EIROPAS KOMISIJA Briselē, 12.4.2017 COM(2017) 212 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPADOMEI UN PADOMEI

Vienpadsmitais ziņojums par pārcelšanu un pārmitināšanu











x0009





1Ievads Vienpadsmitajā ziņojumā par pārcelšanu un pārmitināšanu ir sniegta jaunākā informācija par pašreizējo situāciju kopš pēdējā, t. i., 2. marta, ziņojuma un izklāstīti trūkumi un darbības, kas vēl jāveic, lai izpildītu saistības saskaņā ar abām shēmām. Kaut gan ieceļojošo migrantu skaits saglabājas zems, Grieķija joprojām izjūt spiedienu, jo tās teritorijā joprojām atrodas 62 000 migrantu, no kuriem aptuveni 14 000 atrodas Grieķijas salās un aptuveni 48 200 personas — tās kontinentālajā daļā. Kopš gada sākuma Itālijā ieradušās 24 672 personas, kas ir par 36 % vairāk salīdzinājumā ar šādu pašu periodu 2016. gadā. Eritrejas valstspiederīgo, kas ir galvenā valstspiederība, ar kuru ir tiesības uz pārcelšanu Itālijā, 2017. gadā ir kļuvis ievērojami mazāk: 2016. gadā Eritreja bija otrā izplatītākā ieceļojušo personu izcelsmes valsts, un tās valstspiederīgie veidoja 11,5 % no ieceļojušo skaita, bet 2017. gada martā tā bija 10. vietā, un tās valstspiederīgie veidoja tikai 2,4 % ieceļojušo skaita. Tomēr, neraugoties uz šo straujo kritumu, šeit joprojām atrodas liels skaits Eritrejas valstspiederīgo, kas ieradās lielākoties 2016. gadā (11 000) un kas būtu jāpārceļ uz citām dalībvalstīm. Tāpēc pārcelšana joprojām ir galvenais pasākums, kas veicams, lai mazinātu spiedienu uz Grieķiju un Itāliju, sadalot atbildību par tiem migrantiem, kuriem nepārprotami nepieciešama starptautiskā aizsardzība. Kā ziņots iepriekš, pašlaik personu, kas ir tiesīgas uz pārcelšanu, Itālijā un Grieķijā ir mazāk, nekā tas ir paredzēts Padomes lēmumos. Līdz šim Grieķijā bija reģistrēti 26 997 atbilstīgie pieteikuma iesniedzēji un Itālijā — 8000. Grieķijā, kur ir sagaidāms, ka reģistrēto pārcelšanas pieteikuma iesniedzēju skaits saglabāsies stabils, uz pārcelšanu gaida aptuveni 14 000 cilvēku. Tādējādi visu atbilstīgo personu pārcelšana atlikušajos mēnešos ir realizējama, un tā būtu jānosaka par prioritāti. Noteiktais mērķis ik mēnesi pārcelt vismaz 1500 cilvēkus no Itālijas un vismaz 3000 no Grieķijas paredzēja atvieglot un paātrināt efektīvu un raitu visu to atbilstīgo personu pārcelšanu Padomes lēmumos noteiktajos termiņos, tādējādi sasniedzot šā ārkārtas pasākuma mērķi. Komisija neatlaidīgi aicināja dalībvalstis pastiprināt centienus nosprausto pārcelšanas mērķu sasniegšanā un ir gatava palīdzēt dalībvalstīm panākt progresu tiesību aktos noteikto pienākumu izpildē. Eiropadomes prezidentvalsts Malta organizēja īpašu sēdi Tieslietu un iekšlietu padomes sanāksmē 2017. gada 27. martā, lai apspriestu pārcelšanas pastiprināšanas iespējas. Zināmi rezultāti ir sasniegti. Dažas dalībvalstis, kas dalību pārcelšanas shēmā bija piebremzējušas, to tagad ir atsākušas. Pateicoties visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, ir sasniegts progress, mēnesī pārceļot rekordlielu personu skaitu (vairāk nekā 1600 personas no Grieķijas un vairāk nekā 800 no Itālijas), tādējādi saskaņā ar 2017. gada 10. aprīļa datiem kopumā bija pārceltas 16 340 personas (5001 no Itālijas un 11 339 no Grieķijas). Tas ir 27 % uzlabojums salīdzinājumā ar labāko iepriekšējo mēnesi. Tomēr joprojām ir nepieciešami visu dalībvalstu, jo īpaši to, kuras nemaz nav veikušas pārcelšanu, pastiprināti un saskaņoti centieni, kā arī cieša sadarbība starp visiem iesaistītajiem dalībniekiem, lai visas atbilstīgās personas no Itālijas un Grieķijas pārceltu līdz 2017. gada septembrim. Kā norādīts jau iepriekšējos ziņojumos, tagad ir pilnībā ieviesti priekšnosacījumi un darbības infrastruktūra, lai pārcelšana varētu notikt. Lai arī Itālija un Grieķija, ES aģentūras un starptautiskās organizācijas ir palielinājušas spējas sasniegt noteiktos mērķus, dažām dalībvalstīm atsevišķos posmos joprojām ir grūtības ievērot pārcelšanas protokolos saskaņotos termiņus, un tāpēc rodas sarežģījumi, kas traucē pastiprināt pārcelšanas. Šajā 11. ziņojumā ietverti mērķorientēti ieteikumi konkrētām dalībvalstīm ar mērķi novērst šādus sarežģījumus, kas ietekmē kopīgos centienus atvieglot un paātrināt pārcelšanas. Attiecībā uz pārmitināšanu — 2015. gada jūlija secinājumu īstenošana ar mērķi pārmitināt 22 504 personas tiek sekmīgi īstenota, un līdz šim ir pārmitinātas 15 492 personas, kam nepieciešama starptautiskā aizsardzība, kas ir vairāk nekā divas trešdaļas no saskaņotā skaita. Kopš 2017. gada 28. februāra ir pārmitinātas 1070 personas — galvenokārt no Turcijas, Jordānijas un Libānas. Daļa no pārmitināšanas šīs Eiropas shēmas ietvaros arī palīdz īstenot pārmitināšanu saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu. Kopš sākuma datuma, proti, 2016. gada 4. aprīļa, minētā mehānisma ietvaros no Turcijas uz ES pārmitināti 4618 sīrieši, tostarp 1053 kopš iepriekšējā ziņojuma. 2Pārcelšana Pārcelšanas temps šajā mēnesī ir pieaudzis, un papildu centieni ļautu sasniegt noteiktos mērķus. Absolūtā izteiksmē Vācija tagad ir valsts, kas līdz šim ir pārcēlusi vislielāko pieteikuma iesniedzēju skaitu (3511), tai seko Francija (3157) un Nīderlande (1636). Patlaban Malta un Somija ir vienīgās divas dalībvalstis, kas ir ceļā uz savlaicīgu saistību izpildi attiecībā gan uz Itāliju, gan Grieķiju (skat. 3. pielikumu). Luksemburga, Nīderlande un Portugāle arī stabili virzās uz saistību izpildi attiecībā uz Grieķiju un Itāliju. Norvēģija gatavojas pildīt savas pārcelšanas saistības. Tomēr situācija attiecībā uz dažām citām dalībvalstīm joprojām ir skumja. Ungārija un Polija vēl arvien nepiedalās pārcelšanas shēmā un līdz ar to nepilda tiesību aktos noteiktos pienākumus. Čehijas Republika nav uzņēmusies saistības kopš 2016. gada maija un nav pārcēlusi nevienu personu kopš 2016. gada augusta, kopumā pārceļot mazāk nekā 1 % no tai iedalītā pārceļamo personu skaita. Bulgārija, Horvātija un Slovākija pārcelšanu īsteno ļoti ierobežotā veidā (2 % no tām iedalītā pārceļamo personu skaita).

Turklāt, neraugoties uz nesenajiem centieniem paātrināt pārcelšanas tempu, Beļģija, Vācija un Spānija līdz šim ir pārcēlušas nedaudz vairāk kā 10 % no tām iedalītā pārceļamo personu skaita. Ar Komisijas noteiktajiem mērķiem visām atbilstīgajām personām, kas patlaban atrodas Itālijā un Grieķijā, tiecas nodrošināt efektīvu un savlaicīgu pārcelšanu, novēršot jebkādus operatīvus un loģistikas sarežģījumus, kas rastos, ja vairums atlikušo pārcelšanu būtu jāīsteno pēdējo septembra nedēļu laikā. Minēto mērķu sasniegšanai vajadzīgi papildu centieni un elastība ikvienā pārcelšanas procedūras posmā, sākot no saistībām līdz pārceļošanai, tostarp pietiekamas uzņemšanas spējas pārcelšanas mērķa dalībvalstīs pēc pārcelšanas. Tāpēc situācijas novērtējums un ieteikumi sekos pēc šiem soļiem. Nelielas visu ieinteresēto personu pūles var nodrošināt ievērojamas atšķirības kopējā mēneša laikā pārcelto personu skaitā. Būtu jānorāda, ka pirmajiem diviem soļiem (saistības un identifikācija) jānorisinās paralēli. Saistības: nepieciešams lielāks skaits un lielākas ikmēneša saistības Kopš iepriekšējā ziņojuma Rumānija un Spānija atsāka saistību uzņemšanos. Turklāt Zviedrija, kuras vienu gadu ilgā pārcelšanas apturēšana beidzas 2017. gada jūnijā, sāka uzņemties saistības ar mērķi īstenot visas savas juridiskās saistības Padomes lēmumos noteiktajā termiņā. Turklāt Lietuva atsāka saistību izpildi attiecībā uz Itāliju, un Bulgārija, Kipra un Horvātija sāka aktīvāk strādāt Grieķijā. Austrija nesen paziņoja par nodomu drīzumā sākt pārcelšanu no Itālijas, jo īpaši neaizsargāto pieteikuma iesniedzēju pārcelšanu. Tomēr joprojām nepieciešams lielāks skaits ikmēneša saistību, lai sasniegtu mērķi pārcelt visas atbilstīgās personas no Itālijas un Grieķijas. Pietiekams saistību daudzums ir arī būtisks, lai nodrošinātu piemeklēšanas procedūras kvalitāti (kurā Itālija un Grieķija individuālo pieteikuma iesniedzēju piemēro konkrētai dalībvalstij). Šajā ziņā: -Ungārijai un Polijai būtu nekavējoties jāsāk uzņemties saistības un jāsāk pārcelšana; Komisija ir gatava apspriesties ar šīm dalībvalstīm, kā tām palīdzēt sasniegt rezultātus tiesību aktos noteikto pienākumu pildīšanā, ņemot vērā to, cik svarīgi visām dalībvalstīm ir apliecināt solidaritāti attiecībā uz Grieķiju un Itāliju; -Austrijai būtu jāsāk saistību uzņemšanās attiecībā uz Itāliju un Grieķiju iespējami drīz, un Čehijas Republikai un Portugālei tagad būtu jāatsāk saistību uzņemšanās gan attiecībā uz Itāliju, gan Grieķiju; -Bulgārijai, Kiprai, Igaunijai, Īrijai un Slovākijai iespējami drīz būtu jāsāk saistību uzņemšanās attiecībā uz Itāliju; -Horvātijai un Slovēnijai būtu jāpalielina saistību uzņemšanās regularitāte un jāuzņemas ikmēneša saistības attiecībā gan uz Itāliju, gan Grieķiju, savukārt Luksemburgai būtu jāuzņemas ikmēneša saistības attiecībā uz Grieķiju, bet Latvijai — attiecībā uz Itāliju; -Beļģijai un Spānijai būtu jāpalielina ikmēneša saistības attiecībā uz Itāliju un Grieķiju, savukārt Vācijai un Slovākijai būtu jāpalielina ikmēneša saistības attiecībā uz Grieķiju; Francijai būtu jāpalielina saistības attiecībā uz Itāliju un ikmēneša saistības, turpinot savus ikmēneša centienus attiecībā uz Grieķiju. Somijai, Lietuvai, Maltai un Nīderlandei būtu jāturpina vismaz savi pašreizējie ikmēneša centieni. Dažas dalībvalstis, piemēram, Igaunija un Īrija, nav piedalījušās pārcelšanā no Itālijas, vai to ir veikušas tikai ierobežotā veidā kā, piemēram, Francija, tas daļēji ir noticis Itālijas stingrās politikas dēļ attiecībā uz dažu pārcelšanas dalībvalstu veiktajām papildu drošības intervijām tās teritorijā. Saskaņā ar iepriekš ziņoto ir panāktas vienošanās ar Eiropolu un Itālijas iestādēm, lai vienkāršotu papildu drošības pārbaudes, tostarp papildu drošības intervijas. Turklāt pēc pārcelšanas mērķa dalībvalsts pieprasījuma Eiropas Patvēruma atbalsta biroja (EASO) eksperti var arī veikt padziļinātas intervijas, lai noteiktu iespējamos izslēgšanas pamatojumus. Ir būtiski, lai Itālija būtu pieejama papildu drošības interviju veikšanai, tostarp, ja vajadzīgs, izmantojot divpusējos nolīgumus ar attiecīgajām dalībvalstīm. Tas palīdzēs izvērst pārcelšanu. Tai pašā laikā lielāka elastība attiecībā uz papildu drošības interviju nepieciešamību būtu jārāda pārcelšanas mērķa dalībvalstīm, kurām pārcelšana jāsāk nekavējoties.

Migrantu identifikācija un reģistrācija pārcelšanai: Itālija tiek mudināta darīt vairāk Grieķija ir pabeigusi visu to personu reģistrāciju (“starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniegšana”), kas tika aptverti pirmsreģistrācijas procesā, tostarp pārcelšanai atbilstīgo personu reģistrāciju. Kopumā pārcelšanas shēmas satvarā pieteikumus iesniedza 26 997 personas; jau ir pārceltas 11 339 personas, bet vēl ir jāpārceļ 13 845. Kaut gan vēl līdz 2017. gada 26. septembrim iespējams piereģistrēt vairāk pieteikuma iesniedzēju un dažus no pārcelšanas shēmas var izslēgt, ir sagaidāms, ka kopējais pārcelšanai reģistrēto personu skaits kopumā saglabāsies stabils. Itālija līdz šim pārcelšanai ir reģistrējusi aptuveni 8000 personas. Saskaņā ar Itālijas iestāžu datiem rindā uz reģistrēšanu gaida vēl 1000 personas. Tomēr 2016. gadā Itālijā ieradās aptuveni 20 700 Eritrejas valstspiederīgo. Itālijai būtu jāpaātrina reģistrācijas procedūra un pēc iespējas drīz un pastāvīgi jāidentificē un jāreģistrē pārcelšanai visas personas, kas ir tiesīgas uz pārcelšanu. Tāpēc Itālijai, ja nepieciešams — ar EASO atbalstu —, būtu jāpalielina to darbinieku skaits, kas apstrādā pieteikumus un pārcelšanas pieprasījumus Dublinas regulas nodaļā. Tai būtu pilnībā jāizmanto savas teritoriālās pārvaldes un esošās EASO mobilās vienības, lai sasniegtu, informētu un reģistrētu pārcelšanai lielu skaitu to atbilstīgo migrantu, kas ir apmetušies ārpus sākotnējiem pārcelšanas centriem. Tādēļ būtu jāveic darbs, lai uzlabotu informētību par pārcelšanas shēmu kvestūrās un uzņemšanas centros. Tāpat ir būtiski, ka visi tie, kas ir tiesīgi uz pārcelšanu un Itālijā ierodas caur karstajiem punktiem vai citām izkāpšanas vietām, tiek pareizi novirzīti uz īpaši izveidotajiem pārcelšanas centriem, kā tas paredzēts Itālijas ceļvedī, kurš tika pieņemts 2015. gada septembrī un pārskatīts 2016. gada martā. Attiecībā uz jaunieceļojušajām personām maksimāli jāizvairās no pašreizējās prakses, kad migranti, kas ir tiesīgi uz pārcelšanu, tiek izvietoti visā Itālijas teritorijā, jo šāda prakse inter alia rada būtiskus loģistikas šķēršļus un kavē raitu pārcelšanu. Piemeklēšanas procedūra: dalībvalstīm būtu jāizvairās no pārāk ierobežojošām preferencēm Grieķijas Patvēruma dienests un Itālijas Dublinas regulas nodaļa termiņā, kas saskaņots pārcelšanas protokolos, veic pieteikuma iesniedzēju piemeklēšanu pārcelšanas mērķa dalībvalstīm, pēc iespējas ņemot vērā pārcelšanas mērķa dalībvalstu paustās preferences, nolūkā atvieglot pārcelto personu integrāciju pārcelšanas mērķa dalībvalstī. Tomēr ar dažām pārcelšanas mērķa dalībvalstīm piemeklēšana ir kļuvusi par smagu un laikietilpīgu procedūru saistībā ar paustajām ļoti ierobežojošajām preferencēm (piemēram, tikai neprecētas sievietes ar bērniem), dažkārt noraidošā izteiksmē (piemēram, ne neprecēti vīrieši, ne Eritrejas valstspiederīgie) vai saistībā ar papildu prasībām, piemēram, īpaši saraksti ar personām, kuras identificējusi pārcelšanas mērķa dalībvalsts NVO, kas strādā Itālijā vai Grieķijā. Pārmērīgi ierobežojošas preferences ir kļuvušas par veidu, kā izslēgt kandidātus vai izvēlēties tikai ļoti šauru pieteikuma iesniedzēju grupu, nevis par rīku, kas nodrošina labāku piemeklēšanas procesu un atvieglo integrāciju. Šī prakse, kas neatbilst Padomes lēmumos noteiktajai pārcelšanas procedūrai un kas bremzē procesu, būtu jāizbeidz. Tās ir Grieķijas un Itālijas iestādes, kas veic piemeklēšanas procedūru, ņemot vērā visas ģimeniskās, valodiskās, sociālās, kultūras vai citas saiknes, kuras var pastāvēt starp konkrēto pieteikuma iesniedzēju un potenciālo pārcelšanas mērķa dalībvalsti. Visbeidzot, tikai Grieķijas un Itālijas iestādes atbild par galīgo lēmumu. Izvēli neveic nedz pieteikuma iesniedzēji, nedz pārcelšanas mērķa dalībvalsts. EASO piemeklēšanas instruments sāks darboties maijā, un tas lielā mērā mazinās šīs problēmas. Tāpēc Grieķijai būtu steidzamības kārtā jāpiešķir drošības pielaide otram EASO ekspertam. EASO instruments apstrādās lielu skaitu pieteikumu, vienlaikus nodrošinot pieteikuma iesniedzēja reģistrācijas datu (piemēram, pieteikuma iesniedzēja profils) un pārcelšanas mērķa dalībvalstu vairāku saistību un preferenču automātisku piemeklēšanu. Tomēr, lai instruments būtu efektīvs, nepieciešams, lai dalībvalstu paziņotās preferences būtu pietiekami elastīgas. Visām dalībvalstīm būtu jāseko to valstu paraugam (piemēram, Horvātijas, Maltas, Slovēnijas un Rumānijas), kas sniedz noderīgas preferences (piemēram, profesijas, prasmes, kas varētu atvieglot integrāciju), taču vienlaikus tām vajadzētu būt arī gatavām uzņemt visa veida migrantus (lielas ģimenes, nepavadītus nepilngadīgos, neprecētus vīriešus). Dalībvalstīm, kas izmanto ļoti stingras/šauras preferences vai nosaka papildu prasības, šāda prakse būtu jāpārskata, jo tā bremzē progresu. Jo īpaši: -Slovākijai būtu jāpaplašina savas preferences un jāpārtrauc noraidīt juridiski atbilstīgos pārcelšanas pieprasījumus tāpēc, ka pieteikuma iesniedzējs neatbilst paustajām preferencēm; arī Lietuvai būtu jāpaplašina savas preferences un Francijai tas būtu jādara attiecībā uz Itāliju; -Bulgārijai būtu jāpārtrauc izslēgt Eritrejas valstpiederīgos; -Spānijai būtu jāapsver iespēja maksimāli atturēties pārcelšanai norādīt īpašus uzvārdus; -Vācijai būtu jādemonstrē lielāka elastība attiecībā uz pierādījumiem par paplašinātas ģimenes saitēm. Pārcelšanas procedūrā nav nepieciešams tāds pats noteiktības līmenis kā ģimenes atkalapvienošanās gadījumā Dublinas procedūras ietvaros. Turklāt ģimenes saites ir jāinterpretē plašākā nozīmē, ņemot vērā to, ka uz atkalapvienošanos ar pamatģimeni attiecas Dublinas procedūra. Pārcelšanas pieteikumi nebūtu jānoraida tāpēc, ka nav iespējams pierādīt paplašinātas ģimenes saites, vai tāpēc, ka pieteikuma iesniedzējam ir ģimenes saites Itālijā vai Grieķijā (jo īpaši, ja arī Itālija un Grieķija sūta pārcelšanas pieprasījumus attiecībā uz minētajiem paplašinātās ģimenes locekļiem);

-visām dalībvalstīm būtu jāizvairās no saviem preferenču sarakstiem izslēgt neaizsargātus pieteikuma iesniedzējus, jo tie ir jāpārceļ prioritārā kārtā. Dalībvalstis tiek mudinātas, aizpildot attiecīgo īpaši izveidoto veidni, norādītekonomikas nozares, kurās pastāv darbaspēka trūkums. Pārcelšanas mērķa dalībvalstu reakcija: labi rezultāti, taču iespējams paveikt vairāk Kopumā dalībvalstis uz pārcelšanas pieprasījumiem atbild īsākā laikā. Turklāt valstis, kurām ir lielas ikmēneša saistības, kopumā ir ievērojušas Komisijas ieteikumu sūtīt piekrišanas atbildes nelielos blokos (50 vai tamlīdzīgi), lai nodrošinātu nepārtrauktu atbilžu plūsmu un lai atvieglotu loģistiku paziņošanas un pirmsizceļošanas posmā. Tomēr, neraugoties uz šo progresu, tikai dažas dalībvalstis (piemēram, Latvija, Lietuva, Malta, Nīderlande, Norvēģija un Slovēnija) ievēro pārcelšanas protokolos saskaņotos termiņus. Vidējais atbildes laiks ir 35 dienas Itālijai un 26 dienas Grieķijai, nevis 10 darba dienas, kā tas noteikts pārcelšanas protokolos. Labi rezultāti ir sasniegti attiecībā uz pārcelšanas pieprasījumu noraidīšanu. Dalībvalstis parasti lietas noraida, tikai pamatojoties uz Padomes lēmumos noteiktajiem iemesliem, un tās patlaban izmanto Eiropola un Grieķijas iestāžu izveidotos kanālus, lai drošā veidā ziņotu par īpašajiem minēto noraidīšanu iemesliem. Tomēr dažas dalībvalstis joprojām piemēro pārāk plašo “apdraudējuma sabiedriskajai kārtībai” interpretāciju, un tādējādi to noraidījumu rādītājs pārsniedz vidējo. Ieteikumi: -dalībvalstīm būtu jāpalielina spējas apstrādāt pārcelšanas pieprasījumus un atbildēt 10 darba dienu laikā, kā tas saskaņots pārcelšanas protokolos; -Francijai būtu jāizpēta iespējas sūtīt piekrišanas atbildes mazākos blokos; -Igaunijai būtu jāizpēta iespējas šaurāk interpretēt “apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai”; -visas dalībvalstis tiek mudinātas sekot Somijas paraugam un piemērot ar sabiedrisko kārtību saistītās bažas ne tik šaurā veidā, jo īpaši attiecībā uz precētiem nepilngadīgajiem (skat. īpašo sadaļu par nepavadītiem nepilngadīgajiem). Paziņošana, pirmsizceļošanas posms un pārceļošana: papildu drošības intervijas un uzņemšanas spēju trūkums pārcelšanas mērķa dalībvalstīs ir viens no galvenajiem atlikušajiem kavēšanās iemesliem Uz pārcelšanu gaida 4347 personas Grieķijā un 588 Itālijā, un patlaban tas ir lielākais kavēklis pārcelšanas procedūrā. Kaut gan pārcelšanas protokolos noteikts, ka pārceļošanai būtu jānotiek divu nedēļu laikā no Grieķijas vai Itālijas iestāžu paziņojuma (vai aptuveni trīs nedēļu laikā no pārcelšanas mērķa dalībvalsts piekrišanas), vidējais laiks no piekrišanas līdz pārceļošanai patlaban ir 37 dienas Itālijā un 52 dienas Grieķijā. Pārcelšanas aizkavēšanās ļoti negatīvi ietekmē shēmu, ievērojami samazinot uzticēšanos tai un tās efektivitāti, kā arī palielinot aizbēgšanas risku un saspīlējumu pieteikuma iesniedzēju starpā. Šādu aizkavēšanos iemesli ir dažādi. Dažas pārcelšanas mērķa dalībvalstis kā vienu no galvenajiem kavēšanās iemesliem Grieķijā min papildu drošības pārbaudes, citstarp intervijas. Šo papildu pārbaužu rezultātā arī ir noraidīti pieteikuma iesniedzēji, kas jau ir norādīti pārcelšanas lēmumā. Dažas no minētajām noraidīšanām notiek ļoti īsi pirms faktiskās pārceļošanas, atstājot ļoti negatīvu ietekmi uz shēmu. Šādos gadījumos pārcelšanas mērķa dalībvalsts Grieķijai un Itālijai pienācīgi pamatotu noraidīšanas iemeslu sniegšana ir vēl būtiskāka.

Otrs svarīgākais kavēšanos iemesls gan Itālijā, gan Grieķijā ir operatīvie traucējumi, kas radušies pārcelšanas mērķa dalībvalstu īpašu pārcelšanas preferenču rezultātā. Dalībvalstis dod priekšroku lidojumiem mēneša beigās. Dalībvalstis, kurām ik mēnesi jāpārceļ lielāks skaits personu, piemēram, Vācija vai Francija, dod priekšroku vienotai pārcelšanai, izmantojot līgumreisus, savukārt dalībvalstis, kurām ir iedalīts neliels vai vidēji liels skaits pārceļamo personu, izvēlas neregulāru mazāka mēroga pārcelšanu, izmantojot komerclidojumus (kas sarežģī pārcelšanu noslogotos brīvdienu periodos). Turklāt dažas dalībvalstis pieprasa lidojumus tikai konkrētās nedēļas dienās un laikā. Šīs atšķirības un prasības negatīvi ietekmē pārcelšanas procedūru noslēguma posmos, sākot no Grieķijas vai Itālijas iestāžu paziņojumiem līdz veselības pārbaužu organizēšanai un kultūras un pirmsizbraukšanas un kultūras orientācijai, ko organizē Starptautiskais Migrācija fonds (IOM). Tāpēc ir vēlams vairāk elastības no pārcelšanas mērķa dalībvalstu puses un vairāk saskaņotības starp tām, sākot no piekrišanas nosūtīšanas līdz lidojumu organizēšanai. Komisija ir gatava palīdzēt minēto loģistikas koordinācijas problēmu pārvarēšanā.

Trešais iemesls ir uzņemšanas spējas trūkums pārcelšanas mērķa dalībvalstī. IOM nācās atlikt dažas pārcelšanas, jo dažās dalībvalstīs (Portugālē) nebija spējas ātri izmitināt pārcelšanas pieteikuma iesniedzējus, par kuriem jau bija nosūtīta piekrišana. Dalībvalstīm būs jānodrošina, ka to uzņemšanas spēja ir atbilstoša pārcelto pieteikuma iesniedzēju izmitināšanai. Itālijā liels papildu šķērslis ir tas, ka pieteikuma iesniedzēji, kas ir tiesīgi uz pārcelšanu, ir izkaisīti visā Itālijas teritorijā, kā tas aprakstīts iepriekš. Šāda sistēma rada daudz problēmu attiecībā uz pieteikuma iesniedzēju apziņošanu, administratīvo formalitāšu un papildu veselības pārbaužu veikšanu un kultūras orientācijas kursu rīkošanu. Visbeidzot pārcelšanas mērķa dalībvalstu sniegtās informācijas daudzums, kvalitāte un atbilstība kultūras orientācijas kursiem un to sadarbības koordinatoru aktīva dalība dažādos posmos joprojām ir būtiska, lai palielinātu pieteikuma iesniedzēju gatavību piekrist pārcelšanai uz konkrēto dalībvalsti. Ne visām dalībvalstīm ir līdzekļi individualizētu kultūras orientācijas kursu rīkošanai vai sava personāla nosūtīšanai šādu darbību veikšanai (kā, piemēram, Igaunijai, Francijai, Īrijai vai Nīderlandei). Tomēr sadarbības koordinatoriem var būt un ir liela nozīme, izveidojot personīgu saikni starp pieteikuma iesniedzējiem un pārcelšanas mērķa dalībvalstīm, tiem piedaloties IOM rīkotajos kultūras orientācijas kursos vai paziņošanas posmā (labs piemērs ir Somijas, Latvijas, Lietuvas, Portugāles vai Rumānijas prakse). Pieteikuma iesniedzēju pavadīšana uz lidostu ir arī svarīga, lai viņi saglabātu kontaktu ar pārcelšanas mērķa dalībvalsti. Labi informatīvie materiāli, piemēram, video, arī palielina piekrišanu (piemēram, labi rezultāti Rumānijas videomateriāliem, kas paredzēti no Grieķijas pārceltajiem sīriešiem). Turklāt informācijai, kas pieteikuma iesniedzējiem tiek sniegta pēc ierašanās, būtu jāatbilst pirmsizceļošanas informācijai. EASO patlaban sadarbojas ar konkrētām pārcelšanas mērķa dalībvalstīm (Portugāli un Lietuvu), lai sagatavotu jaunus informatīvos materiālus, tostarp video ar informāciju par uzņemšanas nosacījumiem un veiksmīgi pārceltu pieteikuma iesniedzēju liecībām. Turklāt EASO pārskata arī pieteikuma iesniedzējiem paredzētās pārcelšanas mērķa dalībvalstu brošūras un bukletus par pārcelšanu. IOM organizēja īpašu apmācību sadarbības koordinatoriem Grieķijā, lai uzlabotu kultūras orientācijas pasākumus. Grieķijā EASO ir būtiska loma arī, uzturot savu tālruņa līniju un mobilās grupas, lai sniegtu precīzu un uzticamu informāciju par pārcelšanas procedūru Atēnu reģionā un Ziemeļgrieķijā aptuveni 14 000 pieteikuma iesniedzēju, kas gaida pārcelšanu. EASO tālruņa līnijas darbojas un nedēļā atbild uz vairāk kā 100 zvaniem. Saziņa ar EASO ekspertiem un tulkiem mazina dažādās baumas un maldinošo informāciju, kas plaši cirkulē starp pieteikuma iesniedzējiem. Pastāvīga EASO klātbūtne patvēruma atbalsta grupām palīdz palielināt uzticēšanos pārcelšanas shēmai, nodrošinot pieteikuma iesniedzējiem jaunāko informāciju. Tas savukārt palīdz atturēt pieteikuma iesniedzējus no padošanās kontrabandistu maldinošajiem piedāvājumiem un no procesa pamešanas. Ieteikumi: -valstis, kas veic papildu drošības pārbaudes, tiek mudinātas palielināt savu [lietu] apstrādāšanas spēju (jo īpaši Igaunija, Francija, Īrija un Šveice), lai nodrošinātu pārcelšanas protokolos paredzēto termiņu ievērošanu un izvairītos no nevajadzīgas kavēšanās. Būtu maksimāli jāizvairās no pēdējā mirkļa noraidīšanas; -nākamajos mēnešos visām dalībvalstīm būtu jārāda vajadzīgā elastība attiecībā uz lidojumu datumiem un to organizēšanu. Dalībvalstīm, kas ik mēnesi pārceļ lielāku skaitu personu (Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Nīderlande un Zviedrija), būtu jāveic savstarpēja saskaņošana (piemēram, nosakot dažādas laika nišas), lai izvairītos no loģistikas sarežģījumiem un pēc iespējas apsvērtu līgumreisu iespēju; -Portugālei būtu jāpalielina sava uzņemšanas spēja, lai pārceltu visus pieteikuma iesniedzējus, kas jau ir apstiprināti. Daži no viņiem gaida pārcelšanu kopš 2016. gada novembra. Portugālei kopā ar EASO būtu jāpabeidz jaunais video par pārcelšanu; -Itālijai būtu jākoncentrē pieteikuma iesniedzēji dažos īpašos pārcelšanas centros. Tas ļautu efektīvāk īstenot pirmsizceļošanas posmu, tostarp nepieciešamās veselības pārbaudes un kultūras orientācijas kursus, un palīdzētu samazināt bēgšanas iespējamību, jo pieteikumus izskatīs ātrāk; -EASO sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm būtu pēc iespējas drīz jāpabeidz jaunie bukleti par pārcelšanu, kā arī video un cita veida informācija; -dalībvalstīm, kas nevar organizēt pašas savas kultūras orientācijas kursus, būtu jāseko Rumānijas, Latvijas un Portugāles paraugam un jānodrošina, ka sadarbības koordinatori piedalās lēmuma paziņošanā un IOM organizētajos kultūras orientācijas kursos. Dalībvalstīm būtu arī jāorganizē kultūras orientācijas kursi pēc ierašanās. Īpašas ar nepavadītu nepilngadīgo pārcelšanu saistītas problēmas

Saskaņā ar Padomes lēmumiem par pārcelšanu nepavadīti nepilngadīgie, kā arī citas neaizsargātu pieteikuma iesniedzēju kategorijas būtu jāuzskata par prioritāti. Praksē nepavadītu nepilngadīgo pārcelšana joprojām ir sarežģīts uzdevums vairāku iemeslu dēļ. Grieķijā provizoriskās reģistrēšanas laikā tika noteikti 1225 nepavadīti nepilngadīgie, no kuriem 568 bija kāda no valstspiederībām, ar kuru ir tiesības uz pārcelšanu (36 % sīriešu un 12 % irākiešu). 2017. gada 2. aprīlī pārcelšanai bija reģistrēti visi 568 nepavadīti nepilngadīgie (saskaņā ar Grieķijas tiesību aktu definīciju), un 341 nepilngadīgie tika pārcelti. Līdz šim nepavadītu nepilngadīgo pārcelšanu galvenokārt ir veikusi Somija (pārceltas 130 personas). Dalībvalstis, kurām ir iedalīts liels skaits pārceļamo personu, nepavadītus nepilngadīgos nepieņem (piemēram, Francija) vai pieņem tikai dažus (piemēram, Beļģija vai Spānija), vai attiecībā uz ģimenes saitēm pārcelšanas mērķa dalībvalstī nosaka tādas prasības, kas dažus no ģimenes nošķirtos nepilngadīgos un viņu radiniekus atstāj tiesiskā nenoteiktībā, jo viņi tiek noraidīti gan saskaņā ar Dublinas regulu, gan pārcelšanas procedūru (piemēram, Vācijā). Visbeidzot, lielākā daļa dalībvalstu, kas piekrīt uzņemt nepavadītus nepilngadīgos, nepieņem precētus nepilngadīgos (jo īpaši jaunākus par 17 gadiem), jo dažās dalībvalstīs šīs kategorijas, resp., no vecākiem nošķirtu bērnu pārcelšanā pastāv juridiski šķēršļi (piemēram, pieaugušo, kas ir precēts ar nepilngadīgo, var notiesāt). Tikai Somija izrāda elastību visu nosūtīto lietu pieņemšanā. Tāpēc dalībvalstīm steidzami ir jānodrošina 163 vietas reģistrētu nepavadīto nepilngadīgo pārcelšanai un jāseko Somijas paraugam, izrādot maksimālu elastību. Šajā sakarībā dalībvalstīm būtu jāizpēta veidi, kā vienkāršot precētu nepilngadīgo pārcelšanu, vienmēr ievērojot bērna intereses. Šajā sakarībā būtu jāuzsver, ka Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstais komisārs bēgļu jautājumos (UNHCR), Grieķijas Patvēruma dienests un IOM veica bērna interešu novērtējumu dažādos posmos pirms pārcelšanas pieprasījuma nosūtīšanas. Tādējādi jau ir novērtēts, cik lietderīgi ir nošķirt nepilngadīgo no pieaugušā, ar ko nepilngadīgais ir precējies. Itālijā 2016. gadā ieceļoja rekordliels skaits nepavadītu nepilngadīgo, proti, 25 772 (91,6 % no 28 129 bija nepilngadīgie), tostarp 3806 eritrejieši, 218 sīrieši, 394 irākieši un 13 jemenieši (valstspiederības, ar kurām ir tiesības uz pārcelšanu). Līdz 2017. gada 7. aprīlim Itālijā ieradās vēl 3557 nepavadīti nepilngadīgie, no kuriem 250 bija valstspiederība, ar kuru ir tiesības uz pārcelšanu. No Itālijas līdz šim ir pārcelts tikai viens no vecākiem nošķirts bērns (2016. gada novembrī uz Nīderlandi). Pēdējos mēnešos Itālija ir strādājusi, lai atvieglotu nepavadītu nepilngadīgo pārcelšanu, un Itālijas Dublinas regulas nodaļa sadarbības koordinatoru sanāksmē Romā 28. martā paziņoja, ka atbilstīgi iecelto aizbildņu bērna interešu novērtējuma secinājumiem tiek gatavoti vairāki nepavadītu nepilngadīgo pārcelšanas pieprasījumi un pirmais pieprasījums jau ir nosūtīts pārcelšanas mērķa dalībvalstij. Itālijai būtu steidzami jāprecizē procedūras, lai būtu iespējams pilnībā pārcelt nepavadītus nepilngadīgos (tostarp veicinot aizbildņu iecelšanu), jāizmanto EASO un IOM norādes un atbalsts un jāizveido viens vai vairāki īpaši pārcelšanas centri nepavadītajiem nepilngadīgajiem, lai paātrinātu procedūras. Komisija 2017. gada 12. aprīlī pieņēma paziņojumu par bērnu migrantu aizsardzību, kurā izklāstīta virkne pasākumu, kas tūlīt jāveic, lai uzlabotu visu bērnu migrantu aizsardzību. Tāpat minētajā paziņojumā atgādināts, ka visām dalībvalstīm nepavadītu bērnu pārcelšana jānosaka par prioritāti atbilstīgi Padomes lēmumiem par pārcelšanu. 3Pārmitināšana Pārmitināšanas jomā ir novērojams ievērojams progress, un ir pabeigts jau krietni vairāk nekā divas trešdaļas no 22 504 pārmitināšanām, par ko tika panākta vienošanās saskaņā ar 2015. gada 20. jūlija secinājumiem. Kopš 2016. gada 28. februāra ir pārmitinātas 1070 personas — galvenokārt no Turcijas, Jordānijas un Libānas. Līdz 2017. gada 10. aprīlim15 492 personas ir pārmitinātas uz 21 valsti (Beļģija, Čehijas Republika, Dānija, Vācija, Igaunija, Francija, Islande, Īrija, Itālija, Latvija, Lihtenšteina, Lietuva, Nīderlande, Norvēģija, Austrija, Portugāle, Spānija, Somija, Zviedrija, Šveice un Apvienotā Karaliste). Igaunija, Somija, Īrija, Nīderlande, Zviedrija un Apvienotā Karaliste, kā arī asociētās valstis (Islande, Lihtenšteina un Šveice) jau ir izpildījušas savas saistības. Vairums valstu, kas piedalās šajā shēmā, norādīja, ka pārmitināšanas pasākumi galvenokārt (bet ne tikai) bija paredzēti sīriešiem, kuri atrodas Jordānijā, Libānā un Turcijā. Tas ietver dalībvalstu centienus pārmitināt sīriešus no Turcijas saskaņā ar ES un Turcijas 2016. gada 18. marta paziņojumu. Kopš 2016. gada 4. aprīļa saskaņā ar ES un Turcijas paziņojuma pārmitināšanas daļu no Turcijas ir pārmitināti 4618 sīrieši. Pēdējo nedēļu laikā pārmitināšanas temps ir kļuvis lielāks, un kopš iepriekšējā ziņojuma perioda saskaņā ar šo mehānismu ir pārmitinātas 1053 personas. Ievērojami pieaudzis arī atlikušais visu kopējo saistību skaits, un tas patlaban ir 26 112, kas jo īpaši atspoguļojas Vācijas lēmumā būtiski palielināt savas saistības. Personu pārmitināšana saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu ir notikusi uz Beļģiju, Igauniju, Franciju, Vāciju, Itāliju, Latviju, Lietuvu, Luksemburgu, Nīderlandi, Portugāli, Spāniju, Somiju un Zviedriju. Turklāt Norvēģija kopš 4. aprīļa līdz šim ir pārmitinājusi 203 sīriešus no Turcijas. Dalībvalstis, veicot pārmitināšanu saskaņā ar ES un Turcijas paziņojumu, sekmīgi gatavojas veikt turpmākas pārmitināšanas operācijas, tostarp misijas uz Turciju, lai intervētu pārmitināšanas kandidātus. Austrija un Rumānija patlaban gatavo savas pirmās pārmitināšanas saskaņā ar shēmu. Tomēr ir arī dažas valstis, kas lietas no UNHCR saņēma jau 2016. gada vasarā, taču pēc tam nav veikušas nekādus pasākumus (Bulgārija, Horvātija un Čehijas Republika). Turklāt ir dalībvalstis, kas nav nedz pārmitinājušas, nedz arī veikušas pasākumus, lai pārmitinātu no Turcijas (Kipra, Dānija, Grieķija, Ungārija, Īrija, Malta, Polija, Slovākija, Slovēnija un Apvienotā Karaliste). Šīm dalībvalstīm būtu jāveic vairāk darba, lai iespējami drīz pabeigtu pārmitināšanas procesu un tādējādi sekmētu ES un Turcijas paziņojuma īstenošanu.