PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES

IEVADS

5.1. Šajā nodaļā aplūkoti Palātas konstatējumi par politikas grupu “Lauksaimniecība un dabas resursi”, kurā ietilpst šādas politikas jomas: 05. Lauksaimniecība un lauku attīstība, 07. Vide, 11. Zivsaimniecība un jūrlietas un 17. Veselība un patērētāju aizsardzība. 2007. gadā saistības bija 53 253 miljoni EUR, bet maksājumi bija 51 044 miljoni EUR (1). Maksājumu sadalījums politikas jomās sniegts 5.1. grafikā . Sīkāka informācija par gada tēriņiem izklāstīta šā pārskata I pielikumā . Šie izdevumi galvenokārt ietilpst finanšu shēmas kategorijā “Dabas resursu saglabāšana un apsaimniekošana” (2). Revīzijas rezultāti par Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (LVGF) Virzības nodaļas 2007. gada izdevumiem (3 449 miljoni EUR) 2000.–2006. gada programmu posmā ir sniegti šā pārskata 6. nodaļā – Kohēzija.

5.2. Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības budžeta izpildi kopumā atbild Komisija. Gandrīz visu lauksaimniecības un lauku attīstības izdevumu pārvaldība ir dalīta. Citās jomās budžeta apropriāciju izlietojumu pārvalda tieši vai netieši centralizēti, izņemot Eiropas Zivsaimniecības fondu, ko pārvalda dalīti, pamatojoties uz daudzgadu programmām. 5.2. Kopienas tiesību aktos ir paredzēta visaptveroša lauksaimniecības izdevumu pārvaldības un kontroles sistēma, kura ir balstīta uz četriem savstarpēji papildinošiem līmeņiem: a) obligāta administratīva struktūra dalībvalstu līmenī, kuras centrā atrodas akreditētas maksājumu aģentūras; b) detalizētas kontroles un preventīvu sankciju sistēmas; c) ex-post kontroles, ko neatkarīgas revīzijas iestādes veic saistībā ar maksājumu aģentūru gadu pārskatiem un to iekšējās kontroles procedūru darbību, un ex-post kontroles, ko īpašas nodaļas veic saistībā ar atbalsta pasākumiem, kas nav integrētās administrācijas un kontroles sistēmas ietvertie tiešie maksājumi; d) grāmatojumu noskaidrošana, ko veic Komisija (gan ikgadējā finanšu noskaidrošana, gan daudzgadu atbilstīguma noskaidrošana). Šie četri līmeņi kopā ir pamats, lai Komisija gūtu pietiekamu pārliecību par pakārtoto darījumu likumības un pareizības kļūdu riska efektīvu pārvaldību lauksaimniecībā.

Politikas grupas “Lauksaimniecība un dabas resursi” raksturojums

5.3. Vienotā maksājuma shēmu (VMS), kuru finansē Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds, ieviesa, lai pārtrauktu lauksaimniecības produkcijas sasaisti ar maksājumiem lauksaimniekiem (“atdalīšana”). Lai atbilstu vienotā maksājuma shēmai, lauksaimniekiem vispirms jāiegūst “tiesības”. Katra lauksaimnieka tiesību skaitu un vērtību aprēķināja valstu iestādes atbilstoši kādam no modeļiem, kas paredzēti ES tiesību aktos (3). Katras tiesības līdz ar vienu hektāru atbilstīgas zemes, ko deklarējis lauksaimnieks un kas uzturēta labā lauksaimniecības un vides stāvoklī (LLVS), vismaz līdz 2013. gadam ir pamats maksājumam saskaņā ar VMS. Laika gaitā VMS nozīme ir palielinājusies un tagad šī shēma aptver 55 % no izdevumiem (28 199 miljoni EUR) salīdzinājumā ar 12 % (6 260 miljoniem EUR) izdevumu, kas attiecas uz tiešajiem saistītajiem maksājumiem, un 10 % izdevumu (4 869 miljoniem EUR) intervences pasākumiem lauksaimniecības tirgos. To piemēro 17 dalībvalstīs, un paredzēts, ka pārējās desmit dalībvalstīs (4) šo maksājuma shēmu izmantos 2010. gadā un turpmāk.

5.4. Tiešos saistītos maksājumus finansē Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds. Līdz ar VMS ieviešanu lielākā daļa lauksaimnieku maksājumus saņem neatkarīgi no faktiski saražotā daudzuma. Tomēr, lai izvairītos no ražošanas pārtraukšanas, dažas atbalsta shēmas (5) ir vai arī var būt (6) saistītas ar saražotā daudzumu. Šo atbalsta maksājumu summas samazinās, jo VMS piemēro plašākam produktu klāstam un lielākam dalībvalstu skaitam.

5.5. Intervences pasākumus lauksaimniecības tirgos finansē Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds. Galvenie pasākumi ir intervences krājumu uzglabāšana un eksporta kompensācijas. Pēdējos gados izdevumi šajā jomā ir strauji samazinājušies politikas izvēles dēļ saistībā ar nesenajām KLP reformām, kā arī tāpēc, ka ir palielinājies pieprasījums pēc lauksaimniecības produktiem un augušas to cenas.

5.6. Lauku attīstības izdevumus finansē Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA), un tajos ietverti tēriņi daudziem pasākumiem, piemēram, agrovides shēmām, kompensācijām par lauksaimniecību mazāk labvēlīgās teritorijās, ieguldījumiem lauku saimniecībās un lauku teritoriju infrastruktūrā.

5.7. Ar vidi, zivsaimniecību un jūras lietām, kā arī veselības un patērētāju aizsardzību saistītos izdevumus Komisija pārvalda tieši, izmantojot īpašas kontroles sistēmas. Šajos izdevumos ietverti tēriņi vides un patērētāju aizsardzībai, dzīvnieku labturības pasākumiem, kā arī tēriņi saistībā ar starptautiskajiem zvejas nolīgumiem un Eiropas Zivsaimniecības fondu.

ĪPAŠAIS IZVĒRTĒJUMS SAISTĪBĀ AR TICAMĪBAS DEKLARĀCIJU

Revīzijas tvērums

5.8. Lai iegūtu pārliecību par ES pārskatiem pakārtoto darījumu likumību un pareizību, Palāta pārbaudīja vienotu statistiski reprezentatīvu 196 darījumu paraugu, kas aptvēra visus šajā nodaļā minētos izdevumus (sk. 5.1. punktu).

5.9. Saistībā ar pārraudzības un kontroles sistēmu vērtēšanu Palāta veica plašu revīziju par VMS tiesību noteikšanu un ar to saistītajiem maksājumiem visās dalībvalstīs, kurās piemēro VMS, izņemot Slovēniju un Maltu. 2007. gadā Palāta pārbaudīja vienotā maksājuma shēmai piemērojamo pārraudzības un kontroles sistēmu ticamību izvēlētajās maksājumu aģentūrās Somijā, Francijā, Grieķijā, Nīderlandē, Itālijā, Portugālē, Zviedrijā, Spānijā (Andalūzijā) un Apvienotajā Karalistē (Anglijā) (7).

5.10. Palāta pārbaudīja arī tiešo saistīto maksājumu pārraudzības un kontroles sistēmas sešās dalībvalstīs (8). Atkarībā no shēmas lauku saimniecībās uz vietas pārbaudot obligāto 5 % paraugu atlasīto pieprasījumu, revīzijā pārbaudīja administratīvo pārbaužu darbību attiecībā uz visiem pieprasījumiem un šo pieprasījumu atlasi un izpildi maksājumu aģentūrās. Turklāt Palātas revidenti atkārtoti veica vairākas pārbaudes uz vietas.

5.11. Palāta izvērtēja arī apliecinātājiestāžu sniegtos apliecinājumus un sagatavotos ziņojumus, kā arī maksājumu aģentūru direktoru ticamības apliecinājumus un ar tiem saistītos apliecinātājiestāžu atzinumus par 34 maksājumu aģentūrām. Citām piecām aģentūrām, kuru apliecinājumi bija ar piezīmēm, pārbaudīja šo piezīmju pamatojumu. Palāta apmeklēja četras apliecinātājiestādes, lai izvērtētu šo iestāžu darba apjomu un kvalitāti. Papildus tam Palāta pārbaudīja trīs 2007. gadā pieņemtos atbilstīguma lēmumus (9).

Pakārtoto darījumu likumība un pareizība

5.12. Pamatojoties uz sava revīzijas darba rezultātiem, Palāta secina, ka šai politikas grupai pakārtotajos darījumos kopumā ir būtisks likumības un/vai pareizības kļūdu līmenis. Veicot revīziju, Palāta konstatēja, ka dažādās politikas jomās kļūdu sastopamība un ietekme maksājumos bija atšķirīga. Palāta atkārtoti uzsver, ka lauku attīstības izdevumos ir jo īpaši daudz kļūdu, un norāda uz to, ka vispārēja atruna lauksaimniecības ģenerāldirektora gada darbības pārskatā saistībā ar šiem izdevumiem nozīmē šā fakta atzīšanu. 5.13. Kļūdas bija 61 no 196 revidētajiem darījumiem. Aptuveni divas trešdaļas kļūdu (40) tika atzītas par nopietnām. Darījumos bija būtisks kļūdu skaits attiecībā uz izdevumu atbilstīgumu, precizitāti vai rašanos, un līdz ar to kopējā kļūdu koeficienta aplēstā vērtība svārstījās no 2 % līdz 5 %. Šī aplēse ievērojami neatšķiras no iepriekšējā gadā iegūtās, taču tajā nav ņemtas vērā dažas nopietnas kļūdas, kuras skaitļos nebija izsakāmas. Palātas pārbaudītajos lauku attīstības darījumos kļūdas bija sastopamas ievērojami biežāk nekā ELGF finansētajos darījumos, kurus Palāta pārbaudīja. Lauku attīstība veido neproporcionāli lielu daļu kopējā kļūdu koeficientā. Palātas aplēses liecina, ka ELGF izdevumos kļūdu koeficienta vērtība ir nedaudz mazāka par 2 %. Turpmāk minētie piemēri raksturo galveno konstatēto kļūdu veidu. 5.12.–5.13. Komisija cenšas nodrošināt, lai uzraudzības un kontroles sistēmas būtu efektīvas kļūdu atklāšanā un labošanā, pienācīgi ņemot vērā uz vietas veicamo pārbaužu izmaksas un ieguvumus no tām. Attiecībā uz lauksaimniecību un lauku attīstību Komisija uzsver Palātas konstatējumu, ka kopējais kļūdu līmenis, visticamāk, būtiski neatšķiras no pagājušā gada, kā ziņots tās 2006. gada ticamības deklarācijā. No dalībvalstīm saņemtā kontroles statistikas informācija arī liecina, ka kļūdu līmenis, kas konstatēts galasaņēmēju līmenī ELGF darbības jomās, kas veido aptuveni 85 % no kopējiem lauksaimniecības un lauku attīstības izdevumiem, ir zem būtiskuma sliekšņa. Komisija piekrīt Palātas viedoklim, ka lauku attīstības izdevumos, jo īpaši saistībā ar agrovides pasākumiem, ir lielāks kļūdu biežums nekā ELGF izdevumos. Lai arī dalībvalstis pēc Komisijas skaidri izteikta lūguma pirmo reizi iesniedza statistiku par detalizētajām kontrolēm, šie dati ir nepilnīgi, un apliecinātājiestādes tos vēl nav pārbaudījušas un apstiprinājušas. Šā iemesla dēļ Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD ģenerāldirektors 2007. gada darbības pārskatā iekļāva atrunu attiecībā uz lauku attīstību un gaida turpmākas apspriedes par pieļaujamo kļūdu līmeni ar dažādām iestādēm. Izdevumi lauksaimniecībai un lauku attīstībai 2007. gadā, kurus, iespējams, ar turpmākiem lēmumiem par atbilstību izslēgs no Kopienas finansējuma, tiek lēsti 439 miljonu euro apmērā, kopā ar 152 miljoniem euro, kas atgūti no galasaņēmējiem (10). Kā aprakstīts 2007. gada darbības pārskatā, Veselības un patērētāju aizsardzības ĢD ir pārliecināts, ka tā darījumos nebūs būtisks likumības un pareizības kļūdu līmenis, ņemot vērā, ka atlikušo kļūdu biežums ir 1,6 % un tādējādi zem 2 % būtiskuma sliekšņa. Kā aprakstīts Vides ĢD 2007. gada darbības pārskatā, kontroles sistēmas un trūkumu noteikšanas mehānismi tiek nepārtraukti attīstīti un vajadzības gadījumā tiek papildināti. Ar šiem trauksmes mehānismiem nav konstatēti nekādi trūkumi, kļūdas vai risks, ko varētu uzskatīt par nozīmīgiem un kā rezultātā varētu tikt ieviestas atrunas atbilstoši gada darbības pārskata apkārtrakstā sniegtajām būtiskuma kritēriju pamatnostādnēm, izņemot ex-post revīzijas, kur revidentu, kas veic ex-post revīzijas, ieteiktā iekasēšanas rīkojumu līmeņa un to skaita regulāras palielināšanās pēdējos gadus rezultātā ir ieviesta atruna saistībā ar izdevumiem, ko deklarējuši pasākumu dotāciju saņēmēju, jo būtiskuma līmenis tika pārsniegts par 0,6 %.

