LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 58/30

Grozījumu pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2017/C 58/11)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA/AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

TOMME DE SAVOIE

ES Nr.: PGI-FR-02097 – 23.11.2015.

ACVN ( ) AĢIN ( X )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Nosaukums/vārds, uzvārds: SAVOICIME Adrese: Maison de l’Agriculture 52 Avenue des Iles 74994 Annecy Cedex 9 FRANCE Tālr. +33 450881848 Fakss +33 450881833 E-pasts: savoicime@haute-savoie.chambagri.fr

Grupu veido piena ražotāji, pārstrādātāji un nogatavinātāji, tādēļ tā ir tiesīga pieprasīt izmaiņas specifikācijā.

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

— ☐ Produkta nosaukums — ☒ Produkta apraksts — ☒ Ģeogrāfiskais apgabals — ☒ Izcelsmes apliecinājums — ☒ Ražošanas metode — ☒ Saikne — ☒ Marķēšana — ☒ Cits: atsauce uz grupu, atsauces uz pārbaudes struktūru

4. Grozījuma vai grozījumu veids

— ☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu. — ☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5. Grozījums vai grozījumi

Grozījumi produkta aprakstā

Šis punkts pārstrādāts un papildināts ar turpmāk minēto informāciju.

— Tauku saturs: saskaņā ar izmaiņām valsts tiesību aktos tas tiek izteikts attiecībā pret siera kopējo svaru. Tādējādi tauku saturs sausnā, kurš spēkā esošajā specifikācijā ir noteikts kā vismaz 20 %, aizstāts ar minimālo 9 % tauku saturu galaproduktā. Šāds precizējums atvieglo patērētāju informēšanu.

— Lai pastiprinātu siera īpašības un pareizāk to definētu, grozītajā specifikācijā tiek noteikts sausnas saturs, kas nav zemāks par 45 %, kā arī sāls saturs –no 1,2 % līdz 2 % galaprodukta.

— Lai varētu ņemt vērā ražošanā izmantoto veidņu dažādību, spēkā esošajā specifikācijā ievietoto norādi, ka siera rituļa diametrs ir 18 cm, grupa aizstāj ar norādi, ka tā intervāls ir no 18 cm līdz 21 cm. Svars joprojām noteikts robežās no 1,2 kg līdz 2 kg.

— Izmaiņas paredz arī tā saukto “mazizmēra” rituļu ieviešanu, kuru svars drīkst būt 400–900 grami, bet tā augstums nedrīkst pārsniegt 8 cm. Šie dažādie lielumi raksturo minētā siera vēsturisko ražošanu mājas apstākļos, kad pieejamais piena daudzums lielā mērā bija atkarīgs no piena izmantošanas citiem nolūkiem, jo īpaši ļoti vēlamajai tauku iegūšanai. Mazā izmēra sieram ir tādas pašas organoleptiskās īpašības kā iepriekš noteiktā lieluma sieram.

— Pievienots precīzāks un sīkāks organoleptisko īpašību apraksts, it sevišķi attiecībā uz miziņas īpašībām (pievienojot vārdus “no gludas līdz viegli krokotai”; starp vārdiem “pelēkā krāsā” iespraužot vārdus “vai pelēcīgi baltā”), lai atvieglotu pārbaudi un papildinātu spēkā esošo specifikāciju.

— Lai precizētu pārbaudes priekšmetu, vārdi “dabiski izveidojušies dzelteni vai sarkani plankumi” tiek aizstāti ar “sekundārais pelējums”.

— Lai atvieglotu pārbaudi un papildinātu spēkā esošo specifikāciju, pievienots precīzāks un detalizētāks organoleptisko īpašību apraksts, it sevišķi attiecībā uz masas īpašībām (pievienojot teikumu “Tās garša ir svaiga un mazliet sāļa, reizumis skābena un nedaudz asa”).

— Grozītajā specifikācijā ieviesti jauni noformējuma paveidi, lai uzņēmēji varētu pielāgoties jaunām patērētāju prasībām. Tāpat ieviesta: — iespēja sadalīt siera rituļus daļās vai šķēlēs, — iespēja noformēt sieru atsevišķās fasētās porcijās – daļās vai šķēlēs.

— Noteikumi par nogatavināšanu un siera graudu apstrādi iekļauti nodaļā “Ražošanas metode”.

Grozījumi attiecībā uz ģeogrāfisko apgabalu

Pašlaik reģistrētais AĢIN Tomme de Savoie ģeogrāfiskais apgabals nošķir piena savākšanas apgabalu no pārstrādes un nogatavināšanas apgabala. AĢIN atjaunināšana ļauj oficiāli atzīt vienu un to pašu ģeogrāfisko apgabalu par piena savākšanas un pārstrādes/nogatavināšanas apgabalu. Tādējādi šā pirmā grozījuma mērķis ir nodrošināt ģeogrāfiskā apgabala vienotību.

Koriģēts pašvaldību saraksts, kuras veido ģeogrāfisko apgabalu. Izskatot AĢIN Tomme de Savoie specifikācijas grozījumu pieteikumu, tika konstatēts, ka divu Savojas departamentu administratīvās robežas nebija norādītas gluži pareizi.

Spēkā esošā specifikācija atsaucas uz “Savojas provinces vēsturisko struktūru”, un tā atbilst ģeogrāfiskam apgabalam, kas ir lielāks par tām administratīvajām struktūrām, kuras norādītas attiecībā uz piena ražošanu, siera izgatavošanu un nogatavināšanu.

