētājs vai sistēmas, vai infrastruktūra, kura savieno kompetentās robežu iestādes un gaisa pārvadātājus ar maršrutētāju, kā rezultātā tehniski nebūtu iespējams izmantot maršrutētāju IPI datu nosūtīšanai. Ņemot vērā maršrutētāja nepieejamību un to, ka gaisa pārvadātājiem parasti nebūs reālistiski iespējams likumīgā, drošā, efektīvā un ātrā veidā nosūtīt maršrutētāja nepieejamības dēļ skartos IPI datus, izmantojot alternatīvus līdzekļus, gaisa pārvadātāju pienākums nosūtīt minētos IPI datus maršrutētājam būtu jāpārtrauc piemērot tik ilgi, kamēr pastāv tehniskā neiespējamība. Lai līdz minimumam samazinātu tehniskās neiespējamības ilgumu un tās rezultātā izraisītās negatīvās sekas, attiecīgajām pusēm šādā gadījumā būtu nekavējoties jāinformē vienai otru un nekavējoties jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu tehnisko neiespējamību. Ņemot vērā to, ka IPI dati, kuri attiecas uz jau ienākušajiem lidojumiem, nav lietderīgi robežpārbaužu veikšanai, šādā gadījumā nav nekāda pamatojuma pieprasīt no gaisa pārvadātājiem vākt un glabāt IPI datus. Šai kārtībai nebūtu jāskar visu iesaistīto pušu pienākumi saskaņā ar šo regulu, proti, nodrošināt to, ka maršrutētājs un attiecīgās sistēmas, un infrastruktūra darbojas pienācīgi, kā arī nebūtu jāskar tas, ka gaisa pārvadātājiem piemēro sodus par minēto pienākumu nepildīšanu, tostarp gadījumos, kad tie cenšas atsaukties uz šo kārtību, ja šādai rīcībai nav pamata. Lai atturētu no šādas ļaunprātīgas rīcības un atvieglotu uzraudzību un – vajadzības gadījumā – sodu piemērošanu, gaisa pārvadātājiem, kuri atsaucas uz šo kārtību tādēļ, ka nedarbojas viņu sistēma un infrastruktūra, par to būtu jāziņo kompetentajai uzraudzības iestādei.

(25)Lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas pamattiesības uz persondatu aizsardzību, šajā regulā būtu jānosaka datu pārzinis un datu apstrādātājs un jāparedz noteikumi par revīzijām. Lai panāktu efektīvu uzraudzību, nodrošinātu persondatu pienācīgu aizsardzību un līdz minimumam samazinātu ar drošību saistītos riskus, būtu jāparedz arī noteikumi par reģistrāciju, datu apstrādes drošību un pašuzraudzību. Gadījumos, kad minētie noteikumi attiecas uz persondatu apstrādi, tie būtu jāsaprot kā tādi noteikumi, kas papildina vispārpiemērojamus Savienības tiesību aktus par persondatu aizsardzību, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/679 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725. Šai regulai nebūtu jāietekmē minētie tiesību akti, kurus arī piemēro persondatu apstrādei saskaņā ar šo regulu atbilstīgi tur izklāstītajiem noteikumiem.

(26)Saskaņā ar šo regulu īstenojamo apstrādes darbību, proti – ar maršrutētāja starpniecību veikta IPI datu nosūtīšana no gaisa pārvadātājiem uz dalībvalstu kompetentajām robežu iestādēm – mērķis jo īpaši ir palīdzēt minētajām iestādēm pildīt savus pienākumus robežu pārvaldības jomā, kā arī uzdevumus, kas saistīti ar nelegālās imigrācijas apkarošanu. Tāpēc kompetentajām robežu iestādēm, kas saņem IPI datus, vajadzētu būt datu pārziņiem, kuri atbild par IPI datu, kas ir persondati, nosūtīšanu ar maršrutētāja starpniecību un par minēto datu glabāšanu maršrutētājā, ciktāl šāda glabāšana ir vajadzīga tehniskos nolūkos, un par jebkādu turpmāko apstrādi, ko, izmantojot minētos datus, veic, lai uzlabotu un atvieglotu robežpārbaudes pie ārējām robežām. Savukārt gaisa pārvadātājiem vajadzētu būt atsevišķiem datu pārziņiem attiecībā uz IPI datu, kas ir persondati, apstrādi, kura tiem jāveic saskaņā ar šo regulu. Pamatojoties uz to, gan gaisa pārvadātājiem, gan kompetentajām robežu iestādēm vajadzētu būt atsevišķiem datu pārziņiem attiecībā uz IPI datu apstrādi, kas katram no tiem jāveic saskaņā ar šo regulu.

(27)Lai nodrošinātu, ka gaisa pārvadātāji efektīvi piemēro šīs regulas noteikumus, būtu jāparedz noteikumi par to valsts iestāžu noteikšanu un pilnvarošanu, kuras ir atbildīgas par minēto noteikumu uzraudzību. Šīs regulas noteikumiem par šādu uzraudzību, tostarp – vajadzības gadījumā – par sodu piemērošanu, nebūtu jāskar to uzraudzības iestāžu uzdevumi un pilnvaras, kuras izveidotas saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 – arī attiecībā uz persondatu apstrādi saskaņā ar šo regulu.

(28)Dalībvalstīm būtu jāparedz iedarbīgi, samērīgi un atturoši sodi, tostarp finansiāli sodi, kurus piemēro tiem gaisa pārvadātājiem, kas nepilda savus pienākumus attiecībā uz IPI datu vākšanu un nosūtīšanu saskaņā ar šo regulu.

(29)Tā kā ar šo regulu paredzēts ieviest jaunus noteikumus par to, kā kompetentās robežu iestādes vāc un nosūta IPI datus pie ārējām robežām veicamo robežpārbaužu efektivitātes un lietderības uzlabošanai un atvieglošanai, būtu jāatceļ Direktīva 2004/82/EK.

(30)Tā kā eu-LISA, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1726, būtu jāprojektē, jāizstrādā, jāmitina un tehniski jāpārvalda maršrutētājs, minētā regula ir jāgroza, pievienojot minēto uzdevumu eu-LISA uzdevumiem. Lai kopējā ziņošanas un statistikas repozitorijā glabātu maršrutētāja izstrādātos ziņojumus un statistiku, ir jāgroza Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/817.

(31)Lai pieņemtu pasākumus, kas saistīti ar tehniskajām prasībām un ekspluatācijas noteikumiem par automatizētiem līdzekļiem mašīnlasāmu IPI datu vākšanai, kopīgajiem protokoliem un formātiem, kuri gaisa pārvadātājiem jāizmanto IPI datu nosūtīšanai, tehniskajiem un procedūras noteikumiem par IPI datu nosūtīšanu no maršrutētāja uz kompetentajām robežu iestādēm un Pasažieru informācijas nodaļām (PIN) un Pasažieru informācijas nodaļu un gaisa pārvadātāju savienojumiem ar maršrutētāju un integrāciju ar to, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt aktus attiecīgi attiecībā uz 5., 6., 11., 20. un 21. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

(32)Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, proti, attiecībā uz maršrutētāja darbības sākšanu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.

(33)Visām ieinteresētajām personām, it īpaši gaisa pārvadātājiem un kompetentajām robežu iestādēm, būtu jāsniedz pietiekami ilgs laiks, lai veiktu vajadzīgos sagatavošanās darbus savu attiecīgo pienākumu izpildei saskaņā ar šo regulu, ņemot vērā to, ka dažus no minētajiem sagatavošanās darbiem (piemēram, tos, kuri skar pienākumus attiecībā uz savienojumu ar maršrutētāju un integrāciju ar to) var pabeigt tikai tad, kad ir pabeigti maršrutētāja projektēšanas un izstrādes posmi un maršrutētājs sāk darbību. Tāpēc šī regula būtu jāpiemēro tikai no attiecīga datuma, kas ir pēc dienas, kad maršrutētājs sāk darbību, kā precizējusi Komisija saskaņā ar šo regulu.

(34)Tomēr pēc iespējas drīz būtu jāuzsāk un jāpabeidz maršrutētāja projektēšanas un izstrādes posmi, lai maršrutētājs varētu sākt darbību pēc iespējas agrāk, kā nolūkā nepieciešams arī pieņemt šajā regulā paredzētos attiecīgos īstenošanas un deleģētos aktus. Nekavējoties būtu arī jāsniedz šajā regulā izklāstītais precizējums par to specifikāciju piemērošanu, kuras attiecas uz automatizētu līdzekļu izmantošanu Direktīvas 2004/82/EK piemērošanā. Tāpēc panti par minētajiem jautājumiem būtu jāpiemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Turklāt, lai pēc iespējas drīz varētu brīvprātīgi izmantot maršrutētāju, pants par šādu izmantošanu, kā arī daži citi panti, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka šāda izmantošana notiek atbildīgā veidā, būtu jāpiemēro pēc iespējas drīz, t. i., no brīža, kad maršrutētājs uzsāk darbību.

(35)Ar šo regulu nebūtu jāietekmē dalībvalstu iespēja saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem paredzēt sistēmu IPI datu vākšanai no pārvadājumu pakalpojumu sniedzējiem, kuri nav šajā regulā norādītie pārvadājumu pakalpojumu sniedzēji, ar nosacījumu, ka šādi valsts tiesību akti atbilst Savienības tiesību aktiem.

(36)Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, uzlabot un atvieglot pie ārējām robežām veicamo robežpārbaužu efektivitāti un lietderību un apkarot nelegālo imigrāciju, ir saistīti ar jautājumiem, kuriem pēc būtības ir pārrobežu raksturs, minētos mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī. Tāpēc Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

(37)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro. Tā kā šī regula pilnveido Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome pieņēmusi lēmumu par šo regulu, izlemj, vai tā šo regulu ieviesīs savos tiesību aktos.

(38)Īrija piedalās šajā regulā saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienotā Protokola Nr. 19 par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, 5. panta 1. punktu un saskaņā ar Padomes Lēmuma 2002/192/EK 6. panta 2. punktu.

(39) Īrijas līdzdalība šajā regulā saskaņā ar 6. panta 2. punktu Lēmumā 2002/192/EK attiecas uz Savienības pienākumiem veikt pasākumus, ar kuriem pilnveido Šengenas acquis noteikumus un kuri ir vērsti pret nelegālo imigrāciju, un kuros piedalās Īrija.

(40)Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par abu minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. punktā.

(41)Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK 3. pantu.

(42)Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES 3. pantu.

(43)Attiecībā uz Kipru, Bulgāriju, Rumāniju un Horvātiju – šī regula ir akts, kas pilnveido Šengenas acquis vai ir kā citādi saistīts ar to, kā attiecīgi noteikts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 1. punktā, 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 1. punktā un 2011. gada Pievienošanās akta 4. panta 1. punktā.