LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 374/1

OLAF Uzraudzības komitejas darbības pārskats

2012. gada janvāris – 2013. gada janvāris

(2013/C 374/01)

OLAF Uzraudzības komitejas locekļi

Johan DENOLF Priekšsēdētājs Federālās kriminālpolicijas galvenais komisārs, ECOFIN direktorāta direktors un Finanšu ziņu vākšanas vienības (FIU) loceklis, Beļģija

Herbert BÖSCH Bijušais Eiropas Parlamenta deputāts Bijušais Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komitejas priekšsēdētājs, Austrija

Catherine PIGNON Anžēras Apelācijas tiesas galvenā prokurore, Francija

Rita SCHEMBRI (līdz 2013. gada martam) Premjerministra biroja Iekšējās revīzijas un izmeklēšanas nodaļas ģenerāldirektore, Malta

Christiaan TIMMERMANS (līdz 2012. gada decembrim) Bijušais Eiropas Savienības Tiesas tiesnesis, Nīderlande

Jens MADSEN (no 2013. gada janvāra) Smagu ekonomisku un starptautisku noziegumu prokurors, Dānija

Tuomas PÖYSTI (no 2013. gada marta) Somijas ģenerālrevidents, Valsts revīzijas biroja priekšsēdētājs, Somija

SATURS

PRIEKŠSĒDĒTĀJA PRIEKŠVĀRDS

I. IEVADS

II. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJAS UZRAUDZĪBA

1. Uzraudzības komitejas veiktās uzraudzības joma un sadarbības noteikumi ar OLAF

1.1. Uzraudzības joma

1.2. Jaunu sadarbības noteikumu ar OLAF īstenošana

2. OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzība pēc Uzraudzības komitejas iniciatīvas

2.1. Norādījumi personālam par izmeklēšanas procedūrām un to īstenošana

2.2. Uzraudzības komitejas atzinumi un ziņojumi par atsevišķām lietām

3. OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzība – OLAF ĢD sniegtā informācija par atsevišķām lietām

3.1. Uzraudzības komitejai sniegtā informācija

3.2. Uzraudzības komitejas secinājumi

3.3. Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reforma

III. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJAS PĀRVALDĪBA

1. OLAF izmeklēšanas prioritātes

2. Ar OLAF izmeklēšanas funkciju saistītā administratīvā organizācija, budžets un personāla politika

2.1. Budžets

2.2. Administratīvā organizācija un personāla politika

IV. ATTIECĪBAS AR OLAF , ES IESTĀDĒM UN CITĀM IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

1. Attiecības ar OLAF

2. Attiecības ar ES iestādēm

3. Attiecības ar citām ieinteresētajām personām

V. UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS DARBA METODES

1. Sanāksmes un referenti

2. Sekretariāts

I PIELIKUMS

II PIELIKUMS

III PIELIKUMS

PRIEKŠSĒDĒTĀJA PRIEKŠVĀRDS

Pašreizējā OLAF Uzraudzības komiteja sāka darbu 2012. gada janvārī, un šis darbības pārskats, ko man ir gods iesniegt, aptver komitejas pilnvaru termiņa pirmo gadu.

Uzraudzības komiteja ir pilna apņēmības atbalstīt OLAF tam uzticēto pilnvaru īstenošanā cīņā pret krāpšanu, korupciju un nelikumīgām darbībām, kas skar Eiropas Savienības finansiālās intereses, un stiprināt OLAF neatkarību, regulāri uzraugot tā izmeklēšanas funkciju un vajadzības gadījumā sniedzot konsultācijas un izsakot konstruktīvu kritiku. Tādēļ šajā mūsu pilnvaru īstenošanas laikposmā esam centušies veidot pilnīgu redzējumu par to, kā OLAF īsteno izmeklēšanas funkcijas, – ņemot vērā OLAF ģenerāldirektora 2012. gadā ieviestās jaunās procedūras, esam uzraudzījuši OLAF lietas un analizējuši biroja jauno organizācijas struktūru, lai secinātu, vai tā nodrošina OLAF optimālas iespējas strādāt efektīvi un lietderīgi.

Pilnvaru termiņa pirmajā gadā jaunā Uzraudzības komiteja saskārās ar vairākām būtiskām pārmaiņām – šajā laikā notika OLAF iekšējā reorganizācija, tika pieņemti jaunie norādījumi personālam par izmeklēšanas procedūrām, mainījās OLAF un Uzraudzības komitejas sadarbības noteikumi, turpinājās Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reforma. Sarežģījumus radīja arī OLAF un Uzraudzības komitejas atšķirīgie viedokļi attiecībā uz komitejai uzticēto pienākumu izpildi. Lieta, kurā OLAF veiktas izmeklēšanas rezultātā no amata atkāpās Eiropas Komisijas loceklis, un šīs konkrētās izmeklēšanas uzraudzība, ko veica Uzraudzības komiteja, bija vēl viena sarežģīta problēma, kas bija jārisina jaunajai komitejai.

Tomēr mēs esam snieguši kodolīgus atzinumus un ziņojumus, kuros esam analizējuši, kā OLAF veic izmeklēšanas funkciju, izvērtējuši ierosināto Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reformu un OLAF budžetu.

Uzraudzības komitejas locekļi kopumā vēlas uzturēt pēc iespējas labākas darba attiecības ar OLAF. Taču zināma spriedzes deva OLAF un komitejas kā jebkura uzrauga un uzraugāmā attiecībām nāk tikai par labu. Cenšoties darīt visu iespējamo, lai veicinātu labāku savstarpēju saprašanos, komiteja pilnvaru termiņa otrajā gadā nāks klajā ar ierosinājumu pieņemt jaunus sadarbības noteikumus, pamatojoties uz savu izpratni par komitejas uzdevumiem. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1073/1999 komiteja sevi uzskata par uzraudzības struktūru, kas izmanto matricas sistēmu, lai noteiktu un izceltu sistēmiskas problēmas – horizontālas, veicot izlases veida pārbaudes, un vertikālas, uzraugot atsevišķas lietas. Tomēr mūsu kā neatkarīgas komitejas galvenais mērķis ir un būs palīdzēt ģenerāldirektoram pildīt viņa funkcijas, sniedzot ieguldījumu OLAF izmeklēšanas darba efektivitātes palielināšanā un izmeklēšanas neatkarības stiprināšanā. Mēs esam cieši apņēmušies turpināt iesākto ceļu.

Īpaši vēlos pateikties komitejas sekretariātam un uzteikt tā neatlaidīgo darbu un nenovērtējamo atbalstu laikā kopš komitejas pilnvaru termiņa sākuma.

Johan DENOLF, OLAF Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs

I. IEVADS

1. Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai Uzraudzības komitejas loma ir noteikta Regulā (EK) Nr. 1073/1999 (1) un lēmumā, ar ko izveido OLAF (2). Uzraudzības komiteja sargā OLAF neatkarību un regulāri uzrauga tā izmeklēšanas funkciju, lai nodrošinātu, ka birojs pienācīgi veic izmeklēšanas darbu. Uzraudzības komiteja uzrauga OLAF izmeklēšanas funkciju saskaņā ar savu reglamentu (3). Uzraudzības pamatā ir atsevišķu OLAF lietu materiālu un citu Uzraudzības komitejai pieejamu datu pārbaude, kas ļauj izdarīt konkrētus un vispārīgus secinājumus un sniegt ieteikumus, kurus komiteja paziņo OLAF ģenerāldirektoram (turpmāk “OLAF ĢD”) un vajadzības gadījumā attiecīgajām ES iestādēm.

2. Atsevišķu lietu uzraudzībai ir būtiska nozīme, jo tā ļauj izdarīt sistēmiskus un vispārīgus secinājumus un apzināt iespējamas OLAF izmeklēšanas funkcijas sistēmiskas nepilnības. Uzraudzības komiteja velta īpašu uzmanību, lai pārbaudītu, vai OLAF izmeklēšanas darbā tiek ievērotas pamattiesības un procesuālās garantijas un vai lietas tiek izskatītas efektīvi, pilnīgi, laicīgi un saskaņā ar attiecīgiem noteikumiem un tiesību normām.

3. Tas, protams, nozīmē, ka Uzraudzības komitejai ir vajadzīga piekļuve OLAF pārziņā esošajām lietām, ko OLAF līdz 2012. gada martam vienmēr nodrošināja. Taču pašreizējās Uzraudzības komitejas pilnvaru termiņa sākumā OLAF ĢD attiecībā uz Uzraudzības komitejas piekļuvi būtiskai informācijai par OLAF lietām ieviesa jaunus noteikumus, kas Uzraudzības komitejai neļāva pienācīgi pildīt pienākumus, jo trūka pietiekamas un laicīgi sniegtas informācijas.

4. Tas ir ietekmējis Uzraudzības komitejas darbību pārskata periodā. Tiekoties sanāksmēs un veicot plašu saraksti, ievērojams laiks un resursi tika veltīti diskusijām ar OLAF ĢD par Uzraudzības komitejas uzraudzības līdzekļu atjaunošanu. Rezultātā tika pieņemti pagaidu sadarbības noteikumi, kas diemžēl neizrādījās efektīvi.

5. Tomēr Uzraudzības komiteja vienbalsīgi ir pieņēmusi divus oficiālus atzinumus, nostājas dokumentu un ziņojumu. Komiteja ir pārbaudījusi 83 dalībvalstu tiesu iestādēm nodotas lietas un 188 OLAF ziņojumus par lietām, kuru izmeklēšana turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem. Pamatojoties uz pieredzi OLAF veiktās izmeklēšanas uzraudzībā, Uzraudzības komiteja ir veikusi arī reformētās Regulas (EK) Nr. 1073/1999 teksta analīzi.

6. Pašreizējās Uzraudzības komitejas pirmais darbības pārskats aptver pilnu gadu no komitejas iecelšanas 2012. gada janvārī līdz 2013. gada janvārim. Uzraudzības komitejas locekļi bija Christiaan Timmermans (priekšsēdētājs no 2012. gada janvāra līdz oktobrim), Johan Denolf (priekšsēdētājs no 2012. gada oktobra), Herbert Bösch, Catherine Pignon un Rita Schembri (4). Uzraudzības komiteja 2012. gada janvārī uzņēma jaunu locekli Jens Madsen, kas stājās Christiaan Timmermans vietā.

II. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJAS UZRAUDZĪBA

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 1. punkts

Uzraudzības komiteja stiprina Biroja neatkarību, pastāvīgi uzraugot izmeklēšanas uzdevumu īstenošanu.

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 10. apsvērums

.. izmeklēšana jāveic, .. pilnībā ievērojot cilvēktiesības un pamatbrīvības, īpaši taisnīguma principu, ievērojot iesaistīto personu tiesības izteikt savus uzskatus par faktiem, kas uz tām attiecas, un ievērojot principu, ka izmeklēšanas secinājumi var pamatoties vienīgi uz elementiem, kam ir pierādījumu vērtība.

1. Uzraudzības komitejas veiktās uzraudzības joma un sadarbības noteikumi ar OLAF

1.1. Uzraudzības joma

7. Uzraudzības komitejas uzdevums ir uzraudzīt OLAF izmeklēšanas funkciju, lai nodrošinātu, ka netiek ierobežota biroja neatkarība un izmeklēšana notiek saskaņā ar augstākajiem kvalitātes standartiem. Rūpīgi pārbaudot atsevišķas lietas, Uzraudzības komiteja OLAF veiktās izmeklēšanas sākšanas, veikšanas un pabeigšanas posmā var apzināt nepamatotas ietekmes risku, kas varētu apdraudēt OLAF izmeklēšanas neatkarību. Lai rūpīgi pārbaudītu izmeklēšanas metodes, bieži ir jāpārbauda visi atsevišķu lietu materiāli vai reprezentatīva dokumentu izlase un jāapspriežas ar OLAF izmeklētājiem un vadītājiem.

8. Lai Uzraudzības komitejas kā neatkarīgas struktūras veiktā analīze būtu pamatota un precīza, komitejai jāpārbauda arī lietu faktiskie apstākļi, jāizvērtē pabeigtu lietu izmeklēšanas gaita, jāpārbauda konkrēti aspekti. Tāpēc par metodēm, kas būtu piemērotākās OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzībai, ir jālemj Uzraudzības komitejai.

1.2. Jaunu sadarbības noteikumu ar OLAF īstenošana

9. Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, Uzraudzības komiteja pauž dziļu nožēlu par to, ka pārskata periodā tās attiecības ar OLAF ir bijušas īpaši sarežģītas un ka drīz pēc jaunās Uzraudzības komitejas pilnvaru termiņa sākuma tika būtiski grozīti OLAF un Uzraudzības komitejas sadarbības noteikumi. OLAF ĢD par Uzraudzības komitejas kontaktpunktu iecēla vienību, kas nodarbojas tikai ar politikas jautājumiem, bet OLAF adresētie Uzraudzības komitejas pieprasījumi attiecas galvenokārt uz izmeklēšanas jautājumiem, ar kuriem šī vienība tieši nenodarbojas. Turklāt jaunā sadarbības kārtība attiecībā uz Uzraudzības komitejas piekļuvi būtiskai ar lietām saistītai informācijai lielā mērā ierobežoja tikko darbu sākušās Uzraudzības komitejas spēju pildīt tai uzticētos pienākumus.

10. No 2012. gada marta Uzraudzības komiteja saskārās ar šķēršļiem, kas traucēja tās uzraudzības funkcijas izpildi un izpaudās kā pārmērīga un patvaļīga Uzraudzības komitejas piekļuves ierobežošana (bez iepriekšēja brīdinājuma) lietu materiāliem OLAF lietu pārvaldības sistēmā (CMS) (5), nepareiza datu aizsardzības noteikumu piemērošana (6), padarot OLAF ziņojumus Uzraudzības komitejai nesaprotamus, pieprasītās informācijas novēlota sniegšana (cita starpā) garas un neuzticamas iekšējas administratīvās procedūras dēļ.

