Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Vācijas 2012. gada valsts reformu programmuun ar ko sniedz Padomes atzinumu par Vācijas stabilitātes programmu 2012.-2016. gadam /* COM/2012/0305 final */





Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Vācijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Vācijas stabilitātes programmu 2012.-2016. gadam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu[2], ņemot vērā Eiropas Parlamenta rezolūcijas[3], ņemot vērā Eiropadomes secinājumus, ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, tā kā: (1) Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju. (2) Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[4], kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes. (3) Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Vācijas valsts reformu programmu 2011. gadam un sniedza savu atzinumu par atjaunināto Vācijas stabilitātes programmu 2011.-2014. gadam. (4) Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”. Komisija 2012. gada 14. februārī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma Brīdinājuma mehānisma ziņojumu[5], kurā tā nenoteica, ka Vācija ir viena no dalībvalstīm, kam tiks veikts padziļināts pārskats. (5) Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja prioritātes, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un izaugsmes veicināšanas pasākumus. Tā uzsvēra nepieciešamību turpināt diferencētu, izaugsmi veicinošu fiskālo konsolidāciju, atjaunot parastos aizdošanas nosacījumus ekonomikai, veicināt izaugsmi un konkurētspēju, mazināt bezdarbu un krīzes sociālās sekas un modernizēt valsts administrāciju. (6) Eiropadome 2012. gada 2. martā arī aicināja dalībvalstis, kas piedalās paktā „Euro plus”, savlaicīgi iesniegt savas saistības, lai tās varētu iekļaut šo valstu stabilitātes un konverģences programmās un valstu reformu programmās. (7) Vācija 2012. gada 18. aprīlī iesniedza stabilitātes programmu 2012.-2016. gadam un 2012. gada 12. aprīlī – 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. (8)(8) Saskaņā ar Vācijas 2012. gada pirmo paziņojumu par budžeta deficīta un parāda datiem 2008.-2011. gadā pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras piemērošanai kopējais valsts budžeta deficīts 2011. gadā bija mazāks par Līgumā noteikto atsauces vērtību 3 % apmērā no IKP. Turklāt Komisijas 2012. gada pavasara prognozē paredzēts, ka kopējais valsts budžeta deficīts saglabāsies mazāks par Līgumā noteikto atsauces vērtību un papildus samazināsies prognozes perioda laikā. Rezultātā un atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem Komisija 30. maijā pieņēma ieteikumu Padomes lēmumam, ar ko atceļ lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta esību saskaņā ar Līguma 126. panta 12. punktu. (9)(9) Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1466/97, Padome uzskata, ka makroekonomiskais scenārijs, kas balstīts uz budžeta prognozēm programmā, ir ticams. Programmas prognozes 2012.-2013. gadam kopumā atbilst Komisijas 2012. gada pavasara prognozei attiecībā uz ekonomikas izaugsmes tempu un modeli, kā arī darba tirgus attīstību. Programmas prognozes par ekonomikas izaugsmi turpmākos gados kopumā atbilst Komisijas aplēsei par Vācijas vidēja termiņa potenciālo izaugsmes rādītāju. Programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir sasniegt budžeta vidējā termiņa mērķi (VTM) jau 2012. gadā un no 2014. gada panākt faktiski līdzsvarotus nominālos budžetus, sākot no nomināla budžeta deficīta 1,0 % apmērā no IKP 2011. gadā, tādējādi zem Līgumā noteiktās atsauces vērtības 3 % apmērā no IKP krietni pirms termiņa 2013. gadā. Programmā noteikts iepriekšējais VTM strukturālam budžeta deficītam ½ % apmērā no IKP (interpretēts kā šaurs diapazons aptuveni 0,5 % apmērā no IKP), kas pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības, lai netieši norādītu budžeta deficītu, kas nepārsniedz 0,5 % no IKP. Riski, kas apdraud budžeta deficīta un parāda mērķu sasniegšanu, var īpaši rasties, ja izrādītos nepieciešami