PIELIKUMS

Saīsinājumi

AIFP – alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieks;

AT1 instrumenti – pirmā līmeņa papildu kapitāla instrumenti, kas minēti KPR 52. panta 1. punktā;

BAND – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2014/59/ES (1), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2019/879 (2);

BAND I – Direktīva 2014/59/ES bez jebkādiem grozījumiem;

CBR – apvienoto rezervju prasība, kas noteikta KPD 128. panta 6. punktā;

CCP – centrālais darījumu partneris;

CET1 kapitāls – pirmā līmeņa pamata kapitāls, kas minēts KPR 50. pantā;

KPD – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (3), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2019/878 (4);

KPR – Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (5), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/876 (6);

EVTI – Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde;

ārējā MREL – tāda minimuma prasība pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, ko piemēro noregulējuma vienībām un kas minēta BAND 45.e pantā;

G-SNI – globāla sistēmiski nozīmīga iestāde;

iekšējā MREL – tāda minimuma prasība pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, ko piemēro noregulējuma vienības vai trešās valsts vienības meitasuzņēmumiem, kuri paši nav noregulējuma vienības, un kas minēta BAND 45.f pantā;

M-MSS – maksimālā sadalāmā summa, kas saistīta ar minimuma prasību pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām un minēta BAND 16.a pantā;

FITD – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/65/ES (7);

MPE – pieeja, saskaņā ar kuru noregulējuma pilnvaras īsteno vairākas noregulējuma iestādes;

MREL – minimuma prasība pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām;

NCWO – princips “neviens kreditors noregulējuma procesā nav sliktākā situācijā kā parastās maksātnespējas procedūras gadījumā”;

SEL – subordinētās atbilstīgās saistības;

SFD – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/26/EK (8);

SPE – pieeja, saskaņā ar kuru noregulējuma pilnvaras īsteno viena noregulējuma iestāde;

VNV – vienotā noregulējuma valde;

VNM – vienotais noregulējuma mehānisms;

VNMR – Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (9), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/877 (10);

VNMR I – Regula (ES) Nr. 806/2014 bez jebkādiem grozījumiem;

TEM – kopējās riska darījumu vērtības mērs, kas aprēķināts saskaņā ar KPR 429. un 429.a pantu;

T2 instrumenti – otrā līmeņa kapitāla instrumenti, kas minēti BAND 2. panta 1. punkta 73. apakšpunktā;

TLAC – kopējā zaudējumu absorbcijas spēja;

TLAC minimuma prasība – TLAC standarta saskaņotais minimālais līmenis attiecībā uz G-SNI iestādēm, minēts KPR 92.a un 92.b pantā un BAND 45.d panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2. punkta a) apakšpunktā;

TLAC standarts – TLAC terminu lapa, ko Finanšu stabilitātes padome publicēja 2015. gada novembrī;

augstākā līmeņa bankas – noregulējuma grupu noregulējuma vienības, kuru aktīvi pārsniedz 100 miljardus EUR, kā minēts BAND 45.c panta 5. punktā;

TREA – kopējā riska darījumu vērtība, kas aprēķināta saskaņā ar KPR 92. panta 3. punktu;

PVKIU – pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi.

Ja nav noteikts citādi, visas atsauces uz pantiem šajā pielikumā būtu jāsaprot kā atsauces uz BAND pantiem.

A. JAUTĀJUMI, KAS SAISTĪTI AR PILNVARĀM AIZLIEGT VEIKT KONKRĒTAS PEĻŅAS SADALI, KAS PAREDZĒTAS BAND 16.A PANTĀ

1. Jautājums (16.a pants)

BAND 16.a pants piešķir noregulējuma iestādēm pilnvaras aizliegt veikt konkrētas peļņas sadali, ja vienība pārkāpj CBR, kas noteikta papildus MREL. Līdzīgi arī KPD 141. pantā ir ietverti noteikumi par kompetento iestāžu pilnvarām aizliegt veikt konkrētas peļņas sadali, ja vienība pārkāpj CBR, kas noteikta papildus pašu kapitāla prasībām. Kaut arī šīs pilnvaras tiek piešķirtas divām dažādām iestādēm, to savstarpējā saistība nav precizēta. Ne KPD, ne BAND nenorāda šo abu pilnvaru piemērošanas secību, ja vienība pārkāpj abas prasības. Vai tas nozīmē, ka valsts likumdevējs šajā jomā var rīkoties pēc saviem ieskatiem?

Atbilde

Nosacījumi, kā noregulējuma iestādes var izmantot pilnvaras aizliegt vienībai sadalīt summu, kas pārsniedz M-MSS, t. i., pilnvaras ierobežot konkrētas peļņas sadali, ir izklāstīti BAND 16.a panta 1. punktā. Minētais noteikums paredz, ka šīs pilnvaras tiek aktivizētas situācijā, kad vienība atbilst CBR papildus pašu kapitāla prasībām, kas minētas KPD 141.a panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā, bet neatbilst CBR papildus tām prasībām, kas minētas BAND 45.c un 45.d pantā (t. i., MREL).

Tas nozīmē, ka tad, kad vienība neatbilst CBR papildus attiecīgajām pašu kapitāla prasībām, šī vienība neatrodas 16.a panta 1. punktā minētajā situācijā, kaut arī tā var neatbilst CBR prasībai papildus MREL. Tas nozīmē, ka KPD 141. pants tiks piemērots tikai šajā gadījumā un ka vienībai saskaņā ar minētajā normā paredzētajiem noteikumiem būs automātiski jāierobežo konkrētas peļņas sadale. Noregulējuma iestāžu pilnvaras ierobežot konkrētas peļņas sadali saskaņā ar BAND 16.a pantu tiks aktivizētas tikai gadījumā, ja vienība atbildīs CBR un attiecīgām pašu kapitāla prasībām, bet ne CBR un MREL.

Galu galā tas nozīmē, ka KPD 141. pantu nevar piemērot vienlaikus ar BAND 16.a pantu.

2. Jautājums (16.a pants)

Vai ir tiesa, ka BAND 16.a pants ievieš divus posmus noregulējuma iestādes lēmuma pieņemšanā par aizliegumu vienībai sadalīt summu, kas pārsniedz M-MSS:

— pirmajos deviņos mēnešos pēc vienības paziņojuma iesniegšanas nav pienākuma noteikt M-MSS, un noregulējuma iestāde katru mēnesi novērtē, vai izmantot minētās pilnvaras, kā arī

— deviņus mēnešus pēc vienības paziņojuma iesniegšanas rodas pienākums izmantot pilnvaras aizliegt peļņas sadali, ja tā pārsniedz M-MSS, izņemot gadījumus, kad noregulējuma iestāde pēc novērtējuma secina, ka vismaz divi no BAND 16.a panta 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem ir izpildīti?

Atbilde

Tādas noregulējuma iestāžu pilnvaras ierobežot vienībās konkrētas peļņas sadali, kas noteiktas BAND 16.a panta 1. punktā, tiek aktivizētas tikai tad, ja vienība atbilst CBR apvienojumā ar attiecīgajām pašu kapitāla prasībām, bet ne CBR apvienojumā ar MREL, t. i., ja CBR tiek pārkāpta ar MREL saistīta iemesla dēļ. Minētās pilnvaras var izmantot pēc izvēles. Rīcības brīvības pakāpe ir atkarīga no CBR pārkāpuma iestāšanās laika, kā paredzēts BAND 16.a panta 2. un 3. punktā. Pirmajos deviņos mēnešos pēc tam, kad vienība ir paziņojusi par pārkāpumu, noregulējuma iestādei bez liekas kavēšanās pēc šā paziņojuma saņemšanas un pēc tam vismaz vienreiz mēnesī ir jānovērtē, vai izmantot minētās pilnvaras, ņemot vērā elementus, kas minēti BAND 16.a panta 2. punktā. Pēc deviņiem mēnešiem noregulējuma iestādei šīs pilnvaras ir jāizmanto, ja vien nav izpildīti vismaz divi no BAND 16.a panta 3. punktā minētajiem nosacījumiem.

3. Jautājums (16.a panta 3. punkts)

Saskaņā ar 16.a panta 3. punktu noregulējuma iestādei pēc apspriešanās ar kompetento iestādi ir jāizmanto 16.a panta 1. punktā minētās pilnvaras, izņemot gadījumus, kad ir izpildīti vismaz divi no minētajā 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem, pamatojoties uz noregulējuma iestādes konstatējumiem.

Vai ir tiesa, ka, novērtējot 16.a panta 3. punktā paredzētos nosacījumus, noregulējuma iestādei jāapspriežas ar citām iestādēm (piemēram, kompetento iestādi un iestādi, kas atbild par makroprudenciālo finanšu stabilitāti)?

Atbilde

Direktīvas 16.a panta 3. punkts uzdod noregulējuma iestādei iesaistīt kompetento iestādi minētā noteikuma pirmajā daļā norādīto nosacījumu novērtēšanā.

Direktīvas 16.a panta 3. punkta pirmajā daļā ir noteikts, ka noregulējuma iestādei pirms tās pilnvaru izmantošanas ir jāapspriežas ar kompetento iestādi par to, vai aizliegt vienībām sadalīt summu, kas pārsniedz M-MSS. Saskaņā ar 16.a panta 3. punkta otro daļu noregulējuma iestāde rakstiski paziņo kompetentajai iestādei par lēmumu neizmantot minētās pilnvaras un paskaidro savu novērtējumu.

Pirmajā gadījumā noregulējuma iestādei ir skaidri noteikts pienākums apspriesties ar kompetento iestādi par to, ka nav izpildīti 16.a panta 1. punkta nosacījumi attiecībā uz pilnvaru neizmantošanu. Otrajā gadījumā noregulējuma iestādei ir pienākums rakstiski paziņot kompetentajai iestādei un paskaidrot tai savu novērtējumu par to, ka ir izpildīti 16.a panta 3. punkta nosacījumi attiecībā uz pilnvaru neizmantošanu.

BAND neprasa, bet arī neliedz noregulējuma iestādēm apspriesties ar citām iestādēm vai informēt tās (piemēram, izraudzītās valsts makroprudenciālās uzraudzības iestādes).

4. Jautājums par KPR (92. panta 1.a punkts), KPD (141.c pants) un BAND (16.a pants)

KPR 92. panta 1.a punkts paredz: “Pirmā līmeņa kapitālu, ko izmanto, lai ievērotu sviras rādītāja rezerves prasību, neizmanto, lai ievērotu kādu no tādām ar sviru pamatotām prasībām, kas noteiktas šajā regulā un Direktīvā 2013/36/ES, ja vien tajās nav skaidri paredzēts citādi.”

Vai iestādēm vienlaikus jāievēro KPR 92. panta 1.a punktā noteiktā sviras rādītāja rezerves prasība un ar risku nesaistītā TLAC minimuma prasība, kā arī ārējā un iekšējā MREL?

Atbilde

Saskaņā ar BAND (16.a panta 1. punkts) un KPD (128. panta ceturtā daļa) kombinēto interpretāciju CBR vajadzētu tikai papildināt uz risku balstītos komponentus prasībās, kas noteiktas KPR 92.a un 92.b pantā un BAND 45.c un 45.d pantā (t. i., TLAC minimuma prasību un ārējo un iekšējo MREL).

Attiecīgi BAND 16.a pants noregulējuma iestādēm piešķir pilnvaras aizliegt tādas peļņas sadali, kas pārsniedz M-MSS, tikai gadījumos, kad attiecīgā iestāde neatbilst CBR, ja to piemēro papildus MREL, kas aprēķināta, pamatojoties uz TREA (sk. arī Direktīvas (ES) 2019/879 24. apsvērumu).

Tas nozīmē, ka attiecībā uz saistību starp CBR un uz risku balstīto TLAC minimuma prasību un MREL BAND un KPD ir skaidri noteikts, ka i) CET1 kapitālu, ko izmanto, lai izpildītu TLAC minimuma prasību un MREL, nevar izmantot, lai izpildītu CBR, un ii) ja CBR tiek pārkāpta apvienojumā ar TLAC minimuma prasību un MREL, kuras balstītas uz risku, noregulējuma iestādēm ir piešķirtas pilnvaras aizliegt tādas peļņas sadali, kas pārsniedz M-MSS.

Tomēr neeksistē paralēli noteikumi attiecībā uz saistību starp KPR 92. panta 1.a punktā minēto sviras rādītāja rezerves prasību un ar risku nesaistīto TLAC minimuma prasību un MREL. KPD 141.c pantā ir norādīts, ka KPR 92. panta 1.a punktā minētā sviras rādītāja rezerves prasība nav izpildīta tikai gadījumā, ja iestādei nav pietiekama pirmā līmeņa kapitāla, lai vienlaikus izpildītu šo prasību par rezervi un prasības, kas iekļautas KPR 92. panta 1. punkta d) apakšpunktā un KPD 104. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Nedz KPD, nedz BAND nav nevienas atsauces uz nepieciešamību izpildīt sviras rādītāja rezerves prasību vienlaikus ar TLAC minimuma prasības un MREL uz risku nebalstītajiem komponentiem. KPD 141.b pants uzliek automātiskus ierobežojumus tādas peļņas sadalei, kas pārsniedz ar sviras rādītāju saistīto maksimālo sadalāmo summu, tikai gadījumos, kad iestāde neizpilda sviras rādītāja rezerves prasību, kā noteikts iepriekš minētajā KPD 141.c pantā. BAND nav noteikumu, kas atkārtotu 16.a pantu attiecībā uz sviras rādītāja rezerves prasību, un tas nozīmē, ka noregulējuma iestādei nav pilnvaru ierobežot peļņas sadali gadījumos, kad nav izpildīta sviras rādītāja rezerves prasība, ņemot vērā MREL, kas aprēķināta, pamatojoties uz TEM.

Tādēļ KPR 92. panta 1.a punkta otro daļu nevar interpretēt kā tādu, kas liedz veikt pirmā līmeņa kapitāla dubultu uzskaiti, lai varētu izpildīt sviras rādītāja rezerves prasību, kā arī TLAC minimuma prasību un MREL, kas aprēķināta, pamatojoties uz TEM. Eiropas Savienības tiesību akti vienmēr skaidri paredz i) situācijas, kad nav pieļaujama kapitāla dubulta uzskaite, lai izpildītu prasību par rezervi un MREL, un ii) sekas, kas saistītas ar prasības par rezervi pārkāpšanu, ņemot to vērā apvienojumā ar MREL. Neviens no šiem gadījumiem neattiecas uz sviras rādītāja rezerves prasību.

B. JAUTĀJUMI, KAS SAISTĪTI AR PILNVARĀM APTURĒT MAKSĀJUMA VAI PIEGĀDES SAISTĪBAS SASKAŅĀ AR 33.A UN 69. PANTU

5. Jautājums (33.a pants)

BAND 33.a pants piešķir noregulējuma iestādēm pilnvaras apturēt noteiktas saistības pēc tam, kad ir konstatēts, ka iestāde kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīga (moratorijs). Saskaņā ar BAND 33.a panta 3. punktu dalībvalstis var paredzēt, ka noregulējuma iestādes nodrošina noguldītājiem piekļuvi pienācīgai summai dienā. Attiecībā uz iestādēm, uz kurām attiecas VNV kompetence, valstu noregulējuma iestādēm saistībā ar VNM būtu jāizmanto moratorija pilnvaras, lai īstenotu visus lēmumus, ko tām adresējusi VNV (VNMR 29. pants).

Lai transponētu valsts izvēli izmaksāt noteiktu naudas summu dienā saskaņā ar BAND 33.a panta 3. punktu, vai ir pareizi paredzēt, ka iestādēm, uz kurām attiecas VNV kompetence, valsts noregulējuma iestāde var piešķirt dienā atļauto naudas summu tad un tādā apmērā, kad un kādā apmērā to pieprasa VNV?

Atbilde

Pilnvaras piemērot moratoriju tiek piešķirtas valstu noregulējuma iestādēm, arī banku savienības kontekstā. Valstu noregulējuma iestādēm būtu jāizmanto šīs pilnvaras tādā veidā, kā tās tiek piešķirtas valsts tiesību aktos, ar kuriem transponē BAND, un saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti šajos valsts tiesību aktos. Tā ir paredzēts VNMR 29. panta 1. punkta otrajā daļā.

Atkarībā no tā, kā BAND 33.a pants ir transponēts valsts tiesību aktos, pilnvaras piešķirt noteiktu summu dienā un tās apmēru varētu konkrētāk paredzēt tieši valsts transponēšanas tiesību aktā, vai arī šāds tiesību akts varētu paredzēt kritērijus, saskaņā ar kuriem valsts noregulējuma iestādei jārīkojas. Jebkurā gadījumā šie elementi valsts likumdevējam būtu jāņem vērā, transponējot BAND 33.a pantu. Valsts noregulējuma iestādei būtu jāievēro minētie kritēriji, izmantojot attiecīgās pilnvaras.

Šā noteikuma transponēšanas kontekstā nav nepieciešams atsaukties uz VNV, jo VNV uzdevumi izriet no VNMR 29. panta, kas ir tieši piemērojams.

Tomēr, izmantojot šīs pilnvaras, ir ieteicams saskaņot darbību ar VNV, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību starp VNV norādījumiem un pilnvarām, kuras valsts noregulējuma iestādei ir piešķirtas ar valsts transponēšanas tiesību aktiem. Tam būtu jāatvieglo noregulējuma shēmas ietvaros veikto pasākumu netraucēta izpilde.

6. Jautājums (33.a panta 3. punkts)

Kādi instrumenti, elementi vai kritēriji palīdz noteikt dienā izmaksājamo summu, kurai vajadzētu būt pieejamai noguldītājiem? Šajā aspektā summu, kura sedz minimālās ikdienas dzīves izmaksas, varētu paredzēt valsts transponēšanas tiesību aktos. Turklāt šai summai vajadzētu būt obligātai noregulējuma iestādei, kad tā lemj par piekļuves atļauju atbilstošai naudas summai.

Vai katrā atsevišķā gadījumā šādai noteikšanai vajadzētu būt noregulējuma iestādes pienākumam, vai arī atbilstīgā līmeņa noteikšanai būtu jāizriet no valsts likumdevēja pienākumiem?

Kādus citus būtiskus rādītājus varētu ņemt vērā šajā kontekstā?

Atbilde

Transponēšanas jomā 33.a pants dalībvalstīm piešķir plašu rīcības brīvību definēt dienā izmaksājamās summas apmēra noteikšanas kritērijus, kā arī piemērošanas kārtību.

7. Jautājums (33.a panta 3. punkts un 69. panta 5. punkts)

Vai saistībā ar “pienācīgu summu dienā”, kas minēta 33.a panta 3. punktā un 69. panta 5. punktā, likumdevēji ir paredzējuši, ka dalībvalstis nosaka šo “pienācīgo” summu valsts transponēšanas tiesību aktos, vai arī noregulējuma iestāde var rīkoties elastīgi, pieņemot lēmumus katrā gadījumā atsevišķi?

Atbilde

Noteikums šajā aspektā nav konkrēts, un dalībvalstis var brīvi izlemt, kā to transponēt. Dažas dalībvalstis var izvēlēties ar tiesību aktiem tieši noteikt nemainīgu summu dienā vai paredzēt īpašus kritērijus tās aprēķināšanai, savukārt citas var izvēlēties uzticēt noregulējuma iestādei noteikt attiecīgo summu.

8. Jautājums (33.a panta 5. punkts)

BAND 33.a panta 5. punktā nav skaidri noteikts, kādi konkrēti pienākumi tiek uzdoti noregulējuma iestādēm. Nav skaidrs, kā iestāde var pierādīt, ka tā ir izskatījusi “esošos valsts noteikumus, kā arī uzraudzības un tiesu iestāžu pilnvaras”, centusies aizsargāt “kreditoru tiesības un vienlīdzīgu attieksmi pret kreditoriem parastajā maksātnespējas procedūrā” un “ņem vērā valsts maksātnespējas procedūras iespējamu piemērošanu iestādei vai vienībai”. Vai Komisija ir apsvērusi kādas konkrētas darbības, kas jāveic, piemērojot šo noteikumu?

Atbilde

Šā noteikuma mērķis ir paredzēt dažus aizsardzības pasākumus, lai nodrošinātu, ka noregulējuma iestādei piešķirtās plašās moratorija pilnvaras tiek izmantotas pareizi.

BAND 33.a panta 5. punkta redakcija paredz to, ka moratorija pilnvaras saskaņā ar 33.a pantu var izmantot brīdī, kad tiek iesniegta kļūdaina vai potenciāli kļūdaina deklarācija, un tajā brīdī ir iespējams, ka vēl nav noteikts, vai pastāv sabiedrības intereses saskaņā ar 32. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Tādēļ ir iespējams, ka pēc moratorija noteikšanas noregulējuma iestāde secina, ka sabiedrības interešu nav un būtu jāpiemēro valsts maksātnespējas procedūra. Šī procedūra dažās dalībvalstīs nenozīmē tūlītēju iestādes slēgšanu un tās aktīvu likvidēšanu, bet ļauj iestādei turpināt darbu. Šo procedūru pārvalda cita iestāde, nevis noregulējuma iestāde.

Šajā noteikumā paredzēto nosacījumu mērķis ir nodrošināt, ka abas iestādes saskaņo un, iespējams, vienojas par moratorija piemērotību konkrētajos apstākļos. Šajā jomā teksta redakcijas mērķis ir nodrošināt, ka noregulējuma iestāde ņem vērā moratorija iespējamo ietekmi uz dažādu kategoriju kreditoriem un viņu prasījumiem, piemēram, lai izvairītos no tā, ka moratorijs, kas piemērots dažiem, bet ne visiem kreditoriem, radītu diskriminējošu attieksmi maksātnespējas procesā.

9. Jautājums (33.a panta 11. punkts)

BAND 33.a panta 11. punktā ir noteikts, ka gadījumā, ja noregulējuma iestāde ir izmantojusi pilnvaras apturēt maksājuma vai piegādes saistības apstākļos, kas norādīti 33.a panta 1. vai 10. punktā, noregulējuma iestāde nedrīkst izmantot savas pilnvaras, kas noteiktas 69. panta 1. punktā, 70. panta 1. punktā vai 71. panta 1. punktā. Tomēr tikai 33.a panta 1. punkts attiecas uz pilnvarām apturēt maksājuma vai piegādes saistības. BAND 33.a panta 10. punkts attiecas uz pilnvarām ierobežot nodrošinātos kreditorus un pilnvarām apturēt līguma puses izbeigšanas tiesības.

Vai 33.a panta 1. punktā paredzēto pilnvaru apturēt maksājuma vai piegādes saistības izmantošana pati par sevi liedz noregulējuma iestādei izmantot tās pilnvaras saskaņā ar 69. panta 1. punktu (attiecībā uz noteiktu saistību apturēšanu), 70. panta 1. punktu (attiecībā uz pilnvarām ierobežot nodrošinātos kreditorus) un 71. panta 1. punktu (attiecībā uz līguma puses izbeigšanas tiesību apturēšanu) vēlākā posmā? Vai arī noregulējuma iestādes pilnvaras saskaņā ar 70. panta 1. punktu un 71. panta 1. punktu ir ierobežotas tikai gadījumā, kad noregulējuma iestāde ir izmantojusi arī tās pilnvaras saskaņā ar 33.a panta 10. punktu?

Atbilde

BAND 33.a panta 11. punkta noteikuma mērķis ir nepieļaut vienu un to pašu pilnvaru piemērošanu divreiz pēc kārtas. Šā noteikuma mērķis ir nodrošināt, ka kreditoru tiesību apturēšanas vai ierobežošanas maksimālais ilgums nepārsniedz divu dienu maksimālo ilgumu, kas aprēķināts saskaņā ar 33.a panta 4. punktu.

No tā izriet, ka šis ierobežojums attiecas tikai uz atkārtotu vienu un to pašu pilnvaru izmantošanu, nevis uz gadījumu, kad divas atšķirīgas pilnvaras tiek izmantotas dažādos laika brīžos.

Tādēļ attiecībā uz konkrēto problēmu, kas minēta jautājuma otrajā daļā, noregulējuma iestādes pilnvaras saskaņā ar 70. panta 1. punktu un 71. panta 1. punktu ir ierobežotas tikai gadījumā, kad noregulējuma iestāde ir izmantojusi arī tās pilnvaras saskaņā ar attiecīgi 33.a panta 10. punkta a) un b) apakšpunktu.

C. JAUTĀJUMI PAR SUBORDINĒTO ATBILSTĪGO SAISTĪBU PĀRDOŠANU PRIVĀTAJIEM KLIENTIEM

10. Jautājums (44.a pants)

Kāda ir termina “pārdevējs” nozīme 44.a pantā?

Atbilde

BAND 44.a pants attiecas uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām FITD 4. panta 1. punkta 1. apakšpunkta nozīmē, kredītiestādēm, PVKIU pārvaldības sabiedrībām un AIFP, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus vai veic ieguldījumu darbības, kuru rezultātā SEL tiek nodotas privātajiem klientiem, t. i., kas atbilst KPR 72.a panta nosacījumiem, izņemot KPR 72.a panta 1. punkta b) apakšpunktu un 72.b panta 3.–5. punktu. Šādas vienības ir “pārdevēji” BAND 44.a panta nozīmē.

11. Jautājums (44.a pants)

Vai BAND 44.a pantā noteiktā aizsardzība jāpaplašina, attiecinot to arī uz individuāli nosauktiem instrumentiem vai uz konkrētām instrumentu kategorijām, kas noteiktas BAND vai KPD?

Atbilde

Īpašo noteikumu darbības joma attiecībā uz privāto klientu aizsardzību ir noteikta BAND 44.a panta 1. punktā.

BAND 44.a panta 1. punkta pirmā daļa parasti attiecas tikai uz tādu atbilstīgo saistību pārdošanu, kuras “atbilst visiem Regulas (ES) Nr. 575/2013 72.a pantā minētajiem nosacījumiem, izņemot attiecībā uz minētās regulas 72.a panta 1. punktu [šā punkta b) apakšpunktu] un 72.b panta 3.–5. punktu”, t. i., uz SEL. BAND 44.a panta 1. punkta otrajā daļā ir paredzēta iespēja dalībvalstīm paplašināt BAND 44.a pantā paredzēto noteikumu darbības jomu, attiecinot to arī uz pašu kapitāla vai citu iekšēji rekapitalizējamu saistību, tostarp nesubordinētu atbilstīgo saistību, pārdošanu.

BAND 44.a panta 7. punkts paredz, ka dalībvalstīm nav jāpiemēro BAND 44.a pants saistībām, kas emitētas pirms Direktīvas (ES) 2019/879 piemērošanas sākuma dienas (t. i., pirms 2020. gada 28. decembra).

12. Jautājums (44.a pants)

Ja darījuma puses atrodas dalībvalstīs, kuras ir atšķirīgi izmantojušas BAND 44.a pantā paredzētās valsts izvēles iespējas, vai to, kuras dalībvalsts noteikumus piemēro, nosaka emitenta, starpnieka vai klienta atrašanās vieta?

Atbilde

Ja dalībvalsts piemēro BAND 44.a panta 1.–4. punktu, piemēro pārdevēja atrašanās vietas tiesisko regulējumu, ņemot vērā to, ka pārdevējam BAND 44.a panta 1. punktā ir uzdots veikt piemērotības pārbaudi saskaņā ar FITD 25. panta 2. punktu, kā transponēts attiecīgajā dalībvalstī. Ja dalībvalsts ir transponējusi BAND 44.a panta 5. punktu, “atkāpjoties” no 44.a panta 1.–4. punkta, tai būtu jānodrošina, ka tās jurisdikcijā uzņēmējdarbību veicošo vienību emitēto SEL minimālā nominālvērtība ir vismaz 50 000 EUR un ka privātajiem klientiem šajā dalībvalstī var pārdot tikai tādas SEL, kuru minimālā nominālvērtība ir vismaz 50 000 EUR. BAND 44.a panta 1.–4. punktā paredzētie papildu noteikumi netiek piemēroti. Šo noteikumu pārrobežu piemērošana ir atkarīga no BAND 44.a panta (t. i., 44.a panta 1.–4. punkta, 44.a panta 5. punkta vai 44.a panta 6. punkta) transponēšanai izvēlētajiem valsts pasākumiem.

Ir iespējami vairāki risinājumi.

Pirmajā gadījumā SEL, ko emitējušas vienības, kuras veic uzņēmējdarbību dalībvalstī bez minimālās nominālvērtības noteikuma attiecībā uz SEL (dalībvalsts A), tiek pārdotas privātajiem klientiem dalībvalstī, kur ir pieņemts minimālās nominālvērtības noteikums (dalībvalsts B) – šādā gadījumā dalībvalstij B jānodrošina, ka privātiem klientiem tās jurisdikcijā var pārdot tikai tādas SEL, kas atbilst minimālās nominālvērtības noteikumam.

Pretējā gadījumā, ja dalībvalsts B vienības SEL tiek pārdotas dalībvalsts A privātajiem klientiem, šādas SEL pārdošanai būtu jāatbilst BAND 44.a panta 1.–4. punktam. Būtībā tas nozīmē, ka privātam klientam var pārdot tikai vienu SEL, kuras vērtība nepārsniedz 50 000 EUR, ja ir izpildīti BAND 44.a panta 1.–4. punkta nosacījumi, ko transponējusi dalībvalsts A.

Dalībvalstī (dalībvalstī A) emitētās SEL, kuru minimālā nominālvērtība ir 50 000 EUR, nevar kā tādas pārdot privātiem klientiem citā dalībvalstī (dalībvalstī B), kurā tiek piemērots augstākas minimālās nominālvērtības noteikums (piemēram, 250 000 EUR). Privātiem klientiem dalībvalstī B var pārdot tikai tādas SEL, kas atbilst dalībvalsts B minimālās nominālvērtības noteikumam (t. i., 250 000 EUR).

Dalībvalstīm, kas transponējušas BAND 44.a panta 6. punktu, būtu jānodrošina, ka BAND 44.a panta 2. punkta b) apakšpunkts attiecas tikai uz tādu SEL pārdošanu privātiem klientiem, ko emitējušas noregulējuma vienības, kas veic uzņēmējdarbību attiecīgajās dalībvalstīs (pārbaudot tikai ieguldījumu lielumu). Uz tādu SEL pārdošanu, ko noregulējuma vienības emitējušas citu dalībvalstu privātiem klientiem, attieksies attiecīgo dalībvalstu tiesību akti. Pārdodot privātiem klientiem SEL, ko emitējušas vienības, kas veic uzņēmējdarbību citās dalībvalstīs, tai dalībvalstij, kas izmanto BAND 44.a panta 6. punktā paredzēto iespēju, būs jāizlemj, vai transponēt BAND 44.a panta 1.–4. punktu vai minimālās nominālvērtības noteikumu BAND 44.a panta 5. punktā. Tas nozīmē, ka šādu SEL pārdošanai privātiem klientiem vai nu būtu jāpiemēro uzlabots piemērotības režīms/ portfeļa pārbaude, vai arī šādas SEL minimālajai nominālvērtībai vajadzētu būt vismaz 50 000 EUR. Loģiskais pamatojums mazāk stingru noteikumu piemērošanai, pārdodot SEL privātiem klientiem saskaņā ar BAND 44.a panta 6. punktu, ir tāds, ka SEL tirgus dalībvalstī ir neliels un mazāk likvīds, ņemot vērā noteikto 50 miljardu EUR robežvērtību. Šis loģiskais pamatojums neattiecas uz SEL, ko emitē iestādes, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī.

13. Jautājums (44.a pants)

Tā kā BAND 44.a pants paredz dažas prasības, kuras attiecas uz FITD (kas neietilpst noregulējuma iestāžu kompetencē), noregulējuma iestāde nevar būt vienīgā izraudzītā kompetentā iestāde. Vai dalībvalstis var nolemt izraudzīties iestādi, kura uzrauga rīcību tirgū, vai kopīgi izraudzīties gan noregulējuma iestādi, gan iestādi, kura uzrauga rīcību tirgū, lai īstenotu BAND 44.a pantu?

Atbilde

Direktīvas (ES) 2019/879 15. un 16. apsvērumā ir detalizēti aprakstīts BAND 44.a pantā paredzēto noteikumu loģiskais pamatojums, to saistība ar iestāžu noregulējamību, šo noteikumu īstenošanas kārtība un mijiedarbība ar FITD paredzēto vispārējo ieguldītāju aizsardzības noteikumu īstenošanu.

Direktīvas (ES) 2019/879 15. un 16. apsvērumā ir noteikts, ka:

“(15) Atbilstīgi Komisijas Deleģētajai regulai (ES) 2016/1075 noregulējuma iestādēm būtu jāpārbauda atsevišķas iestādes vai vienības MREL instrumentu ieguldītāju bāze. Ja būtisku daļu kādas iestādes vai vienības MREL instrumentu tur privātie ieguldītāji, kuri varētu nebūt saņēmuši pienācīgu norādi par attiecīgiem riskiem, tas pats par sevi varētu būt iespējams šķērslis noregulējamībai. Turklāt, ja lielu daļu kādas iestādes vai vienības MREL instrumentu tur citas iestādes vai vienības, norakstīšanas un konvertācijas sistemātiskais raksturs arī varētu būt šķērslis noregulējamībai. Ja noregulējuma iestāde konstatē tādu šķērsli noregulējamībai, kas rodas konkrētas ieguldītāju bāzes apjoma un veida dēļ, tai vajadzētu būt iespējai ieteikt iestādei vai vienībai novērst šādu šķērsli. (16) Lai panāktu to, ka privātie ieguldītāji neveic pārmērīgus ieguldījumus parāda instrumentos un konkrētās atbilstīgajās saistībās, dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai šādu instrumentu minimālā nominālvērtība būtu samērā augsta, vai arī jānodrošina, lai ieguldījumi šādos instrumentos neaizņemtu pārmērīgi lielu ieguldītāju portfeļa daļu. Šī prasība būtu jāpiemēro tikai instrumentiem, kas emitēti pēc šīs direktīvas transponēšanas dienas. Šī prasība nav pietiekami reglamentēta Direktīvā 2014/65/ES, un tās izpilde tāpēc būtu jāpanāk ar Direktīvu 2014/59/ES, neskarot Direktīvā 2014/65/ES paredzētos ieguldītāju aizsardzības noteikumus. Ja, pildot pienākumus, noregulējuma iestādes gūst pierādījumus par iespējamiem Direktīvas 2014/65/ES pārkāpumiem, tām minētās direktīvas izpildes nodrošināšanas nolūkos vajadzētu būt iespējai apmainīties ar konfidenciālu informāciju ar iestādēm, kuras uzrauga rīcību tirgū. Vienlaikus dalībvalstīm arī vajadzētu būt iespējai papildus ierobežot konkrētu citu instrumentu pārdošanu un tirgošanu konkrētiem investoriem.”

Šie apsvērumi paredz turpmāk minētos elementus.

— Noregulējuma iestādēm būtu jāpārbauda atbilstīgo saistību ieguldītāju bāze, lai identificētu iespējamos šķēršļus noregulējamībai, ko rada konkrētas ieguldītāju bāzes apjoms un veids. Šāds šķērslis var būt privātu vienību turēta būtiska atbilstīgo saistību daļa.

— BAND 44.a panta noteikumi paredz nodrošināt, ka privāti ieguldītāji neveic pārāk lielus ieguldījumus atbilstīgajās saistībās.

— “Ja, pildot pienākumus, noregulējuma iestādes gūst pierādījumus par iespējamiem Direktīvas 2014/65/ES [FITD] pārkāpumiem,” noregulējuma iestādēm būtu jāsadarbojas ar iestādēm, kas uzrauga rīcību tirgū, apmainoties ar konfidenciālu informāciju, lai izpildītu FITD.

Kaut arī BAND 44.a pants nenorāda uz kādu konkrētu iestādi, kas būtu atbildīga par Direktīvas (ES) 2019/879 izpildi, vairāki elementi tās 15. un 16. apsvērumā liecina par saikni starp atbilstīgo saistību privāto turētāju lielumu, privāto ieguldītāju aizsardzību un iestāžu noregulējamību.

Tas nozīmē, ka dalībvalstis var izraudzīt jebkuru atbilstošu iestādi vai iestādes BAND 44.a panta izpildei, tostarp iestādes, kas izraudzītas saskaņā ar FITD (iestādes, kas uzrauga rīcību tirgū). Tomēr mijiedarbība starp vispārējiem ieguldītāju aizsardzības noteikumiem saskaņā ar FITD, īpašajiem BAND 44.a panta noteikumiem un noregulējuma iestāžu pilnvarām novērst tādus šķēršļus iestāžu noregulējamībai, ko rada privātie turējumi, nozīmē, ka iestādēm, kas uzrauga rīcību tirgū, attiecīgajām iestādēm, kas atbild par BAND 44.a panta izpildi, un noregulējuma iestādēm ir cieši jāsadarbojas, īstenojot savus attiecīgos mandātus.

14. Jautājums (44.a panta 1. punkts)

Vai valstu rīcības brīvība, kas paredzēta 44.a panta 1. punkta pēdējā teikumā un paplašina 44.a panta darbības jomu, attiecinot to arī uz pašu kapitāla instrumentiem, attiecas tikai uz 1. punkta noteikumiem vai uz visiem šā panta noteikumiem?

Atbilde

BAND 44.a panta 1. punkta otrā daļa paredz iespēju dalībvalstīm paplašināt 44.a pantā paredzēto noteikumu darbības jomu, attiecinot to arī uz pašu kapitāla vai citu “iekšēji rekapitalizējamu” saistību pārdošanu.

Šī iespēja neaprobežojas tikai ar 44.a panta 1. punkta piemērošanu, bet attiecas uz visu noteikumu. BAND 44.a panta 2., 3. un 5. punkts savstarpēji atsaucas uz visām saistībām, kas minētas 44.a panta 1. punktā, nevis tikai uz tām saistībām, kas minētas 44.a panta 1. punkta pirmajā daļā. Šis aspekts ir izskaidrots arī Direktīvas (ES) 2019/879 16. apsvērumā, kurā ir noteikts:

“Vienlaikus dalībvalstīm arī vajadzētu būt iespējai papildus ierobežot konkrētu citu instrumentu pārdošanu un tirgošanu konkrētiem investoriem.” (izcēlums pievienots)

15. Jautājums (44.a panta 1. punkts)

Kā būtu jāinterpretē 44.a panta 1. punkta b) apakšpunkts, t. i., kāda ir apzīmējuma “pārdevējs ir pārliecinājies” nozīme?

Atbilde

BAND 44.a panta 1. punkta b) apakšpunkts būtu jāinterpretē tā, ka pēc piemērotības pārbaudes veikšanas pārdevējs atzīst, ka ieguldījums SEL ir piemērots attiecīgajam privātajam klientam.

16. Jautājums (44.a panta 5. punkts)

Kā ir paredzēts piemērot atkāpi saskaņā ar BAND 44.a panta 5. punktu? Ir pieejamas vairākas alternatīvas interpretācijas.

— Vai BAND 44.a panta 5. punkts ir paredzēts kā de minimis izņēmums, saskaņā ar kuru BAND 44.a panta 1.–4. punktā paredzētie papildu aizsardzības pasākumi neattiecas uz tādu SEL emitēšanu, kuru nominālvērtība ir mazāka par minimālās nominālvērtības summu? Tas nozīmētu, ka pārdevējiem, kas pārdod SEL privātajiem ieguldītājiem, tiktu piemēroti tikai FITD 25. panta noteikumi, ja summa ir mazāka par minimālo nominālvērtību. Ja tā ir pareizā interpretācija, vai šajā gadījumā dalībvalstis var pēc saviem ieskatiem noteikt arī de minimis robežvērtību 50 000 EUR apmērā vai lielāku, kā norāda vārds “vismaz”? Šāda interpretācija varētu radīt situāciju, kurā dalībvalstis nosaka ļoti augstas robežvērtības, tādējādi gandrīz katrā gadījumā izslēdzot papildu aizsardzības pasākumus.

— Alternatīvi, vai BAND 44.a panta 5. punkts ir paredzēts kā izņēmums ļoti augstas vērtības instrumentiem (kuru vērtība ir 50 000 EUR vai lielāka), un tādējādi BAND 44.a panta 1.–4. punktā noteiktie papildu aizsardzības pasākumi neattiecas uz tādu instrumentu pārdošanu, kuri izveidoti ar nominālvērtību, kas pārsniedz dalībvalsts noteikto robežvērtību, pamatojoties uz pieņēmumu, ka privātie ieguldītāji, visticamāk, ieguldīs mazākas vērtības instrumentos?

— Alternatīvi, vai BAND 44.a panta 5. punkts ir paredzēts, lai ļautu dalībvalstīm ierobežot veidu, kādā emitenti veido SEL, uz kurām attiecas BAND 44.a panta 5. punkts, pieņemot tiesību aktus, ka šo konkrēto instrumentu nominālvērtībai būtu jāpārsniedz robežvērtība, ko dalībvalsts noteikusi 50 000 EUR apmērā vai lielāku?

Atbilde

Lai nodrošinātu, ka privātie ieguldītāji neiegulda pārāk daudz noteiktās atbilstīgajās saistībās, dalībvalstīm:

a) jātransponē BAND 44.a panta 1.–4. punktā noteiktās prasības vai,

b) atkāpjoties no šīm prasībām, jāpiemēro tikai BAND 44.a panta 5. punktā paredzētā prasība, t. i., minimālā nominālvērtība vismaz 50 000 EUR apmērā.

Tādēļ dalībvalstīm, kuras nolemj noteikt SEL minimālo nominālvērtību vismaz 50 000 EUR apmērā, nav jātransponē BAND 44.a panta 1.–4. punkta noteikumi.

Direktīvas (ES) 2019/879 16. apsvērumā ir paskaidrots, ka BAND 44.a panta 1.–4. punkts un 44.a panta 5. punkts nebūtu jātransponē kumulatīvi, bet tās ir divas alternatīvas iespējas:

“Lai panāktu to, ka privātie ieguldītāji neveic pārmērīgus ieguldījumus parāda instrumentos un konkrētās atbilstīgajās saistībās, dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai šādu instrumentu minimālā nominālvērtība būtu samērā augsta, vai arī jānodrošina, lai ieguldījumi šādos instrumentos neaizņemtu pārmērīgi lielu ieguldītāju portfeļa daļu (izcēlums pievienots).”

17. Jautājums (44.a panta 5. punkts)

Uz kādām vienībām ir paredzēts attiecināt minimālās nominālvērtības noteikumu saskaņā ar 44.a panta 5. punktu?

Atbilde

Uz visām emitētajām SEL un uz visām SEL, ko ieguldījumu brokeru sabiedrības, kredītiestādes, PVKIU pārvaldības sabiedrības un AIFP pārdod privātiem klientiem, attiecas minimālās nominālvērtības prasība saskaņā ar 44.a panta 5. punktā minēto iespēju.

18. Jautājums (44.a panta 5. punkts)

Vai ir tiesa, ka nav jāievēro prasība veikt piemērotības pārbaudi saskaņā ar FITD, ja dalībvalsts nolemj izmantot BAND 44.a panta 5. punktā noteikto iespēju?

Atbilde

Saskaņā ar FITD 25. panta 2. punktu piemērotības pārbaude ir nepieciešama tikai tad, ja tiek sniegtas ieguldījumu konsultācijas vai portfeļa pārvaldības pakalpojumi. BAND 44.a panta 1. punkts paredz plašāku piemērotības pārbaudes veikšanas diapazonu, attiecinot to uz jebkuru SEL pārdošanu privātiem klientiem. Dalībvalstij, kas transponē BAND 44.a panta 5. punktu, joprojām būtu jānodrošina FITD 25. panta 2. punkta efektīva piemērošana.

19. Jautājums (44.a panta 6. punkts)

BAND 44.a panta 6. punkts paredz: “Ja to 1. panta 1. punktā minēto vienību kopējo aktīvu vērtība, kuras veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un uz kurām attiecas 45.e pantā minētā prasība, nepārsniedz [50 miljardus EUR], minētā dalībvalsts, atkāpjoties no šā panta 1.–5. punktā izklāstītajām prasībām, var piemērot tikai šā panta 2. punkta b) apakšpunktā izklāstīto prasību.”

Vai robežvērtība 50 miljardu EUR apmērā attiecas uz visām noregulējuma vienībām dalībvalstī kopumā?

Atbilde

BAND 44.a panta 6. punkts paredz īpašu transponēšanas iespēju, kas attiecas uz dalībvalstīm ar nelieliem un mazāk likvīdiem tirgiem, atkāpjoties no abām alternatīvajām iespējām par to, kā transponēt 44.a pantu. Minētā iespēja paredz transponēšanu, kas aprobežojas tikai ar 44.a panta 2. punkta b) apakšpunktā noteikto prasību, t. i., privāta ieguldītāja minimālais ieguldījums SEL10 000 EUR apmērā.

Kritērijs, ar ko novērtēt dalībvalsts atbilstīgo saistību tirgus lielumu, ir noteikts atbilstoši visu to noregulējuma vienību kopējai aktīvu vērtībai, uz kurām attiecas 45.e pants (t. i., ārējai MREL konsolidētā noregulējuma grupas līmenī) un kuras veic uzņēmējdarbību minētajā dalībvalstī. Lai šo iespēju varētu izmantot, minētā vērtība nedrīkst pārsniegt 50 miljardus EUR.

20. Jautājums (44.a panta 6. punkts)

Vai BAND 44.a panta 6. punktā minētā 50 miljardu EUR robežvērtība būtu jānovērtē tikai Direktīvas (ES) 2019/879 transponēšanas brīdī, vai arī būtu jāparedz pienākums regulāri uzraudzīt, vai šī robežvērtība netiek pārsniegta?

Vai valsts tiesību aktos, ar kuriem transponē Direktīvu (ES) 2019/879, ir jāparedz īpašs pienākums uzraudzīt šo robežvērtību?

Atbilde

BAND 44.a panta 6. punkts paredz īpašu transponēšanas iespēju, kas ir vairāk ierobežota un paredzēta dalībvalstīm ar nelieliem un mazāk likvīdiem tirgiem, salīdzinot ar norādīto 50 miljardu EUR robežvērtību.

Šī transponēšanas iespēja ir atkarīga no robežvērtības nosacījuma. Tādēļ dalībvalstīm ir pienākums regulāri uzraudzīt un novērtēt, vai to tirgi sasniedz 50 miljardu EUR robežvērtību un vai BAND 44.a panta 6. punktā paredzētās iespējas izmantošana ir pamatota. Ja robežvērtība vairs netiek ievērota, dalībvalstīm būtu jāizvēlas starp divām galvenajām alternatīvajām iespējām, kā transponēt BAND 44.a pantu, un šie noteikumi būtu jāiekļauj valsts tiesību aktos.

D. JAUTĀJUMI, KAS SAISTĪTI AR MINIMUMA PRASĪBU PAŠU KAPITĀLAM UN ATBILSTĪGAJĀM SAISTĪBĀM

a) Vispārīgie jautājumi

21. Jautājums (vispārīgs)

Kāda ir “kontroles” nozīme BAND?

Tā kā šķiet, ka juridiskajā tekstā nav definīcijas, vai ir pamatoti izmantot to pašu definīciju, kas sniegta KPR 4. panta 1. punkta 37. apakšpunktā? Saskaņā ar minēto definīciju “kontrole” ir attiecības starp mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu, kā definēts Padomes Septītās direktīvas 83/349/EEK (11) 1. pantā vai grāmatvedības standartos, ko iestādei piemēro saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1606/2002 (12), vai līdzīgas attiecības starp kādu fizisku vai juridisku personu un uzņēmumu.

Atbilde

BAND ir sniegtas vairākas atsauces uz meitasuzņēmuma kontroli, ko veic attiecīga noregulējuma vienība (piemēram, BAND 45.b panta 3. punkta b) apakšpunktā, 45f. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) un iv) punktā un 45f. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā). Atsauces uz “kontroli” loģiskais pamatojums ir nodrošināt, ka to instrumentu īpašumtiesību struktūra, kurus meitasuzņēmums izmanto, lai izpildītu iekšējo MREL, noregulējuma grupas noregulējuma gadījumā vai piemērojot minētajam meitasuzņēmumam norakstīšanas vai konvertācijas pilnvaras, neizraisītu situāciju, kurā tas vairs nebūtu attiecīgās noregulējuma vienības meitasuzņēmums (t. i., neradītu izmaiņas grupas struktūrā vai konsolidācijas apjomā saskaņā ar KPR 18. pantu).

Saskaņā ar KPR 4. panta 1. punkta 16. apakšpunktu (bijušais BAND 2. panta 1. punkta 5. apakšpunkta vi) punkts) ““meitasuzņēmums” ir:

a) meitasuzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. un 2. panta nozīmē,

b) meitasuzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. panta 1. punkta nozīmē un jebkurš uzņēmums, pār kuru mātesuzņēmumam faktiski ir dominējoša ietekme.

Meitasuzņēmuma meitasuzņēmumi arī tiek uzskatīti par to sākotnējā mātesuzņēmuma meitasuzņēmumiem.”

Tādēļ MREL nolūkā atsauces uz “kontroli” jāsaprot kā atsauces uz attiecībām starp mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu.

22. Jautājums (vispārīgs)

Kāda ir jēdziena “vienība, kas ir G-SNI daļa” nozīme? Šķiet, ka šajā jēdzienā būtu jāietver meitasuzņēmums vai vienība, kurā tiek turēta noteikta līdzdalība, un tā ir ņemta vērā, identificējot attiecīgo iestādi kā G-SNI.

Atbilde

“Noregulējuma vienība, kas ir G-SNI daļa”, kā minēts BAND 45.d pantā, ir BAND 1. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktā minēta iestāde vai vienība, kas ir iekļauta tādas grupas konsolidācijas prudenciālajā jomā, kura saskaņā ar KPD 131. panta 1. un 2. punktu ir identificēta kā G-SNI.

23. Jautājums (BAND I 45. panta 11. punkts)

BAND I 45. panta 11. punkts paredz, ka grupas līmeņa noregulējuma iestāde var atbrīvot Savienības mātes iestādi no individuālās MREL piemērošanas. Vai šāds atbrīvojums ir paredzēts arī pašreizējā BAND?

Atbilde

BAND I 45. panta 11. punkts grupas līmeņa noregulējuma iestādei piešķīra tiesības, ievērojot konkrētus nosacījumus, atbrīvot Savienības mātes iestādi no individuālās MREL piemērošanas.

Saskaņā ar pašreizējo BAND Savienības mātes iestādēm nepiemēro individuālās MREL. Tādējādi atbrīvojums no šīs prasības vairs nav piemērojams. Uz minētajām iestādēm attiecas konsolidētas MREL šādās situācijās:

— ja tās ir noregulējuma vienības, uz kurām attiecas ārēja MREL konsolidētā noregulējuma grupas līmenī (45.e panta 1. punkts) vai

— ja tās ir Savienības mātesuzņēmumi, kas paši nav noregulējuma vienības, bet ir trešo valstu vienību meitasuzņēmumi, uz kuriem attiecas konsolidēta iekšējā MREL (45.f panta 1. punkta trešā daļa).

b) Hipotēku kredītiestādes

24. Jautājums (45.a pants)

Vai BAND vai KPR paredz iespēju izslēgt no TLAC minimuma prasības konsolidācijas jomas hipotēku kredītiestādes, kas ir G-SNI meitasuzņēmumi un ir atbrīvotas no MREL saskaņā ar BAND 45.a panta 1. punktu?

Atbilde

KPR 92.a vai 92.b pantā minēto prasību (TLAC minimuma prasības) konsolidācijas joma ir noteikta minētās regulas 18. panta 1. punkta otrajā daļā. Saskaņā ar šo noteikumu iestādēm, kurām konsolidētā veidā jāievēro TLAC minimuma prasība, jāveic pilnīga visu iestāžu un finanšu iestāžu, kas ir to meitasuzņēmumi, konsolidācija attiecīgajā noregulējuma grupā (t. i., konsolidējot vienības, kas pieder tai pašai noregulējuma grupai).

BAND 45.a panta 2. punktā ir noteikts, ka hipotēku kredītiestādes, kas atbrīvotas no MREL, nedrīkst iekļaut konsolidācijā, kas minēta BAND 45.e panta 1. punktā, savukārt minētais pants paredz, ka noregulējuma vienībām ir jāievēro savas MREL, kas noteiktas BAND 45.b–45.d pantā, konsolidēti noregulējuma grupas līmenī.

Šos noteikumus nevar interpretēt kā atkāpes no KPR 18. panta 1. punkta otrās daļas attiecībā uz TLAC minimuma prasību.

Attiecībā uz G-SNI vai vienībām, kas ir G-SNI daļa, BAND 45.a panta 2. punktu piemēro tikai tai MREL daļai, kas noteikta saskaņā ar BAND 45.d panta 1. punkta b) apakšpunktu, t. i., tādai ar iestādi saistītai papildu prasībai pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, ko noregulējuma iestāde noteikusi saskaņā ar BAND. Minētā prasība būs atkarīga no grupas izvēlētās noregulējuma stratēģijas (t. i., vai saskaņā ar grupas noregulējuma plānu hipotēku kredītiestāde tiks likvidēta vai nē, tādējādi izmantojot BAND 45.a panta 1. punktā paredzēto atbrīvojumu).

25. Jautājums (45.a pants)

Vai būtu jāpiemēro 45.a panta 1. punktā noteiktais obligātais atbrīvojums, ja dalībvalstu līmenī ir pieņemti īpaši maksātnespējas procedūras noteikumi, kas atbilst a) un b) apakšpunkta nosacījumiem attiecībā uz hipotēku kredītiestādēm? Vai obligāto atbrīvojumu var piešķirt tikai tad, ja noregulējuma iestāde noregulējuma plānā atzīst, ka hipotēku kredītiestāde būtu jālikvidē, piemērojot parasto maksātnespējas procedūru vai cita veida procedūras, kas aprakstītas 45.a panta 1. punkta a) apakšpunktā? Ja izvēlētā noregulējuma stratēģija ir SPE un visas bankas iekšējā rekapitalizācija attiecībā uz banku grupu (ja hipotēku kredītiestāde ir mātes bankas meitasuzņēmums), vai ar to ir izpildīti obligātā atbrīvojuma nosacījumi?

Ja hipotēku kredītiestāde ir atbrīvota no MREL saskaņā ar 45.a panta 1. punktu, kādas hipotēku kredītiestādes prudenciālās sastāvdaļas būtu jāizslēdz, aprēķinot konsolidēto MREL saskaņā ar 45.a panta 2. punktu?

Atbilde

BAND 45.a panta 1. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka hipotēku kredītiestādes noregulējuma plānā jāparedz tās likvidācija valsts maksātnespējas procedūrā vai cita veida procedūrā, kas minētajām iestādēm paredzēta un ko īsteno saskaņā ar 38., 40. vai 42. pantu. Ar šādas procedūras esību vien nepietiek, lai pamatotu atbrīvojuma piešķiršanu – atbrīvojumu var piešķirt tikai tad, ja noregulējuma plāns paredz šādas procedūras piemērot hipotēku kredītiestādes maksātnespējas gadījumā.

Ja grupas noregulējuma plāns paredz hipotēku kredītiestādes likvidāciju, piemērojot 45.a panta 1. punkta a) apakšpunktā aprakstīto procedūru, un šī procedūra nodrošina, ka kreditori zaudējumus sedz tādā veidā, kas atbilst noregulējuma mērķiem, kā paredzēts 45.a panta 1. punkta b) apakšpunktā, atbrīvojums ir jāpiešķir. Tādā gadījumā, aprēķinot noregulējuma grupas TREA un TEM, nebūtu jāņem vērā hipotēku kredītiestādes aktīvi, bet gan noregulējuma vienības grupas iekšējie riska darījumi ar hipotēku kredītiestādi. Turklāt noregulējuma iestādēm, aprēķinot noregulējuma vienības konsolidētās MREL zaudējumu absorbcijas summu, būtu pilnībā jāņem vērā mātes vienības riska darījumi ar hipotēku kredītiestādi, lai ievērotu 45.c panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu. Noregulējuma iestādei būtu jālemj par konkrēto metodi, ar kuras palīdzību noregulējuma vienības ārējā MREL tiek ņemti vērā riska darījumi, kas izriet no kapitāla instrumentiem, taču izvēlētajai metodei jānodrošina, ka noregulējuma vienībai ir pietiekams pašu kapitāls un atbilstīgās saistības, lai pilnībā absorbētu visus zaudējumus, ko rada šie riska darījumi.

Ja hipotēku kredītiestāde ir noregulējuma vienības meitasuzņēmums un nevar piešķirt atbrīvojumu, kas paredzēts 45.a panta 1. punktā, minētā panta 2. punktu nepiemēro. Tādējādi hipotēku kredītiestāde ietilptu noregulējuma grupas konsolidācijā.

26. Jautājums (45.a pants)

Kāda ir 45.a panta darbības joma attiecībā uz tajā paredzētajiem atbrīvojumiem hipotēku kredītiestādēm? Vai 45.a pants būtu jāpiemēro tikai iestādei, kurai vienīgajai ir atļauts piešķirt hipotekāro kredītu, ko finansē ar segtām obligācijām? Vai 45.a pants būtu jāattiecina arī uz citām kredītiestādēm, kuras praksē piešķir tikai hipotekāros kredītus, ko finansē ar segtām obligācijām, bet kurām ir atļauts veikt citas darbības?

Vai meitasuzņēmumu, ko uzskata par hipotēku kredītiestādi un uz ko attiecas atbrīvojums saskaņā ar 45.a pantu, var iekļaut noregulējuma grupā?

Atbilde

BAND 45.a panta darbības joma ir norādīta 1. punkta ievaddaļā. hipotēku kredītiestādes ir:

— kredītiestādes,

— kuras finansē ar segtām obligācijām un

— kurām nav atļauts pieņemt noguldījumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

Kredītiestādes, kuras praksē nepieņem noguldījumus, bet kurām tomēr ir atļauts to darīt, nevar iekļaut BAND 45.a panta darbības jomā, jo tās neatbilst kritērijam, kas prasa, lai tām nebūtu atļauts pieņemt noguldījumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Tādējādi šīs kredītiestādes nevar izmantot BAND 45.a pantā paredzēto atbrīvojumu.

Šajā kontekstā var būt noderīga arī “specializētas hipotēku kredītiestādes” definīcija, kas iekļauta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2019/2162 (13) 3. panta 8. punktā. Saskaņā ar minēto noteikumu ““specializēta hipotēku kredītiestāde” ir kredītiestāde, kura finansē aizdevumus, tikai vai galvenokārt emitējot segtās obligācijas, kurai ar tiesību aktiem ir ļauts veikt tikai hipotēku un publiskā sektora aizdevumus un kurai nav ļauts pieņemt noguldījumus, bet kura no sabiedrības pieņem citus atmaksājamus līdzekļus”.

Hipotēku kredītiestādes, kas ir noregulējuma vienības meitasuzņēmums, iekļaušana noregulējuma vienības noregulējuma grupā ir atkarīga no grupas noregulējuma plānā paredzētās stratēģijas saskaņā ar BAND 12. panta 1. punkta otro daļu.

c) Atbilstīgās saistības noregulējuma vienībām

27. Jautājums (45.b panta 1. punkts)

Vai BAND 45.b panta 1. punkta otrā daļa nozīmē, ka KPR 72.e pantā paredzētie atskaitījumi no atbilstīgajām saistībām nav piemērojami MREL iekļautajām atbilstīgajām saistībām?

Atbilde

KPR 72.e pantā noteiktais atskaitījumu režīms attiecas tikai uz vienībām, kam piemēro KPR 92.a un 92.b pantu (t. i., noregulējuma vienībām, kas ir G-SNI vai G-SNI daļa, un noteiktām vienībām, kas ir ārpussavienības G-SNI daļa), un tikai minēto noteikumu ievērošanas nolūkā. Šis režīms neattiecas uz:

— vienībām, kas nav G-SNI vai G-SNI daļa, vai ārpussavienības G-SNI daļa; vai

— vienību, kas ir G-SNI vai G-SNI daļa, vai ārpussavienības G-SNI daļa, atbilstību papildu prasībām, kas tām noteiktas saskaņā ar BAND 45.d panta 3. punktu.

28. Jautājums (45.b panta 3. punkts)

Vai “esošajiem akcionāriem” emitētās atbilstīgās saistības var ieskaitīt iekšējā MREL, ciktāl tās ir akcionāra turējumā, neatkarīgi no tā, vai šis akcionārs ir kļuvis par akcionāru pēc minēto saistību sākotnējās izvietošanas vai tās nopērkot?

Atbilde

Instrumenti, ko noregulējuma vienības meitasuzņēmums ir emitējis “esošam akcionāram”, ir viens no atbilstības nosacījumiem, kas paredzēts BAND 45.f panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktā (iekšējā MREL), BAND 45.b panta 3. punktā (ārējā MREL) un KPR 88.a panta b) punktā (TLAC minimuma prasība attiecībā uz G-SNI vai G-SNI daļu, kas identificēta kā noregulējuma vienība). Ja saistību emitēšanas laikā iegūstošā vienība nebūs akcionārs, saistības nebūs atbilstīgas saskaņā ar MREL un TLAC minimuma prasību. Lai instruments būtu atbilstīgs, tas būtu jāemitē esošam akcionāram un tam būtu jāatbilst visiem pārējiem nosacījumiem, un pēc tam to vajadzētu turēt tikai esošiem akcionāriem.

29. Jautājums (45.b panta 3. punkts)

Atsaucoties uz 45.b panta 3. punktu, kā visa panta kontekstā būtu jāsaprot vārdi “un ja minētais meitasuzņēmums ir daļa no tās pašas noregulējuma grupas kā noregulējuma vienība”?

Atbilde

BAND 45.f panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts paredz iespēju noregulējuma vienības meitasuzņēmumam noteiktos apstākļos emitēt atbilstīgās saistības ne tikai noregulējuma vienībai, bet arī mazākuma akcionāriem. BAND 45.b panta 3. punkts paredz, ka “minētās saistības iekļauj minētās noregulējuma vienības pašu kapitāla un atbilstīgo saistību summā” saskaņā ar tajā paredzētajiem nosacījumiem. Šīs saistības ir subordinētas, jo tām saskaņā ar 45.f panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punktu ir jāievēro KPR 72.b panta 2. punkta d) apakšpunkta nosacījums. Kā tādas šīs saistības var izmantot, lai izpildītu gan noregulējuma vienības ārējās MREL, gan ārējās subordinētās MREL atbilstoši BAND 45.b panta 4., 5. un 7. punktam, ja minētā vienība ietilpst tajā pašā noregulējuma grupā kā meitasuzņēmums, kas ir emitējis šīs saistības.

30. Jautājums (45.b pants)

Vai amortizētie T2 instrumenti, ko emitējuši meitasuzņēmumi, kuri nav noregulējuma vienības, un ko tur vienības, kuras neietilpst noregulējuma grupā, un kas ir atbilstīgi iekšējai MREL saskaņā ar BAND 45.f panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktu, ir atbilstīgi arī ārējai MREL? Vai atsauce uz amortizētiem T2 instrumentiem BAND 2. panta 1. punkta 71.a) apakšpunkta otrajā daļā būtu jāinterpretē kā atsauce uz individuāliem amortizētiem T2 instrumentiem vai kā atsauce uz amortizētiem T2 instrumentiem konsolidētā noregulējuma grupas līmenī?

Atbilde

Noregulējuma vienības var izpildīt savu ārējo MREL ar šādām saistībām:

— pašu kapitāls, kas konsolidēts noregulējuma grupas līmenī, kā noteikts BAND 45.e panta 1. punktā;

— atbilstīgās saistības, tostarp: — iekšēji rekapitalizējamas saistības, kas atbilst BAND 45.b panta nosacījumiem. Šajā pantā inter alia ir norāde uz KPR 72.b pantu, kur 2. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka šīs saistības tieši emitē vai piešķir iestāde (BAND 2. panta 1. punkta 71.a) apakšpunkta pirmā daļa); — otrā līmeņa instrumenti, kas atbilst KPR 72.a panta 1. punkta b) apakšpunkta nosacījumiem, t. i., amortizēti T2 instrumenti, kuru atlikušais termiņš ir vismaz viens gads (BAND 2. panta 1. punkta 71.a) apakšpunkta otrā daļa);

— noteiktas atbilstīgās saistības, ko mazākuma akcionāriem emitējis meitasuzņēmums, kas pieder pie tās pašas noregulējuma grupas (BAND 45.b panta 3. punkts).

BAND 2. panta 1. punkta 71.a) apakšpunkta definīcijā ir atsauce uz KPR 72.a panta 1. punkta b) apakšpunktu. Saskaņā ar KPR 11. panta 3.a punktu un 18. panta 1. punktu mātes iestādēm, kuras identificētas kā noregulējuma vienības, kas ir G-SNI, G-SNI daļa vai ārpussavienības G-SNI daļa, jāievēro KPR 92.a pants (t. i., TLAC minimuma prasība) konsolidēti attiecīgās noregulējuma grupas līmenī. Tas ierobežo to instrumentu darbības jomu, kurus var izmantot, lai izpildītu TLAC minimuma prasību, un precizē to, ja vien nav norādīts citādi (proti, attiecībā uz atbilstīgo saistību instrumentiem, kuri iestādei tieši jāemitē vai jāpiešķir saskaņā ar KPR 72.b panta 2. punkta a) apakšpunktu), un šie instrumenti būtu jāuzskaita konsolidēti noregulējuma grupas līmenī. Tas attiecas gan uz pašu kapitālu, gan uz to T2 instrumentu daļu, kuru atlikušais termiņš ir vismaz viens gads un kurus saskaņā ar KPR 64. pantu vairs nevar kvalificēt kā T2 posteņus, un tādēļ tos nevar iekļaut iestādes pašu kapitālā.

Saistībā ar BAND un atbilstību ārējai MREL atsauce BAND 2. panta 1. punkta 71.a) apakšpunktā uz KPR 72.a panta 1. punkta b) apakšpunktu paredz, ka šis noteikums jāinterpretē kā tāds, kuram ir tāda pati joma, t. i., kā atsauce uz amortizētiem T2 instrumentiem konsolidēti noregulējuma grupas līmenī. Šī interpretācija nodrošina arī atbilstību BAND 45.e panta 1. punktam, kurā noteikts, ka ārējā MREL jāizpilda konsolidēti noregulējuma grupas līmenī.

Tas nozīmē, ka BAND 2. panta 1. punkta 71.b) apakšpunkta un 45.b panta 4.–9. punkta nolūkā amortizētie T2 instrumenti, ko vienas un tās pašas noregulējuma grupas meitasuzņēmumi emitējuši vienībām, kuras nepieder pie noregulējuma grupas, tiek iekļauti jēdzienā “subordinētie atbilstīgie instrumenti”, un tādēļ tie būtu arī jāizmanto, lai nodrošinātu atbilstību MREL subordinētajai sastāvdaļai.

31. Jautājums (45.b panta 4. punkts)

Vai 45.b panta 4. punkts jāizprot kā tāds, kas attiecas arī uz noregulējuma vienībām, kas ir G-SNI daļa?

Atbilde

BAND 45.b panta 4. punkts būtu jāinterpretē tā, ka tas attiecas arī uz noregulējuma vienībām, kas ir G-SNI daļas vai ārpussavienības G-SNI daļas. Patiešām, G-SNI grupā var būt vairāk nekā viena noregulējuma vienība, uz kuru attiecas BAND 45.b pants, vai arī ārpussavienības G-SNI var būt noregulējuma vienība, kas veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienībā, ja tās noregulējuma plāns paredz MPE noregulējuma stratēģiju. BAND 2. panta 1. punkta 83.a) un 83.b) punktā iekļautajām noregulējuma vienības un noregulējuma grupas definīcijām kā tādām vajadzētu būt saderīgām arī ar MPE stratēģiju īstenošanu, kā tas skaidri norādīts Direktīvas (ES) 2019/879 4. apsvērumā, kas ir izteikts šādā redakcijā:

“Saskaņā ar TLAC standartu Direktīvā 2014/59/ES būtu jāturpina atzīt gan noregulējuma stratēģiju, saskaņā ar kuru noregulējuma pilnvaras īsteno viena noregulējuma iestāde (“SPE”), gan noregulējuma stratēģiju, saskaņā ar kuru noregulējuma pilnvaras īsteno vairākas noregulējuma iestādes (“MPE”). Saskaņā ar SPE noregulējuma stratēģiju tiek noregulēta tikai viena grupas vienība (parasti mātesuzņēmums), savukārt citas grupas vienības (parasti meitasuzņēmumi, kas veic pamatdarbību) netiek iekļautas noregulējumā, bet novirza savus zaudējumus un rekapitalizācijas vajadzības augšup vienībai, kas jānoregulē. Saskaņā ar MPE noregulējuma stratēģiju noregulēt varētu vairāk nekā vienu grupas vienību. Lai efektīvi piemērotu vēlamo noregulējuma stratēģiju, ir svarīgi skaidri identificēt noregulējamās vienības (“noregulējuma vienības”), t. i, vienības, kurām varētu piemērot noregulējuma darbības, kopā ar tām piederošajiem meitasuzņēmumiem (“noregulējuma grupas”). Minētā identifikācija ir būtiska arī, lai noteiktu zaudējumu absorbēšanas un rekapitalizācijas spējas noteikumu piemērošanas līmeni, kas iestādēm un vienībām būtu jāpiemēro. Tāpēc ir nepieciešams ieviest jēdzienus “noregulējuma vienība” un “noregulējuma grupa”, kā arī grozīt Direktīvu 2014/59/ES attiecībā uz grupu noregulējuma plānošanu, lai noregulējuma iestādēm skaidri noteiktu pienākumu identificēt noregulējuma vienības un noregulējuma grupas grupā un pienācīgi apsvērt jebkādas grupā plānotas darbības ietekmi, lai nodrošinātu efektīvu grupas noregulējumu.” (izcēlums pievienots)

32. Jautājums (45.b panta 5. punkts)

Kaut arī 45.b panta 5. punkta pēdējā daļa nosaka 10 % robežu, pēc kuras pārsniegšanas noregulējuma iestādei ir pienākums novērtēt minētā noteikuma b) apakšpunktā minēto risku, vai noregulējuma iestādei ir rīcības brīvība veikt šo novērtējumu arī gadījumos, kad šī robeža nav sasniegta?

Turklāt šķiet, ka 45.b panta 5. punkts attiecas tikai uz iekšējās rekapitalizācijas instrumentu. Kā šos principus piemērotu citu noregulējuma instrumentu gadījumā (piemēram, pagaidu bankas gadījumā)?

Atbilde

BAND 45.b panta 5. punkta pirmajā daļā ir paredzēta noregulējuma iestāžu rīcības brīvība pieprasīt, lai noregulējuma vienību MREL noteikts līmenis tiktu izpildīts ar subordinētām saistībām, ja ir ievēroti minētās daļas nosacījumi. Viens šāds nosacījums ir norādīts minētās daļas b) apakšpunktā (NCWO principa pārkāpuma risks). Otrajā daļā ir noteikts, ka noregulējuma iestādēm jāveic pirmās daļas b) apakšpunktā minētā nosacījuma novērtējums, ja tiek sasniegta tajā noteiktā 10 % robeža.

Mijiedarbība starp abām daļām ir tāda, ka noregulējuma iestādei ir tiesības jebkurā brīdī novērtēt, vai ir izpildīti pirmās daļas nosacījumi, tostarp novērtēt NCWO principa pārkāpuma risku. Tomēr tai ir pienākums novērtēt NCWO principa pārkāpuma risku, tiklīdz tiek sasniegta 10 % robežvērtība.

BAND 37. panta 4. punkts paredz, ka “noregulējuma iestādes var piemērot noregulējuma instrumentus atsevišķi vai jebkādā kombinācijā”. BAND 45.b panta noteikumus piemēro vienādi un neatkarīgi no tā, vai iekšējās rekapitalizācijas instrumentu izmanto atsevišķi vai kombinācijā ar citiem noregulējuma instrumentiem. Ja tiek izmantoti citi noregulējuma instrumenti, vienlaikus neizmantojot iekšējās rekapitalizācijas instrumentu, būtu jāpiemēro arī 45.b panta 5. punkta pirmās daļas noteikumi, lai nodrošinātu noregulējuma atbilstību 34. panta 1. punkta g) apakšpunkta principam, ņemot vērā arī 45.c panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu.

33. Jautājums (45.b panta 6. punkts)

KPD 128. pantā ir noteikts, ka iestādes nedrīkst izmantot CET1 kapitālu, kas tiek uzturēts, lai ievērotu CBR prasību izpildīt uz risku balstītos komponentus KPR 92.a un 92.b panta prasībās (TLAC minimuma prasību), kā arī BAND 45.c un 45.d panta prasības (ārējo un iekšējo MREL).

BAND 45.b panta 6. punkta otrā daļa paredz, ka noregulējuma vienības pašu kapitāls, ko izmanto, lai izpildītu CBR, ir atbilstīgs, lai izpildītu BAND 45.b panta 4., 5. un 7. punktā minētās prasības (MREL subordinācijas prasību).

Vai 45.b panta 6. punkts attiecas arī uz MREL subordinācijas prasību, kas izteikta procentos no TREA un TEM?

Atbilde

BAND 45. panta 2. punkts paredz, ka MREL var izteikt tikai procentos no TREA (uz risku balstīts komponents) un TEM (uz risku nebalstīts komponents).

Tāpēc MREL subordinācijas prasības, kas minētas BAND 45.b panta 4., 5. un 7. punktā, būs jāizsaka arī procentos no TREA (uz risku balstīts komponents) un TEM (uz risku nebalstīts komponents).

KPD 128. panta ceturtajā daļā minētie principi nav piemērojami MREL subordinācijas prasībai, ja tos izsaka procentos no TEM (t. i., CBR prasība nepapildina MREL uz risku nebalstīto komponentu, un tādēļ CET1 kapitāls, ko izmanto, lai izpildītu CBR, būs atbilstīgs, lai varētu izpildīt MREL uz risku nebalstīto komponentu).

Tomēr CET1 kapitālu, ko izmanto, lai izpildītu CBR, nevar izmantot, lai izpildītu kādas MREL prasības, kas izteiktas TREA, neatkarīgi no tā, vai tās ir subordinētas vai nav. Atsauce uz 5. punktu BAND 45.b panta 6. punktā bija paredzēta, lai nodrošinātu konsekventu piemērošanu BAND 45.b panta 7. punktā minētās prudenciālās formulas ierobežojumam, kas saskaņā ar BAND 45.b panta 5. punktu attiecas arī uz nesistēmiskām iestādēm.

Tādēļ BAND 45.b panta 6. punkta otrā daļa un KPD 128. pants ir savstarpēji saskanīgi.

34. Jautājums (45.b panta 8. punkts)

BAND 45.b panta 8. punkts paredz dalībvalstīm iespēju noteikt pirmajā daļā minēto procentuālo daļu virs 30 %. Vai dalībvalsts varētu noteikt šo robežu 100 % līmenī, ņemot vērā valsts banku nozares īpatnības?

Atbilde

BAND 45.b panta 8. punkts paredz, ka noregulējuma iestādes var piemērot augstāku subordinācijas prasību nekā 8 % no kopējām saistībām un pašu kapitāla tikai līdz 30 % robežai no visām noregulējuma vienībām, uz kurām attiecas minētais noteikums (G-SNI, augstākā līmeņa bankām un vienībām, uz kurām attiecas BAND 45.c panta 6. punkts).

BAND 45.b panta 8. punkta pēdējā daļa paredz dalībvalstīm iespēju noteikt augstāku procentuālo daļu. Tādēļ dalībvalsts var nolemt, ka noregulējuma iestādei vajadzētu būt pilnvarotai noteikt augstākas subordinācijas prasības visām noregulējuma vienībām, uz kurām attiecas BAND 45.b panta 8. punkts un kuras veic uzņēmējdarbību šajā dalībvalstī (ņemot vērā valsts banku nozares īpatnības un attiecīgo noregulējuma vienību skaitu).

Tomēr praksē šo iespēju nevar piemērot vienībām, uz kurām attiecas VNMR, jo VNMR 12.c panta 8. punkts šādu iespēju neparedz. Tādēļ visām iestādēm, kuras ietilpst VNMR darbības jomā, neatkarīgi no tā, vai tās ir tiešā VNV vai valsts noregulējuma iestāžu kompetencē atbilstoši VNMR 7. pantā noteiktajam uzdevumu sadalījumam, nebūtu jāpiemēro šāda palielināta procentuālā daļa. Ja iesaistītā dalībvalsts izmanto BAND 45.b panta 8. punktā paredzēto iespēju, šis valsts noteikums ir piemērojams tikai tām vienībām, kuras ietilpst BAND darbības jomā saskaņā ar tās 1. panta 1. punktu, bet neietilpst VNMR darbības jomā saskaņā ar tās 2. pantu. Šī iespēja attieksies galvenokārt uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām, kurām nepiemēro mātesuzņēmuma konsolidēto uzraudzību.

Tas nodrošina, ka uz visām vienībām, kurām piemēro VNM, attiecas vienādi noteikumi un vienotas procedūras, kā noteikts VNMR 1. panta 1. punktā. Būtu jāatzīmē, ka VNMR 28. apsvēruma pēdējais teikums paredz: “Noteiktos apstākļos valstu noregulējuma iestādēm savi uzdevumi būtu jāveic, pamatojoties uz šo regulu un saskaņā ar to, vienlaikus īstenojot pilnvaras, kas tām uzticētas ar dalībvalstu tiesību aktiem, tām transponējot Direktīvu 2014/59/ES, un saskaņā ar tiem, tiktāl, ciktāl tas nav pretrunā šai regulai.”

d) MREL noteikšana

35. Jautājums (45.c panta 1. punkts)

Kā vienības lielumu un tās uzņēmējdarbības un finansēšanas modeļus, kā arī riska profilu, izmantos, lai koriģētu šīs vienības MREL?

Atbilde

BAND 45.c pants atsaucas uz vairākām situācijām, kurās šie kritēriji varētu ietekmēt kopējās MREL kalibrēšanu, piemēram:

— pēc apspriešanās ar kompetento iestādi nosakot papildu prasības pašu kapitālam, kas minētas KPD 104.a pantā un ko vienībai piemērotu pēc noregulējuma (3. punkta piektā daļa),

— piemērojot 6. punktā minēto rīcības brīvību, lai izvēlētos iestādes, uz kurām attieksies 5. punkts un piemērojamie BAND 45.b panta noteikumi (ņemot vērā nosacījumus, kas saistīti ar finansēšanas modeli),

— ņemot vērā minimālo iekšējās rekapitalizācijas noteikumu (kas minēts 3. punkta ceturtajā daļā), mijiedarbība ar kopējo MREL līmeni mainīsies atkarībā no uzņēmējdarbības un finansēšanas modeļa, jo tas ietekmē vienības vidējo riska pakāpi,

— vienībām, kuru vēlamā noregulējuma stratēģija ir likvidācija parastās maksātnespējas procedūras vai citas līdzvērtīgas valsts procedūras ietvaros, novērtējot, vai MREL būtu jāierobežo līdz zaudējumu absorbcijas summai (kā paredzēts 2. punktā),

— piemērojot un/vai pielāgojot summu, lai saglabātu 3. punktā minēto tirgus uzticēšanos.

36. Jautājums (45.c panta 1. punkts)

Kā 45.c panta 1. punkta e) apakšpunktā minētā ietekme uz finanšu stabilitāti skars vienības MREL?

Atbilde

BAND 45.c pants attiecas uz vairākām situācijām, kurās kritērijs, kas saistīts ar ietekmi uz finanšu stabilitāti, var ietekmēt kopējās MREL kalibrēšanu, piemēram:

— piemērojot 6. punktā minēto rīcības brīvību, lai izvēlētos iestādes, uz kurām attieksies 5. punkts un piemērojamie 45.b panta noteikumi,

— ņemot vērā minimālo iekšējās rekapitalizācijas noteikumu (kas minēts 45.c panta 3. punkta ceturtajā daļā),

— vienībām, kuru vēlamā noregulējuma stratēģija ir likvidācija parastās maksātnespējas procedūras vai citas līdzvērtīgas valsts procedūras ietvaros, novērtējot, vai MREL būtu jāierobežo līdz zaudējumu absorbcijas summai (kā paredzēts 45.c panta 2. punktā).

37. Jautājums (45.c panta 2. punkts)

Kā ietekme uz finanšu stabilitāti izpaudīsies, koriģējot zaudējumu absorbcijas summu vienībai, kurai noregulējuma plāns paredz likvidāciju parastās maksātnespējas procedūras ietvaros?

Atbilde

Piemērojot šo noteikumu, noregulējuma iestādēm jāizmanto sava rīcības brīvība. Saskaņā ar 45.c panta 9. punktu lēmumā par MREL jāiekļauj tajā minēto elementu novērtējums.

Tomēr būtiski papildinājumi šādu iestāžu rekapitalizācijas summām būtu pretrunā 45.c panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunktam, kas paskaidro, ka rekapitalizācijas summas mērķis ir dot iespēju vienībām izpildīt atļaujas izsniegšanas nosacījumus pēc noregulējuma darbību veikšanas vai norakstīšanas un konvertēšanas pilnvaru izmantošanas. Šajā sakarā nav gaidāms, ka vienībām, kuras saskaņā ar noregulējuma plānu ir likvidējamas parastās maksātnespējas procedūras ietvaros, būs jāatbilst atļaujas izsniegšanas nosacījumiem, tādēļ tām parasti nebūtu nepieciešama rekapitalizācijas summa.

Turklāt, ja noregulējuma iestāde novērtē, ka MREL ierobežošana līdz zaudējumu absorbcijas summai var radīt būtisku ietekmi uz finanšu stabilitāti vai apdraudēt finanšu sistēmu, tas var liecināt, ka vienība nav reāli un ticami noregulējama saskaņā ar vēlamo noregulējuma stratēģiju un tās noregulējamības novērtējums ir jāpārskata.

Šajā sakarā 15. panta 1. punkts paredz, ka vienība ir uzskatāma par noregulējamu, ja “noregulējuma iestādei tas ir paveicams un ja ir ticams, ka to var vai nu likvidēt saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, vai noregulēt, piemērojot iestādei dažādus noregulējuma instrumentus un pilnvaras tā, lai maksimāli izvairītos no jebkādas ievērojami negatīvas ietekmes uz tās dalībvalsts, kurā iestāde atrodas, vai citu dalībvalstu, vai Savienības finanšu sistēmu, tostarp plašākas finansiālās nestabilitātes vai sistēmiska notikuma apstākļos”.

38. Jautājums (45.c panta 2. punkts)

Vai direktīva ļauj nenoteikt MREL vienībām, kuru MREL ir vienāds ar pašu kapitāla prasībām (t. i., tām vienībām, kuru noregulējuma plāns paredz to likvidāciju parastās maksātnespējas procedūras vai citas līdzvērtīgas valsts procedūras ietvaros)?

Atbilde

BAND 45. panta 1. punkts paredz, ka iestādēm un vienībām, kas minētas 1. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā, vienmēr ir jāatbilst MREL, ja to pieprasa 45.–45.i pants, kā arī saskaņā ar šiem pantiem.

Šī pantu kopa paredz turpmāk minētos atbrīvojumus no MREL, kas jāpiešķir noregulējuma iestādēm, ja ir izpildīti tajos paredzētie nosacījumi:

— hipotēku kredītiestādēm var piemērot atbrīvojumu saskaņā ar 45.a pantu,

— iestādes, kas ir noregulējuma vienības meitasuzņēmumi, bet pašas nav noregulējuma vienības, var atbrīvot no MREL saskaņā ar 45f. panta 3. vai 4. punktu,

— centrālās iestādes un kredītiestādes, kas ir pastāvīgi saistītas ar centrālo iestādi, var atbrīvot saskaņā ar 45.g pantu.

Turklāt 45.f panta 1. punkta otrajā daļā ir paredzēts, ka 45.f panta 1. punktā noteiktās prasības (t. i., iekšējās MREL) piemērošana 1. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētajai vienībai, kas ir noregulējuma vienības meitasuzņēmums, bet pati nav noregulējuma vienība, nav obligāta, jo ir atkarīga no noregulējuma iestādes diskrecionāro pilnvaru izmantošanas pēc apspriešanās ar kompetento iestādi. Tomēr būtu jāatzīmē, ka 45.f panta 1. punkta trešajā daļā ir noteikts, ka Savienības mātesuzņēmumiem, kas paši nav noregulējuma vienības, bet ir trešo valstu vienību meitasuzņēmumi, ir jāizpilda iekšējā MREL konsolidētā veidā. Tas nozīmē, ka obligāti ir jānosaka iekšējā MREL 1. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā norādītajām vienībām, kas atbilst minētās trešās daļas nosacījumiem.

Tādēļ, ja vien vienība neatrodas kādā no iepriekš minētajām situācijām, noregulējuma iestādei obligāti ir jāpieņem lēmums par MREL, pat ja noregulējuma plāns paredz vienības likvidāciju parastās maksātnespējas procedūras vai citu līdzvērtīgu valsts procedūru ietvaros. To apstiprina arī fakts, ka 45.c panta 2. punkta otrajā un trešajā daļā ir skaidri atzīta šī situācija un paredzēti noteikumi par to, kā aprēķināt MREL šajā situācijā esošām vienībām.

39. Jautājums (45.c panta 2. punkts)

Ņemot vērā 45. panta 1. punktu, 45.a pantu un 45.c panta 2. punkta otro daļu, MREL būtu jānosaka pat gadījumā, ja vēlamā noregulējuma stratēģija ir likvidācija. Vai šajā gadījumā MREL būtu jāaprēķina atsevišķi vai konsolidēti?

Atbilde

BAND 45.e panta 1. un 2. punkts paredz, ka noregulējuma vienību ārējā MREL jānosaka un jāievēro konsolidēti noregulējuma grupas līmenī. Šo noteikumu loģiskais pamatojums ir tāds, ka noregulējuma grupas ietvaros zaudējumi, kas radušies pie šīs noregulējuma grupas piederošām vienībām, būtu jāsedz noregulējuma vienībai, kurai vajadzētu pietiekamiem zaudējumus absorbējošiem resursiem, lai segtu visas noregulējuma grupas vajadzības. Šis mērķis tiek sasniegts, piemērojot noregulējuma darbību noregulējuma vienībai un novirzot tās meitasuzņēmumu zaudējumus uz augšu, un pēc tam novirzot kapitāla plūsmu uz leju, izmantojot norakstīšanas un konvertācijas pilnvaras saskaņā ar 59. pantu. Šā iemesla dēļ noregulējuma vienībām ir jāemitē atbilstīgi instrumenti un posteņi ārējiem trešo personu kreditoriem (sk. Direktīvas (ES) 2019/879 19. apsvērumu).

Savukārt iekšējā MREL vienībām, kas ir noregulējuma vienības meitasuzņēmumi, bet pašas nav noregulējuma vienības, ir jānosaka un jāizpilda individuāli saskaņā ar 45.c panta 7. punktu un 45.f panta 1. punktu (neatkarīgi no situācijām, kad iekšējā MREL ir jāizpilda konsolidētā vai daļēji konsolidētā līmenī, kā minēts 45.f panta 1. punkta trešajā daļā un 4. punkta b) apakšpunktā). Šo meitasuzņēmumu zaudējumi un rekapitalizācijas vajadzības parasti ir jāsedz to attiecīgajām noregulējuma vienībām, tieši vai netieši iegādājoties šo meitasuzņēmumu emitētos pašu kapitāla instrumentus un atbilstīgo saistību instrumentus (sk. Direktīvas (ES) 2019/879 20. apsvērumu).

Vienībām, kuras ietilpst konsolidētā uzraudzībā esošā grupā un kuru noregulējuma plāns paredz likvidāciju parastās maksātnespējas procedūras vai citu līdzvērtīgu valsts procedūru ietvaros, iepriekš minētos noteikumus attiecībā uz grupas noregulējuma situācijām nepiemēro. Šo vienību maksātnespēja tiks risināta parastā maksātnespējas procedūrā, kas notiek juridiskas personas līmenī. Maksātnespējas gadījumā mātesuzņēmums būs atbildīgs tikai par saviem zaudējumiem un tam nebūs jāsniedz atbalsts meitasuzņēmumiem. Turklāt pašu kapitāls un dažas meitasuzņēmumu emitētās atbilstīgās saistības nebūs izmantojamas, lai absorbētu zaudējumus mātesuzņēmuma individuālas likvidācijas gadījumā. Tādējādi šādās situācijās, kad tiek likvidēti mātesuzņēmumi, nebūtu lietderīgi noteikt MREL konsolidētā veidā.

Tādēļ attiecībā uz mātesuzņēmumiem, kuru noregulējuma plāns paredz likvidāciju parastās maksātnespējas procedūras vai citu līdzvērtīgu valsts procedūru ietvaros, to MREL prasība būtu jānosaka un jāizpilda tikai individuāli.

40. Jautājums (45.c panta 2., 3., 4. un 7. punkts)

Piemērojot 45.c panta 2., 3., 4. un 7. punktu, nav skaidrs, kā būtu jāinterpretē vārdi “uz pienācīgu laikposmu, kas nepārsniedz vienu gadu”. Vai tas nozīmē, ka rekapitalizācijas summa būtu jānosaka tādā līmenī, kas tikai uz vienu gadu nodrošina tirgus uzticēšanos vienībai pēc noregulējuma?

Atbilde

BAND 45.c panta 3. un 7. punkts paredz, ka summa, kas vajadzīga, lai saglabātu tirgus uzticēšanos, un kas ir iekļauta rekapitalizācijas summā, ir jānosaka tādā līmenī, kāds vajadzīgs, lai saglabātu minēto tirgus uzticēšanos atbilstošu laikposmu, kurš nedrīkst pārsniegt vienu gadu.

Viena gada laikposma piemērošana ir samērīga un atbilst tā paša termiņa izmantojumam iestāžu prudenciālo prasību kalibrēšanai. Tas ir svarīgi, ņemot vērā to, ka prudenciālās prasības ir galvenie elementi, nosakot MREL līmeni.

41. Jautājums (45.c panta 3. un 7. punkts)

BAND 45.c panta 3. un 7. punkts atsaucas uz nepieciešamību uzturēt noteiktu MREL līmeni, lai nodrošinātu atbilstību atļaujas izsniegšanas nosacījumiem un tādu darbību veikšanu, kas ir atļautas saskaņā ar KPD IV dokumentu kopumu. Šie noteikumi attiecas arī uz vienībām, kurām piemēro BAND 1. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktu. Tomēr dažām no šīm vienībām nav vajadzīga atļauja saskaņā ar KPD, bet gan atļauja saskaņā ar īpašiem valsts noteikumiem. Kā šo vienību gadījumā atsauces uz nepieciešamību ievērot atļaujas izsniegšanas nosacījumus būtu jātransponē valstu tiesību aktos?

Atbilde

Ciktāl BAND 1. panta 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktā minēto vienību apstiprināšanu vai atļaujas izdošanu tām neregulē KPD vai FITD, bet citi līdzvērtīgi valsts un Eiropas Savienības tiesību akti, attiecīgu atsauci varētu iekļaut valsts tiesību aktos, ar kuriem transponē BAND 45.c panta 1. punkta b) apakšpunktu. Šajā sakarā BAND 45.c panta 2. punkta b) apakšpunkts pieļauj plašāku interpretāciju, jo tajā ir noteikts, ka vienībām jāveic rekapitalizācija tiktāl, cik vajadzīgs, lai tās varētu izpildīt atļaujas izsniegšanas nosacījumus saskaņā ar KPD, FITD vai “līdzvērtīgu tiesību aktu”.

42. Jautājums (45.c panta 3. punkta piektā daļa)

Kāda ir TREA un TEM korekcija, kas nepieciešama saskaņā ar 45.c panta 3. punkta piektās daļas a) apakšpunktu?

Atbilde

Nosakot rekapitalizācijas summu, ir jāveic korekcijas attiecīgo TREA vai TEM jaunākajās paziņotajās vērtībās, lai ņemtu vērā ietekmi, kādu noregulējuma plānā noteikto noregulējuma darbību piemērošana radītu uz TREA un TEM.

Šajā kontekstā saskaņā ar 45.c panta 3. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta ii) punktu un b) apakšpunkta ii) punktu noregulējuma darbībām, kuru rezultātā jaunākās paziņotās summas būtu jākoriģē, jābūt tām, kas ietver vēlamo noregulējuma stratēģiju.

e) Iekšējās MREL piemērošana vienībām, kas pašas nav noregulējuma vienības

43. Jautājums (45.f panta 1. punkts)

Vai 45.f panta 1. punktu attiecībā uz iekšējo MREL piemēro arī G-SNI vienībām, kas nav noregulējuma vienības?

Atbilde

BAND 45.f panta noteikumus piemēro visām iestādēm, kuras ir noregulējuma vienības vai trešās valsts vienības meitasuzņēmumi un pašas nav noregulējuma vienības. Tas ietver arī G-SNI vienības.

44. Jautājums (45.f panta 1. punkts)

Vai 45.f panta 1. punkta otrā daļa attiecas uz tajā minētajām vienībām individuāli?

Atbilde

BAND 45.f panta 1. punkta pirmajā daļā ir paskaidrots, ka iestādēm, kuras ir noregulējuma vienības vai trešās valsts vienības meitasuzņēmumi, bet pašas nav noregulējuma vienības, jāizpilda iekšējā MREL individuāli. Minētā punkta otrā daļa noregulējuma iestādēm dod rīcības brīvību piemērot iekšējo MREL vienībām, kas minētas 1. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā. BAND 45.f panta 1. punkta otro daļu arī piemēro individuāli, ja vien uz vienību neattiecas 45.f panta 1. punkta trešā daļa.

BAND 45.f panta 1. punkta trešā daļa, kas paredz iespēju izpildīt 45.c un 45.d panta prasības, attiecas tikai uz Savienības mātesuzņēmumiem, kas ir trešo valstu vienību meitasuzņēmumi.

Tomēr 45.f panta 4. punkts noregulējuma iestādei dod iespēju atbrīvot no iekšējās MREL piemērošanas meitasuzņēmumu, kas pats nav noregulējuma vienība, ja ir izpildīti vairāki nosacījumi, t. i., ja gan meitasuzņēmums, gan mātesuzņēmums veic uzņēmējdarbību vienā un tajā pašā dalībvalstī un ietilpst vienā un tajā pašā noregulējuma grupā, kā arī ja mātesuzņēmums izpilda ārējo MREL konsolidēti.

Tādējādi saistībā ar atbrīvojumu no iekšējās MREL saskaņā ar 45.f panta 4. punktu iekšējo MREL var izpildīt arī (daļēji) konsolidētā līmenī attiecībā uz vienībām, kas minētas 1. panta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā. Pretējā gadījumā, ja atbrīvojuma nav, iekšējo MREL piemēro individuāli, izņemot gadījumus, kad vienība ir trešās valsts grupas mātesuzņēmums Savienībā.

45. Jautājums (45.f panta 3. punkts)

BAND 45.f panta 3. punkts noregulējuma iestādei dod iespēju atbrīvot no iekšējās MREL piemērošanas, ja tiek izpildīti tajā minētie nosacījumi. Tomēr BAND 45.f panta 3. punkta d)–f) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem, šķiet, nav ekvivalenta VNMR 12.h panta 1. punktā. Kā dalībvalstīm būtu jārīkojas šajā jautājumā, transponējot BAND 45f. panta 3. punktu?

Atbilde

Tādu pašreizējā VNMR iekļauto nosacījumu samazinātais skaits, kas paredz meitasuzņēmumam piešķirt atbrīvojumu no MREL, salīdzinājumā ar pašreizējo BAND atbilst VNMR I un BAND I, kur tas jau bija izdarīts.

Neraugoties uz BAND un VNMR atšķirībām, dalībvalstīm ir jāiekļauj savos tiesību aktos, ar kuriem īsteno BAND, visi 45.f panta 3. punktā minētie nosacījumi. BAND un līdz ar to arī valstu tiesību aktu, ar kuriem īsteno BAND, darbības joma, kas noteikta minētās direktīvas 1. panta 1. punktā, atšķiras no VNMR darbības jomas, kas noteikta minētās regulas 2. pantā. VNMR darbības jomā neietilpst ieguldījumu brokeru sabiedrības, uz kurām neattiecas mātesuzņēmuma konsolidētā uzraudzība, kā arī iestāžu filiāles, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Eiropas Savienības.

46. Jautājums (45.f panta 5. punkts)

Kā jāizprot BAND 45.f panta 5. punkta g) apakšpunkts, ņemot vērā to, ka saskaņā ar finanšu nodrošinājuma līgumiem, kas norādīti minētā noteikuma c) apakšpunktā, nodrošinājumam vienmēr jābūt “paredzētam”, t. i., tam jānonāk garantijas saņēmēja īpašumā vai valdījumā (sk. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/47/EK (14) 1. panta 5. punktu)?

Atbilde

BAND 45.f panta 5. punkta c) apakšpunktā ir atsauce uz finanšu nodrošinājuma līguma definīciju, kas sniegta Direktīvas 2002/47/EK 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā, proti: “līgums par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanas veidā vai līgums par finanšu nodrošinājumu galvojuma veidā, neatkarīgi no tā, vai uz to attiecas kāds vispārējs nolīgums (master agreement) vai vispārēji noteikumi vai nosacījumi”. Slēdzot līgumu par finanšu nodrošinājumu galvojuma veidā, nodrošinājuma devējs nodod nodrošinājuma ņēmējam vai par labu tam nodrošinājumam paredzēto finanšu nodrošinājumu un saglabā visas īpašumtiesības uz šiem aktīviem, kad tiek nodibinātas attiecīgās galvojuma tiesības. Direktīva 2002/47/EK arī prasa, lai nodrošinājums būtu “paredzēts”, un tas ir jāapliecina rakstiski. Direktīvas 2002/47/EK 1. panta 5. punkta otrajā daļā ir noteikts, ka šāds rakstisks apliecinājums, ka finanšu nodrošinājums ir “paredzēts”, nodrošina finanšu nodrošinājuma identificēšanu, un šim nolūkam ir pietiekami pierādīt, ka nodrošinājums tādu finanšu instrumentu veidā, kuri pārvedami ar ierakstu kontā, ir kreditēts attiecīgajā kontā vai veido tajā kredītu un ka nodrošinājums skaidras naudas veidā ir kreditēts paredzētajā kontā vai veido tajā kredītu.

Direktīvas 2002/47/EK 2. panta 2. punktā ir precizēts, ka norādes uz kādu “noteiktu” finanšu nodrošinājuma vai kāda finanšu nodrošinājuma “sniegšanu” nozīmē tā nodošanu, pārvedumu, turēšanu, reģistrēšanu vai citādas darbības, pateicoties kurām šis finanšu nodrošinājums nonāk nodrošinājuma ņēmēja vai tā pilnvarotās personas valdījumā vai kontrolē. Turklāt nodrošinājuma devēja tiesības uz finanšu nodrošinājuma aizstāšanu vai uz tā atlikuma saņemšanu atpakaļ nedrīkst skart finanšu nodrošinājumu, kas sniegts par labu nodrošinājuma ņēmējam atbilstoši šīs direktīvas noteikumiem.

Ņemot vērā iepriekš minēto, BAND 45.f panta 5. punkta g) apakšpunkts norāda uz to, ka nav juridisku, regulatīvu vai operatīvu šķēršļu paredzētā nodrošinājuma apropriācijai vai izpildei, tostarp gadījumos, kad attiecībā uz noregulējuma vienību tiek veikta noregulējuma darbība. Tas atbilst Direktīvas 2002/47/EK vispārīgajiem noteikumiem.

47. Jautājums (45.f pants)

Ņemot vērā 44. un 45.f pantu, vai grupas ietvaros var iekšēji rekapitalizēt saistības, kas nav tās, kuras ir atbilstīgas attiecībā uz iestādes iekšējās MREL izpildi? Citiem vārdiem, vai visas saistības, ko vienība emitējusi citām grupas vienībām (ne obligāti noregulējuma vienībām), var iekšēji rekapitalizēt?

Atbilde

Ja noregulējumam pakļauj meitasuzņēmumu, kas nav noregulējuma vienība, atkāpjoties no noregulējuma plāna, noregulējuma iestāde var piemērot iekšējās rekapitalizācijas pilnvaras attiecībā uz esošajiem kreditoriem, tostarp 45.f panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajiem saistību turētājiem (parasti – noregulējuma vienībām), kā arī citiem kreditoriem gan noregulējuma grupā, gan ārpus tās, vienlaikus savās darbībās ievērojot prasījumu hierarhiju parastās maksātnespējas procedūras ietvaros. Saskaņā ar 45.f panta 2. punkta a) apakšpunkta iii) punktu saistībām, kuras ir atbilstīgas, lai varētu izpildīt iekšējo MREL, jābūt ar zemāku prioritātes pakāpi nekā saistībām, kuras neatbilst tā paša noteikuma i) punktā minētajiem nosacījumiem (t. i., tām jābūt subordinētām tiem instrumentiem, kurus nevar ņemt vērā iekšējā MREL) un kuras nav atbilstīgas attiecībā uz pašu kapitāla prasībām. Tas nozīmē, ka grupas iekšējo kreditoru prasījumi, kas saistīti ar instrumentiem, kuri nav atbilstīgi attiecībā uz iekšējo MREL, ir prioritāri attiecībā pret tām saistībām, kuras ir atbilstīgas minētajam nolūkam. Iekšēji rekapitalizējot šos prasījumus, jāņem vērā to prioritātes pakāpe maksātnespējas procesā.

Gadījumos, kad iekšējās rekapitalizācijas instrumentu piemēro meitasuzņēmumam, kurš nav identificēts kā noregulējuma vienība, atkāpjoties no noregulējuma plāna saskaņā ar BAND 44. panta 2. punkta h) apakšpunktu, grupas iekšējie prasījumi, ko iesniedz tās meitasuzņēmumi, kuri arī nav noregulējuma vienības, bet ietilpst tajā pašā noregulējuma grupā, kā noteikts noregulējuma plānā, tiek obligāti izslēgti no iekšējās rekapitalizācijas pilnvaru piemērošanas (izņemot gadījumus, kad saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem tiem ir zemāka prioritāte nekā parastajām nenodrošinātajām saistībām). Tomēr citi grupas iekšējie prasījumi, ko iesniedz grupas vienības, netiek izslēgti no iekšējās rekapitalizācijas pilnvaru piemērošanas, pamatojoties uz 44. panta 2. punkta e) apakšpunktu.

f) Pārskatu sniegšana

48. Jautājums (45.i pants)

Saskaņā ar 45.i panta 1. punktu vienībām, kuras minētas 1. panta 1. punktā un uz kurām attiecas MREL, ir jāsniedz pārskati kompetentajām un noregulējuma iestādēm par vairākiem elementiem, kas tajā īpaši norādīti.

Vai dalībvalsts var transponēšanas tiesību aktos noteikt, ka vienībām būtu jāsniedz pārskati tikai vienai iestādei, ja šī iestāde darbojas gan kā kompetentā iestāde, gan kā noregulējuma iestāde (parasti tā ir centrālā banka)?

Atbilde

Saskaņā ar 3. panta “Par noregulējumu atbildīgo iestāžu izraudzīšanās” 3. punktu dalībvalstis var noteikt, ka noregulējuma iestādes ir centrālās bankas. Šādā situācijā jāveic atbilstoši pasākumi, ar ko nodrošina attiecīgās iestādes noregulējuma funkcijas un uzraudzības vai citu funkciju darbības neatkarību. Saskaņā ar 3. panta 3. punkta otro daļu noregulējuma iestādei jābūt strukturāli nodalītai no uzraudzības iestādes un tai jāparedz atsevišķi ziņošanas noteikumi.

BAND 45.i panta 1. punktā ir skaidri noteikts, ka vienībām jāpaziņo a), b) un c) apakšpunktā minētā konkrētā informācija gan kompetentajām, gan noregulējuma iestādēm. Tā kā informācija, kas vienībai jāiesniedz, ir identiska, tas nerada šai vienībai papildu slogu. Nepieciešamo datu un informācijas nosūtīšana vienlaikus gan kompetentajām, gan noregulējuma iestādēm nodrošina vienmērīgu un savlaicīgu informācijas iesniegšanu bez papildu kavēšanās.

g) Pārejas un pēcnoregulējuma pasākumi

49. Jautājums (45.m panta 1. un 6. punkts)

Vai ir iespējams noteikt citus starpposma mērķrādītājus, kas nav 45.m panta 1. punkta otrajā daļā minētais (t. i., 2022. gada 1. janvārī)?

Kā šis starpposma mērķrādītājs ir saistīts ar plānoto MREL attiecībā uz katru 12 mēnešu periodu pārejas laikā, kas minēts 45.m panta 6. punktā?

Atbilde

Noregulējuma iestādes var noteikt tikai starpposma mērķrādītāja līmeni, kas minēts 45.m panta 1. punkta otrajā daļā, t. i., mērķrādītāja līmeni, kas tām jāsasniedz 2022. gada 1. janvārī.

Saskaņā ar 45.m panta 6. punktu noregulējuma iestādēm jānosaka arī plānotā MREL attiecībā uz katru 12 mēnešu periodu pārejas laikā. Tomēr tie ir tikai orientējoši un nav iestādei saistoši.

50. Jautājums (45.m pants)

Kas notiek ar noregulējuma iestāžu pieņemtajiem lēmumiem, ar kuriem noteikta MREL saskaņā ar BAND I, brīdī, kad sāk piemērot BAND grozījumus, kas ieviesti ar Direktīvu (ES) 2019/879?

Vai būtu pamatoti ieviest pārejas noteikumu valsts līmenī, atceļot spēkā esošos lēmumus par MREL, līdz tiek pieņemti jauni lēmumi?

Atbilde

Direktīvā (ES) 2019/879 nav īpašu noteikumu attiecībā uz tādiem lēmumiem par MREL, kas pieņemti pirms attiecīgā piemērošanas datuma. Kamēr noregulējuma iestādes nav pieņēmušas jaunus MREL lēmumus, pamatojoties uz pašreizējo BAND, spēkā esošie lēmumi par MREL, kas pieņemti, pamatojoties uz BAND I, paliek spēkā.

Šo lēmumu juridisko seku izvērtēšana būtu jāveic saskaņā ar tiesību normām, kas bija piemērojamas minēto lēmumu pieņemšanas laikā (t. i., saskaņā ar BAND I noteikumiem). Tas nozīmē, ka, novērtējot, vai iestāde izpilda tādu lēmumu par MREL, kas pieņemts saskaņā ar BAND I, attiecīgie atbilstības noteikumi ir tie, kas iekļauti BAND I. Nevar atzīt, ka iestāde pārkāpj tādu lēmumu par MREL, kas pieņemts saskaņā ar BAND I, pamatojoties uz spēkā esošās BAND atbilstības noteikumiem.

Tādējādi pārejas laikā nav nepieciešams atsaukt vai atcelt tādus lēmumus par MREL, kuru pamatā ir BAND I, līdz tiek pieņemti jauni lēmumi par MREL, pamatojoties uz pašreizējo BAND.

51. Jautājums (45.m pants)

Kas notiek ar pārejas periodiem, kas jau ir noteikti saskaņā ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1450 (15)?

Atbilde

Pēc grozījumu, kas BAND ieviesti ar Direktīvu (ES) 2019/879, piemērošanas datuma (t. i., pēc 2020. gada 28. decembra) noregulējuma iestādēm ir jāpārskata visi iepriekš pieņemtie lēmumi par MREL, ņemot vērā jauno MREL satvaru, kas paredz atšķirīgus kalibrēšanas un atbilstības noteikumus. Līdz ar to būs jānosaka jauni pārejas periodi, lai nodrošinātu atbilstību pārskatītajam satvaram.

52. Jautājums (45.m panta 4. punkts)

Vai ir iespējams iepriekš nolemt, ka uz augstākā līmeņa banku attieksies 45.c panta 6. punkts, ja tās noregulējuma grupas kopējie aktīvi samazināsies līdz līmenim, kas ir zemāks par 100 miljardiem EUR? Tas būtu nepieciešams, lai nepieļautu 45.m panta 4. punkta piemērošanu, kas piešķir noregulējuma vienībām, kuras minētas 45.c panta 6. punktā, trīs gadu pārejas laiku MREL prasību izpildei, sākot no lēmuma pieņemšanas dienas.

Atbilde

BAND 45.m panta 4. punkts paredz, ka 45.b panta 4. un 7. punktā paredzētie subordinācijas noteikumi un 45c. panta 5. un 6. punktā minētie minimālie MREL līmeņi nav piemērojami trīs gadus pēc dienas, kurā noregulējuma vienība nonāk situācijā, kas minēta 45.c panta 5. un 6. punktā.

BAND 45.m panta 4. punktu nepiemēro noregulējuma vienībai, kura minēta 45.c panta 5. punktā (augstākā līmeņa bankai), kura nesasniedz 100 miljardu EUR robežu un kuru noregulējuma iestāde pēc tam atzīst par sistēmisku iestādi un veido pret to tādu pašu attieksmi kā pret augstākā līmeņa banku. BAND 45.m panta 4. punktā noteiktā pārejas laika loģiskais pamatojums ir dot noregulējuma vienībām, uz kurām iepriekš neattiecās nekādas minimuma prasības, pietiekamu laiku, lai tās nodrošinātu atbilstību jaunajām spēkā esošajām minimuma prasībām. Tomēr sistēmiskās iestādes, kas iepriekš bija augstākā līmeņa bankas, neatrodas šādā situācijā. Uz šīm noregulējuma vienībām jau attiecās tās pašas minimuma prasības, bet ar atšķirīgu juridisko pamatu (45.c panta 5. punkts, nevis 45.c panta 6. punkts).

Tādējādi 45.m panta 4. punkta pēdējā daļa “(..) vai arī tad, ja noregulējuma vienība nokļūst 45.c panta 5. vai 6. punktā minētajā situācijā” neattiecas uz sistēmiskām iestādēm, par kurām kā tādām ir paziņots saskaņā ar 45.c panta 6. punktu un kuras iepriekš bija augstākā līmeņa bankas, jo iepriekš tās atradās 45.c panta 5. punktā minētajā situācijā.

Tas pats attiecas uz pretējo situāciju, kad sistēmiska iestāde palielina savu aktīvu apmēru virs 100 miljardiem EUR un kļūst par augstākā līmeņa banku.

Tomēr būtu jāatzīmē, ka 45.c panta 6. punkta piemērošana var izraisīt stingrākas prasības nekā tās, kas izriet no 45.c panta 5. punkta, pamatojoties uz 45.b panta 4. punkta otro un ceturto daļu, saskaņā ar kuru 27 % TREA subordinācijas ierobežojums attiecas tikai uz tām noregulējuma vienībām, uz kurām attiecas 45.c panta 5. punkts, nevis uz tām noregulējuma vienībām, uz kurām attiecas 45.c panta 6. punkts. Tādā gadījumā iepriekš minētā argumentācija nav piemērojama, un šai noregulējuma vienībai būtu jāpiemēro trīs gadu pārejas laiks.

Līdz ar to nebūtu nepieciešams iepriekš ziņot par šo iestādi kā par sistēmisku iestādi – jebkurā gadījumā tas, visticamāk, nebūtu juridiski pieņemami, jo augstākā līmeņa banka neatbilst 45.c panta 6. punkta nosacījumiem (iesaiste noregulējuma grupā, kuras kopējie aktīvi ir mazāki par 100 miljardiem EUR).

h) Mijiedarbība ar KPD un KPR noteikumiem

53. Jautājums (KPD 128. pants)

KPD 128. panta ceturtajā daļā ir noteikts, ka CET1 kapitālu, kas tiek uzturēts, lai izpildītu CBR, iestādes nedrīkst izmantot, lai izpildītu uz risku balstītos komponentus MREL (t. i., MREL, kas izteikta attiecībā uz TREA). Vai CET1 kapitālu, ko izmanto CBR, var izmantot arī, lai izpildītu uz risku balstītos komponentus MREL (t. i., MREL, kas izteikta attiecībā uz TEM)? Kāds ir šāda risinājuma loģiskais pamatojums?

Atbilde

Saskaņā ar KPD 128. panta ceturto daļu to pašu CET1 kapitālu nevar izmantot, lai izpildītu:

— CBR un

— uz risku balstītos komponentus prasībās, kuras ir noteiktas KPR 92.a un 92.b pantā (TLAC minimuma prasība) un BAND 45.c un 45.d pantā (ārējā un iekšējā MREL).

Tādēļ to pašu CET1 kapitālu var izmantot, lai izpildītu CBR un uz risku nebalstīto komponentu TLAC minimuma prasībā, kā arī ārējā un iekšējā MREL, kuras pamatā ir TEM (attiecībā uz šīm prasībām uz risku nebalstīti komponenti ir noteikti KPR 92.a panta 1. punkta b) apakšpunktā un BAND 45. panta 2. punkta b) apakšpunktā).

Būtu jāatzīmē, ka saskaņā ar ES prudenciālo sistēmu (KPD un KPR) CBR papildina tikai uz risku balstītās prudenciālās prasības (un nevis uz risku nebalstīto sviras rādītāja prasību). Šī attiecība ir skaidri apstiprināta KPD 141.a panta otrajā daļā.

Tādējādi saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2016/1450, kas tika pieņemta saskaņā ar BAND I, 1. panta 3. punktu CBR bija daļa no zaudējumu absorbcijas summas, bet tikai tad, ja to ņem vērā kopā ar prudenciālajām prasībām, kas balstītas uz risku.

Saskaņā ar BAND 45. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu MREL izsaka procentos no attiecīgi TREA un TEM. Attiecībā uz komponentu, kas izteikts procentos no TREA, CBR tagad ir izslēgta no MREL kalibrēšanas zaudējumu absorbcijas summas, lai varētu nodrošināt samērīgākus intervences posmus, novēršot to, ka MREL (kas izteikta procentos no TREA) tiek pārkāpta katru reizi, kad pārkāpj CBR. Paredzams, ka arī MREL papildināšana ar CBR atvieglos noteiktu makroprudenciālās uzraudzības pasākumu paredzēto izmantošanu, piemēram, pretcikliskās kapitāla rezerves, kas minētas KPD 128. panta pirmās daļas 6. punkta a) apakšpunktā.

54. Jautājums (KPR 72.b panta 3. punkts)

Vai 3,5 % TREA summa, kas atļauta nesubordinēto instrumentu izmantošanai, lai izpildītu TLAC minimuma prasību, ir piemērojama tikai tad, kad minētā prasība ir izteikta procentos no TREA, bet ne tad, kad tā ir izteikta procentos no TEM? Vai to varētu precizēt, transponējot BAND valsts tiesību aktos?

Atbilde

Saskaņā ar KPR 72.b panta 3. punktu 3,5 % TREA summa, kas izmantojama atbilstīgiem nesubordinētajiem instrumentiem, ir piemērojama arī tam TLAC komponentam, kas izteikts procentos no TEM, sākot no 2022. gada (piemērojot summu, kas līdzvērtīga 3,5 % no TREA attiecībā uz TEM). Saskaņā ar KPR 494. panta 2. punktu tas pats princips attiecas arī uz 2,5 % TREA summu, kas izmantojama atbilstīgiem nesubordinētajiem instrumentiem laikā no 2019. gada līdz 2021. gada beigām.

Iemesls ir tāds, ka KPR 72.b pantā ir izklāstīti nosacījumi, kas piemērojami atbilstīgo saistību instrumentiem, lai tie atbilstu TLAC. Konkrētāk, KPR 72.b panta 3. punktā nav definēti atšķirīgi atbilstības kritēriji abiem TLAC komponentiem, kas noteikti KPR 92.a panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā. Atsauce uz TREA KPR 72.b panta 3. punktā ir paredzēta tikai aprēķinu vajadzībām.

Šo summu neregulē BAND, tādēļ šajā jomā nav nekādu transponējamu noteikumu. Tomēr, kā minēts BAND 10. apsvērumā, BAND noteikumi par MREL atbilstīgo instrumentu subordinēšanu neskar iespēju daļēji izpildīt TLAC minimuma prasību ar nesubordinētiem parāda instrumentiem, kā paredzēts KPR.

55. Jautājums (KPR 72.l pants)

Saskaņā ar TLAC standartu TLAC minimuma prasību var izpildīt inter alia ar regulatīviem kapitāla instrumentiem, kas nav CET1 un ko emitē meitasuzņēmumi, kuri ietilpst noregulējuma grupā, tikai līdz 2022. gadam, ja tie tiek ņemti vērā minimālo regulatīvo kapitāla prasību izpildē un tiek pakļauti dažiem nosacījumiem (TLAC standarta 11. iedaļa). KPR 72.l pants paredz: “Iestādes pašu kapitāls un atbilstīgās saistības sastāv no tās pašu kapitāla un atbilstīgo saistību summas”. Saskaņā ar KPR 81.–88. pantu šajā pašu kapitālā ietilpst pašu kapitāls, ko meitasuzņēmumi emitējuši trešām personām, bez jebkāda laika ierobežojuma.

Vai ir pareizi valsts tiesību aktos noteikt, ka pašu kapitāls, ko meitasuzņēmumi emitē trešām personām, tiek ņemts vērā MREL gan saskaņā ar KPR, gan BAND bez jebkāda laika ierobežojuma?

Atbilde

Visi regulatīvie pašu kapitāla instrumenti, kurus meitasuzņēmumi ir emitējuši trešām personām, ir atbilstīgi attiecībā uz TLAC minimuma prasību noregulējuma vienībām un attiecībā uz ārējo MREL (bez turpināmības klauzulas) par summām, kas ir atbilstīgas pašu kapitālam. Attiecībā uz pašu kapitāla atbilstību iekšējai MREL saskaņā ar BAND 45.f panta 2. punktu piemēro papildu kritērijus.

E. JAUTĀJUMI, KAS SAISTĪTI AR IEKŠĒJĀS REKAPITALIZĀCIJAS INSTRUMENTU

56. Jautājums (44. panta 2. punkts)

Saskaņā ar BAND 44. panta 2. punkta f) apakšpunktu saistības pret trešo valstu CCP, ko EVTI atzinusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 (16) 25. pantu, ir atbrīvotas no iekšējās rekapitalizācijas. Citi trešo valstu CCP aizsardzības pasākumi ir norādīti BAND 69., 70. un 71. pantā. Tomēr BAND neparedz līdzvērtīgu attieksmi pret vērtspapīru norēķinu sistēmām, ko reglamentē trešās valsts tiesību akti, un pret vienībām, kuras šīs sistēmas ekspluatē.

Ja kāda dalībvalsts piemēro SFD noteikumus savām vietējām iestādēm, kas tieši piedalās vērtspapīru norēķinu sistēmās, kuras reglamentē trešās valsts tiesību akti, kā paredzēts SFD 7. apsvērumā, vai BAND paredz nodrošināt šīm trešo valstu sistēmām attieksmi, kas līdzvērtīga attieksmei pret EVTI atzītiem trešo valstu CCP?

Atbilde

BAND 44. panta 2. punkta f) apakšpunkts paredz, ka dažas tādas īstermiņa saistības “pret sistēmām vai sistēmu operatoriem, kas noteikti saskaņā ar Direktīvu 98/26/EK [SFD], vai to dalībniekiem, (..) kuras rodas no dalības šādā sistēmā”, ir izslēgtas no iekšējās rekapitalizācijas instrumenta piemērošanas jomas.

BAND 44. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētā izslēgšana no iekšējās rekapitalizācijas instrumenta piemērošanas jomas neattiecas uz trešo valstu sistēmām neatkarīgi no tā, vai dalībvalstis piemēro vai nepiemēro SFD noteikumus savās vietējās iestādēs, kas tieši piedalās minētajās trešo valstu vērtspapīru norēķinu sistēmās, kā paredzēts SFD 7. apsvērumā, jo šīs sistēmas nav noteiktas saskaņā ar SFD. Tāpat uz šīm trešo valstu sistēmām neattiecasatbrīvojumi no BAND 69. panta 4. punkta a) apakšpunktā, 70. panta 2. punkta a) apakšpunktā un 71. panta 3. punkta a) apakšpunktā minēto pilnvaru izmantošanas.

57. Jautājums (44. panta 2. punkts)

Saskaņā ar 108. panta 2. punktu termins “parastās nenodrošinātās saistības” tiek lietots, lai apzīmētu tikai augstākā līmeņa prioritārās saistības. Ņemot to vērā, vai mums būtu jāinterpretē “parastās nenodrošinātās saistības” tādā pašā veidā arī attiecībā uz atsauci 44. panta 2. punkta h) apakšpunktā, t. i., vai mums būtu jāizslēdz no “parasto nenodrošināto saistību” jomas, kā minēts 44. panta 2. punkta h) apakšpunktā, augstākā līmeņa neprioritārās saistības?

Atbilde

Termins “parastie nenodrošinātie prasījumi”, kas izmantots 108. panta 2. punktā, un termins “parastās nenodrošinātās saistības”, kas minēts 44. panta 2. punkta h) apakšpunktā, būtu jāinterpretē konsekventi. Tā kā 108. panta 2. punktā ir skaidri noteikts, ka parāda instrumentiem, kas atbilst tajā minētajiem nosacījumiem (t. i., augstākā līmeņa neprioritāriem parādiem), maksātnespējas hierarhijas pakāpei jābūt zemākai nekā “parastajiem nenodrošinātajiem prasījumiem” (t. i., augstākā līmeņa saistībām), terminam “parastie nenodrošinātie prasījumi” pēc definīcijas būtu jāizslēdz augstākā līmeņa neprioritārie parādi.

58. Jautājums (48. panta 7. punkts)

Vai ir tiesa, ka saskaņā ar 48. panta 7. punkta pirmo teikumu iestādēm nav atļauts izmantot instrumentus, kuru līdzvērtības pakāpe ir pari passu ar pašu kapitāla posteņiem vai instrumentiem?

Atbilde

BAND 48. panta 7. punkts prasa dalībvalstīm grozīt valsts maksātnespējas tiesību aktus tā, lai nodrošinātu, ka prasījumiem, kas izriet no pašu kapitāla posteņiem, parastās maksātnespējas procedūrās ir zemāka prioritāte nekā prasījumam, kurš neizriet no pašu kapitāla posteņa. Pēc šā noteikuma transponēšanas iestādēm nevajadzētu būt iespējai turēt saistības, kas nav pašu kapitāla posteņi ar pari passu līdzvērtības pakāpi pret pašu kapitālu, pamatojoties uz valstu tiesību aktiem, kas reglamentē parasto maksātnespējas procedūru, kā norādīts 48. pantā 7. punktā (tiesību aktos noteiktais risinājums).

59. Jautājums (48. panta 7. punkts)

Kāds ir 48. panta 7. punkta loģiskais pamatojums? Šā noteikuma transponēšana šķiet īpaši problemātiska, jo instrumenta prioritāte maksātnespējas procedūrā var mainīties, ja to vairs nevar kvalificēt kā pašu kapitāla posteni.

Atbilde

BAND 48. panta 7. punktā noteikta prasība dalībvalstīm grozīt valsts maksātnespējas tiesību aktus tā, lai nodrošinātu, ka prasījumiem, kas izriet no pašu kapitāla posteņiem, parastās maksātnespējas procedūrās ir zemāka prioritāte nekā prasījumam, kurš neizriet no pašu kapitāla posteņa. Šā noteikuma mērķis ir nodrošināt, ka gadījumā, ja pašu kapitāla posteņi tiek norakstīti vai konvertēti brīdī, kad vienība nav dzīvotspējīga saskaņā ar 59. un 60. vai 48. pantu, nav citu saistību ar līdzvērtīgu vai zemāku prioritāti nekā šādi posteņi. Tas lielā mērā mazinās kompetento vai noregulējuma iestāžu rīcības juridiskas apstrīdēšanas riskus, pamatojoties uz NCWO principa pārkāpumu.

Ja instruments vairs nav atbilstīgs pašu kapitāla postenis, valsts maksātnespējas tiesību aktiem būtu jānodrošina, lai tā prioritāte nebūtu līdzvērtīga vai zemāka nekā pašu kapitāla posteņiem.

F. JAUTĀJUMI, KAS SAISTĪTI AR IEKŠĒJĀS REKAPITALIZĀCIJAS ATZĪŠANU LĪGUMOS

60. Jautājums (55. panta 3. punkts)

Vai juridisko atzinumu par 55. panta 1. punktā minētā līguma noteikuma juridisko izpildāmību un efektivitāti var sniegt ārēji, iekšēji vai abējādi? Vai iekšējie un ārējie atzinumi ir uzskatāmi par vienlīdz vērtīgiem 55. panta 3. punkta nozīmē? Vai tas būtu jāatstāj attiecīgās iestādes ziņā?

Atbilde

Šajā jautājumā teksts ir neitrāls, tādēļ gan iekšējie, gan ārējie atzinumi būtu atbilstīgi 55. panta 3. punktam.

61. Jautājums (55. panta 1. punkts)

BAND 55. panta 1. punkta pirmā daļa paredz, ka attiecībā uz saistībām, kuras nav izslēgtas no iekšējās rekapitalizācijas piemērošanas jomas un kuras reglamentē trešās valsts tiesību akti, attiecīgajā līgumā jāiekļauj noteikums, kas paredz – darījuma partneris atzīst, ka šīm saistībām var piemērot norakstīšanas un konvertācijas pilnvaras, un piekrīt, ka minētās pilnvaras viņam būs saistošas. Šādu pienākumu nepiemēro, ja:

a) trešās valsts tiesību akti vai saistošs nolīgums ar šo trešo valsti ļautu noregulējuma iestādei izmantot savas norakstīšanas un konvertācijas pilnvaras (55. panta 1. punkta pēdējā daļa);

b) noregulējuma iestāde nolemj nepiemērot minēto pienākumu iestādēm, kuru MREL ir vienāda ar zaudējumu absorbcijas summu, kas noteikta 45.c panta 2. punkta a) apakšpunktā, ar noteikumu, ka saistības, kas ietilpst 55. panta 1. punkta pirmās daļas darbības jomā, netiek izmantotas, lai izpildītu MREL (55. panta 1. punkta otrā daļa);

c) šādas klauzulas iekļaušana ir juridiski vai citādi neiespējama (55. panta 2. punkta otrā daļa).

Saskaņā ar 55. panta 2. punkta pēdējo daļu saistības, attiecībā uz kurām iestāde neiekļauj šo klauzulu vai piešķir atbrīvojumu saistībā ar neiespēja