EIROPAS KOMISIJA Briselē, 1.12.2021 COM(2021) 764 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Covid-19 radīto pašreizējo un jauno problēmu kopīga risināšana



COVID-19 RADĪTO PAŠREIZĒJO UN JAUNO PROBLĒMU KOPĪGA RISINĀŠANA I. IEVADS Šoruden daudzās dalībvalstīs ir atjaunojies Covid-19 pandēmijas uzliesmojums – strauji pieaug saslimstības rādītāji un atjaunojas spiediens uz slimnīcām un veselības aprūpes darbiniekiem. Valdībām atkal jālīdzsvaro nepieciešamība pēc ierobežojumiem, kuru mērķis ir ierobežot vīrusa izplatīšanos, ar izmaksām, kas rodas sociālajai un ekonomiskajai dzīvei. Pēc atelpas brīža atgriezusies kritiskā situācija ir izraisījusi neapmierinātību un nogurumu daudzos iedzīvotājos. Jaunais apdraudējums, ko rada omikron variants, ir vēl vairāk pastiprinājis bažas. Ir vajadzīga steidzama un apņēmīga rīcība. ES, dalībvalstu un iedzīvotāju kopīgi pieliktie pūliņi nozīmē to, ka tagad – salīdzinājumā ar pandēmijas sākumu – esam daudz labāk sagatavoti, lai rīkotos. Mēs zinām daudz vairāk par to, kā ar higiēnas pasākumu un mērķtiecīgu ierobežojumu palīdzību ierobežot Covid-19 izplatīšanos. Aizvien lielākā mērā kļūst pieejami terapijas līdzekļi, kas ļauj ārstēt Covid-19. Pats svarīgākais – vakcinācija ievērojami samazina apdraudējumu lielākajai daļai eiropiešu. Vakcinācija ir ļāvusi lielā mērā atjaunot parastu dzīvi, sākt ekonomikas atveseļošanu un pavērt ceļu tādām iniciatīvām kā ES digitālais Covid sertifikāts, kura mērķis ir atjaunot brīvības. ES kopīgie centieni palielināt vakcīnu ražošanu un piegādi ir ievērojami palielinājuši piekļuvi vakcinācijai, un tagad nav šaubu par vakcīnu pieejamību – tas ir uzskatāms piemērs ES līmeņa pieejas pievienotajai vērtībai. Vakcinācija nozīmē, ka reakcija uz pandēmiju tagad var būt labāk pielāgota katrai atsevišķai situācijai. Tomēr atkal pieaugušais jaunu vīrusa variantu parādīšanās risks ir atgādinājums, ka mums arī turpmāk jārīkojas apņēmīgi un ātri jāreaģē. Tagad mūsu rīcībā ir daudz plašāks instrumentu klāsts un pieredze, kā tos vislabāk izmantot, taču vakcinācijas panākumi nozīmēja arī to, ka ne vienmēr laikus tika veikti jauni pasākumi, lai sagatavotos pašreizējam pandēmijas posmam. Tas atkal un atkal mums atgādina sekojošo – jo vairāk mēs vilcināmies ar šo instrumentu pielietošanu, jo radikālāka rīcība būs vajadzīga vēlāk. Šī steidzamība attiecas arī uz rīcību pasaules mērogā. Tikai strādājot kopā, mēs varam efektīvi cīnīties pret pandēmiju un panākt progresu virzībā uz ilgtermiņa drošību veselības jomā. Omikron variants vēlreiz apliecina to, cik svarīga ir pārredzamība, kas darbojas reāllaikā, un globāla mēroga koordinācija, kā arī pandēmijas apkarošanai vajadzīgo rīku kopīga izmantošana. Tas arī uzskatāmi apliecina to, ka starptautiskie centieni, kuru mērķis ir atbalstīt visas valstis cīņā pret pandēmiju, nav bijuši pietiekami vērienīgi. Vienai no svarīgākajām prioritātēm ir jābūt šā darba paātrināšanai. Pēdējo 18 mēnešu laikā gūtā pieredze liecina, ka koordinēta ES reakcija ir visefektīvākā un vispārliecinošākā pieeja pandēmijas apkarošanai. Šāda pieeja maksimāli palielina mūsu darbību mērogu un ietekmi, tā nodrošina paredzamību iedzīvotājiem un sniedz satvaru, kurā dalībvalstis var pielāgot savus reaģēšanas pasākumus. Tā apliecina mūsu iedzīvotājiem, ka politikas pamatā joprojām ir spēcīga zinātniskā vienprātība. Tagad steidzami atkal jāizmanto šī pieeja. Eiropas Savienībai jāapliecina pastāvīga apņēmība, veicot ātrus, viennozīmīgus un koordinētus pasākumus, lai novērstu vīrusa atkārtotu uzliesmojumu. II. JAUNAIS COVID-19 INFEKCIJU VILNIS Eiropas Savienība patlaban saskaras ar divkāršu izaicinājumu. Dalībvalstis jau tagad reģistrē infekcijas gadījumu strauju pieaugumu, kas ir pietiekami nopietns, lai atkal radītu vissmagākās problēmas veselības aprūpes nozarē. Tagad šo situāciju pasliktina omikron varianta radītais apdraudējums – kaut arī joprojām tiek novērtēta šā varianta konkrētā ietekme, tā izplatības ātrums un mutāciju skaits viennozīmīgi padara to par bažas raisošu variantu. Tā kā tas notiek brīdī, kad vakcinācijas tvērums vēl aizvien ir nepietiekams, balstvakcinācijas devas tiek darītas pieejamas tikai tagad un veselības aprūpes dienesti gandrīz divus gadus ir saskārušies ar intensīvu spiedienu, ir steidzami jārīkojas. Vīrusa izplatīšanās pēdējā laikā Kopš oktobra ir strauji palielinājies Covid-19 gadījumu skaits. Tā rezultātā katru nedēļu ir pieaudzis smagas saslimšanas, hospitalizācijas un nāves gadījumu skaits, jo īpaši dalībvalstīs ar zemu vakcinācijas līmeni. Taču vakcinācijas izvēršana nozīmē arī to, ka to cilvēku īpatsvars, kuri smagi saslimst vai mirst, ir būtiski mazāks nekā sākotnējo pandēmijas viļņu laikā. Viens no šā atkārtotā pandēmijas uzliesmojuma iemesliem ir delta varianta dominance, proti, šis variants ir divreiz lipīgāks nekā sākotnējais vīruss, kaut gan vakcīnas vēl aizvien ir efektīvas pret šā varianta izraisīto saslimšanu. Turklāt, iespējams, ir sākusi vājināties to cilvēku imunitāte, kuri vakcīnu bija saņēmuši vispirms (parasti tie bija visneaizsargātāko, kā arī vecāka gadagājuma grupu cilvēki). Gadalaiku maiņas dēļ liela daļa no sociālās un ekonomiskās dzīves tika pārnesta uz iekštelpām, kur vīruss ir vieglāk pārnēsājams. Vīrusa izplatīšanās spēju arī viennozīmīgi ietekmē ātrums, kādā valdības atvieglo vai nosaka ierobežojumus un piesardzības pasākumus. Tomēr pašreizējā situācijā izšķiroša nozīme ir tam, ka ievērojama daļa eiropiešu vēl aizvien nav vakcinēti. Kopumā 23,5 % no pieaugušajiem visā Eiropas Savienībā joprojām nav pilnībā vakcinēti, un dažās dalībvalstīs šis rādītājs ir pat 70,8 %. Iespējams, vislielākās bažas rada tas, ka dažās dalībvalstīs vēl arvien nav pilnībā vakcinēti līdz pat 65 % cilvēku, kuri vecāki par 65 gadiem. Ir skaidrs, ka vakcinācija samazina inficēšanās iespējamību, un tā ļoti efektīvi samazina smagu saslimšanas gadījumu un nāves gadījumu skaitu. Vakcinācija nesniedz pilnīgu aizsardzību pret inficēšanos, un vakcinēti cilvēki, kuri inficējas, joprojām var pārnest slimību. Taču inficēšanās vakcinēto cilvēku gadījumā, visticamāk, nozīmēs salīdzinoši vieglu Covid-19 slimības gaitu. No trim dalībvalstīm saņemto datu sākotnējā analīze apstiprina to, ka nevakcinētu cilvēku hospitalizācijas rādītājs ir ievērojami lielāks nekā vakcinētu pacientu gadījumā. Citiem vārdiem sakot, vakcinācija ļoti būtiski samazina cilvēka iespējas smagi saslimt ar Covid-19. Attēls. Covid-19 hospitalizācijas rādītājs atkarībā no vakcinācijas statusa trijās dalībvalstīs

