Īpašais ziņojums ES prioritāti – veicināt 
uz zināšanām balstītu 
lauku ekonomiku – 
nelabvēlīgi ietekmē 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumu 
vāja pārvaldībaLV 2015  Nr. 12
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads
Print ISBN 978-92-872-2975-5 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/021723 QJ-AB-15-013-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-3022-5 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/8806 QJ-AB-15-013-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-3004-1 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/288316 QJ-AB-15-013-LV-E
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Attiecībā uz jebkādu 10. lappusē publicēto fotoattēlu “Lauku sieviešu apmācība” un “Lauksaimnieku darba grupa 
(apmeklējums uz vietas)” izmantošanu vai reproducēšanu atļauja ir jāprasa tieši autortiesību īpašniekam.
Printed in Luxembourg
ES prioritāti – veicināt 
uz zināšanām balstītu 
lauku ekonomiku – 
nelabvēlīgi ietekmē 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumu 
vāja pārvaldība
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 12
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrē ‑
ti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie 
notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Augustyn Kubik  vadītā I apakšpalāta, kura revidē dabas resursu aizsardzības un 
apsaimniekošanas izdevumu jomas. Revīziju vadīja ERP loceklis Jan Kinšt , kā arī locekļa biroja vadītājs Alejandro Ballester 
Gallardo , nodaļas vadītājs Michael Bain , revīzijas darba grupas vadītājs Klaus Stern  un darba grupas vadītāja vietnieks Els 
Brems . Revīzijā piedalījās arī šādi revidenti: Stuart Ballantine , Malgorzata Frydel , Athanasios Koustoulidis , Lorenzo Pirelli , 
Maria Eulàlia Reverté i Casas , Michael Spang  un Diana Voinea . Sekretariāta pienākumus veica Terje Teppan‑Niesen , savukārt 
lingvistisko atbalstu sniedza Milosz Aponowicz , Cathryn Lindsay , Michał Machowski , Paulina Pruszko  un Charlotta Törneling .
03
 Saturs
Punkts
 Glosārijs
I –XI Kopsavilkums
1–15 Ievads
1–3 Ieguldījumi zināšanās un prasmēs Eiropas Savienībā
4–12 Lauku attīstības atbalsts zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumiem
13–15 Koordinācija ar citu ES fondu atbalstu zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumiem
16–21 Revīzijas tvērums un pieeja
22–88 Apsvērumi
22–51 I daļa. Procedūras visefektīvāko zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumu apzināšanai un 
izraudzīšanai
23–29 Dalībvalstis noteica lauku dalībniekiem vajadzīgās prasmes tik vispārīgi, ka finansējumu varēja piešķirt 
gandrīz jebkāda veida darbībai
30–34 Dalībvalstis ne vienmēr pārbauda pakalpojumu sniedzēju kvalifikāciju un pieredzi  
35–46 Pasākumu un pakalpojumu sniedzēju atlasē trūkst godīgas un pārredzamas konkurences
47–51 Komisijas norādījumi dalībvalstīm par zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumiem bija ierobežoti
52–65 II daļa. Procedūras izmaksu ziņā efektīvas un saskaņotas zināšanu pārneses un konsultāciju 
pakalpojumu nodrošināšanai
52–53 Dalībvalstis apstiprināja apmācības pasākumus, neveicot efektīvas izmaksu pamatotības pārbaudes...
54–55 ... un ir pazīmes, kas liecina, ka reizēm tās maksāja pārāk daudz par apmācības vai konsultāciju 
pakalpojumiem, kuri nebija pietiekami pamatoti
56–57 Komisijas revīzijas apjoms neļāva iegūt pietiekamu informāciju par Palātas konstatētajām nepilnībām
58–65 ES un citi fondi nav saskaņoti, lai nodrošinātu zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumu efektīvu 
sniegšanu
04 Saturs
66–88 III daļa. Procedūras zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu rezultātu uzraudzībai un 
novērtēšanai
69–73 Apmācības pakalpojumu sniedzēji bieži saņem tiešas atsauksmes no mācību dalībniekiem, bet dalībvalstu 
iestādes reti izmanto šo atgriezenisko saiti, lai uzlabotu turpmākos pasākumus
74–78 Ir konstatēti daži labas prakses piemēri, kad dalībvalstis cenšas apkopot noderīgu informāciju par zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumu ietekmi
79–88 Dati, kas savākti, lai parādītu ES līmenī apkopotos zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumu 
rezultātus, nav ticami
89–102 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums.   Zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu īstenošana revīzijai izraudzītajās 
dalībvalstīs
 II pielikums.  Kirkpatrick  četru līmeņu modelis
 Komisijas atbilde
05
 Glosārijs
CMES : visai ES kopēja uzraudzības un novērtēšanas sistēma lauku attīstībai 2014.–2020. gada plānošanas periodā.
Dalīta pārvaldība : ES budžeta izpildes metode, saskaņā ar kuru izpildes uzdevumi tiek deleģēti dalībvalstīm1. Šim 
nolūkam dalībvalstu iestādes izraugās struktūras, kas atbild par ES līdzekļu pārvaldību un kontroli.
Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi, ESIF) : jauns termins, kas aptver piecus ES fondus, kuri 2014.–
2020. gada plānošanas periodā sniedz atbalstu saskaņā ar kohēzijas politiku.  
Šie pieci fondi ir Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF), Eiropas Sociālais fonds (ESF), Kohēzijas fonds (KF), 
Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF).
KLP : kopējā lauksaimniecības politika – tiesību aktu un prakses kopums, ko pieņēmusi Eiropas Savienība, lai 
nodrošinātu kopēju un vienotu lauksaimniecības politiku.
Lauku attīstības programma (LAP) : dokuments, ko sagatavojusi dalībvalsts vai reģions un apstiprinājusi Komisija, 
lai plānotu un uzraudzītu lauku attīstības politikas īstenošanu.
Lauku dalībnieki : ja vien nav norādīts citādi, šajā ziņojumā lauksaimnieki, mežu īpašnieki un citi lauku uzņēmumi 
un ieinteresētās personas tiek saukti par “lauku dalībniekiem”.
Liekais atbalsts : situācija, kad subsidētā darbība vai projekts būtu pilnībā vai daļēji uzsākts bez dotācijas atbalsta.
Pamatnolīgums : nolīgums, ko viena vai vairākas līgumslēdzējas iestādes un viens vai vairāki ekonomikas dalībnieki 
noslēdz ar mērķi paredzēt noteikumus līgumiem, kuru slēgšanas tiesības plānots piešķirt konkrētā laika posmā, jo 
īpaši attiecībā uz cenu un, attiecīgā gadījumā, uz paredzēto kvantitāti2.
Pasākums : politikas īstenošanas atbalsta shēma. Katrs pasākums paredz īpašus noteikumus, kas jāievēro, īstenojot 
projektus vai veicot darbības, kuras var tikt finansētas. Divi galvenie pasākumu veidi ir investīciju pasākumi un 
platībatkarīgais atbalsts.
Plānošanas periods : daudzgadu sistēma ES politikas, piemēram, lauku attīstības politikas, plānošanai un 
īstenošanai.
Publiskais iepirkums : konkursa procedūra, kas jāievēro publiskām struktūrām, iegādājoties preces, būvdarbus 
un pakalpojumus par cenu, kas pārsniedz noteiktu robežvērtību. Procedūras mērķis ir iegūt piedāvājumu ar 
augstāko vērtību, radot pietiekamu konkurenci starp piegādātājiem, un nodrošināt, ka līgumu slēgšanas tiesības 
tiek piešķirtas godīgi, pārredzami un bez diskriminācijas. Direktīvā 2004/18/EK un Direktīvā 2004/17/EK ir izklāstīts 
publiskā iepirkuma tiesiskais regulējums, kas jāīsteno valstu iestādēm.
Vadošā iestāde : valsts vai reģionālā iestāde, ko lauku attīstības programmas (LAP) pārvaldībai ir izraudzījusies 
dalībvalsts.
VUNS : visai ES vienota uzraudzības un novērtēšanas sistēma lauku attīstībai 2007.–2013. gada plānošanas periodā.
1 Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam 
budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.), 59. pants.
2 Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un 
pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.), 1. panta 5. punkts.
06
 Kopsavilkums
I
Zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumiem ir 
piešķirta augstāka prioritāte gan Eiropas Savienībā 
kopumā, gan arī konkrēti lauku attīstības jomā. Eiropas 
Parlaments un ES lauksaimniecības komisāri cits pēc 
cita ir uzsvēruši profesionālās izglītības un apmācības, 
prasmju attīstības, mūžizglītības un zināšanu pārneses 
nozīmi, un tā ir atspoguļota ES tiesiskajā regulējumā.
II
Revīzijā tika pārbaudīta zināšanu pārneses un kon ‑
sultāciju pasākumu nodrošināšana, kas laikposmā 
no 2007. līdz 2013. gadam tika līdzfinansēta no lauku 
attīstībai paredzētā ES budžeta (ELFLA) un dalībvalstu 
budžetiem. Kopējais ES finansējums šiem pasākumiem 
minētajā laikposmā bija 1,3  miljardi  EUR; kopā ar 
līdzfinansējumu kopējais publiskais atbalsts sasniedza 
2,2 miljardus  EUR.
III
Lai nodrošinātu efektivitāti un vēlamo ietekmi, zinā ‑
šanu pārneses un konsultāciju pasākumiem piešķirtie 
līdzekļi jāizlieto atbilstoši noteiktajām vajadzībām, ar 
samērīgām izmaksām, un tas jādara pienācīgi kvalifi ‑
cētiem un pieredzējušiem pakalpojumu sniedzējiem. 
Rezultātiem jābūt izmērāmiem, un tie jānovērtē, lai 
sniegtu informāciju par faktiski paveikto. Tomēr Palāta 
revīzijas laikā atklāja, ka tā nenotika, jo dalībvalstu un 
Komisijas īstenotā pasākumu pārvaldība bija nepilnīga.
IV
Palāta konstatēja, ka, ņemot vērā zināšanu pārneses 
un konsultāciju pasākumu nozīmi un to sagaidāmos 
rezultātus, šo pasākumu nodrošināšana nebija pietie ‑
kama. Dalībvalstis pārāk bieži paļāvās uz pakalpojumu 
sniedzēju priekšlikumiem, un jebkāda veida apmācība 
tika uzskatīta par “labu” un attiecināmu, lai saņemtu 
publisko atbalstu. Tikai retos gadījumos tika veikta 
pienācīga analīze, lai noteiktu, vai pasākumi spēj 
panākt reālu ietekmi.
Kopsavilkums 07
V
Ieviestās procedūras ne vienmēr nodrošināja godīgu 
un pārredzamu konkurenci, lai veicinātu augsta līmeņa 
pakalpojumu sniedzēju atlasi un izraudzītos zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumus par labāko cenu.
VI
Izmaksu ziņā efektīvai zināšanu pārneses un kon ‑
sultāciju pakalpojumu sniegšanai ir būtiska nozīme 
publisko līdzekļu aizsardzībā gan attiecībā uz Eiropas 
Savienības, gan arī valstu budžetiem. Palāta konstatēja 
nepilnības pārbaudēs, kas jāveic dalībvalstīm, gan 
pieteikumu iesniegšanas, gan arī maksājumu veikša ‑
nas posmā. Ir pazīmes, kas liecina, ka par atsevišķiem 
pakalpojumiem dalībvalstis samaksāja pārāk daudz un 
ka saistītās izmaksas nebija pietiekami pamatotas.
VII
Revidenti arī atklāja, ka daudzus līdzīgus pakalpo ‑
jumus finansē dažādi ES fondi (piemēram, ESF, kā 
arī ELFLA). Tas rada divkāršas finansēšanas risku un 
paredz dārgu pārvaldības struktūru dubultošanos, 
kas, pēc Palātas domām, ir neekonomiski. 2014. līdz 
2020. gada plānošanas periodā par augstāku priori ‑
tāti nekā iepriekšējā demarkācijas politika ir noteikta 
ES fondu savstarpējā papildināmība. Tas nozīmē, ka 
vēl vairāk ir vajadzīga koordinācija, lai izvairītos no 
iepriekš minētajiem riskiem.
VIII
Nebija padziļināta novērtējuma par to, kas ar publiska ‑
jiem līdzekļiem faktiski tika sasniegts, un bija apkopoti 
tikai samērā vienkāršoti rādītāji, tādi kā apmācīto per ‑
sonu vai finansēto mācību dienu skaits. Turklāt Palāta 
atklāja problēmas saistībā ar vākto datu ticamību.IX
Šajā ziņojumā izklāstītās nepilnības galvenokārt attie ‑
cas uz pasākumu pārvaldību, ko īstenoja dalībvalstis. 
Tomēr, ņemot vērā zināšanu pārneses un konsultā ‑
ciju pasākumiem piešķirto nozīmi, tika konstatēts, ka 
arī Komisijas loma dalībvalstu vadībā un uzraudzībā 
nebija pietiekama un ir jāuzlabo.
X
Pamatojoties uz šiem konstatējumiem, Palāta sniedz 
vairākus ieteikumus, kuru mērķis ir uzlabot situāciju 
pašreizējā lauku attīstības plānošanas periodā (2014.–
2020. g.) un nodrošināt, ka vērienīgajiem mērķiem, 
kas noteikti attiecībā uz šiem pasākumiem, ir lielākas 
izredzes tikt sasniegtiem.
XI
Palāta formulē turpmāk minētos konkrētos ieteikumus.
 ο Dalībvalstīm jāievieš procedūras, lai analizētu lau ‑
ku dalībniekiem vajadzīgās zināšanas un prasmes, 
pārsniedzot vispārēju tematu noteikšanu, jo īpaši 
attiecībā uz uzaicinājumiem iesniegt priekšliku ‑
mus vai piedāvājumu periodiem. Dalībvalstīm 
jānodrošina, ka regulāri piemērojamās procedūrās 
attiecīgie zināšanu pārneses un konsultāciju pa ‑
kalpojumi tiek noteikti un izvēlēti, pamatojoties uz 
šādu analīzi, un jāizvairās no riska, ka procesu sāk 
virzīt pakalpojumu sniedzēji.
 ο Komisijai jāsniedz papildu norādījumi par to, kā 
dalībvalstīm jāveic šādas regulāras analīzes, un 
jāmudina dalībvalstis tās formulēt precīzāk, nevis 
vispārīgā veidā.
 ο Dalībvalstīm jānodrošina, ka atbalsts jaunu 
konsultāciju pakalpojumu izveidei tiek piešķirts 
tikai tad, ja ir pierādīts, ka attiecīgajā jomā šādu 
pakalpojumu trūkst un ir vajadzīgs finansējums 
jauna personāla pieņemšanai, jaunām telpām un/
vai aprīkojumam.
08 Kopsavilkums
 ο Dalībvalstīm jāizraugās pakalpojumu sniedzēji, kas 
saņems publiskos līdzekļus, saskaņā ar godīgas un 
pārredzamas konkurences principu, neatkarīgi no 
tā, vai viņi izmanto uzaicinājumus iesniegt priekšli ‑
kumus vai oficiālas publiskā iepirkuma procedūras. 
Dalībvalstīm īpaši jānodrošina, ka atlases un līgu ‑
ma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji nerada 
priekšrocības noteiktiem pakalpojumu sniedzē ‑
jiem vai pakalpojumu sniedzēju veidiem.
 ο Komisijai jāsniedz konkrēti papildu norādījumi par 
pakalpojumu sniegšanu uz vietas, apakšuzņēmu ‑
ma līgumu slēgšanu un konsorciju sniegto pakal ‑
pojumu novērtēšanu. Turklāt Komisijai pienācīgi 
jāuzrauga dalībvalstu procedūras, lai nodrošinātu, 
ka zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu 
izvēle notiek saskaņā ar godīgas un pārredzamas 
konkurences principu.
 ο Attiecībā uz efektīvām izmaksu pamatotības pār ‑
baudēm Komisijai un dalībvalstīm jāīsteno ietei ‑
kumi, kas sniegti Palātas īpašajā ziņojumā par šo 
jautājumu3. Jo īpaši saistībā ar zināšanu pārneses 
un konsultāciju pasākumiem dalībvalstīm jānovēr ‑
tē vajadzība atbalstīt pasākumus, kas par pieņe ‑
mamu cenu ir viegli pieejami tirgū. Ja vajadzība ir 
pamatota, dalībvalstīm jānodrošina, ka atbalstīto 
pasākumu izmaksas nepārsniedz tirgū piedāvāto 
līdzīgo pasākumu izmaksas.
 ο Komisijai jāņem vērā gūtā pieredze pirmajos pasā ‑
kumos, kur mērķis ir nodrošināt ES fondu papil ‑
dināmību, piemēram, ar īpašu dienestiem kopīgu 
darba grupu palīdzību,lai padziļināti novērtētu 
dažādu ES fondu savstarpējo papildināmību, ko 
2014.–2020. gada plānošanas periodam ierosināja 
dalībvalstis. Šīs novērtēšanas rezultātā jāpieņem 
saskaņota pieeja zināšanu pārneses pasākumu 
atbalstam, lai mazinātu divkāršas finansēšanas un 
pārvaldes dubultošanas risku. ο Dalībvalstīm jāizveido atgriezeniskās saites sistē ‑
mas, kurās izmanto uzraudzības un novērtēšanas 
informāciju, lai uzlabotu turpmākos uzaicinājumus 
iesniegt priekšlikumus vai pilnveidotu konkursa 
procedūras. Pamatojoties uz šīm sistēmām, pakal ‑
pojumu sniedzējiem būtu ne tikai jāsniedz infor ‑
mācija par dalībnieku apmierinātību ar pakalpoju ‑
miem, bet arī jāpārbauda, vai viņi apguva to, kas 
viņiem bija jāapgūst.
 ο Komisijai jāsniedz norādījumi par to, kā dalībvalstis 
var izpildīt šādas regulāras atgriezeniskās saites 
procedūras, un jāuzrauga, lai dalībvalstis tās ievies ‑
tu. Atgriezeniskās saites rezultātus var izmantot arī 
vērtētāji, lai novērtēšanas darbā koncentrētos uz 
pasākumu rezultātu un ietekmes analīzi.
 ο Visbeidzot, Komisijai nekavējoties jāpaaugstina 
zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu riska 
profils un attiecīgi jāpastiprina uzraudzība un pār ‑
valdība, lai nodrošinātu lielāku pārliecību, ka dalīb ‑
valstis efektīvi sniedz attiecīgos pakalpojumus.
3 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 22/2014 “Saimnieciskuma nodrošināšana – 
ES finansēto lauku attīstības projektu dotāciju izmaksu kontrole” 
(http://eca.europa.eu ).
09
 Ievads
Ieguldījumi zināšanās un 
prasmēs Eiropas 
Savienībā
01 
Profesionālās izglītības un apmācības, 
prasmju attīstības, mūžizglītības un 
zināšanu pārneses nozīmi ir apliecinā ‑
juši daudzi politiķi, un tā ir uzsvērta 
vairākos augsta līmeņa dokumentos, 
tostarp stratēģijā “Eiropa 2020” gudrai, 
ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei4.
“Svarīgs lauku attīstības program -
mu aspekts ir zināšanu paplašinā -
šana par lauku saimniecību nozari”5
Phil Hogan  (ES lauksaimniecības un lauku 
attīstības komisārs)
“Nākotnes lauksaimniecībai jābūt 
balstītai uz zināšanām”6
Dacian Cioloș  (bijušais ES lauksaimniecības 
un lauku attīstības komisārs)
02 
Līgumā par Eiropas Savienības darbī ‑
bu (LESD) ir skaidri norādīta “efektīva 
darbības koordinācija arodmācību, 
pētniecības un lauksaimniecības zinību 
izplatīšanas jomā”, lai varētu sasniegt 
kopējās lauksaimniecības politikas 
(KLP) mērķus7.03 
ES tiesību aktos, kas attiecas 2014.–
2020. gada plānošanas periodu8, ir 
īpaši uzsvērti zināšanu pārneses un 
konsultāciju pakalpojumi kā galvenie 
pasākumi ilgtspējīgas attīstības no ‑
drošināšanai lauku apvidos. “Veicināt 
zināšanu pārnesi un inovāciju lauk ‑
saimniecībā, mežsaimniecībā un lauku 
apvidos” ir horizontāla prioritāte lauku 
attīstības jomā, t. i., to uzskata par 
svarīgu instrumentu, ko izmanto, lai 
uzlabotu citu prioritāšu un pasākumu 
īstenošanu lauku attīstības jomā.
Lauku attīstības atbalsts 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju 
pakalpojumiem
04 
Finansiālu atbalstu zināšanu pārneses 
un konsultāciju pakalpojumiem lauku 
apvidos piešķir no Eiropas Lauksaim ‑
niecības fonda lauku attīstībai (ELFLA). 
2007.–2013. gada plānošanas periodā 
šis atbalsts tika piešķirts, izmantojot 
šādus četrus pasākumus9:
 ο 111. pasākums – arodapmācības un 
informācijas pasākumi;
 ο 114. pasākums – konsultāciju pa ‑
kalpojumu izmantošana;
 ο 115. pasākums – pārvaldības, atbal ‑
sta un konsultāciju pakalpojumu 
izveide;
 ο 331. pasākums – apmācība un 
informācija.4 “Eiropa 2020 – stratēģija 
gudrai, ilgtspējīgai un 
integrējošai izaugsmei”, 
COM(2010) 2020 galīgā 
redakcija, 3.3.2010.
5 Eiropas Komisijas paziņojums 
presei “Apstiprinātas vēl 
18 lauku attīstības 
programmas”, Brisele, 
2015. gada 13. februāris ( http://
europa.eu/rapid/
press‑release_IP ‑15‑4424_
lv.htm ).
6 Paziņojums par 
lauksaimniecību, kas balstās 
uz zināšanām, 2011. gada 
12. oktobris ( https://www.
youtube.com/
watch?v=QqOqVed_atA ).
7 LESD 41. pants.
8 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
17. decembra Regula (ES) 
Nr. 1305/2013 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ 
Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1698/2005 (OV L 347, 
20.12.2013., 487. lpp.).
9 341. pasākums (prasmju 
apguve un rosināšana ar mērķi 
sagatavot un īstenot vietējo 
attīstības stratēģiju) un 
431. pasākums (vietējās rīcības 
grupas darbības 
nodrošināšana, prasmju 
apguve un iedzīvināšana) arī 
ietver apmācību, taču tie 
attiecas tikai uz LEADER  un 
līdzīgām 3. prioritārā virziena 
grupām un ir paredzēti, lai šīm 
grupām palīdzētu īstenot 
vietējās stratēģijas. Tāpēc šīs 
revīzijas kontekstā šie 
pasākumi vairs nav ņemti vērā.
