KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Gada ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par EURODAC centrālās vienības darbību 2012. gadā /* COM/2013/0485 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Gada ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par EURODAC centrālās vienības darbību 2012. gadā 1. Ievads 1.1. Darbības joma Padomes 2000. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 2725/2000 par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas EURODAC izveidi, lai efektīvi piemērotu Dublinas Konvenciju (turpmāk „EURODAC regula”)[1], ir noteikts, ka Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada ziņojumu par centrālās vienības darbībām[2]. Šajā desmitajā gada ziņojumā ir iekļauta informācija par sistēmas pārvaldību un rezultātiem 2012. gadā. Ziņojumā ir novērtēti EURODAC darbības rezultāti un rentabilitāte, kā arī centrālās vienības pakalpojumu kvalitāte. Šis ir pēdējais gada ziņojums, ko sniedz Komisija – turpmāk gada ziņojumus sniegs eu-LISA (IT aģentūra). 1.2. Juridisko un politisko aspektu attīstība Komisija nāca klajā ar jaunu priekšlikumu, paredzot piekļuvi EURODAC tiesībaizsardzības nolūkos, un šo priekšlikumu iesniedza 2012. gada 30. maijā[3]. Komisija vispirms 2008. gadā pieņēma EURODAC regulas pārstrādāto redakciju[4], kurā netika atļauta piekļuve tiesībaizsardzības nolūkos. Grozītie priekšlikumi tika pieņemti 2009. gadā[5] ar mērķi paredzēt piekļuvi tiesībaizsardzības nolūkos (tie kļuva novecojuši, stājoties spēkā Līgumam par Eiropas Savienības darbību (LESD)) un 2010. gadā[6] – atkal neparedzot piekļuvi tiesībaizsardzības nolūkos. Kļuva acīmredzams, ka piekļuve tiesībaizsardzības nolūkos būs būtisks Kopējās Eiropas patvēruma sistēmas elements Padomei, tādēļ Komisija 2012. gadā pieņēma priekšlikumu. EURODAC CENTRĀLĀ VIENĪBA[7] 1.3. Sistēmas pārvaldība „IT aģentūras regulas”[8] 38. pantā noteikts, ka no 2012. gada 1. decembra jaunā aģentūra pārņem EURODAC pārvaldību. Tomēr, lai nodrošinātu pakalpojumu nepārtrauktību, kā paredzēts regulā, ir nepieciešams pārejas periods, lai pabeigtu pāreju no EURODAC pārvaldības pašreizējām vietām Briselē (Beļģijā) un Luksemburgā uz jaunajām vietām Strasbūrā (Francijā) un Sankt Johann im Pongau (Austrijā). Līdz ar to paredzēts, ka EURODAC pārvaldība 2013. gada laikā tiks pārcelta uz aģentūru. Nodošanas procesa ietvaros 2013. gadā tiks veikta aģentūras darbinieku apmācība, izveidota saikne, lai aģentūra no Strasbūras varētu pārvaldīt pašreizējo EURODAC IT infrastruktūru, kas ir bāzēta Luksemburgā, līdz laikam, kad Strasbūrā tiks uzstādīts klons centrālajai vienībai, bet Sankt Johann im Pongau – rezerves centrālā vienība; un pēc tam tiks pārtraukta vecās centrālās vienības un rezerves centrālās vienības IT infrastruktūras ekspluatācija Luksemburgā. 1.4. Pakalpojumu kvalitāte un rentabilitāte Komisija ir darījusi visu iespējamo, lai dalībvalstīm, kas ir EURODAC centrālās vienības galalietotājas, sniegtu augstas kvalitātes pakalpojumus. Pašā EURODAC centrālajā vienībā 2012. gadā netika reģistrēti sakaru traucējumi. Kopumā EURODAC centrālā vienība 2012. gadā bija pieejama 99,98 % no visa laika. Centrālās vienības uzturēšanas un darbības izdevumi 2012. gadā bija 421 021,75 euro – tie bija mazāki nekā iepriekšējos gados (2011. gadā tie bija 1 040 703,82 euro, 2010. gadā – 2 115 056,51 euro, bet 2009. gadā – 1 221 183,83 euro); izdevumu samazināšanās galvenais cēlonis bija EURODAC sistēmas modernizācija (EURODAC PLUS). Līdzekļi tika ietaupīti, efektīvi izmantojot pašreizējos Komisijas pārvaldītos resursus un infrastruktūru, piemēram, S-TESTA tīklu[9]. Turklāt Komisija (izmantojot ISA programmu[10]) sniedza pakalpojumus saziņas un drošības jomā, kas vajadzīgi datu apmaiņai starp centrālo vienību un valstu vienībām. Šos izdevumus, kurus saskaņā ar regulas 21. panta 2. un 3. punktu sākotnēji bija jāsedz katrai dalībvalstij, beigās sedza Komisija, izmantojot kopīgo pieejamo infrastruktūru. Izmaksu lietderīguma ziņā EURODAC sistēma ļauj dalībvalstīm salīdzināt gan datus, ko sākotnēji nosūtījušas citas dalībvalstis, gan datus, ko tās sākotnēji nosūtījušas pašas, lai noteiktu, vai pieteikuma iesniedzējs ir iepriekš lūdzis patvērumu (vai nu citā valstī, vai pašu valstī). Līdz ar to var ietaupīt būtiskus valsts budžeta līdzekļus, jo dalībvalstīm nav jāparedz līdzekļi valsts automatizētai pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmai (AFIS) patvēruma pieteikumu iesniedzēju pirkstu nospiedumu salīdzināšanai konkrētās valsts iekšienē. Tā kā 2012. gadā tika veiktas 411 236 sekmīgas transakcijas uz centrālo vienību un centrālās vienības uzturēšanas un darbības izmaksas 2012. gadā bija 421 021,75 euro, tas nozīmē, ka vienas transakcijas izmaksas ir tikvien kā 1,02 euro. 1.5. Datu aizsardzība un datu drošība Ar EURODAC regulas 18. panta 2. punktu tiek ieviesta transakciju kategorija, kas paredz iespēju veikt tā sauktos „īpašos pieprasījumus” (9. kategorija) pēc tās personas lūguma, kuras dati tiek uzglabāti centrālajā datubāzē, lai nodrošinātu šīs personas kā datu subjekta tiesības piekļūt datiem, kas attiecas uz viņu. Kā jau minēts iepriekšējos gada ziņojumos, „īpašo pieprasījumu” lielais apjoms EURODAC darbības pirmajos gados izraisīja bažas, ka valsts pārvaldes iestādes, iespējams, ļaunprātīgi izmanto šādu iespēju. 2012. gadā kopumā tika veikti 111 šādi pieprasījumi, kas ir par 50,9 % mazāk nekā 2011. gadā (226), tomēr krietni vairāk nekā 2010. gadā (66) vai 2009. gadā (42). No šādiem īpašiem pieprasījumiem 2012. gadā 51 pieprasījumu jeb 46 % iesniedza Francija. Savukārt 2011. gadā Spānija iesniedza 79 % no visiem īpašajiem pieprasījumiem. Lai labāk uzraudzītu šo procesu, Komisija savā priekšlikumā par EURODAC regulas grozīšanu ir iekļāvusi prasību, saskaņā ar kuru dalībvalstu pienākums ir nosūtīt kompetentajai valsts uzraudzības iestādei attiecīgās personas piekļuves pieprasījuma kopiju. 2. Skaitļi un atzinumi Šim gada ziņojumam pievienotajā pielikumā ir iekļautas tabulas ar faktiskajiem centrālās vienības darbības datiem laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim. EURODAC statistikas pamatā ir dati par 1) visu to 14 gadus vecu vai vecāku personu pirkstu nospiedumiem, kuras ir iesniegušas patvēruma pieteikumu dalībvalstīs (1. kategorija), 2) to personu pirkstu nospiedumiem, kuras tika aizturētas, nelikumīgi šķērsojot dalībvalsts ārējo robežu (2. kategorija), vai 3) to personu pirkstu nospiedumiem, kuras ir nelikumīgi uzturējušās dalībvalsts teritorijā (gadījumā, ja kompetentās iestādes uzskata par nepieciešamu pārbaudīt, vai jau iepriekš tika iesniegts patvēruma pieteikums) (3. kategorija). EURODAC datus par patvēruma pieteikumiem nevar salīdzināt ar Eurostat datiem, kuru pamatā ir Tieslietu un Iekšlietu ministriju sniegtie ikmēneša statistikas dati. Šo atšķirību pamatā ir vairākas metodikas īpatnības. Pirmkārt, Eurostat dati aptver visus, proti, jebkura vecuma patvēruma pieteikuma iesniedzējus. Otrkārt, Eurostat datus vāc, nošķirot personas, kuras iesniedz patvēruma pieteikumu atsauces mēneša laikā (kas var ietvert arī atkārtotus pieteikumus), un personas, kuras patvēruma pieteikumu iesniedz pirmo reizi. 2.1. Sekmīgas transakcijas „Sekmīga transakcija” ir transakcija, kuru centrālā vienība ir pareizi apstrādājusi un kas nav noraidīta datu validācijas, kļūdainu pirkstu nospiedumu attēlu vai nepietiekamas kvalitātes dēļ[11]. Centrālā vienība 2012. gadā reģistrēja kopumā 411 236 sekmīgi veiktas transakcijas, kas ir par 0,26 % mazāk nekā 2011. gadā (412 303 transakcijas). Pirmajā mirklī tas liecina par ievērojamu stabilitāti salīdzinājumā ar atšķirībām iepriekšējos gados. Tomēr attiecībā uz dažām dalībvalstīm skaitļi atšķīrās ļoti būtiski salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Visuzskatāmākais piemērs bija Itālija, kur transakciju skaits samazinājās no 96 685 2011. gadā līdz 30 616 2012. gadā (-68,33%). Šis skaitlis daudz vairāk atbilst iepriekšējiem gadiem un vēlreiz apliecina Arābu pavasara ietekmi 2011. gadā gan attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieteikumu iesniedzēju skaitu, gan uz nelikumīgo migrantu skaitu, kas aizturēti, šķērsojot robežu. Citi būtiski samazinājumi bija vērojami Latvijā un Somijā, kā arī ievērojams samazinājums bija vērojams Maltā. Savukārt transakciju skaits Vācijā, Zviedrijā, Bulgārijā, Polijā un Grieķijā palielinājās. Lielākais procentuālais pieaugums bija Grieķijā – no 12 469 transakcijām 2011. gadā līdz 34 294 (175%). Lielais pieaugums Grieķijā bija vērojams attiecībā uz 2. kategorijas gadījumiem, kas iepriekšējā gadā bija būtiski samazinājušies. Patvēruma meklētāju datu transakciju skaits („1. kategorija”) 2012. gadā nedaudz pieauga, sasniedzot 285 959 transakcijas salīdzinājumā ar 275 857 (3,66%) 2011. gadā un 215 463 2010. gadā. Neraugoties uz pieaugumu Grieķijā, kopumā bija vērojams samazinājums attiecībā uz to personu skaitu, kas aizturētas saistībā ar ārējās robežas nelikumīgu šķērsošanu („2. kategorija”) – no 57 693 personām 2011. gadā līdz 39 300 2012. gadā (-31,88%). Kā minēts iepriekš, lielākās izmaiņas bija Grieķijā, kur skaits strauji pieauga no 530 gadījumiem 2011. gadā līdz 21 951 2012. gadā (4042%); Bulgārijā no 509 2011. gadā līdz 1518 2012. gadā (198%); Ungārijā no 906 2011. gadā līdz 260 2012. gadā (-71,3%) un Itālijā no 50 555 2011. gadā līdz 11 272 2012. gadā (-77%). Četras valstis (Čehija, Islande, Latvija, Zviedrija) 2011. gadā nenosūtīja nevienu „2. kategorijas” transakciju, bet vēl deviņas dalībvalstis (Beļģija, Šveice, Dānija, Igaunija, Īrija, Lietuva, Luksemburga, Polija, Rumānija) nosūtīja mazāk nekā 10 transakcijas. Kā izskaidrots 2009. gada ziņojumā, atšķirības starp EURODAC nosūtīto 2. kategorijas datu apjomu un citiem statistikas avotiem par dalībvalstīs reģistrēto nelikumīgas robežu šķērsošanas apmēru, kas minēts EURODAC statistikā, visticamāk, izraisa definīcija EURODAC regulas 8. panta 1. punktā[12]. Šo jautājumu precizēs pašlaik notiekošās EURODAC regulas pārskatīšanas gaitā. Kopējais „3. kategorijas” transakciju skaits (dati par personām, kas aizturētas, tām nelikumīgi atrodoties dalībvalsts teritorijā) palielinājās par 9,17 % (līdz 85 976) salīdzinājumā ar 2011. gadu (78 753) un 2010. gadu (72 840). Tāpat kā iepriekšējos gados, Īrija joprojām bija vienīgā dalībvalsts, kas nav veikusi nevienu „3. kategorijas” datu transakciju. Kaut arī saskaņā ar EURODAC regulu „3. kategorijas” pieprasījumi nav obligāti, Komisija aicina dalībvalstis izmantot šo iespēju, pirms tās uzsāk atgriešanas procedūras atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvai 2008/115/EK par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi[13]. EURODAC regulā minētajos gadījumos[14] šāds pieprasījums varētu palīdzēt noteikt, vai trešās valsts valstspiederīgais ir iesniedzis patvēruma pieteikumu citā dalībvalstī, uz kuru viņš ir jānosūta atpakaļ, piemērojot Dublinas regulu. Lielākā daļa „3. kategorijas” transakciju 2012. gadā bija no Vācijas (24 621 jeb 29 %), Nīderlandes (11 172 jeb 13%) un Apvienotās Karalistes (10 279 jeb 12%). Tas sakrīt ar 2010. gada un 2011. gada tendencēm. 2.2. „Trāpījumi” 2.2.1. Vairākkārtēji patvēruma pieteikumi (trāpījumi, salīdzinot „1. kategoriju” ar „1. kategoriju”) No kopumā 285 959 patvēruma pieteikumiem, ko EURODAC sistēmā ievadīja 2012. gadā, 27,48 % pieteikumu bija „vairākkārtēji patvēruma pieteikumi” (t.i., otrais vai turpmākais pieteikums), kas nozīmē, ka 78 591 gadījumā vienas un tās pašas personas pirkstu nospiedumi jau bija reģistrēti kā „1. kategorijas” transakcija tajā pašā vai citā dalībvalstī. Šis skaitlis 2011. gadā bija 61 819 (22,4 %). Tomēr dažās dalībvalstīs īstenotā prakse iegūt pirkstu nospiedumus pēc atpakaļuzņemšanas, pamatojoties uz Dublinas regulu, izkropļo vairākkārtēju pieteikumu statistiku – iegūstot tāda pieteikuma iesniedzēja pirkstu nospiedumus, kas ieradies pēc pārsūtīšanas saskaņā ar Dublinas regulu, un pārsūtot tos, rodas nepareizs priekšstats, ka šī persona iesniedz jaunu patvēruma pieteikumu. Komisija ir paredzējusi atrisināt šo problēmu un savā priekšlikumā par EURODAC regulas grozīšanu iekļāvusi prasību, saskaņā ar kuru pārsūtīšanas nav reģistrējamas kā jauni patvēruma pieteikumi. Pielikuma 3. tabulā norādīts pieteikumu skaits katrā dalībvalstī, kas atbilst to patvēruma pieteikumu skaitam, kuri iepriekš reģistrēti vai nu kādā citā dalībvalstī („trāpījumi ārvalstīs”), vai tajā pašā dalībvalstī („trāpījumi savā valstī”)[15]. Kopumā 34,4 % no visiem vairākkārtējiem pieteikumiem 2012. gadā bija trāpījumi savā valstī (tas ir par 38,6 % mazāk salīdzinājumā ar 2011. gadu). Vairākās dalībvalstīs (Beļģijā, Bulgārijā, Kiprā, Čehijas Republikā, Spānijā, Grieķijā, Īrijā, Itālijā, Nīderlandē, Polijā un Apvienotajā Karalistē) šis skaits pat pārsniedz 50 %. Beļģijā „trāpījumi savā valstī” attiecās uz 10 037 no 14 883 pieteikumiem (67,4 %), bet Kiprā „trāpījumi savā valstī” attiecās uz 139 no 148 pieteikumiem (93,9 %). Norādot uz gadījumiem, kad persona, kura ir iesniegusi patvēruma pieteikumu dalībvalstī, iesniedz jaunu pieteikumu tajā pašā dalībvalstī, „trāpījumi savā valstī” būtībā apzīmē turpmāku pieteikumu saskaņā ar 32. pantu Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīvā 2005/85/EK par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu[16]. „Trāpījumi ārvalstīs” norāda uz patvēruma meklētāju tālāku pārvietošanos Eiropas Savienībā. Tāpat kā iepriekšējos gados statistikas dati apstiprina, ka vērojamā tālākā pārvietošanās ne vienmēr notiek pa “loģiskiem” maršrutiem starp kaimiņos esošām dalībvalstīm. Piemēram, Francija arvien saņēma visvairāk „trāpījumu ārvalstīs” par patvēruma meklētājiem, kas iepriekš pieteikumu bija iesnieguši Polijā (2498). Vācija un Šveice uzņēma daudz patvēruma meklētāju, kuri pirms tam bija iesnieguši pieteikumu Zviedrijā (attiecīgi 2567 un 1050). Statistikas dati liecina, ka, tāpat kā iepriekšējos gados, “trāpījumiem ārvalstīs” nav vienvirziena ievirze no valstīm, kurām ir ārēja sauszemes robeža vai kuras robežojas ar Vidusjūras reģionu, uz dalībvalstīm, kas atrodas tālāk uz ziemeļiem. Tomēr statistikas datus, kas norāda uz turpmākām plūsmām uz valstīm, kurām ir ārēja sauszemes robeža, vai tām valstīm, kas robežojas ar Vidusjūras reģionu, lielā mērā var saistīt ar dažu dalībvalstu praksi iegūt pirkstu nospiedumus pēc atpakaļuzņemšanas saskaņā ar Dublinas regulu. 2.2.2. Trāpījumi, salīdzinot „1. kategoriju” ar „2 kategoriju” Šie trāpījumi norāda uz maršrutiem, kurus izmanto personas, kas pirms patvēruma pieteikuma iesniegšanas ir nelikumīgi ieceļojušas dalībvalstu teritorijā. 2012. gadā lielākā daļa trāpījumu bija attiecībā uz datiem, ko nosūtīja Grieķija (8097), Itālija (7171), Spānija (1385), Ungārija (291) un Bulgārija (134) (skatīt 5. tabulu). Tomēr jāņem vērā, ka attiecībā uz Bulgāriju lielākā daļa no šiem trāpījumiem patiesībā bija “trāpījumi savā valstī” (84,9%). 2011. gadā 85,9 % no trāpījumiem Itālijā bija “trāpījumi savā valstī”, bet 2012. gadā šis skaits samazinājās līdz 46 %. Salīdzinot 2012. gada un 2011. gada datus, vērojams pieaugums no 21 % līdz 65,3 % attiecībā uz tiem gadījumiem, kad personas, kas tikušas aizturētas saistībā ar robežas nelikumīgu šķērsošanu, vēlāk izlemj iesniegt patvēruma pieteikumu. Tas liecina par pieaugumu absolūtā izteiksmē no 7384 2011. gadā līdz 17 319 2012. gadā. Lielākā daļa personu, kuras ES nelikumīgi ieceļoja caur Itāliju un devās tālāk, pārvietojās uz Šveici (2 978), Vāciju (1 359) vai Zviedriju (881). Personas, kuras devās tālāk, pēc tam, kad bija nelikumīgi ieceļojušas caur Grieķiju, galvenokārt pārvietojās uz Vāciju (2168), Zviedriju (1612) vai Austriju (1216). Lielākā daļa personu, kuras ieceļoja caur Spāniju, tālāk devās vai nu uz Franciju (410), Vāciju (284), Beļģiju (259) vai Šveici (242), savukārt personas, kas devās tālāk pēc tam, kad viņu pirkstu nospiedumi bija iegūti Ungārijā, galvenokārt devās uz kaimiņos esošo Vāciju (61) vai Austriju (59). 2.2.3. Trāpījumi, salīdzinot „3. kategoriju” ar „1. kategoriju” Šie trāpījumi norāda, kur nelikumīgie migranti ir iesnieguši pirmo patvēruma pieteikumu, pirms izceļošanas uz citu dalībvalsti. Tomēr jāatceras, ka „3. kategorijas” datu transakcijas nav obligātas un ne visas dalībvalstis regulāri izmanto šādas pārbaudes iespēju. Pieejamie dati norāda, ka par nelikumīgu uzturēšanos aizturēto personu plūsma uz citu dalībvalsti nekā tā, kurā tās ir iesniegušas patvēruma pieteikumu, galvenokārt ir uz dažām dalībvalstīm, jo īpaši Vāciju (10 798 – kas ir pieaugums, salīdzinot ar 7749 personām 2011. gadā), Nīderlandi (3742), Šveici (3682), Norvēģiju (2382), Franciju (2165) un Austriju (2111) (skatīt 7. tabulu). 2.3. Novēlota transakcija EURODAC regulā pašlaik ir norādīts tikai ļoti aptuvens termiņš, kādā pirkstu nospiedumu attēli jānosūta, un tas praksē var izraisīt būtiskus kavējumus. Tas ir ārkārtīgi svarīgs jautājums, jo kavējumi nosūtīšanā var radīt rezultātu, kas ir pretrunā Dublinas regulā noteiktajiem atbildības principiem. Jautājums par nepamatoti ilgu laiku starp pirkstu nospiedumu noņemšanu un šo datu nosūtīšanu uz EURODAC centrālo vienību tika minēts jau iepriekšējos gada ziņojumos, un novērtējuma ziņojumā tika uzsvērts, ka tā ir īstenošanas problēma. Tāpat kā 2011. gadā, arī 2012. gadā vidējais nosūtīšanas kavējums, t.i., laiks starp pirkstu nospiedumu iegūšanu un to nosūtīšanu EURODAC centrālajai vienībai, bija samērā neliels. Lielākā daļa dalībvalstu un asociēto valstu kavējumu, nosūtot pirkstu nospiedumu datus uz EURODAC centrālo vienību, ir starp 0 un 4 dienām. Izņēmumi no šā vidējā rādītāja novēroti šādās dalībvalstīs: Kiprā CAT-2 (15.00), Somijā CAT-1 (10.16); Grieķijā CAT-1 (5.00) un CAT-2 (10.43); Apvienotajā Karalistē CAT-2 (6.01); Vācijā CAT-1 (5.19), Spānijā AT-1 (4.41). Komisija atkārto, ka novēlotas transakcijas rezultātā var tikt nepareizi noteikta atbildīgā dalībvalsts divos dažādos veidos, kas aprakstīti iepriekšējos gada ziņojumos – “kļūdaini trāpījumi”[17] un „neiegūti trāpījumi”[18]. Pirkstu nospiedumu nosūtīšanas kavējuma dēļ neiegūtu trāpījumu kopējais skaits divkāršojās no 9 neiegūtiem trāpījumiem 2011. gadā līdz 18 neiegūtiem trāpījumiem 2012. gadā. No 18 neiegūtiem trāpījumiem 2012. gadā 12 attiecās uz Grieķiju, 4 uz Spāniju un 2 uz Slovākiju. Samazinājās kļūdainu trāpījumu skaits – no 89 kļūdainiem trāpījumiem 2011. gadā līdz 65 kļūdainiem trāpījumiem 2012. gadā. No tiem 13 bija no Somijas un 10 – no Beļģijas. Uz Dāniju attiecīgais skaits 2011. gadā bija 28, bet 2012. gadā tas samazinājās līdz 7. Komisijas dienesti joprojām aicina dalībvalstis pielikt visas vajadzīgās pūles, lai nekavējoties pārsūtītu savus datus atbilstoši EURODAC regulas 4. un 8. pantam. Lai rastu risinājumu nosūtīšanas kavējumu jautājumam, Komisijas EURODAC regulas pārstrādātās redakcijas priekšlikumā ir iekļauti jauni nosūtīšanas termiņi. 2.4. Transakciju kvalitāte Noraidīto transakciju[19] vidējais līmenis visām dalībvalstīm un asociētajām valstīm 2012. gadā nedaudz palielinājās līdz 6,63 %, salīdzinot ar 5,87 % 2011. gadā. Noraidīto transakciju līmenis 10 % vai lielākā apmērā bija šādām dalībvalstīm: Igaunijai (22,4 %), Francijai (10,51 %), Īrijai (18,28 %), Lihtenšteinai (13,7 %) Maltai (30,47 %), Portugālei (19,37 %) un Apvienotajai Karalistei (11,28 %). Noraidīto transakciju līmenis 9 dalībvalstīs pārsniedza vidējo rādītāju. Noraidīšanas apmērs nebija atkarīgs no tehnoloģijas vai sistēmas trūkumiem. Noraidīšanas iemesli galvenokārt bija dalībvalstu nosūtīto pirkstu nospiedumu attēlu sliktā kvalitāte, cilvēka pieļautas kļūdas vai nepareiza iekārtu konfigurācija nosūtošajā dalībvalstī. Turklāt dažos gadījumos šajos skaitļos tika ietverti vairāki mēģinājumi nosūtīt tos pašus pirkstu nospiedumu attēlus pēc tam, kad sistēma tos bija noraidījusi nepietiekamas kvalitātes dēļ. Atzīstot, ka daļu kavējumu var radīt pirkstu nospiedumu iegūšanas iespēju pagaidu trūkums (pirkstu galu bojājumi vai citas veselības problēmas, kas traucē savlaicīgi iegūt pirkstu nospiedumus), Komisija atkārtoti norāda uz iepriekšējos gada ziņojumos minēto problēmu saistībā ar kopumā augstu noraidīšanas līmeni, un Komisija aicina dalībvalstis nodrošināt īpašu apmācību valsts darbiniekiem, kas strādā ar EURODAC sistēmu, kā arī pareizi konfigurēt iekārtas, lai samazinātu noraidījumu skaitu. 3. Secinājumi EURODAC centrālā vienība visa 2012. gada laikā uzrādīja labus rezultātus attiecībā uz ātrumu, rezultātiem, drošību un rentabilitāti. Kopējais transakciju apjoms 2012. gadā samazinājās par 0,26 % līdz 411 236 transakcijām. CAT-1 transakciju skaits pieauga par 3,66 %, sasniedzot 285 959 transakcijas; CAT-2 transakciju skaits samazinājās par 31,88 % līdz 39 300 (neraugoties uz lielo pieaugumu Grieķijā par 4042 %, sasniedzot 21 951 transakciju); CAT-3 transakciju skaits pieauga par 9,17 %, sasniedzot 85 976 transakcijas. Noraidīto transakciju vidējais līmenis visām dalībvalstīm 2012. gadā palielinājās līdz 6,63 %, kas ir pieaugums, salīdzinot ar 5,87 % 2011. gadā. Bija vērojams turpmāks vispārīgs uzlabojums attiecībā uz datu nosūtīšanu EURODAC centrālajai vienībai, lai gan varētu veikt arī turpmākus uzlabojumus. PIELIKUMS 1. tabula – EURODAC centrālā vienība, datubāzes saturs uz 2012. gada 31. decembri || CAT 1 || CAT 2 || CAT 1, kam piekļuve liegta || || AT || 125 192 || 235 || 8475 || || BE || 155 203 || 8 || 3584 || || BG || 4720 || 1796 || 12 || || CH || 66 087 || 2 || 4207 || || CY || 29 445 || 18 || 0 || || CZ || 14 455 || 0 || 371 || || DE || 297 966 || 61 || 19 533 || || DK || 17 629 || 0 || 0 || || EE || 204 || 1 || 31 || || ES || 34 672 || 7363 || 545 || || FI || 24 455 || 29 || 758 || || FR || 358 241 || 738 || 0 || || GR || 114 615 || 21 329 || 0 || || HU || 16 998 || 954 || 302 || || IE || 26 880 || 5 || 1671 || || IS || 381 || 2 || 0 || || IT || 177 342 || 61 776 || 2502 || || LI || 50 || 0 || 0 || || LT || 1864 || 5 || 47 || || LU || 8134 || 2 || 17 || || LV || 620 || 0 || 0 || || MT || 5.924 || 6 || 1 || || NL || 87 154 || 25 || 5012 || || NO || 80 713 || 17 || 8 || || PL || 44 056 || 23 || 441 || || PT || 1373 || 1 || 37 || || RO || 7317 || 46 || 410 || || SE || 201 864 || 0 || 5821 || || SI || 3599 || 57 || 31 || || SK || 15 878 || 43 || 1 || || UK || 277 619 || 478 || 32 747 || || || || || || || Kopā || 2 200 650 || 95 020 || 86 564 || || 2 295 670 2. tabula – sekmīgas transakcijas uz EURODAC centrālo vienību 2012. gadā 3. tabula – trāpījumu sadalījums – „1. kategorijas” un „1. kategorijas” trāpījumu salīdzinājums, 2012. gads 4. tabula – trāpījumu sadalījums – „1. kategorijas” un „2. kategorijas” trāpījumu salīdzinājums, 2012. gads 5. tabula – 1. kategorijas trāpījumi, salīdzinot ar 2. kategorijas datu kopumiem || Kopā || Savā valstī || Trāpījums ārvalstīs (kopā – savā valstī) || % savā valstī AT || 74 || 46 || 28 || 62,16 BE || 3 || 2 || 1 || 66,67 BG || 888 || 754 || 134 || 84,91 CH || 2 || 1 || 1 || 50,00 CY || 1 || 1 || 0 || 100,00 CZ || 0 || 0 || 0 || DE || 39 || 38 || 1 || 97,44 DK || 0 || 0 || 0 || EE || 1 || 1 || 0 || 100,00 ES || 1797 || 412 || 1385 || 22,93 FI || 30 || 28 || 2 || 93,33 FR || 335 || 212 || 123 || 63,28 GR || 9479 || 1382 || 8097 || 14,58 HU || 380 || 89 || 291 || 23,42 IE || 1 || 1 || 0 || 100,00 IS || 0 || 0 || 0 || IT || 13282 || 6111 || 7171 || 46,01 LI || 0 || 0 || 0 || LT || 7 || 2 || 5 || 28,57 LU || 2 || 2 || 0 || 100,00 LV || 0 || 0 || 0 || MT || 1 || 0 || 1 || 0,00 NL || 20 || 11 || 9 || 55,00 NO || 3 || 3 || 0 || 100,00 PL || 5 || 2 || 3 || 40,00 PT || 0 || 0 || 0 || RO || 18 || 3 || 15 || 16,67 SE || 1 || 0 || 1 || 0,00 SI || 29 || 6 || 23 || 20,69 SK || 53 || 36 || 17 || 67,92 UK || 50 || 39 || 11 || 78,00 6. tabula – trāpījumu sadalījums – „3. kategorijas” un „1. kategorijas” trāpījumu salīdzinājums, 2012. gads 7. tabula – 3. kategorijas un 1. kategorijas trāpījumu salīdzinājums (to personu plūsmas, kuras ir aizturētas, tām nelikumīgi uzturoties citā dalībvalstī nekā tajā, kurā tās ir lūgušas patvērumu) || Savā valstī || Kopā || Kopā – savā valstī AT || 1544 || 3655 || 2111 BE || 2367 || 4343 || 1976 BG || 96 || 202 || 106 CH || 3685 || 7367 || 3682 CY || 30 || 30 || 0 CZ || 131 || 416 || 285 DE || 1709 || 12507 || 10798 DK || 163 || 1112 || 949 EE || 0 || 64 || 64 ES || 24 || 115 || 91 FI || 24 || 118 || 94 FR || 293 || 2458 || 2165 GR || 18 || 19 || 1 HU || 309 || 906 || 597 IE || 0 || 0 || 0 IS || 2 || 37 || 35 IT || 166 || 297 || 131 LI || 0 || 0 || 0 LT || 6 || 82 || 76 LU || 36 || 213 || 177 LV || 3 || 26 || 23 MT || 0 || 10 || 10 NL || 2891 || 6633 || 3742 NO || 1410 || 3792 || 2382 PL || 532 || 1838 || 1306 PT || 2 || 44 || 42 RO || 152 || 197 || 45 SE || 73 || 192 || 119 SI || 36 || 195 || 159 SK || 47 || 183 || 136 UK || 770 || 1514 || 744 || || || Kopā || 16519 || 48565 || 32046 8. tabula – noraidītās transakcijas (procentos) 2012. gadā 9. tabula – vidējais laiks starp pirkstu nospiedumu noņemšanu un to nosūtīšanu uz EURODAC centrālo vienību 2012. gadā 10. tabula – nepareizie trāpījumi, salīdzinot 1. kategoriju ar 1. kategoriju, 2012. gads 11. tabula – to „neiegūto trāpījumu” sadalījums, kas uzrādīti, salīdzinot „1. kategorijas” un „2. kategorijas” datus gadījumos, kad „2. kategorijas” dati ir nosūtīti 12. tabula – to trāpījumu sadalījums, kas iegūti, veicot salīdzinājumu ar datiem, kam piekļuve ir liegta (Regulas (EK) Nr. 2725/2000 12. pants), 2012. gads 13. tabula – 9. kategorijas “īpašo pieprasījumu” skaits pa dalībvalstīm 2012. gadā [1] OV L 316, 15.12.2000., 1. lpp. [2] EURODAC regulas 24. panta 1. punkts. [3] COM(2012) 254 final. [4] COM(2008) 825 galīgā redakcija. [5] COM(2009) 342 galīgā redakcija un COM(2009) 344 galīgā redakcija. [6] COM(2010) 555 galīgā redakcija. [7] EURODAC regulā ir paredzēts izveidot centrālo vienību, kuru pārvalda Eiropas Komisija un kurā ietilpst automatizēta pirkstu nospiedumu identificēšanas sistēma (AFIS), kas saņem datus un nosūta “ir trāpījums – nav trāpījuma” atbildes valstu vienībām (valsts piekļuves punktiem) katrā dalībvalstī. EURODAC regulā un tās īstenošanas noteikumos ir noteikti pienākumi attiecībā uz pirkstu nospiedumu vākšanu, nosūtīšanu un salīdzināšanu, līdzekļi, ar kādiem nosūtīšanu var veikt, centrālās vienības statistikas uzdevumi un datu nosūtīšanā izmantojamie standarti. [8] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1077/2011 (2011. gada 25. oktobris), ar ko izveido Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (OV L 286, 1.11.2011., 1. lpp.). [9] S-TESTA tīkls (tīkls drošiem Eiropas pakalpojumiem telemātikai starp iestādēm) nodrošina pamatinfrastruktūru, kas kalpo darbības vajadzībām un informācijas apmaiņas prasībām starp Eiropas un valstu pārvaldes iestādēm. [10] ISA (Eiropas valsts pārvaldes iestāžu sadarbspējas risinājums) ir jauna programma, kuras mērķis ir uzlabot ES dalībvalstu valsts pārvaldes iestāžu sadarbību, izmantojot elektroniskos līdzekļus. Tas ir turpinājums iepriekšējai programmai IDA II (Datu apmaiņa starp valsts pārvaldes iestādēm) un IDABC (Eiropas elektroniskās pārvaldības pakalpojumu savietojamības nodrošināšana valsts pārvaldes iestādēm, uzņēmumiem un pilsoņiem). [11] Pielikuma 2. tabulā atspoguļotas dalībvalstu sekmīgi veiktās transakcijas, kas sadalītas pa kategorijām. Dati attiecas uz laikposmu no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim. [12] "Katrā dalībvalstī saskaņā ar aizsardzības pasākumiem Eiropas Cilvēktiesību konvencijā un Apvienoto Nāciju Organizācijas Bērna tiesību aizsardzības konvencijā tūlīt paņem visu pirkstu nospiedumus katram vismaz 14 gadus vecam ārvalstniekam no trešām valstīm, ko kompetentās iestādes aizturējušas sakarā ar to, ka nelikumīgi šķērsota valsts zemes, jūras vai gaisa robeža, un nav nosūtījušas atpakaļ." [13] OV L 348, 24.12.2008. [14] Regulas 11. pants: “(…) Parasti ir jāpārbauda, vai ārvalstnieks iepriekš nav iesniedzis patvēruma pieteikumu citā dalībvalstī, ja: a) ārvalstnieks paziņo, ka viņš iesniedzis patvēruma pieteikumu, nenorādot dalībvalsti, kur viņš iesniedzis pieteikumu; b) ārvalstnieks neprasa patvērumu, bet protestē pret viņa nosūtīšanu atpakaļ uz izcelsmes valsti, paziņojot, ka viņš tur būtu briesmās, vai c) ārvalstnieks citādi mēģina novērst viņa izsūtīšanu, atsakot sadarbību viņa personas noskaidrošanā, jo īpaši, neuzrādot nekādus personību apliecinošus dokumentus vai uzrādot viltotus dokumentus.” [15] Tabulās norādītie statistiskie dati par “trāpījumiem savā valstī” ne vienmēr atbilst tiem trāpījumiem, kurus ir nosūtījusi centrālā vienība un kurus reģistrējušas dalībvalstis. Tas izskaidrojams ar to, ka dalībvalstis ne vienmēr izmanto 4. panta 4. punktā minēto iespēju, saskaņā ar kuru centrālajai vienībai dalībvalstu nosūtītie dati jāsalīdzina ar datiem, kas jau glabājas centrālajā datubāzē. Tomēr pat tad, ja dalībvalstis neizmanto šo iespēju, centrālajai vienībai tehnisku iemeslu dēļ vienmēr jāsalīdzina visi dati (savas valsts un citu dalībvalstu dati), kas glabājas centrālajā datubāzē. Šādos konkrētos gadījumos – pat tad, ja iegūta atbilsme, veicot salīdzinājumu ar valsts datiem – centrālā vienība nosūta atbildi “trāpījuma nav”, jo dalībvalsts nelūdza salīdzināt nosūtītos datus ar saviem datiem. [16] OV L 326, 13.12.2005. [17] Tā sauktā “kļūdainā trāpījuma” gadījumā trešās valsts valstspiederīgais iesniedz patvēruma pieteikumu tajā dalībvalstī (A), kuras iestādes ir ieguvušas viņa pirkstu nospiedumus. Ja šos pirkstu nospiedumus tūlīt nenosūta centrālajai vienībai (1. kategorijas transakcija), tā pati persona varētu ierasties citā dalībvalstī (B) un atkal iesniegt patvēruma pieteikumu. Ja dalībvalsts B nosūta pirkstu nospiedumus ātrāk nekā dalībvalsts A, dalībvalsts A nosūtītie pirkstu nospiedumi tiktu reģistrēti centrālajā datubāzē vēlāk nekā dalībvalsts B nosūtītie pirkstu nospiedumi, kā rezultātā, salīdzinot dalībvalsts B nosūtītos datus ar dalībvalsts A nosūtītajiem datiem, tiktu uzrādīts trāpījums. Tādējādi par atbildīgo valsti tiktu noteikta dalībvalsts B un nevis dalībvalsts A, kur patvēruma pieteikums tika iesniegts vispirms. [18] Tā sauktā „neiegūtā trāpījuma” gadījumā trešās valsts valstspiederīgais ir aizturēts saistībā ar robežas nelikumīgu šķērsošanu, un viņa pirkstu nospiedumus iegūst tās dalībvalsts (A) iestādes, kurā viņš ir ieceļojis. Ja šos pirkstu nospiedumus tūlīt nenosūta centrālajai vienībai (2. kategorijas transakcija), tā pati persona varētu ierasties citā dalībvalstī (B) un tur iesniegt patvēruma pieteikumu. Šajā gadījumā arī dalībvalsts B iestādes noņem šīs personas pirkstu nospiedumus. Ja minētā dalībvalsts B nosūta pirkstu nospiedumus ātrāk nekā dalībvalsts A (1. kategorijas transakcijas), centrālā vienība vispirms reģistrētu 1. kategorijas pirkstu nospiedumu attēlus un pieteikumu izskatītu dalībvalsts B un nevis dalībvalsts A. Ja datus par 2. kategorijas nosūtīšanu nosūta vēlāk, trāpījums netiks gūts, jo 2. kategorijas dati nav pieejami salīdzināšanai. [19] Transakciju var noraidīt datu validācijas, kļūdainu pirkstu nospiedumu attēlu vai nepietiekamas kvalitātes dēļ (skat. arī 2.1. nodaļu turpat).