Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula, ar ko izveido Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi {SEC(2007) 1472} {SEC(2007) 1473} /* COM/2007/0699 galīgā redakcija - COD 2007/0249 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 13.11.2007 COM(2007) 699 galīgā redakcija 2007/0249 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko izveido Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (iesniegusi Komisija){SEC(2007) 1472}{SEC(2007) 1473} PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKšLIKUMA PAMATOJUMS UN MēRķI. VISPāRēJAIS KONTEKSTS Efektīva vienota elektronisko sakaru tirgus izveidošana ir lielākā politiskā prioritāte ES. Informācijas un saziņas tehnoloģijas kopā ar elektronisko sakaru nozari nodrošina ceturto daļu no Eiropas kopējā tautsaimniecības pieauguma. Laikmetā, kam raksturīga tehnikas attīstība, starptautiska uzņēmējdarbība un kad patērētāji no jebkuras vietas uz zemes arvien vairāk pieprasa elektronisko sakaru pakalpojumus, lai nodrošinātu Eiropas konkurētspēju, jāizveido īstens iekšējais elektronisko sakaru tirgus. Bez konkurētspējīgas un efektīvas telesakaru infrastruktūras ir maz iespēju izvērst Viseiropas pakalpojumus. Pilnīga valstu elektronisko sakaru tirgus atvēršana konkurencei 1998. gadā gan jaunos, gan tagadējos tirgus dalībniekus rosināja ieguldīt un veikt inovācijas, un tas deva Eiropas iedzīvotājiem jūtamas priekšrocības, kas izpaudās kā lielāka izvēle, mazākas cenas, labāka kvalitāte un arvien lielāks jaunu fiksēto un mobilo pakalpojumu klāsts. To panāca ar ES regulējumu, kas bija paredzēts, lai sasniegtu trīs mērķus, kuri ir konkurences veicināšana, iekšējā elektronisko sakaru tirgus konsolidācija un izdevīgums patērētājiem un izmantotājiem. Regulējumu veido piecas direktīvas, kas stājās spēkā 2003. gada jūlijā. Atbilstīgi labākas tiesību aktu izstrādes principam pašreizējais regulējums nosaka, ka Komisijai regulāri jāziņo par tā darbību. Ar pirmo 2006. gada jūnija ziņojumu[1] izklāstīja priekšlikumus izmaiņām regulējumā un vienlaicīgi uzsāka četru mēnešu ilgu publisku apspriešanos. Tik plaša un visaptveroša pārskatīšanas procesa laikā atklājās vairākas nopietnas problēmas, kas vēl risināmas, konkrēti, ES noteikumu nekonsekventa piemērošana un iekšējā tirgus regulējuma sadrumstalotība. Neskatoties uz ievērojamajiem panākumiem elektronisko sakaru regulējuma saskaņošanā, 27 dalībvalstu pārvaldes iestāžu nekonsekventa pieeja regulējumam, kura ievērojami atšķiras kompetenču, neatkarības un finanšu un cilvēku resursu ziņā, tiešām kavē tehnisko attīstību, un uzņēmēji arvien vairāk to izjūt kā šķērsli starpvalstu vai Viseiropas pakalpojumu izplatīšanai. Turklāt Eiropas iedzīvotājiem nav jāmaksā pārmērīgas cenas tikai tādēļ, ka uzņēmumi, kas darbojas vairākās dalībvalstīs, mākslīgi uztur augstas izmaksas. Lai palīdzētu pārvarēt šos šķēršļus, Komisija ierosina izveidot jaunu neatkarīgu iestādi, kas cieši sadarbosies ar valsts pārvaldes iestādēm (VPI) un Komisiju. Jaunajai iestādei, kas būs Eiropas Parlamenta pakļautībā, būs regulatoru valde, kuru veidos visu ES dalībvalstu valsts pārvaldes iestāžu vadītāji, un jaunā iestāde aizstās Eiropas Regulatoru grupu[2]. Jaunā iestāde sniegs Komisijai ekspertu konsultācijas, lai jo īpaši sagatavotu lēmumus par regulējumu atbilstīgi tā sauktajai 7. panta procedūrai, un veicinās iekšējo tirgu, konsekventāk piemērojot ES noteikumus, un tā būs ES mēroga centrs, kurā strādās eksperti elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu jomā. Jaunā iestāde pārņemtu arī Eiropas Tīkla un informācijas drošības aģentūras (ETIDA) funkcijas, tādējādi atrisinot daudzas no problēmām, kas konstatētas ETIDA darbā[3]. Ar šo priekšlikumu papildina divus citus priekšlikumus grozīt direktīvas, kas veido pašreizējo elektronisko sakaru regulējumu[4]. Par minētajiem trim priekšlikumiem ir iekļauts ietekmes novērtējums[5]. - Pašreizējie noteikumi priekšlikuma darbības jomā Ar šo regulu papildina piecas direktīvas, kas veido ES elektronisko sakaru regulējumu. Ar ierosinātajām izmaiņām pamatdirektīvā vienkāršo tirgus analīzes procedūru, tomēr šī vienkāršošana jāpapildina ar specializētas un neatkarīgas ekspertu struktūras izveidošanu, kura palīdzētu Komisijai novērtēt nākotnes tirgu tehnisko sarežģītību. Ar ierosinātajām izmaiņām Atļauju izsniegšanas direktīvā izveido jaunas procedūras, kas paredzētas, lai attiecīgi saskaņotu nosacījumus, ar kādiem piešķir ES mēroga izmantošanas tiesības, un atlasītu starptautisku pakalpojumu sniedzējus. Jaunā iestāde būs šo procedūru īstenotāja. Ar izmaiņām Universālā pakalpojuma direktīvā invalīdiem atvieglos piekļuvi elektroniskajiem sakariem, tostarp neatliekamās palīdzības dienestu pakalpojumiem, un to izmantošanu. Jaunā iestāde būs centrs šo jautājumu risināšanai ES mērogā. - Atbilstība Eiropas Savienības mērķiem un politikai citās jomās Ierosinātās regulas mērķis atbilst atjaunotajai Lisabonas stratēģijai par izaugsmes un nodarbinātības veicināšanu ar lielākas konkurētspējas palīdzību un ar to saistītajai Komisijas iniciatīvai i2010 un tās mērķim izveidot vienotu Eiropas informācijas telpu, un Komisijas iekšējā tirgus nostiprināšanas stratēģijai. Šā priekšlikuma mērķis ir uzlabot iekšējā elektronisko sakaru tirgus darbību. 2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un respondentu vispārējs raksturojums Komisijas dienesti 2005. gada beigās sāka divos posmos paredzētu apspriešanu par regulējuma pārskatīšanu. 2006. gada jūnijā, publicējot paziņojumu, sāka otro publisko apspriešanu, kas ilga četrus mēnešus un beidzās 2006. gada 27. oktobrī. Saņēma 224 atbildes no plaša ieinteresēto personu loka ES un ārpus tās. Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Publiskās apspriešanas laikā lielākās bažas tika paustas par šādiem jautājumiem: i) valsts mērogā regulējuma īstenošana ievērojami atšķiras. Iekšējā tirgus sadrumstalotība dažādu regulējuma sistēmu dēļ kavē ieguldījumus, kurus ievērojami sekmētu visai ES kopējs un prognozējams regulējums. Daudzas ieinteresētās personas norādīja, ka lielās atšķirības noteikumu piemērošanā neļauj pilnībā izmantot iekšējā tirgus priekšrocības; ii) pašreizējā pieeja, atlasot operatorus un atļaujot tiem sniegt noteikta veida starptautiskus pakalpojumus, neļauj izdarīt apjomradītus ietaupījumus, kas vajadzīgi, lai izstrādātu jaunus pakalpojumus. Jo īpaši attiecībā uz visu Kopienu pilnībā aptverošiem pakalpojumiem vajadzētu izveidot labāk koordinētu sistēmu frekvenču un numuru izmantošanas atļauju piešķiršanai. ERG, atbildot komisārei Redingai, norādīja arī, ka visu Kopienu aptverošu pakalpojumu nodrošināšanai, svarīgi ir palielināt ES konkurētspēju un gūt apjomradītus ietaupījumus; iii) labāk jāizmanto iespējamās īpašās zināšanas, kas pašlaik ir ERG ekspertiem. Tomēr, lai izvairītos no pieejas, kuras pamatā ir iespējami mazāk kopēju principu, ERG iestāžu reforma tiek uzskatīta par būtisku, lai attiecīgā gadījumā panāktu lielāku konsekvenci un harmonizāciju. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Lai sagatavotu šo un saistītos priekšlikumus, Komisija ir izmantojusi tādu dažādu pētījumu rezultātus, ko veikuši pieaicināti eksperti. Šie pētījumi raksturoti saistītajā ietekmes novērtējumā un ietver gan ekonomisko modelēšanu, gan ieinteresēto personu viedokļu analīzi. Minētie pētījumi ir pieejami http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm - Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējumā izskatītas vairākas iespējas, kā sasniegt mērķi, t.i., atrast labāko regulējuma modeli vienotā elektronisko sakaru tirgus izveidošanai, kura pamatā ir konsekvents un efektīvs regulējums, vienlaikus ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principu. Ziņojumā iekļauts galvenās ietekmes novērtējums trim politiskām iespējām, kas izriet no iestāžu vienošanās par pilnvaru sadalīšanu starp valsts iestādēm un ES. Ierosinājuma izmaksu un ieguvumu analīze liecina, ka sliktākajā gadījumā var gaidīt, ka politikas jomās, kurās Iestāde darbosies, tā varētu dot kopējo saimniecisko labumu, kas ievērojami, apmēram 10 līdz 30 reizes, pārsniegtu tās budžeta izmaksas (t.i., ieguvums būtu apmēram 250 līdz 800 miljoni EUR). Labākā gadījumā, panākot Viseiropas tirgu izaugsmi, ieguvums varētu būt pat 550 līdz 1400 miljoni EUR. Šāds ieguvums lielā mērā rastos, samazinot regulējuma risku, ko varētu panākt, ja iestāde dotu savu ieguldījumu. Pat ja regulējuma riska samazinājums visā Eiropā būtu neliels (apmēram 10 %), samazinātos nozares kapitāla vērtība. Turklāt iestāde paātrinātu frekvenču piešķiršanas procesu Viseiropas pakalpojumu sniegšanai; ja šādu lielu projektu īstenošanu varētu pavirzīt uz priekšu tikai par vienu gadu, saimnieciskais ieguvums būtu vairāki simti miljonu EUR. Ietekmes novērtējums ir pieejamshttp://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review 3. NEATKARīGS MEHāNISMS VALSTS REGULATORU SADARBīBAI UN LēMUMU PIEņEMšANAI. EIROPAS ELEKTRONISKO SAKARU TIRGUS IESTāDE 3.1. Ar ERG pieredzi jāizveido oficiālas sadarbības struktūra Lai gan iekšējais e-sakaru tirgus pēdējos gados ir attīstījies, joprojām i) ir ievērojamas neatbilstības Eiropas tiesiskā regulējuma īstenošanā valstīs, tādēļ Eiropas tirgi ir sadrumstaloti, un tas attur no ieguldījumu veikšanas, ii) nav efektīvu mehānismu tādu starptautisku pakalpojumu atlases un atļaušanas koordinācijai kā mobilie pakalpojumi un IP pakalpojumi. Komisija 2004. gadā izveidoja neatkarīgu konsultatīvo grupu „Eiropas Regulatoru grupa” (ERG), lai sekmētu apspriešanos, koordinēšanu un sadarbību valsts pārvaldes iestāžu starpā un starp šīm iestādēm un Komisiju. Nesen, pagājušajā gadā, ERG sniedza Komisijai atzinumu par funkcionālo nošķiršanu un nākamās paaudzes piekļuves regulējuma principiem un organizēja vairākas publiskas apspriešanās par ierosinātajām ERG kopējām nostājām (piem., atsaistītas piekļuves vairumtirdzniecība, balss pārraides pakalpojumi, izmantojot IP, un bitu plūsmas piekļuve). Tomēr visas ERG kopējās pieejas faktiski jāpieņem vienprātīgi, tādēļ šādu kopējo pieeju panākšana ir grūta un lēna. Tās tiešām nav iespējams panākt, ja vairāku regulatoru intereses vai viedoklis ievērojami atšķiras. Tā veidojas pārāk brīva sadarbība, tādējādi ERG dokumenti ir tikai diezgan vispārīgi paziņojumi par vairākiem svarīgiem un strīdīgiem jautājumiem. Pašreizējo pieeju, ko panāk ERG un ko praksē parasti jāpieņem visiem 27 regulatoriem vienojoties, vēl vairāk sarežģī paralēla struktūra, kuras darbība joma pārklājas ar ERG darbības jomu, — Neatkarīgo regulatoru grupa (NRG). NRG veido 27 ES dalībvalstis un septiņas citas Eiropas valstis, un, lai gan NRG ietekmē Kopienas pieeju regulējumam, tai nav pienākuma īstenot Kopienas tiesību aktus vai ziņot Komisijai[6]. Pašreizējā struktūra nedod pietiekamus rezultātus, jo tās organizācija nav optimāla ne tikai attiecībā uz konsekventas ES pieejas panākšanas ātrumu un efektivitāti, bet arī attiecībā uz atbildību un pārredzamību. Komisija ir novērtējusi dažādās iespējas organizēt vajadzīgo uzdevumu izpildi, tostarp to, vai Komisija varētu pati veikt šos uzdevumus. Centralizētai saskaņošanai būtu vajadzīgas speciālistu īpašās zināšanas par visiem 27 valsts tirgiem. Praktiski tikai struktūrai, ko veidotu valsts regulatori, būtu tādas precīzas zināšanas par vietējiem apstākļiem, kuras vajadzīgas, lai gūtu panākumus šajos jautājumos. Turklāt VPI kā tādas bieži vien jau ir vērā ņemamas struktūras; tādējādi nav iedomājams, ka Komisijai varētu būt tik apjomīgi resursi un īpašas zināšanas, kas vajadzīgas, lai aizstātu valsts regulatorus. Izskatīja arī iespēju piešķirt ERG lielākas pilnvaras, dodot tai balsstiesības, lai pieņemtu lielāko daļu lēmumu. Neraugoties uz grūtībām īstenot visiem pieņemamu balsošanas sistēmu, šāda struktūra nevarētu pieņemt lēmumus, kas būtu saistoši tās locekļiem. Atbilstīgi Līgumam šādu lomu var uzņemties tikai Komisija. Turklāt attiecībā uz ERG pilnvaru palielināšanu iestādēm ir pārāk lieli ierobežojumi, lai panāktu kompetences līmeni, kas vajadzīgs, lai uzņemtos šādu lielāku lomu. Lai paplašinātu ERG darbības jomu, ievērojami jāpalielina ERG pašreizējie resursi, lai ļautu tai strādāt, jo pašreizējā ERG sistēma ar rotējošo prezidentūru ir izsmēlusi savas iespējas (izpilddirektora amata vietas izveidošana, sekretariāta palielināšana, formāli lēmumu pieņemšanas procedūras noteikumi, u.c.). Resursus šādai ERG lomas palielināšanai nevar dabūt papildus esošajiem resursiem, jo Komisijai jābūt pārliecinātai, ka tās atzinumi un padoms ir pārredzams, atbildīgs un neatkarīgs. Piemēram, spēcīgāka ERG nevarētu būt likumīga padomdevēja struktūra Komisijai, ja būtu atkarīga no resursiem, ko tai nodrošina ar NRG starpniecību. Faktiski ERG kā padomdevēja Komisijai var pietiekami palielināt savu lomu tikai tad, ja kļūst par Kopienas struktūru, uz kuru attiecas tie paši administratīvie un budžeta noteikumi, ko piemēro visām Kopienas struktūrām (Civildienesta noteikumi, finanšu regula, ziņošanas prasība Parlamentam u.c.). Tādēļ Komisija secināja, ka vajadzīgos uzdevumus vislabāk pildītu atsevišķa neatkarīga un ārēja struktūra, kas, pārņemot ERG funkcijas un dodot tām vienkāršu un pārredzamu pamatojumu Kopienas tiesību aktos, palielinātu VPI pilnvaras. Šī struktūra sniegtu atzinumus un padomus Komisijai par vairākiem būtiskiem lēmumiem, kuru pieņemšana ir Eiropas interesēs, tomēr tā pieņemtu arī individuālus lēmumus par Eiropas Telenumerācijas telpas pārvaldību. Ierosinātie uzdevumi Eiropas līmenī papildinātu, nevis dublētu regulēšanas uzdevumus, ko pilda valsts regulatori. Iestāde nodrošinās līdzekļus, lai izveidotu efektīvu partnerību starp Komisiju un valsts regulatoriem tādos jautājumos, kuros Eiropā vajadzīga konsekvence, kā tirgus noteikšana, analīze un tiesiskas aizsardzības līdzekļi; radiofrekvenču spektra izmantošanas harmonizācija; starpvalstu tirgu noteikšana; pakalpojuma kvalitāte. Vienlaikus tā nodrošinās rentablu platformu tādu Viseiropas jautājumu risināšanai, kas nav pat spēcīgākas ERG iespēju robežās, kā tīklu un informācijas drošība; Eiropas neatliekamās palīdzības numura 112 ieviešana; Eiropas Telenumerācijas telpas pārvaldība. Ierosinājumā minētā iestāde būtu pamats vienkāršam un vienotam regulējumam, kas ļautu valsts regulatoriem sadarboties atbilstīgi principiem, kurus Komisija noteikusi projektā iestāžu nolīgumam par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem[7]. 3.2 Jaunās iestādes galvenie uzdevumi Eiropas mērogā iestāde regulēšanas uzdevumus, ko valsts pārvaldes iestādes veic valsts mērogā, papildinātu šādi. - Nodrošinās regulējumu valsts regulatoru sadarbībai. Tiek ierosināts uzlabot e-sakaru tirgus regulējuma un tīklu integritātes starptautisko aspektu izskatīšanu. Iestāde nodrošinās procedūras sadarbībai starp valsts regulatoriem, jo īpaši attiecībā uz informācijas apmaiņu, padomdošanu un tehniska atbalsta nodrošināšanu. Iestādei būtu starpnieka pilnvaras risināt starptautiskus strīdus VPI starpā. Šis regulējums sekmēs arī sadarbību starp ES valsts regulatoriem un trešām valstīm. - Uzraudzīs regulējumu tirgus noteikšanai, analīzei un tiesiskās aizsardzības pasākumu īstenošanai. Iestāde vispār būtu padomdevēja Komisijai tirgus regulējuma jautājumos un varētu izdot nesaistošas pamatnostādnes, lai valsts regulatoru starpā veicinātu labu praksi. Par VPI pasākumu projektiem izteiktu atzinumus par to iespējamo ietekmi uz vienoto tirgu un atbilstību Kopienas tiesību aktiem, attiecīgā gadījumā atzinumā iekļaujot priekšlikumus par grozījumiem. Šos atzinumus operatīvi iesniegs Komisijai, ja iestādes locekļi tos pieņems ar vienkāršu balsu vairākumu. - Noteiks starpvalstu tirgus. Iestāde nodrošinās efektīvu un proporcionālu mehānismu, lai reaģētu uz augošajiem starptautiskiem tirgiem, kas rodas, veicinot mobilitāti, palielinot interneta pakalpojumu (piem., balss pārraides pakalpojumu, izmantojot interneta protokolu), satelītu pakalpojumu un fiksēto un mobilo pakalpojumu konverģences izplatību. Iestāde būs arī atbildīga par datu un balss pārraides viesabonēšanas pakalpojumu izstrādāšanas attīstību. - Dos padomus par radiofrekvenču harmonizāciju. Iestāde palielinātu ātrumu un efektivitāti, kāda ir radiofrekvenču spektra politikai, nepārtraukti analizējot un ziņojot, jaunu pakalpojumu izstrādāšanas iespēju un līdzekļu norādīšanai, spektra izmantošanas reģistra uzturēšanai par visu ES, padomu došanai par kopīgām atļauju piešķiršanas procedūrām, tehniskajam atbalstam radiofrekvenču spektra pieteikumu atlasē, padomu došanai par izmantošanas tiesību atsaukšanu licences nosacījumu nepildīšanas gadījumā. - Lems par numerācijas pārvaldību un dos padomu par numuru saglabāšanu. Iestādei uzticētu pārvaldīt un attīstīt Eiropas Telenumerācijas telpu (ETNT) , t.i., tādus numurus, kas visā ES sākas ar vienu ciparu kombināciju (3883) un ko var piešķirt organizācijām, kuras vēlas izveidot „vienas pieturas” Viseiropas uzziņu centrus. Turklāt Iestāde kopā ar VPI un dalībvalstīm pievērstos numerācijai un numuru saglabāšanai Eiropā, inter alia ziņojot par Eiropas neatliekamās palīdzības numura 112 ieviešanas gaitu, numuru sēriju noteikšanu starptautiskiem pakalpojumiem, iespēju un līdzekļu noteikšanu jaunu pakalpojumu izstrādāšanai un nodrošinot padomu par kopējām atļauju piešķiršanas procedūrām. - Sekmēs tīklu un informācijas drošību. Iestāde pārņems uzdevumus, ko pašlaik veic Eiropas Tīkla un informācijas drošības aģentūra (ETIDA). Tādējādi tā panāks lielāku saskanību starp pienākumiem nodrošināt tīkla integritāti, par kuru pašlaik atbild VPI, un saistībām izveidot tīkla un informācijas drošības kultūru, kas ietilpst ETIDA pašreizējās darbības jomā. - Veiks vispārīgas informācijas sniegšanas un padomu došanas funkcijas. Iestādes uzdevums būtu sagatavot gada ziņojumu par elektronisko sakaru nozares attīstību (jaunu pakalpojumu piedāvāšana un izplatība, konkurences palielināšanās, pārskats par regulējuma stāvokli valstīs, piemērotie tiesiskās aizsardzības pasākumi, informācija par apelācijas procedūrām u.c.). Turklāt tā pārraudzītu un ziņotu par savietojamību un e-pieejamību Eiropā un varētu ieteikt valsts pasākumus, kas veicami, lai apmierinātu jo īpaši invalīdu un vecu cilvēku vajadzības. 3.3 Priekšlikuma juridiskie aspekti - Juridiskais pamats EK līguma 95. pants. - Subsidiaritātes princips Dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt ierosinātās darbības mērķi. - Atbilstīgi pašreizējam regulējumam pakalpojumu atļaušana notiek dalībvalstu līmenī, ievērojamas pilnvaras ir 27 VPI un Komisija veic daļēju uzraudzību un koordināciju. Tādējādi iekšējais tirgus vēl ir sadrumstalots 27 atšķirīgās regulējuma sistēmās. Tas kavē starptautisku pakalpojumu izstrādāšanu, un operatori līdzīgās situācijās saskaras ar atšķirīgiem darbības nosacījumiem. Faktiski visā ES ir kopīgi vairāki regulējuma jautājumi, ko risina valsts pārvaldes iestādes (piem., jaunu pakalpojumu reglamentēšana, regulējuma uzskaites aspekti, numuru piešķiršanas jautājumi, aprīkojuma un pakalpojumu darbība lietotājiem, kas ir invalīdi un ceļo ES, u.c.)[8]. Lai šajās jomās sekmētu apjomradītus ietaupījumus un konkurētspējīga iekšējā tirgus izveidošanu, ļoti svarīgi ir izstrādāt kopīgu ES praksi un gūt īpašās zināšanas, lai veicinātu konsekvenci un attiecīgā gadījumā harmonizāciju. Šo prasību var efektīvi izpildīt un to darīt ir lietderīgi, tikai uzlabojot pašreizējo iestāžu darba modeli un labāk sadalot atbildību starp dalībvalstīm, VPI un Komisiju. To var panākt, tikai rīkojoties Kopienas mērogā. - Starptautisku pakalpojumu izstrādāšanas noteikums Kopienā ir viens no pārskata mērķiem, kas noteikts ar Atļaušanas direktīvu[9]. Šīs ekstensīvās publiskā apspriešanās laikā atklājās, ka steidzami jāpanāk, lai, likvidējot dažus nopietnus šķēršļus, kas izriet no pašreizējās pieejas[10], operatoriem darītu vieglāku visu Kopienu aptverošus pakalpojumu sniegšanu. Ir vairāki starptautiski pakalpojumi, ko ar atsevišķu dalībvalstu rīcību nevar konsekventi reglamentēt vai ko nevar nodrošināt, panākot apjomradītus ietaupījumus. Uzlabojot iekšējā tirgus regulējuma konsekvenci un samazinot to uzņēmumu izmaksas, kas darbojas daudzās valstīs, Kopienas rīcība neapšaubāmi būtu lietderīga mēroga dēļ, un tai būtu labvēlīga ietekme, salīdzinot ar dalībvalstu rīcību. Kopiena var labāk sasniegt ierosinātās darbības mērķus. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo iestāde dos padomus, palīdzot Komisijai īstenot politiku elektronisko sakaru jomā. - Izveidojot iestādi, VPI sadarbību (kas tagad notiek ERG) iekļaus Kopienas sistēmā. Ir skaidrs, ka jāuzlabo noteikumi, lai dažus uzdevumus, ko pašlaik pilda VPI, kura būtībā ir valsts regulatoru konsultatīvais forums, kas nav iestāde un nevar pieņemt kopējus lēmumus, veiktu viena specializēta ES iestāde, kura darbotos Kopienas iestāžu struktūrā. Pildot uzdevumus, iestāde sniegs Komisijai īpašas tehniskas zināšanas un palīdzēs sagatavot lēmumus par regulējumu iekšējā tirgus veicināšanai, ko sekmēs ierosinātā ETIDA veiktā tīkla un informācijas drošības darba pārņemšana. - Iestādes regulatoru valdes locekļi būs VPI vadītāji, un tā aizstāvēs Kopienas intereses. Ierosinātā sistēma ļaus Komisijai izmantot kopīgās valsts regulatoru īpašās zināšanas, kuri labākas pārzina valsts tirgu un apstākļus valstī, un sekmēs sadarbību starp Komisiju un valsts regulatoriem. Sistēma papildina VPI pilnvaras īstenot regulējumu valstī. - Tādu frekvenču un numuru izmantošanas tiesības, ko izmanto, lai sniegtu visu Kopienu aptverošus pakalpojumus, joprojām piešķirs valstis, savstarpēji vienojoties par pieeju, kuru piemēros tikai dažiem pakalpojumiem, kas aptver visu Kopienu (piem., satelītu pakalpojumi). Kopienu aptverošus pakalpojumus arī turpmāk atļautu valstis, savstarpēji vienojoties par pieeju. Tomēr šis priekšlikums neattiecas uz frekvenču un numuru izmantošanas tiesībām, ko piešķir, lai sniegtu valsti aptverošus pakalpojumus, un VPI paliks atbildīgas par šādu tiesību piešķiršanu. Tādējādi, uzlabojot koordināciju dažās svarīgās jomās, kas skatāmas kopienas mērogā, iestādei būs tikai paredzētā mērķa sasniegšanai vajadzīgās pilnvaras. Tā kā ierosināto instrumentu piemēros tieši Kopienā, jo tas ir regula, finanšu un administratīvo slogs, ko tādējādi būs jāuzņemas Kopienai, valstu valdībām un uzņēmējiem, būs iespējami mazs un samērojams ar priekšlikuma mērķi. - Instrumentu izvēle Ierosinātie instrumenti. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula. Tieši piemērojama regula ir atbilstīgs instruments, lai izveidotu ierosinātā veida iestādi. 4. IETEKME UZ BUDžETU Tiek lēsts, ka pilnībā izveidotas Iestādes pastāvīgo darbinieku skaits atbildīs līdz 134 pilna laika ekvivalentiem. Tas ietver ETIDA uzdevumu un resursu pārņemšanu 2011. gadā. Gada budžets tiek lēsts 10 miljoni EUR pirmajā gadā; sākot ar 3. gadu, to palielinās līdz 28 miljoniem EUR. Papildus Kopienas iemaksām, iestāde var iekasēt nodevas un maksājumus par dažiem pakalpojumiem. Iestādes peļņa, kas gūta par sniegtajiem pakalpojumiem, būs ieguldījums darbības finansēšanā[11]. Šīs izmaksas jāsalīdzina ar ietaupījumiem, ko panāks ierosinātajā iestādē iekļaujot ETIDA. Pašreizējais ETIDA gada budžets ir 8 miljoni EUR. 5. PAPILDU INFORMāCIJA - Vienkāršošana Priekšlikums ir daļa no jaunas sistēmas, kuru ieviešot panāks, ka administrācijām un tirgus dalībniekiem pašreizējais regulējuma process būs vienkāršāks un efektīvāks. Iestāde uzlabos lēmumu pieņemšanas procesu un sekmēs Komisijas un VPI sadarbību, jo būs kopīgi mērķi un procedūras. Izveidojot iestādi un mazāk izmantojot pašreizējo automātiskās paziņošanas sistēmu, uz ko attiecas 7. panta procedūra, varēs ievērojami samazināt procedurālo slogu nozarei, VPI un Komisijai, paredzot, ka Komisija iejauksies tikai nopietnos gadījumos. Iestāde būs svarīga, novērtējot šādu gadījumu tehnisko sarežģītību un nodrošinot risinājumus un konsekventus rezultātus iekšējā tirgū. Pašreizējā frekvenču un numuru izmantošanas tiesību piešķiršanas sistēma ar atšķirīgām juridiskām un procedurālām prasībām katrā dalībvalstī, kur piedāvā pakalpojumus, var būt ļoti sarežģīta un apgrūtinoša uzņēmumam, kas vēlas sniegt pakalpojumus, kuri aptver visu Kopienu. Prasību izpilde, kas ir atšķirīgas katrā dalībvalstī (piem., izmantošanas tiesību termiņš un piešķiršanas nosacījumi), sarežģī tādu pakalpojumu plānošanu, ieguldīšanu tajos un visbeidzot to izvēršanu, kas tiek sniegti Eiropas ietekmes sfērā. Daudzie izmantošanas tiesību iegūšanas procedūru varianti attur no dalības tirgū un kavē iekšējā tirgus darbību. Tādēļ vajadzīga koordinētāka pieeja, atlasot uzņēmumus valsts frekvenču un numuru izmantošanas tiesību piešķiršanai. Priekšlikums ir iekļauts Komisijas mainīgajā acquis communautaire atjaunināšanas un vienkāršošanas programmā. - Atkārtotas pārbaudīšanas/pārskatīšanas/turpināmības klauzula Priekšlikumā ietverta atkārtotas pārbaudes klauzula. - Eiropas Ekonomikas zona (EEZ) Ierosinātais tiesību akts skar EEZ jautājumu un tādēļ jāattiecina un EEZ. 6. PRIEKšLIKUMA SīKS SKAIDROJUMS I nodaļa (priekšmets, joma, definīcijas un uzdevumi) Regulas 1. un 2. pantā noteikta piemērošanas joma regulai, kam jāuzlabo elektronisko sakaru iekšējā tirgus darbība, izveidojot Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi, un tas jāizveido. Regulas 3. pantā noteiktas tādas tās funkcijas ka atzinumu sniegšana pēc savas ierosmes vai pēc Komisijas pieprasījuma un palīdzēšana Komisijai, sniedzot tehniskus padomus, uzņemoties pētījumu veikšanu, informācijas vākšanu un ziņojumu sagatavošanu u.c. II nodaļa. Iestādes pienākumi saistībā ar iekšējā tirgus nostiprināšanu Regulas 4. pantā noteikti jautājumi, ko iestāde risina, lai sekmētu saskaņotu regulējuma piemērošanu. Regulas 5. pantā reglamentēta apspriešanās ar iestādi saistībā ar valsts tirgu un risinājumu noteikšanu un analīzi. Iestāde būs vajadzīga, lai noteiktā laikā sniegtu atzinumu, ja Komisija nopietni apšaubīs tāda pasākuma projektu, kas paziņots atbilstīgi pamatdirektīvas 7. pantam. Regulas 6. pantā noteikts, ka, ja VPI nav savlaicīgi veikusi kāda tirgus analīzi, Komisija var prasīt iestādei padomu un palīdzību saistībā ar šo konkrēto valsts tirgu. Regulas 7. pantā noteikts, ka iestāde atbilstīgi pamatdirektīvas 15. panta 4. punktam veiks starpvalstu tirgus analīzi pēc Komisija norādījuma. Regulas 8. pantā noteikti iestādes uzdevumi numerācijas jomā, tostarp Eiropas Telenumerācijas telpas pārvaldība un attīstība, saskaņotu numuru sēriju pārvaldība (piem., numura 116 rezervēšanas pieprasījumu izskatīšana atbilstīgi Komisijas Lēmumam 2007/116/EK) un atzinuma sniegšana par pienākumiem, kas saistīti ar numuru saglabāšanas nodrošināšanu, pēc pieprasījuma. Regulas 9. pantā noteikts, ka iestāde palīdzēs Komisijai sagatavot gada pārskatu par pasākumiem valstīs, kas veikti, lai iedzīvotājus vairāk informētu par vienu Eiropas neatliekamās palīdzības numuru 112. Pēc Komisijas pieprasījuma tā sniegs atzinumu par tehniskiem jautājumiem, kas ir par numura 112 ieviešanu. Regulas 10. pantā noteikts, ka iestāde palīdzēs Komisijai jautājumos par tehniskiem un saimnieciskiem aspektiem, kas saistīti ar radiofrekvencēm, kuras izmanto elektronisko sakaru pakalpojumu sniegšanai. Regulas 11. pantā paredzēts, ka iestāde palīdzēs noteikt visu Kopienu aptverošus pakalpojumus, kurus varētu labāk nodrošināt ar kopīgu atlases procedūru. Lai pakalpojums būtu visu Kopienu aptverošs pakalpojums, jāizpilda daži nosacījumi. Piemēram, pakalpojumiem jābūt pieprasītiem vairāk nekā vienā dalībvalstī, šo pakalpojumus specifika ir sniegt tos pāri robežām un uz tiem attiecas drīzāk ES vai reģionālie, nevis valsts tiesību akti. Regulas 12. pantā izklāstīti visu Kopienu aptverošu pakalpojumu sniegšanas noteikumi par uzņēmumu noteikšanu izmantošanas tiesību piešķiršanai. Iestāde veiks atlases procedūru un sniegs atzinumu, ierosinot uzņēmumu(-us), kam var piešķirt izmantošanas tiesības. Regulas 13. pantā noteikts, ka iestāde būs iesaistīta to izmantošanas tiesību atsaukšanā, kas piešķirtas pēc kopīgas atlases procedūras. Regulas 14. pantā noteikts, ka iestāde sekmēs tīklu un informācijas drošības kultūras attīstību, veicot dažas darbības, ko iepriekš veica ETIDA. Regulas 15. pantā uzskaitīti gadījumi, kad iestāde var rīkoties pēc savas ierosmes. III nodaļa. Iestādes papildu uzdevumi Regulas 16. un 17. pantā paredzēts, ka iestāde noteiks administratīvos maksājumus par dažiem sniegtajiem pakalpojumiem, lai kompensētu administratīvos izdevumus. Kopīgas atlases procedūras gadījumā tā dalībvalstu vārdā iekasēs arī administratīvos maksājumus un radiofrekvenču izmantošanas tiesību nodevas, ko pēc tam sadalīs dalībvalstu starpā. Regulas 18. pantā noteikts, ka pēc VPI pieprasījuma iestāde ieteiks VPI pasākumus, kas VPI jāīsteno, lai risinātu starptautiskus jautājumus. Regulas 19.-21. pantā noteikts, ka iestāde piedalīsies informācijas izplatīšanā un apmaiņā starp dalībvalstīm, VPI un Komisiju. To var iesaistīt Kopienas tehniskās attīstības pētīšanā. Tā publicēs gada ziņojumu par tendencēm elektronisko sakaru nozarē, kurā noteiks, kādi šķēršļi vēl pārvarami, lai varētu pabeigt vienotā tirgus izveidošanu. Tā piedalīsies informācijas vākšanā, pārvaldot un publicējot frekvenču informācijas reģistru (pielikumā izklāstīta informācija, kas jāiekļauj reģistrā) un mobilo sakaru viesabonēšanas datu bāzi. Regulas 22. pantā noteikts, ka iestāde palīdz Komisijai e-pieejamības jautājumos un publicē gada ziņojumu par pasākumiem, kas veicami, lai uzlabotu elektronisko sakaru tīklu un aprīkojuma pieejamību invalīdiem. IV nodaļa. Iestādes organizatoriskā struktūra Regulas 24. pantā noteikts, ka iestādēs organizatoriskā struktūru veidos sešas struktūrvienības: valde, regulatoru padome, direktors, galvenais tīkla drošības speciālists, pastāvīga ieinteresēto personu grupa un apelācijas padome. Regulas 25. un 26. pantā noteikts, ka valde atbildēs par direktora un galvenā tīkla drošības speciālista iecelšanu, iestādes gada darba programmas un budžeta pieņemšanu, vispārējā pārskata par iestādes darbu apstiprināšanu un iestādei piemērojamo finanšu noteikumu pieņemšanu. Iestāde par darbu regulāri atskaitīsies Eiropas Parlamentam. Regulas 27. un 28. pantā noteikts, ka regulatoru padomi veidos viens loceklis no katras dalībvalsts, kurš ir neatkarīgas valsts pārvaldes iestādes vadītājs un praktiski atbild par regulējuma piemērošanu dalībvalstī, un direktors. Komisija var piedalīties padomes sanāksmēs, tomēr tai nav balsstiesību. Regulatoru padome atbildēs par iestādes tehnisko lēmumu pieņemšanu tādās jomās kā iespējamo tiesību turētāju noteikšana, atzinumi 7. pantā minētajos gadījumos, u.c. jomās. Atzinumi un lēmumi jāpieņem ar vienkāršu balsu vairākumu. Regulas 29. un 30. pantā noteikts, ka direktors pilnībā atbildēs par iestādes uzdevumu veikšanu un būs iestādes likumīgais pārstāvis. Direktors atbildēs arī par budžeta sagatavošanu un izpildi, darba programmas projekta sagatavošanu un personāla jautājumiem[12]. Regulas 31. pantā noteikts, ka galvenais tīkla drošības speciālists atbildēs par iestādes uzdevumu koordinēšanu un gada darba programmas sagatavošanu tīklu un informācijas drošības jomā. Tas/tā atskaitīsies direktoram, un pastāvīga ieinteresēto personu grupa to atbalstīs (32. pants). Regulas 33. un 34. pantā paredzēta apelācijas padome, kas nodrošina, ka pusēm, uz ko attiecas iestādes lēmumi par numerāciju, būtu vajadzīgie tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Regulas 36.-53. pantā noteikti standarta darbības un administratīvie jautājumi, tostarp budžets, piekļuve dokumentiem un pārskatāmība, iestādes juridiskais statuss, personāls, trešo valstu līdzdalība, u.c. Regulas 55. pantā paredzēts tāds iestādes darba rezultātu novērtējums saistībā ar tās pilnvarojumu un mērķi, ko piecus gadus pēc tam, kad iestāde faktiski sākusi darboties, sniedz Komisija. Ziņojumu un visus saistītos priekšlikumus nosūtīs Padomei un Eiropas Parlamentam. 2007/0249 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko izveido Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[13], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[14], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[15], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[16], tā kā: (1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva)[17], Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (piekļuves direktīva)[18], Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva)[19], Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvas 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (universālā pakalpojuma direktīva)[20] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīvas 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) [21] (še turpmāk kopā — pamatdirektīva un īpašās direktīvas”) mērķis ir izveidot Kopienā iekšējo elektronisko sakaru tirgu, vienlaikus lielākas konkurences dēļ nodrošinot lielus ieguldījumus, inovācijas un patērētāju aizsardzību. (2) Ar 2002. gada elektronisko sakaru regulējumu izveidota regulējuma sistēma, pēc kuras vadās valsts pārvaldes iestādes, un paredzēta minēto iestāžu sadarbība savā starpā un ar Komisiju, lai izveidotos konsekventa regulējuma prakse un lai regulējumu konsekventi piemērotu visā Kopienā. (3) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūru[22], (še turpmāk — „ETIDA regula”) 2004. gadā uz pieciem gadiem izveidoja Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūru (ETIDA) ar mērķi nodrošināt Kopienā lielu un efektīvu tīklu un informācijas drošību, kas noderētu ES iedzīvotājiem, patērētājiem, uzņēmumiem un publiskā sektora organizācijām, tādējādi sekmējot netraucētu iekšējā tirgus darbību. (4) Valsts pārvaldes iestādēm dota liela rīcības brīvība regulējuma īstenošanā, jo tā pamatā ir īpašas zināšanas par apstākļiem vietējā tirgū, tomēr šī rīcības brīvība jāpakārto vajadzībai izveidot saskaņotu regulējuma praksi un konsekventi piemērot regulējumu, lai efektīvi sekmētu iekšējā tirgus attīstību un izveidošanu. (5) Ņemot vērā šo vajadzību konsekventi piemērot atbilstīgos noteikumus visās dalībvalstīs, Komisija ar Lēmumu 2002/627/EK[23] izveidoja Eiropas Regulatoru grupu (ERG), lai tā dotu padomus un palīdzētu Komisijai konsolidēt iekšējo tirgu un nodrošinātu saskarni starp valsts pārvaldes iestādēm un Komisiju. (6) ERG veiktais darbs, iespēju robežās palīdzot izveidot konsekventu regulējuma praksi, bija lietderīgs. Tomēr būtībā ERG ir brīvi veidota grupa, kura ir atkarīga no brīvprātīgas sadarbības un kuras pašreizējais statuss kā iestādei neatbilst svarīgajiem pienākumiem, ko, īstenojot regulējumu, pilda valsts pārvaldes iestādes. (7) Tādēļ vajadzīgs stabilāks institucionālais pamats, lai izveidotu struktūru, kas apvienotu valsts pārvaldes iestāžu īpašās zināšanas un pieredzi ar skaidri noteiktu kompetenci attiecīgās jomās, ņemot vērā, ka struktūrai jābauda patiesa autoritāte tās starp tās locekļiem un nozarē, ko regulē ar tās kvalitatīvo darbību. (8) Vajadzība pēc labāka mehānisma, lai nodrošinātu konsekventu regulējuma praksi iekšējā elektronisko sakaru un elektropakalpojumu tirgus izveidošanai, ir uzsvērta Komisijas 2002. gada regulējuma īstenošanas ziņojumu[24] konstatējumos un publiski apspriežot Komisija 2006. gada 29. jūnija paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par ES elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu tiesiskā regulējuma pārskatīšanu[25]. Izrādās, ka ar regulējuma reformu jāatrisina vissvarīgākais jautājums par vēl neizveidoto iekšējo elektronisko sakaru tirgu. Regulējuma sadrumstalotība un neatbilstības, kas rodas valsts pārvaldes iestāžu pavirši koordinēto darbību dēļ, rada risku, ka mazināsies nozares konkurētspēja un patērētājiem nebūs ievērojamu labumu, ko dod starptautiska konkurence un starpvalstu un pat visu Kopienu aptveroši pakalpojumi. (9) Jo īpaši, neefektīvi risinājumi un šķēršļi iekšējam tirgum ir rezultāts kavējumiem, veicot tirgus analīzi atbilstīgi Direktīvai 2002/21/EK (pamatdirektīva), atšķirīgām pieejām, kas valsts pārvaldes iestādēm ir attiecībā pret pienākumu noteikšanu nolūkā kompensēt tirgus analīzē atklātu efektīvas konkurences trūkumu, neviendabīgajiem nosacījumiem, ar kādiem piešķir izmantošanas tiesībās, atšķirīgajām atlases procedūrām saistībā ar visu Kopienu aptverošiem pakalpojumiem, dažādiem numuriem Kopienā, kas atvēlēti visu Kopienu aptverošiem pakalpojumiem, un problēmām, ar ko saskaras valsts pārvaldes iestādes, risinot starptautiskus strīdus. (10) Komisijas 2007. gada 1. jūnija Paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras ( ENISA ) novērtējumu[26] dots atzinīgs vērtējums neatkarīgu ekspertu ziņojumam[27], kurā novērtēta ETID aģentūras darbība kopš tās izveidošanas un ETID administratīvās padomes ieteikumi ETID regulai, un ar to sāka publisku apspriešanu. Minētā ekspertu ziņojuma svarīgākie konstatējumi liecināja, ka politika, kas noteica ETIDA izveidošanu, un sākotnējie mērķi ir lietderīgi un jo īpaši ieguldījums īsta iekšējā elektronisko sakaru tirgus izveidošanā. (11) Vienlaikus konstatēja vairākas problēmas, tostarp jo īpaši saistībā ar tās organizatorisko struktūru, darbinieku prasmēm un skaitu un loģistiku. ETIDA svarīgākajām funkcijām jākļūst par galvenajām Iestādei, kurai, skaidrāk nosakot mērķus un uzdevumus, jāpanāk, ka atbilstīgi labāka regulējuma principiem viena iestāde ar kompetenci jautājumos par ES elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu regulējumu var sasniegt minētos mērķus un var izpildīt minētos uzdevumus efektīvāk, ātrāk un rentablāk. (12) Tādēļ jāizveido jauna Kopienas struktūra — Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestāde (še turpmāk — „Iestāde”). Iestāde, palīdzot Komisijai un valsts pārvaldes iestādēm, sekmētu iekšējā tirgus izveidošanu. Tā darbotos kā references centrs un baudītu uzticību, jo būtu neatkarīga, sniegtu kvalitatīvus padomus un izplatītu kvalitatīvu informāciju, tās procedūras un darbības metodes būtu pārskatāmas, un tā būtu neatlaidīga uzticēto uzdevumu izpildē. (13) Iestāde, apkopojot pieredzi un nepildot valsts pārvaldes iestāžu pašreizējās funkcijas jeb nedublējot darbu, ko tās jau veic, ļautu pārvaldes iestādēm vēl vairāk palīdzēt Komisijai pildīt pienākumus. (14) Iestādei jāaizstāj ERG un jākalpo par ekskluzīvu forumu to valsts pārvaldes iestāžu sadarbībai, kuras atbilstīgi regulējumam pilda visus pienākumus. (15) Iestāde jāizveido atbilstīgi Kopienas pašreizējai iestāžu struktūrai un varas sadalījumam. Tai jābūt neatkarīgai tehniskos jautājumos un tiesiski, administratīvi un finansiāli autonomai. Tādēļ vajag un ir lietderīgi, lai tā būtu Kopienas struktūra, kas ir juridiska persona un kas pildītu uzdevumus, kuri tai noteikti ar šo regulu. (16) Iestādes darbam jābūt pakārtotam valsts un Kopienas centieniem, un tādēļ iestādei jāveic uzdevumi, pilnībā sadarbojoties ar valsts pārvaldes iestādēm un Komisiju, un jābūt gatavai kontaktēties ar nozares pārstāvjiem, patērētāju grupām un citām atbilstīgajām ieinteresētajām personām. (17) Šai regulai un ar to izveidotajai Iestādei jābūt Kopienas elektronisko sakaru regulējuma neatņemamai daļai. Tādējādi Iestādei ir jo īpaši svarīga nozīme mehānismos, kas paredzēti iekšējā elektronisko sakaru tirgus konsolidēšanai un tirgus analīzes veikšanai zināmos apstākļos. (18) Iestādei attiecīgi jādod padomi Komisijai un valsts pārvaldes iestādēm saskaņā ar Kopienas elektronisko sakaru regulējumu un tādējādi jāpalīdz to efektīvi īstenot. (19) Iestādei vienmēr jāpalīdz Komisijai saistībā ar Kopienas pienākumu attiecināšanu uz numuru saglabāšanu. Šāda attiecināšana var būt saistīta jo īpaši ar saglabājamās informācijas apjomu vai tīklu veidiem (t.i., fiksētie vai mobilie), starp kuriem saglabājami numuri un informācija. Minēto pienākumu grozot, jāņem vērā cenas lietotājiem un pārslēgšanās izmaksas uzņēmumiem, kā arī dalībvalstu pieredze. (20) Iestādei jāpalīdz Komisijai, sagatavojot gada pārskatu par dalībvalstu pasākumiem, kas veikti, lai iedzīvotājus informētu par vienu Eiropas neatliekamās palīdzības numuru 112 un tā izmantošanu. Iestāde gada pārskatā parasti norāda, kāda ir labākā praksi un vēl palikušās vājās vietas, un palīdz uzlabot Eiropas Savienībā ceļojošo iedzīvotāju aizsardzības un drošības līmeni. (21) Saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Lēmumu Nr. 676/2002/EK par normatīvo bāzi radiofrekvenču spektra politikai Eiropas Kopienā (radiofrekvenču spektra lēmums)[28] Komisija var lūgt Iestādes neatkarīgo ekspertu padomu par radiofrekvenču izmantošanu Kopienā. Šī padomdošana var ietvert īpašu tehnisko izpēti, kā arī ekonomiskās vai sociālās ietekmes novērtējumu un analīzi, kas saistīta ar frekvenču politikas pasākumiem. Tā var ietvert arī jautājumus, kas saistīti ar Lēmuma Nr. 676/2002/EK 4. panta īstenošanu, ja Iestādei var prasīt dot padomu Komisijai par rezultātiem, kas sasniegti, Komisijai pilnvarojot Eiropas Pasta un elektronisko sakaru pārvalžu konferenci ( CEPT ). (22) Lai gan tehnikas un tirgus attīstība ir pavērusi lielākas iespējas izvērst elektronisko sakaru pakalpojumus pāri atsevišķu dalībvalstu ģeogrāfiskajām robežām, ir risks, ka atšķirīgi juridiski un regulējuma nosacījumi minēto sakaru izvēršanai atsevišķu valstu tiesību aktos arvien vairāk kavēs šādu starptautisku pakalpojumu sniegšanu. Tādēļ iestādes nozīmei jābūt lielai, izstrādājot saskaņotus nosacījumus minēto pakalpojumu atļaušanai (vai nu attiecībā uz vispārējām atļaujām, vai radiofrekvenču izmantošanas tiesībām, vai numuru izmantošanas tiesībām) un dodot padomu Komisijai par to pasākumu precizēšanu, kas pieņemami atbilstīgi Direktīvai 2002/21/EK (pamatdirektīva), lai panāktu šādus saskaņotus nosacījumus. (23) Iestādei jo īpaši jānovērtē vienas atlases procedūras vajadzība Kopienā attiecībā uz izmantošanas tiesībām ar saskaņotiem nosacījumiem, jādod padoms Komisijai par noteikumiem un kritērijiem, kas piemērojami šādas atlases procedūrā, un jāsaņem un jānovērtē šādu izmantošanas tiesību pieteikumus no uzņēmumiem. Attiecīgā gadījumā Iestādes uzdevumam jābūt arī dot padomu Komisijai par šādu izmantošanas tiesību atsaukšanu. (24) Iestādei jābūt Eiropas mēroga centram, kurā strādā eksperti tīklu un informācijas drošības jautājumos un kurš dod norādījumus un padomus Eiropas Parlamentam, Komisijai vai kompetentajām struktūrām, kuras izraudzījušās dalībvalstis. Sabiedrībai pati svarīgākā un ES elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu regulējumā ļoti svarīga joprojām ir sakaru tīklu un informācijas sistēmu drošība un elastīgums. Ir risks, ka netraucētu iekšējā tirgus darbību apdraud neviendabīga to ar drošību saistīto noteikumu piemērošana, kuri izklāstīti pamatdirektīvā un īpašajās direktīvās. Iestādes atzinums, kurā pēc Komisijas un dalībvalstu pieprasījuma dots tehnisks padoms, nodrošinātu minēto direktīvu konsekventu piemērošanu valsts līmenī. (25) Elektronisko sakaru nodrošinātājiem var noteikt administratīvos maksājumus par atļauju piešķiršanas sistēmas pārvaldību un izmantošanas tiesību piešķiršanu. Papildus administratīvajiem maksājumiem var iekasēt frekvenču un numuru izmantošanas nodevas. Lai samazinātu uzņēmumu administratīvo slogu, kopīgās atlases procedūras gadījumā Iestādei jāiekasē un jāsadala dalībvalstīm administratīvie maksājumi un izmantošanas nodevas. (26) Ja rodas starptautiski strīdi starp uzņēmumiem par tiesībām vai pienākumiem, uz ko attiecas elektronisko sakaru regulējums, Iestādei jāspēj noskaidrot strīda iemeslu un ieteikt attiecīgajām valsts pārvaldes iestādēm pasākumus, ko tā uzskata par lietderīgākajiem, lai atrisinātu strīdu saskaņā ar regulējuma noteikumiem. (27) Iestādei jāsekmē labāka regulējuma prakses izstrādāšana un konsekvence elektronisko sakaru nozares regulējuma piemērošanā, veicinot informācijas apmaiņu starp valsts iestādēm un atbilstīgu informāciju darot viegli pieejamu sabiedrībai. Iestādei jābūt iespējai risināt ekonomiskus un tehniskus jautājumus un piekļūt visjaunākajai informācijai, kas ir pieejama, lai varētu pievērsties saimnieciskiem un tehniskiem uzdevumiem, kurus liks veikt attīstībā esoša informācijas sabiedrība, piemēram, tādās jomās kā tīkla un informācijas drošība un radiofrekvenču identifikācijas ierīces. (28) Lai Iestāde varētu veikt šajā regulā izklāstītos uzdevumus un labāk izprast uzdevumus elektronisko sakaru jomā, tostarp pašreizējos un jaunos riskus tīklu un informācijas drošības jomā, Iestādei jāspēj analizēt pašreizējās un jaunākās tendences. Tādēļ Iestāde var vākt atbilstīgu informāciju, jo īpaši par drošības un integritātes pārkāpumiem, kas būtiski ietekmē tīklu darbību vai pakalpojumus no valsts pārvaldes iestādēm, atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 13.a panta 3. punktam, kā arī veicot aptaujas. (29) Kā centram informācijas sniegšanai un apmaiņai par jautājumiem saistībā ar elektronisko sakaru pakalpojumu regulējumu visā Kopienā un lai veicinātu pārskatāmību un samazinātu administratīvo slogu minēto pakalpojumu nodrošinātājiem un izmantotājiem, Iestādei jāuztur un jādara pieejams reģistrs ar informāciju par frekvenču izmantošanu Kopienā, pamatojoties uz standartizētu informāciju, ko regulāri sniedz visas dalībvalstis. Lai uzlabotu pārskatāmību mazumtirdzniecības cenām par regulētu viesabonēšanas zvanu izdarīšanu un saņemšanu Kopienā un palīdzētu viesabonētājiem lemt par mobilo telefonu izmantošanu ārzemēs, Iestādei jānodrošina, lai jaunākā informācija par to, kā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 717/2007 par viesabonēšanu publiskajos mobilo telefonsakaru tīklos Kopienā un grozījumiem Direktīvā 2002/21/EK[29], būtu pieejama ieinteresētajām personām, un katru gadu jāpublicē šādas pārraudzības rezultāti. (30) Iestādei arī jāvar pasūtīt pētījumus, kas vajadzīgi tās uzdevumu veikšanai, vienlaikus panākot, ka izveidotie kontakti ar Komisiju un dalībvalstīm novērš centienu dublēšanos. (31) Komisijai jāvar prasīt Iestādei uzņemties veikt specifiskus papildu uzdevumus, kuri ietilpst tās parastās darbības jomā un kurus var uzskatīt par ieguldījumu Kopienas elektronisko sakaru regulējuma mērķu sasniegšanā. (32) Iestādes organizatoriskajai struktūrai jābūt piemērotai to uzdevumu veikšanai, kas tai jāpilda. Pieredze ar līdzīgām Kopienas iestādēm liecina, ka struktūra jāpielāgo, lai tā atbilstu Kopienas elektronisko sakaru regulējuma sistēmas specifiskajām vajadzībām. Jo īpaši jāņem vērā valsts pārvaldes iestāžu specifika un neatkarība. (33) Iestādei jābūt pilnvarām, kas vajadzīgas, lai efektīvi un, galvenais, neatkarīgi veiktu regulatīvās funkcijas. Tādēļ atbilstīgi situācijai valsts līmenī regulatoru padomei jādarbojas neatkarīgi no tirgus interesēm, un tā nedrīkst prasīt vai pieņemt norādījumus no valdības vai citām publiskām vai privātām struktūrām. (34) Lai Iestāde darbotos netraucēti, direktors jāieceļ, vadoties pēc nopelniem un dokumentētām administratīvām un vadītāja prasmēm, kā arī pēc kompetences un pieredzes darbā ar elektronisko sakaru tīkliem, pakalpojumiem un tirgiem, un direktoram jāpilda pienākumi pilnīgi neatkarīgi un tāpat jāpielāgo arī Iestādes iekšējā organizācija un darbība. Direktoram jānodrošina Iestādes uzdevumu efektīva un neatkarīga izpilde. (35) Lai panāktu, ka Iestādes uzdevumi tiek veikti efektīvi, ir jādod direktoram vajadzīgās pilnvaras, t.i., ar regulatoru padomes piekrišanu pieņemt visus atzinumus, un jānodrošina, lai Iestāde strādātu saskaņā ar šajā saistībā noteiktajiem vispārīgajiem principiem. (36) Jānodrošina, lai pusēm, uz ko attiecas Iestādes lēmumi, būtu vajadzīgie tiesiskās aizsardzības līdzekļi. Jāizveido atbilstīgs apelācijas mehānisms, lai varētu pārsūdzēt Iestādes lēmumus specializētā apelācijas padomē, par kuras lēmumiem, savukārt, varētu griezties Tiesā. (37) Papildus saviem darbības principiem, kuru pamatā ir neatkarība un pārskatāmība, Iestādei jābūt organizācijai, kas gatava kontaktēties ar nozares pārstāvjiem, patērētājiem un citām ieinteresētajām personām. Iestādei jāstiprina sadarbība starp dažādiem tirgus dalībniekiem, kas darbojas tīku un informācijas drošības jomā, inter alia , regulāri organizējot apspriedes ar nozares pārstāvjiem, pētniecības centriem, kā arī pārējam ieinteresētajām personām un izveidojot kontaktu tīklu Kopienas struktūrām, publiskā sektora struktūrām, kuras izraudzījušās dalībvalstis, privātā sektora un patērētāju struktūrām. (38) Tādēļ Iestādes procedūrām jānodrošina, ka Iestādei ir pieejamas speciālistu īpašās zināšanas un elektronisko sakaru nozares pieredze, jo īpaši tādās tehniski sarežģītās un strauju pārmaiņu jomās kā tīkli un informācijas drošība. (39) Jāieceļ galvenais tīklu drošības speciālists, lai nodrošinātu, ka, veicot Iestādes uzdevumus saistībā ar tīklu un informācijas drošību, īpašās zināšanas un pieredze ir vajadzīgajā līmenī. Jāizveido pastāvīga ieinteresēto personu grupa, lai dotu padomu galvenajam tīklu drošības speciālistam, mudinātu dalīties ar pieredzi un labāko praksi šajos jautājumos un uzturētu regulāru dialogu ar privāto sektoru, patērētāju organizācijām un pārējām ieinteresētājām personām. (40) Lai Iestādei garantētu pilnīgu autonomiju un neatkarību, tai jāsaņem autonoms budžets. Attiecībā uz visām subsīdijām, ko piešķir no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, jāpiemēro Kopienas budžeta procedūra. Turklāt Revīzijas palātai jāveic grāmatvedības revīzija saskaņā ar 91. pantu Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulā (EK, Euratom ) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam[30]. (41) Attiecīgā gadījumā Iestāde apspriežas ar ieinteresētajām personām un piemērotā termiņā dod tām iespēju izteikties par pasākumu projektiem. (42) Komisijai jāvar noteikt finansiālus sodus uzņēmumiem, kas nesniedz informāciju, kura vajadzīga Iestādei, lai tā efektīvi izpildītu uzdevumus. Turklāt dalībvalstīm jānodrošina, ka tām ir atbilstīgs regulējums, lai noteiktu uzņēmumiem efektīvus, samērīgus un atturošus sodus par to pienākumu nepildīšanu, kas izriet no šīs regulas. (43) Iestādei, savas darbības jomā īstenojot mērķus un pildot uzdevumus, jo īpaši jāievēro noteikumi, kas attiecas uz Kopienas iestādēm un ir par darbībām ar slepeniem dokumentiem. Attiecīgā gadījumā ir lietderīgi nodrošināt saskaņotu un drošu informācijas apmaiņu atbilstīgi šai regulai. (44) Iestādei jāpiemēro attiecīgie Kopienas tiesību akti par publisku piekļuvi dokumentiem atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulai (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem[31] un par personu aizsardzību saistībā ar personas datu apstrādi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulai (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[32]. (45) Trešo valstu līdzdalībai iestādes darbā jābūt iespējamai saskaņā ar attiecīgiem nolīgumiem, ko slēdz Kopiena. (46) Vienmērīga pāreja jānodrošina saistībā ar pašreizējām ETIDA darbībām, kuras ietilpst Iestādes darbības jomā. (47) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgos pasākumus jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[33]. (48) Konkrēti, Komisijai jāpiešķir pilnvaras, lai pielāgotu tehnikas vai tirgus attīstībai informāciju, kas minēta šīs regulas pielikumā. Minētie pasākumi jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas izklāstīta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā, jo to darbības joma ir vispārīga un tie paredzēti nebūtisku šīs regulas elementu grozīšanai. (49) Kopiena var noteikt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā izklāstīto subsidiaritātes principu, jo dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt ierosinātās rīcības mērķus, proti, labāku iekšējā elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu tirgus darbību un visu Kopienu apverošu elektronisko sakaru ieviešanu, bet, ņemot vērā šīs regulas darbības jomu, kas ietver visu Eiropu, Kopienas līmenī to var izdarīt labāk. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šī regula nosaka tikai to, kas vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA, DEFINĪCIJAS UN UZDEVUMI 1. PANTS PRIEKšMETS UN DARBīBAS JOMA 1. Tiek izveidota Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestāde, kuras pienākumi izklāstīti šajā regulā. 2. Iestāde rīkojas pamatdirektīvas un īpašo direktīvu darbības jomā un izmanto īpašās zināšanas, kas pieejamas valsts pārvaldes iestādēm. Pildot II un III nodaļā uzskaitītos uzdevumus, tā sekmē labāku iekšējā elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu tirgus darbību, tostarp jo īpaši visu Kopienu aptverošu elektronisko sakaru ieviešanu un augsta un efektīva līmeņa tīklu un informācijas drošības nodrošināšanu. 3. Iestāde veic uzdevumus, sadarbojoties ar valsts pārvaldes iestādēm un Komisiju, Eiropas elektronisko sakaru regulējuma sistēmā. 4. Iestāde, veicot visas darbības un jo īpaši sagatavojot atzinumus, cenšas sasniegt tādus pašus mērķus, kas noteikti valsts pārvaldes iestādēm Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 8. pantā. 5. Iestādes mērķi un uzdevumi neierobežo dalībvalstu kompetenci tīklu un informācijas drošības jomā, kas neietilpst EK līguma darbības jomā, proti, kompetenci, uz ko attiecas Līguma par Eiropas Savienību V un VI sadaļa. Katrā ziņā iestādes mērķi un uzdevumi neierobežo darbības saistībā ar sabiedrības drošību, aizsardzību, valsts darbības krimināltiesību un valsts drošības jomā, arī valsts ekonomiskās labklājības jomā, ja darbības saistītas ar jautājumiem par valsts drošību. 2. pantsDefinīcijas Šajā regulā piemēro definīcijas, kas izklāstītas Direktīvas 2002/21/EK 2. pantā, Direktīvas 2002/19/EK 2. pantā, Direktīvas 2002/20/EK 2. pantā, Direktīvas 2002/22/EK 2. pantā, Direktīvas 2002/58/EK 2. pantā un Lēmuma Nr. 676/2002/EK (Radiofrekvenču spektra lēmums) 2. pantā. 3. pantsIestādes funkcijas Iestāde, pildot ar šo regulu noteiktos uzdevumus, 1. pēc Komisijas pieprasījuma vai pēc savas ierosmes sniedz atzinumus un palīdz Komisijai, nodrošinot papildu tehnisku atbalstu visu elektronisko sakaru jautājumu risināšanā, 2. palīdz Kopienai, tās dalībvalstīm un valsts pārvaldes iestādēm veidot ciešākas attiecības, apspriesties un veikt informācijas apmaiņu ar trešām valstīm, 3. dod padomu tirgus dalībniekiem un valsts pārvaldes iestādēm regulējuma jautājumos, 4. apmainās ar informāciju, izplata informāciju un to vāc, un veic pētījumus jomās, kas ietilpst tās darbības jomā, 5. dod padomu un sniedz palīdzību Komisijai vai kompetentai struktūrai, ko saistībā ar tīkla vai informācijas drošības jautājumu, kurš ietilpst Iestādes darbības jomā, izraudzījusies dalībvalsts, 6. pieņem individuālus lēmumus par Eiropas Telenumerācijas telpas (ETNT) numuru izmatošanas tiesību piešķiršanu, 7. palīdz Komisijai izraudzīties uzņēmumus, kam piešķiramas radiofrekvenču un numuru izmantošanas tiesības, 8. iekasē un sadala izmantošanas nodevas par radiofrekvenču un numuru izmantošanas tiesībām, 9. sagatavo ieteikumus valsts pārvaldes iestādēm starptautisku strīdu gadījumos un e-pieejamības jautājumos. II NODAĻA IESTĀDES UZDEVUMI SAISTĪBĀ ARIEKŠĒJĀ TIRGUS NOSTIPRINĀŠANU 4. PANTS IESTāDES LOMA TIESISKā REGULēJUMA PIEMēROšANā 1. Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde sniedz atzinumus par visiem elektronisko sakaru jautājumiem. 2. Iestāde jo īpaši sekmē pamatdirektīvas un īpašo direktīvu noteikumu saskaņotu piemērošanu, palīdzot Komisijai sagatavot ieteikumus vai lēmumus, kas Komisijai jāpieņem saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 19. pantu. 3. Šā panta 1. punktā minētie jautājumi ietver šādus: 10. valsts pārvaldes iestāžu pasākumu projekti saistībā ar tirgus noteikšanu, uzņēmumu atzīšanu par tādiem, kam ir būtiska ietekme tirgū, un tiesiskās aizsardzības līdzekļu noteikšanu atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 7. pantam, 11. publisko elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu integritāte un drošība, tostarp jautājumi, kas saistīti ar drošības un/vai integritātes pārkāpumiem, atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 13.a pantam un Direktīvas 2002/58/EK (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) 4. pantam, 12. starpvalstu tirgu noteikšana atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 15. pantam, 13. standartizācijas jautājumi atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 17. pantam, 14. konkrētu valstu tirgus analīze atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 16. pantam, 15. pārredzamība un informācija tiešajiem lietotājiem atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 21. pantam, 16. pakalpojumu kvalitāte atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 22. pantam, 17. efektīva neatliekamās palīdzības numura 112 ieviešana atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 26. pantam, 18. numerācijas jautājumi atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 10. pantam un piekļuve numuriem un pakalpojumiem Kopienā atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 28. pantam, 19. numuru saglabāšana atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 30. pantam, 20. tiešo lietotāju invalīdu piekļuves uzlabošana elektronisko sakaru pakalpojumiem un iekārtām atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 33. pantam, 21. valsts pārvaldes iestāžu pasākumi, kas veikti atbilstīgi Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīva) 5. pantam un 8. panta 3. punktam, 22. pārredzamības pasākumi, lai īstenotu atsaistītu piekļuvi abonentlīnijai atbilstīgi Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīva) 9. pantam, 23. nosacījumi par piekļuvi ciparu televīzijas un radio pakalpojumiem atbilstīgi Direktīvas 2002/19/EK (piekļuves direktīva) 6. pantam un interaktīvās ciparu televīzijas pakalpojumu savietojamība atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 18. pantam, 24. pasākumi, kas saistīti ar radiofrekvenču jautājumiem, atbilstīgi Lēmuma Nr. 676/2002/EK (Radiofrekvenču spektra lēmums) 2. pantam, 25. atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.a un 6.b pantam i) saskaņoti nosacījumi par radiofrekvenču vai numuru izmantošanas tiesībām, ii) tādu izmantošanas tiesību grozīšana vai atsaukšana, kas piešķirtas koordinējot vai saskaņojot, iii) tādu uzņēmumu atlase, kam individuālas frekvenču vai numuru izmantošanas tiesības varētu piešķirt pakalpojumiem ar starptautisku potenciālu. 4. Turklāt iestāde veic konkrētus uzdevumus, kas izklāstīti no 5. līdz 23. pantam. 5. pantsApspriešanās ar iestādi par valsts tirgu noteikšanu un analīzi un par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem 1. Komisija informē Iestādi, ja tā rīkojas atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 7. panta 4. un 8. punktam. 2. Iestāde 4 nedēļu laikā pēc šādas informācijas saņemšanas sniedz atzinumu Komisijai par attiecīgā pasākuma projektu. Atzinumā sīki un objektīvi analizēts, vai paredzētais pasākums nerada šķērsli vienotajam tirgum un atbilst Kopienas tiesību aktiem un jo īpaši mērķiem, kas minēti Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 8. pantā. Attiecīgā gadījumā Iestāde norāda, kādas izmaiņas jāizdara pasākuma projektā, lai panāktu, ka atbilstība šiem mērķiem ir iespējami lielāka. 3. Iestāde pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu pieejamo informāciju, lai izpildītu 2. punktā minētos uzdevumus. 6. pantsValsts tirgu analīze, ko veic Iestāde 1. Ja atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 16. panta 7. punktam Komisija pieprasa Iestādei veikt īpaša konkrēta tirgus analīzi dalībvalstī, Iestāde sniedz atzinumu un vajadzīgo informāciju Komisijai, tostarp par sabiedriskās apspriešanas un tirgus analīzes rezultātiem. Ja iestāde konstatē, ka konkurence šajā tirgū nav pilnvērtīga, pēc sabiedriskās apspriešanas tā atzinumā iekļauj pasākuma projektu, norādot uzņēmumus, ko uzskata par tādiem, kuri jāatzīst par uzņēmumiem, kam ir būtiska ietekme minētajā tirgū, un atbilstīgos pienākumus, kas jāuzliek. 2. Attiecīgā gadījumā pirms atzinuma sniegšanas Komisijai Iestāde var apspriesties ar valsts konkurences iestādēm. 3. Iestāde pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu pieejamo informāciju, lai izpildītu 1. punktā minētos uzdevumus. 7. pantsStarpvalstu tirgu noteikšana un analīze 1. Pēc pieprasījuma Iestāde sniedz Komisijai atzinumu par atbilstīgu starpvalstu tirgu noteikšanu. 2. Ja Komisija ir noteikusi starpvalstu tirgu saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 15. panta 4. punktu, Iestāde veic tirgus analīzi, sadarbojoties ar valsts pārvaldes iestādēm atbilstīgi minētās direktīvas 16. panta 5. punktam, un sniedz par to atzinumu Komisijai. 3. Ja iestāde secina, ka konkurence atbilstīgajā starpvalstu tirgū nav pilnvērtīga, Komisijai sniegtajā atzinumā tā iekļauj pasākuma projektu, norādot uzņēmumus, ko uzskata par tādiem, kuri jāatzīst par uzņēmumiem, kam ir būtiska ietekme minētajā tirgū, un atbilstīgos pienākumus, kas jāuzliek. 4. Pirms atzinuma sniegšanas atbilstīgi 1. un 3. punktam, Iestāde apspriežas ar valsts pārvaldes iestādēm un valsts konkurences iestādēm un rīko sabiedrisko apspriešanos saskaņā ar šīs regulas 42. pantu. 5. Iestāde pēc pieprasījuma sniedz Komisijai visu pieejamo informāciju, lai izpildītu uzdevumus, kas minēti no 1. līdz 4. punktam. 8. pantsNumerācijas un numuru saglabāšanas harmonizācija 1. Iestāde var pieņemt individuālus lēmumus par Eiropas Telenumerācijas telpas (ETNT) numuru izmantošanas tiesību piešķiršanu atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 10. pantam. Iestāde to dalībvalstu vārdā, kam piešķirta sākuma ciparu kombinācija (3883), atbild arī par Eiropas Telenumerācijas telpas (ETNT) pārvaldību un attīstību. 2. Iestāde veic uzdevumus, kas saistīti ar harmonizēto numuru sēriju piešķiršanu un pārvaldību atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 10. panta 4. punktam. 3. Iestāde kopā ar valsts pārvaldes iestādēm risina jautājumus par krāpšanu vai numerācijas resursu ļaunprātīgu izmantošanu Kopienā, jo īpaši attiecībā uz starptautiskiem pakalpojumiem. Iestāde var sniegt atzinumu par darbību, ko var veikt Kopienā vai valstī, lai saistībā ar numerāciju mazinātu krāpšanu, ļaunprātīgu izmantošanu un citas patērētāju problēmas. 4. Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde sniedz atzinumu Komisijai par darbības jomu, tehniskajiem parametriem un pienākumiem, kas noteikti saistībā ar numuru vai abonentu identifikatoru un saistītās informācijas saglabāšanu, mainot tīklus, un par lietderību šādu pienākumu noteikšanai arī Kopienas līmenī. 9. pantsEiropas neatliekamās palīdzības numura 112 ieviešana 1. Iestāde sagatavo gada pārskatu par pasākumiem, ko veikušas dalībvalstis, lai informētu iedzīvotājus par vienu Eiropas neatliekamās palīdzības numuru 112 un tā izmantošanu, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta saskaņā ar Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 26. panta 4. punktu. Šā pārskata rezultātus iekļauj gada ziņojumā, kas minēts 21. panta 2. punktā. 2. Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde sniedz Komisijai atzinumu par tehniskiem jautājumiem saistībā ar Eiropas neatliekamās palīdzības numura 112 ieviešanu atbilstīgi Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 26. pantam. 3. Pirms atzinuma sniegšanas atbilstīgi 2. punktam Iestāde apspriežas ar kompetentajām valsts iestādēm un rīko sabiedrisko apspriešanos saskaņā ar 42. pantu. 10. pantsPadoms radiofrekvenču jautājumos saistība ar elektroniskajiem sakariem 1. Pēc pieprasījuma Iestāde sniedz padomu Komisijai un jo īpaši par tehniskiem vai ekonomiskiem aspektiem veic pētījumus un analīzi par radiofrekvenču izmantošanu elektroniskajiem sakariem Kopienā. 2. Šā panta 1. punktā minētās darbības var veikt par jautājumiem, kas attiecas uz Lēmuma Nr. 676/2002/EK (Radiofrekvenču spektra lēmums) īstenošanu, un tas neierobežo uzdevumu sadalījumu atbilstīgi minētā lēmuma 4. pantam. 3. Pēc pieprasījuma Iestāde sniedz padomu Komisijai par to, kā izstrādāt kopējās politikas mērķus, kas minēti Lēmuma Nr. 676/2002/EK (Radiofrekvenču spektra lēmums) 6. panta 3. punktā, ja tie attiecas uz elektronisko sakaru nozari. 4. Iestāde publicē tādu gada ziņojumu par paredzamajām tendencēm frekvenču jomā elektronisko sakaru nozarē un politikā, kurā norāda iespējamās vajadzības un gaidāmos uzdevumus. 11. pantsAr vispārējām atļaujām un izmantošanas tiesībām saistīto nosacījumu un procedūru saskaņošana 1. Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde sniedz Komisijai atzinumu par darbības jomu un saturu īstenošanas pasākumiem, kas noteikti Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.a pantā. Atzinumā jo īpaši var iekļaut Iestādes novērtējumu par priekšrocībām, kādas rastos vienotajam elektronisko sakaru un pakalpojumu tirgum, ja īstenotu Komisijas pasākumus, kuri pieņemti atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.a pantam, un norādīt pakalpojumus, kas varētu aptvert visu Kopienu un minēto pasākumu dēļ būtu izdevīgāki. 2. Ja saskaņā ar 1. punktu sniegtais Iestādes atzinums ir par kopīgu atlases procedūru, ko piemēro izmantošanas tiesībām, kas ir Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.b panta darbības jomā, šajā atzinumā jo īpaši: 26. nosaka elektronisko sakaru pakalpojumus, kurus sniegt Kopienā starptautiskā mērogā būtu izdevīgi, jo tiktu izmantotas frekvences vai numuri, uz kuriem tiesības piešķirtu ar vienu procedūru un ar vieniem un tiem pašiem nosacījumiem; 27. noteiktu numurus un numuru sērijas, ko varētu izmantot šādiem pakalpojumiem; 28. novērtētu šādu pakalpojumu faktisko vai iespējamo pieprasījumu Kopienā un 29. noteiktu ierobežojumus, ko tā uzskata par lietderīgiem attiecībā uz to izmantošanas tiesību skaitu, kuras piedāvā kopīgajā atlases procedūrā, un procedūras, kas jāievēro, atlasot uzņēmumus, kuriem piešķiramas minētās tiesības, attiecīgā gadījumā pienācīgi ņemot vērā principus, kas izklāstīti Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 7. pantā. 3. Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde komentē vai papildina atzinumus, kas sniegti atbilstīgi 1. punktam, minētajā pieprasījumā noteiktajā termiņā. 12. pantsPriekšlikums par uzņēmumu atlasi Atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.b pantam Iestāde 30. pieņem no uzņēmumiem un izskata radiofrekvenču un numuru izmantošanas tiesību pieteikumus un iekasē administratīvos maksājumus un nodevas, kas uzliktas uzņēmumiem atbilstīgi kopīgai atlases procedūrai; 31. veic kopīgo atlases procedūru un iesaka uzņēmumus, kam saskaņā ar minētajiem noteikumiem var piešķirt individuālas izmantošanas tiesības; 32. iesniedz Komisijai ziņojumu, kurā raksturoti saņemtie pieteikumi, novērtēti minētie pieteikumi, ierosināti individuālu izmantošanas tiesību piešķiršanai visatbilstošākie uzņēmumi un pamatota šī atlase, atsaucoties uz atlases kritērijiem, kas izklāstīti atbilstīgajā īstenošanas pasākumā. 13. pantsKopīgajās procedūrās piešķirto radiofrekvenču un numuru izmantošanas tiesību atsaukšana Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde sniedz Komisijai atzinumu par tādu izmantošanas tiesību atsaukšanu, kas piešķirtas kopīgajās procedūrās, kuras paredzētas atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.b pantam. Atzinumā izskata, vai bijuši nopietni un atkārtoti ar izmantošanas tiesībām saistītu nosacījumu pārkāpumi. 14. pantsTīklu un informācijas drošība Papildus 4. panta 3. punkta b) apakšpunktā un 19. panta 4. un 5. punktā minētajiem uzdevumiem Iestāde palīdz attīstīt tīklu un informācijas drošības kultūru, jo īpaši 33. veicinot Komisijas un dalībvalstu sadarbību, kopīgu metožu izstrādāšanu, lai novērstu tīkla un informācijas drošības problēmas, risinātu tās un reaģētu uz tām; 34. informējot Komisiju par pētījumiem tīklu un informācijas drošības jomā, kā arī par efektīvu riska novēršanas tehnoloģiju izmantošanu un veicinot riska novērtēšanu, savstarpēji savietojamus riska pārvaldības risinājumus un pētījumus par novēršanas pārvaldības risinājumiem publiskā un privātā sektora organizācijās, un 35. sekmējot Kopienas centienus sadarboties ar trešām valstīm un attiecīgā gadījumā ar starptautiskām organizācijām, lai veicinātu vienotu starptautisku pieeju tīklu un informācijas drošības jautājumiem. 15. pants Sava ierosme Iestāde pēc savas ierosmes var sniegt atzinumu Komisijai par jautājumiem, kas minēti 4. panta 2. punktā, 7. panta 1. punktā, 8. panta 3. punktā, 10. panta 1. punktā, 12., 14., 21. un 22. pantā. III NODAĻA IESTĀDES PAPILDU UZDEVUMI 16. PANTS ADMINISTRATīVO MAKSāJUMU IEKASēšANA PAR IESTāDES PAKALPOJUMIEM 1. Komisija nosaka administratīvos maksājumus, ko uzliek uzņēmumiem par Iestādes sniegtajiem pakalpojumiem atbilstīgi 54. panta 2. punktā minētajai procedūrai un pamatojoties uz Iestādes atzinumu. Iestāde iekasē šos administratīvos maksājumus. 2. Administratīvos maksājumus atsevišķiem uzņēmumiem uzliek objektīvi, pārredzami un samērīgi, lai papildu administratīvās izmaksas un saistītie maksājumi būtu iespējami mazāki. 3. Šā panta 1. punktā minētie administratīvie maksājumi var būt par 36. administratīvajām izmaksām, kas Iestādei radušās, vadot atlases procedūru atbilstīgi 12. pantam, 37. pārsūdzību izskatīšanu saskaņā ar 34. pantu, 38. administratīvajām izmaksām, kas Iestādei radušās, pārvaldot Eiropas Telenumerācijas telpu atbilstīgi 8. pantam. Visus maksājumus aprēķina un maksā euro. 4. Administratīvo maksājumu summu nosaka tādu, lai nodrošinātu, ka ar ieņēmumiem, ko dod šie maksājumi, principā pietiek, lai pilnībā segtu sniegto pakalpojumu izmaksas. 5. Iestāde publicē gada pārskatu par administratīvajām izmaksām un maksājumiem. Ja maksājumu kopsumma un kopējā administratīvo izdevumu summa atšķiras, Iestāde sniedz atzinumu Komisijai, norādot, kādas ir atbilstīgas korekcijas, kas izdarāmas, nosakot maksājumus. 17. pantsIzmantošanas nodevu par radiofrekvenču un numuru izmantošanas tiesībām un kopīgas atlases procedūras administratīvo maksājumu iekasēšana un sadalīšana 1. Ja atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.b pantam uzņēmumiem uzliek izmantošanas nodevas par radiofrekvenču un numuru izmantošanas tiesībām, ko piešķir, veicot kopīgu atlases procedūru, Iestāde atbild par šādu izmantošanas nodevu iekasēšanu un sadalīšanu. Kad Iestāde ir saņēmusi izmantošanas nodevas, tās sadala starp attiecīgajām dalībvalstīm un Iestādi, ievērojot termiņu un sadalījuma attiecību, kas atbilstīgi Direktīvas 2002/20/EK (atļauju izsniegšanas direktīva) 6.b pantam jānosaka Komisijai. Ja Komisija nenosaka termiņu un sadalījuma attiecību, izmantošanas nodevas jāsadala, vadoties pēc to dalībvalsts iedzīvotāju skaita, kam vajadzēja piešķirt izmantošanas tiesības iepriekšējā gadā, kas beidzās pirms atlases procedūras sākšanas. 2. Iestāde atbild par to administratīvo maksājumu iekasēšanu un sadali, kas par tiesībām izmantot frekvences un numurus uzlikti atlasītajiem uzņēmumiem pēc kopīgas atlases procedūras, lai segtu valsts pārvaldes iestāžu administratīvās izmaksas par kopīgo izmantošanas nosacījumu ievērošanas pārraudzību. Šā punkta pirmajā daļā minētos administratīvos maksājumus pēc to saņemšanas Iestāde sadala attiecīgajām valsts pārvaldes iestādēm atbilstīgi valsts pārvaldes iestāžu uzrādītajām pārraudzības izmaksu summām. 18. pantsStarptautiskie strīdi 1. Ja Iestādi valsts pārvaldes iestāde saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 21. pantu pieprasa ieteikumu strīda izšķiršanai, Iestāde informē visas strīdā iesaistītās puses un visas atbilstīgās valsts pārvaldes iestādes. 2. Iestāde izskata strīda iemeslus un pieprasa atbilstīgu informāciju no pusēm un atbilstīgajām valsts pārvaldes iestādēm. 3. Pēc pieprasījuma saņemšanas Iestāde sniedz ieteikumu trīs mēnešu laikā, ja vien to neliedz ārkārtēji apstākļi. Ieteikumā norādīti atbilstīgajām valsts pārvaldes iestādēm saskaņā ar pamatdirektīvas un/vai īpašo direktīvu noteikumiem veicamie pasākumi, ko Iestāde uzskata par lietderīgiem. 4. Iestāde var nesniegt ieteikumu, ja uzskata, ka citi mehānismi būtu labāki savlaicīgai strīda izšķiršanai saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 8. panta noteikumiem. Šādos gadījumos tā nekavējoties informē puses un atbilstīgās valsts pārvaldes iestādes. Ja pēc četriem mēnešiem strīds nav izšķirts vai ja puses nav izmantojušas citu mehānismu strīda izšķiršanai, Iestāde pēc valsts pārvaldes iestādes pieprasījuma rīkojas saskaņā ar 2. un 3. punktu. 19. pants Informācijas apmaiņa, izplatīšana un vākšana 1. Iestāde, ņemot vērā Kopienas elektronisko sakaru politiku, veicina informācijas apmaiņu gan dalībvalstu starpā, gan starp dalībvalstīm, valsts pārvaldes iestādēm un Komisiju par stāvokli un attīstību elektroniskos sakaru tīklus un pakalpojumus, tostarp tīklu un informācijas drošību, regulatīvo darbību jomā. 2. Iestāde veicina informācijas apmaiņu un sekmē labākās regulējuma prakses ieviešanu un tehnikas attīstību Kopienā un pasaulē, jo īpaši 39. vācot, apstrādājot un publicējot informāciju par elektronisko sakaru tehnisko raksturojumu, kvalitāti un cenām un par elektronisko sakaru tirgiem Kopienā, 40. Pasūtot vai veicot pētījumus par elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem un to regulējumu un aizsardzību un 41. organizējot vai veicinot apmācību visos elektronisko sakaru jautājumos. 3. Iestāde šādu informāciju publicē viegli pieejamā veidā. 4. Iestāde vāc atbilstīgu informāciju, jo īpaši saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 13.a. pantu, lai analizētu pašreizējos un jaunos riskus. Tā jo īpaši analizē Eiropas mēroga riskus, kas var ietekmēt elektronisko sakaru tīklu elastību un pieejamību, tajos saņemtās un nosūtītās informācijas autentiskumu, integritāti un konfidencialitāti, un sniedz analīzes rezultātus dalībvalstīm un Komisijai. 5. Iestāde sekmē informētību un savlaicīgas, objektīvas un visaptverošas informācijas, tostarp par tīklu un informācijas drošības jautājumiem, pieejamību visiem izmantotājiem, veicinot, inter alia , apmaiņu ar pašlaik labāko praksi, tostarp lietotāju brīdināšanas metodēm, un cenšoties rast sinerģiju starp publiskā un privātā sektora iniciatīvām. 20. pants Frekvenču spektra izmantošanas reģistra pārvaldība 1. Dalībvalstis dara publiski pieejamu reģistru, kas ir kopējs piekļuves punkts informāciju sniegšanai par frekvenču spektra izmantošanu dalībvalstīs, lai saskaņoti nodrošinātu pieejamību informācijai par radiofrekvenču izmantošanu Kopienā. Informāciju par radiofrekvenču izmantošanu dalībvalstis sniedz regulāri un pēc Iestādes pieprasījuma. Iestāde atbild par reģistra publicēšanu un pārvaldību. Reģistrā ir informācija, kas norādīta šis Regulas pielikumā, kā arī cita informācija, ko Iestāde uzskata par lietderīgu. Komisija var pieņemt īstenošanas pasākumus, lai pielikumu pielāgotu tehnikas vai tirgus attīstībai. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs regulas nebūtisko elementu grozīšanai, pieņem saskaņā ar 54. panta 3. punktā minēto procedūru. 2. Iestāde atbild par tādas Kopienā ceļojošiem mobilo sakaru operatora klientiem paredzētās balss un datu pakalpojumu cenu datubāzes pārvaldību un publicēšanu, kurā attiecīgā gadījumā ir arī informācija par konkrētām viesabonēšanas zvanu izdarīšanas un saņemšanas izmaksām Kopienas visattālākajos reģionos. Tā pārrauga šādu cenu tendences un publicē gada ziņojumu. 21. pantsElektronisko sakaru nozares pārraudzība un ziņošana par to 1. Iestāde pārrauga elektronisko sakaru tirgus attīstības tendences un jo īpaši tādu produktu un pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas, ko patērētāji izmanto visbiežāk. 2. Iestāde publicē tādu gada ziņojumu par tendencēm, tostarp patērētāju jautājumiem, elektronisko sakaru nozarē, kurā norāda, kādi šķēršļi vēl pārvarami, lai varētu pabeigt vienotā elektronisko sakaru tirgus izveidošanu. Ziņojumā ietver arī pārskatu un analīzi informācijai par valsts pārsūdzības procedūrām, ko dalībvalstis sniedz saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 4. panta 3. punktu, un informācijai par to, cik lielā mērā dalībvalstīs izmanto procedūras strīdu izšķiršanai ārpustiesas kārtībā, kuras minētas Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 34. pantā. 3. Iestāde saistībā ar gada ziņojuma publicēšanu var sniegt Komisijai atzinumu par pasākumiem, ko varētu veikt, lai atrisinātu problēmas, kuras norādītas, novērtējot 1. punktā minēto jautājumus. 4. Atbilstīgi Direktīvas 2002/21/EK (pamatdirektīva) 18. pantam Iestāde regulāri publicē ziņojumu par interaktīvās ciparu televīzijas pakalpojumu savietojamību. 22. pantsElektroniskā pieejamība 1. Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde dod Komisijai un dalībvalstīm padomu par elektronisko sakaru pakalpojumu un termināliekārtu savietojamības, pieejamības un izmantošanas uzlabošanu un jo īpaši padomu starptautiskās savietojamības jautājumos. Tā izveido grupu, ko veido pārstāvji no dalībvalstīm, elektronisko sakaru nozares uzņēmumu apvienībām, tiešo izmantotāju apvienībām un apvienībām, kas pārstāv tiešos izmantotājus invalīdus. Minētā grupa izskatīs arī tiešo izmantotāju invalīdu un vecu cilvēku īpašās vajadzības. 2. Iestāde, pamatojoties uz informāciju, ko sniegušas dalībvalstis un ko tā saņēmusi saskaņā ar Direktīvas 2002/22/EK (universālā pakalpojuma direktīva) 33. panta 3. punktu, publicē gada pārskatu par pasākumiem, kuri veikti, lai uzlabotu elektronisko sakaru pakalpojumu un iekārtu pieejamību tiešajiem izmantotājiem invalīdiem. Ziņojumā norāda pasākumus, ko varētu veikt Kopienas vai valsts mērogā, lai uzlabotu piekļuvi. Attiecīgā gadījumā Iestāde var ieteikt pasākumus, ko varētu veikt valsts mērogā. 23. pantsPapildu uzdevumi Pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde var veikt konkrētus papildu uzdevumus. IV NODAĻA IESTĀDES ORGANIZATORISKĀ STRUKTŪRA 24. PANTS IESTāDES STRUKTūRVIENīBAS Aģentūrai ir 42. valde, 43. regulatoru padome, 44. direktors, 45. galvenais tīkla drošības speciālists, 46. pastāvīga ieinteresēto personu grupa, 47. apelācijas padome. 25. pantsValde 1. Valde sastāvā ir divpadsmit locekļi. Sešus ieceļ Komisija, un sešus — Padome. Valdes locekļus ieceļ, nodrošinot visaugstāko kompetences un neatkarības standartu ievērošanu un atbilstīgo īpašo zināšanu jomu plašu pārstāvību. Pilnvaru termiņš ir pieci gadi, un to var vienu reizi atjaunot. 2. Valde no savu locekļu vidus ievēl priekšsēdētāju un viņa vietnieku. Priekšsēdētāja vietnieks automātiski aizvieto priekšsēdētāju, ja priekšsēdētājs nevar veikt savas funkcijas. Priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru termiņš ir divarpus gadi, un šo termiņu var atjaunot. Tomēr priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru termiņu katrā ziņā pārtrauc, ja tie vairs nav valdes locekļi. 3. Valdes sanāksmes sasauc tās priekšsēdētājs. Iestādes direktors piedalās apspriedēs, ja vien valde nelemj citādi. Valdes uz regulārajām apspriedēm sanāk vismaz divas reizes gadā. Tā sanāk arī pēc priekšsēdētāja ierosmes, pēc Komisijas pieprasījuma vai pēc vismaz trešās daļas valdes locekļu pieprasījuma. Valde var uzaicināt sanāksmēs kā novērotāju piedalīties jebkuru personu, kuras atzinums var būt svarīgs. Valdes locekļiem, ievērojot reglamentu, var palīdzēt padomdevēji vai eksperti. Iestāde sniedz valdei sekretariāta pakalpojumus. 4. Valde lēmumus pieņem ar balsu vairākumu, ko veido divas trešdaļas klātesošo valdes locekļu balsu. 5. Katram valdes loceklim ir viena balss. Sīkāku balsojuma kārtību nosaka reglamentā, tostarp precizē apstākļus, kādos viens valdes loceklis var rīkoties cita locekļa vārdā, un attiecīgā gadījumā noteikumus par kvorumu. 26. pantsValdes uzdevumi 1. Valde, apspriežoties ar regulatoru padomi, atbilstīgi 29. panta 2. punktam ieceļ direktoru. 2. Valde, apspriežoties ar direktoru, atbilstīgi 31. panta 2. punktam ieceļ galveno tīklu drošības speciālistu. 3. Atbilstīgi 27. panta 1. punktam valde ieceļ regulatoru padomes locekļus. 4. Atbilstīgi 33. panta 1. punktam valde ieceļ apelācijas padomes locekļus. 5. Katru gadu līdz 30. septembrim valde, apspriežoties ar Komisiju un saņemot regulatoru padomes apstiprinājumu atbilstīgi 28. panta 3. punktam, pieņem Iestādes nākamā gada darba programmu un nosūta to Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai. Darba programmas pieņemšana neietekmē gadskārtējo budžeta procedūru. 6. Valde izmanto budžeta pilnvaras saskaņā ar 36.—38. pantu. 7. Ar Komisijas piekrišanu valde lemj par novēlējumu, dāvinājumu vai neatmaksājamu piešķīrumu pieņemšanu no citiem Kopienas avotiem. 8. Valdei ir disciplināras pilnvaras attiecībā uz direktoru un galveno tīkla drošības speciālistu. 9. Attiecīgā gadījumā valde saskaņā ar 49. panta 2. punktu izstrādā Iestādes personāla politiku. 10. Atbilstīgi 47. pantam valde pieņem īpašus noteikumus par tiesībām piekļūt Iestādes dokumentiem. 11. Valde pieņem gada pārskatu par Iestādes darbību un vēlākais līdz 15. jūnijam nosūta to Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Revīzijas palātai. Atbilstīgi 28. panta 4. punktam pārskatā ietver atsevišķu sadaļu, ko apstiprina regulatoru padome, par Iestādes regulatīvajām darbībām attiecīgajā gadā. 12. Valde pieņem reglamentu. 13. Valde sniedz atzinumu Komisijai par administratīvajiem maksājumiem, ko Iestāde var iekasēt no uzņēmumiem, veicot uzdevumus, kas minēti 16. pantā. 27. pantsRegulatoru padome 1. Regulatoru padomi veido viens loceklis no katras dalībvalsts, kurš ir neatkarīgas valsts pārvaldes iestādes vadītājs un praktiski atbild par regulējuma piemērošanu dalībvalstī, direktors un viens Komisijas pārstāvis bez balsstiesībām. Valsts pārvaldes iestādes nominē vienu pārstāvja vietnieku no katras dalībvalsts. 2. Direktors ir regulatoru padomes priekšsēdētājs. 3. Regulatoru padome no savu locekļu vidus ievēl priekšsēdētāja vietnieku. Priekšsēdētāja vietnieks aizvieto priekšsēdētāju, ja priekšsēdētājs nevar veikt savas funkcijas. Priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru termiņš ir divarpus gadi, un šo termiņu var atjaunot. Tomēr priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru termiņu katrā ziņā pārtrauc, ja tas vairs nav regulatoru padomes loceklis. 4. Regulatoru padome lēmumus pieņem ar vienkāršu balsu vairākumu. Katram loceklim jeb tā vietniekam, kas nav direktors, un Komisijas pārstāvim ir pa vienai balsij. 5. Regulatoru padome pieņem reglamentu. 6. Veicot šajā regulā paredzētos uzdevumus, regulatoru padome darbojas neatkarīgi un neprasa un nepieņem norādījumus no dalībvalsts valdības vai citām publiskām vai privātām struktūrām. 7. Iestāde regulatoru padomei sniedz sekretariāta pakalpojumus. 28. pants Regulatoru padomes uzdevumi 1. Regulatoru padome savas kompetences jomā sniedz direktoram atzinumu pirms 4.-23. pantā minēto atzinumu, ieteikumu un lēmumu pieņemšanas. Turklāt, direktoram veicot uzdevumus, regulatoru padome dod tam norādījumus. 2. Regulatoru padome sniedz atzinumu par direktora kandidātu atbilstīgi 26. panta 1. punktam un 29. panta 2. punktam. Regulatoru padome pieņem šo lēmumu ar trīs ceturtdaļu locekļu balsu vairākumu. Direktors nepiedalās šādu atzinumu sagatavošanā un par tiem nebalso. 3. Regulatoru padome atbilstoši 26. panta 5. punktam, 30. panta 4. punktam un budžeta projektam, kas sagatavots saskaņā ar 37. pantu, apstiprina Iestādes darba programmu nākamajam gadam saistībā ar tās darbībām.. 4. Regulatoru Padome apstiprina gada pārskata atsevišķo sadaļu par regulatīvām darbībām atbilstīgi 26. panta 11. punktam un 30. panta 9. punktam. 29. pantsDirektors 1. Iestādi vada direktors, kas, veicot savas funkcijas, ir neatkarīgs. Neskarot Komisijas, valdes un regulatoru padomes attiecīgās pilnvaras, direktors neprasa un nepieņem norādījumus no valdības vai citām struktūrām. 2. Valde, apspriežoties ar regulatoru padomi, izvēloties vienu no vismaz diviem Komisijas ierosinātajiem kandidātiem un ņemot vērā to nopelnus, prasmes un pieredzi elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu jomā, ieceļ direktoru. Pirms iecelšanas amatā Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var uzaicināt valdes izvēlēto kandidātu teikt uzrunu un atbildēt uz komitejas locekļu jautājumiem. 3. Direktora pilnvaru termiņš ir pieci gadi. Deviņu mēnešu laikā pirms šā perioda beigām Komisijai veic novērtējumu. Novērtējumā Komisija jo īpaši izskata 48. direktora paveikto; 49. Iestādes pienākumus un tai izvirzītās prasības nākamajiem gadiem. 4. Pēc Komisijas priekšlikuma valde, apspriežoties ar regulatoru padomi, ņemot vērā novērtējuma ziņojumu un tikai gadījumos, kad to var pamatot ar Iestādes pienākumiem un tai izvirzītajām prasībām, var vienu reizi pagarināt direktora pilnvaru termiņu par ne vairāk kā trim gadiem. Valde informē Eiropas Parlamentu par nodomu pagarināt direktora pilnvaru termiņu. Mēneša laikā pirms direktora pilnvaru termiņa pagarināšanas Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var uzaicināt direktoru teikt uzrunu un atbildēt uz komitejas locekļu jautājumiem. Ja pilnvaru termiņu nepagarina, direktors pilda savus pienākumus, līdz tiek iecelts viņa pilnvaru pārņēmējs. 5. Direktoru var atlaist no amata tikai ar valdes lēmumu un pēc apspriešanās ar regulatoru padomi. Valde pieņem šo lēmumu ar trīs ceturtdaļu locekļu balsu vairākumu. 6. Eiropas Parlaments vai Padome var lūgt direktoram iesniegt ziņojumu par pienākumu pildīšanu. 30. pants Direktora uzdevumi 1. Direktors pārstāv Iestādi un atbild par tās vadīšanu. 2. Direktors sagatavo valdes darbu. Direktors bez balsstiesībām piedalās valdes darbā. 3. Pēc regulatoru padomes apstiprinājuma direktors pieņem 4.-23. pantā minētos atzinumus, ieteikumus un lēmumus. 4. Katru gadu direktors nākamajam gadam sagatavo Iestādes ikgadējās darba programmas projektu un līdz attiecīgā gada 30. jūnijam iesniedz to regulatoru padomei un Komisijai. Pirms 1. septembra Direktors iesniedz darba programmu, lai Valde to pieņemtu. 5. Direktors atbild par Iestādes ikgadējās darba programmas īstenošanu saskaņā ar attiecīgi regulatoru padomes un galvenā tīklu drošības speciālista norādēm un valdes administratīvā pārraudzībā. 6. Direktors veic visus vajadzīgos pasākumus un jo īpaši pieņem administratīvus norādījumus un publicē paziņojumus, lai nodrošinātu Iestādes darbību saskaņā ar šīs regulas noteikumiem. 7. Direktors sagatavo Iestādes ieņēmumu un izdevumu aplēsi saskaņā ar 37. pantu un pilda Iestādes budžetu saskaņā ar 38. pantu. 8. Katru gadu direktors sagatavo gada ziņojuma projektu par Iestādes darbu, ietverot sadaļu par Iestādes regulatīvajām darbībām un sadaļu par finanšu un administratīviem jautājumiem. 9. Attiecībā uz Iestādes personālu direktors īsteno 49. panta 3. punktā paredzētās pilnvaras. 31. pantsGalvenais tīklu drošības speciālists 1. Galvenais tīklu drošības speciālists atbild par Iestādes tīklu un informācijas drošības uzdevumu koordinēšanu. Galvenais tīklu drošības speciālists strādā direktora pakļautībā un tam atskaitās. Galvenais tīklu drošības speciālists sagatavos projektu gada darba programmai šo darbību veikšanai. 2. Valde, izvēloties vienu no vismaz diviem Komisijas ierosinātajiem kandidātiem un ņemot vērā to nopelnus, prasmes un pieredzi tīklu un informācijas drošības jomā, ieceļ galveno tīklu drošības speciālistu uz pieciem gadiem. 3. Galveno tīklu drošības speciālistu var atlaist no amata tikai ar valdes lēmumu un pēc apspriešanās ar direktoru. Valde pieņem šo lēmumu ar trīs ceturtdaļu locekļu balsu vairākumu. 4. Pēc Komisijas priekšlikuma valde, apspriežoties ar direktoru un tikai gadījumos, kad to var pamatot ar Iestādes pienākumiem un tai izvirzītajām prasībām, var vienu reizi pagarināt direktora pilnvaru termiņu par ne vairāk kā trim gadiem. 32. pantsPastāvīgā ieinteresēto personu grupa 1. Galvenais tīklu drošības speciālists izveido pastāvīgu ieinteresēto personu grupu, ko veido eksperti, kuri pārstāv atbilstīgās ieinteresētās personas jo īpaši no informācijas un sakaru tehnoloģijas nozares, patērētāju grupām un akadēmisko ekspertu vidus tīklu un informācijas drošības jomā. Galvenais tīklu drošības speciālists, apspriežoties ar direktoru, nosaka procedūras jo īpaši saistībā ar grupas locekļu skaitu, sastāvu un iecelšanu un grupas darbību. 2. Grupas priekšsēdētājs ir galvenais tīklu drošības speciālists. Grupas locekļu pilnvaru termiņš ir divarpus gadi. Grupas locekļi nedrīkst būt valdes vai regulatoru padomes locekļi. 3. Komisijas pārstāvjiem ir tiesības būt klāt Grupas sanāksmēs un piedalīties tās darbā. 4. Grupa var dot padomus galvenajam tīklu drošības speciālistam, par to, kā pildīt ar šo regulu noteiktos pienākumus, izstrādāt priekšlikumu par atbilstīgajām Iestādes darba programmas daļām, kā arī sazināties ar ieinteresētajām personām par visiem jautājumiem, kas saistīt ar darba programmu. 33. pantsApelācijas padome 1. Apelācijas padomi veido seši locekļi un seši vietnieki, kurus ieceļ no pašreizējiem vai bijušajiem valsts pārvaldes iestāžu, konkurences iestāžu vai citu valsts vai Kopienas iestāžu vadošiem darbiniekiem ar attiecīgu pieredzi elektronisko sakaru nozarē. Apelācijas padome ieceļ priekšsēdētāju. 2. Apelācijas padomes locekļus, publicējot uzaicinājumu paust ieinteresētību, pēc Komisijas priekšlikuma ieceļ valde, apspriežoties ar regulatoru valdi. 3. Apelācijas padomes locekļu amata pilnvaru termiņš ir pieci gadi. Šo termiņu var atjaunot. Apelācijas padomes locekļi lēmumu pieņemšanā ir neatkarīgi. Tos nesaista nekādi norādījumi. Apelācijas padomes locekļi nedrīkst veikt citus pienākumus Iestādē, valdē vai regulatoru padomē. Apelācijas padomes locekļus nevar atlaist no amata, izņemot, ja loceklis atzīts par vainīgu nopietnā pārkāpumā, un atlaišanas lēmumu pieņem valde pēc apspriešanās ar regulatoru padomi. 4. Apelācijas padomes locekļi nevar piedalīties apelācijas procesā, ja viņi tajā ir personīgi ieinteresēti vai ja viņi jau iepriekš ir bijuši tajā iesaistīti kā vienas procesā iesaistītas puses pārstāvji, vai arī ja viņi piedalījušies pārsūdzētā lēmuma pieņemšanā. Ja kāda šā punkta pirmajā daļā minētā iemesla vai kāda cita iemesla dēļ kāds no apelācijas padomes locekļiem uzskata, ka viņa kolēģim nebūtu jāpiedalās apelācijas procesā, tad viņš attiecīgi informē apelācijas padomi. Visas apelācijas procesā iesaistītās puses var iebilst pret apelācijas padomes locekli jebkura šā punkta pirmajā daļā minētā iemesla dēļ vai arī tad, ja radušās aizdomas par neobjektivitāti. Iebildumu nevar pamatot ar locekļa valstspiederību, un to nepieņem, ja, apzinoties iebilduma iemeslu, apelācijas izskatīšanas procesā iesaistītā puse ir veikusi kādu procedūras pasākumu. 5. Apelācijas padomes lēmumu par rīcību 4. punktā paredzētajos gadījumos pieņem bez attiecīgā locekļa līdzdalības. Lai pieņemtu šo lēmumu, attiecīgo locekli apelācijas padomē aizstāj viņa vietnieks, izņemot gadījumus, kad arī vietnieks ir līdzīgā situācijā. Pēdējā minētajā gadījumā priekšsēdētājs ieceļ aizstājēju no citiem vietniekiem. 34. pantsApelācijas 1. Apelācijas padome atbild par lēmumu pieņemšanu par apelācijām, kas iesniegtas par Iestādes lēmumiem vai pasākumiem jomās, kuras noteiktas 8. panta 1. punktā. 2. Apelācijas padome pieņem lēmumus ar kvalificētu vairākumu, ko veido vismaz četri no sešiem locekļiem. Apelācijas padomi sasauc pēc vajadzības. 3. Apelācija, ko iesniedz saskaņā ar 1. punktu, neaptur attiecīgā lēmuma piemērošanu. Tomēr apelācijas padome, ja tā uzskata, ka lietas apstākļi to prasa, var apturēt apstrīdētā lēmuma piemērošanu. 4. Apelāciju kopā ar tās pamatojumu iesniedz Iestādē rakstveidā divu mēnešu laikā pēc lēmuma vai pasākuma paziņošanas attiecīgajam uzņēmumam vai, ja tas nav iespējams, dienā, kad Aģentūra šo lēmumu vai pasākumu publiskojusi. Apelācijas padome pieņem lēmumu divu mēnešu laikā pēc apelācijas iesniegšanas. 5. Ja apelācija ir pieņemama, apelācijas padome pārbauda, vai apelācija ir pamatota. Tā tik bieži, cik vajadzīgs, uzaicina apelācijas procesā iesaistītās puses noteiktos termiņos iesniegt komentārus par sniegtajiem paziņojumiem vai par pārējo apelācijas procesā iesaistīto pušu ziņojumiem. Apelācijas procesā iesaistītajām pusēm ir tiesības izteikties mutiski. 6. Apelācijas padome, ievērojot šo pantu, var īstenot visas pilnvaras, kas ir Iestādes kompetencē, vai nodot lietu Iestādes kompetentajai struktūrvienībai. Minētajai kompetentajai struktūrvienībai apelācijas padomes lēmums ir saistošs. 7. Apelācijas padome pieņem reglamentu. 35. pantsPrasību celšana Pirmās instances tiesā un Eiropas Kopienu Tiesā 1. Saskaņā ar Līguma 230. pantu Pirmās instances tiesā vai Eiropas Kopienu tiesā var celt prasību, apstrīdot apelācijas padomes lēmumu vai, ja tai nav tiesību izskatīt apelāciju, Iestādes lēmumu. 2. Ja Iestāde nepieņem lēmumu, Eiropas Pirmās instances tiesā vai Eiropas Kopienu Tiesā var ierosināt tiesvedību par bezdarbību saskaņā ar Līguma 232. pantu. 3. Iestādei jāveic vajadzīgie pasākumi, lai ievērotu Eiropas Pirmās instances tiesas vai Eiropas Kopienu tiesas spriedumu. V NODAĻA FINANSIĀLĀS PRASĪBAS 36. PANTS IESTāDES BUDžETS 1. Iestādes ieņēmumus veido 50. maksājumi par Iestādes pakalpojumiem, 51. attiecīgā daļa izmantošanas nodevu, ko atbilstīgi 17. panta noteikumiem samaksājuši pieteikuma iesniedzēji, 52. Kopienas subsīdija, kas ir iegrāmatota Eiropas Kopienu vispārējā budžetā (Komisijas iedaļā), 53. novēlējumi, dāvinājumi vai neatmaksājami piešķīrumi, kas minēti 26. panta 7. punktā, 54. brīvprātīgas dalībvalstu vai to pārvaldes iestāžu iemaksas. 2. Iestādes izdevumi ir personāla, administratīvie, infrastruktūras un saimnieciskās darbības izdevumus. 3. Ieņēmumiem un izdevumiem jābūt līdzsvarā. 4. Iestādes ieņēmumus un izdevumus prognozē katram finanšu gadam, kas atbilst kalendārajam gadam, un iegrāmato budžetā. 37. pantsBudžeta izveide 1. Katru gadu vēlākais līdz 15. februārim direktors sagatavo provizorisko budžeta projektu, kas ietver saimnieciskās darbības un darba programmas izdevumus, kuri paredzēti nākamajā gadā, un nosūta šo projektu kopā ar provizorisko amatu sarakstu valdei. Katru gadu valde, pamatojoties uz direktora sagatavoto projektu, sagatavo Iestādes ieņēmumu un izdevumu aplēsi nākamajam finanšu gadam. Šo aplēsi, iekļaujot amatu saraksta projektu, valde ne vēlāk kā 31. martā nosūta Komisijai. Pirms aplēses pieņemšanas direktora sagatavoto projektu nosūta regulatoru padomei, kas par šo projektu var sniegt atzinumu. 2. Komisija aplēsi nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei (še turpmāk — „budžeta lēmējinstitūcija”) kopā ar provizorisko Eiropas Kopienu vispārējā budžeta projektu. 3. Atbilstīgi Līguma 272. pantam Komisija, pamatojoties uz aplēsi, provizoriskajā Eiropas Kopienu vispārējā budžeta projektā ietver vajadzīgās prognozes par amatu skaitu un neatmaksājamā piešķīruma summu no vispārējā budžeta. 4. Budžeta lēmējinstitūcija pieņem Iestādes paredzēto amatu sarakstu. 5. Iestādes budžetu sagatavo valde. Tas kļūst galīgs pēc Eiropas Kopienu vispārējā budžeta pieņemšanas galīgajā variantā. Vajadzības gadījumā to attiecīgi koriģē. 6. Valde bez kavēšanās informē budžeta lēmējinstitūciju par visiem plānotajiem projektiem, kas finansiālā ziņā var būtiski ietekmēt tās budžeta finansējumu, jo īpaši projektiem, kuri saistīti ar īpašumu, piemēram, ēku īre vai pirkšana. Tā par šiem projektiem informē Komisiju. Ja kāda budžeta lēmējiestāde paredz sniegt atzinumu, tā Iestādi informē par šādu ieceri divu mēnešu laikā no brīža, kad saņemta informācija par nekustamā īpašuma projektu. Ja atbildes nav, Iestāde var veikt plānotās darbības. 38. pantsBudžeta izpilde un kontrole 1. Direktors darbojas kā kredītrīkotājs un īsteno Iestādes budžetu. 2. Pēc katra finanšu gada beigām vēlākais līdz 1. martam Iestādes grāmatvedis Komisijas grāmatvedim un Revīzijas palātai iesniedz provizoriskus pārskatus kopā ar ziņojumu par attiecīgā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldi. Iestādes grāmatvedis ziņojumu par budžeta un finanšu pārvaldi vēlākais līdz nākamā gada 31. martam iesniedz arī Eiropas Parlamentam un Padomei. Tad Komisijas grāmatvedis konsolidē iestāžu un decentralizēto struktūru provizoriskos pārskatus saskaņā ar Padomes Regulas (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 128. pantu. 3. Pēc katra finanšu gada beigām vēlākais līdz 31. martam Komisijas grāmatvedis Revīzijas palātai iesniedz Iestādes provizoriskus pārskatus kopā ar ziņojumu par attiecīgā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldi. Ziņojumu par attiecīgā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldi nosūta arī Eiropas Parlamentam un Padomei. 4. Pēc Revīzijas palātas apsvērumu saņemšanas par Iestādes provizoriskajiem pārskatiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK, Euratom ) Nr. 1605/2002 129. pantu direktors, uzņemoties atbildību, sagatavo Iestādes galīgos pārskatus un nosūta tos valdei atzinuma sniegšanai. 5. Valde sniedz atzinumu par Iestādes galīgajiem pārskatiem. 6. Direktors šos galīgos pārskatus kopā ar valdes atzinumu vēlākais līdz 1. jūlijam pēc attiecīgā finanšu gada beigām nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai. 7. Galīgos pārskatus publicē. 8. Direktors vēlākais līdz 15. oktobrim nosūta Revīzijas palātai atbildi uz tās apsvērumiem. Šo atbildi direktors nosūta arī valdei, Eiropas Parlamentam un Komisijai. 9. Pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma un atbilstīgi Regulas (EK, Euratom ) 146. panta 3. punktam Direktors iesniedz informāciju, kas vajadzīga, lai netraucēti piemērotu budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru par attiecīgo finanšu gadu. 10. Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma, kas pieņēmusi lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, līdz (N + 2) gada 15. maijam sniedz direktoram apstiprinājumu par attiecīgā (N) gada budžeta izpildi. 39. pantsFinanšu noteikumi Iestādē piemērojamos finanšu noteikumus sagatavo valde pēc apspriešanās ar Komisiju. Šie noteikumi var atšķirties no Komisijas Regulas (EK, Euratom ) Nr. 2343/2002 prasībām, ja Iestādes darbības nodrošināšanai jāveic īpašas darbības un ja saņemts iepriekšējs Komisijas apstiprinājums. 40. pantsKrāpšanas apkarošanas pasākumi 1. Krāpšanas, korupcijas un citu nelikumīgu darbību apkarošanai Iestādē bez ierobežojumiem piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 25. maija Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)[34]. 2. Iestāde pievienojas Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kopienu Komisijas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam par iekšējo izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)[35], un tā nekavējoties izdod attiecīgus noteikumus, kas attiecas uz visu Iestādes personālu. 3. Finansējuma lēmumos, nolīgumos un no tiem izrietošajos īstenošanas instrumentos nepārprotami paredz, ka vajadzības gadījumā Revīzijas palāta un OLAF var veikt pārbaudes uz vietas pie Iestādes izmaksāto līdzekļu saņēmēja, kā arī pie personāla, kas atbild par līdzekļu piešķiršanu. VI NODAĻA VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 41. PANTS INFORMāCIJAS SNIEGšANA IESTāDEI 1. Uzņēmumi, kas nodrošina elektronisko sakaru tīklus un pakalpojumus, sniedz visu informāciju, tostarp finanšu informāciju, kuru Iestāde pieprasa, lai izpildītu uzdevumus, kas tai noteikti ar šo regulu. Pēc pieprasījuma uzņēmumi nekavējoties sniedz minēto informāciju, ievērojot Iestādes norādītos termiņus un detalizētības pakāpi. Iestāde norāda iemeslus, kas pamato informācijas pieprasījumu. 2. Valsts pārvaldes iestādes sniedz iestādei informāciju, kas tai vajadzīga, lai izpildītu uzdevumus, kas tai noteikti ar šo regulu. Ja sniegtā informācija attiecas uz informāciju, ko pēc valsts pārvaldes iestādes pieprasījuma uzņēmumi snieguši iepriekš, minētos uzņēmumus par to informē. 42. pantsApspriešanās Izņemot gadījumus, uz ko attiecas 20. pants vai 21. pants, Iestāde attiecīgā gadījumā apspriežas ar atbilstīgajām ieinteresētājām personām un dod tām iespēju pieņemamā termiņā iesniegt komentārus par pasākuma projektu. Iestāde publisko apspriešanās rezultātus, izņemot gadīj