Īpašais ziņojums ES budžeta izpilde, 
izmantojot finanšu 
instrumentus, – gūtā 
pieredze 2007.–2013. gada 
plānošanas periodāLV 2016  Nr. 19
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis: +352  4398-1
Uzziņām:  eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx
Tīmekļa vietne:  eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print ISBN 978-92-872-5422-1 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/539520 QJ-AB-16-019-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-5412-2 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/139298 QJ-AB-16-019-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-5373-6 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/750603 QJ-AB-16-019-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
ES budžeta izpilde, 
izmantojot finanšu 
instrumentus, – gūtā 
pieredze 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2016  Nr. 19
02
 Revīzijas darba grupa
Eiropas Revīzijas palātas (ERP) īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības 
aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas 
lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu 
apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Henri Grethen  vadītā II apakšpalāta, kura revidē struktūrpolitikas, transporta un 
enerģētikas izdevumu jomas. Revīziju vadīja par ziņojuma sagatavošanu atbildīgā locekle Iliana Ivanova , un tajā piedalījās 
biroja vadītājs Tony Murphy  un atašejs Mihail Stefanov , atbildīgais vadītājs  Niels-Erik Brokopp , darbuzdevuma vadītājs Rares 
Rusanescu  un revidenti Agathoclis Argyrou, Marcel Bode, Viorel Cirje  un Maria Ploumaki .
No kreisās uz labo:  M. Stefanov, I. Ivanova, N.-E. Brokopp, R. Rusanescu, T. Murphy, A. Argyrou .

03
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi
 Glosārijs
I–VIII  Kopsavilkums
1–22  Ievads
1–4 Kas ir finanšu instrumenti
5–22  Finanšu instrumentu izmantošana ES budžeta izpildē kopš 2007. gada
23–26  Revīzijas tvērums un pieeja
27–146  Apsvērumi
27–61  Vai tika noteikts atbilstīgs finanšu instrumentu lielums, ņemot vērā tirgus vajadzības?
29–45  Pārmērīgs kapitāla piešķīrums izraisīja zemu izmaksas līmeni, kā arī izvairīšanos no saistību atcelšanas un 
iespējamas atmaksas, slēdzot finanšu instrumentus
46–54 Pirms finansējuma piešķiršanas ERAF un ESF finanšu instrumentiem vadošās iestādes ne vienmēr pienācīgi 
novērtēja tirgus vajadzības
55–61  Reģionālās ievirzes dēļ dalībvalstis 2007.–2013. gada plānošanas periodā izveidoja lielu skaitu mazu finanšu 
instrumentu
62–91  Vai, izmantojot finanšu instrumentus, izdevās piesaistīt privāto kapitālu?
64–72  Mērot finanšu instrumentu sviras efektu, Komisija pienācīgi neņem vērā to, cik lielā mērā publiskais 
finansējums mobilizē papildu līdzekļus
73–91  Grūtības piesaistīt privātā sektora ieguldītājus finanšu instrumentiem gan dalītās, gan arī centralizētās 
pārvaldības jomā
04 Saturs 
92–105  Vai finanšu instrumenti sniedza atkārtotu finansiālo atbalstu?
93–95  Īstenošanas kavējumi būtiski saīsināja vairāku ERAF un ESF finanšu instrumentu faktisko ieguldījumu 
periodu
96–105  ERAF un ESF finanšu instrumentu apgrozības efekts īstenošanas laikā bija ierobežots un ir nenoteikts pēc 
2007.–2013. gada programmu slēgšanas
106–146  Vai finanšu instrumenti bija izmaksu ziņā efektīva ES budžeta izpildes metode?
108–110  Augsts pārvaldības izmaksu un maksu līmenis salīdzinājumā ar faktisko izmaksu līmeni galasaņēmējiem
111–120  Pārvaldības izmaksu un maksu neatlīdzināšana no ES budžeta virs tiesību aktos noteiktā maksimālā 
apmēra slēgšanas laikā
121–131  Komisijas veiktajā pārvaldības izmaksu un maksu novērtējumā netiek pienācīgi ņemtas vērā atšķirības 
instrumentu veidos un galasaņēmējiem sniegtā atbalsta faktiskais līmenis
132–141  Dalībvalstu sniegtā informācija par pārvaldības izmaksām un maksām ir ierobežota
142–146  Pārvaldības izmaksas un maksas rodas papildus ERAF un ESF darbības programmu īstenošanas 
administratīvajām izmaksām
147–163  Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums.  Kā darbojas finanšu instrumenti dalītā pārvaldībā (2014.–2020. gada plānošanas 
periods)
 II pielikums.  Termina “finanšu instrumenti” definīcija juridiskajā pamatā (2014.–2020. gada un 
2007.–2013. gada plānošanas periods)
 III pielikums.  Pārskats par ERAF finanšu instrumentiem 28 ES dalībvalstīs: fondu skaits un 
piešķīrums (2007.–2013. gada plānošanas periods)
 IV pielikums.  Pārskats par ESF finanšu instrumentiem 28 ES dalībvalstīs: fondu skaits un 
piešķīrums (2007.–2013. gada plānošanas periods)
 V pielikums.  Ex ante  novērtēšanas prasību kopsavilkums (2014.–2020. gada plānošanas 
periods)
 Komisijas atbilde
 Fonda “ Marguerite ” atbilde
05
 Saīsinājumi
COCOF : Fondu koordinācijas komiteja
DFS : daudzgadu finanšu shēma
DP: darbības programma
EaSI : Eiropas Savienības Nodarbinātības un sociālās inovācijas programma
EEF : Eiropas Energoefektivitātes fonds
EEPEA : Eiropas enerģētikas programma ekonomikas atveseļošanai, piešķirot Kopienas finansiālo palīdzību 
enerģētikas jomā
EIB: Eiropas Investīciju banka
EIF: Eiropas Investīciju fonds
EISI : Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments
ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai
EPMI : Eiropas progresa mikrofinansēšanas instruments nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai
ERAF : Eiropas Reģionālās attīstības fonds
ESF : Eiropas Sociālais fonds
ESI fondi : Eiropas strukturālie un investīciju fondi
ESI fondu EG : ekspertu grupa Eiropas strukturālo un investīciju fondu jautājumos
ESIF : Eiropas Stratēģisko investīciju fonds
EZF : Eiropas Zivsaimniecības fonds
GBER : Vispārējā grupu atbrīvojuma regula
JEREMIE : Eiropas apvienotie resursi mazajiem, vidējiem un mikrouzņēmumiem
KF: Kohēzijas fonds
KNR : Kopīgo noteikumu regula
LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību
06 Saīsinājumi 
LGTT : Aizdevumu garantijas instruments Eiropas transporta tīklu projektiem
“Marguerite ” fonds : 2020. gada Eiropas Fonds enerģētikai, klimata pārmaiņām un infrastruktūrai
MVU : mazie un vidējie uzņēmumi
PFLP : portfeļa pirmās kārtas zaudējumu laidiens
POI : Projektu obligāciju iniciatīva
SICAR : Société d’investissement en capital à risque  (riska kapitāla ieguldījumu sabiedrība)
SICAV : Société d’investissement à capital variable  (ieguldījumu sabiedrība ar mainīgu kapitālu)
TD: ticamības deklarācija
TEN-E/T : Eiropas enerģētikas tīkls; Eiropas transporta tīkls
07
 Glosārijs
Aizdevums  ir līgums, kas uzliek aizdevējam pienākumu aizņēmējam uz noteiktu laikposmu darīt pieejamu konkrētu 
naudas summu. Aizņēmējam ir pienākums noteiktajā laikā atmaksāt minēto summu. Parasti aizņēmējs maksā 
procentus no aizdevuma summas.
Darbības programmā (DP)  ir izklāstītas dalībvalsts prioritātes, īpašie mērķi un plāns, kā noteiktā periodā, parasti 
septiņos gados, tiks izmantoti līdzekļi, lai finansētu projektus. Šiem projektiem ir jāpalīdz sasniegt vienu vai 
vairākus no darbības programmas prioritārā virziena līmenī noteiktajiem mērķiem. Programmas jāizstrādā katram 
fondam, kas darbojas kohēzijas politikas jomā, t. i., Eiropas Reģionālās attīstības fondam, Kohēzijas fondam un 
Eiropas Sociālajam fondam. Darbības programmas sagatavo dalībvalstis, un pirms jebkādu maksājumu veikšanas no 
ES budžeta tās apstiprina Komisija. Attiecīgajā periodā tās var grozīt tikai tad, ja abas puses tam piekrīt.
Deleģētā regula  ir Komisijas 2014. gada 3. marta Deleģētā regula (ES) Nr. 480/2014, ar kuru papildina Eiropas 
Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās 
attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas 
Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo 
fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu.1
Eiropas apvienotie resursi mazajiem, vidējiem un mikrouzņēmumiem ( JEREMIE ) ir Komisijas iniciatīva, ko tā 
izstrādājusi kopā ar Eiropas Investīciju fondu. Šī iniciatīva veicina finansēšanas vadības instrumentu izmantošanu, lai 
uzlabotu MVU piekļuvi finansējumam, izmantojot struktūrfondus.
Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF)  mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, 
izlīdzinot galvenās reģionālās atšķirības un sniedzot finansiālu atbalstu infrastruktūras izveidei un produktīviem 
ieguldījumiem darbvietu radīšanā, galvenokārt uzņēmumiem.
Eiropas Sociālā fonda (ESF)  mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, uzlabojot 
nodarbinātību un darba iespējas, galvenokārt īstenojot apmācības pasākumus un veicinot augstāku nodarbinātības 
līmeni un jaunu un labāku darbvietu radīšanu.
Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF) mērķis ir mobilizēt vismaz EUR 315 miljardus privāto un publisko 
ilgtermiņa ieguldījumu veidā ES 2015.–2017. gada periodā un nodrošināt projektu finansēšanu turpmākajos 
gados. ESIF ir izveidots Eiropas Investīciju bankā (EIB) kā trasta fonds ar neierobežotu darbības laiku, lai finansētu 
projektu riskantākās daļas. Papildu risks, ko uzņemsies EIB, tiks kompensēts ar ES budžeta finansētu garantiju līdz 
EUR 16 miljardu apmērā. Dalībvalstis var veikt papildu iemaksas šajā fondā.
Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi)  ietver piecus atsevišķus fondus, kuru mērķis ir visā Savienībā 
mazināt reģionālās atšķirības 2014.–2020. gada plānošanas periodā. ESI fondi ietver Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu 
un zivsaimniecības fondu.
1 OV L 138, 13.5.2014., 5. lpp.
08 Glosārijs 
Eiropas strukturālo un investīciju fondu ekspertu grupu (ESI fondu EG)  izveidoja Komisijā, lai tā sniegtu 
konsultācijas Komisijai par jautājumiem, kas saistīti ar tādu programmu īstenošanu, kuras pieņemtas un īstenotas 
saskaņā ar Eiropas strukturālo un investīciju fondu regulām. Tā ir viena no divām grupām, kas aizstāj Fondu 
koordinācijas komiteju (otrā grupa ir ESI fondu KK – Eiropas strukturālo un investīciju fondu koordinācijas komiteja).
EISI regula  ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1316/2013, ar ko 
izveido Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu, groza Regulu (ES) Nr. 913/2010 un atceļ Regulu (EK) 
Nr. 680/2007 un Regulu (EK) Nr. 67/2010.2
Finanšu regula  ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par 
finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) 
Nr. 1605/2002 atcelšanu.3
Finanšu starpnieks  ir struktūra, kas rīkojas kā starpnieks starp vadošo iestādi vai līdzdalības fondu un tā 
finansējuma galasaņēmējiem, ko novirza, izmantojot finanšu instrumentus dalītā pārvaldībā.
Fondu koordinācijas komiteja ( COCOF ) ir pastāvīga uzraudzības komiteja Komisijā. Tās uzdevums ir izskatīt 
jautājumus, kas saistīti ar tādu noteikumu īstenošanu, kuri reglamentē Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas 
Sociālo fondu un Kohēzijas fondu.
Galasaņēmējs  ir jebkura juridiska vai fiziska persona, kas nav līdzdalības fonds vai finanšu starpnieks un kas saņem 
finansējumu ar finanšu instrumenta starpniecību.
Garantija  ir trešās puses (ko sauc par garantijas devēju) apņemšanās atmaksāt aizņēmēja parādu, ja aizņēmējs 
nevar segt savas parādsaistības. Garantijas devējs uzņemas atbildību par aizņēmēja parādsaistību daļēju vai pilnīgu 
atmaksu saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti līgumā starp garantijas devēju, aizdevēju un/vai aizņēmēju.
Garantijas nepārsniedzamā likme  ir procentuālā daļa no kopējās aizdevumu portfeļa vērtības, ko faktiski sedz 
garantija.
Īpaši fondi  ir fondi, kas nav līdzdalības fondi.
2 OV L 348, 20.12.2013., 129. lpp.
3 OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.
09 Glosārijs 
Īstenošanas regula  ir Komisijas 2006. gada 8. decembra Regula (EK) Nr. 1828/2006, kas paredz noteikumus par to, 
kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par 
Eiropas Reģionālās attīstības fondu.4
Kapitāla piešķīrums  ir finansējuma summa, ko iemaksā finanšu instrumentā (no ES budžeta, valsts budžeta vai 
privāto ieguldītāju līdzekļiem), lai atbalstītu tā darbības. Kapitāla piešķīrumam būtu jāatspoguļo tā spēja veikt 
ieguldījumus, kā arī tam jābūt samērīgam ar tirgu, kuram instruments paredzēts.
Kapitālieguldījums  ir kapitāla sniegšana uzņēmumam, ko tieši vai netieši investē, pretī iegūstot pilnīgas vai 
daļējas īpašumtiesības šajā uzņēmumā, turklāt šis kapitālieguldītājs var uzņemties veikt arī atsevišķas uzņēmuma 
pārvaldības kontroles funkcijas un var saņemt daļu no uzņēmuma peļņas.
Kohēzijas politika  2007.–2013. gada plānošanas periodā aptvēra Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Eiropas 
Sociālo fondu (proti, divus struktūrfondus), kā arī Kohēzijas fondu. 2014.–2020. gada plānošanas periodā tika 
uzlabota kohēzijas politikas un citu tādu ES politikas virzienu koordinēšana, kas veicina reģionālo attīstību, 
proti, lauku attīstības un zivsaimniecības un jūrlietu politikas; to veica, paredzot kopīgus noteikumus Eiropas 
strukturālajiem un investīciju fondiem.
Kopīgo noteikumu regula (KNR)  2014.–2020. gada periodam ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 
17. decembra Regula (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, 
Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un 
zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, 
Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006.5
Līdzdalības fonds  ir fonds, ko izveido, lai veiktu ieguldījumus vairākos riska kapitāla fondos, garantiju fondos, 
aizdevumu fondos, pilsētu attīstības fondos, fondos vai citās atbalsta shēmās, kas izsniedz aizdevumus, 
atmaksājamu ieguldījumu garantijas vai līdzvērtīgus instrumentus energoefektivitātes jomā un atjaunojamās 
enerģijas izmantošanai ēkās, tostarp pašreizējos mājokļos.
Mantotie līdzekļi  ir kapitāla piešķīruma daļa, kas nonākusi līdz galasaņēmējiem, pēc tam atmaksāta finanšu 
instrumentā un tādējādi ir pieejama jaunam ieguldījumu ciklam.
Nosacīta kredītlīnija ir kredītlīnija, ko var izmantot ar nosacījumu, ka iestājas iepriekš noteikts notikums.
Portfeļa pirmās kārtas zaudējumu laidiens ( PFLP ): ja aizdevumu portfeli sadala vairākās riska daļās, PFLP  ir daļa, 
kas absorbē portfeļa pirmos zaudējumus (tie var rasties, piemēram, ja netiek atmaksāti aizdevumi).
Prioritārais virziens  ir viena no darbības programmas stratēģijas prioritātēm, kura ietver saistītu darbību kopumu 
ar konkrētiem un izmērāmiem mērķiem.
Robežlikme  ir projekta vai ieguldījumu atdeves minimālā likme, ko pieprasa pārvaldītājs vai ieguldītājs.
4 OV L 371, 27.12.2006., 1. lpp.
5 OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.
10 Glosārijs 
Société d’investissement à capital variable  (SICAV ) ir tāds atvērtais ieguldījumu fonds, kura kapitāla vērtība mainās 
atkarībā no ieguldītāju skaita un tā bāzes ieguldījumu vērtības. Fonda daļas tiek pirktas un pārdotas, pamatojoties 
uz fonda pēdējo noteikto neto aktīvu vērtību.
Société d’investissement en capital à risque  (SICAR ) ir struktūra, kas izveidota privātā pašu kapitāla un riska 
kapitāla ieguldījumiem, uz ko neattiecas nedz ieguldījumu dažādošanas noteikumi, nedz arī aizdevumu vai saistību 
īpatsvara palielināšanas ierobežojumi.
Vadošā iestāde  ir valsts, reģionālā vai vietējā valsts sektora iestāde vai jebkura cita valsts vai privāta struktūra, 
ko darbības programmas pārvaldībai ir izraudzījusies dalībvalsts. Tās pienākumi ir atlasīt finansējamos projektus, 
uzraudzīt projektu īstenošanu un ziņot Komisijai par finanšu aspektiem un sasniegtajiem rezultātiem.
Valsts atbalsts  jebkādā veidā ir tiešs vai netiešs finansiāls atbalsts, ko sniedz valsts iestādes privātā sektora 
uzņēmumiem. Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD) būtībā aizliedz valsts atbalstu kopējā tirgū, ja vien tas 
nav pienācīgi pamatots. ES valsts atbalsta noteikumos ir izklāstīti gadījumi, kad šāds atbalsts nerada (vai nedraud 
radīt) konkurences traucējumus. Eiropas Komisija vienīgā ir kompetenta novērtēt dalībvalstu piešķirtā valsts atbalsta 
atbilstību minētajiem noteikumiem. Eiropas Komisijas pieņemtos procesuālos lēmumus un darbības pārskata 
Vispārējā tiesa un Eiropas Savienības Tiesa.
Vispārīgā regula  2007.–2013. gada plānošanas periodam ir Padomes 2006. gada 11. jūlija Regula (EK) Nr. 1083/2006, 
ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas 
fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999.6
6 OV L 210, 31.7.2006., 25. lpp.
11
 Kopsavilkums
I
Eiropas Savienība pašlaik risina nopietnus jautājumus, piemēram, ekonomikas un finanšu situācijas atlabšana, kā arī 
bēgļu krīzes pārvaldība. Tāpēc ES lēmumu pieņēmēji meklē risinājumus, kā palielināt pieejamā ES budžeta efektivi ­
tāti un lietderību; tas veido mazāk nekā 1 % no ES iekšzemes kopprodukta (IKP).
II
Finanšu instrumenti ir īstenošanas mehānisms finansiāla atbalsta sniegšanai no ES budžeta. Izmantojot finanšu 
in strumentus, finansiālo atbalstu galasaņēmējiem var sniegt aizdevumu, garantiju un kapitālieguldījumu veidā.
III
Pareizi īstenoti finanšu instrumenti nodrošina divus īpašus ieguvumus salīdzinājumā ar dotācijām:
— iespēju daudzkāršot publiskos līdzekļus (proti, mobilizēt papildu privātos un publiskos līdzekļus, lai papildinātu 
sākotnējo publisko finansējumu), kā arī
— finanšu instrumentu kapitāla piešķīruma atkārtotas izmantošanas iespēju (proti, to pašu līdzekļu izmantošana 
vairākos ciklos).
Tam, ka aizdevumi ir jāatmaksā, garantijas jāatbrīvo un līdzdalība kapitālā jāatlīdzina, principā vajadzētu arī ietekmēt 
galasaņēmēju rīcību, nodrošinot labāku publisko līdzekļu izmantošanu un mazinot iespēju, ka galasaņēmēji kļūs 
atkarīgi no publiskā atbalsta.
IV
2007.–2013. gada plānošanas periodā finanšu instrumentus, kas izveidoti saskaņā ar Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu (ERAF) un Eiropas Sociālo fondu (ESF), izmantoja 25 no 28 dalībvalstīm: ES tika izveidoti pavisam 972 ERAF un 
53 ESF finanšu instrumenti. Līdz 2014. gada beigām no ERAF un ESF darbības programmām (DP) tika veiktas iemak ­
sas šajos instrumentos aptuveni EUR 16 miljardu apmērā. Šīs iemaksas ir ievērojami palielinājušās salīdzinājumā 
ar aptuveni EUR 1,3 miljardiem, kas bija piešķirti šādiem instrumentiem 2000.–2006. gada plānošanas periodā, un 
EUR 0,6 miljardiem 1994.–1999. gada plānošanas periodā. Šajā pašā periodā, proti, 2007.–2013. gadā, kopējais iegul ­
dījums no ES budžeta 21 finanšu instrumentā, ko tieši vai netieši pārvaldīja Komisija, bija aptuveni EUR 5,5 miljardi. 
Šie centralizēti pārvaldītie finanšu instrumenti tiek izmantoti visās ES dalībvalstīs.
12 Kopsavilkums 
V
Šīs revīzijas laikā Palāta pārbaudīja, vai finanšu instrumenti bija efektīvs mehānisms, lai izpildītu ES budžetu 2007.–
2013. gada plānošanas periodā. Palāta veica revīziju no 2014. gada oktobra līdz 2016. gada martam un pievērsās 
tādiem politikas virzieniem kā reģionālā, sociālā, transporta un enerģētikas politika. Palātas veiktā analīze aptver 
visus 1025 ERAF un ESF finanšu instrumentus, kas izveidoti 2007.–2013. gada plānošanas periodā dalītajā pārvaldībā, 
kā arī sešus centralizēti pārvaldītus finanšu instrumentus minētajās jomās. Šajā ziņojumā sniegtie dati ir balstīti uz 
jaunāko pieejamo informāciju, ko Komisija sniedza 2015. gada septembrī par situāciju 2014. gada beigās.
VI
Šīs revīzijas laikā Palāta konstatēja vairākus būtiskus aspektus, kas ierobežoja finanšu instrumentu kā ES budžeta 
izpildes mehānisma efektivitāti 2007.–2013. gada plānošanas periodā:
— nozīmīgs skaits ERAF un ESF finanšu instrumentu bija pārāk lieli, un līdz pat 2014. gada beigām tiem joprojām 
bija lielas problēmas izmaksāt kapitāla piešķīrumus (vidēji tika izmantoti aptuveni 57 % no visa kapitāla piešķī ­
ruma, kas no DP tika izmaksāts finanšu instrumentiem). Faktors, kas veicināja pārmērīgus sākotnējos kapitāla 
piešķīrumus, bija dalībvalstu nodoms visā 2007.–2013. gada plānošanas periodā izvairīties no saistību atcelšanas;
— kopumā finanšu instrumentiem gan dalītās, gan arī centralizētās pārvaldības jomā bija grūti piesaistīt privāto 
kapitālu;
— līdz šim tikai nelielam skaitam ERAF un ESF finanšu instrumentu ir izdevies sniegt atkārtotu finansiālo atbalstu;
— ERAF un ESF finanšu instrumentiem bija augstas pārvaldības izmaksas un maksas salīdzinājumā ar faktisko 
finansiālo atbalstu galasaņēmējiem, tās ir arī ievērojami augstākas nekā centralizēti pārvaldītiem instrumentiem 
vai privātā sektora ieguldījumu fondiem.
VII
Vienlaikus Palāta norāda, ka, pamatojoties uz 2007.–2013. gada periodā gūto pieredzi, tika panākti ar finanšu in  stru ­
mentiem saistītā tiesiskā regulējuma uzlabojumi 2014.–2020. gada plānošanas periodam, tomēr saglabājas daži 
problēmjautājumi.
13 Kopsavilkums 
VIII
Palāta ziņojumā formulē turpmāk minētos ieteikumus.
— Komisijas veiktajā centralizēti pārvaldīto instrumentu ex ante  novērtējumā sistemātiski jāiekļauj līdz konkrētajam 
brīdim gūtās pieredzes analīze.
— Papildus gūtās pieredzes novērtējumam Komisijai jāvērtē arī būtisku sociāli ekonomisko pārmaiņu ietekme uz 
instrumenta pamatojumu un attiecīgo ieguldījumu, kas prasīts no ES budžeta; tas jāveic visiem centralizēti pār ­
valdītajiem instrumentiem attiecīgo starpposma pārskatīšanu kontekstā.
— Komisijai un dalībvalstīm ir jācenšas optimizēt konkrētu ERAF un ESF fondu lielumu, lai, ja iespējams, būtiski 
ietaupītu fondu darbības izmaksas. Ir jāsniedz papildu norādījumi dalībvalstīm par to, kā izveidot šādus finanšu 
instrumentus dalībvalstu vai ES līmenī (kurus tieši vai netieši pārvalda Komisija).
— Komisijai Finanšu regulā (un pēc tam nozaru regulās) ir jāsniedz finanšu instrumentu sviras efekta definīcija, 
kas piemērojama visās ES budžeta jomās un skaidri izšķir starp līdzekļu piesaisti privātajos un valsts publiskajos 
ieguldījumos saskaņā ar DP un/vai papildu privātajos vai publiskajos kapitālieguldījumos, kā arī ņem vērā attie ­
cīgā instrumenta veidu.
— Attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas perioda ERAF un ESF finanšu instrumentiem Komisijai slēgšanas laikā 
jānodrošina, ka dalībvalstis sniedz pilnīgus un ticamus datus par privātajiem ieguldījumiem kapitāla piešķīru ­
mos, gan izmantojot DP , gan arī papildus tām.
— Attiecībā uz ERAF un ESF finanšu instrumentiem Komisijai jāsniedz papildu norādījumi dalībvalstīm par to, kā 
labāk piemērot noteikumus par preferenciālo režīmu, lai piesaistītu vairāk privātā kapitāla, nepakļaujot pārmērī ­
gam riskam publiskos ieguldītājus finanšu instrumentu piešķīrumos.
— Attiecībā uz centralizēti pārvaldītajiem finanšu instrumentiem tiesību aktos, kas reglamentē attiecīgo instru ­
mentu, ir jānosaka vispārējie riska dalīšanas principi, kam var būt ietekme uz ES budžetu.
— Attiecībā uz visiem instrumentiem, kas 2014.–2020. gada plānošanas periodā finansēti no ES budžeta, Komisijai 
ir jānodrošina, ka dalībvalstis, Komisija un EIB grupa īsteno tikai tās struktūras, kas atbilst Komisijas ieteikumiem 
un pasākumiem attiecībā uz nodokļu režīmu.
— Komisijai ir jāveic atbilstoši pasākumi, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis noteiktajā astoņus gadus ilgajā laikpos ­
mā pēc attiecināmības perioda beigām 2014.–2020. gada plānošanas periodam saglabā līdzekļu apgrozības 
raksturu.
14 Kopsavilkums 
— Komisijai ir jāsniedz norādījumi attiecībā uz noteikumiem, kas ļauj finanšu instrumentus turpināt izmantot arī 
nākamajā plānošanas periodā, it īpaši gadījumos, kad fondu pārvaldnieki tiek izraudzīti publiskā iepirkuma 
procedūrā.
— Ņemot vērā 2007.–2013. gada plānošanas perioda paredzamo slēgšanu, Komisijai jānodrošina, lai dalībval­
stis sniegtu visaptverošu informāciju par pārvaldības izmaksām un maksām, kas radušās un samaksātas līdz 
2017. gada martam.
— Komisijai jāpaskaidro, ka pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais apmērs ir jāpiemēro finanšu instrumenta 
izmantotajam faktiskajam kapitāla piešķīrumam, t. i., DP ieguldījumam, kas izmantots, lai sniegtu finansiālu 
atbalstu galasaņēmējiem.
— Attiecībā uz fondu pārvaldnieku darbības rezultātos balstīto atlīdzību 2014.–2020. gada plānošanas periodā 
Komisijai ir jāiesniedz tiesību akta priekšlikums nolūkā pārskatīt spēkā esošos KNR noteikumus, lai stiprinātu šīs 
kārtības stimulējošo ietekmi.
— Dalībvalstu vadošajām iestādēm, apspriežot finansēšanas nolīgumus, ir plaši jāizmanto pašreizējie, uz darbības 
rezultātiem balstītie fondu pārvaldnieku atlīdzības elementi.
— Komisijai ir jāveic dotāciju un atmaksājamā finansiālā atbalsta (galvenokārt izmantojot finanšu instrumentus) 
īstenošanas izmaksu salīdzinošā analīze par 2014.–2020. gada plānošanas periodu, lai noteiktu to faktiskos līme­
ņus. Šāda informācija būtu īpaši svarīga, sagatavojot tiesību aktu priekšlikumus periodam pēc 2020. gada un 
nosakot pienācīgu tehniskās palīdzības līmeni.
15
 Ievads
Kas ir finanšu instrumenti
01 
Eiropas Savienība pašlaik risina nopietnus jautājumus, piemēram, ekonomikas 
un finanšu situācijas atlabšana, kā arī bēgļu krīzes pārvaldība. Tāpēc ES lēmumu 
pieņēmēji meklē risinājumus, kā palielināt pieejamā ES budžeta efektivitāti un 
lietderību; tas veido mazāk nekā 1 % no ES iekšzemes kopprodukta (IKP).
Finanšu instrumenti7 ir īstenošanas mehānisms finansiāla atbalsta sniegšanai no 
ES budžeta aizdevumu, garantiju un kapitālieguldījumu (vai kvazikapitāla ieguldīju ­
mu) veidā projektu īstenošanai (sk.  1. tabulu )8.
I pielikumā  parādīta dažādu finanšu instrumentu veidu darbība.7 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā tiesību aktos, kas 
reglamentēja ERAF un ESF, bija 
minēti “finansēšanas vadības 
instrumenti”. Šajā ziņojumā 
termini “finansēšanas vadības 
instruments” un “finanšu 
instruments” lietoti kā 
sinonīmi.
8 Saskaņā ar 32. starptautisko 
grāmatvedības standartu 
finanšu instruments ir “(..) 
jebkurš līgums, no kura 
veidojas finanšu aktīvs vienam 
uzņēmumam un finanšu 
saistības vai pašu kapitāla 
instruments citam 
uzņēmumam”.1. tabulaNo ES budžeta atbalstīto finanšu instrumentu galvenie veidi
Avots:  Eiropas Komisija, EIB, “ FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity ” [“FI kompass – finanšu instru ­
mentu produkti. Aizdevumi, garantijas, kapitāls un kvazikapitāls”], 3. lpp.Aizdevums
“Līgums, kas uzliek aizdevējam pienākumu aizņēmējam uz noteiktu 
laikposmu darīt pieejamu naudas summu, par kuru panākta attiecīga vienošanās un saskaņā ar ko aizņēmējam ir pienākums noteiktajā laikā atmaksāt minēto summu” . Kā ﬁnanšu instruments aizdevums var būt noderīgs gadījumos, kad bankas nevēlas izsniegt aizdevumu ar nosacījumiem, kas ir pieņemami aizņēmējam. Aizdevums var tikt piedāvāts ar zemāku procentu likmi, ar ilgāku atmaksas periodu vai zemākām nodrošinājuma prasībām.
Pašu kapitāls
“Kapitāla sniegšana uzņēmumam, ko tieši vai netieši iegulda, pretī 
iegūstot pilnīgas vai daļējas īpašumtiesības šajā uzņēmumā, turklāt attiecīgais kapitālieguldītājs var uzņemties veikt arī atsevišķas uzņēmuma pārvaldības kontroles funkcijas un var saņemt daļu no uzņēmuma peļņas” .Finansiālā atdeve ir atkarīga no uzņēmuma izaugsmes un ienesīguma. Finansiālo atdevi nodrošina dividendes un daļu pārdošana citam ieguldītājam (līdzdalības samazināšana vai izbeigšana) vai daļu pārdošana sākotnējā publiskā piedāvājumā (SPP).Garantija
“Rakstisks apliecinājums uzņemties atbildību par trešās personas parāda 
pilnu summu vai daļu no tās, vai par saistību vai minētās trešās personas sekmīgu saistību izpildi, ja iestājas gadījums, kas izraisa šādas garantijas izmantošanu, piemēram, parāda neatmaksāšana*” .
Garantijas parasti izmanto, lai segtu tādus ﬁnanšu darījumus kā aizdevumi.
* Eiropas Komisija, Guidance for Member States on Financial Instruments – Glossary 
[Norādījumi dalībvalstīm par ﬁnanšu instrumentiem — glosārijs], 2015. g.
Kvazikapitāls
“Finansējuma veids, kas klasiﬁcējams starp kapitālu un parādu un kam ir 
augstāks risks nekā vecākam parādam un zemāks risks nekā parastam kapitālam.Kvazikapitāla ieguldījumus var strukturēt kā parādu, parasti nenodrošinātu un subordinētu un dažos gadījumos konvertējamu kapitālā, vai kā priekšrocību kapitālu” .Uzņēmuma kapitāla struktūrā riska/peļņas proﬁls parasti tiek klasiﬁcēts starp parādu un kapitālu.
16 Ievads 
02 
Salīdzinājumā ar dotācijām (kas ir tradicionālais finansējuma sniegšanas veids 
no ES budžeta) pareizi īstenoti finanšu instrumenti var nodrošināt divus īpašus 
ieguvumus:
 ο iespēju daudzkāršot publiskos līdzekļus (proti, mobilizēt papildu privātos un 
publiskos līdzekļus, lai papildinātu sākotnējo publisko finansējumu), kā arī
 ο finanšu instrumentu kapitāla piešķīruma atkārtotas izmantošanas iespēja 
(proti, to pašu līdzekļu izmantošana vairākos ciklos) ļauj katru finansējuma 
euro, ko piešķir, izmantojot finanšu instrumentus, būtībā izmantot vairāk 
nekā vienu reizi.
03 
Tam, ka aizdevumi ir jāatmaksā, garantijas jāatbrīvo un līdzdalība kapitālā jāat ­
līdzina, principā vajadzētu arī ietekmēt galasaņēmēju rīcību, nodrošinot labāku 
publisko līdzekļu izmantošanu un mazinot iespēju, ka galasaņēmēji kļūs atkarīgi 
no publiskā atbalsta.
04 
Finanšu instrumentu kopīgu definīciju pirmo reizi noteica, pārskatot Finanšu 
regulu 2012. gadā, kopš tā laika šo definīciju izmanto nozaru regulās attiecībā uz 
2014.–2020. gada plānošanas periodu (sk.  II pielikumu ).
Finanšu instrumentu izmantošana ES budžeta izpildē 
kopš 2007 . gada
No ES budžeta finansēto finanšu instrumentu izmantošana
05 
ES budžetu var izpildīt, izmantojot dalīto pārvaldību (t. i., sadarbībā ar dalīb ­
valstīm, piemēram, īstenojot kohēzijas politiku), tiešo pārvaldību (proti, uzticot 
uzdevumus saviem departamentiem vai izpildaģentūrām) vai netiešo pārvaldību 
(proti, uzticot budžeta izpildes uzdevumus trešām valstīm vai dažādām struktū ­
rām)9. Pēdējos divus pārvaldības veidus sauc par centralizēto pārvaldību.9 Finanšu regulas 58. pants.
17 Ievads 
06 
Finanšu instrumentus izmanto dažādās ES budžeta jomās:
 ο dalītās pārvaldības finanšu instrumentus kohēzijas jomā galvenokārt izveido 
saskaņā ar Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un mazākā mērā saska ­
ņā ar Eiropas Sociālo fondu (ESF). Kopš 2014.–2020. gada plānošanas perio ­
da finanšu instrumentus var izmantot arī Kohēzijas fonda (KF) vajadzībām. 
Katrs instruments jāīsteno atbilstīgi darbības programmai (DP), kuru pieņem 
vadošās iestādes, kas atbildīgas par attiecīgo programmu, – šīs iestādes arī 
nosaka instrumenta lielumu un struktūru10. Finanšu instrumentus izmanto arī 
saskaņā ar Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas 
Zivsaimniecības fondu (EZF);
 ο centralizēti pārvaldītos finanšu instrumentus finansē no dažādām budžeta 
jomām, piemēram, pētniecības, uzņēmējdarbības un rūpniecības, izglītī ­
bas un kultūras u. c. Komisija kopā ar saviem partneriem ir tieši iesaistīta šo 
in strumentu plānošanā un to ieguldījumu stratēģijas izstrādē, kā arī finan ­
sējuma apmēra noteikšanā. Lēmumu par šādu instrumentu izveidi pieņem 
budžeta iestādes (proti, Eiropas Parlaments un Padome), pamatojoties uz 
Komisijas priekšlikumu.
Noteikumi par finanšu instrumentu fondu pārvaldnieku izvēli
07 
Dalītajā pārvaldībā finanšu instrumentus var veidot kā atsevišķus fondus vai 
līdzdalības fondu apakšfondus, kas turpmāk minēti kā īpašie fondi (sk.  1. attēlu ). 
Līdzdalības fonds, ko reizēm sauc arī par “fondu fondu”, ir fonds, kas izveidots ar 
mērķi pārvaldīt dažādus instrumentu veidus. Šāds fonds arī nodrošina iespēju 
veikt ieguldījumus no vienas vai vairākām darbības programmām vienā vai vairā ­
kos finanšu instrumentos.
08 
Finanšu instrumentus parasti pārvalda privātā vai publiskā sektora bankas vai citi 
finanšu starpnieki, nevis valsts pārvaldes iestādes. Izmantojot ERAF un ESF instru ­
mentus, fonda pārvaldnieka izvēlei ir jānotiek atbilstīgi ES un dalībvalstu publiskā 
iepirkuma noteikumiem, ja fonda pārvaldnieku izvēlas konkursa kārtībā. Gadīju ­
mos, kad publiskā iepirkuma noteikumus nepiemēro (piemēram, gadījumos, kad 
fonda pārvaldības līgums nav publisko pakalpojumu līgums), vadošā iestāde var 
iecelt fonda pārvaldnieku saskaņā ar attiecīgajiem valsts atbalsta noteikumiem 
(sk. 10.–12. punktu).
09 
EIB grupai (to pārstāv Eiropas Investīciju fonds (EIF) un Eiropas Investīciju ban ­
ka (EIB)) ir īpašs statuss, jo šīs iestādes var iecelt par fondu pārvaldniekiem, 
nerīkojot publiskā iepirkuma procedūru11. Šīs iestādes arī pārvalda lielāko daļu 
centralizēti pārvaldīto instrumentu, kuriem fonda pārvaldnieku ieceļ ar tiesību 
akta priekšlikumu.10 Eiropas Parlaments, 
Iekšpolitikas 
ģenerāldirektorāts, “ Financial 
Engineering Instruments in 
Cohesion policy – Study ”, 
pētījums [“Finansēšanas 
vadības instrumenti kohēzijas 
politikā”], 2013. g., 46. lpp.
11 Vispārīgās regulas 44. panta 
c) punkts.
18 Ievads 
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.1. attēlsERAF vai ESF finanšu instrumentu līdzdalības fonda struktūras vienkāršota shēma
Papildu publiskais un privātais 
ieguldījums kapitāla 
piešķīrumā
Ieguldījums kapitāla piešķīrumā no DP (ES un valsts publiskie un privātie līdzekļi)
Ieguldījums kapitāla piešķīrumā no LF
Finansiāls atbalsts aizdevu-mu, garantiju, kapitāla daļu veidāFinanšu atbalsta atmaksaFinansējuma atmaksa, likvidējot apakš-fondu, kā arī dividendes/procentu maksā-jumi u. c. maksājumi īstenošanas laikāNeizmantotā kapitāla piešķīruma atmaksa DP pēc DP slēgšanas
Finanšu starpnieksFinanšu starpnieksVadošā iestāde ERAF vai ESF darbības programma (DP)
Līdzdalības fonds (LF)
Apakšfonds (“saņēmējs”)
Galasaņēmējs
19 Ievads 
Finanšu instrumenti un ES valsts atbalsta noteikumi
10 
ES finansējumu, ko pārvalda dalītā pārvaldībā, uzskata par daļu no valsts vai 
reģionālā budžeta, un tāpēc tas, iespējams, ir pakļauts valsts atbalsta kontrolei. 
Tādēļ, īstenojot finanšu instrumentu, vadošajām iestādēm ir jānodrošina atbilstī ­
ba valsts atbalsta noteikumiem12. Attiecīgie valsts atbalsta noteikumi ir iekļauti 
jaunajā Vispārējā grupu atbrīvojuma regulā ( GBER )13 un Komisijas jaunajās pamat ­
nostādnēs par riska finansējumu14; gan regula, gan arī pamatnostādnes stājās 
spēkā 2014. gada jūlijā.
11 
Attiecībā uz katru ERAF un ESF finanšu instrumentu vadošajai iestādei ir jāsniedz 
kāds no šādiem pierādījumiem15:
 ο finanšu instruments atbilst parastai tirgus praksei (reāli tas nozīmē, ka fonda 
pārvaldības izraudzīšanai ir izmantota atklāta, pārredzama un nediskriminējo ­
ša procedūra) vai
 ο uz finanšu instrumentu attiecas De minimis  regula16, vai
 ο finanšu instruments uzskatāms par atbalstu ar atbrīvojumu, jo tas atbilst  GBER 
vai arī paziņotajai atbalsta shēmai saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm par 
riska finansējumu.
12 
Uz centralizēti pārvaldītiem finanšu instrumentiem (to izveidei netiek izmantoti 
valsts vai reģionu resursi, un tādējādi tie neietilpst dalībvalstu budžetos) neattie ­
cas ES valsts atbalsta noteikumi, jo nav izpildīts galvenais nosacījums, ko paredz 
LESD 107. pants, proti, “(..) atbalsts, ko piešķir dalībvalsts vai ko jebkādā citā veidā 
piešķir no valsts līdzekļiem”.