papildu pasākumi, lai stabilizētu finanšu nozari. Pamatojoties un (pārrēķināto) strukturālo budžeta deficītu[6], Vācija plāno ievērot savu VTM visā programmas periodā; tam būtu jābūt iespējamam, ņemot vērā riska novērtējumu. Saskaņā ar programmā sniegto informāciju un arī ievērojot riska novērtējumu, valsts izdevumu pieauguma rādītājs, ņemot vērā diskrecionāros ieņēmumu pasākumus, 2012. gadā pārsniegtu Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto izdevumu kritēriju, turpretim izpildītu to 2013. gadā. Plānots, ka kopējais parāds palielināsies par 0,8 procentu punktiem līdz 82,0 % no IKP 2012. gadā, pirms tas samazināsies līdz 80 % no IKP 2013. gadā un saglabās lejupejošu tendenci pēc tam. Pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas Vācija ir pārejas periodā un atbilstīgi plāniem gūst pietiekamu progresu Stabilitātes un izaugsmes paktā noteiktā parāda samazināšanas kritērija ievērošanā. (10) Federālā valdība ir veikusi pasākumus, lai uzlabotu veselības aprūpes valsts izdevumu efektivitāti, un ir ierosinājusi ilgtermiņa aprūpes reformu. Lai ierobežotu paredzamos turpmākos izdevumu pieaugumus, ir nepieciešami papildu centieni uzlabot veselības aprūpes efektivitāti. Ierosinātā ilgtermiņa aprūpes reforma arī nav pietiekama, lai novērstu paredzamos turpmākos izmaksu pieaugumus. Pastāv iespējas uzlabot nodokļu sistēmas efektivitāti. Federālā valdība ir uz pareizā ceļa, lai izpildītu savu apņemšanos palielināt izaugsmi veicinošus izdevumus par izglītību un pētniecību. Tomēr joprojām ir svarīgi, lai Länder un pašvaldības, kas sedz lielāko daļu izdevumu par izglītību un pētniecību, nodrošinātu arī pietiekamus un efektīvus izdevumus šajās jomās. Jauna konstitucionālā parādu ierobežojuma ieviešana ir papildus stiprinājusi Vācijas fiskālo sistēmu. Tomēr nav gūti ievērojami panākumi īstenot budžeta noteikumu Länder līmenī. (11) Nozīmīgs valsts atbalsts finanšu nozarei kopā ar nozares pašas pielāgošanas centieniem un Vācijas ekonomikas atjaunošanās labvēlīgajām sekām ir stabilizējuši nozari kopumā. Neraugoties uz samērā stabilo finanšu nozari un kredītresursu trūkuma neesību, joprojām pastāv nepilnības, jo īpaši dažu Landesbanken strukturālās problēmas, proti, dzīvotspējīga uzņēmējdarbības modeļa trūkums, vājas pārvaldības struktūras un nepilnības saistībā ar augstas pakāpes atkarību no starpbanku finansējuma. (12) Vācijas darba tirgus labie rezultāti līdz ar nodarbinātības palielināšanu un mērenu bezdarbu nav devuši labumu tādā pašā mērā visiem dalībniekiem, un algas ne vienmēr ir palielinājušās līdz ar produktivitāti. Fiskāli šķēršļi, ko rada augstais nodokļu īpatsvars, jo īpaši saistībā ar lielajām sociālās apdrošināšanas iemaksām, joprojām kavē jo īpaši mazatalgota darbaspēka integrāciju darba tirgū. Mazu darbu plaša izmantošana noved pie nelielu pensiju tiesību iegūšanas. Tāpēc pastāv nepieciešamība uzlabot pāreju no maziem darbiem uz stabilāku veidu līgumiem. Darba tirgus instrumentu nesenajai reformai būtu jāatbalsta nodarbinātības iespējas visiem. Svarīgs uzdevums Vācijai ir uzlabot izglītības sistēmas efektivitāti un palielināt nelabvēlīgā stāvoklī esošu grupu izglītības iegūšanu. Vidējā termiņā līdz ilgtermiņā būs svarīgi nodrošināt kvalificēta darbaspēka pieejamību, lai samazinātu demogrāfisko izmaiņu negatīvās sekas uz potenciālo izaugsmi. Nozīmīgas bažas rada sieviešu nelielā pilnslodzes dalība darbaspēkā. Fiskāli šķēršļi otriem pelnītājiem un bērnu pilna laika aprūpes iestāžu un pagarinātās dienas skolu trūkums kavē sieviešu dalību darba tirgū. (13) Vācija īsteno nozīmīgu enerģētikas sistēmas reformu. Būtu jāsamazina kopējās ekonomiskās izmaksas par enerģētikas sistēmas pārveidi, paātrinot valsts un pārrobežu tīklu paplašināšanu, pastāvīgi palielinot klimata un atjaunojamo energoresursu politikas izmaksu lietderību, veicot izšķirošus pasākumus, lai papildus veicinātu energoefektivitāti, un palielinot konkurenci enerģijas tirgos. Ņemot vērā Vācijas centrālo ģeogrāfisko stāvokli, Vācijas dzelzceļa sistēmai ir nozīmīga ietekme uz kopējo