ES investīciju fondu noteikumi ļauj fondu pārvaldniekiem izplatīt un (ar dažiem izņēmumiem) arī pārvaldīt to fondus visā ES. Lai gan ES ieguldījumu fondu nozarē ir notikusi strauja izaugsme, pārvaldīto aktīvu kopsummai 2017. gada jūnijā sasniedzot EUR 14 310 miljardus, ES ieguldījumu fondu tirgus joprojām ir galvenokārt strukturēts kā valsts līmeņa tirgus, proti, 70 % no visiem pārvaldītajiem aktīviem ir tādu ieguldījumu fondu turējumā, kas reģistrēti pārdošanai vienīgi to vietējā tirgū. Tikai 37 % no PVKIU un aptuveni 3 % no AIF ir reģistrēti pārdošanai vairāk nekā trijās dalībvalstīs. ES tirgus salīdzinājumā ar ASV ir mazāks pārvaldīto aktīvu ziņā. Tomēr ES ir ievērojami vairāk fondu (58 125 fondi ES salīdzinājumā ar 15 415 fondiem ASV). Tas nozīmē, ka ES fondi vidēji ir ievērojami mazāki. Tas negatīvi ietekmē apjomradītus ietaupījumus, ieguldītāju maksas un veidu, kādā iekšējais tirgus darbojas attiecībā uz ieguldījumu fondiem.

Komisija paļāvās uz informāciju un datiem, kas iegūta no uzņēmuma Morningstar, Eiropas Fondu un aktīvu pārvaldības asociācijas (EFAMA) un privātu uzņēmumu tirgus ziņojumiem un pētījumiem. Turklāt tika pārskatīta akadēmiskā literatūra, jo īpaši literatūra par to, kā izplatīšana pārrobežu mērogā ietekmē konkurenci un patērētāju paredzamo uzvedību.

2017. gada jūnijā un jūlijā Komisija arī konsultējās ar ieinteresētajām personām, veicot sākotnējo ietekmes novērtējumu. Piecās atbildēs, kas tika saņemtas no aktīvu pārvaldītājiem, to asociācijām un finanšu konsultantu asociācijām, tika pausts atbalsts Komisijas iniciatīvai samazināt šķēršļus, kas kavē ieguldījumu fondu pārrobežu izplatīšanu.

Lai iegūtu vairāk informācijas, Komisija arī rīkoja sanāksmes ar ieguldījumu fondu nozari un Eiropas ieguldītāju apvienībām. 2017. gada 30. maijā astoņām tirdzniecības struktūrām tika nosūtīta aptauja par dažādajām jomām, uz kurām attiecas ieguldījumu fondu pārrobežu izplatīšana. Īpaša uzmanība tika pievērsta jautājumam par to, lai kvantificētu izmaksas, ko regulatīvie šķēršļi rada pārrobežu izplatīšanai, un konstatētu, kādi būtu šo šķēršļu likvidācijas iespējamie ieguvumi aktīvu pārvaldniekiem un ieguldītājiem. Atsauksmes liecināja, ka izmaksas, ko rada regulatīvie šķēršļi, ir ļoti nozīmīgas, proti, tās sasniedz 1–4 % no ieguldījumu fondu kopējām izmaksām. Turklāt 2017. gada oktobrī tika veikts 60 vienlīdzīgi pārstāvētu, mazu, vidēju un lielu ieguldījumu fondu mērķorientēts apsekojums, kurš bija balstīts uz nejaušinātu un stratificiētu atlases pieeju. Apsekojumā tika apstiprināts, ka regulatīvie šķēršļi ir būtiski un ka ir nepieciešams rīkoties ES līmenī.

Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no Zaļās grāmatas par KTS, aicinājuma iesniegt pierādījumus un EVTI apsekojuma, Komisija 2016. gada 2. jūnijā sāka sabiedrisko apspriešanu par ieguldījumu fondu pārrobežu izplatīšanu. Ņemot vērā jau saņemtās atsauksmes, apspriešanās laikā tika taujāts pēc esošo problēmu praktiskiem piemēriem un to ietekmes. Lai saņemtu daudz atbilžu, Komisija rīkoja popularizēšanas turnejas ar aktīvu pārvaldības asociācijām un to dalībniekiem galvenajos aktīvu pārvaldības centros ES, t. i., Luksemburgā, Francijā, Īrijā, Apvienotajā Karalistē, Vācijā un Beļģijā. Tika rīkotas vairākas sanāksmes un telekonferences ar Eiropas un valstu ieguldītāju asociācijām, un 2016. gada 15. septembrī Finanšu pakalpojumu lietotāju grupa tika iepazīstināta ar apspriešanās rezultātiem. Kopumā tika saņemtas 64 atbildes: 52 no apvienībām vai uzņēmumiem, 8 no publiskajām iestādēm vai starptautiskajām organizācijām un 4 no privātpersonām. Vairumā atbilžu bija norādīts, ka regulatīvie šķēršļi būtiski kavē izplatīšanu pārrobežu mērogā.

Tiek ierosināts svītrot Direktīvas 2009/65/EK 91. panta 3 punktu. Ar šo tiesību normu dalībvalstīm ir noteikts pienākums nodrošināt, ka to normatīvie un administratīvie akti, kas reglamentē PVKIU pārrobežu tirdzniecību to teritorijā, ir viegli pieejami no attāluma, izmantojot elektroniskus līdzekļus, un valodā, ko parasti lieto starptautisko finanšu jomā. Paralēlā priekšlikumā regulai par pārrobežu līdzekļu izplatīšanas atvieglošanu ir paredzēti īpaši noteikumi par to valstu tiesību aktu un prasību pārredzamību, ko piemēro tirgvedības paziņojumiem attiecībā uz visiem kolektīvo ieguldījumu fondiem. Minētie jaunie noteikumi nodrošinās, ka EVTI ievāc un publicē visaptverošu, skaidru un atjauninātu informāciju.

Tiek ierosināts svītrot Direktīvas 2009/65/EK 77. pantu. Pastiprinātas prasības attiecībā uz tirgvedības paziņojumiem ir izklāstītas priekšlikumā regulai par fondu pārrobežu izplatīšanas atvieglošanu. Šie principi, kas noteikti attiecībā uz tirgvedības paziņojumiem, attieksies uz visiem aktīvu pārvaldniekiem, kas tirgo savus fondus, neatkarīgi no to veida. Šīs izmaiņas nodrošinās vienlīdzīgus konkurences apstākļus un vienādu ieguldītāju aizsardzības līmeni visās dalībvalstīs.

Lai gan šis priekšlikums nav tieši vērsts uz maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), tie netieši gūs labumu no šā priekšlikuma. Lielāka ieguldījumu fondu pārrobežu izplatīšana faktiski paātrinās ES ieguldījumu fondu izaugsmi un to veiktos MVU ieguldījumus, it īpaši no riska kapitāla fondiem.

Direktīvā 2011/61/ES iekļauj 43.a pantu, lai nodrošinātu konsekventu attieksmi pret privātajiem ieguldītājiem, neatkarīgi no fonda veida, kurā tie izlemj ieguldīt. Ja dalībvalstis atļauj AIFP to teritorijā privātiem ieguldītājiem tirgot AIF ieguldījumu apliecības vai akcijas, šiem AIFP būtu arī privātajiem ieguldītājiem jādara pieejamas struktūras, kas kalpotu situācijās, kad ir nepieciešams, piemēram, parakstīties, veikt maksājumus, atpirkt vai atpakaļpirkt apliecības. Šajā nolūkā AIFP varēs izmantot elektroniskus vai citus distances saziņas līdzekļus.

Direktīvā 2011/61/ES pievieno 32.a pantu, lai paziņošanas procedūras papildinātu ar nosacījumiem un procedūrām, kas paredzētas AIFP, kuri nolemj pārtraukt savas tirdzniecības darbības attiecīgā dalībvalstī. AIFP var būt ļauts atsaukt paziņojumu par tā pārvaldībā esoša ES AIF tirdzniecību tikai tad, ja ir ne vairāk kā 10 ieguldītāji, kuru turējumā ir līdz pat 1 % no minētā AIF pārvaldībā esošajiem aktīviem konkrētajā dalībvalstī. AIFP ir jāpaziņo piederības dalībvalsts kompetentajām iestādēm par to, kā tas pilda nosacījumus par paziņojuma atsaukšanu un par oficiālu paziņojumu saistībā ar paziņojuma atsaukšanu. AIFP ir arī jāinformē iestādes par ieguldītājiem iesniegtajiem piedāvājumiem atpirkt AIF ieguldījumu apliecības vai akcijas, kuras vairs nav paredzēts tirgot to dalībvalstī. Visas pārredzamības prasības, kas AIF ir jāizpilda saskaņā ar Direktīvu 2011/61/ES, turpina piemērot ieguldītājiem, kuri saglabā ieguldījumus pēc tam, kad atsaukts paziņojums par tirdzniecības darbībām izvēlētajā dalībvalstī.

Direktīvā 2009/65/EK tiek pievienots jauns 93.a pants, lai papildinātu paziņošanas procedūras ar nosacījumiem, kas paredzēti PVKIU, kuri nolemj pārtraukt savas tirdzniecības darbības dalībvalstī. Aktīvu pārvaldniekiem ir ļauts atsaukt paziņojumu par to PVKIU sertifikātu vai daļu veikto tirdzniecību tikai tad, ja ne vairāk kā 10 ieguldītāji, kuru turējumā ir līdz pat 1 % no minētā PVKIU pārvaldībā esošajiem aktīviem, ir veikuši ieguldījumus šajā PVKIU konkrētajā dalībvalstī. Minētā PVKIU piederības dalībvalsts kompetentās iestādes pārbaudīs atbilstību šai prasībai, tostarp pārredzamības un publicēšanas prasībai, ko piemēro ieguldītājiem un atpirkšanas piedāvājumam. Pēc tam, kad ir atsaukts paziņojums par tirdzniecības darbībām kādā dalībvalstī, visi pienākumi sniegt informāciju arī turpmāk attiecas uz pārējiem ieguldītājiem.

(8)Tā kā nav skaidru un vienotu nosacījumi attiecībā uz PVKIU vai ES AIF ieguldījumu apliecību (sertifikātu) vai akciju tirgošanu uzņēmējas dalībvalsts teritorijā, fondu pārvaldniekiem tiek radīta ekonomiska un juridiska nenoteiktība. Tāpēc šajā priekšlikumā ir paredzēti skaidri nosacījumi, tostarp robežvērtības, saskaņā ar kuriem reģistrācijas atsaukšana varētu notikt. Robežvērtības norāda, ja fonda pārvaldnieks var uzskatīt, ka tā darbības ir kļuvušas nenozīmīgas konkrētā uzņēmējā dalībvalstī. Nosacījumi ir izveidoti tā, lai nodrošinātu līdzsvaru starp fondu pārvaldnieku interesi spēt atsaukt tirgoto fondu reģistrāciju noteiktu apstākļu iestāšanās gadījumā, no vienas puses, un ieguldītāju interesi par fondu no attiecīgās uzņēmējas dalībvalsts, no otras puses.

(5)Ar regulu [par kolektīvo ieguldījumu fondu pārrobežu izplatīšanas atvieglošanu un ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 345/2013 un Regulu (ES) Nr. 346/2013] turpmāk nostiprina principus, ko piemēro tirgvedības paziņojumiem, kurus reglamentē ar Direktīvu 2009/65/EK, un paplašina to piemērošanu uz AIFP, tādējādi nodrošinot augstāku ieguldītāju aizsardzības standartu neatkarīgi no ieguldītāja veida. Līdz ar to attiecīgie Direktīvas 2009/65/EK noteikumi par tirgvedības paziņojumiem un valsts normatīvo un administratīvo aktu, kas attiecas uz PVKIU sertifikātu tirdzniecības kārtību, pieejamību vairs nav vajadzīgi un tāpēc būtu jāsvītro.

(3)Ir nepieciešams novērst regulatīvās nepilnības un procedūras, kas regulē to, kā kompetentajām iestādēm paziņot par izmaiņām, ko PVKIU plāno saistībā ar to pārvaldītajiem fondiem, saskaņot ar Direktīvā 2011/61/ES noteiktajām procedūrām.

Piemērojot b) apakšpunktu gadījumos, kad struktūru uzdevumus veic trešā persona, trešās personas iecelšanu apliecina ar rakstisku līgumu, kurā ir precizēts, kurus no 1. punktā minētajiem uzdevumiem neveic PVKIU pārvaldības sabiedrība, un ka trešā persona saņem visu būtisko informāciju un dokumentus no PVKIU pārvaldības sabiedrības.”;

Kad paziņojuma dokumentācija ir pārsūtīta saskaņā ar pirmo daļu, PVKIU piederības dalībvalsts kompetentās iestādes nekavējoties informē PVKIU par šo pārsūtīšanu. Sākot no šā datuma, PVKIU pārtrauc visu to savu sertifikātu tirdzniecību, kas norādīti 2. punktā minētajā paziņojuma vēstulē.

Kad paziņojuma dokumentācija ir pārsūtīta saskaņā ar pirmo daļu, AIFP izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes nekavējoties informē AIFP par šo pārsūtīšanu. Sākot no šā datuma, AIFP pārtrauc visu to pārvaldīto AIF ieguldījumu apliecību vai akciju tirdzniecību dalībvalstī, kas norādītas 2. punktā minētajā paziņojuma vēstulē.

i) fonda nolikumus vai AIF dibināšanas dokumentus;

ii) AIF jaunāko gada pārskatu;

(e)sniedz ieguldītājiem informāciju, kas attiecas uz struktūru veicamajiem uzdevumiem, pastāvīgā informācijas nesējā, kā definēts Direktīvas 2009/65/EK 2. panta 1. punkta m) apakšpunktā.

2. Dalībvalstis nepieprasa AIFP 1. punkta nolūkos nodrošināt fizisku klātbūtni.

3. AIFP nodrošina, ka 1. punktā minētās struktūras ir šāda tipa un ar šādām iezīmēm:

(a)tās veic savus uzdevumus tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai oficiālajās valodās, kurā konkrētais AIF tiek tirgots;

(b)to uzdevumus veic pats AIFP vai trešā persona, uz kuru attiecas noteikumi, kas reglamentē veicamos uzdevumus, vai abas no tām.

Piemērojot b) apakšpunktu gadījumos, kad uzdevumus veic trešā persona, šādu iecelšanu apliecina ar rakstisku līgumu, kurā ir precizēts, kurus no 1. punktā precizētajiem uzdevumiem neveic AIFP, un ka trešā persona saņem visu būtisko informāciju un dokumentus no AIFP.”.

3. pants

Transponēšana

1.Dalībvalstis vēlākais līdz [PO: Please insert date 24 months after the date of entry into force] pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.

Tās piemēro šos noteikumus no [PO: Please insert date 24 months after the date of entry into force].

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

2.Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

4. pants

Izvērtēšana

Līdz [PO: Please insert date 36 months after the date for transposition of this Directive] Komisija, pamatojoties uz sabiedrisku apspriešanu un ņemot vērā diskusijas ar EVTI un kompetentajām iestādēm, veic novērtējumu par šīs direktīvas piemērošanu.

5. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.