11. Kā skaidrots turpmāk šajā pārskatā, šīs grūtības neļāva Uzraudzības komitejai pildīt savus pienākumus. Plašākā skatījumā tās šķiet saistītas ar OLAF ĢD šaubām par Uzraudzības komitejas kompetenci sistēmiskās OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzības ietvaros pārbaudīt atsevišķas lietas un jo īpaši tās pienākumu attiecībā uz pamattiesību un procesuālo garantiju aizsardzību (7).

12. Uzraudzības komiteja uzsver, ka OLAF ĢD nevar izmantot rīcības brīvību, lai, lemjot par piekļuves atļaušanu vai liegšanu ar lietām saistītai informācijai vai par Uzraudzības komitejai vajadzīgās informācijas apjomu, noteiktu, cik plaša ir Uzraudzības komitejas loma. Šādas interpretācijas rezultātā Uzraudzības komitejas loma tiktu sagrauta. Pašreizējā Uzraudzības komiteja pilnīgi piekrīt viedoklim, ko pauduši tās priekšgājēji, uzsverot, ka jautājums par Uzraudzības komitejas piekļuvi būtiskai ar lietām saistītai informācijai nebūtu jāatstāj OLAF ĢD ziņā (8).

13. Uzraudzības komiteja 2012. gada 11. septembrī pēc garām diskusijām ar OLAF piekrita OLAF ierosinātajiem pagaidu sadarbības noteikumiem. Ar šiem noteikumiem tika īstenota trīs soļu pieeja, pamatojoties uz atzinumu, kuru 2007. gadā bija publicējis Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (9), kas tolaik pauda bažas par Uzraudzības komitejas automātisko piekļuvi CMS ietvertajiem personas datiem. OLAF ĢD 2012. gada 21. decembrī nosūtīja OLAF direktoriem norādījumus par sadarbības noteikumu īstenošanu.

14. Pēc noteikumu īstenošanas Uzraudzības komiteja izvērtēja no OLAF saņemtās informācijas pietiekamību un lietderību un šajā pārskatā turpmāk minēto iemeslu dēļ atzina, ka veids, kādā noteikumi tiek piemēroti, joprojām neļauj komitejai pienācīgi pildīt savus pienākumus. Tāpēc Uzraudzības komiteja paziņoja OLAF ĢD, ka noteikumus ir nepieciešams pārskatīt, lai nodrošinātu, ka Uzraudzības komiteja saņem pietiekamu un precīzu informāciju. Uzraudzības komiteja uzņēmās iniciatīvu tuvākajā nākotnē ierosināt jaunus sadarbības noteikumus un atzinīgi vērtē OLAF ĢD 2013. gada janvārī pausto gatavību tos pieņemt.

2. OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzība pēc Uzraudzības komitejas iniciatīvas

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 1. punkts

Pēc direktora lūguma vai pēc savas ierosmes komiteja nodod direktoram atzinumus, kas attiecas uz Biroja darbību, tomēr neiejaucoties kārtējās izmeklēšanas darbā.

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 8. punkts

Komiteja par Biroja veikto izmeklēšanu un par rīcību sakarā ar to var iesniegt ziņojumus Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai.

2.1. Norādījumi personālam par izmeklēšanas procedūrām un to īstenošana

15. OLAF ĢD 2012. gada februārī izplatīja jaunus norādījumus personālam par izmeklēšanas procedūrām (Instructions to Staff on Investigative Procedures, turpmāk “ISIP”), kuri aizstāja OLAF iepriekšējo rokasgrāmatu un kuru mērķis bija vienkāršot un precizēt izmeklēšanas procedūras. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka pārredzamības nolūkā ISIP ir publicēti OLAF tīmekļa vietnē. Šie norādījumi tika ieviesti vienlaikus ar svarīgām izmaiņām OLAF organizācijas struktūrā.

16. Uzraudzības komiteja uzņēmās iniciatīvu izvērtēt ISIP un iecēla divus referentus, kas tikās ar OLAF personālu, jo īpaši ar darbiniekiem, kam bija uzticēta ISIP izstrāde. Referenti rīkoja arī vairākas darba sanāksmes ar Uzraudzības komitejas sekretariātu. Ņemot vērā lielo noslogojumu pārskata periodā un sekretariāta nepietiekamo darbinieku skaitu, Uzraudzības komitejai nācās atlikt plānotā atzinuma par ISIP pieņemšanu.

17. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka ISIP daudzējādā ziņā jau iepriekš atbilst reformētajai Regulai (EK) Nr. 1073/1999, kas likumdevējam vēl jāpieņem. Konkrēti apsvērumi par norādījumu atbilstību jaunās regulas tekstam ir izklāstīti šā pārskata III pielikumā. Pirms galīgo secinājumu izdarīšanas Uzraudzības komiteja nolēma ņemt vērā arī to atsevišķo lietu uzraudzības rezultātus, kuru izmeklēšana daļēji vai pilnīgi veikta saskaņā ar ISIP.

18. Uzraudzības komiteja analizēja šīs lietas, ņemot vērā tiklab iepriekšējā OLAF rokasgrāmatā, kā ISIP izklāstītos noteikumus, un izvērtēja ar ISIP ieviestās izmaiņas. Komiteja konstatēja būtiskas izmaiņas, cita starpā, lietu sākšanas un beigšanas procedūrā, attiecībā uz izmeklēšanas darbību veikšanu un iepriekšēju likumības pārbaudi, kā arī galīgo kvalitātes un juridisko pārbaudi.

2.1.1. Lietu sākšana un beigšana

19. Uzraudzības komiteja pievērsa īpašu uzmanību ISIP paredzētajai izmeklēšanas un koordinēšanas lietu sākšanas procedūrai. Komiteja vēl turpina atlases procesa izvērtēšanu (10), kuras rezultāti tiks atspoguļoti nākamajā atzinumā. Neatkarīgi no šā neatrisinātā jautājuma Uzraudzības komiteja konstatēja, ka no 2012. gada 1. februāra ir pieaudzis sākto lietu skaits un ir mainīta prakse attiecībā uz pilnvarām sākt un beigt izmeklēšanu.

20. Attiecībā uz pirmo aspektu Uzraudzības komiteja konstatēja, ka, piemērojot ISIP 30. panta 2. punktā izklāstītos pārejas pasākumus, visa izvērtējamā informācija, kas neattiecas uz ES iestāžu locekļiem, ierēdņiem un citiem darbiniekiem un ir reģistrēta OLAF līdz 2012. gada 1. februārim, ir jāapstrādā, sākot izmeklēšanas vai koordinēšanas lietu (11). Tāpēc saskaņā ar 2012. gada 31. janvāra lēmumu OLAF ĢD sāka kopskaitā 423 lietas (12). Uzraudzības komiteja gatavojas pārbaudīt, cik lielā mērā šis lēmums atbilst Eiropas Tiesas judikatūrā noteiktajiem kritērijiem, jo Tiesa ir norādījusi, ka OLAF ĢD var pieņemt lēmumu par izmeklēšanas sākšanu tikai tad, ja pastāv “pietiekami nopietnas aizdomas” par krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas kaitē ES finanšu interesēm (13).

21. Attiecībā uz otro aspektu Uzraudzības komiteja, pamatojoties uz pārbaudītajām lietām, konstatēja, ka agrākā prakse, saskaņā ar kuru OLAF ģenerāldirektors deleģēja pilnvaras sākt un beigt izmeklēšanu par operācijām un izmeklēšanu atbildīgajam direktoram, pēc jaunā ģenerāldirektora stāšanās amatā 2011. gada februārī ir mainīta, īstenojot Eiropas ombuda ieteikumu (14). Šīs izmaiņas atbilstoši ieteikumam pašlaik ir atspoguļotas ISIP (15). Ņemot vērā, ka Regulā (EK) Nr. 1073/1999 OLAF izmeklēšanas neatkarība ir definēta attiecībā pret biroja ģenerāldirektoru in personam, Uzraudzības komiteja apsveic šīs izmaiņas un atzinīgi vērtē to, ka OLAF ir ievērojis Eiropas ombuda ieteikumu.

2.1.2. Izmeklēšanas darbību veikšana un iepriekšēja likumības pārbaude

22. Tā kā izmeklēšanas pasākumu likumības kontrole, lai nodrošinātu, ka pierādījumi ir iegūti likumīgi, pilnīgi ievērojot pamattiesības un procesuālās garantijas, kā arī dalībvalstu procesuālās prasības, ir svarīga OLAF funkcija, Uzraudzības komiteja uzskata, ka sistemātiskā likumības pārbaude, ko saskaņā ar jaunajiem ISIP ir paredzēts veikt attiecībā uz zināmu skaitu izmeklēšanas pasākumu, nenoliedzami ir solis uz priekšu OLAF pārskatatbildības un tā darbību leģitimitātes stiprināšanā.

23. Šī svarīgā funkcija ir uzticēta jaunizveidotajai Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienībai, kas ne vien veic likumības pārbaudes izmeklēšanas laikā, bet arī konsultē OLAF ĢD par iespējamo izmeklēšanas vai koordinēšanas lietu sākšanu un pirms lietu beigšanas veic to galīgo juridisko pārbaudi. Ņemot vērā centrālo lomu, kas šai vienībai uzticēta visā lietu aprites ciklā, Uzraudzības komiteja ISIP analīzes ietvaros (16) nolēma uzraudzīt, kā šī vienība pilda tai uzticētos dažādos pienākumus, un pārbaudīt, kā tās funkcijas saskan ar pārējo vienību funkcijām.

24. Neskarot nākamā atzinuma par ISIP saturu un ņemot vērā Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienības gada ziņojumu (17), Uzraudzības komiteja vēlas izpētīt šādus jautājumus: 1) lietu sākšanas un beigšanas kritēriji un komunikācijas kanāli ar izmeklēšanas un atbalsta vienībām izvērtēšanas posmā; 2) profesionālā kompetence Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienībā; 3) iekšējie nolūki/mērķi, kas nosaka izvērtēšanas posma ilgumu, un to praktiskā piemērošana; 4) likumības pārbaudes norise; 5) sākto un pabeigto lietu sadalījums pa nozarēm, sūdzību iesniedzēju veidiem un valstīm; 6) vienības iekšējās rakstiskās pamatnostādnes attiecībā uz pamattiesībām un procesuālajām garantijām.

25. Tikmēr Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka ir panākti zināmi uzlabojumi attiecībā uz ģenerāldirektora iepriekšēju pilnvarojumu, kas OLAF darbiniekiem jāiegūst, lai veiktu dažus izmeklēšanas pasākumus. Attiecīgie ISIP noteikumi un saistītā likumības pārbaude pirms pasākumu veikšanas (18) šķiet atbilstoši risinājumi, lai novērstu dažus trūkumus, ko Uzraudzības komiteja konstatēja pārbaudītajās lietās un kas bija sastopami pirms ISIP ieviešanas (19).

26. Taču Uzraudzības komiteja uzskata, ka ir nepieciešami turpmāki uzlabojumi. ISIP ir iekļauts ierobežots tādu izmeklēšanas darbību saraksts, uz kurām attiecas prasība par iepriekšēju likumības pārbaudi (20). Savā uzraudzības praksē Uzraudzības komiteja konstatēja, ka OLAF vāc vai cenšas vākt pierādījumus, izmantojot citus pasākumus, kuri nav minēti ISIP un kuru iepriekšēja likumības pārbaude tāpēc (it kā) nav jāveic. Tāpēc Uzraudzības komiteja ieteica OLAF ĢD pirms jebkura tāda pasākuma veikšanas, kas varētu novest pie OLAF izmeklēšanā iesaistītu personu pamattiesību potenciāla aizskāruma, nodrošināt rūpīgu juridiskā pamata pārbaudi.

2.1.3. Galīgā kvalitātes un juridiskā pārbaude

27. Galīgā ziņojuma un ierosināto ieteikumu galīgo kvalitātes un juridisko pārbaudi (21) Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienība veic saskaņā ar standarta veidlapu, kurā ietverti iepriekš noteikti aspekti, kas jāpārbauda. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka pārbaude tiek veikta, pamatojoties uz šo ierobežoto aspektu sarakstu, un šķiet, ka pārbaudītāji neizvērtē citus aspektus, kas varētu būt aktuāli, jo īpaši attiecībā uz to, vai OLAF ir ievērojis attiecīgo personu procesuālās garantijas un pamattiesības.

28. Uzraudzības komiteja uzskata, ka izmantojamo standarta darba veidlapu ir iespējams pilnveidot, ietverot arī citus aspektus (piemēram, dalībvalstu noteikumu ievērošanu, piekļuves pieprasījumus dokumentiem vai lietas materiāliem, tiesības neliecināt pret sevi, prasību par samērīgu termiņu, objektivitāti, tiesības uz privātumu). Uzraudzības komiteja 2012. gada maijā ierosināja OLAF izmantot novērtējuma tabulu, lai pirms lietu nodošanas dalībvalstu tiesu iestādēm pārbaudītu, vai ir ievērotas pamattiesības un procesuālās garantijas.

2.2. Uzraudzības komitejas atzinumi un ziņojumi par atsevišķām lietām

29. Uzraudzības komiteja rūpīgi pārbaudīja lietu, kas 2012. gada oktobrī bija nodota dalībvalsts tiesu iestādēm un bija iemesls, lai no amata atkāptos Eiropas Komisijas loceklis. Uzraudzības komiteja bija informēta par OLAF nodomu nosūtīt lietu dalībvalsts tiesu iestādēm, bet saskaņā ar iesniegto pieprasījumu nesaņēma piekļuvi lietai sadarbības noteikumos paredzētajā termiņā. Tas Uzraudzības komitejai neļāva pirms lietas nodošanas veikt pārbaudi, lai noskaidrotu, vai ir ievērotas pamattiesības un procesuālās garantijas. Saskaņā ar Vispārējās tiesas spriedumu OLAF neapspriešanos ar Uzraudzības komiteju pirms informācijas nosūtīšanas dalībvalsts tiesu iestādēm var uzskatīt par Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkta pārkāpumu (22).

30. Uzraudzības komiteja rūpīgi pārbaudīja, kā jaunie ISIP šajā lietā ir piemēroti attiecībā uz izmeklēšanas sākšanu (vai ir ievērots proporcionalitātes princips), tās norisi (vai ir ievērots likumīguma un objektivitātes princips), pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošanu, personas datu aizsardzības prasībām un izmeklēšanas beigšanu.

31. Veicot analīzi, Uzraudzības komiteja atklāja vairākas potenciālas problēmas un 2012. gada 11. decembrī pieņemtajā Atzinumā Nr. 2/2012 (23) iekļāva OLAF ĢD adresētus ieteikumus. Uzraudzības komiteja uzskatīja par lietderīgu sagatavot arī ziņojumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 8. punktu par konstatētām iespējamām sistēmiskām problēmām, iekļaujot arī attiecīgus ES iestādēm adresētus ieteikumus (24). Uzraudzības komiteja uzskatīja, ka iestādēm jābūt informētām par Uzraudzības komitejas aktualizētajiem procesuālā līmeņa jautājumiem un OLAF ĢD adresētajiem ieteikumiem, kas var noderēt kā jauni elementi pārdomu procesā par Regulas (EK) Nr. 1073/1999 teksta pilnveidošanu. Attiecīgā analīze ir iekļauta šā pārskata III pielikumā.

32. OLAF ĢD apstrīdēja Uzraudzības komitejas pilnvaras izdot oficiālus atzinumus par atsevišķām lietām. Uzraudzības komiteja pret to kategoriski iebilst un uzsver, ka atsevišķu lietu pārbaude un attiecīgu secinājumu formulēšana ir Uzraudzības komitejas uzraudzības pienākumu neatņemams elements, kas ļauj īsā laikā darīt zināmus tās darba rezultātus un atklātās potenciālās problēmas. Tas ļauj OLAF ĢD nekavējoties reaģēt uz riskiem un veikt attiecīgus pasākumus, lai vajadzības gadījumā uzlabotu OLAF izmeklēšanas darbu. Pārskata periodā Uzraudzības komiteja informēja OLAF ĢD par vēl vienas atsevišķas lietas uzraudzības rezultātiem un arī izdeva ģenerāldirektoram adresētus ieteikumus.

33. Turklāt gadījumos, kad Uzraudzības komitejas secinājumi par atsevišķām lietām aktualizē sistēmiskāka līmeņa jautājumus, kas attiecas uz veidu, kādā OLAF veic izmeklēšanu, nav šaubu, ka šo jautājumu risināšana ir Uzraudzības komitejas kompetencē. Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 1. punkts neliedz Uzraudzības komitejai sniegt atzinumus, ja tā netraucē veicamo izmeklēšanu gaitu. Uzraudzības komiteja uzsver, ka laikā, kad tika izdots tās Atzinums Nr. 2/2012, OLAF izmeklēšana jau bija pabeigta, tāpēc Uzraudzības komitejas sniegto ieteikumu mērķis bija uzlabot OLAF turpmākās izmeklēšanas darbības, nevis traucēt izmeklēšanas pasākumus, ko OLAF konkrētajā izmeklēšanā jau bija veicis.

3. OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzība – OLAF ĢD sniegtā informācija par atsevišķām lietām

3.1. Uzraudzības komitejai sniegtā informācija

3.1.1. Izmeklēšana, kas turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts

Ja izmeklēšana ir turpinājusies ilgāk par deviņiem mēnešiem, direktors informē Uzraudzības komiteju par iemesliem, kādēļ vēl nav bijis iespējams pabeigt izmeklēšanu, un par paredzēto pabeigšanas laiku.

34. Pārskata periodā Uzraudzības komiteja saņēma 188 deviņu mēnešu ziņojumus (25). Visvairāk lietu, kuru izmeklēšana turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem (26), ir saistītas ar ārējo atbalstu un pirmspievienošanās fondiem, bet vismazāk šādu lietu ir tabakas un viltotu preču nozarē (27) un jauno finanšu instrumentu nozarē (28). No 188 deviņu mēnešu ziņojumiem 113 tika nosūtīti 2013. gada janvārī, kad OLAF prakses iekšējā kontrolē atklājās, ka Uzraudzības komiteja nav saņēmusi informāciju par vairākām lietām, kuru izmeklēšana turpinās ilgāk par deviņiem mēnešiem. OLAF ĢD nolēma veikt pasākumus šīs prakses uzlabošanai, piemēram, nosūtīt Uzraudzības komitejai apkopotu ikmēneša informāciju par šīm lietām un ieviest papildu drošības pasākumus, lai nepieļautu, ka izmeklēšanas vienība nokavē informācijas sniegšanas termiņu. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē OLAF ĢD apņemšanos uzlabot Uzraudzības komitejas informēšanu, gādājot, lai informāciju tiktu nosūtīta laicīgi.

35. Deviņu mēnešu ziņojumos iekļautajai informācijai (jo īpaši tādiem elementiem kā lietas apraksts, veiktie izmeklēšanas pasākumi, finanšu ietekme, noilguma aspekti un ierosinātie turpmākie izmeklēšanas pasākumi) ir būtiska nozīme šo lietu izmeklēšanas ilguma analīzē. Agrāk Uzraudzības komitejai tika sniegta vērtīga informācija, saskaņā ar iepriekšējā OLAF ĢD 2008. gada 31. martā parakstītu oficiālu vienošanos regulāri sūtot sākotnējās informācijas izvērtējumus. Šī papildu informācija (t. i., izmeklēšanas sākšanas iemesli un parasti arī darba plāns) Uzraudzības komitejai ļāva izvērtēt, vai izmeklēšana ir sākta pilnīgi neatkarīgi, bez nepamatota ārēja spiediena un vai tā ir veikta efektīvi.

36. Sākot darbu, pašreizējā Uzraudzības komiteja konstatēja ievērojamas metodikas izmaiņas šajā jomā, jo īpaši 2012. gada otrajā pusgadā, kad deviņu mēnešu ziņojumi sāka pienākt neregulāri un to apjoms ievērojami atšķīrās. Iepriekš nevienojoties ar Uzraudzības komiteju, OLAF no 2012. gada septembra ievērojami mainīja šo praksi – liela daļa deviņu mēnešu ziņojumos iekļautās informācijas tika aizklāta, un Uzraudzības komitejai sniegtie fakti parasti bija nepietiekami. Turklāt Uzraudzības komitejai netika sūtīti Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienības atzinumi, kas pēc ISIP pieņemšanas aizstāja sākotnējās informācijas izvērtējumus. Tāpēc Uzraudzības komiteja nevarēja gūt skaidru priekšstatu par lietām un pienācīgi izvērtēt, vai izmeklēšanas ilgums ir pamatots.

37. Reizēm deviņu mēnešu ziņojumi neatbilda Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkta prasībām (29). Uzraudzības komiteja konstatēja, ka – arī galīgajos ziņojumos (30) – bieži trūkst būtiskas informācijas, piemēram, par noilguma aspektu (31). Tāpēc Uzraudzības komitejai bija ļoti sarežģīti apzināt lietas, ko dalībvalstu tiesu iestādes nevar izskatīt noilguma dēļ.

3.1.2. Ieteikumi iestādēm

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts

Direktors informē komiteju par gadījumiem, kad attiecīgā iestāde, organizācija, Birojs vai aģentūra nav ievērojusi sniegtos ieteikumus.

38. Pārskata periodā Uzraudzības komiteja nesaņēma informāciju par gadījumiem, kad attiecīgā iestāde, organizācija, birojs vai aģentūra nebūtu izpildījusi OLAF ieteikumus. Uzraudzības komiteja bažījas, ka šīs situācijas iemesls ir nevis OLAF ieteikumu pilnīga izpilde, bet drīzāk atbilstošas ziņošanas sistēmas trūkums OLAF un ieteikumu saņēmēju starpā.

39. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka pēc jauno ISIP stāšanās spēkā OLAF ir ieviesis jaunu standarta veidlapu ieteikumu izstrādei par darbībām, kas ES iestādēm, organizācijām, birojiem vai aģentūrām jāveic pēc OLAF veiktās izmeklēšanas (32). Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē šīs izmaiņas un cer, ka tiklab OLAF, kā Uzraudzības komitejai tās turpmāk ļaus pienācīgi uzraudzīt OLAF ieteikumu rezultātus. Uzraudzības komiteja apsveic arī OLAF apņemšanos pilnveidot šo savas darbības aspektu, kā norādīts tā ikgadējā pārvaldības plānā.

3.1.3. Gadījumi, kad informācija jānosūta dalībvalstu tiesu iestādēm

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts

Direktors informē komiteju par gadījumiem, kad informācija jānosūta dalībvalsts tiesu iestādēm.

40. To pasākumu rezultātā, ko OLAF bija veicis, lai paātrinātu (jo īpaši ieilgušo lietu) izmeklēšanas pabeigšanu, pārskata periodā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem ievērojami pieauga Uzraudzības komitejai nosūtīto lietu skaits (33). Uzraudzības komiteja nonāca paradoksālā situācijā – tai bija jāuzrauga vairāk lietu, bet OLAF tikmēr bija ievērojami ierobežojis komitejas uzraudzības līdzekļus.

41. No 2012. gada marta tika pārtraukta Uzraudzības komitejas un tās sekretariāta piekļuve OLAF pabeigto lietu elektroniskajiem materiāliem (CMS). Izprotot OLAF ĢD sniegtos datu aizsardzības iemeslus (34), Uzraudzības komiteja uzskatīja, ka attiecīgo datu sūtīšanai paredzētās procedūras nenodrošina pietiekamu un precīzu informāciju, kā skaidrots turpmāk. Tāpēc Uzraudzības komiteja veltīja ievērojamu laiku un pūles, lai ar OLAF ĢD apspriestu iespēju izveidot nepieciešamās informācijas sūtīšanas procedūras, kas būtu dzīvotspējīgas.

42. Vadītājiem nosūtītā pirmā norādījumu kopuma īstenošana no 2012. gada marta līdz septembrim ritēja diezgan haotiski, un prakse izmeklēšanas vienībās atšķīrās (35). Šķiet, ka šī situācija izveidojās galvenokārt tāpēc, ka pēc OLAF reorganizācijas un ISIP pieņemšanas pienākums informēt Uzraudzības komiteju par lietām, par kurām informācija jāsūta dalībvalstu tiesu iestādēm, no 2012. gada 1. februāra bija decentralizēts, bijušās juridisko konsultāciju vienības vietā uzticot to par lietām atbildīgajām izmeklēšanas vienībām. Uzraudzības komiteja (2012. gada maijā) ierosināja OLAF izmantot novērtējuma tabulu, lai šajos gadījumos pārbaudītu, vai ir ievērotas pamattiesības un procesuālās garantijas un Uzraudzības komitejai atvieglotu šo lietu analīzi, bet OLAF šim ierosinājumam nepievērsa vajadzīgo uzmanību.

43. Nosūtītā informācija pārsvarā bija nepietiekama, tāpēc Uzraudzības komitejai nācās pieprasīt pilnu piekļuvi OLAF lietu materiālu elektroniskajai versijai CMS. Dažus no šiem pieprasījumiem OLAF vai nu atteicās izpildīt (36), vai izpildīja pēc ļoti ilgas kavēšanās. Pēc atkārtotiem pieprasījumiem pilnas piekļuves CMS vietā Uzraudzības komitejai kā vidusceļa risinājums tika piedāvāta plaša informācija par lietām. Dažos gadījumos Uzraudzības komiteja atzina šo papildu informāciju par pietiekamu, bet citkārt tai nācās vēlreiz atkārtot pieprasījumus par piekļuvi CMS, jo informācija joprojām bija nepietiekama vai neprecīza. Tā kā Uzraudzības komitejas veiktās uzraudzības pamatā (pirms piekļuves lietu materiāliem) ir vienīgi OLAF sniegtā informācija, Uzraudzības komiteja uzskata, ka šai informācijai ir jābūt ticamai un precīzai.

44. Pēc Uzraudzības komitejas un OLAF sadarbības noteikumu pieņemšanas 2012. gada septembrī (37) iepriekš minētie norādījumi tika grozīti (2012. gada decembrī). Atzinīgi vērtējot to, ka OLAF informācijas sūtīšanas process Uzraudzības komitejai zināmā mērā uzlabojās (38), komiteja tomēr konstatēja, ka praksē nosūtītā informācija tai joprojām neļauj pienācīgi pildīt uzraudzības funkciju vairāku iemeslu dēļ: krasi tika samazināts informācijas apjoms, tāpēc informācija ne tuvu nebija pietiekama (39); jau tā ļoti ierobežotā Uzraudzības komitejai nosūtītā informācija reizēm bija pārmērīgi aizklāta, lai gan tā nesaturēja personas datus un bija skaidrs, ka Uzraudzības komitejai tā ir nepieciešama (40); reizēm pat vienā izmeklēšanas vienībā jaunie norādījumi tika piemēroti atšķirīgi; norādījumi par termiņiem, kādos informācija jānodod Uzraudzības komitejai (41), nebija pilnīgi apmierinoši, jo to ārkārtas iemeslu izvērtēšana, ar kuriem varētu pamatot paredzētā piecu dienu termiņa saīsināšanu, ir atstāta vienīgi ģenerāldirektora ziņā, neparedzot procedūru, lai šādos gadījumos apspriestos ar Uzraudzības komiteju.

45. Uzraudzības komiteja atgādina, ka 2012. gada septembrī ar OLAF tika panākta vienošanās par trīs soļu pieeju, kuras galvenais mērķis bija panākt taisnīgu līdzsvaru starp datu aizsardzības prasībām, par kurām 2007. gada atzinumā runā EDAU, un Uzraudzības komitejas vajadzību saņemt atbilstošu informāciju, kas tai ļautu pildīt savus pienākumus. Uzraudzības komiteja pauž nožēlu par to, ka, ievērojami samazinot Uzraudzības komitejai sniedzamās informācijas apjomu un pārmērīgi un nevajadzīgi anonimizējot jau tā ierobežoto informāciju, OLAF ir pārsniedzis personas datu aizsardzības prasības. Rezultātā Uzraudzības komitejai nācās sistemātiski lūgt piekļuvi visiem lietu materiāliem, lai gan dažreiz no tā būtu bijis iespējams izvairīties, ja komitejai būtu sniegta pietiekama informācija par lietām, kas jānodod dalībvalstu tiesu iestādēm.

46. Uzraudzības komiteja uzsver, ka pietiekamai informācijai par lietām, ko OLAF nosūta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punktu vai ko pieprasa Uzraudzības komiteja, ir būtiska nozīme OLAF izmeklēšanas funkcijas pienācīgas uzraudzības nodrošināšanā. Uzraudzības komiteja jo īpaši vēlas norādīt, ka:

— bez piekļuves informācijai, kas varētu būt atrodama ar OLAF lietām saistītajos dokumentos, tā nevar konstatēt iespējamu spiedienu vai mēģinājumus pārkāpt OLAF izmeklēšanas neatkarību (piemēram, ES iestāžu, organizāciju, biroju vai aģentūru vai dalībvalstu atteikšanos sadarboties ar OLAF, atteikšanos vai nepamatotu kavēšanos attiecībā uz palīdzības vai informācijas sniegšanu OLAF, nopietnus sarežģījumus attiecībās ar iestādēm, OLAF adresētus pārmērīgus pieprasījumus vai norādījumus un OLAF rīcību saistībā ar tiem),

— tā nevar uzraudzīt, kā OLAF ievēro pamattiesības un procesuālās garantijas, pamatojoties vienīgi uz informāciju, kas sniegta 0.1. vienības atzinumos, kuros turklāt nav aplūkoti visi jautājumi, kas norādīti Uzraudzības komitejas piedāvātajā novērtējuma tabulā,

— bez attiecīgas informācijas par veiktajām izmeklēšanas darbībām un to hronoloģisko secību, tostarp iespējamiem dīkstāves periodiem, komiteja nevar uzraudzīt izmeklēšanas ilgumu un to, vai izmeklēšana ir veikta pareizi, un bez informācijas par piemērojamiem noilguma periodiem tā nevar apzināt lietas, ko dalībvalstu tiesu iestādes nevar pārņemt noilguma dēļ,

— trūkstot informācijai par izmeklēšanas secinājumiem un ES iestādēm vai dalībvalstu kompetentajām iestādēm adresētajiem ieteikumiem, komiteja nevar novērtēt OLAF veiktās izmeklēšanas rezultātus un turpmākās darbības.

3.2. Uzraudzības komitejas secinājumi

47. Pamatojoties uz OLAF lietu uzraudzību un ņemot vērā ISIP, Uzraudzības komiteja ir izdarījusi vairākus secinājumus attiecībā uz sistēmiskiem OLAF izmeklēšanas aspektiem, kas būtu jāņem vērā, un grozītās Regulas (EK) Nr. 1073/1999 teksta uzlabojumiem. Šie secinājumi ir izklāstīti šā pārskata III pielikumā. Turpmāk apkopoti citi Uzraudzības komitejas veiktās uzraudzības rezultāti, kas attiecas galvenokārt uz dalībvalstu tiesu iestādēm nosūtītām lietām.

3.2.1. Izmeklēšanas neatkarība

48. Saistībā ar visām tai nodotajām lietām Uzraudzības komiteja pārbaudīja jomas, kurās varētu būt apdraudēta OLAF izmeklēšanas neatkarība, jo īpaši sadarbību un informācijas apmaiņu ar iestādēm, organizācijām, birojiem un aģentūrām un dalībvalstīm saistībā ar OLAF izmeklēšanas funkciju.

49. Galīgo ziņojumu un ar lietām saistīto dokumentu analīze Uzraudzības komitejai ļāva apzināt tos aspektus OLAF sadarbībā ar ES iestādēm un organizācijām, kas OLAF varētu traucēt veikt neatkarīgu izmeklēšanu, un tie ir šādi: kavēšanās vai bezdarbība, atbildot uz OLAF informācijas pieprasījumiem; nevēlēšanās informēt OLAF par iespējamas krāpšanas gadījumiem; lūgumi, ar kuriem attiecīgās ES iestādes vēršas pie OLAF ĢD, lai panāktu atbildīgo izmeklētāju nomaiņu, izvirzot to kā OLAF piekļuves nosacījumu attiecīgās iestādes telpām vai informācijai un dokumentiem; lūgumi, ar kuriem attiecīgās ES iestādes vēršas pie komisāriem, apšaubot dažus izmeklēšanas pasākumus un aicinot komisārus attiecībā pret OLAF atbildīgajiem izmeklētājiem veikt “vajadzīgos pasākumus”. Uzraudzības komiteja atzinīgi vērtē to, ka pēdējā no minētajiem gadījumiem komisārs savā atbildē ir norādījis, ka OLAF neatkarība nosaka, ka viņš nedrīkst iejaukties kārtējā izmeklēšanā, un nodevis šo jautājumu OLAF ĢD.

50. Uzraudzības komiteja turklāt konstatēja, ka OLAF parasti ātri sadarbojas ar dalībvalstu iestādēm, kas pēc pieprasījuma vai pēc savas ierosmes sniedz birojam palīdzību un informāciju. Taču vienlaikus Uzraudzības komiteja konstatēja, ka dažos gadījumos, kad pēc izmeklēšanas pabeigšanas lietas nosūtīšana dalībvalstu tiesu iestādēm ievērojami kavējas (līdz deviņiem mēnešiem), iemesls ir iestāžu nevēlēšanās pārņemt šīs lietas. Uzraudzības komiteja aicina OLAF saglabāt ciešus kontaktus ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai uzlabotu sadarbību. Uzraudzības komiteja cer, ka ievērojamas pārmaiņas šajā jomā radīs grozītās Regulas (EK) Nr. 1073/1999 stāšanās spēkā.

3.2.2. Pamattiesību un procesuālo garantiju ievērošana OLAF

51. Pārskata periodā pārbaudītajās lietās Uzraudzības komiteja konstatēja nepilnības, kuru iemesls parasti bija 2012. gada pārejas raksturs, jo šajā gadā lielākā daļa izmeklēšanu daļēji tika veiktas saskaņā ar bijušajā OLAF rokasgrāmatā izklāstītajiem noteikumiem un daļēji saskaņā ar jaunajiem ISIP. Vairums nepilnību bija saistītas ar iepriekšējā OLAF rokasgrāmatā izklāstīto procesuālo noteikumu nepietiekamību vai trūkumiem to īstenošanā (42).

52. ISIP pieņemšanas un OLAF iekšējās reorganizācijas mērķis bija cita starpā stiprināt pamattiesību un procesuālo garantiju aizsardzību un piešķirt prioritāti avotu identitātes aizsardzībai. Uzraudzības komiteja šos uzlabojumus vērtē atzinīgi, bet atzīmē, ka iepriekš minēto iemeslu dēļ (skaidru noteikumu trūkums ISIP vai nepilnības to īstenošanā) dažas problēmas turpinājās arī pēc ISIP pieņemšanas (43). Uzskatot, ka šo problēmu novēršanai būtu jāveic papildu precizējumi jaunās Regulas (EK) Nr. 1073/1999 tekstā, Uzraudzības komiteja šā pārskata III pielikumā ir sniegusi vajadzīgos ieteikumus.

53. Pārbaudot lietas, Uzraudzības komiteja arī konstatēja, ka dažos gadījumos attiecīgās personas bija iesniegušas Eiropas Savienības Tiesai, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam un Eiropas ombudam adresētas sūdzības, apgalvojot, ka OLAF neievēro pamattiesības un procesuālās garantijas. Ciktāl Uzraudzības komitejai zināms, līdz šim Tiesa prasības par OLAF lēmumu anulēšanu ir noraidījusi kā nepieņemamas, bet ombuds nav konstatējis administratīvas kļūmes. Turklāt Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs ir atzinis, ka OLAF kopumā ievēro datu aizsardzības noteikumus, izņemot vienu gadījumu, kad uzraudzītājs uzskatīja, ka OLAF ir pārkāpis tiesības uz personas datu aizsardzību, bez vajadzības izpaužot ziņotāja identitāti viņa iestādei. Ņemot vērā šo lēmumu, Uzraudzības komiteja vēlas atgādināt OLAF savus iepriekšējos ieteikumus attiecībā uz ziņotāju un informatoru aizsardzību, kas minēti Uzraudzības komitejas Atzinumā Nr. 5/2011.

54. Dažos gadījumos pēc attiecīgo personu pieprasījuma OLAF tika piemērota iekšējās kontroles procedūra. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka pēc iekšējās kontroles tika secināts, ka OLAF ir rīkojies saskaņā ar savu kompetenci, ievērojot attiecīgo personu pamattiesības un procesuālās garantijas.

55. Uzraudzības komiteja saņēma arī septiņas tieši sev adresētas sūdzības. Uzraudzības komiteja konstatēja, ka lielākā daļa no šīm sūdzībām ir iesniegtas arī iepriekš minētajām ES kompetentajām iestādēm. Uzraudzības komiteja tās ņēma vērā tikai informatīvos nolūkos OLAF izmeklēšanas funkcijas uzraudzības kontekstā. Ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 1073/1999 pašreizējo tekstu, Uzraudzības komiteja neredz sevi kā sūdzību izskatīšanas struktūru, tomēr ir ieinteresēta, lai OLAF to informētu par šīm sūdzībām, ļaujot labāk apzināt ar izmeklēšanu saistītas potenciāli sistēmiskas problēmas.

3.2.3. Izmeklēšanas ilgums

56. Lai apzinātu iespējamu spiediena izdarīšanu un mēģinājumus pārkāpt OLAF izmeklēšanas neatkarību, Uzraudzības komiteja pievērsa īpašu uzmanību izmeklēšanas ilgumam un jo īpaši ieilgušas izmeklēšanas iemesliem. Uzraudzības komiteja pārbaudīja šo aspektu attiecībā uz visām lietām, kuru izmeklēšana turpinājās ilgāk par deviņiem mēnešiem, un dalībvalstu tiesu iestādēm nosūtītajām lietām.

57. Daudzos gadījumos Uzraudzības komitejai bija visai sarežģīti noskaidrot, kāpēc izmeklēšana ir ieilgusi. Iemesli, kas attiecas uz izvērtēšanas perioda ilgumu (44), parasti ir atrodami deviņu mēnešu ziņojumos, taču tie nebija norādīti visos Uzraudzības komitejai nosūtītajos ziņojumos (45). Arī izmeklēšanas ilguma iemesli pēc lietas sākšanas parasti ir norādīti deviņu mēnešu ziņojumos, bet reti tiek minēti galīgajos ziņojumos, un Uzraudzības komitejas rīcībā nav citu ziņošanas instrumentu, kas pēc deviņu mēnešu ziņojumiem tai ļautu izvērtēt izmeklēšanas ilgumu, ja tā nelūdz piekļuvi visiem lietu materiāliem. Uzraudzības komiteja turklāt konstatēja, ka deviņu mēnešu ziņojumos norādītais izmeklēšanas pabeigšanas datums netiek konsekventi ievērots (46), bet šajā sakarā OLAF Uzraudzības komitejai nesniedz nekādus skaidrojumus. Uzraudzības komiteja ir nolēmusi nākamajā periodā uzraudzīt šo aspektu.

58. Kad Uzraudzības komitejai bija pieejami visi lietu materiāli, tā rūpīgi pārbaudīja veikto izmeklēšanas darbību hronoloģisko secību un konstatēja ievērojamus dīkstāves periodus, kuru ilgums bija no vairākiem mēnešiem līdz diviem gadiem. Lai gan attiecīgas informācijas nepietiekamības dēļ Uzraudzības komiteja nevar sniegt vispusīgu pārskatu par iemesliem, kuru dēļ ir ieilgusi pārbaudīto lietu izmeklēšana, tā tomēr ir apzinājusi dažus tiklab iekšējus, kā ārējus faktorus.

59. Starp Uzraudzības komitejas konstatētajiem iemesliem, kas attiecas uz izmeklēšanas darba organizāciju OLAF, ir dažu lietu neatbilstoša pārvaldība (kontroles trūkums no vadības puses un atbilstošas sistēmas trūkums brīdināšanai par dīkstāves periodiem), izmaiņas dažu lietu izmeklēšanai norīkotā personāla sastāvā (jo īpaši pēc OLAF iekšējās reorganizācijas, kad vairāki izmeklētāji atstāja izmeklēšanas vienības un viņu izmeklēšanas portfeļi bija jāpārdala), atbildīgo izmeklētāju noslogotība un vajadzība noteikt prioritātes attiecībā uz uzdevumiem. Savukārt tas, ka OLAF nācās gaidīt ieinteresēto personu (ES iestāžu, organizāciju, biroju un aģentūru vai dalībvalstu) atbildes uz informācijas pieprasījumiem (47) vai gaidīt dalībvalstu tiesvedības iznākumu (48), bija no OLAF neatkarīgs galvenais faktors, kas ietekmēja izmeklēšanas ilgumu.

