19.

uzsver — lai BTN būtu patiešām izdevīgs ES ekonomikai, sarunu norādēs būtu jāiekļauj šādi aspekti: a) preču un pakalpojumu tirdzniecības liberalizācija un abu pušu patiesas tirgus pieejamības iespējas katras puses preču un pakalpojumu tirgum, novēršot nevajadzīgus regulatīvos šķēršļus un vienlaikus nodrošinot, ka nekas šajā nolīgumā nekavē kādu no pusēm veikt samērīgu regulēšanu, kuras mērķis ir leģitīmu politikas mērķu sasniegšana; ar šo nolīgumu i) pusēm nedrīkst liegt noteikt, regulēt, nodrošināt un atbalstīt vispārējas nozīmes pakalpojumus, un tajā ir jāiekļauj nepārprotami noteikumi šajā sakarībā; ii) nedrīkst noteikt prasību valdībām privatizēt nevienu pakalpojumu, kā arī liegt valdībām paplašināt to pakalpojumu klāstu, kurus tās sniedz sabiedrībai; iii) ar to nedrīkst liegt valdībām no jauna ieviest valsts kontroli pār pakalpojumiem, kurus valdības bija izvēlējušās privatizēt iepriekš, piemēram, ūdens apgādes, izglītības, veselības aprūpes, sociālajiem pakalpojumiem, vai samazināt augstos veselības, pārtikas, vides, darba un patērētāju drošības standartus, kā arī ierobežot ES vai valsts finansējumu mākslai un kultūrai, izglītībai, veselības aprūpei un sociālajiem pakalpojumiem, kā tas bija gadījumā ar iepriekšējiem tirdzniecības nolīgumiem; saistības būtu jānosaka, balstoties uz Vispārējo vienošanos par pakalpojumu tirdzniecību (GATS); šajā sakarībā uzsver, ka ir jāsaglabā Eiropas ražotājiem piemērojamie standarti; b) ja nolīgumā ir ietverta iekšzemes noteikumu sadaļa, sarunu vedēji nedrīkst iekļaut nepieciešamības pārbaudes; c) saistības attiecībā uz antidempinga un kompensācijas pasākumiem, kas pārsniedz PTO noteikumus šajā jomā, iespējami izslēdzot to piemērošanu gadījumos, kad ir ieviesti pietiekami vispārējie konkurences standarti un sadarbība; d) ar tarifiem nesaistīto šķēršļu samazināšana, kā arī regulatīvās sadarbības dialogu labprātīga nostiprināšana un paplašināšana, ja vien tas praktiski ir iespējams un ir savstarpēji izdevīgi, vienlaicīgi neierobežojot katras nolīguma puses spēju īstenot regulatīvās, likumdošanas un politiskās darbības un ņemot vērā to, ka regulatīvas sadarbības mērķim ir jābūt veicināt globālās ekonomikas pārvaldību, šajā nolūkā pastiprinot konverģenci un sadarbību starptautisko standartu jomā, piemēram, pieņemot un īstenojot ANO Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) noteiktos standartus, un vienlaikus garantējot visaugstāko līmeni patērētāju aizsardzības (piemēram, pārtikas nekaitīguma), vides aizsardzības (piemēram, dzīvnieku veselības un labturības, augu veselības) un sociālās un darba aizsardzības jomā; e) ievērojamas publisko iepirkumu koncesijas visos valdības, valsts uzņēmumu un uzņēmumu ar īpašām vai ekskluzīvām tiesībām līmeņos, kas nodrošina Eiropas uzņēmumiem tirgus pieejamību stratēģiski svarīgās nozarēs, un tāda paša līmeņa atvērtība, kāda ir ES publisko iepirkumu tirgos, ņemot vērā, ka vienkāršotas procedūras un pārredzamība pretendentiem, tostarp pretendentiem no citām valstīm, arī var būt efektīvi līdzekļi, lai novērstu korupciju un veicinātu godīgumu valsts pārvaldē, vienlaikus nodrošinot ieguldīto līdzekļu atdevi nodokļu maksātājiem kvalitatīvas, efektīvas, lietderīgas un pārskatatbildīgas piegādes veidā; garantijas, ka publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanā tiek izmantoti ekoloģiskie un sociālie kritēriji; f) atsevišķa sadaļa, kurā ņemtas vērā mikrouzņēmumu un MVU vajadzības un intereses saistībā ar tirgus piekļuves veicināšanas jautājumiem, tostarp, bet ne tikai, plašāka tehnisko standartu saderība un vienkāršotas muitas procedūras, lai radītu konkrētas uzņēmējdarbības iespējas un sekmētu to internacionalizāciju; g) saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas Atzinumu Nr. 2/15 par ES un Singapūras BTN tirdzniecība un ilgtspējīga attīstība ir jautājumi, kas ir ES ekskluzīvā kompetencē, un ilgtspējīga attīstība ir ES kopējās tirdzniecības politikas būtiska sastāvdaļa, tādēļ stingrai un mērķtiecīgai ilgtspējīgas attīstības sadaļai ir jābūt neatņemamai jebkura iespējama nolīguma sastāvdaļai; noteikumi, kuros paredzēti efektīvi instrumenti dialogam, uzraudzībai un sadarbībai, kas satur arī saistošus un piemērojamus noteikumus, kuri pakļauti piemērotiem un efektīviem strīdu izšķiršanas mehānismiem, dažādu piemērošanas metožu starpā apsverot iespēju izmantot arī uz sankcijām balstītus mehānismus, nodrošinot pienācīgu sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanos, kā arī ciešu sadarbību ar ekspertiem no attiecīgām daudzpusējām organizācijām; noteikumi par sadaļu, kurā iekļauti tirdzniecības darba un vides aspekti un ilgtspējīgas attīstības būtiskā nozīme tirdzniecības un ieguldījumu kontekstā, ietverot noteikumus, kuri veicina attiecīgu starptautiski pieņemtu principu un noteikumu, piemēram, darba pamatstandartu, Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) četru prioritāro pārvaldības konvenciju, kā arī daudzpusējo vides, tostarp ar klimata pārmaiņām saistīto, nolīgumu ievērošanu un efektīvu īstenošanu; h) prasība, ka pusēm ir jāveicina korporatīvā sociālā atbildība, tostarp attiecībā uz starptautiski atzītiem instrumentiem, un ESAO nozaru pamatnostādņu un ANO pamatprincipu izmantošana uzņēmējdarbības un cilvēktiesību jomā; i) visaptveroši noteikumi par ieguldījumu liberalizāciju Savienības kompetences ietvaros, ņemot vērā jaunākās politiskās tendences, piemēram, Eiropas Savienības Tiesas 2017. gada 16. maija Atzinumu Nr. 2/15 par ES un Singapūras BTN; j) stingri un īstenojami pasākumi, kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesību, tostarp ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu (ĢIN) attiecībā uz vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem, kā arī citiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem, atzīšanu un aizsardzību, kā atsauci ņemot vērā ES un Austrālijas nolīguma par vīna nozari noteikumus, vienlaicīgi cenšoties uzlabot spēkā esošo tiesisko regulējumu un panākt visu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu augsta līmeņa aizsardzību; vienkāršotas muitas procedūras un vienkārši un elastīgi izcelsmes noteikumi, kas ir piemēroti sarežģītajai globālās vērtību ķēdes videi, tostarp to pārredzamības un pārskatatbildības uzlabošanas ziņā, kur vien iespējams piemērojot daudzpusējos izcelsmes noteikumus, vai pārējos gadījumos neapgrūtinošus izcelsmes noteikumus, tādus kā tarifu apakšpozīcijas maiņa; k) līdzsvarota un tālejoša vienošanās par lauksaimniecības un zivsaimniecības sadaļām, kura var tikai veicināt konkurētspēju un dot labumu patērētājiem un ražotājiem, ja tajā pienācīgi ņemtas vērā visu Eiropas ražotāju un patērētāju intereses, ņemot vērā, ka daudziem lauksaimniecības produktiem, kuriem nepieciešama īpaša piesardzība, būtu jāpiemēro atbilstošs režīms, piemēram, izmantojot tarifa kvotas vai paredzot atbilstošus pārejas periodus, pienācīgi paturot prātā tirdzniecības nolīgumu kumulatīvo ietekmi uz lauksaimniecību un, iespējams, izslēdzot no sarunu jomas nozares, kurās nepieciešama īpaša piesardzība; izmantojamas, efektīvas, piemērotas un ātras divpusējās drošības klauzulas iekļaušana, kas ļauj uz laiku apturēt preferenču sistēmas piemērošanu, ja, stājoties spēkā tirdzniecības nolīgumam, importa apjoma pieaugums rada vai draud radīt kaitējumu nozarēm, kurās nepieciešama īpaša piesardzība; l) tālejoši noteikumi, kas pilnībā ļauj darboties digitālajai ekosistēmai un sekmē pārrobežu datu plūsmas, tostarp tādus principus kā godīgu konkurenci un mērķtiecīgus pārrobežu datu pārsūtīšanas noteikumus, pilnībā ievērojot un neskarot ES pašreizējos un turpmākos datu aizsardzības un privātuma noteikumus, ņemot vērā, ka datu plūsmas ir izšķirošs pakalpojumu ekonomikas dzinējspēks un būtisks tradicionālo ražošanas uzņēmumu globālo vērtību ķēžu elements, un tādēļ pēc iespējas ir jāiegrožo nepamatotas prasības par atrašanās vietu; datu aizsardzība un tiesības uz privātumu nav šķēršļi tirdzniecībai, bet gan pamattiesības, kas ir paredzētas LES 39. pantā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā; m) precīzi un viennozīmīgi noteikumi par rīcību attiecībā uz aizjūras zemēm un teritorijām (AZT) un tālākajiem reģioniem, lai sarunās ņemtu vērā to īpašās intereses;