KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EUROZONAS 2014. GADA BUDŽETA PLĀNA PROJEKTI – BUDŽETA SITUĀCIJAS UN PERSPEKTĪVU VISPĀRĪGAIS NOVĒRTĒJUMS /* COM/2013/0900 final */





Kopsavilkums Reaģējot uz krīzes radītajām fiskālajām problēmām un ievērojot pastiprināto ekonomikas pārvaldības pieeju, Komisija un dalībvalstis īsteno diferencētu fiskālo stratēģiju, ņemot vērā konkrēto valstu problēmas. Šoruden eurozonas dalībvalstis pirmo reizi Komisijai iesniedza savus budžeta plāna projektus, lai saņemtu atzinumu par to, vai nākamā gada budžeta plāni atbilst valsts saistībām saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu (SIP). Visas eurozonas dalībvalstis, kurām nepiemēro makroekonomikas korekciju programmu, iesniedza savus 2014. gada budžeta plāna projektus līdz noteiktajam termiņam, kas bija 15. oktobris. Komisija šos plānus ir izvērtējusi, un par katru plānu sniedz dalībvalstīm savu atzinumu. Patīkami konstatēt, ka neviens budžeta plāna projekts nebija tāds, kas nopietni neatbilstu SIP prasībām, un tādējādi nav nepieciešams pieprasīt pārskatītus budžeta plānus. Tomēr vairākos gadījumos Komisijai ir bijuši iemesli izteikt nopietnu kritiku, un tā aicina attiecīgās dalībvalstis ņemt tās atzinumus vērā 2014. gada galīgo budžetu sagatavošanā. Komisijas izdarītie secinājumi ir šādi: 1. Divu valstu (Igaunijas un Vācijas) budžeta plāna projekti ir atzīti par atbilstīgiem SIP noteikumiem. 2. Triju valstu (Francijas, Nīderlandes un Slovēnijas) budžeta plāna projekti ir atzīti par atbilstīgiem, taču tajos nav nekādu rezervju iespējamām novirzēm – tās apdraudētu pārmērīgā budžeta deficīta novēršanu. Komisija aicina iestādes stingri īstenot budžetu. 3. Triju valstu (Beļģijas, Austrijas, Slovākijas) budžeta plāna projekti ir atzīti par visumā atbilstīgiem. Šīs valstis iekļaujas termiņā, lai līdz 2013. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu, taču to plāni varētu izraisīt zināmas novirzes no budžeta vidēja termiņa mērķa (VTM) sasniegšanai vajadzīgajām korekcijām. Komisija aicina iestādes valsts budžeta procedūrā nodrošināt pilnīgu atbilstību SIP. 4. Piecu valstu (Spānijas, Itālijas, Luksemburgas, Maltas, Somijas) budžeta plāna projektos konstatēti neatbilstības riski. Spānijas un Maltas plāni rada riskus attiecībā uz PBDNP ieteikumu ievērošanu. Attiecībā uz Itāliju ir risks, ka, vadoties pēc pašreizējiem plāniem, 2014. gadā tiks pārkāpts parāda samazināšanas noteikums. Attiecībā uz Luksemburgu un Somiju ir risks, ka radīsies ievērojamas novirzes no budžeta vidēja termiņa mērķa sasniegšanai vajadzīgajām korekcijām. Komisija aicina iestādes valsts budžeta procedūrā veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu 2014. gada budžeta pilnīgu atbilstību SIP un jo īpaši novērstu novērtējumā apzinātos riskus. 5. Paredzams, ka eurozonā kopumā valsts parāda līmenis stabilizēsies. Vērienīgie konsolidācijas pasākumi, kas tika īstenoti iepriekšējos gados, tagad sāk nest augļus. Ņemot vērā pamazām vērojamo atveseļošanos, sagaidāms, ka budžeta nominālās bilances vidējais rādītājs atgriezīsies līmenī, kas ir zem 3 % no IKP. Valstis, kurām ir lielākās fiskālās problēmas, plāno īstenot vērienīgākos konsolidācijas pasākumus, kuriem raksturīga zināma diferenciācijas pakāpe atkarībā no fiskālajām iespējām. Tomēr tikai divas dalībvalstis ir sasniegušas savu VTM, kas nozīmē, ka vajadzīga papildu konsolidācija. 6. Saskaņā ar iesniegtajiem plāniem kopējais fiskālās konsolidācijas apjoms, ko nosaka kā cikliski koriģētās budžeta bilances izmaiņas, atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, nākamgad atbilstu 0,25 % no IKP. Fiskālās konsolidācijas zemais līmenis var radīt iespaidu, ka atbildes reakcija uz eurozonas fiskālajām problēmām kopumā nav pietiekama, tomēr iespējams, ka strukturālā bilance pārāk zemu atspoguļo attiecīgo fiskālo pasākumu kopumu, ņemot vērā, ka ekonomikas izaugsmes ietekme uz ieņēmumiem ir mazāka nekā normālā scenārijā un potenciālās izlaides izaugsme vidēja termiņa perspektīvā ir pieticīga. 7. Ir nepieciešams turpināt strukturālās reformas, lai stiprinātu noturīgas izaugsmes pamatus. Dalībvalstīm savas publisko finanšu stabilitātes nodrošināšanas stratēģijas būtu jābalsta uz strukturālām reformām. Piecas no eurozonas valstīm, kuras 2013. gada sākumā saņēma pārskatītus PBDNP ieteikumus, iesniedza ekonomiskās partnerības programmas (EPP), kurās izklāstītas šo valstu strukturālās reformas fiskālajā jomā, kurām būtu jāsekmē budžeta deficīta noturīga novēršana. Kopumā EPP uzrāda virzību saistībā ar valstu fiskālo režīmu uzlabošanos, nevienādus rezultātus attiecībā uz nodokļu reformu un ievērojamas pensiju un veselības aprūpes sistēmu reformas, kaut arī ne visās valstīs. 8. Budžeta plānos joprojām nav pievērsta pietiekama uzmanība fiskālās konsolidācijas struktūrai. Jo īpaši jāatzīmē iepriekšējos gados vispārēji novērotā valsts kapitālizdevumu sarukuma tendence, kas gan mazinās, taču netiek apvērsta. Uzmanības pievēršana izdevumu iegrožošanai ir būtisks elements pienācīgi izstrādātās konsolidācijas stratēģijās, īpaši tad, ja valsts sektors ir salīdzinoši liels. Tomēr virzībai uz stabilām publiskajām finansēm būtu jābalstās uz izaugsmi veicinošiem fiskālajiem pasākumiem. Saturs I. Ievads. 5 II. Vispārīgs pārskats par budžeta plāna projektiem.. 6 III. Galvenie vispārīgie konstatējumi 9 2. tabula. 2013. un 2014. gada ekonomikas un budžeta agregātu (EZ–13) pārskata tabula. 9 I. Ievads Pēdējos gados ir veikti ievērojami ES ekonomikas pārvaldības uzlabojumi, kā rezultātā Eiropā tagad ir ieviests saskanīgs budžeta politikas ikgadējais cikls, kas ietver papildu elementus attiecībā uz eurozonu. Šā cikla pirmajā pusē, pavasarī, eurozonas dalībvalstis Eiropas pusgada ietvaros savās stabilitātes programmās formulē vidēja termiņa fiskālo politiku, ko Komisija izvērtē, ievērojot Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Pamatojoties uz Komisijas ieteikumiem, Padome dalībvalstīm adresē ieteikumus par fiskālo politiku un strukturālajām reformām. Gada otrajā pusē no dalībvalstīm tiek sagaidīts, ka tās īsteno kopīgi saskaņoto politiku. Lai nodrošinātu ekonomiskās un monetārās savienības pienācīgu darbību, eurozonas dalībvalstis šoruden pirmo reizi Komisijai un Eurogrupai iesniedza savus nākamā gada budžeta plāna projektus (BPP). Šajos plānos sniedz kopsavilkumu par budžeta projektiem, kurus valdības iesniegušas valstu parlamentiem. Ievērojot kopīgo termiņu, trīspadsmit eurozonas dalībvalstis līdz 15. oktobrim iesniedza Komisijai savus budžeta plāna projektus[1]. Tām četrām eurozonas valstīm, kurām piemēro makroekonomikas korekciju programmu, plāns nav jāiesniedz, jo minētā programma jau pati paredz ciešu fiskālo uzraudzību. Komisija par katru plānu sniedz atzinumu, kurā izvērtē, vai plāna saturs atbilst valsts saistībām saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu. Turklāt tā sniedz vispārīgu novērtējumu par visas eurozonas budžeta situāciju un perspektīvām. Šie atzinumi dod iespēju valstu parlamentiem budžeta procedūras gaitā saņemt neatkarīgas konsultācijas par politiku, reizē ievērojot to budžeta autonomiju, un tiem vajadzētu palīdzēt labāk izvērtēt budžeta projektu atbilstību attiecīgajām saistībām saskaņā ar kopīgajiem fiskālajiem noteikumiem. Dalībvalstu interesēs ir ņemt vērā šos atzinumus, jo pastiprinātais Stabilitātes un izaugsmes pakts kopš 2011. gada paredz stingrākas un agrākas sankcijas gadījumā, ja budžeta dinamika nozīmētu, ka tiek pārkāpti Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumi. Pastiprinātā ekonomikas pārvaldība tagad nodrošina vispusīgu instrumentu kopumu, lai ekonomikas un budžeta politiku varētu risināt kā vispārsvarīgu jautājumu, kā tas iecerēts Līgumā. Padome 2013. gada jūlijā aicināja Eurogrupu[2] pārraudzīt un koordinēt eurozonas dalībvalstu fiskālo politiku un kopīgo fiskālo nostāju visā eurozonā, lai nodrošinātu izaugsmi veicinošu un diferencētu fiskālo politiku. Tālab tā aicināja Eurogrupu apspriest Komisijas atzinumus par eurozonas katras dalībvalsts budžeta plānu projektiem un eurozonas budžeta situāciju un perspektīvām kopumā, pamatojoties uz Komisijas veikto budžeta plānu projektu un to savstarpējās mijiedarbības vispārējo izvērtējumu. Koordinācijai būtu jāpalīdz nodrošināt fiskālās konsolidācijas tempa diferencēšanu atbilstoši fiskālajai un ekonomiskajai situācijai eurozonas dalībvalstīs, definējot budžeta korekciju strukturālā izteiksmē saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu un ļaujot automātiskajiem stabilizatoriem darboties visā korekcijas gaitā, kā arī nodrošināt to, ka fiskālā konsolidācija, nolūkā nostiprināt fiskālās politikas ticamību vidējā termiņā, balstās arī uz vispārēju efektīvu un izaugsmi veicinošu izdevumu un ieņēmumu kopumu un pienācīgām strukturālām reformām, kas sekmē ekonomikas izaugsmes potenciālu. II. Vispārīgs pārskats par budžeta plāna projektiem Komisijas atzinumos par budžeta plāna projektiem galvenokārt tiek skatīta atbilstība Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem un uz to pamata pieņemtajiem ieteikumiem. Attiecībā uz dalībvalstīm, kurām piemēro PBDNP, Komisijas atzinumā ir vērtēts, vai pārmērīgā budžeta deficīta novēršana atbilst plānotajam. Attiecībā uz eurozonas dalībvalstīm, uz kurām attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, t. i., valstīm, kurām nepiemēro pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, tiek vērtēta virzība uz vidēja termiņa mērķi, skatot, vai tā atbilst SIP prasībām un konkrētajai valstij adresētajiem ieteikumiem, kas dalībvalstīm tika nosūtīti jūlijā. Novērtējums balstās uz Komisijas 2013. gada rudens prognozēm. 