Komisijas ziņojums - Eiropas Kopienas ziņojums par piešķirtajiem daudzumiem (saskaņā ar 7. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā) /* COM/2006/0799 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 15.12.2006 COM(2006) 799 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS Eiropas Kopienas ziņojums par piešķirtajiem daudzumiem (saskaņā ar 7. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā) 1. IEVADS Šis ziņojums ir Eiropas Vides aģentūras (EVA) sagatavotā tehniskā ziņojuma kopsavilkums, kas Eiropas Kopienas (EK) vārdā iesniedzams Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ) sekretariātā, lai veicinātu piešķirto daudzumu aprēķinu atbilstīgi Kioto protokola (KP) 7. un 8. pantam un atspoguļotu EK spēju uzskaitīt tās emisijas daudzumus un uzskaitīt saskaņā ar Kioto protokolu pirmajā saistību periodā piešķirto daudzumu(ziņojums par piešķirto daudzumu). EK un tās dalībvalstis (DV) Kioto protokolu ratificēja 2002. gada 31. maijā. Līdz ar ratifikāciju Kopiena deklarēja, ka Kopiena un tās dalībvalstis saskaņā ar Kioto protokola 4. punktu kopīgi pildīs Kioto protokola 3. panta 1. punktā noteiktās emisijas ierobežošanas un samazināšanas saistības. Ratifikācijas brīdī EK dalībvalstis bija šīs 15 valstis: Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Dānija, Francija, Grieķija, Itālija, Īrija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle, Somija, Spānija, Vācija, Zviedrija. Minētās valstis bija tās pašas 15 valstis, kuras bija EK dalībvalstis jau Kioto protokola pieņemšanas laikā, kas notika 1997. gada decembrī. Saskaņā ar Kioto protokola 4. panta 4. punktu pēc protokola pieņemšanas notikusī 10 papildu dalībvalstu pievienošanās neietekmē ar Protokolu noteiktās Kopienas saistības. Minētā iemesla dēļ Kopienas aprēķini par tās piešķirto daudzumu attiecas uz iepriekš uzskaitītajām 15 dalībvalstīm (ES-15). Ziņojumā par piešķirto daudzumu iekļauta arī informācija par astoņām jaunajām dalībvalstīm, uz kurām attiecas saskaņā ar Kioto protokolu noteiktās emisijas ierobežošanas un samazināšanas saistības (Čehija, Igaunija, Ungārija, Latvija, Lietuva, Polija, Slovēnija un Slovākija). Uz Kipru un Maltu neattiecas saskaņā ar Kioto protokolu noteiktās emisijas ierobežošanas un samazināšanas saistības, tāpēc dati par tām šajā ziņojumā nav iekļauti. Saskaņā ar UNFCCC Lēmumu 13/CMP.1 (Saskaņā ar Kioto protokola 7. panta 4. punktu piešķirto daudzumu uzskaites kārtība) ziņojumam par piešķirto daudzumu jāsastāv no turpmāk izklāstītajām daļām . 2. 1. DAĻA a) Pilnīga uzskaite par siltumnīcefekta gāzu (SEG) antropogēnajām emisijām no avotiem un piesaisti Pilnīga Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu antropogēno emisiju no avotiem un piesaistes uzskaite no 1990. līdz 2004. gadam (par visiem gadiem) iekļauta EVA sagatavotā EK ziņojuma par piešķirto daudzumu I pielikumā (EK uzskaites ziņojums) un II pielikumā (Kopējā ziņojuma formāta tabulas par ES-15 un ES-25). Šajā ziņojumā norādīto aprēķinu pamatā ir SEG uzskaitē iekļautā informācija. b) Eiropas Kopienas izvēle attiecībā uz HFC, PFC un SF 6 bāzes gadu saskaņā ar 3. panta 8. punktu EK bāzes gada emisijas ir to 15 dalībvalstu attiecīgā bāzes gada emisiju summa, kas vienojušās kopīgi pildīt to attiecīgās saistības saskaņā ar Kioto protokola 3. pantu. Minētais noteikums attiecas arī uz fluorogļūdeņražu (HFC), perfluorogļūdeņražu (PFC) un sēra heksafluorīda (SF6) bāzes gadu. Kioto protokola I pielikumā uzskaitītās puses attiecībā uz minētajām gāzēm saskaņā ar Kioto protokola 3. panta 8. punktu var izvēlēties vai nu 1995. gadu, vai citu A pielikumā norādīto siltumnīcefekta gāzu bāzes gadu (vairumā gadījumu 1990. gads). Austrija, Francija un Itālija minētajām gāzēm kā bāzes gadu izvēlējās 1990. gadu, pārējās dalībvalstis izvēlējās 1995. gadu. Saskaņā ar Kioto protokolu ES-15 dalībvalstīm pārējo siltumnīcefekta gāzu emisiju bāzes gads ir 1990. gads. Jaunajām dalībvalstīm, uz kurām attiecas saskaņā ar Kioto protokolu noteiktās saistības, HFC, PFC un SF6 bāzes gads ir 1995. gads, izņemot Slovākiju, kas fluorētajām gāzēm kā bāzes gadu izvēlējās 1990. gadu. Saskaņā ar Kioto protokolu pārējo siltumnīcefekta gāzu emisiju bāzes gads ir 1990. gads, izņemot Poliju (1988. gads), Slovēniju (1986. gads) un Ungāriju (1985. – 1987. gads). c) Saskaņā ar 4. pantu noslēgta vienošanās par puses vienošanos kopīgi ar citām pusēm izpildīt saistības saskaņā ar 3. pantu Saskaņā ar Kioto protokola 4. pantu pusēm nodrošināta iespēja kopīgi izpildīt to attiecīgās saistības saskaņā ar 3. pantu, rīkojoties reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijas ietvaros un sadarbojoties ar to. EK un tās dalībvalstu vienošanās kopīgi pildīt attiecīgās saistības saskaņā Kioto protokola 3. panta 1. punktu (vienošanās par kopīgu izpildi) Kopienai un tās dalībvalstīm attiecībā uz pirmo saistību periodu, kas ilgst no 2008. līdz 2012. gadam, paredzēja noteiktas emisijas ierobežošanas un samazināšanas saistības. Ar minētajām saistībām tiek noteikts saskaņā ar Kioto protokolu dalībvalstij piešķirtais daudzums. Pilns minētās vienošanās teksts iekļauts Padomes lēmumā par Kioto protokola apstiprināšanu[1], UNFCCC sekretariātam tas tika paziņots pēc ratifikācijas Kopienā un tās dalībvalstīs. d) Piesaistītā daudzuma aprēķins atbilstīgi 3. panta 7. un 8. punktam, balstoties uz Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu antropogēno emisiju no avotiem un piesaistes uzskaiti Saskaņā ar 3. panta 7. un 8. punktu Eiropas Komisijai piešķirtais daudzums atbilst pieckāršai Kopienas emisijas bāzes gada procentu summai, kas noteikta Kioto protokola B pielikumā (92 %). Kopienas bāzes gada emisijas ir 4 276 359 577 oglekļa dioksīda ekvivalenta (CO 2 ekv.) tonnas , un tās atbilst ES-15 bāzes gada siltumnīcefekta gāzu emisiju summai. No minētā aprēķina izrietošie EK un tās dalībvalstīm piešķirtie daudzumi noteikti ar Lēmumu xxx/2006/EK[2]. Kopienai piešķirtais daudzums ir 19 682 555 325 tonnas CO 2 ekv . Kopienai un katrai dalībvalstij attiecīgo piešķirto daudzumu aprēķini norādīti 1. tabulā. Jaunajām dalībvalstīm piešķirtie daudzumi norādīti 2. tabulā. Katrai dalībvalstij piešķirtais daudzums jāreģistrē attiecīgās dalībvalsts reģistrā. Saskaņā ar Kioto protokolu veiktās dalībvalstu bāzes gada emisijas datu pārskatīšanas rezultātā starp EK piesaistīto daudzumu un visām ES-15 dalībvalstīm piesaistīto daudzumu summu radusies 11 403 608 tonnu CO 2 ekv. liela aritmētiskā starpība. Saskaņā ar Lēmumu xxx/2006/EK starpība EK reģistrā jāreģistrē kā piešķirtā daudzuma vienības. 1. tabula Nolīgumā par kopīgu izpildi iekļautās Eiropas Kopienas un dalībvalstu bāzes gada emisijas un piešķirtie daudzumi Dalībvalsts/EK | Bāzes gada emisijas | Mežu izciršanas dēļ radušās emisijas 1990. gadā (Kioto protokola 3. panta 7. punkts) | Noteiktās emisijas samazināšanas saistības (Kioto protokola B pielikums) | Aprēķinātais piešķirtais daudzums | Tonnas CO2 ekv. | Tonnas CO2 ekv. | % | Tonnas CO2 ekv. | Eiropas Kopiena | 4 276 359 577 | 1 619 634 | 92 % | 19 682 555 325 | Noteiktie izmešu ierobežošanas daudzumi vai to samazināšanas saistības, saskaņā ar vienošanos par kopīgu izpildi | Austrija | 78 959 404 | N/A | 87 % | 343 473 407 | Beļģija | 146 890 526 | N/A | 92,5 % | 679 368 682 | Dānija | 69 323 336 | No mežu izciršanas nav emisiju | 79 % | 273 827 177 | Somija | 71 096 195 | N/A | 100 % | 355 480 975 | Francija | 563 925 328 | N/A | 100 % | 2 819 626 640 | Vācija | 1 232 536 951 | N/A | 79 % | 4 868 520 955 | Grieķija | 111 054 072 | N/A | 125 % | 694 087 947 | Īrija | 55 780 237 | No mežu izciršanas nav emisiju | 113 % | 315 158 338 | Itālija | 519 464 323 | N/A | 93,5 % | 2 428 495 710 | Luksemburga | 12 688 140 | N/A | 72 % | 45 677 304 | Nīderlande | 214 588 451 | 280 212 | 94 % | 1 008 565 720 | Portugāle | 60 938 032 | 973 829 | 127 % | 386 956 503 | Spānija | 289 385 637 | N/A | 115 % | 1 663 967 412 | Zviedrija | 72 281 599 | N/A | 104 % | 375 864 317 | Apvienotā Karaliste | 779 904 144 | 365 593 | 87,5 % | 3 412 080 630 | * Bāzes gada emisijās nav iekļautas emisijas un piesaistes no zemes izmantošanas, zemes izmantošanas izmaiņu un mežsaimniecības ( LULUCF ) nozarēs, taču tajās iekļauta dalībvalstīs, kas var piemērot Kioto protokola 3. panta 7. punktu, veiktās mežu izciršanas dēļ radušās emisijas. Vairākas dalībvalstis šā ziņojuma vajadzībām atjaunināja 2006. gada aprīlī UNFCCC iesniegtos siltumnīcefekta gāzu uzskaites datus. 2. tabula Jauno dalībvalstu, uz kurām attiecas saskaņā ar Kioto protokola 3. punktu noteiktās saistības, bāzes gada emisijas un piešķirtie daudzumi Dalībvalsts | Bāzes gada emisijas, izņemot LULUCF | Mežu izciršanas dēļ radušās emisijas 1990. gadā, ko iespējams uzskaitīt (atbilstīgi Kioto protokola 3. panta 7. punktam) | Noteiktās emisijas samazināšanas saistības (Kioto protokola B pielikums) | Aprēķinātais piešķirtais daudzums | Tonnas CO2 ekv. | % | Tonnas CO2 ekv. | Čehija | 196 280 576 | N/A | 92% | 902 890 649 | Igaunija | 43 022 295 | N/A | 92% | 197 902 558 | Ungārija | 123 034 090 | N/A | 94% | 578 260 222 | Latvija | 25 894 218 | N/A | 92% | 119 113 402 | Lietuva | 48 103 464 | N/A | 92% | 221 275 934 | Polija[3] | 565 829 000 | N/A | 94% | 2 673 496 300 | Slovākija | 73 360 100 | N/A | 92% | 337 456 459 | Slovēnija | 20 203 252 | N/A | 92% | 92 934 961 | 3. 2. DAļA a) Saistību perioda rezerves aprēķins saskaņā ar Lēmumu 11/CMP.1 Saistību perioda rezerve (SPR) ir mazākā vērtība vai nu no 90 % no puses piešķirtā daudzuma, kas aprēķināts saskaņā ar Kioto protokola 3. panta 7. un 8. punktu, vai 100 % no pieckāršas jaunākās pārskatītās uzskaites summa. Šā ziņojuma 3. tabulā norādīta ES-15 dalībvalstu un Eiropas Kopienas SPR vērtības. Ziņojuma 4. tabulā norādītas jauno dalībvalstu saistību perioda rezerves, noteikto emisiju daudzumu ierobežošanas un samazināšanas saistības saskaņā ar Kioto protokola 3. pantu. 3. tabula EK un EU-15 dalībvalstu SPR Dalībvalsts/EK | Aprēķinātais piešķirtais daudzums | SPR (SPR aprēķināšanas metode: 90 % no piešķirtā daudzuma) | Tonnas CO2 ekv. | Tonnas CO2 ekv. | Eiropas Kopiena | 17 704 036 546 | Austrija | 343 473 407 | 309 126 066 | Beļģija | 679 368 682 | 611 431 814 | Dānija | 273 827 177 | 246 444 459 | Somija | 355 480 975 | 319 932 878 | Francija | 2 819 626 640 | 2 537 663 976 | Vācija | 4 868 520 955 | 4 381 668 860 | Grieķija | 694 087 947 | 624 679 152 | Īrija | 315 158 338 | 283 642 504 | Itālija | 2 428 495 710 | 2 185 646 139 | Luksemburga | 45 677 304 | 41 109 574 | Nīderlande | 1 008 565 720 | 907 709 148 | Portugāle | 386 956 503 | 348 260 853 | Spānija | 1 663 967 412 | 1 497 570 671 | Zviedrija | 375 864 317 | 338 277 885 | Apvienotā Karaliste | 3 412 080 630 | 3 070 872 567 | 4. tabula Jauno dalībvalstu, uz kurām attiecas saskaņā ar Kioto protokola 3. pantu noteiktās saistības, SPR Dalībvalsts | SPR | SPR aprēķināšanas metode | Tonnas CO2 ekv. | Čehija | 735 719 710 | 5*2003 uzskaite dati | Igaunija | 106 806 120 | 5*2004 uzskaites dati | Ungārija | 419 762 705 | 5*2004 uzskaites dati | Latvija | 53 730 643 | 5*2004 uzskaites dati | Lietuva | 105 251 557 | 5*2004 uzskaites dati | Polija | 1 942 365 000 | 5*2004 uzskaites dati | Slovākija | 255 230 824 | 5*2004 uzskaites dati | Slovēnija | 83 641 463 | 90 % no piešķirtā daudzuma | b) Minimālo vērtību izvēle attiecībā uz koku vainagu slēgumu, zemes teritoriju un koku augstumu uzskaites vajadzībām saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu Dalībvalstis izvēlējušās meža definīcijas robežvērtības ziņojuma iesniegšanai par apmežošanu, meža atjaunošanu un izciršanu saskaņā ar Kioto protokola 3. panta 3. punktu. Tā kā EK apkopo dalībvalstu informāciju, dalībvalstis atbilstīgi FAO ziņojumos izmantotajai meža definīcijai izvēlējās pieprasīto koku vainagu slēguma, zemes teritoriju un koku augstumu minimālo vērtību robežvērtības. Ziņojuma 5. tabula ir pārskats par dalībvalstu iesniegtajos ziņojumos norādīto izvēli piešķirtā daudzuma aprēķina vienkāršošanas vajadzībām. Ziņojuma 6. tabulā analoģisks pārskats sniegts par jaunajām dalībvalstīm. 5. tabula ES-15 dalībvalstu izvēle attiecībā uz meža definīcijas robežvērtībām ziņojuma iesniegšanai saskaņā ar 3. panta 3. punktu Dalībvalsts | Koka vainagu slēguma min. vērtība (%) | Min. koku augstums (m) | Min. meža zemes laukums (ha) | Austrija | 30 % | 2 | 0,05 | Beļģija | 20 % | 5 | 0,5 | Dānija | 10 % | 5 | 0,5 | Somija | 10 % | 5 | 0,5 | Francija | 10 % | 5 | 0,5 | Vācija | 10 % | 5 | 0,1 | Grieķija | Nav iesniegts | Nav iesniegts | Nav iesniegts | Īrija | 20 % | 5 | 0,1 | Itālija | 10 % | 5 | 0,5 | Luksemburga | 10 % | 5 | 0,5 | Nīderlande | 20 % | 5 | 0,5 | Portugāle | 10 % | 5 | 1 | Spānija | 20 % | 3 | 1 | Zviedrija | 10 % | 5 | 0,5 | Apvienotā Karaliste | 20 % | 2 | 0,1 | 6. tabula Jauno dalībvalstu izvēle attiecībā uz meža definīcijas robežvērtībām ziņojuma iesniegšanai saskaņā ar 3. panta 3. punktu Dalībvalsts | Koka vainagu slēguma min. vērtība (%) | Min. koku augstums (m) | Min. meža zemes laukums (ha) | Čehija | 30 % | 2 | 0,05 | Igaunija | 30 % | 1,3 | 0,5 | Ungārija | 30 % | 5 | 0,5 | Latvija | 20 % | 5 | 0,1 | Lietuva | 10 % | 5 | 0,1 | Polija | 10 % | 2 | 0,1 | Slovākija | 20 % | 5 | 0,3 | Slovēnija | 30 % | 2 | 0,05 | c) Ddarbības, kas izvēlētas, lai saskaņā ar 3. panta 4. punktu ietvertu pirmā saistību perioda uzskaites datos Kioto protokola 3. panta 4. punktā paredzēta iespēja pirmā saistību perioda emisiju un piesaistes uzskaitē iekļaut mežu apsaimniekošanu, aramzemes apsaimniekošanu, ganību apsaimniekošanu vai atkārtotu veģetāciju. Dalībvalstis pieņēma lēmumu datus par minēto darbību izvēli iekļaut valsts ziņojumos saskaņā ar Kioto protokolu. EK uzskaite un piešķirtā daudzuma aprēķins balstīts uz ES-15 darbību izvēli. Ziņojuma 7. tabula ir pārskats par ES-15 dalībvalstu iesniegtajos ziņojumos norādīto izvēli piešķirtā daudzuma aprēķina vienkāršošanas vajadzībām. Ziņojuma 8. tabulā atspoguļots jauno dalībvalstu pieņemtais lēmums attiecībā uz darbību izvēli saskaņā ar 3. panta 4. punktu. 7. tabula ES-15 dalībvalstu izvēlētās darbības saskaņā ar 3. panta 4. punktu Dalībvalsts | Mežu apsaimniekošana | Aramzemes apsaimniekošana | Ganību apsaimniekošana | Austrija | – | – | – | Beļģija | – | – | – | Dānija | X | X | X | Somija | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Francija | X | – | – | Vācija | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Grieķija | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Īrija | – | – | – | Itālija | X | – | – | Luksemburga | – | – | – | Nīderlande | – | – | – | Portugāle | X | X | X | Spānija | X | X | – | Zviedrija | X | – | – | Apvienotā Karaliste | X | – | – | 8. tabula Jauno dalībvalstu izvēlētās darbības saskaņā ar 3. panta 4. punktu Dalībvalsts | Mežu apsaimniekošana | Aramzemes apsaimniekošana | Ganību apsaimniekošana | Čehija | X | – | – | Igaunija | – | – | – | Ungārija | X | – | – | Latvija | – | – | – | Lietuva | X | – | – | Polija | X | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Slovākija | – | – | – | Slovēnija | X | – | – | d) Dati par visu darbību uzskaites biežumu saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu Dalībvalsts to attiecīgajās atskaitēs norāda darbību uzskaites biežumu saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu, lai tādējādi vienkāršotu piešķirtā daudzuma aprēķinu. Ziņojuma 9. un 10. tabulā norādīti dalībvalstu lēmumi. 9. tabula ES-15 dalībvalstu lēmumi par uzskaites biežumu Dalībvalsts | Gada pārskats par visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu | Pārskats pirmā saistību perioda beigās | Austrija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Beļģija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Dānija | X | Somija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu; par darbībām saskaņā ar 3. panta 4. punktu lēmums nav pieņemts | Francija | X | Vācija | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Grieķija | Lēmums nav pieņemts | Lēmums nav pieņemts | Īrija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Itālija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu | Luksemburga | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Nīderlande | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Portugāle | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu | Spānija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu | Zviedrija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošana saskaņā ar 3. panta 4. punktu | Apvienotā Karaliste | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošana saskaņā ar 3. panta 4. punktu | 10. tabula Jauno dalībvalstu lēmumi par uzskaites biežumu Dalībvalsts | Gada pārskats | Pārskats pirmā saistību perioda beigās attiecībā uz | Čehija | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošanu saskaņā ar 3. panta 4. punktu | Igaunija | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Ungārija | Visas darbības saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošanu saskaņā ar 3. panta 4. punktu | Latvija | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Lietuva | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošanu saskaņā ar 3. panta 4. punktu | Polija | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošanu saskaņā ar 3. panta 4. punktu | Slovākija | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu | Slovēnija | visām darbībām saskaņā ar 3. panta 3. punktu un mežu apsaimniekošanu saskaņā ar 3. panta 4. punktu | Visas dalībvalstis veic ikvienas darbības kopējo emisiju un piesaistes uzskaiti saskaņā ar 3. panta 3. punkta prasībām un, ja izvēlēta attiecīgā darbība, saskaņā ar 3. panta 4. punkta prasībām, izsniedzot NV vai dzēšot KP vienības, pamatojoties uz attiecīgajām par minētajām darbībām paziņotajām emisijām un piesaistēm, kā arī uz konkrētiem uzskaites noteikumiem. EK ne izsniedz, ne dzēš vienības, kas balstās uz paziņotajām darbību emisijām un piesaistēm saskaņā ar 3. panta 3. un 4. punktu. Saistību perioda beigās EK paziņo dalībvalstu darbību uzkrāto uzskaites vērtību summu, t.i., dalībvalsts uzkrātos pieskaitījumus vai atskaitījumus no piešķirtā daudzuma saistību perioda beigās. e) Valsts sistēmas apraksts saskaņā ar 5. panta 1. punktu, kas ziņojuma veidā iesniegts atbilstīgi vadlīnijām par Kioto protokola 7. pantā pieprasītās informācijas sagatavošanu EK uzskaites sistēmas mērķi ir nodrošināt uzskaites datu, ko dalībvalstis un Kopiena iesniedz UNFCCC , precizitāti, salīdzināmību, saskanību, pilnīgumu, pārskatāmību un savlaicīgumu atbilstīgi UNFCCC Vadlīnijām par gada uzskaiti. EK uzskaites sistēma atspoguļota 1. attēlā. Eiropas Komisijas ģenerāldirektorāts (Vides ģenerāldirektorāts) ir atbildīgs par EK uzskaites datu sagatavošanu, savukārt dalībvalstis ir atbildīgas par valsts uzskaites datu sagatavošanu, uz kā pamata pēcāk sagatavo EK uzskaites datus. Uzskaites datu sagatavošanas procesā Vides ģenerāldirektorātam palīdz šādas iestādes: EVA un tās Eiropas Gaisa un klimata pārmaiņu tematiskais centrs ( ETC/ACC ), kā arī šādi Eiropas Komisijas ģenerāldirektorāti — Eurostat un Kopīgais pētniecības centrs (KPC). 1. attēls. EK uzskaites sistēma Eiropas Komisija, Vides ģenerāldirektorāts Kopienas uzskaite ir Vides ģenerāldirektorāta un dalībvalstu kopīgā vispārējā atbildība. Dalībvalstu pienākums ir Eiropas Komisijas Vides ģenerāldirektorātam iesniegt to valsts uzskaites datus un uzskaites ziņojumus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 280/2004/EK[4]; savukārt Eiropas Komisijas Vides ģenerāldirektorāts EK uzskaites datus un uzskaites ziņojumu iesniedz UNFCCC sekretariātam. - Komisijai sniedz palīdzību saskaņā ar Lēmuma 280/2004/EK 9. pantu izveidotā Klimata pārmaiņu komiteja (KPK). Komitejā ietilpst dalībvalstu pārstāvji, un tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Informācijas apmaiņas nodrošināšanai starp Eiropas Komisiju (Vides ģenerāldirektorāts, Eurostat , KPC (Kopīgais pētījumu centrs)) un dalībvalstīm kā atsevišķa KPK pakļautībā esoša struktūrvienība izveidota darba grupa Nr. 1 “Gada uzskaite”. Eiropas Vides aģentūra (EVA) EVA, darbojoties ETC/ACC, sniedz palīdzību Vides ģenerāldirektorātam. EVA no ETC/ACC saņem atbalstu šādās jomās. - Sadarbībā ar Eurostat un KPC līdz 28. februārim sagatavot dalībvalstu iesniegumu sākotnējās pārbaudes un nodot sākotnējo pārbaužu rezultātus (ziņojumi par stāvokli, ziņojumi par konsekvenci un pilnīgumu). - Apspriedes ar dalībvalstīm, lai gūtu papildu informāciju par iesniegtajiem datiem un cita veida informāciju. - Līdz 28. februārim sagatavot un nodot uz dalībvalstu iesniegumiem balstītu EK uzskaites datu projektu un uzskaites ziņojumu. - Līdz 15. aprīlim sagatavot EK uzskaites datus un uzskaites ziņojuma galīgo redakciju (to Komisija iesniedz UNFCCC sekretariātam). - Palīdzēt dalībvalstīm sagatavot ziņojumus par siltumnīcefekta gāzu uzkrājumiem, piegādājot attiecīgo programmnodrošinājumu. - Uzturēt uzskaites datu bāzi un uzskaites arhīvus. - Ieviest EK uzskaites kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles (KN/KK) procedūras, kā izklāstīts EK KN/KK programmā. Īpašas EVA un ETC/ACC funkcijas izklāstītas attiecīgajos ikgadējos vadības plānos. EVA un ETC/ACC uzdevumus veicina Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīkls ( Eionet ), kurā ietilpst EVA, kas veido kodolu (to atbalsta Eiropas Tematiskie centri), un EVA dalībvalstu valsts iestādes, kas piegādā un/vai analizē valsts vides datus (sk. http://eionet.eea.eu.int/). Dalībvalstis tiek rosinātas izmantot Einot centrālo datu glabātuvi, lai būtu iespējams piekļūt Eiropas Komisijai un ETC/AAC iesniegtajiem iesniegumiem par siltumnīcefekta gāzēm (sk. http://cdr.eionet.eu.int/). Eiropas Gaisa un klimata pārmaiņu tematiskais centrs (ETC/ACC) ETC/ACC 2001. gada martā tika izveidots saskaņā ar līgumu starp vadošo Nīderlandes organizāciju Milieu- en Natuurplanbureau ( MNP ) un EVA. Pamatlīgums stāsies spēkā 2007. gada 1. janvārī, un tas būs spēkā četrus gadus, t.i., līdz 2010. gadam. ETC/ACC aptver 11 organizācijas un iestādes astoņās Eiropas valstīs. Īpašas EVA un ETC/ACC funkcijas izklāstītas attiecīgajā ikgadējā vadības plānā. Ģenerāldirektorāts Eurostat Ģenerāldirektorāts Eurostat sniedz atbalstu Vides ģenerāldirektorātam un KN/KK pasākumu jomā sadarbojas ar EVA, kā izklāstīts KN/KK programmā, uzmanību pievēršot datiem par darbībām, jo īpaši datiem par enerģētiku. Īpašas DG Eurostat funkcijas izklāstītas attiecīgajā ikgadējā vadības plānā. Kopīgā pētniecības centra ģenerāldirektorāts (KPC ĢD) Kopīgā pētniecības centra ģenerāldirektorāts sniedz palīdzību Vides ģenerāldirektorātam un EK uzskaites KN/KK pasākumu jomā sadarbojas ar EVA, uzmanību pievēršot LULUCF jomai un lauksaimniecībai. Kopīgā pētniecības centra ģenerāldirektorāts minētās darbības īsteno ciešā sadarbībā ar dalībvalsti un pētniecības kopienu. Īpašas Kopīgā pētniecības centra ģenerāldirektorāta funkcijas izklāstītas attiecīgajā ikgadējā vadības plānā. Dalībvalstis EK uzskaites dati balstīti uz dalībvalstu iesniegtajiem uzskaites datiem. Kopējai Kopienas siltumnīcefekta gāzu emisiju aplēsei precīzi jāatspoguļo dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu valsts uzskaites datu summa. Dalībvalstis ir atbildīgas par to valsts uzskaitē izmantoto darbību datu, emisijas faktoru un citu parametru izvēli, kā arī par „Starpvaldību grupas par klimata pārmaiņām (IPCC) vadlīnijās”, „IPCC labas prakses vadlīnijās” un „IPCC labas prakses vadlīnijas attiecībā uz LULUCF ” izklāstītās metodoloģijas pareizu izmantojumu. Dalībvalstis atbildīgas arī par KN/KK programmu izveidi to uzskaites vajadzībām. EK uzskaites datu apkopojuma juridiskais pamats ir Lēmums 280/2004/EK. Saskaņā ar Lēmumu 280/2004/EK visām dalībvalstīm ir jāizveido valsts sistēma. Prasības attiecībā uz dalībvalstu ziņojumiem saskaņā ar Lēmumu 280/2004/EK precīzāk izstrādātas Komisijas Lēmumā 2005/166/EK, ar ko paredz noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā[5]. Ikgadējās procedūras Kopienas uzskaites datu apkopošanas ikgadējais process aptver turpmāk norādītos pamatelementus. Dalībvalstis Eiropas Komisijas Vides ģenerāldirektorātam katru gadu līdz 15. janvārim iesniedz gada uzskaites datus par siltumnīcefekta gāzēm. Pēc tam ETC/ACC, Eurostat un KPC līdz 28. februārim veic iesniegto datu sākotnējās pārbaudes. Dalībvalstis 28. februārī komentēšanai saņem EK siltumnīcefekta gāzu uzskaites un uzskaites ziņojuma projektu. Dalībvalstis pārbauda EK uzskaites ziņojumā izmantotos valsts datus un informāciju un, ja nepieciešams, līdz 15. martam nosūta labojumus un komentārus. Šī procedūra nodrošina savlaicīgu EK siltumnīcefekta gāzu uzskaites un uzskaites ziņojuma iesniegšanu UNFCCC sekretariātā un garantē, ka UNFCCC sekretariātam iesniegtais EK iesniegums atbilst iesniegumiem, ko dalībvalstis iesniedz UNFCCC . Eiropas Kopienas uzskaites sistēmas kvalitātes nodrošināšana un kvalitātes kontrole (KN/KK) Eiropas Komisija (Vides ģenerāldirektorāts) ir atbildīgs par KN/KK pasākumu koordinēšanu attiecībā uz EK siltumnīcefekta gāzu uzskaiti, lai nodrošinātu, ka ir īstenoti KN/KK programmas mērķi un ka tiek pildīts KN/KK plāns. EVA ir atbildīga par EK uzskaites KN/KK procedūru ikgadēju īstenošanu. Tā kā Kopienas uzskaites dati balstās uz dalībvalstu gada uzskaites datiem, tās kvalitāte atkarīga no dalībvalstu uzskaites datiem, dalībvalstu KN/KK procedūrām un EK uzskaites datu apkopošanas procesa. Dalībvalsts un arī EK kopumā patlaban ievieš KN/KK procedūras, lai atbilstu IPCC labas prakses vadlīnijām. Kopiena izstrādājusi KN/KK programmu, kurā aprakstīti mērķi attiecībā uz kvalitāti un uzskaites KN/KK plāns, tostarp atbildība un KN/KK procedūru izpildes grafiki. Kopienas KN/KK ik gadu tiek pārskatīta un attiecīgi grozīta vai labota. EK un KN/KK programmas vispārīgie mērķi ir šādi. - Nodrošināt to, ka EK siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes uzskaites dati atbilst dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes uzskaites datu summai. - Izveidot piemērotas EK mēroga KN/KK procedūras, lai izpildītu UNFCCC un Kioto protokolā norādītās prasības. - Veicināt dalībvalstu uzskaites kvalitātes paaugstināšanu. - Sniegt atbalstu valsts KN/KK programmu ieviešanas procesa īstenošanā. Lai nodrošinātu, ka Kopienas uzskaite atbilst UNFCCC uzskaites principiem, t.i., precizitātei, salīdzināmībai, saskanībai, pilnīgumam, pārskatāmībai un savlaicīgumam, izstrādāti īpaši papildu mērķi. Papildus tika izstrādāts KN/KK plāns. Minētajā plānā uzskaitītas pirms uzskaites datu sagatavošanas un to apkopošanas laikā veicamās KK procedūras. Tajā iekļautas arī KN procedūras, dokumentācijas un arhivēšanas procedūras, KN/KK procedūru grafiki un noteikumi par uzskaites uzlabošanas plānu. KK procedūras tiek īstenotas dažādos EK uzskaites sagatavošanas posmos. Pirmkārt, virkni pārbaužu izmanto, lai noteiktu dalībvalstu datu konsekvenci un pilnīgumu, lai tos pārskatāmi varētu apkopot Kopienas mērogā. Otrkārt, pārbaudes veic, lai nodrošinātu, ka dati Kopienas mērogā apkopoti pareizi, tādējādi izpildot visaptverošas prasības attiecībā uz ziņojumiem. Treškārt, vairākas pārbaudes veic, ņemot vērā datu arhivēšanu un dokumentāciju, lai īstenotu virkni citu ar datu kvalitāti saistītu mērķu. Balstoties uz EK KN/KK programmu, tika izstrādāta kvalitātes vadības rokasgrāmata, kurā iekļauta visa KN/KK procedūrām raksturīgā būtiskā informācija (jo īpaši aptaujas lapas un veidlapas). EK kvalitātes rokasgrāmata strukturēta atbilstīgi trīs galvenajiem kvalitātes vadības sistēmas procesiem (vadības procesi, uzskaites datu apkopošanas procesi, atbalsta procesi). Kvalitātes rokasgrāmatā uzmanība galvenokārt pievērsta uzskaites datu apkopošanas procesa laikā veiktajām kvalitātes pārbaudēm. Kvalitātes pārbaudes tiek veiktas trīs līmeņos: a) dalībvalstu iesniegumu kvalitātes kontrole, b) EK uzskaites datu apkopojuma kvalitātes kontrole un c) EK uzskaites ziņojuma kvalitātes pārbaudes. f) Valsts reģistra apraksts, kas paziņots atbilstīgi vadlīnijām par saskaņā ar Kioto protokola 7. pantu pieprasītās informācijas sagatavošanu EK valsts reģistra aprakstā ievērotas Lēmuma 15/CMP.1 (Papildu informācijas iesniegšana saskaņā ar 7. panta 1. punktu, E. Valsts reģistri) II daļā noteiktās vadlīnijas par ziņojumu iesniegšanu saskaņā ar Kioto protokolu. EK reģistru uztur Vides ģenerāldirektorāts, un to patlaban neizmanto ar citu pušu reģistriem konsolidētā sistēmā. EK reģistram izmantotais programmnodrošinājums izstrādāts kvotu tirdzniecībai saskaņā ar EK Emisiju tirdzniecības shēmu un Kioto protokolu. Abas paredz, ka dalībnieku reģistri atbilst Kioto protokola vajadzībām izstrādāto Apvienoto Nāciju Organizācijas Datu apmaiņas standartu prasībām. Iespējamās atšķirības starp EK reģistru un Apvienoto Nāciju Organizācijas Neatkarīgo darījumu žurnālu tiks mazinātas, izmantojot pieeju, kas pieņemta attiecībā uz ES Emisiju tirdzniecības shēmas Reģistra sistēmas izstrādi. Lai novērstu neatļautas darbības un līdz minimumam samazinātu operatora kļūdas, izmantota arī virkne drošības pasākumu. Publiska pieeja pie EK reģistra attiecīgās informācijas tiks piešķirta saskaņā ar starptautiskajiem un EK tiesību aktiem un prasībām atbilstīgi Kioto protokolam. [1] Padomes 2002. gada 25. aprīļa Lēmums 2002/358/EK par ANO vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām pievienotā Kioto Protokola apstiprināšanu Eiropas Kopienas vārdā un no tā izrietošo saistību kopīgu izpildi, OV L 130, 15.5.2002., 1. lpp. [2] Komisijas 2006. gada xx decembra Lēmums xx/2006/EK, ar ko atbilstīgi Padomes Lēmumam 2002/358/EK nosaka saskaņā ar Kioto protokolu Kopienai un visām tās dalībvalstīm noteiktos attiecīgos emisijas līmeņus. [3] Polija nav iesniegusi pilnīgu informāciju par siltumnīcefekta gāzu emisiju par laikposmu līdz 2004. gadam. Tabulā norādīti 2006. gada 26. jūnijā Komisijai iesniegtie bāzes gada dati. Polija iesniedza atsevišķu ziņojumu par tās kopējo piešķirto daudzumu, kas norādīts tabulā un kas neatbilst minētajiem datiem. [4] 2004. gada 11. februāra Lēmums 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā [5] OV L 55, 1.3.2005., 57. lpp.