Īpašais ziņojums Eiropas Zivsaimniecības 
fonda atbalsts 
akvakultūras nozarei un 
tā efektivitāteLV 2014  Nr. 10
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2014. gads
ISBN 978-92-872-0664-0
doi:10.2865/31413
© Eiropas Savienība, 2014. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
LV 2014  Nr. 10
Īpašais ziņojums Eiropas Zivsaimniecības 
fonda atbalsts 
akvakultūras nozarei un 
tā efektivitāte
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)
02
 Saturs
Punkts
 Glosārijs un abreviatūras
I–IX  Kopsavilkums
1–14 Ievads
1–5 Akvakultūra Eiropas Savienībā
6–14 ES akvakultūras politika
6 Akvakultūra un kopējā zivsaimniecības politika (KZP)
7–8 Komisijas akvakultūras stratēģija
9–14 Eiropas Zivsaimniecības fonds
15–17 Revīzijas tvērums un pieeja
18–69 Apsvērumi
18–36 Akvakultūras ilgtspējīgas attīstības atbalsta pasākumi ne vienmēr bija labi izstrādāti un uzraudzīti 
ES līmenī
18–19 KZP un EZF nesniedza pietiekami sīkas ziņas par akvakultūras ilgtspējīgas attīstības atbalstam paredzēto 
pasākumu saturu
20–22 Pārskatot valstu stratēģiskos plānus un darbības programmas, Komisija nenodrošināja, lai tie vienmēr tiktu 
izstrādāti ar mērķi maksimāli paaugstināt akvakultūras politikas efektivitāti
23–25 Komisija nesniedza visaptverošus ar akvakultūru saistītus norādījumus vides jautājumos
26–30 Komisija nepietiekami nodrošināja, lai dati par vispārējo progresu akvakultūras politikas mērķu 
sasniegšanā būtu salīdzināmi
31–34 Komisija neveica pietiekami daudz vajadzīgo revīziju un izvērtējumu, un uzraudzība bija ierobežota
35–36 No publiskiem līdzekļiem finansēto inovācijas un pētniecības projektu rezultāti netika pilnībā izmantoti
37–54 Akvakultūras ilgtspējīgas attīstības atbalsta pasākumi nebija labi izstrādāti un īstenoti  
dalībvalstu līmenī
37–38 Revidētajās dalībvalstīs trūka iniciatīvu akvakultūras atbalstam
39–40 Telpiskās plānošanas un licencēšanas kārtība bija nepilnīga
03 Saturs
41–42 Finanšu un ekonomikas krīze spēcīgi ietekmēja akvakultūras nozari
43–45 Valstu stratēģiskajos plānos nebija izvirzīti skaidri mērķi attiecībā uz akvakultūru
46–48 Darbības programmās bija dažādas nepilnības
49–52 Dalībvalstis nepievērsa pietiekamu uzmanību vides un veselības politikai
53–54 Dažu dalībvalstu ziņojumos par rezultātiem tika atklātas nopietnas neprecizitātes
55–69 Līdz šim EZF pasākumi akvakultūras ilgtspējīgas attīstības atbalstam nav nodrošinājuši līdzekļu 
izlietojumam atbilstošu vērtību
55–56 Vispārējie mērķi ES līmenī netika sasniegti
57–58 Mērķi dalībvalstu līmenī netika sasniegti
59-69 Daudzi no revidētajiem projektiem visdrīzāk nedeva nekādu ieguldījumu mērķu rentablā sasniegšanā
60–64 Atbalsts ilgtspējīgai attīstībai bija ierobežots un netika novirzīts pareiziem mērķiem
65–66 Sagaidāmie projektu rezultāti netika sasniegti vai pārbaudīti
67–69 Līdz šim ieguvums nav atbildis līdzekļu izlietojumam
70–71 Jaunā kopējā zivsaimniecības politika un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības 
fonds (EJZF) (no 2014. gada)
72–78 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums. Akvakultūras nozares apgrozījums un EZF atbalsts
 II pielikums.  Revidēto projektu izlase
 III pielikums.  Revidēto projektu rezultāti
 Komisijas atbilde
04
 Glosārijs  
un abreviatūras
Akvakultūra : visu veidu ūdens organismu audzēšana vai kultivēšana, lietojot tehnoloģiju, kas paredzēta attiecīgo 
ūdens organismu ražošanas palielināšanai, pārsniedzot vides dabiskās iespējas; ūdens organismi paliek fiziskas vai 
juridiskas personas īpašumā visu audzēšanas un kultivēšanas laiku līdz pat to savākšanai, kā arī tās laikā.
DP: darbības programma
EJZF : Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds
EMAS : ES vides vadības un audita sistēma ( EMAS ) ir Eiropas Komisijas izveidots vadības instruments, kas paredzēts 
uzņēmumiem un citām organizācijām, lai tās novērtētu un uzlabotu savus darbības rezultātus vides aspektā, kā arī 
ziņotu par tiem ( http://ec.europa.eu/environment/emas/ ).
EZF : Eiropas Zivsaimniecības fonds
FAO : Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizācija.
Kompleksa piekrastes teritorijas pārvaldība : process, kura mērķis ir koordinēt dažādu politikas virzienu 
(piemēram, akvakultūras, tūrisma un vēja enerģijas) piemērošanu piekrastes apgabalos, lai veicinātu ilgtspējīgu 
piekrastes teritorijas attīstību.
Konverģences mērķis : reģionāls mērķis, kas attiecas uz to ES reģionu attīstību, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir 
mazāks par 75 % no ES vidējā rādītāja.
KZP : kopējā zivsaimniecības politika. Šis ziņojums attiecas uz KZP līdz 2013. gadam.
Liekais atbalsts : gadījumi, kad subsidētā darbība būtu pilnībā vai daļēji veikta arī bez dotācijas atbalsta.
LIFE : L’Instrument Financier pour l’Environnement  (finanšu instruments videi)
PP: pamatprogramma
SVID : stiprās un vājās puses, iespējas un draudi
Telpiskā plānošana un jo īpaši jūras telpiskā plānošana ir publisks process, kurā tiek analizēts un plānots jūras 
teritorijās veikto cilvēka darbību sadalījums telpā un laikā, lai sasniegtu ekonomiskos, vides un sociālos mērķus. Tās 
svarīgs uzdevums ir sniegt norādes un ticamus datus par saimnieciskās darbības, tostarp akvakultūras, veikšanas 
vietu, garantējot noteiktību ieguldītājiem, izvairoties no konfliktiem un rodot sinerģiju starp darbībām un vidi, 
tādējādi virzoties uz galīgo mērķi – ilgtspējīgu attīstību.
VSP : valsts stratēģiskais plāns
Zivis : šajā ziņojumā zivis ir spuru zivis, vēžveidīgie un moluski.
ZZTEK : Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja
05
 Kopsavilkums
I
Katru gadu ES no akvakultūras iegūst aptuveni 1,3 mil -
jonus tonnu zivju, un šīs nozares apgrozījums ir 4 mil -
jardi EUR. Viens no kopējās zivsaimniecības politikas 
(KZP) (līdz 2013. gadam) un tās finansēšanas instru -
menta, Eiropas Zivsaimniecības fonda (EZF), mērķiem 
bija veicināt akvakultūras ilgtspējīgu attīstību. Tāpēc 
līdz 2013. gada maijam EZF nodrošināja vairāk nekā 
400 miljonus EUR, lai finansētu pasākumus, kas veicina 
produktīvus ieguldījumus akvakultūrā, kā arī pasāku -
mus vides un veselības jomā.
II
Palāta pārbaudīja, vai EZF pasākumi tika labi izstrādāti 
un īstenoti un vai tie nodrošināja līdzekļu izlietojumam 
atbilstošu vērtību. Šim nolūkam Palāta pārbaudīja, kā 
Komisija un dalībvalstis bija izstrādājušas un īstenoju -
šas atbalsta pasākumus un kā dalībvalstīs tika īstenoti 
projekti.
III
Kopumā Palāta konstatēja, ka EZF piedāvātais atbalsts 
akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai nav bijis efektīvs.
IV
Palāta konstatēja, ka ES līmenī akvakultūras ilgtspējī -
gas attīstības atbalsta pasākumi nebija labi izstrādāti 
un uzraudzīti. KZP un EZF nenodrošināja pietie -
kami skaidru regulējumu akvakultūras attīstībai līdz 
2013. gadam. Attiecībā uz norādījumiem par vides 
ilgtspēju Palāta secināja, ka pietiekami norādījumi 
bija sniegti programmai Natura 2000 , bet ne jautāju -
mos, uz kuriem attiecas Ūdens pamatdirektīva, Jūras 
stratēģijas pamatdirektīva un Direktīva par ietekmes 
uz vidi novērtējumu. Tas ir viens no iemesliem, kāpēc 
dalībvalstis neveica pasākumus šajā svarīgajā jomā. 
No dažādiem ES avotiem iegūtie dati par akvakultūru 
nebija pietiekami salīdzināmi, tāpēc akvakultūras 
pasākumu rezultātus bija grūti novērtēt. EZF uzraudzī -
bas komitejām nebija būtiskas nozīmes akvakultūras 
uzraudzībā, vadības informācija bija nepilnīga, un 
attiecīgo no publiskiem līdzekļiem finansēto pētniecī -
bas projektu rezultāti netika pilnībā izmantoti.V
Dalībvalstu līmenī akvakultūras ilgtspējīgas attīstības 
atbalsta pasākumi netika labi izstrādāti un īstenoti. 
Dalībvalstu valsts stratēģiskie plāni un darbības prog -
rammas nenodrošināja pietiekami skaidru pamatu 
akvakultūras atbalstam, un šai nozarei nebija saska -
ņotas stratēģijas. Pienācīgas telpiskās plānošanas 
trūkums, kā arī sarežģītā licencēšanas kārtība kavēja 
ilgtspējīgu attīstību. Nozīmīgas neprecizitātes un 
metodoloģiskas nepilnības tika atklātas arī dažu gada 
īstenošanas ziņojumu sniegtajos ražošanas datos.
VI
Palāta konstatēja, ka akvakultūras nozares galvenie 
izaugsmes mērķi līdz šim nav sasniegti un ka nozarē 
daudzus gadus ir valdījusi stagnācija. Finanšu un 
ekonomikas krīze neapšaubāmi šo stagnāciju būtiski 
veicināja, vismaz tajās dalībvalstīs, kuras ir galvenās 
ražotājas. Palāta arī secināja, ka apmeklētajās dalīb -
valstīs revidēto projektu atlase ir bijusi nekvalitatīva. 
Revidētie projekti (ar dažiem izņēmumiem) bieži vien 
nenodrošināja gaidītos rezultātus vai līdzekļu izlieto -
jumam atbilstošu vērtību, un to ieguldījums izaugsmē 
un nodarbinātībā bija neliels.
VII
Tātad līdz 2013. gadam ES un dalībvalstu līmenī 
nebija pienācīgas sistēmas, lai ES mērķus attiecībā uz 
akvakultūras ilgtspējīgu attīstību īstenotu dzīvē, un 
faktiski veiktie pasākumi nenodrošināja pietiekamus 
rezultātus.
VIII
Tāpēc Palāta iesaka Komisijai, kad ar jaunā Eiropas Jūr -
lietu un zivsaimniecības fonda starpniecību tā īstenos 
akvakultūras atbalsta pasākumus,
a) apstiprinot dalībvalstu darbības programmas, ap -
svērt, vai akvakultūras ilgtspējīgas attīstības mērķi 
ir reālisti un atbilstoši un vai atbalsts tiek novirzīts 
pasākumiem, kas varētu sasniegt šos mērķus;
Kopsavilkums 06
b) izstrādāt pamatnostādnes par to, kā, nosakot 
publisko finansējumu, ņemt vērā attiecīgos vides 
faktorus;
c) nodrošināt, lai attiecīgā gadījumā dalībvalstu dar -
bības programmas tiek apstiprinātas tikai tad, kad 
ir sagatavotas pienācīgas valsts stratēģijas akva -
kultūras nozares attīstībai;
d) mudināt dalībvalstis veikt attiecīgo telpisko plāno -
šanu un vienkāršot licencēšanas un administratī -
vās procedūras, lai atbalstītu akvakultūras nozares 
attīstību;
e) uzlabot no dažādiem avotiem iegūto akvakultūras 
statistikas datu salīdzināmību, lai tie būtu precīzāki 
un pilnīgāki.IX
Palāta iesaka dalībvalstīm, kad ar jaunā Eiropas Jūrlietu 
un zivsaimniecības fonda starpniecību tās īstenos 
akvakultūras atbalsta pasākumus,
a) sagatavot un piemērot saskaņotas valsts akvakul -
tūras nozares attīstības stratēģijas;
b) veikt attiecīgo telpisko plānošanu un vienkāršot 
licencēšanu un administratīvās procedūras, lai 
atbalstītu akvakultūras nozares attīstību;
c) gādāt, lai publiskais finansējums vispirms tiktu 
novirzīts projektiem, kas sniedz lielāko ieguldīju -
mu akvakultūras ilgtspējīgā attīstībā un nodrošina 
līdzekļu izlietojumam atbilstošu vērtību;
d) stingrāk uzraudzīt projektu rezultātus, nosakot un 
piemērojot attiecīgus rādītājus.
Avots:  ER P.
07
 Ievads
Akvakultūra Eiropas 
Savienībā
01 
Akvakultūra ir visu veidu ūdens orga -
nismu (tādu kā zivis un vēžveidīgie) 
audzēšana vai kultivēšana, lietojot 
tehnoloģiju, kas paredzēta attiecīgo 
ūdens organismu ražošanas palielinā -
šanai, pārsniedzot vides dabiskās ie -
spējas; ūdens organismi paliek fiziskas 
vai juridiskas personas īpašumā visu 
audzēšanas un kultivēšanas laiku līdz 
pat to savākšanai, kā arī tās laikā1.02 
Akvakultūra ir viens no zivju ražošanas2 
komponentiem; otrs ir savvaļas zvej -
niecība. Jaunākā pieejamā informācija 
attiecas uz 2011. gadu, kad ES saražoja 
aptuveni 6 miljonus tonnu zivju, no ku -
rām 1,3 miljoni tonnu bija akvakultūras 
produkti. Kā parādīts 1. attēlā , ikgadē -
jais zivju ražošanas apjoms ES daudzus 
gadus ir samazinājies, jo samazinājās 
nozveja un akvakultūras nozarē valdīja 
stagnācija. No ES patērētajām zivīm 
65 % tiek importētas.1 3. panta d) punkts Padomes 
2006. gada 27. jūlija Regulā 
(EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas 
Zivsaimniecības fondu 
(OV L 223, 15.8.2006., 1. lpp.).
2 Šajā ziņojumā “zivju ražošana” 
attiecas uz spuru zivju, 
vēžveidīgo un molusku 
ražošanu.
Zivju ražošana ES (tonnās)
Avots:  Eurostat.1. attēls10 000 000
9 000 000
4 000 000
3 000 0008 000 000
7 000 000
6 000 0005 000 000
2 000 000
1 000 000
0
1995. g. 1996. g. 1997. g. 1998. g. 1999. g. 2000. g. 2001. g. 2002. g. 2003. g. 2004. g. 2005. g. 2006. g. 2007. g. 2008. g. 2009. g. 2010. g. 2011. g.Nozveja
Akvakultūra
08 Ievads
03 
Spuru zivis veido trīs ceturtdaļas 
ES akvakultūras produktu vērtības iz -
teiksmē3. Šī nozare nodrošina aptuveni 
80 000 darbvietu, un tās gada apgro -
zījums ir 4  miljardi  EUR4. Patērētāju 
attieksme pret saimniecībās audzētām 
zivīm dažādās Eiropas valstīs atšķiras, 
turklāt daudzi patērētāji dod priekšro -
ku nozvejotām zivīm, tāpēc to tirgus 
cena ir augstāka.
04 
Lai gan ES tiek audzētas daudzas su -
gas, lielāko daļu akvakultūras produktu 
veido tikai dažas no tām. Galvenās 
ražotājvalstis ir Francija, Apvienotā 
Karaliste, Grieķija, Spānija un Itālija, kas 
kopā nodrošina 77 % no apgrozījuma 
vērtības, kā parādīts 1. tabulā .05 
Pretēji ES akvakultūras nozarē valdo -
šajai stagnācijai pasaules akvakultūras 
ražošanas apjoms daudzus gadus ir 
palielinājies. No 2000. līdz 2011. gadam 
ražošanas apjoms pasaulē gandrīz div -
kāršojās — no 32 miljoniem līdz 63 mil -
joniem tonnu (sk.  2. attēlu ), turklāt 
gandrīz 90 % akvakultūras produktu 
pašlaik nodrošina Āzija. Akvakultūras 
nozare nodrošina aptuveni 40 % no 
visas pasaules zivju piedāvājuma, kas 
paredzēts cilvēku patēriņam5.3 FAO, “Stāvoklis pasaules 
zivsaimniecības un 
akvakultūras nozarē”, Roma, 
2012. gads.
4 Eiropas Komisijas Kopīgais 
pētniecības centrs, 
“ES akvakultūras nozares 
ekonomiskās darbības 
rezultāti” (STEFC-13-29), Brisele, 
2013. gads (2011. gada dati).
5 FAO, “Pasaules akvakultūras 
ražošanas statistika”, 
2011. gads (ftp://ftp.fao.org/fi/
news/GlobalAquaculturePro -
ductionStatistics2011.pdf).1. tabulaGalvenās akvakultūras produktu ražotājvalstis un sugas
Apgrozījums (miljonos EUR) 2011. gadā
Dalībvalsts KopāSarkanā 
zobaine un 
jūrasasarisLasis Forele Austere GliemeneĒdamais
gliemezisKarpaPārējās 
sugas
Francija 22 % 898 35 0 120 502 164 0 5 72
AK 18 % 740 2 678 35 1 21 0 1 2
Grieķija 13 % 523 485 0 4 0 9 0 0 25
Spānija 12 % 501 199 0 51 2 102 14 1 132
Itālija 11 % 423 61 0 140 0 40 106 3 73
Kopā 77 % 3 085 782 678 350 505 336 120 10 304
Pārējās dalībvalstis 23 % 933 65 80 265 38 90 27 134 234
Kopā ES 4 018 847 758 615 543 426 147 144 538
21 % 19 % 15 % 14 % 11 % 4 % 4 % 13 %
Avots:  KPC ziņojums “ES akvakultūras nozares saimnieciskās darbības rezultāti” ( ZZTEK 13-29), 2013. gads.
09 Ievads
Pasaules tendences akvakultūras ražošanā
Avots:  Eurostat  (ES 27), FAO  (pasaule).
Avots:  ER P.2. attēlsES salīdzinājumā ar akvakultūras ražošanas apjomiem pasaulē (1998. gads = 100 %) 
140 %
120 %
100 %
80 %
60 %
40 %
20 %
0 %
- 20 %
1998. g. 1999. g. 2000. g. 2001. g. 2002. g. 2003. g. 2004. g. 2005. g. 2006. g. 2007. g. 2008. g. 2009. g. 2010. g. 2011. g.Pasaule
ES 27

10 Ievads
ES akvakultūras politika
Akvakultūra un kopējā 
zivsaimniecības politika 
(KZP)
06 
Padomes Regulā (EK) Nr. 2371/20026 ir 
noteikti KZP mērķi 2002.–2013. gadam. 
Galvenais KZP mērķis, kas attiecas 
arī uz akvakultūru, ir noteikts regulas 
2. pantā: “Kopējā zivsaimniecības poli -
tika garantē tādu ūdeņu dzīvo resursu 
izmantošanu, kas nodrošina ilgtspē -
jīgus ekonomiskos, vides un sociālos 
apstākļus.”
Komisijas akvakultūras 
stratēģija
07 
Komisija 2002. gada septembrī publi -
cēja Eiropas akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības stratēģiju7. Šai stratēģijai ir 
trīs galvenie mērķi:
a) radīt drošu ilgtermiņa nodarbinātī -
bu un ilgtspējīgu izaugsmi;
b) nodrošināt kvalitatīvus produktus 
patērētājiem un veicināt augstus 
dzīvnieku veselības un labturības 
standartus;
c) nodrošināt videi nekaitīgu 
ražošanu.08 
Komisija 2009. gadā atzina8, ka kopš 
2002. gada ES akvakultūras kopējais 
ražošanas apjoms nav palielinājies, kas 
ir krasā pretstatā straujajam pieaugu -
ma tempam citviet pasaulē, un ka ir 
jāveic nopietni pasākumi, lai uzlabotu 
konkurētspēju un veicinātu ilgtspējīgu 
izaugsmi un pārvaldību. Tā pārskatīja 
stratēģiju, bet saglabāja 2002. gada 
stratēģijai līdzīgus mērķus:
a) veicināt ekonomisko dzīvotspēju;
b) garantēt pārtikas nekaitīgumu, 
dzīvnieku veselību un labturību;
c) izpētīt akvakultūras ietekmi uz vidi.
Eiropas Zivsaimniecības 
fonds
09 
Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF)9 
bija KZP finanšu instruments no 
2007. gada līdz 2013. gadam. EZF bija 
pieci prioritārie virzieni, un tā kopējais 
budžets bija 4,3  miljardi  EUR. Katrs 
virziens ietvēra vairākus pasākumus. 
EZF finansējums tika sadalīts šādi:
 ο1. prioritārais virziens: Kopienas flo -
tes pielāgošana (1,2  miljardi  EUR);
 ο2. prioritārais virziens: akvakultū -
ra, zveja iekšzemes ūdeņos, pro -
duktu pārstrāde un tirdzniecība 
(1,2 miljardi  EUR);
 ο3. prioritārais virziens: kopē -
jās ieinteresētības pasākumi 
(1,1 miljards  EUR);
 ο4. prioritārais virziens: zivsaimnie -
cības apvidu ilgtspējīga attīstība 
(0,6 miljardi  EUR);
 ο5. prioritārais virziens: tehniskā 
palīdzība (0,2  miljardi  EUR).6 Padomes 2002. gada 
20. decembra Regula (EK) 
Nr. 2371/2002 par 
zivsaimniecības resursu 
saglabāšanu un ilgtspējīgu 
izmantošanu saskaņā ar 
kopējo zivsaimniecības 
politiku (OV L 358, 31.12.2002., 
59. lpp.).
7 COM(2002) 511 galīgā 
redakcija, 19.9.2002.
8 COM(2009) 162 galīgā 
redakcija, 8.4.2009.
9 Regula (EK) Nr. 1198/2006. 
EZF aizstāja Zivsaimniecības 
virzības finansēšanas 
instrumentu (ZVFI).
11 Ievads
10 
Tātad īpašs prioritārais virziens akva -
kultūras nozarei netika paredzēts. To -
mēr noteikts līdzekļu apjoms akvakul -
tūrai bija paredzēts 2. un 3. prioritārā 
virziena pasākumos un 2. prioritārā vir -
ziena akvakultūras pasākums (2.1. pa -
sākums) bija paredzēts tieši šīs nozares 
ekonomiskās, vides un sociālās ilgt -
spējības nodrošināšanai un to varēja 
izmantot arī konkurētspējas atbalstam. 
I pielikumā  ir norādīti 2. prioritārā 
virziena plānotie izdevumi un 438 mil -
joni EUR EZF saistības 2.1. pasākumam 
(akvakultūra) līdz 2013. gada maija 
beigām, kas tika piešķirti 2.1. pasāku -
ma 5 826 projektiem, pamatojoties 
uz datiem, kurus Komisijai iesniedza 
dalībvalstis.
11 
Maksimālais EZF ieguldījums apstip -
rinātā projektā bija 75 % no kopējiem 
valsts izdevumiem konverģences 
reģionos10 un 50 % citur. Tādējādi 
ES līdzekļi bija jāpapildina ar citiem 
publiskiem līdzekļiem, ko nodrošināja 
dalībvalstis. Publiskā (ES un dalīb -
valstu) ieguldījuma procentuālā daļa 
attiecīgo nozaru mikrouzņēmumiem 
un maziem un vidējiem uzņēmumiem 
varēja sasniegt 60 % no ieguldījumu 
izmaksām tiem reģioniem, uz kuriem 
attiecas konverģences mērķis, un 40 % 
tiem reģioniem, uz kuriem neattiecas 
konverģences mērķis11.12 
Akvakultūras pasākumi nodrošināja 
EZF atbalstu šādām darbībām12:
a) pasākumi produktīviem ieguldīju -
miem akvakultūrā;
b) akvavides pasākumi;
c) sabiedrības veselības pasākumi;
d) dzīvnieku veselības pasākumi.
13 
Prioritāros virzienus un pasākumus Ei -
ropas Zivsaimniecības fondam kopumā 
savos valsts stratēģiskajos plānos pēc 
dialoga un apspriešanās ar Komisiju 
noteica dalībvalstis. Tad, pamatojoties 
uz šiem plāniem, tika izstrādātas valstu 
darbības programmas, ko dalībvalstis 
iesniedza Komisijai izskatīšanai un ap -
stiprināšanai Komisijas lēmuma veidā. 
Lai uzraudzītu programmas īsteno -
šanu, katrai darbības programmai ir 
izveidota uzraudzības komiteja.
14 
Saskaņā ar EZF īstenošanas regulu 
dalībvalstīm bija arī jāreģistrē šādi 
statistikas dati par akvakultūras nozari, 
kas ietverta 2. prioritārajā virzienā:
 - tonnāža, ko nodrošina akvakultū -
ra, pārstrāde un zveja iekšzemes 
ūdeņos;
 - to projektu procentuālā daļa, kuros 
izmanto videi nekaitīgas ražošanas 
metodes (negatīvās ietekmes sa -
mazināšana vai pozitīvās ietekmes 
pastiprināšana);
 - apgrozījuma pieaugums 
(miljonos EUR).10 Reģioni, kuru IKP uz vienu 
iedzīvotāju ir mazāks par 75 % 
no ES vidējā rādītāja.
11 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
II pielikums.
12 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
28. pants.
12
 Revīzijas tvērums  
un pieeja
Avots:  ER P.15 
Revīzijas mērķis bija atbildēt uz jautā -
jumu, “vai Eiropas Zivsaimniecības fonds 
sniedza efektīvu atbalstu akvakultūras 
ilgtspējīgai attīstībai” . Tas tika izda -
rīts, atbildot uz turpmāk minētajiem 
apakšjautājumiem par ES akvakultūras 
atbalsta pasākumu izstrādi un īste -
nošanu un par publiskā finansējuma 
rezultātiem.
a) Vai EZF akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības atbalsta pasākumi tika 
labi izstrādāti un uzraudzīti ES līme ­
nī? Lai atbildētu uz šo jautājumu, 
Palāta pārbaudīja, kā pasākumi tika 
izstrādāti un kāda bija Komisijas 
loma to īstenošanā.
b) Vai EZF akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības atbalsta pasākumi tika 
labi izstrādāti un īstenoti dalībvalstu 
līmenī?  Lai atbildētu uz šo jautā -
jumu, Palāta pārbaudīja dalībval -
stu valsts stratēģiskos plānus un 
darbības programmas un izpētīja 
saistītos jautājumus (tostarp telpis -
ko plānošanu un licencēšanu) un 
to, kā šie pasākumi tika īstenoti.
c) Vai EZF nodrošināja līdzekļu izlieto ­
jumam atbilstošu vērtību un atbals ­
tīja akvakultūras ilgtspējīgu attīstī ­
bu?  Lai atbildētu uz šo jautājumu, 
Palāta apsvēra, vai tika sasniegti 
vispārējie mērķi, pārbaudīja atlasī -
to projektu ieguldījumu ilgtspējīgā 
attīstībā un to, kā šiem projektiem 
tika novirzīti līdzekļi, ņēma vērā 
izaugsmes, nodarbinātības un 
faktiskos rezultātus un pārbaudīja 
pierādījumus par līdzekļu izlietoju -
mam atbilstošu vērtību.16 
Revīzijai tika izraudzīti projekti, kas fi -
nansēti laikā no 2007. līdz 2011. gadam. 
Tā tika veikta attiecīgajos Komisijas 
dienestos un sešās dalībvalstīs (Spāni -
jā, Francijā, Itālijā, Polijā, Portugālē un 
Rumānijā), kas kopā nodrošina vairāk 
nekā 50 % akvakultūras produktu 
ES un saņem attiecīgo budžeta atbal -
stu no EZF, kā parādīts I pielikumā .
17 
Ar 60 projektu dokumentāciju Palāta 
iepazinās dalībvalstīs (sk.  II pielikumu ) 
un 31 no tiem apmeklēja izpildes vietā. 
Projektu atlases kārtība un faktiskie 
projektu rezultāti tika pārbaudīti un sa -
līdzināti ar EZF mērķiem. Īpaša uzma -
nība tika pievērsta dalībvalstu proce -
dūrām publisko līdzekļu izlietojumam 
atbilstošas vērtības un akvakultūras 
ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanai.

13
 Apsvērumi
Akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības atbalsta 
pasākumi ne vienmēr bija 
labi izstrādāti un 
uzraudzīti ES līmenī
KZP un EZF nesniedza 
pietiekami sīkas ziņas par 
akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības atbalstam 
paredzēto pasākumu saturu
18 
Līgumā ir noteiktas ES ekskluzīvās 
pilnvaras zivsaimniecības jomā, bet 
ne tieši saistībā ar akvakultūru. Tomēr 
viens no KZP mērķiem ir nodrošināt 
saskaņotus akvakultūras atbalsta 
pasākumus13. Ar EZF bija paredzēts “at -
balstīt kopējo zivsaimniecības politiku 
nolūkā nodrošināt ūdeņu dzīvo resursu 
izmantošanu un atbalstīt akvakultūru, 
tādējādi nodrošinot ekonomikas, vides 
un sociālo ilgtspējību”14. EZF 2. priori -
tārais virziens paredzēja finansējumu 
akvakultūrai, zvejai iekšzemes ūdeņos 
un zivsaimniecības un akvakultūras 
produktu pārstrādei un tirdzniecībai.
19 
KZP un EZF regulās nebija sīkākas 
informācijas par saskaņotu akvakultū -
ras pasākumu saturu. Precīzāk izsako -
ties, augsta līmeņa mērķi attiecībā uz 
akvakultūru netika pārvērsti konkrētos 
pasākumos; dalībvalstīm netika izvir -
zīta prasība sagatavot īpašus plānus, 
sīki norādot, kā vislabāk izmantot 
pieejamo finansējumu, lai nodrošinātu 
akvakultūras ilgtspējīgu attīstību; un 
nebija stingras uzraudzības un vērtēša -
nas sistēmas ar kopīgiem rādītājiem, lai 
uzraudzītu progresu vai izpildi.Ne šajās regulās, ne arī tālāk tekstā ap -
lūkotajos valstu stratēģiskajos plānos 
un darbības programmās (sk. 43. līdz 
48. punktu) netika nodrošināts pietie -
kami skaidrs regulējums akvakultūras 
ilgtspējīgai attīstībai līdz 2013. gadam.
Pārskatot valstu stratēģiskos 
plānus un darbības 
programmas, Komisija 
nenodrošināja, lai tie 
vienmēr tiktu izstrādāti ar 
mērķi maksimāli paaugstināt 
akvakultūras politikas 
efektivitāti
20 
VSP attiecas uz visu zivsaimniecības 
nozari, un tajā iekļauj kopsavilkuma 
aprakstu par visiem kopējās zivsaim -
niecības politikas aspektiem, tostarp 
par tās prioritātēm un mērķiem. Tāpēc, 
ja vien tas attiecas uz dalībvalsti, tās 
stratēģiskajā plānā ietver prioritātes, 
mērķus un aplēsto vajadzīgo publisko 
finansējumu, jo īpaši attiecībā uz akva -
kultūras nozares ilgtspējīgas attīstības 
stratēģiju15. Komisijai bija jāizvērtē16 
dalībvalstu ierosinātās darbības prog -
rammas (DP), lai noteiktu, vai tās bija 
saskaņotas ar VSP un EZF prasībām, 
tostarp attiecībā uz akvakultūru.
21 
Palāta konstatēja, ka Komisija bija 
plaši izvērtējusi DP , VSP un EZF prasī -
bu (tostarp attiecībā uz akvakultūru) 
saskaņotību. Šis novērtējums bija ko -
pumā izsmeļošs un kalpoja par pamatu 
sarunām ar dalībvalstīm, kas noslēdzās 
ar DP galīgo pieņemšanu.13 Regulas (EK) Nr. 2371/2002 
1. panta 2. punkts.
14 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
4. pants.
15 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
15. pants.
16 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
17. panta 5. punkts.
14 Apsvērumi
22 
Tomēr, veicot revīziju dalībvalstīs, Palā -
ta atklāja trūkumus VSP un DP izstrādē 
(sk. 43.–47. punktu). Lai gan Palāta 
atzīst, ka saskaņā ar dalītās pārvaldības 
principu Komisijai un dalībvalstīm ir 
īpaši pienākumi, Komisija, pārskatot 
VSP un DP , šiem trūkumiem nepievēr -
sa pietiekamu uzmanību, kas ir daļēji 
saistīts ar VSP vispārējo raksturu.
Komisija nesniedza 
visaptverošus ar akvakultūru 
saistītus norādījumus vides 
jautājumos
23 
Vides ilgtspējība ir viens no EZF ak -
vakultūras pasākumu finansējuma 
mērķiem, kā arī Komisijas akvakultūras 
stratēģijas mērķis. Akvavides pasākumi 
ir norādīti kā pasākumi, kas ir attiecinā -
mi EZF finansējumam (sk. 12. punktu). 
Papildus KZP un EZF akvakultūras 
atbalsta pasākumu vides ilgtspējību 
novērtē pēc to atbilstības ES vides 
politikai. Galvenās attiecīgās politikas 
jomas ir izklāstītas ES Ūdens pamatdi -
rektīvā17, Jūras stratēģijas pamatdirek -
tīvā18, Ietekmes uz vidi novērtējuma 
direktīvā19 un Dzīvotņu ( Natura 2000 ) 
direktīvā20. Ņemot vērā tik plašo ES tie -
sību aktu klāstu, Komisijai vajadzētu 
sniegt norādījumus dalībvalstīm un 
nozarei.24 
Piemēram, saskaņā ar Dzīvotņu 
direktīvu dalībvalstīm ir jāveic attie -
cīgi pasākumi, lai īpaši aizsargājamās 
Natura 2000  dabas teritorijās novērstu 
dabisko dzīvotņu un sugu dzīvotņu 
noplicināšanos, kā arī lai novērstu 
traucējumus, kas skar sugas, kuru dēļ 
noteikta attiecīgā teritorija.
25 
Palāta konstatēja, ka Komisija patie -
šām bija sagatavojusi pamatnostādnes 
dalībvalstīm, lai atbalstītu akvakultūru 
Natura 2000  teritorijās. Tomēr attiecībā 
uz pārējām 23. punktā minētajām di -
rektīvām šādas pamatnostādnes netika 
izstrādātas. Turklāt Komisija nesniedza 
konkrētus norādījumus par EZF regulā 
paredzētajiem akvavides pasākumiem. 
Šis norādījumu trūkums neatbilda 
EZF vides ilgtspējības mērķim, turklāt 
revīzijā tika konstatēts, ka EZF nav 
sniedzis būtisku atbalstu praktiskai vi -
des ilgtspējības nodrošināšanai (sk. 50. 
un 51. punktu).
Komisija nepietiekami 
nodrošināja, lai dati 
par vispārējo progresu 
akvakultūras politikas mērķu 
sasniegšanā būtu salīdzināmi
26 
Dalībvalstīm katru gadu ir jānosūta 
Komisijai statistika par akvakultūras 
ražošanu (apjomu un vērtību)21. Statis -
tiku par akvakultūras nozares struktūru 
sūta reizi trijos gados. Šo statistiku 
apkopo un pārbauda Eurostat . Komi -
sija veic šā procesa uzraudzību, nevis 
apstiprina statistikas datus.17 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2000. gada 
23. oktobra Direktīva 2000/60/
EK, ar ko izveido sistēmu 
Kopienas rīcībai ūdens resursu 
politikas jomā (OV L 327, 
22.12.2000., 1. lpp.).
18 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2008. gada 17. jūnija 
Direktīva 2008/56/EK, ar ko 
izveido sistēmu Kopienas 
rīcībai jūras vides politikas 
jomā (OV L 164, 25.6.2008., 
19. lpp.).
19 Padomes 1985. gada 27. jūnija 
Direktīva 85/337/EEK par dažu 
sabiedrisku un privātu 
projektu ietekmes uz vidi 
novērtējumu (OV L 175, 
5.7.1985., 40. lpp.). Saskaņā ar 
EZF regulas 28. pantu atbalstu 
piešķir vienīgi tad, ja ir ievēroti 
noteikti ietekmes uz vidi 
novērtējuma noteikumi.
20 Padomes 1992. gada 21. maija 
Direktīva 92/43/EEK par 
dabisko dzīvotņu, savvaļas 
faunas un floras aizsardzību 
(OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.).
21 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2008. gada 9. jūlija 
Regula (EK) Nr. 762/2008 par 
to, kā dalībvalstis iesniedz 
statistiku par akvakultūru, un 
ar ko atceļ Padomes Regulu 
(EK) Nr. 788/96 (OV L 218, 
13.8.2008., 1. lpp.).
15 Apsvērumi
22 Regulas (EK) Nr. 762/2008 
6. pants.
23 Grieķija, Francija un Austrija.27 
Komisija uzskata, ka ražošanas statis -
tika kopumā ir uzticama. Tomēr dažu 
dalībvalstu sniegtajos datos par akva -
kultūras nozares struktūru ir vērojama 
neatbilstība. Izmantojamo platību 
kopējais lielums ir izteikts hektāros 
un kubikmetros. Saskaņā ar Eurostat  šī 
prasība norādīt kubikmetrus dažās val -
stīs rada problēmas un var ierobežot 
šajās mērvienībās izteikto statistikas 
datu salīdzināmību. Piemēram, abas 
lielākās (apjoma ziņā) akvakultūras 
produktu ražotājas Francija un Spānija 
ziņoja, ka to akvakultūrā izmantojamo 
platību kopējais lielums 2011. gadā 
bija attiecīgi 2 532 m3 un 10 611 m3 un 
apgrozījuma apjoms (sk.  I pielikumu ): 
attiecīgi 283 un 277 tūkstoši tonnu. 
Portugāle ar astoņu tūkstošu tonnu ap -
grozījumu ziņoja, ka tās izmantojamo 
platību kopējais lielums bija 22 529 m3.
28 
Dalībvalstīm katru gadu ir jānosūta 
Komisijai metodoloģiskais ziņojums 
par datu vākšanu22. Palāta konstatēja, 
ka vairākums dalībvalstu šādus ziņo -
jumus katru gadu nav nosūtījušas. 
Tas aizkavē statistikas informācijas 
apstiprināšanu, ko veic Eurostat , un 
rada šaubas par attiecīgās statistikas 
kvalitāti. Turklāt trīs dalībvalstis23 
sniedza datus par 2011. gadu ar trīs līdz 
piecu mēnešu kavēšanos (termiņš bija 
2012. gada 31. decembris).29 
Ņemot vērā akvakultūras nozares 
koncentrāciju un iespēju, ka par kon -
krētiem ražotājiem varētu tikt atklāta 
komerciāli svarīga informācija, dažas 
dalībvalstis datus par akvakultūras pro -
dukciju sadalījumā pa konkrētām zivju 
sugām ir norādījušas kā konfidenciālus. 
Nākamajā tabulā ir parādīts, ka datus 
par akvakultūras ražošanu (izņemot 
zivju mazuļu audzētavas un inkuba -
torus) 2011. gadā astoņas dalībvalstis 
bija norādījušas kā konfidenciālus, bet 
dažas dalībvalstis šos datus vēl nebija 
iesniegušas. Līdz ar to Eurostat  nevar 
norādīt apkopotus datus par ES 27, un 
tas samazina publiski pieejamās infor -
mācijas apjomu par nozares tenden -
cēm un tās attīstību (sk.  2. tabulu ).
16 Apsvērumi
Akvakultūras ražošanas vērtība ES
EUR
ĢEO / GADS 2008 2009 2010 2011
ES 27 3 407 134 614 3 219 102 127 N/P N/P
ES 25 3 372 465 092 3 182 599 297 N/P N/P
ES 15 3 114 534 138 2 988 571 787 N/P N/P
Beļģija 667 767 4 034 596 Konfidenciāli Konfidenciāli
Bulgārija 16 538 094 19 512 878 19 576 101 17 113 825
Čehijas Republika 41 537 574 39 266 665 37 108 186 39 865 313
Dānija 98 276  272 88 240 305 Konfidenciāli Konfidenciāli
Vācija 97 080 122 94 240 346 94 739 574 Konfidenciāli
Igaunija 1 771 650 2 235 436 2 028  836 1 684 752
Īrija 92 442 829 104 271  122 113 132  438 124 900 818
Grieķija 369 913 151 397 790 833 N/P 453 062  003
Spānija 410 808 739 396 337 342 412 166 215 445 462 460
Francija 691 603 892 697 964 760 Konfidenciāli N/P
Itālija 465 600 684 474 862 750 333 238  932 402 822 356
Kipra 33 144  550 16 463 500 20 319 860 N/P
Latvija 1 528 601 1 114 894 1 195 864 1 253 766
Lietuva 6 635 949 6 654 996 Konfidenciāli Konfidenciāli
Ungārija 30 324 26 451 27 164 30 293
Malta 93 763 138 47 057 424 82 217 002 45 109 193
Nīderlande 96 600 777 84 109 496 105 703 231 73 959  895
Austrija 12 741 113 13 878 544 20 355 963 Konfidenciāli
Polija 73 284 926 76 372  905 N/P Konfidenciāli
Portugāle 40 175 003 34 063 945 47 264  269 58 278 930
Rumānija 18 131 429 16 989 952 5 691 110 15 890 132
Slovēnija 3 485 097 3 069 400 2 167 330 Konfidenciāli
Slovākija 2 749  143 1 765  838 Konfidenciāli 2 420 531
Somija 36 844 618 39 581 700 41 141 158 Konfidenciāli
Zviedrija 23 247 950 18 435 879 29 040 710 42 442  468
Apvienotā Karaliste 678 531  220 540 760 168 573 902 627 739 685 060
Avots:  Eurostat .2. tabula
17 Apsvērumi 3. tabula24 Komisijas 2005. gada 
26. augusta Lēmums 
2005/629/EK par 
Zivsaimniecības zinātnes, 
tehnikas un ekonomikas 
komitejas izveidošanu 
(OV L 225, 31.8.2005., 18. lpp.).30 
Papildus Eurostat  arī Zivsaimniecības 
zinātnes, tehnikas un ekonomikas 
komiteja (ZZTEK24) pārbauda akvakul -
tūras datus, izmantojot datu vākšanas 
sistēmu, kurā dalībvalstis apkopo 
sociālekonomisko informāciju par 
akvakultūras uzņēmumiem. Starp Euro­
stat un ZZTEK datiem par akvakultūras 
ražošana pastāv būtiskas atšķirības. Tas 
ir redzams 3. tabulā , kurā ir salīdzināti 
2009. gada apjomi valstīs, kurās veikta 
revīzija. Šīs atšķirības var būt izskaidro -
jamas ar dažādos tiesību aktos noteik -
tajām atšķirīgajām metodoloģiskajām 
pieejām datu vākšanā, tomēr Eurostat  
vai ZZTEK tās nav pilnībā izlīdzinājuši.
Eurostat  un ZZTEK datu salīdzinājums par 2009. gadu
Akvakultūras produkcija 2009. gadā
 Eurostat ZZTEK ziņojums Atšķirība Atšķirība %
Tūkst. EUR Tonnas Tūkst. EUR Tonnas Tūkst. EUR Tonnas Tūkst. EUR Tonnas
Spānija 396 337 268 457 440  028 268 600 -43 691 -143 -11 % 0 %
Francija 697 965 236 439 760 067 265 399 -62 102 -28 960 -9 % -12 %
Itālija 474 863 162 325 474 003 162 325 860 0 0 % 0 %
Polija 76 373 36 503 88 356 38 854 -11 983 -2 351 -16 % -6 %
Portugāle 34 064 6 727 37 250 6 208 -3 186 519 -9 % 8 %
Rumānija 16 990 13 131 13 896 7 292 3 094 5 839 18 % 44 %
Avoti:  Eurostat  akvakultūras ražošanas statistika. Kopīgās pētniecības centra ( JRC) ziņojums “ES akvakultūras nozares ekonomiskās darbības 
rezultāti” (STEFC -OWP-12-03, 2012. gads).
18 Apsvērumi
Komisija neveica pietiekami 
daudz vajadzīgo revīziju un 
izvērtējumu, un uzraudzība 
bija ierobežota
31 
Saskaņā ar EZF regulu dalībvalstīm 
ir jānosūta Komisijai savu DP starp -
posma izvērtējumi25. Šie izvērtējumi 
varēja sniegt noderīgu informāciju par 
akvakultūras pasākumu īstenošanu un 
ļāva veikt korektīvas darbības. Tomēr 
Palāta, veicot revīziju, konstatēja, ka 
sniegtās informācijas līmenis it īpaši 
akvakultūras jomā patiesībā bija zems.
32 
Līdz Palātas revīzijas laikam Komisijas 
veiktajās EZF regulā prasītajās revīzijās 
uz vietas26 bija iekļauti tikai septiņi ak -
vakultūras projekti. Šis zemais atlases 
līmenis neļauj ne dalībvalstu, ne arī 
ES mērogā izdarīt secinājumus par sis -
tēmu darbības efektivitāti. Šīs revīzijas 
tika veiktas ar mērķi novērtēt sistēmu 
atbilstību un nebija paredzētas tam, 
lai sniegtu informāciju par ES atbalsta 
ietekmi uz akvakultūras ilgtspējīgu 
attīstību.
33 
Dalībvalstu DP starpposma izvērtēju -
mi tika nosūtīti Komisijai, kas nolīga 
ekspertu kopsavilkuma sagatavošanai. 
Lai gan šie starpposma izvērtējumi 
un kopsavilkums attiecas uz akvakul -
tūru, Komisija tos sīkāk neizvērtēja, 
lai noteiktu, vai akvakultūras atbalsta 
pasākumi ir atbilstoši.34 
Komisijas pārstāvis kā padomdevējs 
piedalās dalībvalstu EZF uzraudzības 
komiteju darbā. Tomēr akvakultūras 
jautājumiem tās varēja veltīt ļoti maz 
laika.
No publiskiem līdzekļiem 
finansēto inovācijas un 
pētniecības projektu 
rezultāti netika pilnībā 
izmantoti
35 
Komisijas 2009. gada akvakultūras 
stratēģijas 3.1. daļā27 ir norādīts, ka ilgt -
spējīgai akvakultūras attīstībai jābūt 
balstītai uz pētniecības un inovācijas 
paraugprojektiem un ka ir būtiski šādu 
atbalstu turpināt un pastiprināt.
36 
Lai gan, kā norādīts 1. izcēlumā , 
nozīmīgs līdzekļu apjoms tika atvēlēts 
LIFE28 un pētniecības pasākumiem, 
revīzijā tika konstatēts, ka Komisija nav 
pietiekami izmantojusi šo projektu 
rezultātus, lai izstrādātu mērķus un 
pamatnostādnes attiecībā uz akva -
kultūru (par tādiem jautājumiem kā 
kaitīgo notekūdeņu un ķīmisko vielu 
noplūde, saimniecību izvietojums un 
zivju izbēgšanas gadījumu ietekme) 
(sk. 23.–25. punktu).25 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
49. panta 3. punkts.
26 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
72. pants.
27 COM(2009) 162.
28 LIFE ir ES finanšu instruments 
videi. Komisijas tiešā 
pārvaldībā tas finansē vides 
demonstrējuma projektus 
dažādās darbības jomās. Tas 
finansē arī dabas aizsardzības 
projektus.
19 Apsvērumi
Saistītie pētniecības un LIFE  projekti
Palāta konstatēja, ka 14 miljoni EUR tika izmaksāti 18  LIFE  projektiem akvakultūras jomā. To tematika bija 
galvenokārt saistīta ar piekrastes zonu, ekosistēmu, Natura 2000  teritoriju un ilgtspējīgas jūras akvakultūras 
pārvaldību.
Palāta arī konstatēja, ka 77 pētniecības projekti, kas saistīti ar akvakultūru, bija saņēmuši 158 miljonus EUR no 
Sestās pamatprogrammas (PP). Šo projektu tematika bija galvenokārt saistīta ar slimību profilaksi, zivju baro -
šanu, selektīvo audzēšanu, zivju labturību, jaunu iespējamo sugu bioloģisko potenciālu, akvakultūras produk -
tu nekaitīgumu un kvalitāti, kā arī vides aizsardzību.
Projekti, kas saistīti ar telpisko plānošanu akvakultūrā
Viens LIFE  projekts bija saistīts ar telpisko plānošanu, izmantojot ĢIS sistēmu (finansējums — EUR 350 000). 
Ar šo jautājumu, respektīvi, dziļūdens akvakultūru, bija saistīts arī viens PP finansēts projekts 
(finansē  jums — EUR 705 000).
Projekti, kas saistīti ar slimību kontroli un izskaušanu akvakultūrā
Šā jautājuma izpēte bija astoņu PP projektu uzdevums (kopējais finansējums — 12 miljoni EUR). To uzmanības 
centrā bija patogēnu un parazītu kontrole un slimību profilakse.
Projekti, kas saistīti ar vides uzraudzības sistēmām un akvavides pasākumiem
Šim jautājumam pievērsās divi LIFE  projekti (kopējais finansējums — EUR 584 000) ar mērķi izstrādāt ieteiku -
mus ūdens resursu apsaimniekošanas jomā, veicināt akvakultūras attīstību un mazināt tās ietekmi. Astoņi PP 
projekti (kopējais finansējums — 5 miljoni EUR) pievērsās tādu problēmu izpētei, ko rada intensīvā lauksaim -
niecība, ūdens aizsardzība un attīrīšana un dzīvotņu degradācija.1. izcēlums
20 Apsvērumi
Akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības atbalsta 
pasākumi nebija labi 
izstrādāti un īstenoti 
dalībvalstu līmenī
Revidētajās dalībvalstīs 
trūka iniciatīvu akvakultūras 
atbalstam
37 
Komisijas paziņojumā par ilgtspējīgas 
nākotnes veidošanu akvakultūrai ir 
izteikts aicinājums dalībvalstīm veikt 
pasākumus, lai atvieglotu uzņēmējdar -
bības attīstību un mazinātu valsts tie -
sību aktu radīto administratīvo slogu, 
galvenokārt vienkāršojot akvakultūras 
licencēšanas kārtību29.Vienkāršošanas pasākumiem vajadzētu 
būt vērstiem uz to iestāžu pienāku -
miem un darbības koordinēšanu, kas 
atbild par licenču piešķiršanu un atbils -
tības uzraudzību akvakultūrā (piemē -
ram, saistībā ar akvakultūras saimniecī -
bu darbību un piemērojamajām vides 
un veterinārajām prasībām).
38 
Palāta pārbaudīja, vai dalībvalstis, 
kurās tika veikta revīzija, bija izstrā -
dājušas tādu akvakultūras attīstības 
stratēģiju, kurā būtu ņemti vērā šādi 
pasākumi. Visās apmeklētajās dalībval -
stīs Palāta konstatēja, ka trūkst saska -
ņotas akvakultūras nozares attīstības 
stratēģijas. Attīstību kavēja arī sarežģī -
tās administratīvās procedūras dalīb -
valstu līmenī, tostarp vairāku iestāžu 
iesaistīšana licencēšanā un nozares 
uzraudzībā (piemēram, Francijā un 
Itālijā). Tomēr, kā parādīts 2. izcēlumā , 
bija vērojami arī labas prakses piemēri.29 COM(2009) 162 galīgā 
redakcija, 5.2. iedaļa.
Piemēri dažādai administratīvajai praksei saistībā ar telpisko plānošanu un 
licencēšanu
Itālijā akvakultūras attīstību kavē lēns un sarežģīts licencēšanas process un neprecīzi kritēriji jaunu koncesiju 
piešķiršanai. Tā rezultātā jūras koncesiju un citu ar akvakultūru saistīto atļauju piešķiršanas procedūrai Sicīlijā 
vajadzētu noslēgties pēc 150 dienām, bet patiesībā tā var turpināties vairākus gadus, un diviem revidētajiem 
projektiem tai bija vajadzīgi faktiski pieci gadi. Vispārējā problēma saistībā ar piekļuvi jūras koncesijām no -
slēdzās ar to, ka Komisija uzsāka pārkāpuma procedūru pret Itāliju, pamatojoties uz faktu, ka esošie koncesiju 
turētāji negodīgi izmantoja priekšrocības attiecībā pret jaunajiem kandidātiem.
Francijā ir sarežģīts dokumentu sagatavošanas process, tāpēc lēmumu pieņemšanai ir vajadzīgs ļoti ilgs laiks. 
Izraudzītajiem projektiem lēmumu pieņemšanai vajadzēja vairāk nekā gadu, bet vienā gadījumā — līdz pat 
diviem gadiem.
Vēžveidīgo audzēšanas zona Portugālē tika izmantota tikai daļēji, jo, tā kā noteikumu par pretējo nebija, licen -
ču turētāji saglabāja savas licences, koncesijas faktiski neizmantojot. Tāpēc šīs zonas nebija iespējams attīstīt.
Andalūzijā (Spānija) varas iestādes bija izveidojušas “vienas pieturas aģentūru” akvakultūras uzņēmumiem. 
Projektu iniciatori saņēma atbalstu, gan piesakoties EZF finansējumam, gan arī saņemot licences no dažā -
dām valsts un vietējām aģentūrām. Izraudzītajiem projektiem lēmumu pieņemšanai vajadzēja vidēji piecus 
mēnešus.2. izcēlums
21 Apsvērumi
Telpiskās plānošanas un 
licencēšanas kārtība bija 
nepilnīga
39 
Akvakultūras darbība notiek piekrastes 
un iekšējos ūdeņos visā ES. Parasti šie 
ūdeņi pieder valsts iestādēm, kas akva -
kultūras uzņēmumiem piešķir koncesi -
jas vai licences. Par šo ūdens teritoriju 
izmantošanu tie ļoti bieži konkurē ar ci -
tiem lietotājiem, piemēram, ar tūrisma 
nozares un tradicionālās zvejniecības 
pārstāvjiem. Lai sasniegtu ekonomis -
kos, vides un sociālos mērķus, liela 
nozīme ir jūras teritoriju izmantošanas 
analīzei un plānošanai. Tāpēc jautā -
jums par pienācīgu telpisko plānošanu 
un licencēšanu, kas ir dalībvalstu pie -
nākums, ir būtisks faktors akvakultūras 
ilgtspējīgas attīstības un šim nolūkam 
sniegtā EZF atbalsta efektivitātes 
nodrošināšanā. Komisija to atzina savā 
2009. gada akvakultūras stratēģijā 
un stratēģiskajās pamatnostādnēs30 
akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai un 
aicināja dalībvalstis izstrādāt jūras tel -
piskās plānošanas sistēmas, kurās būtu 
pilnībā atzīta akvakultūras stratēģiskā 
nozīme. Šādas sistēmas palīdzētu po -
tenciālajiem iniciatoriem attīstīt savus 
projektus. Licencēs, ko akvakultūras 
uzņēmumiem piešķir dalībvalstu iestā -
des, ir norādīti šādi galvenie parametri:
 - attiecīgā ūdens teritorija;
 - licences termiņš un saņēmējs;
 - atļautās akvakultūras darbības 
veids (zivju sugas, aprīkojuma 
veids); - ar vidi un sabiedrības veselību 
saistītie ierobežojumi (maksimālais 
krājumu blīvums, barošanas un 
veterināro procedūru ierobežo -
jumi, prasības attiecībā uz ūdens 
kvalitāti).
40 
Kopumā Palāta konstatēja, ka akva -
kultūrai vajadzīgā telpiskā plānošana 
revīzijas laikā apmeklētajās dalībval -
stīs un reģionos nebija pietiekama. 
Jūras telpiskā plānošana akvakultūras 
atbalstam netika veikta Rumānijā un 
Polijā un joprojām atradās izstrādes 
posmā Galīcijā (Spānija) un Portugālē. 
Neplānojot piekļuvi telpai, samazinās 
uzņēmējdarbības attīstības iespējas 
akvakultūras nozarē un nekas ne -
tiek darīts, lai atrisinātu konfliktus ar 
citām darbības jomām. Slikta telpiskā 
plānošana, jo īpaši kopā ar sarežģīto 
licencēšanas kārtību, kavē akvakultūras 
ilgtspējīgu attīstību. Dažas no sekām ir 
parādītas 2. izcēlumā .30 COM(2013) 229 final, 29.4.2013.
22 Apsvērumi
31 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
17. apsvērums.
32 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
15. pants.Finanšu un ekonomikas 
krīze spēcīgi ietekmēja 
akvakultūras nozari
41 
Dalībvalstu valsts stratēģiskie plāni un 
darbības programmas tika izstrādātas, 
pirms finanšu un ekonomikas krīze 
sāka nopietni ietekmēt Eiropas uzņē -
mējdarbības vidi. Tāpat kā citās uzņē -
mējdarbības jomās (pamatojoties uz 
iestāžu un projektu iniciatoru sniegta -
jiem ziņojumiem) krīzei bija būtiska ie -
tekme uz ieguldījumiem un finansēša -
nas lēmumiem arī akvakultūras nozarē. 
Tā kā EZF atbalsta potenciālie saņēmēji 
bieži vien ir mazie uzņēmumi, kuriem 
jāsedz no 40 līdz 60 % no ieguldījumu 
kopējām izmaksām, ar finansējuma un 
banku garantiju pieejamību saistītās 
grūtības sarežģīja projektu izstrādi (no 
revīzijai izraudzītajām dalībvalstīm īpa -
ši smagi krīze skāra Spāniju, Portugāli 
un Rumāniju). Papildu vajadzību pēc 
finansējuma nosaka kāda akvakultūras 
nozares īpatnība: parasti liels piepra -
sījums ir pēc apgrozāmā kapitāla, lai 
varētu finansēt jauno zivju krājumu 
iegādi un pēc tam segt barošanas un 
uzturēšanas izmaksas, pirms zivis sa -
sniedz realizācijai vajadzīgo lielumu.42 
Finanšu krīze varētu būt pastiprinājusi 
tendenci, ka dalībvalstis EZF atbalstu 
novirza jau esošajiem akvakultūras 
uzņēmumiem un projektiem, kas 
darbojās un tika īstenoti jau pirms 
atbalsta lēmuma pieņemšanas (piemē -
ram, Itālijā un Polijā) (sk. 62. punktu). 
Šādiem projektiem ir lielākas izre -
dzes uz panākumiem, kas attiecīgajai 
dalībvalstij līdz minimumam samazi -
na ES finansējuma atcelšanas risku. 
Tomēr šāda prakse sniedza ierobežotu 
finansējumu jauniem vai inovatīviem 
projektiem.
Valstu stratēģiskajos plānos 
nebija izvirzīti skaidri mērķi 
attiecībā uz akvakultūru
43 
Dalībvalstu valsts stratēģiskajos plānos 
(VSP) ir izklāstītas EZF prioritātes un 
mērķi attiecībā uz KZP īstenošanu31. 
Ikvienā VSP būtu jānorāda šo mērķu, 
tostarp akvakultūras nozares ilgtspē -
jīgas attīstības mērķa, sasniegšanai 
vajadzīgais vai paredzamais publiskais 
finansējums32. Palāta uzskata, ka VSP , 
kuros izvirzīti skaidri mērķi un norā -
dīts vajadzīgais finansējums, būtu 
labs pamats akvakultūras atbalsta 
pasākumiem.
44 
Tomēr nevienā no revīzijā pārbaudīta -
jiem VSP nebija aplēses par akvakul -
tūras atbalsta pasākumiem vajadzīgo 
publisko finansējumu.
23 Apsvērumi
45 
Palāta konstatēja, ka VSP bija ietverts 
valsts akvakultūras nozares apraksts 
un noteikti mērķi šīs nozares attīstī -
bai. Šie mērķi katrai dalībvalstij bija 
atšķirīgi, bet pēc būtības — vispārīgi, 
ietverot tādus uzdevumus kā diversi -
fikācija un ražošanas apjoma palieli -
nāšana, vides un sabiedrības veselības 
aizsardzība un tirgus attīstība. Mērķu 
nekonkrētība un vajadzīgā publiskā 
finansējuma aplēses trūkums radīja 
neskaidrību revidētajās VSP akvakultū -
ras stratēģijās.Darbības programmās bija 
dažādas nepilnības
46 
Dalībvalstu darbības programmās (DP) 
tika noteikts no EZF pieejamo finanšu 
resursu sadalījums starp prioritārajiem 
virzieniem un aprakstīti (sīkāk nekā 
VSP) pasākumi, kas jāveic, lai sasnieg -
tu mērķus. Tajās tika noteikti mērķi, 
tostarp konkrēti uzdevumi attiecībā uz 
akvakultūras nozares attīstību. Dalīb -
valstis varēja ierosināt DP pārskatīt, lai 
mērķus pielāgotu mainīgajiem ap -
stākļiem, kas skar zivsaimniecības vai 
akvakultūras nozari (saistībā ar šiem 
mērķiem konstatētās problēmas ir 
aprakstītas 58. punktā).
47 
Lai gan DP nodrošināja pamatu 
EZF vispārējai īstenošanai, Palāta visās 
apmeklētajās dalībvalstīs konstatēja 
nepilnības saistībā ar akvakultūras at -
balsta pasākumiem, kā tas ir aprakstīts 
3. izcēlumā .
Ar akvakultūru saistīto nepilnību piemēri darbības programmās
Rumānijā jūras akvakultūra DP īstenošanā netika iekļauta, lai gan VSP tā bija norādīta kā prioritāte. Tādējādi, 
kaut arī problēmas ar jūras akvakultūru bija apzinātas vēl pirms DP izstrādes, plānošanas periodā tās netika 
ņemtas vērā. Turklāt nebija noteiktas akvakultūras atbalsta pasākumu prioritātes.
Kaut arī Itālijas VSP un DP bija norādīti būtiski šķēršļi akvakultūras attīstībai (tostarp piekrastes pārvaldības 
plānu trūkums un neskaidrība attiecībā uz koncesijām), DP nebija paredzēti konkrēti pasākumi, lai tos novēr -
stu. Tajā arī nebija izvirzīti mērķi produktu kvalitātes uzlabošanai vides, pārtikas nekaitīguma un tirdzniecības 
jomā, piemēram, vides sertifikācija un EMAS  reģistrācija, atbalsts jaunu noieta tirgu atvēršanā un mikrouzņē -
mumu un mazo uzņēmumu konsolidācijas un attīstības veicināšana.
Polijas DP 2011. gadā tika pārskatītas, taču to rādītāji netika mainīti. Lai gan bija zināms, ka neviens no DP no -
teiktajiem mērķiem akvakultūrai nav sasniegts, DP netika mainīta, lai pārlieku optimistiskās prognozes pielā -
gotu reālajai situācijai.3. izcēlums
24 Apsvērumi
48 
Kaut arī bija konkrēti mērķi attiecībā 
uz nodarbinātību un ražošanu, citi 
EZF mērķi dažkārt netika ņemti vērā. 
Turklāt maz tika darīts, lai noteiktu 
prioritāros izdevumus vai nodrošinātu 
līdzekļu izlietojumam atbilstošu vērtī -
bu projekta līmenī. Sistēmas līdzekļu 
izlietojuma ietekmes uzraudzībai un 
jebkādu negatīvu tendenču novēršanai 
bija minimālas. Dažkārt galvenais fi -
nanšu pasākums bija vienkārši līdzekļu 
sadalīšana.
Dalībvalstis nepievērsa 
pietiekamu uzmanību vides 
un veselības politikai
49 
Akvakultūra ir saistīta ar dzīvnieku sli -
mību un infekciju risku un mijiedarbī -
bu ar jūras vidi. Norobežotās teritorijās 
turētās zivis ir jābaro, un tas var izraisīt 
barības pārpalikumu un kaitīgo notek -
ūdeņu noplūdi. Tā kā zivis tiek turētas 
salīdzinoši tuvu viena pie otras, palie -
linās infekciju un slimību izplatība un 
veterināro procedūru nepieciešamība. 
Infekciju vai slimību izplatība var būt 
par iemeslu saimniecībās audzēto zivju 
krājumu zudumiem, kā arī apdraudēt 
savvaļas zivis. Saimniecībās audzēto 
zivju krājumu zudumi ir iespējami arī 
zivju izbēgšanas gadījumos, un vēlāk, 
tām krustojoties ar savvaļas zivīm, 
tiek nodota ģenētiskā informācija, kas 
var mainīt savvaļas zivju populācijas 
īpašības.50 
Lai nodrošinātu akvakultūras ilgtspē -
jīgu attīstību, vienlaikus aizsargājot 
jūras vidi, šie riski ir jānovērtē un jā -
pārvalda. Tiesību aktos ir noteiktas sīki 
izstrādātas prasības attiecībā uz akva -
kultūras darbību veterināro kontroli33. 
Lai gan EZF varēja nodrošināt finansē -
jumu vides un sabiedrības un dzīvnie -
ku veselības aizsardzībai, neviena no 
apmeklētajām dalībvalstīm, izņemot 
Poliju, nebija apstiprinājusi projektus 
šajās jomās. Turklāt trūkst norādījumu 
vides jautājumos (sk. 23.–25. punktu).
51 
Saskaņā ar EZF īstenošanas regulu34 
dalībvalstīm ir jāreģistrē to projektu 
procentuālā daļa, kuros izmanto videi 
nekaitīgas ražošanas metodes (ne -
gatīvās ietekmes samazināšana vai 
pozitīvās ietekmes pastiprināšana). 
Palāta konstatēja, ka EZF finansēta -
jos akvakultūras pasākumos, kas tika 
veikti apmeklētajās dalībvalstīs, šiem 
aspektiem nebija veltīta pietiekama 
uzmanība. Lielākā daļa finansējuma 
bija novirzīta ražošanas saglabāšanas 
pasākumiem. Maz izmantoja atlases 
kritērijus attiecībā uz vides un vese -
lības riskiem, lai gan tas būtu jādara, 
lemjot par attiecināmību. Turklāt trūka 
izmērāmu rādītāju (piemēram, saistībā 
ar kaitīgo notekūdeņu un ķīmisko vielu 
noplūdi, saimniecību izvietojumu un 
zivju izbēgšanas gadījumu ietekmi), 
kuru pamatā būtu ticami dati par kon -
krētas akvakultūras prakses ietekmi uz 
ūdens vidi.
52 
Tāpēc nebija iespējams noteikt, vai 
ietekme uz vidi bija reāla un būtiska 
salīdzinājumā ar attiecīgo publis -
ko ieguldījumu, kā tas ir parādīts 
4. izcēlumā .33 Piemēram, Padomes 
2006. gada 24. oktobra 
Direktīvā 2006/88/EK par 
akvakultūras dzīvniekiem un 
to produktiem izvirzītajām 
dzīvnieku veselības prasībām, 
kā arī par konkrētu 
ūdensdzīvnieku slimību 
profilaksi un kontroli (OV L 328, 
24.11.2006., 14. lpp.).
34 Komisijas 2007. gada 26. marta 
Regula (EK) Nr. 498/2007, ar ko 
paredz sīki izstrādātus 
noteikumus par to, kā īstenot 
Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1198/2006 par Eiropas 
Zivsaimniecības fondu 
(OV L 120, 10.5.2007., 1. lpp.).
25 Apsvērumi
Dažu dalībvalstu ziņojumos 
par rezultātiem tika atklātas 
nopietnas neprecizitātes
53 
Dalībvalstu sagatavotajos EZF gada 
īstenošanas ziņojumos bija jāiekļauj 
statistikas dati par uzraudzību, un 
pirms iesniegšanas Komisijai tie bija 
jāapspriež un jāapstiprina uzraudzības 
komitejai35. Tie ietvēra jaunākos finan -
šu datus par projektu īstenošanu un 
parasti arī ražošanas un nodarbinātības 
rādītājus. Lai sniegtu pareizu priekš -
statu par EZF akvakultūras atbalsta 
pasākumu rezultātiem dalībvalstu un 
ES līmenī, šiem ziņojumiem bija jābūt 
precīziem.54 
Dažos gada īstenošanas ziņojumos Pa -
lāta atklāja būtiskas neprecizitātes un 
metodoloģiskas nepilnības, kas neļāva 
pienācīgi novērtēt EZF akvakultūras 
atbalsta īstenošanu, kā tas ir parādīts 
5. izcēlumā .35 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
59. panta i) punkts.Piemēri gadījumiem, kad netika pievērsta uzmanība vides jautājumiem
Saskaņā ar Spānijas EZF īstenošanas ziņojumu par 2011. gadu tikai četros no 2.1. pasākuma ietvaros apstiprinā -
tajiem 604 projektiem tika izmantotas sertificētas vides vadības sistēmas. Ietekmes uz vidi pētījumus vai vien -
kārši paziņojumus par to, ka ietekmes nav, bija sagatavojuši projektu iniciatori un pārbaudījušas kompetentās 
iestādes. Tomēr, ņemot vērā pieteikumu nelielo skaitu, vides vadība netika izmantota par atlases kritēriju 
EZF finansēšanas lēmumu pieņemšanā.
Itālijas DP kā viens no mērķiem tika noteikta vides sertifikācijas un EMAS  reģistrācijas procedūru piemērošana. 
Tomēr vides sertifikācija atlases procedūrā netika ietverta un ietekme uz vidi netika iepriekš pienācīgi novēr -
tēta. Turklāt tika konstatētas uzraudzības nepilnības saistībā ar projektu faktisko ietekmi uz vidi. Sicīlijā, lai 
varētu apstiprināt EZF finansējumu, nebija obligāti jāpierāda, ka ietekmes uz vidi novērtējums ir veikts atbil -
stoši prasībām.
Rumānijā vides kritērijam atlases posmā tika piešķirti tikai trīs punkti no 100. Tika uzskatīts, ka 32,5 % no 
EZF finansētajiem projektiem izmanto videi nekaitīgas ražošanas metodes. Tomēr skaidrojums, ko nozīmē 
“videi nekaitīgs projekts” netika sniegts. Par videi nekaitīgiem tika uzskatīti arī tie projekti, kuros piemēro 
“parasto labo akvakultūras praksi”. Turklāt neviens projekts, izņemot bioloģisko produktu ražotāju projektus, 
nebija pieteikts vides sertifikācijai.4. izcēlums
26 Apsvērumi
Neprecizitātes un metodoloģiskas nepilnības gada īstenošanas ziņojumos un citos 
statistikas datu avotos
Francijas iestāžu uzmanības centrā bija to akvakultūras uzņēmumu procentuālā daļa, kuri piedalījās statistikas 
apsekojumos (60 %), bet netika nodrošināts, lai šie uzņēmumi pārstāvētu vismaz 90 % no kopējā ražošanas 
apjoma, kā paredzēts attiecīgajā regulā36. Tas ietekmēja gada ražošanas rādītāju precizitāti. Galvenais rādītājs, 
ko Francijas iestādes izmantoja akvakultūras atbalsta pasākumu īstenošanai, bija budžeta piešķīrumu izmanto -
jums, nevis sasniegtie rezultāti.
Spānijā un Rumānijā gada īstenošanas ziņojumos sniegto akvakultūras ražošanas datu pamatā bija saņēmēju 
prognozes sākotnējo atbalsta pieteikumu laikā. Apjomi, kas ziņojumos norādīti kā faktiskie ražošanas dati, 
patiesībā nebija balstīti ne uz kādu reālu produkcijas novērtējumu, tāpēc tie nebija ticami.
Itālijā faktiskie dati gada īstenošanas ziņojumā pirmo reizi tika iekļauti tikai par 2012. gadu. Turklāt bija ļoti 
būtiskas atšķirības starp akvakultūras gada ražošanas datiem, kas norādīti EZF īstenošanas ziņojumos, un tiem, 
kurus sniedza Eurostat . Piemēram, gada īstenošanas ziņojumā par 2011. gadu akvakultūras ražošanas apjoms 
tika norādīts 424 905 tonnu apmērā, savukārt Eurostat  minētais apjoms bija 164 127 tonnas.
Polijā valsts iestādes neuzraudzīja rezultātu rādītājus, kurus saņēmēji iekļāva galīgajos projekta īstenošanas 
ziņojumos. Līdz ar to EZF gada īstenošanas ziņojumos attēlotie akvakultūras rezultātu rādītāji netika pietieka -
mi pārbaudīti.
36 Regulas (EK) Nr. 762/2008 3. pants.5. izcēlums
27 Apsvērumi
Līdz šim EZF pasākumi 
akvakultūras ilgtspējīgas 
attīstības atbalstam nav 
nodrošinājuši līdzekļu 
izlietojumam atbilstošu 
vērtību
Vispārējie mērķi ES līmenī 
netika sasniegti
55 
Komisijas 2002. gada stratēģijas37 mēr -
ķis bija laikā no 2003. līdz 2008. gadam 
radīt drošu ilgtermiņa nodarbinātību 
(papildu 8 000 līdz 10 000 darbvietu), 
jo īpaši no zivsaimniecības atkarīgajos 
reģionos. Šim mērķim bija četri galve -
nie komponenti: ES akvakultūras ražo -
šanas izaugsmes tempa palielināšana 
līdz 4 % gadā, telpiskās plānošanas 
uzlabošana, tirgus attīstības veicināša -
na un pārvaldības uzlabošana.
56 
Palāta konstatēja, ka lielākā daļa šo 
mērķu līdz 2012. gadam netika sasnieg -
ti. ES ražošanas apjoms daudzus gadus 
saglabājās aptuveni 1,3 miljonu tonnu 
līmenī, savukārt pasaules akvakultūras 
ražošana turpināja pieaugt (sk.  2. attē -
lu). Precīzi nodarbinātības rādītāji nav 
pieejami, bet arī tos Komisija novērtēja 
kā stabilus38. Lai gan attiecībā uz telpis -
ko plānošanu un pārvaldību kvantitatī -
vi mērķi nebija noteikti, Palāta dalīb -
valstīs konstatēja nopietnas problēmas 
abās jomās (sk. 37.–40. punktu).Mērķi dalībvalstu līmenī 
netika sasniegti
57 
Visās apmeklēto dalībvalstu DP ir no -
teikti īpaši mērķi attiecībā uz ražošanu 
un nodarbinātību un vispārīgāki mērķi 
saistībā ar vides aizsardzību, dzīvnieku 
veselību, diversifikāciju u. c.39. Palāta 
konstatēja, ka apmeklētajās dalībval -
stīs galvenie akvakultūras mērķi netika 
sasniegti un ka bez pietiekama pama -
tojuma bija izvirzīti ļoti augsti mērķi. 
Arī Komisijas 2009. gada ietekmes 
novērtējumā par vienu no akvakultūras 
stratēģijas trūkumiem tika atzīti izaug -
smes mērķi40.
58 
Kopējais starpposma ražošanas mēr -
ķis41 sešās dalībvalstīs, kurās tika veikta 
revīzija, bija 683 000 tonnu. Tomēr sa -
skaņā ar gada īstenošanas ziņojumiem 
un neatkarīgi no datu precizitātes 
problēmām (sk. 54. punktu) tika ziņots, 
ka faktiskais ražošanas apjoms starp -
posmā sasniedza tikai 485 000 tonnu. 
Tāpat kā citās nozarēs finanšu krīzei 
bija būtiska ietekme uz akvakultūru 
(sk. 41. un 42. punktu), un tās rezultātā 
ražošanas apjoms bija mazāks par plā -
noto. Tomēr, lai gan dalībvalstis savas 
darbības programmas pārskatīja, tajās 
ietvertie mērķi netika atjaunināti, lai 
atspoguļotu faktisko ražošanas apjoma 
samazinājumu kopš darbības program -
mas sagatavošanas. Ražošanas mērķu 
salīdzinājums ar faktiskajiem rezultā -
tiem ir sniegts 6. izcēlumā .37 COM(2002) 511 galīgā 
redakcija.
38 COM(2012) 747 final, 
12.12.2012.
39 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
20. panta 1. punkta 
c) apakšpunkts.
40 SEC(2009) 453, 8.4.2009., 
2.4.2. iedaļa.
41 Dalībvalstis noteica 
starpposma ražošanas mērķus 
2010. vai 2011. gadam.
28 Apsvērumi
Risks, ka darbības programmu mērķi netiks sasniegti
DalībvalstsTūkst. tonnu
Bāzes 
ražošanas 
apjomsAtskaites gadsPlānotais 
ražošanas 
apjomsFaktiskais 
starpposma 
ražošanas 
apjomsAtskaites gadsAtšķirība starp 
plānoto un 
faktiskoEZF program -
mas beigās 
plānotais 
ražošanas 
apjoms
Francija 242 2007 253 209 2010 -44 264
Itālija 242 2006 254 165 2011 -89 278
Polija 35 2006 43 29 2010 -14 52
Portugāle 7 2005 10 9 2010 -1 15
Rumānija 7 2005 10 9 2010 -1 14
Spānija 63 2005 113 64 2010 -49 80
Kopā 596 683 485 -198 703
Avots:  darbības programmas, gada īstenošanas ziņojumi, Eurostat .
Francijas ražošanas datos ir ietvertas austeres. Saskaņā ar DP aplēsi austeru ražošanas apjoms no 115 000 ton -
nu programmas sākumā līdz 2010. gadam sasniegs 121 000 tonnu un līdz programmas beigām — 127 000 ton -
nu. Pastiprinātās mirstības dēļ austeru ražošanas apjoms 2010. gadā samazinājās līdz 84 000 tonnām. Pēdējo 
reizi DP tika pārskatīta 2012. gadā, bet austeru ražošanas mērķis netika mainīts, lai gan līdz tam laikam tas bija 
kļuvis nereāls.
Kad 2011. gadā tika pārskatīta Itālijas DP , ražošanas mērķis līdz programmas beigām (278 000 tonnu) tika sagla -
bāts, lai gan saskaņā ar Eurostat  datiem faktiskais ražošanas apjoms tajā laikā bija 165 000 tonnu.
Kad pēdējoreiz 2011. gadā tika pārskatīta Polijas DP , ražošanas mērķis līdz programmas beigām (52 000 tonnu) 
tika saglabāts, lai gan faktiskais ražošanas apjoms 2010. gadā bija tikai 29 000 tonnu.
Arī Portugāles akvakultūras ražošanas mērķi līdz programmas beigām bija nereāli. Saskaņā ar DP aplēsi ražoša -
nas apjoms no 7 000 tonnām 2005. gadā sasniegs 15 000 tonnas 2013. gadā (+214 %). Tomēr faktiskais ražoša -
nas apjoms 2011. gadā bija tikai 9 000 tonnu.
Kad pēdējoreiz 2012. gadā tika pārskatīta Rumānijas DP , ražošanas mērķis līdz programmas beigām tika paaug -
stināts līdz vairāk nekā 14 000 tonnu, lai gan faktiskais ražošanas apjoms 2010. gadā bija tikai 9 000 tonnu.
Spānijas DP norādītie ražošanas mērķi līdz programmas beigām bija nereāli. Tie 2012. gadā tika samazi -
nāti no 113 000 līdz 80 000 tonnu (izņemot gliemenes), lai gan faktiskais ražošanas apjoms 2010. gadā bija 
64 000 tonnu.6. izcēlums
29 Apsvērumi
Daudzi no revidētajiem 
projektiem visdrīzāk nedeva 
nekādu ieguldījumu mērķu 
rentablā sasniegšanā
59 
No 2007. līdz 2013. gadam EZF piešķīra 
vairāk nekā 400 miljonus EUR aptuveni 
5 800 projektiem, kas saistīti ar 2.1. pa -
sākumu, kura mērķis ir akvakultūras 
ilgtspējīga attīstība. Revīzijā tika pār -
baudīts, vai izraudzītie projekti efektīvi 
veicināja šā mērķa sasniegšanu. Šim 
nolūkam Palāta izsvēra, vai projekti 
tika izraudzīti nolūkā nodrošināt ilgt -
spējīgu attīstību un sasniegt attiecīgos 
mērķus, jo īpaši saistībā ar izaugsmi un 
nodarbinātību, vai plānotie rezultāti 
tika faktiski sasniegti un vai tika nodro -
šināta līdzekļu ieguldījumam atbilstoša 
vērtība.Atbalsts ilgtspējīgai attīstībai 
bija ierobežots un netika 
novirzīts pareiziem mērķiem
60 
EZF regulā tika noteikti vairāki akva -
kultūras projektu finansēšanas mērķi. 
Finansējumu varēja piešķirt projek -
tiem, kas saistīti ar tradicionālajām ak -
vakultūras darbībām vai uzlabo vidi42, 
kas dažādo darbības ar sugām, kam ir 
labas tirgus izredzes43, un kas ir vērsti 
uz nodarbinātības un tirgus ilgtspējīgu 
attīstību44.
61 
Faktiski lielākā daļa finansējuma tika 
saņemta par jau esošajām un tradi -
cionālajām akvakultūras darbībām. To 
veicināja dalībvalstu darbības prog -
rammās noteiktie atlases kritēriji un 
valsts noteikumi, kā arī akvakultūras 
darbībām piemēroto teritoriju piekļu -
ves kontrole. Tā rezultātā tikai neliela 
daļa finansējuma tika piešķirta jauniem 
vai novatoriskiem projektiem, kas 
varētu nodrošināt augstu pievienoto 
vērtību vai palielināt kopējo ražošanu, 
kas vērsta uz ilgtspējīgu akvakultūras 
attīstību, kā tas ir parādīts 7. izcēlumā .42 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
29. panta 1. punkts.
43 Regulas (EK) Nr. 498/2007 
10. pants.
44 Regulas (EK) Nr. 1198/2006 
19. pants.
Akvakultūras ilgtspējīgas attīstības ierobežojumu piemēri
Galīcijā (Spānija) par spīti pieprasījumam kopš 1985. gada nav piešķirta neviena jauna koncesija, kas pietei -
kuma iesniedzējiem dotu tiesības piekļūt jūras teritorijām, lai attīstītu akvakultūras nozari. Lai gan revīzijas 
laikā jūras telpiskā plānošana vēl netika veikta un Galīcijas iestādes bija pieprasījušas pētījumu par citu jūras 
teritoriju piemērotību akvakultūras attīstībai, iespēja, ka piekļuvi varētu iegūt jauni dalībnieki, patiesībā bija 
ļoti ierobežota.
Itālijā piedāvājumu iesniegšanas termiņi, kā arī licencēšanas procedūras ilgums un īpašie punkti, ko atlases 
procesā piešķīra esošajiem projektiem, noveda pie tā, ka lielāko daļu atbalsta saņēma esošie akvakultūras 
uzņēmumi.7. izcēlums
30 Apsvērumi
Nepareiza līdzekļu izlietojuma piemēri
Tā kā Spānijā (Andalūzijā un Galīcijā) un Francijā akvakultūras atbalsta pasākumiem pieejamais budžets bija 
lielāks par saņemto pieteikumu kopējo vērtību, finansējums tika piešķirts visiem projektiem, kas atbilda attie -
cināmības pamatkritērijiem. Tādējādi netika noteikti prioritārie projekti, paaugstinot risku, ka netiks nodroši -
nāta līdzekļu izlietojumam atbilstoša vērtība. Sešiem no desmit Spānijā pārbaudītajiem projektiem revīzijā tika 
atklātas nepilnības, kas liecina par to, ka tie bija izraudzīti nepamatoti. Piemēram, pieci no šiem gadījumiem 
bija saistīti ar dienesta kuģu iegādi bez uzlabojumiem ražošanas vai nodarbinātības rādītājos.
Polijā, lai gan atlases kritēriji bija noteikti, tie nebija saistīti ar akvakultūras atbalsta pasākumu mērķiem. 
Praktiski, ja vien pieteikums atbilda attiecināmības pamatkritērijiem, tostarp bija iesniegts biznesa plāns trim 
gadiem, finansējums tika apstiprināts rindas kārtībā. Tādējādi atbalsts ne vienmēr tika piešķirts labākajiem 
projektiem un projekti, kurus plānošanas perioda laikā iesniedza vēlāk, tika uzreiz noraidīti, jo budžets jau bija 
izsmelts. Revīzija konstatēja, ka trīs no desmit pārbaudītajiem projektiem bija izraudzīti nepamatoti.
Rumānijā atlases kritērijiem, kas saistīti ar EZF regulā noteiktajiem mērķiem, bija mazs svērums, tie netika pie -
tiekami novērtēti un daļēji pārklājās. Revīzijā konstatēja, ka vairāki no desmit pārbaudītajiem projektiem bija 
izraudzīti nepamatoti.
Polijā, Portugālē un Itālijā atlases procedūrā neņēma vērā projekta īstenošanas pakāpi pieteikuma iesnieg -
šanas dienā, un laikā, kad tika pieņemts lēmums par atbalstu, daži projekti jau bija pabeigti. Tādējādi netika 
nodrošināta pietiekama kontrole attiecībā uz projektiem piešķirto lieko atbalstu. Aptuveni vienai trešdaļai 
no šajās dalībvalstīs revidētajiem 30 projektiem revīzijā tika atklātas nepilnības, kas liecina par to, ka tie bija 
izraudzīti nepamatoti.8. izcēlums62 
Lai atlasītu labus projektus, ir jānosa -
ka attiecināmo projektu prioritātes, 
izmantojot atlases kritērijus, kas vērsti 
uz darbības programmas mērķiem. 
Palāta konstatēja, ka apmeklētajās 
dalībvalstīs revidētie projekti bieži 
vien bija izraudzīti nepamatoti, un 
atbalsts bija piešķirts tiem projektiem, 
kas bija sākušies jau atlases laikā, kā 
tas ir aprakstīts 8. izcēlumā . Aptuveni 
vienai trešdaļai no 60 pārbaudītajiem 
projektiem tika atklātas nepilnības, kas 
liecina par to, ka atbalsts netika novir -
zīts pareizajiem mērķiem.63 
Dalībvalstu darbības programmās 
tika noteikti starpposma un galīgie 
akvakultūras ražošanas mērķi plāno -
šanas periodam, un tie visi paredzēja 
ražošanas apjoma palielināšanu. Lai 
sasniegtu akvakultūras ražošanas un 
nodarbinātības izaugsmes mērķus 
(sk. 55. punktu), ir jābūt skaidrai saiknei 
starp EZF finansējumam pieteikto 
projektu atlasi un vispārējo ražošanas 
apjoma palielinājuma mērķi.
31 Apsvērumi
64 
Palāta konstatēja, ka, lai gan darbības 
programmās bija izvirzīts mērķis palie -
lināt ražošanas apjomu, apmeklētajās 
dalībvalstīs īstenotās atlases procedū -
ras šo mērķu sasniegšanai bieži vien 
nepiešķīra vajadzīgo prioritāti, kā tas ir 
aprakstīts 9. izcēlumā .
Sagaidāmie projektu rezultāti 
netika sasniegti vai pārbaudīti
65 
Lai efektīvi paaugstinātu finansēto pa -
sākumu ietekmi, projektiem būtu lielā 
mērā jāsasniedz mērķi, kas tika izvirzīti, 
apstiprinot tiem sniedzamo atbalstu. 
Kompetentajām iestādēm būtu jāuz -
rauga projektu īstenošana un rezultāti 
un vajadzības gadījumā jāveic korektī -
vas darbības (sk. arī 53. un 54. punktu).
Piemēri projektiem, kas nav vērsti uz izaugsmi
Spānijā, Francijā un Polijā izraudzītajiem projektiem nebija noteikts īpašs mērķis palielināt nodarbinātību vai 
ražošanas apjomu — vairumā gadījumu tie bija vērsti uz esošo darbību modernizāciju, kam, pēc dalībvalstu 
domām, būs labvēlīga ietekme uz nodarbinātību un ražošanu. Tomēr, tā kā šādi mērķi netika izvirzīti, projekti 
nekoncentrējās uz izaugsmes nodrošināšanu, kā tas ir parādīts 66. punktā.
Sicīlijā (Itālija) projekti tika izraudzīti, pamatojoties uz svērtiem atlases kritērijiem. Kopējā punktu skaitā mak -
simāli 20 punktu tika piešķirti par darbvietu saglabāšanu, 10 punktu  — par nodarbinātības palielināšanu par 
katru jaunu darbinieku (maksimāli 30 punktu), un 10 punktu — par vismaz vienas sievietes pieņemšanu darbā. 
Revīzijā tika konstatēts, ka projektu iniciatori bieži vien norādīja vajadzīgo minimumu, lai optimizētu atlases 
punktu skaitu. Piemēram, kāds projekta iniciators paziņoja, ka projekta vajadzībām darbā tiks pieņemta sievie -
te, tādējādi darbinieku skaitu palielinot no 90 uz 91, un tā rezultātā par šo darbību saņēma 20 punktus (10+10), 
kā arī vēl 20 punktus par divu darbvietu saglabāšanu.9. izcēlums
32 Apsvērumi
66 
No 31 projekta, ko revidēja uz vietas, 
un 25 no šiem projektiem45, kuru rezul -
tātā vajadzēja pieaugt nodarbinātības 
un/vai ražošanas rādītājiem, revīzijas 
laikā atklājās, ka mērķus bija sasnieguši 
tikai trīs projekti (sk.  III pielikumu ). Lai 
gan vairāki projekti vēl nav pabeigti, 
sasniegumu līmenis ir zems. Piemēri ir 
minēti 10. izcēlumā .
Līdz šim ieguvums nav atbildis 
līdzekļu izlietojumam
67 
Publiskajiem līdzekļiem, kas tiek iz -
mantoti akvakultūras projektiem, būtu 
jānodrošina izlietojumam atbilstoša 
vērtība. Tas nozīmē to, ka publiska -
jam finansējumam jābūt samērīgam 
ar plānotajiem rezultātiem un ka no 
pārmērīgiem ieguldījumiem un liekā 
atbalsta sniegšanas ir jāizvairās. Turklāt 
šiem līdzekļiem būtu patiešām jāveici -
na ieguldījumi un atbalstu nevajadzētu 
piešķirt tiem ieguldījumiem, kas tiktu 
īstenoti arī bez publiskā finansējuma.Daži no revidētajiem 
projektiem demonstrēja 
patiesu potenciālu un labu 
praksi…
68 
Palāta konstatēja trīs veiksmīgus 
projektus, kas deva ieguldījumu akva -
kultūras ilgtspējīgā attīstībā, kā tas ir 
aprakstīts 11. izcēlumā .45 No šiem 25 projektiem 
11 gadījumos rādītāju 
pieaugums kā īpašs mērķis 
projektu atlases procedūrā 
netika noteikts.
Piemēri gadījumiem, kad projektu rezultāti netika sasniegti vai pārbaudīti
Polijā, lai gan visi pieci saņēmēji, kas tika apmeklēti revīzijas laikā, savos galīgajos projekta īstenošanas ziņoju -
mos valsts iestādēm bija norādījuši, ka kvantitatīvie ražošanas mērķi ir sasniegti, četri apstiprināja Palātai, ka 
patiesībā tas tā nav noticis. Saņēmēji ziņoja par būtiskiem krājumu zudumiem (dažkārt gandrīz 80 %) plēsoņu 
uzbrukumu dēļ.
Francijā visi apmeklētie saņēmēji ziņoja, ka kvantitatīvie ražošanas mērķi nav sasniegti. Neatbilstības ziņoju -
mos norādītajos apjomos kompetentās iestādes nebija pārbaudījušas.
Itālijā uzraudzības darbības sāka īstenot 2012. gadā un par to rezultātiem ziņoja 2013. gadā.10. izcēlums
33 Apsvērumi
Veiksmes stāstu piemēri
Polijā kāds projekts, kura izmaksas bija 7,8 miljoni EUR, saņēma EZF finansējumu 3,4 miljonu EUR apmērā ilgt -
spējīgas tilapiju audzētavas izveidei noslēgtā akvāriju sistēmā, izmantojot videi draudzīgas tehnoloģijas. Pro -
jekta mērķis bija saražot 200 tonnu zivju gadā un radīt 13 darbvietu. Tomēr, projektam noslēdzoties, saražotais 
apjoms bija 1000 tonnu gadā un radīto darbvietu skaits — 19.
Spānijā kāds projekts saņēma EZF finansējumu EUR 742 000 apmērā dīķu izveidei 600 ha platībā, lai audzētu 
jūrasasarus un sarkanās zobaines. Saņēmējam bija ievērojama pieredze akvakultūras nozarē, kā arī piekļuve 
finansējumam un apgrozāmajam kapitālam. Pašlaik notiek visas teritorijas attīstība, īstenojot vairākus ES fi -
nansētus projektus. Dīķos 2011. gadā tika ielaisti zivju mazuļi, un, ņemot vērā trīs gadu augšanas periodu, pilns 
ražošanas apjoms aptuveni 600 tonnu apmērā tika gaidīts no 2014. gada. Projekta veiksmīgam iznākumam 
būtiska bija saņēmēja spēja nodrošināt ar šo ilgo augšanas periodu saistīto ļoti lielo apgrozāmo kapitālu 
(vairāk nekā 5 miljoni EUR). Tika plānots, ka darbvietu skaits līdz 2014. gadam palielināsies no 30 līdz 50, bet 
2013. gadā tas jau sasniedza 52.
Portugālē kāds projekts saņēma EZF finansējumu EUR 35 000 apmērā austeru audzētavas modernizācijai un 
paplašināšanai. Projekta vadītājam bija universitātes diploms austeru audzēšanā. Projekta mērķis bija palieli -
nāt ražošanas apjomu no 120 tonnām 2011. gadā līdz 150 tonnām 2013. gadā, samazināt austeru mirstību un 
palielināt darbinieku skaitu no četriem līdz deviņiem. Palātas apmeklējuma laikā 2013. gadā projekts vēl nebija 
pilnībā pabeigts, bet ražošanas apjoms jau bija pieaudzis līdz 135 tonnām un saimniecībā strādāja astoņi 
darbinieki.11. izcēlums
Avots : ER P.
34 Apsvērumi
… bet daudzi to nedarīja
69 
No 31 apmeklētā projekta 16 gadīju -
mos revīzijā tika konstatēts pierādīju -
mu trūkums par to, ka būtu nodroši -
nāta līdzekļu izlietojumam atbilstoša 
vērtība.
 - 11 gadījumos (Itālijā un Polijā) 
saņēmējs bija uzsācis ieguldīju -
mu projektu, pirms tika pieņemts 
lēmums par atbalsta piešķiršanu. 
Šajās dalībvalstīs lielāko daļu 
ieguldījumu, kas saistīti ar EZF pro -
jektiem, saņēmēji bija veikuši jau 
pirms finansējuma apstiprināšanas. 
Tas mazināja patieso ieguldījumu 
stimulu, ko nodrošina finansējums, 
un liecina par to, ka publiskie 
līdzekļi tika piešķirti saņēmējiem, 
kuriem tie nebija vajadzīgi. Turklāt 
paredzamās līdzfinansējamās ie -
guldījumu izmaksas netika pama -
totas ar paredzamajiem projektu 
rezultātiem. - Piecos gadījumos publiskā finan -
sējuma apmērs salīdzinājumā 
ar rezultātiem nebija pienācīgi 
pamatots un nebija pietiekamu 
pierādījumu par līdzekļu izlietoju -
mam atbilstošu vērtību, kā tas ir 
aprakstīts 12. izcēlumā .
Piemēri EZF finansētiem projektiem, kas radīja līdzekļu izlietojumam neatbilstošu 
vērtību
Andalūzijā (Spānijā) kāds projekts garneļu audzēšanai, izmantojot vietējā elektroapgādes uzņēmuma nodro -
šinātu silto ūdeni, saņēma EZF finansējumu EUR 358 000 apmērā. Lai gan bija paredzēts, ka projekta rezultātā 
tiks radītas astoņas jaunas darbvietas, kompetentās iestādes neņēma vērā faktu, ka tikpat daudz darbvietu tika 
zaudētas, kad saņēmējs darbību no divām citām vietām pārcēla uz projekta izpildes vietu.
Francijā EZF finansējums EUR 108 000 apmērā tika izmaksāts divstāvu ēkas celtniecības projektam, kura mērķis 
bija attīstīt uzņēmējdarbību vēžveidīgo audzēšanas jomā. Viens no ēkas stāviem netika izmantots plānotajai 
darbībai, bet gan ar tūrismu saistītu pakalpojumu sniegšanai.
Portugālē EZF finansējums EUR 838 000 apmērā tika izmaksāts projektam, kura mērķis bija zvejot, turēt un ba -
rot zivis, tostarp tunzivis, lai tās vēlāk pārdotu. Lai gan tunzivis patiešām tika zvejotas un pārdotas, līdz revīzi -
jas laikam nebija sniegti pietiekami pierādījumi, ka pirms pārdošanas tās būtu turētas saimniecībā un barotas. 
Tādējādi šis process vairāk atbilda zvejniecības, nevis akvakultūras darbībai.12. izcēlums
35
 Jaunā kopējā zivsaimniecības politika un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF) (no 2014. gada)
70 
Eiropas Parlaments un Padome 
2013. gada decembrī pieņēma regulu46 
par kopējās zivsaimniecības politikas 
reformu no 2014. gada 1. janvāra. Atšķi -
rībā no KZP regulas, kas attiecās uz lai -
ku līdz 2013. gada beigām, šajā jaunajā 
regulā ir ietverta īpaša iedaļa attiecī -
bā uz akvakultūru un dalībvalstīm ir 
izvirzīta prasība sagatavot daudzgadu 
valsts stratēģiskos plānus, pamatojo -
ties uz ES stratēģiskajām pamatnostād -
nēm, nolūkā likvidēt administratīvos 
šķēršļus (piemēram, saistībā ar licencē -
šanu), atvieglot piekļuvi ūdeņiem un 
telpai un akvakultūrai piemērot vides, 
sociālos un ekonomiskos rādītājus. 
Darbības programmas jāsaskaņo ar 
šiem stratēģiskajiem plāniem. Tiks 
izveidota jauna akvakultūras konsulta -
tīvā padome, kas sniegs konsultācijas 
nozares pārvaldībā.
71 
Jaunā akvakultūras politika tiks īsteno -
ta ar Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecī -
bas fonda (EJZF) palīdzību47. Atšķirībā 
no Eiropas Zivsaimniecības fonda 
EJZF ir īpaša iedaļa, kurā noteikts, kā 
tiks izmantots finansējums, lai atbal -
stītu akvakultūras ilgtspējīgu attīstību. 
Salīdzinājumā ar EZF tajā ir sniegts 
skaidrāks regulējums attiecībā uz akva -
kultūras nozares finansēšanu, tostarp 
iespēju finansēt pasākumus vides un 
veselības jomā, telpiskās plānoša -
nas attīstību, uzņēmumu inovāciju, 
uzņēmējdarbību un krājumu apdroši -
nāšanu. Finansējums tiks saskaņots ar 
dalībvalstu daudzgadu valsts stratēģis -
kajiem plāniem.46 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
11. decembra Regula (ES) 
Nr. 1380/2013 par kopējo 
zivsaimniecības politiku un ar 
ko groza Padomes Regulas 
(EK) Nr. 1954/2003 un (EK) 
Nr. 1224/2009 un atceļ 
Padomes Regulas (EK) 
Nr. 2371/2002 un (EK) 
Nr. 639/2004 un Padomes 
Lēmumu 2004/585/EK 
(OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).
47 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2014. gada 15. maija 
Regula (ES) Nr. 508/2014 par 
Eiropas Jūrlietu un 
zivsaimniecības fondu, ar ko 
atceļ Padomes Regulas (EK) 
Nr. 2328/2003, (EK) 
Nr. 861/2006, (EK) 
Nr. 1198/2006 un (EK) 
Nr. 791/2007 un Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Regulu (ES) Nr. 1255/2011 
(OV L 149, 20.5.2014., 1. lpp.).
36
 Secinājumi un ieteikumi
72 
Ņemot vērā to, ka tradicionālās zvej -
niecības ražošanas apjoms ES sama -
zinās un visā pasaulē būtiski pieaug 
akvakultūras ražošana, reformētās 
ES mērķis ir izstrādāt turpmākus pasā -
kumus akvakultūras nozares atbalstam 
no 2014. gada. Palāta pārbaudīja, vai fi -
nansējums, ko EZF nodrošināja iepriek -
šējā periodā, sniedza efektīvu atbalstu 
akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai, lai, 
izstrādājot jaunos pasākumus, tiktu 
ņemta vērā iepriekš gūtā pieredze.
73 
Revīzijā uzmanība tika pievērsta tam, 
vai akvakultūras atbalsta pasākumi tika 
labi izstrādāti un īstenoti ES un dalīb -
valstu līmenī un vai EZF nodrošināja lī -
dzekļu izlietojumam atbilstošu vērtību 
un atbalstīja akvakultūras ilgtspējīgu 
attīstību.
74 
Kopumā Palāta konstatēja, ka EZF pie -
dāvātais atbalsts akvakultūras ilgtspējī -
gai attīstībai nav bijis efektīvs. ES līme -
nī akvakultūras ilgtspējīgas attīstības 
atbalsta pasākumi netika labi izstrādāti 
un uzraudzīti. ES un EZF nenodrošināja 
pienācīgu regulējumu akvakultūras 
ilgtspējīgai attīstībai līdz 2013. gadam 
(18. un 19. punkts), un, pārskatot dalīb -
valstu VSP un DP , Komisija nenovērsa 
noteiktas izstrādes problēmas (20.–
22. punkts). Akvakultūras attīstības 
vides ilgtspējība ir viens no EZF mēr -
ķiem. Palāta konstatēja, ka pietiekami 
norādījumi bija sniegti programmai 
Natura 2000 , bet ne jautājumos, uz 
kuriem attiecas Ūdens pamatdirektīva, 
Jūras stratēģijas pamatdirektīva un 
Direktīva par ietekmes uz vidi novērtē -
jumu (23.–25. punkts).Tika konstatētas problēmas ar dalīb -
valstu sniegto un ES līmenī apkopoto 
akvakultūras ražošanas datu pilnīgumu 
un ticamību (26.–30. punkts), kā dēļ 
akvakultūras pasākumu rezultātus 
bija grūti novērtēt. EZF uzraudzības 
komitejas, starpposma izvērtējumi un 
Komisijas pārbaudes maz ietekmēja 
akvakultūras pasākumu īstenošanu 
(31.–34. punkts). No publiskiem līdzek -
ļiem finansēto pētniecības un LIFE  pro -
jektu rezultāti netika pilnībā izmantoti 
(35. un 36. punkts).
75 
Dalībvalstu līmenī akvakultūras ilgt -
spējīgas attīstības atbalsta pasākumi 
netika labi izstrādāti un īstenoti. Tika 
konstatētas nopietnas problēmas sais -
tībā ar telpisko plānošanu un sarežģī -
tas prasības attiecībā uz licencēšanu 
(39. un 40. punkts), un būtiska ietekme 
bija finanšu krīzei (41. un 42. punkts). 
Apmeklēto dalībvalstu valsts stratēģis -
kie plāni un darbības programmas, ko 
paredzēja EZF, kopumā nenodrošināja 
pietiekami skaidru pamatu akva -
kultūras ilgtspējīgai attīstībai (43.–
48. punkts). Turklāt dalībvalstis neīste -
noja saskaņotu akvakultūras nozares 
attīstības stratēģiju (37. un 38. punkts). 
Jo īpaši vides un veselības politikai 
netika pievērsta pietiekama uzmanība 
(49.–52. punkts). Gada ziņojumos par 
ražošanas datiem tika atklātas nepreci -
zitātes un metodoloģiskas nepilnības 
(53. un 54. punkts).
37 Secinājumi un ieteikumi
76 
Attiecībā uz līdzekļu izlietojumam 
atbilstošu vērtību, ko nodrošina 
EZF atbalsts akvakultūras nozarei, 
Palāta konstatēja, ka akvakultūras 
ilgtspējīgas attīstības mērķi ne ES, ne 
arī dalībvalstu līmenī netika sasniegti 
(55.–58. punkts).
77 
Palāta konstatēja, ka daudzi EZF finan -
sētie projekti nenodrošināja līdzekļu 
izlietojumam atbilstošu vērtību vai 
neatbalstīja akvakultūras ilgtspējīgu 
attīstību. Līdzekļi bieži vien netika no -
virzīti labākajiem projektiem, projektu 
ieguldījums izaugsmē un nodarbinā -
tībā bija mazs, un plānotie rezultāti 
netika sasniegti (59.–66. punkts). Lai 
gan revīzijā tika atklāti daži veiksmes 
stāsti, būtiski pierādījumi tika iegūti arī 
par projektiem, kuriem piešķirts liekais 
atbalsts un kas nenodrošināja līdzekļu 
izlietojumam atbilstošu vērtību, par 
nepietiekamu finansējumu jauniem 
projektiem un par publisko ieguldīju -
mu zemo ienesīgumu (67.–69. punkts).
78 
Tātad līdz 2013. gadam ES un da -
lībvalstu līmenī nebija atbilstoša 
regulējuma, lai īstenotu ES mērķus 
attiecībā uz akvakultūras ilgtspējīgu 
attīstību, un faktiski veiktie pasākumi 
nenodrošināja pietiekamus rezultātus. 
Ņemot vērā šo secinājumu, KZP refor -
mu un EJZF ieviešanu no 2014. gada 
(70.–71. punkts), Palāta sniedz turpmāk 
minētos ieteikumus.1. ieteikums
Kad ar Eiropas Jūrlietu un zivsaim -
niecības fonda starpniecību Komisija 
īstenos akvakultūras atbalsta pasāku -
mus, tai
a) apstiprinot dalībvalstu darbības 
programmas, jāizsver, vai akvakul -
tūras ilgtspējīgas attīstības mērķi 
ir reāli un atbilstoši un vai atbalsts 
tiek novirzīts pasākumiem, kas 
varētu sasniegt šos mērķus;
b) jāizstrādā pamatnostādnes par 
to, kā, nosakot publisko finansē -
jumu, ņemt vērā attiecīgos vides 
faktorus;
c) jānodrošina, lai attiecīgā gadījumā 
dalībvalstu darbības programmas 
tiek apstiprinātas tikai tad, kad 
ir sagatavotas pienācīgas valsts 
stratēģijas akvakultūras nozares 
attīstībai;
d) jāmudina dalībvalstis veikt attiecī -
go telpisko plānošanu un vienkār -
šot licencēšanas un administratīvās 
procedūras, lai atbalstītu akvakul -
tūras nozares attīstību;
e) jāuzlabo no dažādiem avotiem ie -
gūto akvakultūras statistikas datu 
salīdzināmība, lai tie būtu precīzāki 
un pilnīgāki.
38 Secinājumi un ieteikumi
2. ieteikums
Kad dalībvalstis ar Eiropas Jūrlietu un 
zivsaimniecības fonda starpniecību 
īstenos akvakultūras atbalsta pasāku -
mus, tām
a) jāsagatavo un jāpiemēro saska -
ņotas valsts akvakultūras nozares 
attīstības stratēģijas;
b) jāveic attiecīgā telpiskā plānošana 
un jāvienkāršo licencēšanas un ad -
ministratīvās procedūras, lai atbals -
tītu akvakultūras nozares attīstību;
c) gādāt, lai publiskais finansējums 
vispirms tiktu novirzīts projektiem, 
kas sniedz lielāko ieguldījumu 
akvakultūras ilgtspējīgā attīstībā 
un nodrošina līdzekļu izlietojumam 
atbilstošu vērtību;
d) stingrāk jāuzrauga projektu 
rezultāti, nosakot un piemērojot 
attiecīgus rādītājus.
Šo ziņojumu 2014. gada 14. maija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Rasa BUDBERGYTĖ .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

39
 Pielikumi I pielikumsAkvakultūras nozares apgrozījums un EZF atbalsts
DalībvalstsApgrozījums (2011. gads) EZF atbalsts (miljonos EUR)
Vērtība 
(miljonos  EUR)Apjoms 
(tūkst.  tonnu)EZF 2. virziens 
(plānotais)EZF 2.1. pasākums 
(faktiskais)2.1. pasākuma 
projektu skaits
Beļģija 0,2 0,0 1,3 0,1 2
Bulgārija 10,0 4,1 36,0 39,3 101
Čehijas Republika 44,5 21,0 14,5 7, 2 327
Dānija (*) 145,8 40,5 37, 6 14,4 90
Vācija 85,9 39,1 54,9 7,7 165
Igaunija 1,6 0,4 24,6 20,7 44
Īrija 128,5 44,8 0,0 0,6 12
Grieķija 523,3 121,8 59,7 0,1 3
Spānija 501,1 276,9 3 07,1 44,8 629
Francija 898,5 283,1 54,2 11,0 1 213
Itālija 422,9 15 7, 0 106,1 21,7 327
Kipra 30,6 4,7 3,2 0,8 12
Latvija (*) 1,1 0,5 49,3 25,7 366
Lietuva (*) 7, 2 3,3 28,1 8,2 25
Ungārija 30,3 15,6 24,2 22,2 242
Malta 50,5 3,8 1,7 0,0 0
Nīderlande 81,2 42,5 7, 4 3,2 56
Austrija 19,3 2,2 5,1 2,8 239
Polija 61,6 29,0 162,9 91,0 1 272
Portugāle 56,8 7,9 74,2 15,8 48
Rumānija 16,4 8,4 105,0 75,8 133
Slovēnija 3,4 1,4 7,1 6,1 81
Slovākija 2,2 0,8 11,4 2,9 44
Somija 56,7 10,1 17, 0 5,2 177
Zviedrija 47, 5 14,5 10,9 4,5 131
Apvienotā Karaliste 740,3 199,0 33,6 6,4 87
ES 27 3 967,4 1 332,4 1 237,1 438,2 5 826
Avoti:
Akvakultūras apgrozījums:  “ES akvakultūras nozares ekonomiskās darbības rezultāti” (STECF-13-29), ZZTEK, 2013. gada novembris.
EZF 2. virziens (plānotais):  apstiprinātās darbības programmas.
EZF 2.1. pasākums (faktiskais):  informāciju līdz 2013. gada maijam un ar * apzīmētajām dalībvalstīm līdz 2012. gada jūlijam snieguši Komisijas dienesti.
Projektu skaits:  informāciju līdz 2013. gada maijam un ar * apzīmētajām dalībvalstīm līdz 2012. gada jūlijam snieguši Komisijas dienesti. 
40 Pielikumi II pielikumsRevidēto projektu izlase
Dalībvalsts Reģions Projekta apraksts Produkta veidsRevīzija uz 
vietasAttiecinā -
mās projek -
ta izmaksas 
(tūkst. EUR)Kopējais 
publiskais 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)Kopējais EZF 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)
SpānijaGalīcijaPlostu ierīkošana un dienesta kuģu 
modernizācijaGliemene Jā 401 241 180 
Dienesta kuģu iegāde Gliemene Jā 523 314 235 
Dienesta kuģu iegāde Gliemene 523 314 235 
Dienesta kuģu iegāde Gliemene 447 268 201 
Dienesta kuģu iegāde Gliemene 380 228 171 
AndalūzijaPlostu un kanālu ierīkošanaSarkanā zobaine, 
jūrasasarisJā 1 978 989 742 
Plostu ierīkošana Gliemene Jā 1 807 904 678 
Audzētavas modernizācija Langusts Jā 954 477 358 
Akvavides pasākumiSarkanā zobaine, 
jūrasasaris2 493 1 247 935 
Sprostu modernizācijaSarkanā zobaine, 
jūrasasaris2 495 1 247 935 
FrancijaAkvitānijaStoru audzētavas izbūve Store Jā 927 187 93 
Austeru baseinu izbūve Austere Jā 90 31 16 
Langdoka-
RusijonaRažošanas un piegādes procesa 
paplašināšana un modernizācijaAustere + gliemene Jā 4 071 1 009 303 
Langdoka-
RusijonaRažošanas un piegādes procesa 
paplašināšana un modernizācijaAustere + gliemene Jā 1 589 397 191 
Ražošanas un piegādes procesa 
paplašināšana un modernizācijaAustere + gliemene Jā 717 215 108 
AkvitānijaRažošanas materiāli Austere + gliemene 110 30 15 
Ražošanas materiāli Austere + gliemene 85 26 13 
Langdoka-
RusijonaRažošanas un piegādes procesa 
paplašināšana un modernizācijaAustere + gliemene 297 89 45 
Ražošanas un piegādes procesa 
paplašināšana un modernizācijaAustere + gliemene 639 160 38 
Akvitānija Ražošanas materiāli Austere + gliemene 69 21 10 
41 Pielikumi II pielikumsDalībvalsts Reģions Projekta apraksts Produkta veidsRevīzija uz 
vietasAttiecinā -
mās projek -
ta izmaksas 
(tūkst. EUR)Kopējais 
publiskais 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)Kopējais EZF 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)
ItālijaTrento 
autonomā 
provinceAudzētavas un akvāriju ierīkošana Forele Jā 1 327 531 265 
Akvāriju paplašināšana un 
modernizācijaForele Jā 280 113 56 
Infrastruktūras darbi esošajās 
telpāsForele 155 62 31 
Infrastruktūras darbi esošajās 
telpāsForele 183 73 37 
Emīlija-
RomanjaDienesta kuģu iegāde (ēdamo glie -
mežu populācijas atjaunošanai) un 
dienesta doka/platformas iegādeĒdamais gliemezis Jā 281 112 56 
Dienesta kuģu iegāde Ēdamais gliemezis 220 88 44 
Dienesta kuģu iegāde Ēdamais gliemezis 250 100 50 
SicīlijaTelpu modernizācija un 
paplašināšanaJūrasasaris, sarkanā 
zobaineJā 1 987 1 192 1 132 
Telpu modernizācija un 
paplašināšanaForele Jā 28 17 16 
Dienesta kuģa iegāde un 
modernizācijaGliemene Jā 667 400 380 
PolijaMazovijaZivju audzēšanas dīķu 
modernizācijaKarpa Jā 775 465 349 
Dīķu modernizācija Karpa Jā 478 287 215 
Jaunas iekārtas izbūve Tilapija Jā 7 744 4 519 3 389 
Iekārtas modernizācijaKarpa, forele, citas 
zivis516 309 232 
Iekārtas modernizācija Karpa 224 134 101 
PoznaņaJaunas iekārtas izbūve Store Jā 2 780 1 644 1 233 
Zivju dīķu modernizācija un 
ierīkošanaKarpa, forele Jā 1 220 732 549 
Dīķu modernizācija Store 725 435 326 
Dīķu modernizācija un aprīkojuma 
iegādeCitas zivis 382 229 172 
Dīķu modernizācija un aprīkojuma 
iegādeKarpa, citas zivis 881 528 396 
42 Pielikumi II pielikumsDalībvalsts Reģions Projekta apraksts Produkta veidsRevīzija uz 
vietasAttiecinā -
mās projek -
ta izmaksas 
(tūkst. EUR)Kopējais 
publiskais 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)Kopējais EZF 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)
PortugāleAlgarveRažošanas modernizācijaJūrasasaris, sarkanā 
zobaine, austere, 
ēdamais gliemezisJā 2 502 1 501 1 126 
Vēžveidīgo audzēšanas vietas 
ierīkošanaAustere, Saint 
Jacques , mīdija1 893 1 136 852 
Tunzivs sprostu ierīkošana Tunzivs 2 032 1 117 838 
Tunzivs sprostu ierīkošana Tunzivs Jā 2 032 1 117 838 
Vēžveidīgo audzēšanas vietas 
ierīkošanaAustere, ķemmīšglie -
mene, gliemeneJā 1 572 943 708 
CentroZušu audzēšanas vietas ierīkošana Zutis 7 941 3 970 2 978 
Iekārtas modernizācijaJūrasmēle, 
akmeņplekste3 507 1 754 1 315 
Iekārtas modernizācijaJūrasmēle, 
akmeņpleksteJā 2 217 1 109 831 
Iekārtas modernizācijaJūrasasaris, sarkanā 
zobaine, zutis, 
jūrasmēle193 87 65 
Iekārtas modernizācija Austere Jā 84 46 35 
43 Pielikumi
Dalībvalsts Reģions Projekta apraksts Produkta veidsRevīzija uz 
vietasAttiecinā -
mās projek -
ta izmaksas 
(tūkst. EUR)Kopējais 
publiskais 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)Kopējais EZF 
ieguldījums 
(tūkst. EUR)
RumānijaKonstanta Jaunas iekārtas izbūve Akmeņplekste Jā 2 941 1 765 1 323 
Tulča Telpu modernizācija Karpa un citas zivis Jā 2 444 1 466 1 100 
VrančaTelpu modernizācija un 
paplašināšanaKarpa un citas zivis 1 916 1 150 862 
TulčaAkvakultūras saimniecības pārvei -
došana par bioloģisko saimniecībuKarpa 548 548 411 
Breila Telpu modernizācijaKarpa, forele un citas 
zivis1 237 742 557 
DžurdžuRažošanas diversifikācija un pašrei -
zējās darbības modernizācijaKarpa un citas zivis Jā 2 424 1 454 1 091 
KelerašiStoru intensīvās audzēšanas 
saimniecībaStore Jā 3 946 2 367 1 776 
JalomicaAkvakultūras saimniecības pārvei -
došana par bioloģisko saimniecībuKarpa un citas zivis Jā 1 000 1 000 750 
Prahova Iekārtas modernizācija Karpa un citas zivis 1 036 622 466 
Ardžesa Jaunas iekārtas izbūve Forele 1 823 1 094 820 
31 84 986 45 353 33 274 II pielikums
44 Pielikumi III pielikumsRevidēto projektu rezultāti
Dalībvalsts VeidsGada 
ražošanas 
apjoms 
pirms 
projekta 
(tonnas)Plānotais 
gada 
ražošanas 
apjoms pēc 
projekta 
(tonnas)Faktiskais 
gada 
ražošanas 
apjoms 
(tonnas)Darbinieku 
skaits 
pirms 
projektaPlānotais 
darbinieku 
skaits pēc 
projektaFaktiskais 
darbinieku 
skaitsMērķi 
vēl nav 
sasniegtiIeguldīju -
mi sākti 
pirms lē -
muma par 
atbalsta 
piešķiršanuNepietieka -
mi pierā -
dījumi par 
līdzekļu iz -
lietojumam 
atbilstošu 
vērtībuVeiksmīga 
projekta 
piemērs
SpānijaModernizācija 8 000 8 000 4 900 33 33 38
Modernizācija 70 70 70 16 16 16
Jauns 0 200 200 30 50 52
Jauns 0 900 600 0 15 8
Modernizācija 41 45 30 17 25 22
FrancijaJauns 0 90 000 90 000 0 2 1
Jauns 0 15 15 1 1 0
Modernizācija 120 500 170 35 50 47
Modernizācija N/P N/P 80 15 30 26
Modernizācija 80 160 99 N/P N/P N/P
ItālijaModernizācija 830 1 240 1 000 6 6 6
Modernizācija 1 240 1 350 1 000 6 6 6
Modernizācija 10 468 10 733 10 5005 darbinieki
570 
kooperatīva 
dalībnieku5 darbinieki
570 
kooperatīva 
dalībnieku
Modernizācija 1 800 2 200 2 500 90 91 100
Modernizācija 5 11 8 2 2 2
Modernizācija 540 1 120 1 000 23 24 24
45 Pielikumi III pielikums
Dalībvalsts VeidsGada 
ražošanas 
apjoms 
pirms 
projekta 
(tonnas)Plānotais 
gada 
ražošanas 
apjoms pēc 
projekta 
(tonnas)Faktiskais 
gada 
ražošanas 
apjoms 
(tonnas)Darbinieku 
skaits 
pirms 
projektaPlānotais 
darbinieku 
skaits pēc 
projektaFaktiskais 
darbinieku 
skaitsMērķi 
vēl nav 
sasniegtiIeguldīju -
mi sākti 
pirms lē -
muma par 
atbalsta 
piešķiršanuNepietieka -
mi pierā -
dījumi par 
līdzekļu iz -
lietojumam 
atbilstošu 
vērtībuVeiksmīga 
projekta 
piemērs
PolijaModernizācija 0 40 - 2 4 -
Rekonstrukcija 0 10 - 1 1 1
Jauns 0 200 1 000 0 13 19
Jauns 0 32 0 0 1 3
Modernizācija 5 7 5 10 10 10
PortugāleModernizācija 120 150 135 4 9 8
Modernizācija 120 392 20 7 9 14
Jauns 0 1 555 0 0 3 8
Jauns 0 2 380 10 0 16 21
Modernizācija 175 810 50 6 6 6
RumānijaJauns 0 150 0 2 7 N/P
Modernizācija 112 467 400 N/P N/P N/P
Modernizācija 100 428 N/P 10 22 N/P
Modernizācija 6 132 0 2 9 N/P
Bioloģiskā 
saimniecībaN/P N/P N/P N/P N/P N/P
ražošanas apjoma vai darbinieku skaita pieaugums nav plānots  plānotais pieaugums nav sasniegts sasniegtie mērķi
46
Kopsavilkums
I
Dalībvalstīm būs iespēja tērēt EZF līdzekļus līdz 
2015. gada beigām. Tātad kopējais piešķīrums akva -
kultūras pasākumiem no EZF līdzekļiem 2007.–
2013. gadam vēl nav zināms.
III
Komisija atzīst, ka līdz 2013. gada beigām, iespē -
jams, nebūs panākti visi gaidītie vai vēlamie rezul -
tāti ar EZF atbalstu akvakultūras ilgtspējīgai attīstī -
bai. Tomēr Komisija vēlētos uzsvērt, ka neatkarīgi no 
finanšu un ekonomikas krīzes ražošanas apjomi ir 
bijuši stabili un vērtības ziņā ir bijis neliels kāpums. 
Nodarbinātība nozarē ir saglabājusies iepriekšējā 
līmenī. Mācības, kas gūtas 2007.–2013. gadā, ir ņem -
tas vērā jaunajā Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības 
fondā (EJZF) 2014.–2020. gada posma vajadzībām.
IV
Komisijas viedoklis ir tāds, ka daži, bet ne visi EZF 
finansētie pasākumi akvakultūras ilgtspējīgas attīs -
tības atbalstam ir labi izstrādāti un tiek uzraudzīti, 
lai gan bija grūti izvērtēt šo pasākumu efektivitāti.
Komisija atzīst, ka KZP nav nodrošinājusi skaidru 
pamatu akvakultūras attīstībai iepriekšējā plānoša -
nas periodā. Tagad šis jautājums ir atrisināts, patei -
coties atjaunotās kopējās zivsaimniecības politikas 
un jauno stratēģisko pamatnostādņu pieņemšanai 
akvakultūras jomā 2013. gadā.
Tomēr 2008. gada degvielas krīze, pēc kuras bija 
globālā ekonomikas un finanšu krīze, nozīmēja to, 
ka akvakultūras uzņēmumiem nācās sastapties ar 
pavisam jaunām problēmām, kuras nevarēja pare -
dzēt 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā. 
Tas būtiski ietekmēja tos mērķus un uzdevumus, 
kuri EZF finansētajiem akvakultūras pasākumiem 
bija noteikti plānošanas perioda sākumā.Komisijas  
atbilde
Komisija ir sagatavojusi plašu rokasgrāmatu un 
norādījumus par pārraudzības jautājumiem, jo īpaši 
rādītāju izmantošanu EZF — ( http://ec.europa.eu/
fisheries/cfp/eff/official_documents/updated_eff_
workingpaper_on_indicators_en.pdf ). Dalībvalstis 
ne vienā posmā nav norādījušas, ka tām trūktu 
Komisijas sniegtu vadlīniju.
Komisija ņem vērā to, ka dati par akvakultūru no 
dažādiem ES avotiem nav bijuši pietiekami salīdzi -
nāmi. Tas daļēji ir tāpēc, ka akvakultūras dati tiek 
gūti no dažādiem avotiem ES līmenī, ko izmanto 
dažādiem nolūkiem (ražošanas tendencēm un 
sociālekonomiskiem rezultātiem). Šīs datubāzes 
pēc būtības ir saskaņotas, tomēr tajās mēdz būt 
arī atšķirības dažāda tvēruma, datu trūkuma un 
konfidencialitātes dēļ. Gaidāmā datu vākšanas sistē -
mas pārskatīšana radīs Komisijai iespēju risināt šos 
trūkumus datos.
Uzraudzības komiteja, kurā Komisijai ir vien novē -
rotājas statuss, uzrauga visas darbības programmas 
(DP) īstenošanu, ne tikai DP akvakultūras jomā. 
Jāatceras, ka DP bija sešpadsmit pasākumi un EZF 
resursu ziņā akvakultūra nebija pati svarīgākā. 
Komisija uzskata, ka laiks, ko Uzraudzības komite -
jas veltīja akvakultūrai, bija samērīgs šo pasākumu 
nozīmīgumam.
V
Turpmākām vajadzībām Komisija KZP reformas 
kontekstā ir izveidojusi atklātu koordinācijas metodi 
ar mērķi atbalstīt dalībvalstu centienus izveidot 
ilgtspējīgu akvakultūru un nopietni mudināt tās 
nostiprināt saikni starp politikas mērķiem un finan -
sēšanas prioritātēm. Saskaņā ar EJZF un jauno KZP 
katrai dalībvalstij jāapstiprina tāda valsts daudz -
gadu stratēģija akvakultūras jomā, kas varētu sniegt 
atbalstu akvakultūrai tās EJZF DP ietvaros.
Komisijas atbilde 47
VIII b)
Komisija ir izstrādājusi vadlīnijas akvakultūras, 
tostarp būtisko vides faktoru, ilgtspējīgai attīstībai: 
http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/aquaculture/
official_documents/com_2013_229_lv.pdf
Tā ir sagatavojusi arī norādījumus par to, kā 
izpildīt ex ante  nosacījumus valstu daudzgadu 
stratēģiskajiem plāniem akvakultūras jomā: 
http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/10-guidance -emff -specific -eacs_en.pdf
Kā pielikumu vadlīnijām par ex ante  vērtēšanu 
Komisija ir sagatavojusi norādījumus par to, kā 
secinājumi stratēģiskajos ietekmes uz vidi novēr -
tējumos integrējami darbības programmu struk -
tūrā: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/08-strategic -environmental -assessment_en.pdf
Komisija ir izstrādājusi vadlīnijas par to atkāpju 
būtību, kas pieļaujamas saskaņā ar Savvaļas putnu 
direktīvas 9. pantu. Šā dokumenta mērķis ir paskaid -
rot galvenos jēdzienus Putnu direktīvas 9. pantā, 
proti, kā tie attiecas uz jūraskraukļu izraisītā 
nopietnā kaitējuma novēršanu un augu un dzīv -
nieku valsts aizsardzību, un dokumentā ir praktisks 
padoms par to, kā šie jēdzieni jāpiemēro: http://
ec.europa.eu/environment/nature/cormorants/files/
guidance_cormorants.pdf
Papildus tam Komisija pašlaik atbalsta īpašu norā -
dījumu sagatavošanu Ūdens pamatdirektīvas un 
topošās Jūras stratēģijas pamatdirektīvas īsteno -
šanai. Visi dokumenti, kas attiecas uz šo projektu, 
ir pieejami vietnē https://circabc.europa.eu/w/
browse/4eda1 1 16-2b76-4a0c -b4ed -b3ec2616b013
Šā darba pamatā ir norādījumi par ilgtspējīgu 
akvakultūru Natura 2000  tīkla kontekstā: http://
ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/
management/docs/Aqua -N2000%20guide.pdf
VIII c) 
Atbilstīgi akvakultūrai veltītā valsts daudzgadu stra -
tēģiskā plāna ex ante  nosacījumiem Komisija nepie -
ņems EJZF darbības programmas, ja dalībvalstis 
konkrētajos gadījumos nebūs iesniegušas attiecīgos 
valstu daudzgadu stratēģiskos plānus ilgtspējīgas 
akvakultūras veicināšanai.VI
Komisija uzsver, ka ekonomikas un finanšu krīze ir 
kritiski ietekmējusi izaugsmes un nodarbinātības 
mērķu sasniegšanu akvakultūras nozarē.
Dalītās pārvaldības princips, uz ko pamatojas EZF, 
nosaka, ka projektu izvēle notiek dalībvalstu līmenī. 
Dalībvalstis tiešām saskārās ar to, ka ekonomisko 
apstākļu pasliktināšanās rezultātā projektu skaits 
nozarē aizvien samazinājās.
VII
Lai gan Komisija atzīst to, ka tiesiskais regulējums, 
jo īpaši EZF finansēto pasākumu uzraudzība, nav 
radījis gaidītos rezultātus, ir svarīgi norādīt, ka 
2008. gada degvielas krīzei un turpmākai ekonomi -
kas un finanšu krīzei bija kritiska ietekme uz nozari.
Jaunajā Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondā 
(EJZF) ir noteikta skaidrāka politikas sistēma, kuras 
pamatā ir sešu Savienības prioritāšu un īpašu mērķu 
kopuma izveidošana. Tādējādi EJZF pamatojas uz 
stingrāku pasākumu loģiku, ir vairāk orientēts uz 
rezultātu, un tam ir stiprāka uzraudzības un vērtēša -
nas sistēma, kas nodrošinās lielāku ieguldījumu KZP 
mērķu, jo īpaši ES akvakultūras ilgtspējīgas attīstī -
bas, īstenošanā.
VIII a) 
Komisija rūpīgi analizēs akvakultūrai piedāvātā 
atbalsta pamatojumu jaunā EJZF darbības prog -
rammās (DP), kas jāiesniedz 2014. gada otrajā pusē. 
Komisija arī rūpīgi analizēs atbilstību starp DP 
paredzētajiem pasākumiem un tiem pasākumiem, 
kas norādīti valstu daudzgadu stratēģiskajos plānos 
akvakultūras jomā.
Var arī gaidīt, ka kvantitatīvu mērķu un starpposma 
mērķu noteikšana, kā arī uzraudzībai un izvērtēša -
nai nepieciešamo datu vākšanas procedūras ļaus 
vieglāk pārbaudīt to, ka šie uzdevumi tiek izpildīti.
Komisijas atbilde 48
IX b)
Komisija ņem vērā šo ieteikumu, kam pievērsta 
galvenā uzmanība Komisijas pašreizējās iniciatīvās 
par jūras telpisko plānošanu. Lūdzu skatīt piezīmi 
iepriekš minētā VIII punkta d) apakšpunktā.
IX c) 
Komisija uzsver, ka EJZF iekļauj vairākus jaunus 
elementus, kuru mērķis ir palīdzēt koncentrēt EJZF 
līdzekļus tiem projektiem, kas dod vislielāko ieguldī -
jumu akvakultūras ilgtspējīgā attīstībā un ļauj radīt 
līdzekļu izlietojumam atbilstošu vērtību. Šie ele -
menti iekļauj 1) pastiprinātu uzraudzības sistēmu, 
kas paredz ikgadējus ziņojumus par finansētajiem 
pasākumiem; 2) pilnīgāku ikgadējo ziņojumu par 
īstenošanu; 3) pastiprinātu pievēršanos rezultā -
tiem, tostarp jaunu darbības rezultātu sistēmu, un 
4) ex ante  nosacījumus, lai nodrošinātu, ka saistībā 
ar akvakultūru finansētie pasākumi būtu saskaņoti 
ar valstu daudzgadu stratēģiskiem plāniem akvakul -
tūras jomā.
IX d) 
Salīdzinot ar EZF, EJZF 2014.–2020. gada periodā 
veicinās lielāku pievēršanos rezultātam (kopēju 
rezultātu rādītāju izmantošanu), tostarp darbības 
rezultātu sistēmas piemērošanu (kopēju iznākuma 
rādītāju izmantošanu). EJZF regula paredz deleģētu 
aktu par kopējiem rādītājiem.
Jauno uzraudzības sistēmu EJZF priekšlikumā vei -
dos šādi elementi:
 — datubāze dalībvalsts līmenī ( INFOSYS ), kurā, 
ievērojot kopēju struktūru un izmantojot kopē -
jus rādītājus, tiek glabāta informācija par katru 
darbību;
 — Komisijai nosūtīts ziņojums, kurā apkopotā vei -
dā ir izklāstīta galvenā informācija. Informācijai 
jābūt kumulatīvai, lai atspoguļotu īstenošanas 
gaitu.
EJZF kopējie rādītāji būs pamats uzraudzībai un 
vērtēšanai, kā arī programmu darbības rezultātu 
pārskatīšanai. Tie ļaus apkopot datus ES līmenī, 
nosakot paveikto ceļā uz stratēģijas „Eiropas 2020” 
mērķu sasniegšanu.Šī ieteikuma daļa adresējama dalībvalstīm, jo atbil -
stīgi dalītās pārvaldības principam sagatavot un 
piemērot saskaņotas valsts stratēģijas akvakultūras 
nozares attīstīšanai ir dalībvalstu ziņā. Komisija 
nevar piemērot sankcijas vai ierosināt pārkāpumu 
procedūras, ja dalībvalstis nav sagatavojušas šīs 
stratēģijas vai piemērojušas tās atbilstoši Komisijas 
pamatnostādnēm.
VIII d)
Lai gan administratīvā vienkāršošana un telpiskā 
plānošana būtībā paliek dalībvalstu kompetencē, 
Komisija stratēģiskajās vadlīnijās akvakultūrai 
(COM(2013) 229) citu veicamo uzdevumu starpā 
ir norādījusi uz telpiskās plānošanas trūkumu un 
vajadzību vienkāršot administratīvās procedūras. 
Komisija arī mudinās dalībvalstis piemērot nesen 
pieņemto direktīvu par jūras telpisko plānošanu 
akvakultūras attīstības uzlabošanai.
VIII e) 
Komisija uzsver, ka kopš 1996. gada ir izveidots tie -
siskais regulējums, kas attiecināms uz statistiku par 
akvakultūras produkciju (Regula (EK) Nr. 788/96, kas 
atcelta ar Regulu (EK) Nr. 762/2008). Komisija turpi -
nās risināt šos datu jautājumus attiecīgajos foru -
mos un procesos (piemēram, attiecinot DVS datu 
vākšanu arī uz saldūdens akvakultūru un saskaņojot 
metodoloģijas).
IX a)
Pēc ES stratēģisko vadlīniju pieņemšanas akvakul -
tūras jomā 2013. gada aprīlī dalībvalstis ir sākušas 
veidot savus valsts daudzgadu stratēģiskos plānus 
ilgtspējīgas akvakultūras veicināšanai. Komisija 
uzraudzīs, kā šie plāni, kas iekļauj dalībvalstu uzde -
vumus un pasākumus to sasniegšanai, tiek īstenoti. 
Tas īpaši attieksies uz valsts daudzgadu akvakultū -
ras stratēģiskā plāna ex ante  nosacījumu ievērošanu, 
kas ir obligāts nosacījums tam, lai Komisija varētu 
apstiprināt EJZF darbības programmu.
Komisijas atbilde 49
14
Komisija uzsver, ka šī statistika attiecas tikai uz EZF 
finansētajiem akvakultūras projektiem.
Apsvērumi
21
Komisija sniedza informāciju par darbībām, kas bija 
iekļautas valstu stratēģiskajos plānos (VSP), kad tā 
risināja sarunas ar dalībvalstīm par darbības prog -
rammām (DP) saskaņā ar EZF regulas (Nr. 1198/2006) 
15. un 17. pantu.
Šis fakts apstiprina, ka Komisijas dienesti tomēr 
veica vajadzīgo DP ekspertīzi, jo īpaši attiecībā uz 
akvakultūras ilgtspējīgu attīstību un atbilstību VSP .
22
Komisija uzskata, ka tā ir izpildījusi savus likumā 
noteiktos pienākumus par VSP un DP pārskatīšanu. 
VSP nolūks bija nodrošināt visaptverošu pamatu 
dalībvalstu uzdevumiem. Tiem nebija jābūt tik pat 
specifiskiem kā dalībvalstu DP .
23
Lai veicinātu IVN (ietekmes uz vidi novērtējuma) 
direktīvas piemērošanu, Komisija ir publicējusi 
virkni pētījumu, ziņojumu un vadlīniju1. Tie ir node -
rīgi plašam ieinteresēto personu lokam, piemēram, 
valstu iestādēm, attīstītājiem, konsultantiem, pēt -
niekiem, nevalstiskām organizācijām un sabiedrībai. 
Komisija nodrošina, ka šādi dokumenti tiek atjauni -
nāti, ņemot vērā Palātas praksi.
Lūdzu skatīt arī Komisijas atbildi saistībā ar 1. ietei -
kuma b) punktu.
24
Šī atbilde attiecas uz 24. un 25. punktu.
1 http://ec.europa.eu/environment/eia/eia -support.htmIevads
02
Zivju imports lielā mērā attiecas uz nozvejotām 
zivīm, ne akvakultūru. Importētā akvakultūras pro -
dukcija lielākoties ir tropu sugas, ko saražot Eiropas 
Savienībā ievērojamos apmēros nav iespējams.
03
Komisija izmanto datus, ko satur datu vākšanas 
sistēma (DVS) un Eurostat , un tas var radīt atšķirī -
bas, salīdzinot ar FAO  datiem, ko Palāta minējusi 
3. punktā.
06
Lai gan akvakultūra ir iekļauta Regu -
las (EK) Nr. 2371/2002 darbības jomā un tai ir veltīti 
2002. un 2009. gada paziņojumi par stratēģiju akva -
kultūras ilgtspējīgai attīstībai, jāuzsver, ka šī joma 
nav tikai un vienīgi ES kompetencē.
07
Šī atbilde attiecas uz tekstu no 7. punkta līdz 8. pun -
kta c) apakšpunktam.
Prioritārās darbības 2002. un 2009. gada paziņoju -
mos tika noteiktas, apspriežoties un veicot ietekmes 
novērtējumu. Gandrīz visas darbības, kas bija iekļau -
tas šajos divos papildu paziņojumos, tika īstenotas.
Gatavojot 2013. gada vadlīnijas par akvakultūru, 
Komisija kopā ar ieinteresētajām personām un 
dalībvalstīm atzina, ka ir nepieciešama turpmāka 
rīcība to pašu prioritāro darbību virzienā. Būtiskā 
atšķirība no iepriekšējiem diviem Paziņojumiem 
ir jauna pārvaldības mehānisma izveidošana, kurā 
Komisija koordinēs dalībvalstu centienus un veici -
nās labākās prakses apmaiņu.
Komisijas atbilde 50
Kā norādīts Regulas (EK) Nr. 762/2008 6. pantā, 
dalībvalstīm jāsniedz Komisijai ikgadējs ziņojums 
par iesniegto datu kvalitāti. Iesniedzot sīki izstrā -
dātu ziņojumu par metodoloģiju, tajā jābūt apraks -
tam par to, kā dati tika vākti un apkopoti. Komisija 
veic datu un ziņojumu pārbaudi un apspriež tos div -
pusēji un/vai attiecīgajās Lauksaimniecības statisti -
kas pastāvīgās komitejas Zivsaimniecības statistikas 
darba grupā.
Tā kā dažu dalībvalstu dati par akvakultūras ražotņu 
lielumu, par ko ziņots m3, vēl aizvien ne vienmēr ir 
pietiekami ticami, Eurostat  pastāvīgi pēta un uzlabo 
apstiprināšanas procedūras. Ja ir šaubas par datiem, 
dalībvalstis tiek lūgtas sniegt informāciju un vaja -
dzības gadījumā tos labot.
Nav nepārprotamas saistības starp ražotņu kopējo 
lielumu m3 un kopējo produkcijas daudzumu ton -
nās; ražīgums kilogramos uz m3 var būt ļoti atšķirīgs 
atkarībā no ražošanas veida (sprostos, baseinos 
utt.), vides (saldūdens un sālsūdens) un zivju sugas. 
Turklāt attiecībā uz dažām zivju sugām un ražošanas 
veidiem valstis saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 762/2008 
norāda ražotņu lielumu hektāros, nevis m3.
Dalībvalstīm tiek prasīts sūtīt datus kopā ar sīku 
metodoloģijas aprakstu par to, kā tie tika vākti un 
apkopoti, un elementiem, kas vajadzīgi, lai Komisija 
varētu pamatoti novērtēt datu kvalitāti.Komisija ir nodrošinājusi dalībvalstīm papildu norā -
dījumus rokasgrāmatā par EZF un virknē skaidrojošu 
piezīmju par ūdens un vides pasākumiem Eiropas 
Zivsaimniecības fondā. Līdztekus norādījumiem par 
Natura 2000  Komisija ir izstrādājusi norādījumus 
par akvakultūrai specifiskām atkāpēm, kas izriet no 
Savvaļas putnu direktīvas 9. panta un attiecas uz 
jūraskraukļu izraisītā nopietnā kaitējuma novēršanu 
un augu un dzīvnieku valsts aizsardzību: http://
ec.europa.eu/environment/nature/cormorants/files/
guidance_cormorants.pdf;
Komisijas atbildes Ietekmes uz vidi novērtējuma 
(IVN) direktīvas saistībā, lūdzu, skatīt 1. ieteikuma 
b) punktā. Sīki norādījumi par tās īstenošanu ir pie -
ejami arī tiešsaistē2.
Komisija un dalībvalstis ir izveidojušas Ūdens 
pamatdirektīvas īstenošanas vienoto stratēģiju ( CIS). 
Akvakultūras nozare ir sākusi aktīvi īstenot ūdens 
pamatdirektīvu un 2010. gadā pievienojusies CIS 
(ar nozares asociāciju FEAP  un EMPA  starpniecību). 
Komisija pašlaik atbalsta norādījumu izstrādi par 
to, kā attiecībā uz akvakultūru īstenojama Ūdens 
pamatdirektīva un Jūras stratēģijas pamatdirektīva.
26
Šī atbilde attiecas uz 26.–30. punktu.
Kaut arī datu apstiprināšana un kvalitātes jautājumi 
ir galvenokārt dalībvalstu ziņā, Komisija tomēr ir 
veikusi vairākus pasākumus, lai dati par akvakultūru 
būtu labāk saskaņoti un aptvertu plašāku spektru 
gan esošā tiesiskā regulējuma īstenošanas kontek -
stā, gan datu vākšanas sistēmas pārskatīšanas kon -
tekstā. Komisija uzsver, ka tā rezultātā tiek publicēts 
ikgadējs zinātnisks ekonomisks ziņojums par ES 
akvakultūru.
2 http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/interpretation_eia.pdf
Komisijas atbilde 51
Komisija veic pasākumus, lai samazinātu šīs atšķirī -
bas DVS pārskatīšanas kontekstā, un īsteno rīcības 
plānu zivsaimniecības un akvakultūras statistikas 
jomā, kas paredz statistikas jēdzienu saskaņošanu 
starp abām datubāzēm.
31
Lai gan Komisijas veiktajā EZF vidusposma novērtē -
šanā akvakultūras pasākumu analīze bija iekļauta, 
resursu ziņā akvakultūra ir saņēmusi relatīvi pie -
ticīgu EZF budžeta daļu. Komisija uzskata, ka tās 
veiktā izvērtēšana akvakultūras jomā ir samērīga 
šim atbalsta līmenim.
32
Komisija atlasa dalībvalstis „atkārtotās izpildes“ revī -
zijai, pamatojoties uz riska novērtējumu, un izvēlas 
revidējamās darbības no reprezentatīva parauga, 
kuru veido dalībvalstu revīzijas iestāžu iepriekš 
izraudzīti un pārbaudīti gadījumi. Komisija savā 
paraugā aptver pēc iespējas lielāku aspektu skaitu; 
tas, vai pārskatīšanai tiks atlasīts akvakultūras pro -
jekts, lielā mērā ir atkarīgs no šo projektu skaita un 
finanšu piešķīruma attiecīgajā darbības programmā.
Pēc tam katrā gadījumā tiek salīdzināti abu pušu 
secinājumi. Konstatētie fakti tiek rūpīgi apsekoti; 
attiecīgajos septiņos akvakultūras projektos netika 
noteikti jautājumi, kas attiektos uz ilgtspēju.
33
EZF tiesiskais regulējums neparedz šādu papildu 
izvērtēšanu par jebkuru no pieciem prioritārajiem 
EZF virzieniem. Komisija tomēr veica šādu izvērtē -
šanu, ieinteresēto personu un dalībvalstu konsultā -
ciju rezultātā, kas notika saistībā ar KZP reformu un 
akvakultūrai veltīto vadlīniju sagatavošanu.Ziņojums par metodoloģiju līdzīgi datu kopām 
tagad ir pilnīgi integrēts Eurostat  datu ziņošanas 
un uzraudzības vidē ( eDAMIS ). Tagad dalībvalstis 
iesniedz ziņojumus katru gadu. Datu apstiprināšanu 
var veikt neatkarīgi no tā, vai ziņojumi ir pieejami.
Komisija zina par šo situāciju un ir attiecīgi rīkoju -
sies. Tagad dalībvalstīm konfidencialitāte ir jāpa -
mato, un Eurostat  ir sācis izstrādāt tādu konfiden -
cialitātes hartu, kuras mērķis ir vēl vairāk ierobežot 
dalībvalstu atsaukšanos uz konfidencialitātes 
apsvērumiem. Ciktāl tas attiecas uz kavēšanos datu 
nosūtīšanā, Komisija ir nostiprinājusi uzraudzību un 
pasākumus prasību neizpildes gadījumos. Dalīb -
valstīm, kas laikus nenosūta pareizus datus, tiek 
augošā kārtībā atgādināts par to juridiskajiem pie -
nākumiem, kas potenciāli var novest pie pārkāpumu 
procedūrām.
Komisija zina par atšķirībām datos, ko lielā mērā 
izraisa atšķirības tiesiskajā regulējumā. Datu vākša -
nas sistēmas (DVS) ex post  izvērtējumā ir noteiktas 
neatbilstības un pārklāšanās starp dažādiem tiesību 
aktiem, un ZZTEK3 ir turpinājusi analizēt datu 
kopumus. Atšķirību cēloņi ir atšķirīgs tvērums, datu 
trūkums vai konfidencialitātes apsvērumi.
3 Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja 
(ZZTEK) — Ekonomiskās veiktspējas ziņojums par ES akvakultūras 
nozari ( STECF -13-29). 2013. Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 
Luksemburga, EUR 26336 EN, JRC 86671, 383. lpp.
Komisijas atbilde 52
Kaut arī projektu rezultāti galvenokārt ir paredzēti 
lauksaimnieku vajadzībām, šie rezultāti ir izmantoti 
ar akvakultūru saistīto tiesību aktu un vadlīniju 
sagatavošanai. Komisija ir arī izmantojusi attiecī -
gos rezultātus no projektiem, kam sniegts citu ES 
finansēšanas programmu, piemēram, ERAF, EKP un 
KIP , atbalsts, lai izstrādātu, piemēram, stratēģiskās 
vadlīnijas ES akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai 
(COM(2013) 229). Projektu rezultāti ir izplatīti un 
paziņoti ieinteresētajām personām, tostarp padom -
devējām struktūrām, nozarei (piemēram, Eiropas 
akvakultūras tehnoloģiju un inovāciju platformām 
(EATIP)) un politikas veidotājiem.
1. izcēlums
Komisija norāda, ka tikai neliela daļa no EUR 14 mil -
joniem, proti, kopējās summas, kas izmaksāta par 
Palātas norādītajiem 18 projektiem, attiecās uz 
akvakultūru. Lielākajā daļā Life  projektu, kuros 
minēta akvakultūra, tā tiek aplūkota tikai plašākā 
kontekstā (tipisks piemērs ir LIFE97 ENV IRL 209 — 
“Uz konsensu pamatotas integrētas piekrastes zonas 
pārvaldības stratēģijas izstrādāšana Bantri līcim”, 
kur esošās pārmaiņas akvakultūrā gan bija iekļau -
tas stratēģiskajā plānošana, bet tikai kā ļoti mazs 
elements daudz lielākā projektā).
No 77 pētniecības projektiem, kas bija saistīti ar 
akvakultūru un tika finansēt saskaņā ar 6. pamat -
programmu (PP), divi projekti bija veltīti komuni -
kācijas, informācijas izplatīšanas un tehnoloģijas 
pārnese jautājumam, un tie atstāja lielu iespaidu uz 
ieinteresētajām personām un sabiedrību kopumā.
1) Projektā „ PROFET  POLITIKA — Eiropas platforma 
Eiropas pētniecības un tehnoloģiju attīstības re -
zultātu paziņošanai ieinteresētajām personām 
zivsaimniecības un akvakultūras jomā” (ES finan -
sējums — EUR 764 144) izstrādāja platformu 5. un 
6. pētniecības pamatprogrammas ietvaros ES finan -
sēto zivsaimniecības un akvakultūras pētniecības 
projektu rezultātu paziņošanai un izplatīšanai. Tika 
izveidota tīmeklī bāzēta struktūra tehnisko brošūru 
publicēšanai, kā arī pēc tematiskā vai reģionālā prin -
cipa organizētiem semināriem, kas veltīti akvakultūras 
produktu ražotājiem, zvejniekiem, zinātniekiem, val -
stu un Eiropas politikas veidotājiem un citām ieinte -
resētām personām. Politikas zinātniskā atbalsta jomā 
ir organizēti arī darbsemināri PP6 projektu prezentā -
cijai, lai nodrošinātu, ka tie kļūst zināmi uz politiku 
orientētām ieinteresētām personām, kā arī zivsaim -
niecības un akvakultūras organizācijām un tīkliem.34
Uzraudzības komiteja uzrauga visas darbības prog -
rammas (DP) īstenošanu, ne tikai DP akvakultūras 
jomā. Jāatceras, ka DP bija sešpadsmit pasākumi un 
EZF resursu ziņā akvakultūra nebija pati svarīgākā.
Komisija uzskata, ka laiks, ko Uzraudzības komite -
jas veltīja akvakultūrai, bija samērīgs šo pasākumu 
nozīmīgumam.
35
Pētījumu projektos, kas tika finansēti saskaņā ar PP6 
akvakultūras atbalstam, tika pievērsta uzmanība 
trim galvenajiem uzdevumiem:
i) rīcībpolitikas problēmu risināšanai, izmantojot prag -
mātiskus un lietišķus pētījumus (Rīcībpolitikas zināt -
niskais atbalsts — RZA);
ii) izcilības veicināšanai pārtikas kvalitātes un nekaitī -
guma zinātnē (5. prioritāte) un
iii) īpašu zinātniskās izpētes darbību izstrādāšanai ma -
ziem un vidējiem uzņēmumiem.
36
ES Bioloģiskās daudzveidības stratēģijas līdz 
2020. gadam 4. uzdevums “Uzlabot izmantoto zivju 
krājumu pārvaldību“ ir pārņemts jaunajā LIFE  regulā 
2014.–2020. gadam. Tā kā šis uzdevums ir tematiska 
prioritāte dabas un bioloģiskās daudzveidības jomā, 
stratēģijā uzdevumi attiecībā uz akvakultūru ir 
noteikti, cita starpā arī pamatojoties uz LIFE  pro -
jektu rezultātiem. Galvenās tēmas, uz kurām attie -
cās pētniecības projekti, bija slimību novēršana, 
zivju uzturs, selektīvā audzēšana, zivju labturība, 
bioloģiskais potenciāls jaunām kandidātsugām, 
akvakultūras produktu nekaitīgums un kvalitāte un 
vides aizsardzība. Tās atspoguļo galvenās vajadzī -
bas akvakultūras nozarē, un, pats galvenais, akva -
kultūras jomā nodarbinātie lauksaimnieki var tieši 
izmantot pētījumu rezultātus. Kopumā PP6 ietvaros 
finansētie pētījumu projekti ir devuši nopietnu 
ieguldījumu vides, genomikas, zivju uztura, zivju sli -
mību un sabiedrības veselības jautājumu risināšanā.
Komisijas atbilde 53
2. izcēlums
Komisija labi zina to, ka ES ir ļoti atšķirīga prakse tel -
piskās plānošanas un licencēšanas jomā. Tomēr tā ir 
joma, kurā noteicošā ir dalībvalstu kompetence. Šim 
nolūkam, kā jau tika paziņots 2011. gadā Komisijas 
priekšlikumā, kas rosināja jaunu Eiropas Parlamenta 
un Padomes regulu par Kopējo zivsaimniecības poli -
tiku, Komisija veicina “zinātības un labākās prakses 
apmaiņu”.
Šādu apmaiņu atvieglos dalībvalstu daudzgadu 
stratēģisko plānu publicēšana akvakultūras jomā.
Turklāt šajos daudzgadu stratēģiskajos plānos 
skaidri un nepārprotami jārisina tādi jautājumi kā 
laiks līdz koncesijas saņemšanai.
Konkrētajos norādītajos gadījumos Komisija attiecī -
gajām dalībvalstīm darīs zināmus Palātas konstatē -
tos faktus.
Šī atbilde attiecas gan uz 39., gan 
40. punktu
Jaunā direktīva par jūras telpisko plānošanu palī -
dzēs panākt labāku integrāciju šajā jomā.
Stratēģiskajās vadlīnijās (COM(2013) 229) Komisija 
starp citiem faktoriem, kas traucē akvakultūras turp -
mākai attīstībai, norādīja uz telpiskās plānošanas 
trūkumu un vajadzību pēc administratīvas vienkār -
šošanas. Tā kā administratīvo procesu vienkāršo -
šana un telpiskā plānošana vēl aizvien ir dalībval -
stu kompetencē, Komisija šos jautājumus risinās 
atklātās koordinācijas metodes kontekstā ar labākās 
prakses apmaiņas semināru starpniecību. Turklāt 
jaunā direktīva par jūras telpisko plānošanu un 
integrēto piekrastes pārvaldību nodrošina dalībval -
stīm pamatu vispusīgam un saskaņotam plānošanas 
procesam visās nozarēs un starp dalībvalstīm.2) Projektā “ FEUFAR  — Eiropas zivsaimniecības un 
akvakultūras pētījumu nākotne” (ES finansē -
jums — EUR 499 680) analizēja prognozes un snie -
dza ieteikumus par turpmākajiem virzieniem, kas 
būtiski ietekmē ES konkurētspēju akvakultūras 
nozarē, kā arī vides aizsardzību. Tā mērķis bija no -
teikt turpmākās vajadzības pēc pētījumiem, jo īpaši 
akvakultūras jomā, pamatojoties uz integrējošu un 
interaktīvu prognozēšanas metodoloģiju, kas ietver 
i) sistēmas aprakstu, ii) sistēmas virzošo spēku no -
teikšanu un iii) hipotēžu veidošanu par virzošajiem 
spēkiem, kas ir pamatā nākotnes scenārijiem. Šie 
dažādie scenāriji, jo īpaši saistībā ar akvakultūru, no -
drošina pamatu problēmu atklāšanai ekonomikas, 
ekoloģijas, sabiedrības un vadības (pārvaldības) per -
spektīvā. Pamatojoties uz šo analīzi, tika noteiktas 
dažas svarīgākās turpmākās vajadzības pētījumiem 
zivsaimniecības un akvakultūras jomā.
37
Komisija risinās cita starpā jautājumus, uz kuriem 
norādījusi Palāta savos novērojumos, atklātās koor -
dinācijas metodes ietvaros, veicot labākās prakses 
apmaiņu. Komisija arī atbalstīs dalībvalstu centienus 
vienkāršot administratīvos procesus, izmantojot 
palīdzību, ko sniedz Augsta līmeņa grupa adminis -
tratīvo procesu vienkāršošanas jomā.
38
Komisija uzsver, ka attiecīgie ES tiesību akti (KZP 
un EZF) dalībvalstīm šādu pienākumu nenosaka Paš -
laik šīm vajadzībām ir paredzēti valstu daudzgadu 
plāni akvakultūras jomā (2013. gada KZP pamatre -
gulas 34. pants un viens no ex ante  nosacījumiem). 
Stratēģija būs jānosūta Komisijai ne vēlāk kā līdz 
darbības programmas nosūtīšanas pēdējai dienai. 
Komisijas 2013. gada 29. aprīlī pieņemtajām vadlīni -
jām (COM(2013) 229) vajadzētu palīdzēt dalībvalstīm 
sagatavot valsts daudzgadu stratēģisko plānu.
Komisijas atbilde 54
45
Dalībvalstis ir izvēlējušās parādīt finanšu resursus 
tikai darbības programmas līmenī, finanšu tabulās, 
kas prasītas Komisijas Regulas (EK) Nr. 498/2007 
I pielikuma B daļā, kur dalībvalstīm jānorāda finanšu 
resursi pa virzieniem, nevis pa pasākumiem (un 
akvakultūra ir tikai pasākums).
46
Komisija tagad veicina uz rezultātiem orientētas 
pieejas piemērošanu EJZF darbības programmā un 
iesaka izmantot kopējus rādītājus ar reāli sasniedza -
miem mērķiem atklāto vājo vietu pārvarēšanai.
Sākotnējie mērķi tika noteikti pirms septiņiem 
gadiem, kad ekonomiskā situācija bija pilnīgi citāda. 
Komisija uzskata, ka, mainot mērķus, jāmainās arī 
budžetu piešķīrumiem.
Pēc Komisijas pieredzes dalībvalstu vērtējums, nosa -
kot uzdevumus vai mērķus, dažreiz var būt pārāk 
optimistisks vai pārāk pesimistisks. Šī vājā vieta EJZF 
tiek risināta, cita starpā nosakot kopējus rādītā -
jus un vairāk uzsverot vērtēšanas un uzraudzības 
svarīgumu, tostarp vērtēšanas plānu, kas nodrošina, 
ka dalībvalstis pastāvīgi veic vērtēšanas darbības 
progresa un darbības uzraudzībai.
47
Lūdzu, skatīt Komisijas atbildi 3. izcēlumā.
48
Dažās dalībvalstīs starp dokumentiem, kas bija 
jāiesniedz potenciālajiem saņēmējiem, parasti tika 
prasīts uzņēmējdarbības plāns, kas ļāva izvairīties 
no projektiem, kuri ekonomiskā ziņā bija pilnīgi 
nepamatoti, un veicināja līdzekļu izlietojumam 
atbilstošas vērtības gūšanu.41
Komisija atzīst, ka finanšu un ekonomikas krīzei bija 
būtiska ietekme uz akvakultūras nozari kopumā, 
jo īpaši akvakultūras pasākumu finansēšanu ar EZF 
starpniecību. Tā ietekmēja pieprasījumu no patērē -
tāju puses, kā rezultātā ražotāji mazāk riskēja veikt 
ieguldījumus. Turklāt vairumā dalībvalstu valsts 
tēriņu samazināšana arī ievērojami vājināja valsts 
līdzfinansēšanas iespējas.
Rumānijā finanšu krīze radīja saņēmējiem ievēro -
jamas grūtības EZF finansēto projektu īstenošanā. 
To atspoguļo arī tas, ka intensīvi tika izmantots 
Garantiju fonds, kas līdz 2013. gada beigām nodroši -
nāja finanšu garantijas par kopējo summu aptuveni 
EUR 7,5 miljonu apjomā. Galvenie saņēmēji bija 
projekti, kas saistīti ar ieguldījumiem akvakultūras 
saimniecībās.
42
Komisija norāda, ka
 — finanšu krīze gandrīz pilnīgi liedza piekļuvi pa -
pildu līdzekļiem, kas būtu nepieciešami jaunas 
uzņēmējdarbības sākšanai nozarē;
 — krīze nopietni ietekmēja pieprasījumu, ievē -
rojami palielinot finanšu riskus jauniem tirgus 
dalībniekiem;
Komisija uzskata, ka finansējuma atcelšanas risks 
tiešām potenciāli iespaidoja pieņemtos lēmu -
mus, bet tas bija tikai viens starp daudziem citiem 
faktoriem.
44
EZF regulas Nr. 1198/2006 15. panta 2. punktā ir 
norādīts, ka valsts stratēģiskajā plānā attiecīgajai 
dalībvalstij pēc vajadzības jāiekļauj kopsavilkuma 
apraksts par visiem KZP aspektiem un jāizklāsta 
prioritātes, mērķi, paredzamās vajadzības pēc 
sabiedriskā finansējuma un termiņi plāna īsteno -
šanai. Dalībvalstīm tātad nav pienākuma to darīt 
jebkuros apstākļos.
Komisijas atbilde 55
50
Projektus iesniedz privātie tirgus dalībnieki, un EZF 
finansē tikai daļu no ieguldījumiem. Tāpēc krīzes 
laikā privātie tirgus dalībnieki ne vienmēr bija 
pietiekami motivēti darīt vairāk, nekā to paredz 
juridiski saistošas prasības. Vides jautājumos norā -
dījumi tika nodrošināti (skatīt Komisijas atbildi uz 
23.–25. punktu).
51
Saistībā ar finanšu un ekonomikas krīzi privātie tir -
gus dalībnieki pieteica mazāku projektu skaitu. Kaut 
arī videi labvēlīga ražošana bija norādīta kā viens 
no atlases kritērijiem, šis motivējošais faktors bija 
nepietiekams, lai nodrošinātu lielu projektu skaitu 
šajā jomā. Jautājums ir drīzāk par to, lai patērētāji 
uzskatītu, ka videi labvēlīga ražošana rada pievie -
notu vērtību.
4. izcēlums
Tas, ka Spānijā visos projektos bija ievērotas tie -
sību aktu prasības, bet tikai dažos projektos bija 
piemērotas brīvprātīgas sertificētas vides vadības 
sistēmas, nenorāda, ka dalībvalstis ir nepietiekami 
ņēmušas vērā vides un veselības jautājumus. Tomēr 
tas parāda, ka finanšu un ekonomikas krīzes kon -
tekstā atbalsta saņēmēji bieži vien neuzskatīja, ka 
brīvprātīgu sertificētu vides vadības sistēmu piemē -
rošana darītu tos konkurētspējīgākus. Tika piedāvāti 
tikai nedaudzi šādi projekti, un tāpēc skaits, kas tika 
apstiprināts, bija ierobežots.
Iepriekš minētā piezīme attiecas arī uz Itāliju.
Svarīgi norādīt, ka atlases kritērijus EZF finansēta -
jiem projektiem Rumānijā apstiprina Uzraudzības 
komiteja, kurā MARE  ĢD darbojas kā novērotājs.3. izcēlums
Rumānijai ir ierobežots potenciāls jūras akvakul -
tūras ziņā Melnajā jūrā, kas galvenokārt saistīts 
ar ēdamgliemeņu akvakultūru. Saskaņā ar Direk -
tīvu 79/923/EEK par kvalitātes prasībām ūdeņiem, 
no kuriem iegūst čaulgliemjus, Melnās jūras pie -
krastē, kas robežojas ar Rumāniju, tika noteiktas 
četras ēdamgliemeņu audzēšanai piemērotas zonas. 
Tāpēc Rumānijas darbības programmā (DP) nav 
nekādu ierobežojumu jūras akvakultūras atbalstam.
Darbības piekrastes zonas pārvaldības uzlabošanai 
un Itālijas tiesību akti par akvakultūras koncesijām ir 
ārpus EZF darbības jomas, un šie jautājumi nevarēja 
tikt iekļauti DP.
Komisija ļoti mudinās dalībvalstis izmantot EJZF pie -
dāvātās iespējas, kas palīdz valsts iestādēm noteikt 
vispiemērotākās zonas akvakultūras attīstīšanai 
telpiskās plānošanas procesa kontekstā.
Lai vienkāršotu sasniedzamos rādītājus, tikai daži 
apkopotie rādītāji tiek uzskatīti par būtiskiem DP 
mērķa sasniegšanai. EJZF DP vajadzībām Komisija 
ierosina izmantot īpašus rādītājus, kuros ir labāk 
ņemti vērā vides un tirgus jautājumi.
Polijas DP tika pārskatīta 2011. gadā, un Polija nelū -
dza mainīt akvakultūras rādītājus. Šis konstatētais 
fakts nav piemērs, kas raksturo DP vājās vietas.
49
ES akvakultūrā jāievēro visaugstākie vides un vese -
lības standarti. Komisija uzrauga to, vai tiek ievēroti 
ES tiesību akti, un kontrolē to pareizu īstenošanu.
Natura 2000  vadlīnijās ir ieteikts veikt stratēģisku 
telpisko plānošanu kā efektīvu veidu potenciālās 
ietekmes jautājumu risināšanai un mazināšanai 
vietējā līmenī.
Komisijas atbilde 56
Spānijā un Rumānijā EZF DP de facto  tika sāktas 
2010. gadā, un daudzu akvakultūras projektu atlase 
notika 2010.–2011. gadā, bet to īstenošana sākās 
2011.–2012. gadā. Šajā ziņā un atkarībā no zivju 
sugas akvakultūras saimniecības nesāk ražot tirgus 
vajadzībām tūlīt pēc tam, kad ieguldījumi ir veikti. 
Parasti ir vairošanās un audzēšanas laiks, kas dažos 
gadījumos var ilgt līdz pat 5 gadiem pēc tam, kad 
ieguldījumi ir veikti (piemēram, storēm).
Iepriekš minētie apsvērumi attiecas arī uz Itāliju. 
Jāņem vērā arī tas, ka gada īstenošanas ziņojumā 
(GĪZ) sākotnēji iekļautie skaitļi līdz 2011. gadam 
attiecās uz plānoto ražošanu. Komisija jau ir norādī -
jusi uz šo nesakritību ar Eurostat  datiem, kas attiecas 
uz esošo ražošanas apjomu. Šim jautājumam tika 
pievērsta Itālijas vadošās iestādes uzmanība, un tā 
pēc tam veica izmaiņas GĪZ un DP , norādot esošo 
ražošanas apjomu pēc tās pašas metodoloģijas, ko 
izmanto Eurostat .
Projekta īstenošanas ziņojumu sagatavo atbalsta 
saņēmējs. Valsts iestādes nepārbauda skaitļus, 
kas raksturo faktisko ražošanu. Vadošās iestādes 
uzdevums ir pārbaudīt, vai līdzfinansēto produktu 
un pakalpojumu piegāde ir notikusi; šis uzdevums 
neiekļauj projektā radīto rezultātu pārbaudi. Vadošā 
iestāde visus datus savāc, apkopo un izmanto tos 
gada īstenošanas ziņojumā. Ja vēlāk rezultāti jāat -
jaunina, vadošā iestāde par to paziņo Komisijai turp -
mākajos gada īstenošanas ziņojumos, kā arī darīs to 
galaziņojumā, kas iesniedzams 2017. gada martā.
55
Komisijas paziņojumā “Eiropas akvakultūras ilgt -
spējīgas attīstības stratēģija” ir noteikti vairāki 
uzdevumi. Tajā ir uzsvērts tas, ka nozares ilgtermiņa 
konkurētspējas un ilgtspējas nodrošināšanai ir vaja -
dzīga privātā sektora aktīva līdzdalība un vadība. 
Tajā ir noteiktas vairākas prioritātes sabiedriskajam 
atbalstam akvakultūras nozarē, bet paziņojumā nav 
ietverti valstu stratēģisko plānu vērtēšanas jautā -
jumi saskaņā ar EZF.Komisija, kad vien tas bijis nepieciešams, Uzrau -
dzības komitejās Rumānijā, kur tai bija novērotājas 
statuss, norādīja uz to, cik būtiski ir ieviest skaidri 
noteiktu procesu videi labvēlīgo projektu atlases 
un uzraudzības vajadzībām (piemēram, tas ietver 
vajadzību pēc lielākas skaidrības saistībā ar “biolo -
ģisko akvakultūru”, ļaujot izvairīties no pārmērīgām 
kompensācijām akvakultūras saimniecībām, īsteno -
jot Natura 2000 , pienākumu izvairīties no krāpšanas, 
ko rada tādu izmaksu apstiprināšana, kuras nav 
attiecināmas uz izdevumiem utt.).
54
Komisija atzīst, ka, lai gan EZF darbības programmās 
(DP) bija rādītāji progresa kvantitatīvai novērtē -
šanai, tie nebija nedz kopēji, nedz arī salīdzināmi 
dalībvalstu starpā. Šajā ziņā DP tika izmantoti 
dažāda veida rādītāji, un to apkopošana ES līmenī 
nebija iespējama. Tieši tāpēc EJZF ir paredzēts 
izmantot ierobežotu skaitu kopēju rādītāju, lai 
novērtētu programmu īstenošanā gūto progresu 
mērķu sasniegšanai. Par šiem kopējiem rādītājiem ik 
gadu tiks ziņots EJZF īstenošanas ziņojumos.
Komisija ņem vērā šo faktu un turpmākajām prog -
rammām 2014.–2020. gadam izstrādā kopēju rādī -
tāju kopumu, kam pamatā būtu uzticami statistikas 
datu avoti.
5. izcēlums
Šī piezīme attiecas uz diviem savstarpēji nesais -
tītiem jautājumiem, no kuriem viens attiecas uz 
statistikas kvalitāti un otrs — rādītāju izvēli EZF 
uzraudzībai.
Attiecībā uz rādītāju EZF uzraudzībai Komisija 
izteikto novērojumu ņem vērā un piekrīt, ka rezul -
tātu rādītāji pareizāk atspoguļo stāvokli. Šis jautā -
jums ir apspriests ar dalībvalstīm.
Jāņem vērā relatīvi garais periods, kas vajadzīgs no 
projekta apstiprināšanas brīža līdz ražošanas faktis -
kajam pieaugumam.
Komisijas atbilde 57
6. izcēlums
Šis 6. izcēlums parāda, ka var netikt sasniegti noza -
res mērķi, kas iekļauti darbības programmā (DP), lai 
ilustrētu vispārējo kontekstu, kurā tiek īstenoti EZF 
pasākumi. Komisija uzskata, ka, izvērtējot mērķu 
sasniegšanu, jānošķir lietas, ko dalībvalstis var kon -
trolēt, no lietām, kas ir ārpus to kontroles. Starp gal -
venajiem faktoriem, kas atrodas ārpus dalībvalstu 
kontroles, ir ekonomikas un finanšu krīzes ietekme, 
bet īpaši Francijas gadījumā — vīruss, kas izraisīja 
ievērojamu austeru mirstības pieaugumu.
Austeru ražošanas apjoms turpmākajos gados būs 
galvenokārt atkarīgs no spējas risināt paaugstinā -
tās mirstības problēmu. Ražošanas 120 000 tonnu 
slieksnis jau bija sasniegts 2008. gadā, bet tad ražo -
šana samazinājās. Francija iestāžu prognozes par 
kopējo ražošanas mērķu sasniegšanu plānošanas 
periodā tomēr bija optimistiskas.
Ražošanas mērķi tika izvirzīti plānošanas perioda 
sākumā. Tobrīd, 2011. gadā, akvakultūras pasākumu 
īstenošanai vēl atlika 4 gadi. Turklāt, ņemot vērā 
projektos paredzēto ieguldījumu būtību, 2011. gadā 
noteikti vēl bija pāragri prognozēt pasākumu 
galarezultātu. Pēdējā priekšlikumā par izmaiņām DP 
2013. gadā mērķis tika koriģēts līdz 208 068 un aprē -
ķini tika veikti ar metodoloģiju, ko izmanto Eurostat.
Polijā sākotnējiem mērķiem ietekmi radīja šādi 
faktori:
 — vēla DP pieņemšana (tikai 2008. gada oktobrī), 
kas saīsina laiku mērķu sasniegšanai (jebku -
ru salīdzinājumu vajadzībām būtu jāpieņem 
2015. gads);
 — laiks, kam jāpaiet no ieguldījumu veikšanas līdz 
ražošanas pieaugumam (ne mazāk kā 3 gadi);
 — aizsargāto, plēsīgo sugu, piemēram, jūraskrauk -
ļu, populācijas pieaugums (tiek lēsts, ka dažos 
gadījumos zaudējumi ir 80 % no produkcijas);
 — problēmas, ko laiku pa laikam rada ūdens trū -
kums vai zema ūdens kvalitāte;
 — barošanas cenu pieaugums;56
Kaut arī ES akvakultūras izaugsme nav bijusi tāda 
kā citos reģionos, darbība un nodarbinātība ir 
saglabājusies.
Komisija uzsver, ka akvakultūras izaugsmes tempu 
salīdzinājums ES un citos pasaules reģionos jāuztver 
piesardzīgi, ņemot vērā ļoti dažādos nosacījumus, 
kuros darbojas uzņēmumi, piemēram, attiecībā uz 
sociālās un vides aizsardzības līmeni.
Pamatojoties uz jaunākajiem pieejamiem datiem, 
ZZTEK4 norāda, ka pēc ietekmes, ko radīja finanšu 
un ekonomikas krīze, ES akvakultūras ekonomika ir 
sākusi uzlaboties.
57
Komisija uzsver, ka sākotnējie mērķi tika izvirzīti ļoti 
atšķirīgā ekonomiskā kontekstā. Kaut arī ES akvakul -
tūras produkcijas apjoms nav palielinājies, nozare 
turpina darboties un nodarbinātība ir saglabāju -
sies. Jaunākie pieejami dati norāda uz ekonomisko 
rādītāju uzlabošanos akvakultūras nozarē vairākās 
dalībvalstīs.
Attiecībā uz 46. punktu sākotnējie mērķi tika 
izvirzīti pirms septiņiem gadiem, kad ekonomiskā 
situācija bija pilnīgi citāda.
EZF atbalsts ir tikai viens no elementiem, kuru mēr -
ķis ir palielināt ražošanu ilgtermiņā. Citu elementu 
ietekme ir daudz lielāka. Ekonomikas un finanšu 
krīze samazināja pieprasījumu no patērētāju puses, 
palielināja trešo valstu radīto konkurenci un nega -
tīvi ietekmēja patērētāju uzticību akvakultūras 
produkcijai.
4 Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja 
(ZZTEK) — Ekonomiskās veiktspējas ziņojums par ES akvakultūras 
nozari ( STECF -13-29). 2013. Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 
Luksemburga, EUR 26336 EN, JRC 86671, 383. lpp.
Komisijas atbilde 58
Lielāko daļu finansējuma ieguva tradicionālās darbī -
bas, kurās risks ir relatīvi zemāks.
7. izcēlums
Piekļuve telpai ir problēma, par kuru ir labi zināms, 
un Komisija uzņēmās vairākas iniciatīvas šā jau -
tājuma risināšanai, jo īpaši rosinot direktīvu par 
jūras telpisko plānošanu (kas tagad ir pieņemta) 
un lūdzot dalībvalstis izstrādāt valsts daudzgadu 
plānus akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai.
Ekonomikas un finanšu krīzes ietekme uz nozari, 
kā Palāta to atzinusi 41. punktā, demotivēja jaunu 
ieguldījumu veikšanu. Arī tas, ka Eiropas akvakultū -
ras nozare grūtos apstākļos spēja saglabāt konku -
rētspēju un nodrošināt nodarbinātību un ražošanas 
vietas, uzskatāms par panākumu.
62
Komisija atgādina, ka jau iesākto projektu finansē -
šana notiek pilnīgi atbilstīgi piemērojamiem tiesību 
aktiem.
8. izcēlums
Ekonomikas un finanšu krīzes rezultātā finansē -
jumam tika iesniegts mazāks pieteikumu skaits 
nekā bija gaidāms plānošanas laikā, pamatojo -
ties uz intensīvu apspriešanos ar ieinteresētajām 
personām.
Tad kompetentās iestādes pārbaudīja to atbil -
stību kritērijiem, tostarp ekonomiskajai un finanšu 
kapacitātei. Attiecībā uz 6 projektu atlasi Spānijā 
šīs dalībvalsts iestādes ir apstiprinājušas, ka visi šie 
projekti atbilst to atlases kritērijiem.
Attiecībā uz dienesta kuģu iegādi, kas varbūt nav 
radījuši uzlabojumus ražošanas vai nodarbinātības 
rādītājos, šī iegāde, iespējams, bija nosacījums ar 
akvakultūru saistītās darbības turpināšanai laikā, 
kad ekonomiskā nenoteiktība neļāva veikt šādus 
ieguldījumus.
Polijā projektu atlasei tiek prasīts uzņēmējdarbības 
plāns 3 gadiem. Tas ļauj izvēlēties tikai ekonomiski 
ilgtspējīgus projektus.
Rumānijā atlases kritērijus apstiprina Uzraudzības 
komiteja, kurā Komisija ir tikai novērotāja. — dažu slimību kontroles trūkums;
 — projekti, kas koncentrēti uz akvakultūras uzņē -
mumu modernizēšanu
 — diezgan zemais pieprasījums Polijas tirgū ne -
atkarīgi no veicināšanas kampaņām un jaunu 
sugu iekļaušanas piedāvājumā.
Portugāles gadījumā, nosakot akvakultūras pro -
dukcijas ražošanas mērķus, tika ņemts vērā poten -
ciālais ražošanas pieaugums, ko varētu radīt liels 
2009. gadā ar ZVFI atbalstu īstenots projekts. 
Tehnisku problēmu dēļ šajā projektā tā arī netika 
sasniegts gaidāmais ražošanas apjoms. Tāpēc 
atšķirību starp mērķi un faktisko ražošanas apjomu 
galvenokārt ir izraisījis viens neveiksmīgs projekts.
Ražošanas apjoma palielināšana Rumānijā bija sais -
tīta ar to, ka Rumānija 2. virzienam piešķīra papildu 
asignācijas 25 miljonu apmērā. MARE  ĢD pieprasīja, 
lai vadošā iestāde pārskatītu sasniedzamos rādītājus 
atbilstīgi jaunajiem papildu piešķīrumiem.
Spānijas DP ražošanas mērķi tika noteikti 
2007. gadā, kad Spānijas ekonomikā bija izaugsme, 
kas stipri vien pārsniedza ES vidējo līmeni. Kaut arī 
2014. gadā šie sākotnējie mērķi var likties nereāli, 
2007. gadījumā tā nebija.
59
Komisija uzskata, ka daudzos projektos ekonomikas 
un finanšu krīze traucēja rentabli sasniegt mērķus.
60
Komisija uzskata, ka ierobežoto atbalstu akvakultūras 
ilgtspējīgai attīstībai un nepareizo līdzekļu izlieto -
jumu ir galvenokārt izraisījusi nobīde laikā un ļoti lie -
lās atšķirības ekonomiskajā kontekstā starp sākotnējo 
virzību akvakultūrai paredzētā atbalsta palielināšanai 
un laiku, kurā attiecīgo projektu varēja īstenot.
61
Saistībā ar finanšu un ekonomikas krīzi privātie 
tirgus dalībnieki pieteica mazāku projektu skaitu. 
Turklāt inovatīvo projektu (kas parasti ir saistīti ar 
lielāku risku nekā tradicionālie akvakultūras pro -
jekti) īstenošanu ierobežoja tas, ka ekonomikas un 
finanšu krīzes iespaidā tirgus dalībnieki izvairījās 
pieņemt ar risku saistītus lēmumus.
Komisijas atbilde 59
65
Lūdzu, skatīt Komisijas atbildi saistībā ar 
9. izcēlu  mu — EZF īstenošana noritēja smagas 
ekonomikas un finanšu krīzes laikā, kad nav nekas 
neparasts, ka projekti, kas bieži vien plānoti pirms 
krīzes, nesasniedz visus savus mērķus.
Atbilstības kritēriji jāpārbauda (ieskaitot pārbaudes 
veikšanu uz vietas), pirms tiek veikts vidusposma 
vai galīgais maksājums saskaņā ar procedūrām, kas 
noteiktas valsts līmenī.
Polijas gadījumā attiecīgajos dalībvalsts noteiku -
mos starpniekiestādēm bija pienākums akvakul -
tūras projektu gadījumā pirms galīgā maksājuma 
izdarīšanas veikt pārbaudi uz vietas 100 % apmērā. 
Tomēr 2011. gada novembrī šie valsts noteikumi tika 
mainīti un pieņemta 20 % lielas izlases veidošanas 
procedūra. Turklāt atbalsta saņēmējus var pārbau -
dīt 5 gadus, sākot no galīgā maksājuma veikšanas 
datuma, un pārkāpumu atklāšanas gadījumā var 
iniciēt korektīvu rīcību.
10. izcēlums
Atbalsta saņēmēju rakstītie un ar parakstu apstip -
rinātie galaziņojumi ir pamats projektu rezultātu 
vērtēšanai. Vērtējot projektu rezultātu sasniegšanu, 
jāņem vērā visi faktori, tostarp tie, kas atrodas ārpus 
saņēmēja kontroles, jo īpaši plēsīgo dzīvnieku 
ietekme un citi dabiski cēloņi, kā arī finanšu un 
ekonomikas krīze.
Kā norādīts Komisijas atbildē saistībā ar 9. izcēlumu, 
EZF īstenošana noritēja smagas ekonomikas un 
finanšu krīzes laikā, kad nav nekas neparasts, ka 
projekti, kas bieži vien plānoti pirms krīzes, nesa -
sniedz visus savus mērķus.
67
Praksē ir jārod pareizais līdzsvars starp šiem kri -
tērijiem. Tas īpaši attiecas uz veidu, kā pārliecinā -
ties, ka finanšu un tehnisko grūtību pārvarēšanai 
projektiem vajadzīgs publisks atbalsts un projekti 
ir tehniski un finansiāli pamatoti. Šis pēdējais no 
minētajiem kritērijiem guva aiz vien lielāku nozīmi, 
kad tapa zināma krīzes ietekme.Tajos projektos, kuros Rumānijas Revīzijas iestāde 
norādīja uz vājajām vietām atlases procedūrā, Komi -
sija izmantoja tās rīcībā esošos līdzekļus, lai nodro -
šinātu prasību ievērošanu. Šajā saistībā maksājumi 
Rumānijai 2012. gada janvārī tika pārtraukti līdz pat 
2013. gada jūnija vidum, kad tika gūts pietiekams 
apstiprinājums tam, ka trūkumi vadībā un kontroles 
sistēmā ir novērsti.
Projekta īstenošanas pakāpe nav atlases kritērijs. 
Ņemot vērā nestabilo ekonomisko vidi, projektu 
īstenošana pirms pieteikuma iesniegšanas, bet 
termiņa ietvaros, ja tie atbilst atbalsta saņemšanas 
noteikumiem, uzskatāma par procesu, kurā tiek 
samazināts risks ES un valsts budžetam.
Turpmākajā plānošanas periodā ir paredzēts 
uzlabojums, jo Kopīgo noteikumu regulas 
1303/2013 65. panta 6. punktā ir paredzēts, ka dar -
bības neizvēlas atbalstam no ESI fondiem, ja tās ir 
fiziski pabeigtas vai pilnīgi īstenotas, pirms atbalsta 
saņēmējs vadošajai iestādei ir iesniedzis pieteikumu 
par finansējumu atbilstoši programmai, neatkarīgi 
no tā, vai atbalsta saņēmējs ir veicis visus saistītos 
maksājumus.
9. izcēlums
Komisija atzīst, ka projektu ietekmes ex ante  novēr -
tējumā un sasniegtās ietekmes ex post  analīzē 
varētu panākt uzlabojumus. Tomēr Komisija vēlētos 
atgādināt, ka EZF īstenošana noritēja smagas eko -
nomikas un finanšu krīzes laikā. Šādā kontekstā nav 
nekas neparasts, ka projekti, kas bieži vien plānoti 
pirms krīzes, nesasniedz visus savus mērķus.
Daudzos Polijas projektos mērķis bija akvakultūras 
modernizēšana novecojušās infrastruktūras dēļ.
Komisijas atbilde 60
70
Šo priekšlikumu formulēšana atspoguļo augsto 
prioritāti, ko Komisija piešķir akvakultūras ilgtspē -
jīgai attīstībai. Stratēģiskajās vadlīnijās ir noteikti 
galvenie šķēršļi, kas pašlaik kavē akvakultūras attīs -
tību ES, un atklātās koordinācijas metodes nolūks ir 
palīdzēt dalībvalstīm tos novērst. Pieejas vienotību 
nodrošina konsekvence starp EJZF darbības prog -
rammām un valstu daudzgadu plāniem ( ex ante  
nosacījumi).
71
Komisija uzsver, ka EJZF pieļauj tādu projektu 
finansēšanu, kuru mērķis ir akvakultūrai vispiemē -
rotāko zonu noteikšana un kartēšana, kā arī to zonu 
noteikšana un kartēšana, kuras nedrīkst izmantot 
akvakultūrai.
Secinājumi un ieteikumi
74
Empīriski pierādījumi, kas gūti, īstenojot EZF prog -
rammas, ir parādījuši, ka finanšu krīze un ekonomi -
kas lejupslīde ir būtiski ietekmējušas galvenās ES 
ražotājvalstis. Tās ir ietekmējušas pieprasījumu no 
patērētāju puses, un tā rezultātā ražotāji ir mazāk 
riskējuši veikt ieguldījumus. Turklāt vairumā dalīb -
valstu valsts tēriņu samazināšana arī ievērojami 
vājināja valsts līdzfinansēšanas iespējas.
Tomēr Komisija atzīst, ka līdz šim EZF atbalsts akva -
kultūras ilgtspējīgai attīstībai nav pilnīgi sasniedzis 
gaidāmos rezultātus. Gūtās mācības ir iestrādātas 
Komisijas priekšlikumos pārstrādātai KZP un jauna -
jam EJZF, kuru pieņemšana attiecīgi notika 2013. un 
2014. gadā.69
Skatīt Komisijas atbildi saistībā ar 8. izcēlumu.
Projekti, kas tika sākti, pirms pieteikumus varēja 
iesniegt, nodrošināja, ka izdevumi tika veikti attie -
cīgajā periodā un tika ievēroti atlases kritēriji un 
atbilstības noteikumi.
Atbalsta saņēmēji kopš 2007. gada zināja par EZF 
finansējuma gūšanas iespējām, bet viņiem nācās 
gaidīt līdz 2009. gada beigām, lai piedalītos pietei -
kumu konkursā akvakultūras pasākumiem.
Turpmākajā plānošanas periodā ir paredzēts 
uzlabojums, jo Kopīgo noteikumu regu -
las 1303/2013 65. panta 6. punktā ir paredzēts, ka 
darbības neatlasa atbalstam no ESI fondiem, ja tās ir 
fiziski pabeigtas vai pilnīgi īstenotas, pirms atbalsta 
saņēmējs vadošajai iestādei ir iesniedzis pieteikumu 
par finansējumu atbilstoši programmai, neatkarīgi 
no tā, vai atbalsta saņēmējs ir veicis visus saistītos 
maksājumus.
Tomēr daži no viņiem uzņēmās risku veikt ieguldīju -
mus pirms tam.
Komisija to ņem vērā un nodrošinās pienācīgu 
apsekošanu.
12. izcēlums
Komisija šo informāciju apspriedīs ar dalībvalstīm.
Komisija norāda, ka daži projekti, kaut arī tie šķita 
daudzsološi, nespēja sasniegt sākotnējos mērķus. 
Ekonomikas un finanšu krīze, kā arī citi faktori šos 
projektus ietekmēja negatīvi, un sākumā to bija 
grūti paredzēt. Komisija norāda, ka rast pareizo līdz -
svaru starp risku finansēt projektus, kas nesasniegs 
gaidāmos mērķus, un risku finansēt projektus, kas 
būtu sekmīgi jebkurā gadījumā pat bez ES atbal -
sta, ir sarežģīti. Ekonomikas un finanšu krīze to vēl 
vairāk sarežģī.
Komisija to apspriedīs ar dalībvalstīm un īpaši pār -
baudīs, vai atbilstības nosacījumi tika ievēroti.
Komisijas atbilde 61
76
Komisija ņem vērā Palātas novērojumu, bet uzsver, 
ka ekonomikas un finanšu krīze ir kavējusi izaug -
smes un nodarbinātības mērķu sasniegšanu akva -
kultūras nozarē ES līmenī. Turklāt mērķi dalībvalstu 
līmenī tika noteikti laikā, kad ekonomiskais kon -
teksts bija ļoti atšķirīgs.
Komisija uzsver, ka, kaut arī ES akvakultūras pro -
dukcijas apjoms nav palielinājies, nozare turpina 
darboties un nodarbinātība ir saglabājusies. Tur -
klāt jaunākie pieejamie dati un analīze5 liecina par 
ekonomiskās darbības rezultātu uzlabošanos ES 
akvakultūras nozarē.
77
Komisija atzīst, ka līdz šim EZF atbalsts akvakul -
tūras ilgtspējīgai attīstībai nav pilnīgi sasniedzis 
gaidāmos rezultātus, un tāpēc jau ir apstiprinājusi 
attiecīgus pasākumus.
78
Komisija uzsver, ka jaunā KZP un EJZF nodrošina 
skaidrāku pamatu ES akvakultūras ilgtspējīgas attīs -
tības atbalstam.
1. ieteikums a) 
Komisija šo ieteikumu pieņem.
Komisija rūpīgi analizēs akvakultūrai piedāvātā 
atbalsta pamatojumu jaunā EJZF darbības prog -
rammās (DP), kuru iesniegšana gaidāma 2014. gada 
otrajā pusē. Komisija arī rūpīgi analizēs atbilstību 
starp DP paredzētajiem pasākumiem un tiem pasā -
kumiem, kas deklarēti valstu daudzgadu stratēģis -
kajos plānos akvakultūras jomā.
Jaunais EJZF plānošanas un uzraudzības mehānisms 
ļaus apstiprināt daudz reālākus un atbilstošākus 
mērķus un arī atvieglos tādu ziņojumu sagatavo -
šanu, kuros ES akvakultūras ilgtspējīgas attīstības 
rādītāji būs precīzi un savstarpēji salīdzināmi.
5 Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja 
(ZZTEK) — Ekonomiskās veiktspējas ziņojums par ES akvakultūras 
nozari ( STECF -13-29). 2013. Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 
Luksemburga, EUR 26336 EN, JRC 86671, 383. lpp.Neskatoties uz grūtībām akvakultūras pasākumu 
izvērtēšanā, kuras apstiprinājusi Palāta, Komisija 
atzīst, ka KZP nav nodrošinājusi pietiekami skaidru 
regulējumu ilgtspējīgas akvakultūras attīstībai 
laikā līdz 2013. gadam. Šis jautājums ir risināts 
jaunajā kopējā zivsaimniecības politikā un stratē -
ģiskajās vadlīnijās akvakultūrai, kas tika pieņemtas 
2013. gadā.
Ar EZF komitejas starpniecību ir izdota EZF rokas -
grāmata, kā arī daudzi vadlīniju dokumenti. Turklāt 
regulāri tika veikts kopīgs darbs ar dalībvalstīm 
ikgadējās pārskatīšanas sanāksmēs un EZF komi -
tejā. Plānošanas periodā Komisija nevienu reizi 
nesaņēma informāciju no dalībvalstīm par to, ka šie 
norādījumi būtu nepietiekami.
Komisija atzīst, ka atšķirības datu avotos ES līmenī 
tiek risinātas, lielā mērā pateicoties notiekošajai 
datu vākšanas sistēmas pārskatīšanai.
75
Šis ieteikums ir adresēts dalībvalstīm.
Ekonomikas un finanšu krīze ir būtiski ietekmējusi 
ES akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai paredzēto EZF 
resursu apgūšanu. Krīze ir kavējusi mērķu sasnieg -
šanu un samazinājusi pieprasījumu pēc inovatīviem 
projektiem par labu relatīvi mazāk riskantākajiem 
akvakultūras projektiem.
Komisija atzīst, ka dalībvalstu gada ziņojumos par 
rādītājiem bija metodiskā ziņā vājas vietas. Tieši 
tāpēc EJZF ir paredzēts izmantot ierobežotu skaitu 
uz pamatotu metodoloģiju bāzētu kopēju un salī -
dzināmu rādītāju, lai novērtētu programmu īsteno -
šanā gūto progresu mērķu sasniegšanai.
Komisijas atbilde 62
1. ieteikums c) 
Komisija šo ieteikumu pieņem.
Atbilstīgi akvakultūrai veltītā valsts daudzgadu stra -
tēģiskā plāna ex ante  nosacījumiem Komisija nepie -
ņems EJZF darbības programmas, ja dalībvalstis 
attiecīgajos gadījumos nebūs iesniegušas attiecīgos 
valsts daudzgadu stratēģiskos plānus ilgtspējīgas 
akvakultūras veicināšanai.
Šī ieteikuma daļa adresējama dalībvalstīm, jo atbil -
stīgi dalītās pārvaldības principam sagatavot un 
piemērot saskaņotas valsts stratēģijas akvakultūras 
nozares attīstīšanai ir dalībvalstu ziņā. Komisija 
nevar piemērot sankcijas vai ierosināt pārkāpumu 
procedūras, ja dalībvalstis nav sagatavojušas šīs 
stratēģijas vai piemērojušas tās atbilstoši Komisijas 
pamatnostādnēm.
1. ieteikums d) 
Komisija šo ieteikumu pieņem.
Kaut arī administratīvā vienkāršošana un telpiskā 
plānošana būtībā paliek dalībvalstu kompetencē, 
Komisija stratēģiskajās vadlīnijās akvakultūrai 
(COM(2013) 229) citu veicamo uzdevumu starpā 
ir norādījusi uz telpiskās plānošanas trūkumu un 
vajadzību vienkāršot administratīvās procedūras. 
Komisija arī mudinās dalībvalstis piemērot nesen 
pieņemto direktīvu par jūras telpisko plānošanu 
akvakultūras attīstības uzlabošanai.1. ieteikums b) 
Komisija pieņem šo ieteikumu un uzskata, ka šā 
ieteikuma daļa jau lielā mērā ir īstenota ar šo pamat -
nostādņu starpniecību:
Komisija ir izstrādājusi vadlīnijas akvakultūras, 
tostarp būtisko vides faktoru, ilgtspējīgai attīstī -
bai: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/aquaculture/
official_documents/com_2013_229_lv.pdf
Tā ir arī sagatavojusi norādījumus par to, kā 
izpildīt ex ante  nosacījumus valsts daudz -
gadu stratēģijas plānos akvakultūras jomā: 
http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/10-guidance -emff -specific -eacs_en.pdf
Kā pielikumu pamatnostādnēm par ex ante  vērtē -
šanu Komisija ir sagatavojusi norādījumus par to, kā 
secinājumi stratēģiskajos ietekmes uz vidi novēr -
tējumos integrējami darbības programmu struk -
tūrā: http://ec.europa.eu/fisheries/reform/emff/
doc/08-strategic -environmental -assessment_en.pdf
Komisija ir izstrādājusi pamatnostādnes par to 
atkāpju būtību, kas pieļaujamas saskaņā ar Savvaļas 
putnu direktīvas 9. pantu. Šā dokumenta mērķis 
ir paskaidrot galvenos jēdzienus Putnu direktīvas 
9. pantā, proti, attiecībā uz jūraskraukļu izraisīta 
nopietna kaitējuma novēršanu un augu un dzīv -
nieku valsts aizsardzību, un dokumentā ir praktisks 
padoms par to, kā šie jēdzieni jāpiemēro: http://
ec.europa.eu/environment/nature/cormorants/files/
guidance_cormorants.pdf
Papildus tam Komisija pašlaik atbalsta īpašu norā -
dījumu sagatavošanu Ūdens pamatdirektīvas un 
topošās Jūras stratēģijas pamatdirektīvas īsteno -
šanai. Visi dokumenti, kas attiecas uz šo projektu, 
ir pieejami vietnē https://circabc.europa.eu/w/
browse/4eda1 1 16-2b76-4a0c -b4ed -b3ec2616b013 . 
Šā darba pamatā ir norādījumi par ilgtspējīgu 
akvakultūru Natura 2000  tīkla kontekstā: http://
ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/
management/docs/Aqua -N2000%20guide.pdf .
Komisijas atbilde 63
2. ieteikums d) 
Salīdzinot ar EZF, EJZF 2014.–2020. gada periodā 
veicinās lielāku pievēršanos rezultātam (kopēju 
rezultāta rādītāju izmantošanu), tostarp darbības 
rezultātu sistēmas piemērošanu (kopēju iznākuma 
rādītāju izmantošanu). EJZF regula paredz deleģētu 
aktu par kopējiem rādītājiem.
Jauno EJZF uzraudzības sistēmu veidos šādi 
elementi:
 — datubāze dalībvalsts līmenī ( INFOSYS ), kurā, 
ievērojot kopēju struktūru un izmantojot kopē -
jus rādītājus, tiks glabāta informācija par katru 
darbību;
 — Komisijai nosūtīts ziņojums, kurā apkopotā 
veidā būs izklāstīta galvenā informācija. In -
formācijai jābūt kumulatīvai, lai atspoguļotu 
īstenošanas gaitu.
EJZF kopējie rādītāji būs pamats uzraudzībai un 
vērtēšanai, kā arī programmu darbības rezultātu 
pārskatīšanai. Tie ļaus apkopot datus ES līmenī, 
nosakot paveikto ceļā uz stratēģijas “Eiropa 2020” 
mērķu sasniegšanu.1. ieteikums e) 
Komisija šo ieteikumu pieņem.
Komisija uzsver, ka kopš 1996. gada ir izveidots tie -
siskais regulējums, kas attiecināms uz statistiku par 
akvakultūras produkciju (Regula (EK) Nr. 788/96, kas 
atcelta ar Regulu (EK) Nr. 762/2008). Komisija turpi -
nās risināt šos datu jautājumus attiecīgajos foru -
mos un procesos (piemēram, attiecinot DVS datu 
vākšanu arī uz saldūdens akvakultūru un saskaņojot 
metodoloģijas).
2. ieteikums
Šis ieteikums (no a) līdz d) apakšpunktam) ir adre -
sēts tikai dalībvalstīm.
2. ieteikums a)
Pēc ES stratēģisko vadlīniju pieņemšanas akvakul -
tūras jomā 2013. gada aprīlī dalībvalstis ir sākušas 
veidot savus valsts daudzgadu stratēģiskos plānus 
ilgtspējīgas akvakultūras veicināšanai. Komisija 
uzraudzīs, kā šie plāni, kas iekļauj dalībvalstu uzde -
vumus un pasākumus to sasniegšanai, tiek īstenoti. 
Proti, tas iekļaus valsts daudzgadu stratēģisko plānu 
akvakultūras jomā ex ante  nosacījumu ievērošanu, 
kas ir obligāts nosacījums, lai Komisija varētu 
apstiprināt EJZF darbības programmu.
2. ieteikums b)
Komisija ņem vērā šo ieteikumu, kam pievērsta gal -
venā uzmanība Komisijas pašreizējās iniciatīvās par 
jūras telpisko plānošanu.
2. ieteikums c) 
Komisija uzsver, ka EJZF iekļauj vairākus jaunus 
elementus, kuru mērķis ir palīdzēt koncentrēt EJZF 
līdzekļus tiem projektiem, kas rada vislielāko iegul -
dījumu akvakultūras ilgtspējīgā attīstībā un ļauj 
radīt līdzekļu izlietojumam atbilstošu vērtību. Šie 
elementi iekļauj 1) pastiprinātu uzraudzības sis -
tēmu, kas paredz ikgadējus ziņojumus par finansē -
tajiem pasākumiem; 2) pilnīgāku ikgadējo ziņojumu 
par īstenošanu; 3) pastiprinātu pievēršanos rezultā -
tiem, tostarp jauno darbības rezultātu sistēmu, un 
4) ex ante  nosacījumus, lai nodrošinātu, ka saistībā 
ar akvakultūru finansētie pasākumi būtu saskaņoti 
ar valstu daudzgadu stratēģiskiem plāniem akvakul -
tūras jomā.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
•  Viens eksemplārs: 
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
•  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās 
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm), Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm), ar Europe Direct dienesta starpniecību 
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm) vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no  
jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
• Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Maksas abonementi•  Ar Eiropas Savienības Publikāciju biroja tirdzniecības aģentu starpniecību  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_lv.htm).
QJ-AB-14-010-LV-C  ISSN 1831-0877
Viens no kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) 
un tās finansēšanas instrumenta Eiropas 
Zivsaimniecības fonda (EZF) mērķiem periodā 
līdz 2013. gadam bija veicināt akvakultūras 
ilgtspējīgu attīstību. Palāta pārbaudīja, vai EZF 
pasākumi akvakultūras nozares attīstībai tika 
labi izstrādāti un īstenoti un vai tie nodrošināja 
līdzekļu izlietojumam atbilstošu vērtību. Kopumā 
Palāta secināja, ka efektīvs atbalsts netika 
sniegts, jo pamatsistēma akvakultūras attīstībai 
gan ES, gan dalībvalstu līmenī bija vāja un 
īstenotie pasākumi nesniedza pietiekamus 
rezultātus.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA