PASKAIDROJUMA RAKSTS

Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk „Nolīgums”) tika parakstīts 1999. gada 21. jūnijā un stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā.

Šis priekšlikums ir juridiskais instruments, lai noslēgtu Protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm un Šveices Konfederāciju par personu brīvu pārvietošanos, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (turpmāk „Protokols”).

Saskaņā ar Aktu par Horvātijas Republikas pievienošanos Horvātijas Republika pievienojas starptautiskajiem nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījusi vai noslēgusi, pievienojot minētajiem nolīgumiem protokolu.

Padome 2012. gada 24. septembrī[1] pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju, lai noslēgtu attiecīgo protokolu. Sarunas ar Šveices Konfederāciju tika sekmīgi pabeigtas, parafējot Protokolu.

Ar ierosināto Protokolu Horvātijas Republiku līgumslēdzējas puses statusā iekļauj Nolīgumā un uzliek Eiropas Savienībai saistības nodrošināt Nolīguma autentisko versiju jaunajā ES oficiālajā valodā.

Komisija ir atzinusi sarunu rezultātus par apmierinošiem un lūdz Padomei pilnvarojumu pieņemt pievienoto lēmumu par Protokola noslēgšanu.

Pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas Padome tiek lūgta noslēgt Protokolu.

2013/0321 (NLE)

Priekšlikums

PADOMES LĒMUMS

par to, lai noslēgtu Protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta otro daļu,

ņemot vērā Aktu par Horvātijas Republikas pievienošanos un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

tā kā:

(1) Saskaņā ar Padomes [...] Lēmumu XXX[2] Protokols Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, tika parakstīts [ ], ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

(2) Saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Akta par Horvātijas Republikas pievienošanos 6. panta 2. punktā, par Horvātijas Republikas pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos ir jāvienojas Nolīguma protokolā, kuru noslēdz Padome, rīkojoties Savienības vārdā un pieņemot vienprātīgu lēmumu dalībvalstu vārdā, un Šveices Konfederācija.

(3) Protokols būtu jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā apstiprina Protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.

2. pants

Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kura ir tiesīga Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā sniegt Protokola 6. pantā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu piekrišanu uzņemties Protokola saistības.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

Briselē,

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

PIELIKUMS

Protokols Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību līgumslēdzējas puses statusā pēc tās pievienošanās Eiropas Savienībai

Eiropas Savienība,

kā arī

Beļģijas Karaliste, Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Īrija, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Horvātijas Republika, Itālijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārija, Maltas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika, Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karaliste,

turpmāk „dalībvalstis”,

no vienas puses,

un

Šveices Konfederācija,

turpmāk „Šveice”,

no otras puses,

turpmāk „Līgumslēdzējas puses”,

ņemot vērā 1999. gada 21. jūnija Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk „Nolīgums”), kas stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā,

ņemot vērā 2004. gada 26. oktobra Protokolu 1999. gada 21. jūnija Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, kurā Čehijas Republika, Igaunijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārijas Republika, Maltas Republika, Polijas Republika, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika piedalās kā līgumslēdzējas puses saskaņā ar to pievienošanos Eiropas Savienībai („2004. gada protokols”), kas stājās spēkā 2006. gada 1. aprīlī,

ņemot vērā 2008. gada 27. maija Protokolu 1999. gada 21. jūnija Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos attiecībā uz Bulgārijas Republikas un Rumānijas piedalīšanos kā līgumslēdzējām pusēm pēc to pievienošanās Eiropas Savienībai („2008. gada protokols”), kas stājās spēkā 2009. gada 1. jūnijā,

ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 2013. gada 1. jūlijā,

tā kā Horvātijas Republikai būtu jākļūst par Nolīguma Līgumslēdzēju pusi,

Ir vienojušās par šādiem noteikumiem.

1. pants

1. Ar šo Horvātijas Republika kļūst par Nolīguma Līgumslēdzēju pusi.

2. No šā Protokola spēkā stāšanās brīža Nolīguma noteikumi Horvātijai ir saistoši ar tādiem pašiem nosacījumiem kā pašreizējām Līgumslēdzējām pusēm un saskaņā ar šajā Protokolā izklāstītajiem noteikumiem.

2. pants

Nolīguma galvenajā daļā un tā I pielikumā veic šādus grozījumus:

a) ar šo Horvātiju pievieno Līgumslēdzēju pušu sarakstam kopā ar Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm;

b) Nolīguma 10. pantā aiz 1.b, 2.b, 3.b, 4.c un 5.b punkta attiecīgi iekļauj šādu 1.c, 2.c, 3.c, 4.d, 4.e un 5.c punktu:

„1.c Šveice līdz otrā gada beigām pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā var saglabāt kvantitatīvus ierobežojumus attiecībā uz Šveicē nodarbinātu darba ņēmēju un pašnodarbinātu personu, kuri ir Horvātijas valstspiederīgie, pieeju divām šādām uzturēšanās kategorijām: uzturēšanās, kas pārsniedz četrus mēnešus, bet ir īsāka par vienu gadu, un uzturēšanās uz vienu gadu vai ilgāk. Nav ierobežojumu attiecībā uz uzturēšanos, kas īsāka par četriem mēnešiem.

Pirms iepriekš minētā pārejas perioda beigām Apvienotā komiteja, balstoties uz Šveices ziņojumu, pārskatīs Horvātijas valstspiederīgajiem piemērotā pārejas perioda darbību. Pabeidzot pārskatīšanu, un ne vēlāk kā līdz iepriekš minētā laikposma beigām Šveice paziņo Apvienotajai komitejai, vai tā turpinās piemērot kvantitatīvus ierobežojumus Šveicē nodarbinātiem darba ņēmējiem. Šveice šādus pasākumus var turpināt piemērot piecus gadus pēc iepriekš minētā Protokola spēkā stāšanās. Šāda paziņojuma nesaņemšanas gadījumā pārejas periods beidzas, beidzoties pirmajā daļā minētajam divu gadu laikposmam.

Šajā punktā noteiktā pārejas perioda beigās atceļ visus Horvātijas valstspiederīgajiem piemērojamos kvantitatīvos ierobežojumus. Horvātija ir tiesīga ieviest tādus pašus kvantitatīvos ierobežojumus Šveices valstspiederīgajiem minētajā laikposmā.”;

„2.c Šveice un Horvātija līdz otrā gada beigām pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā attiecībā pret kādas Līgumslēdzējas puses darba ņēmējiem, kuri nodarbināti to teritorijā, var saglabāt pastāvīgajā darba tirgū integrētiem darba ņēmējiem piešķiramās priekšrokas, kā arī citas attiecīgās Līgumslēdzējas puses valstspiederīgajiem piemērojamo algas un darba apstākļu kontroli. Tādu pašu kontroli var saglabāt attiecībā uz personām, kuras sniedz šā Nolīguma 5. panta 1. punktā minētos pakalpojumus šādās četrās nozarēs: dārzkopība, būvniecība, tostarp saistītās nozares, drošības darbības, ēku tīrīšana un uzkopšana (attiecīgie NACE[3] kodi 01.41; 45.1 līdz 4; 74.60 un 74.70). Šveice 1.c, 2.c, 3.c un 4.d punktā minētajā pārejas periodā attiecībā uz pieeju tās darba tirgum dod priekšroku darba ņēmējiem, kuri ir Horvātijas valstspiederīgie, nevis darba ņēmējiem, kas ir tādu valstu valstspiederīgie, kuras nav ES un EBTA dalībvalstis. Dodot priekšroku pastāvīgajā darba tirgū integrētiem darba ņēmējiem, kontroli nepiemēro to pakalpojumu sniedzējiem, kuri ir liberalizēti ar īpašu vienošanos starp Līgumslēdzējām pusēm par pakalpojumu sniegšanu (tostarp ar nolīgumu par konkrētiem valsts iepirkumu aspektiem, ciktāl tas attiecas uz pakalpojumu sniegšanu). Šajā laikposmā var saglabāt kvalifikācijas prasības attiecībā uz uzturēšanās atļaujām laikposmam, kas īsāks par četriem mēnešiem[4], un attiecībā uz personām, kuras sniedz šā Nolīguma 5. panta 1. punktā minētos pakalpojumus četrās iepriekš minētajās nozarēs.

Divu gadu laikā pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā Apvienotā komiteja pārskata šajā punktā izklāstīto pārejas pasākumu darbību, pamatojoties uz ziņojumu, kuru sagatavo katra no Līgumslēdzējām pusēm, kas tos īsteno. Pēc pārskata pabeigšanas un ne vēlāk kā divus gadus pēc iepriekš minētā Protokola stāšanās spēkā Līgumslēdzēja puse, kas ir īstenojusi šajā punktā minētos pārejas pasākumus un paziņojusi Apvienotajai komitejai par savu nodomu turpināt tos piemērot, var turpināt to darīt līdz piektā gada beigām pēc iepriekš minētā Protokola stāšanās spēkā. Šāda paziņojuma nesaņemšanas gadījumā pārejas periods beidzas, beidzoties pirmajā daļā minētajam divu gadu laikposmam.

Šajā punktā noteiktā pārejas perioda beigās visi šajā punktā minētie ierobežojumi tiek atcelti.”;

„3.c Pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā un līdz 1.c punktā minētā laikposma beigām Šveice savas kopējās, trešām valstīm paredzētās kvotas ietvaros katru gadu (pro rata temporis) rezervē Šveicē nodarbinātiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kuras ir Horvātijas valstspiederīgie, jaunu uzturēšanās atļauju[5] minimālo skaitu saskaņā ar šādu plānu:

Līdz || Atļauju skaits laikposmam, kas ir viens gads vai ilgāk || Atļauju skaits laikposmam, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu

Pirmajam gadam || 54 || 543

Otrajam gadam || 78 || 748

Trešajam gadam || 103 || 953

Ceturtajam gadam || 133 || 1158

Piektajam gadam || 250 || 2000

3.d Ja Šveice un/vai Horvātija nopietnu savos darba tirgos pastāvošu traucējumu vai traucējumu draudu rezultātā piemēro 1.c, 2.c un 3.c punktā aprakstītos pasākumus savā teritorijā nodarbinātiem darba ņēmējiem, tās paziņo par šiem apstākļiem Apvienotajai komitejai līdz 1.c punktā noteiktā laikposma beigām.

Apvienotajā komiteja lems par to, vai valsts, kas iesniegusi paziņojumu, uz šā paziņojuma pamata var turpināt piemērot pārejas pasākumus. Ja tā sniedz labvēlīgu atzinumu, valsts, kas iesniegusi paziņojumu, var turpināt piemērot tās teritorijā nodarbinātiem darba ņēmējiem 1.c, 2.c un 3.c punktā aprakstītos pasākumus līdz septītā gada beigām pēc iepriekš minētā Protokola spēkā stāšanās. Šajā gadījumā ikgadējais 1.c punktā minēto uzturēšanās atļauju skaits ir šāds:

Līdz || Atļauju skaits laikposmam, kas ir viens gads vai ilgāk || Atļauju skaits laikposmam, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu

Sestajam gadam || 260 || 2100

Septītajam gadam || 300 || 2300

.”;

„4.d Tā laikposma beigās, kas minēts 1.c un 3.d punktā, un līdz desmitā gada beigām pēc šā Nolīguma Protokola stāšanās spēkā attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā piemēro šādus noteikumus: Ja to jaunu uzturēšanās atļauju skaits, kuras attiecas uz vienu no 1.c punktā minētajām kategorijām un ir izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kas ir Horvātijas valstspiederīgie, konkrētā gadā pārsniedz triju gadu laikā pirms atsauces gada aprēķināto vidējo rādītāju par vairāk nekā 10 %, tad Šveice piemērošanas gadā var vienpusēji ierobežot to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām no Horvātijas uz laikposmu, kas ir viens gads vai ilgāk, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 5 % un to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas uz laikposmu, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 10 %. Uzturēšanās atļauju skaitu tādā pašā apmērā var ierobežot nākamajā gadā pēc piemērošanas gada.

Atkāpjoties no iepriekšējās daļas, pēc sestā un septītā atsauces gada beigām var piemērot šādus noteikumus: Ja konkrētā gadā to jaunu uzturēšanās atļauju skaits, kuras attiecas uz vienu no 1.c punktā minētajām kategorijām un ir izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kas ir Horvātijas valstspiederīgie, pārsniedz gadā pirms atsauces gada aprēķināto vidējo rādītāju par vairāk nekā 10 %, tad Šveice piemērošanas gadā var vienpusēji ierobežot to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām no Horvātijas uz laikposmu, kas ir viens gads vai ilgāk, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 5 % un to jaunu uzturēšanās atļauju skaitu, kuras tiek izsniegtas uz laikposmu, kas ir ilgāks par četriem mēnešiem un īsāks par vienu gadu, līdz triju gadu laikā pirms piemērošanas gada aprēķinātajam vidējam rādītājam plus 10 %. Uzturēšanās atļauju skaitu tādā pašā apmērā var ierobežot nākamajā gadā pēc piemērošanas gada.”;

„4.e Šā panta 4.d punkta vajadzībām piemēro šādas definīcijas:

1. „Atsauces gads” ir attiecīgais gads, ko aprēķina no tā mēneša pirmās dienas, kurā Protokols stājas spēkā;

2. „Piemērošanas gads” ir gads, kas seko atsauces gadam.”;

„5.c Šā panta 1.c, 2.c, 3.c un 4.d punktā izklāstītos pārejas noteikumus, jo īpaši tos, kas minēti 2.c punktā attiecībā uz pastāvīgajā darba tirgū integrētiem darba ņēmējiem piešķiramo priekšroku, kā arī uz algas un darba apstākļu kontroli, nepiemēro darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kurām dienā, kad stājas spēkā šā Nolīguma Protokols attiecībā uz Horvātijas Republikas dalību Līgumslēdzējas puses statusā, ir atļauts veikt saimniecisku darbību Līgumslēdzēju pušu teritorijā. Šādas personas jo īpaši var īstenot profesionālās un ģeogrāfiskās mobilitātes tiesības.

To uzturēšanās atļauju turētāji, kuru atļaujas ir derīgas uz īsāku laikposmu nekā viens gads, ir tiesīgi tās atjaunot; attiecībā pret viņiem nevar piemērot kvantitatīvo ierobežojumu pārsniegšanu. Uzturēšanās atļauju turētāji, kuru atļaujas ir derīgas vienu gadu vai ilgāk, ir tiesīgi automātiski pagarināt savas uzturēšanās atļaujas. Tādējādi šādi darba ņēmēji un pašnodarbinātas personas ir tiesīgas izmantot brīvas pārvietošanās tiesības, kas piešķirtas reģistrētām personām saskaņā ar šā Nolīguma pamatnoteikumiem un jo īpaši ar tā 7. pantu, no iepriekš minētā Protokola tā spēkā stāšanās dienas.”;

b) Nolīguma I pielikuma 27. panta 2. punktā atsauci uz „10. panta 2., 2.a, 2.b, 4.a, 4.b un 4.c punktu” aizstāj ar atsauci uz „10. panta 2.b, 2.c, 4.c un 4.d punktu”.

3. pants

Atkāpjoties no Nolīguma I pielikuma 25. panta, piemēro šā Protokola 1. pielikumā minētos pārejas periodus.

4. pants

Nolīguma II un III pielikumu attiecīgi groza saskaņā ar šā Protokola 2. un 3. pielikumu.

5. pants

1. Šā Protokola 1., 2. un 3. pielikums ir tā neatņemama sastāvdaļa.

2. Šis Protokols, kā arī 2004. gada un 2008. gada protokols ir Nolīguma neatņemama sastāvdaļa.

6. pants

1. Līgumslēdzējas puses šo Protokolu ratificē vai apstiprina atbilstīgi savām procedūrām.

2. Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par šo procedūru pabeigšanu.

7. pants

Šis Protokols stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc pēdējā paziņojuma par ratifikāciju vai apstiprināšanu.

8. pants

Šis Protokols paliek spēkā uz to pašu laiku un saskaņā ar to pašu kārtību kā Nolīgums.

9. pants

1. Šis Protokols, kā arī tam pievienotās deklarācijas, sastādīts divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; visi minētie teksti ir vienlīdz autentiski.

2. Nolīguma, tostarp tā visu pielikumu un protokolu, un Nobeiguma akta horvātu valodas versijas ir vienlīdz autentiskas. Apvienotā komiteja, kas izveidota ar Nolīguma 14. pantu, apstiprina Nolīguma autentisko tekstu horvātu valodā.

...,

1. PIELIKUMS

Pārejas pasākumi lauksaimniecības zemes iegādei

Horvātija uz septiņiem gadiem no šā Protokola spēkā stāšanās dienas var saglabāt ierobežojumus, kuri šā Protokola parakstīšanas laikā tās tiesību aktos ir noteikti attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi, ko veic Šveices valstspiederīgie un saskaņā ar Šveices tiesību aktiem izveidotas juridiskas personas. Attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi pret Šveices valstspiederīgajiem nekādā gadījumā nevar izturēties mazāk labvēlīgi nekā šā Protokola parakstīšanas dienā vai ierobežojošākā veidā nekā attiecībā pret tādu valstu valstspiederīgajiem, kuras nav Nolīguma Līgumslēdzējas puses vai Eiropas Ekonomikas zonas līguma līgumslēdzējas puses.

