EIROPAS KOMISIJA Briselē, 16.9.2019 COM(2019) 415 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda darbībām 2017. un 2018. gadā







KOPSAVILKUMS Eiropa ir solidāra ar tiem, kam tas visvairāk vajadzīgs. Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots 2007. gadā, lai atbalstītu darba ņēmējus, kuri zaudējuši darbu globalizācijas un mainīgu tirdzniecības modeļu rezultātā. Fonds tika vēlāk pielāgots, lai atbalstītu darba ņēmējus, kuri atlaisti no darba globālās finanšu un ekonomiskās krīzes dēļ. Galvenais fonda mērķis ir sniegt atbalstu atlaistiem darba ņēmējiem, kuri saskaras ar grūtībām sarežģītā pārejas periodā, palīdzot viņiem pielāgot savas prasmes un atrast jaunu darbu. Pasākumi ietver individualizētu atbalstu un norādes darba meklēšanā, dažādus profesionālās apmācības un kvalifikācijas paaugstināšanas pasākumus, atbalstu uzņēmējdarbībai un uzņēmumu veidošanai, kā arī pagaidu finansiālus stimulus un pabalstus. EGF var arī izmantot, lai īpaši palīdzētu jauniešiem. Reģionos ar lielu jauniešu bezdarbu atbalsts jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (NEET), tiek sniegts no EGF. EGF līdzfinansējums ir līdz 60 % apmērā no to dalībvalstu rosināto pasākumu izmaksām, kuras iesniedz pieteikumus EGF atbalsta saņemšanai. Šajā ziņojumā ir sniegts pārskats par EGF darbībām un rezultātiem 2017. un 2018. gadā. Ø Šajā laikposmā 10 dalībvalstis iesniedza 13 pieteikumus kopā par 41 miljonu EUR, paredzot atbalstu 12 896 darba ņēmējiem un 1155 jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu. Lielākais darba ņēmēju skaits bija mehānismu / aprīkojuma nozarē, kam sekoja mazumtirdzniecība un gaisa transports. Ø Eiropas Parlaments un Padome pieņēma 15 lēmumus EGF finansējuma mobilizēšanai par kopējo summu 45,5 miljoni EUR, lai palīdzētu 14 517 atbalsta saņēmējiem. Ø Dalībvalstis ziņoja par 23 EGF lietām, kas tika pieņemtas 2014.–2016. gadā. Šie rezultāti liecina par pieaugumu salīdzinājumā ar 2015.–2016. gadu un par to, ka 60 % darba ņēmēju, kuri piedalījās pasākumos, līdz īstenošanas perioda beigām bija atraduši jaunu darbu. 2015.–2016. gadā tikai 47 % atbalstu saņēmušo darba ņēmēju bija atraduši jaunu darbu. Īpaši augsti reintegrācijas rādītāji bija novērojami šādos gadījumos — Volvo Trucks (Zviedrija) 84 %, Broadcom (Somija) 84 %, Aleo Solar (Vācija) 81 % un PWA International (Īrija) 79 %. Savā priekšlikumā par EGF pēc 2020. gada Komisija rosināja paplašināt tā izmantošanu, lai ar fonda palīdzību varētu efektīvāk iejaukties un sniegt atbalstu lielākam skaitam darba ņēmēju, kas zaudējuši darbu. Tā rezultātā no EGF tiks piedāvāts atbalsts darba ņēmējiem ne tikai globalizācijas izraisītu lielu strukturālu pārmaiņu dēļ pasaules tirdzniecības modeļos un globālās finanšu un ekonomiskās krīzes gadījumā, bet arī citu iemeslu, piemēram, automatizācijas, digitalizācijas vai pārejas uz mazoglekļa ekonomiku dēļ. Tādējādi tiek ņemtas vērā mainīgās darba pasaules jaunās problēmas. SATURS 1. Ievads…………………………………………………………………………………………...3 2. EGF 2017. un 2018. gada darbību analīze 2.1. Iesniegtie pieteikumi 2.1.1. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc atlaišanas iemesla un intervences kritērija

2.1.2. Iesniegtie pieteikumi pa nozarēm (NACE, 2. red) 2.1.3. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc paredzēto atbalsta saņēmēju skaita dalībvalstī 2.1.4. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc pieprasītās summas 2.1.5. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc vienam atbalsta saņēmējam pieprasītās summas 2.2. Pieņemtie lēmumi un piešķirtie ieguldījumi 2.2.1. Ar EGF palīdzību finansētās darbības 2.2.2. Papildināmība ar Eiropas Sociālā fonda (ESF) finansētām darbībām 2.3. EGF finansiālā ieguldījuma saņemšanas nosacījumiem neatbilstoši pieteikumi 2.4. EGF sasniegtie rezultāti 2.4.1. 2017. un 2018. gadā ziņoto rezultātu kopsavilkums 2.4.2. Palīdzību saņēmušo atbalsta saņēmēju reintegrācijas rādītājs par katru dalībvalsti 2.4.3. 2017. un 2018. gadā iesniegto gala ziņojumu kvalitatīvais novērtējums 2.5. Finansiālā izpilde 2.5.1. EGF piešķirtais finansējums 2.5.2. Tehniskās palīdzības izdevumi 2.5.3. Ziņotie pārkāpumi 2.5.4. EGF finansiālo ieguldījumu izbeigšana 2.6. Komisijas veiktie tehniskās palīdzības pasākumi 2.6.1. Informēšana un publicitāte: interneta vietne 2.6.2. Sanāksmes ar valstu iestādēm un EGF ieinteresētajām personām

2.6.3. Elektroniskā datu apmaiņas sistēma (SFC2014) 2.6.4. 2014.–2020. gada EGF starpposma novērtējums 3. EGF politikas izstrāde 3.1. Regulas (ES) Nr. 1309/2013 grozīšana ar Regulu (ES) Nr. 2018/1046 3.2. EGF tiesību akta priekšlikums laikposmam pēc 2020. gada 1. Ievads Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF) apliecina Eiropas solidaritāti un sniedz taustāmu atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba lielu strukturālu pārmaiņu dēļ pasaules tirdzniecības modeļos, ko izraisījusi globalizācija vai pasaules ekonomiskā un finanšu krīze. Lai palīdzētu atlaistiem darba ņēmējiem atrast jaunu darbu, no EGF tiek līdzfinansēti aktīvi darba tirgus politikas pasākumi, ko īsteno dalībvalstis. Tas papildina valsts darba tirgus pasākumus gadījumos, kad tiek pēkšņi atlaists liels skaits darba ņēmēju iepriekšminēto iemeslu dēļ, nodrošinot individualizētāku un mērķtiecīgāku pieeju visneaizsargātākajiem atlaistajiem darba ņēmējiem. Atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 19. pantam Komisija iesniedz šo ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, iekļaujot pēdējos divos gados veikto EGF darbību kvantitatīvu un kvalitatīvu novērtējumu. Ziņojums pievēršas EGF sasniegtajiem rezultātiem, un tajā jo īpaši ir ietverta šāda informācija: ·iesniegtie pieteikumi; ·pieņemtie lēmumi; ·finansētās darbības, tostarp šo darbību papildināmība ar darbībām, kas finansētas no citiem Savienības fondiem, jo īpaši Eiropas Sociālā fonda (ESF); ·statistikas dati par darba tirgū reintegrētajiem palīdzību saņēmušajiem atbalsta saņēmējiem par katru dalībvalsti; ·finansiālo ieguldījumu izbeigšana; kā arī ·pieteikumi, kuri ir noraidīti vai kuru summa ir samazināta nepietiekamu apropriāciju vai neatbilstības dēļ. Ziņojuma nobeigumā tiek skaidrots, kā Komisija ir risinājusi nākotnes problēmas savā priekšlikumā par EGF pēc 2020. gada. 2. EGF 2017. un 2018. gada darbību analīze 2.1. Iesniegtie pieteikumi

Komisija 2017. un 2018. gadā saņēma 13 pieteikumus no šādām 10 dalībvalstīm: Beļģija, Vācija, Grieķija, Spānija, Francija, Itālija, Nīderlande, Portugāle, Somija un Zviedrija. Visas šīs valstis bija pieteikušās EGF finansējuma saņemšanai arī iepriekšējos gados. Sīka informācija par šiem pieteikumiem ir sniegta 1. tabulā. 1. tabula. 2017. un 2018. gadā iesniegtie pieteikumi 2.1.1. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc atlaišanas iemesla un intervences kritērija 2017. un 2018. gadā iesniegtajiem pieteikumiem piemēroja Regulu (ES) Nr. 1309/2013, kura attiecās uz atlaišanu no darba šāda iemesla dēļ: vglobalizācijas izraisītas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos. Atbilstīgi tirdzniecības kritērijam tika iesniegti deviņi pieteikumi, no kuriem viens bija pamatots ar ārkārtas apstākļiem, bet cits attiecās uz mazu darba tirgu. vGlobālās ekonomikas un finanšu krīzes ietekme. Globālās ekonomikas un finanšu krīzes seku rezultātā tika iesniegti četri pieteikumi, no kuriem viens bija pamatots ar ārkārtas apstākļiem. 2.1.2. Iesniegtie pieteikumi pa nozarēm (NACE, 2. red) 13 iesniegtie un pieņemtie pieteikumi bija saistīti ar atlaišanu no darba 11 dažādās nozarēs: 1) ogļu un lignīta ieguve, 2) gumijas un plastmasas izstrādājumu ražošana, 3) datortehnikas, elektrotehnikas un optisko iekārtu ražošana, 4) mehānismi un aprīkojums, 5) gaisa transports, 6) izdevējdarbība, 7) datorprogrammēšana un konsultāciju darbības, 8) finanšu pakalpojumu darbības, 9) administratīvas darbības birojā un citas uzņēmējdarbības atbalsta darbības, 10) apģērbs (divi pieteikumi) un 11) mazumtirdzniecība (divi pieteikumi). Pirmo reizi kopš EGF darbības sākuma pieteikumi tika iesniegti par šādām nozarēm — ogļu un lignīta ieguve, gumijas un plastmasas izstrādājumu ražošana un finanšu pakalpojumi. Lielākais atbalstam pieteikto darba ņēmēju skaits bija mehānismu un aprīkojuma nozarē (2285), kam sekoja mazumtirdzniecība (2225) un gaisa transports (1858).

1. diagramma. Atbalstam pieteikto darba ņēmēju skaits dalījumā pēc nozares (NACE 2. red.) 2017.–2018. gadā 2.1.3. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc paredzēto atbalsta saņēmēju skaita dalībvalstī EGF atbalstam pieteikto atbalsta saņēmēju (darba ņēmēju un NEET) kopējais skaits bija 14 051. Atbalstam paredzēto atbalsta saņēmēju skaits vienā pieteikumā svārstījās no 303 līdz 2585. 6 pieteikumos bija paredzēti vismaz 1000 atbalsta saņēmēji un trīs pieteikumos — mazāk par 500 atbalsta saņēmējiem (skatīt 1. tabulu). Vidējais paredzēto atbalsta saņēmēju skaits vienā pieteikumā bija 1081. No 14 501 paredzētā atbalsta saņēmēja 12 896 bija no darba atlaisti darba ņēmēji, bet 1155 bija NEET. Somija pieprasīja EGF atbalstu vislielākajam darba ņēmēju skaitam (2500), kam sekoja Beļģija (2285) un Francija (1858). Trīs pieteikumus, kuros atbalstam bija pieteikti arī NEET, iesniedza Beļģija (300 NEET), Spānija (125 NEET) un Portugāle (730 NEET). 2. diagramma. Paredzēto atbalsta saņēmēju skaits 2017.–2018. gadā pa dalībvalstīm Iesniegto pieteikumu skaits ir norādīts iekavās.

Kopējais paredzēto atbalsta saņēmēju skaits: 14 051 Vidējais paredzēto atbalsta saņēmēju skaits: 1405 Atsauces periodā iesniegtie 13 pieteikumi attiecās uz 16 133 no darba atlaistiem darba ņēmējiem, no kuriem 12 896 jeb 80 % bija paredzēti pasākumi, kuriem pieprasīja EGF līdzfinansējumu. Jānorāda, ka no darba atlaisto darba ņēmēju skaits un to personu skaits, kam bija paredzēts EGF atbalsts, var atšķirties, jo dalībvalsts var izlemt pievērsties tikai noteiktām personu grupām, piemēram, visneaizsargātākajiem darba ņēmējiem, tiem, kuri saskaras ar ārkārtas grūtībām darba tirgū, un/vai tiem, kam visvairāk vajadzīga palīdzība. Dažos gadījumos standarta atbalsts, kas dalībvalstīs pieejams atlaistiem darba ņēmējiem, var būt pietiekams ātrai reintegrācijai darba tirgū, vai arī noteiktos gadījumos darba ņēmēji var izlemt priekšlaicīgi pensionēties. 2.1.4. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc pieprasītās summas Visām dalībvalstīm, kuras iesniedz pieteikumus EGF atbalsta saņemšanai, jāizstrādā saskaņots pasākumu kopums, kas vislabāk atbilst paredzēto atbalsta saņēmēju profilam, un jāizlemj, kādu palīdzības summu pieprasīt. Atbilstoši Regulai (ES) Nr. 1309/2013 maksimālā Komisijas līdzfinansējuma likme ir 60 %. EGF atbalstu kopējā apjomā 41 006 837 EUR lūdza 10 dalībvalstis. Vislielāko summu pieprasīja Francija (9 894 483 EUR par vienu pieteikumu), kam sekoja Somija (6 019 440 EUR par diviem pieteikumiem) un Grieķija (5 257 650 EUR par diviem pieteikumiem). Pieprasītās EGF ieguldījuma summas bija diapazonā no 720 000 EUR līdz 9 894 483 EUR (vidēji 3 154 372 EUR par vienu pieteikumu un 4 100 684 EUR vienai dalībvalstij). 3. diagramma. Kopējā no EGF pieprasītā summa (EUR) 2017.–2018. gadā pa dalībvalstīm Iesniegto pieteikumu skaits ir norādīts iekavās. Kopējā pieprasītā EGF summa: 41 006 837 EUR Vidējā pieprasītā EGF summa: 4 100 684 EUR 2.1.5. Iesniegtie pieteikumi dalījumā pēc vienam atbalsta saņēmējam pieprasītās summas Regulā (ES) Nr. 1309/2013 nav ierobežota kopējā prasītā summa. Tādējādi summa, ko pieprasa vienam paredzētajam atbalsta saņēmējam, var svārstīties atkarībā no situācijas ietekmētajā darba tirgū, paredzēto atbalsta saņēmēju individuālajiem apstākļiem, pasākumiem, kurus dalībvalsts jau veikusi, un no šo pakalpojumu sniegšanas izmaksām attiecīgajā dalībvalstī. Tas izskaidro, kādēļ prasītās EGF atbalsta summas vienam paredzētajam atbalsta saņēmējam 2017. un 2018. gadā svārstījās no 1666 EUR līdz 5325 EUR, vidējai summai sasniedzot 2918 EUR vienam paredzētajam atbalsta saņēmējam (skatīt 1. tabulu). Vislielāko vidējo summu vienam atbalsta saņēmējam pieprasīja Francija (5325 EUR), kam sekoja Grieķija (4124 EUR) un Vācija (3352 EUR).

4. diagramma. EGF summa (EUR), kas pieprasīta vienam atbalsta saņēmējam pa dalībvalstīm

2017.–2018. gadā Iesniegto pieteikumu skaits ir norādīts iekavās. Vidējā vienam atbalsta saņēmējam pieprasītā EGF summa: 2918 EUR 2.2. Pieņemtie lēmumi un piešķirtie ieguldījumi Eiropas Parlaments un Padome pieņēma septiņus lēmumus, lai mobilizētu EGF finansējumu 2017. gadā, un astoņus lēmumus, lai mobilizētu finansējumu 2018. gadā. Visos gadījumos līdzfinansējuma likme bija 60 %. 2. un 3. tabulā ir norādīta detalizēta informācija par 2017. un 2018. gadā piešķirto finansējumu. Šajās divās tabulās ir iekļauti arī divi pieteikumi, kurus iesniedza pirms 2017. gada 1. janvāra, bet tie tika pieņemti 2017. gadā, un tāpēc tajās ir ietverts cits gadījumu kopums nekā 1. tabulā, kur ir iekļauti tikai 2017. un 2018. gadā iesniegtie pieteikumi. Piešķirtie 15 ieguldījumi bija paredzēti 15 672 atbalsta saņēmējiem (tostarp 1155 jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu) 10 dalībvalstīs par kopējo EGF līdzfinansējuma summu 45 467 387 EUR un vidējo summu vienam paredzētajam atbalsta saņēmējam 2901 EUR. No 14 517 paredzētajiem atbalsta saņēmējiem (kas atbilst 80 % atlaisto darba ņēmēju) 57 % bija vīrieši, 69 % bija vecumā no 25 līdz 64 gadiem un 98 % — ES valstspiederīgie. 2. tabula. Informācija par 2017. un 2018. gadā piešķirtajiem ieguldījumiem (budžeta lēmējinstitūcijas parakstīšanas datums 2017. un 2018. gadā) 3. tabula. Informācija par 2017. un 2018. gadā piešķirtajiem ieguldījumiem Atbalstam paredzēto darba ņēmēju profils (NEET nav iekļauti) 5. diagramma. Atbalstam paredzēto darba ņēmēju profils dalījumā pēc dzimuma 6. diagramma. Atbalstam paredzēto darba ņēmēju profils dalījumā pēc valstspiederības

7. diagramma. Atbalstam paredzēto darba ņēmēju profils dalījumā pēc vecuma 2.2.1. Ar EGF palīdzību finansētās darbības Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 7. pantu finansiālu ieguldījumu no EGF var sniegt aktīviem darba tirgus pasākumiem, kas ir daļa no saskaņotā to individualizēto pakalpojumu kopuma, kuri paredzēti, lai veicinātu paredzēto atbalsta saņēmēju, jo īpaši neizdevīgākā situācijā esošu, gados vecāku un jaunu bezdarbnieku, reintegrāciju darba tirgū vai pašnodarbinātībā. Piešķirtajos 15 EGF ieguldījumos iekļautie apstiprinātie pasākumi galvenokārt ietvēra turpmāk norādīto: ·intensīvu individualizētu palīdzību darba meklēšanā, ·dažāda veida pārkvalifikāciju, kvalifikācijas paaugstināšanu un profesionālo apmācību, horizontālo un vispārīgo prasmju apmācību un augstākās izglītības programmas, ·konsultēšanu un mentorēšanu jauna darba atrašanai un mentorēšanu jaunā darba sākotnējā posmā, ·uzņēmējdarbības veicināšanu un ieguldījumus uzņēmējdarbības uzsākšanā, ·vienreizējus stimulus par ātru pārcelšanu citā darbā un darbā pieņemšanas stimulus, kā arī ·dažāda veida pabalstus (darba meklēšanas, apmācības) un maksājumus (braukšanas, apgādājamo aprūpētāju). Izstrādājot atbalsta pasākumu kopumus, dalībvalstis ņēma vērā atbalsta saņēmēju kvalifikāciju, pieredzi un izglītības līmeni, viņu mobilitātes spēju, kā arī esošās vai nākotnes nodarbinātības iespējas attiecīgajos reģionos. 2.2.2. Papildināmība ar Eiropas Sociālā fonda (ESF) finansētām darbībām EGF ir izveidots, lai, piemērojot aktīvus darba tirgus pasākumus, palielinātu nodarbināmību un nodrošinātu paredzēto atbalsta saņēmēju drīzu reintegrāciju darba tirgū, tādējādi papildinot ESF, kas ir galvenais ES instruments nodarbinātības veicināšanai. Kopumā abu fondu papildināmības pamatā ir spēja risināt šos jautājumus no divām dažādām laika perspektīvām — EGF sniedz atbalstu atlaistiem darba ņēmējiem vai pašnodarbinātām personām, reaģējot uz konkrētu plaša apjoma masveida atlaišanu, kas notikusi īsā laika periodā. Tas piedāvā konkrētu Eiropas atbalstu krīzes situācijā. Savukārt no ESF tiek apsteidzoši atbalstīta stratēģisku ilgtermiņa mērķu izpilde (piemēram, cilvēkkapitāla palielināšana un pārmaiņu vadība), izmantojot daudzgadu programmas, kuru resursus parasti nevar piešķirt (nemainot darbības programmu), lai risinātu neparedzētas masveida atlaišanas izraisītas krīzes situācijas. EGF dod iespēju nodrošināt individualizētus pasākumus, kas ir pielāgoti atsevišķu atlaisto darba ņēmēju vajadzībām, savukārt ESF atbalsts parasti ir vispārīgāks un vērsts uz plašāku sabiedrību (gan darbā, gan ārpus tā). Turklāt ESF vairāk koncentrējas uz integrētā veidā sniegtu atbalstu gan darbaspēka pieprasījumam, gan piedāvājumam (atbalsta saņēmēju prasmes, vajadzības un vēlmes), savukārt EGF tradicionāli vairāk pievēršas piedāvājuma pusei. Dalībvalstis dažkārt izmanto EGF un ESF pasākumus, lai tie viens otru papildinātu, nodrošinot gan īstermiņa, gan ilgtermiņa risinājumus. Izšķirošais kritērijs ir pieejamo instrumentu spēja efektīvi palīdzēt paredzētajiem atbalsta saņēmējiem, bet dalībvalstu ziņā ir izvēlēties un plānot instrumentus un darbības, kas ir vislabāk piemērotas izvirzīto mērķu sasniegšanai. No EGF līdzfinansējamo saskaņoto individualizēto pakalpojumu kopumu veido konkrēti individualizēti pakalpojumi un pielāgota palīdzība, kas ir daudz plašāka par standarta kursiem un darbībām. Praksē ir pierādījies, ka EGF ļauj dalībvalstīm piedāvāt paredzētajiem atbalsta saņēmējiem labāk pielāgotu un padziļinātu palīdzību, tostarp pasākumus, kuriem darba ņēmēji citkārt nevarētu piekļūt (piemēram, otrā vai trešā līmeņa izglītība).

EGF nodrošina dalībvalstīm iespēju pievērst īpašu uzmanību neaizsargātiem cilvēkiem, piemēram, mazāk kvalificētiem darba ņēmējiem vai migrantu izcelsmes personām, un sniegt atbalstu, panākot labāku konsultantu un atbalsta saņēmēju skaita attiecību un/vai piedāvājot atbalstu ilgākā laika posmā. Minētais palielina atbalsta saņēmēju izredzes uzlabot savu stāvokli. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 9. panta 5. punktu visām dalībvalstīm jāievieš mehānismi, lai izvairītos no iespējama dubultas finansēšanas riska no ES finanšu instrumentiem. Lielākajā daļā dalībvalstu ESF vadošā iestāde ir atbildīga arī par EGF lietu īstenošanu. Tas dalībvalstīm ļauj censties panākt dažādu intervences pasākumu papildināmību. Konkrētu lietu līmenī EGF intervences pamatā parasti ir spēkā esošie valsts vai ESF pasākumi, kurus tas papildina, piedāvājot atšķirīgus papildu pasākumus. Starpposma novērtējumā tika secināts, ka EGF ir radījis patiesu ES pievienoto vērtību, palielinot to pakalpojumu skaitu un daudzveidību, kas tiek piedāvāti atlaistiem darba ņēmējiem, kā arī šo pakalpojumu intensitātes līmeni. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalsts līmenī izstrādātu EGF pasākumu kopums lielā mērā papildina ESF vispārīgos noteikumus, kas paredzēti, lai atbalstītu atgriešanos darba tirgū. Lēmums par to, vai pieteikties ESF vai EGF finansējumam, tiek pieņemts dalībvalsts līmenī ar nosacījumu, ka ESF darbības programma, par kuru ir panākta vienošanās ar Komisiju, ir savienojama ar šādu atbalstu. Dalībvalsts ir atbildīga par ESF un EGF papildināmības pārvaldību labākajā iespējamajā veidā, ņemot vērā vietējos apstākļus attiecīgajā laikā. 2.3. EGF finansiālā ieguldījuma saņemšanas nosacījumiem neatbilstoši pieteikumi Ne Komisija, ne Eiropas Parlaments vai Padome nav noraidījusi nevienu dalībvalsts iesniegtu pieteikumu, kā arī nav samazinājusi ierosinātā finansējuma apjomu nepietiekamu apropriāciju vai neatbilstības dēļ. 2.4. EGF sasniegtie rezultāti Galvenais informācijas avots par EGF panāktajiem rezultātiem ir gala ziņojumi, ko dalībvalstis iesniedz sešus mēnešus pēc īstenošanas beigām. Tie ir papildināti ar informāciju, kuru dalībvalstis sniedza tiešā saziņā ar Komisiju sanāksmēs un konferencēs, kā arī veicot revīzijas. Dalībvalstu galveno rezultātu un paziņotās informācijas kopsavilkums par 2017. un 2018. gadu ir apkopots šajā iedaļā un 4. tabulā.



4. tabula. 2017. un 2018. gadā saņemtie gala ziņojumi * Šajā tabulā norādītais atbalsta saņēmēju darba tirgus statuss principā atspoguļo situāciju īstenošanas perioda beigās.

** Termins “neaktīvs” nozīmē, ka attiecīgās personas vairs nav pieejamas darba tirgum dažādu personīgu iemeslu, piemēram, pensionēšanās, dēļ. * Šajā tabulā norādītais atbalsta saņēmēju darba tirgus statuss principā atspoguļo situāciju īstenošanas perioda beigās.

** Termins “neaktīvs” nozīmē, ka attiecīgās personas vairs nav pieejamas darba tirgum dažādu personīgu iemeslu, piemēram, pensionēšanās, dēļ. * Šajā tabulā norādītais atbalsta saņēmēju darba tirgus statuss principā atspoguļo situāciju īstenošanas perioda beigās.

** Termins “neaktīvs” nozīmē, ka attiecīgās personas vairs nav pieejamas darba tirgum dažādu personīgu iemeslu, piemēram, pensionēšanās, dēļ.





2.4.1. 2017. un 2018. gadā ziņoto rezultātu kopsavilkums Komisija 2017. un 2018. gadā saņēma 23 gala ziņojumus par EGF līdzfinansētajām lietām, ko no 2013. gada novembra līdz 2018. gada martam īstenoja astoņas dalībvalstis (skatīt 4. tabulu). Šie ziņojumi liecināja, ka 12 723 darba ņēmēji (60 % no atbalstu saņēmušajiem darba ņēmējiem) un 288 NEET, kas ir 56 % no 23 030 EGF atbalsta saņēmējiem, līdz EGF īstenošanas perioda beigām bija atraduši jaunu darbu (12 561 kā darba ņēmējs, 450 kā pašnodarbinātas personas). Aptuveni 2 % atbalsta saņēmēju vēl joprojām mācījās, 38 % bija bezdarbnieki vai neaktīvi dažādu iemeslu dēļ, savukārt attiecībā uz 3 % informācija par nodarbinātības statusu nebija pieejama. Par 21 no 23 lietām, par kurām atsauces periodā tika iesniegts gala ziņojums, veica starpposma novērtējumu, un šīs lietas ir tikušas analizētas to sākotnējā īstenošanas posmā. Dalībvalstu gala ziņojumi apliecināja, ka EGF rada pievienoto vērtību tam, ko dalībvalstis varētu darīt, lai palīdzētu paredzētajiem atbalsta saņēmējiem atrast jaunu darbu un atjaunot savu stāvokli darba tirgū. EGF dod iespēju dalībvalstīm palielināt to pasākumu skaitu, daudzveidību un intensitāti, kurus paredzētajiem atbalsta saņēmējiem piedāvā mērķtiecīgāk un ilgākā laikposmā, nekā tas būtu iespējams bez EGF finansējuma. 2.4.2. Palīdzību saņēmušo atbalsta saņēmēju reintegrācijas rādītājs par katru dalībvalsti Pamatojoties uz gala ziņojumiem, kas saņemti 2017. un 2018. gadā, palīdzību saņēmušo darba tirgū atgriezušos atbalsta saņēmēju reintegrācijas rādītājs dalībvalstīs svārstījās — no 79 % (Zviedrijā) līdz 28 % (Grieķijā). Rezultātus attiecībā uz reintegrāciju darbā ietekmēja vietējo un reģionālo darba tirgu absorbcijas spēja pēc globālās finanšu un ekonomikas krīzes sekām. Tāpēc reintegrācijas rādītājs var būtiski atšķirties atkarībā no ekonomikas nozares un attiecīgās jomas. Turklāt jānorāda, ka reintegrācijas rādītājs tiek reģistrēts īstenošanas perioda beigās un tādējādi sniedz vienīgi priekšstatu par to, kāda bija atbalsta saņēmēju nodarbinātības situācija datu vākšanas brīdī. Informācija, kas saņemta no vairākām dalībvalstīm, liecina, ka reintegrācijas rādītājam ir tendence palielināties mēnešos pēc pasākumu beigām, turpinot vēl vairāk palielināties vidējā termiņā. Lai turpinātu EGF panākumus, būtisks aspekts ir dalībvalstu institucionālā spēja un pieredze palīdzības sniegšanā pārstrukturēšanas gadījumos. Vēl viens būtisks faktors ir tas, cik lielā mērā atbalsta saņēmēji vai to pārstāvji jau no paša sākuma ir iesaistīti EGF palīdzības izstrādē un īstenošanā. Ir derīgi norādīt, ka darba ņēmēji, kuri saņem atbalstu EGF pasākumu ietvaros, parasti ir starp tiem, kas saskaras ar vislielākajām grūtībām darba tirgū. Tāpēc vidējais darba tirgū atgriezušos atbalstu saņēmušo darba ņēmēju rādītājs 60 % salīdzinājumā ar 47 % iepriekšējā pārskata periodā ir pozitīvs rezultāts. Tomēr jāatzīst, ka vispārējais ekonomiskās situācijas uzlabojums dalībvalstīs sekmē darba ņēmēju reintegrāciju darba tirgū. 8. tabula. Palīdzību saņēmušo atbalsta saņēmēju reintegrācijas rādītājs par katru dalībvalsti EGF lietu skaits ir norādīts iekavās. 2.4.3. 2017. un 2018. gadā iesniegto gala ziņojumu kvalitatīvais novērtējums Atbalsta pasākumu kopumos, ko astoņas dalībvalstis sniedza paredzētajiem atbalsta saņēmējiem, bija iekļauts plašs individualizētu darba meklēšanas, pārcelšanas un (pār)kvalifikācijas pasākumu klāsts. Vislielākās summas tika iztērētas trīs kategorijās: ·individuāla palīdzība darba meklēšanā, lietas pārvaldība un vispārēji informācijas pakalpojumi: 30,9 miljoni EUR (44 % no kopējiem individualizētajiem pakalpojumiem); ·apmācība un pārkvalifikācija: 26,3 miljoni EUR (38 % no kopējiem individualizētajiem pakalpojumiem);