Kaut arī vakcīnas joprojām nodrošina stabilu aizsardzību, to efektivitāte laika gaitā dabiski samazinās. Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) 24. novembrī publicēja ātro riska novērtējumu, kurā norādīts, ka steidzami jāapsver iespēja sniegt balstvakcinācijas devu 40 gadus veciem un vecākiem cilvēkiem, vispirms pievēršoties visneaizsargātākajiem un vecāka gadagājuma cilvēkiem. ECDC arī norādīja, valstis varētu apsvērt iespēju paredzēt balstvakcinācijas devu visiem pieaugušajiem sešus mēnešus pēc pirmreizējās vakcinācijas pabeigšanas. Tas palielinātu aizsardzību pret inficēšanos, ņemot vērā sarūkošo imunitāti. Visas dalībvalstis jau sākušas sniegt balstvakcinācijas devas visvairāk apdraudētajām iedzīvotāju grupām, un vairākas dalībvalstis jau rīko visu iedzīvotāju balstvakcinācijas kampaņas. Tas, ka divas vakcīnas ir apstiprinātas lietošanai 12 gadus vecu un vecāku personu grupā, ir ļāvis dalībvalstīm – papildus pieaugušo vakcinācijai – vēl vairāk paplašināt vakcinācijas tvērumu. Turklāt viena vakcīna patlaban ir apstiprināta lietošanai 5–11 gadu vecuma grupā. Vakcinācijas efektivitāte ļāva vasarā lielā mērā atsākt sociālo un saimniecisko dzīvi. Taču, mīkstinot ierobežojumus, kas veicināja vīrusa atkārtotu izplatīšanos, tādi pamata higiēnas pasākumi kā, piemēram, sejas masku valkāšana vairs nebija pietiekami. Tas nostādīja iestādes grūta uzdevuma priekšā, proti, apzināt visefektīvākos mērķtiecīgos pasākumus, kas izmantojami brīdī, kad sāka pieaugt inficēšanās gadījumu skaits. Smagas saslimšanas gadījumu skaita pieaugums (jo īpaši nevakcinētu cilvēku vidū) ir radījis milzīgu slogu slimnīcām un veselības aprūpes darbiniekiem, kas jau tā ir bijuši pārslogoti norišu dēļ pēdējos 18 mēnešos. Šī veselības aprūpes sistēmu pārslogotība arī tieši ietekmē to pacientu veselību, kuri nav Covid slimnieki, jo nepieciešamība ārstēt Covid-19 pacientus atkal apgrūtina piekļuvi veselības aprūpei citu slimību gadījumā. Rezultāts ir slogs veselības aprūpes sistēmām, kas salīdzināms ar slogu pagājušajā ziemā vai ir pat lielāks par to. Tas nozīmē, ka jaunu pasākumu noteikšana ir neizbēgama, un valdībām nākas pieņemt smagus lēmumus par to, kad un kādus pasākumus piemērot. Pasākumi omikron varianta apkarošanai Tas, ka Dienvidāfrika ir identificējusi omikron variantu (B.1.1.529), apliecina, cik svarīgi ir rīkoties ātri un izlēmīgi, lai samazinātu un palēninātu vīrusa pārnešanu un tiktu galā ar iespējamu turpmāku mutāciju risku. Dienvidāfrikas darbs, ko tā veica analīzes jomā, un tās nodrošinātā pārredzamība rezultātu apmaiņā ir bijuši izšķirīgi svarīgi, lai varētu ātri reaģēt pasaules mērogā, un ir paraugs tam, kā būtu jānorit starptautiskajai sadarbībai. Kā 2021. gada 26. novembrī secināja Pasaules Veselības organizācija, ir vajadzīgi globāla mēroga centieni, lai nodrošinātu to, ka vīrusa varianti tiek identificēti un izsekoti. Tas nozīmē šādus elementus: ·intensīvāka uzraudzība un strauji pastiprināti centieni genoma sekvencēšanas jomā visā pasaulē; ·pilnīgu genoma sekvenču ievadīšana publiski pieejamā datubāzē; ·ziņošana Pasaules Veselības organizācijai un ECDC par tiem sākotnējiem uzliesmojumu gadījumiem un kopām, kuri saistīti ar bažas raisošiem variantiem; ·izmeklēšanas veikšana uz vietas un laboratoriju veikti novērtējumi, kuru mērķis ir uzlabot izpratni par bažas raisošo variantu iespējamām sekām. Tāpat kā šo globālo centienu gadījumā Eiropas Savienībai un dalībvalstīm ir jārīkojas jau tagad. Laikā, kad tiek veikti steidzami pasākumi, lai apkopotu svarīgākos datus par omikron variantu, ļoti būtiski arī ir piesardzības pasākumi. Dalībvalstīm jāaktivizē ārkārtas rīcības plāni, kolīdz parādās šis variants. Ar pastiprinātu vakcināciju (tostarp balstvakcinācijas kampaņu strauju izvēršanu) un sociālo kontaktu ierobežošanai paredzētu piesardzības pasākumu un ierobežojumu ātru ieviešanu būtu jāpalēnina omikron un jebkādu citu variantu pārnešana. Dalībvalstīm ātri un izlēmīgi jārīkojas, kolīdz tās identificē kādu varianta kopu. Šajā sakarā Eiropas Savienība var izmantot svarīgas iniciatīvas, kas pieņemtas pagājušajā gadā. Pirmkārt, izveidojot 2021. gada februārī HERA inkubatoru, Komisija veica sagatavošanās darbus vīrusa variantu atklāšanai un pielāgotu vakcīnu izstrādei, apstiprināšanai regulatīvajās iestādēs un ražošanai. Eiropas Savienība ir pielikusi lielas pūles, lai uzlabotu savu spēju atklāt bažas raisošus variantus un noteikt to raksturiezīmes. 2021. gada februārī tika darīti pieejami 200 miljoni euro, lai palielinātu dalībvalstu jaudu sekvencēšanas jomā. Pakalpojumu līgums par pilna genoma sekvencēšanu ir palīdzējis 11 dalībvalstīm un trim Rietumbalkānu valstīm analizēt vairāk nekā 100 000 paraugu. Pateicoties jaunai programmai 77 miljonu euro apmērā, 24 ES/EEZ valstīs tiek veidota genoma sekvencēšanas un testēšanas ilgtermiņa infrastruktūra, un attiecībā uz 2022. gadu ir ierosināts programmas paplašinājums. Tas nozīmē ne tikai labākas reaģēšanas spējas uz pašreizējo pandēmiju, bet arī pastāvīgu jaudas palielināšanu. ES ir arī attīstījusi notekūdeņu testēšanas jaudu, lai identificētu jaunu gadījumu parādīšanos vietu. Rezultātā ES tagad ir labāk sagatavota rīcībai variantu gadījumā – ieguldījumi ģenētiskās sekvencēšanas jaudas palielināšanā un efektīvā datu apmaiņā ļaus reāllaikā identificēt jebkādus jaunus mutāciju paveidus, paverot iespējas tūlītējai reaģēšanai. Vakcīnu pielāgošana jauniem paveidiem (ja ir vajadzīga) tagad ir iestrādāta līgumos ar vakcīnu ražotājiem. Otrkārt, izveidojot 2021. gada septembrī ES Veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas iestādi (HERA), Komisija HERA valdē ir apvienojusi gan stratēģisko virzību, gan ekspertu zināšanas valstu un ES līmenī un nodrošina kopīgu rīcību. HERA valde jau izmanto modelēšanas un prognozēšanas spējas un veic tīklošanas darbības šajā sakarā, kā rezultātā būs iespējams ātri identificēt un veikt pareizos reaģēšanas pasākumus. Pateicoties tās spēcīgai industriālajai dimensijai, tiek piesaistītas industriālas partnerības un paplašināta rūpnieciskā jauda vakcīnu un terapijas līdzekļu jomā. Treškārt, ar ceļošanu saistīti ierobežojumi var palēnināt šā varianta turpmāku iekļūšanu Eiropas Savienībā no trešām valstīm. Vienotais satvars, kas ieviests, lai koordinētu pasākumus ceļošanas ierobežošanai uz Eiropas Savienību (sk. turpmāk), ļāva piemērot “ārkārtas apturēšanas” mehānismu nedaudzu stundu laikā pēc tam, kad PVO bija atzinusi omikron variantu. Rezultātā 26. novembrī tika panākta vienošanās piemērot mērķtiecīgus ceļošanas pasākumus tām valstīm, kuras visvairāk skar omikron variants. Šī kārtība ļauj arī pastāvīgi uzraudzīt situāciju ar nolūku vai nu paplašināt skarto trešo valstu sarakstu, ieviest iespējamus pasākumus ES iekšienē vai arī atcelt piesardzības pasākumus, kolīdz kļūst pieejami turpmāki zinātniski pierādījumi. Eiropas Savienībai un dalībvalstīm nekavējoties jārīkojas – ·dalībvalstīm jāievieš ārkārtas rīcības plāni, lai ātri un izlēmīgi kontrolētu varianta uzliesmojumus neatkarīgi no tā, kur tie ir identificēti; ·dalībvalstīm nekavējoties jāievieš balstvakcinācijas kampaņas, kas ir neatņemams solis ceļā uz lielāku aizsardzību pret vīrusa variantiem; ·dalībvalstīm ar Komisijas atbalstu būtu jānodrošina cieša koordinācija savā starpā, lai reāllaikā piemērotu izmaiņas robežu un ceļošanas pasākumos saskaņā ar Padomes ieteikumiem par ceļojumiem uz Eiropas Savienību un par brīvu pārvietošanos ES teritorijā, tostarp par testēšanas un karantīnas pasākumiem. Uz jaunāko pieejamo zinātnisko pierādījumu pamata un saskaņā ar piesardzības principu dalībvalstis –“ārkārtas apturēšanas” mehānisma ietvaros – kā piemērotu līdzekli, lai reaģētu uz omikron varianta izraisīto pašreizējo risku, var noteikt prasību veikt PĶR testu pirms ieceļošanas, jo īpaši attiecībā uz ceļojumiem uz Eiropas Savienību, kā arī attiecībā uz ceļošanu ES iekšienē. Šādiem pasākumiem vajadzētu būt pēc iespējas īsākiem, samērīgiem un nediskriminējošiem, un tie būtu pastāvīgi jāpārbauda; ·dalībvalstīm būtu jāpalielina ģenētiskās sekvencēšanas jauda un omikron un jebkādu citu bažas raisošo variantu uzraudzība, tostarp plašā apmērā veicot notekūdeņu testēšanu. Komisija palīdzēs nodrošināt raitu apmaiņu ar paraugiem un rezultātiem;

·Komisija atbalstīs paraugu ņemšanu valstīs, kurās ir maz sekvencēšanas datu, kā arī antigēna testu izvēršanu; ·gan Eiropas Savienības, gan dalībvalstu līmenī būtu jāsniedz atbalsts valstīm Āfrikas dienvidos un visām citām attiecīgajām valstīm tādu klīnisko datu apkopošanā un izpētē, kuri saistīti ar inficēšanos ar šo jauno variantu; ·HERA arī turpmāk izmantos savu potenciālu, lai pilnā apmērā cīnītos pret omikron variantu, proti, ·HERA ekspertu grupa vīrusa variantu jautājumos darbojas kā kontaktpunkts situācijas analīzes jomā; ·HERA sadarbojas ar vakcīnu ražotājiem, lai vajadzības gadījumā nodrošinātu vakcīnu ātru pielāgošanu jaunajam variantam un garantētu pietiekamu jaudu vakcīnu ražošanā; ·HERA valde – arī sadarbībā ar PVO – koordinē ES un valstu līmeņa pasākumu stratēģisko virzību. III. IESĀKTĀ TURPINĀŠANA – KOORDINĒTA RĪCĪBA COVID-19 APKAROŠANAI Ir apliecinājies, ka vīruss ir gan izturīgs, gan spējīgs pielāgoties; delta variants patlaban ir dominējošais paveids Eiropas Savienībā, un pastāv jauns apdraudējums, ko rada omikron variants. Tikai neatlaidīga un apņēmīga rīcība ļaus panākt to, ka pandēmija tiek pārvarēta un kontrolēta. Tāpēc īpaši svarīgi ir tas, lai pasākumi tiktu veikti ne tikai kā reakcija uz inficēšanās gadījumu skaita pieaugumu un jaunu variantu parādīšanos, bet arī tad, kad inficēšanās rādītāji ir zemi. Tas ir bijis vadošais princips ES rīcībā pret pandēmiju, proti, nodrošināt vakcīnu pieejamību un piegādi un pašu vakcināciju, uzlabot inficēto personu ārstēšanu un kopīgi rīkoties, lai nodrošinātu to, ka ierobežojumi ir efektīvi, taču vēl aizvien samērīgi un taisnīgi. Viena no galvenajām pēdējo astoņpadsmit mēnešu laikā gūtajām atziņām ir tāda, ka ir svarīgi vienoties par kopīgu un koordinētu ES mēroga pieeju un pēc iespējas skaidrāk informēt par šo pieeju. Valstu atšķirīgās, saprotami neizskaidrotās pieejas vakcinācijas jomā ir kaitējušas centieniem cīnīties pret vakcīnneizlēmību. Veikto sabiedrības veselības aizsardzības pasākumu lielas atšķirības, ko nevarēja izskaidrot ar vienlīdz lielām epidemioloģiskās situācijas atšķirībām, iedragāja sabiedrības uzticēšanos. Efektīvas vakcinācijas turpināšana Vakcinācijas centieni ir jāturpina. Piegādes un ražošanas jauda tagad ir nodrošināta, pateicoties ES vakcīnu stratēģijai. Līdz šā gada beigām Eiropas Savienībā būs pieejama ražošanas jauda, kas pārsniedz 300 miljonus devu mēnesī. Saskaņā ar ES vakcīnu stratēģiju noslēgtie līgumi nodrošina dalībvalstīm piekļuvi tik daudzām vakcīnu devām (tostarp pielāgotām vakcīnām, ja tādas būs nepieciešamas), cik tām būs vajadzīgas 2022. un 2023. gadā. Eiropas Savienībai būs jāturpina veikt ieguldījumus, lai izstrādātu un ražotu labākas, modernākas vakcīnas pret Covid-19 vīrusu un tā variantiem. Pateicoties HERA, būs iespējams attīstīt spēcīgu stratēģisko jaudu tieši šā uzdevuma veikšanai, lai cīnītos gan pret pašreizējiem, gan turpmākiem apdraudējumiem, kas panākams, uzlabojot vakcīnu izstrādi, ražošanu, iepirkumu un izplatīšanu. Tas cita starpā nozīmē, ka būs jāidentificē un jānovērš trūkumi attiecībā uz vakcīnu ražošanai kritiski svarīgām precēm un materiāliem, pamatojoties uz darbu, ko veic Komisijas darba grupa vakcīnu ražošanas rūpnieciskai izvēršanai. Lai novērstu iespējamo trūkumu, dalībvalstīm būtu jāizmanto esošais šļirču kopīgais iepirkums. Svarīgi ir arī uzlabot piekļuvi vakcīnām, lai veselības aprūpes dienesti vietējās kopienās varētu veikt vakcināciju, kas iedzīvotājiem būtu viegli pieejama. Viens no svarīgākajiem uzdevumiem patlaban ir pārliecināt par vakcināciju tos, kuri vēl nav vakcinējušies. Dalībvalstis sāk izmantot aizvien dažādākus pasākumus, lai atspoguļotu realitāti, proti, to, ka nevakcinētie lielākā mērā apdraud visas sabiedrības veselību un veselības aprūpes sistēmu ilgtspēju nekā vakcinētie. Vakcīnneizlēmībai ir dažādi iemesli. Cilvēkiem, kuri vilcinās vakcinēties, bieži vien ir vajadzīgi īpaši, vietējiem apstākļiem pielāgoti risinājumi, un svarīga loma šajā sakarā ir uzticēšanās vietējiem veselības aprūpes speciālistiem. Tomēr ir daži kopīgi elementi, saistībā ar kuriem Eiropas Savienība un tās dalībvalstis – kā arī tādi globāla mēroga partneri kā NATO – varētu turpināt sadarboties, jo īpaši attiecībā uz milzīgo tās maldinošās informācijas un dezinformācijas apjomu, kura publiskajā telpā ir iepludināta par vakcīnām. Komisija ir ieviesusi īpašu procesu, lai atvieglotu ātru reaģēšanu uz dezinformāciju. Ātrās ziņošanas sistēma ļauj efektīvi sadarboties ar dalībvalstīm, savukārt īpašā Covid-19 sadarbības telpā tiek apvienota ar pandēmiju saistītas dezinformācijas analīze ar reaģēšanas pasākumiem. Komisija ir arī piedāvājusi tiešu divpusēju atbalstu tām dalībvalstīm, kurās ir viszemākais vakcinācijas līmenis, un tā ir arī uzrunājusi veselības aprūpes speciālistus minētajās dalībvalstīs. Šos pasākumus tagad varētu paplašināt, lai iesaistītu citus kopienu līderus (piemēram, uzņēmumu, arodbiedrību, reliģiskos vai sporta jomas līderus). Komisija arī sadarbojas ar tiešsaistes platformām, lai motivētu tās piedāvāt telpu komunikācijas kampaņām un ekspertu viedokļu popularizēšanai, kā arī uzraudzīt dezinformāciju un apmainīties ar datiem. Tagad parādās aizvien vairāk datu par tempu, kādā imunitāte samazinās. Balstvakcinācijas devas ir svarīgākais reaģēšanas līdzeklis, lai novērstu šo imunitātes samazināšanos. Tās ir arī būtiski instrumenti aizsardzībai pret vīrusa variantiem. Visas ES dalībvalstis patlaban piedāvā balstvakcinācijas devas vai papildu devas visvairāk apdraudētajām iedzīvotāju grupām, piemēram, vecāka gadagājuma cilvēkiem, personām ar imūndeficītu un imūnsupresētiem cilvēkiem, ilgtermiņa aprūpes iestāžu iemītniekiem un veselības aprūpes darbiniekiem. Ņemot vērā iepriekš minētos ECDC norādījumus, visām dalībvalstīm ir jānodrošina, ka visneaizsargātākās personas prioritārā kārtā saņem balstvakcinācijas devu, un jāizmanto piemērots aprīkojums un resursi, lai rīkotu masveida balstvakcinācijas kampaņas. Omikron varianta parādīšanās vēl vairāk palielina nepieciešamību izvērst masveida balstvakcinācijas kampaņas visās dalībvalstīs. Ar Covid-19 saslimušo ārstēšana Viens no galvenajiem sasniegumiem cīņā pret vīrusu ir arī tas, ka ir iespējams labāk ārstēt tos cilvēkus, kuri inficējušies ar Covid-19. Tas ir viens no labākas diagnostikas rezultātiem, kas ļauj izprast vīrusa izplatību un veidus, kā to novērst. Cīņā pret Covid dalībvalstis arvien lielākā mērā varēs izmantot terapijas zāles. Tagad ir izstrādāta un darbojas ES Covid-19 terapijas līdzekļu stratēģija, kas aptver desmit visdaudzsološākos terapijas līdzekļu kandidātus, un pašlaik ir noslēgti vairāki kopīgi iepirkumi ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu vienlīdzīgu piekļuvi šādiem terapijas līdzekļiem. Šobrīd ir apstiprinātas trīs ārstēšanas metodes. Tam būs īpaši svarīga loma, lai ierobežotu Covid-19 riskus visneaizsargātāko personu gadījumā, un tas varētu arī palīdzēt novērst komplikācijas, kas rodas pacientiem pēc pārslimošanas ar Covid. Saziņai būs izšķiroša nozīme, lai izskaidrotu apstiprināto ārstēšanas metožu priekšrocības un maldinošas informācijas risku. Šie terapijas līdzekļi palīdzēs cilvēkiem ātrāk atveseļoties un mazinās vīrusa ietekmi uz pacientiem un uz veselības aprūpes sistēmām; taču tie tikai papildina vakcināciju, nevis aizstāj to. Tas vidējā termiņā un ilgtermiņā arī veidos nozīmīgu daļu no HERA darba. Vienlaikus inficēšanās gadījumu skaita pieaugums dažās dalībvalstīs rada risku, ka šo valstu veselības aprūpes sistēmas atkal nonāks krīzes režīmā. Savienības civilās aizsardzības mehānisms joprojām ir pieejams, lai saņemtu atbalstu, ko mazāk skartās dalībvalstis sniedz dalībvalstīm, kuras saskaras ar vislielāko spiedienu. Ārkārtas reaģēšanas koordinācijas centrs kopš oktobra sākuma ir sekmējis to, ka vairākas dalībvalstis sniedza dzīvību glābjošu, tūlītēju palīdzību Rumānijai un Latvijai. Profilakses pasākumi Uzvedība ikdienā ir būtisks elements cīņā pret vīrusu, un tai arī turpmāk vajadzētu būt normai. Tas jo īpaši, protams, nozīmē sejas masku nēsāšanu slēgtās telpās un inficēšanās riskam pakļautam vietās, izvairīšanos no augsta riska pulcēšanās, sociālo distancēšanos un pienācīgu ventilāciju slēgtās telpās. Realitāte ir tāda, ka, palielinoties vīrusa izplatībai un riskam, ka omikron varianta dēļ šī izplatība kļūs vēl lielāka, būs vajadzīgi arī turpmāki preventīvi pasākumi, lai ierobežotu kontaktu un inficēšanās riskus. Vakcinācija pati par sevi nav pietiekama, lai apturētu vīrusu. Kopš pandēmijas sākuma gūtā pieredze liecina, ka šādi, iepriekš minētie pasākumi ir būtisks elements rīcībā ar mērķi apkarot vīrusa izplatīšanos. Panākumu faktori cita starpā ir izšķirošu lēmumu pieņemšana, laba komunikācija un kopienu iesaiste. Kā tas jau bijis visā pandēmijas laikā, iestādēm būs jārod pareizais līdzsvars, lai šādi ierobežojumi būtu laicīgi un efektīvi, taču arī samērīgi – cilvēku brīvības nebūtu jāierobežo tad, ja tas būtiski neveicinātu vīrusa ietekmes mazināšanu. Jāmācās arī no līdzšinējās pieredzes, kas gūta šo ierobežojumu piemērošanā, piemēram, saistībā ar skolu, augstskolu un koledžu slēgšanas lielo ietekmi uz bērnu un jauniešu garīgo veselību un izglītības rezultātiem. Taču arī pārāk ilga nogaidīšana, pirms tiek veikti būtiski pasākumi, nozīmē to, ka vēlāk būs vajadzīgi radikālāki pasākumi. Tādi pasākumi kā higiēnas uzlabošana vai palikšana mājās, ja parādās simptomi, ilgākā termiņā var kļūt par sabiedrībā vispārpieņemtu normu.

Tā kā pieaug to iedzīvotāju īpatsvars, kuri ir vakcinēti un tagad saņem balstvakcinācijas devas, ierobežojumi patlaban aizvien lielākā mērā vairs neattiecas uz visu sabiedrību skarošiem pasākumiem, bet gan uz pasākumiem, ar kuriem ņem vērā gan individuālos apstākļus, gan risku, ka konkrētā persona varētu pasliktināt situāciju. Loģiska reakcija uz pašreizējo realitāti ir tādi pasākumi kā, piemēram, prasība vakcinēt personas, kuras savā darbā nonāk saskarē ar neaizsargātiem cilvēkiem. Instrumentu kopums situācijas uzraudzībai un pārvaldībai Papildus šīm prasībām dalībvalstīm būtu jāturpina izmantot to rīcībā esošos instrumentus, lai atvieglotu ikdienas dzīvi. Pieejama un piekļūstama testēšana joprojām būs neaizstājams instruments, lai pārvaldītu un kontrolētu pandēmiju un ātri reaģētu uz uzliesmojumiem. Dalībvalstīm jāraugās uz priekšu, lai nodrošinātu to, ka būs pieejama pietiekama testēšanas jauda nolūkā tikt galā ar vīrusa uzliesmojumiem. Testēšanas stratēģijām vajadzētu būt mērķtiecīgām, piemēram, koncentrējoties uz tādām augsta riska grupām kā ilgtermiņa aprūpes iestādes un slimnīcas, kā arī uz vietām ar augstu pārneses rādītāju, piemēram, skolām. Šādu testēšanu varētu arī apvienot ar testēšanu attiecībā uz citiem cirkulējošiem vīrusiem, piemēram, gripu. Būtu jāturpina arī darbs pie tā, lai nodrošinātu testēšanas precizitāti, piemēram, saistībā ar jautājumu, vai vakcinēšana ietekmē testu efektivitāti. Kontaktu izsekošana vēl aizvien ir daļa no instrumentu kopuma Covid-19 atkārtota uzliesmojuma ierobežošanai, un dalībvalstīm būtu jāsaglabā pietiekama jauda šajā jomā. Papildinot kontaktu manuālo, jau patlaban īstenoto izsekošanu, kontaktu izsekošanas un brīdināšanas lietotnēm arī turpmāk var būt svarīga loma infekciju ķēdes pārraušanā gan valsts, gan pārrobežu mērogā, tādējādi palīdzot glābt dzīvību. Kontaktu izsekošanas un brīdināšanas lietotnes līdz šim ir ieviestas 21 ES/EEZ valstī, un 18 no tām ir savienotas ar Eiropas apvienoto vārtejas serveri, kas ļauj cilvēkiem turpināt izmantot savu lietotni pat tad, ja viņi atrodas ārvalstīs; visas dalībvalstis tiek mudinātas piedalīties. ES digitālais Covid-19 sertifikāts, kas tika izstrādāts, pieņemts un īstenots vēl nepieredzētā ātrumā, ir viens no galvenajiem faktoriem, kurš veicina ekonomikas atveseļošanu, un tas ir izrādījies nenovērtējams instruments dalībvalstīm un iedzīvotājiem, kas ļauj ES pilsoņiem pārvietoties pāri robežām un palīdz turpināt sociālo un ekonomisko darbību ar minimāliem traucējumiem. Dalībvalstis patlaban ir izdevušas vairāk nekā 650 miljonus ES digitālo Covid sertifikātu . ES digitālā Covid sertifikāta sekmīgā un plašā izmantošana arī dod iespēju pārskatīt pieeju attiecībā uz brīvu pārvietošanos Eiropas Savienībā. Tāpēc Komisija ir nākusi klajā ar priekšlikumu jaunam Padomes ieteikumam par koordinētu pieeju drošas un brīvas pārvietošanās atvieglošanai Covid-19 pandēmijas laikā. Minētajā priekšlikumā ir izklāstīta jauna pieeja, kuras pamatā ir digitālais Covid sertifikāts un saskaņā ar kuru ceļotājiem ar derīgu ES digitālo Covid sertifikātu principā nevajadzētu piemērot papildu brīvas pārvietošanās ierobežojumus, piemēram, karantīnu vai testus. Tajā ņemta vērā arī situācija, kad dažos ES apgabalos ir ļoti augsts vīrusa cirkulācijas līmenis – šādā gadījumā dalībvalstīm būtu jāiesaka atturēties no jebkādu nebūtisku ceļojumu veikšanas uz šādiem apgabaliem un no tiem. Ceļotājiem, kuriem nav vakcinācijas vai pārslimošanas sertifikāta un kuri ierodas no šādiem augsta riska apgabaliem, būtu jāveic tests pirms došanās ceļā, kā arī pēc ierašanās viņiem būtu jāievēro karantīna/pašizolācija. Visbeidzot, priekšlikumā ir pielāgota metodika, un vakcinācijas aptvere ir iestrādāta ECDC sagatavotajā reģionālajā kartē. Prasības vīrusa kontrolei, piemēram, testēšana un karantīna Eiropas Savienības iekšienē, ir paredzētas ārkārtas apturēšanas procedūrā, kas izklāstīta Padomes ieteikumā, kura mērķis ir ņemt vērā bažas raisoša varianta (piemēram, omikron) augstu izplatību. Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja piemērot pasākumus kā daļu no piesardzības pasākumiem, lai ierobežotu izplatīšanās risku tik ilgi, kamēr tiek sagatavoti pirmie pētījumi par omikron variantu. Šādiem pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem, nediskriminējošiem, pārredzamiem un pilnībā koordinētiem. Svarīgs uzdevums ir nodrošināt saskaņā ar ES digitālo Covid sertifikātu izdoto vakcinācijas sertifikātu derīguma pareizo termiņu, atzīstot to, ka – līdztekus vakcīnas efektivitātes samazinājumam – ar laiku samazinās arī sertifikāta sniegtā drošība. Tādēļ sertifikātu derīguma termiņam jābūt saderīgam gan ar šo vakcīnas efektivitātes samazinājumu, gan ar nepieciešamību dot pietiekami daudz laika balstvakcinācijas kampaņu īstenošanai, tādējādi panākot to, ka brīvas pārvietošanās ierobežojums, kas noteikts sertifikātu derīguma termiņa beigu dēļ, ir pilnībā samērīgs. Komisija uzskata, ka no 2022. gada 10. janvāra dalībvalstīm vairs nebūtu jāakceptē sertifikāti, kas izdoti vairāk nekā deviņus mēnešus pēc sākotnējās vakcinācijas kursa. Tas atspoguļots Komisijas priekšlikumā, kurā ņemti vērā ECDC norādījumi par vakcinēšanu ar balstvakcinācijas devām pēc sešiem mēnešiem, un minētajā priekšlikumā ir paredzēts trīs mēnešu papildu periods, lai nodrošinātu to, ka valstu mēroga vakcinācijas kampaņas var pielāgoties un iedzīvotājiem ir