Abas grupas, kas iesniedza pirmo AĢIN atzīšanas pieteikumu 1993. gada decembrī, tikai ierobežotā mērā darbojās abos departamentos – Savoie un Haute-Savoie. Tādējādi piena ražošanas un siera pagatavošanas un nogatavināšanas apgabalu robežas, kas norādītas spēkā esošajā specifikācijā, attiecas tikai uz diviem Savojas departamentiem, bet attiecībā uz piena ražošanu – uz trim pašvaldībām, kas atrodas otrā Ronas krastā Ain departamentā un piegādā pienu sierotavai, kura ražo Tomme de Savoie. Līdz ar to dabas vides vienādās īpašības un kopīgās tradīcijas liek noteikt atbilstošākas robežas, iekļaujot tajās minēto Savojas departamentu apkaimes pašvaldības.

Ģeogrāfiskā apgabala noteiktības, konsekvences un saskaņotības nolūkā tam tiek pievienotas Ain departamenta 24 pašvaldības un Isère departamenta piecas pašvaldības, kas pieder pie tā paša dabas kompleksa, kuru rietumos norobežo Juras kalnu grēdas pirmās nogāzes, un ko raksturo auglīgas augsnes, kas lielākoties izveidojušās uz kvartāra nogulumiežiem, un daļēji kontinentāls klimats ar okeāna ietekmi, kas nodrošina kvalitatīvas lopbarības pārpilnību. Turklāt pievienotās pašvaldības raksturo kopīgas un vēsturiskas piena savākšanas tradīcijas saistībā ar siera gatavošanas un nogatavināšanas apgabalu, kas norādīts spēkā esošajā specifikācijā. Minēto pašvaldību līdzīgajās teritorijās saražotais piens, kuru jau izsenis piegādā ražošanas apgabala sierotavām, pašlaik tiek nodalīts no piena, kuru pārstrādā par Tomme de Savoie. Grozījums specifikācijā ļautu to izmantot Tomme de Savoie ražošanai.

Turpmāk ģeogrāfisko apgabalu veidos pavisam 632 pašvaldību teritorija, bet ne vairs to 603 pašvaldību teritorija, kuras sākotnēji tika iekļautas pašlaik reģistrētajā specifikācijā.

Saikne starp Tomme de Savoie un ģeogrāfisko apgabalu netiek apšaubīta.

Grozījumi attiecībā uz izcelsmes apliecinājumu

Lai uzlabotu datu reģistrēšanu pārbaudes nolūkiem precizēti uzņēmēju deklarēšanas pienākumi. Turklāt izveidota izsekošanas sistēma, lai atvieglotu produktu uzraudzību (reģistru uzturēšana, precizējumi attiecībā uz produktu identificēšanas informāciju).

Lai atvieglotu pārbaudes, specifikācijas teksts papildināts ar gada deklarācijas iesniegšanas pienākumu visiem piena ražotājiem, apkopojot visus tām nepieciešamos elementus. Paredzēts arī pienākums deklarēt visu saražoto neatbilstošo barību, kas paredzēta citiem dzīvniekiem, nevis slaucamo govju ganāmpulkam, lai varētu kontrolēt slaucamo govju ganāmpulka barošanas apstākļus.

Lai nodrošinātu uzraudzību nozares mērogā, paredzētas ikmēneša ražošanas deklarācijas pārstrādes un nogatavināšanas ražotnēm.

Lai nodrošinātu izsekojamību, precizēts, ka:

— reģistros tiek identificētas AĢIN paredzētās partijas, lai nodrošinātu piena un siera ražošanas uzraudzību,

— tiek reģistrēta piena izcelsme un apjomi, kā arī siera apjomi.

Visa ar izsekojamību saistītā informācija tiek apkopota tabulā.

Teikuma daļa “– izmantojot etiķeti ar kazeīna datiem” tiek aizstāta ar punktu par obligāto identifikācijas marķējumu, kas satur ražotnes numuru un kārtas numuru, kuru grupa piešķir visiem apstiprinātajiem ražotājiem. Šāda redakcija ļauj grupai identifikācijas marķējumu pielāgot tehniskām izmaiņām. Identifikācijas marķējuma retrocesijas procedūra tiek paredzēta gadījumiem, kad anulē apstiprinājumu vai aptur nosaukuma izmantošanu. Precizēta neatbilstošo siera rituļu “izbrāķēšanas” procedūra: brāķēšana tajā pašā dienā tiek ierakstīta reģistrā, norādot arī izbrāķētā siera daudzumu un tā partijas numuru vai identifikācijas marķējuma kārtas numuru.

Svītrots nepieciešamo pārbaužu saraksts, jo šīs pārbaudes attiecas uz uzraudzības plānu. Svītrota nogatavināšanas ražotņu “apstiprināšana”, jo atkārto valsts tiesību aktos paredzēto apstiprināšanas pienākumu attiecībā uz visiem nozares uzņēmējiem (nogatavināšanas ražotnēm, kā arī piena ražotājiem un siera ražotnēm).

Grozījumi attiecībā uz ražošanas metodi

Ganāmpulka šķirņu sastāvs

Spēkā esošā specifikācija neparedz nekādus noteikumus attiecībā uz ganāmpulka šķirņu sastāvu. Lai palielinātu to slaucamo govju skaitu, kuras pieder pie ģeogrāfiskajā apgabalā pārsvarā audzētajām šķirnēm Abondance, Montbéliarde un Tarentaise un kuru piens vienmēr ir tradicionāli izmantots Tomme de Savoie ražošanai, un šo šķirņu ietekmi uz galaprodukta kvalitāti, grozītā specifikācija paredz, ka viss siers jāražo, izmantojot vismaz 75 % piena, kas iegūts no šo šķirņu govīm. Minēto noteikumu papildina prasība, ka visās saimniecībās vietējo šķirņu īpatsvars ganāmpulkā drīkst tikai palielināties, lai neapdraudētu piena piegādes siera ražotājiem. Tradicionālo šķirņu Abondance, Montbéliarde un Tarentaise audzēšanas tradīciju saglabāšana ir pamatota, jo tās ir vietējās šķirnes, kas Savojas reģionā tiek audzētas jau ļoti ilgi un ir apliecinājušas spēju pielāgoties vides fiziskajiem un klimatiskajiem ierobežojumiem: govju morfoloģiskās īpašības ir pielāgotas ganībām nogāžu pļavās, tās ir spējīgas paciest temperatūras svārstības, lietderīgi izmantot ganību zelmeni vasaras periodā, bet sauso lopbarību ziemā.

Četri uzņēmēji, kas iesniedza iebildumu pret šo prasību valsts līmenī noteiktajā iebildumu iesniegšanas termiņā un bija atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1151/2012 15.4. panta nosacījumiem, iegūst tiesības uz pārejas periodu līdz 2025. gada 31. oktobrim.

Dzīvnieku ēdināšana

Specifikācija, kas ir spēkā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1106/96, neparedz nekādas īpašas prasības attiecībā uz lopbarības veidu vai dzīvnieku ēdināšanas īpatnībām. Pievienotas šādas prasības:

— izmantotās lopbarības kategoriju definīcija: dzīvniekiem izmantojamās lopbarības saraksta pievienošana, ņemot vērā ģeogrāfiskā apgabala iespējas un lai precizētu nodrošinājumu ar barību,

— definēts minimālais rupjās zaļbarības īpatsvars: “Barošana pārsvarā ar zaļbarību ir obligāta vismaz 150 dienas gadā, pēc kārtas vai ne pēc kārtas, un tas ir līdzvērtīgi vismaz 50 % barības pamatdevas.” Šādu prasību pamato tas, ka tādējādi ir iespējams optimāli izmantot vietējās pļavas ar Alpu apvidum raksturīgo augu valsti. Šāda prasība uzlabo arī saikni starp produktu un tā ģeogrāfisko izcelsmi. Viens uzņēmējs, kas iesniedza iebildumu pret šo prasību valsts līmenī noteiktajā iebildumu iesniegšanas termiņā un bija atbilstošs Regulas (ES) Nr. 1151/2012 15.4. panta nosacījumiem, iegūst tiesības uz pārejas periodu līdz 2017. gada 31. decembrim,

— rupjā lopbarība, ko govīm izēdina laktācijas periodā (zāle, siens, atāls, zaļā kukurūza, sorgo, salmi un starpkultūras), 100 % apmērā tiek audzēta ģeogrāfiskajā apgabalā. Papildbarības ražošana ģeogrāfiskajā apgabalā ne katru gadu ir pietiekama. Tādēļ izmantotā žāvētā rupjā lopbarība, kukurūzas vālītes, mitrie kukurūzas graudi un lopbarības bietes, ko var ievest no vietām ārpus ģeogrāfiskā apgabala, gada laikā tiek ierobežota ar vidēji 4 kg sausnas dienā uz vienu govi laktācijas periodā. Šīs prasības pamato tas, ka ģeogrāfiskais apgabals tā augsnes sastāva un nokrišņu daudzuma dēļ ir kvalitatīvu zālāju apvidus. Gan ganībām, gan pļaušanai paredzētajās pļavās ir bagātīga un daudzveidīga augu valsts, kas raksturīga Alpu kalnu apgabalam, un tas mudina uzņēmējus izmantot šos resursus lietderīgi. Apgabalā no ārpuses ievestās papildbarības ierobežošana uzlabo saikni starp produktu un tā ģeogrāfisko izcelsmi,

— citu saimniecības ganāmpulku ēdināšana: ja saimniecībā audzē citus dzīvniekus, kuri nav paredzēti Tomme de Savoie ražošanai un kuriem izēdina īpašu lopbarību, konkrēti noteikumi ļauj pārliecināties, ka attiecīgā barība un dzīvnieki tiek nodalīti,

— ģenētiski pārveidotie organismi: dzīvniekiem, kuru piens paredzēts Tomme de Savoie ražošanai, izēdināt šādu barību ir aizliegts. Šāda prasība ieviesta, lai visstingrākā veidā ievērotu ēdināšanas īpatnības.

Piena savākšana

— Atsauces uz sanitārajām prasībām, ko piemēro dzīvniekiem, no specifikācijas izslēgtas, jo tās attiecas uz vispārējo tiesisko regulējumu.

— Precizēta maksimālā temperatūra piena uzglabāšanai saimniecībā (8 °C), lai nodrošinātu tā piena kvalitāti, kuru izmanto Tomme de Savoie ražošanai.

— Precizēts savākšanas biežums: pienu piegādā vai savāc vismaz reizi dienā. Šī prasība ir saistīta ar nepieciešamību apstrādāt svaigpienu.

— Lai varētu iegūt pienu, kura sastāvs iespēju robežās saglabājas konstants, grozītajā specifikācijā ieviests dienas minimālās apstrādes pienākums.

Noteikumi attiecībā uz pārstrādes ražotnēm

Lai palielinātu izsekojamības pārbaužu efektivitāti, tiek ieviests pienākums pārstrādes ražotnēm izmantot tikai tādu pienu, kas atbilst visām grozītajā specifikācijā noteiktajām ražošanas prasībām. Tomēr gadījumā, ja ražotne ietilpst lielākā fabrikā, ieviests pienākums nodalīt pienu jau savākšanas laikā, kā arī nodalīt tā apriti, kad pienu pārstrādā pašā ražotnē.

Papildu tehnoloģijas un piedevas

Spēkā esošās specifikācijas papildināšanas nolūkā ieviests saraksts ar nepieciešamajām sastāvdaļām (dzīvnieku izcelsmes himozīns, sāls, fermenti (tostarp virsas flora) un kalcija hlorīds).

Piena uzglabāšana sierotavā

Lai papildinātu spēkā esošo specifikāciju, ieviests maksimālais piena uzglabāšanas termiņš sierotavā pirms tā sarecināšanas. Tas sasniedz 36 stundas, ja pienu uzglabā +8 °C temperatūrā, un 48 stundas, ja pienu uzglabā +4 °C temperatūrā. Šādi termiņi nodrošina svaigpiena izmantošanu, ievērojot tā dabisko mikrofloru.

Piena sagatavošana

Lai papildinātu spēkā esošo specifikāciju un atvieglotu pārbaudes, ieviesta skaidrāka un pilnīgāka redakcija attiecībā uz iespējamo piena fizikālo un termisko apstrādi.

Precizētas aizliegtās darbības ar pienu. Tās jo īpaši ir pasterizācija un sterilizācija, kas noved pie sārmainās fosfatāzes iznīcināšanas. Aizliegtas arī jebkuras citas darbības, kas var iznīcināt piena dabisko mikrofloru un ietekmēt galaprodukta īpašības, kā arī šīm aizliegtajām darbībām nepieciešamais aprīkojums.

Atļautas nokrejošanas un kalcija hlorīda iekļaušanas darbības. Tās neaizliedza arī spēkā esošā specifikācija.

Ražošana

Nobriedināšana, recināšana, sagriešana, maisīšana, neobligāta sildīšana un veidošana: šie dažādie posmi tiek precīzāk definēti, lai atvieglotu pārbaudes un ļautu ražotājiem vieglāk tos īstenot.

— Nobriedināšana: lai ņemtu vērā ražošanas tradīcijas, precizēts, ka “nobriedināšanu iespējams īstenot divos veidos”: — ilgā nobriedināšana: vismaz 4 stundas, no 8 °C līdz 16 °C temperatūrā, — īslaicīgā nobriedināšana: laika intervāls, kas iepriekš bija noteikts robežās no 45 līdz 60 minūtēm, paplašināts no 30 līdz 90 minūtēm. Maksimālā temperatūra noteikta 35 °C (iepriekš tā bija 34 °C). Tiek piebilsts, ka tad, “ja izmanto abus veidus, ilgo nobriedināšanu veic pirms īslaicīgās nobriedināšanas. Šādā gadījumā īslaicīgās nobriedināšanas ilgums ir vismaz 20 minūtes.”. Šādas tehnoloģiskās prasības, kuru nav spēkā esošajā specifikācijā, dažkārt ir nepieciešamas, lai pielāgotos piena īpašībām, jo īpaši sezonālajām.

— Recināšana ar himozīnu: precizēts, ka šis posms notiek siera ražošanas vannā.

— Sagriešana: svītrots sagriešanas ilgums, jo īstenībā tas ir pārāk mainīgs lielums. Tiek piebilsts, ka “recekli sagriež pēc sacietēšanas”.

— Maisīšana: minimālais maisīšanas ilgums no 30 samazināts līdz 20 minūtēm, jo ar šādu ilgumu pietiek siera tradicionālo īpašību nodrošināšanai.

— Sildīšana: precizēts, ka praksē sildīšanas temperatūrai nav jāpārsniedz 40 °C, lai sekmētu dabiskās mikrofloras un siera graudu mikrofloras iedarbību.

— Veidošana: šis apzīmējums aizstāj apzīmējumu “izņemšana”. Tiek pievienots teikums “Recekli ievieto veidnē vai caurdurī”. Kā nevajadzīgu svītro teikumu “Veidošanu īsteno pirms izņemšanas”.

— Presēšana un paskābināšana: šie divi posmi ieviesti izņemšanas un notecināšanas vietā. To redakcija vienkāršota un padarīta skaidrāka. Presēšanas ilgums svītrots, jo tas ir atkarīgs no katra siera meistara tehnoloģiskās kompetences, un viņam tas jāpielāgo katra recekļa mainīgajām īpašībām. Paskābināšanas maksimālais ilgums svītrots, jo tam nav tehnoloģiskas nozīmes. Apkārtējās vides temperatūra no 15 līdz 20 °C tiek aizstāta ar minimālo 20 °C temperatūru, jo iepriekš noteiktā temperatūra var nebūt pietiekama pareizas paskābināšanas nodrošināšanai. Kazeīna etiķetes faktiska piestiprināšana šajā posmā ir galvenais izsekojamības elements.

— Sālīšana: ilguma kritērijs aizstāts ar pienākumu nodrošināt galīgo sāls saturu produktā robežās no 1,2 g/100 g līdz 2 g/100 g. Šis noteikums ļauj ražotājiem regulēt sālīšanu atkarībā no siera izmaiņām pirmajos pārstrādes posmos. Lai saglabātu kontroli pār fermentācijas norisēm, grupa ierosina noteikt, ka sālīšanu nedrīkst veikt siera vannā siera gatavošanas laikā. Sālīšanu turpmāk veiks vai nu sausā veidā, vai sālījumā (aizliedzot sālīt siera gatavošanas vannā).

Nogatavināšana

Maksimālā temperatūra nogatavināšanas pagrabos no 13 °C paaugstināta līdz 14 °C, jo šāda temperatūra nodrošina ātrāku nogatavināšanās sākšanu un līdz ar to ļauj uzlabot nogatavinātā siera organoleptiskās īpašības. Mitruma prasības tiek vienkāršotas, jo vienīgi minimālais mitrums ir būtisks, lai siers varētu saglabāt tradicionālās īpašības. Siera rituļu minimālais apvēršanas reižu skaits nogatavināšanas laikā no divām reizēm nedēļā samazināts līdz vienai reizei nedēļā, jo siera īpašību nodrošināšanai ar to pietiek. Tādējādi šis grozījums ļauj saglabāt produkta īpašības, vienlaikus saglabājot arī praksi apgriezt siera rituļus otrādi – pats princips netiek apšaubīts.

Spēkā esošās specifikācijas nodaļa “Produkta apraksts” paredz sešu nedēļu ilgu nogatavināšanas posmu, pirms siera lietošanas uzturā. Grozītajā specifikācijā šis ilgums tiek noteikts 30 dienu garumā, sākot no recināšanas dienas un līdz izņemšanai no nogatavināšanas pagraba, lai precizētu pārbaudes priekšmetu. Pēc 30 dienām apstākļos, kas noteikti grozītajā specifikācijā, siers ir pietiekami nogatavināts, lai tam būtu visas galaprodukta īpašības, kas ļauj to laist tirdzniecībā.

Grupa precizē, ka nogatavināšanas procesā siers jānovieto uz koka plauktiem. Šis materiāls spēj aizsargāt sieru no ūdens, kā arī pret siera virsas mikrofloras iedarbību.

Grozījumi attiecībā uz informāciju, kas pamato saikni ar izcelsmi

Saikne ar izcelsmi grozīta saskaņā ar grozījumiem attiecībā uz ražošanas metodi, jo īpaši saistībā ar piena govju šķirnēm un lopbarības izcelsmi.

Grozījumi attiecībā uz informāciju par marķēšanu

Marķēšanas pienākumi papildināti un precizēti, lai sniegtu nepārprotamu informāciju patērētājiem, jo īpaši attiecībā uz “mazizmēra sieru”, un nodrošinātu produkta augšupejošu izsekojamību.

Citi grozījumi

Pieteikuma iesniedzējs

Pēc pārmaiņām vietējā piena nozares organizācijā grupu SAVOICIME veido uzņēmēji, kas apvienojušies tajā, lai iesniegtu pieteikumu.

Atsauces attiecībā uz pārbaudes struktūru

Saskaņā ar norādījumiem, kas ir spēkā valsts līmenī un paredz saskaņot specifikācijas redakciju, sertifikācijas iestādes nosaukums un kontaktinformācija ir svītrota. Šajā nodaļā pašlaik ir norādīta kontaktinformācija iestādēm, kas pārbaudes jomā ir kompetentas Francijas līmenī – Izcelsmes un kvalitātes valsts institūtam (Institut national de l’origine et de la qualité – INAO) un Konkurences, patēriņa un krāpšanas apkarošanas ģenerāldirekcijai (Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes – DGCCRF). Sertificēšanas iestādes nosaukums un kontaktinformācija ir pieejama INAO vietnē un Eiropas Komisijas datubāzē.

VIENOTS DOKUMENTS

TOMME DE SAVOIE

ES Nr.: PGI-FR-02097 – 23.11.2015.

ACVN ( ) AĢIN ( X )

1. Nosaukums vai nosaukumi

Tomme de Savoie

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Tomme de Savoie ir termiski neapstrādātas un presētas masas siers, kas izgatavots no govs piena, kuru laiž ražošanā svaigā vai termiski apstrādātā veidā. Minimālais nogatavināšanas ilgums ir 30 dienas no sarecināšanas dienas līdz izņemšanai no nogatavināšanas pagraba.

To veido plakana cilindra formā ar diametru 18–21 cm un augstumu 5–8 cm. Tā svars ir robežās no 1,2 kg līdz 2 kg. To var izveidot arī kā mazizmēra rituli ar tādām pašām organoleptiskajām īpašībām. Šādā gadījumā siera rituļa augstums nepārsniedz 8 cm, bet svars var būt 400–900 grami.

Miziņa ir no gludas līdz viegli krokotai, pelēkā vai pelēcīgi baltā krāsā, un uz tās var veidoties sekundārais pelējums.

Siera masa ir pusmīksta, baltā vai dzeltenā krāsā. Tai ir nelieli caurumi. Tās garša ir svaiga un mazliet sāļa, reizēm ar skābena un asa.

Minimālais tauku saturs uz kopējo svaru šim sieram ir 9 %, un minimālais sausnas saturs tam ir 45 %.

Sāls saturs ir no 1,2–2 %.

Tomme de Savoie laiž tirdzniecībā šādā veidā: veselu, sagrieztu – daļās vai šķēlēs, fasētā patēriņa pārdošanas vienībā – daļās vai šķēlēs.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Atļauti ir dažādi barības veidi:

— rupjā lopbarība (zāle, siens, atāls, zaļā kukurūza, sorgo, salmi un starpkultūras),

— kukurūzas vālītes un mitrie kukurūzas graudi, kas pieļaujami tikai laikā no 15. oktobra līdz 15. maijam,

— žāvētā rupjā lopbarība, žāvētā lucerna, žāvētu biešu mīkstums un lopbarības bietes, kas jāpiegādā tīrā un veselā veidā,

— šāda papildbarība un piedevas: — graudaugu graudi un no tiem iegūti produkti (klijas, atsijas, milti, žāvētas drabiņas); graudaugu graudus var saglabāt, veicot inertēšanu, — eļļasaugu un proteīnaugu sēklas un rauši, — kopprodukti – lucernas proteīna koncentrāts, neproteīna slāpeklis (kopprodukti no cietes vai rauga ražotnēm), urīnvielas < 3 % papildbarībā, — melase un augu eļļa, minerālvielas, vitamīni, mikroelementi un dabiskie augu ekstrakti, — saimniecībā ražotu piena sūkalu izmantošana ir atļauta ne ilgāk kā 24 stundas pēc iegūšanas.

Slaucamajām govīm:

— 100 % rupjās lopbarības, kas iegūta ģeogrāfiskajā apgabalā,

— žāvētā lopbarība, kukurūzas vālītes, mitrie kukurūzas graudi un lopbarības bietes, kas nav iegūtas ģeogrāfiskajā apgabalā, gada laikā tiek ierobežotas ar vidēji 4 kg sausnas dienā uz vienu govi laktācijas periodā.

Šie ierobežojumi ļauj nodrošināt, ka tās sausnas lielākās daļas izcelsme, ko uzņem slaucamās govis, ir saistīta ar ģeogrāfisko apgabalu. Tie uzlabo arī saikni starp produktu un tā ģeogrāfisko izcelsmi.

Veicot ražošanu saimniecībā, izmantotais piens, kas paredzēts Tomme de Savoie ražošanai, tiek iegūts no piena govju ganāmpulka, kurā vismaz 75 % govju pieder pie Abondance, Montbéliarde vai Tarentaise šķirnes.

Pārstrādes iekārtā savāktais piens, kas paredzēts Tomme de Savoie ražošanai, tiek iegūts no slaucamo govju ganāmpulkiem, kuros kopumā vismaz 75 % govju pieder pie Abondance, Montbéliarde vai Tarentaise šķirnes.

Tradicionālo šķirņu Abondance, Montbéliarde un Tarentaise audzēšanas tradīciju saglabāšana ir pamatota, jo tās ir apliecinājušas spēju pielāgoties vides fiziskajiem un klimatiskajiem ierobežojumiem: govju morfoloģiskās īpašības ir pielāgotas ganībām nogāžu pļavās, tās ir spējīgas paciest temperatūras svārstības, lietderīgi izmantot ganību zelmeni vasaras periodā, bet sauso lopbarību ziemā.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošanas, pārstrādes un siera nogatavināšanas darbības notiek ģeogrāfiskajā apgabalā.

Tomme de Savoie ražošanai paredzētā piena ražošanu ģeogrāfiskajā apgabalā pamato šā reģiona barības resursu lielā nozīmība, kuri tiek lietderīgi izmantoti siera ražošanai.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Marķējot sieru, kuru apzīmē ar aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi Tomme de Savoie, jāievēro šādas prasības:

— nosaukumu Tomme de Savoie norāda uz jebkura iepakojuma,

— ražotājam vai nogatavinātājam, vai sākotnējam fasētājam jānorāda savs nosaukums un adrese,

— jānorāda sertificēšanas struktūras nosaukums,

— visiem siera rituļiem, kurus laiž tirdzniecībā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādes nosaukumu, vienā pusē vai uz sāniem jābūt norādei par ģeogrāfisko izcelsmi, kas atbilst grupas noteiktajam paraugam. Šāda identificēšana nav nepieciešama sieram, kuru ražotājs lauku saimniecībā vai siera izgatavotājs pārdod tieši patērētājam,

— turklāt marķējumā, rēķinos un komerciālos dokumentos var iekļaut apzīmētāju “mazais”, ja sieru ražo mazizmēra veidnēs, bet to nedrīkst pievienot nosaukumam Tomme de Savoie, ne arī norādīt tieši pirms šā nosaukuma.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst divi departamenti – Savoie un Haute-Savoie – pilnībā un turpmāk minētās Ain un Isère departamenta pašvaldības.

Ain departamentā: Anglefort, Bellegarde-sur-Valserine, Béon, Billiat, Ceyzérieu, Chanay, Châtillon-en-Michaille, Corbonod, Cressin-Rochefort, Culoz, Flaxieu, Injoux-Génissiat, Lancrans, Lavours, Léaz, Lhôpital, Massignieu-de-Rives, Nattages, Parves, Pollieu, Saint-Martin-de-Bavel, Seyssel, Surjoux, Talissieu, Villes, Virignin un Vongnes pašvaldības teritorija.

Isère departamentā: Entre-deux-Guiers, Miribel-les-Échelles, Saint-Christophe-sur-Guiers, Saint-Pierre-de-Chartreuse un Saint-Pierre d’Entremont pašvaldības teritorija.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Tomme de Savoie dabas vidi raksturo liela augšņu dažādība, kā arī viendabīgs kalnu klimats.

Attiecībā uz reljefa un ģeoloģiskajiem apstākļiem Tomme de Savoie ģeogrāfiskais apgabals ir diezgan kontrastējošs. Reljefs lielākoties ir no 200 līdz 2 500 metriem virs jūras līmeņa, tipiskās augsnes veido gan seni kristāliskie ieži, gan kaļķakmens masīvi.

Klimats ir tipisks kalnu klimats: ziemas ir ilgas un dažkārt bargas, bet vasaras ir karstas. Izņemot dziļās Morjēnas (Maurienne) un Tarantēzas (Tarentaise) ielejas, kurās parasti ir mazāk nokrišņu, gada vidējais nokrišņu daudzums Priekšalpu grēdas pakājē ir paaugstināts – no 1 000 mm līdz 1 500 mm. Nokrišņi ir sastopami visu gadu.

Ģeogrāfiskais apgabals, ņemot vērā dziļās augsnes un lielo nokrišņu daudzumu, kā arī nokrišņu sadalījumu visa gada garumā, ir teritorija ar kvalitatīvu, izteiktu un raksturīgu augu valsti (ganības un pļaujamās pļavas ar bagātīgu un daudzveidīgu veģetāciju).

Šeit labi attīstīta ir arī graudaugu un kukurūzas audzēšana.

Attiecībā uz cilvēkfaktoriem Tomme de Savoie ir vissenākais no Savojas sieriem. Tomme de Savoie ilgu laiku bija siers, ko ēda mājās. Zemnieku uzturā tas bija būtisks olbaltumvielu avots.

Pieejamais piena daudzums lielā mērā bija atkarīgs no citiem piena izmantošanas veidiem, jo īpaši no ļoti izdevīgās taukvielu ražošanas. Savojas provinces zemnieki ražoja šo sieru no tā piena daudzuma, kas palika pāri.

Tāpat kā ir pieejams Tomme de Savoie ar dažādu tauku saturu, atkarībā no krejošanas intensitātes, ir pieejami arī dažāda lieluma Tomme de Savoie rituļi, atkarībā no saimniecības, kurā tie ražoti.

Tomme de Savoie ražošana, kas sākotnēji norisa tikai mājas apstākļos, vēlāk izplatījās ar dažādiem panākumiem.

Tomme de Savoie pagatavošanai paredzētā piena ražošanas pamatā ir arī ģeogrāfiskajā apgabalā pieejamo bagātīgo zālāju pienācīga izmantošana, kā arī tradicionālo govju šķirņu audzēšanas tradīciju glabāšana – Abondance, Montbéliarde un Tarentaise. Tās ir pratušas pierādīt savas spējas pielāgoties vides fiziskajiem un klimata ierobežojumiem: govju morfoloģiskās īpašības ir pielāgotas ganībām nogāžu pļavās, tās ir spējīgas paciest temperatūras svārstības, lietderīgi izmantot ganību zelmeni vasaras periodā, bet sauso lopbarību ziemā. Slaucamajām govīm pamatbarībā izēdina rupjo lopbarību, kā arī graudaugus, kurus pārsvarā ražo ģeogrāfiskajā apgabalā.

Kalnu apgabalos ir uzkrāta siera meistaru tehnoloģiskā kompetence, kas īpaši piemērota šai videi. Reģionā izmantotās tehnoloģijas ir pielāgotas piena īpatnībām, un siera meistari īpaši rūpējas, lai tiktu ievēroti vairāki nosacījumi, piemēram, siera graudu apstrādē, mezofilās un termofilās mikrofloras regulēšanā un arī nogatavināšanas procesā.

Šīs tehnoloģijas ir radījusi minētā reģiona vispārējā tehnoloģiskā kompetence, ilgā laika posmā veidojoties presētas masas siera gatavošanas kultūrai.

Nogatavināšana pagrabā uz koka plauktiem nodrošina pareizu šīs masas attīstību un virsas floras izveidošanos, jo īpaši Mucor pelējuma sēnei. Tomme de Savoie siera rituļus apvērš vismaz reizi nedēļā, un tas ļauj šīs darbības laikā “nokratīt matiņus”.

Produkta specifika

Tomme de Savoie ir termiski neapstrādāta presēta masas siers, kas pagatavots no svaiga vai termiski apstrādāta govs piena.

Tomme de Savoie ir raksturīga salīdzinoši maza un plakana cilindra forma, miza ir no gludas līdz viegli krokotai, pelēkā vai pelēcīgi baltā krāsā, siera garša ir svaiga un mazliet sāļa, reizēm skābena un asa.

Saikne

Tomme de Savoie saiknei ar izcelsmi pamatā ir noteikta kvalitāte.

Ģeogrāfiskā apgabala teritorijas spēja saražot pietiekamā daudzumā rupjo lopbarību, kā arī graudaugus, lai varētu apmierināt piena ražošanas vajadzības, vienlaikus saglabājot arī ekstensīvās saimniekošanas sistēmas, nodrošina dzīvniekiem daudzveidīgu barību.

Slaucamo govju ganāmpulka audzēšanas sistēmās priekšroka tiek dota vietējo lopbarības resursu izmantošanai, kas ir tikpat daudzveidīgi kā ģeogrāfiskā apgabala vide. Piena ražošana ģeogrāfiskajā apgabalā ļauj ne tikai vislietderīgākā veidā izmantot zāles resursus, ievērojot senču paražas, bet arī likt lietā tradicionālo šķirņu govju pienu. Vietējām šķirnēm ir priekšroka, jo patlaban tās veido vairāk nekā 90 % kopējā mājlopu skaita. Šīs šķirnes govis, kas ir piemērotas kalnu klimatam un reljefam, spēj izmantot visu savu ražošanas potenciālu, neraugoties uz apstākļiem, kas dažkārt var būt skarbi, tādēļ sierā ar piena starpniecību pāriet visu barībā patērēto augu īpašību daudzveidība.

Šis piens, kas tiek ražots lielā daudzumā, pateicoties īpašajai barībai, ir piemērotāks ražošanai nekā citu šķirņu govju piens, kas iegūts tādos pašos apstākļos, tādējādi nodrošinot konkrētas īpašības – receklis, ko iegūst pēc himozīna pievienošanas, ir cietāks un palielina saražotā siera daudzumu.

Vairāki pētījumi ir apliecinājuši barošanas un lopbarības sastāva ietekmi uz piena kvalitāti (piemēram: Bugaud C., Buchin S., Hauwuy A., Coulon J.B., 2002. Siera konsistences un aromāta atkarība no ganīšanas veida – piemērs ar sieru no Abondance šķirnes: INRA Prod. Anim., GIS AlpesJura. Vai Dorioz J.M., Fleury Ph., Coulon J.B., Martin B., 2000. Fiziskās vides komponente, kas nodrošina zemes ietekmi uz siera ražošanu – dažas pārdomas par sieru, ko ražo Ziemeļalpos: Courrier de l’environnement, GIS AlpesJura. Vai Lucas A, Hulin S., Michel V., Agabriel C., Chamba JF, Rock E, Coulon JB., 2006. Attiecības starp piena ražošanas apstākļiem un barībai svarīgo sastāvdaļu saturu sierā – pētījums par faktiskajiem ražošanas apstākļiem. INRA Prod Anim, GIS AlpesJura). Šis pēdējais pētījums, kas attiecas uz Tomme de Savoie, augstu vērtē barības lielo ietekmi uz taukos šķīstošo mikroelementu saturu sierā. Tas arī apliecina, ka piena un pēc tam arī siera taukskābju profils galvenokārt ir saistīts ar pamatbarības raksturu govju uzturā.

Piens, ko izmanto ražošanā, ir svaigs vai termiski apstrādāts, un tas nodrošina dabiskās mikrofloras klātbūtni, kuru aizsargā īsie termiņi, kādā pienu izlieto. Tieši šī daudzveidīgā mikroflora daļēji nodrošina Tomme de Savoie tipiskās īpatnības.

Svaiga vai termiski apstrādāta piena izmantošana ļauj ņemt vērā piena sākotnējās īpašības, jo īpaši tās, ko nodrošina barība, kuras daudzveidība ir viena no ģeogrāfiskā apgabala īpatnībām.

Tāpat kā ir pieejams Tomme de Savoie ar dažādu tauku saturu, atkarībā no krejošanas intensitātes, ir pieejami arī dažāda lieluma Tomme de Savoie rituļi – atkarībā no saimniecības, kurā tie ražoti. Pieejamais piena daudzums lielā mērā bija atkarīgs no citiem piena izmantošanas veidiem, jo īpaši no ļoti izdevīgās taukvielu ražošanas. Zemnieki ražoja šo sieru no tā piena daudzuma, kas palika pāri.

Lai saglabātu uzticību produkta vēsturiskajām īpašībām, siera meistari ražošanā izmanto presētas siera masas tehnoloģiju, izgatavojot dažāda izmēra siera rituļus, bet tie joprojām ir diezgan nelieli, salīdzinot ar citiem šā reģiona siera veidiem, un atšķiras arī to tauku saturs.

Ražošanas tradīcijas ir ļāvušas selekcionēt ražošanā noderīgo mikrofloru. Tās izmantošana ļauj pašreizējiem ražotājiem veidot šim sieram raksturīgo garšu. Arī nogatavināšana ļauj attīstīt minētās garšas īpašības.

Virsas flora, kas lielākoties sastāv no Mucor pelējuma, piešķir Tomme de Savoie raksturīgo pelēcīgo izskatu, bet koka pamatne nogatavināšanas laikā veicina šā pelējuma veidošanos. Rūpīgā nogatavināšana un rituļu apvēršana sekmē arī krokojuma izveidi, kas ir tik raksturīgs Tomme de Savoie, jo īpaši nokratot Mucor pelējuma “matiņus”.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCTommedeSavoie.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.