·pabalsti darba meklētājiem : 4,4 miljoni EUR (6 % no kopējiem individualizētajiem pakalpojumiem). Kvalifikācijas un apmācības programmas tika pielāgotas paredzēto atbalsta saņēmēju vajadzībām un vēlmēm, vienlaikus pēc iespējas ņemot vērā tādu vietējo vai reģionālo darba tirgu un nozaru prasības, kurās potenciāli varētu radīt darbvietas. EGF sniegtais atbalsts palīdz tā saņēmējiem (atlaistajiem darbiniekiem vai NEET) celt pašapziņu, ne tikai izmantojot intensīvu konsultēšanu, bet arī piedāvājot individuāli izstrādātus apmācības pasākumus. EGF arī bieži dod iespēju atbalsta saņēmējiem piedalīties šajos pasākumos, piedāvājot tādu palīdzību kā mobilitātes pabalsti vai atbalsts bērnu aprūpes nodrošināšanai. Darbības efektivitātes un lietderības ziņā EGF lietas Somijā (Rauma, Broadcom, Computer programming, Microsoft) var uzskatīt par ļoti sekmīgām un par paraugprakses piemēru. Līdz īstenošanas perioda beigām gandrīz 84 % darba ņēmēju bija atkal atraduši darbu. Atbalstu saņēmušo darba ņēmēju skaits bija vēl lielāks, nekā tika paredzēts pieteikumos. Apgūšanas rādītājs arī bija diezgan augsts — aptuveni 80 % no EGF līdzekļiem tika izmantoti. Tik labu rezultātu panākšanā nozīmīga loma bija šādiem galvenajiem elementiem: 1) plaša apspriešanās, lai sagatavotu un īstenotu EGF pasākumus, tostarp ar atlaisto darba ņēmēju, arodbiedrību, darba devēju, reģionālo un vietējo iestāžu un pašvaldību pārstāvjiem, 2) pieredzes bagāts reģionālo nodarbinātības dienestu un reģionālās attīstības biroju tīkls, kas kopā ar Ekonomikas un nodarbinātības ministriju ļoti efektīvi nosaka atbalsta saņēmējus, kā arī plāno un īsteno EGF pasākumus, 3) darbā ar EGF pieredzējuši pakalpojumu sniedzēji, 4) ļoti ātra reaģēšana uz atlaišanu no darba. Divas Īrijas lietas (Lufthansa Technik, PWA International) var uzskatīt par sekmīgām un par paraugprakses piemēru. Īstenošanas perioda beigās (attiecīgi) 73 % un 79 % no atbalstu saņēmušajiem darba ņēmējiem bija atraduši darbu, bet pēc gada atkal strādāja vēl lielāks darba ņēmēju skaits. Tā rezultātā reintegrācijas rādītājs palielinājās līdz 83 %. Apgūšanas rādītājs bija augsts — 71 % pirmajā gadījumā un 100 % otrajā. Daži galvenie iemesli, kas ļāva panākt tik labus rezultātus, ir šādi: 1) agrīni iesākta pasākumu īstenošana, izmantojot valsts finansējumu, pirms tika mobilizēts Savienības finansējums, 2) atlaisto darba ņēmēju vajadzībām īpaši pielāgoti pasākumi, kas tika izstrādāti pēc aptaujas un darba ņēmēju preferenču apsekošanas, 3) tādas valsts EGF koordinācijas vienības izveide, kas atrodas tuvu atlaistajiem darba ņēmējiem, lai viņi varētu veidot attiecības, 4) iespēja elastīgi izvēlēties īpaši pielāgotu apmācību, otrā un trešā līmeņa izglītības programmas. Francijā tika sniegts papildināmības piemērs, kad pēc EGF intervences valsts iestādes izlēma vēl par 12 mēnešiem pagarināt atbalstu bijušajiem MoryGlobal darbiniekiem, kas joprojām bija bezdarbnieki. Itālijas iestāžu, sociālo partneru, īstenošanas iestāžu un nodarbinātības centru izveidotais tīkls Alitalia gadījumā, visticamāk, tiks attīstīts tālāk, lai risinātu turpmākas restrukturizācijas problēmas. Volvo Trucks lieta Zviedrijā ir tādas paraugprakses piemērs, kad no EGF tiek atbalstīti visi atlaistie darba ņēmēji, tostarp pagaidu darbinieki, kas citādi nesaņemtu atbalstu no valsts programmām. Galvenā prioritāte bija ātra un laikus sniegta reakcija uz atlaišanu, kā rezultātā reintegrācijas rādītājs bija augsts (84 %). Dažādas ieinteresētās personas labi sadarbojās. Veiktās darbības nepārprotami papildināja valsts darba tirgus un ESF pasākumus. Zviedrija pārdalīja budžeta līdzekļus dažādiem pasākumiem, lai īstenošanas perioda laikā pielāgotos mainīgajām vajadzībām, kas ļāva optimāli izmantot pieejamo finansējumu. Ford Genk lieta Beļģijā ir tādas EGF intervences piemērs, kas ir daļa no plašāka politikas satvara, kurš paredzēts masveida atlaišanas seku mazināšanai reģionā. Pēc Ford rūpnīcas slēgšanas Limburgas reģionam tika sagatavots stratēģisks rīcības plāns, ko sauca par “SALK” (Strategisch Actieplan voor Limburg in het Kwadraat). EGF novērsa šā notikuma plašās ietekmes īslaicīgās sekas (ietekmi uz nodarbinātību). Ilgtermiņa darbībām, kuru mērķis ir uzlabot ekonomikas izaugsmes nosacījumus, tika sniegts atbalsts, izmantojot valsts finansējumu. Šīs visaptverošās pieejas rezultātā iegūtā pieredze tiek darīta zināma citiem Beļģijas reģioniem, kas arī apsver līdzīgus visaptverošu atbalsta pasākumu kopumus. EGF lietās Vācijā atbalsts ir sniegts inovācijai darba devēju iesaistes jomā. Īpašu pakalpojumu (nodarbinātības aģenti) sniegšana darba devējiem ir iekļauta EGF atbalstā. Šie pakalpojumi ir bijuši īpaši efektīvi vakanču meklēšanā un ļāvuši būtiski samazināt izmaksas vienam atbalsta saņēmējam EGF Aleo Solar lietā. Adam Opel lietā “ātrās tikšanās” pasākumi, kas ļāva neformālā veidā tikties darba meklētājiem un darba devējiem, kam ir brīvas vakances, tika uzskatīti par ārkārtīgi sekmīgiem, un tie nebūtu bijuši pieejami, izmantojot valsts finansēšanas mehānismus. Beļģijā (Hainaut Namur Glass, Hainaut Machinery), Grieķijā (Sprider Stores, Odyssefs Fokas, Supermarket Larissa) un Īrijā (Lufthansa Technik, PWA International) īstenotās lietās jaunieši, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu, varēja prioritāri iesaistīties EGF pasākumos kopā ar atlaistajiem darba ņēmējiem. Pierādījumi liecina, ka jo īpaši Īrijā un Grieķijā mērķgrupas jaunieši, kuriem piedāvātā palīdzība bija paredzēta, lielā mērā to izmantoja, tādējādi saņemot atbalstu, ko viņi nebūtu guvuši, izmantojot parastos valsts pakalpojumus. Tomēr viena no galvenajām problēmām atbalsta sniegšanā NEET bija viņu iesaiste un aktivizēšana, izmantojot dažādas darbības, kuras prasīja daudz laika un ievērojamus resursus. 2.5. Finansiālā izpilde 2.5.1. EGF piešķirtais finansējums Budžeta lēmējinstitūcija 2017. un 2018. gadā apstiprināja 15 ieguldījumus no EGF kopsummā par 45 467 387 EUR (skatīt 2. tabulu), no kuriem 17 778 774 EUR tika mobilizēti 2017. gadā, bet 27 688 613 EUR 2018. gadā. 2014.–2020. gada laikposmā maksimālā gada EGF finansējuma summa ir 150 miljoni EUR (2011. gada cenās). Tas nozīmē, ka 2017. gadā EGF tika piešķirtas saistību apropriācijas 168 924 000 EUR apmērā un 2018. gadā 172 302 000 EUR apmērā. 2017. un 2018. gadā maksājumu apropriācijas par 45 467 387 EUR tika ieskaitītas EGF budžeta pozīcijā. Priekšfinansējuma maksājumu summa 2017. gadā bija 17 778 774 EUR un 2018. gadā 27 688 613 EUR.