60. Pārskata periodā pārbaudītajās lietās Uzraudzības komiteja uzzināja arī par dažiem pasākumiem, ko OLAF ĢD bija veicis, lai paātrinātu ievērojama skaita izmeklēšanas un koordinēšanas lietu pabeigšanu. Piemēram, OLAF ĢD bija noteicis precīzus un samērā īsus termiņus, kādos OLAF izmeklētājiem bija jāsagatavo izmeklēšanas ziņojumi un jāierosina lietu pabeigšana. Turklāt nozarēs ar ievērojamu izmeklējamo lietu skaitu, piemēram, lauksaimniecības un struktūrfondu sektorā (49), viņš bija norīkojis speciālas izmeklēšanas komandas ar atbilstošām lingvistiskām un nozaru zināšanām, kuru sastāvā bija tiklab izmeklētāji, kā juridisko, politisko un izlūkdatu vākšanas dienestu darbinieki un kurām kā prioritārs uzdevums bija uzticēts nodarboties ar šīm lietām, lai līdz 2012. gada beigām pēc iespējas vairāk no tām pabeigtu. Arī Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienībai bija norādīts, ka speciālo izmeklēšanas komandu iesniegtie priekšlikumi par lietu pabeigšanu ir uzskatāmi par prioritāti. Ņemot vērā lielo noslogotību pārskata periodā un sekretariāta nepietiekamos cilvēkresursus, Uzraudzības komiteja varēja konstatēt tikai šo pasākumu kvantitatīvos rezultātus (50).

3.3. Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reforma

61. Satura ziņā ISIP daudzējādā ziņā jau iepriekš atbilda reformētajai Regulai (EK) Nr. 1073/1999. Šo norādījumu saskaņošana ar regulas jauno tekstu, vienlaikus atkāpjoties no spēkā esošās regulas, izmeklēšanas jomā radīja nekonsekvences, kas varēja novest pie procesuālām kļūmēm pārskata periodā veiktajās izmeklēšanās. Uzraudzības komiteja uzraudzīja dažas OLAF lietas, kas tika izmeklētas saskaņā ar ISIP, un analizēja reformētās Regulas (EK) Nr. 1073/1999 tekstu. Uzraudzības komitejas apsvērumi, kuru mērķis ir izgaismot riskus, ko dažās jomās rada precīzāku procesuālo noteikumu trūkums, ir apkopoti šā pārskata III pielikumā.

III. OLAF IZMEKLĒŠANAS FUNKCIJAS PĀRVALDĪBA

Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. panta 7. punkts

Direktors katru gadu nosūta Uzraudzības komitejai šīs regulas 1. pantā minēto Biroja darbības programmu. Direktors regulāri informē Komiteju par Biroja darbību, tā veikto izmeklēšanu, izmeklēšanas rezultātiem un rīcību sakarā ar tiem.

1. OLAF izmeklēšanas prioritātes

62. OLAF ikgadējā pārvaldības plāna pielikumā ir iekļauts izmeklēšanas politikas prioritāšu kopums, ko OLAF izmanto, lai lemtu par izmeklēšanas sākšanu. Izmeklēšanas politikas prioritātes ir definētas kā prioritāšu kritēriji, ko OLAF ņem vērā, lai pēc tam, kad ir noteikta OLAF kompetence un atzīts, ka aizdomas ir pietiekami nopietnas, lemtu par izmeklēšanas sākšanu. Pieci galvenie noteiktie kritēriji ir: proporcionalitāte, izmeklēšanas resursu efektīva izmantošana, subsidiaritāte/pievienotā vērtība, īpašie politikas mērķi 2012. gadam kopā ar finansiālo ietekmi. Atbilstoši dažādajām izvērtētajām jomām 2012. gadam bija noteiktas atšķirīgas robežvērtības (51).

63. Šo prioritāšu noteikšana OLAF ļauj mērķtiecīgāk izmantot ierobežotos resursus, bet to publiskošana palielina OLAF darba pārredzamību, ko Uzraudzības komiteja vērtē atzinīgi. Lai izvērtētu izmeklēšanas plānošanu un stratēģisko virzienu, Uzraudzības komiteja bija paredzējusi sākt OLAF ienākošās informācijas atlases procesa pārbaudi, ņemot vērā izmeklēšanas prioritātes, de minimis politiku un ikgadējo pārvaldības plānu. Īpašu uzmanību bija paredzēts veltīt “noraidītām lietām”, ņemot vērā lietderības principa kopsakarā ar ekskluzivitātes principu potenciālās sekas. Diemžēl Uzraudzības komitejas sekretariāta nepietiekamā darbinieku skaita un ar piekļuvi lietu materiāliem saistīto problēmu dēļ Uzraudzības komitejai šo pārbaudi nācās atlikt uz kādu no nākamajiem gadiem.

64. Neskarot gaidāmo analīzi, Uzraudzības komiteja tomēr veica šā jautājuma iepriekšēju izvērtējumu un konstatēja, ka finanšu robežvērtība tādās jomās kā muitas un struktūrfondu sektors ir ļoti augsta (52). Uzraudzības komiteja bažījas, ka par spīti skaidriem pierādījumiem varētu netikt ņemti vērā iespējamas krāpšanas gadījumi un pārkāpumi, kuru finansiālā ietekme varētu būt mazāka, tomēr ievērojama. Tāpēc Uzraudzības komiteja uzskata, ka gadījumos, kad OLAF nolemj nesākt izmeklēšanu, tam būtu jāpastiprina sadarbība ar dalībvalstīm, vai nu sūtot tām attiecīgu informāciju, vai sniedzot palīdzību koordinēšanas lietu ietvaros, tādējādi izpildot savu kā izmeklēšanas dienesta pamatuzdevumu palīdzēt nodrošināt pret krāpšanu, korupciju un pārkāpumiem, kas skar ES finansiālās intereses, vērsto pasākumu efektivitāti un preventīvo iedarbību.

2. Ar OLAF izmeklēšanas funkciju saistītā administratīvā organizācija, budžets un personāla politika

Komisijas lēmuma, ar ko izveido OLAF, 6. panta 2. punkts

Pēc apspriešanās ar Uzraudzības komiteju direktors nosūta budžeta jautājumu ģenerāldirektoram provizorisku budžeta projektu ierakstīšanai vispārējā gada budžeta īpašā Biroja pozīcijā.

2.1. Budžets

65. Uzraudzības komiteja pārbaudīja OLAF 2013. gada provizorisko budžeta projektu un par šo jautājumu sniedza Atzinumu Nr. 1/2012, kurā tā atbalstīja OLAF priekšlikumu ar noteikumu, ka tiks ņemti vērā Uzraudzības komitejas ieteikumi (53). Uzraudzības komiteja konstatēja, ka, neraugoties uz skaidrām tiesību normām, kas nosaka, ka par OLAF provizorisko budžeta projektu ar Uzraudzības komiteju jāapspriežas pirms tā nosūtīšanas EK budžeta jautājumu ģenerāldirektoram (54), OLAF ĢD līdz šim to ir sūtījis komitejai pēc “tehniskām” sanāksmēm/pasākumiem ar Budžeta ĢD. Uzraudzības komiteja pauž nožēlu, ka šīs rīcības dēļ nav bijusi iespējama būtiska un saturīga apspriešanās un provizoriskā budžeta projekta sūtīšana ir kļuvusi par vienkāršu formalitāti. Tāpēc Uzraudzības komiteja uzsvēra, ka par nākamo provizorisko budžeta projektu, pirms tas jebkādā formā tiek sūtīts EK budžeta jautājumu ģenerāldirektoram, ir jārīko efektīva apspriešanās ar Uzraudzības komiteju, kurā jānotiek patiesai un būtiskai viedokļu apmaiņai starp ģenerāldirektoru un komiteju.

2.2. Administratīvā organizācija un personāla politika

66. Uzraudzības komiteja turpināja cieši sekot OLAF personāla politikai, ņemot vērā, ka tā ir svarīgs veiksmīgas lietu izmeklēšanas faktors, un pieņēma zināšanai OLAF iekšējās reorganizācijas rezultātā no 2012. gada 1. februāra ieviestās izmaiņas. Neskarot šīs reorganizācijas priekšrocību turpmāko novērtējumu, Uzraudzības komiteja atzina, ka stratēģija, saskaņā ar kuru resursi tiek koncentrēti izmeklēšanai, nodalot izmeklēšanas struktūras no politikas struktūrām un pastiprināti pievēršoties būtiskām izmeklēšanas darbībām, ir solis uz priekšu OLAF izmeklēšanas darba efektivitātes stiprināšanā.

67. Konstatējot, ka iekšējās reorganizācijas rezultātā OLAF ir notikusi ievērojama darbinieku pārbīde, grozot amata aprakstus vai pat uzticot darbiniekiem pilnīgi jaunus pienākumus, Uzraudzības komiteja Atzinumā Nr. 1/2012 ieteica OLAF ĢD izstrādāt cilvēkresursu stratēģiju, kuras pamatā būtu ar OLAF pašreizējo darbību saistīto vajadzību analīze, pievēršot pastiprinātu uzmanību apmācībai, profesionālajai izaugsmei, pēctecības plānošanai un atbilstošam līdzsvaram starp darbiniekiem, kas nodrošina atbalsta pakalpojumus, un darbiniekiem, kas veic izmeklēšanas pamatuzdevumus (55). Uzraudzības komiteja aicināja OLAF ĢD pieņemt galīgu lēmumu jautājumā par pagaidu darbiniekiem un sniedza arī ieteikumus attiecībā uz komitejas sekretariāta personāla komplektēšanu (darbinieku skaitu, viņu iecelšanas nosacījumiem, novērtējumu un paaugstināšanu amatā).

68. Uzraudzības komiteja atbalstīja arī OLAF ĢD ES iestādēm adresēto lūgumu pastiprināt OLAF spēju veikt izmeklēšanu, piešķirot tam pietiekamus personāla resursus. OLAF ĢD un Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs 2012. gada decembrī nosūtīja kopīgu vēstuli Eiropas Komisijas, Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes priekšsēdētājam, aicinot pievērst uzmanību OLAF personāla komplektēšanas situācijai. Viņi norādīja uz OLAF būtisko lomu ES finansiālo interešu aizsardzībā, jo īpaši taupības apstākļos saskaroties ar pieaugošu krāpšanas gadījumu un pārkāpumu skaitu. Vēstulē bija uzsvērts, ka aicinājums samazināt OLAF darbinieku kopējo skaitu, neraugoties uz to, ka OLAF paziņoto iespējamo krāpšanas gadījumu un 2012. gadā sākto izmeklēšanu skaits ir ievērojami palielinājies, neizbēgami novedīs pie OLAF izmeklēšanas pamatspējas samazināšanās. Uzraudzības komiteja pauž nožēlu par to, ka OLAF personāla komplektēšanas situācija pēc šā lūguma nav mainījusies.

IV. ATTIECĪBAS AR OLAF, ES IESTĀDĒM UN CITĀM IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

1. Attiecības ar OLAF

69. Līdztekus regulārām tikšanās reizēm ar OLAF ĢD (56) Uzraudzības komiteja vairākas reizes tikās (57) arī ar OLAF vadību un darbiniekiem, lai apmainītos ar viedokļiem par tādiem jautājumiem kā OLAF pārvaldības plāns, OLAF budžets vai Uzraudzības komitejas veiktās atsevišķu lietu uzraudzības rezultāti. OLAF D.1. vienības vadītājs Lothar Kuhl piedalījās Uzraudzības komitejas 2012. gada 27. septembra sanāksmē un iepazīstināja Uzraudzības komiteju ar pašreizējo situāciju sarunās par Eiropas Prokuratūru. Lothar Kuhl atbildēja uz Uzraudzības komitejas jautājumiem, cita starpā, par OLAF un Uzraudzības komitejas vietu šajā struktūrā. Uzraudzības komiteja, kas šim projektam pievērš lielu vērību, izteica vēlēšanos vairāk iesaistīties tā izstrādē.

2. Attiecības ar ES iestādēm

70. Kā starpiestāžu struktūra Uzraudzības komiteja ir īpaši apņēmusies uzturēt stabilas attiecības ar ES iestādēm un pārskata periodā ir vairākkārt tikusies ar to locekļiem.

71. Nodokļu politikas un muitas savienības, revīzijas un krāpšanas apkarošanas komisārs Algirdas Šemeta, kas piedalījās Uzraudzības komitejas 2012. gada 23. janvāra sanāksmē, pateicās aizejošajiem Uzraudzības komitejas locekļiem par viņu darba kvalitāti un apsveica jauno Uzraudzības komiteju. Komisārs Šemeta norādīja, ka jaunā Uzraudzības komiteja sāk darbu ļoti interesantā laikā, ņemot vērā OLAF reorganizāciju, kas stājas spēkā 2012. gada 1. februārī, un gaidāmo Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reformu. Komisārs Šemeta pakavējās pie svarīgākajām turpmākajām pārmaiņām. Viņš izteica cerību, ka arī nākotnē starp viņa biroju un Uzraudzības komiteju tiks uzturēti cieši kontakti. Komisārs un Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs tikās arī divās divpusējās sanāksmēs.

72. Uzraudzības komiteja tikās arī ar Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komiteju (turpmāk “CONT komiteja”) un dažiem deputātiem, lai apspriestu ar Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reformu saistītus jautājumus un Uzraudzības komitejas veikto atsevišķu OLAF lietu analīzi. Uzraudzības komiteja 2012. gada novembrī pēc savas ierosmes tikās ar CONT komiteju, lai izskaidrotu problēmas, ar kurām tā bija saskārusies, pildot savu pamatuzdevumu – regulāri uzraudzīt OLAF izmeklēšanas funkcijas īstenošanu.

73. CONT komitejas priekšsēdētājs 2012. gada decembrī lūdza Uzraudzības komiteju iesniegt secinājumus saistībā ar OLAF izmeklēšanu, kuras rezultātā no amata atkāpās Eiropas Komisijas loceklis. Uzraudzības komiteja atbildēja uz šo lūgumu rakstiski, un trīs tās locekļi piedalījās arī CONT komitejas sanāksmē, kas notika aiz slēgtām durvīm. Abos gadījumos Uzraudzības komiteja informēja CONT komiteju par to, ka saistībā ar šo konkrēto lietu tā ir pieņēmusi atzinumu, kas ir nosūtīts OLAF ĢD. Taču, ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 1073/1999 8. pantā paredzēto juridisko pienākumu saglabāt izmeklēšanas konfidencialitāti, Uzraudzības komiteja šajā posmā nevarēja iesniegt šo atzinumu un savus secinājumus CONT komitejai, jo tādā gadījumā tiktu izpausta informācija par OLAF lietu, kas tiek iztiesāta dalībvalstī.

74. Pārskata periodā Uzraudzības komiteja tikās arī ar CONT komitejas locekli un referenti regulas reformas jautājumos Dr. Ingeborg Grässle, kas piedalījās Uzraudzības komitejas 2012. gada aprīļa sanāksmē. Grässle kundze pauda atbalstu Uzraudzības komitejai un tās darbam, norādot, ka Eiropas Parlaments uzskata Uzraudzības komiteju par svarīgu partneri sadarbībā ar OLAF, tāpēc pievērš īpašu uzmanību tās darbības nosacījumiem, lai tā varētu pienācīgi veikt uzraudzības funkcijas.

3. Attiecības ar citām ieinteresētajām personām

75. Atbildot uz Apvienotās Karalistes Parlamenta Lordu palātas lūgumu (58), Uzraudzības komiteja 2012. gada 7. novembrī sniedza liecību saistībā ar Lordu palātas veikto izmeklēšanu jautājumā par cīņu pret krāpšanu, kas skar ES finansiālās intereses. Uzraudzības komiteja sniedza vispārēju pārskatu par saviem pienākumiem, uzsverot, ka tās uzdevums nav tikai uzraudzīt OLAF izmeklēšanas funkcijas izpildi, novērtējot, vai izmeklēšana tiek veikta pareizi, bet arī – un jo īpaši – palīdzēt OLAF ĢD pildīt tā pienākumus. Uzraudzības komiteja paskaidroja, ka tā pilda savu lomu, regulāri uzraugot OLAF lietas, sniedzot atzinumus OLAF ĢD, izsakot iebildumus un šaubas un sniedzot OLAF ieteikumus uzlabojumiem gadījumos, kad tas uzskatāms par lietderīgu, kā arī sniedzot ziņojumus ES iestādēm.

V. UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS DARBA METODES

1. Sanāksmes un referenti

76. No 2012. gada janvāra līdz 2013. gada janvārim Uzraudzības komiteja rīkoja 11 plenārsēdes Briselē. Turklāt priekšsēdētājs, referenti un sekretariāta locekļi regulāri tikās, lai strādātu pie konkrētiem jautājumiem, gatavotos plenārsēdēm un veiktu pēcpasākumus.

77. Uzraudzības komiteja iecēla referentus visos svarīgākajos jautājumos, ko tā pārbaudīja. Tādi jautājumi bija, piemēram, OLAF budžets, Regulas (EK) Nr. 1073/1999 reforma, OLAF ĢD norādījumu personālam par izmeklēšanas procedūrām, vispārīga noraidīto lietu analīze un dalībvalstu tiesu iestādēm nosūtītu konkrētu lietu analīze. Referenti sadarbībā ar Uzraudzības komitejas sekretariātu sagatavoja atzinumu projektus vai plenārsēžu diskusiju dokumentus.

2. Sekretariāts

78. Sekretariāta pienākumi ir izklāstīti Uzraudzības komitejas reglamentā (59), kurā noteikts, ka sekretariāts palīdz Uzraudzības komitejai efektīvi veikt tai uzticētos uzdevumus, jo īpaši saistībā ar uzraudzības funkciju. Sekretariātam jāspēj darboties neatkarīgi un jāpalīdz Uzraudzības komitejai tās uzdevumu pildīšanā. Ņemot vērā, ka, no vienas puses, Uzraudzības komitejas locekļi ir eksperti, kas nav saistīti ar ES iestādēm un ieņem augstus amatus savās valstīs, tādējādi pildot Uzraudzības komitejas locekļu funkciju paralēli pastāvīgajam darbam savā valstī, un ka, no otras puses, viņi reizi mēnesī tiekas plenārsēdēs, ir īpaši svarīgi, lai viņi varētu paļauties uz spēcīgu sekretariātu ar pietiekamu darbinieku skaitu. Tas garantētu patiesu Uzraudzības komitejas neatkarību, kas savukārt ir izšķirošs faktors OLAF neatkarības nodrošināšanā.

79. Šā iemesla dēļ Uzraudzības komiteja kategoriski iebilst pret to, ka pašreizējo komitejas locekļu pilnvaru termiņa sākumā 2012. gadā OLAF ĢD vienpusēji – bez Uzraudzības komitejas iepriekšējas informēšanas un piekrišanas – par 25 % samazināja sekretariāta štata vietu skaitu, aizstāja divus darbiniekus un iecēla jaunu sekretariāta vadītāju (kas vienlaikus ir Uzraudzības komitejas sekretārs). Šī rīcība bija pretrunā Uzraudzības komitejas un OLAF iedibinātajai un ar Eiropas Komisiju saskaņotajai agrākajai praksei, saskaņā ar kuru Uzraudzības komitejas sekretariāta locekļus varēja iecelt, tikai vienojoties ar Uzraudzības komiteju un tādējādi nodrošinot Uzraudzības komitejas pilnīgu neatkarību tās pienākumu pildīšanā. Attiecībā uz Uzraudzības komitejas sekretariāta vadītāja iecelšanu jāievēro, ka šī procedūra ir precīzi noteikta Uzraudzības komitejas reglamentā (60). Uzraudzības komiteja nolēma apstiprināt jaunā sekretariāta vadītāja iecelšanu, taču iebilda pret iedibinātās prakses grozīšanu un lūdza, lai pirms jebkurām ar Uzraudzības komitejas sekretariātu saistītām izmaiņām OLAF ĢD iegūst Uzraudzības komitejas iepriekšēju piekrišanu.

80. Uzraudzības komiteja neatlaidīgi atgādināja OLAF ĢD, ka tās sekretariātam ir vajadzīgi papildu darbinieki. Pārskata perioda beigās OLAF ĢD piekrita Uzraudzības komitejas sekretariātam piešķirt papildu štata vietu, taču šis solījums pagaidām nav izpildīts.

81. Nostājas dokumentā, kas 2012. gada 23. maijā tika nosūtīts Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai, Uzraudzības komiteja uzsvēra, ka tās neatkarīgas un efektīvas darbības nodrošināšanai ir vajadzīgs neatkarīgs un pietiekami nokomplektēts sekretariāts, kuru kontrolē vienīgi komiteja (61).

(1) Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Regulas (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.), 11. pants.

(2) Komisijas 1999. gada 28. aprīļa Lēmuma 1999/352/EK, EOTK, Euratom, ar ko izveido Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) (OV L 136, 31.5.1999., 20. lpp.), 4.–6. pants un 5. apsvērums.

(3) OV L 308, 24.11.2011., 114. lpp.

(4) Rita Schembri no 2012. gada oktobra pārtrauca piedalīties Uzraudzības komitejas darbā un atkāpās no amata 2013. gada martā, kad viņas vietā stājās jauns loceklis Tuomas Pöysti.

(5) CMS ir elektroniska lietu pārvaldības sistēma, kas OLAF nodrošina vienotu resursu, kurš ietver visu ar OLAF izmeklēšanā esošajām lietām saistīto informāciju. CMS ļauj izmeklētājiem pārvaldīt visu ar lietu materiāliem saistīto informāciju, nodrošinot visu ar katras lietas materiāliem saistīto dokumentu elektronisku reģistru. Katras lietas vēsture satur informāciju par lietu, sākot ar sākotnējo informāciju, rūpīgu atlases procesu, izmeklēšanu un nepieciešamajām uzraudzības darbībām. Uzraudzības komiteja un OLAF 2008. gada septembrī panāca vienošanos par CMS Uzraudzības komitejas moduļa izveidi, lai atvieglotu Uzraudzības komitejai pildīt tās pienākumus, vienlaikus ievērojot personas datu aizsardzības noteikumus. Līdz 2012. gada martam šī vienošanās tika daļēji īstenota attiecībā uz automātisku piekļuvi pabeigtām lietām.

(6) Sk. šā pārskata 3.1.3. iedaļu.

(7) Šajā sakarā sk. 2008. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-48/05, Franchet un Byk pret Komisiju.

(8) Sk. Uzraudzības komitejas atzinuma Nr. 4/2011 40. punktu.

(9) Atzinums par iepriekšējās pārbaudes paziņojumu, ko iesniedzis Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) datu aizsardzības inspektors par izmeklēšanas funkcijas īstenošanas regulāru uzraudzību, 2007. gada 19. jūlijs, lieta 2007-73.

(10) Sk. šā pārskata 71. punktu.

(11) ISIP 30. panta 2. punkts: “No 2012. gada 1. februāra visa izvērtējamā informācija, kas attiecas uz ES iestāžu locekļiem, ierēdņiem un citiem darbiniekiem un ir reģistrēta OLAF līdz 2012. gada 1. februārim, attiecīgajai izmeklēšanas vienībai jāapstrādā saskaņā ar procedūrām, kas piemērojamas reģistrācijas dienā. Izmeklēšanas vienībai jāsagatavo priekšlikums par izmeklēšanas vai koordinēšanas lietas sākšanu vai lietas noraidīšanu un jāiesniedz Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienībai atzinuma sniegšanai saskaņā ar jaunajām procedūrām.”

(12) 221 izmeklēšanas un 202 koordinēšanas lietas.

(13) Sk. 164. punktu 2003. gada 10. jūlija spriedumā lietā C-15/00, Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Investīciju banku, un 141. punktu lietā C-11/00, Eiropas Kopienu Komisija pret Eiropas Centrālo banku.

(14) Sk. Eiropas ombuda 2010. gada 9. decembra ieteikuma projektu izmeklēšanā par sūdzību 856/2008/BEH pret Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai. Ombuds secināja, ka OLAF nav pierādījis, ka prakse, saskaņā ar kuru ģenerāldirektors deleģē pilnvaras sākt un beigt izmeklēšanu par operācijām un izmeklēšanu atbildīgajam direktoram, atbilst tiesību normām, un ieteica OLAF to pārskatīt.

(15) Sk. Eiropas ombuda 2011. gada 11. novembra lēmumu izmeklēšanā par sūdzību 856/2008/BEH pret Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai.

(16) Sk. šā pārskata 17. punktu.

(17) Sk. OLAF vienības 0.1 (Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienības) 2012. gada ziņojumu.

(18) Sk. ISIP 11. panta 6. punktu un 12. pantu.

(19) Piemēram, bija lietas, kurās lēmumi par darbinieku norīkošanu vai izmeklēšanas darbību veikšanai vajadzīgie rakstiskie pilnvarojumi bija izdoti pēc tam, kad izmeklēšanas darbības bija veiktas, vai to vispār nebija.

(20) ISIP 12. panta 1. punkts: “Ja izmeklēšanas vienība plāno veikt izmeklēšanas darbību, kam saskaņā ar 11. panta 6. punktu ir nepieciešams ģenerāldirektora pilnvarojums, vai izmeklēšanas misiju trešā valstī, izmeklēšanas vienība iesniedz pieprasījumu Izmeklēšanas atlases un pārbaudes vienībai, kas pieņem lēmumu par ierosināto izmeklēšanas darbību.” Saskaņā ar 11. panta 6. punktu “izmeklēšanas vienības locekļi, uzrādot ģenerāldirektora rakstisku pilnvarojumu, kurā ir apliecināta viņu identitāte, statuss un izmeklēšanas darbība, ko viņiem ir atļauts un ko viņi ir pilnvaroti veikt, veic šādas izmeklēšanas darbības: a) iesaistīto personu iztaujāšana; b) inspekcijas telpās; c) pārbaudes uz vietas; d) tiesu ekspertīžu operācijas: e) pārbaudes un inspekcijas saskaņā ar nozaru noteikumiem”.

(21) ISIP 21. pants.

(22) Sk. iepriekš minētā sprieduma lietā Franchet un Byk pret Komisiju 163.–170. punktu.

(23) Konfidencialitātes apsvērumu dēļ Atzinums Nr. 2/2012 šim pārskatam nav pievienots.

(24) Konfidencialitātes apsvērumu dēļ ziņojums šim pārskatam nav pievienots.

(25) Tikmēr 46 no 188 izmeklēšanām, kas bija turpinājušās ilgāk par deviņiem mēnešiem, ir pabeigtas (pārskata periodā 25 %).

(26) 67 ziņojumi (35 % no Uzraudzības komitejas saņemtā deviņu mēnešu ziņojumu kopskaita).