pieejamas balstvakcinācijas devas. Turklāt Komisija apsver, vai saistošā veidā noteikt šādu derīguma termiņu. Visbeidzot, regulu pašlaik piemēro līdz 2022. gada 30. jūnijam. Tā kā šķiet maz ticams, ka līdz tam laikam pandēmija būs beigusies, Komisija gatavo tiesību akta priekšlikumu, lai pagarinātu regulas piemērojamību uz ierobežotu laikposmu. ES digitālais Covid sertifikāts ir vienīgā lielapjoma Covid-19 sertifikātu sistēma, kas ir patlaban spēkā un pievēršas Covid-19 ietekmei uz ikdienas dzīvi, un arī atvieglo trešo valstu iedzīvotāju ceļošanu uz ES un no tās. Sertifikāta sasaiste ar trešo valstu sistēmām jau ļāvusi izveidot savienojumus ar 51 valsti, un tā tiks vēl vairāk paplašināta, tostarp ar Āfriku. Komisija ir arī ierosinājusi grozīt noteikumus par ceļošanu uz ES, izveidojot saikni starp ES digitālo Covid sertifikātu un trešo valstu sertifikātiem, kas tiek uzskatīti par līdzvērtīgiem. Šī pārskatīšana, kas notiktu no 2022. gada 10. janvāra līdz martam, ļautu no jauna pārskatīt to atbilstīgo trešo valstu sarakstu, no kurām, pamatojoties uz epidemioloģisko situāciju, ir atļauts ieceļot personām ar nebūtisku ceļošanas iemeslu. Attiecībā uz lielāko daļu citu valstu – ceļošana aprobežotos ar būtiskiem ceļojumiem, kā arī ar ceļotājiem, kuri ir vakcinēti vai pārslimojuši, un dalībvalstis arī varētu piemērot karantīnu un papildu testēšanu. Dalībvalstis akceptētu ne tikai Eiropas Savienībā atļautās Covid-19 vakcīnas, bet arī tās vakcīnas, kuru gadījumā Pasaules Veselības organizācija (PVO) ir pabeigusi ārkārtas lietojuma saraksta izstrādes procedūru, un ja ceļotājiem pirms došanās ceļā ir arī derīgs pierādījums par negatīvu PĶR testu. Komisija ierosina no 2022. gada marta pāriet no pašreizējās jauktās pieejas, kuras pamatā ir valsts/persona, uz pieeju, kas balstīta tikai uz personu un ar ko dod priekšroku vakcinētiem un pārslimojušiem ceļotājiem. Koordinēta pieeja ceļošanas ierobežojumiem no īpaši augsta riska apgabaliem arī turpmāk būs būtiska, lai palēninātu vai ierobežotu jaunu variantu parādīšanos un pārnesi Eiropas Savienībā. Dalībvalstīm un Šengenas asociētajām valstīm ir jāievēro šis ieteikums un jākoordinē ierobežojumi visu veidu ceļošanai uz ES+ valstīm. Kā izklāstīts iepriekš, omikron varianta gadījumā tagad ir redzama galvenā nepieciešamība īstenot šādu efektīvu koordinētu pieeju. Ārkārtas apturēšanas procedūras noteikumu straujā piemērošana apliecināja, ka koordinētas pieejas ES satvars darbojas un palīdzēs ierobežot jaunā varianta izplatīšanos. Ir vajadzīgs situācijas ikdienas novērtējums, lai noteiktu, vai pasākumi būtu jāattiecina uz vēl citām valstīm, kā arī lai novērtētu tiem ceļotājiem piemērotās testēšanas un karantīnas būtību, kuriem ir būtisks ceļošanas iemesls un kuri joprojām drīkst ieceļot ES. Taču realitāte ir tāda, ka variants jau ir izplatījies un ceļotāji, iespējams, ir inficējušies ar šo variantu, vēl neatrodoties pēdējā vietā, no kuras tie devās ceļā uz Eiropas Savienību. Tāpēc ir svarīgi, ka visas personas, kas ierodas Eiropas Savienībā, var uzrādīt 14 dienas ilgu ceļojuma vēsturi, un ir svarīgi identificēt tos cilvēkus, kuri ceļojuma laikā bija ciešā kontaktā ar inficētu pasažieri, lai tādējādi varētu viņus efektīvi izsekot, tostarp pārrobežu mērogā. Tas īpaši norāda uz nepieciešamību visām dalībvalstīm ieviest efektīvas pasažiera lokācijas veidlapas. Ja nebūs skaidras informācijas par valstīm, ko visi ceļotāji apmeklējuši 14 dienas pirms ierašanās Eiropas Savienībā, tad situācijas pasliktināšanās dēļ, visticamāk, būs nepieciešams pilnīgs ceļošanas aizliegums no valstīm ārpus ES (personu ar nebūtisku ceļošanas iemeslu gadījumā) un stingrākas karantīnas prasības (personu ar būtisku ceļošanas iemeslu gadījumā). Komisija ierosinās ES tiesisko regulējumu koordinētai pieejai attiecībā uz pasažiera lokācijas veidlapām, ciktāl tas nepieciešams, lai apturētu Covid-19 izplatīšanos. Svarīga loma var būt arī pārvadātājiem, kuri palīdz nodrošināt šīs kritiski svarīgās informācijas pieejamību. Strukturālā noturība un koordinācija Ciešai koordinācijai starp dalībvalstīm būs īpaši svarīga nozīme, lai maksimāli palielinātu ES spējas izmantot savus instrumentus nolūkā cīnīties ar pašreizējo atkārtoto vīrusa uzliesmojumu. Tas nozīmē, ka jānodrošina augsta līmeņa informācijas plūsma par plānotajiem valstu pasākumiem, pastāvīga uzraudzība un ECDC un EMA norādījumu konsekventa piemērošana. Pilnībā jāizmanto tādi svarīgi forumi kā Veselības drošības komiteja un integrētie krīzes situāciju politiskās reaģēšanas mehānismi (IPCR). Lai 2022. gadā risinātu pandēmijas radītās problēmas, ātri jāpieņem visa ar Eiropas veselības savienību saistīto priekšlikumu pakete un ārkārtas regulējums, kas ļautu Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm izmantot jaunās, HERA sniegtās iespējas nolūkā izlēmīgi rīkoties saistībā ar turpmākiem, nopietniem pārrobežu apdraudējumiem veselības jomā. Vienlaikus HERA būtu jāsasniedz savs mērķis, proti, dot iespēju visām galvenajām ieinteresētajām personām pārliecinoši paust nostāju par ES operatīvās pieejas izstrādi. IV. PASAULES MĒROGA RĪCĪBAS NEPIECIEŠAMĪBA Eiropas Savienībai būtu jāturpina vadīt centienus, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka visa pasaule ir aizsargāta pret Covid-19. Neviens nav drošībā, kamēr visi nav drošībā. Jau no paša sākuma Eiropas Savienībai ir bijusi vadošā loma globālajā reakcijā uz pandēmiju, jo