1Ievads

Smagās bēgļu krīzes pārvarēšanas nolūkā Eiropas Komisija kopš 2015. gada ir intensīvi strādājusi, lai ieviestu visus dažādos elementus visaptverošajā migrācijas politikā, ko Eiropadome un Eiropas Parlaments ir vairākkārt aicinājuši īstenot. Tā ietver gan īstermiņa, gan ilgtermiņa pasākumus – no migrācijas plūsmu novēršanas ārpus ES un neatbilstīgu plūsmu uz Eiropu un tās iekšienē apturēšanas, lai nodrošinātu efektīvu kontroli pār mūsu ārējām robežām, jo īpaši, izveidojot Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru, līdz kopējās Eiropas patvēruma sistēmas reformēšanai un labāku likumīgas migrācijas ceļu nodrošināšanai, tostarp izveidojot kopēju ES pārmitināšanas sistēmu.

Pagaidu ārkārtas pārcelšanas un pārmitināšanas shēmas ir būtiski elementi Savienības reakcijā uz labāku migrācijas pārvaldību, atspoguļojot atbildības un praktiskas solidaritātes principu. Šīs shēmas kopā ar visiem pārējiem pasākumiem, kas ir vajadzīgi vai tagad ir ieviesti, lai ilgtspējīgi samazinātu neatbilstīgu migrantu plūsmu uz Eiropu, ir būtiskas sastāvdaļas plašākā stratēģijā, lai atgūtu kontroli pār situāciju.

Nav iespējams taisnīgs atbildības sadalījums, neizrādot solidaritāti. Šis princips ir Komisijas pasākumu un priekšlikumu pamatā, un abus minētos jēdzienus nav iespējams nošķirt vienu no otra. Saskaņā ar valstu vai to valdību vadītāju Maltas deklarāciju ir jāīsteno visi ES visaptverošās migrācijas politikas elementi. Komisija 2017. gada 15. martā ieteica atsākt pārsūtīšanas uz Grieķiju saskaņā ar Dublinas regulu; un to nav iespējams nodalīt no kopīgās atbildības tā spiediena mazināšanā, kāds gultas uz Grieķiju, īstenojot saistības, kas noteiktas Padomes lēmumos par pārcelšanu. Turklāt, lai gan ir svarīgi, ka ārkārtas pārcelšanas shēmas tiek pilnībā īstenotas īstermiņā, lai atvieglotu spiedienu, kāds gulstas uz Itāliju un Grieķiju, tikpat svarīgi ir vienlaikus paātrināt darbu pie kopējās Eiropas patvēruma sistēmas reformas, jo īpaši attiecībā uz Dublinas regulu. Ar šādu reformu tiks nodrošināts, ka Eiropā īsteno taisnīgu, bet efektīvu patvēruma politiku, kuras pamatā ir skaidra un taisnīga atbildības sadale starp visām dalībvalstīm, tostarp attiecībā uz strukturālajiem instrumentiem īpaši sarežģītu situāciju pārvarēšanai.

Lai gan ieceļojušo migrantu daudzums 2016. gadā ievērojami samazinājās, Grieķija joprojām ir pakļauta lielam spiedienam, tās teritorijā joprojām uzturoties aptuveni 62 300 migrantu. Arī Grieķijai ir savi resursi jāveltī tam, lai īstenotu ES un Turcijas paziņojumu un nodrošinātu ikdienas darbības ar tādu neatbilstīgu migrantu atgriešanu Turcijā, kas robežu no Turcijas uz Grieķijas salām ir šķērsojuši pēc 2016. gada 20. marta. Itālijā 2016. gadā tika iezīmēts jauns ieceļojušo personu skaita rekords – 181 436 personas (par 18 % vairāk nekā 2015. gadā), no kuriem 14 % bija nepavadīti nepilngadīgie. Itālijas nesen izvirzītie pasākumi, lai pastiprināt centienus atgriezt migrantus, kuriem nav tiesību uzturēties ES, ir apsveicami, un tie būtu ātri jāīsteno. Pārcelšanai būtu jāmazina spiediens uz Itāliju, sadalot atbildību attiecībā uz tiem migrantiem, kuriem nepārprotami nepieciešama starptautiskā aizsardzība.

Komisija katru mēnesi ziņo par pārcelšanas un pārmitināšanas shēmu īstenošanu. Ja pārmitināšanas jomā paveiktais ir daudzsološs, to pašu nevar teikt par pārcelšanu, kur vispārējais progress ir bijis lēns. Nolūkā veicināt pārcelšanas saistību ātru īstenošana un pamatojoties uz situāciju uz vietas, Komisija nosprauda konkrētus mērķus, lai visām tiesīgajām personām Itālijā un Grieķijā nodrošinātu efektīvu un raitu pārcelšanu Padomes lēmumos noteiktajā termiņā. Komisija ir paudusi divpusējus aicinājumus dalībvalstīm pastiprināt centienus nosprausto mērķu un jo īpaši saistību īstenošanā. Minētās dalībvalstis un asociētās valstis, kas jau aktīvi veic pārcelšanu, reaģēja pozitīvi un darīja Komisijai zināmu savus mēneša plānus. Savukārt mazāk aktīvās dalībvalstis ir reaģējušas dažādi.

Visi operacionālie priekšnosacījumi ir ieviesti tādēļ, lai pārcelšanas darbības tiktu īstenotas un lai palīdzētu dalībvalstīm sasniegt nospraustos mērķus. Dažas dalībvalstis un asociētās valstis rāda piemēru. Tagad pārējām ir jāseko. Ja visas dalībvalstis censtos izpildīt savas saistības, visas tiesīgās personas Itālijā un Grieķijā būtu iespējams pārcelt līdz 2017. gada septembrim. Tagad būtiska nozīme ir pastiprinātiem un saskaņotiem visu dalībvalstu centieniem, kā arī ciešai sadarbībai starp visiem iesaistītajiem dalībniekiem, lai gūtu taustāmus rezultātus šajā nozīmīgajā Eiropas Savienības visaptverošās migrācijas politikas aspektā, ko īstenot ir aicinājuši valstu vai to valdību vadītāji.

2Pārcelšana

Kaut arī ir izdevies pakāpeniski palielināt pārcelšanu tempu – līdz 28. februārim ir pārceltas 13 546 personas (9610 personas no Grieķijas un 3936 personas no Itālijas), tas ir mazāk nekā 14 % no juridiskajām saistībām, ko Padome līdz šim ir noteikusi (106 000 personu attiecībā gan uz Itāliju, gan Grieķiju). Saglabājot pašreizējo tempu, kopējais pārcelto personu skaits būs daudz mazāks, nekā ir noteikts saistībās attiecībā uz 2017. gada septembri.

Francija ir valsts, kas līdz šim ir pārcēlusi vislielāko pieteikuma iesniedzēju skaitu (2758), tai seko Vācija (2626) un Nīderlande (1486). Tomēr, kā izriet no pielikumos minētajiem datiem, tikai divas dalībvalstis – Malta un Somija – patlaban ir ceļā uz savlaicīgu savu saistību īstenošanu attiecībā gan uz Itāliju, gan Grieķiju. Luksemburga un Portugāle arī stabili virzās uz savu saistību īstenošanu attiecībā uz Grieķiju un Itāliju. Turklāt, kaut arī asociētās valstis šajā shēmā piedalās brīvprātīgi, tās kopumā ir ceļā uz savlaicīgu savu pārcelšanas saistību īstenošanu. Visbeidzot, Zviedrija sāk organizēties, lai līdz 2017. gada jūnijam vai septembrim izpildītu pārcelšanas saistības attiecībā uz Itāliju un Grieķiju.

Diemžēl stāvoklis attiecībā uz citām dalībvalstīm ir skumjš. Ungārija, Austrija un Polija joprojām atsakās piedalīties pārcelšanas shēmā. Čehijas Republika nav uzņēmusies saistības kopš 2016. gada maija un nav pārcēlusi nevienu personu kopš 2016. gada augusta, kopumā pārceļot mazāk nekā 1 % no tai iedalītā pārceļamo personu daudzuma. Bulgārija, Horvātija un Slovākija pārcelšanu īsteno ļoti ierobežotā veidā (starp 1 % un 2 % no tām iedalītā pārceļamo personu daudzuma).