2.5.2. Tehniskās palīdzības izdevumi Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1309/2013 11. panta 1. punktam līdz 0,5 % no EGF resursiem, kas pieejami attiecīgajā gadā (844 622 EUR 2017. gadā un 861 514 EUR 2018. gadā), var tikt izmantoti tehniskajai palīdzībai pēc Komisijas iniciatīvas. Šī summa ir jāizmanto tādu darbību finansēšanai, kas vajadzīgas regulas īstenošanai, piemēram, sagatavošanās, pārraudzība, datu vākšana, zināšanu bāzes izveide, administratīvais un tehniskais atbalsts, informācijas un sakaru darbības, kā arī revīzijas, kontrole un novērtēšana. Budžeta lēmējinstitūcija 2017. un 2018. gadā attiecīgi piešķīra 310 000 EUR un 345 000 EUR tehniskajai palīdzībai minēto darbību finansēšanai. 5.1. tabula. Tehniskās palīdzības izdevumi 2017. gadā 5.2. tabula. Tehniskās palīdzības izdevumi 2018. gadā 2.5.3. Ziņotie pārkāpumi Komisijai 2017. un 2018. gadā netika ziņots par pārkāpumiem ne saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1927/2006, ne Regulu (ES) Nr. 1309/2013. 2.5.4. EGF finansiālo ieguldījumu izbeigšana Regulas (ES) Nr. 1309/2013 18. pantā ir noteiktas procedūras EGF finansiālo ieguldījumu izbeigšanai. 29 lietas, kas tika īstenotas laikā no 2011. līdz 2018. gadam, tika izbeigtas 2017. un 2018. gadā. Sīka informācija par šīm lietām ir sniegta 6. tabulā. EGF lieta tiek izbeigta, kad Komisijai ir nosūtīts gala ziņojums ar visu vajadzīgo informāciju, ir veikti visi paredzētie maksājumi un dalībvalstij vai Komisijai vairs nav jāveic nekādas darbības, izņemot pienākumu nodrošināt, ka visi apliecinošie dokumenti ir Komisijai un Revīzijas palātai pieejami trīs gadus (Regulas (ES) Nr. 1309/2013 21. panta 5. punkts). Izbeigto lietu vidējais finansējuma apgūšanas rādītājs bija 68,2 %, un tas svārstījās no 1,66 % līdz 100 %. Šajās 29 lietās neizmantoto un Komisijai atmaksāto līdzekļu summa bija 36 671 426 EUR, kas ir 31,8 % no šiem gadījumiem piešķirtā EGF ieguldījuma. Šāds atgūšanas rādītājs ir pozitīvs rezultāts salīdzinājumā ar 2007.–2013. gada EGF ex-post novērtējuma konstatējumiem, kur vidēji 45 % no piešķirtajiem līdzekļiem dalībvalstis nebija iztērējušas. Tam, ka dalībvalstis neizmantoja visu EGF piešķirto finansējumu, ir dažādi iemesli. Lai gan dalībvalstis tiek mudinātas veidot reālas budžeta tāmes saskaņotam individualizēto pakalpojumu kopumam, var izrādīties, ka plānošanas procesā trūkst precizitātes un informācijas. Dalībvalstīm arī ir tendence iekļaut lielu drošības rezervi to sākotnējos aprēķinos. Plānošanas posmā ir tendence pārvērtēt to darba ņēmēju skaitu, kuri vēlēsies piedalīties ierosinātajos pasākumos. Daži darba ņēmēji izvēlējās lētākus, nevis dārgākus pasākumus vai īstermiņa, nevis ilgtermiņa pasākumus vai atrada jaunu darbu ātrāk, nekā sākotnēji plānots. Citi iemesli maziem izdevumiem ir saistīti ar pasākumu sākšanas kavēšanos un nepietiekamu pieejamās elastības izmantošanu, lai pārdalītu finansējumu starp dažādām budžeta pozīcijām, īstenojot individualizēto pakalpojumu kopumu. Komisija turpina piedāvāt norādījumus dalībvalstīm jau pieteikumu iesniegšanas posmā, lai sekmētu fonda optimālu pārvaldību un uzlabotu īstenošanas rādītāju. Gaidāms, ka pasākumu budžeta izstrāde un darba ņēmēju līdzdalības prognozēšana 24 mēnešu periodā uzlabosies, palielinoties pieredzei. Turklāt Komisija redz uzlabojumus attiecībā uz piemērota laika izvēli EGF finansējuma saņemšanai uz vietas, kā arī uzlabojas dažādu koordinēšanas un īstenošanas struktūru darbspēja un komunikācijas kvalitāte starp iestādēm valsts un reģionālajā/vietējā līmenī. Dalībvalstis labāk izmanto iespēju pārskatīt savus budžetus un novirzīt līdzekļus starp dažādiem pasākumiem un/vai izdevumu izpildi. 6. tabula. 2017. un 2018. gadā izbeigtās lietas





2.6. Komisijas veiktie tehniskās palīdzības pasākumi

2.6.1. Informēšana un publicitāte: interneta vietne Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 12. panta 2. punktu Komisijai internetā ir jāizveido, jāuztur un jāatjaunina visās ES valodās pieejama tīmekļa vietne, lai sniegtu informāciju par EGF, norādījumus par pieteikumu iesniegšanu, kā arī jaunāko informāciju par apstiprinātajiem un noraidītajiem pieteikumiem un budžeta lēmējinstitūcijas lomu. Komisijas EGF interneta vietne 2017. un 2018. gadā tika regulāri atjaunināta ar attiecīgo informāciju. 2.6.2. Sanāksmes ar valstu iestādēm un EGF ieinteresētajām personām EGF kontaktpersonu, kas ir dalībvalstu EGF korespondenti, 19., 20., 21. un 22. sanāksme notika 2017. gada martā un oktobrī un 2018. gada martā un oktobrī. Daļa no katras tikšanās tika veltīta pašreizējiem un plānotajiem EGF pieteikumiem, fondu pārvaldības sistēmai Eiropas Savienībā (SFC2014), EGF starpposma novērtējumam par 2014.–2020. gada periodu, juridiskajiem un revīzijas jautājumiem, Omnibus regulai un Komisijas priekšlikumam par regulējumu pēc 2020. gada, kā arī citiem būtiskiem jautājumiem. Turklāt EGF kontaktpersonu darba grupas ārkārtas sēde tika organizēta arī 2018. gada janvārī, lai apspriestu iespējamos EGF scenārijus pēc 2020. gada. 2017. un 2018. gadā tika organizēti četri EGF tīklošanas semināri. Tajos bija šādi temati: ·atbalsta saņēmēju loma un pārstāvība EGF lietu izstrādē un īstenošanā, ·EGF Somijā: uzņēmumu izaugsmi atbalstošas īpašās zināšanas, ·EGF un citu ES fondu sinerģija un papildināmība, ·Kā EGF var izpildīt Eiropas sociālo tiesību pīlārā paredzēto? Turklāt šos seminārus papildināja projektu īstenošanas vietu apmeklējumi, kas ļāva kolēģiem apmainīties ar pieredzi un tikties ar atbalsta saņēmējiem. Visos četros semināros piedalījās dalībvalstu pārstāvji, ieinteresētās personas un EGF īstenošanas struktūru pārstāvji. 2.6.3. Elektroniskā datu apmaiņas sistēma (SFC2014) 2014. gadā Komisija vēlējās vēl vairāk vienkāršot procedūras, iekļaujot EGF elektroniskās datu apmaiņas sistēmā ar dalībvalstīm, kas ir fondu pārvaldības sistēma Eiropas Savienībā (SFC2014). Kopš 2015. gada aprīļa dalībvalstis iesniedz EGF pieteikumus tiešsaistē, izmantojot vadītu pieteikšanās procesu, un kopš 2016. gada augusta tās iesniedz arī EGF gala ziņojumus ar SFC2014 sistēmas starpniecību. Lietojot fondu pārvaldības sistēmu Eiropas Savienībā EGF vajadzībām, tiek iesniegti pareizāki un pilnīgāki pieteikumi, jo platforma dalībvalstīm dod iespēju kopīgot datus ar Komisiju pirms pieteikuma oficiālās iesniegšanas. Tas atviegloja datu vākšanu un apstrādi, kā arī paātrināja ziņošanu par EGF rezultātiem. Piesakoties EGF atbalstam ar fondu pārvaldības sistēmas Eiropas Savienībā starpniecību, ir samazinājies laiks no dalībvalsts pieteikuma iesniegšanas līdz Komisijas iesniegtā priekšlikuma pieņemšanai Eiropas Parlamentā un Padomē. Fondu pārvaldības sistēmas Eiropas Savienībā papildu uzlabojumi 2017. un 2018. gadā ietvēra visu EGF datu uzglabāšanu centrālā diskā, EGF gala ziņojuma moduļa iztulkošanu visās Eiropas Savienības oficiālajās valodās, ziņošanas moduļa izstrādi, lai informētu par nodarbinātības statusu 12 mēnešus pēc gala ziņojuma iesniegšanas, un iespēja Komisijai izveidot ziņojumu par nodarbinātības rezultātiem, lietojot ziņošanas rīku, ko sauc par LaunchPad. 2.6.4. 2014.–2020. gada EGF starpposma novērtējums Atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1309/2013 20. pantam Komisija pēc savas iniciatīvas sagatavoja EGF starpposma novērtējumu. Tā mērķis bija pētīt EGF efektivitāti, ilgtspēju, lietderību, saskaņotību, būtiskumu un radīto ES pievienoto vērtību. Starpposma novērtējums ir sagatavots kā Komisijas dienestu darba dokuments, kurš pamatojas uz ārēja darbuzņēmēja 2016. gadā veiktu novērtējuma pētījumu, par ko tika maksāts no tehniskās palīdzības budžeta. EGF ieinteresētās personas tika informētas par iznākumu un novērtētāju ieteikumiem kontaktpersonu tikšanās laikā Tallinā 2017. gada 19. oktobrī. Gala ziņojumā ir izklāstīta dažāda kvalitatīvā un kvantitatīvā informācija. Galvenie starpposma novērtējuma rezultāti tika apkopoti Komisijas ziņojumā un izmantoti Priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, kas publicēts 2018. gada 30. maijā. Komisijas starpposma novērtējumā tika secināts, ka EGF ir radījis patiesu ES pievienoto vērtību, palielinot to pakalpojumu skaitu un daudzveidību, kas tiek piedāvāti no darba atlaistiem darba ņēmējiem, kā arī paaugstinot šo pakalpojumu intensitātes līmeni. Piedāvātais atbalsts palīdzēja vairot atbalsta saņēmēju pašapziņu, kas līdz ar to aktīvāk meklēja darbu. EGF ir arī pierādījis savu iedarbīgumu. Salīdzinājumā ar iepriekšējo finansējuma periodu atlaistu darba ņēmēju reintegrācijas rādītājs darba tirgū palielinājās no 49 % līdz 56 %. Saskaņā ar starpposma novērtējumu ir vēl jāsamazina lēmumu pieņemšanas procesa ilgums, kā arī jāveic uzlabojumi saistībā ar dokumentāciju, kas jāiesniedz kopā ar pieteikumu. Termini “globalizācija” un “ekonomiskā krīze” nav skaidri definēti, un dalībvalstīm nav drošas pārliecības par to, kā pamatot pieteikumu. Ņemot vērā to, kā globalizācija attīstās, neļaujot viegli nosaukt vienu konkrētu faktoru, kas izraisījis restrukturizāciju, novērtējumā tiek jautāts, vai EGF palīdzības piešķiršanai jābūt atkarīgai no atlaišanas iemesla. Tā kā daudzas darbvietas tiek zaudētas citu faktoru, piemēram, tehnoloģisko pārmaiņu, dēļ, darbības jomas paplašināšana arī būtu iekļaujošāka.

3. EGF politikas izstrāde 3.1. Regulas (ES) Nr. 1309/2013 grozīšana ar Regulu (ES) Nr. 2018/1046 Sākotnējā EGF regulā bija paredzēts izņēmums NEET atbalstam līdz 2017. gada beigām. Atbilstoši grozītajai EGF regulai atbalsts NEET tiks sniegts līdz 2020. gada beigām tajos reģionos, kur jauniešu bezdarbs ir lielāks par 20 %. Tajā ir arī paredzēts ilgāks atbalsts reģioniem, kur ir liels atlaišanas gadījumu skaits un kur mazie un vidējie uzņēmumi ir galvenais vai vienīgais uzņēmējdarbības veids. 3.2. EGF tiesību akta priekšlikums laikposmam pēc 2020. gada Pamatojoties uz EGF starpposma novērtējuma rezultātiem, Komisija nāca klajā ar tiesību akta priekšlikumu par EGF pēc 2020. gada, pirms kura tika veikts ietekmes novērtējums . Komisija veica šo ietekmes novērtējumu par visiem fondiem, kuriem ir būtiska nozīme nodarbinātības un sociālo lietu jomā. Turpmāk norādītie fondi ir ļoti svarīgi Eiropas sociālie tiesību pīlāra un to sociālo un nodarbinātības prioritāšu izpildē, kas apstiprinātas Eiropas ekonomiskās pārvaldības procesā: üEiropas Sociālais fonds (ESF), üJaunatnes nodarbinātības iniciatīva (JNI), üEiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām, üEiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF), üES Veselības programma, kā arī üNodarbinātības un sociālās inovācijas programma (EaSI). Tā kā fondi papildina viens otru, dodot ieguldījumu tā paša politikas mērķa īstenošanā, tie tika pēc vajadzības kopā vai atbilstoši to konkrētām iezīmēm iekļauti ietekmes novērtējumā. Tajā tika pētīta iespēja apvienot EGF ar citiem fondiem, tomēr, lai saglabātu EGF atpazīstamību, pētījumā tika ieteikts to nedarīt. Komisija ņēma vērā galvenos ietekmes novērtējuma rezultātus savā priekšlikumā par regulu laikposmam pēc 2020. gada. Tā kā EGF galvenais mērķis ir ātri sniegt finansiālu atbalstu steidzamās situācijās un noteiktos neparedzētos apstākļos, Komisija rosina saglabāt fondu kā elastīgu un īpašu instrumentu, uz ko neattiecas daudzgadu finanšu shēmas maksimālā budžeta apjoma ierobežojumi. Tādējādi EGF nav gada budžeta, kas būtu jātērē, bet gan finansējums, kuru pēc vajadzības var mobilizēt, nepārsniedzot gada maksimālo summu. Komisija rosina, ka maksimālā summa, ko EGF varētu izmantot 2021.–2017. gada periodā, ir 1,578 miljardi EUR (pašreizējās cenās), kas vidēji ir 225 miljoni EUR gadā (pašreizējās cenās). Komisijas priekšlikumā ir iekļauta EGF pieejamā maksimālā summa 2021.–2027. gada periodā. Tomēr Komisija rosina atvērtu EGF regulu, ko neierobežotu daudzgadu finanšu shēmas periods. Tas palīdzēs vienkāršot likumdošanas procesu un nodrošinās elastību, lai vienotos par maksimālo summu nākamajam plānošanas periodam atbilstoši pastāvīgi mainīgajām darba tirgus apstākļu vajadzībām. Lai panāktu, ka EGF arī nākotnē spēj reaģēt uz izmaiņām darba tirgū un ekonomikas problēmām, Komisija rosina šādus uzlabojumus: