LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 30.9.2010 
SEC(2010) 1127 
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
 
Pavaddokuments 
  
Priekšlikums  
 
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,  
 
kas attiecas uz Eiropas T īklu un inform ācijas droš ības aģentūru (ENISA ) 
  
{COM(2010) 521  galīgā redakcija } 
{SEC(2010) 1126} 
LV 2   LV IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
1. DARBĪBAS JOMA UN KONTEKSTS  
1.1. Darbības joma 
Šajā ietekmes nov ērtējumā galvenok ārt izvērtēts, kā vislabāk moderniz ēt tīklu un inform ācijas 
drošības aģentūru, lai tā atbalstītu dalībvalstu strukt ūras un Komisiju t īklu un inform ācijas 
drošības politikas m ērķu sasniegšan ā pēc tam, kad 2012. gada mart ā būs beidzies Eiropas 
Tīklu un inform ācijas droš ības aģentūras ( ENISA ) pilnvaru termi ņš, jo ir plaši atz īts, ka 
aģentūra ir piem ērots un vajadz īgs politikas instruments t īklu un inform ācijas droš ības 
problēmu risināšanai.  
1.2. Konteksts 
Mūsdienu pasaul ē sabiedrība un ekonomika ir k ļuvušas ļoti atkarīgas no inform ācijas un 
sakaru tehnolo ģiju (IST) pareizas darb ības. Tāpēc ir īpaši svarīgi nodrošin āt sistēmu stabilit āti 
un panākt, lai lietot āji tām uzticētos. Pieaugošais pret sist ēmām vērsto apdraud ējumu, 
uzbrukumu un ļaunprogrammat ūru skaits var apdraud ēt tīklu un inform ācijas galveno 
infrastrukt ūru pareizu darb ību. Ņemot vērā, ka šīs sistēmas un tīkli ir starptautiski, t īklu un 
informācijas droš ības problēmas jārisina Eiropas m ērogā. 
Lai risinātu šos jaut ājumus, 2004. gad ā1 uz piecu gadu darb ības termiņu tika izveidota Eiropas 
Tīklu un inform ācijas droš ības aģentūra (ENISA ), lai „ Kopienā nodrošin ātu efektīvu augsta 
līmeņa tīklu un inform ācijas droš ību (..) un lai att īstītu tīklu un inform ācijas droš ības kultūru 
Eiropas Savien ības iedzīvotāju, patērētāju, uzņēmumu un valsts sektora organiz āciju 
interesēs, tā veicinot netrauc ētu iekšējā tirgus darb ību”. 
Kopš Aģentūras izveides ar t īklu un inform ācijas droš ību saistītās problēmas ir nep ārtraukti 
mainījušās līdz ar tehnolo ģiju un tirgus att īstību. Tāpēc jau savlaic īgi pirms ENISA  regulas 
darbības termi ņa beigām 2009. gada mart ā Komisija s āka procesu, lai kop ā ar attiecīgajām 
ieinteresētajām personām noteiktu, k ādi politikas priekšlikumi no 2009. gada vislab āk atbilstu 
ES mērķiem tīklu un inform ācijas droš ības jomā. Pēc ENISA  darbības termi ņa vidusposma 
novērtējuma 2007. gad ā2 un sabiedrisk ās apspriešanas3 Padome un Eiropas Parlaments 
2008. gada 24. septembr ī pieņēma regulu, ar kuru ENISA  pilnvaru termi ņu pagarin āja par trim 
gadiem, t. i., l īdz 2012. gada 13. martam, nemainot A ģentūras funkcijas4. Šīs regulas 
apsvērumos Padome un Eiropas Parlaments aicin āja „turpināt diskusiju par A ģentūru [un] 
Eiropas  centienu visp ārējo virzību uz tīklu un inform ācijas lielāku drošību”.  
Komisija atbalst īja diskusiju, 2008. gada novembr ī sākot jaunu ES m ēroga sabiedrisko 
apspriešanu par iesp ējamiem m ērķiem, kas j āsasniedz, lai nostiprin ātu tīklu un inform ācijas 
                                                 
1 Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regula (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas 
Tīklu un inform ācijas droš ības aģentūru. 
2 Komisijas pazi ņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par Eiropas T īklu un inform ācijas droš ības 
aģentūras (ENISA ) novērtējumu, COM(2007) 285, 1.6.2007., 
 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/Le xUriServ.do?uri=CELEX :52007DC0285:EN:NOT. 
3 Sabiedrisk ā apspriešana ilga no 2007. gada 13. j ūnija līdz 7. septembrim. 
4 Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Regula (EK) Nr. 1007/2008, ar kuru Regulu 
(EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas T īklu un inform ācijas droš ības aģentūru, groza attiec ībā uz 
aģentūras darbības termiņu (OV L 293, 31.10.2008.). 
LV 3   LV drošības politiku, un par šo m ērķu sasniegšanas l īdzekļiem5. Komisija 2008. gada decembr ī 
rīkoja arī ES tīklu un inform ācijas droš ības politikas nostiprin āšanas instrumentiem un 
mehānismiem velt ītu darbsemin āru, kurā piedalījās tīklu un inform ācijas droš ības jomas 
eksperti no dal ībvalstu kompetentaj ām struktūrām. Turkl āt 2009. gada mart ā Komisija 
pieņēma Paziņojumu par inform ācijas kritisk ās infrastrukt ūras aizsardz ību ( CIIP )6, kurā 
uzsvērta ENISA  svarīgā loma, atbalstot ES ce ļā uz lielāku drošību, noturību un gatav ību. Šī 
pieeja guva atbalstu CIIP  veltītajā ministru konferenc ē, kas notika 2009. gada 27. un 28. apr īlī 
Tallinā, — vien ā no konferences secin ājumiem teikts, ka „ nākotnē gaidāmās jaunās 
ilgtermiņa problēmas liek r ūpīgi pārskatīt ENISA pilnvaras un groz īt to formul ējumu, lai 
precīzāk pievērstos ES priorit ātēm un vajadz ībām, nodrošin ātu noturīgākus reaģēšanas 
spējas, attīstītu Eiropas l īmeņa prasmes un kompetenci un palielin ātu Aģentūras darbības 
efektivitāti un kop ējo ietekmi. T ādējādi ENISA  varētu kļūt par past āvīgu vērtību ikvienai 
dalībvalstij un Eiropas Savien ībai kopum ā”. 
Padome 2009. gada 18. decembr ī pieņēma rezolūciju par  Eiropas sadarb ības pieeju t īklu un 
informācijas droš ībai7, kurā bija uzsv ērts, ka „ saskaņā ar pārskatītajām pilnvar ām ENISA 
būtu jākļūst par Eiropas Savien ības kompetences centru ar ES saist īto tīklu un 
informācijas droš ības jautājumos ”. 
Viena no virzošaj ām pamatiniciat īvām stratēģijā „Eiropa 2020 — Strat ēģija gudrai, 
ilgtspējīgai un integr ējošai izaugsmei”8 ir Eiropas digitaliz ācijas programma, kur ā tīklu un 
informācijas droš ībai atvēlēta svarīga loma. Šī politikas iniciat īva izvirz īta, lai vairotu 
sabiedrības uztic ību un pārliecību par Eiropas digitaliz ācijas programmu, un t ās mērķis 
ir palīdzēt ES, dalībvalstīm un ieinteres ētajām person ām attīstīt augsta l īmeņa spējas un 
gatavību, lai nov ērstu, atkl ātu un sekm īgāk risinātu ar tīklu un inform ācijas droš ību 
saistītās problēmas. Tas palīdzēs vairot sabiedr ības uztic ību un pārliecību par Eiropas 
digitālo vienoto tirgu un uzlabos Eiropas uz ņēmumu konkur ētspēju. 
2. PROBLĒMAS IZKL ĀSTS 
2.1. Problēma 
Komisijas dienesti ir apzin ājuši turpm āk aprakst ītos probl ēmu cēloņus, kas ieinteres ētās 
personas pak ļauj tīklu un inform ācijas droš ības apdraud ējumiem un incidentiem. Ikviens no 
tiem apliecina vajadz ību pēc uzticamas ES l īmeņa struktūras, kas var ētu risināt problēmu 
visas Eiropas m ērogā, neatpaliekot no past āvīgi mainīgajiem tehnolo ģiskajiem un tirgus 
nosacījumiem, kuri ietekm ē tīklu un inform ācijas droš ību.  
• Atšķirīga un sadrumstalota dal ībvalstu pieeja.  Valstu robežas neaptur t īklu un 
informācijas droš ības probl ēmas, tāpēc tās nav iesp ējams efekt īvi risināt atsevišķu valstu 
līmenī. Turklāt dažādu dalībvalstu publisk ās iestādes risina š īs problēmas ļoti atšķirīgi. 
Dalībvalstu daž ādās drošības prasības palielina izmaksas uz ņēmumiem, kas darbojas ES 
līmenī, un noved pie Eiropas iekš ējā tirgus sadrumstalot ības un konkur ētspējas trūkuma.  
                                                 
5 Sabiedrisk ā apspriešana ilga no 2008. gada 7. novembra l īdz 2009. gada 9. janv ārim, ziņojumu sk. 
http://ec.europa.eu/information_society/policy/nis/nis_public_consultation/index_en.htm. 
6 Komisijas pazi ņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par inform ācijas kritisk ās infrastrukt ūras 
aizsardzību, COM (2009) 149, 30.3.2009. 
7 Padomes 2009. gada 18. decembra rezol ūcija par Eiropas sadarb ības pieeju t īklu un inform ācijas 
drošībai, 2009/C 321/01. 
8 COM(2010) 2020. 
LV 4   LV • Ierobežotas Eiropas agr īnās brīdināšanas un rea ģēšanas spējas. Dalībvalstu pašreiz ējās 
agrīnās brīdināšanas un incidentu nov ēršanas sist ēmas ievērojami atš ķiras, bet ES m ēroga 
sistēmas nav. J āveido ES politikas instrumenti, kas ļautu apzin āt tīklu un inform ācijas 
drošības riskus un v ājās vietas, izveidot atbilstošus rea ģēšanas meh ānismus un nodrošin āt, 
ka ieinteres ētās personas ir inform ētas par šiem rea ģēšanas meh ānismiem un tos izmanto. 
• Objektīvu Eiropas datu tr ūkums un ierobežota inform ācija par jaun ām problēmām. 
Objektīva kvantitat īva inform ācija par tīklu un inform ācijas droš ības incidentu ietekmi un 
arī par notikušo incidentu skaitu ir ļoti trūcīga, tāpēc politikas veidot ājiem ir gr ūti pieņemt 
atbilstošus politiskus pas ākumus, bet uz ņēmumiem — l ēmumus par ieguld ījumiem 
drošības uzlabošan ā.  
• Informētības trūkums par t īklu un inform ācijas droš ības riskiem un probl ēmām. Par 
tīklu un inform ācijas droš ību atbild ieinteres ētās personas, ta ču to pienākumi ne vienm ēr ir 
skaidri noteikti un dar īti tām zināmi. No vienas puses, pat ērētāji bieži pārāk zemu nov ērtē 
tīklu un inform ācijas droš ības riskus un ignor ē personisko pien ākumu gādāt par savu IST 
sistēmu drošību. No otras puses, uz ņēmumi bieži saskata tikai ar t īklu un inform ācijas 
drošību saistītās izmaksas, bet neredz potenci ālos ietaup ījumus.  
• Tīklu un inform ācijas droš ības probl ēmu starptautiskie aspekti . Tīklu un inform ācijas 
drošības apdraud ējumi un ar tiem saist ītie incidenti p ēc būtības ir starptautiski, t āpēc ES 
darbības var b ūt mazāk efektīvas, ja tīklu un inform ācijas droš ības probl ēmas pienācīgi 
nerisina ar ī starptautisk ā līmenī. Jāizveido ES t īklu un inform ācijas droš ības stratēģija un 
atskaites punkts, lai palielin ātu ES starptautisko ietekmi. 
• Sadarbības mode ļu trūkums, kas kav ē politikas pien ācīgu īstenošanu.  Lai nodrošin ātu 
politikas pien ācīgu īstenošanu, j āizstrādā ES līmeņa sadarb ības mode ļi. Jāizstrādā 
vadlīnijas, kas ieinteres ētajām person ām palīdzētu apzināt tīklu un inform ācijas droš ības 
apdraudējumus un izstr ādāt politikas īstenošanas paraugpraksi. 
• Nepietiekama kibernoziedz ības apkarošanas efektivit āte. Ar tīklu un inform ācijas 
drošības uzlabošanu saist ītie centieni l īdz šim pārsvarā bijuši organiz ēti saskaņā ar bijušo 
pirmo pīlāru, proti, k ā jautājumi, ko apspriež iest ādes. Taču jāņem vērā, ka līdz ar 
Lisabonas l īguma stāšanos spēkā tīklu un inform ācijas droš ības aģentūras pienākumu loks 
paplašinās, aptverot ar ī otrā un trešā pīlāra jomas, t. i., jaut ājumus, par kuriem agr āk lēma 
tikai Padome.  
2.2. Problēmas ietekme 
Tīklu un inform ācijas droš ības incidenti var ļoti nopietni ietekm ēt daudzas ieinteres ētās 
personas, tostarp lielus un mazus uz ņēmumus, publiskas iest ādes un administr ācijas un 
atsevišķus iedzīvotājus. Tas noz īmē, ka ar tīklu un inform ācijas droš ību saskaras un par to 
atbild visa sabiedr ība. 
Objektīva kvantitat īva inform ācija par prec īzu tīklu un inform ācijas droš ības incidentu skaitu 
un/vai attiec īgi to ekonomisko ietekmi ir ļoti trūcīga vai tās nav visp ār. Zināmu priekšstatu 
sniedz IDC EMEA  tirgus pētījums9, kurā konstatēts, ka 28 % ES 27 m ājsaimniec ību pēdējos 
12 mēnešos ir sask ārušās ar surog ātpasta vai v īrusu radītām problēmām. Caurm ērā aptuveni 
7 % uzņēmumu lietot āju pēdējā gadā ir saskārušies ar droš ības incidentiem. 
                                                 
9 IDC EMEA , Eiropas t īklu un inform ācijas droš ība: tirgus, scen ārijs, tendences un probl ēmas, 
2009. gada apr īlis, atsaucoties uz Eirobarometra 2007. gada apr īļa e-saziņas apsekojumu. 
LV 5   LV 3. ES MĒROGA R ĪCĪBAS LO ĢISKAIS PAMATOJUMS , ES PIEVIENOT Ā VĒRTĪBA UN 
SUBSIDIARIT ĀTE 
Tīklu un inform ācijas sistēmu savstarp ējās atkarības dēļ atsevišķiem dalībniekiem ir ļoti grūti 
vai pat neiesp ējami pareizi nov ērtēt globālo ekonomisko un soci ālo ietekmi, ko rada to 
pasākumi ar m ērķi nodrošin āt aizsardz ību pret tīklu un inform ācijas droš ības incidentiem. 
Atšķirīga dalībvalstu politika un prakse ietekm ē iekšējā tirgus darb ību gan t īklu un 
informācijas droš ības incidentu negat īvo ārējo faktoru d ēļ (nepiem ērota politika ietekm ē 
pārējo dalībvalstu tirgus), gan labas t īklu un inform ācijas droš ības prakses pozit īvo ārējo 
faktoru d ēļ (laba prakse vien ā dalībvalstī uzlabo kop ējo tīklu un inform ācijas droš ību, 
neapšaubāmi dodot labumu sabiedr ībai). Tāpēc ES politiska iesaist īšanās ir pamatota, jo t ā 
dotu patiesu pievienoto v ērtību iekšējā tirgus darb ībai. Šāda pievienot ā vērtība atzīta arī 
Regulā (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido ENISA , nosakot, ka ENISA  izmanto savu 
kompetenci, lai veicin ātu netrauc ētu iekšējā tirgus darb ību. 
Turklāt ES iesaist īšanās tīklu un inform ācijas droš ības politik ā ir pamatota saska ņā ar 
subsidiarit ātes principu . Kā atzīmēts CIIP  paziņojumā, ES strat ēģija, kas paredz ētu pilnīgi 
norobežoties no dal ībvalstu tīklu un inform ācijas droš ības politikas, noz īmētu, ka katra 
dalībvalsts aizsarg ātu tikai savu teritoriju, ne ņemot vērā informācijas sistēmu savstarp ējo 
atkarību. Tāpēc dalībvalstu darb ību koordin ēšana pienācīgā līmenī, lai nodrošin ātu pietiekamu 
tīklu un inform ācijas droš ības risku p ārvaldību pārrobežu kontekst ā, ir saska ņā ar 
subsidiarit ātes principu. ES m ēroga rīcība uzlabotu ar ī dalībvalstu politikas efektivit āti.  
ES iedzīvotāji arvien biež āk uztic personas datus sarež ģītām inform ācijas sist ēmām 
(piemēram, mākoņdatošanas platform ām). Tāpēc saskaņota politiska r īcība tīklu un 
informācijas droš ības jomā, pamatojoties uz sadarb ības pieeju, var iev ērojami uzlabot  
pamatties ību —  jo īpaši personas datu un priv ātuma aizsardz ības tiesību — aizsardz ības 
efektivitāti. Arī šā iemesla d ēļ turpmāka politiska r īcība ES mērogā šķiet pilnīgi pamatota.  
4. POLITIKAS M ĒRĶI  
Šajā ietekmes nov ērtējumā izvērtēts, cik liel ā mērā un kā vislabāk moderniz ēt tīklu un 
informācijas droš ības aģentūru, lai tā kopā ar citiem ES instrumentiem pal īdzētu sasniegt 
politikas m ērķus, jo ir plaši atz īts, ka aģentūra ir piem ērotākā organizācijas strukt ūra. 
Vispārīgais politikas m ērķis ir palīdzēt ES, dal ībvalstīm un ieinteres ētajām person ām 
attīstīt augsta l īmeņa spējas un gatav ību novērst, atklāt un sekm īgāk risināt tīklu un 
informācijas droš ības probl ēmas. Tas palīdzēs vairot sabiedr ības uzticību un pārliecību par 
Eiropas digit ālo vienoto tirgu un uzlabos Eiropas uz ņēmumu konkur ētspēju. 
Šis mērķis sīkāk iedalīts septiņos konkrētos mērķos: 
(1) regulatīvo pieeju saska ņotība — sniegt ieteikumus un konsult ācijas Komisijai un 
dalībvalstīm, lai tīklu un inform ācijas droš ības jomā atjaunin ātu un izstr ādātu 
visaptverošu normat īvu regulējumu; 
(2) problēmu nepie ļaušana, atkl āšana un risin āšana  — uzlabot gatav ību, piedaloties 
Eiropas agr īnās brīdināšanas un rea ģēšanas spēju stiprin āšanā, Eiropas negad ījumu 
plānu izstrādē un mācību rīkošanā; 
(3) atbalsts politikas veidot ājiem  — sniegt pal īdzību un konsult ācijas Komisijai un 
dalībvalstīm; 
LV 6   LV (4) ieinteresēto personu iesaist īšana  — attīstīt drošības un riska p ārvaldības kultūru, 
veicinot inform ācijas apmai ņu un plašu sadarb ību publisk ā un priv ātā sektora 
dalībnieku starp ā, tostarp iedz īvotāju un MVU tieš ās interesēs un lai att īstītu kultūru ar 
izpratni par t īklu un inform ācijas droš ību; 
(5) Eiropas starptautisk ās ietekmes palielin āšana  — sasniegt augstu sadarb ības līmeni 
ar trešām valstīm un starptautisk ām organiz ācijām, lai veicin ātu kopēju globālu pieeju 
tīklu un inform ācijas droš ībai un Eirop ā palielinātu augsta l īmeņa starptautisku 
iniciatīvu ietekmi; 
(6) sadarbības pieeja politikas īstenošanā — atvieglot sadarb ību tīklu un inform ācijas 
drošības politikas īstenošanā; 
(7) kibernoziedz ības apkarošana  — attīstīt efektīvas reaģēšanas spējas, lai risin ātu ar 
kibernoziedz ības apkarošanu saist ītos tīklu un inform ācijas droš ības jautājumus, 
sadarbojoties ar (bijuš ā) otrā un trešā pīlāra iestādēm, piemēram, Eiropolu. 
5. IESPĒJAMIE ORGANIZ ĀCIJAS VEIDI UN POLITIKAS VARIANTI  
Ietekmes nov ērtējumā (4. nodaļā un 4. pielikum ā) analizēti vairāki organiz ācijas veidi, ko 
varētu izmantot iepriekš min ēto politikas m ērķu īstenošanai, tostarp i) a ģentūra, ii) vair āk vai 
mazāk formāla publisk ā un privātā sektora partner ība, iii) neform āls kontaktt īkls, iv) past āvīgs 
kompetentu strukt ūru tīkls un v) tieša iek ļaušana kādā Komisijas dienest ā.  
Salīdzinot daž ādos organiz ācijas veidus, a ģentūra šķiet piemērotākā izvēle, ņemot vērā šā 
politikas instrumenta priekšroc ības: 1) tiesisko noteikt ību attiecībā uz organiz ācijas strukt ūru 
un būtību, 2) piem ērotību tik sensit īvas jomas k ā tīklu un inform ācijas droš ība īpašo probl ēmu 
risināšanai (plašs ārējo ekspertu loks, koordin ētas attiec ības ar ieinteres ētajām person ām, 
dalībvalstu līdzdalība/saistības) un 3) ENISA atzīšanu un reput āciju ar tīklu un inform ācijas 
drošību saistītajās aprindās. 
Izvēloties aģentūru kā organizācijas veidu, tika izstr ādāti un sīkāk analizēti šādi politikas 
varianti. 
1. politikas variants — politikas nav 
Variantā „Politikas nav” pie ņem, ka ENISA  no 2012. gada maija beigs past āvēt un neviena 
cita ES iest āde ne daļēji, ne piln īgi nepārņems tās pašreizējās funkcijas.  
ENISA  likvidēšana noz īmētu, ka visi l īdzšinējie ieguld ījumi, kas veikti, piem ēram, lai 
izveidotu organiz āciju, kura sp ēj piesaistīt augsta l īmeņa speciālistus, uzkr ātu pieredzi un 
izveidotu t īklus ar un starp ieinteres ētajām person ām un ar starptautisk ām iestādēm, zustu 
laikā, kad pašreiz ējā Aģentūra ir nostājusies uz stabila ce ļa.  
Ņemot vērā tīklu un inform ācijas droš ības problēmu sarežģītību visā Eiropā, jādomā nevis par 
pastāvošās Aģentūras likvid ēšanu, bet gan par t ās moderniz ēšanu un nostiprin āšanu. To 
apstiprina, piem ēram, pārskatītajā elektronisko komunik āciju tiesiskaj ā regulējumā10 skaidri 
noteiktā ENISA  loma un ieinteres ēto personu paustais visp ārējais atbalsts Eiropas t īklu un 
informācijas droš ības aģentūras funkciju paplašin āšanai.  
2. politikas variants —  bez izmai ņām 
                                                 
10 Sk. http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:L:2009:337:SOM:LV:HTML. 
LV 7   LV Saskaņā ar 2. variantu tiktu piem ērota līdzšinējā pieeja, t. i., t ādā pašā veidā u n  a r  tādiem 
pašiem resursiem k ā līdz šim turpin ātu darboties tas pats politikas instruments. Ieinteres ētās 
personas vienpr ātīgi atzīst, ka ENISA  ir attīstījusies un nobriedusi, k ļūstot par ticamu atskaites 
punktu tīklu un inform ācijas droš ības jautājumos un kompetences centru sav ā jomā.  
Saglabājot pašreiz ējo Aģentūras darbinieku skaitu un budžeta ierobežojumus, t ā spēs ietekmēt 
tikai nelielu da ļu ar tīklu un inform ācijas droš ību saistīto jautājumu. Taču tas neatbilst tam, ko 
kopumā sagaida ieinteres ētās personas. Liedzot A ģentūrai iespēju turpin āt attīstību un 
attaisnot ieinteres ēto personu pieaugoš ās cerības, gala rezult āts varētu būt uzticības krīze.  
3. politikas variants — ENISA  funkcijas paplašin ās, un ties ībsargājošās un priv ātuma 
aizsardzības iestādes kļūst par pilnties īgām Aģentūras ieinteres ētajām person ām  
Saskaņā ar šo variantu t īklu un inform ācijas droš ības aģentūras funkcijas tiktu paplašin ātas, 
lai tā: 
• veidotu un uztur ētu sakaru t īklu ar ieinteres ētajām personām un zināšanu tīklu, 
• būtu tīklu un inform ācijas droš ības atbalsta centrs politikas izstr ādē un politikas īstenošanā 
(jo īpaši attiec ībā uz e-priv ātumu, e-parakstu, e-identit ātes karti un t īklu un inform ācijas 
drošības iepirkuma standartiem), 
• atbalstītu ES CIIP  un noturības politiku (piem ēram, mācības, EP3R11, Eiropas Inform ācijas 
apmaiņas un brīdināšanas sistēmu utt.), 
• izveidotu ES sist ēmu tīklu un inform ācijas droš ības datu v ākšanai, tostarp izstr ādātu 
juridiskas zi ņošanas un datu kop īgas izmantošanas metodes un praksi, 
• pētītu tīklu un inform ācijas droš ības ekonomiku un gatavotu zi ņojumus, 
• rosinātu sadarbību ar treš ām valstīm un starptautisk ām organiz ācijām, lai veicin ātu kopēju 
globālu pieeju t īklu un inform ācijas droš ībai un Eirop ā palielinātu augsta l īmeņa 
starptautisku iniciat īvu ietekmi,  
• pildītu citus ar t īklu un inform ācijas droš ības aspektiem saist ītus pienākumus, kas skar 
tiesību aktu piem ērošanas un tiesisk ās sadarbības jomu.  
Aģentūras rīcībā būtu visi tās pienācīgai un efekt īvai darbībai vajadz īgie resursi, radot patiesu 
ietekmi. Liel āki resursi ļautu ENISA  uzņemties daudz akt īvāku lomu un vair āk iniciatīvu, lai 
veicinātu ieinteres ēto personu akt īvu līdzdalību. Turkl āt šajos jaunajos apst ākļos Aģentūra 
varētu rīkoties elast īgāk un ātri reaģēt uz pārmaiņām pastāvīgi mainīgajā tīklu un inform ācijas 
drošības vidē. 
4. politikas variants — A ģentūras pienākumus papildina ar kiberuzbrukumu apkarošanu 
un kiberincidentu risin āšanu saist ītām operatīvajām funkcij ām 
Papildus 3. variant ā izklāstītajām darbībām Aģentūrai būtu jāpilda operat īvas funkcijas, 
piemēram, jāuzņemas akt īvāka loma ES CIIP, —  kā ES tīklu un inform ācijas droš ības 
datorapdraud ējumu reakcijas komandai ( CERT ) jāiesaistās incidentu nov ēršanā un risināšanā 
un kā ES tīklu un inform ācijas droš ības štābam jākoordinē dalībvalstu CERT darbības, tostarp 
ikdienas p ārvaldība un ārkārtas dienestu darb ība. 
Šajā variantā būtu ievērojami jāpalielina A ģentūras budžets un cilv ēkresursi, bet v ēlamo 
                                                 
11 Eiropas publisk ā un privātā sektora partner ību infrastrukt ūru noturības jautājumos, sk. COM(2009) 149. 
LV 8   LV rezultātu kontekst ā tas rada bažas par A ģentūras spēju apgūt un efekt īvi izlietot budžetu.  
5. politikas variants — A ģentūras pienākumus papildina ar kibernoziedz ības apkarošanu 
saistītām operatīvām tiesībsargājošo un tiesu iest āžu atbalsta funkcij ām 
Papildus 4. variant ā izklāstītajām darbībām Aģentūrai būtu jāpilda šādas funkcijas: 
• jāsniedz ar procesu ālajām tiesībām saistīts atbalsts (sal. ar Konvenciju par 
kibernoziegumiem), piem ēram, jāveic datu pl ūsmas datu v ākšana, satura datu p ārtveršana, 
datu plūsmu uzraudz ība pakalpojuma atteikuma uzbrukumu gad ījumos, 
• jābūt kompetences centram krimin ālizmeklēšanā, kas ietver ar t īklu un inform ācijas 
drošību saistītus aspektus. 
Tāpat kā 4. variant ā, arī šajā gadījumā būtu ievērojami jāpalielina A ģentūras resursi, bet tas 
radītu bažas par A ģentūras spēju apgūt un efekt īvi izlietot budžetu. 
6. POLITIKAS VARIANTU SAL ĪDZINĀJUMS UN IETEKMES NOV ĒRTĒJUMS  
Iespējamās ekonomisk ās, sociālās un vides ietekmes anal īze liecina, ka 1. variantam būtu 
negatīva ietekme visos aspektos un st āvoklis pasliktin ātos.  
Savukārt 2. variants izrādās nepietiekams, jo A ģentūrai nebūtu vajadz īgo resursu, lai 
pienācīgi risinātu problēmas, kas rodas past āvīgi mainīgajā tīklu un inform ācijas droš ības 
vidē, bet tas var ētu apdraud ēt Aģentūras reputāciju un gala rezult ātā novest pie uztic ības 
krīzes. 
Moderniz ēta tīklu un inform ācijas droš ības aģentūra saskaņā ar 3. variantu palīdzētu: 
mazināt dalībvalstu pieeju sadrumstalot ību (1. probl ēmu cēlonis), pan ākt, ka politikas izstr āde 
un lēmumu pie ņemšana ir vair āk pamatota ar datiem un zin āšanām/inform āciju (3. probl ēmu 
cēlonis), un uzlabot visp ārējo inform ētību par tīklu un inform ācijas droš ības riskiem un 
problēmām un to p ārvarēšanu (4. probl ēmu cēlonis), pal īdzot: 
• katrai dal ībvalstij efekt īvāk vākt attiec īgu inform āciju par riskiem, 
apdraudējumiem un v ājajām vietām, 
• uzlabot ar pašreiz ējām un paredzam ām tīklu un inform ācijas droš ības problēmām 
un riskiem saist ītas inform ācijas pieejam ību, 
• dalībvalstīs nodrošin āt kvalitatīvāku tīklu un inform ācijas droš ības politiku;  
uzlabot Eiropas agr īnās brīdināšanas un rea ģēšanas spējas (2. probl ēmu cēlonis): 
• palīdzot Komisijai un dal ībvalstīm rīkot Eiropas l īmeņa mācības, kas ļautu gūt 
apjomrad ītus ietaup ījumus, rea ģējot uz ES m ēroga incidentiem, 
• atvieglojot EP3R  darbību un gala rezult ātā, iespējams, palielinot ieguld ījumu 
apjomu, ko sekm ētu kopīgi politikas m ērķi un ES m ēroga droš ības un notur ības 
standarti; 
veicināt kopēju globālu pieeju t īklu un inform ācijas droš ībai (5. probl ēmu cēlonis): 
LV 9   LV • paplašinot inform ācijas un zin āšanu apmai ņu ar valstīm ārpus ES; 
sekmīgāk un efekt īvāk apkarot kibernoziedz ību (7. probl ēmu cēlonis): 
• pildot citus ar t īklu un inform ācijas droš ības aspektiem saist ītus pienākumus, kas 
skar ties ību aktu piem ērošanas un tiesisk ās sadarb ības jomu, piem ēram, 
iesaistoties divvirzienu inform ācijas apmai ņā un mācībās (piemēram, sadarb ībā ar 
Eiropas Policijas koledžu CEPOL ). 
Izvēloties  4. variantu, papildus  3. variant ā sasniedzamajai ietekmei tiktu pan ākta lielāka 
operatīvā ietekme. Darbojoties k ā ES tīklu un inform ācijas droš ības CERT un koordin ējot 
dalībvalstu CERT  darbības, Aģentūra palīdzētu gūt lielākus apjomrad ītus ietaup ījumus, 
reaģējot uz ES m ēroga incidentiem, un samazin āt uzņēmumu darb ības riskus, piem ēram, 
pateicoties augst ākam drošības un notur ības līmenim. 
Salīdzinājumā ar 3. un 4. variantu 5. variant ā paredzētās papildu operat īvās tiesībsargājošo un 
tiesu iestāžu atbalsta funkcijas pal īdzētu efektīvāk apkarot kibernoziedz ību. 
Lai gan 4. un 5. variantam b ūtu lielāka pozitīvā ietekme nek ā 3. variantam, abi šie varianti 
būtu politiski sensit īvi attiecībā uz dalībvalstu CIIP  pienākumiem (daudzas dal ībvalstis 
neatbalstītu centraliz ētas operat īvās funkcijas). Turkl āt, paplašinot A ģentūras pilnvaras 
saskaņā ar 4. un 5. variantu, t ās stāvoklis var k ļūt nenoteikts. V ēl jo vairāk — papildinot 
Aģentūras pilnvaras ar š īm jaunaj ām un piln īgi atšķirīgajām operat īvajām funkcij ām, 
īstermiņā varētu rasties gr ūti pārvaramas probl ēmas, un ir ļoti iespējams, ka A ģentūra 
samērīgā termiņā pienācīgi netiktu gal ā ar šādiem pien ākumiem. Visbeidzot, bet ne maz āk 
svarīgi — 4. un 5. varianta īstenošanas izmaksas ir p ārmērīgi augstas, jo vajadz īgo līdzekļu 
apjoms četras līdz piecas reizes p ārsniegtu ENISA  pašreizējo budžetu. 
Kā organizācijas veidu  izvēloties moderniz ētu tīklu un inform ācijas droš ības aģentūru un  
salīdzinot visu piecu politi kas variantu ietekmi , no 1. un 2. varianta j āatsakās, jo nevien ā no 
abiem variantiem neb ūtu iespējams ES m ērogā pienācīgi risināt sarežģīto tīklu un 
informācijas droš ības probl ēmu. Savuk ārt 3., 4. un 5. variants turpm āk ļautu ES atbilstoši 
risināt tīklu un inform ācijas droš ības politikas jaut ājumus. Pašlaik 4. un 5. variants š ķiet pārāk 
tālejoši, ņemot vērā dalībvalstu liel ākās daļas politisko sensitivit āti un šo variantu ietekmi uz 
budžetu. T āpēc šķiet, ka piem ērotākais ir 3. variants , jo tas  ļauj visefekt īvāk risināt septiņas 
konstatētās tīklu un inform ācijas droš ības probl ēmas.  
7. UZRAUDZ ĪBA UN NOV ĒRTĒŠANA — KĀ NOTEIKT A ĢENTŪRAS FAKTISKO 
RENTABILIT ĀTI UN EFEKTIVIT ĀTI VĒLAMO REZULT ĀTU SASNIEGŠAN Ā 
Saskaņā ar šo politikas iniciat īvu būtu jāveic periodisks nov ērtējums, kura rezult ātus Komisija 
nosūtītu Eiropas Parlamentam un Padomei un public ētu. Novērtējums būtu jāveic, ņemot vērā 
visu attiec īgo ieinteres ēto personu viedok ļus, saskaņā ar darba uzdevumu, par ko pan ākta 
vienošanās ar Aģentūras valdi, un taj ā būtu jāizvērtē, cik efekt īva ir Aģentūras darbība tās 
mērķu sasniegšan ā, vai Aģentūra joprojām ir efekt īvs instruments un vai b ūtu jāgroza 
Aģentūras pilnvaras un/vai citi t ās izveides regulas aspekti. P ēc novērtējuma Aģentūras valde 
nosūtītu Komisijai ieteikumus par attiec īgiem regulas groz ījumiem. Nov ērtējuma rezult āti 
Aģentūras valdei un izpilddirektoram b ūtu jāņem vērā Aģentūras daudzgadu pl āna izstrādē. 
Aģentūras darbību saskaņā ar Līguma 228. pantu uzrauga ombuds.