1. Ievads

Konflikta mainīgā daba, bruņotu grupu izplatīšanās un pieaugošā vardarbība rada milzīgas sāpes un ciešanas un dziļi ietekmē vīriešu, sieviešu, zēnu un meiteņu dzīvi visā pasaulē. Kad miers zūd un bruņoti konflikti destabilizē valstis un veselus reģionus, Eiropas Savienība (ES) bieži saskaras ar tiešām vai netiešām sekām un jaunām drošības problēmām. Tādēļ ES kā globālam miera spēkam vairāk nekā jebkad iepriekš ir nepieciešams spēcīgāk reaģēt uz nestabilitāti un konfliktiem ārpus tās robežām.

ES jau ilgu laiku sniedz atbalstu ar mērķi uzlabot drošību un tādu kopienu un personu sociālo attīstību, kas cenšas izkļūt no konflikta. Attiecībā uz pāreju no konflikta uz mieru ir svarīgi veicināt atbildīgas iespējas izkļūt no konflikta, politiskos procesus un alternatīvus iztikas līdzekļus iesaistītajām personām. Atbalsts miera procesiem Kolumbijā vai Indonēzijas Ačehas provincē, iespēju izkļūt no konflikta zonām Nigērijas ziemeļaustrumos meklēšana vai Austrumukrainas konflikta veterānu reintegrācijas stiprināšana ir tikai daži piemēri, kā ES var pielāgot un atbalstīt šādus procesus.

Bijušo kaujinieku atbruņošanai, demobilizācijai un reintegrācijai (ADR) ir būtiska nozīme situācijas stabilizēšanā un ilgstoša miera veidošanā. ADR var novērst to, ka bruņotas grupas, no kurām dažas var klasificēt kā teroristiskas organizācijas, arī turpmāk izmanto neapmierinātību un nestabilitāti. Tādējādi ADR ir neatņemama daļa no ES ieguldījuma vardarbības atkārtošanās novēršanā un plašākas stabilizācijas veicināšanā, jo tās rezultātā tiek novērsti riski, ko rada bruņotas grupas, un atbalstīta pāreja no bruņotas konfrontācijas uz diplomātisku iesaisti un iekļaujošu pārvaldību.

ADR iniciatīvām dažkārt ir īpaši šķēršļi, piemēram, vāja atbildības uzņemšanās vietējā un valsts līmenī, sadrumstalota pieeja miera veidošanai, nereālistiski vai neatbalstīti noteikumi vai cerības, kas izriet no pamiera vai miera līgumiem, īstermiņa pieeja reintegrācijai un neefektīva drošības un tiesiskuma sektora pārvaldība. ES pieredze ir parādījusi, ka ir nepieciešama savlaicīga iesaistīšanās ar ilgtermiņa perspektīvu, elastīgums un spēja ātri reaģēt, augsta riska situācijās apvienojot diplomātijas, attīstības, miera, drošības un aizsardzības centienus.

Lai risinātu bruņoto grupu radītās problēmas un maksimāli palielinātu savu darbību ietekmi, ES ir nolēmusi atjaunināt savu ADR politiku , pamatojoties uz savu globālo stratēģiju un ES integrēto pieeju ārējiem konfliktiem un krīzēm (turpmāk “integrētā pieeja”). Atjauninātā ES ADR politika atbildīs mērķim veidot spēcīgāku Eiropu pasaulē un pamatosies uz ES apņemšanos īstenot Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) miera uzturēšanas programmu, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta konfliktu novēršanai un aktīvai virzībai uz mieru un attīstību. Tādējādi ES sniedz ieguldījumu kaimiņu un apkārtējo reģionu iespējamas plašākas ietekmes uz ES iekšējo drošību novēršanā.

Definīcija un mērķis

ADR ir bruņotajos spēkos un grupās iesaistītu un ar tām saistītu vīriešu un sieviešu brīvprātīga ieroču nolikšana, atsaistīšanās no vadības struktūrām un komandstruktūrām un pāreja uz civilu dzīvi. ADR galvenais mērķis ir ilgtspējīga (re)integrācija. Tas ietver vairākus apsvērumus, kas ir saistīti ar drošību, sociālajām un psiholoģiskajām vajadzībām un turpmākajām sociālekonomiskajām, izglītības, veselības, juridiskajām un politiskajām izredzēm ne tikai bijušajiem kaujiniekiem un viņu palīgiem, bet arī viņu ģimenēm un kopienām, kurās viņi (re)integrējas. Tāpēc ADR atrodas humanitāro, attīstības un miera centienu krustcelēs.

Šajā kopīgajā paziņojumā ir izklāstīta visaptveroša ES mēroga politika, kuras mērķis ir novērtēt ADR procesus un iesaisti tajos, un ierosināti līdzekļi ADR atbalsta organizēšanai un īstenošanai konfliktu skartajās valstīs un reģionos koordinētā un uz kontekstuālu konflikta izpratni balstītā veidā un saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, tieši un kopā ar partneriem, tai skaitā ANO, Pasaules Banku, reģionālajām organizācijām un trešām valstīm.

Tādēļ šajā paziņojumā:

·ir izklāstīta ES pieeja ADR un uzsvērti ieguldījuma veidi, ko ES un tās dalībvalstis var sniegt,

·tiek stiprināta saikne ar citām galvenajām rīcībpolitikām un instrumentiem visā konflikta ciklā,

·ir izklāstīti pamatprincipi ES dalībniekiem,

·tiek ierosināti īpaši rīki un darbības.

2. ES ADR pieejas pielāgošana mainīgiem apstākļiem

Mūsdienu konfliktos arvien biežāk ir iesaistītas sadrumstalotas bruņotas grupas, kurām ir mainīgas pavēlniecības struktūras, starptautiska dimensija un saites ar noziedzīgām organizācijām un teroristu organizācijām. Pie radikalizācijas noved dinamika, kuras pamatā ir sociālo, etnisko, kultūras, ekonomisko, politisko, reliģisko un drošības problēmu izmantošana, un pastiprinoši faktori ir vājš tiesiskums, vājas valsts struktūras un valsts pārvaldes iestādes, nevienlīdzīga piekļuve zemei un dabas resursiem, klimata pārmaiņas un vidiskā neaizsargātība.

Šajā kontekstā bieži vien nav izpildīti ADR procesiem tradicionāli nepieciešamie nosacījumi — ilgstošs pamiers un dzīvotspējīgi miera līgumi. Turklāt var būt vājināti citi būtiski ADR nosacījumi — konfliktējošo pušu savstarpējā uzticēšanās miera procesam, to gatavība iesaistīties un minimālie drošības līmeņi. Tādēļ personām un grupām, kas cenšas izkļūt no bruņota konflikta, palīdzība un atbalsts var būt nepieciešams gan miera līguma pastāvēšanas gadījumā, gan konflikta turpināšanās laikā.

Dalība ADR procesos