1. tabulā ir sniegts kopsavilkums par Komisijas 15. novembra atzinumos sniegto katras valsts BPP vērtējumu un par fiskālo reformu virzības novērtējumu. Komisija var pieprasīt iesniegt pārskatītu budžeta plāna projektu, ja tā konstatē, ka sākotnējā plānā ir sevišķi nopietna neatbilstība budžeta politikas saistībām, kas noteiktas SIP. Šāds gadījums būtu tad, ja budžeta plāna projekta īstenošana pakļautu riskam attiecīgās dalībvalsts finanšu stabilitāti, apdraudētu ekonomiskās un monetārās savienības pienācīgu darbību, vai tad, ja budžeta plāna īstenošana nepārprotami nozīmētu to, ka lielā mērā netiek ievēroti ieteikumi, ko Padome sniegusi saskaņā ar SIP. Komisijas novērtējumā nav konstatēts neviens budžeta plāna projekts, kas nopietni neatbilstu prasībām. Tomēr vairāki iesniegtie plāni raisa bažas. Lai būtu iespējams veikt salīdzinošu novērtējumu, budžeta plāna projekti ir iedalīti četrās vispārīgās kategorijās atkarībā no to vērtējuma (1. tabula). Šīs kategorijas ir šādas: Atbilstīgs – vadoties pēc Komisijas 2013. gada rudens prognozēm, attiecīgajam budžeta plānam nav nepieciešami nekādi pielāgojumi valsts budžeta procedūrā, lai tas atbilstu SIP noteikumiem. Atbilstīgs, bez rezerves – vadoties pēc Komisijas 2013. gada rudens prognozēm, attiecīgais BPP tik tikko nodrošinās atbilstību SIP prasībām. Kaut arī Komisija neaicina iestādes veikt papildu pasākumus valsts budžeta procedūrā, budžeta īstenošanai būtu jābūt striktai. Ja rastos kādas novirzes no plāna, ir risks, ka attiecīgā dalībvalsts neatbildīs SIP noteikumiem. Visumā atbilstīgs – šajā kategorijā ir dalībvalstis, kuras, vadoties pēc Komisijas 2013. gada rudens prognozēm, nenodrošina SIP prasītās korekcijas virzībā uz savu VTM. Ja nākamajos gados šī situācija turpināsies, ir iespējams, ka attiecīgajai dalībvalstij saskaņā ar preventīvo daļu tiks piemērota procedūra saistībā ar ievērojamām novirzēm. Tāpēc Komisija aicina iestādes valsts budžeta procedūras ietvaros veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 2014. gada budžets pilnībā atbilst SIP. Ar neatbilstības risku – vadoties pēc Komisijas 2013. gada rudens prognozēm, attiecīgais BPP, visticamāk, nenodrošinās atbilstību SIP prasībām. Tāpēc Komisija aicina iestādes valsts budžeta procedūras ietvaros veikt nepieciešamos pasākumus, lai novērstu riskus, kurus Komisija apzinājusi budžeta plāna projekta novērtējumā, un lai nodrošinātu, ka 2014. gada budžets atbilst SIP. 1. tabula. Pārskats par Komisijas individuālajiem atzinumiem par budžeta plāna projektiem Valsts || Budžeta plāna projekta vispārīgā atbilstība Stabilitātes un izaugsmes paktam || Vispārīgā atbilstība 2013. gada KVAI ierosinātajām strukturālajām reformām fiskālajā jomā Vispārīgais secinājums, balstoties uz Komisijas 2013. gada rudens prognozēm || Atbilstība pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrai 2013./2014. g. || Atbilstība preventīvās daļas prasībām 2014. g. || Vispārīgais secinājums par virzību fiskālās jomas strukturālo reformu īstenošanā || Kopš 2013. gada jūnija panāktā virzība konkrētu reformu īstenošanā saskaņā ar fiskālo KVAI strukturālo daļu BE || Visumā atbilstīgs || Pārmērīgā budžeta deficīta noturīga novēršana 2013. g. || Zināmas novirzes no korekciju plāna virzībā uz VTM || Ierobežota virzība || Ierobežoti pasākumi: skaidras koordinācijas vienošanās starp federālo līmeni un apakšlīmeņiem DE || Atbilstīgs || nepiemēro || VTM pārsniegts || Virzības nav || Nav nekādu pasākumu saistībā ar fiskālo KVAI strukturālo daļu EE || Atbilstīgs || nepiemēro || Atbilst VTM || Zināma virzība || Panākta virzība: budžeta līdzsvara noteikums. Ierobežoti pasākumi: daudzgadu izdevumu noteikumi un robežlielumi. ES || Ar neatbilstības risku || Fiskālā konsolidācija atbilstīga 2013. g., bet apdraudēta 2014. g. || nepiemēro || Zināma virzība* || Panākta virzība: neatkarīga fiskālā institūcija; publiskā sektora parādi; indeksācijas shēmas; pensiju sistēma; valsts pārvaldes reforma; veselības aprūpes izdevumi. Ierobežoti pasākumi: visaptverošs izdevumu pārskats; nodokļu sistēmas reforma. FR || Atbilstīgs, bez rezerves || Fiskālā konsolidācija atbilstīga 2013. un 2014. g. || nepiemēro || Ierobežota virzība* || Panākta virzība: pensiju sistēma. Ierobežoti pasākumi: izdevumu pārskats; nodokļu sistēma; decentralizācija. IT || Ar neatbilstības risku || nepiemēro || Atbilstība parāda kritērijam 2013. g., bet apdraudēta 2014. g. || Ierobežota virzība || Ierobežoti pasākumi: publiskā sektora izdevumi; nodokļu politika LU || Ar neatbilstības risku || nepiemēro || Ievērojamas novirzes no VTM || Zināma virzība || Panākta virzība: vidēja termiņa budžeta struktūra MT || Ar neatbilstības risku || Nominālā mērķa sasniegšana 2013. g., fiskālā konsolidācija apdraudēta 2013. un 2014. g. || nepiemēro || Ierobežota virzība* || Panākta virzība: fiskālais režīms; valsts pārvaldes efektivitāte (saglabājas pieņemšanas un īstenošanas riski); veselības aprūpe (nepietiekama informācija). Ierobežoti pasākumi: pensiju sistēma. NL || Atbilstīgs, bez rezerves || Fiskālā konsolidācija atbilstīga 2013. un 2014. g. || nepiemēro || Zināma virzība* || Panākta virzība: fiskālais režīms; mājokļu tirgus (iepriekšējo reformu īstenošana). Ierobežoti pasākumi: pensiju sistēma; nodokļu atlaides un atbrīvojumi. AT || Visumā atbilstīgs || Pārmērīgā budžeta deficīta noturīga novēršana 2013. g. || Zināmas novirzes no korekciju plāna virzībā uz VTM || Zināma virzība || Panākta virzība: pensiju sistēma; darba tirgus. Ierobežoti pasākumi: pensiju pabalstu sasaiste ar paredzamā mūža ilguma izmaiņām; pensionēšanās vecuma saskaņošana. SI || Atbilstīgs, bez rezerves || Fiskālā konsolidācija atbilstīga 2013. un 2014. g. || nepiemēro || Ierobežota virzība* || Panākta virzība: nodokļu sistēma; fiskālais režīms; ilgstošā aprūpe. Ierobežoti pasākumi: pensiju sistēma. SK || Visumā atbilstīgs || Deficīta noturīga novēršana apdraudēta 2014. g. – fiskālā konsolidācija atbilstīga || Zināmas novirzes no korekciju plāna virzībā uz VTM || Ierobežota virzība || Panākta virzība: nodokļu sistēma (iekasēšana). Ierobežoti pasākumi: pensiju sistēma; nodokļu politika; veselības aprūpe; budžeta noteikumi. FI || Ar neatbilstības risku || nepiemēro || Ievērojamas novirzes no korekciju plāna virzībā uz VTM, 60 % robežlieluma pārkāpšana 2014. g. || Zināma virzība || Panākta virzība: publiskā sektora efektivitāte; pašvaldību finanses; pensiju reforma Apzīmējumi: nepiemēro – uz attiecīgo valsti neattiecas. * Šī dalībvalsts ir iesniegusi ekonomiskās partnerības programmu. III. Galvenie vispārīgie konstatējumi Trīspadsmit eurozonas dalībvalstīs, kuras iesniedza budžeta plāna projektu (EZ–13), publisko finanšu situācija kopumā ir uzlabojusies (2. tabula). Saskaņā ar valstu plāniem paredzams, ka kopējais nominālais budžeta deficīts šogad samazināsies par 0,7 procentpunktiem, sasniedzot 2,7 % no IKP. Tā būs pirmā reize kopš 2008. gada, kad tas nokritīsies zem robežlieluma, kas ir 3 % no IKP. Šis rezultāts izriet no EZ–13 strukturālās budžeta pozīcijas pastāvīgas uzlabošanās kopš 2011. gada, un šogad, vadoties pēc BPP, kopējā strukturālā bilance uzlabosies vēl par 0,7 procentpunktiem. Savukārt parāda attiecība pret IKP EZ–13 šogad turpinās palielināties, lai arī lēnāk nekā līdz šim, un 2013. gadā sasniegs 93 %. No BPP[3] izriet, ka valsts parāda līmenis, izteikts procentos no IKP, 2014. gadā beidzot stabilizēsies, kaut arī nākamgad paredzama ierobežota konsolidācija. Saskaņā ar BPP pamatā esošajiem makroekonomikas scenārijiem 2014. gadā gaidāma izaugsmes atgriešanās, kas saskan arī ar Komisijas rudens prognozēm. Plānots, ka vidējais nominālais budžeta deficīts 2014. gadā EZ–13 sasniegs 2,3 % no IKP (par 0,4 procentpunktiem mazāk nekā 2013. g.) – rādītāji ir diapazonā no neliela pārpalikuma Vācijā līdz deficītam, kas Francijā būtu 3,6 %, Spānijā – 5,8 % un Slovēnijā – 6,7 %[4]. Galvenokārt jāuzsver, ka 2014. gadā EZ–13 ir gaidāma parāda attiecības pret IKP stabilizēšanās aptuveni 93 % apmērā no IKP[5]5 – attiecība ir diapazonā no 132,7 % Itālijā, kurai seko Beļģija (100,2 %) un Spānija (98,9 %), līdz tik zemiem rādītājiem kā 26,1 % Luksemburgā un 10 % Igaunijā. 2. tabula. 2013. un 2014. gada ekonomikas un budžeta agregātu (EZ–13) pārskata tabula || 2013 || 2014 Stabilitātes programmas || Budžeta plāna projekti || Komisijas 2013. g. rudens prognozes || Stabilitātes programmas || Budžeta plāna projekti || Komisijas 2013. g. rudens prognozes Reālā IKP pieaugums (izmaiņas %) || -0,2 || -0.4 || -0.3 || 1,3 || 1,2 || 1,1 Nominālais deficīts (% no IKP) || -2,7 || -2,7 || -2,8 || -1,9 || -2,3 || -2,5 ∆ Strukturālā bilance (p.p. no IKP) || 0,8 || 0,7 || 0,6 || 0,5 || 0,3 || 0,2 Parāds (% no IKP) || 92,2 || 93,0 || 92,9 || 91,8 || 93,0 || 93,5 Izdevumu attiecība (% no IKP) || 50,4 || 50,0 || 49,8 || 49,1 || 49,5 || 49,6 Ieņēmumu attiecība (% no IKP) || 47,7 || 47,2 || 47,1 || 47,1 || 47,2 || 47,1 BPP norādītā strukturālā konsolidācija – izteikta kā strukturālās bilances pozitīvās izmaiņas – 2014. gadam ir 0,3 procentpunktu apmērā no IKP. Tas ir mazāk, nekā dalībvalstis bija paredzējušas savās stabilitātes programmās[6]. Tā kā vienpadsmit no attiecīgajām trīspadsmit valstīm ir piemērojama pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra vai arī vēl nav sasniegts VTM[7], var rasties iespaids, ka atbildes reakcija uz eurozonas fiskālajām problēmām kopumā nav pietiekama. Tomēr šis secinājums ir nosacīts, jo strukturālā bilance var pārāk zemu atspoguļot attiecīgos fiskālos pasākumus, ņemot vērā, ka ekonomikas izaugsmes ietekme uz ieņēmumiem ir mazāka nekā normālā scenārijā un potenciālās izlaides izaugsme vidēja termiņa perspektīvā ir pieticīga. Minētā kopējā rādītāja (0,3 procentpunkti) ietvaros valstis, kurām ir lielākās fiskālās problēmas – deficīts pārsniedz 3 % no IKP un parāda līmenis krietni pārsniedz 60 % –, plāno īstenot vērienīgākos konsolidācijas pasākumus, kuriem raksturīga zināma diferenciācijas pakāpe. Kopējais korekciju līmenis liecina par visumā neitrālu fiskālo nostāju, kam vajadzētu sekmēt atveseļošanos. BPP analīze liecina, ka konsolidācijas plānos nav pievērsta pietiekama uzmanība konsolidācijas pasākumu struktūrai – būtu jābūt iespējai uzsvaru pārlikt uz izaugsmi vairāk veicinošiem fiskālajiem pasākumiem. Piecas no eurozonas valstīm, kuras 2013. gada sākumā saņēma pārskatītus PBDNP ieteikumus (Spānija, Francija, Nīderlande, Malta un Slovēnija), iesniedza ekonomiskās partnerības programmas, kurās izklāstītas šo valstu plānotās strukturālās reformas fiskālajā jomā, lai sekmētu budžeta deficīta noturīgu novēršanu. Programmas ir galvenokārt vērstas uz fiskālajām reformām. Kopumā EPP uzrāda virzību saistībā ar valstu fiskālo režīmu uzlabošanos, nevienādus rezultātus attiecībā uz nodokļu reformu un ievērojamas pensiju un veselības aprūpes sistēmu reformas, kaut arī ne visās valstīs. III pielikumā ir sniegts pārskats par šīm programmām. Vērtējot nākamā gada pieticīgo korekciju sastāvu, EZ–13 BPP uzrāda izdevumu attiecības pret IKP samazināšanos 2014. gadā, savukārt ieņēmumu attiecībai pret IKP, kas kopš 2010. gada bija pastāvīgi palielinājusies, vajadzētu stabilizēties. Līdzīgi arī attiecībā uz nodokļu attiecību pret IKP 2014. gadā ir paredzama stabilizēšanās pēc pastāvīga pieauguma pēdējo triju gadu laikā. Informācija par BPP iekļautajiem pasākumiem liecina, ka izdevumu sastāvā plānotās izmaiņas salīdzinājumā ar 2013. gadu kopumā ir visai nelielas[8]. Konkrētāk, BPP ir paredzēti nelieli izdevumu samazinājumi darbinieku atalgojumam (–0,2 % no IKP), sociālajiem maksājumiem, starppatēriņam un kapitālizdevumiem (–0,1 % katrā pozīcijā), savukārt subsīdiju izdevumi saglabāsies iepriekšējā apmērā un procentu izdevumi nedaudz palielināsies (par 0,1 %). Lielākie kapitālizdevumu samazinājumi plānoti Igaunijā, Slovākijā un Francijā. Tas, ka jau piekto gadu pēc kārtas ir paredzēts kapitālizdevumu samazinājums gan minētajās valstīs, gan – kaut arī niecīgā apmērā – eurozonā kopumā, var nonākt pretrunā mērķim pāriet uz tādu publisko izdevumu struktūru, kas vairāk sekmē izaugsmi. BPP iekļautajiem nodokļu jomas pasākumiem vajadzētu radīt nelielas izmaiņas EZ–13 nodokļu struktūrā. Konkrētāk, vajadzētu palielināties netiešo nodokļu ieņēmumiem, bet tiešo nodokļu ieņēmumiem prognozēts samazinājums, ņemot vērā kapitāla nodokļu ieņēmumu krišanos. Savukārt sociālo iemaksu apmēram attiecībā pret IKP vajadzētu saglabāties iepriekšējā līmenī. Šīs ieņēmumu sastāva ierobežotās izmaiņas, ko daļēji nosaka nodokļu reformu īstenošana dažās dalībvalstīs (piemēram, Francijā, Nīderlandē, Slovēnijā), var tikt uzskatītas par izaugsmi vairāk veicinošām, jo paredzams, ka netiešie nodokļi, kurus galvenokārt iekasē no patēriņa, 2014. gadā palielināsies, savukārt darbaspēkam un kapitālam piemērojamie nodokļi, kas ir kropļojošāki, nedaudz samazināsies. Salīdzinot EZ–13 BPP 2014. gadam ar Komisijas rudens prognozēm nākamajam gadam, ir iespējams izvērtēt potenciālos riskus, kas var apdraudēt dalībvalstu fiskālo plānu īstenošanu. EZ–13 kopējo rādītāju līmenī budžeta plāna projekti visumā saskan ar Komisijas prognozēm – kopējie rādītāji atšķiras par 0,2 procentpunktiem no IKP[9]. Tomēr, vērtējot valstu līmenī, BPP un Komisijas prognozētā budžeta nominālā deficīta atšķirības ir lielākas, ko nosaka katrai valstij specifiski iemesli. Visuzkrītošākā atšķirība ir attiecībā uz Maltu, kuras budžeta nominālā deficīta mērķis 2014. gadam ir par 1,3 procentpunktiem mazāks nekā Komisijas prognozētais, un tai seko Beļģija un Luksemburga (0,5 procentpunkti) un Austrija, Slovēnija, Slovākija un Somija (0,4 procentpunkti). Attiecībā uz Maltu un Slovākiju galvenais iemesls ir prognozētās strukturālās bilances atšķirības. Savukārt Igaunija ir vienīgā EZ–13 dalībvalsts, attiecībā uz kuru Komisijas prognozes par 2014. gada budžeta deficītu ir zemākas nekā pašas valsts BPP norādītie skaitļi (attiecīgi –0,1 % un –0,4 %), bet Nīderlandes gadījumā prognozes sakrīt. [1] Šī jaunā prasību procedūra ir izklāstīta Regulā (ES) Nr. 473/2013 par kopīgiem noteikumiem budžeta plānu projektu uzraudzībai un novērtēšanai un pārmērīga budžeta deficīta novēršanai eurozonas dalībvalstīs. Tā ir viena no divām tā dēvētās “divpakas” regulām, kuras stājās spēkā 2013. gada maijā. [2] Padomes 2013. gada 9. jūlija Ieteikums par ekonomikas politikas vispārējo pamatnostādņu īstenošanu dalībvalstīs, kuru valūta ir euro (OV C 217, 30.7.2013., 97. lpp.). [3] Attiecībā uz šiem vispārīgajiem secinājumiem jāņem vērā trīs atrunas. Pirmkārt, tie atspoguļo tikai trīspadsmit (EZ–13), nevis visu septiņpadsmit eurozonas valstu plānus. Uz Grieķiju, Īriju, Portugāli un Kipru neattiecas prasība iesniegt BPP, ņemot vērā to makroekonomiskās palīdzības programmas. Otrkārt, Vācija, Austrija un Luksemburga (kuru kopējais IKP ir 34 % no EZ–13 IKP) savus plānus iesniedza, pamatojoties uz nemainīgas politikas scenāriju, ņemot vērā valsts līmeņa vēlēšanas. Attiecībā uz šīm trim valstīm BPP neļauj nepārprotami spriest par šo valdību politikas iecerēm. Visbeidzot, šā dokumenta pamatā izmantotie vidējie rādītāji balstās uz ievērojami atšķirīgiem valstu rādītājiem, un šīs atšķirības ne vienmēr ir atsevišķi izceltas. [4] Skatīt A1. tabulu IV pielikumā. 