Oficiālais Vēstnesis 304 E , 01/12/2005 Lpp. 0117 - 0128



P6_TA(2005)0033 Valsts atbalsts sabiedrisko pakalpojumu kompensācijas veidā Eiropas Parlamenta rezolūcija par valsts atbalstu sabiedrisko pakalpojumu kompensācijas veidā (2004/2186(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas 2004. gada 18. februāra lēmuma projektu par Līguma 86. panta piemērošanu valsts atbalstam sabiedrisko pakalpojumu kompensācijas veidā, ko piešķir uzņēmumiem, kuriem ir uzticēta vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu sniegšana, kas nosūtīts Eiropas Parlamentam atzinuma izteikšanai 2004. gada 8. septembrī, - ņemot vērā Komisijas direktīvas projektu, kas groza Direktīvu 80/723/EEK par finansiālo attiecību pārredzamību starp dalībvalstīm un valsts uzņēmumiem, kas pieņemts 2004. gada 18. februārī un nosūtīts Eiropas Parlamentam atzinuma izteikšanai 2004. gada 8. septembrī, - ņemot vērā Komisijas darba dokumentu par Kopienas pamatnoteikumiem valsts atbalstam sabiedrisko pakalpojumu kompensācijas veidā ("Pamatnoteikumi"), kas nosūtīts Eiropas Parlamentam atzinuma izteikšanai 2004. gada 8. septembrī, - ņemot vērā EK Līguma 2., 5., 16., 73., 86., 87. un 88. pantu, - ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumiem, jo īpaši 1997. gada 17. decembra rezolūciju par Komisijas paziņojumu "Vispārējas nozīmes pakalpojumi Eiropā" [1], 2000. gada 18. maija rezolūciju par direktīvas projektu, kas groza Komisijas Direktīvu 80/723/EEK par finansiālo attiecību pārredzamību starp dalībvalstīm un valsts uzņēmumiem [2], 2001. gada 13. novembra rezolūciju par Komisijas paziņojumu "Vispārējas nozīmes pakalpojumi Eiropā" [3] un 2004. gada 14. janvāra rezolūciju par "Zaļo grāmatu par vispārējas nozīmes pakalpojumiem" [4], - ņemot vērā Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regulu (EK) Nr. 69/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu "de minimis" palīdzībai [5], - ņemot vērā Komisijas "Zaļo grāmatu par vispārējas nozīmes pakalpojumiem" (KOM(2003)0270) un Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālajai komitejai un Reģionu komitejai — "Baltā grāmata par vispārējas nozīmes pakalpojumiem" (KOM(2004)0374), - ņemot vērā Lisabonas Eiropadomes 2000. gada 23. un 24. marta sanāksmes, Lākenes Eiropadomes 2001. gada 14. un 15. decembra sanāksmes un Barselonas Eiropadomes 2002. gada 15. un 16. marta sanāksmes prezidentūru slēdzienus, pēdējos divos no kuriem Eiropas Komisijai tiek prasīts ieviest lielāku skaidrību par valsts atbalsta režīmu atbilstoši Līguma 86. panta 2. apakšpunktam, - ņemot vērā Wim Kok vadītās Augstā līmeņa darba grupas 2004. gada novembra ziņojumu par Lisabonas Stratēģiju "Pieņemot izaicinājumu — Lisabonas stratēģija izaugsmei un nodarbinātībai" [6], - ņemot vērā dalībvalstu 2004. gada 29. oktobrī Romā parakstītā Līguma par Konstitūciju Eiropai pantus I-3., I-5.; II-96.; III-122.; III-166.; III-167.; III-238., - ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas praksi attiecībā uz vispārējas nozīmes pakalpojumiem (SGI) un jo īpaši 2003. gada 24. jūlija spriedumu Altmark lietā [7], - ņemot vērā Reģionu komitejas 2004. gada 29. septembra atzinumu, - ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālās komitejas 2004. gada 12. oktobra atzinumu, - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu un 112. panta 2. punktu, - ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu (A6-0034/2005), A. tā kā visiem pieejamie augstas kvalitātes vispārējas nozīmes pakalpojumi ir ne tikai svarīgs sociālās un ekonomiskās kohēzijas elements, bet tie var arī ievērojami sekmēt Eiropas ekonomikas konkurētspēju; B. tā kā Līgumā par Konstitūciju Eiropai ir atzītas vietējo varas iestāžu tiesības uz pašpārvaldi (pants I-5.) un teritoriālā kohēzija ir noteikta kā Savienības vispārīgs visaptverošs mērķis (pants I-3.); C. tā kā pilsoņa, kas vienlaikus ir gan (pakalpojumu) patērētājs, gan nodokļu maksātājs, interesēm ir jābūt pamatprincipam; tā kā kompensācijas uzņēmumiem, kas sniedz vispārējas nozīmes pakalpojumus, ir jāpiešķir vienīgi ar nolūku nodrošināt šo pakalpojumu augstu kvalitāti un pieejamību; citi mērķi ir jāsasniedz ar citiem atbalsta veidiem; D. tā kā, neietekmējot pastāvošos iekšējā tirgus noteikumus, sabiedriski nozīmīgos pakalpojumus pārvalda, pamatojoties uz lēmumiem, ko pieņēmušas demokrātiski leģitīmas institūcijas, kas ir cieši saistītas ar pilsoņiem un kas spēj adekvāti un radoši atbildēt pilsoņu vajadzībām; E. tā kā iekšējais tirgus, liberalizācija un konkurences noteikumu ievērošana kopumā uzlaboja piekļuvi vispārējas nozīmes pakalpojumiem, jauniem pakalpojumiem ar lielāku izvēli, augstāku kvalitāti un mazākiem patērētāju izdevumiem; F. tā kā attiecībā uz pierādījumiem balstītas politikas veidošanu Komisijai jāsniedz liberalizācijas procesa rūpīgs un vispusīgs novērtējums, ņemot vērā visu iesaistīto pušu (lietotāju, vietējo varasiestāžu, uzņēmumu utt.) viedokli; G. tā kā kopējā ikgadējā valsts atbalsta summa, ko piešķir Eiropas Savienība, pat pēc vispiesardzīgākajiem aprēķiniem ir lielāka par 50 % no Eiropas Savienības gada budžeta; tā kā valsts palīdzība ietekmē valsts finanses, konkurenci un privāto uzņēmumu spēju ieguldīt līdzekļus globālajā ekonomikas vidē; tā kā līdzekļus valsts palīdzības kompensācijām sagādā Eiropas nodokļu maksātāji un tādēļ šie līdzekļi ir jātērē ar atbildības sajūtu, piešķirot naudai vērtību; H. tā kā ne vienmēr var skaidri nodalīt divas atsevišķas kategorijas, proti, vispārējas nozīmes pakalpojumus no pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, jo apzīmējumam "ar ekonomiku nesaistīts" ir divas dimensijas: pakalpojuma mērķis un nolūks un pakalpojuma sniedzēja juridiskā forma (valsts, privātais vai cita veida) un ekonomiskie apstākļi, kādos tas darbojas (piemēram, brīvs tirgus, regulēts tirgus, valsts monopols utt.); tā kā dalībvalstīs šajās jomās pastāv lielas atšķirības, kas neļauj gan pieņemt vienotu Eiropas definīciju, gan nostāda to pretrunā ar subsidiaritātes un pašpārvaldes principiem; tā kā praktisku un darbības iemeslu dēļ ir jāizstrādā kritēriji, lai noteiktu, kādos apstākļos var piešķirt izņēmumus no konkurences noteikumiem, tā kā apzīmējums "ar ekonomiku nesaistīts" ir jāpamato ar kritērijiem, kas saistīti ar pakalpojuma nolūku, no vienas puses, un ar pakalpojuma sniedzēju un ekonomiskajiem apstākļiem, no otras puses; I. tā kā vienīgi un galvenokārt valsts iestādes ir atbildīgas par kritēriju un nosacījumu noteikšanu pakalpojumu sniegšanai, neatkarīgi no sniedzēja juridiskā statusa un no tā, vai pakalpojums tiek sniegts vai netiek sniegts brīvas konkurences apstākļos; J. tā kā vispārējas nozīmes pakalpojumu pamatkritēriju un nosacījumu, kā arī pakalpojumu paredzama līmeņa noteikšana ļoti lielā mērā ir atkarīga no valsts, reģionālajām un vietējām tradīcijām un tādējādi tā jāatstāj valsts, reģionālo un vietējo kompetento iestāžu ziņā, ņemot vērā to tiesības uz pašpārvaldi un neskarot esošos iekšējā tirgus noteikumus; K. tā kā šādi pakalpojumi ir jāpiešķir ar oficiālu aktu, kas apraksta pakalpojumu saistību detaļas, lai nodrošinātu to, ka tikai atzīti vispārējas nozīmes pakalpojumi gūst labumu no piedāvātās vienošanās; L. tā kā ar šādu oficiālu aktu veiktam piešķīrumam ir jāatbilst pārredzamības kritērijiem un jābalstās uz vienlīdzīgiem noteikumiem visiem konkurentiem; M. tā kā kompensācijas jēdziens ietver jebkuru palīdzības veidu vai nu naudā, vai ar fiziskiem, vai cilvēku resursiem, vai arī palīdzību, kas balstās uz juridiskiem noteikumiem, vai uz kompensāciju saņēmēja statusa tiesisko statusu attiecībā pret līguma finansēšanu; N. tā kā Komisijas priekšlikums attiecas tikai uz gadījumiem, kas neatbilst četriem kritērijiem, kurus Eiropas Kopienu Tiesa definēja spriedumā Altmark lietā; tā kā kompensāciju neuzskata par valsts palīdzību, ja šie četri kritēriji ir ievēroti; O. tā kā kompensācijas kopsumma nedrīkst pārsniegt summu, kas ir nepieciešama pakalpojuma sniegšanai, un to nedrīkst izmantot darbību finansēšanai ārpus attiecīgā pakalpojuma sfēras (tā sauktās šķērssubsīdijas); P. tā kā kompensācijām jābūt pieejamām visiem tiem operatoriem, neatkarīgi no to juridiskā statusa, kam ir uzticēts sniegt vispārējas nozīmes pakalpojumus; Q. tā kā valsts palīdzība monopoliem ir visbiežāk sastopamais šķērslis labai tirgus darbībai, un tādēļ tā ir pamatīgi jāizpēta un jāpamato; R. tā kā pakalpojums, par kuru saskaņā ar piedāvātajiem noteikumiem var saņemt kompensāciju vai valsts atbalstu, ir jāpiešķir vai nu godīgā un caurskatāmā konkursa kārtībā, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt normatīvs vai reglamentējošs akts vai līgums; S. tā kā, nezinot skaitļus par iesaistīto uzņēmumu skaitu, kopējo valsts atbalsta summu un kopējās administratīvās izmaksas, ir grūti novērtēt priekšlikumu darbības sfēru un ietekmi; T. tā kā pamatojums valsts palīdzības piešķiršanai uzņēmumiem, atbildīgiem par vispārējas nozīmes pakalpojumiem, un kompensācijas piešķiršanai ir regulāri jāpārskata, rodoties jauniem pakalpojumu veidiem vai kādiem citiem pakalpojumiem kļūstot nevajadzīgiem, vai arī līdz ar tehnoloģiju attīstību un pārmaiņām sabiedrībā rodoties jaunām ierīcēm; U. tā kā ir nepieciešama efektīva un stingra kontrole, lai valsts atbalsta vai kompensāciju sniegšanā nodrošinātu godīgu konkurenci, pārredzamību un novērstu diskrimināciju; V. tā kā, ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principu, Komisijai sevišķa uzmanība jāpievērš tam, lai kontrolētu pārkāpumus, kam ir liela ietekme uz iekšējo tirgu; tā kā vietējie sabiedriskie pakalpojumi parasti neietekmē pārrobežu darījumus, Vispārīgi 1. atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu un atbalsta mērķi samazināt nevajadzīgus birokrātiskus šķēršļus un sniegt juridisku skaidrojumu; ņem vērā to, kā Komisija jau paziņoja iepriekš minētajā Baltajā grāmatā par vispārējās intereses pakalpojumiem, juridiskajā skaidrojumā ir jāietilpst arī definīcijai par to, kad kompensācijas nav valsts atbalsts; aicina Komisiju tomēr izskaidrot, kas nav uzskatāms par valsts atbalstu; 2. iesaka nekavējoties ieviest pasākumus, lai līdz minimumam samazinātu juridiskās nepilnības, kas pastāv starp Altmark lietā pasludināto nolēmumu un laiku, kad ierosinātajiem pasākumiem jāstājas spēkā; uzskata, ka līdz laikam, kad tie stāsies spēkā, šiem pasākumiem jāattiecas uz visu valsts atbalstu, kas sniegts pēc nolēmuma Altmark lietā un atbilst lēmuma 1. un 2. panta noteikumiem; uzskata, ka ar valsts atbalstu, kas neatbilst šiem noteikumiem, jārīkojas saskaņā ar atbilstīgajām pamatdirekīvām, pamatnostādnēm un atzinumiem; 3. aicina Komisiju atbilstīgi izskaidrot visas ieteikto instrumentu juridiskās sekas, kā tie iedarbosies viens uz otru un kā atbildīs pastāvošajiem ES noteikumiem par sabiedrisko iepirkumu un īpašu nozaru tiesību aktiem; 4. lūdz Komisiju izskaidrot pamatnoteikumu tiesisko statusu, lai dotu iespēju Eiropas Parlamentam pilnībā izpildīt savu uzdevumu šajās nozīmīgajās politiskajās debatēs; 5. norāda, ka nolēmuma Altmark lietā kritēriji ir jāattīsta un jāprecizē, it īpaši ceturtais kritērijs, kurā ir atsauce uz tipisku, labi darbojošos uzņēmumu; tādēļ aicina Komisiju pabeigt darbu pie paziņojuma, kurā ir interpretēts nolēmums Altmark lietā un kurš ir jāizziņo; iesaka veikt salīdzinošo novērtēšanu, apvienojot to ar atbilstīgām konsultācijām, iesaistot tajās visas ieinteresētās puses, lai vēl vairāk noskaidrotu šos kritērijus ar mērķi panākt juridisko noteiktību; Attiecībā uz pamatnoteikumiem 6. atbalsta Komisijas vispārējo pieeju pamatnoteikumos; 7. izsaka gandarījumu par plānotajiem izņēmumiem attiecībā uz valsts raidsabiedrībām (4. punkts), jo tajā ir atzītas valsts apraides sabiedrību īpašās iezīmes salīdzinājumā ar citiem vispārējās ekonomiskās intereses pakalpojumiem un dalībvalstu pilnvarām, kā tas ir atzīts Amsterdamas Protokolā; 8. atzinīgi atbalsta to, ka Komisija par piedāvātajiem pamatnoteikumiem ir nolēmusi konsultēties ar Eiropas Parlamentu; 9. uzsver, ka iestādēm ar atbilstīgu demokrātisku leģitimitāti, tas ir, valsts, reģionālajām un vietējām institūcijām ir jābūt atbildīgām par vispārējās ekonomiskās nozīmes pakalpojumu definēšanu, saistību uzlikšanu un par to pakalpojumu sniedzēju izvērtēšanu, kam uzticēts veikt šos pakalpojumus; 10. uzsver vajadzību plašām konsultācijām, īpašu uzmanību pievēršot patērētājiem, gan nosakot pakalpojumu saistības, gan novērtējot, vai pakalpojumu sniedzējs pilda pakalpojumu saistības; uzskata, ka, ja kāda pakalpojuma sniegšanai valsts palīdzība ir atļauta, patērētāju