5.14. Saistībā ar Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu Palātas izvēlētajā revīzijas paraugā konstatēja šādas kļūdas: 5.14. Lai arī pārbaudītajiem darījumiem ir jāpārstāv visa politikas grupa, konstatētās kļūdas ne vienmēr ļauj izdarīt secinājumus par individuālā atbalsta darbību. Komisija un iesaistītās dalībvalstis tikai daļēji piekrīt turpmāk tekstā uzskaitītājām Palātas konstatētajām kļūdām.

a) VMS: lauksaimnieki pieprasīja izmaksāt nepamatoti lielus līdzekļus un/vai tiesības bija aprēķinātas nepareizi, un tā rezultātā bija veikti nepareizi maksājumi; a) Komisijas dienestu veiktā revīzija parādīja, ka kopumā tiesību aprēķināšana tika veikta saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem un administratīvās un uz vietas veiktās pārbaudes kopumā darbojas labi. Problēmas izskatīs atbilstīguma noskaidrošanas laikā. Attiecībā uz maksājumiem, kas izriet no kļūdainiem tiesību piešķīrumiem, spēka esošā regula paredz, ka lauksaimnieks konkrēto summu neatmaksā, ja kļūdu saistībā ar tiesību piešķīrumu ir pieļāvušas attiecīgās valsts pārvaldes iestādes un attiecīgais lauksaimnieks šo kļūdu nebūtu varējis pienācīgi konstatēt. Komisija uzskata, ka atbilstīguma noskaidrošana ir labs instruments, lai segtu fondam pastāvošo risku, vienlaicīgi ievērojot lauksaimnieku tiesisko paļāvību.

b) VMS: pārmaksājumi dažiem atbalsta pieprasītājiem olīveļļas nozarē, jo tiem papildu tiesības piešķīra no valsts rezerves, ja tie citādi nevarēja saņemt šīs tiesības (Spānija). Pārbaudītajam saņēmējam izmaksāja ievērojami lielākus līdzekļus salīdzinājumā ar summu, kuru vidēji maksāja atsauces periodā (1999.–2002. g.), taču viņš neatbilda ieguldījumu kritērijiem programmā, kurā viņam piešķīra papildu tiesības; b) Komisija, balstoties uz pašas veiktajām revīzijām, bija informēta par Palātas konstatētajām kļūdām šai saistībā, un to atbilstīgums jau tiek noskaidrots.

c) VMS: Pārskatā par 2006. finanšu gadu (11) Palāta norādīja uz to, ka Grieķijā, Spānijā un Itālijā olīvu audzēšanas ģeogrāfiskās informācijas sistēmas dati, nebija ne pilnīgi, ne arī ticami un varētu būt ietekmējuši olīveļļas ražošanas atbalsta shēmas integrēšanu šajā sistēmā. Šīs nepilnības arvien pastāv Itālijā un Grieķijā, kur četros no pieciem pārbaudītajiem darījumiem bija kļūdas, un dažu kļūdu rezultātā izmaksāja ievērojami lielākus līdzekļus; c) Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, jau ir sākusi atbilstīguma noskaidrošanu attiecībā uz sistemātiskiem trūkumiem Grieķijas kontroles sistēmā, tostarp piešķīrumu aprēķināšanu (12). Olīvu audzēšanas ģeogrāfiskās informācijas sistēmas (ĢIS) datus izmanto tikai kā saskaņotības pārbaudi pirms maksājumu piešķiršanas olīveļļas ražošanai. Tā kā piešķirto tiesību pamatā ir maksājumi olīveļļas ražošanai, nepastāv tiešas saiknes starp ĢIS un piešķirto tiesību vērtību. Tiesības ir pareizas un likumīgas, ja tās ir aprēķinātas, pamatojoties uz atsauces periodā samaksāto summu (13). Palātas sistēmas revīzijā par tiesību noteikšanu Grieķijā tika secināts, ka olīveļļas sektorā piešķirtās tiesības ir tikušas sistemātiski novērtētas par zemu.

d) tiešie saistītie maksājumi: konstatēja ievērojamus pārmaksājumus platību atšķirību dēļ riekstu un žāvēto vīnogu jomā (Spānijā un Grieķijā). un vienā gadījumā atklāja lielas, neizskaidrojamas atšķirības starp lauksaimnieka reģistrā esošo aitu skaitu, par kuru maksāja ES atbalstu, un faktiski konstatēto aitu skaitu (Spānija); d) Atbalsta shēmas žāvētajām vīnogām ieviešana Grieķijā tiek atkārtoti un nepārtraukti pakļauta atbilstīguma noskaidrošanas procedūrām.

e) citas shēmas (nav saistītas ar integrēto administrācijas un kontroles sistēmu jeb IAKS): kļūdas attiecas uz nelikumīgiem atskaitījumiem no maksājumiem lauksaimniekiem (14), procentu neiekasēšanu par parādiem (vairākās dalībvalstīs), nepilnībām eksporta kompensāciju pārbaudēs (Portugāle) un rīsu iztrūkumu valsts rezervē (Grieķija). e) Komisija un iesaistītā dalībvalsts nepiekrīt Palātas viedoklim, ka atskaitījumi no lauksaimniekiem veiktajiem maksājumiem bija nelikumīgi. Attiecībā uz eksporta kompensācijas lietu Komisija atzīmē, ka darījumu neietekmēja kvantitatīvās kļūdas.

5.15. Saistībā ar lauku attīstības darbībām Palāta konstatēja šādas kļūdas: 5.15.

a) agrovides shēmas: deviņos gadījumos no trīspadsmit pārbaudītajiem lauksaimnieki neizpildīja visus atbilstīguma nosacījumus (Francija un Īrija); a) Daudzas kļūdas ar būtisku finansiālo ietekmi attiecas uz uzskaiti par nitrātu koncentrācijas samazināšanu saimniecību nevis zemes gabalu līmenī un pastāvīgu žogu ūdensceļu aizsardzībai neesamību. Attiecībā uz pēdējo jautājumu par žogiem Komisija uzskata, ka pasākuma mērķi, t. i., nepieļaut dzīvnieku pārvietošanos, var panākt arī ar pārvietojamiem žogiem.

b) procentu likmju subsīdijas: esošās procedūras nenodrošina pietiekamu revīzijas izsekojamību, un tāpēc nav iespējams pārbaudīt ES subsīdiju maksājumu pareizību galasaņēmējiem (Francija); turklāt, aprēķinot maksājumu pieprasījumus Komisijai, nav ņemti vērā dalībvalstu veiktajās pārbaudēs konstatētie pārkāpumi, un tādēļ deklarēti nepamatoti izdevumi, kuri atlīdzināti no ES budžeta līdzekļiem. b) Komisija ir informēta par Palātas norādīto jautājumu un atzīst procentu likmju subsīdiju shēmas pareizas finanšu vadības un pietiekamas revīzijas izsekojamības svarīgumu. Tā izskata šo jautājumu kopā ar Francijas iestādēm, tostarp vajadzības gadījumā saistībā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru.

5.16. Attiecībā uz vidi, zivsaimniecību un veselības un patērētāju aizsardzību pārbaudītajos darījumos atklāja šādas kļūdas: 5.16.

a) ar LIFE instrumentu finansētajos projektos bija ietverti neatbilstīgi izdevumi; a) Šādus neatbilstīgus izdevumus var konstatēt, vienīgi veicot galīgo maksājumu vai ex-post revīziju.

b) uzrādīti nepietiekami dokumenti par to, ka rēķinos norādītie darbi ir patiešām veikti (Spānija); b) Šādas kļūdas var konstatēt, vienīgi veicot ex-post revīziju.

c) kādai slimības izskaušanas programmai maksājumi bija veikti bez pietiekamiem apliecinošiem dokumentiem, turklāt nebija ievērots atbilstīgo izmaksu maksimālais lielums katrai pārbaudei un nebija veiktas ieteiktās tehniskās pārbaudes (Vācija). c) Nesen tika pieņemts Komisijas lēmums (15), ar kuru stiprina finanšu pārskata prasības (16). Komisija uzskata, ka minētais maksimālais lielums ir Elisa (17) pārbaudē piemērotais maksimālais lielums, kas ir ieviests dalībvalstu līmenī. Komisija nepiekrīt Palātas interpretācijai, ka tas būtu jāattiecina uz katru atsevišķu pārbaudi. Lai arī iesaistītā dalībvalsts bija tiesīga saņemt 50 % finansējuma attiecīgajai programmai, faktiskajai finansējuma summai ar Komisijas lēmumu tika noteikts maksimālais apmērs, kas ir ievērojami zemāks par aprēķināto pieprasījumu. Tika veikta ierosinātā pārbaude (lai izvairītos no testa izmaksu divkāršējas apmaksas starp izkaušanas un neparedzēto gadījumu programmu), un uzreiz tika konstatēts, ka šīs izmaksas nebija atbilstīgas saskaņā ar neparedzēto gadījumu programmu. Tādējādi nebija vajadzīgas papildu padziļinātās pārbaudes.

Pārraudzības un kontroles sistēmu novērtējums

Politikas joma “Lauksaimniecība un lauku attīstība”

5.17. Lauksaimniecības un lauku attīstības izdevumiem piemēro dalīto pārvaldību un šādas galvenās kontroles sistēmas: a) pieprasījumu un maksājumu pārbaudes atbilstoši integrētajai administrācijas un kontroles sistēmai jeb IAKS (18); b) specifiskas nozaru pārbaudes, piemēram, lauku attīstības jomā; c) fiziskas pārbaudes lauksaimniecības produktiem, kurus eksportē saskaņā ar ES subsidēto eksporta programmu (19); d) tirdzniecības dokumentu sīka pārbaude pēc maksājuma veikšanas tirgotāju un lauksaimniecības produktu pārstrādātāju telpās (20); e) grāmatojumu noskaidrošanas procedūra, kuru Komisija veic ex post (sk. 5.39. punktu). 5.17. Skatīt uz 5.2. punktu sniegto atbildi.

5.18. IAKS ietver divas dalībvalstu līmenī revidētās galvenās shēmas, proti, VMS un tiešos saistītos maksājumus. Atsevišķi elementi ir raksturīgi katrai konkrētajai shēmai, bet daži no tiem ir kopīgi abām. Dalībvalstis atbild arī par īpašo noteikumu piemērošanu tādās jomās kā lauku attīstība (dažus no elementiem kontrolē arī ar IAKS), eksporta kompensācijas un ex post detalizētas maksājumu pārbaudes. Komisija atbild par grāmatojumu noskaidrošanu, kuras mērķis ir precizēt summas, kas galīgi ieskaitāmas ES budžetā. Palātas vērtējums par katru no šīm kontroles sistēmām ir izklāstīts 5.19.–5.49. punktā.

Integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS)

5.19. Katrā dalībvalstī IAKS veido datubāze par saimniecībām un atbalsta pieprasījumiem, lauku identifikācijas un dzīvnieku reģistrācijas sistēmas saistīto piemaksu gadījumā, kā arī reģistrs par tiesībām saņemt maksājumus tajās dalībvalstīs, kuras īsteno vienotā maksājuma shēmu, kas ir jauna IAKS sastāvdaļa. Sistēma paredz vairākas atbilstīguma pārbaudes: visu atbalsta pieprasījumu administratīvo pārbaudi, savstarpējās atbilstības pārbaudi ar datubāzēm, lai novērstu dubultus pieprasījumus par to pašu zemi un/vai dzīvniekiem, un minimālo 5 % likmi lauku saimniecību inspekcijām uz vietas, kuras veic maksājumu aģentūras.

5.20. Ja ir ievadīti precīzi un ticami dati un sistēma ir pienācīgi ieviesta, IAKS efektīvi ierobežo nelikumīgu izdevumu risku. Tādējādi IAKS ir galvenais pārvaldības un kontroles instruments: — vienotā maksājuma shēmai (VMS) (sk. 5.21.–5.26. punktu), — tiešajiem saistītajiem maksājumiem (sk. 5.27. un 5.28. punktu), — kopējiem elementiem (sk. 5.29. un 5.30. punktu). Pēc jaunu atbalsta shēmu iekļaušanas VMS pašlaik IAKS aptver gandrīz 85 % ELGF. Šādas IAKS paplašināšanas mērķis ir uzlabot finanšu pārvaldību augsta riska jomās. Attiecībā uz ELFLA un jo īpaši agrovidi un mazāk labvēlīgiem apgabaliem dažus pamatelementus, piemēram, platību un dzīvnieku skaitu ietver IAKS, bet citus – īpaši izstrādāti kontroles mehānismi.

Vienotā maksājuma shēma (VMS)

5.21. Valsts iestāžu pareizi aprēķinātas un piešķirtas tiesības ir priekšnosacījums pareiziem VMS maksājumiem individuālajiem saņēmējiem pirmajā un visos turpmākajos gados. Dalībvalstīm arī jāievēro tām noteiktie valsts maksimālie apjomi. Palāta atkārtoti konstatēja (21), ka vairākas dalībvalstis nebija pareizi piemērojušas dažus IAKS iekļautos tiesību noteikšanas un pārvaldības galvenos elementus. Tādējādi Palāta uzskata, ka šīs tiesību aprēķināšanas sistēmas bijušas tikai daļēji efektīvas un tās vēl nesniedz pamatotu pārliecību par to, ka VMS gada maksājumi atbilstoši piešķirtajām tiesībām ir pareizi. 5.21. Ja tiesību nepareizas aprēķināšanas rezultātā fondam ir radies risks, Komisija to pārbaudīs atbilstīguma noskaidrošanas laikā. Tā kā operatoru līmenī pastāv likumīgās pretenzijas, ne vienmēr var būt iespējams izlabot nepareizus tiesību piešķīrumus. Turklāt tiesību tirdzniecība un turpmākās reformas attiecībā uz piešķirtajām tiesībām prasa juridisko noteiktību. Tādēļ šim jautājumam uzmanību pievērš, veicot veselības pārbaudi.

5.22. Piemēram, tiesību aprēķināšanā konstatēja nozīmīgus trūkumus, kuru finansiālo ietekmi ir grūti aprēķināt. Konstatētie šādi trūkumi: 5.22.

a) Apvienotajā Karalistē (Anglija) četras revidētās tiesības bija nepareizi aprēķinātas galvenokārt tādēļ, ka nebija ņemtas vērā izmaiņas zemes gabalos; lai gan šīm kļūdām nebija ievērojamas ietekmes uz maksājumiem 2007. gadā, jo Anglija piemēro “dinamisko” modeli (22), šīs sākotnējās tiesības, ja vien netiks izlabotas, radīs ievērojamus pārmaksājumus / nepilnīgu atbalsta izmaksu turpmākajos gados; a) Komisija, balstoties uz pašas veiktajām revīzijām, jau bija informēta par šo problēmu, un attiecībā uz to 2006. gadā jau tika uzsākta atbilstīguma noskaidrošana. Apvienotās Karalistes iestāžu veiktie koriģējošie pasākumi, lai samazinātu Palātas norādītās sekas vai izvairītos no tām, ir daļa no šīs procedūras.

b) Nīderlande sākotnēji piešķīra tiesības virs valsts maksimālā apjoma, kas bija 4,9 miljoni EUR, un pēc tam veica individuālos maksājumus. Lai gan veiktie maksājumi kopumā bija mazāki par noteikto valsts maksimālo apjomu, dažiem lauksaimniekiem izmaksāja pārāk lielus līdzekļus. Palātas veiktā apmeklējuma laikā (2008. gada janvārī) nebija veikta oficiāla pārmaksāto līdzekļu piedziņa; b) Saskaņā ar Komisijas rīcībā esošo informāciju kopējā lauksaimniekiem izmaksātā summa bija 294 miljoni euro, tādējādi netiek pārsniegts valsts maksimālais apjoms – 312 miljoni euro. Attiecībā uz atsevišķiem pārmaksājumiem Nīderlandes iestādes ir apņēmušās no saņēmējiem atgūt nepamatoti veiktos maksājumus.

c) aprēķinot pamatsummas lauksaimniekiem, Nīderlandes un Grieķijas valsts iestādes iekļāva liellopus, par kuriem konkrētajā atsauces periodā piemaksas nebija paredzētas; turklāt Grieķijas valsts iestādes piešķīra pamatsummas lauksaimniekiem ar aramzemi, neņemot vērā šajā atsauces periodā piemērotos samazinājumus; c) Saistībā ar vienotā maksājuma shēmu Grieķijā un Nīderlandē atbilstīguma noskaidrošana tika uzsākta attiecīgi 2007. gada aprīlī un 2008. gada maijā.

d) aprēķinot tiesību skaitu, Grieķijas un Spānijas valsts iestādes sistemātiski neņēma vērā lopbarības platību prasības tiem lauksaimniekiem, kuri konkrētajā atsauces periodā guva labumu tikai no tām piemaksām, kuru saņemšanai nebija vajadzīga zeme, un piešķīra tiem īpašas tiesības (23) tā vietā, lai piešķirtu tiesības uz platībatkarīgo maksājumu (24), tādējādi radot krietni lielākus maksājumus par hektāru, un attiecīgi samazināja tās platības, kurām jāpiemēro laba lauksaimniecības un vides stāvokļa prasības; d) Komisija, balstoties uz pašas veiktajām revīzijām, bija informēta par Palātas konstatētajām kļūdām šai saistībā, un attiecībā uz tām jau ir uzsākta atbilstīguma noskaidrošana, ko attiecībā uz Grieķiju uzsāka 2007. gada aprīlī un Spāniju – 2007. gada jūlijā.

e) nepamatota tiesību atcelšana, tādējādi liedzot atbalstu iespējamajiem saņēmējiem (Grieķija). e) Attiecībā uz šo problēmu jau 2007. gada aprīlī uzsāka atbilstīguma noskaidrošanas procedūru.

5.23. Dalībvalstīm jāizveido valsts rezerve (25), no kuras tām jāpiešķir tiesības jaunajiem lauksaimniekiem vai tiem lauksaimniekiem, kuri nonākuši īpašos apstākļos vai uz kuriem attiecas pārstrukturēšanas vai attīstības programmas.

5.24. Veicot revīziju, valsts rezerves izlietojumā atklāja vairākas nepilnības: 5.24.

a) vairāki valsts rezerves nepareizas izmantošanas gadījumi (Francija): divas neatbilstīgas programmas (kopumā par 42,4 miljoniem EUR), tiesību aktos noteikto termiņu neievērošana citās četrās programmās, ieguldījumu apstiprināšana, lai gan šie ieguldījumi bija iekārtu īstermiņa noma, obligāto noteikumu konsekventa nepiemērošana jaunajiem lauksaimniekiem, kuri sākuši saimniekot atsauces periodā, un tā rezultātā piešķirti lieki 20,8 miljoni EUR; a) Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, ar 2008. gada aprīļa vēstuli jau uzsāka atbilstīguma noskaidrošanu attiecībā uz šiem pašiem konstatējumiem.

b) nelikumīgi tiesību piešķīrumi par jaunajiem olīvkokiem, kuri iestādīti pēc noteiktā termiņa un nav iekļauti konkrētajā programmā (Itālija). b) Komisija šo lietu izskatīs atbilstīguma noskaidrošanas procedūrā.

5.25. Piešķirot tiesības olīvu ražotājiem, Itālijas iestādes pieņēma 153 000 ārkārtas apstākļu gadījumus, balsoties vienīgi uz reģiona vai provinces informāciju par to, ka konkrētā teritorija ir bijusi skarta. Pieejamā informācija neļauj aplēst nelikumīgo maksājumu kopsummu. 5.25. Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, ar 2006. gada augusta vēstuli jau uzsāka grāmatojumu atbilstības noskaidrošanu attiecībā uz šīm pašām konstatētajām kļūdām.

5.26. VMS tiesību pārvaldībā un uzraudzībā atklāja šādas nepilnības: 5.26.

a) nepareizi piemēroti sodi par novēlotiem pieprasījumiem (Nīderlande, Portugāle un Apvienotā Karaliste (Anglija)); a) Portugālei piemērotie sodi bija pārāk bargi – fondam tas nav risks.

b) Apvienotajā Karalistē (Anglijā) pieprasījumu par vienu un to pašu platību var iesniegt divi “lauksaimnieki” saskaņā ar dažādām platībatkarīgā ES atbalsta shēmām. Deviņos no 12 ES tiešā atbalsta “jauno saņēmēju” apmeklējumiem uz vietas, kā Palāta to jau norādīja Pārskatā par 2006. finanšu gadu (26), VMS deklarētā platība pilnībā vai daļēji nebija atbilstīga vai nu tāpēc, ka nebija labā lauksaimniecības stāvoklī (to galvenokārt neizmantoja lauksaimniecībā) vai arī tāpēc, ka saņēmējs bija neatbilstīgs, jo pats uz šīs zemes neveica nekādu lauksaimniecības darbību; b) Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, ar 2007. gada jūlija un 2008. gada aprīļa vēstuli jau uzsāka atbilstīguma noskaidrošanu attiecībā uz tām pašām konstatētajām kļūdām. Attiecībā uz “jauniem saņēmējiem” Komisija, ņemot vērā Palātas pārskatu par 2006. gadu, ir sākusi veikt īpašu izmeklēšanu attiecībā uz tām dalībvalstīm, kas ir izvēlējušās reģionālos modeļus un ko tādēļ var ietekmēt Palātas izvirzītie jautājumi. Šīs revīzijas vēl nav pabeigtas, un riskus, kuram fonds ir pakļauts, segs finanšu korekcijas. Turklāt jautājums par konkrētu saņēmēju izslēgšanu no tiešajiem maksājumiem ir apskatīts arī Komisijas ierosinājumos par veselības pārbaudi.

c) Portugāle ir piešķīrusi tiesības un izmaksājusi VMS atbalstu tiem lauksaimniekiem, kuri deklarēja platības nekultivētos zemes gabalos. Šie nekultivētie zemes gabali parasti ir valstij piederoši ļoti zemas kvalitātes zemes gabali, kurus klāj krūmi un koki. Šādās platībās nepastāv ierobežojumi attiecībā uz koku skaitu, un lauksaimniekiem uz šīs zemes nav jāievēro laba lauksaimniecības un vides stāvokļa nodrošināšanas prasības. 2007. gadā Portugāle izmaksāja 3,5 miljonus EUR par šādiem nekultivētiem zemes gabaliem. Palāta konstatēja, ka Itālijā saistībā ar VMS maksājumiem pastāvīgām ganībām apstiprinātās zemes platības bija lielākas nekā šo platību atbilstīgās daļas, kuras klāja zāle vai lopbarības zālaugi; c) Attiecībā uz Portugāli Komisija šo lietu izskatīs atbilstīguma noskaidrošanas procedūrā. Attiecībā uz Itāliju Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, jau uzsāka atbilstīguma noskaidrošanu attiecībā uz tiem pašiem konstatējumiem.

d) maksājumi bija veikti Francijā 275 lauksaimniekiem un Spānijā (Andalūzijā) 33 lauksaimniekiem, kuriem nebija tiesību uz šādiem maksājumiem, bet šo līdzekļu piedziņa nav sākta. d) Saskaņā ar Komisijas rīcībā esošo informāciju Palātas konstatētās atšķirības Francijā ir skaidrojamas ar atšķirīgajiem parametriem, kas tika piemēroti Palātas salīdzināto divu lietas materiālu ieguvē, un nav veikti maksājumi lauksaimniekiem, kuriem nav tiesību uz maksājumiem. Spānijā netika veikti maksājumi lauksaimniekiem, kuriem nebija tiesību uz maksājumiem. Gandrīz visos šajos gadījumos šie lauksaimnieki bija iepriekš pieprasījuši veikt korekciju, kas maksājuma dienā vēl nebija veikta. Tiesību atcelšanas gadījumā maksājumu aģentūra pieprasīja veikt līdzekļu atlīdzināšanu.

