ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.1.3.

Paziņojumā nav pietiekami izcelta vai atbalstīta MVU, jo īpaši inovatīvu jaunuzņēmumu, izšķirošā loma, un tā būtu jāpastiprina. Lielāka uzmanība ir pievērsta to potenciālam inovācijas jomā, tomēr ierosinātie finanšu risinājumi nenodrošina nozares reālās vajadzības, no kurām viena ir finansējuma hroniska nepietiekamība. Ņemot vērā ar nozari saistīto augsto riska pakāpi, banku sistēma nelabprāt atbalsta inovāciju. Daudzi MVU nevar piedalīties publiskajā iepirkumā, kas bieži vien ir paredzēts tieši lielajiem dalībniekiem. Tāpēc MVU būtu vairāk jāatbalsta, ieviešot konkursus šāda lieluma uzņēmumiem. Solis pareizajā virzienā būtu arī tas, ja lielākos projektos apakšuzņēmuma līguma slēgšanas iespējas būtu vairāk pieejamas plašākam MVU lokam. Programmas “Apvārsnis 2020” un citu pētniecības un izstrādes programmu loma ir ļoti nozīmīga, un no MVU perspektīvas to izmantošana būtu maksimāli jāpaplašina.
1.9.

EESK norāda, ka daļa no finanšu sektora vēlas ieguldīt nevis reālajā ekonomikā, bet gan dod priekšroku alternatīviem ieguldījumu mērķiem. Lai pēc iespējas palielinātu ienākumus no ieguldījumiem, tie bieži ir saistīti ar ievērojamu spekulāciju risku. Šo tendenci veicina arī Eiropas banku noteikumi par pašu kapitālu, jo tajos dota ievērojama priekšroka ieguldījumiem vērtspapīros, it īpaši valsts parāda vērstpapīros, nevis aizdevumiem uzņēmumu finansēšanai. Turklāt jānorāda, ka ES likumdevēji ir darījuši satraucoši maz, lai reglamentētu tīri spekulatīvus finanšu uzņēmumus (riska ieguldījumu fondi, paralēlās banku sistēmas). Tādēļ EESK iesaka Eiropas Savienības iestādēm apņēmīgi atbalstīt produktīvus ieguldījumus reālajā ekonomikā un novērst finanšu spekulācijas ar augstu riska profilu. Aktuāls piemērs, kas atspoguļo šo attīstības tendenci: SVF šāgada sanāksmē, kas notika Vašingtonā, galvenais temats bija zaļās ekonomikas finansēšana (Green Finance). Ķīna laikus izprata šīs jaunās jomas nozīmību un laikā, kad tā bija G20 prezidentvalsts, veltīja tai daudz uzmanības. Tādēļ Eiropas Savienībai, arī īstenojot EuVECA un EuSEF, ir jāveic pasākumi, kas (pēc COP 21) veicina un stiprina zaļās ekonomikas finansēšanu, lai savlaicīgi novērstu finanšu spekulācijas šajā jomā (green finance) (1).
3.2.

Eiropas Savienībai uzmanība jāvelta visai pētniecības un inovācijas ķēdei – no fundamentālās pētniecības līdz pētniecībai, kuras mērķis ir produktu izstrāde. Tikai līdzsvarots atbalsts visiem ķēdes posmiem nodrošinās, ka zinātības radīšanai seko zinātības izmantošana un sociāli un saimnieciski ieguvumi. EESK rosina veikt rūpīgu novērtēšanu, lai varētu rast saprātīgu līdzsvaru starp trīs finansēšanas pīlāriem – zinātnes izcilību, vadošo lomu rūpniecībā un sabiedrības problēmu risināšanu – un vienlaikus ņemt vērā to atšķirības, kas saistītas ar ietekmi, laiku no procesa sākuma līdz beigām, sviras efektiem un it īpaši to radīto ES pievienoto vērtību.
3.4.

Ir būtiski jāpastiprina konfliktu novēršanas un to pārvarēšanas centieni, jo īpaši tādēļ, ka daudzi iesaldētie konflikti joprojām nopietni apdraud stabilitāti gan dienvidu, gan austrumu kaimiņvalstīs. Lai spētu palīdzēt rast miermīlīgus risinājumus, Eiropai, no vienas puses, būtu jāsaglabā objektivitāte un, no otras puses, jāpalīdz cietušajiem, visneaizsargātākajiem un visvairāk apdraudētajiem.
4.6.3.

Kuģu pielāgošanu izmetumu aizliegumam kavē arī KZP noteiktie tilpības (GT) ierobežojumi, jo – neatkarīgi no izmantoto zvejas rīku lielākas selektivitātes –, aizliedzot izmetumus, palielināsies nevēlamā nozveja, kas būs jāuzglabā un/vai jāpārstrādā uz kuģa. Ņemot to vērā, komiteja ierosina sistēmu padarīt elastīgāku (7). Tāpēc tā iesaka katru reizi, kad tiek veikta kuģa renovācija vai pārbūve, ar kuru palielina tilpību (piemēram, papildu telpas uzglabāšanai vai nevēlamas nozvejas pārstrādes iekārtas), to ierakstīt atsevišķā reģistrā vai zvejas kuģu kopējās tonnāžas reģistra atsevišķā pozīcijā.
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai attiecībā uz akciju sabiedrību tiesību dažiem aspektiem (kodificēta redakcija)”

(COM(2015) 616 final – 2015/0283 (COD))

(2016/C 264/10)

Padome 2016. gada 29. aprīlī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 50. panta 1. punktu un 2. punkta g) apakšpunktu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai attiecībā uz akciju sabiedrību tiesību dažiem aspektiem (kodificēta redakcija)”

(COM(2015) 616 final – 2015/0283 (COD)).

Par komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2016. gada 13. aprīlī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 516. plenārajā sesijā, kas notika 2016. gada 27. un 28. aprīlī (2016. gada 27. aprīļa sēdē), ar 223 balsīm par, 2 balsīm pret un 8 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

2. Komisijas priekšlikuma priekšmets un mērķis

“Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes sestās direktīvas (1982. gada 17. decembris), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību sadalīšanu (82/891/EEK), Padomes Vienpadsmitās direktīvas (1989. gada 21. decembris) par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības, uz kurām attiecas citas valsts tiesību akti (89/666/EEK), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/56/EK (2005. gada 26. oktobris) par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 48. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/35/ES (2011. gada 5. aprīlis) par akciju sabiedrību apvienošanos, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/30/ES (2012. gada 25. oktobris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko saistībā ar akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla saglabāšanu un mainīšanu dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma par Eiropas Savienības darbību 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses kodifikāciju.”
2.4.

Bija paredzēts, ka 2014. gadā tiks izstrādāts paziņojums par ilgtspējīgu pārtiku, taču to vēlāk svītroja no Komisijas darba programmas. Eiropas Savienības 2015. gada decembrī izstrādātajā Rīcības plānā pārejai uz aprites ekonomiku tika risināti daži no šiem jautājumiem un pārtikas atkritumu mazināšana tika iekļauta kā svarīga prioritāte, tādējādi atspoguļojot ES un dalībvalstu apņemšanos saistībā ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem (IAM) 2030. gadam, proti, uz pusi samazināt pārtikas atkritumu daudzumu uz vienu iedzīvotāju mazumtirdzniecības un patērētāju līmenī, kā arī mazināt pārtikas zudumus ražošanas un piegādes ķēdēs (IAM 12.3.).
4.1.2.

Viena no “viedtālruņu patentu kara” epizodēm – Motorola lieta (22) ir izmantota kā piemērs, lai dotu ievirzi nozares uzņēmumiem. Šajā lietā Komisija bija lēmusi, ka Motorola, GPRS standartam būtiska patenta (SEP) īpašnieks, ir ļaunprātīgi izmantojis savu dominējošo stāvokli, Vācijas tiesā pieprasot aizliegumu pret Apple. Šie SEP bija “būtiski”, jo tie bija vajadzīgi GSM standarta ieviešanai. Uzņēmumiem, kuru īpašumā ir SEP, ir potenciāli liela ietekme tirgū, tāpēc standartizācijas iestādes bieži vien izvirza tām prasību uzņemties saistības piešķirt SEP licences ar godīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem (fair, reasonable and non- discriminatory jeb FRAND) noteikumiem, lai nodrošinātu šā standarta pieejamību visiem tirgus dalībniekiem.
3.2.2.

Joprojām pieaug ilgtermiņa bezdarbs; pagājušajā gadā tas palielinājās no 45 % līdz 49 % (procentos no kopējā bezdarba līmeņa). Eiropā ir palielinājies atstumtības risks, jo “viens no pieciem ilgtermiņa bezdarbniekiem ES nekad nav strādājis, un trīs no četriem – ir jaunieši līdz 35 gadu vecumam” (11).
3.1.6.

Tomēr maksa ir bijusi augsta, bet sekmes – ļoti ierobežotas, kas norāda uz ES ekonomikas izaugsmes veicināšanas un darbvietu izveides politikas nepilnībām. Tajā pašā laikposmā ASV deficīts turpretī samazinājās no 10,6 % līdz 4,9 %, ASV IKP pieaugums paātrinājās no 1,6 % līdz 2,4 % (iepretī ES palēninājumam no 1,7 % uz 1,3 %), ASV bezdarba līmenis kritās no 8,9 % līdz 6,2 % (kamēr ES tas pieauga no 9,6 % uz 10,2 %), bet nodarbinātība ASV palielinājās pat par 6,3 %, savukārt Eiropas Savienībā tās pieaugums apstājies –0,1 % līmenī.
4.6.2.

Aprites ekonomikas koncepcijas pamatā ir pilna resursu izmantošanas cikla analīze. Tiek veicināta pārstrāde, atsevišķu resursu aizstāšana, ražojumu ilgtspēja un atkārtota izmantošana, mazāk atkritumu visā ķēdes garumā, tostarp ieguves vietā, tiek sekmēts preču un pakalpojumu ekodizains, jauni uzņēmējdarbības modeļi utt. Tiek ieviesti jauni pārvaldības modeļi, kuros iesaistīti visi pilsoniskās sabiedrības dalībnieki. Komiteja aicina Komisiju izstrādāt detalizētu politisku stratēģiju pārejai uz aprites ekonomiku. EESK arī cer, ka Komisijas politikas priekšlikumi par ekodizaina veicināšanu, inovācijām un ieguldījumu stimulēšanu būs konkrētāki un ka tiks ierosināti skaidri priekšlikumi, tostarp informācija par budžetu, kas tiks piešķirts aprites ekonomikas veicināšanas pasākumiem, un par novatorisku finanšu instrumentu izmantošanu, piemēram, “zaļajām obligācijām”. Tāpēc Komisijai jāturpina darbs un: a) skaidrāk jānorāda jaunā satvara saikne ar citām ES politikām, it īpaši reindustrializācijas politiku (izejvielas, inovācija, darba ņēmēju veselība un drošība, transports utt.), enerģētikas un klimata politiku; b) pārskatītajā stratēģijā “Eiropa 2020” jāiekļauj kvantitatīvi resursu efektīvas izmantošanas mērķi, ņemot vērā ieteikumus, ko sagatavojusi Eiropas resursu efektivitātes platforma; c) jāprecizē pasākumi, kas vajadzīgi, lai panāktu reālas pārmaiņas ražošanas un patēriņa modelī, ņemot vērā arī nepieciešamību samazināt atsevišķu resursu izmantošanu to ieguves vietā (to ierobežotā apjoma vai toksiskuma dēļ), virzību uz sabiedrību, kura mazāk orientēta uz materiālajām vērtībām, bet vairāk – uz līdzdalību, kā arī darba ņēmēju un visu iedzīvotāju labklājības līmeņa paaugstināšanu.
3.8.

Jāatzīmē, ka Komisijas dokumentā nav definēts, kas ir “jūras nozaru ekonomika”. EESK tomēr norāda, ka 2012. gada martā publicētajā ES trešajā starpposma ziņojumā “Okeānu, jūru un piekrastes teritoriju ilgtspējīgas izaugsmes scenāriji un virzītājspēki” [Scenarios and Drivers for Sustainable Growth from oceans, seas and coasts] jūras nozaru izaugsme definēta šādi: okeānu, jūru un piekrastes nodrošināta gudra, ilgtspējīga un integrējoša ekonomikas un nodarbinātības izaugsme. Jūras ekonomiku veido visa nozaru un starpnozaru saimnieciskā darbība, kas saistīta ar okeāniem, jūrām un piekrasti. Kaut arī šī darbība bieži ir saistīta ar noteiktu ģeogrāfisku vietu, šī definīcija ietver arī tuvāko tiešo un netiešo atbalsta darbību, kas jāveic, lai jūras ekonomikas nozares varētu darboties. Šo darbību var veikt jebkur, arī valstīs, kam ir tikai sauszemes robežas. Ar jūru saistītā nodarbinātība ir visa (pilnas slodzes) nodarbinātība, ko rada minētā darbība, kas saistīta ar okeāniem, jūrām un piekrasti.
2.5.

Pašlaik Eiropas Savienībā transports rada vienu ceturtdaļu no visa CO2 emisiju kopējā apjoma un lielā mērā veicina gaisa kvalitātes pasliktināšanos (daļiņas, NOx, HC un CO), it īpaši pilsētās. Alternatīvo degvielu izmantošana benzīna un dīzeļdegvielas vietā samazinātu autotransporta ietekmi uz vidi, ar nosacījumu, ka tās tiek ražotas ilgtspējīgā veidā.
2.3.

Regulas priekšlikuma galvenās iezīmes var rezumēt šādos nozīmīgākos punktos, kas paredz: — uzlabot pārvaldību un kontroli pār etalonu izstrādes procesu. Paredzēta ir atļaujas iepriekšēja saņemšana un etalonu izstrādes darbības nepārtraukta uzraudzība. Tas notiek gan valsts, gan Eiropas līmenī. Priekšlikumā arī paredzēts, ka etalonu administratori iespēju robežās neiesaistās interešu konfliktos vai vismaz tos pienācīgi atrisina gadījumos, kad tie ir neizbēgami, — uzlabot etalonu administratoru izmantoto datu un metodikas kvalitāti. Lai noteiktu etalonus, priekšlikumā ir paredzēts izmantot pietiekamus un precīzus ievades datus, kas atspoguļo faktisko tirgus vai ekonomisko realitāti, kuru ir paredzēts izmērīt ar etalonu. Dati jāiegūst no uzticamiem avotiem, un etalons jānosaka neapstrīdami un uzticamā veidā. Etalona aprēķināšanā izmantotie dati ir jāpublicē vai jādara pieejami sabiedrībai, tāpat kā informācija par to, ko ar katru etalonu mēra, izņemot gadījumus, ja tam varētu būt ļoti negatīvas sekas. Lai noteiktu etalonus, ja iespējams, jāizmanto dati par darījumiem, bet, ja tie nav pieejami, par pamatu jāņem pārbaudāmas aplēses, — nodrošināt, ka etalonu datu sniedzēji sniedz atbilstošus datus un tiek pienācīgi kontrolēti. Etalona administratoram jāizstrādā juridiski saistošs rīcības kodekss, kurā būtu norādītas datu sniedzēju saistības un pienākumi, kad tie sniedz ievades datus etalona noteikšanai. Šīs saistības attiecas arī uz interešu konfliktu pārvaldību, — nodrošināt patērētāju un ieguldītāju, kuri izmanto etalonus, pienācīgu aizsardzību. Priekšlikumā ir palielināta pārredzamība saistībā ar etalona aprēķināšanai izmantotajiem datiem, aprēķināšanas veidu, to, ko ar tiem mēra un kā tos vajadzētu izmantot. Turklāt bankām, pirms piedāvāt finanšu līgumu, jāizvērtē izmantotā etalona atbilstība un jābrīdina klients, ja etalons nav pielāgots (piemēram, hipotekārā kredīta līgumos), — koordinēt kritiski svarīgu etalonu uzraudzību un piemērojamību. Kritiski svarīgu etalonu uzraudzība būs uzticēta arī īpašām uzraudzības kolēģijām, kuras vadīs etalona administratora uzraudzības iestāde un citu attiecīgo jurisdikciju uzraudzības iestādes un kuru darbā piedalīsies arī Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI). Kolēģijas domstarpību gadījumā EVTI pieņem lēmumu, izmantojot saistošu starpniecību. Attiecībā uz etaloniem, kas tiek uzskatīti par kritiski svarīgiem, ir izstrādātas “īpašas” papildu prasības, kuru vidū ir kompetento iestāžu pilnvaras pieprasīt datu obligātu sniegšanu.
2.3.

Iniciatīvas, kas saistītas ar rīcības plānu “Izglītības atvēršana”, tiks finansētas no jaunās ES izglītības, apmācības, jaunatnes un sporta programmas Erasmus+, no jaunās pētniecības un inovācijas programmas “Apvārsnis 2020” un no ES struktūrfondu līdzekļiem. Piemēram, programma Erasmus+ piedāvās finansējumu izglītības pakalpojumu sniedzējiem ar mērķi panākt mācību iestāžu darbības modeļu pielāgošanu tehnoloģiskajām pārmaiņām un atbalstīt skolotāju izglītošanu, izmantojot atvērtos tiešsaistes kursus. Visi programmas Erasmus+ finansētie mācību materiāli būs brīvi pieejami sabiedrībai saskaņā ar atklātām licencēm.
2.25.

Regulas mērķis ir aizkavēt shēmu maksu celšanos, kas kompensētu daudzpusējo starpbanku komisijas maksu pazemināšanu; 5. pantā noteikts, ka jebkādu neto kompensāciju, ko izdevējbanka attiecībā uz maksājumu darījumiem vai citām darbībām saņem no maksājumu kartes shēmas, uzskata par daļu no starpbanku komisijas maksas. Tomēr šķiet, ka regulā nav pievērsta pietiekama uzmanība to maksu lielumam, ko komersantiem uzliek viņu pieņemošās bankas; šīs maksas var būt ļoti augstas, it īpaši maziem uzņēmumiem, kam ir neliela sarunu spēja.
d)

Komiteja uzskata, ka ir nepieciešams paplašināt to paņēmienu piemērošanu, kas līdz šim šajā jomā ir izmantoti tikai izņēmuma gadījumā. Piemēram, līdztekus to nabadzīgo iedzīvotāju stāvokļa analīzei, kuru ienākumi ir zemāki par 50 un 60 % no vidējā ienākumu līmeņa, vajadzētu analizēt arī to iedzīvotāju stāvokli, kuru dzīves līmenis sasniedz vien 30 % (25 %) no vidējā līmeņa, vai arī papildus vispārpieņemto diskriminācijas rādītāju izmantošanai ar ļoti jutīgu rādītāju (tādu kā mitekļa ērtība vai pārapdzīvotība) palīdzību noteikt arī “marginālu diskrimināciju”, kas liecina par īpaši smagu atstumtību trūkuma dēļ.
3.10

Tā kā ierosinātā regula ir novatoriska, pārraudzība un izvērtēšana kļūst vēl jo svarīgāka. Komisija to atzīst un ierosina par sākotnējo EIIF tirgus sekmīgas (vai nesekmīgas) attīstības pārraudzības termiņu noteikt aptuveni četrus gadus. Šīs iniciatīvas panākumus (vai to trūkumu) ļaus noteikt tādi svarīgi darbības rādītāji kā vairākās valstīs darbojošos fondu skaits, EIIF vidējais lielums, ieguldītāju viedoklis, līdzekļu proporcija attiecīgajā infrastruktūrā, īpašumtiesības, MVU u. c. rādītāji. Ja ar pieņemto iniciatīvu neizdosies izveidot ilgtermiņa pārrobežu ieguldījumu tirgu, tad tiks veikta papildu analīze un izvērtēšana un ieviesti uzlabojumi, lai novērstu trūkumus un palielinātu interesi par EIIF.
4.2

EESK uzskata, ka pilnveidošanai ir daudz iespēju daudzās jomās, no kurām tā vēlas minēt tikai dažas. — Inovācijas veicināšana publiskajā sektorā var palielināt publisko iestāžu efektivitāti un samazināt to izmaksas, tādējādi dodot ieguldījumu budžetu līdzsvarošanā un dalībvalstu vispārējā konkurētspējā. — Turpmāki uzņēmējdarbības vides uzlabojumi inovatīviem, strauji augošiem uzņēmumiem, jo īpaši veicot izlēmīgākus pasākumus nodokļu jomā, atbalstot uzņēmumu dibināšanu (pagaidu- atbrīvojumi no nodokļiem), saskaņojot autortiesību tiesību aktus utt. — Sociālā inovācija var piedāvāt sekmīgus risinājumus daudzām mūsdienu sabiedrības problēmām un palīdzēt novērst ekonomikas krīzes sekas. — Inovatīvi risinājumi pakalpojumu nozarē pavērtu jaunas iespējas mazumtirdzniecībā, e-komercijā, tūrismā, lietojumprogrammatūru izmantošanā u.c.
6.3

No piegādātājiem pieprasītās atlaides pašlaik ir ierasta prakse, ko piekopj lielās mazumtirdzniecības ķēdes. EESK uzskata, ka labākajā gadījumā ieguvums, ko tās nodrošina sabiedrībai, ir apšaubāms. No vienas puses, no piegādātājiem pieprasītās atlaides ir faktiskā dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas apliecinājums, jo aiz šīm atlaidēm nereti slēpjas nepieprasīti un fiktīvi pakalpojumi; no otras puses, tās būtiski mazina pārredzamību peļņas sadales jomā. No piegādātājiem pieprasīto atlaižu dēļ piegādātājiem (un ārējiem novērotājiem) ir ļoti grūti noteikt, cik daudz viņiem ir faktiski samaksāts par piegādātajām precēm. Realitātē preču piegādes pasūtījums ir atkarīgs no pircēja piedāvāto pakalpojumu pieņemšanas. EESK uzskata, ka maksa par faktiskiem un pamatotiem pakalpojumiem, ko pircējs sniedz piegādātājam, būtu jāietver pārtikas preču iegādes cenā.
4.3.

EESK pauž šaubas, vai 4. panta 8. punkta noteikumi ir pietiekami, lai nodrošinātu elektrotransportlīdzekļu lietotājiem tiesības pārrobežu satiksmē iegādāties elektroenerģiju vienlaikus no dažādiem piegādātājiem (right of roaming). EESK uzskata, ka rūpīgi būtu jāapsver cits risinājums, proti, dalībvalstu pienākums par saprātīgu samaksu nodrošināt, ka visā Eiropas Savienībā var iegādāties elektroenerģiju vienlaikus no dažādiem piegādātājiem (right of roaming).
3.3

Ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, EESK aicina vērst uzmanību uz to, ka ir bīstami izglītību uzskatīt vienīgi par instrumentu, kura uzdevums ir veidot prasmes, kas ir saistītas tikai ar darba dzīvi un nodarbināmības palielināšanu (7). EESK atkārtoti pauž savu pārliecību, ka nodarbināmība ir atkarīga ne tikai no pamatprasmju apgūšanas un praksē gūtās pieredzes, bet arī no tādām īpašībām un attieksmes kā aktīvs pilsoniskums, personiskā izaugsme un labklājība. Tāpēc nodarbināmību, lai gan to var uzskatīt par vienu no mērķiem izglītības pārvērtēšanas procesā, nevajadzētu interpretēt pārāk šauri.
4.2.

Izanalizējot priekšlikumu, EESK uzskata, ka vismaz tie aspekti, kas attiecas uz — iepriekšēju paziņošanu un pārkraušanu, — izmaiņām prasībās par veidu un biežumu, kādā dalībvalstis nosūta Komisijai datus par kvotām un zvejas piepūli, — konkrētām flotēm piemērojamu atbrīvojumu no pienākuma iesniegt pārdošanas zīmi, — noteikumu par uzglabāšanas plāniem pieņemšanu; — to zvejniecību noteikšanu, uz kurām attiecas īpašas kontroles un inspekcijas programmas, to nozīmīguma dēļ būtu jānosaka nevis ar deleģētājiem aktiem, bet gan ar īstenošanas aktiem.
4.1.

Nodarbinātības vispārējos mērķus papildināt ar Eiropas mēroga mērķiem konkrētām iedzīvotāju grupām. Līdztekus vispārējam mērķim Eiropas Savienībā sasniegt noteiktu nodarbinātības līmeni turpmāk būtu jāizvirza kvantitatīvi ES mērķi, kas attiecas uz noteiktām sabiedrības grupām, piemēram, ilglaicīgiem bezdarbniekiem, sievietēm, gados vecākiem darba ņēmējiem, cilvēkiem ar invaliditāti un jo īpaši jauniešiem. Vispārējie centieni atlikt konkrētu mērķu izvirzīšanu nodarbinātības jomā līdz šim nav bijis īpaši efektīvs risinājums. Tāpēc ir vajadzīgs īpašs rādītājs, kura mērķis ir būtiski samazināt to jauniešu skaitu, kuri nav nodarbināti un nav iesaistīti izglītības vai apmācības procesā (tā dēvētie NEETs (not in education, employment or training)).
4.1.2.

Komiteja ir nobažījusies par nodarbinātības līmeņa pastāvīgo pazemināšanos vecuma grupā no 20 līdz 64 gadiem. Kopš 2008. gada, kad šis līmenis bija 70,3 %, tas 2011. gadā ir pazeminājies līdz 68,6 %, lai gan stratēģija “Eiropa 2020” paredz, ka 75 procentiem no visiem 20–64 gadus veciem iedzīvotājiem vajadzētu būt nodarbinātiem. Absolūtos skaitļos tas nozīmē, ka Eiropa šajā laika posmā ir zaudējusi 5 miljonus darba vietu (11). Šīs parādības izpausme ir aizvien augstāks bezdarba līmenis, kas Eiropas Savienībā kopumā tagad sasniedz 10,7 % un eurozonā pat 11,8 % (12). Krīze ir radījusi lielu bezdarbu, un kopā ar taupības pasākumiem publiskajā sociālajā budžetā laikā no 2009. gada līdz 2011. gadam tos 113,8 miljonus ES iedzīvotāju, kuriem draud nabadzība un sociālā atstumtība (24,2 % no visiem iedzīvotājiem), papildinājusi vēl par 5,9 miljoniem (13). Ja šādas tendences turpināsies, būs visai grūti sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus par nodarbinātību un par 20 miljonu cilvēku izglābšanu no nabadzības.
5.1.

EESK rosina Komisiju pilnībā pārskatīt savu politiku bioenerģijas jomā, it īpaši attiecībā uz biodegvielām. Komisijai jāņem vērā platības resursa (un līdz ar to biomasas) ierobežotais apjoms, attiecīgo bioenerģijas veidu (un tādējādi arī atšķirīgo SEG samazināšanas potenciālu) enerģijas bilance un energoefektivitāte, kā arī ekonomiskā efektivitāte. Komiteja iesaka Komisijai ņemt vērā gan Kopīgā pētniecības centra nozīmīgos izteikumus, gan galvenās tēzes no Vācijas Federālās vides aģentūras pētījuma (12), par kuru tika sniegta informācija EESK rīkotajā papildu pasākumā, kas notika vienlaikus ar Durbanas klimata pārmaiņu konferenci.