ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.5.

Trešā joma, kurā Komisija konkrēti norāda uz sociālās jomas dalībnieku un sociālo partneru lomu un iesaisti, ir algas. Tajā, kā Komisija to formulē, ar sociālajiem partneriem būtu “jāapspriežas” gadījumos, kad algu noteikšanas sistēmā tiek ieviestas izmaiņas. Komiteja vēlas vērst Komisijas uzmanību uz to, ka algas un sarunas par algu apmēru, bet arī pašas algu noteikšanas sistēmas daudzās dalībvalstīs ir sociālo partneru kompetence, kuri par šiem jautājumiem rīko kolektīvas sarunas un noslēdz koplīgumus. Šo sociālo partneru funkciju — autonomi rīkot sarunas — nedrīkst reducēt līdz vienkārši apspriešanās procedūrai. Iesaisti dialogā nedrīkst samazināt līdz tikai tiesībām būt uzklausītiem. Patiesi, sociālo partneru un apspriešanās ar tiem autonomija ir nostiprināta ES Līguma 152. pantā un 153. panta 5. punktā, kuros, citstarp, ietverts princips, ka Eiropas Savienībai jārespektē valstu industriālo attiecību sistēmas. Ņemot vērā minēto, tikai “apspriešanās” ar sociālajiem partneriem, piemēram, indeksācijas sistēmas reformas gadījumā, nebūt nav pietiekamas un pat nav pareizi par to runāt; pilnīgi noteikti tas attiecas uz gadījumiem, kad konkrētās valsts sociālā dialoga modelī paredzēts, ka par minētajām indeksācijas sistēmām sociālie partneri paši rīko sarunas un noslēdz darba koplīgumus. Attiecībā uz lietas būtību Komiteja vēlas jautāt, vai Komisija nevelta pārāk lielu uzmanību lejupējai algu pielāgošanai. Rūpīgi izanalizējot Komisijas paziņojumam pievienotos konkrētos ieteikumus katrai dalībvalstij, var secināt, ka no 17 dalībvalstīm, kurām Komisija par šo jautājumu sniegusi ieteikumus, 16 dalībvalstu gadījumā ieteikumu mērķis ir vienā vai otrā veidā bremzēt algu palielināšanos: ieviešot izmaiņas indeksācijas sistēmā, ierobežojot minimālās algas apmēru, decentralizējot sarunas par algu noteikšanu vai palielinot elastību attiecībā uz viszemākajām algām. Taču nelīdzsvarotībai, kas vērojama monetārajā savienībā, vispirmām kārtām ir strukturāls raksturs, un tās galvenais iemesls ir globalizācijas atšķirīgā ietekme dažādās monetārās savienības valstīs (zemsvītras piezīme: atsauce uz SVF. External Imbalances in the Euro Area. Working paper 12/136, 2012). Fakts paliek fakts, ka konkurences cīņā ar valstīm, kur algas ir zemas, nevar uzvarēt ar algu samazināšanu.
4.3.

Priekšlikumā ierosināta pakāpeniska un progresīva novērtējuma sistēma, kas pamatojas uz to, cik sekmīgi tiek izpildīti dažādi sociālie kritēriji, piemēram, attiecībā uz taisnīgu darba samaksu, sociālo nodrošinājumu, veselības aprūpi, dzimumu līdztiesību, bērnu aprūpi, tāldarbu u. c. Ņemot vērā pašreizējo ekonomikas krīzi un atsevišķās valstīs pieaugošās grūtības, EESK pauž bažas, ka šī pakāpeniskā novērtējuma sistēma šobrīd var palielināt plaisu, nevis veicināt Eiropas mēroga saskaņotību starp uzņēmumiem un dažāda lieluma ES valstīm. Progresīva novērtējuma sistēma nav atbilstoša, ja to izstrādā tā, ka tā der tikai lieliem starptautiskiem uzņēmumiem, bet ne maziem un vidējiem uzņēmumiem un ļoti maziem uzņēmumiem.
6.7.

Daudz kas būs atkarīgs no pārstāvētajiem uzņēmumiem, to ietekmes uz skaitliski lielāko (ievērojami lielāko) grupu KET jautājumos, grupas panākumiem, palīdzot vairāk nekā 118 reģionālajiem uzņēmumiem augsto tehnoloģiju ražošanas nozarē izvirzīties globālā līmenī, un, galvenais, no panākumiem nākamo 118 uzņēmumu izveidē reģionālajā līmenī.
1.3

Populārākais bezskaidras naudas maksāšanas līdzeklis ES un visā pasaulē ir karšu maksājumi. Ekonomikas literatūrā vērojama arvien lielāka vienprātība par to, ka bezskaidras naudas maksājumi no fiskālā un ekonomikas viedokļa ir pārskatāmāki, turklāt sabiedrībai kopumā lētāki, ērtāki, drošāki un inovatīvāki. Tāpēc EESK atbalsta Komisijas priekšlikumu izmantot šādus maksājumus, lai gūtu labumu no tirgu lielākas integrācijas priekšrocībām. Tomēr vēsturisku šķēršļu un standartizācijas un sadarbspējas trūkuma dēļ, kā arī nelīdzsvarotības un nepilnību dēļ publiskās informācijas izmantošanā vienotā tirgus iespējas vēl nav pilnībā izmantotas. Risinājums ir maksājumu karšu, interneta un mobilo telefonu plašāka izmantošana maksājumu veikšanai. Līdz ar to konkurence, inovācija un efektivitāte vēl nav izsmēlušas savu potenciālu. EESK aicina nākt klajā ar tirgus iniciatīvām, lai pēc iespējas drīzākā laikā varētu apzināt īstenojamus risinājumus, īpaši tādus, kas vienlaikus sekmē finansiālo un digitālo iekļaušanu.
7.3

EESK uzskata, ka darbam, kas ir pakāpeniski veikts, koordinējot sadarbību starp pastāvošajām ESP un to darbu, ir ļoti pozitīva ietekme, bet to var uzlabot. Daudzas no šīm organizācijām un daudzi to locekļi ir iesaistīti arī stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanā valstu līmenī. EESK uzskata, ka plašāka līdzdalība stratēģijā ir joma, kur ievērojamus rezultātus varētu dot ātri, vienkārši pasākumi. Pēc EESK domām, tai ir vislabākās iespējas kļūt par Eiropas kontaktpunktu valstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm un tām līdzīgām struktūrām un it īpaši atbalstīt šo padomju darbu, ko tās veic saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”. EESK apņemas to darīt un sākt šo procesu, lai vēl vairāk stiprinātu kontaktus un sadarbību, valstu ekonomikas un sociālo lietu padomes un tām līdzīgās struktūras pie pirmās iespējas iesaistot ar stratēģiju “Eiropa 2020” saistītā pasākumā.
1.5.

EESK piekrīt divu līmeņu pieejai, kas paredz visaptverošu tīklu un pamattīklu. Tomēr EESK pauž šaubas par to, vai pamattīkla koridori (turpmāk tekstā — koridori) patiesībā neveido trešo līmeni, kas aizstāj pašreiz spēkā esošo vadlīniju prioritāros projektus. Tas ir saistīts ar faktu, ka priekšlikuma IV nodaļā ietverti konkrēti kritēriji attiecībā uz koridoru definīciju un to attīstību, kas tiem rada skaidru atšķirību no pārējā pamattīkla. Šai sakarā EESK atzīmē, ka paredzamības un juridiskās noteiktības problēmu rada tas, ka koridori un iepriekš noteiktie projekti, kuri ietverti koridoru sarakstā, kas pievienots pielikumā priekšlikumam Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko izveido Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu (turpmāk tekstā — CEF priekšlikums) attiecas tikai uz laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam, taču gan koridoriem, gan projektiem ir ilgtermiņa raksturs, un to prioritāte ir nodrošināma arī pēc 2020. gada.
4.7.

Turklāt jau vairākus gadus EESK stingri aizstāv pārliecību par to, ka interneta pieslēgums tagad ir jāiekļauj universālajā pakalpojumā (16). Kārtējo reizi jākonstatē, ka Komisija izvairās no šā svarīgā jautājuma, jo komisāre Kroes kdze, analizējot universālā pakalpojuma darbības jomu, izslēdza iespēju tajā iekļaut mobilos telekomunikāciju pakalpojumus un ātrgaitas pieslēgumus (17). Komisijas secinājuma pamatā ir sabiedriskā apspriešana, kas tika sākta 2010. gada martā un kurā it kā izskanēja doma par augstu izmaksu rašanos nozarei un ietekmi uz patēriņa cenām dažās dalībvalstīs, kur šie pakalpojumi vēl ir vāji attīstīti.
3.3

Ekspertu veiktā analīze liecina, ka 2010. gadā siltumnīcefekta gāzu emisijas palielinājās par 4 %, savukārt ETS sistēmā iekļautie objekti ziņoja par 3,2 % pieaugumu. Jāatzīmē, ka pasaulē 2009. gadā salīdzinājumā ar 2008. gadu emisijas samazinājās par 1,1 % — ES (-6.4 %), ASV (-6.5 %) un Japānā (-11.8 % bez emisiju tirdzniecības) emisiju apjoms samazinājās, savukārt Ķīnā tās palielinājās par 9,1 % (Richard N. Cooper, Harvard University, “Eiropas emisiju kvotu tirdzniecības sistēma” (Europe's Emission Trading System), 2010. gada jūnijs; Christian Egenhofer, CEPS, Brussels, “ES ETS un klimata politika līdz 2050. gadam” (Thee EU ETS and Climate Policy Towards 2050), 2011. gada janvāris). Acīmredzams, ka attīstītajās valstīs laika posmā no 2008. līdz 2009. gadam emisijas samazinājās galvenokārt tādēļ, ka iestājās ekonomikas recesija. Provizoriskās analīzes par 2010. gadu liecina, ka emisiju apjoms palielinās un samazinās atkarībā no konjuktūras cikla.
1.5

Ja gribam, lai cilvēki vēlāk dotos pensijā, jārūpējas par to, lai viņi varētu strādāt ilgāk. Tas nozīmē, ka jārada tādas darba vietas, lai cilvēki varētu strādāt līdz likumā noteiktajam pensionēšanās vecumam. Tāpēc ir jāveic konsekventas reformas, ar kurām veido gados vecākiem cilvēkiem piemērotu darba vidi. — Runa nav tikai par to, ka darba vietas mērķtiecīgi jāpielāgo gados vecāku cilvēku vajadzībām, bet arī par to, ka darbs ir jāorganizē, visos profesionālās karjeras posmos ievērojot novecošanas procesa īpatnības. — Tāpēc ir jāīsteno virkne pasākumu, lai visu vecuma grupu cilvēki patiešām varētu atrast darbu un to veikt ilgāku laiku. — Jārada dažāda vecuma darba ņēmējiem piemēroti darba apstākļi un darba vide. Gados vecāku darba ņēmēju diskriminācija un pret viņiem vērsti negatīvi aizspriedumi nav pieļaujami. — Īstenojot visus pasākumus, būtiska nozīme būs valsts iestāžu un uzņēmumu atbildībai, kā arī katra indivīda gatavībai strādāt ilgāk, kas izpaužas arī kā dalība mūžizglītības pasākumos un rūpes par veselību.
1.7.

Komiteja ir pārliecināta — lai veiktu pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, būs jāīsteno starptautiskā, valstu, reģionālā un vietējā līmeņa politikas pasākumi un jāizmanto plašs politikas instrumentu klāsts. Īpaši svarīgi ir pasākumi, kas ļauj nodrošināt tirgus cenu pienācīgu atbilstību ekoloģiskajām izmaksām un pāreju uz ekoloģisku finanšu politiku, nodokļu slogu novirzot no darba spēka uz resursu izmantošanu. Publisko izdevumu programmas ir jāveido tā, lai veicinātu ieguldījumus ilgtspējīgās tehnoloģijās un projektos; jāatceļ subsīdijas, kas nodara kaitējumu videi, un vienlaikus pienācīgi jāņem vērā to atcelšanas ietekme uz sociālo jomu. Ar publisko iepirkumu ir jāatbalsta videi nekaitīgi produkti un pakalpojumi. Jāīsteno pasākumi, lai nodrošinātu to, ka pasaules tirdzniecība veicina ilgtspējīgu attīstību un ilgtspējīga attīstība sekmē pasaules tirdzniecību.
1.4.

Lai turpmāk nodrošinātu neatkarību no individuālas, uz katru atsevišķu gadījumu orientētas tiesību aktu vai tiesu pieejas, neapšaubāmi atzinīgi vērtējams Komisijas nodoms — precizēt atšķirību starp vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem (VTNP) un ar tautsaimniecību nesaistītiem vispārējas nozīmes pakalpojumiem; ar to jāsaprot, ka EESK joprojām ir pārliecināta: tā kā ir grūti definēt jēdzienus “vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi” un “ar tautsaimniecību nesaistīti vispārējas nozīmes pakalpojumi”, galvenā uzmanība būtu pievēršama nevis tam, vai attiecīgajiem pakalpojumiem ir vai nav tautsaimnieciska nozīme, bet gan to konkrētajam uzdevumam un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām.
1.6.

Komiteja norāda uz to, ka sezonas darbinieki gūst laikā ierobežotu pieeju attiecīgās dalībvalsts darba tirgum. Tāpēc saskaņā ar lex loci laboris principu (princips, ka piemēro tās valsts tiesisko regulējumu, kurā darba ņēmējs ir nodarbināts) sezonas darbinieku darba tiesības ir pielīdzināmas attiecīgajām uzņēmējas valsts darba ņēmēju tiesībām neatkarīgi no tā, vai minētās tiesības ir noteiktas likumos, vispārēji piemērojamos koplīgumos vai reģionālos koplīgumos. Savukārt vienlīdzīgas attieksmes ievērošana sociālās drošības jomā ir atkarīga no tā, vai ir parakstīti divpusēji nolīgumi.
2.4

Līdz ar LIFE+ ieviešanu pilnībā tika pārveidota līdzšinējā finansēšanas kārtība vides jomā: tajā tika apvienota daļa līdzšinējo ES atbalsta programmu no budžeta 7. sadaļas (Forest Focus, atbalsts NVO, URBAN, jaunu politikas iniciatīvu izstrādāšana, daži no vides aizsardzības politikas īstenošanas pasākumiem, daži no “LIFE videi” un “LIFE dabai” pasākumiem), turklāt tika nolemts no LIFE līdzekļiem vairs neatbalstīt tradicionālos un konkrētos vides investīciju projektus, bet gan turpmāk tiem izmantot Eiropas Savienības budžeta 1a. pozīciju (vides projekti), 1b. pozīciju, kā arī daļēji 2. pozīciju (vides aizsardzības projekti). Līdzšinējais starptautisko pasākumu finansējums pārcelts no budžeta 4. pozīcijas (pasākumi jūras vides aizsardzībai) uz budžeta 3. pozīciju.
2.11

ES kiberdrošības stratēģija ir izklāstīta Digitālās programmas Eiropai nodaļā “Uzticēšanās un drošība”. Problēmas ir izklāstītas šādi: līdz šim ir pierādījies, ka internets ir labi aizsargāts, elastīgs un stabils, bet IT tīkliem un galalietotāju termināļiem joprojām draud visdažādākās briesmas: pēdējos gados saradies tik daudz surogātpasta, ka e-pasta kustība internetā ir bijusi pamatīgi apgrūtināta — pēc dažādiem aprēķiniem tas veido 80–98 % no visa apritē esošā e-pasta — un tas izplata visdažādākos vīrusus un ļaundabīgu programmatūru. Arvien pieaug identifikācijas zādzības un krāpšana tiešsaistē. Uzbrukumi kļūst izsmalcinātāki (Trojas zirgi, botu tīkli, utt.), un to motivācija bieži ir finansiāla. Tiem var būt arī politiska motivācija, kā pierādījās nesenajos kiberuzbrukumos Igaunijai, Lietuvai un Gruzijai.
5.5.

EESK arī uzskata, ka dalībvalstīm būtu jāatturas no tādu ES tiesību aktu transponēšanas, kuri nav obligāti jāietver valstu tiesību aktos, jo tādējādi varētu rasties neskaidrības un, iespējams, neatbilstība. Sākotnējā 2005. gada programmā tika ierosināta direktīvu aizstāšana ar regulām, kad vien tas saskaņā ar Līgumu ir praktiski iespējams un realizējams. Minētais ierosinājums netika izvērsts plašāk, un paziņojumā par to nav nekādas norādes. Regulas vieš lielāku ticamību, rada līdzvērtīgus konkurences apstākļus un var nodrošināt pasākumu vienlaicīgu īstenošanu, ko ar direktīvām bieži vien nav iespējams panākt. Gadījumos, kad regulas un vadlīnijas par valsts atbalstu tiek iekļautas valstu tiesību aktos, taču to formulējums un saturs atšķiras, Komisijai būtu jāsniedz norādījumi dalībvalstīm. Atsevišķos gadījumos kā iespēju varētu izskatīt 28. regulējumu (13).
3.2.6.

Atkāpes konkrētiem transportlīdzekļu ražotājiem Pieteikumu atkāpei no īpatnējo emisiju mērķa izpildes (skat. 3.2. punktu) var iesniegt ikviens ražotājs, kura izgatavoto, Kopienā katru gadu reģistrēto vieglo kravas automobiļu skaits nepārsniedz 22 000 un a) kurš nav daļa no saistītu ražotāju grupas; vai b) kurš ir daļa no saistītu ražotāju grupas, kas kopā ražo mazāk nekā 22 000 Kopienā kalendāra gadā reģistrētu jaunu vieglo kravas automobiļu; vai c) kurš ir daļa no saistītu ražotāju grupas, bet tam ir savas ražošanas iekārtas un projektēšanas centrs.
3.12.

EESK atbalsta Komisijas priekšlikumu attīstīt saziņas līdzekļus, lai iesaistītu iedzīvotājus, darba ņēmējus, uzņēmumus un to pārstāvības organizācijas. Kā vienu no modeļiem var izmantot Komisijas iniciatīvu par patieso sociālo apstākļu novērtēšanu, un to varētu organizēt regulārāk, sasniedzot arī vietējo līmeni. Tomēr sociālajiem partneriem un pilsoniskās sabiedrības organizācijām pašām jābūt proaktīvām, vēršot uzmanību uz horizontālās sociālās klauzulas un AKM iespējamajiem izmantošanas veidiem. Tāpēc EESK ierosina ar to saistītos izmēģinājuma projektus finansēt no Progress programmas līdzekļiem.
—

2007. gadā tika izskatīti 344 publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumi. No tiem 142 pārkāpumu (41 %) izskatīšanu varēja izbeigt; tikai par 12 pārkāpumiem (apmēram 3,5 %) vajadzēja celt prasību tiesā. No minētajiem 344 gadījumiem pārkāpums tika konstatēts apmēram 200 gadījumos, un 25 % no tiem bija prioritāri gadījumi.
3.4.

Turklāt būtu bijis svarīgi ne tikai vienkārši uzskaitīt pastāvošos mehānismus, bet arī saskaņā ar Komisijas “Paziņojumā par Kopienas tiesību aktu piemērošanas labāku pārraudzību” (10) iekļautajām pamatnostādnēm veikt padziļinātu kritisku analīzi par to, kā un ar kādiem rezultātiem šie mehānismi darbojas, izmantojot informāciju, kuru sniedz patēriņa tirgus rezultātu tablo (11), kas iekļauts 2009. gada 22. decembrī publicētajā Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta galīgajā ziņojumā (12)“2002.–2006. gada patērētāju aizsardzības politikas stratēģijas ietekme uz valstu patērētāju politiku: retrospektīvs novērtējums” (“Ex-post evaluation of the impact of the Consumer Policy Strategy 2002-2006 on national consumer policy”). Paziņojums arī nesniedz skaidru atbildi uz to, vai Komisija uzskata, ka Kopienas acquis ir nepietiekami īstenots, un vai šajā jomā ir vajadzīgi jauni pasākumi, un, ja ir, tad kādi.
5.2.

Attiecībā uz ierosināto EMPP vadības metodi EESK pauž šādu viedokli: a) EMPP komiteja, kurā ir vienīgi nacionālo metroloģijas institūtu pārstāvji un kurā IRMM (13) piedalās tikai novērotāja statusā, būs atbildīga par programmas izpildi un jo īpaši par šādiem jautājumiem: — lēmumi par EMPP izstrādi un atjaunošanu; — apakšprogrammām vajadzīgo komiteju dibināšana un slēgšana; — EMPP izpildes nosacījumu, tajā skaitā vērtētāju atlases kritēriju, izstrāde un pieņemšana; — vērtētāju grupas sastāva apstiprināšana; — lēmumi par pētniecības programmu un projektu finansējumu, pamatojoties uz finansēšanas nosacījumiem, ciktāl Eiropas Komisija ir pilnvarojusi EURAMET; — budžetā paredzētās EMPP daļas apstiprināšana nākamajam finanšu gadam; — ar EMPP saistīto konkursu un priekšlikumu sagatavošana un paziņošana; — uzraudzība, lai EMPP sekretariāta veikto uzdevumu uzskaite būtu pareiza un kārtīga; — finansēto programmu un projektu progresa uzraudzība un kontrole un lēmumi par korektīviem pasākumiem (14). b) EMPP Pētniecības padomei, kurā ir 16 locekļi: — 1 no BIPM; — 1 no Eiropas Komisijas; — 1 no Eiropas Pētniecības padomes; — 1 no Eiropas Parlamenta; — 1 no EUROLAB; — 1 no Eiropas standartizācijas organizācijām; — 1 no Rietumeiropas organizācijas sadarbībai reglamentētās metroloģijas jomā (WELMEC) (15); — 9 rūpniecības, pētniecības jomas un augstskolu pārstāvji; ir tikai konsultatīvas funkcijas attiecībā uz EMPP stratēģiskiem aspektiem un lēmumiem par mērķprogrammām (16).
4.2.1.

EESK ir visvairāk nobažījusies par konkurences noteikumu pārkāpumos cietušo — godīgu konkurences dalībnieku, patērētāju un to iesaistīto uzņēmumu darba ņēmēju, kas netieši cieš no prakses, kura apdraud viņu darbu un pirktspēju, — apmierinošu kompensēšanu. Komiteja ir izteikusi viedokli par “kolektīvo prasību tiesiskā regulējuma noteikšanu un tā nozīmi Kopienas patērētāju tiesībās” pašiniciatīvas atzinumā (8). Saskaņā ar iepriekšējiem atzinumiem tajā norādīts, ka tiesiskās aizsardzības nepieciešamības atzīšanai jābūt saistītai ar piemērotu procedūru izveidi tiesību atzīšanai un īstenošanai. Eiropas kolektīvās prasības izveide ir viena no vairākām iespējām, ko izskata diskusijās par šādas tiesību aizsardzības efektivitātes palielināšanu. EESK uzskata, ka īstenošanas pārraudzības pasākumiem jābūt līdzsvarotiem un jānodrošina efektīvas garantijas pārkāpumu novēršanai. Tiem jābūt saskaņotiem ar citiem priekšlikumiem par kolektīvo atlīdzības prasību, it īpaši ar Veselības un patērētāju aizsardzības ģenerāldirektorāta pašreizējo iniciatīvu, un tiem ir nepieciešama koordinēta un saskaņota pieeja, lai novērstu tiesvedības instrumentu nelietderīgu pārklāšanos, kas dalībvalstīs rada ievērojamas grūtības attiecībā uz transponēšanu un piemērošanu.
4.1.

Saistībā ar ietekmes novērtējumā konstatētajām problēmām Komisija uzskata, ka “ceļu satiksmes drošības problēmas saistībā ar autovadītāju nogurumu var novērst, stingri ievērojot noteikumus par darba un atpūtas laiku, ko piemēro visiem autovadītājiem neatkarīgi no viņu nodarbinātības statusa”. Līdz ar to direktīva par darba laika organizēšanu nesniedz pietiekamu pievienoto vērtību ceļu satiksmes drošībai. Ietekmes novērtējuma dokumenta secinājumos Komisija dod priekšroku iespējai, kas paredz izslēgt no direktīvas darbības jomas pašnodarbinātos autovadītājus un iekļaut “viltus” pašnodarbinātos, nodrošinot efektīvāku kontroli. Tas mazinās konkurences traucējumus un nodrošinās labāku sociālo aizsardzību šajā nozarē strādājošajiem un ar to saistītajām grupām.
2.6.

Noteikumi par uzturvērtības marķējumu ievērojami atšķiras no iepriekšējos tiesību aktos paredzētajiem ar to, ka tajos iekļauta obligāta prasība norādīt sešu uzturvielu vai vielu kvantitatīvo daudzumu un procentuālo daudzumu no ieteicamās diennakts devas.
5.4.

Videi nekaitīgi ražotas biomasas potenciāls enerģētikas mērķiem Eiropā tika pētīts Eiropas Vides aģentūras pētījumā 2006. gadā. Pieaugot biomasai no atkritumiem (piemēram, no mājsaimniecības atkritumiem) un no mežsaimniecības, 2030. gadā varētu saražot 15-16 % no prognozētā primārās enerģijas patēriņa ES-25 vajadzībām. Līdz ar to lauku apvidos varētu nodrošināt vai pat radīt no jauna 500 000 līdz 600 000 darbavietas.
1.1

Šis paziņojums balstās uz trešo novērtējumu, kas veikts ar vairāku gadu novēlošanos pēc direktīvā paredzētā datuma (vēlākais 2001. gada 16. decembris); tajā ņemta vērā transponēšana un ieviešana visās dalībvalstīs, kā arī norādīta minētās jomas specifika ne tikai juridiskajā, tehniskajā un saimnieciskajā aspektā, bet galvenokārt sociālajā un cilvēciskajā aspektā, kas apgrūtina novērtēšanu, transponēšanu, īstenošanu un uzraudzību. Šī juridiska rakstura direktīva saistās ar interpretācijām un vairāklīmeņu interpretācijas iespējām, transponēšanu un tiesu praksi, kas nav piemērota uzņēmumu, norīkoto darba ņēmēju un darba inspektoru ikdienas darbībai. Parlamenta uzklausīšanas sanāksmju laikā uz to norādīja gan sociālie partneri, gan vietējās vai valsts pārvaldes iestāžu darbinieki. Eiropas Parlaments (3) sagatavoja vairākus ieteikumus, ieskaitot to, kas paredz nozīmīgākas lomas piešķiršanu sociālajiem partneriem un to plašāku iesaistīšanu, tomēr sīkāk nenorādot, kā to darīt.
1.2

Komiteja uzskata, ka mērķis padarīt Eiropas augstskolas par izcilības centriem, kas piesaista studentus no visas pasaules, ir ārkārtīgi svarīgs, un tam vajadzētu palīdzēt apliecināt izglītības un pētniecības augsto kvalitāti Eiropā. EESK tomēr uzskata, ka minētā programma nedrīkstētu veicināt intelektuālā darbaspēka emigrāciju no trešām valstīm. Tādēļ Komiteja aicina Komisiju sadarbībā ar trešo valstu iestādēm un augstskolām pētīt stratēģijas, kas sekmē to, lai studenti un pasniedzēji, izmantojot Erasmus Mundus priekšrocības, pēc mācību beigšanas atgrieztos savās izcelsmes valstīs un sniegtu ieguldījumu to ilgtspējīgā attīstībā. Komiteja vēlas uzsvērt: lai sasniegtu šo mērķi, ES attīstības sadarbības rīcībpolitikas būtu cieši jāsaista ar tādām programmām kā Erasmus Mundus.
2.7

Pamatojoties uz šo atziņu, Komisijas viedoklis — izklāstīts vairākos pētījumos — ir tāds, ka liela daļa autopārvadātāju novirzās no maršruta, lai uzpildītu degvielu lētākajās uzpildes stacijās, līdz ar to tiek nobraukti lieki kilometri (miljoniem kilometru!), kā rezultātā ir lielāks degvielas patēriņš un arī piesārņojums. Līdz ar “degvielas tūrismu” veicinošu elementu likvidēšanu tiktu izskausta arī regulārā novirzīšanās no maršruta, tādējādi mazinot piesārņojumu. Tā ir ievērības vērta un nenoliedzami populāra teorija, tomēr praksē grūti īstenojama, ko apliecina minētais piemērs. Vien paveroties kartē, redzams, ka Luksemburga ir obligāts pārejas punkts ievērojamai satiksmes plūsmai virzienā no ziemeļiem uz dienvidiem un no austrumiem uz rietumiem (Eiropas Ziemeļu daļā); tiem, kuri iecerējuši uzpildīt degvielu naudas taupīšanas nolūkā, jārēķinās ne vien ar zaudētu laiku, bet arī patērēto degvielu un iespējamiem maksājumiem par ceļu, nobraucot liekos kilometrus, laiku, kas pavadīts rindā degvielas uzpildes stacijā (6) un intensīvu satiksmi, īpaši zināmās diennakts stundās. Tomēr var arī rasties situācijas, kādasparedz Komisija, īpaši dalībvalstīs pie ES robežām.
3.1.9.1

EESK tādēļ aicina Komisiju noteikt īpašumtiesību uz laiku definīciju neatkarīgi no tā, vai minētās tiesības uzskata par lietu tiesībām (in rem) vai individuālajām saistību tiesībām (pakalpojumu sniegšanas tiesībām), līdz ar sekām, kas neizbēgami radīsies saistībā ar Briseles regulas un Romas I regulas principu piemērošanu. Ja iepriekš minētais netiks veikts, tik ļoti vēlamā saskaņošana, kā arī patērētāju un tirgotāju uzticība netiks panākta. Iepriekš minētajā atzinumā (28) EESK jau faktiski ir sekmējusi šādas definīcijas izstrādi, norādot, ka līgums par īpašumtiesībām uz laiku attiecināms uz lietu tiesībām (in rem) vai individuālajām tiesībām (in personam). Tās nav īres tiesības, jo īres tiesībās neietilpst tiesību nodošana. Nodotās tiesības attiecas uz nedalītu objektu (nedalāmu dzīvokli), un tās iegūst (vai var iegūt) nekustamā īpašuma tiesību raksturu.