PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Eiropas Savienības pamatā ir solidaritāte gan starp tās pilsoņiem, gan starp dalībvalstīm. Šī universālā un kopīgā vērtība virza Savienības darbības un nodrošina nepieciešamo vienotību, lai būtu iespējams risināt problēmas, ar kurām sabiedrība saskaras šodien un saskarsies rīt, problēmas, kuras jaunajiem eiropiešiem ir jārisina, demonstrējot savu solidaritāti praksē.

Covid-19 pandēmija nepieredzētā veidā ir ietekmējusi jauniešu izglītību, nodarbinātību, sociālo iekļaušanu un garīgo veselību. Tā ir pārtraukusi viņu iespējas iegūt izglītību un nodarbinātību, un daudzi jaunieši ir piedzīvojuši izolāciju, trauksmi un depresiju. Taču jaunieši ir arī izrādījuši paaudžu solidaritāti un atbalstu un ir spējuši demonstrēt lielu noturību un pūles nolūkā mazināt pandēmijas ietekmi.

2021. gada 15. septembrī Komisijas priekšsēdētāja Urzula fon der Leiena runā par stāvokli Savienībā paziņoja, ka Eiropas Komisija ierosina 2022. gadu pasludināt par Eiropas Jaunatnes gadu un veltīt to “jauniešiem, kuri no tik daudz kā ir atteikušies citu labā”. Viņa uzsvēra, ka “Eiropai ir vajadzīga visa tās jaunatne”. 2021. gada 14. oktobrī Komisija iesniedza priekšlikuma projektu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Eiropas Jaunatnes gadu 2022. Viens no Jaunatnes gada mērķiem ir veicināt iespējas, kas jauniešiem tiek piedāvātas publisko politiku ietvaros ES, valstu, reģionālā un vietējā līmenī, lai atbalstītu viņu personīgo, sociālo un profesionālo attīstību.

Eiropas Solidaritātes korpuss ir Savienības vienas pieturas aģentūra, kas jauniešiem nodrošina brīvprātīgā darba iespējas. Jauniešiem tiek piedāvātas daudzas iespējas piedalīties solidaritātes aktivitātēs dažādās jomās un atbalstīt valstu, reģionālos un vietējos dalībniekus viņu centienos pārvarēt dažādas problēmas un krīzes.

Brīvprātīgais darbs gan Savienībā, gan ārpus tās sniedz bagātīgu neformālās un ikdienējās mācīšanās pieredzi un veicina jauniešu personīgo, sociāli izglītojošo un profesionālo attīstību, kā arī aktīvu pilsoniskumu, pilsonisko līdzdalību un nodarbināmību. Jauniešu iniciatīvas gars ir svarīga sabiedrības un darba tirgus vērtība.

Starpvalstiskam brīvprātīgajam darbam visā ES ir papildu dimensija, proti, palīdzība kopienai citā valstī, starpkultūru izpratnes palielināšana, mācīšanās un darbs svešvalodā. Eiropas darba tirgus augstu vērtē daudzvalodību, multikulturālismu un pielāgošanās spēju.

2008. gada 20. novembrī Padome pieņēma ieteikumu par brīvprātīgo jauniešu mobilitāti Eiropas Savienībā (“Padomes 2008. gada ieteikums”). Desmit gadus vēlāk Padome aicināja Komisiju ierosināt atjaunināt 2008. gada Padomes ieteikumu par brīvprātīgo jauniešu mobilitāti Eiropas Savienībā saistībā ar Komisijas rezolūciju, ar ko apstiprina ES jaunatnes stratēģiju 2019.–2027. gadam.

Paziņojumā par Eiropas Izglītības telpas izveidi līdz 2025. gadam ir uzsvērts, ka “neformālā izglītība, tostarp brīvprātīgais darbs, palīdz apgūt dzīves un profesionālās prasmes un kompetences. Šīs prasmes un kompetences ir jāveicina, jānovērtē un pilnībā jāatzīst”. Tajā arī uzsvērts, ka “tomēr joprojām pastāv šķēršļi pārrobežu brīvprātīgā darba mobilitātei, tostarp mācību rezultātu atzīšanai darba devēju vidū”. Paziņojumā teikts, ka tiks sniegtas atjauninātas politikas norādes, lai novērstu juridiskos, finansiālos un administratīvos šķēršļus, kas joprojām kavē jauniešu pārrobežu brīvprātīgo darbu un solidaritāti. Šīs atjauninātās norādes palīdzēs vēl vairāk uzlabot pārrobežu pieredzes iekļautību, kvalitāti un atzīšanu saistībā ar topošo Eiropas Solidaritātes korpusa programmu.

