Eiropas Reģionu komitejas atzinums “ES Gaisa, ūdens un augsnes nulles piesārņojuma rīcības plāns”

(2022/C 270/06)

Ziņotāja: Marieke SCHOUTEN (NL//Zaļie), Neuvēgeinas domes locekle Atsauces dokuments: Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ceļš uz veselīgu planētu itin visiem – ES Gaisa, ūdens un augsnes nulles piesārņojuma rīcības plāns” COM(2021) 400 final

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Vispārīgas piezīmes

1. atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas paziņojumu “ES Gaisa, ūdens un augsnes nulles piesārņojuma rīcības plāns”, tajā pievērsto uzmanību veselībai un tā transversālo pieeju. RK ar cerībām raugās uz izziņotajām darbībām un priekšlikumiem un aicina nodrošināt, lai tie būtu konsekventi un saskaņoti savā starpā un ar citām zaļā kursa iniciatīvām;

2. uzsver, ka ir pilnībā jāīsteno ES tiesību akti saskaņā ar LESD 191. panta 2. punktā noteiktajiem principiem (piesardzības princips un principi par to, ka jāveic preventīvi pasākumi, pēc iespējas jānovērš kaitējums videi tā rašanās vietā un ka piesārņotāji maksā);

3. uzsver, ka piesārņojums ir būtiska problēma, kas jārisina, izmantojot efektīvu daudzlīmeņu pārvaldību un pārrobežu pieeju: katrai ieinteresētajai personai ir sava loma, un ir nepieciešama rīcība visos līmeņos, lai novērstu to, ka vietējās un reģionālās pašvaldības saskaras ar negatīvu ietekmi ķēdes beigās;

4. pauž stingru pārliecību, ka piesārņojums ir simptoms neilgtspējīgai ražošanas un patēriņa sistēmai, kuras pamatā ir neierobežota izaugsme un koncentrēšanās uz ieguvi, un ka to var novērst tikai pāreja uz aprites ekonomiku;

5. atzinīgi vērtē sešus galvenos mērķus 2030. gadam kā sākumu, bet pauž nožēlu, ka lielākā daļa šo mērķu nav jauni. RK uzskata, ka ir vajadzīgi vērienīgāki mērķi un papildu pasākumi, un mudina Komisiju uzsākt pastāvīgu procesu mērķu pārskatīšanai un pielāgošanai 2050. gada redzējumam un iesaistīt Reģionu komiteju šajā procesā;

6. uzsver, ka šo mērķu sasniegšanai Eiropas līmenī būs vajadzīga vērienīga un integrēta pieeja, kurā vides apsvērumi tiks sistemātiski iekļauti visās politikas jomās un kurā būs apvienoti dažādu vides politikas pasākumu mērķi, termiņi, procedūras un instrumenti;

7. atzinīgi vērtē to, ka veselība ir viens no galvenajiem aspektiem nulles piesārņojuma rīcības plānā. Vides veselības apsvērumu integrācija ir būtiska, lai ieviestu izmaiņas, kas vajadzīgas, lai samazinātu vides stresa faktoru iedarbību, it īpaši attiecībā uz cilvēkiem, kuri dzīvo neaizsargātos apstākļos ( 1 ) , jo piesārņojums ir galvenais vidiskais slimību un priekšlaicīgas nāves cēlonis visā pasaulē.

8. atkārtoti uzsver, ka Parlamentam, Padomei un Komisijai saistībā ar konferenci par Eiropas nākotni ir jāņem vērā iedzīvotāju priekšlikumi attiecībā uz nulles piesārņojumu un jānodrošina, ka šajā sakarā tiek īstenoti jauni tālejoši noteikumi;

9. norāda, ka atveseļošanās pēc pandēmijas būtu jākoncentrē uz pieeju “viena veselība”, atzīstot savstarpējo saistību starp cilvēku, vides un dzīvnieku veselību. Lai panāktu ilgtspēju un veicinātu veselīgus reģionus, pieejai “viena veselība” jāpiešķir vadošā loma mērķu noteikšanā un tiesību aktu izstrādē;

Palielināt piesārņojuma avotu novēršanu

10. atzinīgi vērtē jauno nulles piesārņojuma hierarhiju, kuras pamatā ir “apgrieztā piramīda”, taču pauž nožēlu, ka maz uzmanības ir pievērsts “piesārņojuma radītā kaitējuma atlīdzināšanai un kompensācijai”;

11. uzsver, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir būtiska loma šā rīcības plāna īstenošanā vietējā līmenī, taču tās var pildīt savu uzdevumu tikai tad, ja ES līmenī tiek īstenota preventīva pieeja ar efektīvu politiku, kas vērsta uz piesārņojuma avotiem;

12. atzinīgi vērtē Rūpniecisko emisiju direktīvas (RED) pārskatīšanu un vērienīgāko pieeju emisiju samazināšanai to rašanās vietā. Rūpniecisko emisiju direktīvai būtu jāveicina aprites ekonomikas mērķu sasniegšana;

13. atkārtoti norāda, ka emisiju noteikumi ir īpaši efektīva pieeja; tādēļ iesaka pievērst lielāku uzmanību to pastiprināšanai, jo tas ir labāks veids, kā samazināt emisijas to rašanās vietā;

14. atbalsta starptautisko darbu saistībā ar labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem (LPTP), tostarp jaunajām tehnoloģijām, nolūkā samazināt rūpnieciskās emisijas, sašaurinot emisiju līmeņu diapazonu, lai starptautiskā līmenī radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus;

15. aicina paātrināt LPTP atsauces dokumenta ( BREF ) prasību pārskatīšanu un izpildi attiecībā uz dažādiem rūpnieciskajiem piesārņotājiem un piemērot stingrākas emisiju prasības saistībā ar piesārņojuma integrēta novēršanas un kontroles ( IPPC ) procesa pārskatīšanu;

16. uzsver, ka attiecībā uz vides piesārņojumu, ko rada produkti visā savas aprites ciklā – no materiālu ieguves un ražošanas līdz izmantošanai un reciklēšanai –, svarīga nozīme ir aprites ekonomikas rīcības plānā minētajai Ilgtspējīgu produktu iniciatīvai. Komiteja uzskata, ka varētu konkrētāk precizēt, kāds varētu būt minētās iniciatīvas ieguldījums rīcības plānā;

Stiprināt principu “piesārņotājs maksā”

17. uzsver, ka būtu jārīkojas ne tikai valdībām: visām nozarēm ir svarīga loma piesārņojuma kontrolē un videi nodarītā kaitējuma novēršanā tā rašanās vietā;

18. aicina panākt, lai produkti un preces, ko ieved Eiropas Savienībā, atbilstu tiem pašiem vides standartiem, kuri ir spēkā ES teritorijā. Pretējā gadījumā būtu jāpiemēro Eiropas princips “piesārņotājs maksā”;

19. uzsver, ka princips “piesārņotājs maksā” (PPM) ir ES vides politikas pamatā un paredz, ka piesārņotāji sedz piesārņojuma novēršanas, kontroles un kompensēšanas pasākumu izmaksas;

20. uzsver Eiropas Revīzijas palātas ziņojumu ( 2 ) , kurā konstatēts, ka principa “piesārņotājs maksā” tvērums un piemērošana ir nepilnīga un ka pašlaik valdības bieži vien sedz piesārņojuma attīrīšanas izmaksas;

21. aicina labāk integrēt principu “piesārņotājs maksā” vides tiesību aktos, it īpaši samazinot emisiju robežvērtības, lai vēl vairāk samazinātu atlikušo piesārņojumu un novērstu difūzo piesārņojumu no visiem avotiem, tostarp lauksaimniecības;

22. uzsver, ka ražotājiem jābūt juridiski un finansiāli atbildīgiem par piesārņojuma mazināšanai nepieciešamajiem pasākumiem visā vērtības ķēdē, piemērojot paplašinātu ražotāja atbildību par visu patēriņa preču un iepakojuma materiālu vidiskajām un likvidēšanas izmaksām;

Labāka īstenošana un uzraudzība

23. norāda, ka ES izmaksas un negūtie ieguvumi ES vides tiesību aktos noteikto vides mērķu nesasniegšanas dēļ veido aptuveni 55 miljardus EUR gadā ( 3 )

24. uzsver, ka ne visi piesārņotāji vienlīdz kaitē cilvēku veselībai un videi, tāpēc uz risku balstīta analīze var palīdzēt labāk koordinēt ekoloģiskos un ekonomiskos aspektus;

25. uzsver, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir izšķiroša loma vides un rūpniecības politikas īstenošanā un tām ir plašas pilnvaras piesārņojuma kontroles īstenošanā, un šajā sakarā atzinīgi vērtē 5. pamatiniciatīvu “Kopīgi panākt nulles piesārņojuma prasību izpildi”;

26. vērš uzmanību uz Eiropas Vides aģentūras (EVA) veikto analīzi ( 4 ) , kas parāda, ka nepietiekami sekmīga vides tiesību aktu īstenošana visbiežāk ir saistīta ar iestāžu neefektīvu koordināciju, administratīvās spējas trūkumu, nepietiekamu finansējumu, zināšanu un datu trūkumu, nepietiekamiem atbilstības mehānismiem, kā arī nepietiekamu rīcībpolitikas integrāciju. Nulles piesārņojumā ieinteresēto personu platformai būtu jāveicina labāka koordinācija starp visiem pārvaldības līmeņiem un starp dažādām politikas jomām. RK stingri atbalsta jauno platformu un atzinīgi vērtē savu lomu tajā, atzīstot vietējo un reģionālo pašvaldību lielo nozīmi nulles piesārņojuma mērķa sasniegšanā;

27. pauž nožēlu par to, ka šā rīcības plāna 3.1. iedaļā nav minēta vietējā un reģionālā dimensija, aicina vairāk izcelt vietējo un reģionālo pašvaldību lomu un atkārtoti norāda, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir vajadzīgs finansiāls un tehnisks atbalsts, lai īstenotu mērķus vietējā līmenī;

28. uzsver, ka īstenošanas problēmas nevar atrisināt tikai ar jauniem tiesību aktiem. Lai sasniegtu mērķvērtības un standartus, būtiska nozīme ir atbalsta mehānismiem, vietējo un reģionālo pašvaldību spēju veidošanai, zināšanu apmaiņai un inovācijai;

29. uzsver, ka var izmantot tādas ES iniciatīvas kā pilsētprogrammas partnerības, un būtu jāapsver iespēja īstenošanas atbalstam aktīvi veidot jaunas partnerības vides jomā;

30. atzinīgi vērtē integrēta nulles piesārņojuma monitoringa un perspektīvas satvara ( ZPMOF ) izstrādi un aicina nodrošināt, lai visi attiecīgie dati būtu apkopoti, saskaņoti un visiem pieejami. RK uzsver, ka ir svarīgi ZPMOF saskaņot ar jauno vides rīcības programmā paredzēto uzraudzības sistēmu;

Atbalsts vietējā un reģionālā mēroga rīcībai nulles piesārņojuma jomā

31. atzinīgi vērtē Komisijas centienus sadarboties ar pilsētām un reģioniem saistībā ar Zaļo pilsētu vienošanos, Zaļās galvaspilsētas un Zaļās lapas balvu un Eiropas gadu zaļākām pilsētām, jo tie stimulē uzlabojumus;

32. norāda, ka ir vajadzīga uz teritorijām vērsta pieeja. Īpaša politika būtu jāplāno ne tikai pilsētu kopienām, bet arī citiem kopienu veidiem atkarībā no konkrētiem ģeogrāfiskajiem apstākļiem;

33. uzsver, ka vides uzlabošana, izmantojot telpisko plānošanu, piemēram, augstas kvalitātes zaļo un zilo zonu paplašināšana pilsētu teritorijās, piedāvā trīskāršu ieguvumu, mazinot vides piesārņojumu un atbalstot biodaudzveidību, uzlabojot pilsētu iedzīvotāju veselību un labklājību un veicinot sociālo kohēziju un integrāciju ( 5 )

34. uzsver dabā balstītu risinājumu (DBR) nozīmi, jo tie var nodrošināt ilgtspējīgus, izmaksu ziņā lietderīgus risinājumus, kas rada ekonomiskās iespējas un ieguvumus nodarbinātības, sabiedrības veselības un labklājības jomā. Vietējām un reģionālajām pašvaldībām būtu jāpiedāvā tehniskais atbalsts, zināšanu apmaiņas un spēju veidošanas iespējas, lai tās varētu ņemt vērā papildu ieguvumus savos publiskajos iepirkumos;

35. atkārtoti norāda uz visaptverošo pieeju, proti, pašvaldībās trokšņa rīcības plānus un gaisa kvalitātes plānus labāk kombinēt ar ilgtspējīgas pilsētu mobilitātes plāniem ( SUMP ), lai, izmantojot pievilcīgu sabiedrisko transportu un efektīvi popularizējot pārvietošanos ar velosipēdu un kājām, uzlabotu gaisa kvalitāti un aizsardzību pret troksni;

36. atzinīgi vērtē centienus ieviest un pastāvīgi atbalstīt “dzīvās laboratorijas” zaļiem digitālajiem risinājumiem un viedam nulles piesārņojumam. Vietējie digitālie dvīņi var palīdzēt izstrādāt vietēja un reģionāla mēroga pasākumus zaļajai un digitālajai pārkārtošanai. Valdību kontrole pār digitalizāciju ir neaizstājama, jo ilgtspējīga attīstība tagad ir nesaraujami saistīta ar digitālo pasauli;

37. aicina Eiropas datu telpā iekļaut datu apmaiņu attiecībā uz ilgtspēju, lai vērtību ķēdes varētu veicināt nozaru zaļināšanu. Turklāt ES līmeņa standartu noteikšana datu glabāšanai un apmaiņai nodrošinās tādu datu pieejamību, kurus var izmantot pārejā uz nulles piesārņojumu;

38. atzinīgi vērtē priekšlikumu par sadarbību starp Eiropas Komisiju un Reģionu komiteju, lai izveidotu ES reģionu zaļā snieguma rezultātu pārskatu, kas būs pamats jaunajai Gada zaļā reģiona balvai;

Īpaši jautājumi

Gaiss

39. norāda, ka gaisa piesārņojums ir lielākais vides veselības apdraudējums Eiropas Savienībā; uz to var attiecināt 400 000 priekšlaicīgas nāves gadījumu gadā ( 6 )

40. atkārtoti uzsver ( 7 ) , ka iedarbīgai gaisa kvalitātes rīcībpolitikai vajadzīga rīcība un sadarbība pasaules, Eiropas, valstu, reģionālajā un vietējā līmenī. Kā paredz subsidiaritātes princips, īstenošana galvenokārt norit ar nacionāliem, reģionāliem un vietējiem pasākumiem, kas pielāgoti konkrētiem apstākļiem;

41. atzinīgi vērtē Komisijas mērķi ciešāk saskaņot ES gaisa kvalitātes standartus ar jaunākajiem PVO ieteikumiem un pastiprināt noteikumus par monitoringu, modelēšanu un gaisa kvalitātes plāniem, lai palīdzētu vietējām un reģionālajām pašvaldībām; noteikumi par monitoringu, modelēšanu un gaisa kvalitātes plāniem it īpaši ir labāk jāsaskaņo savā starpā;

42. ierosina izmantot PVO 2021. gada mērķvērtības kā mērķi, kas jāsasniedz līdz 2050. gadam, bet neizmantot ieteiktās vērtības kā robežvērtības, jo daudzas dalībvalstis vēl nav panākušas atbilstību pašreizējām;

43. Hubs ) veiktās apspriešanās secinājumus, kuros aplūkota ES Gaisa kvalitātes direktīvas ( AAQ ) un Direktīvas par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju ( NEC ) īstenošana, kā arī Eiropas Parlamenta īstenošanas ziņojums iesaka ņemt vērā RK Reģionālo centru () veiktās apspriešanās secinājumus, kuros aplūkota ES Gaisa kvalitātes direktīvas () un Direktīvas par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju () īstenošana, kā arī Eiropas Parlamenta īstenošanas ziņojums ( 8 ) , kurā Gaisa kvalitātes direktīvas raksturotas kā “daļēji efektīvs instruments, kas jāuzlabo”;

44. norāda, ka pandēmija radīja attiecīgu impulsu, veicinot modālo pārvirzi un pārdalot ceļa telpu par labu iešanai kājām un riteņbraukšanai, kā arī padarot to zaļāku un tādējādi novēršot atgriešanos pilsētās, kurās dominē automobiļi un kurās ir augsts gaisa piesārņojuma līmenis;

45. norāda, ka ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai samazinātu smaku radīto piesārņojuma līmeni, un uzskata, ka Rūpniecisko emisiju direktīva (RED) ir galvenais instruments cīņā pret smaku radīto piesārņojumu, jo tā attiecas uz visu veidu emisijām. RK uzsver, cik svarīga ir amatierzinātne un sabiedrības līdzdalība smaku radīta piesārņojuma problēmu risināšanā. Daudzlīmeņu pieeja, kas ietver dažādu ieinteresēto personu atšķirīgo ieguldījumu, var dot iedzīvotājiem iespēju piedalīties lēmumu pieņemšanā par savu vidi un var sniegt atbalstu politikas veidotājiem un smaku emitējošām nozarēm, lai pieņemtu apzinātus lēmumus un labāk risinātu smaku radītā piesārņojuma problēmu;

Ūdens

46. atzinīgi vērtē mērķi par 30 % samazināt vidē nonākušās mikroplastmasas daudzumu un mudina Eiropas Komisiju noteikt skaidras definīcijas attiecībā uz mikroplastmasu, kā arī, ierosinot stingrākus pasākumus attiecībā uz apzinātas rīcības dēļ vidē nonākušu mikroplastmasu, censties rašanās vietā novērst mikroplastmasas un neausto materiālu nonākšanu vidē;

47. atzinīgi vērtē Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas pārskatīšanu un atbalsta iniciatīvu izmantot šo direktīvu, lai panāktu vērtīgu uzturvielu reģenerāciju, un iniciatīvu pievērsties jaunām vielām, piemēram, farmaceitiskajiem atlikumiem un mikroplastmasai;

48. iesaka novērtēt šo pasākumu efektivitāti un apsvērt, kādi ieguldījumi ir nepieciešami attiecībā uz zālēm un mikroplastmasu, mērķtiecīgi pievēršoties karstajiem punktiem, kuros pastāv risks ekoloģijai vai dzeramā ūdens avotiem;

49. atbalsta virszemes ūdeņos un gruntsūdeņos esošo vielu monitoringu, izmantojot inovatīvas monitoringa un novērtēšanas metodes un iekļaujot to Prioritāro vielu direktīvas un Gruntsūdeņu direktīvas pārskatīšanā. Komiteja norāda, ka ir jāapmainās ar informāciju par izplūdēm sateces baseinos, jo piesārņojošo vielu emisijām ir lejupēja ietekme;

50. pauž bažas par to, ka ūdens atkalizmantošana Eiropas Savienībā joprojām ir ierobežota, un uzskata, ka to varētu atbalstīt, plašāk piemērojot ES regulu par ūdens atkalizmantošanas minimālajām prasībām, lai iekļautu ūdens izmantošanu zaļo zonu apūdeņošanai pilsētu teritorijās, parkos, dārzos un publiskai izmantošanai (piemēram, atpūtai, sportam);

Troksnis

51. norāda, ka trokšņa ietekmes uz veselību dēļ katru gadu tiek zaudēts viens miljons veselīgas dzīves gadu ( 9 ) . Lai risinātu šīs sabiedrības veselības pieaugošās problēmas, ir būtiski samazināt autoceļu radīto trokšņa piesārņojumu;

52. uzskata, ka ir nepieciešama rīcība Eiropas līmenī, lai atbalstītu vietējos un reģionālos centienus samazināt autoceļu, dzelzceļa un lidostu radīto trokšņa piesārņojumu, nodrošinot Vides trokšņa direktīvā ( END ) noteikto kartēšanas un ziņošanas prasību labāku īstenošanu un izpildi;

53. mudina Komisiju izvērtēt iespēju pārskatīt Vides trokšņa direktīvu, lai noteiktu vērienīgus obligātos mērķus trokšņa samazināšanai nolūkā tuvināties PVO ieteiktajiem ierobežojumiem, un aicina visas ieinteresētās personas izstrādāt rīcības plānu;

54. uzskata, ka ir būtiski pārorientēties no pasākumiem, kas mazina pārmērīgu troksni, uz tādiem pasākumiem, kas troksni novērš kopumā, piemēram, atbalstot tādus ilgtspējīgus transporta veidus kā iešana kājām un riteņbraukšana, lai panāktu trokšņa ievērojamu un ilgtermiņa samazinājumu;

Augsne

55. uzsver, ka ir svarīgi efektīvi īstenot tiesību aktus augsnes kvalitātes un izcelsmes jomā. Ņemot to vērā, ir svarīgi, lai visās ES dalībvalstīs būtu vienots augsnes izcelsmes un kvalitātes pierādījums, kas vietējām un reģionālajām pašvaldībām ļautu apturēt piesārņotas augsnes transportēšanu un izmantošanu tajos reģionos, kuros piesārņotājus nav iespējams saukt pie atbildības;

56. uzsver veselīgas augsnes būtisko nozīmi labklājības un uzplaukuma veicināšanā un atbalsta preventīvu un uz risku balstītu pieeju augsnes piesārņojumam. Uzsvars būtu jāliek ne tikai uz ķīmisko kvalitāti, bet arī uz augsnes fizikālo un bioloģisko stāvokli;

57. uzskata, ka poligonos apglabāta plastmasa izdala toksiskas ķīmiskas vielas augsnē un gruntsūdeņos. Nepareizas apsaimniekošanas gadījumā plastmasa piesārņo zemi, ūdensceļus un okeānus. Toksiskās piedevas un mikroplastmasa, kas atrodas lietus ūdeņos, augsnē, ūdensceļos, okeānos un kalnu virsotnēs, nevar tikt likvidētas, tās reciklējot, apglabājot poligonos vai sadedzinot. Pārmaiņas var tikt panāktas tikai ar juridiski saistošiem ierobežojumiem attiecībā uz būtiskiem lietojumiem paredzētas plastmasas globālo ražošanu;

58. atzinīgi vērtē ES augsnes stratēģiju un to, ka izziņots ES tiesību akts par augsnes veselību, jo atbalsts, kas augsnes aizsardzībai sniegts, izmantojot Eiropas satvaru, ir būtisks solis ceļā uz klimatneitralitāti, biodaudzveidības atjaunošanu, nulles piesārņojumu, kā arī veselīgu un ilgtspējīgu pārtikas sistēmu. Tajā pašā laikā iestājas par rīcības plānā un jaunajā Augsnes stratēģijā paredzēto pasākumu īstenošanas elastību valstu līmenī, jo pastāv lielas reģionālas atšķirības telpiskās plānošanas, ainavas, augsnes (sastāva) un augsnes lietojuma ziņā;

59. atzinīgi vērtē Komisijas centienus ieteikt lauksaimniekiem īstenot mazāk piesārņojošu praksi, samazinot amonjaka un nitrātu emisijas. Svarīgas ir arī citas emisijas lauksaimniecības nozarē, piemēram, fosfāti, metāli, pesticīdi un zāles;

60. aicina pievērst īpašu uzmanību vēsturiskajām difūzajām emisijām. Atbilstību jauniem standartiem dažkārt nav iespējams panākt, un tas rada ierobežojumus piesārņoto teritoriju izmantošanai. Tādēļ pieeja, kas vērsta uz piesārņojuma avotiem, ir jāapvieno ar stratēģiju šo esošo piesārņojuma avotu likvidēšanai;

Bīstamās vielas

61. atbalsta proaktīvus pasākumus ķīmisko vielu ierobežošanai pirms to nonākšanas ķēdē; pie tiem pieder arī noteikumi attiecībā uz tirgū laisto vielu drošu lietošanu. Eiropas Savienībai būtu jāreglamentē ķīmiskās vielas, pamatojoties uz tām piemītošajām cilvēkiem un videi kaitīgajām īpašībām, pat ja pastāv zinātniska nenoteiktība, un jāņem vērā arī iedarbības risks un ieguvumi sabiedrībai, kā arī jāapzina un jāizslēdz konkrēti, nepieņemami apdraudējumi;

62. uzskata, ka REACH ir galvenais instruments, lai kontrolētu bīstamās vielas, kas nonāk vidē. Ir būtiski, lai REACH noteiktie licencēšanas un ierobežošanas procesi tiktu vairāk izmantoti un lai vielu kandidātu sarakstā tiktu vairāk apzinātas vielas, kas rada ļoti lielas bažas;

63. aicina ES līmenī noteikt ierobežojumus bīstamu perfluoralkilvielu un polifluoralkilvielu ( PFAS ) problemātiskam lietojumam un to emisijām. Tās rada lielas bažas, jo ir ārkārtīgi noturīgas un nelabvēlīgi ietekmē cilvēku veselību un vidi;

64. norāda, ka pašlaik trūkst zināšanu par daudzu bīstamu vielu (eko)toksikoloģisko ietekmi uz vidi vai ar vides starpniecību. Zinātniskie pierādījumi par ķīmisko vielu ietekmi uz vidi un veselību būtu pastāvīgi jāatjaunina un jāizvērtē, un tiem jābūt pieejamiem, it īpaši informācijai, kas attiecas uz risku cilvēkiem un videi.

Briselē, 2022. gada 27. janvārī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) EVA ziņojums Nr. 22/2018 Unequal exposure and unequal impacts (“Nevienlīdzīga pakļautība riskam un nevienlīdzīga ietekme”).

(2) Īpašais ziņojums 12/2021: Princips “piesārņotājs maksā” ES vides politikas jomās un darbībās nav piemērots konsekventi.

(3) Study 2019: The costs of not implementing EU environmental law.

(4) EEA Environmental indicator report 21/2017.

(5) Healthy environment, healthy lives: how the environment influences health and well-being in Europe.

(6) EEZ – Gaisa kvalitāte Eiropā – 2020. gada ziņojums.

(7) ES tīra gaisa politikas nākotne saistībā ar nulles piesārņojuma mērķi.

(8) Eiropas Parlamenta 2021. gada 25. marta rezolūcija par gaisa kvalitātes direktīvu – Direktīvas 2004/107/EK un Direktīvas 2008/50/EK – īstenošanu (2020/2091(INI)) (OV C 494, 8.12.2021., 64. lpp.).

(9) https://www.eea.europa.eu/publications/health-risks-caused-by-environmental.