tā palīdzēja kaimiņvalstīm un partnervalstīm tikt galā ar pandēmijas sekām veselības un sociālekonomiskajā jomā. Eiropas Savienība arī ir vakcīnu pētniecības virzītājspēks, pasaulē lielākā vakcīnu eksportētāja un līdere vakcīnu izdalē. Tā arī novirzījusi atbalstu valstīm, kuras vienlaikus saskaras gan ar smagām sekām veselības jomā, gan ekonomikas lejupslīdi. Tagad šis darbs vēl vairāk jāpastiprina. Atvērtība un taisnīgums ir Eiropas zīmols. Vairāk nekā 1 miljards Eiropas Savienībā ražotu vakcīnu ir nosūtītas uz vairāk nekā 150 valstīm visos kontinentos. Eiropas Savienība ir eksportējusi tikpat daudz vakcīnu, cik tā piegādājusi saviem iedzīvotājiem. Vismaz katra otrā Eiropā ražotā vakcīna ir tikusi un aizvien tiek eksportēta. Priekšlikums par jaunu eksporta pārredzamības mehānismu nodrošinās to, ka Eiropas Savienība arī turpmāk varēs izsekot vakcīnu un aktīvo vielu eksportu. ES prioritāte ir nodrošināt piekļuvi drošām un cenas ziņā pieejamām Covid-19 vakcīnām visur pasaulē, jo īpaši valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem. Tā kā vakcinēti ir tikai 2 % no iedzīvotājiem valstīs ar zemiem ienākumiem un 19 % no iedzīvotājiem valstīs ar vidēji zemiem ienākumiem, prioritātei jābūt vakcinācijas procesa paātrināšanai visā pasaulē, ja vēlamies efektīvi cīnīties ar pandēmiju. Īpaša uzmanība ir veltīta Āfrikai, un pirms ES un Āfrikas samita, kas notiks 2022. gada februārī, tiks apzināts atbalsta pasākumu kopums.

Komisija pastāvīgi sadarbojas ar ražotājiem, lai nodrošinātu vakcīnu nepārtrauktu, regulāru un paredzamu piegādi. Dalībvalstis var paļauties uz to, ka tās saņems vakcīnu devas, kas nepieciešamas savu vakcinācijas vajadzību apmierināšanai, tostarp balstvakcinācijas devām vai pielāgotu vakcīnu gadījumā. Tāpēc dalībvalstīm arī vajadzētu justies drošām un turpināt novirzīt ievērojamu daudzumu ar plānotajām vakcīnu piegādēm uz valstīm ar zemiem un vidējiem ienākumiem. Papildus eksportam ES pilda savas saistības attiecībā uz vakcīnu izdali. Līdz 2021. gada beigām Eiropas komanda izdalīs 250 miljonus devu, savukārt līdz 2022. gada vidum tiks izdalīti kopsummā 700 miljoni devu, no kurām 200 miljoni tiek finansēti no ES budžeta. Dalībvalstis, izmantojot ES vakcīnu izdales mehānismu un saņemot atbalstu no Komisijas izveidotas darba grupas, jau piegādājušas visā pasaulē vairāk nekā 100 miljonus vakcīnu devu – vakcīnu ziedošanu un vakcīnu izdali tagad var paātrināt un ir jāpaātrina. Šis darbs būs jāturpina tuvākajā nākotnē, un, jo ātrāk tas tiks padarīts, jo efektīvāks tas būs. Šīs saistības papildina Eiropas komandas esošo un vadošo atbalstu, kurš paredzēts Covid-19 apkarošanas rīku pieejamības paātrināšanas iniciatīvai (ACT-A) un tās vakcīnu pīlāram COVAX, tostarp piegādes humanitārās situācijās, ko veic, izmantojot minētās iniciatīvas humānās palīdzības rezervi. Komisija sekos līdzi tam, kā tiek pildītas saistības, ko rūpniecības partneri uzņēmās Globālajā veselības samitā Romā, proti, piegādāt bez peļņas 1,5 miljardu vakcīnu devu valstīm ar zemiem ienākumiem un par zemākām cenām – valstīm ar vidējiem ienākumiem. Būtiski ir arī stimulēt ražošanu visā pasaulē – Eiropas komanda arī iegulda 1 miljardu euro, lai palielinātu mRNS vakcīnu ražošanas jaudu Āfrikā. Taču ar devu piegādi vien nepietiek. Dalībvalstīm, ražotājiem un COVAX mehānismam ir jāsadarbojas, lai nodrošinātu vakcīnu prognozējamāku izplatīšanu vietās, kur tās ir visvairāk vajadzīgas, un lai ieviestu pienācīgu loģistiku nolūkā līdz minumam samazināt izšķērdēšanas risku. Aprīkojuma (piemēram, flakonu un šļirču) pieejamība, kā arī skaidra un efektīva loģistikas plānošana ir obligāti nepieciešama tam, lai ziedotājas valstis varētu veikt efektīvas piegādes un lai saņēmējvalstis varētu apgūt šīs piegādes. Svarīgs ir arī atbalsts veselības aprūpes pakalpojumiem, piemēram, saistībā ar individuālajiem aizsardzības līdzekļiem, testiem un terapijas līdzekļiem, kā arī saistībā ar svarīgākajiem produktiem, piemēram, skābekli. Eiropas Savienība sadarbosies ar partnervalstīm un COVAX, lai nodrošinātu, ka tas tā ir. Tiek sagatavotas arī Eiropas komandas programmas, lai palīdzētu izveidot vakcīnu ražošanas jaudu un izstrādāt veicinošus tiesiskos regulējumus tādās partnervalstīs kā Dienvidāfrika, Senegāla un Ruanda, kas var darboties kā reģionālie vakcīnu centri. HERA nodrošinās arī svarīgu jaunu dimensiju ES darbā. Līdz 2021. gada novembrim 44 trešās valstis, izmantojot Savienības civilās aizsardzības mehānismu, bija tieši pieprasījušas vakcīnas un palīgmateriālus no ES. Rezultātā tika piešķirts atbalsts un līdzfinansējums gandrīz 24 miljonu devu piegādei 37 valstīm, pilnībā izpildot 22 pieprasījumus. Pēdējā laikā vakcīnu ziedojumi tiek papildināti ar šļircēm, kas vajadzīgas vakcinēšanai. Komisija turpinās operatīvi un finansiāli atbalstīt vēl citu vajadzību apmierināšanu nākotnē. Eiropas Savienība aktīvi strādā arī pie tā, lai Pasaules Tirdzniecības organizācijas ietvaros panāktu nolīgumus, kuru mērķis ir nodrošināt vajadzīgo materiālu nepārtrauktu pieejamību, izmantojot atvērtas piegādes ķēdes un tirdzniecību, kā arī esošo elastību intelektuālā īpašuma sistēmā. Sadarbība ar ASV būs globālās solidaritātes un drošības veselības jomā dzinulis. Septembrī pieņemtajā ES un ASV programmā globālās pandēmijas pārvarēšanai ir izvirzīts mērķis līdz 2022. gada vidum vakcinēt 70 % pasaules iedzīvotāju un izveidot kopīgu ES un ASV Covid-19 ražošanas un piegādes ķēdes darba grupu. ES un ASV partnerība atbalsta Pasaules Veselības organizācijas ietvaros pieliktos pūliņus uzlabot globālo veselības arhitektūru un instrumentus, lai uzlabotu sagatavotību turpmākām pandēmijām un reaģēšanu uz tām un stiprinātu Starptautiskos veselības aizsardzības noteikumus (SVAN). Tagad steidzamāk nekā jebkad agrāk ir tas, lai uzlabotu globālo gatavību pandēmijām un reaģēšanu uz tām un stiprinātu starptautisko satvaru globālās veselības jomā. G20 deklarācija, kas tika pieņemta Globālajā veselības samitā Romā, kalpo par kompasu daudzpusējas sadarbības attīstīšanai, un tajā izklāstītajos principos ir uzsvērta politiskā apņemšanās rīkoties, izmantojot pieeju “Viena veselība”, kā arī uzsvērta nepieciešamība pēc ilgtspējīga finansējuma. Eiropas Savienībai būtu jāturpina uzņemties vadošo lomu, lai pārvērstu šos principus rīcībā, apzinātu trūkumus un rastu risinājumus, jo īpaši sadarbojoties G7 un G20 ietvaros. Ar G20 kopīgās darba grupas finanšu un veselības jautājumos starpniecību Eiropas Savienība strādās pie tā, lai izveidotu koordinācijas mehānismus starp finanšu un veselības ministrijām, tādējādi veicinot kolektīvu rīcību un to resursu efektīvu pārvaldību, kuri vajadzīgi sagatavotībai pandēmijām un reaģēšanai uz tām. Šādi rīkojoties, tā ņems vērā neatkarīgu darba grupu izstrādātos ieteikumus par globāla mēroga veselības un finanšu struktūras un finanšu starpniekfonda izveidi. 74. Pasaules Veselības asamblejā, kas notika 2021. gada maijā, Eiropas Savienība iestājās par to, lai sāktu PVO procesu ceļā uz jaunu pamatkonvenciju par gatavību pandēmijām un reaģēšanu uz tām. Dažus mēnešus vēlāk, īpašajā Pasaules Veselības asamblejas sesijā, kas notika 2021. gada 29. novembrī–1. decembrī, PVO dalībvalstis vienprātīgi vienojās sākt 2022. gadā sarunas par starptautisku nolīgumu vai citu starptautisku instrumentu attiecībā uz pandēmiju novēršanu, gatavību pandēmijām un reaģēšanu uz tām. Tas ir ārkārtīgi svarīgi, lai izkļūtu no pašreizējās krīzes ar spēcīgāku globālo veselības struktūru, kas spēj novērst, pārvaldīt un būtiski samazināt nākamo pandēmiju ietekmi. ES līdzdalība sarunu procesā ir ļoti būtiska. Svarīgam elementam darbā pie šā globālā starpvaldību procesa ir jābūt pārredzamības stiprināšanai. V. SECINĀJUMS Eiropas Savienība atkal saskaras ar Covid-19 izraisītu nopietnu apdraudējumu, jo vienlaikus konstatējams gan inficēšanās gadījumu skaita pieaugums, gan omikron variants. Tas atkal ir globāls apdraudējums, kura novēršanai ir vajadzīga rīcība globālā mērogā. Šā apdraudējuma apkarošanā pieredze, kas gūta pēdējo divu gadu laikā, ir skaidra, proti, koordinēta ES un tās dalībvalstu pieeja – neatkarīgi no politikas jomas – ir devusi labākus rezultātus nekā nekoordinēta pieeja, un novēlota rīcība palielina risku. Pateicoties kopīgai pieejai attiecībā uz vakcīnu ražošanu, izstrādi un iepirkumu, visīsākajā iespējamajā laikā un vajadzīgajā apmērā tika radītas drošas un efektīvas vakcīnas. Minētā pieeja tagad nozīmē to, ka nav šķēršļu straujai balstvakcinācijas izvēršanai, un minēto pieeju patlaban arī piemēro, lai nodrošinātu laicīgu un vienlīdzīgu piekļuvi terapijas līdzekļiem. Visas ar veselības savienību saistītās priekšlikumu paketes pieņemšana un HERA darbības uzsākšana pilnā apmērā vēl vairāk konsolidēs šo pieeju, uzlabojot sagatavotību un strukturālo noturību. Pateicoties koordinētai pieejai attiecībā uz ES digitālo Covid sertifikātu, ir radīts ļoti būtisks instruments, kas palīdzēja no jauna atvērt Eiropu un ko pastāvīgi izmanto visā Eiropas Savienībā. Eiropas komanda turpina uzņemties vadību pasaules mēroga cīņā pret pandēmiju, kā arī centienos uzlabot globālo drošību nākotnē. Visi šie pasākumi ir padarījuši Eiropas Savienību aizvien spēcīgāku, lai tiktu galā ar pandēmiju un palīdzētu panākt ekonomikas atveseļošanu, savukārt ES rīcība palīdz valstu veselības aprūpes sistēmām tikt galā ar milzīgo spiedienu, ar kuru tās saskaras. Tagad mums ātri jāīsteno šie principi, jo Eiropas Savienība saskaras ar divkāršu izaicinājumu – strauji pieaugošu inficēšanās gadījumu skaitu un omikron varianta radīto apdraudējumu. Eiropas Savienībai un dalībvalstīm jāapliecina mūsu gatavība ātri reaģēt un jārīkojas, lai cīnītos pret vīrusa izplatīšanos un turpinātu īstenot iedarbīgus un ilgtspējīgus ilgtermiņa pasākumus šā apdraudējuma novēršanai. Tādēļ ir apņēmīgi un steidzami jāreaģē, proti: ·Eiropas Savienībai un dalībvalstīm būtu jāapņemas īstenot vienotu stratēģiju, lai ierobežotu omikron varianta izplatīšanos, katru dienu pārskatot būtiskos ceļošanas ierobežojumus un nodrošinot gatavību veikt visas vajadzīgās kontroles; ·dalībvalstīm būtu jārīko jauna kampaņa, lai uzrunātu nevakcinētos cilvēkus visās atbilstīgajās vecuma grupās, īstenojot mērķtiecīgas valsts mēroga stratēģijas vakcīnneizlēmības novēršanai; ·dalībvalstīm būtu ātri jāizvērš balstvakcinācija (sākot ar visneaizsargātākajām iedzīvotāju grupām), lai saglabātu augstu aizsardzības līmeni pret vīrusu un omikron variantu; ·ES aģentūrām būtu jānodrošina, ka ātri ir pieejami vajadzīgie zinātniskie norādījumi; ·Komisija pastiprinās centienus, lai ražotu, apstiprinātu un kopīgi iepirktu Covid-19 terapijas līdzekļus; ·Eiropas Parlamentam un Padomei steidzami būtu jāpieņem visa ar Eiropas veselības savienību saistīto priekšlikumu pakete, savukārt Padomei – regula par HERA darbību krīzes apstākļos;