Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko dalībvalstis Apvienoto Nāciju Organizācijas konferencē par ieroču tirdzniecības līgumu (Ņujorka, 2012. gada 2.-27. jūlijs) pilnvaro vest sarunas par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē /* COM/2012/0241 final - 2012/0124 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS Apvienoto Nāciju Organizācijas konference par ieroču tirdzniecības līgumu notiks Ņujorkā laikā no 2012. gada 2. līdz 27. jūlijam. Konferences mērķis ir panākt, lai tiktu noslēgts juridiski saistošs ieroču tirdzniecības līgums, ar kuru, nosakot augstus kopējus starptautiskos standartus ieroču starptautiskai pārvešanai, likumīga konvencionālo ieroču tirdzniecība tiktu padarīta atbildīgāka. Iecerētajā līgumā, ļoti iespējams, būs paredzēti pasākumi (tādi kā, piem., eksporta un importa licences), kas būtībā iekļaujas Savienības kopējās tirdzniecības politikas darbības jomā. Saskaņā ar iedibināto judikatūru šādus pasākumus nevar izņemt no kopējās tirdzniecības politikas darbības jomas un līdz ar to arī no Savienības ekskluzīvas kompetences tikai tāpēc vien, ka dalībvalstis tos veic, lai aizsargātu savu nacionālo drošību. Tā kā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem un Padomes 2009. gada 19. oktobra Regulu (EK) Nr. 1061/2009, ar ko nosaka kopīgus eksporta noteikumus, dalībvalstis ir pilnvarotas noteikt importa un eksporta ierobežojumus, cita starpā tos pamatojot ar apsvērumiem par valsts drošību un sabiedrības morāli, nepieciešams nodrošināt, lai līgumā paredzētie pasākumi atbilstu šādu pilnvaru noteikumiem. Turklāt, lai mazinātu un novērstu šķēršļus konvencionālo ieroču pārvešanai iekšējā tirgū vai regulētu konvencionālo ieroču un divējāda lietojuma preču eksportu uz trešām valstīm, pēdējo 20 gadu laikā ir pieņemti vairāki ES tiesību akti: (a) Padomes 1991. gada 18. jūnija Direktīva 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas kontroli, ar grozījumiem; (b) Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību, ar grozījumiem; (c) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem, ar grozījumiem; (d) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regula (ES) Nr. 258/2012, ar kuru īsteno 10. pantu Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo organizēto noziedzību (ANO Šaujamieroču protokols), un ievieš eksporta atļauju, kā arī importa un tranzīta pasākumus šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un munīcijai; (e) Padomes 2009. gada 5. maija Regula (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei; (f) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā, piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesības. Lai nodrošinātu nākamā ieroču tirdzniecības līguma saderību ar Direktīvu 91/477/EEK, 93/15/EK un 2009/43/EK noteikumiem, tajā nedrīkstētu iekļaut prasību ieroču un munīcijas pārvedumus starp dalībvalstīm novērtēt pēc parametriem par ko panākta vienošanās, un atļaujas piešķirt, izskatot katru gadījumu atsevišķi. Ja nākamajā ieroču tirdzniecības līgumā tiktu saglabāta šāda prasība, dalībvalstis, kas tam pievienotos, to nevarētu piemērot attiecībā uz ieroču tirdzniecību ES iekšienē, nepārkāpjot ES likumu. Lai nodrošinātu nākamā ieroču tirdzniecības līguma saderību ar Regulas (ES) Nr. 258/2012 noteikumiem, tam vajadzētu būt saderīgam ar ANO Protokolā par šaujamieročiem noteikto principu, proti, 10. pantu. Saskaņā ar minēto pantu šaujamieročus un ar tiem saistītas vienības nedrīkst pārvest starp valstīm bez visu iesaistīto valstu informēšanas un to piekrišanas. Šaujamieročus nedrīkst eksportēt uz vai caur valstīm, kas pārvešanu nav atļāvušas. Sarunas par ieroču tirdzniecības līgumu skar arī jautājumus, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, jo tie iekļaujas kopējās tirdzniecības politikas darbības jomā, un līguma noslēgšana var ietekmēt kopējos noteikumus vai mainīt to darbības jomu. Pašreizējos apstākļos ir vēlams dalībvalstis pilnvarot vest sarunas par ieroču tirdzniecības līgumu par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, saskaņā ar attiecīgajām sarunu direktīvām. Līdz ar to šī atļauja neattiecas uz tiem ieroču tirdzniecības līguma elementiem, kas KĀDP ietvaros varētu būt Savienības kompetencē un attiekties uz KĀDP acquis. 2012/0124 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko dalībvalstis Apvienoto Nāciju Organizācijas konferencē par ieroču tirdzniecības līgumu (Ņujorka, 2012. gada 2.-27. jūlijs) pilnvaro vest sarunas par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, Ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 2. panta 1. punktu, 114. panta 1. punktu, 207. panta 4. punkta pirmo daļu, un 218. panta 3. un 4. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], tā kā: (1) ANO Ģenerālā asambleja sešdesmit ceturtajā sesijā pieņēma Rezolūciju 64/48, ar kuru tā nolēma 2012. gadā četras nedēļās pēc kārtas noturēt Apvienoto Nāciju Organizācijas konferenci par ieroču tirdzniecības līgumu, lai rūpīgi izstrādātu juridiski saistošu instrumentu par augstākajiem iespējamiem kopējiem starptautiskajiem konvencionālo ieroču pārvešanas standartiem. Apvienoto Nāciju Organizācijas konference par ieroču tirdzniecības līgumu notiks Ņujorkā laikā no 2012. gada 2. līdz 27. jūlijam. Konferences mērķis ir panākt, lai tiktu noslēgts juridiski saistošs ieroču tirdzniecības līgums, ar kuru, nosakot augstus kopējus starptautiskos standartus ieroču starptautiskai pārvešanai un vēršoties pret nevēlamu un bezatbildīgu konvencionālo ieroču izplatīšanu, likumīga konvencionālo ieroču tirdzniecība tiktu padarīta atbildīgāka. (2) Iecerētajā līgumā, ļoti iespējams, būs paredzēti pasākumi (tādi kā, piem., eksporta un importa licences), kas iekļaujas Savienības kopējās tirdzniecības politikas darbības jomā. Tā kā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem un Padomes 2009. gada 19. oktobra Regulu (EK) Nr. 1061/2009, ar ko nosaka kopīgus eksporta noteikumus, dalībvalstis ir pilnvarotas noteikt importa un eksporta ierobežojumus, cita starpā tos pamatojot ar apsvērumiem par sabiedrības drošību un sabiedrības morāli, nepieciešams nodrošināt, lai Līgumā paredzētie pasākumi atbilstu šādu pilnvaru nosacījumiem. (3) Lai mazinātu un novērstu šķēršļus konvencionālo ieroču pārvešanā iekšējā tirgū vai regulētu konvencionālo ieroču un divējāda lietojuma preču eksportu uz trešām valstīm, ir pieņemti vairāki ES tiesību akti, tostarp jo īpaši: a) Padomes 1991. gada 18. jūnija Direktīva 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas kontroli; b) Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību, ar grozījumiem; c) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem; d) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regula (ES) Nr. 258/2012, ar kuru īsteno 10. pantu Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo organizēto noziedzību (ANO Šaujamieroču protokols), un ievieš eksporta atļauju, kā arī importa un tranzīta pasākumus šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un munīcijai; e) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā, piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesības; f) Padomes 2009. gada 5. maija Regula (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei. (4) Juridiski saistošs instruments par augstākajiem iespējamiem kopējiem starptautiskajiem konvenciionālo ieroču pārvešanas standartiem attiecas arī uz jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, jo tie iekļaujas kopējās tirdzniecības politikas darbības jomā un ieroču tirdzniecības līguma noslēgšana var ietekmēt iepriekš minētos kopējos noteikumus vai mainīt to darbības jomu. (5) Izņēmuma kārtā ir nepieciešams dalībvalstis pilnvarot vest sarunas par ieroču tirdzniecības līgumu par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. (6) Šis lēmums neattiecas uz tiem ieroču tirdzniecības līguma elementiem, kas KĀDP ietvaros varētu būt Savienības kompetencē un attiekties uz KĀDP acquis. IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo dalībvalstis pilnvaro Apvienoto Nāciju Organizācijas konferencē par ieroču tirdzniecības līgumu vest sarunas par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis koordinēšanu veic ar Komisijas un Eiropas Ārējās darbības dienesta pārstāvju atbalstu, kas arī pēc vajadzības iesaistās sarunu vešanā. 2. pants Sarunas ved saskaņā ar pielikumā norādītajām sarunu direktīvām. 3. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs PIELIKUMS (1) Ieroču tirdzniecības līgums neiekļauj noteikumus, kas dalībvalstīm liegtu piemērot: (a) Padomes 1991. gada 18. jūnija Direktīvu 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas kontroli, ar grozījumiem; (b) Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību, ar grozījumiem; (c) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem, ar grozījumiem; (d) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvu 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā, piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesības, ar grozījumiem; (2) Ieroču tirdzniecības līgumā neiekļauj noteikumus, kas ierobežo brīvu preču, personu, pakalpojumu un kapitāla apriti Savienības iekšējā tirgū, izņemot, ja šāds ierobežojums ir īpaši pamatots ar LESD 346. pantu. (3) Visiem līgumā paredzētajiem pasākumiem, kas ierobežo eksportu vai importu no Savienības vai uz to, vai tranzītu caur Savienības teritoriju, ir jābūt saderīgiem ar piemērojamām Savienības tiesību normām, tostarp jo īpaši: (a) Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem; (b) Padomes 2009. gada 19. oktobra Regulu (EK) Nr. 1061/2009, ar ko nosaka kopīgus eksporta noteikumus; (c) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regulu (ES) Nr. 258/2012, ar kuru īsteno 10. pantu Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo organizēto noziedzību (ANO Šaujamieroču protokols), un ievieš eksporta atļauju, kā arī importa un tranzīta pasākumus šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un munīcijai; un (d) Padomes 2009. gada 5. maija Regulu (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei; (e) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem, ar grozījumiem. (4) Ieroču tirdzniecības līgums iekļauj noteikumus, kas Eiropas Savienībai dod iespēju tam pievienoties. [1] OV C […], […], […] lpp.