Savā jaunajā stratēģiskajā satvarā Eiropas sadarbībai izglītības un mācību jomā ceļā uz Eiropas izglītības telpu un turpmāk (2021–2030) Padome 1. prioritārajā jomā apstiprināja, ka “rosināt, augstu novērtēt un atzīt neformālo mācīšanos, tostarp brīvprātīgo darbu, un veicināt pārrobežu solidaritātes aktivitāšu iekļautību, kvalitāti un atzīšanu” ir konkrēts uzdevums.

Komisija 2021. gada 14. oktobra ziņojumā par ES jaunatnes stratēģijas īstenošanu atsaucas uz savu pārskatu par Padomes 2008. gada ieteikumu, lai vēl vairāk atbalstītu mobilitātes un brīvprātīgā darba iespējas. Tajā uzsvērts, ka šis pārskats ir aktuāls un savlaicīgs saistībā ar pandēmiju un tās jaunajām prioritātēm (brīvprātīgo veselība un drošība, paaudžu solidaritāte) un ka ir jāaplūko jauni brīvprātīgā darba veidi, tostarp digitālais brīvprātīgais darbs un jauktais brīvprātīgais darbs, kas daļēji ir digitāls un daļēji tiek veikts klātienē.

Padomes 2008. gada ieteikuma mērķis ir likvidēt šķēršļus brīvprātīgajam darbam Eiropā, palielinot informētību un spēju piedāvāt brīvprātīgā darba iespējas, samazinot šķēršļus līdzdalībai, jo īpaši nelabvēlīgā situācijā esošām grupām, un palielinot iegūto prasmju atzīšanu. Ieteikumā Komisija tika aicināta atbalstīt dalībvalstis, veicot tādas darbības kā savstarpēja mācīšanās, stimulu nodrošināšana, izmantojot mobilitātes programmas, un tāda tiešsaistes portāla izveide, kas atbilstu brīvprātīgā darba prasībām un piedāvājumiem. Darbības tika īstenotas, un tagad tās ir ES jaunatnes pasākumu galvenā sastāvdaļa. Lielākā daļa jautājumu, kas izvirzīti Padomes 2008. gada ieteikumā, joprojām ir aktuāli, un tos vajadzētu turpināt pārvaldīt. Tomēr atjauninātajā versijā būtu jāatspoguļo kopš 2008. gada notikušās izmaiņas, citstarp:

–brīvprātīgā darba joma ir attīstījusies, jo īpaši kopš Eiropas Solidaritātes korpusa darbības uzsākšanas, kas ir galvenais jauniešu starpvalstu solidaritātes aktivitāšu nodrošinātājs ES līmenī, un jaunu brīvprātīgā darba un pakalpojumu shēmu ieviešanas valstu līmenī, arī ar starpvalstiskiem elementiem;

–ir radušies šķēršļi mobilitātei, kas saistīti ar neparedzētiem apstākļiem (piem., Covid-19 pandēmija), un nepieciešamība aizsargāt un saglabāt brīvprātīgo veselību, drošību un aizsardzību;

–ir pieaugusi apziņa, ka brīvprātīgā darba pieredze attīsta prasmes un kompetences, kas vajadzīgas darba tirgum. Mācīšanās rezultātu dokumentēšanai un validēšanai ir pieejami jauni instrumenti, kas veicina brīvprātīgo personīgo, izglītības, sociālo, pilsonisko un profesionālo attīstību un tādējādi arī viņu nodarbināmību. Par tiem ir jāinformē brīvprātīgo kopiena un arī darba devēji;

–nepieciešamība brīvprātīgajā darbā vairāk iesaistīt ierobežotām iespējām pakļautus jauniešus;

–demogrāfiskās problēmas, arī Eiropas iedzīvotāju novecošana, kas paver iespējas lielākai paaudžu solidaritātei;

–jaunas tendences brīvprātīgajā darbā, piemēram, digitālais brīvprātīgais darbs un “komerciālais” brīvprātīgais darbs;