EIROPAS KOMISIJA Briselē, 9.12.2020 COM(2020) 796 final 2020/0349(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko groza Regulu (ES) 2016/794 attiecībā uz Eiropola sadarbību ar privātām pusēm, personas datu apstrādi, ko Eiropols veic kriminālizmeklēšanas atbalstam, un Eiropola uzdevumiem pētniecības un inovāciju jomā {SEC(2020) 545 final} - {SWD(2020) 543 final} - {SWD(2020) 544 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropa saskaras ar strauji mainīgu drošības situāciju, kurā drošības apdraudējumi pastāvīgi attīstās un kļūst arvien sarežģītāki. Noziedznieki savā labā izmanto ieguvumus, ko radījusi digitālā pārveide, jaunās tehnoloģijas, globalizācija un mobilitāte, tostarp savstarpējo savienojamību un to, ka saplūst fiziskās un digitālās pasaules robežas. Nesenie notikumi ir vēlreiz parādījuši, ka terorisms joprojām ir būtisks Eiropas Savienības un tās iedzīvotāju brīvības un dzīvesveida apdraudējums. Covid-19 krīze ir papildu apdraudējuma faktors, jo noziedznieki ir ātri apguvuši iespējas ekspluatēt krīzi, pielāgojot savus darbības veidus vai attīstot jaunas noziedzīgas darbības. Lai gan Covid-19 krīzes ietekme uz drošību pilnā mērā vēl nav skaidra, sagaidāms, ka krīze ietekmēs smagās noziedzības un organizētās noziedzības ainu ES vidējā termiņā un ilgtermiņā. Šo mainīgo drošības apdraudējumu risināšanai ir nepieciešams efektīvs ES līmeņa atbalsts valstu tiesībaizsardzības iestāžu darbam. Šie apdraudējumi izplatās pāri robežām, skar dažādas noziedzīgas darbības (kuras tie veicina) un izpaužas tādu organizēto noziedzīgo grupējumu darbībā, kuri iesaistās dažāda veida noziedzīgās darbībās. Tā kā ar rīcību tikai valsts līmenī vien nav pietiekami, lai risinātu šīs pārrobežu drošības problēmas, dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādes arvien vairāk ir izmantojušas palīdzību un zinātību, ko piedāvā Eiropols — Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai — smagu noziegumu un terorisma apkarošanai. Eiropols ir centrālais elements ES līmeņa atbalsta mehānismā, kas paredzēts dalībvalstīm smagu noziegumu un terorisma apkarošanas nolūkā. Minētā aģentūra piedāvā atbalstu un zinātību valstu tiesībaizsardzības iestādēm, lai apkarotu un novērstu smagus noziegumus, kas skar divas vai vairākas dalībvalstis, terorismu un tādus noziedzīgu darbību veidus, kuri ietekmē vispārējās intereses, uz ko attiecas Savienības politika. Kopš 2016. gada Eiropola regulas stāšanās spēkā aģentūras uzdevumu operatīvā nozīme ir būtiski mainījusies. Piemēram, Eiropola Eiropas Terorisma apkarošanas centra sniegtais operatīvais atbalsts pēdējos gados ir palielinājies piecas reizes (2016. gadā tika atbalstītas 127 operatīvās lietas, 2019. gadā — jau 632 lietas). Tagad minētais centrs piedalās gandrīz visās būtiskajās izmeklēšanās saistībā ar terorisma apkarošanu ES. Terorisma draudu līmenis Eiropā joprojām ir augsts. ES iekšlietu ministru 2020. gada 13. novembra kopīgajā paziņojumā par nesenajiem teroristu uzbrukumiem Eiropā ministri aicināja “Komisiju iesniegt priekšlikumu, ar ko pārskata Eiropola pilnvaras, paredzot stabilu juridisko pamatu rīcībai ar lielām datu kopām. Eiropolam un jo īpaši tā Eiropas Terorisma apkarošanas centram (ETAC) ir būtiska nozīme, lai efektīvi atbalstītu dalībvalstis teroristu noziegumu novēršanā un izmeklēšanā, un tie ir jāpastiprina”. Apdraudējumu vide maina arī to, kāds atbalsta veids dalībvalstīm ir nepieciešams un ko tās sagaida no Eiropola iedzīvotāju aizsargāšanas nolūkā, t. i., ir vajadzīgs tāds atbalsts, kāds nebija paredzams laikā, kad abi likumdevēji veda sarunas par pašreizējo Eiropola mandātu. Padome savos 2019. gada decembra secinājumos atzīst “Eiropola steidzamo operatīvo vajadzību pieprasīt un saņemt datus tieši no privātām pusēm”, aicinot Komisiju izskatīt iespēju pielāgot Eiropola regulas pārskatīšanas grafiku, “ņemot vērā Eiropas tiesībaizsardzības vajadzību reaģēt uz pašreizējām norisēm tehnoloģiju attīstībā”. Pastāv steidzama sociāla vajadzība apkarot smagus noziegumus, kas sagatavoti vai veikti, izmantojot privāto pušu piedāvātus pārrobežu pakalpojumus, t. i., kibernoziegumus. Lai gan šī problēma daļēji tiek risināta e-pierādījumu priekšlikumu paketē, ir situācijas, kurās Eiropola atbalsts ir nepieciešams kibernoziedzības un tās veicinātu noziegumu radīto apdraudējumu efektīvai novēršanai, jo īpaši gadījumos, kad privātās puses ziņo par šādiem noziedzīgiem nodarījumiem. Eiropas Parlamenta 2020. gada jūlija rezolūcijā ir pausts aicinājums stiprināt Eiropolu, norādot, ka “prioritārā kārtībā būtu jāstiprina Eiropola spēja pieprasīt pārrobežu izmeklēšanas sākšanu, jo īpaši gadījumos, kad notiek nopietni uzbrukumi trauksmes cēlējiem un pētnieciskajiem žurnālistiem, kuriem ir būtiska nozīme korupcijas, krāpšanas, nepareizas pārvaldības un citu pārkāpumu atklāšanā publiskajā un privātajā sektorā”. Ņemot vērā mainīgo drošības ainu, Eiropolam ir nepieciešamas spējas un rīki dalībvalstu efektīvai atbalstīšanai saistībā ar smagu noziegumu un terorisma apkarošanu. Reaģējot uz steidzamām operatīvām vajadzībām un abu likumdevēju aicinājumiem pastiprināt atbalstu Eiropolam, Komisijas darba programmā 2020. gadam ir paziņots par likumdošanas iniciatīvu, kas “stiprinās Eiropola pilnvaras, lai veicinātu policijas operatīvo sadarbību”. Tā ir viena no galvenajām darbībām arī 2020. gada jūlija ES Drošības savienības stratēģijā. Saskaņā ar Politikas pamatnostādnēs pausto aicinājumu ir “jādara viss iespējamais, kad runa ir par iedzīvotāju aizsardzību”, tāpēc šajā likumdošanas iniciatīvā ir risinātas tās jomas, kurās ieinteresētās personas ir lūgušas pastiprinātu Eiropola atbalstu, palīdzot dalībvalstīm aizsargāt iedzīvotājus. Šādā nolūkā ar šo priekšlikumu ir paredzēts stiprināt Eiropola pilnvaras aģentūras misijas un uzdevumu ietvaros saskaņā ar Līgumu, jo īpaši šādos veidos: ·sekmējot Eiropola efektīvu sadarbību ar privātām pusēm un risinot jautājumu par efektīvas sadarbības trūkumu starp privātām pusēm un tiesībaizsardzības iestādēm, lai novērstu to, ka pārrobežu pakalpojumus (piem., saziņas, banku vai transporta pakalpojumus) izmanto noziedznieki; ·dodot Eiropolam iespēju efektīvi atbalstīt dalībvalstis un to izmeklēšanas ar apjomīgu un sarežģītu datu kopu analīzi un risinot ar lielajiem datiem saistītās problēmas, ar ko saskaras tiesībaizsardzības iestādes; ·stiprinot Eiropola lomu pētniecībā un inovācijā un novēršot nepilnības, kas būtiski ietekmē tiesībaizsardzības iestāžu darbu; ·stiprinot Eiropola sadarbību ar trešām valstīm konkrētās situācijās un izvērtējot katru gadījumu atsevišķi attiecībā uz noziedzīgu nodarījumu novēršanu un apkarošanu Eiropola mērķu kontekstā; ·precizējot, ka konkrētos gadījumos, kad Eiropola skatījumā būtu jāuzsāk kriminālizmeklēšana, tas var dalībvalsts iestādēm lūgt uzsākt, vadīt vai koordinēt šādu kriminālizmeklēšanu saistībā ar noziedzīgu darbību, kas skar vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, bez nepieciešamības izpildīt nosacījumu par attiecīgā noziedzīgā nodarījuma pārrobežu dimensiju; ·stiprinot Eiropola sadarbību ar Eiropas Prokuratūru (EPPO); ·turpinot stiprināt Eiropolam piemērojamo datu aizsardzības sistēmu; ·turpinot stiprināt Eiropola parlamentāro uzraudzību un pārskatatbildību. Šī likumdošanas iniciatīva ir saistīta ar tiesību akta priekšlikumu, ar ko groza Regulu (ES) 2018/1862 par Šengenas Informācijas sistēmas (SIS) izveidi, darbību un izmantošanu policijas sadarbībā un tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās, lai ļautu Eiropolam ievadīt datus SIS. Šie grozījumi ļautu Eiropolam pēc apspriešanās ar dalībvalstīm ievadīt datus SIS par aizdomām par trešo valstu valstspiederīgo iesaisti noziedzīgā nodarījumā, kura apkarošana ir Eiropola kompetencē.

Šī likumdošanas iniciatīva ir daļa no pasākumu paketes, ar kuru Komisija nāca klajā 2020. gada 9. decembrī, Savienības reakcijas stiprināšanai attiecībā uz terorisma radītu apdraudējumu. •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem šajā politikas jomā Šajā likumdošanas iniciatīvā ir ņemta vērā virkne ES politiku iekšējās drošības jomā, kas tikušas pieņemtas vai uzsāktas kopš 2016. gada Eiropola regulas stāšanās spēkā. Attiecībā uz sadarbību ar privātām pusēm šajā likumdošanas iniciatīvā ir ņemtas vērā saistītās iniciatīvas par tiešsaistē publicēta teroristiska satura izņemšanu un pārrobežu piekļuves uzlabošanu elektroniskajiem pierādījumiem. Pēc pieņemšanas, un balstoties uz Komisijas priekšlikumiem, e-pierādījumu tiesību aktu pakete tiesībaizsardzības un tiesu iestādēm nodrošinātu iespēju izmantot Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumus un Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojumus digitālo pierādījumu iegūšanai no pakalpojumu sniedzējiem kriminālizmeklēšanu vajadzībām neatkarīgi no tā, kurā dalībvalstī ir iedibināts pakalpojumu sniedzējs vai tiek glabāta informācija. Attiecībā uz ierobežojumiem no trešām valstīm iegūtas informācijas apmaiņai par aizdomās turētajiem un noziedzniekiem šādas informācijas apmaiņas stiprināšanas iespējamo risinājumu novērtējumā ir ņemts vērā notiekošais darbs saistībā ar sadarbspēju starp ES informācijas sistēmām drošības, robežu un migrācijas pārvaldībai un ES tiesisko regulējumu par lielapjoma IT sistēmām. Tas ietver pastāvošās vai plānotās ES informācijas sistēmas, proti, Šengenas Informācijas sistēmu, ES ieceļošanas/izceļošanas sistēmu, ES ceļošanas informācijas un atļauju sistēmu, ierosinātos uzlabojumus vīzu informācijas sistēmā un Eurodac sistēmu. Šajā likumdošanas iniciatīvā ir ņemta vērā arī Eiropola sadarbība ar citām Savienības struktūrām un aģentūrām, proti, Eiropas Prokuratūru, Eurojust kā ES aģentūru sadarbībai krimināllietās, ENISA kā Eiropas Kiberdrošības aģentūru, Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru (Frontex). •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem Šajā likumdošanas iniciatīvā ir ņemtas vērā arī citas saistītās ES politikas, kas tikušas pieņemtas vai uzsāktas kopš Eiropola regulas stāšanās spēkā. Šajā likumdošanas iniciatīvā ir pilnībā ņemti vērā attiecīgie ES datu aizsardzības tiesību akti (sk. tālāk 3. iedaļu par pamattiesībām). Attiecībā uz inovāciju šajā likumdošanas iniciatīvā ir ņemts vērā ES ar drošību saistītais finansējums programmas “Apvārsnis 2020”, Iekšējās drošības fonda, ierosinātās programmas “Apvārsnis Eiropa” un ierosinātās programmas “Digitālā Eiropa” ietvaros. Tāpat tajā ir ņemta vērā Eiropas Datu stratēģija un Baltā grāmata par mākslīgo intelektu kā Komisijas jaunās digitālās stratēģijas pirmie pīlāri, kā arī notiekošais darbs, sagatavojot Eiropas kopīgo datu telpu pārvaldību. Attiecībā uz Eiropola sadarbību ar trešām valstīm šajā likumdošanas iniciatīvā ir ņemtas vērā Savienības ārējās politikas, īpaši ES delegāciju un pretterorisma/drošības ekspertu darbs trešās valstīs un kopīgās drošības un aizsardzības politikas misijas un operācijas. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Šīs likumdošanas iniciatīvas juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 88. pants. LESD 88. panta 1. punktā ir noteikts, ka Eiropola uzdevums ir atbalstīt un stiprināt dalībvalstu policijas iestāžu un citu tiesībaizsardzības iestāžu darbību un to savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smagus noziegumus, kas skar vismaz divas dalībvalstis, terorismu un tāda veida noziegumus, kas skar vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika. Minētajā pantā ir norādīts, ka Eiropola darbību nosaka, pieņemot regulu saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. •Subsidiaritāte Saskaņā ar LES 5. panta 3. punktā noteikto subsidiaritātes principu ES līmeņa rīcība būtu jāpiemēro tikai tad, ja dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt paredzētos mērķus, ko tādēļ, ņemot vērā ieteiktās rīcības apmēru vai ietekmi, var labāk sasniegt Savienība. Dalībvalstis ir atbildīgas par likumības un kārtības uzturēšanu un iekšējās drošības nodrošināšanu. Savienība respektē valstu galvenās funkcijas, tostarp nodrošinot valsts teritoriālo integritāti, uzturot likumību un kārtību un aizsargājot valsts drošību. Tā kā smagiem noziegumiem un terorismam nereti ir pārrobežu raksturs, ar valsts līmeņa rīcību vien nevar tos efektīvi apkarot. Tāpēc dalībvalstis izvēlas kopīgi rīkoties ES ietvaros, lai risinātu smagu noziegumu un terorisma radītos apdraudējumus. Tās tiecas koordinēt savas tiesībaizsardzības darbības un sadarbojas kopīgu drošības problēmu risināšanā. Tās lemj apkopot resursus ES līmenī un dalīties ar zinātību. Kā ES aģentūra tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībai Eiropols ir šo dalībvalstu centienu aizsargāt savus iedzīvotājus, kopīgi rīkojoties, spēcīga izpausme. Eiropols nodrošina sistēmu, kurā dalībvalstis koordinē savas tiesībaizsardzības darbības. Dalībvalstis izmanto savus sadarbības koordinatorus Eiropolā un aģentūras piedāvāto informācijas apmaiņas kanālu, lai apmainītos ar informāciju un sadarbotos to veiktās kriminālizmeklēšanās. Dalībvalstis apkopo resursus, uzdodot Eiropolam apstrādāt dalībvalstu informāciju savās datubāzēs un veikt kopīgu analīzi. Tās izmanto arvien pieaugošo zinātību, ko Eiropols ir apkopojis dažādos policijas darbības aspektos. Tas ir padarījis Eiropolu par redzamāko un efektīvāko komponentu saistībā ar ES līmeņa atbalstu dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm. Mainīgi drošības apdraudējumi, kurus ietekmē tas, kā noziedznieki ekspluatē digitālās pārveides un jauno tehnoloģiju sniegtās priekšrocības, arī rada nepieciešamību pēc efektīva ES līmeņa atbalsta valstu tiesībaizsardzības iestāžu darbam. Protams, pastāv atšķirības tajā, kā atsevišķas dalībvalstis, to reģioni un vietējās kopienas cīnās pret konkrētiem noziedzības veidiem. Tāpēc to tiesībaizsardzības iestādes var izvēlēties, kādos gadījumos izmantot Eiropola sniegto ES līmeņa atbalstu un kādās kopīgajās iniciatīvās piedalīties. Jebkurā gadījumā tiesībaizsardzības iestādes visās dalībvalstīs, reģionos un vietējās kopienās saskaras ar vieniem un tiem pašiem mainīgajiem drošības apdraudējumiem. Līdz ar to ir nepieciešama ES līmeņa rīcība atbalsta stiprināšanai dalībvalstīm smagu noziegumu un terorisma apkarošanā, lai ietu kopsolī ar šiem apdraudējumiem. Patiešām, dalībvalstis vienatnē nevarētu efektīvi atrisināt visas šajā likumdošanas iniciatīvā aplūkotās problēmas. ·Attiecībā uz efektīvas sadarbības trūkumu starp privātām pusēm un tiesībaizsardzības iestādēm, lai novērstu pārrobežu pakalpojumu ļaunprātīgu izmantošanu no noziedznieku puses, valsts iestādes vienatnē nevar efektīvi analizēt ar vairākām jurisdikcijām saistītas un neattiecināmas datu kopas, jo lielu datu kopu izanalizēšanai ar nolūku identificēt ar attiecīgo jurisdikciju vai jurisdikcijām saistītos datus, īpaši ja attiecīgās dalībvalstis vēl nav identificētas, ir nepieciešami ievērojami resursi. Alternatīvā gadījumā, ja valstu tiesībaizsardzības iestādes iegūst mazākas datu kopas, kas ir vērstas uz to attiecīgajām jurisdikcijām, tām neizdodas gūt informācijas kopainu. Turklāt dalībvalstis nevar efektīvi risināt šīs problēmas ar starpvaldību sadarbību, kuras ietvaros iedibinājuma dalībvalsts saņemtu datus, analizētu tos un tad izplatītu tos iesaistītajām dalībvalstīm. Tas ne tikai nesamērīgi ietekmētu iedibinājuma dalībvalstu resursus, bet radītu arī juridiskas grūtības situācijās, kad noziedzīgajai darbībai nav saiknes ar attiecīgo dalībvalsti vai tā ir ierobežota.

·Attiecībā uz lielo datu problēmām, ar ko saskaras tiesībaizsardzības iestādes, dalībvalstis nevar noteikt šādas pārrobežu saites, veicot lielu datu kopu analīzi valsts līmenī, jo tām trūkst attiecīgu datu par citiem noziedzīgiem nodarījumiem un noziedzniekiem citās dalībvalstīs. Turklāt dažām dalībvalstīm ne vienmēr ir lielu un sarežģītu datu kopu analīzei nepieciešamie IT rīki, zinātība un resursi. ·Attiecībā uz nepilnībām tiesībaizsardzības iestādēm svarīgā pētniecībā un inovācijā ne visas dalībvalstis var pilnībā izmantot jauno tehnoloģiju sniegtās iespējas noziedzības un terorisma apkarošanā un atrisināt problēmas, ko rada noziedznieki, izmantojot šīs tehnoloģijas, ņemot vērā tam nepieciešamās investīcijas, resursus un prasmes. ·Attiecībā uz ierobežojumiem tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībai ar trešām valstīm Eiropolam var būt būtiska loma, paplašinot savu sadarbību ar trešām valstīm noziedzības un terorisma apkarošanā, vienlaikus nodrošinot saskaņotību ar citām ES ārējām politikām un instrumentiem. ·Attiecībā uz noziedzīgiem nodarījumiem, kas skar vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, dalībvalstīm var būt nepieciešams atbalsts šādu noziedzīgu nodarījumu efektīvai izmeklēšanai. •Proporcionalitāte Saskaņā ar LES 5. panta 4. punktā noteikto proporcionalitātes principu ir nepieciešams konkrētā pasākuma raksturu un intensitāti pielāgot identificētajai problēmai. Visu šajā likumdošanas iniciatīvā risināto problēmu gadījumā ir nepieciešams ES līmeņa atbalsts dalībvalstīm, lai šīs problēmas risinātu efektīvi. ·Attiecībā uz efektīvas sadarbības trūkumu starp privātām pusēm un tiesībaizsardzības iestādēm, lai risinātu problēmas, kas rodas, noziedzniekiem izmantojot tādus pārrobežu pakalpojumus kā saziņas, banku vai transporta pakalpojumi, ES līmenī tās ir iespējams risināt efektīvāk un lietderīgāk nekā valstu līmenī, ES līmenī analizējot ar vairākām jurisdikcijām saistītas datu kopas vai neattiecināmas datu kopas, lai identificētu datus, kas ir būtiski attiecīgajām dalībvalstīm, un radot ES līmeņa kanālu personas datus saturošiem pieprasījumiem privātām pusēm. ·Attiecībā uz lielo datu problēmām, ar ko saskaras tiesībaizsardzības iestādes, ES līmenī tās ir iespējams risināt efektīvāk un lietderīgāk nekā valstu līmenī, palīdzot dalībvalstīm lielu un sarežģītu datu kopu apstrādē ar nolūku atbalstīt to kriminālizmeklēšanas ar pārrobežu pavedieniem. Tas ietvertu digitālās kriminālistikas paņēmienus nepieciešamās informācijas identificēšanai un saišu noteikšanai ar noziedzīgiem nodarījumiem un noziedzniekiem citās dalībvalstīs. ·Attiecībā uz nepilnībām tiesībaizsardzības iestādēm svarīgā pētniecībā un inovācijā, kā arī ņemot vērā nepieciešamo tehnisko un finanšu investīciju apmēru, ES līmenī šīs problēmas ir iespējams risināt efektīvāk un lietderīgāk nekā valstu līmenī, radot sinerģijas un panākot apjomradītus ietaupījumus. Lai tas radītu pēc iespējas lielāku pievienoto vērtību ES drošības pētniecības finansējuma izteiksmē, tiesībaizsardzības jomā ir jānovērš plaisa, kas rodas, koordinējot pētniecības un inovācijas vajadzības. Turklāt, īstenojot inovāciju un izstrādājot jaunas tehnoloģijas, nereti ir jāpaļaujas uz liela datu apjoma pieejamību, ko iespējams labāk nodrošināt ES līmenī. Veicinot ES rīku izstrādi smagu noziegumu un terorisma apkarošanai, ES pieejā inovācijai ir ņemta vērā daudzu mūsdienu drošības apdraudējumu pārrobežu dimensija, kā arī nepieciešamība pēc pārrobežu sadarbības starp tiesībaizsardzības iestādēm šo apdraudējumu risināšanas nolūkā. ·Attiecībā uz neskaidrībām saistībā ar mehānismu izmantošanu personas datu apmaiņai starp Eiropolu un trešām valstīm Regulā (ES) 2016/794 noteiktos ierobežojumus, kas var kavēt efektīvu sadarbību ar trešām valstīm, ir iespējams efektīvi risināt ES līmenī. ·Attiecībā uz noziedzīgiem nodarījumiem, kas skar vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, ES līmeņa atbalsts var būt nepieciešams šādu noziedzīgu nodarījumu efektīvai izmeklēšanai. Kā ES aģentūra tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībai Eiropols būtu piemērots šāda ES līmeņa atbalsta sniedzējs. Patiešām, ir pierādījies, ka Eiropols var ļoti efektīvi atbalstīt valstu tiesībaizsardzības iestādes smagu noziegumu un terorisma apkarošanā. Ietekmes novērtējuma sagatavošanas laikā veiktā apspriešana ar ieinteresētajām personām apliecināja augstu apmierinātības līmeni ar Eiropola darbību. Ir skaidras sinerģijas un apjomradīti ietaupījumu dalībvalstīm, kas izriet, piemēram, no Eiropola veiktas kopīgas informācijas apstrādes vai zinātības, ko specializētie centri apkopo un piedāvā dalībvalstīm. Dalībvalstis sagaida, un operatīvā ziņā tām ir nepieciešams tāda paša apmēra atbalsts no Eiropola saistībā ar mainīgajiem drošības apdraudējumiem. Tiesībaizsardzības iestāžu sadarbība ES līmenī caur Eiropolu neaizstāj dažādas valstu iekšējās drošības politikas un valstu tiesībaizsardzības iestāžu darbu. Līgumos atzītās atšķirības dalībvalstu tiesību sistēmās un tradīcijās šis ES līmeņa atbalsts neskar. •Juridiskā instrumenta izvēle Ņemot vērā to, ka Eiropola pilnvaras ir noteiktas Regulā (ES) 2016/794, Eiropola pilnvaru stiprināšana ir jāveic, pieņemot regulu. 3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Lai nodrošinātu, ka sabiedrības vispārējās intereses tiek pienācīgi ņemtas vērā, izstrādājot Komisijas pieeju jautājumā par Eiropola pilnvaru pastiprināšanu, Komisijas dienesti identificēja attiecīgās ieinteresētās personas un apspriedās ar tām šīs likumdošanas iniciatīvas sagatavošanas gaitā. Komisijas dienesti tiecās apzināt plaša tematu loka ekspertu, valsts iestāžu un pilsoniskās sabiedrības organizāciju, kā arī sabiedrības pārstāvju viedokļus, vēlmes un bažas saistībā ar Eiropola spēju stiprināšanu attiecībā uz atbalstu dalībvalstīm noziedzīgu nodarījumu efektīvai novēršanai un izmeklēšanai. Apspriešanās laikā Komisijas dienesti izmantoja dažādas metodes un saziņas formas. To skaitā ietilpa: ·sākotnējā ietekmes novērtējuma apspriešana, tiecoties noskaidrot visu ieinteresēto personu viedokļus;

·mērķtiecīga apspriešanās ar ieinteresētajām personām, izmantojot anketu; ·intervijas ar ekspertiem; un ·mērķtiecīgi, tematiski ieinteresēto personu semināri, kas bija vērsti uz jomas ekspertiem, tostarp praktiķiem valsts līmenī. Ņemot vērā šā temata tehnisko raksturu un specifiku, Komisijas dienesti koncentrējās uz mērķtiecīgu apspriešanu, vēršoties pie dažādām ieinteresētajām personām valstu un ES līmenī. Skatījumu dažādība bija noderīga, palīdzot Komisijai nodrošināt to, ka tās likumdošanas iniciatīvā ir risinātas dažādu ieinteresēto personu vajadzības un ņemtas vērā šo ieinteresēto personu paustās bažas. Turklāt tas ļāva Komisijai apkopot nepieciešamos datus, faktus un viedokļus par šīs likumdošanas iniciatīvas būtiskumu, iedarbīgumu, efektivitāti, saskaņotību un ES pievienoto vērtību. Ņemot vērā norises, ko izraisīja Covid-19 pandēmija un ar to saistītie ierobežojumi, kā arī to, ka ar attiecīgajām ieinteresētajām personām nav iespējams tikties klātienē, apspriešanas darbībās lielākais uzsvars tika likts uz piemērotām alternatīvām, piemēram, tiešsaistes aptaujām, daļēji strukturētām intervijām pa telefonu, kā arī sanāksmēm videokonferences veidā. Ieinteresētās personas kopumā atbalsta Eiropola juridisko pilnvaru pastiprināšanu, lai sniegtu dalībvalstīm atbalstu smagu noziegumu un terorisma novēršanai un apkarošanai. Dalībvalstis ir skaidri paudušas atbalstu vēlamajiem politikas risinājumiem dažādos Padomes forumos, kā arī ES iekšlietu ministru 2020. gada oktobra deklarācijā (“Ten points on the Future of Europol”). Tajā pašā laikā dalībvalstis apzinās, cik svarīga ir to nacionālā suverenitāte tiesībaizsardzības jomā no operatīvās un procesuālās perspektīvas. Eiropas Parlaments ir atbalstījis spēcīgu Eiropola lomu, vienlaikus savā 2020. gada jūlija rezolūcijā atgādinot, ka “līdztekus pastiprinātajām pilnvarām būtu jāparedz pienācīga parlamentārā uzraudzība”. Paredzams, ka Eiropas Parlaments lūgs detalizētu pamatojumu jebkādu jaunu Eiropola datu apstrādes spēju nepieciešamībai, kā arī to, lai tiktu īstenoti spēcīgi datu aizsardzības pasākumi. Patiešām, diskusijas ar visām ieinteresētajām personām parādīja, cik būtiski ir nodrošināt pienācīgus aizsardzības pasākumus pamattiesību un jo īpaši personas datu aizsardzības tiesību nodrošināšanai. Apspriešanas darbību rezultāti tika iestrādāti ietekmes novērtējumā un izmantoti likumdošanas iniciatīvas sagatavošanā. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Komisija noslēdza līgumu ar ārējo konsultantu par izpētes veikšanu attiecībā uz tiešas personas datu apmaiņas praksi starp Eiropolu un privātām pusēm. Izpēte tika veikta laikposmā no 2019. gada septembra līdz 2020. gada augustam un ietvēra dokumentu apsekojumu un apspriešanos ar ieinteresētajām personām, izmantojot darbības jomas noteikšanas intervijas, mērķtiecīgas anketas, aptauju, daļēji strukturētas intervijas un semināru. Pētījuma konstatējumi ir pieejami tiešsaistē. •Ietekmes novērtējums Saskaņā ar labāka regulējuma politiku Komisija veica ietekmes novērtējumu. Tika izskatīti vairāki leģislatīvi un neleģislatīvi politikas risinājumi. Pēc sākotnējās atlases, kuras laikā daži risinājumi tika atmesti, tika detalizēti novērtēti šādi politikas risinājumi: (1)Politikas risinājumi saistībā ar I mērķi: efektīva sadarbība starp privātām pusēm un tiesībaizsardzības iestādēm: ·1. politikas risinājums: ļaut Eiropolam apstrādāt nepastarpināti no privātām pusēm saņemtus datus; ·2. politikas risinājums: ļaut Eiropolam veikt personas datu apmaiņu ar privātām pusēm, lai noteiktu jurisdikciju; ·3. politikas risinājums: ļaut Eiropolam veikt tiešus meklējumus privāto pušu pārvaldītās datubāzēs. (2)Politikas risinājumi saistībā ar II mērķi: analizēt lielas un sarežģītas datu kopas, lai konstatētu pārrobežu saites: ·4. politikas risinājums: sekmēt Eiropola spēju apstrādāt lielas un sarežģītas datu kopas; ·5. politikas risinājums: ieviest jaunu datu subjektu kategoriju (personas, kas nav saistītas ar noziedzīgu nodarījumu), kuru datus Eiropols var apstrādāt. (3)Politikas risinājumi saistībā ar III mērķi: jauno tehnoloģiju izmantošana tiesībaizsardzībā:

·6. politikas risinājums: reglamentēt Eiropola atbalstu ES drošības pētniecības programmai, Eiropola inovācijas laboratorijas darbību un Eiropola atbalstu ES inovācijas centram; ·7. politikas risinājums: ļaut Eiropolam apstrādāt personas datus inovācijas nolūkā jomās, kas ir būtiskas atbalsta sniegšanai tiesībaizsardzības iestādēm. Turklāt tālāk ir uzskaitīti politikas risinājumi, ar kuriem tiek sniegta atbildes reakcija uz abu likumdevēju aicinājumu pastiprināt Eiropola lomu, taču kuri ir mazāk iespējama politikas izvēle juridisku ierobežojumu dēļ; tie tika analizēti atsevišķos ietekmes novērtējuma pielikumos, ņemot vērā to būtiskumu, kā arī pabeigtības iemeslu dēļ: ·8. politikas risinājums: ļaut Eiropolam izdot “diskrētas pārbaudes” brīdinājumus Šengenas Informācijas sistēmā; ·9. politikas risinājums: ieviest jaunu brīdinājumu kategoriju Šengenas Informācijas sistēmā, kuru izmantotu tikai Eiropols; ·10. politikas risinājums: mērķtiecīgi pārskatīt noteikumus par adekvāta aizsardzības pasākumu līmeņa pašnovērtējumu; ·11. politikas risinājums: mērķtiecīgi pārskatīt noteikumus par personas datu pārsūtīšanu konkrētās situācijās, lai saskaņotu tos ar Direktīvu par personas datu aizsardzību tiesībaizsardzības iestāžu veiktas datu apstrādes gadījumos; ·12. politikas risinājums: noteikt paraugpraksi un pamatnostādnes Eiropola regulas noteikumu piemērošanai; ·13. politikas risinājums: stiprināt mehānismu kriminālizmeklēšanas uzsākšanas lūgšanai; ·14. politikas risinājums: ļaut Eiropolam lūgt uzsākt kriminālizmeklēšanu gadījumos, kas skar tikai vienu dalībvalsti, saistībā ar noziedzīgas darbības veidiem, kas ietekmē vispārējās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, bez nepieciešamības izpildīt nosacījumu par attiecīgā noziedzīgā nodarījuma pārrobežu dimensiju. Balstoties uz detalizētu visu politikas risinājumu ietekmes analīzi, vēlamo politikas risinājumu kopumu veido 2., 4., 7., 9., 11., 12. un 14. politikas risinājums. Šie vēlamie politikas risinājumi ir atspoguļoti šajā likumdošanas iniciatīvā. Ar vēlamo politikas risinājumu kopumu (2., 4., 7., 9., 11., 12. un 14. politikas risinājums) tiek panākta efektīva reakcija uz identificētajām problēmām, un tas nodrošinātu Eiropolam spēcīgus rīkus un spējas pastiprināt atbalstu dalībvalstīm jaunu apdraudējumu novēršanā, pilnībā ievērojot pamattiesības. Sociālā un ekonomiskā ziņā faktiskie ieguvēji no visu vēlamo risinājumu īstenošanas ir iedzīvotāji, kuri gūs tiešu un netiešu labumu no zemāka noziedzības līmeņa, samazināta ekonomiskā kaitējuma un zemākām izmaksām saistībā ar drošību. Efektivitātes ziņā galvenās ieguvējas ir valstu tiesībaizsardzības iestādes. Vēlamajiem risinājumiem vajadzētu sniegt būtiskus apjomradītus ietaupījumus ES līmenī, pārnesot uzdevumus, kurus var lietderīgāk veikt ES līmenī, no valstu līmeņa uz Eiropolu. Vēlamie politikas risinājumi nodrošina efektīvus risinājumus problēmām, kuru novēršana ar 27 individuāliem valstu risinājumiem vai nu radītu augstākas izmaksas, vai arī kuras nemaz nebūtu iespējams atrisināt valstu līmenī to pārrobežu rakstura dēļ. •Pamattiesības Ņemot vērā personas datu apstrādes nozīmi tiesībaizsardzības darbā kopumā un konkrēti Eiropola veiktajās atbalsta darbībās, šajā likumdošanas iniciatīvā īpaša uzmanība ir pievērsta nepieciešamībai pilnībā ievērot pamattiesības saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu (turpmāk tekstā “Pamattiesību harta”), tostarp tiesības uz personas datu aizsardzību un privātās dzīves neaizskaramību. Tā kā gandrīz visas problēmas, mērķi un politikas risinājumi, kas izskatīti ietekmes novērtējumā, kurš papildina šo priekšlikumu, ietver personas datu apstrādi, jebkādiem ierobežojumiem saistībā ar pamattiesību īstenošanu attiecībā uz personas datu apstrādi ir jāaprobežojas ar to, kas ir absolūti nepieciešams un samērīgs. Var tikt skartas arī citas pamattiesības, piemēram, pamattiesības uz nediskrimināciju pētniecības un inovācijas kontekstā. Rūpīga pamattiesību apsvēršana ietekmes novērtējumā, kurš papildina šo priekšlikumu, jo īpaši tiesību uz personas datu aizsardzību un privātās dzīves neaizskaramību apsvēršana, ir balstīta uz politikas risinājumu detalizētu novērtējumu attiecībā uz to ierobežojumiem saistībā ar pamattiesību īstenošanu, kā izklāstīts minētā ietekmes novērtējuma 5. pielikumā. Ietekmes novērtējuma, kas papildina šo priekšlikumu, 5. pielikumā veiktajā pamattiesību novērtējumā ir izmantotas Komisijas Darbības pamatnostādnes par pamattiesību ņemšanu vērā Komisijas ietekmes novērtējumos, Pamattiesību aģentūras rokasgrāmata par Pamattiesību hartas piemērošanu un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja (EDAU) sniegtās pamatnostādnes par nepieciešamības un proporcionalitātes izvērtēšanu. Balstoties uz šo informāciju, ietekmes novērtējuma, kas papildina šo priekšlikumu, 5. pielikumā par pamattiesībām ir: ·aprakstīti politikas risinājumi, kas tika atmesti agrīnā posmā to būtiskās negatīvās ietekmes uz pamattiesībām dēļ; ·pakāpeniski izklāstīts nepieciešamības un proporcionalitātes novērtējums; ·norādīti noraidītie politikas risinājumi, kuriem ir pieejamas alternatīvas, kas mazāk skar tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību, taču ir tikpat efektīvas; un

·sniegts pilnīgs detalizētu aizsardzības pasākumu saraksts tiem politikas risinājumiem, kuru gadījumā ir jāierobežo pamattiesību īstenošana cita starpā tāpēc, ka trūkst alternatīvu, kas mazāk skar tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību, taču ir tikpat efektīvas. Turklāt ietekmes novērtējuma, kas papildina šo priekšlikumu, 8. nodaļā ir sniegts novērtējums par vēlamo politikas risinājumu kopējo ietekmi uz pamattiesībām. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šī likumdošanas iniciatīva ietekmētu budžetu un Eiropolam nepieciešamo personālu. Ir aplēsts, ka, lai nodrošinātu, ka Eiropolam ir nepieciešamie resursi tā pārskatīto pilnvaru izpildei, visā daudzgadu finanšu shēmas (DFS) laikposmā būtu nepieciešami papildu līdzekļi aptuveni 180 miljonu EUR apmērā un aptuveni 160 papildu amata vietas. Saistībā ar jaunajiem Eiropola uzdevumiem, kas ierosināti šajā likumdošanas iniciatīvā, būtu nepieciešami papildu finanšu resursi un cilvēkresursi salīdzinājumā ar resursiem, kas iezīmēti Komisijas 2020. gada maija priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam, kurā paredzēts, ka Eiropolam piešķirtais ES finansējums katru gadu pieaug 2 % apmērā. Šīs aplēses, kā arī kopējais budžets un amata vietu skaits ir atkarīgs no tā, kāds būs sarunu par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam rezultāts. Šim finansējumam būtu arī jāstabilizē Eiropolam nepieciešamie resursi tiesību akta priekšlikuma finanšu pārskata laikposmā. Šī likumdošanas iniciatīva dod iespēju arī dalībvalstīm veikt tiešas iemaksas Eiropola budžetā, ja tas ir nepieciešams esošu vai jaunu uzdevumu veikšanai. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, novērtēšanas un ziņošanas kārtība Eiropola pastiprināto pilnvaru uzraudzība un novērtēšana lielākoties tiktu veikta, izmantojot piemērojamos mehānismus, kas noteikti pašreizējā Eiropola regulā. Minētās regulas 68. pantā ir paredzēta novērtēšana, kurā jo īpaši izvērtē Eiropola un tā darba prakses ietekmi, efektivitāti un lietderību un kurā var aplūkot iespējamo vajadzību grozīt Eiropola struktūru, darbību, rīcības jomu un uzdevumus un jebkādu šādu grozījumu finansiālās sekas. Papildus šai novērtēšanai Komisija apkopos datus, darbojoties Eiropola valdē un kopā ar dalībvalstīm veicot Eiropola darbības uzraudzību (11. pants). •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums Šajā likumdošanas iniciatīvā Eiropolam ir ierosināti šādi jauni uzdevumi: ·Sekmēt Eiropola efektīvu sadarbību ar privātām pusēm: likumdošanas iniciatīvā ir izklāstīti noteikumi par personas datu apmaiņu starp Eiropolu un privātām pusēm un šo datu analīzi ar mērķi identificēt skartās dalībvalstis un sniegt tām nepieciešamo informāciju jurisdikcijas noteikšanai, arī attiecībā uz tiešsaistē publicētu teroristisku saturu. Šādā nolūkā Eiropolam būtu jābūt iespējai saņemt personas datus no privātām pusēm, informēt šīs privātās puses par trūkstošu informāciju un lūgt dalībvalstīm pieprasīt citām privātām pusēm dalīties ar turpmāku papildu informāciju. Tāpat ar šiem noteikumiem tiek ieviesta iespēja Eiropolam darboties kā tehniskam kanālam, lai nodrošinātu informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un privātām pusēm. Ar šo jauno juridisko pamatojumu tiek risinātas problēmas, ar ko privātās puses un tiesībaizsardzības iestādes saskaras, sadarbojoties tādu noziegumu izmeklēšanā, kuros likumpārkāpējs, cietušie vai attiecīgā IT infrastruktūra ir pakļauta vairākām jurisdikcijām ES un ārpus tās; un tas ļautu Eiropolam atbalstīt tiesībaizsardzības iestādes to saziņā ar privātām pusēm par tiešsaistē publicēta teroristiska satura izņemšanu un citām būtiskām problēmām. [26. pants] ·Ļaut Eiropolam veikt personas datu apmaiņu ar privātām pusēm saistībā ar reaģēšanu krīzes situācijā: likumdošanas iniciatīvā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz Eiropola atbalstu dalībvalstīm, lai novērstu to, ka caur tiešsaistes platformām plašā mērogā tiek izplatīts teroristisks saturs, kas saistīts ar pašreizējiem vai neseniem reāliem notikumiem un atspoguļo kaitējumu dzīvībai vai fiziskajai neaizskaramībai vai aicina nodarīt nenovēršamu kaitējumu dzīvībai vai fiziskajai neaizskaramībai. Šādā nolūkā Eiropolam būs iespēja veikt personas datu apmaiņu ar privātām pusēm, ieskaitot ar šādu saturu saistītus jaucējkodus (hashes), IP adreses vai vienotos resursu vietrāžus (URL). [26.a pants] ·Sekmēt Eiropola spēju apstrādāt lielas un sarežģītas datu kopas: likumdošanas iniciatīvā ir paredzēti noteikumi par Eiropola pienākumu pārbaudīt, vai personas dati, kas saņemti noziegumu novēršanas vai apkarošanas nolūkā, kurš saskan ar Eiropola mērķiem, atbilst to datu subjektu kategorijām, kuru datus aģentūra var apstrādāt. Šādā nolūkā ar likumdošanas iniciatīvu tiktu ieviesta iespēja veikt saņemto personas datu iepriekšēju analīzi vienīgi nolūkā pārbaudīt, vai šie dati atbilst attiecīgajām datu subjektu kategorijām. Komisija ir ierosinājusi šos jaunos juridiskos pamatojumus pēc tam, kad bija izanalizējusi EDAU lēmumu par Eiropola problēmām saistībā ar lielajiem datiem. [18. panta 5.a punkts] ·Sekmēt Eiropola spēju efektīvi atbalstīt dalībvalstu vai EPPO veiktas kriminālizmeklēšanas, veicot lielu un sarežģītu datu kopu analīzi: likumdošanas iniciatīvā ir paredzēti jauni noteikumi, kas pamatotos gadījumos, kad tas ir nepieciešams dalībvalsts vai EPPO veiktas konkrētas kriminālizmeklēšanas efektīvam atbalstam, ļauj Eiropolam apstrādāt datus, kurus valsts iestādes vai EPPO ir ieguvuši minētās kriminālizmeklēšanas ietvaros, saskaņā ar valsts krimināltiesību ietvaros piemērojamiem procedūras noteikumiem un aizsardzības pasākumiem. Šādā nolūkā un, ja dalībvalsts vai EPPO lūdz Eiropola analītisko atbalstu konkrētā kriminālizmeklēšanā, ar likumdošanas iniciatīvu tiktu ieviesta iespēja Eiropolam apstrādāt visus datus, kas iekļauti dalībvalsts vai EPPO sniegtajos izmeklēšanas materiālos, kamēr Eiropols sniedz atbalstu konkrētajā kriminālizmeklēšanā. Tas var ietvert informāciju, ko sniegusi uzticama trešā valsts konkrētas kriminālizmeklēšanas ietvaros, ar nosacījumu, ka šī informācija ir nepieciešama Eiropola sniegtajam atbalstam šai konkrētajai kriminālizmeklēšanai dalībvalstī. Turklāt likumdošanas iniciatīvā ir paredzēta iespēja dalībvalstij vai EPPO lūgt Eiropolam glabāt izmeklēšanas materiālus un to operatīvās analīzes rezultātus ar mērķi nodrošināt kriminālizlūkošanas procesa patiesumu, uzticamību un izsekojamību tikai tik ilgi, kamēr ar attiecīgo kriminālizmeklēšanu saistītā tiesvedība dalībvalstī nav pabeigta. Komisija ir ierosinājusi šos jaunos juridiskos pamatojumus pēc tam, kad bija izanalizējusi EDAU lēmumu par Eiropola problēmām saistībā ar lielajiem datiem. [18.a pants] ·Stiprināt Eiropola lomu pētniecībā un inovācijā: a) palīdzēt Komisijai noteikt galvenos pētniecības tematus, izstrādāt un īstenot Savienības pētniecības un inovācijas pamatprogrammas, kas ir saistītas ar Eiropola mērķiem [4. panta 4.a punkts]; b) atbalstīt dalībvalstis jaunāko tehnoloģiju izmantošanā noziegumu novēršanai un apkarošanai, kas saskan ar Eiropola mērķiem, un inovācijas darbību īstenošanā, ieskaitot personas datu apstrādi, kad nepieciešams [33.a pants]; c) sniegt atbalstu konkrētu gadījumu pārbaudīšanā saistībā ar tiešajām ārvalstu investīcijām Savienībā uzņēmumos, kas nodrošina tehnoloģijas, kuras izmanto vai izstrādā Eiropols vai dalībvalstis tādu noziegumu novēršanai un izmeklēšanai, kas saskan ar Eiropola mērķiem [4. panta 4.b punkts]. ·Ļaut Eiropolam pēc apspriešanās ar dalībvalstīm ievadīt datus Šengenas Informācijas sistēmā par aizdomām par trešo valstu valstspiederīgo iesaisti noziedzīgā nodarījumā, kura apkarošana ir Eiropola kompetencē. [4. panta 1. punkta r) apakšpunkts] ·Stiprināt Eiropola sadarbību ar trešām valstīm tādu noziedzīgu nodarījumu novēršanā un apkarošanā, kas ir saskaņā ar Eiropola mērķiem. Ar šo likumdošanas iniciatīvu tiek nodrošināta iespēja Eiropola izpilddirektoram atļaut noteiktu kategoriju personas datu pārsūtīšanu trešām valstīm konkrētās situācijās un atsevišķos gadījumos, kad šādas pārsūtīšanas kategorijas ir nepieciešamas. [25. panta 5. punkts] ·Stiprināt Eiropola sadarbību ar Eiropas Prokuratūru (EPPO) saskaņā ar Eiropolam piemērojamiem noteikumiem par personas datu nosūtīšanu Savienības struktūrām. [20.a pants] ·Stiprināt Eiropola sadarbību ar Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF), lai atklātu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses saskaņā ar Eiropolam piemērojamiem noteikumiem par personas datu nosūtīšanu Savienības struktūrām. [21. panta 8. punkts] ·Nodrošināt Eiropola un dalībvalstu kopīgu operatīvo analīzi konkrētās kriminālizmeklēšanās. [20. panta 2.a punkts] ·Turpināt stiprināt Eiropola parlamentāro uzraudzību un pārskatatbildību, ieviešot jaunus Eiropola pienākumus ziņot Kopīgajai parlamentārās uzraudzības grupai. [51. pants]

Lai turpinātu stiprināt datu aizsardzības sistēmu, kas ir jāpiemēro Eiropolam, ar šo likumdošanas iniciatīvu: ·tiek ierosināts Regulas (ES) 2018/1725 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās 3. panta definīcijas un IX nodaļu attiecināt uz Eiropolu, savukārt attiecībā uz administratīvajiem personas datiem Eiropolam tiktu piemērotas Regulas (ES) Nr. 2018/1725 citas nodaļas [27.a pants]; ·tiek saskaņoti formulējumi par īpašu kategoriju personas datu (sensitīvu datu) apstrādi, pievienojot īpašajām datu kategorijām biometriskos datus [30. pants]; ·tiek ieviesti jauni noteikumi par personas datu apstrādi pētniecības un inovācijas nolūkos, lai pienācīgi ņemtu vērā Eiropola pastiprināto lomu šajās jomās un tās ietekmi uz personas datu apstrādi un nodrošinātu papildu aizsardzības pasākumus [33.a pants]; ·tiek ieviesti jauni noteikumi par datu apstrādes darbību kategoriju uzskaiti, lai atspoguļoto esošo praksi [39.a pants]; ·tiek detalizētāk aprakstīta Eiropola datu aizsardzības inspektora iecelšana, amats un uzdevumi, lai uzsvērtu šīs funkcijas nozīmi, saskaņā ar ES datu aizsardzības acquis modernizēšanas laikā īstenoto pieeju, ar kuru tika ieviesta datu aizsardzības inspektora funkcija kā viens no ES datu aizsardzības arhitektūras pamatelementiem [41.a–41.c pants]. Šajā likumdošanas iniciatīvā ir arī sniegti šādi juridiski precizējumi un Eiropola pašreizējo uzdevumu kodifikācija: ·atbalstīt dalībvalstu īpašās intervences vienības, izmantojot tīklu “Atlas” kā 38 dalībvalstu un asociēto valstu īpašo intervences vienību sadarbības platformu [4. panta 1. punkta h) apakšpunkts]; ·atbalstīt dalībvalstis, koordinējot tiesībaizsardzības iestāžu reakciju uz kibernoziegumiem [4. panta 1. punkta m) apakšpunkts]; ·atbalstīt dalībvalstis kriminālizmeklēšanās saistībā ar augsta riska noziedzniekiem [4. panta 1. punkta q) apakšpunkts]; ·atbalstīt novērtēšanas un uzraudzības mehānismu ar zinātību, analīzi, ziņojumiem un citu būtisku informāciju, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu, kā noteikts Padomes Regulā (ES) Nr. 1053/2013 [4. panta 1. punkta s) apakšpunkts]; ·veicināt un atbalstīt koordinētu, konsekventu daudznozaru un starpaģentūru reakciju uz smagu noziegumu radītajiem apdraudējumiem, izmantojot Eiropas daudznozaru platformu pret noziedzības draudiem [4. panta 2. punkts]; ·atbalstīt Komisiju un dalībvalstis efektīvas riska novērtēšanas veikšanā, nodrošinot apdraudējumu novērtējuma analīzi, kas balstīta uz Eiropola rīcībā esošo informāciju par noziedzības izpausmēm un tendencēm [4. panta 3. punkts]; ·precizēt, ka Eiropola personāls dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm var sniegt operatīvo atbalstu operācijās un kriminālizmeklēšanās uz vietas [4. panta 5. punkts]; ·precizēt, ka konkrētos gadījumos, kad Eiropols uzskata, ka būtu jāuzsāk kriminālizmeklēšana, tas var lūgt dalībvalsts kompetentajām iestādēm uzsākt, vadīt vai koordinēt kriminālizmeklēšanu par noziedzīgu nodarījumu, kurš ietekmē vispārējās intereses, uz ko attiecas Savienības politika, bez nepieciešamības izpildīt nosacījumu par attiecīgā noziedzīgā nodarījuma pārrobežu dimensiju [6. panta 1. punkts]; ·atbalstīt dalībvalstis sabiedrības informēšanā par personām, kuras saskaņā ar valsts tiesību aktiem tiek meklētas saistībā ar noziedzīgu nodarījumu, kas ir Eiropola kompetencē, izmantojot Eiropola tīmekļa vietni par Eiropā meklētākajiem noziedzniekiem (Europe’s most wanted fugitives) [18. panta f) punkts]; ·precizēt, ka dalībvalstis Eiropola sniegtos operatīvās un zinātniskās analīzes rezultātus var darīt pieejamus attiecīgajām iestādēm valstī, tostarp prokuratūrām un krimināltiesām, visā kriminālprocesa gaitā saskaņā ar piemērojamiem izmantošanas ierobežojumiem un valsts kriminālprocesa tiesību aktiem [20. panta 3. punkts]; ·precizēt, ka Eiropola darbinieki var liecināt dalībvalstu kriminālprocesos par informāciju, kas viņiem kļuvusi zināma, veicot savus pienākumus vai uzdevumus [20. panta 5. punkts]. 2020/0349 (COD) Priekšlikums

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko groza Regulu (ES) 2016/794 attiecībā uz Eiropola sadarbību ar privātām pusēm, personas datu apstrādi, ko Eiropols veic kriminālizmeklēšanas atbalstam, un Eiropola uzdevumiem pētniecības un inovāciju jomā EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 88. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Eiropas Savienības Aģentūra tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropols) tika izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/794, lai atbalstītu un stiprinātu dalībvalstu kompetento iestāžu darbību un savstarpējo sadarbību, novēršot un apkarojot smagus noziegumus, kas skar divas vai vairākas dalībvalstis, terorismu un tos noziedzības veidus, kas ietekmē kopīgās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika. (2)Eiropa saskaras ar strauji mainīgu drošības situāciju, kurā drošības apdraudējumi pastāvīgi attīstās un kļūst arvien sarežģītāki. Noziedznieki un teroristi savā labā izmanto digitālās pārveides un jauno tehnoloģiju sniegtās priekšrocības, tostarp savstarpējo savienojamību un to, ka saplūst fiziskās un digitālās pasaules robežas. Covid-19 krīze ir to pastiprinājusi, jo noziedznieki ir ātri apguvuši iespējas šo krīzi izmantot, pielāgojot savus darbības veidus vai izstrādājot jaunas noziedzīgas darbības. Terorisms joprojām ir būtisks drauds Eiropas Savienības un tās iedzīvotāju brīvībai un dzīvesveidam. (3)Šie draudi izplatās pāri robežām, aptverot un atvieglojot dažādus noziegumus, un tos īsteno polikrimināli organizētie noziedzīgie grupējumi, kas iesaistās plašā noziedzīgu darbību klāstā. Tā kā ar rīcību tikai valsts līmenī vien nepietiek, lai atrisinātu šīs transnacionālās drošības problēmas, dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādes arvien plašāk izmanto Eiropola piedāvāto atbalstu un zināšanas, lai apkarotu smagus noziegumus un terorismu. No brīža, kad Regula (ES) 2016/794 kļuva piemērojama, Eiropola uzdevumu operatīvā nozīme ir būtiski mainījusies. Jaunā apdraudējumu vide izmaina arī dalībvalstīm nepieciešamo atbalstu un prasa, lai Eiropols nodrošinātu iedzīvotāju drošību. (4)Tā kā arvien palielinās Eiropas apdraudējums, ko rada organizētie noziedzīgie grupējumi un teroristu uzbrukumi, efektīvai tiesībaizsardzības iestāžu reakcijai ir vajadzīgas īpašas, labi apmācītas un savietojamas intervences vienības, kas specializējas krīzes situāciju kontrolē. Savienībā dalībvalstu tiesībaizsardzības vienības sadarbojas, pamatojoties uz Padomes Lēmumu 2008/617. Eiropolam būtu jāspēj atbalstīt šīs īpašās intervences vienības, tostarp sniedzot operatīvo, tehnisko un finansiālo atbalstu. (5)Pēdējos gados plaša mēroga kiberuzbrukumi ir vērsti gan pret publiskām, gan privātām struktūrām daudzās Savienības jurisdikcijās un ārpus tām, ietekmējot dažādas nozares, tostarp pakalpojumus transporta, veselības un finanšu jomā. Savstarpēji savienotā vidē kibernoziegumi nav nodalāmi no kiberdrošības. Šādu darbību novēršanu, izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības par tām atvieglo koordinācija un sadarbība starp attiecīgajiem dalībniekiem, tostarp Eiropas Savienības Kiberdrošības aģentūru (“ENISA”), Tīkla un informācijas sistēmu drošības kompetentajām iestādēm (“TID iestādes”), kā noteikts Direktīvā (ES) 2016/1148, tiesībaizsardzības iestādēm un privātām pusēm. Lai nodrošinātu efektīvu sadarbību starp visiem attiecīgajiem dalībniekiem Savienības un valstu līmenī kiberuzbrukumu un drošības apdraudējumu jomā, Eiropolam būtu jāsadarbojas ar ENISA, apmainoties ar informāciju un sniedzot analītisku atbalstu. (6)Augsta riska noziedzniekiem ir galvenā loma noziedzīgajos tīklos, un viņi rada lielu risku Savienības iekšējai drošībai saistībā ar smagiem noziegumiem. Lai apkarotu augsta riska organizētos noziedzīgos grupējumus un vērstos pret to vadītājiem, Eiropolam būtu vajadzīga iespēja atbalstīt dalībvalstis, lai to izmeklēšanas darbības koncentrētos uz šo personu, viņu noziedzīgās darbības un noziedzīgo tīklu dalībnieku identificēšanu. (7)Smagu noziegumu radītais apdraudējums prasa koordinētu, saskaņotu un daudzdisciplināru atbildi, ko sniedz vairākas aģentūras. Eiropolam būtu jāspēj veicināt un atbalstīt šādas uz izlūkošanas datiem balstītas drošības iniciatīvas, kuras dalībvalstis izvirza, lai identificētu, noteiktu kā prioritārus un novērstu nopietnus noziedzības apdraudējumus, piemēram, Eiropas daudznozaru platformu cīņai pret noziedzības apdraudējumiem. Eiropolam būtu jāspēj sniegt administratīvu, loģistikas, finansiālu un operatīvu atbalstu šādām darbībām, sekmējot transversālu prioritāšu noteikšanu un horizontālu stratēģisko mērķu īstenošanu smagu noziegumu apkarošanā. (8)Šengenas Informācijas sistēma (SIS), kas tādā jomā kā policijas sadarbība un tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās ir izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1862, ir būtisks instruments augsta līmeņa drošības uzturēšanai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. Eiropols kā informācijas apmaiņas centrs Savienībā saņem un glabā vērtīgu informāciju no trešām valstīm un starptautiskām organizācijām par personām, kas tiek turētas aizdomās par iesaistīšanos noziegumos, uz kuriem attiecas Eiropola pilnvaras. Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm Eiropolam būtu jābūt iespējai ievadīt datus par šīm personām SIS, lai tie būtu tiešā veidā un reāllaikā pieejami SIS galalietotājiem. (9)Eiropolam ir būtiska nozīme, atbalstot novērtēšanas un uzraudzības mehānismu, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu, kā noteikts Padomes Regulā (ES) Nr. 1053/2013. Ņemot vērā nepieciešamību stiprināt Savienības iekšējo drošību, Eiropolam ar savu pieredzi, analīzi, ziņojumiem un citu būtisku informāciju būtu jāsniedz ieguldījums visā novērtēšanas un uzraudzības procesā, sākot no plānošanas un beidzot ar apmeklējumiem uz vietas un turpmākajiem pasākumiem. Eiropolam arī būtu jāpalīdz izstrādāt un atjaunināt novērtēšanas un uzraudzības rīkus. (10)Riska novērtējumi ir būtisks prognozēšanas elements, lai paredzētu jaunas tendences un novērstu jaunus apdraudējumus, ko rada smagi noziegumi un terorisms. Lai atbalstītu Komisiju un dalībvalstis, kad tās veic efektīvus riska novērtējumus, Eiropolam būtu jānodrošina apdraudējuma novērtējuma analīze, pamatojoties uz tā rīcībā esošo informāciju par noziedzīgām parādībām un tendencēm, neskarot ES tiesību aktu noteikumus par muitas riska pārvaldību. (11)Lai palīdzētu pilnvērtīgi izmantot potenciālu, kas piemīt ES drošības pētījumu finansējumam, un apmierināt tiesībaizsardzības vajadzības, Eiropolam būtu jāpalīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas, kā arī izstrādāt un īstenot Savienības pētniecības un inovāciju pamatprogrammas, kas attiecas uz Eiropola darbības mērķiem. Kad Eiropols palīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas un izstrādāt un īstenot kādu Savienības pamatprogrammu, tam nevajadzētu saņemt finansējumu no minētās programmas saskaņā ar interešu konflikta principu. (12)Drošības vai sabiedriskās kārtības labad Savienība un dalībvalstis var pieņemt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem. Šajā nolūkā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/452 ir izveidota sistēma ārvalstu tiešo ieguldījumu izvērtēšanai Savienībā, un dalībvalstīm un Komisijai tā nodrošina iespējas visaptverošā veidā novērst drošības vai sabiedriskās kārtības riskus. Gaidāmās ietekmes uz drošību vai sabiedrisko kārtību novērtējuma ietvaros Eiropolam būtu jāatbalsta tādu īpašu ārvalstu tiešo ieguldījumu izvērtēšana Savienībā, kas attiecas uz uzņēmumiem, kuri nodrošina Eiropola vai dalībvalstu izmantotas vai izstrādātas tehnoloģijas, lai novērstu un izmeklētu noziegumus.

(13)Eiropols nodrošina specializētu ekspertīzi smagu noziegumu un terorisma apkarošanā. Pēc dalībvalsts pieprasījuma Eiropola darbiniekiem būtu jāspēj operatīvi atbalstīt šīs dalībvalsts tiesībaizsardzības iestādes operācijās un izmeklēšanā uz vietām, jo īpaši veicinot pārrobežu informācijas apmaiņu un sniedzot kriminālistikas un tehnisko atbalstu operācijās un izmeklēšanā, tostarp veidojot kopīgas izmeklēšanas grupas. Eiropola darbiniekiem būtu jābūt tiesīgiem pēc dalībvalsts pieprasījuma būt klāt, kad attiecīgajā dalībvalstī tiek veikti izmeklēšanas pasākumi, un palīdzēt veikt šos izmeklēšanas pasākumus. Eiropola darbiniekiem nevajadzētu būt pilnvarām veikt izmeklēšanas pasākumus. (14)Viens no Eiropola mērķiem ir atbalstīt un stiprināt dalībvalstu kompetento iestāžu darbību un savstarpējo sadarbību tādu noziedzības veidu novēršanā un apkarošanā, kuri ietekmē kopīgās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika. Lai stiprinātu minēto atbalstu, Eiropolam būtu jābūt iespējai pieprasīt dalībvalsts kompetentajām iestādēm ierosināt, veikt vai koordinēt kriminālizmeklēšanu par noziegumu, kas skar kopīgās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, pat ja attiecīgajam noziegumam nav pārrobežu rakstura. Eiropolam par šādiem pieprasījumiem būtu jāinformē Eurojust. (15)Publicējot identitātes un noteiktus personas datus par aizdomās turamajiem vai notiesātajiem, kuri tiek meklēti, pamatojoties uz dalībvalsts tiesas lēmumu, palielinās iespējas šādas personas atrast un arestēt. Lai varētu atbalstīt dalībvalstis šajā jomā, Eiropolam būtu jābūt iespējai savā vietnē publicēt informāciju par Eiropas visvairāk meklētajiem bēgļiem, kuri pastrādājuši noziedzīgus nodarījumus Eiropola kompetences ietvaros, un atvieglot sabiedrībai informācijas iesniegšanu par šādām personām. (16)Lai nodrošinātu, ka personas datu apstrāde, ko veic Eiropols, attiecas tikai uz tām datu subjektu kategorijām, kuru datus var apstrādāt saskaņā ar šo regulu, Eiropolam būtu jābūt iespējai pārbaudīt, vai personas dati, kas saņemti saistībā ar Eiropola darbības mērķu jomā ietilpstošu noziegumu novēršanu un apkarošanu, atbilst kādai no šīm datu subjektu kategorijām. Šādā nolūkā Eiropolam būtu jābūt iespējai veikt saņemto personas datu iepriekšēju analīzi ar vienīgo mērķi noteikt, vai attiecīgie dati ietilpst minētajās datu subjektu kategorijās. Šādā nolūkā Eiropolam būtu jābūt iespējai filtrēt datus, salīdzinot tos ar datiem, kas jau ir Eiropola rīcībā. Šāda iepriekšēja analīze būtu jāveic pirms Eiropola datu apstrādes, lai veiktu salīdzinošo pārbaudi, stratēģisko analīzi, operatīvo analīzi vai informācijas apmaiņu. Ja iepriekšējā analīze liecina, ka personas dati neatbilst to datu subjektu kategorijām, kuru datus var apstrādāt saskaņā ar šo regulu, Eiropolam minētie dati būtu jāizdzēš. (17)Kriminālizmeklēšanā savākto datu apjoms ir palielinājies, un tie ir kļuvuši daudz sarežģītāki. Dalībvalstis iesniedz Eiropolam lielas un sarežģītas datu kopas, pieprasot Eiropola operatīvo analīzi, lai atklātu saiknes ar citiem noziegumiem un noziedzniekiem citās dalībvalstīs un ārpus Savienības. Dalībvalstis nevar atklāt šādas pārrobežu saiknes, analizējot datus saviem spēkiem. Eiropolam būtu jāspēj atbalstīt dalībvalstīs veikto kriminālizmeklēšanu, apstrādājot lielas un sarežģītas datu kopas, lai atklātu šādas pārrobežu saiknes, ja ir izpildītas šajā regulā noteiktās stingrās prasības. Ja ir nepieciešams efektīvi atbalstīt konkrētu kriminālizmeklēšanu kādā dalībvalstī, Eiropolam būtu jābūt iespējai apstrādāt tās datu kopas, kuras valsts iestādes ir ieguvušas saistībā ar minēto kriminālizmeklēšanu, ievērojot procesuālās prasības un veicot drošības pasākumus, kas piemērojami saskaņā ar valstu krimināltiesībām, un kuras vēlāk ir iesniegtas Eiropolam. Ja kāda dalībvalsts iesniedz Eiropolam izmeklēšanas lietas materiālus, pieprasot Eiropola atbalstu konkrētai kriminālizmeklēšanai, Eiropolam būtu jābūt iespējai apstrādāt visus šajos materiālos esošos datus, ja tie attiecas uz konkrēto kriminālizmeklēšanu. Eiropolam būtu jābūt arī iespējai apstrādāt personas datus, kas nepieciešami konkrētas kriminālizmeklēšanas atbalstīšanai dalībvalstī, ja šie dati ir iegūti no trešās valsts, ar nosacījumu, ka uz minēto trešo valsti attiecas Komisijas lēmums, kurā konstatēts, ka tā nodrošina atbilstošu datu aizsardzības līmeni (“lēmums par atbilstību”), vai, ja nav lēmuma par atbilstību, starptautisks nolīgums, ko Savienība noslēgusi saskaņā ar LESD 218. pantu, vai sadarbības nolīgums, kas ļauj apmainīties ar personas datiem un kas noslēgts starp Eiropolu un šo trešo valsti pirms Regulas (ES) 2016/794 stāšanās spēkā, ar nosacījumu, ka trešā valsts ir ieguvusi attiecīgos datus saistībā ar kriminālizmeklēšanu un saskaņā ar procesuālajām prasībām un drošības pasākumiem, kas piemērojami atbilstoši tās nacionālajām krimināltiesībām. (18)Lai nodrošinātu, ka datu apstrāde ir nepieciešama un samērīga, dalībvalstīm, iesniedzot izmeklēšanas lietas materiālus Eiropolam, būtu jānodrošina atbilstība savas valsts un Savienības tiesību aktiem. Eiropolam būtu jāpārbauda, vai konkrētas kriminālizmeklēšanas atbalstīšanas nolūkā ir nepieciešami un samērīgi apstrādāt personas datus, kas var neatbilst to datu subjektu kategorijām, kuru datus parasti var apstrādāt saskaņā ar Regulas (ES) 2016/794 II pielikumu. Minētais novērtējums Eiropolam būtu jādokumentē. Eiropolam šādi dati būtu jāuzglabā, funkcionāli nošķirot tos no citiem datiem, un tie būtu jāapstrādā tikai tad, kad tas ir nepieciešams, lai atbalstītu konkrētu kriminālizmeklēšanu, piemēram, jauna noziedznieku vadoņa gadījumā. (19)Lai nodrošinātu, ka dalībvalsts var izmantot Eiropola analītiskos ziņojumus tiesas procesā pēc kriminālizmeklēšanas, Eiropolam būtu jābūt iespējai pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma saglabāt saistītās izmeklēšanas lietas materiālus, lai nodrošinātu kriminālizlūkošanas procesa pareizību, ticamību un izsekojamību. Eiropolam šādi dati būtu jāuzglabā atsevišķi un tikai tik ilgi, kamēr dalībvalstī turpinās tiesvedība, kas saistīta ar konkrēto kriminālizmeklēšanu. Tiem ir jānodrošina kompetento tiesu iestāžu piekļuve, kā arī tiesības uz aizstāvību, jo īpaši aizdomās turamo vai apsūdzēto personu vai viņu advokātu tiesības piekļūt lietas materiāliem. (20)Smagu noziegumu vai terorisma pārrobežu lietās ir nepieciešama cieša sadarbība starp attiecīgo dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm. Eiropols nodrošina rīkus, kas atbalsta šādu sadarbību izmeklēšanā, jo īpaši nodrošinot informācijas apmaiņu. Lai vēl vairāk veicinātu šādu sadarbību konkrētās izmeklēšanas lietās, veicot kopīgu operatīvo analīzi, dalībvalstīm būtu jābūt iespējai ļaut citām dalībvalstīm tieši piekļūt Eiropolam iesniegtajai informācijai, neskarot nekādus ierobežojumus, ko tās noteikušas attiecībā uz piekļuvi minētajai informācijai. Jebkura personas datu apstrāde dalībvalstīs, veicot kopīgu operatīvo analīzi, būtu jāveic saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem noteikumiem un drošības pasākumiem. (21)Eiropols sniedz operatīvo atbalstu dalībvalstu kompetento iestāžu kriminālizmeklēšanā, jo īpaši nodrošinot operatīvo un kriminālistikas analīzi. Dalībvalstīm būtu jāspēj visa kriminālprocesa cikla laikā darīt pieejamus šo darbību rezultātus attiecīgajām citām iestādēm, tostarp prokuroriem un krimināltiesām. Šādā nolūkā Eiropola darbiniekiem būtu jādod tiesības kriminālprocesa ietvaros sniegt liecības par to, ko viņi uzzinājuši, pildot savus pienākumus vai veicot savas darbības, neskarot spēkā esošos izmantošanas ierobežojumus un valstu kriminālprocesa tiesības. (22)Eiropolam un Eiropas Prokuratūrai (“EPPO”), kas izveidota ar Padomes Regulu (ES) 2017/1939, būtu jāveic nepieciešamie pasākumi, lai optimizētu savu operatīvo sadarbību, pienācīgi ņemot vērā attiecīgos uzdevumus un pilnvaras. Eiropolam būtu cieši jāsadarbojas ar EPPO un pēc tās pieprasījuma būtu aktīvi jāatbalsta EPPO izmeklēšana un kriminālvajāšana, tostarp sniedzot analītisku atbalstu un apmainoties ar attiecīgo informāciju, kā arī sadarbojoties ar EPPO no brīža, kad EPPO tiek ziņots par aizdomīgu nodarījumu, līdz brīdim, kad tā izlemj, vai sākt kriminālvajāšanu vai kā citādi izbeigt attiecīgo lietu. Eiropolam bez liekas kavēšanās būtu jāziņo EPPO par visām noziedzīgajām darbībām, attiecībā uz kurām EPPO var izmantot savu kompetenci. Lai uzlabotu operatīvo sadarbību starp Eiropolu un EPPO, Eiropolam būtu jāļauj EPPO, izmantojot trāpījumu/netrāpījumu sistēmu, piekļūt Eiropolā pieejamajiem datiem saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem drošības pasākumiem un datu aizsardzības garantijām. Šajā regulā izklāstītie noteikumi par datu pārsūtīšanu Savienības struktūrām būtu jāpiemēro Eiropola sadarbībai ar EPPO. Eiropolam arī būtu jāspēj sniegt atbalstu EPPO veiktai kriminālizmeklēšanai, analizējot lielas un sarežģītas datu kopas. (23)Eiropolam būtu cieši jāsadarbojas ar Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF), lai atklātu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības finanšu intereses. Šādā nolūkā Eiropolam nekavējoties būtu jānosūta OLAF visa informācija, attiecībā uz kuru OLAF var izmantot savu kompetenci. Šajā regulā izklāstītie noteikumi par datu pārsūtīšanu Savienības struktūrām būtu jāpiemēro Eiropola sadarbībai ar OLAF. (24)Smagiem noziegumiem un terorismam bieži ir saiknes ārpus Savienības teritorijas. Eiropols var apmainīties ar personas datiem ar trešām valstīm, vienlaikus nodrošinot datu subjektu privātuma, pamattiesību un pamatbrīvību aizsardzību. Lai pastiprinātu sadarbību ar trešām valstīm tādu noziegumu novēršanā un apkarošanā, uz kuriem attiecas Eiropola mērķi, Eiropola izpilddirektoram būtu jādod tiesības atļaut pārsūtīt noteiktas personas datu kategorijas uz trešām valstīm īpašās situācijās un izskatot katru gadījumu atsevišķi, ja šāda pārsūtīšana, kas saistīta ar konkrētu situāciju, ir nepieciešama un atbilst visām šīs regulas prasībām. (25)Lai atbalstītu dalībvalstu sadarbību ar privātām pusēm, kas sniedz pārrobežu pakalpojumus, ja to rīcībā ir informācija, kas palīdz novērst un apkarot noziegumus, Eiropolam būtu jābūt iespējai saņemt personas datus un īpašos apstākļos arī apmainīties ar tiem ar privātām pusēm. (26)Noziedznieki savai saziņai un nelikumīgu darbību veikšanai arvien plašāk izmanto privāto pušu sniegtus pārrobežu pakalpojumus. Dzimumnoziedznieki ļaunprātīgi izmanto bērnus un visā pasaulē koplieto attēlus un videomateriālus ar interneta tiešsaistes platformu starpniecību. Teroristi ļaunprātīgi izmanto tiešsaistes pakalpojumu sniedzēju pārrobežu pakalpojumus, lai vervētu brīvprātīgos, plānotu un koordinētu uzbrukumus un izplatītu propagandu. Kibernoziedznieki gūst labumu no mūsu sabiedrības digitalizācijas, izmantojot pikšķerēšanu un sociālo inženieriju, lai izdarītu cita veida kibernoziegumus, piemēram, tiešsaistes izkrāpšanu, izspiešanas uzbrukumus vai krāpšanos ar maksājumiem. Tā kā noziedznieki arvien plašāk izmanto tiešsaistes pakalpojumus, privātās puses uzglabā arvien vairāk personas datu, kas var būt svarīgi kriminālizmeklēšanai. (27)Tā kā internetam nav robežu, šos pakalpojumus bieži vien var sniegt no jebkuras vietas pasaulē. Rezultātā cietušajiem, vainīgajiem un digitālajai infrastruktūrai, kurā tiek uzglabāti personas dati, kā arī pakalpojumu sniedzējam, kas sniedz šo pakalpojumu, var piemērot dažādas nacionālās jurisdikcijas gan Savienībā, gan ārpus tās. Tādēļ privātās puses var uzglabāt tiesībaizsardzībai būtiskas datu kopas, kas satur personas datus ar saitēm uz vairākām jurisdikcijām, kā arī personas datus, kurus nevar viegli piesaistīt konkrētai jurisdikcijai. Valstu iestādēm ir grūti efektīvi analizēt šādas vairāku jurisdikciju vai nepiesaistāmas datu kopas, izmantojot nacionālos risinājumus. Pat ja privātās puses nolemj likumīgi un brīvprātīgi kopīgot datus ar tiesībaizsardzības iestādēm, pašlaik tām nav vienota kontaktpunkta, ar kuru tās varētu kopīgot šādas datu kopas Savienības līmenī. Turklāt privātām pusēm rodas grūtības, ja tās saņem daudzus pieprasījumus no dažādu valstu tiesībaizsardzības iestādēm. (28)Lai privātām pusēm nodrošinātu tādu kontaktpunktu Savienības līmenī, kur likumīgi kopīgot vairāku jurisdikciju datu kopas vai tās datu kopas, kuras līdz šim nevarēja viegli piesaistīt vienai vai vairākām konkrētām jurisdikcijām, Eiropolam būtu jābūt iespējai saņemt personas datus tieši no privātām pusēm. (29)Lai nodrošinātu, ka dalībvalstis ātri saņem būtisku informāciju, kas vajadzīga, lai ierosinātu izmeklēšanu smagu noziegumu un terorisma novēršanai un apkarošanai, Eiropolam būtu jābūt iespējai apstrādāt un analizēt šādas datu kopas, identificējot attiecīgās dalībvalstis, un nosūtīt attiecīgām valstu tiesībaizsardzības iestādēm informāciju un analīzi, kas nepieciešama šo noziegumu izmeklēšanai attiecīgajās jurisdikcijās. (30)Lai Eiropols varētu identificēt visas attiecīgās valstu tiesībaizsardzības iestādes, tam būtu jābūt iespējai informēt privātās puses, ja no tām saņemtā informācija ir nepietiekama un tādēļ Eiropols nevar identificēt attiecīgās tiesībaizsardzības iestādes. Tas ļautu privātām pusēm, kuras ir kopīgojušas informāciju ar Eiropolu, izlemt, vai to interesēs ir kopīgot papildu informāciju ar Eiropolu un vai to var likumīgi izdarīt. Šādā nolūkā Eiropols var informēt privātās puses par trūkstošo informāciju, ciktāl tas ir absolūti nepieciešams attiecīgo tiesībaizsardzības iestāžu identificēšanai. Šādai datu pārsūtīšanai būtu jāpiemēro īpaši drošības pasākumi, jo īpaši gadījumos, kad attiecīgā privātā puse nav iedibināta Savienībā vai trešā valstī, ar kuru Eiropolam ir sadarbības līgums, kas ļauj veikt personas datu apmaiņu, vai ar kuru Savienība ir noslēgusi starptautisku nolīgumu saskaņā ar LESD 218. pantu, kas paredz piemērotus drošības pasākumus, vai uz kuru attiecas Komisijas lēmums par atbilstību, konstatējot, ka attiecīgā trešā valsts nodrošina pietiekamu datu aizsardzības līmeni. (31)Dalībvalstis, trešās valstis, starptautiskas organizācijas, tostarp Starptautiskā kriminālpolicijas organizācija (Interpols), vai privātās puses var kopīgot ar Eiropolu vairāku jurisdikciju datu kopas vai tās datu kopas, kuras nevar piesaistīt vienai vai vairākām konkrētām jurisdikcijām, ja šīs datu kopas satur saites uz privāto pušu rīcībā esošiem personas datiem. Ja no šādām privātām pusēm ir nepieciešams iegūt papildu informāciju, lai identificētu visas attiecīgās dalībvalstis, Eiropolam būtu jābūt iespējai lūgt dalībvalstis ar savu valsts vienību starpniecību pieprasīt privātām pusēm, kuras ir iedibinātas vai kurām ir likumīgs pārstāvis to teritorijā, kopīgot personas datus ar Eiropolu saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu spēkā esošajiem tiesību aktiem. Daudzos gadījumos šīs dalībvalstis var nebūt spējīgas konstatēt saikni ar savu jurisdikciju, izņemot to, ka privātā puse, kurai ir attiecīgie dati, ir iedibināta to jurisdikcijā. Tādēļ neatkarīgi no dalībvalstu jurisdikcijas attiecībā uz konkrēto noziedzīgo darbību, uz kuru attiecas pieprasījums, dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai to kompetentās valsts iestādes varētu iegūt personas datus no privātām pusēm nolūkā sniegt Eiropolam informāciju, kas vajadzīga tā mērķu sasniegšanai, pilnībā ievērojot procesuālās garantijas, kas paredzētas valstu tiesību aktos. (32)Lai nodrošinātu, ka Eiropols neuzglabā datus ilgāk, kā ir nepieciešams attiecīgo dalībvalstu identificēšanai, Eiropolam būtu jāpiemēro personas datu uzglabāšanas laika ierobežojumi. Kad Eiropols ir izmantojis visus tā rīcībā esošos līdzekļus, lai identificētu visas attiecīgās dalībvalstis, un pamatoti nav gaidāms, ka būs iespējams identificēt vēl kādas citas attiecīgās dalībvalstis, šo personas datu uzglabāšana vairs nav nepieciešama un samērīga, lai identificētu attiecīgās dalībvalstis. Eiropolam būtu jāizdzēš personas dati četros mēnešos pēc pēdējā sūtījuma, ja vien attiecīgā valsts vienība, kontaktpunkts vai iestāde šajā laika posmā neiesniedz Eiropolam šos personas datus atkārtoti jau kā savus datus. Ja atkārtoti iesniegtie personas dati ir daļa no kāda lielāka personas datu kopuma, Eiropolam šie personas dati būtu jāsaglabā tikai tad un tādā mērā, kādā tos ir atkārtoti iesniegusi attiecīgā valsts vienība, kontaktpunkts vai iestāde.

(33)Jebkādai Eiropola sadarbībai ar privātām pusēm nevajadzētu ne dublēt, ne traucēt Finanšu izlūkošanas vienību (“FIU”) darbību, un tai būtu attiecas tikai uz informāciju, kas vēl nav iesniegta FIU saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2015/849. Eiropolam būtu jāturpina sadarboties ar FIU, jo īpaši ar valsts vienību starpniecību. (34)Eiropolam būtu jāspēj sniegt nepieciešamo atbalstu valstu tiesībaizsardzības iestādēm, lai tās mijiedarbotos ar privātām pusēm, jo īpaši nodrošinot nepieciešamo infrastruktūru šādai mijiedarbībai, piemēram, kad valsts iestādes tiešsaistē publicētu teroristisku saturu sasaista ar tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem vai apmainās ar informāciju ar privātām pusēm saistībā ar kiberuzbrukumiem. Ja dalībvalstis izmanto Eiropola infrastruktūru personas datu apmaiņai par noziegumiem, uz kuriem neattiecas Eiropola mērķi, Eiropolam nevajadzētu būt piekļuvei šiem datiem. (35)Teroristu uzbrukumi izraisa plašu tāda teroristiska satura izplatīšanu tiešsaistes platformās, kurā atveidots kaitējums dzīvībai vai fiziskajai integritātei vai pausts aicinājums nodarīt tūlītēju kaitējumu dzīvībai vai fiziskajai integritātei. Lai nodrošinātu, ka dalībvalstis var efektīvi novērst tāda satura izplatīšanu krīzes situācijās, kas izriet no notiekošiem vai neseniem reālās situācijas notikumiem, Eiropolam būtu jābūt iespējai apmainīties ar personas datiem ar privātām pusēm, tostarp ar atsauces tagiem, IP adresēm vai vietrāžiem URL, kas saistīti ar šādu saturu, ja tas nepieciešams, lai atbalstītu dalībvalstis šāda satura izplatīšanas novēršanā, jo īpaši gadījumos, kad satura mērķis vai sekas ir nopietna sabiedrības iebiedēšana un kad ir paredzama tā eksponenciāla un vīrusveida pavairošana starp daudziem tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem. (36)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/1725, ir izklāstīti noteikumi par fizisku personu aizsardzību pret personas datu apstrādi, ko veic Savienības iestādes, struktūras, biroji un aģentūras, taču tie neattiecas uz Eiropolu. Lai nodrošinātu vienotu un konsekventu fizisko personu aizsardzību pret personas datu apstrādi, Regula (ES) 2018/1725 būtu jāattiecina uz Eiropolu saskaņā ar minētās regulas 2. panta 2. punktu, un tā būtu jāpapildina ar īpašiem noteikumiem par konkrētām apstrādes darbībām, kas Eiropolam būtu jāveic, lai izpildītu savus uzdevumus. (37)Ņemot vērā problēmas, ko Savienības drošībai rada tas, ka noziedznieki izmanto jaunās tehnoloģijas, tiesībaizsardzības iestādēm ir jānostiprina savas tehnoloģiskās spējas. Tādēļ Eiropolam būtu jāsniedz atbalsts dalībvalstīm jauno tehnoloģiju izmantošanā, lai novērstu un apkarotu noziegumus, uz kuriem attiecas Eiropola mērķi. Lai izpētītu jaunas pieejas un izstrādātu kopīgus tehnoloģiskos risinājumus dalībvalstīm, novēršot un apkarojot noziegumus, uz kuriem attiecas Eiropola mērķi, Eiropolam būtu jābūt iespējai veikt pētniecības un inovācijas darbības jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula, tostarp vajadzības gadījumā apstrādājot personas datus un vienlaikus nodrošinot pilnīgu pamattiesību ievērošanu. Noteikumiem par jaunu rīku izstrādi Eiropolam nevajadzētu būt juridiskajam pamatam to ieviešanai Savienības vai valstu līmenī. (38)Eiropolam būtu jābūt galvenajam dalībniekam, palīdzot dalībvalstīm izstrādāt jaunus tehnoloģiskus risinājumus, kuru pamatā ir mākslīgais intelekts un kuri būtu noderīgi valstu tiesībaizsardzības iestādēm visā Savienībā. Eiropolam būtu jābūt galvenajam dalībniekam, veicinot ētisku, uzticamu un uz cilvēku orientētu mākslīgo intelektu, ievērojot stingrus drošības, drošuma un pamattiesību aizsardzības pasākumus. (39)Eiropolam būtu jāinformē EDAU, pirms tas uzsāk pētniecības un inovāciju projektus, kas ietver personas datu apstrādi. Par katru projektu Eiropolam pirms datu apstrādes būtu jāveic novērtējums par paredzēto apstrādes darbību ietekmi uz personas datu un visu citu pamattiesību aizsardzību, tostarp par jebkuru novirzi rezultātos. Tostarp būtu jāveic novērtējums par to personas datu piemērotību, kuri ir jāapstrādā konkrētajam projekta mērķim. Šāds novērtējums atvieglotu EDAU darbu, tostarp viņa koriģējošo pilnvaru īstenošanu saskaņā ar šo regulu, kas arī var izraisīt apstrādes aizliegumu. Eiropola izstrādātajiem jaunajiem rīkiem nevajadzētu skart juridisko pamatu, tostarp pamatojumu attiecīgo personas datu apstrādei, kas vēlāk var būt vajadzīgs to ieviešanai Savienības vai valstu līmenī. (40)Lai Eiropolam nodrošinātu papildu rīkus un spējas, ir jāpastiprina Eiropola demokrātiskā uzraudzība un pārskatatbildība. Apvienota parlamentārā kontrole ir svarīgs elements Eiropola darbību politiskajā uzraudzībā. Lai varētu veikt efektīvu politisko uzraudzību pār veidu, kā Eiropols izmanto papildu rīkus un spējas, Eiropolam būtu jāsniedz Apvienotajai parlamentārās kontroles grupai ikgadēja informācija par šo rīku un spēju izmantošanu un tās rezultātiem. (41)Eiropola pakalpojumi nodrošina pievienoto vērtību dalībvalstīm un trešām valstīm. Tas attiecas arī uz dalībvalstīm, kas nepiedalās pasākumos saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību Trešās daļas V sadaļu. Dalībvalstis un trešās valstis var veikt iemaksas Eiropola budžetā, pamatojoties uz atsevišķiem nolīgumiem. Tādējādi Eiropolam būtu jābūt iespējai saņemt iemaksas no dalībvalstīm un trešām valstīm, pamatojoties uz finanšu nolīgumiem, kas aptver tā mērķus un uzdevumus. (42)Tā kā šīs regulas mērķi, proti, atbalstīt un stiprināt dalībvalstu tiesībaizsardzības dienestu darbību un savstarpējo sadarbību, lai novērstu un apkarotu smagus noziegumus, kas skar divas vai vairākas dalībvalstis, terorismu un tos noziedzības veidus, kas ietekmē kopīgās intereses, uz kurām attiecas Savienības politika, dalībvalstis katra atsevišķi nevar pietiekami sasniegt, bet toties to var labi sasniegt Savienības līmenī, ņemot vērā smagu noziegumu un terorisma pārrobežu raksturu un nepieciešamību sniegt koordinētu atbildi uz saistītajiem drošības apdraudējumiem, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā tiek paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. (43)[Saskaņā ar 3. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Īrija ir paziņojusi, ka vēlas piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.] VAI [Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un šī regula tai nav saistoša un nav jāpiemēro.] (44)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro. (45)Notika apspriešanās ar EDAU saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725 41. panta 2. punktu, un EDAU ir sniedzis atzinumu [..]. (46)Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un ir respektēti principi, kas atzīti jo īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti, tiesības uz personas datu aizsardzību un tiesības uz privātumu, kas tiek aizsargātas ar minētās hartas 8. un 7. pantu, kā arī ar LESD 16. pantu, Ņemot vērā personas datu apstrādes nozīmību tiesībaizsardzības darbā kopumā un jo īpaši attiecībā uz Eiropola sniegto atbalstu, šajā regulā ir paredzēti efektīvi aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu pamattiesību pilnīgu ievērošanu, kā noteikts Pamattiesību hartā. Jebkura personas datu apstrāde saskaņā ar šo regulu aprobežojas tikai ar to, kas ir absolūti nepieciešams un samērīgs, un uz to attiecas skaidri nosacījumi, stingras prasības un efektīva EDAU uzraudzība. (47)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) 2016/794, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Regulu (ES) 2016/794 groza šādi: 1) regulas 2. pantu groza šādi: a) šā panta h)–k) punktu un m), n) un o) punktu svītro;

b) šā panta p) punktu aizstāj ar šādu: “p) “administratīvie personas dati” ir visi personas dati, ko Eiropols apstrādā papildus operatīvajiem datiem;”; c) pievieno šādu q) punktu: “q) “izmeklēšanas lietas materiāli” ir datu kopa vai vairākas datu kopas, ko dalībvalsts, EPPO vai trešā valsts ieguvusi saistībā ar notiekošu kriminālizmeklēšanu un saskaņā ar procesuālajām prasībām un drošības pasākumiem, kas paredzēti piemērojamajos valsts krimināltiesību aktos, un iesniegusi Eiropolam, lai atbalstītu šo kriminālizmeklēšanu.”; 2) regulas 4. pantu groza šādi: a) panta 1. punktu groza šādi: i) punkta h) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “h) sniedz atbalstu dalībvalstu pārrobežu informācijas apmaiņas darbībām, operācijām un izmeklēšanām, kā arī kopējām izmeklēšanas grupām un īpašajām intervences vienībām, tostarp nodrošinot operatīvo, tehnisko un finansiālo atbalstu;”; ii) punkta j) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “j) sadarbojas ar Savienības struktūrām, kas izveidotas, pamatojoties uz LESD V sadaļu, un ar OLAF un ENISA, jo īpaši izmantojot informācijas apmaiņu un sniedzot tām analītisko atbalstu to kompetences jomās;”; iii) punkta m) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “m) atbalsta dalībvalstu darbības tādu I pielikumā uzskaitīto noziedzības veidu novēršanai un apkarošanai, kas tiek veicināti, sekmēti vai izdarīti, izmantojot internetu, ietverot sadarbībā ar dalībvalstīm tiesībaizsardzības iestāžu reakcijas uz kiberuzbrukumiem koordinēšanu, tiešsaistē publicēta teroristiska satura izņemšanu un ziņošanu attiecīgajiem tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem par tādu interneta saturu, ar kuru šādi noziedzības veidi tiek veicināti, sekmēti vai izdarīti, lai tie varētu brīvprātīgi apsvērt, vai minētais interneta saturs atbilst viņu noteikumiem un nosacījumiem;”; iv) punktam pievieno šādu q)–r) apakšpunktu: “q) atbalsta dalībvalstis tādu personu identificēšanā, kuru līdzdalība noziegumos, uz kuriem attiecas I pielikumā uzskaitītās Eiropola pilnvaras, rada lielu drošības risku, un atvieglo kopīgas, koordinētas un prioritāras izmeklēšanas; r) iekļauj datus Šengenas Informācijas sistēmā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1862* pēc apspriešanās ar dalībvalstīm atbilstīgi šīs regulas 7. pantam un ar Eiropola izpilddirektora atļauju, ja rodas aizdomas par trešās valsts valstspiederīgā iesaistīšanos nodarījumā, kas ir Eiropola kompetencē un par kuru tas ir informēts, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām 17. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē; s) atbalsta izvērtēšanas un uzraudzības mehānisma īstenošanu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1053/2013 saskaņā ar Eiropola mērķiem, kas noteikti 3. pantā; t) proaktīvi uzrauga un veicina pētniecības un inovāciju darbības, kas ir būtiskas, lai sasniegtu 3. pantā noteiktos mērķus, atbalsta saistītās dalībvalstu darbības un īsteno savas pētniecības un inovāciju darbības jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula, tostarp izstrādā, apmāca, testē un apstiprina algoritmus rīku izstrādei; u) atbalsta dalībvalstu darbības, novēršot tāda ar terorismu vai vardarbīgu ekstrēmismu saistīta tiešsaistes satura izplatīšanu krīzes situācijās, kas izriet no notiekoša vai nesen notikuša reāla notikuma, atveido kaitējumu dzīvībai vai fiziskai integritātei vai aicina nodarīt tūlītēju kaitējumu dzīvībai vai fiziskai integritātei, ja tā mērķis vai sekas ir nopietna iedzīvotāju iebiedēšana un ja ir paredzama tā eksponenciāla un virāla pavairošana starp vairākiem tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem. _____________

* Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1862 (2018. gada 28. novembris) par Šengenas Informācijas sistēmas (SIS) izveidi, darbību un izmantošanu policijas sadarbībā un tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās un ar ko groza un atceļ Padomes Lēmumu 2007/533/TI un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1986/2006 un Komisijas Lēmumu 2010/261/ES (OV L 312, 7.12.2018., 56. lpp.).”; b) panta 2. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu: “Eiropols palīdz arī minēto prioritāšu operatīvajā īstenošanā, it īpaši Eiropas daudznozaru platformā cīņai pret noziedzīgiem apdraudējumiem, tostarp atvieglojot un sniedzot administratīvu, loģistikas, finansiālu un operatīvu atbalstu dalībvalstu vadītām operatīvajām un stratēģiskajām darbībām.”; c) panta 3. punktā pievieno šādu teikumu: “Eiropols sniedz arī apdraudējuma novērtējuma analīzi, atbalstot Komisiju un dalībvalstis riska novērtējumu veikšanā.”; d) pantā iekļauj šādu 4.a un 4.b punktu: “4.a Eiropols palīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas, izstrādāt un īstenot Savienības pētniecības un inovāciju darbību pamatprogrammas, kas ir būtiskas 3. pantā noteikto mērķu sasniegšanai. Kad Eiropols palīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas un izstrādāt un īstenot kādu Savienības pamatprogrammu, šī aģentūra nesaņem finansējumu no minētās programmas. 4.b Eiropols atbalsta ārvalstu tiešo ieguldījumu Savienībā konkrētu gadījumu izvērtēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/452* attiecībā uz uzņēmumiem, kas nodrošina Eiropola vai dalībvalstu izmantotas vai izstrādātas tehnoloģijas tādu noziegumu novēršanai un izmeklēšanai, uz kuriem attiecas 3. pants par paredzamo ietekmi uz drošību. ____________ * Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/452 (2019. gada 19. marts), ar ko izveido regulējumu ārvalstu tiešo ieguldījumu Savienībā izvērtēšanai (OV L 79I, 21.3.2019., 1. lpp.).”; e) panta 5. punktā pievieno šādu teikumu: “Eiropola darbinieki var palīdzēt dalībvalstu kompetentajām iestādēm veikt izmeklēšanas pasākumus pēc to pieprasījuma un saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem.”; 3) regulas 6. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Konkrētos gadījumos, kad Eiropols uzskata, ka būtu jāuzsāk kriminālizmeklēšana par noziegumu, kura apkarošana ietilpst tā mērķu darbības jomā, tas ar valstu vienību starpniecību lūdz attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstu kompetentajām iestādēm uzsākt, vadīt vai koordinēt šādu kriminālizmeklēšanu.”; 4) regulas 7. panta 8. punktu aizstāj ar šādu: “8. Dalībvalstis nodrošina, ka to finanšu ziņu vākšanas vienībām, kas izveidotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849*, ir ļauts saskaņā ar 12. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2019/1153** to pilnvaru un kompetences robežās un jo īpaši ar savas valsts vienības starpniecību sadarboties ar Eiropolu saistībā ar finanšu informāciju un analīzi. __________________ * Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.). ** Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/1153 (2019. gada 20. jūnijs), ar ko paredz noteikumus, lai atvieglotu finanšu un citas informācijas izmantošanu noteiktu noziedzīgu nodarījumu novēršanai, atklāšanai, izmeklēšanai vai kriminālvajāšanai par tiem, un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2000/642/TI (OV L 186, 11.7.2019., 122. lpp.).”;

5) regulas 18. pantu groza šādi: a) panta 2. punktu groza šādi: i) punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “d) atvieglotu informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, Eiropolu, citām Savienības struktūrām, trešām valstīm, starptautiskām organizācijām un privātām pusēm;”; ii) punktam pievieno šādu e) un f) apakšpunktu: “e) īstenotu pētniecību un inovāciju darbības jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula, lai izstrādātu, apmācītu, testētu un apstiprinātu algoritmus rīku izstrādei; f) sniegtu atbalstu dalībvalstīm sabiedrības informēšanā par aizdomās turamajiem vai notiesātajiem, kuri tiek meklēti, pamatojoties uz valsts tiesas lēmumu par noziedzīgu nodarījumu, kas ir Eiropola kompetencē, un atvieglotu informācijas sniegšanu sabiedrībai par šīm personām.”; b) pantā iekļauj šādu 3.a punktu: “3.a Personas datu apstrādi pētniecības un inovāciju nolūkā, kā minēts 2. punkta e) apakšpunktā, veic ar Eiropola pētniecības un inovāciju projektu starpniecību, paredzot skaidri noteiktus attiecīgās personas datu apstrādes mērķus, ilgumu un darbības jomu, un šiem projektiem piemēro īpašus papildu aizsardzības pasākumus, kas noteikti 33.a pantā.”; c) panta 5. punktu aizstāj ar šādu: “5. Neskarot 8. panta 4. punktu un 18.a pantu, personas datu kategorijas un to datu subjektu kategorijas, kuru datus var vākt un apstrādāt jebkuram nolūkam, kas minēts 2. punktā, ir uzskaitītas II pielikumā.”; d) pantā iekļauj šādu 5.a punktu: “5.a Pirms datu apstrādes saskaņā ar šā panta 2. punktu Eiropols var veikt pagaidu apstrādi personas datiem, kas saņemti saskaņā ar 17. panta 1. un 2. punktu, lai noteiktu, vai minētie dati atbilst šā panta 5. punkta prasībām, tostarp salīdzinot šos datus ar visiem datiem, kurus Eiropols jau apstrādā saskaņā ar 5. punktu. Valde pēc izpilddirektora priekšlikuma un pēc apspriešanās ar EDAU sīkāk precizē nosacījumus attiecībā uz šādu datu apstrādi. Personas datus saskaņā ar šo punktu Eiropols var apstrādāt tikai laika posmā, kas nepārsniedz vienu gadu, vai pamatotos gadījumos — ilgāku laiku, saņemot iepriekšēju EDAU atļauju, ja tas ir nepieciešams šā panta mērķim. Ja apstrādes rezultāts liecina, ka personas dati neatbilst šā panta 5. punkta prasībām, Eiropols minētos datus izdzēš un attiecīgi informē par to datu iesniedzēju.”; 6) regulā iekļauj šādu 18.a pantu: “18.a pants

Informācijas apstrāde kriminālizmeklēšanas atbalstam 1. Ja tas ir nepieciešams konkrētas kriminālizmeklēšanas atbalstam, Eiropols var apstrādāt personas datus, kas neietilpst II pielikumā uzskaitītajās datu subjektu kategorijās, ja: a) dalībvalsts vai EPPO saskaņā ar 17. panta 1. punkta a) apakšpunktu iesniedz Eiropolam izmeklēšanas lietas materiālus operatīvās analīzes nolūkā, lai atbalstītu šo konkrēto kriminālizmeklēšanu Eiropola pilnvaru ietvaros saskaņā ar 18. panta 2. punkta c) apakšpunktu; un b) Eiropols konstatē, ka nav iespējams veikt izmeklēšanas lietas materiālu operatīvo analīzi, neapstrādājot tādus personas datus, kuri neatbilst 18. panta 5. punkta prasībām. Šo konstatējumu reģistrē. 2. Eiropols var apstrādāt personas datus, kas iekļauti izmeklēšanas lietā, ciktāl tas palīdz konkrētai notiekošai kriminālizmeklēšanai, attiecībā uz kuru izmeklēšanas lietas materiālus saskaņā ar 1. punktu ir iesniegusi dalībvalsts vai EPPO, un tikai nolūkā atbalstīt minēto izmeklēšanu. Valde pēc izpilddirektora priekšlikuma un pēc apspriešanās ar EDAU sīkāk precizē nosacījumus attiecībā uz šādu datu apstrādi. Neskarot personas datu apstrādi saskaņā ar 18. panta 5.a punktu, personas datus, kas neietilpst II pielikumā uzskaitītajās datu subjektu kategorijās, funkcionāli nodala no citiem datiem, un tiem var piekļūt tikai tad, ja tas nepieciešams konkrētas kriminālizmeklēšanas atbalstam, attiecībā uz kuru tie ir iesniegti. 3. Pēc tās dalībvalsts vai EPPO pieprasījuma, kas saskaņā ar 1. punktu iesniegusi Eiropolam izmeklēšanas lietas materiālus, Eiropols var uzglabāt šos izmeklēšanas lietas materiālus un operatīvās analīzes rezultātus pēc 2. punktā noteiktā uzglabāšanas perioda, tikai lai nodrošinātu kriminālizlūkošanas procesa pareizību, uzticamību un izsekojamību un tikai tik ilgi, kamēr attiecīgajā dalībvalstī notiek tiesvedība, kas saistīta ar šo kriminālizmeklēšanu. Dalībvalsts var arī lūgt Eiropolu uzglabāt izmeklēšanas lietas materiālus un operatīvās analīzes rezultātus pēc 2. punktā noteiktā uzglabāšanas perioda, lai nodrošinātu kriminālizlūkošanas procesa pareizību, uzticamību un izsekojamību un tikai tik ilgi, kamēr citā dalībvalstī notiek tiesvedība, kas izriet no attiecīgās kriminālizmeklēšanas. Valde pēc izpilddirektora priekšlikuma un pēc apspriešanās ar EDAU sīkāk precizē nosacījumus attiecībā uz šādu datu apstrādi. Šādus personas datus funkcionāli nodala no citiem datiem, un tiem var piekļūt tikai tad, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu kriminālizlūkošanas procesa pareizību, uzticamību un izsekojamību. 4. Šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro arī gadījumos, kad Eiropols saņem personas datus no trešās valsts, ar kuru ir noslēgts nolīgums vai nu, pamatojoties uz Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu saskaņā ar šīs regulas 25. panta 1. punkta c) apakšpunktu vai pamatojoties uz LESD 218. pantu saskaņā ar šīs regulas 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vai uz kuru attiecas lēmums par atbilstību, kā minēts šīs regulas 25. panta 1. punkta a) apakšpunktā, un šāda trešā valsts iesniedz Eiropolam operatīvajai analīzei izmeklēšanas lietas materiālus, kas pamato konkrēto kriminālizmeklēšanu dalībvalstī vai dalībvalstīs, kuras atbalsta Eiropols. Ja trešā valsts iesniedz Eiropolam izmeklēšanas lietas materiālus, par to informē EDAU. Eiropols pārbauda, vai personas datu apjoms nav acīmredzami nesamērīgs, salīdzinājumā ar konkrēto izmeklēšanu dalībvalstī, kuru atbalsta Eiropols, un vai nav objektīvu elementu, kas liecina, ka trešā valsts ir ieguvusi lietas materiālus, acīmredzami pārkāpjot pamattiesības. Ja Eiropols vai EDAU secina, ka ir provizoriskas norādes par to, ka šie dati ir nesamērīgi vai ir savākti, pārkāpjot pamattiesības, Eiropols tos neapstrādā. Saskaņā ar šo punktu apstrādātiem datiem Eiropols var piekļūt tikai tad, ja tas nepieciešams konkrētas kriminālizmeklēšanas atbalstam dalībvalstī vai dalībvalstīs. Tos kopīgo tikai Savienības ietvaros.”; 7) regulas 20. pantu groza šādi: a) pantā iekļauj šādu 2.a punktu: “2.a Īstenojot īpašus operatīvās analīzes projektus, kā minēts 18. panta 3. punktā, dalībvalstis var noteikt, kura informācija Eiropolam ir jāpadara tieši pieejama atsevišķām citām dalībvalstīm, lai uzlabotu sadarbību konkrētās izmeklēšanās, neskarot nevienu 19. panta 2. punktā noteikto ierobežojumu.”; b) panta 3. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu: “3. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem informācija, kas minēta 1., 2. un 2.a punktā, dalībvalstīm ir pieejama, un tās to turpmāk apstrādā vienīgi nolūkā novērst un apkarot (kā arī izmantot saistītajos tiesas procesos):”; c) pantam pievieno šādu 5. punktu: “5. Ja valsts tiesību akti ļauj Eiropola darbiniekiem iesniegt pierādījumus, kas viņiem kļuvuši zināmi, veicot darba pienākumus vai darbības, tikai tie Eiropola darbinieki, kurus attiecīgi pilnvarojis izpilddirektors, var iesniegt šādus pierādījumus tiesvedībās, kas notiek dalībvalstīs.”; 8) regulā iekļauj šādu 20.a pantu:

“20.a pants Attiecības ar Eiropas Prokuratūru 1. Eiropols nodibina un uztur ciešas attiecības ar Eiropas Prokuratūru (EPPO). Šo attiecību ietvaros Eiropols un EPPO rīkojas atbilstoši savam pilnvarojumam un kompetencei. Šādā nolūkā tie noslēdz darba vienošanos, kurā izklāstīta sadarbības kārtība. 2. Eiropols aktīvi atbalsta EPPO veiktās izmeklēšanas un kriminālvajāšanas un sadarbojas ar to, jo īpaši apmainoties ar informāciju un sniedzot analītisku atbalstu. 3. Eiropols veic visus atbilstīgos pasākumus, lai EPPO varētu netieši piekļūt informācijai, kas sniegta 18. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkta nolūkā, pamatojoties uz trāpījums/trāpījuma nav sistēmu. Regulas 21. pantu piemēro mutatis mutandis, izņemot tā 2. punktu. 4. Eiropols bez liekas kavēšanās ziņo EPPO par visām noziedzīgajām darbībām, attiecībā uz kurām EPPO var izmantot savu kompetenci.”; 9) regulas 21. pantā pievieno šādu 8. punktu: “8. Ja informācijas apstrādes darbību laikā attiecībā uz kādu individuālu izmeklēšanu vai konkrētu projektu Eiropols identificē informāciju, kas attiecas uz iespējamām nelikumīgām darbībām, kuras ietekmē Savienības finanšu intereses, Eiropols bez liekas kavēšanās un pēc savas iniciatīvas iesniedz minēto informāciju OLAF.”; 10) regulas 24. pantu aizstāj ar šādu: “24. pants Operatīvo personas datu pārsūtīšana Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām 1. Ievērojot visus citus šajā regulā, jo īpaši tās 19. panta 2. un 3. punktā, minētos ierobežojumus un neskarot 67. pantu, Eiropols operatīvos personas datus pārsūta citai Savienības iestādei, struktūrai, birojam vai aģentūrai tad, ja šie dati ir nepieciešami citas Savienības iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras kompetencē ietilpstošo uzdevumu likumīgai izpildei. 2. Ja operatīvos personas datus pārsūta pēc citas Savienības iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras pieprasījuma, gan pārzinis, gan saņēmējs uzņemas atbildību par minētās pārsūtīšanas likumību. Eiropols pārbauda šīs citas Savienības iestādes, struktūras, biroja vai aģentūras kompetenci. Ja rodas šaubas par šīs personas datu pārsūtīšanas nepieciešamību, Eiropols pieprasa no saņēmēja papildinformāciju. Savienības iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, kas ir datu saņēmējs, nodrošina, ka vēlākā posmā ir iespējams pārbaudīt operatīvo personas datu pārsūtīšanas nepieciešamību. 3. Savienības iestāde, struktūra, birojs vai aģentūra, kas ir datu saņēmējs, apstrādā operatīvos personas datus tikai tādā nolūkā, kādā tie ir pārsūtīti.”;

11) regulas 25. pantu groza šādi: a) panta 5. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu: “Atkāpjoties no 1. punkta, izpilddirektors katrā gadījumā atsevišķi var atļaut personas datu pārsūtīšanu vai šādas pārsūtīšanas kategorijas uz trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, ja šī pārsūtīšana vai attiecīgās pārsūtīšanas ir:”; b) panta 8. punktā svītro šādu teikumu: “Ja pārsūtīšanas pamatā ir 5. punkts, šādu pārsūtīšanu dokumentē, un dokumentāciju pēc pieprasījuma dara pieejamu EDAU. Dokumentācijā iekļauj pārsūtīšanas datuma un laika reģistrācijas ierakstu, kā arī informāciju par saņemošo kompetento iestādi, par pārsūtīšanas pamatojumu un par pārsūtītajiem operatīvajiem personas datiem.”; 12) regulas 26. pantu groza šādi: a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Eiropols var saņemt personas datus tieši no privātām pusēm un apstrādāt šos personas datus saskaņā ar 18. pantu, lai identificētu visas attiecīgās valsts vienības, kā minēts 1. punkta a) apakšpunktā. Eiropols nekavējoties nosūta personas datus un visus attiecīgos to apstrādes rezultātus, kas nepieciešami jurisdikcijas noteikšanai, attiecīgajām valsts vienībām. Eiropols var nosūtīt personas datus un attiecīgos šo datu apstrādes rezultātus, kas nepieciešami jurisdikcijas noteikšanai saskaņā ar 25. pantu, attiecīgajiem kontaktpunktiem un iestādēm, kā minēts 1. punkta b) un c) apakšpunktā. Kad Eiropols ir identificējis un nosūtījis attiecīgos personas datus visām attiecīgajām valsts vienībām vai gadījumā, ja nav iespējams identificēt citas attiecīgās valsts vienības, Eiropols datus izdzēš, ja vien attiecīgā valsts vienība, kontaktpunkts vai iestāde šos personas datus atkārtoti neiesniedz Eiropolam saskaņā ar 19. panta 1. punktu četros mēnešos pēc pārsūtīšanas.”; b) šā panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Ja Eiropols saņem personas datus no privātas puses trešā valstī, Eiropols var nosūtīt šos datus tikai attiecīgai dalībvalstij vai trešai valstij, ar kuru ir noslēgts nolīgums, pamatojoties uz Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu vai LESD 218. pantu, vai uz kuru attiecas šīs regulas 25. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētais lēmums par atbilstību. Ja ir izpildīti 25. panta 5. un 6. punktā izklāstītie nosacījumi, Eiropols var pārsūtīt šādu datu analīzes un pārbaudes rezultātus attiecīgajai trešai valstij.”; c) panta 5. un 6. punktu aizstāj šādi: “5. Eiropols var pārraidīt vai pārsūtīt personas datus privātām pusēm, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, ja tas ir noteikti nepieciešams un ievērojot jebkādus iespējamos ierobežojumus, kas noteikti saskaņā ar 19. panta 2. vai 3. punktu un neskarot 67. pantu, šādos gadījumos: a) pārraidīšana vai pārsūtīšana neapšaubāmi ir datu subjekta interesēs vai arī datu subjekts ir sniedzis piekrišanu, vai b) pārraidīšana vai pārsūtīšana ir absolūti nepieciešama, lai novērstu tāda nozieguma, tostarp terorisma, tūlītēju izdarīšanu, kas ir Eiropola kompetencē, vai c) publiski pieejamu personas datu pārraidīšana vai pārsūtīšana ir noteikti nepieciešama 4. panta 1. punkta m) apakšpunktā izklāstītā uzdevuma veikšanai un ir izpildīti šādi nosacījumi: i) pārraidīšana vai pārsūtīšana attiecas uz individuālu un konkrētu gadījumu; ii) nekādas attiecīgo datu subjektu pamattiesības un pamatbrīvības nav svarīgākas par sabiedriskajām interesēm, kuru dēļ konkrētajā gadījumā ir nepieciešama pārraidīšana vai pārsūtīšana; vai d) personas datu pārraidīšana vai pārsūtīšana ir absolūti nepieciešama, lai Eiropols varētu informēt minēto privāto pusi, ka saņemtā informācija ir nepietiekama, lai Eiropols varētu identificēt attiecīgās valsts vienības, un ir izpildīti šādi nosacījumi: i) pārraidīšana vai pārsūtīšana notiek pēc personas datu saņemšanas tieši no privātās puses saskaņā ar šā panta 2. punktu, ii) trūkstošajai informācijai, uz kuru Eiropols var atsaukties šajos paziņojumos, ir nepārprotama saikne ar informāciju, kuru iepriekš kopīgojusi minētā privātā puse, iii) trūkstošā informācija, uz kuru Eiropols var atsaukties šajos paziņojumos, ir stingri ierobežota tikai ar to informāciju, kas nepieciešama Eiropolam, lai identificētu attiecīgās valsts vienības.

6. Attiecībā uz šā panta 5. punkta a), b) un d) apakšpunktu, ja attiecīgā privātā puse nav iedibināta Savienībā vai valstī, ar kuru Eiropolam ir noslēgts sadarbības nolīgums, kas atļauj personas datu apmaiņu, ar kuru Savienība ir noslēgusi starptautisku nolīgumu saskaņā ar LESD 218. pantu vai uz kuru attiecas lēmums par atbilstību, kā minēts šīs regulas 25. panta 1. punkta a) apakšpunktā, izpilddirektors pārsūtīšanu atļauj tikai gadījumos, kad šī pārsūtīšana ir: a) nepieciešama, lai aizsargātu datu subjekta vai kādas citas personas būtiskas intereses vai b) nepieciešama, lai aizsargātu datu subjekta likumīgās intereses, vai c) būtiska, lai novērstu tiešus un nopietnus draudus kādas dalībvalsts vai trešās valsts sabiedriskajai drošībai, vai d) nepieciešama atsevišķos gadījumos, lai novērstu, izmeklētu, atklātu tādus noziedzīgus nodarījumus, kas ir Eiropola kompetencē, vai sauktu par tiem pie atbildības, vai e) nepieciešama atsevišķos gadījumos, lai konstatētu, īstenotu vai aizstāvētu juridiskas tiesības saistībā ar tādu konkrētu noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu un atklāšanu, kas ir Eiropola kompetencē, vai saukšanu par tiem pie atbildības. Personas datus nepārsūta, ja izpilddirektors konstatē, ka attiecīgā datu subjekta pamattiesības un pamatbrīvības ir svarīgākas par sabiedriskajām interesēm attiecībā uz pārsūtīšanu, kas minētas d) un e) apakšpunktā. Pārsūtīšana nav sistemātiska, masveidīga vai strukturāla.”; d) pantā iekļauj šādu 6.a un 6.b punktu: “6.a Eiropols var lūgt dalībvalstis ar valsts vienību starpniecību iegūt personas datus no privātām pusēm, kuras saskaņā ar spēkā esošiem tiesību aktiem ir iedibinātas vai kurām ir likumīgs pārstāvis to teritorijā, lai tos kopīgotu ar Eiropolu, ar nosacījumu, ka pieprasītie personas dati ir stingri ierobežoti tikai ar datiem, kas Eiropolam nepieciešami, lai identificētu attiecīgās valsts vienības. Neatkarīgi no dalībvalstu jurisdikcijas pār konkrēto noziegumu, attiecībā uz kuru Eiropols vēlas identificēt attiecīgās valsts vienības, dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās valsts iestādes var likumīgi apstrādāt šādus pieprasījumus saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem, lai Eiropolam sniegtu informāciju, kas nepieciešama tā mērķu sasniegšanai. 6.b Eiropola infrastruktūru var izmantot informācijas apmaiņai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un privātām pusēm saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem. Ja dalībvalstis izmanto Eiropola infrastruktūru personas datu apmaiņai par noziegumiem, uz kuriem neattiecas Eiropola mērķi, Eiropolam nav piekļuves šiem datiem.”; e) panta 9. un 10. punktu svītro; 13) regulā iekļauj šādu 26.a pantu: “26.a pants Personas datu apmaiņa ar privātām pusēm krīzes situācijās 1. Eiropols var saņemt personas datus tieši no privātām pusēm un apstrādāt šos personas datus saskaņā ar 18. pantu, lai novērstu ar terorismu vai vardarbīgu ekstrēmismu saistīta tiešsaistes satura izplatīšanu krīzes situācijās, kā noteikts 4. panta 1. punkta u) apakšpunktā. 2. Ja Eiropols saņem personas datus no privātas puses trešā valstī, Eiropols var nosūtīt šos datus tikai attiecīgai dalībvalstij vai trešai valstij, ar kuru ir noslēgts nolīgums, pamatojoties uz Lēmuma 2009/371/TI 23. pantu vai LESD 218. pantu, vai uz kuru attiecas šīs regulas 25. panta 1. punkta a