10 Ievads
05 
Pirmo triju pasākumu mērķis bija 
uzlabot lauksaimnieku un mežu īpaš ‑
nieku konkurētspēju. 331. pasākums 
bija paredzēts citiem lauku uzņēmu ‑
miem un ieinteresētajām personām ar 
mērķi palielināt to spēju veicināt lauku 
ekonomikas daudzveidību un uzlabot 
dzīves kvalitāti lauku apvidos. 111. un 
331. pasākums ietvēra apmācības kur ‑
sus, seminārus, lauku saimniecību ap ‑
meklējumus, individuālās nodarbības 
u. c., un tos sauc par zināšanu pārneses 
pasākumiem. 114. un 115. pasākums 
ietvēra konsultācijas, kas bija paredzē ‑
tas, lai sniegtu ieteikumus atsevišķām 
personām vai lauksaimnieku un mežu 
īpašnieku grupām. Individuāli zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumi 
dalībniekiem tika piedāvāti vai nu bez 
maksas, vai arī par samazinātu maksu.Lauksaimnieki, mežu īpašnieki un citi 
lauku uzņēmumi un ieinteresētās per ‑
sonas turpmāk tiek sauktas par “lauku 
dalībniekiem”.
ELFLA finansēto zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumu piemēri1. izcēlums
© ZAMm/ Gerald LechnerLauku sieviešu apmācība
© ECALauksaimnieku apmācība
© BMLFUW/LFI/weinfranz
Lauksaimnieku darba grupa  
(apmeklējums uz vietas)
11 Ievads
06 
Saskaņā ar lauku attīstības politiku 
zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumiem piemēro Komisijas un 
dalībvalstu dalītās pārvaldības prin ‑
cipu. Lauku attīstības programmas 
(LAP) ierosina dalībvalstis un apstiprina 
Komisija. Pēc tam dalībvalstis, pama ‑
tojoties uz iesniegtajām programmām, izraugās projektus, kuriem tiks pie ‑
šķirts finansējums. 1. attēlā  ir parādīts, 
kā saskaņā ar tiesisko regulējumu 
attiecīgajiem projektiem tiek piešķirts 
finansējums.1. attēlsTiesiskais regulējums attiecībā uz ELFLA finansējuma piešķiršanu projektiem
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
€Ierosina Komisija 
un apstiprina 
Padome
Ierosina dalībvalsts 
un apstiprina 
Komisija
Projektu 
atlaseSīki izstrādāti noteikumi un procedūras dalībvalstu līmenī Plānošana dalībvalstu līmenīES līmenī izveidotā lauku attīstības politika
Zināšanu pārneses un konsultāciju projektiem piešķirtais 
ﬁnansējums (valsts vai reģionālie tiesību akti, procedūras, norādījumi)(valsts stratēģiskais plāns, lauku attīstības programma)(Kopienas stratēģiskās pamatnostādnes, Padomes regula)
12 Ievads
07 
Attiecībā uz laikposmu no 2007. līdz 
2013. gadam zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumiem tika piešķirti 
aptuveni 1,3 miljardi EUR, t. i., 1,4 % 
no ELFLA finansējuma. Līdz 2013. gada 
31. decembrim dalībvalstis bija iztērē ‑
jušas aptuveni 744 miljonus EUR jeb 
57 % no plānotā ELFLA finansējuma. 
Visus pasākumus līdzfinansē dalībvals ‑
tis (sīkāku informāciju sk. 1. tabulā ). 
Tomēr, kā norādīts iepriekš, zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumu 
vispārējā nozīme ir ievērojami lielā ‑
ka par šo pasākumu vērtību naudas 
izteiksmē.
08 
Dalībvalstis ne vienmēr īsteno visus 
četrus ELFLA zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumus. Komisijas 
sniegto datu analīze par 2012. gadu 
atklāja, ka 111., 114., 331. un 115. pasā ‑
kums netika izmantots attiecīgi 19 %, 
52 %, 66 % un 74 % no visām 88 LAP .09 
Lauku attīstības plānošanas periodam 
no 2014. līdz 2020. gadam šie četri pa ‑
sākumi ir apvienoti, izveidojot divus:
 ο 1. pasākums – zināšanu pārneses 
un informācijas darbības;
 ο 2. pasākums – konsultāciju, lauku 
saimniecību pārvaldības un atbal ‑
sta pakalpojumi.
10 
Plānotie ELFLA izdevumi 1. pasāku ‑
mam sasniedz 1,16 miljardus EUR, bet 
2. pasākumam – 742 miljonus EUR, t. i., 
kopā 1,9  miljardus  EUR10. Kopā ar valstu 
līdzfinansējumu kopējie publiskie iz ‑
devumi var pārsniegt 4  miljardus  EUR. 
Salīdzinājumā ar iepriekšējā plānoša ‑
nas periodā plānotajiem izdevumiem 
tas ir par aptuveni 46 % vairāk.1. tabulaKopējie publiskie (ELFLA un valsts līdzfinansējuma) un ELFLA izdevumi sadalījumā 
pa pasākumiem
Pasākums Pasākuma aprakstsPlānotie izdevumi no 2007. līdz 
2013. gadamFaktiskie izdevumi no 2007. līdz 
2013. gadam
ELFLA (EUR)Kopējie publiskie 
izdevumi (EUR)ELFLA (EUR)Kopējie publiskie 
izdevumi (EUR)
111Arodapmācības un informācijas 
pasākumi947 013 157 1 599 928 390 556 561 212 974 023 090 
114 Konsultāciju pakalpojumi 197 958 811 338 640 512 98 320 876 169 488 261 
115Pārvaldības, atbalsta un konsultā -
ciju pakalpojumu izveide50 307 450 76 068 793 26 540 966 43 419 212 
331 Apmācība un informācija 115 516 980 226 388 227 62 498 154 122 427 257 
Zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumi1 310 796 398 2 241 025 922 743 921 208 1 309 357 820 
Avots : Eiropas Lauku attīstības tīkla dati (atjaunināti 2014. gada februārī).10 Šo skaitļu pamatā ir Eiropas 
Komisijas sniegtā informācija. 
Tā ietver skaitļus, kas attiecas 
gan uz 56 no 
118 apstiprinātajām LAP , gan 
arī uz programmām, kas vēl 
tiek apspriestas. Tāpēc šie 
skaitļi pagaidām (10.7.2015.) ir 
indikatīvi.
13 Ievads
11 
Ja 2007.–2013. gada plānošanas pe ‑
riodā pasākumu atbalsta iespējamie 
saņēmēji bija mācību dalībnieki un 
personas, kam sniegtas konsultācijas, 
kā arī pakalpojumu sniedzēji, tagad šī 
situācija ir mainījusies. Laikposmā no 
2014. līdz 2020. gadam finansiālā atbal ‑
sta saņēmēji saskaņā ar 1. un 2. pa ‑
sākumu būs pakalpojumu sniedzēji, 
proti, juridiskās personas, kas sniedz 
konsultācijas vai nodrošina apmācību 
galasaņēmējiem (lauku dalībniekiem).
12 
Lai gan tas nebija obligāti, dažas dalīb ‑
valstis jau 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā izmantoja publiskā iepirkuma 
procedūras, lai izraudzītos zināšanu 
pārneses un konsultāciju pakalpojumu 
sniedzējus. Saskaņā ar jaunajiem tie ‑
sību aktiem, izmantojot 2. pasākumu, 
publiskā iepirkuma noteikumi jāpiemē ‑
ro pirms pakalpojumu līgumu slēgša ‑
nas ar pakalpojumu sniedzējiem. 1. pa ‑
sākuma gadījumā publiskā iepirkuma 
procedūru izmantošana pakalpojumu 
sniedzēju atlasē nav obligāta.Koordinācija ar citu ES 
atbalstu zināšanu 
pārneses un konsultāciju 
pakalpojumiem
13 
ES atbalsts zināšanu pārneses un kon ‑
sultāciju pakalpojumiem attiecas ne 
tikai uz lauku attīstības politikas jomu. 
Vispārīgā līmenī un atkarībā no katra 
fonda pilnvarām apmācības projekti 
tiek atbalstīti no Eiropas Sociālā fonda 
(ESF) un Eiropas Reģionālās attīstības 
fonda (ERAF), kuru mērķis ir veicināt 
izaugsmi un nodarbinātību. Šos fondus 
kopā ar ELFLA un vēl diviem fondiem 
sauc par Eiropas strukturālajiem un in ‑
vestīciju fondiem (ESI fondiem). Tiesis ‑
kais regulējums 2014. līdz 2020. gadam 
paredz ciešāku nekā iepriekš koordinā ‑
ciju starp ESI fondiem gan ES, gan arī 
dalībvalstu līmenī. Jaunais regulējums 
ir parādīts 2. attēlā .
14 
ESI fondi ir stratēģijas “Eiropa 2020” 
īstenošanas līdzekļi. Lai nodrošinātu 
efektīvu atbalstu, ESI fondiem vajadzē ‑
tu būt vērstiem uz 11 tematisko mērķu 
sasniegšanu11. Konkrētu fondu regulās 
šie mērķi ir sīkāk sadalīti investīciju 
prioritātēs.
15 
Šīs revīzijas tvērums attiecas uz 10. te ‑
matisko mērķi – “ieguldīt izglītībā, 
apmācībā un arodizglītībā prasmju 
apguvei un mūžizglītībā”. Citas sīki 
izstrādātas investīciju prioritātes ir no ‑
teiktas konkrētajās ESF, ERAF un ELFLA 
regulās12 (sk. 2. attēlu ).11 Kā noteikts 9. pantā Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2013. gada 17. decembra 
Regulā (ES) Nr. 1303/2013, ar ko 
paredz kopīgus noteikumus 
par Eiropas Reģionālās 
attīstības fondu, Eiropas 
Sociālo fondu, Kohēzijas 
fondu, Eiropas 
Lauksaimniecības fondu lauku 
attīstībai un Eiropas Jūrlietu un 
zivsaimniecības fondu un 
vispārīgus noteikumus par 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu, Eiropas Sociālo fondu, 
Kohēzijas fondu un Eiropas 
Jūrlietu un zivsaimniecības 
fondu un atceļ Padomes 
Regulu (EK) Nr. 1083/2006 
(OV L 347, 20.12.2013., 
320. lpp.).
12 Konkrētu fondu investīciju 
prioritātes ir izklāstītas šādos 
dokumentos:  
– ESF: Regulas (ES) 
Nr. 1303/2013 3. pantā;  
– ERAF: 5. pantā Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2013. gada 17. decembra 
Regulā (ES) Nr. 1301/2013 par 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu un īpašiem 
noteikumiem attiecībā uz 
mērķi “Investīcijas izaugsmei 
un nodarbinātībai” un ar ko 
atceļ Regulu (EK) 
Nr. 1080/2006 (OV L 347, 
20.12.2013., 289. lpp);  
– ELFLA: Regulas (ES) 
Nr. 1305/2013 5. pantā.
14 Ievads 2. attēlsTiesiskais regulējums 2014.–2020. gada plānošanas periodam
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta .
Eiropa 2020
Iniciatīva gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai 
izaugsmei
Partnerattiecību nolīgums 
Konkrētu fondu investīciju prioritātes, kas atspogu/uni013Co tematiskos mēr/uni0137usAtspogu/uni013Co stratē/uni0123iju “Eiropa 2020” , nosakot 11 kopējus tematiskos mērķus
(ELFLA, ESF , ERAF)(10) ieguldīt izglītībā, apmācībā un arodizglītībā 
prasmju apguvei un mūžizglītībā 
Darbības programmasLauku attīstības programmasDokuments, kurā aprakstīta ESI fondu 
plānotā izmantošana
ESI fondi – konkrētu fondu regulas             ESI fondi – vienotais stratēģiskais satvars             
15
 Revīzijas tvērums un pieeja
16 
Palāta veica revīziju par zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumu 
izdevumu pārvaldības un kontroles 
procedūrām 2007.–2013. gada plāno ‑
šanas periodā (sk. arī 4. punktu), lai 
sniegtu noderīgus ieteikumus jauna ‑
jam plānošanas periodam. Tādējādi da ‑
lībvalstis var ņemt tos vērā, izstrādājot 
savu programmu īstenošanas noteiku ‑
mus un procedūras, un Komisija var tos 
izmantot, jo īpaši, lai uzlabotu dalīb ‑
valstu vadības un kontroles sistēmu 
uzraudzību.
17 
Revīzija tika veikta ar mērķi atbildēt uz 
šādu jautājumu:
Vai ir ieviestas vadības un kontro -
les sistēmas, lai efektīvi īstenotu 
zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumus lauku attīstības jomā?
18 
Šim nolūkam Palātas ziņojumā ir snieg ‑
tas atbildes uz turpmāk minētajiem 
apakšjautājumiem.
 ο Vai ir ieviestas procedūras, lai apzi ‑
nātu un izraudzītos lauku dalībnie ‑
kiem būtiskākos zināšanu pārneses 
un konsultāciju pakalpojumus?
 ο Vai ir ieviestas procedūras, lai 
nodrošinātu izmaksu ziņā efektīvu 
un saskaņotu zināšanu pārneses 
un konsultāciju pakalpojumu 
sniegšanu?
 ο Vai ir ieviestas procedūras, lai 
pārbaudītu un novērtētu zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasāku ‑
mu rezultātus?19 
Revīzija aptvēra 2007.–2013. gada plā ‑
nošanas periodu un, ciktāl iespējams, 
veidoja saikni ar nākamo plānošanas 
periodu, kad atbalstu pasākumiem 
saņems tikai juridiskās personas, 
kas nodrošina apmācību un sniedz 
konsultācijas galasaņēmējiem (lauku 
dalībniekiem). Tāpēc revīzijas uzmanī ‑
bas centrā bija tieši šī atbalsta saņē ‑
mēju grupa laikposmā no 2007. līdz 
2013. gadam.
20 
Revīzija tika veikta no 2014. gada jūlija 
līdz 2015. gada februārim. Revīzijas 
pierādījumi tika vākti, pārbaudot doku ‑
mentus, apmeklējot vadošās iestādes 
un pakalpojumu sniedzējus piecās 
dalībvalstīs13: Spānijā (Galīcijā), Austrijā, 
Polijā, Zviedrijā un Apvienotajā Karalis ‑
tē (Anglijā) un veicot aptauju14. Situāci ‑
ja attiecībā uz dažādiem pasākumiem, 
kas īstenoti apmeklētajās dalībvalstīs, 
ir parādīta I pielikumā.13 Šajā ziņojumā “dalībvalsts” var 
nozīmēt valsti, reģionu vai 
autonomu apgabalu šajā 
valstī.
14 Palāta veica aptauju 
19 dalībvalstīs, aptverot 
25 lauku attīstības 
programmas, lai noskaidrotu 
iemeslus, kāpēc dalībvalstis 
pilnībā neizmantoja visus 
pieejamos pasākumus.
16 Revīzijas tvērums un pieeja
21 
Zināšanu pārneses un konsultāciju pa ‑
sākumu plānotie un faktiskie izdevumi 
šajās dalībvalstīs bija lieli (sk. 3. attēlu ). 
Palāta izraudzījās dalībvalstis, cenšo ‑
ties aptvert visus četrus pasākumus 
(sk. 4. punktu) un nodrošināt līdzsva ‑
rotu ģeogrāfisko pārklājumu. Revīzi ‑
jas apmeklējumi un aptauja aptvēra 
dalībvalstis, kas bija atbildīgas par 
vairāk nekā 65 % zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumu izdevumu. 3. attēlsLauku attīstības plānošanas periods no 2007. līdz 2013. gadam – zināšanu pārneses 
un konsultāciju pasākumi: 20 LAP , kuru izdevumi līdz 2012. gada decembrim bija 
paši lielākie
Avots:  Eiropas Lauku attīstības tīkla dati.0 10 20 30 40 50 60 70 80
...................................................................................................................................................... ................ ................ ................ ............ .... ................ ..........................................................................................................................................................................................
........................ ................ ................ ................ ............ .... ................ ........................................................................................................................ .... ................ ........................................ ........ .... ...... ....
.................... ................ .... ................ .................................................... .............. ........ .... ................ .... ................ .................... ................ ........ .... ....
................................................................................................ .................. ..
.... ............................................................................
Konsultāciju pasākumi Zināšanu pārneses pasākumimiljoni EUR
Zviedrija
Apvienotā Karaliste – Anglija
Austrija
Ungārija
Francija – Reinjona
Dānija
Francija – kontinentālā da/uni013Ca
Polija
Somija – kontinentālā da/uni013Ca
Slovākija
Portugāle – kontinentālā da/uni013Ca
Spānija – Galīcija
Spānija – Andalūzija
Be/uni013C/uni0123ija – Flandrija
Čehijas Republika
Apvienotā Karaliste – Velsa
Lietuva
Rumānija
Itālija – Pjemonta
Francija – Gvadelupa
17
 Apsvērumi
I daļa. Procedūras 
visefektīvāko zināšanu 
pārneses un konsultācijas 
pakalpojumu apzināšanai 
un izraudzīšanai
22 
Lai novērtētu, vai tika izvēlēti būtiskā ‑
kie zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumi, Palāta piemēroja šādus 
kritērijus:
 ο ELFLA atbalstu izmanto vienīgi 
tam, lai finansētu pasākumus, 
kas palīdz sasniegt dalībvalstu 
īpašos pasākumu mērķus, tādē ‑
jādi novēršot iespēju patvaļīgi 
finansēt jebkāda veida apmācības 
vai konsultāciju pasākumus lauku 
dalībniekiem. Tā priekšnoteikums 
ir lauku dalībniekiem vajadzīgo 
zināšanu un prasmju analīze, kas ir 
pietiekami specifiska, lai dalībvals ‑
tis atbalstu varētu novirzīt konkrē ‑
tiem pasākumiem;
 ο no ELFLA līdzekļiem būtu jāfinansē 
tikai augstas kvalitātes apmācība 
un konsultācijas. Būtiska nozīme ir 
augsta līmeņa pakalpojumu snie ‑
dzējiem, tāpēc dalībvalstu iestā ‑
dēm jāievieš attiecīgas prasības un 
procedūras;
 ο pakalpojumu sniedzēji un pasāku ‑
mi jāizraugās godīgas un pārredza ‑
mas konkurences ceļā;
 ο Komisijai jāapstiprina tikai tās LAP , 
kurās ir skaidri noteiktas lauku 
dalībniekiem vajadzīgās zināšanas 
un prasmes. Vajadzības gadīju ‑
mā Komisijai jāsniedz norādījumi 
dalībvalstīm, lai tām palīdzētu 
izveidot labākas vajadzību novēr ‑
tēšanas procedūras.Dalībvalstis noteica lauku 
dalībniekiem vajadzīgās 
prasmes tik vispārīgi, ka 
finansējumu varēja piešķirt 
gandrīz jebkāda veida 
darbībai
23 
Lai izraudzītos un īstenotu vajadzībām 
atbilstošus pasākumus, dalībvalstīm 
pirms apmācības pasākumu plānoša ‑
nas un/vai izraudzīšanās ir jāanalizē un 
jānosaka lauku dalībnieku individuālās 
vēlmes un lauku ekonomikai un sa ‑
biedrībai objektīvi vajadzīgās zinā ‑
šanas un prasmes. Šīs vajadzības var 
mainīties īsā vai vidējā termiņā. Tādējā ‑
di analītiskajām un plānošanas proce ‑
dūrām jābūt pietiekami elastīgām, lai 
varētu reaģēt uz šīm pārmaiņām.
24 
Tāpēc Palāta sagaida, ka vajadzīgās 
zināšanas un prasmes dalībvalstis 
stratēģiski pārbaudīs ilgākā laikposmā 
(praktisku iemeslu dēļ – plānošanas 
periodā) un ieviesīs periodiskas proce ‑
dūras īsa un vidēja termiņa vajadzību 
noteikšanai. Šādas analīzes rezultātā 
dalībvalstu rīcībā vajadzētu būt pietie ‑
kamai informācijai, lai uzaicinājumos 
iesniegt priekšlikumus vai iepirkumos 
noteiktu vajadzīgos pakalpojumus. Tas 
ir parādīts 4. attēlā .
18 Apsvērumi
25 
Palāta izskatīja valstu stratēģiskos 
plānus, LAP un citus stratēģiskus do ‑
kumentus, kā arī pieejamos pētījumus, 
īstenošanas noteikumus un pakalpoju ‑
mu specifikācijas, kas saistītas ar šāda 
veida pasākumu konkrēto iepirkumu. 
Palāta konstatēja, ka lauku dalībnie ‑
kiem vajadzīgās zināšanas un prasmes 
revīzijai izraudzītās dalībvalstis bija 
apzinājušas un noteikušas tikai vispā ‑
rīgi – atbilstoši stratēģiskajam mērķim. 
Tomēr neviena no šīm dalībvalstīm 
sīkāk nenorādīja svarīgākos pasāku ‑
mus (t. i., konkrētus apmācības kursus) 
šajās jomās. Tas ietver risku, ka var tikt 
finansēti tādi vispārīgi un pakalpojumu 
sniedzēju virzīti pasākumi kā pamata 
datorkursi, kas var nebūt balstīti apzi ‑
nātajās vajadzībās (sk.  2. izcēlumu ).4. attēlsPeriodiska vajadzību analīze, lai izraudzītos zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumus lauku attīstības jomā
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.Galīgā novērtēšanaIlgtermi/uni0146a vajadzību analīze un plānošana
Nākamais periods
2. gads7. gads 3. gads 1. gads
Novērtēšana Īstermiņa 
vajadzību 
analīzeProjektu
atlase
Projektu
īstenošana
Iepirkuma 
speciﬁkācija
19 Apsvērumi
Piemēri situācijām, kad vajadzīgās zināšanas un prasmes tika noteiktas 
vispārīgi, bez precizēšanas iepirkuma vajadzībām
Apvienotā Karaliste (Anglija)
Lai noteiktu lauku dalībniekiem vajadzīgās zināšanas un prasmes, Apvienotā Karaliste (Anglija) izmantoja pro ‑
cedūras vairākos pārvaldības līmeņos. Tomēr netika panākta zināšanu pārneses pakalpojumu sīkāka specifikā ‑
cija iepirkuma līmenī. Tāpēc iestādes balstījās uz pakalpojumu sniedzēju sīki izstrādātajiem priekšlikumiem.
Lauku attīstības programmā ir vispārīgi norādīts, ka prasmes lauku saimniecību, pārtikas un mežsaimniecības 
nozarēs ir nepietiekamas, un apmācība minēta kā prioritāte, lai uzlabotu šo nozaru konkurētspēju un sniegtu 
ieguldījumu labākas vides un veselīgas un pārtikušas sabiedrības veidošanā. Ar ieinteresēto personu atbalstu 
tika izstrādāta vispārēja sešu kursu grupu sistēma, kas veidoja pamatu ikvienai iestāžu īstenotai iepirkuma 
procedūrai. Pēc tam tika uzsākti vairāki minikonkursi, lai veiktu faktisko pasākumu iepirkumu. Tomēr Palāta 
konstatēja, ka minikonkursiem izstrādātās pakalpojumu specifikācijas joprojām bija ļoti vispārīgas un iestādes 
balstījās uz pakalpojumu sniedzēju plāniem, kas bija iesniegti kopā ar katru piedāvājumu.
