PASKAIDROJUMA RAKSTS

1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

• Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Šis priekšlikums ir daļa no vērienīgā Ārējo investīciju plāna, par kuru tika paziņots Komisijas 2016. gada 7. jūnija paziņojumā par jauna satvara partnerībai ar trešām valstīm izveidi saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā. Ārējo investīciju plāna iniciatīvu 2016. gada 28. jūnijā apstiprināja Eiropadome, un tās mērķis ir risināt ar migrācijas pamatcēloņiem saistītās problēmas, sekmējot ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanu. Šis priekšlikums, gan kvantitatīvi, gan kvalitatīvi paplašinot EIB ārējo aizdevumu mandātu, ļaus Eiropas Investīciju bankai (EIB) sniegt ieguldījumu Ārējo investīciju plānā. Tas sniegs EIB iespēju veicināt Ārējo investīciju plāna mērķu ātru sasniegšanu, jo īpaši nodrošinot papildu finansējumu privātā sektora saņēmējiem. Papildus turpmāk norādītajiem papildu komponentiem ("pamatelementiem") šis priekšlikums paredz svarīgākos elementus EIB ieguldījumam Ārējo investīciju plānā.

Kopējā darbības joma un vispārīgie nosacījumi attiecībā uz ES garantijas segumu EIB ārējām darbībām ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumos. Jaunākais lēmums, kas attiecas uz EIB finansēšanas darījumiem ārpus Savienības 2014.–2020. gada laikposmam, ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmums Nr. 466/2011/ES ("lēmums").

Vajadzība iegūt ES budžeta garantiju EIB ārējiem darījumiem izriet no EIB statūtos paredzētā pienākuma nodrošināt atbilstošu drošību visām tās aizdevumu operācijām un, raugoties plašāk, — arī no nepieciešamības nodrošināt EIB kredītspēju. Minētā ES garantija ir bijusi galvenais instruments, ar kuru nodrošina savietojamību starp EIB finanšu struktūru, kurai ir ievērojami lielāks saistību īpatsvars nekā citām starptautiskām finanšu iestādēm (SFI), un ievērojami augstāku aizdošanas risku trešām valstīm, ņemot vērā vajadzību izvairīties no EIB AAA reitinga pasliktināšanās, vienlaicīgi ierobežojot tās kapitāla patēriņu.

Savienība piešķir budžeta garantiju EIB, kas sedz valsts un politiskos riskus saistībā ar finansēšanas darījumiem, kurus EIB veic ārpus Savienības, lai atbalstītu Savienības ārpolitikas mērķus. Turklāt EIB finansē ieguldījumu kategorijas darījumus ārpus Savienības, pašai uzņemoties risku, kā arī darbības, ko veic saskaņā ar īpašām pilnvarām, piemēram, ĀKK valstīs.

Lēmuma 19. pantā noteikts, ka Komisija sadarbībā ar EIB iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei starpposma ziņojumu, kurā novērtē lēmuma piemērošanu pirmajos gados (2014.–2016. gadā). Šim ziņojumam vajadzības gadījumā būtu jāpievieno priekšlikums par tā grozījumiem. Starpposma ziņojumu izstrādā, pamatojoties uz neatkarīgu ārējo novērtējumu un EIB sniegto informāciju. Jo īpaši ziņojumā ierosina grozīt valstu, kuras ir tiesīgas saņemt finansējumu, sarakstu.

Pamatojoties uz EIB prognozēm par aizdevumiem reģionā attiecībā uz visu mandāta laikposmu, Komisija saskata grūtības nodrošināt turpmāku EIB ārējo finansējumu ar ES garantiju pašreizējā finanšu plāna 2014.–2020. gadam atlikušajam laikposmam. Turklāt, ņemot vērā valstu riska pakāpes (piemēram, austrumu kaimiņreģionā), ir ierobežotas iespējas izmantot EIB pašu riska mehānismus (own risk facilities — "ORF"). Turklāt 2016. gada 18. martā Eiropadome aicināja EIB savā jūnija sanāksmē iesniegt "konkrētu ierosmi, kuras mērķis būtu ātri mobilizēt papildu finansējumu ilgtspējīgas izaugsmes, vitāli svarīgas infrastruktūras un sociālās kohēzijas atbalstam dienvidu kaimiņreģionā un Rietumbalkānu valstīs". 2016. gada 16. jūnijā, reaģējot uz Eiropadomes 2016. gada 18. marta secinājumiem, EIB valde apsprieda dokumentu, kas ir EIB priekšlikuma Eiropadomei pamatā. Savos 2016. gada 28. jūnija secinājumos Eiropadome norādīja: "Eiropas Investīciju bankas iniciatīva dienvidu kaimiņreģionā un Rietumbalkānu valstīs kā jaunā sadarbības satvara pirmais solis palīdzēs veicināt investīcijas partnervalstīs, un mēs tai paužam pilnīgu atbalstu". EIB dokuments ir balstīts uz trīs pamatelementiem: