[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 25.1.2006

COM(2006) 18 galīgā redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Ieguldīšana cilvēkos Paziņojums par tematisko programmu humānajai un sociālajai attīstībai un finanšu perspektīvām 2007–2013. gadam

SATURS

I. Vispārējs ievads par tematiskajām programmām 3

II. Konteksts: Ieguldīšana cilvēkos — ES humānās un sociālās attīstības politika 3

Gūtā pieredze un atziņas 4

Tematiskās programmas „Ieguldīšana cilvēkos” pamats un pievienotā vērtība 5

III. Ierosinātā tematiskā programma „Ieguldīšana cilvēkos” 5

Piemērošanas joma 5

Tematiskās darbības prioritātes humānās un sociālās attīstības jomā 6

1. Laba veselība visiem 6

2. Zināšanas un prasmes visiem 7

3. Kultūra 8

4. Nodarbinātība un sociālā kohēzija 8

5. Dzimumu līdztiesība 9

6. Jaunieši un bērni 10

IV. Programmu sagatavošana un īstenošana 10

Pielikumi 12

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Ieguldīšana cilvēkos Paziņojums par tematisko programmu humānajai un sociālajai attīstībai un finanšu perspektīvām 2007–2013. gadam

I. VISPāRēJS IEVADS PAR TEMATISKAJāM PROGRAMMāM

Eiropas Komisija, saskaņā ar finanšu perspektīvām 2007.–2013. gadam, ir ierosinājusi sešu jaunu instrumentu kopumu, lai racionalizētu un vienkāršotu pašreizējo tiesisko regulējumu, ar ko regulē Kopienas ārējos darījumus. Trīs no šiem instrumentiem ir horizontālie instrumenti, lai reaģētu uz konkrētām vajadzībām un apstākļiem. Trīs instrumenti ir izveidoti, lai īstenotu konkrētas politikas (pirmspievienošanās palīdzībai, Eiropas kaimiņattiecībām un attīstības jomā īstenotajai sadarbībai un ekonomiskajai sadarbībai), un tie aptver noteiktu ģeogrāfisku teritoriju. Nākotnē šie instrumenti veidos tiesisku pamatu Kopienas izdevumiem, kas paredzēti, lai atbalstītu ārējās sadarbības programmas, tostarp tematiskās programmas, kuras attieksies uz triju politiku virzīto instrumentu ģeogrāfiskās piemērošanas jomu un, cita starpā, aizstās pašreizējās tematiskās regulas. Šī tematiskā programma neattiecas uz palīdzības saņēmējiem saskaņā ar pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (PPI), jo PPI ir īpaši paredzēts, lai sniegtu palīdzību kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm, pieņemot un īstenojot acquis communautaire .

Tematiskās programmas nodrošina atšķirīgu pievienoto vērtību un papildina ģeogrāfiskās programmas, kuras joprojām ir ieteicamais pamats Kopienas sadarbībai ar trešām valstīm[i]. Komisija, pamatojoties uz oficiālu paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, ir apņēmusies apspriest ar abām iestādēm katras tematiskās programmas piemērošanas jomu, mērķus un prioritātes. Šā procesa rezultāti sniegs politikas ievirzes turpmākajiem programmu sagatavošanas posmiem, jo īpaši tematiskajiem stratēģijas dokumentiem, kuri jāizstrādā saskaņā ar iepriekš minētajiem instrumentiem.

II. KONTEKSTS: IEGULDīšANA CILVēKOS — ES HUMāNāS UN SOCIāLāS ATTīSTīBAS POLITIKA

Humānā un sociālā attīstība attiecas uz cilvēkiem[ii]. Cilvēku vajadzības virza un viņu iespējas nosaka attīstību, izaugsmi, drošību un nabadzības mazināšanu. Tas ir galvenais stratēģiskais elements dokumentā „Eiropas konsenss”[iii] un ir stingri uzsvērts ES starptautiskajās saistībās, piemēram, saskaņā ar Tūkstošgades deklarāciju un deklarācijām, ko pieņēma Kairas starptautiskajā konferencē par iedzīvotājiem un attīstību, Pasaules sammitā par sociālo attīstību, Pekinā saistībā ar Rīcības platformu dzimumu līdztiesības veicināšanai un ANO 2005. gada septembra sammitā.

Saistībā ar ārējām darbībām, tostarp attīstības politiku, tematiskajā programmā „Ieguldīšana cilvēkos” tiks pievērsta uzmanība galvenajiem jautājumiem — labai veselībai visiem, zināšanām un prasmēm, kultūrai, nodarbinātībai un sociālajai kohēzijai, dzimumu līdztiesībai, bērniem un jauniešiem. Tā atspoguļos ES iekšpolitiku un veicinās saskaņotu ES ārpolitiku. Tādējādi programma atbalstīs jauno ārējās palīdzības struktūru un dos ES līdzekļus, lai rīkotos dažās izšķiroši svarīgās jomās. Tā jo īpaši nodrošinās tematisko pamatu zināšanu, labas prakses un pieredzes apmaiņai, uzraudzības pasākumiem, datu apkopošanai un analīzei, novatoriskai pieejai un izmēģinājuma projektiem jomās, kuras tieši ietekmē cilvēku dzīves apstākļus visā pasaulē. Tā stiprinās ES viedokli starptautiskā mērogā. Tā palīdzēs ES arī turpmāk būt pamanāmam un uzticamam partnerim starptautiskajās organizācijās un partnerattiecībās šajos jautājumos.

Gūtā pieredze un atziņas

Tematisko pamatojumu veido, izmantojot vērtīgās atziņas, kas gūtas no pieredzes valsts un starptautiskā mērogā, par ko sniegts plašāks apraksts 2. pielikumā. To veidojot, ņemti vērā arī nesen veiktie novērtējumi par darbību šajās jomās un tās izvērtēšana[iv]. EK rīkoja plašu apspriešanos par šīs tematiskās programmas struktūru[v].

Gūtās atziņas norāda uz vajadzību izmantot vienotu un saskanīgu pieeju humānajai un sociālajai attīstībai, kas stingri balstās uz visaptverošo pieeju, ko ES ir formulējusi jaunajā attīstības politikā un ārpolitikā, un kas papildinās valstu programmu sagatavošanu dažādās prioritārās jomās, kā arī pastiprinās to nozīmi. Tāpēc šī programma ir novatoriska, jo tā pārsniedz pašreizējās stratēģijas robežas, kura bijusi vērsta uz veselības, dzimumu līdztiesības un pamatizglītības jautājumiem.

Tādās jomās kā nabadzības izraisītās slimības, seksuālā un reproduktīvā veselība un tiesības ( SRHR ) un dzimumu līdztiesība tematisko stratēģiju veido, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta saistībā ar īpašajām budžeta pozīcijām, kas attiecas uz šīm jomām, kuru termiņš beigsies 2006. gada nogalē[vi]. Citās jomās, piemēram, izglītības jomā tematiskās programmas ir īstenotas, izmantojot reģionālos fondus vai izmēģinājuma un sagatavošanas darbības. Šajās tematiskajās jomās gūtā pieredze, kā arī atsevišķu valstu pieredze liecina, ka EK jāuzņemas loma, kurā ļoti svarīga ir politikas saskaņotība un kopīga ES pieeja.

Starptautiskajās diskusijās aizvien lielāka uzmanība tiek pievērsta nodarbinātības un sociālās kohēzijas jautājumam. Arvien vairāk valstu un reģionu izrāda īpašu interesi par ES ekonomiskās, nodarbinātības un sociālās politikas pieredzi un ir iesaistījušies sadarbībā ar ES. Ja nodarbinātības un sociālās kohēzijas jautājumus noteiks par šīs tematiskās programmas prioritāti, būs vieglāk atbildēt uz augošo pieprasījumu un tiks pausta ES griba atrast jaunus veidus, lai risinātu jautājumus saistībā ar izaugsmes, ieguldījumu un nodarbinātības savstarpējo saistību, tirdzniecību, sociālo integrāciju un sociālo aizsardzību.

Attīstības darbā līdz šim maz skarta kultūras joma, taču arvien vairāk tiek atzīts, ka kultūras un starpkultūru faktori būtiski ietekmē attīstību un jārisina trīspusēji, sekmējot dialogu starp kultūrām, starptautiskā sadarbībā risinot jautājumus saistībā ar kultūru daudzveidību pasaulē un veicinot kultūras un rūpniecības nozares kā nodarbinātības un izaugsmes faktoru.

Tādējādi „Ieguldīšana cilvēkos” varētu kļūt par līdzekli, lai formulētu un pārbaudītu stratēģijas par to, kā risināt šīs jaunās prioritātes ar Eiropas pievienoto vērtību.

Attiecībā uz dzimumu līdztiesības un bērnu jautājumu atziņas, kas gūtas caur pieredzi un ieinteresēto personu ieguldījumu, liecina, ka būtiska nozīme ir integrētai pieejai, tomēr tā nav pietiekami efektīva un jāpapildina ar īpašiem pasākumiem.

Programmā vajadzības gadījumā varētu ietvert daudzus citus jautājumus, taču, ņemot vērā ierobežotos resursus, tie jāizvēlas, nosakot par prioritārām tās jomas, kurās ES ietekme un uzticamība ir vislielākā.

Tematiskās programmas „Ieguldīšana cilvēkos” pamats un pievienotā vērtība

Kā norādījusi Eiropas Komisija[vii], tematiskā programma attiecas uz īpašu jomu, kas ir to partnervalstu grupas interesēs, kuras nenosaka pēc ģeogrāfiskās atrašanās vietas, vai uz sadarbības darbībām, kas vērstas uz vairākiem partnervalstu reģioniem vai grupām, vai starptautiskām darbībām, kas nav paredzētas īpašiem ģeogrāfiskiem reģioniem, tostarp daudzpusējām vai pasaules mēroga iniciatīvām, lai veicinātu Eiropas Savienības iekšpolitiku ārpus tās robežām.

Svarīgs tematisko programmu koncepcijas pamatprincips ir subsidiaritāte. Ieteicamais instruments sadarbībai ar trešām valstīm ir ģeogrāfiskās programmas. Tomēr dažkārt ģeogrāfiskās (valstu, daudzvalstu un reģionālās) programmas nav labākais instruments rīcībai kādā konkrētā nozarē. Dažus ES politikas mērķus nevar sasniegt ar valstu un reģionālo programmu palīdzību, un/vai darbības, ko veic saskaņā ar valstu vai reģionālajām programmām, var efektīvi papildināt ar tematiskām darbībām. Šī tematiskā programma pastiprina ģeogrāfisko programmu nozīmi, jo:

1. tā atbalsta inovāciju un stimulē novatorisku pasākumu skaita palielināšanu, kā arī veido un apkopo zināšanas un labu praksi reģionos;

2. tā uzlabo valstu un reģionālo organizāciju tehnisko sadarbību, lai sekmīgi īstenotu starptautiskās saistības, un nostiprina partnervalstu un reģionu līdzdalību attiecīgās starptautiskajās konvencijās, iniciatīvās un procesos un to ievērošanu. Īpašos gadījumos tā var sniegt instrumentus efektīvai salīdzinošai novērtēšanai un uzraudzībai reģionu starpā, tādējādi sekmējot valsts politiku, palīdzības efektivitāti un ziedotāju saskaņotu rīcību atbilstoši Parīzes deklarācijai par palīdzības saskaņošanu;

3. tā atbalsta attīstību reģionos un gadījumos, kad nav iespējams vienoties par divpusēju sadarbību vai tai nav pamata, piemēram, nestabilās valstīs un izšķiroši svarīgās programmās;

4. tā ir vērsta uz ES starptautisko saistību izpildi, pasaules mēroga atbalstu izšķiroši svarīgu jautājumu risināšanai, globālās pārvaldības uzlabošanu, palīdzības efektivitātes veicināšanu un efektīva daudzpusējās politikas pamatojuma nodrošināšanu.

III. IEROSINāTā TEMATISKā PROGRAMMA „IEGULDīšANA CILVēKOS”

Piemērošanas joma

Programma jāizstrādā saskaņā ar dokumentu „Eiropas konsenss”, ES politiku un starptautisko saistību ārējo dimensiju, un tās uzmanības centrā būs sinerģijas panākšana starp programmas jautājumiem un ES politiku šajās jomās, lai palielinātu to saskaņotību. Programmas „Ieguldīšana cilvēkos” pamatā ir un tajā ietver acquis , kas formulēts vairākos svarīgos politikas dokumentos[viii]. Tā papildina valstu stratēģijas.

EK regulāri ziņos Padomei un Eiropas Parlamentam par šīs stratēģijas īstenošanu un publicēs novērtējuma ziņojumus.

Tematiskās darbības prioritātes humānās un sociālās attīstības jomā

Šīs programmas uzmanības centrā ir seši izšķiroši svarīgi humānās un sociālās attīstības jautājumi, kas formulēti dokumentā "Eiropas konsenss" un citās iepriekš minētās ES starptautiskajās saistībās šādās jomās: veselība, zināšanas un prasmes, kultūra, sociālā kohēzija un nodarbinātība, dzimumu līdztiesība, jaunieši un bērni. Šīs prioritātes ir stratēģiski saistītas, un starp visiem jautājumiem tiek veidota sinerģija.

1. Laba veselība visiem

Veselība ir izšķirošs faktors personas labklājībai, izglītībai, darba un sociālajai aktivitātei, dzimumu līdztiesībai un sabiedrības izaugsmei un attīstībai kopumā. Veselības aprūpes sistēmas atsevišķās valstīs un būtisku pakalpojumu pieejamība ir ļoti svarīgi jautājumi.

Cilvēkresursu trūkums veselības aprūpē ir izšķiroši svarīga problēma, kas jārisina valsts un starptautiskā mērogā.

Veselības informācijas sistēmām, kas spēj izveidot, novērtēt un analizēt sadalītus datus par paveikto, ir būtiska nozīme, lai panāktu labākus rezultātus veselības aprūpes un attīstības jomā un lai iekšējie un ārējie resursi efektīvi sekmētu straujākus panākumus. Vēl viena svarīga ES politikas prioritāte, lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmas un sociālo kohēziju, ir godīgu mehānismu izveide, ar kuru palīdzību finansēs pasākumus, lai nodrošinātu visiem vienlīdzīgas iespējas saņemt veselības aprūpi. Nabadzības izraisītās slimības ir īpaši grūts uzdevums, kas jārisina starp nozarēm un ārpus valstu robežām. ES jau ilgi ir vadījusi un atbalstījusi starptautiskus pasākumus cīņai ar HIV/AIDS, tuberkulozi, malāriju un citām slimībām. Visbeidzot ES arī turpmāk būs virzītājspēks svarīgajā seksuālās un reproduktīvās veselības un tiesību ( SRHR ) jomā, pamatojoties uz pilnu Kairas programmu. Abās šajās jomās arī turpmāk tiks veiktas darbības, kas definētas un kuru piemērošanas joma noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1568/2003 par atbalstu cīņā ar nabadzības izraisītajām slimībām (HIV/AIDS, malāriju un tuberkulozi) jaunattīstības valstīs un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1567/2003 par atbalstu politikas izstrādei un pasākumiem attiecībā uz reproduktīvo un seksuālo veselību un ar to saistītām tiesībām jaunattīstības valstīs. Eiropas Komisija nesen pieņemtās vadlīnijas cīņai pret HIV/AIDS ES un tās kaimiņvalstīs tiks īpaši ņemtas vērā attiecībā uz jaunattīstības valstīm, kuras atrodas ES tuvumā. Ir vairāki veidi, kā ar tematiskās programmas palīdzību ir iespējams risināt šos grūtos uzdevumus:

- paātrināt attīstību un uzlabot pasaules sabiedriskā īpašuma pieejamību un vienlīdzīgu piekļuvi tam, cita starpā efektīvas iedarbības, nedārgiem un drošiem farmācijas izstrādājumiem, reproduktīvās veselības precēm un inovācijām, tostarp elektroniskajām komunikācijām, lai stratēģiski cīnītos pret slimībām un novērstu infekciju saslimšanas, atbalstītu novatoriskus vides veselības pasākumus slimību profilaksei un atbalstītu iestāžu un kopienu līdzdalību un spējas ētiski un efektīvi īstenot klīniskos izmēģinājumus un uzlabot reglamentācijas spēju;

- atbalstīt izskaidrošanas darbu un informācijas pasākumus, lai uzlabotu politisko un sabiedrisko apziņu un sabiedrības izglītību, ietverot tādus ar veselības jomā sasniedzamajiem rezultātiem un profilakses pasākumiem saistītus jautājumus kā savu tiesību pārzināšana, vienlīdzība, dzimumu līdztiesība un kultūra;

- veidot politikas veidotāju un citu attiecīgo ieinteresēto personu spējas, tostarp IKT instrumentu izmantošanu valsts, reģionālā un vispasaules mērogā, lai uzlabotu viņu sniegumu un gūtos rezultātus attīstības jomā šajās teritorijās.

2. Zināšanas un prasmes visiem

ES palīdz uzlabot izglītības iegūšanas iespējas visiem bērniem, un arvien lielākā mērā sievietēm un vīriešiem bez vecuma ierobežojuma, ar mērķi paaugstināt zināšanu, prasmju un nodarbinātības līmeni, veicina pilsoņu aktīvu līdzdalību un individuālo spēju attīstīšanu mūža garumā, atbalsta integrētas zināšanu sabiedrības izveidi un palīdz mazināt digitālo atpalicību un zināšanu un informācijas trūkumus. ES pievērsīs uzmanību pieaugušo analfabētisma novēršanas un lasītprasmes un rakstītprasmes apgūšanas programmām. Papildus visaptverošas pamatizglītības nodrošināšanai valstīm sadarbībā ar uzņēmējdarbības nozares pārstāvjiem un ziedotājiem tagad jāveido profesionālā izglītība un apmācība, kas nodrošinās svarīgu pamatu nodarbinātībai un pavērs plašākas iespējas iegūt kvalitatīvu vidējo un augstāko izglītību. Augstākajai izglītībai būs būtiska nozīme vietējo zināšanu centru izveidē un izglītības un veselības aprūpes personāla un tādu cilvēku sagatavošanā, kuru prasmes, spējas un uzņēmība veicinātu izaugsmi un tādējādi arī nabadzības mazināšanu. Daudzās jaunattīstības valstīs jāuzlabo augstākās izglītības iespējas un kvalitāte, cita starpā mūsdienīga profesionālā izglītība un apmācība. Dažus partnerus varētu interesēt arī iniciatīvas, kas izstrādātas ES vai saskaņā ar divpusējām ārējās palīdzības programmām prasmju un cilvēkresursu attīstīšanai.

Šī visaptverošā pieeja uzsver faktu, ka iespējas visiem iegūt zināšanas un prasmes ir svarīgs instruments, kas uzlabo bērnu, jauniešu un sieviešu situāciju un vairo zināšanas un prasmes par slimību profilaksi un veselības aprūpi, ģimenes plānošanu, cilvēktiesībām, iecietību, solidaritāti un mieru. Zināšanas, inovācijas zinātnes un tehnoloģijas jomā, kā arī elektronisko komunikāciju tīklu attīstīšana un pieejamība ir sociāli ekonomiskās izaugsmes un ilgtspējīgas attīstības galvenie virzītājspēki, un tie jāveicina sinerģijā ar ES pētniecības politikas starptautisko dimensiju. Veicinot izglītību un apmācību, cik iespējams, jāsamazina intelektuālā darbaspēka emigrācija.

Šī tematiskā programma var papildināt valstu programmas ar šādām papildinošām darbībām:

- palīdzēt valstīm ar zemu ienākumu līmeni iegūt tiesības starptautiska atbalsta saņemšanai, lai izstrādātu atbilstošu un kvalitatīvu izglītības politiku; atbalstīt starptautisku mehānismu izveidi ar mērķi atbalstīt tās valstis, kuras nespēj piesaistīt pietiekošu ziedotāju atbalstu izglītības projektu finansēšanai;

- veicināt starptautisku pieredzes un labas prakses apmaiņu, lai attīstītu vidējo un profesionālo izglītību un apmācību, cita starpā cieši sadarbojoties ar organizācijām, kuras pārstāv darba devējus un darba ņēmējus, kā arī citas ieinteresētās personas ar mērķi nodrošināt kvalitāti un vajadzīgās prasmes, un pēc iespējas palielināt nodarbinātību un pielāgošanās spējas;

- veicināt starpvalstu sadarbību starp universitātēm un studentiem, kā arī zinātnieku mobilitāti starptautiskā mērogā, veicot papildu pasākumus, lai atvieglotu valstu sadarbības vai reģionālās programmas, IKT tīklu izmantošanu, lai izveidotu dienvidu–dienvidu un dienvidu–ziemeļu izglītības tīklu, un piekļuvi informācijas resursiem, tostarp ERASMUS mundus programmai, tālmācību un virtuālo mobilitāti;

- atbalstīt statistikas iespēju attīstību un viendabīgas kvantitatīvu un kvalitatīvu datu izguves metodes, pamatojoties uz vispārēji noteiktiem rādītājiem, kopējām datu analīzes koncepcijām un globālā monitoringa sistēmas paplašināšanu. Tas pozitīvi ietekmēs palīdzības programmu sagatavošanu, uzraudzību un novērtēšanu, jo īpaši līdzvērtīgu nozaru budžeta atbalstu gan saņēmējiem, gan ziedotājiem;

- bērniem no marginālām un neaizsargātām sociālām grupām (piem., bērniem, kas strādā, bāreņiem, bērniem invalīdiem, bērniem konflikta/pēckonflikta situācijās, pamatiedzīvotāju un minoritāšu pārstāvju bērniem vai bērniem nomaļos lauku rajonos, jo īpaši meitenēm) nav iespēju iet skolā. Šo situāciju var uzskatīt par cieši saistītu ar šo bērnu un ģimeņu dzīves apstākļiem vai vāju skolu sistēmu. Šī programma varētu veicināt uzmanības pievēršanu šo bērnu situācijai vispasaules mērogā, veicot izskaidrošanas darbu, īstenojot izmēģinājuma projektus, apmainoties ar pieredzi un labu praksi, vienlaikus vislielākais atbalsts būs jāsniedz ar valsts vai reģionālo programmu palīdzību. Saiknes nodrošināšanai starp izglītību un visu veidu bērnu darba apkarošanu jābūt prioritātei.

3. Kultūra

Kultūra nosaka sabiedrības un ekonomikas darbības kvalitāti un ietekmē visas nozares, kurās notiek ES un tās partnervalstu mijiedarbība, ietekmējot sociālo un ekonomisko politiku un ārpolitiku. Līdzatbildības un līdzdalības principam, ja to pareizi un pilnībā piemēro, lai iegūtu pašapziņu un savstarpēju cieņu, būtu jāpanāk, ka vajadzīgā uzmanība sadarbības partnervalstīs tiek pievērsta reālajai situācijai kultūras jomā, neapšaubot cilvēktiesību un pamatbrīvību universālumu. Nesen pieņemtā UNESCO konvencija par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu apliecina starptautisko vienprātību aktīvi aizsargāt un sekmēt kultūru daudzveidību starptautiskajās attiecībās, jo īpaši ar jaunattīstības valstīm. Efektīvs veids, kā veicināt kultūru un nodot pieredzi un labu praksi, varētu būt audiovizuālie līdzekļi.

Kultūra spēcīgi ietekmē mācīšanos, dzimumu lomas un stereotipus, dzīvesveidus, attieksmi pret citiem, stigmatizāciju, diskrimināciju, konfliktus un daudzus citus jautājumus.

- „Ieguldīšana cilvēkos” var palīdzēt veicināt savstarpējo sapratni un dialogu cilvēku un kultūru starpā, veicināt kultūru daudzveidību un vienādu cieņu pret visām kultūrām, kā arī stiprināt sadarbību un pieredzes apmaiņu dažādās kultūras, izglītības un pētniecības jomās. Tas, ka ir svarīgi veicināt cieņu pret pamatiedzīvotāju un minoritāšu pārstāvju sociālām, kultūras un garīgām vērtībām, palīdz apkarot sociālās nevienlīdzības izpausmes un netaisnību multietniskās sabiedrībās.

- Turklāt kultūra ir arī daudzsološa ekonomiskā nozare attīstības un izaugsmes jomā. Starptautiskajā sadarbībā, jo īpaši ar jaunattīstības valstīm, vairāk uzmanības jāveltī kultūras nozarei un jo īpaši kultūras industrijas nozarēm, lai pilnībā izmantotu tās ekonomisko potenciālu.

4. Nodarbinātība un sociālā kohēzija

Vispasaules mērogā un dažādos reģionos un valstīs arvien vairāk pieaug interese par ES ekonomisko un sociālo pieeju, ņemot vērā partnervalstu un reģionu dažādās situācijas, vajadzības, intereses un iespējas[ix]. Nodarbinātība, nevienlīdzības apkarošana un sociālās kohēzijas veicināšana ir būtisks, jauns temats Eiropas Savienības ārējās attiecībās un attīstības politikā. Tas ietver pieņemama darba nodrošināšanu visiem, sociālo labklājību un integrāciju, nodarbinātību, sociālo dialogu, cilvēkresursu attīstību, sieviešu iespēju uzlabošanu un sociālās pamattiesības, tostarp visu veidu bērnu darba un cilvēktirdzniecības apkarošanu. Tas ietver arī integrētas sociālās un ekonomiskās pieejas veicināšanu, kas attiecas uz ekonomiku, tirdzniecību, nodarbinātību un sociālo kohēziju kā neatkarīgiem elementiem, ar mērķi apkarot nevienlīdzību. ES veltīs īpašu uzmanību sociālām un nodokļu reformām, lai veicinātu vienlīdzību, un neformālā sektora pakāpenisku integrēšanu valsts ekonomikā.

2005. gada ANO sammitā tika uzsvērts nozīmīgais ieguldījums, kāds varētu būt ražīgai nodarbinātībai un pieņemama darba nodrošināšanai visiem, lai novērstu un apkarotu nabadzību, kā arī vajadzību integrēt šos jautājumus attīstības stratēģijās. Tādēļ, izstrādājot attīstības stratēģijas, izšķiroša nozīme būs integrētām sociālajām un ekonomiskajām stratēģijām, tirdzniecības politikai, kas veicina sociālo attīstību, investīciju politikai, kas stimulē uzņēmējdarbību, dzimumu līdztiesībai darba vietā, nodarbinātībai un prasmēm vietējā mērogā, efektīvām darba tirgus struktūrām un sociālo partneru sadarbībai.

Sociālās nodrošināšanas programmas un sociālā integrācija ir galvenie elementi neaizsargātības un nabadzības riska mazināšanā. Tie atbalsta mājsaimniecības un sekmē dzimumu līdztiesības nodrošināšanu, kā arī bērnu darba apkarošanu. Būs jānovērš sociālās aizsardzības trūkums neformālajā ekonomikā.

Šī tematiskā programma varētu:

- palīdzēt veicināt „pieņemama darba nodrošināšu visiem” kā vispārēju mērķi, cita starpā izmantojot globālas un citas daudzvalstu iniciatīvas, lai īstenotu starptautiskos darba standartus, tirdzniecības ietekmes uz pieņemamu darbu novērtējumu, sociālo dialogu, ilgtspējīgus un piemērotus godīgas finansēšanas mehānismus, sociālās aizsardzības sistēmu, tostarp pensiju shēmu un sociālās aizsardzības galveno pabalstu efektīvu darbību un plašāku pielietojumu;

- atbalstīt iniciatīvas, kuru mērķis ir veicināt darba apstākļu uzlabošanu, kā arī sagatavošanos tirdzniecības liberalizācijai. Šādām iniciatīvām būtu jāietver nodarbinātības dimensija attīstības politikā un uzņēmumu sociālās atbildības palielināšana kā brīvprātīga uzņēmējdarbības prakse, lai sekmētu sociālo vērtību izplatību Eiropā;

- palīdzēt veicināt globalizācijas sociālo dimensiju un ES pieredzi.

5. Dzimumu līdztiesība

Dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību veicināšana ir ne vien izšķiroši svarīgi jautājumi, bet arī pieder pie cilvēku pamattiesībām, kas ietvertas Eiropas Cilvēktiesību konvencijā, un ir sociālā taisnīguma jautājums, turklāt tās ir svarīgas, lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķus un īstenotu tādas saistības kā Pekinas Rīcības platforma, Kairas Rīcības programma un Konvencija par sieviešu visu veidu diskriminācijas likvidēšanu[x]. Šajā tematiskajā programmā tādi dzimumu līdztiesības jautājumi kā iespējas meitenēm un sievietēm iegūt izglītību un apmācību, droša skolu vide, seksuālā un reproduktīvā veselība un tiesības, sociālā aizsardzība un nodarbinātība jārisina saskaņā ar četrām iepriekš izklāstītajām prioritātēm. Iniciatīvas kultūras jomā palīdzēs mainīt vīriešu un sieviešu sociālās uzvedības un uzvedības kultūras modeļus ar mērķi panākt tādu aizspriedumu un ieradumu pārvarēšanu, kuri pamatojas uz kāda dzimuma mazvērtīgumu vai pārākumu, vai uz stereotipiem par vīriešu un sieviešu lomu.

Papildus šai horizontālajai dimensijai dzimumu līdztiesība ir atsevišķs jautājums, ko risinās, īstenojot īpašas darbības dzimumu līdztiesības jomā. Šī tematiskā programma var papildināt vajadzīgās valstu darbības, pasaules vai reģionu mērogā izmantojot šādus atbalsta veidus :

- stratēģiski atbalstot programmas, kas veicina Pekinas Deklarācijas mērķu sasniegšanu;

- veicinot pilsoniskās sabiedrības organizāciju, īpaši sieviešu organizāciju un tīklu centienus veicināt dzimumu līdztiesību un ekonomiskās un sociālās iespējas, tostarp ziemeļu–dienvidu un dienvidu–dienvidu tīkla izveidi un izskaidrošanas darbu;

- veicinot dzimumu perspektīvu iniciatīvās, kas veicina statistikas spēju attīstību, atbalstot pēc dzimuma sadalītu datu un rādītāju, kā arī datu un rādītāju par dzimumu līdztiesību attīstību un izplatīšanu.

6. Jaunieši un bērni

Ieguldīšana jauniešos un bērnos ir ieguldīšana nākotnē. Pasaules visu laiku lielākā bērnu un jauniešu grupa ir izaicinājums un sniedz iespējas jaunattīstības valstīm. Viņi ir īpaši neaizsargāti un viņu tiesībām un interesēm jāpievērš īpaša uzmanība, sākot no līdzdalības un iespēju palielināšanas un ietverot viņu tiesību, veselības un dzīves apstākļu veicināšanu un aizsardzību. Veselīgiem un izglītotiem bērniem un jauniešiem, kuru pamattiesības tiek ievērotas, ir liels potenciāls. Zināšanas un prasmes ļauj viņiem piedalīties darba tirgū un vispārējās sabiedrības norisēs. Visās attiecīgajās darbībās pēc labākās sirdsapziņas jāievēro bērnu un jauniešu intereses un jānodrošina bērnu un jauniešu līdzdalība, vienlaikus nodrošinot saskaņotību ar dzīves cikla un starppaaudžu pieeju. Šī tematiskā programma papildus integrētas pieejas izmantošanai un atbalsta sniegšanai valstīm varētu:

- palielināt valstu uzmanību un spēju risināt bērnu un jauniešu problēmas ārējās darbībās;

- atbalstīt reģionu, starpreģionu un starptautiska mēroga iniciatīvas tādās galvenajās jomās kā visu veidu bērnu darba, cilvēktirdzniecības un seksuālas vardarbības novēršanu, un atbalstīt jauniešu nodarbinātības sistēmu;

- atbalstīt darbības, lai palīdzētu jauniešiem un bērniem reģionos, kur ir ierobežota divpusējā sadarbība, piemēram, nestabilās valstīs;

- atbalstīt kartēšanas problēmu risināšanu, datu vākšanu un uzraudzību (cita starpā dzimšanas reģistrāciju), politiku un izmēģinājuma projektu izstrādi, kā arī labākās prakses apmaiņu saistībā ar nodarbināto bērnu, cilvēktirdzniecības un vardarbības upuru glābšanu un to reintegrāciju sabiedrībā (izglītību, prasmju apgūšanu, medicīnisko un psiholoģisko aprūpi), izskaidrošanas darbu un izpratnes veidošanu un novatoriskas iniciatīvas (piem., pret bērnu nodarbināšanu, cilvēktirdzniecību, piespiedu sterilizāciju, piespiedu dzimumattiecībām un piespiedu laulībām).

IV. PROGRAMMU SAGATAVOšANA UN īSTENOšANA

- Pēc komitoloģijas procedūru veikšanas Komisija lems par četru gadu (2007.–2010.) un pēc tam trīs gadu (2011.–2013.) tematiskajiem stratēģijas dokumentiem (programmdokumentiem)[xi].

- Pamatojoties uz šo daudzgadu programmu sagatavošanu, Komisija izstrādās ikgadējās rīcības programmas, kurās noteiks prioritāros pasākumus, kam jāsniedz atbalsts, īpašos mērķus, plānotos rezultātus un provizoriskās summas.

- Šī programma jāīsteno saskaņā ar 2000. gada Ārējās palīdzības pārvaldības reformu, kura, cita starpā, attiecīgos gadījumos paredz pārvaldes pienākumu nodošanu delegācijām.

- Attiecībā uz starpposma novērtējumu pirmajā trīs gadu posmā (2007.–2009. gadā) tiks veikts pasākumu ārējais novērtējums, kura secinājumus izmantos, sagatavojot otro tematisko stratēģijas dokumentu (2011.–2013. gadam). Šos pārskatus iesniegs dalībvalstīm un Eiropas Parlamentam apspriešanai.

ANNEX 1

List of key policy documents on human and social development 2002-2005

- United Nations Millennium Declaration, New York, 2000;http://www.un.org/millennium/summit.htm

- The 2005 World Summit; http://www.un.org/summit2005/

- The 2005 World Summit on Information Society; http://www.itu.int/wsis/

- UNDP Human Development Report 2004, “ Cultural Liberty in Today’s Diverse World”, http://hdr.undp.org/reports/global/2004/

- High-level Forum on the Health Millennium Development Goals, Geneva, 2004;http://www.who.int/hdp/hlf/en/

- UNGASS Declaration of Commitment on HIV/AIDS, 2001; http://www.unaids.org/en/events/un+special+session+on+hiv_aids/declaration+of+commitment+on+hiv_aids.asp

- Education For All: Meeting our collective commitments, Dakar, 2000;http://www.unesco.org/education/efa/ed_for_all/dakfram_eng.shtml

- Fourth World Conference on Women, Beijing Declaration, 1995;http://www.un.org/womenwatch/daw/beijing/platform/declar.htm and Beijing + 10

- World Summit for Social Development, Copenhagen, 1995;http://www.un.org/esa/socdev/wssd/

- United Nations International Conference on Population and Development, Cairo, 1994 and Cairo + 10; http://www.iisd.ca/cairo.html

- A Fair Globalisation: Creating opportunities for all, World Commission on the Social Dimension of Globalisation, Geneva, 2004;http://www.ilo.org/public/english/fairglobalization/index.htm

- ILO decent work agenda: http://www.ilo.org/public/english/decent.htm

- Convention on the Rights of the Child (CRC); http://www.unhchr.ch/html/menu3/b/k2crc.htm

- Joint Statement by the Council and the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy: “The European Consensus”, 22 November 2005.

- Proposal for a joint declaration by the Council, the European Parliament and the Commission on the European Union Development Policy “The European Consensus” (COM(2005) 311 final of 13 July 2005)

- Policy Coherence for Development - Accelerating progress towards attaining the Millennium Development Goals (COM(2005) 134 final of 12 April 2005)

- Health and Poverty Reduction in Developing Countries (COM(2002) 129 final)

- EU Strategy for Action on the Crisis in Human Resources for Health in Developing Countries (COM(2005) 642 final)

AIDS, malaria, tuberculosis

- Regulation (EC) No 1568/2003 of the European Parliament and of the Council on aid to fight poverty diseases (HIV/AIDS, tuberculosis and malaria) in developing countries

- Report on the Commission Communication on the Update of the EC Programme for Action: Accelerated Action on HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis in the Context of Poverty Reduction – Outstanding Policy Issues and Future Challenges – European Parliament Committee on Development and Cooperation (PE 326.776/DEF A5-0055/2004)

- Second Progress Report on the EC Programme for Action: Accelerated action on HIV/AIDS, malaria and tuberculosis in the context of poverty reduction (SEC(2004) 1326)

- A Coherent European Policy Framework for External Action to Confront HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis (COM(2004) 726 final)

- Council Conclusions on a Coherent European Policy Framework for External Action to Confront HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis, 23 November 2004

- A European Programme for Action to Confront HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis through External Action (COM(2005) 179 final)

- Council Conclusions on a European Programme for Action to Confront HIV/AIDS, Malaria and Tuberculosis through External Action, 24 May 2005

- Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on combating HIV/AIDS within the European Union and the neighbouring countries 2006-2009. COM (2005) 654 final, 15 December 2005.

Sexual and Reproductive Health and Rights (SRHR)

- Regulation (EC) No 1567/2003 of the European Parliament and of the Council on aid for policies and actions on reproductive and sexual health and rights in developing countries

- Council conclusions on "Cairo ICPD +10", 24/11/04

Education

- Education and training in the context of poverty reduction in developing countries (COM(2002) 116 of 6.3.2002). This document paved the way for the adoption of a Council Resolution on “Education and poverty” on 30 May 2002 and of a European Parliament Resolution on “Education and training in the context of poverty reduction in developing countries” on 15 May 2003

Culture :

Convention on the protection and promotion of the diversity of cultural expressions. UNESCO, Paris, 20 October 2005. http://portal.unesco.org/culture/en/ev.php-URL_ID=11281&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=201.html

Social protection, social dialogue, employment, rights at work, children’s rights, social dimension of globalisation, decent work for all

- The Social Dimension of Globalisation – the EU’s policy contribution on extending the benefits to all (COM(2004) 383 final)

- The Social Agenda (COM(2005) 33 final)

- Promoting core labour standards and improving social governance in the context of globalisation (COM(2001) 416 final, 18 July 2001)

- December 2004 and June 2005 European Council conclusions on the social dimension of globalisation

- Council Conclusions of 21 July 2003, 5 March 2005 and 24 May 2005

- EP Report on promoting core labour standards, July 2003 (M.H. Gillig)

- EP Report A6-0308/2005 on the Social Dimension of Globalisation, 14 November 2005 (M. Brejc)

Gender equality

- Regulation (EC) No 806/2004 of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on promoting gender equality in development cooperation

- Programme of Action for the mainstreaming of gender equality in Community Development Cooperation (COM(2001) 295 final)

- Council Conclusions C/10/403 of 8 November 2001

- Report on equality between women and men 2004 and 2005 (COM(2004) 115 and COM(2005) 44

- Council Conclusions on the "Review of the implementation by the Member States and the EU institutions of the Beijing Platform for Action", 2/3 June 2005

- EP resolution on the follow-up to the Fourth World Conference on Women (Beijing + 10), 10/03/2005 - EP05-027

- EP Report A-5-0066/2002 (Maria Martens/Luisa Morgantini)

- http://europa.eu.int/comm/employment_social/gender_equality/gender_mainstreaming/global/global_en.html

Main international and EU policy frameworks concerning children

- The Convention on the Rights of the Child (CRC)[xii]

- International Conference on Population and Development ( ICPD ) and its Programme of Action, especially on adolescent sexual and reproductive health and rights (Chapter VII)

- ILO Conventions 182 and 138 on the elimination of the worst forms of child labour and the minimum age for admission to employment[xiii]

- UN Protocol to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children[xiv]

UN General Assembly Special Session (UNGASS) on Children’s Rights of May 2002[xv]

Main International and EU policy frameworks concerning Indigenous Peoples

The ILO convention no. 169 on the rights of indigenous and tribal peoples in independent countries.

The UN Convention on the Elimination of Racial Discrimination.

The UN Draft declaration on the Rights of Indigenous Peoples (1994/45)(E.CN.4.SUB.2.RES.1994)

European Commission Working Document of 11 May 1998 on support for indigenous peoples in development cooperation of the Community and Member States.

Council Resolution of 30th November 1998 on Indigenous Peoples within the Frame work of Development Cooperation of the Community and Member States.

Council Conclusion of 18th November 2002 on Indigenous issues.

The Convention on biological diversity (art. 8J)

Agenda 21 (article 24)

World Bank Operational Policies on Indigenous Peoples (O.P 4.10 May 10, 2005)

World Bank Bank Procedures on Indigenous Peoples (BP 4.10 May 10, 2005

ANNEX 2

Lessons learnt and past experience

Overall, while recognising the added value of thematic programmes, the new architecture of the instruments for external action provides an opportunity to rethink the scope and content of thematic programmes, including their budget appropriations, and to extend the concept of simplification to them by consolidating and rationalising them with a view to improving their effectiveness and efficiency. The scope and rationale for the programme envisaged and the management procedures for programming, budgeting and adopting them take into account the lessons learnt from evaluations. The Commission has evaluated most of the thematic regulations under the current Financial Perspectives. Moreover, a significant number of country strategy evaluations have been undertaken in recent years, which throw light upon the link between country programmes and thematic programmes. Certain general findings and lessons drawn from these studies need to be taken into account in the concept and definition of the future thematic programme, particularly where it is implemented at country level. On the one hand, the evaluations show that generally thematic programmes have had a positive impact.

Thematic programmes have proven useful for implementing Community action in cases where the government of the partner country blocks action under the geographical programmes, which is particularly the case in sensitive areas such as human rights, democracy or support to civil society.

They are a useful, if not the only, tool to create or contribute to international initiatives and partnerships, to pursue global advocacy and to buttress a leadership role for the EU on key issues on the international agenda.

They have been found useful to initiate actions, often with innovative approaches, with pre-selected partners.

Action is often more easily accepted by partner countries when funding is “additional”.

Thematic programmes have proven useful to intervene in fragile states and difficult partnerships, particularly in supporting programmes implemented by non-state entities.

On the other hand, the thematic programmes and budget lines have demonstrated certain weaknesses. They are currently extremely numerous and fragmented. The narrowly defined thematic focus, once determined by a legislative act, limits the flexibility to adapt to new needs. Parallel implementation of numerous thematic programmes and the country programme poses managerial challenges and leads to loss of efficiency[xvi]. By nature, action in non-Community countries funded under thematic programmes creates problems of coherence with country and regional strategies[xvii]. Thematic action needs to be consistent with the country analysis and should respond or relate to country strategies[xviii]. Consequently, it should also be part of the complementarity assessment made in the context of country strategies. The substance of thematic programmes should be integrated into the policy dialogue with partner governments[xix].

The EC’s priorities for action on HIV, malaria and tuberculosis take into account those which apply internationally. More specifically, the new European policy framework to confront the three diseases was based on two progress reports on the previous Programme for Action, finalised in 2003 and 2004 respectively. The 2004 progress report and the evidence gathered from stakeholders to prepare it illustrate that EC action led to a reduction of up to 98% in the price of some key pharmaceutical products in developing countries and that policy coherence has been increased through common action on research and development[xx] and trade regulations which contributed to making medicines available and affordable[xxi]. Synergy and policy coherence at EC level have been enhanced, in particular, by agreed, concrete and concerted action on capacity building and clinical research capacity and by access to medical care coverage for populations during clinical trials and the financial support currently provided to EDCTP clinical trial sites and the populations concerned by these trials from the research budget and the poverty diseases budget line (21.020702). The active role played by the EC in terms of providing leadership, coordinating positions and mobilising resources among the EU Member States and other donors is a key achievement, including a strong European voice in the Global Fund to Fight HIV/AIDS, TB and malaria and in international forums on key issues such as trade-related aspects of intellectual property rights and sexual and reproductive health and rights. The report has shown that the main outstanding challenges include how to increase the prioritisation of, and resources to, health and social services in non-EU countries; how to boost ailing health infrastructure and overburdened human capacities (especially in the context of the current brain drain); how to support regulatory capacity in developing countries; how to make key pharmaceutical products more affordable and improve access to pharmaceutical products in general; how to develop new tools to confront the three diseases; and how to continue coordination with partners in developing countries, civil society and the private sector. New challenges include how to maintain coherence and harmony in an increasingly complex and divergent global institutional set-up[xxii] and how to respond to the evolving epidemiology, geography and demography of the diseases in the context of an enlarged EU.

An independent external evaluation of all the EC’s external cooperation in population- and development-oriented programmes was recently completed[xxiii]. It concluded that the EC’s overall approach to population is consistent with the International Conference on Population and Development (ICPD, Cairo, 1994) and the activities of other donors and that EC support has made a substantial contribution to achievement of the ICPD goals relating to reproductive health and family planning[xxiv], with “a strong emphasis on providing tangible benefits to the poor”. The recommendations called for broadening the population beyond sexual and reproductive health and for steps to be taken to ensure that gains made from budget-line projects are not lost in sector-wide approaches.

On education , annual and mid-term reviews of the 9th EDF have repeatedly indicated problems with data integrity and the statistical and monitoring capacities of partner countries. Availability, timeliness and reliability of data vary considerably due to weak retrieval methods and poor understanding of the basic concepts of indicators, target-setting and performance monitoring. Furthermore, indicators to measure quality of education and learning achievement remain particularly scanty. The two major evaluation studies in which the EC has been involved[xxv] both underline the difficulty of achieving gender parity in school education, on the one hand, and of reaching out-of-school children, i.e. vulnerable and marginalised groups, on the other. These tend to receive less attention in programme planning and implementation. The studies recommend specific measures combined with the development of comprehensive and practical strategies to target the special groups and girls, pointing out that specific indicators to monitor the impact on such groups need to be included in education programmes. The two studies also refer to the bottlenecks in providing primary school leavers with study opportunities in post-primary (secondary and technical) education. Primary school achievement is seen as failing to equip children for the world of work. As regards tertiary education, the EC has almost twenty years of experience in promoting cooperation between higher education institutions in the EU in order to contribute to improving the quality of education and bringing a European dimension to education. This model - inter-university cooperation through curriculum projects, joint courses, networking and, particularly, student and staff mobility - has proved very successful even beyond the EU[xxvi]. It has contributed to enriching individual students' learning, exchanging experience, creating new academic approaches, sharing European values, etc. ‘Bottom up’ activities are complementary and useful if coupled with in depth Higher Education sector system upgrading and equity as addressed by several EC bilateral programmes (the latter being essential to avoid ‘brain drain’). The capitalisation and dissemination of good practices coupling both bottom up and systemic upgrading points to a way forward in improving Higher Education systems.

One of the lessons learnt in the education Fast Track Initiative is that mobilisation of funding at country level, which is the main vehicle for the FTI, can take a long time due to few donors being present at country level or to slow donor procedures and financing cycles. One answer to make aid more effective and speed up disbursement was the establishment of a global level fund (the FTI Catalytic Fund) which can disburse quickly in response to partner countries' sector plans.

Culture has featured very little in development work until now, but there is growing recognition that cultural and inter-cultural factors influence development considerably and need to be addressed. While putting emphasis on the need to foster dialogue between cultures and peoples, recent international debates led to the recognition of the need to address the issue of cultural diversity throughout the world but in particular in developing countries, notably through international cooperation, both as a political imperative - as cultural diversity is a common good of the humankind - and a factor of development, growth and stability. This consensus was concretised in particular through the recent adoption of the Convention on the protection and promotion of the diversity of cultural expressions in UNESCO last October.

Furthermore, the cultural sector, and notably cultural industries, can play an important part in the development of countries, in terms of employment and growth, as it is largely based on intangible assets (i.e. intellectual property rights), whose value and tradability spread over a large period of time. As the UNDP Human Development Report 2004 highlights it, there is a “ vast potential of building a more peaceful, prosperous world by bringing issues of culture to the mainstream of development thinking and practice ”.

Gender equality and women's empowerment is key for the achievement of development and peace. Both the 2005 UN Summit and the 49th Session of the UN Commission on the Status of Women, celebrating the 10th anniversary of the Beijing Platform for Action (BPfA) reconfirmed the complementarity and inter-dependence between the full and effective implementation of the BPfA and the achievement of all internationally agreed development goals. The lessons learnt, experience and stakeholder contributions reconfirm the importance and the effectiveness of implementing a dual approach of gender mainstreaming and specific measures to promote equality between women and men. Gender mainstreaming should be reinforced in all actions and policies. However, gender mainstreaming alone is not enough and has to be complemented with specific actions.

Lessons learnt concerning children also point to the need to devise strategic action which goes beyond mainstreaming. Some stakeholders underline the need for a strategic focus on children. Up until now the EC’s thematic action for children (besides basic education and support to immunisation) has focused on child labour (ILO partnership) and trafficking, taking into account available resources. However, the specific approach concerning children must also be seen in the broader context of the inter-generational and life-cycle approach. Child poverty and lack of opportunities for youth are also related to poverty and lack of opportunities for the family, the group and the community at large. Child labour should also be seen in the wider context of application of the core labour standards and the lack of decent work opportunities for youth and parents. Over 80% of the population in developing countries have no social protection cover and over 90% of the job entrants in, for instance, sub-Saharan Africa are employed in the informal sector.

Employment and social cohesion issues are getting increasing attention in the international debate. The 2005 UN Summit has highlighted that full and productive employment and decent work for all is a central objective for efforts to achieve the MDG. The EU is playing a key role on strengthening the social dimension of globalisation including global trade effects, in the follow up to the Copenhagen Summit on Social Development and on the promotion of decent work. Recent experience also shows growing interest outside the EU in the EU’s economic and social approach. The ILO global employment agenda, for instance, is influenced by the approaches and working methods used in the European Employment Strategy. The EU approach on social cohesion has been catching the attention of several regions and at global level, including in the follow-up to the World Summit for Social Development (Copenhagen +10) and the UN ECOSOC. The relevance of the EU’s experience to promoting social development across the world is acknowledged both inside and outside the EU[xxvii]. The EC is also taking part in the ongoing UN debate on a Convention on the Protection and Promotion of the Rights and Dignity of Persons with Disabilities, taking into account the EC Directives on the prohibition of discrimination in employment[xxviii].

The EC has made a significant contribution to the work of the World Commission on the Social Dimension of Globalisation in different ways, such as by organising and funding a high-level event bringing together the European Commission, EU stakeholders and the World Commission and by contributing to the follow-up to the 2004 report by the World Commission[xxix]. Promotion of decent work is part of the overall cooperation agreement signed between the European Commission and the ILO on 14 May 2001[xxx]. In this context various global and multi-country initiatives on promoting decent work have been supported and co-funded by the Commission, such as measures on socially responsible restructuring, CSR, indigenous people, dissemination of information on freedom of association and collective bargaining and on health and safety at work, pilot projects on decent work indicators and the impact of trade liberalisation and the preparation and finalisation of the consolidated maritime labour convention. In July 2004 the Commission and the ILO also formed a partnership in the field of development that is implemented under the overall cooperation agreement of 2001. The Commission and the ILO are cooperating on application of core labour standards in relation to the EU Generalised System of Preferences, taking into account the specific mandate of the ILO.

ANNEX 3

Guiding principles for thematic action

Thematic action within this programme is based on the following guiding principles for implementation in order to ensure consistency with the policy framework for external action and development. These principles will be further developed in a thematic strategy paper:

5. Action will support joint work with Member States and other financing mechanisms, including global and trust funds or facilities aimed at fostering and monitoring performance related to MDG and other relevant international commitments, targeted measures or specific calls for proposals and other means in compliance with the Financial Regulation.

6. Action should aim at knowledge generation, innovation, transnational learning and capacity building through pilot projects, studies, conferences, networks, exchanges of experience and good practice to the extent that such measures cannot be implemented through country programmes.

7. Cross-cutting issues, in particular concerning gender equality, children and youth, will be addressed in all action and also be addressed specifically as themes in their own right.

8. Action should, as far as possible, take account of imbalances and needs of disadvantaged groups, including ethnic minorities and indigenous people and people with disabilities, in accordance with the differing needs between more dynamic and evolving countries, regions within countries (e.g. in middle income countries) and least developed countries.

9. Performance criteria and benchmarks will be developed for grant recipients. All data and information used for or gathered through this programme should be broken down, whenever possible, by gender, age and income.

10. Cross-regional dialogue with stakeholders should be strengthened and effective partnerships should be maintained and developed with civil society, social partners, key organisations and global initiatives and funding mechanisms.

11. ANNEX 4

Matrix of possible forms of action

The table below summarises the themes and linkages addressed by the thematic programme on Investing in people by juxtaposing the priority themes with the key dimensions of added value (international commitments, global voice, subsidiary country action) and selected cross-cutting dimensions.It is meant to show some key linkages as examples. Abbreviations are explained in annex 5.

International obligations | Global voice | Subsidiary action | Gender equality | Children/youth | Culture |

Health and well-being | ICPD, MDGs 4, 5 and 6 UNGASS 2001 on HIV/AIDS EU policy framework for confronting HIV/AIDS, malaria, TB through external action | SRHR, poverty diseases, human resources | Human resources, health information and monitoring, health financing, RH commodities supply | SRHR, poverty diseases, data broken down by gender | SRHR, vaccination, disease prevention, education, data broken down by age | Stigma, discrimination |

Knowledge and skills | MDGs 2 and 3 EFA FTI | EFA framework | FTI, best practice and local success stories, transnational learning, marginalised children, post-primary bottleneck, tertiary education, statistics | Equal opportunities, data broken down by gender, safe schools | Basic education | Tolerance, values, rights Child labour rescue strategies |

Employment and social cohesion | ILO Conventions and action plans adopted by the International Labour Conference World Summit for Social Development September 2005 UN Summit MDG 8 on employment and decent work for youth, MDGs 1 and 6 | Social dimension of globalisation, decent work agenda | Innovative initiatives, exchange and dissemination of good practices, identification of success stories, workshops, analysis and indicators, assessment of global trade impact on social and labour conditions, cooperation with ILO | Equal economic opportunities, social protection | Social protection, vocational training, youth employment network | Education, rights, values, children’s rights |

Gender equality | MDGs 3 and 5 Beijing PFA ILO Conventions | Beijing PFA | Data broken down by gender, women’s networks, participation | Equal access to health, education, social protection, etc. FGM, trafficking, violence | Education, values, rights, governance structures, FGM |

Children | MDGs 2 and 4, UN Convention on the Rights of the Child, ILO conventions on child labour | Children’s rights and participation, SRHR | Data broken down by age, participation, mapping, trafficking, child labour, sexual violence, SRHR | Data broken down by gender, equal access, FGM, forced marriage | Place of children in society |

Culture | UNESCO Conventions on cultural heritage/diversity | Inter-cultural dialogue | Research, workshops, twinning, voluntary youth service | Status of women | Status of children, youth volunteers |

ANNEX 5

List of abbreviations

AIDS: Acquired Immunodeficiency Syndrome

AMANET: African Malaria Network Trust

CRC: Convention on the Rights of the Child

CSP: Country Strategy Paper

CSR: Corporate Social Responsibility

EFA: Education For All

EFA-FTI: Education For All Fast Track Initiative

GAVI: Global Alliance for Vaccines and Immunisation

HDIC: Health and Development Innovative Consortium

HIV: Human Immunodeficiency Virus

IAVI: International Aids Vaccine Initiative

ICPD: International Conference on Population and Development (Cairo, 1994)

ICT: Information and Communication Technology

ILO: International Labour Organisation

IPPF: International Planned Parenthood Federation

MDG: Millennium Development Goals

PRSP: Poverty Reduction Strategy Paper

SRHR: Sexual and Reproductive Health and Rights

TB: Tuberculosis

UN: United Nations

UNFPA: United Nations Population Fund

VET: Vocational Education and Training

WB: World Bank

WHO: World Health Organisation

WTO: World Trade Organisation

[i] For the precise wording applicable to this and other thematic programmes see the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament “External Actions through Thematic Programmes under the Future Financial Perspectives 2007–2013” [COM(2005) 324 final of 3 August 2005].

[ii] In its broad sense, human and social development is a generic concept relevant to all countries and groups. See also the World Summit for Social Development and the UN ECOSOC:http://www.un.org/esa/socdev/wssd/agreements/index.html,http://www.un.org/esa/socdev/csd/index.html.

[iii] Joint Statement by the Council and the Representatives of the Governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy: “The European Consensus”, 22 November 2005.

[iv] See Annex 2 for further details on the lessons learnt. Cf. also: Thematic Evaluation of Population- and Development-oriented Programmes in EC External Cooperation - 03/2004; Joint Evaluation of External Support to Basic Education in Developing Countries - 09/2003; Evaluation of the integration of gender in EC development cooperation with third countries - 03/2003; Evaluation of the EC cooperation with ACP/ALA/MED countries in the health sector - 07/2002; Evaluation of EC Support to the Education Sector in ACP countries - 05/2002.

[v] Besides regular consultations in the various policy areas, a meeting with stakeholders and a written consultation were held in July and August 2005, including NGOs, EU Member States, the UN and other international organisations.

[vi] Regulation (EC) 1568/2003 of the European Parliament and of the Council on aid to fight poverty diseases (HIV/AIDS, tuberculosis and malaria) in developing countries (351 MEUR were spent on this budget line between 2003-2006). Regulation (EC) 1567/2003 of the European Parliament and of the Council on aid to fight poverty diseases (HIV/AIDS, tuberculosis and malaria) in developing countries (73,95 MEUR were spent on this budget line between 2003-2006). Regulation (EC) No 806/2004 of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on promoting gender equality in development cooperation. (9 MEUR were spent on this budget line between 2003 and 2006).

[vii] See Communication from the Commission to the Council and the European Parliament “External Actions through Thematic Programmes under the Future Financial Perspectives 2007–2013” [COM(2005) 324 final of 3 August 2005].

[viii] Mainly the EC Communication “Education and training in the context of poverty reduction in developing countries”; the Communication on "Health and Poverty"; the Programme for action to confront HIV/AIDS, malaria and tuberculosis through external action; the Communication on the social dimension of globalisation – the EU’s policy contribution on extending benefits to all; and the European social agenda. See Annex 1 for the full list.

[ix] European social agenda 2005-2010, COM(2005) 33 final; Communication of 18 July 2001 on promoting core labour standards and improving social governance in the context of globalisation, COM(2001) 416 final; Communication of 18 May 2004 on the social dimension of globalisation, COM(2004) 383 final; Communication of 15 June 2005 on the EU contribution for the September 2005 UN Summit; renewed overall cooperation agreement between the European Commission and the ILO of 14 May 2001; cooperation between the EU and Latin America on social cohesion and agreements with an increasing number of countries, including cooperation on employment and social policy.

[x] European Consensus, chapter 4.4, op.cit. Gender equality from a human rights angle will be a focus of the thematic programme on human rights proposed by the Commission.

[xi] Cf. programming principles in annex 3.

[xii] The full text of the CRC and its Optional Protocols is available at: http://www.unicef.org/crc/crc.htm.

[xiii] Available at: http://www.ilo.org/public/english/standards/norm/whatare/fundam/childpri.htm.

[xiv] Available at: http://www.unodc.org/unodc/en/trafficking_protocol.html.

[xv] Available at: http://www.unicef.org/specialsession/wffc/index.html.

[xvi] Example: “About fifty budget lines, of which around thirty that function and are regulated differently, were mobilised to finance almost 400 identified projects”. Evaluation of the EC Country Strategy for Honduras, February 2004.

[xvii] Breakdown of the legal bases: excluding the European initiative for democracy and human rights, these various thematic regulations concern crisis situations (refugees and humanitarian aid) or post-crisis situations (rehabilitation) in which action in favour of human rights makes up one component of the aid. However, although this falls exactly within the objective of mainstreaming, it is particularly difficult under these circumstances precisely to identify which projects – and which budgets – are implemented in favour of human rights.

[xviii] Example: “Secure further coherence between all the EC instruments and budget lines deployed in Bangladesh. …develop procedures to ensure that…deployment of the budget lines concerned is coherent with the Country Strategy, and pursues country specific objectives.” Recommendation 5 of the Evaluation of the EC Country Strategy for Bangladesh, November 2003.

[xix] Cf. Communication from the Commission to the Council and the European Parliament “External Actions through Thematic Programmes under the Future Financial Perspectives 2007–2013” [COM(2005) 324 final of 3 August 2005].

[xx] E.g. establishment of the European and Developing Countries Clinical Trials Partnership, which focuses on clinical trials for the development of new action against the three diseases.

[xxi] Council Regulation 953/2003 to avoid trade diversion into the European Union of certain key medicines.

[xxii] Cf. Key evidence from major studies of selected Global Health Partnerships - A background paper for a meeting of the High-Level Forum on the Health MDGs’ Working Group on Global Health Initiatives and Partnerships, 25-26 April 2005. Author: Karen Caines ; Best Practice Principles for Global Health Partnership Activities at Country Level. Report of the Working Group on Global Health Partnerships, High-Level Forum on the Health MDGs, 25-26 April 2005; L. Delcour and C. Vellutini: Study on the Added Value of Global Partnerships and Global Funds to Development Cooperation , April 2005. Cf. also the GFATM evaluation library: http://www.theglobalfund.org/en/links_resources/library/position_papers/.

[xxiii] Thematic evaluation of population- and development-oriented programmes in EC external cooperation. PARTICIP, CIDEAL, ECDPM, IDC, SEPIA. March 2004.

[xxiv] ICPD Programme of Action, chapter 7.

[xxv] Evaluation of EC support to the education sector in ACP countries (2002).

Joint evaluation of external support to basic education in developing countries (2003).

[xxvi] Examples include the Asia-link programme, TEMPUS programme, ERASMUS mundus windows for several developing countries and experience from specific bilateral higher education projects in different countries.

[xxvii] http://europa.eu.int/comm/employment_social/international_cooperation/seminar13jan05_en.htm.

[xxviii] http://europa.eu.int/comm/employment_social/international_cooperation/un_disability_en.htm.

[xxix] http://www.ilo.org/public/english/wcsdg/consulta/brussels/index.htm.

[xxx] http://europa.eu.int/comm/employment_social/international_cooperation/ilo_front_en.htm.