Komisija ir nākusi klajā ar vērienīgu zaļo reformu programmu, kas tagad raiti jāīsteno. Mums būtu jāizmanto tuvākais laiks, lai padarītu iespējamas vajadzīgās reformas un investīcijas ES ekonomikas dekarbonizācijai un lai nodrošinātu sociāli taisnīgu zaļo pārkārtošanos. Eiropas zaļais kurss un jo īpaši pakete “Gatavi mērķrādītājam 55 %” liek pamatus ES ekonomikai, kas atbilst nākotnes vajadzībām. Reformas un investīcijas tiek virzītas, pateicoties svarīgām stratēģijām tādās jomās kā klimats un enerģētika, ūdeņradis, atkrastes atjaunīgā enerģija, metāna emisiju samazināšana, bioloģiskā daudzveidība, aprites ekonomika, nulles piesārņojums, ilgtspējīga un vieda mobilitāte, renovācijas vilnis, ilgtspējīga pārtika u. c. Ierosinātās iniciatīvas ietver tādus zaļo nodokļu sistēmas pasākumus kā, piemēram, atjauninātā Enerģijas nodokļu direktīva, kuras mērķis ir saskaņot ES politiku nodokļu un klimata jomā un stimulēt zaļās darījumdarbības modeļus, vienlaikus mazinot sociālo ietekmi. Turklāt ierosinātais oglekļa ievedkorekcijas mehānisms noteiks oglekļa cenu konkrētam importam, un tādējādi uzņēmumi un valdības citviet pasaulē tiks mudināti veikt pasākumus šajā virzienā. Atveseļošanas un noturības plānu īstenošana valstu līmenī ļaus īstenot zaļās reformas, kas palīdzēs novērst daļu no siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas deficīta. Vairākas dalībvalstis savos atveseļošanas un noturības plānos ir paredzējušas energoefektivitātes reformas, atjaunojamo energoresursu atļauju piešķiršanas procedūru atvieglošanu, atbalstu zaļajai pētniecībai un inovācijai vai nodokļu stimulus, kuru mērķis ir veicināt ilgtspējīgas mobilitātes modeļus.

Eiropa ir nolēmusi kļūt par pārveides līderi, lai izmantotu iespējas, ko sniedz vides aizsardzība un cīņa pret klimata pārmaiņām, kā arī iespējas digitālo tehnoloģiju jomā. Viens no svarīgākajiem pārmaiņu izvirzītajiem uzdevumiem ekonomikas un sociālās politikas ietvaros ir nodrošināt to, ka konkurētspējīgas ilgtspējas četras dimensijas savstarpēji pastiprina viena otru. ES atveseļošanas programmas pamatā arī turpmāk būs ilgtspējīga ekonomika, kas ļaus īstenot politiku, kuras ietvaros galvenā uzmanība tiek veltīta ilgtermiņa, iekļaujošai un taisnīgai pārejai visu ES iedzīvotāju un reģionu labā. Šajā kontekstā ir svarīgi atcerēties, ka konkurētspējīga ilgtspēja un noturība ir vienas monētas divas puses. Proti, kā norādīts 2020. gada stratēģiskās prognozēšanas ziņojumā, noturība ir spēja ne tikai izturēt un pārvarēt problēmas, bet arī veikt ilgtspējīgu, taisnīgu un demokrātisku pārkārtošanos.

Atveseļošanas un noturības mehānismam, kas ir daļa no tiešajiem ES reaģēšanas pasākumiem, kuru mērķis ir izkļūt no pandēmijas spēcīgākiem, būs centrāla loma, lai izveidotu noturīgu ES ekonomiku, kas ir sagatavota divējādās pārkārtošanās apstākļiem. Mehānisms, kas iestrādāts Eiropas pusgada procedūrā, kuras ietvaros tiek koordinēta ekonomikas un nodarbinātības politika, būs galvenais instruments, lai turpmākajos mēnešos un gados īstenotu atbilstošo politikas programmu. Atveseļošanas un noturības plānos paredzēto vērienīgo un savstarpēji pastiprinošo pasākumu plašā kopuma īstenošana būs ļoti svarīga, lai stimulētu saimniecisko darbību un panāktu taisnīgu un iekļaujošu zaļo un digitālo pārkārtošanos. Viena no mehānisma galvenajām inovatīvajām iezīmēm ir mehānisma uz sniegumu balstītais raksturs. Līdzekļi tiks izmaksāti, kolīdz dalībvalstis veiks saskaņotās investīcijas un reformas, par kurām dalībvalstis vienojušās savos plānos. Tas nodrošinās to, ka abu veidu pasākumi tiek īstenoti vienlaikus, novēršot esošos politikas trūkumus un problēmas un likvidējot šķēršļus investīcijām un ilgtspējīgākai un iekļaujošākai IKP izaugsmei.

Savienība ir nākusi klajā ar vērienīgu politikas programmu, lai virzītu ilgtspējīgu, taisnīgu un iekļaujošu atveseļošanu un padarītu ES ekonomiku noturīgāku pret satricinājumiem nākotnē, vienlaikus pārveidojot mūsu ekonomiku un sabiedrību atbilstoši divkāršās pārkārtošanās vērienam. Kopš pagājušā gadā pieņemtās gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas ir kļuvuši vērienīgāki Savienības zaļie, digitālie un sociālie mērķi, lai spētu risināt arvien pieaugošās problēmas, ar kurām mēs saskaramies. Komisija 2021. gada jūlijā iesniedza pirmo priekšlikumu kopumu “Gatavi mērķrādītājam 55 %”, ar ko klimata, enerģētikas, zemes izmantošanas, transporta un nodokļu politiku pielāgo tā, lai līdz 2030. gadam samazinātu siltumnīcefekta gāzu neto emisijas vismaz par 55 % – tas ir mērķis, kurš noteikts Eiropas Klimata aktā. Komisija ir pieņēmusi nulles piesārņojuma rīcības plānu, un tā turpinās īstenot savu Eiropas zaļā kursa programmu, lai aizsargātu, saglabātu un uzlabotu dabas kapitālu un atsaistītu IKP izaugsmi no dabas resursu izmantošanas. Turklāt Komisija 2021. gada septembrī Komisija ierosināja jaunu pārvaldības sistēmu, lai palīdzētu nodrošināt to, ka ES sasniedz savu mērķi – Eiropas sabiedrības un ekonomikas digitālo pārveidi. Priekšlikumā ir paredzēts sagatavot valstu stratēģiskos ceļvežus, lai sasniegtu katra digitālās desmitgades mērķa prognozēto trajektoriju, kā arī izstrādāt instrumentus, kuru nolūks ir paātrināt un veicināt digitālus daudzvalstu projektus. Lai novērstu pandēmijas negatīvās sekas un palīdzētu sasniegt augšupēju sociālo un ekonomisko konverģenci, kā arī stiprinātu Savienības virzību uz digitālu, zaļu un godīgu pārkārtošanos, Portu sociālajā samitā, kas notika 2021. gada maijā, tika apstiprināta kopīgā apņemšanās turpināt īstenot Eiropas sociālo tiesību pīlāru un atzinīgi novērtēti jaunie ES pamatmērķi attiecībā uz nodarbinātību, prasmēm un nabadzības mazināšanu. Priekšnosacījumi šo vērienīgo mērķu sasniegšanai ir stabila ekonomika, kas ļauj fokusēties uz ilgtermiņa politikas risinājumiem, un taisnīga pāreja tiem, kurus pārkārtošanās skars visvairāk.

Ekonomikas politikas koordinācija ir pakāpeniski pārorientēta uz to, lai liktu pamatus pārveidi nesošai un iekļaujošai atveseļošanai un lielākai noturībai. Saimnieciskā darbība aizvien lielākā mērā jāsaskaņo ar četrām konkurētspējīgas ilgtspējas dimensijām, t. i., vides ilgtspēju, ražīgumu, taisnīgumu un makroekonomikas stabilitāti. Šīs četras dimensijas nebūtu jāskata izolēti, jo tās pastiprina cita citu ar kopīgu mērķi, kas ir pāreja uz ilgtspējīgu, noturīgu un iekļaujošu ekonomikas modeli, kuru sekmē digitālo un zaļo tehnoloģiju plašāka izplatība un ieviešana, kas palīdzēs padarīt Eiropu par pārveides līderi. Tādēļ ar Eiropas ekonomikas, sociālo un vides politikas programmu būtu jānodrošina, ka valdības visos līmeņos, uzņēmumi, sociālie partneri un mājsaimniecības konsekventi palīdz sasniegt mūsu mērķus zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā, kā arī Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plānā noteiktos mērķus nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, vienlaikus nodrošinot mūsu ekonomikas stabilitāti un vienotā tirgus netraucētu darbību un gādājot par to, ka neviens netiek atstāts novārtā.

