[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 22.7.2009 COM(2009) 388 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Nākamie reglamentējošie noteikumi konkurences tiesību jomā, kas piemērojami mehānisko transportlīdzekļu nozarē (Dokuments attiecas uz EEZ) {SEC(2009) 1052}{SEC(2009) 1053} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Nākamie reglamentējošie noteikumi konkurences tiesību jomā, kas piemērojami mehānisko transportlīdzekļu nozarē (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. PAZIņOJUMA MēRķIS UN JOMA 1.1. Ievads 1. Mehānisko transportlīdzekļu ražotāji izplata savus ražojumus un nodrošina to remontu un tehnisko apkopi, izmantojot pilnvarotu tirgotāju un remontētāju tīklus. Vairākas līdzīgas vertikālas vienošanās, ar kurām tiek izveidoti šādi tīkli, varētu būt jāpārbauda saskaņā ar Līguma 81. panta noteikumiem. Grupu atbrīvojuma regulas rada drošās zonas nolīgumu kategorijām, uz kurām attiecas 81. panta 1. punkta aizliegums, tādējādi līgumslēdzējas puses atbrīvojot no nepieciešamības veikt analīzi par to, vai uz šādiem nolīgumiem varētu attiekties 81. panta 3. punktā paredzētie izņēmumi. Tādējādi grupu atbrīvojumi veicina tiesisko noteiktību un ES konkurences tiesību aktu saskaņotu piemērošanu visā ES. Nolīgumi, uz kuriem grupu atbrīvojums neattiecas, netiek uzskatīti par nelikumīgiem, tomēr tie ir jāizvērtē atsevišķi. 2. Kopš astoņdesmito gadu vidus mehānisko transportlīdzekļu nozarē, kas ietver vieglās automašīnas un komerciālos transportlīdzekļus, ir piemērotas īpašas grupu atbrīvojuma regulas. Jaunākā regula ir 2002. gada jūlijā pieņemtā Komisijas Regula (EK) Nr. 1400/2002 (turpmāk tekstā „regula”), kura stājās spēkā 2003. gada 1. oktobrī. Minētās regulas darbības termiņš beigsies 2010. gada 31. maijā. Ieinteresētās puses gandrīz vienprātīgi atzīst, ka pēc šā termiņa beigām šajā nozarē būtu jāturpina piemērot vai nu vispārēju, vai arī nozarei pielāgotu grupu atbrīvojumu. Šā paziņojuma mērķis ir noteikt galvenos politikas virzienus saistībā ar turpmāko tiesisko regulējumu, kas pēc regulas darbības termiņa beigām būtu jāpiemēro mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un pēcpārdošanas pakalpojumu nolīgumiem. Visas ieinteresētās personas tiek aicinātas līdz 2009. gada 25. septembrim iesniegt piezīmes par šo paziņojumu. Turpmākās likumdošanas procedūras ietvaros Komisija rūpīgi izskatīs šīs piezīmes. 1.2. Šā paziņojuma pamatā esošais pārskatīšanas process 3. Saskaņā ar regulas 11. panta 2. punktu un pamatojoties uz padziļinātas tirgus izpētes rezultātiem, Komisija 2008. gada 31. maija novērtējuma ziņojumā[1] izvērtēja grupu atbrīvojuma ietekmi uz darbībām šajā nozarē, kā arī šo darbību ietekmi uz konkurenci ES tirgos. Šā ziņojuma publikācija rosināja izteikties daudzas ieinteresētās personas, tostarp transportlīdzekļu ražotājus, tirgotājus un pilnvarotos remontētājus, neatkarīgos automobiļu tirgotājus, patērētājus, valstu iestādes un tiesību jomas pārstāvjus.[2] 4. Pamatojoties uz novērtējuma ziņojumu un tam sekojošajām apspriedēm un diskusijām, Komisijas dienesti sagatavoja ietekmes novērtējuma ziņojumu, kurā tie izvērtēja dažādu politikas risinājumu iespējamos ieguvumus un izmaksas saistībā ar turpmāko regulējumu, kas tiks piemērots mehānisko transportlīdzekļu nozarē. Tādējādi šis paziņojums ir lasāms kopā ar ietekmes novērtējuma ziņojumu. 5. Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir izvērtēti četri risinājumi, proti, i) pagarināt esošās regulas darbības termiņu; ii) ļaut šim termiņam izbeigties un mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecības nozarē piemērot regulu par vispārējo grupu atbrīvojumu vertikālo vienošanos jomā (vispārējais grupu atbrīvojums)[3]; iii) pieņemt nozarei pielāgotus noteikumus[4] pamatnostādņu veidā, kas papildina vispārējo grupu atbrīvojumu un iv) pieņemt nozarei pielāgotus noteikumus grupu atbrīvojuma regulas veidā, kas koncentrējas uz konkurences ierobežojumiem tehniskās apkopes tirgū un papildina vispārējā grupu atbrīvojuma noteikumus. 6. Lai gan ietekmes novērtējuma ziņojumā priekšroka tika dota iii) risinājumam, tā kopējais novērtējums būtiski neatšķīrās no iv) risinājuma novērtējuma, jo abu scenāriju priekšrocības un trūkumi bija līdzīgi. Tāpēc ietekmes novērtējuma ziņojumā nebija izslēgta iespēja, ka vēlamais risinājums varētu būt šo divu risinājumu labāko elementu apvienojums. 7. Šajā paziņojumā ir ņemts vērā arī tas, ka autorūpniecības nozare šobrīd saskaras ar grūtībām, kas izriet no pieprasījuma krasa krituma, ko izraisījusi vispārējā ekonomiskā krīze un pašpaļāvības mazināšanās, kas patērētājus attur no dārgu preču, piemēram, automašīnu, pirkšanas. Komerciālo transportlīdzekļu jomā pieprasījuma un razošanas apjomu kritums ir vēl lielāks. Nozare ir stipri cietusi galvenokārt tāpēc, ka tā jau iepriekš saskārās ar tādu strukturālu problēmu kā pārlieku lielas ražošanas jaudas. Šajā sakarā ir svarīgi, lai Komisija skaidri noteiktu paredzamu konkurences politikas satvaru autotransporta nozarē ar mērķi novērst nenoteiktību jo īpaši šīs krīzes apstākļos un pienācīgi ņemtu vērā nozares problēmas un tās nozīmi Eiropas ekonomikā. Šajā paziņojumā ir ņemti vērā plašāki apsvērumi par nozares nākotni, tās piegādātājiem, lielākā daļa no kuriem ir MVU, un patērētājiem; šis paziņojums ir uzskatāms par daļu no vispārējā politiskā regulējuma transportlīdzekļu nozarē. Ņemot vērā MVU nozīmi, jo īpaši tehniskās apkopes tirgū, šis paziņojums ir saskaņots ar Mazās uzņēmējdarbības akta principiem. 1.3. Mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un pēcpārdošanas pakalpojumu nolīgumiem piemērojamā nākotnes tiesiskā regulējuma pamatelementi 8. Komisijas konkurences politikas galvenais mērķis vertikālo vienošanos jomā ir ļaut attiecīgajiem uzņēmumiem izmantot atbrīvojumus, pieņemot grupu atbrīvojuma regulas, lai saskaņā ar Līguma 83. panta 2. punkta b) apakšpunktu nodrošinātu tirgu efektīvu uzraudzību, vienlaicīgi vienkāršojot pārvaldību un uzņēmumiem samazinot atbilstības nodrošināšanas izmaksas. 9. Attiecībā uz mērķi nodrošināt tirgu efektīvu uzraudzību Komisija apliecina, ka joprojām ir spēkā īpašie politikas mērķi, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 1400/2002. Tie ir izklāstīti paziņojuma 2. iedaļā. 10. Attiecībā uz pasākumiem, kas paredzēti šādu mērķu sasniegšanai, jāatgādina, ka grupu atbrīvojuma priekšrocības var attiecināt tikai uz tiem nolīgumiem, kurus var uzskatīt par tādiem, kas atbilst 81. panta 3. punktā noteiktajiem četriem nosacījumiem. Tajā pašā laikā būtu jānovērš grupu atbrīvojuma darbības jomas sašaurināšana tādā mērā, kas nepamatoti palielinātu izpildītāju administratīvās izmaksas un uzņēmumu atbilstības nodrošināšanas izmaksas, ko izraisītu nepieciešamība individuāli izvērtēt nolīgumus, kuriem, iespējams, nav pret konkurenci vērstas ietekmes. 11. Tādējādi Komisijai vajadzētu atturēties no tādu reglamentējošu ierobežojumu ieviešanas, kurus nevar pamatot ar mērķi aizsargāt konkurenci tirgū un kuri var traucēt nozares uzņēmumiem kļūt par konkurētspējīgākiem visas pasaules līmenī. No otras puses, nākamajam regulējumam vajadzētu nodrošināt to, ka konkurences iestādes var izmantot savus līdzekļus, lai izmeklētu konkurences noteikumu nopietnākos pārkāpumus, tādējādi optimizējot izpildes pasākumus, pastiprinot 81. panta noteikumu preventīvo efektu un uzlabojot rezultātus politikas jomā. Tādējādi šādai pieejai vajadzētu kopumā pozitīvi ietekmēt patērētāju labklājību. 12. Ņemot vērā iepriekš minēto, lai noteiktu mehānisko transportlīdzekļu nozarei piemērojamā grupu atbrīvojuma darbības jomu, Komisijai ir jāņem vērā konkurences apstākļi attiecīgajos tirgos un jānošķir jaunu transportlīdzekļu pārdošanas tirgi, remonta un tehniskās apkopes tirgi un/vai rezerves daļu izplatīšanas tirgi. 13. Attiecībā uz jaunu transportlīdzekļu pārdošanu Komisija nav konstatējusi ievērojamus trūkumus konkurences jomā ES. Tāpēc tā uzskata, ka mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas nolīgumiem vajadzētu piemērot vispārējo grupu atbrīvojumu vertikālo vienošanos jomā. Būtu jāizstrādā arī nozarei pielāgotas pamatnostādnes par atsevišķiem īpašiem jautājumiem, lai precizētu vispārējo principu piemērošanu un apstākļus, kādos var atcelt vispārējā grupu atbrīvojuma sniegtās priekšrocības, kā tas noteikts 2.1. punktā. 14. Komisija secina, ka remonta un tehniskās apkopes tirgos un/vai rezerves daļu izplatīšanas tirgos konkurence ir mazāk intensīva, jo tie ir konkrētiem zīmoliem pielāgoti tirgi, kā rezultātā ražotāju pilnvarotajiem tīkliem parasti ir lielas tirgus daļas. Atbrīvojumu piemērošanas jomas ierobežošana, visa veida nolīgumiem nosakot tirgus daļas slieksni 30 % apmērā, ļautu mērķtiecīgi un efektīvi piemērot 81. panta noteikumus. Tomēr, lai uzlabotu konkurences politikas efektivitāti un paredzamību, Komisija vispārējo grupu atbrīvojumu papildinās ar nozarei pielāgotiem noteikumiem, kas paredzēti vairāku tādu problemātisku jautājumu risināšanai, kuri ir jo īpaši svarīgi mehānisko transportlīdzekļu nozarē. 2. MēRķI UN POLITIKAS IZVēLE 2.1. Novērst konkurējošu transportlīdzekļu ražotāju izslēgšanu no tirgus un nodrošināt to piekļuvi transportlīdzekļu mazumtirdzniecības un remonta pakalpojumu tirgiem 15. Komisijas mērķis ir saglabāt konkurenci, samazinot risku, ka spēcīgākie dalībnieki izslēdz no tirgus konkurējošos ražotājus, plaši izmantojot nekonkurēšanas pienākumus, kas tirgotājus attur no konkurējošu zīmolu preču pārdošanas vai citādi tos ierobežo. Tomēr izslēgšanas risks būtu jāsalīdzina ar iespēju, ka vairāku zīmolu preču pārdošana var radīt parazītismu un nepietiekamus ieguldījumu līmeņus. 16. Jāatgādina, ka saskaņā ar Tiesas praksi[5] viena zīmola preču veicināšanas saistības netiek uzskatītas par konkurences ierobežojumu pēc būtības. Ja šīs saistības atbilst de minimis paziņojuma nosacījumiem[6], tām var nepiemērot 81. panta 1. punktu. Tas nozīmē, ka viena zīmola preču veicināšanas saistību izslēgšanu no grupu atbrīvojuma darbības jomas, pamatojoties uz regulu, nevar interpretēt kā izplatītajiem automātiski piešķirtas tiesības pārdot konkurējošu ražotāju preces neatkarīgi no ekonomiskā konteksta, kādā šādas saistības tiek piemērotas. Pušu ietekme tirgū un attiecīgā tirgus īpatnības ir galvenie faktori, kas nosaka, vai viena zīmola preču veicināšanas saistībām ir jāpiemēro 81. panta 1. panta noteikumi un vai tāpēc ir nepieciešams veikt to novērtēšanu saskaņā ar 81. panta 3. punktu. 17. Lai atspoguļotu vajadzību nodrošināt pienācīgu līdzsvaru starp iespējamo pret konkurenci vērstas darbības ietekmi un efektivitātes uzlabošanas ieguvumiem, vispārējo grupu atbrīvojumu piemēro nolīgumiem par viena zīmola preču veicināšanu, ja piegādātāja tirgus daļa nepārsniedz 30 % un viena zīmola preču veicināšanas saistību ilgums nepārsniedz piecus gadus. Tas nozīmē, ka vispārējā grupu atbrīvojuma izmantošanai tirgotājiem pēc sākotnējā piecu gadu termiņa beigām jāspēj efektīvi pārtraukt viena zīmola preču veicināšanas saistības, nezaudējot izplatīšanas līgumus un ar tiem saistītos konkrētiem zīmoliem pielāgotos ieguldījumus. Tomēr mehānisko transportlīdzekļu nozarē vispārpieņemta prakse ir noslēgt izplatīšanas nolīgumus vai nu uz nenoteiktu laiku, vai arī, izņēmuma gadījumos, uz vismaz piecu gadu ilgu atjaunojamu periodu. Tas nozīmē, ka vispārējais grupu atbrīvojums neattiektos uz lielāko daļu pašreizējo nolīgumu, kurus noslēguši transportlīdzekļu ražotāji, ja tajos būtu ietvertas viena zīmola preču veicināšanas saistības, kuru termiņš pārsniedz piecus gadus. 18. Galvenā atšķirība starp šobrīd spēkā esošās Regulas (EK) Nr. 1400/2002 īpašajiem noteikumiem un vispārējo grupu atbrīvojumu ir nekonkurēšanas pienākuma definīcija. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1400/2002 ar šo jēdzienu apzīmē jebkurus tiešus vai netiešus tirgotāja pienākumus nopirkt no piegādātāja vairāk nekā 30 % no savām kopējām iepirktajām precēm, tādējādi ļaujot tirgotājam iepirkt maksimāli divu citu zīmolu preces no konkurējošiem piegādātājiem, kuras var pārdot dažādās vietās vai tajā pašā tirdzniecības zālē. Saskaņā ar vispārējo grupu atbrīvojumu šī definīcija ir ierobežota un nozīmē tās saistības (kuru termiņš pārsniedz piecus gadus), kuras uzliek tirgotājam pienākumu neražot, nepirkt un nepārdot preces, kuras konkurē ar līgumā noteiktajām precēm, vai arī pienākumu no piegādātāja iepirkt vairāk nekā 80 % no pircēja kopējām iepirktajām precēm. Praktiski tas nozīmē, ka pēc pieciem gadiem tirgotājs varētu tirgot citu zīmolu preces, tomēr tās varētu būt jāpārdod atsevišķā tirdzniecības zālē. 19. Šajā sakarā ir jāatgādina, ka vairāku zīmolu preču pārdošana vienā tirdzniecības zālē tirgū tiek praktizēta ļoti minimāli un nav uzskatāmu empīrisku pierādījumu, ka šāds izplatīšanas veids būtu ievērojami veicinājis jaunu uzņēmumu ienākšanu ES tirgos. Turklāt vairāku zīmolu preču pārdošana tika praktizēta jau pirms Regulas (EK) Nr. 1400/2002 spēkā stāšanās. Tas notika ģeogrāfiskajos apgabalos, kur šāds izplatīšanas veids bija ekonomiski izdevīgs, ņemot vērā vietējā tirgus apstākļus. Tāpēc ir iespējams, ka šāda prakse turpināsies, neraugoties uz izmaiņām tiesiskajā regulējumā. Turklāt jāuzsver, ka mehānisko transportlīdzekļu meklēšanas izmaksas veido nelielu procentuālo daļu no produkta vērtības un tāpēc patērētāji labprāt apmeklē dažādas tirdzniecības zāles, lai salīdzinātu konkurējošu ražotāju transportlīdzekļus. Dažādu tirgotāju apmeklēšana, lai salīdzinātu cenas un kaulētos par tām, ir parasta prakse pirkšanas procesā. Turklāt patērētāji var vienkārši salīdzināt produktus internetā. Vairāku zīmolu preču pārdošana vienā tirdzniecības zālē var arī vājināt zīmola ietekmi, kā rezultātā tirgotāji ir spiesti veikt pasākumus savas uzņēmējdarbības identitātes aizsardzībai, šim nolūkam pielāgojot tirdzniecības standartus. Turklāt, lai mazinātu parazītismu, tie var atturēties no ieguldīšanas tirgotāju uzņēmumos, piemēram, atsakoties finansēt mācību pasākumus. Praksē šie faktori ir izraisījuši izplatīšanas izmaksu vispārēju palielināšanos, kas jāsedz tirgotājiem. 20. Attiecībā uz remonta pakalpojumiem jebkurā gadījumā vispārējo grupu atbrīvojumu vertikālo vienošanos jomā nevarētu piemērot viena zīmola preču veicināšanas saistībām, jo ražotājuzņēmumu tīklu daļas tirgū parasti pārsniedz 30 % slieksni. Tāpēc attiecībā uz pēcpārdošanas pakalpojumu nolīgumiem nepastāv atšķirība starp dažādiem apsvērtajiem risinājumiem. 21. Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija secina, ka vispārējā grupu atbrīvojuma piemērošana viena zīmola preču veicināšanas saistībām mehānisko transportlīdzekļu nozarē ir līdzsvarots risinājums, kurā ņemts vērā zīmolu savstarpējās konkurences augstais līmenis, kas pastāv primārajā tirgū, risks, ka līdz ar reglamentējošiem ierobežojumiem, kas neatbilst tirgus konkurences aizsardzības mērķim, tiktu kavēta izplatīšanas efektivitāte, kā arī vispārējos noteikumos paredzētie aizsargpasākumi vairāku zīmolu preču pārdošanai. Turklāt gadījumā, ja pastāvēs paralēli tīkli attiecībā uz nolīgumiem, kuros ietvertas viena zīmola preču veicināšanas saistības, un tā rezultātā tiks ierobežota konkurence, tiks ieviests papildu aizsargpasākumus — mehānisms grupu atbrīvojuma sniegto priekšrocību atcelšanai. 22. Lai veicinātu tiesisko noteiktību, Komisija izdos īpašas pamatnostādnes, paskaidrojot, ka gadījumā, kad viena zīmola preču veicināšanas saistības izraisa jaunienācēju izslēgšanu no tirgus un rada pret konkurenci vērstu ietekmi, grupu atbrīvojuma sniegtās priekšrocības var tikt atceltas. Šajos noteikumos tiks arī precizēts, ka noteiktos apstākļos minimālā iepirkuma prasības, kaut arī tās nepārsniedz 80 % no tirgotāja kopējiem ikgadējiem iepirkumiem, tomēr var veicināt lojalitāti kādai precei un tādējādi tās var uzskatīt par viena zīmola preču veicināšanas saistībām. 2.2. Zīmola iekšējās konkurences aizsardzība 23. Zīmola iekšējā konkurence ir nozīmīga tirgos, kuros ir vāja zīmolu savstarpējā konkurence ražotāju un/vai izplatītāju līmenī. Savukārt tirgos, kur ir spēcīga zīmolu savstarpējā konkurence, konkurences attiecības starp piegādātājiem un pircējiem stimulē līgumslēdzējas puses īstenot izmaksu ziņā visizdevīgākos un efektīvākos darījumus un nodrošina, ka no tā izrietošie ieguvumi tiek nodoti patērētājiem. Šajos apstākļos regulējošie pasākumi draud uzņēmumiem uzlikt nevajadzīgu slogu, kas galu galā var mazināt efektivitāti. Tomēr attiecībā uz paralēlās tirdzniecības aizsardzību Komisija atzīst, ka šis ir kopējā tirgus pamatmērķis un ka minētais jautājums ir bieži izskatīts Eiropas Kopienu tiesas ilglaicīgajā tiesu praksē[7]. 24. Ar pašreizējo regulu grupu atbrīvojums tiek piemērots jaunu mehānisko transportlīdzekļu kvantitatīvai selektīvajai izplatīšanai, ja tirgus daļa nepārsniedz 40 %, un šāds plašs atbrīvojums tiek papildināts ar stingrākiem skaidri definētiem noteikumiem un īpašiem nosacījumiem saistībā ar ierobežojumiem, kas tirgotājiem liedz slēgt apakšlīgumus par remontu un tehnisko apkopi, kā arī atvērt papildu tirdzniecības vietas (tā sauktā „atrašanās vietas klauzula”). Šādi stingrāki nosacījumi tika ieviesti, lai veicinātu automobiļu izplatīšanas modeļu dažādību zīmola iekšējās konkurences nodrošināšanai. 25. Šie stingrie noteikumi deva tikai dažus vērā ņemamus ieguvumus. Komisijas veiktā tirgus izpēte liecina, ka tirgotāji nav izmantojuši iespēju specializēties tikai pārdošanas darbībās un noslēgt apakšlīgumus par ienesīgajiem remonta un tehniskās apkopes pakalpojumiem. Turklāt tikai nelielā skaitā gadījumu tirgotāji izveidoja papildu tirdzniecības vietas. 26. No otras puses, tā kā pastāv spēcīga zīmolu savstarpējā konkurence jaunu mehānisko transportlīdzekļu pārdošanas tirgos, pašreiz spēkā esošajiem noteikumiem ir lieli trūkumi. Jo īpaši papildu tirdzniecības vietu nekontrolētas izveides iespēja var izraisīt to, ka daži tirgotāji savās interesēs izmantos citu uzņēmumu veiktos ieguldījumus, un praksē tas ir licis transportlīdzekļu ražotājiem veikt pasākumus, lai aizsargātu savu tīklu integritāti, šim nolūkam pielāgojot kvalitātes standartus. 27. Tāpēc Komisija secina, ka, atceļot reglamentējošos ierobežojumus, kas kavē pušu ieguldījumu iniciatīvas, vispārējā grupu atbrīvojuma piemērošana dos ieguvumus gan uzņēmumiem, gan patērētājiem. Tas nozīmē, ka selektīvajai izplatīšanai tiks piemērots tirgus daļas vispārējais slieksnis 30 % apmērā un uz „atrašanās vietas klauzulām”, kā arī uz ierobežojumiem, kas tirgotājiem ļauj veikt tikai pārdošanas darbības, attieksies atbrīvojums līdz šim samazinātajam slieksnim. Tomēr, lai palielinātu tiesisko noteiktību un uzņēmumiem samazinātu atbilstības nodrošināšanas izmaksas, Komisija ierosina ieviest nozarei piemērotas pamatnostādnes, lai ļautu novērtēt tos gadījumus, kad attiecīgā tirgus daļa pārsniedz 30 %. 28. Turklāt, ņemot vērā iespējamos ieguvumus, ko patērētājiem varētu sniegt mehānisko transportlīdzekļu neierobežota paralēlā tirdzniecība, šajās nozarei pielāgotajās pamatnostādnēs Komisija precizēs apstākļus, kādos nolīgumi, kas ierobežo tirgotāju spēju iegādāties un pārdot transportlīdzekļus ar ārzemju specifikācijām („pieejamības klauzula”), netieši ierobežotu aktīvo un/vai pasīvo pārdošanu un tādējādi būtu pretrunā ar 81. panta noteikumiem[8]. 2.3. Aizsargāt konkurenci starp neatkarīgajiem un pilnvarotajiem remontētājiem 29. Konkurence no neatkarīgo remontētāju puses spēcīgi ierobežo pilnvaroto remontētāju tīklus, jo neatkarīgie uzņēmumi patērētājiem piedāvā salīdzināmus pakalpojumus bieži vien par zemākām cenām. Tomēr neatkarīgie remontētāji var efektīvi konkurēt vienīgi tad, ja tiem ir pieejama gan tehniskā informācija, gan rezerves daļas, kas ir galvenie pamatlīdzekļi remonta un tehniskās apkopes darbību veikšanai. Ar pašreizējo regulu ir mēģināts nodrošināt piekļuvi šiem līdzekļiem, nosakot īpašus skaidri definētus ierobežojumus. 30. Jautājumi saistībā ar iespējamiem ierobežojumiem, kas ietekmē piekļuvi rezerves daļām, ir izskatīti 2.5. punktā. 31. Attiecībā uz piekļuvi tehniskajai informācijai remonta jomā ir jāatgādina, ka Regulā (EK) Nr. 715/2007[9] par tipa apstiprinājumu vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem ir ietverti sīki izstrādāti noteikumi, kas visiem neatkarīgajiem uzņēmumiem nodrošina pilnīgu un nediskriminējošu piekļuvi šādai informācijai. Šī regula jau tiek piemērota, pamatojoties uz brīvprātības principu, un no 2009. gada septembra tā kļūs par obligātu attiecībā uz jaunajiem tipa apstiprinājumiem[10]. Tomēr Regula (EK) Nr. 715/2007 vēl vairākus gadus nebūs piemērojama lielam skaitam esošo transportlīdzekļu, kas veidos lielu tirgu neatkarīgajiem remontētājiem. Tāpēc Komisija secina, ka svarīgi ir turpināt konkurences noteikumu piemērošanu, lai novērstu neatkarīgo uzņēmumu izslēgšanu no tirgus, nodrošinot līdzvērtīgus nosacījumus, lai piekļūtu tehniskajai informācijai remonta jomā, kas attiecas uz esošajiem transportlīdzekļiem. 32. Tomēr jāņem vērā arī tas, ka pret konkurenci vērstas izslēgšanas ietekme var izpausties arī citu tādu darbību rezultātā, kas paredzētas pilnvaroto remontētāju pasargāšanai no neatkarīgu remontētāju konkurences. Raksturīgs piemērs ir tādu tiesisko un paplašināto garantiju ļaunprātīga izmantošana, kuras piešķīris transportlīdzekļa ražotājs un kuras dažreiz tiek nodrošinātas vienīgi ar nosacījumu, ka visus remonta un tehniskās apkopes darbus, tostarp garantijas noteikumos neiekļautos darbus, veic pilnvaroto uzņēmumu tīkla dalībnieks. Pašreizējās regulas trūkums ir tāds, ka, sniedzot atbrīvojumus attiecībā uz kvalitatīvas selektīvās izplatīšanas nolīgumiem un nenosakot tirgus daļas slieksni, tā ir kavējusi efektīvus koriģējošus pasākumus, kas vērsti pret šādu, iespējams, kaitīgu rīcību. 33. Tāpēc Komisija secina, ka līdz ar selektīvās izplatīšanas atbrīvojuma ierobežošanu līdz 30 % lielam tirgus daļas slieksnim vispārējais grupu atbrīvojums ļautu mērķtiecīgāk piemērot izpildes pasākumus attiecībā uz dažādiem iespējami kaitīgiem pasākumiem, tādējādi uzlabojot konkurenci starp neatkarīgajiem un pilnvarotajiem remontētājiem. Lai veicinātu efektīvu piemērošanu, Komisija ierosina turpmākajos nozarei pielāgotajos noteikumos precizēt apstākļus, kādos atteikums neatkarīgajiem uzņēmumiem piešķirt pilnīgu un nediskriminējošu piekļuvi tehniskajai informācijai vai arī garantiju ļaunprātīga izmantošana kvalitatīvus selektīvos nolīgumus pakļautu 81. panta darbības jomai un būtu jāpiemēro izpildes pasākumi. 2.4. Nodrošināt efektīvu konkurenci starp ražotāju pilnvaroto remontētāju tīkliem 34. Konkurence noteikta zīmola transportlīdzekļu pilnvaroto remontētāju starpā ir ļoti svarīga vadītājiem, kuriem pieder jaunāka izlaiduma transportlīdzekļi (t.i., ne vecāki par četriem gadiem). Šādu pilnvaroto uzņēmumu tīklos veiktu remontdarbu procentuālā daļa ir liela, pateicoties patērētāju izvēlei un jo īpaši apstāklim, ka automašīnai, kuras tehnisko apkopi regulāri veikuši pilnvarotie remontētāji, parasti aprēķina augstāku atlikušo vērtību. 35. Remonta un tehniskās apkopes pakalpojumi tiek saistīti ar konkrētu zīmolu tirgiem. Noteikta zīmola preču remontētāju starpā pastāvošās konkurences intensitāte ir atkarīga no tīkla piekļuves nosacījumiem, kas paredzēti pilnvaroto remontētāju standarta nolīgumos. Tā kā noteikta zīmola preču pilnvaroto remontētāju un rezerves daļu izplatītāju tīkla tirgus daļa parasti pārsniedz 30 %, transportlīdzekļu ražotāji, kuri vēlas izmantot Regulas (EK) Nr. 1400/2002 sniegtās priekšrocības, var piemērot vienīgi kvalitatīvu selektīvo izplatīšanu. Tas nozīmē, ka piekļuvei pilnvaroto remontētāju tīklam ir jābalstās uz atlases kritērijiem, kas ir objektīvi pamatoti ar ieguvumiem, ko saņems galīgie patērētāji. To pašu nodrošinātu arī vispārējā grupu atbrīvojuma piemērošana. 36. Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību un efektīvu izpildi, turpmākajos nozarei pielāgotajos noteikumos Komisija izskaidros apstākļus, kādos uz kvalitatīvu selektīvo izplatīšanu netiktu attiecināts 81. panta 1. punktā noteiktais aizliegums, kā arī analīzes sistēmu, lai novērtētu nolīgumus, uz kuriem neattiecas grupu atbrīvojums. Jo īpaši šajos noteikumos tiks izskaidroti apstākļi, kādos nolīgumi, ar kuriem pārdošana tiek saistīta ar tehniskās apkopes pakalpojumiem, netiktu pakļauti 81. panta noteikumiem, piemēram, gadījumos, kad jauni uzņēmumi cenšas ienākt tirgū. 2.5. Novērst rezerves daļu ražotāju izslēgšanu no automobiļu tehniskās apkopes tirgus 37. Papildus rezerves daļām, uz kurām ir norādīta transportlīdzekļa ražotāja preču zīme ( OEM (oriģināliekārtu ražotāju) rezerves daļas), ir arī daļas, kas izgatavotas uz tās pašas ražošanas līnijas kā oriģinālās transporta detaļas ( OES (oriģināliekārtu piegādātāju) rezerves daļas), bet citas daļas ražo „atbilstošas kvalitātes” rezerves daļu ražotāji. Šajās kategorijās ietilpstošās rezerves daļas bieži vien ir lētākas par identiskām rezerves daļām, uz kurām norādīta transportlīdzekļa ražotāja preču zīme. Tāpēc attiecībā uz pilnvarotajiem un neatkarīgajiem remontētajiem ir svarīgi aizsargāt alternatīvos rezerves daļu piegāžu kanālus, ierobežojot automobiļu ražotāju spēju liegt piegādātājiem pārdot preces tehniskās apkopes tirgos. 38. Saskaņā ar pašreizējo regulu ierobežojums OES pārdot rezerves daļas pilnvarotajiem remontētājiem, ierobežojums pilnvarotajiem remontētajiem pārdot rezerves daļas neatkarīgajiem remontētajiem, ierobežojums pilnvarotajiem remontētājiem iepirkt konkurējošu ražotāju rezerves daļas no uzņēmumiem, kas nav transportlīdzekļu ražotāji, kā arī ierobežojums OES savu logotipu norādīt uz rezerves daļām, kas tiek piegādātas transportlīdzekļu ražotājiem, lai veiktu sākotnējo montāžu, ir noteikti kā skaidri definēti ierobežojumi un tāpēc uzskatāmi par ierobežojumiem pēc būtības. 39. Saskaņā ar vispārējo grupu atbrīvojumu minētie ierobežojumi netiktu uzskatīti par ierobežojumiem pēc būtības, bet gan tiktu pārbaudīti atsevišķi. Piemērojot 30 % lielu tirgus daļas slieksni, vispārējais grupu atbrīvojums parasti neattiektos uz nolīgumiem par rezerves daļu izplatīšanu, jo transportlīdzekļu ražotāju daļa attiecīgajos rezerves daļu tirgos varētu krietni pārsniegt 30 %. No tā izriet, ka uz iepriekš minētajām darbībām grupu atbrīvojums neattiektos un ka gadījumā, ja nebūtu pierādījumu par kompensējošiem pasākumiem, nolīgumiem, kas ierobežo konkurenci, varētu tieši piemērot 81. panta noteikumus. 40. Iepriekš minēto iemeslu dēļ Komisija secina, ka, ja attiecībā uz šādiem ierobežojumiem piemērotu vispārējos noteikumus, izpildes pasākumi būtu tikpat efektīvi, cik tie ir šobrīd. Tomēr, ņemot vērā neskaidrības par šīs pieejas efektivitāti, Komisija nozarei pielāgotajos noteikumos precizēs apstākļus, kādos minētie ierobežojumi attiecīgos nolīgumus pakļautu 81. panta darbības jomai un būtu jāveic izpildes pasākumi[11]. 2.6. Saglabāt 81. panta preventīvo ietekmi 41. Pēdējais mērķis ir saglabāt 81. panta preventīvo ietekmi, lai novērstu to, ka ražotāji izmanto grupu atbrīvojumu ar mērķi kavēt pilnvaroto tirgotāju un remontētāju neatkarīgus konkurenci veicinošus pasākumus. Šā mērķa sasniegšanai regulā ir paredzēti vairāki pasākumi, lai aizsargātu tirgotāju neatgūstamās izmaksas (piemēram, saistībā ar līgumu ilgumu, paziņošanas termiņiem, līgumu izbeigšanas pamatojumu un izplatīšanas līgumu nodošanu starp viena un tā paša tīkla dalībniekiem, kā tas noteikts 3. pantā), ko parasti reglamentē ar valstu noteikumiem līgumtiesību jomā. 42. Vairāki argumenti ļauj secināt, ka tirgotāju neatkarības aizsargāšana, izmantojot noteikumus, kas paredzēti īpašu līguma klauzulu reglamentēšanai saistībā ar grupu atbrīvojumu, vairs nav efektīvs un lietderīgs līdzeklis šā mērķa sasniegšanai. 43. Pirmkārt, kā tas norādīts Komisijas veiktajā novērtējuma ziņojumā, nav pierādījumu par to, ka šādiem noteikumiem ir bijusi paredzētā preventīvā ietekme. Turpretim regulai varētu būt bijusi negatīva ietekme, traucējot transportlīdzekļu ražotājiem pielāgot savus uzņēmumu tīklus mainīgajiem ekonomiskajiem apstākļiem, kur spēja ātri pārkārtot tīklu ir svarīga, lai Eiropas autorūpniecības uzņēmumi ilgtermiņā varētu saglabāt un uzlabot savu konkurētspēju. 44. Otrkārt, tirgotajiem nebūtu efektīvu risinājumu, ja to līgumpartneri atteiktos noslēgt līgumus, kuros ietverti iespējamie aizsardzības noteikumi. Tas izskaidrojams ar to, ka šie noteikumi nenodrošina tirgotāju tiesības, nedz arī transportlīdzekļu ražotāju pienākumus, bet gan atceļ grupu atbrīvojuma sniegtās priekšrocības, kas nenozīmē to, ka ar minētajiem līgumiem automātiski tiek pārkāpti 81. panta 1. punkta noteikumi. 45. Treškārt, šobrīd, kad Regulas (EK) Nr. 1/2003 ietvaros ir noteikta robeža starp valstu tiesību aktiem līgumu un komerctiesību jomā, no vienas puses, un ES konkurences tiesību aktiem, no otras puses, Komisijai varētu būt grūtības nākotnes reglamentējošajos noteikumos konkurences tiesību jomā ietvert līgumu aizsardzības pasākumus. Regulas apspriešanas laikā Komisija pauda vēlmi pielāgoties Padomes viedoklim, ka „līguma 81. un 82. panta mērķis ir konkurences aizsardzība tirgū”[12]. Parasti valstu tiesību aktos līgumu jomā ir atrodami noteikumi, kas galvenokārt paredzēti citam mērķim. 46. Tāpēc Komisija plāno piemērot vispārējos noteikumus. Tas nodrošinātu elastīgāku un ekonomiski izdevīgāku pieeju, kas ievērojami uzlabotu konkurences politikas vispārējo konsekvenci vertikālo ierobežojumu jomā un veicinātu efektīvu līgumnoteikumu izmantošanu. 47. Turklāt tiks izstrādātas nozarei pielāgotas pamatnostādnes, lai paskaidrotu, ka pārskatāmas attiecības starp pusēm parasti samazina risku, ka no ražotājiem prasītu atbildību par netieša spiediena izmantošanu pret konkurenci vērstu mērķu sasniegšanai[13]. 3. SECINāJUMI 48. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija ierosina - attiecībā uz nolīgumiem par jaunu transportlīdzekļu pārdošanu piemērot vispārējos noteikumus, kas pašreiz ir paredzēti ierosinātajā jaunajā grupu atbrīvojumā vertikālo vienošanos jomā. Tā kā ieinteresētās personas mehānisko transportlīdzekļu jomā kopš 1985. gada pamatojas uz nozarei pielāgotu regulējumu un tirgus dalībnieki aicina nodrošināt tiesisko noteiktību, Komisija pieņems nozarei pielāgotas pamatnostādnes par 2.1., 2.2. un 2.6. iedaļā izskatītajiem jautājumiem. Lai visiem uzņēmumiem ļautu pielāgoties vispārējam režīmam, Komisija ierosina Regulas noteikumus, kas attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas nolīgumiem, piemērot līdz 2013. gada 31. maijam; - attiecībā uz nolīgumiem remonta un tehniskās apkopes pakalpojumu un/vai rezerves daļu piegādes un izplatīšanas jomā piemērot vispārējos noteikumus, kas pašreiz ir paredzēti ierosinātajā jaunajā grupu atbrīvojumā vertikālo vienošanos jomā, un papildināt tos vai nu ar nozarei pielāgotām pamatnostādnēm, vai ar īpaši grupu atbrīvojuma regulu, vai arī apvienot abus šos instrumentus, lai uzlabotu konkurences iestāžu spējas plašākā un visaptverošākā veidā risināt ar konkurenci saistītas problēmas jo īpaši saistībā ar šādiem aspektiem: i) piekļuve tehniskajai informācijai; ii) piekļuve rezerves daļām; iii) garantiju ļaunprātīga izmantošana un iv) piekļuve pilnvaroto remontētāju tīkliem (2.3., 2.4. un 2.5. iedaļa). Tā kā jaunā režīma piemērošana tehniskās apkopes pakalpojumu tirgū var dot tūlītējus ieguvumus gan uzņēmumiem, gan patērētājiem, Komisija ierosina, ka no 2010. gada 31. maija šis režīms regulēs vertikālās vienošanās par remonta un tehniskās apkopes pakalpojumu sniegšanu, kā arī par rezerves daļu piegādi un izplatīšanu. 49. Visas ieinteresētās personas tiek aicinātas līdz 2009. gada 25. septembrim iesniegt piezīmes par šo paziņojumu. Apsvērumi jānosūta pa elektronisko pastu uz šādu adresi:comp-car-sector@ec.europa.eu; pa pastu uz šādu adresi: European Commission Directorate-General for Competition Antitrust Greffe B-1049 Brussels Belgium [1] http://ec.europa.eu/competition/sectors/motor_vehicles/documents/evaluation_report_en.pdf [2] Saņemtās piezīmes ir publicētas Konkurences ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/competition/consultations/2008_motor_vehicle/index.html. [3] Risinājumi ii), iii) un iv) nozīmē to, ka Komisija pieņems jaunu vispārēju grupu atbrīvojumu, lai aizstātu pašreizējo Komisijas 1999. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 2790/1999 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām pēc šīs regulas termiņa beigām 2010. gada maijā. Provizorisks projekts, ko Komisija apstiprināja 2009. gada 8. jūlijā, paredz ieviest vairākus uzlabojumus, kuri, ja tie tiks pieņemti, būtiski nemainītu ietekmes analīzi par iepriekš minētajiem risinājumiem. Ja Komisija nolems izmainīt pašreizējos priekšlikumus, kas varētu būtiski ietekmēt mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecību, šādas izmaiņas netiks automātiski ieviestas mehānisko transportlīdzekļu nozarē, bet gan apspriestas ar visām ieinteresētajām pusēm pēc šā paziņojuma publicēšanas. Lai apzīmētu pašreizējos priekšlikumus par grupu atbrīvojumu, kas aizstās Regulu (EK) Nr. 2790/1999, šajā paziņojumā ir izmantots jēdziens „vispārējais grupu atbrīvojums”. [4] Ja nav norādīts citādi, jēdziens „nozarei pielāgotie noteikumi” šajā paziņojumā nozīmē vai nu papildu pamatnostādnes, kā tas paredzēts iii) risinājumā, vai arī nozares grupu atbrīvojuma papildu regula, kā tas paredzēts iv) risinājumā, vai arī šo abu elementu apvienojumu. [5] Kā noteikts Eiropas Kopienu tiesas 1991. gada 28. februāra spriedumā par lietu C-234/89, Stergios Delimitis pret Henninger Bräu AG, nolīgumi, kuros ietvertas viena preču zīmola veicināšanas saistības, nav paredzēti konkurences ierobežošanai Līguma 85. panta 1. punkta nozīmē (šobrīd 81. panta 1. punkts). [6] Komisijas paziņojums par mazsvarīgiem nolīgumiem ( de minimis paziņojums); (OV C 368, 22.12.2001., 13. lpp.). [7] Skatīt spriedumus lietās C-551/03 P, General Motors , [2006. gads] ECR 1-3173, 67.-68. pants; lietā C-338/00 P, Volkswagen/Commission , [2003. gads] ECR I-9189, 44. un 49. punkts, un lietā T-450/05, Peugeot/Commission, 2009. gada 9. jūlija spriedums, kas vēl nav publicēts, 46.-49. punkts. [8] 1984. gada 28. februāra spriedums apvienotajās lietās 228 un 229/82 Ford of Europe Inc. un Ford-Werke Aktiengesellschaft pret Komisiju, ECR (1984. gads) 1129. lpp. [9] Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 20. jūnija Regula (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem ("Euro 5" un "Euro 6") un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV L 171, 29.6.2007. 1. lpp.). [10] Sīkākai informācijai skatīt Regulas (EK) Nr. 715/2007 10. pantu. [11] Turklāt saskaņā ar Volvo Veng lietas praksi (lieta 238/87 Volvo (AB ) pret Erik Veng [1988. gads], ECR 6211. lpp.) nolīgumi, ar kuriem ierobe˛o neatkarīgo remontētāju piekļuvi oriģinālajām rezerves daļām, var būt pretrunā ar 82. panta noteikumiem, ja attiecībā uz rezerves daļu noteiktu kategoriju (piemēram, kaptīvās daļas) transportlīdzekļa ražotājs izmanto dominējošo stāvokli un ja var pierādīt, ka neatkarīgu remontētāju izslēgšana varētu likvidēt efektīvu konkurenci tirgū. [12] Skatīt 9. apsvēruma pirmo teikumu Padomes 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1.-25. lpp.). [13] Šajā sakarā arī jāpiemin, ka mehānisko transportlīdzekļu ražotāju galvenās apvienības ( ACEA , JAMA ) nesen ir vienojušās ierosināt rīcības kodeksu, kurā būs ietverti atsevišķi pamatnoteikumi, kas izriet no pašreiz spēkā esošās Regulas (EK) Nr. 1400/2002.