Vispārīga informācija par finanšu instrumentu skaitu un to 
kapitāla piešķīrumu kopš 2007. gada
2007.–2013. gada plānošanas periods
13 
2007.–2013. gada plānošanas periodā finanšu instrumentus izmantoja 25 no 
28 ES dalībvalstīm. Tikai Horvātija, Īrija un Luksemburga neizmantoja šo finansē ­
šanas mehānismu17. III un IV pielikumā sniegts pārskats par ERAF un ESF instru ­
mentu izmantošanu dalībvalstīs.12 Kopīgo noteikumu regulas 
(KNR) 37. panta 1. punkts: 
“Piemērojot šo sadaļu 
(IV sadaļa, Finanšu 
instrumenti), vadošās iestādes, 
struktūras, kas īsteno fondu 
fondus un struktūras, kas 
īsteno finanšu instrumentus, 
ievēro piemērojamos tiesību 
aktus, jo īpaši par valsts 
atbalstu un publisko 
iepirkumu”.
13 Komisijas 2014. gada 17. jūnija 
Regula (ES) Nr. 651/2014, ar ko 
noteiktas atbalsta kategorijas 
atzīst par saderīgām ar iekšējo 
tirgu, piemērojot Līguma 
107. un 108. pantu (OV L 187, 
26.6.2014., 1. lpp.).
14 Eiropas Komisija, 
“Pamatnostādnes par valsts 
atbalstu, lai veicinātu riska 
finansējuma ieguldījumus” 
(OV C 19, 22.1.2014., 4. lpp.).
15 KNR 37. pants.
16 Padomes 2015. gada 13. jūlija 
Regula (EK) Nr. 2015/1588 par 
to, kā piemērot Līguma par 
Eiropas Savienības darbību 
107. un 108. pantu attiecībā uz 
dažu kategoriju valsts 
horizontālo atbalstu (OV L 248, 
24.9.2015., 1. lpp.).
17 Tomēr Luksemburgā ir 
izveidoti centralizēti pārvaldīti 
finanšu instrumenti. Turklāt ar 
to starpniecību ir sniegts 
ES finansējums projektiem Īrijā 
un Horvātijā.
20 Ievads 2. tabulaERAF un ESF finanšu instrumentu īstenošana (2007 .–2013. gads), stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī
Finansēšanas nolīgumos noteik -
tās saistības attiecībā uz finanšu 
instrumentiem
(summas miljonos EUR)No darbības programmām izmaksātās 
summas finanšu instrumentiem
(summas miljonos EUR)No finanšu instrumentiem izmaksātās 
summas galasaņēmējiem
(summas miljonos EUR)
DP1ES ES/DP % DP ES ES/DP % DP ES ES/DP %
ERAF17 06110 946 Nav 
pieejams15 189 10 452 69 % 8 871 5 594 63 %
ESF 472 829 462 56 % 318 207 65 %
Kopā 17 061 11 418 67 % 16 018 10 914 68 % 9 189 5 801 63 %
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas jaunākajiem – 2015. gada septembra – datiem2.
1  Komisijas īstenošanas ziņojumā, norādot DP summas, par kurām uzņemtas saistības, nav atsevišķi izdalītas summas ERAF un ESF finanšu 
instrumentiem.
2  EGESIF_15 ­0027 ­00, Kopsavilkums par datiem saistībā ar vadošo iestāžu sniegto informāciju attiecībā uz paveikto, finansējot un īstenojot 
finansēšanas vadības instrumentus, saskaņā ar 67. panta 2. punkta j) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 2007.–2013. gada 
plānošanas periods, stāvoklis 2014. gada 31. decembrī, 21. un 54. lpp.14 
Kā norādīts 2. tabulā , līdz 2014. gada beigām aptuveni EUR 15,2 miljardi bija 
izmaksāti kā ieguldījums no ERAF darbības programmām un EUR 0,8 miljardi – kā 
ieguldījums no ESF darbības programmām. Tas ir būtisks palielinājums salīdzi ­
nājumā ar aptuveni EUR 1,3 miljardiem 2000.–2006. gada plānošanas periodā un 
EUR 0,6 miljardiem 1994.–1999. gada plānošanas periodā18.
15 
ES ieguldījums finanšu instrumentos 2007.–2013. gada plānošanas periodā atbilst 
5 % no kopējā ES finansējuma ERAF un 1 % no kopējā ES finansējuma ESF attiecī ­
gajā periodā. ES budžets nodrošina attiecīgi 69 % un 56 % no kopējā ieguldījuma 
ERAF un ESF finanšu instrumentu kapitāla piešķīrumos 2007.–2013. gada periodā 
(sk.  2. tabulu ). Ja aplūko finansiālo atbalstu galasaņēmējiem, ES ieguldījums vei ­
do attiecīgi 63 % (ERAF) un 65 % (ESF).18 Eiropas Komisija, EIB, “ FI 
Compass:  Financial 
Instruments – A sustainable way 
of achieving EU economic and 
social objectives ” [“FI kompass: 
finanšu instrumenti – 
ilgtspējīgs risinājums, lai 
sasniegtu ES ekonomiskos un 
sociālos mērķus”], 3. lpp.
21 Ievads 3. tabula16 
Saskaņā ar jaunākajiem Komisijas sniegtajiem datiem ES izveidoti 972 ERAF finan ­
šu instrumenti un 53 ESF instrumenti. No tiem 903 instrumenti ir īpaši ERAF fon ­
di un 49 – ESF fondi (sk.  3. tabulu ). 31 ERAF instrumentu pārvalda EIB grupa 
(sk. 9. punktu).
17 
Turklāt vēl 14 instrumenti tika finansēti no ELFLA un 6 – no EZF. 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā šo divu fondu noteikumi neietvēra prasību dalībvalstīm ziņot 
par finanšu instrumentiem, tāpēc par tiem nav oficiālu datu19. Tomēr, pamato ­
joties uz Palātas apkopotajiem datiem, tiek lēsts, ka 2013. gada beigās kapitāla 
piešķīrums ELFLA līdzfinansētajiem fondiem bija aptuveni EUR 700 miljoni, savu ­
kārt EZF līdzfinansētajiem fondiem – aptuveni EUR 72 miljoni (abos gadījumos ir 
ņemti vērā dalībvalstu ieguldījumi programmu īstenošanā).19 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 5/2015 
“Vai finanšu instrumentu 
izmantošana lauku attīstības 
jomā ir sekmīga un 
daudzsološa pieeja”, 
82. punkts ( http://eca.europa.
eu).
ERAF un ESF finanšu instrumenti sadalījumā pēc īpašo fondu veida (2007 .–
2013. gads), stāvoklis 2014. gada 31. decembrī
ERAF ESF
Fondu skaitsPiešķīrums 
(miljoni  EUR)Fondu skaitsPiešķīrums 
(miljoni  EUR)
Īpašie fondi, no kuriem:
– aizdevumu instrumenti 371 5 637 31 417
– garantijas instrumenti 171 2 215 7 196
– pašu kapitāla instrumenti 162 2 006 1 70
–  jaukta tipa instrumenti (aizdevumu, garantijas, 
pašu kapitāla instrumentu vai citu instrumentu 
apvienojums)110 2 496 5 59
– citi instrumenti 6 65 0 0
– veids nav paziņots 83 770 5 74
Kopā 903 13 189 49 816
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas jaunākajiem – 2015. gada septembra – datiem.
22 Ievads 
18 
ES kopējais ieguldījums, kas piešķirts centralizēti pārvaldītiem instrumentiem 
2007.–2013. gada periodā, visās budžeta jomās bija aptuveni EUR 5,5 miljardi20, 
kas tika sadalīti 21 finanšu instrumentam21. Šie instrumenti tiek izmantoti visās 
ES dalībvalstīs.
2014.–2020. gada plānošanas periods
19 
ES budžetā Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi) ir galvenais finan ­
sējuma avots kapitālieguldījumiem un infrastruktūrai, un to kopējais budžets 
2014.–2020. gada plānošanas periodā ir aptuveni EUR 450 miljardi.
20 
Kopš 2011. gada Eiropas Parlaments un Eiropadome ir rosinājuši aktīvāk izmantot 
finanšu instrumentus22. Šī politiskā apņemšanās ir atspoguļota arī Kopīgo notei ­
kumu regulā (KNR), kas paredz aktīvāk izmantot finanšu instrumentus, lai īsteno ­
tu visu piecu ESI fondu (arī Kohēzijas fonda) finansējumu un visus programmu 
tematiskos mērķus23.
21 
Komisija 2015. gada beigās bija aplēsusi, ka visam 2014.–2020. gada plānoša ­
nas periodam no pieciem ESI fondiem finanšu instrumentiem tiks piešķirts 
EUR 21 miljards24. Tā kā 2007.–2013. gada plānošanas periodā vidējais ES ieguldī ­
jums šādu instrumentu kopējiem piešķīrumiem 2014. gada beigās bija aptuveni 
68 %25, Palāta lēš, ka EUR 21 miljards no ES budžeta, visticamāk, atbildīs kopējiem 
piešķīrumiem aptuveni EUR 31 miljardu apmērā (neņemot vērā papildu valstu un 
privāto finansējumu, kas var tikt sniegts fondiem ārpus ESI fondu programmām).
22 
Salīdzinājumam – Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF) mērķis ir mobilizēt 
vismaz EUR 315 miljardus privāto un publisko ilgtermiņa ieguldījumu veidā ES 
2015.–2017. gada periodā un finansēt projektus turpmākajos gados.20 “Komisijas ziņojums Eiropas 
Parlamentam un Padomei par 
finanšu instrumentiem, ko 
saskaņā ar Finanšu regulas 
140. panta 8. punktu atbalsta 
no vispārējā budžeta, sākot ar 
2014. gada 31. decembri”, 
COM(2015) 565  final , 
13.11.2015., 4. lpp.
21 “Darbības saistībā ar finanšu 
instrumentiem”, 
SWD(2015) 206  final , 
13.11.2015., 6.–12. lpp.
22 Eiropas Parlaments, Piektais 
ziņojums par kohēziju un 
kohēzijas politikas stratēģiju 
laikposmā pēc 2013. gada; 
EUCO 169/13, Eiropadomes 
2013. gada 25. oktobra 
secinājumi, 10. lpp.
23 Regula (ES) Nr. 1303/2013.
24 Eiropas Parlaments, Komisija, 
Komisijas 2014. gada budžeta 
izpildes apstiprināšana – 
atbildes uz Eiropas Parlamenta 
rakstiski iesniegtajiem 
jautājumiem komisārei Corina 
Crețu , 2015. gada 7. decembra 
uzklausīšana, 34. lpp.
25 EGESIF_15 ­0027 ­00, 
Kopsavilkums par datiem 
saistībā ar vadošo iestāžu 
sniegto informāciju attiecībā 
uz paveikto, finansējot un 
īstenojot finansēšanas vadības 
instrumentus, saskaņā ar 
67. panta 2. punkta 
j) apakšpunktu Padomes 
Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 
2007.–2013. gada plānošanas 
periods, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī, 21. un 54. lpp.
23
 Revīzijas tvērums un pieeja
23 
Šīs revīzijas laikā Palāta pārbaudīja, vai finanšu instrumenti bija efektīvs mehā ­
nisms, lai izpildītu ES budžetu 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Ņemot to 
vērā, Palātas ziņojumā meklētas atbildes uz turpmāk norādītajiem galvenajiem 
revīzijas jautājumiem.
 ο Vai tika noteikts atbilstīgs finanšu instrumentu lielums, ņemot vērā tirgus 
vajadzības?
 ο Vai, izmantojot finanšu instrumentus, izdevās piesaistīt privāto kapitālu?
 ο Vai finanšu instrumenti sniedza atkārtotu finansiālo atbalstu?
 ο Vai finanšu instrumenti bija izmaksu ziņā efektīva ES budžeta izpildes 
metode?
Saistībā ar katru no šiem jautājumiem Palāta noteica, kādu pieredzi var gūt, ņemot 
vērā galvenos konstatētos trūkumus. Palāta arī vērtēja, cik lielā mērā tie risināti regu ­
lās, kas attiecas uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu.
24 
Palātas veiktā revīzija aptver laikposmu no 2009. līdz 2015. gadam. Mēs pievēr ­
sāmies tādām politikas jomām kā reģionālā, sociālā, transporta un enerģētikas 
politika. Mūsu revīzijā konkrēti ietverti visi ERAF un ESF finanšu instrumenti, kā arī 
seši centralizēti pārvaldīti finanšu instrumenti sociālās, transporta un enerģētikas 
politikas jomā. Tomēr vairāki šajā ziņojumā izklāstītie jautājumi var attiekties arī 
uz citām ES budžeta jomām, kurās izmanto attiecīgos instrumentus.
25 
Revīzijas darbu veidoja šādi elementi:
 ο dažādu Komisijas, EIB, EIF un trešo pušu analītisko pētījumu un publikāciju 
izskatīšana;
 ο jaunākā gada uzraudzības ziņojuma analīze, ko Komisija publicējusi 
2015. gada septembrī; tas attiecas uz visiem 1025 ERAF un ESF finanšu in­
strumentiem. Šo analīzi, kura bija balstīta uz Komisijas 2015. gada novembrī 
ziņotajiem datiem, veica arī sešiem26 no 21 instrumenta, ko īsteno saska ­
ņā ar centralizētu pārvaldību (ES ieguldījums šajos sešos instrumentos ir 
EUR 789 miljoni jeb 14 % no kopējā ieguldījuma 21 instrumentā)27;
 ο 10 gadījumu izpēte saistībā ar finanšu instrumentiem, kas īstenoti kādā no 
ES budžeta jomām, uz ko attiecas šis ziņojums28, tostarp apmeklējums uz 
vietas vienā dalībvalstī (Slovākijā);26 Vienu no šiem sešiem finanšu 
instrumentiem, proti, 
2020. gada Eiropas Fondu 
enerģētikai, klimata 
pārmaiņām un infrastruktūrai 
(fondu “ Marguerite ”), pārvalda 
tieši (sk. 6. punktu).
27 SWD(2015) 206  final . 
Eiropas Komisija, 
“Kopsavilkums par datiem 
saistībā ar vadošo iestāžu 
sniegto informāciju attiecībā 
uz paveikto, finansējot un 
īstenojot finansēšanas vadības 
instrumentus, saskaņā ar 
67. panta 2. punkta 
j) apakšpunktu Padomes 
Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 
2007.–2013. gada plānošanas 
periods, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī ”, Briselē, 
2015. gada septembrī.
28 Aizdevumu garantijas 
instruments Eiropas 
transporta tīklu projektiem 
(LGTT ), Projektu obligāciju 
iniciatīva (POI), fonds 
“Marguerite ”, Eiropas 
Energoefektivitātes fonds 
(EEF), Eiropas progresa 
mikrofinansēšanas 
instruments nodarbinātībai un 
sociālajai iekļaušanai  (EPMI) , 
JESSICA – Grieķija, JEREMIE – 
Slovākija, Uzņēmējdarbības 
fonds – Grieķija, Riska kapitāla 
finansēšana – Ungārija 
(JEREMIE  – Ungārija), 
JEREMIE  – Sicīlija.
24 Revīzijas tvērums un pieeja 
 ο pēcpārbaude attiecībā uz 45 finanšu instrumentiem, kas pārbaudīti atbil­
stības revīzijās, ko Palāta veikusi kopš 2009. gada (šo revīziju rezultāti jau ir 
sniegti Palātas gada pārskatos), kā arī pēcpārbaude attiecībā uz 54 finanšu 
instrumentiem, kas kopš 2012. gada pārbaudīti Palātas veiktajās lietderības 
revīzijās;
 ο apsekojums, kurā iekļautas 85 vadošās iestādes un fondu pārvaldnieki, kuri 
iesaistīti finanšu instrumentu īstenošanā. No 85 apsekotajām struktūrām 
82 ir saistītas ar ERAF un ESF instrumentiem, ko pārvalda saskaņā ar dalītās 
pārvaldības modeli, un 3 struktūras ir saistītas ar centralizēto pārvaldību. Tika 
saņemtas 66 atbildes saistībā ar dalītās pārvaldības instrumentiem un 2 atbil ­
des saistībā ar centralizētas pārvaldības instrumentiem, kā arī
 ο intervijas ar vairāk nekā 40 amatpersonām, kas pārstāvēja Komisiju, EIB un EIF, 
un vairāk nekā 10 ekspertiem no organizācijām ar īpašām zināšanām attiecī ­
gajā jomā29.
26 
Palāta jau ir veikusi vairākas pārbaudes par finanšu instrumentu izmantošanu 
un kopš 2011. gada ir ziņojusi par konstatējumiem vairākos gada pārskatos30 un 
īpašajos ziņojumos31. Turklāt arī Komisija, kā arī EIB, EIF, Eiropas Parlaments, da ­
lībvalstu revīzijas iestādes un privātā sektora fondu pārvaldnieki pēdējos gados 
ir konstatējuši vairākas problēmas, kas kopā ierobežoja finanšu instrumentu 
efektivitāti 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Šis ziņojums ir balstīts arī uz 
minētajiem novērtējumiem.29 Caisse des Dépôts , Kreditanstalt 
für Wiederaufbau  (KfW ) un 
ESAO.
30 4.30.–4.36. punkts 2010. gada 
pārskatā (OV C 326, 
10.11.2011.); 5.34. punkts 
2011. gada pārskatā (OV C 344, 
12.11.2012.); 10.31. punkts 
2012. gada pārskatā (OV C 331, 
14.11.2013.); 5.33.–5.36. punkts 
2013. gada pārskatā (OV C 398, 
12.11.2014.); 6.46.–6.52. punkts 
2014. gada pārskatā (OV C 373, 
10.11. 2015.).
31 Īpašais ziņojums Nr. 4/2011 
“Mazo un vidējo uzņēmumu 
garantiju mehānisma revīzija”; 
Īpašais ziņojums Nr. 2/2012 
“No Eiropas Reģionālās 
attīstības fonda līdzfinansēto 
mazo un vidējo uzņēmumu 
finansēšanas instrumenti”; 
Īpašais ziņojums Nr. 5/2015 
“Vai finanšu instrumentu 
izmantošana lauku attīstības 
jomā ir sekmīga un 
daudzsološa pieeja”; Īpašais 
ziņojums Nr. 8/2015 “Vai ar 
ES finansiālo atbalstu tiek 
pienācīgi apmierinātas 
mikrouzņēmumu vajadzības” 
(http://eca.europa.eu ).
25
 Apsvērumi
32 Sk. gada pārskatus par 
2013. finanšu gadu 
(5.35. punkts) un 2014. finanšu 
gadu (6.49. punkts), kā arī 
Īpašo ziņojumu Nr. 8/2015 
(67. punkts).
33 Eiropas Komisija, 
“Kopsavilkums par datiem 
saistībā ar vadošo iestāžu 
sniegto informāciju attiecībā 
uz paveikto, finansējot un 
īstenojot finansēšanas vadības 
instrumentus, saskaņā ar 
67. panta 2. punkta 
j) apakšpunktu Padomes 
Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 
2007.–2013. gada plānošanas 
periods, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī”, 22. lpp.Vai tika noteikts atbilstīgs finanšu instrumentu 
lielums, ņemot vērā tirgus vajadzības?
27 
Finanšu instrumenti nav projekti, bet gan mehānisms finansējuma īstenošanai no 
ES budžeta. Kohēzijas politikā vadošās iestādes lēmums īstenot darbības prog ­
rammas atbalstu, izmantojot finanšu instrumentu, ir nevis lēmums par to, vai 
ieguldīt vai neieguldīt darbības programmas resursus (tas jau iepriekš ir pare ­
dzēts darbības programmā), bet gan par to, kā veikt ieguldījumu, proti, piešķirot 
vienreizēju dotāciju vai atbalstu, izmantojot finanšu instrumentu, kas nodrošina 
atmaksājamu finansiālu atbalstu.  
28 
Tāpēc Palāta pārbaudīja, kādā mērā ir izmantots 1025 ERAF un ESF instrumentu 
kapitāla piešķīrums, lai dažādos veidos piedāvātu finansiālo atbalstu galasaņē ­
mējiem, un analizēja vairākus faktorus, kas izraisīja instrumentu zemo izmaksas 
līmeni galasaņēmējiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā, un tie bija instru ­
mentu sākotnējo kapitāla piešķīrumu līmenis, tas, vai vadošās iestādes pienācīgi 
novērtēja tirgus vajadzības, kā arī īpašās problēmas saistībā ar reģionālajiem 
finanšu instrumentiem. Palāta arī analizēja, kā tika risināti līdzīgi aspekti, izmanto ­
jot centralizēti pārvaldītus instrumentus.
Pārmērīgs kapitāla piešķīrums izraisīja zemu izmaksas 
līmeni, kā arī izvairīšanos no saistību atcelšanas un 
iespējamas atmaksas, slēdzot finanšu instrumentus
29 
Finanšu instrumentu izmaksas līmenis jau ir pārbaudīts vairākos Palātas gada 
pārskatos un īpašajos ziņojumos32. Šajā ziņojumā Palāta analizē jaunāko pieejamo 
informāciju, ko dalībvalstis paziņojušas Komisijai līdz 2014. gada 31. decembrim 
un kas publicēta 2015. gada septembrī. Palātas veiktā šo jaunāko datu analīze 
apliecina, ka ievērojams skaits dalībvalstu joprojām saskaras ar grūtībām kapitāla 
piešķīrumu izlietošanā saskaņā ar plānu.
30 
Izmaksas līmenis katrā no 25 dalībvalstīm, kuras īstenoja finanšu instrumentus 
2007.–2013. gada plānošanas periodā33, parādīts 4. tabulā . Norādītie procentpun ­
kti ir visu ERAF un ESF instrumentu vidējie rādītāji attiecīgajās dalībvalstīs. Liels 
skaits finanšu instrumentu tika izveidoti tikai 2012. gadā vai pēc tam.
26 Apsvērumi 
ERAF un ESF finanšu instrumentu īstenošana dalībvalstīs, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī
DalībvalstsDP ieguldī -
jumi, par 
kuriem 
uzņemtas 
saistības 
(miljo -
ni EUR)no tiem – 
ES ieguldī -
jums%DP ieguldījumi, kas iemaksāti 
finanšu instrumentos
(miljoni EUR)DP ieguldījumi, kas izmaksāti 
galasaņēmējiem
(miljoni EUR)
Summa % no saistībām Summa% no maksā -
jumiem% no saistībām
Igaunija 200 125 63 % 200 100 % 191 95 % 95 %
Polija 1 196 1 008 84 % 1 190 100 % 1 104 93 % 92 %
Slovēnija 124 105 85 % 124 100 % 112 90 % 90 %
Ungārija 916 778 85 % 897 98 % 751 84 % 82 %
Vācija 1 629 1 025 63 % 1 554 95 % 1 265 81 % 78 %
Malta 12 10 83 % 12 100 % 10 81 % 81 %
Portugāle 854 531 62 % 477 56 % 386 81 % 45 %
Čehijas Republika 278 171 62 % 278 100 % 223 80 % 80 %
Dānija 74 35 47 % 51 68 % 40 80 % 55 %
Rumānija 150 129 86 % 150 100 % 118 78 % 78 %
Zviedrija 161 74 46 % 157 97 % 121 77 % 75 %
Lietuva 507 409 81 % 444 87 % 331 75 % 65 %
Francija 460 240 52 % 419 91 % 310 74 % 67 %
Beļģija 396 159 40 % 396 100 % 288 73 % 73 %
Somija 75 35 47 % 75 100 % 51 68 % 68 %
Latvija 216 160 74 % 216 100 % 145 67 % 67 %
Apvienotā Karaliste 1 632 710 44 % 1 483 91 % 983 66 % 60 %
Kipra 20 17 85 % 20 100 % 13 63 % 63 %
Bulgārija 388 330 85 % 388 100 % 228 59 % 59 %
Austrija 27 10 37 % 27 100 % 13 49 % 49 %
Nīderlande 75 20 27 % 67 90 % 32 47 % 42 %
Grieķija 1 789 1 477 83 % 1 589 89 % 695 44 % 39 %
Itālija 4 538 2 809 62 % 4 460 98 % 1 427 32 % 31 %
Spānija 1 233 954 77 % 1 234 100 % 330 27 % 27 %
Slovākija 112 95 85 % 112 100 % 23 21 % 21 %
Kopā 17 061 11 418 67 % 16 018 94 % 9 188 57 % 54 %
Piezīme. Horvātija, Īrija un Luksemburga šajā tabulā nav iekļautas, jo šīs valstis 2007.–2013. gada plānošanas periodā ERAF un ESF finanšu instrumentus 
neizmantoja.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada datiem.4. tabula
27 Apsvērumi 
31 
Līdz 2014. gada beigām – tikai vienu gadu pirms sākotnējā attiecināmības pe ­
rioda beigām (2015. gada 31. decembris) – galasaņēmējiem bija izmaksāti tikai 
57 % no ERAF un ESF instrumentu piešķīrumiem. Izmaksu līmenis bija īpaši zems 
finanšu instrumentiem Slovākijā (21 %), Spānijā (27 %) un Itālijā (32 %). Turklāt vēl 
trīs dalībvalstis (Grieķija, Nīderlande un Austrija) bija izmaksājušas mazāk nekā 
pusi no sākotnējiem piešķīrumiem.
32 
Kopumā līdz 2014. gada beigām 177 gadījumos no 972 ERAF finanšu instrumen ­
tiem (18 %) un 16 gadījumos no 53 ESF finanšu instrumentiem (30 %) bija izmak ­
sāta mazāk nekā trešā daļa piešķīrumu. Šo 177 instrumentu kopējā neizmantotā 
piešķīrumu summa 2014. gada 31. decembrī bija EUR 4,2 miljardi. Palāta uzskata, 
ka ir maz ticams, ka no šiem instrumentiem pieejamais finansējums tiks izmantots 
vienu reizi, lai gan Komisija ir pagarinājusi attiecināmības periodu līdz 2017. gada 
martam (sk. 43. punktu). Tomēr jāņem vērā, ka finanšu instrumentu galīgo izmak­
sas līmeni var noteikt tikai to aprites cikla beigās, un tas jo īpaši attiecas uz finan ­
šu instrumentiem, kuri izveidoti plānošanas perioda beigās.
Zemā izmaksas līmeņa iemesls bija pārmērīgi lielie finanšu 
instrumentu sākotnējie piešķīrumi
33 
Palātas veikto iztaujāšanu laikā bieži vien tika apgalvots, ka būtiska ietekme 
ir bijusi finanšu un ekonomikas krīzei un ka tā negatīvi ietekmējusi izmaksas 
līmeni galasaņēmējiem. Tomēr, ņemot vērā problēmas lielumu, Palāta uzskata, 
ka tas nav ne vienīgais, ne arī galvenais zemā izmaksas līmeņa iemesls. Patiesībā 
zemā izmaksas līmeņa galvenais iemesls ir finanšu instrumentu pārmērīgi lielie 
piešķīrumi.
34 
Palātas veiktā Komisijas 2015. gadā publicēto datu analīze parādīja, ka ir pozitīva 
saistība starp ERAF un ESF apguves līmeni dalībvalstu līmenī un finanšu instru ­
mentu izmaksas līmeni galasaņēmējiem (sk.  2.a attēlu  un 2.b attēlu ). Šī analīze 
apliecina, ka tām dalībvalstīm, kuras jau saskaras ar grūtībām ERAF un ESF budže ­
ta apguves jomā, bieži vien ir vēl problemātiskāk izmaksāt finanšu instrumentiem 
piešķirto kapitālu.
28 Apsvērumi 2.a attēlsERAF vispārējās apguves dalībvalstu līmenī salīdzinājums ar finanšu instrumentu 
izmaksas līmeni galasaņēmējiemFinanšu instrumentu izmaksu līmenis
galasaņēmējiem – DP ﬁnansējuma apmērs
ERAF apguve dalībvalstu līmenīVidējā ERAF apguve 
dalībvalstu līmenī
(77 %)Vidējais ﬁnanšu instrumentu 
izmaksas līmenis galasaņēmējiem 
(58 %)
100 % 95 % 90 % 85 % 80 % 75 % 70 % 65 % 60 % 55 % 50 %100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %Beļģija
BulgārijaČehijas Republika
DānijaVācijaIgaunija
Grieķija
SpānijaFrancija
ItālijaKipra LatvijaLietuvaUngārija
Malta
NīderlandeAustrijaPolija
Portugāle
RumānijaSlovēnija
SlovākijaSomijaZviedrija
Apvienotā KaralisteTendence
Piezīme. Apļu lielums atbilst kopējam ieguldījumam, kas no darbības programmām veikts finanšu instrumentos (sk.  4. tabulu ). Korelācijas koeficients:  0,5.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada datiem.
29 Apsvērumi 2.b attēlsESF vispārējās apguves dalībvalstu līmenī salīdzinājums ar finanšu instrumentu 
izmaksas līmeni galasaņēmējiemFinanšu instrumentu izmaksas līmenisgalasaņēmējiem – DP ﬁnansējuma apmērs
ESF apguve dalībvalstu līmenīVidējā ESF apguve
dalībvalstu līmenī
(79 %)Vidējais ﬁnanšu instrumentu 
izmaksas līmenis galasaņēmējiem 
(38 %)
100 % 95 % 90 % 85 % 80 % 75 % 70 %100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %DānijaIgaunija
ItālijaVācijaLatvija
Lietuva
PolijaTendence
Piezīme. Apļu lielums atbilst kopējam ieguldījumam, kas no darbības programmām veikts finanšu instrumentos (sk.  4. tabulu ). Korelācijas koeficients:  0,9.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada datiem.
30 Apsvērumi 
Finanšu instrumentu kapitāla piešķīrumi palielināti 21 no 
25 dalībvalstīm
35 
Palāta arī konstatēja, ka 21 no 25 dalībvalstīm sākotnējais piešķīrums kopš 
2011. gada ir palielināts. Kopumā kopš tā laika no 2007.–2013. gada ERAF un 
ESF darbības programmām finanšu instrumentiem ir piešķirts papildu finansē ­
jums aptuveni EUR 7,1 miljarda apmērā.
36 
Lielākais instrumentu kapitāla piešķīruma pieaugums tika konstatēts Itālijā 
(EUR 2,5 miljardi), Spānijā (EUR 0,9 miljardi), Grieķijā (EUR 0,9 miljardi), Apvienota ­
jā Karalistē (EUR 0,7 miljardi) un Ungārijā (EUR 0,5 miljardi). Šīs piecas dalībvalstis 
vien veido 77 % no kopējā kapitāla piešķīruma palielinājuma visā periodā. Četrās 
no šīm piecām dalībvalstīm (Itālijā, Spānijā, Apvienotajā Karalistē un Ungārijā) 
2014. gada beigās fondu apguves līmenis bija zemāks par vidējo (sk.  2.a attēlu ).
Ar noteikumiem juridiskajā pamatā 2007.–2013. gada plānošanas 
periodam tika izveidoti stimuli dalībvalstīm izmantot finanšu 
instrumentus, lai izvairītos no ES fondu saistību atcelšanas
37 
Juridiskais pamats 2007.–2013. gada plānošanas periodā nodrošināja iespēju 
dalībvalstīm sākumā apgūt ES ieguldījumu ERAF un ESF darbības programmās, 
izmantojot finanšu instrumentus. Šādus sākotnējos ieguldījumus dalībvalstis 
var izmantot kā mehānismu, lai izvairītos no saistību atcelšanas riska (noteikums 
“n+2”)34 (sk.  1. izcēlumu ).34 Noteikums par saistību 
automātisku atcelšanu 
(noteikums “n+2”) palīdz 
nokārtot neizpildītās saistības. 
Saskaņā ar šo noteikumu tiek 
veikta automātiska saistību 
atcelšana attiecībā uz visiem 
līdzekļiem, kuri nav izlietoti vai 
attiecībā uz kuriem nav 
iesniegts maksājuma 
pieprasījums līdz otrā gada 
beigām pēc finansējuma 
piešķiršanas gada.
ERAF un ESF ieguldījuma finanšu instrumentu izveidē kā attiecināmo izmaksu 
atmaksa 2007 .–2013. plānošanas periodā
Saskaņā ar Vispārīgo regulu vienīgais nosacījums, lai 2007.–2013. gada plānošanas periodā summas saistībā ar 
finanšu instrumentiem atzītu par attiecināmiem izdevumiem saskaņā ar DP , bija tāds, ka attiecīgajām sum ­
mām bija jābūt izmantotām, lai izveidotu fondus vai līdzdalības fondus vai lai veiktu ieguldījumus šādos fon ­
dos. Ņemot to vērā, ERAF un ESF ieguldījumus atmaksā no ES budžeta dalībvalstīm, un tos uzskata par tādiem, 
kas uz laiku apgūti. Citiem vārdiem sakot, nebija noteikta prasība piesaistīt ieguldījumu no DP instrumenta 
kapitāla piešķīrumam galasaņēmējiem. Arī procentus, kas radušies no kapitāla, pieskaita instrumentu piešķīru ­
mam. Tikai slēdzot darbības programmu, Komisija nosaka kopējos attiecināmos izdevumus, pamatojoties uz 
aizdevumu, garantiju un kapitālieguldījumu faktiskajām summām, kas izmaksātas galasaņēmējiem.1. izcēlums
31 Apsvērumi 
38 
Šāda kārtība ir radījusi stimulu dalībvalstīm vismaz daļu no ES ieguldījuma dar ­
bības programmās ieskaitīt banku un finanšu starpnieku (kuri pārvalda fondus) 
kontos, taču faktiski finanšu līdzekļi netiek izmantoti paredzētajiem mērķiem 
(sk.  2. izcēlumu ).
Gadījuma izpēte – finanšu instrumenta pārmērīgi liels piešķīrums Itālijā ( Fondo 
regionale di cogaranzia e controgaranzia per le PMI operanti in Sardegna )
Reģionālā pārvaldes struktūra 2009. gada decembrī nolēma izveidot garantiju fondu ar 233 miljonu EUR kapi ­
tāla piešķīrumu. Minētā summa atbilda 14 % no DP kopējā budžeta visā plānošanas periodā.
Kopējā piešķīruma mērķis bija garantēt aptuveni 2,3 miljardu EUR lielus aizdevumus.
Palāta, 2010. gadā veicot šā Itālijas garantiju fonda revīziju, konstatēja, ka nebija veikta tirgus vajadzību analī ­
ze, kas pamatotu šādu līdzekļu iedalījumu. Turklāt laikā, kad reģionālā pārvaldes struktūra un reģionālā aģen ­
tūra, kas īstenoja fondu, parakstīja finansēšanas nolīgumu, trūka vairāku citu obligāto elementu (piemēram, 
ieguldījumu stratēģijas un plāna, izejas politikas apraksta, kā arī darbības izbeigšanas noteikumu).
Tikai 2010. gada jūnijā beidzot tika izstrādāts un apstiprināts uzņēmējdarbības plāns, taču tā pamatā bija ne ­
reāli pieņēmumi.
Palāta revīzijas laikā arī konstatēja, ka līdz tam laikam nebija izlietota ievērojama daļa darbības programmas 
finansējuma, attiecībā uz ko vadošās iestādes uzņēmās saistības 2007. gadā. Liela piešķīruma paredzēšana 
finanšu instrumentam nodrošināja iespēju apiet noteikumu n+2, kas tajā laikā bija spēkā un kas paredzēja, ka 
neizlietotie līdzekļi pēc 2 gadiem ir atsaucami.
Vadošā iestāde ziņoja, ka līdz 2014. gada beigām galasaņēmējiem kā garantijas bija izmaksāti EUR 45 miljoni 
no kopējā piešķīruma EUR 233 miljonu apmērā. Tas nozīmē, ka izmaksas līmenis bija 19 %.
Sniegtās garantijas atbilst EUR 460 miljoniem aizdevumu.2. izcēlums
32 Apsvērumi 
39 
Palāta arī konstatēja vienu gadījumu, kad finanšu instrumentu piešķīrums bija 
samazināts, lai ņemtu vērā tirgus apstākļus un paredzēto izmaksas līmeni, – šis 
gadījums uzskatāms par labu praksi (sk.  3. izcēlumu ).
Gadījuma izpēte – JEREMIE  fonda piešķīruma lejupēja korekcija atbilstīgi 
mainīgajām tirgus vajadzībām Lietuvā
Instrumentu JEREMIE  (Eiropas apvienotie resursi mazajiem, vidējiem un mikrouzņēmumiem) Lietuvā izveidoja 
2008. gadā, un tā piešķīrums līdz 2009. gada beigām tika pakāpeniski palielināts līdz EUR 210 miljoniem. Pie ­
šķīrums tika noteikts, pamatojoties uz tirgus vajadzību novērtējumu, ko veica 2007. gada septembrī.
Tomēr pēc tam, kad tika analizēta ekonomiskās krīzes ietekme uz Lietuvas ekonomiku, vadošā iestāde nolēma 
samazināt fonda piešķīrumu. Līdz 2012. gadam fonda piešķīrums tika samazināts līdz EUR 170 miljoniem, un 
nauda tika atmaksāta darbības programmai.
No samazinātā fonda kapitāla EUR 170 miljonu apmērā EUR 121 miljons tika izmaksāts līdz 2014. gada beigām, 
un tāpēc fonda JEREMIE  izmaksas līmenis bija 71 %, nevis 58 %, kāds būtu bijis izmaksas līmenis, ja netiktu 
veikts kapitāla samazinājums. Ja netiktu veiktas šīs izmaiņas, kopējais izmaksas līmenis visiem Lietuvas finanšu 
instrumentiem būtu bijis 68 %, nevis 75 % (sk.  4. tabulu ).3. izcēlums
40 
Finanšu instrumentu pārmērīgi lielajiem piešķīrumiem ir negatīva ietekme uz 
pārvaldības izmaksām un maksām gadījumos, kad tās nosaka, pamatojoties uz 
kapitālu, kas iemaksāts fondā, nevis uz fonda pārvaldnieka sniegumu. Pārmērīgi 
lielu piešķīrumu noteikšana rada iespēju fondu pārvaldniekiem gūt ienākumus, 
faktiski neveicot pakalpojumus, ko no tiem sagaida (sk. 116.–125. punktu).
Īpaši zems izmaksas līmenis finanšu instrumentiem, ko pārvalda 
EIB grupa
41 
Palātas veiktā analīze arī parādīja, ka īpaši zems vidējais izmaksas līmenis bija 
31 ERAF un ESF instrumentam, ko pārvaldīja EIB un EIF, proti, 43 % salīdzinājumā 
ar 60 % izmaksas līmeni instrumentiem, ko pārvaldīja citi fondu pārvaldnieki.
33 Apsvērumi 
Dalītās pārvaldības finanšu instrumentu attiecināmības perioda 
pagarināšana līdz 2017. gada martam tikai saskaņā ar Komisijas 
pamatnostādnēm
42 
ES ieguldījums, kas atbilst neizmantotajiem piešķīrumiem (proti, finansējums, kas 
nav izmaksāts vai garantēts galasaņēmējiem līdz attiecināmības perioda beigām), 
pēc slēgšanas ir jāatmaksā ES budžetā. Ņemot vērā zemo vidējo izmaksas līmeni, 
Palāta jau 2014. gada pārskatā norādīja, ka paredzams, ka līdz 2015. gada beigām 
ne visiem finanšu instrumentiem tiks pilnībā izmantots pieejamais finansējums35.
43 
Komisija 2015. gada aprīlī publicēja pārskatītās pamatnostādnes par slēgšanu, 
un ar šīm pamatnostādnēm tika pagarināts attiecināmības periods ar finanšu 
instrumentiem saistītiem izdevumiem, nosakot, ka termiņš ir nevis 2015. gada 
31. decembris, bet gan 2017. gada 31. marts36. Vispārējais attiecināmības periods ir 
noteikts saskaņā ar Vispārīgās regulas 56. panta 1. punktu. Palāta savā 2014. gada 
pārskatā norādīja, ka tiesisko regulējumu var grozīt tikai ar tiesību aktu ar tādu 
pašu vai augstāku juridisko spēku, lai pienācīgi tiktu ievērota tiesību normu hie ­
rarhija37. Tādējādi tika secināts, ka ar Komisijas pamatnostādnēm nevar grozīt no ­
teikumus, kas pieņemti Eiropas Parlamenta un Padomes likumdošanas procedūrā.
44 
Pamatojoties uz Palātas veikto analīzi un veicot iepriekšējo gadu izmaksu lineāru 
prognozēšanu, Palāta lēš, ka 2015. gada beigās paliks neizmantoti vairāk nekā 
EUR 5 miljardi finansējuma, kas piešķirts ERAF un ESF instrumentiem, bez iespējas 
pagarināt attiecināmības periodu. No šīs summas EUR 3,9 miljardi ir ES budžeta 
ieguldījumi darbības programmās. Faktiskās summas, kas izmantotas laikposmā 
no 2015. gada janvāra līdz 2017. gada martam, būs zināmas, agrākais, 2017. gada 
beigās.
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
45 
Tā kā darbības programmu ieguldījumus tagad veic pa daļām, finanšu instrumen ­
tu lielumam būtu jābūt atbilstīgākam, tā rezultātā izmaksas līmenim būtu jāpa ­
augstinās (sk.  4. izcēlumu ).35 2014. gada pārskats, 
6.50. punkts.
36 Pielikums Komisijas 
Lēmumam, ar ko groza 
Lēmumu C(2013) 1573 par 
pamatnostādnēm par 
darbības programmu 
slēgšanu, kuras pieņemtas 
atbalsta saņemšanai no 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fonda, Eiropas Sociālā fonda 
un Kohēzijas fonda (2007–
2013), C(2015) 2771  final , 
30.4.2015., 7. lpp.
37 2014. gada pārskats, 
6.52. punkts.
34 Apsvērumi 
Pirms finansējuma piešķiršanas ERAF un ESF finanšu 
instrumentiem vadošās iestādes ne vienmēr pienācīgi 
novērtēja tirgus vajadzības
46 
Palāta arī novērtēja, vai pirms finanšu instrumentu izveides un finansējuma pie ­
šķiršanas šiem instrumentiem tika pienācīgi novērtētas tirgus vajadzības. Tirgus 
vajadzību vai ex ante  novērtējumiem būtu jānodrošina iespēja izprast tirgus vaja ­
dzības un apzināt, kāds atbalsta veids (aizdevumi, garantijas vai kapitālieguldīju ­
mi) ir piemērotākais, lai novērstu konstatētos trūkumus tirgū. Minētajiem novēr ­
tējumiem būtu jāļauj noteikt arī finansējuma vajadzības un galu galā novērtēt, vai 
paredzētos politikas mērķus piemērotāk var sasniegt, izmantojot kādu no finanšu 
instrumentiem. Šis aspekts uzsvērts arī Palātas iepriekšējos īpašajos ziņojumos un 
citos pētījumos kā priekšnosacījums šādu instrumentu sekmīgai īstenošanai38.
2007.–2013. gada plānošanas periodā tirgus vajadzību 
novērtējums saistībā ar finanšu instrumentiem nebija obligāts
47 
2007.–2013. gada plānošanas periodā vienīgā skaidri izteiktā regulatīvā atsauce uz 
tirgus vajadzību novērtējumu (dēvēts arī par “atšķirības novērtējumu”) attiecas uz 
līdzdalības fondiem39.Kārtība, kādā ERAF un ESF finanšu instrumentu piešķīrumu izmaksā no ES budžeta 
(2014.–2020. plānošanas periods)
Saskaņā ar KNR 41. panta 1. punktu finansējuma apmērs, kas minēts katrā starpposma maksājuma pieteikumā, 
ko iesniedz attiecināmības periodā, nepārsniedz 25 % no programmas finansējuma kopsummas, kas paredzē ­
ta finanšu instrumentam saskaņā ar attiecīgo finansēšanas nolīgumu. Otro, trešo un turpmākos maksājumus 
veic, kad ir iztērēta noteikta daļa no iepriekšējiem maksājumiem.4. izcēlums
38 Īpašais ziņojums Nr. 8/2015 
(21. punkts), Īpašais ziņojums 
Nr. 2/2012 (118. punkts), kā arī 
Īpašais ziņojums Nr. 5/2015 
(27. punkts); Eiropas Komisija, 
EIB, “Financial Instruments:  
A Stock-taking Exercise in 
Preparation for the 2014-2020 
Programme  period ” [“Finanšu 
instrumenti: visaptveroša 
pārskatīšana, gatavojoties 
2014.–2020. gada plānošanas 
periodam”], pētījums, ko veica 
Mazars /Ecorys /EPRC, 52., 66., 
73. lpp.
39 Saistībā ar līdzdalības fondiem 
atšķirības analīze ir minēta 
Īstenošanas regulas 44. panta 
1. punkta a) apakšpunktā: “(..) 
Finansēšanas nolīgumā (starp 
dalībvalsti vai vadošo iestādi 
un līdzdalības fondu) 
nepieciešamības gadījumā 
ņem vērā sekojošo: a) attiecībā 
uz finansēšanas vadības 
instrumentiem, ar kuriem 
atbalsta uzņēmumus, 
galvenokārt MVU, tostarp 
mikrouzņēmumus, 
secinājumus, novērtējot 
atšķirības starp šādu 
instrumentu piedāvājumu un 
pieprasījumu (..)”.
35 Apsvērumi 
48 
Attiecībā uz visiem pārējiem īpašajiem fondiem līdz 2009. gadam bija iespējas 
piemērot netiešu pienākumu veikt šādu novērtējumu, pamatojoties uz nepiecie ­
šamību iesniegt uzņēmējdarbības plānu katram instrumentam40. Taču 2009. gada 
septembrī, grozot juridisko pamatu, tika ieviestas atvieglotas prasības attiecībā 
uz šiem uzņēmējdarbības plāniem41. Kopš tā laika, lai gan joprojām tika piemērota 
obligāta prasība iesniegt uzņēmējdarbības plānu, gandrīz visas īpašās prasības 
tika atceltas (piemēram, par mērķa uzņēmumiem vai pilsētu projektiem, kritēri ­
jiem un nosacījumiem to finansēšanai, kā arī DP ieguldījuma pamatojumu un pa ­
redzēto izlietojumu). Palāta uzskata, ka uzņēmējdarbības plāna pievienotā vērtība 
bez šādas informācijas ir ierobežota.
49 
Pienākums veikt tirgus vajadzību novērtējumu neattiecās arī uz centralizēti 
pārvaldītiem finanšu instrumentiem, kuri tika izveidoti 2007.–2013. gada plāno ­
šanas periodā. Palāta konstatēja, ka attiecībā uz sešiem centralizēti pārvaldītiem 
instrumentiem, kas minēti šajā ziņojumā, tika izmantota atšķirīga prakse. Lai gan 
nebija noteikta juridiska prasība, Palāta kopumā konstatēja, ka attiecībā uz visiem 
šiem instrumentiem tika veikts zināms tirgus vajadzību novērtējums, piemēram, 
ietekmes novērtējumi, tirgus analīzes pētījumi, sabiedriskās apspriešanas u c.
Gandrīz pusē pārbaudīto gadījumu tirgus vajadzības bija 
novērtētas pārāk augstu
50 
Iepriekšējos īpašajos ziņojumos Palāta jau ir norādījusi uz būtiskiem trūkumiem 
tirgus vajadzību novērtējumu pamatotībā42. Īpaši svarīgi ir tas, ka tirgus vajadzību 
novērtējumu pamatā būtu jābūt racionāliem un reāliem pamata pieņēmumiem. 
Pretējā gadījumā var rasties situācija, ka instrumenti neapmierina faktiskās tirgus 
vajadzības, veicinot instrumenta pārmērīgu kapitalizāciju un/vai radot niecīgu 
faktisko ietekmi vai neradot šādu ietekmi vispār.
51 
Tirgus vajadzību novērtējumu veic vairāku iemeslu dēļ, tostarp, lai noteiktu tirgus 
nepilnības, kā arī lai noteiktu tirgus lielumu. Šajā saistībā Palātas vispārējā analīze 
parāda, ka tirgus vajadzību novērtējums 2007.–2013. gada plānošanas periodā 
nav bijis pietiekami pamatots. Lai gan vairākums Palātas apsekojuma respon ­
dentu (82 %) norādīja, ka ir veikuši tirgus vajadzību novērtējumu, tas nenovērsa 
pārmērīgi lielu instrumentu izveidi, proti, līdz 2014. gada beigām gandrīz pusei fi ­
nanšu instrumentu (19 no 41), ko pārvaldīja Palātas apsekojuma respondenti, kuri 
bija veikuši tirgus vajadzību novērtējumu, izmaksas līmenis tomēr bija zemāks par 
50 % no instrumentu kopējā piešķīruma. Tikai piecu instrumentu gadījumā (12 %) 
sākotnējais piešķīrums tika izmantots pilnībā (sk.  3. attēlu ).40 Īstenošanas regulas sākotnējā 
redakcija, 43. panta 2. punkts.
41 Komisijas 2009. gada 
1. septembra Regula (EK) 
Nr. 846/2009, ar ko groza 
Regulu (EK) Nr. 1828/2006, kas 
paredz noteikumus par to, kā 
īstenot Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1083/2006, ar ko paredz 
vispārīgus noteikumus par 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu, Eiropas Sociālo fondu 
un Kohēzijas fondu, un Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu (OV L 250, 23.9.2009., 
1. lpp.), 1. pants.
42 Īpašais ziņojums Nr. 8/2015 
(21. un 22. punkts), Īpašais 
ziņojums Nr. 2/2012 (33.–37. un 
116.–118. punkts) un Īpašais 
ziņojums Nr. 5/2015 (27. un 
96. punkts).
36 Apsvērumi 
52 
Iepriekšējā īpašajā ziņojumā Palāta jau norādīja, ka 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā metodes, ko izmantoja, lai veiktu tirgus vajadzību novērtējumu, kā arī 
pamata pieņēmumu ticamību nepārbaudīja ar vadošo iestādi nesaistīta struktū ­
ra. Šī nepilnība, iespējams, veicināja to, ka daudzas vadošās iestādes izstrādāja 
pārmērīgi optimistiskus novērtējumus43.43 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 2/2012, 
118. punktu.3. attēlsTādu finanšu instrumentu izmaksu līmeņa analīze, attiecībā uz kuriem apsekojumā 
bija norādīts, ka ir veikts tirgus vajadzību novērtējums
Izmaksas līmenis: 30-50 %
Fondu skaits: 8 (20 %)Izmaksas līmenis: 0-30 %
Fondu skaits: 11 (26 %)
Izmaksas līmenis: 50-80 %
Fondu skaits: 8 (20 %)Izmaksas līmenis: 80-100 %
Fondu skaits: 9 (22 %)Izmaksas līmenis: 100 %
Fondu skaits: 5 (12 %)
Piezīme. Apsekojums tika nosūtīts 50 lielāko ERAF finanšu instrumentu pārvaldniekiem/vadošajām iestādēm; atsaucības līmenis bija 80 %.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz apsekojuma rezultātiem.
37 Apsvērumi 
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
53 
2014.–2020. plānošanas periodā sīki izstrādāts ex ante  novērtējums ir obligāta 
prasība attiecībā uz dalītās pārvaldības instrumentiem, lai gūtu pierādījumus 
tirgus nepilnībām (vai neoptimālām ieguldījumu situācijām), kā arī lai noteiktu 
publisko ieguldījumu vajadzību līmeni un apmēru. Šādā novērtējumā arī jānosaka 
finanšu instrumentu veidi, kuri ir piemērotākie situācijai. Turklāt ex ante  novērtē ­
jums jāiesniedz DP uzraudzības komitejai informācijai, un tajā izdarīto konstatē ­
jumu un secinājumu kopsavilkums jāpublicē trīs mēnešu laikā pēc novērtējuma 
pabeigšanas (sk.  V pielikumu ). Tomēr joprojām nav noteikta prasība veikt ex ante  
novērtējuma un tā pamatā esošo pieņēmumu ticamības neatkarīgu pārbaudi, 
pirms tiek pieņemts lēmums par instrumenta sākotnējo kapitāla piešķīrumu.
54 
Kopš 2013. gada 1. janvārī stājās spēkā jaunā Finanšu regula, ex ante  novērtējuma 
veikšana ir obligāta arī attiecībā uz visiem jaunajiem centralizēti pārvaldītajiem 
instrumentiem (sk.  V pielikumu ). Tomēr ex ante  novērtējumā nav ne iekļauta 
gūtās pieredzes analīze, ne paredzēta pārskatīšanas iespēja būtisku sociāli eko ­
nomisko pārmaiņu gadījumā, kā tas ir dalītās pārvaldības instrumentu gadījumā. 
Starpposma pārskatīšanu (kurā varētu apskatīt šādus aspektus) veic lielākajai 
daļai centralizēti pārvaldīto finanšu instrumentu, bet ne visiem.
Reģionālās ievirzes dēļ dalībvalstis 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā izveidoja lielu skaitu mazu finanšu 
instrumentu
ERAF un ESF finanšu instrumenti ir ievērojami mazāki nekā 
centralizēti pārvaldītie fondi vai privātie ieguldījumu fondi
55 
ERAF un ESF darbības programmas īsteno valstu vai reģionālās iestādes saskaņā 
ar dalīto pārvaldību, un tas nozīmē, ka finanšu instrumentiem, kuri izveidoti val ­
stu vai reģionālo programmu īstenošanai, ir jāatbilst programmu ierobežojumiem 
ģeogrāfiskā un attiecināmības ziņā. Lai projekti būtu attiecināmi, tie jāīsteno 
reģionā, kas ir attiecināms saskaņā ar DP , no kuras finanšu instruments ir saņēmis 
piešķīrumu44.44 Vispārīgā regula, 35. pants.
38 Apsvērumi 
56 
Eiropas Savienībā 2007.–2013. gada plānošanas periodā izveidoti 952 ERAF un 
ESF īpašie fondi (sk.  3. tabulu ). Tas nozīmē, ka lielākajā daļā reģionu izveidoti 
vairāki fondi. Palātas analīze rāda, ka ERAF un it īpaši ESF finanšu instrumenti 
ir salīdzinoši nelieli. Vidējais ES ieguldījums ERAF instrumentā ir EUR 80 miljoni 
līdzdalības fondos un EUR 10 miljoni īpašajos fondos. Vidējais ES ieguldījums ESF 
instrumentā ir EUR 10 miljoni līdzdalības fondos un EUR 9 miljoni īpašajos fon ­
dos. Savukārt saskaņā ar Komisijas paziņotajiem datiem līdz 2014. gada beigām 
ES budžeta ieguldījums centralizēti pārvaldītos fondos, kuri teorētiski aptver visas 
dalībvalstis, ir līdz pat EUR 1,2 miljardiem. Privātie kapitāla fondi veic darbību 
vidēji ar EUR 150–500 miljoniem.
57 
Taču tādu fondu izmantošana, kuriem ir augstāks kapitāla piešķīrums, var nodro ­
šināt ievērojamus apjomradītus ietaupījumus, kā arī uzlabot efektivitāti. Tas tā ir 
tāpēc, ka pieskaitāmās izmaksas un saistītos riskus var sadalīt uz pietiekami lielu 
skaitu galasaņēmēju. Citiem vārdiem sakot, atsevišķi ERAF un ESF īpašie fondi 
bieži vien nav tik lieli, lai fondu pārvaldības jomā tos uzskatītu par pietiekami 
lieliem efektīvai darbībai.
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
58 
2014.–2020. gada plānošanas periodā dalībvalstīm ir nodrošināts lielāks elastī ­
gums finanšu instrumentu izveidē. Piemēram, darbības programmās vienā tema ­
tiskajā mērķī var apvienot vienu vai vairākas savstarpēji papildinošas ieguldījumu 
prioritātes no ERAF, Kohēzijas fonda un ESF45.
59 
Turklāt tika ieviesti juridiski priekšnosacījumi tādu instrumentu izveidei, kuriem 
bija ievērojami lielāks kapitāla piešķīrums46. Konkrēti, 2014.–2020. gada plāno ­
šanas periodā ir paredzēta iespēja izveidot dalītās pārvaldības instrumentus 
ES līmenī47 (sk.  5. izcēlumu ).45 KNR, 96. panta 1. punkts.
46 KNR, 38. panta 1. punkts.
47 Šī iespēja ietver īpašu 
gadījumu, kad ERAF darbības 
programmas var izmantot, lai 
sniegtu atbalstu 
MVU iniciatīvai, ko tieši 
pārvalda Komisija. Šādā 
gadījumā piemēro īpašus 
noteikumus, kas paredzēti 
KNR 39. pantā.
39 Apsvērumi 
60 
Ir ieviesti arī nozīmīgi finanšu stimuli, lai dalībvalstis izveidotu instrumentus ar 
lielāku kapitāla piešķīrumu vai instrumentus, kuru tvērums ir plašāks par reģio ­
nālo līmeni. Ja darbības programmas visu prioritāro virzienu īsteno ar finanšu 
instrumentu, var piemērot stimulu, kas paredz par 10 % palielināt maksimālo 
līdzfinansējuma likmi. Ja izveido atsevišķu prioritāro virzienu, ko īsteno ar finanšu 
instrumentu ES līmenī un ko tieši vai netieši pārvalda Komisija, virzienam piemē ­
rotā līdzfinansējuma likme ir 100 %48.
61 
Komisijai un dalībvalstīm būtu jāizmanto iespējas, ko sniedz juridiskais pamats, lai 
pēc iespējas izveidotu lielākus īpašos ERAF un ESF finanšu instrumentus nolūkā 
ievērojami samazināt šo instrumentu darbības izmaksas. Taču, iesaistot vairāk 
reģionu un iestāžu, juridiskā struktūra var kļūt sarežģītāka, kas savukārt var radīt 
jaunu kavējuma risku, un dalībvalstīm tas jāņem vērā, lai izstrādātu piemērotā ­
ko finansēšanas struktūru. 2007.–2013. gada regulatīvais pamats jau paredzēja 
iespēju veikt vairāku programmu ieguldījumus vienā finanšu instrumentā49. Taču 
šādi mehānismi līdz šim nav guvuši popularitāti, jo tiek uzskatīts, ka tie ir sarežģī ­
tāki. Pamatojoties uz Palātas apsekojuma laikā sniegtajām atbildēm, ir vajadzīgas 
papildu Komisijas pamatnostādnes par to, kā 2014.–2020. gada periodā izveidot 
ES līmeņa instrumentus.48 KNR, 120. panta 5. un 7. punkts.
49 Komisija, COCOF  (10­0014 ­05), 
Piezīme par finansēšanas 
vadības instrumentiem 
saskaņā ar Vispārīgās regulas 
44. pantu.Kārtība finanšu instrumentu izveidei ES līmenī (2014.–2020. gada plānošanas 
periods) 
KNR 38. panta 1. punkta a) apakšpunkts paredz iespēju nodrošināt finansiālu ieguldījumu Savienības līmenī iz ­
veidotiem finanšu instrumentiem, ko tieši vai netieši pārvalda Komisija, lai gan būtībā “(..) budžeta daļu izpilda 
pēc dalītas pārvaldības principa starp dalībvalstīm un Komisiju saskaņā ar Finanšu regulas 59. pantu (..)”.5. izcēlums
40 Apsvērumi 
Vai, izmantojot finanšu instrumentus, izdevās 
piesaistīt privāto kapitālu?
62 
Viena no finanšu instrumentu būtiskākajām priekšrocībām ir tā, ka var tikt pie ­
saistīti papildu līdzekļi, proti, papildu privātie un publiskie līdzekļi var palielināt 
fondu kapitāla piešķīrumu. Sviras efekts rāda, cik lielā mērā publiskais finansē ­
jums mobilizē papildu līdzekļus. Sviras efektam būtu jāsniedz informācija par 
instrumenta spēju piesaistīt papildu finansējumu atkarībā no tā veida, izmantoša ­
nas vietas un galasaņēmējiem, kā arī atkarībā no lēmumiem, ko pieņem Komisija, 
vadošā iestāde un/vai fonda pārvaldnieks, izveidojot instrumentu. Attiecībā uz 
salīdzināmiem instrumentiem augstāks sviras efekts norādītu uz rezultatīvāku 
instrumentu papildu finansējuma piesaistes ziņā.
63 
Tāpēc Palāta izpētīja, kā Komisija definē un uzrauga šo sviras efektu gan saistībā 
ar dalītās pārvaldības, gan arī centralizētās pārvaldības instrumentiem, un novēr ­
tēja, vai instrumentiem izdevās piesaistīt papildu privāto kapitālu. Šajā saistībā 
Palāta arī analizēja preferenciālā režīma un riska dalīšanas mehānismu izmanto ­
šanu, sadarbojoties ar privātajiem partneriem, kā arī vienošanās par nodokļiem 
izmantošanu.
Mērot finanšu instrumentu sviras efektu, Komisija pienācīgi 
neņem vērā to, cik lielā mērā publiskais finansējums mobilizē 
papildu līdzekļus
Lai iegūtu nozīmīgus mērījumus, ir vajadzīgi vairāk diferencēti 
sviras rādītāji
Grūtības, nosakot papildu privātā un publiskā kapitāla sviras efektu dalītās 
pārvaldības instrumentiem
64 
2007.–2013. gada tiesību aktos nebija paredzēts, kā jāmēra sviras efekts dalītās 
pārvaldības instrumentiem. Komisija 2011. gadā spēra pirmos soļus, lai risinātu šo 
jautājumu, un ieteica “sviras efekta” pirmo definīciju, un divus gadus vēlāk iekļāva 
šo definīciju Finanšu regulā (sk.  6. izcēlumu ).
41 Apsvērumi 
65 
Tomēr Palāta uzskata, ka visu dalībvalstu publiskā sektora finansējuma uzska ­
tīšana par piesaistītajiem līdzekļiem, kā to ierosina Komisija dalītās pārvaldības 
instrumentu gadījumā, nav pareiza, – līdzfinansējuma likmes jau ir noteiktas 
DP prioritāro virzienu līmenī, un valsts ieguldījums finanšu instrumentu piešķīru ­
mos parasti atbilst šīm likmēm. Tādējādi netiek izšķirts “parastais” valsts līdzfinan ­
sējums un valsts “papildu” ieguldījums (kas pārsniedz DP noteiktās likmes). Tomēr 
var uzskatīt, ka ES ieguldījums ir piesaistījis tikai pēdējo minēto finansējuma vei ­
du. Palāta jau ir norādījusi iepriekšējā ziņojumā, ka Komisijas prakse, kas paredz 
no saucēja izslēgt valsts publiskā sektora finansējumu, ko piešķir DP īstenošanai, 
mākslīgi palielina noteikto sviras rādītāju52.“Sviras efekta” definīcija attiecībā uz dalītās un centralizētās pārvaldības finanšu 
instrumentiem
Komisija 2011. gada augustā savā Vienotajā revīzijas satvarā definēja sviras efektu kā “(..) papildu resursus, kas 
darīti pieejami galasaņēmēju līmenī, papildus struktūrfondu ieguldījumam, un ko parasti nodrošina finanšu 
instrumenti un citi privātie vai publiskā sektora ieguldītāji”50. Saskaņā ar šo definīciju (tā nav juridiski saistoša) 
sviras efekts ir kopējais finansiālais atbalsts, kas sniegts galasaņēmējiem (ietver visus resursus, kas nodrošināti 
galasaņēmējiem neatkarīgi no tā, vai šie resursi ir daļa no DP , vai arī tas ir papildu privātais vai publiskā sektora 
finansējums), kas dalīts ar ES ieguldījumu instrumentā (izmantojot DP).
Attiecībā uz centralizēti pārvaldītiem instrumentiem sviras efekts kopš 2013. gada definēts Finanšu regulā kā 
“(..) finansējuma summa tiesīgiem galasaņēmējiem, kura dalīta ar Savienības ieguldījuma summu”.51
50 Eiropas Komisija, Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts, “Vienotais revīzijas satvars”, 2011. gada jūlijs, 2. daļa, 7. lpp.
51 Finanšu regulas īstenošanas noteikumi, 223. pants.6. izcēlums
52 Īpašais ziņojums Nr. 2/2012, 
5. izcēlums .
42 Apsvērumi 
66 
Turklāt jābūt iespējai izmantot sviras efektu kā finanšu instrumenta rezultātu 
rādītāju attiecībā uz papildu privātā vai publiskā sektora finansējuma piesaisti 
(vēlreiz atkārtojam – papildus finansējumam, kas jau paredzēts DP kopumā). Ir 
acīmredzams, ka, veicot rezultātu novērtējumu, ir jāņem vērā atšķirības šāda in­
strumenta īstenošanā. It īpaši šajā saistībā izšķiroša nozīme ir riska dalīšanas me ­
hānismiem un preferenciālajam režīmam, ko izmanto attiecībā uz privātā sektora 
partneriem (sk. 74.–78. punktu). Turklāt sviras rādītājam būtu arī jāatšķiras atkarī ­
bā no finansiālā atbalsta dažādiem veidiem (piemēram, garantiju gadījumā sviras 
efektam būtu jābūt augstākam nekā aizdevumu gadījumā), atkarībā no ieguldī ­
jumu veidiem (riskantāku ieguldījumu gadījumā sviras efektam jābūt zemākam), 
atkarībā no atbalstīto galasaņēmēju attīstības pakāpes (piemēram, jaunizveidoti 
uzņēmumi ir riskantāki), kā arī atkarībā no ģeogrāfiskajiem tirgiem (piemēram, 
sviras efekts būs zemāks mazāk attīstītos reģionos).
67 
Komisijas piedāvātais “sviras efekta” aprēķins tā pašreizējā veidā nevar nodrošināt 
ticamas norādes par faktiskajiem rezultātiem, kas gūti, piesaistot papildu privā ­
tos vai publiskos līdzekļus. Tāpēc tas neļauj izšķirt sekmīgus un mazāk sekmīgus 
finanšu instrumentus papildu privāto vai publisko ieguldījumu piesaistē instru ­
menta kapitāla piešķīruma palielināšanai.
Nekonsekventa sviras efekta aprēķināšana centralizēti pārvaldītiem 
instrumentiem
68 
Palātas analīze rāda, ka attiecībā uz centralizēti pārvaldītiem instrumentiem 
Komisija izmanto dažādas metodes, lai aprēķinātu sviras efektu dažādiem 
instrumentiem, – sk.  5. tabulu53.
69 
Tādējādi sviras rādītāji, ko paziņojusi Komisija attiecībā uz centralizēti pārvaldī ­
tiem instrumentiem, nav savstarpēji salīdzināmi, turklāt tie nav salīdzināmi arī ar 
rādītājiem, ko izmanto attiecībā uz dalītās pārvaldības instrumentiem.53 SWD(2015) 206  final .
43 Apsvērumi 
Centralizēti pārvaldītu finanšu instrumentu sviras efekts saskaņā ar Komisijas 
sniegto informāciju
Instruments Instrumenta veids Aprēķina metodeSviras rādītājs 
2014. gada 31. decembrī
LGTT GarantijaProjekta kopējo piesaistītā finansējuma apjomu dala ar ES iegul -
dījumu, kas iemaksāts instrumentā57
POI Garantija Līdzīga kā LGTT gadījumā 9
EEF KapitālsFonda līmenī piesaistīto kopējo finansējuma apjomu dala ar 
ES ieguldījumu2
“Marguerite ” fonds KapitālsKopējo finansējuma apjomu, kas mobilizēts instrumentam (gan 
kapitāla finansējumu, gan arī aizdevumu) projekta līmenī, dala ar 
ES iemaksāto ieguldījumu157
EPMI garantiju instruments GarantijaJauno mikroaizdevumu vērtību, kas nodrošināta, izmantojot 
garantiju, dala ar garantijas nepārsniedzamo likmi7
EPMI FCP-FIS AizdevumiJauno mikroaizdevumu vērtību, kas nodrošināta, izmantojot 
garantiju, dala ar iemaksāto ES ieguldījumu2
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada datiem1.
1 SWD(2015) 206  final .
54 ESAO, “ Methodologies to 
measure amounts mobilised 
from the private sector by 
official development finance 
interventions ” [Metodika, kā 
novērtēt summas, kas, 
izmantojot oficiālo attīstības 
finansējumu, ir mobilizētas no 
privātā sektora], DCD/DAC/
STAT(2015)8, 2015. gada 
24. februāris.5. tabula
Ne visi finanšu avoti, ko rada ES un/vai valstu ieguldījums finanšu 
instrumentā, ir ņemti vērā
70 
Ne visi projekta piesaistītie finanšu avoti ir ES un/vai valstu ieguldījuma rezultāts. 
Tomēr Komisijas veiktajā “sviras rādītāja” aprēķinā tas nav ņemts vērā. ESAO At ­
tīstības palīdzības komiteja 2015. gadā ierosināja alternatīvu metodi, kur aprēķini 
ir atkarīgi no instrumenta veida (aizdevumi, garantijas vai pašu kapitāls)54. Atšķirī ­
bas starp šīm abām pieejām ir norādītas 7. izcēlumā  minētajā piemērā.
44 Apsvērumi 
Saskaņā ar Komisijas metodiku sviras efekts ir 39 (kopējais EUR 7846 miljonu finansē ­
jums dalīts ar ES garantiju EUR 200 miljonu apmērā).
Palātas uzskata, ka nav reāli pieņemt, ka par iemeslu valsts dotācijām, kuras veido 
lielāko daļu projekta finansējuma, būtu bijusi ES ierobežotā garantija. Šis jautājums 
skar Komisijas ziņojumus par finanšu instrumentiem gan centralizētās, gan arī dalītās 
pārvaldības jomā, tomēr tas ir vairāk novērojams centralizēti pārvaldītos finanšu 
instrumentos, jo projektos, kuros piemēro dalīto pārvaldību, privātais līdzfinansējums 
ir iesaistīts mazākā mērā.Transporta projekta finansēšanas struktūras piemērs un atšķirības sviras rādītāja 
aprēķinā saskaņā ar Komisijas un ESAO metodiku
Šis peļņu nesošais transporta infrastruktūras projekts, ātrgaitas dzelzceļa līnija Francijā, saņēma ieguldīju ­
mu no vairākiem finansējuma avotiem, no kuriem valsts dotācijas veidoja 52 % un komerciālais parāds – 
39 %. ES ieguldījums komerciālā parāda garantijas veidā līdz EUR 200 miljoniem veidoja 2,5 % no kopējā 
finansējuma.
Šajā piemērā, pamatojoties uz ESAO metodiku, sviras efekts tomēr būtu tikai 1, jo projekta finansēšanas struk ­
tūrā ir tikai viens EUR 200 miljonu vērts aizdevums, ko garantējusi ES.7. izcēlums
Finansējuma avotu veidi miljoni  EUR % no kopējā finansējuma
Komerciāls parāds 3 038 39 %
Valsts dotācijas 4 050 52 %
Pašu kapitāls 758 9 %
Kopējais finansējums 7 846 100  %
Maksimālā ES  garantija komerciālajam parādam 200 2,5 %
45 Apsvērumi 
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
71 
Attiecībā uz dalītās pārvaldības instrumentiem 2014.–2020. gada plānošanas 
periodā Kopīgo noteikumu regulā nav ietverta skaidra atsauce uz sviras efekta 
definīciju ES Finanšu regulā. Taču KNR 37. panta 2. punkta c) apakšpunktā definē ­
tais jēdziens pēc būtības ir identisks: aplēse “par publiskā sektora un privātajiem 
papildu resursiem, ko finanšu instruments potenciāli varētu piesaistīt līdz gala ­
saņēmēja līmenim (paredzamais sviras efekts)”. Tāpēc Komisija turpina uzskatīt, 
ka valsts līdzfinansējumu piesaista ES finansējums darbības programmā. Nav 
mainījies arī veids, kādā tiks novērtētas no privātā sektora mobilizētās summas. 
Palāta uzskata, ka Komisijai jāpārskata ar finanšu instrumentiem nodrošinātā 
ES un valstu publiskā finansējuma sviras efekta aprēķināšanas metodes, ņemot 
vērā alternatīvo metodiku, ko ierosināja ESAO 2015. gadā.
72 
Palāta arī norāda, ka pašlaik dalībvalstīm ir jānosaka katra instrumenta “paredza ­
mais sviras efekts” (sk.  8. izcēlumu ). Šie elementi sniegs Komisijai datus, lai tā va ­
rētu salīdzināt, kā faktiskais sviras rādītājs atbilst plānotajam. Taču, tā kā Komisijai 
nav konsekventas metodikas sviras efekta aprēķināšanai, ir apšaubāms, ka, veicot 
šo darbību, tiks sniegti nozīmīgi dati, kurus varētu izmantot salīdzināšanai.
“Paredzamais sviras efekts”, kas jānorāda katram finanšu instrumentam (2014.–
2020. gada plānošanas periods)
Obligātajā finanšu instrumentu ex ante  novērtējumā ir jāiekļauj aplēse par papildu publiskā sektora un privāta ­
jiem resursiem, ko visos līmeņos līdz pat galasaņēmējam var radīt finanšu instrumenti. Finansēšanas nolīgumā 
starp vadošo iestādi un “fondu fondu” (vai stratēģijas dokumentā, saskaņā ar kuru vadošā iestāde fondu īsteno 
tieši) ir jānorāda instrumenta “paredzamais sviras efekts”.
Katru gadu vadošajai iestādei ir jāsagatavo pielikums gada īstenošanas ziņojumam par darbībām, kas ietver 
finanšu instrumentus55.
55 I pielikums Komisijas 2014. gada 28. jūlija Īstenošanas regulā (ES) Nr. 821/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un 
Padomes Regulu (ES) Nr. 1303/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par programmas ieguldījumu pārskaitīšanu un pārvaldību, 
ziņošanu par finanšu instrumentiem, informācijas un komunikācijas pasākumu tehniskajiem rādītājiem, kas attiecas uz darbību, un datu 
reģistrēšanas un glabāšanas sistēmu (OV L 223, 29.7.2014., 7. lpp.), paredz daudzas iedaļas, kas jāizmanto par pamatu šai ziņošanai, ietverot 
informāciju par finanšu instrumentu finansējuma avotiem.8. izcēlums
46 Apsvērumi 
Grūtības piesaistīt privātā sektora ieguldītājus finanšu 
instrumentiem gan dalītās, gan arī centralizētās pārvaldības 
jomā
73 
Viens no finanšu instrumentu noteiktajiem mērķiem ir piesaistīt papildu finansē ­
jumu no privātā sektora, lai papildinātu pieejamos publiskos līdzekļus, jo tādējādi 
vairāk projektu var saņemt finansējumu, pastāvot tādam pašam publisko ieguldī ­
jumu līmenim. Tāpēc gan dalītās pārvaldības, gan arī centralizēti pārvaldītajiem 
instrumentiem Palāta mēģināja noteikt, cik lielā mērā publiskā sektora ieguldīju ­
mi instrumentos ir efektīvi mobilizējuši papildu privāto finansējumu.
Īpašā kārtība privātajiem ieguldītājiem attiecībā uz finanšu 
instrumentiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā nespēja 
piesaistīt ievērojamu papildu finansējumu
74 
Palātas veiktā iztaujāšana un literatūras caurskatīšana apstiprina, ka 2007.–
2013. gada plānošanas periodā privātais sektors joprojām nelabprāt ieguldīja 
līdzekļus finanšu instrumentos, jo uzskatīja, ka šie instrumenti tiek pārāk stingri 
reglamentēti (piemēram, īpaši ES un valstu noteikumi, valsts atbalsts, publiskais 
iepirkums). Jāatgādina, ka abu pušu mērķi atšķiras: ja publiskais sektors tiecas 
īstenot īpašu politiku un sasniegt ieguldījumu mērķus, tad privātajam sektoram ir 
jābūt vērstam uz peļņu nesošām darbībām. Turklāt abām pusēm var trūkt zinā ­
šanu. Publiskajam sektoram ne vienmēr ir padziļinātas zināšanas finanšu jomā, 
savukārt privātais sektors ne vienmēr labi pārzina ES tiesību aktus. Komisija uz ­
skata, ka viens no veidiem, kā piesaistīt privāto kapitālu, ir piedāvāt preferenciālu 
režīmu un/vai “riska prēmijas” privātajiem ieguldītājiem. Tāpēc Palāta pārbaudīja 
īpašo kārtību privātā sektora ieguldītājiem, lai noskaidrotu, vai risks tika pienācīgi 
sadalīts starp publisko un privāto sektoru.
47 Apsvērumi 
Komisija nav sniegusi norādījumus par to, kā noteikt preferenciālo režīmu 
ERAF un ESF instrumentiem
75 
Attiecībā uz 2007.–2013. gada ERAF un ESF instrumentiem tiesību akti paredzēja 
iespēju ienākumus no ieguldījumiem vispirms piešķirt ieguldītājiem, kuri darbo ­
jas saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāju principu56. Preferenciālu režīmu var 
īstenot, piemēram, īstenojot līgumus, ar kuriem publiskā sektora finansējuma 
partnerim netiek piešķirtas tādas pašas atmaksas tiesības kā privātā sektora part ­
neriem, vai nevienlīdzīgi sadalot peļņu un zaudējumus starp privātā un publiskā 
sektora partneriem.
76 
Preferenciāls režīms ir pamatots, ja tas ir vajadzīgs privāto ieguldījumu piesais ­
tei neveiksmīgi funkcionējošos tirgos, kur privātais finansējums var palīdzēt 
sasniegt valsts politikas mērķus. Ja preferenciālais režīms nav pamatots, tas var 
izraisīt finanšu instrumenta sākotnējā kapitāla piešķīruma noplūdi un tādējā ­
di samazināt mantoto līdzekļu apjomu, kas pieejams nākamajam ieguldījumu 
ciklam pēc tam, kad instruments ir slēgts. Taču ne juridiskajā pamatā attiecībā uz 
2007.–2013. gada plānošanas periodu, ne arī Komisijas norādījumos nav sniegtas 
nekādas norādes par to, kā finansēšanas nolīgumā būtu jānosaka riska dalīšanas 
kārtība vai kā jāpārbauda preferenciālā režīma atbilstība.
Lai gan Komisija uzņēmās augstāku risku, privātie ieguldījumi centralizēti 
pārvaldīto instrumentu kapitālā bija ierobežoti
77 
Eiropas Parlamenta un Padomes apstiprinātie tiesību akti attiecībā uz centrali ­
zēti pārvaldītajiem instrumentiem parasti ietver tikai vispārīgus noteikumus par 
riska dalīšanu un/vai preferenciālo režīmu. Sīki izstrādāti noteikumi, kas attiecas 
uz Komisijas ieguldījumu šajos instrumentos (tostarp riska dalīšanas procentuālā 
attiecība), tikai vēlāk tiek ietverti atsevišķā nolīgumā, kas budžeta lēmējiestādei 
nav jāapstiprina (sk.  9. izcēlumu ).56 Īstenošanas regula, 43. panta 
5. punkts.
48 Apsvērumi 
Riska dalīšana starp Komisiju un tās partneriem – Aizdevumu garantijas 
instrumenta ( LGTT ) un Projektu obligāciju iniciatīvas (POI) gadījuma izpēte
Aizdevumu garantijas instrumentu 2008. gadā kopīgi izveidoja Komisija un EIB, noslēdzot sadarbības nolīgu ­
mu, saskaņā ar kuru katra puse uzņēmās 50 % no saistību nepildīšanas riska (paredzamie un neparedzamie 
zaudējumi).
Šis instruments sniedz garantiju nosacītas kredītlīnijas veidā, ko projekta īstenotājs var izmantot pirmo piecu 
līdz septiņu darbības gadu laikā, ja projekta radītie ieņēmumi nav pietiekami, lai nodrošinātu prioritārā aizņē ­
muma atmaksu (t. i., gadījumā, ja projekta faktiskie ieņēmumi ir zemāki par prognozēto līmeni).
Juridiskā pamata grozījumu dēļ 2013. gadā tika ieviesta pirmās kārtas zaudējumu portfeļa pieeja, tādējādi 
Komisija uzņēmās risku par 95 % zaudējumu no portfeļa pirmās kārtas zaudējumu laidiena ( PFLP ).
Ar 2012. gada grozījumiem Regulā (EK) Nr. 680/2007 kā jauns instruments tika ieviesta POI. Šī iniciatīva no ­
drošina kredītkvalitātes uzlabošanu subordinēta instrumenta (aizdevuma vai nosacīta mehānisma) veidā, lai 
atbalstītu prioritārās projektu obligācijas, ko emitējis projekta īstenošanas uzņēmums. Riska dalīšanas kārtība 
starp Komisiju un EIB ir tāda pati kā LGTT  gadījumā, t. i., Komisija uzņemas risku par 95 % zaudējumu, savukārt 
EIB – par atlikušajiem 5 %.
Portfeļa pirmās kārtas zaudējumu laidiens LGTT /POI portfelim tika noteikts tādā līmenī, ka ir maz ticams, ka 
faktiskie zaudējumi pārsniegs  PFLP . Tādējādi lielāko daļu faktiskā riska patiesībā uzņemas Komisija.
Juridiskais pamats paredz, ka riska dalīšanas pamatā būs pirmās kārtas zaudējumi, taču tas nesniedz nekādas 
sīkākas norādes par to, kā jānosaka pirmās kārtas zaudējumu portfelis, vai par riska līmeni, kas rodas šīs pieej ­
as dēļ. Komisijas dienestu darba dokumentā57 ir norādīts, ka pirmās kārtas zaudējumu procentuālā daļa parasti 
tiek noteikta nedaudz virs vēsturiskā vidējā zaudējumu līmeņa. Taču EIB maksimālo apjomu noteica tā, ka tās 
paredzamais neto risks nepārsniedza standarta risku (mazāk nekā 2 % no paredzamajiem zaudējumiem), nevis 
pamatojoties uz vēsturiskajiem datiem.
57 Komisijas dienestu darba dokuments “Ietekmes novērtējums, kas pievienots dokumentam “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, 
Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai – Stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvas 
izmēģinājuma posms””, SEC(2011) 1237 galīgā redakcija, 19.10.2011., 53. lpp.9. izcēlums
49 Apsvērumi 
Gadījuma izpēte – riska dalīšana starp Komisiju un tās partneriem – EEF
EEF iegulda līdzekļus energoefektivitātē, atjaunojamās enerģijas projektos un tīrā pilsētas transportā. Tā akciju 
turētāji ir Komisija, EIB un divas bankas. EEF ir organizēts kā akciju sabiedrība, un tā akcijas ir sadalītas trīs kla ­
sēs (A, B un C) atkarībā no riska un tiesībām uz peļņu, kur A klase ir izdevīgākā, bet C klase – mazāk izdevīgā.
Komisija ir vienīgā C klases akciju turētāja, pirmā, kas sedz zaudējumus, un pēdējā, kas gūst peļņu. Tās akcijas 
tiks izpirktas, kad beigsies to termiņš. Izpirkšana ir atkarīga no pietiekamu naudas līdzekļu pieejamības fondā.
Uzņēmuma zaudējumi vispirms tiek piešķirti Komisijai. Kamēr vien C klases akciju vērtība ir pozitīva, šie zau ­
dējumi A un B klases akciju vērtību neietekmē. Tikai pēc tam, kad C klases akciju vērtība ir samazinājusies līdz 
nullei, zaudējumi tiek sadalīti starp A un B klases akcijām. Turpmākie ienākumi un peļņa ne vienmēr noved pie 
C klases akciju vērtības atjaunošanās, jo vispirms tiek izmantoti A un B klases akciju plānotajām dividendēm.
Turklāt C klases akcijas nevar izpirkt pirms abām pārējām klasēm.10. izcēlums78 
Attiecībā uz dažiem centralizēti pārvaldītajiem finanšu instrumentiem Palāta 
konstatēja, ka gandrīz viss faktiskais risks ir novirzīts uz Komisiju (sk.  10. izcēlu -
mu). Tomēr, lai gan Komisija šāda veida instrumentos uzņēmās vairāk riska nekā 
tās partneri, Palātas veiktā analīze liecina, ka būtiska privātā sektora ieguldījuma 
tajos nebija.
Dažos gadījumos ir izmantoti nodokļu nolēmumi, lai finanšu 
instrumentus padarītu pievilcīgākus privātā sektora ieguldītājiem
79 
Nodokļu nolēmums ir valsts nodokļu iestādes rakstisks lēmums par to, kā saska ­
ņā ar šīs dalībvalsts piemērojamajiem nodokļu tiesību aktiem ir nosakāms kādas 
struktūras konkrēts darbības aspekts. Šādu procedūru var izmantot vairākās 
ES dalībvalstīs, lai gūtu pārliecību par to, kā darbībām tiks piemēroti nodokļi. 
Parasti ar nodokli apliekamās fiziskās personas vai uzņēmumi iesniedz savu in ­
terpretāciju par to, kā tiem vai konkrētam darījumam vai darbībai ir piemērojami 
nodokļu tiesību akti, un nodokļu iestāde atbild ar pozitīvu vai negatīvu lēmumu. 
Šādi nodokļu nolēmumi ir standarta prakse arī fondu nozarē. Lai gan nodokļu no ­
lēmumi var būt pilnīgi likumīgi un tos izmanto vairākās jurisdikcijās, tie ir izman ­
toti arī ar mērķi veicināt agresīvu nodokļu plānošanu.
50 Apsvērumi 
80 
Jau 2012. gadā Komisija sniedza dalībvalstīm adresētu ieteikumu par agresīvu no ­
dokļu plānošanu58. Būtībā dalībvalstis tiek mudinātas grozīt savus tiesību aktus, 
lai pievērstos “(..) mākslīgām struktūrām” un nodokļu vajadzībām attiecībā uz 
šādām struktūrām rīkotos “atbilstīgi to ekonomiskajai būtībai”. Šajā saistībā tam 
sekoja vairāki konkrēti pasākumi:
 ο kopš 2014. gada Komisija ir uzsākusi vairākas izmeklēšanas, lai pārbaudītu, vai 
dalībvalstu nodokļu iestāžu lēmumi attiecībā uz uzņēmumu ienākuma no ­
dokli, kas jāmaksā uzņēmumiem, atbilst ES noteikumiem par valsts atbalstu59;
 ο Komisija 2015. gada martā nāca klajā ar pasākumu kopumu, lai uzlabotu 
nodokļu pārredzamību un ieviestu automātisku informācijas apmaiņu starp 
dalībvalstīm par to pieņemtajiem nodokļu nolēmumiem60;
 ο Komisija 2015. gada jūnijā pieņēma rīcības plānu taisnīgai un efektīvai uz ­
ņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai ES61. Šajā dokumentā vairāku citu ar 
nodokļiem saistītu jautājumu vidū ir aplūkoti pasākumi nodokļu apiešanas un 
agresīvas nodokļu plānošanas apkarošanai.
81 
Tomēr Palāta konstatēja finanšu instrumentus, attiecībā uz kuriem bija saņemti 
nodokļu nolēmumi (sk.  1 1. izcēlumu ).
Gadījuma izpēte – nodokļu nolēmumi attiecībā uz finanšu instrumentiem 
centralizētās pārvaldības jomā – fonds “ Marguerite ”
Fonds “ Marguerite ” 2013. gadā saņēma iepriekšēju Luksemburgas nodokļu vienošanos (parasti dēvēto “nodok ­
ļu nolēmumu”) un panāca iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu uzņēmumam “ Marguerite Holdings ” un 
tā meitasuzņēmumiem Luksemburgā. Pēdējā ir starp nodokļu maksātāju un nodokļu iestādēm noslēgta vieno ­
šanās, kurā ir norādīta cenas noteikšanas metode, ko nodokļu maksātājs piemēros saviem saistīto uzņēmumu 
darījumiem.
Fonda “ Marguerite ” izmantotā īpašā struktūra rada situāciju, kad ieturētais nodoklis, ko uzliek dividenžu mak ­
sājumiem no pārvaldītājsabiedrībām fondā, ir samazināts, dividenžu maksājumus pārveidojot par procentu 
maksājumiem, izmantojot hibrīda instrumentus Luksemburgas struktūru starpā62. Ir arī iespēja, ka, izmantojot 
šo struktūru, tiek apieti citi nodokļi, piemēram, uzņēmumu darbības valstīs ieturētais nodoklis vai kapitāla 
pieauguma nodokļi ieguldījuma atgūšanas brīdī.
62 Hibrīda instrumenti ir instrumenti, kurus iesaistītajās valstīs un/vai to starpā nodokļu vajadzībām var izmantot atšķirīgi, piemēram, kā parādu 
vienā valstī un kā pašu kapitālu citā (sk. ESAO, “ Hybrid Mismatch Arrangements – Tax Policy and Compliance Issues ” [Jauktās neatbilstības 
pasākumi – nodokļu politika un atbilstības jautājumi], 2012. gada marts, 7. lpp.).11. izcēlums58 Komisijas 2012. gada 
6. decembra ieteikums par 
agresīvu nodokļu plānošanu, 
C(2012) 8806.
59 Sk., piemēram, IP/14/663 – 
2014. gada 11. jūnija 
paziņojumu presei.
60 “Priekšlikums Padomes 
direktīvai, ar ko groza 
Direktīvu 2011/16/ES attiecībā 
uz obligāto automātisko 
informācijas apmaiņu nodokļu 
jomā”, COM(2015) 135  final , 
18.3.2015.
61 “Taisnīga un efektīva 
uzņēmumu ienākuma 
nodokļa sistēma Eiropas 
Savienībā: piecas galvenās 
rīcības jomas”, 
COM(2015) 302  final , 17.6. 2015.
51 Apsvērumi 
82 
Palāta arī norāda, ka vairāki 2007.–2013. gada ERAF un ESF instrumenti savās izvei ­
dotajās struktūrās izmantoja SICAV63 vai SICAR64. Šīm struktūrām nodokļu nolēmu ­
mi ir ierasta prakse. Taču dalībvalstis neziņo Komisijai par to, vai to instrumenti ir 
izmantojuši vai izmantos iepriekšējus nodokļu nolēmumus.
Privātie ieguldījumi ERAF un ESF finanšu instrumentu kapitāla 
piešķīrumā veido aptuveni 2 % no kopējās summas
83 
Iepriekšējos ziņojumos Palāta norādīja, ka privātā sektora sviras rādītājs 2007.–
2013. gada plānošanas periodā bija ierobežots65. Saskaņā ar jaunākajiem datiem, 
kurus dalībvalstis ir sniegušas Komisijai, tikai 154 no 1025 ERAF un ESF finanšu 
instrumentiem 11 dalībvalstīs savā finansēšanas struktūrā piesaistīja privāto 
finansējumu kā daļu no DP ieguldījuma.
84 
Attiecībā uz privātajiem līdzekļiem, kas ieguldīti, izmantojot darbības prog ­
rammas, par kurām ziņo dalībvalstis, pastāv arī divkāršas uzskaites risks, jo ir 
iespējams, ka privātais finansējums, kas norādīts īpašo fondu līmenī, ir vienkārši 
līdzekļu pārskaitījums no līdzdalības fonda. Ja analīze attiecas tikai uz līdzdalības 
fondiem, tādējādi novēršot divkāršas uzskaites risku, tikai deviņi no 73 pašreizē ­
jiem līdzdalības fondiem četrās no 18 dalībvalstīm, kurās ir šādi fondi, saņēma 
privātos ieguldījumus. Attiecībā uz šiem deviņiem līdzdalības fondiem privātā 
finansējuma daļa instrumenta piešķīrumā ir no 5 % līdz 50 %. Kopumā, izmantojot 
darbības programmas, līdzdalības fondiem tika piesaistīti EUR 325 miljoni privātā 
kapitāla. Vienlaikus Palāta norāda, ka neatkarīgi no sniegtās informācijas no valsts 
atbalsta noteikumiem izriet juridiskas saistības attiecībā uz kapitālieguldījumiem 
mazos un vidējos uzņēmumos – privātā līdzfinansējuma minimālajam līmenim 
atkarībā no reģiona ir jābūt 30 % vai 50 %66.
85 
Turklāt, pamatojoties uz 11 dalībvalstu brīvprātīgi sniegto informāciju, finanšu 
instrumentiem izmaksātie līdzekļi (privātie vai publiskie) papildus tiem, ko no ­
drošina DP , sasniedz EUR 342 miljonus67. Taču dalībvalstīm šāda informācija nav 
obligāti jāsniedz, un arī brīvprātīgi sniegtos datus Komisija nepārbauda.63 SICAV  ir tāds atvērtais 
ieguldījumu fonds, kura 
kapitāla vērtība mainās 
atkarībā no ieguldītāju skaita 
un tā bāzes ieguldījumu 
vērtības. Fonda daļas tiek 
pirktas un pārdotas, 
pamatojoties uz fonda 
jaunāko neto aktīvu vērtību.
64 SICAR  ir struktūra, kas 
izveidota privātā pašu kapitāla 
un riska kapitāla 
ieguldījumiem, uz ko 
neattiecas nedz ieguldījumu 
dažādošanas noteikumi, nedz 
arī aizdevumu vai saistību 
īpatsvara palielināšanas 
ierobežojumi.
65 Sk. īpašos ziņojumus 
Nr. 2/2012 (105.–115. un 
124. punktu), Nr. 8/2015 (34. un 
35. punktu) un Nr. 5/2015 
(66. un 67. punktu un 
7. izcēlumu).
66 Kopienas pamatnostādnes par 
valsts atbalstu, lai veicinātu 
riska kapitāla ieguldījumus 
mazos un vidējos uzņēmumos, 
4.3.4. punkts (OV C 194, 
18.8.2006., 2. lpp.).
67 Eiropas Komisija, 
“Kopsavilkums par datiem 
saistībā ar vadošo iestāžu 
sniegto informāciju attiecībā 
uz paveikto, finansējot un 
īstenojot finansēšanas vadības 
instrumentus, saskaņā ar 
67. panta 2. punkta 
j) apakšpunktu Padomes 
Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 
2007.–2013. gada plānošanas 
periods, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī”, 25. lpp.
52 Apsvērumi 
86 
Palāta arī norāda, ka tiesību aktos attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas 
periodu nav noteikts, ka finansēšanas nolīgumos starp vadošajām iestādēm un 
fondu pārvaldniekiem ir jānorāda papildu privāto ieguldījumu paredzamais sviras 
efekts. Turklāt maksas parasti nebija saistītas ar fondu pārvaldnieku panākumiem 
privāto ieguldītāju piesaistīšanā (sk. 136. punktu)68. Tādējādi fondu pārvaldnieki 
nebija īpaši motivēti iesaistīt privātos ieguldītājus.
87 
Centralizēti pārvaldītajiem instrumentiem un jo īpaši pašu kapitāla finanšu instru­
mentiem privātā sektora ieguldītāju kā ieguldītāju piesaistīšana ir izrādījusies 
sarežģīta, kā to apliecina gadījumu izpētes 12. izcēlumā .68 Īstenošanas regula, 43. panta 
4. punkts.
Gadījumu izpētes – grūtības piesaistīt privātā sektora ieguldītājus no publiskiem 
līdzekļiem finansētos pašu kapitāla instrumentos – fonds “ Marguerite ” un EEF
Turpmāk ir norādīti ierobežota privātā līdzfinansējuma piemēri attiecībā uz diviem centralizēti pārvaldītiem 
instrumentiem69.
 οFondam “ Marguerite ” bez Komisijas ir vēl astoņi sponsori – tās visas ir valsts kontrolētas bankas. Šie sponso ­
ri ir apņēmušies ieguldīt līdzekļus par kopumā EUR 710 miljoniem. Nekādi līdzekļi no privātajiem ieguldītā ­
jiem vēl nav piesaistīti, lai sasniegtu kopējo saistību mērķi – EUR 1,5 miljardus70.
 οArī EEF galvenokārt paļaujas uz publiskiem līdzekļiem, un tā lielākais ieguldītājs līdz šim ir bijusi Komisija 
(EUR 125 miljoni no kopējām saistībām – EUR 265 miljoniem). Vienīgais privātais ieguldītājs – Deutsche 
Bank  – apņēmās instrumentā ieguldīt ierobežotu summu (EUR 5 miljonus). Kopējā saistību summa šajā 
posmā ir mazāka par pusi no instrumenta plānotās summas (EUR 700 miljoni).
69 SWD(2015) 206  final .
70 Komisijas 2010. gada 25. februāra lēmums par Eiropas Savienības līdzdalību 2020. gada Eiropas Fondā enerģētikai, klimata pārmaiņām un 
infrastruktūrai (fondā “ Marguerite ”), C(2010) 941.12. izcēlums
53 Apsvērumi 
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
88 
Attiecībā uz dalītās pārvaldības instrumentiem 2014.–2020. gada plānošanas pe ­
riodā tiesību aktu noteikumi joprojām atļauj piemērot preferenciālu režīmu, taču 
arī paredz, ka risks ir atbilstīgi jāsadala starp publiskā un privātā sektora partne ­
riem (sk.  13. izcēlumu ).
Noteikumi attiecībā uz preferenciālo režīmu un riska dalīšanu (2014.–2020. gada 
plānošanas periodā)
KNR 44. pants paredz “(..) atbilstošu riska un peļņas dalījumu” starp publiskajiem un privātajiem ieguldītājiem, 
un saskaņā ar deleģēto regulu preferenciālā režīma piemērošanai ir jābūt samērīgai ar risku, ko uzņemas iegul ­
dītāji, un ierobežotai līdz minimālajam līmenim, kāds nepieciešams, lai tos piesaistītu71. Proti, ex ante  novērtē ­
jumā dalībvalstij ir jāiekļauj novērtējums par “nepieciešamību pēc preferenciālas atlīdzības un šādas atlīdzības 
līmeni, lai piesaistītu partneru resursus no privātajiem ieguldītājiem, un/vai tādu mehānismu apraksts, kurus 
izmantos, lai noteiktu nepieciešamību pēc preferenciālas atlīdzības un šādas atlīdzības līmeni”72.
Šo preferenciālo atlīdzību var finansēt no līdzekļiem, kas iemaksāti atpakaļ instrumentā, vai no ieņēmumiem 
un cita veida ienākumiem vai peļņas, kas ir attiecināma uz atbalstu no ES fondiem. Preferenciālā režīma kon ­
cepciju piemēro arī publiskajiem ieguldītājiem, kuri darbojas saskaņā ar tirgus ekonomikas principu73.
Turklāt Palāta norāda, ka gadījumos, uz kuriem attiecas GBER , “ja zaudējumu sadale starp publiskajiem un pri ­
vātajiem ieguldītājiem ir asimetriska, publiskā ieguldītāja pirmās kārtas zaudējumu maksimālā robeža ir 25 % 
apmērā no kopējā ieguldījuma”74.
Pretējā gadījumā ir jāatbilst tirgus apstākļiem vai jāveic valsts atbalsta paziņošanas process.
71 Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 480/2014, 6. panta 1. punkta d) apakšpunkts.
72 KNR, 37. panta 2. punkta c) apakšpunkts.
73 KNR, 44. panta 1. punkts.
74 Komisijas Regula (ES) Nr. 651/2014, 21. panta 13. punkta c) apakšpunkts.13. izcēlums
54 Apsvērumi 
89 
Dalībvalstu pienākums novērtēt vajadzību pēc preferenciālā režīma un riska dalī ­
šanas kārtības un šo kārtību pamatot var noteikti tikt uzskatīts par panākumu vir ­
zībā uz finanšu instrumentu efektīvāku pārvaldību. Tomēr, pamatojoties uz veikto 
iztaujāšanu, Palāta uzskata, ka Komisijai ir jāsniedz norādījumi dalībvalstīm par 
to, kā labāk izmantot preferenciālo režīmu, lai piesaistītu vairāk privātā kapitāla, 
vienlaikus nepakļaujot pārmērīgam riskam publiskos ieguldītājus instrumentu 
piešķīrumos.
90 
Attiecībā uz dažiem centralizēti pārvaldītiem instrumentiem tiesību aktos ir 
izklāstīts arī iespējamais riska dalīšanas apmērs starp Komisiju un tās partneriem. 
Šajā saistībā regula paredz, ka “riska sadales modeli atspoguļo (..) atbilstīgā sada ­
lē starp Savienību un pilnvaroto vienību”, savukārt “maksimālais riska apjoms, ko 
sedz Savienības budžets, nepārsniedz 50 % no parāda instrumenta mērķa parād ­
portfeļa”75. Vēl nav zināms, vai šie grozītie noteikumi būs pietiekami, lai piesaistī ­
tu vairāk privātā sektora ieguldījumu nekā 2007.–2013. gada plānošanas periodā. 
Kā jau minēts vienā no iepriekšējiem ziņojumiem, Palāta uzskata, ka konkrētajos 
tiesību aktos attiecībā uz katru centralizēti pārvaldīto instrumentu ir jānosaka 
galvenie aspekti riska dalīšanas kārtībai starp Komisiju un tās partneriem (piemē ­
ram, EIB)76.
91 
Visbeidzot, attiecībā uz nodokļu nolēmumiem situācija salīdzinājumā ar 
2007.–2013. gada plānošanas periodu nav mainījusies. Palāta uzskata, ka, 2014.–
2020. gada plānošanas periodā turpinot izmantot iepriekšējus nodokļu nolēmu ­
mus attiecībā uz centralizēti pārvaldītajiem un/vai dalītās pārvaldības finanšu 
instrumentiem, var tikt apdraudēta Komisijas reputācija, jo šie nolēmumi var tikt 
uzskatīti par tādiem, kas ir pretrunā Komisijas ieteikumiem un pasākumiem attie ­
cībā uz nodokļu režīmu.75 EISI regula, I pielikuma III daļas 
6. iedaļa.
76 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 2/2013, 
7. ieteikumu.
55 Apsvērumi 
Vai finanšu instrumenti sniedza atkārtotu finansiālo 
atbalstu?
92 
Viens no galvenajiem iemesliem publisko līdzekļu izmantošanai ar finanšu instru ­
mentu starpniecību ir tas, ka naudu var izmantot vairākas reizes: tā “apgrozās”. 
Piemēram, ja izmaksātais aizdevums pēc trim gadiem tiek atmaksāts, naudu var 
izmantot, lai izsniegtu jaunu aizdevumu. Tāpēc Palāta pārbaudīja, vai šis apgro ­
zības efekts faktiski īstenojās. Tas, cik lielā mērā līdzekļi var praktiski apgrozīties, 
ir atkarīgs ne tikai no finansiālā atbalsta veida, bet arī no instrumentu ieguldīju ­
mu perioda. Tāpēc Palāta analizēja, vai instrumentu ieguldījumu periodi atbilst 
parastai tirgus praksei un kādi faktori veicināja instrumentu faktiskā ieguldījumu 
perioda ierobežošanu.
Īstenošanas kavējumi būtiski saīsināja vairāku ERAF un ESF 
finanšu instrumentu faktisko ieguldījumu periodu
93 
2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā valsts iestādēm vairākumā dalībval ­
stu bija tikai neliela pieredze apgrozības instrumentu strukturēšanā un vadīšanā 
kopā ar finanšu starpniekiem. Veicot revīzijas, Palāta konstatēja, ka kavēšanos 
vairumā gadījumu izraisīja laikietilpīgā finanšu instrumentu iekšējā strukturēšana, 
ilgstošās sarunas ar finanšu starpniekiem dažādos līmeņos (bieži vien pārrunājot 
pārvaldības izmaksas un maksas), sarežģītās publiskā iepirkuma procedūras, ne ­
skaidrība par atbilstību valsts atbalsta noteikumiem un grūtības piesaistīt privātā 
sektora ieguldījumus.
94 
Daudzos gadījumos dažādas iesaistītās struktūras strauji apguva jaunu pieredzi, 
un vajadzēja daudz laika, lai saskaņotu daudzo ieinteresēto personu intereses 
un viedokļus un panāktu vienošanos par instrumenta ieguldījumu stratēģijām. 
Vairākas no šīm problēmām tika konstatētas arī citos pētījumos77. Pēdējos gados 
veiktās revīzijas arī pierāda, ka, ja Komisija būtu savlaicīgāk sniegusi vairāk norā ­
dījumu, šīs problēmas vismaz daļēji varētu būt novērstas.77 Eiropas Parlaments, 
ES iekšpolitikas 
ģenerāldirektorāts, “ Financial 
Instruments under Cohesion 
policy 2007-13: How have 
Member States and Selected 
Financial Institutions Respected 
and Preserved EU Financial 
Interests? ” [Kohēzijas politikas 
finanšu instrumenti 2007.–
2013. gadā: kā dalībvalstis un 
izraudzītās finanšu iestādes 
ievēroja un aizsargāja 
ES finansiālās intereses?], 
16. lpp.; Komisija un EIB, 
“Financial Instruments: 
A Stock-taking Exercise in 
Preparation for the 2014-2020 
Programme period ” [Finanšu 
instrumenti: situācijas 
novērtējums, gatavojoties 
2014.–2020. gada plānošanas 
periodam], Mazars /Ecorys /
EPRC  veiktais pētījums, 62. lpp.
56 Apsvērumi 
95 
Zemais izmaksas līmenis daudzās dalībvalstīs un tādējādi arī instrumentu ie ­
robežotā spēja apgrozīt līdzekļus ir šo grūtību acīmredzams rezultāts. Dažos 
gadījumos īstenošanas kavējumi ilga vairākus gadus, būtiski saīsinot periodu, 
kura laikā finanšu instrumenta piešķīrums varētu tikt izmaksāts galasaņēmējiem 
(sk.  14. izcēlumu ).
Gadījuma izpēte – kavēšanās JEREMIE  līdzdalības fonda izveidē Slovākijā
Saprašanās memorands starp EIF un Slovākijas valdību par valsts JEREMIE  līdzdalības fondu tika parakstīts 
2006. gadā, t. i., pirms 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākuma. Pēc tam, kad tika veikta fondu tirgus va ­
jadzību analīze (“atšķirības analīze”), 2008. gadā tika parakstīts pamatnolīgums un 2009. gadā – finansēšanas 
nolīgumi starp dažādām ministrijām un EIF.
Vēl pēc gada tika parakstīti abi galīgie nolīgumi (līdzdalības fonda nolīgums un akcionāru nolīgums), kas ir arī 
juridiski priekšnosacījumi fonda faktiskās darbības uzsākšanai. Paša līdzdalības fonda kapitalizācija beidzot 
notika 2011. gadā. Tādējādi kopumā bija vajadzīgi pieci gadi (no 2006. līdz 2011. gadam), lai JEREMIE  līdzdalības 
fonds varētu sākt darboties.
Uzaicinājumi izteikt ieinteresētību par finanšu starpnieku nolīgšanu tika publicēti 2011., 2012. un 2013. gadā. 
Bija vajadzīgi vēl divi līdz trīs gadi, kamēr tika noslēgti nolīgumi ar finanšu starpniekiem – 2013. gadā (par 
garantijas instrumentu) un 2014. gadā (par aizdevumu un pašu kapitāla instrumentiem). Tikai tad galasaņēmēji 
sāka saņemt finansiālu atbalstu.
Izmaksas rādītājs 2014. gada beigās bija 12 % līdzdalības fonda līmenī un vēl zemāks attiecībā uz galasaņēmē ­
jiem veiktajām izmaksām no apakšfondiem.14. izcēlums
57 Apsvērumi 
ERAF un ESF finanšu instrumentu apgrozības efekts 
īstenošanas laikā bija ierobežots un ir nenoteikts pēc 2007.–
2013. gada programmu slēgšanas
Mazāk nekā trešdaļa no visiem ERAF un ESF finanšu 
instrumentiem savus līdzekļus līdz 2014. gada beigām izmantoja 
vairāk nekā vienu reizi
96 
Palātas veiktā analīze parādīja, ka kopumā ir 316 ERAF un ESF instrumenti (gal ­
venokārt īpašie fondi) 19 dalībvalstīs, kas līdz 2014. gada 31. decembrim visu 
piešķīrumu paguva izmaksāt galasaņēmējiem. Taču pat šiem instrumentiem 
apgrozības efekts parādījās tikai plānošanas perioda beigās. Tādējādi tikai neliela 
daļa no sākotnējā piešķīruma līdz pagarinātā attiecināmības perioda beigām 
(t. i., 2017. gada martam) tiks izmantota vairāk nekā vienu reizi. Turklāt nevienā 
no 25 dalībvalstīm, kuras īsteno finanšu instrumentus, kopējais izmaksas līmenis 
nesasniedza 100 % (sk.  4. tabulu ).
Laika ierobežojumi radīja īpašas problēmas pašu kapitāla instrumentiem
97 
Palātas veiktā analīze arī pierāda, ka īpašas grūtības sasniegt apgrozības efektu 
bija pašu kapitāla instrumentiem. Eiropā vidējais kapitālieguldījumu turēšanas 
periods (piemēram, laiks starp akciju iegādi un pārdošanu) 2014. gadā bija aptu ­
veni seši gadi78. Taču lielākā daļa ERAF un ESF pašu kapitāla instrumentu darbojās 
ne vairāk kā astoņus gadus (no 2009. līdz 2017. gadam). Pat ja, piemēram, darbība 
tika uzsākta 2009. gada sākumā un instruments slēgts 2014. gada beigās, paliek 
mazāk nekā tikai trīs gadi līdz DP slēgšanai, lai uzsāktu jaunu kapitālieguldījumu 
ciklu. Tāpēc, ņemot vērā, cik gadi ir vajadzīgi instrumenta izveidei, maz ticams, ka 
DP ieguldījumi pašu kapitāla instrumentos vienā plānošanas periodā tiks izman ­
toti atkārtoti.
98 
Savukārt centralizēti pārvaldīto pašu kapitāla instrumentu darbības laiks ir daudz 
ilgāks, labāk atspoguļojot pašu kapitāla instrumentu būtību79 (piemēram, fonda 
“Marguerite ” termiņš ir 20 gadi ar iespēju to par diviem gadiem pagarināt).78 Preqin , Private Equity Spotlight , 
2015. gada maijs, 8. lpp.
79 SWD(2015) 206  final , 151. un 
159. lpp.
58 Apsvērumi 
Lielā rīcības brīvība ERAF un ESF finanšu instrumentiem atkārtoti 
izmantot līdzekļus var apgrozības efektu izbeigt, tiklīdz ir 
slēgtas DP
99 
Tiesiskais regulējums 2007.–2013. gadam attiecībā uz dalītās pārvaldības finanšu 
instrumentiem paredz, ka dalībvalsts var paturēt visus resursus, kas līdz slēgšanas 
laikam ir izmantoti vismaz vienu reizi, bet mērķgrupas interesēs tie ir jāizman ­
to atkārtoti80. Komisijas norādījumos par finanšu instrumentiem81 un 20 07.–
2013. gada DP slēgšanu82 ir ierosināts, ka resursus no ERAF un ESF instrumentiem 
vajadzētu ieguldīt bezgalīgi.
100  
Taču Palāta uzskata, ka attiecībā uz atkārtotu ieguldīšanu uz nenoteiktu laiku 
Vispārīgo regulu 2007.–2013. gadam šādi interpretēt nevar83. Piemēram, notei ­
kumi arī paredz, ka instrumenta kapitālu var samazināt un finanšu instrumentu 
resursus izmantot dotāciju veidā. Turklāt, raugoties no juridiskā viedokļa, ikvie ­
na darbība pēc programmu slēgšanas, kas neattiecas uz ES budžetu, ir tikai un 
vienīgi dalībvalsts atbildība un vairs nav pakļauta Komisijas uzraudzībai, ja vien 
juridiskajā pamatā nav noteikts citādi.
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
101  
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu vairāki jautājumi par līdzekļu 
atkārtotu izmantošanu ESI fondu instrumentiem pēc attiecināmības perioda bei ­
gām 2023. gadā ir precizēti KNR 44. un 45. pantā.
102  
Turklāt tiesību aktos, kas attiecas uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu, ir 
skaidri atzīts finanšu instrumentu paredzamais apgrozības raksturs pēc attieci ­
nāmības perioda, ietverot noteikumus par iespēju atkārtoti izmantot līdzekļus, 
kas atmaksāti vismaz astoņus gadus ilgā laikposmā pēc attiecināmības perioda 
beigām84. Šajā KNR noteikumā ir paredzēts minimālais periods finanšu instrumen ­
tiem piešķirto līdzekļu iezīmēšanai, taču nav sniegta sīkāka informācija par to, kā 
tas būtu jādara. Palāta uzskata, ka Komisijai šis aspekts būtu jāprecizē.80 Vispārīgā regula, 78. panta 
7. punkts.
81 Eiropas Komisija, “ Revised 
Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments under 
Article 44 of Council Regulation 
(EC) No 1083/2006 ” [Pārskatītie 
norādījumi par finansēšanas 
vadības instrumentiem 
saskaņā ar Padomes Regulas 
(EK) Nr. 1083/2006 44. pantu], 
COCOF (10­0014 ­05), 
10.2.2012., 5.2.5. punkts.
82 “Pielikums Komisijas 
lēmumam, ar kuru groza 
Lēmumu C(2013) 1573, ar ko 
apstiprina pamatnostādnes 
par to darbības programmu 
slēgšanu, kuras pieņemtas 
atbalsta saņemšanai no 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fonda, Eiropas Sociālā fonda 
un Kohēzijas fonda (2007–
2013)”, C(2015) 2771, 30.4.2015., 
7. lpp.
83 Vispārīgā regula, 108. pants 
saistībā ar KNR 152. panta 
1. punktu un 153. pantu.
84 KNR, 45. pants.
59 Apsvērumi 
103  
Izšķirošs faktors, lai novērstu pagātnes kļūdas, ir standartizācija – iespēja vado ­
šajām iestādēm veidot finanšu instrumentus saskaņā ar Komisijas izstrādātajiem 
standarta noteikumiem un nosacījumiem būtiski optimizētu un atvieglotu izvei ­
des procesu.
104  
Saskaņā ar juridisko pamatu 2014.–2020. gada plānošanas periodam finanšu in­
strumentus var turpināt izmantot arī nākamajā plānošanas periodā, nevis piepra ­
sīt tos slēgt un nomainīt ar jauniem85. Tas var ietaupīt gan laiku, gan arī naudu, 
jo finanšu instrumenti plānošanas perioda sākumā jau ir gatavi un darboties 
spējīgi, un instrumenta piešķīrumu varētu palielināt atbilstīgi ex ante  vajadzību 
novērtējumam. Taču gadījumos, kad fondu pārvaldnieks tiek izraudzīts atklātā 
konkursa procedūrā, laika ietaupījums var būt ierobežots, jo jebkurā gadījumā 
būtu vajadzīga jauna atklāta procedūra, lai izraudzītos jaunu fondu pārvaldnieku. 
Pamatojoties uz Palātas veiktās aptaujas rezultātiem (sk.  15. izcēlumu ), fondu 
pārvaldnieki ļoti labprāt saņemtu Komisijas papildu norādījumus par to, kā pār ­
celt instrumentus uz 2014.–2020. gada periodu.85 KNR, 38. panta 3. punkta 
b) apakšpunkts.
Aptaujas rezultāti – jautājumi, par kuriem ir vajadzīgi Komisijas papildu norādījumi 
(2014.–2020. gada plānošanas periods)
Jautājumi Atbilžu īpatsvars1
Iepriekšējā plānošanas periodā izveidoto instrumentu pārcelšana uz jauno periodu 
(2014.–2020.  gads)27 %
Instrumenta izmantošanas pārtraukšanas politika un noteikumi instrumenta slēgšanai 21 %
Noteikumi, kas jāpiemēro saistībā ar fondu pārvaldnieku atlasi 18 %
Finanšu instrumentam atmaksāto līdzekļu atkārtota izmantošana pēc attiecināmības 
perioda beigām17 %
Instrumentu izveide ES līmenī 9 %
Citi 8 %
1 Aptauja tika nosūtīta 50 lielāko ERAF instrumentu pārvaldniekiem/vadošajām iestādēm; atbildes sniedza 80 %.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.15. izcēlums
60 Apsvērumi 
105  
Visbeidzot, 2007.–2013. gada plānošanas periodā Komisija sāka organizēt dažā ­
das prezentācijas un seminārus, lai izplatītu paraugpraksi un apmācītu dalībval ­
stu ierēdņus. Gadu pēc 2014.–2020. gada plānošanas perioda sākuma Komisija 
2015. gada janvārī izveidoja arī tehnisko konsultantu platformu ( www.fi ­com ­
pass.eu ), lai izplatītu zināšanas par ES tiesību aktu prasībām attiecībā uz finanšu 
instrumentiem.
Vai finanšu instrumenti bija izmaksu ziņā efektīva 
ES budžeta izpildes metode?
106  
Atšķirībā no tradicionālajām dotācijām finanšu instrumentus pārvalda fondu 
pārvaldnieki (nevis valstu pārvaldes iestādes). Parasti tie ir finanšu starpnieki, pie ­
mēram, privātās vai valsts bankas. Par finanšu instrumentu pārvaldību ir jāmaksā, 
un fondu pārvaldniekiem ir tiesības saņemt atlīdzību par sniegtajiem pakalpo ­
jumiem. Fondu pārvaldnieka pārvaldības izmaksu (kas tiek atlīdzinātas atbilsto ­
ši izdevumu pamatojumam) un maksu (saskaņotā cena vai kompensācija par 
sniegtajiem pakalpojumiem) līmenis parasti ir norādīts finansēšanas nolīgumā 
attiecībā uz katru finanšu instrumentu. Atlīdzībai ir jāsedz finanšu instrumenta 
administratīvās izmaksas (tostarp izdevumi par attiecībām ar ieguldītājiem, juri ­
diskie izdevumi un izdevumi revidentiem), un privātā sektora fondu pārvaldnieku 
gadījumā ir jāparedz peļņas norma. To lielumam attiecībā uz dažādiem finanšu 
produktiem (t. i., garantijām, aizdevumiem vai pašu kapitālu) ir jābūt atšķirīgam, 
un to līmenim ir jābūt saistītam ar objektīviem kritērijiem (piemēram, daudz ne ­
lielu aizdevumu parasti ietver augstākas administratīvās izmaksas nekā maz lielu 
aizdevumu).
107  
Pamatojoties uz jaunākajiem datiem, kurus dalībvalstis ir sniegušas Komisijai, 
Palāta analizēja faktisko pārvaldības izmaksu un maksu līmeni gan attiecībā uz 
dalītās pārvaldības, gan arī centralizēti pārvaldītajiem instrumentiem 2007.–
2013. gada plānošanas periodā un pārbaudīja, vai tās bija pietiekami saistītas ar 
fondu pārvaldnieka darbības rezultātiem. Turklāt attiecībā uz 2014.–2020. gada 
plānošanas periodu Palāta novērtēja, vai finanšu instrumentiem piešķirtā finansē ­
juma palielinātā daļa (ko tāpēc parasti nepārvalda valsts vai reģionālās pārvaldes 
iestādes) ir atspoguļota, nosakot tehniskās palīdzības apmēru, kas tiek izmaksāts 
dalībvalstīm par ESI fondu īstenošanu.
61 Apsvērumi 
Augsts pārvaldības izmaksu un maksu līmenis salīdzinājumā 
ar faktisko izmaksu līmeni galasaņēmējiem
Kumulatīvās pārvaldības izmaksas pārsniedza faktiskās izmaksas 
apmēru galasaņēmējiem aptuveni 2 % instrumentu
108  
Dažu instrumentu pārvaldības izmaksas un maksas pat pārsniedza faktiskās 
summas, kas tika izmaksātas galasaņēmējiem. Veicot 1 025 ERAF un ESF finanšu 
instrumentu analīzi, Palāta konstatēja 23 šādus gadījumus (2,2 %) astoņās da ­
lībvalstīs (Bulgārijā, Čehijas Republikā, Vācijā, Spānijā, Francijā, Itālijā, Polijā un 
Apvienotajā Karalistē). Visi šie instrumenti kopā iekasēja EUR 28 miljonus par 
pārvaldības izmaksām un maksām, lai galasaņēmējiem izmaksātu EUR 4 miljonus. 
Vienlaikus ir līdzīgi instrumenti, kuros pārvaldības izmaksas vai maksas finanšu 
starpniekiem netiek segtas vispār (sk.  16. izcēlumu ).
Gadījuma izpēte – fondu pārvaldnieki, kas finanšu instrumentus īsteno bez 
maksas: uzņēmējdarbības fonds Grieķijā un JEREMIE  līdzdalības fonds Ungārijā
a) Uzņēmējdarbības fonds Grieķijā
Uzņēmējdarbības fonds Grieķijā nesedz pārvaldības izmaksas un maksas bankām, kuras darbojas kā finanšu 
starpnieki. Tā vietā fonds un bankas līdzfinansē galasaņēmējiem izsniegtos aizdevumus. Tie arī dala aizdevu ­
mu neatmaksāšanas risku. Banku galvenā motivācija dalībai instrumentā ir riska dalīšana. Tāpēc tās piedalās 
instrumentā, nepieprasot segt pārvaldības izmaksas un maksas.
b) JEREMIE  Ungārijā
Arī JEREMIE  Ungārijā nesedz aizdevumu instrumentu pārvaldības izmaksas un maksas finanšu starpniekiem. Tā 
vietā finanšu starpniekiem tiek izsniegti aizdevumi ar ļoti zemu procentu likmi salīdzinājumā ar tirgus likmi. Šī 
ļoti zemā procentu likme nav uzskatāma par atlīdzību fondu pārvaldniekam, jo to atsver augstāks risks, ko uz ­
ņemas finanšu starpnieki, salīdzinājumā ar ES finansētu fondu. Aizdevumu neatmaksāšanas gadījumā finanšu 
starpnieki parasti uzņemas lielāko daļu zaudējumu.16. izcēlums
62 Apsvērumi 
Kumulatīvās pārvaldības izmaksas un maksas sasniedz līdz pat 
75 % no finansiālā atbalsta, kas izmaksāts galasaņēmējiem
109  
Palāta veica Komisijas datu analīzi, pārvaldības izmaksas un maksas salīdzinot ar 
galasaņēmējiem faktiski izmaksātajām summām. Analīzes rezultāti dalībvalstu 
līmenī ir norādīti 6. tabulā .
110  
Par 274 no 1025 ERAF un ESF instrumentiem 10 no 25 dalībvalstīm (Zviedrijā, Aus ­
trijā, Latvijā, Maltā, Somijā, Lietuvā, Rumānijā, Grieķijā, Ungārijā un Kiprā) Palāta 
konstatēja, ka Komisijai iesniegtie dati par pārvaldības izmaksām un maksām 
attiecībā uz visiem finanšu instrumentiem bija visaptveroši. Attiecībā uz sešām 
citām dalībvalstīm (Poliju, Portugāli, Vāciju, Slovākiju, Bulgāriju un Apvienoto 
Karalisti) šāda informācija tika sniegta par 392 finanšu instrumentiem, kas veido 
no 84 % līdz 98 % no kopējā kapitāla piešķīruma finanšu instrumentiem. Attiecībā 
uz visām pārējām dalībvalstīm ticama informācija par pārvaldības izmaksām un 
maksām tika sniegta par instrumentiem, kas veido līdz divām trešdaļām no kopē­
jā piešķīruma86. Par vairākiem finanšu instrumentiem dati vai nu netika sniegti 
vispār, vai arī nebija ticami (piemēram, par pārvaldības izmaksām un maksām, kas 
desmit reizes pārsniedza faktiski izmaksāto summu). Turklāt, ja tika norādīts, ka 
pārvaldības izmaksas un maksas ir “0”, tā faktiski varēja būt taisnība vai arī dati 
nebija sniegti. Šie dati no Palātas turpmākās analīzes tika izslēgti.86 Slovēnija (66 %), Spānija (63 %), 
Francija (37 %), Itālija (28 %), 
Dānija (18 %), Čehijas 
Republika (16 %), 
Nīderlande (10 %), Beļģija (1 %) 
un Igaunija (0 %).
63 Apsvērumi 
Kumulatīvo pārvaldības izmaksu un maksu analīze pa dalībvalstīm saistībā ar ERAF 
un ESF finanšu instrumentiem, stāvoklis 2014. gada 31. decembrī
DalībvalstsKopējās paziņo -
tās pārvaldības 
izmaksas  
(miljoni EUR)Instrumentu 
skaits  
(ieskaitot 
apakšfondus)Pārvaldības izmaksas un maksas
% no instrumentam izmaksātajām% no galasaņēmējiem 
izmaksātajām
Kumulatīvi Vidēji gadā Kumulatīvi Vidēji gadā
Slovākija 9 7 9 % 2 % 75 % 16 %
Čehijas Republika 4 5 9 % 3 % 47 % 16 %
Francija 14 120 9 % 2 % 19 % 4 %
Zviedrija 21 11 13 % 2 % 17 % 3 %
Kipra 2 5 10 % 2 % 16 % 3 %
Apvienotā Karaliste 124 74 10 % 2 % 16 % 3 %
Spānija 43 16 6 % 1 % 16 % 2 %
Austrija 2 2 6 % 1 % 12 % 3 %
Latvija 17 15 8 % 2 % 12 % 2 %
Bulgārija 20 10 6 % 1 % 11 % 3 %
Itālija 51 128 4 % 1 % 11 % 2 %
Malta 1 2 8 % 2 % 10 % 2 %
Polija 110 248 9 % 2 % 10 % 2 %
Dānija 1 9 9 % 2 % 10 % 2 %
Lietuva 29 36 7 % 1 % 9 % 2 %
Somija 4 1 6 % 1 % 9 % 1 %
Vācija 105 45 7 % 1 % 9 % 1 %
Nīderlande 0 11 6 % 1 % 8 % 1 %
Rumānija 8 4 5 % 1 % 6 % 1 %
Portugāle 18 56 4 % 1 % 5 % 1 %
Grieķija 29 32 2 % 0 % 4 % 1 %
Slovēnija 3 3 3 % 1 % 4 % 1 %
Beļģija 0 9 4 % 1 % 4 % 1 %
Ungārija 17 170 2 % 0 % 2 % 0 %
Igaunija 0 6 0 % 0 % 0 % 0 %
Kopā 631 1 025
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada datiem.6. tabula
64 Apsvērumi 
87 Vispārīgā regula, 78. panta 
6. punkts.
88 Īstenošanas regula, 43. panta 
4. punkts.
