[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 7.2.2007

SEC(2007) 141 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2006.–2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Vispārējais pamatojums

Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot tā efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilglaicīgi saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.

Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Pirmā Polijas konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.

atjauninātās programmas novērtējuma pamatojums

Komisija ir pārbaudījusi pēdējo Polijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 30. novembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (sk. ierāmēto informāciju ar galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).

Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek novērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopota šāda informācija:

1. saimnieciskā darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo desmit gadu laikā,

2. Polijas stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvo daļu (pārmērīga budžeta deficīta procedūra),

3. visjaunākais Polijas stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu) un

4. Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu.

Jaunākie saimnieciskās darbības rādītāji un budžeta izpilde

Pateicoties lielajai ekonomiskas izaugsmei, Polija drīz panāks ES25 valstis dzīves līmeņa ziņā. Neskatoties uz darbaspēka trūkumu dažās nozarēs, bezdarba līmenis ir augsts, vienlaikus jo īpaši sieviešu līdzdalība pēc ES standartiem ir zema. Neskatoties uz straujo eksporta pieaugumu, ar ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem labumu līdz šim gūst galvenokārt relatīvi zemo darbaspēka izmaksu dēļ, lai gan arī tehnoloģijas ir tikušas atjauninātas. Polijā parasti tiek konstatēts ievērojams deficīts, kas ir lielāks par 3% no IKP. Valsts izdevumu modelis ir iemesls bažām, jo augstie sociālie izdevumi visdrīzāk negatīvi ietekmē darba tirgus rādītājus nepareizu stimulu dēļ. Polijas risks saistība ar ilglaicīgu ilgtspējību ir mazs. Tomēr, lai saglabātu šādu stāvokli, stingri jāievēro galvenie pensiju reformas principi, piemēram, vienādi noteikumi visām sociālajām grupām.

Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz Poliju

Padome 2004. gada 5. jūlijā pieņēma lēmumu, kurā teikts, ka saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu Polijā ir pārmērīgs budžeta deficīts. Vienlaikus Padome atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam nosūtīja ieteikumu, nosakot, ka pārmērīgais budžeta deficīts jānovērš līdz 2007. gadam, katru gadu sasniedzot šādu mērķi: 5,7% no IKP 2004. gadā, 4,2% no IKP 2005. gadā, 3,3% 2006. gadā un 1,5% no IKP 2007. gadā. Šie mērķi neietver 1999. gada pensiju reformas budžeta izmaksas, kas tajā laikā tika novērtētas 1,5% apmērā no IKP katru gadu. Konkrēti, Polija izmantoja (un joprojām izmanto) pārejas periodu (kas beidzas 2007. gada pavasarī), īstenojot Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumu par fondētu pensiju shēmu nozaru klasifikāciju[2].

Padome 2006. gada 28. novembrī saskaņā ar Līguma 104. panta 8. punktu pieņēma lēmumu, ar ko paziņoja, ka Polijas rīcība, atbildot uz Padomes 2004. gada 5. jūlija Ieteikumu, kurš atbilst ar Līguma 104. panta 7. punktam, ir izrādījusies nepietiekama, lai koriģētu pārmērīgo deficītu Ieteikumā noteiktajā termiņā. Lēmuma pamatā bija arī Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozes, kas liecināja, ka, iekļaujot pārskatītos pensiju reformas izdevumus (līdz apmērām 2% no IKP katru gadu), bija gaidāms, ka 2007. gadā deficīts sasniegs 4% no IKP.

Saskaņā ar pārmērīgā deficīta procedūru turpmākā tādu dalībvalstu rīcība, kas nav pieņēmušas vienoto valūtu, kā piemēram Polija, ir noteikta Padomes ieteikumā, kas atbilst 104. panta 7. punktam. Komisija pieņems ieteikumu minētajam Padomes ieteikumam, kurā ņemts vērā arī pēdējais Polijas konverģences programmas atjauninājums, kopā ar pievienoto ieteikumu Padomes atzinumam par jauno programmu.

Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmu

Padome 2006. gada 14. martā pieņēma atzinumu par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu laikposmam no 2005. līdz 2008. gadam. Padome norādīja, ka konverģences programmā paredzēts zināms progress, bet nav paredzēta pārmērīgā budžeta deficīta efektīva korekcija 2007. gadā, ko Padome pieprasīja 2004. gada 5. jūlija ieteikumā, un ka Komisija ir paredzējusi ieteikt turpmāku rīcību atbilstīgi pārmērīga budžeta deficīta procedūrai, kā noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā. Padome aicināja Poliju: i) jo īpaši 2006. gadā veikt lielākas korekcijas, piešķirot deficīta samazināšanai visus ieņēmumus, kas pārsniedz budžetā plānotos, vai ietaupījumus mazāku nekā plānoto budžeta izdevumu gadījumā; ii) saglabāt pensiju reformas rezultātā panākto; iii) stiprināt valsts finanšu organizatorisko sistēmu, papildinot nominālo vērtējumu ar citiem pasākumiem, piemēram, ieviešot vidējā termiņa izdevumu noteikumu.

Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu

2006. gada 31. oktobrī tika iesniegts Īstenošanas ziņojums par Polijas valsts reformu programmu, kas paredzēta saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Polijas valsts reformu programmā norādīti šādi būtiskākie uzdevumi/prioritātes: valsts finanšu konsolidācija un labāka pārvaldība; uzņēmējdarbības attīstīšana un inovācija; infrastruktūras attīstīšana; konkurences nodrošināšana tīklu nozarēs; darbvietu radīšanas un saglabāšana un bezdarba samazināšana; un darbinieku un uzņēmumu pielāgošanās spējas uzlabošana, ieguldot cilvēku kapitālā.

Komisijas novērtējums (ko pieņēma kā daļu no 2006. gada decembra ikgadējā progresa ziņojuma[3]) par šo programmu liecina, ka Polija, īstenojot valsts reformu programmu, nav daudz panākusi. Ir fakti, kas liecina, ka Polija sāk gūt lielus panākumus mikroekonomikas jomā, neskatoties uz to, ka daudzu pasākumu īstenošana ir vēl tikai sākuma posmā. Makroekonomikas un nodarbinātības reformu īstenošana līdz šim ir nepietiekama.

Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām) novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskie pieņēmumi, kas ir programmas pamatā, ir reālistiski; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šis korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu VTM attiecīgajā ekonomikas ciklā; vai, izvērtējot korekcijas, ko izdara, lai sasniegtu VTM, lielākas korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikos, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (neskaitot vienreizējos un pārējos pagaidu pasākumus) par 0,5% no GDP, kurš ir kritērijs, lai sasniegtu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo izaugsmi) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3% no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, pamatojoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamo produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[4]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[5], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |

- Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 9. panta trešo punktu (attiecībā uz Konverģences Programmām) Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Polijas atjaunināto konverģences programmu 2006.–2009. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[6] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu (attiecībā uz konverģences programmām),

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

5. Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Polijas konverģences programmu laika posmam no 2006. līdz 2009. gadam.

6. Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir šīs programmas pamatā, paredzēts, ka reālais IKP sasniegs 5,4% 2006. gadā un kopumā nostabilizēsies (vidēji ap 5¼%) pārējā programmas periodā. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, attiecībā uz pieaugumu šķiet pamatots ar ticamiem pieņēmumiem 2007. gadā un ar labvēlīgiem pieņēmumiem pēc tam, jo stāvoklis darba tirgū var neuzlaboties tik ātri, kā paredzēts jo īpaši programmā. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju šķiet reālistiskas, pesimistiskākas, tuvojoties programmas beigām, jo īpaši augošā algu spiediena dēļ arvien saspringtākajā darba tirgū.

7. 2006. gada janvāra konverģences programmā attiecībā uz valsts budžeta bilanci 2006. gadam tika noteikts mērķis −2,6% no IKP, Komisijas dienestu rudens prognozēs tika norādīti −2,2% no IKP, savukārt 2006. gada novembra konverģences programmas atjauninājumā 2006. gada budžeta izlietojums tiek lēsts −1,9% apmērā no IKP. Budžeta izlietojums, kas ir labāks nekā gaidītais, radies tādēļ, ka nav pilnībā izpildīti izdevumu plāni (īpaši sociālie pabalsti un valsts ieguldījums), savukārt ieņēmumu pieaugums radies galvenokārt izaugsmes dēļ, kas bija lielāka nekā gaidītā. Aprēķinot iepriekš minēto deficītu, nav ņemti vērā pensiju reformas izdevumi, kas novērtēti apmēram 2% apmērā no IKP 2006. gadā, pārejas periodā, kurš paredzēts, lai īstenotu Eurostat 2004. gada 2. marta Lēmumu par fondēto pensiju shēmu klasifikāciju[7], un kurš beidzas 2007. gada pavasarī. Galvenais budžeta stratēģijas mērķis 2006. gada novembra atjauninājumā ir novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, panākot atbilstību reformētajam Paktam, kurā atļauts atskaitīt daļu no pensiju reformas izdevumiem. Turpmākajiem gadiem programmā plānota pakāpeniska deficīta samazināšanās, lai 2009. gadā sasniegtu atsauces vērtību 3% no IKP.

8. Tiek plānots, ka deficīts katru gadu samazināsies par 0,4 procentu punktiem (par 0,3 procentu punktiem, ja iekļauj pensiju reformas izmaksas), sākot no 1,9% no IKP 2006. gadā līdz 0,6% no IKP 2009. gadā. Tiek plānots, ka primārais pārpalikums uzlabosies no 0,5% no IKP 2006. gadā līdz 1,7% no IKP 2009. gadā. Ja ņemtu vērā iepriekš minētā Eurostat lēmuma ietekmi, deficīta stāvoklis atjauninātajā programmā uzlabotos no 3,9% no IKP 2006. gadā līdz 2,9% 2009. gadā. Tiek plānots, ka 2007. gadā korekcijas pamatā būs ieņēmumi (ieņēmumu attiecības pieaugums par 0,6 procentu punktiem no IKP ar gandrīz nemainīgu izdevumu attiecību) un 2008.—2009. gadā korekcijas pamatā galvenokārt būs izdevumi, lai ar uzviju kompensētu lielu samazinājumu ieņēmumu attiecībā (ikgadēju vidējo izdevumu attiecības samazināšanos par 1,6 procentu punktiem, jo īpaši attiecībā uz patēriņu un sociālajiem pabalstiem, un ieņēmumu attiecības samazināšanos vidēji par 1,2 procentu punktiem, kam galvenais iemesls ir sociālo iemaksu samazināšana un dažādas izmaiņas nodokļu sistēmā, kuras ne vienmēr ir pilnībā noteiktas). Salīdzinot ar iepriekšējo programmu, deficīta mērķi ir lejupvērsti pārskatīti, ņemot vērā daudz lielāko izaugsmi un labākus rezultātus nekā 2006. gadā gaidītie.

9. Tiek plānots, ka strukturālā bilance (t.i. cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, uzlabosies no apmēram −2% no IKP 2006. gadā līdz −¾% no IKP programmas perioda beigās 2009. gadā (aprēķinā nav iekļauti pensiju reformas izdevumi). Tāpat kā iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz budžeta stāvokli, kas izklāstīts programmā, ir tāds strukturāls deficīts 1% apmērā no IKP, kuru programmā nav paredzēts sasniegt programmas periodā. Tā kā VTM ir augstāks par minimālo kritēriju (aplēsts budžeta deficīts apmēram 1½% apmērā no IKP), to sasniedzot, tiktu īstenots arī mērķis nodrošināt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. MTO vidējā termiņa mērķis atbilstīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo iespējamo produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

10. Budžeta izpildes rezultāti varētu būt sliktāki, nekā prognozēts programmā. Riski izriet galvenokārt no labvēlīgā makroekonomiskā scenārija laikposmam no 2008. gada līdz 2009. gadam, ievērojamām neskaidrībām par plānoto reformu efektīvu īstenošanu, kā arī no informācijas trūkuma par pasākumiem, ar ko sekmēs paredzēto izmaksu ierobežojumu, kura konceptuālais posms ir tikko kā uzsākts. Tādējādi līdz šim rīcība nav bijusi pietiekama un plānotie pasākumi ir jāpapildina, lai panāktu minēto rezultātu.

11. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis programmā šķiet neatbilstošs pārmērīgā budžeta deficīta korekcijai līdz 2007. gadam, ko ieteikusi Padome. Turklāt budžeta mērķi nenodrošina pietiekamu drošības rezervi, lai netiktu pārkāpta deficīta robežvērtība — 3% no IKP, ja programmas periodā notiktu parastas makroekonomiskas svārstības. Turpmākajos gados pēc pārmērīgā deficīta korekcijas strukturālo korekciju temps programmas VTM sasniegšanai jākāpina, izmantojot ekonomiskā uzplaukuma laiku, un jāatbalsta ar pasākumiem.

12. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds sasniegs 42,0% no IKP 2006. gadā, kas ir krietni zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības — 60% no IKP. Programmā prognozēts, ka parāda attiecība programmas periodā samazināsies par 1,4 procentu punktiem. Ņemot vērā iepriekš minētā Eurostat lēmuma ietekmi, valsts kopējais parāds pieaugtu no 48,9% 2006. gadā līdz 50,2% 2009. gadā.

13. Novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu Polijā ir viszemākā ES, un tiek prognozēts, ka ar novecošanos saistītie izdevumi samazināsies, kas daļēji notiks pateicoties pensiju sistēmas reformas izdevumus samazinošajai ietekmei, pieņemot, ka pensiju reformas tiks pilnībā īstenotas. Sākotnējais budžeta stāvoklis, lai gan tas ir mazliet uzlabojies, salīdzinot ar 2005. gadu, joprojām ietver risku ilgtspējīgām valsts finansēm pirms tiek ņemta vērā novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu, un turpmāka budžeta konsolidācija palīdzētu ierobežot riskus valsts finanšu ilgtspējībai. Kopumā Polijas finanšu ilgtspējību apdraud mazs risks.

14. Konverģences programmā ietverts valsts reformu programmas 2006. gada oktobra īstenošanas ziņojumā uzskaitīto reformu kopējās ietekmes kvalitatīvais novērtējums vidēja termiņa fiskālai stratēģijai. Turklāt tā sniedz zināmu informāciju par valsts reformu programmā paredzēto galveno reformu tiešajām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem, un šķiet, ka tās budžeta prognozēs ir paredzēts ņemt vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekmi uz valsts finansēm. Šķiet, ka konverģences programmā noteiktie pasākumi valsts finanšu jomā atbilst valsts reformu programmā paredzētajiem pasākumiem. Konkrēti, abās programmās noteikta zināma lauksaimnieku sociālās nodrošināšanas sistēmas saskaņošana ar vispārējo valsts sistēmu, pakāpeniska invaliditātes pabalstu saskaņošanu ar reformēto pensiju sistēmu un visu garantēto medicīnisko pakalpojumu sniegšanas īstenošana.

15. Programmā budžeta stratēģija daļēji atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs laikposmam no 2005. līdz 2008. gadam. Konkrēti, rīcība ar mērķi novērst pārmērīgo deficītu nav pietiekama.

16. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādīti stabilitātes un konverģences programmu rīcības kodeksā, programmā sniegti visi nepieciešamie un lielākā daļa fakultatīvo datu[8].

Kopumā var secināt, ka programmā paredzēts novērst pārmērīgo deficītu līdz 2007. gadam, bet līdz šim rīcība nav bijusi pietiekama un plānotie pasākumi bijuši nepietiekami, lai panāktu minēto rezultātu. Lai gan turpmākajos gados programmā paredzēts gūt atbilstīgas sekmes VTM sasniegšanā saistībā ar lielas izaugsmes iespējām, ievērojami riski apdraud budžeta mērķu sasniegšanu un korekciju ilglaicīgu efektivitāti.

Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka Padome saskaņā ar Līguma 104. panta 7. punktu [2007. gada 27. februārī] ir pieņēmusi jaunu Polijai adresētu ieteikumu pārmērīgā deficīta novēršanai, Polija tiek aicināta:

- i) veikt lielākas korekcijas, lai panāktu pārmērīgā deficīta novēršanu līdz 2007. gadam saskaņā ar jauno ieteikumu, kas atbilst Līguma 104. panta 7. punktam;

- ii) izmantot ekonomisko uzplaukumu, paātrināt korekciju tempu, lai sasniegtu VTM pēc plānotās pārmērīgā deficīta novēršanas, nosakot un īstenojot papildu pasākumus jo īpaši attiecībā uz izdevumiem, kas vajadzīgi, lai veiktu paredzētās korekcijas.

Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums 1

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2006. g. nov. | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |

COM 2006. g. nov. | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | n.p. |

KP 2006. gada janvāris | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | n.p. |

SPCI inflācija (%) | KP 2006. g. nov. | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |

COM 2006. g. nov. | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | n.p. |

KP 2006. gada janvāris | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | n.p. |

Ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | KP 2006. g. nov.2 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |

COM 2006. g. nov.6 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | n.p. |

KP 2006. g. janv.2 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | n.p. |

Valsts bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |

COM 2006. g. nov. | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | n.p. |

KP 2006. gada janvāris | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | n.p. |

Primārā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |

COM 2006. g. nov. | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | n.p. |

KP 2006. gada janvāris | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | n.p. |

Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2006. g. nov.2 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

COM 2006. g. nov. | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | n.p. |

KP 2006. g. janv.2 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | n.p. |

Strukturālā bilance3 (% no IKP) | KP 2006. g. nov.4 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |

COM 2006. g. nov.5 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | n.p. |

KP 2006. gada janvāris | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | n.p. |

Valsts kopējais parāds (% no IKP) | KP 2006. g. nov. | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |

COM 2006. g. nov. | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | n.p. |

KP 2006. gada janvāris | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | n.p. |

Piezīmes 1Budžeta prognozēs nav ņemta vērā Eurostat 2004. gada 2. marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasificēšanu ietekme; šis lēmums jāīsteno līdz 2007. gada pavasara ziņojumam. Ņemot vērā šo ietekmi, vispārējā valsts bilance saskaņā ar atjaunināto programmu būtu -4,3% no IKP 2005. gadā, -3,9% 2006. gadā, -3,4% 2007. gadā, -3,1% 2008. gadā un -2,9% 2009. gadā, savukārt valsts kopējais parāds būtu 47,3% no IKP 2005. gadā, 48,9% 2006. gadā, 50,0% 2007. gadā, 50,3% 2008. gadā un 50,2% 2009. gadā. 2Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 3Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 4Programmā nav ņemti vērā vienreizēji un citi pagaidu pasākumi. 5Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu. 6Pamatojoties uz attiecīgi 4,1%, 4,4%, 4,8% un 5,0% aplēsto potenciālo pieaugumu 2005.-2008. gada periodā. Avots Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .

[2] Sk. Statistikas biroja 2004. gada 2. marta Ziņu izlaidumu Nr. 30/2004 un 2004. gada 23. septembra Ziņu izlaidumu Nr. 117/2004.

[3] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Atjaunotās Lisabonas stratēģijas izaugsmei un nodarbinātībai īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.

[4] Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574 galīgā redakcija, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.) , “The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy No 4/2006 .

[5] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.

[6] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .

[7] Sk. Statistikas biroja 2004. gada 2. marta Ziņu izlaidumu Nr. 30/2004 un 2004. gada 23. septembra Ziņu izlaidumu Nr. 117/2004.

[8] Konkrēti, nav sniegti nodarbinātības dati atbilstoši nostrādātajām stundām un darba ražīgums atbilstoši IKP no nostrādāto stundu skaita. Nav arī datu par iespējamo izaugsmi.