Austrija
Līdzīga situācija bija vērojama Austrijā – lauku attīstības programmā tika norādītas attiecīgās ES prioritātes 
un formālās izglītības zemais līmenis primārajā nozarē. Konkrēto pasākumu tematiskās jomas tika definētas 
attiecīgajos īstenošanas noteikumos15, taču diezgan vispārīgi (piemēram, “Lauksaimniecības un mežsaimnie ‑
cības uzņēmumu efektivitātes un konkurētspējas uzlabošana”). Īstenošanas noteikumos bija norādīts, ka īpašā 
konferencē, kurā piedalīsies arī ieinteresētās personas, Lauksaimniecības ministrijai ( BMLFUW ) tiks ieteiktas 
sīkākas specifikācijas un prioritātes, kas apstiprinātājām iestādēm jāņem vērā projektu atlasē. Lai gan ir notiku ‑
šas jau desmit sanāksmes, sīkākas specifikācijas tā arī nav iesniegtas, tāpēc projektu atlase tika veikta, pamato ‑
joties tikai uz īstenošanas noteikumos minētajām vispārējām tematiskajām jomām.
15 Sonderrichtlinie des Bundesministers für Land ‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft zur Umsetzung von Maßnahmen im Rahmen des 
Österreichischen Programms für die Entwicklung des ländlichen Raums 2007  – 2013 „Sonstige Maßnahmen“ .2. izcēlums

20 Apsvērumi
26 
Revīzijai izraudzītās dalībvalstis zinā ‑
šanu pārneses un konsultāciju pakal ‑
pojumu prioritāšu vai tematisko jomu 
noteikšanas procesā iesaistīja pakal ‑
pojumu sniedzējus un ieinteresētās 
personas, vai nu organizējot sanāks ‑
mes un darba grupas, vai arī ļaujot 
tiem iesniegt rakstiskus priekšlikumus. 
Iesaistoties pakalpojumu sniedzējiem 
un ieinteresētajām personām, pa ‑
kalpojumiem vajadzētu labāk atbilst 
mērķgrupu vajadzībām. Taču ieintere ‑
sētās personas var arī dot priekšroku 
tādu pakalpojumu veicināšanai, kas 
ir populāri vai viegli pieejami, nevis 
palīdz nodrošināt lauku dalībniekiem 
faktiski vajadzīgās zināšanas un pras ‑
mes. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāņem 
vērā neatkarīgu ekspertu atzinumi un 
priekšlikumi, bet galu galā jāpieņem 
objektīvs lēmums par to, vai pakalpo ‑
jumu sniedzēju piedāvātās darbības 
patiesībā atbilst lauku dalībnieku 
faktiskajām vajadzībām un par pieņe ‑
mamu cenu ir viegli pieejamas tirgū. 
Palāta neatrada nekādus pierādījumus, 
ka tas būtu izdarīts. Faktiski iestādes iz ‑
mantoja būtībā augšupēju procedūru, 
kad pakalpojumu sniedzēji piedāvāja 
kursus, kuriem patiesībā būtu jāpiemē ‑
ro iepirkuma procedūra, nevis atsaucās 
uz skaidri definētām vajadzībām, ko 
noteikušas pašas iestādes.27 
Pakalpojumu sniedzēju priekšlikumu 
nepietiekama analīze rada risku ne 
tikai saistībā ar to, ka tiks finansētas 
neatbilstošas darbības, bet arī ar to, ka 
tiks dublēti apmācības pasākumi, kas 
ir viegli pieejami tirgū, un samaksāta 
summa, kas pārsniedz tirgus cenu (sk. 
54. un 55. punktu). Tas rada nevajadzī ‑
gus publiskos izdevumus un var krop ‑
ļot pašreizējos pakalpojumu tirgus.
21 Apsvērumi
28 
Cits vājas novērtēšanas piemērs šajā 
sakarā attiecas uz 115. pasākumu. Īste ‑
nojot 115. pasākumu, no ELFLA līdzek ‑
ļiem būtu jāfinansē ar pakalpojumu 
izveidi saistītās izmaksas (piemēram, 
personāla, jaunu telpu, aprīkojuma 
u. c. izmaksas)16. Tomēr Palāta kon ‑
statēja, ka 115. pasākums reizēm tika 
izmantots, lai finansētu pastāvīgas pa ‑
domdevējas struktūras, veidojot pakal ‑
pojumus, kas faktiski nebija jauni. Tie 
bija saistīti ar jaunu subjektu (kas izriet 
no jauno regulu prasībām) iekļaušanu 
konsultāciju sniegšanā. Apvienotajā 
Karalistē (Anglijā) potenciālajiem jaunu 
pakalpojumu sniedzējiem bija jāpierā ‑
da, ka konkrētā jomā trūkst pienācīgi 
sniegtu konsultāciju, bet Spānijā (Galī ‑
cijā) tas netika darīts (sk. 3. izcēlumu ). 
Pārējās revīzijai izraudzītajās dalībval ‑
stīs 115. pasākums netika izmantots.
Spānija (Galīcija) – finansējums “jaunu” pakalpojumu izveidei, kas 
patiesībā nebija jauni
Spānija (Galīcija) piešķīra finansējumu pakalpojumu sniedzējiem it kā jaunu konsultāciju pakalpojumu izvei ‑
dei, kas patiesībā pastāvēja vēl pirms 2007.–2013. gada LAP īstenošanas. Finansējums attiecās uz konsultāciju 
tēmām, kas tika uzskatītas par jaunām, neatkarīgi no tā, vai ir pierādīta to vajadzība vai pieprasījums no lauku 
dalībnieku puses un/vai pašreizējās struktūras ir pietiekamas šo jauno tēmu nodrošināšanai (t. i., vai konsultā ‑
ciju sniegšanai par jaunajām tēmām ir jāpieņem jauni darbinieki, jāīrē papildu telpas un/vai jāiegādājas jauns 
aprīkojums).
Ņemot vērā, ka piecu gadu atbalsta perioda beigās revīzijai izraudzītais pakalpojumu sniedzējs samazināja 
darbinieku skaitu, šķiet, ka viņa darbības izmaksu segšana arī ir atkarīga no ELFLA finansējuma.
Līdztekus pašreizējo pakalpojumu sniedzēju finansēšanai pastāv arī pakalpojumu sniedzēju personāla izmak ‑
su pārmērīgas finansēšanas risks. Uz personāla izmaksām attiecas 115. pasākums, bet tās tiek finansētas, arī 
izmantojot 114. pasākumu, kas subsidē honorārus, kurus lauksaimnieki maksā konsultāciju sniedzējiem.3. izcēlums  
16 Padomes 2005. gada 
20. septembra Regula (EK) 
Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 
21.10.2005., 1. lpp.), 25. pants: 
“(..) atbalstu piešķir, lai segtu 
izmaksas, kas rodas saistībā ar 
lauku saimniecības 
apsaimniekošanas, lauku 
saimniecības palīdzības, lauku 
saimniecības konsultāciju 
pakalpojumu un 
mežsaimniecības konsultāciju 
pakalpojumu izveidošanu, ne 
ilgāk kā 5 gadus pēc 
izveidošanas, atbalstu 
pakāpeniski samazinot.”
22 Apsvērumi
29 
Revīzija parādīja, ka, lai gan nebija 
pietiekamas vajadzību analīzes, attiecī ‑
gos zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumus līdzfinansēja arī no ELFLA. 
Tomēr tā pamatā nebija konkrētu va ‑
jadzību apzināšana un plānošana (sk. 
4. izcēlumu ).
Atbilstīgu un novatorisku finansēto projektu piemēri
Zviedrija – “ Generationsskifte ”
Projekts “ Generationsskifte ” (paaudžu maiņa) attiecas uz lauku saimniecību nodošanu no vecākās paaudzes 
jaunākajai. Ņemot vērā lauksaimniecībā aktīvi iesaistīto iedzīvotāju vecuma tendenci (vairāk nekā 50 % lauk ‑
saimnieku Zviedrijā un ES ir vecāki par 55 gadiem17), tas kļūst aizvien svarīgāk. Zviedrijā pārbaudītajā vienas 
dienas apmācību kursā tiek galvenokārt sniegta informācija par ekonomikas un finanšu (īpaši nodokļu), kā arī 
civiltiesību jautājumiem. Tajā tiek skarti arī psiholoģiskie un emocionālie aspekti, kas ir būtiski ģimenes saim ‑
niecības nodošanas procesā, bet sīkāk tos aplūko individuālajās nodarbībās, kas arī ir pieejamas.
Zviedrija – “ Grön Arena ”
“Grön Arena ” ir projekts, kura mērķis ir atbalstīt lauku saimniecības, kas sniedz ar sociālo aprūpi, izglītību, 
veselību un atpūtu saistītus pakalpojumus, piemēram, pasākumus lauku saimniecībās veciem cilvēkiem vai 
bērniem pēc skolas, “labsajūtas nodarbības” laukos vai kopā ar dzīvniekiem u. c. Šis projekts kalpo sabiedrības 
vajadzībām un sniedz ienākumu dažādošanas iespējas lauksaimniekiem. Pēc projekta izmēģināšanas vienā 
reģionā tas tika paplašināts, aptverot visu valsti.
Austrija – vadības kurss sievietēm lauku apvidos
Šā vadības kursa mērķis bija atbalstīt sievietes un dot viņām iespēju ieņemt atbildīgu stāvokli lauku uzņēmu ‑
mu un sabiedrības grupās, tādējādi arī kalpojot par paraugu un mudinot citas sievietes aktīvāk iesaistīties 
lauku attīstībā. Šā kursa nozīme skaidri izriet no Kopienas stratēģiskajām pamatnostādnēm 2007.–2013. gada 
plānošanas periodam18, kurās izklāstīti konkrēti mērķi iesaistīt sievietes darba tirgū un ņemt vērā sieviešu ap ‑
mācības vajadzības (papildu informāciju par šo kursu sk. arī 9. izcēlumā ).
17 Eiropas Komisija (2015. gads): dalībvalstu faktu lapas (Zviedrija, 13. lpp., un Eiropas Savienība, 17. lpp.) ( http://ec.europa.eu/agriculture/statistics/
factsheets/index_en.htm ).
18 Padomes 2006. gada 20. februāra Lēmums 2006/144/EK par Kopienas lauku attīstības stratēģiskajām pamatnostādnēm (2007.–2013. gada 
plānošanas laikposms) (OV L 55, 25.2.2006., 20. lpp.).4. izcēlums

23 Apsvērumi
Dalībvalstis ne vienmēr 
pārbauda pakalpojumu 
sniedzēju kvalifikāciju un 
pieredzi
30 
Lai nodrošinātu piedāvāto zināšanu 
pārneses un konsultāciju pakalpojumu 
kvalitāti un efektivitāti, struktūrām, kas 
sniedz šos pakalpojumus, vajadzētu 
būt kompetentām gan attiecībā uz 
personāla kvalifikāciju, pieredzi un 
regulāru apmācību, gan arī administra ‑
tīvajām un tehniskajām spējām.
31 
Attiecībā uz konsultāciju pakalpoju ‑
miem Palāta konstatēja, ka paredzētos 
standartus19 bija ievērojušas visas 
dalībvalstis, ļaujot lauksaimniekiem 
un mežu īpašniekiem izdarīt izvēli no 
pilnvarotu pakalpojumu sniedzēju 
saraksta. Taču Zviedrijā kvalifikācijas 
un pieredzes prasības attiecās tikai uz 
konsultācijām par savstarpējo atbilstī ‑
bu un darba drošību, jo citu veidu 
konsultācijas lauksaimniekiem tika 
piedāvātas saskaņā ar 111. pasākumu, 
kam šādas prasības nebija noteiktas.32 
Tā kā nebija attiecīgu ES noteikumu, 
Zviedrija nebija definējusi nekādas 
prasības attiecībā uz zināšanu pārne ‑
ses pasākumiem. Citas revīzijai izrau ‑
dzītās dalībvalstis bija noteikušas attie ‑
cīgus atbilstības vai līguma slēgšanas 
tiesību piešķiršanas kritērijus, tomēr, lai 
gan tika konstatēti daži labas prakses 
piemēri, Palāta atklāja, ka pakalpojumu 
sniedzēju kvalifikācijas novērtēšanas 
procedūras bija diezgan neefektīvas.
33 
Austrijai un Apvienotajai Karalistei (An ‑
glijai) ir stingras prasības pret pakal ‑
pojumu sniedzējiem. Austrijā zināšanu 
pārneses pakalpojumu sniedzējiem ir 
tiesības pieteikties tikai tādā gadījumā, 
ja viņiem ir kvalitātes vadības sertifi ‑
kāts, kas ir derīgs pieaugušo apmācī ‑
bas iestādēm, un Apvienotajā Karalistē 
(Anglijā) ieinteresētajiem pakalpoju ‑
mu sniedzējiem trīs posmu konkursa 
procedūras pirmajā posmā ir jāpierāda 
savas finansiālās, tehniskās un profe ‑
sionālās spējas. Tomēr abos gadījumos 
revīzijā atklāja, ka iestādes sistemātiski 
nepārbaudīja uzņēmumus, kas organi ‑
zē kursus, un to pasniedzēju kvalifikā ‑
ciju un pieredzi (sk. arī 5. izcēlumu ).
Austrija: apmācības pakalpojumu sniedzēju kvalitātes vadības sertifikāti 
netika pārbaudīti
Lai pārbaudītu atbilstību kritērijam, ka zināšanu pārneses pakalpojumu sniedzējiem ir kvalitātes vadības 
sertifikāts, Austrijas iestādes savos sarakstos ietvēra attiecīgus pārbaudes punktus. Tomēr Palāta konstatēja, 
ka četros no 30 gadījumiem iestādes attiecīgo punktu savos sarakstos bija atzīmējušas kā izpildītu, lai gan 
kvalitātes vadības sertifikāta nebija.
Kopējie publiskie izdevumi, kas tika izmaksāti šiem četriem pakalpojumu sniedzējiem, sasniedza 3,6 miljo ‑
nus EUR (ELFLA: 1,8 miljoni EUR), no kuriem aptuveni 3,1 miljons EUR (ELFLA: 1,6 miljoni EUR) attiecās uz vienu 
pašu pakalpojumu sniedzēju. 2014. gada oktobrī minētais pakalpojumu sniedzējs paziņoja, ka ir ieguvis kvali ‑
tātes vadības sertifikātu, lai gan apmācību tas nodrošināja jau kopš 2007. gada.5. izcēlums
19 Komisijas 2006. gada 
15. decembra Regula (EK) 
Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki 
izstrādātus piemērošanas 
noteikumus Padomes Regulai 
(EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 368, 
23.12.2006., 15. lpp.), 15. panta 
2. punkts:  
“2. To iestāžu un struktūru 
rīcībā, kas izvēlētas sniegt 
konsultāciju pakalpojumus 
lauksaimniekiem, ir tādi 
atbilstīgi resursi kā kvalificēts 
personāls, administratīvais un 
tehniskais aprīkojums, kā arī 
konsultēšanas pieredze un 
uzticamība, ievērojot prasības, 
nosacījumus un standartus, 
kas minēti Regulas (EK) 
Nr. 1698/2005 24. panta 
1. punkta otrās daļas a) un 
b) punktā.”
24 Apsvērumi
34 
Līdzīgi gadījumi, kad pakalpojumu 
sniedzēju kvalifikācija nebija pietieka ‑
mi pārbaudīta, tika konstatēti arī Polijā 
un Spānijā (Galīcijā). Iestādes paļāvās 
uz pakalpojumu sniedzēju informāciju, 
nepieprasot apliecinošus dokumentus, 
lai to pārbaudītu. Kad iestādes Spānijā 
(Galīcijā) pašas organizēja apmācību 
kursus, to personāla kvalifikācija un 
pieredze, kā arī tehniskās un adminis ‑
tratīvās spējas tika uzskatītas par paš ‑
saprotamām un nekādas pārbaudes 
netika veiktas. 
Pasākumu un pakalpojumu 
sniedzēju atlasē trūkst 
godīgas un pārredzamas 
konkurences
35 
Konkurence mudina pakalpojumu 
sniedzējus uzlabot pakalpojumu 
kvalitāti, piedāvāt labas cenas un 
vajadzībām atbilstošus pakalpojumus, 
tāpēc tai būtu jānodrošina lielāka 
vērtība par Eiropas nodokļu maksātāju 
naudu. Konkurences pamatprincipi ir 
godīgums un pārredzamība. Turklāt, kā 
norādīts iepriekš 24. punktā, atbildīga ‑
jām iestādēm jābūt skaidram priekš ‑
statam par vajadzīgajiem pakalpoju ‑
miem, lai tās varētu šos pakalpojumus 
norādīt savos uzaicinājumos iesniegt 
priekšlikumus vai piedāvājumus vai 
noteikt piemērotus kritērijus atbilstošu 
pasākumu atlasei.36 
Attiecībā uz zināšanu pārneses pasāku ‑
miem revīzijai izraudzītās dalībvalstis 
pakalpojumu sniedzēju un pakalpoju ‑
mu atlasi veic dažādos veidos, sākot ar 
atlasi, neizmantojot konkursa procedū ‑
ras, līdz pakalpojumu iekšējam no ‑
drošinājumam iestādēs vai saistītajās 
struktūrās, atsevišķiem uzaicinājumiem 
iesniegt priekšlikumus un publiskā 
iepirkuma procedūru piemērošanai. 
Tomēr, lai gan tika izmantots plašs 
procedūru klāsts, Palāta konstatēja, 
ka parasti tika izraudzīti pieredzējušu 
un stabilu zināšanu pārneses pakal ‑
pojumu sniedzēju priekšlikumi, kas 
arī saņēma lielāko daļu ELFLA finan ‑
sējuma. Palāta uzskata, ka tā iemesls 
ir konkurences un/vai godīguma un 
pārredzamības trūkums.
37 
Turpmākajos punktos Palāta apraksta 
procedūras, ko izmanto dažādas revī ‑
zijai izraudzītās dalībvalstis, un ar šīm 
procedūrām saistītos konkrētos riskus 
un konstatējumus.
Pakalpojumu sniedzēju 
un pakalpojumu atlase, 
neizmantojot konkursa 
procedūras – Austrija un 
Zviedrija
38 
Projektu priekšlikumus var pieprasīt 
vai iesniegt jebkurā plānošanas perio ‑
da brīdī, t. i., nekādi periodi vai termiņi 
nav noteikti. Tāpēc projektu un pa ‑
kalpojumu sniedzēju novērtēšana un 
atlase konkursa kārtībā nav iespējama 
un pakalpojumu sniedzēji nav motivēti 
piedāvāt tieši vajadzībām atbilstošus 
un labi pārdomātus pakalpojumus, t. i., 
risks, ka lielākā daļa finansiālā atbalsta 
tiks izmantota pakalpojumu sniedzēju 
virzītiem pakalpojumiem, ir augsts.
25 Apsvērumi
39 
Revīzijas laikā valsts sektora mācī ‑
bu institūtu grupa Austrijā saņēma 
77,3 % no pieejamā ELFLA finansēju ‑
ma 111. pasākumam un 54,3 % no šā 
finansējuma 331. pasākumam. Šiem 
mācību institūtiem bija konkurences 
priekšrocība salīdzinājumā ar citiem 
pakalpojumu sniedzējiem, jo nevienam 
citam pakalpojumu sniedzējam nebija 
iespējas piedalīties iestāžu organizētās 
oficiālās sanāksmēs, kur tika apspriesti 
jauni kursi un īstenošanas noteikumi. 
Austrijas iestāžu pasūtītajā novērtēju ‑
ma ziņojumā tika konstatēts, ka federā ‑
lās zemes ( Bundesländer ) gandrīz bez 
izņēmuma apstiprināja šo institūtu jau 
piedāvātos apmācību kursus, tādējādi 
radot potenciāli lielu lieko atbalstu20.
Pakalpojumu iekšējais 
nodrošinājums – Spānija 
(Galīcija) un Zviedrija
40 
Pakalpojumu sniegšana uz vietas tika 
plaši izmantota Spānijā (Galīcija) (89 % 
no 111. pasākuma budžeta) un Zvied ‑
rijā (61 % no 111. pasākuma budžeta 
un 35 % no 331. pasākuma budžeta). 
Privātajiem pakalpojumu sniedzē ‑
jiem netika dota iespēja īstenot šādus 
projektus, kurus tieši apstiprināja 
dalībvalsts iestādes. Palāta neatrada 
nevienu dokumentētu lēmumu pie ‑
ņemšanas procedūru, saskaņā ar kuru 
būtu noteikts maksimālais budžets un/
vai pamatota pakalpojumu sniegšana 
uz vietas (piemēram, pierādījumus par 
iekšējo kompetenci un spējām vai vaja ‑
dzīgajām prasmēm, kuras nenodrošina 
tirgus).41 
Zviedrijā iekšējie projekti tika organi ‑
zēti tāpat kā projekti, kurus īsteno ārē ‑
jie apmācības pakalpojumu sniedzēji, 
t. i., pasākumu apstiprināja cita tās 
pašas iestādes organizatoriskā vienība. 
Tomēr projekti netika klasificēti, un Pa ‑
lāta konstatēja, ka vairākas pārbaudes 
bija tikai formālas (sk. 53. punktu).
42 
Iekšējie projekti tika uzticēti arī ārpa ‑
kalpojumu sniedzējiem, taču saistīto 
administratīvo darbību (piemēram, 
paziņojuma par līgumu sagatavošanas, 
iesniegto piedāvājumu pārbaudes) 
izmaksas, kas patiesībā ietilpt iestāžu 
parastajos pienākumos, tika ieskaitī ‑
tas projekta izmaksās. Turklāt revīzijā 
atklāja gadījumus, kad iestāžu iekšējie 
projekti bija ievērojami dārgāki par 
tiem, kas jau pieejami tirgū bez ELFLA 
atbalsta (sk. 55. punktu).20 C. Mandl , T. Kuttner , 
“Bildungsevaluierung Ländliche 
Entwicklung LE 07 ‑13 – 
Endbericht ”, Vīne, 2013. gads, 
107. lpp.  
Liekais atbalsts: situācija, kad 
subsidētā darbība vai projekts 
būtu pilnībā vai daļēji uzsākts 
bez dotācijas atbalsta.
26 Apsvērumi
Uzaicinājumi iesniegt 
priekšlikumus – Spānija 
(Galīcija)
43 
Spānijā (Galīcijā) tikai 11 % no 111. pa ‑
sākuma budžeta tika izmantoti kon ‑
kursa kārtībā veiktas atlases procedū ‑
rai, t. i., ikgadējiem uzaicinājumiem 
iesniegt priekšlikumus. Saņemtie 
priekšlikumi tika novērtēti, pama ‑
tojoties uz punktiem, kurus piešķīra 
par dažādiem kritērijiem, kas tika 
paziņoti potenciālajiem pakalpojumu 
sniedzējiem. Tomēr revīzijā atklāja, ka 
nebija objektīvas metodes, kā piešķirt 
punktus. Tāpēc pieteikumiem tika 
piešķirti vai nu 0 punkti (ja pieprasī ‑
tā informācija nebija sniegta), vai arī 
maksimāli iespējamais punktu skaits 
(ja attiecīgie lauki bija aizpildīti, pat ja 
informācija nebija konkrēta). Tādējādi 
atlases procedūra nebija pārredzama 
un nesniedza pārliecību, ka ir izraudzī ‑
ti labākie pakalpojumu sniedzēji un 
pakalpojumi.
Publiskais iepirkums – 
Apvienotā Karaliste (Anglija) un 
Polija
44 
Publiskais iepirkums jeb piedāvāju ‑
mu iesniegšana ir konkursa kārtībā 
veiktas atlases procedūra, kurā ievēro 
formalizētus noteikumus. Ja to pareizi 
piemēro, tam būtu jāsniedz pamatota 
pārliecība par godīgumu un pārredza ‑
mību, kā arī par labiem rezultātiem 
pakalpojumu sniedzēju un projektu 
atlasē. Tomēr Palāta atklāja vairākas 
problēmas, kas dod iemeslu bažām.45 
Problēma, ar ko Palāta saskārās Apvie ‑
notajā Karalistē (Anglijā), ir saistīta ar 
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu. Ie ‑
pirkuma procedūra, kas ietver vairākus 
posmus, un daļu lielums dod priekšro ‑
cības lielākiem pakalpojumu sniedzē ‑
jiem. Mazākie pakalpojumu sniedzēji 
var tikai iekļauties pakalpojumu 
sniegšanas struktūrā, noslēdzot apakš ‑
uzņēmuma līgumu. Anglijas iestādes 
prasa, lai pretendenti sniedz attiecīgo 
informāciju, piemēram, par vienošanos 
ar apakšuzņēmējiem, līgumu pārval ‑
dību un komunikāciju, kas plānota, lai 
nodrošinātu vēlamo rezultātu. No otras 
puses, tās tieši nekontrolē apakšuzņē ‑
muma līgumu slēgšanu un paļaujas uz 
galveno pakalpojumu sniedzēju gan 
attiecībā uz apakšuzņēmēju atlasi, 
gan arī uz rēķinu sagatavošanu par 
sniegtajiem pakalpojumiem. Tā radās 
pārmērīga peļņa, ko iestādes izmak ‑
sāja galvenajam darbuzņēmējam. Šis 
aspekts ir sīkāk aplūkots šā ziņojuma 
II daļā (sk. 8. izcēlumu ).
46 
Polijā iepirkuma procedūru pakļāva 
riskam vāji izstrādāta līgumu slēgša ‑
nas tiesību piešķiršanas sistēma, kas 
deva priekšroku konsorcijiem ar labu 
reputāciju, nevis jaunizveidotiem 
pakalpojumu sniedzējiem. Palāta arī 
konstatēja, ka nav pietiekami, ja iestā ‑
des vispārīgi novērtē konsorcijus, kuri 
iesnieguši pieteikumus, – ir jānovērtē 
arī katra to dalībnieka spējas un loma 
(sk. 6. izcēlumu ).
27 Apsvērumi
Komisijas norādījumi 
dalībvalstīm par zināšanu 
pārneses un konsultāciju 
pasākumiem bija ierobežoti
47 
Komisija apstiprināja lauku attīstības 
programmas plānošanas perioda sāku ‑
mā un neizvirzīja prasību dalībvalstīm 
savos plānošanas dokumentos skaidri 
norādīt lauku dalībniekiem vajadzīgās 
zināšanas un prasmes vai aprakstīt 
savas atlases procedūras. Turklāt 
Komisija 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā nesniedza pienācīgus norādī ‑
jumus, kas varētu palīdzēt dalībvalstīm 
izveidot labākas procedūras. Attiecībā 
uz jauno plānošanas periodu Komisi ‑
ja sagatavoja plašākus norādījumus 
par pasākumiem, taču neprecizēja, kā 
noteikt vajadzīgās zināšanas un pras ‑
mes (piemēram, ar elastīgu analītisko 
un plānošanas procedūru palīdzību. 
Palāta, pamatojoties uz plānošanas 
dokumentiem, kas bija pieejami revīzijas laikā, neatrada pierādījumus 
tam, ka dalībvalstis būtu labāk analizē ‑
jušas vajadzīgās zināšanas un prasmes 
(sk. 23.–29. punktu).Līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas sistēma Polijā ir vāji izstrādāta un 
netiek pienācīgi īstenota
Jaunizveidotie pakalpojumu sniedzēji ar mazāk nekā divu gadu pieredzi nekad nevar iegūt minimālo pun ‑
ktu skaitu par kritēriju “organizatoriskā pieredze”, tāpēc neatkarīgi no piedāvāto pasākumu kvalitātes viņiem 
a priori  tiek liegta iespēja saņemt finansiālu atbalstu.
Turklāt saskaņā ar Polijas īstenošanas noteikumiem trīs punktus var piešķirt par “dalīšanos apmācības orga ‑
nizēšanas pieredzē”, ja lauksaimniecības organizācija ir tāda konsorcija dalībniece, kas piedalās iepirkuma 
konkursā. Palāta atklāja, ka iestādes bija piešķīrušas trīs punktus šādam konsorcijam, lai gan lauksaimniecības 
organizācijas loma pakalpojumu sniegšanā bija nebūtiska un pat nebija iemesla veikt maksājumu. Vairāku 
veiksmīgu piedāvājumu analīze parādīja, ka šiem trim punktiem var būt izšķiroša nozīme konkursā.6. izcēlums  

28 Apsvērumi
48 
Papildus 2007.–2013. gadā spēkā esoša ‑
jām tiesību normām attiecībā uz kon ‑
sultāciju pakalpojumiem Komisija neiz ‑
deva pamatnostādnes dalībvalstīm par 
to, kā nodrošināt, ka zināšanu pārneses 
un konsultāciju pakalpojumu sniedzēji 
ir uzticami, atbilstoši kvalificēti un 
pieredzējuši un ka viņiem ir vajadzīgās 
administratīvās un tehniskās spējas. 
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plāno ‑
šanas periodu ir iespējami daži uzla ‑
bojumi, jo īpaši tāpēc, ka ES noteikumi 
par pakalpojumu sniedzēju spējām un 
kvalifikāciju ir paplašināti, aptverot arī 
zināšanu pārneses pakalpojumus21 (sk. 
30.–34. punktu).
49 
Plānošanas periodā no 2007. līdz 
2013. gadam Komisija ne vienmēr bija 
informēta par problēmām, kas saistītas 
ar pakalpojumu sniedzēju un pakalpo ‑
jumu atlasei ieviestajām procedūrām, 
tāpēc nevarēja pieprasīt, lai dalībvals ‑
tis veic koriģējošos pasākumus (sk. 
35.–46. punktu).
50 
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plāno ‑
šanas periodu tiesību akti paredz, ka 
konsultāciju pakalpojumu sniedzēju 
atlases procedūru reglamentē tiesību 
akti par publisko iepirkumu22. Tāpēc 
pastāv risks, ka iepirkuma procedūra 
noslēdzas ar tikai vienu uzvarētāju 
katrā ģeogrāfiskajā apgabalā un/vai 
tematiskajā jomā un samazinās lauku 
dalībnieku izvēles iespējas. Šis risks 
varētu mazināties, balstoties uz to, ka 
dalībvalstis drīkst noslēgt pamatnolī ‑
gumus ar vairākiem pakalpojumu snie ‑
dzējiem23, tādējādi lauku dalībniekiem 
ir iespēja izvēlēties.51 
Attiecībā uz zināšanu pārneses pakal ‑
pojumu un pakalpojumu sniedzēju 
atlasi attiecīgajos tiesību aktos skaidru 
noteikumu nav, taču dalībvalstis “var 
izvēlēties vienu no vairākām procedū ‑
rām atbilstoši saviem tiesību aktiem, 
tostarp iepirkuma, (..) un iekšējo 
procedūru”24. Ja Komisija nesniegs 
turpmākus konkrētus norādījumus, 
tad problēmas, ko Palāta konstatēja 
attiecībā uz 2007.–2013. gada plānoša ‑
nas periodu, piemēram, pakalpojumu 
sniegšana uz vietas bez pārredzamām 
lēmumu pieņemšanas procedūrām vai 
pamatojuma, apakšuzņēmuma līgumu 
slēgšana, kas nav pakļauta adminis ‑
tratīvām pārbaudēm un tiem pašiem 
standartiem, kas attiecas uz parasta ‑
jiem līgumiem, un līgumu slēgšanas 
tiesību piešķiršanas procedūras, kas 
nav pārredzamas un/vai godīgas, var 
pastāvēt arī turpmāk.
II daļa. Procedūras 
izmaksu ziņā efektīvas un 
saskaņotas zināšanu 
pārneses un konsultāciju 
pakalpojumu 
nodrošināšanai
Dalībvalstis apstiprināja 
apmācības pasākumus, 
neveicot efektīvas izmaksu 
pamatotības pārbaudes...
52 
Lauku attīstības dotāciju izmaksu 
kontroles nodrošināšana ir svarīgs “pa ‑
reizas finanšu pārvaldības” elements, 
kas paredzēts ES finanšu regulās, 
saskaņā ar kurām visiem ES budžeta 
pārvaldītājiem ir jāpiemēro saimniecis ‑
kuma princips, t. i., atbalsts pareizajam 
pasākumam par pareizo cenu. Tas būtu 
jādara, izmaksas pārbaudot ex ante , 
t. i., pirms dotāciju apstiprināšanas un 
maksājumu veikšanas.21 Regula (ES) Nr. 1305/2013, 
14. panta 3. punkts un 
15. panta 3. punkts.
22 Regula (ES) Nr. 1305/2013, 
15. panta 3. punkts.
23 Saskaņā ar Direktīvas 2004/18/
EK 32. pantu.
24 Pasākuma iedaļa “Zināšanu 
pārneses un informācijas 
pasākumi”, 2014. gada oktobra 
redakcija.
29 Apsvērumi
53 
Kā Palāta uzsvēra Īpašajā ziņojumā 
Nr. 22/201425, dalībvalstis pietiekami 
nenodrošina lauku attīstības dotācijām 
apstiprināto izmaksu pamatotību. Ar 
zināšanu pārneses pasākumiem sais ‑
tīto projektu pieteikumos bieži trūkst 
pietiekami detalizētas informācijas, 
lai varētu pilnvērtīgi novērtēt plānoto 
pasākumu izmaksas. Tomēr Austrijas 
un Zviedrijas vadošās iestādes šā ‑
dus vispārīgus projektu pieteikumus 
apstiprināja un savos kontrolsarakstos 
norādīja, ka izmaksu pamatotība ir 
pārbaudīta. Citi piemēri, kas atspoguļo 
nepilnības dalībvalstīs veiktajās ex ante  
pārbaudēs, ir sniegti 7. izcēlumā .... un ir pazīmes, kas liecina, 
ka reizēm tās maksāja pārāk 
daudz par apmācības vai 
konsultāciju pakalpojumiem, 
kuri nebija pietiekami 
pamatoti
54 
Kā aprakstīts iepriekš, dalībvalstu 
iestādēm ir jāpārbauda, vai to apstipri ‑
nātās dotācijas balstās uz pamatotām 
izmaksām. Taču nav nekas neparasts, 
ja faktiskās izmaksas atšķiras no pie ‑
teikumu iesniegšanas posmā apstipri ‑
nātajām, jo gan specifikācijas, gan arī 
cenas var mainīties. Tāpēc dalībvalstu 
iestādēm ir vajadzīgi noteikumi un 
sistēmas, lai pirms dotācijas izmak ‑
sāšanas atklātu būtiskas novirzes no 
apstiprinātajām projekta izmaksām un 
pārbaudītu, vai pārskatītās izmaksas 
joprojām ir pamatotas.25 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 22/2014 
“Saimnieciskuma 
nodrošināšana – ES finansēto 
lauku attīstības projektu 
dotāciju izmaksu kontrole” 
(http://eca.europa.eu ).
Piemēri, kas atspoguļo nepilnības ex ante izmaksu pamatotības 
pārbaudēs
Apvienotā Karaliste (Anglija)
Pēc publicētā uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus iestādes saņēma tikai vienu piedāvājumu no apmācības 
pakalpojumu sniedzēja. Tās piedāvājumu pieņēma, cenas nesalīdzinot ar vēsturiskajām izmaksām vai citiem 
kritērijiem. Palāta konstatēja, ka iestādēm pieprasītā cena par katru mācību dalībnieku divas līdz astoņas reizes 
pārsniedza standarta cenu, kas norādīta pakalpojumu sniedzēja brošūrā.
Spānija (Galīcija)
Apmācības projekta budžeta palielinājums tika pieņemts, nepieprasot nekādus apliecinošus dokumentus, kas 
ierosināto palielinājumu attaisno.
Austrija
Kāda liela projekta budžets tika palielināts divas reizes, kopējai dotācijas summai sasniedzot 2,7 miljonus EUR. 
Iestādes šo budžeta palielinājumu apstiprināja, argumentējot, ka iesniegto izmaksu aprēķinu pamatā bija fak ‑
tiskie maksājumi, kas par līdzīgiem pasākumiem tika veikti iepriekšējos gados. Tomēr Palāta neatrada nekādus 
pierādījumus tam, ka būtu veiktas pienācīgas pārbaudes.7. izcēlums

30 Apsvērumi
55 
Palāta maksājumu veikšanas posma 
procedūrās atklāja vairākas nepilnī ‑
bas, kuras bija par iemeslu tam, ka 
tika veikti nepareizi vai pārmērīgi lieli 
maksājumi vai radās šaubas par samak ‑
sātās summas pareizību, kā aprakstīts 
turpmāk:
 ο obligātā lauksaimnieku apmācība, 
piemēram, par fitosanitāro pro ‑
duktu izmantošanu un dzīvnieku 
labturību, ko tieši nodrošināja 
reģionālās iestādes par attiecīgi 
2 680 EUR un 2 030 EUR, tajā pašā 
apgabalā bija pieejama par daudz 
zemāku cenu (attiecīgi 150 EUR un 
200 EUR) (Spānija – Galīcija);
 ο maksājumi netika koriģēti atbilstīgi 
kursu faktiskajai apmeklētībai, lai 
gan projekta izmaksu aprēķinā tas 
bija jāņem vērā (Spānija – Galīcija);
 ο kursu apmeklētības saraksti nebija 
uzticami: tie bija vai nu parakstīti 
iepriekš, vai arī uzrādīja pazīmes, 
ka izmaiņas veikusi persona, kas 
nav dalībnieks, vai bija nesapro ‑
tami dažādu izmantoto zīmju un 
kodu dēļ (Polija, Spānija – Galīcija);
 ο izmaksas, kas dalībvalsts iestādei 
bija jāsedz par apmācību kursiem, 
bija daudz lielākas par summām, 
kuras faktiski izmaksātas apakšuz ‑
ņēmējiem (Apvienotā Karaliste – 
Anglija, sk. 8. izcēlumu ); ο ja projektus īstenoja pašas dalīb ‑
valstu iestādes, nebija iespējams 
noteikt saistību starp atsevišķa 
apmācības pasākuma izmaksām un 
attiecīgo maksājuma pieprasījumu, 
kas iesniegts maksājumu aģentūrai 
pieņemamā termiņā (Zviedrija);
 ο vai nu nebija noteikts pienākums 
veikt darba laika uzskaiti, vai arī 
laika uzskaites noteikumi nebija 
skaidri vai neļāva pareizi uzskaitīt 
faktisko laiku, ko apmācības pasā ‑
kumiem izmantoja pakalpojumu 
sniedzēji vai pašas valsts iestādes 
(Zviedrija, Polija, Spānija). Valsts 
iestāžu gadījumā tas nozīmē risku, 
ka pasākumi, kas ietilpst iestāžu 
parastajos pienākumos, tiks ie ‑
kļauti ELFLA līdzfinansēto projektu 
izmaksās (sk. arī 42. punktu);
 ο daži konsultāciju pakalpojumi tika 
finansēti pilnā apmērā (Zviedrija), 
kas ir pretrunā tiesību normām, sa ‑
skaņā ar kurām finansējuma likme 
nepārsniedz 80 %;
 ο ne vienmēr ir noslēgtas skaidras 
vienošanās ar ārējiem pasniedzē ‑
jiem vai referentiem, un viņu rēķini 
nav pietiekami detalizēti, lai varētu 
konstatēt izmaksu pareizību un 
pamatotību, kā arī saistību ar pro ‑
jektu (Austrija, Zviedrija).
31 Apsvērumi
Pārmērīgi augsta peļņa Apvienotajā Karalistē (Anglijā)
Lai gan Apvienotajā Karalistē (Anglijā) tika piemērota publiskā iepirkuma procedūra, dalībvalsts iestādes par 
dažiem apmācību kursiem maksāja pārmērīgi augstu cenu. Kāda pakalpojumu sniedzēja iesniegtajā maksā ‑
juma pieprasījumā par trim kursiem tika uzrādītas izmaksas, kuras 13,8 reizes pārsniedza tiešās apmācības 
izmaksas, ko pakalpojumu sniedzējs bija samaksājis saviem apakšuzņēmējiem. Uz šā līguma līdzekļu nelietde ‑
rīgu izmantošanu bija norādījis arī maksājumu aģentūras inspektors (pirms Palātas veiktās revīzijas), taču at ‑
tiecībā uz veikto maksājumu tas neko nemainīja. Tāpēc Apvienotās Karalistes iestādes paredz ieviest stingrāku 
režīmu pakalpojumu sniegšanas plānu uzraudzībai.
1 Šīm izmaksām varētu pievienoties reklāmas un administratīvās izmaksas.
2 Saskaņā ar maksājuma pieprasījumu.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.8. izcēlums
Kopējais maksājums /two.superior
(dalības maksa un 
publiskais /f_inansējums)
13 %8 %9 %
CBA
87 %92 %91 %Kurss
9,420 GBP16,540  GBP5,536  GBP
Bruto pe/uni013C/uni0146aTiešās apmācības izmaksas, kas samaksātas apakšuz/uni0146ēmējiem1
32 Apsvērumi
Komisijas revīzijas apjoms 
neļāva iegūt pietiekamu 
informāciju par Palātas 
konstatētajām nepilnībām
56 
Komisijai savās revīzijās ir jāuzrau ‑
ga dalībvalstīs ieviestās vadības un 
kontroles sistēmas26. Zināšanu pārne ‑
ses un konsultāciju pakalpojumiem 
ir liela nozīme lauku sabiedrības un 
tās ekonomikas turpmākajā attīstībā. 
Tomēr Komisijas revīzijas apjoms šo 
pasākumu pārvaldības uzraudzībai 
nebija pienācīgs, lai iegūtu pietiekamu 
un būtisku informāciju par dalībvalstu 
īstenošanas un kontroles procedūrām, 
un tā nebija atklājusi vai novērsu ‑
si nevienu no iepriekš norādītajām 
nepilnībām.
57 
Komisija 2007.–2013. gadā neveica 
nevienu īpašu revīziju par zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumiem, 
pamatojoties uz to, ka iesaistītā finan ‑
sējuma summa bija salīdzinoši neliela. 
2010. gadā kādas plašākas revīzijas 
tvērumā tika iekļauts 111. pasākums. Tā 
atklāja vairākas nepilnības vadības un 
kontroles sistēmā (galvenajos kon ‑
troles mehānismos), un attiecīgi bija 
jāveic finanšu korekcija27.ES un citi fondi nav 
saskaņoti, lai nodrošinātu 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju pakalpojumu 
efektīvu sniegšanu
58 
Kā norādīts 13. punktā, zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumus 
lauku dalībniekiem var finansēt arī 
no citiem avotiem, ne tikai no ELFLA. 
Revīzijas apmeklējumu laikā un pama ‑
tojoties uz aptaujas rezultātiem (sk. 
20. punktu), Palāta konstatēja, ka šādu 
finansējumu nodrošina arī citi ES fondi 
(jo īpaši ESF), kā arī valsts un reģionālie 
finansējuma avoti.
59 
Lai izvairītos no tā, ka dažādi fondi 
finansē vienas un tās pašas darbī ‑
bas, dalībvalstīm savās LAP jānosaka 
demarkācijas kritēriji starp dažādiem 
fondiem28 un jāīsteno efektīvas pārval ‑
dības procedūras29.
60 
Taču dažādu ES fondu demarkācija ne ‑
bija tikai dalībvalstu atbildība. Tā būtu 
jāsāk Komisijas līmenī ar atbilstošu ko ‑
ordināciju starp ģenerāldirektorātiem, 
kuri atbild par dažādiem fondiem. 
Komisijai būtu jānovērtē demarkācijas 
līniju atbilstība un jāapstiprina tās kā 
daļa no valstu stratēģiskajiem plāniem 
lauku attīstībai, jāsniedz norādījumi 
un jāpārbauda pasākumu īstenošana 
dalībvalstīs.26 Regula (ES, Euratom) 
Nr. 966/2012, 59. panta 
2. punkts.
27 Komisija var veikt finanšu 
korekcijas, ja izdevumos, 
darījumos vai praksē ir 
pārkāpumi un dalībvalsts tos 
nav izlabojusi. Finanšu 
korekcijas var veikt arī tādā 
gadījumā, ja vadības un 
kontroles sistēmā ir konstatēti 
būtiski trūkumi, kas pakļauj 
riskam programmai jau 
izmaksāto ES ieguldījumu, vai 
ja dalībvalsts nav izmeklējusi 
pārkāpumus un veikusi 
vajadzīgos labojumus.
28 Regula (EK) Nr. 1698/2005, 
60. pants.
29 Komisijas 2011. gada 
27. janvāra Regula (ES) 
Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki 
izstrādātus noteikumus, lai 
īstenotu Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1698/2005 attiecībā uz 
pārbaudes kārtību, kā arī 
savstarpējo atbilstību saistībā 
ar lauku attīstības atbalsta 
pasākumiem (OV L 25, 
28.1.2011., 8. lpp.), 24. panta 
5. punkts.
33 Apsvērumi
61 
Attiecībā uz 2007.–2013. gada plānoša ‑
nas periodu Komisija nesniedza nekā ‑
dus norādījumus par demarkāciju vai 
izvairīšanos no divkāršas finansēšanas 
riska un apstiprināja dalībvalstu LAP , 
neprasot sīkāku informāciju par mehā ‑
nismiem, kas izmantoti, lai nepieļautu 
divkāršu finansēšanu. Palāta konstatēja 
vairākus gadījumus, kad līdzīgi pasāku ‑
mi tika finansēti no dažādiem fondiem 
un fondu demarkācija bija neskaidra. 
Šīs situācijas acīmredzamais trūkums ir 
tas, ka pārvaldības struktūras var tikt 
dublētas. Jo neskaidrāka demarkācija 
apvienojumā ar pārvaldības proce ‑
dūrām, kas labi nedarbojas, jo lielāks 
divkāršas finansēšanas risks.
62 
Tomēr Palāta konstatēja, ka dažas 
dalībvalstis izmantoja labu praksi, lai 
mazinātu divkāršas finansēšanas risku, 
piemēram, rēķinu apzīmogošanu (Spā ‑
nija (Galīcija), Austrija, Polija), atbalsta 
saņēmēju deklarācijas (Spānija – Galī ‑
cija), kompetentu iestāžu apspriešanos 
un obligātas pārbaudes pieteikumu 
iesniegšanas posmā (Zviedrija).63 
Attiecībā uz dažādu ES fondu demar ‑
kāciju Palāta pārbaudīja dalībvalstu 
stratēģiskos plānus un lauku attīstības 
programmas 2007.–2013. gada plā ‑
nošanas periodam un atklāja šādas 
nepilnības:
 ο Spānijā (Galīcijā) apmācības pa ‑
sākumus ārpus parastās izglītības 
programmas lauku apvidos varēja 
atbalstīt no ELFLA, ESF vai ERAF. 
Taču attiecīgie demarkācijas kritēri ‑
ji nebija noteikti. Revidenti atrada 
piemērus tam, ka lauku apvidos 
organizētos IT kursus, kā arī kursus 
par kooperatīvo sabiedrību uzņē ‑
mējdarbību finansēja gan ELFLA 
(111. pasākums), gan ERAF vai ESF;
 ο Apvienotajā Karalistē (Anglijā) ESF 
finansētie kursi vadības un pārval ‑
dības, IT un biroja prasmju veido ‑
šanai bija pieejami visiem uzņēmu ‑
miem, tostarp lauku uzņēmumiem, 
lai gan, ņemot vērā demarkācijas 
kritērijus, šķiet, ka pēdējie tajos 
nevarēja piedalīties;
 ο Polijā līdzīgi apmācības pasākumi 
tika finansēti no ESF Cilvēkkapitāla 
darbības programmas un 111. pasā ‑
kuma līdzekļiem;
 ο Beļģijā (Valonijā) līdzīgas darbības 
varēja finansēt no 331. pasākuma 
un ESF līdzekļiem. Šis pasākums 
tika uzsākts ar lauku attīstības 
finansējumu, bet vēlāk to pārtrau ‑
ca. Beļģijas iestādes skaidroja, ka 
apmācības pakalpojumu sniedzēji 
deva priekšroku ESF finansēju ‑
mam, jo ESF izmaksu atlīdzināša ‑
nas noteikumi, viņuprāt, nebija tik 
stingri kā ELFLA noteikumi.
34 Apsvērumi
64 
Spānijā (Galīcijā) revidenti atklāja, 
ka sistēma bija pakļauta divkāršas 
finansēšanas – 115. pasākums un 
ESF – riskam, jo nesen darbā pieņemtā 
personāla izmaksas sedza abi fondi. 
Tika atklāts gadījums, kad pakalpoju ‑
mu sniedzējs saņēma atbalstu gan no 
ESF (122 400 EUR) saistībā ar darbvietu 
radīšanu, gan arī no 115. pasākuma 
(124 700 EUR).
65 
Jaunajā 2014.–2020. gada plānošanas 
periodā attiecīgajās regulās ir uz ‑
svērta ES fondu lielākas saskaņotības 
nozīme. Jaunā pieeja ir mazāk vērsta 
uz demarkāciju, bet vairāk – uz papil ‑
dināmību. Tomēr pietrūka Komisijas 
sniegtu darbības norādījumu. Palāta 
analizēja partnerattiecību nolīgumus, 
un attiecībā uz vairākām dalībvalstīm 
nav skaidrs, kā jaunajā periodā tiks 
novērstas 2007.–2013. gada plānoša ‑
nas periodā konstatētās nepilnības 
koordinācijā.III daļa. Procedūras 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumu 
rezultātu uzraudzībai un 
novērtēšanai
66 
Lai nodrošinātu, ka ES budžets tiek labi 
izmantots, svarīga nozīme ir uzrau ‑
dzībai un novērtēšanai30. Kā redzams 
4. attēlā  un norādīts 1. punktā, uzrau ‑
dzība un novērtēšana var sniegt iegul ‑
dījumu īstermiņa analīzē un septiņu 
gadu plānošanas perioda programmu 
specifikāciju izstrādē, kā arī plānojot 
ilgāka termiņa programmas nākotnei.
67 
Tā kā nav modeļa, ko šim nolūkam 
izmanto Komisija, Palāta atsaucas uz 
atzītu – Kirkpatrick  četru līmeņu – mo ‑
deli, ko izmanto apmācības program ‑
mu novērtēšanai. Šā modeļa principi 
ir piemērojami ikvienai apmācības 
programmai (sk. II pielikumu ). Kirkpat ‑
rick četri līmeņi ir veidoti kā apmācības 
programmu novērtēšanas paņēmieni, 
kas sakārtoti noteiktā secībā. Pārejot 
no viena līmeņa uz nākamo, process 
kļūst sarežģītāks un laikietilpīgāks, 
taču katrs nākamais līmenis sniedz arī 
vērtīgāku informāciju31.30 Uzraudzība ir izmaksu, tiešo 
rezultātu un rezultātu regulāra 
pārbaude, kas sniedz 
atjauninātu informāciju par to, 
vai programmas tiek īstenotas 
atbilstoši plānam. Novērtēšana 
ir pierādījumu, tostarp 
uzraudzībai sagatavotās 
informācijas, periodiska 
vākšana un analīze, lai izdarītu 
secinājumus par programmas 
vai politikas lietderību un 
efektivitāti.
31 Donald L. Kirkpatrick , James 
D. Kirkpatrick , Evaluating 
Training Programs: The Four 
Levels  [“Apmācības 
programmu novērtēšana: četri 
līmeņi”], 3. izdevums, 
2006. gads, 21. lpp.
35 Apsvērumi
68 
Informācija, kas iegūta 1. un 2. līmenī 
(reakcija un mācīšanās), galvenokārt 
noder tam, lai noteiktu jautājumus, kas 
saistīti ar sniegto pakalpojumu kvali ‑
tāti, darbības jomu u. c. Šo informāciju 
var izmantot, lai precizētu turpmāko 
darbību specifikācijas vai uzlabotu 
pakalpojumu sniedzēju atlasi turpmā ‑
kajos uzaicinājumos iesniegt piedāvā ‑
jumus vai priekšlikumus. 3. un 4. līmeni 
(uzvedība un rezultāti) var izmantot, 
lai novērtētu darbību ietekmi un 
iznākumu, un tie kalpo stratēģiskā ‑
kiem mērķiem, tādiem kā vajadzību 
atkārtota novērtēšana, jaunu vajadzību 
noteikšana u. c.
Apmācības pakalpojumu 
sniedzēji bieži saņem 
tiešas atsauksmes no 
mācību dalībniekiem, bet 
dalībvalstu iestādes reti 
izmanto šo atgriezenisko 
saiti, lai uzlabotu turpmākos 
pasākumus
69 
Palāta konstatēja, ka pēc ELFLA zinā ‑
šanu pārneses pasākumiem vairums 
dalībvalstu saņem tūlītējas atsauksmes 
no mācību dalībniekiem, bet maksi ‑
māli neizmanto šo atgriezenisko saiti, 
lai novērtētu apmācības kvalitāti vai 
veiktu izmaiņas kursos. Tikai dažas 
dalībvalstis seko līdzi informācijai par 
faktisko mācību procesu (2. līmenis).70 
Lielākajā daļā revīzijai izraudzīto 
dalībvalstu mācību dalībnieki tūlīt pēc 
apmācības beigām aizpilda atgrieze ‑
niskās saites veidlapas (sauktas arī par 
“gandarījuma” vai “apmierinātības” 
veidlapām). Visbiežāk tas tiek darīts 
pēc pakalpojumu sniedzēja iniciatīvas, 
bet dažu dalībvalstu iestādes ir izstrā ‑
dājušas pamatnostādnes vai standar ‑
tizētas atgriezeniskās saites veidlapas 
(sk. arī 9. izcēlumu ).
71 
Tomēr daudzos gadījumos dalībvalstu 
iestādes savākto informāciju pilnībā 
neizmanto. Polijā iestādēm tiek pār ‑
sūtīti tikai viena kvalitātes jautājuma 
konsolidētie rezultāti, kas maksājumu 
veikšanas posmā iekļauti galīgajā ziņo ‑
jumā. Austrijā iestādēm netiek pārsūtī ‑
tas ne atgriezeniskās saites veidlapas, 
ne arī to analīze. Spānijā (Galīcijā), 
ja apmācības pasākumu pārvaldība 
notiek tiešās intervences veidā, iestāžu 
centrālie dienesti nesaņem aizpildītās 
veidlapas no projektu koordinatoriem.
36 Apsvērumi
72 
Lielākā daļa dalībvalstu iestāžu, kas 
tika apmeklētas revīzijas laikā, nese ‑
ko līdzi tam, cik lielā mērā dalībnieki 
faktiski apgūst paredzētās zināšanas, 
prasmes un attieksmes, ņemot vērā to 
dalību apmācības pasākumā (atbilstoši 
Kirkpatrick  2. līmenim (mācīšanās)). Pie ‑
mēram, Spānijas iestādes nepārbaudī ‑
ja, cik daudzi no mācību dalībniekiem 
patiešām kārtoja eksāmenu, kas bija 
paredzēts pēc sagatavošanās kursa. 
Apvienotās Karalistes (Anglijas) iestā ‑
des neseko līdzi sertifikācijas kursu sekmju līmenim, un Palāta konstatēja 
piemērus, kad pat galvenais darb ‑
uzņēmējs nebija informēts par sava 
apakšuzņēmēja rīkoto kursu sekmju 
līmeni. Polijā pirms un pēc apmācības 
pasākuma netiek veikti nekādi testi 
vai intervijas, lai novērtētu, ko mācību 
dalībnieki apguvuši. Sertifikāts, ko 
dalībnieki saņem apmācības pasākuma 
beigās, apliecina tikai dalību, nevis to, 
ka viņi ir veiksmīgi nokārtojuši testu.Labas prakses piemēri par informācijas vākšanu projektu novērtēšanas 
vajadzībām
Polijas  iestādes pakalpojumu sniedzējiem nodrošina standartizētas atgriezeniskās saites veidlapas, kurās 
ietverti 11 jautājumi par kvalitāti.
Iestādes Apvienotajā Karalistē (Anglijā)  ļauj pakalpojumu sniedzējiem izmantot savas novērtēšanas veid ‑
lapas, bet ar pamatnostādņu palīdzību nodrošina, ka veidlapas atbilst prasību minimumam. Mācību dalīb ‑
niekiem tiek piedāvātas trīs vai vairākas izvēles iespējas (piemēram, ļoti apmierināts, apmierināts vai neap ‑
mierināts) attiecībā uz sešiem dažādiem elementiem: kursa tempu un saturu, materiāliem, norises vietu un 
aprīkojumu, pasniedzēja sniegtā atbalsta līmeni, vispārējo kvalitāti un apgūto prasmju nozīmi. Dalībniekiem ir 
arī jāapliecina prasmju nozīme un iespēja, ka tās tiks izmantotas praksē. Veidlapās ir arī vieta, kur var ierakstīt 
piezīmes un ierosinājumus uzlabojumiem.
Apvienotās Karalistes (Anglijas)  iestādes rīko arī nejauši izvēlētu mācību dalībnieku telefonaptauju. Tās 
galvenais mērķis ir pārbaudīt apmeklētību, bet tas ir arī noderīgs līdzeklis, lai saņemtu atgriezenisko saiti.
Austrijā  Palāta konstatēja labu piemēru, kur novērtēšana tika iekļauta koncepcijā par novatorisku pārvaldības 
kursu sievietēm, kas aktīvi darbojas lauku attīstības jomā. Kurss ietvēra katra moduļa kvalitatīvo elementu, 
piemēram, mācību atmosfēras, kursa satura un praktiskās nozīmes un pasniedzēju un mācību dokumentu 
kvalitātes, novērtējumu. Pasniedzējiem bija jāveic pašvērtējums, kas tika salīdzināts ar dalībnieku sniegto 
novērtējumu, un beigās notika pakalpojumu sniedzēja atgriezeniskās saites pārrunas ar Austrijas iestādēm. 
Dalībniekiem bija arī jāiesniedz pārbaudes dokuments, pie kura viņi bija pastāvīgi strādājuši kursa laikā, un pa ‑
kalpojumu sniedzējs bija paredzējis pēc viena līdz diviem gadiem veikt aptauju, lai noskaidrotu, vai dalībnieki 
joprojām izmanto iegūtās zināšanas un prasmes. Dalībnieku intervijas, kas apstiprina novērtēšanas pozitīvos 
rezultātus, ir pieejamas arī internetā.9. izcēlums

37 Apsvērumi
73 
Turpretī Austrijā sertifikācijas kursu 
dalībniekiem ir jākārto eksāmens. Pa ‑
kalpojumu sniedzējiem ir jāveic kursu 
uzraudzība un novērtēšana saskaņā 
ar noteiktiem kritērijiem un rezultātu 
kopsavilkums jāiesniedz valsts lauk ‑
saimniecības kamerai. Atbilstoši sa ‑
ņemtajiem datiem gadā tiek izsniegti 
vairāk nekā 850 sertifikātu, kas nozīmē 
to, ka eksāmenu sekmīgi nokārto aptu ‑
veni 95 % dalībnieku.
Ir konstatēti daži labas 
prakses piemēri, kad 
dalībvalstis cenšas apkopot 
noderīgu informāciju par 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumu 
ietekmi
74 
Kā norādīts iepriekšējā iedaļā, dalīb ‑
valstis pilnībā neizmanto projektu 
novērtēšanas iespējas. Dažas dalībvals ‑
tis pasūtīja aptaujas vai novērtēšanas 
pētījumus par apmācības program ‑
mām ar mērķi iegūt informāciju par 
uzvedības maiņu ( Kirkpatrick  3. līme ‑
nis) un ietekmi ( Kirkpatrick  4. līmenis). 
Šie pētījumi jāsāk ar novērtēšanas 
pamatdatu vākšanu – dažkārt ilgi pēc 
kursu beigām, tāpēc būtisku secinā ‑
jumu izdarīšana ir vēl jo grūtāka un 
laikietilpīgāka.75 
Zviedrijā regulāras valsts mēroga 
aptaujas pa pastu, kuras rīko Zviedrijas 
statistikas dienests, sniedz atgriezenis ‑
ko saiti visos četros novērtēšanas līme ‑
ņos. Pēdējā aptauja notika 2010. gada 
pavasarī, iesaistot 8 000 cilvēku, kas 
piedalījās zināšanu pārneses vai kon ‑
sultāciju pasākumos lauku attīstības 
jomā. Līdzīgi pētījumi tika veikti 1999. 
un 2006. gadā, un 2015. gadā tiek plā ‑
nota jauna aptauja32.
76 
Austrijas iestādes pasūtīja īpašu 111. un 
331. pasākuma novērtējumu. Pētījuma 
autori izmanto šādas četras metodes: 
valsts un starptautisko pētījumu, 
ziņojumu un citu dokumentu analīzi, 
lauku dalībnieku (gan to, kuri piedalās, 
gan arī to, kuri nepiedalās apmācības 
pasākumos), apmācības pakalpojumu 
sniedzēju un amatpersonu tiešsaistes 
aptauju, vienu līdz divas stundas ilgas 
intervijas dialoga veidā un “novērtē ‑
šanas kafejnīcas”. Autori sniedz plašu 
un detalizētu informāciju, piemēram, 
par paredzamajiem ieguvumiem no 
apmācības pasākumiem kopumā vai 
no dažādiem darbību veidiem, vai arī 
par šķēršļiem dalībai. No otras puses, 
viņi norāda arī uz trūkumiem Austri ‑
jas sistēmā un iesaka ieviest projektu 
atlasi konkursa kārtībā, izmantojot 
īpašus panākumu rādītājus katram 
projektam33.
77 
Apvienotajā Karalistē (Anglijā) un 
Zviedrijā veiktajos ārējos pētījumos sa ‑
vāktie dati ļauj arī izdarīt secinājumus 
par apmācības un konsultāciju sniegta ‑
jiem ieguvumiem (sk.  10. izcēlumu ).32 Jordbruksverket: 
Kompetensutveckling inom 
landsbygdsprogrammet 
‑ Rapport från en statistisk 
undersökning genomförd. 
Rapport 2010:30 . 
Jordbruksverket: Analys av 
kompetensutvecklingen inom 
landsbygdsprogrammet 
‑ Fördjupning av rapport 
2010:30. Rapport 201 1:39 .
33 Mandl, C., Kuttner, T., 
‘Bildungsevaluierung Ländliche 
Entwicklung LE 07 ‑13 – 
Endbericht’, Vienna, 2013 .
38 Apsvērumi
78 
Zviedrijā kopš 2001. gada tiek īstenota 
iniciatīva “ Greppa Näringen ” (uzmanī ‑
bas centrā – uzturvielas)35, sniedzot 
bezmaksas konsultācijas vides jautāju ‑
mos lauku saimniecībām, kuru lielums 
pārsniedz 50 hektārus un/vai kurām 
ir vairāk nekā 25 dzīvnieki. Finansē ‑
jums tiek iegūts no ELFLA un no vides 
nodokļiem, kas ieguldīti no jauna. 
Iniciatīva cita starpā piedāvā kursus 
lauksaimniekiem un konsultantiem un nodrošina līdzekļus uzturvielu bilances 
aprēķināšanai. Lauku saimniecībām 
sniegto konsultāciju novērtēšana ir 
integrēta kontroles apmeklējumos un 
ceturkšņa aptaujās. Lauksaimnieki ir 
diezgan apmierināti ar konsultantu ap ‑
meklējumiem, un slāpekļa un fosfora 
pārpalikumi, kā arī amonjaka emisijas 
uz vienu lauku saimniecību ir samazi ‑
nājušās, kas ir vēl svarīgāks panākumu 
rādītājs.Piemēri pētījumiem par lauku attīstības jomā finansētās zināšanu pārneses un 
konsultāciju ietekmi
Apvienotā Karaliste (Anglija)
Lauku un kopienas pētniecības institūts (Glosteršīras Universitāte) 2013. gadā pabeidza ziņoju ‑
mu34, kurā mēģināja novērtēt Anglijas LAP 1. un 3. prioritārā virziena sociālo atdevi no ieguldīju ‑
miem ( SROI ), izmantojot četras gadījumu izpētes jomas.
Ziņojumā cita starpā ir secināts, ka konstatētie ieguvumi (piemēram, uzlabota ilgtspēja lauku saimniecībās, 
lopkopības nozares iesaistīšanās dzīvnieku veselības un nozares prasmju attīstības jautājumos, uzlabojumi 
augsnes un zemes apsaimniekošanas praksē, vietējo spēju veidošana attiecībā uz pievienoto vērtību 1. priori ‑
tārajā virzienā) lielā mērā atspoguļo apmācībā un konsultācijās veikto ieguldījumu līmeni.
Zviedrija
1990. gadā uzsāktais pesticīdu uzraudzības pētījums, kas tika veikts nelielā lauksaimniecības 
ūdensguves baseinā Dienvidzviedrijā ( Vemmenhög  upē), rāda, ka pesticīdu atlieku sastopamība ūdenstecēs 
samazinājās par 90 %, lai gan augu aizsardzībai izmantoto ķīmisko vielu daudzums gandrīz netika mainīts. 
Analīze rāda, ka šis rezultāts ir lielā mērā saistīts ar to, ka no 1994. gada, kad šajā jomā sāka sniegt konsultāciju 
pakalpojumus, uzlabojās lauksaimnieku informētība par pesticīdu drošu lietošanu.
34 Anglijas lauku attīstības programmas 1. un 3. prioritārā virziena sociālās atdeves no ieguldījumiem novērtējums, galīgais ziņojums, ko Vides, 
pārtikas un lauku lietu departamenta vārdā sagatavoja Lauku un kopienas pētniecības institūts, 2013. gada 1. novembris.10. izcēlums
35 http://www.greppa.nu
39 Apsvērumi
Dati, kas savākti, lai parādītu 
ES līmenī apkopotos 
zināšanu pārneses un 
konsultāciju pakalpojumu 
rezultātus, nav ticami
79 
Iepriekšējās iedaļas attiecas galveno ‑
kārt uz uzraudzību un novērtēšanu kā 
līdzekli, lai uzlabotu zināšanu pārneses 
un konsultāciju pakalpojumu speci ‑
fikācijas un īstenošanu dalībvalstu 
līmenī. Ar lauku attīstības regulu Eiro ‑
pas Savienībā tika izveidota vienota 
uzraudzības un novērtēšanas sistēma 
(VUNS) 2007.–2013. gadam36. Tā bija 
jauna, 2007. gadā ieviesta sistēma ar 
kopīgiem rādītājiem, kas paredzēti, lai 
novērtētu progresu lauku attīstības 
mērķu sasniegšanā, savstarpēji salī ‑
dzinot visas LAP un apkopojot datus. 
Komisijas regulā37 ir noteiktas konkrē ‑
tākas prasības un ir uzskaitīti kopīgie 
sākotnējā stāvokļa, tiešo rezultātu, 
koprezultātu un ietekmes rādītāji. Tā 
kā ar kopīgajiem rādītājiem nevar pil ‑
nībā aptvert visu atsevišķo LAP radīto 
ietekmi, dalībvalstis varēja noteikt arī 
ierobežotu skaitu papildu rādītāju. To ‑
mēr neviena no revīzijai izraudzītajām 
dalībvalstīm nebija noteikusi papildu 
rādītājus zināšanu pārneses un konsul ‑
tāciju pasākumiem.
80 
Palātas veiktā revīzija apstiprināja 
būtiskas nepilnības saistībā ar lauku 
attīstības izdevumu uzraudzības un 
novērtēšanas informācijas pieejamību 
un kvalitāti, kā uzsvērts Īpašajā ziņoju ‑
mā Nr. 12/201338.81 
Revīzijas gaitā Palāta atklāja šādas 
nepilnības:
 ο Polijā izmantotā aprēķināšanas 
metode neatbilda VUNS pamat ‑
nostādnēm, tāpēc radās milzīgas 
atšķirības faktisko mācību dienu 
skaitā39;
 ο Apvienotā Karaliste (Anglija) un 
Spānija (Galīcija) nevarēja sniegt 
visus pieprasītos datus, un Austrija 
projektus attiecināja uz neparei ‑
zajiem VUNS veidiem (tāpēc par 
dažādu veidu pasākumiem attiecī ‑
bā uz dalībnieku un mācību dienu 
skaitu tika sniegti neuzticami dati).
82 
Kā pozitīvs piemērs ir minama Zvied ‑
rija, kur pakalpojumu sniedzējiem un 
iestādēm kopējā tiešsaistes datubāzē 
ir jāreģistrē ikviena apmācības vai 
konsultāciju pasākuma dalībnieki. Fi ‑
nanšu dati un informācija par projektu 
administratīvajām pārbaudēm tiek 
reģistrēta citā datubāzē. Lai par uzrau ‑
dzības datiem ziņotu Komisijai, abām 
datubāzēm jābūt saistītām, izmantojot 
projekta numuru. Tomēr divu datubā ‑
zu izmantošana nozīmē to, ka nevar 
sniegt finanšu informāciju par katru 
atsevišķu apmācības vai konsultāciju 
pasākumu, piemēram, izmaksas uz 
vienu dalībnieku un/vai mācību dienu. 
Bez tam saites starp datubāzēm ir ne ‑
pilnīgas, un Palāta konstatēja problē ‑
mas saistībā ar datu ticamību.36 Regula (EK) Nr. 1698/2005, 
80. pants.
37 Regula (EK) Nr. 1974/2006. 
Pilns kopīgo rādītāju saraksts ir 
sniegts VIII pielikumā.
38 Īpašais ziņojums Nr. 12/2013 
“Vai Komisija un dalībvalstis 
var pierādīt, ka ES budžeta 
līdzekļi, kas piešķirti lauku 
attīstības politikas mērķu 
īstenošanai, tiek pienācīgi 
izlietoti” ( http://www.eca.
europa.eu ).
39 Saskaņā ar VUNS 
pamatnostādnēm rādītājs 
“Mācību dienu skaits” ir 
jāaprēķina kā visu dalībnieku 
saņemtās apmācības stundu 
summa, kas dalīta ar astoņi 
(stundu skaits). Taču Polijas 
iestādes savā VUNS statistikā 
par 2013. gadu vienkārši 
norādīja dienu skaitu, kurās 
notika mācības.
40 Apsvērumi
83 
Turklāt Komisijas sniegtā apkopoto 
datu analīze attiecībā uz vairākām 
dalībvalstīm ir acīmredzami maldinoša 
(sk. 1 1. izcēlumu ).
84 
Komisija koordinē VUNS, Komisijas 
darbiniekiem pārskatot gada progresa 
ziņojumus un apkopojot uzraudzības 
datus. Viņi var piedalīties kā novērotāji 
dalībvalstu uzraudzības komitejās un 
rīkot ikgadējas sanāksmes ar vadoša ‑
jām iestādēm, lai pārbaudītu katras 
LAP galvenos rezultātus par iepriek ‑
šējo gadu. Komisijai ir arī jāsagatavo 
vairāki ziņojumi par lauku attīstības 
politikas īstenošanu un sasniegumiem.85 
Tomēr Komisija nav vienmēr informē ‑
ta par novirzēm un problēmām datu 
vākšanā dalībvalstīs un ir publicējusi 
apkopotos datus, nepārliecinoties par 
to konsekvenci. Tā kā trūkst ticamu 
datu, Komisija tādējādi nespēj novēr ‑
tēt, vai ELFLA līdzekļi zināšanu pārne ‑
ses un konsultāciju pasākumiem tiek 
pienācīgi izmantoti un palīdz sasniegt 
tiem noteiktos mērķus.
Nepareizu VUNS rādītāju datu piemēri
111. pasākums
 Palāta konstatēja, ka VUNS Dānijā  uzrādīja neticami lielus skaitļus. Piemēram, izejas dati par 2007.–2011. gadu 
uzrādīja 7 770  EUR no ELFLA izdevumiem par vienu mācību dalībnieku un 123 708  EUR par vienu mācību 
dienu. Dati par 2007.–2012. gadu joprojām uzrāda salīdzināmas vērtības.
 Tāpat arī izejas dati Francijā (Martinikā, Gvadelupā un Reinjonā ) par 2007.–2012. gadu uzrādīja neticami 
augstas vērtības ELFLA izdevumiem par vienu mācību dienu vai dalībnieku (piemēram, 382 333 EUR par 
mācību dienu Martinikā vai 31 498 EUR par dalībnieku Gvadelupā), jo naudas summas tika kodētas par visu 
pasākumu, savukārt mācību dienas vai dalībnieki – saskaņā ar apakšpasākumu.
115. pasākums
 Saskaņā ar izejas datiem  Spānijā  no 115. pasākuma līdzekļiem tika atbalstīti 373 jauni konsultāciju pakalpojumi 
(t. i., vairāk nekā 50 % no visiem jaunajiem konsultāciju pakalpojumiem, kas atbalstīti ES). Tomēr izrādījās, ka 
visi ikgadējie maksājumi vieniem un tiem pašiem pakalpojumu sniedzējiem tika uzskaitīti kā “jauni pakal ‑
pojumi”, tāpēc minētais skaitlis neatbilst ar šā pasākuma atbalstu izveidoto jauno konsultāciju pakalpojumu 
faktiskajam skaitam, kas ir daudz mazāks.11. izcēlums

41 Apsvērumi
86 
Tiesību aktā ir paredzēta jauna kopējā 
uzraudzības un novērtēšanas sistēma 
(CMES ) attiecībā uz lauku attīstību 
2014.–2020. gadā40. Tajā ir ietvertas 
vairākas izmaiņas salīdzinājumā ar 
iepriekšējo sistēmu, piemēram, mazāks 
vācamo datu apjoms un starpposma 
novērtēšana atbilstoši dalībvalstu 
vajadzībām. Jaunie iznākuma rādītāji 
ir šādi:
 ο 1. pasākums: atbalstīto darbību 
skaits, mācību dienu skaits, mācību 
dalībnieku skaits;
 ο 2. pasākums: atbalstīto darbību 
skaits, konsultēto atbalsta saņē ‑
mēju skaits, apmācīto konsultantu 
skaits41.
87 
Attiecībā uz 1. pasākumu ziņošana tiks 
veikta atbilstoši darbības veidam, tādē ‑
jādi izvairoties no tā, ka par darbībām 
ar nelielu dalībnieku skaitu tiek ziņots, 
izmantojot to pašu rādītāju, ko par 
pasākumiem ar lielu dalībnieku skaitu. 
Attiecībā uz zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumiem vispārīgais 
novērtēšanas jautājums ir šāds: “Cik 
lielā mērā LAP pasākumi ir atbalstījuši 
mūžizglītību un profesionālo apmācī ‑
bu lauksaimniecības un mežsaimniecī ‑
bas nozarē?”4288 
Palāta, protams, nevarēja revīzijas laikā 
novērtēt, cik lielā mērā jaunā CMES  no‑
vērsīs iepriekš minētās nepilnības. Taču 
pasākumu sekmju novērtēšana, pama ‑
tojoties tikai uz norādīto dalībnieku 
vai mācību dienu skaitu, vai vispārēju 
novērtēšanas jautājumu, nesniegs de ‑
talizētu atgriezenisko saiti par pasāku ‑
miem piešķirto līdzekļu veiksmīgu vai 
neveiksmīgu izmantošanu.40 Komisijas 2014. gada 17. jūlija 
Īstenošanas regula (ES) 
Nr. 808/2014, ar kuru paredz 
noteikumus, kā piemērot 
Eiropas Parlamenta un 
Padomes Regulu (ES) 
Nr. 1305/2013 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 227, 
31.7.2014., 18. lpp.), 
14.–16. pants.
41 Iznākuma rādītāji no 11. līdz 
14.; sk. Komisijas Īstenošanas 
regulas (ES) Nr. 808/2014 
IV pielikumu.
42 Komisijas Īstenošanas regula 
(ES) Nr. 808/2014, V pielikums.
42
 Secinājumi un ieteikumi
89 
Zināšanu pārneses un konsultāciju dar ‑
bībām lauku attīstības jomā ir piešķirta 
augstāka prioritāte. Eiropas Parlaments 
un ES lauksaimniecības komisāri ir 
uzsvēruši profesionālās izglītības un 
apmācības, prasmju attīstības, mūž ‑
izglītības un zināšanu pārneses nozīmi, 
un tā ir atspoguļota ES tiesiskajā 
regulējumā.
90 
Veicot revīziju, Palāta formulēja šādu 
jautājumu:
Vai ir ieviestas vadības un kontro -
les sistēmas, lai efektīvi īstenotu 
zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumus lauku attīstības jomā?
91 
Lai nodrošinātu efektivitāti un vēlamo 
ietekmi, apmācības un zināšanu pārne ‑
ses pasākumiem piešķirtie līdzekļi jāiz ‑
lieto atbilstīgi noteiktajām zināšanu un 
prasmju vajadzībām, kas var mainīties 
plānošanas perioda laikā. Darbībām, 
kas izraudzītas šo vajadzību apmieri ‑
nāšanai, jābūt izmaksu ziņā efektīvām, 
tās nodrošina atbilstoši kvalificēti un 
pieredzējuši pakalpojumu sniedzēji, 
rezultātiem jābūt izmērāmiem, un tie 
jānovērtē, lai sniegtu informāciju par 
faktiski sasniegto. Tomēr Palāta revīzi ‑
jas laikā atklāja, ka tā nenotika – nepil ‑
nību dēļ, kas tika konstatētas dalīb ‑
valstu vadības un kontroles sistēmās, 
kā arī Komisijas veiktajā pasākumu 
uzraudzībā.92 
Ņemot vērā zināšanu pārneses un 
konsultāciju pasākumu nozīmi un to 
sagaidāmos rezultātus, šo pasākumu 
pārvaldība un kontrole kopumā nebija 
pietiekama. Pārāk bieži jebkāda veida 
apmācība tika uzskatīta par “labu” 
un attiecināmu, lai saņemtu publisko 
atbalstu. Tikai retos gadījumos tika 
veikta pienācīga analīze un apmācības 
pasākumi novirzīti uz jomām, kurās 
tiem varētu būt reāla ietekme. Šajā 
ziņojumā izklāstītās nepilnības galve ‑
nokārt attiecas uz pasākumu pārval ‑
dību, ko īstenoja dalībvalstis. Tomēr 
arī Komisijas lomu dalībvalstu vadībā 
un uzraudzībā nedrīkst novērtēt par 
zemu.
43 Secinājumi un ieteikumi
93 
Palāta konstatēja, ka dalībvalstu ie ‑
viestās attiecīgo pakalpojumu sniedzē ‑
ju apzināšanas un atlases procedūras 
bija nepilnīgas. Lai gan dalībvalstis iz ‑
mantoja procedūras, lai noteiktu lauku 
dalībniekiem vajadzīgās zināšanas un 
prasmes, šīs vajadzības tika definētas 
pārāk vispārīgi. Dalībvalstis sīkāk neno ‑
rādīja svarīgākos pasākumus (t. i., kon ‑
krētus apmācību kursus) šajās jomās 
un galvenokārt paļāvās uz pakalpoju ‑
mu sniedzēju priekšlikumiem. Palāta 
uzskata, ka pakalpojumu sniedzēju 
un ieinteresēto personu iesaistīšanās 
varētu uzlabot pasākumu īstenošanu, 
tomēr galīgā atbildība paliek dalībval ‑
stu iestāžu ziņā (23.–27. punkts).
94 
Īpaši attiecībā uz ELFLA atbalstu kon ‑
sultāciju pakalpojumu izveidei (bijušais 
115. pasākums) atbalsts reizēm tika 
izmantots, lai finansētu pastāvīgas 
padomdevējas struktūras, veidojot pa ‑
kalpojumus, kas patiesībā nebija jauni 
(28. punkts un 3. izcēlums ).1. ieteikums.  
Vajadzību analīze
a) Lai analizētu lauku dalībniekiem 
vajadzīgās zināšanas un prasmes, 
dalībvalstīm jāievieš tādas pro ‑
cedūras, kas pārsniedz vispārēju 
tematu noteikšanu, jo īpaši attie ‑
cībā uz uzaicinājumiem iesniegt 
priekšlikumus vai piedāvājumu pe ‑
riodiem. Dalībvalstīm jānodrošina, 
ka regulāri piemērojamās proce ‑
dūrās (sk. 24. punktu un 4. attēlu) 
attiecīgie zināšanu pārneses un 
konsultāciju pakalpojumi tiek no ‑
teikti un izvēlēti, pamatojoties uz 
šādu analīzi, un jāizvairās no riska, 
ka procesu sāk virzīt pakalpojumu 
sniedzēji.
b) Komisijai jāsniedz papildu no ‑
rādījumi par to, kā dalībvalstīm 
jāveic šādas regulāras analīzes, un 
jāmudina dalībvalstis tās formulēt 
precīzāk, nevis vispārīgā veidā.
c) Īpaši attiecībā uz konsultāciju pa ‑
kalpojumu izveidi (bijušais 115. pa ‑
sākums) dalībvalstīm jānodrošina, 
ka 2014. līdz 2020. gada plānošanas 
periodā ELFLA atbalsts tiek pie ‑
šķirts tikai tad, ja ir pierādīts, ka 
attiecīgajā jomā šādu pakalpojumu 
trūkst un ir vajadzīgs finansējums 
jauna personāla pieņemšanai, jau ‑
nām telpām un/vai aprīkojumam.
d) Komisijai bez kavēšanās jāsniedz 
turpmāki konkrēti norādījumi da ‑
lībvalstīm attiecībā uz konsultāciju 
pakalpojumu izveidi un jāuzrauga, 
vai dalībvalstis tos ievēro.
44 Secinājumi un ieteikumi
95 
Plānošanas periodā no 2007. līdz 
2013. gadam dalībvalstīm saskaņā ar 
tiesību aktiem bija jānodrošina, ka tiek 
izraudzīti tikai kvalificēti konsultāciju 
pakalpojumu sniedzēji43. Šāda prasība 
netika izvirzīta apmācības pakalpo ‑
jumu sniedzējiem, un šajā saistībā 
revīzijā atklājās vairākas nepilnības da ‑
lībvalstu īstenotajā pārvaldībā. Jaunajā 
plānošanas periodā, ieviešot tiesību 
aktu prasības attiecībā uz apmācības 
pakalpojumu sniedzēju spēju piemē ‑
rotību, varētu sekmēt šo nepilnību 
novēršanu44 (30.–34. punkts).
96 
Tomēr Palāta konstatēja, ka dalīb ‑
valstis, izraugoties zināšanu pārneses 
pasākumus un pakalpojumu sniedzē ‑
jus, ne vienmēr nodrošināja godīgu un 
pārredzamu konkurenci. Tikai atsauk ‑
šanās vien uz publisko iepirkumu 
nenodrošina atlasi, kas veikta konkursa 
kārtībā, jo īpaši tāpēc, ka nav skaidru 
norādījumu attiecībā uz pakalpojumu 
sniegšanu uz vietas, apakšuzņēmuma 
līgumu slēgšanu un konsorciju sniegto 
pakalpojumu novērtēšanu, lai gan šī 
prakse tiek plaši izmantota. Lielākā 
daļa revīzijai izraudzīto dalībvalstu, 
izvēloties pakalpojumu sniedzējus, 
nenodrošināja godīgu un pārredzamu 
konkurenci (35.–46. punkts).2. ieteikums.  
Pakalpojumu sniedzēju 
atlase
a) Jaunajā 2014. līdz 2020. gada plā ‑
nošanas periodā zināšanu pārne ‑
ses pasākumi un pakalpojumu 
sniedzēji, kas saņems publiskos 
līdzekļus, dalībvalstīm jāizraugās 
saskaņā ar godīgas un pārredza ‑
mas konkurences principu  neatka ‑
rīgi no tā, vai viņi izmanto uzaici ‑
nājumus iesniegt priekšlikumus 
vai oficiālas publiskā iepirkuma 
procedūras. Dalībvalstīm īpaši 
jāuzlabo apmācības pakalpojumu 
sniedzēju kvalifikācijas un piere ‑
dzes novērtēšana saskaņā ar jauna ‑
jiem tiesību aktiem un jānodrošina, 
ka atlases un līguma slēgšanas 
tiesību piešķiršanas kritēriji nerada 
priekšrocības noteiktiem pakalpo ‑
jumu sniedzējiem vai pakalpojumu 
sniedzēju veidiem.
b) Komisijai bez kavēšanās jāsniedz 
konkrēti papildu norādījumi par 
pakalpojumu sniegšanu uz vietas, 
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu 
un konsorciju sniegto pakalpoju ‑
mu novērtēšanu. Turklāt Komisijai 
jānodrošina, ka dalībvalstu proce ‑
dūras tiek pienācīgi uzraudzītas un 
zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumi tiek izraudzīti saskaņā ar 
godīgas un pārredzamas konku ‑
rences principu.43 Regula (EK) Nr. 1974/2006, 
15. panta 2. punkts.
44 Regula (ES) Nr. 1305/2013, 
14. panta 3. punkts.
45 Secinājumi un ieteikumi
97 
Palāta arī konstatēja, ka dalībvalstis ne ‑
bija nodrošinājušas finansēto darbību 
izmaksu efektivitāti vai to pienācīgu 
saskaņošanu ar citiem ES fondiem. 
Izmaksu ziņā efektīvai zināšanu pār ‑
neses un konsultāciju pakalpojumu 
sniegšanai ir būtiska nozīme publisko 
līdzekļu – gan Eiropas Savienības, gan 
valstu budžetu – aizsardzībā. Palāta 
konstatēja nepilnības pārbaudēs, kas 
jāveic dalībvalstīm, gan pieteikumu 
iesniegšanas, gan arī maksājumu veik ‑
šanas posmā. Ir pazīmes, kas liecina, 
ka par atsevišķiem pakalpojumiem 
dalībvalstis samaksāja pārāk daudz un 
ka saistītās izmaksas nebija pietiekami 
pamatotas (52.–55. punkts).
98 
Revīzijā arī atklāja, ka daudzus līdzī ‑
gus pakalpojumus finansē dažādi ES 
fondi (piemēram, ESF un ELFLA). Tas 
rada divkāršas finansēšanas risku un 
paredz dārgu pārvaldības struktūru 
dublēšanos, kas, pēc Palātas domām, 
ir neekonomiski. 2014. līdz 2020. gada 
plānošanas periodā lielāka prioritāte 
salīdzinājumā ar iepriekšējo – demar ‑
kācijas – politiku ir piešķirta ES fondu 
papildināmībai. Tas nozīmē, ka vēl jo 
vairāk ir vajadzīga koordinācija, lai iz ‑
vairītos no iepriekš minētajiem riskiem 
(58.–64. punkts).3. ieteikums.  
Izmaksu efektivitāte
a) Attiecībā uz efektīvām izmaksu 
pamatotības pārbaudēm Komisijai 
un dalībvalstīm jāīsteno ieteikumi, 
kas sniegti Palātas īpašajā ziņoju ‑
mā par šo jautājumu45. Konkrētāk, 
dalībvalstīm jāizvērtē vajadzība 
atbalstīt pasākumus, kas par pieņe ‑
mamu cenu ir viegli pieejami tirgū. 
Ja vajadzība ir pamatota, dalīb ‑
valstīm jānodrošina, ka atbalstīto 
pasākumu izmaksas nepārsniedz 
tirgū piedāvāto līdzīgo pasākumu 
izmaksas.
b) Komisijai jāņem vērā gūtā pieredze 
pirmajos pasākumos, kuru mērķis ir 
nodrošināt ES fondu papildināmī ‑
bu, piemēram, ar īpašu dienestiem 
kopīgu darba grupu palīdzību, lai 
padziļināti novērtētu dažādu ES 
fondu savstarpējo papildināmību, 
ko 2014.–2020. gada plānošanas 
periodam ierosināja dalībvalstis. 
Apkopojot šīs novērtēšanas rezul ‑
tātus, jāpieņem saskaņota pieeja 
zināšanu pārneses pasākumu 
atbalstam, lai mazinātu divkāršas 
finansēšanas un pārvaldības dub ‑
lēšanās risku dalībvalstīs.45 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 22/2014 
“Saimnieciskuma 
nodrošināšana – ES finansēto 
lauku attīstības projektu 
dotāciju izmaksu kontrole” 
(http://eca.europa.eu ).
46 Secinājumi un ieteikumi
99 
Palāta arī secina, ka Komisija un 
dalībvalstis nav ieviesušas efektīvas 
un lietderīgas procedūras zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumu 
rezultātu uzraudzībai un novērtēša ‑
nai. Palāta neatrada nevienu sistēmu, 
kurā rezultāti saistībā ar iepriekšējiem 
uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus 
vai piedāvājumus tiktu izmantoti zinā ‑
šanu un prasmju analīzē un pēc tam – 
nākamo atlases procedūru izstrādē 
(66.–78. punkts).
100  
Turklāt Palāta guva vēl vienu apstipri ‑
nājumu tam, ka VUNS dati nav ticami46. 
Palāta uzskata, ka atbalsta saņēmēju 
uzskaite norāda tikai uz atsevišķu 
pakalpojumu popularitāti, bet ne uz 
to kvalitāti un efektivitāti. Rezultāts ir 
tāds, ka, lai gan ir iztērēti daudzi mil ‑
joni EUR un organizēti vairāki miljoni 
mācību dienu, Komisija un dalībvalstis 
nezina ne to, kāda ietekme ir snieg ‑
tajiem pakalpojumiem, ne arī to, kuri 
pasākumi vislabāk sekmē noteikto 
mērķu sasniegšanu (79.–83. punkts un 
86.–88. punkts).4. ieteikums.  
Uzraudzība, novērtēšana 
un atgriezeniskā saite
a) Dalībvalstīm jāievieš atgriezeniskās 
saites sistēmas, kurās izmanto uz ‑
raudzības un novērtēšanas infor ‑
māciju, lai uzlabotu turpmākos uz ‑
aicinājumus iesniegt priekšlikumus 
vai turpmākās konkursa procedū ‑
ras (sk. 24. punktu un 4. attēlu ). 
Pakalpojumu sniedzējiem ne tikai 
jāsniedz informācija par dalībnieku 
apmierinātību ar pakalpojumiem, 
bet arī jāpārbauda, vai viņi apguva 
to, kas viņiem bija jāapgūst. Šādu 
informāciju varētu izmantot arī 
vērtētāji, lai galveno uzmanību 
pasākumu analīzē pievērstu to 
rezultātiem un ietekmei.
b) Komisijai jāsniedz norādījumi 
par to, kā dalībvalstis var izpildīt 
šādas regulāras atgriezeniskās 
saites procedūras, un jāuzrauga, lai 
dalībvalstis tās ieviestu. Turklāt Ko ‑
misijai jānodrošina, ka dalībvalstis 
sniedz būtisku un ticamu informā ‑
ciju par savu zināšanu pārneses un 
konsultāciju pakalpojumu kvalitāti 
un efektivitāti.46 Sk. arī Īpašo ziņojumu 
Nr. 12/2013. “Vai Komisija un 
dalībvalstis var pierādīt, ka ES 
budžeta līdzekļi, kas piešķirti 
lauku attīstības politikas 
mērķu īstenošanai, tiek 
pienācīgi izlietoti” 
(http://www.eca.europa.eu ).
47 Secinājumi un ieteikumi
101  
Pasākumu pārvaldība, ko veic Komisija, 
neatbilst pasākumiem izvirzītajiem 
augstajiem mērķiem vai paredzama ‑
jam ieguldījumam ES prioritātēs. Palāta 
uzskata, ka Komisija nepietiekami 
pildīja savus pienākumus saskaņā ar 
dalītās pārvaldības principu, jo īpaši 
attiecībā uz dalībvalstīs izveidoto 
vadības un kontroles sistēmu uzraudzī ‑
bu (47.–51. punkts, 56. un 57. punkts, 
65. punkts, 84.–88. punkts).
102  
Zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumu izdevumu apmērs salīdzinā ‑
jumā ar citiem lauku attīstības pasāku ‑
miem ir samērā neliels. Tomēr zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumu 
iespējamā palielinošā ietekme nozīmē 
to, ka tiem vajadzīga labāka pārvaldība 
un uzraudzība.5. ieteikums.  
Komisijas veiktā 
uzraudzība
Komisijai nekavējoties jāpaaugstina 
zināšanu pārneses un konsultāciju 
pasākumu riska profils un attiecīgi 
jāpastiprina uzraudzība un pārvaldība, 
lai nodrošinātu lielāku pārliecību, ka 
dalībvalstis efektīvi sniedz attiecīgos 
pakalpojumus.
Šo ziņojumu 2015. gada 22. jūlija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Augustyn KUBIK .
 Revīzijas palātas vārdā
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

48
 Pielikumi I pielikumsZināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu īstenošana revīzijai izraudzītajās 
dalībvalstīs
Dalībvalsts 111.  pasākums 114.  pasākums 115.  pasākums 331.  pasākums
Austrija īstenots nav īstenots nav īstenots īstenots
Spānija (Galīcija) īstenots īstenots īstenots nav īstenots
Apvienotā Karaliste (Anglija) īstenots īstenots īstenots īstenots
Polija īstenots īstenots nav īstenots nav īstenots
Zviedrija1īstenots īstenots nav īstenots īstenots
1 Zviedrijā konsultāciju pakalpojumi parasti tika finansēti no 111. un 331. pasākuma līdzekļiem.  
Tikai konsultācijas par savstarpējo atbilstību un darba drošību tika finansētas no 114. pasākuma līdzekļiem.
49 Pielikumi II pielikumsKirkpatrick  četru līmeņu modelis1
Tā kā Komisija un dalībvalstis neizmantoja nevienu modeli, lai analizētu vajadzīgās zināšanas un prasmes un 
novērtētu zināšanu pārneses un konsultāciju pakalpojumus, Palāta meklēja ekspertu atbalstu. Tādēļ tika izman ‑
tots Kirkpatrick  četru līmeņu modelis – uzņēmēju aprindās ļoti ietekmīga apmācības programmu novērtēšanas 
metodika. Šo modeli var piemērot arī apgrieztā secībā, lai sniegtu vērtīgus norādījumus, kā analizēt mācību 
dalībniekiem vajadzīgās zināšanas un prasmes (“Beigas ir sākums”).
a) Novērtēšana
1. līmenis – reakcija : cik lielā mērā dalībnieki pozitīvi reaģē uz apmācības pasākumu? Novērtēšanu šajā līme ‑
nī parasti veic, izmantojot atgriezeniskās saites veidlapas, verbālo reakciju, aptaujas vai anketas, pabeidzot 
apmācību.
2. līmenis – mācīšanās : cik lielā mērā dalībnieki apgūst paredzētās zināšanas, prasmes un attieksmes, ņemot 
vērā to dalību apmācības pasākumā? Novērtēšanu šajā līmenī visbiežāk veic, izmantojot testus pirms un pēc 
apmācības pasākuma. Var izmantot arī intervijas vai novērošanu.
3. līmenis – uzvedība : cik lielā mērā dalībnieki izmanto apmācības laikā apgūto, atgriezušies darbā? Novērtē ‑
šana šajā līmenī ietver novērošanu un intervijas, kas tiek veiktas laika gaitā, lai novērtētu pārmaiņu nozīmi un 
ilgtspēju.
4. līmenis – rezultāti : cik lielā mērā apmācības pasākumi un tiem sekojošā zināšanu/prasmju nostiprināšana 
sniedz plānoto iznākumu? Veicot novērtēšanu šajā līmenī, pasākumi parasti jau ir ieviesti ar ierasto pārvaldības 
sistēmu un ziņošanas starpniecību – ir grūti šīs pārmaiņas attiecināt uz mācību dalībnieku.
b) Vajadzību analīze un darbību plānošana
1. jautājums : kādas ir dalībvalstu vai reģionu lauku apvidu īpašās problēmas un grūtības un vai zināšanu pārne ‑
ses un konsultāciju pasākumi palīdz tos atrisināt, t. i., vai pasākumi ir atbilstoši?
2. jautājums : kā būtu jārīkojas (“jāuzvedas”) lauku dalībniekiem, lai palīdzētu atrisināt konstatētās problēmas 
un grūtības?
3. jautājums : kādas konkrētas mācības, zināšanas un prasmes ir vajadzīgas, lai lauku dalībnieki varētu rīkoties 
vēlamajā veidā, kā noteikts 2. jautājumā?
4. jautājums : kādai mācību videi, apstākļiem, metodēm un līdzekļiem lauku dalībnieki dod priekšroku?
50 Pielikumi
Analizējot lauku dalībniekiem vajadzīgās zināšanas un prasmes un novērtējot zināšanu pārneses un konsultāciju 
pakalpojumus, ir vērts apsvērt Kirkpatrick  modeļa principus. Tomēr Palāta vēlas uzsvērt, ka tā neatbalsta tikai 
un vienīgi šīs pieejas izmantošanu un arī neiesaka to darīt. Pastāv arī citi apmācības programmu novērtēšanas 
modeļi, tādi kā Phillips ROI MethodologyTM2 vai “Lauksaimniecības konsultāciju pakalpojumu izstrādes un analīzes 
sistēma”, ko publicējis Starptautiskais Pārtikas politikas pētniecības institūts ( IFPRI )3.
1 J. Kirkpatrick  un W. Kayser Kirkpatrick , The Kirkpatrick Four Levels: A Fresh Look After 50 Years (1959 – 2009)  [“Kirkpatrick  četru līmeņu modelis: jauns 
skatījums pēc 50 gadiem (1959.–2009. g.)”], 2009. gada aprīlis.
2 Sk. http://www.roiinstitute.net/
3 Regina Birner , Kristin Davis , John Pender , Ephraim Nkonya , Ponniah Anandajayasekeram , Javier Ekboir , Adiel Mbabu , David J. Spielman , Daniela Horna , 
Samuel Benin  un Marc Cohen  (2006. gads), From “Best Practice” to “Best Fit”: A Framework for Analyzing Pluralistic Agricultural Advisory Services 
Worldwide.  [“No “labākās prakses” līdz “labākajai atbilstībai”: plurālistisku lauksaimniecības konsultāciju pakalpojumu pasaules mēroga analīzes 
sistēma”], Vašingtona (sk.  http://www.ifpri.org/publication/best‑practice‑best‑fit ‑0).II pielikums
51 Komisijas  
atbilde
Kopsavilkums
III
Pasākumus un darbības, ko paredzēts īstenot ar 
lauku attīstības programmu (LAP) starpniecību, 
dalībvalstis un reģioni izraugās, ņemot vērā plā ‑
nošanas jomā apzinātās vajadzības. Šīs vajadzības 
būtu jāizpēta sīkāk un jānosaka konkrēti ieviešami 
apmācības pasākumi. Komisija nodrošina LAP 
atbilstību politikas mērķiem un tiesību aktu pra ‑
sībām. Par faktisko īstenošanu ir atbildīgas dalīb ‑
valstis. Komisija saņem informāciju Uzraudzības 
komitejas sanāksmēs un dalībvalstu iesniegtajos 
īstenošanas ziņojumos.
IV
Apmācība un citi zināšanu pārneses pasākumi ir 
vajadzīgi tehnisko un sociālo prasmju uzlabošanai. 
Tādējādi tiek uzlabota lauku dalībnieku veiktspēja. 
Pakalpojumu sniedzēji atbild uz uzaicinājumiem 
piedalīties konkursā vai priekšlikumiem, ko saga ‑
tavo, pamatojoties uz stipro un vājo pušu, iespēju 
un draudu (SVID) analīzē apzinātajām vajadzībām. 
Tomēr Komisija uzskata, ka dalībvalstis ex ante  ana ‑
līzi varētu veikt vēl labāk.
V
Komisija atzīst – lai izraudzītos labākos pakalpojumu 
sniedzējus, atlase būtu jāveic atklātā un godīgā kon ‑
kursā, novērtēšanai izmantojot cenas un kvalitātes 
attiecību. Par šādu procedūru ieviešanu ir atbildīgas 
dalībvalstis.
VI
Dalībvalstīm jānodrošina, lai izmaksas, kas saistītas 
ar LAP pasākumu īstenošanu, būtu pamatotas. Ja 
atbilstības revīzijās konstatē nepilnības, piemēro 
finanšu korekcijas.VII
LAP tika izvirzīts jautājums par demarkāciju. Perio ‑
dam no 2014. gada līdz 2020. gadam tā dēvētajos 
“Komisijas dienestu atzinumos”, kas sagatavoti 
katrai dalībvalstij, sniegti norādījumi par koordinētu 
rīcību saistībā ar ESIF. Dalībvalstīm bija jānodro ‑
šina ES instrumentu savstarpējā papildināmība, 
konsekvence un atbilstība, lai novērstu divkāršu 
finansēšanu1.
Tiesiskajā regulējumā 2014.–2020. gada plānoša ‑
nas periodam paredzēts nodrošināt fondu labāku 
papildināmību un labāku koordinēšanu, lai novērstu 
darbību dublēšanu partnerības nolīgumos, savukārt 
dalībvalstīm jāapraksta, kā tās izmantos ESIF, lai 
nodrošinātu darbību papildināmību un sinerģiju.
Turklāt lauku attīstības jomā papildināmības 
jautājums risināts LAP 14. nodaļā “Informācija par 
papildināmību”.
Dalībvalstu Uzraudzības komitejas ir atbildīgas arī 
par programmu pareizu īstenošanu un ES fondu 
papildināmību.
Visbeidzot, Komisijas dienesti sadarbojas, lai 
attiecīgo programmu apstiprināšanas posmā 
nodrošinātu saskaņotu pieeju attiecībā uz ESIF 
papildināmību.
1 Regulas (EK) Nr. 1698/2005 5. pants.
Komisijas atbilde 52
XI – Trešais ievilkums
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
XI – Ceturtais ievilkums
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
XI – Piektais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam un jau ir sākusi to 
īstenot.
Izveidojot konsultāciju pakalpojumu, lauku saim ‑
niecību pārvaldības un lauku saimniecību atbalsta 
pakalpojumu pasākumu aprakstu, jau ir sniegti 
norādījumi par pakalpojumu sniegšanu uz vietas, 
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu un pakalpojumu 
sniegšanu. Lauku attīstības komitejā dalībvalstis 
vairākkārt iepazīstinātas ar šiem norādījumiem, un 
šie norādījumi ir apspriesti komitejā. Turklāt Komi ‑
sija kopā ar Eiropas tīklu Lauku attīstībai 2015. gada 
martā Briselē rīkoja speciālu apmācību valstu un 
reģionu iestādēm par tematu “Izmaksu pamatotība 
un publiskais iepirkums”.
Attiecībā uz dalībvalstu ieviesto procedūru uzrau ‑
dzību Komisija, plānojot revīzijas, pienācīgi ņems 
vērā zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu 
riska profilu.
XI – Sestais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija īsteno ieteikumus, kas minēti Īpašajā 
ziņojumā Nr. 22/20142, nodrošinot īpašu apmācību 
vadošajām iestādēm un maksājumu aģentūrām, 
uzlabojot pasākumu pārbaudāmības un vadāmī ‑
bas novērtēšanu un atbalstot vienkāršotu izmaksu 
risinājumu izmantošanu. Turklāt, veicot atbilstības 
revīzijas, tiks novērtētas izveidotās sistēmas, ko 
izmanto, lai pārbaudītu projektu izmaksu pama ‑
totību. Neatbilstību gadījumos tiks piemērotas 
finanšu korekcijas.
2 Īpašais ziņojums Nr. 22/2014 “Saimnieciskuma nodrošināšana – 
ES finansēto lauku attīstības projektu dotāciju izmaksu kontrole” 
(http://eca.europa.eu ).VIII
Par LAP novērtēšanu ir atbildīgas dalībvalstis. 
Pasākumu efektivitātes novērtēšana, salīdzinot tos 
ar programmas mērķiem, ir sarežģīts uzdevums, 
kam jābūt samērīgam ar novērtējuma izmanto ‑
šanu. Šo uzdevumu veic neatkarīgi profesionāli 
vērtētāji. Vērtētāji savus secinājumus izdara, ņemot 
vērā daudzus faktorus un metodoloģiskās pieejas, 
tostarp programmu intervences loģikas padziļinātu 
novērtējumu, katra konkrēta gadījuma izpēti un 
analīzi uz vietas, dažādu pasākumu mijiedarbības 
analīzi un plašāku ietekmi utt. Vienotās uzraudzības 
un novērtēšanas sistēmas ( CMEF ) rādītāju kopums ir 
tikai viens no novērtēšanas rīkiem. Tas paredzēts, lai 
izveidotu vienādu novērtējuma ziņojumu struk ‑
tūru un vienlaikus Savienības līmenī visaptveroši 
analizētu stratēģiskās prioritātes. Komisija mudina 
izplatīt novērtēšanas labāko praksi, izmantojot, pie ‑
mēram, Eiropas tīklu Lauku attīstībai (ELAT).
IX
Komisija vienmēr ir pildījusi savus pienākumus 
attiecībā uz dalībvalstīs izveidoto pārvaldības un 
kontroles sistēmu uzraudzību. Komisija pārrauga 
pasākumu īstenošanu LAP apstiprināšanas procesā, 
uzraudzības komitejās, iesaistot ieinteresētās perso ‑
nas, kā arī divpusējās izvērtēšanas sanāksmēs, kurās 
piedalās vadošās iestādes.
XI – Pirmais ievilkums
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
XI – Otrais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija piekrīt, ka dalībvalstis būtu jāmudina veikt 
apmācības vajadzību atkārtotu analīzi, tādējādi 
īstenojot labu praksi, un atjauninās zināšanu pārne ‑
ses pasākumu aprakstu, kā arī veiks informēšanas 
pasākumus šajā saistībā. Komisija arī veicinās labas 
prakses apmaiņu par metodoloģiskām pieejām, ko 
izmanto tīklu veidošanas darbībām.
Komisijas atbilde 53
Apsvērumi
25
ELFLA finansētās apmācības un konsultāciju darbī ‑
bas atbilst plānošanas jomā apzinātajām vajadzī ‑
bām. Šīs vajadzības ir novērtētas un aprakstītas LAP , 
un pēc tam konkrētās apmācības un konsultāciju 
darbības būtu jāplāno saistībā ar pasākumu īsteno ‑
šanas noteikumiem.
Ņemot vērā, ka apmācības vajadzības mainās, vado ‑
šajām iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem būtu 
jāpielāgo savi piedāvājumi lauku dalībnieku mainī ‑
gajām vajadzībām.
26
Saskaņā ar partnerības principu LAP izstrāde un 
īstenošana jāapspriež, cieši iesaistot ekonomikas un 
sociālos partnerus un citas ieinteresētās personas, 
jo īpaši lauku dalībniekus. Uzraudzības komitejās 
un izmantojot neformālus dalības un apspriešanās 
mehānismus, lauku dalībniekiem ir iespēja paust 
savas vajadzības, kuras būtu jāņem vērā vadošajām 
iestādēm, kas galu galā ir atbildīgas par programmu 
stratēģijas noteikšanu un īstenošanu, tostarp par 
programmu stratēģiskajiem mērķiem atbilstīgu 
darbību atlasi.
28
Jauna konsultāciju pakalpojuma izveidei jāatbilst 
plānošanas jomā apzinātajai konkrētajai vajadzībai.
Var uzskatīt, ka jauns pakalpojums ir jaunizvei ‑
dota struktūra/iestāde, lai sniegtu pakalpojumus 
saistībā ar dažādām reģionā vajadzīgām speciālo 
zināšanu tēmām/jomām. Tomēr jaunas struktūras / 
jaunas iestādes izveidošanu jau esošajā konsultāciju 
pakalpojumā, tādējādi paplašinot iepriekš sniegto 
pakalpojumu tvērumu, arī var uzskatīt par jaunu 
pakalpojumu. Galvenais nosacījums – lai, izveidojot 
jauno pakalpojumu, būtu iespējams nodrošināt kon ‑
sultācijas jomās, kurās trūkstošās kompetences dēļ 
tas nebūtu iespējams, ja nebūtu izveidots jaunais 
pakalpojums.XI – Septītais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam un jau ir sākusi to 
īstenot.
Komisija jau ir izveidojusi darba procedūras un 
attiecīgās starpdienestu grupas, lai izvērtētu 
jautājumus par dažādu ES fondu papildināmību 
un divkāršu finansēšanu (piemēram, ESIF interpre ‑
tācijas tīklu, citus specifisku regulējuma elementu 
tīklus, piemēram, darba grupu vienkāršotu izmaksu 
jautājumos, tematiskus sadarbības tīklus vai finanšu 
instrumentu platformu Compass ).
Komisija arī turpmāk izvērtēs citas struktūras 
(piemēram, konkrētas starpdienestu grupas) 
nepieciešamību.
XI – Astotais ievilkums
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
XI – Devītais ievilkums
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.
Komisija arī turpmāk sniegs norādījumus par attiecī ‑
gajos noteikumos paredzētās vienotas uzraudzības 
un novērtēšanas sistēmas ( CMEF ) īstenošanu.
Ir izveidota standarta metodoloģija, ko piemēro, lai 
nodrošinātu atgriezeniskās saites procedūru izman ‑
tošanu, pasākumu uzraudzību un rezultātu, kā arī 
apmācības darbību ietekmes novērtēšanu. Komisija 
mudinās izplatīt labāko praksi, izmantojot, piemē ‑
ram, Eiropas tīklu Lauku attīstībai.
Tomēr tiesiskajā regulējumā nav paredzēts, ka 
Komisijai jāuzrauga, lai šādas atgriezeniskās saites 
procedūras būtu ieviestas.
XI – Desmitais ievilkums
Komisija piekrīt ieteikumam.
Komisija, plānojot revīzijas, pienācīgi ņems vērā 
zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu riska 
profilu.
Komisijas atbilde 54
Prasība veikt situācijas SVID analīzi un apzināt vaja ‑
dzības, kurām jāpievēršas programmas aptvertajā 
ģeogrāfiskajā teritorijā, ir nostiprināta abu plānoša ‑
nas periodu tiesību aktos lauku attīstības jomā. Šo 
analīzi papildina programmas ex ante  novērtējums, 
un tajā ietvertas lauku dalībniekiem vajadzīgās 
zināšanas un prasmes. Programmu apstiprināšanas 
posmā Komisija rūpīgi pārbauda programmu SVID 
analīzi, apzinātās vajadzības un programmu stratē ‑
ģijas atbilstību šīm vajadzībām.
Komisija izdeva pamatnorādījumus par 2007.–
2013. gada plānošanas periodu, lai palīdzētu dalīb ‑
valstīm sagatavot LAP .
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu 
Komisija ir sagatavojusi plašākas un precīzākas 
pamatnostādnes un pasākumu aprakstus3, kas ar 
dalībvalstīm vairākkārt tikuši apspriesti Lauku attīs ‑
tības komitejā. Komisija ir arī atbildējusi uz dalīb ‑
valstu iesniegtajiem jautājumiem par programmu 
sagatavošanu.
49
Komisija apzinās, ka publiskais iepirkums ir viens no 
galvenajiem kļūdu īpatsvara cēloņiem. Šajā saistībā 
un saskaņā ar subsidiaritātes principu Komisija ir 
veikusi pasākumus, lai apzinātu un novērstu vai 
labotu saistītos riskus. Piemēram, informācija par 
riskiem, kas saistīti ar pasākumu īstenošanu, un šo 
risku mazināšanas pasākumi jāiekļauj LAP. Salīdzinā ‑
jumā ar iepriekšējo plānošanas periodu plānošanas 
periodam no 2014. gada līdz 2020. gadam ir pastip ‑
rināti gan tiesību aktu noteikumi, gan Komisijas 
norādījumi par publisko iepirkumu.
3 Norādījumu dokumenti par šādiem jautājumiem: 1) SVID 
analīze, 2) publiskais iepirkums lauku attīstības jomā 2014.–
2020. gadā, 3) atbilstības nosacījumi un atlases kritēriji 2014.–
2020. gadā, 4) stratēģisko programmu elementi, 5) pārbaudāmība 
un vadāmība (62. pants), 6) pasākumu apraksts, 14. pants 
“Zināšanu pārnese”, 7) pasākumu apraksts, 15. pants “Konsultāciju 
pakalpojumi”.Kopēja atbilde par 35. un 36. punktu
Dalībvalstīm jānodrošina atklāta, godīga un pārre ‑
dzama pakalpojumu sniedzēju atlase atbilstīgi ES un 
valstu tiesiskajiem regulējumiem. Prasība uzlabot 
pārredzamību ir nostiprināta 2014.–2020. gada plā ‑
nošanas periodā. Proti, Regulas (ES) Nr. 1305/2013 
15. pantā noteikts, ka saņēmēji jāizvēlas, izmanto ‑
jot uzaicinājumus uz konkursu. Saņēmēju atlase 
jāveic, ievērojot noteiktus kritērijus. Struktūrām, kas 
piedāvā zināšanu pārneses un informācijas pakalpo ‑
jumus, ir šā uzdevuma veikšanai atbilstīgi kvalificēts 
personāls un spēja nodrošināt regulāras apmācības.
Skatīt arī atbildi uz 40. punktu.
38
Arī Komisija konstatēja, ka šis ir trūkums. Pamatno ‑
stādnēs par atbilstību un atlasi skaidri ieteikts izvai ‑
rīties no projektu priekšlikumu iesniegšanas jebkurā 
plānošanas perioda brīdī.
40
Dalībvalstis var sniegt pakalpojumus uz vietas, 
kamēr tās izpilda pasākuma atbilstības nosacījumu. 
Būtu pienācīgi jāpamato situācijas, kurās adminis ‑
trācija būtu vienīgais pasākuma atbalsta saņēmējs.
Pēc 2014.–2020. gada LAP novērtējuma Komisija 
nosūtīja Galīcijai apsvērumu vēstuli, pieprasot 
informāciju par to, kuras darbības administrācija 
īstenos tieši un kā tiks nodrošināts saimnieciskais 
izdevīgums.
Kopēja atbilde par 47 . un 48. punktu
Saskaņā ar tiesību aktiem, ko piemēroja 2007.–
2013. gada plānošanas periodā, Komisijas apstipri ‑
nātajās LAP bija iekļauta informācija par vajadzību 
apzināšanu un saņēmēju atlases procedūrām.
Komisijas atbilde 55
55 – Piektais ievilkums
Lauksaimniecības padome neziņo par izdevumiem 
darbības līmenī. Tomēr, lai izdevumus uzskatītu 
par atbilstīgiem atbalsta saņemšanai, visi izdevumi 
būtu jāsaista ar projekta īstenošanu. Ja netiek atzīts, 
ka administratīvās uzraudzības izdevumi ir saistīti 
ar projekta īstenošanu, attiecīgās izmaksas netiek 
iekļautas.
55 – Sestais ievilkums
Lauksaimniecības padome ziņoja par kontroles 
pasākumu uzlabojumiem attiecībā uz rūpīgu 
pārbaudi par ES atbalstu lauku attīstībai Zviedrijai 
2013. gadā. Jaunajā plānošanas periodā paredzēts 
turpināt pilnveidošanu.
Kopēja atbilde par 56. un 57 . punktu
Saskaņā ar Finanšu regulas 59. panta 2. punktu 
Komisija uzrauga dalībvalstu izveidotās pārvaldības 
un uzraudzības sistēmas, ievērojot proporcionali ‑
tātes principu un ņemot vērā apzinātā riska pakāpi. 
Revīzijas darba programmu nosaka, pamatojoties uz 
riska novērtējumu, kura vissvarīgākais elements ir 
izdevumu līmenis. Tā kā saistītā finansējuma apmērs 
ir salīdzinoši mazs, tika veikts tikai neliels skaits 
konkrētu atbilstības revīziju par zināšanu pārneses 
vai konsultāciju pakalpojumiem.
58
Atkarībā no mērķa grupas un attiecīgajām tēmām 
zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumus var 
atbalstīt, izmantojot dažādus avotus. Piemēram, 
ELFLA atbalsta apmācību un konsultācijas, kas 
paredzētas lauksaimniecības un mežsaimniecības 
nozarē nodarbinātiem cilvēkiem, un no 2014. gada 
atbalsts paredzēts arī lauku MVU, savukārt ESF 
atbalsts paredzēts bezdarbniekiem.
Dalībvalstīm un reģioniem ir jānodrošina instru ‑
mentu savstarpējā papildināmība, jānovērš dubul ‑
tošana un divkārša finansēšana.Komisija uzrauga īstenošanu, stingrāk prasot pildīt 
ziņošanas pienākumus gada pārskata sanāksmēs un 
uzraudzības komitejās. Veicot atbilstības revīzijas, 
tiek novērtēta pakalpojumu sniedzēju atlase.
Skatīt arī atbildes uz 38., 40. un 43. punktu. 
51
Plānošanas periodam no 2014. gada līdz 
2020. gadam zināšanu pārneses konkrēto pasākumu 
apraksts ir izstrādāts sīkāk nekā iepriekšējā plānoša ‑
nas periodā un tajā iekļauta informācija par saņē ‑
mēju atlases procedūrām. Šo aprakstu papildina 
visaptverošu horizontālu norādījumu dokumentu 
kopums (piemēram, par plānošanu un publisko 
iepirkumu).
Turklāt Komisija šo jautājumu ir plaši apspriedusi 
ar dalībvalstīm gan Lauku attīstības komitejā, 
gan divpusējās sanāksmēs, kā arī ir atbildējusi uz 
uzdotajiem jautājumiem. Komisija kopā ar Eiropas 
tīklu Lauku attīstībai 2015. gada martā Briselē rīkoja 
arī speciālu apmācību valstu un reģionu iestādēm 
par tematu “Izmaksu pamatotība un publiskais 
iepirkums”.
Turklāt arī tad, ja dalībvalstis nepiemēro publiskā 
iepirkuma procedūras, tām jānodrošina, lai saņē ‑
mēju atlase notiktu atklāti, godīgi un pārredzami.
Pakalpojumu sniegšana uz vietas ir iespēja, kas 
publiskā iepirkuma jomas tiesību aktos paredzēta 
gadījumos, kad līgumslēdzējai iestādei ir piemēroti 
resursi, lai attiecīgo darbību īstenotu uz vietas.
Skatīt arī atbildes uz 47., 48., 49. un 50. punktu.
55
Skatīt atbildi uz 40. punktu.
Komisijas atbilde 56
Komisija izstrādājusi izsmeļošus norādījumu 
dokumentus par plānošanu abos līmeņos (PN un 
programmu līmenī). Šajā saistībā, lai pastiprinātu 
fondu savstarpēju koordinēšanu, papildināmību un 
sinerģiju, visiem ESI fondiem ir izveidots arī kopīgs 
tiesību aktu noteikumu kopums (Kopīgo noteikumu 
regula) un vienotais stratēģiskais satvars.
Skatīt arī atbildes uz 60. un 61. punktu.
67
Par vērtēšanu ir atbildīgas dalībvalstis, un LAP 
novērtēšanu veic ārēji vērtētāji. Vērtētāja profesio ‑
nālais pienākums ir ierosināt labāko novērtēšanas 
metodoloģiju.
80
Plānošanas periodā no 2007. gada līdz 2013. gadam 
CMEF  bija pirmā integrētā uzraudzības un novēr ‑
tēšanas sistēma. Novērtēšanas ziņā tā bija zināmā 
mērā nepilnīga. Plānošanas periodam no 2014. līdz 
2020. gadam CMEF  ir uzlabota, piemēram, skaidri 
nošķirot apmācības un komunikācijas pasākumus.
11. izcēlums – Pirmais ievilkums
Dānija 111. pasākumā bija iekļāvusi apakšpasākumu, 
kurā bija integrēts 111. un 123. pasākums (demon ‑
strējumu projekti). Tāpēc atbalsta kopējās summas 
dalījumu ar apmācīto cilvēku skaitu nevar izmantot, 
lai aprēķinātu viena cilvēka vai vienas dienas apmā ‑
cības izmaksas.
85
Komisija, kas galvenokārt paļaujas uz dalībval ‑
stu savāktajiem, apkopotajiem un iesniegtajiem 
datiem, apzinājās šādu datu kvalitātes radītos 
ierobežojumus. Tāpēc Komisija ir uzlabojusi CMEF  
2014.–2020. gada plānošanas periodam, skaidri 
nošķirot apmācības un komunikācijas pasākumus, 
kas izraisīja datu vākšanas problēmas.
Uzraudzības dati ir viens no elementiem, ko izmanto 
novērtēšanā. ELFLA atbalsta pienācīgs izlietojums 
tiks novērtēts, veicot lauku attīstības programmu 
ex post  novērtēšanu.Kopēja atbilde par 60. un 61. punktu
Tā kā zināšanu pārneses pasākumi var pretendēt uz 
atbalstu no dažādiem virzieniem, par šādu darbību 
pārvaldību arī turpmāk jābūt atbildīgai attiecīgajai 
iestādei. Līdzīgas darbības var atbalstīt no vairāk 
nekā viena fonda, kas cits citu papildina. Demarkāci ‑
jas mērķis ir nodrošināt, lai dažādu politikas virzienu 
īstenošana veidotu sinerģiju, novēršot dubultošanu 
un divkāršu finansēšanu. Apstiprināšanas procesā, 
veicot programmu izmaiņas un regulāri rīkojot div ‑
pusējas sanāksmes, Komisija attiecīgos gadījumos 
prasīja plašāku informāciju par demarkāciju.
Apstiprinot programmas un novērtējot vēlāk veiktās 
programmu izmaiņas, Komisija novērtēja demar ‑
kācijas līniju atbilstību citiem fondiem. Visas LAP 
tika novērtētas starpdienestu apspriedēs, savukārt 
ģenerāldirektorāti, kas atbildīgi par dažādiem fon ‑
diem, cenšas novērst iespējamās neatbilstības vai 
dubultošanu. Turklāt Uzraudzības komitejai, kurā ir 
citu ES fondu pārstāvji, ir svarīga nozīme demarkāci ‑
jas nodrošināšanā.
Skatīt arī atbildi uz 58. punktu.
64
Apsvērumu vēstulē, ko Komisija nosūtīja Galīci ‑
jai pēc 2014.–2020. gada LAP novērtējuma, bija 
uzsvērts, ka jānovērš divkārša finansēšana. Attiecī ‑
gos gadījumos LAP būtu jānorāda divkāršas finansē ‑
šanas risks un jāierosina novēršanas darbības.
65
Tiesību aktos 2014.–2020. gada plānošanas perio ‑
dam paredzēta virkne noteikumu, lai nodrošinātu 
ES fondu atbalstīto pasākumu un valstu resursu 
koordinēšanu.
Papildināmības jautājums, pirmkārt, risināts partne ‑
rības nolīgumos (PN), kur dalībvalstis nosaka mehā ‑
nismus, lai koordinētu atbalstu, kas saņemts no ESI 
fondiem. Pēc tam tas konkretizēts lauku attīstības 
programmā, kur iekļauta īpaša iedaļa par papildinā ‑
mību (LAP 14. nodaļa).
Komisijas atbilde 57
93
Komisija atzīst – lai izraudzītos labākos pakalpojumu 
sniedzējus, atlase būtu jāveic atklātā un godīgā kon ‑
kursā, novērtēšanai izmantojot cenas un kvalitātes 
attiecību. Par šādu procedūru ieviešanu ir atbildīgas 
dalībvalstis.
Skatīt arī atbildi uz 92. punktu.
94
Jauna konsultāciju pakalpojuma izveidei jāatbilst 
plānošanas jomā apzinātajai konkrētajai vajadzībai.
Var uzskatīt, ka jauns pakalpojums ir jaunizvei ‑
dota struktūra/iestāde, lai sniegtu pakalpojumus 
saistībā ar dažādām reģionā vajadzīgām speciālo 
zināšanu tēmām/jomām. Tomēr jaunas struktūras / 
jaunas iestādes izveidošanu jau esošajā konsultāciju 
pakalpojumā, tādējādi paplašinot iepriekš sniegto 
pakalpojumu tvērumu, arī var uzskatīt par jaunu 
pakalpojumu. Galvenais nosacījums – lai, izveidojot 
jauno pakalpojumu, būtu iespējams nodrošināt kon ‑
sultācijas jomās, kurās trūkstošās kompetences dēļ 
tas nebūtu iespējams, ja nebūtu izveidots jaunais 
pakalpojums.
1. ieteikums a)
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
1. ieteikums b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija piekrīt, ka dalībvalstis būtu jāmudina veikt 
apmācības vajadzību atkārtotu analīzi, tādējādi 
īstenojot labu praksi, un atjauninās zināšanu pārne ‑
ses pasākumu aprakstu, kā arī veiks informēšanas 
pasākumus šajā saistībā. Komisija arī veicinās labas 
prakses apmaiņu par metodoloģiskām pieejām, ko 
izmanto tīklu veidošanas darbībām.
1. ieteikums c)
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.88
Par LAP novērtēšanu ir atbildīgas dalībvalstis. 
Pasākumu efektivitātes novērtēšana, salīdzinot tos 
ar programmas mērķiem, ir sarežģīts uzdevums, 
kam jābūt samērīgam ar novērtējuma izmantošanu. 
Šo uzdevumu veic neatkarīgi profesionāli vērtētāji. 
Vērtētāji savus secinājumus izdara, ņemot vērā dau ‑
dzus faktorus un metodoloģiskās pieejas, tostarp 
programmu intervences loģikas padziļinātu novēr ‑
tējumu, katra konkrēta gadījuma izpēti un analīzi 
uz vietas, dažādu pasākumu mijiedarbības analīzi 
un plašāku ietekmi utt. CMEF  rādītāju kopums ir 
tikai viens no novērtēšanas rīkiem. Tas paredzēts, lai 
izveidotu vienādu novērtējuma ziņojumu struktūru 
un vienlaikus Savienības līmenī visaptveroši anali ‑
zētu stratēģiskās prioritātes.
Secinājumi un ieteikumi
91
Pasākumus un darbības, ko paredzēts īstenot ar 
lauku attīstības programmu (LAP) starpniecību, 
dalībvalstis un reģioni izraugās, ņemot vērā plā ‑
nošanas jomā apzinātās vajadzības. Šīs vajadzības 
būtu jāizpēta sīkāk un jānosaka konkrēti ieviešami 
apmācības pasākumi. Komisija nodrošina LAP 
atbilstību politikas mērķiem un tiesību aktu pra ‑
sībām. Par faktisko īstenošanu ir atbildīgas dalīb ‑
valstis. Komisija saņem informāciju Uzraudzības 
komitejas sanāksmēs un dalībvalstu iesniegtajos 
īstenošanas ziņojumos.
92
Apmācība un citi zināšanu pārneses pasākumi ir 
vajadzīgi tehnisko un sociālo prasmju uzlabošanai. 
Tādējādi tiek uzlabota lauku dalībnieku veiktspēja. 
Pakalpojumu sniedzēji atbild uz uzaicinājumiem 
piedalīties konkursā vai priekšlikumiem, ko saga ‑
tavo, pamatojoties uz SVID analīzē apzinātajām 
vajadzībām. Tomēr Komisija uzskata, ka dalībvalstis 
ex ante  analīzi varētu veikt vēl labāk.
Komisijas atbilde 58
Attiecībā uz dalībvalstu procedūru uzraudzību 
Komisija, plānojot revīzijas, pienācīgi ņems vērā 
zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu riska 
profilu.
97
Dalībvalstīm jānodrošina, lai izmaksas, kas saistītas 
ar LAP pasākumu īstenošanu, būtu pamatotas. Ja 
atbilstības revīzijās konstatē nepilnības, piemēro 
finanšu korekcijas.
98
LAP tika izvirzīts jautājums par demarkāciju.
Periodam no 2014. gada līdz 2020. gadam tā dēvē ‑
tajos “Komisijas dienestu atzinumos”, kas sagatavoti 
katrai dalībvalstij, sniegti norādījumi par koordinētu 
rīcību saistībā ar ESIF. Dalībvalstīm bija jānodro ‑
šina ES instrumentu savstarpējā papildināmība, 
konsekvence un atbilstība, lai novērstu divkāršu 
finansēšanu4.
Tiesiskajā regulējumā 2014.–2020. gada plānoša ‑
nas periodam paredzēts nodrošināt fondu labāku 
papildināmību un labāku koordinēšanu, lai novērstu 
darbību dublēšanu partnerības nolīgumos, savukārt 
dalībvalstīm jāapraksta ESIF izmantošana, lai nodro ‑
šinātu darbību papildināmību un sinerģiju.
Turklāt lauku attīstības jomā papildināmības 
jautājums risināts LAP 14. nodaļā “Informācija par 
papildināmību”.
Dalībvalstu Uzraudzības komitejas ir atbildīgas arī 
par programmu pareizas īstenošanas nodrošināšanu 
un ES fondu papildināmību.
4 Regulas (EK) Nr. 1698/2005 5. pants.1. ieteikums  d)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un jau ir sākusi to 
īstenot.
Komisija ir izdevusi norādījumus par Regulas (ES) 
Nr. 1305/2013 15. pantu, lai dalībvalstīm/reģioniem 
palīdzētu īstenot pasākumus. Tomēr norādījumi nav 
juridiski saistoši, un lēmumu par to piemērošanu 
pieņem dalībvalstis. Komisija ir atbildējusi arī uz 
daudziem dalībvalstu jautājumiem.
Lauku attīstības programmu īstenošana, tostarp 
konsultāciju pakalpojumu izveidošana, ir apspriesta 
uzraudzības komitejās, gada pārskata sanāksmēs un 
atbilstības revīzijās.
Vajadzības gadījumā Komisija turpinās atjaunināt un 
papildināt esošos norādījumus.
96
Komisija ir sniegusi norādījumus par publisko iepir ‑
kumu lauku attīstības jomā. Proti, norādījumos par 
Regulas (ES) Nr. 1305/2013 15. pantu ir izskaidrotas 
prasības attiecībā uz pakalpojuma sniegšanu uz 
vietas.
2. ieteikums a)
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
2. ieteikums b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un jau ir sākusi to 
īstenot.
Izveidojot konsultāciju pakalpojumu, lauku saim ‑
niecību pārvaldības un lauku saimniecību atbalsta 
pakalpojumu pasākumu aprakstu, jau ir sniegti 
norādījumi par pakalpojumu sniegšanu uz vietas, 
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu un pakalpojumu 
sniegšanu. Lauku attīstības komitejā dalībvalstis 
vairākkārt iepazīstinātas ar šiem norādījumiem, un 
šie norādījumi ir apspriesti komitejā. Turklāt Komi ‑
sija kopā ar Eiropas lauku attīstības tīklu 2015. gada 
martā Briselē rīkoja speciālu apmācību valstu un 
reģionu iestādēm par tematu “Izmaksu pamatotība 
un publiskais iepirkums”.
Komisijas atbilde 59
Kopēja atbilde par 99. un 100. punktu 
Par LAP novērtēšanu ir atbildīgas dalībvalstis. 
Pasākumu efektivitātes novērtēšana, salīdzinot tos 
ar programmas mērķiem, ir sarežģīts uzdevums, 
kam jābūt samērīgam ar novērtējuma izmantošanu. 
Šo uzdevumu veic neatkarīgi profesionāli vērtētāji. 
Vērtētāji savus secinājumus izdara, ņemot vērā dau ‑
dzus faktorus un metodoloģiskās pieejas, tostarp 
programmu intervences loģikas padziļinātu novēr ‑
tējumu, katra konkrēta gadījuma izpēti un analīzi 
uz vietas, dažādu pasākumu mijiedarbības analīzi 
un plašāku ietekmi utt. CMEF  rādītāju kopums ir 
tikai viens no novērtēšanas rīkiem. Tas paredzēts, 
lai izveidotu vienotu novērtējuma ziņojumu struk ‑
tūru un vienlaikus Savienības līmenī visaptveroši 
analizētu stratēģiskās prioritātes. Komisija mudina 
izplatīt novērtēšanas labāko praksi, izmantojot, 
piemēram, ELAT.
4. ieteikums a)
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
4. ieteikums b)
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.
Komisija arī turpmāk sniegs norādījumus par attiecī ‑
gajos noteikumos paredzēto CMES  īstenošanu.
Ir izveidota standarta metodoloģija, ko piemēro, lai 
nodrošinātu atgriezeniskās saites procedūru izman ‑
tošanu, pasākumu uzraudzību un rezultātu, kā arī 
apmācības darbību ietekmes novērtēšanu. Komisija 
mudinās izplatīt labāko praksi, izmantojot, piemē ‑
ram, Eiropas lauku attīstības tīklu (ELAT).
Tomēr saskaņā ar tiesisko regulējumu Komisija nav 
atbildīga par to, lai šādas atgriezeniskās saites pro ‑
cedūras būtu ieviestas.Visbeidzot, Komisijas dienesti sadarbojas, lai 
attiecīgo programmu apstiprināšanas posmā 
nodrošinātu saskaņotu pieeju attiecībā uz ESIF 
papildināmību.
3. ieteikums a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija īsteno ieteikumus, kas minēti Īpašajā 
ziņojumā Nr. 22/20145, nodrošinot īpašu apmācību 
vadošajām iestādēm un maksājumu aģentūrām, 
uzlabojot pasākumu pārbaudāmības un vadāmī ‑
bas novērtēšanu un atbalstot vienkāršotu izmaksu 
risinājumu izmantošanu. Turklāt, veicot atbilstības 
revīzijas, tiks novērtētas izveidotās sistēmas, ko 
izmanto, lai pārbaudītu projektu izmaksu pama ‑
totību. Neatbilstību gadījumos tiks piemērotas 
finanšu korekcijas.
3. ieteikums b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un jau ir sākusi to 
īstenot.
Komisija jau ir izveidojusi darba procedūras un 
attiecīgās starpdienestu grupas, lai izvērtētu 
jautājumus par dažādu ES fondu papildināmību 
un divkāršu finansēšanu (piemēram, ESIF interpre ‑
tācijas tīklu, citus specifisku regulējuma elementu 
tīklus, piemēram, darba grupu vienkāršotu izmaksu 
jautājumos, tematiskus sadarbības tīklus vai finanšu 
instrumentu platformu “Compass”).
Komisija arī turpmāk izvērtēs citas struktūras 
(piemēram, konkrētas starpdienestu grupas) 
nepieciešamību.
5 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 22/2014 “Saimnieciskuma 
nodrošināšana – ES finansēto lauku attīstības projektu dotāciju 
izmaksu kontrole” ( http://eca.europa.eu ).
Komisijas atbilde 60
101
Komisija vienmēr ir pildījusi savus pienākumus 
attiecībā uz dalībvalstīs izveidoto pārvaldības un 
kontroles sistēmu uzraudzību. Komisija pārrauga 
pasākumu īstenošanu LAP apstiprināšanas procesā, 
uzraudzības komitejās, iesaistot ieinteresētās perso ‑
nas, kā arī divpusējās izvērtēšanas sanāksmēs, kur 
piedalās vadošās iestādes.
Revīzijas darba programmu nosaka, pamatojoties uz 
riska novērtējumu, kura vissvarīgākais elements ir 
izdevumu līmenis. Tā kā saistītā finansējuma apmērs 
ir salīdzinoši mazs, tika veikts tikai neliels skaits 
konkrētu atbilstības revīziju par zināšanu pārneses 
vai konsultāciju pakalpojumu izdevumiem.
5. ieteikums
Komisija piekrīt ieteikumam.
Komisija, plānojot revīzijas, pienācīgi ņems vērā 
zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumu riska 
profilu.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
ES lauku attīstības politikā mūžizglītībai un zināšanu pārnesei 
ir piešķirta augsta prioritāte. Palāta izvērtēja, vai Komisijas un 
dalībvalstu centieni īstenot augstas kvalitātes zināšanu 
pārneses un konsultāciju pasākumus atbilst šim 
uzstādījumam. Revīzijā konstatēja, ka tā nav. Dalībvalstis 
pārāk bieži paļāvās uz mācību pakalpojumu sniedzēju 
priekšlikumiem, un jebkāda veida apmācība tika uzskatīta 
par “labu” un attiecināmu, lai saņemtu publisko atbalstu. 
Tikai retos gadījumos tika veikta pienācīga analīze, lai 
noteiktu, vai pasākumi spēj panākt reālu ietekmi. Dalībvalstis 
ne vienmēr nodrošināja godīgu un pārredzamu konkurenci 
mācību pasākumu atlasē un par dažiem pakalpojumiem 
samaksāja pārāk daudz. Saistībā ar pēcpārbaudi revidenti 
konstatēja, ka nebija padziļināta novērtējuma par to, kas ar 
publiskajiem līdzekļiem faktiski tika sasniegts. Savos 
ieteikumos Palāta īpaši mudina dalībvalstis pielāgot 
izraudzītos zināšanu pārneses un konsultāciju pasākumus 
lauku dalībnieku arvien jaunajām vajadzībām un šim 
nolūkam izmantot regulāras analīžu un novērtējuma 
procedūras.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA