Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Eiropas kaimiņattiecību instrumentu /* COM/2011/0839 galīgā redakcija - 2011/0405 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Vispārīgais konteksts Līguma par Eiropas Savienību (LES) 8. pantā noteikts, ka Eiropas Savienība (ES) veido īpašas attiecības ar kaimiņvalstīm, lai izveidotu labklājības un labu kaimiņattiecību telpu pie ES robežām. Eiropas kaimiņattiecību politika (EKP) tika izstrādāta 2004. gadā, un tā attiecas uz 16 partnervalstīm, kas atrodas austrumos un dienvidos no ES robežas, proti, uz Alžīriju, Armēniju, Azerbaidžānu, Baltkrieviju, Ēģipti, Gruziju, Izraēlu, Jordāniju, Libānu, Lībiju, Moldovas Republiku, Maroku, Okupēto Palestīnas teritoriju, Sīriju, Tunisiju un Ukrainu. Ar Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP) ES piedāvā kaimiņvalstīm priviliģētas attiecības, kas balstītas uz abpusējām saistībām attiecībā uz tādām vērtībām un principiem kā demokrātija un cilvēktiesības, tiesiskums, laba pārvaldība, tirgus ekonomikas principi un ilgtspējīga attīstība, tostarp darbība klimata jomā. Šajā politikā paredzēta arī politiskā asociācija un dziļāka ekonomiskā integrācija, paaugstināta mobilitāte un uzlaboti tieši personiski kontakti. Finanšu līdzekļi EKP tiek piešķirti no šim nolūkam paredzēta instrumenta, proti, no Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), ko piemēro attiecībā uz 16 iepriekš minētajām partnervalstīm un Krieviju. Priekšlikuma pamatojums un mērķi Kopš EKP un EKPI īstenošanas sākuma ir notikušas vairākas būtiskas pārmaiņas. Pārmaiņas ES attiecībās ar kaimiņvalstīm un norises kopš brīža, kad EKP tika izveidota, ir analizētas un novērtētas EKP stratēģiskajā pārskatā. Pamatojoties uz to, izstrādāta jauna EKP vīzija, kas izklāstīta Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas Kopīgajā paziņojumā “Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs”, kuru pieņēma 2011. gada 25. maijā, un Padomes 2011. gada 20. jūnija secinājumos. Šajā jaunajā pieejā paredzēts lielāks atbalsts partnervalstīm, kas apņēmušās veidot demokrātisku sabiedrību un veikt reformas, saskaņā ar “vairāk par vairāk” un “savstarpējās atbildības” principu, un tā nodrošina politikas stratēģisko pamatu ES attiecībām ar kaimiņvalstīm. Lai arī ir plaši atzīts, ka EKPI ir veiksmīgi papildinājis ES politiku attiecībā uz tās kaimiņvalstīm, EKP politikas pārskatā un citos novērtējumos, praktiski gūtā pieredzē un sabiedriskās apspriešanās konstatēti vairāki jautājumi, kas turpmāk ir jāatrisina, atbilstīgi pielāgojot instrumentu, lai vēl vairāk uzlabotu ES atbildes pasākumu efektivitāti, jo īpaši šādi jautājumi: · “Vairāk par vairāk” principa piemērošana. Šis princips ir atjaunotās kaimiņattiecību politikas galvenais aspekts. Tas paredz ievērojami augstāku diferenciāciju starp partnervalstīm atbilstīgi saistībām, ko tās uzņēmušās attiecībā uz vērtībām un mērķiem, par kuriem panākta vienošanās, un jo īpaši attiecībā uz partnerību ar ES, kurā galvenā uzmanība veltīta demokrātijai un vispārējai labklājībai. Būtisks jaunās pieejas aspekts ir finanšu stimuli vērienīgāko reformu veicējiem. Tā kā jaunais Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI) ir politikas vadīts instruments, tam ir jāatspoguļo šis pamatprincips īpaši plānošanā un atbalsta piešķiršanā partneriem. · Plānošanas procesa sarežģītība un ilgums. Pašreizējā plānošanas procesā paredzētas vairākas plašas apspriedes un daudzi citi procedurālie posmi, un kopā šis process ilgst vidēji 18 mēnešus. Plānošanas procesa ilgums samazina palīdzības svarīgumu. EKPI plānošanas dokumentu (valstu stratēģijas dokumentu) apjoms atbilst attīstības sadarbībā izmantotajam formātam, un tas nozīmē, ka tiek veikta plaša attiecīgās valsts situācijas analīze, tādējādi pagarinot šo procesu. Tomēr reālā situācija kaimiņvalstīs atšķiras, un attiecībā uz lielāko daļu partnervalstu (attiecībā uz valstīm, kuras ir noslēgušas rīcības plānu vai līdzīgu kopīgu mērķu kopumu ar ES) analīze tiek veikta katru gadu tam paredzētos progresa ziņojumos, līdz ar to valsts stratēģijas dokumenta lielākā daļa nav nepieciešama. Līdz ar to pastāv gan nepieciešamība racionalizēt, saīsināt un padarīt mērķtiecīgāku plānošanas procesu, gan arī iespēja to izdarīt. · Instrumenta darbības joma. EKPI pašreizējā darbības jomā ietilpst partnerības un sadarbības nolīgumu, asociācijas nolīgumu vai citu būtisku nolīgumu īstenošana, labas pārvaldības veicināšana un taisnīga sociālā un ekonomiskā attīstība. Tajā ietilpst arī ļoti plašs tematisko sadarbības jomu saraksts ar 29 sīki izklāstītiem vienādas nozīmes punktiem, kas ievērojami traucē uztvert EKP pamatmērķus un to, kam šajā politikā tiek veltīta galvenā uzmanība. Šī plašā pieeja tiek atspoguļota plānošanas procesā, un daudzos gadījumos ir bijis problemātiski nodrošināt saskaņotību starp politiku un sadarbību. Jaunais tiesību akta priekšlikums attiecībā uz EKI palīdzēs racionalizēt instrumenta darbības jomu un stiprināt saikni ar būtiskajām iekšpolitikas jomām, vienlaikus saglabājot tā pašreizējo elastību. · Daļēji novecojuši īstenošanas noteikumi un saskaņotības trūkums starp ārējiem instrumentiem. Pašreizējās EKPI regulas īstenošanas noteikumu sadaļa dažviet ir novecojusi un tāpēc neatbilstīgi atspoguļo to, kā tiek sniegta palīdzība kaimiņvalstīm. Trūkst arī saskaņotības starp EKPI īstenošanas noteikumiem un citiem ārējās darbības instrumentiem. Elastības mehānismus ir iespējams uzlabot, lai tie atbilstu jaunajam politikas kontekstam. Lai risinātu šos jautājumus un nodrošinātu turpmāku saskaņošanu un vienkāršošanu, jāizstrādā atsevišķa horizontāla pamatregula, kurā apkopoti visi vispārējie un kopīgie noteikumi. Šajā jaunajā horizontālajā regulā tiks ņemta vērā arī EKI īstenošanas specifika. Tādējādi būs iespējams atjaunināt īstenošanas noteikumus un risināt jautājumu par saskaņotības trūkumu starp ārējiem instrumentiem. Turklāt minētā horizontālā regula uzlabos Savienības darbības efektivitāti, saskaņotību un noteikumu saprotamību. · Pārrobežu sadarbības noteikumi. Pārrobežu sadarbība ir bijusi atsevišķa ES, EKP partnervalstu un Krievijas savstarpējo attiecību joma, un tajā ir īstenotas kopīgas iniciatīvas, piemērojot vienotus noteikumus abpus ES robežām. Šī sistēma darbojas samērā labi, taču apspriedēs ar ieinteresētajām personām ir konstatēta nepieciešamība pēc dažām pārmaiņām, kas skar regulu. Šādas nepieciešamās pārmaiņas ir saistītas ar, piemēram, ģeogrāfiskās attiecināmības kritērija paplašināšanu, lai ietvertu visus svarīgos ekonomiskos, sociālos un kultūras centrus, kuriem būtiska nozīme programmu pareizas darbības nodrošināšanā; “dalītas pārvaldības” pilnīgu piemērošanu, iesaistot dalībvalstis kā finanšu nolīgumu parakstītājas; īpašiem noteikumiem par partnervalstu līdzfinansējumu un ar Krievijas īpašo statusu. Tālejoši grozījumi, jo īpaši attiecībā uz pārvaldības paņēmieniem, būs jāveic Komisijas Regulā, ar ko nosaka pārrobežu sadarbības īstenošanas noteikumus. · Saikne ar iekšējiem instrumentiem/politiku. EKP paredzēta partnervalstu pakāpeniska politiska asociācija un ekonomiska integrācija ar ES. ES iekšējā politika un tirgus ekonomikas principi ir galvenie atskaites punkti šajā procesā. Kaimiņvalstu gadījumā vairākām iniciatīvām piemīt pārrobežu aspekts, kas līdz šim ir aplūkots ļoti ierobežoti. Pārrobežu sadarbība ir izņēmums, kas ļauj risināt kopīgas problēmas un īstenot kopīgus mērķus, piemērojot vienotus noteikumus un apvienojot līdzekļus no iekšējiem un ārējiem ES budžeta finansējuma avotiem. Citās jomās, piemēram, infrastruktūras, enerģētikas[1], transporta[2], MVU[3], attīstības un rūpnieciskās sadarbības jomā, tostarp tūrisma jomā, IKT[4], nodarbinātības un sociālās politikas[5], migrācijas un drošības, tieslietu, narkotiku apkarošanas, augstākās izglītības, kultūras, pētniecības un inovācijas[6], vides aizsardzības un klimata pasākumu jomā[7], kā arī tādās jomās kā noturība pret katastrofām un sadarbība jūras lietās, ir iespējams stiprināt saikni starp iekšējo politiku un instrumentiem un EKP un Eiropas kaimiņattiecību instrumentu. Šajā saistībā EKI regula veicinās prioritāro ES politikas jomu papildināmību, saskaņotību un integrāciju saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, vienlaikus nenovēršot uzmanību no galvenajiem EKP mērķiem. EKP sniedz partneriem iespēju līdzdarboties ES aģentūrās un programmās. Jautājumam par EKP partneru līdzdalības ES aģentūrās un programmās ilgstošu finansēšanu jāvelta pienācīga uzmanība, vajadzības gadījumā šim nolūkam piešķirot finansējumu no EKI, tostarp izveidojot piemērotus un ilgtspējīgus izpildes mehānismus. · Attīstība attiecībās ar Krieviju. Krievija ir vienīgā EKPI saņēmēja valsts, uz kuru neattiecas EKP. Tāpat kā visas pārējās valstis, arī Krievija ir tiesīga saņemt divpusēju, daudzpusēju un pārrobežu EKPI finansējumu. Tomēr, ņemot vērā Krievijas fiskālā stāvokļa ievērojamo uzlabošanos, nepieciešamība piešķirt liela apjoma finanšu palīdzību ir samazinājusies. Krievija tiecas veidot uz vienlīdzību balstītas attiecības un pati ir kļuvusi par donoru. Tāpēc laika posmā no 2007. gada līdz 2013. gadam šī valsts ir saņēmusi tikai nelielus piešķīrumus no divpusējā EKPI finansējuma. Sadarbība turpinās daudzvalstu programmās, ES un Krievijai kopīgi finansējot šīs programmas saskaņā ar līdzfinansēšanas principu. Jo īpaši Krievija ir iesaistīta pārrobežu sadarbības programmu finansēšanā. Tas liecina par to, ka Krievija kļūst par stratēģisko partneri un līdzfinansētajiem projektiem ir jāatbilst abu pušu interesēm. Turpmākais Eiropas kaimiņattiecību instruments ir jāpieskaņo jaunajai EKP vīzijai, un ar to ir jārisina konkrētas problēmas un jautājumi, kas norādīti iepriekš. 2. APSPRIEŠANĀ AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM GŪTIE REZULTĀTI UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI Apspriedes ar ieinteresētajām personām Tiesību akta priekšlikums attiecībā uz Eiropas kaimiņattiecību instrumentu izstrādāts, pamatojoties uz plašu apspriešanas procesu. Tika veikta sabiedriskā apspriešana par ārējo finansējumu, ko piešķir no ES ārējās darbības instrumentiem, un konkrētas apspriedes kā daļa no Eiropas kaimiņattiecību politikas un pārrobežu sadarbības stratēģiskā pārskata. Apspriedes notika arī par turpmāko ES attīstības politiku. Sabiedriskā apspriešana par ES ārējās darbības finansēšanu Komisija laika posmā no 2010. gada 26. novembra līdz 2011. gada 31. janvārim organizēja sabiedrisko apspriešanu par ES ārējās darbības turpmāko finansēšanu. Šī apspriešana notika, izmantojot tiešsaistes aptauju, kas tika papildināta ar Komisijas un Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) sagatavotu informatīvo dokumentu “Kāds būs ES ārējās darbības finansējums pēc 2013. gada?”. Sabiedriskajā apspriešanā tika saņemtas 220 atbildes, un tās liecina par lielu struktūru, viedokļu un tradīciju daudzveidību ieinteresēto personu grupā, kas iesaistīta arējās darbības jomā. Lielākā daļa respondentu apstiprināja, ka ES finansiālajam atbalstam ir būtiska pievienotā vērtība galvenajās politikas jomās, kurās tiek piešķirts finansējums no ES ārējās darbības finanšu instrumentiem[8]. Daudzi respondenti norādīja ES pievienotās vērtības kritēriju kā galveno virzītājspēku nākotnē: ES ir jāizmanto tās salīdzinošā priekšrocība, kas saistīta ar ES pasaules mēroga ietekmi, plašajām zināšanām, pārvalstisko būtību, koordinācijas veicinātājas lomu un apjomradītiem ietaupījumiem. Gandrīz visi respondenti atbalstīja diferencētāku pieeju, kas būtu balstīta uz saprātīgiem kritērijiem un ņemtu vērā saņēmēja situāciju, lai palielinātu ES finanšu instrumentu ietekmi. Plašu atbalstu saņēma arī ar cilvēktiesību un minoritāšu tiesību, labas pārvaldības principu un kultūras izpausmju daudzveidības ievērošanu saistītu nosacījumu izvirzīšana vai tādu nosacījumu izvirzīšana, kas saistīti ar saņēmēju valstu politikas kvalitāti un to spēju un vēlēšanos šādu politiku īstenot. Apspriešana EKP stratēģiskās pārskatīšanas procesā Eiropas Ārējās darbības dienests veica īpašu apspriešanu ar ES dalībvalstu un EKP partnervalstu pārstāvjiem politikas stratēģiskās pārskatīšanas procesā, kas tika sākts 2010. gada jūlijā. Tika apspriesti tādi jautājumi kā EKP finansēšana, jo īpaši finansējuma piešķiršana no Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta, un EKP ilgtermiņa vīzija un vidēja termiņa politikas mērķi. Apspriešana atklāja, ka EKPI tiek uzskatīts par ievērojami uzlabotu ES palīdzības sniegšanas veidu. Tomēr tika norādīti arī turpmāk nepieciešamie uzlabojumi. Daudzas dalībvalstis uzsvēra to, ka ir svarīgi uzlabot saskanību starp politiku un finanšu palīdzību, kas tiek piešķirta no instrumenta. Daži respondenti norādīja, ka finansējums jāpiešķir, pamatojoties uz darbības rezultātiem. Daudzi uzsvēra, ka ir svarīgi paātrināt finanšu atbalsta sniegšanu, uzlabot finanšu atbalsta efektivitāti, kā arī uzlabot tā elastību steidzamu vajadzību gadījumā. Partnervalstis uzsvēra vajadzību nodrošināt pienācīgu finanšu atbalstu ekonomiskās integrācijas, tirgus atvēršanas un regulējuma konverģences pasākumiem. Tās uzsvēra arī to, ka ir svarīgi veicināt ārvalstu ieguldījumus. Pārrobežu sadarbības apspriešana ar ieinteresētajām personām Tika organizēta pārrobežu sadarbības jautājumu apspriešana ar visām ieinteresētajām personām. Šis process sākās Pārrobežu sadarbības konferencē Briselē 2011. gada februārī, un ieinteresētās personas tika aptaujātas par turpmāko tiesisko regulējumu (tostarp par pārrobežu sadarbības īstenošanas noteikumiem), izmantojot aptaujas lapu, kas tika izplatīta 2011. gada maijā un jūnijā. Saņemtās atbildes liecina par to, ka, lai uzlabotu pārrobežu sadarbības efektivitāti, ir jāpilnveido daži noteikumi. Ierosināto pārmaiņu mērķis ir labāk atspoguļot integrāciju starp ES ārpolitikas prioritātēm un ES kohēzijas politiku, jo īpaši, turpinot saskaņot pārrobežu sadarbību uz ES ārējām robežām ar Eiropas teritoriālās sadarbības (ETS) noteikumiem. Vēl viena apspriede ar dalībvalstīm notika Briselē 2011. gada 20. septembrī, bet ar visām ieinteresētajām personām — Budapeštā 2011. gada 18.