ES pašlaik ir viena no trim lielākajām tautsaimniecībām , kas vairāk nekā pusi (aptuveni 58 % ) savas elektroenerģijas saražo no mazoglekļa energoresursiem.

Kodolenerģija ir energoresursu struktūras daļa pusē no ES dalībvalstīm. Valstīs, kas izvēlējušās to izmantot, kodolenerģija palīdz panākt elektroapgādes drošību. Šajā sakarā Enerģētikas savienības stratēģijā un Eiropas enerģētiskās drošības stratēģijā tika uzsvērts, ka dalībvalstīm ir jāpiemēro visaugstākie drošuma, drošības, atkritumu apsaimniekošanas un neizplatīšanas standarti, kā arī jādažādo kodoldegvielas piegādes. Tas palīdzēs sasniegt 2030. gadam noteiktā klimata un enerģētikas satvara mērķus.

Ņemot vērā citos reģionos notiekošā iespējamo ietekmi uz ES kodolnozari, globālo drošumu, drošību, veselību un sabiedrisko domu, ES kodolenerģijas tirgus ir jāaplūko pasaules kontekstā. Vajadzētu pastiprināt sadarbību ar ES kandidātvalstīm un kaimiņvalstīm, it sevišķi Ukrainu, Baltkrieviju, Turciju un Armēniju. Drošuma stresa testi jau ir veikti Ukrainā, tiem 2016. gadā jānotiek Armēnijā, un plānots tos veikt arī Baltkrievijā un Turcijā.

ES kodolnozare visos kodolnozares segmentos ir kļuvusi par pasaules tehnoloģiju līderi un tieši nodarbina 400 000–500 000 personu, bet netieši rada vēl aptuveni 400 000 darbvietu. Šādai līderpozīcijai ir liels iespaids visā pasaulē. Tiek lēsts, ka pasaules tirgus vajadzība pēc kodolinvestīcijām 2050. gadā sasniegs aptuveni 3 triljonus euro , pēc prognozēm — lielākoties Āzijā. Paredzams, ka līdz 2040. gadam kodolreaktori būs lielākā skaitā valstu un arī pasaulē uzstādītā kodoljauda būs lielāka. Saskaņā ar prognozēm tikai Ķīnas uzstādītā kodoljauda vien pieaugs par 125 GWe, kas ir vairāk nekā ES (120 GWe), ASV (104 GWe) un Krievijas (25 GWe) pašreizējā jauda.

Komisija prognozē, ka, ņemot vērā dažu dalībvalstu lēmumu no kodolenerģijas pakāpeniski atteikties vai samazināt tās daļu energoresursu struktūrā, ES mērogā kodolenerģijas ražošanas jauda līdz 2025. gadam saruks. Paredzams, ka pēc tam līdz 2030. gadam tendence savukārt būs pretēja, jo iecerēts elektrotīklam pieslēgt jaunus reaktorus un pagarināt citu reaktoru darbmūžu. Laikposmā līdz 2050. gadam kodoljauda nedaudz palielinātos un nostabilizētos diapazonā no 95 līdz 105 GWe (1. attēls). Tā kā paredzams, ka pieprasījums pēc elektroenerģijas šajā laikposmā pieaugs, kodolenerģijas īpatsvars ES no pašreizējiem 27 % saruktu līdz aptuveni 20 %.





1. attēls. Kopējā ES kodoljauda (GWe)

Kas attiecas uz investīcijām jaudas aizstāšanā, līdz 2050. gadam līdzekļi, visticamāk, tiks investēti vismodernākajos reaktoros, piemēram, EPR, AP 1000, VVER 1200, ACR 1000 un ABWR.

3.2050. gada perspektīvā vajadzīgās investīcijas kodolnozarē

Lai energosistēmu pārkārtotu saskaņā ar Enerģētikas savienības stratēģiju, būs vajadzīgas ievērojamas investīcijas. No 2015. līdz 2050. gadam ES energoapgādē būs jāinvestē 3,2 līdz 4,2 triljoni euro. Investīcijas kodolnozarē ir neliela kopējo investīciju daļa, un investēšanai jānorit ES tiesību aktu regulējuma satvarā.

Kā paredzēts Euratom līguma 41. pantā, par jauniem kodoljomas investīciju projektiem ir jāpaziņo Komisijai. Kopš 2008. gada ir paziņots pavisam par 48 projektiem. 9 attiecas uz objektiem, kuros veic cikla sākuma darbības, 20 attiecas uz ievērojamām kodolelektrostaciju izmaiņām vai modernizāciju, kas saistīta ar ilgtermiņa ekspluatāciju, vai uzlabojumiem pēc Fukušimas avārijas, 7 attiecas uz jauniem komerciāliem vai pētniecības reaktoriem un 12 attiecas uz cikla beigu iekārtām. Par katru projektu ir dots nesaistošs Komisijas atzinums, kurā dalībvalstij sniegti komentāri un/vai uzlabojumu ieteikumi, kas ņemami vērā projektu atļaušanā. Īpaša uzmanība veltīta drošumam, atkritumu apsaimniekošanai, drošuma pasākumiem un energoapgādes drošības jautājumiem.

Vēlāk šogad Komisija ierosinās atjaunināt un precizēt šādiem paziņojumiem piemērojamās prasības, un tas kombinācijā ar ieteikumu par Euratom līguma 103. panta piemērošanu stiprinās Komisijas iespējas nodrošināt, ka jaunas investīcijas un divpusēji nolīgumi ar trešām valstīm kodolenerģijas jomā atbilst Euratom līgumam un atspoguļo visjaunākos energoapgādes drošības apsvērumus.

3.1.Investīcijas degvielas cikla sākumposmā

Degvielas ražošanas process (degvielas cikla sākumposms) ietver vairākas darbības — no urāna rūdas izpētes un ieguves līdz degvielas bloku saražošanai.

Lai gan Eiropas Savienībā urāna ieguve ir ierobežota, pasaulē ir daudz urāna resursu. Eiropas uzņēmumi ir vieni no pasaules lielākajiem kodoldegvielas ražotājiem.

ES pieprasījums pēc dabīgā urāna veido apmēram vienu trešdaļu no globālā pieprasījuma, un šo urānu iegūst no dažādiem piegādātājiem. 2014. gadā galvenā piegādātāja bija Kazahstāna (27 %), kurai sekoja Krievija (18 %) un Nigēra (15 %). Austrālija un Kanāda piegādāja attiecīgi 14 % un 13 % urāna.

Saskaņā ar Eiropas enerģētiskās drošības stratēģiju Komisija cenšas panākt, lai iekšējais kodoldegvielas tirgus funkcionētu pareizi, un vēl vairāk uzlabot piegādes drošību. Euratom Apgādes aģentūra (EAA) pastāvīgi šos jautājumus izvērtē, pieņemot lēmumus par piegādes līgumiem, un īpašu uzmanību velta jauniem būvprojektiem.

Daži uzņēmumi piedāvā integrālpaketes ar pakalpojumiem, kas aptver visu kodoldegvielas ciklu, un Komisija nodrošinās, ka šādi piedāvājumi nekļūst par šķērsli citiem uzņēmumiem, kas darbojas tikai vienā kodoldegvielas cikla posmā, jo tas ierobežotu konkurenci tirgū.

Līdz šim daudz investēts pārveidē un bagātināšanā, un nākamajos gados galvenā uzmanība tiks veltīta šo procesu modernizācijai, lai ES saglabātu savas tehnoloģiskās līderpozīcijas. Kas attiecas uz kodoldegvielas ražošanu, ES jauda varētu pilnīgi apmierināt pieprasījumu pēc rietumu parauga reaktoru degvielas, savukārt Krievijas parauga reaktoru degvielas bloku izstrāde un licencēšana prasītu dažus gadus (ar nosacījumu, ka tirgus būtu pietiekami liels, lai nozare būtu ieinteresēta šajā jomā investēt). Komisija arī turpmāk uzraudzīs kodoldegvielas cikla sākumposmu un ar visiem tās rīcībā esošajiem instrumentiem nodrošinās piegādes drošību Eiropas Savienībā, piegāžu diversifikāciju un globālu konkurenci.

3.2.Jaunas kodolelektrostacijas: investīcijas un uzņēmējdarbības vide

Visas dalībvalstis, kurās darbojas kodolelektrostacijas, investē drošuma uzlabojumos. Ņemot vērā ES kodolelektrostaciju parku vidējo vecumu, vairākām dalībvalstīm būs jāpieņem arī politikas lēmumi par savu kodolelektrostaciju aizstāšanu vai ilgtermiņa ekspluatāciju.