ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
— izmaksas par dalītu savākšanu, šķirošanu un apstrādi, kas vajadzīga, lai sasniegtu 1. punkta otrajā ievilkumā minētos atkritumu apsaimniekošanas mērķrādītājus, ņemot vērā ieņēmumus no produktu atkārtotas izmantošanas vai pārdošanas par otrreizējo izejvielu, — izmaksas par pienācīgas informācijas sniegšanu atkritumu īpašniekiem saskaņā ar 2. punktu, — izmaksas par datu ievākšanu un paziņošanu saskaņā ar 1. punkta trešo ievilkumu;

— izmaksas par lietotu produktu atpakaļnodošanas sistēmām, — izmaksas par atkārtotas izmantošanas sistēmām, — izmaksas par dalītu savākšanu un transportēšanu, tostarp no salām un nomaļiem rajoniem, ja tas iespējams, uz šķirošanas un pārstrādes iekārtām, šķirošanu un apstrādi, kas vajadzīga, lai sasniegtu 1. punkta otrajā ievilkumā minētos atkritumu apsaimniekošanas mērķrādītājus, ņemot vērā ieņēmumus no produktu atkārtotas izmantošanas vai pārdošanas par otrreizējo izejvielu, — izmaksas par pienācīgas informācijas sniegšanu atkritumu īpašniekiem saskaņā ar 2. punktu, — nedalīti savāktu atkritumu savākšanas un apstrādes izmaksas par produktiem, ko ražotājs laiž Savienības tirgū un ko savāc un apstrādā kā daļu no galīgo atkritumu plūsmas vai kas nonāk drazās, kuras savāc un apstrādā attiecīgās iestādes, — visas pārējās izmaksas, kas rodas pašvaldībām vai citām publiskajām iestādēm, kurām ir galīgā atbildība par atkritumu savākšanu, jo īpaši gadījumā, ja ražotāja paplašinātas atbildības shēmas neatbilst savam nolūkam, — izmaksas par datu ievākšanu un paziņošanu saskaņā ar 1. punkta trešo ievilkumu;
9.

atgādina, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir svarīga loma bezdarba samazināšanas pasākumu izstrādē un īstenošanā, tostarp vispārējās un profesionālās izglītības jomā. Dalībvalstīm šī loma būtu jāapzinās un jāizmanto ar to saistītās iespējas atvieglot jauno speciālistu pāreju no izglītības uz nodarbinātību, jo tieši vietējo pašvaldību uzdevums ir sniegt pakalpojumus apmācības, izglītības un nodarbinātības jomā; tādēļ pauž nožēlu par to, ka Padomes ieteikumā nav norādīts uz vietējo un reģionālo pašvaldību lomu SKS īstenošanā;
Iespējami drīz un ne vēlāk kā desmit nedēļas no dienas, kad dabas katastrofas dēļ radušies pirmie zaudējumi, attiecīgā valsts var iesniegt Komisijai pieteikumu Fonda atbalsta saņemšanai, kurā sniegta visa pieejamā informācija vismaz par: a) kopējiem katastrofas nodarītajiem tiešajiem zaudējumiem un ietekmi uz skartās valsts iedzīvotājiem, ekonomiku un vidi; b) paredzamajām 3. panta 2. punktā minēto darbu izmaksām; c) citiem Savienības finansējuma avotiem; d) citiem valsts vai starptautiska finansējuma avotiem, tostarp valsts vai privātu apdrošināšanu, kas varētu palīdzēt segt postījumu likvidēšanas izmaksas; e) to, kā īstenoti ar attiecīgo katastrofas veidu saistītie Savienības tiesību akti par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību; f) jebkādu citu būtisku informāciju par īstenotajiem seku novēršanas un mazināšanas pasākumiem, kas saistīti ar attiecīgās katastrofas veidu.

Iespējami drīz un ne vēlāk kā desmit nedēļas no dienas, kad dabas katastrofas dēļ radušies pirmie zaudējumi, attiecīgā valsts var iesniegt Komisijai pieteikumu Fonda atbalsta saņemšanai, kurā sniegta visa pieejamā informācija vismaz par: a) kopējiem katastrofas nodarītajiem tiešajiem zaudējumiem un ietekmi uz skartās valsts iedzīvotājiem, ekonomiku un vidi; b) paredzamajām 3. panta 2. punktā minēto darbu izmaksām; c) citiem Savienības finansējuma avotiem; d) citiem valsts vai starptautiska finansējuma avotiem, tostarp valsts vai privātu apdrošināšanu, kas varētu palīdzēt segt postījumu likvidēšanas izmaksas; e) īss apraksts par to, kā īstenoti ar attiecīgo katastrofas veidu saistītie Savienības tiesību akti par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību; f) jebkādu citu būtisku informāciju par īstenotajiem seku novēršanas un mazināšanas pasākumiem, kas saistīti ar attiecīgās katastrofas veidu.
Tabakas pārrobežu tālpārdošana atvieglo jauniešu piekļuvi tabakas izstrādājumiem un apdraud atbilstību tiesību aktiem tabakas kontroles jomā un jo īpaši šīs direktīvas prasībām. Kopīgi noteikumi par paziņošanas sistēmu ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tiek pilnībā īstenots šīs direktīvas potenciāls. Šajā direktīvā paredzētais noteikums par tabakas izstrādājumu pārrobežu tālpārdošanas paziņošanu būtu jāpiemēro neatkarīgi no paziņošanas procedūras, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvā 200/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem (1). Tabakas izstrādājumu tālpārdošanas darījumi starp uzņēmumiem un patērētājiem ir sīkāk reglamentēti Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 20. maija Direktīvā 97/7/EK parpatērētāju aizsardzību saistībā ar distances līgumiem, kura no 2014. gada 13. jūnija tiks aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Direktīvu 2011/83/ES par patērētāju tiesībām (2).

Tabakas pārrobežu tālpārdošanau dalībvalstis varētu aizliegtbūtu jāaizliedz, jo tā atvieglo jauniešu piekļuvi tabakas izstrādājumiem un apdraud atbilstību tiesību aktiem tabakas kontroles jomā un jo īpaši šīs direktīvas šīs direktīvas prasībām. Kopīgi noteikumi par paziņošanas sistēmu ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tiek pilnībā īstenots šīs direktīvas potenciāls. Šajā direktīvā paredzētais noteikums par tabakas izstrādājumu pārrobežu tālpārdošanas paziņošanu būtu jāpiemēro neatkarīgi no paziņošanas procedūras, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvā 200/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem (3). Tabakas izstrādājumu tālpārdošanas darījumi starp uzņēmumiem un patērētājiem ir sīkāk reglamentēti Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 20. maija Direktīvā 97/7/EK par patērētāju aizsardzību saistībā ar distances līgumiem, kura no 2014. gada 13. jūnija tiks aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Direktīvu 2011/83/ES par patērētāju tiesībām (4). Kopīgi noteikumi par paziņošanas sistēmu ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tiek pilnībā īstenots šīs direktīvas potenciāls. Šajā direktīvā paredzētais noteikums par tabakas izstrādājumu pārrobežu tālpārdošanas paziņošanu būtu jāpiemēro neatkarīgi no paziņošanas procedūras, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīvā 200/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem (5). Tabakas izstrādājumu tālpārdošanas darījumistarp uzņēmumiem un patērētājiem ir sīkāk reglamentēti Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 20. maija Direktīvā 97/7/EK par patērētāju aizsardzību saistībā ar distances līgumiem, kura no 2014. gada 13. jūnija tiks aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 25. oktobra Direktīvu 2011/83/ES par patērētāju tiesībām (6).
8.

vērš uzmanību, ka atjaunojamu enerģijas avotu īpatsvars enerģijas patēriņā ES 2012. gada vidū veidoja 14,4 % un salīdzinājumā ar 2008. gadu ir pieaudzis par 1,9 %; tas nozīmē, ka ES šobrīd sekmīgi virzās uz to, lai līdz 2020. gadam sasniegtu mērķi par atjaunojamo energoresursu 20 % īpatsvaru, bet tas nozīmē arī to, ka ES vajadzētu būt drosmīgākai un izvirzīt sev augstāku mērķi, proti, vismaz 20 % katrai dalībvalstij; turklāt pēc 2020. gada būs nepieciešams turpināt pūliņus, un ES iespējami īsākā laikā vajadzētu noteikt sev vērienīgu mērķi — līdz 2050. gadam panākt, ka 100 % no patērētās enerģijas ir iegūti no atjaunojamiem energoresursiem;
1. Lai piešķirtu 15. panta 1. punkta c) apakšpunktā norādīto summu, Komisija līdz 2017. gada 31. maijam novērtē dalībvalstu vajadzības attiecībā uz to patvēruma un uzņemšanas sistēmām, to situāciju saistībā ar migrācijas plūsmām laikposmā no 2014. gada līdz 2016. gadam un paredzamo notikumu attīstību.

1. Lai piešķirtu 15. panta 1. punkta c) apakšpunktā norādīto summu, Komisija līdz 2017. gada 31. maijam novērtē dalībvalstu vajadzības attiecībā uz to patvēruma un uzņemšanas sistēmām, to situāciju saistībā ar migrācijas plūsmām laikposmā no 2014. gada līdz 2016. gadam un paredzamo notikumu attīstību.
Ne vēlāk kā līdz 2018. gada vidum Komisija sagatavo novērtējuma ziņojumu par to, kā sasniegti visu pasākumu mērķi (rezultātu un ietekmes līmenī), cik efektīvi izmantoti resursi un kāda ir Eiropas pievienotā vērtība, ņemot vērā iespējamo lēmumu par pasākumu atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu. Bez tam novērtējumā aplūko arī vienkāršošanas iespējas, iekšējo un ārējo konsekvenci, to, vai visi mērķi vēl aizvien ir būtiski, kā arī to, kā pasākumi nāk par labu Savienības prioritātēm — gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei. Tajā ņem vērā rezultātus novērtējumiem par iepriekšējo pasākumu ilgtermiņa ietekmi.

Ne vēlāk kā līdz 2018. gada vidum Komisija sagatavo novērtējuma ziņojumu par to, kā sasniegti visu pasākumu mērķi (rezultātu un ietekmes līmenī), cik efektīvi izmantoti resursi un kāda ir Eiropas pievienotā vērtība, ņemot vērā iespējamo lēmumu par pasākumu atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu. Bez tam novērtējumā aplūko arī vienkāršošanas iespējas, iekšējo un ārējo konsekvenci, to, vai visi mērķi vēl aizvien ir būtiski, kā arī to, kā pasākumi nāk par labu Savienības prioritātēm — gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei. Tajā ņem vērā rezultātus novērtējumiem par iepriekšējo pasākumu ilgtermiņa ietekmi.
3.

norāda, ka priekšlikumi atbilst arī proporcionalitātes principam, jo ir pārbaudīts, vai pirmām kārtām to forma un saturs ir atbilstīgi izvirzīto mērķu sasniegšanai, un ka kopējais līdzekļu piešķīrums, kas paredzēts trim programmām, ir visnotaļ pietiekams efektīvai to īstenošanai, ņemot vērā to, ka minētais budžets ir tikpat liels kā pašreizējām programmām tajās pašās darbības jomās un ka ir paredzēta arī iespēja to pārskatīt, lai palielinātu līdzekļus jaunas dalībvalsts pievienošanās gadījumā;
22.

piekrīt Komisijai, ka ES un dalībvalstu atbalsta kopīga plānošana mazinātu sadrumstalotību un uzlabotu efektivitāti, taču uzsver, ka koordinācija ir jāpadziļina, ietverot ne tikai kopīgu plānošanu, jo palīdzības koordinācija ir viens no Parīzes programmā definētajiem principiem, daļa no Eiropas Attīstības konsensa un viens no primāro tiesību normatīvajiem principiem (LESD 210. pants);
35.

norāda uz Komisijas apgalvojumu, ka Donavas makroreģionā “dzīvo viena trešā daļa no ES iedzīvotājiem, kuriem draud nabadzība un daudzi no kuriem ir no nelabvēlīgos apstākļos esošām grupām. Romu kopienas (80% no tām dzīvo reģionā) īpaši cieš no sociālās un ekonomiskās atstumtības, teritoriālās segregācijas un sliktiem dzīves apstākļiem. Centieniem no tā izbēgt ir ES mēroga sekas, bet cēloņi pirmkārt ir jānovērš pašā reģionā”. Komiteja uzskata, ka, ņemot vērā iepriekš teikto, pamatiniciatīva “Platforma cīņai pret nabadzību” jāīsteno galvenokārt pašvaldību līmenī;
47.

aicina īpaši ņemt vērā to vietējas nozīmes un sociālo sabiedrisko pakalpojumu īpatnības, kurus vietējās un reģionālās pašvaldības organizē salīdzinoši mazā un ierobežotā teritorijā un kuri neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm; aicina paredzēt šādiem gadījumiem vienkāršotas procedūras un noteikumus par atbrīvojumu no valsts atbalsta noteikumu piemērošanas, ņemot vērā minēto sabiedrisko pakalpojumu vietējo un ierobežoto nozīmi, it sevišķi visizolētākajos un tālākajos reģionos, piemēram, nomaļos reģionos, salās vai kalnu reģionos; uzskata, ka vietējas un ierobežotas nozīmes pārbaudi nevar veikt, pamatojoties tikai uz attiecīgās pašvaldības iedzīvotāju skaita kritēriju. Tās pamatā jābūt rādītāju kopumam, kurā ņemts vērā pašvaldības ģeogrāfiskais stāvoklis un attiecīgo sabiedrisko pakalpojumu potenciālo saņēmēju loks;
35.

pauž izteiktu gandarījumu par to, ka Komisija uzsver atbalstu jauniem uzņēmumiem, it īpaši MVU, kuriem būs izšķirīga nozīme ES konkurētspējas paaugstināšanā. Tāpēc Komiteja aicina ES budžetā redzamāk ietvert MVU atbalsta politiku, it sevišķi attiecībā uz sievietēm uzņēmējām;
39.

norāda, ka saskaņā ar Eiropas Komisijas datiem Eiropas Sociālā fonda pašreizējās programmas 2007. un 2008. gadam ir sasniegušas jau gandrīz 6 miljonus cilvēku, no kuriem 52 % ir sievietes. Aptuveni viena trešdaļa pasākumu bija paredzēti darba ņēmēju atbalstam, pārējie attiecās uz bezdarbniekiem (33 % no atbalsta saņēmējiem, no tiem 7 % ir ilgtermiņa bezdarbnieki), kā arī uz īpaši neaizsargātām grupām, piemēram, migranti un mazākumtautības (13 %);
5.

atgādina, ka līdz ar jaunu dalībvalstu, no kurām nāk lielākā daļa romu migrantu, uzņemšanu Eiropas Savienībā 2007. gada 1. janvārī to pilsoņi ir arī ES pilsoņi ar tādām pašām tiesībām kā citu dalībvalstu pilsoņi. Pārvietošanās brīvība ir vienas no ES galvenajām pilsoņu pamattiesībām, kas minētas ES Pamattiesību hartā. Komiteja arī atgādina, ka 2005. gada 26. aprīļa pievienošanās līgumā ir paredzēts, ka dalībvalstis var attiecināt uz minēto dalībvalstu pilsoņiem pagaidu ierobežojumus tikai piekļuvē darba tirgum un ka direktīva 2004/38 EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā attiecas bez izņēmuma uz visiem Kopienas pilsoņiem;
1.

Neskarot 5. panta 1. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka ražotāji vai trešās personas, kas darbojas to vārdā, sasniedz minimālo savākšanas apjomu 65 % apmērā. Šo apjomu aprēķina, izmantojot to EEIA kopējo svaru, kas attiecīgajā gadā un dalībvalstī savākti saskaņā ar 5. un 6. pantu, izsakot to kā procentu no to elektrisko un elektronisko iekārtu vidējā svara, kas šajā dalībvalstī laisti tirgū divos iepriekšējos gados. Minētais savākšanas apjoms jāsasniedz katru gadu, sākot ar 2016. gadu.
6.

neskarot noteikumu, kas tika formulēts, kad pieņēma finanšu plānu, saskaņā ar kuru 2/3 no EKP finansējuma būtu piešķirami dienvidiem un 1/3 – austrumiem, atbalsta Eiropas Komisijas priekšlikumu palielināt finansējumu no EUR 450 miljoniem 2008. gadā līdz EUR 785 miljoniem 2013. gadā. Tas nozīmētu papildu līdzekļus EUR 350 miljonu apjomā un EUR 250 miljonu novirzīšanu EKP reģionālajām programmām no 2007. līdz 2013. gadam. Austrumu partnerības iniciatīvu paredzēts sākt 2009. gada pavasarī īpašā Austrumu partnerības sammitā. Līdz tam laikam ir spēkā iepriekšējā EKP un tās instruments;
49.

uzskata, ka Eiropas tiesību aktos jāpievērš nopietnāka uzmanība daudzējādas diskriminācijas jautājumam, pirmām kārtām to skaidri definējot, lai aizsargātu un ņemtu vērā to sabiedrības grupu un indivīdu vajadzības, kuri ir pakļauti daudzējādas diskriminācijas riskam (migranti, it īpaši sievietes un bērni, romu tautības bērni, nepilngadīgie patvēruma meklētāji bez pavadošām personām, cilvēki ar invaliditāti, cilvēki ar garīgās veselības problēmām, gados vecāki cilvēki no etniskajām minoritātēm u.c.);
31.

uzsver, ka ir nepieciešams elastīgums. Vietējie apstākļi ir atšķirīgi, un iekārtas, pat ražojot līdzīgu produkciju, visā ES darbojas atšķirīgi, ņemot vērā dažādus vietējos apstākļus. Vietējās un reģionālās pašvaldības rod risinājumus, kas visvairāk piemēroti viņu ģeogrāfiskajai teritorijai. Reģionālajā un vietējā līmenī vienmēr ir bažas par to, kā saglabāt vides aizsardzības un saimniecisko faktoru atbilstošu līdzsvaru. Turklāt, kaut arī vides apstākļu uzlabošana ir vispārējās politikas mērķis, ikdienā reģionālās un vietējās pašvaldības pieņem lēmumus par dažādiem vides rādītājiem un bieži vien nodrošina dažādu pasākumu ietekmes uz vidi līdzsvaru. Izsniedzot atļaujas, atkāpes no labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, kas balstīti uz emisiju robežvērtībām, ir īpaši nozīmīgas to dalībvalstu reģionos, kur tradicionāli bijušas brīvprātīgas vienošanās ar ražotājiem, un tiesību aktu piemērošana nav pārāk ierobežojusi pārvaldes iestāžu rīcības brīvību;
2.

piekrīt viedoklim, kas nodarbošanās ar sportu labvēlīgi ietekmē veselību un palīdz izvairīties no slimībām, it īpaši no tām, kuru cēlonis ir kustību trūkums vai nepareizs uzturs;
22.

norāda, ka starptautiskās aizsardzības jēdziens joprojām ir cieši saistīts ar Ženēvas Konvencijas 1.pantā izklāstīto termina “bēglis” precīzu definīciju, kaut gan kopš 1951. gada starptautiskā situācija ir būtiski mainījusies — un līdz ar to arī personu, kas meklē aizsardzību, profils; pieaug to personu skaits, kas bēg nevis no individuālas vajāšanas, bet gan no vispārējas vardarbības un bruņotiem konfliktiem, turklāt par aizvien svarīgākiem iemesliem kļūst arī vides un dzīves apstākļi;
18.

atzinīgi vērtē faktu, ka laika posmā no 1995. līdz 2004. gadam 20 % trūcīgāko reģionu atpalicība no 20 % pārtikušāko reģionu ir samazinājusies no 4,1 līdz 3,4 reizēm. Reģionu komiteja tomēr norāda, ka attiecīgie reģioni, kuru labklājības rādītāji ir viszemākie, 1995. gadā vēl nebija pievienojušies ES un iepriekš minētās sociālekonomiskās atšķirības Eiropas Savienībā līdz ar ES paplašināšanu ir ievērojami palielinājušās;
—

uzsver, ka neskatoties uz to, ka kopš tās publicēšanas 2006. gada 8. novembrī iniciatīvai “Reģioni ekonomiskām pārmaiņam” piešķirta jauna dimensija t.i. Eiropas Komisija atteicās no lejupējās pieejas, priekšroku dodot vietējo pašvaldību augšupējai pieejai, par to netika sniegts Eiropas Komisijas oficiāls paziņojums. Minētais fakts ir ņemts vērā šajā atzinumā;
Ziņotāja

:
1.3

Reģionu komiteja uzskata, ka pārāk stingrām sankcijām par iepirkuma noteikumu pārkāpumiem var būt negatīvas sekas, it īpaši gadījumos, kad tiesiskais regulējums ir sarežģīts. Piemēram, līgumslēdzējas iestādes vienkārši var atturēties no ārpakalpojumu iepirkšanas un pašas uzņemties to sniegšanu. Negatīvās sekas var izpausties arī kā pārmērīga orientācija uz viszemāko cenu. Grūti ir apšaubīt to, ka kādam piedāvājumam ir zemākā cena, turpretim ar kvalitāti saistītus aspektus un tamlīdzīgus parametrus apšaubīt ir vieglāk.
1.8

Visu šo sanāksmju secinājumos atzīta nepieciešamība turpināt diskutēt par problēmām, kas saistītas ar veselības un vides aizsardzību: 7 dalībvalstis no 8 atkārtoti ierosināja piesardzīgās pieejas principa ievērošanu. Attiecībā uz kukurūzu BT11 8 no 9 valstīm iesniedza piezīmes, kuras Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EPNI) neņēma vērā. Par kukurūzu 1570 8 no 9 valstīm sūdzējās par zinātnisko datu nepietiekamību par ietekmi uz vidi. Sakarā ar uzraudzības plāniem 7 no 9 gadījumos EPNI neņēma vērā iesniegtās kritiskas piezīmes.
2. Ikviena kompetentā iestāde nodrošina, ka: a) vismaz pusi no šiem autobusu pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumiem pēc vērtības piešķir saskaņā ar šo regulu četru gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā; un b) visus šos autobusu pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumus piešķir saskaņā ar šo regulu astoņu gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā. 3. Ikviena kompetentā iestāde nodrošina, ka: a) vismaz pusi no šiem dzelzceļa pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumiem pēc vērtības piešķir saskaņā ar šo regulu piecu gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā; un b) visus šos dzelzceļa pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumus piešķir saskaņā ar šo regulu desmit gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā.

2. Ikviena kompetentā iestāde nodrošina, ka a) vismaz pusi no šiem autobusu pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumiem pēc vērtības piešķir saskaņā ar šo regulu četru gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā; un četru gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā, autobusu pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumi atbilst šīs regulas 4. pantam ; un b) astoņu gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā, visus autobusu pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumus piešķir saskaņā ar šīs regulas 5. pantu . 3. Ikviena kompetentā iestāde nodrošina, ka a) vismaz pusi no šiem dzelzceļa pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumiem pēc vērtības piešķir saskaņā ar šo regulu piecu gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā četru gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā, dzelzceļu pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumi atbilst šīs regulas 4. pantam ; un b) astoņu gadu laikā no dienas, kad regula stājas spēkā, visus dzelzceļa pārvadājumu sabiedrisko pakalpojumu līgumus piešķir saskaņā ar šīs regulas 5. pantu .
1.30

uzsver vajadzību ES aktīvi veicināt kopīgas iniciatīvas ar kaimiņvalstīm, izmantojot tādas programmas kā Jaunais kaimiņattiecību instruments, Tacis, Meda, Encas un INTERREG. Svarīgi ir radīt “draugu loku”, lai mieru un solidaritāti varētu attiecināt arī uz valstīm, kas pēc Savienības paplašināšanas robežojas ar ES. Eiropas Savienībai jādarbojas partnerībā ar minētajām valstīm, lai uzlabotu to ekonomikas stāvokli un sociālo situāciju un mazinātu “spiedīgos” faktorus, piem., augsto bezdarba līmeni, zemās algas, demokrātijas trūkumu un organizēto noziedzību. Viena no sadarbības prioritārajām jomām būs migrācijas pārvaldība. Dažas kaimiņvalstis ir izstrādājušas rīcības plānus, kuru mērķis jo īpaši ir nelikumīgā migrācija, un ES ir gatava atbalstīt minēto plānu īstenošanu, kā arī to valstu pasākumus nelikumīgās imigrācijas apkarošanai, kuras sagatavos šādus plānus;
1.7

tā rezultātā izsaka pateicību Eiropas Padomei par to, ka tā vienmēr ņēmusi vērā un atbalstījusi ES vistālākos reģionus; Komiteja atgādina, ka 2002. gada jūnija Seviļas Eiropas Padomes secinājumi izklāstīja nepieciešamību turpināt līguma 299. panta 2. punkta ieviešanu un iesniegt piemērotus priekšlikumus attiecībā uz to īpašajām vajadzībām, kas jāņem vērā, veidojot dažādās kopīgās politikas, it īpaši politiku transporta jomā, un reformējot noteiktas politikas, jo īpaši reģionālo politiku; Komiteja vēlas izmantot šo iespēju arī, lai izceltu Komisijas apņemšanos iesniegt jaunu ziņojumu par šiem reģioniem, balstoties uz visaptverošu, saskaņotu pieeju šo reģionu īpašajiem raksturlielumiem un veidiem, kā tos adresēt;
11.

uzsver, ka Eiropas reakcijā uz Covid-19 krīzi Eiropas iedzīvotāji juta, ka ES viņus aizsargā un paver perspektīvas, it īpaši ar programmas SURE un NextGenerationEU ( NGEU ) izveidi; norāda, ka ne NGEU fonds un tā Atveseļošanas un noturības fonda komponents, ne pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) 2021.–2027. gadam elastīgums nav pietiekami, lai pilnībā segtu Ukrainā notiekošā kara radītās finansiālās vajadzības; konstatē, ka apjoma ziņā minētie instrumenti nebija paredzēti, lai pārvarētu jaunos izaicinājumus, kas izriet no Krievijas agresijas un iebrukuma, un vienlaikus saglabātu investīcijas ES programmās un rīcībpolitikās, tostarp tādās svarīgās prioritātēs kā taisnīga, zaļa un digitāla pārkārtošanās;
1.7.

EESK norāda arī uz problēmām un iespējamiem risinājumiem. Pirmkārt, rodas bažas par tirgus piekļuves ierobežošanu. Tomēr ieguldījumu pamatā ir arī citi kritēriji, piemēram, paredzamais ieguvums, kas varētu pārsniegt ilgtspējas mērķus, un ir daudz gadījumu, kad vērojama ieguldītāju un citu ieinteresēto personu interešu sinerģija. Jebkurā gadījumā neatbilstību taksonomijai nedrīkst uzskatīt par kaitīgu, un Komisijai uz to ir skaidri jānorāda. Vairāk uzmanības būtu jāpievērš ilgtspējīgu ieguldījumu ietekmei uz reālās ekonomikas darbībām. Otrkārt, definīcija attiecībā uz to, kas būtu jāiekļauj taksonomijā, raisīs strīdus. Tieši šī iemesla dēļ definīcijas noteikšanai ir jānotiek demokrātiskā debašu un lēmumu pieņemšanas procesā. Tādējādi varētu izstrādāt vienotu un uzticamu priekšstatu par ilgtspēju, uz kuru varētu atsaukties individuāli dalībnieki un kuriem tas arī būtu jādara. Taksonomijas panākumi ir saistīti ar tās ticamību, un iekļautajām darbībām jāatbilst vispārpieņemtai ilgtspējas definīcijai. Treškārt, sociālā taksonomija varētu radīt papildu ziņošanas prasības. EESK aicina Komisiju tās samazināt, vienlaikus nepieļaujot pārklāšanos. Konsultācijas un ar taksonomiju saistītu pakalpojumu sniegšana, ko veic likumīgi pilnvarota aģentūra, varētu būt noderīga, it īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, kooperatīviem un bezpeļņas uzņēmējdarbības modeļiem. Turklāt finanšu iestādes būtu jāmudina sniegt sociālās ietekmes novērtējumus, kā to pašlaik dara uz vērtībām balstītas bankas visā pasaulē.