Kopumā pēdējo gadu laikā ir panākta lielāka atbilstība, jo ESAO Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem ietver plašu jautājumu loku. Tomēr jāņem vērā šādas atšķirības, jo tās apgrūtina visaptverošu salīdzinājumu un tādējādi pilnīgu priekšstatu par situāciju. Pirmkārt, dalībvalstis, izmantojot iepriekšējā punktā minētos vispārējos eksporta kredīta veidus, ir izstrādājušas dažādas eksporta kredītu programmas. Turklāt, lai gan konkrētu produktu var piedāvāt vairākas EKA, ar to saistītie noteikumi un nosacījumi var būt dažādi. Otrkārt, eksporta kredītu programmas ietekme ir atkarīga arī no valsts ekonomikas īpatnībām un privātā finanšu sektora iespējām.

Papildus informācijai, kas jau izklāstīta iepriekš 3. punkta a) un b) apakšpunktā, 21 gada darbības ziņojums liecina arī par to, ka dalībvalstis ir attīstījušas eksporta kredītu politiku plašāk saistībā ar vidi, kukuļošanas apkarošanu un ilgtspējīgu to valstu kreditēšanu, kurās ir zemi ienākumi. Svarīga, bet ne neaizstājama loma ir trim attiecīgajiem ESAO ieteikumiem. Pat dalībvalstis, kas nav ESAO valstis, piemēro minētos instrumentus vai principā ir nodomājušas to darīt. Daudzas dalībvalstis norāda, ka īpaši “kopējā pieeja” tiek piemērota ārpus ESAO noteiktās darbības jomas. Turklāt daudzi dalībvalstu pasākumi balstās uz tādiem starptautiskiem standartiem kā ANO Uzņēmējdarbības un cilvēktiesību pamatprincipiem un plašāku ES acquis, piemēram, regulu par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām. Biežas atsauces uz ES “mērķiem”, “standartiem” un “pamatnostādnēm”, liecina, ka tiek ņemti vērā gan ieteikuma, gan saistošo tiesību instrumenti, un noteikumu nozīme ir tikpat svarīga kā to formulējums.

Turklāt dalībvalstis aizvien biežāk min papildus politikas mērķus vai apsvērumus, kas papildina kopējo pieeju. Piemēram, dzimumu līdztiesība, sociālā ilgtspēja un izvairīšanās no nodokļu maksāšanas novēršana. Vairākos gadījumos attiecīgās EKA pašas ir izstrādājušas attiecīgus instrumentus. Šeit par piemēru varētu minēt korporatīvās sociālās atbildības politiku, kas parasti prasa ne tikai iekšējos centienus, bet arī ciešu dialogu ar EKA klientiem.

Vides aizsardzības jomā jauna tendence ir pastiprināta pievēršanās ilgtspējai un emisiju mazināšanai. Līdzīgi kā iepriekšējos ziņojumos, daudzas dalībvalstis uzsvērušas cilvēktiesību īpašo nozīmi. Praktiski visos ziņojumos joprojām pausts atbalsts cilvēktiesību dimensijas stiprināšanai saskaņā ar jauno kopējo pieeju. Dažos gadījumos šis jautājums ir tieši saistīts ar darba tiesībām.

Kopumā dalībvalstu politika attiecībā uz EKA arvien vairāk tuvinās. Tam piemērs ir kukuļošanas apkarošanas pasākumi. Daudzas dalībvalstis pieprasa iesaistītajām pusēm parakstīt nekukuļošanas deklarāciju, skaidri norādot, ka kukuļošanas konstatējuma gadījumā segums tiek automātiski atzīts par spēkā neesošu. Piemēram, Portugālē COSEC garantijas nav spēkā, ja ir pierādījumi par kukuļošanu. Arvien vairāk dalībvalstu uzsver uzraudzības nozīmi un aktīvi mudina bankas un eksportētājus izstrādāt savus kukuļošanas apkarošanas pasākumus.

Daudzas dalībvalstis papildus kopējai pieejai ir izstrādājušas savus īpašus kukuļošanas un korupcijas apkarošanas instrumentus, piemēram, ētikas hartu vai pasākumus trauksmes cēlēju aizsardzībai. Aizvien biežāk nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanas pasākumi un terorisma finansēšanas novēršana tiek minēti kā prioritāte.

Līdzīgi konverģenci apliecina arī stingra atbilstība Pasaules Bankas un Starptautiskā Valūtas fonda prasībām, ko daudzas dalībvalstis minējušas attiecībā uz ilgtspējīgu to valstu kreditēšanas praksi, kurās ir zemi ienākumi.

Turklāt dalībvalstis vēlas nodrošināt, ka EKA darbojas pēc iespējas pārredzami, vienlaikus ievērojot konfidencialitāti, kas var būt nepieciešams dažos komercdarījumos. Dažas dalībvalstis ir īpaši pievērsušās šim jautājumam 2016. gada darbības ziņojumā.

Tātad ir skaidrs, ka ESAO kopējā pieeja ir pilnībā integrēta dalībvalstu eksporta kredītu politikā. Turklāt iepriekš izklāstīto apsvērumu daudzveidība rāda, ka kopēja pieeja arvien vairāk kļūst par minimālo standartu. Daudzās jomās dalībvalstis piemēro savus papildpasākumus, lai nodrošinātu, ka eksporta kredītu atbalsts pieejams tikai tiem darījumiem, kas atbilst stingram standartu kopumam, sākot no vides un beidzota r sociālo politiku.

d) EKA atbilstība Savienības mērķiem un saistībām

Lai uzlabotu pārredzamību ES līmenī, dalībvalstis iesniedz Komisijai gada darbības ziņojumu, kurā, ievērojot valsts tiesisko regulējumu, sniegta tāda konkrēta finansiālā un darbības informācija par to eksporta kredītu jomas darbībām, kura ietver arī informāciju par to, kā tiek apzināti vides riski.

Saskaņā ar I pielikuma 3. punktu “Komisija, pamatojoties uz šo informāciju, Eiropas Parlamentam sagatavo gada pārskatu, iekļaujot novērtējumu par EKA atbilstību Savienības mērķiem un saistībām”.

Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. pantā minēti Savienības vispārīgie mērķi un 21. pantā — Savienības ārējās darbības principi un mērķi.