Ārkārtas sociālās palīdzības drošības tīklu un ar nosacījumiem pamatotus naudas pārvedumus izglītībai papildina arī citi projekti, kuri pievēršas veselības aprūpei, tostarp specializētiem pakalpojumiem, neformālajai izglītībai un aizsardzībai. Citi projekti ir vērsti uz to, lai informētu par valsts nodrošinātiem pakalpojumiem, kā arī lai vairotu informāciju par tiem un to pieejamību. Mehānisma ietvaros ir apstiprināti pavisam 45 humānās palīdzības projekti.

Darbības ziņā viss mehānisma finansējums — EUR 3 miljardi — tika piešķirts un par to tika noslēgti darbības līgumi 2017. gada beigās, izmantojot 72 projektus. Visi minētie līgumi tiek īstenoti. Kopš iepriekšējā ziņojuma 2018. gada martā, izmaksātā summa ir palielinājusies no EUR 1,85 miljardiem līdz vairāk nekā EUR 1,93 miljardiem jeb līdz 64 % no kopējā finansējuma, bet atlikusī summa tiks izmaksāta mehānisma projektu īstenošanas gaitā, turklāt pēdējie maksājumi tiks veikti, vēlākais, līdz 2021. gada beigām. Sīkāku informāciju skatīt atjauninātajā projektu tiešsaistes tabulā. Iesāktajām darbībām jau ir būtiska ietekme uz vietas.

EIROPAS KOMISIJA Briselē, 16.5.2018 COM(2018) 301 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Progresa ziņojums par to, kā tiek īstenota Eiropas programma migrācijas jomā



1.IEVADS Šajā ziņojumā ir sniegts pārskats par progresu un norisēm visos Eiropas programmas migrācijas jomā darba virzienos kopš Komisijas pēdējā ziņojuma 2018. gada martā. Tāpat tajā ir aplūkots progress saistībā ar Komisijas ceļvedi, ar ko tā nāca klajā 2017. gada decembrī ES valstu vadītāju sanāksmē. Tas atspoguļo šā darba plašo tvērumu un vajadzību turpināt intensīvus ES centienus visās jomās. Šajā ziņojumā ir arī noteiktas būtiskākās darbības, kas ir nepieciešamas, lai nodrošinātu nepārtrauktu ES reakcijas iedarbīgumu. Viena no tām ir vajadzība pēc papildu kopīga dalībvalstu un ES finansiāla ieguldījuma, lai atbalstītu ES rīcību migrācijas ārējās dimensijas jomā. Šajā ziņojumā uzskatāmi parādīts, ka ir vajadzīga nepārtraukta rīcība, lai risinātu migrācijas problēmu, un tajā ir noteiktas jomas, kurās pašreizējā rīcība nav pietiekama un ir jāpieliek papildu pūles. Kā minēts iepriekšējos ziņojumos — pašreizējais stāvoklis apstiprina, ka migrācijas spiediena uz Eiropu cēloņi ir strukturāli. Maz ticams, ka ilgstošie konflikti, piemēram, Sīrijā, varētu mazināties. Klimata pārmaiņas rada jaunus iemeslus, kas spiež cilvēkiem pārcelties. Demogrāfiskie rādītāji liecina, ka ilgtermiņā Eiropas Savienības kaimiņreģionos ir gaidāms iedzīvotāju skaita pieaugums. Visi minētie apstākļi vēl vairāk pamato nepieciešamību Eiropas Savienībai nodrošināties ar situācijas mērogam atbilstošiem rīkiem. 2.STĀVOKLIS GALVENAJOS MIGRĀCIJAS MARŠRUTOS Pirmajos 2018. gada mēnešos bija vērojams pieaugošs spiediens dažos maršrutos un pēkšņs — un dažos gadījumos straujš — migrantu skaita pieaugums konkrētās vietās. Kaut arī spiediens saglabājas augsts, Vidusjūras centrālajā daļā 2018. gada pirmajos trīs mēnešos turpinājās 2017. gadā aizsākusies lejupejošā tendence. Pieredze liecina, ka līdz ar laika apstākļu uzlabošanos vasarā ir lielāka iespējamība, ka migrantu skaits varētu strauji pieaugt, un īpaša uzmanība ir jāpievērš maršrutiem, kuros pēdējo gadu laikā ir novērotas mainīgas tendences. Pieredze arī rāda, ka migrācijas plūsmas pārvirzās no viena maršruta uz citu, un tādēļ modrība un rīcības koordinācija ir vajadzīga attiecībā uz visiem kanāliem. Neatbilstīga robežšķērsošana galvenajos migrācijas maršrutos 2014.–2017. gadā Vidusjūras austrumdaļas maršruts Vidusjūras austrumdaļas maršrutā, pēc ieradušos personu skaita kulminācijas 2017. gada vasarā, ieradušos personu skaits kopš 2018. gada marta atkal ir būtiski palielinājies, kaut arī kopējā plūsma saglabājas mērena, salīdzinot ar laiku pirms ES un Turcijas paziņojuma aktivizēšanas 2016. gada martā. Astoņpadsmit nedēļu laikā līdz šā gada 6. maijam tika reģistrēti 9 349 ierašanās gadījumi Grieķijas salās salīdzinājumā ar 5 582 gadījumiem tajā pašā laikposmā 2017. gadā. Līdz šim 2018. gadā trīs lielākās migrantu grupas pēc valstspiederības ir saglabājušās tādas pašas kā 2017. gadā, proti, sīrieši 41 %, irākieši 23 % un afgāņi 11 %. Runājot par migrantiem, kas ieradušie pa jūru, vislielākais to skaits ieradās Lesbas salā (58 % no kopējā pa jūru ieceļojošo migrantu skaita), kam sekoja Sama. Egejas jūrā 2018. gadā līdz 6. maijam bija reģistrēti 19 personu nāves vai pazušanas gadījumi — rādītājs, kas turpina samazināties kopš 2017. gada. Lai gan pēdējā laikā nav bijis daudz tādu gadījumu, kad personas šķērsojušas robežu, lai no Turcijas nokļūtu Itālijā, Kiprā, Bulgārijā un Rumānijā, ir ievērojami pieaudzis tādu gadījumu skaits, kad personas neatbilstīgi šķērso sauszemes robežu, lai no Turcijas nokļūtu Grieķijā. Neatbilstīgās migrācijas spiediena palielinājuma tendence uz šīs robežas aizsākās jau 2017. gada pēdējos mēnešos un joprojām turpinās. Nelikumīgo robežšķērsošanas gadījumu skaits 2018. gada pirmajos mēnešos salīdzinājuma ar tādu pašu laikposmu 2017. gadā ir palielinājies vairāk nekā deviņas reizes, proti: līdz šā gada 6. maijam ir reģistrēti 6 108 nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumi. Sākotnējo pieaugumu šajā maršrutā veidoja galvenokārt Turcijas valstspiederīgie (gandrīz 50 %), taču kopš 2018. gada marta lielākās valstspiederīgo grupas bija sīrieši (48 %), kam sekoja turki (18 %) un irākieši (15 %). Turcijas valstspiederīgo procentuālais īpatsvars uz šīm robežām 2017. gada laikā bija 39,6 %. Rietumbalkānu maršruts Saskaņotā rīcība neatbilstīgā tranzīta novēršanai pa Rietumbalkānu centrālo koridoru ir novirzījusi plūsmas uz iespējamiem citiem maršrutiem. 2018. gada pirmajā ceturksnī ir konstatēts plūsmas palielinājums cauri Albānijai, Melnkalnei un Bosnijai un Hercegovinai virzienā uz Horvātijas robežu un tālāk uz Slovēniju. Turklāt ir liecības, ka šo maršrutu izmanto arī Serbijā jau esošie migranti, lai apietu pastiprinātās pārbaudes uz Serbijas robežas ar Horvātiju, Ungāriju un Rumāniju. Šā gada pirmajā ceturksnī Bosnijā un Hercegovinā ir reģistrēti 533 nelikumīgas robežšķērsošanas gadījumi; lielākās valstspiederīgo grupas bija sīrieši, lībieši, pakistānieši un afgāņi. Turpinājās Irānas valstspiederīgo centieni neatbilstīgi ieceļot ES, lai gan stabilā līmenī. Kopš vīzu ierobežojumu atcelšanas 2017. gada septembrī, Serbijā ir reģistrēti vairāk nekā 11 305 tās teritorijā ieceļojuši Irānas pilsoņi un 9 052 izceļošanas gadījumi, un ir saņemti mazāk nekā 30 patvēruma lūgumi. Ir ziņots, ka irāņi, izmantojot viltotus dokumentus, vēlas ieceļot Centrāleiropā un Rietumeiropā cauri Grieķijai. Tiešo avioreisu starp Teherānu un Belgradu atklāšana 2018. gada martā var pastiprināt vajadzību pārraudzīt šīs tendences. Vidusjūras centrālās daļas maršruts Līdz 2018. gada 6. maijam ir reģistrēti 9 567 ieceļošanas gadījumi jeb aptuveni par 77 % mazāk nekā tajā pašā laikposmā 2017. gadā. Tomēr pēdējo nedēļu laikā ir novērots straujš pieaugums, proti, pēdējās divās aprīļa nedēļās un pirmajā maija nedēļā ieceļojošo personu skaits sasniedza 2 072. Šajā maršrutā ir novērojamas arī būtiskas lielāko valstspiederīgo grupu izmaiņas, salīdzinot ar 2017. gadu. Lielākās grupas 2018. gadā veido Tunisijas (20 %), Eritrejas (19 %) un Nigērijas (7 %) valstspiederīgie, savukārt 2017. gadā lielākās bija Nigērijas, Gvinejas un Kotdivuāras valstspiederīgo grupas. Liels skaits laivu dodas ceļā uz Itāliju no Tunisijas, un to īpatsvars ir 22 % no pārbraucieniem, kas reģistrēti 2018. gadā līdz 26. aprīlim (lielākā daļa no Tunisijas ieceļojošo personu ir Tunisijas valstspiederīgie). Turpinājās bojāgājušo migrantu skaita samazināšanās šajā maršrutā. Līdz šā gada 6. maijam bija reģistrēti 358 personu nāves vai pazušanas gadījumi jūrā. Ar ES atbalstu Itālijas krasta apsardze kopš 2016. gada 1. februāra ir izglābusi gandrīz 290 000 migrantu. Pateicoties ES rīcībai, ir uzlabojušās Lībijas krasta apsardzes spējas glābt migrantus Lībijas teritoriālajos ūdeņos, un Starptautiskās Migrācijas organizācijas aplēses rāda, ka Lībijas iestādes 2018. gada pirmajos četros mēnešos ir izglābušas 4 964 migrantus. Starptautiskā Migrācijas organizācija Nigēras tuksnesī 2018. gada pirmajā ceturksnī izglāba 2 963 migrantus.

Vidusjūras rietumdaļas / Atlantijas okeāna maršruts Pa Vidusjūras rietumdaļas / Atlantijas okeāna maršrutu ieceļojošo personu skaits turpina palielināties, kas vienlaikus atspoguļojas arī bojāgājušo un pazudušo personu statistikā (līdz šā gada 6. maijam reģistrēti 217 šādi gadījumi). Kopējais Spānijā ieradušos personu skaits (pa Vidusjūras rietumdaļas maršrutu, Atlantijas okeāna maršrutu un caur Seūtu un Melilju) 2018. gadā līdz 29. aprīlim bija 6 623 personas, un tas ir par 22 % vairāk nekā tajā pašā laikposmā 2017. gadā (5 429 personas). Lielākās migrantu grupas šajā maršrutā 2018. gadā ir Marokas (17 %), Gvinejas (14 %), Mali (10 %), Kotdivuāras (7%) un Gambijas (6 %) valstspiederīgie. Patvērums Kaut arī ieceļojošo personu skaits bija mazāks nekā 2015. gadā, kad tika sasniegts augstākais punkts, iesniegto patvēruma pieteikumu skaits joprojām saglabājas augsts, izdarot spiedienu uz valstu patvēruma sistēmām. ES turpina sniegt atbalstu dalībvalstīm šīs situācijas risināšanā. ES 2017. gadā iesniegto patvēruma pieteikumu skaits (685 000, no kuriem 160 000 bija iesnieguši bērni) bija par 43 % zemāks nekā 2016. gadā.Attiecībā uz 2018. gadu — līdz 29. aprīlim ES dalībvalstīs bija saņemti 186 522 pieteikumi starptautiskās aizsardzības saņemšanai, tostarp 5 257 pieteikumi no nepavadītiem nepilngadīgajiem. Patvēruma pieteikumu skaits ES, no 2008. gada līdz 2018. gada pirmajam ceturksnim Liela daļa no kopējā patvēruma pieteikumu skaita ir koncentrēta tikai dažās dalībvalstīs. 2015. gadā trīs dalībvalstis, kurās bija iesniegta lielākā daļa patvēruma pieteikumu, kopā saņēma 62 % no visiem ES saņemtajiem pieteikumiem (salīdzinājumā ar 76 % 2016. gadā un 64 % 2017. gadā). Galvenās patvēruma meklētāju grupas Eiropas Savienībā pēc valstspiederības kopš 2015. gada ir mainījušās.Kaut arī kopš 2015. gada Sīrijas, Afganistānas un Irākas valstspiederīgie joprojām veido piecas lielākās grupas, 2016. gadā Kosovas un Albānijas valstspiederīgos aizstāja Pakistānas un Nigērijas valstspiederīgie. Lielākā patvēruma pieteikumu iesniedzēju grupa pēc valstspiederības ir sīrieši. Vidējais pozitīvo lēmumu rādītājs attiecībā uz Sīrijas valstspiederīgajiem ir saglabājies stabils — no 97 % 2015. gadā līdz 94 % 2017. gadā. 2017. gadā kopējais pirmās instances pozitīvo lēmumu rādītājs ES bija 46 % (salīdzinot ar 61 % 2016. gadā un 52 % 2015. gadā). Līdzīgi kā Sīrijas valstspiederīgo gadījumā — arī Eritrejas un Somālijas valstspiederīgo pieteikumu pozitīvo lēmumu rādītājs bija augsts, attiecīgi 92 % un 69 %. Tendences rāda, ka zemākie pozitīvo lēmumu rādītāji ir Rietumbalkānu reģiona valstspiederīgajiem. Bērnu migrantu aizsardzība Saskaņā ar ANO Bēgļu aģentūras UNHCR datiem 2017. gadā Grieķijā, Itālijā, Spānijā un Bulgārijā ieradās 32 963 bērni, no kuriem 60 % bija nepavadīti vai nošķirti no vecākiem. Kopumā 2017. gadā, salīdzinot ar 2016. gadu, ieceļojošo bērnu skaits samazinājās par 67 %, tomēr to bērnu īpatsvars, kuri ieceļo nepavadīti vai nošķirti no vecākiem, ir palielinājies no 34 % 2016. gadā līdz 60 % 2017. gadā. Dalībvalstīm ir jāpastiprina paziņojuma par bērnu migrantu aizsardzību īstenošana, jo īpaši attiecībā uz uzņemšanas apstākļu uzlabošanu un pakalpojumu pieejamības nodrošināšanu, bērnu pazušanas novēršanu un to procedūru kavēšanās samazināšanu, kuras attiecas uz bērniem, jo īpaši saistībā ar ģimeņu atkalapvienošanu, un kopumā, lai panāktu bērnu interešu principa apņēmīgāku īstenošanu visos lēmumos, kas skar bērnus. Eiropas Parlamenta 2018. gada 2. maija plenārsēdes debatēs Komisija informēja par progresu saistībā ar šā paziņojuma īstenošanu, kā arī par risināmajām problēmām. 3.ES ATBALSTS MIGRĀCIJAS PĀRVALDĪBAI ES atbalsts bēgļu un migrācijas krīzē ir bijis pastāvīgs un spēcīgs. Atbalsts ir bijis visefektīvākais, kad to sniedz kopīgi. ES un tās aģentūru sniegtais tiešais atbalsts un finansiālais nodrošinājums bija visefektīvākais, strādājot kopā ar dalībvalstu ekspertiem un uz vietas esošajiem resursiem. Komisijas priekšlikums pārskatīt tiesību aktus par imigrācijas sadarbības koordinatoriem palīdzēs pastiprināt vajadzīgo koordināciju, kā arī uzlabos ES kopīgās rīcības iedarbīgumu. Turpinājumā izklāstītās darbības parāda, cik svarīgi ir saglabāt atbalsta intensitāti un vēl vairāk pastiprināt darbību saskaņotību. Vienlaikus Komisija strādā pie tā, lai apstiprinātu priekšlikumu vīzu informācijas sistēmas tiesiskā regulējuma pārskatīšanai, kā rezultātā uzlabosies drošība uz robežām un ES, pateicoties pastiprinātām pārbaudēm vīzu apstrādē, izmantojot sadarbspēju un novēršot atlikušās informācijas nepilnības. Komisija turpina sekot neatbilstīgās migrācijas problēmām bezvīzu valstīs un vajadzības gadījumā veic proaktīvus pasākumus. Vidusjūras austrumdaļas maršruts — atbalsts Grieķijai un Bulgārijai Grieķijai sniegtā ES atbalsta būtisks elements joprojām ir karsto punktu pieeja. Turpinājās atbalsts papildu uzņemšanas spēju vairošanai. Pateicoties papildu vietu izveidei karstajā punktā Kosā, kopējā uzņemšanas spēja ir nedaudz palielinājusies (no 6 292 līdz 6 338 vietām). Pirmsizraidīšanas spējas saglabājas nemainīgas, proti, 710 vietas, un šajos centros uzturas vairāk nekā 200 aizturēto personu. Tomēr nopietnas bažas joprojām raisa uzņemšanas apstākļi. Šā gada 6. maijā kopējais migrantu skaits, kas uzturas piecās Egejas jūras austrumu daļas salās, ir 16 565, kas rada pastāvīgu spēcīgu pārblīvētību. Rezultātā Lesbas salas iestādes karstā punkta teritorijā un ārpus tās ir uzslējušas nojumes, lai izmitinātu papildus ieceļojošās personas, turklāt pastāv milzīgs spiediens uz infrastruktūru, veselības aprūpes pakalpojumiem un atkritumu apsaimniekošanas jomā: ir palielinājies saspīlējums starp kopienām un starp migrantiem un vietējo iedzīvotāju grupām. Lai risinātu dažas no steidzamākajām vajadzībām šajās salās, Grieķijas iestādes iegulda EUR 3 miljonus atkritumu apsaimniekošanā un ūdens resursu apsaimniekošanā, kā arī turpina īstenot ES finansētus projektus, lai uzlabotu infrastruktūru (EUR 15 miljoni) un pakalpojumu sniegšanu un nepārtikas preču nodrošināšanu (EUR 63 miljoni). Īpaša problēma ir atbilstošu patvēruma vietu nodrošināšana nepavadītiem nepilngadīgajiem gan salās, gan kontinentālajā daļā. Patlaban patvērumu gaida vairāk nekā 2 000 nepilngadīgo (tostarp nošķirti bērni), ieskaitot tos nepilngadīgos, kas uzturas karstajos punktos, vai tos, kuri ir aizsardzības procedūrā. Patlaban ir izsludināts uzaicinājums iesniegt priekšlikumus un ir saņemti piedāvājumi 1 785 patvēruma vietām. Grieķijas iestādes ir noslēgušas vairākus līgumus, taču, lai izveidotu ilgtspējīgu valsts mēroga sistēmu, ir nepieciešamas papildu pūles no visu partneru puses, tostarp pašvaldībām un NVO. To papildinātu jauns tiesību akts par bērnu aprūpi audžuģimenē, kurš attiektos arī uz nepavadītiem nepilngadīgiem migrantiem. Tiesību akta projekts patlaban ir iesniegts Grieķijas parlamentā. Karstajos punktos ir nolīgti, apmācīti un izvietoti bērnu aizsardzības speciālisti. Ņemot vērā, ka milzīgais spiediens saistībā ar migrantu ierašanos pa sauszemes robežām rada tādas pašas vajadzības, Grieķijas iestādes patlaban izstrādā ārkārtas situāciju plānu, lai sagatavotos iespējamajam ieceļojošo personu skaita palielinājumam vasaras mēnešos. Šis plāns būtu jāizmanto par pamatu, lai izstrādātu visaptverošu stratēģiju ilgtspējīgai valsts uzņemšanas sistēmai, pamatojoties uz pašreizējām un prognozētajām plūsmām, starptautiskās aizsardzības potenciālo saņēmēju skaitu, patvēruma lūgumu ātrāku izskatīšanu un atgriezto personu skaita palielināšanu. ES turpina sniegt Grieķijai ievērojamu finansiālu atbalstu, lai palīdzētu pārvarēt ar migrāciju saistītās problēmas, izmantojot 2018. gada finanšu plānu, kurš pašlaik tiek īstenots, lai virzītu tālāk EUR 561 miljonu vērtās valsts programmas. Turklāt Ārkārtas atbalsta instruments turpina sadarbību ar humanitārajiem partneriem, lai palīdzētu bēgļiem iekārtot drošāku un normālāku dzīvi un lai viņus labāk integrētu vietējā tautsaimniecībā un sabiedrībā. Patlaban tas nodrošina vairāk nekā 24 500 īres patvēruma vietas un sniedz ikmēneša palīdzību skaidrā naudā, lai nodrošinātu bēgļiem iespēju apmierināt savas pamatvajadzības un radītu sociālās drošības pamattīklu patvēruma meklētājiem un bēgļiem Grieķijā, kā arī palīdz vietējai tautsaimniecībai. Šobrīd gandrīz 45 000 cilvēku gūst labumu no šīs shēmas.

ES aģentūras turpināja savu nozīmīgo darbu Grieķijas iestāžu atbalstam. 30. aprīļa dati liecina, ka Eiropas Patvēruma atbalsta birojs Grieķijā ir izvietojis kopumā 63 valstu ekspertus, kam palīdz 27 pagaidu darbinieki un 85 sistēmas tulki. Šā gada 7. maijā piecās vietās Grieķijā bija izvietotas 13 Eiropola pieaicinātās amatpersonas un 2 Eiropola darbinieki, kuri veica sekundārās drošības pārbaudes. Arī Eiropola darbs tiks pilnveidots ar rīcības plāna palīdzību, lai īstenotu nesenā novērtējumā paustos ieteikumus. 14. maijā kopējais Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras izvietoto amatpersonu skaits bija 573. Šis atbalsts joprojām neatbilst vajadzību apmēram, turklāt nenoteiktība saistībā ar to, kā dalībvalstis aizstāj rotācijā iesaistītās amatpersonas, rada ilgtermiņa nestabilitāti attiecībā uz palīdzību, kuru ES ir spējīga nodrošināt. Pieaugošais spiediens uz sauszemes robežu starp Grieķiju un Turciju norāda uz vajadzību pastiprināt atbalstu uz šīs robežas. Papildus esošajai Turcijas un Grieķijas sadarbībai Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra ir gatava pastiprināt savu klātbūtni un kopīgās operācijas. Tas, protams, nozīmē, ka būtu vajadzīga papildu iesaiste no dalībvalstu puses. Darbību turpina apjomīgā Bulgārijas atbalsta programma, no kuras kā papildu piešķīrums 2018. gadam ir atvēlēti vēl EUR 13 miljoni papildus EUR 97,2 miljoniem, kas piešķirti valsts programmu ietvaros, un EUR 172 miljoniem, kas valstij piešķirti kopš 2015. gada sākuma kā ārkārtas palīdzība. Dažu no ārkārtas palīdzības ietvaros piešķirto dotāciju izmantošana vērienīgiem robežkontroles ekipējuma iepirkumiem ir bijusi lēna konkursu procedūru aizkavēšanās dēļ, taču valsts programmu ietvaros piešķirtie līdzekļi tiek apgūti labā tempā. Arī Bulgārijā joprojām nav aizpildītas visas paredzētās Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras izvietoto darbinieku amata vietas, proti, pašreizējais ekspertu skaits ir 130, kas ir par 57 mazāk nekā vajadzīgs. ES un Turcijas paziņojums ES un Turcijas paziņojumam joprojām ir galvenā nozīme neatbilstīgo un bīstamo jūras šķērsošanas gadījumu skaita samazināšanai virzienā uz Grieķijas salām, dzīvību glābšanai jūrā un to Sīrijas valstspiederīgo pārmitināšanai, kuriem vajadzīga starptautiskā aizsardzība. Tās panākumu turpinājums ir atkarīgs no visu iesaistīto pušu iesaistes un pastāvīgām pūlēm. Ir būtiski, lai Turcija turpinātu savas intensīvās pūles tiesībaizsardzības jomā, likvidējot kontrabandas tīklus un apturot neatbilstīgas šķērsošanas gadījumus virzienā uz Grieķiju — gan tās kontinentālo daļu, gan salām, un lai tā turpinātu sadarbību no Grieķijas atgriezto un atpakaļuzņemto personu jomā, vai nu pamatojoties uz ES un Turcijas paziņojumu, vai Grieķijas un Turcijas noslēgto divpusējo protokolu. Turcija ir pielikusi ievērojamas pūles, lai nodrošinātu pajumti un atbalstu vairāk nekā 3,5 miljoniem reģistrēto bēgļu no Sīrijas, savukārt ES ir apliecinājusi savu apņemšanos atbalstīt Turciju šajā grūtajā darbā. Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā turpina sniegt atbalstu bēgļu un uzņemošo kopienu vajadzību apmierināšanai Turcijā ciešā sadarbībā ar Turcijas iestādēm. Ir izrādījies, ka tas ir viens no ātrākajiem un efektīvākajiem ES atbalsta mehānismiem, no kura kopā izmaksāti EUR 1,9 miljardi. Mehānisms sniedz atbalstu vairāk nekā 1,3 miljoniem bēgļu, veicot ikmēneša naudas pārskaitījumus un atbalstot izglītību un veselības aprūpi simtiem tūkstošiem cilvēku. Patlaban tiek mobilizēta otrā maksājuma daļa EUR 3 miljardu apmērā. Tās ātra īstenošana nodrošinās no pirmās maksājuma daļas finansēto sekmīgo mehānisma pasākumu nepārtrauktu turpinājumu, jo īpaši izglītības atbalstam piešķirto papildu finansējumu, kam jābūt nodrošinātam līdz jaunā mācību gada sākumam. Patvēruma pieteikumu lēnā izskatīšanas gaita Grieķijā turpina kavēt personu atgriešanu uz Turciju saskaņā ar paziņojumu. Iespējamība, ka ieceļojošo personu skaits vasarā varētu palielināties, vēl vairāk aktualizē šo jautājumu, lai Grieķijas iestādes to risinātu steidzamības kārtā. ES turpina sniegt atbalstu Grieķijas Patvēruma dienestam un pārsūdzības komitejām. Vienlaikus — ar Grieķijas Valsts padomes nolēmumu aprīlī tika atcelts vispārējais ģeogrāfiskais ierobežojums, kas attiecās uz Egejas jūras salās esošajiem patvēruma meklētājiem. Tiesa secināja, ka šim ierobežojumam trūka vajadzīgā juridiskā pamatojuma, un atzina, ka ierobežojums rada salām būtisku slogu. Grieķijas iestādes ātri reaģēja uz šo spriedumu, un Grieķijas Patvēruma dienests izdeva jaunu lēmumu, kurā — pēc Grieķijas iestāžu teiktā — ņemtas vērā Valsts padomes bažas. Grieķija arī sagatavoja jaunu tiesību aktu, kura mērķis ir pabeigt Uzņemšanas nosacījumu direktīvas transponēšanu, nodrošinot minētajam jaunajam lēmumam spēcīgāku juridisko pamatu. Jaunais likums tagad ir jāpabeidz, lai Grieķijas parlaments to varētu pieņemt. Kamēr Turcija nav praktiski īstenojusi ES un Turcijas atpakaļuzņemšanas nolīguma trešo valstu valstspiederīgo klauzulu, Turcija un Grieķija tiek mudinātas praktiski piemērot Grieķijas un Turcijas divpusējā atpakaļuzņemšanas nolīguma attiecīgos noteikumus tām ieceļojošām personām, uz kurām neattiecas ES un Turcijas paziņojums. Joprojām augsta prioritāte ir atbalsta sniegšanai Sīrijā un tās kaimiņvalstīs. Kopš krīzes sākuma ES ir piešķīrusi Jordānijai un Libānai vairāk nekā EUR 1 miljardu visneaizsargātāko personu atbalstam, finansējot humāno palīdzību, un izglītības un veselības aprūpes nodrošināšanai, kā arī iztikas līdzekļu nodrošināšanai bēgļiem un uzņemošajām kopienām. Atbalstu Libānai pastiprināja arī divas starptautiskas ministru līmeņa konferences, kurās tika skatīti drošības un investīciju jautājumi. Briseles II konferencē par atbalstu Sīrijas un reģiona nākotnei, kura notika 2018. gada aprīlī un kuru kopīgi vadīja ES un ANO, tika atkārtoti apliecināts ES atbalsts politiskam risinājumam Sīrijā un tās apņemšanās risināt būtiskās vajadzības, apstiprinot palīdzību EUR 560 miljonu apmērā 2018. gadam un piešķirot papildu EUR 560 miljonus 2019. gadam. Konference mobilizēja starptautiskās kopienas subsīdijas EUR 6,2 miljardu apmērā laikposmam līdz 2020. gadam, un trīs ceturtdaļas no šīs summas piešķirs ES un tās dalībvalstis. Rietumbalkānu maršruts Komisija patlaban pabeidz savas iekšējās procedūras, lai parakstītu nolīgumu ar Albāniju, kas tika parafēts jau 2018. gada februārī un kas dos iespēju Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai sniegt palīdzību ārējo robežu pārvaldības jomā, kā arī ātri izvietot operatīvās grupas Albānijas teritorijā migrācijas plūsmu pēkšņas pārvirzes gadījumā. Šā gada 30. aprīlī tehniskā līmenī tika panākta vienošanās par līdzīgu nolīgumu ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Pašlaik norisinās sarunas ar Serbiju, un Komisija ir ierosinājusi sākt sarunas par šādiem nolīgumiem arī ar Melnkalni un Bosniju un Hercegovinu. Eiropola Eiropas Migrantu kontrabandas apkarošanas centrs turpināja sniegt atbalstu operatīvajai sadarbībai, lai novērstu migrantu kontrabandu pa Rietumbalkānu maršrutu. Eiropols 2018. gada pirmajā ceturksnī rīkoja 11 operatīvas sanāksmes, kurās pievērsās Rietumbalkānu reģionam, kā arī izskatīja 28 prioritāras lietas. Rietumbalkānu reģiona valstīs tika rīkotas arī septiņas kopīgās rīcības dienas, kuru ietvaros tika sekmīgi apcietināti kontrabandisti. Eiropols turpināja pārraudzīt pieaugošo kontrabandas tendenci, proti, migrantu ievešanu kravas automobiļos un lielos transportlīdzekļos. Reģiona valstis ir pastiprinājušas savas robežkontroles un uzraudzības spējas, novirzot patruļas uz konkrētiem robežu posmiem. Vienlaikus ES turpina sniegt atbalstu valstīm, kuras atrodas pie Rietumbalkānu maršruta, galveno uzmanību pievēršot migrantu un bēgļu uzņemšanas apstākļu un spēju uzlabošanai, kā arī spēju veidošanai, lai pastiprinātu migrācijas pārvaldības sistēmas. Turpinājās ik pēc divām nedēļām rīkotās videokonferences, kurās piedalās Komisija, dalībvalstis, ES aģentūras un Rietumbalkānu reģiona partneri, lai veicinātu sadarbību un informācijas apmaiņu par migrācijas stāvokli Rietumbalkānu maršrutā. Komisijas ikgadējā paplašināšanās dokumentu kopumā, ko pieņēma 2018. gada 17. aprīlī, ir uzsvērts, ka valstīm ir jāpastiprina centieni, lai praktiski risinātu ar migrāciju saistītās problēmas. Turpmākie pasākumi: ·Grieķijas iestādēm būtu jāuzlabo apstākļi karstajos punktos, īpaši pievēršoties neaizsargāto personu grupu un nepavadītu nepilngadīgo vajadzībām; ·Grieķijas iestādēm vajadzētu steidzami paātrināt personu atgriešanas gaitu uz Turciju saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu; ·Grieķijas iestādēm būtu steidzami jāpabeidz ārkārtas situāciju plāna izstrāde, lai nodrošinātu gatavību lielāka cilvēku skaita ieceļošanai salās, kā arī pa sauszemes robežu;

·pastiprināt sadarbību ar Turciju, lai panāktu, ka pašreizējie un jaunie sauszemes un jūras maršruti netiktu izmantoti neatbilstīgai migrācijai saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu; ·pastiprināt sadarbību starp Grieķiju un Turciju attiecībā uz atgriešanu un atpakaļuzņemšanu no Grieķijas saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu, kā arī pamatojoties uz Grieķijas un Turcijas divpusējo protokolu; ·dalībvalstīm būtu jānodrošina vajadzīgais ekspertu atbalsts darbam, ko veic ES aģentūras Grieķijā un Bulgārijā; ·būtu ātri jānoslēdz nolīgumi starp Eiropas Savienību un Rietumbalkānu partneriem par operatīvo atbalstu, ko sniedz Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra. Vidusjūras centrālās daļas maršruts - Atbalsts Itālijai ES turpina sniegt atbalstu Itālijai karsto punktu pieejas īstenošanai. Darbība Taranto karstajā punktā ir uz laiku apturēta, lai veiktu apkopes darbus, savukārt darbība Lampedūzas karstajā punktā arī ir ierobežota remontdarbu dēļ. Vienlaikus Itālijas iestādes ir apstiprinājušas savu apņemšanos šā gada laikā atklāt trīs papildu karstos punktus Kalabrijā un Sicīlijā. Norisinās karsto punktu standarta darba procedūru pārskatīšana. ES aģentūras veic pasākumus, lai pielāgotu savu nodrošinājumu ar personālu un koncentrē savas darbības Itālijā atbilstoši pašreizējām vajadzībām. Šā gada 30. aprīlī Eiropas Patvēruma atbalsta birojs bija izvietojis Itālijā 38 valstu ekspertus, kam palīdz 54 pagaidu darbinieki un 98 kultūras vidutāji. Atbalstu darbam ar nesen ieceļojušajiem migrantiem nodrošina 428 Eiropas Robežu un krasta apsardzes eksperti. Saskaņā ar 2018. gada 7. maija datiem piecās vietās Itālijā ir izvietotas kopumā 15 Eiropola pieaicinātās amatpersonas un 3 Eiropola darbinieki, kuri veic sekundārās drošības pārbaudes. Vienlaikus Itālija ir palielinājusi aizturēšanas spējas, un Potencas aizturēšanas centrā ir sasniegta pilna jauda, proti, tajā ir izveidotas 96 vietas. ES turpina sniegt Itālijai ievērojamu finansiālo palīdzību. Itālijas iestādes ir sākušas īstenot darbības saskaņā ar Itālijai novembrī piešķirto finansējumu tādās jomās kā medicīniskā palīdzība, kultūru starpniecība, ekipējums migrantu pārbaudēm karstajos punktos un jūras robežu uzraudzības un meklēšanas un glābšanas operācijas. Pēc ministru prezidenta P. Gentiloni 2017. gada 25. jūlija vēstules Komisija un Itālijas Iekšlietu ministrija turpināja sarunas par to darbību izstrādi, kuras finansē no ārkārtas palīdzības līdzekļiem, kuru mērķis ir atbalstīt integrāciju vietējā līmenī, aizsargāt no cilvēku tirdzniecības cietušos un uzlabot patvēruma un atgriešanas procedūru efektivitāti. Itālijai sniegtā ārkārtas palīdzība papildina vairāk nekā EUR 654 miljonus lielo ES atbalstu Itālijas valsts programmu īstenošanai. Turpinājās kopīgā operācija “Themis”, kura palīdz Itālijai apkarot neatbilstīgo migrāciju Vidusjūras centrālās daļas maršrutā, glābt dzīvības jūrā un novērst un atklāt pārrobežu noziedzību. Operācijas darbības teritorija patlaban nosedz Adrijas jūru, un ir pastiprināta tās tiesībaizsardzības komponente, jo īpaši attiecībā uz cīņu pret terorismu un ārvalstu kaujiniekiem. Šobrīd ar 27 dalībvalstu iemaksām Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra atbalsta Itāliju, izvietojot 428 robežsargus un personāla locekļus, divus lidaparātus, vienu helikopteru, vienu atkrastes patruļkuģi, septiņus piekrastes patruļkuģus, četras piekrastes patruļlaivas un 14 pārvietojamos birojus. Turpmākie pasākumi: ·Itālijai jāatver trīs papildu karstie punkti, kā plānots; ·Itālijai vēl jāpalielina aizturēšanas spējas; ·kopā ar Itālijas iestādēm ir jāpabeidz ārkārtas finansējuma jaunais posms; ·dalībvalstīm ir jāpalielina devums Itālijā izvietotajām ES aģentūrām (personāls un operatīvais atbalsts) atbilstoši vajadzībām; ·Itālijai jāturpina īstenot visas 2017. gada 4. jūlija rīcības plānā paredzētās darbības.

- Lībija un reģions, kā arī maršrutā esošās valstis ES turpina darbu, lai uzlabotu sliktos apstākļus, ar kādiem nākas saskarties daudziem migrantiem un bēgļiem Lībijā, un lai apkarotu migrantu kontrabandu. ES finansētās programmas darbojas, lai apmierinātu migrantu un bēgļu steidzamākās vajadzības, palīdzētu migrantiem atgriezties mājās vai ar pārmitināšanas palīdzību rast drošu ceļu uz Eiropu tām personām, kurām nepieciešama aizsardzība, un tās darbojas, lai ilgtermiņā stabilizētu kopienas. Līdz šim Starptautiskā Migrācijas organizācija ar ES atbalstu izkāpšanās vietās, aizturēšanas centros un uzņemošajās kopienās Lībijā ir nodrošinājusi segas, matračus un higiēnas komplektus 41 000 migrantu. Medicīniskā palīdzība ir sniegta vairāk nekā 14 500 neaizsargātiem migrantiem. Vairāk nekā 950 migrantiem ir arī sniegta palīdzība no Migrācijas resursu un reaģēšanas mehānisma, kas darbojas Lībijas dienvidos. Tāpat ir saņemta konkrēta palīdzība no ANO Bērnu fonda UNICEF, lai nodrošinātu ziemas apģērbu aizturēšanas centros, kā arī izdzīvošanai un pienācīgai dzīvošanai nepieciešamo, tostarp atpūtas un izglītības pasākumus. Tāpat tiek pieliktas kopīgas pūles, lai panāktu bērnu atbrīvošanu un rastu alternatīvas aizturēšanai . ANO Attīstības programma ir arī izveidojusi Uzņēmējdarbības inkubatoru, lai mēģinātu palīdzēt jauniem uzņēmējiem. ES turpināja sniegt atbalstu Lībijas pašvaldībām visā valstī, strādāja pie galvenās infrastruktūras atjaunošanas, lai nodrošinātu vietējiem iedzīvotājiem un migrantiem iespēju piekļūt pamatpakalpojumiem. Notiek diskusijas starp ES un īstenošanas partneriem (Itālijas Attīstības sadarbības aģentūru, ANO Attīstības programmu un ANO Bērnu fondu UNICEF), lai īstenotu jaunu EUR 50 miljonus lielu programmu vietējo pašvaldību atbalstam, ko pieņēma 2018. gada martā. Tas palielinās Lībijas pašvaldību spējas nodrošināt pamatpakalpojumus, proti, veselības aprūpi, izglītību, sanitāros apstākļus un ūdeni. Saskaņā ar šā gada 4. maija datiem pēc ANO Bēgļu aģentūras (UNHCR) intervencēm 2018. gadā no aizturēšanas ir atbrīvoti 1 006 bēgļi un patvēruma meklētāji, kas ir palielinājums, salīdzinot ar 1 428 atbrīvotām personām visā 2017. gadā. Līdz šim 2018. gadā aģentūra aizturēšanas centros ir veikusi 486 pārraudzības apmeklējumus. ES atbalsts ir arī devis iespēju ANO Bēgļu aģentūrai (UNHCR) sniegt 15 216 medicīniskas konsultācijas bēgļiem un patvēruma meklētājiem, vienlaikus iestājoties par šo personu atbrīvošanu. ES turpināja cieši sadarboties ar dalībvalstīm un ANO Bēgļu aģentūru (UNHCR), lai nodrošinātu, ka pēc iespējas vairāk neaizsargāto personu, kam nepieciešama starptautiskā aizsardzība, tiktu evakuētas no Lībijas uz Nigēru, un pēc tam ātri pārmitinātas. Pēc tam, kad marta sākumā uz laiku tika apturēta evakuācija, jo Nigēras valdībai bija bažas par to, ka turpmāka došanās uz citām valstīm nenotika tādā pašā tempā kā ierašanās uz Nigēru, ANO Bēgļu aģentūra (UNHCR) 10. maijā atkal atsāka Ārkārtas tranzīta mehānisma darbību, ar aviotransportu pārvadājot 132 neaizsargātus bēgļus un patvēruma meklētājus. No 1 152 personām, kuras tika evakuētas no Lībijas un Nigēru, ANO Bēgļu aģentūra (UNHCR) līdz 13. maijam pārmitināšanai bija pieteikusi 475 personas, no kurām 108 jau ir pametušas Nigēru. Vēl 71 personu uzņems pārmitināšanas valstis, un šīs personas patlaban gaida savu nosūtīšanu. Tas nozīmē, ka pārmitināšanas valstis jau ir pārmitinājušas ap 38 % no visām pieteiktajām personām. Lai gan joprojām ir nepieciešamas papildu saistības pārmitināšanai no Nigēras, pārmitināšanai no Nigēras pieejamais saistību apmērs nav ierobežojošais faktors, jo ir pieteikta 2 681 saistība. Ir svarīgi, ka ir paātrināta ANO Bēgļu aģentūras (UNHCR) lietu nodošana, lai saistības tiktu izpildītas un pārmitināšanas dalībvalstis pēc iespējas ātrāk pārmitinātu no Lībijas evakuētās personas. ES pilnībā atbalsta šos centienus, un papildinās pašreizējo finansiālo atbalstu ANO Bēgļu aģentūrai (UNHCR) EUR 20 miljonu apmērā. Dalībvalstis, kuras nav iesniegušas savu pārmitināšanas no Nigēras saistību daļu, tiek aicinātas to izdarīt, bet tām, kuras jau ir sākušas personu pārmitināšanu, būtu jāturpina nodrošināt, ka pēc lietu nodošanas personu pārcelšana notiek ātri. ANO Bēgļu aģentūra būtu jāmudina koncentrēt savus pārmitināšanas ieteikumus Nigērā vispirms uz personām, kuras ir evakuētas no Lībijas. Pēc Āfrikas Savienības, Eiropas Savienības un Apvienoto Nāciju Organizācijas augsta līmeņa trīspusējās misijas Tripolē februārī, Komisija ir uzsākusi sadarbību ar Lībijas iestādēm, lai nodrošinātu uzņemto saistību izpildi. Pie šīm saistībām jāmin cilvēku evakuācijas operācijas veicināšanas nozīmīgums, atsakoties no izceļošanas vīzām; atļaujot ANO Bēgļu aģentūrai (UNHCR) pilnībā īstenot savas pilnvaras, neskarot pēc valstspiederības noteiktos ierobežojumus; uzlabojot piekļuvi migrantiem un bēgļiem aizturēšanas centros un viņu apstākļus; virzoties uz aizturēšanas centru to pašreizējā veidolā slēgšanu; un apsverot alternatīvus risinājumus kriminālatbildības noteikšanai neatbilstīgiem migrantiem; nodrošinot visu ieradušos migrantu pilnīgu reģistrēšanu un izsekošanu. ES ir turpinājusi atbalstīt abas Lībijas krasta apsardzes. EUNAVFORMED operācijas “Sophia” ietvaros līdz šim ir apmācīts aptuveni 191 Lībijas jūras spēku krasta apsardzes darbinieks, tostarp piecu patruļas kuģu apkalpes, apvienojot apmācību jūrā un krastā. Grieķijā norisinās 22 Lībijas darbinieku apmācības, turklāt ir ieplānots papildu apmācību modulis Spānijā 34 kandidātiem, kas sāksies 2018. gada jūlija sākumā. Pirmajā pārraudzības ziņojumā martā bija uzsvērts, ka uzlabojas spējas un profesionālisms, taču, lai nodrošinātu praktisku pārraudzību, būtu vēlama pastāvīga EUNAVFORMED personāla klātbūtne Lībijas Jūras spēku krasta apsardzes operāciju centros. Tuvojas noslēgumam droša sakaru tīkla izveide Vidusjūras reģionā, lai apmainītos ar informāciju par neatbilstīgu migrāciju pa jūru, un Vidusjūras tīklam “Seahorse” būtu jāsāk darboties 2018. gada otrajā pusē. Tieslietu un iekšlietu padomes 2018. gada marta sanāksmē ministri apstiprināja izmēģinājuma projektu, lai stiprinātu sadarbību starp ES aģentūrām un EUNAVFORMED operāciju “Sophia”, strādājot tieši kopā kā noziedzības informācijas vienība uz operācijas “Sophia” komandkuģa. Vienībai būtu jāsāk darbs pēc iespējas ātrāk. ES Integrētā robežu pārvaldības palīdzības misija Lībijā strādā pie iespējas līdz 2018. gada maijam palielināt personāla skaitu Tripolē līdz 17 darbiniekiem, kuri ieņemtu pastāvīgu amatu vai strādātu pēc rotācijas principa, pamatojoties uz dziļāku sadarbību ar Lībijas iestādēm, kas ir kļuvusi iespējama pēc daļējās klātbūtnes, kas ir spēkā kopš 2017. gada decembra. - Finansēšana ES Ārkārtas trasta fondam Āfrikai joprojām ir izšķiroša loma ES darbā. Līdz 2018. gada 8. maijam bija panākta vienošanās par 147 programmām ar kopējo finansējuma summu ap EUR 2 593,4 miljoni, kas sadalīti trīs logos: Sāhelas un Čadas ezera reģionam EUR 1 293 miljoni (79 programmas), Āfrikas ragam EUR 820,3 miljoni (50 programmas), Ziemeļāfrikai EUR 335 miljoni (14 programmas). Šajā summā ietilpst arī 4 vairāku logu programmas (EUR 145,1 miljons). Ar projektu īstenotājiem līdz šim pavisam ir noslēgti 235 līgumi par kopējo summu EUR 1 611,2 miljonu apmērā, bet kopējā izmaksātā summa ir EUR 650 miljoni. Patlaban ES Trasta fondam Āfrikai piešķirto resursu apmērs sasniedz EUR 3,39 miljardus, tostarp vairāk nekā EUR 2,98 miljardi ir piešķirti no Eiropas Attīstības fonda un ES budžeta. ES dalībvalstis un citi līdzekļu devēji (Šveice un Norvēģija) ir piešķīruši pavisam EUR 413,8 miljonus, no kuriem līdz šim ir iemaksāti EUR 378 miljoni. Galvenie līdzekļu devēji joprojām ir Vācija (EUR 157,5 miljoni) un Itālija (EUR 104 miljoni). Dalībvalstu iemaksas ES Trasta fonda Ziemeļāfrikas logam bija īpaši svarīgas, jo tās deva iespēju īstenot jaunu pieeju Lībijā: Eiropadomē notikušo diskusiju rezultātā dalībvalstis uzņēmās saistības EUR 178,6 miljonu apmērā, galvenokārt, lai papildinātu Ziemeļāfrikas investīciju logu. Tomēr neraugoties uz to, jau 2018. gadā visticamāk radīsies būtiska finansējuma nepietiekamība. Tas tika apspriests stratēģiskās valdes sanāksmē 2018. gada 24. aprīlī. Prognozēts, ka minēto trīs logu apmērs, kuros ietilpst būtiskas darbības, piemēram, darba turpināšana Lībijā un atbalstītās brīvprātīgās atgriešanās un evakuāciju tempa uzturēšana, ir aptuveni EUR 2 miljardi. Kaut arī pārējie resursi var nosegt dažas prioritātes, ir konstatēts, ka minētajiem trīs logiem trūkstošā finansējuma apmērs ir aptuveni EUR 1,2 miljardi, ja tiek saglabāti pašreizējie mērķi. Attiecībā uz Ziemeļāfriku prioritātes turpinās sekmēt efektīvu migrācijas pārvaldību, tostarp neaizsargāto migrantu aizsardzību, brīvprātīgu atgriešanu, kopienu stabilizēšanu, integrēto robežpārvaldību un atbalstu darbaspēka migrācijai. Darbības Āfrikas ragā un Sāhelas un Čadas ezera reģionā ir tieši ietekmējušas ES rīcības Ziemeļāfrikā efektivitāti un tās ir nepieciešamas, lai nodrošinātu, ka ES pieeja ir patiešām visaptveroša. Dalībvalstis ir atzinušas apmēra vērtīgumu, un vienojās arī turpmāk noteikt prioritāras darbības šādās jomās: atgriešana un reintegrācija, visaptverošs rīcības satvars bēgļu jomā, droši dokumenti un civilie reģistri, cilvēku tirdzniecības novēršana, būtiski stabilizācijas pasākumi Somālijā, Sudānā un Dienvidsudānā un atbalsts migrācijas dialogiem. Vienlaikus valde vienojās, ka trasta fondam būtu jāturpina savas darbības arī pēc 2018. gada, bet, lai tas būtu iespējams, ir jāpalielina resursi. Saskaņā ar ārējā investīciju plāna pirmo pīlāru, proti, garantiju Eiropas Fondam ilgtspējīgai attīstībai, pavisam 12 atbilstīgas finanšu iestādes ir ierosinājušas vairāk nekā 46 investīciju programmas pieciem investīciju logiem, kuriem ir pieejami garantijas līdzekļi EUR 1,5 miljardu apmērā. Priekšlikumi saņēma summu, kuras kopējā vērtība visiem pieciem logiem bija vairāk nekā EUR 3,5 miljardi. Komisijas pirmie lēmumi, ar ko apstiprina programmas, ir gaidāmi vasaras sākumā. Norisinās operāciju apkopošana investīciju plāna Āfrikas un kaimiņreģiona investīciju platformās. - Valstis, kas atrodas pie migrācijas maršruta Ir pastiprinājusies sadarbība ar virkni partneru Āfrikā. Neraugoties uz politiskajām pārmaiņām, sadarbība ar Etiopijas iestādēm saistībā ar Valletas deklarācijas pieciem pīlāriem turpinājās raiti. Dialogā ar Gvineju un Gambiju par migrāciju un sadarbību vērojams stabils progress, pateicoties martā rīkotajam sekmīgajam Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras semināram par paraugpraksi attiecībā uz atgriešanas darbību organizēšanu. Kotdivuārā tika atsākts dialogs par migrāciju. Joprojām turpinās sarunas ar Nigēriju par migrācijas un mobilitātes pasākumu kopumu, kurā tiek aplūkoti tādi jautājumi kā izaugsme un investīcijas, robežu pārvaldība un digitālā identificēšana, kontrabandas un cilvēku tirdzniecības apkarošana, kā arī reintegrācija un atpakaļuzņemšana. Tāpat kā patlaban notiekošā operatīvā sadarbība, arī papildu atbalsts Nigērai būtu vērsts uz rīcību, lai apslāpētu jaunos migrācijas maršrutus pie Nigēras robežas, un uz pastiprinātām ekonomikas aizstāšanas programmām. Nigēra 2018. gada martā rīkoja ministru konferenci, kurā piedalījās visi galvenie dalībnieki, lai apspriestu un veicinātu sadarbību pret migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību. Tāpat Nigēra, Čada, Lībija un Sudāna panāca jaunu vienošanos par sadarbības uzsākšanu, lai nostiprinātu kopējās robežas un apkarotu organizēto noziedzību. Ir pastiprināts arī darbs, lai cīnītos pret kontrabandistu tīkliem Āfrikas ragā, tālāk pilnveidojot ES trasta fonda finansēto reģionālo operatīvo centru Hartūmas procesam, kura mērķis ir uzlabot kopīgas izmeklēšanas starp reģiona valstīm. Migrācijas labākas pārvaldības programmas ietvaros Āfrikas ragā vairāk nekā 400 valdību amatpersonas ir apmācītas migrācijas un robežu pārvaldības jautājumos, bet aptuveni 150 valsts un nevalstiskās ieinteresētās personas ir apmācītas migrantu tiesībās.

Migrācija bija iekļauta ES un Ēģiptes stabilitātes grupas darba kārtībā, kas tikās Kairā šā gada 15. martā. Tā bija turpinājums ES un Ēģiptes migrācijas dialoga pirmajai sanāksmei, kura notika 2017. gada decembrī un kurā izvērtēja paveikto ES un Ēģiptes divpusējās sadarbības migrācijas jomā dažādajos aspektos. Tika apspriesta arī sadarbības pastiprināšana ar ES aģentūrām. Vidusjūras rietumdaļas maršruts Maroka turpina pielikt pūles, lai novērstu neatbilstīgo migrāciju, sadarbojoties robežu uzraudzības jomā, jo īpaši ar Spāniju. Tiek uzturēti pastāvīgi tehniski kontakti, lai izstrādātu palīdzības pasākumu kopumu ar mērķi stiprināt robežu pārvaldības spējas un atsāktu sarunas par vīzu režīma atvieglošanas un atpakaļuzņemšanas nolīgumiem. Komisija un Maroka 2017. gada decembrī parakstīja budžeta programmu Marokas migrācijas politikas atbalstam (EUR 35 miljoni). Šā gada 2. maijā Marakešā notika piektā Rabatas procesa ministru konference, kurā tika atkārtoti apliecināta apņemšanās, pamatojoties uz kopīgi pieņemto rīcības plānu, turpināt sadarbību, lai pievērstos migrācijas cēloņiem, kontrabandas apkarošanai un atgriešanās un atpakaļuzņemšanas pastiprināšanai. Pēc pieauguma 43 % apmērā laikposmā no 2016. līdz 2017. gadam to Alžīrijas valstspiederīgo skaits, kuri Eiropā ieradās neatbilstīgi, 2018. gada pirmajā ceturksnī ir samazinājies, salīdzinot ar to pašu laikposmu 2017. gadā. Alžīrija joprojām ir arī to neatbilstīgo migrantu tranzīta valsts, kuri mēģina sasniegt Maroku un Lībiju, un Alžīrijas iestādes ziņo par ieceļojošo personu skaita pieauguma Alžīrijā no Subsahāras reģiona valstīm. Kaut arī ES un Alžīrija ir panākušas vienošanos par informācijas apmaiņas uzlabošanu par nelikumīgas ieceļošanas gadījumiem, likumīgām mobilitātes iespējām un atgriešanu, tā vēl nav pārvērsta reālā sadarbībā. Turpmākie pasākumi: ·ANO Bēgļu aģentūrai UNHCR un dalībvalstīm jāturpina centieni, lai palielinātu evakuāciju un pārmitināšanu, izmantojot Ārkārtas tranzīta mehānismu, palielinot nosūtījumus un paātrinot pārmitināšanu; ·jāturpina darbs ar Āfrikas Savienības, ES un Apvienotās Nāciju Organizācijas darba grupu, lai palīdzētu cilvēkiem pamest Lībiju, un ar Lībijas iestādēm, lai izskaustu migrantu sistemātisku aizturēšanu; ·jāpastiprina sadarbība ar Sāhelas reģiona valstīm saistībā ar cīņu pret migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību atbilstoši Niamejā martā pieņemtajai deklarācijai; ·jāturpina stiprināt dialogu par migrāciju ar izcelsmes valstīm, sasaistot visus Valletas rīcības plāna pīlārus. 4.ATGRIEŠANA UN ATPAKAĻUZŅEMŠANA 2017. gada statistikas rādītāji par atgriešanu liecina, ka, salīdzinot ar 2016. gadu (493 785 lēmumi par atgriešanu), Eiropas Savienībā 2017. gadā izdoto atgriešanas lēmumu skaits ir pieaudzis par 4 % (516 115 lēmumi 2017. gadā). Šo palielinājumu var lielā mērā izskaidrot ar to, ka liels skaits patvēruma (pārsūdzības) procedūru, no kurām daudzas tika uzsāktas masveida ieceļošanas laikā ES, tuvojas noslēgumam, turklāt daudzos gadījumos ar negatīvu lēmumu. Pastāvīgs atgriešanas lēmumu skaita pieaugums ir vērojams tajās dalībvalstīs, kuras visvairāk skāra masveida ieceļošana, proti, Vācijā un Grieķijā. Tomēr atgriešanas lēmumu skaita pieaugums nesakrīt ar faktiski īstenoto atgriešanas gadījumu skaita līdzīgu pieaugumu. Tieši pretēji, dalībvalstu sniegtā informācija Eurostat skaidri liecina, ka īstenoto atgriešanas gadījumu skaits 2017. gadā samazinājās par gandrīz 20 %: no 226 150 gadījumiem 2016. gadā līdz 188 920 gadījumiem 2017. gadā. No tā izriet, ka atgriešanās rādītājs visā ES ir būtiski samazinājies no 45,8 % 2016. gadā līdz 36,6 % 2017. gadā. Šo negatīvo tendenci var daļēji izskaidrot ar to, ka ir ievērojami samazinājies Rietumbalkānu reģiona valstu potenciāli atgriežamo personu skaits. Pēdējo divu gadu laikā sadarbība ar šī reģiona valstīm šo valstu valstspiederīgo atpakaļuzņemšanas jomā ir bijusi lieliska, ko sekmēja efektīvie ES atpakaļuzņemšanas nolīgumi. Rezultātā 2015. un 2016. gadā tika izpildītas iepriekš iekavētās atgriešanas lietas uz šīm valstīm, kā rezultātā palielinājās ES vidējais atgriešanas rādītājs. Tomēr, pat ja dati par Rietumbalkānu reģiona valstīm tiek izņemti no kopējā atgriešanas datu kopuma par 2017. gadu, joprojām ir vērojams atgriešanas rādītāja samazinājums no 34,5 % 2016. gadā līdz 29,2 % 2017. gadā. To var izskaidrot ar to, ka faktisko atgriešanas gadījumu skaits neatbilst to atgriešanas lēmumu proporcionālajam pieaugumam, kas izdoti to neatbilstīgas migrācijas uz ES izcelsmes valstu valstspiederīgajiem, kuras sadarbojas mazāk. Tas skaidri parāda vajadzību pēc papildu centieniem dalībvalstīs, lai nodrošinātu atgriešanas lēmumu faktisku izpildi, izmantojot partnerattiecību satvaru kā palīglīdzekli un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru kā nozīmīgu mehānismu atgriešanas īstenošanai. Kaut arī trešo valstu sadarbības nostiprināšana attiecībā uz šo valstu valstspiederīgo atpakaļuzņemšanu Eiropas Savienībai joprojām rada grūtības, 2017. gadā tika panākts būtisks progress, pateicoties vairāku jaunu praktisku nolīgumu noslēgšanai. Ir sasniegts mērķis, kas noteikts Komisijas 2017. gada decembra ceļvedī, lai panāktu vienošanos ar trim partnervalstīm par atgriešanas un atpakaļuzņemšanas pasākumiem. Komisijas ierosinājums pārskatīt tiesību aktus par imigrācijas sadarbības koordinatoriem palīdzēs arī pastiprināt šajā jomā nepieciešamo sadarbību. Kā daļa no priekšlikuma grozīt Vīzu kodeksu Komisija ir ierosinājusi pastiprināt vīzu politikas izmantošanu kā līdzekli, lai panāktu progresu sadarbībā ar trešām valstīm atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. Tiks paredzēti stingrāki nosacījumi vīzas pieteikumu apstrādei attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas apmierinoši nesadarbojas atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. Tomēr ievērojams atgriešanas skaita pieaugums, pirmkārt, ir atkarīgs no dalībvalstu iesaistes šajā sadarbībā un šo instrumentu visa potenciāla izmantošanas. Līdz šim šajā sakarā pastāv ievērojamas atšķirības: kamēr dažas dalībvalstis proaktīvi un efektīvi izmanto esošos instrumentus un tas sāk nest augļus, citas vēl nemaz nav integrējušas jaunās procedūras savā darba kārtībā un nav sākušas to īstenošanu. Komisija un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra piedāvā konkrētu atbalstu dalībvalstīm, lai tās varētu praktiski izmantot šos jaunos mehānismus, piemēram, rīkojot informatīvus seminārus ar trešām valstīm par jaunajām procedūrām. Dažām konkrētām darbībām, piemēram, elektronisku platformu izveidei (Pakistānā) vai esošo platformu modernizēšanai (Šrilankā), vai procedūru ieviešanai valstspiederības pārbaudei, izmantojot elektroniskus līdzekļus (Bangladešā), būtu ilgtermiņā jādod ievērojami rezultāti. Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra ir operatīvi atbalstījusi arvien vairāk atgriešanas operāciju: Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra līdz 2018. gada aprīļa beigām ir organizējusi vai koordinējusi 111 operācijas, salīdzinot ar 39 operācijām tajā paša laikā 2016. gadā un 108 operācijām 2017. gadā. Neraugoties uz to, dalībvalstīm ir labāk jāizmanto aģentūras jaunās paplašinātās pilnvaras atgriešanas jomā. Dalībvalstīm ir arī jānodrošina, lai reizē ar pieaugošām vajadzībām tiktu atbilstoši nodrošinātas pieejamās spējas izpildīt atgriešanu, nodrošināt atgriežamo personu fizisku klātbūtni un izmantot atgriešanas procedūras ātri un efektīvi. Saistībā ar savu apņemšanos vairot noteiktību attiecībā uz iespējamību, ka personām, kuras sniedz patiesu humāno palīdzību briesmās nonākušiem migrantiem, var tikt noteikta kriminālatbildība, Komisija 3. maijā rīkoja pirmo viedokļu apmaiņu ar galvenajām iesaistītajām NVO un Pamattiesību aģentūru, lai panāktu vienotu izpratni par pašreizējo stāvokli un apspriestu, kā rīkoties tālāk. Atgriešanas pārraudzības efektivitātes panākumu atslēga slēpjas sīkākā, biežākā un laikus sagatavotā statistikā par patvērumu un pārvaldītu migrāciju, tostarp par atgriešanu un atpakaļuzņemšanu. Šāda statistika ļautu sagatavot visaptverošāku un regulārāku pārskatu par stāvokli patvēruma un pārvaldītas migrācijas jomā. Uz tā pamata, kā minēts 2017. gada novembra progresa ziņojumā, Komisija ierosina pievērsties steidzamākajām nepilnībām, veicot grozījumus tiesību aktos par migrācijas un starptautiskās aizsardzības statistiku. Lai vēl vairāk uzlabotu sadarbību atgriešanas jomā, ir jāizmanto visi mūsu iekšējās un ārējās politikas stimuli un līdzekļi.

Turpmākie pasākumi: ·dalībvalstīm pilnībā jāizmanto nesen ieviestie mehānismi atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā; jāpalielina atpakaļuzņemšanas pieteikumu skaits attiecīgajām valstīm; ·dalībvalstīm pilnībā jāizmanto Eiropas Robežu un krasta apsardzes sniegtās iespējas atgriešanas operācijās, lai atbalstītu apņēmīgākus centienus dalībvalstīs nodrošināt, ka atgriešanas lēmumi tiktu praktiski piemēroti; ·Eiropas Parlamentam un Padomei jāturpina ātri virzīties uz priekšu sarunās par Komisijas 14. marta priekšlikumu izdarīt grozījumus Vīzu kodeksā; ·ātri jāīsteno jaunie noteikumi, ar ko uzlabo statistikas informācijas sniegšanu par patvērumu un pārvaldītu migrāciju, tostarp atgriešanu un atpakaļuzņemšanu. 5.PASTIPRINĀTA ĀRĒJO ROBEŽU PĀRVALDĪBA Attiecībā uz 2018. gada operatīvajām darbībām tika konstatēti nopietni trūkumi saistībās. Neraugoties uz diviem atklātiem uzaicinājumiem attiecīgi 2018. gada 19. janvārī un 2018. gada 23. martā, būtiski uzlabojumi netika novēroti. Visas līdz 2018. gada aprīļa beigām apstiprinātās saistības atbilstu tikai 49 % no noteiktajām operatīvajām vajadzībām pēc ekspertiem un 44 % no tehniskajiem aktīviem, kas vajadzīgi darbībām uz sauszemes robežām laikposmā no 2018. gada maija līdz jūnijam. Jūras robežu operācijām varētu nodrošināt 85 % ekspertu un tikai 51 % tehnisko aktīvu. Šie ievērojamie trūkumi varētu arī turpmāk ievērojami ierobežot līdz 2018. gada decembrim ieplānoto darbību īstenošanu. Aģentūra 2018. gada 17. aprīlī rīkoja augsta līmeņa sanāksmi ar dalībvalstīm un Komisiju ar mērķi uzlabot gadskārtējo saistību izteikšanas procesu 2019. gadam, ieviešot lielāku elastību un pārredzamību un paātrinot saistību izteikšanas sākumu, dodot iespēju veikt izmaiņas un citus mazināšanas pasākumus (piemēram, pašu tehnisko spēju izmantošanu). 2018. gada 30. aprīlī kopējais izvirzīto robežsargu skaits, kas ir pieejami izvietošanai ātrās reaģēšanas rezervē (ĀRR), bija 1 482, kas atbilst 99 % no rezerves. Tikai divas dalībvalstis vēl nav izvirzījušas robežsargus. Laikā kopš iepriekšējā ziņojuma publicēšanas dalībvalstis nav novērsušas ievērojamos iztrūkumus Eiropas ātrās reaģēšanas ekipējuma rezervē. Komisija 2018. gada 2. maijā pieņēma savu priekšlikumu daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam. Tajā ir paredzēti ievērojami resursi Eiropas Robežu un krasta apsardzes nākotnes attīstības atbalstam, tostarp 10 000 robežsargu liela pastāvīga korpusa izveidei, kas būtu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras rīcībā, lai tā kļūtu pilnībā rīkotiesspējīga ES ārējo robežu drošības nodrošināšanā. Turpmākie pasākumi: ·dalībvalstīm ātri un pilnībā jāīsteno ieteikumi, kas sniegti 2017. gada neaizsargātības novērtēšanas pasākuma ietvaros; ·dalībvalstīm, uzņemoties saistības, nekavējoties ir jāpiešķir trūkstošie resursi Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras operatīvajām darbībām, kas plānotas 2018. gadam uz ES ārējām robežām; ·Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai turpmākajos mēnešos jāizstrādā Eiropas integrētās robežu pārvaldības tehniskā un operatīvā stratēģija un dalībvalstīm jānodrošina, ka ir ieviestas atbilstošās valstu stratēģijas. 6.PĀRCELŠANA, PĀRMITINĀŠANA, VĪZA UN LIKUMĪGI IECEĻOŠANAS KANĀLI Līdz 2018. gada marta beigām visi atbilstīgie pieteikumu iesniedzēji (kopskaitā 21 999 personas, tostarp 546 nepavadīti nepilngadīgie) bija pārcelti no Grieķijas uz 24 citām valstīm. Līdz 2018. gada 7. maijam no Itālijas bija pārcelta 12 691 persona (tostarp 256 nepavadīti nepilngadīgie), no kurām 31 pieteikumu iesniedzējs (tostarp 26 nepavadīti nepilngadīgie) jau ir saņēmis apstiprinājumu par pārcelšanu un gaida nosūtīšanu. Līdz šim vēl nav saņemta atbilde uz četriem Itālijas nosūtītiem nepavadītu nepilngadīgo pārcelšanas lūgumiem. Pārcelšana ir notikusi sekmīgi, jo ir pārcelti 96 % no atbilstīgajām personām. Ņemot vērā nepārejošo migrācijas spiedienu uz Grieķiju un Itāliju, Komisija 2017. gada septembrī aicināja visas dalībvalstis apsvērt iespēju turpināt pārcelšanu uz brīvprātības pamata papildus ārkārtas pārcelšanas shēmām, un apņēmās piešķirt nepieciešamo finansiālo atbalstu. Komisija mudina visas dalībvalstis sadarboties ar Grieķiju un Itāliju un vajadzības gadījumā izmantot šo iespēju. ES pirmā pārmitināšanas shēma, ko apstiprināja 2015. gada jūlijā, ir noslēgusies. Kopējais tocilvēku skaits, kuri pārmitināti saskaņā ar visām ES pārmitināšanas shēmām kopš šā datuma, tostarp sīriešu skaits, kuri pārmitināti no Turcijas saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu, ir 32 207.Dalībvalstu pārmitināšanas centieni patlaban ir vērsti uz to saistību izpildi, ko tās ir uzņēmušās saskaņā ar jauno ES shēmu. Atsaucoties uz Vācijas valdības nesen pieņemto lēmumu uzņemties saistības par papildu 10 200 personu pārmitināšanu, vēl 20 dalībvalstis apņēmās pārmitināt vairāk nekā 50 000 personu, padarot to par līdz šim lielāko kopīgo ES un tās dalībvalstu apņemšanos pārmitināšanas jomā. Shēmas atbalstam no ES budžeta ir piešķirti EUR 500 miljoni, turklāt saskaņā ar šo jauno ES pārmitināšanas shēmu 10 dalībvalstis jau ir pārmitinājušas 4 252 personas. Tas uzskatāms par ievērojamu progresu, jo kopš marta progresa ziņojuma ir pārmitinātas 2 397 personas. Tas ietver cilvēkus, kuri ir pārmitināti pēc evakuēšanas no Lībijas uz Nigēru, un no Turcijas pārmitinātos sīriešus saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu. Personu pārmitināšana no Turcijas saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu notiek lēni salīdzinājumā ar rekordlielo skaitu sīriešu, kas tika pārmitināti 2017. gada vasarā. Līdz šim šogad tikai septiņas dalībvalstis ir pārmitinājušas personas no Turcijas, bet kopš pēdējā progresa ziņojuma neviena cita dalībvalsts nav veikusi personu pārmitināšanu. Kopš marta progresa ziņojuma ir pārmitināti 837 sīrieši, un kopumā kopš paziņojuma tās ir 13 313 personas.