KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu /* COM/2012/0733 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK 395. pantu 1. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA Saskaņā ar 395. pantu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk “PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut dalībvalstīm piemērot īpašus pasākumus, lai atkāptos no minētās direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot šā nodokļa iekasēšanas procedūru vai nepieļaut atsevišķu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Pirms jebkurām izmaiņām kādas dalībvalsts tiesību aktos ir vajadzīga Padomes piekrišana. Tā kā ar šo procedūru pieļauj atkāpes no PVN vispārējiem principiem, atbilstīgi vairākkārtējiem Eiropas Savienības Tiesas nolēmumiem šādām atkāpēm būtu jābūt ierobežotām un proporcionālām. Ar vēstuli, kas Komisijā reģistrēta 2012. gada 24. februārī, Francijas Republika lūdza atļauju ieviest pasākumus, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta. Komisija saskaņā ar minētās direktīvas 395. panta 2. punktu ar 2012. gada 9. novembra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Francijas pieprasījumu. Ar 2012. gada 12. novembra vēstuli Komisija paziņoja Francijai, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu pieprasījuma izvērtēšanai. Ar vēstuli, kas Komisijā reģistrēta 2012. gada 11. jūnijā, Vācijas Federatīvā Republika lūdza atļauju ieviest pasākumus, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta. Komisija saskaņā ar minētās direktīvas 395. panta 2. punktu ar 2012. gada 9. novembra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Vācijas pieprasījumu. Ar 2012. gada 12. novembra vēstuli Komisija paziņoja Vācijai, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu pieprasījuma izvērtēšanai. Ar vēstuli, kas Komisijā reģistrēta 2012. gada 25. jūlijā, Austrijas Republika lūdza atļauju ieviest pasākumus, atkāpjoties no PVN direktīvas 193. panta. Komisija saskaņā ar minētās direktīvas 395. panta 2. punktu ar 2012. gada 9. novembra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Austrijas pieprasījumu. Ar 2012. gada 12. novembra vēstuli Komisija paziņoja Austrijai, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu pieprasījuma izvērtēšanai. 2. PIEPRASĪJUMU KOPSAVILKUMS Francija pieprasa atkāpi, kas tai kā krāpšanas apkarošanas pasākumu PVN jomā ļautu ieviest apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānismu starp nodokļu maksātājiem attiecībā uz gāzes, elektroenerģijas un telekomunikāciju pakalpojumu sniegšanu iekšzemes tirgū, lai novērstu “karuseļveida krāpniecību ar PVN”. Vācija un Austrija pieprasa atkāpi, kas tām kā krāpšanas apkarošanas pasākumu PVN jomā ļautu ieviest apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānismu starp nodokļu maksātājiem attiecībā uz gāzes un elektroenerģijas piegādi iekšzemes tirgū, lai novērstu “karuseļveida krāpniecību ar PVN”. 3. ATKĀPE, KAS ĻAUJ IEVIEST APGRIEZTĀS NODOKĻU MAKSĀŠANAS MEHĀNISMU Persona, kas saskaņā ar PVN direktīvas 193. pantu ir atbildīga par PVN maksāšanu, ir nodokļa maksātājs, kas piegādā preces vai sniedz pakalpojumus. Apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma mērķis ir uzlikt minēto atbildību nodokļa maksātājam, kuram tiek piegādātas preces vai tiek sniegti pakalpojumi. “Pazudušā tirgotāja” krāpšanas gadījumos tirgotāji izvairās no PVN maksāšanas nodokļu iestādēm pēc tam, kad tie ir pārdevuši savus produktus vai snieguši pakalpojumus. Tomēr šādu tirgotāju klientiem aizvien ir tiesības uz nodokļa atskaitīšanu, jo to rīcībā ir derīgs rēķins. Bīstamākā šādas nodokļu nemaksāšanas izpausme ir “karuseļveida” shēmas izmantošana, kuras ietvaros preces vai pakalpojumi tiek tirgoti starp dalībvalstīm, kad vienas un tās pašas preces tiek piegādātas vai pakalpojumi tiek sniegti vairākkārt, taču nodokļu iestādēm netiek samaksāts PVN. Ar apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma palīdzību tiek novērsta iespēja izmantot šādu krāpšanas veidu, jo šādos gadījumos par personu, kas atbildīga par PVN samaksu, tiek noteikta persona, kurai piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi. Komisija 2009. gada septembrī ierosināja grozīt PVN direktīvu attiecībā uz fakultatīvu un pagaidu apgrieztas maksāšanas sistēmas piemērošanu attiecībā uz noteiktu preču un pakalpojumu piegādi ar paaugstinātu krāpšanas risku (COM(2009) 511, OV C 26, 28.1.2011., 11. lpp.). Par šādām precēm tika uzskatīti mobilie telefoni, integrālās shēmas ierīces, dārgmetāli un smaržas, bet par pakalpojumiem — siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotas. Šā saraksta pamatā bija Komisijas savāktā informācija par nozarēm, kurās tobrīd lielā mērā tika izmantota “karuseļveida krāpšana”. Attiecīgā priekšlikuma mērķis bija sniegt vienādu iespēju visām dalībvalstīm un vienlaikus ieviest efektīvu mehānismu, kas ļautu novērtēt tā pārrobežu ietekmi. Padome tobrīd iebilda pret priekšlikuma pieņemšanu kopumā un 2010. gada 16. martā, pieņemot Direktīvu 2010/23/ES, ņēma vērā tikai ar siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotām saistīto aspektu, bet apņēmās atgriezties pie pārējo priekšlikuma aspektu izskatīšanas vēlāk. Padome, izmantojot tās protokolā iekļauto paziņojumu, apņēmās turpināt apspriest pārējās priekšlikuma daļas. Komisija uzskata, ka patlaban pienācis laiks atsākt šīs sarunas. Kopā ar priekšlikumu par ātrās reaģēšanas mehānismu pret krāpšanu PVN jomā (COM(2012) 428) “pazudušā tirgotāja” krāpšanas shēma PVN jomā tiktu novērsta gan īstermiņā, gan ilgtermiņā. 4. PIEPRASĪJUMI Francija saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu lūdz Padomei, lai tā pēc Komisijas priekšlikuma ļautu Francijai, atkāpjoties no 193. panta, ieviest īpašus pasākumus, kas skar apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma piemērošanu starp nodokļu maksātājiem gāzes, elektroenerģijas un telekomunikāciju pakalpojumu sniegšanai iekšzemes tirgū. Tā apgalvo, ka šāds mehānisms vajadzīgs, lai izstrādātu aizsargpasākumus pret nodokļu ieņēmumu zudumiem “karuseļveida krāpšanas” dēļ Francijā. Francijas pieprasījuma pamatā ir apgalvojums, ka pašreizējie krāpšanas novēršanas pasākumi nebūs efektīvi, un, lai gan patlaban šajās nozarēs Francijā krāpšana nav konstatēta, ļoti daudziem aizdomīgiem uzņēmumiem vai privātpersonām ir pieejams Francijas gāzes un elektroenerģijas tirgus, un par to tiek veikta izmeklēšana. Tādēļ Francija pauž bažas, ka krāpšanu siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu jomā nomainīs krāpšana ar citām tirgojamām precēm un pakalpojumiem, piemēram, gāzi, elektroenerģiju un telekomunikāciju pakalpojumiem. Francija, izdarot grozījumus savos tiesību aktos, no 2012. gada 1. aprīļa piemēro apgriezto nodokļa maksāšanu šīm piegādēm. Vācija un Austrija saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu lūdz Padomei, lai tā pēc Komisijas priekšlikuma ļautu Vācijai un Austrijai, atkāpjoties no 193. panta, ieviest īpašus pasākumus, kas skar apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma piemērošanu starp nodokļu maksātājiem gāzes un elektroenerģijas piegādei iekšzemes tirgū. Tās apgalvo, ka šāds mehānisms ir vajadzīgs, lai izstrādātu aizsargpasākumus pret nodokļu ieņēmumu zudumiem “karuseļveida krāpšanas” dēļ Vācijā un Austrijā. Šādu Vācijas un Austrijas pieprasījumu pamatā ir tas, ka pašreizējie krāpšanas novēršanas pasākumi ir pilnībā izmantoti un vidējā līdz ilgā termiņā tie nebūs efektīvi. Lai gan tās nav sniegušas informāciju ne par vienu pierādītu krāpšanas gadījumu, patlaban ļoti daudziem aizdomīgiem uzņēmumiem vai privātpersonām ir pieejams Vācijas un Austrijas gāzes un elektroenerģijas tirgus, un par to tiek veikta izmeklēšana. Pastāv bažas, ka krāpšanu siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu jomā nomainīs krāpšana attiecībā uz citām tirgojamām precēm un pakalpojumiem, piemēram, gāzi un elektroenerģiju. 5. KOMISIJAS VIEDOKLIS Komisija, saņēmusi pieprasījumus saskaņā ar 395. pantu, tos pārbauda, lai pārliecinātos, ka ir izpildīti pamatnosacījumi šādu pieprasījumu apmierināšanai, tas ir, vai ierosinātais īpašais pasākums vienkāršo procedūras nodokļu maksātājiem un/vai nodokļu administrācijai un vai ar šādu pasākumu var novērst atsevišķu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Saistībā ar šo Komisijas pieeja vienmēr bijusi rezervēta un piesardzīga, lai panāktu, ka ar šādām atkāpēm netiek traucēta vispārējās PVN sistēmas darbība, un ka šādas atkāpes ir ierobežotas, vajadzīgas un samērīgas. Komisija uzskata, ka Francijas, Vācijas un Austrijas iesniegtie pieprasījumi neatbilst 395. panta pamatnosacījumam, proti, tie nevienkāršo procedūras nodokļu maksātājiem un/vai nodokļu administrācijai, kā arī neattur no atsevišķu veidu nodokļu nemaksāšanas vai izvairīšanās no nodokļu maksāšanas. Ne Francija, ne Austrija nav sniegušas nekādus pierādījumus, ka šajās dalībvalstīs būtu notikusi izvairīšanās no nodokļu maksāšanas par gāzes un elektroenerģijas piegādēm, kā arī par telekomunikāciju pakalpojumiem Francijā, un, lai gan Francijas pieprasījumā norādīts uz konstatētu krāpšanas gadījumu Vācijā, Vācijas pieprasījumā tāda nav. Komisija uzskata – svarīgāk ir tas, ka šī apgrieztā nodokļu maksāšanas mehānisma piemērošana gāzes un elektroenerģijas piegādēm un telekomunikāciju pakalpojumu sniegšanai varētu ļoti negatīvi ietekmēt citas dalībvalstis un iekšējo tirgu kopumā. Krāpšana attiecībā uz šiem preču un pakalpojumu veidiem var ļoti ātri izplatīties no vienas dalībvalsts uz citu, jo Eiropas mērogā šādi tirgi ir ļoti saistīti, kā arī tāpēc, ka īsā laikā attāli, bez fiziskas saskares starp operatoriem var veikt ļoti daudzus darījumus. Līdzīgi kā siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu gadījumā, arī gāzes un elektroenerģijas pircējiem un pārdevējiem parasti jābūt reģistrētiem citā dalībvalstī nevis tajā valstī, kuras tirgū tiek reģistrēta piegāde. Tas nozīmē, ka to dalībvalstu tirgus, kurām piešķirta atkāpe, joprojām var izmantot, lai veiktu krāpšanu PVN jomā citās dalībvalstīs, kurām nav noteikta atkāpe, un, kas ir svarīgāk, kuras nespēj ātri reaģēt ar likumdošanas grozījumu palīdzību. Tāpēc, līdzīgi kā attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju kvotām Padomes Direktīvā 2010/23/ES, vienīgais piemērotais un efektīvais veids, kā novērst šāda veida krāpšanu, ir izdarīt grozījumus PVN direktīvā, tādējādi nodrošinot visām dalībvalstīm vienādus krāpšanas apkarošanas pasākumus un ļaujot tām ātri reaģēt gadījumos, kad šāda veida krāpšana sniedzas pāri robežām. Šo viedokli atbalsta arī Padome, kā to apstiprina protokolā iekļautais paziņojums par Padomes Direktīvu 2010/23/ES, kurā tā ne vien apņēmās turpināt diskusiju par apgrieztās nodokļu maksāšanas mehānisma piemērošanu nolūkā apkarot atsevišķus krāpšanas veidus, bet arī atzina atkāpes ārkārtas raksturu, kas ļauj ieviest šādu pasākumu, lai nekavējoties apkarotu krāpšanu, kas radījusi ievērojamus zaudējumus kādā dalībvalstī. 6. SECINĀJUMS Līdz ar to Komisija secina, ka Francijas, Vācijas un Austrijas iesniegtie pieprasījumi neatbilst PVN direktīvas 395. pantā izklāstītajiem nosacījumiem, un tie varētu būtiski negatīvi ietekmēt citas dalībvalstis un iekšējo tirgu kopumā. Tādēļ tā iebilst pret prasītajām atkāpēm. Komisija arī atgādina Padomei par savu 2009. gada septembra priekšlikumu par neobligātu mehānismu, kas būtu pieejams visām dalībvalstīm un būtu pienācīga atbilde Francijas, Vācijas un Austrijas paustajām bažām. Komisija pauž atbalstu tam, ka gāze, elektroenerģija un telekomunikāciju pakalpojumi tiek iekļauti to preču un pakalpojumu sarakstā, kuru patlaban apspriež. Komisija uzskata, ka pret citām precēm un pakalpojumiem, kuru sniegšanai dalībvalstis patlaban drīkst piemērot apgriezto nodokļu maksāšanu un kuru jomā krāpšanas izplatība uz citu jomu negatīvi ietekmētu iekšējo tirgu, būtu konsekventi jāattiecas tāpat kā pret gāzes un elektroenerģijas, kā arī telekomunikāciju pakalpojumu sniegšanu.