PASKAIDROJUMA RAKSTS

Saskaņā ar 395. panta 1. punktu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (“PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu jebkurai dalībvalstij var atļaut piemērot īpašus pasākumus, ar kuriem atkāpjas no minētās direktīvas noteikumiem, nolūkā vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai nepieļaut noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.

Vēstulē, kas Komisijā reģistrēta 2022. gada 18. februārī, Polija pieprasīja pagarināt atkāpi no PVN direktīvas 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 168. panta, lai i) turpinātu līdz 50 % ierobežot tiesības atskaitīt priekšnodokli par tādu mehānisko transportlīdzekļu pirkšanu, iegādi Kopienas iekšienē, importēšanu, nomu un izpirkumnomu, kuri netiek pilnībā izmantoti saimnieciskās darbības vajadzībām, un ar minētajiem transportlīdzekļiem saistītajiem izdevumiem, un ii) par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību neuzskatītu to, ka nodokļa maksātājs vai tā darbinieki izmanto transportlīdzekļus, uz kuriem attiecas iepriekš minētais ierobežojums par tiesībām atskaitīt priekšnodokli, citiem mērķiem nekā nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības vajadzībām.

Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu Komisija 2022. gada 15. marta vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par Polijas pieprasījumu. Komisija 2022. gada 16. marta vēstulē paziņoja Polijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu pieprasījumu.

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Pārbaužu veikšana, lai noteiktu, cik lielā mērā transportlīdzekļus izmanto saimnieciskās darbības vajadzībām un citiem mērķiem (it īpaši privātiem mērķiem, kas nav saistīti ar saimniecisko darbību), radītu ievērojamas grūtības un slogu gan nodokļu iestādēm, gan nodokļa maksātājiem un varētu radīt laikietilpīgus un dārgus strīdus abām pusēm. Praksē dažkārt pat nav iespējams pārbaudīt transportlīdzekļu izmantošanas faktisko nodalīšanu. Tādējādi var notikt krāpšana PVN jomā vai krāpšanas mēģinājumi (piemēram, neuzticama uzskaite), un līdz ar to var samazināties arī nodokļa ieņēmumi. Ņemot vērā jauktiem mērķiem izmantoto transportlīdzekļu skaitu, nodokļa nemaksāšana varētu būt ievērojama.

Turklāt Polijā dominē mazie uzņēmumi ar zemu apgrozījumu (tā dēvētie mikrouzņēmumi), bieži vien viena īpašnieka sabiedrības vai uzņēmumi, kas nodarbina tikai dažus darba ņēmējus. Tie bieži vien ir ģimenes uzņēmumi. Šādos mazos uzņēmumos bieži vien nav skaidri nodalīti uzņēmuma aktīvi no to personu privātajiem aktīviem, kuras veic saimniecisko darbību. Šādos gadījumos ir ārkārtīgi grūti nodalīt mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu privātām vajadzībām un saimnieciskās darbības vajadzībām, un šāda nodalīšana prasītu nesamērīgi lielus izdevumus, tostarp tādus, kas izriet no nepieciešamības glabāt detalizētu dokumentāciju.

Pieprasīto īpašo pasākumu piemērošanas rezultātā samazinās administratīvais slogs un izmaksas uzņēmējiem. Nodokļa maksātājiem nav jāpilda vairāki apgrūtinoši dokumentēšanas un ziņošanas pienākumi (piemēram, nepieciešamība glabāt un ziņot nodokļu administrācijai tā dēvētos kilometriskos datus, t. i., detalizētu sarakstu par nobrauktajiem kilometriem saistībā ar veikto saimniecisko darbību), kas dažkārt varētu radīt nesamērīgu administratīvo slogu.

Uzņēmumi kopumā atbalsta atskaitīšanas noteikumus, kas izriet no pieprasītās atkāpes. Pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar Īstenošanas lēmumu 2013/805/ES, tiek uzskatīti par veiksmīgu kompromisu starp pieņemtajiem noteikumiem un dārgu, laikietilpīgu un neefektīvu uzskaiti, kas vajadzīga, lai apliecinātu transportlīdzekļu faktisko izmantošanu saimnieciskajai darbībai. No vispārējo noteikumu atkāpes izrietošās vienkāršošanas akceptēšanu var apliecināt fakts, ka nodokļa maksātāji ir pieņēmuši šādus noteikumus attiecībā uz gandrīz 90 % izmantoto transportlīdzekļu.