EIROPAS KOMISIJA Briselē, 30.6.2022 COM(2022) 315 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI ES budžeta 2023.–2027. gadam ienākošo un izejošo naudas plūsmu ilgtermiņa prognoze {SWD(2022) 175 final}



Satura rādītājs Satura rādītājs 1. Ievads 2. ES budžeta 2023.–2027. gadam izejošo naudas plūsmu prognozes 2.1. Maksājumi iepretim 2021.–2027. gada DFS saistībām 2.2. Maksājumi pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei 2.3. Saistību atcelšana 2.4. NextGenerationEU 2.5. Neizpildīto saistību līmeņa izmaiņas 3. ES budžeta 2023.–2027. gadam ienākošo naudas plūsmu prognozes 4. Secinājumi I pielikums. Prognozes rezultāti* 1.1. tabula. Ilgtermiņa prognoze par nākotnes izejošajām naudas plūsmām 2023.–2027. gada DFS 1.2. tabula. Maksājumi saistībā ar 2021.–2027. gada DFS saistībām 1.3. tabula. Maksājumi pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei 2. tabula. Prognozētās atceltās saistības 3. tabula. NextGenerationEU izejošo naudas plūsmu ilgtermiņa prognoze 4. tabula. Kopējo neizpildīto saistību izmaiņas no 2023. gada līdz 2027. gadam 5. tabula. Nākotnes ienākošās naudas plūsmas ES budžetā ilgtermiņa prognoze 2023.-2027. gada periodā



1.Ievads Šajā ziņojumā ir sniegtas ES budžetā ienākošo un izejošo naudas plūsmu prognozes 2023.–2027. gada periodam I . Šī ir otrā ilgtermiņa prognoze par ieņēmumiem un izdevumiem, kas izriet no daudzgadu finanšu shēmas (DFS) 2021.–2027. gadam II un NextGenerationEU III , un tā atjaunina 2021. gada jūnija ziņojumā sniegtās aplēses IV . Prognoze aptver nākamos piecus gadus saskaņā ar Finanšu regulas 247. panta 1. punkta c) apakšpunktu V . Šis periods lielā mērā pārklājas ar pagājušā gada ziņojumu, kas izņēmuma kārtā aptvēra septiņus gadus (no 2021. līdz 2027. gadam), lai sniegtu visaptverošu pārskatu par gaidāmajām ieņēmumu plūsmām un izdevumu plūsmām tolaik jaunpieņemtās DFS maksimālo apjomu ietvaros. Kopā ar DFS aplēsēm šī prognoze atjaunina maksājumu prognozes saistībā ar visām NextGenerationEU programmām. Šie izdevumi ir papildus DFS paredzētajiem izdevumiem, un tos finansēs tikai no ieņēmumiem, kas gūti no aizņēmumu operācijām kapitāla tirgos. Maksājumi no ES budžeta seko saistībām. Šajā ziņojumā iekļautās aplēses ir balstītas uz 2023. gada budžeta projektam pievienotā finanšu plānojuma saistībām VI . Tās ietver DFS korekciju VII saistībā ar noteikumu un dalītās pārvaldības programmu novēlotu pieņemšanu saskaņā ar DFS regulas 7. pantu, konkrētām programmām paredzētas korekcijas saskaņā ar DFS regulas 5. pantu VIII , kā arī atcelto saistību atkārtotu izmantošanu saskaņā ar Finanšu regulas 15. panta 3. punktu IX . Attiecībā uz ieņēmumiem prognozes pamatā ir lēmuma par pašu resursiem X ieņēmumu sistēma. Ieņēmumu prognozēs ir ņemts vērā arī Līgums par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas XI (“izstāšanās līgums”). 2. ES budžeta 2023.–2027. gadam izejošo naudas plūsmu prognozes Paredzams, ka nākamo piecu DFS gadu laikā maksājumi sasniegs 1156 miljardus EUR, ieskaitot 873 miljardus EUR DFS maksājumu maksimālā apjoma ietvaros un 278 miljardus EUR neatmaksājamam NextGenerationEU atbalstam. Prognozē ir iekļautas konkrētām programmām paredzētu nākotnes korekciju aplēses, kas izriet no DFS regulas 5. panta, un to atcelto saistību atkārtota izmantošana saskaņā ar Finanšu regulas 15. panta 3. punktu, kuras tiks piešķirtas 2024.–2027. gadā. Paredzams, ka konkrētām programmām paredzētu korekciju rezultātā DFS saistību un maksājumu maksimālie apjomi tiks automātiski augšupēji koriģēti 9,4 miljardu EUR apmērā papildus 2022. un 2023. gada korekcijām kopumā 3,3 miljardu EUR apmērā XII . Precīza ikgadējā korekcija būs atkarīga no ieņēmumiem no iepriekšējā gadā konkurences jomā samaksātajiem naudas sodiem par kopējo summu 11 miljardi EUR (2018. gada cenās) līdz 2027. gadam.



1. diagramma. Maksājumu prognozes pa kategorijām (miljardos EUR) Prognozētie maksājumi no ES budžeta nav vienmērīgi sadalīti pa visu pārskata periodu. Tie ir atkarīgi no paredzamajām norisēm šādās jomās: 1) maksājumu pakāpeniska uzsākšana jaunajām DFS programmām (aptuveni 66 % no kopējās maksājumu summas), 2) ar NextGenerationEU saistīto izmaksu veikšanas gaita (24 % maksājumu) un 3) 2014.–2020. gada perioda un agrāko saistību pabeigšana (10 % maksājumu). Aplēstais vidējais ikgadējais izejošo naudas plūsmu apjoms ir 231 miljards EUR, no kuriem 56 miljardi EUR NextGenerationEU programmām tiks finansēti no aizņēmumiem kapitāla tirgos. Paredzams, ka maksājumi attiecīgajā periodā pastāvīgi samazināsies pēc maksimuma sasniegšanas 2023. gadā, ko lielā mērā nosaka NextGenerationEU intensīvāka īstenošana sākumā. Paredzams, ka izejošās naudas plūsmas uz laiku pieaugs 2026. gadā, kad būs jāpabeidz visi saskaņā ar NextGenerationEU veicamie galīgie maksājumi. No 2027. gada prognoze gandrīz pilnībā ietver maksājumus, kas veicami saskaņā ar 2021.–2027. gada DFS programmām. Attiecībā uz pašreizējās DFS izdevumiem un iepriekšējo shēmu pabeigšanu prognozētie maksājumi vidēji ir 175 miljardi EUR; 2023.–2024. gadā maksājumu līmenis ir zemāks par vidējo, bet 2026.–2027. gadā — augstāks par to. Starpība starp gadu, kurā maksājumi ir visaugstākie (2027. gads), un gadu ar viszemākajiem maksājumiem (2024. gads), ir aptuveni 36 miljardi EUR. Šāda tendence tika novērota arī iepriekšējās DFS, jo pakāpeniski beidzās iepriekšējo finanšu shēmu slēgšanas maksājumi un jaunās izdevumu programmas faktiski sasniedza optimālu tempu attiecīgās DFS otrajā pusē. Prognozētā rezerve DFS maksājumu maksimālā apjoma ietvaros ir 5,5 miljardi EUR 2023. gadā un 11 miljardi EUR 2024. gadā. Laikposmā no 2025. līdz 2027. gadam gada rezerve var šķist negatīva salīdzinājumā ar pašreizējiem maksājumu maksimālajiem apjomiem, prognozei pārsniedzot maksimālo apjomu par 24,6 miljardiem EUR visiem trīs gadiem kopā. Šīs novirzes gadu griezumā vienkārši izriet no maksājumu maksimālā apjoma, kas reālā izteiksmē noteikts nemainīgs, kamēr ir sagaidāms, ka īstenošanas gaitā tas būs mainīgs. Atbilstoši DFS regulas 11. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētajam automātiskās korekcijas mehānismam summas, kas nav izmantotas konkrētā gadā, paaugstina nākamo gadu maksājumu maksimālo apjomu. Tādēļ paredzamās pozitīvās rezerves līdz 2025. gadam palielinās maksājumu maksimālo apjomu 2025.–2027. gadā (DFS regulas 11. panta 3. punktā noteiktajās robežās). Ņemot vērā šo korekciju un turpmāko konkrētai programmai paredzēto korekciju saskaņā ar DFS regulas 5. pantu (kas palielinās maksājumu maksimālos apjomus par papildu 9,4 miljardiem EUR), pašreizējā maksājumu prognoze DFS pēdējiem trim gadiem ir saderīga ar DFS kopējo maksājumu maksimālo apjomu 2021.–2027. gadam.

Maksimālais maksājumu apjoms: 2025.–2027. gads, ieskaitot palielinājumu – vienotais rezerves instruments, 11. panta 3. punkts 2. diagramma. Maksājumu prognoze, salīdzinot ar DFS maksājumu maksimālo apjomu (miljardos EUR) Prognozētie maksājumi (nepārsniedzot DFS maksimālo apjomu) Maksājuma maksimālais apjoms (tehniskā korekcija 2023. gadā)

3.Maksājumi iepretim 2021.–2027. gada DFS saistībām Kohēzijas politika un kopējā lauksaimniecības politika (KLP) veido vairāk nekā pusi no aplēstajiem maksājumiem 2021.–2027. gada DFS. Tāpēc ilgtermiņa prognozi lielā mērā nosaka prognozētā šo divu politikas virzienu īstenošana. 2.a izdevumu kategorija — kohēzijas politika Maksājumu prognozes 2023.–2027. gadam jaunajai kohēzijas politikas plānošanai ir 177 miljardu EUR apmērā, kas ir par aptuveni 8 miljardiem EUR mazāk nekā pagājušā gada prognozē. Izteiktākie kavējumi XIII 2021.–2027. gada plānošanas perioda sākumā ietekmēs maksājumus atlikušajā DFS. 2021. gadā netika pieņemta neviena valsts programma, un paredzams, ka visas programmas tiks apstiprinātas līdz 2022. gada beigām. Covid-19 pandēmija un nepieciešamība atveseļošanas iniciatīvas integrēt tiesību aktu kopumā, par ko sarunas notika 2020. gadā, noveda pie attiecīgo tiesību aktu vēlākas pieņemšanas, kas lielā mērā izskaidro novēroto kavēšanos. Turklāt zināma nozīme, iespējams, ir bijusi arī tam, ka valstu iestādes koncentrējušās uz NextGenerationEU īstenošanu. Šīs prognozes tehniskais pieņēmums ir tāds, ka no 2024. gada dalībvalstis sāks daļēji atgūt nokavēto, kas uzkrājies 2021.–2023. gadā, un DFS pēdējos gados sasniegs īstenošanas ātrumu, kurš pielīdzināms 2014.–2020. gada periodam. Šis pieņēmums ir izdarīts, ņemot vērā paaugstinātu nenoteiktību pašreizējās ģeopolitiskās un ekonomiskās nestabilitātes dēļ, kā arī to, ka nav attiecīga vēsturiska kritērija īstenošanas prognozēšanai ilgtermiņā. Šī prognoze ir saistīta ar augšupvērstiem un lejupvērstiem riskiem. Dalībvalstis var pielikt papildu pūles, lai paātrinātu īstenošanu no 2023. gada, un iepriekšējā plānošanas perioda īstenošanas ātrumu varētu sasniegt agrāk. Maksājumi var arī paātrināties saistībā ar iniciatīvu REPowerEU XIV , saskaņā ar kuru Komisija ierosināja, ka dalībvalstīm būtu iespēja līdz 12,5 % no kohēzijas piešķīrumiem pārvietot uz Atveseļošanas un noturības mehānismu (kas nav atspoguļots prognozē), pamatojoties uz jau pieejamo 5 % pārvietojuma iespēju un pievienojot 7,5 % pārvietojuma iespēju tikai attiecībā uz REPowerEU mērķiem. Turpretī, ja dalībvalstis nepieliks papildu pūles, viena gada aizkavēšanās turpināsies. Līdz ar to tas aizkavēs maksājumus un var izraisīt līdz šim nepieredzēti augstu atcelto saistību līmeni N+3 saistību atcelšanas noteikumu dēļ.



3. diagramma. Maksājumu prognozes 2.a izdevumu kategorijā (2021.–2027. gada DFS saistības) un pozitīvais un negatīvais scenārijs (miljardos EUR) Prognoze Maksājumi Negatīvais scenārijs Pozitīvais scenārijs 3. izdevumu kategorija — kopējā lauksaimniecības politika (KLP) KLP I pīlāra maksājumu prognoze — 208 miljardi EUR 2023.–2027. gadā — atspoguļo jaunāko finanšu plānojumu un dalībvalstu pārvietojumus starp abiem KLP pīlāriem. Atšķirībā no kohēzijas politikas, II pīlāra (Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA)) īstenošanā kavēšanās nav paredzama divu gadu pārejas noteikumu dēļ, ar kuriem 2014.–2020. gada programmas tika pagarinātas līdz 2022. gadam. Tā kā visas dalībvalstis ir iesniegušas savus jaunās KLP stratēģiskos plānus, paredzams, ka 2023.–2027. gada programmu faktiskā īstenošana sāksies jau 2023. gadā, t. i., vienu gadu agrāk, nekā paredzēts 2021. gada jūnija prognozē. Prognoze par maksājumiem, kas izriet no 2021.–2027. gada DFS, ietver arī maksājumus, kuri saistīti ar iepriekšējā plānošanas perioda pēdējām divām daļām (2021. un 2022. gads). Paredzams, ka to nosegs maksājumi līdz 2026. gadam (sk. 2.2. punktu “Maksājumi pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei”). Tā kā ELFLA programmas 2014.–2022. gadam norit saskaņā ar plānu un tiek apstiprināti jaunie KLP plāni, paredzams, ka ELFLA īstenošana noritēs stabili. Tomēr 2024.–2027. gadā ir paredzamas dažas gada novirzes, un īpaša maksājumu koncentrācija tiek prognozēta 2026. gadā, jo iepriekšējo programmu pabeigšana (saskaņā ar N+3 saistību atcelšanas noteikumu) pārklājas ar jauno programmu ātrāku uzsākšanu (saskaņā ar N+2 saistību atcelšanas noteikumu). Turklāt ELFLA maksājumus var paātrināt saistībā ar iniciatīvu REPowerEU līdzīgi kohēzijas politikas fondiem (sk. iepriekšējo punktu). Citas programmas un izdevumu kategorijas Maksājumu prognozes piecu gadu periodā visās citās izdevumu kategorijās ir pieaugušas vairāku faktoru kombinācijas dēļ: -jaunās iniciatīvās, piemēram, Savienības drošas savienojamības programma XV un Eiropas Mikroshēmu akts XVI , maksājumus intensīvāk veic sākumā – galvenokārt 1. izdevumu kategorijā; -nesenās ģeopolitiskās problēmas nozīmē maksājumu paātrināšanu 4. izdevumu kategorijas “Migrācija un robežu pārvaldība”, 5. izdevumu kategorijas “Drošība un aizsardzība” un 6. izdevumu kategorijas “Kaimiņattiecības un pasaule” programmās; -dažu programmu novēlota uzsākšana 2021. gadā novedīs pie maksājumu pārdales vēlākos gados. Būtiskākās izmaiņas salīdzinājumā ar pagājušā gada prognozi attiecas uz Brexit korekcijas rezervi, kurai pieņemtais tiesību akts XVII paredz vienmērīgāku maksājumu sadalījumu pa gadiem salīdzinājumā ar Komisijas priekšlikumu par lielu priekšfinansējuma maksājumu, kas bija pamatā pagājušā gada prognozei. 4.Maksājumi pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei Prognoze par maksājumiem pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei (RAL jeb reste à liquider) ir atjaunināta, lai ņemtu vērā 2021. gadā veiktos un 2022. gada budžetā plānotos maksājumus. Prognoze 110 miljardu EUR apmērā nākamajiem pieciem gadiem lielā mērā atbilst pagājušā gada prognozei ar dažām atšķirībām pa gadiem.

2.a izdevumu kategorija — kohēzijas politika Lielākā daļa maksājumu pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei (58 %) attiecas uz kohēzijas politikas fondu iepriekšējo plānošanas periodu, un tā norit pilnā sparā. Maksājumu prognozes ir balstītas uz jaunākajām dalībvalstu prognozēm (2022. gada janvārī) un jaunāko informāciju saistībā ar īstenošanu praksē. Komisija 2022. gada 8. martā XVIII ierosināja kohēzijas rīcību bēgļu atbalstam Eiropā (CARE), un, pateicoties tai, dalībvalstis varēs paātrināt visa 2014.–2020. gada periodā neplānotā finansējuma izmantošanu, 2022. un 2023. gadā paredzot intensīvākus maksājumus sākumā. Salīdzinājumā ar pagājušā gada ziņojumu tas nozīmē maksājumu prognožu samazinājumu 2024. gadā. Pēdējais grāmatvedības gads attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem beidzas 2024. gada jūnijā, bet lielākā daļa maksājumu tiek prognozēta līdz 2023. gada beigām. Attiecībā uz slēgšanu, ņemot vērā ieturējuma likmi un priekšfinansējuma noskaidrošanu, paredzams, ka maksājumi pēc 2024. gada būs ierobežoti. 3. izdevumu kategorija — kopējā lauksaimniecības politika Gaidāmā 2014.–2022. gada darbības programmu pabeigšana kopumā atbilst pagājušā gada prognozēm. Tomēr tā ietver jaunu elementu, kas ir nesen ierosināto XIX lauksaimniekiem un pārtikas pārstrādes nozares MVU paredzēto vienreizējo maksājumu ietekme. Līdz ar to maksājumi 450 miljonu EUR apmērā tiek pārcelti uz agrāku laiku – no 2024.–2025. gada uz 2023. gadu. Citas programmas un izdevumu kategorijas Lielākā daļa (84 %) nesamaksāto maksājumu atlikušajās budžeta daļās ir gandrīz vienmērīgi sadalīta starp 1. izdevumu kategoriju “Vienotais tirgus, inovācija un digitalizācija” un 6. izdevumu kategoriju “Kaimiņattiecības un pasaule”. Lai gan pabeigšanas pasākumi 1. izdevumu kategorijā tagad ir gaidāmi agrāk, nekā aplēsts iepriekš, atjauninātās prognozes attiecībā uz 6. izdevumu kategorijas projektiem paredz atlikšanu uz 2025.–2026. gadu. 5.Saistību atcelšana Kopējā prognoze par saistību atcelšanu 2023.–2027. gadā ir 7,6 miljardi EUR, kas ir neliels samazinājums salīdzinājumā ar pagājušā gada prognozi 8,4 miljardu EUR apmērā. Tomēr ir dažas vērā ņemamas izmaiņas. 2.a izdevumu kategorija — kohēzijas politika Atceltās saistības, kas skar iepriekšējo programmu pabeigšanu ESI fondu ietvaros, ir samazinājušās ievērojami – no 3,7 miljardiem EUR līdz 0,4 miljardiem EUR. Tas ir saistīts ar 100 % līdzfinansējuma likmi 2021.–2022. grāmatvedības gadā iniciatīvas CARE ietvaros, kas atvieglos pilnīgu apguvi un līdz minimumam samazinās saistību atcelšanas risku programmu slēgšanas procesā. Jaunajās kohēzijas programmās no 2026. gada saistību atcelšanas risks ir neliels, ievērojot tos pašus tehniskos pieņēmumus, kas izmantoti maksājumu aplēsēs. Jaunā plānošanas perioda piektajā gadā piemēro 2022. un 2023. gada saistībām noteiktos saistību atcelšanas mērķus, tomēr maksājumu pieprasījumu iesniegšanas līmenis joprojām atpaliek no vēsturiskā tempa sakarā ar kavējumiem programmu sākumā. Saistību atcelšanas risks varētu mazināties, pietiekami paātrinoties īstenošanai 2024. gadā. Tomēr, ja paātrinājums nenotiks un īstenošanas ātrums joprojām būs tuvu vēsturiskajiem 2014.–2020. gada rādītājiem (ieskaitot viena gada aizkavēšanos), saistību atcelšanas risks strauji pieaugs. Šajā ekstrēmajā scenārijā, kas izslēdz jebkādu būtisku plānošanas sākumā nokavētā atgūšanu, varētu faktiski zaudēt lielu daļu no pārplānotās 2021. gada daļas. 3. izdevumu kategorija — kopējā lauksaimniecības politika Gandrīz divas trešdaļas no paredzamajām atceltajām saistībām DFS 3. izdevumu kategorijā attiecas uz ELFLA. Prognozes par ELFLA 2014.–2022. gada programmu slēgšanu joprojām ir balstītas uz pieņēmumu, ka būs uzlabojumi salīdzinājumā ar 2007.–2013. gada periodu. Kopējais rezultāts ir mazāks nekā 2021. gada prognozē, ņemot vērā lauksaimniekiem un pārtikas pārstrādes nozares MVU paredzēto jauno vienreizējo maksājumu ietekmi. Tiek prognozēts, ka ELFLA 2014.–2022. gada saistību atcelšana materializēsies aptuveni 2026. gadā slēgšanas procesa laikā. Saistību atcelšana, kas skar 2023.–2027. gada KLP stratēģiskos plānus, netiek paredzēta pirms to slēgšanas (t. i., ap 2029.–2030. gadu), un šis ziņojums uz to neattiecas. Citas programmas un izdevumu kategorijas Programmām, kuras centralizēti pārvalda Komisija, saistību atcelšanas prognoze ir balstīta uz visnesenāko projekta līmeņa informāciju. Kā jauns elements tiek ņemta vērā prognoze par saistību atcelšanu, kas skar jaunās DFS programmas, par pamatu izmantojot attiecīgo iepriekšējo programmu vēsturiskos saistību atcelšanas rādītājus. Saistību atcelšana tiek prognozēta visam ziņojumā aptvertajam laikposmam. Saistību atcelšanas konkrētais gads būtu atkarīgs no atsevišķo projektu un darbību slēgšanas procesa, un to nav iespējams precīzi prognozēt. 6. NextGenerationEU NextGenerationEU ir pagaidu ārkārtas instruments reaģēšanai krīzes situācijās, kā arī atveseļošanas un noturības pasākumiem. NextGenerationEU neatmaksājamā daļa ir ārējie piešķirtie ieņēmumi, un to izmanto, lai ātri atbalstītu reformu prioritātes un stiprinātu vairākas atveseļošanai svarīgas programmas. Lai pārredzami atspoguļotu NextGenerationEU ietekmi, aplēses par ārējo piešķirto ieņēmumu paredzamo īstenošanu tiek sagatavotas katrai programmai atsevišķi (sk. 3. tabulu). Prognoze tiek noteikta, pamatojoties uz gada saistību maksājumiem, kas paredzēti finanšu plānojumā, kurš papildina 2023. gada budžeta projektu. NextGenerationEU galvenais elements ir Atveseļošanas un noturības mehānisms (ANM), kas veido 80 % no neatmaksājamajiem piešķīrumiem XX . Tādēļ NextGenerationEU izejošās naudas plūsmas lielā mērā nosaka ANM izmaksas temps. Ir sācies mehānisma īstenošanas posms, un tas norit strauji saskaņā ar dalībvalstu noteikto reformu un investīciju grafiku. Līdz 2022. gada maija beigām savus atveseļošanas un noturības plānus bija oficiāli iesniegušas 26 dalībvalstis XXI . Komisija veica priekšfinansējuma maksājumu apmērā līdz 13 % no finansiālā ieguldījuma 21 dalībvalstij, kas to bija pieprasījusi. Saskaņā ar ANM regulu nevienai dalībvalstij vairs nevar veikt priekšfinansējuma maksājumu (pēc 2021. gada 31. decembra). Izmaksas tiek veiktas pēc maksājumu pieprasījumu pozitīva novērtējuma, kurus ANM ietvaros var iesniegt ne biežāk kā divreiz gadā, kad sasniegti starpposma rādītāji un mērķrādītāji, kas izvirzīti saskaņā ar ANM regulu pieņemtajos Padomes īstenošanas lēmumos. Maksājumu prognoze 2023.–2027. gadam ir balstīta uz pieņemtajiem plāniem, ko novērtējusi Komisija, uz datiem, kurus dalībvalstis paziņojušas savu ziņošanas pienākumu ietvaros, un uz mehānisma īstenošanas gaitu līdz 2022. gada maija vidum. REACT-EU ir otrs lielākais NextGenerationEU instruments, kas veido 12 % no neatmaksājamā atbalsta summas. Tas nodrošina saikni starp 2014.–2020. gada un 2021.–2027. gada plānošanas periodu kohēzijas politikai, 2021. un 2022. gadā izdalot papildu resursus no dažiem kohēzijas politikas fondiem. REACT-EU saistības tiek pildītas divus gadus (2021.–2022. gadā). Starpposma un beigu maksājumi ir koncentrēti 2022.–2024. gada periodā atbilstoši REACT-EU mērķiem paātrināt izpildi, izmantojot esošās programmas un nodrošinot īstenošanas noteikumu elastību pilnā mērā. Salīdzinājumā ar pagājušā gada prognozi vēl vairāk maksājumu tiek intensīvāk veikti sākumā, jo dalībvalstis var izmantot REACT-EU finansējumu, lai pievērstos pašreizējām cilvēku plūsmām, kuri bēg no Ukrainas pēc Krievijas iebrukuma. Lai paātrinātu atlikušo līdzekļu izmaksāšanu, tika grozīti tiesību akti ar nolūku pavērt iespēju XXII palielināt priekšfinansējuma maksājumus un vienkāršot izmaksu iespējas. Slēgšanas maksājumi nelielā apmērā ir gaidāmi līdz 2025. gada beigām.

Pārējās piecas programmas XXIII , kas tiek atbalstītas, izmantojot NextGenerationEU, aptver atlikušos 8 % no neatmaksājamajiem atbalsta piešķīrumiem. Maksājumu prognozē ir apsvērta līdzšinējā pieredze, kas gūta iepriekšējās programmās, ņemot vērā īsāku saistību ciklu un uzmanību, kas pievērsta tūlītējām atveseļošanas vajadzībām. Taisnīgas pārkārtošanās fondu, kurš ir pilnīgi jauns, ietekmē kavēšanās ar DFS un katrai programmai īpaši paredzētu tiesību aktu pieņemšanu. Uz 2022. gada beigām ir gaidāma lielākās daļas dalībvalstu programmu pieņemšana, un paredzams, ka izmaksa teju vienmēr tiks veikta laikā no 2023. gada līdz 2026. gadam. Attiecībā uz InvestEU prognoze atspoguļo gaidāmo budžeta garantijas uzkrājumu grafiku, kā arī maksājumu prognozi konsultāciju centram InvestEU un portālam InvestEU. Prognozē tiek pieņemts, ka saistības par visiem operatīvajām darbībām paredzētajiem NextGenerationEU resursiem tiks uzņemtas līdz 2023. gada beigām un segti ar maksājumiem līdz 2026. gada beigām – šie termiņi ir noteikti piemērojamajos tiesību aktos. Tāpēc nav aplēsta nekāda saistību atcelšana. 7. Neizpildīto saistību līmeņa izmaiņas 2021.–2027. gada periodā vēsturiski augstākais RAL apjoms gaidāms 2023. gada nogalē, kad tas varētu pārsniegt 458 miljardus EUR. Tā ir pagaidu ietekme NextGenerationEU īstenošanas dēļ. No 2024. gada ar NextGenerationEU saistītie RAL tiks pakāpeniski nokārtoti līdz 2026. gada beigām, kad maksājumiem par NextGenerationEU saistībām būs jābūt pabeigtiem. Skatot tikai RAL, kas izriet no DFS 2021.–2027. gadam un tās priekštečiem, 2027. gada beigās salīdzinājumā ar pārskata perioda sākumu kumulatīvi var prognozēt nominālu pieaugumu aptuveni 55 miljardu EUR apmērā (+ 21 %). Šīs RAL izmaiņas ir salīdzināmas ar ikgadējās saistību daļas apjomu kohēzijas politikā. Tā kā kohēzijai ir vislielākā RAL daļa, tā ir īpaši svarīga šīs daļas attīstībā. Vienošanās saglabāt N+3 saistību atcelšanas noteikumu apvienojumā ar kavēšanos jaunajā plānošanas procesā atliek maksājumus uz DFS beigām un gadiem pēc tam (sk. 2.1. punktu). Tādējādi arī RAL palielinājums tiek nedaudz pārvērtēts, jo tas ietver izmaiņas starp gadu ar zemu RAL līmeni (2022. gada beigās tiks izmaksātas lielas pabeigšanas pasākumu daļas, bet lielākā daļa jauno saistību kohēzijas politikā vēl nav uzņemtas) un gadu ar augstāko RAL līmeni (2027. gada beigās būs uzņemtas visas saistības kohēzijas politikas jomā, bet vairāk nekā puse no maksājumiem tiks veikti turpmākajos gados). Mērot attiecībā pret ES ekonomikas lielumu, RAL faktiski samazinās. Tiek prognozēts, ka no 2023. gada sākuma līdz 2027. gada beigām RAL (izņemot NextGenerationEU) samazināsies no 1,7 % līdz 1,6 % no ES nacionālā kopienākuma. Tas liecina, ka RAL nominālo pieaugumu lielā mērā atsver ES ekonomikas nominālā izaugsme. 4. diagramma. Neizpildīto saistību (RAL) līmeņa dinamika 2023.–2027. gadā, izteikta procentos no Savienības nacionālā kopienākuma NextGenerationEU DFS 8.ES budžeta 2023.–2027. gadam ienākošo naudas plūsmu prognozes ES budžets tiek finansēts no pašu resursiem un citiem ieņēmumiem. Turklāt Savienība ir pilnvarota aizņemties līdzekļus NextGenerationEU finansēšanai. Komisija mobilizē līdzekļus ar darbībām starptautiskajos kapitāla tirgos atbilstoši NextGenerationEU izdevumu programmu finansējuma vajadzībām (sk. 2.4. punktu). Šajā nolūkā Komisija ievēro diversificētu finansēšanas stratēģiju XXIV un kā daļu no šīs stratēģijas publicē lēmumus par ikgadējiem aizņēmumiem un sešu mēnešu finansēšanas plānus. Šī prognoze pievēršas ieņēmumiem, kas nepieciešami, lai finansētu budžeta izdevumus DFS ietvaros. Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Attiecīgi ES budžeta ieņēmumu prognoze 2023.–2027. gadam ir balstīta uz principu, ka izdevumiem un ieņēmumiem ir jābūt saskaņotiem, tāpēc kopējie ieņēmumi un kopējie izdevumi ir vienādi. Kopš 2021. gada saskaņā ar Izstāšanās līgumu (V daļa) Apvienotā Karaliste ir veikusi iemaksas ES budžetā saistībā ar iepriekšējo daudzgadu finanšu shēmu neizpildītajām saistībām. Tas ietver RAL 2020. gada beigās, kā arī pensijas un citas saistības, kas noteiktas finanšu norēķinos. Apvienotās Karalistes iemaksas ir ES budžeta “citi ieņēmumi” un neveido daļu no Savienības pašu resursiem. Tās pakāpeniski tiks izbeigtas, nokārtojot neizpildītās saistības. Dažādi citi elementi, kas neveido daļu no Savienības pašu resursiem, uzskatāmi par nomināli nemainīgiem 2023. gada budžeta projekta līmenī. Pārējais finansējums — valstu iemaksas un muitas nodokļi — veido lielāko daļu ieņēmumu, kas nepieciešami, lai sabalansētu budžeta izdevumus. Ieņēmumu prognoze balstās uz parametriem 2020. gada Pašu resursu lēmumā, ar kuru tika ieviesti jauni pašu resursi, kā pamatā ir neapstrādātā izlietotā plastmasas iepakojuma daudzums. Prognozes ietver arī uzlabotos pašu resursus, kas balstīti uz pievienotās vērtības nodokli, kā arī dalībvalstu pieaugošo muitas nodokļu ieturējuma likmi to iekasēšanas izmaksu segšanai. Tajās neņem vērā Komisijas 2021. gada 22. decembra priekšlikumus par jauniem pašu resursiem XXV . Tas attiecas arī uz turpmākiem priekšlikumiem, kurus Komisija ir apņēmusies iesniegt saskaņā ar Iestāžu nolīgumu XXVI . 2023.–2027. gada periodā valstu iemaksas tiek prognozētas vidēji 146 miljardu EUR apmērā gadā jeb 0,8 % apmērā no ES nacionālā kopienākuma. Izdevumu cikls un Apvienotās Karalistes iemaksu pakāpeniska izbeigšana galvenokārt nosaka valstu iemaksu izmaiņas periodā, uz kuru attiecas prognozes. Sākot ar 2025. gadu, pieaugošie izdevumi, kas izriet no jaunajām programmām, kuras sāks pilnībā darboties, un to iemaksu pakāpeniska izbeigšana, ko Apvienotā Karaliste veic RAL izpildei, noteiks valstu iemaksu stabilu pieaugumu līdz 2027. gadam. 5. diagramma. Ieņēmumu prognoze 2023.–2027. gada DFS finansēšanai (miljardos EUR) Katrā konkrētajā gadā Savienības iekasētie pašu resursi kopumā nedrīkst pārsniegt pašu resursu maksimālo apjomu, kas noteikts pašu resursu lēmumā XXVII – 1,40 % no ES dalībvalstu nacionālā kopienākuma ar tādu pagaidu papildu palielinājumu 0,6 % apmērā no ES nacionālā kopienākuma, kurš vajadzīgs, lai segtu visas saistības, ko Savienība uzņēmusies, aizņemoties kapitāla tirgos, lai finansētu NextGenerationEU. Lai gan tiek prognozēts, ka pašu resursi līdz 2027. gadam pastāvīgi pieaugs, sagaidāms, ka pieejamā rezerve pašu resursu maksimālā apjoma ietvaros (t. s. “manevrēšanas telpa”) lielā mērā saglabāsies nemainīga, jo paredzams, ka Savienības nacionālais kopienākums pārskata periodā pakāpeniski palielināsies XXVIII . Manevrēšanas telpas apjoms šajā periodā ir vidēji 187 miljardi EUR, no kuriem 104 miljardi EUR paredzēti NextGenerationEU palielinājumam. Kopš 2021. gadā tika sākta aizņemšanās, ES budžetā tiek paredzēti procentu maksājumi par aizņemtajiem līdzekļiem, kas attiecināti uz neatmaksājamo atbalstu saskaņā ar NextGenerationEU. Pašu resursi, kas nepieciešami, lai finansētu šīs izmaksas, ir iekļauti pašu resursu maksimālā apjoma pagaidu palielinājumā par 0,6 % no ES nacionālā kopienākuma. Laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam kopā plānoti 14,7 miljardi EUR NextGenerationEU izmaksu finansēšanai XXIX . Plānotās izmaksas atbilst atlikto maksājumu profilam, atspoguļojot aizņēmumu pakāpenisku izvēršanu. Tajā pašā laikā pastāv neskaidrības saistībā ar NextGenerationEU finansēšanas izmaksām, ņemot vērā procentu likmju straujo un būtisko pieaugumu finanšu tirgos kopš 2021. gada decembra. 9.Secinājumi

Šī prognoze ir izstrādāta, ievērojot lielo nenoteiktību, ko izraisījis karš Ukrainā. Iniciatīvas, kas jau ierosinātas, lai atbalstītu dalībvalstis un konkrētas nozares, veicina pilnīgu apguvi un paātrinātus maksājumus pašreizējās programmās. Ārējās finansēšanas instrumenti nodrošina lielāku finansējumu Ukrainai un kaimiņos esošajām partnervalstīm. Paredzams, ka nākotnē pieprasījums saglabāsies augsts, un tas nozīmē, ka būs jāveic agrāki maksājumi no attiecīgajiem ES budžeta instrumentiem, kā atspoguļots prognozē. DFS maksājumu maksimālais apjoms joprojām ir pietiekams, lai segtu plānotos maksājumus katrā no nākamajiem pieciem gadiem, pateicoties DFS automātiskās korekcijas mehānismiem, jo īpaši iespējai pārvietot neizmantotās summas uz perioda beigām, kad vajadzības sasniedz maksimumu. Tomēr neto rezerve 2023.–2027. gadā ir aptuveni 1,3 miljardi EUR. Tās lielums turpmāk būs rūpīgi jāuzrauga, jo īpaši, lai novērtētu jauno politikas iniciatīvu vai pašreizējo programmu maksājumu turpmākas paātrināšanas iespējamo ietekmi. Lai gan pašreizējo programmu pabeigšana ir pavirzījusies uz priekšu, 2021.–2027. gada DFS tiesību aktu kopuma novēlotā pieņemšana sakarā ar Covid-19 pandēmiju ir radījusi lielāku kavēšanos DFS darbības sākumā un lielākus saistību atcelšanas riskus, nekā tika iepriekš prognozēts lielākajā daļā dalītā pārvaldībā esošo jauno programmu. Tas pārvieto maksājumus uz DFS atlikušo periodu. Vēl citas sekas ir lielāks risks, ka plānošanas perioda turpmākajos gados līdzekļi tiks faktiski zaudēti automātiskas saistību atcelšanas dēļ, ja dalībvalstis nerīkosies, lai atgūtu sākotnēji nokavēto jau no pirmajiem faktiskās īstenošanas gadiem. Pateicoties NextGenerationEU atbalstam investīcijām un reformām, ES budžets arī turpmāk būs Eiropas ekonomikas atveseļošanās centrā pēc Covid-19 krīzes turpmākajos gados, kad beigsies iepriekšējās DFS programmas un pirms jaunās programmas būs sasniegušas optimālo tempu. Nepieciešamība NextGenerationEU līdzekļus īstenot pirms izmaksu termiņa beigām līdz 2026. gadam var ietekmēt dalībvalstu spēju pielikt papildu pūles, lai paātrinātu jaunā plānošanas perioda sākšanu attiecībā uz DFS esošajiem dalītas pārvaldības fondiem. NextGenerationEU arī īslaicīgi ietekmēs ES neizpildīto saistību līmeni, kas sasniegs maksimumu 2023. gada beigās un pēc tam līdz 2027. gada beigām pakāpeniski atgriezīsies līmenī, kurš ir salīdzināms ar DFS perioda sākumu. RAL DFS beigās salīdzinājumā ar 2023. gadu nomināli palielinās, bet, to mērot kā daļu no ES nacionālā kopienākuma, RAL samazinās – tas liecina, ka ES ekonomikas nominālā izaugsme kompensē no ES budžeta neizpildīto saistību uzkrāšanos. Prognozētie ieņēmumi (galvenokārt ES pašu resursi), kas vajadzīgi budžeta finansēšanai, pastāvīgi pieaugs atbilstoši DFS izdevumiem.. Tomēr pieejamā rezerve pašu resursu maksimālā apjoma ietvaros (“manevrēšanas telpa”) saglabāsies relatīvi nemainīga, jo pieaugošās ieņēmumu vajadzības atbilst prognozētajai ES ekonomikas nominālajai izaugsmei. I pielikums. Prognozes rezultāti* *Visas vērtības ir miljardos EUR faktiskajās cenās, ja vien nav norādīts citādi. Noapaļošanas dēļ atsevišķas kopējās summas var nesakrist. 1.1. tabula. Ilgtermiņa prognoze par nākotnes izejošajām naudas plūsmām 2023.–2027. gada DFS Gads 2023 2024 2025 2026 2027 Kopā Saistību maksimālais apjoms 182,7 184,3 187,9 179,7 185,4 919,9 Maksājumu maksimālais apjoms 168,6 168,9 172,2 175,7 179,2 864,5 Papildus – DFS regulas 5. pantā paredzētā korekcija (aplēses turpmākiem gadiem) 0,0 1,7 1,7 1,8 4,2 9,4 Saistības (plānotas)* 185,7 187,4 192,2 183,0 191,0 939,4 Prognozētie maksājumi* 166,3 158,0 176,3 182,8 193,9 877,3 Tostarp īpašie instrumenti** 3,2 0,1 1,2 0,0 0,0 4,6

1.2. tabula. Maksājumi saistībā ar 2021.–2027. gada DFS saistībām DFS izdevumu kategorija 2023 2024 2025 2026 2027 Kopā 1. Vienotais tirgus, inovācija un digitālā joma 15,5 18,2 21,0 22,2 22,8 99,8 2. Kohēzija, noturība un vērtības 11,8 25,5 53,3 58,9 76,1 225,6 2.1. Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija 5,4 16,9 44,0 48,1 63,0 177,4 2.2. Noturība un vērtības 6,4 8,5 9,3 10,8 13,1 48,2 3. Dabas resursi un vide 46,1 56,1 58,8 61,0 56,9 278,9 3.1. Ar tirgu saistīti izdevumi un tiešie maksājumi 40,7 41,6 41,8 41,9 42,0 208,1 3.2. Citas dabas resursu un vides programmas 5,4 14,5 17,0 19,1 14,9 70,8 4. Migrācija un robežu pārvaldība 2,4 3,8 4,4 4,7 4,8 20,1 5. Drošība un aizsardzība 0,9 1,8 1,9 2,3 2,3 9,2 6. Kaimiņattiecības un pasaule 9,5 13,0 15,0 15,7 15,6 69,0 7. Eiropas publiskā pārvalde 11,4 11,8 12,2 12,6 13,0 61,0 Īpašie instrumenti 2,7 1,1 3,8 Kopā 100,3 130,3 167,8 177,4 191,6 767,4

1.3. tabula. Maksājumi pirms 2021. gada uzņemto saistību izpildei DFS izdevumu kategorija 2023 2024 2025 2026 2027 Kopā 1. Vienotais tirgus, inovācija un digitālā joma 5,4 4,1 3,1 1,8 1,3 15,6 2. Kohēzija, noturība un vērtības 44,0 18,0 1,3 1,2 0,2 64,6 2.1. Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija 43,7 17,7 1,2 1,1 0,2 63,9 2.2. Noturība un vērtības 0,3 0,3 0,1 0,1 0,0 0,7 3. Dabas resursi un vide 11,4 1,0 0,4 0,4 0,1 13,3 3.1. Ar tirgu saistīti izdevumi un tiešie maksājumi 0,0 0,0 3.2. Citas dabas resursu un vides programmas 11,4 1,0 0,4 0,4 0,1 13,3 4. Migrācija un robežu pārvaldība 0,7 0,5 0,1 0,0 0,0 1,3 5. Drošība un aizsardzība 0,2 0,2 0,2 0,1 0,0 0,7 6. Kaimiņattiecības un pasaule 4,2 3,9 3,5 1,9 0,7 14,2 Kopā 65,9 27,7 8,5 5,4 2,4 109,8 * Kopējās saistības un aplēstie maksājumi ietver apropriācijas, kas izriet no DFS regulas 5. panta un Finanšu regulas 15. panta 3. punkta. Nepiešķirtās rezerves nav iekļautas. ** Īpašo instrumentu summas aptver rezervi solidaritātei un palīdzībai ārkārtas gadījumos, Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, Brexit korekcijas rezervi un elastības instrumentu. Turpmākajās tabulās maksājumi, kas saistīti ar elastības instrumenta izmantošanu, ir ietverti attiecīgajās izdevumu kategorijās.

2. tabula. Prognozētās atceltās saistības

DFS izdevumu kategorija Pabeigšana DFS Kopā 1. Vienotais tirgus, inovācija un digitālā joma 1,5 1,5 3,0 2. Kohēzija, noturība un vērtības 0,7 1,0 1,7 2.1. Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija 0,4 0,4 0,8 2.2. Noturība un vērtības 0,3 0,7 0,9 3. Dabas resursi un vide 0,8 0,8 1,5 3.2. Citas dabas resursu un vides programmas 0,8 0,8 1,5 4. Migrācija un robežu pārvaldība 0,3 0,5 0,8 5. Drošība un aizsardzība 0,1 0,1 0,1 6. Kaimiņattiecības un pasaule 0,1 0,3 0,4 Kopā 3,4 4,1 7,6



3. tabula. NextGenerationEU izejošo naudas plūsmu ilgtermiņa prognoze Programma 2023 2024 2025 2026 2027 Kopā “Apvārsnis Eiropa” 1,8 1,3 0,4 0,1 0,0 3,5 Fonds InvestEU 1,2 1,2 1,0 1,2 0,0 4,7 Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) 10,0 3,5 1,1 0,0 0,0 14,6 Eiropas Sociālais fonds (ESF) 5,5 6,2 2,4 0,0 0,0 14,1 Eiropas Atveseļošanas un noturības mehānisms 76,4 56,9 38,5 50,6 0,0 222,4 Savienības civilās aizsardzības mehānisms (RescEU) 0,5 0,8 0,2 0,2 0,2 1,9 Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) 2,4 2,1 1,4 0,7 0,0 6,6 Taisnīgas pārkārtošanās fonds 0,2 2,4 4,0 4,1 0,0 10,7 Kopā 98,0 74,5 48,9 56,8 0,2 278,4 4. tabula. Kopējo neizpildīto saistību izmaiņas no 2023. gada līdz 2027. gadam Avots RAL sākums-2023* (aplēse) Saistības 2023.–2027. g. Maksājumi 2023.–2027. g. Atceltās saistības 2023.–2027. g. RAL 2027. gada beigās DFS 259,8 939,4 877,3 7,6 314,4 NextGenerationEU 165,4 113,0 278,4 0,0 Kopā 425,1 1052,5 1155,6 7,6 314,4 * RAL 2022. gada sākumā ietver 3,3 miljardus EUR, kas iegūti no trešo valstu iemaksām 2014.–2022. gada DFS īpašajās programmās un kas tabulā nav iekļauti. 5. tabula. Nākotnes ienākošās naudas plūsmas ES budžetā ilgtermiņa prognoze 2023.-2027. gada periodā 2023 2024 2025 2026 2027 Kopā IENĀKOŠĀS PLŪSMAS Pašu resursu maksimālais apjoms, izteikts procentos no ES nacionālā kopienākuma 2,00 % 2,00 % 2,00 % 2,00 % 2,00 % neattiecas no tiem pagaidu palielinājums NextGenerationEU mērķiem 0,60 % 0,60 % 0,60 % 0,60 % 0,60 % neattiecas Pašu resursu maksimālais apjoms, izteikts miljardos EUR* a 326,9 342,0 357,0 371,8 386,3 neattiecas no tiem pagaidu palielinājums NextGenerationEU mērķiem a' 98,1 102,6 107,1 111,5 115,9 neattiecas Tradicionālo pašu resursu neto summa** b 21,6 22,6 23,6 24,6 25,6 118,0 Valstu iemaksas*** c 132,6 127,7 148,4 155,1 165,5 729,4 Pašu resursi kopā d =b+c 154,2 150,4 172,0 179,7 191,2 847,4 no tiem pašu resursi NextGenerationEU saistību finansēšanai d' 1,0 2,1 2,7 3,7 5,0 14,5 Citi ieņēmumi (t. sk. Apvienotās Karalistes provizoriskā iemaksa) e 12,1 7,6 4,3 3,1 2,7 29,8 IEŅĒMUMI KOPĀ d+e 166,3 158,0 176,3 182,8 193,9 877,3 Pieejamā rezerve pašu resursu maksimālā apjoma ietvaros a-d 172,7 191,6 185,0 192,1 195,1 neattiecas no tiem rezerve saistībā ar pagaidu palielinājumu NextGenerationEU mērķiem a’-d’ 97,0 100,5 104,4 107,8 110,9 neattiecas * Pašu resursu maksimālais apjoms: aprēķina, pamatojoties uz 2022. gada pavasara ekonomikas prognozi par nacionālo kopienākumu ES-27 2023.–2027. gadam. ** Tradicionālie pašu resursi tiek aplēsti, pamatojoties uz 25 % ieturējuma likmi iekasēšanas izmaksām. *** Dalībvalstu iemaksas ietver uz nacionālo kopienākumu balstītos pašu resursus, reformētos uz pievienotās vērtības nodokļa balstītos pašu resursus un jaunos pašu resursus, kuru pamatā ir neapstrādātā izlietotā plastmasas iepakojuma daudzums.