LV    LV LV 
 
LV    LV  EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 26.10.2010 
SEC(2010) 1243 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
  
Pavaddokuments 
 
Eiropas rea ģēšanas spēju stiprin āšana katastrofu gad ījumos — civil ās aizsardz ības un 
humānās palīdzības nozīme 
 
COM(2010) 600 
SEC(2010) 1242  
 
 
 
 
LV 2   LV KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
  
Pavaddokuments 
 
Eiropas rea ģēšanas spēju stiprin āšana katastrofu gad ījumos — civil ās aizsardz ības un 
humānās palīdzības nozīme 
 
LV 3   LV A. Ievads 
Šā ietekmes nov ērtējuma ziņojuma mērķis ir sniegt Komisijai vajadz īgo inform āciju, 
lai izstrādātu paziņojumu par ES rea ģēšanas spējām katastrofu gad ījumos, ko 
paredzēts pieņemt 2010. gada novembr ī. Proti, šaj ā ziņojumā ir paredz ēts inform ēt 
Komisiju par to, cik dz īvotspējīgi ir dažādi politikas varianti, kurus nol ūkā attīstīt ES 
reaģēšanas spējas katastrofu gad ījumos ES vai ārpus tās var izpētīt sīkāk. 
Nav paredz ēts, ka šaj ā ziņojumā veiktajam nov ērtējumam jābūt pilnīgam. Tieši 
pretēji, veiktā analīze ir sam ērīga ar izvirz ītajiem m ērķiem. Tā kā minētajā 
paziņojumā netiks ierosin āti risinājumi, bet vien īgi izklāstīti veidi, k ā vēl vairāk 
attīstīt ES rea ģēšanas spējas katastrofu gad ījumos, iesp ējams, izce ļot vēlamo 
alternatīvu, šajā posmā pilnīgs ietekmes nov ērtējums nav nepieciešams un netiek 
prasīts. Ja (un kad) tiks iesniegti konkr ēti tiesību aktu priekšlikumi, b ūs jāveic 
dziļāks izvēlēto variantu ietekmes nov ērtējums. 
Šajā ziņojumā uzmanība ir piev ērsta galvenok ārt tiem pazi ņojuma elementiem, kuri 
ir saistīti ar īpašu ietekmi un attiec ībā uz kuriem t ādēļ jāveic ietekmes nov ērtējums, 
t.i., jaunie politikas varianti un daž ādi veidi, k ā organizēt un struktur ēt ES sadarb ību 
civilās aizsardz ības jomā. Jāatzīmē, ka iecer ētajā paziņojumā tiks apl ūkota arī 
sinerģija ar hum āno palīdzību, taču, tā kā humānās palīdzības rezult ātā tiks izstrādāti 
vienīgi politiski pazi ņojumi par vajadz ību stiprin āt pašreizējo ES praksi un politiku, 
attiecībā uz šiem jaut ājumiem nav vajadz īgs īpašs ietekmes nov ērtējums. 
B. Problēmas defin īcija un m ērķi 
i. Problēmas defin īcija 
Pašreizējā ES Civil ās aizsardz ības mehānisma vērtība ir visp āratzīta. Šī sistēma 
praksē labi darbojas, t ā pilnībā veic tai noteiktos uzde vumus, un sasniegtie rezult āti 
pārsniedz cer ēto. Taču neraugoties uz to, vair āki ārējie faktori ir rad ījuši bažas par to, 
vai un kādā veidā sistēmai pašreiz noteiktie uzdevumi b ūtu jāpaplašina, lai rentabl āk 
risinātu problēmas, ar k ādām nāksies saskarties n ākotnē, un vienlaic īgi nodrošin ātu 
efektīvāku, ātrāku un prognoz ējamāku koordin āciju. Glob ālā finansiālā situācija un 
budžeta ierobežojumi, piem ēram, uzsver vajadz ību, ka ikvienai veiktajai darb ībai 
būtu jābūt pēc iespējas rentabl ākai. Turkl āt ES un pasaules l īmenī mēs esam 
liecinieki tam, ka aizvien biež āk notiek dabas un cilv ēka (t.i., tehnolo ģijas un vides) 
izraisītas katastrofas, k ā rezultātā šā mehānisma ietvaros tiek veikts liel āks skaits ES 
civilās aizsardz ības oper āciju. Katastrofas notiek arvien biež āk, tās ir arvien 
nopietnākas, un t ās acīmredzami ietekm ē tādi faktori k ā klimata p ārmaiņas, 
terorisms, urbaniz ācija un rūpnieciskās darbības vēršanās plašumā. Lai izvair ītos no 
pieaugošās plaisas starp vajadz ībām un sp ējām, ir svar īgi, lai ES maksim āli 
palielinātu savu rea ģēšanas pas ākumu efektivit āti, ko, ņemot vērā līdzšinējo pieredzi, 
var panākt ar ierobežotiem papildu resursiem. 
Galvenais ES Civil ās aizsardz ības mehānisma trūkums ir tas, ka cikt āl tas tika 
izveidots nol ūkā sniegt atbalstu un nodrošin āt koordināciju un līdz ar to ir atkar īgs no 
brīvprātīgiem un dal ībvalstu ad hoc  piedāvājumiem sniegt pal īdzību, tas nesp ēj 
garantēt palīdzības pieejam ību lielu katastrofu gad ījumā. Pašreizējās sistēmas ad hoc  
aspekts neapšaub āmi nozīmē, ka ES Civil ās aizsardz ības mehānisms dr īzāk ir 
reaktīvs, nevis proakt īvs. Tā kā nav iespējams iepriekš prec īzi paredzēt, kāda veida 
palīdzība un cik liel ā apmērā tiks pied āvāta konkrētā ārkārtas situācijā, tas nozīmē, 
ka MIC [uzraudz ības un inform ācijas centrs] nevar izstr ādāt ārkārtas rīcības plānus, 
 
LV 4   LV kas nenov ēršami noved pie zin āmas improviz ācijas attiec ībā uz reaģēšanu tūlīt pēc 
katastrofas, t ādējādi negatīvi ietekm ējot vispārējo efektivitāti. No tā arī izriet, ka 
lēmumi par b ūtiskas pal īdzības sniegšanu dažreiz tiek pie ņemti ar kav ēšanos, un 
reaģēšanas ātrums ir atkar īgs no tā, vai dalībvalstis savlaic īgi piedāvā palīdzību. 
Paredzam āka sistēma, kas sp ētu labāk koordin ēt dalībvalstu pal īdzību, nenoliedzami 
sniegtu pievienoto v ērtību. 
Gadu gait ā ir kļuvis arī skaidrs, ka sist ēma, kuru dal ībvalstis izmanto praktisk ās 
palīdzības piedāvāšanai, arī rada zināmu fragment āciju. Tā kā dalībvalstis pied āvā 
palīdzību, reaģējot uz konkr ētu ārkārtas situāciju un ne vienm ēr obligāti ņemot vērā 
kopīgos ES rea ģēšanas pas ākumus, pal īdzība var neb ūt saskaņota. Faktiski ir 
iespējams, ka MIC uzskata, ka dal ībvalstu sniegt ā palīdzība pilnībā apmierina dažas 
tās valsts vajadz ības, kura l ūdz palīdzību, taču tajā pašā laikā citas vajadz ības paliek 
nepamanītas. Stabil āka sistēma, kas nodrošin ātu saskaņotu ES reakciju un maksim āli 
izmantotu siner ģiju starp daž ādiem iesaist ītajiem dal ībniekiem, nenoliedzami sniegtu 
ieguvumus konsekvences un rentabilit ātes ziņā. 
ii. Mērķi 
Vispārējais mērķis ir attīstīt un stiprin āt ES spēju reaģēt katastrofu gad ījumos, 
izmantojot visus pieejamos l īdzekļus, spējas un ekspertu zin āšanas, kā arī maksimāli 
izmantojot siner ģiju un savstarp ējo papildin āmību. Ierosin āto variantu m ērķis ir 
izveidot stabil āku un spēcīgāku sistēmu, kas sp ētu labāk aizsargāt cilvēkus, vidi un 
īpašumu tūlīt pēc ārkārtas situācijas. 
Šajā saistībā būtiski ir ņemt vērā arī jauninājumi, kas ieviesti ar Lisabonas l īgumu. 
Ar Līguma par Eiropas Savien ības darbību 196. pantu Savien ībai tiek noteikts 
skaidrs juridiskais pamats civil ās aizsardz ības jomā, inter alia  lai atbalst ītu un 
papildinātu dalībvalstu rīcību valsts, re ģionālā un vietējā līmenī, reaģējot uz dabas 
vai cilvēku izraisītām katastrof ām Savien ībā. LESD 222. pant ā ietvertā solidaritātes 
klauzula, ar kuru dal ībvalstīm tiek noteikts juridisks pien ākums savstarp ēji palīdzēt 
un ES tiek noteikts juridisks pien ākums mobiliz ēt visus tās rīcībā esošos līdzekļus, 
lai reaģētu uz ārkārtas situāciju, arī uzsver vajadz ību censties stiprin āt reaģēšanas 
spējas katastrofu gad ījumos. 
Vispārējais mērķis tiks sasniegts, īstenojot š ādus konkr ētus mērķus: 
• ES reaģēšanas spēju katastrofu gad ījumos efektivit ātes, tostarp rentabilit ātes, 
uzlabošana; 
• ES reaģēšanas spēju katastrofu gad ījumos saska ņotības nostiprin āšana; 
• pamanāmības uzlabošana. 
Šo mērķu īstenošanai nav nepieciešams izveidot jaunus meh ānismus, bet gan dr īzāk 
jāizmanto un j āattīsta jau esošie instrumenti. T āpēc papildu izmaksas, ja t ādas rodas, 
visticamāk būs reālas, nevis nesam ērīgi augstas sal īdzinājumā ar pašreiz ējām 
izmaksām. 
C. Subsidiarit āte 
Par katastrofu p ārvarēšanu galvenok ārt ir atbild īgas dalībvalstis. Savien ības loma 
civilās aizsardz ības jomā ir noteikta L īguma par Eiropas Savien ības darb ību 
196. panta 1. punkt ā, kurā paredzēts, ka Savien ība inter alia  atbalsta un papildina 
dalībvalstu rīcību valsts, re ģionālā un vietējā līmenī, reaģējot uz dabas vai cilv ēku 
izraisītām katastrof ām Savien ībā, un sekm ē saskaņotību starptautiskaj ā civilās 
 
LV 5   LV aizsardzības darbā. Tādējādi civilās aizsardz ības reaģēšanas pas ākumi katastrofu 
gadījumos ir atbalsta/papildin āmības joma, iev ērojot subsidiarit ātes principu. 
Lai risin ātu ietekmes nov ērtējumā izklāstītās problēmas, vajadz īga rīcība un 
koordinācija ES l īmenī. Lai gan par rea ģēšanu katastrofu gad ījumos galvenok ārt 
atbildīgas ir dal ībvalstis, l īdzšinējā pieredze ar civil ās aizsardz ības mehānismu ir 
rādījusi, ka past āv reāls risks, ka katastrofu m ērogs pārsniegs civilai aizsardz ībai 
paredzēto valstu resursu iesp ējas. Šādos gadījumos ir vajadz īga citu dal ībvalstu 
palīdzība. ES rīcība šajā jomā nepārprotami ietver situ āciju risināšanu, izmantojot 
spēcīgu starptautisku/daudznacion ālu elementu, kad ir vajadz īga vispārīga 
koordinācija un saska ņota rīcība pārvalstiskā līmenī. 
Rīcība vienīgi valsts l īmenī nevar garant ēt saskaņotu, efekt īvu un iedarb īgu ES 
reaģēšanu katastrofu gad ījumos. Lai uzlabotu ES Civil ās aizsardz ības mehānisma 
paredzam ību, efektivit āti un paman āmību, vajadz īga rīcība ES līmenī saskaņā ar 
LESD 196. pant ā noteiktajiem m ērķiem un likumdošanas proced ūru. Šādu 
interpretāciju apstiprina ar LESD 222. pantu izveidot ā solidaritātes klauzula.  
Ņemot vērā iepriekš min ēto, jāsecina, ka subsidiarit ātes princips tiek iev ērots, jo 
aplūkotos politikas m ērķus dalībvalstis nevar sasniegt vienas pašas, bet gan vajadz īga 
visu dalībvalstu iesaiste, r īkojoties ES l īmenī. 
D. Apzin ātie varianti un s īki izvērtētie varianti 
i. Apzinātie politikas varianti 
Komisija ir apzin ājusi šādus politikas variantus. 
• 1. variants. Atteikšan ās no pašreiz ējās politikas  
Ja atsakās no politikas, k āda pašreiz past āv attiecībā uz ES rea ģēšanu katastrofu 
gadījumos, tas noz īmē, ka esošos instrumentus beidz izmantot un vienlaic īgi pārtrauc 
visas ar to saist ītās darbības. Šis variants noz īmētu arī to, ka jāapsver turpm āka pieeja 
šajā jomā.  
 
• 2. variants. Status quo  saglabāšana 
Status quo  saglabāšana nozīmē, ka līdzšinējā ES politika attiec ībā uz ES rea ģēšanu 
katastrofu gad ījumos tiktu izmantota ar ī turpmāk. Ietekmes nov ērtējuma ziņojumā 
ieskicētie pasākumi un instrumenti tiktu saglab āti. Finansējumu nodrošin ātu saskaņā 
ar 2007.-2013. gada finanšu pl ānu. 
• 3. variants. ES rea ģēšanas spēju katastrofu gad ījumos att īstīšana, balstoties 
uz brīvprātīgu kopējo fondu, ko veido dal ībvalstu gatav ībā esošie resursi 
(cilvēkresursi un l īdzekļi)  
Personāla vienības un līdzekļi paliks valstu r īcībā un kontrol ē, taču dalībvalstis 
stingrāk apņemsies tos sagatavot un nekav ējoties dar īt pieejamus ES civil ās 
aizsardzības operācijām, kad MIC to lūgs. Galīgo lēmumu par vien ību un līdzekļu 
izvietošanu un izmantošanu ar ī turpmāk pieņems dalībvalstis, un t ām šie resursi 
varētu būt vajadzīgi izmantošanai viet ējās ārkārtas situācijās. Turklāt jāatzīmē, ka 
laikposmā starp ES oper ācijām gatavībā esošie resursi nav j ātur rezerv ē vai 
neizmantoti, jo dal ībvalstis ir ties īgas tos izmantot iekš ēji valsts līmenī. 
Dalībvalstu gatav ībā esošo resursu izmantošana b ūtu kodols ES civil ās aizsardz ības 
reaģēšanas pas ākumiem katastrofu gad ījumos ES un ārpus tās, un to papildin ātu citi 
dalībvalstu pied āvājumi tādā pašā veidā, kā šobrīd ir organiz ēta civilās aizsardz ības 
palīdzība. Turkl āt varētu veikt papildu pas ākumus, lai nodrošin ātu divējādu 
 
LV 6   LV pamanāmību (valstu un  Eiropas l īmenī) attiecībā uz civilai aizsardz ībai paredz ēto 
līdzekļu izlietošanu ar ES Civil ās aizsardz ības meh ānisma starpniec ību; ES 
palīdzības pasākumos Haiti pietr ūka tieši šā aspekta. 
Militārā palīdzība un transportl īdzekļi, jo īpaši strat ēģisko aviop ārvadājumu 
kapacitāte, būtu jāiekļauj pieejamo resursu kop ējā fondā, ko saska ņā ar Eiropas 
konsensu par hum āno palīdzību un starptautiskaj ām pamatnost ādnēm (īpaši Oslo 
pamatnost ādnēm) tālāk var novirz īt caur MIC. 
Dalībvalstu resursu br īvprātīga kopēja fonda izveide b ūtu jāatbalsta, turpinot 
piedalīties kopīgajos treni ņos, mācībās, kā arī izvērtējot gūto pieredzi. Turkl āt būtu 
nepieciešams ar ī izstrādāt ārkārtas rīcības plānus un scen ārijus, lai piln ībā izmantotu 
visu kopējā fonda potenci ālu. Šādi pasākumi būs svarīgi, lai nodrošin ātu sistēmas 
efektivitāti un saska ņotību. 
• 4. variants. ES rea ģēšanas spēju katastrofu gad ījumos att īstīšana, izmantojot 
ES līdzekļus 
ES papildu finans ējumu  varētu izvērst to īpašo vajadz ību segšanai, saist ībā ar kurām 
ES reaģēšanas pas ākumos ir konstat ēti trūkumi un kur ām pasākumu veikšana 
Eiropas līmenī būtu uzskatāma par rentabl āku. Īpaša uzman ība jāpievērš resursiem, 
kas paredz ēti, lai veiktu horizont ālos uzdevumus, piem ēram, novērtēšanu (modu ļi 
vides ietekmes ātrai novērtēšanai), lo ģistiku un koordin āciju (jo īpaši tehnisk ās 
palīdzības un atbalsta vien ības un telekomunik āciju iekārtas). Šo pieeju var ētu 
izstrādāt tālāk, izveidojot visaptverošu ES koordin ācijas centru šaj ā jomā, kurš 
sniedz pakalpojumus ar ī ANO. T āpat arī ES papildu finans ējuma izvēršanu var ētu 
apsvērt attiecībā uz specializ ētiem ļoti vērtīgiem aktīviem, rea ģējot uz katastrof ām, 
kad kopīgu resursu un sloga dal īšanas rezult ātā var tikt pan ākti ieguvumi 
efektivitātes ziņā un kad ar valstu resurs iem parasti nepietiek. 
Lai arī ES līmeņa resursus finans ē Savienība, to pārvaldība deleģēšanas kārtībā tiktu 
uzticēta ieinteres ētajām. Resursu pieejam ība tiktu garant ēta ES oper ācijām, bet, kad 
resursi netiktu izmantoti, tie b ūtu pieejami dal ībvalstīm izmantošanai valsts m ērķiem. 
ES līmeņa resursu kop ējais fonds var b ūt gan mazs, t.i., ar m ērķi novērst būtiskākos 
trūkumus, gan liels, t.i., t ā, lai aptvertu b ūtisku skaitu l īdzekļu galvenaj ās jomās un 
tādējādi ļautu dalībvalstīm samazin āt pašām savus resursus un vienlaic īgi uzlabotu 
ES reaģēšanas efektivit āti. 
• 5. variants. ES Civil ās aizsardz ības spēku izveide  
Neatkarīgu Eiropas sp ēku izveide, kuriem b ūtu pašiem savi resursi, l īdzekļi, stiprās 
puses un koordin ācija, savienojum ā ar sagatavot ības organiz ēšanu un esošo resursu 
apvienošanu nenoliedzami nodrošin ātu ES rea ģēšanas katastrofu gad ījumos 
saskaņotību un efektivit āti. Eiropas sp ēkiem, kas balst ās uz šādiem principiem, b ūtu 
jāļauj piekļūt iepriekš apzin ātiem dalībvalstu resursiem, un tiem b ūtu jāspēj arī 
piesaistīt papildu resursus neatkar īgi no tā, vai saist ībā a r  E S  r e a ģēšanas spējām 
pastāv kādi iepriekš konstat ēti trūkumi. Pēdējais minētais uzdevums tiktu uztic ēts 
dalībvalstīm, kuras tam br īvprātīgi piekritušas, un šos resursus p ārvaldīs deleģēšanas 
kārtībā saskaņā ar 4. variant ā izklāstītajiem principiem. 
Lai ticam ā veidā organizētu sagatavot ību, Eiropas sp ēkiem ir vajadz īgs arī 
operatīvais centrs, kas b ūtu atbildīgs par scen āriju un protokolu sagatavošanu, k ā arī 
pašiem savs civil ās aizsardz ības un hum ānās palīdzības mācību institūts nolūkā 
apmācīt personālu, valstu un re ģionālās vienības, kuras veido Eiropas sp ēkus, un 
novērtēšanas ekspertus, kas str ādā ES labā. 
 
LV 7   LV ii. Politikas variantu anal īze 
Pēc visu variantu iepriekš ējas izvērtēšanas tika secin āts, ka soci ālie, ekonomiskie un 
politiskie tr ūkumi saist ībā ar 1. un 5. variantu bija p ārāk lieli. Turkl āt, tā kā 
2. variants noz īmē līdzšinējās ES politikas turpin āšanu un l īdz ar to ir standarta 
scenārijs, ar kuru j āsalīdzina pārējie varianti, ietekmes anal īzē galvenā uzmanība tika 
pievērsta 3. un 4. variantam. 
E. Izvēlēto variantu b ūtiskākā ekonomisk ā, sociālā un vides ietekme  
Jāatzīmē, ka jebkur ā variantā būtu jānostiprina Eiropas Komisijas uzraudz ības un 
informācijas centra koordin ācijas un anal ītiskās spējas. Šāds pavērsiens notiks 
neatkarīgi no izv ēlētā varianta, jo ir paredz ēts, ka ECHO  un MIC krīzes biroji 
tuvākajā nākotnē tiks apvienoti, izveidojot īstu reaģēšanas centru, kurš darbosies 
24 stundas diennakt ī un būs atbildīgs par ES rea ģēšanas koordin āciju civilo 
katastrofu gad ījumos. 
• Ekonomisk ā ietekme 
i. Ekonomisk ā ietekme, izv ēloties 3. variantu 
Maz ticams, ka p āriešana no status quo  uz brīvprātīga kopēja fonda modeli b ūtiski 
ietekmēs kapitālieguldījumu izmaksas. Faktiski ir pamats uzskat īt, ka dalībvalstis 
netieksies iemaks āt kopējā fondā līdzekļus, ja vien t ās nebūs drošas, ka t ās joprojām 
spēj apmierin āt pašas savas vajadz ības civil ās aizsardz ības jomā. Tādējādi 
brīvprātīgais kopējais fonds veidos tikai nelielu da ļu no jau esošajiem l īdzekļiem. 
Turklāt, ja tiek ņemts vērā tas, ka noteikumos par l īdzekļu piešķiršanu skaidri 
noteikts, ka šos l īdzekļus iespējams izņemt izmantošanai pašas valsts vajadz ībām, ir 
skaidrs, ka dal ībvalstīm neradīsies papildu apr īkojuma izmaksas. 
Kad šāda sistēma būs pilnībā izstrādāta un darbotiessp ējīga, iespējams, ka t ā 
samazinās vajadzību pēc papildu ieguld ījumiem nol ūkā nodrošin āt jaunus resursus 
reaģēšanai katastrofu gad ījumos dal ībvalstu l īmenī. Lai arī katra dal ībvalsts ir 
atbildīga par to, lai t ā būtu pienācīgi aprīkota un sp ētu reaģētu uz paredzamiem vai 
cikliskiem riskiem, apvienojot papildu r ezerves resursus un daloties ar tiem un 
tādējādi papildinot dal ībvalstu rea ģēšanai katastrofu gad ījumos paredz ētos 
pamatlīdzekļus, var pan ākt ekonomiskos ieguvumus. Izveidojot š ādus rezerves 
resursus ES l īmenī un starp dal ībvalstīm sadalot visp ārīgo slogu, var ētu panākt 
ietaupījumus un apjomrad ītus ietaup ījumus. 
Tāpat arī var uzskat īt, ka 3. variants parasti nerad ītu papildu izmantošanas izmaksas. 
Lai arī brīvprātīga kopēja fonda izveide nenoliedzami garant ētu līdzekļu pieejam ību 
tūlīt pēc katastrofas, tas nedr īkst ietekm ēt ne resursu transport ēšanas izmaksas, ne to 
izmantošanas izmaksas notikuma viet ā. Tieši pret ēji, var pat rasties iesp ēja, jo īpaši 
attiecībā uz transportu, l īdzekļus izmantot rentabl ākā veidā, nekā savādāk tas būtu 
bijis iesp ējams. Resursu apvienošana un ar to saist ītā iepriekš ēja plānošana 
atvieglinātu kolektīvu rīcību, kas nodrošin ātu transporta iesp ēju ātrāku apzināšanu un 
ļautu piem ērotā vietā izvietotos l īdzekļus savākt un transport ēt kopā, tādējādi 
samazinot transport ēšanas laiku un izmaksas. Turkl āt līdzekļu piešķīrumus 
lidaparātiem varētu padarīt efektīvākus, optimiz ējot gaisa transporta kapacit āti un 
samazinot robežizmaksas.  
 
LV 8   LV Taču 3. variants var ietekm ēt kopējās gada darb ības izmaksas, ja ikgad ējais 
dalībvalstu resursu izlietojums palielin ātos tādēļ, ka šīs izmaksas tika iek ļautas 
kopējā fondā. Šāds pavērsiens var b ūtiski ietekm ēt dažas dal ībvalstis person āla 
izmaksu zi ņā. Vispārīgākā līmenī dažām dalībvalstīm, kurās ir īpašas 
organizatorisk ās struktūras, var rasties izmaksas, veicot attiec īgās organizatorisk ās 
un juridisk ās izmaiņas, proti, p āreju no status quo . 
Iepriekš min ētā negatīvā ietekme liel ā mērā ir atkarīga no tā, kādā veidā līdzekļi no 
kopējā fonda tiek atlas īti un no paša fonda lieluma. Ar piepras ījumu saist ītu ietekmi 
uz konkrētu dalībvalsti var ētu mazināt, piemēram, drīzāk izmantojot rot ējošu atlases 
politiku, nevis atlasot saska ņā ar priekšroc ības principu. Turkl āt lielāks kopējais 
fonds visticam āk mazinātu piepras ījumu pēc "uzskait ītajiem" resursiem.  
Ietekmi var v ēl vairāk mazināt, nodrošinot ES finans ējumu konkr ētām iepriekš 
definētām attiecin āmajām izmaks ām. Tādējādi tiktu rad īts jauns sloga dal īšanas 
modelis, kas da ļu izmaksu novirz ītu no dalībvalstīm uz Savien ību. Tas dal ībvalstīm 
ļautu segt ne tikai da ļu no kop īgajām gada izmaks ām, kas rodas saist ībā ar dalību 
brīvprātīgajā kopējā fondā, bet arī mazākajām dalībvalstīm kalpotu par stimulu 
plašāk iesaistīties ES rea ģēšanas pas ākumos katastrofu gad ījumos. Š ādā veidā 
stiprinātās ES reaģēšanas spējas vēl vairāk mazinātu spiedienu uz t ām dalībvalstīm, 
kurām ir smag āks slogs saist ībā ar reaģēšanu katastrofu gad ījumos, un stiprin ātu ES 
spēju reaģēt liela mēroga ārkārtas situācijās ārpus ES.  
ii. Ekonomisk ā ietekme, izv ēloties 4. variantu 
Šā varianta b ūtiskākā ekonomisk ā ietekme b ūtu tā, ka dal ībvalstīm nerastos 
kapitālieguldījumu izmaksas. Papildu ES finans ējuma un gaisa tran sporta resursu 
sagāde faktiski nodrošin ātu, ka dal ībvalstis var izmantot iev ērojamus kolekt īvos 
resursus, kuru iepriekš valsts l īmenī tām nebija, bez papildu ieguld ījumu izmaks ām. 
Šī garantētā pieejamība būtu liels ieguvums, kas iev ērojami pārsniegtu ieguvumus 
saistībā ar kopēja fonda izveidi. Jo īpaši viens visp ārējs ieguldījums ES l īmenī, lai 
iepirktu papildu l īdzekļus, kurus p ēc tam var dal īt un izmanto visas dal ībvalstis, 
visticamāk ES kopum ā nozīmēs ievērojami zem ākas izmaksas sal īdzinājumā ar 
izmaksām, kas rastos, ja katra dal ībvalsts šādus līdzekļus iepirktu atseviš ķi. Tāpat arī 
resursiem, kuru kapacit āti paredz ēts palielin āt, šis variants nodrošin ātu lielus 
ieguvumus rentabilit ātes un efektivit ātes ziņā un līdz ar to samazin ātu dalībvalstu 
vajadzību veikt ieguld ījumus valsts iekšien ē.  
Cits būtisks ekonomiskais ieguvums, ko sniedz 4. variants, ir iesp ēja rast rentabl ākus 
risinājumus. ES l īmeņa līdzekļi, kurus var izmantot visas dal ībvalstis, iev ērojami 
uzlabotu rea ģēšanas pas ākumu katastrofu gad ījumos rentabilit āti, samazinot 
mobilizācijas izmaksas (sal īdzinājumā ar šādu resursu komerci ālu nomu) un 
palielinot rea ģēšanas ātrumu un efektivit āti. Būtiskus ieguvumus efektivit ātes ziņā, 
kā arī citus apjomrad ītus ietaup ījumus, var ētu arī iegūt no kopīgas transportl īdzekļu 
izmantošanas un kop īgas loģistikas. 
Papildus iepriekšmin ētajai ES papildu l īdzekļu iegādei, ko p ārvaldīs dalībvalstis, 
palielinātu arī efektivitāti saistībā ar izlietojumu un rentabilit āti operatīvajā līmenī 
gandrīz tādā pašā veidā, kā izklāstīts 3. variant ā. Turklāt visas papildu finans ējuma 
rezerves/izmantošanas izmaksas segtu ES, t ādējādi nodrošinot iepriekšmin ēto "jaunu 
sloga sadales modeli" un ļaujot visas izmaksas novirz īt uz Savien ību. 
 
LV 9   LV Attiecībā uz izmaks ām, lai izveidotu resursus ES l īmenī, būs jārīko konkurss un 
jāveic to pārvaldība.  
• Sociālā ietekme 
Šajā ziņojumā izskatītajiem variantiem nebija nek ādas soci ālas ietekmes 
tradicionālajā šā vārda nozīmē, bet tiem bija b ūtiska ietekme uz sabiedr ību. 
Iespēja reaģēt nekavējoties un iedarb īgi, izmantojot dal ībvalstu kop ējo fondu 
(3. variants) vai ES l īdzekļus (4. variants), neapšaub āmi samazin ātu upuru skaitu, 
atvieglinātu ciešanas un l īdz minimumam samazin ātu indivīdiem un kopien ām 
kopumā nodarīto kaitējumu. Līdz ar to neb ūtu noliedzama pozit īvā ietekme uz 
sabiedrību, ko skārusi katastrofa.  
Turklāt saskaņotāka un efekt īvāka reaģēšana noteikti palielin ātu cilvēku ticību ES 
spējai reaģēt katastrofu gad ījumos. Tam b ūtu divējādas sekas. Pirmk ārt, katastrofas 
skartie iedz īvotāji labprātāk sadarbotos ar ES, kas var ietekm ēt turpmākas sadarb ības 
iespēju ar treš ām valstīm. Otrkārt, lielāka ticība ES rea ģēšanas spējām katastrofu 
gadījumos pal īdzētu iegūt ES iedzīvotāju un politi ķu atbalstu.  
Jāatzīmē, ka ES finans ējuma izveide (4. variants), kuru uztic ētu dalībvalstīm, 
izmantojot dele ģētu pārvaldību, būtu visplaš ākā ES solidarit ātes izpausme saska ņā ar 
LEDS 222. pantu un ES iedz īvotāju vēlmju un cer ību apliecin ājums.  
• Ietekme uz vidi 
Gan brīvprātīgais rezerves l īdzekļu kopējais fonds (3. variants), gan ES l īdzekļi 
(4. variants) ļautu ES garant ēt, ka palīdzība ir pieejama t ūlīt pēc ārkārtas situācijas. 
Ar šādu pavērsienu saist ītā lielāka saskaņotība un efektivit āte ļautu ES ātrāk reaģēt 
ārkārtas situācijās un tādējādi ievērojami samazin ātu katastrofu rad īto negatīvo 
ietekmi uz vidi (piem ēram, tūlītēja un efekt īva reaģēšana mežu ugunsgr ēka gadījumā 
var ievērojami samazin āt videi nodar īto kaitējumu). 
F. Variantu sal īdzināšana 
Variantu sal īdzināšanai tika izmantoti š ādi kritēriji: 
• izvēlētā varianta efektivit āte attiecībā uz mērķiem; 
• izvēlētā varianta rentabilit āte; 
• izvēlētā varianta saska ņotība ar galvenajiem ES m ērķiem, strat ēģijām un 
prioritātēm. 
Varianti tika sal īdzināti ar standarta scen āriju ( status quo  — 2. variants). Lai 
rezumētu un grafiski att ēlotu izdar ītos secin ājumus, tika izmantotas tabulas un 
grafiki.  
Salīdzinājumā ar standarta scen āriju gan 3., gan 4. variants sniedza skaidras 
priekšrocības, kas attiec ībā uz visiem krit ērijiem ir liel ākas par status quo  
trūkumiem. T ādējādi tika secin āts, ka šiem variantiem j ādod priekšroka 
salīdzinājumā ar standarta scen āriju. Jo īpaši salīdzinājumā tika uzsv ērtas 3. varianta 
sniegtās priekšroc ības attiec ībā uz tā saderību ar subsidiarit ātes un proporcionalit ātes 
principu un 4. varianta priekšroc ības attiec ībā uz efektivit āti un (iesp ējams) 
rentabilitāti (jo īpaši attiec ībā uz ES resursiem horizont ālu uzdevumu veikšanai un 
īpašiem ļoti vērtīgiem aktīviem). Šo divu variantu priekšroc ības un tr ūkumi tika 
savstarpēji salīdzināti ar mērķi izstrādāt sistēmu, kas maksim āli palielin ātu 
 
LV 10   LV efektivitāti un saska ņotību, vienlaic īgi līdz minimumam samazinot negat īvo ietekmi 
un izmaksas. 
Apvienojot divus vispievilc īgākos variantus, priekšroka tik a dota 3. variantam, jo tas 
bija vissader īgākais ar subsidiarit ātes un proporcionalit ātes principu. Tom ēr vērā tika 
ņemti arī daži 4. varianta elementi, kuri nodrošin āja ievērojamus ekonomiskos 
ieguvumus ES kopum ā. 
Izskatīto variantu sal īdzinošās priekšroc ības norādīja uz jauktu sist ēmu, kas ietver 
šādus elementus: 
• brīvprātīgs dalībvalstu kop ējs fonds, kura l īdzekļi paredzēti ES oper ācijām. 
Tam jābūt sistēmas pamat ā. Fonda lielums un strukt ūra tiks noteikti v ēlākā 
posmā; 
• dalībvalstu papildu ad hoc  piedāvājumi  saskaņā ar pašreiz ējo ES Civil ās 
aizsardzības mehānismu;  
• papildu ES l īdzekļi, kuru rentabilit āte atsver politisko tr ūkumu, proti, ka 
dalībvalstu resursi nav noteicošie.  
Šo sistēmu varētu vēl vairāk stiprināt, arī turpmāk atbalstot hum ānās palīdzības 
organizācijas, kas pl āno un pārvalda starptautisk ām humānās palīdzības operācijām 
paredzētos palīdzības priekšmetus, un īpašos gad ījumos to var ētu atbalst īt ar 
militāriem līdzekļiem.