Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu /* COM/2011/0897 galīgā redakcija - 2011/0437 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Priekšlikuma konteksts Komisija paziņoja par nodomu pieņemt likumdošanas iniciatīvu par koncesijām savā 2011. gada 13. aprīļa paziņojumā „Akts par vienoto tirgu. Divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos”. Pašlaik būves koncesiju piešķiršanai piemēro ierobežotu skaitu sekundāro tiesību aktu noteikumu, savukārt uz pakalpojumu koncesijām attiecas tikai LESD vispārīgie principi. Šī nepilnība rada iekšējā tirgus būtiskus izkropļojumus, it sevišķi ierobežojot Eiropas uzņēmumu — īpaši mazo un vidējo uzņēmumu — piekļuvi saimnieciskām iespējām, kuras saistītas ar koncesijas līgumiem. Tiesiskās nenoteiktības sekas ir arī neefektivitāte. Šīs iniciatīvas mērķis ir mazināt tiesisko nenoteiktību koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā publiskā sektora iestāžu un ekonomikas dalībnieku labā. ES tiesību akti neaizliedz līgumslēdzējai iestādei vai līgumslēdzējam īstenot to kompetences jomā ietilpstošos sabiedriskas nozīmes uzdevumus, izmantojot savus resursus, taču, ja līgumslēdzēja iestāde izlemj šādu uzdevumu veikšanai piesaistīt ārēju subjektu, jānodrošina visu ES ekonomikas dalībnieku efektīva piekļuve tirgum. Saistībā ar stingrajiem budžeta ierobežojumiem un ekonomiskajām grūtībām daudzās ES dalībvalstīs īpaša uzmanība tiek veltīta efektīvai publiskā sektora līdzekļu iedalīšanai. Koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas atbilstīgs tiesiskais regulējums būtu labvēlīgs publiskā un privātā sektora ieguldījumiem infrastruktūrā un stratēģiskos pakalpojumos ar vislabāko rezultātu par samaksāto cenu. Likumdošanas iniciatīvas par koncesijām potenciālu izveidot ES regulējumu publiskā un privātā sektora partnerību atbalstam uzsvēra Komisijas 2009. gada paziņojumā „Privātā un publiskā sektora ieguldījumu mobilizēšana ekonomikas atveseļošanai un ilgtermiņa strukturālo pārmaiņu nodrošināšanai: publiskā un privātā sektora partnerību veidošana”. Šis projekts tiek izstrādāts līdztekus publiskā iepirkuma direktīvu pārskatīšanai[1]. Rezultātā tiks pieņemts atsevišķs juridiskais instruments, kurš reglamentēs koncesiju piešķiršanu un kura mērķis ir kopā ar diviem priekšlikumiem par spēkā esošo publiskā iepirkuma direktīvu (Direktīva 2004/17/EK un Direktīva 2004/18/EK) pārskatīšanu izveidot modernu publiskā iepirkuma tiesisko regulējumu. 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums Laikposmā no 2010. gada 12. maija līdz 9. jūlijam Komisijas dienesti tiešsaistē sarīkoja sabiedrisko apspriešanu, kas bija paredzēta plašai sabiedrībai. Laikposmā no 2010. gada 5. augusta līdz 30. septembrim tika rīkota vēl viena sabiedriskā apspriešana, kura bija paredzēta uzņēmējiem, sociālajiem partneriem un līgumslēdzējiem. Apspriešanā apstiprinājās, ka tiesiskās noteiktības trūkums rada problēmas, un atklājās, ar kādiem šķēršļiem saskaras uzņēmumi, cenšoties iekļūt tirgū. Tika arī ierosināts īstenot pienācīgu ES rīcību. Rezultāti atrodami adresē http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/concessions_en.htm. Šos secinājumus apstiprināja vairākas divpusējas tikšanās ar dalībvalstu pārstāvjiem vietējā līmenī, kā arī ar uzņēmumiem, kas darbojas attiecīgajās nozarēs, un ar nozares apvienībām. Apspriešanā iegūto informāciju izmantoja ietekmes novērtējuma ziņojumā, ko 2011. gada 21. martā izskatīja un pieņēma Ietekmes novērtējuma padome. Ietekmes novērtējuma padome ieteica iegūt papildu liecības par problēmu nozīmīgumu, konstatēto izkropļojumu sekām, atšķirīgu attieksmi pret publiskiem līgumiem un koncesijām un pilnveidot ietekmes analīzi un risinājuma iespēju salīdzinājumu. Ieteikumi tika atbilstīgi ņemti vērā atkārtoti iesniegtā ietekmes novērtējuma redakcijā. Ietekmes novērtējuma padomes atzinumi par ziņojumu ir publicēti kopā ar šo priekšlikumu, ietekmes novērtējuma galīgo ziņojumu un ziņojuma kopsavilkumu. Ziņojums apstiprināja, ka vajadzīgi jauni tiesību akti. Tika konstatēts, ka uzņēmēji atrodas nevienlīdzīgā situācijā, kuras dēļ bieži tiek palaistas garām uzņēmējdarbības iespējas. Šī situācija rada izmaksas un kaitē konkurentiem, kuri atrodas citās dalībvalstīs, līgumslēdzējām iestādēm, līgumslēdzējiem un patērētājiem. Turklāt koncesiju definīcija, kā arī no Līguma izrietošo pārredzamības un nediskriminācijas pienākumu precīzs saturs joprojām ir neskaidri. Rezultātā tiesiskās noteiktības nepietiekamība palielina nelikumīgi piešķirtu līgumu slēgšanas tiesību atcelšanas vai pirmstermiņa izbeigšanas risku, kas savukārt nemotivē iestādes izmantot koncesijas, kad šāds līgumu veids būtu labs risinājums. Pat ja dalībvalstis uzsāktu tiesību aktu izstrādi, lai izveidotu tiesisko regulējumu, kura pamatā ir Līguma principi, joprojām saglabātos tiesiskās nenoteiktības risks saistībā ar valstu likumdevēju veikto šo principu interpretāciju un lielas atšķirības starp tiesību aktiem dažādās dalībvalstīs. Ir norādīts, ka konkrētos gadījumos tieši valsts tiesību aktu neesība izraisa slēgšanas tiesību tiešu piešķiršanu, kas saistīts ar neatbilstīgas prakses vai pat korupcijas risku. Par optimālu risinājumu tika atzīts tiesību akts, kura pamatā ir noteikumi, kas pašlaik piemērojami publiskām būves koncesijām un ko attiecīgi koriģētu un papildinātu ar konkrētiem noteikumiem. Vairāk ierobežojoša pieeja būtu attiecināt uz koncesijām noteikumus, kas attiecas uz publiskiem līgumiem. Tika uzskatīts, ka tāda pieeja var radīt pretēju efektu, jo tā varētu atturēt līgumslēdzējas iestādes no koncesiju izmantošanas. 3. Priekšlikuma juridiskie aspekti · Juridiskais pamats Šā priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 53. panta 1. punkts, 62. un 114. pants. · Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav ES ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt priekšlikuma mērķus turpmāk aprakstītā iemesla dēļ. Tāda publiskā iepirkuma procedūru koordinācija, kas pārsniedz konkrētas robežvērtības, ir svarīgs līdzeklis iekšējā tirgus izveidei publisko iepirkumu jomā, nodrošinot vienotā tirgus ekonomikas dalībnieku efektīvu un vienlīdzīgu piekļuvi koncesijām. Eiropas mēroga iepirkuma procedūras nodrošina pārredzamību un objektivitāti publiskā iepirkuma jomā, kas savukārt nodrošina ievērojamus ietaupījumus un uzlabotus iepirkuma rezultātus, no kuriem labumu gūst dalībvalstu iestādes un arī Eiropas nodokļu maksātāji. Šo mērķi nevarētu pietiekamā mērā sasniegt ar dalībvalstu rīcību, kas neizbēgami novestu pie atšķirīgām prasībām un, iespējams, pretrunīgiem procedūru režīmiem, kuri palielinātu regulējuma sarežģītību un tādējādi radītu nepamatotus ierobežojumus pārrobežu darbībai. Līdz šim daudzas dalībvalstis tik tiešām nav interpretējušas, pietiekami izskaidrojušas un īstenojušas attiecīgos Līguma pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes principus tādā veidā, kas nodrošinātu koncesijas līgumu slēgšanas tiesību pareizu piešķiršanu. Ja nebūs atbilstīga līmeņa intervences, izrietošais tiesiskās noteiktības trūkums un tirgu bloķēšana, visticamāk, netiks novērsti. Tāpēc ir vajadzīga ES iesaistīšanās, lai pārvarētu šķēršļus, kas ierobežo ES mēroga koncesiju tirgu, un lai nodrošinātu konverģenci un vienlīdzīgus konkurences apstākļus, galu galā nodrošinot preču un pakalpojumu brīvu apriti 27 dalībvalstīs. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu. · Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo tas nepārsniedz nepieciešamos pasākumus, lai sasniegtu mērķi nodrošināt atbilstīgu iekšējā tirgus darbību, nosakot ierobežotus noteikumus par koncesiju piešķiršanu. Ietekmes novērtējums ļāva noteikt vairākus risinājumus. Pēc tam tos analizēja, lai izvērtētu, vai tie pienācīgi sasniegtu tiesību akta mērķus. Šī analīze parādīja, ka mērķus nevar sasniegt ar saistību neizpildes politiku vai citiem neleģislatīviem instrumentiem, piemēram, ieteikuma tiesībām. Arī publiskām būves koncesijām pašlaik piemērojamo vienkāršo noteikumu kopumu atzina par nepietiekamu, jo tas nenodrošina pietiekamu tiesisko noteiktību un atbilstību Līguma principiem. Savukārt detalizētāku tiesību aktu, kas būtu līdzīgs spēkā esošajiem noteikumiem publisko līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas jomā, uzskatīja par plašāku, nekā tas ir vajadzīgs mērķu sasniegšanai. · Juridisko instrumentu izvēle Tā kā priekšlikuma pamatā ir LESD 53. panta 1. punkts, 62. un 114. pants, Līgums neatļautu regulas izmantošanu noteikumiem, kas attiecas gan uz preču, gan uz pakalpojumu iepirkumiem. Tāpēc ierosinātais juridiskais instruments ir direktīva. Neleģislatīvās iespējas tika atmestas ietekmes novērtējumā sīkāk paskaidrotu iemeslu dēļ. 4. Ietekme uz budžetu Priekšlikums neietekmē budžetu. 5. Papildu informācija · Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Priekšlikums ietver pārskatīšanas klauzulu saistībā ar ekonomisko ietekmi uz iekšējo tirgu, kuru rada 5. pantā noteikto robežvērtību piemērošana. · Sīkāks priekšlikuma skaidrojums Paredzams, ka ierosinātā direktīva garantēs koncesijas līgumu piešķiršanas pārredzamību, taisnīgumu un tiesisko noteiktību, tādējādi veicinot labākas ieguldījumu iespējas un galu galā arī būvju un pakalpojumu lielāku skaitu un augstāku kvalitāti. Tā attieksies uz koncesijām, kuras tiks piešķirtas pēc tās stāšanās spēkā. Šie noteikumi ir saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas nolēmumiem par līgumu grozīšanu (neskarot pagaidu kārtību, kas var būt obligāti nepieciešama, lai nodrošinātu pakalpojuma sniegšanas nepārtrauktību, kamēr vēl nav piešķirta jauna koncesija). Iepriekš minētos ieguvumus paredzēts nodrošināt ar vairākām procedurālām prasībām un skaidrojumiem, kas piemērojami koncesiju piešķiršanai, tiecoties sasniegt divus lielākus mērķus: uzlabot tiesisko noteiktību un nodrošināt labāku piekļuvi koncesiju tirgiem visiem Eiropas uzņēmumiem. Tiesiskā noteiktība Direktīvas galvenais mērķis ir gādāt par koncesiju piešķiršanai piemērojamā tiesiskā regulējuma skaidrību, taču tai ir arī mērķis skaidri nošķirt šā regulējuma piemērošanas jomu. Īpašie pienākumi koncesiju jomā uzlabos tiesisko noteiktību: pirmkārt, sniedzot līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem skaidrus noteikumus, kuros būs ietverti Līguma principi, kas regulē koncesiju piešķiršanu, otrkārt, sniedzot ekonomikas dalībniekiem dažas pamata garantijas saistībā ar piešķiršanas procedūru. Definīcija. Šajā priekšlikumā direktīvai par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu ir sniegta precīzāka koncesijas līgumu definīcija, atsaucoties uz operacionālā riska jēdzienu. Tajā ir paskaidrots, kāda veida riski ir uzskatāmi par operacionālajiem riskiem, un noteikts, kā definēt būtisku risku. Tā arī ietver atsauces uz koncesijas līgumu maksimālo darbības laiku. Līgumā noteikto pienākumu ietveršana sekundārajos tiesību aktos. Saskaņā ar priekšlikumu uz pakalpojumu koncesijām attieksies lielākā daļa pienākumu, kas pašlaik attiecas uz publisko būves koncesiju piešķiršanu. Tas arī nosaka daudzas konkrētas un precīzākas prasības, kas piemērojamas dažādos piešķiršanas procesa posmos, pamatojoties uz Līguma principiem — tā, kā tie interpretēti Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā. Turklāt tas paplašina sekundāro tiesību aktu piemērošanu attiecībā uz koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu sabiedrisko pakalpojumu nozarē, uz kuru pašlaik šādi tiesību akti neattiecas. Publiskā sektora iestāžu savstarpējā sadarbība. Pastāv būtiska tiesiskā nenoteiktība attiecībā uz to, cik lielā mērā publiskā iepirkuma noteikumiem būtu jāattiecas uz sadarbību starp publiskā sektora iestādēm. Dalībvalstis un pat līgumslēdzējas iestādes atšķirīgi interpretē attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas judikatūru. Tāpēc šajā priekšlikumā ir precizēts, kuros gadījumos starp līgumslēdzējām iestādēm noslēgtajiem līgumiem nepiemēro koncesiju piešķiršanas noteikumus. Šāda precizējuma pamatā ir principi, kas noteikti attiecīgajā Tiesas judikatūrā. Grozījumi. Koncesiju grozījumi to darbības laikā ir kļuvuši par aizvien būtiskāku un problemātiskāku jautājumu praktiķiem. Īpašā noteikumā par koncesiju grozījumiem ir ietverti pamatrisinājumi, kas izstrādāti, izmantojot judikatūru, un nodrošina pragmatisku risinājumu rīcībai neparedzētās situācijās, kurās koncesija ir jāpielāgo tās darbības laikā. Labāka piekļuve koncesiju tirgiem Priekšlikums fundamentāli uzlabo ekonomikas dalībnieku piekļuvi koncesiju tirgiem. Noteikumu primārais mērķis ir uzlabot piešķiršanas procedūru pārredzamību un taisnīgumu, ierobežojot patvaļību līgumslēdzēju iestāžu un līgumslēdzēju lēmumos par tādiem jautājumiem kā publikācijas pirms un pēc koncesiju piešķiršanas, procedūras aizsardzība, atlases un piešķiršanas kritēriji un pretendentiem uzliktie termiņi. Turklāt tajos paredzēta arī labāka piekļuve tiesiskajai aizsardzībai, lai novērstu vai likvidētu šo noteikumu pārkāpumus. Publicēšana Oficiālajā Vēstnesī. Lai nodrošinātu pārredzamību un vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ekonomikas dalībniekiem, šajā priekšlikumā ir paredzēts, ka obligāti jāpublicē visi koncesijas līgumi, kuru vērtība ir EUR 5 000 000 vai lielāka. Šī robežvērtība, ko pašlaik jau piemēro būves koncesijām, ir paplašināta, lai ietvertu pakalpojumu koncesijas, ņemot vērā sabiedriskās apspriešanas un pētījumus, kurus Komisija ir veikusi, lai sagatavotu šo priekšlikumu. Robežvērtības mērķis ir nodrošināt papildu administratīvā sloga un izmaksu samērīgumu ar līguma vērtību un koncentrēties uz līgumiem ar skaidru pārrobežu interesi. Robežvērtība attiecas uz šādu līgumu vērtību, kas aprēķināta saskaņā ar līgumā noteikto metodiku. Pakalpojumu koncesiju gadījumā šī vērtība atspoguļo paredzamo kopējo vērtību visiem pakalpojumiem, kas koncesionāram jāsniedz visā koncesijas darbības laikā. Jaunie noteikumi arī nosaka potenciālajiem pretendentiem sniedzamās informācijas minimālo apjomu. Termiņi. Šajā priekšlikumā noteikts arī minimālais termiņš, kurā jāapliecina interese par jebkuru no koncesijas piešķiršanas procedūrām, kas ir 52 dienas — tāpat, kā pašlaik tas ir publisku būves koncesiju gadījumā. Ir nolemts koncesijām noteikt garāku termiņu nekā publiskiem līgumiem, jo koncesijas līgumi parasti ir sarežģītāki. Atlases un izslēgšanas kritēriji. Priekšlikumā ir noteikti pienākumi attiecībā uz atlases kritērijiem, kas līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem jāpiemēro, piešķirot koncesijas. Šie noteikumi ir mazāk ierobežojoši nekā līdzīgie noteikumi, kas pašlaik attiecas uz publiskiem līgumiem. Tomēr tie ierobežo atlases kritērijus, atstājot tos, kas attiecas uz pretendenta saimniecisko, finansiālo un tehnisko jaudu, un sašaurina pieņemamo izslēgšanas kritēriju aptvērumu. Piešķiršanas kritēriji. Priekšlikums nosaka pienākumu saistībā ar koncesijas priekšmetu piemērot objektīvus kritērijus, kas nodrošina atbilstību pārredzamības, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principiem un garantē, ka piedāvājumi tiek novērtēti efektīvas konkurences apstākļos, kas ļauj noteikt līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēja vispārēju saimniecisko ieguvumu. Šiem kritērijiem būtu jānovērš patvaļīgi līgumslēdzēju iestāžu un līgumslēdzēju lēmumi, un tie ir iepriekš jāpublicē un jānorāda svarīguma secībā, sākot ar svarīgāko. Koncesiju piešķiršanā dalībvalstis vai līgumslēdzējas iestādes, vai līgumslēdzēji pēc vēlēšanās var arī noteikt vai piemērot kritēriju „saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums”. Procedurālās garantijas. Atšķirībā no publiskā iepirkuma direktīvām šajā priekšlikumā nav pilnīga piešķiršanas procedūru kataloga. Šāds risinājums ļauj līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem koncesiju piešķiršanā piemērot elastīgākas procedūras, sevišķi tādas, kas atspoguļo valsts tiesiskās tradīcijas un ļauj piešķiršanas procesu organizēt visefektīvākajā veidā. Tomēr priekšlikums ievieš vairākas skaidrus procedūras aizsardzības pasākumus, kas jāpiemēro koncesiju piešķiršanai, it sevišķi sarunu laikā. Šo aizsardzības pasākumu mērķis ir nodrošināt procesa taisnīgumu un pārredzamību. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Šajā priekšlikumā ir paredzēts paplašināt tiesiskās aizsardzības līdzekļu direktīvu (Direktīva 89/665/EEK un Direktīva 92/13/EK, kas grozīta ar Direktīvu 2007/66/EK) darbības jomu, ietverot visus koncesijas līgumus, kuri pārsniedz robežvērtību, lai nodrošinātu efektīvu iespēju tiesā apstrīdēt slēgšanas tiesību piešķiršanas lēmumu un lai noteiktu obligātos tiesiskos standartus, kas jāievēro līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem. 2011/0437 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu, 62. pantu un 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[2], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[3], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Nav skaidru Savienības līmeņa noteikumu, kas reglamentē koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, tāpēc rodas tiesiskā nenoteiktība un ierobežojumi, kas skar pakalpojumu brīvu apriti un rada iekšējā tirgus darbības traucējumus. Rezultātā ekonomikas dalībniekiem un jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) tiek liegtas to tiesības iekšējā tirgū un tie zaudē svarīgas uzņēmējdarbības iespējas, savukārt publiskā sektora iestādes, iespējams, nespēj rast labāko izmantojumu publiskajiem līdzekļiem, lai ES pilsoņi saņemtu kvalitatīvus pakalpojumus par labāko cenu. Atbilstīgs koncesiju piešķiršanas tiesiskais regulējums nodrošinātu visu Savienības ekonomikas dalībnieku efektīvu un nediskriminējošu piekļuvi tirgiem un tiesisko noteiktību, atbalstot publiskā sektora ieguldījumus infrastruktūrā un stratēģiskus pakalpojumus pilsoņiem. (2) Stratēģijā „Eiropa 2020”[4] publiskajam iepirkumam ir svarīga nozīme, jo tas ir viens no tirgus instrumentiem, kas izmantojams, lai panāktu gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, vienlaikus nodrošinot visefektīvāko publiskā sektora līdzekļu izmantošanu. Būves koncesiju piešķiršanai pašlaik piemēro pamatnoteikumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvā 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, savukārt tādu pakalpojumu koncesiju piešķiršanai, par kuriem ir pārrobežu interese, ir piemērojami Līguma principi, it sevišķi preču brīvas aprites princips, brīvības veikt uzņēmējdarbību princips un brīvības sniegt pakalpojumus princips, kā arī no tiem atvasinātie principi, kā vienlīdzīgas attieksmes, nediskriminācijas, savstarpējās atzīšanas, proporcionalitātes un pārredzamības princips. Pastāv tiesiskās nenoteiktības risks, kas saistīts ar to, ka valstu likumdevēji var atšķirīgi interpretēt Līguma principus, un ar būtiskām atšķirībām starp dažādu dalībvalstu tiesību aktiem. Šo risku apliecina Eiropas Savienības Tiesas plašā judikatūra, taču tā tikai daļēji risina dažus koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas aspektus. Tāpēc ir nepieciešama Līguma principu vienota konkretizācija visās dalībvalstīs un izrietošo interpretācijas atšķirību novēršana Savienības līmenī, lai novērstu iekšējā tirgus pašreizējos traucējumus. (3) Šai direktīvai nekādā veidā nebūtu jāskar dalībvalstu vai publiskā sektora iestāžu tiesības izlemt par būvdarbu vai pakalpojumu tiešu nodrošināšanu sabiedrībai vai par šādu pakalpojumu sniegšanas uzticēšanu trešām personām. Dalībvalstīm vai publiskā sektora iestādēm joprojām būtu jābūt tiesībām noteikt sniedzamā pakalpojuma raksturlielumus, tostarp nosacījumus attiecībā uz pakalpojumu kvalitāti vai cenu, lai īstenotu savus valsts politikas mērķus. (4) Attiecībā uz koncesijām, kas pārsniedz noteiktu vērtību, ir atbilstīgi nodrošināt to valsts procedūru obligātu koordinēšanu, kuras nosaka šādu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, pamatojoties uz Līguma principiem, tā, lai nodrošinātu koncesiju atvērtību konkurencei un atbilstīgu tiesisko noteiktību. Šiem koordinējošiem noteikumi nevajadzētu būt plašākiem, nekā nepieciešams, lai sasniegtu iepriekš minētos mērķus. Tomēr būtu jānodrošina iespēja dalībvalstīm šos noteikumus pilnveidot un izstrādāt sīkāk, ja tās to uzskata par vajadzīgu, it sevišķi, lai nodrošinātu labāku atbilstību minētajiem principiem. (5) Attiecībā uz būves un pakalpojumu koncesiju slēgšanas tiesību piešķiršanu ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarē būtu jāievieš arī konkrēti koordinēšanas noteikumi, ņemot vērā, ka valstu iestādes var ietekmēt šo nozaru subjektus un ka tirgi, kuros tie darbojas, ir slēgti, jo šajos tirgos pastāv īpašas vai ekskluzīvas tiesības, ko dalībvalstis piešķir attiecībā uz attiecīgo pakalpojumu sniegšanas tīklu apgādi, nodrošināšanu un ekspluatāciju. (6) Koncesijas ir līgumi, kas finansiālās interesēs ir noslēgti starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem un kuru priekšmets ir būvdarbu vai pakalpojumu iegāde, kā arī kuros atlīdzība parasti izpaužas kā tiesības ekspluatēt būves vai pakalpojumus, kam piemēro šādu līgumu. Šo būvdarbu vai pakalpojumu izpildei piemēro īpašus saistošus pienākumus, ko nosaka līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs un kas ir likumīgi izpildāmi. Savukārt konkrētus valsts izdotus dokumentus, piemēram, atļaujas vai licences, ar ko valsts vai publiskā sektora iestāde paredz nosacījumus saimnieciskās darbības īstenošanai, nebūtu jāuzskata par koncesijām. Tas pats attiecas uz konkrētiem līgumiem, kuru priekšmets ir ekonomikas dalībnieka tiesības ekspluatēt konkrētus valsts īpašumus vai resursus, piemēram, zemes nomas līgumiem, ar ko valsts vai līgumslēdzēja iestāde, vai līgumslēdzējs paredz to izmantošanas vispārīgos nosacījumus, neiegādājoties konkrētus būvdarbus vai pakalpojumus. (7) Ar koncesijas un publiskā līguma jēdziena interpretāciju saistītās grūtības ilgstoši ir bijušas tiesiskās nenoteiktības cēlonis ieinteresētajām personām, un saistībā ar tām Eiropas Savienības Tiesa ir pasludinājusi vairākus spriedumus. Tāpēc būtu jāprecizē koncesijas definīcija, jo īpaši, atsaucoties uz būtiska operacionālā riska jēdzienu. Koncesijas galvenā iezīme — tiesības ekspluatēt būves vai pakalpojumus — vienmēr nozīmē, ka koncesionāram tiek nodots saimnieciskais risks, kas saistīts ar iespēju, ka piešķirto būvju vai pakalpojumu ekspluatācijas laikā veiktie ieguldījumi un radušās izmaksas var netikt atlīdzinātas. Īpašu, uz koncesiju piešķiršanu attiecināmu noteikumu piemērošana nebūtu pamatota, ja līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs atbrīvotu darbuzņēmēju no iespējamiem zaudējumiem, garantējot minimālus ieņēmumus, kas atbilst izmaksām vai pārsniedz izmaksas, kādas darbuzņēmējam rodas saistībā ar līguma izpildi. Tajā pašā laikā būtu skaidri jānosaka, ka konkrēti pasākumi, ko pilnībā apmaksā līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs, būtu jāuzskata par koncesijām, ja ekonomikas dalībnieka ieguldījumu un izmaksu, kuras radušās, veicot būvdarbus vai sniedzot pakalpojumus, atlīdzināšana ir atkarīga no faktiskā pieprasījuma pēc pakalpojuma vai pamatlīdzekļa vai no to faktiskās pieejamības. (8) Ja konkrētai nozarei piemērojami noteikumi paredz garantiju koncesionāram, ka saistībā ar līguma izpildi veiktie ieguldījumi un radušās izmaksas tiks atlīdzinātas, šāds līgums nebūtu jāuzskata par koncesiju šīs direktīvas nozīmē. (9) Šīs direktīvas darbības jomas noteikšanas pamatā ir īpašu vai ekskluzīvu tiesību jēdziens, jo subjektiem, kas nav ne līgumslēdzējas iestādes, ne publiski uzņēmumi saskaņā ar šīs direktīvas 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktu, direktīvas noteikumus piemēro tikai tādā mērā, ciktāl tie īsteno kādu no darbībām, kuras ir ietvertas, pamatojoties uz minētajām tiesībām. Tāpēc ir atbilstīgi skaidri norādīt, ka tiesības, kas ir piešķirtas saskaņā ar procedūru, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, it sevišķi atbilstīgi Savienības tiesību aktiem, un ar ko saistībā ir nodrošināta atbilstīga publicitāte, nav īpašas vai ekskluzīvas tiesības šīs direktīvas nozīmē. Šiem tiesību aktiem būtu jāietver Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/30/EK par kopīgiem noteikumiem dabasgāzes iekšējam tirgum[5], Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Direktīva 96/92/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu[6], Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīva 97/67/EK par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai[7], Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. maija Direktīva 94/22/EK par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei[8] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1370/2007 par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1191/69 un Nr. 1107/70[9]. Arvien pieaugošās atšķirības valstu rīcības veidos nosaka nepieciešamību skaidrāk definēt iepirkuma jēdzienu. Savienības noteikumi par koncesijām attiecas uz būvdarbu vai pakalpojumu iegādi par atlīdzību, kas ir šādu būvju vai pakalpojumu ekspluatācija. Iegādes jēdziens būtu jāsaprot plaši, attiecinot to uz labuma gūšanu no attiecīgajām būvēm vai pakalpojumiem, kam nav vienmēr vajadzīga īpašumtiesību nodošana līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem. Turklāt tikai darbības finansēšana, kas nereti ir saistīta ar pienākumu atlīdzināt saņemtās summas, ja tās nav izmantotas paredzētajiem mērķiem, parasti neietilpst šīs direktīvas darbības jomā. (10) Tāpat ir pierādījies, ka nepieciešams paskaidrot, kas būtu jāuzskata par vienotu iepirkumu, kura gadījumā saistībā ar šajā direktīvā noteiktajām robežvērtībām ir jāņem vērā šajā iepirkumā slēgto koncesiju kopējā vērtība un tas būtu jāizsludina kā viens iepirkums, kas, iespējams, sadalīts daļās. Vienota iepirkuma jēdziens ietver visas piegādes, būvdarbus un pakalpojumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētu projektu. Uz to, ka konkrēts projekts ir vienots projekts, var norādīt līgumslēdzējas iestādes vispārējā iepriekšējā plānošana un koncepcijas izstrāde, tas, ka dažādie iegādātie elementi īsteno vienotu saimniecisku un tehnisku funkciju vai ka tie ir citādi loģiski savstarpēji saistīti. (11) Lai nodrošinātu faktisku tirgus pieejamību un koncesiju piešķiršanas noteikumu līdzsvarotu piemērošanu ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, attiecīgajiem subjektiem jābūt noteiktiem ne tikai pēc to juridiskā statusa. Tādēļ būtu jānodrošina, ka ir ievērota vienāda attieksme pret līgumslēdzējiem, kas darbojas publiskajā sektorā, un līgumslēdzējiem, kas darbojas privātajā sektorā. Saskaņā ar Līguma 345. pantu jānodrošina arī, ka ir ievēroti noteikumi, kas reglamentē īpašumtiesību sistēmu dalībvalstīs. (12) Līgumslēdzēji var piešķirt koncesijas, lai izpildītu ar vairākām darbībām saistītās prasības, uz kurām, iespējams, attiecas dažādi tiesiskie regulējumi. Būtu jāprecizē, ka uz tiesisko regulējumu, kas piemērojams vienai koncesijai, kura paredzēta vairākām darbībām, būtu attiecināmi noteikumi, kas piemērojami darbībai, kurai koncesija ir paredzēta galvenokārt. Nosakot, kurai darbībai koncesija galvenokārt paredzēta, par pamatu var ņemt līgumslēdzēja analīzi par prasībām, kurām konkrētajai koncesijai jāatbilst, ko līgumslēdzējs veic, lai aprēķinātu koncesijas vērtību un sagatavotu koncesijas piešķiršanas procedūras dokumentus. Dažos gadījumos varētu būt neiespējami objektīvi noteikt, kurai darbībai koncesija ir paredzēta galvenokārt. Būtu jānorāda, kādi noteikumi ir piemērojami šādos gadījumos. (13) Ir piemēroti šīs direktīvas darbības jomā neiekļaut atsevišķas pakalpojumu koncesijas, ko piešķir ekonomikas dalībniekam, kurš pats ir līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs, pamatojoties uz ekskluzīvām tiesībām, kas šim ekonomikas dalībniekam ir atbilstīgi publicētajiem valsts likumiem vai administratīvajiem aktiem un kas ir piešķirtas saskaņā ar Līgumu un Savienības nozaru tiesību aktiem par tīklu infrastruktūras pārvaldību saistībā ar III pielikumā izklāstītajām darbībām, jo tādas ekskluzīvas tiesības padara neiespējamu dalību iepirkuma procedūrā koncesijas tiesību iegūšanai. Izņēmuma kārtā, neskarot tiesiskās sekas, kas ir vispārīgai neiekļaušanai šīs direktīvas darbības jomā, uz koncesijām, kas definētas 8. panta 1. punktā, būtu jāattiecas pienākumam publicēt paziņojumu par koncesijas piešķiršanu — ar nolūku nodrošināt pietiekamu pārredzamību, ja vien šādas pārredzamības nosacījumi nav noteikti nozares tiesību aktos. (14) Ir atbilstīgi neiekļaut konkrētas pakalpojumu un būvju koncesijas, kuru slēgšanas tiesības ir piešķirtas saistītam uzņēmumam, kam galvenā darbība ir šādu pakalpojumu vai būvdarbu nodrošināšana grupai, kurā tas ietilpst, nevis minēto darbību piedāvāšana tirgū. Tāpat ir atbilstīgi neiekļaut arī konkrētas pakalpojumu un būvju koncesijas, kuru slēgšanas tiesības līgumslēdzējs ir piešķīris kopuzņēmumam, ko veido vairāki līgumslēdzēji ar nolūku veikt darbības, uz kurām attiecas šī direktīva, un kā sastāvā ir iekļauts minētais subjekts. Ieteicams tomēr nodrošināt, ka šāda neiekļaušana nerada konkurences izkropļojumus par labu uzņēmumiem vai kopuzņēmumiem, kas ir saistīti ar līgumslēdzējiem; ir atbilstīgi paredzēt piemērotu noteikumu kopumu, jo īpaši attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem ierobežojumiem, kurus ievērojot uzņēmumi var iegūt savu apgrozījuma daļu no tirgus un kurus pārsniedzot tie zaudētu iespēju iegūt koncesijas tiesības bez iepirkuma izsludināšanas, kā arī attiecībā uz kopuzņēmumu sastāvu un šādu kopuzņēmumu un to līgumslēdzēju savstarpējās saiknes stabilitāti, kuri ir kopuzņēmumu sastāvā. (15) Šī direktīva nebūtu jāpiemēro koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzēji un kuras paredzētas, lai atļautu III pielikumā minētās darbības veikšanu, ja dalībvalstī, kurā šo darbību īsteno, šī darbība ir tieši pakļauta konkurencei tirgos, piekļuve kuriem nav ierobežota, kā noteikts saskaņā ar šim mērķim paredzētu procedūru atbilstīgi Direktīvas [pašreizējā Direktīva 2004/17/EK] 27. un 28. pantam. Šai procedūrai būtu jārada attiecīgajiem subjektiem tiesiskā noteiktība, kā arī atbilstīgs lēmumu pieņemšanas process, īsā laikā nodrošinot Savienības tiesību vienādu piemērošanu šajā jomā. (16) Šī direktīva neattiecas uz koncesiju piešķiršanu, ko starptautiskas organizācijas īsteno savā vārdā un par saviem līdzekļiem. Tomēr ir jāpaskaidro, kādā mērā šī direktīva būtu jāpiemēro koncesijām, ko reglamentē konkrēti starptautiskie noteikumi. (17) Pastāv būtiska tiesiskā nenoteiktība attiecībā uz to, cik lielā mērā koncesiju piešķiršanas noteikumiem būtu jāattiecas uz sadarbību starp publiskā sektora iestādēm. Dalībvalstis un pat līgumslēdzējas iestādes vai daži līgumslēdzēji atšķirīgi interpretē attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas judikatūru. Tāpēc nepieciešams precizēt, kuros gadījumos starp šādām līgumslēdzējām iestādēm noslēgtajiem koncesiju līgumiem nepiemēro koncesiju piešķiršanas noteikumus. Šāda precizējuma pamatā būtu jābūt principiem, kas noteikti attiecīgajā Tiesas judikatūrā. Tas, ka abas vienošanās puses pašas ir līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji saskaņā ar 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktu, pats par sevi neizslēdz koncesijas piešķiršanas noteikumu piemērošanu. Tomēr koncesiju piešķiršanas noteikumu piemērošana nedrīkstētu kavēt publiskā sektora iestāžu rīcības brīvību izlemt, kā organizēt savu sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu īstenošanu. Tāpēc koncesijas, kuras piešķir kontrolētām struktūrām, vai sadarbība iesaistīto līgumslēdzēju iestāžu sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu kopīgai īstenošanai, būtu jāatbrīvo no noteikumu piemērošanas, ja ir izpildīti šajā direktīvā izklāstītie nosacījumi. Šai direktīvai būtu jātiecas nodrošināt, ka neviena atbrīvota publiskā sektora iestāžu savstarpējā sadarbība nerada konkurences izkropļojumus attiecībā pret privātiem ekonomikas dalībniekiem. Tāpat līgumslēdzējas iestādes piedalīšanās procedūrā par publiska līguma slēgšanas tiesību iegūšanu pretendenta statusā nedrīkstētu radīt nekādus konkurences izkropļojumus. (18) Lai nodrošinātu tādu būves un pakalpojumu koncesiju atbilstīgu izsludināšanu, kas pārsniedz konkrētu vērtību un ko piešķir līgumslēdzēji un līgumslēdzējas iestādes, pirms šādu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī būtu obligāti jāpublicē paziņojums par koncesiju. Robežvērtībām būtu jāatspoguļo skaidra pārrobežu interese par koncesijām no tādu ekonomikas dalībnieku puses, kas atrodas citās dalībvalstīs. Lai aprēķinātu pakalpojumu koncesijas vērtību, jāņem vērā visu to pakalpojumu paredzamā vērtība, kurus sniegs koncesionārs, no potenciālā pretendenta viedokļa. (19) Ņemot vērā kaitējošo ietekmi uz konkurenci, koncesiju piešķiršana bez iepriekšējas publikācijas būtu jāatļauj tikai ārkārtas izņēmuma apstākļos. Šāds izņēmums būtu jāattiecina tikai uz tiem gadījumiem, kad jau no paša sākuma ir skaidrs, ka publicēšana nenodrošinātu lielāku konkurenci, īpaši tāpēc, ka, objektīvi vērtējot, tikai viens ekonomikas dalībnieks spēj izpildīt konkrēto koncesiju. Tikai objektīva ekskluzivitātes situācija var pamatot koncesijas piešķiršanu ekonomikas dalībniekam bez publicēšanas, ja ekskluzivitātes situāciju nav radījusi līgumslēdzēja iestāde pati vai līgumslēdzējs pats turpmākās piešķiršanas procedūras nolūkos un ja nav atbilstīgu aizstājēju, kuru pieejamība būtu rūpīgi jāizvērtē. (20) Komisijas veiktās tā saucamo prioritāro un neprioritāro pakalpojumu („A” un „B” pakalpojumu) pārskatīšanas rezultāti liecina, ka vairs nav pamatoti iepirkuma tiesību aktus pilnībā piemērot tikai ierobežotai pakalpojumu grupai. Rezultātā šī direktīva būtu jāpiemēro vairākiem pakalpojumiem (piemēram, sabiedriskās ēdināšanas un ūdens sadales pakalpojumiem), kuros ir apliecinājies pārrobežu tirdzniecības potenciāls. (21) Ņemot vērā rezultātus, kas gūti Komisijas veiktā novērtējumā par publiskā iepirkuma noteikumu reformu, būtu atbilstīgi no šīs direktīvas pilnīgas piemērošanas izslēgt tikai tos pakalpojumus, kam ir ierobežota pārrobežu dimensija, proti, tā sauktos pakalpojumus cilvēkam, piemēram, konkrētus sociālos, veselības aprūpes un izglītības pakalpojumus. Šos pakalpojumus sniedz konkrētā kontekstā, kas būtiski atšķiras dažādās dalībvalstīs atšķirīgu kultūras tradīciju dēļ. Tāpēc būtu jāizstrādā īpašs režīms šādu pakalpojumu koncesijām, kurā ņem vērā to, ka šo pakalpojumu regulējums ir jauns. Pienākums publicēt iepriekšēju informatīvu paziņojumu un koncesijas piešķiršanas paziņojumu par visām koncesijām, kuru vērtība ir vienāda ar šajā direktīvā noteiktajām robežvērtībām vai lielāka par to, ir pietiekams, lai potenciālajiem pretendentiem nodrošinātu informāciju par uzņēmējdarbības iespējām, kā arī visām ieinteresētajām personām — par piešķirto līgumu skaitu un veidu. Turklāt dalībvalstīm būtu jāievieš atbilstīgas procedūras šādu pakalpojumu koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, nodrošinot pilnīgu atbilstību pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes principiem attiecībā pret ekonomikas dalībniekiem un ļaujot līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem ņemt vērā attiecīgo pakalpojumu specifiku. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji var ņemt vērā nepieciešamību nodrošināt pakalpojumu kvalitāti, nepārtrauktību, pieejamību un vispusību, dažādu kategoriju lietotāju īpašās vajadzības, lietotāju iesaistīšanos un iespējas, ka arī inovācijas. (22) Ņemot vērā kultūras konteksta nozīmi un šo pakalpojumu jutīgumu, būtu jānodrošina plaša rīcības brīvība dalībvalstīm organizēt pakalpojumu sniedzēju izvēli tā, kā tās uzskata par atbilstīgu. Šīs direktīvas noteikumi neliedz dalībvalstīm pakalpojumu sniedzēju izvēlei piemērot īpašus kvalitātes kritērijus, piemēram, kritērijus, kas noteikti Sociālās aizsardzības komitejas brīvprātīgajā Eiropas kvalitātes sistēmā sociālo pakalpojumu jomā. Dalībvalstīm un/vai līgumslēdzējām iestādēm ir rīcības brīvība sniegt šos pakalpojumus pašām vai organizēt sociālos pakalpojumus tā, ka to sniegšana nav saistīta ar koncesiju līgumu slēgšanu, piemēram, finansējot šādus pakalpojumus vai piešķirot licences vai atļaujas visiem ekonomikas dalībniekiem, kas atbilst nosacījumiem, kurus iepriekš noteikusi līgumslēdzēja iestāde, nenosakot nekādus ierobežojumus vai kvotas, ar nosacījumu, ka šāda sistēma nodrošina pietiekamu izsludināšanu un atbilst pārredzamības un nediskriminācijas principiem. (23) Lai visi ieinteresētie ekonomikas dalībnieki varētu iesniegt dalības pieteikumus un piedāvājumus, būtu jāpiemēro pienākums līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem ievērot šādu pieteikumu saņemšanai noteikto minimālo termiņu. (24) Samērīgu, nediskriminējošu un objektīvu atlases kritēriju izvēle un to piemērošana ekonomikas dalībniekiem ir izšķirīga, lai ekonomikas dalībniekiem nodrošinātu efektīvu piekļuvi saimnieciskajām iespējām, kas saistītas ar koncesijām. Lai būtu iespējama mazo un vidējo uzņēmumu dalība, īpaši izšķirīga var būt iespēja kandidātam paļauties uz citu subjektu spējām. Tāpēc ir atbilstīgi noteikt, ka atlases kritērijiem būtu jāattiecas tikai uz ekonomikas dalībnieku tehniskajām, finansiālajām un saimnieciskajām iespējām, ka tie būtu jāizziņo paziņojumā par koncesiju un ka tie nevar kavēt ekonomikas dalībnieku paļauties uz citu subjektu spējām, neraugoties uz to, kāds ir ekonomikas dalībnieku un šo subjektu attiecību juridiskais raksturs, ja subjekts līgumslēdzējai iestādei vai līgumslēdzējam pierāda, ka tā rīcībā būs nepieciešamie resursi. (25) Lai nodrošinātu pārredzamību un vienlīdzīgu attieksmi, koncesiju piešķiršanas kritērijiem būtu vienmēr jāatbilst dažiem vispārējiem standartiem. Šie standarti būtu iepriekš jāatklāj visiem potenciālajiem pretendentiem, tiem būtu jābūt saistītiem ar līguma priekšmetu, un tiem nebūtu jānodrošina līgumslēdzējai iestādei vai līgumslēdzējam neierobežota izvēles brīvība. Šiem kritērijiem būtu jānodrošina efektīvas konkurences iespēja, un tie būtu jāpapildina ar prasībām, kas ļauj efektīvi pārbaudīt pretendentu sniegto informāciju. Lai nodrošinātu atbilstību šiem standartiem, vienlaikus uzlabojot tiesisko noteiktību, dalībvalstis var paredzēt izmantot kritēriju „saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums”. (26) Ja līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji izvēlas piešķirt koncesiju saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, tiem jānosaka ekonomiskie un kvalitātes kritēriji, uz kuru pamata tie novērtēs piedāvājumus ar mērķi noteikt, kurš piedāvājums piedāvā vislabāko rezultātu par maksājamo cenu. Šo kritēriju noteikšana ir atkarīga no koncesijas priekšmeta, jo šiem kritērijiem būtu jāļauj novērtēt katrā piedāvājumā piedāvāto izpildes līmeni, ņemot vērā koncesijas priekšmetu, kā noteikts tehniskajās specifikācijās, un novērtēt katra piedāvājuma piedāvātā rezultāta un maksājamās cenas attiecību. (27) Koncesijas parasti ir sarežģītas ilgtermiņa vienošanās, ar kurām darbuzņēmējs uzņemas atbildību un riskus, ko tradicionāli uzņemas līgumslēdzējas iestādes — un kas parasti ietilpst to kompetences jomā — un līgumslēdzēji. Šā iemesla dēļ līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem būtu jāsaglabā zināma elastība piešķiršanas procesa organizēšanā, ietverot arī iespēju sarunās ar kandidātiem apspriest līguma saturu. Tomēr, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi un pārredzamību visos piešķiršanas procedūras posmos, ir atbilstīgi paredzēt konkrētas prasības attiecībā uz piešķiršanas procesa struktūru, arī sarunām, informācijas izplatīšanu un rakstiski dokumentētas informācijas pieejamību. Tāpat arī būtu jānodrošina paziņojumā par koncesiju minēto sākotnējo noteikumu ievērošana, lai novērstu netaisnīgu attieksmi pret potenciālajiem kandidātiem. (28) Tehniskajām specifikācijām, kuras izstrādā līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji, jānodrošina koncesijas piešķiršanas atvērtība konkurencei. Šajā nolūkā jābūt iespējai iesniegt piedāvājumus, kas atspoguļo tehnisko risinājumu daudzveidību, lai iegūtu pietiekamu konkurences līmeni. Tādēļ tehniskās specifikācijas būtu jāizstrādā tā, lai izvairītos no konkurences mākslīgas sašaurināšanas, ko izraisa prasības, kas dod priekšroku konkrētam ekonomikas dalībniekam, atspoguļojot to piegāžu, pakalpojumu vai būvdarbu svarīgākos raksturlielumus, kurus parasti piedāvā minētais ekonomikas dalībnieks. Tehniskās specifikācijas, kurās nosaka funkcionālās un darbības prasības, parasti ļauj sasniegt minēto mērķi labākā iespējamā veidā un sekmē inovāciju. Ja atsaucas uz Eiropas standartu vai — ja tāda nav — uz valsts standartu, līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem būtu jāņem vērā piedāvājumi, kuru pamatā ir līdzvērtīgi pasākumi. Lai apliecinātu līdzvērtību, pretendentiem var prasīt nodrošināt trešo personu apstiprinātas liecības, tomēr būtu jāpieļauj arī citi atbilstīgi apliecinājumi, piemēram, būtu jāatļauj arī ražotāja tehniskā dokumentācija, ja attiecīgais ekonomikas dalībnieks nevar piekļūt šādiem sertifikātiem vai testu ziņojumiem vai ja viņam nav iespējas tos saņemt attiecīgajos termiņos. (29) Turklāt tehniskajās specifikācijās un piešķiršanas kritērijos līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem būtu jābūt iespējai atsaukties uz konkrētu ražošanas procesu, pakalpojumu sniegšanas konkrētu veidu vai konkrētu procesu jebkurā citā preces vai pakalpojuma aprites cikla posmā, ar nosacījumu, ka tie ir saistīti ar koncesijas priekšmetu. Lai koncesiju piešķiršanā labāk integrētu sociālos apsvērumus, iepirkumu rīkotājiem var atļaut piešķiršanas kritērijos iekļaut raksturlielumus, kas saistīti ar darba apstākļiem. Tomēr, ja līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji izmanto saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma kritēriju, šādi kritēriji var būt saistīti tikai ar to personu darba apstākļiem, kuras tieši piedalās attiecīgajā ražošanas vai pakalpojuma sniegšanas procesā. Minētie raksturlielumi var attiekties tikai uz ražošanas procesā iesaistīto darbinieku veselības aizsardzību vai var būt paredzēti tam, lai veicinātu nelabvēlīgā stāvoklī nonākušu un mazaizsargātām sabiedrības grupām piederīgu personu, arī personu ar invaliditāti, sociālo integrēšanu, iesaistot tās līguma izpildē. Šādā gadījumā visiem piešķiršanas kritērijiem, kas ietver minētos raksturlielumus, jebkurā gadījumā būtu jābūt tikai tādiem, kam ir tūlītēja ietekme uz darbiniekiem viņu darba vidē. Tie būtu jāpiemēro saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvu 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā[10] un tādā veidā, kas nerada tiešu vai netiešu diskrimināciju pret ekonomikas dalībniekiem no citām dalībvalstīm vai trešām valstīm, kas ir nolīguma vai tādu brīvās tirdzniecības nolīgumu puses, kuros Savienība ir viena no pusēm. Līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem būtu jābūt arī iespējai — arī tad, ja tie izmanto saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma kritēriju, — kā piešķiršanas kritēriju izmantot tā personāla organizāciju, kvalifikāciju un pieredzi, kas norīkots attiecīgās koncesijas izpildei, jo tas var ietekmēt koncesijas izpildes kvalitāti un rezultātā arī piedāvājuma saimniecisko vērtību. (30) Elektroniskie informācijas un saziņas līdzekļi var būtiski atvieglot līgumu publicēšanu un palielināt koncesiju piešķiršanas procesu efektivitāti un pārredzamību. Koncesiju piešķiršanas procedūrās tiem būtu jākļūst par saziņas un informācijas apmaiņas standarta līdzekļiem. Elektronisko saziņas līdzekļu izmantošana arī palīdz ietaupīt laiku. Tādēļ būtu jāparedz minimālo laikposmu samazināšana elektronisko saziņas līdzekļu izmantošanas gadījumā, tomēr tas jādara ar nosacījumu, ka šie laikposmi atbilst konkrētajam informācijas nosūtīšanas veidam, kas noteikts Savienības līmenī. Turklāt elektroniskie informācijas un saziņas līdzekļi, kas ietver atbilstošas funkcijas, var dot iespēju līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem novērst, konstatēt un labot kļūdas, kas rodas iepirkuma procedūru gaitā. (31) Līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji no dažādām dalībvalstīm var būt ieinteresēti sadarbībā un publisku koncesiju kopīgā piešķiršanā, lai gūtu maksimālu labumu no iekšējā tirgus potenciāla, kas nodrošina apjomradītus ietaupījumus un riska un ieguvumu dalīšanu, īpaši tāpēc, ka inovatīvi projekti ir saistīti ar lielāku risku, nekā to saprātīgi var uzņemties viena līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs. Tāpēc, lai sekmētu pārrobežu koncesiju kopīgas piešķiršanas uzsākšanu, būtu jāparedz jauni noteikumi par pārrobežu kopējām koncesijām, kuri nosaka piemērojamos tiesību aktus. Turklāt līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji no dažādām valstīm var dibināt kopējus tiesību subjektus saskaņā ar kādas valsts vai Savienības tiesību aktiem. Šādai kopējās koncesiju piešķiršanas formai būtu jāparedz īpaši noteikumi. (32) Koncesijas izpildes laikā būtu piemērojami spēkā esošie Eiropas Savienības un valsts tiesību akti, noteikumi un koplīgumi par nodarbinātības nosacījumiem un darba drošību ar nosacījumu, ka šie noteikumi un to piemērošana atbilst Savienības tiesību aktiem. Pārrobežu situācijās, kad vienas dalībvalsts darba ņēmēji sniedz pakalpojumus citā dalībvalstī, lai izpildītu koncesiju, Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvā 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā[11] ir paredzēti obligātie nosacījumi, kas uzņēmējvalstī ir jāievēro attiecībās ar norīkoto darba ņēmēju. (33) Koncesijas nebūtu jāpiešķir ekonomikas dalībniekiem, kas ir līdzdarbojušies noziedzīgā organizācijā vai ir atzīti par vainīgiem korupcijā, krāpšanā, kura kaitē Savienības finansiālajām interesēm, vai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijā. Nodokļu nemaksāšana vai sociālā nodrošinājuma iemaksu neveikšana būtu jāsoda arī ar obligātu izslēgšanu Savienības līmenī. Turklāt būtu jādod iespēja līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem izslēgt kandidātus vai pretendentus, kas pieļāvuši tādu Savienības vai valsts tiesību aktu nopietnus pārkāpumus, kuru mērķis ir aizsargāt sabiedrības intereses atbilstīgi Līgumam, vai ja ekonomikas dalībniekam ir konstatēti būtiski vai pastāvīgi trūkumi saistībā ar iepriekšējas līdzīgas koncesijas vai koncesiju izpildi, ja šī koncesija vai koncesijas bija noslēgtas ar to pašu līgumslēdzēju iestādi vai līgumslēdzēju. (34) Ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas attiecīgo judikatūru, ir jāpaskaidro nosacījumi, kuri rada nepieciešamību pēc jaunas piešķiršanas procedūras gadījumā, ja koncesijas izpildes laikā rodas grozījumi. Jauna piešķiršanas procedūra ir vajadzīga tad, ja sākotnējā koncesijā tiek ieviestas būtiskas izmaiņas, kas norāda uz pušu vēlmi atkārtoti veikt sarunas par minētās koncesijas būtiskiem noteikumiem vai nosacījumiem. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, ja grozītie nosacījumi būtu ietekmējuši procedūras rezultātu, ja būtu bijuši spēkā sākotnējās procedūras laikā. Koncesijas termiņa ārkārtas vai pagaidu pagarinājums, kura vienīgais mērķis ir nodrošināt pakalpojuma sniegšanas nepārtrauktību līdz jaunas koncesijas piešķiršanai, parasti nebūtu jāuzskata par būtiskām izmaiņām sākotnējā koncesijā. (35) Līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji var saskarties ar ārējiem apstākļiem, ko tie nevarēja paredzēt, piešķirot koncesiju. Šādā gadījumā ir vajadzīga zināma elastība, lai pielāgotu koncesiju šiem apstākļiem, neīstenojot jaunu piešķiršanas procedūru. Apstākļi, ko rūpīga līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs nevarēja paredzēt, ir apstākļi, kuri bija neparedzami, neraugoties uz to, ka līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs ir ar pienācīgu rūpību sagatavojuši sākotnējo piešķiršanas procedūru, ņemot vērā tiem pieejamos līdzekļus, konkrētā projekta iezīmes un raksturlielumus, labu praksi attiecīgajā jomā un nepieciešamību nodrošināt atbilstīgu saistību starp piešķiršanas sagatavošanā izmantotajiem resursiem un tās prognozējamo vērtību. Tomēr to nevar piemērot gadījumos, kad grozījumi izraisa visa iepirkuma iezīmju izmaiņas, piemēram, aizstājot iepērkamos būvdarbus, piegādes vai pakalpojumus ar kaut ko atšķirīgu vai būtiski mainot iepirkumu, jo šādā situācijā var pieņemt hipotētisku ietekmi uz rezultātu. (36) Saskaņā ar vienlīdzīgas attieksmes un pārredzamības principiem izraudzītais pretendents nebūtu jāaizstāj ar citu ekonomikas dalībnieku, ja par koncesiju netiek rīkota atkārtota piešķiršanas procedūra. Tomēr izraudzītais pretendents, kas pilda koncesiju, var saskarties ar konkrētām strukturālām izmaiņām koncesijas izpildes laikā, piemēram, iekšēju reorganizāciju, apvienošanu, iegādi vai maksātnespēju, vai to var aizstāt, pamatojoties uz līguma klauzulu, kura ir zināma visiem pretendentiem un kura ir saskaņā ar vienlīdzīgas attieksmes un pārredzamības principiem. Šādas strukturālas izmaiņas nedrīkstētu automātiski nozīmēt, ka ir vajadzīgas jaunas piešķiršanas procedūras visiem līgumiem, ko pilda minētais uzņēmums. (37) Līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem pašā koncesijas līgumā būtu jābūt iespējai paredzēt koncesijas izmaiņas, ietverot pārskatīšanas klauzulas, bet šādām klauzulām nebūtu tiem jāpiešķir neierobežota rīcības brīvība. Tāpēc šajā direktīvā būtu jānosaka, cik lielā mērā var paredzēt izmaiņas sākotnējā koncesijā. (38) Lai ņemtu vērā straujo tehnisko, ekonomisko un regulējuma attīstību, Komisija būtu jāpilnvaro saskaņā ar Līguma 290. pantu pieņemt aktus attiecībā uz vairākiem šīs direktīvas nebūtiskiem elementiem. Faktiski elektroniskās saņemšanas ierīču tehniskie dati un raksturlielumi būtu jāatjaunina atbilstīgi tehnoloģijas attīstībai un administratīvajām vajadzībām; Komisija arī jāpilnvaro izstrādāt obligātus tehniskos standartus attiecībā uz elektronisko saziņu, lai nodrošinātu tehnisko formātu, procesu un ziņu nosūtīšanas sadarbspēju tādu iepirkuma procedūru ietvaros, kuras īsteno, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, ņemot vērā tehnoloģijas attīstību un administratīvās vajadzības. Turklāt saraksts ar Savienības tiesību aktiem, kuros paredzētas kopējas metodikas aprites cikla izmaksu aprēķināšanai, būtu ātri jāpielāgo, lai ietvertu pasākumus, kas pieņemti konkrētās nozarēs. Lai apmierinātu šīs vajadzības, Komisija būtu jāpilnvaro atjaunināt sarakstu ar tiesību aktiem, tostarp aprites cikla metodes. (39) Lai koncesiju piešķiršanas procedūru laikā nodrošinātu kandidātu un pretendentu atbilstīgu tiesisko aizsardzību, kā arī lai nodrošinātu šīs direktīvas noteikumu un Līguma principu efektīvu ieviešanu, pakalpojumu koncesijām un būves koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji, būtu jāpiemēro arī Padomes Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām[12], un Padomes Direktīva 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē[13]. Direktīvā 89/665/EEK un Direktīvā 92/13/EEK būtu jāizdara attiecīgi grozījumi. (40) Personas datu apstrādei saskaņā ar šo direktīvu būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[14]. (41) Savienības tiesību akti publiskā iepirkuma jomā liek dalībvalstīm konsekventi un sistemātiski uzraudzīt šo aktu īstenošanu un darbību, lai nodrošinātu Savienības tiesību aktu efektīvu un vienveidīgu piemērošanu. Tāpēc, ja dalībvalsts uzliek atsevišķai valsts iestādei atbildību par iepirkuma uzraudzību, īstenošanu un kontroli, minētajai iestādei var būt tāda pati atbildība attiecībā uz koncesijām. Atsevišķai iestādei ar visaptverošiem uzdevumiem būtu jānodrošina pārskats par galvenajiem īstenošanas sarežģījumiem un būtu jāierosina atbilstīgi strukturālu problēmu novēršanas pasākumi. Minētā iestāde var nodrošināt arī tūlītēju atgriezenisko saiti par politikas darbību un par iespējamiem trūkumiem valstu tiesību aktos un praksē, tādējādi veicinot risinājumu ātru noteikšanu un koncesiju piešķiršanas procedūru uzlabojumus. (42) Ir īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (43) Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai attiecībā uz IV–VI pielikumā minēto paziņojumu sagatavošanas un nosūtīšanas un datu nosūtīšanas un publicēšanas procedūru, un robežvērtību grozīšanu. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[15]. Lai pieņemtu minētos īstenošanas aktus, būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, jo tie nerada nedz finansiālu ietekmi, nedz ietekmē no šīs direktīvas izrietošo saistību būtību un darbības jomu. Gluži pretēji — minētajiem aktiem ir raksturīgs tikai administratīvs mērķis, un tie atvieglo direktīvā paredzēto noteikumu piemērošanu. (44) Saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas [datums] kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošajiem dokumentiem dalībvalstis ir apņēmušās pamatotos gadījumos iesniegt paziņojumu par transponēšanas pasākumiem kopā ar vienu vai vairākiem dokumentiem, kas skaidro savstarpējo saikni starp direktīvas elementiem un valstu pieņemto transponēšanas instrumentu atbilstošajām daļām. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs šādu dokumentu nosūtīšanu uzskata par pamatotu, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. Direktīva par koncesijām Satura rādītājs I SADAĻA. Definīcijas, vispārīgie principi un darbības joma I NODAĻA. Definīcijas, vispārīgie principi un darbības joma I IEDAĻA. Definīcijas un DARBĪBAS joma 1. pants. Priekšmets un darbības joma 2. pants. Definīcijas 3. pants. Līgumslēdzējas iestādes 4. pants. Līgumslēdzēji 5. pants. Robežvērtības 6. pants. Koncesiju paredzamās vērtības aprēķināšanas metodes 7. pants. Vispārīgi principi II IEDAĻA. Izņēmumi 8. pants. Izņēmumi, kas piemērojami koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji 9. pants. Īpaši izņēmumi elektronisko sakaru jomā 10. pants. Izņēmumi, kas piemērojami koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzēji 11. pants. Koncesijas, kas piešķirtas saistītam uzņēmumam 12. pants. Koncesijas, kas piešķirtas kopuzņēmumam vai līgumslēdzējam, kurš ir kopuzņēmuma daļa 13. pants. Līgumslēdzēju īstenota informācijas paziņošana 14. pants. Izņēmumi, ko piemēro darbībām, kuras ir tieši pakļautas konkurencei 15. pants. Publiskā sektora iestāžu attiecības III IEDAĻA. Vispārīgie noteikumi 16. pants. Koncesijas darbības laiks 17. pants. Sociālie un citi īpaši pakalpojumi 18. pants. Jauktas koncesijas 19. pants. Koncesijas, kas attiecas uz vairākām darbībām IV IEDAĻA. Īpašas situācijas 20. pants. Privileģēto tiesību koncesijas 21. pants. Pētniecības un izstrādes pakalpojumi II NODAĻA. Principi 22. pants. Ekonomikas dalībnieki 23. pants. Nomenklatūras 24. pants. Konfidencialitāte 25. pants. Noteikumi attiecībā uz saziņu II SADAĻA. KONCESIJU PIEŠĶIRŠANAS NOTEIKUMI I NODAĻA. Publicēšana un pārredzamība 26. pants. Paziņojumi par koncesijām 27. pants. Paziņojumi par koncesiju piešķiršanu 28. pants. Paziņojumu publicēšanas veidlapas un kārtība 29. pants. Publicēšana attiecīgajā valstī 30. pants. Koncesijas dokumentu elektroniskā pieejamība II NODAĻA. Procedūras norise I IEDAĻA. KOPĒJĀS KONCESIJAS, TERMIŅI UN TEHNISKĀS SPECIFIKĀCIJAS 31. pants. Kopējās koncesijas starp līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem no dažādām dalībvalstīm 32. pants. Tehniskās specifikācijas 33. pants. Testa ziņojumi, sertifikācija un citi pierādījumi II IEDAĻA. Dalībnieku atlase un koncesiju piešķiršana 34. pants. Vispārīgi principi 35. pants. Procedurālās garantijas 36. pants. Kandidātu atlase un kvalifikācijas novērtēšana 37. pants. Termiņu noteikšana 38. pants. Koncesijas pieteikumu iesniegšanas termiņi 39. pants. Koncesiju piešķiršanas kritēriji 40. pants. Aprites cikla izmaksas III SADAĻA. KONCESIJU IZPILDES NOTEIKUMI 41. pants. Apakšuzņēmuma līgumi 42. pants. Koncesiju grozījumi to darbības laikā 43. pants. Koncesiju izbeigšana IV SADAĻA. GROZĪJUMI DIREKTĪVĀ 89/665/EEK UN DIREKTĪVĀ 92/13/EEK 44. pants. Grozījumi Direktīvā 89/665/EEK 45. pants. Grozījumi Direktīvā 92/13/EEK V SADAĻA. DELEĢĒTĀS PILNVARAS, ĪSTENOŠANAS PILNVARAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 46. pants. Deleģēšanas īstenošana 47. pants. Steidzamības procedūra 48. pants. Komiteju procedūra 49. pants. Transponēšana 50. pants. Pārejas posma noteikumi 51. pants. Pārskatīšana 52. pants. Stāšanās spēkā 53. pants. Adresāti PIELIKUMI I PIELIKUMS. 2. PANTA 5. PUNKTĀ MINĒTO DARBĪBU SARAKSTS II PIELIKUMS. 40. PANTA 3. PUNKTĀ MINĒTO SAVIENĪBAS TIESĪBU AKTU SARAKSTS III PIELIKUMS. DARBĪBAS, KO ĪSTENO LĪGUMSLĒDZĒJI, KĀ MINĒTS 4. PANTĀ IV PIELIKUMS. INFORMĀCIJA, KAS JĀIEKĻAUJ PAZIŅOJUMOS PAR KONCESIJĀM V PIELIKUMS. INFORMĀCIJA, KAS JĀIEKĻAUJ PAZIŅOJUMOS PAR KONCESIJU PIEŠĶIRŠANU VI PIELIKUMS. INFORMĀCIJA, KAS JĀIEKĻAUJ PAZIŅOJUMOS PAR TĀDU KONCESIJU PIEŠĶIRŠANU, KURAS ATTIECAS UZ SOCIĀLAJIEM UN CITIEM ĪPAŠIEM PAKALPOJUMIEM (27. PANTA 1. PUNKTS) VII PIELIKUMS. INFORMĀCIJA, KAS JĀIEKĻAUJ PAZIŅOJUMOS PAR KONCESIJAS GROZĪJUMIEM TĀS DARBĪBAS LAIKĀ SASKAŅĀ AR 42. PANTU VIII PIELIKUMS. DAŽU TEHNISKO SPECIFIKĀCIJU DEFINĪCIJAS IX PIELIKUMS. NORĀDĪJUMI PAR PUBLICĒŠANU X PIELIKUMS. 17. PANTĀ MINĒTIE PAKALPOJUMI XI PIELIKUMS. 4. PANTA 3. PUNKTĀ b) APAKŠPUNKTĀ MINĒTO SAVIENĪBAS TIESĪBU AKTU SARAKSTS XII PIELIKUMS. PRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ PIEDĀVĀJUMU UN PIETEIKUMU ELEKTRONISKĀS SAŅEMŠANAS IERĪCĒM XIII PIELIKUMS. INFORMĀCIJA, KAS JĀIEKĻAUJ IEPRIEKŠĒJOS INFORMATĪVOS PAZIŅOJUMOS PAR KONCESIJĀM, KURAS ATTIECAS UZ SOCIĀLAJIEM UN CITIEM ĪPAŠIEM PAKALPOJUMIEM I SADAĻA Definīcijas, vispārīgie principi un darbības joma I NODAĻA Definīcijas, vispārīgie principi un darbības joma I IEDAĻA Definīcijas un darbības joma 1. pants Priekšmets un darbības joma 1. Šajā direktīvā ir paredzēti noteikumi par līgumslēdzēju iestāžu un līgumslēdzēju rīkoto iepirkumu procedūrām attiecībā uz koncesijām, kuru paredzamā vērtība nav mazāka par 5. pantā noteiktajām robežvērtībām. 2. Šo direktīvu piemēro būvdarbu vai pakalpojumu iegādēm, tostarp tādu piegāžu iegādei, kas ir atbilstīgas koncesijas priekšmetam, no ekonomikas dalībniekiem, kurus izraudzījušās: a) līgumslēdzējas iestādes neatkarīgi no tā, vai būvdarbi vai pakalpojumi, arī saistītās piegādes, ir paredzēti sabiedriskiem mērķiem vai ne; b) vai kurus izraudzījušies līgumslēdzēji ar nosacījumu, ka būvdarbi vai pakalpojumi, arī saistītās piegādes, ir paredzēti, lai īstenotu kādu no III pielikumā minētajām darbībām. 2. pants Definīcijas 1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas: (1) „koncesijas” ir publiskas būves koncesijas, būves koncesijas vai pakalpojumu koncesijas; (2) „publiska būves koncesija” ir līgums, kas finansiālās interesēs rakstiski noslēgts starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm un kura priekšmets ir būvdarbu izpilde, ja atlīdzība par veicamajiem būvdarbiem ir vai nu tikai tiesības ekspluatēt būvi, uz ko attiecas līgums, vai arī minētās tiesības kopā ar samaksu; (3) „rakstisks” vai „rakstiski” nozīmē vārdu vai ciparu kopumu, ko var izlasīt, reproducēt un pēc tam nosūtīt; tas var ietvert informāciju, kas pārraidīta un saglabāta, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus; (4) „būves koncesija” ir līgums, kas finansiālās interesēs rakstiski noslēgts starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākiem līgumslēdzējiem un kura priekšmets ir būvdarbu izpilde, ja atlīdzība par veicamajiem būvdarbiem ir vai nu tikai tiesības ekspluatēt būvi, uz ko attiecas līgums, vai arī minētās tiesības kopā ar samaksu; (5) „būvdarbu izpilde” ir ar kādu no I pielikumā minētajām darbībām saistītu būvdarbu vai būves realizācija vai arī šo būvdarbu vai būves projektēšana un realizācija, vai būves realizācija ar jebkādiem līdzekļiem atbilstīgi prasībām, ko noteikusi līgumslēdzēja iestāde, kurai ir izšķiroša ietekme uz būves veidu vai projektu; (6) „būve” ir vispārīgās celtniecības vai inženiertehnisko būvdarbu kopējais iznākums, kas pats par sevi spēj pildīt kādu saimniecisku vai tehnisku funkciju; (7) „pakalpojumu koncesija” ir līgums, kas finansiālās interesēs rakstiski noslēgts starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem un kura priekšmets ir tādu pakalpojumu sniegšana, kas nav 2. un 4. punktā minētie pakalpojumi, ja atlīdzība par pakalpojumu sniegšanu ir vai nu tikai tiesības izmantot pakalpojumus, uz kuriem attiecas līgums, vai arī minētās tiesības kopā ar samaksu; (8) „kandidāts” ir ekonomikas dalībnieks, kas ir izteicis vēlēšanos vai ir uzaicināts piedalīties koncesijas piešķiršanas procedūrā; (9) „koncesionārs” ir ekonomikas dalībnieks, kam ir piešķirta koncesija; (10) „ekonomikas dalībnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai publisko tiesību subjekts, vai šādu personu un/vai subjektu grupa, kas tirgū piedāvā būvdarbu un/vai būvju realizāciju, preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu; (11) „pretendents” ir ekonomikas dalībnieks, kas ir iesniedzis piedāvājumu; (12) „elektroniskie saziņas līdzekļi” ir elektroniskais aprīkojums tādu datu apstrādei (ieskaitot datu saspiešanu) un glabāšanai, ko pārraida, pārsūta un saņem pa vadiem, pa radio, izmantojot optiskus līdzekļus vai citādus elektromagnētiskos līdzekļus; (13) „koncesijas dokumenti” ir visi dokumenti, ko sagatavojusi vai uz ko atsaucas līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs, lai aprakstītu vai noteiktu iepirkuma vai procedūras elementus, tostarp paziņojums par līgumu, iepriekšējs informatīvs paziņojums, ja to izmanto iepirkuma izsludināšanai, tehniskās specifikācijas, ierosinātie līguma nosacījumi, kandidātu un pretendentu iesniedzamo dokumentu formāti, informācija par vispārīgi piemērojamām saistībām un visi papildu dokumenti; (14) „aprites cikls” ir visi secīgie un/vai savstarpēji saistītie posmi, tostarp ražošana, transportēšana, izmantošana un apkope, kuri attiecas uz visu preces lietošanas vai būvdarbu veikšanas, vai pakalpojuma sniegšanas gaitu, no izejvielu ieguves vai resursu ražošanas līdz likvidēšanai, nojaukšanai un pabeigšanai. 2. Tiesības ekspluatēt būvi vai izmantot pakalpojumus, kā minēts 1. punkta 2., 4. un 7. apakšpunktā, nozīmē, ka koncesionāram tiek nodots būtisks operacionālais risks. Tiek uzskatīts, ka koncesionārs ir uzņēmies būtisko operacionālo risku, ja netiek garantēta būves vai pakalpojumu, uz ko attiecas koncesija, ekspluatācijas laikā veikto ieguldījumu un radušos izmaksu atgūšana. Šo saimniecisko risku var veidot: (a) risks, kas ir saistīts ar būves izmantošanu vai pieprasījumu pēc pakalpojumu sniegšanas, vai (b) risks, kas ir saistīts ar tādas infrastruktūras pieejamību, kuru nodrošinājis koncesionārs vai kuru izmanto pakalpojumu sniegšanai lietotājiem. 3. pants Līgumslēdzējas iestādes 1. Šajā direktīvā „līgumslēdzējas iestādes” ir valsts, reģionālās vai vietējās iestādes, publisko tiesību subjekti, vienas vai vairāku šādu iestāžu vai vienas vai vairāku šādu publisko tiesību subjektu veidotas apvienības, kuras nepiešķir koncesiju III pielikumā minētās darbības īstenošanai. 2. „Reģionālās iestādes” ir visas to administratīvo vienību iestādes, kas ietilpst NUTS 1 un NUTS 2, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1059/2003[16]. 3. „Vietējās iestādes” ir visas to administratīvo vienību iestādes, kas ietilpst NUTS 3, un mazāku administratīvo vienību iestādes, kā minēts Regulā (EK) Nr. 1059/2003. 4. „Publisko tiesību subjekti” ir visas struktūras, kurām piemīt visi turpmāk minētie raksturlielumi: (a) tās ir nodibinātas konkrētam mērķim apmierināt vispārējas vajadzības, kurām nav rūpnieciska vai komerciāla rakstura; (b) tām ir juridiskas personas statuss; (c) tās galvenokārt finansē valsts, reģionālās vai vietējās iestādes vai citi publisko tiesību subjekti; vai to pārvaldību uzrauga minētie subjekti; vai to vadībā, valdē vai uzraudzības padomē vairāk nekā pusi locekļu ieceļ valsts, reģionālās vai vietējās iestādes vai citi publisko tiesību subjekti. Pirmās daļas a) apakšpunktā minētajā nolūkā subjektam, kas darbojas normālos tirgus apstākļos ar mērķi gūt peļņu un uzņemas savas darbības rezultātā radušos zaudējumus, nav mērķa nodrošināt vispārējās vajadzības, kurām nav rūpnieciska vai komerciāla rakstura. 4. pants Līgumslēdzēji 1. Šajā direktīvā „līgumslēdzēji” ir kāds no šiem: (1) valsts, reģionālās vai vietējās iestādes, publisko tiesību subjekti, vienas vai vairāku šādu iestāžu vai vienas vai vairāku šādu publisko tiesību subjektu veidotas apvienības, kā definēts 3. panta 2.–4. punktā; (2) publiski uzņēmumi, kā definēts šā panta 2. punktā; (3) līgumslēdzēji, kas nav līgumslēdzējas iestādes vai publiski uzņēmumi, kuri darbojas, pamatojoties uz īpašām vai ekskluzīvām tiesībām, ko piešķīrusi dalībvalsts kompetentā iestāde, kad tie piešķir koncesiju kādas no III pielikumā minētās darbības īstenošanai. 2. „Publisks uzņēmums” ir uzņēmums, kurā līgumslēdzējām iestādēm var būt tieša vai netieša dominējoša ietekme atbilstoši to īpašuma tiesībām uz minēto uzņēmumu, finansiālajai līdzdalībai minētajā uzņēmumā vai noteikumiem, kas piemērojami minētajam uzņēmumam. Uzskata, ka līgumslēdzējām iestādēm ir dominējoša ietekme, ja šīs iestādes kādā uzņēmumā tieši vai netieši: (a) ir attiecīgā uzņēmuma parakstītā kapitāla lielākās daļas turētājas; vai (b) kontrolē balsu vairākumu saistībā ar uzņēmuma emitētajām akcijām; vai (c) var iecelt vairāk nekā pusi no uzņēmuma vadības, valdes vai uzraudzības struktūru locekļiem. 3. „Īpašas vai ekskluzīvas tiesības” ir tiesības, ko piešķīrusi dalībvalsts kompetentā iestāde, pamatojoties uz normatīvo vai administratīvo aktu, kura mērķis ir attiecināt III pielikumā noteiktās darbības tikai uz vienu vai vairākiem subjektiem un kurš būtiski ietekmē citu subjektu spēju veikt attiecīgo darbību. Tiesības, kas ir piešķirtas saskaņā ar procedūru, kurā ir nodrošināta atbilstīga publicitāte un kurā minētās tiesības piešķīra, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, nav „īpašas vai ekskluzīvas tiesības” šīs direktīvas nozīmē. Šāda procedūra ietver: (a) iepirkuma procedūras ar iepirkuma iepriekšēju izsludināšanu saskaņā ar Direktīvu [2004/18/EK vai 2004/17/EK] vai šo direktīvu; (b) procedūras saskaņā ar citiem XI pielikumā uzskaitītajiem Savienības tiesību aktiem, kuras nodrošina atbilstīgu iepriekšēju pārredzamību atļauju piešķiršanai, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem. Saskaņā ar 46. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai grozītu XI pielikumā sniegto Savienības tiesību aktu sarakstu, ja minētie grozījumi ir vajadzīgi saistībā ar jaunu Savienības tiesību aktu pieņemšanu vai šādu tiesību aktu atcelšanu. 5. pants Robežvērtības 1. Šo direktīvu piemēro šādām koncesijām, kuru vērtība ir EUR 5 000 000 vai lielāka: (a) koncesijām, ko slēdz līgumslēdzēji, lai īstenotu kādu no III pielikumā minētajām darbībām; (b) koncesijām, ko slēdz līgumslēdzējas iestādes. 2. Pakalpojumu koncesijām, kuru vērtība ir EUR 2 500 000 vai lielāka, bet nepārsniedz EUR 5 000 000, un kuras nav sociālo vai citu īpašu pakalpojumu koncesijas, piemēro pienākumu publicēt koncesijas piešķiršanas paziņojumu atbilstīgi 27. un 28. pantam. 6. pants Koncesiju paredzamās vērtības aprēķināšanas metodes 1. Koncesijas paredzamās vērtības aprēķina pamatā ir kopējā izmaksājamā summa, bez PVN, ko aprēķinājusi līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs, ietverot visas iespējas un visus koncesijas darbības laika pagarinājumus. 2. Koncesijas paredzamo vērtību aprēķina kā būvdarbu vai pakalpojumu kopuma vērtību, pat ja tas ir iegādāts saskaņā ar dažādiem līgumiem, ja līgumi ietilpst vienotā projektā. Uz to, ka konkrēts projekts ir vienots projekts, norāda līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēja vispārējā iepriekšējā plānošana un koncepcijas izstrāde, tas, ka dažādie iegādātie elementi īsteno vienotu saimniecisku un tehnisku funkciju vai ka tie ir citādi loģiski savstarpēji saistīti. Ja līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs ir paredzējis kandidātiem vai pretendentiem piešķirt godalgas vai maksājumus, tos ņem vērā, aprēķinot koncesijas paredzamo vērtību. 3. Koncesijas paredzamās vērtības aprēķinam neizvēlas metodi, kas dod iespēju izvairīties no šīs direktīvas piemērošanas. Būvdarbu projekts vai pakalpojumu kopums netiek dalīts, lai panāktu, ka tas neietilpst šīs direktīvas darbības jomā, ja vien to nepamato objektīvi iemesli. 4. Šis aprēķins ir derīgs brīdī, kad tiek nosūtīts paziņojumus par koncesiju, vai — ja šāds paziņojums nav paredzēts — brīdī, kad līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs sāk koncesijas piešķiršanas procedūru, it sevišķi nosakot paredzētās koncesijas būtiskākās iezīmes. 5. Publiskām būves koncesijām un būves koncesijām paredzamās vērtības aprēķinā ņem vērā gan būvdarbu izmaksas, gan to piegāžu un pakalpojumu kopējo paredzamo vērtību, ko līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji nodrošinās darbuzņēmējam, ar nosacījumu, ka tie ir vajadzīgi būvdarbu izpildei. 6. Ja ierosināto būvdarbu vai pakalpojumu iegādes rezultātā koncesijas var piešķirt vienlaikus, tās sadalot atsevišķās daļās, ņem vērā visu šādu daļu kopējo paredzamo vērtību. 7. Šo direktīvu piemēro katras daļas piešķiršanai, ja daļu kopējā vērtība ir vienāda ar 5. pantā noteikto robežvērtību vai lielāka par to. 8. Līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji var piešķirt koncesijas par atsevišķām daļām, nepiemērojot šajā direktīvā paredzētos piešķiršanas noteikumus, ar nosacījumu, ka attiecīgās daļas maksimālā paredzamā vērtība bez PVN nepārsniedz EUR 1 miljonu. Tomēr šādi bez šīs direktīvas piemērošanas piešķirto daļu kopējā vērtība nepārsniedz 20 % no visu to daļu kopējās vērtības, kurās ir sadalīta ierosinātā būve vai pakalpojumu ierosinātā iegāde. 9. Pakalpojumu koncesiju vērtība ir paredzamā kopējā to pakalpojumu vērtība, ko koncesionārs sniegs koncesijas darbības laikā, kas aprēķināta saskaņā ar objektīvu metodiku, kuru norāda paziņojumā par koncesiju vai koncesijas dokumentos. Koncesijas paredzamo vērtību aprēķina, attiecīgā gadījumā pamatojoties uz: (a) apdrošināšanas pakalpojumiem — maksājamām apdrošināšanas prēmijām un citiem atlīdzības veidiem; (b) banku un citiem finanšu pakalpojumiem — maksām, komisijas maksām, procentiem un citiem atlīdzības veidiem; (c) projektēšanas pakalpojumiem — maksām, komisijas maksām un citiem atlīdzības veidiem. 10. Koncesiju vērtība ietver gan paredzamos ieņēmumus, ko saņems no trešām personām, gan summas, kuras izmaksā līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs. 7. pants Vispārīgi principi Līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ekonomikas dalībniekiem un rīkojas pārredzami un samērīgi. Koncesijas piešķiršanas procedūras struktūru neizstrādā ar mērķi to izslēgt no šīs direktīvas darbības jomas vai mākslīgi sašaurināt konkurenci. II iedaļa Izņēmumi 8. pants Izņēmumi, kas piemērojami koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji 1. Šī direktīva neattiecas uz pakalpojumu koncesijām, ko līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs piešķir ekonomikas dalībniekam, kurš pats ir līgumslēdzējs vai to apvienība, pamatojoties uz ekskluzīvām tiesībām, kas šim ekonomikas dalībniekam ir atbilstīgi piemērojamajiem un publicētajiem valsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem un kas ir piešķirtas saskaņā ar Līgumu un Savienības nozaru tiesību aktiem par tīklu infrastruktūras pārvaldību saistībā ar III pielikumā izklāstītajām darbībām. 2. Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, gadījumos, kad šā panta 1. punktā minētie nozaru tiesību akti nenosaka nozarei specifiskus pārredzamības pienākumus, piemēro 27. panta 1. un 3. punkta prasības. 3. Šo direktīvu nepiemēro koncesijām, kuras līgumslēdzējai iestādei vai līgumslēdzējam ir jāpiešķir vai jāorganizē saskaņā ar iepirkuma procedūrām, kas noteiktas: (a) starptautiskā nolīgumā, ko atbilstīgi Līgumam par Eiropas Savienības darbību noslēgusi dalībvalsts ar vienu vai vairākām trešām valstīm par būvdarbiem, piegādēm vai pakalpojumiem sakarā ar nolīguma parakstītāju valstu piedalīšanos kāda projekta kopīgā īstenošanā vai ekspluatācijā; (b) noslēgtā starptautiskā nolīgumā, kas saistīts ar karaspēka izvietošanu un attiecas uz dalībvalsts vai trešās valsts uzņēmumiem; (c) kādas starptautiskas organizācijas īpašā procedūrā; (d) ja koncesijas pilnībā finansē starptautiska organizācija vai starptautiska finanšu iestāde. Visus pirmās daļas a) apakšpunktā minētos nolīgumus dara zināmus Komisijai, kas var apspriesties ar 48. pantā minēto Publiskā iepirkuma padomdevēju komiteju. Saskaņā ar pirmās daļas d) apakšpunktu, ja koncesiju lielā mērā līdzfinansē starptautiska organizācija vai starptautiska finanšu iestāde, puses izlemj, kuras koncesiju piešķiršanas procedūras ir piemērojamas, un šīm procedūrām ir jāatbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem. 4. Saskaņā ar Līguma 346. pantu šo direktīvu nepiemēro koncesijām, ko piešķir aizsardzības un drošības jomā, ciktāl šīs direktīvas noteikumi nevar nodrošināt dalībvalsts būtisko drošības interešu aizsardzību. 5. Šī direktīva neattiecas uz pakalpojumu koncesijām, kuru priekšmets ir šāds: (a) zemes, ēku vai cita nekustama īpašuma vai ar to saistīto tiesību iegāde vai noma, izmantojot jebkādus finanšu līdzekļus; šī direktīva tomēr attiecas uz finanšu pakalpojumu koncesijām, kas ir piešķirtas vienlaikus ar jebkāda veida līgumu par īpašuma iegādi vai nomu, pirms vai pēc šāda līguma; (b) tāda programmu materiāla iegāde, izstrāde, producēšana vai kopražošana, kas paredzēts apraidei, kura definēta kā raidīšana un izplatīšana jebkāda veida elektroniskos tīklos, ja tās piešķir raidorganizācijas, nedz uz koncesijām par raidlaiku, kuras piešķir raidorganizācijām; (c) šķīrējtiesas un samierināšanas pakalpojumi; (d) finanšu pakalpojumi saistībā ar vērtspapīru vai citu finanšu instrumentu emisiju, pārdošanu, pirkšanu vai nodošanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK nozīmē, centrālas bankas pakalpojumi un darbības, ko veic ar Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta (EFSI) palīdzību; (e) darba līgumi; (f) gaisa transporta pakalpojumi, kuru pamatā ir darbības licences piešķiršana saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1008/2008[17][18]; (g) sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1370/2007[19]. Apraide, kas minēta pirmās daļas b) apakšpunktā, ietver visu veidu raidīšanu un izplatīšanu, izmantojot jebkāda veida elektroniskos tīklus. 9. pants Īpaši izņēmumi elektronisko sakaru jomā Šo direktīvu nepiemēro koncesijām, kuru galvenais mērķis ir ļaut līgumslēdzējām iestādēm nodrošināt vai ekspluatēt publiskos elektronisko sakaru tīklus vai sniegt sabiedrībai vienu vai vairākus elektronisko sakaru pakalpojumus. Šajā pantā: (a) „publiskais sakaru tīkls” ir elektronisko sakaru tīkls, kas pilnībā vai galvenokārt tiek izmantots tādu elektronisko sakaru pakalpojumu sniegšanai sabiedrībai, kuri nodrošina informācijas pārraidīšanu starp tīkla pieslēgumpunktiem; (b) „elektronisko sakaru tīkls” ir pārraides sistēmas un attiecīga gadījumā komutācijas vai maršrutēšanas iekārtas un citi resursi — tostarp tīkla elementi, kas netiek izmantoti, — kas neatkarīgi no pārraidītās informācijas veida ļauj pārraidīt signālus, izmantojot vadus, radioviļņus, optiskos vai citus elektromagnētiskos līdzekļus, tostarp satelītu tīklus, fiksētos tīklus (kanālu un pakešu komutācijas tīklus, ieskaitot internetu) un mobilos zemes elektronisko sakaru tīklus, elektrības kabeļu sistēmas, ciktāl tās ir izmantotas, lai pārraidītu signālus, tīklus, kurus izmanto radio un televīzijas signāla izplatīšanai, un kabeļtelevīzijas tīklus; (c) „tīkla pieslēgumpunkts” ir fizisks punkts, kur abonentam tiek nodrošināta piekļuve publiskajam sakaru tīklam; ja tīklā tiek izmantota komutācija vai maršrutēšana, tad tīkla pieslēgumpunktu identificē ar īpašu tīkla adresi, kas var būt saistīta ar abonenta numuru vai vārdu; (d) „elektronisko sakaru pakalpojums” ir pakalpojums, kuru parasti nodrošina par atlīdzību un kurš pilnīgi vai galvenokārt sastāv no signālu pārraidīšanas elektronisko sakaru tīklos, ieskaitot telekomunikāciju pakalpojumus un pārraidīšanas pakalpojumus tīklos, ko izmanto apraidei, bet neiekļaujot pakalpojumus, kuri nodrošina saturu, kas pārraidīts, izmantojot elektronisko sakaru tīklus un pakalpojumus, vai kuri saistīti redaktorisku atbildību par šādu saturu; tas neiekļauj informācijas sabiedrības pakalpojumus, kā noteikts Direktīvas 98/34/EK 1. pantā, kas nesastāv pilnībā vai galvenokārt no signālu pārraidīšanas elektronisko sakaru tīklos. 10. pants Izņēmumi, kas piemērojami koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzēji 1. Šī direktīva neattiecas uz koncesijām, ko līgumslēdzēji piešķir mērķiem, kuri nav III pielikumā minēto darbību veikšana, vai šādu darbību veikšanai trešā valstī apstākļos, kas nav saistīti ar tīkla vai ģeogrāfiskā apgabala fizisko izmantošanu Savienības teritorijā. 2. Līgumslēdzēji pēc Komisijas vai valsts pārraudzības struktūras pieprasījuma ziņo par visām darbībām, kurām — viņuprāt — piemērojams izņēmums. Informatīvos nolūkos Komisija var periodiski publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī to darbību kategoriju sarakstu, kam pēc tās ieskatiem ir piemērojams šis izņēmums. To darot, Komisija ņem vērā visus sensitīvos komerciālos aspektus, ko līgumslēdzēji var norādīt, nosūtot šo informāciju. 11. pants Koncesijas, kas piešķirtas saistītam uzņēmumam 1. Šajā pantā „saistīts uzņēmums” ir uzņēmums, kura gada pārskatus konsolidē ar līgumslēdzēja gada pārskatiem saskaņā ar prasībām Padomes Septītajā direktīvā 83/349/EEK[20]. 2. Ja līgumslēdzējiem nepiemēro minēto direktīvu, „saistīts uzņēmums” ir uzņēmums: (a) pār kuru līgumslēdzējam var būt tieša vai netieša dominējoša ietekme šīs direktīvas 4. panta nozīmē; (b) kam ir dominējoša ietekme pār līgumslēdzēju; (c) kas kopā ar līgumslēdzēju ir pakļauts cita uzņēmuma dominējošai ietekmei atbilstīgi īpašumtiesībām, finansiālajai līdzdalībai vai noteikumiem, kas tam piemērojami. 3. Neskarot 15. pantu un ja ir ievēroti 4. punktā paredzētie nosacījumi, šī direktīva neattiecas uz šādām koncesijām: (a) ko līgumslēdzējs piešķīris saistītam uzņēmumam; (b) ko kopuzņēmums, kuru veido vienīgi vairāki līgumslēdzēji, lai veiktu III pielikumā aprakstītās darbības, piešķīris uzņēmumam, kas ir saistīts ar kādu no minētajiem līgumslēdzējiem. 4. Šā panta 3. punktu piemēro: (a) pakalpojumu koncesijām, ja vismaz 80 % no saistītā uzņēmuma vidējā apgrozījuma par pakalpojumiem, kas sniegti iepriekšējos trīs gados, radušies no šādu pakalpojumu sniegšanas uzņēmumiem, ar kuriem tas ir saistīts; (b) būves koncesijām, ja vismaz 80 % no saistītā uzņēmuma vidējā apgrozījuma par būvdarbiem, kas veikti iepriekšējos trīs gados, radušies no šādu būvdarbu veikšanas uzņēmumiem, ar kuriem tas ir saistīts. 5. Ja dati par apgrozījumu par iepriekšējiem trīs gadiem nav pieejami saistītā uzņēmuma izveides vai darbības uzsākšanas dienas dēļ, ir pietiekami, ja minētais uzņēmums pierādīs, ka 4. punkta a), vai b) apakšpunktā minētais apgrozījums ir ticams, jo īpaši, izmantojot uzņēmējdarbības prognozes. 6. Ja vairāk nekā viens ar līgumslēdzēju saistīts uzņēmums nodrošina vienādus vai līdzīgus pakalpojumus, piegādes vai būvdarbus, 4. punktā minētos īpatsvarus aprēķina, ņemot vērā kopējo apgrozījumu, ko attiecīgi radījuši šādu saistīto uzņēmumu nodrošinātie pakalpojumi, piegādes vai būvdarbi. 12. pants Koncesijas, kas piešķirtas kopuzņēmumam vai līgumslēdzējam, kurš ir kopuzņēmuma daļa Neskarot 15. pantu un ar nosacījumu, ka kopuzņēmums ir izveidots attiecīgās darbības veikšanai vismaz trīs gadu laikposmā un kopuzņēmuma dibināšanas dokumentā ir paredzēts noteikums, ka to veidojošie līgumslēdzēji būs kopuzņēmuma daļa vismaz tikpat ilgu laikposmu, šī direktīva neattiecas uz koncesijām, kuras piešķir: (a) kopuzņēmums, kuru veido vienīgi vairāki līgumslēdzēji, lai veiktu darbības III pielikuma nozīmē, vienam no minētajiem līgumslēdzējiem; vai (b) līgumslēdzējs tādam kopuzņēmumam, kura daļa tas ir. 13. pants Līgumslēdzēju īstenota informācijas paziņošana Līgumslēdzēji pēc Komisijas vai valsts pārraudzības struktūras pieprasījuma paziņo šādu informāciju saistībā ar 11. panta 2. un 3. punkta un 12. panta piemērošanu: (a) attiecīgo uzņēmumu vai kopuzņēmumu nosaukumus; (b) attiecīgo koncesiju veidus un vērtību; (c) pierādījumu, ko Komisija vai valsts pārraudzības struktūra uzskata par vajadzīgu, par to, ka attiecības starp uzņēmumu vai kopuzņēmumu, kam ir piešķirtas koncesijas, un līgumslēdzēju atbilst 11. vai 12. panta prasībām. 14. pants Izņēmumi, ko piemēro darbībām, kuras ir tieši pakļautas konkurencei Šo direktīvu nepiemēro koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzēji, ja dalībvalstī, kurā šādas koncesijas īsteno, konkrētā darbība ir tieši pakļauta konkurencei saskaņā ar Direktīvas [ar kuru aizstāj Direktīvu 2004/17/EK] 27. un 28. pantu. 15. pants Publiskā sektora iestāžu attiecības 1. Šīs direktīvas darbības jomā neietilpst koncesijas, ko piešķir 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā minētā līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs citai juridiskai personai, ja ir izpildīti šādi kumulatīvie nosacījumi: a) šāda līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs attiecībā uz juridisko personu īsteno līdzīgu kontroli, kādu tā īsteno attiecībā uz savām struktūrvienībām; b) vismaz 90% šīs juridiskās personas darbību īsteno kontrolējošās līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēja labā vai citu juridisko personu labā, kuras kontrolē minētā līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs; c) kontrolētajā juridiskajā personā nav privātas līdzdalības. Uzskata, ka 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā minētā līgumslēdzēja iestāde attiecībā uz juridisko personu īsteno līdzīgu kontroli, kādu tā īsteno attiecībā uz savām struktūrvienībām pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē, ja tai ir izšķiroša ietekme gan attiecībā uz kontrolētās juridiskās personas stratēģiskajiem mērķiem, gan svarīgiem lēmumiem. 2. Šā panta 1. punktu piemēro arī gadījumā, ja kontrolētā struktūra, kas ir līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs, kā minēts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, piešķir koncesiju savai kontrolējošajai struktūrai vai citai juridiskai personai, kuru kontrolē tā pati līgumslēdzēja iestāde, ar nosacījumu, ka juridiskajā personā, kurai piešķir publisku koncesiju, nav privātas līdzdalības. 3. Līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji, kā minēts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, kas attiecībā uz juridisko personu neīsteno kontroli 1. punkta nozīmē, tomēr var piešķirt koncesiju, nepiemērojot šo direktīvu, juridiskai personai, ko tie kontrolē kopīgi ar citām līgumslēdzējām iestādēm, ja ir izpildīti šādi nosacījumi: a) līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji, kā minēts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, attiecībā uz juridisko personu kopīgi īsteno līdzīgu kontroli, kādu tie īsteno attiecībā uz savām struktūrvienībām; b) vismaz 90 % minētās juridiskās personas darbību īsteno kontrolējošo līgumslēdzēju iestāžu vai līgumslēdzēju — kā minēts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā — labā vai citu juridisko personu labā, kuras kontrolē tā pati līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs; c) kontrolētajā juridiskajā personā nav privātas līdzdalības. Šā punkta a) apakšpunkta vajadzībām uzskata, ka līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji, kā minēts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, attiecībā uz juridisku personu kopīgi īsteno kontroli, ja ir izpildīti šādi kumulatīvie nosacījumi: (a) kontrolētās juridiskās personas lēmējstruktūru sastāvā ir visu iesaistīto līgumslēdzēju iestāžu vai līgumslēdzēju, kā noteikts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, pārstāvji; (b) minētās līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji, kā noteikts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, spēj kopīgi īstenot izšķirošu ietekmi attiecībā uz kontrolētās juridiskās personas stratēģiskajiem mērķiem un svarīgiem lēmumiem; (c) kontrolētās juridiskās personas intereses neatšķiras no tai piesaistīto publiskā sektora iestāžu interesēm; (d) kontrolētā juridiskā persona no publiskajiem līgumiem ar līgumslēdzējām iestādēm negūst nekādus ieguvumus, izņemot faktisko izmaksu atlīdzinājumu. 4. Starp divām vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem, kā minēts 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā, noslēgtu līgumu neuzskata par koncesiju šīs direktīvas 2. panta 1. punkta 1. apakšpunkta nozīmē, ja ir izpildīti šādi kumulatīvie nosacījumi: (a) ar līgumu izveido faktisku sadarbību starp iesaistītajām līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem, lai kopīgi īstenotu savus sabiedrisko pakalpojumu uzdevumus, un šis līgums ir saistīts ar pušu savstarpējām tiesībām un pienākumiem; (b) līgumu reglamentē tikai ar sabiedrības interesēm saistīti apsvērumi; (c) atvērtajā tirgū iesaistīto līgumslēdzēju iestāžu vai līgumslēdzēju darbības nenodrošina apgrozījumu, kas pārsniedz 10 % no visu ar līgumu saistīto darbību apgrozījuma; (d) līgums nav saistīts ar finanšu pārskaitījumiem starp iesaistītajām līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem, izņemot pārskaitījumus, kas atbilst faktisko izmaksu atlīdzinājumam par būvdarbiem, pakalpojumiem vai piegādēm; (e) nevienā no iesaistītajām līgumslēdzējām iestādēm vai līgumslēdzējiem nav privātas līdzdalības. 5. Šā panta 1.–4. punktā minētās privātās līdzdalības neesību pārbauda koncesijas piešķiršanas vai līguma slēgšanas laikā. Šajā pantā paredzētos izņēmumus nepiemēro, tiklīdz ir sākusies privāta līdzdalība, un tādā gadījumā uz spēkā esošajām koncesijām ir attiecināma konkurence, piemērojot parastas koncesiju piešķiršanas procedūras. III iedaļa Vispārīgie noteikumi 16. pants Koncesijas darbības laiks Koncesijas darbības laiks ir ierobežots uz laiku, ko uzskata par vajadzīgu, lai koncesionārs varētu atgūt būves vai pakalpojumu ekspluatācijas laikā veiktos ieguldījumus kopā ar saprātīgu peļņu no ieguldītā kapitāla. 17. pants Sociālie un citi īpaši pakalpojumi Līgumiem par sociālajiem un citiem īpašiem pakalpojumiem, kas uzskaitīti X pielikumā un ietilpst šīs direktīvas darbības jomā, piemēro 26. panta 3. punktā un 27. panta 1. punktā paredzēto pienākumu. 18. pants Jauktas koncesijas 1. Līgumu, kuru priekšmets ir gan pakalpojumi, gan piegādes, slēgšanas tiesības piešķir saskaņā ar šo direktīvu, ja attiecīgā līguma galvenais priekšmets ir pakalpojumi un ja tie ir koncesijas 2. panta 1. punkta 1. apakšpunkta nozīmē. 2. Koncesijas, kuru priekšmets ir gan pakalpojumi 17. panta nozīmē, gan citi pakalpojumi, piešķir saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami pakalpojuma veidam, kurš raksturo attiecīgā līguma galveno priekšmetu. 3. Jauktu līgumu gadījumā, kā minēts 1. un 2. punktā, galveno priekšmetu nosaka, salīdzinot attiecīgo pakalpojumu vai piegāžu vērtību. 4. Tādu līgumu gadījumā, kuru priekšmets ir koncesijas, uz ko attiecas šī direktīva, kā arī iepirkums vai citi elementi, uz kuriem neattiecas ne šī direktīva, ne Direktīvas [ar kurām aizstāj Direktīvu 2004/17/EK un Direktīvu 2004/18/EK], ne Direktīva 2009/81/EK, to līguma daļu, kas ietver koncesiju, uz kuru attiecas šī direktīva, piešķir saskaņā ar šo direktīvu. Tomēr, ja konkrētā līguma dažādās daļas nav objektīvi nošķiramas, šīs direktīvas piemērošanu nosaka, pamatojoties uz minētā līguma galveno priekšmetu. 5. Tādu koncesiju gadījumā, kurām piemēro šo direktīvu, un tādu līgumu gadījumā, kam piemēro [Direktīvu 2004/18/EK vai Direktīvu 2004/17/EK] vai Direktīvu 2009/81/EK[21], to līguma daļu, kas ir koncesija, uz kuru attiecas šī direktīva, piešķir saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem. Ja šādu līgumu dažādās daļas nav objektīvi nošķiramas, šīs direktīvas piemērošanu nosaka, pamatojoties uz minētā līguma galveno priekšmetu. 19. pants Koncesijas, kas attiecas uz vairākām darbībām 1. Uz koncesiju, kas paredzēta vairāku darbību veikšanai, attiecas noteikumi, kuri piemērojami darbībai, kas paredzēta kā koncesijas galvenā darbība. Tomēr izvēle starp vienas koncesijas piešķiršanu un vairāku atsevišķu koncesiju piešķiršanu nevar tikt izdarīta ar mērķi to izslēgt no šīs direktīvas darbības jomas. 2. Ja kāda no darbībām, kam paredzēta koncesija, uz kuru attiecas šīs direktīvas noteikumi, ir uzskaitīta III pielikumā, savukārt cita darbība tajā nav uzskaitīta, un ja nav iespējams objektīvi noteikt, kura darbība paredzēta kā koncesijas galvenā darbība, koncesiju piešķir saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami koncesijām, kuras piešķir līgumslēdzējas iestādes. 3. Ja uz kādu no darbībām, kam paredzēts līgums vai koncesija, attiecas šī direktīva, bet uz citu darbību neattiecas ne šī direktīva, ne [Direktīva 2004/18/EK vai Direktīva 2004/17/EK], nedz arī Direktīva 2009/81/EK[22], un ja nav iespējams objektīvi noteikt, kura darbība paredzēta kā līguma vai koncesijas galvenā darbība, līgumu vai koncesiju piešķir saskaņā ar šo direktīvu. IV iedaļa Īpašas situācijas 20. pants Privileģēto tiesību koncesijas Dalībvalstis var rezervēt tiesības piedalīties koncesiju piešķiršanas procedūrās aizsargātām darbnīcām un ekonomikas dalībniekiem, kuru galvenais mērķis ir personu ar invaliditāti un mazaizsargātu personu sociālā un profesionālā integrācija, vai paredzēt šādu koncesiju izpildi aizsargātu nodarbinātības programmu ietvaros, ar nosacījumu, ka vairāk nekā 30 % šo darbnīcu, ekonomikas dalībnieku vai programmu darbinieku ir personas ar invaliditāti vai mazaizsargātas personas. Paziņojumā par koncesiju ietver atsauci uz šo noteikumu. 21. pants Pētniecības un izstrādes pakalpojumi 1. Šo direktīvu piemēro pakalpojumu koncesijām tādu pētniecības un izstrādes pakalpojumu jomā, kuru CPV atsauces numurs ir no 73000000-2 līdz 73436000-7, izņemot 73200000-4, 73210000-7 vai 73220000-0, ar noteikumu, ka ir izpildīti abi turpmāk minētie nosacījumi: (a) ieguvumi paliek tikai līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēja rīcībā, lai tos izmantotu tā vajadzībām, īstenojot tā darbības, (b) līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs pilnībā atlīdzina sniegto pakalpojumu. 2. Šo direktīvu piemēro publiskām tādu pakalpojumu koncesijām pētniecības un izstrādes pakalpojumu jomā, kuru CPV atsauces numurs ir no 73000000-2 līdz 73436000-7, izņemot 73200000-4, 73210000-7 vai 73220000-0, ar noteikumu, ka nav izpildīts viens no iepriekš minētajiem nosacījumiem. 3. Saskaņā ar 46. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz šajā pantā ietvertajiem atsauces numuriem, ja šajā direktīvā ir jāatspoguļo CPV nomenklatūras izmaiņas un ja to rezultātā nav jāgroza šīs direktīvas darbības joma. II NODAĻA Principi 22. pants Ekonomikas dalībnieki 1. Ekonomikas dalībniekus, kam saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā tie reģistrēti, ir tiesības sniegt attiecīgo pakalpojumu, nenoraida, pamatojoties tikai uz to, ka saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā piešķir koncesiju, tiem būtu jābūt vai nu fiziskām, vai juridiskām personām. 2. Tomēr juridiskām personām var pieprasīt norādīt piedāvājumā vai dalības pieteikumā par konkrētās koncesijas izpildi atbildīgo darbinieku vārdus un uzvārdus un attiecīgo profesionālo kvalifikāciju. 3. Ekonomikas dalībnieku grupas var iesniegt piedāvājumus vai pieteikties kā kandidāti. 4. Līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji neparedz īpašus nosacījumus attiecībā uz šādu grupu dalību koncesiju piešķiršanas procedūrās, ja šādi nosacījumi netiek piemēroti atsevišķiem kandidātiem. Līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji nepieprasa, ka piedāvājuma vai dalības pieteikuma iesniegšanas nolūkā šādām grupām jābūt īpašai juridiskajai formai. Attiecībā uz koncesijas izpildi līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji var grupai noteikt īpašus nosacījumus, ja šādi nosacījumi ir objektīvi pamatoti un samērīgi. Ar minētajiem nosacījumiem grupai var pieprasīt pieņemt kādu īpašu juridisku formu pēc tam, kad tai ir piešķirtas tiesības slēgt līgumu, ja šādas izmaiņas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu koncesijas apmierinošu izpildi. 23. pants Nomenklatūras 1. Atsaucēs uz nomenklatūrām saistībā ar publisko iepirkumu izmanto „kopējo publiskā iepirkuma vārdnīcu (CPV)”, kas pieņemta ar Regulu (EK) Nr. 2195/2002[23]. 2. Saskaņā ar 46. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai pielāgotu I un X pielikumā izmantotos atsauces numurus, ja šajā direktīvā ir jāatspoguļo CPV nomenklatūras izmaiņas un ja to rezultātā nav jāgroza šīs direktīvas darbības joma. 24. pants Konfidencialitāte 1. Ja šajā direktīvā vai valsts tiesību aktos par piekļuvi informācijai nav norādīts citādi un neskarot pienākumu izsludināt piešķirtos līgumus un informēt kandidātus un pretendentus, kā izklāstīts šīs direktīvas 27. un 35. pantā, līgumslēdzēja iestāde neizpauž ekonomikas dalībnieku sniegto informāciju, ko ekonomikas dalībnieki ir noteikuši kā konfidenciālu un kas ietver, bet ne tikai, tehniskus vai komercdarbības noslēpumus un piedāvājumu konfidenciālos aspektus. 2. Līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji var ekonomikas dalībniekiem piemērot prasības, kuru mērķis ir aizsargāt tās informācijas konfidencialitāti, ko līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji nodrošina koncesijas piešķiršanas procedūras gaitā. 25. pants Noteikumi attiecībā uz saziņu 1. Izņemot gadījumus, kad ir obligāti jāizmanto elektroniskie saziņas līdzekļi saskaņā ar šīs direktīvas 28. panta 2. punktu un 30. pantu, visai saziņai un informācijas apmaiņai līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji var izvēlēties kādu no turpmāk minētajiem saziņas līdzekļiem: (a) elektroniskie līdzekļi saskaņā ar 3., 4. un 5. punktu; (b) pasts vai fakss; (c) tālrunis 6. punktā aprakstītajos gadījumos un apstākļos; vai (d) apvienojot iepriekš minētos līdzekļus. Dalībvalstis var noteikt, ka attiecībā uz koncesijām elektroniskie saziņas līdzekļi ir jāizmanto obligāti, paplašinot šīs direktīvas 28. panta 2. punktā un 30. pantā noteiktos pienākumus. 2. Izvēlētajiem saziņas līdzekļiem ir jābūt vispārpieejamiem, un tie nedrīkst ierobežot ekonomikas dalībnieku piekļuvi koncesijas piešķiršanas procedūrai. Attiecībā uz visu saziņu, informācijas apmaiņu un glabāšanu līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji nodrošina datu integritāti un piedāvājumu un dalības pieteikumu konfidencialitāti. Līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji piedāvājumus un dalības pieteikumus saturiski pārbauda tikai pēc to iesniegšanas termiņa beigām. 3. Elektroniskajai saziņai izmantotajiem līdzekļiem, kā arī to tehniskajiem parametriem jābūt nediskriminējošiem, brīvi pieejamiem un savstarpēji izmantojamiem ar vispārlietotiem informācijas un komunikācijas tehnoloģiju produktiem, un tie nedrīkst ierobežot ekonomikas dalībnieku piekļuvi koncesijas piešķiršanas procedūrai. Elektronisko pieteikumu saņemšanas ierīču tehniskie dati un parametri, kas uzskatāmi par atbilstīgiem šā punkta pirmajai daļai, ir noteikti XII pielikumā. Saskaņā ar 46. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai grozītu XII pielikumā noteiktos tehniskos datus un parametrus tehniskās attīstības vai administratīvu apsvērumu dēļ. Lai nodrošinātu tehnisko formātu, kā arī procesa un ziņojumu nosūtīšanas standartu sadarbspēju, īpaši pārrobežu kontekstā, saskaņā ar 46. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu konkrētu tehnisko standartu obligātu izmantošanu vismaz attiecībā uz elektroniskās iesniegšanas, elektronisko katalogu un elektroniskās autentificēšanas līdzekļu izmantošanu. 4. Līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji vajadzības gadījumā var pieprasīt izmantot līdzekļus, kas nav brīvi pieejami, ar nosacījumu, ka tie piedāvā alternatīvus piekļuves veidus. Var uzskatīt, ka līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji piedāvā atbilstīgus alternatīvus piekļuves veidus jebkādā no šādām situācijām: (a) tie piedāvā neierobežotu, pilnu, tiešu elektronisko piekļuvi šiem rīkiem, sākot no paziņojuma publicēšanas dienas saskaņā ar IX pielikumu vai no dienas, kad ir nosūtīts uzaicinājums apstiprināt ieinteresētību; paziņojuma vai uzaicinājuma apstiprināt ieinteresētību tekstā norāda interneta adresi, kurā var piekļūt minētajiem rīkiem; (b) tie nodrošina, ka citā dalībvalstī, kas nav līgumslēdzējas iestādes dalībvalsts, reģistrēti pretendenti var piekļūt koncesijas piešķiršanas procedūrai, izmantojot provizoriskus marķierus, kuri ir pieejami tiešsaistē bez papildu samaksas; (c) tie atbalsta piedāvājumu elektroniskas iesniegšanas alternatīvu kanālu. 5. Ierīcēm, ko izmanto piedāvājumu elektroniskai nosūtīšanai un saņemšanai un dalības pieteikumu elektroniskai nosūtīšanai un saņemšanai, piemēro šādus noteikumus: a) visām ieinteresētajām personām ir pieejama informācija par specifikācijām, kuras attiecas uz piedāvājumu un dalības pieteikumu elektronisku iesniegšanu, kā arī kodēšanu un laika reģistrāciju; b) ierīces, autentificēšanas metodes un elektroniskie paraksti atbilst XII pielikuma prasībām; c) līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji konkretizē elektronisko saziņas līdzekļu drošības līmeni, kas nodrošināms konkrētās koncesijas piešķiršanas procedūras dažādos posmos; šis līmenis ir samērīgs ar saistītajiem riskiem; d) ja ir vajadzīgi uzlaboti elektroniskie paraksti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/93/EK[24], līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji, ja vien paraksts ir derīgs, pieņem parakstus, kuri ir balstīti uz kvalificētu elektronisko sertifikātu, kas minēts Komisijas Lēmumā 2009/767/EK[25] paredzētajā uzticamo sarakstā, un kuri sagatavoti ar drošu parakstu sagatavošanas ierīci vai bez tās, ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi nosacījumi: (i) tiem jānosaka vajadzīgais uzlabotā paraksta formāts, pamatojoties uz Komisijas Lēmumā 2011/130/ES[26] noteiktajiem formātiem, un jāievieš nepieciešamie pasākumi, lai varētu tehniski apstrādāt šos formātus; (ii) ja piedāvājums ir parakstīts, izmantojot kvalificētu sertifikātu, kas ir ietverts uzticamo sarakstā, tās nedrīkst piemērot papildu prasības, kuras varētu traucēt pretendentiem izmantot šos parakstus. 6. Dalības pieteikumu nosūtīšanai piemēro šādus noteikumus: (a) dalību koncesijas piešķiršanas procedūrā var pieteikt rakstiski vai pa tālruni; ja dalību piesaka pa tālruni, pirms pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām jāiesniedz rakstisks apstiprinājums; (b) līgumslēdzējas iestādes vai līgumslēdzēji var pieprasīt, lai dalības pieteikumi, kuri nosūtīti pa faksu, tiktu apstiprināti pa pastu vai elektroniski, ja tas nepieciešams, lai tiem būtu juridisks spēks. Piemērojot b) apakšpunktu, līgumslēdzēja iestāde vai līgumslēdzējs paziņojumā par koncesiju vai uzaicinājumā apstiprināt ieinteresētību norāda, ka nepieciešami dalības pieteikumi, kuri nosūtīti pa faksu un apstiprināti pa pastu vai elektroniski, un šādas informācijas nosūtīšanas termiņu. 7. Dalībvalstis nodrošina, ka ne vēlāk kā 5 gadus pēc 49. panta 1. punktā paredzētā datuma visas koncesiju piešķiršanas procedūras atbilstoši šai direktīvai īsteno, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, jo īpaši elektronisko iesniegšanu, saskaņā ar šā panta prasībām. Šo pienākumu nepiemēro, ja elektronisko saziņas līdzekļu izmantošanai būtu vajadzīgi specializēti rīki vai datņu formāti, kas nav visās dalībvalstīs brīvi pieejami 3. punkta nozīmē. Līgumslēdzēju iestāžu vai līgumslēdzēju, kas piedāvājumu saņemšanai izmanto citus saziņas līdzekļus, pienākums ir koncesijas dokumentos pierādīt, ka elektronisko līdzekļu izmantošanai ar ekonomikas dalībniekiem apmaināmās informācijas konkrēto īpatnību dēļ būtu vajadzīgi specializēti rīki vai datņu formāti, kas nav brīvi pieejami visās dalībvalstīs. Līgumslēdzējām iestādēm un līgumslēdzējiem ir pamatots iemesls iesniegšanas procesā nepieprasīt elektroniskos saziņas līdzekļus šādos gadījumos: (a) koncesijas piešķiršanas specifikas dēļ tehnisko specifikāciju aprakstu nevar sniegt, izmantojot datņu formātus, ko parasti atbalsta plaši izmantotas lietojumprogrammas; (b) lietojumprogrammām, kas atbalsta datņu formātus, kuri ir piemēroti tehnisko specifikāciju aprakstam, piemēro autortiesību licencēšanas shēmu, un līgumslēdzēja iestāde tās nevar piedāvāt lejupielādei vai attālinātai izmantošanai; (