LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 15.12.2005 
COM(2005) 649 gal īgā redakcija 
2005/0259 (CNS)   
Priekšlikums 
PADOMES REGULA 
par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un izpildi un sadarb ību 
uzturēšanas saist ību lietās 
(iesniegusi Komisija) 
  
{SEC(2005) 1629} 
 
LV 2   LV PASKAIDROJUMA RAKSTS  
1. P RIEKŠLIKUMA KONTEKSTS  
1.1. Visp ārīgais konteksts 
1.1.1. Eiropas Savien ības līmenī 
Eiropadome p ēc sanāksmes Tamper ē 1999. gada 15. un 16. oktobr ī jautājumā par uztur ēšanas 
saistībām prasīja, lai tiku izstr ādātas īpašas kop ējās procesu ālās normas, lai vienk āršotu un 
paātrinātu pārrobežu str īdu izšķiršanu, kā arī, lai tiktu likvid ēti starpposma pas ākumi, kas 
vajadzīgi, lai vien ā valstī atzītu un izpild ītu nolēmumu, kas pie ņemts citā dalībvalstī. 
Programm ā par savstarp ējās atzīšanas principa piem ērošanu civilliet ās, ko pie ņēma 
2000. gada 30. novembr ī1, aicināts atcelt ofici ālās atzīšanas proced ūru (exequatur)  par labu 
personām, kurām piešķirtas tiesības uz uzturu, uz kur ām jau attiecas Padomes 2000. gada 
22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atz īšanu un izpildi 
civillietās un komercliet ās (tālāk tekstā – „Briseles I regula”)2. Šajā programm ā vispārīgi 
norādīts, ka „dažkārt var izr ādīties vēlami vai pat ārkārtīgi nepieciešami Eiropas l īmenī 
noteikt vair ākus procesu ālos noteikumus, kas b ūtu par pamatu kop ējām minim āli 
nepieciešamaj ām garantij ām" vai pat „noteiktā pakāpē virzīties uz proced ūru saskaņošanu”.  
Tajā paredzēts veikt papildu pas ākumus saist ībā ar savstarp ējo atzīšanu, kas „valstī, kura 
prasa atzīšanu, palīdzētu panākt efektīvāku citā dalībvalstī izdoto tiesas nol ēmumu izpildi” , jo 
īpaši radot iesp ēju „precīzi noteikt debitora mantu, kas atrodas dal ībvalstu teritorij ā” vai 
attiecībā uz savstarp ējo atzīšanu ļautu „panākt labāku sadarb ību dalībvalstu tiesas iest āžu 
vidū” un, visbeidzot, „saskaņot kolīzijas normas".   
Šīs programmas noz īmi Eiropadome atk ārtoti apliecin āja 2004. gada novembr ī, pieņemot 
„Hāgas programmu”3, kurā ir uzsvērts, ka „turpmākai savstarp ējas atzīšanas pas ākumu 
programmas īstenošanai j ākļūst par vienu no galvenaj ām prioritātēm nākamajos gados, lai 
varētu nodrošin āt tās pabeigšanu 2011. gad ā.” 
Padome un Komisija 2005. gada 2. un 3. j ūnijā pieņēma kopēju rīcības plānu, ar ko H āgas 
programm ā noteiktajam tiek piek ārtotas konkr ētas darbības un kur ā attiecībā uz tiesu 
sadarbību civilliet ās paredzēts, ka 2005. gad ā tiks pieņemti „Priekšlikumi par uztur ēšanas 
pienākumu”4. 
1.1.2. Starptautisk ā līmenī 
Hāgas Starptautisko priv āttiesību konference5 arī ir strādājusi pie tā, lai moderniz ētu esošās 
konvencijas uztur ēšanas saist ību jomā6. Jaunas visp ārējas konvencijas izstr ādei par 
                                                 
1 OV C 12, 15.1.2001. 
2 OV C 12, 16.1.2001. 
3 OV C 53, 3.3.2005. 
4 Eiropas Savien ības Padomes dokuments Nr. 9778/2/05 REV 2 JAI 207. 
5 T īmekļa vietne: http://www.hcch.net . 
6 H āgas 1956. gada 24. oktobra Konvencija par b ērnu uztur ēšanai piem ērojamo likumu; H āgas 
1958. gada 15. apr īļa Konvencija par spriedumu atz īšanu un izpild īšanu bērnu uzturēšanas lietās; Hāgas 
1973. gada 2. oktobra Konvencija par uztur ēšanas saist ībām pielietojamo likumu, ar ko attiec ībās ar tās 
līgumslēdzējām valstīm aizstāj 1956. gada 24. oktobra konvenciju; H āgas 1973. gada 2. oktobra 
 
LV 3   LV uzturēšanas saist ībām ir bijušas velt ītas trīs īpašās komitejas san āksmes: 2003. gada maij ā, 
2004. gada j ūnijā un 2005. gada apr īlī. Īpašās komitejas ceturt ā sanāksme ir pl ānota 
2006. gada j ūnijā, un tai var ētu sekot diplom ātiskā sesija 2007. gada pirmaj ā pusē. Eiropas 
Kopiena akt īvi piedalās šajās sarunās. 
Saikne starp š īm sarunām Hāgā un darbu Kopien ā būtu jāskata kā tiekšanās pēc iespējamās 
sinerģijas starp abiem procesiem, kas ir savstarp ēji papildinoši, nevis pretrun ā viens otram, k ā 
Eiropadome to atg ādināja Hāgas programm ā.  
Tādēļ Kopienai j āspēj pieņemt saska ņotu stratēģiju attiecībā uz starptautiskaj ām sarunām un 
vienlaikus j āturpina centieni, lai paš ā Kopienā izveidotu patiesu br īvības, droš ības un 
tiesiskuma telpu. 
Hāgas Konference Kopienai kalpo k ā starptautisks forums, kas paver iesp ēju civilties ību jomā 
attīstīt sadarbību ar treš ām valstīm. Konferenc ē notiekošā viedokļu apmaiņa un diskusijas ir 
ārkārtīgi vērtīgs iedvesmas avots darbam, ko veic Kopien ā. Nav ar ī izslēgts, ka k ādās 
konkrētās jomās Hāgas sarunas var ētu sniegt rezult ātus, kas b ūtu pārņemami Eiropas 
Savienībā.  
Tomēr dalībvalstu integr ācijas līmenis sal īdzinājumā ar trešām valstīm, kā arī Eiropas 
Savienības mērķu vēriens rada nepieciešam ību meklēt īpašus risin ājumus Kopienas l īmenī. 
Sadarbība starp dal ībvalstīm, kuru rīcībā ir ne tikai saska ņotāka un piln īgāka piekrit ības strīdu 
atrisināšanas un spriedumu atz īšanas noteikumu sist ēma, bet ar ī Eiropas Tiesisk ās sadarbības 
tīkls, neapšaub āmi var būt ciešāka nekā ar trešām valstīm. 
1.2. M ērķi 
Priekšlikuma m ērķis ir likvid ēt visus v ēl atlikušos š ķēršļus uztura piedzi ņai Eiropas 
Savienībā. Ir skaidrs, ka ar to netiks atrisin āta atseviš ķu debitoru nedroš ā ekonomisk ā un 
sociālā situācija, kuras d ēļ tiem ir liegts darba un regul āri ienākumi, kas ļautu pild īt to 
saistības, taču priekšlikums dos iesp ēju radīt tādu tiesisko vidi, kas atbilstu tam, ko likum īgi 
sagaida uztura kreditori (uzturties īgie). Šiem kreditoriem j ābūt iespējai viegli, ātri un 
lielākoties bez maksas ieg ūt izpildes r īkojumu, kas b ūtu brīvi un bez š ķēršļiem piem ērojams 
visā Eiropas tiesiskaj ā telpā un kas nodrošin ātu, ka attiec īgās summas tiek regul āri maksātas.  
Lai Eiropas Savien ībā ieviestu š ādu jaunu tiesisko k ārtību, vajadz īga rīcība, kas p ārsniedz 
esošo meh ānismu piel āgošanu; v ērienīgi pasākumi jāveic visās attiecīgajās civiltiesisk ās 
sadarbības jomās, kuras ir š ādas: starptautisk ā piekritība, piemērojamais likums, atz īšana un 
izpilde, sadarb ība un tiesved ības pienācīgas norises š ķēršļu likvidēšana. Šie visp ārīgie 
risinājumi ir jāapkopo vien ā instrument ā. 
Rīcības virzību nosaka tr īs nepieciešam ības: 
1.2.1. Atvieglot dz īvi pilsoņiem  
Pirmkārt, jācenšas vienk āršot proced ūras, kas veicamas, lai uztura pras ījums tiktu atz īts par 
pamatotu. Ar Briseles I regulu noteiktie piekrit ības noteikumi uztura  kreditoram jau dod 
                                                                                                                                                         
Konvencija par uztur ēšanas lēmumu atz īšanu un piespiedu izpildi, ar ko attiec ībās ar tās līgumslēdzējām 
valstīm aizstāj 1958. gada 15. apr īļa konvenciju.  Pie šī saraksta j āmin arī Ņujorkas 1956. gada 
Konvencija par alimentu piedzi ņu ārzemēs, kas nosl ēgta ANO. 
 
LV 4   LV iespēju iesniegt pras ību tuvum ā esošā tiesā, taču situāciju varētu vēl uzlabot, un var ētu novērst 
atsevišķas neskaidr ības. Pēc nolēmuma pie ņemšanas j āpanāk, lai nol ēmumam bez papildu 
formalitātēm piešķirtu tādu pašu sp ēku kā dalībvalstī, kas to izdevusi. T ādējādi tiktu sasniegts 
mērķis likvidēt „starpposma pas ākumus”. 
Vispārīgākā līmenī raugoties, uztura kreditoram katr ā uztura piedzi ņas procesa posm ā 
jānodrošina atbalsts un pal īdzība, kas pašreiz v ēl ir nepietiekami. Š ā mērķa sasniegšanai 
paredzēta dalībvalstu sadarb ības mehānismu izveide. Šaj ā pašā sakarā jāmin arī iespēja visas 
nepieciešam ās procedūras veikt uztura kreditora parastaj ā dzīvesvietā, tajā skaitā pašā izpildes 
posmā, jo īpaši, lai pan āktu ieturēšanu no algas vai no bankas konta, lai iedarbin ātu sadarbības 
mehānismu vai piek ļūtu inform ācijai, kas ļauj noteikt debitora atrašan ās vietu un nov ērtēt tā 
mantu. Tādēļ arī paredzēts stiprināt tiesas pieejam ības garantijas, ieviešot sist ēmu, kas ļautu 
dalībvalstu centr ālajām iestādēm pārstāvēt uztura kreditoru intereses.  
Visbeidzot, lai pan āktu vienk āršošanu, ir j ādara gals ties ību avotu daudzveid ībai šajā jomā, jo 
pašreiz Eiropas Savien ībā nav vienota, piln ībā saskaņota režīma attiec ībā uz uztur ēšanas 
nolēmumu atz īšanu un izpildi.  
Briseles I regulas 71. pa nts pašreiz paredz iesp ēju, ka var piem ērot „konvencijas, kur ās 
dalībvalstis ir l īgumslēdzējas puses un kuras saist ībā ar konkr ētiem jautājumiem reglament ē 
jurisdikciju vai spriedumu atz īšanu vai izpild īšanu”.  Tā paša panta p ēdējā punktā precizēts, 
ka „[j]a tāda konvencija k ādā konkrētā jautājumā, kuras l īgumslēdzējas puses ir gan 
izcelsmes dal ībvalsts, gan sprieduma izpild ītāja dalībvalsts, nosaka spriedumu atz īšanas un 
izpildes nosac ījumus, piem ēro šos nosac ījumus.”  „Konkrētajos jaut ājumos", pie kuriem 
pieskaitāmas uztur ēšanas saist ības, no vis ām 25 dal ībvalstīm 17 ir l īgumslēdzējas puses 
Hāgas 1973. gada 2. oktobra Konvencij ā par uztur ēšanas lēmumu atz īšanu un piespiedu 
izpildi. T ātad šo dal ībvalstu vid ū ir jāpiemēro „nosac ījumi”, kas noteikti ar 1973. gada 
konvenciju, kura ir pie ņemta pirms Briseles I regulas. 
Turklāt saskaņā ar šīs konvencijas 26. pantu jebkura l īgumslēdzēja valsts var patur ēt tiesības 
atsevišķus nolēmumus neatz īt vai nepasludin āt par izpild āmiem, tostarp t ādus, kuri attiecas uz 
uzturu pieaugušajiem vai starp netiešiem radiniekiem vai svai ņiem. Dalībvalstis, kuras ir 
1973. gada konvencijas l īgumslēdzējas puses7, pamatojoties uz min ēto noteikumu, liel ākoties 
ir noteikušas vienu vai vair ākas atrunas. T ā rezultātā uzturēšanas nol ēmumu atz īšanas un 
izpildes jom ā vispārējā aina ir visai daudzveid īga.  
Šī neviendab ība atspogu ļo atšķirības starp dal ībvalstīm paša uztura j ēdziena izpratn ē. Atrunas, 
kas paredz ētas 1973. gada konvencij ā, brīvi pieļauj šādas atšķirības. Tās ļauj iebilst pret 
noteiktu uztur ēšanas nol ēmumu atz īšanu, pamatojoties uz k ādu „vispārīgu sabiedrisk ās 
kārtības klauzulu”. Uz sabiedrisko k ārtību vairs neatsaucas katr ā gadījumā atsevišķi un a 
posteriori , bet gan visp ārēji un a priori , izmantojot atrunu no 1973. gada konvencijas, kurai ir 
augstāks spēks nekā Kopienas ties ībām. 
Tāda veida atš ķirības Eiropas Savien ībā turpmāk nav pieņemamas, jo ES ir augst ākajā līmenī 
nolēmusi uztur ēšanas saist ību jautājumā panākt nolēmumu brīvu apriti. Tom ēr tās liek dom āt 
par to, kā ņemt vērā to dalībvalstu bažas, kuras iepriekš ējās sistēmas ietvaros bija izteikušas 
vēlmi ierobežot šo apriti. 
                                                 
7 17 dal ībvalstis: Apvienot ā Karaliste, Čehija, Dānija, Francija, Grie ķija, Igaunija, It ālija, Lietuva, 
Luksemburga, N īderlande, Polija, Portug āle, Slovākija, Somija, Sp ānija, Vācija, Zviedrija. 
 
LV 5   LV 1.2.2. Veicin āt tiesisko noteikt ību  
Kolīzijas normu saska ņošanas galvenais ieguvums ir  tas, ka kr editori var r īkoties, piln ībā 
pārzinot situ āciju, un tiem nav j āsaskaras ar valstu sist ēmu daudzveid ību. Tādējādi 
saskaņošana garant ē zināmu „tiesisko paredzam ību”.  
Izmantojot noteikumus, ar kuriem nosaka piem ērojamo likumu, tiesa, kurai lieta ir piekrit īga, 
nolēmumu pie ņem, balstoties uz t ām materiālo tiesību normām, kurām ir viscieš ākā saikne ar 
lietu. Tas dod iesp ēju novērst netaisn īgas situācijas, jo uztura kreditors sa ņemtu savai 
situācijai piem ērotu risinājumu un neciestu no kol īzijas normu daž ādības. 
Tādējādi kolīzijas normas veicin a „starpposma pas ākumu” likvid ēšanu atzīšanas posm ā – 
nolēmums ir maz āk apstrīdams, ja tas ir pie ņemts saska ņā ar likumu, kas noteikts atbilst īgi 
saskaņotajām normām.  
Turklāt – un daudz tieš ākā veidā – noteikumi par piem ērojamo likumu atseviš ķos gadījumos 
ļautu noraid īt uzturēšanas pras ības tādos apstākļos, kas nav visp ārēji akceptēti (piemēram, 
starp brāļiem un m āsām). Kolīzijas normas ir uzskat āmas par „droš ības tīklu” nolēmumu 
brīvās aprites telp ā un iedrošina t ās dalībvalstis, kuras uztur ēšanas saist ību jēdzienu interpret ē 
šauri.  
Kolīzijas normu m ērķis nav noliegt š īs atšķirības; nekādā gadījumā nav runa par t ādu jēdzienu 
vienādošanu, kuri atspogu ļo valstu vajadz ības sociālā, ekonomikas vai kult ūras jomā, bet par 
to, lai nodrošin ātu, ka neviens nol ēmums netiek pie ņemts, piem ērojot likumu, kuram nav 
pietiekami cieša saikne ar attiec īgās ģimenes situ āciju. 
1.2.3. Nodrošin āt piedziņas efektivit āti un regularit āti  
Pašreizējo situāciju konkr ēti un paliekoši var main īt tikai pašas uztura piedzi ņas uzlabošana. 
Kreditoram j ārada iespēja iegūt visā Eiropas Savien ības teritorij ā izpildāmu nolēmumu, kam 
attiecīgi piemēro vienk āršu un saska ņotu izpildes proced ūru. Tam ir vajadz īgi trīs 
priekšnoteikumi. Pirmk ārt, vispārīgi un autom ātiski pagaidu k ārtā jāizpilda visi nol ēmumi 
uzturēšanas liet ās. Otrkārt, jālikvidē starpposma pas ākumi, lai vien ā dalībvalstī izdots 
nolēmums tiktu atz īts un izpild īts citā dalībvalstī. Treškārt, jāveic virkne pas ākumu saist ībā ar 
pašu izpildi: j ānodrošina pieeja inform ācijai par debitora situ āciju, jāievieš juridiski 
instrumenti, kas ļautu veikt tiešu ietur ēšanu no algas un bankas kontiem, j āpastiprina 
uzturēšanas pras ījumu priorit āte. 
Visi priekšlikum ā iekļautie mērķi ir sasniedzami, piln ībā ievērojot Eiropas Savien ībā atzītās 
pamatties ības. Starp uztura kreditoru  un uztura debitoru ties ībām tiks nodrošin āts līdzsvars, 
konkrēti, pēdējiem vienm ēr tiks nodrošin ātas tiesības uz taisn īgu tiesu un ties ības uz personas 
datu aizsardz ību. 
2. A PSPRIEŠAN ĀS AR IEINTERES ĒTAJĀM PUSĒM 
Komisijas uzdevum ā tika veikta izp ēte par uztur ēšanas pras ījumu piedzi ņu Eiropas Savien ības 
dalībvalstīs.8  
                                                 
8 Ar šo p ētījumu var iepaz īties Tieslietu, br īvības un droš ības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē, šādā 
adresē: http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_c entre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm  
 
LV 6   LV Lai noteiktu galvenos jaut ājumus, kas b ūtu jāiekļauj zaļajā grāmatā par uztur ēšanas saist ībām, 
pirmā ekspertu san āksme tika organiz ēta 2003. gada 3. novembr ī.  
Zaļo grāmatu par uztur ēšanas saist ībām Komisija pie ņēma 2004. gada 15. apr īlī.9 Pirmās 
atsauksmes tika apspriestas sabiedriskaj ā izskatīšanā, kas notika 2004. gada 2. j ūnijā. Vēlāk 
tika saņemtas arī citas atsauksmes.10 
Balstoties uz Komisijas dienestu sagatavo tu darba dokumentu, kuram bija pievienoti tr īs 
tiesību aktu sākotnējie projekti, 2005. gada 12. maij ā tika organiz ēta otra dal ībvalstu ekspertu 
sanāksme. Šī sanāksme deva iesp ēju izskatīt visu to jaut ājumu loku, kas saist īti ar uztur ēšanas 
saistībām Eiropas Savien ībā: piemērojamo likumu, starptautisko piekrit ību, nolēmumu 
atzīšanu, to izpild āmību un izpildi, atseviš ķu procesu ālo normu saska ņošanu, centr ālo iestāžu 
sadarbību, piekļuvi inform ācijai u. c.  
Pēc tam šīs sanāksmes dal ībniekiem tika l ūgts Komisijai rakstiski iesniegt koment ārus par 
darba dokumentu un trim ties ību aktu sākotnējiem projektiem. 
Komisija veica ietekmes nov ērtējumu, kura secin ājumi ir iek ļauti šā priekšlikuma pielikum ā. 
Šajā procesā tika analiz ēti koment āri, kurus eksperti bi ja izteikuši sakar ā ar zaļo grāmatu vai 
arī vēlāk. Tika pie ļautas vair ākas iespējas: pašreiz ējā stāvokļa saglabāšana, nele ģislatīva 
darbība, kā arī vairākas Kopienas likumdošanas iniciat īvas iespējas. Šīs analīzes rezult ātā 
secināts, ka, lai atrisin ātu daudzās grūtības, ar kur ām saskaras uztura kreditori un kuras var 
būt gan juridiskas, gan prak tiskas, Kopienai ir j āparedz vērienīga rīcība, kas aptvertu visus 
iespējamos darb ības laukus. 
3. P RIEKŠLIKUMA JURIDISKIE FAKTORI  
3.1. Juridiskais pamats 
Šā priekšlikuma darb ības joma attiecin āma uz Eiropas Kopienas dibin āšanas līguma 
65. pantu, un š ā priekšlikuma juridiskais pamats ir L īguma 61. panta c) punkts. 
Ar Līguma 65. pantu Kopienai ir pieš ķirtas likumdošanas pilnvaras attiec ībā uz tiesu iest āžu 
sadarbību pārrobežu civilliet ās, ciktāl tas vajadz īgs iekšējā tirgus pareizas darb ības 
nodrošināšanai.  
Šajā priekšlikum ā iekļautie pas ākumi sasaucas ar 65. punkta sarakst ā – kurš gan nav 
izsmeļošs – konkr ēti nosauktajiem: piekrit ības noteikumi, kol īzijas normas, nol ēmumu 
atzīšana un izpilde, š ķēršļu likvid ēšana civillietu lab ākai izskat īšanai, sekm ējot 
civilprocesu ālo normu sader ību. 
Kopienas iest ādēm nosakot, vai pas ākums ir nepieciešams iekš ējā tirgus pareizas darb ības 
nodrošināšanai, ir iesp ējamas interpret ācijas. Šis priekšlikums veicina iekš ējā tirgus pareizu 
darbību tādā ziņā, ka, radot jaunu tiesisko vidi, lai uztur ēšanas pras ījumu piedzi ņu padarītu 
efektīvāku, tiks veicin āta personu br īvas kustības šķēršļu likvidēšana, ņemot vērā, ka pašreiz 
šīs personas cieš no dal ībvalstu atš ķirīgajām pieejām uztura piedzi ņai. 
                                                 
9 KOM(2004)254 gal īgais. 
10 Atsauksmes public ētas šajā adresē: 
http://europa.eu.int:8082/comm/justice_home/ejn/maintenance_claim/maintenance_claim_ec_en.htm  
 
LV 7   LV Attiecībā uz nosac ījumu par p ārrobežu ietekmi šaj ā priekšlikum ā paredzēto pasākumu mērķis 
ir atvieglot izpild āma lēmuma ieg ūšanu un pan ākt tā izpildi vis ās situācijās ar starptautisku 
raksturu. Normas par piekrit ību un kol īzijas normas p ēc definīcijas attiecas uz starptautisk ām 
lietām, kurās ir iesaist īti dažādu valstu tiesiskie elementi. M ērķis noteikumiem par nol ēmumu 
atzīšanu un to izpild āmību ir radīt situāciju, kurā vienā dalībvalstī pieņemtam nol ēmumam 
automātiski būtu izpildu sp ēks jebkur ā citā dalībvalstī. Šos noteikumus papildina pas ākumi 
atsevišķu valsts procesu ālo normu minim āli nepieciešamai saska ņošanai. Priekšlikum ā 
iekļautie izpildes pas ākumi ir paredz ēti, lai vien ā dalībvalstī atvieglotu cit ā dalībvalstī 
pieņemta nolēmuma izpildi. Visbeidzot, noteikumi par sadarb ību un inform ācijas apmai ņu 
attiecas tikai uz sakariem starp div ām dažādām dalībvalstīm. 
Šī regula tiks pie ņemta saska ņā ar Līguma 67. panta 2. punkt ā noteikto proced ūru, saskaņā ar 
kuru pēc tam, kad notikusi apspriešan ās ar Parlamentu, Padomes balsojumam j ābūt 
vienprātīgam. Komisija uzskata, ka šis priekšlikums attiecas uz ģimenes ties ībām 67. panta 
5. punkta otr ā ievilkuma izpratn ē. 
No juridisk ā viedokļa šāda interpret ācija preval ē, ņemot vērā ciešās saiknes starp uztur ēšanas 
saistībām un ģimenes ties ībām, tomēr jāatzīst, ka šādam klasific ējumam ir savi tr ūkumi. Tādā 
veidā netiek pietiekami ņemta vērā uzturēšanas saist ību hibrīdā daba, jo to saknes ir ģimenes 
tiesībās, taču īstenošana ir finansi āla kā jebkuru finansi ālo saistību gadījumā.  
Kopienas likumdev ēja vara līdz šim ir uzskat ījusi, ka uztur ēšanas saist ības būtu skatāmas 
ārpus ģimenes ties ību jomas un ka t ām var piem ērot vispārējos noteikumus par sadarb ību 
civillietās. Piemērs tam ir Briseles I regula, kur ā pārņemta Briseles 1968. gada 27. septembra 
konvencijas strukt ūra, – no t ās piemērošanas jomas ģimenes ties ības ir izsl ēgtas, taču 
uzturēšanas saist ības ir ietvertas. Savuk ārt Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) 
Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atz īšanu un izpildi laul ības lietās un lietās par 
vecāku atbildību (tālāk tekstā – „jaunā Briseles II regula)11 aptver lielu da ļu ģimenes ties ību 
(šķiršanās, vecāku atbild ība), taču neietver uztur ēšanas saist ības. Visbeidzot, Eiropas 
Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. apr īļa Regula (EK) Nr. 805/2004, ar ko izveido 
Eiropas izpildes r īkojumu neapstr īdētiem pras ījumiem12, ietver uztur ēšanas saist ības, un tika 
pieņemta ar kopl ēmuma proced ūru. 
Šis priekšlikums ac īmredzami atbilst citam kontekstam, jo tas attiecas vien īgi uz uztur ēšanas 
saistībām, kas citu min ēto instrumentu piem ērošanas jom ā bija tikai papildelements. T ādējādi 
Komisija, iev ērojot Līguma noteikumus, konstat ē, ka šis priekšli kums attiecas uz ģimenes 
tiesībām un tādēļ tam nevar piem ērot koplēmuma proced ūru. 
Minētos trūkumus var nov ērst, ja Padome uztur ēšanas saist ības izlemtu iek ļaut parasto 
civiltiesisk ās sadarbības noteikumu jom ā. Saskaņā ar Līguma 67. panta 2. punkta otro 
ievilkumu Padome, apspriedusies ar  Eiropas Parlamentu, var vienpr ātīgi pieņemt lēmumu, 
nosakot to, ka uz vis ām IV sada ļas jomām vai da ļu no tām attiecina 251. pant ā minēto 
procedūru. Tātad ir iesp ējams, ka uztur ēšanas saist ībām vienpr ātības proced ūras vietā 
turpmāk tiktu piem ērota koplēmuma proced ūra.  
                                                 
11 OV L 338, 23.12.2003., 1. – 29. lpp. 
12 OV L 143, 30.4.2004., 15. – 39. lpp. 
 
LV 8   LV Komisija aicina Padomi pie ņemt šādu lēmumu – tas b ūtu saskaņā gan ar uztur ēšanas saist ību 
īpašo raksturu, gan likumdošanas kontekstu, k ādā šajā konkrētajā jomā Kopiena ir darbojusies 
līdz šim. 
3.2. Proporcionalit āte un subsidiarit āte 
Dalībvalstis, darbojoties atseviš ķi, nevar sasniegt š ā priekšlikuma m ērķus. Lai sekm ētu 
iekšējā tirgus darb ību, starptautisk ās piekritības noteikumiem un kol īzijas norm ām, kā arī 
nolēmumu atz īšanas un izpildes noteikumiem ir j ābūt vienveid īgiem. Tikai Kopienas l īmeņa 
rīcība var garant ēt piemērojamo noteikumu vienveid ību, līdzīgi kā iepriekšējos gadījumos, 
piemēram, attiec ībā uz Briseles I regulu. Tas pats sak āms par sadarb ības noteikumiem, jo 
Eiropas Savien ībā uz visām izraudz ītajām centrālajām iestādēm ir jāattiecina vien ādi 
savstarpējās palīdzības pienākumi. 
Šis priekšlikums piln ībā atbilst proporcionalit ātes principam, jo paredz tikai to, kas ir 
nepieciešams min ēto mērķu sasniegšanai. Īpaši jāuzsver, ka kol īzijas normas ļauj izvair īties 
no jebkādas materi ālo tiesību saskaņošanas. Savuk ārt noteikumi par piekrit ību, nolēmumu 
atzīšanu un izpildi iekš ējās procesuālās normās ietekmē pavisam nedaudz. 
Izraudzītā forma – regula – ir pamatota vair āku iemeslu d ēļ. Dalībvalstīm nedrīkst būt 
interpretācijas iesp ēju ne tikai attiec ībā uz starptautisk ās piekritības noteikumu noteikšanu – 
kuru mērķis ir pilso ņiem un uz ņēmumiem nodrošin āt tiesisko noteikt ību –, bet ar ī attiecībā uz 
dalībvalstīs piemērojamo atz īšanas un izpildes proced ūru, kurai j ābūt skaidrai un vienveid īgai. 
Tas pats sak āms par kol īzijas norm ām. Šajā ziņā priekšlikums paredz vienotus noteikumus 
attiecībā uz piem ērojamo likumu; t ās ir prec īzas un absol ūtas normas, kur ām nav 
nepieciešami nek ādi pasākumi transpon ēšanai valstu ties ību aktos. Ja dal ībvalstīm turpret ī 
būtu interpret ācijas iespējas attiecībā uz šo normu transpon ēšanu, tas no jauna rad ītu tiesisko 
nenoteiktību, kuras nov ēršana tieši ir š ā priekšlikuma nol ūks. 
Raugoties visp ārīgāk, pārskatāmībai šajā jomā ir īpaši būtiska noz īme, jo ir j ābūt iespējai 
nepastarpin āti un vienveid īgi tulkot Kopien ā piemērojamos noteikumus, nemekl ējot attiecīgās 
valsts noteikumos, ar ko transpon ē Kopienas instrumenta saturu, jo īpaši tādēļ, ka attiec īgā 
pilsoņa gadījumā šie valsts noteikumi bieži vien b ūs citas valsts ties ību normas. Turkl āt par 
instrumentu izraugoties regulu, Tiesa var ēs nodrošin āt noteikumu vienveid īgu piemērošanu 
visās dalībvalstīs. 
3.3. Apvienot ās Karalistes, Īrijas un D ānijas nost āja 
Eiropas Kopienas dibin āšanas līguma IV sada ļu, kuras jom ā ietilpst šis regulas priekšlikums, 
Apvienotā Karaliste un Īrija nepiem ēro, ja vien t ās neizlemj piedal īties, ievērojot Līgumam 
pievienotaj ā protokolā izklāstītos nosacījumus.  
Saskaņā ar protokolu par D ānijas nost āju arī tā nepiem ēro Līguma IV sada ļu.
 
LV 9   LV 2005/0259 (CNS) 
Priekšlikums 
PADOMES REGULA 
par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un izpildi un sadarb ību 
uzturēšanas saist ību lietās 
EIROPAS SAVIEN ĪBAS PADOME, 
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibin āšanas līgumu un jo īpaši tā 61. panta c) punktu un 
67. panta 2. punktu, 
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu13, 
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu14, 
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un soci ālo lietu komitejas atzinumu15, 
tā kā: 
(1) Kopiena ir noteikusi m ērķi uzturēt un attīstīt Eiropas Savien ību kā brīvības, drošības 
un tiesiskuma telpu, kur ā tiek nodrošin āta personu br īva pārvietošanās. Lai 
pakāpeniski izveidotu šo te lpu, Kopienai ir j āveic pareizas iekš ējā tirgus darb ības 
nodrošināšanai nepieciešamie pas ākumi attiec ībā uz tiesu iest āžu sadarb ību civilliet ās. 
(2) Šaj ā nolūkā Kopiena citu pas ākumu vid ū jau ir pie ņēmusi Padomes 2000. gada 
29. maija Regulu (EK) Nr. 1348/2000 par tiesas un ārpustiesas civillietu un 
komerclietu dokumentu izsn iegšanu Eiropas Savien ības dalībvalstīs16, Padomes 
2000. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu 
atzīšanu un izpildi civilliet ās un komercliet ās17, Padomes 2001. gada 28. maija 
Lēmumu 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesisk ās sadarbības tīklu civilliet ās un 
komercliet ās18, Padomes 2001. gada 28. maija Regulu (EK) Nr. 1206/2001 par 
sadarbību starp dal ībvalstu ties ām pierādījumu iegūšanā civillietās un komercliet ās19, 
Padomes 2003. gada 27. novembra Regulu (E K) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un 
spriedumu atz īšanu un izpildi laul ības lietās un lietās par vec āku atbildību un par 
Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu20 un Eiropas Parlamenta un Padomes 
                                                 
13 OV C […], […], […]. lpp. 
14 OV C […], […], […]. lpp. 
15 OV C […], […], […]. lpp. 
16 OV L 160, 30.6.2000., 37. lpp. 
17 OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp. 
18 OV L 174, 27.6.2001., 25. lpp. 
19 OV L 174, 27.6.2001., 1. lpp. 
20 OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp. 
 
LV 10   LV 2004. gada 21. apr īļa Regulu (EK) Nr. 805/2004, ar ko izveido Eiropas izpildes 
rīkojumu neapstr īdētiem prasījumiem21. 
(3) Eiropadome Tamperes san āksmē 1999. gada 15. un 16. oktobr ī aicināja izstrādāt 
īpašas kop ējās procesu ālās normas, lai vienk āršotu un pa ātrinātu pārrobežu str īdu 
izšķiršanu, īpaši attiec ībā uz uzturēšanas saist ībām. Tā arī ieteica likvid ēt starpposma 
pasākumus, kas vajadz īgi, lai vien ā valstī atzītu un izpild ītu nolēmumus, kas pie ņemti 
citā dalībvalstī. 
(4) Komisija un Padome 2000. gada 30. novembr ī pieņēma kopēju pasākumu programmu 
par nolēmumu savstarp ējās atzīšanas principa piem ērošanu civilliet ās un 
komercliet ās.22  
(5) Eiropadome sav ā sanāksmē Briselē 2004. gada 4. un 5. novembr ī pieņēma jaunu 
programmu, t ā dēvēto Hāgas programmu „Br īvības, droš ības un tiesiskuma 
stiprināšanai Eiropas Savien ībā”.  
(6) Padome un Komisija 2005. gada 2. un 3. j ūnijā pieņēma kopēju rīcības plānu, ar ko 
Hāgas programm ā noteiktajam tiek piek ārtotas konkr ētas darbības un kur ā minēta 
nepieciešam ība pieņemt priekšlikumus par uztur ēšanas saist ībām. 
(7) Uztura kreditoram (uzturties īgajam) jārada iesp ēja vienā dalībvalstī viegli ieg ūt 
nolēmumu, kam autom ātiski būtu izpildu sp ēks jebkurā citā dalībvalstī un kura izpilde 
būtu vienkārša un ātra. 
(8) Lai sasniegtu min ēto mērķi un pilso ņiem nodrošin ātu labāku pieeju piem ērojamajām 
tiesību norm ām, ir lietder īgi vienā instrument ā apvienot visus pas ākumus, kas 
vajadzīgi, lai Kopien ā piedzītu uzturu. T ādēļ šajā regulā ir jāiekļauj noteikumi par 
piekritību, kolīziju, par cit ās valstīs pieņemto nolēmumu izpild āmību un izpildi un par 
sadarbību.  
(9) Regulas piem ērošanas jom ā jāiekļauj visas uztur ēšanas saist ības, kas izriet no ģimenes 
attiecībām vai attiec ībām ar līdzīgu raksturu, t ā, lai visiem uztura kreditoriem 
nodrošinātu vienādu pieeju. 
(10) Noteikumi par starptautisko piekrit ību nedaudz atš ķiras no pašreiz piem ērojamiem, 
piemēram, tiem, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 44/2001. Lai Eiropas Savien ībā 
iespējami lab āk aizsarg ātu uztura kreditoru intereses un veicin ātu pienācīgu 
tiesvedību, šie noteikumi ir j āprecizē u n  t i e m  t u r p m āk jāaptver visas iesp ējamās 
situācijas, kur ās ir pietiekama saikne starp pus ēm un dal ībvalsti. Tas, ka atbild ētāja 
parastā dzīvesvieta ir valst ī, kura nav Eiropas Savien ības dalībvalsts, vairs nedr īkst būt 
par pamatu Kopienas normu nepiem ērošanai un nor ādei uz valsts ties ību aktiem. 
(11) Pus ēm ir jābūt iespējai, abpus ēji vienojoties, izraudz īties tiesu, kurai lieta ir piekrit īga, 
izņemot gad ījumus, kuros uztur ēšanas saist ības attiecas uz nepilngad īgiem bērniem, 
lai tādējādi aizsarg ātu „vājāko pusi”. 
                                                 
21 OV L 143, 30.4.2004., 15. lpp. 
22 OV C 12, 15.1.2001. 
 
LV 11   LV (12) Ir j ānodrošina skaidrs un efekt īvs mehānisms, lai izš ķirtu lis pendens  lietas un saist ītas 
prasības. 
(13) Kol īzijas normas ir j āpiemēro tikai uztur ēšanas saist ībām, nevis lai noteiktu likumu, 
kas piem ērojams to ģimenes attiec ību noteikšanai, kuras ir bijušas par pamatu 
uzturēšanas saist ībām.  
(14) Uztura kreditora parast ās dzīvesvietas valsts likumam joproj ām jābūt ar augst āko 
spēku, kā tas ir noteikts esošajos starpt autiskajos instrumentos, bet otr ā prioritāte ir 
jāpiešķir tās valsts likumam, kur ā atrodas tiesa, jo tas šaj ā konkrētajā jomā lietas ļauj 
izšķirt vienkāršāk, ātrāk un lētāk. 
(15) Ja neviens no min ētajiem likumiem uztura kreditoram nedod iesp ēju saņemt uzturu no 
debitora, ir j ābūt iespējai piemērot kādas citas valsts likumu, ar kuru uztur ēšanas 
saistībām ir cieša saikne. Konkr ēti, tā var būt – bet ne tikai – abu pušu kop ējās valsts 
piederības valsts. 
(16) Pie attiec īgiem nosac ījumiem pus ēm jāļauj izvēlēties piemērojamo likumu. Piem ēram, 
tām jādod iespēja konkrētā lietā izvēlēties tās valsts likumu, kur ā atrodas tiesa. T ām arī 
jādod iespēja vienoties par piem ērojamo likumu pirms str īda rašanās, taču tikai 
gadījumā, ja tas neskar uztur ēšanas saist ības attiec ībā uz bērniem vai neaizsarg ātiem 
pieaugušiem; turkl āt, veicot izv ēli, drīkst norādīt tikai uz atseviš ķi noteiktiem 
likumiem. 
(17) Debitors j āaizsargā pret nor ādīto likumu piem ērošanu gad ījumos, kuros ģimenes 
attiecības, kas ir pamat ā uztura pieš ķiršanai, nav visp ārpieņemts uzskat īt par 
privileģējamām. Konkr ēti, šādi gadījumi var ētu būt attiecības starp netiešiem 
radiniekiem vai svai ņiem, lejup ēju radinieku uztura pras ījumi pret augšup ējiem 
radiniekiem vai uztur ēšanas pien ākums pēc laulības šķiršanas.  
(18) Vien ā dalībvalstī pieņemtie nol ēmumi par uztur ēšanas saist ībām ir jāatzīst un tiem 
jābūt ar izpildu sp ēku visās pārējās dalībvalstīs, nepieprasot nek ādas papildu 
procedūras. Lai likvid ētu visus starpposma pas ākumus, ir j āveic procesu ālo normu 
minimāli nepieciešam ā saskaņošana. Tai j ānodrošina taisn īgas tiesas priekšnoteikumu 
ievērošana saska ņā ar visām dalībvalstīm kopīgiem noteikumiem. 
(19) Vien ā dalībvalstī pieņemtam uztur ēšanas nol ēmumam j ābūt ātri un efekt īvi 
izpildāmam jebkur ā citā dalībvalstī. Konkrēti, uztura kreditoriem j ādod iespēja saņemt 
līdzekļus, tos tieši ieturot no debito ru algas vai no bankas konta. 
(20) Vien ā dalībvalstī izpildāmi publiski akti un pušu vienošan ās ir jāpielīdzina 
nolēmumiem. 
(21) Dal ībvalstīs ir jānorīko centrālās iestādes sadarb ības veicin āšanai gan visp ārīgi, gan 
konkrētās lietās, lai sekm ētu uztura piedzi ņu. Tām jāapmainās ar inform āciju, lai 
varētu noteikt debitora atrašan ās vietu un nov ērtēt tā mantu, piln ībā ievērojot visas 
prasības attiec ībā uz fizisku personu aizsardz ību saistībā ar personas datu apstr ādi, kā 
tas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direkt īvā 
 
LV 12   LV 95/46/EK par personu aizsardz ību attiecībā uz personas datu apstr ādi un šādu datu 
brīvu apriti23. 
(22) Šaj ā regulā ir respekt ētas pamatties ības un iev ēroti principi, kas ir īpaši atzīti Eiropas 
Savienības Pamatties ību hartā. Konkrēti, regula paredz piln ībā nodrošin āt privātās un 
ģimenes dz īves neaizskaram ību, aizsarg āt personas datus, iev ērot bērna tiesības un 
garantēt tiesības uz efekt īvu lietas izskat īšanu neatkar īgā un objekt īvā tiesā saskaņā ar 
Hartas 7., 8., 24. un 47. pantu. 
(23) Saska ņā ar 2. pantu Padomes 1999. gada 28. j ūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko 
nosaka Komisijai pieš ķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas k ārtību24, šīs regulas 
īstenošanai nepieciešamie pas ākumi jāpieņem saska ņā ar minētā lēmuma 3. pant ā 
noteikto konsult ēšanās procedūru. 
(24) Ar šo regulu ir j āaizstāj šajā pašā jomā iepriekš pie ņemtie Kopienas instrumenti. 
Turklāt, lai vien ādotu un vienk āršotu spēkā esošās juridisk ās normas, tai ir j ābūt ar 
augstāku spēku nekā citiem starptautiskiem instrumentiem, ko šaj ā jomā piemēro 
dalībvalstīs.  
(25) Ņemot vērā, ka plānotās darbības mērķi, proti, ieviest virkni pas ākumu, lai Eiropas 
Savienībā nodrošin ātu uztura pras ījumu efekt īvu piedzi ņu, dalībvalstis nevar piln ībā 
sasniegt un t ādējādi to var lab āk sasniegt Kopienas l īmenī, Kopiena var pie ņemt 
pasākumus saska ņā ar Līguma 5. pant ā izklāstīto subsidiarit ātes principu. Saska ņā ar 
minētajā pantā noteikto proporcionalit ātes principu š ī regula nosaka tikai to, kas 
vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai.  
(26) [Apvienot ā Karaliste un Īrija saska ņā ar 3. pantu Protokol ā par Apvienot ās Karalistes 
un Īrijas nostāju, kas pievienots L īgumam par Eiropas Savien ību un Eiropas Kopienas 
dibināšanas līgumam, ir pazi ņojušas par savu v ēlmi piedal īties šīs regulas pie ņemšanā 
un piemērošanā.] 
(27) Kā noteikts 1. un 2. pant ā Protokol ā par Dānijas nost āju, kas pievienots L īgumam par 
Eiropas Savien ību un Eiropas Kopienas dibin āšanas līgumam, D ānija nepiedal ās šīs 
regulas pie ņemšanā, un tādējādi Dānijai tā nav saistoša un nav j āpiemēro. 
                                                 
23 OV L 281, 23.11.1995., 31. – 50. lpp. 
24 OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. 
 
LV 13   LV IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 
I nodaļa 
Piemērošanas joma un defin īcijas 
1. pants 
Piemērošanas joma 
1. Šo regulu piem ēro uzturēšanas saist ībām, kas izriet no ģimenes attiec ībām vai 
attiecībām, kuras saska ņā ar tām piemērojamo likumu ir ar l īdzīgu raksturu. 
2. Šaj ā regulā ar „dalībvalsti” saprot visas dal ībvalstis, iz ņemot Dāniju [, Apvienoto 
Karalisti un Īriju]. 
2. pants 
Definīcijas 
Šajā regulā: 
(1) „tiesa” ir ikviena dal ībvalsts iest āde, kurai ir piekrit īgas uzturēšanas saist ību lietas; 
(2) „tiesnesis” ir tiesnesis vai persona ar tiesneša pilnvar ām līdzvērtīgām pilnvar ām 
uzturēšanas saist ību lietās; 
(3) „nolēmums” ir dal ībvalsts ties ā pieņemts nol ēmums uztur ēšanas saist ību lietā 
neatkarīgi no šā nolēmuma nosaukuma, piem ēram, nolēmums, spriedums, r īkojums 
vai izpildraksts, k ā arī tiesas sekret āra lēmums par tiesved ības izmaks ām; 
(4) „publisks akts” ir: 
a) akts, kas ir ofici āli sastādīts vai reģistrēts kā publisks uztur ēšanas saist ību akts 
un kura autentiskumu 
i) apliecina publisk ā akta paraksts un saturs un 
ii) ir noteikusi valsts iest āde vai cita iest āde, ko šaj ā nolūkā ir pilnvarojusi 
izcelsmes dal ībvalsts iest āde, vai 
b) vienošan ās par uztur ēšanas saist ībām, kas nosl ēgta ar administrat īvajām 
iestādēm, vai kuras autentiskumu t ās ir apliecin ājušas. 
(5) „izcelsmes dal ībvalsts” ir dal ībvalsts, kur ā izdots izpild āmais nolēmums; 
(6) „izpildes dal ībvalsts” ir dal ībvalsts, kur ā pieprasīta nolēmuma izpilde; 
 
LV 14   LV (7) „izcelsmes tiesa” ir tiesa, kura ir pie ņēmusi izpild āmo nolēmumu; 
(8) „kreditors” ir ikviena fizisk a persona, kurai uzturs pien ākas vai kura to pieprasa; 
(9) „debitors” ir ikviena fiziska persona, no kuras uzturs pien ākas vai no kuras to pieprasa. 
II nodaļa 
Piekritība 
3. pants 
Vispārējā piekritība 
Uzturēšanas saist ību lietās dalībvalstīs piekritība ir šādām tiesām: 
a) atbild ētāja parastās dzīvesvietas tiesai vai 
b) kreditora parast ās dzīvesvietas tiesai, vai 
c) tiesai, kurai ir piekrit īgas prasības par personas juridi sko statusu, ja l īdztekus 
šai prasībai tiek izskat īts prasījums par uztur ēšanas saist ībām, izņemot, ja š ī 
piekritība nebalst ās vienīgi uz pilson ību, kas ir vienai no pus ēm, vai 
d) tiesai, kurai ir piekrit īgas prasības par vec āku atbildību Regulas Nr. 2201/2003 
izpratnē, ja līdztekus šai pras ībai tiek izskat īts prasījums par uztur ēšanas 
saistībām. 
4. pants 
Vienošanās par piekrit ību 
1. Ja puses, no kur ām vismaz vienai parast ā dzīvesvieta ir k ādas dalībvalsts teritorij ā, ir 
vienojušās par kādas dalībvalsts tiesu vai ties ām strīdu izšķiršanai, kas radušies vai 
varētu rasties uztur ēšanas saist ību jautājumā, piekritība ir šīs dalībvalsts tiesai vai 
tiesām. Šī piekritība ir izņēmuma piekrit ība, ja vien puses nav vienojuš ās pretēji.  
2. Vienošanos par tiesas izv ēli noslēdz rakstiski. Uzskat āms, ka jebk āda elektroniski 
nosūtīta vienošan ās, kuru iesp ējams iereģistrēt paliekoši, ir rakstisk ā formā. 
3. Ja š āda vienošan ās ir noslēgta starp pus ēm, no kur ām nevienai parast ā dzīvesvieta 
nav kādas dalībvalsts teritorij ā, strīdu nevar izskat īt citu dal ībvalstu tiesas, ja vien 
norādītā tiesa vai tiesas nav atteikuš ās no piekrit ības. 
4. Šo pantu nepiem ēro strīdiem par uztur ēšanas saist ībām attiecībā uz bērniem, kuri nav 
sasnieguši 18 gadu vecumu. 
 
LV 15   LV 5. pants 
Piekritība, balstoties uz atbild ētāja ierašanos 
Papildus gad ījumiem, kuros piekrit ība izriet no 3. un 4. panta, lieta piekr īt tiesai, kur ā 
atbildētājs ieradies. Šo noteikumu nepiem ēro, ja atbild ētājs ieradies ties ā, lai apstr īdētu 
piekritību vai ja saska ņā ar 4. pantu citai tiesai ir iz ņēmuma piekrit ība. 
6. pants 
Pārējie piekrit ības jautājumi 
Ja no dalībvalstu ties ām nevienai nav piekrit ība saskaņā ar 3. līdz 5. pantu, piekrit ība ir šādām 
tiesām: 
a) tās dalībvalsts ties ām, kuras pieder ība ir kreditoram un debitoram vai 
b) uztur ēšanas saist ību lietās starp laul ātajiem vai bijušiem laul ātajiem – t ās 
dalībvalsts ties ām, kuras teritorij ā bija laul āto pēdējā kopējā parastā 
dzīvesvieta, ja t ā vēl ir bijusi parast ā dzīvesvieta maz āk nekā gadu pirms 
prasības iesniegšanas. 
7. pants 
Lis pendens  lietas 
1. Ja par vien ām un tām pašām uzturēšanas saist ībām prasības ir iesniegtas daž ādu 
dalībvalstu ties ās, tad tiesa, kur ā prasība iesniegta k ā otrajā, pēc savas iniciat īvas 
aptur tiesved ību līdz tiek noteikta t ās tiesas piekrit ība, kurā prasība iesniegta pirmaj ā. 
2. Ja ir noteikta t ās tiesas piekrit ība, kurā prasība iesniegta pirmaj ā, tad tiesa, kur ā 
prasība iesniegta k ā otrajā, atsakās no piekrit ības par labu pirmajai.  
8. pants 
Saistītas prasības 
1. Ja daž ādu dalībvalstu ties ās ir iesniegtas saist ītas prasības, tiesa, kur ā prasības 
iesniegtas k ā otrajā, var aptur ēt tiesvedību. 
2. Ja š īs prasības ir tiesved ībā pirmajā instancē, tad tiesa, kur ā prasības iesniegtas k ā 
otrajā, var aptur ēt tiesvedību pēc vienas puses l ūguma, ja vien tiesai, kur ā prasības 
iesniegtas k ā pirmajā, attiecīgās prasības ir piekrit īgas un tās likums ļauj tās apvienot. 
 
LV 16   LV 3. Š ā punkta izpratn ē saistītas prasības ir tādas, kuru saikne ir tik cieša, ka ir lietder īgi 
tās izskatīt un lemt kop ā, lai nov ērstu nesavienojamu l ēmumu risku, ko rad ītu 
atsevišķa tiesvedība. 
9. pants 
Prasības iesniegšana ties ā 
Šīs nodaļas nolūkiem uzskat āms, ka pras ība ir iesniegta ties ā: 
a) dien ā, kad tiesā ir iesniegts dokuments, uz kura pamata ierosin āta lieta, vai tam 
pielīdzināms dokuments, ar nosac ījumu, ka pras ītājs turpmāk ir veicis visus 
pasākumus, kas vi ņam bija jāveic, lai dokumentu izsniegtu atbild ētājam, vai  
b) ja dokuments j āizsniedz pirms iesniegšanas ties ā, tad dien ā, kad to sa ņem 
iestāde, kas ir atbild īga par izsniegšanu, ar nosac ījumu, ka pras ītājs turpmāk ir 
veicis visus pas ākumus, kas vi ņam bija jāveic, lai dokumentu iesniegtu ties ā. 
10. pants 
Pagaidu un aizsardz ības pasākumi 
Dalībvalsts tiesu iest ādēm var pras īt veikt pagaidu vai aizsardz ības pasākumus, k ādus 
attiecīgajā dalībvalstī paredz likums, ar ī tad, ja saska ņā a r  š o  r e g u l u  l i e t a s  i z s k a t īšana pēc 
būtības piekrīt citas dal ībvalsts tiesai. 
11. pants 
Piekritības noskaidrošana 
Ja kādas dalībvalsts ties ā ir iesniegta pras ība, kura saska ņā ar šo regulu nav tai piekrit īga, tā 
pēc savas iniciat īvas paziņo, ka tai nav piekrit ības.  
III nodaļa 
Piemērojamais likums 
12. pants 
Nepiemērojamība ģimenes attiec ību noteikšanai 
Ar šīs nodaļas noteikumiem nosaka tikai uztur ēšanas saist ībām piemērojamo likumu, un tie 
neskar piem ērojamo likumu 1. pant ā minēto attiecību noteikšanai. 
 
LV 17   LV 13. pants 
Pamatnoteikumi 
1. Uztur ēšanas saist ības reglament ē tās valsts likums, kur ā ir kreditora parast ā 
dzīvesvieta.  
2. T ās valsts likumu, kur ā atrodas tiesa, piem ēro: 
a) ja saska ņā ar 1. punktu noteiktais liku ms kreditoram nedod iesp ēju no debitora 
saņemt uzturu, vai 
b) ja kreditors to piep rasa un ja likums ir t ās valsts likums, kur ā debitoram ir 
parastā dzīvesvieta. 
3. Ja neviens no likumiem, kas noteikts saska ņā ar iepriekš ējiem punktiem, uztura 
kreditoram nedod iesp ēju saņemt uzturu no debitora, un ja no visiem apst ākļiem 
izriet, ka uztur ēšanas saist ībām ir cieša saikne ar k ādu citu valsti, jo īpaši, ar 
kreditora un debitora kop ējās valsts pieder ības valsti, tad piem ēro tās valsts likumu, 
ar ko uztur ēšanas saist ībām ir cieša saikne. 
14. pants 
Likuma izv ēle 
Neatkarīgi no 13. panta kredit ors un debitors var: 
a) attiec īgā procesa gad ījumā norādīt tās valsts likumu, kur ā atrodas tiesa, to 
skaidri vai jebk ādā citā nepārprotamā veidā norādot prasības iesniegšanas 
laikā; 
b) jebkur ā brīdī rakstiski vienoties par piem ērojamo likumu, iz ņemot, ja 
uzturēšanas saist ības attiecas uz b ērnu, kas nav sasniedzis 18 gadu vecumu, vai 
uz pieaugušo, kas nesp ēj pats sevi apg ādāt savu person īgo spēju zuduma vai 
nepietiekam ības dēļ (tālāk tekstā – „neaizsarg āti pieaugušie”), un ar 
nosacījumu, ka nor āda tikai uz k ādu no tālāk minētajiem likumiem: 
i) kop ējās valsts pieder ības likums t ā norādīšanas brīdī; 
ii) kop ējās parastās dzīvesvietas likums vai t ās valsts likums, kur ā likuma 
norādīšanas brīdī ir kreditora vai debitora parast ā dzīvesvieta; 
iii) tādu uzturēšanas saist ību gadījumā, kas attiecas uz div ām person ām, 
kuras ir laul ātas vai ir bijušas laul ātas, vai kuru attiec ībām saskaņā ar tām 
piemērojamo likumu ir laul ībai līdzīgs raksturs – likums, kas nor ādīšanas 
brīdī ir piemērojams viņu mantiskaj ām attiecībām. 
 
LV 18   LV 15. pants 
Norādītā likuma nepiem ērošana pēc debitora piepras ījuma  
1. T ādu uzturēšanas saist ību gadījumā, kuras neattiecas uz b ērniem un neaizsarg ātiem 
pieaugušiem un kuras nav starp laul ātajiem vai bijušiem laul ātajiem, debitors var 
iebilst pret kreditora pras ību, atsaucoties uz uztur ēšanas pien ākuma neesam ību 
saskaņā a r  t o  k o p ējo valsts pieder ības likumu vai, ja valsts pieder ība ir daž āda, 
saskaņā ar debitora parast ās dzīvesvietas valsts likumu. 
2. Uztur ēšanas saist ību gadījumā starp laul ātajiem vai bijušiem laul ātajiem debitors var 
iebilst pret kreditora pras ību, atsaucoties uz uztur ēšanas pien ākuma neesam ību 
saskaņā ar tās valsts likumu, ar kuru laul ībai ir viscieš ākā saikne. 
16. pants 
Valsts iest āde 
Valsts iest ādes tiesības piepras īt atlīdzību par kreditoram sniegtajiem pakalpojumiem nosaka 
saskaņā ar šo iest ādi reglament ējošo likumu. 
17. pants 
Piemērojamā likuma darb ības joma 
1. Uztur ēšanas saist ībām piemērojamais likums nosaka: 
(a) kreditora ties ību esamību un apm ēru, un to, pret ko tas š īs tiesības var 
izmantot; 
(b) to, ciktāl kreditors uzturu var piepras īt ar atpaka ļejošu datumu; 
(c) uzturēšanas saist ību aprēķina un indeks ācijas veidu; 
(d) prasības celšanas nosac ījumus un termi ņus; 
(e) valsts iest ādes, kura kreditoram ir pieš ķīrusi uzturu, ties ības saņemt atlīdzību 
par saviem pakalpojumiem un debitora saist ību robežas; 
2. Neatkar īgi no piem ērojamā likuma satura, nosakot uztura apm ēru, ņem vērā 
kreditora vajadz ības un debitora resursus. 
 
LV 19   LV 18. pants 
Trešu valstu likuma piem ērošana 
Šajā regulā norādīto likumu piem ēro arī tad, ja tas nav nevienas dal ībvalsts likums. 
19. pants 
Atgriezenisk ā norāde 
1. Neskarot 2. punkt ā noteikto, šaj ā regulā norādītā attiecīgās valsts likuma 
piemērošana noz īmē to attiecīgajā valstī spēkā esošo ties ību normu piem ērošanu, kas 
nav starptautisko priv āttiesību normas. 
2. Ja š ī regula nor āda uz trešas valsts likuma piem ērošanu, un š īs valsts starptautisko 
privāttiesību normas nor āda uz citas vals ts likumu, tiesa, kur ā iesniegta pras ība, 
piemēro valsts iekš ējās normas. 
20. pants 
Ordre public  
Šajā regulā norādītā likuma piem ērošanu var atteikt tikai gad ījumā, ja šāda piemērošana ir 
acīmredzami nesader īga ar tiesas atrašan ās vietas valsts sabiedrisko k ārtību (ordre public) . 
Tomēr uz šā pamata nevar atteikt piem ērot šajā regulā norādītā dalībvalsts likuma normu. 
21. pants 
Valstis ar vair ākām tiesību sistēmām 
Gadījumā, ja kāda valsts ietver vair ākas teritori ālās vienības, no kur ām katrai ir savas ties ību 
normas attiec ībā uz uzturēšanas saist ībām, nolūkā noteikt saska ņā ar šo regulu piem ērojamo 
likumu katra teritori ālā vienība ir pielīdzināma valstij. 
 
LV 20   LV IV nodaļa 
Kopējās procesu ālās normas 
22. pants 
Dokumentu izsniegšana 
1. Ierosinot lietu dal ībvalsts ties ā, dokumentu, uz kura pamata ierosin āta lieta, vai tam 
pielīdzināmu dokumentu atbild ētājam izsniedz k ādā no šiem veidiem: 
a) izsniedzot person īgi, ko apliecina ar sa ņēmēja parakst ītu paziņojumu par 
saņemšanu, kur ā norādīts saņemšanas datums; 
b) izsniedzot person īgi, ko apliecina dokuments, kuru parakst ījusi par izsniegšanu 
atbildīgā persona un kur ā norādīts, ka saņēmējs dokumentu ir sa ņēmis vai 
atteicies to sa ņemt bez pamatota iemesla, k ā arī norādīts dokumenta 
izsniegšanas datums; 
c) izsniedzot ar nos ūtīšanu pa pastu, ko apliecina ar sa ņēmēja parakst ītu un 
atpakaļnosūtītu paziņojumu par sa ņemšanu, kur ā norādīts saņemšanas datums; 
d) izsniedzot elektroniski, piem ēram, pa faksu vai ar e-pastu, ko apliecina ar 
saņēmēja parakst ītu paziņojumu par sa ņemšanu, kur ā norādīts saņemšanas 
datums. 
2. Atbild ētājam aizstāvības sagatavošanai nosaka termi ņu, kas nevar b ūt mazāks par 30 
dienām, skaitot no atbilst īgi 1. punktam izsniegt ā dokumenta sa ņemšanas dienas. 
3. Sešu m ēnešu laikā no šīs regulas st āšanās spēkā dalībvalstis Komisiju inform ē par 
piemērojamiem izsniegšanas veidiem. T ās Komisijai dara zin āmas jebkādas izmai ņas 
šajā informācijā. 
 Komisija šo inform āciju dara publiski pieejamu. 
23. pants 
Pieņemamības noskaidrošana 
1. Ja atbild ētājs, kura past āvīgā dzīvesvieta ir k ādas dalībvalsts teritorij ā, kura nav 
dalībvalsts, kur ā tika celta pras ība, neierodas ties ā, tad tiesa, kurai lieta ir piekrit īga, 
aptur tiesved ību, kamēr nav pier ādīts, ka atbild ētājs ir varējis saņemt dokumentu, uz 
kura pamata ierosin āta lieta, vai tam piel īdzināmu dokumentu atbilst īgi 22. pantam, 
vai ka šaj ā nolūkā ir darīts viss vajadz īgais. 
 
LV 21   LV 2. Ja atbild ētājs, kura parast ā dzīvesvieta ir k ādas trešas valsts teritorij ā, neierodas ties ā, 
tad tiesa, kurai lieta ir piekrit īga, aptur tiesved ību, kamēr nav pier ādīts, ka atbild ētājs 
ir varējis pietiekami laic īgi saņemt dokumentu, uz kura pamata ierosin āta lieta, vai 
tam pielīdzināmu dokumentu, lai var ētu sev nodrošin āt aizstāvību, vai ka šaj ā nolūkā 
ir darīts viss vajadz īgais. 
3. Ja dokuments, uz kura pamata ierosin āta lieta, vai tam piel īdzināms dokuments bija 
jānosūta saskaņā ar Hāgas 1965. gada Konvencijas par tiesas un ārpustiesas civillietu 
un komerclietu dokumentu izsniegšanu ārvalstīs, piemēro šīs konvencijas 15. pantu.  
24. pants 
Nolēmums un p ārskatīšana 
1. Ja atbild ētājs nav ieradies ties ā un 
a) nav pier ādīts, ka tas ir sa ņēmis dokumentu, uz kura pamata ierosin āta lieta, vai 
tam pielīdzināmu dokumentu, vai 
b) tas nav var ējis uztura pras ījumu apstr īdēt nepārvaramas varas vai no t ā 
neatkarīgu ārkārtas apstākļu dēļ, 
nolēmumu var pie ņemt, taču atbildētājam ir ties ības piepras īt tā pārskatīšanu 
izcelsmes ties ā. 
2. Termi ņu, kurā var piepras īt pārskatīšanu, skaita no dienas, kur ā ir konstat ēts, ka 
atbildētājs ir inform ēts par nol ēmumu un ir bijis r īcībspējīgs, un, visv ēlākais, no 
dienas, kad par izpildi atbild īgā iestāde to ir inform ējusi par šo nol ēmumu. Šis 
termiņš nevar būt mazāks par 20 dien ām. 
3. P ārskatīšanas piepras ījums ir pamats visu dal ībvalstī veicamo izpildes pas ākumu 
apturēšanai. 
V nodaļa 
Nolēmumu izpild āmība 
25. pants 
Izpildāmība 
Vienā dalībvalstī pieņemts nolēmums, kas ir izpild āms šajā dalībvalstī, tiek atz īts citā 
dalībvalstī un ir taj ā izpildāms bez izpildes pasludin āšanas un bez iesp ējas apstrīdēt tā 
atzīšanu. 
 
LV 22   LV 26. pants 
Pagaidu izpilde 
Dalībvalstī pieņemts nol ēmums ir piln ībā izpildāms neatkar īgi no valsts ties ību aktos 
paredzētajām pārsūdzības iespējām. Nodrošin ājums nevar tikt pras īts. 
VI nodaļa 
Izpilde 
27. pants 
Izpildes proced ūra 
Ja šajā regulā nav noteikts cit ādi, citā dalībvalstī pieņemtu nolēmumu izpildes proced ūru 
reglament ē izpildes dal ībvalsts ties ību akti. 
28. pants 
Dokumenti 
Puse, kura vien ā dalībvalstī pieprasa atz īt vai izpild īt citā dalībvalstī pieņemtu nolēmumu, 
iesniedz apliecin ātu nolēmuma norakstu, kas atbilst autentiskuma pras ībām, kā arī 
kompetent ās iestādes sagatavotu izrakstu, izmantojot š īs regulas I pielikum ā pievienoto 
veidlapu. 
Par nolēmuma izpildi atbild īgās dalībvalsts iest ādes nevar piepras īt dokumentu tulkojumu. 
29. pants 
Juridiskā palīdzība 
Prasītājs, kurš izcelsmes dal ībvalstī ir saņēmis pilnīgu vai da ļēju juridisko pal īdzību vai 
atbrīvojumu no izdevumu segšanas, ir ties īgs attiecībā uz izpildes proced ūru saņemt 
visplašāko juridisko pal īdzību vai visplaš āko atbrīvojumu no izdevumiem, k ādu paredz 
izpildes dal ībvalsts ties ību akti. 
 
LV 23   LV 30. pants 
Nodrošinājums un galvojums 
No puses, kura vien ā dalībvalstī lūdz citā valstī pieņemta nolēmuma izpildi, nedr īkst prasīt 
nodrošinājumu vai galvojumu neatkar īgi no tā nosaukuma, pamatojoties uz to, ka puse ir 
ārvalstnieks vai ka t ās domicils vai dz īvesvieta nav attiec īgajā valstī. 
31. pants 
Legalizācija un tai piel īdzināmas formalit ātes 
Attiecībā uz 28. pant ā minētajiem dokumentiem nav nepieciešama nek āda legaliz ācija vai tai 
pielīdzināma formalit āte. 
32. pants 
Aizliegums p ārskatīt pēc būtības 
1. Vien ā dalībvalstī pieņemts nolēmums nek ādā gadījumā nav pārskatāms pēc būtības 
citā dalībvalstī izpildes proced ūras gaitā.  
2. Tom ēr par izpildi atbild īgā dalībvalsts iest āde pēc savas iniciat īvas var lemt par 
izcelsmes tiesas nol ēmuma izpildi tikai attiec ībā uz daļu no uztura pras ījuma, ja 
pilnīga izpilde skartu to debitora mantas da ļu, uz kuru saska ņā ar izpildes dal ībvalsts 
tiesību aktiem nevar v ērst piedziņu. 
33. pants 
Izpildes atteikšana vai aptur ēšana 
Lemt piln ībā vai daļēji atteikt vai aptur ēt izcelsmes tiesas nol ēmuma izpildi, balstoties uz 
debitora piepras ījumu, var tikai š ādos gadījumos: 
a) debitors ir nor ādījis uz jauniem apst ākļiem vai apst ākļiem, kas izcelsmes tiesai 
nolēmuma pie ņemšanas laik ā nebija zin āmi;  
b) debitors saska ņā ar 24. pantu ir piepras ījis pārskatīt izcelsmes tiesas nol ēmumu, 
un jauns nol ēmums vēl nav pieņemts; 
c) debitors jau ir nok ārtojis savas saist ības; 
d) attiec ībā uz izcelsmes tiesas nol ēmuma izpildes ties ībām pilnībā vai daļēji ir 
iestājies noilgums; 
 
LV 24   LV e) izcelsmes tiesas nol ēmums nav savienojams ar izpildes dal ībvalstī agrāk 
pieņemtu nol ēmumu vai atbilst nosac ījumiem, kas vajadz īgi, lai to atz ītu 
izpildes dal ībvalstī. 
34. pants 
Rīkojums par tiešu ikm ēneša ietur ējumu 
1. P ēc kreditora piepras ījuma izcelsmes tiesa var izdot r īkojumu par tiešu ikm ēneša 
ieturējumu, kas adres ēts citā dalībvalstī esošam debitora darba dev ējam vai bankas 
iestādei, kurā debitoram ir bankas konts. Saska ņā ar 25. un 26. pantu r īkojumam par 
tiešu ikmēneša ietur ējumu dalībvalstī, kurai tas adres ēts, ir tāds pats izpildu sp ēks kā 
nolēmumam. 
2. R īkojumu par tiešu ikm ēneša ietur ējumu var izdot tikai tad, ja debitoram nol ēmums 
ir izsniegts vien ā no 22. pant ā minētajiem veidiem. 
3. Piepras ījumu un r īkojumu par tiešu ikm ēneša ietur ējumu sagatavo saska ņā ar 
veidlapām, kuru paraugi ir pievienoti š īs regulas III pielikum ā.  
4. Izcelsmes tiesa par r īkojumu par tiešu ikm ēneša ietur ējumu pazi ņo, nosūtot ierakst ītu 
vēstuli ar pazi ņojumu par sa ņemšanu: 
a) debitora darba dev ējam vai bankas iest ādei, kurā debitoram ir nor ēķinu konts, 
un 
b) ne v ēlāk kā piecas dienas p ēc tam – debitoram, kop ā ar izcelsmes tiesas 
nolēmumu un informat īvo paziņojumu, kas sagatavots saska ņā ar veidlapu, 
kuras paraugs pievienots š īs regulas III b) pielikum ā. 
5. Kol īdz adresāts saņēmis rīkojumu par tiešu ikm ēneša ietur ējumu, tas veic pirmo 
ieturējumu. Ja tam nav nek ādi iespējams veikt šos ietur ējumus, adres āts izcelsmes 
tiesu par to inform ē ne vēlāk kā 30 dienu laik ā pēc paziņojuma par sa ņemšanu vai 
pēc pēdējā ieturējuma.  
6. Ja pret debitoru ir izdots r īkojums par tiešu ietur ējumu, tam ir pien ākums inform ēt 
kreditoru un izcelsmes tiesu par jebk ādu darba dev ēja vai bankas konta mai ņu. 
35. pants 
Rīkojums par bankas konta pagaidu iesald ēšanu 
1. Kreditors tiesai, kura lietu izskata p ēc būtības, var piepras īt izdot rīkojumu par 
bankas konta pagaidu iesald ēšanu, kas adres ēts citā dalībvalstī esošai bankas iest ādei, 
kurā debitoram ir bankas konts. Piepras ījumu un r īkojumu par bankas konta pagaidu 
iesaldēšanu sagatavo saska ņā ar veidlap ām, kuru paraugi ir pievienoti š īs regulas 
IV pielikum ā. 
 
LV 25   LV 2. Tiesa par kreditora piepras ījumu lemj 8 dienu laik ā, nepaziņojot debitoram par 
pieprasījuma iesniegšanu un nesniedzot tam iesp ēju tikt uzklaus ītam. Tā izdod 
pagaidu iesald ēšanas rīkojumu, ja uzskata, ka kreditora piepras ījums nav 
acīmredzami nepamatots un ka past āv nopietns debitora saist ību nepildīšanas risks. 
3. R īkojums par pagaidu iesald ēšanu: 
a) ar ierakst ītu tiesas v ēstuli ar pazi ņojumu par sa ņemšanu tiek dar īts zināms 
bankas iest ādei, kurā debitoram ir nor ēķinu konts; 
b) līdz ar tā saņemšanas br īdi nozīmē, ka tiek aizliegtas jebk ādas bankas konta 
operācijas, kuru rezult ātā konta tur ētājam būtu neiespējami veikt maks ājumus 
par summu, kas noteikta r īkojumā par pagaidu iesald ēšanu.  
4. Tiesa kreditoru un debitoru  par izdoto pagaidu iesald ēšanas rīkojumu inform ē, 
nosūtot ierakst ītu vēstuli ar pazi ņojumu par sa ņemšanu, l īdzko šis r īkojums ir rad ījis 
sekas, kas aprakst ītas 3. punkta b) apakšpunkt ā. 
5. Debitors var piepras īt atcelt pagaidu iesald ēšanas rīkojumu, v ēršoties ties ā, kura ir 
izdevusi šo r īkojumu, un t ādā gadījumā tiesa par to lemj 8 dienu laik ā. Tiesa šo 
pieprasījumu var apmierin āt, vajadzības gadījumā pieprasot, lai debitors sniegtu 
nodrošinājumu.  
6. Pagaidu iesald ēšanas rīkojuma sekas izbeidzas, l īdzko tiesa nolemj to atcelt vai tad, 
ja tā nav pieņēmusi lēmumu 8 dienu laik ā, un, visv ēlākais, tad, kad t ā pieņem 
nolēmumu pēc būtības. Pēc nolēmuma pie ņemšanas p ēc būtības pagaidu iesald ēšanas 
rīkojumu var aizst āt ar rīkojumu par tiešu ikm ēneša ietur ējumu, ja kreditors to 
pieprasa saska ņā ar 34. pantu. 
Par lēmumu, ar ko izbeidz pagaidu iesald ēšanas rīkojuma darb ību, tiesa bankas 
iestādei paziņo, nosūtot ierakst ītu vēstuli ar pazi ņojumu par sa ņemšanu. 
36. pants 
Uztura pras ījumu priorit āte 
Uztura pras ījumu maks ājumiem ir priorit āte salīdzinājumā ar citiem debitora par ādiem, 
tostarp par ādiem par nol ēmumu izpildes izmaks ām. 
 
LV 26   LV VII noda ļa 
Publiski akti un vienošan ās 
37. pants 
Publisku aktu un vienošanos izpild āmība 
Vienā dalībvalstī reģistrētiem un izpild āmiem publiskiem aktiem, k ā arī pušu nosl ēgtām 
vienošanām, kas ir izpild āmas vienā dalībvalstī, ir tāds pats izpildu sp ēks kā nolēmumiem 
saskaņā ar 25. pantu. 
38. pants 
Publisku aktu un vienošanos izpilde 
1. Izpild āmo publisko aktu un pušu vienošanos atz īšanai un izpildei attiec īgā gadījumā 
piemēro VI noda ļas noteikumus. T ās dalībvalsts kompetent ā iestāde, kurā publiskais 
akts vai pušu vienošan ās ir izpild āma, pēc jebkuras ieinteres ētās personas 
pieprasījuma izsniedz akta iz rakstu, izmantojot š īs regulas II pielikum ā doto 
veidlapas paraugu. 
2. Kreditors, kas v ēlas izmantot 34. un 35. panta noteikumus, var v ērsties savas parast ās 
dzīvesvietas ties ā. 
VIII noda ļa 
Sadarbība 
39. pants 
Centrālās iestādes 
1. Katra dal ībvalsts izraug ās vienu vai vair ākas centrālās iestādes, kas pal īdz šīs regulas 
piemērošanā, un nosaka katras teritori ālo vai priekšmetisko kompetenci. 
2. Ja dal ībvalsts ir izraudz ījusies vair ākas centr ālās iestādes, saziņu parasti organiz ē 
tieši ar kompetento centr ālo iestādi. Ja pazi ņojums ir nos ūtīts centrālajai iestādei, 
kura nav kompetenta, š ī iestāde ir atbild īga par to, lai pazi ņojums tiktu p ārsūtīts uz 
kompetento centr ālo iestādi un lai s ūtītājs tiktu par to inform ēts. 
3. Sešu m ēnešu laikā pēc šīs regulas st āšanās spēkā dalībvalstis Komisijai pazi ņo: 
 
LV 27   LV a) atbilst īgi šim pantam izraudz īto centr ālo iestāžu kontaktpersonu 
vārdus/uzvārdus, adreses, k ā arī saziņas līdzekļus; 
b) valodas, kas ir pie ņemtas sazi ņai ar centr ālajām iestādēm. 
Dalībvalstis dara Komisijai zin āmas jebkādas izmai ņas šajā informācijā.  
Komisija šo inform āciju dara publiski pieejamu. 
40. pants 
Vispārīgās funkcijas 
Centrālās iestādes dara zin āmu inform āciju par valsts ties ību aktiem un liet ām uzturēšanas 
saistību jomā un veic pas ākumus, lai pilnveidotu š īs regulas piem ērošanu un stiprin ātu 
sadarbību. Šim nol ūkam izmanto Eiropas Tiesisk ās sadarb ības tīklu civilliet ās un 
komercliet ās, kurš izveidots ar L ēmumu Nr. 2001/470/EK. 
41. pants 
Sadarbība īpašos gad ījumos 
1. Lai sasniegtu š īs regulas m ērķus, centrālās iestādes sadarbojas īpašos gad ījumos. 
Šajā nolūkā tās tieši vai ar valsts iest āžu vai citu strukt ūru starpniec ību veic 
nepieciešamos pas ākumus, lai: 
a) vāktu un apmain ītos ar inform āciju par: 
i) kreditora un debitora situ āciju, jo īpaši, izmantojot 44. l īdz 47. pantu, 
ii) lietām, kas atrodas tiesved ībā, vai 
iii) pieņemtajiem nol ēmumiem; 
b) sniegtu inform āciju un pal īdzību kreditoriem, kuri piedal ās tiesved ībā to 
teritorijā; 
c) ar starpniec ību vai citiem l īdzekļiem sekm ētu vienošanos starp kreditoriem un 
debitoriem un šaj ā nolūkā veicinātu pārrobežu sadarb ību. 
2. P ēc kreditora, kura parast ā dzīvesvieta ir k ādā no dalībvalstīm, piepras ījuma to 
pārstāv: 
a) tās dalībvalsts centr ālā iestāde, kuras teritorij ā ir tiesa, kurai iesniegta pras ība 
par uzturēšanas saist ībām, vai 
b) izpildes dal ībvalsts centr ālā iestāde. 
 
LV 28   LV Šā punkta izpratn ē pārstāvība aptver visas proced ūras, kas nepieciešamas, lai ieg ūtu 
nolēmumu, kā arī faktiski pan āktu uztura pras ījuma piedzi ņu. 
42. pants 
Darba metode 
1. Kreditors dal ībvalsts centr ālajā iestādē ar piepras ījumu pēc palīdzības saska ņā ar 
41. pantu var v ērsties tieši vai ar t ās dalībvalsts centr ālās iestādes starpniec ību, kurā 
tam ir parast ā dzīvesvieta.  
Kreditors savu piepras ījumu var iesniegt savas parast ās dzīvesvietas ties ā, kura 
sadarbībā ar šīs dalībvalsts centr ālo iestādi veic nepieciešamos pas ākumus, lai 
nodrošinātu piepras ījuma pārsūtīšanu un izpildi. 
2. Pal īdzības piepras ījumam pievieno visu pieejamo inform āciju, kas var b ūt vajadzīga 
tā izpildei.  
3. Neskarot 4. punktu, centr ālo iestāžu, valsts iest āžu un citu strukt ūru palīdzība, ko tās 
sniedz saska ņā ar 41. pantu, k ā arī tā, ko sniedz šo iest āžu norīkotas personas, ir 
bezmaksas.  
4. Kreditoram var pras īt piedalīties pārstāvības izdevumu segšan ā, kas radušies saska ņā 
ar 41. panta 2. punktu. Tom ēr samaksu nevar pras īt, ja kreditors savas parast ās 
dzīvesvietas dal ībvalstī atbilst nosac ījumiem, lai sa ņemtu juridisko pal īdzību. 
5. Katra centr ālā iestāde pati sedz savas izmaksas. 
43. pants 
Sanāksmes 
1. Lai sekm ētu šīs regulas piem ērošanu, centr ālās iestādes regulāri tiekas. 
2. Š īs sanāksmes sasauc saska ņā ar Lēmumu Nr. 2001/470/EK, ar  ko izveido Eiropas 
Tiesiskās sadarbības tīklu civilliet ās un komercliet ās. 
44. pants 
Piekļuve inform ācijai 
1. Centr ālās iestādes nodrošina piek ļuvi inform ācijai, kas var sekm ēt uztura pras ījumu 
piedziņu, ievērojot šajā nodaļā izklāstītos noteikumus. Inform āciju sniedz, lai 
sasniegtu š ādus mērķus: 
a) noteiktu debitora atrašan ās vietu; 
 
LV 29   LV b) nov ērtētu debitora mantu, jo īpaši tā ieņēmumu summu un veidu; 
c) noteiktu debitora darba dev ēju; 
d) noteiktu debitora bankas kontus. 
2. Š ā panta 1. punkt ā minētā informācija aptver vismaz to iest āžu rīcībā esošo 
informāciju, kuras dal ībvalstīs atbild par š ādām jomām:  
a) nodok ļi un nodevas, 
b) soci ālā apdrošināšana, ieskaitot darba dev ēju sociālās apdrošin āšanas iemaksas, 
c) iedz īvotāju reģistrs, 
d) īpašuma re ģistrs, 
e) transportl īdzekļu reģistrs, 
f) centr ālā banka. 
3. Piek ļuve šajā pantā minētajai inform ācijai nekādā gadījumā nevar būt par iemeslu 
jaunu kartot ēku izveidei dal ībvalstīs. 
45. pants 
Informācijas pazi ņošana 
1. Kreditors savas parast ās dzīvesvietas dal ībvalsts piepras ījuma iesniedz ējā centrālajā 
iestādē var vērsties ar savas parast ās dzīvesvietas tiesas starpniec ību, kura nodod 
kreditora piepras ījumu, ja t ā uzskata, ka tas atbilst šaj ā nodaļā izklāstītajiem 
nosacījumiem. 
2. Piepras ījumu par inform ācijas pazi ņošanu viena centr ālā iestāde otrai centr ālajai 
iestādei nodod, izmantojot š īs regulas V pielikum ā doto veidlapas paraugu. 
3. Piepras ījumu, lai ieg ūtu 44. panta 1. punkta a) apakšpunkt ā minēto inform āciju, var 
iesniegt jebkur ā laikā. Piepras ījumu, lai ieg ūtu 44. panta 1. punkta b), c) un 
d) apakšpunkt ā minēto inform āciju, var iesniegt, ja kreditors var uzr ādīt nolēmuma 
izrakstu atbilst īgi 28. pantam vai akta izrakstu atbilst īgi 38. panta 1. punktam. 
4. Piepras ījuma saņēmēja centrālā iestāde papildus 1. punkt ā minētajai veidlapai 
pieprasījuma iesniedz ējai iestādei var piepras īt iesniegt papildu dokumentus, kas 
vajadzīgi, lai sasniegtu 44. panta 1. punkt ā minētos mērķus. 
5. Papildu dokumentus iesniedz kop ā ar to tulkojumiem, ja vien piepras ījuma saņēmēja 
dalībvalsts neatbr īvo no šīs prasības. Vēlākais sešu m ēnešu laik ā no šīs regulas 
stāšanās spēkā dalībvalstis inform ē Komisiju par savu l ēmumu piepras īt vai 
nepiepras īt šajā punktā minētos tulkojumus.  
Komisija šo inform āciju dara publiski pieejamu. 
 
LV 30   LV Ja inform ācijas pazi ņošanas piepras ījums ir veikts p ēc tāda kreditora iniciat īvas, kurš 
saņem pilnīgu vai da ļēju juridisko pal īdzību, tulkojumu nodrošina piepras ījuma 
iesniedzēja iestāde, kreditoram neprasot nek ādu samaksu. 
6. Piepras ījuma saņēmējas iestādes inform āciju pazi ņo piepras ījuma iesniedz ējām 
iestādēm. Ja piepras ījuma saņēmēja iestāde nevar pazi ņot piepras īto inform āciju, tā 
nekavējoties par to inform ē pieprasījuma iesniedz ēju iestādi, norādot attiec īgos 
iemeslus. 
46. pants 
Informācijas izmantošana 
1. Piepras ījuma iesniedz ēja centrālā iestāde saņemto inform āciju nekav ējoties pazi ņo 
tiesai, kura tai bija iesniegusi piepras ījumu saska ņā ar 45. panta 1. punktu. P ēc tam, 
kad inform ācija paziņota tiesai, piepras ījuma iesniedz ēja centrālā iestāde iznīcina šo 
informāciju. 
2. Saska ņā a r  š o  r e g u l u  p a z i ņoto inform āciju var izmantot tikai tiesa un tikai nol ūkā 
sekmēt uztura pras ījumu piedzi ņu. Tomēr tiesa šo inform āciju, to neizpaužot 
kreditoram, var nodot iest ādēm, kas ir kompetentas izsniegt tiesas vai ārpustiesas 
aktus, kā arī iestādēm, kas ir kompetentas izpild īt nolēmumu. Pēc tam, kad iest ādes 
šo inform āciju ir izmantojušas, t ās to iznīcina. 
3. Saska ņā ar šo regulu pazi ņoto inform āciju tiesa var uzglab āt tikai tik ilgi, cik tas 
nepieciešams, lai sekm ētu uztura pras ījuma piedzi ņu. Uzglab āšanas termi ņš nevar 
pārsniegt vienu gadu. 
47. pants 
Debitora inform ēšana 
Pieprasījuma saņēmēja centrālā iestāde debitoram pazi ņo: 
a) inform āciju, ko tā ir paziņojusi, un š īs informācijas ieguves veidu; 
b) min ētās informācijas adres ātu identitāti; 
c) min ētās informācijas izmantošanas nosac ījumus saska ņā ar šo regulu; 
d) debitora ties ības un tam pieejamos tiesisk ās aizsardz ības līdzekļus saskaņā ar 
valsts iekš ējiem tiesību aktiem, kas pie ņemti, piem ērojot Direkt īvu 95/46/EK; 
e) to uzraudz ības iestāžu kontaktinform āciju, kuras izveidotas atbilst īgi Direktīvai 
95/46/EK gan dal ībvalstī, kurā atrodas piepras ījuma iesniedz ēja centrālā 
iestāde, gan dal ībvalstī, kurā atrodas piepras ījuma saņēmēja centrālā iestāde, 
ja vien piepras ījuma iesniedz ēja centrālā iestāde saskaņā ar 45. panta 2. punktu iesniegtaj ā 
informācijas pazi ņošanas piepras ījumā nav norādījusi, ka, inform ējot debitoru, var ētu tikt 
 
LV 31   LV apdraudēta uztura pras ījuma efekt īva piedziņa; šādā gadījumā pieprasījuma saņēmēja centrālā 
iestāde debitora inform ēšanu atliek uz laiku, kas nep ārsniedz 60 dienas. 
IX nodaļa 
Vispārīgi un nobeiguma noteikumi 
48. pants 
Saistība ar citiem Kopienas ties ību aktiem 
1. Uztur ēšanas saist ību jomā ar šo regulu aizst āj Regulu (EK) Nr. 44/2001 un Regulu 
(EK) Nr. 805/2004. 
2. Uztur ēšanas saist ību jomā nepiemēro Regulas (EK) Nr. 1348/2000 19. pantu. 
3. Neskarot 2. punkt ā noteikto, š ī regula neskar Regulas (EK) Nr. 1348/2000 un 
Regulas (EK) Nr. 1206/2001 piem ērošanu. 
49. pants 
Saistība ar citiem aktiem 
Šai regulai dal ībvalstīs ir augst āks spēks nekā konvencij ām un līgumiem jaut ājumos, kurus 
reglament ē šī regula, un kuru l īgumslēdzējas puses ir dal ībvalstis. 
50. pants 
Pielikumu groz ījumi 
Šīs regulas pielikumu groz ījumus pie ņem saska ņā ar 51. panta 2. punkt ā noteikto 
konsultēšanās procedūru. 
51. pants 
Komiteja 
1. Komisijai pal īdz komiteja, kur ā ir dalībvalstu p ārstāvji un kuru vada Komisijas 
pārstāvis. 
2. Ja atsaucas uz šo punktu, piem ēro Lēmuma 1999/468/EK 3. pant ā noteikto 
konsultēšanās procedūru, ievērojot minētā lēmuma 7. panta 3. punkta noteikumus. 
 
LV 32   LV 52. pants 
Pārejas noteikums 
1. Š īs regulas noteikumus piem ēro tikai proced ūrām, kas uzs āktas, publiskajiem aktiem, 
kas saņemti, un vienošan ām, kas nosl ēgtas pēc dienas, kad regulu s āk piemērot. 
2. Tom ēr: 
a) 12. l īdz 21. pantu par piem ērojamo likumu š īs regulas piem ērošanas s ākšanas 
dienā tiesvedībā esošai lietai piem ēro tad, ja visas puses par to ir tieši vai 
jebkādā citā nepārprotamā veidā vienojušās; 
b) 27. l īdz 36. pantu par izpildi piem ēro nolēmumiem un publiskiem aktiem, kuri 
dienā, kad sāk šīs regulas piem ērošanu, saska ņā ar Regulu (EK) Nr. 44/2001 ir 
pasludināti par izpild āmiem vai saska ņā ar Regulu (EK) Nr. 805/2004 ir 
apstiprināti kā Eiropas izpildu r īkojumi ; 
c) 39. l īdz 47. pantu par sadarb ību piemēro visām proced ūrām, kas norisin ās šīs 
regulas piem ērošanas sākšanas dien ā. 
53. pants 
Stāšanās spēkā 
1. Š ī regula stājas spēkā 2008. gada 1. janv ārī. 
2. Šo regulu piem ēro no 2009. gada 1. janv āra, izņemot 22. panta 3. punktu, 39. pantu 
un 45. panta 5. punktu, ko piem ēro no regulas st āšanās spēkā. 
Šī regula uzliek saist ības kopum ā un ir tieši piem ērojama vis ās dalībvalstīs. 
Briselē, 
 Padomes v ārdā – 
 Priekšs ēdētājs 
 
LV 33   LV PIELIKUMS  
I PIELIKUMS  
UZTURĒŠANAS SAIST ĪBU NOL ĒMUMA IZRAKSTS 
(28. pants Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un 
izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās25) 
1. Dalībvalsts 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
2. Tiesa 
2.1. Nosaukums: 
2.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
2.3. Vieta un pasta indekss: 
 
3. Prasītājs 
3.1. Vārds/uzvārds: 
3.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
3.3. Vieta un pasta indekss: 
3.4. Valsts: 
3.5. Tālr.(*): 
3.6. E-pasta adrese (*): 
 
4. Atbildētājs 
4.1. Vārds/uzvārds: 
4.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
4.3. Vieta un pasta indekss: 
4.4. Valsts: 
4.5. Tālr.(*): 
4.6. E-pasta adrese (*): 
(*) Neoblig āta inform ācija 
                                                 
25 OV L… 
 
LV 34   LV 5. Nolēmums 
5.1. Uztura pras ījuma summa 
Valūta: □ Euro □ [sterliņu mārciņa] □ Kipras m ārciņa □ Čehijas krona  
□ Igaunijas krona □ Ungārijas forints □ Maltas lira □ Latvijas lats  
□ Lietuvas lits □ Slovākijas krona □ Zviedrijas krona □ Slovēnijas tolars 
□ Polijas zlots □ Cita (lūdzu norādīt): ……………………………. 
5.2. Maks ājumu biežums 
5.2.1. Visu summu piln ībā izmaksā vienā reizē……………………………..….  
5.2.2. Summu da ļēji izmaksā vienā reizē………………………….………..….  
Šajā gadījumā norādiet vienā reizē izmaksājamo summu: 
5.2.3. Summu izmaks ā periodiski (nor ādiet summu, ja t ā nav vien āda ar 5.1. punkt ā norādīto 
uztura pras ījuma summu): 
Reizi ned ēļā…………………………………………………………………  
Reizi mēnesī…………………………………………………………………  
Cits periods (nor ādīt)………………………………………………………..  
5.3. Indeks ācija 
Ja 5.2.3. punkt ā norādīto summu indeks ē, norādiet indeks ācijas koeficientu: 
Indeksāciju piemēro, sākot no: 
 
Datums: 
Paraksts un / vai kompetent ās iestādes zīmogs: 
 
LV 35   LV II PIELIKUMS 
UZTURĒŠANAS SAIST ĪBU AKTA IZRAKSTS 
(38. pants Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un 
izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās26) 
 
1. Dalībvalsts 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Akta veids 
2.1. Publisks akts……………………. □ 
izdevis (iest ādes nosaukums un vieta): 
(datums): 
2.2. Vienošan ās starp pus ēm.……………….. □ 
noslēgta (vieta): 
(datums): 
 
3. Kreditors 
3.1. Vārds/uzvārds: 
3.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
3.3. Vieta un pasta indekss: 
3.4. Valsts: 
3.5. Tālr.(*): 
3.6. E-pasta adrese (*): 
 
                                                 
26 OV L… 
 
LV 36   LV 4. Debitors 
4.1. Vārds/uzvārds: 
4.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
4.3. Vieta un pasta indekss: 
4.4. Valsts: 
4.5. Tālr.(*): 
4.6. E-pasta adrese (*): 
(*) Neoblig āta inform ācija 
5. Akta saturs 
5.1. Uztura pras ījuma summa 
Valūta: □ Euro □ [sterliņu mārciņa] □ Kipras m ārciņa □ Čehijas krona  
□ Igaunijas krona □ Ungārijas forints □ Maltas lira □ Latvijas lats  
□ Lietuvas lits □ Slovākijas krona □ Zviedrijas krona □ Slovēnijas tolars 
□ Polijas zlots □ Cita (lūdzu norādīt): 
5.2. Maks ājumu biežums 
5.2.1. Visu summu piln ībā izmaksā vienā reizē……………………………..….  
5.2.2. Summu da ļēji izmaksā vienā reizē………………………….………..….  
Šajā gadījumā norādiet vienā reizē izmaksājamo summu: 
5.2.3. Summu izmaks ā periodiski (nor ādiet summu, ja t ā nav vien āda ar 5.1. punkt ā norādīto 
uztura pras ījuma summu): 
Reizi ned ēļā…………………………………………………………………  
Reizi mēnesī…………………………………………………………………  
Cits periods (nor ādīt)………………………………………………………..  
5.3. Indeks ācija 
Ja 5.2.3. punkt ā norādīto summu indeks ē, norādiet indeks ācijas koeficientu:  
Indeksāciju piemēro, sākot no:  
 
Datums: 
Paraksts un / vai kompetent ās iestādes zīmogs: 
 
LV 37   LV III PIELIKUMS 
RĪKOJUMS PAR TIEŠU IKM ĒNEŠA IETUR ĒJUMU 
(34. pants Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un 
izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās27) 
 
1. Dalībvalsts 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Tiesa 
2.1. Nosaukums: 
2.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
2.3. Vieta un pasta indekss: 
 
3. Piepras ītājs 
3.1. Vārds/uzvārds: 
3.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
3.3. Vieta un pasta indekss: 
3.4. Valsts: 
3.5. Tālr.(*): 
3.6. E-pasta adrese (*): 
3.7. Bankas dati: 
Starptautiskais bankas konta numurs (IBAN): 
Bankas identifik ācijas kods (BIC): 
 
                                                 
27 OV L… 
 
LV 38   LV 4. Debitors 
4.1. Vārds/uzvārds: 
4.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
4.3. Vieta un pasta indekss: 
4.4. Valsts: 
4.5. Tālr.(*): 
4.6. E-pasta adrese (*): 
(*) Neoblig āta inform ācija 
5. Piepras ījums par tiešu ietur ējumu 
5.1. Datums, kur ā pieņemts nolēmums, ar ko noteikta uztura pras ījuma summa: 
5.2. Ikmēneša ietur ējuma summa: 
Valūta: □ Euro □ [sterliņu mārciņa] □ Kipras m ārciņa □ Čehijas krona  
□ Igaunijas krona □ Ungārijas forints □ Maltas lira □ Latvijas lats  
□ Lietuvas lits □ Slovākijas krona □ Zviedrijas krona □ Slovēnijas tolars 
□ Polijas zlots □ Cita (lūdzu norādīt): ……………………………. 
5.3. Indeks ācija 
Ja 5.2. punkt ā norādīto summu indeks ē, norādiet indeks ācijas koeficientu:  
Indeksāciju piemēro, sākot no:  
5.4. Adres āts 
5.4.1 Debitora banka: 
Starptautiskais bankas konta numurs (IBAN): 
Bankas identifik ācijas kods (BIC): 
5.4.2 Debitora darba dev ējs: 
 
 
LV 39   LV 6. Ieturējuma rīkojums 
 Tieša ietur ējuma piepras ījums ir noraid īts 
 Rīkojums nodots:  
(5.4. punkt ā norādītais adres āts) 
no […]  algas  bankas konta katru m ēnesi ietur ēt  
(4. punktā norādītais debitors) 
šādu summu: 
(5.2. punkt ā norādītā summa) 
saņēmējs: 
(3. punktā norādītais piepras ītājs)  
Ja Jums nav iesp ējams veikt šos ietur ējumus, Jums 30 dienu laik ā no šā dokumenta 
saņemšanas dienas vai no p ēdējā veiktā ieturējuma dienas par to j āinformē 2. punkt ā 
minētā tiesa  (33. panta 5. punkts Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, 
nolēmumu atz īšanu un izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās). 
 
Datums: 
Paraksts un / vai kompetent ās iestādes zīmogs: 
 
LV 40   LV III b) PIELIKUMS 
INFORMAT ĪVS PAZI ŅOJUMS DEBITORAM, PRET KURU IR IZDOTS 
RĪKOJUMS PAR TIEŠU IKM ĒNEŠA IETUR ĒJUMU  
(34. panta 4. punkta b) apakšpunkts Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, 
nolēmumu atz īšanu un izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās28) 
1. Pārskatīšana 
Pret Jums ir izdots r īkojums par tiešu ikm ēneša ietur ējumu. Kop ā a r  š o  i n f o r m a t īvo 
paziņojumu Jūs tiekat inform ēts(-a) par min ēto rīkojumu un izcelsmes tiesas nol ēmumu. 
Jums ir ties ības piepras īt izcelsmes tiesas nol ēmuma pārskatīšanu, ja J ūs nebijāt ieradies(-
usies) ties ā un: 
a) Jūs neesat sa ņēmis(-usi) dokumentu, uz kura pamata ierosin āta lieta, vai tam 
pielīdzināmu dokumentu vai 
b) Jūs neesat var ējis(-usi) uztura pras ījumu apstr īdēt nepārvaramas varas vai no Jums 
neatkarīgu ārkārtas apstākļu dēļ. 
Tiesības piepras īt pārskatīšanu ir sp ēkā ... dienas, skaitot no dienas, kad J ūs esat saņēmis(-usi) 
šo informat īvo paziņojumu. 
2. Izpilde 
Ja Jūs neesat ties īgs(-a) piepras īt izcelsmes tiesas nol ēmuma p ārskatīšanu atbilst īgi 
1. punktam vai ja J ūs nevēlaties piepras īt pārskatīšanu, taču iebilstat pret min ētā nolēmuma 
izpildi, Jūs varat vērsties izpildes valsts kompetentaj ās iestādēs saskaņā ar 33. pantu Padomes 
Regulā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un izpildi un sadarb ību 
uzturēšanas saist ību lietās. 
 
Datums: 
Paraksts un / vai kompetent ās iestādes zīmogs: 
 
                                                 
28 OV L… 
 
LV 41   LV IV PIELIKUMS 
RĪKOJUMS PAR BANKAS KONTA PAGAIDU IESALD ĒŠANU 
(35. panta 1. punkts Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu 
atzīšanu un izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās29) 
 
1. Dalībvalsts 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Tiesa 
2.1. Nosaukums: 
2.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
2.3. Vieta un pasta indekss: 
 
3. Piepras ītājs 
3.1. Vārds/uzvārds: 
3.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
3.3. Vieta un pasta indekss: 
3.4. Valsts: 
3.5. Tālr.(*): 
3.6. E-pasta adrese (*): 
 
4. Debitors 
4.1. Vārds/uzvārds: 
4.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
4.3. Vieta un pasta indekss: 
4.4. Valsts: 
4.5. Tālr.(*): 
4.6. E-pasta adrese (*): 
(*) Neoblig āta inform ācija 
                                                 
29 OV L… 
 
LV 42   LV 5. Piepras ījums par bankas konta pagaidu iesald ēšanu 
5.1. Piepras ījuma iemesli (paskaidrojiet, k ādi ir riski, kuru d ēļ debitora saist ību izpilde 
ir apdraud ēta): 
5.2. Iesald ējamā summa: 
Valūta: □ Euro □ [sterliņu mārciņa] □ Kipras m ārciņa □ Čehijas krona  
□ Igaunijas krona □ Ungārijas forints □ Maltas lira □ Latvijas lats  
□ Lietuvas lits □ Slovākijas krona □ Zviedrijas krona □ Slovēnijas tolars 
□ Polijas zlots □ Cita (lūdzu norādīt): …………………………….  
5.3. Adres āts (debitora banka) 
5.3.1. Iest āde: 
5.3.2. Debitora starptautiskai s bankas konta numurs (IBAN): 
 
6. Rīkojums par bankas konta pagaidu iesald ēšanu 
 Pieprasījums par bankas konta pagaidu iesald ēšanu ir noraid īts 
 Rīkojums nodots:  
(5.3. punkt ā norādītais adres āts) 
aizliegt ar […] bankas kontu 
(4. punktā norādītais debitors) 
veikt jebk ādas operācijas, kuru rezult ātā konta kred īta atlikums k ļūtu mazāks par: 
(5.2. punkt ā norādītā summa) 
 
Datums: 
Paraksts un / vai kompetent ās iestādes zīmogs: 
 
LV 43   LV V PIELIKUMS  
INFORM ĀCIJAS SNIEGŠANAS PIEPRAS ĪJUMS 
(45. pants Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu atz īšanu un 
izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās30) 
 
1. Dalībvalsts 
AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □ 
MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □] 
 
2. Piepras ītājs 
2.1. Piepras ījuma iesniedz ēja centrālā iestāde 
2.1.1. Nosaukums: 
2.1.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
2.1.3. Vieta un pasta indekss: 
2.1.4. Tālr.: 
2.1.5. E-pasta adrese: 
2.2. Rīkojas šādas tiesas uzdevum ā: 
2.2.1. Nosaukums: 
2.2.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
2.2.3. Vieta un pasta indekss: 
2.2.4. Tālr.: 
2.2.5. E-pasta adrese: 
 
                                                 
30 OV L… 
 
LV 44   LV 3. Adresāts – piepras ījuma saņēmēja centrālā iestāde 
3.1. Nosaukums: 
3.2. Iela un numurs / pasta kaste: 
3.3. Vieta un pasta indekss: 
3.4. Valsts: 
3.5. Tālr.: 
3.6. E-pasta adrese: 
 
4. Piepras ītā informācija 
4.1. Attiec īgais debitors 
4.1.1. Vārds/uzvārds: 
4.1.2. Pēdējā zināmā adrese: 
4.1.3. Cita iesp ējami noder īga inform ācija (apraksts, p ēdējais darba dev ējs, ģimenes locek ļu 
adreses, dati par debitora īpašumā esošiem transportl īdzekļiem, dati par debitora nekustamo 
īpašumu): 
Pievienota fotogr āfija…………………………….……………………….….  
4.2. Piepras ītie dati 
4.2.1. Debitora adrese…………………………………….……….………..  
4.2.2. Debitora darba dev ējs……………….. ……..………………..……....  
4.2.3. Debitora bankas konta rekviz īti……………………………………......  
4.2.4. Debitora mantas nov ērtējums…………………………..…….………..  
4.2.5. Debitora ien ākumu summa…….…………………….……….………..  
 
5. Dokumenti, kas nepieciešami, lai sniegtu 4.2.2. l īdz 4.2.5. punkt ā minēto inform āciju 
(pievienot kopiju) 
5.1. Nolēmums………………………………………………..……………..  
5.2. Publisks akts…………………………………………………………..  
5.3. Pušu vienošan ās………………………………………..………………..  
 
LV 45   LV  
SVARĪGI! (47. pants Padomes Regul ā … par piekrit ību, piemērojamo likumu, nol ēmumu 
atzīšanu un izpildi un sadarb ību uzturēšanas saist ību lietās)  
Debitoru par inform ācijas pazi ņošanu dr īkst inform ēt tikai tad, kad piepras ījuma 
iesniedzēja centrālā iestāde ir attiec īgi inform ējusi piepras ījuma saņēmēju centrālo 
iestādi  
Debitoru dr īkst inform ēt par inform ācijas pazi ņošanu   
 
Datums: 
Paraksts un / vai kompetent ās iestādes zīmogs: