1. Konteksts

Stratēģija Eiropas Savienības starptautiskajai sadarbībai pētniecības un inovācijas jomā, ko publicēja 2012. gadā, atbalsta mērķus, kuri paredz stiprināt ES izcilību pētniecības un inovācijas jomā, pievilcību un ekonomisko un rūpniecisko konkurētspēju, risināt pasaules mēroga sabiedrības problēmas un atbalstīt ES ārpolitiku. Šī stratēģija ir ES pētniecības un inovācijas politikas prioritātes „Atvērtība pasaulei” pamatelements.

Minēto mērķu aktualitāte ir atkarīga no starptautiskās sadarbības partnervalsts vai reģiona. Saistībā ar Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ), Eiropas Brīvās tirdzniecības asociāciju (EBTA) un ES paplašināšanās procesā iesaistītām valstīm uzmanība tiek koncentrēta uz integrācijas veicināšanu Eiropas pētniecības telpā (EPT). Attiecībā uz Eiropas kaimiņattiecību politikas valstīm mērķis ir atbalstīt kopīgu zināšanu un inovācijas telpu, apvienojot sadarbību pētniecības un inovācijas jomā, akadēmiķu mobilitāti un spēju veidošanu. Rūpnieciski attīstītām valstīm un jaunietekmes tautsaimniecībām mērķi ietver konkurētspējas palielināšanu, pasaules mēroga problēmu kopīgu risināšanu un līdzdalības paplašināšanu starptautiskās vērtību ķēdēs. Saistībā ar jaunattīstības valstīm īpaša uzmanība tiek pievērsta to ilgtspējīgas attīstības veicināšanai un pasaules mēroga sabiedrības problēmu risināšanai. Visos gadījumos sadarbības jomas ir noteiktas, balstoties uz pētniecības un inovācijas spējām, tirgus pieejamību, ieguldījumu starptautiskajās saistībās un ieviestajiem pētniecības un inovācijas pamatnosacījumiem.

Stratēģijai ir sešas galvenās rīcības jomas: i) darīt ES pētniecības un inovācijas pamatprogrammu „Apvārsnis 2020” pieejamu pētniekiem un novatoriem no visas pasaules un atbalstīt mērķtiecīgas darbības, balstoties uz prioritārām jomām sadarbībai ar starptautiskās sadarbības partnervalstīm un reģioniem; ii) uzlabot pamatnosacījumus, uz ko balstās starptautiskā sadarbība; iii) uzņemties vadošo lomu daudzpusējos forumos un sadarboties ar starptautiskām organizācijām; iv) stiprināt partnerību ar dalībvalstīm; v) pastiprināt sinerģiju ar ES ārpolitiku un vi) paplašināt saziņu un stiprināt uzraudzību.

Šis dokuments ir otrais divgadu ziņojums par stratēģijas īstenošanu; ziņojuma struktūra atbilst stratēģijai. Pirmajā ziņojumā tika izdarīti šādi secinājumi: programmas “Apvārsnis 2020” stratēģiskajā plānošanā un darba programmu izstrādē ir vairāk jāintegrē starptautiskā sadarbība; ir jāturpina darbs pie sadarbības šķēršļu novēršanas; ir vajadzīgas globālas pieejas, lai efektīvāk risinātu pasaules mēroga problēmas; ir nemitīgi jāpievērš uzmanība sinerģijas uzlabošanai ar dalībvalstīm un ES ārpolitiku; ir sīkāk jāizstrādā komunikācijas stratēģija un stratēģijas efektivitātes uzraudzības pamatā jābūt kvantitatīviem rādītājiem. Šajā ziņojumā izcelta rīcība, kas īstenota saistībā ar minētajiem secinājumiem, lai gūtu konkrētus rezultātus, piemēram, ES un Ķīnas ieviestais jaunais līdzfinansējuma mehānisms pētniecības un inovācijas projektu atbalstam kopēju interešu stratēģiskās jomās.

2. Sadarbības prioritātes

Pēdējo divu gadu laikā pasaules mēroga sadarbība pētniecības un inovācijas jomā ir saņēmusi jaunu impulsu valdību un uzņēmumu stratēģiskajā plānošanā. Viena no Eiropas Komisijas (EK) galvenajām prioritātēm ir padarīt ES par spēcīgāku pasaules mēroga dalībnieku, un ES zinātnes, pētniecības un inovācijas politikas centrā ir atvērtība pasaulei. EK vēlas izmantot Savienības priekšrocības zinātnes un tehnoloģiju jomā, lai sev nodrošinātu vadošu pozīciju pasaules mēroga debatēs un lai vairāk iesaistītos zinātnes diplomātijā nolūkā palīdzēt uzlabot ES ietekmi pasaules mērogā. Tas nozīmē, ka ir jāizmanto zinātnes universālā valoda, lai nodrošinātu saziņas kanālu atvērtību un garantētu, ka ES neatpaliek no globalizācijas, uzlabojot starptautisko sadarbību pētniecības un inovācijas jomā, lai ES spētu risināt pasaules mēroga problēmas.

Problēmas tādās jomās kā veselība, pārtika, enerģētika, ūdens, klimata pārmaiņas un aprites ekonomika ir pasaules mēroga problēmas, un EK rāda priekšzīmi dažādās daudzpusējās partnerībās pētniecības un inovācijas jomā, lai pēc iespējas efektīvāk risinātu šīs problēmas. EK noteikti atbalsta starptautisko sadarbību, jo tā sekmē jaunu zināšanu radīšanu, uzlabo zinātnes kvalitāti un palielina pētniecības un inovācijas sistēmu konkurētspēju. Tai pašā laikā internacionalizācija veicina to ieguldījumu produktivitāti, kas tiek investēti pētniecībā un inovācijā, ļaujot uzņēmumiem iegūt plašākas zināšanas no starptautiskajiem tirgiem, piedalīties jaunās vērtību ķēdēs un gūt lielākus ieguvumus no augošajiem tirgiem ārpus ES.

Pieredze, kas gūta, īstenojot EPT izstrādē izmantotos politikas virzienus, tiek izmantota, lai veidotu dialogus un mijiedarbību starptautiskā kontekstā, kā arī lai EK izstrādātu redzējumu par pasaules mēroga pētniecības telpu, kurā pētnieki un novatori var netraucēti sadarboties pāri robežām un kurā notiek pēc iespējas brīvāka pētnieku, zinātnisko atziņu un tehnoloģiju aprite.

EK joprojām organizē regulārus zinātnes un tehnoloģiju sadarbības dialogus ar saviem galvenajiem starptautiskajiem partneriem un augsta līmeņa politikas dialogus ar galvenajiem pasaules reģioniem. Šie dialogi ir svarīgi, panākot, ka tiek sistemātiski atklātas sadarbības iespējas, kas, diferencējot pēc valsts/reģiona, palīdz noteikt prioritātes. Prioritātes tiek atspoguļotas, atjauninot daudzgadu ceļvežus par mērķtiecīgu starptautisko sadarbību ar divpadsmit valstīm un sešiem reģioniem, kā izklāstīts pievienotajā dienestu darba dokumentā.

3. Programmas „Apvārsnis 2020” starptautiskās dimensijas stiprināšana

Starptautiskās sadarbības ceļvežu atjaunināšana ir saskaņota ar pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” stratēģiskās plānošanas ciklu. Rezultātā pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” darba programmās ir izteikti atbalstīta starptautiska dalība konsorcijos, un ir palielinājies to tematu skaits, kas atzīmēti kā īpaši aktuāli starptautiskās sadarbības kontekstā, proti, no 12 % tematu 7. pamatprogrammā līdz vairāk nekā 27 % 2014.–2017. gada darba programmās.

Lielākā daļa starptautiskās sadarbības tiek īstenota, piedaloties pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” projektos, kā arī kopīgos uzaicinājumos un mērķsadarbības projektos, ko finansē starptautiskie partneri, lai apmainītos ar zināšanām un izmantotu sinerģiju. Turklāt daudzi darba programmu temati palīdz īstenot daudzpusējas programmatiskas iniciatīvas, kas izstrādātas, lai risinātu sabiedrības problēmas, piedaloties EK, kā arī valstu un reģionālajām finansēšanas aģentūrām.

Lai gan ir pieaudzis to tematu skaits, kas atzīmēti starptautiskajai sadarbībai, pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” pirmo divu gadu rezultāti parāda, ka tādu struktūru dalība sadarbības pasākumu dotāciju nolīgumos, kuras nāk no neasociētām starptautiskās sadarbības partnervalstīm, ir samazinājusies no 4,9 % 7. pamatprogrammas laikā līdz tikai 2,4 % pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” laikā. Tikai 11,7 % no pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” dotāciju nolīgumiem ietver vienu vai vairākus partnerus no valstīm, kas nav ES dalībvalstis un pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” asociētās valstis, salīdzinājumā ar 20,5 % 7. pamatprogrammas laikā. ES ieguldījums struktūrās, kas nav dalībvalstu/ asociēto valstu struktūras, ir samazinājies no 2 % no budžeta 7. pamatprogrammas laikā līdz 0,7 % pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” laikā. Tāpat kopējais budžets, ko struktūras no starptautiskās sadarbības neasociētām partnervalstīm iegulda, lai sadarbotos pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” projektu ietvaros, ir samazinājies no 60 miljoniem euro līdz 29 miljoniem euro gadā.

Starptautiskās līdzdalības samazināšanos dotāciju nolīgumos, salīdzinot 7. pamatprogrammu un programmu „Apvārsnis 2020”, daļēji var skaidrot ar šādu faktoru kopumu: finansēšanas noteikumu izmaiņas attiecībā uz Brazīliju, Krieviju, Indiju, Ķīnu un Meksiku; nesenie konflikti un sociālpolitiskie notikumi ES kaimiņvalstīs un asociētās valsts statuss Ukrainai pamatprogrammas „Apvārsnis 2020” ietvaros, kas tā nebija 7. pamatprogrammā. Vēl viena būtiska atšķirība salīdzinājumā ar 7. pamatprogrammu ir tas, ka, lai gan ir pieaudzis to tematu skaits, kas atzīmēti starptautiskajai sadarbībai, tikai ļoti nelielam skaitam šo tematu starptautiskā sadarbība ir obligāti vajadzīga. Visbeidzot, tā kā programma ir vairāk vērsta uz tirgum tuvākām darbībām, bija jārod atbilstīgs līdzsvars starp iesaistīšanos starptautiskā sadarbībā un ES uzņēmumu interešu aizsardzību.

Runājot par atsevišķu pētnieku mobilitātes līmeni, jānorāda, ka 2,6 % no visiem Eiropas Pētniecības padomes (EPP) galvenajiem pētniekiem ir ieradušies ES dalībvalstī/ asociētā valstī no neasociētām starptautiskās sadarbības partnervalstīm. Vairāki pētnieki agrīnā profesionālās darbības posmā ir saņēmuši ārpuskopienas/ neasociēto valstu finansēšanas aģentūru atbalstu, lai uz laiku pievienotos EPP stipendiātu vadītām pētniecības komandām saskaņā ar īstenošanas kārtību, kas šobrīd ir ieviesta attiecībā uz septiņām valstīm. Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosaukto darbību atsevišķu stipendiju daļas ietvaros neasociētās starptautiskās sadarbības partnervalstis ir saņēmušas 280 pētniekus no ES dalībvalstīm/ asociētām valstīm, savukārt 521 pētnieks no šīm valstīm ir ieguvis stipendiju Eiropā, kas ir 20 % no visiem atsevišķu stipendiju stipendiātiem. Turklāt struktūras no neasociētām starptautiskās sadarbības partnervalstīm ir 459 reizes piedalījušās RISE (starptautiskā un starpnozaru sadarbība, apmainoties ar pētniecības un inovācijas darbiniekiem) un 209 reizes piedalījušās ITN (inovatīvās apmācības tīkli), kas ir 29 % no visiem RISE dalībniekiem un 5 % no visiem ITN dalībniekiem.

Starptautiskā sadarbība joprojām ir svarīgs aspekts visās Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) darbībās, un to arī turpmāk īstenos saskaņā ar dažādiem daudzpusējiem satvariem (piemēram, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO)/ Kodolenerģijas aģentūra (NEA), Starptautiskā Enerģētikas aģentūra (IEA), Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra (SAEA), straujas izaugsmes un inovatīvu MVU mehānisms (GIF)) un divpusējiem Euratom sadarbības nolīgumiem ar trešām valstīm. Jauna pieeja kodolsintēzes pētniecībai sekmē labāku integrāciju visās ES dalībvalstīs/ asociētajās valstīs, lai nodrošinātu starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora (ITER) sekmīgu darbību.

4. Starptautiskās sadarbības pamatnosacījumu uzlabošana

EK ir turpinājusi proaktīvi risināt šķēršļus, kas kavē pasaules mēroga sadarbību pētniecības un inovācijas jomā.