Lai saglabātu šo vadošo lomu, ES pētniecības un inovācijas programma arī turpmāk būs atvērta pasaulei. Tas nozīmē, ka dalībnieki no visas pasaules neatkarīgi no reģistrācijas vietas vai dzīvesvietas varēs piedalīties lielākajā daļā programmas “Apvārsnis Eiropa” darbību. ES lielākajā daļā gadījumu finansēs līdzdalību pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” darbībās tiesību subjektiem, kas iedibināti valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem, lai atbalstītu to pētniecības un inovācijas spējas attīstību sinerģijā ar Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentu.

ES būtu jārisina šie jautājumiem tādos starptautiskos forumos kā Pasaules Tirdzniecības organizācija un Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācija. Nepieciešamības gadījumā tai nepastarpināti būtu jāsadarbojas arī ar trešām valstīm, izmantojot dažādus dialogus un sarunas, kas notiek saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem, piemēram, asociācijas nolīgumiem pamatprogrammas ietvaros, ES zinātnes un tehnoloģijas nolīgumiem ar trešām valstīm un ES tirdzniecības un ieguldījumu nolīgumiem, tostarp PTO TRIPS nolīgumu.

Turklāt Komisija ir iecerējusi ES vārdā rīkot sarunas ar pētniecības un inovācijas ziņā spēcīgām trešām valstīm par īpašiem ceļvežiem sadarbībai pētniecības un inovācijas jomā. Šajos ceļvežos, kas būs nesaistoši akti, būtu skaidri jānorāda pamatnosacījumi, kas jāizpilda abām pusēm, un jānosaka starpposma mērķi un īstenošanas grafiks. ES būtu jāapņemas turpināt un paplašināt divpusēju sadarbību tikai tad, ja uz vietas veiktā uzraudzība liecina, ka ir panākts konkrēts progress ceļvežos noteikto mērķu sasniegšanā.

Turklāt “Apvārsnis Eiropa” izveides regulas 22. panta 5. punktā noteikts, ka darba programmā var tikt ierobežota dalība programmas “Apvārsnis Eiropa” darbībās, ja ir pamatota nepieciešamība aizsargāt ES stratēģiskos aktīvus , intereses , autonomiju vai drošību . Izņēmuma un pienācīgi pamatotos gadījumos ES dalību programmā var ierobežot līdz tikai dalībvalstīs iedibinātiem tiesību subjektiem vai līdz noteiktās asociētajās valstīs vai citās trešās valstīs iedibinātiem tiesību subjektiem. Darba programmā var paredzēt izslēgt arī tādus Savienībā vai asociētajās valstīs iedibinātus tiesību subjektus, kurus tieši vai netieši kontrolē trešās valstis, kas nav asociētās valstis.

Jebkādi ierobežojumi vienmēr būtu jāpiemēro saskaņā ar ES tiesību aktos noteiktajām procedūrām un ES starptautiskajām līgumsaistībām. Tie būtu jāpiemēro izņēmuma un pienācīgi pamatotos gadījumos, lai programmas pamatā paliktu atvērtas.

Lai nodrošinātu, ka ES un tās dalībvalstis saskaņoti īsteno atvērto stratēģisko autonomiju attiecīgajās pētniecības un inovācijas jomās, pielāgojot savu starptautisko sadarbību konkrētajām politikas interesēm, Komisija piedāvā apspriesties ar dalībvalstīm atbilstošajos forumos.

Līdztekus kā preventīvus pasākumus Komisija piedāvā attiecīgā gadījumā izmantot “Apvārsnis Eiropa” izveides regulas noteikumus, lai vēl vairāk samazinātu risku, ka tiks apdraudētas ES intereses, piemēram, saistībā ar izmantošanu galvenokārt trešās valstīs, kuras nav asociētās valstis (39. panta 6. punkts), īpašumtiesību uz rezultātiem nodošanu (40. panta 4. punkts) vai drošības nolīgumiem ar trešām valstīm (20. panta 1. punkts).

Turklāt Komisija plāno nākt klajā ar nostādnēm par to, kā rīkoties, ja ārvalstu iejaukšanās skar ES pētniecības organizācijas un augstākās izglītības iestādes. Šo nostādņu mērķis būs aizsargāt pamatvērtības, garantējot akadēmisko brīvību, integritāti un iestāžu autonomiju un pasargājot studentus, pētniekus un novatorus, kā arī svarīgākos atklājumus no piespiedu, slepenas, maldinošas un koruptīvas ārvalstu ietekmes.

Komisija arī piedāvās intelektuālā īpašuma pārdomātas izmantošanas prakses kodeksu saskaņā ar Rīcības plānu intelektuālā īpašuma jomā . Tā mērķis būs vairot izpratni universitātēs, pētniecības organizācijās un uzņēmumos par to, cik svarīga ir zināšanu un intelektuālā īpašuma pārvaldība starptautiskā vidē.

Visbeidzot, lai ES spētu neatkarīgi reaģēt uz globālajām krīzēm un mazināt atkarības risku no trešām valstīm civilās drošības jomā, tai būtu jāstiprina sava civilās drošības nozare, īstenojot vērienīgu un uz spējām orientētu pieeju pētniecībai un inovācijai drošības jomā.

ES būtu: ·jācenšas vienoties par īpašiem divpusējiem ceļvežiem ar prioritāriem un pētniecības un inovācijas ziņā spēcīgiem trešo valstu partneriem, kopīgi apņemoties īstenot pamatnosacījumus vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšanai un kopīgu vērtību veicināšanai. Komisija veiks šādus pasākumus: ·2021. gadā izstrādās un nāks klajā ar nostādnēm par to, kā rīkoties, ja ārvalstu iejaukšanās skar ES pētniecības organizācijas un augstākās izglītības iestādes; ·līdz 2022. gada beigām piedāvās intelektuālā īpašuma pārdomātas izmantošanas prakses kodeksu starptautiskā kontekstā, lai vairotu izpratni universitātēs, pētniecības organizācijās un uzņēmumos.

4. Vienota, globāla rīcība, lai kopā risinātu globālas problēmas

Covid-19 pandēmija lika pasaulei apgūt svarīgu mācību, kas būtu jāņem vērā arī klimata pārmaiņu, bioloģiskās daudzveidības krīzes un citu globālu problēmu gadījumā: tā atklāja nevienlīdzību valstu neaizsargātībā, pierādīja, ka pandēmiju nav iespējams iegrožot valsts robežās, un parādīja nepieciešamību un neizmantotas iespējas kopīgi strādāt visas sabiedrības interesēs. Turklāt pandēmijas izraisītā ekonomikas krīze sniedz unikālu iespēju “atjaunot uzlabojot”, liekot uzsvaru uz ilgtspēju zaļās atveseļošanas kontekstā.

Tādējādi ES, izmantojot savu uz noteikumiem un vērtībām balstīto sadarbību, būtu jāturpina tuvināt valstis visā pasaulē daudzpusējās pētniecības un inovācijas partnerībās, kuru mērķis ir rast risinājumus tādām globālām problēmām kā klimata pārmaiņas, bioloģiskās daudzveidības krīze, piesārņojums, resursu noplicināšana vai infekcijas slimības, tostarp krīzes situācijās , un zaļās un digitālās pārkārtošanās īstenošana.

Daudzpusējām pētniecības un inovācijas partnerībām būtu jāiedvesmojas no tādiem veiksmīgiem modeļiem kā Transatlantiskā okeāna pētniecības alianse . Šī alianse tika izveidota, īstenojot zinātnes diplomātijas centienus un saliedējot zinātniekus, politikas veidotājus un publiskās un privātās ieinteresētās personas, lai padziļinātu izpratni par Atlantijas okeānu un tā aizsardzību. Balstoties uz esošajām vai jaunām iniciatīvām, daudzpusējām partnerībām būtu jābūt dažādām pēc formas atkarībā no to mērķa un uzdevumiem. Tās var būt no neformāliem veidojumiem starp partneriem, lai koordinētu to neatkarīgos ieguldījumus galvenajās jomās, līdz pat partnerībām resursu apvienošanai kopīgās iniciatīvās.

4.1. Globālo centienu virzīšana uz taisnīgu zaļo pārkārtošanos

Kā globālā līdere, kas apņēmusies līdz 2050. gadam kļūt par pirmo klimatneitrālo valstu bloku pasaulē, ES turpinās virzīt starptautiskos centienus un risināt vides problēmas kopā ar saviem starptautiskajiem partneriem, it īpaši lielākajām pasaules ekonomikām un lielākajiem siltumnīcefekta gāzu radītājiem. Starptautiskā sadarbība klimata un vides zinātnē ir izšķiroša uz pierādījumiem balstītas politikas izstrādē, lai risinātu klimata un bioloģiskās daudzveidības krīzes un tām pielāgotos. Tai arī būtu jākoncentrē uzmanība uz ekoloģiski tīru tehnoloģiju izstrādi atbilstoši Parīzes nolīgumam un Eiropas zaļajam kursam, ievērojot principu “nenodari būtisku kaitējumu”. Lai sasniegtu šos mērķus, programmas “Apvārsnis Eiropa” stratēģiskās ievirzes ietver klimatrīcību un emisiju samazināšanu, cīņu pret vides degradāciju, piesārņojuma novēršanu, aprites ekonomikas veicināšanu un taisnīgu pārkārtošanos. Šie mērķi tiks sasniegti, izmantojot īpašas pētniecības tēmas un partnerības, kas būs atvērtas trešām valstīm.

Turklāt, lai aizsargātu savas līderpozīcijas zaļās tehnoloģijas jomā, ES būtu jāveido stratēģiskas partnerības ar tehnoloģiju līderiem un jāsadarbojas globālos forumos, vienlaikus sekmējot ES zaļo standartu ieviešanu visā pasaulē. Tas būtu jāpanāk, iesaistoties dažādos tālāk norādītajos projektos un organizācijās.