Grozītā vienotā dokumenta publikācija pēc maznozīmīga grozījuma apstiprināšanas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta otro daļu

(2020/C 31/07)

Eiropas Komisija ir apstiprinājusi šo maznozīmīgo grozījumu saskaņā ar Komisijas 2013. gada 18. decembra Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 (1) 6. panta 2. punkta trešo daļu.

Ar šā maznozīmīgā grozījuma apstiprināšanas pieteikumu var iepazīties Komisijas eAmbrosia datubāzē.

VIENOTS DOKUMENTS

“LILIPUTAS”

ES Nr.: PGI-LT-00868-AM01 – 10.4.2019.

ACVN ( ) AĢIN (X)

1. Nosaukums(-i)

“Liliputas”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Lietuva

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Liliputas” ir ar rokām gatavots puscietais siers ar augstu tauku saturu (50 % no sausnas); pēc formas tas ir cilindrs ar noapaļotām malām, tā augstums ir 7,5–13,0 cm, diametrs 7,0–8,5 cm, masa 0,4–0,7 kg. Sieru ražo Belvederis ciematā no pasterizēta un standartizēta govs piena, kuru pēc sarecināšanas apstrādā, ietinot siera masu kokvilnas audeklā un presējot veidnēs, lai siers iegūtu tradicionālo cilindrisko formu. Sieru nogatavina 20–30 dienas, iedarbojoties raksturīgajai mikroflorai siera masas iekšienē, bet uz siera rituļu virsas – mikroskopiskajai pelējumsēnei Penicillium pallidum Smith, kas dabiski attīstās 4. punktā noteiktā ģeogrāfiskā apgabala pagrabos.

Siers nosaukts par “Liliputas” tā nelielā izmēra dēļ; siera organoleptiskās īpašības veidojas, nogatavinot to nelielos “galviņu” formas rituļos mikroskopiskās sēnes Penicillium pallidum Smith ietekmē.

1. tabula

Siera “Liliputas” organoleptiskās īpašības

Parametrs Apraksts Izskats Miza gluda, bez biezas apakškārtas, klāta ar jauktu parafīna–polimēra vai cita veida saliktu materiālu. Uz siera var būt izmantotās audekla drāniņas vai veidnes nospiedumi. Garša/smarža, aromāts Raksturīgas šā fermentētā siera īpašības ir atsvaidzinoša pienskābes garša un smarža. Garša var būt viegli skābena un sāļa. Konsistence Viendabīga, diezgan stingra, elastīga, košļājot plastiska. Izskats griezumā Šķērsgriezumā reizumis redzams nevienmērīgs acojums ar ovālām, stūrainām vai nedaudz saplacinātām acīm; siers var būt arī bez acojuma. Krāsa No dzeltenīgi baltas līdz dzeltenai, vienāda visā masā.





2. tabula

Siera “Liliputas” fizikāli ķīmiskās īpašības

Parametrs Procenti (%) Tauku saturs sausnā 50,0 ±1,6 Minimālais sausnas saturs 56,0 Pārtikas sāls saturs 2,0–3,0





3. tabula

100 g “Liliputas” siera vidējā uzturvērtība

Tauki (g) Olbaltumvielas (g) Ogļhidrāti (g) Enerģētiskā vērtība Kcal KJ 30,0 23,5 – 364 1510

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

— Govs piens,

— pienskābe un aromātiskas vielas izdalošu baktēriju kultūras,

— piena recināšanas fermenti,

— pārtikas sāls.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

— Piena sagatavošana un sarecināšana ar fermentiem. Siera ražošanai paredzēto pienu pasterizē un standartizē tā, lai nogatavinātā siera tauku saturs sausnā atbilstu 3.2. punktā izklāstītajām prasībām. Pienu sarecina, pievienojot fermentus, ierauga kultūras un kalcija hlorīdu.

— Sarecinātā piena un siera graudu pārstrāde. Sarecināto pienu apstrādā mehanizēti, līdz panāk, ka siera graudi ir vajadzīgajā lielumā, pēc tam samaisa. Kamēr veidojas siera graudi, 1/3 sūkalu tiek notecinātas; tad siera graudus silda. Pēc tam siera graudus maisa, līdz to lielums sasniedz 4–5 mm, tie vairs nelīp un ir sausi un stingri. Siera mitruma saturs nedrīkst pārsniegt 44 %.

— Siera ievietošana formās un presēšana. Siera formu veido, ņemot recekļa kārtu. Formas veidošana ilgst 20-25 minūtes, tad recekļa kārtu sagriež gabalos, ar rokām ievieto cilindriskās veidnēs, kur siera graudi sapresējas zem pašu svara. Sapresēšanās laikā sieru divas vai trīs reizes apvērš. Pašpresēšanās ilgst 20-25 minūtes. Pēc sapresēšanās sieru izņem no veidnēm, ietin mitrā drānā, lai veidotos siera miza, un tad ievieto veidnēs, kuras noslēdz ar siera veidnes vāciņu. Veidnes ar sieru ievieto presēs un pusotru līdz divas stundas presē. Pēc presēšanas sieru izņem no veidnēm, drāniņas noņem un garoziņas, kas var būt izveidojušās starp siera veidni un vāciņu, apgriež.

— Siera sālīšana. Siera ritulīšus nosver un ievieto sālījumā. Pēc 36-48 stundām (atkarībā no tehnoloģiskā procesa norises un iespējām) siera ritulīšus izņem no sāls šķīduma un novieto plauktos, susina un tad ievieto nogatavināšanas plauktos pagrabā, kur temperatūra ir 10-14 °C, bet gaisa mitrums – 93-94 %: šādos apstākļos dabiski attīstās mikroskopiskā sēne Penicillium pallidum Smith.

— Siera nogatavināšana. Siera ritulīšus plauktos apvērš reizi piecās dienās tā, kā aprakstījuši pirmie šā siera ražotāji, lai ritulīši “nenogulētu” malas un saglabātu savu formu. Nogatavināšanas laikā sieru ritulīšu virsa pārklājas ar mikroskopisko pelējumsēņu micēliju, kuru pēc 20-30 dienām nomazgā, vadoties pēc vizuālas pārbaudes un siera organoleptisko parametru – garšas, aromāta, konsistences – novērtēšanas. Kad pelējuma aplikums ir nomazgāts no siera virsas, sieru nosusina un pārklāj ar vaska kārtiņu.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Lai saglabātu siera unikālās īpašības, nepieļautu tā sažūšanu, kas notiek tad, ja parafīna aizsargkārtiņa ir bojāta, kā arī tādēļ, ka tas ir pavisam neliels (ritulītis sver 0,4–0,7 kg), to pārdod tikai veselos ritulīšos.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Uz marķējuma skaidri norāda produkta nosaukumu, t. i., “Liliputas”, siera ražotāja nosaukumu un ES simbolu.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Sieru “Liliputas” ražo Belvederis ciematā – nelielā Lietuvas ciematā, kas atrodas Jurbarkas rajona pašvaldības teritorijā Panemunė dabas parkā Nemunas labajā krastā 1 km uz rietumiem no Seredžius.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Belvederis ir iegājis Lietuvas vēsturē ar to, ka ciemats ir vieta, kur aizsākās specializēšanās piena produktu ražošanā. 1921. gadā vietējās muižas mājā tika nodibināta lauksaimniecības skola, kurā mācīja arī piena produktu ražošanas tehnoloģiju. Pēc dažiem gadiem šī iestāde tika reorganizēta un kļuva par piensaimniecības augstskolu, bet 1944. gadā – par piensaimniecības tehnikumu. Daudzus gadus šī skola ir saglabājusi Lietuvas pedagoģiskās tradīcijas piena nozarē. Savas pastāvēšanas 34 gados šī augstskola (tehnikums) ir sagatavojusi aptuveni 800 piensaimniecības speciālistu, no kuriem vairums darba pieredzi guva visvecākajā Lietuvas sierotavā (dibināta 1928. gadā), kurā ražo sieru “Liliputas”. Viss siera ražošanai vajadzīgais piens tika sildīts siera vannā, kurā siltumu uzturēja, izmantojot malkas apkures iekārtu. Krējuma separatoru darbināja ar rokām, un siera veidnes bija no koka. Sieru mazgāja ar rokām, izmantojot sukas – ziemā pagrabā, bet vasarā zem klajas debess. Sierotava atradās pie ledus pagraba, kas tika izmantots no Nemunas upes atvesto ledus blāķu glabāšanai. Šo ledu izmantoja nogatavināšanas pagrabu dzesēšanai. Sākotnēji Belvederis sierotava ražoja lielākus puscietas masas siera rituļus (2,5–3,0 kg), bet kopš 1958. gada, kad sierotavu paplašināja, tā sāka ražot neliela izmēra sieru, kas svēra 0,4–0,7 kg un ko uzreiz nodēvēja par “Liliputas”. Pirmais siera meistars, kas apguva “Liliputas” gatavošanas tehnoloģiju, bija Jonas Jarušaitis. Pirmajā šā siera ražošanas gadā šīs produkcijas apjoms bija vien 8 tonnas, bet 40 gadu vēlāk saražoja jau 130 tonnu šā siera. Belvederis sierotava nākamajām paaudzēm apskatīšanai glabā vecās koka siera veidnes un kā suvenīrus – kartona iepakojuma kārbas –, kā arī atklātni no divdesmitā gadsimta vidus, kurā attēlota siera mazgāšana mucā un uzaicinājums uz karalisku maltīti, lai nogaršotu ar rokām darināto Belvederis sieru un citas delikateses.

Līdz šai dienai sieru “Liliputas” pagatavo pēc unikālās un autentiskās 1958. gada tehnoloģijas. Siera ražotnes darbinieki nodevuši nākamajām paaudzēm ražošanas prasmes un zināšanas, tādējādi saglabājot produktam tos pašus izmērus, organoleptiskās īpašības un kvalitāti.

5.2. Produkta specifika

Siers “Liliputas” ir pavisam neliels – tas sver tikai 0,40–0,7 kg, un no ārējās vides ietekmes to pasargā vaska kārtiņa. Savu garšu un svaigo pienskābes aromātu “Liliputas” ieguvis pēc nogatavināšanas vēsā un mitrā pagrabā, kur tas apaug ar mikroskopiskās sēnes Penicillium pallidum Smith micēliju. Nogatavošanas pagrabā nekur – ne uz sienām, ne griestiem, ne plauktiem – nav saskatāmas ne mazākās pelējumsēņu pēdas, taču, kad “Liliputas” iesāla un novieto uz plauktiem, pēc dažām dienām siera rituļi kļūst līdzīgi lieliem zīdtārpiņu kokoniem. Siera presēšanas laikā izveidojusies garoza neļauj mikroskopiskajām sēnēm iekļūt tā masā, kad sieru nogatavina. Lai izveidotu šo garozu, pēc pašpresēšanās siera rituļus izņem no cilindriskajām veidnēm un ietin kokvilnas drāniņās; pēc tam tos ievieto atpakaļ cilindriskajās veidnēs un presē, izmantojot preses.

Sieru ražo tradicionālā veidā – gandrīz pilnībā ar rokām: piena recekļa slāni sagriež un ar rokām ievieto veidnē, ietin audeklā, apvērš, mazgā, noslauka un ievasko ar rokām: visā ražošanas procesa laikā katrs siera ritulis tiek ņemts rokās vairāk nekā 50 reizes.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Šīs aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācijas pieteikuma pamatā ir ar īpašu ražošanas metodi saistītās tradīcijas un produkta reputācija.

Sabiedrības apziņā Belvederis – Lietuvas pienrūpniecības šūpulis – ir nesaraujami saistīts ar sieru “Liliputas”, kuram nav līdzīgu un kuru ražo kopš 1958. gada. Patlaban Belvederis ir vienīgā vieta, kur ražo šo unikālo, ar rokām gatavoto sieru.

“Liliputas” īpašā garša un aromāts veidojušies, nogatavinot to mazos ritulīšos un iedarbojoties mikroflorai siera masā, bet virskārtā – mikroskopiskajai sēnei Penicillium pallidum Smith, kas dabiski attīstās 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kad siera ritulīšus tur vidē, kuras temperatūra ir 10–14 °C, bet relatīvais gaisa mitrums ir 93–94 %.

Siers “Liliputas” ir bijis daudzu Lietuvas un starptautisko izstāžu eksponāts. Tas guvis lielus panākumus izstādēs Leipcigā, Poznaņā, Zagrebā, Londonā, Parīzē, Kopenhāgenā, Vīnē un citur. Tā laika Vācijas Demokrātiskās Republikas gadatirgū “Agra-76” siers “Liliputas” ieguvis zelta medaļu. 1984. gadā Ugličas (PSRS) sieru kvalitātes pārbaudes konkursā tam piešķirts I pakāpes diploms. Lietuvas rūpnieku konfederācijas organizētajā konkursā “Lietuvos metų gaminys 2002” [“Lietuvas 2002. gada labākais produkts”] siers “Liliputas” apbalvots ar zelta medaļu. Starptautiskajā pārtikas izstādē “World Food Moscow 2005” sieram piešķirta bronzas medaļa, bet starptautiskajā lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības izstādē “Zolotaja osen 2008” [“Zelta rudens 2008”], kas arī notika Maskavā, siers “Liliputas” greznoja Lietuvas Lauksaimniecības ministrijas izveidoto stendu. Starptautiskajā lauksaimniecības, pārtikas un iepakojumu rūpniecības izstādē “AgroBalt 2010” siers “Liliputas” ieguvis apbalvojumu kā dabīgs un ekoloģiski tīrs produkts. Par “Liliputas” un tā uzticīgajiem ražotājiem vairākkārt rakstījuši Lietuvas preses izdevumi (1999–2003).

Kaut arī “Liliputas” ir divreiz dārgāks par automatizētā sierotavā ražotu sieru, tam ir uzticīgi pircēji, kas augstu vērtē tā kvalitāti, dabīgumu un to, ka tas pagatavots ar roku darbu. Produkcijas apjoms gadu gaitā ir saglabājies stabils.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

http://zum.lrv.lt/lt/veiklos-sritys/maisto-sauga-ir-kokybe/produktai-su-saugomomis-nuorodomis/zemes-ukio-ir-maisto-produktai/atnaujinamos-produktu-specifikacijos

(1) OV L 179, 19.6.2014., 17. lpp.