apmierinājums ir galvenais pamatojums valsts palīdzības piešķiršanai; 11. aicina stingri piemērot noteikumus uzņēmumiem, kas izmanto pārmērīgu kompensāciju, lai finansētu citu vispārējās ekonomiskās nozīmes pakalpojumu, ko sniedz šis pats uzņēmums; šādai pārcelšanai ir jāparādās uzņēmuma pārskatos un to jāveic saskaņā ar šajos pamatnoteikumos izvirzītajiem principiem; dalībvalstīm ir jānodrošina, lai šādas pārcelšanas atbilstīgi kontrolētu; ir jāpiemēro Komisijas Direktīvā 80/723/EEK [8] dotie pārredzamības noteikumi; 12. norāda, ka 22. punkts (jebkuru pārāk lielu kompensāciju valsts uzņēmumam valsts var izmantot kā akcionārs, lai ieguldītu līdzekļus šajā uzņēmumā) šķietami neatbilst neitralitātes principam; iesaka to pārstrādāt, lai tas attiektos uz visiem pakalpojumu sniedzējiem neatkarīgi no to juridiskā statusa; 13. ar "uzņēmumu" ir jāsaprot "jebkāda organizācija, kas veic ekonomisku darbību, neatkarīgi no šādas organizācijas juridiskā statusa vai finansēšanas veida"; ar "valsts uzņēmumu" ir jāsaprot "jebkāds uzņēmums, kurā valsts iestādes tiešā vai netiešā veidā var īstenot valdošo ietekmi, pamatojoties uz savām īpašuma tiesībām, finansiālo līdzdalību vai noteikumiem, kas pārvalda šo uzņēmumu", kā tas noteikts Direktīvas 80/723/EEK 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā; 14. uzskata, ka pamatnoteikumiem jāpaliek spēkā četrus gadus pēc to spēkā stāšanās dienas; atbalsta uz pierādījumiem balstītu politiku un tādēļ ierosina šos pamatnoteikumus atjaunot atkarībā no pārskata, kurā ir iekļauts plašs ietekmes novērtējums, ko veic, pamatojoties uz faktisko informāciju un plašām konsultācijām, īpašu uzmanību pievēršot patērētājiem; Eiropas Parlamentam ir jābūt pieejamai attiecīgajai informācijai; 15. izsaka gandarījumu it īpaši par pamatnoteikumu 11. punktu, kas attiecas uz sociālajiem izdevumiem; Attiecībā uz lēmuma projektu par Līguma 86. panta piemērošanu 16. lūdz Komisiju skaidri definēt lēmuma projekta darbības apjomu; 17. iesaka definēt "mazos" vispārējas ekonomiskās intereses pakalpojumus kā uzņēmumus, kas būtiski neietekmē tirdzniecības un konkurences attīstību, jo to apgrozījums ir ierobežots vai to darbībām piemīt izteikti lokāls raksturs; 18. uzstāj, ka gadījumos, kad valsts atbalsts vispārējas nozīmes pakalpojumiem ir pieļaujams, līgumi par šiem pakalpojumiem jāpiešķir vai nu godīga un pārskatāma konkursa kārtībā, tādējādi objektīvi nosakot valsts atbalsta summu, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt normatīvs vai reglamentējošs akts vai līgums; 19. uzskata, ka slieksnim pakalpojumu kompensācijas atbrīvošanai no reģistrācijas prasībām ir jābūt pietiekami augstam, lai nodrošinātu pietiekamu elastību un samazinātu administratīvo slogu, nevajadzīgi neizkropļojot konkurenci; principā piekrīt Komisijas ieteiktajām norādēm, t.i., standarta definīcijai par mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un kompensāciju slieksni; 20. uzskata, ka minētajam lēmumam jāpaliek spēkā četrus gadus pēc tā spēkā stāšanās dienas; atbalsta uz pierādījumiem balstītu politiku un tādēļ ierosina šo lēmumu atjaunot atkarībā no pārskata, kurā ir iekļauts plašs ietekmes novērtējums, ko veic, pamatojoties uz faktisko informāciju un plašām konsultācijām, īpašu uzmanību pievēršot patērētājiem; Eiropas Parlamentam ir jābūt pieejamai attiecīgajai informācijai; 21. lūdz Komisiju izskaidrot, vai apgrozījuma slieksnis attiecas uz visu uzņēmumu vai tikai uz tā atsevišķiem darbības veidiem; 22. aicina pieņemt papildu noteikumus, lai novērstu lielāku uzņēmumu sadalīšanos mazākos ar mērķi apiet noteikumus par slieksni; uzskata, ka tas pats attiecas uz nozarēm, kas sastāv no daudziem maziem pakalpojumu sniedzējiem, kas pamatā darbojas kā viens operators; 23. atzīmē, ka lēmuma projekts attiecas arī uz slimnīcām un sociālo mājokļu uzņēmumiem, lai gan liela mēroga atbalsts var novest arī pie konkurences izkropļojumiem šajās jomās; norāda, ka arī privātajiem pakalpojumu sniedzējiem šīs nozares šķiet interesantas; norāda, ka pabalstu piešķiršana var kaitīgi ietekmēt konkurenci; šajā sakarā uzskata, ka stingri jāpiemēro pieņemtie noteikumi attiecībā uz pārredzamību un katras dalībvalsts pienākumu iesniegt sīku aprakstu par to, kā organizē un finansē slimnīcas un sociālo mājokļu uzņēmumus; 24. lūdz Komisiju izskaidrot, kādi principi tiks piemēroti, lemjot par atsevišķiem gadījumiem; 25. uzskata, ka transporta jomā šim lēmumam nav jāattiecas uz tām kompensācijām valsts pakalpojumiem par pārvadājumiem pa jūru vai pa gaisu uz salām, kā arī gaisa un sauszemes satiksmei ar attālām un izolētām cilvēku apmetnēm, ko piešķir saskaņā ar nozares noteikumiem un kur pasažieru skaits gadā nepārsniedz 300000 pasažierus; Attiecībā uz Direktīvas par pārredzamību projektu 26. piekrīt Komisijai, ka nolēmuma Altmark lietā kritēriji vēl ir jāizskaidro, tomēr paziņo, ka, tā kā direktīva par pārredzamību ir daļa no tiesību aktu paketes par valsts atbalstu, kas ir paredzēts vienīgi, lai šajā sakarā nodrošinātu kārtību, tās apjomam nevajadzētu pārsniegt valsts atbalsta jomu; un piekrīt Komisijai, ka uzņēmumus, kam ir piešķirta kompensācija atbilstīgi nolēmumam Altmark lietā, nevajag atbrīvot no prasības uzturēt atsevišķus pārskatus; 27. atzīmē, ka, domājams, pastāv neatbilstība laika ziņā starp nolēmuma Altmark lietā stāšanos spēkā (2003. gada jūlijs), piedāvātajiem pamatnoteikumiem un lēmumu (2005. gada pirmā puse) un termiņu, kad dalībvalstīm jāsāk strādāt saskaņā ar pārredzamības direktīvu (vairāk par 12 mēnešiem pēc tās publikācijas "Oficiālajā Vēstnesī"); lūdz Komisijas paskaidrojumu par šajā laikā spēkā esošajiem noteikumiem un iespējamām atšķirībām; Labojumi 28. aicina Komisiju ņemt vērā šādus labojumus tās lēmuma projektam par Līguma 86. panta piemērošanu Valsts atbalstam, kompensējot sabiedriskos pakalpojumus, ko piešķir uzņēmumiem, kam uzticēta vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu sniegšana: LĒMUMA PROJEKTS | PARLAMENTA LABOJUMI | 1. labojums 2.a apsvērums (jauns) | 2.a Kā "uzņēmumu" ir jādefinē katra organizācija, kas veic ekonomiskas darbības, neatkarīgi no to juridiskā statusa un finansēšanas veida. "Valsts uzņēmumus" ir jādefinē atbilstoši 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam Komisijas 1980. gada 25. jūnija Direktīvā 80/723/EEK par dalībvalstu valsts uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību. | 2. labojums 1. panta (i) apakšpunkts (i)sabiedriskā pakalpojuma kompensācija, kas piešķirta uzņēmumiem, kuru gada apgrozījums pirms nodokļu nomaksas par visām darbībām ir mazāks nekā (...)[*] pēdējos divos finanšu gados pirms SGEI noteikšanas un ar ikgadējo kompensāciju par aplūkojamo pakalpojumu mazāku nekā (...) [**]. Pēdējo slieksni var noteikt, ņemot pašreizējās piešķirtās kompensācijas gada vidējo vērtību kontrakta periodā vai piecu gadu laikā. Kredīta iestādēm slieksnis (...) ir aizvietots ar slieksni (...)[***] bilances kopsummas izteiksmē; | (i)sabiedriskā pakalpojuma kompensācija, kas piešķirta uzņēmumam, kura gada apgrozījums pirms nodokļu nomaksas par visām darbībām ir mazāks nekā EUR 50 miljoni pēdējos divos finansu gados pirms SGEI noteikšanas un ar ikgadējo kompensāciju par aplūkojamo pakalpojumu mazāku nekā EUR 15 miljoni. Pēdējo slieksni var noteikt, ņemot pašreizējās piešķirtās kompensācijas gada vidējo vērtību kontrakta periodā vai piecu gadu laikā. Kredīta iestādēm slieksnis EUR 50 miljoni ir aizvietots ar slieksni EUR 800 miljoni bilances kopsummas izteiksmē; | 3. labojums 1. panta (ii) apakšpunkts (ii)Sabiedrisko pakalpojumu kompensācija, ko piešķir slimnīcām, kas veic darbības, kas ietver vispārējas ekonomiskās nozīmes pakalpojumus; | (ii)Sabiedrisko pakalpojumu kompensācija, ko piešķir slimnīcām, kas veic darbības, kas ietver vispārējas ekonomiskās nozīmes pakalpojumus, nodrošinot, ka dalībvalstis iesniedz Eiropas Komisijai detalizētu aprakstu par veidu, kā konkrētajā dalībvalstī ir organizēts un finansēts slimnīcu sektors, lai ļautu Komisijai novērtēt, vai kompensācija atbilst Līgumam. Dalībvalstis informē Komisiju par jebkādām izmaiņām šī sektora organizācijā vai finansēšanā; | 4. labojums 1. panta (iii) apakšpunkts (iii)Sabiedrisko pakalpojumu kompensācija, ko piešķir sociālo mītņu uzņēmumiem, kas veic darbības, kas ietver vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumus. | (iii)Sabiedrisko pakalpojumu kompensācija, ko piešķir sociālo mītņu uzņēmumiem, kas veic darbības, kas ietver vispārējas ekonomiskās nozīmes pakalpojumus, nodrošinot, ka dalībvalstis iesniedz Eiropas Komisijai detalizētu aprakstu par to, kā konkrētajā dalībvalstī ir organizēts un finansēts sociālo mītņu sektors, lai ļautu Komisijai novērtēt kompensācijas atbilstību Līgumam. Dalībvalstīm ir jāinformē Komisija par jebkādām izmaiņām šajā sektorā veikto pasākumu organizācijā vai finansēšanā; | 5. labojums 1. panta (iv) apakšpunkts (iv)sabiedriskā transporta sfērā šis lēmums ir piemērojams tikai sabiedrisko pakalpojumu kompensācijai jūras satiksmē ar salām, un to piešķir saskaņā ar nozares noteikumiem, ja ikgadējā pasažieru plūsma nepārsniedz 100000 pasažieru. | (iv)sabiedriskā transporta sfērā šis lēmums ir piemērojams tikai sabiedrisko pakalpojumu kompensācijai jūras un gaisa satiksmē ar salām un jūras, gaisa un sauszemes satiksmei ar attālām un izolētām apdzīvotām vietām, un to piešķir saskaņā ar nozares noteikumiem, ja ikgadējā pasažieru plūsma nepārsniedz 300000 pasažieru. | 6. labojums 1. panta 1.a punkts (jauns) | 1.a Šis lēmums ir piemērojams, neierobežojot Līguma 81. un 82. pantā izklāstītos noteikumus. | 7. labojums 2. pants Kas attiecas uz valsts izveidoto atbalstu, valsts pakalpojumu kompensācija, kas atbilst šinī lēmumā izstrādātajiem noteikumiem, ir saskaņā ar kopējo tirgu un ir jāatbrīvo no iepriekšējas paziņošanas pienākuma, kā noteikts līguma 88. panta (3) punktā, neietekmējot stingrāku noteikumu pastāvēšanu attiecībā uz valsts pakalpojumu pienākumiem, kas ietverti Kopienas nozaru likumdošanā. | Kas attiecas uz valsts izveidoto atbalstu, valsts pakalpojumu kompensācija, kas atbilst šinī lēmumā izstrādātajiem noteikumiem, ir saskaņā ar kopējo tirgu un ir jāatbrīvo no iepriekšējas paziņošanas pienākuma, kā noteikts līguma 88. panta (3) punktā, neietekmējot noteikumu pastāvēšanu attiecībā uz valsts pakalpojumu pienākumiem, kas ietverti Kopienas nozaru likumdošanā. | 8. labojums 4. panta ievads Lai izmantotu šī lēmuma priekšrocības, uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus piešķir ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt viens vai vairāki normatīvi vai reglamentējoši akti vai līgums. Šajā aktā īpaši norāda: | Lai izmantotu šī lēmuma priekšrocības, uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus piešķir vai nu godīga un pārredzama konkursa veidā, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt viens vai vairāki normatīvi vai reglamentējoši akti vai līgums. Šajā aktā īpaši norāda: | 9. labojums 4. panta ba) apakšpunkts (jauns) | ba)valsts vajadzību apmierina darbība, kura citādi netiek atbilstoši veikta. | 10. labojums 4. panta 1.a punkts (jauns) | Nosakot sabiedrisko pakalpojuma saistības un novērtējot, vai attiecīgie uzņēmumi atbilst šīm saistībām, dalībvalstīm ir jāveic plašas konsultācijas, īpašu uzmanību pievēršot patērētājiem. | 11. labojums 4. panta 1.b punkts (jauns) | Lai izmantotu šī lēmuma priekšrocības, uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus piešķir vai nu godīga un pārredzama konkursa veidā, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt normatīvs vai reglamentējošs akts vai līgums. | 12. labojums 7.a pants (jauns) | 7.a pants Šis lēmums būs spēkā četrus gadus pēc tā stāšanās spēkā. Šī lēmuma atjaunošana ir atkarīga no pārskata, tajā skaitā arī plaša ietekmes izvērtējuma, ko veiktu, pamatojoties uz faktisko informāciju un plašām konsultācijām, īpašu uzmanību pievēršot patērētājiem. Attiecīgā informācija ir pieejama arī Eiropas Parlamentam. | 29. Aicina Komisiju ņemt vērā šādus labojumus tās darba dokumentā par Kopienas pamatnoteikumiem valsts atbalstam sabiedrisko pakalpojumu kompensācijas veidā: KOMISIJAS DARBA DOKUMENTS PAR KOPIENAS PAMATNOTEIKUMIEM | PARLAMENTA LABOJUMI | 13. labojums 3.a punkts (jauns) | 3.a Atkarībā no stāšanās spēkā šie pamatnoteikumi attiecas uz visu valsts palīdzību, ko sniedza pēc nolēmuma Altmark lietā un kas atbilst lēmuma 1. un 2. panta noteikumiem. Valsts atbalsts, kas neatbilst šiem noteikumiem, ir jāpiešķir, vadoties pēc attiecīgajām ietvardirektīvām, pamatnostādnēm un viedokļiem. | 14. labojums 4. punkts 4. Šie pamata noteikumi tiek piemēroti, neierobežojot stingrākus specifiskus nosacījumus attiecībā uz valsts pakalpojumu saistībām, kuras ir ietvertas Kopienas likumdošanā un pasākumos attiecībā uz attiecīgajiem sektoriem. Tie nav piemērojami valsts televīzijas pakalpojumiem, kurus regulē Komisijas ziņojums par valsts atbalsta noteikumu pielietošanu valsts televīzijai. | 4. Šie pamata noteikumi tiek piemēroti, neierobežojot specifiskus nosacījumus attiecībā uz valsts pakalpojumu saistībām, kuras ir ietvertas Kopienas likumdošanā un pasākumos attiecībā uz attiecīgajiem sektoriem. Tie nav piemērojami valsts televīzijas pakalpojumiem, kurus regulē Komisijas ziņojums par valsts atbalsta noteikumu pielietošanu valsts televīzijai. | 15. labojums 7.a punkts (jauns) | 7.a Kompensācijas jēdziens ietver jebkādu palīdzības veidu vai nu naudā, vai fizisko, vai cilvēku resursu veidā. Priekšrocības, kas rodas no juridiskā nodrošinājuma vai saņēmēja statusa juridiskā statusa, ir jāņem vērā, kad tiek novērtēta kompensācijas vajadzība. | 16. labojums 8. punkts 8. No precedenta tiesībām izriet tas, ka, ja nav Kopienas noteikumu, kas regulē jautājumus, dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība attiecībā uz to pakalpojumu sniegšanas veidu, kas tiek klasificēti kā VENP. Šajos apstākļos Komisijas uzdevums ir nodrošināt to, ka šie noteikumi tiek nekļūdīgi pielietoti. Tas izriet no 86. panta 2. punkta, ka uzņēmumi, kas sniedz VENP tiek uzskatīti par uzņēmumiem, kas veic "speciālus uzdevumus". | 8. No precedenta tiesībām izriet tas, ka, ja nav Kopienas noteikumu, kas regulē jautājumus, dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība attiecībā uz to pakalpojumu sniegšanas veidu, kas tiek klasificēti kā vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumi. Nosakot sabiedrisko pakalpojumu saistības un novērtējot, vai attiecīgie uzņēmumi atbilst šīm saistībām, dalībvalstīm ir jāveic plašas konsultācijas, īpašu uzmanību pievēršot patērētājiem. Šajos apstākļos Komisijas uzdevums ir nodrošināt to, ka šie noteikumi tiek nekļūdīgi pielietoti. Tas izriet no 86. panta 2. punkta, ka uzņēmumi, kas sniedz vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumus, tiek uzskatīti par uzņēmumiem, kas veic "speciālus uzdevumus". | 17. labojums 8.a punkts (jauns) | 8.a Kā "uzņēmumu" ir jādefinē katra organizācija, kas veic ekonomiskas darbības, neatkarīgi no to juridiskā statusa un finansēšanas veida. "Valsts uzņēmumus" ir jādefinē atbilstoši 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam Komisijas 1980. gada 25. jūnija Direktīvā 80/723/EEK par dalībvalstu valsts uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību; | 18. labojums 10. punkta ievads 10. Uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus piešķir vai nu godīga un caurskatāma konkursa veidā, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt normatīvs vai reglamentējošs akts vai līgums. To var noteikt arī vairākos aktos. Šajā aktā vai aktu kopumā cita starpā norāda: | 10. Uzdevumu sniegt sabiedriskos pakalpojumus piešķir vai nu godīga un pārredzama konkursa veidā, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt normatīvs vai reglamentējošs akts vai līgums. To var noteikt arī vairākos aktos. Šajā aktā vai aktu kopumā cita starpā norāda: | 19. labojums 11.a punkts (jauns) | 11.a Ja vispārējās ekonomiskās nozīmes pakalpojumiem var piešķirt valsts palīdzību, uzņēmumi, kas sniedz šādus pakalpojumus, būtu jāizvēlas, izsludinot godīgu un caurskatāmu konkursu, kurā ir reāli noteikts valsts palīdzības apjoms, vai ar oficiālu aktu, kas atkarībā no attiecīgās dalībvalsts likumiem var būt normatīvs vai reglamentējošs akts vai līgums. | 20. labojums 11.b punkts (jauns) | 11.b Valsts iestādes visu laiku ir vienīgais un galvenais atbildīgais par kritēriju pamatnoteikumu un nosacījumu noteikšanu pakalpojumu sniegšanai, neatkarīgi no pakalpojumu sniedzēja juridiskā statusa un tā, vai pakalpojums tiek vai netiek sniegts, pamatojoties uz brīvu konkurenci. | 21. labojums 11.c punkts (jauns) | 11.c Dalībvalstīm ir jāveic plašas konsultācijas, īpašu uzmanību pievēršot paterētājiem, gan nosakot sabiedriskā pakalpojuma saistības, gan novērtējot, vai pakalpojuma sniedzējs šīs saistības pilda. | 22. labojums 21. punkts 21. Var izmantot jebkādu kompensācijas pārsniegumu, lai finansētu citu SGEI, ko vada tas pats uzņēmums, taču šāds pārvedums ir jāparāda uzņēmuma pārskatos. | 21. Var izmantot jebkādu kompensācijas pārsniegumu, lai finansētu citu SGEI, ko vada tas pats uzņēmums, taču šāds pārvedums ir jāparāda uzņēmuma pārskatos un tas ir jāveic saskaņā ar šajos pamatnoteikumos norādītajiem noteikumiem un principiem. Dalībvalstīm ir jānodrošina, lai šādi pārskaitījumi tiktu pakļauti rūpīgai kontrolei. Tiks pielietoti pārskatāmības noteikumi, ko paredz Direktīva 80/723/EEK. | 23. labojums 22. punkts 22. Tajos gadījumos, kad kompensācija dod labumu valsts uzņēmumam, jebkādu kompensācijas pārsniegumu valsts var izmantot ar akcionāra tiesībām, lai piešķirtu finanses šajā uzņēmumā, ja tas atbilst privātā investora kritērijam. Taču šādi transferti ir jāveic saskaņā ar normālām komerciālām procedūrām, t. i., kapitāla pieauguma vai aizņēmumu garantēšanas veidā un tiem ir jāpakļaujas atbilstošiem nacionāliem noteikumiem, īpaši komerciālajā un nodokļu jomā. Šī operācija ir skaidri jāparāda recipienta uzņēmuma bilances pārskatā, un tai jāizriet no valsts varas iestāžu formāla lēmuma. Šim lēmumam ir jānosaka precīzs izlietojums, kam tiek novirzīts transferts. Ja tomēr valsts piešķirtās finanses neatbilst privātā investora kritērijam, tai ir jāinformē Komisija saskaņā ar Līguma 88. panta 3. punktu. | 22. Tajos gadījumos, kad kompensācija dod labumu uzņēmumam neatkarīgi no tā juridiskā statusa, jebkādu kompensācijas pārsniegumu valsts var izmantot ar akcionāra tiesībām, lai piešķirtu finanses šajā uzņēmumā, ja tas atbilst privātā investora kritērijam. Taču šādi transferti ir jāveic saskaņā ar normālām komerciālām procedūrām, t.i., kapitāla pieauguma vai aizņēmumu garantēšanas veidā un tiem ir jāpakļaujas atbilstošiem nacionāliem noteikumiem, īpaši komerciālajā un nodokļu jomā. Šī operācija ir skaidri jāparāda recipienta uzņēmuma bilances pārskatā, un tai jāizriet no valsts varas iestāžu formāla lēmuma. Šim lēmumam ir jānosaka precīzs izlietojums, kam tiek novirzīts transferts. Ja tomēr valsts piešķirtās finanses neatbilst privātā investora kritērijam, tai ir jāinformē Komisija saskaņā ar Līguma 88. panta 3. punktu. | 24. labojums 24. punkts 24. Šie pamatnoteikumi ir piemērojami no tā publicēšanas dienas "Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī". Tas būs spēkā līdz 2007. gada 31. decembrim. Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstīm drīkst grozīt šos pamatnoteikumus pirms 2007. gada 31. decembra, ja tam ir svarīgi cēloņi, kas saistīti ar kopējā tirgus attīstību. | 24. Šie pamatnoteikumi ir piemērojami no tā publicēšanas dienas "Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī". Tā derīguma termiņš beigsies četrus gadus pēc tā stāšanās spēkā. Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstīm drīkst grozīt šos pamatnoteikumus pirms tā darbības termiņa izbeigšanās, ja tam ir svarīgi cēloņi, kas saistīti ar kopējā tirgus attīstību. Lēmuma atjaunošanai jābūt atkarīgai no pārskata, kurā ir iekļauts arī plašs ietekmes novērtējums, ko veiktu, pamatojoties uz faktisko informāciju un plašām konsultācijām, ko rīko Komisija, pamatojoties uz iesniegto informāciju. Attiecīgā informācija ir pieejama arī Eiropas Parlamentam. | 30. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] OV C 14, 19.1.1998., 74. lpp. [2] OV C 59, 23.2.2001., 238. lpp. [3] OV C 140 E, 13.6.2002., 153. lpp. [4] OV C 92 E, 16.4.2004., 294. lpp. [5] OV L 10, 13.1.2001., 30. lpp. [6] http://europa.eu.int/growthandjobs/group/index_en.htm. [7] Lieta Nr. C-280/00 Altmark Trans and Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark [2003] ECR I-7747. [8] OV L 195, 29.7.1980., 35. lpp. [9] OV L 195, 29.7.1980., 35. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2000/52/EK (OV L 193, 29.7.2000., 75. lpp.) [10] OV L 195, 29.7.1980., 35. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2000/52/EK (OV L 193, 29.7.2000., 75. lpp.). --------------------------------------------------