Pašnodarbinātiem lauksaimniekiem, kuri ir Šveices valstspiederīgie un vēlas sākt uzņēmējdarbību un dzīvot Horvātijā, nepiemēro iepriekšējās daļas noteikumus vai jebkādas citas procedūras, ko neattiecina uz Horvātijas valstspiederīgajiem.

Šo pārejas pasākumu vispārēju pārskatīšanu veic trešajā gadā pēc šā Protokola spēkā stāšanās dienas. Apvienotā komiteja var lemt par pirmajā daļā norādītā pārejas perioda saīsināšanu vai izbeigšanu.

Ja ir pietiekami pierādījumi, ka pārejas perioda beigās Horvātijas lauksaimniecības zemes tirgū būs nopietni traucējumi vai traucējumu draudi, Horvātija līdz pirmajā daļā norādītā septiņu gadu pārejas perioda beigām paziņo par šādiem apstākļiem Apvienotajai komitejai. Šajā gadījumā Horvātija var turpināt piemērot pirmajā daļā aprakstītos pasākumus līdz desmit gadiem pēc šā Protokola stāšanās spēkā. Šo pagarinājumu var attiecināt uz izvēlētiem, īpaši skartiem ģeogrāfiskiem reģioniem.

2. PIELIKUMS

Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos II pielikumu groza šādi:

1. A iedaļā „Tiesību akti, uz kuriem izdarīta atsauce” 1. punktā iekļauj šādu tiesību aktu:

„Padomes Regula (ES) Nr. 517/2013 (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo dažas regulas un lēmumus brīvas preču aprites, personu pārvietošanās brīvības, uzņēmējdarbības tiesību, konkurences politikas, lauksaimniecības, pārtikas nekaitīguma, veterinārijas un fitosanitārijas politikas, transporta politikas, enerģētikas, nodokļu, statistikas, Eiropas komunikāciju tīklu, tiesu iestāžu un pamattiesību, tiesiskuma, brīvības un drošības, vides, muitas savienības, ārējo attiecību, ārpolitikas, drošības un aizsardzības politikas un iestāžu jomā saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV L 158, 10.6.2013., 1. lpp.).”;

2. Attiecībā uz darba ņēmējiem, kuri ir Horvātijas Republikas valstspiederīgie, Protokola II pielikuma iedaļas „Par apdrošināšanu bezdarba gadījumā” 1. punktā noteikto kārtību piemēro līdz septītā gada beigām no šā Protokola spēkā stāšanās.

3. PIELIKUMS

Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos III pielikumu groza šādi:

1.a punktā pievieno divus šādus ievilkumus:

– Horvātijas Republikas Pievienošanās akts (OV L 112, 24.4.2012., 10. lpp.), III pielikums (Horvātijas Republikas Pievienošanās akta 15. pantā minētais saraksts: iestāžu pieņemto aktu pielāgojumi – OV L 112, 24.4.2012., 41. lpp.).

Direktīvas 2005/36/EK 23. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:

„5. Neskarot 43.b pantu, ikviena dalībvalsts atzīst dalībvalstu pilsoņu ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta, vecmātes, farmaceita un arhitekta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri izsniegti bijušajā Dienvidslāvijā vai kuru apmācība:

a) attiecībā uz Slovēniju sākta pirms 1991. gada 25. jūnija; un

b) attiecībā uz Horvātiju sākta pirms 1991. gada 8. oktobra,

ja minētās dalībvalsts iestādes apstiprina, ka – attiecībā uz ārsta ar pamatapmācību, specializēta ārsta, vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta un vecmātes profesionālās darbības, 45. panta 2. punktā minētās farmaceita profesionālās darbības un 48. pantā minētās arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu – tās teritorijā šiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem ir tāds pats juridiskais spēks kā šīs dalībvalsts izsniegtajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem un – attiecībā uz arhitektiem – kā kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas attiecībā uz šo dalībvalsti norādīti VI pielikuma 6. punktā.

Šādam apstiprinājumam jāpievieno to pašu iestāžu izsniegts sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas dienas attiecīgā persona šīs dalībvalsts teritorijā vismaz trīs gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.”

Direktīvā 2005/36/EK iekļauj šādu 43.b pantu:

„Iegūtās tiesības uz vecmāšu kvalifikāciju neattiecas uz šādām kvalifikācijām, kas gūtas Horvātijā līdz 2013. gada 1. jūlijam: viša medicinska sestra ginekološko‑opstetričkog smjera (ginekoloģijas un dzemdniecības virsmāsa), medicinska sestra ginekološko-opstetričkog smjera (ginekoloģijas un dzemdniecības māsa), viša medicinska sestra primaljskog smjera (virsmāsa ar vecmātes izglītību), medicinska sestra primaljskog smjera (medicīnas māsa ar vecmātes izglītību), ginekološko-opstetrička primalja (ginekoloģijas un dzemdniecības vecmāte) un primalja (vecmāte).”

– Padomes Direktīva 2013/25/ES (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo atsevišķas direktīvas par tiesībām veikt uzņēmējdarbību un brīvi sniegt pakalpojumus saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV L 158, 10.6.2013., 368. lpp.), pielikuma A daļa.

2.a punktā pievieno šādu ievilkumu:

– Padomes Direktīva 2013/25/ES (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo atsevišķas direktīvas par tiesībām veikt uzņēmējdarbību un brīvi sniegt pakalpojumus saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV L 158, 10.6.2013., 368. lpp.), pielikuma B daļas 1. punkts.

3.a punktā pievieno šādu ievilkumu:

– Padomes Direktīva 2013/25/ES (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo atsevišķas direktīvas par tiesībām veikt uzņēmējdarbību un brīvi sniegt pakalpojumus saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV L 158, 10.6.2013., 368. lpp.), pielikuma B daļas 2. punkts.

5.a punktā pievieno šādu ievilkumu:

– Padomes Direktīva 2013/25/ES (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo atsevišķas direktīvas par tiesībām veikt uzņēmējdarbību un brīvi sniegt pakalpojumus saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV L 158, 10.6.2013., 368. lpp.), pielikuma C daļa.

ŠVEICES DEKLARĀCIJA PAR AUTONOMIEM PASĀKUMIEM PARAKSTĪŠANAS DIENĀ

Šveice, balstoties uz saviem tiesību aktiem, piešķirs Horvātijas Republikas pilsoņiem pagaidu pieeju tās darba tirgum pirms šajā Protokolā izklāstīto pārejas pasākumu stāšanās spēkā. Šajā nolūkā Šveice no šā Protokola parakstīšanas dienas piešķirs īpašas kvotas īstermiņa un ilgtermiņa darba atļaujām par labu Horvātijas Republikas pilsoņiem, kā noteikts Nolīguma 10. panta 1. punktā. Kvotas būs 50 ilgtermiņa atļaujas un 450 īstermiņa atļaujas gadā. Papildus tam 1000 īslaicīga darba ņēmējiem gadā tiks atļauts uzturēties uz laiku, kas ir īsāks par četriem mēnešiem.

[1] Padomes lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju, lai Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos pielāgotu attiecībā uz Horvātijas dalību līgumslēdzējas puses statusā, ņemot vērā Eiropas Savienības paplašināšanos (Padomes dok. 12864/12 LIMITED).

[2] OV L.., .., . lpp.

[3] NACE: Padomes Regula (EEK) Nr. 3037/90 (1990. gada 9. oktobris) par saimniecisko darbību statistisko klasifikāciju Eiropas Kopienā (OV L 293, 24.10.1990., 1. lpp.).

[4] Darba ņēmēji var iesniegt pieteikumus īstermiņa uzturēšanās atļaujām saskaņā ar 3.c punktā minētajām kvotām uz laikposmu, kas ir pat īsāks par četriem mēnešiem.

[5] Šīs atļaujas tiks piešķirtas papildus šā Nolīguma 10. pantā minētajām kvotām, kas ir rezervētas darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kuras šā Nolīguma parakstīšanas dienā (1999. gada 21. jūnijā) ir dalībvalstu valstspiedrīgie un to dalībvalstu valstspiederīgie, kuras kļuva par šā Nolīguma Līgumslēdzējām pusēm ar 2004. gada un 2008. gada protokolu. Šīs atļaujas arī ir papildus tām atļaujām, kuras piešķir, balstoties uz esošajiem divpusējiem stažieru apmaiņas nolīgumiem starp Šveici un jaunajām dalībvalstīm.