LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 247/7

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 247/06

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“PAPRIKA ŽITAVA”/“ŽITAVSKÁ PAPRIKA”

EK Nr.: SK-PDO-0005-01024-10.08.2012

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

“Paprika Žitava”/“Žitavská paprika”

Produkta nosaukums aizgūts no Slovākijas upes Žitavas (Žitava) nosaukuma, kuras baseinā šo papriku sāka audzēt. Lai gan platības, kurās šo papriku audzē un pārstrādā, pakāpeniski paplašinājās, sasniedzot Donavas līdzenumu, tās sākotnējais nosaukums ir saglabājies, un to joprojām izmanto. Agrāk šo produktu apzīmēja ar nosaukumu “Paprika Žitava”, taču slovāku valodas attīstības un eksporta dēļ sāka lietot arī nosaukumu “Žitavská paprika”. Abus šos nosaukumus turpina lietot gan tirdzniecības jomā, gan arī ikdienas sarunu valodā, kā par to liecina jo īpaši to izmantojums tādās receptēs, pēc kurām gatavo produktus un ēdienus uz gaļas bāzes.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Slovākijas Republika

3. Lauksaimniecības vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.8. grupa. Citi Līguma I pielikumā minētie produkti (garšvielas u. c.)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

Produkts “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ir pulveris, ko iegūst, samaļot Donavas līdzenumā audzētas Capsicum ģints paprikas žāvētus augļus, kurus novāc neskartus, kad tie ir nogatavojušies, un apstrādā saskaņā ar īpašu novāktās ražas sagatavošanas paņēmienu.

Produkts “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” tipiski košo krāsojumu iegūst pēdējā malšanas posmā, kurā izmanto tā sauktās „krāsojošās” dzirnas: spiediena iespaidā temperatūra ceļas un sēklās ietilpstošā eļļa atbrīvojusies piešķir pulverim raksturīgu oranžsarkanu krāsu.

Organoleptiskās īpašības

Smarža: patīkama, atgādina dārzeņus, svaiga, ar Capsicum ģints augu aromāta niansi.

Garša: izteikti maiga, bez rūgtenuma, atgādina svaigus Capsicum ģints augus.

Fizikāli ķīmiskās īpašības

Izskats: viendabīgs pulveris, kurā sīko daļiņu saturs ir tik augsts un malums tik smalks, ka visu pulveri var izsijāt caur sietu ar 0,5 mm lielām acīm.

Krāsa: gaiša, oranžsarkana (pigmentu saturs – vismaz 3,6 g/kg–1 jeb 120 ASTA vienību paprikas sausnā).

Sausnas saturs: ne zemāks par 90 %.

Taukvielu saturs: 9–11 %.

Koppelnu saturs: nepārsniedz 7,00 %.

Hlorūdeņražskābē nešķīstošas pelnvielas: nepārsniedz 0,70 %.

Masas procentos izteikts kapsaicīna saturs sausnā: 0,01–0,029 %.

Paprikas pulveris nedrīkst saturēt nekādas piedevas. Kopējais mitrums dabiski ietilpst augļa starpšūnu telpā.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

“Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanai drīkst izmantot tikai šādu šķirņu maisījumu: “Dvorská”, “Kolora”, “Kora Zel”, “Žitavská”, “Karkulka”, “Hodonínska sladká vzpriamená”, “Irokez”, “Rubin”, “Czárdás”, “Kármin” un “Szegedi 80”. Visu šo šķirņu izcelsme ir noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā. “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanā izmanto vai nu visu šo šķirņu paprikas maisījumu, vai arī papriku, kas izaudzēta, izmantojot tikai daļu no šīm šķirnēm.

Pārdošanas līgumā papriku audzētāji deklarē, ka tie audzē tikai minēto šķirņu papriku, kā par to liecina sēklu iepirkumi. Lai varētu ievērot augļu kvalitātes prasības, brīdī, kad papriku novāc ar rokām, veic tās vizuālu kvalitātes pārbaudi. Novāc tikai pilnīgi ienākušos augļus, kuros ir augsts pigmentu saturs. Ienākušos augļu ražas novākšana sākas septembrī un turpinās līdz oktobra beigām. Ir svarīgi, lai novākšanas laikā augļiem nebūtu nekādu mehānisku bojājumu. Izejvielas kvalitāti regulāri pārbauda un reģistrē paprikas pulvera ražošanas ķēdes sākumā, tās laikā un beigās.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Lai garantētu produkta izcelsmi un produkcijas kontroli, “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanai paredzētās paprikas jāaudzē, jānovāc un jāapstrādā 4. punktā aprakstītajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Viss ražošanas process norisinās noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, un tajā ietilpst šādi posmi:

audzēšana,

novākšana un novāktās ražas apstrāde,

žāvēšana,

malšana.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Lai garantētu produkta izcelsmi un produkcijas kontroli, “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” sagatavošana pārdošanai un iepakošana jāveic 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā; tas ļauj arī nodrošināt, ka paprika, transportējot to neiepakotu, netiek pakļauta mitruma iedarbībai, jo citādi pazeminātos tās kvalitāte un mainītos tās organoleptiskās īpašības. Produkta “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” iepakojuma materiāli ir papīrs, polietilēns, poliesteris un alumīnijs; šādu iepakojumu gaiscaurlaidībai jābūt zemākai par 10 cm3/m2/dienā/0,1 MPa, bet ūdens tvaiku caurlaidībai – zemākai par 10 g/m2/dienā – tā, lai produkts uzglabāšanas laikā saglabātu kvalitāti un organoleptiskās īpašības.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Ražotāji, kas ievēro produkta specifikācijas noteikumus, nosaukumu “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” var izmantot marķēšanai, reklāmai un mārketingam. Uz etiķetēm, ar kurām apzīmē produktu, jābūt norādei “chránené označenie pôvodu” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai akronīmam “CHOP” (ACVN), kuram līdzās ir Eiropas Savienības simbols.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals, kurā produkta “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanai paredzēto papriku audzē un pārstrādā, atrodas Donavas līdzenumā, pie Váh, Hron un Nitra upes grīvas un Mazās Donavas un Žitavas baseinā. Austrumos un ziemeļos apgabals sasniedz Donavas baseina augstienes (Podunajská pahorkatina), rietumos stiepjas gar Mazo Karpatu kalnu grēdu, bet dienvidos to norobežo Donava. Apgabals aptver visu Donavas līdzenumu.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Donavas līdzenums ir vistālāk uz ziemeļiem esošais reģions, kurā vēl ir rentabli audzēt tādus siltummīļus augus kā paprika un pipari. Reģionā reģistrētas 70 vasaras dienas. Kultivējamās platības atrodas 150–250 metru augstumā virs jūras līmeņa, un vidējā temperatūra no maija līdz septembrim ir 17,4 °C. Gada nokrišņu daudzums ir 500 līdz 600 mm. Vietējam klimatam raksturīgas siltas un sausas vasaras. Augsnes apakškārtu veido māls, oļi un neogēna smiltis. Augšņu auglība ir ļoti laba.

Audzēšanas metode. Pateicoties novērojumiem un pieredzei, kas uzkrāta kopš paprikas audzēšanas sākuma, dārzeņkopjiem ir izdevies uzlabot reģiona vietējās šķirnes. Tā kā paprika ir siltummīlis augs, tam ir ilgs veģetācijas periods un tas aiziet bojā, kad temperatūra noslīd līdz – 2 °C. To audzē vietējās vides apstākļos vai no siltumnīcās vai segtajās platībās audzētiem stādiem, pārpiķējot tos āra platībās aptuveni maija vidū un ievērojot 60 × 30 cm lielu stādījumu biezību. Ja iestājas sausums un augsnes mitruma saturs noslīd zem 55 %, stādījumus apūdeņo.

Sagatavošana pēc ražas novākšanas. Paprikas augļus ievieto tīklveida maisos vai caurumotās kastēs, novietojot augļus vienu virs otra un izkārtojot tos tā, lai starp tiem brīvi cirkulētu gaiss un tie nedeformētos.

Augļu nogatavošanās pēc ražas novākšanas ir ļoti svarīga, jo 2 līdz 5 nedēļu laikā pēc novākšanas fermentācijas procesi augļos dara to krāsu košāku un piešķir tiem raksturīgo garšu un smaržu.

Žāvēšana. Paprikas augļus attīra apaļas tvertnes mazgāšanas iekārtā un šķiro uz transportiera lentas tā, lai līdz procesa nākamajam posmam nokļūtu vienīgi tīras un slimību vai kaitēkļu neskartas paprikas. Katru papriku gareniski pārgriež uz pusēm. Paprikas žāvē, izmantojot tāda silta gaisa plūsmu, kura temperatūra, paprikām žūstot, samazinās. Ar apdomīgu sagriešanu, žāvēšanu un novietošanu uzglabāšanai papriku pelēšanas iespējas produkta “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanas laikā tiek maksimāli samazinātas.

Malšana. Sažāvētos paprikas augļus sasmalcina pulverī saskaņā ar tradicionālu paņēmienu – divos posmos, izmantojot rotējošu dzirnu veida smalcinātāju. Pirmajā posmā dzirnas ir apgādātas ar sietu, lai atsijātu paprikas pulveri. Smalkais pulveris sakrājas spirālveida transportierī, kas to aizgādā līdz homogenizētājam. Pulveris, kas nav pietiekami smalki samalts, atgriežas atpakaļ smalcinātāja cilindrā. Pēc iziešanas no homogenizētāja sākas otrs malšanas posms, kurš noris “krāsojošās dzirnās”, kas ļauj iedarboties krāsojošajām eļļām, kuras piešķirs pulverim optimālo krāsu. Lai paprikas pulveris saglabātu savas garšas īpašības un B un C vitamīna raksturīgo saturu, dzirnas griežas vienīgi ar vismazāko ātrumu, lai ierobežotu temperatūras celšanos. Process beidzas, pulveri izlaižot caur sijātāju ar 0,5 mm lielām acīm; tas garantē produkta viendabīgumu.

5.2. Produkta specifika

Paprikas šķirnēm, kas iegūtas selekcijas un uzlabošanas ceļā, raksturīgs zems tauku saturs, bet augsts cukuru saturs; tas piešķir produktam “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” tā garšu un oranžsarkano krāsu. Lai paprika saglabātu visas tai raksturīgās organoleptiskās īpašības, nākas izmantot tradicionālu paprikas pārstrādes paņēmienu – malšanu “krāsojošās dzirnās” – un optimālu transportēšanas paņēmienu ar uzglabāšanu.

Produktam “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” tipiskā oranžsarkanā krāsa ir saistīta ar izejvielas (paprikas augļa) sevišķajām īpašībām, kā arī tradicionālu malšanas paņēmienu, kas nebojā šo izejvielu.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Produkta specifiskās īpašības ir atkarīgas no ģeogrāfiskā apgabala, tā augsnes un klimata, kā arī no cilvēkresursiem. Dabas apstākļi vistālāk ziemeļos esošajā papriku audzēšanas reģionā apvienojumā ar izejas šķirņu izkopšanu selekcijas darbā un uzlabošanu, kā arī ar tradicionālu agrotehniku un pārstrādes paņēmieniem, ir produkta “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanu veicinoši faktori. Augstums virs jūras līmeņa, augšņu caurlaidība un salīdzinoši neliels saulainu vasaras dienu skaits nosaka to, ka no bagātīgā cukuru daudzuma, kas uzkrājas paprikas augā, pigmentos pārvēršas ne tik liela daļa, kāda tā ir tajā paprikā, kuru audzē siltākos reģionos; tas nozīmē, ka Žitavas paprikā vairāk cukuru tiek izmantots garšas īpašību veidošanai. Tāpēc produktam “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ir sevišķi salda smarža un garša. Visi šie apstākļi kopumā ļauj audzēt reģiona vietējo šķirņu papriku, kas produktam “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” piešķir neatkārtojamu krāsu, smaržu un garšu.

Paprikas sagatavošanā pēc ražas novākšanas, žāvēšanā un malšanā tiek likta arī lietā pieredze un zinātība, ko uzkrājušas vairākas speciālistu paaudzes. Audzēšanas apgabala klimatiskie apstākļi ir noteikuši paprikas sagatavošanas paņēmienu pēc ražas novākšanas. Paprikas augļu nogatavošanās pēc novākšanas ir viens no to apstrādes būtiskākajiem posmiem. Tam ir savs pamats, jo nogatavošanās pēc novākšanas nosaka papriku kvalitāti un vairo pigmentu saturu tajās. Lai pigmentu varētu sasmalcināt ar malšanu, tajā ir jābūt vismaz 90 % sausnas.

Papriku audzēšana un pārstrāde ģeogrāfiskajā apgabalā, lai iegūtu “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika”, ir aizsākusies XVIII gadsimtā. Lai nodrošinātu paprikas audzēšanu plašos apmēros, šķirnes ievestas no Spānijas un Ungārijas. Spānijas šķirnes vēlamos rezultātus nav devušas, taču slovāku dārzeņkopji, izmantojot Ungārijas šķirnes un ungāru kaimiņu pieredzi, kas uzkrāta it īpaši Szeged un Kalocsa reģionā, ir radījuši vietējās šķirnes, kuras pielāgojušās reģiona augsnei un klimatam. Labākie dārzeņkopji jaunas vietējās šķirnes izaudzējuši vienkāršā selekcijas darbā. Sākotnēji tās apzīmēja atkarībā no pašvaldības vai saimniecības, kurā tās bija izkoptas, piemēram, “Močenská hrubostenná”, “Branovská Fekete”, “Branovská ulica”. Vēlāk šķirņu nosaukumi tika aizgūti no to ūdensteču nosaukumiem, kas šķērsoja reģionu, kurā šo šķirņu audzēšana labi padevās, piemēram, “Považská hrubostenná sladká”, “Nitrianska tenkostenná sladká”, “Dunajská hrubostenná sladká”, “Žitavská hrubostenná sladká”, “Hodonínska sladká vzpriamená”.

Pirmais rūpnieciska mēroga papriku malšanas uzņēmējs piederēja pie Šmigura ģimenes un savu darbību sāka 1928. gadā. Savukārt 1934. gadā Esztergom diecēzes mantzinis Holub kungs Diakovce ierīkoja augstražīgu maltuvi. Pakāpeniski radās arī citi malšanas uzņēmēji – tādās vietās kā Hurbanovo, Nové Zámky un Dvory nad Žitavou.

Pagājušā gadsimta 50. gados sākās intensīvāks šķirņu uzlabošanas darbs, lai būtu pieejamas reģiona apstākļiem pielāgotas šķirnes. Audzēt sāka pirmās šķirnes ar noteiktu ģenētisko mantojumu – “Karkulka” un “Agronomka”. Šķirņu uzlabošana, ko veica ar īpašu mērķi – izmantot apstiprinātas vietējās reģiona šķirnes –, vainagojās ar panākumiem un radās diezgan plašs tādu šķirņu klāsts, kuras joprojām audzē arī mūsdienās. Tās galvenokārt ir šādas: “Dvorská”, “Kolora”, “Kora Zel”, “Žitavská”, “Karkulka”, “Hodonínska sladká vzpriamená”, “Irokez”, “Rubin”, “Czárdás”, “Kármin” un “Szegedi 80”.

Kaut arī paprikas produkcijas ražošana bija dažādu tādu fabriku un uzņēmumu nodarbe, kuri bija pakļauti valstī notiekošajām pārmaiņām, produkta specifiskums un tradicionālā ražošanas metode ir saglabājušies līdz mūsu dienām.

Lai gan ievērojami papriku daudzumi ienāk no citiem reģioniem, “Paprika Žitava”/“Žitavská paprika” ražošanai paredzēto papriku joprojām audzē Donavas līdzenumā; šī darbība reģiona mazajiem uzņēmumiem ir svarīgs ienākumu avots un darbavietu nodrošinātājs, arī savdabīgas kultūras un tradīcijas simbols.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts (3))

http://www.upv.sk/swift_data/source/pdf/specifikacie_op_oz/SPECIFIKACIA_Paprika_Zitava.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Skat. 2. atsauci.