Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par ieguldījumu produktu pamatinformācijas dokumentiem /* COM/2012/0352 final - 2012/0169 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Šis priekšlikums attiecas uz pārredzamības uzlabošanu privātiem ieguldītājiem investīciju tirgū. Privāto ieguldījumu produkti (tajos ietverti ieguldījumu fondi, privāti strukturēti produkti un daži apdrošināšanas līgumu veidi, ko izmanto ieguldījumu mērķiem) ir būtiski, lai apmierinātu ES pilsoņu vajadzības pēc produktiem, ar kuriem veidot uzkrājumus un ieguldījumus, vienlaikus veicinot efektīvus kapitāla tirgus, kas palīdzētu finansēt ES ekonomikas izaugsmi. Tomēr par investīciju produktiem pastāv informācijas asimetrija starp privātajiem ieguldītājiem un tiem, kas veido šādus produktus un meklē iespējas tos pārdot šiem ieguldītājiem. Tāpēc privātie ieguldītāji nav labi sagatavoti savu interešu aizsardzībai. Šādi ieguldītāji bieži saskaras ar neskaidru un pārāk sarežģītu informāciju par iespējamiem ieguldījumiem, kur produktu risku un izmaksas ir grūti novērtēt vai salīdzināt. Tas mazina ieguldījumu tirgu efektivitāti, izraisot cenu pieaugumu ieguldītājiem. Tas arī tieši veicina to, ka privātie ieguldītāji pērk nepiemērotus produktus, un tas viņiem kaitē vai nu ar neparedzētām izmaksām vai zaudējumiem, neizmantotām izdevībām, vai arī, ļaunākajā gadījumā, ar mūža uzkrājumu zaudējumu, graujoši ietekmējot personisko un ģimenes labklājību. Pašreiz par produktiem sniedzamā informācija mainās atkarībā no produkta juridiskās formas, nevis no tā ekonomiskā rakstura vai riska, ko tas rada privātajiem ieguldītājiem. Informācijas salīdzināmība, saprotamība un izklāsts ir atšķirīgi, tā ka vidusmēra ieguldītājam var būt grūti veikt vajadzīgo salīdzināšanu starp produktiem. Patiešām, informācija par produktiem bieži vairāk koncentrējas uz tiesiskās nedrošības samazināšanu to izveidotājiem, nevis uz efektīvu, atvērtu un pārdomātu informācijas sniegšanu potenciālajiem klientiem tādā formā, lai viņiem būtu viegli to saprast un izmantot. Informatīvie materiāli (nevis reklāma) parasti ir pārāk plaši un nepietiekami izceļ būtiskākos punktus vai nozīmīgāko informāciju. Finanšu krīze pastiprināja šo jautājumu risināšanas nozīmību. Privātie ieguldītāji ir cietuši zaudējumus, veicot ieguldījumus, kuru riski ieguldītājiem nebija pārredzami vai saprotami. Turklāt privāto ieguldījumu produkti, tostarp privātie strukturētie produkti vai apdrošināšanas līgumi ieguldījumu mērķiem bieži tikuši un joprojām tiek tirgoti privātajiem ieguldītājiem kā vienkāršu produktu, piemēram, tādu kā uzkrājumu konti, aizstājēji, lai gan privātie ieguldītāji ne vienmēr izprot to atšķirības. Tas notiek situācijā, kad ieguldītāju uzticēšanās ir iedragāta – nesenās ES patērētāju aptaujas rezultāti liecina, ka patērētāji finanšu pakalpojumu nozarei uzticas mazāk nekā pārējām nozarēm. Pienācīgi atjaunot uzticēšanos ir būtiski. Šajā nolūkā ir ārkārtīgi nozīmīgi uzlabot noteikumus par pārredzamību tā, lai tie darbotos privāto ieguldītāju labā, ņemot vērā viņu vajadzības. ES jau ir veikusi novatoriskus pasākumus, izveidojot "ieguldītājiem paredzētās pamatinformācijas" dokumentu attiecībā uz PVKIU. Tā izstrādē izmantoja jaunu metodi, kuras būtība bija padziļināti pārbaudīt informācijas sniegšanas pieeju attiecībā uz pašiem privātajiem ieguldītājiem nolūkā šo informāciju pēc iespējas saīsināt, racionalizēt un padarīt mērķtiecīgu un nodrošināt, lai informācija būtu saprotama parastam privātam ieguldītājam. Lai gan informācijas sniegšana attiecībā uz PVKIU tādā veidā jau tikusi uzlabota, taču tā vēl nav uzlabota attiecībā uz virkni citu privāto ieguldījumu produktu. Tagad tas jāizdara attiecībā uz visiem šiem produktiem. Eiropas privātajiem ieguldītājiem vienmēr vajadzētu saņemt īsu, salīdzināmu un standartizētu informāciju, kas šajā paskaidrojuma rakstā dēvēta par "pamatinformācijas dokumentiem" neatkarīgi no tā, uz kādiem ieguldījumu produktiem tā attiecas. Šā priekšlikuma par ES mēroga pamatinformācijas dokumentiem izveides pamatā ir ECOFIN padomes 2007. gada maijā Komisijai iesniegtais pieprasījums pārbaudīt to ES tiesību aktu saskaņotību, kurus piemēro dažādiem privāto ieguldījumu produktu veidiem. Pirmais darba posms noslēdzās ar Komisijas 2009. gada aprīlī pieņemto Paziņojumu par standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem. Paziņojumā Komisija secinājusi, ka ilgtspējīgu un apmierinošu tiesisko vidi privāto ieguldījumu produktu pārdošanai un informācijas sniegšanai par tiem var izveidot tikai ar tiesību aktu izmaiņām Eiropas līmenī, jo efektīvu noteikumu trūkums Eiropas līmenī bija pamatā neatbilstībām visu nozaru darbībā. Paziņojumā noteiktas divas jomas, kurās jāturpina darbs: noteikumi, kas attiecas uz tirdzniecību, un noteikumi par produktu informāciju. Šis priekšlikums izriet no nesenajiem darba virzieniem par produktu informācijas sniegšanu. Priekšlikums veidots regulas formā, to papildinās sīki izstrādāti deleģētie/īstenošanas akti. Šajā regulā noteikti vispārēji principi par pieeju un saturu. Deleģētie/īstenošanas akti paredzētu cik vien iespējams standartizētu šajā regulā prasītās informācijas izklāstu, tomēr pasākumi tajos tiktu pielāgoti, kā tas būtu vajadzīgs konkrētām citu privāto ieguldījumu produktu īpatnībām un to atšķirīgajiem riska profiliem, lai nodrošinātu, ka privāto ieguldījumu klienti vienmēr saņem pamatinformāciju, kas viņiem nepieciešama uz informāciju pamatotu lēmumu pieņemšanai. Galu galā šie sīki izstrādātie pasākumi veidos vienotu kopumu ar ierosināto regulu. Tie ietekmēs visas izmaksas, kas ir saistītas ar pamatinformācijas dokumentu ieviešanu, un tādējādi arī pašas šo sīki izstrādāto pasākumu iespējas tiks pakļautas rūpīgam ietekmes novērtējumam. Šis priekšlikums ir daļa no plašāka tiesību aktu kopuma, kas paredzēts, lai atgūtu patērētāju uzticēšanos finanšu tirgiem. Šajā kopumā ietvertas vēl divas daļas. Pirmā ir padziļināta Direktīvas 2002/92/EK par apdrošināšanas starpniecību pārskatīšana, lai nodrošinātu, ka klientiem, pērkot apdrošināšanas produktus, tiek sniegta augsta līmeņa aizsardzība. Kopuma pēdējās daļas mērķis ir stiprināt depozitārija funkciju attiecībā uz PVKIU – tas ir būtisks pamatelements ieguldītāju aizsardzībai, ko sniedz PVKIU direktīva. Lai nodrošinātu šā pamatelementa pastāvīgu efektivitāti, ir ierosināti mērķtiecīgi Direktīvas 2009/65/EK grozījumi. Produktu informācijas sniegšanas pasākumi, kas ierosināti šajā regulā, it īpaši papildina ieguldītāja aizsardzības pasākumus saistībā ar ieguldījumu informāciju un pārdošanas pakalpojumiem. Ciktāl tas attiecas uz strukturēto depozītu pārdošanu, šis jautājums tiek risināts priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā par finanšu instrumentu tirgiem, ar ko atceļ Direktīvu 2004/39/EK[1]. Apdrošināšanas starpniecības direktīvas pārskatīšana konkrēti risinās pārdošanas noteikumu uzlabošanas jautājumus attiecībā uz ieguldījumu apdrošināšanas produktiem. 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējuma rezultāti Šis ierosinājums ir padziļināta dialoga un apspriešanās ar visām ieinteresētajām pusēm rezultāts. Šīs apspriešanās norisinājās divos posmos: pirmais notika pēc Padomes pieprasījuma pirms Komisijas 2009. gada paziņojuma publicēšanas. Tas ietvēra uzaicinājumu iesniegt rakstveida atsauksmes 2007. gada oktobrī, 2008. gada martā sagatavoto pārskatu par saņemtajām atbildēm, 2008. gada maijā notikušo tehnisko semināru ar nozares pārstāvjiem un 2008. gada jūlijā notikušo augsta līmeņa atklātu uzklausīšanu. Otrajā apspriešanās posmā uzmanība tika vairāk vērsta uz konkrētiem elementiem saistībā ar darba stratēģiju informācijas jomā, un tas norisinājās pēc paziņojuma publicēšanas, nākamais tehniskais seminārs notika 2009. gada oktobrī, un darba atjaunināta versija tika publicēta 2009. gada decembrī. Paralēli šiem pasākumiem trīs valstu uzraudzības iestāžu 3. līmeņa komitejas (CEBS, CEIOPS un CESR) kopīgi strādāja pie viedokļa formulēšanas par šo jautājumu. Pirmais darba rezultāts bija triju nozaru ziņojumu kopīga iesniegšana Komisijai 2009. gada 18. novembrī. Atzīstot šīs darba stratēģijas starpnozaru raksturu, 2009. gadā tika izveidota apvienota 3. līmeņa darba grupa standartizētu privāto ieguldījumu produktu jautājumos, un pēc gada tā iesniedza Komisijai savu galīgo ziņojumu. Komisija 2010. gada novembrī uzsāka sabiedrisko apspriešanu par konkrētiem risinājumiem. Komisija saņēma aptuveni 140 atbildes, kas publicētas Komisijas tīmekļa vietnē. Apspriešanas gaitā iesniegtās atbildes liecina par to, ka nozare kopumā, patērētāji un dalībvalstu ieinteresētās puses atbalsta iniciatīvu un ierosināto vispārējo pieeju. Viedokļu dažādība galvenokārt attiecas uz režīma piemērošanas jomu un uz līmeni, ciktāl pieeju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) ieguldītājam sniedzamo pamatinformāciju varētu piemērot citiem privātiem ieguldījumiem. Šo apspriešanu papildināja virkne diskusiju ar klientu pārstāvjiem (FIN-USE, finanšu pakalpojumu klientu grupu un finanšu pakalpojumu izmantotāju grupu), regulatoriem (Finanšu pakalpojumu komiteju, Eiropas Vērtspapīru komiteju, Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju uzraudzītāju komiteju) un nozares pārstāvjiem. Šā priekšlikuma pamatā ir 3. līmeņa komiteju (CEBS, CEIOPS un CESR[2]) izstrādātais darbs; apspriešanas gaitā paustie viedokļi, tostarp semināri un sanāksmes ar ieinteresētajām pusēm, kā arī pieredze, kas iegūta saistībā ar ieguldītājam paredzētās pamatinformācijas režīmu, kas tika izstrādāts attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem. Komisija sagatavoja politikas risinājumu ietekmes novērtējumu saskaņā ar tās labāka regulējuma politiku. Politikas risinājumi attiecās uz jaunā režīma piemērošanas jomu, standartizācijas līmeni, uz to, kam vajadzētu būt atbildīgam par informācijas izstrādi, un to, kā nodrošināt tās efektīvu nodošanu privātajiem ieguldītājiem. Ietekmes novērtējums pamatojās uz vairākiem pētījumiem, tostarp inovatīvu pētījumu, kura uzmanības centrā bija privāto ieguldītāju uzvedības aspekti. Ietekmes novērtējuma ziņojuma projektu pārbaudīja Ietekmes novērtējuma padome, tas tika izlabots atbilstoši tās 2011. gada 15. aprīļa pozitīvajam atzinumam. Uzlabojumi attiecās jo īpaši uz šādiem punktiem: tika padarīta skaidrāka mijiedarbība starp ierosināto regulējumu un citiem pasākumiem ieguldītāju aizsardzības jomā, tostarp tādiem, kas attiecas uz pārdošanas praksi, kā arī attiecīgo produktu un struktūru, ko ietekmē ierosinātais regulējums, konkrētā definīcija un ierosinātā regulējuma iespējamā mijiedarbība ar citām Savienības tiesību jomām, savukārt risinājumu analīze tika padziļināta un paplašināta, un izmaksu un atlīdzību vērtējums tika skaidrāk pielāgots tam, lai atspoguļotu attiecībā uz PVKIU pieņemtos pasākumus. Turklāt citu tādu faktoru analīze, kuri ietekmē ieguldītāja lēmuma pieņemšanu, tika padziļināta, lai nepārprotamāk ņemtu vērā faktu, ka informācija par produktiem ir tikai viens no lēmuma pieņemšanu ietekmējošiem faktoriem un ka konsultantu vai pārdevēju loma var būt izšķiroša, nosakot vai ietekmējot ieguldītāja izvēli daudzās konkrētās pārdošanas situācijās. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 3.1. Juridiskais pamats Šā priekšlikuma pamats ir LESD 114. pants. Tajā nosaka vienotus noteikumus par ieguldījumu produktu informāciju privātajiem ieguldītājiem. Priekšlikuma mērķis ir nodrošināt to, lai privātie ieguldītāji saprastu privāto ieguldījumu produktu pamatiezīmes un riskus un salīdzinātu dažādu produktu iezīmes. Vienlaikus tā mērķis ir arī nodrošināt līdzvērtīgus konkurences apstākļus dažādiem ieguldījumu produktu izveidotājiem un pārdevējiem. Tātad tā mērķis ir izveidot vienveidīgus nosacījumus Savienības ieguldītājiem, lai viņi saņemtu informāciju par ieguldījumu produktiem īsā dokumentā un lai informācijas pasniegšanas veids būtu līdzvērtīgs. Tādējādi šis priekšlikums harmonizē darbības nosacījumus saistībā ar informāciju par ieguldījumu produktiem visiem privāto ieguldījumu tirgus dalībniekiem: produktu izveidotājiem, pārdevējiem un ieguldītājiem. Noteikumi, kas atšķiras atkarībā no nozares, kas piedāvā ieguldījumu produktus, un atkarībā no valsts regulējuma rada šajā jomā nevienlīdzīgus konkurences apstākļus dažādiem produktiem un izplatīšanas kanāliem, veidojot papildu šķēršļus finanšu pakalpojumu un produktu jomā vienotajā tirgū. Dalībvalstis jau ir pieņēmušas neviendabīgus un nekoordinētus pasākumus nepilnību novēršanai ieguldītāju aizsardzībā un, iespējams, šāda ievirze turpināsies. Privāto ieguldījumu produktu pārrobežu tirdzniecība vēršas plašumā, taču valstu atšķirīgā pieeja novedīs pie dažādiem ieguldītāju aizsardzības līmeņiem, palielinātām izmaksām un nenoteiktības produktu sniedzējiem un izplatītājiem, kas savukārt kavēs privāto ieguldījumu tirgus turpmāko pārrobežu attīstību. Šādai turpmākai attīstībai būtu nepieciešams arī, lai dažādi produkti no visas Savienības būtu viegli salīdzināmi. Atšķirīgi produktu informācijas sniegšanas standarti padara šādu salīdzināšanu ļoti sarežģītu. Atšķirības var apdraudēt pamatbrīvības un tādējādi tieši ietekmēt iekšējā tirgus darbību. Pieredze PVKIU jomā arī liecina, ka atšķirīga valstu pieeja informācijai var izraisīt ievērojamus konkurences kropļojumus. Tāpēc piemērots juridiskais pamats ir LESD 114. pants. Lai sasniegtu šīs iniciatīvas mērķus, tiek uzskatīts par piemērotu un nepieciešamu šo priekšlikumu veidot regulas formā. Pasākums attiecas vienīgi uz privātajiem ieguldītājiem paredzēto informāciju. Tas neattiecas uz citām ieguldījumu produktu izveidotāju, pārdevēju vai ieguldītāju tiesībām vai pienākumiem – tādā gadījumā piemērotākā juridiskā forma varētu būt direktīva. Pieredze liecina – ja nepieciešams, lai produktu informācija ietvertu standarta informāciju, kas ļautu ieguldītājiem salīdzināt dažādus produktus, to var panākt tikai ar tieši piemērojamiem noteikumiem, kas neprasa, lai dalībvalstis veiktu jebkādus papildu pasākumus. Ja prasības attiecībā uz informācijas saturu un formu dažādās dalībvalstīs atšķirtos direktīvas transponēšanas rezultātā, tas varētu radīt nevienlīdzīgus konkurences nosacījumus tirgus dalībniekiem un nevienādu ieguldītāju aizsardzības līmeni. Ir svarīgi, lai šī regula noteiktu tiešus pienākumus privātajiem dalībniekiem attiecībā uz šīs informācijas sagatavošanu un sniegšanu un šo pienākumu darbības joma nebūtu atkarīga no valstu izpildes pasākumiem. 3.2. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts LESD 5. panta 3. punktā, rīkoties ES līmenī var tikai tad, kad dalībvalstis vienas pašas nevar apmierinošā veidā sasniegt plānotos mērķus, un tādēļ, ņemot vērā ieteiktās rīcības apmēru vai ietekmi, tos var labāk sasniegt ES. Šā priekšlikuma mērķi, kas ir vienlīdzīgu konkurences nosacījumu nodrošināšana visiem produktu izveidotājiem un pārdevējiem ES un vienveidīga ieguldītāju aizsardzības līmeņa izveide ar harmonizētiem noteikumiem pārredzamības jomā, nav sasniedzami ar dalībvalstu līmenī veiktām darbībām. Valsts līmeņa pasākumiem var būt labvēlīga ietekme uz ieguldītāja aizsardzību attiecīgajā dalībvalstī. Taču valsts pieeja pēc definīcijas ir ierobežota ar attiecīgās valsts teritoriju. Turklāt pastāv atšķirīgas pieejas risks attiecībā uz ieguldītājiem sniedzamo informāciju. Tās nevar izveidot Savienības līmeņa vienlīdzīgus nosacījumus ieguldījumu produktu izveidotājiem un pārdevējiem un vienādu ieguldītāju aizsardzības līmeni saistībā ar ieguldītājiem sniedzamo informāciju visā ES. Tāpēc ir nepieciešama Eiropas līmeņa rīcība. Saskaņā ar proporcionalitātes principu (LESD 5. panta 4. punkts) šīs iniciatīvas mērķu sasniegšanai ir nepieciešami un piemēroti noteikt principus attiecībā uz privāto ieguldījumu produktu informācijas saturu un formu, kā arī noteikumus par šīs informācijas izstrādi un sniegšanu privātajiem ieguldītājiem. Šīs prasības vajadzētu sīkāk izstrādāt 2. līmenī, lai varētu panākt prasīto pasākumu atbilstības līmeni nolūkā atvieglot dažādu nozaru ieguldījumu produktu salīdzināšanu. 3.3. Atbilstība LESD 290. un 291. pantam No 2011. gada 1. janvāra piemēro Regulas, ar ko izveido trīs Eiropas uzraudzības iestādes EBI, EAAPI un EVTI[3]. Šajā sakarībā Komisija vēlas atgādināt paziņojumus par LESD 290. un 291. pantu, ko tā veica 2009. gada 23. septembrī, pieņemot regulas: "Attiecībā uz normatīvo standartu pieņemšanas procesu Komisija uzsver finanšu pakalpojumu nozares unikālo raksturu, kas izriet no Lamfalisī struktūras un ir skaidri atzīts LESD 39. deklarācijā. Tomēr Komisijai ir nopietnas šaubas par to, vai tās lomas ierobežojumi deleģēto aktu pieņemšanā un īstenošanas pasākumu veikšanā ir saskaņā ar LESD 290. un 291. pantu." 3.4. Sīkāks priekšlikuma izskaidrojums 3.4.1. Ieguldījumu produkti, kam jāpievieno pamatinformācijas dokuments, tos pārdodot privātajiem ieguldītājiem Investīciju produkti var būt izstrādāti tā, ka tiek piedāvāts viens un tas pats ieguldījumu veids atšķirīgās juridiskās formās atkarībā no nozares. Šis process var radīt iespaidu, ka produkti ir pavisam dažādi, lai gan tiem ir vienādi ekonomiski mērķi (piemēram, ieguldījumu fonds, noguldījums un ieguldījumu fondiem piesaistīts apdrošināšanas līgums var izskatīties ļoti atšķirīgi, taču tos var vienlīdz izmantot, sniedzot vienus un tos pašu ieguldījumu priekšlikumus). Visi šie produkti paredzēti samērā vienkāršai vajadzībai – kapitāla uzkrāšanai, kas pārsniedz bezriska procentu likmi. Lai gan šo produktu iezīmes ir atšķirīgas – daži no tiem kombinē kapitāla uzkrāšanas perspektīvu ar kapitāla garantiju, citi to nepiedāvā; daži kombinē ieguldījuma elementu ar kādu citu elementu (piemēram, piedāvājot dzīvības apdrošināšanas atlīdzības) – tos visus pārdod privātajiem ieguldītājiem, kuri vēršas pie finanšu jomas starpniekiem vai produktu izveidotājiem tieši saistībā ar produktiem, kas paredzēti kapitāla uzkrāšanas vajadzībai. Šie ieguldījumu produkti pakļauj ieguldītāju aktīvu tirgus vērtības vai no aktīviem gaidāmo pārskaitījumu summas svārstībām. Taču viņi tam netiek pakļauti tieši, kā tas ir, piemēram, gadījumā, kad ieguldītājs pats pērk aktīvus. Šie produkti un to izveidotāji funkcionē kā starpposms starp privātiem ieguldītājiem un finanšu tirgiem, veidojot "iepakojumu" šiem aktīviem, vai citus no tiešas līdzdalības atšķirīgus mehānismus ("packaging"). Šādos mehānismos ir ietverta, piemēram, iespēja apvienot daudzu ieguldītāju kapitālu nolūkā veidot kolektīvus ieguldījumus vai veidot riska darījumus, izmantojot atvasinātus instrumentus. Šādas metodes var radīt papildu sarežģījumus, izmaksas un nepārredzamību attiecībā uz produktu. Tomēr tās var arī ļaut pārnest daļu riska un sniegt citas priekšrocības, kuru nebūtu individuālam ieguldītājam; tās dod iespēju parastiem ieguldītājiem efektīvāk piedalīties investīciju tirgū, kas padziļina kapitāla tirgus un uzlabo iespējas ieguldītājiem, kuri vēlas dažādot riska darījumus. Lai aptvertu visus šāda veida produktus, šajā regulā ieguldījumu produktu definīcijā ir tieša atsauce uz šo "paketes" (packaged) formu. Komisijas 2009. gada aprīļa paziņojumā ir īpaša atsauce uz standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem (packaged retail investment products jeb PRIPs); pēc apspriešanās šī regula padara operatīvu šo standartizēto ieguldījumu aspektu, atsaucoties uz aktīvu turējuma netiešo raksturu. Šādai definīcijai vajadzētu ietvert produktus ar kapitāla garantijām un tādus produktus, kuros papildus kapitālam ir garantēta proporcionāla ieņēmumu daļa; gan slēgta, gan atvērta veida investīciju fondus, tostarp PVKIU; visus jebkāda veida strukturētus produktus (piemēram, apdrošināšanas polišu, fondu, vērtspapīru vai bankas produktu formā), apdrošināšanas produktus, kuru atpirkuma summu netieši nosaka ieņēmumi no pašu apdrošināšanas sabiedrību ieguldījumiem vai arī pašas sabiedrības rentabilitāte, kā arī atvasinātus instrumentus. Dažus no šiem produktiem var izmantot kā privāto pensiju ieguldījumu produktus, proti, uzkrājumu veidošanas rīkus plānotās pensijas mērķiem. Atbilstoši šai definīcijai šajā regulā nav ietverti šādi produkti: – produkti, kuriem ir iepriekš fiksēta precīza ieņēmumu likme visam produkta pastāvēšanas periodam, jo šajā gadījumā maksājamā summa nav atkarīga no citu aktīvu vērtības svārstībām (nav investīciju riska); – akcijas un parastas obligācijas, jo tajās nav ietverts cits mehānisms kā vien attiecīgo aktīvu tiešs turējums; – depozīti, kas nav "strukturēti", proti, tādi depozīti, kas ir saistīti ar tādām procentu likmēm kā, piemēram, EURIBOR vai LIBOR; – apdrošināšanas produkti, kas piedāvā tikai apdrošināšanas atlīdzības, piemēram, tādi, kas piedāvā vienkāršu aizsardzību, vai apdrošināšanas produkti, kas nav dzīvības apdrošināšana, kuri neparedz no viena vai vairāku bāzes aktīvu vai atsauces vērtību svārstībām atkarīgu atpirkuma summu; – aroda pensiju shēmas, uz ko attiecas Direktīva 2003/41/EK vai Direktīva 2009/138/EK; – pensiju produkti, attiecībā uz kuriem valsts tiesību aktos tiek prasītas darba devēja iemaksas un darba ņēmējs nevar izvēlēties pensijas produkta sniedzēju. Nosakot darbības jomu, netiek ņemti vērā mehānismi, kā tiek veikti maksājumi – uz produktiem, vai tie rada ieņēmumus, vai arī paredz veikt vienreizēju maksājumu līguma termiņa beigās, vai satur citas iespējas, regulas darbības joma attiecas tiktāl, ciktāl tie atbilst vispārējai definīcijai. Definīcija nekādā veidā nenorāda, ka produkts ir paredzēts izmantošanai privātiem ieguldījumiem, lai gan daudzi ieguldījumu produkti ir izveidoti, domājot par privātiem klientiem. Tas izskaidrojams ar apstākli, ka privātais elements ir nosakāms tikai pārdošanas brīdī, kad izplatītājs pārdod kādu investīciju produktu privātam klientam vai konsultē par to. Tomēr informāciju vajadzētu sniegt ikreiz, kad produkts, uz kuru attiecas regulas darbības joma, ir jāpārdod privātiem ieguldītājiem. 3.4.2. Atbildība par pamatinformācijas dokumenta izstrādi – 5. pants Priekšlikums skaidri nosaka atbildību par pamatinformācijas dokumenta sagatavošanu ieguldījumu produkta izveidotājam, šīs regulas nozīmē: personai, kas izveidojusi ieguldījumu produktu, taču arī personai, kas būtiski mainījusi ieguldījumu produkta riska vai izmaksu struktūru. (Struktūra, kas apvienojusi citus produktus, tiek uzskatīta par produkta izveidotāju). Šī definīcija ietver arī gadījumus, kad finanšu produkta sākotnējais izveidotājs neveic kontroli pār galīgo produktu. Ne visas sākotnējā produkta izmaiņas izraisa šādu atbildības pāreju. Taču izmaiņas, kas ievērojami ietekmē ieguldījumu produkta iezīmes, piemēram, tā riska ienesīguma profilu vai izmaksas, uzskatāmas par produkta pārveidi, kā noteikts 4. pantā. Pat tad, ja produkta izveidotājs deleģē visas informācijas vai tās daļas izstrādi trešām personām, kā tas var notikt atbilstoši sadarbībai ar izplatītājiem, tas neietekmē produkta izveidotāja kopējo atbildību par informācijas pamatdokumentu. 3.4.3. Pamatinformācijas dokumenta forma un saturs – 6. līdz 11. pants Šis priekšlikums attiecina PVKIU piemērojamās pamatinformācijas principus uz visiem pārējiem privāto ieguldījumu produktiem – visiem pamatinformācijas dokumentiem vajadzētu būt standartizētiem "pēc formas un satura", tiem vajadzētu saturēt tikai pamatinformāciju, kas ir izklāstīta identiskā veidā, lai privātajiem ieguldītājiem būtu vieglāk salīdzināt informāciju un lai tā būtu viņiem saprotamāka. Pamatinformācijas dokumentus vajadzētu uzskatīt par efektīvas un vienkāršas saziņas iespēju ar potenciālajiem ieguldītājiem. Tāpēc priekšlikumā sniegti skaidri norādījumi par izmantojamo formu un valodu: tam jābūt īsam dokumentam, kodolīgi uzrakstītam, vairoties no tehniskas valodas un žargonismiem, tā, lai tas būtu saprotams vidējam jeb parastam privātam ieguldītājam, un izveidotam, ievērojot kopīgu formātu, lai ieguldītājam būtu viegli salīdzināt dažādus ieguldījumu produktus. Pamatinformācijas dokumentam vajadzētu būt atsevišķam dokumentam tādā nozīmē, ka privātajiem ieguldītājiem nevajadzētu lasīt citus dokumentus, lai varētu saprast ieguldījumu produkta galvenās iezīmes un pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu par ieguldījumu, un tam vajadzētu būt nepārprotami atšķirīgam no reklāmas materiāliem. Priekšlikums konkretizē ieguldījumu produkta būtiskos elementus, kam vajadzētu būt aprakstītiem pamatinformācijas dokumentā: produkta un tā izveidotāja identitāte, produkta veids un galvenās iezīmes, tostarp tas, vai ieguldītājs var zaudēt kapitālu, tā riska un ienesīguma profils, izmaksas, kā arī – attiecīgā gadījumā – pagātnes rādītāji. Īpašiem produktiem var pievienot citu informāciju, un privātiem pensiju produktiem vajadzētu pievienot informāciju par iespējamiem nākotnes rezultātiem. Priekšlikumā noteikts kopīgs formāts un iedalījums sadaļās salīdzināmības veicināšanai. Pats svarīgākais ir, lai dokumentā būtu ietverta tikai pati nepieciešamākā informācija, jo pretējā gadījumā dokuments kļūtu pārāk sarežģīts privātam ieguldītājam. Nolūkā saglabāt dokumenta īso formu, tajā nevajadzētu būt iespējai ietvert citu informāciju. Šīs prasības vajadzētu precizēt deleģētajos aktos, un tehniskajos standartos jāprecizē aprēķina metodes attiecībā uz apkopoto informāciju par riska un izmaksām. Šāda pieeja ļautu panākt pēc iespējas augstu informācijas vienotības un salīdzināmības līmeni, kas atbilstu to produktu dažādībai, uz kuriem attiecas režīma darbības joma. Paredzams, ka papildu atbalsta iniciatīvas, piemēram, kopīgu terminu glosāriju izstrāde vai apmaiņa ar labāko praksi skaidras izteiksmes izmantošanā, varētu ievērojami veicināt šīs iniciatīvas sekmes. Priekšlikumā turklāt izklāstīti pasākumi attiecībā uz pamatinformācijas dokumenta atjaunināšanu un atbilstošām atsaucēm papildu reklāmas materiālos. Priekšlikumā izskaidrota ieguldījumu produkta izveidotāja atbildība attiecībā uz pamatinformācijas dokumentu un pierādīšanas slogu šajā sakarībā: gadījumā, ja privātais ieguldītājs iesniedz sūdzību, produkta izveidotājam jāpierāda, ka viņš ir izpildījis regulas prasības. 3.4.4. Pienākums nodrošināt pamatinformācijas dokumentu – 12. un 13. pants Priekšlikums nosaka, ka pamatinformācijas dokuments ir jānodrošina privātajiem ieguldītājiem (nevis vienkārši jāpiedāvā). Ikvienai personai (izplatītājam vai produkta izveidotājam tiešās pārdošanas gadījumā) jāsniedz informācija potenciālajam ieguldītājam laikus pirms pārdošanas. Ir ārkārtīgi būtiski sniegt informāciju laikus; lai dokuments būtu efektīvs, tas ir jāsniedz, pirms ir pieņemts lēmums par ieguldījumu. Tomēr ierosinātā regula paredz elastību saistībā ar sniegšanas laiku attiecībā uz dažiem izplatīšanas veidiem, kas nav tieša pārdošana no rokas rokā. Priekšlikums ietver arī prasības par izmantotajiem līdzekļiem pamatinformācijas dokumenta sniegšanai privātajiem ieguldītājiem, tostarp nosacījumiem, kas ļauj izmantot ne tikai papīru, bet arī citus līdzekļus. Šo prasību mērķis ir nodrošināt šo līdzekļu atbilstību pārdošanai un pastāvīgai šīs informācijas pieejamībai privātajiem ieguldītājiem nākotnē. Lai sasniegtu vienveidīgus rezultātus, deleģētajos aktos tiks precizētas metodes, termiņi un nosacījumi produktu informācijas sniegšanai privātajiem ieguldītājiem. 3.4.5. Sūdzības, tiesiskā aizsardzība un sadarbība – 14. līdz 17. pants Nolūkā nodrošināt efektīvas sūdzību izskatīšanas procedūras, šis priekšlikums ietver pasākumus, kas attiecas gan uz ieguldījumu produkta izveidotāju, gan uz dalībvalsti. Turklāt tas ietver pasākumus, kas nodrošinātu efektīvu piekļuvi strīdu izšķiršanas procedūrām un tiesiskās aizsardzības iespējas. Šis ir starpnozaru priekšlikums, kas attiecas uz banku, apdrošināšanas, vērtspapīru un ieguldījumu fondu produktiem, un prasa pastiprinātu un efektīvu sadarbību starp visu nozaru kompetentajām iestādēm. 3.4.6. Administratīvās sankcijas un pasākumi – 18. līdz 22. pants Komisijas paziņojums par sankcijām[4] apstiprināja, ka "garantēt pienācīgu ES noteikumu īstenošanu ir, pirmkārt un galvenokārt, to valstu iestāžu uzdevums, kuras ir atbildīgas par finanšu iestāžu atturēšanu no ES noteikumu pārkāpumiem, kā arī to jurisdikcijā esošu pārkāpumu sodīšanu", taču vienlaikus arī uzsvēra koordinēto un integrēto veidu, kādā dalībvalstīm būtu jārīkojas. Saskaņā ar paziņojumu un citām ES līmeņa iniciatīvām attiecībā uz finanšu nozari šis priekšlikums satur noteikumus par sankcijām un pasākumiem, kuru mērķis ir ieviest harmonizētu pieeju sankcijām nolūkā nodrošināt vienveidību. Ir nozīmīgi, lai administratīvās sankcijas un pasākumi tiktu piemēroti tad, kad šā priekšlikuma pamatnoteikumi nav ievēroti, un lai šīs sankcijas un pasākumi būtu efektīvi, samērīgi un preventīvi. 3.4.7. Pārejas noteikums PVKIU un pārskatīšanas klauzula – 23. līdz 25. pants Tā kā nesen tika ieviests noteikums par pamatinformācijas sniegšanu ieguldītājam attiecībā uz PVKIU, šajā posmā nebūtu samērīgi piemērot regulā noteiktās pamatinformācijas dokumenta sniegšanas prasības PVKIU. Tāpēc ir iekļauts pārejas noteikums, kas ļauj PVKIU turpināt izmantot pamatinformācijas sniegšanu saskaņā ar Direktīvu 2009/65/EK piecus gadus kopš šīs regulas stāšanās spēkā. Šajā posmā Komisija varētu izvērtēt, kā rīkoties attiecībā uz PVKIU, proti, vai un kā pašreizējais ieguldītājam sniedzamās pamatinformācijas režīms būtu jāgroza, lai sasniegtu iespējami augstāku informācijas salīdzināmības līmeni starp PVKIU un citiem ieguldījumu produktiem, uz kuriem attiecas pamatinformācijas dokuments saskaņā ar šo regulu. Lai samērīgi veiktu šos pielāgojumus, bez ieguldītājam sniedzamās pamatinformācijas satura izmaiņām ir vairāki risinājumi. Viena iespēja būtu pagarināt šajā regulā paredzēto pārejas noteikumu darbības laiku, lai uz PVKIU joprojām attiektos tikai Direktīvas 2009/65/EK prasības, tomēr ar iespējamiem pielāgojumiem, kas nodrošinātu informācijas salīdzināmību. Cita iespēja būtu grozīt Direktīvu 2009/65/EK, atceļot tos noteikumus par pamatinformāciju ieguldītājam, kuri attiecas uz PVKIU, un pārvietojot būtiskos noteikumus par informāciju PVKIU uz šo regulu. Visbeidzot, varētu atstāt šos būtiskos noteikumus par PVKIU ieguldītājiem paredzētās pamatinformācijas dokumenta sniegšanu tajā noteikumu sistēmā, kas attiecas uz PVKIU, taču noteikt, ka attiecīgais dokuments ir ekvivalents privāto ieguldījumu produktu pamatinformācijas dokumentam, kas paredzēts šajā regulā. Šo iespēju novērtējums varētu nepieciešamības gadījumā ietvert jebkādu pamatinformācijas dokumenta izmaiņu precizējumu, kas varētu būt vajadzīgs šajā regulā. Šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitātes novērtējums ir paredzēts pēc četriem gadiem. Proti, termiņš ir noteikts pirms minētā pārejas perioda beigām, lai varētu jau izdarīt secinājumus par PVKIU piemērojamo režīmu. Pārskatīšanas gaitā vajadzētu arī apsvērt, vai šīs regulas darbības jomu vajadzētu paplašināt vai ne, ietverot tajā jaunus vai inovatīvus ieguldījumu produktus, ko piedāvā Savienībā. 3.4.8. Mijiedarbība ar citiem Savienības tiesību aktiem, kas attiecas uz informācijas nodrošināšanu patērētājiem Saistībā ar citām informācijas sniegšanas prasībām, ko paredz Savienības tiesību akti, vajadzētu atzīmēt, ka šajā regulā prasītais pamatinformācijas dokuments ir jauns dokuments, un tā saturs un koncepcija tiks īpaši pielāgoti parastu privāto ieguldītāju vajadzībām, kad viņi pēta un salīdzina dažādus produktus pirms ieguldījuma veikšanas. Tā koncepcija un mērķis tādējādi nav pilnībā identiski citām informācijas sniegšanas prasībām, piemēram, sniegt informācijas kopsavilkumu saskaņā ar Prospektu direktīvu vai informācijas kopsavilkumu saskaņā ar Maksātspēju II. Tajās prasīts ne vien sniegt pamatinformāciju privātiem ieguldītājiem, bet arī, piemēram, nodrošināt pārredzamību finanšu tirgiem vai sniegt pilnīgu ainu par visām piedāvātā līguma detaļām. Tāpēc pamatinformācijas dokuments nevar viegli aizstāt šīs pārējās prasības un tas pastāvēs līdztekus tām. Tomēr pieredze, kas tiks gūta saistībā ar šīs regulas prasībām, parādīs, vai praksē vajadzētu vairāk izstrādāt pamatinformācijas dokumenta prasības, piemēram, lai aizstātu dažas informācijas sniegšanas prasības, kas noteiktas citos Savienības tiesību aktos. Turklāt pamatinformācijas dokumenta prasības pastāv līdztekus prasībām, kas noteiktas Direktīvā par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un E-tirdzniecības direktīvā. Direktīvas par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu prasības ir saistītas ar pakalpojumiem, un E-tirdzniecības direktīvas prasības papildina citus informācijas sniegšanas pienākumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Tāpēc šī regula neietekmēs minētās direktīvas. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē ES budžetu, jo šo uzdevumu pildīšanai nav nepieciešams ne papildu finansējums, ne papildu amata vietas. Eiropas uzraudzības iestādēm paredzētie uzdevumi attiecas uz pašreizējo šo iestāžu atbildības jomu, tāpēc apstiprinātajos tiesību aktu finanšu pārskatos šīm iestādēm paredzētie resursi un personāls būs pietiekami, lai pildītu šos uzdevumus. 2012/0169 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par ieguldījumu produktu pamatinformācijas dokumentiem (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[5], pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu[6], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[7], apspriedušies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Kad privātie ieguldītāji apsver iespēju veikt ieguldījumu, tiem arvien vairāk tiek piedāvāts plašs dažādu ieguldījumu produktu veidu klāsts. Šie produkti bieži sniedz konkrētus ieguldījumu risinājumus, kas pielāgoti privāto ieguldītāju vajadzībām, taču bieži vien ir sarežģīti un grūti izprotami. Līdz šim informācijas sniegšana ieguldītājiem par šādiem ieguldījumu produktiem nav koordinēta, un tā bieži nepalīdz ieguldītajiem salīdzināt dažādus produktus un saprast to iezīmes. Tāpēc privātie ieguldītāji bieži ir veikuši ieguldījumus ar riskiem un izmaksām, ko šie ieguldītāji nav pilnībā sapratuši, un tādējādi reizēm cietuši neparedzētus zaudējumus. (2) Noteikumu uzlabošana par privātiem ieguldītājiem piedāvāto ieguldījumu produktu pārredzamību ir būtisks ieguldītāju aizsardzības pasākums un priekšnosacījums privāto ieguldītāju uzticēšanās atjaunošanai finanšu tirgum. Pirmie soļi šajā virzienā Eiropas līmenī jau ir sperti, izveidojot ieguldītājam paredzētās pamatinformācijas režīmu, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvā 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU)[8]. (3) Dažādi noteikumi, kas atšķiras atkarībā no nozares, kura piedāvā ieguldījumu produktus, un valsts regulējuma šajā jomā, rada nevienlīdzīgus konkurences apstākļus dažādiem produktiem un izplatīšanas kanāliem, veidojot papildu šķēršļus finanšu pakalpojumu un produktu vienotajam tirgum. Dalībvalstis ir jau veikušas atšķirīgas un nekoordinētas darbības trūkumu novēršanai ieguldītāju aizsardzības pasākumos, un, visticamāk, šāda notikumu gaita turpināsies. Atšķirīgas pieejas attiecībā uz informācijas sniegšanu par ieguldījumu produktiem kavē vienlīdzīgu konkurences apstākļu izveidi dažādiem ieguldījumu produktu izveidotājiem un tiem, kas šos produktus pārdod, un tādējādi rada konkurences kropļojumus. Tas var radīt arī nevienlīdzīgu situāciju ieguldītāju aizsardzībai Savienībā. Šādas atšķirības rada šķēršļus vienotā tirgus izveidei un netraucētai darbībai. Tādējādi atbilstošais juridiskais pamats ir LESD 114. pants, kas interpretēts saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas pastāvīgo judikatūru. (4) Savienības līmenī ir jāievieš vienoti noteikumi par pārredzamību, kas piemērojami visiem ieguldījumu produktu tirgus dalībniekiem, lai novērstu atšķirības. Ir nepieciešama regula, kas nodrošinātu pamatinformācijas dokumentu kopēju standartu vienotu izveidi tā, lai varētu saskaņot šo dokumentu formātu un saturu. Regulas tieši piemērojamajiem noteikumiem būtu jānodrošina, lai uz visiem ieguldījumu produktu tirgus dalībniekiem attiektos vienādas prasības. Tam savukārt būtu arī jānodrošina vienota informācijas sniegšana, novēršot direktīvas transponēšanas dēļ radušās atšķirības dalībvalstu prasībās. Regulas izmantojums ir atbilstīgs arī, lai nodrošinātu, ka uz visiem tiem, kas pārdod ieguldījumu produktus, attiecas vienādas prasības par pamatinformācijas dokumenta nodrošināšanu privātiem ieguldītājiem. (5) Lai gan informācijas sniegšanas uzlabošana par ieguldījumu produktiem ir būtiska privāto ieguldītāju uzticēšanās atjaunošanai finanšu tirgum, efektīvi regulēts pārdošanas process saistībā ar šiem produktiem ir vienlīdz svarīgs. Šī regula papildina izplatīšanas pasākumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/39/EK[9]. Tā arī papildina pasākumus, kas pieņemti attiecībā uz apdrošināšanas produktu izplatīšanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/92/EK[10]. (6) Šī regula būtu jāattiecina uz visiem produktiem (neatkarīgi no to formas vai uzbūves), kuri izveidoti finanšu pakalpojumu nozarē, lai nodrošinātu ieguldījumu iespējas privātiem ieguldītājiem, ja ieguldītājam piedāvātie ieņēmumi ir pakļauti viena vai vairāku aktīvu rezultātiem vai atsauces vērtībām, kas nav procentu likme. Tiem vajadzētu ietvert tādus ieguldījumu produktus kā ieguldījumu fondus, dzīvības apdrošināšanas polises ar ieguldījumu elementu un privātus strukturētus produktus. Šiem produktiem ieguldījumi nav tiešie ieguldījumi, pērkot vai turot valdījumā pašus aktīvus. Šie produkti funkcionē kā starpposms starp ieguldītāju un tirgiem ar aktīvu standartizēšanas – iepakošanas vai pakešu veidošanas – procesa palīdzību, lai radītu dažādus riska darījumus vai lai panāktu atšķirīgas izmaksu struktūras, salīdzinot ar tiešo turējumu. Šāda standartizēšana var ļaut privātajiem ieguldītājiem izmantot ieguldījumu stratēģijas, kas citādi būtu nepieejamas vai nepraktiskas, bet tai var būt nepieciešama papildu informācijas pieejamības nodrošināšana, jo īpaši lai varētu salīdzināt dažādus ieguldījumu standartizēšanas veidus. (7) Lai nodrošinātu to, ka šī regula tiek piemērota tikai attiecībā uz šādiem standartizētiem ieguldījumu produktiem, apdrošināšanas produkti, kas nepiedāvā ieguldījumu iespējas, un produkti, kas ir pakļauti tikai procentu likmēm, tādējādi būtu jāizslēdz no regulas darbības jomas. Aktīvi, kas ir tiešā turējumā, piemēram, uzņēmumu akcijas vai valsts obligācijas, nav standartizētie ieguldījumu produkti, un tādējādi tie būtu jāizslēdz. Tā kā galvenā uzmanība šajā regulā ir pievērsta informācijas par ieguldījumu produktu tirgošanu privātiem ieguldītājiem saprotamības un salīdzināmības uzlabošanai, šī regula nebūtu jāattiecina uz aroda pensiju shēmām, kas ietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvas 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību[11] vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvas 2009/138/EK par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II)[12] darbības jomā. Arī daži aroda pensiju produkti, kas neietilpst Direktīvas 2003/41/EK darbības jomā, būtu jāizslēdz no šīs regulas darbības jomas ar nosacījumu, ka valsts tiesību aktos ir paredzēta darba devēja finansiālā līdzdalība, un ar nosacījumu, ka darbiniekam nav izvēles attiecībā uz pensiju produktu sniedzējiem. Ieguldījumu fondi, kas paredzēti institucionālajiem ieguldītājiem, arī neietilpst šīs regulas darbības jomā, jo tie netiek pārdoti privātiem ieguldītājiem. Tomēr ieguldījumu produktiem, kuru mērķis ir uzkrāt ietaupījumus individuālām pensijām, būtu jāpaliek regulas darbības jomā, jo tie bieži konkurē ar citiem produktiem, uz kuriem attiecas šī regula, un privātajiem ieguldītājiem tiek izplatīti līdzīgā veidā. (8) Lai viestu skaidrību par saistību starp pienākumiem, kas paredzēti šajā regulā, un pienākumiem, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīvā 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, un par Direktīvas 2001/34/EK grozījumiem[13], un Direktīvā 2009/138/EK, ir jāparedz, ka šīs direktīvas joprojām turpina piemērot papildus šai regulai. (9) Ieguldījumu produktu izveidotajiem – piemēram, fondu pārvaldniekiem, apdrošināšanas sabiedrībām, vērtspapīru emitentiem, kredītiestādēm vai ieguldījumu sabiedrībām – būtu jāizstrādā pamatinformācijas dokuments to izveidotajiem ieguldījumu produktiem, jo tie vislabāk pārzina produktu un ir par to atbildīgi. Ieguldījumu produktu izveidotājiem būtu jāizstrādā šis dokuments pirms tam, kad produktus var pārdot privātajiem ieguldītājiem. Tomēr, ja produkts netiek pārdots privātajiem ieguldītajiem, pamatinformācijas dokumentu izstrādāt nav nepieciešams, un, ja ieguldījumu produkta izveidotājs nespēj izstrādāt pamatinformācijas dokumentu, to var deleģēt citiem. Lai nodrošinātu pamatinformācijas dokumentu plašu izplatīšanu un pieejamību, šajā regulā būtu jāparedz iespēja ieguldījumu produkta izveidotājam to publicēt paša izvēlētā tīmekļa vietnē. (10) Lai apmierinātu privāto ieguldītāju vajadzības, ir jānodrošina, lai informācija par ieguldījumu produktiem būtu precīza, godīga, skaidra un nebūtu maldinoša minētajiem ieguldītājiem. Tādēļ šajā regulā būtu jāparedz vienoti standarti pamatinformācijas dokumenta izstrādei, lai nodrošinātu tā saprotamību privātajiem ieguldītājiem. Ņemot vērā daudzu privāto ieguldītāju grūtības specializētās finanšu terminoloģijas izpratnē, vajadzētu pievērst īpašu uzmanību dokumentā izmantotajiem vārdiem un izklāsta veidam. Būtu jāparedz arī noteikumi par valodu, kādā dokuments būtu jāizstrādā. Turklāt privātajam ieguldītājam būtu jāspēj saprast pamatinformācijas dokumentu bez citas informācijas izmantošanas. (11) Privātajiem ieguldītājiem būtu jāsaņem informācija, kas tiem vajadzīga, lai pieņemtu uz informāciju balstītu lēmumu par ieguldījumu un salīdzinātu dažādus ieguldījumu produktus, taču pastāv risks, ka tie neizmantos šo informāciju, ja vien tā nebūs īsa un kodolīga. Tāpēc pamatinformācijas dokumentā vajadzētu būt tikai pamatinformācijai, proti, par produkta raksturu un iezīmēm (tostarp par to, vai ir iespējams zaudēt kapitālu), par produkta izmaksu un riska profilu, kā arī attiecīgai informācijai par rezultātiem un citai specifiskai informācijai, kas var būt nepieciešama produktu atsevišķu veidu (tostarp to, kas domāti izmantošanai pensiju plānošanā) iezīmju izpratnei. (12) Pamatinformācijas dokuments būtu jāizstrādā formātā, kurš ļauj privātajiem ieguldītājiem salīdzināt dažādus ieguldījumu produktus, jo, ņemot vērā patērētāju uzvedību un izpratnes spējas, ir rūpīgi jāizsver informācijas formāts, izklāsts un saturs, lai maksimāli palielinātu informācijas izpratni un izmantojumu. Katrā dokumentā vajadzētu būt vienādai elementu kārtībai un šo elementu nosaukumiem. Turklāt sīkāka informācija, kas jāietver pamatinformācijas dokumentā attiecībā uz dažādiem produktiem, un šīs informācijas izklāsts būtu papildus jāsaskaņo ar deleģēto aktu palīdzību, kuros ņemti vērā līdz šim veiktie un procesā esošie pētījumi par patērētāju uzvedību, tostarp dažādu informācijas izklāsta veidu efektivitātes attiecībā uz patērētājiem pārbaužu rezultāti. Turklāt daži ieguldījumu produkti ļauj privātajam ieguldītājam izvēlēties starp vairākiem bāzes ieguldījumiem. Izstrādājot minēto formātu, būtu jāņem vērā šie produkti. (13) Privātie ieguldītāji, pieņemot ieguldījumu lēmumus, arvien vairāk vēlas ne tikai finansiālu ieguvumu. Tiem bieži ir arī citi mērķi, piemēram, sociāli vai vides aizsardzības mērķi. Turklāt informācija par ieguldījumu nefinansiālajiem aspektiem var būt svarīga tiem, kas vēlas veikt ilgtspējīgus, ilgtermiņa ieguldījumus. Tomēr informācija par sociāliem, vides aizsardzības vai pārvaldības rezultātiem, ko vēlas iegūt ieguldījumu produkta izveidotājs, var būt grūti salīdzināma vai tās vispār var nebūt. Tāpēc ir vēlams papildus saskaņot informācijas detaļas attiecībā uz to, vai ir ņemti vērā vides aizsardzības, sociālie vai pārvaldības jautājumi, un, ja jā, kādā veidā. (14) Pamatinformācijas dokumentam vajadzētu būt skaidri atšķiramam no jebkādiem reklāmas paziņojumiem. Tā nozīmi nedrīkstētu mazināt ar minētajiem citiem dokumentiem. (15) Lai nodrošinātu, ka pamatinformācijas dokuments satur ticamu informāciju, šajā regulā būtu jāparedz, ka ieguldījumu produktu izveidotājiem pamatinformācija regulāri jāatjaunina. Tādēļ ir nepieciešams, lai deleģētā aktā, ko pieņem Komisija, tiktu izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz informācijas pārskatīšanas un pamatinformācijas dokumenta labošanas nosacījumiem un biežumu. (16) Pamatinformācijas dokumenti veido pamatu privāto ieguldītāju lēmumiem par ieguldījumiem. Šā iemesla dēļ ieguldījumu produktu izveidotājiem attiecībā uz privātajiem ieguldītājiem ir svarīgs pienākums nodrošināt šīs regulas noteikumu ievērošanu. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt, lai privātajiem ieguldītājiem, kuri izmantoja pamatinformācijas dokumentu kā pamatu sava lēmuma pieņemšanai par ieguldījumu, būtu spēkā esošas tiesības uz tiesisko aizsardzību. Būtu arī jānodrošina, lai visiem privātajiem ieguldītājiem Savienībā būtu vienādas tiesības pieprasīt kompensāciju par zaudējumiem, kas tiem var rasties tāpēc, ka ieguldījumu produktu izveidotāji neievēro šajā regulā noteiktās prasības. Tāpēc būtu jāharmonizē noteikumi par ieguldījumu produktu izveidotāju atbildību. Šajā regulā jāparedz, ka privātajam ieguldītājam vajadzētu būt iespējai saukt pie atbildības produktu izveidotāju par šīs regulas pārkāpšanu gadījumā, ja zaudējumu iemesls ir pamatinformācijas dokumenta izmantošana. (17) Privātajiem ieguldītājiem kopumā nav dziļas izpratnes par ieguldījumu produktu izveidotāju iekšējām procedūrām, tāpēc pierādīšanas pienākums būtu jāuzliek pretējai pusei. Produkta izveidotājam būtu jāpierāda, ka pamatinformācijas dokuments tika izstrādāts saskaņā ar šo regulu. Tomēr privātajam ieguldītājam būtu jāpierāda, ka viņa zaudējumi ir radušies pamatinformācijas dokumentā ietvertās informācijas izmantošanas dēļ, jo šis jautājums attiecas uz privātā ieguldītāja tiešo personisko sfēru. (18) Attiecībā uz jautājumiem par ieguldījumu produkta izveidotāja civiltiesisko atbildību, kuri nav iekļauti šajā regulā, šādi jautājumi būtu jārisina saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem, kas paredzēti attiecīgajos starptautisko privāttiesību noteikumos. Kompetentā tiesa, kurai jāizskata privātā ieguldītāja iesniegtā prasība par civiltiesisko atbildību, jānosaka saskaņā ar starptautiskās jurisdikcijas attiecīgajiem noteikumiem. (19) Lai privātais ieguldītājs varētu pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu par ieguldījumu, būtu jāparedz, ka personas, kas pārdod ieguldījumu produktus, nodrošina pamatinformācijas dokumentu laikus, pirms tiek noslēgts jebkāds darījums. Šī prasība būtu jāpiemēro neatkarīgi no tā, kur un kā notiek darījums. Personas, kas pārdod minētos produktus, ir gan izplatītāji, gan paši ieguldījumu produktu izveidotāji, ja tie izvēlas pārdot produktu tieši privātajiem ieguldītājiem. Lai nodrošinātu nepieciešamo elastību un proporcionalitāti, privātajiem ieguldītajiem, kas vēlas noslēgt darījumu, izmantojot tālsaziņas līdzekli, vajadzētu būt iespējai saņemt pamatinformācijas dokumentu pēc darījuma noslēgšanas. Arī šajā gadījumā pamatinformācijas dokuments ieguldītājam būtu noderīgs, piemēram, lai ieguldītājs varētu salīdzināt nopirkto produktu ar to, kas ir aprakstīts pamatinformācijas dokumentā. Šī regula neskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/65/EK[14]. (20) Būtu jāparedz vienoti noteikumi, lai sniegtu personai, kas pārdod ieguldījumu produktu, zināmu izvēli attiecībā uz informācijas nesēju, uz kura pamatinformācijas dokuments tiek nodrošināts privātajiem ieguldītajiem, ļaujot izmantot elektroniskos saziņas līdzekļus, kad tas ir atbilstīgi, ņemot vērā darījuma apstākļus. Tomēr privātajam ieguldītājam vajadzētu būt iespējai saņemt to uz papīra. Patērētāju interesēs attiecībā uz informācijas pieejamību pamatinformācijas dokuments vienmēr būtu jānodrošina bez maksas. (21) Lai nodrošinātu privāto ieguldītāju uzticēšanos ieguldījumu produktiem, jānosaka prasības attiecībā uz atbilstīgām iekšējām procedūrām, kas nodrošina to, ka privātie ieguldītāji uz sūdzībām saņem atbildi pēc būtības no ieguldījumu produkta izveidotāja. (22) Alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūras ļauj izšķirt strīdus ātrāk un lētāk nekā tiesā un atvieglo tiesu sistēmas slogu. Šādā nolūkā būtu jānosaka, ka ieguldījumu produktu izveidotāju un personu, kas pārdod ieguldījumu produktus, pienākums ir piedalīties minētajās procedūrās, ko uzsākuši privātie ieguldītāji, saistībā ar šajā regulā noteiktajām tiesībām un pienākumiem, ievērojot noteiktus piesardzības pasākumus saskaņā ar efektīvas tiesas aizsardzības principu. Jo īpaši alternatīvām strīdu izšķiršanas procedūrām nebūtu jāierobežo šādu procedūru pušu tiesības sniegt prasību tiesā. (23) Pamatinformācijas dokuments ieguldījumu produktam būtu jāsagatavo struktūrām, kas darbojas finanšu tirgus banku, apdrošināšanas, vērtspapīru un fondu nozarēs, tāpēc ir īpaši svarīgi nodrošināt saskanīgu sadarbību starp dažādām iestādēm, kas uzrauga ieguldījumu produktu izveidotājus, lai tām būtu vienota pieeja šīs regulas piemērošanā. (24) Saskaņā ar Komisijas 2010. gada decembra paziņojumu par sankciju režīmu pastiprināšanu finanšu pakalpojumu nozarē[15] un tādēļ, lai nodrošinātu šajā regulā noteikto prasību izpildi, ir svarīgi, lai dalībvalstis spertu nepieciešamos soļus, lai nodrošinātu, ka, pārkāpjot šo regulu, tiek piemērotas pienācīgas administratīvās sankcijas un pasākumi. Lai nodrošinātu to, ka sankcijām ir atturoša ietekme, un lai stiprinātu ieguldītāju aizsardzību, brīdinot tos par ieguldījumu produktiem, kas tiek tirgoti, pārkāpjot šo regulu, parasti sankcijas un pasākumi būtu jāpublicē, izņemot pamatoti noteiktos gadījumos. (25) Lai sasniegtu šīs regulas mērķus, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt tādus tiesību aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, kas attiecas uz informācijas konkretizēšanu attiecībā uz pamatinformācijas dokumenta izklāstu un formātu, par pamatinformācijas dokumentā iekļaujamās informācijas saturu, sīki izstrādātām prasībām attiecībā uz pamatinformācijas dokumenta nodrošināšanas laiku, kā arī attiecībā uz tā pārskatīšanu un labošanu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaicīgi, laikus un atbilstīgi nosūtītu Eiropas Parlamentam un Padomei. (26) Komisijai būtu jāpieņem tādi regulatīvo tehnisko standartu projekti par metodi, kas ir pamatā riska un ienesīguma aprakstam, un par izmaksu aprēķinu, kurus saskaņā ar 8. pantu izstrādājušas Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI), Eiropas Banku iestāde (EBI) un Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (EAAPI), un tie jāpieņem ar deleģētajiem aktiem atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantam un saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1093/2010, 1094/2010 un 1095/2010 attiecīgi 10. līdz 14. pantu. (27) Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[16] reglamentē personas datu apstrādi, ko šīs regulas kontekstā kompetento iestāžu uzraudzībā veic dalībvalstīs. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu dati brīvu apriti[17] reglamentē personas datu apstrādi, ko atbilstīgi šai regulai veic Eiropas uzraudzības iestādes Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja uzraudzībā. Jebkurai personas datu apstrādei, kas tiek veikta saskaņā ar šo regulu, piemēram, apmaiņai ar personas datiem vai šo datu nodošanai, ko veic kompetentās iestādes, būtu jānotiek atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK, un jebkurai informācijas apmaiņai vai nodošanai, ko veic Eiropas uzraudzības iestādes, būtu jānotiek saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001. (28) Lai gan PVKIU ir ieguldījumu produkti šīs regulas nozīmē, nesen noteiktās prasības attiecībā uz ieguldītājiem paredzētu pamatinformāciju saskaņā ar Direktīvu 2009/65/EK nozīmē, ka būtu samērīgi šādiem PVKIU pēc šīs regulas stāšanās spēkā noteikt piecu gadu pārejas periodu, kura laikā uz tiem neattiektos šī regula. Pēc šī perioda šī regula uz tiem attiektos, ja vien pārejas periods netiktu pagarināts. (29) Šī regula būtu jāpārskata četrus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā, lai ņemtu vērā tirgus attīstību, piemēram, jaunu ieguldījumu produktu veidu rašanos, kā arī izmaiņas citās Savienības tiesību jomās un dalībvalstu gūto pieredzi. Pārskatīšanā būtu jānovērtē, vai ieviestie pasākumi ir uzlabojuši produktu salīdzināmību un vidējā privātā ieguldītāja izpratni par ieguldījumu produktiem. Tajā būtu arī jāizvērtē, vai pārejas periods attiecībā uz PVKIU būtu jāpagarina, vai arī būtu jāizskata citas rīcības iespējas attiecībā uz PVKIU. Balstoties uz šo pārskatīšanu, Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei, vajadzības gadījumā kopā ar tiesību aktu priekšlikumiem. (30) Lai ieguldījumu produktu izveidotājiem un personām, kas pārdod ieguldījumu produktus, dotu pietiekamu laiku sagatavoties šīs regulas prasību praktiskai piemērošanai, šīs regulas prasības būtu jāsāk piemērot ne agrāk kā divus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. (31) Šajā regulā ir ņemtas vērā pamattiesības un ievēroti principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. (32) Ņemot vērā to, ka veicamās rīcības mērķus – proti, privāto ieguldītāju aizsardzības uzlabošanu un to uzticēšanās palielināšanu ieguldījumu produktiem (tostarp gadījumos, kad šie produkti tiek pārdoti pāri valsts robežām) – nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, kas rīkojas neatkarīgi viena no otras, un tikai ar Eiropas līmeņa pasākumiem varētu novērst identificētos trūkumus, un tādējādi, ņemot vērā to ietekmi, tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I NODAĻA PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS 1. pants Šajā regulā ir paredzēti vienoti noteikumi par pamatinformācijas dokumenta, kas jāizstrādā ieguldījumu produktu izveidotājiem, formātu un saturu un vienoti noteikumi par šā dokumenta nodrošināšanu privātiem ieguldītājiem. 2. pants Regula attiecas uz ieguldījumu produktu izveidošanu un pārdošanu. Tomēr to nepiemēro šādiem produktiem: (a) apdrošināšanas produkti, kas nepiedāvā atpirkuma summu vai kuru atpirkuma summa nav pilnībā vai daļēji pakļauta (tieši vai netieši) tirgus svārstībām; (b) noguldījums ar peļņas likmi, kas tiek noteikta saistībā ar procentu likmi; (c) vērtspapīri, kas minēti Direktīvas 2003/71/EK 1. panta 2. punkta b) līdz g), i) un j) apakšpunktā; (d) citi vērtspapīri, kas neietver atvasinātu instrumentu; (e) aroda pensiju shēmas, kas ietilpst Direktīvas 2003/41/EK vai Direktīvas 2009/138/EK darbības jomā; un (f) pensiju produkti, kuros darba devēja finansiālā līdzdalība ir paredzēta valsts tiesību aktos un kuru gadījumā darbiniekam nav izvēles attiecībā uz pensiju produktu sniedzēju. 3. pants 1. Ja uz ieguldījumu produktu izveidotājiem, uz kuru attiecas šī regula, attiecas arī Direktīva 2003/71/EK, piemēro gan šo regulu, gan Direktīvu 2003/71/EK. 2. Ja uz ieguldījumu produktu izveidotājiem, uz kuru attiecas šī regula, attiecas arī Direktīva 2009/138/EK, piemēro gan šo regulu, gan Direktīvu 2009/138/EK. 4. pants Šajā regulā lieto šādas definīcijas: (a) „ieguldījumu produkts” ir ieguldījums, kurā neatkarīgi no ieguldījuma juridiskās formas ieguldītājam atmaksājamā summa ir pakļauta atsauces vērtību svārstībām vai viena vai vairāku aktīvu, kurus ieguldītājs nepērk tieši, rezultātu svārstībām; (b) „ieguldījumu produkta izveidotājs” ir: i) jebkura fiziska vai juridiska persona, kas izveido ieguldījumu produktu; ii) jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic izmaiņas esošā ieguldījumu produktā, izmainot tā riska un ienesīguma profilu vai izmaksas, kas saistītas ar ieguldījumu ieguldījumu produktā; (c) "privātie ieguldītāji" ir: i) privātie klienti Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 12) apakšpunkta nozīmē; ii) klienti Direktīvas 2002/92/EK nozīmē; (d) „pensiju produkti” ir produkti, kuri valsts tiesību aktos ir atzīti par tādiem, kuru galvenais mērķis ir nodrošināt ieguldītājam pensijas ienākumus un kuri dod ieguldītājam tiesības uz noteiktiem ieguvumiem; (e) „pastāvīgs informācijas nesējs” ir pastāvīgs informācijas nesējs, kā tas definēts Direktīvas 2009/65/EK 2. panta 1. punkta m) apakšpunktā; (f) „kompetentās iestādes” ir dalībvalstu valsts iestādes, kas ir likumīgi pilnvarotas uzraudzīt ieguldījumu produktu izveidotāju vai personu, kas pārdod ieguldījumu produktu privātajam ieguldītajam. II NODAĻA PAMATINFORMĀCIJAS DOKUMENTS I iedaļa Pamatinformācijas dokumenta izstrāde 5. pants Ieguldījumu produkta izveidotājs saskaņā ar šajā regulā noteiktajām prasībām izstrādā pamatinformācijas dokumentu katram ieguldījumu produktam, ko tas izveido, un publicē dokumentu paša izvēlētā tīmekļa vietnē, pirms ieguldījumu produktu var pārdot privātajiem ieguldītajiem. II iedaļa Pamatinformācijas dokumenta forma un saturs 6. pants 1. Pamatinformācijas dokuments ir precīzs, godīgs, skaidrs un nav maldinošs. 2. Pamatinformācijas dokuments ir atsevišķs dokuments, kas ir skaidri atšķirams no reklāmas materiāliem. 3. Pamatinformācijas dokumentu izstrādā kā īsu dokumentu, kuru: (a) noformē un maketē tā, lai tas būtu viegli lasāms, un izmanto salasāma lieluma rakstzīmes; (b) formulē skaidri un rakstot izmanto valodu, kas palīdz privātajam ieguldītājam izprast sniegto informāciju, jo īpaši: i) lieto valodu, kas ir skaidra, kodolīga un saprotama; ii) nelieto žargonu; iii) nelieto tehniskus terminus, ja to vietā var izmantot ikdienā lietotus vārdus. 4. Ja pamatinformācijas dokumentā izmanto krāsas, tās nedrīkst mazināt informācijas saprotamību gadījumā, ja pamatinformācijas dokumentu drukā vai fotokopē melnbaltā formātā. 5. Ja pamatinformācijas dokumentā izmanto ieguldījumu produkta izveidotāja vai grupas, kurai tas pieder, zīmolu vai logotipu, tas nedrīkst novērst privātā ieguldītāja uzmanību no dokumentā iekļautās informācijas vai aizklāt tekstu. 7. pants Pamatinformācijas dokuments ir uzrakstīts dalībvalsts, kurā tiek pārdots ieguldījumu produkts, oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, vai valodā, ko atzinušas par pieņemamu minētās dalībvalsts kompetentās iestādes, vai, ja tas ir uzrakstīts citā valodā, to tulko vienā no minētajām valodām. 8. pants 1. Pamatinformācijas dokumenta pirmās lapas augšā novieto labi pamanāmu nosaukumu “Pamatinformācijas dokuments”. Tieši zem nosaukuma sniedz skaidrojošu paziņojumu. To formulē šādi: “Šajā dokumentā sniegta pamatinformācija par šo ieguldījumu produktu. Tas nav reklāmas materiāls. Tiesību aktos ir paredzēts sniegt šādu informāciju, lai palīdzētu izprast, kas raksturīgs šim ieguldījumu produktam un kādi ir ar ieguldīšanu tajā saistītie riski. Iesakām to izlasīt, lai jūs varētu pieņemt informētu lēmumu par ieguldījuma veikšanu.” 2. Pamatinformācijas dokumentā iekļauj šādu informāciju: (a) iedaļā dokumenta sākumā – ieguldījumu produkta nosaukums un ieguldījumu produkta izveidotāja identitāte; (b) iedaļā „Kāds ir šis ieguldījums?” – ieguldījumu produkta raksturs un galvenās iezīmes, tostarp: i) ieguldījumu produkta veids; ii) tā mērķi un to sasniegšanas līdzekļi; iii) norāde par to, vai ieguldījumu produkta izveidotājs vēlas sasniegt konkrētus vides aizsardzības, sociālus vai pārvaldības mērķus vai nu saistībā ar savu darbību, vai saistībā ar ieguldījumu produktu, un, ja tas tā ir, norāde par plānotajiem rezultātiem un par to, kā tos plānots sasniegt; iv) ja ieguldījumu produkts piedāvā apdrošināšanas atlīdzību, informācija par šo apdrošināšanas atlīdzību; v) ieguldījumu produkta termiņš, ja tas ir zināms; vi) darbības rezultātu prognozes, ja tas ir atbilstīgi, ņemot vērā produkta raksturu; (c) iedaļā „Vai es varētu zaudēt naudu?” – īsa norāde par to, vai ir iespējami kapitāla zaudējumi, tostarp: i) par to, vai ir nodrošinātas jebkādas garantijas vai kapitāla aizsardzība, kā arī par jebkuriem garantiju vai kapitāla aizsardzības ierobežojumiem; ii) par to, vai uz ieguldījumu produktu attiecas kompensācijas vai garantiju sistēma; (d) iedaļā „Kā tas darbojas?” – norāde par produkta ieteicamo minimālo turēšanas periodu un paredzamo likviditātes profilu, tostarp par ieguldījumu atsaukšanas pirms termiņa iespēju un nosacījumiem, ņemot vērā ieguldījumu produkta riska un ienesīguma profilu un tirgus attīstību, uz ko tas ir vērsts; (e) iedaļā „Kādi ir riski un ko es varētu iegūt?” – ieguldījumu produkta riska un ienesīguma profils, tostarp profila summārais rādītājs un brīdinājumi attiecībā uz jebkuriem konkrētiem riskiem, kuri var nebūt pilnībā atspoguļoti summārajā rādītājā; (f) iedaļā „Kādas ir izmaksas?” – ar ieguldījumu saistītās izmaksas ieguldījumu produktā, aptverot gan tiešas, gan netiešas izmaksas, kas varētu rasties ieguldītājam, tostarp šo izmaksu summārais rādītājs; (g) iedaļā „Kā produkts ir darbojies pagātnē?” – ieguldījumu produkta rezultāti pagātnē, ja tas ir svarīgi, ņemot vērā produkta raksturu un tā darbības ilgumu; (h) pensiju produktiem iedaļā „Ko es varētu iegūt, kad pensionēšos?” – iespējamo nākotnes rezultātu izklāsts. 3. Ieguldījumu produkta izveidotājs var iekļaut citu informāciju tikai tad, ja tā ir nepieciešama privātajam ieguldītajam uz informāciju balstīta lēmuma pieņemšanā par konkrētu ieguldījumu produktu. 4. Informāciju, kas minēta 2. punktā, izklāsta vienotā formātā, tostarp ar vienādiem virsrakstiem, un standartizētā kartībā, kas izklāstīta 2. punktā, lai to varētu salīdzināt ar jebkura cita ieguldījumu produkta pamatinformācijas dokumentu. Pamatinformācijas dokumentā redzamā veidā norāda kopīgu simbolu, lai šo dokumentu varētu atšķirt no citiem dokumentiem. 5. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23. pantu, kurā sīki izklāstīta informācija par visu 2. punktā minēto informācijas elementu izklāstu un saturu, citas informācijas, ko produkta izveidotājs var iekļaut pamatinformācijas dokumentā un kas minēta 3. punktā, izklāstu un detaļas, kā arī sīkāku informāciju par kopīgo formātu un kopīgo simbolu, kas minēts 4. punktā. Komisija ņem vērā atšķirības starp ieguldījumu produktiem un privāto ieguldītāju izpratnes spējas, kā arī ieguldījumu produktu iezīmes, kas ļauj privātajam ieguldītājam izvēlēties starp dažādiem bāzes ieguldījumiem vai citām iespējām, ko sniedz produkts, tostarp, ja šo izvēli var izdarīt dažādos laikos vai mainīt nākotnē. 6. Eiropas Banku iestāde (EBI), Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (EAAPI) un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI) izstrādā regulatīvo standartu projektus, kuros izklāstīti: (a) metode, kas ir pamatā riska un ienesīguma aprakstam, kā minēts šā panta 2. punkta e) apakšpunktā; (b) izmaksu aprēķins, kā izklāstīts šā panta 2. punkta f) apakšpunktā. Regulatīvo tehnisko standartu projektos ņem vērā dažādus ieguldījumu produktu veidus. Eiropas uzraudzības iestādes iesniedz šos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz [...]. Komisija ir pilnvarota pieņemt regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10. līdz 14. pantā, Regulas (ES) Nr. 1094/2010 10. līdz 14. pantā un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā. 9. pants Reklāmas paziņojumos, kas satur konkrētu informāciju saistībā ar ieguldījumu produktu, neietver apgalvojumus, kas ir pretrunā pamatinformācijas dokumentā iekļautajai informācijai vai kas mazina pamatinformācijas dokumenta nozīmi. Reklāmas paziņojumos norāda, ka pamatinformācijas dokuments ir pieejams, un sniedz informāciju, kā to iegūt. 10. pants 1. Ieguldījumu produkta izveidotājs regulāri pārskata pamatinformācijas dokumentā iekļauto informāciju un labo dokumentu, ja pārskatīšana liecina, ka jāveic izmaiņas. 2. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23. pantu, kurā noteikti sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz pamatinformācijas dokumentā iekļautās informācijas pārskatīšanu un pamatinformācijas dokumenta labošanu attiecībā uz: (a) pamatinformācijas dokumentā iekļautās informācijas pārskatīšanas nosacījumiem un biežumu; (b) nosacījumiem, saskaņā ar kuriem jālabo pamatinformācijas dokumentā iekļautā informācija un saskaņā ar kuriem ir obligāti vai fakultatīvi atkārtoti jāpublicē izlabotais pamatinformācijas dokuments; (c) konkrētiem apstākļiem, kuros pamatinformācijas dokumentā iekļautā informācija ir jāpārskata vai kuros pamatinformācijas dokuments ir jālabo, ja ieguldījumu produkts privātajiem ieguldītājiem ir darīts pieejams pārtrauktā veidā; (d) apstākļiem, kuros privātie ieguldītāji jāinformē par izlabotu pamatinformācijas dokumentu ieguldījumu produktam, ko tie nopirkuši. 11. pants 1. Ja ieguldījumu produkta izveidotājs ir izstrādājis pamatinformācijas dokumentu, kas neatbilst 6., 7. un 8. panta prasībām, un ja uz tā pamata privātais ieguldītājs ir pieņēmis lēmumus par ieguldījumu, šāds privātais ieguldītājs var no ieguldījumu produkta izveidotāja prasīt atlīdzību par zaudējumiem, kas radušies minētajam privātajam ieguldītajam, izmantojot pamatinformācijas dokumentu. 2. Ja privātajam ieguldītajam rodas zaudējumi, kuru cēlonis ir pamatinformācijas dokumentā iekļautās informācijas izmantošana, ieguldījumu produkta izveidotājam ir jāpierāda, ka pamatinformācijas dokuments ir izstrādāts saskaņā ar šīs regulas 6., 7. un 8. pantu. 3. Pierādīšanas pienākuma sadalījums, kas minēts 2. punktā, nav iepriekš maināms ar vienošanās palīdzību. Jebkāda šādu iepriekšēju vienošanos klauzula privātajam ieguldītājam nav saistoša. III iedaļa Pamatinformācijas dokumenta nodrošināšana 12. pants 1. Persona, kas pārdod ieguldījumu produktu privātajiem ieguldītajiem, laikus pirms darījuma noslēgšanas, kas attiecas uz ieguldījumu produktu, nodrošina tiem pamatinformācijas dokumentu. 2. Atkāpjoties no 1. punkta, persona, kas pārdod ieguldījumu produktu, var nodrošināt privātajam ieguldītajam pamatinformācijas dokumentu uzreiz pēc darījuma noslēgšanas, ja: (a) privātais ieguldītājs izvēlas noslēgt darījumu, izmantojot tālsaziņas līdzekļus, kad: (b) pamatinformācijas dokumenta nodrošināšana saskaņā ar 1. punktu nav iespējama; un (c) persona, kas pārdod ieguldījumu produktu, ir informējusi privāto ieguldītāju par šo faktu. 3. Ja saistībā ar to pašu ieguldījumu produktu privātā ieguldītāja vārdā saskaņā ar minētā ieguldītāja pirms pirmā darījuma sniegtajiem norādījumiem personai, kas pārdod ieguldījumu produktu, tiek veikti turpmāki darījumi, pienākums nodrošināt pamatinformācijas dokumentu saskaņā ar 1. punktu attiecas tikai uz pirmo darījumu. 4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23. pantu, precizējot: (a) nosacījumus attiecībā uz pamatinformācijas dokumenta savlaicīgas nodrošināšanas prasības izpildi, kas minēta 1. punktā; (b) metodi un termiņu pamatinformācijas dokumenta nodrošināšanai saskaņā ar 2. punktu. 13. pants 1. Persona, kas pārdod ieguldījumu produktu, nodrošina pamatinformācijas dokumentu privātajiem ieguldītājiem bez maksas. 2. Persona, kas pārdod ieguldījumu produktu, nodrošina pamatinformācijas dokumentu privātajiem ieguldītājiem vienā no šādiem informācijas nesējiem: (a) uz papīra; (b) uz pastāvīga informācijas nesēja, kas nav papīrs, ja tiek izpildīti 4. punktā minētie nosacījumi; vai (c) tīmekļa vietnē, ja tiek izpildīti 5. punktā minētie nosacījumi. 3. Tomēr, ja pamatinformācijas dokumentu nodrošina uz pastāvīga informācijas nesēja, kas nav papīrs, vai tīmekļa vietnē, pēc privāto ieguldītāju pieprasījuma viņiem bez maksas nodrošina tā papīra kopiju. 4. Pamatinformācijas dokumentu var nodrošināt uz pastāvīga informācijas nesēja, kas nav papīrs, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi: (a) pastāvīga informācijas nesēja izmantošana ir atbilstīga to darījumu kontekstā, kas tiek veikti starp personu, kas pārdod ieguldījumu produktu, un privāto ieguldītāju; un (b) privātais ieguldītājs ir varējis izvēlēties starp informāciju uz papīra un informāciju uz pastāvīga informācijas nesēja, un viņš ir izvēlējies pastāvīgo informācijas nesēju. 5. Pamatinformācijas dokumentu var nodrošināt tīmekļa vietnē, ja pamatinformācijas dokuments ir adresēts personiski privātajam ieguldītājam vai ja ir izpildīti šādi nosacījumi: (a) pamatinformācijas dokumenta nodrošināšana tīmekļa vietnē ir atbilstīga to darījumu kontekstā, kas tiek veikti starp personu, kas pārdod ieguldījumu produktu, un privāto ieguldītāju; (b) privātais ieguldītājs ir piekritis pamatinformācijas dokumenta nodrošināšanai tīmekļa vietnē; (c) privātais ieguldītājs ir elektroniski informēts par tīmekļa vietnes adresi un vietu tīmekļa vietnē, kur var piekļūt pamatinformācijas dokumentam; (d) ja pamatinformācijas dokuments ir labots saskaņā ar 10. pantu, visas labotās versijas arī tiek darītas pieejamas privātajam ieguldītājam; (e) ir nodrošināts, ka pamatinformācijas dokuments ir pieejams tīmekļa vietnē tik ilgu laikposmu, cik privātajam ieguldītajam varētu būt pamatota nepieciešamība to skatīt. 6. Šā panta 4. un 5. punkta nolūkā informācijas nodrošināšana uz pastāvīga informācijas nesēja, kas nav papīrs, vai tīmekļa vietnē ir uzskatāma kā atbilstīga to darījumu kontekstā, kas tiek veikti starp personu, kas pārdod ieguldījumu produktu, un privāto ieguldītāju, ja ir pierādījumi, ka privātajam ieguldītajam ir regulāra piekļuve internetam. Par šādiem pierādījumiem uzskata gadījumu, kad privātais ieguldītājs norāda e-pasta adresi minēto darījumu attiecību īstenošanas nolūkiem. III NODAĻA SŪDZĪBAS, TIESISKĀ AIZSARDZĪBA, SADARBĪBA 14. pants Ieguldījumu produkta izveidotājs izveido atbilstīgas procedūras un kārtību, kas nodrošina to, ka privātie ieguldītāji, kas ir iesnieguši sūdzību saistībā ar pamatinformācijas dokumentu, saņem atbildi pēc būtības laikus un pienācīgā veidā. 15. pants 1. Ja privātais ieguldītājs sāk alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūru, kas noteikta valsts tiesību aktos, pret ieguldījumu produktu izveidotāju vai personu, kas pārdod ieguldījumu produktus, saistībā ar strīdu par šajā regulā noteiktajām tiesībām un pienākumiem, ieguldījumu produkta izveidotājs vai persona, kas pārdod ieguldījumu produktus, piedalās minētajā procedūrā ar nosacījumu, ka tā atbilst šādām prasībām: (a) procedūras rezultātā tiek pieņemti lēmumi, kas nav saistoši; (b) noilguma termiņš, lai strīda risināšanai vērstos tiesā, tiek apturēts uz alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūras norises laiku; (c) prasības noilguma termiņš tiek apturēts uz šīs procedūras norises laiku; (d) procedūra ir bez maksas vai par samērīgu samaksu, kā noteikts valsts tiesību aktos; (e) elektroniskie līdzekļi nav vienīgie līdzekļi, ar kuru palīdzību puses var piekļūt procedūrai; (f) izņēmuma vai steidzamas situācijas gadījumā ir iespējami pagaidu pasākumi. 2. Līdz [ierakstīt konkrētu datumu 6 mēnešus pēc šīs regulas spēkā stāšanās/piemērošanas dienas] dalībvalstis paziņo Komisijai, kuras ir tās struktūras, kuru kompetencē ir veikt 1. punktā minētās procedūras. Tās nekavējoties informē Komisiju par jebkādām turpmākām izmaiņām attiecībā uz minētajām struktūrām. 3. Struktūras, kuru kompetencē ir veikt 1. punktā minētās procedūras, sadarbojas cita ar citu attiecībā uz pārrobežu strīdu, kas radušies saistībā ar šo regulu, izšķiršanu. 16. pants Šīs regulas piemērošanas nolūkā kompetentās iestādes sadarbojas cita ar citu un ar struktūrām, kas ir atbildīgas par ārpustiesas sūdzību un tiesiskās aizsardzības procedūrām, kas minētas 15. pantā. Jo īpaši kompetentās iestādes nekavējoties sniedz cita citai tādu informāciju, kas ir svarīga to pienākumu veikšanai saskaņā ar šo regulu. 17. pants 1. Dalībvalstis piemēro Direktīvu 94/46/EK attiecībā uz attiecīgajā dalībvalstī veikto personas datu apstrādi saskaņā ar šo regulu. 2. EBI, EAAPI un EVTI veiktajai datu apstrādei piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001. IV NODAĻA ADMINISTRATĪVĀS SANKCIJAS UN PASĀKUMI 18. pants 1. Dalībvalstis paredz noteikumus par atbilstīgām administratīvajām sankcijām un pasākumiem, ko piemēro šīs regulas noteikumu pārkāpumu gadījumos, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tie tiek piemēroti. Šādas sankcijas un pasākumi ir efektīvi, samērīgi un attur no pārkāpumu izdarīšanas. Līdz [24 mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā] dalībvalstis paziņo Komisijai un Eiropas uzraudzības iestāžu apvienotajai komitejai pirmajā daļā minētos noteikumus. Tās bez kavēšanās ziņo Komisijai un Eiropas uzraudzības iestāžu apvienotajai komitejai par jebkuriem attiecīgajiem grozījumiem šajos noteikumos. 2. Pildot savas 19. pantā noteiktās pilnvaras, kompetentās iestādes cieši sadarbojas, lai nodrošinātu, ka administratīvajiem pasākumiem un sankcijām ir vēlamie rezultāti saskaņā ar šo regulu, un koordinē savas darbības, lai izvairītos no iespējamas dublēšanās un pārklāšanās, piemērojot administratīvos pasākumus un sankcijas pārrobežu gadījumos. 19. pants 1. Šis pants attiecas uz šādiem pārkāpumiem: (a) pamatinformācijas dokuments neatbilst 6. panta 1. līdz 3. punktam un 7. pantam; (b) pamatinformācijas dokuments nesatur informāciju, kas noteikta 8. panta 1. un 2. punktā, vai tas nav izklāstīts saskaņā ar 8. panta 4. punktu; (c) reklāmas paziņojumā ir iekļauta informācija par ieguldījumu produktu, kas ir pretrunā informācijai pamatinformācijas dokumentā, pārkāpjot 9. pantu; (d) pamatinformācijas dokuments netiek pārskatīts un labots saskaņā ar 10. pantu; (e) pamatinformācijas dokuments nav nodrošināts laikus saskaņā ar 12. panta 1. punktu; (f) pamatinformācijas dokuments nav nodrošināts bez maksas saskaņā ar 13. panta 1. punktu. 2. Dalībvalstis nodrošina, lai kompetentās iestādes būtu pilnvarotas piemērot vismaz šādus administratīvos pasākumus un sankcijas: (a) rīkojums, kas aizliedz ieguldījumu produkta laišanu tirgū; (b) rīkojums, kas aptur ieguldījumu produkta laišanu tirgū; (c) brīdinājums, kas tiek publiskots un kurā ir identificēta atbildīgā persona un pārkāpuma būtība; (d) rīkojums par pamatinformācijas dokumenta jaunas versijas publicēšanu. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja kompetentās iestādes ir noteikušas vienu vai vairākus administratīvus pasākumus un sankcijas saskaņā ar 2. punktu, kompetentās iestādes ir pilnvarotas sniegt vai pieprasīt, lai ieguldījumu produkta izveidotājs vai persona, kas pārdod ieguldījumu produktu, sniedz tiešu paziņojumu attiecīgajam privātajam ieguldītajam, informējot par administratīvo pasākumu vai sankciju un par to, kur iesniegt sūdzību vai prasību par saistību neizpildi. 20. pants Kompetentās iestādes piemēro 19. panta 2. punktā minētos administratīvos pasākumus un sankcijas, ņemot vērā visus attiecīgos apstākļus, tostarp: (a) pārkāpuma nopietnību un ilgumu; (b) atbildīgās personas atbildības pakāpi; (c) pārkāpuma ietekmi uz privātā ieguldītāja interesēm; (d) par pārkāpumu atbildīgās personas gatavību sadarboties; (e) atbildīgās personas iepriekš izdarītos pārkāpumus. 21. pants 1. Ja kompetentā iestāde ir publiskojusi informāciju par administratīvajiem pasākumiem un sankcijām, tā vienlaikus par šiem administratīvajiem pasākumiem un sankcijām ziņo arī EBI, EAAPI un EVTI. 2. Dalībvalstis reizi gadā sniedz EBI, EAAPI un EVTI apkopotu informāciju par visiem administratīvajiem pasākumiem un sankcijām, kas piemēroti saskaņā ar 18. pantu un 19. panta 2. punktu. 3. EBI, EVTI un EAAPI šo informāciju publicē gada ziņojumā. 22. pants Sankcijas un pasākumus, kas piemēroti par 19. panta 1. punktā minētajiem pārkāpumiem, bez nepamatotas kavēšanās publisko, iekļaujot vismaz informāciju par šīs regulas pārkāpuma veidu un pārkāpuma izdarītāju identitāti, ja vien šāda publiskošana nopietni neapdraud finanšu tirgus. Ja publikācija varētu radīt neproporcionālus zaudējumus iesaistītajām personām, kompetentās iestādes publicē anonīmu informāciju par sankcijām vai pasākumiem. IV NODAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 23. pants 1. Komisijai piešķir pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, ievērojot šajā pantā paredzētos nosacījumus. 2. Komisija ir pilnvarota pieņemt 8. panta 5. punktā, 10. panta 2. punktā un 12. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus [četrus gadus] no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Pilnvaru deleģēšanas termiņu automātiski pagarina uz tādu pašu laikposmu, ja Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarināšanu vismaz trīs mēnešus pirms kārtējā deleģēšanas termiņa beigām. 3. 8. panta 5. punktā, 10. panta 2. punktā un 12. panta 4. punktā minēto pilnvaru deleģējumu jebkurā brīdī var atsaukt Eiropas Parlaments vai Padome. Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta minētajā lēmumā norādīto pilnvaru deleģēšana. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā datumā, kas tajā norādīts. Tas neietekmē citus spēkā esošos deleģētos aktus. 4. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Saskaņā ar 8. panta 5. punktu, 10. panta 2. punktu un 12. panta 4. punktu pieņemtie deleģētie akti stājas spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu lēmumu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto termiņu pagarina par [2 mēnešiem]. 24. pants Pārvaldības sabiedrības un ieguldījumu sabiedrības, kas minētas Direktīvas 2009/65/EK 2. panta 1. punktā un 27. pantā, un personas, kas pārdod PVKIU sertifikātus, kā noteikts minētās direktīvas 1. panta 2. punktā, ir atbrīvotas no šajā regulā minētajām saistībām līdz [OV: lūdzu, ievietojiet datumu piecus gadus pēc regulas stāšanās spēkā]. 25. pants 1. Četru gadu laikā pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas Komisija veic šīs regulas pārskatīšanu. Pārskatīšanā iekļauj vispārēju pētījumu par šajā regulā minēto noteikumu praktisko piemērošanu, ņemot vērā izmaiņas privāto ieguldījumu tirgū. Attiecībā uz PVKIU, kā tie definēti Direktīvas 2009/65/EK 1. panta 2. punktā, pārskatīšanā novērtē, vai pārejas noteikumus saskaņā ar šīs regulas 24. pantu pagarina, vai arī – pēc visu nepieciešamo pielāgojumu identificēšanas – vai Direktīvas 2009/65/EK noteikumus par ieguldītājiem paredzēto pamatinformāciju vajadzētu aizstāt ar šīs direktīvas noteikumiem par pamatinformācijas dokumentu vai tie uzskatāmi par līdzvērtīgiem. Pārskatīšanā apsver arī šīs regulas darbības jomas iespējamu paplašināšanu, attiecinot to uz citiem finanšu produktiem. 2. Pēc apspriešanās ar Eiropas uzraudzības iestāžu apvienoto komiteju Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, vajadzības gadījumā kopā ar tiesību akta priekšlikumu. 26. pants Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no [divi gadi pēc tās stāšanās spēkā]. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] COM(2011) 656 galīgā redakcija. [2] CEBS, CEIOPS un CESR ir komitejas, kas pastāvēja attiecīgi pirms EBI, EAAPI un EVTI komitejām. [3] Regula (ES) Nr. 1093/2010, Regula (ES) Nr. 1094/2010 un Regula (ES) Nr. 1095/2010; OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp. [4] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Par sankciju režīmu pastiprināšanu finanšu pakalpojumu nozarē”, 2010. gada 8. decembris, (COM(2010) 716 galīgā redakcija). [5] OV , , . lpp. [6] OV , , . lpp. [7] OV C , , . lpp. [8] OV L 302, 17.11.2009., 32. lpp. [9] OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp. [10] OV L 9, 15.1.2003., 3. lpp. [11] OV L 235, 23.9.2003., 10. lpp. [12] OV L 335, 17.12.2009., 1. lpp. [13] OV L 345, 21.12.2003., 64. lpp. [14] OV L 271, 9.10.2002., 16. lpp. [15] COM(2010)716. [16] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. [17] OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.