ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
56.

Treškārt, pienākums, kas ir uzlikts pienākuma aptvertām struktūrām – pieņemt lēmumus par to, vai tām ir jāpaziņo cilvēkiem, ir jāpapildina ar pienākumu uzturēt sīku un pilnīgu iekšēju revīziju uzskaiti, kurā būtu aprakstīti visi notikušie pārkāpumi un visi paziņojumi par tiem, kā arī veiktie pasākumi, lai izvairītos no turpmākiem pārkāpumiem. Iekšēju revīziju uzskaitei ir jābūt iestāžu rīcībā, lai to varētu pārskatīt un, iespējams, izmeklēt. Tas ļaus iestādēm veikt pārraudzību. To varētu nodrošināt, pieņemot apmēram šādu formulējumu – “PPECS un ISSP patur un uztur pilnīgu un sīku uzskaiti par visiem notikušiem aizsargpasākumu pārkāpumiem, ar tiem saistītu svarīgu tehnisku informāciju un to, kas ir darīts, lai labotu stāvokli. Uzskaita arī atsauces par visiem paziņojumiem, kas ir izdoti abonentiem vai attiecīgiem cilvēkiem un kompetentām attiecīgu valstu iestādēm, arī to datumu un saturu. Pēc lūguma kompetentai attiecīgas valsts iestādei uzrāda uzskaiti.”
8.

EDAU arī atgādina, ka 85. pants Līgumā Savienības darbību (Treaty on the Functioning of the Union) (Lisabonas Līgumā) Eurojust tiesiskā bāze būs paplašināta salīdzinājumā ar pašreizējo bāzi — ES Līguma 31. panta 2. punktu. Lisabonas Līguma 85. pantā inter alia ir minēta kriminālizmeklēšanas sākšana. Lisabonas Līguma 86. pantā ir noteikts, ka Padome no Eurojust var izveidot Eiropas prokurora biroju (Eiropas prokurora birojs).
81.

Ierosinātajā tiesību aktā ir aplūkots jautājums par iespējamiem “atriebības lūgumiem” — ar tiem varētu nākt klajā valstis, kas varētu no ES lūgt PDR datus par reisiem no ES uz to teritoriju. Ja ES lūdz datus no tādu trešo valstu aviosabiedrību datu bāzēm tāpēc, ka tās ir ekspluatantes reisiem uz ES vai no ES, tādas trešās valstis varētu lūgt to pašu no Eiropas Savienībā bāzētām aviosabiedrībām — arī no ES valstspiederīgiem saņemtus datus. Kaut arī Komisija tādu iespējamību uzskata par “ļoti mazticamu”, tā to pieļauj. Ierosinātajā tiesību aktā ir šajā sakarā minēts tas, ka nolīgumā ar ASV un Kanādu ir paredzēta tāda savstarpējība, un to “var īstenot automātiski” (38). EDAU apšauba, vai tādai automātiskai savstarpējībai ir kāda nozīme, kā arī to, vai uz minēto datu pārsūtīšanu būtu jāattiecina drošības pasākumi, jo īpaši — ņemot vērā to, vai attiecīgajā valstī pastāv pietiekama līmeņa aizsardzība.
LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 251/11

Čehijas Republikas paziņojums par vīzu savstarpību (1)

(2005/C 251/16)

Čehijas Republikas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā apliecina cieņu Eiropas Savienības Padomei un jūtas pagodināta atkārtoti izteikt atzinību par ES Padomes pastāvīgu sadarbību un atbalstu visdažādākajos jautājumos, veicot ikdienas pienākumus. Ņemot vērā draudzīgo un lietišķo atmosfēru Eiropas Savienības Padomes un Pastāvīgās pārstāvniecības attiecībās, pārstāvniecība vēlas izmantot šo iespēju, lai pievērstu Eiropas Savienības Padomes uzmanību šādam jautājumam.

Čehijas Republika oficiāli paziņo par valstīm, kuras arvien piemēro Čehijas valstspiederīgajiem vienpusēju vīzu režīmu, lai arī Čehijas Republika kopš 2004. gada 1. maija ir ES dalībvalsts.

Pamatojoties uz 2. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 851/2005 (2005. gada 2. jūnijs), ar kuru attiecībā uz savstarpības mehānismu groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru valstspiederīgajiem šī prasība neattiecas, ar šo vēstuli Čehijas Republika paziņo, ka Amerikas Savienotas Valstis ir valsts, kas vienpusēji piemēro vīzu režīmu Čehijas Republikas valstspiederīgajiem.

Tā kā vīzu savstarpības jautājums ir uzskatāms par politiski ļoti jūtīgu problēmu, Čehijas Republika ir pārliecināta, ka tiks pieņemti atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka visiem ES pilsoņiem, no vienas puses, un Amerikas Savienoto Valstu pilsoņiem, no otras puses, šķērsojot attiecīgu valstu robežas, ir vienādas tiesības uz vienlīdzīgu un savstarpēju režīmu.

Čehijas Republikas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā izmanto iespēju Eiropas Savienības Padomei vēlreiz paust visdziļākās cieņas un draudzības apliecinājumus.

(1) Šis paziņojums ir publicēts atbilstīgi 2. pantam Padomes Regulā (EK) nr. 851/2005 (2005. gada 2. jūnijs, OV L 141, 4.6.2005., 3. lpp.), ar ko groza Regulu (EK) nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).
20.

atzinīgi vērtē to, ka ir aktivizēta Pagaidu aizsardzības direktīva, kas tagad ir pilnībā jāīsteno labi koordinētā, dāsnā, iekļaujošā un elastīgā veidā, garantējot piekļuvi darba tirgum, mājokļiem, veselības aprūpei, izglītībai un labklājības atbalstam visiem cilvēkiem, kas bēg no Ukrainas, un īpašu uzmanību pievēršot neaizsargātām grupām, it īpaši sievietēm un bērniem, neatkarīgi no personu izcelsmes, etniskās piederības, politiskajiem uzskatiem vai seksuālās orientācijas;
18.

risināt tādu problēmu kā Eiropas vērtības radīšanas ķēžu neaizsargātība, kas atklājās Covid-19 krīzes laikā; apzināt šo ķēžu vājākos posmus un dažādot to piegādātājus, mazināt to atkarību no atsevišķām valstīm, ilgtspējīgi stiprināt Eiropas industriālo bāzi un nodrošināt ES stratēģisko industriālo neatkarību; visu ES rūpniecības politikas pasākumu centrā izvirzīt klasteru politiku, kas ir piemērota mērķim Eiropā attīstīt pasaules klases klasterus, kuri vieno reģionālos klasterus, tīklus un ekosistēmas;
11.

ar bažām konstatē, ka publiskie ieguldījumi Eiropas Savienībā joprojām ir pārāk mazi un sadalīti nevienmērīgi, un par to liecina Komisijas centieni 2019. gada Eiropas pusgada ciklā īpašu uzmanību veltīt ilgtermiņa ieguldījumiem; tāpēc uzsver, ka Stabilitātes un izaugsmes paktā (SIP) iekļautā vienošanās par elastīguma iespējām jātransponē primārajos tiesību aktos; atkārtoti aicina veikt papildu pasākumus publisko ieguldījumu veicināšanai, piemēram, no SIP aprēķiniem izslēdzot valsts, reģionālo vai vietējo līdzfinansējumu ESI fondu finansētiem projektiem, kā tas jau ir paredzēts attiecībā uz līdzfinansējumu no ESIF;
16.

pauž nožēlu, ka Eiropas Komisijas darba programmas prioritātes neatspoguļo kohēzijas politikas nozīmi, neskatoties uz šīs politikas jomas finansiālo un politisko nozīmi, kas to padara par vienu no ES galvenajiem mērķiem. Komiteja atbalsta plašu debašu par kohēzijas politikas nākotni īstenošanu ES budžeta pārskatīšanas procesā, lai šo nozīmīgo politiku saliedētu ap tās galveno mērķi, proti, ES teritoriju saskaņotu attīstību, t.i., ekonomisko, sociālo un teritoriālo atšķirību samazināšanu to vidū; tādēļ RK pauž cerību, ka pēc 2009. gada konsultācijām par Zaļo grāmatu teritoriālās kohēzijas jomā tiks izstrādāta Baltā grāmata par teritoriālo kohēziju;
72.

atkārtoti pauž bažas par līdzsvara un atsvara efektivitātes vispārējo vājināšanos politiskajā sistēmā un nosoda pastāvīgo praksi atstādināt no amata ievēlētos mērus un viņu vietā iecelt valdības norīkotus administratorus, kā arī citu vietējo pārstāvju apcietināšanu; aicina Turciju saskaņā ar Eiropas vietējo pašvaldību hartu un Venēcijas komisijas ieteikumiem atturēties no pasākumiem, kas ierobežo vietējo demokrātiju un kaitē vispārējam demokrātijas klimatam reģionālā un vietējā līmenī; Turcijai būtu arī jāpastiprina sadarbība ar Eiropas Padomi un attiecīgajām tās struktūrām un iestādēm, jāpievēršas galvenajiem to ieteikumiem, pilnībā jāīsteno Eiropas Cilvēktiesību konvencija un citi starptautiskie cilvēktiesību instrumenti, kuros Turcija ir līgumslēdzēja puse, kā arī jāizpilda visi Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumi saskaņā ar ECTK 46. pantu; aicina Turciju no jauna pievienoties Eiropas Padomes Konvencijai par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu;
14.

konstatē, ka daudzas pašvaldības un reģioni nav informēti ne par to tiesībām rīkoties, ne par to pienākumiem saistībā ar Jūras stratēģijas pamatdirektīvas īstenošanu; aicina visas dalībvalstis izvērtēt procedūras, ko tās ieviesušas, lai sasniegtu Jūras stratēģijas pamatdirektīvas mērķus, precizēt dažādu lēmējinstitūciju atbildības jomu un informēt tās par to nolūkā nodrošināt stratēģijas efektivitāti un lietderību;
26.

arī kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) ietvaros aicina efektīvi piemērot partnerības principu, kad tiek izstrādāti un īstenoti stratēģiskie plāni; jāparedz cieša vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalība šajā procesā, it īpaši Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) pasākumos; uzsver iespējas, ko piedāvā partnerības principa piemērošana kopējā lauksaimniecības politikā, it īpaši iespējas izveidot sinerģiju starp projektiem, ko finansē no ERAF un no KLP otrā pīlāra;
40.

agroekoloģiskās pārejas veicināšanas nolūkā iesaka dalībvalstīm jaunās kopējās lauksaimniecības politikas ekoloģiskajos mehānismos ieviest bonus-malus sistēmu, piemēram, bonus par kultūraugu lielāku dažādošanu, to finansējot no malus par ķīmiskajiem mēslošanas līdzekļiem, pesticīdiem un antibiotikām; bonus par ganību lopkopību, to finansējot no malus par siltumnīcefekta gāzi, kuras apmērs ir proporcionāls audzējamo atgremotāju skaitam;
9.

atzinīgi vērtē to, ka, pateicoties daudzajiem risinājumiem cilvēku veselības un vides aizsardzībai, ilgtspēju sekmējoša ķimikāliju stratēģija ir cieši saistīta ar zaļā kursa iecerēm. Visaptveroša tiesiskā regulējuma īstenošana ķīmiskajā rūpniecībā var palīdzēt nodrošināt to piemērošanas pārredzamību un izpildes efektivitāti. Jaunu prasību un ierobežojumu ieviešana attiecībā uz ķīmisko vielu izmantošanu patēriņa precēs, tostarp mazgāšanas līdzekļos, kosmētikā un materiālos, kas nonāk saskarē ar pārtiku, uzlabos vidi un patērētāju veselību. Tomēr ķīmiskajā rūpniecībā plānoto izmaiņu stabilitāte un efektivitāte lielā mērā būs atkarīga no savietojamības ar jau esošajiem risinājumiem, laiku un līdzekļiem, kas paredzēti to īstenošanai;
5.

vērš uzmanību uz to, ka daudzās valstīs tika atlikta to pacientu aprūpe, kuriem ir citas diagnozes un medicīniskās vajadzības, un ka tādēļ ir izveidojies aprūpējamo “sastrēgums”, kura likvidēšanai būs vajadzīgs daudz laika. Daudziem cilvēkiem, kam bija smaga Covid-19 izraisītās slimības gaita, tagad ir vajadzīgi rehabilitācijas pasākumi. Turklāt daudzas pazīmes liecina, ka pandēmijas laikā palielinājies to cilvēku skaits, kam vajadzīga aprūpe un ārstēšana garīgās veselības jomā, turklāt gan iedzīvotāju, gan veselības un aprūpes jomas speciālistu vidū. Tāpēc veselības aprūpes sistēmai, veselības aprūpes pakalpojumiem kopumā un primārajai un ambulatorajai veselības aprūpei vēl ilgi būs vajadzīgi papildu līdzekļi;
20.

atzinīgi vērtē to, ka dzimumu stereotipi ir atzīti par vienu no dzimumu nevienlīdzības pamatcēloņiem. RK uzsver arī, ka jāiekļauj vairāk informācijas par pasākumiem un paraugprakses piemēriem, kuru mērķis ir izskaust šos stereotipus tādās jomās kā izglītība – formālā un neformālā –, darba vide un komunikācija un reklāma. Tāpat RK uzstāj, ka ir sīkāk jāizpēta, kā šādos dzimumu stereotipos izpaužas dažādo diskriminācijas iemeslu diferencētā ietekme. RK īpaši uzsver, ka izglītības sistēma un skolotāju apmācība dzimumu līdztiesības jautājumos ir izšķirošs faktors pārmaiņām no patriarhātam raksturīgām vērtībām uz tādu sabiedrību, kurā pastāv patiesa dzimumu līdztiesība;
14.

ņem vērā no 2019. gada 26. jūnija līdz 27. septembrim notikušo sabiedrisko apspriešanu par priekšlikumu pārskatīt Vispārējo grupu atbrīvojuma regulu (VGAR), kas jāpievieno nākamai daudzgadu finanšu shēmai un kura mērķis ir atrast visvienkāršāko un visefektīvāko veidu, kā kombinēt dalībvalstu finansējumu un finansējumu, kura avots ir ES budžets. Īpaši atzinīgi vērtē to, ka šajā priekšlikumā pašreizējais grupu atbrīvojums, kas paredzēts tikai maziem un vidējiem uzņēmumiem piešķirtajam atbalstam, bez iepriekšējas paziņošanas prasības ir attiecināts arī uz lielajiem uzņēmumiem (20. pants). Komiteja ir gandarīta arī par to, ka VGAR paredzēts vienkāršots grupu atbrīvojums mazajām atbalsta summām, kas piešķirtas Eiropas teritoriālās sadarbības projektiem (līdz 20 000 EUR vienam uzņēmumam vienā projektā) (20.a pants). Atbalsta arī atbalsta intensitātes maksimālā ierobežojuma paaugstināšanu MVU līdz 80 %. Tomēr vēlas vērst uzmanību uz vēl divām problēmām: i) ir nepieciešams precizēt, ka, aprēķinot maksimālo atbalsta intensitātes līmeni, to iestāžu pašu resursu izmantošana, kuras piedalās projektu īstenošanā, netiek uzskatīta par publisku ieguldījumu; ii) apstiprinājums, ka ziņojumu sniegšanas noteikums (11. pants) un kontroles noteikums (12. pants) neattiecas uz atbalstu, kas piešķirts atbilstoši 20.a) pantam un neietver nekādus trešo pušu ziņošanas pienākumus.
4.

EU policy framework on SMEs: state of play and challenges (“ES MVU politikas satvars: pašreizējais stāvoklis un turpmākie uzdevumi”) atzīmē vajadzību veidot MVU atbalsta pīlārus Eiropas Komisijas programmu ietvaros, ņemot vērā MVU sektora neviendabīgumu un vienlaikus norādot uz to, ka nepieciešama elastīgāka pieeja, kas būtu virzīta uz efektivitāti un dotu uzņēmumiem iespēju pārvarēt nākamos attīstības posmus. Komiteja cer, ka Eiropas Komisija īstenos pasākumus, kas atbilst RK pētījumā(“ES MVU politikas satvars: pašreizējais stāvoklis un turpmākie uzdevumi”) ( 1 ) paustajiem ieteikumiem. Jaunie instrumenti būtu jāparedz konkrētiem mērķiem, jo īpaši mazajiem uzņēmumiem, kas īsteno riskantus projektus;
18.

aicina ņemt vērā to, kā Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES ietekmēs reģionus attiecībā uz personu brīvu pārvietošanos un preču un pakalpojumu brīvu apriti, kam ir ievērojama ietekme uz reģioniem, it īpaši tālākajiem reģioniem, jo tiem ir ciešas savstarpējās saiknes ar Apvienoto Karalisti un cieša sadarbība ar tās asociētajām teritorijām, tādās jomās kā tūrisms vai tradicionālo produktu ražošana;
13.

turklāt uzskata, ka, ņemot vērā publisko ieguldījumu kopējo īpatsvaru sociālajā politikā, ESF loma kļūst vēl būtiskāka, jo tiek lēsts, ka Eiropas Savienībā ik gadu trūkst ieguldījumu sociālajā infrastruktūrā vismaz 100–150 miljardu EUR apmērā, un kopumā no 2018. līdz 2030. gadam pietrūks 1,5 triljonu EUR. Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF) šo iztrūkumu kompensē tikai ļoti ierobežoti, jo patlaban tikai 4 % no apstiprinātā finansējuma atbalsta sociālās infrastruktūras projektus; uzsver, ka jāpanāk līdzsvars un jāizvairās no dublēšanās starp plānotajiem ieguldījumiem sociālajā kapitālā, ko līdzfinansē no ESF, un ieguldījumiem sociālajā kapitālā, prasmju attīstīšanā un cilvēkkapitālā no iespējamā jaunā InvestEU fonda;
Šīs direktīvas mērķis ir novērst šķēršļus, kas liedz īstenot pamatbrīvības, piemēram, kapitāla brīvu apriti un brīvību veikt uzņēmējdarbību un kuru rašanās cēlonis ir valstu tiesību aktos un procedūrās par preventīvo pārstrukturēšanu, maksātnespēju un otro iespēju pastāvošās atšķirības. Šīs direktīvas nolūks ir novērst šādus šķēršļus, nodrošinot, ka pastāvētspējīgiem uzņēmumiem, kas nonākuši finansiālās grūtībās, ir pieejams iedarbīgs valsts preventīvās pārstrukturēšanas regulējums, kurā ir paredzēta to iespēja turpināt darbību, ka godīgiem uzņēmējiem ar pārmērīgām parādsaistībām otrā iespēja tiek dota pēc pilnīgas parādsaistību dzēšanas pēc saprātīgi ilga laikposma un ka tiek uzlabots pārstrukturēšanas, maksātnespējas un saistību dzēšanas procedūru iedarbīgums, it īpaši to ilguma saīsināšanas ziņā .

Šīs direktīvas mērķis ir novērst šķēršļus, kas liedz īstenot brīvības, kas saistītas ar iekšējo tirgu, kuru rašanās cēlonis ir valstu tiesību aktos un procedūrās par preventīvo pārstrukturēšanu, maksātnespēju un otro iespēju pastāvošās atšķirības. Šīs direktīvas nolūks ir novērst šādus šķēršļus, nodrošinot, ka pastāvētspējīgiem uzņēmumiem, kas nonākuši finansiālās grūtībās, ir pieejams iedarbīgs preventīvās pārstrukturēšanas regulējums, kurā ir paredzēta to iespēja turpināt darbību, ka godīgiem uzņēmējiem ar pārmērīgām parādsaistībām otrā iespēja tiek dota pēc pilnīgas parādsaistību dzēšanas pēc saprātīgi ilga laikposma un ka tiek uzlabots pārstrukturēšanas, maksātnespējas un saistību dzēšanas procedūru iedarbīgums, it īpaši ar mērķi ievērot prasības, kas saistītas ar darbinieku konsultēšanu (Pamattiesību hartas 27. pants), un saīsināt to ilgumu . Preventīvi risinājumi, kas dažkārt tiek apzīmēti ar nosaukumu“pre-pack”, ir saistīti ar mūsdienu maksātnespējas tiesību jomā pieaugošu tendenci priekšroku dot koncepcijām, kuras atšķirībā no klasiskās pieejas, kas nozīmē krīzes skartā uzņēmuma likvidāciju, ir vērstas uz to, lai šo uzņēmumu atveseļotu vai vismaz izglābtu tā daļas, kuras vēl ir saglabājušas ekonomisko dzīvotspēju.
43.

uzsver: lai varētu nodrošināt lietiskā interneta pieejamību un datu raitu plūsmu visos reģionos, būtiski ir paplašināt izpratni par to, ka sadarbspēja ir svarīga ne tikai publiskajā pārvaldē, bet gan visās nozarēs. Skaidra prasība ir vienotu formātu, standartu un specifikāciju pieejamība, un reģioni to veicina, apņemoties savās pārvaldības jomās piemērot direktīvu par valsts sektora informāciju noteikumus un it īpaši nesen pieņemtā Eiropas sadarbspējas satvara (European Interoperability Framework) noteikumus;
43.

tādēļ aicina izstrādāt saskaņotu koncepciju, kas ļauj noteikt kohēzijas politikas pasākumu radīto Eiropas pievienoto vērtību, un šajā sakarā norāda arī uz savu pētījumu The EU Added Value Test to Justify EU Spending: What Impact for Regions and Local Authorities? (“ES pievienotā vērtība kā kritērijs ES līdzekļu izmantojuma pamatošanai. Kā tas ietekmē reģionus un vietējās pašvaldības?”) (1). Svarīgākie kritēriji varētu būt impulsi, ko var sasniegt, izmantojot ES līdzekļus Līgumā noteikto kohēzijas mērķu sasniegšanai, ilgtspējīgai izaugsmei, nodarbinātībai un sociālajai kohēzijai, un to ieguldījums kopīgo problēmu risināšanā. Turklāt būtu jāņem vērā, ka teritoriālā pieeja ir efektīvāka iepriekš konkretizētās jomās un ar savu decentralizēto pieeju sniedz pievienoto vērtību salīdzinājumā ar nozaru vai centralizētiem atbalsta un finanšu instrumentiem;
23.

atzīmē un atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas ieceri no programmas “Apvārsnis 2020” budžeta 500 miljonus euro ieguldīt plaša digitālās inovācijas centru tīkla izveidē, taču jānodrošina, ka digitālās inovācijas centri tiek finansēti no programmas “Apvārsnis 2020” otrā pīlāra “Vadošā loma rūpniecībā” līdzekļiem, nevis no pārējo programmas “Apvārsnis 2020” daļu budžeta; uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir piemērotas struktūras, kas tiešo rūpniecisko lietotāju vārdā var sekmēt šādu kompetences centru un vienas pieturas tehnoloģisko aģentūru darbību; norāda, ka zinātniskā izcilība arī turpmāk būs izšķirošs kritērijs atbalstāmo kandidātu izvēlē un ka augstskolu nozīmīgā loma zināšanu nodošanas un inovācijas procesā ir pienācīgi jāņem vērā, lai varētu arī turpmāk optimizēt no programmas “Apvārsnis 2020” plānoto ieguldījumu ietekmi. Šajā saistībā būtu jākonkretizē un vajadzības gadījumā jāpārskata ar digitālās inovācijas centriem saistīto pasākumu vēlamā ietekme;
5.

uzskata, ka jaunā Prasmju programma ir svarīga iniciatīva prasmju trūkuma novēršanai Eiropā, aptverot visu vajadzīgo prasmju klāstu – no pamatprasmēm līdz sarežģītām prasmēm un no transversālām prasmēm līdz konkrētai nozarei vajadzīgām prasmēm. Lai gan ir būtiski plašu prasmju spektru attīstīt jau no bērnības, Prasmju programma ir svarīga arī dažādām pieaugušo kategorijām – cilvēkiem, kuriem jāuzlabo savas prasmes, lai iekļūtu darba tirgū vai saglabātu savas darbvietas, cilvēkiem, kuriem jāiegūst jauna kvalifikācija darbam citā darbības jomā, tiem, kas vēlas izmantot pārrobežu mobilitāti, kā arī cilvēkiem, kuriem ir vajadzīgs pamats turpmākai izglītībai un apmācībai. Komiteja uzskata arī, ka, īstenojot prasmju pilnveidošanas pasākumus, ir svarīgi nodrošināt saskaņotību un papildināmību gan starp izglītību un apmācību kopumā – it īpaši arodizglītību – un apmācību darba vietā, gan katrā jomā atsevišķi;
45.

atzīmē, ka kapitāla tirgu savienības mērķis nav mazināt banku nozīmi ES ekonomikā. Komiteja uzskata, ka jāatrod attiecīgs līdzsvars starp, no vienas puses, pasākumiem, kas veicina ieguldījumu pakalpojumus un finansējumu, kas nāk no institūcijām, kuras nav bankas, un, no otras puses, finansējumu, kā tradicionālie banku aizdevumi;
16.

ja, īstenojot struktūrfondus 2007.–2013. gada finanšu shēmas ietvaros, tiek konstatēti pārkāpumi, ir jānodrošina, lai attiecīgie izdevumi netiktu iesniegti norēķiniem ar Komisiju. Tomēr jāatzīmē, ka gadījumos, kad ir atklāti pārkāpumi, līdzekļi no starpniekiem vai fondu fonda būtu jāizņem vienīgi tad, ja nav iespējams nodrošināt to turpmāku efektīvu izmantošanu. Komiteja cita starpā uzsver, ka uz to norādīts 78. panta 6. punkta otrajā daļā Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulā (EK) Nr. 1083/2006, kurā paredzēts, ka attiecināmie izdevumi ir jānosaka, daļēji vai pilnībā noslēdzot darbības programmu. Reģionu komiteja aicina Eiropas Komisiju nodrošināt iepriekš minēto un vajadzības gadījumā veikt visas nepieciešamās regulatīvās izmaiņas šajā jomā;
20.

uzsver, ka piesardzības princips ir viens no Eiropas vides, veselības un patērētāju aizsardzības politikas pamatprincipiem, un, to ievērojot, tiek īstenoti savlaicīgi un iepriekšēji pasākumi, lai novērstu gan draudus cilvēku veselībai, dzīvniekiem un augiem, gan nelabvēlīgu ietekmi uz vidi. Tādēļ Komiteja norāda, ka transatlantiskā brīvās tirdzniecības nolīguma dēļ nedrīkst mazināties Eiropas Savienībā spēkā esošā piesardzības principa ietekme, it īpaši tādās jomās kā vide, veselības aprūpe, pārtika un patērētāju aizsardzība;
24.

uzsver nozīmi, kāda ir preventīviem pasākumiem vietējā un reģionālajā līmenī, jo ar to palīdzību agri tiek atpazīts bezpajumtniecības risks un apdraudētajiem cilvēkiem nodrošināti individualizēti risinājumi, lai novērstu izlikšanu no mājokļa, kā arī sniegta tūlītēja palīdzība no mājokļa jau izraidītajiem cilvēkiem. Tādēļ ir vajadzīgi strukturāli pasākumi tādās ar labklājību saistītās jomās kā mājokļi, nodarbinātība, izglītība, ģimene un ar tām saistītā politika;
30.

vērš uzmanību uz to, ka Komisijas cerībām par MVU jomas uzņēmumu plašāku līdzdalību jūras nozaru ekonomikā jāiet roku rokā ar pietiekamu finansiālu atbalstu gan no pašreizējām, gan no turpmākajām programmām. Nepieciešamība pēc atbalsta īpaši uzskatāma ir akvakultūras nozarē, kurā 90 % no darbības veido mikrouzņēmēji, kuri spēj radīt vēlamo inovācijas līmeni;
27.

uzsver: lai to panāktu, jāpalielina finansējums vietējo un reģionālo pašvaldību un to apvienību decentralizācijas un ietekmes palielināšanas atbalsta pasākumiem. Tas jādara tagad, sākoties jaunajam finanšu periodam. Vietējām un reģionālajām pašvaldībām jābūt konkrētām tiesībām izmantot visus dokumentu kopumā “Globālā Eiropa” paredzētos instrumentus. Būtiski jāmaina Eiropas Attīstības fonda darbības principi. 2012. gada februāra “Decentralizācijas norisēm sniegtā Komisijas atbalsta vispārējais tematiskais novērtējums” (“Thematic global evaluation of the Commission support to decentralisation processes”) (3) liecina, ka tiešais atbalsts decentralizācijai 2000.-2004. gadā bija tikai 1 % no Komisijas sniegtā kopējā finansiālā atbalsta (visām nozarēm un valstīm), 2004.-2008. gadā tas bija tikai aptuveni 2,5 %, un pēdējos gados, par kuriem veikts novērtējums (2008. un 2009. gads), tas atkal būtiski samazinājās. Pašvaldību ietekmes palielināšana, lai uzlabotu pārvaldību un sasniegtu efektīvākus attīstības rezultātus, ir pelnījusi vairāk;
22.

norāda: no pēdējos gados īstenotajām pētniecības programmām gūtā pieredze liecina, ka, neraugoties uz Komisijas uzlabošanas centieniem, MVU vēl joprojām tikai nelielā apjomā saņem atbalsta līdzekļus no Eiropas pētniecības programmām. Tā iemesli ir lielais birokrātiskais slogs, garie iestrādes periodi, taču arī kopumā pārāk nelielais programmu budžets un līdz ar to nelielais atbalstīto projektu skaits;