89 Komisijas Regula (EK) 
Nr. 448/2004, 8. noteikuma 
2.7. punkts un 9. noteikuma 
2.6. punkts.Pārvaldības izmaksu un maksu neatlīdzināšana no 
ES budžeta virs tiesību aktos noteiktā maksimālā apmēra 
slēgšanas laikā
Pārvaldības izmaksas un maksas būtībā bija ierobežotas līdz 
maksimāli 4 % gadā no finanšu instrumenta kopējā piešķīruma
111 
Juridiskajā pamatā attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu noteiku ­
mi par atlīdzību fondu pārvaldniekam bija īsi aprakstīti galvenajā regulā87, bet 
pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais apmērs bija noteikts jau Komisijas 
Īstenošanas regulā88. Proti, bija noteikts šāds maksimālais gada apmērs:
 ο 2 % gadā no darbības programmas ieguldītā kapitāla līdzdalības fondos attie ­
cībā uz garantiju fondiem;
 ο 4 % gadā no darbības programmas vai līdzdalības fonda ieguldītā kapitāla 
mikrokredīta instrumentos, kas paredzēti mikrouzņēmumiem, un
 ο 3 % gadā no darbības programmas vai līdzdalības fonda ieguldītā kapitāla 
visos pārējos gadījumos.
Komisija savā tiesību akta priekšlikumā noteica šo maksimālo apmēru, ņemot vērā 
2000.–2006. gada plānošanas periodā gūto pieredzi. Tad pārvaldības izmaksu un 
maksu vispārējais maksimālais apmērs bija 5 % kapitāla fondiem un 2 % garantiju 
fondiem89.
112  
Dalītās pārvaldības gadījumā, nosakot fondu pārvaldnieka atlīdzību, vadošajām 
iestādēm ir jāievēro gan struktūrfondu, gan arī valsts atbalsta tiesiskais regulē ­
jums. Turklāt vadošajām iestādēm ir jāraugās, lai noteikumi par atlīdzību atbilstu 
instrumenta ieguldījumu stratēģijai, tādējādi nodrošinot, ka fondu pārvaldnie ­
kam ir finansiāls stimuls rīkoties saskaņā ar DP noteiktajiem mērķiem. Tāpēc saru ­
nas par finansēšanas nolīgumu nav mazsvarīgas, un Palātas veiktās iztaujāšanas 
laikā daudzas vadošās iestādes norādīja, ka 2007.–2013. gada plānošanas perioda 
sākumā tām nebija šim nolūkam vajadzīgo zināšanu.
65 Apsvērumi 
90 Regula (ES) Nr. 1303/2013, 
42. panta 1. punkta 
d) apakšpunkts.
91 Vispārīgā regula, 78. panta 
6. punkta d) apakšpunkts, 
ievērojot Īstenošanas regulas 
43. panta 4. punktā noteiktos 
ierobežojumus.
92 COCOF  (10­0014 ­05), 8.2.2012., 
2.6. iedaļa.113  
Konkrētos apstākļos tiesību aktos paredzētais pārvaldības izmaksu un maksu 
maksimālais apmērs var tikt pārsniegts (piemēram, ja pārvaldības izmaksas un 
maksas atbilst tirgus noteikumiem un nepārsniedz tās, kas jāmaksā privātajiem 
ieguldītājiem, vai ja fondu pārvaldnieks ir izraudzīts publiskā iepirkuma procedū ­
rā). Pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem Komisijai, nav informācijas par to, cik 
bieži tika pārsniegts maksimālais apmērs.
114  
Pārvaldības izmaksas un maksas tiek izmaksātas no finanšu instrumenta kapitāla 
piešķīruma – tās neiekasē no galasaņēmēja. Šīs izmaksas uzskata par attiecinā ­
mām līdz fonda darbības izbeigšanai, kas vairumā gadījumu ir programmas slēg ­
šana90. 2007.–2013. gada plānošanas periodā izveidotajiem fondiem pieprasīto 
pārvaldības izmaksu un maksu attiecināmību Komisija pārbaudīs tikai tad, kad tā 
analizēs slēgšanas dokumentus 2017. un 2018. gadā.
Dažos gadījumos, slēdzot instrumentu, kumulatīvās pārvaldības 
izmaksas, iespējams, pārsniegs tiesību aktos paredzēto 
maksimālo apmēru
115  
Pārvaldības izmaksas un maksas, kas radušās un segtas līdz 2017. gada 31. mar ­
tam, var tikt deklarētas kā tās ERAF un ESF darbības programmas attiecināmās 
izmaksas, saskaņā ar kuru ir izveidots finanšu instruments91. Regulā ir norādīts, ka 
pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais apmērs ir saistīts ar “darbības prog ­
rammas ieguldīto kapitālu”. Komisija uzskata, ka Īstenošanas regulas 43. pantā 
minētais maksimālais apmērs ir attiecināms uz visu kapitāla ieguldījumu finanšu 
instrumentā, nevis uz faktisko ieguldījumu, kas izmantots, lai sniegtu finansiālu 
atbalstu galasaņēmējiem. Esošie norādījumi 2007.–2013. gada plānošanas perio ­
dam par pārvaldības izmaksām un maksām apstiprina šo viedokli92.
116  
Palāta uzskata, ka Komisijai Regulā izklāstītos noteikumus par pārvaldības 
izmaksu un maksu maksimālo apmēru bija jāinterpretē kā tādus, kas attiecas uz 
faktiski izmantoto kapitāla piešķīrumu, kas no DP ir ieguldīts finanšu instrumentā, 
t. i., faktisko piešķīrumu, kas izmantots, lai sniegtu finansiālu atbalstu galasaņē ­
mējiem. Fondu pārvaldniekiem nevajadzētu saņemt atlīdzību par neizmantoto 
instrumenta kapitāla piešķīrumu.
66 Apsvērumi 
93 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā Komisija izdeva trīs 
Fondu koordinācijas komitejas 
norādījumu dokumentus par 
finansēšanas vadības 
instrumentiem: 
COCOF (07/0018/01), 
COCOF (08/0002/03) un 
COCOF (10-0014-05).
94 Eiropas Komisija, “ Revised 
Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments under 
Article 44 of Council Regulation 
(EC) No 1083/2006 ” [Pārskatītie 
norādījumi par finansēšanas 
vadības instrumentiem 
saskaņā ar Padomes Regulas 
(EK) Nr. 1083/2006 44. pantu], 
COCOF (10­0014 ­05), 
10.2.2012., 2.6.12. punkts.Uz darbības rezultātiem balstīta atlīdzība 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā nebija tiesību aktos noteikta prasība
117  
Finanšu instrumentu pareiza finanšu pārvaldība un fondu pārvaldnieka faktiskie 
darbības rezultāti kā faktors pārvaldības izmaksu un maksu noteikšanai 2007.–
2013. gada plānošanas periodā bija pieminēti tikai Komisijas norādījumos, bet ne 
tiesību aktos93.
118  
Pamatojoties uz finanšu instrumentu lietderības un atbilstības revīzijām, Palāta 
konstatēja, ka ar darbības rezultātiem saistītās atlīdzības shēmas bija drīzāk iz ­
ņēmums nekā likums: no deviņiem instrumentiem, kas tika pārbaudīti laikposmā 
no 2013. līdz 2015. gadam, tikai viens bija ieviesis uz darbības rezultātiem balstītu 
atlīdzību fondu pārvaldniekam.
119  
Ja atlīdzība fondu pārvaldniekiem nav balstīta uz darbības rezultātiem, viņiem 
nav lielas motivācijas līdzekļus faktiski pārskaitīt galasaņēmējiem. Tam varēja būt 
negatīva ietekme uz finanšu instrumentu darbības rezultātiem 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā. Turklāt ERAF un ESF instrumentu pārvaldība šādā gadīju ­
mā kļūst samērā pievilcīga arī nepieredzējušiem fondu pārvaldniekiem (sk. arī 
86. punktu).
120  
Komisija 2012. gadā ieteica vadošajām iestādēm fondu pārvaldnieka atlīdzību 
piesaistīt faktiski veikto ieguldījumu kvalitātei, ko nosaka kā ieguldījumu DP stra ­
tēģisko mērķu sasniegšanā, un to resursu vērtībai, kas no instrumentā veiktajiem 
ieguldījumiem ir atmaksāti attiecīgajai darbībai94. Taču šis ieteikums tika sniegts 
Fondu koordinācijas komitejas norādījumos, tāpēc tas nav juridiski saistošs.
67 Apsvērumi 
95 Eiropas Komisija, 
“Kopsavilkums par datiem 
saistībā ar vadošo iestāžu 
sniegto informāciju attiecībā 
uz paveikto, finansējot un 
īstenojot finansēšanas vadības 
instrumentus, saskaņā ar 
67. panta 2. punkta 
j) apakšpunktu Padomes 
Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 
2007.–2013. gada plānošanas 
periods, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī”, 29. lpp.Komisijas veiktajā pārvaldības izmaksu un maksu 
novērtējumā netiek pienācīgi ņemtas vērā atšķirības 
instrumentu veidos un galasaņēmējiem sniegtā atbalsta 
faktiskais līmenis
Komisijas aplēse par kumulatīvajām pārvaldības izmaksām 
EUR 631 miljona apmērā kopš 2007. gada varētu būt pārāk zema
121  
Pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem par 2014. gadu, Komisija 
2015. gada decembrī aplēsa, ka ERAF un ESF instrumentu kumulatīvās pārval ­
dības izmaksas un maksas kopš plānošanas perioda sākuma ir bijušas vismaz 
EUR 631 miljons95.
122  
Saskaņā ar Komisijas datiem tas ir 4,7 % no DP ieguldījumiem attiecīgajos instru ­
mentos 2007.–2013. gada plānošanas periodā.
123  
Ja aprēķinā netiek ietvertas summas, ko savstarpēji maksā līdzdalības fondi un 
īpašie fondi, jo tās jau ir ietvertas kā DP ieguldījumi līdzdalības fondos, šis ko ­
pējais pārvaldības izmaksu un maksu līmenis palielinās līdz 6,2 %. Turklāt fondu 
pārvaldnieki var iekasēt maksu arī no galasaņēmējiem, bet par to var nebūt 
ziņojuši Komisijai. Tādējādi, tā kā Komisijas aprēķina pamatā ir tikai daļēji dati, 
faktiskie skaitļi (gan absolūtās summas, gan arī DP ieguldījumu daļa), visticamāk, 
būs lielāki.
Pārvaldības izmaksas un maksas ievērojami pārsniedz Komisijas 
ziņotos līmeņus, ja tās aprēķina, pamatojoties uz finansiālo 
atbalstu, kas sniegts galasaņēmējiem
124  
Kopumā, pamatojoties uz 764 ERAF un ESF instrumentiem, kas ietverti 6. tabulā , 
Palāta konstatēja, ka kumulatīvās pārvaldības izmaksas un maksas veido līdz pat 
75 % no galasaņēmējiem sniegtā finansiālā atbalsta un vidējais gada rādītājs ir 
līdz 16 %.
125  
Attiecībā uz tām 10 dalībvalstīm, kuras par visiem 274 ERAF un ESF fondiem snie ­
dza pamatotus datus, Palāta konstatēja, ka kumulatīvās pārvaldības izmaksas un 
maksas ir 2 % līdz 17 % no galasaņēmējiem sniegtā finansiālā atbalsta. Tādējādi 
vidējais gada rādītājs ir no 1 % līdz 3 %.
68 Apsvērumi 
Būtiskas atšķirības dažāda veida finanšu instrumentu pārvaldības 
izmaksās un maksās
126  
Pārvaldības izmaksu un maksu līmenis ir saistīts arī ar instrumenta veidu. Ņemot 
vērā Komisijas sniegtos ticamos datus, Palāta aprēķināja vidējās vērtības, kas ir 
iekļautas 7. tabulā . Mazākais vidējais pārvaldības izmaksu un maksu īpatsvars ir 
garantijas instrumentiem, savukārt lielākais – pašu kapitāla instrumentiem.
Vidējās kumulatīvās pārvaldības izmaksas un maksas pa finanšu instrumentu 
veidiem kā procentuālā daļa no fonda piešķīruma
Finanšu instrumenta veidsVidējais kumulatīvais pārvaldības izmaksu 
un maksu īpatsvars, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī
Aizdevums 4,2 %
Garantija 2,7 %
Pašu kapitāls 11,0  %
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas 2015. gada datiem1.
1  Eiropas Komisija, “Kopsavilkums par datiem saistībā ar vadošo iestāžu sniegto informāciju attiecībā uz paveikto, finansējot un īstenojot finan ­
sēšanas vadības instrumentus, saskaņā ar 67. panta 2. punkta j) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 2007.–2013. gada plānoša ­
nas periods, stāvoklis 2014. gada 31. decembrī”7 . tabula
127  
Turklāt finanšu instrumenti, kurus īsteno ar līdzdalības fondu, ir dārgāki, jo pārval ­
dības izmaksas un maksas ir jāsedz abos līmeņos (t. i., līdzdalības fonda un īpašā 
fonda līmenī). Palāta arī norāda, ka pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais 
apmērs 2007.–2013. gada plānošanas periodā nebija atkarīgs no finanšu instru ­
menta ieguldījumu apmēra, jo tās maksāja kā procentuālo daļu no DP ieguldīju ­
ma (sk. 108. punktu).
69 Apsvērumi 
96 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 8/2015, 
63. punktu.
97 Lane Clark  un Peacock , 
“Investment management fee 
survey ” [Pārskats par 
ieguldījumu pārvaldības 
maksām], 2015. gads, un 
Morningstar , “Fee Study: 
Investors Are Driving Expense 
Ratios Down ” [Pētījums par 
maksām: ieguldītāji samazina 
izdevumu attiecību], 
2015. gads.
98 KfW Economic Research  Nr. 18, 
“You get what you pay for – The 
remuneration structure of VC 
funds and its consequences ” 
[Par ko maksā, to arī 
saņem – riska kapitāla fondu 
atlīdzības struktūra un tās 
sekas], 2013. gada 7. marts.
99 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 8/2015, 
62. un 72. punktu.Balstoties uz sniegto finansiālo atbalstu, pārvaldības izmaksas un 
maksas ERAF un ESF instrumentiem ir ievērojami augstākas nekā 
centralizēti pārvaldītajiem finanšu instrumentiem vai ieguldījumu 
fondiem privātajā sektorā
128  
Palātas veiktā analīze arī liecināja, ka vidējās pārvaldības izmaksas un maksas 
centralizēti pārvaldītajiem finanšu instrumentiem vai privātā sektora ieguldījumu 
fondiem bija ievērojami zemākas nekā ERAF un ESF instrumentiem, ja salīdzina ar 
finansiālo atbalstu, kas līdz 2014. gada beigām sniegts galasaņēmējiem:
 ο kumulatīvās darbības izmaksas, kuras kopš darbības uzsākšanas 2011. gadā 
iekasēja EEF, bija aptuveni 5 % no kopējās ieguldītās summas. Tādējādi gada 
izmaksas bija 1,2 %;
 ο attiecībā uz EPMI (aizdevumu un garantiju instrumentiem kopā) Komisija lēš, 
ka vidējās gada izmaksas, ko sedz no ES budžeta, ir maksimāli 0,5 % līdz 0,7 % 
no kapitāla piešķīruma96. Tas atbilst gada izmaksām 0,2 % no garantiju sum ­
mas, ko EPMI sniedzis galasaņēmējiem.
129  
Palātas veiktā analīze arī parādīja, ka pat EIB un EIF pārvaldības izmaksas un mak ­
sas attiecībā uz ERAF instrumentiem parasti bija augstākas nekā to iekasētās sum ­
mas, kad tie darbojās kā centralizēti pārvaldīto instrumentu fondu pārvaldnieki.
130  
Izskatot divus 2015. gadā publicētus pētījumus par fondu pārvaldnieku atlīdzību 
privātā sektora ieguldījumu fondos, Palāta noskaidroja, ka vidējā gada pārval ­
dības maksa visu veidu fondos (tostarp līdzdalības fondos) ir no 0,6 % līdz 1 %97. 
Abos pētījumos ir arī norādīts, ka pārvaldības maksas pēdējos gados ir samazi ­
nātas. Citā pētījumā, kas publicēts 2013. gadā, ir norādīts, ka vidējā pārvaldības 
maksa riska kapitāla fondos ir no 2,0 % līdz 2,5 %98.
131  
Palātas analīze arī norāda, ka pastāv ievērojamas atšķirības iekasētajās pārvaldī ­
bas izmaksās un maksās starp individuāliem ERAF un ESF instrumentiem. Pamato ­
joties uz pieejamo informāciju par individuālu ERAF un ESF finanšu instrumentu 
faktiskajām īstenošanas izmaksām, Komisija nevar novērtēt, vai šādas izmaksu 
atšķirības ir pamatotas. Palāta iepriekš ir formulējusi līdzīgu apsvērumu citā īpa ­
šajā ziņojumā99.
70 Apsvērumi 
100 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2011. gada 
13. decembra Regula (ES) 
Nr. 1310/2011, ar ko Padomes 
Regulu (EK) Nr. 1083/2006 
groza attiecībā uz 
atmaksājamo palīdzību, 
finansēšanas vadību un 
noteikumiem par izdevumu 
pārskatu iesniegšanu 
(OV L 337, 20.12.2011., 1. lpp.).
101 Eiropas Komisija, 
“Kopsavilkums par datiem 
saistībā ar vadošo iestāžu 
sniegto informāciju attiecībā 
uz paveikto, finansējot un 
īstenojot finansēšanas vadības 
instrumentus, saskaņā ar 
67. panta 2. punkta 
j) apakšpunktu Padomes 
Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 
2007.–2013. gada plānošanas 
periods, stāvoklis 2014. gada 
31. decembrī”, 27. lpp.Dalībvalstu sniegtā informācija par pārvaldības izmaksām un 
maksām ir ierobežota
Tikai aptuveni 60 % no visiem ERAF un ESF instrumentiem sniedz 
informāciju Komisijai par pārvaldības izmaksām un maksām
132  
Komisija 2011. gadā ieviesa pienākumu dalībvalstīm katru gadu ziņot par dalītās 
pārvaldības instrumentiem100. Vadošajām iestādēm šī informācija pirmo reizi bija 
jāietver ziņojumos par 2011. gadu. Komisijas pieprasītie dati cita starpā ietvē ­
ra informāciju par pārvaldības izmaksām un maksām, ko ERAF un ESF vadošās 
ie stā des varēja sniegt pēc izvēles. Dati par pārvaldības izmaksām un maksām 
2014. ga  dā tika sniegti tikai attiecībā uz instrumentiem, kas veido 63 % no kopē ­
jās ERAF un ESF DP maksājumu summas finanšu instrumentos (salīdzinājumā ar 
50 % 2013. gadā)101.
133  
Turklāt Palāta norāda, ka tikai samaksātās summas ir jānorāda kā pārvaldības iz ­
maksas un maksas. Taču ir arī gadījumi, kad izmaksas un maksas ir uzkrātas, taču 
vēl nav samaksātas. Tās faktiski nav ietvertas ziņojumos, ietekmējot to pilnīgumu 
un radot situāciju, ka Komisijai paziņotās pārvaldības izmaksas un maksas tiek 
novērtētas pārāk zemu.
Vai šie jautājumi ir apsvērti 2014.–2020. gada plānošanas periodā?
Saistībā ar pārvaldības izmaksu un maksu jautājumiem attiecībā uz 2014.–2020. gada 
plānošanas periodu ir veikti vairāki pasākumi.
71 Apsvērumi 
102 KNR, 46. panta 1. punkts un 
111. pant s.
103 Regula (ES) Nr. 1303/2013, 
46. panta 2. punkta 
e) apakšpunkts.
104 Komisijas Deleģētā regula (ES) 
Nr. 480/2014, 13. pants.Saīsināti ziņošanas termiņi dalībvalstīm un pagarināti Komisijai
134  
Ziņojums par finanšu instrumentu īstenošanu 2014.–2020. gada plānošanas 
periodā dalībvalstīm ir jāiesniedz Komisijai kā daļa no gada īstenošanas ziņoju ­
ma. Tas nozīmē, ka ziņojumu iesniedz vienu mēnesi agrāk (līdz 31. maijam, nevis 
30. jūnijam, kā tas bija iepriekšējā periodā, kad šis ziņojums nebija iekļauts gada 
īstenošanas ziņojumā; 2017. un 2019. gada termiņš joprojām ir 30. jūnijs)102. Turklāt 
tika noteikts sešu mēnešu termiņš, kurā Komisijai jāizskata dalībvalstu paziņotie 
dati. Tas nozīmē, ka Komisijai noteiktais termiņš konsolidētā finanšu instrumentu 
īstenošanas ziņojuma iesniegšanai, izņemot 2017. un 2019. gadu, tika mainīts no 
1. oktobra uz 30. novembri. Tātad svarīga informācija par finanšu instrumentu 
īstenošanu kļūs pieejama budžeta izpildes apstiprinātājiestādēm pat vēlāk nekā 
tas ir tagad.
Vadošajām iestādēm ir jāziņo Komisijai par pārvaldības izmaksām un 
maksām
135  
Vadošajām iestādēm gada īstenošanas ziņojuma pielikumā ir jāpublicē dati par 
2014.–2020. gada finanšu instrumentu pārvaldības izmaksām un maksām103. Tas ir 
būtisks uzlabojums, kas ļaus Komisijai turpmākajos gados daudz labāk analizēt un 
uzraudzīt finanšu instrumentu īstenošanas izmaksas.
Samazināts pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais apmērs, kas 
diferencēts atbilstoši finanšu instrumentu veidam
136  
Attiecībā uz pārvaldības izmaksu un maksu maksimālo apmēru Palāta konstatēja 
divas galvenās atšķirības salīdzinājumā ar 2007.–2013. gada plānošanas periodu. 
Pirmkārt, fondu pārvaldnieka maksimālā atlīdzība ir diferencēta atbilstoši finanšu 
instrumentu veidam104 (sk.  8. tabulu ).
72 Apsvērumi 
Pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais apmērs dažāda veida finanšu 
instrumentiem dalītās pārvaldības jomā (2014.–2020. gada plānošanas periods)
Maksimālais apmērs Pamata atlīdzība gadāUz darbības rezultātiem balstīta atlīdzība 
gadā
Līdzdalības fonds 7 %3 % pirmajos 12 mēnešos 0,5 %
1 % nākamajos 12 mēnešos 0,5 %
0,5 % turpmākajos gados 0,5 %
Aizdevumi 8 % 0,5 % 1 %
Garantijas 10 % 0,5 % 1,5 %
Pašu kapitāls 20 %2,5 % pirmajos 24 mēnešos12,5 %
1 % turpmākajos gados22,5 %
Mikrokredīts 10 % 0,5 % 1,5 %
Citi 6 % 0,5 % 0,5 %
1  Tas attiecas uz periodu pēc finansēšanas nolīguma parakstīšanas. Augstāku likmi var izmantot tikai šajā periodā, bet faktiski tikai laikā no 
programmas ieguldījumu faktiskās iemaksas līdzdalības fondā.
2 Attiecībā uz pašu kapitālu pamata atlīdzība ir saistīta ar summām, kas paredzētas finanšu instrumentam. 
Avots:  Eiropas Komisija, Guidance for Member States on Article 42(1)(d) CPR – Eligible management costs and fees  [“Norādījumi dalībvalstīm attiecībā 
uz KNR 41. panta 1. punkta d) apakšpunktu – pārvaldības attiecināmās izmaksas un maksas”] ( EGESIF _15­0021 ­01), 8. lpp.8. tabula
137  
Otrkārt, maksimālais apmērs (kas pašlaik ir kumulatīvs, nevis gada apmērs) ir 
ievērojami mazāks par to, kas tika piemērots 2007.–2013. gada plānošanas pe ­
riodā. Kopumā Palāta uzskata, ka samazinātais maksimālais apmērs, ko piemēro 
fondu pārvaldnieka atlīdzības kumulatīvajai summai, ir uzlabojums, bet Komisija 
nepamatoja, kā šis maksimālais apmērs tika noteikts. Analizējot faktiskos datus, 
kas līdz šim sniegti par 2007.–2013. gada plānošanas periodu, Palāta konstatēja, 
ka praksē procentuālā daļa ir mazāka (sk. 120. punktu).
73 Apsvērumi 
105 KNR, 123. apsvērums un 
42. pants.
106 Komisijas Deleģētā regula (ES) 
Nr. 480/2014, 12., 13. un 
14. pants.
107 Eiropas Komisija, “ Guidelines 
on State aid to promote risk 
finance investments ” 
[Pamatnostādnes par valsts 
atbalstu, lai veicinātu riska 
finansējuma ieguldījumus], 
3.6.1. punkts.Uz darbības rezultātiem balstīto fondu pārvaldnieka atlīdzības elementu 
stimulējošā ietekme ir ierobežota
138  
Attiecībā uz 2014.–2020. gadu KNR arī paredz, ka fondu pārvaldnieka darbības 
rezultāti ir jāizmanto par kritēriju, nosakot pārvaldības izmaksas un maksas. 
Proti, visas pārvaldības izmaksas un maksas, kuras slēgšanas brīdī deklarē kā 
attiecināmas, jāpamato ar darbības rezultātos balstītu aprēķina metodiku (sk. arī 
6. tabulu )105.
139  
Sīkāki norādījumi par darbības rezultātos balstītiem kritērijiem pārvaldības 
izmaksu un maksu noteikšanai un par piemērojamo maksimālo apmēru ir sniegti 
deleģētā aktā106.
140  
Turklāt saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm par riska finansējuma ieguldīju ­
miem107 šim darbības rezultātos balstītajam atlīdzības komponentam ir jābūt 
nozīmīgam un vērstam uz to, lai atalgotu par iepriekš noteiktu konkrētu politi ­
kas mērķu sasniegšanu, kā arī atalgotu fondu pārvaldnieka finansiālās darbības 
rezultātus. Pēdējie būtu jānovērtē, ne tikai ņemot vērā sākotnējā piešķīruma 
veiksmīgu izmaksu vai piesaistītā privātā kapitāla summu, bet arī pamatojoties uz 
faktiskajiem ienākumiem no ieguldījumiem.
141  
Tomēr Palāta konstatēja, ka, nosakot fondu pārvaldnieka kopējo atlīdzību, kuru 
atlīdzina no ES budžeta, šiem jaunajiem, uz darbības rezultātiem balstītajiem 
elementiem ir otršķirīga nozīme šādu iemeslu dēļ:
 ο ņemot vērā līdzdalības vai īpašā fonda parasto ilgumu, Komisijas deleģētajā 
aktā noteiktais maksimālais apmērs parasti tiek sasniegts viegli, nesaņemot 
uz darbības rezultātiem balstīto atlīdzības daļu. Tādējādi fondu pārvaldnieks 
ar labākiem darbības rezultātiem maksimālo atlīdzības summu būs sasniedzis 
agrāk nekā tas, kura darbības rezultāti ir vājāki, un kopš tā brīža samaksu par 
saviem pakalpojumiem vairs nesaņems;
 ο nav ieturējuma par vājiem darbības rezultātiem, kas nodrošinātu to, ka fondu 
pārvaldnieks sedz daļu no finansiālajiem zaudējumiem, kas var rasties finanšu 
instrumentam. Faktiski, pamatojoties uz pašreizējo atlīdzības shēmu, pat 
fondu pārvaldnieks, kura darbības rezultāti ir negatīvi, var saņemt maksimālo 
atlīdzību;
74 Apsvērumi 
108 Vispārīgā regula, 45. pants.
109 Vispārīgā regula, 46. pants.
110 SEC(2011) 1141 galīgā 
redakcija, 6.10.2011. (sk. arī 
Īpašo ziņojumu Nr. 8/2015, 
56. punktu, un Īpašo ziņojumu 
Nr. 16/2013, 74. un 75. punktu). ο tiesiskais regulējums neparedz, ka vadošajai iestādei ir iepriekš jānosaka 
minimālie darbības rezultātu kritēriji (jeb robežlikmes), kas jāsasniedz, pirms 
fondu pārvaldnieks var saņemt ar darbības rezultātiem saistīto atlīdzības 
daļu.
Tāpēc Palāta kopumā uzskata, ka fondu pārvaldnieka atlīdzības daļa, kura balstīta 
uz darbības rezultātiem un kuru līdzfinansē no ES budžeta, pašlaik sniedz tikai ļoti 
ierobežotu stimulējošu ietekmi un ir jāpārskata.
Pārvaldības izmaksas un maksas rodas papildus ERAF un 
ESF darbības programmu īstenošanas administratīvajām 
izmaksām
142  
ERAF un ESF DP pārvaldība, kontrole, uzraudzība un novērtēšana ietver izmaksas: 
šīs valsts iestāžu administratīvās izmaksas ietver personāla atalgojumu, darbī ­
bas izmaksas (piemēram, transporta un apmācības izmaksas) un ar informācijas 
un komunikācijas pasākumiem saistītās izmaksas. Lai segtu šīs administratīvās 
izmaksas, dalībvalstīm ir iespēja izmantot tehnisko palīdzību saskaņā ar ERAF un 
ESF DP108.
143  
2007.–2013. gada plānošanas periodā tehniskā palīdzība varēja sasniegt 4 % no 
ERAF vai ESF DP kopējā finansējuma109. Tas pats līmenis ir saglabāts arī 2014.–
2020. gada plānošanas periodam. To noteica, pamatojoties uz pētījumu, kas 
Komisijas uzdevumā tika veikts 2010. gadā, par ietekmes novērtējumu attiecībā 
uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu110. Pamatojoties uz iepriekš minēto, 
Komisija lēš, ka dalībvalstis tehniskajai palīdzībai visā periodā var iztērēt līdz pat 
EUR 13,6 miljardiem.
144  
Tomēr 2014.–2020. gada plānošanas periodā ar finanšu instrumentu starpniecību 
tiks izmantota ievērojami lielāka ERAF un ESF budžeta daļa (sk. 21. punktu). Tas 
nozīmē, ka uz dotācijām balstītajām ERAF un ESF DP finansēšanas darbībām būs 
pieejams salīdzinoši lielāks tehniskās palīdzības līdzekļu apjoms, jo lielāko daļu 
finanšu instrumentu administratīvo darbību veic fondu pārvaldnieks. Šo darbību 
pārvaldības izmaksas un maksas fondu pārvaldnieki tieši iekasē no DP (vai gala ­
saņēmējiem). Tāpēc ar finanšu instrumentiem nodrošinātā finansējuma palielinā ­
jums netieši paaugstina arī kopējās administratīvās izmaksas ES budžetam, jo tas 
palielina tehniskās palīdzības atbalstu, kas no ES budžeta tiek sniegs dalībvalstīm 
par pārējām uz dotācijām balstītajām finansēšanas darbībām.
75 Apsvērumi 
111 Eiropas Komisija, “ Co-financing 
salaries, bonuses, top-ups from 
Structural Funds during the 
2007-2013 programme period ” 
[Algu, prēmiju un piemaksu 
līdzfinansēšana no 
struktūrfondiem 2007.–
2013. gada plānošanas 
periodā], galīgais ziņojums, 
2014. gads.
112 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 5/2015, 
58. un 71. punktu.
113 Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 8/2015, 
57., 63., 64., 71. un 72. punktu 
un 4. ieteikumu.145  
Palāta arī norāda, ka attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu valstu 
pārvaldes iestādēm nav pienākuma sniegt sīki izstrādātu ziņojumu par to, kā ir 
iztērēti tehniskās palīdzības līdzekļi111. Kādā no iepriekšējiem ziņojumiem Palāta 
jau konstatēja, ka Komisijai nav pieejama salīdzinoša informācija par faktiskajām 
administratīvajām izmaksām katrai dalībvalstij, katrai DP vai katram finansēšanas 
mehānismam (t. i., dotācijām vai finanšu instrumentiem)112. Tādējādi ir grūti no ­
vērtēt, vai tehniskās palīdzības līmeņi ir pamatoti, ņemot vērā faktiskās izmaksas, 
kas radušās dalībvalstīm, īstenojot ERAF un ESF DP .
146  
Tāpēc Palāta atkārto savu iepriekšējo ieteikumu Komisijai veikt dotāciju un finan ­
šu instrumentu (centralizētās un dalītās pārvaldības jomā) īstenošanas izmaksu 
salīdzinošo analīzi par 2014.–2020. gada plānošanas periodu, lai noteiktu to 
faktiskos līmeņus113. Šāda informācija būtu īpaši svarīga, sagatavojot tiesību aktu 
priekšlikumus periodam pēc 2020. gada.
76
 Secinājumi un ieteikumi
147  
Kopumā Palāta konstatē, ka finansiālais atbalsts, kas galasaņēmējiem tiek sniegts 
ar finanšu instrumentu starpniecību, sniedz būtiskas priekšrocības salīdzinājumā 
ar dotācijām, jo ikvienu finanšu instrumenta nodrošinātā finansējuma euro var 
principā izmantot vairāk nekā vienu reizi. Turklāt tam, ka aizdevumi ir jāatmaksā, 
garantijas jāatbrīvo un līdzdalība kapitālā jāatlīdzina, principā vajadzētu arī ietek ­
mēt galasaņēmēju rīcību, nodrošinot labāku publisko līdzekļu izmantošanu un 
mazinot iespēju, ka galasaņēmēji kļūs atkarīgi no publiskā atbalsta.
148  
Šīs revīzijas laikā Palāta tomēr konstatēja vairākus būtiskus aspektus, kas ierobe ­
žoja finanšu instrumentu kā ES budžeta izpildes mehānisma efektivitāti 2007.–
2013. gada plānošanas periodā:
 ο nozīmīgs skaits ERAF un ESF finanšu instrumentu bija pārāk lieli, un līdz pat 
2014. gada beigām tiem joprojām bija lielas problēmas izmaksāt kapitāla 
piešķīrumus (vidēji tika izmantoti aptuveni 57 % no visa kapitāla piešķīru ­
ma, kas no DP tika izmaksāts finanšu instrumentiem). Faktors, kas veicināja 
pārmērīgus sākotnējos kapitāla piešķīrumus, bija dalībvalstu nodoms visā 
2007.–2013. gada plānošanas periodā izvairīties no saistību atcelšanas;
 ο kopumā finanšu instrumentiem gan dalītās, gan arī centralizētās pārvaldības 
jomā bija grūti piesaistīt privāto kapitālu;
 ο līdz šim tikai nelielam skaitam ERAF un ESF finanšu instrumentu ir izdevies 
sniegt atkārtotu finansiālo atbalstu;
 ο ERAF un ESF finanšu instrumentiem bija augstas pārvaldības izmaksas un 
maksas salīdzinājumā ar faktisko finansiālo atbalstu galasaņēmējiem, un tās 
ir arī ievērojami augstākas nekā centralizēti pārvaldītiem instrumentiem vai 
privātā sektora ieguldījumu fondiem.
149  
Vienlaikus Palāta norāda, ka, pamatojoties uz 2007.–2013. gada periodā gūto 
pieredzi, tika panākti ar finanšu instrumentiem saistītā tiesiskā regulējuma uzla ­
bojumi 2014.–2020. gada plānošanas periodam, tomēr saglabājas daži problēm ­
jautājumi. Palātas galvenie secinājumi attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas 
periodu un 2014.–2020. gada plānošanas periodu kopā ar ieteikumiem ir sniegti 
atbilstoši ziņojuma struktūrai.
77 Secinājumi un ieteikumi 
Vai tika noteikts atbilstīgs finanšu instrumentu lielums, ņemot 
vērā tirgus vajadzības?
150  
Palāta uzskata, ka nozīmīgs skaits finanšu instrumentu bija pārmērīgi lieli. Tas 
norāda uz to, ka vadošās iestādes pirms ERAF un ESF DP līdzekļu piešķiršanas fi ­
nanšu instrumentiem ne vienmēr pienācīgi novērtēja tirgus vajadzības. Tas radīja 
pārmērīgus kapitāla piešķīrumus, kad tika veidoti finanšu instrumenti, kā rezul ­
tātā izmaksas līmenis bija zems. Faktors, kas veicināja šos pārmērīgos kapitāla 
piešķīrumus, bija dalībvalstu nodoms apiet noteikumu n+2.
Obligāto ex ante  novērtējumu ieviešana 2014.–2020. gada plānošanas periodā finanšu 
instrumentiem gan dalītās, gan arī centralizētās pārvaldības jomā palīdzēs novērst 
finanšu instrumentu pārmērīgus piešķīrumus plašā mērogā. Tomēr panākumi būs 
atkarīgi no tā, vai to pamatā ir pareizi pieņēmumi un analīze. Attiecībā uz dalītās 
pārvaldības instrumentiem arī pakāpeniskā maksājumu pieeja (kas maksājumus no 
ES budžeta sasaista ar līdzekļu izmaksu galasaņēmējiem) ir vērsta uz to, lai atrisinātu 
pārmērīga piešķīruma problēmu. Turklāt ex ante  novērtējumu regulāra pārskatīšana 
ekonomikas vai tirgus vides pārmaiņu gadījumā ir paredzēta kā iespēja Kopīgo notei ­
kumu regulā, bet ne attiecībā uz centralizēti pārvaldītajiem instrumentiem. Starppos ­
ma pārskatīšanu (kurā varētu apskatīt šādus aspektus) veic lielākajai daļai centralizēti 
pārvaldīto finanšu instrumentu, bet ne visiem. Visbeidzot, ex ante  novērtējumu 
neatkarīga pārskatīšana nav paredzēta nevienā gadījumā.
151  
Finanšu instrumentu reģionālās ievirzes dēļ dalībvalstis 2007.–2013. gada plānoša ­
nas periodā izveidoja lielu skaitu mazu finanšu instrumentu. Bieži vien šie indi ­
viduālie ERAF un ESF īpašie fondi nebija tik lieli, lai fondu pārvaldības jomā tos 
uzskatītu par pietiekami lieliem, lai to darbība būtu efektīva (sk. 27.–61. punktu).
78 Secinājumi un ieteikumi 
1. ieteikums
Attiecībā uz finanšu instrumentu ex ante  novērtējumiem:
a) Komisijas veiktajā centralizēti pārvaldīto instrumentu ex ante  novērtējumā 
sistemātiski jāiekļauj līdz konkrētajam brīdim gūtās pieredzes analīze.
Plānotais īstenošanas termiņš: kad būs izveidots jauns instruments.
b) Papildus gūtās pieredzes novērtējumam Komisijai jāvērtē arī būtisku sociāli 
ekonomisko pārmaiņu ietekme uz instrumenta pamatojumu un attiecīgo 
ieguldījumu, kas prasīts no ES budžeta; tas jāveic visiem centralizēti pārvaldī ­
tajiem instrumentiem attiecīgo starpposma pārskatīšanu kontekstā.
Plānotais īstenošanas termiņš: kad tiks veiktas starpposma pārskatīšanas.
2. ieteikums
Komisijai un dalībvalstīm ir jācenšas optimizēt konkrētu ERAF un ESF fondu 
lielumu, lai, ja iespējams, būtiski ietaupītu fondu darbības izmaksas. Komisijai ir 
jāsniedz papildu norādījumi dalībvalstīm par to, kā izveidot šādus finanšu instru ­
mentus dalībvalstu vai ES līmenī (kurus tieši vai netieši pārvalda Komisija).
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2016. gada beigām (Komisijai), kad tiks noteikti 
finanšu instrumenti (dalībvalstīm).
Vai, izmantojot finanšu instrumentus, izdevās piesaistīt privāto 
kapitālu?
152  
Palāta konstatēja, ka Komisija un dalībvalstis 2007.–2013. gada plānošanas perio ­
dā saskārās ar lielām grūtībām piesaistīt privātā sektora ieguldītājus finanšu in­
str umentiem gan dalītās, gan arī centralizētās pārvaldības jomā. Pat preferenciālā 
režīma piemērošana privātajiem ieguldītājiem attiecībā uz finanšu instrumentiem 
nespēja piesaistīt būtisku papildu finansējumu. Turklāt Palāta uzskata, ka Komisi ­
jas veiktais sviras efekta novērtējums attiecībā uz finanšu instrumentiem pienā ­
cīgi neņem vērā to, cik lielā mērā publiskais finansējums no ES budžeta mobilizē 
papildu līdzekļus. Turklāt dalībvalstīm nav pienākuma sniegt informāciju Komisi ­
jai par privātajiem ieguldījumiem ERAF un ESF instrumentu kapitāla piešķīrumā.
79 Secinājumi un ieteikumi 
153  
Šajā posmā, šķiet, maz ticams, ka 2014.–2020. gada plānošanas periodā tiks 
piesaistīti ievērojami privātie līdzekļi ar darbības programmu starpniecību vai 
papildu ieguldījumu veidā. Komisijas 2014. gada aprīlī izdotie norādījumi nav 
pieteikami balstīti uz “labu praksi”, kas novērota 2007.–2013. gada plānošanas pe ­
riodā, par to, kā vislabāk piemērot preferenciālā režīma noteikumus, lai piesaistītu 
vairāk privātā kapitāla, nepakļaujot pārmērīgam riskam publisko sektoru.
154  
Iepriekšēju nodokļu nolēmumu izmantošana 2014.–2020. gada plānošanas perio ­
dā attiecībā uz finanšu instrumentiem, kura zināmos apstākļos var izraisīt izvairī ­
šanās no nodokļu maksāšanas, būtu pretrunā pašas Komisijas politikai šajā jomā 
(sk. 62.–91. punktu).
3. ieteikums
Komisijai Finanšu regulā (un pēc tam nozaru regulās) ir jāsniedz finanšu instru ­
mentu sviras efekta definīcija, kas piemērojama visās ES budžeta jomās un skaidri 
izšķir starp līdzekļu piesaisti privātajos un valsts publiskajos ieguldījumos saskaņā 
ar DP un/vai papildu privātajos vai publiskajos kapitālieguldījumos, kā arī ņem 
vērā attiecīgā instrumenta veidu. Šajā definīcijā ir skaidri jānorāda, kā tiek noteik ­
tas ES un valsts publisko ieguldījumu mobilizētās summas, iespējams, ievērojot 
ESAO pamatnostādnes par šo jautājumu.
Plānotais īstenošanas termiņš: pārskatot Finanšu regulu un attiecībā uz nozaru 
regulām – sagatavojot vidusposma pārskatu.
4. ieteikums
Attiecībā uz 2007.–2013. gada perioda ERAF un ESF finanšu instrumentiem Komi ­
sijai jānodrošina, ka dalībvalstis sniedz pilnīgus un ticamus datus par privātajiem 
ieguldījumiem kapitāla piešķīrumos, gan izmantojot DP , gan arī papildus tām.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.
80 Secinājumi un ieteikumi 
5. ieteikums
Attiecībā uz ERAF un ESF finanšu instrumentiem Komisijai jāsniedz papildu 
norādījumi dalībvalstīm par to, kā labāk piemērot noteikumus par preferenciālo 
režīmu, lai piesaistītu vairāk privātā kapitāla, nepakļaujot pārmērīgam riskam 
publiskos ieguldītājus finanšu instrumentu piešķīrumos.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2016. gada beigām.
6. ieteikums
Attiecībā uz centralizēti pārvaldītajiem finanšu instrumentiem tiesību aktos, kas 
reglamentē attiecīgo instrumentu, ir jānosaka vispārējie riska dalīšanas principi, 
kam var būt ietekme uz ES budžetu.
Plānotais īstenošanas termiņš: sagatavojot priekšlikumus jaunu finanšu instru ­
mentu izveidei vai esošo finanšu instrumentu pārskatīšanai.
7. ieteikums
Attiecībā uz visiem instrumentiem, kas 2014.–2020. gada plānošanas periodā 
finansēti no ES budžeta, Komisijai ir jānodrošina, ka dalībvalstis, Komisija un 
EIB grupa īsteno tikai tās struktūras, kas atbilst Komisijas ieteikumiem un pasāku ­
miem attiecībā uz nodokļu režīmu.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2016. gada beigām.
Vai finanšu instrumenti sniedza atkārtotu finansiālo atbalstu?
155  
Lielākajai daļai ERAF un ESF instrumentu nekāds būtisks līdzekļu apgrozības 
efekts līdz 2014. gada beigām netika konstatēts. Tas bija tāpēc, ka īstenošanas 
kavējumi 2007.–2013. gada plānošanas periodā apgrūtināja ERAF un ESF finanšu 
instrumentu piešķīrumu izmaksu pilnā apmērā. Attiecināmības periods bija jāpa ­
garina no 2015. gada decembra līdz 2017. gada martam, lai palielinātu iespēju, ka 
lielākā daļa finanšu instrumentu vienu reizi iztērēs savus sākotnējos piešķīrumus. 
Turklāt pēc finanšu instrumentu slēgšanas 2017. gada martā to īstenošana būs 
dalībvalstu ziņā, un vēl nav zināms, cik lielā mērā tiks īstenots apgrozības efekts.
81 Secinājumi un ieteikumi 
156  
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu juridiskā pamata noteikumi sa ­
mazina risku, ka tiks izveidoti instrumenti ar pārmērīgiem kapitāla piešķīrumiem, 
un tādējādi arī palielina iespēju, ka tiks panākts apgrozības efekts. Taču šim nolū ­
kam ir jāņem vērā 2007.–2013. gada plānošanas periodā konstatētie trūkumi, un 
vadošās iestādes reālāk apsver to ESI fondu daļu, kas var tikt īstenota, izmantojot 
finanšu instrumentus.
157  
Ir veiktas arī citas izmaiņas, kas varētu palīdzēt efektīvāk veidot instrumentus, 
taču Palāta uzskata, ka attiecībā uz diviem konkrētiem aspektiem ir vajadzīgi 
papildu norādījumi (sk. 92.–105. punktu).
8. ieteikums
Komisijai ir jāveic atbilstoši pasākumi, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis noteikta ­
jā astoņus gadus ilgajā laikposmā pēc attiecināmības perioda beigām 2014.–
2020. gada plānošanas periodam saglabā līdzekļu apgrozības raksturu. To varētu 
panākt, finansēšanas nolīgumā prasot ietvert skaidru noteikumu, lai nodrošinātu, 
ka finansējums tiek izmantots tam paredzētajiem mērķiem.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2016. gada beigām.
9. ieteikums
Komisijai ir jāsniedz norādījumi attiecībā uz noteikumiem, kas ļauj finanšu instru ­
mentus turpināt izmantot arī nākamajā plānošanas periodā, it īpaši gadījumos, 
kad fondu pārvaldnieki tiek izraudzīti publiskā iepirkuma procedūrā.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2016. gada beigām.
82 Secinājumi un ieteikumi 
Vai finanšu instrumenti bija izmaksu ziņā efektīva ES budžeta 
izpildes metode?
158  
Palāta konstatēja, ka būtiska daļa no ERAF un ESF finanšu instrumentu sākot ­
nējiem piešķīrumiem tika iztērēta, sedzot pārvaldības izmaksas un maksas. 
Turklāt maksu līmenis bija ievērojami augstāks nekā centralizēti pārvaldītajiem 
instrumentiem vai privātā sektora ieguldījumu fondiem, ja salīdzina ar finansiā ­
lo atbalstu, kas faktiski sniegts galasaņēmējiem. Ņemot vērā 2014. gada beigās 
konstatēto augsto līmeni, pastāv būtisks risks, ka daudzi ERAF un ESF instru ­
menti pārsniegs pārvaldības izmaksu un maksu maksimālo apmēru, kas noteikts 
2007.–2013. gada juridiskajā pamatā. Augstais pārvaldības izmaksu un maksu 
līmenis var norādīt uz būtisku problēmu saistībā ar to, kādā veidā šis finansēšanas 
mehānisms tika īstenots 2007.–2013. gada plānošanas periodā.
Pārvaldības izmaksas un maksas, kas radušās un segtas līdz 2017. gada 31. martam, 
var tikt deklarētas kā tās ERAF un ESF darbības programmas attiecināmie izdevumi, 
saskaņā ar kuru ir izveidots finanšu instruments. Regulā ir norādīts, ka pārvaldības 
izmaksu un maksu maksimālais apmērs ir saistīts ar “kapitālu, kas no darbības prog ­
rammas ieguldīts” instrumentos.
Komisija uzskata, ka Īstenošanas regulas 43. pantā minētais maksimālais apmērs ir 
attiecināms uz visu kapitāla ieguldījumu finanšu instrumentā, nevis uz faktisko iegul ­
dījumu, kas izmantots, lai sniegtu finansiālu atbalstu galasaņēmējiem. Palāta uzskata, 
ka, slēdzot instrumentu, Regulā noteiktais maksimālais apmērs ir jāinterpretē kā 
tāds, kuru piemēro faktiski izmantotajam kapitāla piešķīrumam, kas no DP ir ieguldīts 
finanšu instrumentā, t. i., tam, kas izmantots, lai sniegtu finansiālu atbalstu galasaņē­
mējiem. Fondu pārvaldniekiem nevajadzētu saņemt atlīdzību par neizmantoto 
instrumenta kapitāla piešķīrumu.
159  
Komisijai nav visaptveroša pārskata par ERAF un ESF finanšu instrumentu īste ­
nošanas izmaksām un par to, kā tiek noteiktas pārvaldības izmaksas un maksas, 
un vai tās ir pamatotas. Tāpat Komisijai trūkst informācijas par katras dalībvalsts 
kopējām administratīvajām izmaksām, īstenojot ESI fondus 2014.–2020. gada plā ­
nošanas periodā, atkarībā no tā, kā ir izmantoti alternatīvie finansēšanas mehā ­
nismi (t. i., dotācijas vai atmaksājams finansiālais atbalsts, galvenokārt izmantojot 
finanšu instrumentus).
83 Secinājumi un ieteikumi 
160  
Palāta arī norāda, ka šīs pārvaldības izmaksas un maksas rodas papildus ERAF un 
ESF darbības programmu vispārējām administratīvajām izmaksām. Tā kā pārvaldī ­
bas izmaksas tiek izmaksātas no instrumentu sākotnējā piešķīruma, tās samazina 
no ES budžeta piešķirtā finansējuma līmeni, kas ir pieejams galasaņēmējiem.
161  
Attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu ziņošanas termiņi dalībvalstīm ir sama ­
zināti, jo ziņošana par finanšu instrumentiem tagad ietilpst gada īstenošanas 
ziņojumā. Šo ziņojumu, izņemot 2017. un 2019. gadu, iesniedz Komisijai mēnesi 
agrāk nekā kādreizējo ziņojumu par finanšu instrumentiem. Vienlaikus ir noteikts 
sešu mēnešu termiņš Komisijas ziņojuma iesniegšanai budžeta izpildes apstipri ­
nātājiestādēm. Salīdzinājumam: 2007.–2013. gada plānošanas periodā Komisijas 
rīcībā bija trīs mēneši, lai pārbaudītu datus un iesniegtu savu konsolidēto īsteno ­
šanas ziņojumu par finanšu instrumentiem. Tas nozīmē, ka svarīga informācija par 
finanšu instrumentu īstenošanu un ar to saistītajām izmaksām ir pieejama vēlāk 
nekā iepriekšējā periodā.
162  
Attiecībā uz pārvaldības izmaksām un maksām tiesību akti tika būtiski uzlaboti, 
paredzot tādu maksimālo apmēru kumulatīvajām summām, kas ir mazāks par 
to, kurš tika piemērots 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Tomēr uz darbības 
rezultātiem balstītie elementi vēl nav pietiekami spēcīgi, un Komisijai ir jāsniedz 
papildu skaidrojums par to, kā vadošajām iestādēm būtu jāizmanto šie noteikumi, 
apspriežot finansēšanas nolīgumus (sk. 106.–145. punktu).
10. ieteikums
Ņemot vērā 2007.–2013. gada plānošanas perioda paredzamo slēgšanu, Komisijai 
ir:
a) jānodrošina, ka dalībvalstis sniedz visaptverošu informāciju par pārvaldības 
izmaksām un maksām, kas radušās un samaksātas līdz 2017. gada martam,
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.
b) jāpaskaidro, ka pārvaldības izmaksu un maksu maksimālais apmērs ir jā ­
piemēro finanšu instrumenta izmantotajam faktiskajam kapitāla piešķīru ­
mam, t. i., DP ieguldījumam, kas izmantots, lai sniegtu finansiālu atbalstu 
galasaņēmējiem.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada marta beigām.
84 Secinājumi un ieteikumi 
11. ieteikums
Attiecībā uz darbības rezultātos balstīto fondu pārvaldnieku atlīdzību 2014.–
2020. gada plānošanas periodā:
a) Komisijai ir jāiesniedz tiesību akta priekšlikums, kura mērķis ir pārskatīt spēkā 
esošos KNR noteikumus, lai stiprinātu šīs kārtības stimulējošo ietekmi;
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2016. gada beigām.
b) dalībvalstu vadošajām iestādēm, apspriežot finansēšanas nolīgumus, ir plaši 
jāizmanto pašreizējie, uz darbības rezultātiem balstītie fondu pārvaldnie ­
ku atlīdzības elementi. To varētu papildināt, brīvprātīgi izmantojot papildu 
elementus.
Plānotais īstenošanas termiņš: nekavējoties.
12. ieteikums
Komisijai ir jāveic dotāciju un atmaksājamā finansiālā atbalsta (galvenokārt 
izmantojot finanšu instrumentus) īstenošanas izmaksu salīdzinošā analīze par 
2014.–2020. gada plānošanas periodu, lai noteiktu to faktiskos līmeņus. Šāda in ­
formācija būtu īpaši svarīga, sagatavojot tiesību aktu priekšlikumus periodam pēc 
2020. gada un nosakot pienācīgu tehniskās palīdzības līmeni.
Plānotais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.
85 Secinājumi un ieteikumi 
163  
Visbeidzot, 2014.–2020. gada plānošanas periodā ļoti svarīgi būs arī tas, lai Komi ­
sija un EIB no ES budžeta finansēto finanšu instrumentu izmantošanu dalītās un 
centralizētās pārvaldības jomā efektīvi saskaņotu ar Eiropas Stratēģisko investīci ­
ju fondu (ESIF); to dēvē arī par “Junkera plānu”. Tikai tad no ES budžeta finansētie 
finanšu instrumenti varēs efektīvākajā veidā veicināt tik ļoti vajadzīgos ieguldīju ­
mus ES infrastruktūrā.
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 PriekšsēdētājsŠo ziņojumu 2016. gada 1. jūnija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
II apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Henri GRETHEN .
 Revīzijas palātas vārdā –

86
 Pielikumi
Kā darbojas finanšu instrumenti dalītā pārvaldībā (2014.–2020. gada plānošanas 
periods)
a) Aizdevumu instrumentiI pielikums
Avots:  Eiropas Komisija, EIB, “ FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity ” [“FI kompass – finanšu instru ­
mentu produkti. Aizdevumi, garantijas, kapitāls un kvazikapitāls”], 5. lpp.FINANSĒJUMSATMAKSA
ATMAKSAAIZDEVUMS
AIZDEVUMS
ATMAKSA
ATMAKSĀTIE
LĪDZEKĻI
IEGULDĪJUMI
IENĀKUMI  
ATMAKSAAIZDEVUMSAIZDEVUMSKā tas notiek?
ESI fondu vadošā iestāde (ESI fondu programma)  
 
  
GALASAŅĒMĒJI  
 
 GALASAŅĒMĒJI
  GALASAŅĒMĒJI  
  GALASAŅĒMĒJI  
  FINANŠU STARPNIEKI
+
LĪDZIEGULDĪTĀJI
87 Pielikumi 
Kā darbojas finanšu instrumenti dalītā pārvaldībā (2014.–2020. gada plānošanas 
periods)
b) Garantiju instrumentiI pielikumsFINANSĒJUMS
ATMAKSAAIZDEVUMS
AIZDEVUMSPRĒMIJA
ATMAKSA
ATMAKSĀTIE
LĪDZEKĻIATMAKSA
AIZDEVUMS
ATMAKSA
AIZDEVUMSKā tas notiek?
AIZDEVĒJSESI fondu vadošā iestāde (ESI fondu programma)
APMAKSA
Saistību neizpildes
gadījumāGARANTIJAS DEVĒJS + PAPILDU GARANTIJAS DEVĒJS
GALASAŅĒMĒJI  GALASAŅĒMĒJI  GALASAŅĒMĒJI  GALASAŅĒMĒJI
Avots:  Eiropas Komisija, EIB, “ FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity ” [“FI kompass – finanšu instru ­
mentu produkti. Aizdevumi, garantijas, kapitāls un kvazikapitāls”], 9. lpp.
88 Pielikumi 
Kā darbojas finanšu instrumenti dalītā pārvaldībā (2014.–2020. gada plānošanas 
periods)
c) Pašu kapitāla (vai kvazikapitāla) instrumentiI pielikumsFINANSĒJUMS
ATMAKSĀTIE
LĪDZEKĻI
 
 
 
LĪDZDALĪBAS
SAMAZINĀŠANA
VAI IZBEIGŠANA 
 Kā tas notiek?   
ESI fondu vadošā iestāde (ESI fondu programma)    
  
 
GALASAŅĒMĒJI  IEGULDĪJUMS  
IEGŪTĀS
DAĻASFINANŠU STARPNIEKI
+
LĪDZIEGULDĪTĀJI
Avots:  Eiropas Komisija, EIB, “ FI Compass – Financial Instrument products. Loans, guarantees, equity and quasi-equity ” [“FI kompass – finanšu instru ­
mentu produkti. Aizdevumi, garantijas, kapitāls un kvazikapitāls”], 14. lpp.
89 Pielikumi 
Termina “finanšu instrumenti” definīcija juridiskajā pamatā (2014.–2020. gada un 
2007 .–2013. gada plānošanas periods)
Reģionālā politika
(ERAF un ESF)Sociālā politika
(EaSI )Transporta un enerģētikas politika
(EISI)
2014.–2020.   
gadsFinanšu instrumentu definīcija ir sniegta Finanšu regulā, tāpēc tā ir piemērojama visām budžeta jomām:
2. pants
“p) “finanšu instrumenti” ir Savienības pasākumi finanšu atbalstam, ko piešķir no budžeta kā papildinājumu, lai sasniegtu vienu vai 
vairākus no Savienības īpašajiem politikas mērķiem. Šādi instrumenti var kapitālieguldījumi vai kvazikapitāla ieguldījumi, aizdevumi 
vai garantijas vai citi riska dalīšanas instrumenti, un attiecīgos gadījumos tos var apvienot ar dotācijām;”
Nozarei nav paredzēta īpaša definīcija.
Kopīgo noteikumu regulā ir sniegta tieša 
atsauce uz definīciju Finanšu regulā.Neraugoties uz kopīgo definīciju 
Finanšu regulā, EaSI  regulā ir pieminēti 
“aizdevumi”, “garantijas”, “pašu kapi -
tāls” un “kvazikapitāls”.Neraugoties uz kopīgo definīciju Finanšu 
regulā, EISI  regulā ir pieminēti
“kapitāla instrumenti”, “aizdevumi un/vai 
garantijas” un “riska dalīšanas instrumenti 
projektu obligācijām”.
Reģionālā politika
(ERAF un ESF)Sociālā politika  
(EPMI)Transporta un enerģētikas politika
(TEN )
2007.–2013.   1. 
semestrim gadsOficiālas definīcijas nav.
Netiešas definīcijas ir ietvertas Īstenošanas 
regulā un COCOF  norādījumos.
Īstenošanas regulas 43. pants:
“Attiecībā uz finansēšanas vadības instru -
mentiem piemēro 43. līdz 46. pantu, veicot 
atmaksājamus ieguldījumus vai arī sniedzot 
garantijas par atmaksājamiem ieguldīju -
miem, vai abos gadījumos:
(..)”
COCOF  norādījumi:
1.2.12. Lai to kvalificētu kā finansēšanas 
vadības instrumentu saskaņā ar struktūr -
fondu regulām, ieguldījumiem no darbības 
programmām ir jābūt (..) atmaksājamu 
ieguldījumu veidā, proti, kā pašu kapitālam, 
aizdevumiem un/vai garantijām par šādiem 
atmaksājamiem ieguldījumiem saskaņā ar 
īpašajiem noteikumiem Vispārīgās regulas 
44. panta pirmās daļas a), b) vai c) punktā.
1.2.13. Atmaksājamie ieguldījumi atšķiras no 
neatmaksājamās palīdzības vai dotācijām, 
kas šajos norādījumos ir definētas kā “tiešs 
finansiāls ieguldījums dāvinājuma veidā”.Oficiālas definīcijas nav.
Tomēr EPMI lēmumā ir pieminētas “ga -
rantijas un riska dalīšanas instrumenti”, 
“pašu kapitāla instrumenti” un “parāda 
instrumenti”.Oficiālas definīcijas nav.
Tomēr TEN regulā ir pieminēts “aizdevumu 
garantijas instruments”, “riska dalīšanas 
instruments projektu obligācijām” un “ris -
ka kapitāla līdzdalība ieguldījumu fondos”.
EEPEA  regulā ir pieminēts ieguldījumu 
“mehānisms”, kura akciju turētājs būs ES.
Avots:  Eiropas Komisija.II pielikums
90 Pielikumi III pielikumsPārskats par ERAF finanšu instrumentiem 28 ES dalībvalstīs: fondu skaits un  
piešķīrums (2007 .–2013. gada plānošanas periods)
Avots:  ERP, pamatojoties uz Komisijas sniegtajiem datiem, stāvoklis 2014. gada 31. decembrī.
KipraSPPTFR
ITBG
GRUK
DEFI SE
AT
RO
MTCYBEPL
CZ
HU
SLNLDKET
LV
LT
SK
Grieķija Itālija MaltaZviedrija Vācija Dānija
Nīderlande Apvienotā Karaliste
Beļģija Francija
Portugāle SpānijaPolija Latvija Somija Igaunija
Slovākija Lietuva Čehijas Republika
Rumānija Ungārija Bulgārija 
Austrija Slovēnija 
< 4
4 - 8
8 - 1212 - 16Apzīmējumi
(% no kopējā ERAF budžeta)41
-
21
-
17
3
-
-
838
5 %5
-
2
--
3
--
13
5 %11
-
-
-
11
---
72
8 %
741032
-
25
7
--
662
12 %
9
-
7
--
2
--
159
16 %11
121
-
7
--
18
2 %
120
2
341211
5
-
56
230
3 %
56
38
-
33
7
--
376
3 %16
42
--
10
--
950
4 %
108
182333
62
-
26
2526
12 %21
-
1
----
10
2 %32
4
17
245
--
1308
11 %5122
----
17
6 %1
--
-
-
1
--
35
4 %5
-
3
--
11
-
119
6 %14
1516
1
-
-
146
6 %227
14
110
9211
---
973
3 %
34
3
22
45
-
-
-
396
12 %513
-
-
1
-
-
171
1 %711
--
4
-
1
95
170
1
74202847
--
762
6 %10
211
3
3
--
330
10 %41111
---
129
1 %
2
--
11
--
10
1 %31
-
1
-
1
--
105
5 %Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
Kopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļaKopējais fondu skaits
Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Jaukts
Cits
Nav paziņots
ERAF ieguldījumi (milj. EUR)
ERAF budžeta daļa
91 Pielikumi IV pielikums
Avots:  ERP, pamatojoties uz Komisijas sniegtajiem datiem, stāvoklis 2014. gada 31. decembrī.
ITDEPLDKET
LV
LT
< 1
1 - 2
2 - 33 - 41
-
-
1
---
6
2 %Igaunija Latvija
1
---
-
-
1
13
2 %
211
---
14
1 %
-Lietuva
21
1
20
---
31
<1 %-Polija
4
-
211
-
-
126
1 %Vācija 
20
2
75
-
51
261
4 %Itālija4
-
1
-
-
-
3
10
4 %Dānija
ESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaits
ESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaits
ESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaits
ESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaits
ESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaitsESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaits
ESF ieguldījumi (milj. EUR)
(% no kopējā ESF budžeta)Līdzdalība
Aizdevumi 
Garantijas
Pašu kapitāls
Nav paziņots
JauktsKopējais fondu skaits
Apzīmējumi
(% no kopējā ESF budžeta)Pārskats par ESF finanšu instrumentiem 28 ES dalībvalstīs: fondu skaits un  
piešķīrums (2007 .–2013. gada plānošanas periods)
92 Pielikumi V pielikumsEx ante  novērtēšanas prasību kopsavilkums (2014.–2020. gada plānošanas periods)
ElementsDalīti pārvaldītie finanšu instrumenti kohēzijas politikas 
jomā (2014.–2020.  gada plānošanas periods)Centralizēti pārvaldītie finanšu instrumenti sociālās, 
enerģētikas un transporta politikas jomā (spēkā no 
2013. gada 1. janvāra)
Juridiskais pamatsJuridiskais pamats
Aspekti, kas jāanalizē un par kuriem jāziņo, ir izklāstīti KNR 
37. panta 2. un 3. punktā un ietver turpmāk minētos aspektus.Juridiskais pamats
Finanšu regulas 140. panta f) punkts paredz, ka finanšu 
instrumenti jāveido, pamatojoties uz ex ante  novērtējumu. Šā 
novērtējuma elementi ir aprakstīti Finanšu regulas piemērošanas 
noteikumos1, un turpmāk ir sniegts to kopsavilkums.
Tirgus nepilnībasTirgus nepilnību, neoptimālu ieguldījumu situāciju un ieguldīju -
mu vajadzību analīze.Tirgus nepilnību vai trūkumu vai neoptimālu ieguldījumu situāci -
ju noteikšana un ieguldījumu vajadzību novērtēšana, ņemot vērā 
politikas mērķus.
Pievienotā vērtībaNovērtējums par to finanšu instrumentu pievienoto vērtību, 
kuriem varētu sniegt atbalstu no ESI fondiem, saskaņotību ar 
citiem publiskās intervences veidiem, kas vērsti uz to pašu tirgu, 
plānotās rīcības samērīgumu un pasākumiem tirgus kropļojumu 
mazināšanai. ο Pierādīšana, ka noteiktajām tirgus vajadzībām nevar pievēr -
sties atbilstīgi un savlaikus, izmantojot vai nu tirgus virzītas 
darbības, vai ES intervences veidus, kas nav finansēšana ar 
finanšu instrumentu.
 ο Pierādīšana, ka plānotais finanšu instruments ir saderīgs 
ar jauniem un pašreizējiem finanšu instrumentiem, lai 
novērstu to pārklāšanos.
Valsts atbalsts Iespējamā valsts atbalsta ietekme Nav piemērojams
Sviras efektsAplēse par publiskā sektora un privātajiem papildu resursiem, ko 
finanšu instruments potenciāli varētu piesaistīt līdz galasaņēmēja 
līmenim (paredzamais sviras efekts).Plānotās rīcības samērīguma novērtējums attiecībā uz finan -
sējuma deficīta lielumu, paredzamo sviras efektu un papildu 
kvalitatīvo ietekmi.
Ieguldījumu 
stratēģijaIerosinātā ieguldījumu stratēģija, tostarp novērtējums par 
iespējām, piedāvājamie finanšu produkti.Finanšu instrumenta īstenošanas efektīvākā veida noteikšana.
RezultātiPrognozēto rezultātu apraksts un tas, kā attiecīgais finanšu 
instruments veicinās to konkrēto mērķu sasniegšanu, kas noteikti 
attiecīgajā prioritātē, ietverot minētās veicināšanas rādītājus.Atbilstīgu darbības rādītāju kopuma noteikšana.
Gūtā pieredzeNovērtējums par pieredzi, kas gūta līdzīgu instrumentu 
izmantošanā, un attiecīgās dalībvalsts iepriekš veiktie ex ante  
novērtējumi.Juridiskais pamats neietver salīdzināmus noteikumus, kas paredz 
ņemt vērā agrāko pieredzi.
Pārskatīšanas 
iespējaNoteikumi, kas vajadzības gadījumā ļauj pārskatīt ex ante  
novērtējumu un to atjaunināt jebkura tāda finanšu instrumenta 
īstenošanas laikā, kuru īsteno, pamatojoties uz šādu novērtēju -
mu, ja īstenošanas posmā vadošā iestāde uzskata, ka ex ante  
novērtējums vairs nevar precīzi atspoguļot tirgus apstākļus 
īstenošanas laikā.Pārskatīšanas klauzula juridiskajā pamatā nav ietverta.
1  Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 
Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 
1. lpp.), 224. pants.
93 Komisijas  
atbilde
Kopsavilkums
II
Komisija piekrīt, ka finansiāla atbalsta sniegšanai no ES budžeta, izmantojot finanšu instrumentus, ir vairākas priekš ­
rocības, tādēļ 2014.–2020. gada programmas periodā tā aktīvi veicina un stimulē arvien lielāku to izmantošanu.
VI
Komisija uzskata, ka Palātas identificēto problēmu sekas dažādās dalībvalstīs un finanšu instrumentu veidos ir atšķi ­
rīgas un ka finanšu instrumenti kopumā joprojām ir efektīvs un sekmīgs ES fondu apgūšanas veids.
VI, pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka vidējais izmaksu rādītājs 57 % (2014. gada beigās) raksturo ļoti heterogēnu situāciju. Tikai attie ­
cībā uz dažiem finanšu instrumentiem dažās dalībvalstīs pastāv risks nesasniegt pilnu izmaksu līdz to noslēgumam.
Zemu izmaksu rādītāju 2014. gada beigās ir izraisījuši vairāki faktori, tajā skaitā finanšu krīze, atsevišķu dalībvalstu 
nelielā pieredze un dažu instrumentu novēlotais sākums.
VI, otrais ievilkums
Attiecībā uz dalītas pārvaldības finanšu instrumentiem ziņošanai noteiktās juridiskās prasības neļāva Komisijai iegūt 
visaptverošus datus par dalībvalstu privāto ieguldītāju līdzdalību. Komisija tomēr atzīmē, ka valsts atbalsta notei ­
kumi noteiktiem finanšu instrumentiem paredz minimālo privāto ieguldītāju līdzdalību (piemēram, 30 % un dažos 
gadījumos pat 60 %).
Komisija uzskata, ka laikā no 2007. līdz 2013. gadam izstrādātie centralizēti pārvaldītie finanšu instrumenti spēja 
piesaistīt ievērojamus privātā sektora resursus projektu līmenī pat gadījumos, kad privāti ieguldījumi netika veikti 
fondu līmenī (piemēram, fonds “ Marguerite ”). Mēs uzskatām, ka ar šiem instrumentiem gūtā pieredze palīdz Komisi ­
jai izstrādāt instrumentus, kas var piesaistīt vēl vairāk privāto ieguldījumu.
VI, trešais ievilkums
Komisija uzskata, ka līdzekļu atkārtotas izmantošanas biežums atbilstības periodā nav pašmērķis.
Turklāt piedāvātā finansējuma termiņš ir pielāgots vai jāpielāgo finansēto ieguldījumu tipoloģijai, un jebkādi seci ­
nājumi par ierobežoto atjaunojamību jāizdara, ņemot vērā finanšu instrumenta izveidošanas datumu, labvēlības 
periodu, termiņu un galasaņēmējiem piešķirtā finansējuma saistību neizpildes rādītājus.
Komisijas atbilde 94
VI, ceturtais ievilkums
Saskaņā ar 2007.–2013. gada plānošanas perioda noteikumiem pārvaldības izmaksas un maksas ir piesaistītas 
finanšu instrumentos iemaksātajām summām, nevis summām, kas tiek izmaksātas galasaņēmējiem. Komisija norāda, 
ka salīdzinājums ar centralizēti pārvaldītiem instrumentiem būs iespējams tikai tad, kad tiks slēgti ERAF un ESF 
instrumenti.
2014.–2020. gadā pārvaldības izmaksām un maksām jābūt saistītām ar darbības rezultātiem, tajā skaitā galasaņēmē ­
jiem izmaksātās summas.
VIII, pirmais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Izstrādājot jaunu finanšu instrumentu, ex ante  novērtējumā jāiekļauj iepriekš ar līdzīgiem instrumentiem gūtās pie ­
redzes analīze.
VIII, otrais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Centralizēti pārvaldītajiem instrumentiem attiecīgais juridiskais pamats paredz starpposma pārskatīšanu vai 
izvērtējumu.
Komisija nodrošinās, ka visos šādos nākotnē paredzētās finanšu instrumentu starpposma pārskatīšanas gadījumos 
tiks izvērtēta gūtā pieredze un jebkādu būtisku sociāli ekonomisku pārmaiņu ietekme uz instrumenta mērķi un 
attiecīgo ieguldījumu no ES budžeta.
VIII, trešais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija no savas puses uzskata, ka šis ieteikums tiek īstenots, izmantojot norādījumu projektu par īstenošanas 
iespējām saskaņā ar KNR 38. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ar kuru dalībvalstis pirmoreiz tika iepazīstinātas 
2016. gada 28. aprīlī un kas šobrīd tiek pabeigts, dalībvalstīm sniegtos plašos skaidrojumus par MVU iniciatīvu un 
brošūru dalībvalstu informēšanai par ESI fondu un ESIF savstarpējo papildināmību.
VIII, ceturtais ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Tā neredz nepieciešamību grozīt Finanšu regulu un/vai pamatā esošos nozaru noteikumus (KNR un centralizēti pār ­
valdītos nozaru noteikumus) un uzskata, ka problēmu ir iespējams pietiekami novērst, sniedzot norādījumus.
Saistībā ar minēto ESI fondu ģenerāldirektorāti sāka izstrādāt norādījumu projektu par ziņošanu. Dalībvalstis ar 
projektu tika iepazīstinātas 2016. gada 28. aprīlī, un ir gaidāms, ka tajā būs plaša informācija par sviras aprēķināšanu 
atbilstoši Finanšu regulā noteiktajam. Attiecībā uz centralizēti pārvaldītiem instrumentiem 2015. gada jūnijā Komi ­
sija precizēja sviras aprēķināšanas metodoloģiju 2014.–2020. gada finanšu instrumentiem, lai konsekventi un harmo ­
nizēti ievērotu sviras efektam piemērojamās prasības, kas ir noteiktas Finanšu regulā un piemērošanas noteikumos.
Komisijas atbilde 95
VIII, piektais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Dalībvalstīm, slēdzot darbības programmas, būs jāatklāj finanšu instrumentā faktiski iemaksātais valsts privātais 
līdzfinansējums, kā arī valsts līdzfinansējuma avotu identitāte, valsts līdzfinansējuma veids un līdzfinansējuma fondi 
papildus programmas resursiem.
VIII, sestais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija sāka izstrādāt norādījumu projektu par preferenciālo atlīdzību, ar kuru dalībvalstis tika iepazīstinātas 
2015. gada oktobrī, un pašlaik tiek sagatavota tā galīgā redakcija.
VIII, septītais ieteikums
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam, ciktāl tas attiecas uz tās leģislatīvā akta priekšlikumiem plānošanas periodam 
pēc 2020. gada.
VIII, astotais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Attiecībā uz dalīto pārvaldību Komisija norādījumu projekta par īstenošanas iespējām saskaņā ar KNR 38. panta 
1. punkta b) apakšpunktu galīgajā redakcijā iekļaus papildu ieteikumus, lai paredzētu, ka finanšu instrumentu struk ­
tūras jāsalāgo ar politiku, kas izklāstīta Komisijas 2016. gada janvāra paziņojumā par nodokļu apiešanas novēršanas 
tiesību aktu kopumu.
Attiecībā uz centralizēti pārvaldītiem instrumentiem Komisija jau ir rakstveidā vērsusies pie EIB un EIF, lai uzsvērtu, 
cik nozīmīgi ir Komisijas pasākumi cīņā ar nodokļu apiešanu, un veicinātu, ka EIB/EIF šajā nozarē turpina ievērot tās 
labāko praksi. Komisija īsteno aktīvu dialogu ar EIB un EIF, lai tiktu pārskatīta to attiecīgā politika šajā jomā.
VIII, devītais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija norādījumu par īstenošanas iespējām saskaņā ar KNR 38. panta 1. punkta b) apakšpunktu galīgajā redakcijā 
uzsvērs, cik svarīga ir KNR prasība par fondam atmaksāto resursu izlietojumu vadošo iestāžu parakstītajā finansēša ­
nas nolīgumā, un norādīs, ka revīzijas iestāžu parastajās revīzijas darbībās ietilpst pārbaudīt šā noteikuma atbilstību.
VIII, desmitais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
2014. gada maijā pieņemtajos norādījumos par ex ante  novērtējumu ir izskaidroti nosacījumi, saskaņā ar kuriem 
2014.–2020. gada programmas resursus var ieguldīt esošā finanšu instrumentā, un norādījumu projektā par finanšu 
instrumentu īstenošanas struktūru izvēli, ko ir sākusi izstrādāt Komisija, ir paredzēts iekļaut iedaļu, kurā izskaidroti 
nosacījumi, ko piemēro līgumu grozījumiem. Pašlaik tiek izstrādāta šo norādījumu galīgā redakcija.
Komisijas atbilde 96
VIII, vienpadsmitais ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Vadlīnijās par darbības programmu slēgšanu (Komisijas Lēmums C(2015) 2771) ir paredzēts, ka ziņošana par vadības 
izmaksām un maksām, kas radušās un samaksātas līdz 2017. gada martam, būs obligāta.
VIII, divpadsmitais ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Komisija uzskata, ka noteikumi ir skaidri izklāstīti juridiskajā pamatā, kam ir izstrādāti detalizēti norādījumi, un ka 
šajā posmā nav iespējams tos interpretēt atkārtoti.
VIII, trīspadsmitais ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Komisija uzskata, ka KNR 42. panta 5. punktā paredzētie obligātie noteikumi par atlīdzību, kas balstīta uz darbības 
rezultātiem un Deleģētā akta 480/2014 12. pantā noteiktie detalizētie darbības rezultātu kritēriji veido pietiekamu 
pamatu vēlamās stimulējošās ietekmes sasniegšanai un ka šajā posmā nav pietiekama pamata ierosināt izdarīt 
grozījumus.
VIII, četrpadsmitais ieteikums
Komisija norāda, ka šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
Komisija piekrīt, ka vadošajām iestādēm pilnvērtīgi jāizmanto esošās tiesiskās prasības.
VIII, piecpadsmitais ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Attiecībā uz šā ieteikuma īstenošanas tehnisko iespējamību un samērīgumu Komisija uzskata, ka analīzes veikšanai 
būtu jāizolē dotāciju un finanšu instrumentu izmaksas, ko veiktu vadošā iestāde – iespējams, ka vieni un tie paši dar ­
binieki, kas strādātu pie abiem uzdevumiem. Turklāt dotāciju un finanšu instrumentu izmaksu, kā arī dalītas pārval ­
dības un tiešas pārvaldības finanšu instrumentu struktūras atšķiras, jo minētie politiskās palīdzības sniegšanas veidi 
ir atšķirīgi un ir orientēti uz dažādām ieguldījumu tipoloģijām.
Ievads
02
Komisija vēlas uzsvērt arī citas priekšrocības, piemēram, labāka zinātība un piekļuve plašākam politikas īstenošanas 
finanšu rīku kopumam.
Komisijas atbilde 97
08
Komisija uzsver, ka Regulas (ES) Nr. 480/2014 7. pantā noteiktie fonda pārvaldnieka izvēles kritēriji jāpiemēro arī 
gadījumos, kad nepiemēro publiskā iepirkuma noteikumus.
Valsts atbalsta noteikumi paredz arī, ka fonda pārvaldnieka izvēles procesam jābūt atklātam, pārredzamam un 
nediskriminējošam.
Komisija uzskata, ka tie ir stingri aizsardzības pasākumi, kas nodrošina pamatotu fondu pārvaldnieku izvēli.
09
Komisija norāda, ka ne visiem centralizēti pārvaldītajiem instrumentiem fonda pārvaldnieks ir norādīts leģislatīvā 
akta priekšlikumā, piemēram, EASI  regulā ir minēta EIB grupa, bet netiek izslēgti citi fonda pārvaldnieki.
22
Komisija atgādina, ka ESIF mērķis ir mobilizēt vismaz 315  miljardus  euro ar ES budžeta garantiju 16  miljardu  euro 
apmērā un papildu riska uzņemšanās spēju 5 miljardu euro apmērā no EIB resursiem.
Ir gaidāms, ka šī garantija panāks lielāku sviras efektu salīdzinājumā ar citiem produktiem, ko īsteno, izmantojot ESI 
fondu finanšu instrumentus.
Piezīmes
31
Ņemot vērā finanšu instrumentu aprites ciklu, pēdējos īstenošanas gados ir sagaidāms tās pieaugums, un secināju ­
mus par izmaksu rādītājiem pilnībā iespējams izdarīt slēgšanas laikā.
32
Sk. Komisijas atbildi uz 43. punktu un Palātas 2014. gada pārskata 5. ieteikumu.
33
Komisija uzskata, ka starp izmaksu līmeni un sākotnējā finansējuma līmeni nepastāv automātiska saikne šādu 
iemeslu dēļ:
Izmaksu rādītāju analīze ir balstīta uz datiem, kas ir apkopoti līdz 2014. gada beigām. 2014. gada laikā panāktais 
progress gada griezumā (DP ieguldījums finanšu instrumentos: +12 %, maksājumi galasaņēmējiem: +38 %, kopā 
izmaksu rādītājus uzlabojot par 10 procentpunktiem) atbilst finanšu instrumentu dzīves ciklam. Komisija sagaida, ka 
2015. gada ziņojumā un nobeiguma ziņojumā par īstenošanu, kas aptvers 2016. un 2017. gadu, apguves rādītājs būs 
ievērojami augstāks.
Komisija norāda, ka izmaksu rādītāja līmeni 2014. gada beigās ietekmē arī citi faktori, piemēram, jaunu instrumentu 
izveidošana 2014. gadā un novēlots norēķins par finanšu instrumentiem dažās dalībvalstīs 2012. un 2013. gadā.
Sk. arī Komisijas atbildes uz 53. un 54. punktu.
Komisijas atbilde 98
34
Komisija ir pārliecināta, ka finanšu instrumentu kopējais apguves rādītājs 75 % un izmaksu rādītājs 60 % 2014. gada 
beigās uzskatāmi par adekvātiem. Kā norādīts 2.a attēlā , arī dažās dalībvalstīs, kurās finanšu instrumentiem tiek 
piešķirtas ievērojamas summas, apguves līmenis ir augsts.
Kā jebkuriem statistikas datiem, arī šeit pastāv izņēmumi:
— zems kopējais apguves rādītājs un augsts izmaksu rādītājs Rumānijā un Čehijā;
— augsts kopējais apguves rādītājs un vidējs izmaksu rādītājs, piemēram, Grieķijā un Francijā;
— Itālijā, Spānijā un Slovākijā kopējā apguve ir zema.
Komisija īstenoja īpašus pasākumus, lai palīdzētu zemus rādītājus sasniegušajām valstīm uzlabot to administratīvo 
spēju izmantot finansējumu atbilstīgi to vajadzībām.
Komisijas kopējā atbilde uz 36.–38. punktu
Komisija ir identificējusi Palātas norādīto risku (pat ja dažos gadījumos pieaugumu attaisno tirgus situācija). Šo prob ­
lēmu risina 2014.–2020. gada noteikumi par pakāpeniskajiem maksājumiem.
Komisija vēlas uzsvērt, ka finanšu starpnieki jebkurā gadījumā neapstiprinās finanšu instrumenta īstenošanu, ja tam 
nebūs piešķirta atbilstīga naudas summa.
40
Pārvaldības izmaksu un maksu segšanas kārtību, ievērojot subsidiaritātes principu, vadošā iestāde un fonda pār ­
valdnieks nosaka, savstarpēji vienojoties.
Daudzos gadījumos noteiktā kārtība arī iekļāva no darbības rezultātiem atkarīgu atlīdzību un/vai noteica pārvaldī ­
bas izmaksas un maksas, kas ir mazākas par regulā noteiktajiem maksimālajiem ierobežojumiem. Dažos gadījumos 
pārvaldības izmaksas un maksas nenācās segt no ES budžeta.
Regula nosaka tikai maksimālo attiecināmo pārvaldības izmaksu un maksu līmeni, ko ierobežo ar iemaksāto kapitālu 
saistīts slieksnis.
41
EIF pārvaldītie finanšu instrumenti attiecībā uz MVU ieguldījumiem sāka darbu 2013.–2014. gadā, un daži instru ­
menti 2015. gadā saņēma papildu piešķīrumus. Lai gan izmaksu rādītāji 2014. gada beigās bija zem vidējā līmeņa, 
līdz attiecināmības perioda beigām ir sagaidāma to būtiska palielināšanās.
Attiecībā uz pilsētu attīstības fondiem ( UDF ) EIB un UDF  kopš 2014. gada ir būtiski palielinājuši ieguldījumu aktivitāti. 
Lēno ieguldījumu projektu attīstību galasaņēmēju līmenī var izskaidrot ar JESSICA  projektu infrastruktūras būtību 
un līdz ar to ilgāko ciklu, kas nozīmē sarežģītākas atļauju procedūras, valsts atbalstu un darbu progresa maksājumus. 
Vairāki Dienvideiropas fondi arī cieta no makroekonomikas un banku sektora krīzes.
Komisijas atbilde 99
43
Komisija uzskata, ka tās vadlīnijās par slēgšanu iekļautie grozījumi ietilpa grozītās Regulas (EK) Nr. 1083/2006 
78. panta 6. punkta piemērošanas jomā, tādēļ nebija nepieciešams grozīt leģislatīvo aktu (sk. arī Komisijas atbildi uz 
Palātas 2014. gada pārskata 6.52. punktu un 5. ieteikumu).
44
Komisija uzskata, ka izmaksu rādītāju prognozes, pamatojoties uz iepriekšējiem gadiem, nav atbilstīgākais veids, kā 
aplēst izmaksu rādītāju 2015. gada beigās, jo tas neņem vērā visu finanšu instrumentu dzīves ciklu un to, cik daudz 
laika pagājis no konkrēta fonda izveidošanas.
Sk. arī Komisijas atbildi uz 43. punktu.
48
Pieredze liecina, ka uzņēmējdarbības plāna saturs nebūtu detalizēti jāregulē. Tas arī atbilst dalītas pārvaldības 
garam un subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem.
Tas, kā sākotnēji tika izstrādāts Vispārīgās regulas 43. panta 2. punkts, izvirzīja svarīgus jautājumus. Piemēram, pra ­
sība par to, lai uzņēmējdarbības plānu iesniedz līdzfinansēšanas partneri, netika uzskatīta par atbilstīgu, jo uzņē ­
mējdarbības plānu (vai citu attiecīgu dokumentu) jāiesniedz tikai fonda pārvaldniekam. Turklāt 43. panta 2. punkts 
nenošķīra līdzdalības fonda uzņēmējdarbības plānu un finanšu starpnieka uzņēmējdarbības plānu, tādēļ tā saturs 
radīja pārpratumus.
Arī vispusīgākajā 2014.–2020. gada tiesiskajā regulējumā nav noteikts konkrēts uzņēmējdarbības plāna saturs. Svarī ­
gākais elements finanšu instrumenta izveidē ir finansēšanas nolīgums, ko noslēdz vadošā iestāde un fonda pārvald ­
nieks. Finansējuma līgumā jābūt iekļautai ieguldījumu stratēģijai un uzņēmējdarbības plānas, kā arī vairākiem citiem 
nozīmīgiem elementiem (sk. KNR IV pielikumu).
50
Komisija ir vairākkārt ieteikusi dalībvalstīm finansēšanas nolīgumos iekļaut nosacījumus iespējamai fondu atsauk ­
šanai no finanšu instrumentiem un turpināt instrumentos veikt pakāpeniskas iemaksas (sk. COCOF  norādījumu FEI 
10­0014 ­05­EN 5.3. punktu).
51
Komisija norāda, ka vienā un tajā pašā valstī dažādu fondu rādītāji atšķiras.
Komisija uzskata, ka bez tirgus vajadzību novērtējumu pamatotības pastāv citi iemesli, kas varētu būt izraisījuši pār ­
mērīgi lielu instrumentu izveidi (piemēram, finanšu krīze vai novēlotā instrumentu izveidošana, kas ietekmē fondu 
izmaksu).
Turklāt finanšu instrumenti ir tirgus virzīti instrumenti. Tirgus vajadzību analīze konstatē, vai pastāv konkrēta tirgus 
nepilnība. Tomēr tirgus apstākļi dažu gadu laikā pēc instrumenta izveidošanas var būtiski mainīties. Tādēļ finanšu 
instrumenta darbības rezultātu izvērtēšana, atsaucoties uz saikni starp tirgus vajadzību analīzi un izmaksas rādītā ­
jiem, šķietami neņem vērā tirgus situācijas attīstību.
Komisijas atbilde 100
52
Komisija norāda, ka 2007.–2013. gadā tirgus vajadzību izvērtējuma veikšanu tiesiskais regulējums paredzēja 
tikai netieši. Šajā sakarā Komisija pozitīvi vērtē faktu, ka 82 % Palātas veiktā apsekojuma respondentu ir veikuši 
izvērtējumu.
53
Komisija atgādina, ka netiešā prasība veikt tirgus vajadzību izvērtējumu 2007.–2013. gada periodā neietvēra nevienu 
no obligātajām un detalizētajām prasībām, kas ar KNR 37. pantu ir noteiktas ex ante  novērtējumam 2014.–2020. gada 
periodā. Komisija uzskata, ka jaunā juridiskā prasība novērsīs saistīto risku un ka otra izvērtēšanas kārta neradīs 
pievienotu vērtību.
Par ex ante  novērtējuma veikšanu atbild vadošā iestāde, un tā rezultāti jāiesniedz uzraudzības komitejai, pirms tiek 
pieņemts jebkāds lēmums par programmas ieguldījumu veikšanu finanšu instrumentos. Ex ante  novērtējums pats 
par sevi nav lēmums. Tas palīdz izvairīties no pārklāšanās un pretrunām dažādu iesaistīto pušu dažādos līmeņos 
izveidotu instrumentu starpā, kā arī izvairīties no atsevišķām 2007.–2013. gada periodā identificētajām problēmām.
Komisijas pieredze rāda, ka ex ante novērtējumus 2014.–2020. gadam veic kompetentas struktūras ar tirgus pieredzi, 
tajā skaitā EIB grupa. Ex ante  novērtējuma prasība tika izstrādāta ar mērķi nodrošināt tā neatkarību un objektivitāti. 
Ex ante  novērtējums ir ļoti atvērts sabiedrībai, un tam ir daudz lielāka pievienotā vērtība kā “neatkarīgam izvērtēju ­
mam”, jo tas tiek iesniegts uzraudzības komitejai un tiek publicēts trīs mēnešu laikā pēc pabeigšanas.
Komisija uzskata, ka jaunā pakāpenisko maksājumu sistēma kalpos arī kā tirgus tests un otrais aizsardzības pasā ­
kumu līmenis. Ja izmaksas galasaņēmējiem būs zemākas par prognozētajām, Komisija neturpinās veikt izmaksas.
54
Komisija norāda, ka “gūtā pieredze” un “būtiskas sociāli ekonomiskas pārmaiņas” jau ir ņemtas vērā 2014.–2020. gada 
centralizēti pārvaldīto instrumentu sistemātiskajā starpposma pārskatīšanā. Tas arī ir iemesls, kādēļ Komisija uzskata, 
ka ex ante  novērtējumi nav jāatjaunina, lai ņemtu vērā šos aspektus.
55
Komisija atgādina, ka, lai gan finanšu instrumenti jāizveido saskaņā ar (nacionālo un reģionālo) programmu noteiku ­
miem, tas nenozīmē, ka katrā reģionā jāizveido savs finanšu instruments. Vairāku programmu ieguldījumu ir iespē ­
jams veikt vienā finanšu instrumentā, tādējādi gūstot labumu no apjomradītiem ietaupījumiem un kritiskās masas.
Tiek uzsvērts arī, ka reģiona finanšu instrumentiem piešķirtās summas nav noteiktas patvaļīgi. Tās ir daļa no prog ­
rammas stratēģijas, ko izmanto sarunās par programmu un kas ietver reģiona vajadzību analīzi, kuru apstiprina 
programmas ex ante  novērtējums.
Komisijas atbilde 101
57
Saskaņā ar kohēzijas politiku mērķis bija sniegt pietiekamu skaitu izvēles iespēju, lai tiktu izraudzīta labākais īsteno ­
šanas variants atkarībā no identificētās tirgus nepilnības un sniegts efektīvākais atbalsts.
Pamatojoties uz ex ante  novērtējumu, instrumenti jāizstrādā tā, lai izvairītos no pārklāšanās un nodrošinātu savstar ­
pēju papildināmību. Vairāku atšķirīgu reģionu programmu ieguldījumu ir iespējams veikt vienā finanšu instrumentā, 
tādējādi gūstot labumu no apjomradītiem ietaupījumiem un kritiskās masas. Atkarībā no instrumenta veida (pie ­
mēram, aizdevumiem un garantijām) un dalībvalstu specifiskuma atsevišķi mazāki fondi uzrāda tikpat labus vai pat 
labākus rādītājus kā lielāki fondi (piemēram, Vācijā, Polijā, Francijā).
Komisija uzskata, ka ex ante  novērtējumā, norādot pietiekamu finanšu instrumenta lielumu, tiks iegūti uzticami un 
atbilstīgi rezultāti, kas būs precīzāki nekā vispārīga informācija, ko publisko uzņēmējdarbības fondu nozare.
59
Komisija atgādina, ka šī Kopīgo noteikumu regulas iespēja neizslēdz katras iesaistītās programmas ģeogrāfiskos 
ierobežojumus. Viens no galvenajiem Kohēzijas politikas elementiem ir ģeogrāfiskā attiecināmība.
Sk. Komisijas atbildes uz 55. un 57. punktu.
61
Attiecībā uz Kopīgo noteikumu regulas (KNR) 38. panta 1. punktu a) apakšpunktu vadošās iestādes var dot finansiālu 
ieguldījumu Savienības līmenī izveidotajos finanšu instrumentos, ko tieši vai netieši pārvalda Komisija.
Komisija ir sniegusi izvērstus skaidrojumus un cieši sadarbojusies ar dalībvalstīm jautājumos, kas skar MVU iniciatīvu, 
kura ir ES līmeņa finanšu instruments. Komisija arī ir izdevusi brošūru, lai informētu dalībvalstis par ESI fondu un 
ESIF savstarpējo papildināmību. Ja tiks izstrādāti jauni ES līmeņa instrumenti, Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu 
lūgumiem, sniegs norādījumus par programmas resursu ieguldīšanu ES līmeņa instrumentos.
64
Šī sviras definīcija izriet no Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 223. panta, kas nodrošinās konsekventu pār ­
skatu sniegšanu no dalībvalsts puses.
Visu Komisijas dienestu starpā notika diskusija par kopīgu sviras definīciju. Komisijas 2011. gada 19. oktobra paziņo ­
juma COM(2011) 662 2.3.4. sadaļā tiek ieviests vienots jēdziens.
Komisijas atbilde 102
65
Diskusijas par sviras definīciju Palātas un Komisijas starpā turpinās kopš 2010. gada. Kā minēts Komisijas atbildē uz 
64. punktu, sviras definīcija izriet no Finanšu regulas piemērošanas noteikumiem, kas nodrošina konsekventu pār ­
skatu sniegšanu no dalībvalstu puses.
Komisija uzskata, ka Palātas interpretācija par sviras efektu atkāpjas no ES Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 
(PN) 223. panta definīcijas – “finansējuma summa tiesīgiem galasaņēmējiem, kura dalīta ar Savienības ieguldījuma 
summu”. Tas nozīmē, ka par sviru jāuzskata attiecība starp Savienības finanšu resursiem, kas piešķirti finanšu instru ­
mentam (ieguldījums) un (kopējo) finansējuma summu, kas ir pieejama tiesīgiem galasaņēmējiem (izmaksas).
Šāda interpretācija garantē faktiski salīdzināmu attieksmi pret sviras efektu starp finanšu instrumentiem un 
dotācijām.
Attiecībā uz dalītās pārvaldības instrumentiem dalībvalstu ziņojumi ļaus Komisijai atšķirt privāto un valsts publisko 
ieguldījumu DP sviras efektu un/vai papildu privātā vai publiskā kapitāla ieguldījumus. Līdzfinansējums katrā ziņā 
nenozīmē tikai publisko finansējumu. Prioritārais virziens var attiekties uz attiecināmajiem publiskajiem izdevumiem 
vai kopējiem attiecināmajiem izdevumiem (ieskaitot publiskos un privātā sektora izdevumus). Lielākā daļa virzienu, 
kas izveidoti MVU un privātā sektora kā tāda atbalstam attiecas uz kopējiem izdevumiem (sk. Kopīgo noteikumu 
regulas 120. pantu).
Tā kā Eiropas strukturālie un investīciju (ESI) fondi vienmēr tiek īstenoti ar to darbības programmu starpniecību, kas 
tiek līdzfinansētas no publiskajiem un/vai privātajiem resursiem (savukārt finanšu instrumentiem, ko īsteno saskaņā 
ar citām politikas jomām, šāds līdzfinansējums programmas līmenī nav nepieciešams), nebūtu pareizi uzskatīt, ka 
šāds līdzfinansējums nebūtu jāuzskata par sviras resursiem finanšu instrumentiem, ko īsteno caur ESI fondiem.
67
Komisija uzsver, ka dalībvalstu 2014.–2020. gada perioda ziņojumi cita starpā ļaus Komisijai sniegt informāciju par 
finanšu instrumentu sviras efektu, kas ņem vērā līdzfinansēšanas prasības, t. i., faktu, ka valsts līdzfinansējumu var 
veidot publiskā un/vai privātā sektora izdevumi.
68
Komisija ir izveidojusi horizontālu darba grupu, kas sniedz norādījumus par pašreizējās Finanšu regulas noteikumu, 
tajā skaitā sviras, interpretāciju attiecībā uz 2014.–2020. gada finanšu instrumentiem.
Komisija vērš uzmanību arī uz atbildēm, ko tā sniedz uz 69. un 73. punktu.
Komisijas atbilde 103
69
Pašreizējā Finanšu regula un tās piemērošanas noteikumi prasa vienotu pieeju pārskatu sniegšanā par sviru. Kā 
norādīts atbildē uz 68. punktu, Komisija veica pasākumus, lai precizētu sviras aprēķinu metodoloģiju.
Tā kā finanšu instrumentiem piemērojamie noteikumi stājās spēkā 2014. gada janvārī, pārskatīto pieeju piemēro 
tikai 2014.–2020. gada finanšu instrumentiem.
Turklāt jānorāda, ka šo instrumentu darbības joma ne tuvu nav viendabīga, kas izskaidro atsevišķas piemērotās 
metodoloģijas atšķirības. Tādēļ šīs atšķirības nebūtu sistemātiski jāuzskata par neatbilstībām.
70
Komisija piekrīt, ka jāprecizē dažādiem instrumentiem pielāgotā atšķirīgā metodoloģija, un norāda, ka šajā sakarā 
jau ir pieliktas pūles.
2015. gadā Komisija precizēja sviras aprēķināšanas metodoloģiju, lai konsekventi un harmonizēti ievērotu sviras 
efektam piemērojamās prasības, kas ir noteiktas Finanšu regulā un piemērošanas noteikumos. Metodoloģija attiecas 
uz ES līmeņa finanšu instrumentiem pašreizējā plānošanas periodā (2014.–2020. gads). Saskaņā ar minēto metodo ­
loģiju tiesīgo galasaņēmēju finansējuma apjomam jāatbilst finansējuma apjomam, kas tiesīgiem galasaņēmējiem ir 
pieejams ar finanšu instrumentu tā finansēšanas ķēdē, ieskaitot Savienības ieguldījuma daļu.
Turklāt arī finansējums, kas tiek sniegts ārpus finanšu instrumenta finansēšanas ķēdes, var tikt ņemts vērā, ja pastāv 
tieša saikne ar finanšu instrumenta finansēšanas ķēdē sniegto finansējumu. Atbilstoši tam, aprēķinot projekta finan ­
sējuma summu, infrastruktūras finansēšanā jāņem vērā visi finansējuma avoti – kapitāla ieguldījumi, aizdevumi un 
dotācijas. Šajā saistībā ES budžeta intervence darījuma finansēšanā nodrošina visa darījuma augstu noteiktības un 
izpildāmības līmeni, kas savukārt panāk lielāku mobilizētā finansējuma apmēru.
Pārskata periodā, kas sākas 2015. gadā, Komisija nodrošinās lielāku konsekvenci sviras efekta aprēķināšanas meto ­
doloģijā dažādiem instrumentiem un produktu veidiem.
Sk. arī Komisijas atbildes uz 69. un 73. punktu.
Komisijas atbilde 104
7. izcēlums
Komisija norāda, ka ESAO metodoloģija attiecas uz summu mērīšanu, kas mobilizētas no privātā sektora, izmantojot 
oficiālo attīstības finansējumu.
Komisija uzskata, ka cēloniskais sakars starp ES budžeta ieguldījumu un tā rezultātā mobilizētā finansējuma apmēru 
var tikt izvērtēts tikai, aplūkojot katru gadījumu atsevišķi.
Pat nelielam ES un EIB ieguldījumam projektos var būt labvēlīga ietekme:
— tiek piesaistīts papildu privātais finansējums vismaz tādā pašā apjomā kā EIB prioritārie aizdevumi (tas attiecas 
uz visiem LGTT garantētajiem projektiem, kuriem EIB aizdevums ir bijis vienāds ar citu banku aizdevumiem);
— tā kā EIB ir atzīta par AAA reitinga finanšu iestādi, tiek atvieglota darījumu slēgšana ar privātām finanšu iestā ­
dēm vai valsts attīstības bankām;
— publiskas iestādes uzņemas ilgtermiņa saistības ar EIB projektiem, ko citādi nebūtu iespējams finansēt reģionālā 
vai pat valsts kontekstā, jo privāto ieguldītāju prasības attiecībā uz ienākumiem no ieguldījumiem ir vērstas uz 
īsāku termiņu.
Ņemot vērā minētos argumentus, Komisija uzskata, ka EK un EIB kopīgais finansiālais ieguldījums, kā arī EIB kā 
institucionālās bankas nozīme ietekmē valstu un reģionālo iestāžu lēmumus valsts un privātā sektora partnerības 
projektu iepirkumos, kuros daļa no finansējuma tiek ilgtermiņā tiek sniegta no valsts budžeta līdztekus ES un EIB 
ilgtermiņa dalībai, ko nespētu uzņemties tikai privātās iestādes.
Reizinātāja aprēķinu metodoloģija tika precizēta, plānojot Eiropas Stratēģisko investīciju fondu (ESIF). Šim mērķim 
projektu ieguldījumu izmaksas ir precizētas, lai izslēgtu visu ES dotāciju finansējumu, ES finanšu instrumentus un ESI 
fondu dotācijas/finanšu instrumentus (ieskaitot saistīto valsts vadošo iestāžu publisko līdzfinansējumu), ko izmanto, 
lai līdzfinansētu pieteikto projektu.
Komisijas kopējā atbilde uz 71. un 72. punktu
ESI fondu īstenošanas regulējumu nosaka Kopīgo noteikumu regula. Tiek piemērots arī cits tiesiskais regulējums, 
piemēram, Publiskā iepirkuma direktīvas vai valsts atbalsta noteikumi, kurus nav nepieciešams atkārtot Kopīgo 
noteikumu regulā. Tāpat tiek piemērota arī Finanšu regula, jo īpaši tās īpašie noteikumi, ko piemēro dalītajai 
pārvaldībai.
2016. gada aprīlī Komisija publicēja norādījumus par ziņošanu, kas attiecas uz sviras efekta aprēķināšanu, lai sniegtu 
dalībvalstīm konsekventu metodoloģiju. Šādi tiks nodrošināts, ka dati attiecībā uz gaidīto un panākto sviras efektu 
ir stabili un salīdzināmi. Dalītās pārvaldības instrumentu gadījumā dalībvalstu ziņojumi ļaus Komisijai arī sniegt 
informāciju par finanšu instrumentu sviras efektu, kas ņem vērā līdzfinansēšanas prasības, t. i., faktu, ka valsts līdzfi ­
nansējumu var veidot publiskā un/vai privātā sektora izdevumi.
Komisijas atbilde 105
73
Komisija uzskata, ka nebūtu pārlieku jāuzsver mērķis piesaistīt privāto kapitālu, jo īpaši nozarēs, kurās pastāv lielu 
tirgus nepilnību risks.
Gan centrāli pārvaldītiem, gan dalītas pārvaldības instrumentiem var būt citi tikpat nozīmīgi mērķi (piemēram, 
ieguldījumu organizēšana konkrētā jaunattīstības tirgū ar spēcīgu Eiropas pievienoto vērtību ekonomikas recesi ­
jas laikā, izaugsmes, darbavietu un konkurētspējas atbalsts visās dalībvalstīs un to reģionos utt.). Līdz ar to finanšu 
in strumentu panākumu faktora novērtējumā jāietver ne tikai piesaistīto privāto līdzekļu daudzums.
Komisija uzsver, ka privātais finansējums ir dalītas pārvaldības papildu juridiska prasība, kas izriet no valsts atbalsta 
tiesiskā regulējuma.
Komisijas kopējā atbilde uz 74.–76. punktu
Komisija vērš uzmanību uz to, ka apstāklis, ka pusēm var būt atšķirīgi mērķi, veicinās projektu kvalitāti un ļaus pie ­
kļūt plašākam politikas īstenošanas finanšu rīku kopumam, kā arī privātā sektora iesaistei un pieredzei. Tā uzskata, 
ka ar profesionālu un pieredzes bagātu mehānismu palīdzību sniegtais ES atbalsts veicinās ESI fondu pārvaldību un 
piegādes sistēmu.
“Dalītas pārvaldības” finanšu instrumentu gadījumā preferenciālā režīma noteikšanai privātajiem ieguldītājiem vai 
pēc tirgus ekonomikas principiem strādājošiem publiskajiem ieguldītājiem, kā arī jebkurai risku dalīšanas kārtībai 
jāatbilst 2007.–2013. gada noteikumos paredzētajiem valsts atbalsta noteikumiem, un jābūt ierobežotai līdz minimā ­
lajam līmenim, kāds nepieciešams, lai piesaistītu šādus investorus.
Turklāt, kā noteikts Deleģētās regulas Nr. 480/2014 6. pantā, preferenciālās atlīdzības režīma piemērošana privā ­
tajiem investoriem vai publiskajiem investoriem, kas darbojas saskaņā ar tirgus ekonomikas principu, kā minēts 
Regulas (ES) Nr. 1303/2013 37. panta 2. punkta c) apakšpunktā un 44. panta 1. punkta b) apakšpunktā, ir samērīga ar 
riskiem, ko šie investori uzņemas, un ierobežota līdz minimālajam līmenim, kāds nepieciešams, lai piesaistītu šādus 
investorus, un to nodrošina ar noteikumiem, nosacījumiem un procesuālām garantijām.
77
Komisija uzskata, ka juridiskajam pamatam jāsatur vispārīgi nosacījumi attiecībā uz riska un ieņēmumu dalīšanas 
mehānismiem, lai ļautu par kārtību pietiekami detalizēti vienoties konkrētajos deleģēšanas līgumos starp Komisiju 
un pilnvarotajām struktūrām (sk. Komisijas atbildi uz 9. izcēlumu).
9. izcēlums
Piektā rindkopa: Komisija uzskata, ka atlīdzības līmenis, ko Komisija ir tiesīga saņemt par LGTT /POI portfeli, atbilst 
riskam, ko tā uzņemas. Turklāt pēc PFLP  pilnīgas izmantošanas atlikušo risku pilnībā uzņemas EIB.
Sestā rindkopa: 2011. gada 19. oktobra dienestu darba dokuments bija izpētes dokuments, kurā tika ieskicētas ļoti 
inovatīvas bezprecedenta shēmas aprises.
Likumdošanas procedūrā abi likumdevēji tika informēti par detalizētās shēmas attīstību, ko noteica Komisijas un EIB 
turpmākie aprēķini un riska analīze. Jebkurā gadījumā pirmās kārtas zaudējumu laidiena attiecība 95 % / 5 % bija 
skaidri norādīta dienestu darba dokumentā – šis riska sadalījuma parametrs nemainījās.
Komisijas atbilde 106
Komisijas kopējā atbilde uz 78. punktu un 10. izcēlumu
Komisija uzskata, ka risku sadalījums aplūkotajos centralizēti pārvaldītajos instrumentos ir pamatots jo īpaši tādēļ, lai 
palīdzētu pārvarēt privātā sektora nevēlēšanos ieguldīt noteiktās nozarēs. Pirmās kārtas zaudējumu laidienam jābūt 
pienācīgi pamatotam un jāpiemēro noteikti brīdinājumi, ņemot vērā jo īpaši sektoru un tirgu, kurā darbojas instru ­
ments, kas savukārt varētu attaisnot šāda riska uzņemšanos.
Attiecībā uz EEF, ņemot vērā grūtības stimulēt ieguldījumus neattīstītajā, fragmentārajā, nelielajā un kapitālietilpī­
gajā energoefektivitātes tirgū, ieguldījumu stimulēšanai var būt nepieciešams uzņemties papildu risku vai veikt 
citus pasākumus.
79
Nodokļu nolēmumu izmantošana fondu nozarē Luksemburgā ir ierasta un nepieciešama, jo īpaši SICAV  gadījumā, 
lai mazinātu nenoteiktību, ar ko saskaras ieguldītāji, sniedzot noteiktību pārrobežu ieguldījumu aplikšanā ar 
nodokļiem.
Šādi fondi iegūst nodokļu nolēmumus vienīgi tirgus vides dēļ, kurā tie darbojas, un tas nav saistīts ar faktu, ka 
finanšu instruments tiek īstenots, izmantojot SICAV  struktūru.
80
Komisija norāda, ka neviena no minētajām izmeklēšanām nav saistīta ar SICAV . Komisija uzsver, ka tikai nelielu daļu 
nodokļu nolēmumu izmantoja lieli starptautiski uzņēmumi, lai gūtu negodīgas priekšrocības. Priekšlikumu Padomes 
direktīvai COM(2015)135 joprojām jāpieņem likumdevējam, un tam vēlāk jātiek transponētam dalībvalstu tiesību 
aktos. Ieteikums C(2012)8806 ir adresēts dalībvalstīm.
Komisijas kopējā atbilde uz 81. punktu un 11. izcēlumu
“Marguerite ” ir Luksemburgā bāzēts SICAV , kas darbojas saskaņā ar tirgus praksi un situāciju, kā arī valsts tiesisko 
regulējumu.
Nodokļu nolēmumu izmantošana ir izplatīta Luksemburgā izveidotu finanšu instrumentu vidū, lai saņemtu apstipri ­
nājumu ar mērķi mazināt nenoteiktību ieguldītājiem (jo īpaši, ja fonds plāno piesaistīt privātos ieguldītājus).
82
Dalībvalstīm nav juridiska pienākuma ziņot Komisijai par to, kā ir izveidoti ERAF un ESF finanšu instrumenti. Saskaņā 
ar dalīto pārvaldību un, ievērojot subsidiaritātes principu, dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, ka finanšu instru ­
mentu izveidošana atbilst piemērojamajiem ES un valsts tiesību aktiem, lai ar tiem saistītie izdevumi būtu likumīgi 
un pareizi.
Komisijas atbilde 107
83
Komisija atgādina, ka par privātā finansējuma identificēšanu galasaņēmēju līmenī sistemātiska ziņošana nenotiek.
Palātas analīzē ir ņemts vērā tikai finanšu vadības instrumentu īstenošanas ziņojums, kurā summas tika iekļautas 
II.10 slejā “Finanšu vadības instrumentos iemaksātās DP ieguldījumu summas – valsts privātais līdzfinansējums”. 
Tomēr, kā Palāta paskaidro 85. punktā, privātais finansējums var nākt arī no avotiem ārpus DP .
85
2014.–2020. gada programmēšanas perioda prasības ziņošanai par finanšu instrumentiem ir iekļautas KNR 46. pantā 
un Komisijas Īstenošanas regulas 821/2014 I pielikumā. Pēdējā no tiem ir izklāstīts paraugs ziņošanai par finanšu 
in strumentiem. Ziņošanas parauga VIII sadaļā dalībvalstīm jāsniedz informācija par citu ieguldījumu summu, neskai ­
tot ESI fondus, kas piesaistīti finanšu instrumentā, ieskaitot publiskos un/vai privātos ieguldījumus, kas noteikti 
finansēšanas nolīgumos vai samaksāti galasaņēmēju līmenī. Reglamentējošie noteikumi patiešām paredz, ka 
46. pantā minētajā ziņojumā par finanšu instrumentiem jāiekļauj informācija par privātajiem ieguldījumiem (saistībā 
ar sviras efekta novērtēšanu).
86
Lai gan 2007.–2013. gada juridiskais pamats tieši neparedzēja uz darbības rezultātiem orientētas pārvaldības izmak ­
sas un maksas, atlīdzība parasti tiek noteikta finansēšanas nolīgumā starp vadošo iestādi un struktūru, kura īsteno 
finanšu instrumentu. Piemēram, vismaz Portugāle, Apvienotā Karaliste un Polija atsevišķos ERAF un ESF finansēša ­
nas nolīgumos 2007.–2013. gada plānošanas periodā ir iekļāvušas uz darbības rezultātiem balstītu atlīdzības sistēmu.
Komisija uzsver, ka daudzos aizdevumu fondos privātais līdzieguldījums notiek fonda līmenī un to sniedz pats fonda 
pārvaldnieks.
87
Komisija norāda, ka papildu faktors attiecībā uz finanšu instrumentu izveidošanu un papildu privātā finansējuma 
radīto sviras efekta rezultātu ir mērķa saņēmēju riska un kredīta profils. Ir vērts norādīt, ka EPMI ir vērsts uz gala­
saņēmējiem ar augstāku kredītrisku.
Sk. arī Komisijas atbildi uz 12. izcēlumu.
Komisijas atbilde 108
12. izcēlums, pirmais ievilkums
Saskaņā ar ad hoc  revīzijas ziņojumu, kuru pēc fonda “ Marguerite ” komisijas lūguma sagatavoja neatkarīgi konsul ­
tanti, privāta līdzfinansējuma fonda līmenī trūkuma cēlonis nebija privātā sektora nevēlēšanās ieguldīt publiski 
finansētos instrumentos, bet gan netradicionālākā “ Marguerite ” vadības struktūra, ierobežoti izvērstā projektu 
plūsma un problemātiskā tirgus situācija, kurā bija jādarbojas fondam.
12. izcēlums, otrais ievilkums
EEF tika izveidots īsā laikposmā saskaņā ar Eiropas Enerģētikas programmu ekonomikas atveseļošanai, lai atbalstītu 
īpaši riskantus un novatoriskus energoefektivitātes projektus nozarē, kurai iepriekš atsevišķi fondi nebija izveidoti. 
Tādēļ Komisija piekrita būt par fonda galveno ieguldītāju. Tomēr ir iespējami vēl papildu ieguldījumi, jo kopējā sais ­
tību summa šajā stadijā ir mazāk nekā puse no 700 miljoniem euro, kas ir fonda paredzētais mērķis.
89
Komisija sāka izstrādāt norādījumu projektu par preferenciālo atlīdzību, ar kuru dalībvalstis tika iepazīstinātas 
2015. gada oktobrī, un pašlaik tiek sagatavota tā galīgā redakcija.
90
Komisija uzskata, ka galvenie aspekti riska dalīšanā starp Komisiju un tās partneriem jānosaka turpmākajā juridiskajā 
pamatā,
Tomēr jāatrod līdzsvars, lai pieļautu pietiekami elastīgu juridisko pamatu, tādējādi ļaujot Komisijai un pilnvarotajai 
struktūrai par riska un ieņēmumu dalīšanas kārtību vienoties konkrētajā deleģēšanas līgumā.
91
Komisija atzīst, ka ir svarīgi nodrošināt, lai finanšu instrumenti netiktu izmantoti neatļautās nodokļu apiešanas 
shēmās. Tas ir atkārtoti uzsvērts tās nesenajā 2016. gada 29. janvāra paziņojumā par nodokļu apiešanas novēršanas 
tiesību aktu kopumu. Tomēr iepriekšēji nodokļu nolēmumi paši par sevi nevar tikt uzskatīti par Komisijas politikai 
neatbilstošiem.
Gan centralizēti pārvaldītu, gan dalīta pārvaldības finanšu instrumentu gadījumā, kā paredz attiecīgi Finanšu regu ­
las 140. panta 4. punkts un Kopīgo noteikumu regulas 38. panta 4. punkts, struktūras, kas īsteno šos instrumentus, 
neveic uzņēmējdarbību un neuztur darījuma attiecības ar struktūrām, kas dibinātas teritorijās, kuru jurisdikcijas 
nesadarbojas ar Savienību attiecībā uz starptautiski saskaņotu nodokļu standartu piemērošanu, un transponē šādas 
prasības līgumos, ko noslēdz ar izraudzītajiem finanšu starpniekiem. Tā ir finanšu instrumentu īstenošanas juridiska 
prasība, kas veido stingru ES fondu izmantošanas aizsardzības pasākumu.
Komisija uzskata, ka reputācijas risks jāasociē nevis ar iepriekšēju nodokļu nolēmumu pastāvēšanu, bet gan konkrē ­
tiem šo nolēmumu noteikumiem.
Komisijas atbilde 109
94
Komisija plāno laikus sniegt ieteikumus, pamatojoties uz dalībvalstu identificētajiem jautājumiem un vajadzībām.
Komisijas kopējā atbilde uz 96. un 97 . punktu
Komisija uzskata, ka līdzekļu atkārtotas izmantošanas biežums atbilstības periodā nav pašmērķis.
Turklāt piedāvātā finansējuma termiņš ir pielāgots vai jāpielāgo finansēto ieguldījumu tipoloģijai, un jebkādi seci ­
nājumi par ierobežoto atjaunojamību jāizdara, ņemot vērā finanšu instrumenta izveidošanas datumu, labvēlības 
periodu, termiņu un galasaņēmējiem piešķirtā finansējuma saistību neizpildes rādītājus.
Piemēram, gatavajam energoefektivitātes instrumentam “Renovācijas aizdevums” 2014.–2020. gada periodā aizde ­
vuma atmaksas termiņš var tikt noteikts līdz 20 gadiem.
Pilns aprites cikls plānošanas periodā ir pretrunā ar šādu ilgtermiņa perspektīvu.
Komisijas kopējā atbilde uz 99. un 100. punktu
Komisija uzsver, ka vadošajām iestādēm ir pienākums nodrošināt atbilstīgus pasākumus, lai tiktu ievērots Vispārīgās 
regulas 78. panta 7. punkts, un ar tiem iepazīstināt slēgšanas laikā, piemēram, informāciju par mantotu ar ERAF sais ­
tītu līdzekļu atkārtotu izmantošanu, norādot kompetento iestādi, kas ir atbildīga par mantoto līdzekļu pārvaldību, 
atkārtotas izmantošanas veidu, mērķi, konkrēto ģeogrāfisko reģionu un plānoto ilgumu (sk. vadlīniju par slēgšanu 
5.2.5. punktu).
Regulējums ne tikai stimulē dalībvalstis atkārtoti izmantot resursus tai pašai mērķgrupai, bet arī paredz, ka resursi 
tiek vairākkārt ieguldīti no jauna, ja vien pastāv tirgus atšķirība. Dalībvalstu ziņā ir nodrošināt atbilstību šiem 
noteikumiem.
102
Komisija uzsver, ka resursi, kas tiek atmaksāti fondam pēc atbilstības perioda beigām, vairs nav ES, bet valstu resursi.
KNR nosaka, ka dalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka līdzekļi, ko atmaksā finanšu instru ­
mentiem vismaz astoņus gadus ilgā laikposmā pēc atbilstības perioda beigām, tiek izmantoti atbilstīgi (sk. Kopīgo 
noteikumu regulas 45. pantu un finansēšanas nolīguma modeli IV pielikuma 1. panta j) punktā).
Komisija plāno finansēšanas nolīgumos iekļauto pasākumu atbilstīgumu pārbaudīt, izmantojot valstu revīzijas 
ie stā žu parasto revīzijas darbu un savas darbības ar finanšu instrumentiem.
Komisijas atbilde 110
104
Komisija apzinās laika periodu, kas nepieciešams, lai organizētu atklātu procedūru, kurā izraugās fondu pārvald ­
nieku. Tomēr no tā izvairīties nav iespējams, jo jāievēro piemērojamie izraudzīšanās noteikumi, ieskaitot publiskajam 
iepirkumam piemērojamos.
Norādījumos par ex ante  novērtējumu, kuru izstrāde tika pabeigta 2015. gada februārī, ir izskaidroti nosacījumi, 
saskaņā ar kuriem 2014.–2020. gada programmas resursus var ieguldīt esošā finanšu instrumentā. Papildus Komisija 
ir sākusi izstrādāt norādījumu projektu par finanšu instrumentu īstenošanas struktūru izvēli, kurā ir paredzēts iekļaut 
iedaļu, kurā izskaidroti nosacījumi, ko piemēro līgumu grozījumiem (piemēram, īstenošanas perioda pagarināšanai 
vai DP ieguldījuma summas palielināšanai 2007.–2013. gada periodā esošajos finanšu instrumentos).
110
Komisija atgādina, ka maksas, kas norādītas kā “0”, daudzos gadījumos nozīmē, ka pārvaldības izmaksas un maksas 
nav izmaksātas. Vairāk nekā 261 fonds ir norādījis, ka tā pārvaldības izmaksas un maksas ir “0”.
111, otrā rindkopa
2007.–2013. gadā regulā bija minēti valsts līmeņa, nevis ES attiecināmības noteikumi (Regulas (EK) Nr. 1083/2006 
56. panta 4. punkts). Dalībvalstu pilnvarojums atbilda dalītai pārvaldībai un subsidiaritātes principam.
Pārvaldības izmaksu un maksu attiecināmības noteikumi ir viens no pavisam neliela skaita likumdošanas elementu, 
kur ar juridisku pamatu ir noteikts ierobežojums konkrētiem izdevumiem. Ar regulu tika noteikti dažādi pārvaldības 
izmaksu un maksu sliekšņi atkarībā no piedāvāto finanšu instrumentu veida, un tie var būt zemāki (bet ne augstāki) 
kā 4 %, proti, līdzdalības un garantiju fondiem – 2 %, aizdevumu un kapitāla fondiem – 3 %, mikrokredīta instrumen ­
tiem – 4 %. Maksimālā ierobežojuma mērķis ir ES finanšu interešu aizsardzība.
113
Pārvaldības izmaksas un maksas ir attiecināmas un tiek atlīdzinātas no ES līdzekļiem tikai tad, ja tās tiek samaksātas. 
šā iemesla dēļ dalībvalstij nav pienākuma ziņot par nesamaksātajām pārvaldības izmaksām un maksām, jo par tām 
Komisijai nevar iesniegt atlīdzināšanas pieteikumu, līdz ar to tās netiek finansētas no ES budžeta
Ja pārvaldības izmaksas un maksas konkursa procedūrā pārsniedz maksimālos ierobežojumus un Komisijai tās tiek 
paziņotas kā attiecināmie izdevumi, attiecīgās iestādes (vadošās iestādes, sertifikācijas iestādes un revīzijas iestādes) 
noslēdzoties pārbaudīs šo izdevumu attiecināmību un ziņos Komisijai par visām neatbilstībām.
Komisijas atbilde 111
Komisijas kopējā atbilde uz 115.–117 . punktu
Komisija uzskata, ka noteikumi ir skaidri izklāstīti juridiskajā pamatā, kam ir izstrādāti detalizēti norādījumi, un ka 
šajā posmā nav iespējams tos interpretēt atkārtoti.
Īstenošanas regulas 43. pantā noteikts, ka maksimālo attiecināmo izdevumu apmēru piemēro kapitālam, kas 
fondā iemaksāts no darbības programmas, bet nepiemēro kapitālam, ko fonds izmanto, lai sniegtu atbalstu 
galasaņēmējiem.
Maksimālais ierobežojums nosaka maksimālo attiecināmo izdevumu summu un tiek aprēķināts pro rata temporis  pēc 
vidējā gada rādītāja. COCOF  norādījumos par finansēšanas vadības instrumentiem ir minēts un papildus izskaidrots 
juridiskais pamats (sk. 2.6.1.–2.6.17. punktu).
2014.–2020. gada tiesiskais regulējums paredz, ka pārvaldības izmaksām un maksām jābūt saistītām ar darbības 
rezultātiem, ieskaitot galasaņēmējiem izmaksātās summas.
118
Sk. Komisijas atbildi uz 86. punktu.
122
Saskaņā ar dalībvalstu iesniegtajiem datiem ERAF un ESF finanšu instrumentu kopējās pārvaldības izmaksas un 
maksas 2014. gada beigās veidoja 4,7 % no finanšu instrumentos iemaksātajām summām, kas atbilst mazāk nekā 
1,0 % gadā. Tas atbilst Palātas sniegtajiem datiem par ieguldījumiem centralizēti pārvaldītajos instrumentos no ES 
budžeta.
123
Komisijai paziņotās pārvaldības izmaksas un maksas ir summas, ko samaksājušas vadošās iestādes un ko Komisija 
atlīdzina dalībvalstīm neatkarīgi no līmeņa/īstenošanas kārtas, kurā pārvaldības izmaksas un maksas radušās. Komi ­
sija uzsver, ka līdzdalības fonda pārvaldītājs un finanšu instrumenta pārvaldītājs veic atšķirīgas funkcijas, un tiem ir 
tiesības uz atlīdzību par šo funkciju veikšanu.
Galasaņēmējiem piemērotās maksas jāietur no Komisijai paziņotajiem attiecināmajiem izdevumiem, lai izvairītos no 
dubultās finansēšanas. Tas, vai šādas maksas eksistē un tiek pareizi apstrādātas, ir daļa no vadības pārbaudēm un 
revīzijas darba.
Komisijas kopējā atbilde uz 124.–127 . punktu
Attiecība starp maksām un galasaņēmējiem sniegto finansiālo atbalstu atspoguļo situāciju finanšu instrumentu īste ­
nošanā 2014. gada beigās un turpmākajos gados samazināsies, jo ir gaidāms, ka galasaņēmējiem sniegtais finansiā ­
lais atbalsts pieaugs.
Komisijas atbilde 112
128
Komisija vērš uzmanību uz tās atbildi uz 124. punktu un norāda, ka salīdzināšanu būs iespējams veikt tikai, kad tiks 
slēgti ERAF un ESF instrumenti.
131
Saskaņā ar dalīto pārvaldību un, ievērojot subsidiaritātes principu, dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, ka indivi ­
duālās darbības tiek īstenotas saskaņā ar piemērojamajām tiesību normām, tajā skaitā par atbilstību maksimālajam 
atlīdzināšanas apmēram.
Attiecībā uz ERAF un ESF finanšu instrumentiem Komisija uzsver, ka pārvaldības izmaksas un maksas tiek noteiktas, 
pamatojoties uz finansēšanas nolīgumu, par kuru savstarpēji vienojas vadošā iestāde un fonda pārvaldnieks, un 
Komisija nepiedalās šajās līgumiskajās attiecībās. Centralizēti pārvaldītu instrumentu, kuru gadījumā Komisija pieda ­
lās līgumiskajās attiecībās ar fonda pārvaldnieku, situācija atšķiras.
133
Pārvaldības izmaksas un maksas ir attiecināmas un tiek atlīdzinātas no ES līdzekļiem tikai tad, ja tās tiek samaksātas. 
šā iemesla dēļ dalībvalstij nav pienākuma ziņot par nesamaksātajām pārvaldības izmaksām un maksām, jo par tām 
Komisijai nevar iesniegt atlīdzināšanas pieteikumu, līdz ar to tās netiek finansētas no ES budžeta
Vadošās iestādes samaksātās pārvaldības izmaksas un maksas var arī pārsniegt Komisijas Regulas (EK) Nr. 1828/2006 
43. panta 4. punktā noteiktos ierobežojumus, taču šādā gadījumā tās nevar tikt atlīdzinātas no struktūrfondiem.
134
2014.–2020. gada plānošanas periodam Komisijai jāsagatavo datu kopsavilkums par visiem pieciem ESI fondiem. 
Ziņošanai par finanšu instrumentiem tika noteikts sešu mēnešu termiņš, lai ņemtu vērā visus fondu specifiskos 
noteikumus (un attiecīgos termiņus gada īstenošanas ziņojuma iesniegšanai, kā paredzēts KNR 50. panta 6. un 
7. punktā), dalībvalstu/vadošo iestāžu gada īstenošanas ziņojumā iekļauto datu apkopošanai un izvērtēšanai nepie ­
ciešamo laiku, un kopējo progresa prezentāciju par visu 5 ESI fondu finanšu instrumentu īstenošanu.
Ja Komisijai ir piezīmes par gada īstenošanas ziņojumi, ieskaitot finanšu instrumentus, ziņojums tiek nosūtīts atpakaļ 
vadošajai iestādei un divu mēnešu termiņa norise tiek apturēta uz laiku, līdz precizētā informācija tiek atkārtoti 
iesniegta Komisijai un divu mēnešu termiņš atsākas.
Līdz ar to dati var tikt apkopoti, kad Komisija ir veikusi pilnīgu to izvērtējumu un ir gūta pietiekama pārliecība, ka 
vadošo iestāžu sniegtie dati ir precīzi un ticami.
Komisijas atbilde 113
141, pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka līdzdalības fonda un īpašā fonda parastais darbības ilgums ir īsāks par atbilstības periodu, 
ņemot vērā finanšu instrumenta izveidei nepieciešamo laiku (sk. arī 93. punktu).
Komisija uzsver, ka saskaņā ar KNR 42. panta 5. punktu uz darbības rezultātiem balstītas aprēķinu metodikas izman ­
tošana ir obligāta un ka darbības rezultātu kritēriji ir noteikti ar Deleģētā akta 480/2014 12. pantu. Kopējais attieci ­
nāmo pārvaldības izmaksu un maksu ierobežojums ir noteikts Deleģētā akta 480/2014 13. panta 3. punktā ar mērķi 
aizsargāt ES finansiālās intereses.
Saskaņā ar subsidiaritātes principu pārvaldības izmaksu un maksu maksājumi ir jautājums, ko nosaka finansēšanas 
nolīgumā. KNR un Deleģētais akts 480/2014 nosaka maksimālo lielumu vienīgi no ESI fondiem līdzfinansētajiem 
maksimālajiem attiecināmajiem izdevumiem, nevis faktiskajai veicamajai maksai. Šādi tiek aizsargātas ES finansiālās 
intereses.
141, otrais ievilkums
Komisija 2015. gada 26. novembra norādījumos EGESIF  15­0021 ­01 par pārvaldības izmaksām un maksām precizēja, 
ka “bonus/malus” shēma jāizmanto tad, ja, piemēram, pilna pārvaldības izmaksu atlīdzināšana ir saistīta ar noteiktu 
mērķu sasniegšanu attiecībā uz konkrētajiem izpildījuma kritērijiem (sk. norādījumu 2.2. punktu, 3. lpp.)
141, trešais ievilkums
Ievērojot subsidiaritātes principu, šādu noteikumu var paredzēt finansēšanas nolīguma līmenī, jo par to savstarpēji 
vienojas vadošā iestāde un struktūra, kura īsteno finanšu instrumentu. Pamata atlīdzības un uz darbības rezultātiem 
balstītas atlīdzības mērķis ir ierobežot maksimālos attiecināmos izdevumus.
Komisija papildus uzsver, ka uz rezultātiem balstītu kritēriju izmantošana ir obligāta.
Uz darbības rezultātiem balstīta atlīdzība ir obligāta prasība saskaņā ar KNR 42. panta 5. punktu, bet darbības rezul ­
tātu kritēriji ir noteikti Deleģētā akta 480/2014 12. pantā.
No reglamentējošā viedokļa abi likumdevēji to uzskatīja par pietiekamu, lai nodrošinātu finanšu instrumentu pienā ­
cīgu īstenošanu.
No pārredzamības un pareizas finanšu pārvaldības viedokļa tiek uzsvērts arī, ka vadošajai iestādei jāinformē uzrau ­
dzības komiteja par noteikumiem, kas attiecas uz radušos pārvaldības izmaksu vai finanšu instrumenta pārvaldības 
maksas aprēķinu saskaņā ar darbības rezultātiem. Uzraudzības komiteja katru gadu saņems ziņojumus par iepriek ­
šējā kalendārajā gadā faktiski samaksātajām pārvaldības izmaksām un maksu.
Komisijas atbilde 114
144
Komisija neuzskata, ka finanšu instrumentu finansējuma palielināšana faktiski palielina tehniskās palīdzības atbalstu 
dalībvalstīm, jo tehniskajai palīdzībai paredzētie piešķīrumi ir saistīti ar konkrētiem projektiem saistībā ar prog ­
rammu īstenošanu, nevis ar finansējuma līmeni, ko piešķir ar finanšu instrumentiem.
Turklāt daļa tehniskā atbalsta jāizmanto, īstenojot finanšu instrumentus (sk. Komisijas atbildi uz 94. punktu).
Tehniskā palīdzības atbalsta līmenis katrai dalībvalstij tika plānots atkarībā no paredzamajām vajadzībām, lai nodro ­
šinātu ar sagatavošanos un programmu īstenošanu saistīto darbu.
Pārvaldības izmaksas un maksa atspoguļo fonda pārvaldnieka atlīdzību par pārvaldīšanu un ziņošanas prasību ievē ­
rošanas nodrošināšanu.
Turklāt tehniskās palīdzības izmaksu faktors ne vienmēr ir kopējais dotāciju shēmām piešķirtās summas apjoms, bet 
gan citi faktori, piemēram, cik sarežģīta ir pārvaldības un kontroles sistēma vai juridiskās prasības saistībā ar īsteno ­
šanu valsts un ES līmenī, DP skaits, līdzfinansētie pasākumi un nozīmīgie projekti, IB skaits utt.
145
Komisija norāda, ka vadošās iestādes iesniegtajā gada īstenošanas ziņojumā galvenās konkrētajā gadā veiktās teh ­
niskās palīdzības darbības ir aprakstītas atsevišķā sadaļā. Turklāt Komisijai atlīdzināšanai paziņotie tehniskās palīdzī ­
bas izdevumus vadošā iestāde pārbauda, pamatojoties uz izmaksu sadalījumu, un tos pamato ar rēķiniem, paziņoju ­
miem par algu izmaksāšanu vai citiem pierādījumiem.
Izdevumu deklarāciju, ko atlases kārtībā pārbaudījusi vadošā iestāde, var papildus pārbaudīt sertifikācijas iestāde, 
revīzijas iestāde un Komisijas revidenti.
146
Komisija uzskata, ka programmas pārvaldības izmaksas (tehniskās palīdzības budžets) nedrīkstētu jaukt ar atsevišķu 
programmas operāciju izmaksām (finanšu instrumentu pārvaldības izmaksām un maksām), jo tās netiek jauktas arī, 
īstenojot dotāciju operācijas (piemēram, projektu uzraugošā inženiera atlīdzības izmaksas, kas ir iekļautas projek ­
tiem, nevis tehniskajai palīdzībai piešķirtajās summās).
Komisija no dalībvalstīm saņem ziņojumus par tehniskās palīdzības budžetu.
Turklāt dotāciju un finanšu instrumentu, kā arī dalītās pārvaldības un tiešās pārvaldības finanšu instrumentu struk ­
tūras atšķiras.
Komisija 2012. gada jūlijā publicēja pētījumu ar kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju par ES struktūrfondu pārval ­
dīšanas administratīvajām izmaksām un administratīvo slogu   
(http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/pdf /measuring/measuring_impact_report.pdf ).
Pašlaik notiek šā pētījuma atjaunināšana, un 2016. gada nogalē to ir paredzēts publicēt. To ir plānots ņemt vērā, 
īstenojot vienkāršošanas pasākumus.
Komisijas atbilde 115
Secinājumi un ieteikumi
147
Komisija piekrīt, ka finansiāla atbalsta sniegšanai no ES budžeta, izmantojot finanšu instrumentus, ir vairākas priekš ­
rocības, tādēļ 2014.–2020. gada programmas periodā tā aktīvi veicina un stimulē arvien lielāku to izmantošanu.
148
Komisija uzskata, ka Palātas identificēto problēmu sekas dažādās dalībvalstīs un finanšu instrumentu veidos ir atšķi ­
rīgas un ka finanšu instrumenti kopumā joprojām ir efektīvs un sekmīgs ES fondu apgūšanas veids.
148, pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka vidējais izmaksu rādītājs 57 % (2014. gada beigās) raksturo ļoti heterogēnu situāciju. Tikai attie ­
cībā uz dažiem finanšu instrumentiem dažās dalībvalstīs pastāv risks nesasniegt pilnu izmaksu līdz to noslēgumam.
Zemu izmaksu rādītāju 2014. gada beigās ir izraisījuši vairāki faktori, tajā skaitā finanšu krīze, atsevišķu dalībvalstu 
nelielā pieredze un dažu instrumentu novēlotais sākums.
148, otrais ievilkums
Attiecībā uz dalītas pārvaldības finanšu instrumentiem ziņošanai noteiktās juridiskās prasības neļāva Komisijai iegūt 
visaptverošus datus par dalībvalstu privāto ieguldītāju līdzdalību. Komisija tomēr atzīmē, ka valsts atbalsta notei ­
kumi noteiktiem finanšu instrumentiem paredz minimālo privāto ieguldītāju līdzdalību (piemēram, 30 % un dažos 
gadījumos pat 60 %).
Komisija uzskata, ka laikā no 2007. līdz 2013. gadam izstrādātie centralizēti pārvaldītie finanšu instrumenti spēja 
piesaistīt ievērojamus privātā sektora resursus projektu līmenī pat gadījumos, kad privāti ieguldījumi netika veikti 
fondu līmenī (piemēram, fonds “ Marguerite ”). Mēs uzskatām, ka ar šiem instrumentiem gūtā pieredze palīdz Komisi ­
jai izstrādāt instrumentus, kas var piesaistīt vēl vairāk privāto ieguldījumu.
148, trešais ievilkums
Komisija uzskata, ka līdzekļu atkārtotas izmantošanas biežums atbilstības periodā nav pašmērķis.
Turklāt piedāvātā finansējuma termiņš ir pielāgots vai jāpielāgo finansēto ieguldījumu tipoloģijai, un jebkādi seci ­
nājumi par ierobežoto atjaunojamību jāizdara, ņemot vērā finanšu instrumenta izveidošanas datumu, labvēlības 
periodu, termiņu un galasaņēmējiem piešķirtā finansējuma saistību neizpildes rādītājus.
Komisijas atbilde 116
148, ceturtais ievilkums
Saskaņā ar 2007.–2013. gada plānošanas perioda noteikumiem pārvaldības izmaksas un maksas ir piesaistītas 
finanšu instrumentos iemaksātajām summām, nevis summām, kas tiek izmaksātas galasaņēmējiem. Komisija norāda, 
ka salīdzinājums ar centralizēti pārvaldītiem instrumentiem būs iespējams tikai tad, kad tiks slēgti ERAF un ESF 
instrumenti.
2014.–2020. gadā pārvaldības izmaksām un maksām jābūt saistītām ar darbības rezultātiem, tajā skaitā galasaņēmē ­
jiem izmaksātās summas.
150
Komisija uzskata, ka tikai attiecībā uz dažiem finanšu instrumentiem dažās dalībvalstīs pastāv risks nesasniegt pilnu 
izmaksu līdz to noslēgumam.
Komisija norāda, ka 82 % respondentu norādīja, ka ir veikuši tirgus vajadzību izvērtējumu, kaut arī tiesiskais regulē ­
jums to paredzēja tikai netieši. Tas būtu jāuzskata par pozitīvu aspektu, ņemot vērā, ka 2007.–2013. gadam šī prasība 
nebija obligāta.
151
Komisija norāda, ka atkarībā no instrumenta veida (piemēram, aizdevumiem un garantijām) un dalībvalstu specifis ­
kuma atsevišķi mazāki fondi uzrāda tikpat labus vai pat labākus rādītājus kā lielāki fondi (piemēram, Vācijā, Polijā, 
Francijā).
1. ieteikums, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Izstrādājot jaunu finanšu instrumentu, ex ante  novērtējumā jāiekļauj iepriekš ar līdzīgiem instrumentiem gūtās pie ­
redzes analīze.
1. ieteikums, b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Centralizēti pārvaldītajiem instrumentiem attiecīgais juridiskais pamats paredz starpposma pārskatīšanu vai 
izvērtējumu.
Komisija nodrošinās, ka visos šādos nākotnē paredzētās finanšu instrumentu starpposma pārskatīšanas gadījumos 
tiks izvērtēta gūtā pieredze un jebkādu būtisku sociāli ekonomisku pārmaiņu ietekme uz instrumenta mērķi un 
attiecīgo ieguldījumu no ES budžeta.
Komisijas atbilde 117
2. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam un uzskata, ka tas no Komisijas puses tiek īstenots.
Attiecībā uz valsts/reģionāla līmeņa finanšu instrumentiem Komisija sāka izstrādāt un 2016. gada 28. aprīlī dalībval ­
stīm prezentēja norādījumu projektu par īstenošanas iespējām saskaņā ar KNR 38. panta 1. punkta b) apakšpunktu. 
Apjomradītu ietaupījumu potenciāls jāņem vērā arī ex ante  novērtējuma kontekstā, izvērtējot īstenošanas kārtību 
KNR 38. panta izpratnē.
Attiecībā uz ESI fondu programmas ieguldījumu ES līmeņa instrumentos Komisija ir sniegusi izvērstus skaidrojumus 
un cieši sadarbojusies ar dalībvalstīm jautājumos, kas skar MVU iniciatīvu, kura ir ES līmeņa finanšu instruments.
Komisija ir arī izdevusi brošūru, lai sniegtu dalībvalstīm informāciju par ESI fondu un ESIF savstarpējo papildināmību.
Ja tiks izstrādāti jauni ES līmeņa instrumenti, Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu lūgumiem, sniegs norādījumus 
par programmas resursu ieguldīšanu ES līmeņa instrumentos.
Attiecībā uz plānoto īstenošanas termiņu Komisija uzsver, ka ieteikums tiek īstenots, ciktāl tas ir atkarīgs no 
Komisijas.
152
Komisija uzskata, ka nebūtu pārlieku jāuzsver mērķis piesaistīt privāto kapitālu, jo īpaši nozarēs, kurās pastāv lielu 
tirgus nepilnību risks. Gan ES līmeņa, gan dalītās pārvaldības instrumentiem tikpat svarīgi bija citi mērķi (piemēram, 
ieguldījumu izveidošana konkrētā jaunattīstības tirgū ar spēcīgu Eiropas pievienoto vērtību ekonomikas recesijas 
laikā, izaugsmes, darbavietu un konkurētspējas atbalsts visās dalībvalstīs un to reģionos.). Līdz ar to finanšu instru ­
mentu panākumu novērtējumā jāietver ne tikai piesaistīto privāto līdzekļu daudzums.
Attiecībā uz dalītas pārvaldības finanšu instrumentiem ziņošanai noteiktās juridiskās prasības neļāva Komisijai iegūt 
visaptverošus datus par dalībvalstu privāto ieguldītāju līdzdalību. Komisija tomēr atzīmē, ka valsts atbalsta notei ­
kumi noteiktiem finanšu instrumentiem paredz minimālo privāto ieguldītāju līdzdalību (piemēram, 30 % un dažos 
gadījumos pat 60 %).
Komisija uzskata, ka laikā no 2007. līdz 2013. gadam izstrādātie centralizēti pārvaldītie finanšu instrumenti spēja 
piesaistīt ievērojamus privātā sektora resursus projektu līmenī pat gadījumos, kad privāti ieguldījumi netika veikti 
fondu līmenī (piemēram, fonds “ Marguerite ”). Mēs uzskatām, ka ar šiem instrumentiem gūtā pieredze palīdz Komisi ­
jai izstrādāt instrumentus, kas var piesaistīt vēl vairāk privāto ieguldījumu.
ES Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 223. pantā svira ir definēta kā “finansējuma summa tiesīgiem galasaņē ­
mējiem, kura dalīta ar Savienības ieguldījuma summu”. Tas nozīmē, ka par sviru jāuzskata attiecība starp Savienības 
finanšu resursiem, kas piešķirti finanšu instrumentam (ieguldījums) un (kopējo) finansējuma summu, kas ir pieejama 
tiesīgiem galasaņēmējiem (izmaksas). Tādēļ Komisija uzskata, ka šī formula pilnībā ņem vērā to, cik lielā mērā publis ­
kais finansējums no ES budžeta piesaista papildu līdzekļus.
Komisijas atbilde 118
153
Komisija uzskata, ka ir pāragri izdarīt secinājumus par to, cik daudz privātā finansējuma tiks piesaistīts 2014.–
2020. gadā. 2014.–2020. gada perioda finanšu instrumentu plašākajai darbības jomai, kā arī iespējai apvienot tos ar 
ESIF būtu jārada papildu iespējas. Komisija norāda, ka tā 2014. gada norādījumos iekļāva preferenciālās atlīdzības 
shēmu modeļus.
Īstenošanas regula Nr. 964/2014 par standarta instrumentiem 2014.–2020. gada periodam sniedz piemērus tam, kā 
labāk piemērot noteikumus par nosacījumu atvieglošanu, lai piesaistītu vairāk privātā kapitāla, neradot pārmērīgu 
risku publiskajam sektoram.
Turklāt Komisija savā 2016. gada 22. februāra brošūrā sniedza ESI fondu un ESIF apvienošanas piemērus, kuros pri ­
vātajiem ieguldītājiem ir noteikta preferenciāla atlīdzība (sk. http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/thefunds/
fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
Visbeidzot, Komisija sāka izstrādāt norādījumu projektu par preferenciālo atlīdzību, ar kuru dalībvalstis tika iepazīsti ­
nātas 2015. gada oktobrī, un pašlaik tiek sagatavota tā galīgā redakcija.
154
Komisija atzīst, ka ir svarīgi nodrošināt, lai finanšu instrumenti netiktu izmantoti neatļautās nodokļu apiešanas 
shēmās. Tas ir atkārtoti uzsvērts tās nesenajā 2016. gada 29. janvāra paziņojumā par nodokļu apiešanas novēršanas 
tiesību aktu kopumu. Tomēr iepriekšēji nodokļu nolēmumi paši par sevi nevar tikt uzskatīti par Komisijas politi ­
kai neatbilstošiem. Iepriekšēja nodokļu nolēmuma konceptuālais mērķis ir nenoteiktības mazināšana attiecībā uz 
ieguldītājiem.
3. ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Tā neredz nepieciešamību grozīt Finanšu regulu un/vai pamatā esošos nozaru noteikumus (KNR un centralizēti pār ­
valdītos nozaru noteikumus) un uzskata, ka problēmu ir iespējams pietiekami novērst, sniedzot norādījumus.
Attiecībā uz dalīto pārvaldību ESI fondu ģenerāldirektorāti sāka izstrādāt norādījumu projektu par ziņošanu. Dalīb ­
valstis ar projektu tika iepazīstinātas 2016. gada 28. aprīlī, un ir gaidāms, ka tajā būs plaša informācija par sviras 
aprēķināšanu atbilstoši Finanšu regulā un tās piemērošanas noteikumos noteiktajam, tajā skaitā par mobilizēto 
summu noteikšanu. Dalībvalstu ziņojumi ļaus Komisijai atšķirt privāto un valsts publisko ieguldījumu DP sviras 
efektu un/vai papildu privātā vai publiskā kapitāla ieguldījumus.
Attiecībā uz centralizēti pārvaldītiem instrumentiem 2015. gada jūnijā Komisija precizēja sviras aprēķināšanas meto ­
doloģiju 2014.–2020. gada finanšu instrumentiem, lai konsekventi un harmonizēti ievērotu sviras efektam piemēro ­
jamās prasības, kas ir noteiktas Finanšu regulā un piemērošanas noteikumos.
Komisijas atbilde 119
4. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Vadlīniju par darbības programmu slēgšanu (Komisijas Lēmums C(2015) 2771) 5.2.5. punktā ir noteikts, ka noslēguma 
ziņojumā kā daļa no slēgšanas paketes jānorāda valsts līdzfinansējuma piešķīrēju rekvizīti, sniegtā valsts līdzfinan ­
sējuma veids un jānorāda visi kolektīvo ieguldījumu fondi papildus programmas resursiem. Papildus tam I pielikuma 
1. un 2. veidne paredz, ka dalībvalstīm obligāti aizpildāmajā laukā III.2.2.4 jāsniedz informācija par valsts privāto 
līdzfinansējumu, kas faktiski izmaksāts finanšu instrumentam.
5. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
2014. gada aprīlī izdotajā Vispārējās finanšu instrumentu ex ante  novērtējuma veikšanas metodoloģijas I sējumā ir 
aprakstīts, kā jāpiemēro nosacījumu atvieglošana, lai piesaistītu vairāk privātā kapitāla, neradot pārmērīgu risku 
finanšu instrumentu dotāciju publiskajiem finansētājiem.
Turklāt Īstenošanas regula Nr. 964/2014 par standarta instrumentiem 2014.–2020. gada periodam sniedz piemērus 
tam, kā labāk piemērot noteikumus par nosacījumu atvieglošanu, lai piesaistītu vairāk privātā kapitāla, neradot pār ­
mērīgu risku publiskajam sektoram.
Visbeidzot, Komisija sāka izstrādāt norādījumu projektu par preferenciālo atlīdzību, ar kuru dalībvalstis tika iepazīsti ­
nātas 2015. gada oktobrī, un pašlaik tiek sagatavota tā galīgā redakcija.
Attiecībā uz plānoto īstenošanas termiņu Komisija uzsver, ka ieteikums tiek īstenots, ciktāl tas ir atkarīgs no 
Komisijas.
6. ieteikums
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam, ciktāl tas attiecas uz tās leģislatīvā akta priekšlikumiem plānošanas periodam 
pēc 2020. gada.
7. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Attiecībā uz dalīto pārvaldību Komisija norādījumos par īstenošanas iespējām saskaņā ar KNR 38. panta 1. punkta 
b) apakšpunktu iekļaus papildu ieteikumus, lai paredzētu, ka finanšu instrumentu struktūras jāsalāgo ar politiku, kas 
izklāstīta Komisijas 2016. gada janvāra paziņojumā par nodokļu apiešanas novēršanas tiesību aktu kopumu.
Attiecībā uz centralizēti pārvaldītiem instrumentiem Komisija jau ir rakstveidā vērsusies pie EIB un EIF, lai uzsvērtu, 
cik nozīmīgi ir Komisijas pasākumi cīņā ar nodokļu apiešanu, un veicinātu, ka EIB/EIF šajā nozarē turpina ievērot tās 
labāko praksi. Komisija īsteno aktīvu dialogu ar EIB un EIF, lai tiktu pārskatīta to attiecīgā politika šajā jomā.
Komisijas atbilde 120
Komisija arī norāda, ka Finanšu regulas 140. panta 4. punkts un KNR 38. panta 4. punkta otrajā daļā paredz, ka struk ­
tūrām, kas īsteno finanšu instrumentus, jāievēro piemērojamie tiesību akti, tostarp attiecībā uz nelikumīgi iegūtu 
līdzekļu legalizēšanas novēršanu, cīņu pret terorismu un krāpšanu nodokļu jomā. Struktūras, kas īsteno finanšu 
instrumentus, neveic uzņēmējdarbību un neuztur darījuma attiecības ar struktūrām, kas dibinātas teritorijās, kuru 
jurisdikcijas nesadarbojas ar Savienību attiecībā uz starptautiski saskaņotu nodokļu standartu piemērošanu. Vado ­
šās iestādes transponē šādas prasības līgumos, ko noslēdz ar izraudzītajiem finanšu starpniekiem.
Nodokļu režīma atbilstība valsts tiesību aktiem un ES ieteikumiem ir daļa no sistēmas, kas izveidota finanšu instru­
mentu īstenošanai, un ir arī daļa no vadības pārbaužu darbības jomas atbilstoši norādījumos EGESIF  14/0012/02 
noteiktajam.
Attiecībā uz plānoto īstenošanas termiņu Komisija uzsver, ka ieteikums tiek īstenots, ciktāl tas ir atkarīgs no 
Komisijas.
Komisijas kopējā atbilde uz 155. un 156. punktu
Komisija uzskata, ka līdzekļu atkārtotas izmantošanas biežums atbilstības periodā nav pašmērķis.
Turklāt piedāvātā finansējuma termiņš ir pielāgots vai jāpielāgo finansēto ieguldījumu tipoloģijai, un jebkādi seci ­
nājumi par ierobežoto atjaunojamību jāizdara, ņemot vērā finanšu instrumenta izveidošanas datumu, labvēlības 
periodu, termiņu un galasaņēmējiem piešķirtā finansējuma saistību neizpildes rādītājus.
Attiecībā uz īstenošanas perioda beigām Komisija uzskata, ka tās vadlīnijās par slēgšanu iekļautie grozījumi ietilpa 
grozītās Regulas (EK) Nr. 1083/2006 78. panta 6. punkta piemērošanas jomā, tādēļ nebija nepieciešams grozīt 
leģislatīvo aktu (sk. arī Komisijas atbildi uz 43. punktu un Komisijas atbildi uz Palātas 2014. gada pārskata 6.52. pun ­
ktu un 5. ieteikumu). Komisija uzsver, ka vadošajām iestādēm ir pienākums nodrošināt atbilstīgus pasākumus, lai 
tiktu ievērots Vispārīgās regulas 78. panta 7. punkts, un ar tiem iepazīstināt slēgšanas laikā, piemēram, informāciju 
par mantotu ar ERAF saistītu līdzekļu atkārtotu izmantošanu, jo īpaši norādot kompetento iestādi, kas ir atbildīga 
par mantoto līdzekļu pārvaldību, atkārtotas izmantošanas veidu, mērķi, konkrēto ģeogrāfisko reģionu un plānoto 
ilgumu (sk. vadlīniju par slēgšanu 5.2.5. punktu).
8. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
KNR 45. pants nosaka, ka dalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka līdzekļi, ko atmaksā finanšu 
instrumentiem vismaz astoņus gadus ilgā laikposmā pēc atbilstības perioda beigām, tiek izmantoti atbilstīgi (sk. arī 
finansēšanas nolīguma modeli IV pielikuma 1. panta j) punktā). Resursi, kas tiek atmaksāti fondam pēc atbilstības 
perioda beigām, vairs nav ES, bet valstu resursi.
Komisija norādījumos par īstenošanas iespējām saskaņā ar KNR 38. panta 1. punkta b) apakšpunktu uzsvērs, cik 
svarīga ir šāda prasība vadošo iestāžu parakstītajā finansēšanas nolīgumā, un norādīs, ka revīzijas iestāžu parastajās 
revīzijas darbībās ietilpst pārbaudīt šā noteikuma atbilstību.
Attiecībā uz plānoto īstenošanas termiņu Komisija uzsver, ka ieteikums tiek īstenots, ciktāl tas ir atkarīgs no 
Komisijas.
Komisijas atbilde 121
9. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
2014. gada martā pieņemtajos norādījumos par ex ante  novērtējumu ir izskaidroti nosacījumi, saskaņā ar kuriem 
2014.–2020. gada programmas resursus var ieguldīt esošā finanšu instrumentā.
Papildus Komisija ir sākusi izstrādāt norādījumu projektu par finanšu instrumentu īstenošanas struktūru izvēli. Šis 
projekts 2015. gada oktobrī tika prezentēts dalībvalstīm, un tajā ir paredzēts iekļaut iedaļu, kurā izskaidroti nosacī ­
jumi, ko piemēro līgumu grozījumiem (piemēram, īstenošanas perioda pagarināšanai vai DP ieguldījuma summas 
palielināšanai 2007.–2013. gada periodā esošajos finanšu instrumentos). Pašlaik tiek izstrādāta norādījumu galīgā 
redakcija.
Attiecībā uz plānoto īstenošanas termiņu Komisija uzsver, ka ieteikums tiek īstenots, ciktāl tas ir atkarīgs no 
Komisijas.
158
Kopējās pārvaldības izmaksas un maksas 2014. gada decembra beigās veidoja 4,7 % no finanšu instrumentos iemak ­
sātajām summām, kas atbilst mazāk nekā 1,0 % gadā.
Pārvaldības izmaksas un maksas ir attiecināmas un tiek atlīdzinātas no ES līdzekļiem tikai tad, ja tās tiek samaksā ­
tas fonda pārvaldniekam. Ja pārvaldības izmaksas un maksas pārsniedz maksimālos apmērus, atlīdzināšana notiks, 
pamatojoties uz maksimālajiem apmēriem, nevis faktiskajām samaksātajām summām, kas ir lielākas. Šis pasākums 
aizsargā ES finansiālās intereses.
Komisija uzskata, ka noteikumi ir skaidri izklāstīti juridiskajā pamatā, kam ir izstrādāti detalizēti norādījumi, un ka 
šajā posmā nav iespējams tos interpretēt atkārtoti.
Īstenošanas regulas 43. pantā noteikts, ka maksimālo attiecināmo izdevumu apmēru piemēro kapitālam, kas 
fondā iemaksāts no darbības programmas, bet nepiemēro kapitālam, ko fonds izmanto, lai sniegtu atbalstu 
galasaņēmējiem.
Maksimālais ierobežojums nosaka maksimālo attiecināmo izdevumu summu un tiek aprēķināts pro rata temporis  pēc 
vidējā gada rādītāja. COCOF  norādījumos par finansēšanas vadības instrumentiem ir minēts un papildus izskaidrots 
juridiskais pamats (sk. 2.6.1.–2.6.17. punktu).
2014.–2020. gada tiesiskais regulējums paredz, ka pārvaldības izmaksām un maksām jābūt saistītām ar darbības 
rezultātiem, ieskaitot galasaņēmējiem izmaksātās summas.
Komisijas kopējā atbilde uz 159. un 160. punktu
2007.–2013. gada periodā Komisija pārvaldības izmaksas un maksas uzrauga, izmantojot finanšu instrumentu datu 
apkopojumu un pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem. Šī prasība tika ieviesta 2011. gadā.
2014.–2020. gadā Komisijai būs pilnīgāks un uzticamāks datu kopums, lai uzraudzītu visu finanšu instrumentu īste ­
nošanu, ieskaitot pārvaldības izmaksas un maksu.
Abos periodos valstu iestādes atbild par to, lai tiktu nodrošināta pārvaldības izmaksu un maksu attiecināmība, ievē ­
rojot piemērojamos noteikumus un subsidiaritātes principu.
Komisijas atbilde 122
Komisija uzskata, ka programmas pārvaldības izmaksas (tehniskās palīdzības budžets) nedrīkstētu jaukt ar atsevišķu 
programmas operāciju izmaksām (finanšu instrumentu pārvaldības izmaksām un maksām), jo tās netiek jauktas, 
īstenojot dotāciju operācijas (piemēram, projektu uzraugošā inženiera atlīdzības izmaksas, kas ir iekļautas projek ­
tiem, nevis tehniskajai palīdzībai piešķirtajās summās).
Komisija vēlas uzsvērt, ka tā izvērtē no dalībvalstīm saņemtos ziņojumus par tehniskās palīdzības budžetu. Tā notika 
2007.–2013. gada periodā un turpinās 2014.–2020. gada periodā.
161
2014.–2020. gada plānošanas periodam Komisijai jāsagatavo datu kopsavilkums par visiem pieciem ESI fondiem. 
Ziņošanai par finanšu instrumentiem tika noteikts sešu mēnešu termiņš, lai ņemtu vērā visus fondu specifiskos 
noteikumus (un attiecīgos termiņus gada īstenošanas ziņojuma iesniegšanai, kā paredzēts KNR 50. panta 6. un 
7. punktā), dalībvalstu/vadošo iestāžu gada īstenošanas ziņojumā iekļauto datu apkopošanai un izvērtēšanai nepie ­
ciešamo laiku, un kopējo progresa prezentāciju par visu 5 ESI fondu finanšu instrumentu īstenošanu.
Ja Komisijai ir piezīmes par gada īstenošanas ziņojumi, ieskaitot finanšu instrumentus, ziņojums tiek nosūtīts atpakaļ 
vadošajai iestādei un divu mēnešu termiņa norise tiek apturēta uz laiku, līdz precizētā informācija tiek atkārtoti 
iesniegta Komisijai un divu mēnešu termiņš atsākas.
Līdz ar to dati var tikt apkopoti, kad Komisija ir veikusi pilnīgu to izvērtējumu un ir gūta pietiekama pārliecība, ka 
vadošo iestāžu sniegtie dati ir precīzi un ticami.
162
Uz darbības rezultātiem balstīta atlīdzība ir obligāta prasība saskaņā ar KNR 42. panta 5. punktu, bet darbības rezul ­
tātu kritēriji ir noteikti Deleģētā akta 480/2014 12. pantā.
2015. gada novembrī izdotajos norādījumos par pārvaldības izmaksām un maksām (EGESIF_15 ­0021 ­01) Komisija 
sniedza skaidrojumus par uz darbības rezultātiem balstītu aprēķinu metodiku.
10. ieteikums, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Ziņošana par pārvaldības izmaksām un maksām turpināsies saskaņā ar datu apkopojuma regulējumu, un 2015. gada 
maijā dalībvalstīm tika nosūtīti īpaši norādījumi par minēto ziņošanu.
Vadlīniju par darbības programmu slēgšanu (Komisijas Lēmums C(2015) 2771) I pielikuma 1. veidne (obligāti aiz ­
pildāmie lauki III.4 un III.6) un 2. veidne (obligāti aizpildāmais lauks III.4) paredz, ka dalībvalstīm obligāti jāziņo par 
vadības izmaksām un maksām, kas radušās un samaksātas līdz 2017. gada martam.
Komisijas atbilde 123
10. ieteikums, b)
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Komisija uzskata, ka noteikumi ir skaidri izklāstīti juridiskajā pamatā, kam ir izstrādāti detalizēti norādījumi, un ka 
šajā posmā nav iespējams tos interpretēt atkārtoti.
Īstenošanas regulas 43. pantā noteikts, ka maksimālo attiecināmo izdevumu apmēru piemēro kapitālam, kas 
fondā iemaksāts no darbības programmas, bet nepiemēro kapitālam, ko fonds izmanto, lai sniegtu atbalstu 
galasaņēmējiem.
Maksimālais ierobežojums nosaka maksimālo attiecināmo izdevumu summu un tiek aprēķināts pro rata temporis  pēc 
vidējā gada rādītāja. COCOF  norādījumos par finansēšanas vadības instrumentiem ir minēts un papildus izskaidrots 
juridiskais pamats (sk. 2.6.1.–2.6.17. punktu).
2014.–2020. gada tiesiskais regulējums paredz, ka pārvaldības izmaksām un maksām jābūt saistītām ar darbības 
rezultātiem, ieskaitot galasaņēmējiem izmaksātās summas.
11. ieteikums, a)
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Komisija uzskata, ka KNR 42. panta 5. punktā paredzētie obligātie noteikumi par atlīdzību, kas balstīta uz darbības 
rezultātiem un Deleģētā akta 480/2014 12. pantā noteiktie detalizētie darbības rezultātu kritēriji veido pietiekamu 
pamatu vēlamās stimulējošās ietekmes sasniegšanai un ka šajā posmā nav pietiekama pamata ierosināt izdarīt 
grozījumus.
Turklāt Komisija norāda, ka vadošajai iestādei jāinformē uzraudzības komiteja par noteikumiem, kas attiecas uz 
radušos pārvaldības izmaksu vai finanšu instrumenta pārvaldības maksas aprēķinu saskaņā ar darbības rezultātiem. 
Uzraudzības komiteja katru gadu saņems ziņojumus par iepriekšējā kalendārajā gadā faktiski samaksātajām pārval ­
dības izmaksām un maksu.
11. ieteikums, b)
Komisija norāda, ka šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
Komisija piekrīt, ka vadošajām iestādēm pilnvērtīgi jāizmanto esošās tiesiskās prasības. Šīs prasības ir detalizēti 
izskaidrotas un interpretētas arī Norādījumos par pārvaldības izmaksām un maksu.
Esošais juridiskais pamats papildus Deleģētā akta 480/2014 12. pantā minētajiem ļauj izmantot arī citus izpildījuma 
kritērijus.
Komisijas atbilde 124
12. ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Attiecībā uz šā ieteikuma īstenošanas tehnisko iespējamību un samērīgumu Komisija uzskata, ka analīzes veikšanai 
būtu jāizolē dotāciju un finanšu instrumentu izmaksas, ko veiktu vadošā iestāde – iespējams, ka vieni un tie paši 
darbinieki, kas strādātu pie abiem uzdevumiem. Turklāt dotāciju un finanšu instrumentu, kā arī dalītās pārvaldības 
un tiešās pārvaldības finanšu instrumentu struktūras atšķiras.
Attiecībā uz šādas salīdzinošās analīzes nozīmi Komisija vēlas arī uzsvērt, ka dotācijas un finanšu instrumenti ESI 
fondu politikā ir divi dažādi palīdzības sniegšanas veidi, kas ir orientēti uz atšķirīgas tipoloģijas ieguldījumiem.
163
Komisija principā piekrīt ESI fondu un ESIF finanšu instrumentu koordinēšanas optimizācijai.
Komisija 2016. gada 22. februārī izdeva brošūru, lai palīdzētu vietējām iestādēm un projektu vadītājiem pilnībā 
izmantot ESIF un ESI fondu koordinācijas iespējas, sinerģijas un savstarpējo papildināmību. Abi instrumenti ir veidoti 
atšķirīgi, bet savstarpēji papildinoši no mērķa, plānošanas un tiesiskā regulējuma viedokļa. Tie viens otru papildina. 
Brošūrā ir sniegts pārskats par to, kā iespējams apvienot ESIF un ESI fondus projektu līmenī vai ar finanšu instru ­
mentu, piemēram, ieguldījumu platformu (sk.: http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/thefunds/fin_inst/pdf/
efsi_esif_compl_en.pdf ).
125 Fonda “ Marguerite ” atbilde
Atbilde uz 81. punktu un 11. izcēlumu
Fonda “ Marguerite ” izmantotā struktūra veikto ieguldījumu turēšanai tika izveidota galvenokārt tāpēc, lai ļautu fon ­
dam “ Marguerite ” turēt tā individuālos ieguldījumus ar individuālu meitasuzņēmumu starpniecību gan portfeļa riska 
pārvaldības nolūkā (ļaujot ieguldījumus atdalīt citu no cita), lai atvieglotu šo ieguldījumu izmantošanu nākotnē, gan 
lai veicinātu naudas plūsmu struktūras ietvaros (no fonda “ Marguerite ” ieguldījumu veikšanai, un pēc tam nauda no 
šiem ieguldījumiem atgriežas fondā “ Marguerite ”). Nodokļu nolēmums no Luksemburgas iestādēm tika pieprasīts 
apstiprinājuma nolūkā.
Attiecībā uz jūsu apgalvojumu: “Ir (..) iespēja, ka, izmantojot šo struktūru, tiek apieti citi nodokļi (..)”, mēs uzskatām, 
ka atsauce uz nodokļu apiešanu varētu būt maldinoša, jo šis termins bieži tiek izmantots, lai norādītu uz shēmām, 
kuru mērķis ir izvairīties no tiesību aktos noteikto nodokļu nomaksas. “ Marguerite ” padomdevējs kārto fonda 
“Marguerite ” nodokļu jautājumus, lai nodrošinātu, ka fonds ievēro savus pienākumus nodokļu jomā un maksā visus 
nodokļus, kuri ir jāmaksā.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālru/uni0146a numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā da/uni013Ca zvanu ir bezmaksas (iz/uni0146emot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Notikums Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums 14.1.2015.
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) 11.4.2016.
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras 1.6.2016.
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās 5.7.2016.
Finanšu instrumentus arvien vairāk izmanto finansiālā 
atbalsta sniegšanai no ES budžeta aizdevumu, garantiju 
un kapitālieguldījumu veidā. 2007.–2013.  gada plānošanas 
periodā finanšu instrumentiem no ES budžeta bija piešķirti 
aptuveni 21,5 miljardi EUR.  Palāta konstatēja, ka, kaut arī 
salīdzinājumā ar citiem ES  finansējuma veidiem, 
piemēram, dotācijām, finanšu instrumentiem piemīt 
skaidras priekšrocības, pastāv ievērojamas problēmas to 
īstenošanā, un tas varētu ierobežot šo instrumentu 
efektivitāti.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA