Oficiālais Vēstnesis 304 E , 01/12/2005 Lpp. 0383 - 0386



P6_TA(2005)0052 Pasākumi cīņā pret badu un nabadzību Eiropas Parlamenta rezolūcija par pasākumiem cīņā pret badu un nabadzību Eiropas Parlaments, - ņemot vērā 2004. gada 20. septembra Ņujorkas Deklarāciju par pasākumiem cīņā pret badu un nabadzību, ko parakstīja 111 valdu valdības, tostarp visas ES dalībvalstis, - ņemot vērā 2000. gada 8. septembra ANO Tūkstošgades deklarāciju, kura nosaka Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM) kā starptautiskās sabiedrības kopīgi noteiktus kritērijus nabadzības izskaušanai, kā arī ANO Tūkstošgades projekta pārskatu "Ieguldījumi un attīstība: praktisks plāns Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai", ko publiskoja 2005. gada 18. janvārī Briselē, - ņemot vērā ANO Tirdzniecības un attīstības konferences 2002. gada pārskatu par vismazāk attīstītajām valstīm "Izkļūšana no nabadzības", - ņemot vērā Reglamenta 108. panta 5. punktu; A. tā kā no galējas nabadzības cieš vairāk nekā miljards cilvēku, kam izdzīvošanai ir mazāk nekā 1 ASV dolārs dienā, un atšķirība ienākumos uz vienu iedzīvotāju starp nabadzīgākajām un bagātākajām valstīm pēdējo 25 gadu laikā ir palielinājusies divkārt; B. tā kā atbalsts, parādu atvieglojumi un tirdzniecība ir savstarpēji saistītas un rīcībai visās minētajās jomās ir jābūt mijiedarbīgai, lai panāktu reālu attīstību; C. tā kā ir aprēķināts, ka nolūkā sasniegt TAM būs vajadzīgs vismaz divtik liels starptautiskā atbalsta iemaksas apjoms gadā (pašlaik 50 miljardi ASV dolāru), un tā kā divas trešdaļas jaunattīstības valstu iztērē vairāk par parādu apkalpošanu, nekā par sabiedriskajiem pamatpakalpojumiem; D. tā kā ES un tās dalībvalstis nepietiekami pilda TAM saistības, un tikai četras no visām dalībvalstīm ir panākušas 0,7% līmeni no IKP attīstības atbalstam; E. tā kā 2005. gadā turpinās galveno problēmu risināšana tādējādi, ka G8 prezidentvalsts koncentrējas uz Āfrikas un klimata pārmaiņu jautājumiem, ANO veic pārskatu par pasaules niecīgo virzību uz TAM sasniegšanu, kā arī decembrī notiks PTO ministru līmeņa sanāksme Honkongā, kas ir izšķirīgā pakāpe Dohas sarunu kārtā par attīstības jautājumiem; F. tā kā ESAO iedala jaunattīstības valstis piecās kategorijās atkarībā no IKP uz vienu iedzīvotāju, un nabadzīgākās no tām ir vismazāk attīstītās valstis (VAV); tā kā ES un lielākā daļa dalībvalstu neuzskata nabadzīgākās valstis par prioritāti izdevumos attīstībai; Atbalsta līmeņi un efektivitāte 1. izsaka nopietnas bažas par to, ka piecu gadu laikā pēc tam, kad ANO pieņēma TAM, Sahāras dienvidu reģiona Āfrikas valstis nav sasniegušas nevienu no astoņiem TAM, kuru sasniegšanai paredzētais laiks ir 2015. gads, ne arī ir ceļā uz to sasniegšanu; uzsver, ka TAM sasniegšana lielā daļā vismazāk attīstīto valstu, īpaši Sahāras dienvidu reģionā Āfrikā, nebūs iespējama, ja vien starptautiskā sabiedrība ievērojami nepalielinās gan attīstības palīdzības kvalitāti, gan apjomu; 2. slavē četras ES dalībvalstis [1], kas ir pārsniegušas 0,7% līmeni no IKP attīstības atbalstam, atzinīgi vērtē piecas dalībvalstis [2], kas ir noteikušas grafiku šāda līmeņa sasniegšanai attiecībā uz valsts palīdzību attīstības jomā (VPA), un īpaši atzinīgi vērtē tās jaunās dalībvalstis, kas ir ievērojami palielinājušas attīstības budžetu; mudina pārējās dalībvalstis, kas vēl nav sasniegušas šos līmeņus, nekavējoties noteikt attiecīgu grafiku; 3. aicina Komisiju topošajā paziņojumā par attīstības finanšu ieguldījumu pārskatīšanu pēc iespējas vairākām dalībvalstīm ierosināt izveidot ES grafiku 0,7% mērķa sasniegšanai līdz 2010. gadam, kā arī noteikt ilgāka termiņa mērķus jaunajām dalībvalstīm; aicina izveidot gada starpposma mērķus, lai palielinātu VPA, ko uzraudzītu GAERC vai ECOFIN; 4. atzīmē notiekošās apspriedes un dažādas iniciatīvas par "novatoriskiem mehānismiem attīstības finansēšanai"; aicina Komisiju un dalībvalstis turpināt pievērst uzmanību visām šādām iniciatīvām, gan sabiedriskām, gan privātām, kā obligātām, tā brīvprātīgām, gan visaptverošām, gan konkrētām; uzsver, ka visiem šādiem līdzekļiem jābūt papildus valdību pastāvīgajai saistībai 0,7% no IKP iemaksāt VPA; 5. izsaka nožēlu, ka 2003. gadā tikai 2,4% no ES izdevumiem attīstībai piešķīra pamatizglītībai un 3,8% veselības aprūpei, neņemot vērā Parlamenta pastāvīgos aicinājumus šos izdevumus palielināt līdz pat 20 %; šajā sakarā aicina Komisiju uzlabot tās devumu TAM, nodrošinot, ka ievērojami pieaug attīstības atbalsta izdevumi veselības aprūpes un pamatizglītības jomā; 6. aicina lietderīgāk izmantot līdzšinējo atbalstu, īpaši prioritāšu noteikšanā no jauna, pārtraukt atbalstu, kas ir piesaistīts starptautiskiem donoriem un resursu fondiem, lai atvēlētu papildu līdzekļus visnabadzīgākajām valstīm; mudina divpusējos un daudzpusējos donorus saskaņot darbības procedūras, pielāgot palīdzību atkarībā no attiecīgās valsts prioritātēm, kā arī nodrošināt redzamus rezultātus; 7. atkārtoti uzsver EK līguma 178. pantā noteikto nepieciešamību Kopienai, izmantojot iepriekšējas ietekmes pētījumus, sistemātiski izvērtēt, vai tās attīstības politikas mērķus mazina pārējo politikas jomu pasākumi; 8. atzīst, ka nabadzības problēmām neder vienāds risinājums visās situācijās, un īpaši prasa ilgtspējīgu politisko ieguldījumu, pārredzamību un pārskatatbildību korupcijas novēršanai, resursu palielināšanu nolūkā panākt labu vadību, kā arī sadarbību interesentu vidū; 9. aicina ES un tās dalībvalstis nodrošināt, ka atbalstu attīstībai pielāgo nabadzības izskaušanai un TAM sasniegšanai; šajā sakarā aicina ES uzņemties vadību, lai ātri ieviestu ANO Tūkstošgades projekta pārskatu "Ieguldījumi un attīstība: praktisks plāns Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai"; 10. šajā sakarā aicina Komisiju ES attīstības izdevumus padarīt efektīvākus un redzamākus, paredzot budžetā lielas summas ar jauniem līdzekļiem, lai ar ES atbalstu varētu vadīt vispasaules iniciatīvas, kā arī un īpašu uzmanību pievērst Tūkstošgades projekta ierosinājumiem attiecībā uz ātrus rezultātus nesošām iniciatīvām (piemēram, malārijas moskītu tīklu un pretmalārijas zāļu nodrošināšanai, pamatskolas mācību maksu atcelšanai un mēslošanas līdzekļu piegādāšanai sīkzemniekiem), kuras dotu straujus un liela apjoma panākumus dzīves standartu palielināšanā miljoniem cilvēku jaunattīstības valstīs; Parādu atvieglojumi 11. uzsver, ka visiem kreditoriem, it īpaši starptautiskām iestādēm un valstu valdībām, jāpiekrīt jaunattīstības valstu parāda pakāpeniskai dzēšanai, prioritējot vismazāk attīstītās valstis; šajā sakarā aicina Komisiju un dalībvalstis daudzpusējos un divpusējos forumos uzņemties vadošo lomu, lai panāktu jaunattīstības valstu ārējā parāda dzēšanu; 12. atzinīgi vērtē G8 valstu un pārējo ES dalībvalstu piemēru, apņemoties pasaules visnabadzīgākajām valstīm sniegt līdz pat 100 % parādu atvieglojuma saistībā ar divpusējiem un daudzpusējiem parādiem; 13. uzsver, ka parādu atvieglojumu saņemšanā prioritāte ir visām VAV, kā arī valstīm, kam atvieglojumi ir vajadzīgi TAM sasniegšanai; uzsver, ka parādu atvieglojumus jāuzņemas valdībām, kas ievēro cilvēktiesības un labas pārvaldes principu, un ar nosacījumu, ka naudu, ko valdības iegūst no šiem atvieglojumiem, jāvirza palīdzības sniegšanai visnabadzīgākajai sabiedrības daļai; Starptautiskā tirdzniecība 14. uzskata, ka brīva, taisnīga un attīstībai draudzīga daudzpusēja tirdzniecības sistēma ir efektīvs mehānisms nabadzības un bada galveno cēloņu iznīcināšanai; aicina ES veicināt šādu sistēmu kā nabadzības izskaušanas līdzekli, vienlaicīgi visnabadzīgākajām valstīm nodrošinot lielāku tirgus pieejamību, kā arī pienācīgu ar tirdzniecību saistītu tehnisko atbalstu, kā arī resursu palielināšanu, lai pēc iespējas palielinātu no tirdzniecības izrietošās attīstības iespējas; 15. uzsver to, ka jaunattīstības valstīm jāaizsargā to vāji attīstītās lauksaimniecības jomas, kā arī uzsver, ka visnabadzīgākajām valstīm nevar piemērot savstarpējas tirdzniecības liberalizācijas prasības; 16. aicina ES konkrēti rīkoties, lai cīnītos pret nabadzību, nodrošinot tirdzniecības, attīstības sadarbības un kopējās lauksaimniecības politikas konsekvenci, nolūkā novērst visas tiešās vai netiešās negatīvās sekas uz jaunattīstības valstu tautsaimniecībām; Secinājums 17. aicina ES un starptautisko sabiedrību neuztvert TAM kā galamērķi, bet gan kā pusi no paveiktā ceļa pilnīgas nabadzības izskaušanā; *** 18. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem, ĀKK un ES Padomei un Apvienotajai parlamentārajai asamblejai, Apvienoto Nāciju Organizācijai, Āfrikas Savienībai, SVF un Pasaules Bankai, G8 valstu vadītājiem un Parīzes kluba valstu valdībām. [1] Dānija (0,84 %), Nīderlande (0,81 %), Luksemburga (0,8 %), Zviedrija (0,7 %). [2] Beļģija (līdz 2010. g.), Somija (līdz 2010. g.), Francija (līdz 2012. g.), Spānija (līdz 2012. g.), Apvienotā Karaliste (līdz 2013.g.). --------------------------------------------------