Īpašais ziņojums Nr. 22/2012 “Vai Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds un Eiropas Bēgļu fonds sniedz efektīvu ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā”





GLOSĀRIJS Alternatīvā aizsardzība : pieteikuma iesniedzēji, kuri nav kvalificējami kā bēgļi, bet kuri nevar atgriezties savā izcelsmes valstī, jo pastāv reāli draudi ciest būtisku kaitējumu (spīdzināšanu vai necilvēcīgu vai pazemojošu izturēšanos pret viņiem, nāvessodu vai tā izpildi, nopietnus individuālus draudus personas dzīvībai plaši izplatītās vardarbības dēļ), ir tiesīgi uz alternatīvo aizsardzību. Ārējo robežu fonds (ĀRF) : ar Ārējo robežu fondu tiek ieviesta solidaritāte finanšu jomā, palīdzot valstīm, kurām ir lieli finansiāli apgrūtinājumi, īstenot kopējos standartus attiecībā uz ES ārējo robežu kontroli. Bēglis : trešās valsts valstspiederīgais, kas, pamatoti baidoties no vajāšanas rases, reliģijas, tautības, politisko uzskatu vai piederības kādai noteiktai sociālai grupai dēļ, atrodas ārpus valsts, kuras valstspiederīgais viņš ir, un kas nespēj vai nevēlas atgriezties šajā valstī, vai bezvalstnieks, kas, atrazdamies ārpus savas agrākās pastāvīgās dzīvesvietas valsts, iepriekš minēto iemeslu dēļ nevar vai minēto baiļu dēļ nevēlas tajā atgriezties. Eiropas Atgriešanās fonds (AF) : Eiropas Atgriešanās fonds cenšas veicināt sadarbību starp ES dalībvalstīm un atgriešanās valstīm. Eiropas Bēgļu fonds (EBF) : Eiropas Bēgļu fonds atbalsta ES dalībvalstu centienus, tām uzņemot bēgļus un pārvietotas personas un garantējot šīm personām piekļuvi konsekventām, taisnīgām un efektīvām patvēruma procedūrām. Eiropas Sociālais fonds (ESF) : viens no ES struktūrfondiem, kas izveidots, lai mazinātu labklājības līmeņa un dzīves standartu atšķirības starp ES dalībvalstīm un reģioniem. Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds (EIF) : Eiropas fonds trešo valstu valstspiederīgo integrācijai sniedz atbalstu dalībvalstu un ES iniciatīvām, kas veicina imigrantu integrāciju Eiropas sabiedrībā no valstīm, kuras nav ES dalībvalstis. Eurostat : Eurostat ir Eiropas Savienības statistikas birojs un Eiropas Komisijas ģenerāldirektorāts. Gada programma (GP) : dalībvalsts darba programma daudzgadu programmas īstenošanai. Patvēruma meklētājs / patvēruma pieteikuma iesniedzējs : persona, kas iesniedz pieteikumu bēgļa statusa vai alternatīvās aizsardzības saņemšanai. Pētniecības pamatprogramma : ES galvenais instruments pētniecības finansēšanai Eiropā — pašreizējā Septītā pamatprogramma pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai ir paredzēta laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam. Programma SOLID : Vispārīgā programma "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība" laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam, ko veido četri fondi (EIF, EBF, ĀRF un AF). Saistības : juridiskas budžeta saistības, piemēram, finansēšanas lēmums vai līgums. SMART mērķi : SMART mērķi ir konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, atbilstoši un laikā ierobežoti. Trešo valstu valstspiederīgie (TVV) : pilsoņi no valstīm ārpus Eiropas Savienības (personas, kas nav ES pilsoņi). Vadības un kontroles sistēma (VKS) : procedūru un praktisku pasākumu kopums, kas paredzēts dalībvalstij programmas SOLID fondu īstenošanai. KOPSAVILKUMS I. Eiropas Savienības programma SOLID atbalsta darbības, kas paredzētas, lai veicinātu trešo valstu valstspiederīgo integrāciju ES dalībvalstīs un stiprinātu solidaritāti, sadalot finanšu slogu, kas rodas kopīgo ārējo robežu pārvaldības un kopējās imigrācijas un patvēruma politikas īstenošanas dēļ. II. Palātas veiktās revīzijas mērķis bija noteikt, vai Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds un Eiropas Bēgļu fonds, kas ir daļa no programmas SOLID, sniedz efektīvu ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā. Komisija un dalībvalstis īsteno minētos fondus, izmantojot dalītu pārvaldību. III. Palāta konstatēja, ka Komisijai un dalībvalstīm nebija iespējams novērtēt SOLID fondu ieguldījumu integrācijā, jo dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, savās gada programmās nebija noteikušas pienācīgus mērķus vai rādītājus. Komisijas starpposma ziņojumā par gūtajiem rezultātiem un par īstenošanas kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem, kas bija balstīts uz dalībvalstu ziņojumiem, nebija sniegta pietiekama informācija, lai fondus varētu novērtēt vai koordinēt. Atsevišķu projektu līmenī Palātas veiktās izlases pārbaudes liecināja par pozitīvu rezultātu, bet to nevarētu saistīt ar panākumiem augstākā līmenī, jo īstenošanas līmenis dalībvalstu 2007. un 2008. gada programmās bija zems. Jaunākās programmas vēl nav pabeigtas. IV. Fondu efektivitāti mazina programmas SOLID struktūra, jo programma ir sadrumstalota, apgrūtinoša un nepietiekami saskaņota ar citiem ES fondiem. Finansējuma sadalīšana pa mērķa grupām, kurām ir līdzīgas vajadzības, ir radījusi problēmas iestādēm un saņēmējiem. Tas līdz ar vairāku fondu apvienošanu un gada plānošanu, kā arī trīs iestāžu veiktām daudzām dažādām kontrolēm ir radījis pārmērīgu administrēšanu, kas nav samērīga ar iesaistīto līdzekļu apmēru. Tā kā saskaņotība un papildināmība ar citiem ES fondiem nav pietiekama, notiek pārklāšanās, tiek zaudētas sinerģijas iespējas un rodas divkārša finansējuma risks. V. Atbildīgās iestādes galvenokārt izpilda savas galvenās funkcijas, kaut arī ir problēmas, kas saistītās ar programmu struktūru, un trūkst darbinieku. Tomēr SOLID programmas īstenošana tika kavēta jau pašā sākumā, novēloti pieņemot tiesību aktus. Tādējādi programmas tika iesniegtas vēlu, jo īstenošanas noteikumi un norādījumi bija pieejami tikai programmu īstenošanas gaitā, nevis tās sākumā, kā arī radās neskaidrības par minēto trīs iestāžu attiecīgajiem pienākumiem. VI. Kavēšanās joprojām vērojama, gan dalībvalstīm iesniedzot programmas un ziņojumus, gan Komisijai tos izskatot un apstiprinot. Turklāt Komisija laikus nekonstatēja trūkumus dalībvalstu vadības un kontroles sistēmu izveidē, un vienā dalībvalstī sertifikācijas un revīzijas iestāžu darbā joprojām ir nopietni traucējumi. VII. Palāta iesaka: a) likumdevējam jāvienkāršo plānošanas noteikumi, ieviešot vienotas valsts programmas, lai aptvertu visu periodu; b) vadības un kontroles sistēmu izveidē Komisijai un dalībvalstīm pienācīgi jāapsver iesaistīto līdzekļu summas un ietekmes uz resursiem samērība, kā arī jāapzina iepriekšējā pieredze līdzīgos fondos; c) Komisijai jāveic visaptverošs ar integrāciju saistīto vajadzību novērtējums neatkarīgi no tā, vai migranti ir ES vai trešās valsts pilsoņi. Pamatojoties uz šo novērtējumu, jāizstrādā atbilstīga fonda(-u) struktūra, kurā mērķa auditorija nebūtu sadalīta, pamatojoties uz pilsonību, un kura būtu vērsta uz galasaņēmēju vajadzību apmierināšanu. Trešo valstu valstspiederīgo finansēšanas izvirzīšana par obligātu prioritāti nodrošinās, ka šie cilvēki saņem vajadzīgo īpašo uzmanību; d) Komisijai jāpiešķir lielāka nozīme tam, lai no dalībvalstīm iegūtu konkrētu informāciju, kas apliecina ES fondu konsekvenci un papildināmību; e) Komisijai un dalībvalstīm jāizveido obligāta kopēju rādītāju sistēma, un dalībvalstīm būtu jānosaka mērķa vērtības attiecībā uz valsts programmām; f) sākot jaunu programmu, Komisijai jānodrošina, ka tās galvenās pamatnostādnes ir laikus sagatavotas un ka dalībvalstis ir izveidojušas atbilstīgas vadības un kontroles sistēmas. IEVADS 1. Trešo valstu valstspiederīgo [1] integrācija ir svarīgs dalībvalstu politisko diskusiju jautājums, un pēdējo desmit gadu laikā ES ir būtiski palielinājusi savu darbību šajā jomā. Lai gan attiecībā uz integrāciju ES trūkst oficiālas definīcijas, Imigrantu integrācijas politikas kopējos pamatprincipos integrācija tiek interpretēta kā "dinamisks, visu imigrantu un dalībvalsts pamatiedzīvotāju savstarpējas pielāgošanās divvirzienu process", kura pamatā ir "Eiropas Savienības pamatvērtību ievērošana" [2]. Attiecībā uz integrāciju kopējos pamatprincipos noteikti šādi galvenie komponenti: nodarbinātība, zināšanas vietējās sabiedrības valodas un kultūras jomā, izglītība, vienlīdzīga piekļuve precēm un pakalpojumiem, kā arī politiskā līdzdalība. 2. Integrācijas politika tika izvērsta kā daļa no imigrācijas politikas, kas, būdama viens no galvenajiem valsts suverenitātes elementiem, ilgu laiku bija galvenokārt atsevišķu dalībvalstu kompetencē. Stājoties spēkā Amsterdamas līgumam 1999. gadā, Eiropas Savienība [3] ieguva kompetenci imigrācijas jautājumos un apņēmās izveidot "brīvības, drošības un tiesiskuma telpu". Tamperes Eiropadome 1999. gadā secināja, ka ES "jānodrošina taisnīga attieksme pret trešo valstu valstspiederīgajiem, kas likumīgi dzīvo dalībvalstu teritorijā", aicinot ieviest "spēcīgāku integrācijas politiku", lai garantētu trešo valstu valstspiederīgajiem tiesības un pienākumus, kas ir līdzvērtīgi ES pilsoņu tiesībām un pienākumiem. 3. Lai gan integrācijas politika paliek valsts kompetencē, dalībvalstis atzīst, ka "atsevišķas dalībvalsts nespēja izstrādāt un īstenot sekmīgu integrācijas politiku var dažādos veidos nelabvēlīgi ietekmēt citas dalībvalstis un Eiropas Savienību" [4]. Turklāt sekmīgu integrāciju uzskata par izšķirīgu ekonomiskajai un sociālajai kohēzijai Eiropas Savienībā, kā arī visa migrācijas pozitīvā potenciāla izmantošanai konkurētspējīgas un ilgtspējīgas tautsaimniecības veidošanā [5]. 4. ES ieguldījums, veidojot "saskaņotu Eiropas politiku trešo valstu pilsoņu integrācijas jomā" [6], kopumā iedalāms trīs veidos. Pirmkārt, ES izveido tiesisku/normatīvu regulējumu, pieņemot juridiski saistošus un nesaistošus instrumentus šajā jomā [7]. Otrkārt, tā veicina paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm ar dažādu sadarbības tīklu un rokasgrāmatu starpniecību [8]. Treškārt, ES atbalsta integrāciju, izmantojot finanšu instrumentus, īpaši Vispārīgo programmu "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība" laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam (programma SOLID, sk. tabulu). TABULA PROGRAMMAS SOLID FONDI (2007.–2013. GADS) Piezīme. Saskaitāmo summa var neatbilst kopsummai noapaļošanas dēļ. Avots: Eiropas Komisija. Finanšu instruments | Īstenošana | ES līdzekļi (miljonos EUR) | Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds (EIF) | 2007.–2013. g. | 830 | Eiropas Bēgļu fonds (EBF) | 2008.–2013. g. | 623 | Ārējo robežu fonds (ĀRF) | 2007.–2013. g. | 1908 | Eiropas Atgriešanās fonds (AF) | 2008.–2013. g. | 681 | KOPĀ | | 4043 | 5. Programmas SOLID mērķis ir uzlabot migrācijas plūsmu pārvaldību Eiropas Savienības līmenī un stiprināt solidaritāti dalībvalstu starpā. Tā sadala finansiālo slogu, kas rodas kopējo ārējo robežu integrētas pārvaldības un kopējās imigrācijas un patvēruma politikas īstenošanas dēļ. Programmā ietilpst četri fondi: Ārējo robežu fonds, Eiropas Atgriešanās fonds, Eiropas Bēgļu fonds un Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds. 1. attēlā parādīts 2010. gada EIF saistību sadalījums pa dalībvalstīm. 1. ATTĒLS EIF SAISTĪBU SADALĪJUMS PA DALĪBVALSTĪM 2010. GADĀ +++++ TIFF +++++ Avots: EIF piešķīruma aprēķins, 2010. gads. KO ATBALSTA EIF UN EBF? 6. Divi no programmas četriem fondiem attiecas uz integrāciju. Eiropas trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds (EIF) atbalsta dalībvalstis, veicinot trešo valstu valstspiederīgo sociālo, pilsonisko un kultūras integrāciju Eiropas sabiedrībā (sk. 1. izcēlumu) [9]. Saskaņā ar juridisko pamatu Fondam jābūt galvenokārt vērstam uz nesen ieradušos trešo valstu valstspiederīgo integrāciju. 7. Eiropas Bēgļu fonda (EBF) mērķis ir atbalstīt patvēruma politiku un stiprināt dalībvalstu centienus bēgļu un pārvietoto personu uzņemšanā, tostarp integrācijas pasākumu veikšanā (sk. 2. izcēlumu) [10]. 8. Gan EIF, gan EBF nodrošina finansējumu līdz 50 % no attiecināmajām projekta izmaksām un līdz 75 % īpašos gadījumos; atlikušo daļu finansē no valsts līdzekļiem. EIF projekts, kurš paredzēts trešo valstu valstspiederīgajiem un kuru īsteno Poradna pro integraci (Konsultāciju centrs integrācijas jautājumos), Čehijas Republika +++++ TIFF +++++ © Poradna pro integraci. 1. IZCĒLUMS EIROPAS TREŠO VALSTU VALSTSPIEDERĪGO INTEGRĀCIJAS FONDA MĒRĶI (EIF LĒMUMA 3. PANTS) EIF var atbalstīt šādus mērķus: a) izstrādāt un īstenot uzņemšanas procedūras integrācijas procesa atbalstam; b) izstrādāt un īstenot to trešo valstu valstspiederīgo integrācijas procesu, kuri tikko ieradušies dalībvalstīs; c) palielināt dalībvalstu spēju izstrādāt, īstenot, uzraudzīt un novērtēt politiku un pasākumus trešo valstu valstspiederīgo integrācijai; d) veicināt informācijas un labākās prakses apmaiņu un sadarbību dalībvalstīs un dalībvalstu starpā. 2. IZCĒLUMS EIROPAS BĒGĻU FONDA ATBALSTĀMĀS INTEGRĀCIJAS DARBĪBAS (EBF LĒMUMA 3. PANTS) EBF cita starpā var atbalstīt darbības, kas saistītas ar to 6. pantā minēto personu (bēgļi, personas, uz kurām attiecas alternatīvā aizsardzība, patvēruma meklētāji) integrāciju, kuru uzturēšanās kādā noteiktā dalībvalstī ir ilgstoša un pastāvīga. Minētās darbības ietver: a) konsultācijas un palīdzību tādās jomās kā mājoklis, iztikas līdzekļi, integrācija darba tirgū, medicīniska, psiholoģiska un sociāla aprūpe; b) darbības, kas šādām personām ļauj pielāgoties dalībvalsts sabiedrībai sociālā un kultūras ziņā un dalīties vērtībās, kas nostiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā; c) darbības, kas veicina ilgtspējīgu un noturīgu dalību pilsoniskajā un kultūras dzīvē; d) pasākumus, kuri vērsti uz izglītību, arodmācībām vai kvalifikāciju un diploma atzīšanu; e) darbības, lai veicinātu šādu personu pašīstenošanos un saimniecisko patstāvību; f) darbības, kas sekmē jēgpilnu saskarsmi un konstruktīvu dialogu ar uzņemošo sabiedrību; g) pasākumus, lai palīdzētu apgūt iemaņas, tostarp valodu mācības; h) darbības, kas attiecībā uz saskarsmi ar valsts iestādēm veicina līdztiesīgu piekļuvi un līdzvērtīgu rezultātu. 9. Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonda mērķauditorija ir trešo valstu valstspiederīgie, proti, personas, kas nav ES pilsoņi. Eiropas Savienības teritorijā 2010. gadā dzīvoja 32,5 miljoni nepilsoņu (proti, personas, kas nav savas mītnes valsts pilsoņi) jeb 6,5 % no visiem ES iedzīvotājiem. Trešo valstu valstspiederīgie, kuriem varētu būt tiesības uz EIF un EBF atbalstu, veido 20,2 miljonus no šā skaita (sk. 2. attēlu), bet atlikušie 12,3 miljoni ir ES pilsoņi, kuri dzīvo dalībvalstī, kas nav viņu pilsoniskās piederības valsts [11]. ES pilsoņi nav tiesīgi saņemt EIF vai EBF atbalstu, tomēr tie varētu būtu citu ES fondu, piemēram, ESF, mērķauditorija. 2. ATTĒLS EIROPAS SAVIENĪBAS IEDZĪVOTĀJI NO ĀRVALSTĪM (2010. GADS) Piezīme: 2009. gada dati par bēgļiem un patvēruma meklētājiem. Saskaitāmo summa var neatbilst kopsummai noapaļošanas dēļ. Avots: Eurostat, ANO Komisariāts bēgļu jautājumos. Kopējais ES iedzīvotāju skaits — 501 miljons | ES dalībvalstu iedzīvotāji no ārvalstīm — 32,5 miljoni | Trešo valstu valstspiederīgie — 20,2 miljoni | ES pilsoņi, kas dzīvo citā dalībvalstī — 12,3 miljoni | EIF mērķa grupa Ekonomikas, studiju un pētniecības dēļ imigrējušie Ģimenes dēļ imigrējušie 18,6 miljoni | EBF mērķa grupa Bēgļi, alternatīvā un pagaidu aizsardzība 1,4 miljoni Patvēruma meklētāji 0,3 miljoni | 10. Trešo valstu valstspiederīgo sadalījums pa dalībvalstīm ir atšķirīgs, sk. 3. attēlu. 11. Trešo valstu valstspiederīgajiem vai bezvalstniekiem, kas iesnieguši patvēruma pieteikumu (patvēruma meklētāji), vai tiem, kuriem piešķirts bēgļa statuss vai alternatīvās aizsardzības statuss, EIF atbalstu nepiešķir, bet uz viņiem ir attiecināms Eiropas Bēgļu fonds [12]. Eiropas Savienībā 2010. gadā bija reģistrēti 258940 patvēruma meklētāji [13]. 3. ATTĒLS TREŠO VALSTU VALSTSPIEDERĪGO SKAITS IZTEIKTS PROCENTOS NO VALSTS IEDZĪVOTĀJU SKAITA UN ABSOLŪTOS SKAITĻOS (2010. GADS) +++++ TIFF +++++ Avots: Eurostat un Iekšlietu ģenerāldirektorāta EIF piešķīruma aprēķins. PIENĀKUMI UN ATBILDĪBA 12. Vadības un kontroles noteikumi visiem četriem SOLID fondiem ir vienādi, un tos īsteno, izmantojot dalītu pārvaldību. Dalībvalstis saskaņā ar šo principu ir atbildīgas par finansēto darbību (praktisku un finansiālu) izpildi, bet uz Komisiju gulstas atbildība par vispārējo budžeta izpildi. Komisija attiecībā uz katra fonda izmantošanu pieņem stratēģiskās pamatnostādnes, kurās nosaka ES programmu plānošanas sistēmu. Katra iesaistītā dalībvalsts sagatavo daudzgadu programmu, piemērojot minētās stratēģiskās pamatnostādnes savām vajadzībām. 13. Daudzgadu programmu īsteno, izmantojot gada programmas. Abas minētās programmas apstiprina Komisija. Pēc katras gada programmas izpildes dalībvalstis iesniedz nobeiguma ziņojumus. 14. Komisija ir atbildīga arī par to, lai dalībvalstis izveidotu atbilstīgas vadības un kontroles sistēmas (VKS), lai par finansētajiem projektiem tiktu sniegta pienācīga informācija, lai tie tiktu publiskoti un lai tiktu nodrošināta turpmāka pārbaude, un lai darbības būtu saskaņotas un papildināmas ar citām atbilstīgām Savienības politikas jomām un iniciatīvām. 15. Komisija pārbauda, kā dalībvalstīs noris īstenošana, veicot vadības un kontroles sistēmu aprakstu dokumentāro pārbaudi, saņemot progresa ziņojumus un nobeiguma ziņojumus un apmeklējot dalībvalstis revīzijas un uzraudzības nolūkā. 16. Dalībvalstu līmenī vadības un kontroles sistēmu (sk. 5. attēlu) veido a) atbildīgā iestāde, kas atbild par daudzgadu programmas pārvaldību un īstenošanu. Konkrēti, tā iesniedz Komisijai daudzgadu un gada programmas, izvēlas darbības un pārbauda galasaņēmēju izdevumu deklarāciju attiecināmību [14]; b) revīzijas iestāde, kas veic revīzijas, lai pārbaudītu vadības un kontroles sistēmu darbību [15]; c) sertifikācijas iestāde, kas apliecina, ka deklarētie izdevumi atbilst spēkā esošajiem noteikumiem [16]. REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA 17. Vispārējais mērķis un revīzijas galvenais uzdevums bija novērtēt, vai, izmantojot EIF un EBF, programma SOLID sniedz efektīvu ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā. Saistībā ar revīzijas galveno uzdevumu tika izvirzīti šādi apakšjautājumi: a) vai SOLID fondu snieguma pamatā ir programmas efektīva uzraudzība un novērtēšana; b) vai fondu struktūra veicināja šo fondu efektīvu īstenošanu; c) vai integrācijas pasākumu īstenošanas sistēmas SOLID programmas ietvaros ir labi pārvaldītas. 18. Revīzijā uzmanība bija veltīta Komisijas un dalībvalstu vadības un kontroles sistēmām saistībā ar Solidaritātes un migrācijas programmu 2007.–2013. gadam attiecībā uz EIF un EBF. Rezultātu novērtējums galvenokārt ir balstīts uz gada programmām, kas revīzijas sākumā jau bija izpildītas (2007. un 2008. gada programmas). Revīzijā netika veikts tiešs dalībvalstu integrācijas pasākumu efektivitātes novērtējums. 19. Revīzija tika veikta, pamatojoties uz a) dokumentu pārbaudi attiecībā uz SOLID fondu sagatavošanu, īstenošanu un novērtēšanu Komisijā un sarunām ar Komisijas Iekšlietu ģenerāldirektorāta un — informācijas nolūkā — ar Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta ierēdņiem; b) EIF un EBF vadības un kontroles sistēmas atsevišķu aspektu pārbaudi piecās dalībvalstīs (Apvienotajā Karalistē, Čehijas Republikā, Luksemburgā, Portugālē un Vācijā), tostarp sarunām ar atbildīgajām iestādēm, revīzijas iestādēm un sertifikācijas iestādēm. Minēto dalībvalstu izvēles pamatā bija trešo valstu valstspiederīgo skaits un procentuālais īpatsvars, EIF saistību daļa un tiesību aktu izstrāde integrācijas jomā, kā noteikts MIPEX [17]; c) izraudzītajās dalībvalstīs veiktām tādu 22 pabeigtu projektu pārbaudēm uz vietas, kas ietverti 2007. (EIF), 2008. un 2009. gada (EBF un EIF) programmās, pamatojoties uz vērtējošo (nestatistisko) izlasi (sk. pielikumu); d) pārskatiem par Komisijas tiesību aktu priekšlikumiem attiecībā uz Patvēruma un migrācijas fondu un atbilstīgiem vispārīgiem noteikumiem laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam. APSVĒRUMI ATSEVIŠĶI PROJEKTI IR VEIKSMĪGI, BET FONDU KOPĒJO IEGULDĪJUMU TREŠO VALSTU VALSTSPIEDERĪGO INTEGRĀCIJĀ NEBIJA IESPĒJAMS IZMĒRĪT 20. Fondu kopējais ieguldījums trešo valstu valstspiederīgo integrācijā nav izmērāms vairāk par projekta līmenī iegūtajiem rezultātiem. Šāds stāvoklis izveidojies tāpēc, ka revidētajās dalībvalstīs un Komisijā nav izveidota pienācīga uzraudzības un novērtēšanas sistēma. Rezultātus nevar izmērīt, jo plānošanas dokumentos nav izmērāmu rādītāju vai skaitļos izteiktu mērķu. Nepilnības starpposma ziņojumā par gūtajiem rezultātiem un par Fonda īstenošanas kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem [18] liecināja, ka tā lietderīgums fondu efektivitātes novērtēšanā bija ierobežots. Rādītāji par programmu izpildi 2007. un 2008. gadā bija zemi, tomēr pārbaudītie projekti bija snieguši konkrētu ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā. 21. Palāta pārbaudīja piecu dalībvalstu (sk. 19. punktu) EIF un EBF daudzgadu programmas, 2007., 2008. un 2011. gada programmas un izpildīto gada programmu nobeiguma ziņojumus. Šajās valstīs tika apmeklēti un uz vietas revidēti 22 pabeigtie projekti (sk. pielikumu). 22. Lai novērtētu SOLID fondu ietvaros veikto integrācijas pasākumu panākumus, Palāta pārbaudīja, vai gada programmās ir ietverti SMART mērķi, kas pamatoti ar izmērāmiem rādītājiem. Tā centās noteikt, cik lielā mērā katrs projekts un gada programmas ir sniegušas ieguldījumu daudzgadu programmās, un to, vai ziņojumi projekta un programmas līmenī tika sagatavoti, pamatojoties uz noteiktajiem rādītājiem un mērķiem. 23. Lai atbalstītu efektīvu programmas vadību, dalībvalstu pienākums ir iesniegt novērtējuma ziņojumus, kurus Komisija izmanto starpposma ziņojuma sagatavošanai Eiropas Parlamentam un Padomei par sasniegtajiem rezultātiem fondu īstenošanā un tās kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem. EIF projekts, kuru īsteno Association de Soutien aux Travailleurs Immigrés (ASTI) (Asociācija strādājošo imigrantu atbalstam), Luksemburga. +++++ TIFF +++++ © Eiropas Komisija. DALĪBVALSTIS, KURĀS TIKA VEIKTA REVĪZIJA, NEBIJA NOTEIKUŠAS PIETIEKAMI IZMĒRĀMUS MĒRĶUS UN RĀDĪTĀJUS… 24. Lai gan dalībvalstīm gada programmās (GP) bija jāaizpilda sadaļa "Skaitļos izsakāmi rezultāti", izmērāmi mērķi bija noteikti tikai aptuveni pusei darbību, kas ietvertas piecu dalībvalstu gada programmās. Komisija to nebija konstatējusi vai labojusi (sk. 67.–69. punktu). Turklāt lielākā daļa noteikto mērķu attiecās tikai uz projektu vai dalībnieku skaitu, papildus nenosakot arī tādus konkrētākus projektu aspektus kā sekmju līmenis, iegūstot kvalifikāciju. 25. Palāta atzīst, ka integrācija ir grūti izmērāms jēdziens, īpaši tad, ja jānovērtē konkrētu instrumentu ietekme. Tomēr Komisija ir apliecinājusi [19], ka ir iespējams noteikt rādītājus attiecībā uz finansēto darbību tiešo rezultātu un iznākumu. Dalībvalstīs, kurās veikta revīzija, izmantoto rādītāju piemēri ir norādīti 3. izcēlumā. 3. IZCĒLUMS REVIDĒTAJĀS PROGRAMMĀS IZMANTOTO RĀDĪTĀJU PIEMĒRI 1. pozitīvais piemērs. Izmērāms tiešā rezultāta rādītājs ar mērķa vērtību un atsauci uz pašreizējo situāciju Pasākuma mērķis — izstrādāt un organizēt izglītojošus pasākumus trešo valstu valstspiederīgajiem (valodu kursus, pilsoniskās izglītības kursus u. c.). Tiešā rezultāta rādītājs — iesaistīto trešo valstu valstspiederīgo skaits un kategorijas. Mērķis — 300 dalībnieku no trešām valstīm (kopā 2007.–2013. gadā). Sākotnējā situācija — iepriekšēju kursu nav bijis. 2. pozitīvais piemērs. Izmērāmi iznākuma rādītāji attiecībā uz iepriekš minēto pasākumu Iznākuma rādītājs: - to trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuri ir apmierināti ar pasākumiem, - to trešo valstu valstspiederīgo skaits, kuri ir sekmīgi izpildījuši pasākumus. Negatīvs piemērs. Divi tiešā rezultāta rādītāji, kas nav skaidri definēti, iespējams, pārklājas un tādējādi nav izmērāmi Pasākuma mērķis — izveidot imigrantiem un uzņēmējai sabiedrībai paredzētas sanāksmju vietas (kultūras apmaiņas vai izpratnes palielināšanas pasākumiem). Tiešā rezultāta rādītājs — sarunu skaits un veids / apspriestie jautājumi, kas klasificēti kā "vispārīgāki jautājumi" attiecībā pret "personiskākiem jautājumiem". Iznākuma rādītājs — dalībnieku skaits un dalībnieku iedalījums: "vecāki un bērni", "jaunieši un bērni". 26. Revidētās dalībvalstis savos nobeiguma ziņojumos bieži ietvēra skaitļos izsakāmus tiešos rezultātus, bet tikai dažos gadījumos bija noteikti mērķi, attiecībā pret kuriem būtu novērtējami gūtie panākumi. Pat tad, ja šajos nobeiguma ziņojumos projektu novērtējums bija apmierinošs, tas ne vienmēr pilnīgi atklāja gūtos panākumus gada un daudzgadu programmu mērķu sasniegšanā. 27. Šie trūkumi plānošanā un ziņojumu sagatavošanā valstu līmenī neļauj skaidri novērtēt rezultātus. Ne dalībvalstis, ne Komisija nespēj novērtēt fondu efektivitāti savu mērķu sasniegšanā. Rezultātus var noteikt tikai projekta līmenī, bet arī tad tikai tādā gadījumā, ja mērķi un rādītāji bija noteikti skaidri. …UN KOMISIJAS EIF STARPPOSMA ZIŅOJUMĀ TIKA SNIEGTA NEPIETIEKAMA INFORMĀCIJA 28. Saskaņā ar tiesību aktiem Komisija iesniedz starpposma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2010. gada 31. decembrim [20]. Tas tika izdarīts gandrīz gadu vēlāk — 2011. gada 5. decembrī — vairāku iemeslu dēļ: a) dalībvalstis novēloti iesniedza nobeiguma ziņojumus par gada programmām, vai arī šie ziņojumi bija nepilnīgi, un b) tiesību aktos noteiktais laika grafiks nebija reāli izpildāms. 29. Starpposma ziņojumā nav ietverti citi kvantitatīvi programmu rezultāti, kā tikai finansēto projektu skaits katrā dalībvalstī un to dalībvalstu skaits, kuras ir finansējušas projektus attiecībā uz katru prioritāti. Ziņojumā iekļautajā tabulā, kurā, kā liecina virsraksts, norādīts, kādi darbību veidi tika finansēti, ir vairākas nepilnības: a) tā izstrādāta, pamatojoties tikai uz plāniem, nevis reālo īstenošanu; b) tajā nav ietvertas nekādas norādes par iztērētajām summām un c) tajā ir konkrētas neprecizitātes (piemēram, Palātas revīzijas laikā tika konstatēts projekts, kurā personas tiek sagatavotas migrācijai uz Vāciju, bet tabulā šādas darbības netika atzīmētas). 30. Starpposma ziņojumā trūkst pietiekamu kvantitatīvu rezultātu vismaz daļēji tādēļ, ka nav obligātu kopēju rādītāju, kas padarītu rezultātus salīdzināmus starp dalībvalstīm. Sagatavojot nākamo ex post novērtējumu, Komisija tagad risina problēmu, kas saistīta ar salīdzināmu datu trūkumu, pieprasot, lai dalībvalstis sniedz informāciju, pamatojoties uz kopējiem pamatrādītājiem. Tomēr, ņemot vērā, ka minētie rādītāji netika laikus ieviesti un apkopoti īstenošanas laikā, novērtējuma ticamība un lietderīgums ir nosacīts un datu apkopošanas process kļūst neefektīvs. Komisija savā priekšlikumā laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam ierosināja programmas sākumā izstrādāt obligāto kopējo rādītāju kopumu. 31. Starpposma ziņojumā sniegti projektu piemēri, kas norāda uz veikto darbību veidiem, bet tajā nav norādīta to reprezentativitāte biežuma vai vērtības izteiksmē. 32. Lai gan dalībvalstis, iespējams, izstrādā savas programmas saskaņā ar noteiktām vajadzībām un mērķiem, divas dalībvalstis (Nīderlande un Polija) norādīja [21], ka to programmas nebija tām piemērotas. Polija paskaidroja, ka programmas bija pārāk sašaurinātas, un Nīderlande ziņoja, ka "fonda piešķīrumi veidoja samērā mazu daļu no integrācijai paredzētā valsts budžeta, un tika uzskatīts, ka tie nesniedz pievienoto vērtību valsts stratēģijām". Komisijas ziņojumā šis apgalvojums netika apstrīdēts vai kritiski novērtēts. 33. Minētie trūkumi starpposma ziņojumā liecina, ka šis novērtējums sniedz tikai niecīgu ieguldījumu rezultātu novērtēšanā vai fondu vadībā. PIRMO DIVU GADU ZEMIE ĪSTENOŠANAS RĀDĪTĀJI MAZINA FONDU IESPĒJAMO EFEKTIVITĀTI… 34. 4. attēls liecina, ka EIF budžeta īstenošanas rādītāji [22] dalībvalstīs 2007. un 2008. gadā (revīzijas laikā bija pabeigtas tikai šo gadu programmas) kopumā bija zemi, lai gan no 2007. gada līdz 2008. gadam kopējais īstenošanas rādītājs visās dalībvalstīs otrajā gadā paaugstinājās no 66 % līdz 77 %. Dati uzrāda lielas atšķirības dalībvalstu starpā (par 2007. gadu) no 15 % (Čehijas Republikā) līdz 100 % (Francijā). Vairākums dalībvalstu, kurās 2007. gadā bija ļoti zemi īstenošanas rādītāji, 2008. gadā šos rādītājus uzlaboja, bet tikai viena no tām pārsniedza 50 % robežu. Kaut arī kopumā stāvoklis uzlabojās, septiņās dalībvalstīs laikposmā no 2007. gada līdz 2008. gadam īstenošanas rādītāji samazinājās. Komisija līdz 2012. gada jūnijam vēl nebija saņēmusi dalībvalstu izmaksu deklarācijas attiecībā uz sešām gada programmām (vienu no Maltas par 2007. gada programmu un piecas (no Apvienotās Karalistes, Grieķijas, Maltas, Nīderlandes un Spānijas) par 2008. gada programmu). Šīs izmaksu deklarācijas bija jāiesniedz līdz 2010. gada 30. septembrim (GP 2007. g.) un līdz 2011. gada 31. martam (GP 2008. g.). 35. Šādu zemu īstenošanas līmeni izraisošie faktori izklāstīti turpmākajos apsvērumos (sk. 42.–75. punktu). Gada programmu budžeta plānu nepietiekama izpilde rada risku, ka plānotie tiešie rezultāti un paredzētā ietekme netiks panākta. 4. ATTĒLS EIF BUDŽETA ĪSTENOŠANA +++++ TIFF +++++ Avots: Eiropas Komisijas un Palātas aprēķini. …BET REVIDĒTIE PROJEKTI IR SNIEGUŠI POZITĪVUS REZULTĀTUS, UN DALĪBVALSTIS UZSKATĪJA, KA FONDI IR BIJUŠI NODERĪGI INTEGRĀCIJAI 36. Skaitļos izteiktu mērķu un rādītāju trūkuma un starpposma ziņojuma nepilnību dēļ Palātai bija iespēja pārbaudīt EBF un EIF efektivitāti, tikai apmeklējot projektus uz vietas. 37. Palāta atzina, ka 18 no 22 uz vietas revidētajiem projektiem — ciktāl tie veido daļu no dalībvalstu stratēģijām — ir snieguši rezultātus, kas ir pozitīvi ietekmējuši trešo valstu valstspiederīgo integrāciju (sk. 4. izcēlumu). 4. IZCĒLUMS POZITĪVUS REZULTĀTUS SNIEGUŠO PROJEKTU PIEMĒRI Luksemburgā EIF atbalstīja projektu "Partenariats pour l’intégration interculturelle: mise en place de services d’information et d’orientation" ("Partnerība starpkultūru integrācijai — informācijas un orientācijas pakalpojumu izveide"). Projektu īstenoja Association de Soutien aux Travailleurs Immigrés (Asociācija imigrējošo darba ņēmēju atbalstam) (ASTI), un tā mērķis bija uzlabot trešo valstu valstspiederīgo integrāciju, nodrošinot tiem vienlīdzīgu piekļuvi informācijai par pilsoņu tiesībām un pienākumiem. Pasākumi ietvēra partnerības veidošanu ar dažādām apvienībām, tīmekļa vietnes (www.bienvenue.lu) un mutiskās tulkošanas dienesta izveidi. EIF līdzfinansējums bija 50 % jeb EUR 112000 no 2009. gada programmas. Vācijā EBF atbalstīja projektu "…und drin bist Du? Flüchtlinge als Teil der Gesellschaft — auf dem Weg in ein selbstbestimmtes Leben" ("…vai Tu piedalies? Bēgļi kā sabiedrības daļa — ceļā uz paša noteiktu dzīvi"). Trīs gadu projekts, ko īstenoja Caritasverband für das Erzbistum Berlin e.V. (Caritas, Berlīnes arhidiecēze), pirmajā gadā saņēma finansējumu EUR 42509 apmērā no EBF 2009. gada programmas (50 % līdzfinansējuma likme). Šā projekta mērķis bija uzlabot uzņemšanas nosacījumus patvēruma meklētājiem / bēgļiem un pastiprināt dienestus un struktūras Brandenburgas austrumos. Projekta pasākumos, piemēram, vācu valodas kursos vai starpkultūru personāla mācībās, piedalījās kopumā 683 cilvēki. 38. Divi no četriem pārbaudītajiem mērķus nesasniegušajiem projektiem tika pabeigti pēc sasniedzamo mērķu samazināšanas, bet viens iespējami lietderīgs un novatorisks projekts cieta neveiksmi daļēji tā nereālo mērķu un atbildīgās iestādes apstiprinātās izmantošanas metodes dēļ (sk. 5. izcēlumu). 39. Tomēr atsevišķu projektu izpilde nav tieši saistīta ar vispārēju panākumu gūšanu, ja programmas līmenī tiek noteikti neatbilstoši mērķi, trūkst saistītu skaitļos izteiktu rezultātu un netiek izpildīts budžets. 40. Saskaņā ar Komisijas starpposma ziņojumu lielākā daļa dalībvalstu uzskata, ka, kaut arī ir problēmas, kas saistītas ar īstenošanu, EIF sniedz pievienoto vērtību. Gadījumos, kad dalībvalstīm bija nepietiekami izstrādāta integrācijas politikas sistēma, fonds ļāva izveidot visaptverošu integrācijas sistēmu. Dažām dalībvalstīm tas ļāva kompensēt valsts resursu trūkumu vai deva iespēju sniegt atbalstu īpašām mērķa grupām. Turklāt starpposma ziņojumā tika konstatēts, ka ir palielinājusies sadarbība starp iestādēm gan valstu iekšienē, gan dalībvalstu starpā. 5. IZCĒLUMS NEVEIKSMĪGA PROJEKTA PIEMĒRS Apvienotajā Karalistē EBF atbalstīja projektu, kas cieta neveiksmi. Mersisaidas Ugunsdzēsības un glābšanas dienests (MUGD) izstrādāja novatorisku risinājumu problēmai, kas saistīta ar augsto ugunsbīstamības risku bēgļu kopienās, izmantojot mājokļu pārbaudes (800 mājokļu), iesaistīšanu darbā ugunsdzēsības dienestā, tīmekļa vietnes izveidi, brošūras vairāk nekā 30 valodās un mājokļu īpašnieku mācības. Pirmajā projekta īstenošanas gadā tam pienācās EBF finansējums EUR 21325 apmērā. Atbildīgā iestāde nebija sekmīgi izpildījusi vairākus kontroles posmus. Mērķis attiecībā uz 800 mājokļu pārbaudi izrādījās nereāls, jo attiecīgā bēgļu kopiena bija ievērojami mazāka, nekā tika uzskatīts, un MUGD nevarēja iegūt mērķa kopienas adreses. Atbildīgā iestāde sāka pievērst uzmanību nereālajiem pieņēmumiem un projekta mērķiem tikai pēc finansējuma piešķiršanas, un plānotie projekta uzraudzības apmeklējumi netika veikti paredzētajā laikā. Turklāt atbildīgā iestāde pretēji Komisijas norādījumiem šajā jautājumā pieprasīja, lai MUGD no attiecīgajiem iedzīvotājiem iegūtu dokumentus, kas apliecina viņu bēgļu statusu. Tas vēl vairāk mazināja mērķa kopienas vēlmi piekrist MUGD pārbaudēm. Tādējādi tika finansētas tikai 60 mājokļu pārbaudes, un projekts tika pārtraukts jau pēc pirmā tā īstenošanas gada. 41. Minētie novērtējuma rezultāti vismaz daļēji ir pamatoti ar Palātas revīzijā iegūtajiem pierādījumiem. Dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, ziņoja, ka fondi tām ļāva veikt papildu vai jaunus pasākumus integrācijas jomā. EFEKTIVITĀTE FONDU IEGULDĪJUMAM INTEGRĀCIJĀ, VISTICAMĀK, NEBŪS PIETIEKAMA, JO… 42. Iepriekšējā sadaļa liecina, ka līdz šim fondu efektivitāti nav bijis iespējams izmērīt. Turpmākajās divās sadaļās tiks paskaidrots, ka fondu efektivitātes iespējas ierobežo trūkumi izstrādes un īstenošanas posmā. Tādējādi maz ticams, ka fondi būs pilnīgi efektīvi attiecībā uz to ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā. 43. Palāta novērtēja, vai SOLID fondu juridiskā un administratīvā struktūra nodrošināja efektīvu pārvaldību ar samērīgu administrēšanas un kontroles līmeni. Palāta pārbaudīja, vai dalībvalstu vajadzības integrācijas jomā ir konstatētas, izmantojot apmierinošu apspriešanās procesu un ietekmes novērtējumu. Revīzijā tika pārbaudīts, vai pieeja bija saskaņota un koordinēta ar citiem Savienības instrumentiem. EIF projekts, kuru īsteno Türkische Gemeinde in Deutschland e.V. (TGD) (Turku kopiena Vācijā) +++++ TIFF +++++ © Vorintegrationsprojekt Türkische Gemeinde in Deutschland e.V. …INTEGRĀCIJAS PASĀKUMU SADALĪJUMS STARP EBF UN EIF PRAKSĒ RADA GRŪTĪBAS 44. Četrās no piecām apmeklētajām dalībvalstīm atbildīgā iestāde (sk. 6. izcēlumu) un galasaņēmēji saskārās ar praktiskām grūtībām, nošķirot EBF un EIF mērķa grupas, īpaši saistībā ar "integrācijas pasākumiem", jo konkrētie pasākumi parasti ir kopīgi vērsti gan uz EBF, gan EIF mērķa grupām, jo tām abām ir līdzīgas vajadzības, piemēram, valodu kursi vai starpkultūru pasākumi; izmaksu sadalīšana starp dažādiem fondiem (EBF un EIF) vienai darbībai (piemēram, valodu kursiem) ir saistīta ar administratīvu slogu. Tas attur dalībvalstu iestādes un galasaņēmējus no centieniem izstrādāt darbības, kas patiešām apmierina to vajadzības. GADA PROGRAMMU PLĀNOŠANA RADA PĀRMĒRĪGU ADMINISTRĒŠANU… 45. Attiecībā uz četriem SOLID fondiem ir izveidota sistēma, kas ietver gada programmu plānošanu un dalībvalstu ziņojumu iesniegšanu. Tādējādi Komisija katru gadu pārskatīšanai un apstiprināšanai saņem aptuveni 100 gada programmas attiecībā uz četriem SOLID fondiem. Turklāt dalībvalstīm ir jāiesniedz arī nobeiguma ziņojums par katru izpildīto gada programmu un Komisijai tas ir jāapstiprina. Šim procesam ir maza pievienotā vērtība vai tās nav vispār. Turklāt tas rada pārlieku administratīvo slogu gan dalībvalstu iestādēm, gan Komisijai. Izstrādājot SOLID programmu, šādas sistēmas ietekme netika pienācīgi novērtēta. 6. IZCĒLUMS EIF VAI EBF Apvienotās Karalistes atbildīgā iestāde uzskata, ka "prasība izšķirt dažādas migrantu kategorijas ir pretrunā tādiem jēdzieniem kā integrācija, daudzveidības novērtēšana un kopienas kohēzija", "tā rada neskaidrības un ir pārāk sarežģīta projekta administrēšanas un vadības ziņā, jo izmaksas ir jānošķir un jāsadala. Jābūt "jauktas grupas" iespējai, kurā iekļauti arī ES pilsoņi", jo tas "sekmētu lielāku līdzdalību un novatoriskākus projekta priekšlikumus, kas, iespējams, būtu efektīvāki integrācijas rezultātu ziņā". Čehijas atbildīgā iestāde dažos gadījumos dalījumu starp EBF un EIF uzskatīja par mākslīgu, jo īpaši attiecībā uz reģionālajiem integrācijas centriem, kuriem tiek piešķirts EIF finansējums. Minētie centri varētu sniegt palīdzību un nodrošināt mācības gan trešo valstu valstspiederīgajiem, gan patvēruma meklētājiem / bēgļiem. Atbildīgā iestāde uzskata, ka šiem centriem nākas dublēt pasākumus, un tas ir īpaši neefektīvi, ja mērķa grupas ir mazas. 46. Dalībvalstis un Komisija tagad atbalsta tikai daudzgadu programmu izmantošanu. Komisija arī norādīja, ka dažas dalībvalstis gada programmu plānošanas ciklā izdarīja neparedzētus secinājumus, piemēram, ka projektus varētu īstenot tikai vienas gada programmas laikā. 47. Ņemot vērā šīs revīzijas konstatējumus un sabiedriskās apspriešanas rezultātus, Komisija ierosina mainīt sistēmu laikposmam no 2014. gada līdz 2010. gadam un ieviest vienu valsts programmu katram fondam, aptverot visu finanšu periodu. Tas nozīmē mazāk nekā 60 programmas visa perioda laikā, kas aptvertu gan Patvēruma un migrācijas fondu (PMF), gan Iekšējās drošības fondu (IDF). …UN FINANSĒŠANAS NOTEIKUMI IR SMAGNĒJI 48. Dalībvalstis, kas ir iztērējušas 60 % no sākotnējā priekšfinansējuma, ir tiesīgas iesniegt pieteikumus otrā maksājuma saņemšanai. Tomēr tiesību akti nebija izstrādāti saprotami, un tas radīja neskaidrības dalībvalstīm. Procedūras, lai pieteiktos un saņemtu otro maksājumu, ir smagnējas un attur atbildīgās iestādes no pieteikšanās. Tādējādi atbildīgās iestādes veiktie maksājumi tika kavēti un galasaņēmējiem radās problēmas, kas saistītas ar naudas plūsmu. STRUKTŪRA PAREDZĒJA DAUDZAS PĀRBAUDES, UN DAŽAS DALĪBVALSTIS ŠO ADMINISTRATĪVO SLOGU VĒL PAPILDINĀJA… 49. Trīs iestāžu (atbildīgās iestādes, sertifikācijas iestādes, revīzijas iestādes) veiktās pārbaudes cita citu dublēja, nevis papildināja. Lai gan katrai finansēšanas sistēmai ir vajadzīgas pārbaudes un līdzsvars, SOLID struktūras pamatā ir struktūrfondu modelis [23], un tas rada nesamērīgu slogu, ņemot vērā nosacīti mazās attiecīgās summas (sk. 54. punktu). Pašreizējā sistēma apgrūtina Komisiju un izsmeļ valsts līdzekļus. 50. Lai gan Palātas revidētās dalībvalstu iestādes apgalvoja, ka administratīvā struktūra radīja nevajadzīgu slogu fondu vadībai, divas no piecām dalībvalstīm, kurās tika veikta revīzija, stāvokli vēl pasliktināja, veicot nesamērīgi daudz pārbaužu attiecībā uz saņēmējiem. Apvienotajā Karalistē atbildīgā iestāde izveidoja stingrai uzraudzības sistēmai raksturīgus elementus, kas veicina pareizu projekta īstenošanu (sk. 8. izcēlumu), bet vienlaikus izvirza papildu pārbaudes prasības, kas ietver ikmēneša ziņojumu iesniegšanu, 100 % pārbaudes, ko veic atbildīgā iestāde, revīzijas iestādes veiktas ex post revīzijas un pārmērīgas prasības projekta atbalsta saņēmējiem, lai pierādītu, ka dalībniekiem ir tiesības saņemt atbalstu (sk. 5. izcēlumu). Vācijā daļēji tāpēc, ka trūkst piemērotas datu pārvaldības sistēmas, sertifikācijas iestādei bija jāapkopo informācija par katru projektu, novērtējot visus nobeiguma ziņojumus, pirms tā varēja veikt izlasi turpmākajām pārbaudēm. 51. Tādus trūkumus kā rādītāju neesamība, programmas gada pārskata princips un dalībvalstu iestāžu hierarhija (sk. 70. punktu) varēja novērst, ja vien EIF un EBF izstrādē būtu vairāk ņemta vērā struktūrfondu vadības pieredze. Nedz dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, nedz Komisija nebija mācījušās no savas pieredzes struktūrfondu jomā. …UN, TĀ KĀ SASKAŅOTĪBA UN PAPILDINĀMĪBA AR CITIEM ES FONDIEM NEBIJA PIETIEKAMA, RADĀS FINANSĒJUMA PĀRKLĀŠANĀS IESPĒJA UN TIKA ZAUDĒTA SINERĢIJA 52. Izstrādājot tiesību aktu priekšlikumu, Komisija veica tikai ierobežotu ex ante novērtējumu [24] un apspriedes ar ieinteresētajām personām par vajadzībām integrācijas jomā Eiropas Savienībā. Netika izstrādāta vispārēja stratēģija par to jautājumu risināšanu, kas saistīti ar ES vajadzībām integrācijas jomā. Tādējādi netika izmantota iespēja uzlabot priekšlikuma kvalitāti [25]. 53. Līdztekus SOLID programmai pastāv vēl citi Savienības instrumenti, kas atbalsta līdzīgus pasākumus, kuri var veicināt trešo valstu valstspiederīgo integrāciju. Minētie instrumenti ir šādi: a) Eiropas Sociālais fonds (ESF) — mērķis ir novērst bezdarbu un pilnveidot cilvēkresursus un sociālo integrāciju darba tirgū. Šis fonds finansē programmas, kas paredzētas migrantu integrācijai neatkarīgi no viņu pilsonības, īpaši, "lai palielinātu migrantu līdzdalību nodarbinātībā un tādējādi stiprinātu to sociālo integrāciju"; b) Izglītības un kultūras ģenerāldirektorāta programmas — pasākumos, ko veic Kultūras programmas (2007.–2013.g.) un Pilsonības programmas (2007.–2013.g.) ietvaros, var iekļaut projektus, kuri saistīti ar starpkultūru dialogu, aktīvu pilsoniskumu u. c. Viena no Mūžizglītības programmas (2007.–2013.g.) prioritātēm ir "veicināt sociālo iekļautību un dzimumu līdztiesību izglītībā un mācībās, tostarp migrantu un romu tautības pārstāvju integrāciju"; c) pētniecības pamatprogrammas tika izmantotas, lai finansētu pētniecību saistībā ar migrantu jautājumiem, izstrādājot jaunas zinātniskās atziņas, instrumentus, rādītājus un datubāzes Eiropas migrācijas politikas atbalstam, īpaši attiecībā uz darba tirgu, sociālo labklājību, sociālo kohēziju un dažādu diskriminācijas veidu novēršanu. 54. Komisija sagatavošanas darbā neņēma vērā ne Izglītības un kultūras ģenerāldirektorāta programmas, ne pētniecības pamatprogrammas. Lai gan Komisijas ex ante novērtējumā tika uzskatīts, ka ESF ietver attiecīgos pasākumus, nav zināms kopējais apjoms, kādā notiek pārklāšanās ar EIF. Nav pieejami konkrēti dati, lai novērtētu, cik lielā mērā ESF nodrošina atbalstu trešo valstu valstspiederīgo integrācijai. Komisija lēš, ka laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gadam budžetā tiks paredzēti 1,17 miljardi EUR no ESF, "lai palielinātu imigrantu iesaistīšanos nodarbinātībā" [26]. ESF finansē arī sociālās iekļautības pasākumus, kas var sniegt atbalstu migrantu integrācijā, tādēļ vismaz daļa no 9,98 miljardiem EUR, kas šim mērķim paredzēti budžetā, pienākas trešo valstu valstspiederīgo integrācijas pasākumiem [27]. Komisija to nebija konstatējusi ne SOLID programmu, ne 2014.–2020. gada programmu ex ante novērtējumā. Tāpēc ESF finansējums, kas paredzēts ar integrāciju saistītajiem jautājumiem, ievērojami pārsniedz EIF (830 miljoni EUR laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam) un EBF (623 miljoni EUR laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam) finansējumu kopumā. 55. Komisija paredzēja, ka EIF papildinās ESF, atbalstot darbības, kurām ESF nevarētu piešķirt finansējumu [28]. Trešo valstu valstspiederīgajiem nav tādas pašas juridiskās tiesības kā ES pilsoņiem, un tas tika sniegts kā pamatojums atšķirīgajam dažādu fondu līdzekļu sadalījumam. Tomēr revīzijā konstatēja, ka lielāko daļu vai pat visus EIF pasākumus varētu finansēt no ESF līdzekļiem. Sadalījums starp ESF un EIF rada papildu birokrātisko slogu dalībvalstu iestādēm un galasaņēmējiem, īpaši tāpēc, ka šiem fondiem ir atšķirīgas administratīvās struktūras (sk. 5. izcēlumu) un prasības. 56. EIF struktūras problēmas palielināja darbības ziņā ierobežotās sistēmas, kas izveidotas, lai nodrošinātu saskaņotību un papildināmību. Komisija, pieņemot ESF un EIF programmas, nepievērsa pietiekamu uzmanību abu fondu papildināmībai. Lai gan pēdējo gadu laikā koordinācija starp Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātu un Iekšlietu ģenerāldirektorātu ir uzlabojusies, trijās no piecām dalībvalstīm, kurās tika veikta revīzija, nebija izveidots obligātais koordinācijas mehānisms [29] starp EIF un ESF, tas bija nepietiekams vai arī bija izveidots nesen, kaut arī dalībvalstis apgalvoja, ka tas tika izdarīts jau sākumā. Komisija EIF vadības un kontroles sistēmu novērtējumā šo problēmu nebija konstatējusi. 57. Struktūras un īstenošanas saskaņotības trūkuma dēļ notiek būtiska EIF un ESF pārklāšanās, un ESF piešķir ievērojami lielākus līdzekļus trešo valstu valstspiederīgo integrācijas atbalstam. Šī pārklāšanās rada papildu izmaksas (piemēram, personāla izmaksas), un tiek zaudēta iespējamā sinerģija (sk. 7. izcēlumu). 58. Lai gan jaunajā priekšlikumā laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam tiek izveidota mērķa grupa attiecībā uz vietēja un reģionāla mēroga integrācijas pasākumiem imigrējušiem ES pilsoņiem (personām, kurām vismaz viens no vecākiem ir trešās valsts valstspiederīgais), tas nerisina pamatproblēmu, kas saistīta ar pārklāšanos ar ESF. 59. Bez īpaši paredzētas ESF daļas vai atsevišķa integrācijas fonda, kas izveidots, pamatojoties uz ESF un EIF juridiskajiem pamatiem, nav iespējams rast visaptverošu risinājumu integrācijas vajadzību apmierināšanai. 7. IZCĒLUMS PORTUGĀLES ZVANU CENTRU UN ACIDI VEIKTAIS EIF UN ESF FINANSĒJUMA SALĪDZINĀJUMS Portugālē uz EIF finansējumu var pretendēt tikai divas organizācijas: Alto Comissariado para a Imigração e Diálogo Intercultural (Augstais komisārs imigrācijas un starpkultūru dialoga jautājumos, ACIDI) un Serviço de Estrangeiros e Fronteiras (Ārvalstnieku un robežu dienests, SEF). Svarīgākā no abām ir Iekšlietu ministrijā iekļautā valsts organizācija ACIDI, un tā ir atbildīga par imigrantu un mazākumtautību integrāciju Portugālē. Palātas veiktajā pārbaudes apmeklējumā uz vietas organizācijas pārstāvji apgalvoja, ka ESF un EIF integrācijai paredzētais finansējums pārklājas. Laikposmā no 2008. gada līdz 2011. gadam organizācija saņēma aptuveni 18,2 miljonus EUR no ESF un 7,4 miljonus EUR no EIF [30]. ESF darbības programmā uzskaitītos pasākumus varētu finansēt arī EIF programma. Palātas konstatētais piemērs ir divu līdzīgu daudzvalodu zvanu centru finansēšana. ACIDI Valsts Imigrantu atbalsta centrā (CNAI) atrodas zvanu centrs, kas paredzēts trešo valstu valstspiederīgajiem (to finansē ESF). Kad SEF pieteica zvanu centra izveidi, kurš pievērstos īpašiem jautājumiem, kas saistīti ar trešo valstu valstspiederīgajiem, ACIDI projekts netika izskatīts, un prasība par minētā zvanu centra izveidi zaudēja aktualitāti līdz ar SEF zvanu centra atvēršanu. Ņemot vērā, ka migrantu organizācijas var pieteikties gan ESF, gan ACIDI apakšprojektiem, saskaņotas pieejas trūkuma un dubulta finansējuma iespējamība pieaug. ATBILDĪGĀS IESTĀDES APŅĒMĪGI PILDA SAVAS SAISTĪBAS, BET KAVĒŠANĀS VISOS LĪMEŅOS UN TRŪKUMI VADĪBAS UN KONTROLES SISTĒMĀ VAR VĒL VAIRĀK MAZINĀT PROGRAMMU EFEKTIVITĀTI 60. Programma ir īstenota, izmantojot dalīto pārvaldību, un šādi gan Komisijai, gan dalībvalstīm tiek uzlikti pienākumi attiecībā uz pareizas finanšu pārvaldības principiem. 61. Palāta veica ar fondu efektivitāti tieši saistīto sistēmu aspektu pārbaudi Komisijā un dalībvalstīs. KAVĒŠANĀS TIESĪBU AKTU PIEŅEMŠANĀ UN KOMISIJAS UN DALĪBVALSTU SVARĪGĀKO UZDEVUMU IZPILDĒ… 62. Padomes un Eiropas Parlamenta lēmums, ar ko izveido EBF 2008.–2013. gadam, un Padomes lēmums, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido EIF, netika pieņemts attiecīgi līdz 2007. gada 23. maijam un 2007. gada 25. jūnijam. Komisijas lēmumi par īstenošanas noteikumiem tika pieņemti tikai 2007. gada 19. decembrī un 2008. gada 5. martā. Būtībā gada programmas dalībvalstīm jāiesniedz pirms programmas sākšanas līdz n-1 gada 1. novembrim. Novēloti pieņemto tiesību aktu dēļ tika izdarītas atkāpes, iesniedzot 2007. un 2008. gada programmas [31]. Komisijas uzdevums ir viena mēneša laikā no iesniegšanas dienas informēt dalībvalstis par to, vai gada programmu var apstiprināt, un pieņemt finansēšanas lēmumu līdz attiecīgā gada 1. martam. 63. Revidenti pārbaudīja gada programmu iesniegšanas procesu piecās dalībvalstīs attiecībā uz 2007. [32], 2008. un 2011. gadu. Dalībvalstis bija laikus iesniegušas tikai trīs no 25 pārbaudītajām EIF un EBF gada programmām. Dalībvalstis kavēšanos attaisnoja ar savu atbildīgo iestāžu pārāk lielo darba slodzi, politiskajām pārmaiņām, kuru dēļ jāveic iekšēja reorganizācija, un, kā apgalvo Komisija, pārlieku sīki izstrādātu programmu sagatavošanu. 64. Turklāt nevienā no pārbaudītajiem gadījumiem Komisija viena mēneša laikā neinformēja dalībvalstis par to, vai gada programmas varētu apstiprināt, un tā arī nepieņēma finansēšanas lēmumus tiesību aktos noteiktajā termiņā. Vislielākā kavēšanās bija saistībā ar 2007. un 2008. gada programmām, kad 2007. gada EIF programmas finansēšanas lēmumu pieņemšana par septiņiem mēnešiem pārsniedza tiesību aktos noteikto termiņu. Saistībā ar 2011. gada programmām kavēšanās attiecībā uz EIF bija vidēji divi mēneši, bet EBF — viens mēnesis. …TĀDĒJĀDI KOMISIJA NOVĒLOTI SAGATAVOJA NORĀDĪJUMUS DALĪBVALSTĪM 65. Komisija ir sagatavojusi daudz dažādu norādījumu par tādām tēmām kā izdevumu attiecināmība un dažādi dalībvalstu vadības un kontroles sistēmu (VKS) aspekti. Vairākumā jomu šie norādījumi ir bijuši visaptveroši un lietderīgi dalībvalstīm. Turklāt dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, ziņoja, ka Komisija ir efektīvi sniegusi atbildes uz jautājumiem. 66. Tomēr daži būtiski norādījumi — daļēji tiesību aktu novēlotas pieņemšanas dēļ — tika sagatavoti novēloti, tostarp īstenošanas noteikumi (sk. 62. punktu), un sīkāk izstrādāta "attiecināmības rokasgrāmata", kas pirmo reizi tika izdota 2008. gada jūlijā. Turklāt gaidīšana uz finansēšanas lēmumu pieņemšanu nozīmēja, ka tās dalībvalstis, kas varēja piešķirt valsts finansējumu, lai projektus sāktu laikā, nevarēja informēt galasaņēmējus par attiecināmības noteikumiem, par kuriem panākta vienošanās. Pārējās dalībvalstis bija spiestas ar kavēšanos sākt savu programmu īstenošanu. Abu iemeslu dēļ programmas pirmajos gados fondu īstenošanas rādītāji bija zemi (sk. 35. punktu). KOMISIJAS NEKONSTATĒTIE TRŪKUMI DALĪBVALSTU UZRAUDZĪBAS SISTĒMĀS 67. Pirms programmas īstenošanas uzsākšanas dalībvalstīm bija jāiesniedz apstiprināšanai Komisijā to vadības un kontroles sistēmu apraksti. Komisija tos vēlāk pārbaudīja, veicot sistēmu pārbaudes uz vietas dalībvalstīs. Palāta pārbaudīja Komisijas veikto VKS novērtējumu attiecībā uz sistēmām, kas paredzētas projektu un programmu uzraudzībai, un veica salīdzinājumu ar dalībvalstīs revidētajām sistēmām. 68. Komisija VKS novērtējumā izmantoja pārbaudes punktu sarakstu. Komisija apstiprināja visu piecu Palātas revidēto dalībvalstu VKS, un maksimālais punktu skaits tika piešķirts četriem kritērijiem, kas attiecas uz projektu un programmu uzraudzību. 69. Komisijas pārbaudes sarakstā nebija ietverti jautājumi, lai pārliecinātos, vai ir ieviestas sistēmas galveno darbības un finanšu rādītāju vākšanai un apkopošanai. Palāta konstatēja, ka trijās no piecām dalībvalstīm, kurās tika veikta revīzija, uzraudzības sistēmas nebija atbilstīgas galvenokārt tāpēc, ka trūka piemērotu datu vākšanas sistēmu attiecībā uz rādītājiem un mērķiem vai nebija pietiekams projekta uzraudzības apmeklējumu skaits. Šāds stāvoklis saglabājās 2011. gada otrajā pusē, lai gan Komisija bija apmeklējusi šos projektus. Komisija nespēja šos trūkumus konstatēt daļēji tāpēc, ka pārbaudes sarakstā nebija ietverti būtiski elementi. Stāvokli padarīja sarežģītāku Komisijas pieņemtie apraksti, kā rezultātā dalībvalstu nolūki tika vienkārši transponēti no tiesību aktiem. Bez pienācīgi funkcionējošām uzraudzības sistēmām nav iespējams novērtēt un vadīt 2007.–2013. gada programmas īstenošanu. PASTĀVĪGAS NEPILNĪBAS UN NEIZDARĪBAS SERTIFIKĀCIJAS UN REVĪZIJAS IESTĀDĒS 70. SOLID programmai, tāpat kā struktūrfondiem, ir trīs līmeņu struktūra, kas ietver atbildīgo (vai vadošo) iestādi, revīzijas iestādi un sertifikācijas iestādi. Vienīgā atšķirība ir tā, ka SOLID struktūrā sertifikācijas iestāde atrodas pārliecības iegūšanas modeļa augšējā līmenī (sk. 5. attēlu), tā paļaujas uz revīzijas iestādes darbu, bet ilgstoši pastāvošajos struktūrfondos tas ir pretēji. Tādējādi dalībvalstīm radās neskaidrības par sertifikācijas iestādes un revīzijas iestādes pienākumiem. Uzraudzības un kontroles sistēmas novērtējumā Komisija to nekonstatēja, un norādes tika sagatavotas tikai 2010. gada oktobrī [33]. Vācijā neskaidrības par saikni starp minētajām trim iestādēm bija iemesls, kāpēc vairākus mēnešus kavējās ziņojumu iesniegšana par 2007. un 2008. gada programmām, tādējādi kavējot arī maksājumus galasaņēmējiem. 71. Portugālē Palātas revīzijā atklājās nopietni trūkumi sertifikācijas iestādes un revīzijas iestādes darbā. Saskaņā ar tiesību aktiem revīzijas iestāde pārbauda paraugu, kurā iekļauti vismaz 10 % katras gada programmas kopējo attiecināmo izdevumu. Portugāles atbildīgā iestāde revīziju veikšanai slēdz līgumu ar privātu struktūru un to izmanto kā projekta izmaksu deklarāciju pirmā līmeņa kontroles mehānismu. Revīzijas iestāde pretrunā tiesību aktiem izmanto minētos revīzijas ziņojumus, lai izpildītu 10 % prasību. Lai gan revīzijas iestāde arī veic savas projekta pārbaudes uz vietas, šīs pārbaudes neaptver visas gada programmas un nesasniedz 10 % no attiecināmajām izmaksām. 72. Portugālē par sertifikācijas iestādi ir izvirzīta Serviço de Estrangeiros e Fronteiras (SEF). Veicot revīziju saistībā ar 2009. gada ticamības deklarāciju, Palāta atklāja nopietnas nepilnības SEF veiktajā sertificēšanā attiecībā uz EBF III iepriekšējo posmu (EBF II). Sertifikācijas iestāde 2011. gadā joprojām nespēja izpildīt savus pienākumus ne paveiktā darba kvalitātes ziņā, ne saistībā ar kavēšanos, pabeidzot sertifikāciju. Atbildīgā iestāde jau novēloti iesniedza ziņojumus par galīgo programmu izpildi un kavējās revīzijas veikšanā, sertifikācijas iestāde situāciju pasliktināja, neizsniedzot sertifikātus saistībā ar 2008. gada EIF un EBF ziņojumiem vai 2009. gada EIF progresa ziņojumu. Turklāt uz vietas veiktās pārbaudes bija sasteigtas un nepietiekamas, lai pienācīgi izpildītu darbu, kas vajadzīgs sertifikācijai. Par paveikto darbu nebija iespējams sniegt pierādījumus, un Palātas veiktās revīzijas laikā aprakstītās izlases metodes bija nepilnīgas, un ir šaubas, ka tās būtu sniegušas ticamus rezultātus. Revīzijas iestāde pati ir sniegusi atzinumu ar piezīmēm par sertifikācijas iestādes darbu. Kamēr saglabājas šāds stāvoklis, fondu kontroles pienākumi netiek izpildīti, tiek aizvien vairāk apdraudēta pareiza finanšu pārvaldība un rodas naudas plūsmas problēmas saņēmēju līmenī. 5. ATTĒLS PĀRLIECĪBAS IEGŪŠANAS MODEĻI FONDOS +++++ TIFF +++++ LAI GAN STRUKTŪRĀ UN ĪSTENOŠANĀ IR NEPILNĪBAS, ATBILDĪGĀS IESTĀDES LIELĀKOTIES IZPILDA SAVAS PAMATFUNKCIJAS 73. Programmas īstenošanas sākumposmā atbildīgās iestādes saskārās ar grūtībām laika trūkuma dēļ, ko izraisīja kavēšanās tiesību aktu pieņemšanā (sk. 62. punktu). Tām joprojām šķēršļus rada apgrūtinošas programmu plānošanas un ziņojumu sagatavošanas prasības, ko trijās no piecām revidētajām dalībvalstīm sarežģī personāla trūkums. Vācijā programmas īstenošanas pirmajos gados nebija iespējams laikus veikt projektu pārbaudes, jo atbildīgajai iestādei trūka darbinieku, bet šī problēma tika atrisināta Palātas revīzijas laikā. Čehijas Republikā resursu ierobežojums nozīmēja, ka starpposma ziņojumi un starpposma maksājumu pieprasījumi netiek veikti un joprojām nav sagatavota rokasgrāmata galasaņēmējiem. Personāla trūkums Portugāles atbildīgajā iestādē nozīmēja, ka galasaņēmējiem ir ierobežots atbalsts, ko nodrošina uz vietas. 74. Atbildīgās iestādes, kurās Palāta veica revīziju, apliecināja augstu apņēmību un apmierinoši veica lielāko daļu fondu pārvaldībai vajadzīgo pamatuzdevumu. Tika novēroti labas prakses piemēri, kas sniedz lielu ieguldījumu fondu efektivitātē. Tie ietver galasaņēmēju apmeklējumus pirms projektu īstenošanas sākšanas Apvienotajā Karalistē (sk. 8. izcēlumu) un uzlabojumus, ko veikusi gan Vācija, gan Luksemburga, veidojot sistēmas datu vākšanai saistībā ar projektiem. 8. IZCĒLUMS APVIENOTĀS KARALISTES ATBILDĪGĀS IESTĀDES VEIKTIE APMEKLĒJUMI PIRMS PROJEKTU ĪSTENOŠANAS SĀKUMA Apvienotās Karalistes atbildīgā iestāde kopš 2010. gada maija projektu vadībā un uzraudzībā ietvēra pārliecības iegūšanas apmeklējumus pirms projekta sākšanas. Tie sniedza papildu atbalstu un norādes semināriem pirms pārliecības gūšanas, kas tika rīkoti dažādiem saņēmējiem. Atbildīgās iestādes ierēdņi apmeklēja projekta atbalsta saņēmējus, kas bija izraudzīti EIF un EBF finansējuma piešķiršanai. Šādi apmeklējumi pirms dotācijas nolīguma parakstīšanas un pirms darbību īstenošanas nodrošināja informāciju saņēmējiem par projekta vadības praktiskajiem aspektiem, lai pārliecinātos, ka viņiem ir visas sekmīgai īstenošanai vajadzīgās sistēmas, un lai palielinātu izpratni par finansējuma prasībām un attiecināmību. Uzmanība tika pievērsta projekta paredzamajiem nodevumiem, lai pārbaudītu, vai mērķi un pasākumi ir reāli un sasniedzami, un projekta īstenošanas laikā nodrošinātu vajadzīgo uzraudzību un datu vākšanu. 75. Trijās no piecām dalībvalstīm [34] galasaņēmējiem tika sniegtas nepietiekamas rakstiskas norādes par attiecināmajiem izdevumiem. Komisija bija sagatavojusi attiecināmības rokasgrāmatu ar piezīmi par atbilstīgu izmantošanu, norādot, ka atbildīgajai iestādei tā jāpapildina ar papildu paskaidrojumiem un norādēm. Tomēr minētās dalībvalstis šo Komisijas atrunu interpretēja tā, ka šī rokasgrāmata nekādā gadījumā nav nododama galasaņēmējiem, un nenodrošināja nekādus alternatīvus rakstiskus norādījumus. ERF projekts "Izmitināt privātajā īres sektorā", kuru īsteno Housing Associations’ Charitable Trust (Mājokļu asociāciju labdarības fonds, HACT), Apvienotā Karaliste +++++ TIFF +++++ © HACT. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 76. Palāta pārbaudīja, vai SOLID programmas EIF un EBF sniedz efektīvu ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā. Revīzijā secināja, ka piemērotas uzraudzības un novērtēšanas sistēmas trūkuma dēļ nav iespējams izmērīt gada programmu sekmīgumu. Tomēr vairākumā pārbaudīto individuālo projektu tika panākti pozitīvi rezultāti, un dalībvalstis kopumā uzskatīja, ka fondiem ir pievienotā vērtība. 77. Fondu efektivitāti mazināja to sadrumstalotā struktūra, nepietiekama papildināmība ar citiem ES fondiem, īpaši ar ESF, kā arī vairākkārtēja kavēšanās un nepilnības vadības un kontroles sistēmās. Tādējādi ir maz ticams, ka fondi būs pilnīgi efektīvi. 78. Turpmākajos secinājumos un ieteikumos sākumā sniegti pieejamie rezultāti attiecībā uz fondu ieguldījumu integrācijā, fondu struktūru un īstenošanu. Daudzi secinājumi varētu būt noderīgi citiem SOLID fondiem, jo to vadības un kontroles noteikumi ir līdzīgi. EIF UN EBF EFEKTIVITĀTI NEBIJA IESPĒJAMS IZMĒRĪT 79. Komisija un dalībvalstis nespēj novērtēt fondu kopējo efektivitāti saistībā ar ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā, jo dalībvalstis nav izveidojušas efektīvas uzraudzības un novērtēšanas sistēmas, lai ziņotu par gūtajiem panākumiem programmu īstenošanā. Lai gan Komisija sniedza izsmeļošas norādes par rādītājiem, attiecībā uz četrām no piecām dalībvalstīm, kurās tika veikta revīzija, atklājās nozīmīgi trūkumi SMART mērķu iekļaušanā programmās, atbilstīgu IT datu vākšanas sistēmu izveidē un/vai ziņošanā par gūtajiem panākumiem mērķu sasniegšanā. Tādējādi tika mazinātas šo valstu iespējas uzraudzīt un vadīt programmas. Komisija nespēja konstatēt un labot šīs nepilnības. 80. Komisijas veiktā EIF starpposma ziņojuma informatīvo vērtību mazināja salīdzināmu datu trūkums un tā novēlotā publicēšana. Ziņojumā ieinteresētās personas var gūt ļoti šauru EIF rezultātu novērtējumu. Sagatavojot nākamo ex post novērtējumu, Komisija tagad risina problēmu, kas saistīta ar salīdzināmu datu trūkumu, pieprasot, lai dalībvalstis sniedz informāciju par kopīgiem pamatrādītājiem. Tomēr, ņemot vērā, ka minētie rādītāji netika laikus ieviesti un apkopoti īstenošanas laikā, ir mazināta novērtējuma iespējamā ticamība, un lietderīgums un process kļūst neefektīvs. 1. IETEIKUMS Komisijai jādefinē kopējo rādītāju obligātais minimālais kopums, lai dalībvalstis varētu izmērīt savu programmu tiešo rezultātu un ietekmi, pamatojoties uz noteikumiem, kas ietverti Komisijas priekšlikumā laikposmam no 2014. gada līdz 2020.gadam. 2. IETEIKUMS Pirms programmu apstiprināšanas Komisijai jāpieprasa dalībvalstīm noteikt SMART rādītājus un izveido IT sistēmas datu apkopošanai no programmas īstenošanas sākuma. 3. IETEIKUMS Dalībvalstīm, kad vien iespējams, jānosaka mērķa vērtības, lai varētu izmērīt programmu mērķu sasniegšanu. 4. IETEIKUMS Komisijai un dalībvalstīm jānodrošina apmaiņa ar labu praksi uzraudzības un novērtēšanas jomā. PĀRBAUDĪTIE PROJEKTI LIELĀKOTIES SNIEDZ IEGULDĪJUMU INTEGRĀCIJĀ, BET DALĪBVALSTIS NEIZMANTO VISUS PIEEJAMOS FONDU LĪDZEKĻUS 81. Gandrīz visu pārbaudīto projektu panāktie rezultāti liecināja, ka tie sniedz ieguldījumu trešo valstu valstspiederīgo integrācijā saistībā ar šajā jomā noteiktajām dalībvalstu stratēģijām. Gandrīz visas ES dalībvalstis EIF starpposma ziņojumā norādīja, ka fondi ir snieguši pievienoto vērtību. 82. EIF budžeta īstenošanas rādītāji attiecībā uz 2007. un 2008. gada programmām dalībvalstīs kopumā bija zemi, tomēr dalībvalstu starpā vērojamas lielas atšķirības. Lai gan kopējie fonda īstenošanas rādītāji ir uzlabojušies no 66 % (2007. g.) līdz 77 % (2008. g.), vairākās dalībvalstīs fonds joprojām bija lielā mērā neizmantots. 5. IETEIKUMS Dalībvalstīm vajadzētu veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka programmas tiek pilnīgi īstenotas. To var panākt, paplašinot valsts programmu tvērumu, liberalizējot valsts tiesību aktus, lai nodrošinātu finansējuma pieejamību visām organizācijām, kas var sniegt ieguldījumu integrācijas stratēģijā, vai sniedzot plašāku informāciju un rīkojot popularizēšanas pasākumus. FONDU SADRUMSTALOTĀ STRUKTŪRA RADA NESAMĒRĪGU UN PĀRMĒRĪGU ADMINISTRATĪVO SLOGU GALASAŅĒMĒJIEM, DALĪBVALSTĪM UN KOMISIJAI 83. Vadības un kontroles prasības, īpaši gada programmu sistēma, otrā priekšfinansējuma maksājumu sistēma un trīs iestāžu struktūra, ir radījušas nesamērīgi lielu slogu dalībvalstīm un galasaņēmējiem, kā arī Komisijai. Dažas dalībvalstis šo slogu papildinājušas ar saviem tiesību aktiem un ieviešot papildu pienākumus. Tas attur galasaņēmējus, apgrūtina Komisiju un izsmeļ valsts līdzekļus. 84. Gada programmu plānošana ir prasījusi lielus Komisijas resursus, tādējādi kavējot tās darbu, un Komisija vai likumdevēji plānošanas posmā to nav pienācīgi ņēmuši vērā. 85. Komisija un dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, nebija izmantojušas struktūrfondu vadības pieredzi saistībā ar programmu plānošanu, maksājumu sistēmu un uzraudzības sistēmām, lai gūtu atziņas un paredzētu iespējamās problēmas. 6. IETEIKUMS Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu attiecībā uz laikposmu no 2014. gada līdz 2020. gadam pastāvošās gada programmu plānošanas sistēmas vietā ar tiesību aktiem jāievieš vienota valsts programmu sistēma, aptverot visu finanšu plānošanas periodu. 7. IETEIKUMS Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam ar tiesību aktiem jāvienkāršo Komisijas maksājumu sistēmas. 8. IETEIKUMS Pirms jaunu vadības un kontroles sistēmu ieviešanas un veidojot atbilstīgas sistēmas, Komisijai un dalībvalstīm pienācīgi jāņem vērā samērīgums, ietekme uz resursiem un pieredze līdzīgu programmu pārvaldībā. NAV PIETIEKAMI NODROŠINĀTA SASKAŅOTĪBA UN PAPILDINĀMĪBA AR CITIEM ES FONDIEM 86. Nav veikts visaptverošs novērtējums par vajadzībām integrācijas jomā Eiropas Savienībā, tādējādi nav izstrādāta visaptveroša stratēģija par to, kā apmierināt šīs vajadzības. Turklāt Komisija sagatavošanas darbā nebija ņēmusi vērā svarīgus spēkā esošos vai plānotos Savienības instrumentus līdzīgu pasākumu atbalstam. 87. EIF un EBF (integrācijai paredzētā daļa) tika izstrādāti kā instrumenti, kas izveidoti atsevišķi no pastāvošā ESF, kurš jau ir vērsts uz trešo valstu valstspiederīgo un ES pilsoņu integrāciju. Lai gan Komisija zināmā mērā centās nodrošināt saskaņotību un papildināmību ar ESF gan izstrādes, gan īstenošanas posmā, šie centieni nebija efektīvi. Dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, neizpildīja pat obligātās prasības par saskaņošanu ar ESF. Tā rezultātā notiek būtiska EIF un ESF pārklāšanās, un ESF piešķir ievērojami lielākus līdzekļus trešo valstu valstspiederīgo integrācijai. Papildus lielākai dubulta finansējuma iespējamībai pārklāšanās rada papildu izmaksas (piemēram, personāla izmaksas), un tiek zaudēta iespējamā sinerģija. 9. IETEIKUMS Komisijai jāveic visaptverošs ar integrāciju saistīto vajadzību novērtējums neatkarīgi no tā, vai migranti ir ES vai trešās valsts pilsoņi. 10. IETEIKUMS Pamatojoties uz šo novērtējumu, jāizstrādā atbilstīga fonda(-u) struktūra, kurā mērķauditorija nebūtu sadalīta, pamatojoties uz pilsonību, un kura būtu vērsta uz galasaņēmēju vajadzību apmierināšanu. Trešo valstu valstspiederīgo finansēšanas izvirzīšana par obligātu prioritāti nodrošinātu, ka šie cilvēki saņem vajadzīgo īpašo uzmanību. 11. IETEIKUMS Komisijai vajadzētu pievērst lielāku nozīmi konkrētas informācijas iegūšanai par dalībvalstu sistēmām ES fondu saskaņotības un papildināmības nodrošināšanai. VAIRĀKKĀRTĒJA KAVĒŠANĀS RADĪJA ŠĶĒRŠĻUS ĪSTENOŠANĀ GAN DALĪBVALSTU, GAN KOMISIJAS LĪMENĪ 88. Novēloti pieņemtais juridiskais pamats aizkavēja 2007. un 2008. gada programmu īstenošanu un bija iemesls zemajiem īstenošanas rādītājiem. Skaidru prasību trūkums programmu īstenošanas sākumā palielināja neattiecināmu pasākumu finansēšanas iespējamību. 89. Dalībvalstis, kurās tika veikta revīzija, novēloti iesniedza savas gada programmas, un Komisija kavējās, apstiprinot attiecīgos finansēšanas lēmumus. Dalībvalstīs, kas nebija gatavas piešķirt līdzekļus pirms programmu apstiprināšanas, projektu īstenošana aizkavējās un samazinājās īstenošanai paredzētais laiks. 90. Dalībvalstis un Komisija galvenokārt administratīvā sloga dēļ joprojām novēloti iesniedz un apstiprina programmas un ziņojumus. EBF projekts, kuru īsteno Conselho Português para os Refugiados (CPR, Portugāles Bēgļu padome) +++++ TIFF +++++ © Conselho Português para os Refugiados (CPR). 12. IETEIKUMS Izmantojot pieredzi, kas gūta plānošanas periodā no 2007. gada līdz 2013. gadam, būtu jāsagatavo tiesību akti jauna plānošanas perioda (2014.–2020. g.) sākšanai. NOVĒLOTA EFEKTĪVU VADĪBAS UN KONTROLES STRUKTŪRU IZVEIDE DALĪBVALSTĪS 91. Komisija ir izstrādājusi daudzas norādes dalībvalstu iestādēm par vadības un kontroles sistēmas svarīgiem aspektiem. Tomēr norādes netika sniegtas laikus, un tādējādi dalībvalstīm nebija pietiekami daudz laika, lai izprastu prasības. Komisijas dienesti lielākoties efektīvi atbildēja uz dalībvalstu ad hoc jautājumiem. 92. Lielākajā daļā dalībvalstu, kurās tika veikta revīzija, programmas īstenošanas sākumā vadības un kontroles sistēmas (VKS) nebija izveidotas. Komisija VKS aprakstu pārbaudēs to nebija konstatējusi. Kaut arī sākotnēji bija grūtības un nepietika cilvēkresursu, atbildīgās iestādes šajās dalībvalstīs programmas pārvaldīja labi. 93. Vienā no dalībvalstīm sertifikācijas iestāde un revīzijas iestāde joprojām nespēj izpildīt savus pienākumus, tādējādi apdraudot SOLID programmas pareizu finanšu pārvaldību. 13. IETEIKUMS Komisijai būtu jānodrošina, lai būtiskās pamatnostādnes dalībvalstīm būtu pieejamas plānošanas perioda sākumā. 14. IETEIKUMS Komisijai, veicot atbilstīgas pārbaudes, kurās tā pieprasa praktisku aprakstu par juridiskā pamata īstenošanas gaitu dalībvalstī, jānodrošina, lai VKS tiktu izveidotas programmas sākumā. 15. IETEIKUMS Dalībvalstīm būtu jānodrošina iestādēm vajadzīgie cilvēkresursi, lai tās spētu izpildīt savas juridiskās saistības. Šo ziņojumu 2012. gada 13. novembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas IV apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisLouis GALEA. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Pilsoņi no valstīm ārpus Eiropas Savienības (personas, kas nav ES pilsoņi). [2] Eiropas Savienības Imigrantu integrācijas politikas kopējie pamatprincipi, ko 2004. gada 19. novembrī pieņēma Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji. [3] Tolaik "Eiropas Kopiena". [4] Padomes secinājumi par vienotu pamatprincipu noteikšanu imigrantu integrācijas politikai, 4. apsvērums. [5] Stokholmas programma (2009. gads), Kopīgā programma 2011. gadam, Padomes secinājumi par Kopīgo programmu 2011. gadam, stratēģija "Eiropa 2020". [6] Kopīgā integrācijas programma — Ietvars trešo valstu pilsoņu integrācijai Eiropas Savienībā, COM(2005) 389 galīgā redakcija, 1.9.2005. [7] Kopējie pamatprincipi nesaistošu pamatnostādņu veidā. [8] Piemēram, integrācijas kontaktpunkti valstīs, Eiropas integrācijas forums, integrācijas rokasgrāmatas. [9] Padomes 2007. gada 25. jūnija Lēmums 2007/435/EK, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fondu kā daļu no Vispārīgās programmas "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība" ("EIF lēmums") (OV L 168, 28.6.2007., 18. lpp.). Komisijas 2008. gada 5. marta Lēmums 2008/457/EK, kas nosaka kārtību, kādā īstenojams Padomes Lēmums 2007/435/EK (OV L 167, 27.6.2008., 69. lpp.). [10] Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmums Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība" un atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EK ("EBF lēmums") (OV L 144, 6.6.2007., 1. lpp.). Komisijas 2007. gada 19. decembra Lēmums 2008/22/EK, kas nosaka kārtību, kādā īstenojams Lēmums Nr. 573/2007/EK (OV L 7, 10.1.2008., 1. lpp.). [11] Eurostat, Statistics in Focus 34/2011. [12] EBF mērķgrupa attiecas arī uz "pārmitinātajiem" (personām, kas pārvietotas no trešās valsts uz ES dalībvalsti). [13] Eurostat, Statistics in Focus 48/2011. [14] EIF pienākumi izklāstīti Lēmuma 2007/435/EK 25. pantā. [15] EIF pienākumi izklāstīti Lēmuma 2007/435/EK 28. pantā. [16] EIF pienākumi izklāstīti Lēmuma 2007/435/EK 27. pantā. [17] MIPEX (Imigrantu integrācijas politikas indekss) mēra tiesību aktu izstrādi attiecībā uz migrantu integrāciju ES dalībvalstīs un atlasītajās valstīs, kas nav ES dalībvalstis. [18] Padomes EIF lēmuma 48. panta 3. punkta b) apakšpunkts attiecas uz "starpposma ziņojumu par gūtajiem rezultātiem un par Fonda īstenošanas kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem", ko sagatavo Komisija. Turpmāk — "starpposma ziņojums". [19] SOLID komitejai iesniegtais dokuments SOLID/2007/27. [20] Lēmuma 2007/435/EK 48. pants. [21] Starpposma ziņojuma 7.5. sadaļa. [22] Rādītāji aprēķināti, pamatojoties uz dalībvalstu pieprasīto summu. [23] Revīzijas palātas Atzinums Nr. 7/2011 (OV C 47, 17.2.2012., 1. lpp.). [24] Ex ante novērtējums ietver apstākļu novērtējumu programmas vai iestādes izveidei. [25] EIF priekšlikums bija vērsts tikai uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kas likumīgi dzīvo ES teritorijā, jo tas bija balstīts uz imigrācijas politikas juridisko pamatu. [26] Eiropas Komisija, Iekšlietu ģenerāldirektorāta (2011. g.) ietekmes novērtējuma pētījums attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmu (DFS) iekšlietu jomā. Pētījumu veica GHK. [27] Eiropas Sociālais fonds: migranti un mazākumtautības, 2010. g. (http://ec.europa.eu/esf). [28] Priekšlikums Padomes lēmumam, ar kuru izveido Eiropas Trešo valstu piederīgo integrācijas fondu laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no vispārīgās programmas "Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība", COM(2005) 123 galīgā redakcija, 6.4.2005. [29] Lēmuma 2007/435/EK 12. apsvērums. [30] Avots: ESF projektu saraksti, kas publicēti attiecīgās ESF programmas tīmekļa vietnē; EIF projekta informācija, ko sniegusi atbildīgā iestāde. [31] Lēmuma 2007/435/EK 51. pants. [32] EBF III sāka īstenot 2008. gadā. [33] SOLID 2010/15/REV. [34] Čehijas Republika, Vācija un Portugāle. -------------------------------------------------- PIELIKUMS PĀRBAUDĪTIE PROJEKTI Valsts | Galasaņēmējs | Projekta nosaukums | Gada programma | Čehijas Republika | Správa uprchlických zařízení MV | Zřízení a provoz Center na podporu integrace cizinců I. Ārvalstnieku integrācijas atbalsta centru izveide un darbība Projekta mērķis bija izveidot to ārvalstnieku integrācijas atbalsta centrus, kuri likumīgi dzīvo Pilzenē un Pardubicē. Centru uzdevums ir nodrošināt sociālas un juridiskas konsultācijas, mācības un nodrošināt platformu attiecīgajām ieinteresētajām personām. | EIF 2007 | Výzkumný ústav práce a sociálních věcí | Metodika hodnocení monitorovacích nástrojů integračního procesu cizinců z třetích zemí v ČR — 1. Fáze Metodika trešo valstu valstspiederīgo integrācijas procesa uzraudzības instrumentu novērtēšanai Čehijas Republikā — 1. posms Projekta mērķis bija nodrošināt metodiku un pamatrādītāju kopumu TVV integrācijas uzraudzībai. | EIF 2008 | Občanské sdružení Berkat | Pracovní poradenství v komunitním centru InBáze Konsultācijas nodarbinātības jomā InBáze kopienas centrā Projekta mērķis bija nodrošināt profesionālās orientācijas pakalpojumus un pārkvalifikāciju patvēruma meklētājiem. | EBF 2008 | Poradna pro integraci, občanské sdružení | Adaptace azylantů v novém domově Bēgļu adaptācija jaunajā mītnes vietā Projekta pasākumi ietvēra būtiskas informācijas, sociālo un juridisko konsultāciju un individuālas palīdzības nodrošināšanu bēgļiem. | EBF 2008 | Vācija | Türkische Gemeinde in Deutschland e.V. (TGD) | Initiative für Einwanderung und Integration Iniciatīva imigrācijas un integrācijas jomā Projekts piedāvāja konsultācijas, informatīvus pasākumus un vācu valodas pamatkursu trešo valstu valstspiederīgajiem, kas pārceļas uz Vāciju ģimenes atkalapvienošanās nolūkā. Minētie pasākumi tika veikti Turcijā. | EIF 2007 | Diakonisches Werk der Evangelischen Kirche in Deutschland e.V. | Mitten im Leben — Diakonie in der Einwanderungsgesellschaft Dzīves vidū — diakonija sabiedrībā, kurā ir daudz imigrantu Projekts sniedza atbalstu diakonijas sociālo pakalpojumu sniedzējiem starpkultūru atvērtības jomā. Pasākumi ietvēra seminārus, kuros piedalījās apvienības personāls no dažādiem reģionālajiem apgabaliem, konferences u. c. | EIF 2007 | OASE Berlin | Junge Flüchtlinge in Berlin Bēgļi-jaunieši Berlīnē Kvalifikācijas, orientācijas un brīvā laika pasākumi bēgļu izcelsmes nepilngadīgajiem bez pavadības. | EBF 2008 | Caritasverband für das Erzbistum Berlin e.V. | "…und drin bist Du?" Flüchtlinge als Teil der Gesellschaft — auf dem Weg in ein selbstbestimmtes Leben "…vai Tu piedalies?" Bēgļi kā sabiedrības daļa — ceļā uz paša noteiktu dzīvi Projekta mērķis bija uzlabot uzņemšanas nosacījumus, un tā mērķauditorija ir patvēruma meklētāji / bēgļi un dienesti/struktūras Brandenburgas austrumos. | EBF 2008 | Luksemburga | Association de Soutien aux Travailleurs Immigrés (ASTI asbl) | Partenariats pour l’intégration interculturelle: mise en place de services d’information et d’orientation Partnerība starpkultūru integrācijai — informācijas un orientācijas pakalpojumu izveide Projekts ietvēra informācijas un orientācijas pakalpojumus imigrantiem, kopīgus pasākumus ar vietējo sabiedrību un mutiskās tulkošanas pakalpojumus. | EIF 2008 | Fondation Caritas Luxembourg | Partages: faisons connaissance! Iepazīsimies! Projekta mērķis bija veidot saskarsmi imigrantu un vietējās sabiedrības starpā, lai stiprinātu to savstarpējās attiecības. | EIF 2008 | Comité de liaison des associations d’étrangers (CLAE) | Échanges d’expériences et de bonnes pratiques relatives aux mesures d’intégration des ressortissants des pays tiers et participation de ces ressortissants à la définition et à la mise en œuvre de politiques d’intégration / A Citoyenneté Égale Apmaiņa ar pieredzi un labu praksi trešo valstu valstspiederīgo integrācijas jomā un šo personu līdzdalība integrācijas politikas veidošanā un īstenošanā / Līdztiesīga pilsonība Projekta pasākumi ietvēra imigrantu apvienību izpēti un kontaktu nodibināšanu ar tām. | EIF 2008 | Association de Soutien aux Travailleurs Immigrés (ASTI asbl) | Participation et Formation pour le Vivre Ensemble Līdzdalība un izglītība dzīvei kopā Projekta mērķis ir uzlabot patvēruma meklētāju iekļaušanu Luksemburgas sabiedrībā, rīkojot valodas kursus un mācības kvalifikācijas iegūšanai un veicot pasākumus un informatīvas sanāksmes. | EBF 2008 | Fondation Caritas Luxembourg | Form'actif Projekts bija vērsts uz gados jaunajiem patvēruma meklētājiem un bēgļiem, lai palielinātu viņu integrācijas iespējas, uzlabojot valodas prasmi, arodprasmi un zināšanas par Luksemburgas kultūru un tās iedzīvotāju dzīves veidu. | EBF 2008 | Comité de liaison des associations d’étrangers (CLAE) | Encadrement social et d’activités de loisirs dans centres d’hébergement Sociālā palīdzība un brīvā laika nodarbes izmitināšanas centros Projekts ietvēra bēgļiem paredzētu sociālu un kultūras pasākumu un kursu rīkošanu izmitināšanas centros. | EBF 2008 | Portugāle | Serviço de Estrangeiros e Fronteiras (SEF) | Centro de contacto multilingue com gestão automática e integrada do agendamento Daudzvalodu kontaktcentrs ar automātisku un integrētu plānošanas vadību Projekts ietvēra VOIP (IP balss pārraides) iekārtas iegādi zvanu centra vajadzībām, tās uzstādīšanu, mācības tās izmantošanā un apkopi. | EIF 2007 | Alto Comissariado para a Imigração e Diálogo Intercultural, I.P. (ACIDI) | Projectos municipais para a promoção da interculturalidade Pašvaldības projekts starpkultūru saskarsmes veicināšanai Projekts atbalstīja pašvaldības iestāžu un pilsoniskās sabiedrības darbības turpmākai migrantu integrācijai vietējā līmenī. | EIF 2008 | Conselho Português de Refugiados (CPR) | Acolhimento de Refugiados e Interacção com a Comunidade Local Bēgļu uzņemšana un saskarsme ar vietējo sabiedrību Projekts ar uzņemšanas centra starpniecību atbalstīja patvēruma meklētāju, pārvietoto bēgļu un nepilngadīgo bez pavadības sākotnējo uzņemšanu un integrāciju. | EBF 2008 | Conselho Português de Refugiados (CPR) | Formar e Informar para o Asilo e Refugiados Mācības un informācija patvēruma un bēgļu jautājumos Projekta mērķis ir pievērst uzņemošās sabiedrības uzmanību un informēt to par bēgļu jautājumiem, citu pasākumu starpā rīkojot e-mācību kursus un dažādas konferences studentiem un skolotājiem. | EBF 2008 | Apvienotā Karaliste | Slough Borough Council | Migration Works Migrācija darbībā Projekta mērķis bija izveidot modeli atbalsta sniegšanai TVV, sniedzot mācību un sadarbības tīklu iespējas. | EIF 2007 | Bredfordas koledža | Bradford welcomes new arrivals Bredforda sagaida jaunpienācējus Projekta mērķis bija nodrošināt intensīvus kursus angļu valodā par vairākiem tematiem, kas paredzēti, lai palīdzētu TVV integrēšanā, piemēram, valodu mācības. | EIF 2008 | The Housing Associations' Charitable Trust (HACT) | Refugee Community Housing and Employment Project Projekts bēgļu kopienas izmitināšanas un nodarbinātības jomā Projekts sniedza atbalstu bēgļiem, nodrošinot mācības un iesaistīšanu darbā un veicinot partnerību starp vietējo Bēgļu integrācijas un nodarbinātības dienestu, mājokļu asociācijām, vietējām varas iestādēm un bēgļu kopienas organizācijām. | EBF 2008 | Mersisaidas Ugunsdzēsības un glābšanas dienests | Fire awareness, accommodation and integration for refugees Bēgļu mācības ugunsdrošībā, izmitināšana un integrācija Projekts ietvēra mājokļu pārbaudes, tīmekļa vietnes izveidi, brošūras un mājokļu īpašnieku mācības ugunsdrošības jautājumos un saistībā ar droša darba praksi. | EBF 2009 | --------------------------------------------------