Tiešie saistītie maksājumi

5.27. Tiešie saistītie maksājumi, kurus pārvalda IAKS, 2007. gadā sasniedza aptuveni 5 500 miljonus EUR. Dzīvnieku atbalsta shēmas kopumā darbojas apmierinoši, un tas liecina, ka šim mērķim IAKS darbojas ticami. Tomēr Palāta konstatēja vairākas sistēmu nepilnības platību atbalsta administratīvajās pārbaudēs un pārbaudēs uz vietas (sk. 5.1.1. pielikumu ): 5.27. Attiecībā uz 5. tabulu Komisija nepiekrīt Palātas vērtējumam par sistēmām Itālijā. Kā Palāta ir atzinusi, lielāko daļu sistēmā konstatēto trūkumu Komisija bija arī konstatējusi, veicot grāmatojumu noskaidrošanu, un ir pieņemti atbilstīgs uzraudzības pasākumi.

a) administratīvo pārbaužu nepilnības, kuru rezultātā radās, piemēram, šādas kļūdas: nepareizi ievadīti pieprasījumu dati (Grieķija), vairāku savstarpēji nesaderīgu atbalsta shēmu maksājums par vienu un to pašu zemes gabalu (Itālija) un nepareiza sodu un sankciju piemērošana, kā rezultātā veica pārmaksājumus (Grieķija, Itālija, Spānija un Portugāle); a) Attiecībā uz sankciju nepareizu piemērošanu Itālijā, Spānijā un Portugālē Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, jau uzsāka atbilstīguma noskaidrošanu.

b) trūkst dokumentācijas par dažu riska analīzes kritēriju izvēles iemesliem un maksājumu aģentūrās nav veikta gadskārtējā pārvērtēšana riska parametriem, kurus izmanto, lai atlasītu 5 % lauku saimniecību pārbaudēm uz vietas (Portugāle, Spānija). b) Vajadzība katru gadu veikt novērtēšanu ir noteikta Regulā (EK) Nr. 796/2004. Revīzijas ietvaros Komisija izskata, vai riska analīze gadu gaitā ir uzlabojusies un vai tā attiecīgajā gadā ir bijusi efektīva. Ja tiek konstatēts, ka riska analīze ilgstoši nefunkcionē, tādējādi radot risku fondam, dalībvalstīm lūdz veikt koriģējošas darbības, un veic atbilstīguma noskaidrošanu. Turklāt Komisija regulu vienkāršoja un no 2008. gada Komisijas regulā vairs netiek noteikti riska faktori.

5.28. Veicot atkārtotas pārbaudes, Palāta konstatēja vairākas konkrētas kvalitātes nepilnības saistībā ar pārbaudēm uz vietas un atklāja neatbilstīgas platības vai zemes gabalus, kurus valsts inspektoriem vajadzēja izslēgt (Grieķija, Itālija, Spānija, Portugāle). Itālijā kāds lauksaimnieks saņēma atbalsta maksājumu par zemes gabalu ar pistācijām. Lai gan 2005. gadā Itālijas valsts iestādes bija veikušas pārbaudi uz vietas, Palāta revīzijā atklāja, ka šī deklarētā platība jau sen ir mežs un tādējādi nav atbilstīga atbalsta maksājumam. 5.28. Komisija pārbauda dalībvalstu kontroles sistēmas, un nepilnības, kas fondam rada risku, pārbauda atbilstīguma noskaidrošanas laikā. Tas attiecas uz Palātas minētajām dalībvalstīm.

IAKS pārraudzības un kontroles sistēmas

5.29. Kā norādīts 5.19. punktā, IAKS iestrādāto pārraudzības un kontroles sistēmu efektivitāte ir viens no galvenajiem elementiem šīs sistēmas kopējā efektivitātē. Tas attiecas uz visām galvenajām atbalsta shēmām, kurām piemēro IAKS. Vispārīgs vērtējums par šīs sistēmas ticamību apmeklētajās dalībvalstīs (attiecībā uz divām galvenajām shēmām VMS un tiešajiem saistītajiem maksājumiem) ir parādīts 5.1.2 . un 5.1.1. pielikumā . 5.29. Komisija nepiekrīt vispārīgajam vērtējumam par 5. tabulā minēto IAKS efektivitāti Francijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē.

5.30. Administratīvās pārbaudes, lai noteiktu platību atbilstīgumu: administratīvo pārbaužu efektivitāte ir atkarīga no zemes gabalu identificēšanas sistēmā (ZGIS (27)) ievadītās informācijas kvalitātes, datorizētas ģeogrāfiskās informācijas metožu izmantošanas ZGIS ģeogrāfiskajam attēlojumam, kas ir ģeogrāfiskās informācijas sistēma (ĢIS), un atjauninātu ortofotogrāfiju no gaisa vai kosmosa izmantošanas: 5.30. Zemes gabalu identificēšanas sistēmas (ZGIS) kvalitāti patiešām ir noteicošā. Komisija kopā ar Kopīgo pētniecības centru (KPC) pastāvīgi strādā, lai izmantotu labākos tehniskos resursus ZGIS sistēmu dalībvalstīs atjaunināšanai un līdz ar to administratīvo pārbaužu efektivitātes optimizēšanai.

a) Apvienotajā Karalistē (Anglijā) administratīvās pārbaudes nenodrošina pārliecību par to, ka ES līdzekļi tiek izmaksāti pareizi. Apvienotā Karaliste (Anglija) ĢIS atbalstam neizmanto ortofotografēšanu no gaisa vai kosmosa. Anglijas ZGIS ne vienmēr ir informācija par atsauces zemes gabala atbilstīgo platību; a) Ortofotogrāfijas izmantošana nav likumā noteikta prasība. Attiecībā uz Palātas minētajām ZGIS un ĢIS citām nepilnībām Anglijā, Komisija, balstoties uz pašas veiktās revīzijas konstatējumiem, jau ir uzsākusi atbilstīguma noskaidrošanu.

b) Grieķijā arī administratīvās pārbaudes ir nepilnvērtīgas. ZGIS ir nepilnīga, un tajā ir nozīmīgas kļūdas atsauces zemes gabalu noteikšanā; b) ZGIS nepilnībām Grieķijā regulāri tiek piemēroti atbilstības lēmumi. Pēc Komisijas lūguma Grieķijas iestādes ir pieņēmušas rīcības plānu, kas, cita starpā, paredz jaunas ZGIS un ĢIS ieviešanu līdz 2008. gada 31. decembrim.

c) Francijā un Nīderlandē maksājumu aģentūras no ZGIS reģistrētās atbilstīgās platības nepietiekami atskaita neatbilstīgos elementus, kas redzami ortofotogrāfijās, un neatjaunina savu ZGIS, lai ņemtu vērā uz vietas veikto pārbaužu rezultātus. Portugālē datu atjaunināšana noris ar ievērojamu kavēšanos. Francija un Zviedrija izmanto tādas ortofotogrāfijas, no kurām dažas ir vecākas par pieciem gadiem; c) Palātas minētie konstatējumi tika identificēti arī Komisijas veiktajās revīzijās. Dalībvalstīm lūdz veikt koriģējošas darbības, un ir uzsākta atbilstīguma noskaidrošana, lai segtu no šīm nepilnībām izrietošo finanšu risku.

d) Francijā, Portugālē un Zviedrijā nav ticami pārbaudīts atbilstīgums tām zemes platībām, kas deklarētas, lai izmantotu tiesības atstāt zemi atmatā (28). d) Tiklīdz Palāta būs Komisijai nosūtījusi visu būtisko informāciju, Komisija nodrošinās pienācīgu uzraudzību saistībā ar atbilstīguma noskaidrošanu.

Dalībvalstu veiktās pārbaudes saistībā ar integrēto administrācijas un kontroles sistēmu (IAKS) un pārbaužu rezultāti

5.31. IAKS pārbaužu rezultātos, kurus Komisijai iesniedza maksājumu aģentūras, ir vērtēta lauksaimnieku iesniegto pieprasījumu likumība un pareizība, un 2007. gadā šos rezultātus pirmo reizi pārbaudīja apliecinātājiestādes. Tomēr apliecinātājiestāžu darbs neietver galasaņēmēju pārbaudes IAKS statistikas datu pārbaudei un apstiprināšanai, un arī Komisija nav pārbaudījusi šo statistikas datu ticamību. Turklāt Palātas veiktā analīze par 28 apliecinātājiestāžu veikto apstiprināšanas darbu parādīja, ka divu apliecinātājiestāžu vērtējums bijis negatīvs, bet viena apliecinātājiestāde nav varējusi novērtēt esošo stāvokli. Palāta arī konstatēja, ka attiecīgajās Komisijas vadlīnijās paredzētā datu saskaņošana vai nu nav veikta, vai arī tā nav veikta paredzētajā kārtībā, vai arī sniegtā informācija nav ļāvusi izdarīt secinājumu par veiktā darba pietiekamību. 5.31. No 2007. gada finanšu gada apliecinātājiestādēm saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm ir sistemātiskāk jāanalizē maksājumu aģentūru iekšējo kontroles sistēmu, tostarp pārbaužu uz vietas, efektivitāte, un šie statistikas dati jāpārbauda un jāapstiprina. Tādējādi Komisija pārskatā par 2005. finanšu gadu (5.46. punkts) īstenoja Palātas ieteikumu, ka apliecinātājiestādēm jādara vairāk, lai pārbaudītu un apstiprinātu šos statistikas datus. Attiecībā uz to, vai galasaņēmēji ir aptverti, apliecinātājiestādes izskata uz vietas veiktās apskates ziņojuma paraugu un pārbauda, ka attiecībā uz galasaņēmēja datiem IAKS tiek veikta jebkāda vajadzīgo pieprasījuma pielāgošana (pārbaudes rezultātā). Aptuveni 90 % gadījumu apliecinātājiestādes sniedza vērtējumu, un 85 % gadījumu sniedza pozitīvu vērtējumu, kas uzskatāms par pieņemamu rezultātu, ņemot vērā to, ka tas ir pirmais gads kad ir spēkā šis jaunais pienākums veikt kontroli. Komisija atzīst, ka šajā jomā ir iespējams veikt uzlabojumus, un tā 2008. finanšu gadam ir attiecīgi pārskatījusi pamatnostādnes. Komisija regulāri analizē IAKS statistikas datu saskanīgumu un atbilstību normatīvajām prasībām. Datu ticamību pārbauda Komisijas atbilstības revīzijas.

Lauku attīstība

5.32. Dažu atbilstīguma nosacījumu neprecīzās definīcijas valstu tiesību aktos un bieži vien sarežģītie noteikumi, jo īpaši saistībā ar agrovides pasākumiem, negatīvi ietekmē to pārbaužu kvalitāti, kuras veic, lai pārliecinātos par to, vai lauksaimnieki pilda attiecīgās prasības. Jau atkārtoti ir konstatēts, ka šīs pārbaudes nav pilnvērtīgas. Galvenās konstatētās nepilnības bija šādas: 5.32. Attiecībā uz atbilstīguma nosacījumu definīciju valstu tiesību aktos un to sarežģītību Komisija piekrīt Palātas viedoklim, ka tiem jābūt pēc iespējas vienkāršākiem, lai samazinātu kļūdu iespējamību un ierobežotu kontroļu izmaksas. Tomēr jo īpaši agrovides pasākumi ir sarežģīti pēc būtības, un to vienkāršošana ir ļoti ierobežota, lai nekaitētu šo pasākumu mērķim. Attiecībā uz kontroles sistēmu ir veikti pasākumi, lai noteiktu stingrākus kontroles noteikumus šajā jomā, un visus atbilstības kritērijus tagad ir jāspēj kontrolēt saskaņā ar pārbaudāmu rādītāju kopumu, kas jānosaka dalībvalstīm (29). Turklāt Komisija ir izstrādājusi pamatnostādnes par agrovides pasākumu pārbaudāmību.

a) nepietiekamas pārbaudes par iesniegtajiem konkursa piedāvājumiem saistībā ar privāto iepirkumu. Veiktās pārbaudes nesniedz pietiekamu pārliecību par paredzētās konkursa procedūras likumību, un tas savukārt kopumā var ietekmēt konkrētā projekta atbilstīgumu (Rumānija); a) Saistībā ar atbilstīguma noskaidrošanu Komisija pārbaudīs Palātas minētos konstatējumus.

b) nav savstarpēju pārbaužu ar specifiskām dzīvnieku (reto šķirņu) datubāzēm, lai pārliecinātos par lauksaimnieka deklarēto dzīvnieku skaitu, kas ir pamats agrovides maksājumiem (Francija);

c) nav pienācīgi pārbaudītas atbilstīgās platības saistībā ar agrovides pasākumiem tajos gadījumos, kad šādas platības neatbilda IAKS datubāzes datiem. Rezultātā nebija iespējams pārbaudīt visus atbalsta piešķiršanas nosacījumus (Īrija); c) Palātas konstatējumus, kas minēti c), d) un e) apakšpunktā, izskatīs atbilstīguma noskaidrošanas procedūrā.

d) nav sistemātisku pārbaužu, kas ļautu pārliecināties par to, vai konkrētajai lauku saimniecībai sīki izstrādātās agrovides saistības atbilst šā pasākuma vispārīgajām prasībām (piemēram, maksimāli pieļaujamais ķimikāliju līmenis);

e) nepārliecinošas un nepilnvērtīgi dokumentētas administratīvās pārbaudes un pārbaudes uz vietas pirms galīgo maksājumu apstiprināšanas, pārāk paļaujoties uz saņēmēju deklarācijām (Īrija);

f) nepietiekami ņemti vērā ES tiesību aktos minētie riska faktori, atlasot lauksaimniekus, kas pārbaudāmi uz vietas (Francija un Īrija); f) Attiecībā uz riska rādītājiem Komisija ir vienkāršojusi tiesību aktus, un no 2008. gada riska faktori vairs netiek noteikti.

g) nepietiekami pārbaudīts privātais līdzfinansējums. Bieži vien projektus apstiprināja bez finanšu iestādes vajadzīgā apliecinājuma, un tādējādi palielinājās risks, ka ES līdzekļi ir izmaksāti saņēmējiem, kuri nevar veikt savu ieguldījuma daļu (Rumānija); g) Risku mazina tas, ka katram projektam, kurš paredz pašfinansējumu, pirms maksājuma pieprasījuma iesniegšanas pieprasījumam pievieno konta izrakstu, kas izsniegts, augstākais, pirms piecām darba dienām.

h) tajos projektos, kuriem piešķīra procentu subsīdijas, nepietiekamas revīziju izsekojamības dēļ nebija iespējams noskaidrot galasaņēmējus, kuri guva labumu no ES finansējuma. Tādējādi revidenti nevarēja pārliecināties par to, vai deklarētās summas bija pareizas un vai saņēmēji ievēroja visas atbilstīguma prasības (sk. arī 5.15.b) apakšpunktu – Francija). h) Komisija ir informēta par Palātas norādīto problēmu un atzīst procentu likmju subsīdiju shēmas pareizas finanšu vadības un pietiekamas revīzijas izsekojamības svarīgumu. Tā izskata šo jautājumu kopā ar Francijas iestādēm, tostarp vajadzības gadījumā grāmatojumu noskaidrošanas procedūras ietvaros.

Tirgotājiem un pārstrādātājiem izmaksāto subsīdiju detalizētas ex post pārbaudes

5.33. Dalībvalstīm ir jāīsteno pēcmaksājumu pārbaužu gada programmas, izskatot eksporta kompensāciju tirdzniecības dokumentus, pārstrādes un pārveides subsīdijas un dažus lauku attīstības izdevumus. Dalībvalstīm jāpārliecinās, ka darījumi ir notikuši un pareizi, kā arī jāveic pasākumi, lai piedzītu pārkāpumu vai paviršības dēļ zaudētas summas. Šīs pārbaudes veic saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 4045/89, bet Komisija to pārrauga un koordinē.

5.34. Detalizēto pārbaužu programmas īstenošana 2007. gadā ir kļuvusi savlaicīgāka, tomēr katrā iepriekšējā detalizēto pārbaužu periodā, sākot jau no 2000./2001. gada, neliels skaits detalizēto pārbaužu vēl nav pabeigts (30). Ņemot vērā to, ka saņēmējiem ir juridisks pienākums glabāt attiecīgos dokumentus noteiktu laiku, kā arī to, ka detalizētā pārbaudē revidētie maksājumi parasti attiecas uz tādiem maksājumiem, kas veikti pirms diviem gadiem, pastāv risks, ka šīs pārbaudes netiks pienācīgi veiktas. Proti, no 2000./2001. gada nepabeigtās detalizētās pārbaudes attiecas uz maksājumiem, kas veikti jau 1998./1999. gadā. Turklāt veikto detalizēto pārbaužu rezultāti par 2006./ 2007. gadā nebūs pieejami Komisijai līdz 2009. gada 31. decembrim. 5.34. Kopienas līmenī (pamatojoties uz 2006./2007. gada detalizēto pārbaužu ziņojumiem) visos iepriekšējos detalizēto pārbaužu periodos, izņemot 2002./2003. un 2004./2005. gadu, minimālais pārbaužu skaits tika veikts. Tas galvenokārt bija saistīts ar nepabeigto pārbaužu skaitu Itālijā. Saskaņā ar 2008. gada 29. maijā saņemto informāciju no Itālijas iestādēm iepriekšējos detalizēto pārbaužu periodos Kopienas līmenī tika sasniegts minimālais detalizēto pārbaužu skaits. Tomēr dalībvalstu pienākums joprojām ir novērst nepabeigtās pārbaudes.

5.35. Palāta konstatēja, ka lauku attīstības pasākumu pārbaudes gan Komisijā, gan dalībvalstīs bija ierobežotas, lai gan 2006./2007. detalizēto pārbaužu gadā lauku attīstība veido 11 % no izdevumiem, uz kuriem attiecas regula, un 57 % no visiem ziņotajiem iespējamajiem pārkāpumiem. 5.35. Lauku attīstības vienība 2007. gadā galvenokārt veica to pasākumu revīziju, uz kuriem neattiecas Regula (EEK) Nr. 4045/89, piemēram, agrovides pasākumi. Tomēr vienība, kurai ir horizontāla atbildība par Regulu (EK) Nr. 4045/89, kopā ar lauku attīstības vienību 2007. gada darba programmas ietvaros 2008. gada sākumā veica divus apmeklējumus, kas aptvēra lauku attīstību. Vēl būtiskāk ir tas, ka dalībvalstu līmenī aptuveni 18 % no kopējā detalizēto pārbaužu skaita 2006./2007. pārbaudes gadā bija saistīti ar lauku attīstības pasākumiem, un tas ir uzskatāms par atbilstīgu segumu.

5.36. Palātas veiktā apliecinātājiestāžu ziņojumu analīze norāda arī uz to, ka jāuzlabo maksājumu aģentūru pārbaudes un ziņojumu sagatavošana tajās par ziņoto iespējamo pārkāpumu pēcpārbaudi. 5.36. Attiecīgajām maksājumu aģentūrām apliecinātājiestādes veica novērtējumu 90 % gadījumu, un 80 % gadījumu maksājumu aģentūru sniegtā deklarācija par pēcpārbaudi ir pozitīva. Dalībvalstīm sniegtās pārskatītās pamatnostādnēs par 2008. finanšu gadu ievērots Palātas apsvērums.

Eksporta kompensācijas

5.37. Eksporta kompensācijas, ko maksā ES lauksaimniecības preču eksportētājiem, sedz starpību starp ES iekšējā tirgus un pasaules tirgus cenām. 2007. gadā izmaksāja 1 445 miljonus EUR, proti, par 42 % mazāk nekā iepriekšējā gadā politisko lēmumu dēļ saistībā ar jaunākajām KLP reformām, kā arī tāpēc, ka pieauga pasaules tirgus cenas. Regula (EEK) Nr. 386/90 nosaka, ka dalībvalstīm fiziski jāpārbauda 5 % eksporta preču, lai pārliecinātos, ka tās ir pareizi aprakstītas un atbilst eksporta kompensācijām. Dalībvalstīm jāveic arī aizstājējpārbaudes vietā, kur preces izved no ES, ja tā nav tā pati vieta, kur precēm veikta fiziskā pārbaude. Komisijai jāuzrauga šo pārbaužu kvalitāte un skaits. 5.37. Gan fizisko pārbaužu, gan aizstājējpārbaužu kvalitāti un skaitu pārbauda, izmantojot revīzijas pārbaudes uz vietas un visu dalībvalstu iesniegtu detalizētu gada ziņojumu analīzi.

5.38. Īpašajā ziņojumā Nr. 4/2007 (31) Palāta norādīja uz trūkumiem saistībā ar fizisko pārbaužu un aizstājējpārbaužu sistēmu preču sūtījumiem, kuriem piemēro eksporta kompensācijas. Padome un Komisija ātri reaģēja uz Palātas ieteikumiem un grozīja attiecīgos tiesību aktus (32). Tomēr vēl nav atrisinātas konkrētās nepilnības saistībā ar eksportēto preču atkārtotu ievešanu ES teritorijā pēc to transportēšanas neregulārā jūras pārvadājumu līnijā. 5.38. Komisija uzskata, ka tad, ja tiek konstatēts, ka produkti, kuriem piemēro kompensācijas, ir izvesti no Kopienas teritorijas 60 dienu laikā, turpmāk tiek pārvadāti uz galamērķa trešo valsti pār starptautisku vai trešās valsts teritoriju, kas var ietvert pārkraušanu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 800/1999 9. vai 10. pantu ar saistītu tranzītu caur Kopienas muitas teritorijas daļām muitas uzraudzībā, kas sakarā ar paplašināšanās kārtām kopš 2004. gada ir vairāk ticama. Juridiski nav iespējams, ka attiecīgās preces vai produkti paliek muitas teritorijā citā muitas režīmā, lai gan ir saņēmuši kompensācijas.

Komisijas grāmatojumu noskaidrošanas procedūras

5.39. Tā kā dalībvalstis un Komisija pārvalda lauksaimniecības izdevumus galvenokārt dalīti, atbalstu izmaksā dalībvalstis, kurām pēc tam šos izmaksātos līdzekļus atlīdzina Komisija. Šo līdzekļu atlīdzināšanu uzskata par avansiem, lai gan Komisijas iesniegtajos finanšu pārskatos tie ir norādīti kā maksājumi. Izdevumu galīgā atzīšana notiek divu posmu procedūrā, ko sauc par grāmatojumu noskaidrošanu. Šie divi posmi ietver Komisijas ikgadējo finanšu lēmumu un daudzgadu atbilstīguma lēmumus. 5.39. Komisijas veiktā līdzekļu atlīdzināšana dalībvalstīm saskaņā ar tiesību normām ir definēta kā mēneša maksājumi, nevis avansa maksājumi (33).

Finanšu noskaidrošana

5.40. Komisija 2008. gada 30. aprīlī pieņēma trīs finansiālās noskaidrošanas lēmumus par ELGF, ELFLA un Pagaidu lauku attīstības instrumenta jeb PLAI izdevumiem un noskaidroja visus maksājumu aģentūru kontus, izņemot 5.3. pielikumā norādītos. Šie lēmumi balstās uz neatkarīgu revidentu (apliecinātājiestāžu) sniegtajiem apliecinājumiem. Veicot revīziju, Palāta nekonstatēja tādus Komisijas noskaidrotos izdevumus, kuri būtu jānoraida (jānošķir) finansiālās noskaidrošanas lēmumos.

5.41. Tomēr finanšu lēmumi aprobežojas ar informācijas sniegšanu par maksājumu aģentūru pārskatu ticamību, pilnīgumu un precizitāti. Pakārtoto darījumu likumība un pareizība (“atbilstīguma jautājumi”) neietilpst apliecinātājiestāžu veikto padziļināto pārbaužu tvērumā, un parasti apliecinātājiestādes uz vietas nepārbauda ES atbalsta pieprasījumus, tāpēc finanšu lēmumi nenozīmē, ka “noskaidrotajos” izdevumos nav nelikumīgu maksājumu. 5.41. Sniegtā revīzijas ticamība neaprobežojas tikai ar grāmatvedības jautājumiem. Katrs apliecinājums nodrošina arī atzinumu par to, vai maksājumu aģentūras iekšējās kontroles sistēma attiecīgajā finanšu gadā ir darbojusies apmierinoši, un šajā sakarībā novērtē arī pārbaudes uz vietas. Turklāt apliecinātājiestādes sniedz atsevišķu atzinumu par apliecinājumu (“DAS”), kuru sniedz katras maksājumu aģentūras direktors, kā arī uz vietas veikto kontroles pasākumu efektivitātes un pārbaužu statistikas datu precizitātes analīzi.

5.42. Apliecinātājiestāžu darbu 2007. gadā paplašināja. Papildus jaunajai IAKS statistikas verifikācijai un validācijai (sk. 5.31. punktu) jāsniedz arī atzinumi par maksājumu aģentūru direktoru apliecinājumiem un iekšējās kontroles procedūrām. Veicot revīziju, Palāta konstatēja, ka šo jauno elementu pievienotā vērtība līdz šim ir bijusi ierobežota. Turklāt trijos gadījumos nebija atrisināta pretruna starp maksājumu aģentūras direktora apliecinājumu un apliecinātājiestādes sagatavoto revīzijas apliecinājumu ar piezīmi. 5.42. Kopā ar citiem elementiem, kurus Palāta minējusi savā apsvērumā, apliecinātājiestāžu veiktais pārbaudes un apstiprināšanas darbs, kas ieviests pēc Palātas ieteikumiem gada pārskatā pat 2005. (5.46. punkts) un 2006. finanšu gadu (5.8. punkts), ir pozitīvs solis ceļā uz maksājumu aģentūru atbildības turpmāku uzlabošanu un nodrošina kontroles rezultātu lielāku pārredzamību un atbildību par tiem. To atzinusi arī maksājumu aģentūru direktoru konference un neatkarīgas apliecinātājiestādes. Katra apliecinātājiestāde veic analīzi un ziņo par to, cik labi katra maksājumu aģentūra ievēro akreditācijas kritērijus, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 885/2006, un attiecīgi sniedz atzinumu. Atšķirības starp DAS un apliecinātājiestādes atzinumu pierāda atzinuma par DAS pievienoto vērtību, kad apliecinātājiestāde, kā paredzēts, ir novērtējusi DAS, ņemot vērā savu revīzijas darbu. Attiecīgās trīs maksājumu aģentūras tagad tiek pārbaudītas. Attiecībā uz atlikušajām 79 maksājumu aģentūrām abi dokumenti bija saskanīgi.

5.43. Lai gan šā gada laikā Spānijas maksājumu aģentūras pirmo reizi veica maksājumus pēc vienotā maksājuma shēmas, Spānijas apliecinātājiestādes savā darbā neiekļāva vajadzīgās tiesību apstiprinājuma pārbaudes. 5.43. Apliecinātājiestādes pārbaudīja datus, ko autonomās kopienas sniedza par tiesību aprēķinu, bet ne kopumā valsts līmenī veikto aprēķinu. Komisija ir pārskatījusi pamatnostādnes par 2008. finanšu gadu, lai noskaidrotu, ka tad, ja sistēmu pārvalda centrāli valsts līmenī, bet centrālā maksājumu aģentūra nepārvalda vienotā maksājuma shēmu (kā Spānijas gadījumā), centrālās maksājumu aģentūras apliecinātājiestādei joprojām būs jāiekļauj šī daļa savā ziņojumā.

5.44. Pamatojoties uz apliecinātājiestāžu darba pārbaudi (34), Palāta atkārtoti izsaka (35) savas šaubas par debitoru uzskaites precizitāti: divas apliecinātājiestādes ir pievienojušas piezīmes savos apliecinājumos, bet 15 apliecinātājiestādes ir norādījušas uz nepilnībām maksājumu aģentūru parādsummu pārvaldības procedūrās; 12 apliecinātājiestādes nesniedza pietiekamu informāciju par paveikto darbu, bet divas apliecinātājiestādes pienācīgi nepārbaudīja pārskatus. Lai gan Komisija ir uzsākusi procedūru, lai saistībā ar ziņotajām nepilnībām piemērotu koriģējošas darbības (36), šo darbību finansiālā ietekme vēl nav zināma. Palāta arī norāda uz to, ka dažādā politika, ko maksājumu aģentūras piemēro, lai noteiktu parāda atzīšanas dienu, rada parādu kopējās vērtības nekonsekventu atspoguļojumu. 5.44. Komisija uzskata, ka vismaz vienā no šiem abiem gadījumiem faktiski tika veikts pietiekams darbs. Komisija uzskata arī, ka tā saņēma pietiekamu informāciju par debitoriem noskaidrošanas un uzskaites nolūkos. Nevienā gadījumā netika konstatēta būtiska finansiāla ietekme vispārējā uzskaites līmenī (un tādējādi attiecībā uz lēmumu). Tomēr Komisija atzīst, ka šajā jomā ir iespējams veikt uzlabojumus, un tā ir attiecīgi pārskatījusi pamatnostādnes par 2008. finanšu gadu. Tā arī turpinās cieši uzraudzīt situāciju (2008. gadā veicot septiņus revīzijas apmeklējumus maksājumu aģentūrās un sešus revīzijas apmeklējumus apliecinātājiestādēs).

5.45. Pēc Palātas Pārskata par 2006. finanšu gadu (37) Komisija ir apņēmusies pastāvīgi pārbaudīt summas, kas reģistrētas parādnieku tabulās un ieskaitītas ES budžetā saskaņā ar pirmo finanšu noskaidrošanas lēmumu, kuru pieņēma 2007. gada 27. aprīlī. Trīs Komisijas 2007. gadā veiktās revīzijas aptvēra aptuveni 7 % no šajā finanšu noskaidrošanas lēmumā iekļautajām summām. 5.45. Itālijas maksājumu aģentūrā AGEA 2007. gadā tika veiktas divas revīzijas par parādiem. Lēmums noskaidrot AGEA kontus, kas tika atdalīti par 2006. finanšu gadu, tika pieņemts 2008. gada 30. aprīlī. Tas nozīmē, ka 2007. gadā veiktās revīzijas aptvēra aptuveni 41 % no summām, kas iekļautas pirmajā un otrajā noskaidrošanas lēmumā par 2006. finanšu gadu (otrais lēmums pieņemts pēc Palātas veiktās revīzijas).

Atbilstīguma noskaidrošana

5.46. Atbilstīguma lēmumus pieņem pēc tam, kad Komisija ir veikusi papildu apstiprinājuma pārbaudes par dalībvalstu deklarētajiem izdevumiem. Šie lēmumi attiecas uz vairākiem gadiem, un to mērķis ir nepieļaut, ka no ES līdzekļiem finansē tādus izdevumus, par kuriem Komisija ir konstatējusi, ka “tie nav veikti saskaņā ar ES tiesību aktiem” (38).

5.47. Pārskatā par 2006. finanšu gadu un iepriekšējo gadu pārskatos Palāta ir norādījusi uz ierobežojumiem, kas daļēji pārņemti noskaidrošanas sistēmā, piemēram, grāmatojumu noskaidrošanas procedūras atpakaļejoša iedarbība un daudzgadīgums, kā arī fakts, ka finanšu korekcijas piemēro tieši dalībvalstīm nevis konkrētajiem galasaņēmējiem. Turklāt Komisijas piemērotā metode atbilstīguma pielāgojumu aprēķināšanai lielākoties balstās uz vienotas likmes korekciju izmantošanu, un tas nozīmē, ka nav iespējams pamatoti saistīt šādā veidā atgūtās summas un nelikumīgo maksājumu faktiskās summas (39). Palāta konstatēja, ka 2007. gadā šie ierobežojumi arvien pastāv. 5.47. Tas, ko Palāta apraksta kā ierobežojumus, raksturīgs sistēmai, kas noteikta Kopienas tiesību aktos, un Palāta pret to neiebilda saistībā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 pieņemšanu. Lai gan finansiālās sekas tiek konstatētas tikai procedūru beigās, konkrētā gadā veikto Komisijas revīziju provizoriskie konstatējumi jau ir zināmi līdz konkrētā gada beigām. Tā kā revīzijas ietver dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmas, tās ne tikai sniedz informāciju par revidētajiem izdevumiem, bet netiešā veidā arī par turpmākajiem izdevumiem. Turklāt parasti, veicot korekcijas, vērā ņem izdevumus, kas radušies pēc revīzijas datuma un līdz ar to nav tikai atpakaļejoši. Atbilstīguma noskaidrošanas mērķis ir izslēgt no Kopienas finansējuma izdevumus, kas nav radušies saskaņā ar Kopienas noteikumiem. Tomēr tas nav mehānisms, ar kuru piedzen saņēmējiem veiktus nepareizus maksājumus, par kuriem atbilstīgi dalītas pārvaldības principam ir atbildīgas vienīgi dalībvalstis. Ja atbilstīguma noskaidrošanas rezultātā var konstatēt nepamatoti veiktus maksājumus saņēmējiem, dalībvalstīm ir jāveic to pēcpārbaude, piedzenot šos maksājumus no saņēmējiem. Tomēr pat tad, ja piedzīšana no saņēmējiem nav vajadzīga, jo finanšu korekcija attiecas tikai uz dalībvalstu vadības un kontroles sistēmas nepilnībām, nevis nepamatoti veiktiem maksājumiem, šīs korekcijas ir svarīgas, lai uzlabotu dalībvalstu sistēmas un tādējādi novērstu vai atklātu un atgūtu saņēmējiem veiktus nepareizus maksājumus. Vienotās likmes korekcijās ņem vērā valstu kontroles sistēmās pastāvošo nepilnību nozīmi, lai atspoguļotu finanšu risku Kopienai. Tāpēc Komisija uzskata, ka pastāv pamatota sasaiste starp šāda veida korekciju un galasaņēmējiem veikto nepareizo maksājumu summu.

5.48. Pārbaudot 2007. gadā pieņemtos atbilstīguma lēmumus, Palāta konstatēja: 5.48.

a) izdevumi nebija izslēgti no ES finansējuma, lai gan to faktiski vajadzēja darīt, un izdevumi nebija savlaicīgi iekļauti atbilstīguma revīzijā tā, lai varētu pilnībā atgūt konstatētos iespējami nelikumīgos maksājumus; a) Komisija uzskata, ka izdevumi, ko tā atbilstības revīziju rezultātā ir izslēgusi no Kopienas finansējuma, ir pietiekami, lai segtu fondu risku. Tiesību norma, kas ierobežo finanšu korekciju iespējamību laikā (24 mēnešu norma), ir Kopienas likumdevēja apzināta izvēle, lai dalībvalstīm nodrošinātu tiesisku noteiktību. Šīs normas piemērošanai ir raksturīgs, ka atsevišķiem izdevumiem nevar veikt finanšu korekcijas, lai gan tos var ietekmēt nepilnības. Komisija ir atkārtoti ierosinājusi pagarināt šo termiņu, bet Padome un Eiropas Parlaments noraidīja šos priekšlikumus.

b) divu pārbaudīto korekciju gadījumā bija pagājuši seši gadi no sākotnējās revīzijas līdz noskaidrošanas lēmumam, un rezultātā šīs procedūras beigās neatbilstīgie izdevumi bija tikai izslēgti no pārskatiem. b) Divi Palātas minētie gadījumi bija ļoti sarežģīti un neliecina par Komisijas veikto atbilstīguma noskaidrošanas darbu.

Vides, zivsaimniecības, veselības un patērētāju aizsardzības politikas jomas

5.49. Komisija pārvalda vides, zivsaimniecības un jūras lietu, kā arī veselības un patērētāju aizsardzības jomas, piemērojot īpašas kontroles sistēmas. Veicot minēto jomu revīziju, Palāta konstatēja šādas sistēmu nepilnības: 5.49.

a) vides pasākumiem galvenā fonda finansētajos projektos (LIFE projekti) bija iekļauti neatbilstīgi izdevumi. Revīziju pabeigšana vēl joprojām ievērojami kavējās, tomēr 2007. gadā stāvoklis uzlabojās. Vides ģenerāldirektorāta (ĢD ENV) gada darbības pārskatā šīs nepilnības ir atzītas, formulējot īpašu atrunu;

b) zivsaimniecības politikas jomā pienācīgu tiesību normu trūkums un nekvalitatīva izdevumu dokumentācija par zivsaimniecības pārvaldības datu ievākšanu palielina nelikumīgu maksājumu risku. No otras puses, saistības, kas izriet no atsevišķiem pārjaunotiem divpusējiem zvejniecības nolīgumiem, nav savlaicīgi segtas, uzņemoties attiecīgās apropriācijas; b) Palātas minētās tiesību normas par zivsaimniecības pārvaldības datu ievākšanu ir mainītas 2008. gadā (40). Attiecīgo īstenošanas Komisijas regulu un lēmumu pieņems 2008. gadā. Jaunais juridiskais pamats ietver skaidras normas, un tam jānovērš Palātas bažas. Attiecībā uz pašreizējo situāciju ir ieviestas procedūras, lai novērstu Palātas konstatētās nepilnības saistībā ar dokumentāciju. Visas budžeta saistības attiecībā uz zvejniecības nolīgumiem var uzņemties tikai pēc juridiskā pamata pieņemšanas (Padomes lēmums un/vai regula). Tas nozīmē, ka budžeta saistības uzņemas pēc juridiskajām saistībām (jaunā protokola provizoriska piemērošana), kad juridiskā pamata pieņemšana nevar notikt pirms jaunā protokola provizoriskās stāšanās spēkā (kā tas bieži notiek, neraugoties uz prognozi par apspriešanas un pieņemšanas ilgiem termiņiem). Komisija turpina pārdomas, lai izpētītu citus ceļus, kādā veidā rīkoties, lai ņemtu vērā Palātas apsvērumu, pilnībā ievērojot īpašos ierobežojumus saistībā ar zvejniecības nolīgumiem. Padome 24. jūnijā panāca politisku vienošanos par Komisijas priekšlikumu par zvejas atļaujām Kopienas kuģiem ārpus Kopienas ūdeņiem. Jaunajā regulā paredzēts turpināt zvejas darbību pārejas posmā pirms jaunā protokola formālas pieņemšanas Padomē.

c) veselības un patērētāju aizsardzības jomā maksājumus par veterinārajiem pasākumiem veica bez visiem vajadzīgajiem apliecinošajiem dokumentiem. c) Palātas apgalvojums attiecas uz to vakcīnu un testu saņemšanu, par kuriem Komisija nav pieprasījusi rakstisku piegādes apstiprinājumu. Tomēr Komisija uzskata, ka, pamatojoties uz saziņu ar dalībvalstīm un tās iekšējās kontroles procedūrām (tostarp “Conforme aux faits” parakstīšana, ko veic divi darbinieki), šis formālās dokumentācijas trūkums par šo preču un testu saņemšanu nerada risku maksājumiem. Nesen ir pieņemts Komisijas lēmums (41), ar kuru stiprina Komisijas Lēmumā 2002/677/EK noteiktās finanšu pārskatu sniegšanas prasības.

Vispārīgi secinājumi un ieteikumi

5.50. Pamatojoties uz savu revīzijas darbu, Palāta secina, ka šīs politikas grupas darījumiem pakārtotajos deklarētajos izdevumos kopumā ir būtisks likumības un/vai pareizības kļūdu līmenis (sk. 5.12. un 5.13. punktu). 5.50.–5.51. Komisija cenšas nodrošināt, lai uzraudzības un kontroles sistēmas būtu efektīvas kļūdu atklāšanā un labošanā, pienācīgi ņemot vērā uz vietas veicamo pārbaužu izmaksas un ieguvumus no tām. Attiecībā uz lauksaimniecību un lauku attīstību Komisija uzsver Palātas konstatējumu, ka kopējais kļūdu līmenis, visticamāk, būtiski neatšķiras no pagājušā gada, kā ziņots tās 2006. gada ticamības deklarācijā. No dalībvalstīm saņemtā kontroles statistikas informācija arī liecina, ka kļūdu līmenis, kas konstatēts galasaņēmēju līmenī ELGF darbības jomās, kas veido aptuveni 85 % no kopējiem lauksaimniecības un lauku attīstības izdevumiem, ir zem būtiskuma sliekšņa. Integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS), kas ietver lielāko daļu lauksaimniecības izdevumu, efektīvi ierobežo nepareizu izdevumu risku, ja ievadīti precīzi un ticami dati un sistēma ir pienācīgi ieviesta. Izdevumi lauksaimniecībai un lauku attīstībai 2007. gadā, kurus, iespējams, ar turpmākiem lēmumiem par atbilstību izslēgs no Kopienas finansējuma, tiek lēsti 439 miljonu euro apmērā, kopā ar 152 miljoniem euro, kas atgūti no galasaņēmējiem. Kā aprakstīts 2007. gada darbības pārskatā, Veselības un patērētāju aizsardzības ĢD ir pārliecināts, ka tā darījumos nebūs būtisks likumības un pareizības kļūdu līmenis. Turklāt, kā paskaidrots 2007. gada darbības pārskatā, atlikušo kļūdu biežums ir 1,6 %, kas ir zem 2 % būtiskuma sliekšņa. Kā norādīts Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāta 2007. gada darbības pārskatā, var nodrošināt pamatotu ticamību par Jūrlietu un zivsaimniecības ĢD izdevumu pareizību un likumību, un atklātās nepilnības nav pietiekami būtiskas, lai attaisnotu atrunu. Vides ĢD veica atrunu gada darbības pārskatā par to izdevumu atbilstīgumu, ko deklarējuši pasākumu dotāciju saņēmēji.

5.51. Palāta uzskata, ka šajā nodaļā apskatīto politikas jomu pārraudzības un kontroles sistēmas kopumā ir daļēji efektīvas. 5.51. Kā norādīts Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāta 2007. gada darbības pārskatā pie secinājuma par iekšējās kontroles sistēmas efektivitāti, ir pamatota ticamība, ka iekšējās kontroles sistēmas ģenerāldirektorātā darbojas efektīvi. 2007. gada darbības pārskatā Vides ģenerāldirektorāta vadība “ir pārliecināta par iekšējās kontroles, finanšu un darbības vadības vispārējo stāvokli Vides ģenerāldirektorātā”. Šo secinājumu apstiprina arī to kredītrīkotāju, kuriem pastarpināti deleģētas pilnvaras, un vadības ziņojumu ģenerāldirektoram analīze, kuri tika pieprasīti no visiem 2008. gada janvārī. Vides ģenerāldirektorāta Iekšējās revīzijas nodaļa 2007. gada revīziju laikā nekonstatēja būtiskas nepilnības finanšu kontroles sistēmās vai nopietnus trūkumus vadības sistēmās. Vadības norādītās nepilnības 2007. gadā bija saistītas ar īpašiem apstākļiem un tiks turpmāk risinātas 2008. gadā.

5.52. Tomēr Palāta secina, ka IAKS arvien ir efektīvs līdzeklis nelikumīgu izdevumu riska ierobežošanai, ja to piemēro pareizi un ja ir ievadīti precīzi un ticami dati par VMS maksājumiem, kas balstās uz piešķirtajām tiesībām (sk. 5.20.un 5.21. punktu). Nesen VMS ieviestās atbalsta shēmas, piemēram, attiecībā uz olīveļļu (sk. 5.14. punktu), ir sekmīgs jaunievedums, lai gan īstermiņā var radīt biežākas kļūdas. 5.53. Aptuveni divdesmit procentos galasaņēmēju līmenī revidēto maksājumu atkal bija nepareizi maksājumi, no kuriem nedaudziem bija liela finansiālā ietekme. Turklāt Palāta konstatēja kļūdas regulu noteikumu interpretācijā. Ja šīs kļūdas netiks labotas, turpmākajos dažos gados veidosies ievērojams kumulatīvais efekts. 5.52.–5.53. Komisijas dienestu veiktā revīzija parādīja, ka kopumā tiesību aprēķināšana tika veikta saskaņā ar tiesību aktiem un administratīvās un uz vietas veiktās pārbaudes kopumā darbojas labi. Ja tika atklātas problēmas, to pēcpārbaudi veic atbilstīguma noskaidrošanā. Attiecībā uz kļūdu biežumu un ietekmi no dalībvalstīm (izņemot Grieķiju) saņemtie IAKS statistikas dati, kurus pārbaudījušas un apstiprinājušas apliecinātājiestādes, liecina, ka kļūdu biežums, tostarp 2007. finanšu gadā, pastāvīgi samazinās, un kļūdu finansiālā ietekme aprobežojas tikai ar 0,83 % no attiecīgajiem izdevumiem.

5.54. Kaut gan grāmatojumu noskaidrošanas sistēmu un pēcmaksājumu pārbaužu mērķis ir izslēgt izdevumus, kas neatbilst ES tiesību aktiem, maksājumu galasaņēmēju līmenī šobrīd tas neizdodas. To vietā neatbilstīgos izdevumus sedz dalībvalstis, un tādējādi nav pamatotas saiknes starp izslēgtajām summām un nelikumīgo izdevumu faktiskajām summām. 5.54. Atbilstīguma noskaidrošanas mērķis ir izslēgt no Kopienas finansējuma izdevumus, kas nav radušies saskaņā ar Kopienas noteikumiem. Tomēr tas nav mehānisms, ar kuru piedzen saņēmējiem veiktus nepareizus maksājumus, par kuriem atbilstīgi dalītas pārvaldības principam ir atbildīgas vienīgi dalībvalstis. Ja atbilstīguma noskaidrošanas rezultātā var konstatēt nepamatoti veiktus maksājumus saņēmējiem, dalībvalstīm ir jāveic to pēcpārbaude, piedzenot šos maksājumus no saņēmējiem. Tomēr pat tad, ja piedzīšana no saņēmējiem nav vajadzīga, jo finanšu korekcija attiecas tikai uz dalībvalstu vadības un kontroles sistēmas nepilnībām, nevis nepamatoti veiktiem maksājumiem, šīs korekcijas ir svarīgas, lai uzlabotu dalībvalstu sistēmas un tādējādi novērstu vai atklātu un atgūtu saņēmējiem veiktus nepareizus maksājumus. Komisija uzskata, ka pastāv pamatota sasaiste starp finanšu korekcijām un galasaņēmējiem veikto nepareizo maksājumu apjomu.

5.55. Komisijas atbilstīguma lēmumi nav pilnīgi ne par vienu gadu pēc 2000. gada. Tā kā lēmumi par 2007. gadu vēl ir jāpieņem, turpmākajos gados pēc Komisijas veiktajām apstiprinājuma pārbaudēm izdevumos ir iespējamas korekcijas. Tomēr kopumā turpmākajos gados veiktās korekcijas parasti nemaina dalībvalstu paziņoto maksājumu lielumu. 5.55. 2007. gada beigās vēl nebija noslēgtas tikai 24 revīzijas no aptuveni 1 400 revīzijām, kas veiktas 2003. gadā un agrāk, kas ļauj veikt izdevumu finanšu korekcijas par laikposmu pirms 2002. gada. Ar šīm revīzijām saistītās finanšu korekcijas attiecībā uz izdevumiem par laikposmu pirms 2002. gada tiek lēstas aptuveni 6 miljonu euro apmērā. Tas nozīmē, ka lielā mērā ir pabeigts atbilstīguma darbs pie izdevumiem, kas radušies 2001. gadā un agrāk. Attiecībā uz finanšu korekciju nozīmi izdevumi lauksaimniecībai un lauku attīstībai 2007. gadā, kurus, iespējams, ar turpmākiem lēmumiem par atbilstību izslēgs no Kopienas finansējuma, tiek lēsti 439 miljonu euro apmērā, kopā ar 152 miljoniem euro, kas atgūti no galasaņēmējiem (42).

5.56. Palāta iesaka novērst tādas sistēmu nepilnības, kuru rezultātā rodas šādas kļūdas. Tādēļ steidzami jārisina šādi ar VMS maksājumu ticamību saistīti jautājumi: 5.56. Lielākā daļa Palātas minēto nepilnību ir zināmas un tiek veikta to pēcpārbaude atbilstīguma noskaidrošanā. Nepilnības nav saistītas ar neskaidrām tiesību normām, bet ar nepilnībām to īstenošanā.

a) jāuzlabo tiesību noteikšana, reģistrācija un pārvaldība; a) Dalībvalstis tiek aicinātas uzlabot savas sistēmas un minētajos jautājumos cieši sadarboties ar Komisijas dienestiem un KPC.

b) datubāzē jāizdzēš neatbilstīgās platības un saņēmēji, nodrošinot atjauninātu informāciju par zemes gabaliem (piemēram, ortofotogrāfijas); b) Jau 2002. gadā Komisijas dienesti (Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts un KPC) izstrādāja pamatnostādnes par atbilstīgo platību uzskaiti un atjauninātas informācijas nodrošināšanu. Šīs pamatnostādnes ir vairākkārt apspriestas ar dalībvalstīm. Ja tiek konstatēts, ka šo pamatnostādņu neievērošana var radīt nepareizus maksājumus, tiek veikti pasākumi saskaņā ar atbilstīguma noskaidrošanu un dalībvalstis tiek aicinātas precizēt rīcības plānu, lai atrisinātu šīs problēmas. Kopienas dienesti (Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts un KPC) sniedz tajā vajadzīgo palīdzību.

c) jāizskaidro un jāvienkāršo pasākumu pamatnoteikumi, jo īpaši attiecībā uz valsts rezerves izmantošanu. c) Vienkāršošana ir ierosināta veselības pārbaudes priekšlikumā – papildus nodalot dažus daļējus maksājumus un ļaujot dalībvalstīm pakāpeniski pāriet uz vienlīdzīgākām maksājumu likmēm par tiesībām, SPS kļūs efektīvāka, lietderīgāka un vienkāršāka.

5.57. Turpmāk arī lielas pūles jāpieliek, lai nodrošinātu, ka saņēmēji pilda savas saistības lauku attīstības jomā, kurā īpaši bieži sastopamas kļūdas, jo noteikumi un atbilstīguma nosacījumi bieži vien ir sarežģīti. 5.57. Komisija savā 2008. gada revīzijas programmā par prioritāro noteica agrovides pasākumu revīziju. Komisija piekrīt Palātas viedoklim, ka lauku attīstības pasākumos, jo īpaši saistībā ar agrovides pasākumu sarežģītību, ir lielāks kļūdu biežums nekā ELGF maksājumos. Agrovides pasākumi ir sarežģīti pēc to būtības, un to vienkāršošana ir ļoti ierobežota, lai nekaitētu šo pasākumu mērķim. Tādēļ Komisija uzskata, ka šo pasākumu pievienotās vērtības un to lielās sarežģītības dēļ, pieļaujamajam kļūdu riskam jābūt augstākam. Neraugoties uz šiem apsvērumiem ELFLA plānošanas periodā 2007.–2013. gadam ir ieviesti būtiski lauku attīstības kontroles sistēmas uzlabojumi. Piemēram, dalībvalstis tagad nodrošina, ka visus Kopienas tiesību aktos vai lauku attīstības programmās noteiktos atbilstības kritērijus var kontrolēt saskaņā ar pārbaudāmu rādītāju kopienu, kas tām jāievieš. Tā kā atbilstības kritēriji bieži vien ir sarežģīti, Komisijas dienesti ir izstrādājuši dažādus noteikumus un pamatnostādnes, lai palīdzētu dalībvalstīm tos interpretēt. Turklāt IAKS piemērošana ir vēl vairāk stiprināta attiecībā uz platību un ar dzīvniekiem saistītu lauku attīstības pasākumiem saskaņā ar 2. asi, kas veido 44 % no kopējiem paredzētajiem izdevumiem.

5.58. Visbeidzot ir jānovērš konstatētās sistēmu nepilnības, kuras ietekmē vides, zivsaimniecības, veselības un patērētāju aizsardzības politikas jomas. 5.58. Veselības un patērētāju aizsardzības ĢD atsaucas uz 5.51. punktā minēto paziņojumu. Skatīt 5.51. punktā sniegto atbildi par jūrlietām.

IEPRIEKŠĒJO APSVĒRUMU PĒCPĀRBAUDE

Jēltabakas tirgus kopīgā organizācija

5.59. Īpašajā ziņojumā Nr. 7/2004 (43) Palāta konstatēja vairākus trūkumus, tostarp neuzticamus datus, tirgus situācijas nepienācīgu analīzi, kā arī to, ka nav sasniegti izvirzītie mērķi, piemēram, veicināt ražošanas pārstrukturēšanu uz citām nozarēm. Palāta sniedza vairākus Parlamenta un Padomes atbalstītus ieteikumus.

5.60. Jēltabakas tirgus kopīgā organizācija ir reformēta saistībā ar kopējās lauksaimniecības politikas vispārējo reformu 2003. gadā. Komisija ir lielā mērā ņēmusi vērā Palātas ieteikumus, proti, tos, kas attiecas uz pilnīgāku un ticamāku datu ievākšanu un izmantošanu. Turklāt pakāpeniski tiek ieviesta atbalsta pilnīga nodalīšana no ražošanas. Iepriekš minētais līdz ar pārveidošanas pasākumu finansēšanu, kad tos pilnībā ieviesīs, atrisinās tirgus pasākumu nepilnības un mudinās ražotājus brīvprātīgi pārtraukt tabakas ražošanu.

Kā Komisija pārvalda un pārrauga mutes un nagu sērgas apkarošanas pasākumus

5.61. Īpašajā ziņojumā Nr. 8/2004 (44) Palāta norādīja uz to, ka Komisija un Padome jau bija novērsušas daudzas no tiesību aktu nepilnībām, kuras konstatēja Palātas veiktajā revīzijā. Tomēr Palāta ieteica veikt turpmākus pasākumus un jo īpaši: 5.61.

a) regulāri vērtēt profilakses un kontroles pasākumus un intensīvāk uzraudzīt šo pasākumu īstenošanu laikā, kad nav krīzes;

b) izpētīt veidus, kā ciešāk iesaistīt lauksaimniekus tūlītējā ziņošanā par slimības uzliesmojumu un likt viņiem ievērot dzīvnieku pārvietošanas ierobežojumus;

c) precizēt finanšu shēmu, kuru piemēro dzīvnieku slimību epidēmiju gadījumos, vienlaicīgi maksimāli samazinot finanšu riskus ES budžetam. c) Ar Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par jaunu stratēģiju dzīvnieku veselības jomā Eiropas Savienībā 2007.–2013. gadam saskaņā ar principu “Profilakse ir labāka nekā ārstēšana” (COM(2007) 539 galīgā redakcija) tā paredzēja izstrādāt saskaņotu ES kritēriju sistēmu atbildības un izmaksu dalīšanai. Tas ir jāsasniedz, jaunās dzīvnieku veselības stratēģijas rīcības plāna ietvaros pārskatot ES finanšu instrumentu par dzīvnieku slimību finansēšanu (Padomes Lēmums 90/424/EEK). Sagatavošanās darbi ir jau sākti. Ir paredzēti turpmāki pasākumi, tostarp priekšizpēte, kas iekļaus apspriedes.

5.62. Komisija veica plašu izvērtēšanu par profilakses un kontroles pasākumiem 2006. gadā un uzsāka virkni iniciatīvu, kas daļēji sasaucas ar Palātas ieteikumiem. 5.62. Komisija 2004. gada decembrī sāka ārēju novērtēšanu, lai rūpīgi pārskatītu ES rīcības dzīvnieku veselības jomā rezultātus un noteiktu vēlamo rīcības ievirzi nākotnē. Pamatojoties uz novērtēšanas rezultātiem un apspriedēm ar daudzām ieinteresētajām personām, Komisija 2007. gada septembrī iesniedza priekšlikumu par jaunu stratēģiju dzīvnieku veselības jomā (45). Tā bija pirmā reize, kad Komisija noteica savus stratēģiskos mērķus un uzdevumus dzīvnieku veselības jomā.

5.63. Tomēr Palāta uzskata, ka arī turpmāk jāpieliek pūliņi, lai 5.63. Padome (2007. gada decembrī), Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (2008. gada janvārī) un Eiropas Parlaments (2008. gada maijā) atzinīgi novērtēja stratēģiskās pieejas izstrādi saistībā ar ES dzīvnieku veselības politiku un atbalsta Dzīvnieku veselības stratēģijā 2007.–2013. gadam izklāstītos vispārējos mērķus, uzdevumus un principus. Pamatojoties uz dažādos ES iestāžu forumos notikušo diskusiju rezultātiem, Komisija tuvākajā nākotnē pieņems rīcības plānu dzīvnieku veselības jomā, lai turpmākajos piecos gados un pēc tam šo stratēģiju realizētu.

a) vienkāršotu tiesību aktus dzīvnieku veselības un labturības jomā (46); a) Saistībā ar labāku regulējuma politiku ir jau veikti galvenie pasākumi, lai vienkāršotu spēkā esošo tiesisko regulējumu, tostarp, piemēram, jauno Direktīvu 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem (47) un Priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko vienkāršo informācijas norādīšanas un publicēšanas procedūras veterinārijas un zootehnikas jomā un groza 22 spēkā esošās Padomes direktīvas (48), kas pašreiz atrodas Padomes pieņemšanas procedūras pēdējā posmā. Tomēr, kā paskaidrots paziņojumā par jauno stratēģiju dzīvnieku veselības politikas jomā, Komisija arī plāno iesniegt priekšlikumu par jaunu likumu dzīvnieku veselības jomā, kas lielā mērā vienkāršotu spēkā esošos tiesību aktus.

b) ņemot vērā ES paplašināšanos, palielinātu ES tiesību aktu piemērošanas kontrolei atvēlētos cilvēkresursus; b) Pārtikas nekaitīguma un dzīvnieku veselības jomā Komisijas Pārtikas un veterinārais birojs (PVB) strādā, lai nodrošinātu efektīvas kontroles sistēmas un izvērtētu ES standartu ievērošanu ES teritorijā un trešās valstīs saistībā ar to eksportu uz ES. PVB to veic, galvenokārt veicot pārbaudes dalībvalstīs un trešās valstīs, kas eksportē uz ES. PVB gadā veic aptuveni 250 līdz 270 apmeklējumus. Pieņemšana darbā notiek saskaņā ar prasībām par priekšrocību saistībā ar pieņemšanu darbā piešķiršanu ekspertiem no jaunajām dalībvalstīm.

c) novērstu pastāvīgās nepilnības ārkārtas rīcības plānos, kā norādīts Pārtikas un veterinārijas biroja ziņojumos; c) Šis punkts tiks uzraudzīts.

d) uzlabotu reālā laika trauksmes mācību organizēšanu un secīgos pasākumus; d) Komisija pašlaik no dalībvalstīm ievāc jaunāko informāciju, lai nodrošinātu pienācīgu šā ieteikuma ievērošanu.

e) samazinātu biežo novēlošanos, sniedzot informāciju par liellopu pārvietošanu un reģistrējot tos centrālajā datubāzē, un uzlabotu cūku identifikācijas un pārvietošanas tiesisko regulējumu; e) PVB ziņotie trūkumi ir saistīti ar attiecīgo Kopienas tiesību aktu par dzīvnieku identifikāciju, saimniecību reģistrāciju un pārvietošanās uzskaites īstenošanu; tie neapstrīd attiecīgo regulu un direktīvu noteikumus.

f) noteikumos par importēto gaļu iekļautu 2004. gadā pieņemtās pārtikas higiēnas prasības. f) Komisija jau 2007. gada otrajā pusē bija sagatavojusi atbilstīgu priekšlikumu (SANCO/10018/2007) un SCoFCAH (49)2007. gada 10. septembra sanāksmē no dalībvalstīm saņēma labvēlīgu atzinumu. Dokuments pašlaik likumdošanas procedūras ietvaros Komisijai ir oficiāli jāpieņem un pēc tam jāpublicē Oficiālajā Vēstnesī.

5.64. Līdz šim nav lielu panākumu lauksaimnieku plašākā iesaistīšanā attiecībā uz ātru slimības izziņošanu. 5.64. Visi dzīvnieku galveno lipīgo slimību (klasiskais cūku mēris, mutes un nagu sērga, putnu gripa) uzliesmojumi ES pēdējo piecu gadu laikā ir radījuši ļoti ierobežotas izmaksas Kopienas budžetā un ir veiksmīgi izskausti. Viens no šādu rezultātu iemesliem ir tas, ka kopumā slimības izziņošana ir notikusi savlaicīgi. Dalībvalstis bieži vien nav (pilnībā) izmaksājušas kompensācijas tiem lauksaimniekiem, kas nav pilnībā sadarbojušies ar iestādēm vai nav ziņojuši par slimību savlaicīgi, lai viņus atturētu no šādas rīcības.

5.65. Visbeidzot saistībā ar finanšu shēmas precizēšanu 2005. gadā Komisija pieņēma pasākumus, ar kuriem ierobežoja kompensācijas apmēru, pamatojoties uz tirgus cenām. Tomēr, ņemot vērā to, ka dalībvalstīs maksātās valsts atbalsta summas krietni atšķiras, vajadzīgi turpmāki pasākumi. 5.65. Tiesību aktos noteiktais maksimālais apjoms sniedz vispārēju priekšstatu par kompensācijām, ko piešķir dalībvalstis. Tomēr pamatnoteikums joprojām ir, ka kompensācija nedrīkst pārsniegt dzīvnieka tirgus vērtību. Tiesību aktu pareiza piemērošana novērš novērtēšanu par zemu vai par augstu. Tiesību akti par kompensācijām un valsts atbalstu ir saskaņoti un visās ES dalībvalstīs vienādi. Praksē konstatētās atšķirības ir saistītas ar rīcībā esošo instrumentu atšķirīgo piemērošanu.

Komisijas veiktais lauku saimniecību ieņēmumu novērtējums

5.66. Īpašajā ziņojumā Nr. 14/2003 (50) par Komisijas veikto lauksaimnieku ienākumu vērtēšanu Palāta secināja, ka ES statistikas dati nesniedza pietiekami izsmeļošu informāciju par lauku saimniecību izmantojamiem ienākumiem un neļāva izvērtēt lauksaimnieku dzīves līmeni. Šāda situācija pastāvēja neatkarīgi no tā, ka bija pieejami trīs atsevišķi instrumenti, kuru mērķis bija noteikt lauksaimnieku ienākumus, taču tie nebija izveidoti vienam un tam pašam nolūkam. Palāta Komisijai ieteica izvērtēt pieejamos statistikas datus par stāvokli saimniecībās un lauku saimniecībās un precīzi definēt statistikas sistēmu kopējās lauksaimniecības politikas mērķu sasniegšanas uzraudzībai, jo īpaši attiecībā uz lauksaimnieku pienācīgu dzīves līmeni. Eiropas Parlaments un Padome atbalstīja šos Palātas ieteikumus.