(27) 5 ziņojumi.

(28) 12 ziņojumi.

(29) Piemēram, piecos gadījumos nebija norādīts paredzētais izmeklēšanas pabeigšanas laiks.

(30) Līdz 2012. gada 1. februārim šī informācija parasti tika iekļauta izmeklēšanas galīgajā ziņojumā vai kopsavilkuma dokumentā par lietas galvenajiem aspektiem, kuru Uzraudzības komitejai iesniedza agrākā Tieslietu un juridisko konsultāciju vienība.

(31) No 188 ziņojumiem noilguma aspekti nebija ietverti 89 ziņojumos.

(32) Šajā veidlapā ir atsevišķs punkts, saskaņā ar kuru iestādēm norādītajā termiņā jāziņo OLAF par visām atbilstoši ieteikumiem veiktajām darbībām un pieņemtajiem lēmumiem.

(33) No vidēji 40 lietām gadā līdz 83 lietām pārskata periodā.

(34) Sk. šā pārskata 13. punktu.

(35) Uzraudzības komitejai netika nosūtīti visi pieprasītie dokumenti: dažreiz komiteja saņēma tikai pavadvēstuli, kurai nebija pievienoti nekādi apliecinoši dokumenti, bet citos gadījumos, gluži pretēji, komiteja saņēma visu lietas materiālu kopijas; daži lietu materiāli tika nosūtīti pa iekšējo pastu, nepieprasot no Uzraudzības komitejas apstiprinājumu par saņemšanu, kas pierādītu, ka OLAF pirms lietas nodošanas dalībvalsts tiesu iestādēm ir informējis Uzraudzības komiteju; apstiprinājums par saņemšanu turklāt bieži netika reģistrēts CMS.

(36) Sākotnēji piekļuve netika piešķirta 18 lietām (2012. gada martā vienai lietai, 2012. gada maijā 17 lietām), kā iemeslu minot vai nu to, ka Uzraudzības komitejas atsauce uz vajadzību pārbaudīt, kā OLAF ievēro pamattiesības un procesuālas garantijas, ir nepietiekama, vai ka motivācija, pamatojoties tikai uz Regulas (EK) Nr. 1073/1999 11. pantu (piemēram, lai pārbaudītu iespējamus OLAF izmeklēšanas neatkarības pārkāpumus vai iemeslus, kuru dēļ nav bijis iespējams pabeigt izmeklēšanu), ir nepietiekama, lai attaisnotu piekļuvi lietu materiāliem, kas satur personas datus. Pēc sadarbības noteikumu pieņemšanas 2012. gada septembrī OLAF ĢD beidzot piekrita piešķirt piekļuvi visām minētajām lietām.

(37) Sk. šā pārskata 13. punktu.

(38) No 2012. gada septembra neviena Uzraudzības komitejas pieprasījuma izpilde netika atteikta un pieprasījumi parasti tika izpildīti laicīgi (1–14 (ārkārtas apstākļos) darbdienās).

(39) Uzraudzības komitejai nosūtāmajos dokumentos vairs nav jāiekļauj attiecīgās dalībvalsts tiesu iestādei adresētā pavadvēstule un ieteikumi. Attiecībā uz galīgā ziņojuma saīsinātās un anonimizētās versijas saturu OLAF ĢD norādījumi paredz, ka tajā jābūt “informācijas ailēm, kurās ir sniegta informācija par izmeklēšanu, finanšu un citu ietekmi kopā ar lietas kopsavilkumu”, bet pilnīgi jāizņem iedaļas, kas satur informāciju par veiktajām izmeklēšanas darbībām un savāktajiem pierādījumiem vai veiktajām koordinēšanas darbībām, summām, kas jāatgūst vai kuru nelikumīga izmantošana jānovērš, faktu juridisko izvērtējumu, tostarp pārkāpto ES tiesību aktu aprakstu, iespējamiem attiecīgiem dalībvalstu tiesību aktiem, piemērojamiem noilguma periodiem, attiecīgo personu komentāriem un izmeklēšanas secinājumiem.

(40) Dažas izmeklēšanas vienības ir aizklājušas tādu informāciju kā OLAF veikto izmeklēšanas darbību veids, EK ģenerāldirektorāts, kam nosūtīts galīgais ziņojums, vai dalībvalsts tiesu iestāde, ar kuru OLAF ir sadarbojies, dalībvalsts tiesvedības stadija vai atgūstamā summa.

(41) Jaunajos norādījumos ir teikts, ka “Uzraudzības komitejai nododamie dokumenti parasti jānosūta piecas darbdienas pirms nosūtīšanas tiesu iestādēm. Jebkuram piecu dienu termiņa saīsinājumam jābūt pamatotam ar ārkārtas iemesliem, piemēram, steidzamību vai izmeklējamā jautājuma sensitivitāti. Visi priekšlikumi par piecu dienu termiņa saīsināšanu jāapstiprina ģenerāldirektoram.”

(42) Izmeklēšanas darbības tika veiktas bez Regulas (EK) Nr. 1073/1999 6. pantā paredzētā rakstiskā pilnvarojuma; OLAF bija izpaudis ziņotāja identitāti viņa iestādei; OLAF bija izpaudis konfidenciālu informāciju un personas datus, kas attiecās uz ES organizācijas darbinieku un OLAF izmeklēšanā iesaistītu attiecīgu personu, citai ES iestādei, lai gan netika konstatēts, ka tie šai iestādei būtu nepieciešami.

(43) OLAF izmeklēšanas pasākumi tika veikti saskaņā ar nepareizu juridisko pamatu vai pat bez skaidra juridiskā pamata un bez iepriekšējas juridiskas analīzes; iesaistītajām personām netika sniegta informācija par izmeklēšanas pabeigšanu, neraugoties uz ombuda ieteikumu: “Saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā paredzētajām pamattiesībām uz labu pārvaldību persona, kas ir bijusi izmeklēšanas objekts, pamatoti var gaidīt, lai pēc izmeklēšanas pabeigšanas to samērīgā termiņā informētu par izmeklēšanas rezultātiem” (sk. 2012. gada 16. februāra lēmumu par sūdzības 3136/2008/(IP)EI pret Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai izmeklēšanas pabeigšanu).

(44) Tas attiecas uz lietām, kas sāktas saskaņā ar OLAF iepriekšējās rokasgrāmatas noteikumiem.

(45) Tas attiecas, piemēram, uz vairākām 2008. un 2009. gada lietām, kuru izvērtēšanas perioda ilgums bija 12–24 mēneši, bet deviņu mēnešu ziņojumos nebija norādīti iemesli.

(46) No 188 lietām, par kurām Uzraudzības komiteja saņēma deviņu mēnešu ziņojumus, 48 lietu paredzētais pabeigšanas laiks bija no 2012. gada marta līdz decembrim. Šīs 48 lietas joprojām nav pabeigtas.

(47) Piemēram, vienā no Uzraudzības komitejas pārbaudītajām lietām, kuru izmeklēšana turpinājās ilgāk par deviņiem mēnešiem, sākotnējās informācijas izvērtēšanas periods ilga 13 mēnešus, jo OLAF nācās gaidīt detalizētu dokumentāciju no attiecīgās dalībvalsts.

(48) Piemēram, vienā no Uzraudzības komitejas pārbaudītajām 2008. gada lietām divās dalībvalstīs joprojām turpinās tiesvedība, tāpēc deviņu mēnešu ziņojumā nebija iespējams norādīt OLAF lietas paredzamo pabeigšanas datumu.

(49) Piemēram, šajās divās nozarēs bija 302 no 423 lietām, kuras no 2012. gada 1. februāra bija automātiski pārkvalificētas par izmeklēšanas vai koordinēšanas lietām un no kurām 2012. gada 1. jūnijā 281 lieta joprojām nebija pabeigta.

(50) Divas par lauksaimniecības un struktūrfondu sektoru atbildīgās vienības nodarbojās ar 42 no 75 lietām, par kurām bija jānosūta informācija dalībvalstu tiesu iestādēm un kuras pēc 2012. gada 1. februāra pabeidza un nodeva Uzraudzības komitejai.

(51) Sk. 2012. gada izmeklēšanas politikas prioritātes.

(52) Muitas sektorā iespējamā finansiālā ietekme pārsniedz EUR 1 miljonu, bet struktūrfondu sektorā Eiropas Sociālā fonda un Kohēzijas fonda gadījumā iespējamā finansiālā ietekme ir EUR 500 000, bet ERAF (Eiropas Reģionālās attīstības fonda) gadījumā EUR 1 miljons.

(53) Sk. šim pārskatam pielikumā pievienoto Atzinumu Nr. 1/2012.

(54) Lēmuma 1999/352/EK, EOTK, Euratom 6. panta 2. punkts.

(55) Pēc OLAF 2013. gada pārvaldības plāna saņemšanas Uzraudzības komiteja konstatēja, ka tajā ir iekļauti daži rādītāji attiecībā uz cilvēkresursu pārvaldību.

(56) 8 tikšanās: 2012. gada 23. janvārī, 2012. gada 21. martā, 2012. gada 27. jūnijā, 2012. gada 26. septembrī, 2012. gada 22. oktobrī, 2012. gada 20. novembrī, 2012. gada 11. decembrī, 2013. gada 23. janvārī.

(57) 4 tikšanās: 2012. gada 21. martā, 2012. gada 26. septembrī, 2012. gada 20. novembrī un 2013. gada 22. janvārī.

(58) Lordu palātas ES apakškomiteja (Justice, Institutions and Consumer Protection) 2013. gada 17. aprīlī publicēja 12. ziņojumu “Fight Against Fraud on the EU's Finances” (http://www.publications.parliament.uk).

(59) Sk. Uzraudzības komitejas reglamenta 11. pantu.

(60) Sk. 11. pantu.

(61) Komiteja uzskatīja, ka šajā ziņā būtu iespējams uzlabot Regulas (EK) Nr. 1073/1999 pašreizējo tekstu, paredzot papildu garantijas, tāpēc tā ierosināja grozītajā regulā noteikt, ka i) Uzraudzības komitejai un tās sekretariātam paredzētās kopējās apropriācijas jānorāda atsevišķi, īpašā OLAF budžeta pozīcijā Savienības vispārējā budžeta iedaļā, kas attiecas uz Komisiju, un ka ii) sekretariāta darbinieku skaitam jāatbilst vismaz 2 % no OLAF darbinieku skaita.

I PIELIKUMS UZRAUDZĪBAS KOMITEJAS SANĀKSMJU KALENDĀRS 2012. gads Mēnesis Sanāksmes datums JANVĀRIS Pirmdiena, 23. janvāris – otrdiena, 24. janvāris FEBRUĀRIS Otrdiena, 21. februāris – trešdiena, 22. februāris MARTS Otrdiena, 20. marts – trešdiena, 21. marts APRĪLIS Otrdiena, 24. aprīlis – trešdiena, 25. aprīlis MAIJS Otrdiena, 29. maijs – trešdiena, 30. maijs JŪNIJS Otrdiena, 26. jūnijs – trešdiena, 27. jūnijs SEPTEMBRIS Otrdiena, 25. septembris – trešdiena, 26. septembris OKTOBRIS Otrdiena, 23. oktobris – trešdiena, 24. oktobris NOVEMBRIS Otrdiena, 20. novembris – trešdiena, 21. novembris DECEMBRIS Pirmdiena, 10. decembris – otrdiena, 11. decembris