–19. oktobrī. ES attīstības politikas sabiedriskā apspriešana Papildus Komisija ir publicējusi arī Zaļo grāmatu “ES attīstības politika iekļaujošas izaugsmes un ilgtspējīgas attīstības atbalstam” un laika posmā no 2010. gada 15. novembra līdz 2011. gada 17. janvārim organizēja sabiedrisko apspriešanu. Daudzi respondenti uzsvēra, ka OPA[9] ir tikai daļa no attīstībai pieejamā finansējuma, kas papildina iekšēji mobilizētos resursus, ārējos ieguldījumus, tirdzniecību un naudas pārvedumus. Tika pieprasīts nodrošināt lielāku saskaņotību ES attīstības politikā, jo īpaši attiecībā uz valstīm ar vidēju ienākumu līmeni. Lai arī palīdzības kopīga plānošana tika principiāli atbalstīta, tā jāievieš pakāpeniski, sākot ar valstīm, kurām tā sniegtu skaidru pievienoto vērtību. Priekšlikums par Eiropas kaimiņattiecību instrumentu ir izstrādāts, daudzējādā ziņā pamatojoties uz šīs apspriešanas rezultātiem. Galvenie pārskatītajā instrumentā integrētie aspekti ir diferenciācija un piešķīrumi, pamatojoties uz darbības rezultātiem, jauna pieeja attiecībā uz plānošanu un saskaņotības uzlabošana starp politiku un palīdzību, pārrobežu sadarbības noteikumu grozījumi un noteikumi atbalsta efektivitātes un elastības uzlabošanai. Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējumu attiecībā uz turpmāko EKI sagatavoja Eiropas Ārējās darbības dienests kopā ar Eiropas Komisiju. Ietekmes novērtējumā izskatīti šādi četri risinājumi: · 0. risinājums: “ES darbība netiek veikta”. ES pārtrauc finanšu atbalsta sniegšanu kaimiņvalstīm ar tam paredzēta instrumenta starpniecību; · 1. risinājums: “Pārmaiņas netiek veiktas”. Sadarbība ar attiecīgajām valstīm notiek spēkā esošās EKPI regulas noteiktajā jomā; · 2. risinājums: “Pašreizējā režīma pielāgošana”. Turpmāko tiesību akta priekšlikumu izstrādā, pamatojoties uz spēkā esošo EKPI regulu un veicot tajā vairākus būtiskus grozījumus atbilstīgi jaunajam politikas kontekstam un konkrētiem mērķiem. Šis risinājums paredz vairākus apakšrisinājumus attiecībā uz: diferenciācijas principu; plānošanas procesu; instrumenta darbības jomu un saskaņotību starp politiku un palīdzību; pārrobežu sadarbības noteikumiem; īstenošanas noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz elastības uzlabošanu; saikni ar iekšpolitiku un instrumentiem un EKI ģeogrāfisko darbības jomu. · 3. risinājums: “Pilnīgi jauns instruments” ar atšķirīgu ģeogrāfisko darbības jomu un mērķiem, kas ir plašāki par EKP mērķiem vai atšķiras no tiem. Novērtējot katra risinājuma iespējamo ekonomisko un sociālo ietekmi, ietekmi uz vidi un cita veida ietekmi, secināts, ka: · ES darbības pārtraukšana (0. risinājums) ievērojami samazinātu un pasliktinātu līdz šim sasniegto pārmaiņu ilgtspējību. Šāds risinājums arī nelabvēlīgi ietekmētu ES vispārējās attiecības ar EKP partnervalstīm. · Arī tad, ja grozījumi spēkā esošajā instrumentā (1. risinājums) netiktu veikti, partnervalstīs joprojām tiktu nodrošināta labvēlīga ekonomiskā un sociālā ietekme un ietekme uz vidi; · Veicot grozījumus instrumentā (2. risinājums), tiktu palielināta pašreizējā režīma labvēlīgā ekonomiskā un sociālā ietekme un ietekme uz vidi un radīta papildu labvēlīga ietekme pārvaldības jomā, jo īpaši, ja piemēro “vairāk par vairāk” principu. · Pilnīgi jauna instrumenta izstrāde (3. risinājums) nelabvēlīgi ietekmētu ES darbības saskaņotību ar EKP mērķiem un samazinātu uzticību Eiropas Savienībai šajā reģionā. Pamatojoties uz dažādu ietekmes veidu (vispārējā ietekme, ekonomiskā ietekme, sociālā ietekme, ietekme uz vidi) analīzi un salīdzinājumu, 0. risinājums un 3. risinājums tika noraidīti kā reāli neiespējami risinājumi, kas nenodrošinātu labvēlīgu ietekmi un nepalīdzētu sasniegt EKP mērķus. Lielākā iespējamība, ka tiks nodrošināta labvēlīgā ietekme, piemīt 2. risinājumam, un tas piedāvā vislabāko iespēju pielāgot pašreizējo sadarbības sistēmu jaunajam politiskajam kontekstam, EKP mērķiem un problēmām, kas identificētas novērtēšanā un praktiskajā darbībā. Savukārt 1. risinājums ir otrais labākais risinājums, kas nodrošina esošo labvēlīgo ietekmi, tomēr neļauj īstenot jaunās EKP vīzijas mērķus, ne arī atrisina problēmas, kas identificētas pastāvošajā režīmā. Tāpēc ieteicams izvēlēties 2. risinājumu. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI LES 8. pantā noteikts EKP vispārējais virziens un pamats. Juridiskais pamats finanšu instrumentam, kas izveidots EKP atbalstam, proti, turpmākajam Eiropas kaimiņattiecību instrumentam, ir LESD 209. panta 1. punkts[10] un 212. panta 2. punkts. Subsidiaritāte Kas attiecas uz subsidiaritāti, darbība ES līmenī nodrošina būtisku pievienoto vērtību, kas saistīta ar vairākiem faktoriem: · ES ir vispiemērotākais palīdzības sniedzējs tām kaimiņvalstīm, kurās pieskaņošanās ES noteikumiem un standartiem, norādījumiem un pasākumiem ir viens no galvenajiem politikas mērķiem. Atsevišķus atbalsta veidus, piemēram, atbalstu ekonomiskai integrācijai ES iekšējā tirgū, piekļuvi Šengenas telpai vai līdzdalību ES programmās, iespējams nodrošināt tikai ES līmenī. Līdz ar to ES ir vadošais sadarbības partneris lielākajai daļai EKP valstu, un šo ES lomu ir atzinušas gan dalībvalstis, gan starptautiskās finanšu iestādes un citi donori. Palīdzība ES kaimiņvalstīm pieskaņoties ES politikai, noteikumiem un standartiem ir galvenais reformu virzītājspēks EKP partnervalstīs. · Tā kā visas 27 dalībvalstis darbojas saskaņā ar vienotu politiku un stratēģijām, ES spēj pienācīgi reaģēt uz globālajām problēmām. Dalībvalstu īstenotie pasākumi var būt ierobežoti vai sadrumstaloti, jo to projekti bieži vien ir pārāk nelieli, lai ar tiem būtu iespējams nodrošināt ilgtspējīgas pārmaiņas. Dalībvalstu darba racionalizācija, kas tiek panākta ar ES starpniecību, uzlabo koordināciju un ES darbības efektivitāti. · Laikā, kad tiek samazināti budžeta izdevumi un dažas dalībvalstis ir pārtraukušas savu dalību visās sadarbības jomās un atteikušās no noteiktu valstu atbalstīšanas, ES spēj aktīvi veicināt demokrātiju, mieru, stabilitāti, labklājību un nabadzības samazināšanu kaimiņvalstīs. Šādos apstākļos ekonomiskais pamatojums palīdzības virzīšanai caur ES līmeni tām jomām, kurās iespējams panākt reālas pārmaiņas, ir spēcīgāks nekā jebkad iepriekš. Darbs ES līmenī arī rada mazākas izmaksas. Administratīvās izmaksas ir mazākas nekā vidējās administratīvās izmaksas, kas rodas galvenajiem donoriem divpusējās palīdzības programmās. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Finansējumam, ko no ES budžeta piešķir jaunajam EKI, ir pienācīgi jāatbilst pārskatītās Eiropas kaimiņattiecību politikas vērienam. Tāpēc Eiropas Komisija savā 2011. gada 29. jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020”” ierosināja laika posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam piešķirt EKI EUR 18 182 300 000 (pašreizējās cenās). Lai nodrošinātu paredzamību, finansējums augstākās izglītības pasākumiem trešās valstīs “Erasmus visiem” programmā tiks nodrošināts saskaņā ar ES ārējās darbības mērķiem, izmantojot 2 daudzgadu piešķīrumus attiecībā uz attiecīgi pirmajiem 4 gadiem un atlikušajiem 3 gadiem. Finansējums tiks atspoguļots EKI indikatīvajā daudzgadu plānošanā atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām vajadzībām un prioritātēm. Piešķīrumus var pārskatīt iepriekš neparedzētu būtisku apstākļu vai svarīgu politisko pārmaiņu gadījumā atbilstīgi ES ārpolitikas prioritātēm. Attiecībā uz šo finanšu līdzekļu izmantošanu tiks piemēroti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. [--], ar ko izveido “Erasmus visiem” programmu[11], noteikumi. Priekšlikuma paredzamā finansiālā ietekme ir sīki izklāstīta atsevišķā EKI tiesību akta finanšu pārskatā. 5. GALVENIE ELEMENTI Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums Turpmāk norādīti priekšlikuma galvenie elementi (salīdzinājumā ar pašreizējo režīmu) un to pamatojums. · Piemērot “vairāk par vairāk” un savstarpējās atbildības principu saskaņā ar jauno EKP vīziju, jo īpaši, izmantojot konkrētus noteikumus par diferenciāciju finansējuma piešķiršanā un plānošanas procesā atbilstīgi vajadzībai. · Risināt jautājumu par plānošanas procesa sarežģītību un ilgumu, lai racionalizētu, saīsinātu un padarītu mērķtiecīgāku šo procesu īpaši attiecībā uz tām EKP partnervalstīm, kuras ir piekritušas rīcības plānos vai līdzvērtīgos dokumentos noteiktajām ES stratēģiskajām prioritātēm. · Racionalizēt instrumenta darbības jomu, atrodot pienācīgu līdzsvaru starp instrumenta elastību un tā orientāciju uz politikas mērķiem un galvenajām sadarbības jomām. · Pieņemt īstenošanas noteikumus un uzlabot saskaņotību starp ārējiem instrumentiem. · Uzlabot pārrobežu sadarbības noteikumus, lai veicinātu programmu efektīvu un ātru īstenošanu. · Veicināt ciešāku saikni ar ES iekšējiem instrumentiem un politiku, tostarp plānošanas posmā stiprinot sadarbību ar Komisiju un vajadzības gadījumā izmantojot mehānismus, ar kuriem iespējams apvienot līdzekļus no ES budžeta iekšpolitikas un ārpolitikas izdevumu kategorijām. · Reaģēt uz attīstību attiecībās ar Krieviju, grozot noteikumus par Krievijas tiesībām saņemt EKI finansējumu, lai tādējādi atspoguļotu Krievijas kā ES kaimiņvalsts un stratēģiskā partnera īpašo statusu. Vienkāršošana Priekšlikumā par turpmāko EKI ir iekļauti noteikumi, kas vienkāršo instrumentu vairākos aspektos. Instrumenta darbības joma ir racionalizēta, samazinot spēkā esošās EKPI regulas 29 tematiskās jomas līdz sešiem konkrētiem mērķiem. Ir ierosināts jauns, vienkāršots plānošanas instruments attiecībā uz lielāko daļu kaimiņvalstu (vienota atbalsta shēma). Šis jaunais plānošanas dokuments būs īsāks par stratēģijas dokumentiem un indikatīvajām daudzgadu programmām, ar to tiks novērsta informācijas dublēšana tajos juridiskajos/politiskajos dokumentos, kuri ir ES un tās kaimiņvalstu savstarpējo attiecību pamatā, un tam jāpalīdz saīsināt plānošanas procesu, tādējādi samazinot administratīvās izmaksas. Jaunais pants, kas ļauj apvienot finansējumu no EKI un attiecīgās ES budžeta iekšpolitikas izdevumu kategorijas atbilstoši vienotiem noteikumiem tādu pasākumu finansēšanai, kas īpaši vērsti uz pārrobežu problēmu risināšanu, ievērojami uzlabos efektivitāti un samazinās šādu pasākumu īstenošanas administratīvās izmaksas. Komisijas prioritāte šajā jaunajā regulā tāpat kā daudzās citās ar daudzgadu finanšu shēmu (DFS) saistītajās programmās ir vienkāršot normatīvo vidi un uzlabot ES palīdzības pieejamību partnervalstīm un reģioniem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām, MVU u. c., ja vien tie īsteno regulas mērķus. Lai ieviestu jauno EKI regulu, ar vienkāršotām un elastīgām procedūrām ir jānodrošina īstenošanas pasākumu ātrāka pieņemšana un ES palīdzības ātrāka sniegšana, jo īpaši krīzes situācijās vai gadījumos, kad tiek apdraudēta demokrātija, tiesiskums, cilvēktiesības un pamatbrīvības, vai dabas vai cilvēku izraisītu katastrofu gadījumos. Finanšu regulā ir iekļauti īpaši būtiski noteikumi attiecībā uz ārējo darbību, un tās pārskatīšana, piemēram, vienkāršojot noteikumus, samazinot līdzdalības izmaksas un paātrinot piešķiršanas procedūras, arī atvieglinās pilsoniskās sabiedrības organizāciju un mazo uzņēmumu līdzdalību finansējuma programmās. Komisija plāno īstenot šo regulu, izmantojot jaunas elastīgas procedūras, kas noteiktas jaunajā Finanšu regulā. Turklāt papildu vienkāršojums tiks nodrošināts, izstrādājot vienotu horizontālu pamatregulu, kurā iekļauti visi vispārējie un kopīgie noteikumi, un tādējādi uzlabojot ārējās darbības instrumentu savstarpējo saskaņotību. 2011/0405 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Eiropas kaimiņattiecību instrumentu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. panta 1. punktu un 212. panta 2. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[12], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[13], rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Šī regula ir viens no instrumentiem, ar kuru tiek sniegts tiešs atbalsts Eiropas Savienības ārējai politikai. Ar to tiks aizstāta Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Regula Nr. 1638/2006, ar ko paredz vispārējos noteikumus Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta izveidošanai[14], kura ir spēkā līdz 2013. gada 31. decembrim. (2) Līguma par Eiropas Savienību 8. pantā noteikta īpašu attiecību veidošana ar kaimiņvalstīm, lai izveidotu labklājības un labu kaimiņattiecību telpu, kuras pamatā ir Savienības vērtības un kuru raksturo ciešas un mierīgas, uz sadarbību balstītas attiecības. (3) Savienība cenšas veicināt, attīstīt un stiprināt tās pamatā esošās brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību ievērošanas, pamatbrīvību, vienlīdzības un tiesiskuma principu vērtības, veidojot dialogu un sadarbojoties ar trešām valstīm. (4) Kopš īstenošanas sākuma Eiropas kaimiņattiecību politika ir ievērojami stiprinājusi attiecības ar partnervalstīm un sniegusi materiālu labumu gan Savienībai, gan tās partneriem. (5) Eiropas kaimiņattiecību politikā Savienība piedāvā kaimiņvalstīm priviliģētas attiecības, kas veidotas, pamatojoties uz abpusēju apņemšanos ievērot un veicināt demokrātijas un cilvēktiesību, tiesiskuma, labas pārvaldības vērtības un tirgus ekonomikas un ilgtspējīgas attīstības principus. (6) Divas galvenās politikas iniciatīvas, kas ir noteikušas reģionālo sadarbību ar Eiropas Savienības kaimiņvalstīm: Austrumu partnerība starp Savienību un tās austrumu kaimiņvalstīm un Vidusjūras reģiona valstu savienība starp Savienību un tās kaimiņvalstīm Vidusjūras reģiona dienvidos. Šīs iniciatīvas veido būtisku politisko satvaru attiecību padziļināšanai ar partnervalstīm un starp tām, pamatojoties uz kopīgas dalības un atbildības principiem. (7) Kopš Eiropas kaimiņattiecību politikas īstenošanas uzsākšanas un Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta izveides ir veikti vairāki būtiski soļi. Piemēram, ir padziļinātas attiecības ar partnervalstīm, uzsāktas reģionālās iniciatīvas un pāreja uz demokrātiju reģionā. Pamatojoties uz šiem sasniegumiem un veicot politikas vispārēju stratēģisko pārskatīšanu, 2011. gadā tika izstrādāta jauna Eiropas kaimiņattiecību politikas vīzija. Tajā izklāstīti galvenie mērķi, kas jāsasniedz Savienības sadarbībā ar kaimiņvalstīm, un paredzēts lielāks atbalsts partnervalstīm, kuras apņēmušās veidot demokrātisku sabiedrību un veikt reformas, saskaņā ar “vairāk par vairāk” un “savstarpējās atbildības” principu. (8) Atbalsts no šā instrumenta un Eiropas Reģionālās attīstības fonda būtu jāpiešķir pārrobežu sadarbības programmām, kas tiek īstenotas gar Eiropas Savienības ārējām robežām starp partnervalstīm un dalībvalstīm, lai veicinātu integrētu un ilgtspējīgu reģionālo attīstību starp blakus esošiem pierobežas reģioniem un harmonisku teritoriālo integrāciju visā Savienībā un ar kaimiņvalstīm. (9) Turklāt ir svarīgi veicināt un atvieglināt sadarbību, kas atbilst Savienības un tās partneru kopīgām interesēm, jo īpaši, apvienojot resursus no Savienības budžeta iekšējiem un ārējiem instrumentiem it īpaši pārrobežu sadarbības vajadzībām, Savienības interesēm atbilstošiem infrastruktūras projektiem, kas tiek īstenoti caur kaimiņvalstu teritorijām, un citām sadarbības jomām. (10) Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstu pierobežas reģioniem un Krievijas Federācijas reģioniem, kas pašlaik piedalās pārrobežu sadarbības programmās, būtu jānodrošina šāda iespēja arī turpmāk. Tāpat ir svarīgi, ka pārrobežu sadarbības programmās spēj piedalīties arī to valstu attiecīgie reģioni, kuras ietilpst Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta darbības jomā. Eiropas Ekonomikas zonas valstīm līdzdalība pārrobežu programmās arī turpmāk būtu jānodrošina no saviem resursiem. (11) Paredzēts, ka ES dalībvalstis un partnervalstis, kuras piedalās pārrobežu sadarbības programmās, nodrošinās valsts līdzfinansējumu. Tādējādi tiks stiprināta valsts līdzdalība, palielināti programmām pieejamie finanšu resursi un veicināta vietējo dalībnieku iesaistīšanās. (12) Vajadzības gadījumā pārrobežu sadarbība veicinās pastāvošo un turpmāko makroreģionālo stratēģiju īstenošanu. (13) Atbalstam, kas tiek sniegts kaimiņos esošajām jaunattīstības valstīm Eiropas kaimiņattiecību politikas satvarā, būtu jābūt saskanīgam ar Savienības ārējās politikas mērķiem un principiem un jo īpaši ar tās attīstības politiku, tostarp ar dokumentu “Kopīgā deklarācija par Eiropas attīstības politiku. Eiropas konsenss”, ko Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvji, kuri tikās Padomē, Eiropas Parlamentā un Komisijā, pieņēma 2005. gada 22. decembrī. (14) ES un Āfrikas kopīgajai stratēģijai ir būtiska nozīme attiecībās ar Ziemeļāfrikā esošajām Vidusjūras reģiona kaimiņvalstīm. (15) Savienībai un tās dalībvalstīm būtu jāuzlabo savas politikas attiecībā uz sadarbību ar kaimiņvalstīm savstarpējā saskaņotība un papildināmība. Lai nodrošinātu, ka Savienības sadarbības politika un dalībvalstu sadarbības politika savstarpēji papildina un pastiprina viena otru, ir nepieciešama kopīga plānošana, kas būtu jāīsteno vienmēr, kad tas ir iespējams un vajadzīgs. (16) Šajā regulā paredzētais Savienības atbalsts pēc būtības būtu jāpieskaņo attiecīgajām partnervalstu nacionālajām, reģionālajām vai vietējām stratēģijām un pasākumiem. (17) ES ir vispiemērotākais palīdzības sniedzējs tām kaimiņvalstīm, kurām pieskaņošanās ES noteikumiem un standartiem ir viens no galvenajiem politikas mērķiem. Atsevišķos gadījumos atbalstu ir iespējams sniegt vienīgi Savienības līmenī. (18) Turklāt, ņemot vērā, ka šīs regulas mērķus, proti, veicināt uzlabotu politisko sadarbību un pakāpenisku ekonomisko integrāciju starp Eiropas Savienību un kaimiņvalstīm, nav iespējams pienācīgi īstenot dalībvalstu līmenī un darbības mēroga dēļ ir iespējams labāk nodrošināt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu atbilstīgi Līguma 5. pantam. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā ir paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. (19) Vajadzība pēc finansējuma Eiropas Savienības ārējā atbalsta jomā palielinās, bet Savienības ekonomiskās un budžeta situācijas dēļ šāda atbalsta sniegšanai ir pieejami ierobežoti līdzekļi. Tāpēc Komisijai ir jāmeklē risinājumi, kā visefektīvāk izmantot pieejamos līdzekļus, piemērojot finanšu instrumentus ar sviras efektu. Šādu efektu iespējams pastiprināt, atļaujot izmantot un atkārtoti izmantot no finanšu instrumentiem ieguldītos un ar tiem radītos finanšu līdzekļus. (20) Cīņa pret klimata pārmaiņām ir viens no būtiskajiem Savienības jautājumiem, kura risināšanai nepieciešama steidzama rīcība starptautiskajā līmenī. Atbilstoši nodomam, kas paziņots Komisijas 2011. gada jūnija DFS paziņojumā un paredz budžeta līdzekļu proporcionālās daļas palielināšanu ar klimatu sasaistītiem jautājumiem līdz vismaz 20 %, šai regulai būtu jāveicina šā mērķa īstenošana. (21) Dzimumu līdztiesībai un diskriminācijas novēršanai būtu jābūt transversālam mērķim visos pasākumos, kas tiek īstenoti, pamatojoties uz šo regulu. (22) Savienība apņemas attiecībās ar tās partneriem visā pasaulē veicināt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, kā arī starptautiski atzīto nodarbinātības standartu un daudzpusējo vides aizsardzības nolīgumu ratifikāciju un efektīvu īstenošanu. (23) Eiropas Savienības finansiālās intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus pasākumus visā izdevumu ciklā, tostarp pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, nepareizi izmaksāto vai nepareizi izmantoto līdzekļu atgūšanu un vajadzības gadījumā arī sodus. Šie pasākumi tiks veikti saskaņā ar piemērojamajiem nolīgumiem, kas noslēgti ar starptautiskajām organizācijām un trešām valstīm. (24) Lai saskaņotu terminoloģiju ar Eiropas teritoriālo sadarbību, pārrobežu sadarbības programmu īstenošanas dokumenti būtu jādēvē par kopīgajām darbības programmām. (25) Lai ar šo regulu būtu iespējams ātri atspoguļot Padomes politiskos lēmumus, pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai attiecībā uz saņēmēju valstu sarakstu atjauninājumu šīs regulas pielikumā. (26) Lai arī Eiropas Parlamenta un Padomes … Regula (ES) Nr. .../...[15] (turpmāk “Kopējā īstenošanas regula”) nosaka kopīgus Savienības ārējās darbības instrumentu īstenošanas noteikumus un procedūras, pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai attiecībā uz konkrētu īstenošanas pasākumu pieņemšanu, kas nepieciešami šīs regulas III sadaļā noteiktajiem pārrobežu sadarbības mehānismiem. Īpaši svarīgi, lai Komisija sagatavošanas procesā pienācīgi apspriestos, tostarp ar ekspertiem. Komisijai deleģēto aktu sagatavošanas un izstrādes procesā būtu jānodrošina, lai attiecīgie dokumenti vienlaikus, savlaikus un regulāri tiktu nosūtīti Eiropas Parlamentam un Padomei. (27) Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. (28) Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz 7. panta 1. punktu, 2. punktu un 3. punktu un 9. panta 1. punktu ir būtu jāpiemēro saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[16]. Ņemot vērā šo īstenošanas tiesību aktu raksturu, jo īpaši tajos noteikto politikas virzienu vai ar tiem saistīto finanšu ietekmi, tie būtu jāpieņem, pēc būtības piemērojot pārbaudes procedūru, izņemot attiecībā uz finansiāli nelieliem pasākumiem. (29) Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatoriskā struktūra un darbība ir izklāstīta Padomes Lēmumā 2010/427/ES, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I sadaļa. MĒRĶI UN PRINCIPI 1. pants Vispārējais mērķis un darbības joma 1. Savienība mērķis ir, attīstot īpašas attiecības, izveidot labklājības un labu kaimiņattiecību telpu, kas ietver Eiropas Savienību un šīs regulas pielikumā minētās valstis un teritorijas (turpmāk “partnervalstis”). 2. Šajā regulā noteikto Savienības atbalstu izmanto partnervalstu labā un var izmantot arī ES un partnervalstu kopīgam labumam. 3. Savienības finansējumu var izmantot arī Krievijas Federācijas līdzdalības nodrošināšanai pārrobežu sadarbībā un attiecīgās daudzvalstu programmās, lai atspoguļotu Krievijas Federācijas kā Savienības kaimiņvalsts un reģiona stratēģiskā partnera īpašo statusu. 2. pants Savienības atbalsta konkrētie mērķi 1. Šajā regulā noteiktais atbalsts veicina uzlabotu politisko sadarbību un pakāpenisku ekonomisko integrāciju starp Savienību un partnervalstīm, jo īpaši partnerības un sadarbības nolīgumu, asociācijas nolīgumu un citu spēkā esošu vai turpmāku nolīgumu un kopīgu rīcības plānu īstenošanu. 2. Jo īpaši Savienības atbalsts jāpiešķir šādām vajadzībām: (a) veicināt cilvēktiesības un pamatbrīvības, tiesiskumu, vienlīdzības principus, patiesas un ilgtspējīgas demokrātijas izveidi, labu pārvaldību un plaukstošas pilsoniskās sabiedrības, tostarp sociālo partneru, attīstību; (b) nodrošināt pakāpenisku integrāciju Savienības iekšējā tirgū un uzlabotu nozaru un starpnozaru sadarbību, tostarp īstenojot regulējuma konverģenci un tuvinot tiesību aktus Savienības un citiem būtiskajiem starptautiskajiem standartiem, stiprinot attiecīgās institūcijas un veicot ieguldījumus īpaši starpsavienojumu attīstībā; (c) radīt apstākļus labi pārvaldītai cilvēku mobilitātei un veicināt tiešus personiskus kontaktus; (d) ilgtspējīga un iekļaujoša attīstība visos aspektos, nabadzības samazināšana, tostarp veicinot privātā sektora attīstību; iekšējās ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas, lauku attīstības un pasākumu klimata jomā veicināšana un noturības pret katastrofām paaugstināšana; (e) veicināt uzticības paaugstināšanos un citus pasākumus, kas paaugstina drošību un novērš un atrisina konfliktus; (f) uzlabot sadarbību apakšreģionālajā, reģionālajā un kaimiņvalstu līmenī, kā arī pārrobežu sadarbību. 3. Šo mērķu īstenošanu novērtē, izmantojot attiecīgos ES periodiskos pārskatus par politikas īstenošanu, un 2. punkta a), d) un e) apakšpunkta izpildi novērtē, pamatojoties uz starptautisko organizāciju un citu attiecīgo struktūru noteiktajiem rādītājiem; 2. punkta b), c) un d) apakšpunkta izpildi novērtē, pamatojoties uz to, kā partnervalstis ir pārņēmušas ES tiesisko regulējumu; 2. punkta c) un f) apakšpunkta izpildi novērtē, pamatojoties uz attiecīgo nolīgumu un sadarbības pasākumu skaitu. Izmanto tādus rādītājus kā, cita starpā, pienācīgi uzraudzītas demokrātiskas vēlēšanas, korupcijas līmenis, tirdzniecības plūsmas, rādītāji, ar kuriem iespējams novērtēt ekonomisko nevienlīdzību, tostarp bezdarba līmeni. 4. Savienības atbalstu var izmantot arī citās jomās, ja tas atbilst Eiropas kaimiņattiecību politikas vispārējiem mērķiem. 3. pants Politikas satvars 1. Kopējo politikas satvaru Savienības atbalsta programmu plānošanai un īstenošanai saskaņā ar šo regulu veido spēkā esošie un turpmākie partnerības un sadarbības nolīgumi, asociācijas nolīgumi un citi nolīgumi, kas reglamentē attiecības ar partnervalstīm, atbilstošie Komisijas paziņojumi, Padomes secinājumi un Eiropas Parlamenta rezolūcijas, kā arī būtiskie secinājumi, kas pieņemti, ministriem tiekoties ar partnervalstīm. 2. Kopīgi rīcības plāni vai citi līdzīgi dokumenti, kas noslēgti starp partnervalstīm un Savienību, sniedz galvenos atsauces punktus Savienības atbalsta prioritāšu noteikšanai. 3. Ja Savienība un partnervalstis nav noslēgušas 1. punktā minētos nolīgumus, Savienības atbalstu var sniegt, ja to uzskata par lietderīgu Savienības politikas mērķu sasniegšanai, un to plāno, pamatojoties uz šiem mērķiem un ņemot vērā attiecīgās valsts vajadzības. 4. pants Diferenciācija, partnerība un līdzfinansēšana 1. Saskaņā ar šo regulu sniegtā Savienības atbalsta veidu un apjomu katrai partnervalstij diferencē atbilstīgi partnervalsts saistībām, ko tā uzņēmusies reformu jomā, un šo reformu īstenošanas rezultātiem. Šāda diferenciācija atspoguļo vēriena līmeni, ar kādu valsts īsteno partnerību ar Savienību, valsts sasniegtos rezultātus patiesas un ilgtspējīgas demokrātijas attīstībā un to reformu mērķu īstenošanā, par kuriem tika panākta vienošanās, valsts vajadzības un spējas un Savienības atbalsta iespējamo ietekmi. 2. Šajā regulā paredzēto Savienības atbalstu principā nosaka sadarbībā ar saņēmējiem. Atbilstīgi attiecīgajam gadījumam partnerībā iesaista valsts, reģionālās un vietējās iestādes, citas ieinteresētās personas, pilsonisko sabiedrību, sociālos partnerus un citus nevalstiskos dalībniekus, ļaujot tiem piedalīties Savienības atbalsta sagatavošanā, īstenošanā un uzraudzībā. 3. Partnervalstis principā līdzfinansē šajā regulā noteikto Savienības atbalstu, šim nolūkam izmantojot valsts līdzekļus, saņēmēju iemaksas vai citus avotus. Šos principus piemēro arī attiecībā uz sadarbību ar Krievijas Federāciju, jo īpaši attiecībā uz programmām, kas minētas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Neskarot pienākumu ievērot citus Finanšu regulas nosacījumus, līdzfinansēšanas prasības var nepiemērot pienācīgi pamatotos gadījumos, kad tas ir vajadzīgs pilsoniskās sabiedrības un nevalstisko dalībnieku attīstības atbalstam. 5. pants Saskaņotība un līdzekļu devēju koordinācija 1. Šo regulu īsteno saskaņoti ar citām Savienības ārējās darbības jomām, kā arī ar citām attiecīgajām Savienības politikas jomām. Šajā nolūkā pasākumus, ko finansē, pamatojoties uz šo regulu, tostarp Eiropas Investīciju bankas (EIB) pārvaldītos pasākumus, īsteno, pamatojoties uz sadarbības politikas dokumentiem, kas minēti 3. panta 1. punktā un 2. punktā, kā arī uz Savienības īpašajām interesēm, politikas prioritātēm un stratēģijām. Šādos pasākumos ņem vērā saistības, kas noteiktas daudzpusējos nolīgumos un starptautiskajās konvencijās, kurām Savienība un partnervalstis ir pievienojušās. 2. Komisija, dalībvalstis un Eiropas Investīciju banka (EIB) nodrošina saskaņotību starp atbalstu, kas tiek sniegts, pamatojoties uz šo regulu, un citu Savienības, dalībvalstu un Eiropas Investīciju bankas sniegto atbalstu. 3. Savienība un dalībvalstis koordinē savas attiecīgās atbalsta programmas ar mērķi uzlabot atbalsta sniegšanas un politiskā dialoga efektivitāti un lietderību saskaņā ar atzītiem darbības koordinācijas stiprināšanas principiem ārējā atbalsta jomā un politikas un procedūru saskaņošanas principiem. Koordināciju īsteno kā regulāras apspriedes un biežu būtiskās informācijas apmaiņu dažādos atbalsta cikla posmos, jo īpaši starp personām, kas darbojas uz vietas, un tās rezultāts var būt kopīga plānošana, deleģēta sadarbība un/vai nodošanas pasākumi. 4. Savienība saziņā ar dalībvalstīm veic pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu pienācīgu koordināciju un sadarbību ar daudzpusējām un reģionālajām organizācijām un struktūrām, tostarp ar Eiropas finanšu iestādēm, starptautiskajām finanšu iestādēm, Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūrām, fondiem un programmām, privātajiem un politiskajiem fondiem un ārpus Eiropas Savienības esošiem donoriem. II. sadaļa LĪDZEKĻU INDIKATĪVĀ PLĀNOŠANA UN PIEŠĶIRŠANA 6. pants Programmu veidi 1. Šajā regulā noteikto Savienības atbalstu plāno, izmantojot: (a) divpusējās programmas, kas attiecas uz atbalstu vienai partnervalstij; (b) daudzvalstu programmas, kuras attiecas uz visām vai vairākām partnervalstīm kopīgām problēmām un uz reģionālo un apakšreģionālo sadarbību starp divām vai vairākām partnervalstīm un kurās var noteikt sadarbību ar Krievijas Federāciju; (c) pārrobežu sadarbības programmas, kuras attiecas uz sadarbību starp vienu vai vairākām dalībvalstīm, no vienas puses, un vienu vai vairākām partnervalstīm un/vai Krievijas Federāciju, no otras puses, kas norisinās gar attiecīgo ES ārējās robežas kopīgo daļu. 2. Šajā regulā noteikto Savienības atbalstu sniedz saskaņā ar Kopējo īstenošanas regulu. 7. pants Līdzekļu plānošana un indikatīvā piešķiršana valsts un daudzvalstu indikatīvajām programmām 1. Attiecībā uz valstīm, kurās pastāv 3. panta 2. punktā minētie dokumenti, pieņem vispārēju daudzgadu vienoto atbalsta shēmu saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. Vienotajā atbalsta shēmā pārbauda progresu, kas panākts attiecībā uz politikas satvaru, un nosaka Savienības atbalsta prioritātes galvenokārt no prioritātēm, kuras noteiktas 3. panta 2. punktā minētajos dokumentos un partnervalstu stratēģijās vai plānos un attiecībā uz kurām Savienības regulārajos novērtējumos konstatēta nepieciešamība piešķirt atbalstu. Tajā nosaka arī indikatīvo finansējuma līmeni. Vienotās atbalsta shēmas darbības laiks atbilst tā attiecīgā dokumenta darbības laikam, kas minēts 3. panta 2. punktā. 2. Attiecībā uz valstīm, kurās 3. panta 2. punktā minētie dokumenti nepastāv, pieņem vispārējo plānošanas dokumentu, tostarp stratēģiju un daudzgadu indikatīvo programmu, saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. Tajā nosaka Savienības atbildes stratēģiju, pamatojoties uz attiecīgās valsts situācijas analīzi un tās attiecībām ar Savienību, partnervalstu stratēģijas vai plānus, Savienības atbalsta piešķiršanas prioritātes un finansējuma indikatīvo līmeni sadalījumā pa prioritātēm. Šim dokumentam nosaka atbilstošu daudzgadu darbības termiņu. 3. Attiecībā uz daudzvalstu programmām pieņem vispārēju plānošanas dokumentu, tostarp stratēģiju un daudzgadu indikatīvo programmu, saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. Tajā nosaka Savienības atbalsta piešķiršanas prioritātes attiecībā uz reģionu vai apakšreģionu un finansējuma indikatīvo līmeni sadalījumā pa prioritātēm. Šim dokumentam nosaka atbilstošu daudzgadu darbības termiņu. 4. Vienotās atbalsta shēmas dokumentus, kas minēti 1. punktā, pārskata vajadzības gadījumā, un tos var pārstrādāt saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. Plānošanas dokumentus, kas minēti 2. un 3. punktā, pārskata starpposma pārskatīšanā vai vienmēr, kad tas ir vajadzīgs, un tos var pārstrādāt saskaņā ar to pašu procedūru. 5. Finansējuma piešķīrumus valstij un daudzvalstu programmām nosaka, izmantojot pārredzamus un objektīvus kritērijus, kas atbilst 4. panta 1. punktā minētajam diferenciācijas principam. 6. Ja ir efektīvāk jāīsteno Savienības un partnervalstu kopīgām interesēm atbilstoši pasākumi tādās jomās kā starptautiskā sadarbība un starpsavienojumi, šajā regulā noteikto finansējumu var apvienot ar finansējumu, kas noteikts citās Savienības regulās, ar kurām izveido finanšu instrumentus. Šādā gadījumā Komisija nolemj, saskaņā ar kuru noteikumu kopumu tiks veikta īstenošana. 7. Plānošanas procesā iesaista tās dalībvalstis un citus līdzekļu devējus, kuri apņēmušies plānot savu atbalstu kopā ar ES. Vajadzības gadījumā plānošanas dokumentos var iekļaut arī šo dalībvalstu un citu līdzekļu devēju iemaksas. 8. Ja dalībvalstis un citi līdzekļu devēji ir apņēmušies kopīgi plānot savu atbalstu, 1. punktā minēto vienoto atbalsta shēmu un 2. un 3. punktā minētos plānošanas dokumentus var aizstāt ar kopīgu daudzgadu plānošanas dokumentu, ja vien tas atbilst šajos punktos noteiktajām prasībām. 9. Krīzes gadījumā vai gadījumā, ja ir apdraudēta demokrātija, tiesiskums, cilvēktiesības un pamatbrīvības, vai dabas vai cilvēku izraisītas katastrofas gadījumā var veikt plānošanas dokumentu ad hoc pārskatīšanu. Šādā ārkārtas pārskatīšanā nodrošina, ka tiek saglabāta saskaņotība starp Savienības atbalstu, kas tiek piešķirts, pamatojoties uz šo regulu, un atbalstu, kas tiek piešķirts no citiem Savienības finanšu instrumentiem. Ārkārtas pārskatīšanas rezultātā var pieņemt pārstrādātus plānošanas dokumentus. Šādā gadījumā Komisija nosūta pārstrādātos plānošanas dokumentus zināšanai Eiropas Parlamentam un Padomei viena mēneša laikā pēc to pieņemšanas. III. sadaļa PĀRROBEŽU SADARBĪBA 8. pants Ģeogrāfiskā attiecināmība 1. Šīs regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās pārrobežu sadarbības programmas var izstrādāt attiecībā uz: (a) sauszemes robežām, ietverot teritoriālās vienības, kas atbilst NUTS 3. līmenim, vai līdzvērtīgas teritoriālās vienības pie sauszemes robežas starp dalībvalstīm un partnervalstīm un/vai Krievijas Federāciju; (b) jūras robežām, ietverot teritoriālās vienības, kas atbilst NUTS 3. līmenim, vai līdzvērtīgas teritoriālās vienības pie jūras robežas starp dalībvalstīm un partnervalstīm un/vai Krievijas Federāciju, kuras atrodas ne vairāk kā 150 km attālumā viena no otras, neskarot iespējamos pielāgojumus, kas var būt nepieciešami, lai nodrošinātu sadarbības pasākuma saskaņotību un nepārtrauktību; (c) uz teritorijām ap jūras baseiniem, ietverot piekrastes teritoriālās vienības, kas atbilst NUTS 2. līmenim, vai līdzvērtīgas teritoriālās vienības pie jūras baseina, kas kopīgs dalībvalstīm un partnervalstīm un/vai Krievijas Federācijai. 2. Teritoriālajām vienībām, kas piekļaujas 1. punktā minētajām vienībām, var atļaut piedalīties pārrobežu sadarbībā, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu pastāvošo sadarbības shēmu turpmāku darbību, un citos pamatotos gadījumos. 3. Pienācīgi pamatotos gadījumos lielos sociālās, ekonomiskās vai kultūras nozīmes centrus, kas nepiekļaujas attiecināmajām teritoriālajām vienībām, var iekļaut pārrobežu sadarbības programmās ar nosacījumu, ka šāda līdzdalība veicina plānošanas dokumentā noteikto mērķu sasniegšanu. 4. Kad pārrobežu sadarbības programmas ir izstrādātas saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu, Eiropas Komisija var ar partneru piekrišanu izteikt priekšlikumu par ģeogrāfiskās attiecināmības paplašināšanu uz visu to NUTS 2. līmeņa teritoriālo vienību, kuras teritorijā atrodas attiecīgā NUTS 3. līmeņa teritoriālā vienība. 9. pants Finanšu līdzekļu plānošana un piešķiršana pārrobežu sadarbībai 1. Plānošanas dokumentu sagatavo ar mērķi noteikt: (a) pārrobežu sadarbības stratēģiskos mērķus; (b) izstrādājamo kopīgo darbības programmu sarakstu; (c) indikatīvu resursu sadalījumu starp sauszemes un jūras robežas programmām, kas minētas 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, un jūras baseina programmām, kas minētas 8. panta 1. punkta c) apakšpunktā; (d) indikatīvos daudzgadu piešķīrumus katrai kopīgajai darbības programmai; (e) teritoriālās vienības, kas ir tiesīgas piedalīties attiecīgajā kopīgajā darbības programmā, un 8. panta 2., 3. un 4. punktā minētos reģionus un centrus; (f) indikatīvo piešķīrumu tādu pasākumu atbalstam kā horizontālie spēju veidošanas pasākumi, sakaru veidošana un pieredzes apmaiņa starp programmām; g) iemaksas starptautiskajām programmām, kuras noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulā (ES) Nr. […] par īpašiem noteikumiem attiecībā uz Eiropas Reģionālā attīstības fonda atbalstu Eiropas teritoriālās sadarbības mērķim[17] un kurās piedalās partnervalstis un/vai Krievijas Federācija. Plānošanas dokuments attiecas uz septiņus gadus ilgu laika posmu, un to pieņem Komisija saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. To pārskata starpposma pārskatīšanā vai vienmēr, kad tas ir nepieciešams, un var pārstrādāt saskaņā ar to pašu procedūru, kas noteikta minētajā pantā. 2. Kopīgās darbības programmas līdzfinansē no Eiropas Reģionālās attīstības fonda. Eiropas Reģionālās attīstības fonda iemaksas kopējo summu nosaka saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulas (ES) Nr. [...] par īpašiem noteikumiem attiecībā uz Eiropas Reģionālā attīstības fonda atbalstu Eiropas teritoriālās sadarbības mērķim[18] 4. panta 4. punktu. Šo iemaksu izmanto saskaņā ar šīs regulas noteikumiem. 3. No Pirmspievienošanās instrumenta var piešķirt līdzfinansējumu tām kopīgajām darbības programmām, kurās darbojas valstis, kas ir tiesīgas saņemt finansējumu no šī instrumenta. Šo līdzfinansējumu izmanto saskaņā ar šīs regulas noteikumiem. 4. Finanšu līdzekļu indikatīvos piešķīrumus kopīgajām darbības programmām nosaka, pamatojoties galvenokārt uz iedzīvotāju skaitu attiecināmajās teritorijās. Nosakot indikatīvos piešķīrumus, var būt jāveic korekcijas, lai atspoguļotu vajadzību līdzsvarot Eiropas Reģionālās attīstības fonda iemaksas ar iemaksām, kas piešķirtas no šā instrumenta līdzekļiem, kā arī citus faktorus, kas ietekmē sadarbības intensitāti, piemēram, pierobežas teritoriju īpatnības un to spēja pārvaldīt un apgūt Savienības atbalstu. 10. pants Kopīgas darbības programmas 1. Pārobežu sadarbību īsteno ar daudzgadu kopīgo darbības programmu starpniecību, kuras ietver sadarbību attiecībā uz konkrētu robežu vai robežu grupu un kurās noteikti daudzgadu pasākumi, ar ko tiek īstenots saskanīgu prioritāšu kopums un ko drīkst īstenot ar Savienības atbalstu. Kopīgas darbības programmas izstrādā, pamatojoties uz 9. pantā minētajiem plānošanas dokumentiem. Tajās iekļauj pārvaldības un kontroles sistēmu apraksta kopsavilkumu ar 11. panta 2. punktā un 12. panta 2. punktā noteiktajiem elementiem. 2. Kopīgās darbības programmas attiecībā uz sauszemes un jūras robežām izstrādā attiecībā uz katru robežu attiecīgajā teritoriālajā līmenī, un tajās iekļauj attiecināmās teritoriālās vienības, kas ietilpst vienā vai vairākās dalībvalstīs un vienā vai vairākās partnervalstīs un/vai Krievijas Federācijā. 3. Kopīgās darbības programmas attiecībā uz jūras baseiniem ir daudzpusējas programmas, kuras izstrādātas attiecīgajā teritoriālajā līmenī un kurās ietilpst attiecināmās teritoriālās vienības ap kopīgo jūras baseinu, kas pieder vairākām programmā iesaistītām valstīm, tostarp vismaz vienai dalībvalstij un vienai partnervalstij un/vai Krievijas Federācijai. Tajās var ietilpt divpusēji pasākumi, kas veicina sadarbību starp vienu dalībvalsti un vienu partnervalsti un/vai Krievijas Federāciju. 4. Viena gada laikā pēc 9. pantā minētā plānošanas dokumenta apstiprināšanas valstis, kas piedalās programmās, kopīgi iesniedz Komisijai priekšlikumus par kopīgajām darbības programmām. Komisija pieņem katru kopīgo darbības programmu pēc tam, kad ir novērtējusi tās atbilstību šai regulai, plānošanas dokumentam un īstenošanas noteikumiem. 5. Tos reģionus, kas neietilpst partnervalstīs, Krievijas Federācijā vai dalībvalstīs un atrodas blakus attiecināmajiem reģioniem, kuri noteikti 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, vai atrodas pie kopīga jūras baseina, attiecībā uz kuru ir izstrādāta kopīga darbības programma, var iekļaut kopīgā darbības programmā, un tie var gūt labumu no Savienības atbalsta atbilstīgi 9. pantā minētajā plānošanas dokumentā izklāstītajiem nosacījumiem. 6. Komisija un valstis, kas piedalās programmā, veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja jūras baseina programmai, kas izstrādāta saskaņā ar šo regulu, un starptautiskās sadarbības programmai, kas izstrādāta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […], ir daļēji kopīga ģeogrāfiskā darbības joma, šīs programmas pilnīgi papildina un pastiprina viena otru. 7. Kopīgās darbības programmas var pārstrādāt pēc kādas valsts, kas piedalās programmā, vai Komisijas ierosinājuma, pamatojoties uz šādiem iemesliem: - pārmaiņas sadarbības prioritātēs, sociāli ekonomiskās norises, - attiecīgo pasākumu īstenošanas rezultāti un uzraudzības un novērtēšanas procesa rezultāti, - vajadzība koriģēt pieejamo finanšu līdzekļu summas un pārdalīt resursus. 8. Pēc kopīgo darbības programmu pieņemšanas Komisija noslēdz finansēšanas nolīgumu ar partnervalstīm un/vai Krievijas Federāciju. Finansēšanas nolīgumā iekļauj tiesību normas, kas nepieciešamas kopīgās darbības programmas īstenošanai, un to var parakstīt arī citas valstis, kas piedalās programmā, un 12. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētā vadošā iestāde. Ja nepieciešams, valstis, kas piedalās programmā, un vadošā iestāde savstarpēji noslēdz saprašanās memorandu, lai noteiktu valstu finanšu atbildību. 9. Kopīga darbības programma ar vairāk nekā vienu partnervalsti ir uzskatāma par izveidotu, ja vismaz viena partnervalsts paraksta finansēšanas nolīgumu. Citas partnervalstis, uz kurām attiecas izveidotā programma, var pievienoties programmai jebkurā brīdī, parakstot finansēšanas nolīgumu. 10. Ja valsts, kas piedalās programmā, apņemas piedalīties programmas līdzfinansēšanā, kopīgajā darbības programmā nosaka šī līdzfinansējuma sniegšanas, izmantošanas un uzraudzības pasākumus. Saistīto finansēšanas nolīgumu paraksta visas valstis, kas piedalās programmā. 11. Kopīgajās darbības programmās var paredzēt arī iemaksas no tādiem instrumentiem un tādos instrumentos, ar kuriem iespējams apvienot dotācijas, atbilstīgi šo instrumentu noteikumiem, ja tādējādi tiek veicināta programmas prioritāšu īstenošana. 12. Saskaņā ar partnerības principu valstis, kas piedalās programmā, kopīgi izraugās darbības, kurām tiks piešķirts Savienības atbalsts un kuras atbilst kopīgās darbības programmas prioritātēm un pasākumiem. 13. Konkrētos un pienācīgi pamatotos gadījumos, kad: a) kopīgo darbības programmu nav iespējams iesniegt problēmu dēļ, kas radušās to valstu savstarpējās attiecībās, kuras piedalās programmā, vai starp Eiropas Savienību un partnervalsti vai b) valstis, kuras piedalās programmā, nav iesniegušas kopīgo darbības programmu Komisijai līdz 2017. gada 30. jūnijam, vai c) neviena no programmā ietilpstošajām partnervalstīm nav parakstījusi attiecīgo finansēšanas nolīgumu līdz programmas pieņemšanai sekojošā gada beigām, Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgo(-ajām) dalībvalsti(-īm) veic nepieciešamos pasākumus, lai ļautu šai(šīm) dalībvalstij(-īm) izmantot iemaksu, kas no Eiropas Reģionālās attīstības fonda saņemta kopīgās darbības programmas vajadzībām, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] 4. panta 7. un 8. punktu. 14. Budžeta saistības attiecībā uz tādiem pārrobežu sadarbības pasākumiem vai programmām, kas ilgst vairāk par vienu finanšu gadu, var sadalīt vairākos ikgadējos maksājumos. 11. pants Kopīgo darbības programmu pārvaldība 1. Kopīgās darbības programmas principā īsteno kopā ar dalībvalstīm dalītā pārvaldībā. Valstis, kas piedalās programmā, var ierosināt veikt īstenošanu netiešā pārvaldībā, ko nodrošina Finanšu regulā minēta struktūra, un saskaņā ar 12. panta 2. punktā minētajiem īstenošanas noteikumiem. 2. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija pārliecinās, ka dalībvalsts dalītas pārvaldības gadījumā vai partnervalsts vai starptautiska organizācija netiešas pārvaldības gadījumā ir izveidojusi un izmanto pārvaldības un kontroles sistēmas, kas atbilst Finanšu regulai, šai regulai un 12. panta 2. punktā minētajiem īstenošanas noteikumiem. Attiecīgās dalībvalstis, partnervalstis un starptautiskās organizācijas nodrošina savas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvu darbību, pakārtoto darījumu likumību un pareizību un pareizas finanšu pārvaldības principu ievērošanu. Tās ir atbildīgas par programmu pārvaldību un kontroli. Komisija var pieprasīt attiecīgajai dalībvalstij vai partnervalstij, vai starptautiskajai organizācijai izskatīt Komisijai iesniegtu sūdzību par to, kā ir atlasīti vai īstenoti tādi pasākumi, kuri tiek atbalstīti, pamatojoties uz šo sadaļu, vai par pārvaldības un kontroles sistēmas darbību. 3. Lai kopīgās darbības programmas būtu iespējams pienācīgi sagatavot īstenošanai, izdevumi, kas radušies pēc kopīgo darbības programmu iesniegšanas Komisijai, ir attiecināmi ne agrāk kā no 2014. gada 1. janvāra. 4. Ja attiecināmība ir ierobežota saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 8. panta 7. punktu, 1. punktā minētā struktūra, kas var izsludināt uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus vai piedāvājumus, šādā gadījumā ir tiesīga pieņemt pretendentus, kuriem ir tiesības pieteikties, pieteikuma iesniedzējus un kandidātus no neattiecināmajām valstīm vai neattiecināmas izcelsmes preces saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 9. panta 3. punktu. 12. pants Pārrobežu sadarbības īstenošanas noteikumi 1. Īstenošanas noteikumus, ar ko nosaka īpašus noteikumus attiecībā uz šīs sadaļas īstenošanu, pieņem ar deleģētu aktu atbilstīgi 14. pantam. 2. Īstenošanas noteikumos reglamentē šādus jautājumus: (a) līdzfinansējuma līmenis un metodes; (b) kopīgo darbības programmu sagatavošana, grozīšana un izbeigšana; (c) programmas struktūru pienākumi un darbība: apvienotā uzraudzības komiteja, vadošā iestāde un tās apvienotais tehniskais sekretariāts, apvienotās atlases komitejas, tostarp to stāvoklis, efektīva identifikācija, pakļautība un atbildība, pārvaldības un kontroles sistēmu apraksts un nosacījumi attiecībā uz Savienības atbalsta tehnisko un finanšu pārvaldību, tostarp izdevumu attiecināmība; (d) atgūšanas procedūras; uzraudzība un novērtēšana; (e) atpazīstamība un informatīvie pasākumi; (f) dalīta un netieša pārvaldība, kas minēta Kopējās īstenošanas regulas 6. panta 2. punktā. IV. sadaļa NOBEIGUMA NOTEIKUMI 13. pants Pielikuma atjaunināšana Šīs regulas pielikumā iekļauto saņēmēju valstu sarakstu var atjaunināt, pamatojoties uz Padomes politisku lēmumu attiecībā uz kaimiņattiecību politikas darbības jomu. Pielikuma grozījumus pieņem ar deleģētu aktu atbilstīgi 14. pantam. 14. pants Deleģēšana 1. Šīs regulas 12. un 13. pantā minētās pilnvaras deleģē uz regulas spēkā esamības laiku. 2. Eiropas Parlaments vai Padome var atsaukt deleģētās pilnvaras jebkurā laikā. Ar atsaukšanas lēmumu tiek pārtraukta šajā lēmumā norādītās pilnvaras deleģēšana. Šāds lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlāk atbilstīgi tam, kā norādīts lēmumā. Lēmums neietekmē spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. 3. Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā šo aktu vienlaikus paziņo gan Eiropas Parlamentam, gan Padomei. 4. Pieņemts deleģētais akts stājas spēkā vienīgi tad, ja Eiropas Parlaments vai Padome divu mēnešu laikā pēc akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei nav pauduši iebildumus attiecībā uz to vai ja pirms minētā termiņa beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējusi Komisiju, ka neiebilst pret šo aktu. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes šo termiņu pagarina par 2 mēnešiem. 15. pants Komiteja Komisijai palīdz Eiropas kaimiņattiecību instrumenta komiteja. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 16. pants Pielikumā neiekļauto trešo valstu līdzdalība 1. Pienācīgi pamatotos gadījumos un Savienības finansējuma saskaņotības un efektivitātes nodrošināšanas nolūkā vai nolūkā veicināt reģionālo vai starpreģionu sadarbību Komisija var nolemt paplašināt pasākumu attiecināmību uz valstīm, teritorijām un reģioniem, kuri citādi nebūtu tiesīgi saņemt finansējumu. Neatkarīgi no Kopējās īstenošanas regulas 8. panta 1. punkta fiziskas un juridiskas personas no šādām valstīm, teritorijām un reģioniem var piedalīties šādu pasākumu īstenošanas procedūrās. 2. Šādu iespēju var paredzēt 7. pantā minētajos plānošanas dokumentos. 17. pants Savienības atbalsta apturēšana Neierobežojot noteikumus par palīdzības apturēšanu, kas noteikti ar partnervalstīm un reģioniem noslēgtajos partnerattiecību un sadarbības nolīgumos un asociācijas nolīgumos, gadījumā, ja partnervalsts neievēro demokrātijas un tiesiskuma principus un cilvēktiesības un pamatbrīvības, Savienība uzaicina attiecīgo valsti uz apspriedi ar mērķi rast abām pusēm pieņemamu risinājumu, ja vien konkrētajā gadījumā nepastāv īpaša steidzamība. Ja apspriedē ar attiecīgo valsti netiek panākts abām pusēm pieņemams risinājums vai uzaicinājums uz apspriešanu tiek noraidīts, vai īpašas steidzamības gadījumā Padome var pieņemt pienācīgus pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 215. panta 1. punktu, tostarp pilnīgi vai daļēji pārtraukt Savienības atbalstu. 18. pants Finanšu atsauces summa 1. Šīs regulas īstenošanai pieejamais finansējums laika posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ir EUR 18 182 300 000 (pašreizējās cenās). Ne vairāk kā 5 % no finansējuma piešķir pārrobežu sadarbības programmām, kas minētas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā. 2. Ikgadējās apropriācijas finanšu plāna noteiktajās robežās apstiprina par budžetu atbildīgā iestāde. 3. Kā noteikts „Erasmus visiem” regulas 13. panta 2. punktā, lai veicinātu augstākās izglītības starptautisko dimensiju, no dažādiem ārējo darbību instrumentiem (Attīstības sadarbības instrumenta, Eiropas kaimiņattiecību instrumenta, Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta, Partnerības instrumenta un Eiropas Attīstības fonda) tiks piešķirta indikatīva summa EUR 1 812 100 000 mācību mobilitātes darbībām uz un no valstīm ārpus ES, kā arī sadarbībai un politiskajam dialogam ar šo valstu iestādēm/institūcijām/organizācijām. Šo fondu izmantošanai piemēros „Erasmus visiem” regulas noteikumus. Finansējumu nodrošinās, izmantojot divas daudzgadu programmas, kas attiecīgi aptver tikai pirmos četrus gadus un pārējos trīs gadus. Finansējums tiks atspoguļots šo instrumentu indikatīvajā daudzgadu plānošanā atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām vajadzībām un prioritātēm. Piešķīrumus var pārskatīt iepriekš neparedzētu būtisku apstākļu vai svarīgu politisko pārmaiņu gadījumā atbilstīgi ES ārpolitikas prioritātēm. 19. pants Eiropas Ārējās darbības dienests Šo regulu piemēro saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) Nr. 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību. 20. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2014. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs PIELIKUMS Regulas 1. pantā minētās partnervalstis Alžīrija Armēnija Azerbaidžāna Baltkrievija Ēģipte Gruzija Izraēla Jordānija Libāna Lībija Moldovas Republika Maroka Okupētā Palestīnas teritorija (oPt) Sīrija Tunisija Ukraina EIROPAS KAIMIŅATTIECĪBU INSTRUMENTA TIESĪBU AKTA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2. Attiecīgā(-ās) politikas joma(-as) ABM/ABB struktūrā 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība 1.4. Mērķis(-i) 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.6. Ilgums un finansiālā ietekme 1.7. Paredzētais(-ie) pārvaldības paņēmiens(-i) 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi 2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma 2.3. Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi 2.4. Kontroles paredzamās izmaksas un no tās gūtais labums 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas 3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums 3.2.2. Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām 3.2.3. Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.4. Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu 3.2.5. Trešo persona līdzdalība finansēšanā 3.3. Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. XXX, ar ko izveido Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI) 1.2. Attiecīgā(-ās) politikas joma(-as) ABM/ABB struktūrā[19] 19. sadaļa: Ārējās attiecības Darbība 19 08: Eiropas kaimiņattiecību politikas instruments un attiecības ar Krieviju Budžeta nodaļas 19 08 nosaukums atbilst to finanšu instrumentu struktūrai, kuri tika noteikti 2007.–2013. gadam. Ierosināts saglabāt to pašu darbību 19 08, bet attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu izteikt šīs nodaļas nosaukumu šādā redakcijā: 19 08: Eiropas kaimiņattiecību instruments 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība X Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību ¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību[20] ¨Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu ¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā 1.4. Mērķi 1.4.1. Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu Eiropa pasaulē: pastiprināt mūsu ietekmi pasaules mērogā 1.4.2. Konkrēti mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības Eiropas kaimiņattiecību politikas mērķis ir izveidot labklājības un labu kaimiņattiecību telpu pie ES robežām, jo īpaši, uzlabojot politisko asociāciju, ekonomisko integrāciju un ciešu sadarbību vairākās jomās. Laika posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ES turpinās atbalstīt šos mērķus, izmantojot tam paredzētu finanšu instrumentu, proti, Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI), ar ko tiks aizstāts 2006. gadā izveidotais Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instruments. EKI nodrošinās lielāko daļu finansējuma, kas no ES budžeta tiek piešķirts partneriem. Šajā regulā noteiktais Kopienas atbalsts veicina uzlabotu ciešāku politisko sadarbību un pakāpenisku ekonomisko integrāciju starp Eiropas Savienību un partnervalstīm un jo īpaši partnerības un sadarbības nolīgumu, asociācijas nolīgumu un citu spēkā esošo vai turpmāko nolīgumu un kopīgo rīcības plānu īstenošanu. Jo īpaši Savienības atbalsts jāpiešķir šādām vajadzībām: a) cilvēktiesību un pamatbrīvību, tiesiskuma, vienlīdzības principu, patiesas un ilgtspējīgas demokrātijas izveides veicināšana, labas pārvaldības un plaukstošas pilsoniskās sabiedrības, tostarp sociālo partneru, attīstības veicināšana; b) panākt pakāpenisku integrāciju ES iekšējā tirgū un uzlabotu nozaru un starpnozaru sadarbību, tostarp īstenojot regulējuma konverģenci un tuvinot tiesību aktus Savienības un citiem būtiskiem starptautiskajiem standartiem, stiprinot attiecīgās institūcijas un veicot ieguldījumus īpaši starpsavienojumu attīstībā; c) radīt apstākļus labi pārvaldītai cilvēku mobilitātei un vairāklīmeņu tiešiem personiskiem kontaktiem; d) ilgtspējīga un iekļaujoša attīstība visos aspektos, nabadzības samazināšana, darba vietu radīšana, tostarp veicinot privātā sektora attīstību; iekšējās ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas, lauku attīstības un pasākumu klimata jomā veicināšana un noturības pret katastrofām paaugstināšana; e) uzticības paaugstināšana un citi pasākumi, kas veicina drošības paaugstināšanu un konfliktu novēršanu un atrisināšanu; f) sadarbība apakšreģionālajā, reģionālajā un kaimiņvalstu līmenī, kā arī pārrobežu sadarbība. Savienības atbalstu var izmantot arī citās jomās, ja tas atbilst Eiropas kaimiņattiecību politikas vispārējiem mērķiem. Attiecīgās ABM/ABB darbības Darbību 19.08 pārdēvē šādi: Eiropas kaimiņattiecību instruments 1.4.3. Paredzamie rezultāti un ietekme Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām. Vispārīga informācija Līguma par Eiropas Savienību 8. pants un jaunais EKP redzējums par ciešākām, demokrātiskām, plaukstošām un stabilām kaimiņattiecībām, katrai partnervalstij gūstot labumu no tai pielāgotas un diferencētas pieejas, nosaka nepieciešamību pielāgot turpmāko kaimiņattiecību finanšu instrumentu atjaunotās EKP vēriena līmenim. Šādu nepieciešamību vēl vairāk pastiprina fakts, ka minētā redzējuma īstenošanā partneriem nāksies saskarties ar grūtībām, jo, lai pilnīgi baudītu labumu, ko tā piedāvā, tiem ir jāveic sarežģītas un dārgas reformas. Turpmākajam EKI jābūt orientētam uz jaunās EKP galveno mērķu sasniegšanu un konkrētu, iepriekš identificētu problēmu risināšanu. Paziņojumā “Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs” ir izklāstīta pieeja attiecībā uz Austrumeiropu un Dienvidkaukāzu, ko paredzēts īstenot, turpinot Austrumu partnerību, un uz Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm saistībā ar jaunajām “Partnerattiecībām demokrātijai un kopīgam uzplaukumam”. Piedāvājot “Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam”, ES īpaši cenšas atbalstīt Ēģiptē un Tunisijā uzsākto demokrātiskās pārveides procesu, kas var izplatīties arī citās Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs. Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) stratēģiskā pārskatīšanā, kas veikta pagājušajā gadā, tika konstatētas jomas, kurās ir iespējams ievērojami stiprināt politiku. Pārejas procesi Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs un šajās valstīs dzīvojošo cilvēku izrādītā spēcīgā vēlme pēc politiskām un ekonomiskām pārmaiņām paaugstina ES atbalsta nozīmi un norāda jomas, kurās ES un partnervalstis var veikt uzlabojumus un kurās tām šādi uzlabojumi ir jāveic. Tāpat arī joprojām ir spēkā ES apņemšanās stingri atbalstīt demokratizācijas un reformu procesus visās kaimiņvalstīs gan austrumos, gan dienvidos. 1.4.4. Rezultātu un ietekmes rādītāji Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus Šī regula nosaka ES iesaistīšanās būtiskos elementus un pamatu. Precīzas darbības tiek noteiktas daudzgadu plānošanas procesā un ikgadējās darbības programmās, kurās norādīti veicamie ES pasākumi, tostarp rezultāti un ietekme, kas jāsasniedz ar attiecīgajām darbībām. Šajā brīdī tiks noteikti sīki īstenošanas uzraudzības rādītāji, ar kuriem būs iespējams precīzi konstatēt politikas mērķu īstenošanā sasniegto progresu, ņemot vērā attiecīgās darbības īpatnības. Tie tiks noteikti, pamatojoties uz gada progresa ziņojumu par EKP rīcības plāna izpildi, statistikas datiem un/vai neatkarīgu organizāciju veiktu novērtējumu, ja tāds pieejams, atbilstīgi tam, kā norādīts turpmāk: a. Uzlabota atbilstība cilvēktiesību un demokrātijas standartiem tiks noteikta, izmantojot NVO, ANO un reģionālo organizāciju sniegtos datus un statistiku par: biedrošanās, vārda un pulcēšanās brīvību, preses un plašsaziņas līdzekļu brīvību; pienācīgi uzraudzītām demokrātiskām un ticamām vēlēšanām; korupcijas līmeni un neatkarīgāku un efektīvāku tiesu sistēmu; labāku demokrātisko uzraudzību drošības jomā. Jāatceras, ka oficiāli rādītāji nav pieejami attiecībā uz cilvēktiesību jautājumiem. Taču organizāciju sagatavotās “ranga tabulas” ir lietderīgs situācijas novērtēšanas instruments, kurās augstāka vieta rangā (salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu) parasti nozīmē, ka attiecīgajā jomā veikti uzlabojumi; b. Integrācijas ES iekšējā tirgū pieaugums tiks vērtēts, cita starpā novērtējot tirdzniecības plūsmas maiņu salīdzinājumā ar pamatdatiem par gadu “n=0” (Eurostat dati), sasniegto progresu tiesību aktu tuvināšanā ES normām un standartiem salīdzinājumā ar pieejamajiem pamatdatiem par gadu “n=0” un kā ļoti vispārīgu rādītāju izmantojot to valstu skaitu, kuras ir izveidojušas DCFTA; c. Uzlabota mobilitāte, kas saistīta ar robežu un migrācijas pārvaldības uzlabojumiem, mobilitātes partnerību izveidē sasniegto progresu, vīzu atvieglojumiem un vīzu režīma liberalizācijas nolīgumiem, tiks vērtēta, izmantojot pieejamos statistikas datus (Eurostat un/vai citu uzticamu institūciju dati), novērtējot tūristu plūsmas, migrācijas plūsmas, akadēmisko/studentu plūsmu gadā “n” un salīdzinot šos datus ar pamatdatiem par gadu “n=0”; d. Iekšējās ekonomiskās nevienlīdzības samazināšana; nodarbinātības pieaugums; MVU attīstība: politikas pasākumi, tiesību akti; uzlabota profesionālā izglītība un apmācība; lauksaimniecības nozarē strādājošo cilvēku labklājības līmenis un paaugstināta pārtikas drošība tiks vērtēta, izmantojot Eurostat, ESAO, PB, UNDP un valstu oficiālās statistikas datus. Šajos datos ietilpst regulāri atjaunināti dati par nodarbinātību (nodarbināto personu skaits, nozares, vecums, dzimums), MVU skaitu (MVU dibināšana/slēgšana), izglītības skaitliskie rādītāji, labuma sadales rādītāji, un tie tiek salīdzināti ar pamatdatiem par gadu “n=0”. Šajā saistībā īpaša uzmanība tiks pievērsta Džini koeficientam (ar ko novērtē ienākumu nevienlīdzības samazināšanos vai pieaugumu); e. Uzticības vairošana konflikta zonā; pastāvošu konfliktu atrisināšanā sasniegtais progress tiks novērtēts, izmantojot progresa ziņojumos iekļautos elementus; f. Pastiprināta sadarbība starp partnervalstīm pierobežas reģionos, uzlabots reģionālais dialogs, tādu uz sadarbību balstītu pasākumu skaits, kas izveidoti reģionālo problēmu risināšanai dažādās jomās, kopīgo nostāju un pasākumu skaits; sociālā un ekonomiskā attīstība pierobežas teritorijās. 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.5.1. Vajadzības, kas jāīsteno īstermiņā vai ilgtermiņā Politikas redzējums un vidēja termiņa mērķi EKP pamatā ir ilgtermiņa redzējums par kaimiņattiecībām, kurās katra partnervalsts attīsta savu saikni ar ES, ciktāl tas atbilst šīs valsts vēlmēm, vajadzībām un iespējām. Politiski tas nozīmē piedāvājumu veidot ciešāku sadarbību ar ES, tostarp vairāk kopīgu iniciatīvu starptautiskajā līmenī attiecībā uz pasaules mēroga jautājumiem, kuri skar kopējās intereses. Ekonomiski ES ir atvērta arī ciešākai ekonomiskajai integrācijai un no tās izrietošai pakāpeniskai ekonomiskai integrācijai ES iekšējā tirgū. Tā atbalsta arī kaimiņvalstu iekļaujošas un ilgtspējīgas izaugsmes paātrināšanu, kas palīdzētu tām kļūt konkurētspējīgākām, energoefektīvākām, radīt pienācīgas kvalitātes darba vietas, sasniegt tūkstošgades attīstības mērķus un īstenot attīstības stratēģiju, kuru raksturo zems oglekļa emisiju līmenis, lai sniegtu savu ieguldījumu cīņā pret klimata pārmaiņām. ES ir jāmobilizē savs politikas arsenāls atbilstīgi abpusējām vajadzībām un interesēm un katras valsts reformu un demokratizācijas saistībām. Mērķis ir palielināt savstarpējās saistības attiecībā uz Eiropas un kaimiņvalstu pilsoņu politisko un ekonomisko labklājību kā labāko garantiju kopējai stabilitātei un uzplaukumam. Šāds redzējums nav viegli īstenojams. Lai partnervalstīs varētu gūt labumu, tām ir jāveic reformas, kurām nepieciešami būtiski ieguldījumi un darbs. Ir svarīgi, ka ES neapdraud iekšējā tirgus netraucētu darbību un nodrošina drošu vidi mobilitātei. Turpmākajos gados paredzams, ka ar partnervalstīm, kuras izlēmīgi īsteno politiskās un ekonomiskās reformas, tiks noslēgts Austrumu partnerības asociācijas nolīgums (austrumu kaimiņvalstis) vai tām tiks piedāvātas Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam (dienvidu kaimiņvalstis). Tas tiks papildināts ar uzlabotu mobilitāti un tiešiem personiskiem kontaktiem (tostarp neizslēdzot iespēju izstrādāt mobilitātes partnerību), ekonomisko integrāciju, sadarbojoties rūpniecības jomā, MVU attīstību, ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem un pastiprinātām tirdzniecības attiecībām ar ES (piemēram, veidojot padziļinātas un visaptverošas brīvās tirdzniecības zonas un noslēdzot citus nolīgumus, piemēram, lauksaimniecības, pakalpojumu un uzņēmējdarbības jomā, vai nolīgumus par rūpniecības ražojumu atbilstības novērtēšanu un atzīšanu prioritārajās nozarēs), dziļāku nozares integrāciju (piemēram, integrējoties Eiropas enerģijas tirgū, piedaloties starptautiskajos oglekļa emisiju tirgos, tostarp veicot sagatavošanās pasākumus, lai pievienotos ES Emisiju tirdzniecības sistēmai, un piedaloties ES programmās un aģentūrās atbilstīgi sākotnējām iespējām, kas piešķirtas katrā programmā, un vispārējiem norādījumiem par līdzdalību ES aģentūrās). Piedāvājot “Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam”[21], ES īpaši cenšas atbalstīt Ēģiptē un Tunisijā uzsākto demokrātiskās pārveides procesu, kas var izplatīties arī citās valstīs. Lai šīs valstis spētu apņēmīgi īstenot demokrātiskās pārveides procesu, tām nepieciešams atbalsts institūciju reformēšanai un ekonomiskās izaugsmes atjaunošanai. Šo valstu iedzīvotājiem ir jāparāda, ka ES ir gatava palīdzēt šajā izaicinājumu pilnajā un sarežģītajā periodā. EKI arvien vairāk jākļūst par politikas vadītu instrumentu, un ar to jānodrošina lielāka diferenciācija un elastība, jāizvirza stingrāki nosacījumi un jāsniedz stimuli labāko rezultātu uzrādītājiem, atspoguļojot katras partnerības mērķus (piemēram, DCFTA sarunas). ES palīdzību arī var īstenot, nododot to partnervalstīm, ja vien tiek ievēroti Savienības finanšu noteikumi un aizsargātas ES finanšu intereses. Finansējums Jaunā EKI instrumenta finansējuma līmenis atspoguļo pārskatītās EKP vērienu. Tāpēc tiek ierosināts laika posmam no 2014. gada līdz 2020. gadam piešķirt EKI finanšu līdzekļus EUR 18 182 300 000 apmērā (pašreizējās cenās). Diferenciācija ES atbalsta līmenis būs atkarīgs no sasniegtajiem rezultātiem demokrātijas veidošanas un konsolidēšanas jomā un tiesiskuma ievērošanas, kā arī no reformu gaitas. Ja vairāk un ātrāk valsts īstenos savas iekšējās reformas, jo lielāku atbalstu tā saņems no ES. Šo palielināto atbalstu paredzēts sniegt dažādos veidos, tostarp kā palielinātu finansējumu sociālajai un ekonomiskai attīstībai, plašākas programmas institūciju veidošanai, lielāku piekļuvi tirgum, palielinātu EIB finansējumu ieguldījumu atbalstam un lielākus atvieglojumus mobilitātei. Šīs privilēģijas tiks pielāgotas katras valsts vajadzībām un reģionālajam kontekstam. To pamatā ir atziņa, ka jēgpilnas reformas ir saistītas ar ievērojamām izmaksām. ES pārskatīs finansējumu vai pat samazinās to attiecībā uz tām valstīm, kurās reformas netiek veiktas. 1.5.2. ES iesaistīšanās pievienotā vērtība Priekšlikums ir jāskata, ņemot vērā vispārējo atjaunotās Eiropas kaimiņattiecību politikas kontekstu, kurā partnervalstīm tiek piedāvāta ciešāka politiskā sadarbība un dziļāka ekonomiskā integrācija saskaņā ar Lisabonas līguma 8. pantu. Tā pamatā ir ar Eiropas integrācijas jautājumiem saistītas pieredzes nodošana mūsu kaimiņvalstīm un to pakāpeniska iesaistīšana ES politikā. ES ir vispiemērotākais palīdzības sniedzējs tām kaimiņvalstīm, kurās pieskaņošanās ES noteikumiem un standartiem ir viens no galvenajiem politikas mērķiem. Atsevišķus atbalsta veidus, piemēram, atbalstu pakāpeniskai ekonomiskai integrācijai ES iekšējā tirgū, piekļuvi Šengenas telpai vai līdzdalību ES programmās, iespējams nodrošināt tikai ES līmenī. Līdz ar to ES ir vadošais sadarbības partneris lielākajā daļā EKP valstu, un šo ES lomu ir atzinušas gan dalībvalstis, gan starptautiskās finanšu iestādes un citi donori. Palīdzība ES kaimiņvalstīm pieskaņoties ES politikai, noteikumiem un standartiem ir galvenais reformu virzītājspēks EKP partnervalstīs. 1.5.3. Līdzīgā līdzšinējā pieredzē gūtās atziņas Kopš EKPI īstenošanas sākuma radušies vairāki ar instrumenta uzbūvi tieši vai netieši saistīti jautājumi. Ilgais plānošanas process un nepilnīgā saikne starp finanšu palīdzību un EKP rīcības plānos un citos būtiskos dokumentos noteiktajām prioritātēm bieži norādītas kā galvenās problēmas, kas jārisina turpmāk. Būtisks jautājums ir koordinācija un saskaņotība ar citu instrumentu pasākumiem. Pamatojoties uz noteikumiem, kas ļauj īstenot kopīgus pasākumus ar partneriem/valstīm ārpus EKPI ģeogrāfiskās darbības jomas, ir īstenoti vairāki pasākumi, un šādi noteikumi ir jāsaglabā. EKPI palīdzība ir izmantota, lai saņemtu aizdevumus no finanšu iestādēm infrastruktūras ieguldījumu projektu finansēšanai un lai sniegtu atbalstu privātajam sektoram aizdevumu ņemšanā un riska kapitāla darbībās. Saistībā ar FEMIP sadarbība ir notikusi ar Eiropas Investīciju banku, bet saistībā ar NIF — ar EIB, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku (ERAF) un citām Eiropas finanšu iestādēm. Sadarbību ar starptautiskajām finanšu iestādēm ir jāturpina uzlabot, piemērojot novatoriskus instrumentus īpaši garantiju jomā. Šīs sadarbības ietekmi varētu palīdzēt stiprināt tas, ka tiek izmantoti apgrozības fondi. Būtiskie horizontālie jautājumi, kas pastāv saistībā ar EKPI, ir elastība un spēja reaģēt uz krīzi un neparedzētām situācijām. Ieilgušu krīžu risināšana joprojām ir viens no galvenajiem problēmjautājumiem kaimiņattiecību jomā. Jebkuram risinājumam (īpaši tā piemērošanas jomai un apmēram), kuru tiek nolemts īstenot, izmantojot EKPI, jābūt saskaņotam ar politisko izvēli turpmākajā Stabilitātes instrumentā un ar ģeogrāfiskajiem instrumentiem, ar kuriem tas ir saistīts. Pašreizējie ātras iejaukšanās mehānismi, kas paredzēti krīzes gadījumiem, ir darbojušies labi, un tie jāstiprina vēl vairāk. Jāapsver tas, kā uzlabot uzraudzību, tostarp saiknes starp politikas dialogiem un palīdzības programmām (tostarp tehniskās palīdzības programmām) stiprināšanas uzraudzību. Turklāt ir svarīgi, lai būtu nodrošināti politikas vērienam atbilstoši īstenošanas instrumenti. Jāapsver arī tas, kā pilnveidot tehnisko palīdzību/TAIEX, iespējams, paplašinot mehānisma darbības jomu, lai iekļautu tajā tādus elementus kā apmācību un gadījumu izpēti. Jāuzlabo arī sadarbība statistikas jomā. Kopā ar citiem politikas mērķiem, piemēram, ar labi funkcionējošu valsts pārvaldi un neatkarīgu tiesu varu, kas aizsargā līgumu izpildāmību, ar efektīvu konkurences politiku iespējams nodrošināt ekonomisko izaugsmi veicinošu uzņēmējdarbības vidi. Kopumā reģionālā sadarbība ir apliecinājusi savu pievienoto vērtību, jo īpaši, veicinot reģionālas sinerģijas un tīklu attīstību tādās būtiskās kopīgu interešu jomās kā vide, klimata pārmaiņas, enerģija, ilgtspējīga attīstība, mazo un vidējo uzņēmumu attīstība, plašsaziņas līdzekļi un vārda brīvība, pētniecība, IKT un jauniešu mobilitāte. Reģionālā sadarbība ir izrādījusies ļoti efektīva arī reģionālā līmenī (Dienvidu reģions un Austrumu reģions): vairākas programmas (civilā aizsardzība, privāto ieguldījumu veicināšana) ir dublētas un piemērotas Dienvidu reģiona un Austrumu reģiona specifikai. Būtiska nozīme ir bijusi arī pārrobežu sadarbībai, un ir apliecināta pārobežu sadarbības programmās izmantoto sadalīto saistību mehānismu lietderība. 1.5.4. Saskaņotība un iespējamā sinerģija ar citiem būtiskiem instrumentiem Ārējā politika/instrumenti Lisabonas līgumā noteikta jauna Savienības ārējās darbības institucionālā sistēma. Tās mērķis ir veicināt ES nostājas saskaņotību un uzlabot ES pozīciju starptautiskajā līmenī. ES ir nepieciešama ilgtermiņa ārējās darbības politiskā stratēģija un pienācīgs instrumentu klāsts, ar ko būtu iespējams īstenot turpmāk minētos stratēģiskos mērķus. Veicināt un aizstāvēt ES vērtības ārvalstīs. Izmantojot Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, ES veicinās pārejas un demokrātijas procesus un stiprinās pilsonisko sabiedrību ap tās robežām. Veidot tādu ES politiku, kas atbilstu ES 2020 rīcības programmai gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei ar zemu oglekļa emisiju līmeni. Izmantojot EKI, ES sniegs atbalstu būtisko pasaules problēmu risināšanai un palīdzēs īstenot attiecīgas reformas, kas sniegs labumu gan ES, gan partnervalstīm. Palielināt ES attīstības politikas ietekmi ar galveno mērķi izskaust nabadzību. Izmantojot EKI, ES palīdzēs partnervalstīm risināt attīstības jautājumus, piemēram, klimata pārmaiņu jautājumu, atbilstīgi to vajadzībām, spējām, interesēm un saistībām un ietekmes potenciālam. EKI arī palīdzēs uzlabot ES koordināciju un attīstības politikas saskaņotību. Ieguldīt ES kaimiņvalstu ilgstošā labklājībā, stabilitātē un demokrātijā. Stabilitātes, labklājības un demokrātijas telpas izveide ir galvenais EKI un atjaunotās kaimiņattiecību politikas mērķis. Prioritāte tiks piešķirta ES reģionālās un divpusējās politikas, tostarp tematiskās politikas, atbalstam plašākā kaimiņvalstu reģionā. Demokrātiskie pārejas procesi Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs un to iespējamā ietekme uz plašāku reģionu nosaka nepieciešamību uzlabot atbalstu šo sabiedrību centieniem ieviest demokrātijas vērtības un principus un panākt izaugsmes sniegtā labuma vienlīdzīgāku sadali, vienlaikus cenšoties panākt labāku politisko sadarbību un integrāciju ar kaimiņvalstīm gan dienvidos, gan austrumos. Tas nozīmē arī uzmanības pastiprinātu pievēršanu pilsoniskās sabiedrības locekļu un sociālo partneru iesaistīšanai. Uzlabot krīžu novēršanu un atrisināšanu. Ar EKI jābūt iespējamam sniegt uzlabotu un elastīgāku atbalstu krīžu novēršanai un atrisināšanai kaimiņvalstīs. Atbalsts ES kaimiņvalstīm no tam paredzēta, uz mērķi orientēta un politikas vadīta instrumenta, kuram piešķirtie finanšu līdzekļi atbilst atjaunotās EKP vērienam, pilnīgi saskan ar ES ārējās darbības galvenajām prioritātēm. EKP valstis turpinās gūt labumu no citiem finanšu instrumentiem, kas paredzēti konkrētu politikas jautājumu (pasaules mēroga problēmas, cilvēktiesības, kodoldrošība) vai krīzes situāciju (makrofinansiālā palīdzība, Stabilitātes instruments, humānās palīdzības instrumenti) risināšanai. Iekšējā politika Ņemot vērā EKP mērķi veicināt ciešāku integrāciju starp ES un partnervalstīm, ir jāstiprina noteikumi par ES iekšējās un ārējās politikas labāku koordināciju kaimiņvalstīs, tostarp plānošanas posmā ciešāk sadarbojoties ar attiecīgajiem Komisijas dienestiem un vajadzības gadījumā izmantojot mehānismus, ar kuriem iespējams apvienot līdzekļus no ES budžeta iekšējo un ārējo izdevumu kategorijām. Tas īpaši varētu attiekties uz tādām sadarbības jomām kā pārrobežu līmeņa infrastruktūra, jo sevišķi transporta tīkli un energotīkli, IKT nozare[22] un citas tīklveida nozares, kā arī augstākās izglītības joma un vides joma, ņemot vērā to izteikto pārrobežu raksturu. Palielināts EKI atbalsts pētniecības un jaunrades spēju attīstībai palīdzētu stiprināt visas iepriekš minētās sadarbības jomas un partnervalstīm pieskaņoties ES politikai un mērķiem, lai risinātu pasaules mēroga un reģionālā līmeņa problēmas. Jācenšas uzlabot sinerģiju ar ES iekšējo politiku un saistībā ar to izmantot inovatīvus finanšu instrumentus, pamatojoties uz koordinētu pieeju ES budžeta līdzekļu piesaistīšanai šādiem instrumentiem. Tas veicinātu līdzekļu apvienošanu no dažādām daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām. 1.6. Ilgums un finansiālā ietekme ¨ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva – x Priekšlikums/iniciatīva spēkā no ... līdz …. – x Finansiālā ietekme no … līdz…. – X Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva – Īstenošana ar uzsākšanas periodu no 2014. gada līdz 2020. gadam, – pēc kura turpinās normāla darbība. 1.7. Paredzētais(-ie) pārvaldības paņēmiens(-i)[23] x Komisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība x Centralizēta netieša pārvaldība, izpildes uzdevumus deleģējot: – x izpildaģentūrām – ¨ Kopienu izveidotām struktūrām[24] – x valsts sektora struktūrām vai struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus – ¨ personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgajā pamataktā Finanšu regulas 49. panta nozīmē X Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm X Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm X Pārvaldība kopā ar starptautiskajām organizācijām (precizēt) Mērķi tiks īstenoti, apvienojot pasākumus, attiecībā uz kuriem piemēro dažādus pārvaldības veidus. 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi Norādīt periodiskumu un nosacījumus. Komisijas uzraudzības un novērtēšanas sistēmās arvien lielāka uzmanība tiek pievērsta rezultātiem. Tajās ir iesaistīti gan Komisijas darbinieki, gan ārējie eksperti. Projektu vadītāji delegācijās un galvenajā mītnē nepārtraukti veic dažādus projektu un programmu uzraudzības pasākumus, tostarp veicot pārbaudes uz vietas vienmēr, kad tas ir iespējams. Uzraudzība nodrošina vērtīgu informāciju par sasniegtajiem rezultātiem, palīdz vadītājiem identificēt faktiskos un iespējamos šķēršļus un veikt labojumus. Neatkarīgi ārējie eksperti uz līguma pamata tiek piesaistīti novērtēt ES ārējo darbību rezultātus trīs atšķirīgas sistēmās. Šie novērtējumi veicina pārskatatbildību un uzlabo joprojām notiekošos pasākumus; pamatojoties uz iepriekšēju pieredzi, tajos arī tiek sniegti ieteikumi turpmākajai politikai un pasākumiem. Visos novērtēšanas instrumentos, tostarp (iespējamās) ietekmes novērtēšanai, tiek izmantoti ESAO-APK novērtēšanas kritēriji. Pirmkārt, projekta līmenī galvenajā mītnē īstenota uz rezultātiem vērsta uzraudzības (ROM) sistēma sniedz īsu un koncentrētu ieskatu par atlasītā pasākumu parauga kvalitāti. Izmantojot augsti strukturētu, standartizētu metodoloģiju, neatkarīgi ROM eksperti piešķir vērtējumu, kas atspoguļo projekta priekšrocības un trūkumus, un sniedz ieteikumus par efektivitātes uzlabošanu. Projekta līmeņa novērtējumi, kurus vada par projektu atbildīgā ES delegācija, sniedz sīkāku un padziļinātāku analīzi un palīdz projektu vadītājiem uzlabot joprojām notiekošos pasākumus, kā arī sagatavot turpmākos pasākumus. Neatkarīgi ārējie eksperti, kuriem ir zināšanas par konkrētu tematu un ģeogrāfisko apgabalu, tiek nolīgti, lai veiktu analīzi un savāktu atsauksmes un pierādījumus ne tikai no gala saņēmējiem, bet no visām ieinteresētajām personām. Komisija veic arī savas politikas stratēģisku novērtēšanu no plānošanas un stratēģijas izstrādes līdz pasākumu īstenošanai noteiktā jomā (piemēram, veselības aizsardzības, izglītības u. c. jomā) valstī vai reģionā, vai konkrēta finanšu instrumenta darbības stratēģisku novērtēšanu. Šiem novērtējumiem ir būtiska nozīme politikas, instrumentu un projektu izstrādē. Visi novērtējumi tiek publicēti Komisijas tīmekļa vietnē, un konstatējumu kopsavilkums tiek iekļauts Padomei un Eiropas Parlamentam iesniedzamajā gada pārskatā. 2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma 2.2.1. Identificētie riski Vide, kurā pastāv risks EKI palīdzības darbības videi raksturīgi turpmāk minētie riski, kas apdraud instrumenta mērķu sasniegšanu, pienācīgu finanšu pārvaldību un/vai atbilstību piemērojamajiem noteikumiem (likumības un pareizības pārkāpumi): - ekonomiskā/politiskā nestabilitāte un/vai dabas katastrofas partnervalstīs var apgrūtināt un aizkavēt pasākumu izstrādi un īstenošanu; - institucionālās vai administratīvās kapacitātes trūkums partnervalstīs var apgrūtināt un aizkavēt pasākumu izstrādi un īstenošanu; - ģeogrāfiski izkliedēti projekti un programmas (kas tiek īstenotas daudzās valstīs/teritorijās/reģionos) var radīt ar loģistiku/resursiem saistītas uzraudzības problēmas, jo īpaši apgrūtināt pasākumu pārbaudi uz vietas; - iespējamo partneru/saņēmēju daudzveidība ar atšķirīgām iekšējās kontroles struktūrām un spējām var sadrumstalot tos resursus, kas Komisijai pieejami pasākumu īstenošanas atbalstīšanai un uzraudzībai, un tādējādi samazināt to efektivitāti un lietderību; - pieejamo datu par ārējās palīdzības/valsts attīstības plāna īstenošanas rezultātiem un ietekmi partnervalstīs slikta kvalitāte un nepietiekamība var samazināt Komisijas spēju ziņot un atbildēt par rezultātiem. Riska, ka netiks nodrošināta atbilstība piemērojamajiem noteikumiem, paredzamais līmenis. Instrumenta atbilstības mērķis ir saglabāt neatbilstības riska vēsturisko līmeni (kļūdas līmeni) EuropeAid portfelī, proti, paliekošo kļūdas “neto” līmeni (nosaka par vairākiem gadiem pēc visu plānoto kontroles pasākumu un labojumu pabeigšanas attiecībā uz izpildītiem līgumiem), zemāku par 2 %. Līdz šim tas ir nozīmējis, ka paredzamais kļūdas līmenis tādā darījumu izlasē, ko Eiropas Revīzijas palāta katru gadu izveido pēc nejaušības principa ikgadējās ticamības deklarācijas vajadzībām, ietilpst 2–5 % diapazonā. EuropeAid uzskata, ka tas ir zemākais neatbilstības riska līmenis, ko ir iespējams sasniegt, ņemot vērā augstā riska vidi un atbilstības pārbaužu radīto administratīvo slogu, un nosacījumu par atbilstības kontroles rentabilitāti. 2.2.2. Paredzētais kontroles paņēmiens(-i) EuropeAid iekšējās kontroles sistēmas uzbūve EuropeAid iekšējais kontroles/pārvaldības process ir izstrādāts tā, lai būtu iespējams pienācīgi pārliecināties, ka ir sasniegti tās darbību efektivitātes un lietderības mērķi, kā arī par tās finanšu pārskatu ticamību un atbilstību attiecīgajiem tiesību aktu un procesuālajiem noteikumiem. Efektivitāte un lietderība Lai nodrošinātu savu darbību efektivitāti un lietderību (un samazinātu augsto riska līmeni savā ārējās palīdzības vidē) papildus visiem Komisijā piemērotajiem Stratēģiskās politikas un plānošanas procesa elementiem, iekšējās revīzijas videi un citām prasībām, kas noteiktas Komisijas Iekšējās kontroles standartos, EuropeAid turpinās attiecībā uz visiem tās instrumentiem piemērot pielāgotu palīdzības pārvaldības sistēmu, kurā ietilpst: - lielākās ārējās palīdzības daļas pārvaldības nodošana uz vietas esošajām ES delegācijām; - skaidra un formalizēta finanšu atbildība (no deleģētā kredītrīkotāja (ģenerāldirektora)), ko tālākdeleģētais kredītrīkotājs (direktors) no galvenās mītnes tālākdeleģē delegācijas vadītājam; - regulāra informācijas sniegšana no ES delegācijām galvenajai mītnei (ārējās palīdzības pārvaldības ziņojumi), tostarp delegācijas vadītāja apstiprinātas ikgadējās ticamības deklarācijas sniegšana; - apmācības programma galvenās mītnes un delegāciju darbiniekiem; - ievērojams galvenās mītnes/delegācijas atbalsts un norādījumi (tostarp ar interneta starpniecību); - regulāras “pārbaudes vizītes” ik pēc 3–6 gadiem uz tām delegācijām, kurām nodota pārvaldības funkcija; - projekta un programmas cikla pārvaldības metodoloģija, tostarp: - kvalitātes atbalsta instrumenti pasākuma izstrādei, tā īstenošanas paņēmienam, finansēšanas mehānismam, pārvaldības sistēmai, novērtēšanai un īstenošanā iesaistīto partneru atlasei u. c. vajadzībām; - programmas un projekta pārvaldības, uzraudzības un ziņošanas instrumenti efektīvas īstenošanas vajadzībām, tostarp regulāra projektu ārējā uzraudzība, ko veic projekta īstenošanas vietā. - Būtiski novērtēšanas un revīzijas komponenti. Finanšu pārskati un grāmatvedība EuropeAid turpinās piemērot augstākos grāmatvedības un finanšu pārskatu veidošanas standartus, izmantojot Komisijas uz uzkrāšanas principu balstītu grāmatvedības sistēmu (ABAC), kā arī Kopējo informācijas sistēmu RELEX (CRIS). Atbilstības kontroles paņēmieni, ko piemēro, lai pārbaudītu atbilstību attiecīgajiem tiesību aktu un procesuālajiem noteikumiem, ir izklāstīti 2.3. punktā (krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi). Komiteju un apakškomiteju nozīme Paredzams, ka apakškomitejas arvien aktīvāk darbosies programmu īstenošanas kontroles jomā. 2.3. Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi Norādīt esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus. Tā kā EuropeAid darbojas vidē, kurā pastāv augsts riska līmenis, tās sistēmās ir jāņem vērā atbilstības kļūdu (pārkāpumi) augstā iespējamība darījumos un jāizstrādā augsta līmeņa novēršanas, atklāšanas un labošanas mehānismi, ko piemēro iespējami savlaicīgi maksājumu veikšanas procesā. Praksē tas nozīmē, ka EuropeAid atbilstības kontroles mehānismos lielākais uzsvars tiks likts un pamatīgām iepriekšējām pārbaudēm, ko ārējie revidenti un Komisijas darbinieki veic attiecīgajā jomā pirms galīgajiem projekta maksājumiem (vienlaikus neatsakoties no atsevišķām ex-post revīzijām un pārbaudēm), tādējādi nodrošinot finanšu aizsardzības līmeni, kas krietni pārsniedz Finanšu regulā noteiktās prasības. EuropeAid atbilstības nodrošināšanas sistēma ir veidota cita starpā no šādiem komponentiem: Novēršanas pasākumi Obligātā pamatapmācība krāpšanas jautājumos palīdzības pārvaldības darbiniekiem un revidentiem; Norādījumu, tostarp Praktiskās rokasgrāmatas par līgumiem, EuropeAid rokasgrāmatas un Finanšu pārvaldības instrumentu komplekta (pasākumus īstenojošajiem partneriem), sniegšana (arī ar interneta starpniecību); Iepriekšējs novērtējums, lai pārliecinātos, ka iestādēs, kuras pārvalda attiecīgos ES finanšu līdzekļus, izmantojot kopīgu, decentralizētu un dalītu pārvaldību, tiek piemēroti atbilstoši krāpšanas apkarošanas pasākumi krāpšanas novēršanai un atklāšanai ES finanšu līdzekļu pārvaldībā. Partnervalstī pieejamo krāpšanas apkarošanas mehānismu iepriekšēja izpēte kā daļa no valsts finanšu pārvaldības atbilstības novērtēšanas budžeta atbalsta saņemšanai (t. i., aktīva darbība krāpšanas un korupcijas apkarošanas jomā, pienācīgas pārbaudes iestādes, pietiekama tiesu varas kapacitāte, efektīvi atbildes pasākumi un sankciju mehānismi); Komisija parakstīja Starptautisko palīdzības pārredzamības iniciatīvu (IATI) Akrā 2008. gadā, vienojoties par palīdzības pārredzamības standartu, kas nodrošina savlaicīgākus, sīkus un regulārus datus par palīdzības plūsmām un dokumentiem; Pirms nākamā Augsta līmeņa foruma par palīdzības efektivitāti, kas notika Busanā 2011. gada novembrī, Komisija 2011. gada 14. oktobrī sāka īstenot IATI standarta pirmo posmu par palīdzības informācijas pārredzamu publicēšanu. Papildus tam Komisija sadarbībā ar ES dalībvalstīm izstrādās kopīgu tiešsaistes IT lietojumprogrammu TR-AID, ar kuru dati par ES palīdzību, kas saņemti no IATI un citiem avotiem, tiks pārveidoti lietotājiem draudzīgā palīdzības informācijā. Atklāšanas un labošanas pasākumi Ārējā revīzija un pārbaudes (gan obligātās, gan tās, ko veic, pamatojoties uz pastāvošo risku), tostarp Eiropas Revīzijas palātas iesaistīšana. Retrospektīvās pārbaudes (pamatojoties uz risku) un līdzekļu atgūšana; ES finansējuma pārtraukšana smagos krāpšanas gadījumos, tostarp liela apmēra korupcijas gadījumos, līdz brīdim, kad iestādes ir veikušas atbilstošus pasākumus, lai labotu šādu krāpšanu vai novērstu tās turpmāku atkārtošanos. Eur