Oficiālais Vēstnesis 320 E , 15/12/2005 Lpp. 0164 - 0168



P6_TA(2005)0069 Lisabonas stratēģijas termiņa vidusposma pārskats Eiropas Parlamenta rezolūcija par Lisabonas stratēģijas termiņa vidusposma pārskatu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Reglamenta 103. pantu, 1. ir cieši pārliecināts, ka Eiropas Savienība var rādīt ekonomikas, sociālās un vides virzības priekšzīmi pasaulē attiecībā uz vispārējo ilgtspējīgas attīstības mērķi; atkārtoti apstiprina Lisabonas Eiropadomes un Gēteborgas Eiropadomes noteikto stratēģisko mērķu lietderību nolūkā stiprināt nodarbinātību, ekonomikas reformu, sekmēt konkurētspēju, iekšējā tirgus izveidi, sociālo kohēziju un vides aizsardzību, kuras ir ilgtspējīgas, uz izaugsmi orientētas ekonomikas virzītājspēks; arī uzskata, ka turpmāko piecu gadu laikā Lisabonas stratēģijai ir jābūt ES galvenajai prioritātei; 2. apstiprina apņemšanos attiecībā uz Lisabonas stratēģiju un sagatavoto redzējumu dinamiskai ekonomikai un labākai sabiedrībai ar augstāku dzīves kvalitāti nolūkā veicināt izaugsmi un nodarbinātību, tādējādi izveidojot sociālās kohēzijas un vides politikas pamatu; uzskata, ka ilgtspējīga izaugsme un nodarbinātība ir Eiropas Savienības visneatliekamākie mērķi un ir pamatā sociālajai un vides virzībai; uzsver, ka labi izstrādāta sociālā un vides politika ir galvenie elementi Eiropas Savienības ekonomikas izaugsmes sekmēšanai; 3. atzīst, ka iekšējā tirgus izveide joprojām nav pabeigta, lai gan preču brīva aprite jau praktiski darbojas labi, un tādēļ jāīsteno nopietnāki centieni iekšējā tirgus izveides pabeigšanai; 4. uzskata, ka Lisabonas stratēģijas veiksmīgai īstenošanai dalībvalstīm jāveic strukturālās reformas, kas ir nepieciešamas, lai saglabātu Eiropas sociālo modeli; uzskata, ka tai ir neciešams arī makroekonomiskais pamats, kas veicina izaugsmi, un šim pamatam jāapvieno stabilitāte un mudinājumi ieguldīt Lisabonas mērķu sasniegšanā; 5. atzīst, pirmkārt, vides politikas pozitīvo devumu izaugsmē un nodarbinātībā, it īpaši ar jaunievedumu attīstību vides jomā, un, otrkārt, atzīst, ka ES jārisina vairākas tādas problēmas attiecībā uz dabas resursiem un vidi, piemēram, klimata pārmaiņām un izzūdošo bioloģisko daudzveidību, kuras radīs izmaksas un atstās tiešu ietekmi uz Lisabonas stratēģijas izaugsmes mērķiem, ja šīs problēmas nerisinās nekavējoties; tādēļ uzskata, ka pārskatītajā Lisabonas procesā ir nepieciešams iekļaut apsvērumus par vidi; uzsver, ka pareiza vides, veselības un pārtikas nekaitīguma politika pozitīvi ietekmēs izaugsmi un konkurētspēju; 6. tāpat kā Komisija uzskata, ka Lisabonas stratēģijas atjaunošanai ir nepieciešams risināt to, ka nav sasniegti 2000. gada martā noteiktie mērķi, kā arī noteikt Lisabonas stratēģiju par valstu un tāpat arī Eiropas Savienības debašu galveno jautājumu; uzskata, ka tas savukārt ir atkarīgs no: - prioritāšu efektīvākas noteikšanas ar precīziem prioritāriem pasākumiem attiecībā uz visiem trijiem Lisabonas programmas virzieniem nolūkā panākt skaidrāku koncentrēšanos, lai novērstu Lisabonas procesa izkliedēto ievirzi, - pievilcīga, plaši izplatīta redzējuma, kam var piesaistīt Eiropas Savienības iedzīvotāju uzmanību, - atklātākas un pārredzamākas politikas veidošanas un īstenošanas nolūkā veicināt demokrātisku atbildību un dot līdzdalības iespēju deputātiem un pilsoņiem gan valstu, gan Eiropas Savienības līmenī, - valstu un Eiropas Savienības budžeta līdzekļiem, kas ir nepieciešami, lai noteiktajiem mērķiem dotu materiālu izpausmi, - privāto un valsts ieguldījumu atsākšanas; 7. uzskata, ka pavasara Eiropadomei jāvirza Lisabonas stratēģija uz galvenajiem mērķiem, lai veicinātu izaugsmi un darbvietu radīšanu ar pasākumiem zināšanu sabiedrībai, sekmētu privātos un publiskos ieguldījumus Lisabonas mērķu sasniegšanai, uzņēmējdarbībai draudzīgu vidi, sociālo politiku, kas pamatojas sociālajā integrācijā, drošībā, solidaritātē un pielāgošanās spējā, un veidotu Eiropas Savienības vides politiku kā konkurētspējas avotu; 8. uzskata, ka jānodrošina uz attīstību orientēta un iedarbīga makroekonomikas vide, lai varētu īstenot šos mērķus ekonomikas, sociālajā un vides politikas jomā, un ka tas ir priekšnoteikums Eiropas konkurētspējai starptautiskajā līmenī; konstatē, ka ar to ir saistīta dinamiska ekonomikas un darba tirgu attīstība, kā arī noturīga valūta, valsts parādu un valsts deficīta samazināšana, kā arī jautājumi, kas ir saistīti ar nepārtrauktu nodrošinājumu vecumā; 9. uzskata, ka ir jāveicina uzņēmējdarbības iniciatīva, riska gatavības kultūra, kā arī pašiniciatīva un personīgā atbildība un ka ekonomikai svarīgiem tiesību aktiem jābūt pārskatāmiem un nebirokrātiskiem, bet nodokļu sistēmai — vienkāršai un taisnīgai; konstatē, ka jānodrošina ekonomikas politikas paredzēšanas iespējas plašā apjomā; 10. uzskata, ka, lai izveidotu plašu koalīciju pārmaiņu īstenošanai, Lisabonas stratēģija ir vispārēji jāuztver kā stratēģija, no kuras ieguvēji būs visi, un šos ieguvumus attīstīs sadarbībā ar visiem attiecīgajiem sociālekonomiskajiem dalībniekiem; šī stratēģija ir saistīta ar darba tirgiem, kas veicina dinamismu un drošību; ar šo stratēģiju mēģina modernizēt, bet ne vājināt sociālo nodrošinātību, un šajā stratēģijā augsti sociālie un vides standarti veido daļu no Eiropas Savienības konkurētspējas parauga; 11. uzsver Eiropas Savienības konkurētspējas nozīmību vienota pakalpojumu tirgus panākšanā, līdzsvarojot tirgus atvēršanu, sabiedriskos pakalpojumus, kā arī sociālās un patērētāju tiesības; norāda uz vispārējas nozīmes pakalpojumu lomu sociālās integrācijas, teritoriālās kohēzijas un efektīvāka iekšējā tirgus veicināšanā; aicina pavasara Eiropadomi uzņemties apstiprināt Kopienas tiesisko regulējumu attiecībā uz vispārējas nozīmes pakalpojumiem, lai nodrošinātu to kvalitāti un pieejamību visiem Eiropas Savienības iedzīvotājiem, vienlaikus piemērojot vispārējas nozīmes pakalpojumiem subsidiaritātes un proporcionalitātes principu; 12. atkārtoti atgādina, ka augstas kvalitātes, vispārpieejami un efektīvi sniegti sabiedriskie pakalpojumi dod ieguldījumu to dzīves kvalitātes un sociālās kohēzijas mērķu sasniegšanā, kas ir Lisabonas stratēģijas pamatā; uzskata, ka publiskā iepirkuma noteikumu efektīvai īstenošanai ir jābūt daļai no Lisabonas mērķiem; 13. uzskata, ka daudz skaidrāk jāatzīst mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) būtiskais ieguldījums Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā; atzīmē, ka MVU sektorā ir ne tikai lielākā nodarbinātības proporcija visā ES, bet tajā it arī radīts daudz vairāk jaunu darbvietu nekā citos sektoros; tādēļ pieprasa aktīvākus pasākumus, lai izveidotu MVU draudzīgāku vidi, izvairoties no nevajadzīga birokrātiska sloga un nodrošinot finanšu līdzekļu labāku pieejamību investīcijām; 14. uzskata, ka tādas sabiedrības izveidošanā, kas pieņem pārmaiņas, izšķirīga nozīme ir aptverošākai lēmumu pieņemšanai attiecībā uz tautsaimniecību; atgādina Briseles Eiropadomes uzsvērto, ka Lisabonas stratēģijas galvenais mērķis ir augsta līmeņa sociālā aizsardzība; vēlreiz apstiprina, ka nav pieņemami, ka cilvēku dzīves līmenis ir zem nabadzības robežas un viņi cieš no sociālās atstumtības; atbalsta Briseles Eiropadomes izteikto aicinājumu stiprināt politikas jomas, kas apkaro nabadzību un sociālo atstumtību, lai pieņemtu vispārēju pieeju, kura no jauna dotu izšķirošu impulsu nabadzības likvidēšanai līdz 2010. gadam, un lai nodrošinātu pamattiesības visiem Eiropas pilsoņiem; aicina pavasara augstākā līmeņa sanāksmē pieņemt ambiciozu sociālo programmu; 15. uzskata, ka pietiekama vienošanās par jauniem tiesību aktiem ķīmisko vielu jomā (REACH) dotu skaidru piemēru, kā Lisabonas stratēģija darbojas praksē, līdzsvarojot konkurētspēju un vides, sociālos un sabiedrības veselības mērķus; 16. uzskata konkurētspējīgu enerģētikas tirgu, kas atbalsta ilgtspējīgu enerģētiku, par vienu no nosacījumiem konkurētspējīgai un ilgstspējīgai Eiropas Savienības ekonomikai, kā arī mudina Komisiju nākt klajā ar jaunu iniciatīvu, lai nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus visiem tirgus dalībniekiem un visiem enerģijas veidiem, tostarp atjaunīgiem enerģijas veidiem; turklāt piebilst, ka lielāka resursu produktivitāte samazina izmaksas nozarē un mājsaimniecībās, tādējādi izbrīvējot līdzekļus citiem ieguldījumiem, kā arī padarot ES ekonomiku mazāk atkarīgu no ierobežotiem resursiem un nepastāvīgajiem resursu tirgiem; 17. uzskata, ka termiņa vidusposma pārskatā jābūt pienācīgai atsaucei uz to, ka jaunas daudzsološas tehnoloģijas (piemēram, nano un mikrotehnoloģijas, medicīnas un lāzertehnoloģijas, transporta un loģistikas tehnoloģijas), kā arī vides tehnoloģijas un augsti vides standarti var dot ieguldījumu veiksmīgā konkurētspējas stratēģijā; aicina vairāk atbalstīt tehnoloģijas un efektīvus jauninājumus vides jomā; plašāk uzsver, ka dzīves kvalitātei ir nozīme kā ieguldījumu un rūpniecības uzņēmumu izvietošanas faktoram; uzskata, ka klimata pārmaiņu neņemšana vērā un bioloģiskās daudzveidības izzušana nopietni apdraudēs spēju sasniegt šos mērķus; 18. ņemot vērā Eiropadomes lēmumu par nākotnes politiku attiecībā uz klimatu, vēlreiz apstiprina savu viedokli, kas izteikts 2005. gada 13. janvāra rezolūcijā [1] par rezultātiem, kuri panākti Buenosairesas konferencē par klimata pārmaiņām; 19. aicina Komisiju īstenot spēcīgāku vadību stratēģiju ierosināšanā attiecībā uz to, kā uzlabot darba tirgu funkcionēšanu, kā ar pārmaiņām nodrošināt jauniešiem nākotni, palielinot jauniešiem iespējas saistībā ar diplomu atzīšanu, pārrobežu izglītību un darba izredzēm, ņemot vērā paaudžu solidaritātes principus un saistību ar demogrāfisko situāciju; aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt nepieciešamus vispusīgus pasākumus, lai atbalstītu papildu finanšu shēmas kā papildinājumu līdzšinējām valsts pensiju sistēmām; mudina sekmēt darba tirgu elastību, tādējādi palielinot iespējas vairāk cilvēkiem iegūt darbu un īpaši koncentrējoties uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem; 20. attiecīgi veicina Eiropas Savienības iniciatīvu jaunatnei, ko ierosināja vairākas dalībvalstis un kas ir iekļauta Komisijas paziņojumā Eiropadomes pavasara sanāksmei; 21. uzskata, ka Lisabonas stratēģijas izšķirīgā daļa ir lauksaimniecības izdevumi par lauku attīstību, īpaši attiecībā uz jauno lauksaimnieku apmācīšanu, kam ir īpaša nozīme jaunajās dalībvalstīs; 22. uzskata, ka likumīgai migrācijai ir nozīmīga loma, lai Eiropā attīstītu uz zinātnes atziņām balstītu ekonomiku, kā arī lai veicinātu straujāku ekonomikas attīstību; 23. uzskata, ka Eiropas Savienības pārākums uz zinātnes atziņām balstītas ekonomikas sakarā ir atkarīgs no augsti izglītota un labi apmācīta darbaspēka radīšanas, kā arī pētniecības un jauninājumu apmēra un efektivitātes ievērojamas palielināšanas; uzsver, ka ļoti kvalitatīva, visiem pieejama izglītība ir būtiska spēcīgai ekonomikai un taisnīgai sabiedrībai; aicina Komisiju un dalībvalstis aktīvi atbalstīt zinātnisko pētniecību visos novatorisma procesa posmos no idejas rašanās līdz īstenošanai uzņēmumu līmenī; 24. prasa termiņa vidusposma pārskatā noteikt, ka izglītība un apmācība, kas veicina cilvēku kapitālu un mūžizglītību, ir pašā Lisabonas stratēģijas pamatā, un uzskata, ka pavasara Eiropadomei jānosaka ambiciozi mērķi; 25. atgādina, ka dažās dalībvalstīs lielākā daļa no darba tirgus izstumto ir sievietes, no kurām daudzas lēmumu par to, vai sākt strādāt apmaksātu darbu, pieņem atkarībā no tā, vai darba vietas ir pieejamas un pievilcīgas; tādēļ aicina pavasara Eiropadomi risināt jautājumu par dzimumu vienlīdzības nodrošināšanu saistībā ar Lisabonas mērķiem, tostarp pasākumiem, kas veicina ģimenei draudzīgus nodarbinātības un darba laika modeļus, nodrošina nodarbinātību un vienlīdzīgu attieksmi, uzlabo apmācības pieejamību, novērš nevienlīdzīgu algu starp abiem dzimumiem un paplašina bērnu un vecāka gadagājuma cilvēku aprūpes iespējas; 26. atbalsta ideju par saskaņotu pētniecības un rūpniecības politiku, īpaši koncentrējoties uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un šīs politikas finansēšanas iespējām; uzskata arī, ka Eiropai ir vajadzīgs stabils rūpnieciskais pamats un ka tā konkurētspēja jāveicina, izveidojot galvenās tehnoloģiskās iniciatīvas, kas balstās privātās iniciatīvās un/vai partnerattiecībās starp valsts un privāto sektoru; 27. aicina dalībvalstis pavasara Eiropadomei pievērsties pasākumiem, kas ir nepieciešami, lai palielinātu pētniecības un attīstības izdevumus vismaz līdz 3% no nacionālā ienākuma (2% no privātā un 1% no valsts sektora), vienlaikus nodrošinot, ka visi veicināšanas pasākumi ir saskaņā ar Lisabonas stratēģijas mērķiem; uzsver, ka šiem pasākumiem jāatbilst Eiropas pētniecības un attīstības līdzekļu divkārtīgam palielinājumam saistībā ar Lisabonas stratēģijas mērķiem, tostarp Eiropas Pētniecības padomes izveidošanas apstiprināšanu, kas būtu neatkarīga padomdevēja iestāde pētniecības jautājumos; 28. prasa atvieglojumu piemērošanu pasākumiem, kas veicina pētnieku pārrobežu apmaiņu; 29. aicina Padomi un Komisiju pastiprināt centienus ierosināt izveidot rentablu, mazāk apgrūtinošu un labi funkcionējošu Kopienas patentu, kas nodrošinātu tiesisku noteiktību un veicinātu MVU iespējas, tādējādi dodot īstu atbalstu Eiropas pētniecībā un attīstībā; 30. aicina Komisiju kopā ar Parlamentu izveidot drošu plānu ar skaidrām likumdošanas un budžeta prioritātēm saistībā ar Lisabonas stratēģijas trim pīlāriem; uzsver, ka jāapspriežas ar Parlamentu par minētā plāna saturu un jāizveido efektīvs Komisijas un Parlamenta mehānisms kopīgai programmu izstrādei; 31. lūdz Komisiju atbilstīgāk izmantot izvērtējumus par ietekmi uz ekonomiku, sociālo ietekmi un ietekmi uz vidi, sadarboties ar Eiropas Parlamentu spēkā esošo tiesību aktu uzraudzīšanai un uzlabošanai un tādējādi efektīvi un prioritārā kārtībā īstenot Iestāžu nolīgumu par likumdošanas uzlabošanu [2], kā arī piemērotus mehānismus efektīvām apspriedēm starp visām ieinteresētajām pusēm; tomēr uzskata, ka seku izvērtēšanā vienmēr jāņem vērā izmaksas, kas rastos bezdarbības dēļ, kā arī ilgtermiņa izmaksas un ieguvumi naudas un kvalitātes izteiksmē; arī prasa pieņemto un īstenoto pasākumu labāku paveiktā novērtējumu; 32. lūdz Komisiju pārbaudīt, vai visi tiesību aktu projekti ir saskaņā ar Lisabonas stratēģijas mērķiem, nodrošināt, lai turpmāk likumdošana pat tad, ja izmanto komitoloģijas instrumentus, ir pilnīgi atbilstīga nepieciešamajām demokrātiskajām procedūrām, īstenot plānus par līdzšinējā acquis vienkāršošanu un pilnveidošanu, tādējādi samazinot atbilstības izmaksas un atbrīvojot līdzekļus jauninājumu sekmēšanai un darbvietu radīšanai; 33. atbalsta ideju par valstu rīcības plāniem attiecībā uz Lisabonas stratēģijas īstenošanu un to, ka katra valdības ieceļ ministru rīcības saskaņošanai; 34. atzinīgi vērtē saskaņotu pārskatu iesniegšanu un prasa iesniegt mazāk, bet labākus rādītājus, kas nodrošina pārredzamāku virzības noteikšanu attiecībā uz Lisabonas stratēģijas ekonomiskajiem, sociālajiem un vides elementiem, kā arī atzinīgi vērtē publiski pieejamu datu bāzi, kurā ir minēta katras dalībvalsts transponēto tiesību aktu kvota, kā arī līdzfinansēto programmu rezultātu salīdzinošs izvērtējums un paraugprakse; prasa, lai Komisija regulāri iesniegtu paziņojumu gan Eiropas Parlamenta, gan valstu parlamentu zināšanai, kurā būtu izvērtēta Lisabonas stratēģijas īstenošana dalībvalstīs; 35. prasa, lai Komisija gada pārskatu par panākumiem, kā arī ekonomikas stratēģijas pamatnostādnes vispirms nosūta Eiropas Parlamentam un tad Padomei, lai Parlaments varētu izteikt savu atzinumu; 36. aicina pavasara Eiropadomi izveidot vienkāršākas un saskaņotākas vadības sistēmas, lai koncentrētos vienotai publiskai un parlamentārai rūpīgai pārbaudei; 37. ierosina sarīkot trīspusēju tikšanos starp trim iestādēm, lai pirms pavasara Eiropadomes sanāksmes noteiktu politikas galvenās prioritātes; 38. uzsver, ka ar Parlamentu jāveido īsta dialogu kultūra, lai radītu kopīgas dalības sajūtu, un Parlaments arī izsaka nopietnas bažas par saziņu un piesardzīgu īstenošanu; tādēļ uzskata, ka Parlamenta un Komisijas, kā arī Parlamenta un valstu parlamentu cieša partnerība un reģionālo un vietējo varas iestāžu pilnvērtīgāka iesaistīšanās ir galvenais pamats, lai gūtu panākumus; 39. pievērš 2005. gada 16. - 17. martā Briselē notiekošās starpparlamentu konferences uzmanību, ka šajā sakarā jāveicina sadarbība starp valstu parlamentiem un Eiropas Parlamentu; aicina pavasara Eiropadomi izteikt priekšlikumus gan par parlamentārās dimensijas, gan sabiedriskā dialoga stiprināšanu attiecībā uz Lisabonas stratēģiju; 40. lūdz, lai valstu un Eiropas Savienības budžeti, tostarp turpmākie finanšu plāni 2007. - 2013. gadam, atspoguļotu Lisabonas procesa sakarā sasniedzamos mērķus; 41. atzīst reģionu politikas vienreizējo pievienoto vērtību Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā un atgādina, ka ir nepieciešami atbilstīgi finanšu līdzekļi, lai efektīvi un līdzsvaroti risinātu šo jautājumu; vērš uzmanību uz to, ka pārveidotie struktūrfondi tagad ir nopietni koncentrēti Lisabonas mērķu sasniegšanai, un uzskata, ka šī struktūrfondu loma jāatspoguļo finanšu plānos; 42. atzīst Eiropas komunikāciju tīklu un to straujas būvniecības nozīmi Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanas veicināšanā; tādēļ atbalsta Komisijas centienus pārliecināt dalībvalstis, ka šie projekti jāplāno un jāfinansē ar ES budžeta atbalstu un partnerattiecībās starp valsts un privāto sektoru; 43. pieprasa vispārēji atbalstāmu pieeju attiecībā uz transporta politiku, kura pamatotos uz jaunu tehnoloģiju pastiprinātu izmantošanu; 44. uzskata, ka ir nepieciešams izveidot jaunu informācijas sabiedrības iniciatīvu par jautājumiem, kas risināmi līdz 2010. gadam un ka šai iniciatīvai būtu jāveido stabila vide elektronisko sakaru tīklu un digitālo pakalpojumu attīstībai, kā arī jākoncentrējas uz ES centienu paplašināšanu pētniecībā, novatorismā un informācijas un sakaru tehnoloģiju izplatībā; 45. norāda, ka jaunrades nozares varētu kļūt par visperspektīvāko mūsu ekonomikas jomu un ka jauno plašsaziņas līdzekļu un digitālās kultūras jomā ir milzīgas nodarbinātības iespējas; 46. aicina pavasara Eiropadomi atzīt, ka ieguldījumi būs izšķirīgais elements Eiropas modernizēšanā, kā arī vienoties par kopīgu rīcību, lai palielinātu publiskās un privātās investīcijas, īpaši uzsverot tos investīciju veidus, kas ir visbūtiskākie Lisabonas programmā; 47. aicina pavasara Eiropadomi stiprināt Eiropas Investīciju bankas nozīmi, uzsvaru liekot uz aizdošanas iespēju precīzāku novirzīšanu uz ieguldījumiem, kas veicina Lisabonas mērķu sasniegšanu, riska kapitāla aizdevumu paplašināšanu un to atbalstu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, īpaši tiem, kas ir cietuši no kapitāla tirgus; 48. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai. [1] Pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0005. [2] OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp. --------------------------------------------------