Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīva) /* COM/2007/0639 galīgā redakcija - COD 2005/0260 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 18.10.2007 COM(2007) 639 galīgā redakcija 2005/0260 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīva) 2005/0260 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīva) 1. PRIEKŠVĒSTURE Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei [(dokuments COM(2005) 646-2005/0260(COD)]: | 2005. gada 15. decembris | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: | 2006. gada 13. septembris [CESC 1178/2006] | Eiropas Parlamenta atzinuma datums (pirmais lasījums): | 2006. gada 13. decembris | Grozītā priekšlikuma nosūtīšanas datums: | 2007. gada 29. marts | Kopējās nostājas pieņemšanas datums: | 15.10.2007 | 2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīvas mērķis ir, pirmkārt, padziļināt nelineāro audiovizuālo pakalpojumu/pēc pieprasījuma sniegtu audiovizuālo pakalpojumu iekšējo tirgu (obligāta saskaņošana attiecībā uz nepilngadīgo aizsardzību, naida izpausmēm, komerciālajiem paziņojumiem), pamatojoties uz uzņēmējdarbības veikšanas valsts principu, un, otrkārt, atjaunināt noteikumus, jo īpaši noteikumus par reklāmu, attiecībā uz lineārajiem/apraides pakalpojumiem. 3. KOMENTĀRI PAR KOPĒJO NOSTĀJU 3.1. Vispārīgs komentārs par kopējo nostāju Kopējā nostāja (politiskā vienošanās par kopējo nostāju) pēc būtības un lielā mērā ir saskaņā ar Komisijas priekšlikumu, un tāpēc to var pilnībā atbalstīt. Tas jo īpaši attiecas uz noteikumiem par darbības jomu, komerciāliem paziņojumiem, produktu izvietošanu, īsu reportāžu sniegšanu, plašsaziņas līdzekļu plurālismu, plašsaziņas līdzekļu lietošanas prasmi un kopregulējumu. 3.2. Vienošanās, pieņemot kopējo nostāju Kopējā nostāja ir panākta intensīvās iestāžu sarunās. Kultūras lietu komitejas priekšsēdētājs Nikolaos Sifunakis kungs apstiprināja vienošanos, nosūtot 2007. gada 21. maija vēstuli Pastāvīgo pārstāvju komitejas priekšsēdētājam Dr. P. Witt kungam. Padomes 24. maija sanāksmē Komisija ar gandarījumu konstatēja, ka likumdevēji ir vienojušies nemainīt 2. panta noteikumus par to, kā nosaka plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzēja uzņēmējdarbības veikšanas vietu, un ir apstiprinājuši raidorganizācijas tiesības sniegt pakalpojumus iekšējā tirgū no valsts, kurā tā izvēlējusies veikt uzņēmējdarbību. Attiecībā uz stingrākiem valsts noteikumiem (3. pants) Plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīvā paredzēta jauna procedūra saistībā ar raidorganizācijām, kas mēģinātu izvairīties no stingrāku noteikumu pildīšanas dalībvalstī, kura izmantojusi iespēju pieņemt šādus noteikumus, kas ir saskanīgi ar Kopienas tiesību aktiem. Komisija ir pārliecināta, ka lielāko daļu problēmu būs iespējams atrisināt procedūras pirmajā posmā, kurā paredzēta attiecīgo dalībvalstu sadarbība, netaupot pūles. Ja fakultatīvais sadarbības posms izrādītos neveiksmīgs, sāktos otrais — oficiālais posms, kurā Eiropas Komisija pildītu savu uzdevumu atbilstīgi jaunizveidotajai procedūrai, t. i., pārbaudītu dalībvalstu ierosināto pasākumu atbilstību Kopienas tiesību aktiem. Ja Komisija ierosinātos pasākumus atzīs par Kopienas tiesību aktiem neatbilstošiem, attiecīgā dalībvalsts nedrīkstēs tos piemērot. Komisija uzskata, ka šie procedurālie noteikumi nodrošina „uzņēmējdarbības veikšanas valsts” principa ievērošanu. Komisijai ir pieņemams kompromiss, kas panākts attiecībā uz īsu reportāžu sniegšanu vispārīgu ziņu nolūkā. Kompromisa formulējums par kompensāciju ir šāds: „Ja ir sniegta kompensācija, tā nepārsniedz papildu izmaksas, kas tieši radušās, sniedzot piekļuvi.” Šo formulējumu izvēlējās, lai nodrošinātu to, ka tiesības sniegt īsu reportāžu nevar uzskatīt par obligātu licenci, kura piešķirtu plašākas tiesības saņēmējām raidorganizācijām. Visas ieinteresētās aprindas, raidorganizācijas, kā arī tiesību īpašnieki, lielā mērā atbalsta šo risinājumu. Attiecībā uz diskriminācijas aizliegumu audiovizuālos komerciālos paziņojumos (kopējās nostājas 3.d panta 1. punkta c) apakšpunkts) Padome pēc Parlamenta lūguma piekrita, ka kompromisa tekstā jābūt atsaucei uz visiem Līguma 13. pantā minētajiem diskriminācijas veidiem un tajā jāiekļauj formulējums „nedrīkst ietvert vai popularizēt ---”. Komisijai tas ir pieņemami. Attiecībā uz valsts pārvaldes iestāžu jeb regulatoru neatkarību prezidentvalsts ierosināja iekļaut apsvērumā atsauci, norādot uz dalībvalstu iespēju izveidot neatkarīgus nacionālos regulatorus. Tiem vajadzētu būt neatkarīgiem no valstu valdības, kā arī no operatoriem. EP un Komisija uzskatīja, ka atsauce uz šādām iestādēm jāiekļauj direktīvas rezolutīvajā daļā. Komisijai pieņemamais 23.b panta kompromisa formulējums ir šāds: „Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu pārējās dalībvalstis un Komisiju ar informāciju, kas vajadzīga šīs direktīvas piemērošanai, jo īpaši tās 2. panta, 2.a panta un 3. panta piemērošanai, proti, šim nolūkam izmantojot kompetentās neatkarīgās pārvaldes iestādes.” [1] 4. SECINĀJUMS Kopējā nostāja atbilst Komisijas sākotnējā priekšlikuma un grozītā priekšlikuma mērķiem. Tāpēc Komisija atbalsta direktīvas tekstu. [1] Sākotnējais Komisijas priekšlikums (23.b pants):„1. Dalībvalstis garantē valsts pārvaldes iestāžu neatkarību un nodrošina, ka tās izmanto savas pilnvaras taisnīgi un pārredzami. 2. Valsts pārvaldes iestādes nodrošina pārējās iestādes un Komisiju ar informāciju, kas nepieciešama šīs direktīvas noteikumu piemērošanai.”