Eiropas Parlaments savā rezolūcijā arī norādīja, ka līgumi uzņēmums–uzņēmums ne vienmēr maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) garantē pienācīgu piekļuvi datiem. Iemesls tam ir tas, ka pastāv atšķirības sarunu vešanā un zināšanās. Tāpēc Eiropas Parlaments uzsvēra, ka līgumos ir jānosaka skaidri pienākumi un atbildība par piekļuvi datiem, to apstrādi, kopīgošanu un glabāšanu, lai ierobežotu to ļaunprātīgu izmantošanu.

Eiropas Parlamenta 2021. gada 25. marta rezolūcijā par Eiropas Datu stratēģiju Komisija tika mudināta nākt klajā ar datu aktu, lai veicinātu un nodrošinātu lielāku un taisnīgāku datu plūsmu visās nozarēs, uzņēmums–uzņēmums, uzņēmums–valdība, valdība–uzņēmums un valdība–valdība kontekstā. Eiropas Parlaments 2021. gada 25. marta rezolūcijā arī uzsvēra nepieciešamību izveidot kopīgas Eiropas datu telpas nepersondatu brīvai apritei pāri robežām un nozarēm, kā arī starp uzņēmumiem, akadēmiskajām aprindām, attiecīgajām ieinteresētajām personām un publisko sektoru. No šāda viedokļa tas mudināja Komisiju precizēt izmantošanas tiesības, jo īpaši attiecībās uzņēmums–uzņēmums un uzņēmums–valdība. Tas uzsvēra, ka tirgus nelīdzsvarotība, ko rada datu koncentrācija, ierobežo konkurenci, palielina šķēršļus ienākšanai tirgū un samazina plašāku piekļuvi datiem un to izmantošanu.

ES Elektroenerģijas regulā ir noteikts, ka pārvades sistēmu operatoriem ir jāsniedz dati regulatoriem un resursu pietiekamības plānošanai, savukārt ES Elektroenerģijas direktīva paredz pārredzamu un nediskriminējošu piekļuvi datiem un pilnvaro Komisiju izstrādāt saistītās sadarbspējas prasības un procedūras, lai to atvieglotu. Ar Otro maksājumu pakalpojumu direktīvu ar konkrētiem nosacījumiem tiek atvērta dažu veidu informācija par maksājumu darījumiem un kontiem, tādējādi nodrošinot uzņēmums–uzņēmums datu kopīgošanu finanšu tehnoloģiju jomā. Mobilitātes un transporta nozarē pastāv plašs datu piekļuves un kopīgošanas noteikumu klāsts. Uz mehānisko transportlīdzekļu un lauksaimniecības mašīnu remonta un tehniskās apkopes informāciju attiecas īpaši datu pieejamības/koplietošanas pienākumi saskaņā ar tipa apstiprināšanas tiesību aktiem. Tomēr ir vajadzīgi jauni noteikumi, lai nodrošinātu, ka spēkā esošie transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas tiesību akti ir piemēroti digitālajam laikmetam un veicina tīru, satīklotu un automatizētu transportlīdzekļu attīstību. Pamatojoties uz Datu aktu kā satvaru piekļuvei datiem un to izmantošanai, šie noteikumi risinās nozarei raksturīgās problēmas, tostarp piekļuvi transportlīdzekļu funkcijām un resursiem.

Vairākās jomās ir vajadzīgi tiesību aktu pielāgojumi, lai veicinātu digitālo pārkārtošanos. Saskaņā ar Eiropas digitālo produktu pasi (Ilgtspējīgu produktu iniciatīvas ietvaros) tiks paredzēti skaidri noteikumi par piekļuvi konkrētiem datiem, kas vajadzīgi konkrētu produktu apritīgumam un ilgtspējai visā to aprites ciklā un parastās situācijās. Privāttiesību noteikumi ir būtisks elements vispārējā sistēmā. Tādēļ ar šo regulu tiek pielāgotas līgumtiesības un citi noteikumi, lai uzlabotu datu atkalizmantošanas nosacījumus iekšējā tirgū un novērstu to, ka līgumu puses ļaunprātīgi izmanto nelīdzsvarotību sarunu vešanā, kaitējot vājākajām pusēm.

Iniciatīvas “Sadarbspējīga Eiropa” mērķis ir ieviest kooperatīvas sadarbspējas politiku modernizētā publiskajā sektorā. Iniciatīva izrietēja no Savienības finansējuma programmas ISA2, kas ilga no 2016. līdz 2021. gadam un kas atbalstīja digitālu risinājumu izstrādi, lai nodrošinātu sadarbspējīgus pārrobežu un starpnozaru publiskos pakalpojumus.

Šis priekšlikums radīs finansiālas un administratīvas izmaksas. Tās segs galvenokārt valsts iestādes, ražotāji un pakalpojumu sniedzēji, lai tie izpildītu šajā regulā noteiktos pienākumus. Tomēr dažādo iespēju un to paredzamo izmaksu un ieguvumu izpēte ir sekmējusi sabalansētu instrumenta izstrādi. Tāpat datu izmantotāju un turētāju izmaksas atsvērs tā vērtība, ko rada plašāka piekļuve datiem un to izmantošana, kā arī jaunu pakalpojumu ieviešana tirgū.

Šis priekšlikums līdzsvaro skarto ieinteresēto personu tiesības un intereses ar vispārējo mērķi veicināt datu plašāku izmantošanu plašam dalībnieku lokam. Ar to tiek radīts veicinošs satvars, kas nepārsniedz mērķu sasniegšanai nepieciešamo. Tas novērš pastāvošos šķēršļus, kas kavē pilnīgāku datu potenciālās vērtības apgūšanu uzņēmumu un patērētāju vidū un publiskā sektorā. Tajā arī izklāstīts satvars turpmākajiem nozares noteikumiem, lai izvairītos no sadrumstalotības un juridiskās nenoteiktības. Tajā precizētas esošās tiesības un vajadzības gadījumā paredzētas piekļuves tiesības datiem, tādējādi palīdzot izveidot iekšējo tirgu datu kopīgošanai. Iniciatīva pieļauj ievērojamu elastību attiecībā uz piemērošanu nozaru līmenī.

Konfidenciālu uzņēmējdarbības datu un komercnoslēpumu aizsardzība ir svarīgs iekšējā tirgus pareizas darbības aspekts, tāpat kā citos kontekstos, kuros notiek apmaiņa ar pakalpojumiem un notiek preču tirdzniecība. Šis priekšlikums nodrošina komercnoslēpumu ievērošanu saistībā ar datu izmantošanu starp uzņēmumiem vai patērētājiem. Iniciatīva ļaus Savienībai gūt labumu no iekšējā tirgus mēroga, jo produkti vai saistītie pakalpojumi bieži tiek izstrādāti, izmantojot datus no dažādām dalībvalstīm, un vēlāk tiek tirgoti visā Savienībā.

Šī priekšlikuma mērķis ir turpināt datu iekšējā tirgus izveidi, kurā pēc iespējas labāk tiek izmantoti dati no publiskā sektora, uzņēmumiem un privātpersonām, vienlaikus ievērojot tiesības attiecībā uz šādiem datiem un to vākšanai veiktajiem ieguldījumiem. Noteikumu par datu apstrādes pakalpojumu maiņu mērķis ir izveidot godīgus un konkurētspējīgus tirgus apstākļus mākoņdatošanas, perifērdatošanas un saistīto pakalpojumu iekšējā tirgū.

Juridiskā nenoteiktība un šķēršļi, komerciāli šķēršļi un piemērotas infrastruktūras trūkums bija viens no galvenajiem faktoriem, kas kavēja uzņēmums–valdība datu kopīgošanu, kā to norādīja respondenti. Gandrīz visas publiskās iestādes uzskata, ka ir vajadzīga rīcība (Savienības vai dalībvalsts) attiecībā uz uzņēmums–valdība datu kopīgošanu, salīdzinot ar 80 % akadēmisko/pētniecības iestāžu un 38 % uzņēmumu/uzņēmumu organizāciju/apvienību. Lielākā daļa ieinteresēto personu (jo īpaši iedzīvotāji un publiskās pārvaldes struktūras) arī pauda viedokli, ka uzņēmums–valdība datu kopīgošanai vajadzētu būt obligātai, paredzot skaidrus aizsardzības pasākumus attiecībā uz konkrētiem izmantošanas gadījumiem ar skaidru sabiedrības interesi ārkārtējās situācijās un krīžu pārvarēšanas nolūkos, oficiālo statistiku, vides aizsardzību un veselīgāku sabiedrību kopumā.

Uzņēmums–uzņēmums kontekstā, neraugoties uz to, ka datu kopīgošana starp uzņēmumiem ir ierasta prakse, respondenti, kuri bija saskārušies ar grūtībām, identificēja, piemēram, tehniskus šķēršļus (formāti, standartu trūkums — 69 %); pilnīgu atteikumu piešķirt piekļuvi, kas nav saistīts ar konkurences problēmām (55 %) vai līgumiskās nelīdzsvarotības ļaunprātīgu izmantošanu (44 %). Attiecībā uz līgumu jautājumiem gandrīz puse respondentu atbalstīja negodīguma pārbaudes ieviešanu (46 %), kas ir vairāk nekā divreiz vairāk par neatbalstītāju skaitu (21 %). MVU pauda stingru atbalstu (50 %) negodīguma pārbaudei, un ievērojams skaits lielu uzņēmumu arī to atbalstīja (41 %). Līdzīgi 46 % ieinteresēto personu visās nozarēs pauda atbalstu vispārējiem piekļuves noteikumiem, kas balstīti uz taisnīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem noteikumiem (46 %). 60 % respondentu, jo īpaši MVU un mikrouzņēmumu (78 %), piekrita, ka līgumu paraugnoteikumi varētu veicināt datu kopīgošanu. 70 % ieinteresēto personu pauda viedokli, ka pastāv taisnīguma problēma ar lietu interneta kontekstā ģenerētiem datiem un ka savienoto produktu ražotājiem vai saistīto pakalpojumu sniedzējiem nevajadzētu būt iespējai vienpusēji lemt par to, kas notiek ar šādu produktu ģenerētajiem datiem. 79 % respondentu uzskatīja, ka viedlīgumi varētu būt efektīvs instruments, lai tehniski īstenotu piekļuvi datiem un tos izmantotu līdzģenerēto lietu interneta datu kontekstā.

V nodaļā noteikumi, kas attiecas uz uzņēmums–valdība datu kopīgošanu, pamatojoties uz ārkārtēju vajadzību, uzlabos publisko iestāžu spēju rīkoties kopējā labuma vārdā, piemēram, reaģēt, novērst vai palīdzēt atgūties no publiskas ārkārtējas situācijas. Arī privātais sektors gūs labumu no datu pieprasīšanas procedūru racionalizācijas.

Lietu interneta datu piekļuves tiesības trešām personām pēc lietotāja pieprasījuma ierobežo ražojuma vai saistītā pakalpojuma ražotāja vai projektētāja darījumdarbības brīvību un līgumslēgšanas brīvību. Ierobežojums ir pamatots, lai uzlabotu patērētāju aizsardzību, jo īpaši, lai veicinātu patērētāju ekonomiskās intereses. Produkta vai saistītā pakalpojuma ražotājam vai projektētājam parasti ir ekskluzīva kontrole pār tādu datu izmantošanu, kas iegūti, izmantojot produktu vai saistītu pakalpojumu, un tas veicina atkarību no viena pārdevēja un kavē tirgus dalībnieku ienākšanu tirgū pēcpārdošanas pakalpojumu piedāvāšanas tirgū. Lietu interneta datu piekļuves tiesības risina šo situāciju, vēl vairāk ļaujot patērētājiem, kuri izmanto produktus vai saistītus pakalpojumus, jēgpilni kontrolēt, kā tiek izmantoti dati, kas iegūti, izmantojot produktu vai saistīto pakalpojumu, un veicināt inovāciju, ko veic vairāk tirgus dalībnieku. Tāpēc patērētāji var gūt labumu no plašākas izvēles attiecībā uz pēcpārdošanas pakalpojumiem, piemēram, remontu un apkopi, un vairs nav atkarīgi tikai no ražotāja pakalpojumiem. Priekšlikums atvieglo lietotāja datu pārnesamību trešām personām un tādējādi ļauj konkurētspējīgi piedāvāt pēcpārdošanas pakalpojumus, kā arī plašāku uz datiem balstītu inovāciju un tādu produktu vai pakalpojumu izstrādi, kas nav saistīti ar tiem, kurus lietotājs sākotnēji iegādājies vai abonējis.

–Jaunākā Eirobarometra aptauja par digitalizācijas ietekmi. Šajā vispārējā apsekojumā par Eiropas iedzīvotāju ikdienas dzīvi ir iekļauti jautājumi par to, kā cilvēki var kontrolēt personīgu informāciju un dalīties ar to. Tā publicēts 2020. gada 5. martā, un tajā sniegta informācija par Eiropas pilsoņu gatavību dalīties ar saviem persondatiem, tostarp ar kādiem nosacījumiem.

V nodaļa izveido saskaņotu sistēmu, kā publiskā sektora struktūras un Savienības iestādes, aģentūras vai struktūras izmanto datus, kas ir uzņēmumu rīcībā, konkrētās situācijās, kad ir ārkārtēja vajadzība pēc datiem. Regulējuma pamatā ir pienākums darīt pieejamus datus, un to piemēro tikai publiskās ārkārtējās situācijās vai situācijās, kad publiskā sektora struktūrām ir ārkārtēja vajadzība izmantot konkrētus datus, bet šādus datus nevar savlaicīgi iegūt tirgū, pieņemot jaunus tiesību aktus vai piemērojot spēkā esošos ziņošanas pienākumus. Ja ir ārkārtēja vajadzība reaģēt uz publiskām ārkārtējām situācijām, piemēram, sabiedrības veselības ārkārtējām situācijām vai lielām dabas vai cilvēku izraisītām katastrofām, dati būtu pieejami bez maksas. Citos ārkārtējos gadījumos, tostarp, lai novērstu vai palīdzētu atgūties no publiskas ārkārtējas situācijas, datu turētājam, kurš dara pieejamus datus, vajadzētu būt tiesībām saņemt kompensāciju, kas ietver izmaksas, kas saistītas ar attiecīgo datu pieejamības nodrošināšanu, kā arī saprātīgu peļņu. Lai nodrošinātu, ka tiesības pieprasīt datus netiek ļaunprātīgi izmantotas un ka publiskais sektors joprojām ir atbildīgs par to izmantošanu, datu pieprasījumiem vajadzētu būt samērīgiem, skaidri norādīt sasniedzamo mērķi un ievērot tā uzņēmuma intereses, kurš datus dara pieejamus. Kompetentās iestādes nodrošinātu visu pieprasījumu pārredzamību un publisku pieejamību. Tās arī izskatītu visas izrietošās sūdzības.

IV nodaļa attiecas uz līguma noteikumu negodīgumu datu kopīgošanas līgumos starp uzņēmumiem situācijās, kad viena puse vienpusēji uzspiež līguma noteikumu mikrouzņēmumiem, maziem vai vidējiem uzņēmumiem. Šī nodaļa garantē, ka līgumiskās vienošanās par piekļuvi datiem un to izmantošanu neizmanto nelīdzsvarotu ietekmi sarunās starp līgumslēdzējām pusēm. Negodīguma pārbaudes instruments ietver vispārīgu noteikumu, kurā ir definēts ar datu kopīgošanu saistīta līguma noteikuma negodīgums, ko papildina saraksts ar noteikumiem, kuri vai nu vienmēr ir negodīgi, vai tiek prezumēti par negodīgiem. Nevienlīdzīgas spējas aizstāvēt savas intereses gadījumā šis kritērijs aizsargā vājāko līgumslēdzēju pusi, lai izvairītos no negodīgiem līgumiem. Šāda negodprātība traucē abām līgumslēdzējām pusēm izmantot datus. Tādējādi noteikumi nodrošina taisnīgāku vērtības sadali datu ekonomikā. Komisijas ieteiktie līguma noteikumu paraugi var palīdzēt komerciālajām pusēm noslēgt līgumus, pamatojoties uz taisnīgiem noteikumiem.

II nodaļa palielina juridisko noteiktību patērētājiem un uzņēmumiem attiecībā uz piekļuvi datiem, ko rada produkti vai saistītie pakalpojumi, kuri tiem pieder, ko tie izīrē vai iznomā. Ražotājiem un projektētājiem ražojumi ir jāizstrādā tā, lai dati būtu viegli pieejami pēc noklusējuma, un jābūt pārredzamībai par to, kādi dati būs pieejami un kā tiem piekļūt. Šīs nodaļas noteikumi neietekmē ražotāju iespēju piekļūt datiem no produktiem vai saistītiem pakalpojumiem, ko tie piedāvā, un tos izmantot, ja par to ir panākta vienošanās ar lietotāju. Datu turētājam ir pienākums pēc lietotāja pieprasījuma šādus datus darīt pieejamus trešām personām. Lietotājiem būs tiesības atļaut datu turētājam sniegt piekļuvi datiem trešām personām, kas sniedz pakalpojumus, piemēram, pēcpārdošanas pakalpojumu sniedzējiem. Mikrouzņēmumi un mazie uzņēmumi būs atbrīvoti no šiem pienākumiem.

Ietekmi uz MVU, proti, to, kā tie uztver problēmas, kas saistītas ar piekļuvi datiem un to izmantošanu, novērtēs, apspriežoties ar MVU darba grupu piecus gadus pēc Datu akta pieņemšanas.

(5)Šī regula nodrošina, ka produkta vai ar to saistītā pakalpojuma lietotāji Savienībā var laikus piekļūt datiem, kas ģenerēti, lietojot minēto produktu vai ar to saistīto pakalpojumu, un ka minētie lietotāji šos datus var lietot, cita starpā – pēc sava ieskata tos kopīgojot ar trešām personām. Datu turētājam tā uzliek pienākumu noteiktos apstākļos datus darīt pieejamus lietotājiem un lietotāju ieceltām trešām personām. Tā arī nodrošina, ka datu turētāji datus dara pieejamus datu saņēmējiem Savienībā pēc taisnīgiem, racionāliem un nediskriminatīviem noteikumiem un pārredzami. Vispārējā datu kopīgošanas sistēmā būtiska nozīme ir privāttiesību normām. Tāpēc šī regula koriģē līgumtiesību noteikumus un novērš līgumu nelīdzsvarotības izmantošanu, kas kavē taisnīgu piekļuvi datiem un to izmantošanu mikrouzņēmumos, mazajos uzņēmumos un vidējos uzņēmumos Ieteikuma 2003/361/EK nozīmē. Šī regula arī nodrošina, ka datu turētāji dalībvalstu publiskā sektora struktūrām un Savienības iestādēm, aģentūrām vai struktūrām, ja ir ārkārtēja vajadzība, dara pieejamus datus, kas nepieciešami uzdevumu izpildei vispārības interesēs. Turklāt šīs regulas mērķis ir atvieglot datu apstrādes pakalpojumu sniedzēja maiņu un Savienībā uzlabot datu un datu kopīgošanas mehānismu un pakalpojumu sadarbspēju. Šī regula nav jāinterpretē tā, it kā tā atzītu vai radītu juridisku pamatu datu turētājam glabāt datus, piekļūt tiem vai apstrādāt tos, vai piešķirtu datu turētājam jaunas tiesības lietot datus, kas iegūti, lietojot produktu vai ar to saistītu pakalpojumu. Gluži otrādi, tās pamatā ir kontrole, kas datu turētājam faktiski vai juridiski ir attiecībā uz datiem, kas iegūti no produktiem vai ar tiem saistītiem pakalpojumiem.

(1)Pēdējos gados datos balstītas tehnoloģijas ir pārveidojušas visas tautsaimniecības nozares. Lietu internetā savienoto produktu izplatīšanās ir palielinājusi datu apjomu un potenciālo vērtību patērētājiem, uzņēmumiem un vispārībai. Kvalitatīvi un sadarbspējīgi dati no dažādām jomām uzlabo konkurētspēju un inovāciju un nodrošina ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Vienu un to pašu datu kopu var izmantot un atkalizmantot visdažādākiem mērķiem neierobežotā mērā, nezaudējot tās īpašības un lielumu.

(28)Lietotājam jābūt iespējai brīvi izmantot datus ikkatram likumīgam nolūkam. Tas ietver datu, kurus lietotājs ir saņēmis, izmantojot šīs regulas dotās tiesības, nodošanu trešai personai, kas piedāvā pēcpārdošanas pakalpojumu, kurš var konkurēt ar datu turētāja sniegto pakalpojumu, vai norādījumus datu turētājam to darīt. Datu turētājam jānodrošina, ka dati, kas darīti pieejami trešajai personai, ir tikpat precīzi, pilnīgi, ticami, atbilstīgi un atjaunināti, cik dati, kuriem datu turētājs pats var piekļūt vai kuriem tam var būt tiesības piekļūt, lietojot produktu vai ar to saistīto pakalpojumu. Darbībās ar datiem jāievēro komercnoslēpums un intelektuālā īpašuma tiesības. Ir svarīgi saglabāt stimulus ieguldīt produktos ar funkcijām, kuru pamatā ir produktā iebūvēto sensoru datu izmantošana. Šīs regulas mērķis attiecīgi jāsaprot tā, ka tā veicina jaunu, novatorisku produktu vai ar tiem saistītu pakalpojumu izstrādi, stimulē inovāciju sekundārajos tirgos, kā arī pilnīgi jaunu pakalpojumu izstrādi, kurā izmanto datus, arī – balstoties uz datiem par dažādiem produktiem vai ar tiem saistītiem pakalpojumiem. Tajā pašā laikā tās mērķis ir vairīties mazināt stimulus ieguldīt tādā produktu veidā, no kura dati tiek iegūti, piemēram, izmantojot datus konkurējoša produkta izstrādē.

(25)Nozarēs, kurās koncentrējas neliels skaits ražotāju, kas apgādā galalietotājus, lietotājiem ir pieejamas tikai ierobežotas iespējas kopīgot datus ar šiem ražotājiem. Tādos apstākļos līgumiskas vienošanās var nebūt pietiekamas lietotāju tiesību nostiprināšanas mērķa sasniegšanai. Dati parasti paliek ražotāju pārziņā, tāpēc lietotājiem ir grūti iegūt vērtību no datiem, ko ģenerē aprīkojums, kuru tie iegādājas vai nomā. Līdz ar to ir ierobežots potenciāls novatoriskiem mazākiem uzņēmumiem konkurētspējīgā veidā piedāvāt datos balstītus risinājumus un daudzveidīgai datu ekonomikai Eiropā. Tāpēc šai regulai jābalstās uz jaunākajām norisēm specifiskās nozarēs, piemēram, Rīcības kodeksu par lauksaimniecības datu kopīgošanu pēc līgumiskas vienošanās. Nozaru tiesību aktus var ierosināt, lai risinātu nozaru specifiskās vajadzības un mērķus. Bez tam produktu vai ar to saistīto pakalpojuma lietošanā ģenerētus datus datu turētājs nedrīkst izmantot, lai gūtu ieskatu par lietotāja saimniecisko stāvokli vai tā aktīviem vai ražošanas metodēm, vai citā veidā, kas var apdraudēt lietotāja komerciālo stāvokli tirgos, kuros tas darbojas. Tas, piemēram, ietvertu zināšanu par uzņēmuma vai lauku saimniecības vispārējo darbību izmantošanu līgumsarunās ar lietotāju par lietotāja ražojumu vai lauksaimniecības produktu potenciālu iegādi, tā kaitējot lietotājam, vai, piemēram, informācijas izmantošanu ievadīšanai lielākās datubāzēs par konkrētiem tirgiem kopumā (piemēram, ražības datubāzēs ražas novākšanas sezonai), jo tāda izmantošana netieši var negatīvi ietekmēt lietotāju. Lietotājam pienākas atļauju pārvaldībai nepieciešamā tehniskā saskarne, vēlams, ar smalkākām atļaušanas iespējām (piemēram, “atļaut vienreiz” vai “atļaut lietotnes vai pakalpojuma izmantošanas laikā”), ieskaitot iespēju atļauju atsaukt.

(24)Šī regula uzliek pienākumu datu turētājiem noteiktos apstākļos datus darīt pieejamus. Cik tiek apstrādāti persondati, datu turētājam pašam jābūt pārzinim saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679. Ja lietotāji ir datu subjekti, datu turētājiem jābūt pienākumam nodrošināt viņiem piekļuvi saviem datiem un darīt datus pieejamus trešām personām pēc lietotāja ieskata saskaņā ar šo regulu. Šī regula tomēr nerada juridisko pamatu saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 datu turētājam nodrošināt piekļuvi persondatiem vai tos darīt pieejamus trešai personai, ja to pieprasa lietotājs, kurš nav datu subjekts, un nav jāsaprot kā tāda, kas datu turētājam dod jaunas tiesības izmantot datus, kuri ģenerēti, lietojot produktu vai ar to saistītu pakalpojumu. Tas sevišķi attiecas uz gadījumiem, kur datu turētājs ir ražotājs. Šādā gadījumā pamats tam, lai ražotājs varētu izmantot nepersondatus, ir ražotāja un lietotāja līgumiska vienošanās. Šī vienošanās var ietilpt pirkuma, nomas vai īres līgumā, kas attiecas uz produktu. Visiem līguma noteikumiem līgumā, kur nosaka, ka datu turētājs var izmantot datus, ko ģenerējis produkta vai ar to saistītā pakalpojuma lietotājs, jābūt lietotājam pārredzamiem, ieskaitot nolūku, kādā datu turētājs domā izmantot datus. Šai regulai nav jānovērš līguma nosacījumi, ar kuriem datu turētājam tiek liegta vai ierobežota datu vai dažu to kategoriju izmantošana. Šai regulai arī nav jānovērš nozarei specifiskas regulatīvas prasības Savienības tiesību aktos vai valstu tiesību aktos, kas ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem, kuras datu turētājam liegtu vai ierobežotu kādu tādu datu izmantošanu, pamatojoties uz skaidri noteiktiem sabiedriskās kārtības apsvērumiem.

(23)Pirms produkta pirkuma, īres vai nomas vai ar to saistīta pakalpojuma sniegšanas līguma noslēgšanas ir jāsniedz lietotājam skaidra un pietiekama informācija par to, kā var piekļūt ģenerētajiem datiem. Šis pienākums nodrošina ģenerēto datu pārredzamību un dara vieglāku lietotāja piekļuvi. Šis pienākums sniegt informāciju neietekmē pārziņa pienākumu sniegt informāciju datu subjektam saskaņā ar Regulas 2016/679 12., 13. un 14. pantu.

(20)Ja produkts pieder vairākām personām vai subjektiem vai ja tās ir nomas vai īres līguma puses un gūst labumu no piekļuves ar produktu saistītam pakalpojumam, produkta, ar to saistītā pakalpojuma vai attiecīgās saskarnes izstrādē visiem spēkiem jācenšas panākt, ka visas personas var piekļūt datiem, ko tās ģenerē. Produktu, kuri ģenerē datus, lietotājiem parasti liek izveidot lietotāja kontu. Tas dod iespēju ražotājam identificēt lietotāju, kā arī sakaru līdzekli pieprasījumu piekļūt datiem iesniegšanai un apstrādei. Tāda produkta ražotājiem vai projektētājiem, ko parasti izmanto vairākas personas, jāievieš nepieciešamais mehānisms, kas attiecīgā gadījumā ļauj atsevišķām personām izmantot atsevišķus lietotāju kontus, vai iespēja vairākām personām izmantot vienu lietotāja kontu. Piekļuve lietotājam piešķirama ar vienkārša pieprasījuma mehānismiem, kas nodrošina automātisku izpildi un neprasa pārbaudi vai saskaņojumu ar ražotāju vai datu turētāju. Tas nozīmē, ka dati jādara pieejami tikai tad, kad lietotājs to faktiski vēlas. Ja piekļuves datiem pieprasījuma automatizēta izpilde nav iespējama, piemēram, no lietotāja konta vai produktam vai pakalpojumam pievienotas mobilās lietotnes, ražotājam jāinformē lietotājs par to, kā var piekļūt datiem.

(19)Praksē ne visi produktu vai ar tiem saistīto pakalpojumu ģenerētie dati ir viegli pieejami to lietotājiem, un ierobežotas mēdz būt iespējas pārnest datus, ko rada ar lietu internetu savienoti produkti. Lietotāji nespēj iegūt datus, kas nepieciešami remontētāju un citu pakalpojumu sniedzēju izmantošanai, un uzņēmumi nespēj ieviest novatoriskus, efektīvākus un ērtus pakalpojumus. Daudzās nozarēs ražotāji, pārzinādami produkta vai ar to saistīto pakalpojumu uzbūvi, bieži spēj noteikt, kādi dati tiek ģenerēti un kā tiem var piekļūt, lai gan viņiem nav juridisku tiesību uz datiem. Tādēļ jānodrošina, ka produkti tiek projektēti un ražoti un ar tiem saistītie pakalpojumi tiek sniegti tā, ka to izmantošanā iegūtie dati vienmēr ir viegli pieejami lietotājam.

(18)Produkta lietotājs jāsaprot kā juridiska vai fiziska persona, piemēram, uzņēmums vai patērētājs, kas produktu ir nopircis, nonomājis vai noīrējis. Atkarā no tā, ar kādu juridisku nosaukumu lietotājs to izmanto, viņš nes risku un gūst labumu no savienotā produkta izmantošanas, un viņam jābūt arī piekļuvei tā ģenerētajiem datiem. Tādēļ lietotājam jābūt tiesīgam gūt labumu no datiem, ko ģenerē minētais produkts un katrs ar to saistīts pakalpojums.

(17)Starp datiem, kas ģenerēti, lietojot produktu vai ar to saistītu pakalpojumu, ir arī dati, ko lietotājs reģistrējis apzināti. Tādos datos ir arī dati, kas ģenerēti kā lietotāja darbības blakusprodukts, piemēram, diagnostikas dati, un bez kādas lietotāja darbības, piemēram, kad produkts ir gatavības režīmā, un datus, kas reģistrēti brīžos, kad produkts ir izslēgts. Tādiem datiem jāietver dati tādā veidā un formā, kādā tos ģenerē produkts, bet tie neattiecas uz datiem, kas izriet no katra programmatūras procesa, kurā no tādiem datiem izskaitļo atvasinātos datus, jo uz tādu programmatūras procesu var attiekties intelektuālā īpašuma tiesības.

(16)Nepieciešami ir noteikumi par savienotiem produktiem, kuros pakalpojums iestrādāts vai ar kuriem saistīts tā, ka pakalpojuma trūkums neļautu produktam izpildīt savas funkcijas. Tādi ar produktu saistīti pakalpojumi var ietilpt pirkuma, nomas vai īres līgumā, un tādi pakalpojumi parasti tiek paredzēti tāda paša veida produktiem, un lietotājam ir pamats gaidīt, ka tie tiks sniegti, ievērojot produkta dabu un ņemot vērā publisku paziņojumu, ko var būt sniedzis pārdevējs, iznomātājs, izīrētājs vai cita persona iepriekšējā darījuma ķēdes posmā, ieskaitot ražotāju, vai tas sniegts tādas personas vārdā. Šie saistītie pakalpojumi paši var ģenerēt lietotājam vērtīgus datus neatkarīgi no tā produkta datu vākšanas spējām, ar kuru tie ir savstarpēji saistīti. Šī regula jāpiemēro arī saistītam pakalpojumam, ko nesniedz pats pārdevējs, iznomātājs vai izīrētājs, bet ko uz pārdošanas, nomas vai īres līguma pamata sniedz treša persona. Šī regula jāpiemēro, ja ir šaubas par to, vai pakalpojuma sniegšana ietilpst pārdošanas, nomas vai īres līgumā.

(14)Šai regulai jāattiecas uz fiziskiem produktiem, kas ar saviem komponentiem iegūst, ģenerē vai vāc datus par savu darbību, izmantošanu vai vidi un spēj šos datus paziņot publiski pieejamā elektronisko sakaru pakalpojumā (tā dēvētajā “lietu internetā”). Elektronisko sakaru pakalpojumi ietver zemes telefonijas tīklus, televīzijas kabeļtīklus, satelītsakaru tīklus un tuvlauka sakaru tīklus. Tādi produkti var būt transportlīdzekļi, mājas ierīces un plašpatēriņa preces, medicīnas un veselības aprūpes ierīces vai lauksaimniecības un rūpniecības iekārtas. Šie dati ir lietotāju darbību un notikumu digitalizējums, un tiem attiecīgi jābūt pieejamiem lietotājam, turpretim informācija, kas iegūta vai secināta no šiem datiem, ja tā ir likumīgās rokās, nav šīs regulas piemērošanas jomā. Tādi dati ir potenciāli vērtīgi lietotājam un atbalsta inovāciju un digitālu un citādu pakalpojumu izstrādi, kuri aizsargā vidi, veselību un aprites ekonomiku, it īpaši – veicinot attiecīgo produktu apkopi un remontu.

(10)Šī regula neskar Savienības tiesību aktus, kas nosaka datu kopīgošanu, piekļuvi tiem un to izmantošanu nolūkā novērst, izmeklēt, atklāt noziedzīgus nodarījumus, saukt pie atbildības par tiem vai izpildīt kriminālsodus, vai muitas un nodokļu vajadzībām, neatkarīgi no Līguma par Eiropas Savienības darbību juridiskā pamata, ar kādu tie pieņemti. Starp tādiem aktiem ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/784 (2021. gada 29. aprīlis) par vēršanos pret teroristiska satura izplatīšanu tiešsaistē, [priekšlikumi par e-pierādījumiem [COM(2018) 225 un 226] pēc pieņemšanas], [priekšlikums] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula par digitālo pakalpojumu vienoto tirgu (Digitālo pakalpojumu akts) un grozījumiem Direktīvā 2000/31/EK, kā arī starptautiskā sadarbība šajā kontekstā, it īpaši – pamatojoties uz Eiropas Padomes 2001. gada Konvenciju par kibernoziegumiem (“Budapeštas konvenciju”). Šī regula neskar dalībvalstu kompetenci darbībās, kas attiecas uz sabiedrisko drošību, aizsardzību un valsts drošību saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un muitas darbībās riska pārvaldībā un kopumā pārbaudēs par to, kā ekonomikas subjekti ievēro Muitas kodeksu.

(29)Treša persona, kurai dati tiek darīti pieejami, var būt uzņēmums, pētniecības organizācija vai bezpeļņas organizācija. Darot datus pieejamus trešai personai, datu turētājs nedrīkst ļaunprātīgi izmantot savu stāvokli, lai meklētu konkurences priekšrocības tirgos, kuros datu turētājs un trešā persona var tieši konkurēt. Tādēļ datus, kas ģenerēti, lietojot produktu vai ar to saistīto pakalpojumu, datu turētājs nedrīkst izmantot, lai gūtu ieskatu par trešās personas saimniecisko stāvokli vai tās aktīviem vai ražošanas metodēm, vai citādi izmantot, potenciāli apdraudot trešās personas komerciālo stāvokli tirgos, kuros tas darbojas.

(30)Produkta vai ar to saistīta pakalpojuma izmantošana, it īpaši, ja lietotājs ir fiziska persona, var ģenerēt datus, kas attiecas uz identificētu vai identificējamu fizisku personu (datu subjektu). Uz tādu datu apstrādi attiecas Regulas (ES) 2016/679 iedibinātie noteikumi, arī gadījumos, kad persondati un nepersondati datu kopā ir nesaraujami saistīti. Datu subjekts var būt lietotājs vai cita fiziska persona. Persondatus var pieprasīt tikai pārzinis vai datu subjekts. Lietotājs, kas ir datu subjekts, noteiktos apstākļos saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 ir tiesīgs piekļūt saviem persondatiem, un šī regula neietekmē šīs tiesības. Saskaņā ar šo regulu lietotājam, kas ir fiziska persona, ir arī tiesības piekļūt visiem produkta ģenerētajiem persondatiem un nepersondatiem. Ja lietotājs nav datu subjekts, bet ir uzņēmums, vai individuāls tirgotājs, taču ne gadījumos, kad produkts tiek kopīgotā veidā izmantots mājsaimniecībā, lietotājs ir pārzinis Regulas (ES) 2016/679 nozīmē. Līdz ar to tādam lietotājam kā pārzinim, kurš vēlas pieprasīt persondatus, kas ģenerēti, lietojot produktu vai ar to saistītu pakalpojumu, ir nepieciešams juridisks pamats datu apstrādei saskaņā ar Regulas (ES) 2016/679 6. panta 1. punktu, kā datu subjekta piekrišana vai leģitīmas intereses. Šim lietotājam jānodrošina, ka datu subjekts tiek pienācīgi informēts par minēto datu apstrādes nolūkiem, kas ir noteikti, skaidri un likumīgi, un par to, kā datu subjekts var faktiski izmantot savas tiesības. Ja datu turētājs un lietotājs ir kopīgi pārziņi Regulas (ES) 2016/679 26. panta nozīmē, tiem pārredzamā veidā, savstarpēji vienojoties, ir jānosaka savi attiecīgie pienākumi, lai panāktu atbilstību minētajai regulai. Jāsaprot, ka tāds lietotājs, tiklīdz dati ir darīti pieejami, var savukārt kļūt par datu turētāju, ja tie atbilst šajā regulā noteiktajiem kritērijiem un tādējādi tiek pakļauti pienākumam datus darīt pieejamus saskaņā ar šo regulu.

(31)Dati, kas ģenerēti, lietojot produktu vai ar to saistīto pakalpojumu, jādara pieejami trešai personai tikai pēc lietotāja pieprasījuma. Šī regula attiecīgi papildina Regulas (ES) 2016/679 20. pantā noteiktās tiesības. Minētajā pantā ir paredzētas datu subjektu tiesības saņemt savus persondatus strukturētā, plaši izmantotā un mašīnlasāmā formā un pārnest šos datus citiem pārziņiem, ja minētos datus apstrādā, pamatojoties uz 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu vai 9. panta 2. punkta a) apakšpunktu, vai uz līgumu saskaņā ar 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Datu subjektiem ir arī tiesības uz persondatu pārsūtīšanu tieši no pārziņa pārzinim, taču tikai tad, ja tas ir tehniski realizējams. 20. pantā ir noteikts, ka tas attiecas uz datu subjekta sniegtajiem datiem, bet nav precizēts, vai tas prasa datu subjekta aktīvu rīcību jeb vai attiecas arī uz situācijām, kad produkts vai ar to saistīts pakalpojums pēc uzbūves ir tāds, ka pasīvā veidā novēro datu subjekta uzvedību vai iegūst citādu informāciju par datu subjektu. Šīs regulas dotās tiesības vairākos veidos papildina tiesības saņemt un pārnest persondatus saskaņā ar Regulas (ES) 2016/679 20. pantu. Tās piešķir lietotājiem tiesības piekļūt un darīt pieejamus trešai personai datus, kas ģenerēti, lietojot produktu vai ar to saistīto pakalpojumu, neatkarīgi no to kā persondatu īpašībām, nošķīruma starp aktīvi sniegtiem vai pasīvi novērotiem datiem un apstrādes juridiskā pamata. Atšķirībā no tehniskajiem pienākumiem, kas paredzēti Regulas (ES) 2016/679 20. pantā, šī regula pilnvaro un nodrošina tehnisko realizējamību trešo personu piekļuvei visu veidu datiem, kas ietilpst tās darbības jomā, vai tie persondati vai nepersondati. Tā arī ļauj datu turētājam noteikt pienācīgu atlīdzību, kas jāsedz trešām personām, nevis lietotājam, par izmaksām, kas radušās, nodrošinot tiešu piekļuvi lietotāja produkta ģenerētajiem datiem. Ja datu turētājs un trešā persona nespēj vienoties par tiešas piekļuves noteikumiem, nekādā ziņā nav jāliedz datu subjektam izmantot Regulā (ES) 2016/679 paredzētās tiesības, ieskaitot tiesības uz datu pārnesamību, izmantojot tiesiskās aizsardzības līdzekļus saskaņā ar minēto regulu. Šajā kontekstā ir jāsaprot, ka saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 līgumiska vienošanās neļauj datu turētājam vai trešai personai apstrādāt īpašu kategoriju persondatus.

(32)Uz piekļuvi visiem datiem, kas glabājas galiekārtā un kam piekļūst no galiekārtas, attiecas Direktīva 2002/58/EK, un tam ir vajadzīga abonenta vai lietotāja piekrišana minētās direktīvas nozīmē, ja tas nav noteikti nepieciešams, lai sniegtu informācijas sabiedrības pakalpojumu, ko skaidri pieprasījis lietotājs vai abonents (vai tikai paziņojuma pārraidīšanas nolūkā). Direktīva 2002/58/EK (“E-privātuma direktīva”) (un ierosinātā E-privātuma regula) aizsargā lietotāja galiekārtu neskartību apstrādes un glabāšanas spēju izmantošanas un informācijas vākšanas ziņā. Lietu interneta iekārtas uzskata par galiekārtām, ja tās ir tieši vai netieši savienotas ar publisku sakaru tīklu.

(33)Lai novērstu lietotāju ekspluatāciju, trešām personām, kurām dati ir darīti pieejami pēc lietotāja pieprasījuma, dati jāapstrādā tikai tiem mērķiem, par kuriem ir panākta vienošanās ar lietotāju, un jākopīgo ar citu trešu personu tikai tad, ja tas ir nepieciešams, lai varētu sniegt lietotāja pieprasīto pakalpojumu.

(34)Saskaņā ar datu minimalizēšanas principu trešajai personai jābūt piekļuvei tikai tādai papildu informācijai, kas ir nepieciešama lietotāja pieprasītā pakalpojuma sniegšanai. Kad trešā persona ir saņēmusi piekļuvi datiem, tai tie jāapstrādā tikai tiem mērķiem, par kuriem ir vienošanās ar lietotāju, bez datu turētāja iejaukšanās. Lietotājam jābūt tikpat viegli atteikt vai pārtraukt trešās personas piekļuvi datiem, cik lietotājam viegli ir atļaut piekļuvi. Trešā persona nekādā veidā nedrīkst piespiest, maldināt vai manipulēt ar lietotāju, iedragājot vai vājinot lietotāja patstāvību, lēmumu pieņemšanu vai izvēli, arī ne digitālā saskarnē ar lietotāju. Līdz ar to trešās personas, izstrādājot digitālās saskarnes, nedrīkst izmantot maldinošas saskarnes – tā dēvētos “tumšos modeļus”. Tumšie modeļi ir paņēmieni, kas pamudina vai vilina patērētājus pieņemt lēmumus, kuriem ir negatīva ietekme uz viņiem. Šos manipulatīvos paņēmienus mēdz izmantot, lai pārliecinātu lietotājus, it īpaši mazaizsargātus patērētājus, iesaistīties nevēlamā rīcībā un maldinātu lietotājus, skubinot pieņemt lēmumus par datu izpaušanas darījumiem, vai nepamatoti novirzītu pakalpojuma lietotāju lēmumu pieņemšanu tādā veidā, kas mazina un izkropļo viņu patstāvību, lēmumu pieņemšanu un izvēli. Vispārpieņemta un leģitīma komercprakse, kas atbilst Savienības tiesību aktiem, pati par sevi nav jāuzskata par “tumšu modeli”. Trešām personām jāievēro attiecīgajos Savienības tiesību aktos noteiktie pienākumi, it īpaši prasības, kas noteiktas Direktīvā 2005/29/EK, Direktīvā 2011/83/ES, Direktīvā 2000/31/EK un Direktīvā 98/6/EK.

(35)Trešai personai arī jāatturas no datu izmantošanas indivīdu profilēšanai, ja tādas apstrādes darbības nav noteikti nepieciešamas lietotāja pieprasīto pakalpojumu sniegšanai. Prasība dzēst datus, kad tie vairs nav vajadzīgi mērķim, par kuru ir panākta vienošanās ar lietotāju, papildina datu subjekta tiesības uz dzēšanu saskaņā ar Regulas 2016/679 17. pantu. Ja trešā persona ir datu starpniecības pakalpojuma sniedzējs [Datu pārvaldības akta] nozīmē, uz datu subjektu attiecas minētajā regulā noteiktie aizsardzības pasākumi. Trešā persona drīkst datus izmantot, lai izstrādātu jaunu un novatorisku produktu vai ar produktu saistītu pakalpojumu, bet ne konkurējošu produktu.

(36)Jaunuzņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem un tradicionālo nozaru uzņēmumiem ar mazāk attīstītām digitālajām spējām grūti nākas iegūt piekļuvi attiecīgajiem datiem. Šīs regulas mērķis ir atvieglot šo subjektu piekļūšanu datiem, vienlaikus nodrošinot, ka attiecīgie pienākumi ir pēc iespējas samērīgi, lai izvairītos no pārmērības. Tomēr ir parādījušies nedaudzi ļoti lieli uzņēmumi ar ievērojamu ekonomisku ietekmi digitālajā ekonomikā, kas uzkrāj un agreģē lielus datu apjomus un kam ir tehnoloģiska infrastruktūra to monetizēšanai. Pie šiem uzņēmumiem pieder uzņēmumi, kuri sniedz platformas pamatpakalpojumus, kuru pārziņā ir veselas platformu ekosistēmas digitālajā ekonomikā un ar kuriem nespēj konkurēt un sacensties pastāvošie vai jaunie tirgus dalībnieki. [Regulas par sāncensīgiem un godīgiem tirgiem digitālajā nozarē (Digitālo tirgu akta)] mērķis ir izlabot šo neefektivitāti un nelīdzsvarotību, ļaujot Komisijai noteikt pakalpojumu sniedzēju par “vārtzini” un uzlikt noteiktajiem vārtziņiem vairākus pienākumus, to vidū aizliegumu noteiktus datus apvienot, neprasot piekrišanu, un pienākumu nodrošināt efektīvas tiesības uz datu pārnesamību saskaņā ar Regulas (ES) 2016/679 20. pantu. Saskaņā ar [Regulu par sāncensīgiem un godīgiem tirgiem digitālajā nozarē (Digitālo tirgu aktu)] un ņemot vērā šo uzņēmumu nepārspējamo spēju iegūt datus, nebūtu nepieciešams sasniegt šīs regulas mērķi, un tādējādi attiecībā uz datu turētājiem, kurus pakļauj tādiem pienākumiem, būtu nesamērīgi tādus vārtziņu uzņēmumus pieskaitīt pie tiem, kam dodamas tiesības piekļūt datiem. Tas nozīmē, ka uzņēmums, kurš sniedz platformas pamatpakalpojumus un ir norīkots par vārtzini, nevar pieprasīt vai saņemt piekļuvi lietotāju datiem, kas ģenerēti, izmantojot produktu vai ar to saistīto pakalpojumu, vai virtuālo palīgu, pamatojoties uz šīs regulas II nodaļas noteikumiem. Platformas pamatpakalpojumu sniedzējs uzņēmums, kas norīkots par vārtzini saskaņā ar Digitālo tirgu tiesību aktu, jāsaprot kā tāds, kurā ietilpst visas uzņēmumu grupas juridiskās personas, no kurām viena juridiskā persona sniedz platformas pamatpakalpojumu. Bez tam trešās personas, kurām dati tiek darīti pieejami pēc lietotāja pieprasījuma, nedrīkst datus darīt pieejamus ieceltam vārtzinim. Piemēram, trešā persona nedrīkst ar vārtzini slēgt apakšlīgumu par pakalpojumu sniegšanu. Tomēr tas neliedz trešām personām izmantot iecelta vārtziņa piedāvātus datu apstrādes pakalpojumus. Piekļuves tiesību liegums tādiem ieceltiem vārtziņiem saskaņā ar šo regulu neliedz šiem uzņēmumiem datus iegūt ar citiem likumīgiem līdzekļiem.

(37)Ņemot vērā tagadējo tehnoloģijas attīstītību, ir pārmērīgi apgrūtinoši noteikt tālākus projektēšanas pienākumus attiecībā uz mikrouzņēmumu un mazo uzņēmumu ražotiem vai projektētiem produktiem un sniegtajiem ar tiem saistītajiem pakalpojumiem. Tomēr citādi ir gadījumā, kad mikrozņēmumam vai mazam uzņēmumam ir apakšuzņēmuma līgums par produkta ražošanu vai izstrādi. Tādās situācijās uzņēmums, kas noslēdzis apakšuzņēmuma līgumu ar mikrouzņēmumu vai mazo uzņēmumu, spēj pienācīgi atlīdzināt apakšuzņēmējam. Tomēr uz mikrouzņēmumu vai mazo uzņēmumu kā datu turētāju var attiecināt šajā regulā noteiktās prasības, ja tas nav produkta ražotājs vai ar to saistīto pakalpojumu sniedzējs.

(38)Šajā regulā ir ietverti vispārīgi piekļuves noteikumi gadījumiem, kad datu turētājam saskaņā ar tiesību normām ir pienākums datus darīt pieejamus datu saņēmējam. Tādas piekļuves pamatā jābūt taisnīgiem, racionāliem, nediskriminatīviem un pārredzamiem nosacījumiem, lai nodrošinātu datu apmaiņas prakses konsekvenci iekšējā tirgū, arī starp nozarēm, un veicinātu un popularizētu taisnīgu datu apmaiņas praksi arī jomās, kurās tādas tiesības piekļūt datiem netiek nodrošinātas. Šie vispārīgie piekļuves noteikumi neattiecas uz pienākumiem darīt datus pieejamus saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679. Šie noteikumi neskar brīvprātīgu datu apmaiņu.

(39)Pēc līgumslēgšanas brīvības principa pusēm jāsaglabā rīcības brīvība līgumos vienoties par precīziem nosacījumiem, ar kuriem datus dara pieejamus saskaņā ar vispārīgiem piekļuves noteikumiem datu pieejamības nodrošināšanai.

(40)Lai nodrošinātu, ka nosacījumi obligātai piekļuvei datiem ir taisnīgi abām pusēm, vispārīgajos noteikumos par tiesībām piekļūt datiem jānorāda uz noteikumu par izvairīšanos no negodīgiem līguma noteikumiem.

(41)Lai kompensētu trūkstošo informāciju par dažādu līgumu nosacījumiem, kas apgrūtina datu saņēmēja spēju novērtēt, vai datu sniegšanas noteikumi nav diskriminatīvi, datu turētājam jāpierāda, ka līguma noteikums nav diskriminatīvs. Nelikumīgas diskriminācijas nav, ja datu turētājs izmanto atšķirīgus līguma noteikumus, lai darītu pieejamus datus, vai atšķirīgu atlīdzību, ja atšķirībām ir objektīvi iemesli. Šie pienākumi neskar Regulu (ES) 2016/679.

(42)Lai stimulētu pastāvīgu ieguldīšanu vērtīgu datu radīšanā, ieskaitot ieguldīšanu attiecīgos tehniskos rīkos, šajā regulā ir ietverts princips, ka datu turētājs var pieprasīt samērīgu atlīdzību, ja viņam ir juridisks pienākums datus darīt pieejamus datu saņēmējam. Šie noteikumi nav jāsaprot kā maksāšana par pašiem datiem, bet gan – mikrouzņēmumu, mazo uzņēmumu un vidējo uzņēmumu gadījumā – par izmaksām un ieguldījumiem, kas vajadzīgi, lai datus darītu pieejamus.

(43)Pamatotos gadījumos, arī tad, ja vajadzīgs aizsargāt patērētāju dalību un konkurenci vai veicināt inovāciju konkrētos tirgos, Savienības tiesību aktos vai valsts tiesību aktos, ar kuriem īsteno Savienības tiesību aktus, var noteikt regulētu atlīdzību par noteiktu datu veidu padarīšanu par pieejamiem.

(44)Lai aizsargātu mikrouzņēmumus, mazos uzņēmumus un vidējos uzņēmumus no pārmērīgas ekonomiskas nastas, kas tiem komerciāli apgrūtinātu novatorisku uzņēmējdarbības modeļu izstrādi un izmantošanu, atlīdzībai par datu pieejamības nodrošināšanu, ko tie maksā, nav jāpārsniedz datu pieejamības nodrošināšanas tiešās izmaksas un nav jābūt diskriminatīvai.

(45)Datu pieejamības nodrošināšanas tiešās izmaksas ir izmaksas, kas nepieciešamas datu reproducēšanai, izplatīšanai ar elektroniskiem līdzekļiem un glabāšanai, bet ne datu vākšanai vai sagatavošanai. Datu pieejamības nodrošināšanas tiešās izmaksas jāierobežo līdz daļai, kas attiecas uz atsevišķajiem pieprasījumiem, ņemot vērā, ka datu turētājam būs jāizveido paliekošas nepieciešamās tehniskās saskarnes vai attiecīgā programmatūra un savienojamība. Ilgtermiņa vienošanās starp datu turētājiem un datu saņēmējiem, piemēram, abonēšanas modelis, varētu mazināt izmaksas, kas saistās ar datu pieejamības nodrošināšanu regulāriem vai vairākkārtīgiem darījumiem komercattiecībās.

(46)Nav nepieciešams iejaukties, ja dati tiek kopīgoti starp lieliem uzņēmumiem un gadījumos, kad datu turētājs ir mazs vai vidējs uzņēmums, bet datu saņēmējs ir liels uzņēmums. Šādos gadījumos uzskata, ka uzņēmumi spēj vienoties par atlīdzību, ja tā ir pamatota, ņemot vērā tādus faktorus kā datu apjoms, formāts, īpašības vai piedāvājums un pieprasījums, kā arī izmaksas par datu vākšanu un pieejamības nodrošināšanu datu saņēmējam.

(47)Pārredzamība ir svarīgs princips, kas nodrošina, ka datu turētāja pieprasītā atlīdzība ir pamatota vai, ja datu saņēmējs ir mikrouzņēmums, mazs uzņēmums vai vidējs uzņēmums, ka atlīdzība nepārsniedz izmaksas, kas tieši saistītas ar datu pieejamību datu saņēmējam, un attiecas uz individuālo pieprasījumu. Lai datu saņēmējs varētu novērtēt un pārbaudīt, vai atlīdzība atbilst šīs regulas prasībām, datu turētājam jāsniedz datu saņēmējam pietiekami detalizēta informācija atlīdzības aprēķināšanai.

(48)Nodrošinot piekļuvi alternatīviem veidiem, kā risināt iekšzemes un pārrobežu strīdus, kas rodas datu pieejamības nodrošināšanā, labums jāgūst datu turētājiem un datu saņēmējiem un tādējādi jāstiprina uzticēšanās datu kopīgošanai. Gadījumos, kad puses nevar vienoties par taisnīgiem, samērīgiem un nediskriminatīviem datu sniegšanas noteikumiem, strīdu izšķiršanas struktūrām jāpiedāvā pusēm vienkāršs, ātrs un lēts risinājums.