Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Virzība uz dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu Vidusjūras salās”

(2020/C 440/19)

Ziņotāja: Francina ARMENGOL I SOCÍAS (ES/PSE), Baleāru salu apgabala ministru prezidente

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Ievads: Vidusjūras salas un to īpašās problēmas

1. atgādina, ka Eiropas Vidusjūras salās dzīvo 95 % no visiem Eiropas Savienības salu iedzīvotājiem un ka tām kopā ar pārējām Vidusjūras baseina salām ir kopīgi uzdevumi, problēmas, un ierobežojumi, kas kavē to ekonomikas attīstību;

2. norāda, ka Eiropas Savienības (ES) līgumos nav paredzēti īpaši pasākumi salām, izņemot tālākajiem reģioniem paredzētos pasākumus, lai gan to īpašais statuss gandrīz pilnībā balstīts uz izolētības principu;

3. atzīst, ka ekonomiskie, administratīvie, kultūras un sociālie apstākļi Vidusjūras salu teritorijās nav viendabīgi. Tomēr tām ir kopīgi uzdevumi un problēmas, kuru risināšanai, ņemot vērā Vidusjūras baseina sadrumstalotību, ir vajadzīga īpaša kopīga pieeja;

4. atzīst, ka pašreizējā Covid-19 izraisītā veselības krīze ir parādījusi salu teritoriju īpašo neaizsargātību, jo tām ir ierobežoti resursi;

5. atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas virzību uz zaļo kursu un taisnīgas pārkārtošanās satvaru, kas nodrošinās Vidusjūras salu sociālekonomisko attīstību un ir saskaņots ar ilgtspējīgas attīstības mērķiem;

6. atzīst Vidusjūras salu ekosistēmu unikālo bagātību un to īpašo neaizsargātību saistībā ar pašreizējo sociālekonomisko attīstību un klimata pārmaiņām, jo šo teritoriju galvenais izaicinājums ir ierobežoto dabas resursu ilgtspējīga pārvaldība;

7. ņemot vērā Vidusjūras salu teritoriju lielo vidisko un klimatisko neaizsargātību, uzskata, ka Eiropas Komisijai, nosakot virzību uz klimatneitralitātes mērķa sasniegšanu, būtu jāņem vērā Vidusjūras salu īpašie ģeogrāfiskie un sociālekonomiskie apstākļi;

8. uzsver, ka, neraugoties uz īpašajām grūtībām, ar kurām saskaras Vidusjūras salu teritorijas, ar mērķtiecīgu likumdošanas pasākumu īstenošanu un piemērotu finanšu shēmu tās būtu izcilas laboratorijas dažādiem ES uzsāktajiem ekoloģiskās pārejas procesiem;

9. aicina ES dalībvalstis un Savienību Vidusjūrai sadarboties, lai pieņemtu ministru deklarāciju par Vidusjūras salu situāciju, kurā būtu atzīts, ka Vidusjūras salas ir īpašas ES teritorijas ar konkrētām vajadzībām un unikālu kultūru, mantojumu un vidi, kurām vajadzīga specifiska un kopīga pārvaldība un aizsardzība;

10. aicina dalībvalstis, Eiropas Komisiju un Savienību Vidusjūrai Eiropas kaimiņattiecību politikas izstrādē un īstenošanā ņemt vērā Vidusjūras baseina salas, jo tās atrodas uz Eiropas un Āfrikas robežas;

11. uzsver, ka Eiropas Vidusjūras salu spēcīga teritoriālā kohēzija palīdzēs arī nostiprināt ES robežpozīciju un padarīs tās par stabilu partneri sadarbības uzlabošanā ar ES partnervalstīm Vidusjūras reģionā;

12. uzsver: kaut arī Vidusjūras salu vispārējie sociālie, ekonomiskie un ģeogrāfiskie apstākļi ir ļoti līdzīgi ES tālāko reģionu apstākļiem, Vidusjūras salām nav paredzēti īpaši pasākumi, kas dotu iespēju pārvarēt pastāvīgos ģeogrāfiskos ierobežojumus, kas atzīti Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 174. pantā un kavē to ekonomisko un sociālo attīstību;

13. norāda, ka LESD 174. pants būtu jāpiemēro jau lēmumu pieņemšanas procesa agrīnajos posmos, paredzot, piemēram, īpašus kompensācijas pasākumus, kas palīdzētu pārvarēt ar Vidusjūras salu specifiskajiem apstākļiem saistītās problēmas un ierobežojumus;

Ierobežotie dabas resursi Vidusjūras salās

14. norāda, ka visām Vidusjūras salām kopīga iezīme ir arvien lielāka vides resursu neaizsargātība: ierobežota teritorija, kuras izmantojuma veidu skaits aizvien pieaug, ierobežoti ūdens resursi, liela enerģētiskā atkarība no fosilā kurināmā, ļoti trauslas un aizvien vairāk novājinātas ekosistēmas;

15. uzsver, ka visvairāk ierobežotais salu resurss ir teritorija, un smagāka situācija ir reģionos ar nelielu platību, kur fiziskā ekspansija rada ātrāku un redzamāku pārslodzi;

16. atgādina, ka lielākā daļa Vidusjūras salu ir enerģētiski atkarīgas no kontinentālās Eiropas un ārējām fosilā kurināma piegādēm, un atzinīgi vērtē ES veiktos salu teritoriju dekarbonizācijas pasākumus;

17. norāda, ka Vidusjūras salu teritorijās ūdens resursi parasti ir ierobežoti un bieži vien pārmērīgi izmantoti, tāpēc vērojama to izsīkšanas, piesārņošanas un sasāļošanās tendence;

18. uzskata: lai gan daudzas Vidusjūras salas par ūdensapgādes nodrošināšanas mehānismu ir izvēlējušās atsāļošanu, ūdens resursu politikas centrā būtu jāizvirza pieprasījuma politika (piemēram, ūdens taupīšana, atkalizmantošana, kā arī tā efektīvāka izmantošana un sadale), kā arī ūdens resursu saglabāšanas, aizsardzības un integrētas apsaimniekošanas politika;

19. norāda: ņemot vērā Vidusjūras salu infrastruktūras īpatnības un faktiskās iespējas piekļūt Eiropas enerģijas tirgum, tām rodas ievērojamas enerģijas ražošanas papildu izmaksas un ar ekonomikas sektoru pārkārtošanu un pārstrukturēšanu saistītas izmaksas;

20. atgādina, ka Vidusjūras baseins ir pasaules mēroga bioloģiskās daudzveidības “karstais punkts”, jo Vidusjūras salās ir īpaši liels endēmisko sugu skaits;

21. norāda, ka Vidusjūras salās ir pārstāvēts liels skaits Kopienas nozīmes biotopu; daži no tiem ir prioritāri un pakļauti lielam antropogēnam spiedienam, dzīvotņu degradācijai un invazīvu svešzemju sugu parādīšanās riskam, kas izjauc ekosistēmu līdzsvaru;

22. uzskata, ka ES būtu jāizstrādā īpaši vides aizsardzības pasākumi Vidusjūras salām, jo tajās ir unikāla sauszemes un jūras bioloģiskā daudzveidība un tādēļ tām ir vajadzīga ilgtspējīgas attīstības politika un pielāgoti vides aizsardzības pasākumi;

Sociālekonomiskās darbības un to ietekme uz dabas resursiem

23. uzsver, ka Vidusjūras salām ir ļoti specializēta ekonomikas struktūra gan primārajā nozarē (lauksaimniecība un zivsaimniecība), gan pakalpojumu nozarē (tūrisms), un tas ārkārtīgi vājina to ražošanas struktūru Eiropas un pasaules sociālekonomiskajos apstākļos, kur vērojama liela konkurence;

24. uzsver, ka lauksaimniecības pārtikas nozare Vidusjūras salās ir stratēģiski svarīga, lai uzlabotu dabas resursu ilgtspēju, ņemot vērā tās lielo reģionālā līmeņa nozīmi, jo nozares darbības tiek īstenotas lielā teritorijas daļā, turklāt tā ir iedzīvotāju pārtikas avots;

25. mudina Eiropas Komisiju un dalībvalstis uzlabot Vidusjūras salu lauksaimniecības pārtikas sistēmas noturību, kas garantētu pietiekamu uztursuverenitātes līmeni tādos gadījumos kā dabas katastrofas, politiski un sociāli konflikti un veselības krīzes, piemēram, Covid-19 krīze, kas liedz pārtikas piegādi no ārpuses;

26. uzsver atsevišķu zivju krājumu pārzveju Vidusjūrā un mudina izstrādāt Vidusjūras baseinam atbilstošus zivsaimniecības pārvaldības plānus, ar kuriem tiktu uzlabotas un modernizētas vietējās zvejas flotes un jūras zivjaudzēšanas sistēmas, tradicionālo pārvaldību papildinot ar visinovatīvākajām metodēm;

27. norāda, ka Vidusjūras piekrastes kopienu ekonomikas ekosistēmā svarīga nozīme ir mazapjoma zvejai, un aicina Vidusjūras salas apsvērt kopīgas zvejas pārvaldības modeļus, kuros būtu iesaistīti dažādi attiecīgie sociālekonomiskie sektori. Ir ļoti svarīgi to vidū popularizēt zvejas tūrismu un ekotūrismu jūrā, kam nepieciešamas īpašas prasmes;

28. uzskata, ka jaunu aizsargājamu jūras teritoriju noteikšana salās būtu vienlaicīgi jāpapildina ar inovatīvām ekonomikas stratēģijām, kas nodrošinātu, ka aizsargājamo jūras teritoriju pārvaldītāji, zivsaimniecības un tūrisma nozares pārstāvji ilgtspējīgi izmanto zvejas resursus;

29. uzsver, ka ar izejvielu trūkumu, augstām ražošanas izmaksām un transporta loģistikas problēmām saistītā zemā ražīguma dēļ lielākajā daļā Vidusjūras salu netiek attīstīta rūpniecība;

30. uzsver, ka kopumā ļoti specifiskais pakalpojumu pieprasījums un specializētais tūrisma piedāvājums palielina salu ekonomikas neaizsargātību salīdzinājumā ar kontinentālās Eiropas valstu ekonomiku un ka ekonomikas attīstība ir ļoti atkarīga no starptautiskās konjunktūras. Kā piemēru var minēt veselības krīzi, ko izraisīja Covid-19 izplatīšanās pasaulē, un tās īpaši lielo ietekmi uz Vidusjūras salu ekonomiku, kas lielā mērā ir atkarīga no pakalpojumu nozares;

31. mudina Eiropas Komisiju un dalībvalstis ņemt vērā, ka Vidusjūras salās ir ļoti svārstīgs iedzīvotāju skaits, kas palielina salu iedzīvotāju vajadzību pēc infrastruktūras un visu veidu sabiedriskajiem pakalpojumiem;

32. uzskata, ka ES rīcības plāna pārejai uz aprites ekonomiku īstenošanā būtu jāparedz īpaši pasākumi, kuros ņemtas vērā lielās iedzīvotāju skaita svārstības saistībā ar tūristu plūsmu un augstais servitizācijas īpatsvars daudzu Vidusjūras salu ekonomikā;

33. Interreg MED ietvaros īstenotajām programmām aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis atbalstīt paraugprakses apmaiņu ilgtspējīga tūrisma jomā Vidusjūras salās, kā tas pašlaik notiek saistībā arietvaros īstenotajām programmām ( 1 )

34. uzsver, ka salīdzinājumā ar Eiropas Savienības vidējo rādītāju Vidusjūras salu reģionos ir mazāk mācību iespēju, īpaši pēc vidusskolas, kā arī profesionālās izglītības jomā, un tas veicina priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu un agrīnu iekļaušanos darba tirgū tajās ekonomikās, kuras ir lielā mērā orientētas uz pakalpojumiem;

35. uzsver, ka salas kopumā ir ļoti atkarīgas no gaisa un jūras transporta, un mudina Eiropas Komisiju pienācīgi ņemt vērā minētās īpatnības ( 2 )

36. norāda, ka preču pārvadājumi izmaksā divas līdz četras reizes dārgāk nekā Eiropas kontinentālajā daļā ( 3 ) , un tas ir būtisks faktors, kas tieši ietekmē salu ražojumu konkurētspēju;

37. ierosina pārskatīt Vidusjūras salu teritorijām piemērojamos valsts atbalsta noteikumus, lai atzītu to specifikās īpatnības un ņemtu vērā to īpašos apstākļus;

38. uzsver nepieciešamību izstrādāt sintētiskus ilgtspējas rādītājus , kuros visaptveroši iekļauti ekonomiskie parametri, kas saistīti ar ekonomikas-vides un ekonomikas-sociālajiem rādītājiem un kas orientēti uz biofizikāliem faktoriem;

39. norāda, ka, lai arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/802 (2016. gada 11. maijs), ar ko paredz sēra satura samazināšanu konkrētiem šķidrā kurināmā veidiem ( 4 ) , nolūks bija sasniegt svarīgus vides aizsardzības mērķus, tās piemērošana noveda pie jūras transporta pakalpojumu izmaksu ievērojama kāpuma, lejupēji radot papildu izmaksas gan salu iedzīvotājiem, gan uzņēmumiem. Tāpēc Komiteja mudina Komisiju pieņemt pagaidu atkāpes no valsts atbalsta noteikumiem to salu reģionālo un vietējo pašvaldību interesēs, kuras vēlas darboties jūras transporta nozarē;

Jauns pārvaldības modelis Vidusjūras salās

40. uzsver, ka ir svarīgi izveidot daudzlīmeņu pārvaldību, kas ļautu Vidusjūras baseina vietējam, reģionālajam, valsts un pārvalstiskajam pārvaldības līmenim virzīties uz efektīvu un elastīgu dabas resursu pārvaldību salu teritorijās;

41. aicina Eiropas Komisiju pieņemt daudzgadu stratēģisko plānu Eiropas Vidusjūras salu ilgtspējīgai ekonomiskajai, sociālajai un vides attīstībai, kā arī piemērot saskaņotu pieeju attiecībā uz Eiropas kaimiņattiecību politiku un Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerību;

42. mudina veidot Vidusjūras salu ciešāku savstarpējo sadarbību, kas veicinātu paraugprakses un politikas apmaiņu starp dažādām teritorijām, un paplašināt partnerattiecības (kā piemēru var minēt partnerību Med Insulae , kurā iesaistīta Sardīnija, Korsika, Gozo un Baleāru salas);

43. uzsver, ka ir svarīgi salu kopienu ekonomiskajā un sociālajā modelī īstenot piekrastes teritoriju integrētu pārvaldību, kas spēj stiprināt un veicināt novatorisku piekrastes un jūras mijiedarbību, kā arī uzņēmējdarbības modeļos nodrošināt gan salu teritoriju, gan jūras vides ilgtspējīgu izmantošanu;

44. mudina Eiropas Komisiju un Vidusjūras reģiona valstis izstrādāt un popularizēt jūras baseina stratēģijas ( 5 ) , ar kurām uzlabot sadarbību un integrāciju visā reģionā, un izvērst piekrastes teritoriju integrētu pārvaldību, tādējādi padziļinot holistisku pieeju Vidusjūras baseinam;

45. mudina reģionus un valstis noteikt un izstrādāt starptautiskus aizsardzības un pārvaldības modeļus īpaši neaizsargātām jūras teritorijām, kādi pastāv, piemēram, Starptautiskās Jūrniecības organizācijas ietvaros;

Pienācīgs finansējums dabas resursu ilgtspējīgai izmantošanai

46. uzsver, ka izolētība, nelielā platība un neaizsargātība ir trīs Vidusjūras salām raksturīgas iezīmes, kuras apgrūtina to līdzsvarotu attīstību Eiropas Savienībā un kavē ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, tieši un pastāvīgi iespaidojot salu izaugsmes un progresa spēju;

47. aicina pašreizējos ES finansēšanas instrumentus labāk pielāgot Vidusjūras salu faktiskajiem apstākļiem;

48. aicina dalībvalstis un Eiropas Komisiju racionalizēt un koordinēt savus daudzgadu plānus, lai rastu risinājumus, kas uzlabotu arī Vidusjūras reģiona teritoriju pārrobežu sadarbību;

49. mudina Eiropas Komisiju palielināt ieguldījumus pētniecībā, izstrādē un inovācijā, palielinot publisko finansējumu un veicinot privātos ieguldījumus, izmantojot publiskā un privātā sektora partnerības ar mērķi dažādot Vidusjūras salu reģionu saimniecisko darbību un progresu;

50. mudina Eiropas Komisiju visās pārrobežu sadarbības programmās atbrīvot Vidusjūras salu reģionus no 150 km ierobežojuma;

51. uzskata, ka turpmākās kohēzijas politikas līdzekļu piešķiršanas sistēmā ir jāiekļauj ģeoekonomiskie kritēriji, piemēram, tālāko reģionu nošķirtība vai salas statuss, jo tie ir pastāvīgi fiziski šķēršļi, kas kavē Vidusjūras salu ilgtspējīgu attīstību;

52. aicina noteikt elastīgākas tematiskās koncentrācijas prasības, ņemot vērā ne tikai valsts attīstības līmeni, bet jo īpaši Vidusjūras salu reģionu ekonomisko, sociālo un teritoriālo realitāti;

53. aicina saglabāt pašreizējās ERAF un ESF līdzfinansējuma likmes un to pielāgojumus apgabaliem ar nopietniem un pastāvīgiem nelabvēlīgiem dabas apstākļiem, lai šie instrumenti būtu labāk pielāgoti Vidusjūras salu faktiskajiem apstākļiem;

54. aicina uz ieguldījumiem Vidusjūras salu lidostu, ostu un sauszemes transporta infrastruktūrā, kas veicina salu pieejamību, attiecināt tiesības uz atbalstu;

55. nākamajā Interreg MED programmā 2021.–2027. gadam aicina izveidot Vidusjūras salu apakšprogrammu, lai efektīvāk izmantotu Vidusjūras baseina salu teritorijām paredzētos ES resursus;

Secinājumi

56. uzsver, ka viens no Eiropas Savienības principiem ir ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija un īpaša uzmanība veltīta salu teritorijām, kā noteikts LESD 174. pantā;

57. pauž gandarījumu, ka, tā kā ir izstrādāta tālākajiem reģioniem paredzēta konkrēta ES stratēģija, šīm teritorijām ir pieejamas īpašas atbalsta programmas, kas tām pavērušas iespēju veicināt ilgtspējīgu attīstību;

58. uzsver, ka attiecībā uz Vidusjūras salām ir reāli un efektīvi jāpiemēro LESD 174. pants, tāpat kā attiecībā uz tālākajiem reģioniem tiek piemērots LESD 349. pants;

59. mudina Eiropas Komisiju izstrādāt Vidusjūras salu stratēģiju, kurā būtu ņemtas vērā Vidusjūras salu teritoriju īpatnības un neaizsargātība, un izveidot ciešāku partnerību, paredzot konkrētus un koordinētus pasākumus starp šīm teritorijām, dalībvalstīm un ES.

Briselē, 2020. gada 14. oktobrī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Piemēram, izstrādāti tādi projekti kā Blueislads, Mitomed+, Wintermed un Smartmed.

(2) Šajā punktā iekļauts vēstījums no atzinuma “Eiropas piekrastes un jūras tūrisma stratēģija”, ziņotājs: Vasco Ilídio Alves Cordeiro (PT/PSE) (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2014-02645-00-00-ac-tra-lv.doc/content).

(3) Planistat Europe – Bradley Dunbar Ass., Nobeiguma ziņojums. 2000. CE. 16. 0. AT. 118. Analysis of the island regions and outermost regions of the European Union, Eiropas Savienība, 2003. gada marts.

(4) OV L 132, 21.5.2016., 58. lpp.

(5) Piemēram, Iniciatīva zilās ekonomikas ilgtspējīgai attīstībai Vidusjūras rietumu reģionā un Eiropas Savienības stratēģija Adrijas un Jonijas jūras reģionam (EUSAIR).