Corrigendum: Priekšlikums Padomes direktīva, ar ko attiecībā uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu {SEC(2007) 1554} {SEC(2007) 1555} /* COM/2007/0747 galīgā redakcija/2 - Popravek xxx/ */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 20.2.2008 COM(2007) 747 galīgo/2 xxx Labojums, ar ko atceļ un aizstāj 2007. gada 28. novembra Priekšlikuma Padomes direktīvai COM(2007) 747 galīgo redakciju. Paskaidrojuma rakstā grozīta daļa par subsidiaritātes principu. Šis labojums attiecas uz visām valodām. Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA, ar ko attiecībā uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ( iesniegusi Komisija){SEC(2007) 1554}{SEC(2007) 1555} PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šā priekšlikuma mērķi ir divējādi: - palielināt juridisko noteiktību saimnieciskās darbības veicējiem un valstu nodokļu iestādēm un samazināt to administratīvo slogu, nodrošinot to, ka noteikumi, ar ko regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (PVN), tiek piemēroti pareizi; - samazināt slēptā PVN ietekmi apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sniedzēju izmaksās. Šie mērķi tiek sasniegti, veicot šādus trīs priekšlikumā iekļautos pasākumus: - precizējot noteikumus, ar ko regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN; - paplašinot pašreizējās nodokļu režīma izvēles tiesības un tālab nododot šīs šobrīd dalībvalstīm piederošās izvēles tiesības saimnieciskās darbības veicējiem; - ieviešot izmaksu sadales grupas koncepciju, kas ļauj saimnieciskās darbības veicējiem apvienoties kopīgu ieguldījumu veikšanai un pārdalīt attiecīgās ieguldījumu izmaksas starp šīs grupas dalībniekiem, nemaksājot par to PVN. Noteikumu precizēšana Noteikumi, ar ko regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN, tiek precizēti ar mērķi nodrošināt atbrīvojuma no PVN vienveidīgāku piemērošanu, palielinot saimnieciskās darbības veicējiem juridisko noteiktību un samazinot saimnieciskās darbības veicēju administratīvo slogu, lai ievērotu šos noteikumus. Šī precizēšana ietver šādus elementus: - atbrīvojuma no PVN piemērošanas nosacījumu pamatā ir objektīvi ekonomiski kritēriji, kas nošķir tos no interpretācijām, kuru pamatā ir valstu privāttiesību koncepcijas, kas ir viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc šie noteiktumi dalībvalstīs tiek interpretēti un piemēroti atšķirīgi (piemēram, apdrošināšanai jāsedz risks un jāizmaksā atlīdzība vai pabalsts); šie objektīvie ekonomiskie kritēriji nodrošina, ka arī uz jauniem pakalpojumiem, kas tiks izstrādāti nākotnē, attieksies atbrīvojums no PVN, ja tie atbildīs šiem kritērijiem; - jaunajos noteikumos ir ieviesta koncepcija, ka atbrīvojums attiecas uz jebkuras tādas apdrošināšanas vai finanšu pakalpojuma daļas sniegšanu, kas veido atsevišķu kopumu un kam piemīt īpašās un būtiskās attiecīgā atbrīvojamā pakalpojuma pamatiezīmes; - tiek ieviesta kopēja saskaņota apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu starpniecības koncepcija; - gadījumos, kad tas ir iespējams, jaunās definīcijas nodrošina arī lielāku atbilstību iekšējā tirgus noteikumiem (piemēram, attiecībā uz ieguldījumu fondiem). Direktīvas priekšlikums papildināts ar regulas priekšlikumu, kurā ietverts papildināms tādu gadījumu uzskaitījums, attiecībā uz kuriem ir noteikts, ka uz tiem vai nu attiecas, vai neattiecas atbrīvojums no PVN apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem. Nodokļu režīma izvēles tiesības Paplašinātās nodokļu režīma izvēles tiesības ļauj saimnieciskās darbības veicējam pašam izlemt, vai tā darbība tiks pilnībā aplikta ar nodokli; ja saimnieciskās darbības veicējs izmantos šīs tiesības, tas varēs atskaitīt PVN priekšnodokli par saviem ieguldījumiem kā jebkurš cits saimnieciskās darbības veicējs. Tādējādi finanšu nozarē tiek radītas tādas vienlīdzīgas iespējas, kādu līdz šim vēl nebija, jo tikai dažas dalībvalstis uzņēmējsabiedrībām bija piešķīrušas šādas izvēles tiesības, turklāt ar citiem nosacījumiem. Tajā pašā laikā dalībvalstīm tiek piešķirtas vajadzīgās tiesības pašām noteikt šo izvēles tiesību piemērošanas noteikumus, pielāgojot tās savas valsts nodokļu pārraudzības struktūrai. Ja nepieciešams, Kopienas mērogā var tikt paredzēti arī īstenošanas noteikumi, pamatojoties uz direktīvas 397. pantu. Izmaksu sadale Atbilstīgi ieteiktajam izmaksu sadales modelim saimnieciskās darbības veicēji, jo īpaši mazie saimnieciskās darbības veicēji, var apvienot savus ieguldījumus (piemēram, ieguldījumus datortehnoloģijās vai attiecībā uz speciālistiem) grupās, kas var iegādāties šos ieguldījumus ar labākiem tirgus nosacījumiem, un tad sadalīt tos grupas dalībniekiem, neapliekot šādus darījumus ar PVN. - Vispārīgais konteksts Atbrīvojamo apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu definīcijas ir novecojušas, un tā rezultātā dalībvalstis šos atbrīvojumus interpretē un piemēro nekonsekventi. Ieinteresētās personas sastopas ar būtiskiem juridiskiem sarežģījumiem dažādās administratīvās prakses dēļ, kas rada juridisko nenoteiktību saimnieciskās darbības veicējiem un nodokļu iestādēm. Šīs juridiskās nenoteiktības dēļ saistībā ar šo atbrīvojumu piemērošanu ir pieaudzis iztiesājamo lietu skaits un palielinājušās administratīvās izmaksas saimnieciskās darbības veicējiem un iestādēm. Tādēļ ir jāprecizē noteikumi, ar ko regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN, lai uzlabotu juridisko noteiktību un samazinātu saimnieciskās darbības veicēju un iestāžu administratīvās izmaksas. Šo secinājumu apstiprināja 2006. gadā veiktā sabiedriskā apspriešana ar ieinteresētajām personām un Komisijas pasūtītais neatkarīgais „Pētījums izpratnes palielināšanai par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojuma no PVN ekonomisko ietekmi”. Otra problēma ir slēptais PVN apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu izmaksu struktūrā. Finanšu pakalpojumu un apdrošināšanas pakalpojumu jomā visi saimnieciskās darbības veicēji cenšas uzlabot savu konkurētspēju, jo konkurence palielinās gan viņu pašu starpā (ko nosaka virzība uz vienotu Eiropas tirgu), gan no to saimnieciskās darbības veicēju puses, kas dibināti ārpus ES teritorijas. Konsolidāciju šajās nozarēs lielā mērā noteica nepieciešamība palielināt efektivitāti, taču izmaksu samazināšanas stratēģijas izpaužas dažādos veidos. Šīs pārmaiņas veicina arī integrēta Eiropas finanšu pakalpojumu tirgus plašāka tiesiskā regulējuma ieviešana, ko nosaka Finanšu pakalpojumu rīcības plāns. Šis tiesiskais regulējums palielina konkurenci starp apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sniedzējiem, nodrošinot nemitīgu virzību uz godīgu konkurenci. Šajos apstākļos saimnieciskās darbības veicēji ir izstrādājuši vairākas metodes savas konkurētspējas uzlabošanai, taču dažas no visizplatītākajām pamatmetodēm ir šādas: - atsevišķu darbību uzticēšana ārpakalpojumu sniedzējiem (lai samazinātu administratīvās un darbaspēka izmaksas, piemēram, vērtspapīru glabāšana, administratīvās funkcijas utt.); - atsevišķu darbību apvienošana (lai īstenotu izmaksu sadales principu, piemēram, kopīga datorsistēmu un programmatūras izstrāde vairākām bankām, kredītapvienību izveide, kas var tikt saistīta ar konsolidāciju vai veikta uz konsolidācijas bāzes); - apakšuzņēmēju izmantošana (papildu izplatīšanas līmeņa izveide finanšu produktu vai apdrošināšanas polišu izplatīšanai). Šīs metodes paredz, ka pašā uzņēmumā tiek radīta mazāka vērtība, bet to kā pakalpojumu apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sniedzējiem nodrošina neatkarīgas trešās personas. Tas rada problēmu, ka uz šādiem pakalpojumiem varētu vairs neattiekties atbrīvojums, kas tiek piemērots finanšu un apdrošināšanas pakalpojumiem, un līdz ar to tie var tikt aplikti ar PVN. Klients šo PVN bieži vien nevar atskaitīt, jo viņam nav tiesību to darīt tāpēc, ka viņš pats sniedz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumus, kas ir atbrīvoti no PVN. Šāds neatskaitāmais PVN kļūst par daļu no izmaksām. Šajā priekšlikumā ietverti elementi, kas samazinās šādu ietekmi uz izmaksām. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma darbības jomā Direktīvas 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunkts un 137. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 2. punkts - Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Gadījumos, kad tas ir iespējams, jaunās definīcijas uzlabo saskaņotību ar iekšējā tirgus noteikumiem (piemēram, attiecībā uz ieguldījumu fondiem, kredītreitingu un atvasinātiem finanšu instrumentiem). Priekšlikums ir daļa no Komisijas normatīvās vides vienkāršošanas stratēģijas (COM(2006)690, 66. iedaļa). No šīs vienkāršošanas iegūs gan saimnieciskās darbības veicēji, gan dalībvalstu nodokļu iestādes. Tomēr šis ieguvums nav izsakāms kvantitatīvi. Priekšlikums palielinās juridisko noteiktību un samazinās saimnieciskās darbības veicēju un valstu nodokļu iestāžu administratīvo slogu. Tā kā priekšlikums pozitīvi ietekmēs izmaksas, tam nebūtu negatīvi jāietekmē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu mazumtirdzniecības cena. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Fiscalis seminārs 2004. gada decembrī Dublinā, kurā piedalījās apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu nozares un dalībvalstu nodokļu iestāžu pārstāvji. Nodokļu konference Briselē 2006. gada 11. maijā, kurā piedalījās apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu nozares un dalībvalstu nodokļu iestāžu pārstāvji. Sabiedriskā apspriešana ar ieinteresētajām personām 2006. gada jūnijā. Fiscalis seminārs 2007. gada martā. Darba dokumentu, kas satur pirmos tiesību aktu projektus, publicēšana ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē 2007. gada jūnijā. Apaļā galda sanāksme ar ieinteresētajām personām 2007. gada jūlijā. Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Fiscalis seminārā 2004. gada decembrī Dublinā tika analizētas dažādas saimnieciskās darbības veicējiem problemātiskas jomas, jo īpaši ārpakalpojumu piesaiste, un rezultātā gan saimnieciskās darbības veicēji, gan dalībvalstis secināja, ka ir vajadzīga Komisijas dienestu likumdošanas iniciatīva. Pēc šā semināra Eiropas Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts pasūtīja neatkarīga eksperta pētījumu, lai palielinātu izpratni par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojuma no PVN ietekmi uz ekonomiku, un organizēja vairākas divpusējas apspriedes ar dalībvalstīm un Iekšējā tirgus un pakalpojumu ģenerāldirektorātu, kā rezultātā tika izstrādāts pamatdokuments (Darba dokuments Taxud 1802/06), kas ietvēra galveno apzināto problēmu raksturojumu, kā arī iespējamos tehniskos pasākumus to risināšanai. Šis dokuments tika apspriests ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm Nodokļu konferencē Briselē 2006. gada maijā. 2007. gada martā tika rīkots otrs Fiscalis seminārs, kura mērķi bija iepazīstināt attiecīgos valstu nodokļu iestāžu ierēdņus ar politikas jomām, kas rosina tiesiskā regulējuma izmaiņas, un ekonomiskajiem faktoriem, kas veicina pārrobežu finanšu integrāciju. Programmā bija apskatīti arī spēkā esošo tiesību aktu īstenošanas prakses jautājumi. Tiesību aktu projekti tika plaši apspriesti ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām. No 2006. gada 9. maija līdz 2006. gada 9. jūnijam notika sabiedriskā apspriešana internetā. Komisija saņēma 82 atbildes. Rezultāti ir pieejami tīmekļa vietnē:http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas Pētījums izpratnes palielināšanai par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojuma no PVN ekonomisko ietekmi (uzaicinājums iesniegt priekšlikumus Nr. Taxud/2005/AO-006). Izmantotās metodes Neatkarīgs ārējs pētījums. Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumus Price Waterhouse Coopers Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Nav minēts, ka pastāvētu tādu nopietnu risku iespējamība, kam varētu būt neatgriezeniskas sekas. Pētījuma secinājumi lielā mērā saskanēja ar pašas Komisijas veikto analīzi Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta Darba dokumentā Taxud 1802/06 un ar ieinteresēto personu pausto nostāju sabiedriskās apspriešanas procesā, kā rezultātā Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts varēja izvirzīt prioritātes un koncentrēt darbu uz vispiemērotākajiem risinājumiem. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Publicēšana ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm - Ietekmes novērtējums Izskatītās alternatīvas ir izvērsti raksturotas ietekmes novērtējumā. Nulles likme, 31. lpp. Atbrīvoto pakalpojumu jomas paplašināšana, 32. lpp. Vienots ierobežots priekšnodokļa atskaitījums, 33. lpp. Nodokļu režīma izvēles tiesības, 34. lpp. Starptautiskas PVN iestādes, 37. lpp. Vienotas juridiskās vienības un pārrobežu darījumi, 37. lpp. PVN maksātāju grupu veidošana, 38. lpp. Izmaksu sadales pasākumi, 41. lpp. PVN likmes samazināšana trešo personu sniegtiem pakalpojumiem, 44. lpp. Citas iespējas, 44. lpp. Komisija veica ietekmes novērtējumu, kas minēts darba programmā (ziņojums pieejams Dokumentā Taxud 15570). PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Šajā priekšlikumā ir ietverti trīs pasākumi: - to noteikumu precizēšana, ar ko regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN; - pašreizējo nodokļu režīma izvēles tiesību paplašināšana, nododot šīs šobrīd dalībvalstīm piederošās izvēles tiesības saimnieciskās darbības veicējiem; - izmaksu sadales grupas koncepcijas ieviešana, kas ļauj saimnieciskās darbības veicējiem apvienoties kopīgu ieguldījumu veikšanai un pārdalīt attiecīgās ieguldījumu izmaksas starp šīs grupas dalībniekiem, nemaksājot par to PVN. - Juridiskais pamats Līguma 93. pants - Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro tiktāl, ciktāl priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis nevar pienācīgi sasniegt priekšlikuma mērķus turpmāk minēto iemeslu dēļ. Uz noteikumiem, ar ko regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN, jau attiecas Kopienas noteikumi, kas paredzēti Padomes Direktīvas 2006/112/EK 135. un 137. pantā. Līdz ar to, lai grozītu šos noteikumus, nepieciešama atbilstoša Kopienas likumdevēja rīcība. Dalībvalstis pašas nevarēja pieņemt jaunus valstu noteikumus, kas neatbilstu spēkā esošajiem Kopienas tiesību aktiem. Tikai dalībvalstu rīcība vien nevarēja sasniegt izvirzīto mērķi, proti, no PVN atbrīvoto finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu definīciju saskaņotu interpretāciju un piemērošanu; tieši tas, ka dalībvalstis šīs definīcijas piemērojušas atšķirīgi, ir bijis cēlonis tām problēmām, ar kurām nācies saskarties saimnieciskās darbības veicējiem. Šobrīd tikai piecas dalībvalstis izmanto nodokļu režīma izvēles tiesības; lai piešķirtu šīs tiesības saimnieciskās darbības veicējiem kopumā, atbilstīgi jāgroza direktīva. Dalībvalstis pašas nevar grozīt Kopienas tiesības; arvien pieaugošais iztiesājamo lietu skaits starp dalībvalstu nodokļu iestādēm un saimnieciskās darbības veicējiem jau ir ievērojami palielinājis šo nodokļu iestāžu administratīvos izdevumus, kā arī daļēji apdraudējis to budžeta stabilitāti. Šādā situācijā dalībvalstu veiktie pasākumi varētu radīt lejupejošu spirāli, kā rezultātā izveidotos negodīgas nodokļu konkurences vide. Ar Kopienas rīcību varēs labāk īstenot priekšlikuma mērķus turpmāk minēto iemeslu dēļ. Priekšlikums grozījumiem Padomes Direktīvā 2006/112/EK sasniedz mērķi saskaņoti interpretēt un piemērot no PVN atbrīvoto finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu definīcijas. Tas nodrošina saimnieciskās darbības veicējiem nodokļu režīma izvēles tiesības un rada mehānismu no PVN atbrīvotu izmaksu sadalei; lai īstenotu visus minētos pasākumus, jāgroza Padomes Direktīva 2006/112/EK. Komisijas dienesti, ieinteresētās personas, dalībvalstis un neatkarīgie eksperti ir vienisprātis, ka izvirzītos mērķus var sasniegt, tikai izmantojot Kopienas tiesību aktus. Iepriekš minētie iemesli ir pašizskaidrojoši un parāda, ka priekšlikuma darbības joma ietver vienīgi to, ko dalībvalstis pašas nespēj apmierinoši panākt un ko Kopienas likumdevējs var panākt labāk. Līdz ar to šis priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu turpmāk šādu iemeslu dēļ. Priekšlikumi ietverti direktīvas projektā; var būt tikai viens pareizs noteikumu skaidrojums par apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN, kas piemērojams visā Kopienā; šis mērķis sasniedzams, tikai grozot iepriekšējos noteikumus, kas paredzēti Direktīvā 2006/112/EK. Lai ļautu atbrīvoto apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sniedzējiem grupēt savus ieguldījumus un pārdalīt tos starp grupas dalībniekiem, nemaksājot PVN, nepieciešams atbilstošs mehānisms, kas darbotos arī pārrobežu scenārijos; šāda mehānisma izveide iespējama, tikai grozot Direktīvu 2006/112/EK. Skaidri noteikumi, kuru pamatā ir ekonomiskie kritēriji, samazina iespējamas tiesvedības pamatu, tādējādi radot juridiskas noteiktības vidi, kurā tiek ievērojami samazināti administratīvie izdevumi par iespējamu vienošanos ar vairākām dalībvalstīm par to, kā šie noteikumi jāinterpretē un jāpiemēro. - Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: direktīva. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Spēkā esošo Padomes Direktīvu 2006/112/EK var grozīt tikai ar citu direktīvu. IETEKME UZ BUDžETU Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. PAPILDU INFORMāCIJA - Vienkāršošana Priekšlikums paredz vienkāršot tiesību aktus. Priekšlikums ietver šādus vienkāršošanas elementus: - atbrīvojuma no PVN piemērošanas nosacījumu pamatā ir objektīvi ekonomiskie kritēriji, kas uzlabo atbrīvojuma no PVN pārvaldību; - tiek precizēts, ka atbrīvojums attiecas uz jebkuras tādas apdrošināšanas vai finanšu pakalpojuma daļas sniegšanu, kas veido atsevišķu kopumu un kam piemīt īpašās un būtiskās attiecīgā atbrīvojamā pakalpojuma pamatiezīmes; tas samazina iespējamās tiesvedības varbūtību; - tiek ieviesta kopēja saskaņota apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu starpniecības koncepcija; tas pats princips attiecas arī uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem. - Atbilstības tabula Dalībvalstīm jānosūta Komisijai attiecīgās valsts tiesību akti, kuros ir transponēta šī direktīva, kā arī šo tiesību aktu un direktīvas atbilstības tabula. 2007/0267 (CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA, ar ko attiecībā uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3], tā kā: (1) Finanšu pakalpojumu nozare dod nozīmīgu ieguldījumu ekonomikas izaugsmē, konkurētspējas veicināšanā un darba vietu radīšanā, taču to var īstenot tikai tādā gadījumā, ja iekšējā tirgū ir nodrošināti neitrāli konkurences apstākļi. Nepieciešama sistēma, kas nodrošinātu juridisko noteiktību attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa (PVN) piemērošanu finanšu produktiem un to tirdzniecībai un pārvaldībai. (2) Spēkā esošie noteikumi, ar ko regulē finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojumu no PVN un kas ir noteikti Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[4], ir novecojuši un netiek konsekventi interpretēti un piemēroti. Noteikumu sarežģītība un administratīvās prakses dažādība rada juridisko nenoteiktību saimnieciskās darbības veicējiem un nodokļu iestādēm. Šīs juridiskās nenoteiktības dēļ pieaug iztiesājamo lietu skaits saistībā ar atbrīvojumu piemērošanu un palielinās administratīvais slogs. Tādēļ ir jāprecizē, kuri apdrošināšanas un finanšu pakalpojumi ir atbrīvojami no nodokļa, tādējādi palielinot juridisko noteiktību un samazinot saimnieciskās darbības veicēju un iestāžu administratīvo slogu. (3) Lai nodrošinātu nodokļu neitralitāti, atbrīvojumi jāsaista ar attiecīgo pakalpojumu būtību, pamatojoties uz objektīviem ekonomiskajiem kritērijiem, nevis ar personām, kas šos pakalpojumus sniedz. (4) Īpaši liela nenoteiktība rodas gadījumos, kad saimnieciskās darbības veicēji atsevišķas darbības deleģē neatkarīgām trešām personām vai apvieno kādas darbības vairāku saimnieciskās darbības veicēju starpā. Lai novērstu šādu nenoteiktību, skaidri jānosaka, ka darbībām, kas veido apdrošināšanas vai finanšu pakalpojuma daļu vai atsevišķu kopumu un kam piemīt īpašās un būtiskās attiecīgā atbrīvojamā pakalpojuma pamatiezīmes, piemērojams tāds pats atbrīvojums kā attiecīgajam pakalpojumam. (5) Apdrošināšanas pakalpojumiem un finanšu pakalpojumiem ir līdzīgi starpniecības veidi. Tāpēc starpniecībai apdrošināšanas pakalpojumos un starpniecībai finanšu pakalpojumos būtu jāpiemēro vienādi nosacījumi. (6) Ar apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojuma modernizāciju tiecas arī nodrošināt atbilstību iekšējā tirgus noteikumiem, jo īpaši Finanšu pakalpojumu rīcības plānam[5] un noteikumiem, ar ko regulē pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumus. Tomēr, lai ievērotu prasību par atbrīvojuma no PVN striktu interpretāciju, dažos gadījumos atbrīvoto apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu definīcijām jābūt šaurākām par iekšējā tirgus noteikumos sniegtajām definīcijām. (7) Apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sniedzējiem ir arvien lielākas iespējas PVN priekšnodokli par izmaksām, kas tiem radušās, attiecināt tieši uz apliekamo produktu. Gadījumos, kad par to sniegtajiem pakalpojumiem ir noteikta konkrēta maksa, attiecīgā ar nodokli apliekamā summa ir viegli nosakāma. Tāpēc nodokļu režīma izvēles tiesības būtu lietderīgi attiecināt arī uz šādiem saimnieciskās darbības veicējiem. (8) Nostiprinot pārrobežu sadarbību, apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sniedzēji var uzlabot savu konkurētspēju un dot ieguldījumu iekšējā tirgus pilnveidē. Ar nosacījumu, ka tiek ievērots nodokļu neitralitātes princips, attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem tāpēc būtu jāpiešķir tiesības izvēlēties nodokļu režīmu un sadarboties, izmantojot izmaksu sadales modeli. (9) Tāpēc ir attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/112/EK, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1 . pants Direktīvu 2006/112/EK groza šādi. (1) Direktīvas 135. pantu groza šādi: (a) Panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu: "a) apdrošināšana un pārapdrošināšana; b) kredīta piešķiršana un no kredīta piešķiršanas izrietošo parādu garantēšana; c) darījumi, kas skar finanšu noguldījumus un konta operācijas; d) valūtas maiņa un skaidras naudas nodrošināšana; e) vērtspapīru nodrošināšana; f) starpniecība a) līdz e) apakšpunktā minētajos apdrošināšanas un finanšu darījumos; g) ieguldījumu fondu pārvaldība." (b) Iekļauj šādu 1.a, 1.b un 1.c punktu: "1.a. Šā panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums attiecas uz jebkuras tādas apdrošināšanas vai finanšu pakalpojuma daļas sniegšanu, kas veido atsevišķu kopumu un kam piemīt īpašās un būtiskās attiecīgā atbrīvojamā pakalpojuma pamatiezīmes. 1.b. Ja sarežģīts darījums ietver apdrošināšanas elementu, kas ir izdalīts atsevišķi, apdrošināšana ir uzskatāma par atsevišķu pakalpojumu, kas atbrīvots no nodokļa atbilstīgi 1. punkta a) apakšpunktam. 1.c. Ja preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana ietver kredīta piešķiršanu, kas nav izdalīts atsevišķi, kredīta piešķiršana netiek uzskatīta par atsevišķu pakalpojumu, kas atbrīvots no nodokļa atbilstīgi 1. punkta b) apakšpunktam." (2) Iekļauj šādu 135.a pantu: "135 .a pants Direktīvas 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktā noteikto atbrīvojumu piemērošanas nolūkā piemēro šādas definīcijas: (1) "apdrošināšana un pārapdrošināšana" ir saistības, kas uzliek par pienākumu personai, saņēmušai maksājumu, riska iestāšanās gadījumā nodrošināt citai personai zaudējumu atlīdzību vai pabalstu, kā noteikts minētajās saistībās; (2) "kredīta piešķiršana" ir naudas aizdošana vai solījums aizdot naudu; (3) "parādu garantēšana" ir atbildības uzņemšanās par citas personas parādiem; (4) "finanšu noguldījums" ir naudas noguldījums, kas tiek turēts noguldītāja uzdevumā, pie kam noguldītājs patur visas tiesības uz šo noguldījumu, un kas atmaksājams atbilstīgi piemērojamajiem juridiskajiem un līguma nosacījumiem; (5) "konta operācijas" ir klienta uzdevumā veiktas operācijas naudas kontā; (6) "valūtas maiņa" ir tādu pakalpojumu sniegšana, kad persona maina tādas valūtas banknotes vai monētas, ko parasti izmanto kā likumīgu maksāšanas līdzekli, vai noguldījumu vai naudas kontā esošu valūtu, izmantojot attiecīgajās valstīs spēkā esošos valūtas maiņas kursus; (7) "skaidra nauda" ir banknotes un monētas, ko parasti izmanto kā likumīgu maksāšanas līdzekli, vai citi nododami maksāšanas līdzekļi; (8) "vērtspapīru nodrošināšana" ir tādu likvīdu instrumentu nodrošināšana — izņemot tādus instrumentus, kas nosaka īpašumtiesības uz precēm vai 15. panta 2. punktā minētās tiesības, — kuriem ir finansiāla vērtība un kas atspoguļo informāciju par vienu vai vairākiem turpmāk minētajiem apstākļiem: (a) līdzdalība uzņēmumā vai kādā citā apvienībā; (b) kreditora prasījumu tiesības; (c) līdzdalība a) vai b) apakšpunktā minēto vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumos, citos 135. panta 1. punkta a) līdz d) apakšpunktā minētajos atbrīvotajos finanšu instrumentos vai citos kolektīvo ieguldījumu uzņēmumos; (9) "starpniecība apdrošināšanas un finanšu darījumos" ir pakalpojums, ko trešā persona kā starpnieks sniedz līgumslēdzējai pusei kā atsevišķu starpniecības pakalpojumu saistībā ar 135. panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā minētajiem apdrošināšanas un finanšu darījumiem un par kuru šī trešā persona kā starpnieks saņem atlīdzību no attiecīgās līgumslēdzējas puses; (10) "ieguldījumu fondi" ir kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, kas veic ieguldījumus 135. panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā minētajos atbrīvotajos finanšu instrumentos un nekustamajā īpašumā; (11) "ieguldījumu fondu pārvaldība" ir darbība, kuras mērķis ir īstenot attiecīgā ieguldījumu fonda ieguldīšanas mērķus." (3) Svītro 137. panta 1. punkta a) apakšpunktu. (4) Iekļauj šādu 137.a un 137.b pantu: " 137.a pants 1. No 2012. gada 1. janvāra dalībvalstis piešķir ar nodokli apliekamajām personām tiesības izvēlēties maksāt nodokli par 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktā minētajiem pakalpojumiem. 2. Padome pieņem 1. punkta īstenošanai vajadzīgos pasākumus atbilstīgi 397. pantā paredzētajai procedūrai. Kamēr Padome nav pieņēmusi šādus pasākumus, dalībvalstis var paredzēt detalizētus noteikumus, ar ko regulē 1. punktā paredzēto izvēles tiesību īstenošanu. 137 .b pants Dalībvalstis atbrīvo no nodokļa pakalpojumus, ko ar nodokli apliekamu personu grupa sniegusi šīs grupas dalībniekiem, ja ir izpildīti šādi nosacījumi: (1) grupa pati un visi tās dalībnieki ir nodibināti Kopienas teritorijā vai ir Kopienas rezidenti; (2) grupa veic autonomu darbību un attiecībā pret saviem dalībniekiem rīkojas kā neatkarīga vienība; (3) grupas dalībnieki sniedz pakalpojumus, kas ir atbrīvoti no nodokļa atbilstīgi 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktam, vai citus pakalpojumus, attiecībā uz kuriem tie nav ar nodokli apliekamās personas; (4) šos pakalpojumus grupa sniedz tikai saviem dalībniekiem, un šie pakalpojumi nepieciešami, lai grupas dalībnieki varētu sniegt pakalpojumus, kas atbrīvoti no nodokļa atbilstīgi 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktam; (5) grupa saviem dalībniekiem prasa atmaksāt tikai precīzu uz tiem attiecināmo kopējo izmaksu daļu, izņemot jebkādas transfertcenu korekcijas, kas veiktas tiešo nodokļu aprēķina nolūkā." (5) Direktīvas 174. panta 2. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: "(c) apgrozījuma summas, kuras attiecināmas uz 135. panta 1. punkta b) līdz g) apakšpunktā minētajiem finanšu darījumiem, ciktāl tie ir gadījuma rakstura darījumi." 2. pants Transponēšana 1. Dalībvalstīs vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai šo noteikumu tekstu kopā ar atbilstības tabulu, kur atspoguļota atbilstība starp minētajiem noteikumiem un šo direktīvu. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā […] dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, […] Padomes vārdā – priekšsēdētājs [1] OV C , , lpp. [2] OV C , , lpp. [3] OV C , , lpp. [4] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/138/EK (OV L 384, 29.12.2006., 92. lpp.). [5] COM(1999) 232.