Eiropas panākumi Covid-19 vakcinācijas kampaņas izvēršanā un pandēmijas sociālekonomiskās ietekmes mazināšanā ir radījuši pamatu ilgtspējīgai atveseļošanai. Gandrīz trīs ceturtdaļas pieaugušo Eiropas iedzīvotāju tagad ir vakcinēti pilnībā, un šajā ziņā Eiropas Savienība ir viena no pasaules līderēm. Turklāt Eiropa ir piegādājusi pārējai pasaulei vairāk nekā 1 miljardu vakcīnu devu – tas ir vairāk nekā pašā Eiropas Savienībā piegādāto devu skaits. Viena no galvenajām politikas prioritātēm vēl aizvien ir vakcinācijas veicināšana – arī ņemot vērā vakcinācijas līmeņa lielās atšķirības gan dažādās dalībvalstīs, gan visā pasaulē. Ar bezprecedenta koordinēto politikas reakciju uz pandēmiju gan ES, gan valstu līmenī vienlaikus ir sekmīgi izdevies mazināt krīzes sociālekonomiskās sekas.

ES vērienīgās zaļās programmas pamatā ir sociālā dimensija. Zaļā pārkārtošanās pavērs milzīgas iespējas, jo tās gaitā tiks radītas darbvietas, nodrošināta inovācija un palielināta noturība pret satricinājumiem. Vienlaikus tā nozīmēs ievērojamas pārmaiņas, jo īpaši attiecībā uz visnelabvēlīgākajā situācijā esošajiem, kā arī attiecībā uz dažiem reģioniem un nozarēm, piemēram, ogļu ieguves reģioniem un nozarēm, ko skar rūpniecības pārkārtošanās un ar to saistītie pārstrukturēšanas procesi, kuri bieži vien izraisa darbvietu un ieņēmumu zudumu. Tādēļ Eiropas zaļā kursa mērķis ir nodrošināt nepieciešamo centienu taisnīgu sadalījumu, panākot to, ka savu ieguldījumu sniedz visas ekonomikas un sabiedrības nozares, un paredzot īpašus pasākumus tiem, kam tas vajadzīgs. Komisija ir ierosinājusi jaunu Sociālo klimata fondu, lai atbalstītu neaizsargātās mājsaimniecības ar zemiem un vidējiem ienākumiem, transporta lietotājus un mikrouzņēmumus, kurus visvairāk skartu oglekļa cenas ieviešana autotransporta un ēku jomā. Eiropas pusgada ietvaros mēs cieši uzraudzīsim sociālo ietekmi un vajadzības gadījumā ierosināsim mērķtiecīgus ieteikumus, lai nodrošinātu, ka neviens netiek atstāts novārtā. Prioritāte būs papildināmība ar pasākumiem, kas tiek atbalstīti ar Atveseļošanas un noturības mehānismu. Lai palīdzētu dalībvalstīm izmantot zaļās pārkārtošanās sniegtās iespējas un līdz minimumam samazināt no tās izrietošos sociālekonomiskos riskus, Komisija līdz gada beigām ierosinās Padomes ieteikumu par to, kā risināt ar klimatisko pārkārtošanos saistītos nodarbinātības un sociālos aspektus.

Pāreja uz tīru enerģiju ir mūsu labākā garantija pret enerģijas cenu izraisītiem satricinājumiem. Enerģijas cenu krasais pieaugums, ar kuru Eiropas Savienība patlaban saskaras un kuru galvenokārt veicina pieaugošais globālais pieprasījums pēc enerģijas un gāzes, rada lielas bažas visiem ES iedzīvotājiem, uzņēmumiem un ekonomikai kopumā. Enerģijas cenu kāpums salīdzinoši lielākā mērā ietekmē mājsaimniecības ar zemiem un zemiem līdz vidējiem ienākumiem, un tas var palielināt enerģētisko nabadzību. Komisija ir nākusi klajā ar pasākumu kopumu, lai saskaņotā veidā risinātu problēmas un mazinātu enerģijas cenu pagaidu pieauguma ietekmi. Īstermiņā ietekmi var palīdzēt samazināt laika ziņā ierobežots ārkārtas ienākumu atbalsts, kas paredzēts neaizsargātām mājsaimniecībām, pasākumi darījumdarbības aizsardzībai un mērķtiecīgi nodokļu samazinājumi. Runājot strukturālāk, svarīgi pasākumi, lai nākotnē nodrošinātu pieņemamas enerģijas cenas, ir energoefektivitātes uzlabojumi, enerģijas pieprasījuma elektrifikācija un turpmākas investīcijas atjaunīgajā un mazoglekļa enerģijā, kā arī atvieglojumi šādas enerģijas izmantošanā. Zaļā pārkārtošanās veicina vietējās, atjaunīgās enerģijas izmantošanu, samazinot mūsu atkarību no enerģijas avotiem ārvalstīs, vienlaikus palielinot energoefektivitāti un tādējādi samazinot mūsu vajadzību pēc enerģijas. Lai neapdraudētu investīciju veikšanu enerģētikas un rūpniecības nozaru zaļās pārkārtošanās procesā, ir ļoti būtiski novērst pēkšņa cenu kāpuma negatīvo ietekmi un nodrošināt enerģijas pieejamību par pieņemamām cenām, vienlaikus nesadrumstalojot Eiropas vienoto enerģijas tirgu.

Zaļās pārkārtošanās mērķis ir aizsargāt mūsu pārticību un labbūtību, vienlaikus radot iespējas. Investīcijas un reformas, kuru nolūks ir uz vietas samazināt gaisa, ūdens un augsnes piesārņojumu, ļaus ekonomikai ietaupīt ievērojamas izmaksas, piemēram, izmaksas, kas rodas veselības aprūpē, kā arī zaudētu darba dienu, ēku bojājumu un ražas zudumu dēļ. Vides infrastruktūras uzlabošana (piemēram, ūdens un atkritumu apsaimniekošanas jomā), bioloģiskās daudzveidības un dabisko ekosistēmu aizsardzība un atjaunošana, kā arī ilgtspējīgu pārtikas sistēmu nodrošināšana stiprinās mūsu noturību, radīs jaunas darījumdarbības iespējas un uzlabos sabiedrības veselību. Videi kaitīgu subsīdiju pakāpeniska atcelšana un ekonomikas instrumentu izmantošana, lai piemērotu principu “piesārņotājs maksā”, sniegs turpmākus stimulus un finansējumu zaļās pārkārtošanās procesam.

Digitalizācija var ievērojami veicināt zaļo pārkārtošanos. Zaļā un digitālā pārkārtošanās ir nesaraujami saistītas, un vienu nevar īstenot bez otras. Sabiedrības digitalizācija palīdzēs samazināt sabiedrības oglekļa pēdu, piemēram, efektīvāk izmantojot enerģiju un resursus. Vienlaikus digitālajām tehnoloģijām jākļūst tīrākām un energoefektīvākām. Atveseļošanas un noturības plānos ir ietverti vairāki pasākumi, kuru mērķis ir nodrošinātu resursu gudru un ilgtspējīgu izmantošanu, tostarp īstenojot digitālo tehnoloģiju zaļināšanu, kam cita starpā ir vajadzīga pienācīgu prasmju veidošana. Eiropas Savienībā arī izvērtē brīvprātīgus un obligātus pasākumus, kas var palīdzēt privātajam sektoram kļūt klimatneitrālam un izmantot atjaunojamos energoresursus, piemēram, tādus kā Eiropas zaļā digitālā koalīcija.

2.2Ražīgums

Iedzīvotāju labklājības nodrošināšana nākotnē būs ļoti atkarīga no Eiropas spējas palielināt ražīgumu un inovāciju. Tam būs vajadzīgs labi saskaņots reformu un privāto un publisko investīciju kopums, kas ir konkurētspējas un darbvietu izveides pamatā. Ražīguma pieaugums ir izšķirošs ekonomiskās labklājības, labbūtības un konverģences virzītājspēks ilgtermiņā. Tomēr pēdējās desmitgadēs ražīguma pieaugums Eiropas Savienībā ir palēninājies, un šī tendence turpinās. ES uzņēmumu spējai ieviest jaunas tehnoloģijas (it īpaši digitālās tehnoloģijas), paplašināt savu darbību un modernizēt savus ražošanas veidus būs izšķiroša nozīme šo uzņēmumu ražīguma un konkurētspējas uzlabošanā gan vienotajā tirgū, visur pasaulē. Tas ir atkarīgs no darbaspēka pārkvalifikācijas un prasmju pilnveides, lai varētu izmantot nākotnes vajadzībām atbilstošus ražošanas modeļus. Tas atkarīgs arī no tā, vai būs iespējamas reformas, ar kurām tiek izveidota sistēma, kas ir labvēlīga šādiem tehnoloģiskiem pielāgojumiem un inovācijai, piemēram, pētniecības un inovācijas politikas labāka koordinācija, zināšanu nodošanas un attīstīšanas stiprināšana un atbalsts tehnoloģiju izstrādei un ieviešanai uzņēmumos, jo īpaši MVU un jaunuzņēmumos. Šajā sakarā ļoti būtiski ir piesaistīt privātās investīcijas, izmantojot mērķtiecīgus publiskā atbalsta pasākumus.

Labi funkcionējošs vienotais tirgus, kurā tiek nodrošināta godīga un efektīva konkurence, pats par sevi ir būtisks ES ekonomikas ražīguma avots. Tehnoloģiskais progress vienotā tirgū izplatās ātrāk, un labi funkcionējoši un konkurētspējīgi produktu un pakalpojumu tirgi ir ļoti svarīgs ražīguma pieauguma virzītājspēks, jo šādi tirgi ļauj efektīvāk sadalīt resursus. Covid-19 krīze ir izgaismojusi to, cik būtiski ir vienotajā tirgū saglabāt personu brīvu pārvietošanos un preču, pakalpojumu un kapitāla brīvu apriti. Vienotā tirgus noturības stiprināšanai ļoti svarīgi būs konkrētie pasākumi, par kuriem paziņots ikgadējā ziņojumā par vienoto tirgu , piemēram, strukturāls risinājums četru brīvību nodrošināšanai turpmāku krīžu gadījumā (Vienotā tirgus ārkārtas instruments) un to potenciālo risinājumu analīze, kuru mērķis ir novērst konstatēto piedāvājuma deficītu. Svarīgi darījumdarbības vides un vienotā tirgus darbības faktori ir tiesiskuma ievērošana, jo īpaši neatkarīgas, kvalitatīvas un efektīvas tiesu sistēmas, kā arī efektīvas pretkorupcijas struktūras un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un krāpšanas apkarošanas regulējums. Papildus Eiropas pusgadam arī Komisijas ziņojums par tiesiskumu (vienā no saviem pīlāriem) pievēršas tiesu sistēmu darbībai.

Dalībvalstu atveseļošanas un noturības plānos ir paredzēts plašs reformu kopums, kuru mērķis ir uzlabot darījumdarbības vidi un veicināt digitālo un zaļo tehnoloģiju ieviešanu. Šīs reformas tiks papildinātas ar būtiskiem centieniem digitalizēt valsts pārvaldes un tiesu sistēmas stratēģiskos elementus. Šie centieni ir tieši saistīti ar konkrētām valstīm adresētiem ieteikumiem, kas iepriekšējos gados ir adresēti dalībvalstīm tādās jomās kā konkurenci veicinošu reformu īstenošana, dinamiskāka un pārredzamāka publiskā iepirkuma veidošana, tiesu sistēmas stiprināšana, efektivitātes palielināšana valsts pārvaldē, tostarp nodokļu administrācijā, tiesību aktu vienkāršošanas veicināšana, e-pārvaldes un e-tiesiskuma pakalpojumu turpmāka izstrāde un labi funkcionējoša maksātnespējas regulējuma veicināšana. Paredzams, ka šo reformu pilnīga īstenošana uzlabos darījumdarbības vidi visā Eiropas Savienībā, vienlaikus veicinot turpmāku digitālo inovāciju, kas pozitīvi ietekmēs ražīgumu. Tam būs plašāka pozitīva ietekme, piemēram, radot kvalitatīvas darbvietas un uzlabojot fiskālo stabilitāti.

Lai īstenotu digitālo pārkārtošanos, izšķiroša nozīme ir investīcijām progresīvu digitālo tehnoloģiju ieviešanā, kā arī pētniecībā un inovācijā. Salīdzinājumā ar citām jurisdikcijām Eiropas privātajā sektorā ir konstatējama ievērojama digitālo investīciju nepietiekamība. Pieņemto atveseļošanas un noturības plānu mērķis ir ieguldīt 117 miljardus euro digitālās pārkārtošanās jomā. Piemēram, atbalsts 17 miljardu euro apmērā ir vērsts uz digitālo inovāciju, pētniecību un inovāciju un progresīvām digitālajām tehnoloģijām, tostarp mākslīgā intelekta un superdatošanas attīstīšanai. Turklāt ievērojami līdzekļi ir paredzēti tam, lai atbalstītu sabiedrisko pakalpojumu digitālo pārkārtošanos (43 miljardi euro) vai uzņēmumu digitālo pārkārtošanos (24 miljardi euro); lielākā daļa no šiem līdzekļiem nāk par labu maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Vairākos plānos ir ietverti arī savienojamības pasākumi, piemēram, 5G tīklu izvēršana (13 miljardi euro). Paredzams, ka arī programmas ES kohēzijas politikas fondu ietvaros, kā arī citas ES budžeta programmas būtiski palielinās investīcijas digitālās pētniecības un inovācijas darbībās salīdzinājumā ar iepriekšējām programmām.

Šīs investīcijas tehnoloģijā jāpapildina ar investīcijām cilvēkos un prasmēs, it īpaši uzlabotās digitālajās prasmēs, ar izglītības un apmācības sistēmu reformām un ar prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas programmām. Digitālās pārkārtošanās paātrināšana ievērojami palielina pieprasījumu pēc digitālajām prasmēm. Prasmes zinātnes, tehnoloģijas, inženierzinātņu un matemātikas (STEM) jomā ir būtiskas, lai visā mūsu ekonomikā varētu izstrādāt un ieviest progresīvas digitālās tehnoloģijas. Lai nodrošinātu pietiekamu skaitu augsti kvalificētu speciālistu, ir jāpieliek lielākas pūles jauniešu, jo īpaši sieviešu un meiteņu, atbalstam. Tas būtu jādara vienlaikus ar to, lai palielinātu vismaz pamatlīmeņa digitālo un programmatūras prasmju izplatību visā sabiedrībā. Darbspējīgā vecuma cilvēkiem ir vajadzīga viegla piekļuve cenas ziņā pieņemamai un atbilstošai apmācībai, kas atbilst viņu vajadzībām pēc prasmēm. Tas ir svarīgi visās ekonomikas nozarēs un uzņēmumos, jo īpaši MVU. Digitālās prasmes ir arī svarīgs zaļās pārkārtošanās veicinātājs. Atveseļošanas un noturības mehānisms sniegs būtisku finansējumu prasmju attīstībai (pieņemtajos plānos paredzēts piešķirt 47 miljardus euro pasākumiem, ar kuriem atbalsta izglītību, apmācību un prasmes visās vecuma grupās), īpašu uzmanību veltot digitālajām prasmēm (20 miljardi euro).

Turklāt atbildīga piekļuve resursiem, resursu efektīva izmantošana un ražīgums ir svarīgi ne tikai vides labklājībai, bet arī ekonomiskajai labklājībai. Lai samazinātu patēriņa pēdu, Eiropas Savienībai jāpaātrina pāreja uz ekonomikas sistēmu, kurā resursi tiek izmantoti gudrākā un ilgtspējīgākā veidā. Pamatojoties uz vienoto tirgu un digitālo tehnoloģiju potenciālu, aprites ekonomika var stiprināt ES rūpniecisko bāzi un veicināt uzņēmumu izveidi un darījumdarbību MVU līmenī, vienlaikus stiprinot ES noturību un atvērto stratēģisko autonomiju. Savukārt sabiedrībai aprites ekonomika nesīs tādus ieguvumus kā kvalitatīvus, funkcionālus un drošus produktus, kas ir gan efektīvi, gan cenas ziņā pieņemami, kalpo ilgāk un kurus var atkalizmantot, salabot un kvalitatīvi reciklēt. Pateicoties dažādiem jauniem ilgtspējīgiem pakalpojumiem, modelim “produkti kā pakalpojumi” un digitālajiem risinājumiem, uzlabosies dzīves kvalitāte, radīsies inovatīvas profesijas un būs iespējams pilnveidot zināšanas un prasmes.

ES ekonomikas noturība ir atkarīga no stabilām piegādes ķēdēm. Rūpniecības stratēģijas un tās 2021. gada atjauninātās versijas ātra īstenošana ir ļoti būtiska, lai ierobežotu stratēģisko atkarību un mazinātu pagaidu vai pastāvīgus traucējumus starptautiskajās piegādes ķēdēs, caur kurām tiek nodrošināti būtiski resursi Eiropas rūpnieciskajām ekosistēmām. Eiropas Savienība ir nozīmīga globāla mēroga importētāja un eksportētāja, un tā lielā mērā ir atvērta tirdzniecībai un investīcijām. Traucējumi globālajās piegādes ķēdēs, piemēram, tie, ar kuriem Eiropas Savienība saskaras mikroshēmu un konkrētu izejvielu jomā, ietekmē dažādas rūpnieciskās ekosistēmas, tostarp tādas procikliskas nozares kā autobūves un būvniecības nozare. Traucējumi piegādes ķēdēs negatīvi ietekmē uzņēmumu ražīguma līmeni, nodarbinātību, apgrozījumu un to izveides un slēgšanas rādītājus, un tie var ietekmēt ES spēju reaģēt uz veselības krīzi. Lai sasniegtu ES vērienīgākos mērķus zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā, ir vajadzīga politikas maiņa ar nolūku novērst gan pašreizējo, gan nākotnē iespējamo stratēģisko atkarību no tiem ražojumiem un tehnoloģijām, kas būs Eiropas industriālās pārveides pamatā, tādējādi arī novēršot fundamentālas bažas par piegādes drošību. Komisija nāks klajā ar Eiropas Mikroshēmu aktu, lai labāk koordinētu ES centienus pētniecībā un pusvadītāju projektēšanā un atvieglotu šo pusvadītāju ražošanu Eiropā.

2.3Taisnīgums

Taisnīgumam ir jābūt atveseļošanas centrā pēc Covid-19 pandēmijas izraisītās lejupslīdes. Krīze ir nevienmērīgi ietekmējusi dažādas iedzīvotāju grupas, nozares un reģionus. Konkrētāk, nesamērīgi tika skarti jaunieši un mazkvalificēti darba ņēmēji, kā arī migrantu izcelsmes darba ņēmēji. Sievietes un vīrieši ir tikuši ietekmēti atšķirīgi. Pagaidu atbalsta instruments bezdarba risku mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE)ir sekmīgi palīdzējis novērst pandēmijas negatīvās ekonomiskās un sociālās sekas. Ekonomikai atveseļojoties, mēs, visticamāk, konstatēsim turpmākas izmaiņas attiecībā uz darbvietu sadali. Pandēmija ir izraisījusi vai paātrinājusi tendences, saskaņā ar kurām mainās pieprasījums, patēriņa ieradumi un darījumdarbības modeļi. Visā ekonomikā tiek radītas jaunas darbvietas, savukārt citas darba funkcijas kļūst mazāk pieprasītas. Tas nozīmē, ka dažās dalībvalstīs un nozarēs lielā apmērā norisinās pāreja no viena darba uz citu un atkal tiek konstatēts darbaspēka trūkums. Šajā sakarā lielāka uzmanība būtu jāpievērš tam, lai uzlabotu darba tirgus spēju prognozēt pārmaiņas un pielāgoties tām, vienlaikus gādājot par to, ka neviens netiek atstāts novārtā. Nodokļu atvieglojumu reformas var palīdzēt mazināt nevienlīdzību un veicināt līdzdalību darba tirgū.

Covid-19 pandēmijai bija asimetriska ietekme uz Eiropas reģioniem to atšķirīgās ekonomiskās specializācijas dēļ. Reģioni, kas ir atkarīgi no tūrisma, ir tikuši īpaši skarti, taču būtiski ietekmēti ir arī citi pakalpojumi, kuros liela nozīme ir cilvēku kontaktiem. Citas nozares tika skartas mazāk, taču arī tajās tika konstatēta darbības apmēra samazināšanās, jo īpaši ražošanā un būvniecībā. Nostrādāto stundu skaits 2019.–2020. gadā visvairāk samazinājās Grieķijā, Spānijā, Portugālē un Itālijā, jo īpaši reģionos ar lielu tūrisma īpatsvaru ekonomikā. Visbeidzot, ekonomiski attīstītāki ES reģioni tika skarti mazāk nekā ekonomiski mazāk attīstīti reģioni un pārejas reģioni.

Raugoties nākotnē, jāatzīmē, ka labi izstrādāta un efektīva aktīva darba tirgus politika apvienojumā ar pienācīgu atbalstu, kas paredzēts valstu nodarbinātības dienestiem un sociālās aizsardzības sistēmām, būs ļoti būtiska, lai palīdzētu darba ņēmējiem zaļās un digitālās pārkārtošanās laikā. Šajā sakarā Komisijas ieteikumā par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai (EASE) ir uzsvērts, cik svarīgi ir izstrādāt un īstenot saskaņotas rīcībpolitikas, tostarp uz darbā pieņemšanu un profesionālajām pārmaiņām vērstus stimulus, prasmju pilnveidi un pārkvalifikāciju, kā arī valstu nodarbinātības dienestu lielāku atbalstu. Pienācīga uzmanība būtu jāpievērš jauniešiem, kurus Covid-19 pandēmija ir skārusi īpaši smagi. Būtu jārisina arī ieilgušas problēmas, kas saistītas ar darbaspēka novecošanu un sieviešu un personu ar invaliditāti līdzdalību darba tirgū.

Jāpastiprina izglītības, apmācības un prasmju kā sociālās iekļaušanas un ekonomikas izaugsmes noteicošo faktoru loma, ņemot vērā divējādās pārkārtošanās radītos izaicinājumus un iespējas. Covid-19 krīze izraisīja traucējumus, kas daļēji bija saistīti ar nevienlīdzīgu piekļuvi mācībām tiešsaistē, un tai bija negatīva ietekme uz skolēnu garīgo veselību. Tam var būt ilgtermiņa sekas, tostarp zems pamatprasmju līmenis un neoptimāli izglītības rezultāti, un tas tādēļ saasina nevienlīdzību, kas jau tagad ir izglītībā. Dalībvalstīm būs jāpastiprina centieni uzlabot mācību rezultātus savās izglītības un apmācības sistēmās. Vienlaikus būtu jāveicina mūžizglītība, lai novērstu esošās un gaidāmās prasmju neatbilstības problēmas, jo īpaši tās, kas saistītas ar divējādo pārkārtošanos; tas panākams, ievērojami palielinot pieaugušo līdzdalību prasmju pilnveidē un pārkvalifikācijā. ES mērķu sasniegšana izglītības, apmācības un prasmju pilnveidošanas jomā sekmēs digitālās un zaļās pārkārtošanās panākumus novērsīs ar to saistītās problēmas attiecībā uz prasmju pielāgošanas vajadzībām. Konkrēti, būs vajadzīgas reformas, lai samazinātu nevienlīdzību izglītības jomā, novērstu atšķirības starp pilsētām un laukiem (tostarp digitālās savienojamības jomā), samazinātu priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas un nesekmības risku un nodrošinātu prasmju pilnveides iespējas visiem pieaugušajiem neatkarīgi no viņu kvalifikācijas līmeņa. Tikpat svarīga ir lielāka augstskolu loma augstākās izglītības kvalitātes un nozīmīguma darba tirgū uzlabošanā un iekļaušanas, daudzveidības un dzimumu līdztiesības veicināšanā.

Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai ir izšķiroša nozīme, lai panāktu augšupēju sociālo un ekonomisko konverģenci. Komisijas rīcības plānā sociālo tiesību pīlāra īstenošanai tika ierosināti jauni ES mērķrādītāji attiecībā uz nodarbinātību, prasmēm un nabadzības samazināšanu līdz 2030. gadam, kā arī pārstrādāts sociālo rezultātu pārskats, kura nolūks ir integrēt minētos mērķrādītājus Eiropas pusgadā. Priekšlikumā par 2022. gada vienoto nodarbinātības ziņojumu, kas ir daļa no šā rudens paketes, lielāka uzmanība ir veltīta pīlāra principiem, un tā analīzē ir integrēti pārstrādātā sociālo rezultātu pārskata ES pamatmērķi un pamatrādītāji 2030. gadam. Ziņojums liecina par to, ka atlabšana darba tirgū nepārprotami notiek, taču tajā arī brīdināts par gaidāmo darbaspēka trūkumu, kā arī par pastāvīgi zemiem jauniešu un sieviešu nodarbinātības rādītājiem. Atveseļošana, kā arī zaļā un digitālā pārkārtošanās palielina varbūtību, ka dažas darbvietas netiks atjaunotas, tāpēc ir svarīgi atbalstīt pāreju no vienas darbavietas uz citu, jo īpaši aktīvas darba tirgus politikas un prasmju pilnveides un pārkvalifikācijas pasākumu ziņā. Ziņojumā arī uzsvērts, cik svarīgas ir spēcīgas sociālās aizsardzības sistēmas, kas lielākajā daļā dalībvalstu palīdzēja mazināt mājsaimniecību ienākumu sarukumu un saglabāt stabilu to cilvēku īpatsvaru, kuriem draud nabadzība vai sociālā atstumtība.