2)

direktīvas 3. pantu groza šādi: a) panta 1. punktā pievieno šādu daļu: “Lai panāktu atbilstību šī punkta pirmajā daļā minētajiem mērķiem, maksimālā tādu biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo daļa, ko ražo no labības un citiem cieti saturošiem augiem, cukuru saturošiem augiem un eļļas augiem, nav lielāka par enerģijas daudzumu, kas atbilst 4. punkta d) apakšpunktā noteiktajai maksimālajai daļai.”; b) panta 4. punkta otro daļu groza šādi: i) daļas a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “a) lai aprēķinātu saucēju, saskaņā ar pirmo daļu aprēķinot kopējo patērēto enerģijas daudzumu transporta nozarē, ņem vērā tikai benzīnu, dīzeļdegvielu, biodegvielu, ko patērē autotransportā un dzelzceļa transportā, un elektroenerģiju, tostarp elektroenerģiju, ko izmanto nebioloģiskas cilmes atjaunojamā šķidrā un gāzveida kurināmā ražošanai;”; ii) punkta b) apakšpunktā pievieno šādu teikumu: “Šis punkts neskar šā punkta d) apakšpunktu un 17. panta 1. punkta a) apakšpunktu;”; iii) punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “c) lai aprēķinātu elektroenerģijas daļu, kas saražota no atjaunojamajiem energoresursiem un patērēta jebkādos elektriskajos transportlīdzekļos un nebioloģiskas cilmes atjaunojamā šķidrā un gāzveida kurināmā ražošanā saskaņā ar a) un b) apakšpunktu, dalībvalstis var izmantot vai nu Savienības no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas daļu, vai arī no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas daļu savā valstī, kas noteikta divus gadus pirms attiecīgā gada. Turklāt, lai aprēķinātu no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtās elektroenerģijas daudzumu, ko patērē elektrificēts dzelzceļa transports, uzskata, ka šis patēriņš 2,5 reizes pārsniedz no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas daudzumu. Lai atbilstīgi b) apakšpunktam aprēķinātu no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtās elektroenerģijas daudzumu, ko patērē elektriski autotransporta līdzekļi, uzskata, ka šis patēriņš piecas reizes pārsniedz no atjaunojamajiem energoresursiem saražotās elektroenerģijas daudzumu.”; iv) pievieno šādus apakšpunktus: “d) aprēķinot biodegvielas skaitītājā, no tādas biodegvielas iegūtas enerģijas daļa, ko ražo no labības un citiem cieti saturošiem augiem, cukura un eļļas augiem, nepārsniedz 7 % no enerģijas galapatēriņa transportā dalībvalstīs 2020. gadā; e) dalībvalstis cenšas sasniegt mērķi – lai to teritorijā tiktu patērēta minimāla proporcija biodegvielu, kas ražota no izejvielām un citu degvielu, kas uzskaitīta IX pielikumā A daļā. Šim nolūkam katra dalībvalsts nosaka valsts mērķi, ko tā cenšas sasniegt. Šā mērķa atsauces vērtība ir energoietilpības 0,5 procentpunkti no pirmajā daļā minētās no atjaunojamajiem energoresursiem saražotas enerģijas daļas visos transporta veidos 2020. gadā; to nodrošina ar biodegvielu, kas ražota no izejvielām, un citas degvielas, kas uzskaitītas IX pielikuma A daļā, un par ko saskaņā ar šīs daļas f) apakšpunktu un IX pielikuma A daļu uzskata, ka tās energoietilpība ir divas reizes lielāka. Turklāt valsts mērķī var ņemt vērā no IX pielikumā neuzskaitītām izejvielām saražotas biodegvielas, ko kompetentās valsts iestādes atzinusi par atkritumiem, atlikumiem, nepārtikas celulozes materiālu un lignocelulozes materiālu un ko izmantoja esošajās iekārtās pirms Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/…/ES (15) (16) pieņemšanas. Dalībvalstis var noteikt valsts mērķi, kas ir zemāks par atsauces vērtību – 0,5 procentpunkti, pamatojoties uz vienu vai vairākiem šādiem iemesliem: i) objektīvi faktori, piemēram, ierobežotās iespējas biodegvielu ilgtspējīgai ražošanai no izejvielām un citu IX pielikuma A daļā uzskaitīto degvielu ražošanai, vai šādu biodegvielu ierobežota pieejamība par izmaksu ziņā pieņemamu cenu tirgū, ņemot vērā novērtējumu, kas ietverts Direktīvas 2014/…/ES (15) 3. panta 1. punktā minētajā Komisijas ziņojumā; ii) konkrētās tehniskās vai klimatiskās īpatnības transporta degvielas valsts tirgū, piemēram, autotransporta parka sastāvs un stāvoklis; vai iii) valsts politika, piešķirot atbilstošus finanšu resurss, lai stimulētu tādas elektroenerģijas izmantojumu transportā, kas iegūta no atjaunojamiem enerģijas avotiem. Komisija publicē: — dalībvalstu mērķus un attiecīgā gadījumā pamatojumu to dažādajiem valsts mērķiem, salīdzinot ar atsauces vērtību, par ko paziņo saskaņā ar Direktīvas 2014/…/ES (15) 4. panta 2. punktu; — kopsavilkuma ziņojumu par dalībvalstīs sasniegto virzībā uz valsts mērķu sasniegšanu.; f) uzskata, ka biodegvielām, ko ražo no IX pielikumā uzskaitītajām izejvielām, energoietilpība ir divas reizes lielāka. c) panta 4. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu: “Komisija vajadzības gadījumā līdz 2017. gada 31. decembrim iesniedz priekšlikumu, kas, ievērojot dažus nosacījumus, ļauj ņemt vērā visu no atjaunojamajiem energoresursiem iegūto elektroenerģiju, ko izmanto, lai darbinātu jebkādus iespējamos elektriskos transportlīdzekļus, kā arī nebioloģiskas cilmes atjaunojamā šķidrā un gāzveida kurināmā ražošanai.”; d) panta 4. punktam pievieno šādu daļu: “Nolūkā sasniegt šā panta 1. un 2., kā arī šajā punktā minētos mērķus, uzskata, ka biodegvielām, ko ražo no IX pielikuma A daļā minētajām izejvielām, energoietilpība ir divas reizes lielāka.”; e) iekļauj šādu punktu: “5. Lai samazinātu risku, ka viens sūtījums Savienībā tiek deklarēts vairāk nekā vienu reizi, dalībvalstis un Komisija cenšas stiprināt valstu sistēmu sadarbību un sadarbību starp valstu sistēmām un brīvprātīgajām shēmām, kas izveidotas saskaņā ar 18. pantu, tostarp attiecīgos gadījumos – datu apmaiņu. Lai novērstu to, ka materiāli tiek tīši modificēti vai izmesti atkritumos, lai tie atbilstu IX pielikumam, dalībvalstis sekmē tādu sistēmu izveidi un izmantošanu, ar kurām visā pievienotās vērtības veidošanās ķēdē izseko izejvielas un no tām iegūtās biodegvielas. Dalībvalstis nodrošina, ka, konstatējot krāpšanu, tiek veikti atbilstīgi pasākumi. Dalībvalstis līdz 2017. gada 31. decembrim un pēc tam katru otro gadu ziņo par īstenotajiem pasākumiem, ja tās nav sniegušas līdzvērtīgu informāciju par uzticamību un aizsardzību pret krāpšanu ziņojumos par tādas enerģijas veicināšanas un izmantošanas progresu, ko iegūst no atjaunojamiem energoresursiem, kuri sastādīti atbilstoši 22. panta 1. punkta d) apakšpunktam. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 25.a pantu nolūkā grozīt IX pielikuma A daļā minēto izejvielu sarakstu, lai pievienotu izejvielas, bet ne tāpēc, lai tās svītrotu. Komisija pieņem atsevišķu deleģēto aktu par katru izejvielu, kas pievienojama IX pielikuma A daļai. Ikviena deleģētā akta pamatā ir jaunāko zinātnes un tehnikas sasniegumu analīze, pienācīgi ņemot vērā atkritumu apsaimniekošanas hierarhiju un pamatojot secinājumu, ka attiecīgā izejviela nerada papildu pieprasījumu pēc zemes, ne arī lielā mērā kropļojoši ietekmē (blakus)produktu, atkritumu vai atlikumu tirgu, sniedz būtiskus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu salīdzinājumā ar fosilo kurināmo, un nepastāv risks negatīvi ietekmēt vidi un biodaudzveidību.”;