2013. gads JANVĀRIS Otrdiena, 22. janvāris – trešdiena, 23. janvāris

II PIELIKUMS ATZINUMS NR. 1/2012 OLAF provizoriskais budžeta projekts 2013. gadam Briselē, 2012. gada 26. jūnijā OLAF Uzraudzības komiteja 2012. gada 24. un 25. aprīļa, 5. un 6. jūnija un 26. jūnija sanāksmē ir pārbaudījusi OLAF provizorisko budžeta projektu 2013. gadam un pieņēmusi šo atzinumu. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1073/1999 (1) 11. pantu OLAF Uzraudzības komitejas pamatuzdevums ir stiprināt OLAF neatkarību tā izmeklēšanas funkcijas īstenošanā. Lai to izpildītu un nodrošinātu, ka OLAF spēj strādāt efektīvi un lietderīgi, Komisijas budžetā izveidoja īpašu, OLAF paredzētu budžeta pantu. Šajā sakarā un atbilstoši pilnvarām, ko Komisija piešķīrusi Uzraudzības komitejai (2), komiteja ir izvērtējusi OLAF provizorisko budžeta projektu un sniedz šādu atzinumu. I. Resursi Resursu piešķiršana prioritārām darbībām Iepriekšējos atzinumos par budžetu Uzraudzības komiteja regulāri ir ieteikusi OLAF iedalīt vairāk darbinieku tā pamatdarbības, t. i., izmeklēšanas, veikšanai, pārceļot darbiniekus no atbalsta vienībām. Uzraudzības komiteja ir arī ierosinājusi precizēt atšķirību starp OLAF izmeklēšanas un operatīvajām darbībām. Tāpēc Uzraudzības komiteja pieņem zināšanai OLAF reorganizāciju, kura stājās spēkā 2012. gada 1. februārī un kuras rezultātā tika ieviestas šādas izmaiņas: 2011. gads: A direktorāts (izmeklēšana un operācijas): 84 (17 %) B direktorāts (izmeklēšana un operācijas): 84 (17 %) C direktorāts (operatīvais atbalsts): 125 (25 %) D direktorāts (administrācija un vispārējās lietas): 181 (36 %) Ģenerāldirektors: 17 (%) Uzraudzības komiteja: 8 (%) Darbinieku skaits kopā: 499 (100 %) Izmeklēšanas darbinieku skaits kopā: 168 (34 %) Izmeklēšanas + operatīvā atbalsta darbinieku skaits kopā: 293 (59 %) No 2012. gada 1. februāra: 0.1. vienība (izmeklēšanas atlase un pārbaude): 25 (5 %) A direktorāts (izmeklēšana I): 95 (19 %) B direktorāts (izmeklēšana II): 100 (20 %) C direktorāts (izmeklēšanas atbalsts): 86 (17 %) D direktorāts (politika): 110 (22 %) R direktorāts (resursi): 68 (13 %) Ģenerāldirektors: 13 Uzraudzības komiteja: 6 (%) Darbinieku skaits kopā: 503 (100 %) Izmeklēšanas darbinieku skaits kopā: 220 (44 %) Izmeklēšanas + izmeklēšanas atbalsta darbinieku skaits kopā: 306 (61 %) Vēl ir pāragri vērtēt reorganizācijas priekšrocības un ietekmi uz biroja darbības efektivitāti, taču stratēģija, saskaņā ar kuru resursi tiek koncentrēti izmeklēšanai, nodalot izmeklēšanas struktūras no politikas struktūrām un pastiprināti pievēršoties būtiskām izmeklēšanas darbībām, varētu būt solis pareizajā virzienā. Izmeklēšanas pēcpasākumi Saskaņā ar Revīzijas palātas nesenu statistiku (3) 2008. gadā tikai 10 %, bet 2009. gadā tikai 4 % gadījumu dalībvalstu tiesu iestādes ir pieņēmušas notiesājošus spriedumus OLAF izmeklētajās lietās. Arī tad, ja ņem vērā, ka var būt citas izmeklēšanas pēcpasākumu metodes, saskaņā ar kurām ir vajadzīga citu iestāžu, nevis dalībvalstu iesaiste, biroja darba galīgā efektivitāte kā izšķirošs fokusa punkts ir rūpīgi jāanalizē. Šajā sakarā komiteju satrauc fakts, ka līdz ar OLAF reorganizāciju ir likvidēta specializētā pēcpasākumu vienība, bet pēcpasākumu pienākumus ir pārņēmuši izmeklētāji. Viņiem parasti nav specifisko zināšanu (juridisko, lingvistisko) un statusa, lai sniegtu palīdzību dalībvalstu iestādēm tiesas pēcpasākumu laikā vai pat tos efektīvi uzraudzītu. Tas var novest pie OLAF izmeklēšanas (kas faktiski ir sagatavošanas pasākums) un faktisko sankciju vai tiesiskās aizsardzības līdzekļu norobežošanas tiesas, administratīvās vai disciplinārās procedūrās. Pienācīgi pēcpasākumi nodrošina izmeklēšanas galīgo rezultātu sasniegšanu. Bez tām OLAF var veikt sarežģītu un lielu darbu, kas nenoved pie atbilstoša iznākuma. Cilvēkresursu stratēģija Reorganizācijas rezultātā OLAF notika ievērojama darbinieku pārbīde, grozot viņu amata aprakstus vai pat uzticot pilnīgi jaunus pienākumus. Šajos apstākļos Uzraudzības komiteja atkārtoti uzsver iepriekšējās komitejas nostāju, proti, ir svarīgi, lai birojam būtu atbilstoša cilvēkresursu stratēģija, kuras pamatā ir organizācijas apzinātās un patiesās vajadzības un prioritātes un kuras mērķis ir sniegt ievirzi un pēc iespējas labāk izmantot pašreizējos resursus. Būtiskam šīs stratēģijas aspektam būtu jābūt ar iekšējo mobilitāti un vispārējo pārstrukturēšanu saistītai pastāvīgai apmācībai. Ar to būtu jācenšas panākt optimālu līdzsvaru starp administratoriem, kas veic izmeklēšanas pamatuzdevumus, un asistentiem, kas sniedz atbalsta pakalpojumus. Cilvēkresursu stratēģijā būtu jāpievēršas arī tādiem jautājumiem kā darba attiecības ar Administrācijas ĢD, darbinieku pieņemšana darbā, specializēta apmācība, tiklab pastāvīgo, kā pagaidu darbinieku iekšējā mobilitāte un profesionālā izaugsme, kā arī pēctecības plānošana. Pagaidu darbinieki Lai gan gadu gaitā jau ir pieliktas ievērojamas pūles, Uzraudzības komitejai atkārtoti jāuzsver iepriekšējos atzinumos teiktais, proti, grūtības ieviest sistēmu pagaidu darbinieku paaugstināšanai amatā (vai pārklasificēšanai) joprojām rada bažas. Uzraudzības komiteja pauž vilšanos par to, ka šī problēma, kas ir daļa no vispārējā jautājuma par OLAF personāla motivāciju, vēl nav atrisināta. Būtu ieteicams skaidri paziņot pagaidu darbiniekiem, vai viņu paaugstināšana amatā vispār ir paredzēta, lai viņi varētu pieņemt atbilstošus lēmumus par savu karjeru. Ieteikumi — Jānodrošina efektīvi izmeklēšanas pēcpasākumi. — Būtu jāizstrādā cilvēkresursu stratēģija, kuras pamatā ir ar OLAF pašreizējo darbību saistīto vajadzību izvērtējums, pievēršot pastiprinātu uzmanību apmācībai, profesionālajai izaugsmei, pēctecības plānošanai un atbilstošam līdzsvaram starp asistentiem, kas nodrošina atbalsta pakalpojumus, un administratoriem, kas veic izmeklēšanas pamatuzdevumus. — Jautājumā par pagaidu darbiniekiem jāpieņem galīgs lēmums, un viņi par to jāinformē. II. Budžeta procedūra Komisijas lēmumā, ar ko izveido OLAF, ir skaidri noteikts, ka par OLAF provizorisko budžeta projektu ar Uzraudzības komiteju jāapspriežas pirms tā nosūtīšanas budžeta jautājumu ģenerāldirektoram (4). Līdz šim OLAF ĢD provizorisko budžeta projektu komitejai ir sūtījis pēc “tehniskām” sanāksmēm/pasākumiem ar Budžeta ĢD. Šīs rīcības dēļ nav bijusi iespējama būtiska un saturīga apspriešanās ar komiteju, un provizoriskā budžeta projekta sūtīšana komitejai ir kļuvusi par vienkāršu formalitāti. Uzraudzības komiteja uzskata, ka efektīvi sniegt atzinumu par provizorisko budžeta projektu ir viens no tās pamatuzdevumiem. Secinājums — Par nākamo provizorisko budžeta projektu, pirms tas jebkādā formā tiek nosūtīts budžeta jautājumu ģenerāldirektoram, ir jārīko efektīva apspriešanās ar Uzraudzības komiteju, kurā jānotiek patiesai un būtiskai viedokļu apmaiņai starp ģenerāldirektoru un komiteju. III. Uzraudzības komitejas sekretariāts Budžeta pozīcija Lai Uzraudzības komitejas budžeta pozīcija būtu pilnīgi informatīva un atspoguļotu uzraudzības kopējās izmaksas, tajā būtu jāiekļauj darbības kopējās izmaksas, t. i., visi Uzraudzības komitejas locekļu un sekretariāta izdevumi, kas ietver darba algas, apmācību, ceļošanu utt. OLAF ir tiesības saskaņā ar biroja vajadzībām brīvi pārvietot līdzekļus no vienas budžeta pozīcijas uz citu. Uzraudzības komitejas funkcijas kopējo izmaksu apvienošana atsevišķā budžeta pozīcijā nodrošinātu, ka Uzraudzības komitejas vajadzībām paredzētie līdzekļi faktiski tiek izmantoti uzraudzības funkcijai. Savukārt neiztērētos līdzekļus, kas paliek neizmantoti, varētu pārcelt uz citām OLAF budžeta pozīcijām. Šāda pārcelšana varētu notikt tikai tad, ja par to iepriekš tiktu paziņots Uzraudzības komitejai un tā sniegtu piekrišanu. Uzraudzības komitejas sekretariāta vadītājam būtu pastarpināti jādeleģē kredītrīkotāja pilnvaras, lai viņš komitejas uzraudzībā pārvaldītu Uzraudzības komitejas darbībai piešķirtos kopējos līdzekļus. Viena budžeta pozīcija, kurā būs iekļauti visi izdevumi, atvieglos uzraudzības sistēmas pārvaldību un efektivitāti, bet visus neizlietotos līdzekļus ģenerāldirektors ar Uzraudzības komitejas piekrišanu varēs pārcelt uz citām OLAF budžeta pozīcijām. Atsevišķai budžeta pozīcijai ir priekšrocība tādā ziņā, ka tā ir pārredzama un atspoguļo arī Uzraudzības komitejas neatkarību. Tajā pašā laikā trim iestādēm, kas ieceļ Uzraudzības komiteju, atsevišķā budžeta pozīcija nodrošinās informāciju par konkrēti uzraudzības funkcijai piešķirtajiem līdzekļiem. Personāls Uzraudzības komiteja saglabā iepriekšējos atzinumos par OLAF budžetu pausto nostāju, ka atbilstoši Uzraudzības komitejas pašreizējām vajadzībām tai ir nepieciešami vismaz astoņi sekretariāta darbinieki. Tas atbilst aptuveni 2 % no OLAF darbinieku skaita (5), un Uzraudzības komiteja uzskata, ka tas ir minimālais darbinieku skaits, kas vajadzīgs, lai tā varētu efektīvi pildīt uzraudzības funkciju. Uzraudzības komiteja iebilst pret ģenerāldirektora 2011. gada septembrī pieņemto un 2012. gada 1. februārī izpildīto lēmumu par 25 % samazināt sekretariāta darbinieku skaitu, neapspriežoties ar pašreizējo Uzraudzības komiteju. Uzraudzības komiteja turklāt uzskata, ka sekretariāta vadītāja un pārējo sekretariāta darbinieku iecelšanai, tostarp iekšējai pārvietošanai, būtu jānotiek ciešā sadarbībā ar Uzraudzības komiteju, kā norādīts tās reglamentā (6). Uzraudzības komiteja apzinās, ka Komisijas personāla noteikumi un tajos noteiktā vērtēšanas un amatā paaugstināšanas sistēma Uzraudzības komitejas locekļiem pašlaik neļauj tieši novērtēt sekretariāta darbinieku sniegumu. Tomēr Uzraudzības komiteja uzskata, ka, neraugoties uz to, ka galīgos lēmumus par sekretariāta vadītāja darba novērtējumu un visu darbinieku paaugstināšanu amatā pieņem OLAF ģenerāldirektors, viņam šie lēmumi būtu jāpieņem, pamatojoties uz atzinumiem, ko sniegusi Uzraudzības komiteja, kuras tiešā pakļautībā sekretariāts strādā, kā paredzēts Uzraudzības komitejas reglamentā (7). Tas nodrošinās sekretariāta pilnīgu neatkarību, tam pildot ikdienas funkcijas. Ieteikumi — Uzraudzības komitejai un sekretariātam būtu jāparedz atsevišķa budžeta pozīcija. — Būtu jārezervē astoņas štata vietas sekretariāta darbiniekiem. — Uzraudzības komitejas sekretariāta darbinieki būtu jāieceļ amatā tikai ar Uzraudzības komitejas piekrišanu, tādējādi nodrošinot Uzraudzības komitejas sekretariāta pilnīgu neatkarību, tam veicot savus pienākumus. — Lēmumi par sekretariāta vadītāja darba novērtējumu un visu darbinieku paaugstināšanu amatā būtu jāpieņem ģenerāldirektoram, pamatojoties uz Uzraudzības komitejas atzinumu. IV. Secinājumi Uzraudzības komiteja atbalsta OLAF budžeta priekšlikumu 2013. gadam ar nosacījumu, ka tiek ņemti vērā iepriekš minētie ieteikumi. Saskaņā ar Komisijas 1999. gada 28. aprīļa lēmuma 6. panta 2. punktu OLAF šis atzinums jānosūta budžeta lēmējinstitūcijai. Uzraudzības komiteja turklāt vēlas, lai to regulāri informētu par pasākumiem, ko OLAF veic, lai īstenotu šajā atzinumā iekļautos ieteikumus. (1) Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Regula (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.). (2) Komisijas 1999. gada 28. aprīļa Lēmuma 1999/352/EK, EOTK, Euratom, ar ko izveido Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) (OV L 136, 31.5.1999., 20. lpp.) 6. pants. (3) Sk. Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 2/2011, III pielikumu, B tabulu (40. lpp.). (4) Iepriekš minētā Lēmuma 1999/352/EK, EOTK, Euratom 6. panta 2. punktā ir noteikts: “Pēc apspriešanās ar Uzraudzības komiteju direktors nosūta budžeta jautājumu ģenerāldirektoram provizorisku budžeta projektu ierakstīšanai vispārējā gada budžeta īpašā Biroja pozīcijā.” (5) Saskaņā ar OLAF 2011. gada ziņojumu birojā ir 437 darbinieki. (6) Uzraudzības komitejas reglamenta 11. panta 3. punktā ir noteikts: “Jebkurā gadījumā sekretariāta vadītājs informē Uzraudzības komiteju par kandidātiem uz sekretariāta locekļu amatiem. Pēc tam, kad pieteikumi ir kļuvuši zināmi, komiteja plenārsēdē apspriež, vai tie atbilst komitejas darba vajadzībām, lai OLAF ģenerāldirektoram iesniegtu priekšlikumu par kandidātu apstiprināšanu.” (OV L 308, 24.11.2011., 114. lpp.) (7) Uzraudzības komitejas reglamenta 11. panta 5. punktā ir noteikts: “Uzraudzības komiteja periodiski izvērtē sekretariāta vadītāja un sekretariāta locekļu darbu.”