5 Skatīt A3. tabulu IV pielikumā. II pielikumā ir sniegta jutīguma analīze. [6] Konsekvence starp stabilitātes programmās izklāstītajiem budžeta vidēja termiņa plāniem un fiskālās politikas lēmumiem, kas par 2014. gadu ietverti BPP, ir fiskālās politikas stabilitātes un paredzamības nepieciešams priekšnosacījums. Šajā ziņā salīdzinājums starp EZ–13 BPP un stabilitātes programmās norādītajiem fiskālajiem mērķiem rāda, ka pastāv konsekvence starp dalībvalstu vidēja termiņa mērķiem un gada budžetiem. Tomēr jāpatur prātā, ka dažām dalībvalstīm (EZ–13 valstu vidū runa ir par Beļģiju, Spāniju, Franciju, Maltu, Nīderlandi un Slovēniju), kurām jūnijā pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros tika adresēti jauni ieteikumi, vajadzēja attiecīgi atjaunināt savus fiskālos plānus. [7] Budžeta vidēja termiņa mērķis (VTM) ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas stūrakmens. [8] Skatīt A1.grafiku IV pielikumā. [9] Skatīt A3. un A4. grafiku IV pielikumā. I PIELIKUMS. Eiropas ekonomikas 2013. gada rudens prognožu pamatā esošā metodika un pieņēmumi Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 473/2013 7. panta 4. punktu “Metodiku [..] un pieņēmumus Komisijas dienestu jaunākajās ekonomikas prognozēs par katru dalībvalsti, tostarp aplēses par kopējo budžeta pasākumu ietekmi uz ekonomikas izaugsmi, pievieno vispārējā izvērtējuma pielikumā”. Eiropas ekonomikas prognožu sagatavošanu nodrošina Komisijas dienesti, rīkojoties neatkarīgi. Komisijas 2013. gada rudens prognožu pamatā esošie pieņēmumi ir skaidroti pašā prognožu dokumentā[1]. Budžeta dati par laikposmu līdz 2012. gadam balstās uz datiem, ko dalībvalstis Komisijai paziņoja 1. oktobrī un Eurostat apstiprināja 2013. gada 21. oktobrī. Eurostat izteica atrunu par Austrijas paziņoto datu kvalitāti, ņemot vērā, ka nav skaidrs, kāda statistiskā ietekme būs Federālā revīzijas biroja 2013. gada 9. oktobrī publicētā ziņojuma secinājumiem par Zalcburgas federālo zemi. Ziņojumā bija norādīts uz nepilnībām attiecībā uz Zalcburgas federālās zemes publisko finanšu uzskaites finanšu pārvaldību un pilnīgumu. Pašlaik Austrijas statistikas iestāde sadarbībā ar Eurostat izskata, kāda ir šīs revīzijas statistiskā ietekme uz PBDNP datiem, lai noskaidrotu konkrēto ietekmi uz 2012. gadu, kā arī iepriekšējiem gadiem. Iespējams, ka tas nozīmēs valsts parāda rādītāja palielināšanu līdz pat pusprocenta apmērā no IKP, kā arī nelielas valsts budžeta deficīta korekcijas, pamatojoties uz apstiprināšanas brīdī pieejamo informāciju. Prognožu sagatavošanas nolūkos finanšu stabilitātes veicināšanas pasākumi ir iegrāmatoti saskaņā ar Eurostat 2009. gada 15. jūlija lēmumu[2]. Ja vien attiecīgā dalībvalsts nav uzrādījusi citādi, kapitāla iepludināšana, par kuru ir pietiekami sīkas ziņas, prognozē ir ņemta vērā kā finanšu darījums, tas ir, palielinot parādu, nevis deficītu. Valsts izdevumos nav iekļautas valsts garantijas par banku saistībām un noguldījumiem, ja vien līdz prognožu finalizēšanas brīdim nav kļuvis zināms, ka šie instrumenti ir izmantoti. Tomēr jāatzīmē, ka valsts vai citu valsts sektorā klasificētu struktūru aizdevumi bankām parasti tiek pieskaitīti valsts parādam. Par 2014. gadu ir ņemti vērā pieņemtie vai valstu parlamentiem iesniegtie budžeti un visi pārējie pasākumi, par kuriem ir pietiekama informācija. Konkrētāk, šajās prognozēs ir atspoguļota visa informācija, kas iekļauta līdz 15. oktobrim iesniegtajos BPP. Par 2015. gadu prognozēm izmantots nemainīgas politikas pieņēmums, kas nozīmē ieņēmumu un izdevumu tendenču ekstrapolāciju, un ir iekļauti pasākumi, par kuriem ir pietiekama informācija. Vispārējās valdības bilances, ko izmanto pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūrā, var nedaudz atšķirties no bilancēm, ko publicē nacionālajos kontos. Šo starpību rada norēķini saistībā ar mijmaiņas līgumiem (swaps) un regulētā tirgū netirgotiem procentu likmes nākotnes līgumiem (FRA). Saskaņā ar EKS ʼ95 (grozīta ar Regulu (EK) Nr. 2558/2001) plūsmas saistībā ar mijmaiņas un FRA līgumiem pieder pie finanšu darījumiem, tāpēc tās tiek izslēgtas no valsts bilances aprēķina. Savukārt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras vajadzībām šīs plūsmas uzskaita kā neto procentu izdevumus. Eiropas vispārējo valdību parāda prognozētie kopsavilkuma rādītāji par 2013.–2015. gadu ir publicēti nekonsolidētā veidā (t. i., bez korekcijām attiecībā uz starpvaldību aizdevumiem). Lai nodrošinātu laikrindu konsekvenci, arī vēsturiskie dati ir publicēti, balstoties uz to pašu pieeju. Par 2012. gadu tādējādi iegūtā parāda attiecība pret IKP eurozonā ir par 2,1 procentpunktu (1,5 procentpunktiem ES) lielāka nekā vispārējo valdību parāda konsolidētā attiecība, ko Eurostat publicēja savā 2013. gada 21. oktobra paziņojumā presei Nr. 152/2013. Vispārējās valdības parāda prognozes 2013.–2015. gadam par katru dalībvalsti ietver ietekmi, ko rada garantijas EFSI[3], divpusēji aizdevumi citām dalībvalstīm un dalība ESM kapitālā prognožu sagatavošanas datumā (ja ir apstiprinājums). Saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm 2014. gadā paredzētie budžeta pasākumi kopumā atbilst 0,25 % no IKP. Attiecīgā ietekme uz izaugsmi īstermiņā būtu mazāka nekā 0,25 % apmērā, t. i., atbilstīga kopumā neitrālai fiskālajai nostājai. Ir svarīgi šo aplēsi interpretēt piesardzīgi: ja netiks veikti nekādi pasākumi fiskālās nelīdzsvarotības novēršanai, var paaugstināties finanšu aktīvu riski, kas izraisītu lielākas starpības un aizdevumu likmes. Tādējādi nepastāv politikas izvēle veikt vai neveikt pasākumus; regulas mērķis ir izvērtēt BPP paredzēto pasākumu ietekmi. Līdz ar to pasākumi, kas pieņemti un stājušies spēkā pirms BPP sagatavošanas, novērtējumā nav iekļauti (kaut arī tie var ietekmēt prognozes); pieņemtie pasākumi ar ietekmi 2014. gadā kompensē arī esošos pasākumus ar vienreizēju ietekmi 2013. gadā – kura tad attiecīgi beidzas – un izdevumu pieauguma tendenci, kura, ja tā pārsniedz IKP vidēja termiņa pieaugumu, pati par sevi izraisa fiskālo ekspansiju. Komisijas aplēse par EZ–13 vienreizējo pasākumu kopējo ietekmi 2013. gadā ir 0,1 % no IKP un aplēse par EZ–13 izdevumu pieauguma tendenci politikas pasākumu neveikšanas gadījumā ir 0,3 % no IKP. II PIELIKUMS. Jutīguma analīze Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 473/2013 7. pantu “vispārējā izvērtējumā iekļauj jutīguma analīzi, kurā nosaka riskus publisko finanšu ilgtspējai ekonomikas, finanšu vai budžeta nelabvēlīgas attīstības gadījumā”. Tādējādi šajā pielikumā ir sniegta jutīguma analīze par valsts parāda attīstību iespējamo makroekonomikas satricinājumu gadījumā (kas ietekmētu izaugsmi un procentu likmes), pamatojoties uz stohastisko parāda prognožu rezultātiem[4]. Šī analīze dod iespēju izmērīt, kāda būtu izaugsmes negatīvo un pozitīvo risku ietekme uz valsts parāda dinamiku (ņemot vērā arī risku ietekmi uz budžeta bilances ciklisko komponentu ar automātisko stabilizatoru iedarbību), kā arī pozitīvu/negatīvu finanšu tirgu attīstības tendenču ietekmi, kas nozīmētu augstākas/zemākas aizdevumu izmaksas valdībām. Stohastiskajās prognozēs valsts parāda dinamikas analīzē tiek atspoguļota nākotnes makroekonomikas apstākļu nenoteiktība, pamatojoties uz noteiktu “centrālo” parāda prognožu scenāriju, kas ir attiecīgi Komisijas (EK) prognožu scenārijs (2013. gada rudens prognozes) un budžeta plāna projektu (BPP) prognožu scenārijs, kuri atspoguļoti abos turpmāk sniegtajos grafikos un raksturo rezultātus par EZ–13 valstīm[5] (abos gadījumos par gadiem pēc prognožu perioda tiek izmantots parastais nemainīgas politikas pieņēmums)[6]. Lai iegūtu turpmāk sniegtajos grafikos attēloto iespējamo parāda trajektoriju “konusu” (sadalījumu), centrālajā scenārijā pieņemtajiem makroekonomikas apstākļiem (valsts obligāciju īstermiņa un ilgtermiņa procentu likmes; izaugsmes rādītājs) piemēro satricinājumus. Šis konuss raksturo plašu iespējamo makroekonomikas apstākļu spektru – izaugsmes rādītājam un procentu likmēm piemēro 2000 dažādus satricinājumus. Satricinājumu apmērs un korelācija atspoguļo mainīgo lielumu vēsturiski novēroto uzvedību[7]. Modelētajā parāda dinamikā ir ņemts vērā tas, ka izaugsmes satricinājumi atgriezeniski ietekmē “budžeta satricinājumus” – budžeta bilances ciklisko komponentu ietekmē automātisko stabilizatoru iedarbība. Tādējādi turpmāk sniegtie vēdekļveida grafiki atspoguļo ar varbūtību aprēķiniem iegūto EZ–13 parāda dinamiku, ņemot vērā iespējamo izaugsmes un procentu likmju satricinājumu īstenošanos tādā apmērā un ar tādu korelācijas pakāpi, kāda novērota pagātnē. Vēdekļveida grafikos valsts parāda prognozētā trajektorija saskaņā ar centrālo scenāriju (kuram piemēro makroekonomikas satricinājumus) ir attēlota ar pārtrauktu līniju, savukārt parāda prognozētā trajektorija, kura sadala uz pusēm visu iespējamo trajektoriju kopumu, kas iegūts ar satricinājumu piemērošanu (mediāna), ir attēlota kā nepārtraukta melna līnija konusa vidū. Pats konuss aptver 80 % no visām iespējamām parāda trajektorijām, kas iegūtas, modelējot 2000 dažādus izaugsmes un procentu likmju satricinājumus (konusu norobežojošā augšējā un apakšējā līnija atbilst attiecīgi sadalījuma 10. un 90. procentīlei), tādējādi no iekrāsotā laukuma izslēdzot tās modelētās parāda trajektorijas (20 % no visām trajektorijām), kuras izriet no ekstrēmiem (mazāk iespējamiem) satricinājumiem, tātad notikumiem ar nelielu varbūtību. Dažādais konusa laukumu iekrāsojums atbilst atšķirīgām iespējamo parāda trajektoriju vispārējā sadalījuma daļām. Tumši zilais laukums (ko norobežo 40. un 60. procentīle) aptver 20 % no visām iespējamām parāda trajektorijām, kuras ir vistuvākās centrālajam scenārijam. Vēdekļveida grafiki, kas atspoguļo stohastiskās valsts parāda prognozes, pamatojoties uz Komisijas (EK) prognožu scenāriju un budžeta plāna projektu (BPP) prognožu scenāriju || Gan saskaņā ar EK, gan BPP prognožu scenāriju grafikos redzams, ka EZ–13 valstīs 2014. gadā ir 40 % iespēja, ka parāda attiecība pret IKP būs sliktāka par prognozēto, ja īstenojas nelabvēlīgi makroekonomikas satricinājumi[8]. Gan saskaņā ar EK, gan BPP scenāriju, ņemot vērā negatīvos un pozitīvos izaugsmes un finanšu tirgus apstākļu riskus, EZ–13 parāds 2014. gadā ar 80 % varbūtību būtu 91–95 % apmērā no IKP (konuss atspoguļo 80 % no visām modelēšanā iegūtajām iespējamām parāda trajektorijām). EK scenārijā salīdzinājumā ar BPP scenāriju 2014. gada parāda attiecības augšējā un apakšējā robeža ir nedaudz augstāka, ko izskaidro 0,5 procentpunktu atšķirība centrālajās prognozēs, kurām piemēroti satricinājumi (parāda attiecība ir attiecīgi 93,5 % EK scenārijā un 93,0 % BPP scenārijā). Pēc 2014. gada, kas ir pašreizējos BPP aplūkotais laika nogrieznis, modelēšanas rezultāti uzrāda starpības palielināšanos starp prognozētajām parāda attiecībām satricinājumu gadījumā saskaņā ar EK un BPP scenāriju. Vēdekļveida grafikos attēloto prognožu perioda beigās (2018. gadā) saskaņā ar ES scenāriju būtu 50 % varbūtība, ka parāda attiecība pārsniedz 90 % no IKP, un saskaņā ar BPP scenāriju – 50 % varbūtība, ka parāda attiecība pārsniedz 88 % no IKP. Šī atšķirība ir galvenokārt skaidrojama ar to, ka saskaņā ar BPP scenāriju pēdējā prognozētā strukturālā primārā bilance, kuras līmeni saglabā konstantu, ir ar lielāku pārpalikumu salīdzinājumā ar EK scenāriju, tādējādi modelētās parāda attiecības saskaņā ar BPP scenāriju pēc 2014. gada samazinās izteiktāk. III PIELIKUMS. Strukturālo reformu īstenošana – spēcīgāka izaugsme, vairāk darbvietu un stabilākas publiskās finanses Strukturālās reformas ir Eiropas Komisijas ekonomikas politikas ieteikumu centrālais elements. · Pirmkārt, to īstenošana ir nepieciešama, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību, kas ir gan Eiropas Savienības, gan dalībvalstu stratēģiskā prioritāte un ietilpst stratēģijā “Eiropa 2020”. Turklāt strukturālās neelastības mazināšana var mīkstināt ekonomikas korekciju ietekmi un veicināt resursu efektīvu pārdali, kas uzlabotu ražīguma un konkurētspējas izredzes. Šajā ziņā eurozonas dalībvalstis, īpaši neaizsargātākās, pēdējos gados ir īstenojušas plašu strukturālo reformu kopumu, lai novērstu iepriekš radušos nelīdzsvarotību un ievirzītu ekonomiku ilgtspējīgākas izaugsmes gultnē. Reformu dinamika ir jo īpaši izteikta tajās divās valstīs, par kurām makroekonomiskās nelīdzsvarotības procedūrā bija konstatēts, ka pastāv pārmērīga nelīdzsvarotība, t. i., Spānijā un Slovēnijā, kā arī programmas valstīs[9]. Spānijā līdzsvara atjaunošana virzās uz priekšu, un jaunākie dati liecina par ekonomikas un finanšu nozares stabilizēšanos, ko veicina ESM ietvaros stingri īstenotā 2012. gada finanšu iestāžu rekapitalizācijas programma. Šajā kontekstā ir manāmi paātrināta strukturālo nepilnību novēršanai paredzēto reformu gaita, kopumā ievērojot saistības Eiropas pusgada ietvaros. Pirmkārt, ir veikti nozīmīgi pasākumi, lai nodrošinātu pensiju sistēmas ilgtspēju ilgtermiņā, līdztekus turpinot veselības aprūpes izdevumu iegrožošanu. Otrkārt, ir paredzēts, ka 2014. gadā stāsies spēkā vairākas iniciatīvas ar mērķi uzlabot publisko izdevumu kvalitāti un valsts pārvaldes efektivitāti (piemēram, tiks samazināts indeksācijas klauzulu izmantojums publiskajā sektorā, samazinātas administratīvās formalitātes, izveidota neatkarīga fiskālā institūcija). Treškārt, turpinās darbs pie tā, lai modernizētu un nostiprinātu nodarbinātības dienestus un veicinātu aktīva darba tirgus politiku, kā arī tās sasaisti ar pasīvo politiku. Ceturtkārt, ir iesāktas vairākas iniciatīvas ar mērķi uzlabot uzņēmējdarbības vidi un veicināt asāku konkurenci starptautiski netirgojamo produktu sektorā: i) likums par tirgus garantiju vienotību; ii) pirmais likumprojekts par profesionālo pakalpojumu reformu; iii) uzņēmējdarbības likums, ar ko uzlabo uzņēmumu maksātnespējas regulējumu, un iv) elektroenerģijas nozares reforma, lai risinātu jautājumu par pārmērīgi lielo starpību starp strauji augošajām regulētajām izmaksām un galapatērētājiem noteiktajiem tarifiem. Slovēnijā reformas ir ievērojami pavirzījušās uz priekšu dažās būtiskākajās politikas jomās, jo īpaši fiskālajā jomā un banku nozarē. Tomēr citās jomās reformas vēl ir tikai sākumposmā, un to galīgā ietekme uz ekonomiku lielā mērā būs atkarīga no dinamikas uzturēšanas īstenošanas posmā. Pirmkārt, attiecībā uz fiskālo pārvaldību un fiskālo ilgtspēju ilgtermiņā tiek gatavota fiskālā režīma reforma, un sagatavošanas posmā ir reformas attiecībā uz ilglaicīgo aprūpi, izdevumu pārskats un izvērtējums par iespējamām pensiju sistēmas reformām. Otrkārt, saistībā ar banku nozares stabilizēšanas pasākumiem notiek padziļināts aktīvu kvalitātes pārskats un spriedzes testi, kas paver ceļu šīs nozares pārstrukturēšanai un rekapitalizācijai, lai varētu atsavināt publiskā sektora līdzdalības vietējās bankās. Treškārt, darba tirgus jomā Slovēnija ir nesen pārskatījusi nodarbinātības aizsardzības tiesību aktus, un tiek izskatītas izmaiņas attiecībā uz minimālo algu un studentu darbu. Ceturtkārt, tiek gatavotas arī citas reformas ar mērķi uzlabot ekonomikas pielāgošanās spējas un sekmēt ekonomikas izaugsmes izredzes, taču tas notiek ar zināmu kavēšanos. Tiek gatavota maksātnespējas kodeksa reforma, iekļaujot jaunus noteikumus par ārpustiesas pārstrukturēšanu. Ierosinātie grozījumi Slovēnijas Valsts līdzdalību likumā nodrošinātu uzlabojumus valstij piederošo uzņēmumu pārvaldības un pārskatatbildības ziņā. Grozītajā likumā būtu ietverta arī prasība iestādēm sagatavot stratēģiju, pamatojoties uz publiskā īpašumā esošo aktīvu klasifikāciju, kas veicinātu nebūtisko aktīvu privatizāciju. Visbeidzot, lietu pārvaldības uzlabojumi ir pozitīvi ietekmējuši tiesu efektivitāti, un, tā kā pilotprojekts ir atzīts par izdevušos, to 2014. gadā ieviesīs visā valstī. · Otrkārt, pārmērīgs valsts budžeta deficīts bieži vien daļēji sakņojas strukturālajās nepilnībās. Tāpēc budžeta pasākumi bieži ir jāpapildina ar strukturālajām reformām, lai tādējādi panāktu pārmērīgā budžeta deficīta noturīgu novēršanu. Attiecīgi kopš “divpakas” stāšanās spēkā tām dalībvalstīm, kurām piemēro pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, ir jāiesniedz ekonomiskās partnerības programma, kurā izklāstītas strukturālās reformas fiskālajā jomā, kas nepieciešamas, lai panāktu pārmērīgā budžeta deficīta efektīvu un noturīgu novēršanu. EPP ir jo īpaši jānorāda informācija par reformām šādās jomās: i) valsts fiskālais režīms, ii) nodokļi un iii) pensiju un veselības aprūpes sistēma. Spānija, Francija, Malta, Nīderlande un Slovēnija savas EPP pirmo reizi iesniedza 2013. gada 1. oktobrī[10]. Kopējā aina, ko šīs EPP sniedz minētajās trijās strukturālo reformu jomās ir aprakstīta turpmāk. 1. Visās eurozonas dalībvalstīs ir ievērojami pavirzījušās uz priekšu vērienīgas valsts fiskālā režīma reformas, kuru impulss ir prasības, kas izriet no “sešpakas” (konkrētāk, no Direktīvas 2011/85/ES par budžeta struktūrām), “divpakas” un starpvaldību Līguma par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību ekonomiskajā un monetārajā savienībā. Šajā kontekstā, kad tiek veikts vispārējs darbs pie valstu fiskālās pārvaldības noteikumu stiprināšanas, trijām no tām piecām dalībvalstīm, kuras iesniedza EPP (Spānijai, Maltai, Slovēnijai), 2013. gada konkrētai valstij adresēto ieteikumu (KVAI) ietvaros tika adresēti arī ieteikumi par fiskālo režīmu. Šo dalībvalstu attiecīgi ierosinātie politikas pasākumi tiecas nodrošināt tādus pamatelementus kā ieviest budžeta strukturālā līdzsvara noteikumus, izveidot neatkarīgas fiskālās institūcijas un paredzēt spēcīgas vidēja termiņa budžeta struktūras. Lēmumu pieņemšanas process šajās valstīs ir dažādos posmos, bet mērķis vispārīgi ir pabeigt šīs reformas līdz 2013. gada beigām vai 2014. gada sākumam. Pārējās divas valstis, kurām 2013. gadā netika adresēti KVAI par fiskālo režīmu (Francija un Nīderlande), ir veikušas konkrētus pasākumus, lai stiprinātu savu fiskālo režīmu. Paredzams, ka Valsts finanšu augstās padomes izveide Francijā ievērojami ietekmēs fiskālo plānošanu un uzraudzību, savukārt publisko finanšu ilgtspējas likuma gaidāmā stāšanās spēkā Nīderlandē palīdzēs nostiprināt budžeta disciplīnu un nodrošināt atbilstību ES prasībām. 2. Visas piecas dalībvalstis, kuras iesniedza EPP, bija saņēmušas KVAI par nodokļiem. Kopumā EPP lielā mērā uzsvars ir likts uz notiekošām vai jau ieplānotām nodokļu reformām, taču ir minēti arī neseni vai jauni pasākumi. Konkrētāk, Nīderlande saistībā ar ieteikumu ievērošanu uzsvaru liek uz pašlaik īstenošanā esošām reformām mājokļu un darbaspēka nodokļu jomā, taču vienošanās par vairumu no tām bija panākta pagājušā gadā. Malta saistībā ar šīs jomas ieteikumiem min vairākas reformas, kas paredz nodokļu saistību izpildes un pārvaldības stiprināšanu. Tomēr šķiet, ka daudzi no šiem politikas pasākumiem attiecas uz iepriekšējām vai īstenošanā esošām reformām, un KVAI saistībā ar to, lai uzņēmumu nodokļu jomā novērstu parāda veidošanas stimulus, programmās nav konkrēti skatīts. Slovēnija ir norādījusi vairākus nodokļu pasākumus, kas konsolidācijas nolūkā nesen ieviesti jaunās budžeta stratēģijas ietvaros (tostarp PVN palielinājums, plānoto kapitāla ienākumu nodokļa samazinājumu atcelšana, ienākuma nodokļa robežlielumu un atlaižu iesaldēšana nominālā izteiksmē un īpašuma nodokļu reforma), kā arī pasākumus ar mērķi uzlabot nodokļu saistību izpildi. Francija saistībā ar KVAI par nodokļiem veic vairākas reformas. Šīs valsts EPP ir uzsvērta nodokļa atlaides ieviešana un izvēršana konkurētspējas un nodarbinātības veicināšanai, kā arī PVN reformas īstenošana un jauni dabas resursu nodokļi. Notiek nodokļu izdevumu pārvaldības reforma un tiek veikti pasākumi, lai uzņēmumu nodokļu jomā mazinātu parāda veidošanas stimulus. Spānijas EPP galvenokārt minēta pašlaik notiekošā nodokļu sistēmas pārskatīšana, kura bija prasīta tai adresētajos ieteikumos, un to plānots pabeigt līdz 2014. gada februāra beigām. Spānija saistībā ar pārējiem nodokļu jomas KVAI nav norādījusi nekādus konkrētus pasākumus. 3. Visas piecas dalībvalstis, kuras iesniedza EPP, bija saņēmušas KVAI arī par pensiju politiku un veselības aprūpes politiku. Trīs no šīm valstīm (Spānija, Francija, Nīderlande) ir veikušas konkrētus reformu pasākumus un ir sākušas likumdošanu parlamentā, ņemot vērā ieteikumus pensiju reformu jomā, lai veicinātu pensiju sistēmu stabilitāti un līdz ar to arī fiskālo ilgtspēju. Abas pārējās valstis (Malta un Slovēnija) vēl ir šo reformu pasākumu formulēšanas procesā. Attiecībā uz veselības aprūpes politiku visas piecas dalībvalstis ir veikušas pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes izdevumu efektivitāti un tādējādi ievērotu KVAI, taču veikums ir atšķirīgs: dažām valstīm ir salīdzinoši pilnīgi plāni (Nīderlande, Francija, Spānija), bet citās valstīs reformu process ir agrīnā stadijā (Slovēnija un Malta). IV PIELIKUMS. Grafiki un tabulas A1. tabula. EZ–13 nominālā budžeta deficīta mērķi (% no IKP) saskaņā ar budžeta plāna projektiem (BPP), stabilitātes programmām (SP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) || 2013 || 2014 Valsts || BPP || SP || KOM || BPP || SP || KOM BE || -2,5 || -2,5 || -2,8 || -2,1 || -2,0 || -2,6 DE || 0,0 || -0,3 || 0,0 || 0,2 || 0,2 || 0,1 EE || -0,6 || -0,5 || -0,4 || -0,4 || 0,0 || -0,1 ES || -6,8 || -6,3 || -6,8 || -5,8 || -5,5 || -5,9 FR || -4,1 || -3,7 || -4,1 || -3,6 || -2,9 || -3,8 IT || -3,0 || -2,9 || -3,0 || -2,5 || -1,8 || -2,7 LU || -0,9 || -0,7 || -0,9 || -0,5 || -0,6 || -1,0 MT || -2,7 || -2,7 || -3,4 || -2,1 || -2,1 || -3,4 NL || -3,2 || -3,4 || -3,3 || -3,3 || -3,0 || -3,3 AT || -2,3 || -2,3 || -2,5 || -1,5 || -1,5 || -1,9 SI || -5,6 || -7,9 || -5,8 || -6,7 || -2,6 || -7,1 SK || -3,0 || -2,9 || -3,0 || -2,8 || -2,6 || -3,2 FI || -2,2 || -1,9 || -2,2 || -1,9 || -1,3 || -2,3 EZ–13 || -2,7 || -2,7 || -2,8 || -2,3 || -1,9 || -2,5 A2. tabula. EZ–13 strukturālās bilances izmaiņas (% no IKP) saskaņā ar budžeta plāna projektiem (BPP), stabilitātes programmām (SP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) || 2013 || 2014 Valsts || BPP || SP || KOM || BPP || SP || KOM BE || 1,1 || 1,2 || 0,8 || 0,7 || 0,5 || 0,4 DE || 0,3 || 0,0 || 0,3 || 0,0 || 0,4 || 0,0 EE || -0,5 || -0,5 || -0,4 || 0,6 || 0,7 || 0,5 ES || 1,2 || 1,4 || 1,1 || -0,1 || 0,4 || -0,1 FR || 1,1 || 1,6 || 0,9 || 0,6 || 0,7 || 0,7 IT || 0,5 || 0,9 || 0,6 || 0,1 || 0,4 || 0,1 LU || -0,5 || 0,1 || -0,6 || -0,6 || -0,3 || -0,6 MT || 1,3 || 0,5 || 0,35 || 0,5 || 0,6 || -0,1 NL || 1,4 || 1,0 || 0,6 || 0,2 || -0,1 || 0,4 AT || 0,1 || -0,4 || 0,0 || 0,2 || 0,7 || 0,0 SI || 0,5 || 0,2 || -0,1 || 0,6 || 1,2 || 0,7 SK || 1,3 || 1,2 || 1,7 || -0,1 || 0,5 || -0,8 FI || 0,1 || 0,1 || -0,1 || 0,1 || 0,3 || -0,2 EZ–13 || 0,7 || 0,8 || 0,6 || 0,3 || 0,4 || 0,2 A3. tabula. EZ–13 parāda attiecība pret IKP (% no IKP) saskaņā ar budžeta plāna projektiem (BPP), stabilitātes programmām (SP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) || 2013 || 2014 Valsts || BPP || SP || KOM || BPP || SP || KOM BE || 100,0 || 100,0 || 100,4 || 100,2 || 99,0 || 101,3 DE || 79,6 || 80,4 || 79,6 || 76,90 || 77,7 || 77,1 EE || 10,1 || 10,2 || 10,0 || 10,0 || 9,9 || 9,7 ES || 94,2 || 91,4 || 94,8 || 98,9 || 96,2 || 99,9 FR || 93,4 || 93,6 || 93,5 || 95,1 || 94,3 || 95,3 IT || 132,9 || 130,4 || 133,0 || 132,7 || 129,0 || 134,0 LU || 24,9 || 23,8 || 24,5 || 26,1 || 25,9 || 25,7 MT || 73,2 || 74,2 || 72,6 || 73,2 || 74,2 || 73,3 NL || 75,0 || 74,0 || 74,8 || 76,1 || 75,0 || 76,4 AT || 74,6 || 73,6 || 74,8 || 74,0 || 73,0 || 74,5 SI || 63,1 || 61,8 || 63,2 || 65,5 || 63,2 || 70,1 SK || 54,3 || 54,8 || 54,3 || 56,8 || 56,3 || 57,2 FI || 58,3 || 56,3 || 58,4 || 60,7 || 57,3 || 61,0 EZ–13 || 93,0 || 92,2 || 92,9 || 93,0 || 91,8 || 93,5 A4. tabula. EZ–13 reālā IKP pieaugums (izmaiņas, %) saskaņā ar budžeta plāna projektiem (BPP), stabilitātes programmām (SP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) || 2013 || 2014 Valsts || BPP || SP || KOM || BPP || SP || KOM BE || 0,1 || 0,2 || 0,1 || 1,1 || 1,5 || 1,1 DE || 0,5 || 0,4 || 0,5 || 1,6 || 1,6 || 1,7 EE || 1,5 || 3,0 || 1,3 || 3,6 || 3,6 || 3,0 ES || -1,3 || -1,3 || -1,3 || 0,7 || 0,5 || 0,5 FR || 0,1 || 0,1 || 0,2 || 0,9 || 1,2 || 0,9 IT || -1,8 || -1,3 || -1,8 || 1,1 || 1,3 || 0,7 LU || 1,0 || 1,0 || 1,9 || 2,3 || 2,2 || 1,8 MT || 1,2 || 1,4 || 1,8 || 1,7 || 1,6 || 1,9 NL || -1,3 || -0,4 || -1,0 || 0,5 || 1,1 || 0,2 AT || 0,4 || 1,0 || 0,4 || 1,7 || 1,8 || 1,6 SI || -2,4 || -1,9 || -2,7 || -0,8 || 0,2 || -1,0 SK || 0,8 || 1,2 || 0,9 || 2,2 || 2,9 || 2,1 FI || -0,5 || 0,4 || -0,6 || 1,2 || 1,6 || 0,6 EZ–13 || -0,4 || -0,2 || -0,3 || 1,2 || 1,3 || 1,1 A5. tabula. EZ–13 fiskālās konsolidācijas sastāvs 2013. un 2014. gadā saskaņā ar budžeta plāna projektiem (BPP), stabilitātes programmām (SP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) % no IKP, ja vien nav norādīts citādi || 2013 || 2014 SP || BPP || KOM || SP || BPP || KOM || || || || || || Ieņēmumu attiecība || 47,7 || 47,2 || 47,1 || 47,1 || 47,2 || 47,1 izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu, p.p. || 1,1 || 0,6 || 0,5 || -0,6 || 0 || 0 Izdevumu attiecība || 50,4 || 50,0 || 49,8 || 49,1 || 49,5 || 49,6 izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu, p.p. || 0,5 || 0,1 || -0,1 || -1,3 || -0,5 || -0,2 Strukturālās bilances izmaiņas || 0,8 || 0,7 || 0,6 || 0,4 || 0,3 || 0,2 A1. grafiks. Galveno izdevumu veidu plānotās izmaiņas (% no IKP) EZ–13 2014. g. – salīdzinājums starp budžeta plāna projektiem (BPP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) A2. grafiks. Galveno nodokļu ieņēmumu veidu prognozētās izmaiņas (% no IKP) EZ–13 2014. g. – salīdzinājums starp budžeta plāna projektiem (BPP) un Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) A3. grafiks. Valdības nominālās bilances (% no IKP) 2014. gada prognožu salīdzinājums starp Komisijas 2013. gada rudens prognozēm (KOM) un budžeta plāna projektiem (BPP) A4. grafiks. Nominālā budžeta deficīta 2014. gada mērķu (% no IKP) atšķirību atšifrējums saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm un budžeta plāna projektiem A4. grafikā ir parādītas atšķirības starp dalībvalstu prognozētājām nominālā budžeta deficīta izmaiņām, kas izteiktas procentos no IKP, saskaņā ar BPP un rudens prognozēm. Grafika stabiņos atspoguļoti attiecīgie komponenti, kas izskaidro kopējās atšķirības. Kopumā 2014. gadā plānotās strukturālās bilances izmaiņas rudens prognozē ir par 0,3 % no IKP mazākas nekā BPP paredzētās izmaiņas. Negatīva vērtība norāda uz to, ka Komisijas 2013. gada rudens prognozēs paredzētas mazākas vispārējās valdības deficīta izmaiņas nekā BPP. Galvenais iemesls, kāpēc Komisijas prognozēs paredzētas mazākas fiskālā deficīta izmaiņas, ir vienreizējo pasākumu attīstības tendences. A5. grafiks. Parāda 2014. gada mērķu (% no IKP) atšķirību atšifrējums saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm un budžeta plāna projektiem A5. grafikā ir parādītas atšķirības starp parāda attīstību 2014. gadā salīdzinājumā ar 2013. gadu saskaņā ar prognozēm attiecīgi BPP un Komisijas prognozēs. Pozitīva starpība norāda uz to, ka BPP prognozēts lielāks parāds (vai parāda komponents). Parāda attīstības atšķirības ir iedalītas pa dažādiem ietekmes faktoriem: bāzes efekts, domino efekta starpība (procentu/izaugsmes komponents), primārā budžeta deficīta komponenta starpība un atlikumu un plūsmu korekciju starpība. Atlikumu un plūsmu korekciju attīstība ir iemesls, kāpēc Komisijas prognozēs paredzēts mazāks parāda samazinājums. V PIELIKUMS. BPP novērtējums pa valstīm Plāni, kuri atbilst valsts saistībām saskaņā ar SIP Igaunija savu vidēja termiņa mērķi panākt strukturālu pārpalikumu sasniedza 2012. gadā, un valstī vajadzētu saglabāties stabilai fiskālajai pozīcijai, kas nodrošina atbilstību vidēja termiņa mērķim. Kaut arī Igaunijas strukturālā bilance 2013. gadā pagaidu kārtā novirzās no vidēja termiņa mērķa par 0,5 % no IKP, saskaņā ar plānu 2014. gadā šo novirzi ir paredzēts novērst. Novirzi no vidēja termiņa mērķa 2013. gadā daļēji nosaka valdības lēmums 2013. gadā samazināt dividenžu izmaksu no valstij piederošiem uzņēmumiem un paredzēt papildu dividenžu izmaksāšanu 2014. un 2015. gadā, tādējādi nodrošinot pozitīvu ietekmi uz 2014. gada budžetu. Kopumā riski, kas saistīti ar fiskālajām attīstības tendencēm, ir zemi, un budžeta nominālā mērķpozīcija ir tuvu līdzsvaram, bet valsts parāds ir zemākais starp ES valstīm (10 % no IKP 2014. gadā). Vācijas budžeta plāna projektā ir prognozēts, ka 2013. un 2014. gadā vispārējās valdības budžets būs līdzsvarā, un parāda attiecība pret IKP samazināsies. Turklāt saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas prasībām Vācija sasniedza savu vidēja termiņa mērķi 2012. gadā un plāno tāpat turpināt 2013. un 2014. gadā. Šī valsts ir arī panākusi pietiekamu virzību ceļā uz atbilstību parāda kritērijam. Šīs prognozes visumā saskan ar Komisijas dienestu rudens prognozēm un kopumā šķiet reālistiskas. Tomēr budžeta plāna projektu iesniedza aizejošā federālā valdība, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu. Plāni, kas ir atbilstīgi, bet bez rezerves Attiecībā uz Franciju Komisijas prognozēs paredzēts, ka, pamatojoties uz iesniegto budžeta plāna projektu, nominālais deficīts gan 2013., gan 2014. gadā būs lielāks par ieteikto vērtību. Lēsts, ka strukturālās bilances izmaiņas, kas ir pamatā prognozētajam nominālajam deficītam, šogad būs 0,9 % un nākamgad – 0,7 % no IKP. Tomēr, ņemot vērā pārskatītās aplēses par IKP potenciālo pieaugumu un par neparedzētajiem nodokļu ieņēmumu samazinājumiem salīdzinājumā ar prognozēm laikā, kad tikai pieņemts Padomes ieteikums, strukturālā konsolidācija ir attiecīgi 1,3 % un 0,8 % no IKP. Tādējādi pēc korekcijām strukturālā konsolidācija tieši atbilst Padomes ieteikumam. Novērtējumu papildina pasākumu augšupējā analīze, kas liecina, ka papildu pasākumi, ko Francija veikusi attiecībā uz 2014. gadu, kopsummā ir nedaudz mazāk nekā 1 % apmērā no IKP. Kaut arī 2013. un 2014. gada paredzētos budžeta rezultātus vēl apdraud ievērojami riski, var uzskatīt, ka Francija saskaņā ar Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu ir rīkojusies efektīvi, lai līdz 2015. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. Attiecībā uz Nīderlandi saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm šķiet, ka PBDNP prasības 2013. gadā ir izpildītas gan attiecībā uz nominālā, gan strukturālā budžeta deficīta mērķiem un valsts ir rīkojusies efektīvi saskaņā ar Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu. Prognozēts, ka 2014. gadā nominālais budžeta deficīts paliks virs ieteiktās vērtības, kas ir 2,8 % no IKP. Saskaņā ar 2013. gada rudens prognozēm strukturālās bilances izmaiņas, ņemot vērā pārskatītās aplēses par potenciālo izaugsmi un neparedzētajiem nodokļu ieņēmumu samazinājumiem, ir 0,5 % no IKP, kas ir zem PBDNP ieteikumā norādītās konsolidācijas, kura bija ieteikta aptuveni 0,7 % apmērā no IKP. Augšupējā analīze rāda, ka papildu pasākumi, ko Nīderlande veikusi attiecībā uz 2014. gadu, ir aptuveni 1 % apmērā no IKP, kas atbilst pasākumu apjomam, kāds bija uzskatīts par nepieciešamu, lai sasniegtu PBDNP ieteikumā norādītos strukturālos mērķus. Attiecībā uz Slovēniju budžeta plāna projektā norādītie nominālā budžeta deficīta mērķi – 5,6 % no IKP 2013. gadā un 6,7 % no IKP 2014. gadā – ir virs PBDNP nominālā budžeta deficīta mērķiem, kuri ir attiecīgi 4,9 % un 3,3 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm strukturālās bilances izmaiņas ir lēstas –0,1 % apmērā no IKP 2013. gadā un 0,7 % apmērā no IKP 2014. gadā. Ņemot vērā neparedzētus nodokļu ieņēmumu samazinājumus un pārskatītos potenciālās izaugsmes aprēķinus, bilances uzlabojums ir lēsts 0,6 % apmērā no IKP gan 2013., gan 2014. gadā, kas nedaudz atpaliek no 2013. gadā ieteiktās strukturālās konsolidācijas, proti, 0,7 % no IKP, bet ir nedaudz virs 2014. gadam ieteiktā rādītāja – 0,5 % no IKP. Saskaņā ar augšupējo analīzi konsolidācijas pasākumi, kuri 2013. gadam pieņemti pēc 2013. gada jūnija PBDNP ieteikuma saņemšanas, kopsummā atbilst nedaudz vairāk nekā 1 % no IKP, kas bija minētajā ieteikumā norādītais papildu konsolidācijas pasākumu apjoms. Attiecībā uz 2014. gadu augšupējā analīze rāda, ka papildu konsolidācijas pasākumi būs nedaudz mazākā apjomā nekā 1,5 % no IKP, kā bija minēts 2013. gada jūnija PBDNP ieteikumā. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, šķiet, ka Slovēnija ir rīkojusies efektīvi attiecībā uz 2013. gadu un sasniegs 2014. gadam ieteikto strukturālo uzlabojumu apmēru, taču bez rezerves. Plāni, kas ir visumā atbilstīgi Beļģijas budžeta plāna projektā norādītā nominālā bilance 2013. gadam ir mazāka par budžeta deficīta atsauces vērtību (3 % no IKP), taču saskaņā ar Komisijas prognozēm nedaudz pārsniedz PBDNP ietvaros noteikto mērķi, kas ir 2,7 % no IKP. Fiskālā konsolidācijas pašlaik tiek lēsta 0,8 % apmērā no IKP. Tomēr, ņemot vērā kopš Padomes ieteikuma veiktās pārskatīšanas rezultātā pazemināto potenciālās izaugsmes rādītāju, kā arī ieņēmumu samazinājumus salīdzinājumā ar prognozēm, kuras bija Padomes ieteikuma pamatā, koriģētais strukturālās bilances uzlabojums ir lēsts 1 % apmērā no IKP, kas atbilst Padomes prasītajai konsolidācijai 1 % apmērā no IKP. Tādējādi var uzskatīt, ka Beļģija ir rīkojusies efektīvi, ievērojot Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu. Ja Beļģija 2013. gadā novērsīs pārmērīgo budžeta deficītu, tai tiks piemērota SIP preventīvā daļa. Attiecīgi Beļģija panāktu pietiekamu virzību ceļā uz atbilstību parāda kritērijam. Tomēr 2014. gadā ir paredzamas novirzes no korekciju plāna virzībā uz VTM, un, ja tas atkārtosies nākamajā gadā, novirzes varētu tikt uzskatītas par ievērojamām un varētu apdraudēt atbilstību Pakta preventīvās daļas prasībām. Paredzams, ka Beļģija 2014. gadā nodrošinās atbilstību parāda kritērijam. Austrijā gan saskaņā ar budžeta plāna projektu, gan Komisijas prognozēm vispārējās valdības budžeta deficīts 2013. gadā būs mazāks par 3 % robežvērtību, kas atbilst Padomes ieteikumam PBDNP ietvaros pārmērīgo budžeta deficītu novērst līdz 2013. gadam. Budžeta deficīta noturīgu novēršanu varētu apdraudēt izmaksu neskaidrības saistībā ar plānoto atbalstu bankām. Ja Padome 2014. gada pavasarī atcels PBDNP, Austrija no 2014. gada attiecībā uz parāda kritēriju atbilstu pārejas perioda prasībām. Tomēr Austrija nav paredzējusi nākamgad turpināt strukturālās korekcijas virzībā uz VTM vairāk nekā 0,5 % apmērā gadā, un tas var radīt ievērojamas novirzes strukturālās bilances izmaiņu ziņā. Jāatgādina, ka budžeta plāna projektu iesniedza aizejošā federālā valdība, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu. Saskaņā ar BPP un Komisijas prognozēm paredzēts, ka Slovākija nodrošinās budžeta deficīta atbilstību robežlielumam (3 % no IKP) 2013. gadā, kas ir Padomes noteiktais termiņš pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai. Gada vidējais fiskālās konsolidācijas apjoms 2010.–2013. gadā, ņemot vērā potenciālās izaugsmes rādītāja pārskatīšanu un ieņēmumu samazinājumus salīdzinājumā ar prognozēm, kuras bija PBDNP ieteikuma pamatā, ir 2 % no IKP, kas krietni pārsniedz Padomes ieteikto gada vidējo fiskālās konsolidācijas apjomu – 1 % no IKP. Budžeta plāna projektā norādītais 2014. gada nominālā budžeta deficīta mērķis ir 2,8 % no IKP, savukārt Komisija, pamatojoties uz pašreizējo politiku, prognozē, ka budžeta deficīts pieaugs līdz 3,2 % no IKP, kas vedina domāt, ka varētu netikt nodrošināta pārmērīgā budžeta deficīta noturīga novēršana. Tas nozīmē, ka var būt nepieciešami papildu pasākumi, ar kuriem nodrošināt korekciju noturīgumu, kas ir priekšnosacījums PBDNP atcelšanai. Turklāt Slovākija 2014. gadā nenodrošinās pilnīgu atbilstību SIP preventīvajai daļai, jo prognozēta strukturālās bilances pasliktināšanās. Plāni, kas ir ar neatbilstības risku Itālijas budžeta plāna projektā prognozēts, ka valsts budžeta deficīts 2014. gadā samazināsies līdz 2,5 % no IKP salīdzinājumā ar 3 % 2012. un 2013. gadā. Strukturālā izteiksmē (t. i., no cikliski koriģētās bilances atskaitot vienreizējus un pagaidu pasākumus, ņemot vērā Komisijas dienestu veikto pārrēķinu, balstoties uz budžeta plāna projektā sniegto informāciju un izmantojot kopīgi saskaņoto metodiku) valdības prognozes nozīmē kopējo uzlabojumu par 0,5 procentpunktiem (p.p.) 2013. gadā un 0,2 p.p. 2014. gadā (2012. gadā šis rādītājs bija 2,25 p.p.), tomēr 2014. gadā joprojām prognozēts strukturālais deficīts (–0,7 % no IKP). Komisijas prognozēs paredzēts, ka 2014. gada budžeta deficīts būs 2,7 % no IKP. Galvenais iemesls ir zemāka ekonomikas izaugsme – strukturālā bilance atbilst budžeta plāna projekta strukturālajai bilancei, ievērojot pārrēķinu. Negatīvie riski ir saistīti ar tiesību aktos jau paredzēto pasākumu nepilnīgu īstenošanu un budžeta plāna projekta “atšķaidīšanu” parlamentā. Budžeta plāna projektā ir paredzēts, ka vispārējās valdības bruto parāds 2013. gadā sasniegs augstāko punktu 133 % apmērā no IKP, bet 2014. gadā stabilizēsies. Saskaņā ar Komisijas prognozēm Itālijas virzība uz parāda kritērija izpildi 2014. gadā nebūs pietiekama, jo strukturālās korekcijas ir nepietiekamas (0,1 p.p. no IKP pretstatā prasītajiem 0,7 p.p.). Itālija savā budžeta plāna projektā ir iekļāvusi izdevumus aptuveni 0,25 p.p. apmērā no IKP saistībā ar valdības plāniem izmantot tā dēvēto “ieguldījumu klauzulu”. Tomēr, tā kā Itālija 2014. gadā neatbilst parāda kritērijam, tā nebūtu tiesīga izmantot minēto ieguldījumu klauzulu. Tāpēc Itālijai arī 2014. gadā būtu jāturpina pietiekamā apmērā virzīties uz VTM sasniegšanu, nodrošinot nepieciešamās strukturālās korekcijas. Strukturālā bilance rāda, ka 2014. gadā ir paredzamas novirzes, un, ja tās atkārtosies nākamajā gadā, tās varētu tikt uzskatītas par ievērojamām un varētu apdraudēt atbilstību SIP preventīvās daļas prasībām. Attiecībā uz Luksemburgu saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm paredzams, ka vispārējās valdības bilance nominālā izteiksmē pasliktināsies: no deficīta 0,6 % apmērā no IKP 2012. gadā līdz 0,9 % 2013. gadā un 1 % no IKP 2014. gadā. Strukturālā izteiksmē gan budžeta plāna projektā, gan Komisijas prognozēs ir paredzēts, ka vispārējās valdības bilances pārpalikums samazināsies no 0,8 % 2012. gadā līdz tikai 0,2 % no IKP 2013. gadā, t. i., zem VTM, kas noteikts kā pārpalikums 0,5 % apmērā no IKP. Saskaņā ar nemainīgas politikas pieņēmumu prognozēts, ka strukturālā bilance pēc tam vēl vairāk novirzīsies no VTM un 2014. gadā pat izpaudīsies kā deficīts 0,4 % apmērā no IKP. Rezumējot, ir paredzams, ka Luksemburga 2013. gadā novirzīsies no VTM, bet 2014. gadā vēl vairāk attālināsies no šā mērķa. Tomēr budžeta plāna projektu iesniedza aizejošā valdība, pamatojoties uz nemainīgas politikas pieņēmumu. Attiecībā uz Maltu saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozēm paredzams, ka 2013. gada budžeta deficīts atbildīs PBDNP prasībām. Tomēr tajā pašā laikā, ņemot vērā Komisijas 2013. gada rudens prognozes, strukturālās bilances izmaiņas (0,5 % no IKP) ir zemākas nekā gada ieteiktā strukturālā konsolidācija (0,7 % no IKP). Tādējādi, kaut arī var uzskatīt, ka Malta līdz šim ir ievērojusi Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu, ir risks, ka deficīts netiks novērsts, jo šķiet, ka darbs pie šā mērķa sasniegšanas nav pietiekams. Situācija būs vēlreiz jāizvērtē, ņemot vērā 2014. gada pavasarī paziņotos datus. Savukārt, kamēr nav izvērtēts 2014. gada budžets, jākonstatē, ka attiecībā uz 2014. gadu PBDNP prasības nav izpildītas ne nominālā, ne strukturālā izteiksmē – Komisijas prognozētais budžeta deficīts pārsniedz PBDNP mērķi, kas ir 2,7 % no IKP, un koriģētā strukturālā bilance (0,3 % no IKP) ir mazāka nekā 2014. gadam ieteiktā fiskālā konsolidācija (0,7 % no IKP). Tomēr prognozētajā 2014. gada budžeta deficīta rādītājā (3,4 % no IKP pretstatā ieteiktajiem 2,7 % no IKP) nav iestrādāti 2014. gada budžetā paredzētie konsolidācijas pasākumi, par kuriem attiecīgajā termiņā dati nebija pieejami. Jāatzīmē, ka, ja vadās pēc BPP iekļautajiem pasākumiem, to ietekmē prognozētais budžeta deficīts samazinātos par 0,2 p.p. no IKP. Tomēr ar to tik un tā nepietiktu, lai nodrošinātu atbilstību PBDNP ieteikumam. Attiecībā uz Spāniju Komisijas rudens prognozēs 2014. gadā ir paredzēts budžeta deficīts 5,9 % apmērā no IKP, kas ir nedaudz virs mērķa 5,8 % apmērā no IKP, kurš ietverts Spānijas valdības iesniegtajā budžeta plāna projektā. Tomēr joprojām ir ļoti liela neskaidrība attiecībā uz 2013. un 2014. gada budžeta rezultātiem. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, šķiet, ka Spānija ir rīkojusies efektīvi, lai 2013. gadā novērstu pārmērīgo budžeta deficītu, taču ir risks, ka 2014. gada budžeta plāna projekts nenodrošinās atbilstību PBDNP ieteikuma prasībām. Budžeta plāna projekts balstās uz nedaudz pārāk optimistiskiem pieņēmumiem par izaugsmi, un attiecībā uz dažiem plānā iekļautajiem pasākumiem pastāv īstenošanas riski. Tādējādi ir apdraudēta nominālā mērķa sasniegšana. Turklāt šķiet, ka plānotā strukturālā konsolidācija ir mazākā apjomā, nekā bija uzskatīts par nepieciešamu PBDNP ieteikumā. Tāpēc Spānija tiek aicināta valsts budžeta procedūras ietvaros veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 2014. gada budžets pilnībā atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam. Attiecībā uz 2015. un 2016. gadu budžeta korekcijas nepārprotami ir mazākas nekā ieteikts PBDNP ietvaros, un Spānijai vēl ir jākonkretizē 2015.–2016. gada strukturālie pasākumi, kas vajadzīgi, lai līdz 2016. gadam novērstu pārmērīgo budžeta deficītu. Somijas budžeta plāna projektā paredzētais vispārējās valdības 2013. gada budžeta deficīts ir lielāks (2,2 % no IKP) nekā stabilitātes programmā prognozētais (1,9 %). Attiecībā uz 2014. gadu budžeta plāna projektā paredzēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts samazināsies līdz 1,9 % no IKP, savukārt Komisijas rudens prognozēs šis rādītājs ir 2,3 %. Šīs atšķirības ir skaidrojamas ar mazāku izaugsmi, kā arī ar atšķirīgām budžeta tendenču aplēsēm. Saskaņā ar Komisijas prognozēm ir risks, ka 2014. gadā būs ievērojamas novirzes no VTM vai korekciju plāna. Tā kā ir paredzams, ka parāds 2014. gadā pārsniegs 60 % no IKP, Komisija ir sagatavojusi ziņojumu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, lai izskatītu, vai parāda situācija nav pamats PBDNP sākšanai. [1] Methodological assumptions underlying the 2013 autumn Commission forecast (dokumentā European economic forecast autumn 2013), 40. lpp. Pieejams internetā: http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/european_economy/forecasts/index_en.htm. [2] Eurostat News Release Nr. 103/2009. [3] Saskaņā ar Eurostat 2011. gada 27. janvāra lēmumu par Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta ietvaros veikto operāciju statistisko uzskaiti, pieejams šajā adresē: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_PUBLIC/2-27012011-AP/EN/2-27012011-AP-EN.PDF. [4] Šeit izmantotā stohastisko valsts parāda prognožu sagatavošanas metodika ir izklāstīta Eiropas Komisijas 2012. gada ziņojuma par fiskālo stabilitāti 3.3.3. iedaļā. [5] Eurozonas dalībvalstis, izņemot tās, kurām piemēro makroekonomikas korekciju programmu (CY, EL, IE un PT). [6] Tas nozīmē, ka pieņem, ka EZ–13 strukturālā primārā bilance visā pārējā prognožu periodā saglabājas pēdējās prognozētās vērtības līmenī – 1,8 % pārpalikums 2014. gadā BPP scenārijā un attiecīgi 1,4 % pārpalikums 2015. gadā EK scenārijā. [7] Tiek pieņemts, ka satricinājumi atbilst daudzdimensiju normālajam sadalījumam. [8] Attiecībā uz 2014. gadu pārtrauktā līnija, kas attēlo centrālā scenārija prognozes, abos vēdekļveida grafikos sakrīt ar līniju, kura raksturo sadalījuma 60. procentīli, kas nozīmē, ka 40 % no visām iespējamām 2014. gada parāda attiecības pret IKP vērtībām būtu virs prognozētās vērtības. [9] Par pēdējām minētajām valstīm skatīt European Economy–Occasional Papers Nr. 159 (Grieķija), Nr. 164 (Īrija), Nr. 161 (Kipra), Nr. 156 (Rumānija) un Nr. 153 (Portugāle). [10] Norādes par “divpaku” ir atrodamas šajā adresē: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/130701_-_two_pack_coc_final_endorsed.pdf