LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 150/11

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2015/C 150/11)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

OLIVE DE NICE

ES Nr.: FR-PDO-0105-01277 – 17.11.2014.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Syndicat interprofessionnel de l’olive de Nice

Box 58 MIN Fleurs 6 06296 Nice Cedex 3 FRANCE Tālr. +33 497257644 Fakss +33 493176404 E-pasts: aoc.olive@aocolivedenice.com

Nicas olīvu audzētāju arodapvienību veido Olive de Nice ražotāji un pārstrādātāji, un tai ir likumīgas intereses iesniegt grozījumu pieteikumu.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

4. Grozījuma vai grozījumu veids

—

☒

—

☐

5. Grozījums vai grozījumi

Produkta apraksts

Pārskatīts un papildināts Nicas galda olīvu un olīvu pastas apraksts. Grozījumi attiecas uz turpmāk minētajiem elementiem.

Galda olīvām:

— jūtami palielināts ar kalibrēšanu nosakāmais olīvu izmērs – agrāk 100 gramos bija 50–70 šādu olīvu, turpmāk 100 gramos būs 40–70 šādu augļu. Līdz ar ražotāju profesionalizāciju, apūdeņošanas attīstību un mērķtiecīgāku mēslošanu olīvu izmērs, ko nosaka kalibrējot, ir jūtami palielinājies. Šādas nedaudz palielināta izmēra Nicas galda olīvas joprojām paliek “mazas” salīdzinājumā ar citām galda olīvām,

— skaidri norādīta krāsa – ACVN reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā apzīmējumi “dzeltenīgi zaļa līdz brūna” un “dzeltenzaļa līdz brūna” dažādos dokumentos tika lietoti bez nozīmes atšķirības. Skaidrības labas ierosināts saskaņot terminus un turpmāk izmantot tikai apzīmējumu “dzeltenīgi zaļa līdz brūna”,

— precizēts, ka olīvas ir “gludas”, un tā ir produkta Olive de Nice raksturīga iezīme, kā tāpat tas, ka olīvas “nav arī pārāk sāļas” – tas ir saistīts ar tehnisko paņēmienu, ko izmanto olīvu rūgtenuma samazināšanai,

— papildināts sajūtamo aromāta nianšu apraksts, jo tas nebija pietiekams Olive de Nice raksturošanai – tām piemīt arī cukurā konservētu augļu, augļu kūku, ilgi izturētu vīnu vai apstrādātas ādas aromāta nianses,

— noteikts, ka šķīdumā obligāti jābūt lielākam vai mazākam daudzumam no olīvām neatdalītu vai atdalījušos ziedkātiņu. Šāda ziedkātiņu klātiene ir Olive de Nice specifiska iezīme. To var izskaidrot gan ar šķirnes īpatnībām (auglis karājas garā ziedkātiņā), gan arī ar ražas novākšanu ar notraukšanas paņēmienu,

— lai labāk raksturotu šīs olīvas saskaņā ar Codex standartu galda olīvām (CODEX STAN 66-1981, pārskatīts 1987. g.), norādīts, ka olīvas ir veselas, nesaspiestas, nesagraizītas un nearomatizētas.

Olīvu pastai:

— precizēta pastas krāsa. Prasība, saskaņā ar kuru olīvām jābūt “raksturīgā vīna nogulšņu krāsā, kas nedrīkst būt ne zaļa, ne arī pārāk tumša”, aizstāta ar “To krāsa ir dažāda – brūna, vīna nogulšņu krāsa līdz melna krāsa”. Šis precizējums sniegts tādēļ, lai olīvu apraksts saskanētu ar krāsu niansēm, kādas tām piemīt. Tam ir savs pamats, jo, lietojot apstrādes paņēmienus bez piedevu izmantošanas, olīvu pastā saglabājas izejvielas raksturīgās īpašības. Tātad šīs olīvas ne vienmēr ir vīna nogulšņu krāsā – tās var būt arī tumšākas: brūnā vai melnā krāsā,

— precizēts, ka pasta ir krēmīga un izsmalcināta. Pastai jābūt krēmīgai, taču ne pārāk, un viendabīgai. To, ka pasta nav rupji smalcināta, nosaka pēc “graudu” lieluma, kas nedrīkst pārsniegt 3,5 mm (sieta acu izmērs). Norādīts arī, ka pastā var būt ierobežots daudzums miziņas un ziedkātiņu palieku,

— tāpat kā galda olīvām, apraksts papildināts ar olīvu pastas aromāta niansēm. Olīvu pastai piemīt tādas pašas aromāta nianses kā galda olīvām: cukurā konservētu augļu, riekstu, augļu kūku, ilgi izturētu vīnu, apstrādātas ādas aromāta nianses, turklāt tām piemīt arī konditorejas izstrādājumu, grauzdētas maizes un ķiršu degvīna aromāta nianses. Aromāta nianses, kādas piemīt konditorejas izstrādājumiem, grauzdētai maizei un ķiršu degvīnam, pastai piedod it īpaši Huile d’olive de Nice pievienošana, taču minētās nianses tai noteikti piešķir arī pati apstrāde,

— precizēts, ka pasta “nav ne pārāk sāļa, ne pārāk rūgta, tā nekad nav skāba un nav aromatizēta”, kā arī norādīts pastas aromatizēšanas aizliegums.

Ģeogrāfiskais apgabals

Labotas specifikācijā konstatētās kļūdas to pašvaldību nosaukumos, kuras pieder pie šā cilmes vietas nosaukuma produkta ražošanas ģeogrāfiskā apgabala, taču šie labojumi negroza ražošanas ģeogrāfiskā apgabala robežas, kas paliek nemainītas.

Skaidrāk norādīti ražošanas posmi, kuriem jānoris ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta gatavošanas ģeogrāfiskajā apgabalā: “visas darbības, sākot no olīvu ražošanas un beidzot ar galda olīvu vai pastas sagatavošanu, tiek veiktas ģeogrāfiskajā apgabalā”.

Turklāt precizēta zemesgabalu identifikācijas kārtība atbilstīgi jaunajām valsts procedūrām.

Elementi, kas pierāda, ka produkts ir cēlies no attiecīgā ģeogrāfiskā apgabala

Saskaņā ar izmaiņām valsts tiesību aktos un normatīvajos aktos nodaļa “Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā” ir konsolidēta, un tajā iekļauti jo īpaši obligātie noteikumi par deklarēšanu un reģistru kārtošanu attiecībā uz produkta izsekojamību un ražošanas apstākļu pārraudzību.

Turklāt šajā iedaļā ieviesti precizējumi un papildinājumi vairākos noteikumos, kas saistīti ar reģistriem un deklarāciju dokumentiem un kas ļauj nodrošināt produktu izsekojamību un to atbilstību specifikācijas prasībām.

Ražošanas metode

Šķirnes

Ieviesta “seno vietējo šķirņu” definīcija. Runa ir par “šķirnēm, kuras olīvu kultūrai atvēlēto platību apstādīšanai izmantoja pirms 1956. gada sala un pie kurām piederošie koki ražošanas apgabalā ir ievērojamā daudzumā”.

Stādījumu biezība

Grozījums veikts, lai ņemtu vērā īpatnējo situāciju, kādā atrodas uz terasēm iestādītie olīvkoki, salīdzinājumā ar to, kādā atrodas līdzenos zemesgabalos iestādīti olīvkoki, jo šie slīpu nogāžu apvidos esošie stādījumi aizņem lielum lielo daļu platību, kas atvēlētas ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta izejvielas iegūšanai, un šis faktors pat ir šā produkta raksturīga īpatnība. Šā veida stādījums nekavē augļkoku sakņu attīstību un – šo zemesgabalu apvidus slīpuma dēļ – nav par iemeslu koku savstarpējai cīņai par pieeju saulesgaismai. Tātad ierosināts tā minimālā attāluma aprēķinā, kāds jāievēro starp kokiem, ņemt vērā terases augstumu un šajā situācijā nepiemērot prasību par to, ka katram kokam jānodrošina vismaz 24 m2 liela platība.

Precizēti noteikumi par minimālo attālumu starp kokiem (noteikts, ka tam jābūt 4 m) attiecībā uz augļkokiem, kas stādīti no 2001. gada 27. aprīļa (šā ACVN atzīšanas sākotnējā dekrēta izdošanas datums).

Starpkultūras

Saskaņā ar vietējām paražām pieļaujama augļudārzā izkliedētu [citas sugas] augļkoku klātiene, kura tiek uzskatīta par tādu, kas neietekmē produkta galīgo kvalitāti, taču ar noteikumu, ka to daudzums nepārsniedz 5 % no attiecīgā zemesgabala koku kopskaita.

Apūdeņošana

Ierosināts noteikt konkrētu datumu, līdz kuram jāveic apūdeņošana, tādējādi aizstājot sākotnējo noteikumu, ar kuru atļāva veikt apūdeņošanu “līdz augļu nobriešanai”, jo šāds noteikums nav precīzs: nobriešanas datums var nedaudz atšķirties atkarībā no ģeogrāfiskā apgabala sektoru ģeogrāfiskā novietojuma (piekrastē vai dziļāk iekšzemē), tādējādi radot grūtības pārbaužu veikšanai.

Tātad ir noteikts, ka šis datums ir 1. novembris.

Ražība

Atļautā maksimālā raža no 6 t/ha palielināta līdz 10 t/ha. Jauno stādījumu koki šodien jau sāk dot augļus, un no šīm olīvbirzīm ievāktā raža sasniedz 8–10 t/ha. Olīvkopībā nav retums sastapt arī vairākus gadsimtus vecus olīvdārzus, kuru kokiem ievērojami attīstījusies zarotne ar attiecīgu daudzumu olīvu. Ražotāju profesionalizācija un zemesgabalu renovācija veicina arī ražas optimizāciju.

Turklāt ražas aprēķina veids precizēts tā, lai nebūtu vietas nekādai interpretācijai. Tādējādi ir norādīts, ka šo ražu aprēķina attiecībā uz novākto produkciju (un nevis koka doto kopējo produkciju, kurā ietilpst arī uz zemes nobirušās un neuzlasītās olīvas, uz kurām šis cilmes vietas nosaukums neattiecas).

Lai garantētu produkta izejvielai izmantojamo olīvu kvalitāti, precizēts augļkoku vecums, kāds tiem jāsasniedz, kad tos var sākt izmantot ražas iegūšanai (vismaz pieci gadi).

Ražas ievākšanas datums

Sākotnēji datumu ražas novākšanas sākumam noteica ar prefekta nolēmumu pēc kompetento iestāžu dienestu ierosinājuma.

Saskaņā ar valsts administratīvu procedūru vienkāršošanu ierosināts, ka šis datums jānosaka ar INAO direktora lēmumu pēc ražotāju grupas pamatota priekšlikuma saņemšanas.

Novākšana

Vārdi ar “notraukšanu, izmantojot mehanizāciju” aizstāti ar “mehāniskiem paņēmieniem”. Šis redakcionāla rakstura grozījums nerada izmaiņas dažādos paņēmienos, ko atļauts izmantot, lai novāktu ražu ar ACVN Olive de Nice apzīmētā produkta izejvielas iegūšanai.

Novāktās olīvu ražas uzglabāšanas metode

Lai maksimāli saglabātu galda olīvu ražošanai izmantojamās izejvielas kvalitāti, ierosināts svītrot iespēju novāktās olīvas uzglabāt palešu kastēs, jo lielās ietilpības dēļ tās šīm olīvām nav piemērotas (olīvas var sakarst vai saspiesties). Atļautas ir vienīgi režģu kastes.

Pārstrādes apstākļi

Šajā specifikācijas redakcijā skaidrāk precizēti secīgie posmi galda olīvu un olīvu pastas iegūšanai: pirmajā posmā notiek konservējamu olīvu iegūšana, bet no konservējamām olīvām savukārt iegūst galda olīvas un olīvu pastu.

Olīvu iesālīšana un šķirošana

Ierosināts svītrot obligāto pienākumu olīvas iepriekš mazgāt. Pirmkārt, nav apstiprinājies, ka mazgāšana būtu nepieciešama, jo uz tīkliem savāktas olīvas ir tīras, otrkārt, saskaņā ar dažiem pētījumiem, mazgāšana varētu izraisīt tā sauktās Alambrado slimības uzliesmojumu, kas skar sālījumā uzglabātas olīvas.

Ierosināts arī olīvu šķirošanu pēc to ievietošanas sālījumā atlikt līdz brīdim tieši pirms to pārstrādes galda olīvās vai olīvu pastā. Agrāk novāktās olīvas šķiroja tajā pašā vakarā, taču šodien to vairs nedara. Pateicoties ražas novākšanas mehanizācijai, dienā novāktie apjomi ir stipri vien lielāki, un šis vienmuļais darba posms tiek atlikts uz vēlāku, mierīgāku laiku.

Turklāt, tā kā attiecībā uz olīvu pastu tas, vai olīvas ir gludas, veselas, nesaspiestas un nesasprēgājušas, šā produkta galīgo kvalitāti neietekmē, ierosināts šo šķirošanas prasību svītrot attiecībā uz olīvu pastas ražošanai paredzētajām olīvām.

Turklāt teksts papildināts ar norādi par darbību, kas veicama pirms olīvu atbrīvošanas no lapām, jo tā tur nebija norādīta, taču vienmēr ir tikusi veikta. Lai saglabātu izmantoto olīvu sākotnējo kvalitāti, ieviests termiņš olīvu ievietošanai sālījumā – tas jāpadara ne vēlāk kā 24 stundu laikā pēc ražas novākšanas. Sākotnējās kvalitātes saglabāšanai ieviestas arī prasības attiecībā uz to olīvu kvalitāti, kuras izmanto galda olīvu vai olīvu pastas gatavošanai: olīvām jābūt “veselām, tas ir, bez kukaiņu dzēlieniem un slimību neskartām. Tomēr pieļaujama 5 % tādu izmantotu olīvu pielaide, kurām ir kukaiņu dzēlieni vai kuras ir slimību skartas, izņemot kraupjainas olīvas, kas ir pilnīgi nepieļaujamas”.

Olīvu pastas gatavošana

Ar nosaukumu Huile d’olive de Nice apzīmētās olīveļļas procentuālais īpatsvars, kuru izmanto, lai pastu padarītu viendabīgu, no 7 % palielināts līdz 12 %, jo šis grozījums ir atzīts par vajadzīgu, lai nodrošinātu olīvu pastas krēmīgumu un garšas īpašības.

Marķēšana

Veikti pasākumi, lai ar šo nosaukumu apzīmētā produkta marķējuma specifiskās norādes atbilstu Regulas (ES) Nr. 1151/2012 noteikumiem.

Olīvu pastai norāde pâte d’olive ir noteikta par obligātu, papildinot šā cilmes vietas nosaukuma apzīmējumu. Turklāt Eiropas Savienības ACVN simbola, kā arī norādes appellation d’origine protégée (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) jeb A.O.P. (ACVN) lietošana noteikta kā piederoša pie obligātajām norādēm ar cilmes vietas nosaukumu Olive de Nice apzīmētā produkta marķējumā.

Citi

Ņemot vērā valsts likumdošanas un regulējuma attīstību, nodaļa “Valsts prasības” izveidota tabulas veidā, norādot galvenos kontrolējamos parametrus, to atsauces vērtības un vērtēšanas metodi.

VIENOTS DOKUMENTS

OLIVE DE NICE

ES Nr.: FR-PDO-0105-01277 – 17.11.2014.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1. Nosaukums

Olive de Nice

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Cilmes vietas nosaukums Olive de Nice attiecas vienlaikus gan uz galda olīvām, gan arī uz olīvu pastu, ko iegūst vienīgi no “Cailletier” šķirnes olīvām.

Olive de Nice galda olīvas ir maza kalibrēšanas izmēra olīvas (vismaz 40 augļu 100 gramos, bet ne vairāk par 70 augļiem 100 gramos produkta); to krāsa ir dažāda: dzeltenīgi zaļa līdz brūna vai vīna nogulšņu līdz violeti melna krāsa. Tām ir gluda miziņa, stingrs mīkstums, kas labi atdalās no kauliņa. Tās ir rūgtenas, nekad nav skābas, ne arī pārāk sāļas. Tām piemīt dažādas tipiskas aromāta nianses, kas atgādina cukurā konservētus augļus (plūmes, ķiršus), augļu kūkas, riekstus, kā arī ilgi izturētu vīnu, apstrādātas ādas smaržu.

Tās ir veselas, nesaspiestas, nesagraizītas un nearomatizētas. Raksturīga produkta iezīme ir arī ziedkātiņu klātiene, kas var būt samērā liela, turklāt ziedkātiņi var būt gan neatdalījušies no augļa, gan arī atdalījušies un atrasties maisījumā.

Olive de Nice pastai piemīt tipiskas aromāta nianses, kas atgādina cukurā konservētus augļus (plūmes, ķiršus), augļu kūkas, konditorejas produktus, grauzdētu maizi, riekstus, kā arī ilgi izturētu vīnu, ķiršu degvīna un apstrādātas ādas smaržu. Pasta ir brūnā, vīna nogulšņu līdz melnā krāsā. Pēc konsistences tā ir viendabīga, krēmīga, taču mērenās robežās. Tomēr pastā var būt ierobežots daudzums miziņas vai ziedkātiņu palieku. Pasta pēc konsistences nav rupja (to var izlaist caur sietu, kura acu lielums nepārsniedz 3,5 mm), tā nav arī ne pārāk sāļa vai pārāk rūgta, un tā nekad nav skāba. Jebkāda aromatizēšana ir aizliegta.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visas darbības, sākot no olīvu ražošanas un beidzot ar to apstrādi par galda olīvām vai pārstrādi olīvu pastā, veicamas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Papildus obligātajām norādēm, kas paredz prasības pārtikas produktu marķējumam un noformējumam, ar cilmes vietas nosaukumu Olive de Nice apzīmēto galda olīvu un olīvu pastas marķējumā ietilpst šādas norādes:

— cilmes vietas nosaukuma Olive de Nice apzīmējums, norāde pâte d’olive (olīvu pastai), norāde appellation d’origine protégée (aizsargāts cilmes vietas nosaukums) jeb A.O.P. (ACVN). Šīm norādēm ir jābūt sagrupētām vienā redzes laukā. Tām jābūt redzamā, neizdzēšamā un pietiekami lielā drukā, lai krasi atšķirtos no pārējās informācijas un attēliem uz marķējuma,

— Eiropas Savienības ACVN simbols.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Ar cilmes vietas nosaukumu Olive de Nice apzīmēto galda olīvu un olīvu pastas ražošanas ģeogrāfiskais apgabals atrodas šādu Alpes-Maritimes departamenta pašvaldību teritorijā:

— Aiglun, Antibes, Biot, Bouyon, Cannes, Clans, Conségude, Les Ferres, Malaussène, Mandelieu-la-Napoule, Massoins, Nice, Roquestéron-Grasse, La Tour, Tournefort, Vallauris, Villars-sur-Var,

— šādu kantonu pašvaldību teritorijā: Le Bar-sur-Loup (izņemot Caussols un Courmes pašvaldību), Breil-sur-Roya, Cagnes-sur-Mer-Centre, Cagnes-sur-Mer-Ouest, Le Cannet, Carros, Contes, L’Escarène, Grasse-Nord, Grasse-Sud, Lantosque, Levens, Menton-Est, Menton-Ouest (izņemot Roquebrune-Cap-Martin pašvaldību), Mougins, Nice 13e Canton, Roquebillière (izņemot Belvédère pašvaldību), Roquesteron, Saint-Laurent-du-Var-Cagnes-sur-Mer-Est, Saint-Vallier-de-Thiey (izņemot Escragnolles un Saint-Vallier-de-Thiey pašvaldību), Sospel (izņemot Moulinet pašvaldību), Vence, Villefranche-sur-Mer (izņemot Cap-d’Ail un Saint-Jean-Cap-Ferrat pašvaldību).

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ģeogrāfiskais apgabals ietilpst apvidū, kuram kopumā raksturīgas olīvbiržu stādīšanas paražas, pārstrādes ražotņu darbība un savdabīgas dabas vides iezīmes (reljefa, augsnes īpašību un klimata ziņā).

Nicas apkaimes olīvbirzs ir stādīta reģionā, kur kalni sastopas ar jūru un savdabīgi iesliecas viens otrā. Lielākos saldūdens resursus dod Vāras (Var) upe, ko papildina pa ielejām plūstošās pietekas Vésubie, Tinée un Estéron. Olīvkopība ir attīstījusies šo ieleju lejasdaļā, kas nav tik ļoti iespiestas starp kalniem kā tās, kas atrodas vairāk augšteces apvidū. Šīs kalnāja olīvbirzis izvietotas uz pauguriem, plakankalnēm tuvāk piekrastei un uz nogāzēm, uz kurām bieži vien ierīkotas “terases”. Olīvkoku kultūrai sevišķi labvēlīgās augsnes pēc dabas ir koluviālas un bagātas ar sanestām kaļķakmens daļām, kas atbrīvotas no sasaluma, vai kaļķakmens merģeli; pēc mehāniskā sastāva tās ir smilšmāla un māla augsnes.

Olīvkopības apgabalā valda tipisks Vidusjūras klimats, kurā reizumis jūtama kalnu klimata ietekme. Temperatūras ir mērenas (ziemā 4–11 °C), nokrišņu daudz (800–1 100 mm), bet saules gaismas daudzums ļoti liels (2 760 stundu gadā). Piekrastē salnas nav sastopamas, bet no krasta attālākos apvidos, kur augstums virs jūras līmeņa ir zemāks par 750 m, salnas ir reta parādība. Šādos apstākļos, kur nav stipru vēju, “Cailletier” šķirne, kam raksturīgi augsti stumbri un gari atkaru zari, Nicas apgabala auguļdārzos gadsimtu gaitā nostiprinājusies kā dominējošā šķirne.

Olīvkoks vienmēr bijis viens no galvenajiem kultūraugiem, ar kura audzēšanu nodarbojušies Nicas grāfistes (saskaņā ar Savojas karaļnama valdījumu administratīvi teritoriālo iedalījumu) un Azūra krasta iedzīvotāji. Olīvu ražas novākšana parasti sākas novembrī un turpinās līdz aprīlim, turklāt rosīgāks novākšanas periods ir no janvāra līdz martam, kad novāc “mainīgas krāsas” olīvas (vismaz 50 % olīvu ir vīna nogulšņu krāsā). Olīvas novāc tieši no koka, neizmantojot augļu atdalīšanas līdzekļus, vai ar tradicionālo notraukšanas paņēmienu vai mehāniskiem paņēmieniem.

Olive de Nice ir tradicionāli lietotās olīvas slavenajos Nicas salātos. Tos gatavo saskaņā ar Nicas reģiona tradicionālo metodi, par izejvielu ņemot tā sauktās “konditorejas” olīvas, ko iegūst, pirms piedāvāšanas tirdzniecībā turot tās vismaz trīs mēnešus nātrija hlorīda šķīdumā, kas pagatavots bez piedevām, izņemot sāli.

Olīvu pastu iegūst tieši no sālījumā iegremdētajām olīvām. To pagatavo, olīvas vienkārši nosusinot un atsālot, ar centrifugēšanas paņēmienu atbrīvojot tās no kauliņiem un padarot pastu viendabīgu, ko panāk, pievienojot tai ar cilmes vietas nosaukumu Huile d’olive de Nice apzīmēto olīveļļu daudzumā, kas nepārsniedz 12 % no pastas svara.

5.2. Produkta specifika

Galda Olive de Nice ir neliela izmēra olīvas (pēc kalibrēšanas 100 gramos ir 40–70 olīvu), veselas, nesaspiestas, nesagraizītas un nearomatizētas, kam piemīt dažādas raksturīgas krāsu nianses (dzeltenīgi zaļā līdz brūnā krāsā vai vīna nogulšņu līdz violeti melnā krāsā). Tām ir gluda miziņa, liels kauliņš, bet tā stingrais mīkstums viegli atdalās no kauliņa. Tām raksturīgs arī viegls rūgtums, un tās nav skābas. Tām piemīt aromāta nianses, kas atgādina cukurā konservētus augļus (plūmes, ķiršus), augļu kūkas, riekstus, kā arī ilgi izturētu vīnu un apstrādātas ādas smaržu. Tipiska iezīme ir ziedkātiņi, kas vai nu nav vēl atdalījušies no olīvām, vai maisījumā ir jau no tām nobiruši. Olive de Nice iegūst vienīgi no “Cailletier” šķirnes olīvām. Olīvu pastai piemīt tipiskas aromāta nianses, kas atgādina cukurā konservētus augļus (plūmes, ķiršus), augļu kūkas, konditorejas produktus, grauzdētu maizi, riekstus, kā arī ilgi izturētu vīnu, ķiršu degvīna un apstrādātas ādas smaržu. Līdzīgi kā galda olīvas tā ir brūnā, vīna nogulšņu līdz melnā krāsā. Tai raksturīga arī viendabīga un krēmīga konsistence, taču mērenās robežās. Tā ir iecienīta raksturīgās garšas dēļ, kas nav ne pārāk sāļa, ne arī pārāk rūgta, un nekad nav skāba.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Ģeogrāfiskā apgabala īpatnības ir veidojušas Nicas olīvkopības ainavu un ietekmējušas Olive de Nice specifiskumu. Piejūras Alpos ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ (Alpu kalni beidzas pašā jūras krastā un rada iespaidu, ka tie iesliecas jūrā) ir maz lauksaimnieciski izmantojamas zemes. Aramzeme ir retums, un olīvkokus stāda uz terasēm. Nicas olīvbirzs veido raksturīgu ainavu, kurā nogāzes lietderīgai izmantošanai apbūvētas ar sausu akmeņu mūriem, kas aiztur augsni un aizsargā to pret eroziju. Dažos vārīgos zemesgabalos olīvkopība ir vienīgā alternatīva zemes aizlaišanai.

Ģeogrāfiskā apgabala īpatnējais Vidusjūras klimats, kur stipru vēju un sala ir maz, kur ir ļoti liels saules gaismas daudzums un bagātīgi pavasara un rudens nokrišņi, olīvu kultūrai ir labvēlīgs līdz pat 700 metru augstumam virs jūras līmeņa.

Šādos īpašos apstākļos “Cailletier” šķirne, kas šeit ir pilnīgi pielāgojusies, aizņem 95 % ģeogrāfiskā apgabala augļudārzu platību. To, ka ražu novāc no novembra līdz aprīlim pēc augļu nogatavošanās sākuma, var izskaidrot gan ar maigo klimatu, gan arī ar augļudārzu izvietojumu galvenokārt piekrastes un kalnāja “terasēs”. Turklāt šķirnes īpašību (lieli koki ar atkaru zarotni) dēļ un tāpēc, ka raža tiek novākta vienā paņēmienā, olīvu krāsa nav vienāda, jo koku saņemtais saulesgaismas daudzums vērsuma dažādības dēļ ir atšķirīgs. Tāpēc novāktās olīvas ir dzeltenīgi zaļā līdz brūnā krāsā un vīna nogulšņu līdz violeti melnā krāsā.

Minētās šķirnes olīvas pēc kalibrēšanas izmēra ir mazas, ar lielu kauliņu un stingru mīkstumu. Šo īpatnību dēļ tās nav “gaļainas”, un tātad ļoti labi piemērotas sagatavošanai nātrija hlorīda šķīdumā, kurā tās lēnām zaudē rūgtumu. Tas ir tradicionāls, Nicas reģionam raksturīgs pagatavošanas veids. Šādi pagatavotas bez piedevām, izņemot sāli, galda olīvas saglabā izejvielas raksturīgās īpašības – “riekstu” aromāta nianses, kas piemīt produktam Huile d’olive de Nice, pāriet arī šajās olīvās. Apstrādātas ar šo paņēmienu, olīvas pakāpeniski zaudē tām piemītošo rūgtumu un kļūst par tādām, kas atgādina “konditorejas” produktu. Parādās tāda aromāta nianses, kādas piemīt cukurā iekonservētiem augļiem, konditorejas produktiem vai ilgi izturētiem vīniem, bet olīvas paliek gludas. Ziedkātiņu klātieni, kas var būt gan neatdalījušies no augļa, gan arī atdalījušies un atrasties maisījumā, var izskaidrot gan ar šķirnes īpatnībām (auglis karājas garā ziedkātiņā), gan arī ar ražas novākšanu ar notraukšanas paņēmienu.

Līdzīgā kārtā arī vienkāršais olīvu pastas sagatavošanas paņēmiens dara tās par savdabīgu, dabīgu produktu bez piedevām, par tādu, kas saglabājis izejvielas īpašības un galda olīvām raksturīgās aromāta nianses. Tas, ka produktu Huile d’olive de Nice šai olīvu pastai pievieno ierobežotā daudzumā, veicina pastas konsistences viendabīgumu un raksturīgo krēmīgumu.

Visu šo iemeslu dēļ produkts Olive de Nice ir iemantojis reputāciju, kas sniedzas tālu pāri reģiona robežām un apgabalam, kurā to tradicionāli patērē saistībā ar Vidusjūras zemju ēdieniem. Produktu pārdod it īpaši Parīzē un Parīzes reģionā, taču arī vairākās ārvalstīs: Amerikas Savienotajās Valstīs, Lielbritānijā, Vācijā un Ziemeļeiropas valstīs.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas (2) 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-41f32a74-4491-4034-a352-eb0a9979554c/telechargement

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.