Īpašais ziņojums Ar PVN saistītas krāpšanas 
apkarošana Kopienā: 
jārīkojas aktīvākLV 2015  Nr. 24
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print  ISBN 978-92-872-3805-4 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/89830 QJ-AB-15-024-LV-C
PDF  ISBN 978-92-872-3799-6 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/022723 QJ-AB-15-024-LV-N
EPUB  ISBN 978-92-872-3828-3 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/452811 QJ-AB-15-024-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
Ar PVN saistītas krāpšanas 
apkarošana Kopienā: 
jārīkojas aktīvāk
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 24
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrē ­
ti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie 
notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Milan Martin Cvikl  vadītā IV apakšpalāta, kura revidē ieņēmumus, pētniecības un 
iekšējās nozaru politikas, finanšu un ekonomikas pārvaldības jomas, kā arī Eiropas Savienības iestādes un struktūras. Revī ­
ziju vadīja ERP loceklis Neven Mates , un tajā piedalījās šādi darbinieki: locekļa biroja vadītājs Georgios Karakatsanis , nodaļas 
vadītāja Angela McCann , darba grupas vadītājs Carlos Soler Ruiz , revidenti Dan Danielescu , Josef Edelmann , Maria Echanove , 
Maria Isabel Quintela , Timothy Upton , Wolfgang Hinnenkamp  un Marko Mrkalj .
No kreisās uz labo:  D. Danielescu, A. McCann, J. Edelmann, N. Mates, G. Karakatsanis, M. I. Quintela,  
W. Hinnenkamp, C. Soler Ruiz.
03
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi
 Glosārijs
I–VII  Kopsavilkums
V–VII  Palātas galvenie ieteikumi
1–13  Ievads
1–4 Kā apliek ar nodokli Kopienas iekšējos darījumus
5–10  Kā notiek izvairīšanās no PVN maksāšanas par Kopienas iekšējiem darījumiem
11–13  Kā notiek administratīvā sadarbība, lai apkarotu ar PVN saistīto krāpšanu Kopienā
14–18  Revīzijas tvērums un pieeja
19 –111  Apsvērumi
19–25  Trūkst salīdzināmu datu un rādītāju par krāpšanu PVN jomā Kopienā
20–22  Trūkst ES mēroga aprēķinu par krāpšanu PVN jomā Kopienā
23–25  Trūkst rezultatīvo rādītāju attiecībā uz krāpšanu PVN jomā Kopienā
26–70  Pašreizējā administratīvās sadarbības sistēma nodrošina iespēju dalībvalstu nodokļu iestādēm 
apmainīties ar informāciju PVN jomā
27–36  Dalībvalstis uzskatīja, ka informācijas apmaiņa, izmantojot elektroniskas standarta veidlapas, ir 
efektīvākais risinājums, taču nesniedza atbildes savlaicīgi
37–44  VIES  sniedz informāciju par darījumiem Kopienā, bet dažkārt rodas uzticamības problēmas
45–47  Daudzpusējās pārbaudes ir efektīvs instruments, taču tās veic samērā reti
48–55  Eurofisc  – daudzsološs instruments, kas jāuzlabo
04 Saturs
56–59  Komisija sniedz vērtīgu palīdzību dalībvalstīm, taču neapmeklē tās
60–62  Dalībvalstis neapmainās ar informāciju, ko tās saņem no trešām valstīm
63–70  Fiscalis  ir svarīgs ES instruments administratīvās sadarbības stiprināšanai
71–92  PVN tiesību akti ir pielāgoti, lai apkarotu ar PVN saistīto krāpšanu
73–75  Ir samazināts PVN kopsavilkuma paziņojuma pārskata periods un iesniegšanas termiņš
76–85  42. muitas procedūra: Komisija ir akceptējusi lielāko daļu Eiropas Revīzijas palātas ieteikumu, taču 
dalībvalstis tos nav īstenojušas
86–89  Apgrieztās maksāšanas procedūra – noderīgs instruments cīņā pret “pazudušā tirgotāja” krāpniecisko 
darbību Kopienā, kurš netiek konsekventi piemērots
90–92  Tiesību akti e-komercijas jomā atbilst labākajai starptautiskajai praksei, taču to īstenošana ir sarežģīta
93 –111  Administratīvās, tiesu un tiesībaizsardzības iestādes savstarpēji nesadarbojas, un to kompetences 
cīņā pret krāpšanu PVN jomā pārklājas
95–100  Nenotiek datu apmaiņa muitas un nodokļu iestāžu, policijas un kriminālvajāšanas iestāžu starpā
101–103  Eiropolam un OLAF  nav pieejami VIES  un Eurofisc  dati
104–109  EMPACT  ir laba iniciatīva, taču tās ilgtspēja ir apdraudēta
110 –111  Dalībvalstis neatbalsta priekšlikumus iekļaut PVN direktīvas par finanšu interešu aizsardzību un regulas par 
Eiropas Prokuratūras izveidi darbības jomā
112–122  Secinājumi un ieteikumi
113 Sistēmas efektivitātes novērtēšana
114 Muitas un PVN datu sasaistu pārbaudei ir izšķiroša nozīme
115 Eurofisc agrīnās brīdināšanas sistēmas uzlabošana, lai mērķtiecīgāk vērstos pret augsta riska 
tirdzniecības darījumu veicējiem
116 –117  Spēkā esošā tiesiskā regulējuma pilnveide
118 –119  Administratīvās sadarbības pasākumu uzlabošana
120–122  Administratīvo, tiesu un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbības uzlabošana
05 Saturs
 I pielikums.  Revīzijas pieeja Komisijas līmenī
 II pielikums.  Revīzijas pieeja dalībvalstu muitas un nodokļu iestāžu līmenī
 III pielikums.  Revīzijas palātas izveidotais 42. muitas procedūras kontroles modelis
 Komisijas atbilde
06
 Saīsinājumi
B2C : piegāde no uzņēmuma patērētājam
CCWP : Muitas sadarbības jautājumu darba grupa
DJ: Eurofisc  darbības joma
DKP : daudzpusējie kontroles pasākumi
EMPACT : Eiropas daudznozaru platforma pret noziedzības draudiem
EPPO : Eiropas Prokuratūra
ES: Eiropas Savienība
ESAO : Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija
FATF : Finanšu darījumu darba grupa
KI: Kopienas iekšienē
KMO : kopīga muitas operācija
MKĪN : Muitas kodeksa īstenošanas noteikumi
42 MP : 42. muitas procedūra
MTIC : “pazudušā tirgotāja” krāpnieciska darbība Kopienā
Nodokļu politikas un muitas savienības ĢD : Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts
OLAF : Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai
ONG : organizētās noziedzības grupējumi
ORP : operatīvie rīcības plāni
PVN : pievienotās vērtības nodoklis
SCAC : Administratīvās sadarbības pastāvīgā komiteja
SFIA : Savienības finanšu interešu aizsardzība
VAD : vienotais administratīvais dokuments
VIES : PVN informācijas apmaiņas sistēma
07
 Glosārijs
Administratīvā sadarbība : informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm, ar kuru nodokļu iestādes sniedz savstarpēju 
palīdzību un saskaņā ar Padomes 2010. gada 7. oktobra Regulu (ES) Nr. 904/2010 sadarbojas ar Komisiju, lai 
nodrošinātu pareizu PVN piemērošanu preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai, preču iegādei Kopienas iekšienē 
un preču importam. Dalībvalstis apmainās ar jebkuru informāciju, kas tām varētu palīdzēt pareizi aprēķināt PVN, 
tostarp ar informāciju par īpašiem gadījumiem.
Brīva apgrozība : to preču statuss, kuras ievestas no trešām valstīm un par kurām ir nokārtotas visas importa 
formalitātes, lai tās varētu pārdot vai patērēt ES tirgū.
Eiropols : Eiropas Savienības tiesībaizsardzības aģentūra, kas palīdz dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm cīņā pret 
smagu organizēto noziedzību.
Eurofisc : decentralizēts dalībvalstu nodokļu un muitas administrāciju ierēdņu tīkls, kas veic ātru mērķtiecīgas 
informācijas apmaiņu par iespējamiem krāpnieciskiem uzņēmumiem un darījumiem.
Eurojust : Eiropas Savienības aģentūra tiesu iestāžu sadarbībai, kas izveidota, lai stiprinātu cīņu pret smagu 
organizēto noziedzību. Eurojust  sastāvā ir dalībvalstu prokurori, tiesneši vai policijas darbinieki ar līdzvērtīgu 
kompetenci, kurus norīko dalībvalstis saskaņā ar savu tiesību sistēmu.
Fiscalis : ES rīcības programma nodokļu administrāciju iniciatīvu finansēšanai, lai uzlabotu nodokļu sistēmu darbību 
iekšējā tirgū, izmantojot sakaru un informācijas apmaiņas sistēmas, daudzpusējās pārbaudes, seminārus un projektu 
grupas, darba vizītes, apmācību un citus līdzīgus pasākumus, kas nepieciešami, lai sasniegtu programmas mērķus.
Galamērķa dalībvalsts : dalībvalsts, uz kuru preces nosūta vai transportē, bet kas nav dalībvalsts, kurā notiek preču 
piegāde.
Iegādes dalībvalsts : dalībvalsts, kurā notiek preču iegāde Kopienas iekšienē.
Importa dalībvalsts : dalībvalsts, kurā preces fiziski importē Eiropas Savienībā un laiž brīvā apgrozībā.
Kopsavilkuma paziņojums : paziņojums, ko iesniedz ikviena ar nodokli apliekama persona, kurai ir PVN 
identifikācijas numurs un kura veic preču piegādi Kopienas iekšienē. Kopsavilkuma paziņojumu parasti iesniedz 
katru mēnesi, un tajā sniedz informāciju par to preču vai pakalpojumu kopējo vērtību, kuri attiecīgi piegādāti un 
sniegti katram pircējam citās dalībvalstīs; pircējus sarakstā iekļauj pēc to PVN identifikācijas numura.
Muitas deklarācija : darbība, ar kuru persona paziņo par savu vēlmi precēm piemērot noteiktu muitas procedūru.
42. muitas procedūra : režīms, ko importētājs izmanto, lai saņemtu atbrīvojumu no PVN, ja importētās preces 
transportēs uz citu dalībvalsti. PVN ir maksājams galamērķa dalībvalstī.
08 Glosārijs
O_MCTL : VIES  kontroles ziņojums, kurš sagatavots, saņemot VIES  ziņojumu, un kurā uzskaitīti visi neaktīvie PVN 
numuri, kas ietverti VIES  ziņojumā.
Palīgsabiedrība : sabiedrība, kas veic reālas vai fiktīvas piegādes Kopienā, sadarbojoties ar “pazudušajiem 
tirgotājiem” vai tirgotājiem, kuri nepilda savas saistības. Tā brīvprātīgi piedalās krāpšanas shēmā.
Pārvietošana : preču nosūtīšana vai transportēšana, ko uzņēmējdarbības nolūkos veic piegādātājs vai cita persona 
piegādātāja vārdā, uz galamērķi ārpus dalībvalsts, kurā notiek preču piegāde, bet Kopienas robežās.
“Pazudušais tirgotājs” : tirgotājs, kurš reģistrēts PVN uzlikšanas nolūkā un kurš, iespējams, krāpnieciskā nolūkā 
faktiski vai fiktīvi iegādājas preces vai pakalpojumus, nemaksājot PVN, un piegādā šīs preces vai pakalpojumus ar 
PVN, taču nenomaksā iekasēto PVN valsts nodokļu iestādei.
Piegādātāja dalībvalsts : dalībvalsts, no kuras notiek piegāde Kopienas iekšienē.
Preču iegāde Kopienas iekšienē : tiesību iegūšana rīkoties kā īpašniekam ar kustamu materiālu īpašumu, ko 
pārdevējs, pircējs vai cita persona pārdevēja vai pircēja vārdā nosūta vai transportē preču pircējam uz galamērķi 
dalībvalstī, kas nav nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalsts.
Preču izlaišana : darbība, ar kuru muitas iestādes atļauj izmantot preces tiem nolūkiem, kas paredzēti muitas 
procedūrā, kura tām tiek piemērota.
Preču piegāde Kopienas iekšienē : tādu preču piegāde, kuru pārdevējs, pircējs vai cita persona pārdevēja vai 
pircēja vārdā nosūta vai transportē uz galamērķi ārpus to izcelsmes teritorijas, bet Eiropas Savienībā, ja piegādi veic 
citam nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kas nav nodokļa maksātāja un kas kā tāda rīkojas dalībvalstī, kura 
nav nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalsts.
PVN identifikācijas numurs : individuāls numurs, ko piešķir katram nodokļa maksātājam, kura nodoms ir veikt 
preču vai pakalpojumu piegādi vai preču iegādi uzņēmējdarbības nolūkos. Katrs identifikācijas numurs sākas ar 
diviem burtiem, pēc kā nosaka dalībvalsti, kura šo numuru izdevusi.
SCAC : Administratīvās sadarbības pastāvīgā komiteja ir regulatīvā komiteja atbilstīgi 58. pantam Padomes Regulā 
(ES) Nr. 904/2010, un tā palīdz Komisijai minētajā regulā izklāstītajos jautājumos. Tajā ir dalībvalstu pārstāvji, un to 
vada Komisijas pārstāvis.
VIES : PVN informācijas apmaiņas sistēma ir elektronisks tīkls informācijas pārraidei par dalībvalstīs reģistrēto 
uzņēmumu PVN identifikācijas numuru derīgumu, kā arī par piegādēm Kopienas iekšienē, kuras atbrīvotas no 
nodokļiem. Dalībvalstu nodokļu administrācijas ir atbildīgas par abu veidu informācijas ievadi tīklā.
09
 Kopsavilkums
I
Ar vienotā tirgus izveidi 1993. gada 1. janvārī tika 
atcelta robežkontrole attiecībā uz tirdzniecību Kopie ­
nas iekšienē. Tā kā attiecībā uz precēm un pakalpo ­
jumiem, ko eksportē uz citu dalībvalsti, saglabājās 
atbrīvojums no PVN, šāda situācija ir radījusi risku, 
ka minētās preces un pakalpojumi netiek aplikti ar 
nodokli nedz piegādātājā dalībvalstī, nedz arī patēriņa 
dalībvalstī. PVN neiekasēšana ne tikai rada ieņēmumu 
zaudējumus dalībvalstīm, bet arī ietekmē Eiropas 
Savienības pašu resursus.
II
Šī revīzija tika veikta, lai noskaidrotu, vai Eiropas 
Savienība efektīvi cīnās pret krāpšanu saistībā ar PVN 
Kopienā. Palāta konstatēja, ka ES sistēma nav pietie ­
kami efektīva un ka to negatīvi ietekmē salīdzināmu 
datu un ES mēroga rādītāju trūkums par krāpšanu 
saistībā ar PVN Kopienā.
III
Krāpšana PVN jomā bieži vien ir saistīta ar organizēto 
noziedzību. Saskaņā ar Eiropola pārstāvju sniegto 
informāciju tiek lēsts, ka PVN ieņēmumu zaudējumus 
40–60  miljardu  EUR apmērā ik gadu dalībvalstīm 
rada organizētās noziedzības grupējumi un ka 2 % no 
šiem grupējumiem ir atbildīgi par 80 % gadījumu, kas 
saistīti ar “pazudušā tirgotāja” krāpniecisko darbību 
Kopienā ( MTIC ).
IV
ES ir ieviesusi instrumentu kopumu, ko dalībvalstis 
var izmantot, lai cīnītos pret krāpšanu saistībā ar PVN 
Kopienā, taču daži no tiem ir jānostiprina vai jāpie ­
mēro konsekventāk. Proti,
a) lielākajā daļā apmeklēto dalībvalstu netiek veiktas 
efektīvas sasaistu pārbaudes attiecībā uz muitas 
un nodokļu iestāžu datiem;b) administratīvās sadarbības sistēma nodrošina ie ­
spēju dalībvalstu nodokļu iestādēm apmainīties ar 
PVN informāciju, taču ir problēmas saistībā ar datu 
precizitāti, pilnīgumu un savlaicīgumu; kā arī
c) ir vērojams administratīvo, tiesu un tiesībaizsardzī ­
bas iestāžu sadarbības trūkums un kompetenču 
pārklāšanās.
Palātas galvenie ieteikumi
V
Lai gan par jaunu juridisko pasākumu apstiprināšanu 
un īstenošanu ir atbildīgas galvenokārt dalībvalstis, 
Komisijai jāveic šādas darbības:
a) jārosina saskaņoti dalībvalstu centieni, lai izveido ­
tu kopīgu sistēmu statistikas vākšanai par krāpša ­
nu saistībā ar PVN Kopienā;
b) jāierosina tiesību aktu grozījumi, kas ļautu veikt 
efektīvas muitas un PVN datu sasaistu pārbaudes;
c) jāuzņemas iniciatīva un jāmudina dalībvalstis no ­
vērst trūkumus Eurofisc  darbībā;
d) jāmudina dalībvalstis labāk saskaņot to politiku 
apgrieztās maksāšanas procedūras jomā;
e) veicot administratīvās sadarbības pasākumu 
novērtējumu, jāpievērš lielāka uzmanība tam, 
lai dalībvalstis savlaicīgāk sniegtu atbildes uz 
informācijas pieprasījumiem, lai tiktu stiprināta  
VIES  uzticamība un lai Komisija kontrolētu, kā 
tiek novērstas nepilnības, kas minētas tās ie ­
priekšējo ziņojumu par administratīvo sadarbību 
konstatējumos;
f) sadarbībā ar dalībvalstīm jālikvidē juridiskie šķēršļi, 
kas kavē valstu un ES administratīvo, tiesu un 
tiesībaizsardzības iestāžu savstarpējo informācijas 
apmaiņu. Jo īpaši jānodrošina OLAF  un Eiropola 
piekļuve VIES  un Eurofisc  datiem, un dalībvalstīm 
jāizmanto šo iestāžu sniegtā informācija.
Kopsavilkums 10
VI
Dalībvalstīm jāvēršas pret nelikumīgām darbībām, kas 
skar Eiropas Savienības finanšu intereses, īstenojot 
efektīvus preventīvos pasākumus, tostarp leģislatīvajā 
jomā. Konkrēti, Padomei jārīkojas šādi:
a) jāapstiprina Komisijas priekšlikums par solidāru 
atbildību;
b) jāpiešķir pilnvaras Komisijai veikt sarunas par 
savstarpējās palīdzības pasākumiem ar valstīm, 
kurās reģistrēts vairākums digitālo pakalpojumu 
sniedzēju, un parakstīt nolīgumus par šādiem 
pasākumiem.
VII
Lai efektīvi aizsargātu Eiropas Savienības finanšu inte ­
reses, Eiropas Parlamentam un Padomei
a) jautājums par PVN jāiekļauj direktīvas par cīņu pret 
krāpšanu, kā arī regulas par Eiropas Prokuratūru 
darbības jomā;
b) jāpiešķir OLAF  skaidri noteiktas pilnvaras un ins ­
trumenti, lai izmeklētu ar PVN saistīto krāpšanu 
Kopienā.
11
 Ievads
Kā apliek ar nodokli 
Kopienas iekšējos 
darījumus
01 
Ar vienotā tirgus izveidi 1993. gada 
1. janvārī tika atcelta robežkontrole 
attiecībā uz tirdzniecību Kopienas 
iekšienē. Piegādātājiem, kas reģistrēti 
kā PVN maksātāji, ir tiesības piemērot 
PVN nulles likmi pārdošanas darīju ­
miem ar pircējiem citās dalībvalstīs, kas 
reģistrēti kā PVN maksātāji. Būtībā PVN 
būtu jāmaksā dalībvalstī, kurā preces 
patērē.
02 
Piegādātājas dalībvalsts nodokļu 
iestāžu pienākums ir piešķirt atbrīvo ­
jumu no PVN preču piegādei Kopienas 
iekšienē ar nosacījumu, ka preces 
piegādā patērētājam vai tieši pārvie ­
to1 līdz piegādātājam citā dalībvalstī. 
Atbrīvojums no PVN ir piemērojams 
tikai tādā gadījumā, ja piegādātājs var 
pierādīt, ka preces ir fiziski izvestas no 
piegādātājas dalībvalsts.03 
Lai piemērotu PVN Kopienā, piegādā ­
tājiem jābūt identificētiem ar īpašu 
PVN identifikācijas numuru un regulāri 
jāziņo par veiktajām preču piegādēm 
vai pārvietošanu Kopienā, iesniedzot 
kopsavilkuma paziņojumu2 piegādātā ­
jas dalībvalsts nodokļu iestādēm. ES ir 
izveidojusi elektronisku sistēmu ( VIES )3, 
kuru izmanto dalībvalstis, lai apmainī ­
tos ar informāciju par tirgotājiem, kas 
reģistrēti PVN maksātāju reģistrā, kā arī 
par piegādēm Kopienā.
04 
Piegādātājas dalībvalsts nodokļu iestā ­
žu pienākums ir ievadīt kopsavilkuma 
paziņojuma informāciju VIES  datubā ­
zē, tādējādi nodrošinot, ka šie dati ir 
pieejami nodokļu iestādēm galamērķa 
dalībvalstī. Klientam preču iegāde 
Kopienas iekšienē ir jādeklarē galamēr ­
ķa dalībvalsts nodokļu iestādēs; tas ir 
aplikšanas ar nodokli gadījums, kuram 
iestājoties, PVN kļūst iekasējams attie­
cīgajā galamērķa dalībvalstī. Tas, kā 
preču piegādes Kopienas iekšienē tiek 
paziņotas un kontrolētas, izmantojot 
VIES, ir attēlots 1. diagrammā .1 Pārvietošana šajā gadījumā 
nozīmē to, ka piegādātājs vai 
cita persona viņa vārdā nosūta 
vai transportē preces savas 
saimnieciskās darbības 
vajadzībām uz galamērķi 
ārpus dalībvalsts, kurā notiek 
preču piegāde, bet Eiropas 
Savienības robežās, saskaņā ar 
17. panta 1. punktu Padomes 
2006. gada 28. novembra 
Direktīvā 2006/112/EK par 
kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu (PVN 
direktīva) (OV L 347, 
11.12.2006., 1. lpp.).
2 Paziņojumu iesniedz visi 
nodokļa maksātāji, kuri 
identificēti PVN nolūkā un kuri 
veic piegādes Kopienas 
iekšienē. Kopsavilkuma 
paziņojumu sagatavo katru 
mēnesi, un tajā sniedz 
informāciju par to preču 
kopējo vērtību, kas piegādātas 
katram pircējam citās 
dalībvalstīs; pircējus sarakstā 
iekļauj pēc to 
PVN identifikācijas numura. 
Dalībvalstis var paredzēt 
iespēju iesniegt šo 
paziņojumu reizi ceturksnī, ja 
piegādāto preču vērtība 
nepārsniedz 50 000 EUR.
3 PVN informācijas apmaiņas 
sistēma, kas izveidota saskaņā 
ar 17. pantu Padomes 
2010. gada 7. oktobra Regulā 
(ES) Nr. 904/2010 par 
administratīvu sadarbību un 
krāpšanas apkarošanu 
pievienotās vērtības nodokļa 
jomā (pārstrādāta versija) 
(OV L 268, 12.10.2010., 1. lpp.).
12 Ievads
Kā notiek izvairīšanās no 
PVN maksāšanas par 
Kopienas iekšējiem 
darījumiem
05 
Kopienas PVN sistēma bieži vien tiek 
izmantota ļaunprātīgi, veicot tā dēvēto 
“pazudušā tirgotāja” krāpniecisko 
darbību Kopienā ( MTIC ). Šajā krāpšanas 
shēmā dalībvalstī nr. 1 reģistrēts piegā ­
dātājs, tā sauktā palīgsabiedrība, pie ­
gādā preces (atbrīvotas no PVN) otram 
uzņēmumam, kas reģistrēts dalībvalstī nr. 2, proti, tā sauktajam pazudušajam 
tirgotājam. Šis tirgotājs izmanto no 
PVN atbrīvotu preču piegādi Kopienā 
un šīs preces pārdod tālāk dalībvalsts 
nr. 2 iekšējā tirgū, piedāvājot ļoti kon ­
kurētspējīgas cenas. Šis tirgotājs var 
piedāvāt šādas cenas, jo, lai gan tirgo ­
tājs piemēro PVN savam klientam, tas 
nenomaksā šo PVN nodokļu iestādēm, 
tādējādi palielinot savu peļņas normu. 
Vēlāk “pazudušais tirgotājs” pazūd bez 
pēdām un valstī, kurā preces vai pakal ­
pojumus patērē, nav iespējams iekasēt 
nodokli.1. diagrammaVIES  darbības princips
Dalībvalsts nr. 1
Tirgotāja nodok/uni013Cu
saistības
Nodok/uni013Cu iestāžu
veiktās  pārbaudes
Preču pārvietošana
Dalībvalsts nr. 2
VIESES administratīvā sadarbība
Piegāde Kopienā Iegāde Kopienā
Avots: ERP .Preces nonāk dalībvalstī Nr. 2 Nodok/uni013Cu iestādes iegūst datus no VIES 
un salīdzina ar PVN deklarācijuPircējs deklarē Kopienā iegādātās 
preces savā PVN deklarācijā
Preces nosūta uz dalībvalsti Nr. 2Nodok/uni013Cu iestādes ievada datus VIESPiegādātājs iesniedz PVN 
kopsavilkuma pazi/uni0146ojumu par 
piegādēm Kopienā 
13 Ievads
06 
Vienā no šīs shēmas paveidiem “pa ­
zudušā tirgotāja” klients (starpnieks) 
pārdod – vai izliekas, ka pārdod – pre ­
ces uz ārvalstīm, reizēm arī atpakaļ 
palīgsabiedrībai, un pieprasa savai 
nodokļu iestādei atmaksāt PVN, ko tas 
samaksājis “pazudušajam tirgotājam”. 
Šis darījums var tikt atkārtots atkal un 
atkal, un tādēļ šī shēma tiek dēvēta par 
“karuseļveida” krāpšanu.
07 
Reizēm preces pat netiek pārvietotas 
vai eksistē tikai dokumentos. Krāpša ­
nas shēmu var vēl vairāk sarežģīt, ja 
“pazudušais tirgotājs” pārdod preces tā 
dēvētajām bufersabiedrībām – dažas 
no tām var veikt godīgu uzņēmējdar ­
bību –, lai nodokļu iestādēm būtu vēl 
grūtāk izsekot krāpšanas shēmas īste ­
nošanai. Ja šajā lokā tiek iekļauta trešā 
valsts, var tikt izmantota arī 42. muitas 
procedūra4, lai apgrūtinātu darījumu 
izsekojamību.08 
Turpmāk 2. diagrammā  ir parādīta 
“karuseļveida” krāpšanas pamatshē ­
ma, pieņemot, ka PVN likme ir 20 %. 
Pirmajā posmā palīgsabiedrība pārdod 
preces “pazudušajam tirgotājam” par 
1 000 000 EUR, nepiemērojot PVN, jo 
piegādes Kopienas iekšienē ir atbrī ­
votas no PVN. Otrajā posmā “pazudu ­
šais tirgotājs” pārdod preces bufer ­
sabiedrībai nr. 1 par 1 080 000 EUR 
(900 000 EUR plus PVN 180 000 EUR). 
“Pazudušais tirgotājs” nenomaksā šo 
PVN summu 180 000 EUR apmērā savai 
nodokļu iestādei un pazūd. Trešajā 
posmā bufersabiedrība nr. 1, kura, 
iespējams, nezina, ka piedalās krāpša ­
nas ķēdē, pārdod preces bufersabied ­
rībai nr. 2, gūstot 20 000 EUR peļņu, 
un samaksā nodokļu iestādei PVN 
20 % apmērā no šīs peļņas (4000 EUR). 
Bufersabiedrība nr. 2 pārdod preces 
starpniekam, gūstot peļņu 30 000 EUR 
apmērā, un samaksā no šīs peļņas 
PVN 20 % (6000 EUR). Starpnieks no ­
slēdz krāpšanas ķēdi, pārdodot preces 
atpakaļ palīgsabiedrībai, gūstot peļņu 
20 000 EUR apmērā. Tas nepiemēro 
PVN palīgsabiedrībai, jo piegādes 
Kopienas iekšienē ir atbrīvotas no 
PVN, taču pieprasa atmaksāt PVN, ko 
tas samaksājis bufersabiedrībai nr. 2 
(190 000 EUR). Tādējādi dalībvalsts 
nr. 2 nodokļu iestādēm rodas nodokļa 
zaudējumi 180 000 EUR apmērā, jo 
tās iekasē 10 000 EUR no bufersa ­
biedrībām nr. 1 un nr. 2, taču atmaksā 
190 000 EUR starpniekam. “Karuseļvei ­
da” shēmas nodrošinātā kopējā peļņa 
ir 180 000 EUR, kas tiek sadalīta krāpša ­
nas shēmas dalībnieku starpā.4 42. muitas procedūra ir režīms, 
ko importētājs izmanto, lai 
saņemtu atbrīvojumu no PVN, 
ja importētās preces 
transportēs uz citu dalībvalsti. 
PVN ir maksājams galamērķa 
dalībvalstī.
14 Ievads 2. diagramma“Karuseļveida” krāpšanas shēma
“Pazudušais tirgotājs” Starpnieks
Bufersabiedrība Nr. 2 Bufersabiedrība Nr. 1
Dalībvalsts nr. 2
Dalībvalsts nr. 1
Avots: ERP , pamatojoties uz Finanšu darījumu darba grupas piemēru.Nodokļu zaudējumi
180 000 EURPiegāde Kopienā 970 000 EUR 
+ PVN 0 %
Peļņa 20 000 EUR
950 000 EUR + 20 % PVN 
(samaksāts)
Peļņa 30 000 EUR900 000 EUR + 20 % PVN
 (nav samaksāts)
Peļņa 80 000 EURPiegāde Kopienā 1 000 000 
+ PVN 0 %
Peļņa 30 000 EUR
920 000 EUR + 20 % PVN 
(samaksāts)
Peļņa 20 000 EURPiegādātājs - 
palīgsabiedrība
15 Ievads
09 
“Pazudušā tirgotāja” krāpnieciskajās 
darbībās un “karuseļveida” krāpšanā 
parasti izmanto augstas vērtības izstrā ­
dājumus, piemēram, mobilos tālruņus, 
mikroshēmas un dārgmetālus, taču 
šie produkti var būt arī nemateriāli, 
piemēram, oglekļa dioksīda kredīts, 
gāze un elektrība, kā arī ekoloģiskās 
enerģijas sertifikāti5.
10 
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, in ­
dividuālas dalībvalstis nevar vienas 
pašas cīnīties pret krāpšanu PVN jomā 
Kopienā – tām cieši jāsadarbojas ar citu 
ES dalībvalstu un trešo valstu nodokļu 
iestādēm6.
Kā notiek administratīvā 
sadarbība, lai apkarotu ar 
PVN saistīto krāpšanu 
Kopienā
11 
Ar vienotā tirgus izveidi tika atcelta 
robežkontrole attiecībā uz tirdznie ­
cību Kopienas iekšienē. Kopš tā laika 
dalībvalstis lai varētu iekasēt PVN savā 
teritorijā ir atkarīgas no informācijas, 
ko tās saņem no citām dalībvalstīm 
par tirdzniecību Kopienā. Dalībvalstis 
apmainās ar šo informāciju, izmantojot 
administratīvās sadarbības pasākumus, 
kas paredzēti ES tiesību aktos7. Šajos 
tiesību aktos paredzēti šādi adminis ­
tratīvās sadarbības instrumenti:
a) informācijas apmaiņa pēc pieprasī ­
juma un informācijas apmaiņa bez 
iepriekšēja pieprasījuma, izmanto ­
jot standarta veidlapas, ko apstip ­
rina Administratīvās sadarbības 
pastāvīgā komiteja ( SCAC );b) informācijas apmaiņa, izmantojot 
VIES  elektronisko datubāzi (sk. 3. 
un 4. punktu iepriekš tekstā);
c) pārbaudes, ko vienlaicīgi veic divās 
vai vairāk dalībvalstīs (daudzpusē ­
jās pārbaudes – DP), kā arī nodokļu 
iestāžu ierēdņu klātbūtne citās 
dalībvalstīs, nodrošinot viņiem 
iespēju piekļūt attiecīgajiem doku ­
mentiem vai piedalīties notiekoša ­
jās pārbaudes procedūrās; kā arī
d) decentralizēts tīkls Eurofisc  ātrai 
mērķtiecīgas informācijas apmai ­
ņai starp dalībvalstīm par aizdo ­
mīgiem tirgotājiem un līdzīgiem 
jautājumiem. Tā mērķis ir veicināt 
un sekmēt daudzpusēju sadarbību 
cīņā pret krāpšanu saistībā ar PVN. 
Tīkls darbojas kā sadarbības sistē ­
ma bez juridiskās personas statusa.
12 
Fiscalis  ir ES rīcības programma, kas 
finansē dažādus pasākumus, piemē ­
ram, saziņas un informācijas apmaiņas 
sistēmas, daudzpusējās pārbaudes, 
seminārus un projektu grupas, kā arī 
darba vizītes, mācību un citus līdzīgus 
pasākumus. Programmas mērķis ir uz ­
labot nodokļu sistēmu pienācīgu dar ­
bību iekšējā tirgū, veicinot sadarbību 
starp iesaistītajām valstīm, to nodokļu 
iestādēm un ierēdņiem.5 Apvienotās Karalistes 
parlamenta Lordu palātas 
Eiropas Savienības lietu 
komitejas 2012.–2013. gada 
sesijas 12. ziņojums “Cīņa pret 
krāpšanu Eiropas Savienības 
finanšu jomā”, 4. izcēlums, 
22. lpp.
6 Apvienotās Karalistes 
parlamenta Pārstāvju palātas 
Valsts kontu komitejas 
“Standarta ziņojums par Viņas 
Majestātes ieņēmumu un 
muitas dienesta kontiem: 
“pazudušā tirgotāja” 
krāpnieciska darbība saistībā 
ar PVN”, 2006.–2007. gada 
sesijas 45. ziņojums, 
kopsavilkums, 3. lpp. Sk. arī 
“Komisijas ziņojums Padomei 
un Eiropas Parlamentam par 
Padomes Regulas (ES) 
Nr. 904/2010 par 
administratīvu sadarbību un 
krāpšanas apkarošanu 
pievienotās vērtības nodokļa 
jomā piemērošanu”, 
COM(2014) 71  final , 12.2.2014.
7 Padomes Regula (ES) 
Nr. 904/2010.
16 Ievads
13 
Turpmāk 3. diagrammā  parādīts, kā 
darbojas dažādi administratīvās sadar ­
bības instrumenti, un 4. diagrammā  
tie sarindoti atbilstīgi informācijas 
sniegšanas ātrumam un sniegtās infor ­
mācijas detalizācijas pakāpei. 3. diagrammaAdministratīvās sadarbības instrumenti
Informācijas pieprasījums
Atbilde1)
2)
3)VIES
Informācija bez iepriekšēja pieprasījuma
4)
Centralizēta atgriezeniskā
saikne
Atgriezeniskā saikne par
krāpšanas signāliemKrāpšanas signāli Centralizēta informācija
5) Informācija InformācijaDatu ievade Pieprasījums
Avots: ERP .Daudzpusējās 
pārbaudesEuro/f_isc darbības 
jomas
koordinatorsDalībvalsts, kas 
sniedz
informācijuDalībvalsts, kas 
sa/uni0146em
informāciju
17 Ievads 4. diagrammaAdministratīvās sadarbības instrumenti atbilstīgi informācijas sniegšanas ātrumam 
un sniegtās informācijas detalizācijas pakāpei
VIES
Euroﬁsc
SCACMLCInformācija par
tirdzniecību Kopienā
Krāpšanas signāli
Informācijas apmaiņa
Saskaņoti revīzijas pasākumi
-
--
--
-Informācijas detalizācijas pakāpe Informācijas sniegšanas ātrumsInformācijaĀtrums
Avots: ERP dati, kuru pamatā ir Euro/f_isc sniegtā informācija.
18
 Revīzijas tvērums  
un pieeja
14 
Revīzijas mērķis bija atbildēt uz 
jautājumu: “vai ES efektīvi cīnās pret 
krāpšanu saistībā ar PVN Kopienā?”. Tas 
tika darīts, aplūkojot turpmāk minētos 
apakšjautājumus.
a) Vai Komisija efektīvi izmanto tās 
rīcībā esošos instrumentus, lai 
cīnītos pret krāpšanu saistībā ar 
PVN Kopienā, un vai šie instrumen ­
ti ir pietiekami? Lai atbildētu uz šo 
jautājumu, Palāta pārbaudīja, vai
i) Komisija ir veikusi ticamus 
aprēķinus par krāpšanas 
apmēru šajā jomā un vai tā ir 
noteikusi atbilstīgus rezultatī ­
vos rādītājus, lai varētu izvērtēt 
problēmas nopietnību un tās 
risināšanai pieņemto regula ­
tīvo un kontroles pasākumu 
efektivitāti;
ii) Komisija ir ieviesusi efektīvus 
dalībvalstu administratīvās 
sadarbības pasākumus, lai no ­
dokļu iestādes varētu apmainī ­
ties ar informāciju par PVN;
iii) Komisija ir palīdzējusi izveidot 
stabilu tiesisko regulējumu, 
izvirzot atbilstīgus tiesību aktu 
priekšlikumus, kas var mazināt 
PVN krāpšanu dalībvalstīs.b) Vai dalībvalstis efektīvi sadarbojas, 
lai cīnītos pret krāpšanu saistībā ar 
PVN Kopienā? Lai atbildētu uz šo 
jautājumu, Palāta pārbaudīja, vai 
bija ieviesti atbilstīgi mehānismi, 
kas nodrošināja nepieciešamās 
informācijas efektīvu paziņošanu 
un administratīvo sadarbību starp 
dažādu dalībvalstu iestādēm, kā arī 
dalībvalstīs.
15 
Palāta veica revīziju gan Komisijas, 
gan arī dalībvalstu līmenī. Komisijas 
līmenī Palāta pārbaudīja, vai Komisijas 
izveidotā īpašā regulatīvā un kontroles 
sistēma atbilst starptautiskajai labāka ­
jai praksei pārrobežu nodokļu pie ­
mērošanas jomā. Palāta informācijas 
pārbaudes nolūkā apmeklēja arī ESAO, 
Eiropolu, Eurojust  un Eurofisc  galveno 
mītni. Plašāka informācija par Komisi ­
jā izmantoto revīzijas pieeju sniegta 
I pielikumā .
16 
Palāta visu dalībvalstu nodokļu ies ­
tādēm nosūtīja aptaujas anketu par 
administratīvās sadarbības pasākumu 
efektivitāti cīņā pret krāpšanu saistībā 
ar PVN Kopienā. Palāta veica arī revī ­
zijas apmeklējumus uz atbildīgajām 
iestādēm piecās dalībvalstīs (Vācijā, 
Itālijā, Ungārijā, Latvijā un Apvienotajā 
Karalistē). Šīs valstis tika izvēlētas, pa ­
matojoties uz riska analīzi, kurā ņēma 
vērā šo valstu PVN bāzes nozīmi, kā arī 
to, cik lielā mērā šīs valstis pakļautas 
krāpšanai PVN jomā.
19 Revīzijas tvērums un pieeja 
17 
Izvēlētajās dalībvalstīs tika pievērsta 
uzmanība informācijas plūsmai starp 
piegādātājas dalībvalsts un galapatē­
riņa dalībvalsts nodokļu iestādēm 
nolūkā nodrošināt, lai nodokļu iestā ­
des būtu informētas par darījumiem 
Kopienas iekšienē.
18 
Katrā dalībvalstī Palāta veica revīziju 
attiecībā uz administratīvās sadarbības 
instrumentu izlasi, proti, 20 gadīju ­
miem, kad veikta informācijas apmaiņa 
pēc pieprasījuma, 10 jauniem ierak ­
stiem VIES , 20  VIES  kļūdas ziņojumiem, 
10 daudzpusējām pārbaudēm un 20 zi ­
ņojumiem par aizdomīgiem tirgotā ­
jiem (signāliem par krāpšanu), saistībā 
ar kuriem notika informācijas apmai ­
ņa Eurofisc  pirmajā darbības jomā. 
Pārbau  dot saskaņā ar 42. muitas proce ­
dūru veiktos darījumus, Palāta analizē ­
ja piegādātājas dalībvalsts muitas un 
nodokļu iestāžu informācijas apmaiņu 
attiecībā uz 30 importa darījumu izlasi. 
Palāta arī pārbaudīja Palātas ziņojumā 
par 42. muitas procedūru8 sniegto 
ieteikumu izpildes stāvokli. Plašāka 
informācija par dalībvalstīs izmantoto 
revīzijas pieeju sniegta II pielikumā .8 Īpašais ziņojums Nr. 13/2011 
“Vai ar 42. muitas procedūras 
kontroli tiek novērsta un 
atklāta PVN nemaksāšana” 
(http://eca.europa.eu ).
20
 Apsvērumi
Trūkst salīdzināmu datu 
un rādītāju par krāpšanu 
PVN jomā Kopienā
19 
Lai efektīvi cīnītos pret krāpšanu PVN 
jomā, nodokļu iestādēm jāizveido sis ­
tēmas krāpšanas apmēra novērtēšanai 
un pēc tam jānosaka mērķi krāpšanas 
mazināšanai. Kā jau Palāta norādīja 
2008. gadā, “salīdzināmi dati par PVN 
nemaksāšanu Kopienas iekšienē būtu 
ieguldījums uzlabotai mērķa sadar ­
bībai starp dalībvalstīm. Komisijai un 
dalībvalstīm ir jāizstrādā kopēja pieeja 
PVN nemaksāšanas aprēķināšanai un 
analīzei”9.
Trūkst ES mēroga aprēķinu 
par krāpšanu PVN jomā 
Kopienā
20 
Tā kā tikai divas dalībvalstis, proti, 
Beļģija un Apvienotā Karaliste, publicē 
aprēķinus par PVN ieņēmumu zaudēju ­
miem Kopienas iekšienē veiktās krāp ­
šanas dēļ, Komisijas rīcībā nav aprēķinu 
par situāciju Eiropas Savienībā kopumā 
(sk.  1. izcēlumu ).21 
Tā kā trūkst tiešas informācijas par 
krāpšanu PVN jomā, Komisija regulāri ir 
pasūtījusi pētījumus, lai tiktu noteikts 
PVN atbilstības iztrūkums, kuru veido 
starpība starp kopējām PVN saistībām 
un faktiski iekasēto PVN. Pēdējā pētī ­
juma laikā tika aplēsts, ka 2013. gadā 
ES 26 dalībvalstīs10 PVN iztrūkums bija 
168 miljardi EUR jeb 15,2 % no kopē ­
jām nodokļu saistībām11.
22 
PVN iztrūkums nav ticams aprēķins at ­
tiecībā uz krāpšanu PVN jomā Kopienā, 
jo, to veicot, ņem vērā ne tikai vietējo 
un pārrobežu krāpniecisko darbību 
PVN jomā, bet arī citu veidu ieņēmumu 
zaudējumus, tostarp zaudējumus, kas 
radušies saistībā ar likumīgu izvairīša ­
nos no nodokļu maksāšanas, tirgotāju 
maksātnespēju un nodokļu adminis ­
trāciju praksi, kas paredz iecietīgu 
attieksmi pret grūtībās nonākušu 
uzņēmumu nodokļu parādiem. Turklāt 
PVN iztrūkuma aprēķini ir ļoti jutīgi 
pret ēnu ekonomikas aprēķiniem, ko 
iekļauj IKP datos.9 Īpašais ziņojums Nr. 8/2007 par 
administratīvu sadarbību 
pievienotās vērtības nodokļa 
jomā, 110. punkts (OV C 20, 
25.1.2008., 1. lpp.).
10 Pētījumos nav iekļauti aprēķini 
par Horvātiju un Kipru, jo šo 
divu valstu nacionālo kontu 
statistika joprojām ir nepilnīga.
11 Eiropas Komisija, “Pētījums par 
PVN iztrūkuma aprēķināšanu 
un analīzi Eiropas Savienības 
dalībvalstīs. 2015. gada 
ziņojums”. ( http://ec.europa.
eu/taxation_customs/
common/publications/
studies/index_en.htm ).1. izcēlumsPieejamie aprēķini par “pazudušā tirgotāja” krāpniecisko darbību Kopienā
Apvienotā Karaliste 2015. gada 22. oktobrī informēja, ka saskaņā ar tās aprēķiniem ar PVN saistītās krāpšanas 
apmērs Kopienā laikposmā no 2013. līdz 2014. gadam bija 0,5–1 miljards GBP12. Publicētie aprēķini norāda uz 
to, ka pēdējos piecos gados krāpšanas apmērs samazinājies par 0,5 miljardiem GBP .
Jaunākajos aprēķinos, ko publicējusi Beļģijas Augstākā revīzijas iestāde, noteikts, ka “pazudušā tir ­
gotāja” krāpniecisko darbību apmērs 2009. gadā bija 94 miljoni EUR, 2010. gadā – 29 miljoni EUR un 
2011. gadā – 28 miljoni EUR13.
12 https://www.gov.uk/government/statistics/measuring ­tax­gaps . Apvienotajā Karalistē finanšu gads valsts finanšu pārskatu sagatavošanas 
nolūkā ir no 1. aprīļa līdz 31. martam.
13 “Fraude intracommunautaire à la TVA. Audit de suivi réalisé en collaboration avec les cours des comptes des Pays-Bas et d’Allemagne. Rapport de la Cour 
des comptes transmis à la Chambre des représentants Bruxelles, septembre 2012” .
21 Apsvērumi
Trūkst rezultatīvo rādītāju 
attiecībā uz krāpšanu PVN 
jomā Kopienā
23 
Komisija nenosaka rezultatīvos rādītā ­
jus vai darbības mērķus, kas saistīti ar 
krāpšanas PVN jomā mazināšanu Ko ­
pienā, un, izņemot Apvienoto Karalisti, 
šādus rādītājus un mērķus nenosaka 
arī dalībvalstu nodokļu administrācijas.
24 
Apvienotā Karaliste regulāri nosaka 
rezultatīvos rādītājus gan attiecībā uz 
kopējiem papildu ieņēmumiem, kas 
iegūti informācijas par PVN apmaiņas 
rezultātā, gan arī attiecībā uz veikto 
novērtējumu un krāpšanas gadījumu 
skaitu.
25 
Tā kā trūkst ES mēroga aprēķinu par 
krāpšanu PVN jomā Kopienā un rezul ­
tatīvo rādītāju progresa uzraudzībai, 
rodas grūtības novērtēt, vai ES centieni 
cīņā pret krāpšanu PVN jomā ir efektīvi.Pašreizējā administratīvās 
sadarbības sistēma 
nodrošina iespēju 
dalībvalstu nodokļu 
iestādēm apmainīties ar 
informāciju PVN jomā
26 
Dalībvalstu spēja iekasēt PVN to teri ­
torijā ir atkarīga no informācijas, kas 
saņemta no citām dalībvalstīm, par 
tirdzniecību Kopienas iekšienē. Palātas 
veiktā apsekojuma rezultāti parāda, ka 
nodokļu iestādes 26 no 28 dalībvalstīm 
uzskata, ka pašreizējā administratīvās 
sadarbības sistēma ir pietiekama, lai 
efektīvi cīnītos pret krāpšanu PVN 
jomā Kopienā.
Dalībvalstis uzskatīja, ka 
informācijas apmaiņa, 
izmantojot elektroniskas 
standarta veidlapas, ir 
efektīvākais risinājums, taču 
nesniedza atbildes savlaicīgi
27 
Dalībvalstis uzskatīja, ka informācijas 
apmaiņa, izmantojot elektroniskas stan ­
darta veidlapas, ir efektīvākais risinā ­
jums, taču nesniedza atbildes savlaicīgi 
Palātas apsekojuma rezultāti rāda, ka šī 
informācijas apmaiņa ir efektīvākais me ­
hānisms cīņā pret krāpšanu, jo saņemtās 
atbildes var izmantot kā pierādījumus 
tiesvedībā. Šādā informācijas apmaiņā 
izmanto elektroniskās veidlapas, kuras 
ieviesa 2013. gada jūlijā, un to darbība 
ir apmierinoša un ļauj ātrāk apstrādāt 
pieprasījumus. Pierādījumu vākšana par 
tirgotāja dalību krāpšanā uzlabo iespēju 
piedzīt PVN. Turklāt nodokļu iestādes 
izmanto šo informāciju, lai atteiktu 
tirgotājiem tiesības atskaitīt PVN, ko tie 
samaksājuši par saviem pirkumiem14, 
vai tiesības saņemt atbrīvojumu no PVN 
par piegādēm Kopienas iekšienē15 (proti, 
piemērot nulles likmi), pamatojoties uz 
to, ka tirgotāji zināja vai tiem bija jāzina, 
ka veiktie darījumi bija saistīti ar krāpša ­
nas radītiem nodokļa zaudējumiem.14 Tiesas spriedums, 2006. gada 
6. jūlijs, Kittel  un Recolta 
Recycling, apvienotās lietas 
C­439/04 un C ­440/04, ECR 
I ­6177 , 60. un 61. punkts.
15 Tiesas spriedums, 2012. gada 
6. septembris, Mecsek-Gabona, 
C­273/11, 55. punkts.
22 Apsvērumi
28 
Notiek divējāda informācijas apmaiņa, 
izmantojot standarta veidlapas, proti, 
informācijas apmaiņa pēc pieprasījuma 
un informācijas apmaiņa bez iepriekšē ­
ja pieprasījuma.
Informācijas apmaiņa pēc 
pieprasījuma
29 
Dalībvalsts iestādēm jāsniedz piepra ­
sītā informācija cik vien ātri iespējams, 
bet ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc 
pieprasījuma saņemšanas dienas. Taču, 
ja pieprasījuma saņēmējas iestādes 
rīcībā šāda informācija jau ir, termiņu 
samazina uz laikposmu, kas nav ilgāks 
par vienu mēnesi.
30 
Tomēr atbilžu sniegšanas savlaicīgums 
nebija apmierinošs. Statistikas dati, ko 
dalībvalstis nosūtīja Komisijai, rāda, ka 
kopumā novēloti dalībvalstis atbildes 
sniedza, atbildot uz 41 % pieprasījumu, 
kas saņemti 2013. gadā. Turklāt sešas 
dalībvalstis sniedza atbildes novēloti 
vairāk nekā 50 % gadījumu. Katras da ­
lībvalsts saņemto pieprasījumu skaita 
analīze rāda, ka kavēšanās ne vienmēr 
bija samērīga ar pieprasījuma skaita 
radīto darba slodzi.31 
Izņemot Apvienoto Karalisti, neviena 
no revīzijā ietverto dalībvalstu nodok ­
ļu iestādēm nav noteikusi darbības 
mērķus attiecībā uz novēlotu atbil ­
žu īpatsvara samazināšanu, papildu 
ieņēmumu iekasēšanu, ko nodrošinātu 
informācijas apmaiņa PVN jomā, vai 
attiecībā uz novērtējumu/krāpšanas 
gadījumu skaitu. Turklāt šā administra ­
tīvās sadarbības instrumenta ietekme 
uz PVN iekasēšanu lielā mērā nav 
apzināta.
32 
Tomēr apsekojuma rezultāti parādīja, 
ka, izņemot vienu respondentu, pārējie 
respondenti bija apmierināti ar atbilžu 
kvalitāti. Komisija noteica rezultatīvos 
rādītājus attiecībā uz informācijas 
apmaiņas gadījumu skaitu, un tās 
noteiktais mērķis, proti, palielināt in ­
formācijas apmaiņas pēc pieprasījuma 
gadījumu bāzes skaitu par 13 %, tika 
sasniegts 2013. gadā.
33 
Elektroniskā informācijas apmaiņa pēc 
pieprasījuma ir noderīgs instruments, 
ko dalībvalstis novērtējušas atzinīgi. 
Tomēr trūkst informācijas par tās efek ­
tivitāti PVN iekasēšanas ziņā. Turklāt 
novēlotas atbildes mazina PVN iekasē ­
šanas efektivitāti.
23 Apsvērumi
Informācijas apmaiņa bez 
iepriekšēja pieprasījuma
34 
Saskaņā ar ES tiesību aktu “katras 
dalībvalsts kompetentā iestāde bez 
iepriekšēja pieprasījuma nosūta (..) 
informāciju jebkuras citas attiecīgās 
dalībvalsts kompetentajai iestādei 
šādos gadījumos:
a) ja galamērķa dalībvalstī paredzēta 
nodokļa uzlikšana un ja izcelsmes 
dalībvalsts sniegtā informācija ir 
vajadzīga, lai nodrošinātu galamēr ­
ķa dalībvalsts kontroles sistēmas 
efektivitāti;
b) ja dalībvalstij ir pamats uzskatīt, 
ka citā dalībvalstī ir notikusi vai, 
iespējams, ir notikusi tiesību aktu 
neievērošana PVN jomā;
c) ja citā dalībvalstī pastāv nodokļa 
zaudējumu risks”16.
35 
Komisija noteica rezultatīvos rādītājus 
attiecībā uz informācijas apmaiņas 
starp dalībvalstīm gadījumu skaitu, un 
tās noteiktais mērķis, proti, palielināt 
bāzes skaitu par 10 %, tika sasniegts 
2013. gadā.36 
Apsekojuma rezultāti norādīja uz to, 
ka dalībvalstis nepārprotami atzina 
instrumentu par noderīgu. Dalībval­
stis sniedza daudzus tādu gadījumu 
piemērus (papildu PVN novērtējumi, 
informācija par “pazudušajiem tirgo ­
tājiem”, labojumi VIES  sistēmā), kad 
informācijas apmaiņa bez iepriekšēja 
pieprasījuma tām ir bijusi noderīga.
VIES  sniedz informāciju par 
darījumiem Kopienā, bet 
dažkārt rodas uzticamības 
problēmas
37 
ES ir izveidojusi elektronisku sistēmu 
(VIES ), kuru izmanto dalībvalstis, lai 
apmainītos ar informāciju par tirgotā ­
jiem, kas reģistrēti PVN nolūkā, kā arī 
par piegādēm Kopienā. Dalībvalstis ir 
atbildīgas par VIES  ievadītās informāci ­
jas kvalitāti un ticamību, un tām būtu 
jāīsteno procedūras, lai pārbaudītu šos 
datus, pamatojoties uz to riska no ­
vērtējumu. Šādas pārbaudes principā 
būtu jāveic pirms identifikācijas numu ­
ra piešķiršanas PVN nolūkā vai, ja pirms 
šādas identifikācijas veic tikai provi ­
zoriskas pārbaudes, ne vēlāk kā sešus 
mēnešus kopš šādas identifikācijas.16 Padomes Regulas (ES) 
Nr. 904/2010 13. panta 
1. punkts.
24 Apsvērumi
38 
Lai gan Palātas apsekojuma rezultāti 
norādīja tikai uz neregulārām problē ­
mām saistībā ar sistēmas uzticamību 
(četri respondenti no 28), tomēr: i) tika 
minēti 17 problēmgadījumi saistībā ar 
datu nepieejamību un novēlotu pie ­
ejamību; ii) apsekojuma respondentu 
sniegtajās atbildēs bija minēta apgrū ­
tināta piekļuve 11 dalībvalstu datiem; 
iii) respondenti ziņoja, ka 10 dalībval ­
stīs bija radušās problēmas saistībā ar 
savlaicīgu PVN identifikācijas numuru 
anulēšanu; kā arī iv) 7 dalībvalstīs 
nebija aktualizēti dati par PVN identifi ­
kācijas numuriem.
39 
Šie konstatējumi apstiprinājās revīzi ­
jas pārbaudēs, ko Palāta veica piecās 
apmeklētajās dalībvalstīs. Turklāt Pa ­
lātas pārbaudes parādīja, ka jauni PVN 
identifikācijas numuri VIES  sistēmā tiek 
piešķirti, neveicot riska analīzi, kā arī 
nenodrošinot to tirgotāju “pienācīgu 
apmācību”, kas jau reģistrēti nodokļa 
uzlikšanas nolūkā17. Lai dalībvalstu 
riska pārvaldības sistēmas būtu efektī ­
vas un mazinātu “pazudušo tirgotāju” 
problēmu, ir svarīgi pārbaudīt augsta 
riska tirgotājus tūlīt pēc reģistrācijas 
VIES .
40 
Pozitīvs piemērs ir divkāršā PVN nu ­
mura sistēma, ko ieviesusi Portugāle, 
proti, viens PVN identifikācijas numurs 
darbībai iekšzemē, savukārt otrs PVN 
numurs – piegādēm Kopienā. Turklāt 
dažas dalībvalstis, piemēram, Spānija, 
Portugāle un Horvātija, veic papildu 
kontroles pasākumus, lai pārbaudītu 
nodokļa maksātājus, kas vēlas veikt 
piegādes Kopienā.41 
Palāta izveidoja to VIES  kļūdu ziņojumu 
izlasi, kuros tika norādīts uz neparei ­
ziem PVN numuriem18, un konstatēja, 
ka nodokļu iestādes lielākajā daļā 
apmeklēto dalībvalstu19 nereaģēja uz 
šiem ziņojumiem. Šāda situācija palieli ­
na risku, ka daļa piegāžu netiek aplikta 
ar nodokļiem. Turklāt dalībvalstij, kas 
saņem kopsavilkuma paziņojumus, ir 
divu darba dienu laikā jāinformē sū ­
tītājs, ja PVN numuri nav pareizi. Taču 
vienā gadījumā dalībvalsts nosūtīja 
kļūdas ziņojumu vairāk nekā divus 
gadus un piecus mēnešus par vēlu. Ja 
kļūdas ziņojums tiek saņemts pēc noil ­
guma perioda20 beigām, PVN iekasēša ­
na nav iespējama.
42 
“Karuseļveida” krāpšanas shēmās 
palīgsabiedrības veic reālas vai fiktīvas 
piegādes Kopienā “pazudušajiem tir ­
gotājiem” vai tirgotājiem, kas nepilda 
savas saistības. Tādēļ ir jāidentificē to 
tirdzniecības partneri citās dalībvalstīs, 
kā arī jāuzrauga un nepieciešamī ­
bas gadījumā nekavējoties jāizslēdz 
no reģistra. Tomēr dažu dalībvalstu 
tiesību akti nepieļauj palīgsabiedrības 
izslēgšanu no reģistra tāpēc vien, ka 
tai ir darījumu attiecības ar “pazudu ­
šajiem tirgotājiem” vai tirgotājiem, kas 
nepilda savas saistības.17 Saskaņā ar dokumentu 
“Atbilstības riska pārvaldības 
rokasgrāmata nodokļu 
administrācijām”, ko 
sagatavojusi Fiscalis  
32. projekta grupa, ja tirgotāja 
neatbilstības iemesls ir 
nodokļu tiesību aktu konkrētu 
noteikumu sarežģītība, 
iespējamais risinājums var būt 
nodokļu iestāžu sniegtas 
bezmaksas konsultācijas 
tirgotājiem vai ierosinājums 
grozīt tiesību aktus, lai tos 
vienkāršotu.
18 Kad dalībvalsts nosūta PVN 
kopsavilkuma paziņojumu 
VIES  sistēmā, dalībvalsts, kas 
saņem informāciju, nosūta 
atpakaļ kļūdas ziņojumu, 
uzskaitot visus nepareizos PVN 
identifikācijas numurus, kas 
konstatēti.
19 Itālija (10 no 10 gadījumiem), 
Ungārija (7 no 10 gadījumiem), 
Latvija (1 no 10 gadījumiem) 
un Apvienotā Karaliste (10 no 
10 gadījumiem).
20 Laikposms, pēc kura beigām 
nav iespējams iekasēt PVN, kā 
to nosaka dalībvalstu nodokļu 
tiesību akti.
25 Apsvērumi
43 
Komisija neapmeklē dalībvalstis uzrau ­
dzības nolūkā, lai novērtētu, vai tās ir 
pieņēmušas “pasākumus, kas vajadzīgi, 
lai nodrošinātu, ka dati, kurus snieguši 
nodokļa maksātāji (..) to identifikācijai 
PVN nolūkā (..), būtu (..) pilnīgi un pa ­
reizi”21. Neveicot šādus apmeklējumus, 
Komisijai ir grūti uzraudzīt uzlaboju ­
mus šādos pasākumos.
44 
VIES  ir ļoti noderīgs instruments da ­
lībvalstu datu apmaiņai par piegādēm 
Kopienā. Taču dalībvalstis to izman ­
to nepilnīgi, un tas dažreiz ietekmē 
VIES  datu ticamību, precizitāti, pilnī ­
gumu un savlaicīgumu un līdz ar to 
arī šīs sistēmas efektivitāti krāpšanas 
apkarošanā.
Daudzpusējās pārbaudes ir 
efektīvs instruments, taču 
tās veic samērā reti
45 
Divas vai vairāk dalībvalstis var vieno ­
ties, ka tās vienlaicīgi pārbauda viena 
vai vairāku iesaistīto tirgotāju nodokļu 
saistības, ja tās uzskata, ka šādas pār ­
baudes ir efektīvākas nekā tikai vienas 
dalībvalsts veiktas pārbaudes.46 
Saskaņā ar apsekojuma rezultātiem 
27 dalībvalstis uzskatīja daudzpusējās 
pārbaudes par noderīgu instrumentu 
cīņā pret krāpšanu PVN jomā. Taču me ­
hānisms netiek pilnībā izmantots, tur ­
klāt to piemēro arvien retāk. Komisijas 
statistika rāda, ka dalībvalstu uzsākto 
daudzpusējo pārbaužu skaits samazi ­
nājās – no 52 pārbaudēm 2011. gadā 
līdz 42 pārbaudēm 2012. gadā un tikai 
33 pārbaudēm 2013. gadā. Daudzpusē ­
jās pārbaudes bieži vien ieilgst – Palā ­
tas revīzija parādīja, ka vairumā gadī ­
jumu tās netiek pabeigtas paredzētajā 
termiņā, proti, gada laikā. Turklāt 
2013. gadā netika sasniegts Komisijas 
mērķis palielināt uzsākto daudzpusējo 
pārbaužu bāzes skaitu par 7 %, sasnie ­
dzot 46 pārbaudes. Šī situācija norāda 
uz to, ka Komisijas ieteikums palielināt 
dalībvalstu uzsākto daudzpusējo pār ­
baužu skaitu 2014. gadā līdz aptuveni 
75 pārbaudēm nebija īstenojams.
47 
Nodokļu iestādes apmeklētajās da ­
lībvalstīs nav noteikušas rezultatīvos 
rādītājus – izņēmums ir Apvienotā 
Karaliste, kas ir noteikusi darbības 
mērķi attiecībā uz PVN iekasēšanu, 
ko nodrošinātu dalība daudzpusējās 
pārbaudēs. Pārējās dalībvalstis neveic 
pēcpārbaudes attiecībā uz piedziņu 
PVN novērtējumiem, kas sagatavoti 
daudzpusējo pārbaužu laikā, kurās tās 
piedalījušās, un tādējādi mazinās to 
ieinteresētība tajās vairāk iesaistīties.21 Padomes Regula (ES) 
Nr. 904/2010, 22. pants.
26 Apsvērumi
Eurofisc  – daudzsološs 
instruments, kas jāuzlabo
48 
Eurofisc  ir decentralizēts dalībvalstu 
nodokļu un muitas administrāciju 
ierēdņu tīkls, kas veic ātru mērķtiecīgas 
informācijas apmaiņu par iespējamiem 
krāpnieciskiem uzņēmumiem un 
darījumiem. Eurofisc  darbība patla ­
ban notiek četrās darbības jomās (DJ) 
(sk.  2. izcēlumu ).
49 
Komisija nodrošina Eurofisc  tehnisko 
un loģistikas atbalstu, taču tā nepie ­
dalās Eurofisc  ikdienas darbā un nevar 
piekļūt informācijai, ar ko apmainās 
Eurofisc  sistēmā. Dalībvalstu sadar ­
bības koordinatoriem, kuri piedalās 
konkrētās Eurofisc  darbības jomās, ir 
pieredze cīņā pret krāpšanu PVN jomā. 
Koordinācijas ierēdņi no sava vidus 
izvēlas Eurofisc  darbības jomas koor ­
dinatoru. Šis koordinators apkopo un 
izplata informāciju, kas saņemta no 
Eurofisc  sadarbības koordinatoriem, 
kuri piedalās darbībās.50 
Ja dalībvalsts kādu sabiedrību atzīst 
par palīgsabiedrību, kas veic fiktīvas 
vai reālas piegādes Kopienā “pazudu ­
šajiem tirgotājiem” vai tirgotājiem, kas 
nepilda savas saistības, informācija par 
šīs palīgsabiedrības pašreizējiem un ie ­
spējamajiem partneriem būtu nekavē ­
joties jānosūta Eurofisc  sistēmā, lai tos 
būtu iespējams identificēt, uzraudzīt 
un nepieciešamības gadījumā savlaicī ­
gi izslēgt no reģistra. Pretējā gadījumā 
dalībvalstu spēja cīnīties pret “pazu ­
dušā tirgotāja” krāpniecisko darbību 
Kopienā ir ierobežota. Ja nav ātrdarbī ­
ga mehānisma, kas ļauj sniegt atgrie ­
zenisko saikni par saņemto krāpšanas 
signālu lietderību, dalībvalstis nevar 
uzlabot savas riska analīzes kvalitāti.
51 
Palātas apsekojuma rezultāti parādīja, 
ka 27 dalībvalstis uzskata Eurofisc  par 
efektīvu agrīnās brīdināšanas sistēmu 
krāpšanas novēršanai, tomēr dalībval­
stis bija norādījušas uz šādiem trūku ­
miem, kurus apstiprināja arī revīzijas 
pārbaudes dalībvalstīs: i) atgriezeniskā 
saikne netika sniegta pietiekami bieži; 
ii) dati, ar kuriem apmainījās, ne vien ­
mēr bija pietiekami mērķtiecīgi; iii) ne 
visas dalībvalstis piedalās visās Eurofisc  
darbības jomās; iv) informācijas apmai ­
ņa nav lietotājdraudzīga; kā arī v) datu 
apmaiņa ir pārāk lēna.2. izcēlumsEurofisc  darbības jomas
 ο1. DJ – “pazudušā tirgotāja” krāpnieciska darbība Kopienā.
 ο2. DJ – krāpšana saistībā ar transportlīdzekļiem (automobiļi, ūdens transporta līdzekļi un lidmašīnas).
 ο3. DJ – krāpšana saistībā ar 42. muitas procedūras ļaunprātīgu izmantošanu.
 ο4. DJ – ar krāpšanu PVN jomā saistītu tendenču un notikumu novērošanas centrs.
27 Apsvērumi
52 
Visās apmeklētajās dalībvalstīs krāp ­
šanas signālu apstrāde un augšupie ­
lāde bija ilgstošs un sarežģīts process. 
Pārbaudot 20 krāpšanas signālu izlasi 
katrā apmeklētajā dalībvalstī, Palāta 
pārliecinājās, ka informācijas apmaiņa 
zināmā mērā ir elementāra un lēna un 
nav lietotājdraudzīga, turklāt tiek veik ­
ta, izmantojot Excel  izklājlapas. Eurofisc  
darbības virziena koordinators manuāli 
apkopo un izplata šīs izklājlapas katras 
dalībvalsts sadarbības koordinatoriem, 
kura piedalās Eurofisc . Tādējādi rodas 
risks nosūtīt nepilnīgu vai nepareizu 
informāciju.
53 
Palātas revīzijas laikā konstatēts, ka 
katra dalībvalsts veic savu riska analīzi. 
Nav kopīgu kritēriju vai informācijas 
avotu šādas riska analīzes veikšanai. 
Turklāt atgriezeniskā saikne par datu 
apmaiņas lietderību ir nepietiekama. 
Tāpēc dalībvalstis, kuras piedalās dažā ­
dās darbības jomās, nereti apmainās ar 
informāciju arī par godīgiem tirgotā ­
jiem, tādējādi izšķērdējot resursus22.
54 
Nav kvalitātes rādītāju par sniegto/sa ­
ņemto atgriezenisko saikni vai savlai ­
cīgumu. Lai gan tiek sniegti statistikas 
dati par to uzņēmumu skaitu, par 
kuriem ziņo tīklā, un par šādu uzņēmu ­
mu klasificēšanu dažādās kategorijās, 
dalībvalstis nav ieviesušas citus rezul ­
tatīvos rādītājus, lai novērtētu dažādo 
Eurofisc  darbības jomu efektivitāti. Tur ­
klāt nav pieejami vispārēji statistikas 
dati par sniegtās atgriezeniskās saiknes 
savlaicīgumu.55 
Apmeklētajās dalībvalstīs veikto izlases 
pārbaužu rezultāti rāda, ka lielākajai 
daļai šo dalībvalstu ir vajadzīgi vairāk 
nekā trīs mēneši, lai sniegtu atgrieze ­
nisko saikni par ienākošajiem krāp ­
šanas signāliem. Daudzos gadījumos 
sniegtā informācija ir nepilnīga, un 
dažkārt tā netiek sniegta standarta 
formātā, tādējādi vēl vairāk paildzinot 
tās apstrādi.
Komisija sniedz vērtīgu 
palīdzību dalībvalstīm, taču 
neapmeklē tās
56 
Dalībvalstis un Komisija pārbauda un 
izvērtē to, kā darbojas administratīvās 
sadarbības pasākumi. Komisija apkopo 
dalībvalstu pieredzi nolūkā uzlabot šo 
pasākumu norisi.
57 
Saskaņā ar Palātas apsekojuma rezul ­
tātiem 25 respondenti no 28 uzskata, 
ka Komisija sniedz vērtīgu palīdzību 
dalībvalstīm. Komisija 2014. gada 
12. februārī publicēja savu ziņojumu 
par administratīvās sadarbības novēr ­
tējumu23. Komisija uzsvēra, ka dalīb ­
valstis var efektīvi apkarot krāpšanu 
nodokļu jomā un nodokļu nemaksāša ­
nu tikai tad, ja tās darbojas kopīgi, un 
ka tāpēc dalībvalstu nodokļu iestāžu 
administratīvās sadarbības uzlabošana 
ir galvenais mērķis.22 Laikposmā no 2011. līdz 
2014. gadam saistībā ar 1. DJ 
tika augšupielādēti 
30 493 signāli par 
uzraudzītajiem uzņēmumiem. 
Attiecībā uz 11 028 signāliem 
(36 %) no kopējā 
augšupielādēto signālu skaita 
pieprasījuma saņēmējas 
dalībvalstis nesniedza 
atgriezenisko saikni. Attiecībā 
uz pārējiem 19 465 signāliem 
11 127 uzņēmumi (57 %) tika 
atzīti par standarta 
tirgotājiem, kas nerada 
krāpšanas risku. 2013. gadā 
attiecībā uz trešo darbības 
jomu tika augšupielādēts 
83 301 signāls, kas ir par 80 % 
vairāk nekā 2012. gadā. Lai gan 
ievērojami palielinājās 
informācijas apmaiņas 
gadījumu skaits, informācijas 
mērķtiecība samazinājās – 
gandrīz 83 % tirgotāju, par 
kuriem 2013. gadā tika 
augšupielādēti dati, tika atzīti 
par godīgiem salīdzinājumā ar 
70 % 2012. gadā.
23 COM(2014) 71  final , 12.2.2014.
28 Apsvērumi
58 
Komisija savā ziņojumā uzsvēra jomas, 
kurās administratīvā sadarbība būtu 
jāpastiprina. “Kopumā jāsniedz ātrāka 
atbilde uz informācijas pieprasīju ­
miem, jo novēlotas atbildes ir aktuāla 
problēma; (..) atgriezeniskā saikne, kas 
sniegta spontāni vai pēc pieprasījuma, 
ir pieeja, kura jāveicina saistībā ar labu 
sadarbību un paraugpraksi, jo tas ir 
labākais veids, kā informēt nodokļu 
iestāžu amatpersonas, ka viņu veiktais 
darbs (noteiktā mērā) ir bijis derīgs”.
59 
Komisijas ziņojums cita starpā bija 
balstīts uz aptaujas anketu, ko tā nosū ­
tīja dalībvalstīm. Tomēr laikposmā no 
ziņojuma publicēšanas līdz šai revīzijai 
nav apmeklēta neviena dalībvalsts. 
Neapmeklējot dalībvalstu nodokļu 
iestādes uz vietas, Komisija nevar pilnī ­
bā noskaidrot, kā faktiski tiek īstenoti 
administratīvās sadarbības pasākumi, 
un līdz ar to nevar efektīvi uzlabot to 
darbību.
Dalībvalstis neapmainās ar 
informāciju, ko tās saņem no 
trešām valstīm
60 
ES tiesību aktā paredzēts: kad da ­
lībvalsts kompetentā iestāde saņem 
informāciju no trešās valsts, minētā 
iestāde var nodot informāciju to dalīb ­
valstu kompetentajām iestādēm, kuras 
tā varētu interesēt, un jebkurā gadīju ­
mā – visiem, kas to pieprasa24.61 
Tikai 13 respondenti uzskata, ka dalīb ­
valstis izmanto šo iespēju, lai apmai ­
nītos ar informāciju, ko tās saņem no 
trešām valstīm. Deviņi respondenti arī 
ierosināja noslēgt savstarpējās palī ­
dzības nolīgumu PVN jomā ar Ameri ­
kas Savienotajām Valstīm, un astoņi 
respondenti ierosināja slēgt nolīgumus 
ar Turciju un Ķīnu; tas apstiprina šādas 
informācijas lielo nozīmi.
62 
Trešo valstu informācija ir īpaši svarī ­
ga, lai iekasētu PVN par digitālajiem 
pakalpojumiem un nemateriālām 
precēm, ko Eiropas patērētājiem pie ­
gādā no attāliem reģioniem, kad nav 
piegādātāja tiešas vai netiešas fizis ­
kas klātbūtnes patērētāja jurisdikcijā 
(sk. 90.–92. punktu).24 Padomes Regulas (ES) 
Nr. 904/2010 50. panta 
1. punkts.
29 Apsvērumi
Fiscalis  ir svarīgs 
ES instruments 
administratīvās sadarbības 
stiprināšanai
63 
Eiropas Savienība izveidoja daudzgadu 
ES rīcības programmu “ Fiscalis  2013”, 
lai finansētu nodokļu administrāciju 
iniciatīvas nolūkā uzlabot nodokļu 
sistēmu darbību iekšējā tirgū. Tās 
darbības termiņš nesen pagarināts 
līdz 2020. gadam25. Programma “ Fis-
calis  2013” attiecās uz laikposmu no 
2008. līdz 2013. gadam, un tās budžets 
bija 156,9 miljoni EUR, savukārt prog ­
rammai “ Fiscalis  2020” atvēlētais finan ­
sējums ir 223,4 miljoni EUR. Regulā, ar 
ko izveido programmu “ Fiscalis  2020”, 
no jauna definēts konkrētais mērķis, 
skaidrāk uzsverot atbalstu cīņai pret 
krāpšanu nodokļu jomā, pret izvairī ­
šanos no nodokļu maksāšanas un pret 
nodokļu agresīvu plānošanu26.
64 
Palāta ir izvērtējusi programmas “ Fis-
calis  2013” starpposma27 un noslēguma 
novērtējumu28, kā arī konkrētu Fiscalis  
projektu grupu darba rezultātus un 
intervējusi dalībvalstu ierēdņus, kas 
ir atbildīgi par Fiscalis  darbību. Katrā 
dalībvalstī, kur Palāta veica revīziju, 
tika izveidota Fiscalis  finansēto admi ­
nistratīvās sadarbības instrumentu 
izlase: 20 gadījumi, kad veikta infor ­
mācijas apmaiņa pēc pieprasījuma, 
20 VIES  kļūdas ziņojumi, 10 daudzpusē ­
jās pārbaudes un 20 krāpšanas signāli, 
saistībā ar kuriem notiek informācijas 
apmaiņa, izmantojot Eurofisc  pirmo 
darbības jomu.65 
Lai gan lēmumā, ar ko izveido prog ­
rammu “ Fiscalis  2013”, bija noteikts, 
ka “darba programmā iekļauti rādītāji 
attiecībā uz (..) īpašajiem programmas 
mērķiem”, līdz laikam, kad tika veikts 
starpposma novērtējums, Komisija 
nebija noteikusi nevienu rādītāju. 
Starpposma novērtējumā Komisijai 
un dalībvalstīm tika ieteikts ieviest uz 
rezultātiem balstītu uzraudzības un 
vērtēšanas sistēmu, kurā būtu iekļauti 
galvenie tiešo rezultātu un iznākuma 
rādītāji un, ja iespējams, arī pamat­
rādītāji un mērķi, kas būtu izmantoja ­
mi, lai katru gadu novērtētu panākto 
progresu. Komisija izveidoja darbības 
rezultātu uzraudzības sistēmu, taču tā 
sāka darboties tikai 2014. gada aprīlī, 
un tāpēc šāda pati kritika atkārtojās arī 
noslēguma novērtējumā 2014. gada 
jūnijā.
66 
Pamatdatu un rādītāju trūkuma dēļ 
nebija iespējams izteikt skaitļos 
2013. gada Fiscalis  programmas efek ­
tivitāti. Taču, no otras puses, kvalita ­
tīvie pierādījumi, par kuriem ziņots 
novērtējumos vai par kuriem ziņojušas 
personas, kuras praktiski strādājušas 
apmeklētajās dalībvalstīs, lielākoties ir 
pozitīvi. Piemēram, saskaņā ar prog ­
rammas “ Fiscalis  2013” starpposma 
novērtējumu apsekojuma dalībnieki un 
interviju sniedzēji uzskata, ka Fiscalis  
veicina efektīvāku cīņu pret krāpša ­
nu, jo samazinās krāpšanas gadījumu 
biežums, krāpšana tiek biežāk atklāta 
un tiek iekasēts lielāks nodokļu apjoms 
pēc krāpšanas atklāšanas (nodokļu 
piedziņa). Tomēr neviena no piecām 
nodokļu iestādēm apmeklētajās da ­
lībvalstīs nemēra savas dalības Fisca -
lis iznākumu, pamatojoties uz šiem 
aspektiem.25 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2007. gada 
11. decembra Lēmums 
Nr. 1482/2007/EK, ar ko izveido 
Kopienas programmu 
(“Fiscalis  2013”) nodokļu 
sistēmu darbības uzlabošanai 
iekšējā tirgū un atceļ Lēmumu 
Nr. 2235/2002/EK (OV L 330, 
15.12.2007., 1. lpp.). Darbības 
ietver saziņu un informācijas 
apmaiņas sistēmas, 
daudzpusējās pārbaudes, 
seminārus un projektu grupas, 
darba vizītes, apmācību un 
citus līdzīgus pasākumus.
26 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
11. decembra Regula (ES) 
Nr. 1286/2013, ar ko izveido 
rīcības programmu nodokļu 
sistēmu darbības uzlabošanai 
Eiropas Savienībā laikposmam 
no 2014. līdz 2020. gadam 
(“Fiscalis  2020”) un atceļ 
Lēmumu Nr. 1482/2007/EK 
(OV L 347, 20.12.2013., 25. lpp.).
27 http://ec.europa.eu/
taxation_customs/resources/
documents/common/
publications/studies/
fiscalis2013_mid_term_
report_en.pdf .
28 http://ec.europa.eu/
taxation_customs/resources/
documents/common/
publications/studies/
fiscalis2013_final_evaluation.
pdf.
30 Apsvērumi
Administratīvās sadarbības 
instrumentu finansēšana
67 
Aptuveni 22 % finansējuma budžeta 
tika novirzīti kopīgiem pasākumiem – 
daudzpusējām pārbaudēm, darba vizī ­
tēm, semināriem un projektu grupām, 
un noslēguma novērtējumā tika atzīts, 
ka izmaksas bija “lielā mērā pamato ­
tas”. Starpposma novērtējumā tika 
konstatēts, ka konkrēto mērķu līmenī 
programma ir “lielā mērā” veicinājusi 
labāku administratīvo sadarbību starp 
to dalībvalstu nodokļu administrāci ­
jām, kuras piedalījās programmā.
Atbilstīgas IT infrastruktūras 
nodrošināšana
68 
Gandrīz 75 % budžeta tika atvēlēti 
saziņas un informācijas apmaiņas 
sistēmām. Tā kā to daļa programmas 
“Fiscalis  2013” izdevumos bija tik liela, 
noslēguma izvērtēšanā IT sistēmām 
tika pievērsta īpaša vērība. Šīs izmak ­
sas tika atzītas par pamatotām, ņemot 
vērā sistēmu augsto pielietojuma 
līmeni. Turklāt ieinteresētās personas 
bija lielā mērā pārliecinātas par to vēr ­
tību. Dalībvalstīs, kurās veica revīziju, 
lietotāju attieksme pret IT sistēmām 
lielākoties bija pozitīva.Zināšanu uzlabošana, 
izmantojot Fiscalis  projektu 
grupas
69 
Fiscalis  projektu grupās ir dalībvalstu 
eksperti. Viņi cita starpā veica darbu, 
lai aktualizētu Labas prakses rokas ­
grāmatu cīņā pret krāpšanu saistībā 
ar PVN Kopienā29. Dalībvalstu nodokļu 
iestādes ir apmierinātas ar šo ekspertu 
dalību minētajās grupās un uzskata, ka 
viņi ir veicinājuši labas administratīvās 
prakses izplatību un vairojuši nodokļu 
iestāžu ierēdņu zināšanas par ES tiesī ­
bu aktiem nodokļu jomā. Palāta uzska ­
ta, ka Fiscalis  projektu grupas nr. 2930 
sagatavotie ieteikumi ir pārdomāti, 
un izmantoja tos kā pamatu Palātas 
izveidotajam 42. muitas procedūras 
kontroles modelim (sk.  III pielikumu ).
70 
Starpposma novērtējumā norādīts, 
ka programma Fiscalis  “lielā mērā” ir 
palīdzējusi nodokļu iestāžu ierēdņiem 
sasniegt augstu izpratnes līmeni par 
Savienības tiesību aktiem un to īsteno ­
šanu, jo īpaši PVN un akcīzes nodokļa 
jomā. Programma “ļoti lielā mērā” ir 
veicinājusi arī labas administratīvās 
prakses attīstību.29 Labas prakses rokasgrāmatu 
publicē dalībvalstu tīmekļa 
vietnēs.
30 Fiscalis  projekta grupa 
nr. 29 par PVN noteikumu 
ļaunprātīgu izmantošanu, 
veicot importu.
31 Apsvērumi
PVN tiesību akti ir 
pielāgoti, lai apkarotu ar 
PVN saistīto krāpšanu
71 
Lai īstenotu efektīvu ar PVN saistītās 
krāpšanas apkarošanas stratēģiju, 
jāpieņem atbilstīgi tiesību akti nolūkā 
cīnīties pret krāpšanu PVN jomā Kopie ­
nā. Komisija savā 2008. gada paziņo ­
jumā noteica rīcības plānu attiecībā 
uz saskaņotu stratēģiju, lai Eiropas 
Savienībā uzlabotu cīņu pret krāpšanu 
saistībā ar PVN. Tajā bija iekļauti 11 tie ­
sību aktu priekšlikumi31, kuru mērķis 
bija veicināt ar PVN saistītas krāpšanas 
novēršanu32 un tās atklāšanu33, kā arī 
uzlabot nodokļu administrāciju spējas 
iekasēt un piedzīt nodokļus34.
72 
Padome apstiprināja lielāko daļu šo 
priekšlikumu, izņemot priekšliku ­
mu par solidāru atbildību un kopīgu 
atbildību visu dalībvalstu ieņēmumu 
aizsardzībai.
Ir samazināts kopsavilkuma 
paziņojuma pārskata periods 
un tā iesniegšanas termiņš
73 
Vienā no apstiprinātajiem priekšli ­
kumiem35 tika paredzēts pienākums 
reizi mēnesī iesniegt informāciju par 
preču piegādēm Kopienā, ja darījumu 
kopējā vērtība pārsniedz 50 000 EUR, 
lai nodrošinātu iespēju ātrāk atklāt 
krāpšanu. Taču dalībvalstīm atļauts 
arī turpmāk sniegt informāciju reizi 
ceturksnī attiecībā uz preču piegā ­
dēm, kuru vērtība nepārsniedz minēto 
summu, un attiecībā uz sniegtajiem 
pakalpojumiem.74 
Komisija vērsās pie ārēja līgumslēdzēja 
ar lūgumu novērtēt, kā uzņēmumus 
ietekmēs jaunā prasība kopsavilkuma 
ziņojumu iesniegt nevis reizi ceturksnī, 
bet reizi mēnesī, kā arī robežvērtību un 
atkāpju izvēle. Pētījuma36 rezultāti pa ­
rādīja, ka īstenošana nebija saskaņota37 
un tādēļ radīja uzņēmumiem papildu 
izmaksas. Kopsavilkuma ziņojumu bie ­
žāka iesniegšana rada uzņēmumiem 
papildu izmaksas – gan vienreizējas, 
gan arī atkārtotas. Viens no izmaksu ra ­
šanās iemesliem ir nodokļu iestāžu ne ­
saskaņota rīcība dažādās dalībvalstīs, 
kurās uzņēmums darbojas. Atkārtotās 
izmaksas rodas tādēļ, ka procedūra jā ­
veic katru mēnesi, nevis reizi ceturksnī. 
Ja tiek piemēroti atšķirīgi termiņi PVN 
deklarāciju un kopsavilkuma ziņoju ­
mu iesniegšanai, ir vajadzīgi papildu 
kontroles pasākumi. Turklāt atšķirīgas 
prasības attiecībā uz ziņošanu nozīmē 
to, ka nav vienādu konkurences nosacī ­
jumu to tirgotāju starpā, kuri darbojas 
iekšējā tirgū.
75 
Visas dalībvalstis ir pielāgojušas savus 
tiesību aktus PVN jomā PVN direktīvai. 
Taču revīzijas rezultāti parādīja, ka 
Vācijā, lai gan tiesību akti PVN jomā 
ir pielāgoti PVN direktīvai, tirgotāji 
kopsavilkuma paziņojumu joprojām ie ­
sniedz reizi ceturksnī vai gadā, lai gan 
tiek pārsniegta 50 000 EUR robežvērtī ­
ba, un tādējādi kopsavilkuma paziņoju ­
mi obligāti jāiesniedz reizi mēnesī.31 2008. gada 1. decembra 
paziņojums “Par saskaņotu 
stratēģiju, lai Eiropas Savienībā 
uzlabotu cīņu pret krāpšanu 
saistībā ar PVN”, COM(2008) 
807 galīgā redakcija.
32 Padomes Regu ­
las (ES) Nr. 904/2010 V un 
IX nodaļa par VIES , PVN 
direktīvas XI sadaļas 3. nodaļa, 
proti, 226. pants par rēķinu 
izsniegšanas noteikumiem, kā 
arī PVN direktīvas VI sadaļa par 
nodokļa iekasējamību par 
darījumiem Kopienā.
33 Padomes 2008. gada 
16. decembra Direktīva 
2008/117/EK, ar ko groza 
Direktīvu 2006/112/EK par 
kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu, lai apkarotu 
nodokļu krāpniecību, kas 
saistīta ar Kopienas iekšējiem 
darījumiem (OV L 14, 20.1.2009., 
7. lpp.), proti, PVN direktī ­
vas 263. panta 1. punktu un 
Padomes Regulas (ES) 
Nr. 904/2010 20. pantu, lai 
saīsinātu termiņus informācijas 
par kopsavilkuma ziņojumiem 
iesniegšanai un apmaiņai; 
Padomes 2009. gada 25. jūnija 
Direktīva 2009/69/EK, ar ko 
Direktīvu 2006/112/EK par 
kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu groza 
attiecībā uz nodokļu 
nemaksāšanu, kas saistīta ar 
importu (OV L 175, 4.7.2009., 
12. lpp.), proti, PVN direktīvas 
143. pantu, Regulas (ES) 
Nr. 904/2010 V nodaļu par 
automatizētu piekļuvi datiem 
un X nodaļu par Eurofisc .
34 Priekšlikums Padomes 
Direktīvai, ar ko groza 
Direktīvu 2006/112/EK par 
kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu attiecībā uz 
nodokļu nemaksāšanu, kas 
saistīta ar importu un citiem 
pārrobežu darījumiem, saistībā 
ar priekšlikumu paredzēt 
solidāru atbildību (nav 
pieņemts), Padomes 2010. gada 
16. marta Direktīva 2010/24/ES 
par savstarpēju palīdzību 
prasījumu piedziņā saistībā ar 
noteiktiem maksājumiem, 
nodokļiem un citiem 
pasākumiem (OV L 84, 
31.3.2010., 1. lpp.), kas stājās 
spēkā 2012. gada 1. janvārī, kā 
arī priekšlikums par kopīgu 
atbildību visu dalībvalstu 
ieņēmumu aizsardzībai, kas nav 
pieņemts Regulā par 
administratīvo sadarbību.
35 Direktīva 2008/117/EK, ar ko 
groza PVN direktīvas 263. panta 
1. punktu.
32 Apsvērumi
42. muitas procedūra: 
Komisija ir akceptējusi 
lielāko daļu Eiropas 
Revīzijas palātas ieteikumu, 
taču dalībvalstis tos nav 
īstenojušas
76 
42. muitas procedūra (42. MP) ir režīms, 
ko importētājs izmanto, lai saņemtu 
atbrīvojumu no PVN, ja importētās 
preces transportēs uz citu dalībvalsti. 
PVN ir maksājams galamērķa dalībval ­
stī. Tiesības uz 42. muitas procedūru 
var saņemt, ja:
a) importētājs importa deklarācijā 
sniedz pilnīgu un derīgu informāci ­
ju par PVN38;
b) muitas iestādes pārbauda šādu 
informāciju pirms preču izlaišanas 
un pēc tam nosūta informāciju 
nodokļu iestādēm;
c) nodokļu iestādes salīdzina šo infor ­
māciju ar tām ziņām, kas iekļautas 
importētāja iesniegtajā PVN kopsa ­
vilkuma paziņojumā;
d) attiecīgā informācija tiek nodota 
citu dalībvalstu nodokļu iestādēm, 
izmantojot VIES ;
e) nodokļu iestādes galamērķa 
dalībvalstī nodrošina, ka tajā tiek 
ieturēts PVN, salīdzinot iegādātāja 
PVN deklarāciju ar VIES  sistēmā 
pieejamo informāciju. Sk. Revīzi ­
jas palātas izveidoto 42. muitas 
procedūras kontroles modeli 
III pielikumā .77 
Lai veiktu pēcpārbaudi saistībā ar 
Palātas iepriekšējo revīziju par 42. mui ­
tas procedūru39, kā arī lai pārbaudītu, 
kā muitas un nodokļu iestādes īsteno 
savstarpējo sadarbību un sadarbību ar 
citu dalībvalstu iestādēm, piemēram, 
vajadzības gadījumā izmantojot Euro -
fisc trešo darbības jomu (sk.  2. izcēlu -
mu), un lai noteiktu, vai VIES  dati ir pil ­
nīgi, Palāta izveidoja uz risku balstītu 
izlasi, iekļaujot tajā katras apmeklētās 
dalībvalsts 30 importa darījumus sa ­
skaņā ar 42. muitas procedūru. Palāta 
arī pārbaudīja, cik lielā mērā Komisija 
īstenojusi Palātas ieteikumus, kas ie ­
kļauti īpašajā ziņojumā Nr. 13/2011.
Lielākajā daļā apmeklēto 
dalībvalstu muitas un PVN 
datu sasaistu pārbaudes nav 
efektīvas
78 
Informācijas trūkums par precēm, ko 
importē saskaņā ar 42. muitas proce ­
dūru, var veicināt procedūras ļaunprā ­
tīgu izmantošanu un tādējādi arī PVN 
saistību nepilnīgo izpildi dalībvalstīs. 
Šī Palātas veiktā revīzija dalībvalstīs 
parādīja, ka VIES  dati par importu 
saskaņā ar 42. muitas procedūru nav 
pilnīgi. Palāta konstatēja, ka Vācijas un 
Apvienotās Karalistes muitas iestādes 
nesūta nodokļu iestādēm datus par im ­
portu saskaņā ar 42. muitas procedūru. 
Palāta konstatēja arī, ka Vācijā, Itālijā 
un Apvienotajā Karalistē tirgotāji PVN 
kopsavilkuma paziņojumā atsevišķi ne ­
ziņo par piegādēm Kopienas iekšienē, 
ko veic pēc importa saskaņā ar 42. mui ­
tas procedūru.36 “Ekspertu pētījums par 
aspektiem, kas saistīti ar 
kopsavilkuma ziņojumu 
iesniegšanas termiņu 
saīsināšanu un paredzētajām 
izvēles iespējām”, galīgais 
ziņojums, 2011. gada 
28. oktobris ( http://ec.europa.
eu/taxation_customs/
common/publications/
studies/index_en.htm ).
37 Septiņpadsmit dalībvalstis 
piemēro atkāpi, kas paredz 
kopsavilkuma paziņojumu 
iesniegt reizi ceturksnī, un 
desmit dalībvalstis ir 
izvēlējušās šo atkāpi 
nepiemērot; piecas dalībvalstis 
ir noteikušas, ka atkāpe 
piemērojama obligāti, 
savukārt divpadsmit 
dalībvalstis ir paredzējušas 
izvēles iespējas attiecībā uz tās 
piemērošanu; divas 
dalībvalstis sagatavo 
atsevišķus kopsavilkuma 
paziņojumus par precēm un 
pakalpojumiem, bet pārējās 
divdesmit piecas sagatavo 
vienu kopsavilkuma 
paziņojumu, kurā ietvertas 
gan preces, gan pakalpojumi; 
divdesmit divās dalībvalstīs ir 
noteikts, ka paziņojumu 
iesniedz elektroniski (tomēr 
piemērojot desmit izņēmuma 
gadījumus). Piecas dalībvalstis 
ir paredzējušas izvēles iespēju 
attiecībā uz paziņojuma 
elektronisku iesniegšanu.
38 Padomes Direktīvas 
2006/112/EK 143. panta 
2. punkts un 85.–89. punkts, kā 
arī II un III pielikums Komisijas 
2012. gada 20. augusta 
Īstenošanas 
regulā (ES) Nr. 756/2012, ar 
kuru izdara grozījumus 
Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko 
nosaka īstenošanas 
noteikumus Padomes 
Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par 
Kopienas Muitas kodeksa 
izveidi (OV L 223, 21.8.2012., 
8. lpp.).
39 Revīzijas palātas īpašais 
ziņojums Nr. 13/2011.
33 Apsvērumi
79 
Tādēļ nodokļu iestādes nevar veikt 
sasaistu pārbaudes attiecībā uz 
muitas datiem par importu saskaņā 
ar 42. muitas procedūru un importē ­
tāja iesniegtajiem PVN kopsavilkuma 
paziņojumiem. Sasaistu pārbaudēm 
ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu, ka 
citu dalībvalstu nodokļu iestādes gūst 
informāciju par attiecīgajām turpmāka ­
jām preču piegādēm, lai šādas piegā ­
des nepaliktu neapliktas ar nodokļiem 
preču patēriņa dalībvalsts teritorijā. 
Latvijā bija pieejamas automātiskās 
sasaistu pārbaudes, taču šādu pārbau ­
žu pieejamība nenovērsa to, ka PVN 
kopsavilkuma paziņojumus tika snieg ­
ta nepietiekama informācija40.
80 
Atlasītajās dalībvalstīs Palātas veikto 
revīzijas pārbaužu rezultāti norādīja 
uz gadījumiem, kad noteikta pārāk 
zema vērtība un kad nav iesniegti PVN 
kopsavilkuma paziņojumi, kā arī uz 
gadījumiem, kad importa deklarācijās 
norādīti nederīgi PVN identifikācijas 
numuri un nav paziņots par trīspusē ­
jiem darījumiem. Tikai 22 dalībvalstis 
apmainās ar informāciju, izmantojot 
Eurofisc  trešo darbības jomu.
81 
Izņemot Itāliju, apmeklētajās dalīb ­
valstīs nebija pieejama PVN numuru 
automātiska pārbaude elektroniskajās 
muitošanas sistēmās. Palāta neguva 
pierādījumus tam, ka muitas ierēdņi 
pirms preču laišanas brīvā apgrozībā 
bija pārbaudījuši PVN identifikācijas 
numuru derīgumu41. Palāta neguva 
pierādījumus par preču transportēša ­
nu uz galamērķa dalībvalsti42. Vienā 
gadījumā piegādātās preces nebija 
identiskas importētajām precēm. Vie ­
nīgi Ungārijā muitas iestādes attiecībā 
uz visiem 30 importa darījumiem, kas 
bija iekļauti izlasē, bija pārbaudījušas 
ex post , vai importētājs atbilst visiem 
nosacījumiem par atbrīvojumu no PVN.82 
Francijas Augstākā revīzijas iestā ­
de43 uzskata, ka tādas ātrdarbīgas 
elektroniskās sistēmas trūkums, kas 
ļautu pārbaudīt to, vai atbrīvojums no 
nodokļa importa dalībvalsts muitā tiek 
kompensēts ar nodokļiem iegādes da ­
lībvalstī, ir galvenais iemesls krāpšanai 
PVN jomā Eiropā.
83 
Vēl viens būtisks krāpšanas iemesls ir 
pārāk zemas importēto preču vērtības 
noteikšana un preču nepareiza klasi ­
ficēšana. OLAF  ir koordinējis kopīgu 
muitas operāciju (KMO)44 saistībā 
ar pārāk zemas vērtības noteikšanu 
tekstilizstrā  dājumiem un apaviem, 
kas ievesti no Ķīnas. OLAF  konstatēja, 
ka 40 % preču, ko laiž brīvā apgrozībā 
saskaņā ar 42. muitas procedūru, tika 
noteikta pārāk zema vērtība. Palāta 
Apvienotajā Karalistē konstatēja divus 
gadījumus, kad saskaņā ar 42. muitas 
procedūru importētās preces bija 
novērtētas par zemu, turklāt Viņas Ma ­
jestātes Ieņēmumu un muitas dienests 
šos gadījumus jau bija identificējis 
ar OLAF  koordinēto KMO rezultātā. 
Viņas Majestātes Ieņēmumu un muitas 
dienests bija aplēsis, ka ietekme uz 
PVN iekasēšanu Apvienotajā Karalistē 
ir 0,5 miljoni GBP un 10,6 miljoni GBP 
citās dalībvalstīs. Aplēstā ietekme uz 
muitas nodokļu iekasēšanu Apvieno ­
tajā Karalistē ir 81 miljons GBP . Šādu 
ietekmi noteicis Viņas Majestātes 
Ieņēmumu un muitas dienests attie ­
cībā uz visām precēm, ko importējuši 
divi izlasē iekļautie tirgotāji trīs gadu 
laikposmā.40 Fiscalis  projektu grupa risina 
jautājumu saistībā ar muitas 
un nodokļu iestāžu sadarbību, 
un Komisija ir piekritusi 
pārskatīt jautājumu par muitas 
deklarāciju un kopsavilkuma 
paziņojumu sasaistu 
pārbaudēm, ņemot vērā 
Fiscalis  projektu grupas 
ieteikumus.
41 Vācijā – 24 gadījumi, 
Latvijā – 30 gadījumi un 
20 gadījumi Apvienotajā 
Karalistē.
42 Vācijā – 13 gadījumi, 
Itālijā – 23 gadījumi, 
Latvijā – 29 gadījumi un 
20 gadījumi Apvienotajā 
Karalistē.
43 “L’action de La Douane dans la 
lutte contre les fraudes et trafics. 
Communication au Président de 
l’Assemblée nationale pour le 
Comité d’évaluation et de 
contrôle des politiques 
publiques. Janvier 2015”.
44 Šādu iespēju paredz Neapoles 
II konvencija par muitas 
pārvalžu savstarpēju palīdzību 
un sadarbību, kas izstrādāta, 
pamatojoties uz Līguma par 
Eiropas Savienību K3. pantu.
34 Apsvērumi
84 
Komisija apstiprināja un īstenoja 
piecus no septiņiem ieteikumiem, ko 
Palāta sniedza savā 2011. gada ziņo ­
jumā. Taču Padome nav piekritusi 
ieteikumam no importētāja prasīt so ­
lidāru atbildību par PVN zaudējumiem 
galamērķa dalībvalstī (sk. 72. punktu).
85 
Tiesību aktu uzlabojumi, ko veica 
Komisija saistībā ar 42. muitas proce ­
dūru, kā arī Palātas īpašajā ziņojumā 
Nr. 13/2011 sniegto ieteikumu izpilde 
vērtējama pozitīvi, taču krāpšanas 
apkarošanai traucē vāja noteikumu īs ­
tenošana, kā arī neatbilstības gadījumi, 
kas konstatēti dalībvalstīs šīs revīzijas 
laikā.
Apgrieztās maksāšanas 
procedūra – noderīgs 
instruments cīņā pret 
“pazudušā tirgotāja” 
krāpniecisko darbību 
Kopienā, kas netiek 
konsekventi piemērots
86 
Apgrieztās maksāšanas procedūras bū ­
tība ir tāda, ka pienākums maksāt PVN 
tiek pārcelts no piegādātāja uz pircēju. 
Tas nozīmē, ka pircējam, kurš reģis ­
trēts kā nodokļa maksātājs, jāmaksā 
PVN nodokļu iestādēm, nevis piegā ­
dātājam. Šādā gadījumā “pazudušais 
tirgotājs” nevar neizpildīt maksājumu 
saistības pret valsts kasi, jo tas neieka ­
sē PVN no sava pircēja.87 
Apgrieztās maksāšanas procedūra ir 
pagaidu pasākums, ko var piemērot 
līdz 2018. gada decembrim45. Šo pro ­
cedūru piemēro vienīgi īpašās situāci ­
jās konkrētās nozarēs, kurās vairāk 
iespējama “karuseļveida” krāpšana, un 
tā nav vispārēji piemērojama procedū ­
ra. 3. izcēlumā  parādīti vairāki piemēri 
attiecībā uz nozarēm, kurās dalībvalstis 
var piemērot apgrieztās maksāšanas 
procedūru.
88 
Palāta uzskata, ka apgrieztās maksāša ­
nas procedūra ir noderīgs instruments 
cīņā pret krāpšanu, ja to šajās augsta 
riska nozarēs konsekventi piemēro 
visas dalībvalstis. Pretējā gadījumā 
krāpnieki pārceļas uz dalībvalsti, kurā 
apgrieztās maksāšanas procedūru 
nepiemēro, tādējādi ierobežojot 
spējas cīnīties pret krāpšanu PVN jomā 
ES līmenī (sk. ERP īpašo ziņojumu 
Nr. 6/2015 par emisijas kvotu tirdzniecī ­
bas sistēmas integritāti un īstenošanu).
89 
Patlaban Komisija neuzskata, ka vis ­
pārēji piemērojama apgrieztās mak ­
sāšanas procedūra, proti, apgrieztās 
maksāšanas piemērošana visās taut ­
saimniecības nozarēs, būtu efektīva 
cīņā pret krāpšanu, jo tā novirzītu 
krāpšanu uz mazumtirdzniecības 
posmu, kurā risks izvairīties no PVN 
maksāšanas ir augstāks. Palātas veiktā 
apsekojuma rezultāti to apstiprina, jo 
tikai viens apsekojuma respondents 
ierosināja šādu apgrieztās maksāšanas 
procedūras vispārēju piemērošanu.45 Padomes 2013. gada 22. jūlija 
Direktīva 2013/43/ES, ar ko 
Direktīvu 2006/112/EK par 
kopējo pievienotās vērtības 
nodokļa sistēmu groza 
attiecībā uz fakultatīvu un 
pagaidu apgrieztas 
maksāšanas sistēmas 
piemērošanu saistībā ar 
noteiktu preču un 
pakalpojumu piegādi ar 
paaugstinātu krāpšanas risku 
(OV L 201, 26.7.2013., 4. lpp.).
35 Apsvērumi
Tiesību akti e-komercijas 
jomā atbilst labākajai 
starptautiskajai praksei, taču 
to īstenošana ir sarežģīta
90 
Pakalpojumu un nemateriālo preču 
attālināta piegāde rada problēmas 
PVN sistēmās, jo bieži vien par šādām 
piegādēm PVN netiek iekasēts vai 
arī tiek iekasētas nesamērīgi mazas 
summas. Eiropas Savienība elektroniski 
sniegtiem pakalpojumiem un nema ­
teriālu preču pārrobežu piegādēm 
galapatērētājiem, proti, no uzņēmuma 
patērētājam ( B2C ), piemēro galamērķa 
valsts principu saskaņā ar labāko starp ­
tautisko praksi, ko atzinusi ESAO.91 
Galamērķa valsts princips nozīmē to, 
ka tādu pāri robežām piegādātu pakal ­
pojumu un nemateriālo preču patēriņa 
vietai, ko veic no attāla reģiona privā ­
tajam saņēmējam, kas nav attiecīgās 
valsts rezidents, jābūt jurisdikcijai, kas 
ir saņēmēja pastāvīgā dzīvesvieta46.46 ESAO publikācija “Patēriņa 
nodokļa piemērošana 
pārrobežu pakalpojumiem un 
nemateriālajam īpašumam 
e­komercijas jomā”, 
2001. gads.3. izcēlumsTo nozaru piemēri, kurās var piemērot apgrieztās maksāšanas procedūru
 οCeltniecība, tostarp remonts, tīrīšana, uzturēšana, pārveides un nojaukšanas pakalpojumi;
 οsiltumnīcefektu izraisošo gāzu emisijas kvotu pārskaitīšana;
 οintegrālās shēmas ierīču piegāde, piemēram, mikroprocesoru un centrālo procesoru bloki pirms to integrē ­
šanas galapatēriņam paredzētajos produktos;
 οgāzes un elektrības piegāde starpniekam, kas ir nodokļa maksātājs;
 οgāzes un elektrības sertifikātu piegāde;
 οtelekomunikācijas pakalpojumu sniegšana;
 οspēļu konsoļu, planšetdatoru un klēpjdatoru piegāde;
 οgraudaugu un tehnisko kultūru, tostarp eļļas augu sēklu un cukurbiešu, piegāde;
 οneapstrādātu metālu un metālu pusfabrikātu, tostarp dārgmetālu, piegāde;
 οmobilo tālruņu piegāde;
 οatsevišķu kokmateriālu veidu (bluķu, dēļu, baļķu) piegāde.
36 Apsvērumi
92 
Noteikumu par e ­komerciju piemēro ­
šana ir sarežģīta un PVN iekasēšana 
ir apdraudēta, ja dalībvalstīm trūkst 
informācijas par B2C  pakalpojumiem 
un nemateriālu īpašumu, kas piegā ­
dāts no trešām valstīm, izmantojot 
internetu. Saskaņā ar Vācijas Revī ­
zijas palātas sniegto informāciju47 
Vācijā iekasētais PVN saistībā ar B2C 
e­pakalpojumu piegādēm no trešām 
valstīm 2011. gadā bija tikai 23,7 miljo ­
ni EUR un 2012. gadā samazinājās līdz 
22,8 miljoniem EUR, lai gan e ­komerci ­
jas jomā ir vērojama strauja izaugsme. 
Tādēļ Vācijas Augstākā revīzijas iestāde 
secināja, ka ir daudz nereģistrētu 
tirgotāju.
Administratīvās, tiesu un 
tiesībaizsardzības 
iestādes savstarpēji 
nesadarbojas, un to 
kompetences cīņā pret 
krāpšanu PVN jomā 
pārklājas
93 
Krāpšana PVN jomā bieži vien ir saistīta 
ar organizēto noziedzību. Ienākumi, ko 
nodrošina “pazudušā tirgotāja” krāp ­
nieciskā darbība Kopienā, parasti tiek 
ieguldīti citās noziedzīgās darbībās. Tā ­
pēc jāpieņem kopīga daudznozaru pie ­
eja, lai cīnītos pret krāpšanu PVN jomā 
Kopienā. Saskaņā ar Eiropola pārstāvju 
sniegto informāciju48 tiek lēsts, ka PVN 
ieņēmumu zaudējumus 40–60  miljar ­
du EUR apmērā ik gadu rada organizē ­
tās noziedzības grupējumi un ka 2 % 
no šiem grupējumiem ir atbildīgi par 
80 % no “pazudušā tirgotāja” krāpnie ­
ciskās darbības Kopienā ( MTIC ).94 
Eiropadome ir vairākkārt norādījusi uz 
sadarbības trūkumu administratīvo, 
tiesu un tiesībaizsardzības iestāžu star ­
pā49. Tā ir problēma, kas traucē efektīvi 
cīnīties pret krāpšanu nodokļu jomā.
Nenotiek datu apmaiņa 
muitas un nodokļu 
iestāžu, policijas un 
kriminālvajāšanas iestāžu 
starpā
95 
Netiek īstenota integrēta politika vai 
stratēģija ES līmenī attiecībā uz krāpša ­
nas izmeklēšanu un vainīgo saukšanu 
pie atbildības. Bieži vien tiesībaizsar ­
dzības un tiesu iestādes strādā neatka ­
rīgi, un nereti tās šajā darbā neiesaista 
visas attiecīgās dalībvalstis50.47 Bundesrechnungshof, 
2013 Bemerkungen – Weitere 
Prüfungsergebnisse Nr. 1 1 
“Ausländische Internetanbieter 
zutreffend besteuern” .
48 Carlo Van Heuckelom  paziņo ­
jums konferencē par krāpšanu 
PVN jomā, ko Eiropas 
Parlamenta ēkā Briselē 
2015. gada 4. februārī rīkoja 
Eiropas Parlamenta deputāte 
Ingeborg Grässle  un Eiropas 
Parlamenta deputāts 
Benedek Javor  
(http://antikorrupcio.hu/en/
vat­fraud ­in­the ­eu­member ­
states/ ).
49 Eiropadomes 2013. gada 
16. septembra dokuments 
nr. 12623/5/13, 2015. gada 
20. marta dokuments 
nr. 16071/1/14, kā arī 
2015. gada 1. jūnija dokuments 
nr. 9368/15.
50 Eurojust  stratēģiskā sanāksme 
par krāpšanu PVN jomā 
2011. gada martā, sk. Padomes 
2011. gada 17. jūnija 
dokumentu nr. 11570/11.
37 Apsvērumi
96 
Eiropadome ir izveidojusi Muitas 
sadarbības jautājumu darba grupu 
(CCWP ). Šī ekspertu darba grupa veic 
darbu saistībā ar operatīvo sadarbību 
dalībvalstu muitas administrāciju star ­
pā, lai palielinātu to tiesībaizsardzības 
spējas un jo īpaši, lai noteiktu, kādi 
jauni modeļi nepieciešami sadarbībai 
muitas un citu aģentūru starpā un ko ­
pīgu muitas operāciju īstenošanai51.
97 
Darba grupa konstatēja, ka sadarbība 
muitas un policijas starpā, kā arī sadar ­
bība muitas un nodokļu iestāžu starpā 
ir diezgan laba, taču joprojām ir vairāk 
šķēršļi, kas traucē sadarbībai. Būtis ­
kākie šķēršļi ir informācijas apmaiņas 
ierobežojumi, strukturētu sistēmu un 
sasaistītu datubāzu trūkums, kā arī tas, 
ka informācija netiek sniegta savlaicīgi 
vai tā ir sliktas kvalitātes un trūkst at ­
bilstīgas atgriezeniskās saiknes. Ziņoju ­
mā uzsvērts arī, ka atkārtojas funkciju 
pārklāšanās un dublēšanās risks.
98 
Visas dalībvalstis nepiedalās visās 
 Eurofisc  darbības jomās (sk. 51. pun ­
ktu). Trešā darbības joma attiecas uz 
“pazudušā tirgotāja” krāpniecisko 
darbību Kopienā ( MTIC ) saistībā ar im ­
portu saskaņā ar 42. muitas procedūru. 
Tajā ir iesaistījušās divdesmit divas 
dalībvalstis, taču aktīvākas dalībnie ­
ces ir drīzāk nodokļu iestādes, nevis 
muitas iestādes52. No piecām apmek ­
lētajām dalībvalstīm tikai Ungārijas un 
Itālijas muitas iestādes piedalās trešajā 
darbības jomā.99 
Palātas veiktās revīzijas laikā tika 
konstatēts arī, ka Vācijas un Apvienotās 
Karalistes muitas iestādes nenosūta 
datus par importu saskaņā ar 42. mui ­
tas procedūru nodokļu iestādēm un ka 
tirgotāji Vācijā, Itālijā un Apvienotajā 
Karalistē PVN kopsavilkuma paziņo ­
jumā atsevišķi neziņo par piegādēm 
Kopienas iekšienē, ko veic pēc impor ­
ta saskaņā ar 42. muitas procedūru 
(sk. 78. punktu).
100  
Datu apmaiņas trūkums muitas un 
nodokļu iestāžu, kā arī policijas un tie ­
sībaizsardzības iestāžu starpā mazina 
efektivitāti cīņā pret krāpšanu. Beļģijai 
izdevās samazināt ar krāpšanu saistītos 
zaudējumus par 85 % tikai divu gadu 
laikā, pieņemot kopīgu pieeju attiecībā 
uz labāku sadarbību iestāžu starpā, 
kas ļāva aktīvi vērsties pret krāpšanas 
organizatoriem, nevis “pazudušajiem 
tirgotājiem”53.51 Padomes 2014. gada 
22. septembra dokuments 
Nr. 12978/14.
52 CCWP  ziņojumā ierosināts 
muitas iestādēm aktīvāk 
piedalīties Eurofisc  trešajā 
darbības jomā. Sk. Padomes 
2015. gada 20. marta 
dokumentu Nr. 16071/1/14.
53 No 1,1 miljarda EUR 2001. gadā 
līdz 159 miljoniem EUR 
2003. gadā. Avots: 
Ondersteuningscel (BTW 
fraude) – Cellule de soutien 
(Fraude TVA) . Sk. “ Rapport 
annuel des Finances 2003” . 
Sk. arī “ Fraude 
intracommunautaire à la TVA. 
Audit de suivi réalisé en 
collaboration avec les cours des 
comptes des Pays-Bas et 
d’Allemagne. Rapport de la 
Cour des comptes transmis à la 
Chambre des représentants” . 
Briselē, 2012. gada septembrī.
38 Apsvērumi
Eiropolam un OLAF  nav 
pieejami VIES  un Eurofisc  dati
101  
Nedz Eiropolam, nedz arī OLAF  nav 
pieejami Eurofisc  dati. Dalībvalstis 
atsaucas uz Regulas Nr. 904/2010 35. 
un 55. pantu, kā arī uz dalībvalstu sle ­
penības noteikumiem nodokļu jomā, 
lai liegtu šādu piekļuvi. Eurofisc  pirmā 
līdz trešā darbības joma ietver datu ap ­
maiņu. Eurofisc  ceturtā darbības joma 
datu apmaiņu neietver – tā ir krāpša ­
nas novērošanas centrs, kura darbības 
ietvaros novēro tendences krāpšanas 
jomā. Lai gan datu apmaiņa netiek 
veikta, Eiropolam un OLAF  šī informā ­
cija nav pieejama. Gan Eiropolam, gan 
arī OLAF  ir liegta pieeja arī VIES .
102  
Lai gan šāds pieejas liegums atbilst re ­
gulas noteikumiem, tas mazina Eiropo ­
la un OLAF  spēju cīnīties pret krāpšanu 
PVN jomā, identificējot un likvidējot 
organizētās noziedzības grupējumus, 
kas atbildīgi par “karuseļveida” krāp ­
šanu, un pat to spēju novērtēt patieso 
ietekmi, kāda ir krāpšanai PVN jomā 
Kopienā.
103  
Kompetenču pārklāšanās, kā arī efektī ­
vas sadarbības un informācijas apmai ­
ņas trūkums administratīvo, tiesu un 
tiesībaizsardzības iestāžu starpā gan 
dalībvalstu, gan arī starptautiskā līme ­
nī traucē cīņai pret krāpšanu PVN jomā 
Kopienā. 2013. gadā sadarbība Eiropo ­
la, Eurojust  un OLAF  starpā tika rakstu ­
rota kā “samezglots tīkls”, kas veicina 
saskaņotas rīcības trūkumu krāpšanas 
apkarošanā54.EMPACT ir laba iniciatīva, 
taču tās ilgtspēja ir 
apdraudēta
104  
ES 2010. gadā izveidoja daudzgadu 
politikas ciklu cīņai pret smagu starp ­
tautisko un organizētu noziedzību55, 
nosakot šādus mērķus:
a) efektīva sadarbība dalībvalstu 
tiesībaizsardzības aģentūru, ES ies ­
tāžu, ES aģentūru un citu organizā ­
ciju starpā; kā arī
b) saskaņota un stingra operatīvā dar ­
bība, vēršoties pret aktuālākajiem 
noziedzības draudiem, ar kuriem 
saskaras ES.
105  
Pamatojoties uz Eiropola sagatavoto 
apdraudējumu novērtējumu56, da­
lībvalstu pārstāvji noteica deviņas 
prioritārās jomas, tostarp krāpšana 
saistībā ar akcīzes nodokli un “pazu ­
dušā tirgotāja” krāpnieciskā darbība 
Kopienā. Attiecībā uz katru prioritāro 
jomu Padome sagatavoja daudzgadu 
stratēģisko plānu, kas aptvēra laik ­
posmu no 2014. līdz 2017. gadam. 
Plāna mērķis ir mazināt to organizētās 
noziedzības grupējumu (ONG) un to 
speciālistu spējas, kas iesaistīti krāp ­
šanā saistībā ar akcīzes nodokli un 
“pazudušā tirgotāja” krāpnieciskajā 
darbībā Kopienā.
106  
Plānā 2014.–2017. gadam bija minē ­
tas desmit iespējamie apdraudējumi. 
Šajā plānā bija ne tikai uzsvērts ONG 
augstais speciālo zināšanu un elastīgu ­
ma līmenis, bet arī norādīts uz siste ­
mātiskas sadarbības trūkumu tiesībaiz ­
sardzības iestāžu un nodokļu iestāžu 
starpā dalībvalstu un ES līmenī. Plānā 
bija minēti arī juridiskie šķēršļi, kas liedz 
apmainīties ar informāciju Eiropola un 
Eurofisc  pārstāvēto dalībvalstu starpā.54 Apvienotās Karalistes 
parlamenta Lordu palātas 
Eiropas Savienības lietu 
komitejas 2012.–2013. gada 
sesijas 12. ziņojums “Cīņa pret 
krāpšanu Eiropas Savienības 
finanšu jomā”.
55 Projekts Padomes 
Secinājumiem par ES politikas 
cikla izveidi un īstenošanu 
organizētas un smagas 
starptautiskas noziedzības 
jomā, dokuments nr.  15358/10 
COSI 69 ENFOPOL 298 
CRIMORG 185 ENFOCUSTOM 
94.
56 Smagas un organizētas 
noziedzības radīto 
apdraudējumu novērtējums 
(SOCTA ), kas veikts 2013. gadā.
39 Apsvērumi
107  
Plānā bija noteikti seši stratēģiskie 
mērķi. Viens no šiem mērķiem attiecas 
uz pieejamās izlūkošanas informācijas 
apmaiņu ES līmenī par ONG, kas rada 
lielāko apdraudējumu. Minētās darbī ­
bas pārklājas ar informācijas apmaiņu 
par augsta riska uzņēmumiem, ko 
veic Eurofisc  pirmās darbības jomas 
ietvaros. Turklāt SCAC  sanāksmes laikā 
dažas dalībvalstis iebilda pret to, ka 
Fiscalis  projektu grupas nr. 82 izstrā ­
dāto Labas prakses rokasgrāmatu cīņā 
pret krāpšanu saistībā ar PVN Kopienā 
pilnā apmērā izmanto tiesībaizsardzī ­
bas iestādes, jo lielākā daļa rokasgrā ­
matas nodaļu ir piemērotas nodokļu 
administrācijām, nevis tiesībaizsardzī ­
bas iestādēm.
108  
Lai noteiktu, cik lielā mērā sasniegts 
katrs no mērķiem, Eiropas daudznoza ­
ru platformas pret noziedzības drau ­
diem ( EMPACT ) ietvaros tika izstrādāti 
vairāki operatīvie rīcības plāni (ORP). 
Dalībvalstīm bija jāfinansē 2014. gada 
operatīvā rīcības plāna darbības no 
valsts budžeta. Progresa ziņojumi par 
operatīvo rīcības plānu 2014. gadam 
rāda, ka no 11 operatīvajām darbībām 
2 nebija pabeigtas un finansējuma 
trūkuma dēļ tika atliktas uz 2015. gadu. 
Finansējuma trūkums apdraud EMPACT  
mērķu sasniegšanu un operatīvo rīcī ­
bas plānu īstenojamību.
109  
Komisija 2015. gadā piešķīra septiņus 
miljonus EUR Eiropolam operatīvo dar ­
bību finansēšanai 2015. un 2016. gadā. 
Taču, tā kā šis finansējums paredzēts 
deviņām prioritārajām jomām, nav 
zināms, vai tas nodrošinās EMPACT  fi­
nansiālo ilgtspēju prioritārajā jomā, kas 
skar “pazudušā tirgotāja” krāpniecisko 
darbību Kopienā.Dalībvalstis neatbalsta 
priekšlikumus iekļaut PVN 
direktīvas par finanšu 
interešu aizsardzību 
un regulas par Eiropas 
Prokuratūras izveidi darbības 
jomā
110  
Visu dalībvalstu eksperti 2011. gada 
martā Eurojust  rīkotā sanāksmē aicināja 
īstenot efektīvāku sadarbību admi ­
nistratīvo, tiesu un tiesībaizsardzības 
iestāžu starpā dalībvalstu un starp ­
tautiskā līmenī57. Eiropadome ieteica 
izstrādāt noteikumus par ekskluzīvu 
jurisdikciju attiecībā uz krāpšanu PVN 
jomā Kopienā vai uzticēt izmeklēša ­
nu un lietas ierosināšanu par šādiem 
noziegumiem Eiropas Prokuratūrai 
(EPPO ).
111 
Tomēr lielākā daļa dalībvalstu iebilst 
pret Komisijas priekšlikumu iekļaut 
PVN jautājumu direktīvas par cīņu pret 
krāpšanu58 vai regulas, ar ko izveido 
Eiropas Prokuratūru, darbības jomā. 
PVN izslēgšana no šo priekšlikumu dar ­
bības jomas būtu liels solis atpakaļ, jo, 
kā nesen atgādināja Eiropas Savienības 
Tiesa (lieta C ­105/14, 8.9. 2015., Taricco ), 
pašreizējais tiesiskais regulējums ietver 
krāpšanu PVN jomā, proti, PIF konven ­
cijā59, kura direktīvai par cīņu pret krāp ­
šanu jāaizstāj. Turklāt neviens sekun ­
dārais tiesību akts nepiešķir tiesības 
OLAF  veikt izmeklēšanu PVN jomā.57 Eurojust  stratēģiskā sanāksme 
par krāpšanu PVN jomā 
2011. gada martā, 
sk. ES Padomes 2011. gada 
17. jūnija dokumentu 
Nr. 11570/11.
58 Komisijas 2012. gada 11. jūlija 
paziņojums “Priekšlikums 
Eiropas Parlamenta un 
Padomes direktīvai par cīņu 
pret krāpšanu, kas skar 
Savienības finanšu intereses, 
izmantojot krimināltiesības”, 
COM(2012) 363  final .
59 1995. gada 26. jūlija Konvencija 
par Eiropas Kopienu finansiālo 
interešu aizsardzību un tās divi 
protokoli (Padomes 1997. gada 
19. jūnija akts un Padomes 
1996. gada 27. septembra 
akts).
40
 Secinājumi  
un ieteikumi
112  
Šī revīzija tika veikta, lai noskaidrotu, 
vai Eiropas Savienība efektīvi cīnās 
pret krāpšanu saistībā ar PVN Kopie ­
nā. Lielākā daļa dalībvalstu, kas ir PVN 
ieņēmumu galvenās saņēmējas, ir 
paudušas apmierinātību par to, kā dar ­
bojas pašreizējā sistēma, un tās atzinīgi 
vērtē savstarpējās sadarbības sniegtos 
ieguvumus. Taču dalībvalstis ir norā ­
dījušas uz sistēmas komponentiem, 
kuri vēl jāuzlabo. Turklāt revīzijas laikā 
konstatēti būtiski trūkumi, kas norāda 
uz to, ka sistēma nav pietiekami efektī ­
va. Šie trūkumi ir jānovērš. Komisija jau 
iepriekš ir ierosinājusi vairākus tiesību 
aktus, kas ļauj dalībvalstīm uzlabot 
sistēmu informācijas apmaiņai starp 
to nodokļu iestādēm, lai cīnītos pret 
krāpšanu PVN jomā Kopienā60, taču 
dalībvalstis joprojām nav tos visus pie ­
ņēmušas. Tādēļ nepieciešamas jaunas 
leģislatīvas un cita veida iniciatīvas, kā 
tas ierosināts turpmāk aprakstītajos 
ieteikumos.
Sistēmas efektivitātes 
novērtēšana
113  
Salīdzināmu datu, kā arī tādu atbilstīgu 
attiecīgo rādītāju trūkums, kuri ļautu 
novērtēt dalībvalstu sniegumu, nega ­
tīvi ietekmē ES sistēmas efektivitāti 
cīņā pret krāpšanu PVN jomā Kopienā 
(sk. 19.–25. punktu).1. ieteikums
Komisijai jāierosina dalībvalstu saska ­
ņoti centieni, lai izveidotu kopīgu sis ­
tēmu aplēšu iegūšanai par krāpšanas 
apmēru PVN jomā Kopienā, kas ļautu 
dalībvalstīm novērtēt savu sniegu ­
mu attiecībā uz krāpšanas PVN jomā 
Kopienā gadījumu biežuma samazi ­
nāšanos, atklāto krāpšanas gadījumu 
skaita palielināšanos, kā arī piedzītā 
nodokļa apjoma palielināšanos pēc 
krāpšanas atklāšanas. Šādas sistēmas 
pamatā varētu būt dažu dalībvalstu jau 
izmantotā prakse.
Muitas un PVN datu 
sasaistu pārbaudei ir 
izšķiroša nozīme
114  
Revīzija parādīja, ka nav iespējama 
sasaistu pārbaude par importu saska ­
ņā ar 42. muitas procedūru un PVN 
kopsavilkuma paziņojumiem, jo muitas 
iestādes nesūta šos datus nodokļu 
iestādēm un tirgotājiem nav pienāku ­
ma PVN kopsavilkuma paziņojumos 
atsevišķi ziņot par piegādēm Kopienā 
pēc importa saskaņā ar 42. muitas 
procedūru. Turklāt ne visas dalībvalstis 
apmainās ar datiem par riskantiem im ­
porta darījumiem saskaņā ar 42. muitas 
procedūru, izmantojot Eurofisc  trešo 
darbības jomu (sk. 76.–85. punktu).
2. ieteikums
Dalībvalstu muitas iestādēm jānosūta 
dati par importu saskaņā ar 42. muitas 
procedūru nodokļu iestādēm, kā arī 
jāīsteno citi pasākumi, ko paredz Palā ­
tas izveidotais 42. muitas procedūras 
kontroles modelis (sk.  III pielikumu ).60 Piemēram, Komisijas 
2004. gada 20. jūlija 
priekšlikums Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
regulai par savstarpēju 
administratīvo palīdzību 
Kopienas finanšu interešu 
aizsardzībai pret krāpšanu vai 
citādu nelikumīgu rīcību 
(priekšlikums 
COM(2004) 509 galīgā 
redakcija, kas grozīts ar 
priekšlikumu 
COM(2006) 473 galīgā 
redakcija).
41 Secinājumi un ieteikumi 
3. ieteikums
Komisijai jāierosina tiesību aktu grozī ­
jumi, kas ļautu veikt efektīvas muitas 
un nodokļu datu sasaistu pārbaudes.
Eurofisc  agrīnās 
brīdināšanas sistēmas 
uzlabošana, lai 
mērķtiecīgāk vērstos pret 
tirgotājiem, kuri veic 
augsta riska darījumus
115  
Dalībvalstis uzskata, ka Eurofisc  ir 
efektīva agrīnās brīdināšanas sistēma, 
taču sūdzējās par to, ka informācijas 
apmaiņa nav lietotājdraudzīga un ka 
datu apmaiņa ir lēna un ne vienmēr 
pietiekami mērķtiecīga. Arī veicot 
revīziju izvēlētajās dalībvalstīs, tika 
konstatēts, ka datu apstrāde un piekļu ­
ve informācijai ir ilgstošs un sarežģīts 
process, kura pamatā ir Excel  izklājlapu 
izmantošana, ko izplata dalībvalstu sa ­
darbības koordinatoriem, radot risku, 
ka tiek pārsūtīta nepilnīga vai nepa ­
reiza informācija. Atgriezenisko saikni 
informācijas pieprasītājai valstij bieži 
vien sniedz ar ievērojamo kavēšanos 
(sk. 48.–55. punktu).
4. ieteikums
Komisijai jāiesaka dalībvalstīm
a) ieviest vienotu risku analīzi, tostarp 
izmantojot sociālo tīklu analīzi, lai 
nodrošinātu, ka informācija, ar ko 
apmainās sistēmā Eurofisc , ir mērķ ­
tiecīgi vērsta pret krāpšanu;
b) uzlabot šādas informācijas apmai ­
ņas ātrumu un biežumu;c) šādai informācijas apmaiņai izman ­
tot uzticamu un lietotājdraudzīgu 
IT vidi;
d) noteikt atbilstīgus rādītājus un 
mērķus, lai mērītu darbības rezul ­
tātus dažādās Eurofisc  darbības 
jomās; kā arī
e) piedalīties visās Eurofisc  darbības 
jomās.
Spēkā esošā tiesiskā 
regulējuma pilnveide
116  
Padome nav pieņēmusi Komisijas 
priekšlikumu par solidāru atbildību 
pārrobežu tirdzniecības darījumos. Tā ­
dējādi tiek mazināta preventīvā ietek ­
me saistībā ar sadarbību ar krāpniecis ­
kiem tirgotājiem. Dalībvalstis nerīkojas 
saskaņoti, īstenojot PVN direktīvu 
attiecībā uz kopsavilkuma paziņojumu 
iesniegšanas termiņiem, un tas palie ­
lina administratīvo slogu tirgotājiem, 
kuri veic darbību vairāk nekā vienā 
dalībvalstī (sk. 73.–75. punktu).
5. ieteikums
Padomei jāapstiprina Komisijas priekš ­
likums par solidāru atbildību.
42 Secinājumi un ieteikumi 
6. ieteikums
Komisijai jāsniedz priekšlikums grozīt 
PVN direktīvu, lai panāktu, ka lielā ­
kā mērā tiek saskaņotas dalībvalstu 
ziņošanas prasības PVN jomā attiecībā 
uz preču un pakalpojumu piegādēm 
Kopienā.
117  
Pierādījumi rāda, ka, ieviešot apgriez ­
tās maksāšanas procedūru vienā vai 
vairākās dalībvalstīs, krāpnieki pār ­
ceļas uz dalībvalsti, kurā apgrieztās 
maksāšanas procedūru nepiemēro 
(sk. 86.–89. punktu).
7. ieteikums
Komisijai jāmudina dalībvalstis labāk 
saskaņot politiku apgrieztās maksāša ­
nas procedūras jomā, kā to jau dara, 
piemēram, emisijas kvotu tirdzniecības 
sistēmā.
Administratīvās 
sadarbības pasākumu 
uzlabošana
118  
Komisija ir ierosinājusi vairākus tiesību 
aktus, kas ļauj dalībvalstīm izveidot 
atbilstīgu sistēmu informācijas apmai ­
ņai starp valstu nodokļu iestādēm, lai 
cīnītos pret krāpšanu PVN jomā Kopie ­
nā, taču to piemērošana dalībvalstīs 
joprojām ir zemā līmenī, turklāt daži 
no tiem jāpastiprina vai arī jāpiemē ­
ro saskaņotāk (sk. 26.–47. punktu un 
56.–70. punktu).8. ieteikums
Lai sniegtu administratīvās sadarbības 
pasākumu novērtējumu, Komisijai 
uzraudzības nolūkā jāapmeklē dalīb ­
valstis, kuras izvēlētas, pamatojoties uz 
riska analīzi. Šādu uzraudzības apmek ­
lējumu laikā galvenā uzmanība jāpie ­
vērš tam, lai panāktu, ka dalībvalstis 
savlaicīgāk sniedz atbildes uz informā ­
cijas pieprasījumiem, VIES  uzticamībai 
un daudzpusējo pārbaužu ātrumam, kā 
arī pēcpārbaudei attiecībā uz konstatē ­
jumiem Komisijas iepriekšējos ziņoju ­
mos par administratīvo sadarbību.
9. ieteikums
Dalībvalstīm, kuras to vēl nav izdarīju ­
šas, jāievieš divkāršā PVN identifikāci ­
jas numuru sistēma (PVN identifikācijas 
numurs, kas piešķirts tirgotājiem, kuri 
vēlas piedalīties tirdzniecībā Kopienā, 
atšķiras no PVN identifikācijas numura, 
ko izmanto dalībvalsts iekšējā tirgū) un 
jāveic pārbaudes, kas paredzētas Regu ­
las (ES) Nr. 904/2010 22. pantā, vien ­
laikus sniedzot tirgotājiem bezmaksas 
konsultācijas.
10. ieteikums
Dalībvalstīm jānosūta oficiālas paziņo ­
juma vēstules tirgotājiem, kuri iesaistīti 
krāpšanas ķēdēs, lai veicinātu to, ka 
tiek piemērota Eiropas Savienības Tie ­
sas (EST) judikatūra lietās Kittel  un Mec -
sek, un jāliedz vai nu tiesības atskaitīt 
aprēķināto priekšnodokli, vai tiesības 
veikt piegādes, piemērojot nulles likmi, 
pamatojoties uz to, ka tirgotājs zināja 
vai tam bija jāzina, ka tā darījumi bija 
saistīti ar krāpšanas radītiem nodokļa 
zaudējumiem.
43 Secinājumi un ieteikumi 
119  
Dalībvalstīm nepieciešama infor ­
mācija no trešām valstīm, lai veiktu 
PVN iekasēšanu par e ­komercijas 
B2C  pakalpojumiem un nemateriā ­
lām precēm, ko iegādājas internetā 
(sk. 90.–92. punktu).
11. ieteikums
Lai stiprinātu sadarbību ar trešām val ­
stīm un iekasētu PVN par e ­komercijas 
B2C  pakalpojumiem un nemateriālām 
precēm, kas piegādātas no šīm valstīm, 
dalībvalstīm jāveic šādi pasākumi:
a) jāpiešķir pilnvaras Komisijai veikt 
sarunas par savstarpējās palīdzības 
pasākumiem ar valstīm, kurās re ­
ģistrēts vairākums digitālo pakal ­
pojumu sniedzēju, un parakstīt no ­
līgumus par šādiem pasākumiem;
b) dalībvalstīm, kas ir ESAO dalībnie ­
ces, – jāparaksta un jāīsteno ESAO 
Konvencija par savstarpēju admi ­
nistratīvo palīdzību nodokļu lietās, 
lai ar trešām valstīm apmainītos ar 
informāciju par digitālo pakalpoju ­
mu sniedzējiem.Administratīvo, tiesu un 
tiesībaizsardzības iestāžu 
sadarbības uzlabošana
120  
Krāpšana PVN jomā Kopienā bieži vien 
ir saistīta ar organizētās noziedzības 
struktūrām. Tāpēc jāpieņem labāka 
kopīga daudznozaru pieeja, lai cīnī ­
tos pret krāpšanu PVN jomā Kopie ­
nā. Taču pastāv vairākas iestādes un 
struktūras, kuru kompetenču jomas 
cīņā pret krāpšanu PVN jomā Kopienā 
pārklājas un kuras pilnībā nesadar ­
bojas un savstarpēji neapmainās ar 
informāciju juridisku ierobežojumu dēļ 
(sk. 93.–102. punktu).
12. ieteikums
Komisijai un dalībvalstīm jālikvidē ju­
ri diskie šķēršļi, kas kavē valstu un ES 
administratīvo, tiesu un tiesībaizsardzī­
bas iestāžu savstarpējo informācijas 
ap maiņu. Jo īpaši jānodrošina OLAF  un 
Eiropola piekļuve VIES  un Eurofisc  da­
tiem, un dalībvalstīm jāizmanto šo ie­
stā žu sniegtā izlūkošanas informācija.
44 Secinājumi un ieteikumi 
121  
Viens no ES līmeņa daudznozaru pie ­
ejas elementiem patlaban ir operatīvie 
rīcības plāni (ORP), ko izstrādājušas 
dalībvalstis un ratificējusi Padome 
saskaņā ar EMPACT  iniciatīvu un kas 
attiecas uz laikposmu no 2014. līdz 
2017. gadam. Taču ORP pastāvēšanu 
un ilgtspēju apdraud ES finansējuma 
trūkums (sk. 104.–109. punktu).
13. ieteikums
Komisijai jānodrošina EMPACT  iniciatī ­
vas ietvaros sagatavoto ORP ilgtspēja, 
piešķirot pietiekamus finanšu resursus.
122  
Krāpšana PVN jomā varētu palikt 
nesodīta negatīvu jurisdikcijas kolīziju 
dēļ, ja direktīvas par cīņu pret krāpša ­
nu un regulas par Eiropas Prokuratūru 
darbības jomā neiekļauj jautājumu par 
PVN (sk. 110. un 111. punktu). Krāpša ­
na PVN jomā var palikt nesodīta arī 
tāpēc, ka noilguma termiņi ir pārāk īsi, 
kā Eiropas Savienības Tiesa to uzsvēra 
2015. gada 8. septembra spriedumā 
(lieta C ­105/14, Taricco ). Eiropas Savie ­
nības Tiesa ir lēmusi, ka krāpšana PVN 
jomā skar Eiropas Savienības finanšu 
intereses.14. ieteikums
Eiropas Parlamentam un Padomei 
jāveic šādas darbības:
a) jautājums par PVN jāiekļauj ierosi ­
nāto tiesību aktu – direktīvas par 
cīņu pret krāpšanu, kas skar Savie ­
nības finanšu intereses, izmantojot 
krimināltiesības ( PIF direktīva), un 
regulas par Eiropas Prokuratūras 
izveidi darbības jomā; kā arī
b) jāpiešķir OLAF  skaidri noteiktas 
pilnvaras un instrumenti izmeklēt 
ar PVN saistīto krāpšanu Kopienā.
Šo ziņojumu 2015. gada 15. decembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palā ­
tas IV apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Milan Martin CVIKL .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

45
 Pielikumi
Revīzijas pieeja Komisijas līmenī
Revīziju Komisijā Palāta īstenoja divos posmos, proti, veicot sagatavošanos un revīzijas praktisko darbu.
1 Sagatavošanās posmā Palāta informācijas vākšanas nolūkā apmeklēja Nodokļu politikas un muitas savie ­
nības ģenerāldirektorātu un OLAF . Palāta rīkoja apspriedes par revīzijas metodēm (revīzijas jautājumiem, 
kritērijiem un standartiem), tostarp revīzijas metodēm dalībvalstīs, un saņēma Komisijas atsauksmes un 
ierosinājumus. Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts piešķīra revidentiem tiesības 
piekļūt galvenajai datubāzei importa jomā, proti, datubāzei Web Surveillance 2 . Palāta apsprieda katra 
ģenerāldirektorāta galvenos uzdevumus un problēmas cīņā pret krāpšanu PVN jomā un vāca attiecīgos 
dokumentus.
 Palāta pārbaudīja saistīto informāciju par darbību, piemēram, Nodokļu politikas un muitas savienības 
ģenerāldirektorāta darbības pārskatu, kas pievienots 2013. gada provizoriskajam budžeta projektam, un 
Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta 2013. gada darbības ziņojumu, kā arī stāvok ­
li, kā tiek īstenota ES stratēģija krāpšanas apkarošanai PVN jomā, un Komisijas 2014. gada ziņojumu par 
administratīvo sadarbību PVN jomā un par PVN iekasēšanas efektivitāti.
 Palāta informācijas vākšanas nolūkā apmeklēja arī Eurofisc , Eiropola un Eurojust  galvenās mītnes, kur Pa ­
lāta informēja par revīziju, apsprieda šo struktūru nozīmi, atbildību un problēmas cīņā pret krāpšanu PVN 
jomā, kā arī vāca attiecīgos dokumentus un informāciju.
 Palāta organizēja informācijas vākšanas apmeklējumu ESAO un apsprieda revīzijai būtiskus jautājumus, 
piemēram, par PVN ieņēmumu attiecību, savstarpējo palīdzību un informācijas apmaiņu nodokļu jomā, 
“pazudušā tirgotāja” krāpniecisko darbību, daudzpusējām pārbaudēm un kopīgām revīzijām, kā arī par 
digitāli piegādātu pakalpojumu un nemateriālu preču aplikšanu ar nodokli (e ­komercijas jomā). Palāta 
izskatīja jaunākos ESAO ziņojumus un pamatnostādnes, kas attiecas uz PVN.
 Palāta kopā ar pārstāvjiem no Eiropas Savienības augstāko revīzijas iestāžu darba grupas PVN jautājumos 
izvērtēja un apsprieda revīzijas darbības, ko šī grupa pēdējā laikā veikusi un vēl veic PVN jomā.I pielikums
46 Pielikumi
2 Palāta, veicot praktisko revīzijas darbu, Komisijai darīja zināmus dalībvalstīs veiktā apsekojuma rezultā ­
tus. Palāta iepazīstināja arī ar vispārīgu aptaujas anketu, kas paredzēta Komisijai. Šajā vispārīgajā aptau ­
jas anketā bija jautājumi par pašreizējām tendencēm un tika vākti pierādījumi par Komisijas darbībām 
tādās jomās kā administratīvā sadarbība, Palātas īpašā ziņojuma par 42. muitas procedūru pēcpārbaude, 
apgrieztās maksāšanas procedūra, e ­komercija un PVN iekasēšanas efektivitāte, tostarp sadarbība starp 
dalībvalstu un Eiropas Savienības administratīvajām, tiesu un tiesībaizsardzības iestādēm. Atbildes uz 
šīs vispārīgās aptaujas anketas jautājumiem sniedza Budžeta ģenerāldirektorāts, Migrācijas un iekšlietu 
ģenerāldirektorāts, Tiesiskuma un patērētāju ģenerāldirektorāts, OLAF  un Nodokļu politikas un muitas 
savienības ģenerāldirektorāts.
 Lai novērtētu administratīvo, tiesu un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbības efektivitāti, Palāta vērsās pie 
Padomes un izskatīja tās galvenos dokumentus saistībā ar EMPACT , ORP un 42. muitas procedūru.
 Palāta Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorātam nosūtīja vēl vienu aptaujas anketu, lai 
pārbaudītu, vai Komisija ir pienācīgi veikusi pēcpārbaudi par to, kā dalībvalstis transponējušas dažādus 
grozījumus PVN direktīvā attiecībā uz krāpšanu PVN jomā.
 Palāta apsprieda ar Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta pārstāvjiem metodes, ko 
izmantojis Komisijas piesaistītais līgumslēdzējs pieejamajos pētījumos par PVN iztrūkuma aprēķiniem. 
Palāta nosūtīja Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorātam trešo aptaujas anketu, lai no ­
vērtētu šīs metodes un uzdotu attiecīgus jautājumus par šo tēmu Itālijas, Latvijas un Apvienotās Karalistes 
nodokļu iestādēm.
 Palāta, vēršoties pie OLAF , vāca revīzijas pierādījumus par attiecīgām kopīgajām muitas operācijām un 
veikto izmeklēšanu saistībā ar 42. muitas procedūru un pārāk zemas preču vērtības noteikšanu.
 Apmeklētajās dalībvalstīs Palāta iztaujāja Fiscalis  sadarbības koordinatorus. Palāta izvērtēja arī starppos ­
ma un noslēguma ziņojumus par programmas Fiscalis  2013 novērtējumu, kā arī Fiscalis  projektu grupu 
darbības rezultātus cīņā pret krāpšanu PVN jomā, un apmeklētajās dalībvalstīs veica Fiscalis  finansēto 
administratīvo instrumentu izlases pārbaudes (sk.  II pielikumu ).I pielikums
47 Pielikumi
Revīzijas pieeja dalībvalstu muitas un nodokļu iestāžu līmenī
Palāta arī dalībvalstīs revīziju īstenoja divos posmos, proti, veicot sagatavošanos un revīzijas praktisko darbu.
1 Sagatavošanās posmā Palāta nosūtīja apsekojuma anketu visu 28 dalībvalstu centrālajiem koordinācijas 
birojiem, kas atbildīgi par administratīvo sadarbību. Izmantojot šo apsekojuma anketu, Palāta uzzināja 
dalībvalstu viedokli par administratīvās sadarbības efektivitāti, lai apkarotu krāpšanu PVN jomā saistībā ar 
darījumiem Kopienā.
 Palāta izskatīja arī pieejamos Eurofisc  gada darbības ziņojumus un statistiku par administratīvo sadarbību, 
Eurofisc  krāpšanas signāliem, O_MCTL  ziņojumiem un importu saskaņā ar 42. muitas procedūru.
2 Veicot revīzijas praktisko darbu, Palāta apmeklēja Vācijas, Ungārijas, Itālijas, Latvijas un Apvienotās Kara ­
listes nodokļu un muitas iestādes, iztaujāja pārstāvjus no centrālajiem koordinācijas birojiem un citām ies ­
tādēm, kas atbildīgas par VIES , Eurofisc , Fiscalis  un daudzpusējām pārbaudēm, izmantojot aptaujas anketu, 
lai vāktu pierādījumus šajās jomās.
  Katrā dalībvalstī Palāta izveidoja VIES  reģistrēto uzņēmumu, administratīvās sadarbības instrumentu un 
Kopienas iekšienē veikto darījumu izlasi. Katrā dalībvalstī tika izraudzītas pavisam 110 vienības, izmantojot 
šādu pieeju:
a) lai pārbaudītu, vai VIES  atbilst pilnīguma, pareizības un savlaicīguma prasībām, kā noteikts 22. un 
23. pantā Padomes Regulā (ES) Nr. 904/2010, Palāta izveidoja divas izlases:
i) gadījumizlasi no O_MCTL  ziņojumiem, ko dalībvalsts nosūtījusi (10) un saņēmusi (10) 2014. gada 
pirmajā pusgadā, kā arī
ii) gadījumizlasi no 10 datnēm par tirgotājiem, kuri 2013. gadā pirmo reizi reģistrēti VIES ;
b) lai pārbaudītu informācijas apmaiņas pēc pieprasījuma efektivitāti un šādas informācijas apmaiņas 
atbilstību 7.–12. pantam, Palāta izveidoja to SCAC  pieprasījumu izlasi, kuri bija nosūtīti (10) un saņem ­
ti (10) 2013. gadā;
c) lai pārbaudītu, cik efektīva ir dalībvalstu savstarpējā sadarbība, kā arī tās atbilstību 29. un 30. pantam, 
Palāta izveidoja uz risku balstītu izlasi, tajā iekļaujot piecas daudzpusējās pārbaudes, kuru iniciatores 
bija apmeklētās dalībvalsts nodokļu iestādes, un piecas daudzpusējās pārbaudes, kurās apmeklētās da ­
lībvalsts nodokļu iestādes piedalījās pēc citu dalībvalstu pieprasījuma. Izlase attiecās uz 2013. gadu, un, 
ja minimālais izlases lielums netika sasniegts, uz iepriekšējo un turpmākajiem gadiem;
d) lai pārbaudītu Eurofisc  pirmās darbības jomas efektivitāti, Palāta izveidoja uz risku balstītu izlasi no 
10 krāpšanas signāliem, ko nosūtījusi un saņēmusi katra apmeklētā dalībvalsts 2013. gadā; kā arī,
e) lai veiktu Palātas iepriekšējās revīzijas attiecībā uz 42. muitas procedūru pēcpārbaudi un lai pārbaudī ­
tu, kā muitas un nodokļu iestādes īsteno savstarpēju sadarbību, kā arī sadarbību ar citām dalībvalstu 
iestādēm, piemēram, vajadzības gadījumā izmantojot Eurofisc  trešo darbības jomu, un lai noteiktu, 
vai VIES  dati ir pilnīgi, Palāta izveidoja uz risku balstītu izlasi, iekļaujot tajā 30 importa darījumus 
saskaņā ar 42. muitas procedūru.
 Visbeidzot, Palāta pārbaudīja pieejamos ziņojumus par Eurofisc  revīziju, ko veikušas Vācijas, Ungārijas un 
Austrijas augstākās revīzijas iestādes.II pielikums
48 Pielikumi
Revīzijas palātas izveidotais 42. muitas procedūras kontroles modelis
Palāta šo kontroles modeli pieņēma savā īpašajā ziņojumā Nr. 13/2011.
1 Vienotā administratīvā dokumenta (VAD) 44. ailē obligāti norāda gan importētāja (vai viņa nodokļu 
pārstāvja) PVN identifikācijas numuru, gan pircēja vai – pārvietošanas gadījumā – paša importētāja PVN 
identifikācijas numuru galamērķa dalībvalstī. VIES  pārbauda šo PVN identifikācijas numuru derīgumu, 
pirms preces laiž brīvā apgrozībā. Pretējā gadījumā PVN maksājams importa brīdī.
2 Atsauce uz pierādījumu tam, ka preces paredzēts transportēt uz galamērķa dalībvalsti, piemēram, trans ­
porta dokumenta numurs un galamērķa valsts kods, ir norādīti attiecīgi VAD 44. ailē un 17.a ailē. Pretējā 
gadījumā muitas deklarācija ir jālabo.
3 Muitas iestādes, izmantojot piemērotas riska pārvaldības metodes, pēc muitošanas pārbauda, vai neilgi 
pēc importēšanas preces patiešām transportēja uz VAD 17.a ailē norādīto galamērķa dalībvalsti, vai pre ­
ces, ko piegādā galamērķa dalībvalstī, ir tās pašas preces, ko importēja, vai importētājs un preču piegādā ­
tājs ir viena un tā pati persona un vai muitas vērtējums un ar PVN nodokli apliekamā summa ir pareiza. Ja 
netiek izpildītas iepriekš minētās prasības, veic PVN pēcmuitošanas piedziņu. Ja ir uzrādīta pārāk zema ar 
nodokli apliekamā summa, muitas iestādes vajadzības gadījumā prasa tirgotājam kopsavilkuma paziņoju ­
mā labot attiecīgo Kopienas iekšienē veikto piegāžu vai preču pārvietojumu vērtību.
4 Notiek automātiska informācijas apmaiņa starp importa dalībvalsts muitas iestādēm un nodokļu iestādēm 
par attiecīgo importu.
5 Importa dalībvalsts nodokļu iestādes pēc iespējas drīzāk paziņo par riskantiem importa darījumiem gala ­
mērķa dalībvalstij, izmantojot Eurofisc  trešo darbības jomu.
6 Nodokļu iestādes salīdzina no muitas iestādēm saņemto informāciju ar importētāja (vai viņa nodokļu 
pārstāvja) iesniegto PVN kopsavilkuma paziņojumu, lai nodrošinātu tā pilnību/pareizību. Ja tajā norādī ­
tās summas ir mazākas nekā ar PVN apliekamā summa importam, tad nodokļu riska pārvaldības sistēmai 
jānosaka, vai ir nepieciešama turpmāka izmeklēšana, ņemot vērā šajā gadījumā radušos riska faktorus.
7 Gadījumos, kad kopsavilkuma paziņojums nav iesniegts vai tajā ietvertā informācija nav pilnīga/pa ­
reiza, nodokļu iestādes galamērķa dalībvalstī tiek informētas, izmantojot administratīvās sadarbības 
pasākumus.
8 Nodokļu iestādes galamērķa dalībvalstī salīdzina no citām dalībvalstīm saņemto informāciju ar PVN dekla ­
rāciju, ko iesniedzis pircējs (iegādātājs) vai pats importētājs, ja preces pārvieto.III pielikums
49
V, b)
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Komisija ir nodrošinājusi tiesību aktu, kas nodro ­
šina, ka Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 2. punktā 
minētā informācija ir pieejama muitas deklarācijā1. 
Komisija uzskata, ka dalībvalstu rīcībā ir pietiekama 
informācija un ka kompetentās dalībvalstu iestādes 
var piekļūt šiem datiem, lai veiktu efektīvas muitas 
un PVN datu sasaistu pārbaudes.
Pārrobežu informācijas apmaiņai ir skaidri noteikti 
tiesību akti gan attiecībā uz kompetentajām 
nodokļu, gan muitas iestādēm. Eurofisc  tīklā notiek 
papildu informācijas apmaiņa starp muitas un 
nodokļu iestādēm saistībā ar 42. muitas procedūru.
Dalībvalstis ir atbildīgas par Savienības tiesību aktu 
īstenošanas nodrošināšanu un juridiski noteiktu 
nodokļu iekasēšanu. Tāpēc Komisija neatzīst, ka 
būtu vajadzīgi papildu tiesību akti.
V, c)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā jau piedalās 
Eurofisc  darbības jomu sanāksmēs un turpinās 
mudināt dalībvalstis uzlabot tīkla darbību un veici ­
nāt tā efektivitāti.
V, d)
Komisija nepiekrīt ieteikumam.
Sk. atbildi par 7. ieteikumu.
1 Sk. Komisijas 2012. gada 20. augusta Īstenošanas Regulu (ES) 
Nr. 756/2012, ar kuru izdara grozījumus Regulā (EEK) Nr. 2454/93, 
ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) 
Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 223, 
21.8.2012., 8. lpp.).Kopsavilkums
IV, a)
Sk. Komisijas atbildi par V punkta b) apakšpunktu.
Komisija uzskata, ka detalizēti pasākumi saistībā ar 
pārbaudēm attiecīgo Savienības tiesību aktu īste ­
nošanai ir dalībvalstu atbildība. Komisija ir vispārēji 
vērsusi dalībvalstu uzmanību uz to, ka efektīvas 
pārbaudes attiecībā uz PVN iekasēšanu ir svarīgas.
V, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija norāda, ka dalībvalstīs ir pieejama ļoti 
ierobežota informācija par to, kāds ir ar PVN saistī ­
tās krāpšanas apmērs Kopienā. Tikai dažās valstīs 
tiek aprēķināts krāpšanas apmērs Kopienā; un pat 
šīs valstis nepublicē izmantoto metodoloģiju, un 
aprēķini ir lielākoties konfidenciāli.
Komisija ir veikusi īpašas darbības, lai uzlabotu 
aprēķinus:
– Komisijas dienesti ( Eurostat  un Nodokļu politikas 
un muitas savienības ĢD) strādā pie saprašanās 
memoranda, lai labāk noteiktu nākotnes sadar ­
bības jomas ar mērķi izpētīt datus un metodes 
nodokļu iztrūkuma aprēķiniem un citu rādītāju 
aprēķiniem attiecībā uz nodokļu nemaksāšanu 
un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
– Nodokļu iztrūkuma projekta grupa tika izveido ­
ta saskaņā ar programmu “ Fiscalis  2020”, lai ap ­
vienotu zināšanas un apmainītos ar informāciju 
par nodokļu iztrūkuma aprēķina metodoloģiju. 
Līdz ar to tiek ņemti vērā arī ar nodokļu jomā 
īstenotās krāpšanas aprēķinu saistītie aspekti.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 50
23
Katru gadu Komisija pieprasa datus par administra ­
tīvās sadarbības guvumiem un rezultātiem, izman ­
tojot statistikas modeli.
25
Kā minēts iepriekš, Komisija ir veikusi īpašas darbī ­
bas, lai uzlabotu aprēķinus:
– Komisijas dienesti ( Eurostat  un Nodokļu politikas 
un muitas savienības ĢD) strādā pie saprašanās 
memoranda, lai labāk noteiktu nākotnes sadar ­
bības jomas ar mērķi izpētīt datus un metodes 
nodokļu iztrūkuma aprēķiniem un citu rādītāju 
aprēķiniem attiecībā uz nodokļu nemaksāšanu 
un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas;
– Nodokļu iztrūkuma projekta grupa tika izveido ­
ta saskaņā ar programmu “ Fiscalis  2020”, lai ap ­
vienotu zināšanas un apmainītos ar informāciju 
par nodokļu iztrūkuma aprēķina metodoloģiju. 
Šī projekta grupa arī apsver ar nodokļu jomā 
īstenotās krāpšanas aprēķinu saistītos aspektus.
30
Komisija uzskata, ka jārod līdzsvars starp atbilžu 
savlaicīgumu un to kvalitāti. Tomēr Komisija jau 
ir sākusi risināt šo problēmu ar dalībvalstīm un 
izteikusi aicinājumu dalībvalstīm ar lielāko kavētu 
atbilžu skaitu uzlabot situāciju.
43
Komisijai nav piekļuves operatīvajiem datiem, ko 
dalībvalstis sniedz citu dalībvalstu kompetentajām 
iestādēm, izmantojot VIES , un tas ierobežo Komisijas 
iespējas uzraudzīt šādu pasākumu uzlabošanu.
59
Komisija apsver iespēju veikt mērķtiecīgas vizītes 
dalībvalstīs, lai novērtētu ES administratīvās sadar ­
bības pasākumu ieviešanu valstu līmenī, ņemot vērā 
nākamos ziņojumus.V, e)
Komisija piekrīt ieteikumam. Tā jau aplūko šīs 
problēmas savos novērtējuma ziņojumos, kas 
tiek prezentēti dažādos forumos, kuros tā turpina 
mudināt dalībvalstis un aicināt tās uzlabot atbilžu 
savlaicīgumu un VIES  datu uzticamību. Turpmākajos 
ziņojumos Komisija plāno veikt pēcpārbaudi sais ­
tībā ar saviem ieteikumiem un programmas “ Fisca -
lis” projekta grupu ieteikumiem.
V, f)
Komisija piekrīt šim ieteikumam, ciktāl tas attiecas 
uz Komisijas dienestiem.
Sk. Komisijas atbildi par 12. ieteikumu.
Apsvērumi
19
Pēc Komisijas iniciatīvas Nodokļu iztrūkuma pro ­
jekta grupa tika izveidota saskaņā ar programmu 
“Fiscalis  2020”, lai apvienotu zināšanas un veiktu 
informācijas apmaiņu par nodokļu iztrūkuma aprē ­
ķina metodoloģiju. Šī projekta grupa arī apsver ar 
nodokļu jomā īstenotās krāpšanas aprēķinu saistītos 
aspektus.
20
Dalībvalstīs ir pieejama ierobežota informācija 
par to, kāds ir ar PVN saistītās krāpšanas apmērs 
Kopienā. Tās dažas valstis, kurās tiek aprēķināts 
krāpšanas apmērs Kopienā, parasti nepublicē 
aprēķinus, un izmantotā metodoloģija ir lielākoties 
konfidenciāla.
22
Pētījumos izmantotā metodoloģija ir balstīta uz 
lejupēju pieeju, jo Komisijai nav piekļuves datiem, 
ko varētu izmantot aprēķiniem, pamatojoties uz 
augšupēju pieeju. Lejupējas pieejas trūkums ir tas, 
ka rezultātus nav iespējams sadalīt atbilstoši rūp ­
niecības nozarēm vai citiem kritērijiem (piemēram, 
krāpšanai).
Komisijas atbilde 51
83
Komisija uzsver, ka, lai gan pārāk zemas vērtības 
noteikšana rada nopietnas problēmas saistībā ar 
muitas nodokļu iekasēšanu, ar šādu pārāk zemas 
vērtības noteikšanu saistītie PVN zaudējumi preču 
importa brīdī ir konkrēti tikai tad, kad importētājam 
nav pilnīgu tiesību atskaitīt iepriekš aprēķināto PVN. 
Citos gadījumos PVN ir starpposma aprēķins un tiek 
aprēķināts, izmantojot vēlāko pārdošanas cenu, t. i., 
sākotnējā muitas vērtība importēšanas brīdī vairs 
nav būtiska saistībā ar maksājamo PVN. Komisija 
atzīst, ka preces (piemēram, tekstilizstrādājumi un 
apavi) var tikt novirzītas uz importējošās dalībvalsts 
nelikumīgo tirgu.
85
Komisija ir vispārēji vērsusi dalībvalstu uzmanību uz 
to, cik svarīgi ir efektīvi īstenot Savienības tiesību 
aktus, lai iekasētu PVN. Saistībā ar iespējamiem 
neatbilstības gadījumiem attiecīgi tiks veikta 
pēcpārbaude.
90
Komisija stingri uzskata, ka vienkāršota nodokļu 
reģistrācijas un maksāšanas sistēma, piemēram, 
vienas pieturas mini shēma, ir būtiska, lai nodroši ­
nātu nodokļu piemērošanu nerezidentu piegādātā ­
jiem. Šāda sistēma nozīmē, ka atbilstības pārbaudes 
iespējams sākotnēji piemērot nereģistrētiem uzņē ­
mumiem (izmantojot vienas pieturas mini shēmu 
vai tieši reģistrēts galamērķa valstī).
Attiecībā uz 2015. gadā veiktajām pārmaiņām agrīni 
rezultāti norāda, ka vienas pieturas mini shēma, 
kas ir piemērojama kopš 2015. gada 1. janvāra, 
iespējams, 2015. gadā ienesīs 3 miljardus EUR; tas 
atbilst 18  miljardiem  EUR, ko ienes pārdošana. 
Pašlaik vairāk nekā 11 000 uzņēmumu ir reģistrēti 
vienas pieturas mini shēmā (tā varētu aptvert vēl 
100 000 mazākus uzņēmumus saistībā ar notei ­
kumu, ka tirgošanas vietas, piemēram, lietotņu, 
mūzikas ierakstu vai filmu e ­veikali, veic PVN 
uzskaiti izstrādātāja vai mākslinieka vārdā).Kopīga Komisijas atbilde par 65. un 
66. punktu
Komisija uzskata, ka jaunajai darbības rezultātu 
novērtēšanas sistēmai, ko īstenoja 2014. gada aprīlī 
līdz ar jauno programmas “ Fiscalis  2020” versiju, 
būtu jāveicina programmas un tās darbību uzrau ­
dzība. Datiem, kas savākti programmas darbības 
laikā, būtu jānodrošina labāks pamats programmas 
efektivitātes novērtēšanai un noteikšanai.
Kopīga Komisijas atbilde par 78. un 
79. punktu
Komisija uzskata, ka detalizēti pasākumi saistībā ar 
pārbaudēm attiecīgo Savienības tiesību aktu īsteno ­
šanai ir dalībvalstu atbildība. Tas ietver sadarbības 
organizēšanu starp valsts muitas un nodokļu iestā ­
dēm. Komisija pievērsīs dalībvalstu uzmanību tam, 
cik svarīgi ir, lai informācija, kuru deklarētāji norāda 
muitas deklarācijas 44. ailē, būtu pilnīga un pareiza.
81
Muitas kontrole ir balstīta uz riska analīzi2. Komisija 
pievērsīs dalībvalstu uzmanību tam, cik svarīgas ir 
pārbaudes attiecībā uz informāciju, ko deklarētāji 
norāda muitas deklarācijā.
2 Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 par 
Kopienas Muitas kodeksa izveidi 13. panta 2. punkts.
Komisijas atbilde 52
108
Problēmu lielā mērā atrisināja deleģēšanas nolī ­
guma noslēgšana starp Komisiju un Eiropolu 
2014. gada decembrī, piešķirot nepieciešamās 
summas, kas pašlaik vajadzīgas iniciatīvai “Eiropas 
daudznozaru platforma pret noziedzības draudiem 
(EMPACT )” saistībā ar operatīvajiem rīcības plāniem  
2015. un 2016. gadam. Pēc 2016. gada operatīvo 
rīcības plānu finansēšana būs tiesību aktos noteikts 
Eiropola uzdevums, un tāpēc tā tiks iekļauta pastā ­
vīgajā budžetā (ja tiks pieņemta jaunā regula). Juri ­
diskā finanšu pārskata grozījumu izstrāde, tostarp 
to, kas skar šo aspektu, vēl turpinās.
109
Ņemot vērā augsto līdzekļu apguves līmeni 
2015. gadā, Komisija apsver 7 miljonu EUR lielā 
piešķīruma palielināšanu par 2 miljoniem EUR. Pēc 
2016. gada operatīvo rīcības plānu finansēšana 
būs tiesību aktos noteikts Eiropola uzdevums, un 
tāpēc tā tiks iekļauta pastāvīgajā budžetā (ja tiks 
pieņemta jaunā regula). Juridiskā finanšu pārskata 
grozījumu izstrāde, tostarp to, kas skar šo aspektu, 
vēl turpinās.
Secinājumi un ieteikumi
112
Komisija turpina ar dalībvalstīm apspriest iespēja ­
mās jaunās iniciatīvas, lai veicinātu administratīvās 
sadarbības efektivitāti un cīņu pret krāpšanu PVN 
jomā. Tā atbalsta dalībvalstu veiktās iniciatīvas, lai 
veicinātu Eurofisc  tīkla efektivitāti. Komisija paš ­
laik veic pārrunas ar Norvēģiju par nolīgumu, kas 
nodrošinātu labāku un mērķtiecīgāku sadarbību, 
un nākotnē varētu sekot citas valstis, kam ar ES ir 
būtiskas komerciālas attiecības.
1. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija norāda, 
ka dalībvalstīs ir pieejama ļoti ierobežota informā ­
cija par to, kāds ir ar PVN saistītās krāpšanas apmērs 
Kopienā. Tikai dažās valstīs tiek aprēķināts krāpša ­
nas apmērs Kopienā; un pat šīs valstis nepublicē 
izmantoto metodoloģiju, un aprēķini ir lielākoties 
konfidenciāli.92
Pirms 2015. gadā veiktajām pārmaiņām Komisija 
sāka intensīvu komunikācijas kampaņu. Tiek lēsts, 
ka ienākumi no trešām valstīm 2015. gadā būs 
vismaz trīskāršojušies salīdzinājumā ar iepriekšējiem 
gadiem (piemēram, Vācija ziņoja, ka 2015. gada 
1. ceturksnī no piegādātājiem ārpus ES ir saņemti 
24,2 miljoni EUR). Tomēr Komisija atzīst, ka ir prob ­
lēmas saistībā ar atbilstību, un tāpēc ir izveidojusi 
programmas “ Fiscalis ” projekta grupu ( FPG 38), kura 
pašlaik grasās pabeigt ziņojumu ar ieteikumiem 
kontroles uzlabošanai e ­komercijas jomā.
95
Komisija atgādina, ka tā ir ierosinājusi izveidot Eiro ­
pas Prokuratūru, kuras uzdevums būtu izmeklēt un 
uzsākt kriminālvajāšanu attiecībā uz krāpšanu, kas 
skar ES budžetu. Ierosinātā regula par Eiropas Pro ­
kuratūras izveidi pašlaik tiek apspriesta ES Padomē.
99
Sk. Komisijas atbildi par 78. punktu.
101
Komisija atbalsta, ka Eiropolam un OLAF  tiek pie ­
šķirta piekļuve VIES  un Eurofisc  datiem, kas ir būtisks 
instruments, kurš abām organizācijām ļautu labāk 
izpildīt savu uzdevumu – atbalstīt dalībvalstu veikto 
izmeklēšanu – un OLAF  gadījumā ļautu veikt ar PVN 
saistītas krāpšanas izmeklēšanu Kopienā.
Daudzgadu stratēģiskajā plānā, kas attiecas uz ES 
prioritāti noziedzības novēršanas jomā “Krāpšana 
saistībā ar akcīzes nodokli un “pazudušā tirgotāja” 
krāpnieciskajām darbībām Kopienā ( MTIC )”, īpaši 
norādīts, ka iespējamu neaizsargātību pret krāp ­
šanu saistībā ar “pazudušā tirgotāja” krāpnieciska ­
jām darbībām Kopienā ( MTIC ) rada tas, ka “ trūkst sis -
tēmiskas sadarbības starp tiesībaizsardzības iestādēm 
un nodokļu iestādēm valstu un ES līmenī ”.
103
Attiecībā uz OLAF  problēma drīzāk ir tas, ka trūkst 
skaidra juridiskā pamata un instrumentu, nevis tas, 
ka trūkst koordinācijas ar citām ES struktūrām.
Komisijas atbilde 53
Tomēr Komisija atkārtoti apsvērs problēmu saistībā 
ar sasaistu pārbaudēm attiecībā uz muitas dekla ­
rācijām un kopsavilkuma paziņojumiem, ņemot 
vērā programmas “ Fiscalis  2020” projekta grupas 
ieteikumus.
4. ieteikums, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Komisija savā ziņojumā secinājusi, ka Eurofisc  
vienota riska analīze un efektīvs mehānisms atgrie ­
zeniskās saites sniegšanai būtu atbilstīga reakcija 
uz nepieciešamību pēc mērķtiecīgākas informācijas 
un pēc tīklā jau pieejamās informācijas labākas 
izmantošanas. Tas ļautu sekmēt tīkla izmantošanu 
kā ātrdarbīgu nodokļu administrācijas reaģēšanas 
iespēju uz pārrobežu krāpšanu saistībā ar PVN.
4. ieteikums, b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
4. ieteikums, c)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
4. ieteikums, d)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
4. ieteikums, e)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
5. ieteikums
Komisija norāda, ka šis ieteikums attiecas uz 
Padomi.
6. ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Kā norādīts Komisijas darba programmā 
2016. gadam, PVN rīcības plānā, kas tiks pieņemts 
2016. gadā, noteiktais mērķis būs nodrošināt efek ­
tīvu un pret krāpšanu aizsargātu PVN režīmu.
Tas ietvers ziņošanas pienākumu pārskatīšanu, 
tostarp attiecībā uz tirdzniecību ES.Tomēr Komisijas dienesti ( Eurostat  un Nodokļu 
politikas un muitas savienības ĢD) strādā pie 
saprašanās memoranda, lai labāk noteiktu nākotnes 
sadarbības jomas ar mērķi izpētīt datus un meto ­
des nodokļu iztrūkuma aprēķiniem un citu rādītāju 
aprēķiniem attiecībā uz nodokļu nemaksāšanu un 
izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
Nodokļu iztrūkuma projekta grupa tika izveidota 
saskaņā ar programmu “ Fiscalis  2020”, lai apvienotu 
zināšanas un apmainītos ar informāciju par nodokļu 
iztrūkuma aprēķina metodoloģiju. Līdz ar to tiek 
ņemti vērā arī ar nodokļu jomā īstenotās krāpšanas 
aprēķinu saistītie aspekti.
2. ieteikums
Komisija norāda, ka šis ieteikums attiecas uz 
dalībvalstīm.
3. ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam. Komisija ir 
nodrošinājusi tiesību aktu, kas nodrošina, ka 
Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 2. punktā minētā 
informācija ir pieejama muitas deklarācijā3. Komisija 
uzskata, ka dalībvalstu rīcībā ir pietiekama infor ­
mācija un ka kompetentās dalībvalstu iestādes var 
piekļūt šiem datiem, lai veiktu efektīvas muitas un 
PVN datu sasaistu pārbaudes. Tomēr, lai nodroši ­
nātu efektivitāti, šīs valstu līmenī veiktās sasaistu 
pārbaudes nepieciešams apvienot ar VIES  sasaistu 
pārbaudēm.
Pārrobežu informācijas apmaiņai ir skaidri noteikti 
tiesību akti gan attiecībā uz kompetentajām 
nodokļu, gan muitas iestādēm. Eurofisc  tīklā notiek 
papildu informācijas apmaiņa starp muitas un 
nodokļu iestādēm saistībā ar 42. muitas procedūru.
Dalībvalstis ir atbildīgas par Savienības tiesību aktu 
īstenošanas nodrošināšanu un juridiski noteiktu 
nodokļu iekasēšanu. Komisija ir vispārēji vērsusi 
dalībvalstu uzmanību uz to, cik svarīgas ir efektīvas 
pārbaudes attiecībā uz PVN iekasēšanu.
3 Sk. Komisijas 2012. gada 20. augusta Īstenošanas Regulu (ES) 
Nr. 756/2012, ar kuru izdara grozījumus Regulā (EEK) Nr. 2454/93, 
ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) 
Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 223, 
21.8.2012., 8. lpp.).
Komisijas atbilde 54
12. ieteikums
Komisija piekrīt ieteikumam, ciktāl tas attiecas uz 
tās dienestiem. Tā vienlaikus norāda, ka ieteikums 
attiecas arī uz dalībvalstīm un paredz likumdevēja 
kopēju atbildību.
Komisija apņemas turpināt savus centienus, lai likvi ­
dētu atlikušos juridiskos šķēršļus, kas liedz iestādēm 
apmainīties ar informāciju valstu un ES līmenī.
121
Sk. Komisijas atbildi par 109. punktu.
13. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam un to jau īsteno. 
Starp Komisiju un Eiropolu 2014. gada beigās tika 
noslēgts deleģēšanas nolīgums, piešķirot nepie ­
ciešamās summas, kas pašlaik nepieciešamas 
iniciatīvai “Eiropas daudznozaru platforma pret 
noziedzības draudiem ( EMPACT )” saistībā ar ope ­
ratīvajiem rīcības plāniem  2015. un 2016. gadam. 
Pēc 2016. gada operatīvo rīcības plānu finansēšana 
būs tiesību aktos noteikts Eiropola uzdevums, un 
tāpēc tā tiks iekļauta pastāvīgajā budžetā (ja tiks 
pieņemta jaunā regula). Juridiskā finanšu pārskata 
grozījumu izstrāde, tostarp to, kas skar šo aspektu, 
vēl turpinās.
14. ieteikums
Komisija norāda, ka šis ieteikums attiecas uz Eiropas 
Parlamentu un Padomi.Pirms šā pasākuma beigām Komisija neplāno ierosi ­
nāt attiecīgu PVN direktīvas grozījumu.
7. ieteikums
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Apgrieztās maksāšanas procedūras kā pret krāp ­
šanu vērsta pasākuma piemērošana ir fakultatīva, jo 
tā galvenokārt attiecas uz īpašām krāpšanas problē ­
mām valsts līmenī.
Tomēr Komisija apzinās, ka piemērošana nozaru 
līmenī rada problēmas, un tai ir nolūks apspriest 
apgrieztās maksāšanas procedūru saistībā ar PVN 
rīcības plānu, ko pieņems 2016. gadā.
8. ieteikums
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija apsver 
iespēju veikt mērķtiecīgas vizītes dalībvalstīs, lai 
novērtētu ES administratīvās sadarbības pasā ­
kumu ieviešanu valstu līmenī, ņemot vērā nākamos 
ziņojumus.
9. ieteikums
Komisija norāda, ka šis ieteikums attiecas uz 
dalībvalstīm.
10. ieteikums
Komisija norāda, ka šis ieteikums attiecas uz 
dalībvalstīm.
11. ieteikums
Komisija norāda, ka šī ieteikuma daļa attiecas uz 
dalībvalstīm.
11. ieteikums, b)
Komisija uzskata, ka šādu informācijas apmaiņu 
varētu labāk sasniegt un nodrošināt, izmantojot ES 
pieeju un divpusēju nolīgumu noslēgšanu starp ES 
un trešām valstīm, kā tas ir Norvēģijas gadījumā.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
Katru gadu organizētās noziedzības dēļ Eiropas Savienība 
zaudē PVN ieņēmumus vairāku miljardu apmērā. Tā kā 
attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, ko eksportē no 
vienas dalībvalsts uz citu, tiek piemērots atbrīvojums no 
PVN, noziedznieki var krāpnieciski izvairīties no 
PVN  maksāšanas galamērķa dalībvalstī. Rezultātā 
ieņēmumus zaudē gan attiecīgā dalībvalsts, gan Eiropas 
Savienība. Šajā ziņojumā apskatīts, cik sekmīgi Eiropas 
Savienība cīnās pret krāpšanu saistībā ar PVN Kopienā. 
Palāta konstatēja trūkumus, kas liecina, ka pašreizējā 
sistēma nav pietiekami efektīva. Šie trūkumi ir jānovērš. 
Pienācis laiks stingrai un izlēmīgākai rīcībai.