Eiropas dzelzceļa sistēmu. Konkurence pasažieru un kravu dzelzceļa pārvadājumu tirgū ir ļoti neliela galvenokārt sakarā ar efektīva nodalījuma trūkumu starp infrastruktūras pārvaldītāju un dzelzceļa kontrolakciju sabiedrību. Neraugoties uz pēdējos gados gūtajiem panākumiem, cita starpā izmantojot Pakalpojumu direktīvas īstenošanu, pastāv iespējas papildus veicināt konkurenci un produktivitātes pieaugumu dažās pakalpojumu nozarēs (piemēram, celtniecībā). (14) Vācija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu „Euro plus”. Saistības un 2011. gadā iesniegto saistību izpilde attiecas uz nodarbinātības veicināšanu, konkurētspējas uzlabošanu, valsts finanšu stabilitātes uzlabošanu un finanšu stabilitātes nostiprināšanu. Komisija ir novērtējusi pakta „Euro plus” saistību izpildi. Šā novērtējuma rezultāti ir ņemti vērā ieteikumos. (15) Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi Vācijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi. Tā ir novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Vācijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos sniedzot ES līmeņa norādes. Tās ieteikumi Eiropas pusgada ietvaros ir atspoguļoti turpmāk 1.–4. ieteikumā. (16) Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Vācijas 2012. gada stabilitātes programmu, un tās atzinums[7] ir jo īpaši atspoguļots turpmāk 1. ieteikumā, IESAKA Vācijai laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi. 1. Turpināt pareizu fiskālo politiku, lai līdz 2012. gadam sasniegtu budžeta vidējā termiņa mērķi. Šajā nolūkā īstenot budžeta stratēģiju, kā paredzēts, nodrošinot atbilstību izdevumu kritērijam, kā arī pietiekamu progresu parāda samazināšanas kritērija izpildē. Turpināt izaugsmi veicinošo konsolidācijas kursu, izmantojot papildu centienus palielināt veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes valsts izdevumu efektivitāti un neizmantoto potenciālu uzlabot nodokļu sistēmas efektivitāti; izmantot pieejamās iespējas lielākiem un efektīvākiem izaugsmi veicinošiem izdevumiem par izglītību un pētniecību visos valdības līmeņos. Pabeigt parādu ierobežojuma ieviešanu konsekventi visās Länder, nodrošinot savlaicīgas un atbilstīgas uzraudzības procedūras un korekcijas mehānismus. 2. Novērst atlikušos strukturālos trūkumus finanšu nozarē, cita starpā papildus pārstrukturējot tās Landesbanken, kurām nav atbilstoši finansēta dzīvotspējīga uzņēmējdarbības modeļa, vienlaikus izvairoties no pārmērīgas saistību un aktīvu īpatsvara samazināšanas. 3. Samazināt augsto nodokļu īpatsvaru budžetam neitrālā veidā, jo īpaši mazatalgotam darbaspēkam, un saglabāt atbilstīgus aktivizācijas un integrācijas pasākumus, īpaši ilgstošiem bezdarbniekiem. Radīt apstākļus algu pieaugumam līdz ar produktivitāti. Veikt pasākumus, lai palielinātu nelabvēlīgā stāvoklī esošu grupu izglītības iegūšanu, īpaši nodrošinot vienlīdzīgas iespējas izglītības un mācību sistēmā. Pakāpeniski pārtraukt fiskālos šķēršļus otriem pelnītājiem un palielināt bērnu pilna laika aprūpes iestāžu un pagarinātās dienas skolu pieejamību. 4. Turpināt centienus, lai līdz minimumam saglabātu enerģētikas sistēmas pārveides kopējās ekonomiskās izmaksas, tostarp paātrinot elektroenerģijas un gāzes valsts un pārrobežu tīklu paplašināšanu. Nodrošināt, ka institucionālā struktūra garantē efektīvu konkurenci dzelzceļa tirgos. Veikt pasākumus, lai papildus veicinātu konkurenci pasākumu nozarēs, tostarp profesionālos pakalpojumus un atsevišķus amatus, jo īpaši celtniecības nozarē. Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs [1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. [2] COM(2012)305 final. [3] P7_TA(2012)0048 un P7_TA(2012)0047. [4] Padomes 2012. gada 26. aprīļa Lēmums 2012/238/ES. [5] COM(2012) 68 final. [6] Cikliski koriģētā bilance, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, kuru Komisijas dienesti atbilstoši kopīgi saskaņotai metodikai pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā sniegto informāciju. [7] Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.