Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālās palīdzības trešām valstīm īstenošanu 2007. gadā {SEC(2008) 2381} /* COM/2008/0520 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, le 18.8.2008 COM(2008) 520 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIņOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālās palīdzības trešām valstīm īstenošanu 2007. gadā {SEC(2008) 2381} SATURA RĀDĪTĀJS KOMISIJAS ZIņOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālās palīdzības trešām valstīm īstenošanu 2007. gadā 1 1. Ievads 3 2. Pārskats 3 2.1. Priekšvēsture 3 2.2. Makrofinansiālā palīdzība 2006. gadā 3 2.2.1. Jauni lēmumi 3 2.2.2. Maksājumi 5 2.3. Apkopojums par jaunākajām darbībām saņēmējvalstīs 5 2.3.1. Rietumbalkāni 5 2.3.2. Austrumu kaimiņvalstis 5 2.3.3. Vidusjūras valstis 6 3. Makrofinansiālās palīdzības novērtēšana un ģeogrāfiskais sadalījums 7 3.1. Ģeogrāfiskais sadalījums 7 3.2. Novērtējumi 7 3.2.1. Tadžikistāna 7 3.2.2. Bosnija un Hercegovina 7 3.3. Finanšu vadības uzlabošana saņēmējvalstīs: operatīvie novērtējumi 8 IEVADS Šajā ziņojumā sniegts vispārīgs pārskats par ES makrofinansiālo palīdzību trešām valstīm, kurā ietverts vēsturisks atskats, kopsavilkums par 2007. gadā veiktajām darbībām, ziņas par jaunākajām darbībām Rietumbalkānu valstīs un jaunajās neatkarīgajās valstīs un statistiskas tabulas par dažādām darbībām, kas veiktas kopš 1990. gada. Šajā pārskatā apkopotas jaunākās tendences ES makrofinansiālo darbību jomā līdz ar 2007. gadā veikto novērtējumu rezultātiem. Šo novērtējumu mērķis ir analizēt ietekmi, ko rada attiecīgie ekonomiskās stabilizācijas procesa aspekti un strukturālo reformu veikšana saņēmējvalstīs. Šajā ziņā sasniegtais progress atspoguļo arī to, cik lielā mērā ir izpildīti atbilstošas ekonomiskās politikas nosacījumi, kas saistīti ar EK makrofinansiālo palīdzību. Turklāt — saskaņā ar Revīzijas palātas ieteikumu 2002. gada marta īpašajā ziņojumā par finanšu vadības pilnveidošanu saņēmējvalstīs — Komisija ar revīzijas uzņēmuma palīdzību kopš 2004. gada ir veikusi darbības novērtējumus attiecībā uz finansēšanas sistēmas posmiem un ar makrofinansiālo palīdzību saistīto pārbaužu organizāciju katrā saņēmējvalstī. Šo novērtējumu secinājumi tiek pienācīgi ņemti vērā, izstrādājot politikas nosacījumus šīs palīdzības īstenošanai. Šis ziņojums ir iesniegts atbilstoši Padomes lēmumiem attiecībā uz Kopienas makrofinansiālo palīdzību vai ārkārtas finansiālo palīdzību trešām valstīm un turpina iepriekšējo gadu ziņojumus. Vienlaikus tiek publicēts sīkāk izstrādāts ziņojums (Komisijas dienestu darba dokuments SEC(2008)2381 ), kurā sniegta informācija par saņēmējvalstu ekonomisko un finansiālo situāciju. PĀRSKATS Priekšvēsture Makrofinansiālā palīdzība (MFA) ir paredzēta, lai atbalstītu saņēmējvalstu politiskās un ekonomiskās reformas, un to īsteno kopā ar Starptautiskā Valūtas fonda un Pasaules Bankas atbalsta programmām. MFA ietver vairākus principus, kurus no jauna apstiprinājusi Padome 2002. gada 8. oktobra secinājumos, kuros uzsvērts šīs palīdzības ārkārtas raksturs, papildināmība ar starptautisko finanšu institūciju (SFI) sniegto finansējumu un saistība ar makroekonomisko nosacījumu izpildi. Kopiena ar MFA ir jo īpaši atbalstījusi saņēmējvalstu centienus ieviest ekonomikas reformas un strukturālas izmaiņas. Ciešā sadarbībā ar Starptautisko Valūtas fondu un Pasaules Banku MFA ir veicinājusi tādu politiku, kas ir pielāgota konkrētas valsts vajadzībām, ar mērķi stabilizēt finansiālo situāciju un izveidot tirgus ekonomiku. Makrofinansiālā palīdzība 2006. gadā Laikposmā no 2000. līdz 2007. gadam ir pieņemti deviņpadsmit lēmumi par kopējo summu 1085 miljonu euro apmērā. Balkānu valstis (Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Bosnija un Hercegovina, Serbija un Melnkalne, ieskaitot Kosovu, un Albānija) ir saņēmušas palīdzību atbilstoši trīspadsmit Padomes lēmumiem par palīdzības piešķiršanu. Tādējādi Balkānu valstis ir galvenās MFA finansējuma saņēmējas, kopējam palīdzības apjomam sasniedzot 783 miljonus euro no 1085 miljoniem euro. Jauni lēmumi Padome 2007. gadā ir pieņēmusi divus lēmumus. 16. aprīlī Padome nolēma (2007/259/EK) piešķirt makrofinansiālo palīdzību Moldovai kā neatmaksājamu piešķīrumu līdz 45 miljonu euro apmērā. 10. decembrī Padome nolēma (2007/860/EK) piešķirt makrofinansiālo palīdzību Libānai līdz pat 80 miljonu euro apmērā (50 miljoni euro kā aizdevums un 30 miljoni euro kā neatmaksājams piešķīrums). Maksājumi Makrofinansiālās palīdzības maksājumi Moldovai bija 20 miljoni euro. Kopsavilkums par jaunākajām darbībām saņēmējvalstīs Rietumbalkāni Padome 2006. gada 30. novembrī saskaņā ar Komisijas ierosinājumu pieņēma lēmumu piešķirt makrofinansiālo palīdzību (MFP) Kosovai (UNCS 1244/1999) budžeta atbalsta veidā (piešķīrumi līdz pat 50 miljonu euro apmērā). Tomēr budžeta stāvoklis bija citāds, nekā sākotnēji paredzēts. Saprašanās memoranda un piešķīrumu līguma parakstīšana starp Komisiju un Kosovas varas iestādēm, ko pārstāvēja ANO pagaidu pārvalde Kosovā, tika pabeigta 2007. decembrī, lai noteikto nosacījumu ievērošanas gadījumā MFP varētu izmaksāt 2008. – 2009. gadā divās daļās (attiecīgi 30 miljonu euro un 20 miljonu euro apmērā). 2007. gada septembrī iestādes publicēja pārskatītu VTIP[1] 2008. – 2010. gadam. Naudas izmaksa ir atkarīga no tā, vai ir finansējuma deficīts (2007. gadā tāda nebija), un virknes citu īpašu nosacījumu, kas ir saistīti ar fiskālās un ekonomiskās politikas struktūru, valsts finanšu vadību un kontroli, valstij piederošu uzņēmumu privatizāciju un likvidāciju, kā arī statistiku. Saskaņā ar jaunākajiem SVF un Kosovas Centrālās Bankas statistikas datiem IKP pieaugums 2007. gadā bija apmēram 3,5 % atšķirībā no iestāžu prognozētā 1 % pieauguma 2007. gada budžeta plānošanas laikā. Šādu situāciju daļēji radīja statusa atrisināšanas kavējumi, jo ANO pagaidu pārvaldes Kosovā darbības pārtraukšana kavējās, un tas pozitīvi ietekmēja iekšējo pieprasījumu. Pieaugumu pozitīvi ietekmēja privātā sektora patēriņš. Kopumā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem šķiet, ka izaugsme kļūst spēcīgāka, taču, salīdzinot ar citām valstīm reģionā, tā joprojām ir zema. Gada vidējais inflācijas rādītājs 2007. gadā palielinājās līdz 4,5 %. Straujo PCI[2] kāpumu sekmēja pārtikas cenu pieaugums, kas veido 42,5 % PCI groza. 2007. otrajā pusē palielinājās eksporta apjomi. Tomēr eksporta bāze joprojām ir ļoti vāja, tāpēc tirdzniecības deficīts 2007. gadā turpināja palielināties, sasniedzot apmēram 60 % no IKP. Paredzams, ka 2007. gadā tekošā konta deficīts (ieskaitot ārvalstu palīdzību) būs 24 % no IKP. Kosova patlaban neuzņemas valsts parāda apkalpošanas saistības. Kosovas budžeta stāvoklim ir raksturīga liela nepastāvība un neprognozējamība. 2007. gada budžetu raksturo no 2006. gada budžeta pārņemtā bilance apmēram 200 miljonu euro apmērā, vienreizēji ārkārtas ieņēmumi 75 miljonu euro apmērā par otra mobilo sakaru operatora licences pārdošanu, nodokļu iekasēšanas uzlabojumi un joprojām nelieli tēriņi, jo īpaši attiecībā uz pamatlīdzekļiem. Prognozētais gada budžeta pārpalikums 2007. gadam ir 150 miljoni euro. Tomēr budžeta stāvoklis Kosovā joprojām ir nedrošs, un var izrādīties, ka pārpalikums ir tikai īslaicīga parādība, kas slēpj vājo budžeta strukturālo stāvokli, jo puse pārpalikuma ir gūta vienreizējā darījumā (skatīt iepriekš), turklāt pastāv būtiski budžeta riski, kas cita starpā ir saistīti ar statusa atrisināšanas sarežģījumiem, neatrisinātām īpašumtiesībām, apkārtējās vides jautājumiem, nedrošo situāciju enerģētikas jomā un iespējamajām no privatizācijas procesa izrietošām saistībām. Turklāt Kosovai joprojām ir ļoti lielas attīstības vajadzības. Austrumu kaimiņvalstis 2007. gadā Komisija reģiona valstu labā īstenoja divas makrofinansiālās palīdzības programmas. Saskaņā ar programmu par palīdzību Gruzija i par 33,5 miljonu euro liela piešķīruma veidā, kas tika pieņemta 2006. gada janvārī, Komisija veica trešās un pēdējās daļas maksājumam (pirmās un otrās daļas — kopā 23 miljonu euro apmērā — maksājumi tika veikti 2006. gadā) piemērojamo nosacījumu izvērtēšanu. Izvērtēšana netika pabeigta un maksājums netika veikts, jo nebija ievērots viens no maksājuma pārskaitīšanas īpašajiem nosacījumiem — parlaments nepieņēma likumu par ārējā audita organizēšanu, kā bija paredzēts. Komisija ar Padomes 2007. gada 16. aprīļa lēmumu sāka īstenot jaunu makrofinansiālo palīdzību Moldovai . Jaunās MFP apjoms ir 45 miljoni euro piešķīruma veidā, un tā ir saistīta ar Moldovas Nabadzības mazināšanas un izaugsmes mehānismu, ko finansē SVF. Pirmā palīdzības daļa 20 miljonu euro apmērā tika izmaksāta 2007. gada oktobrī. Paredzams, ka atlikušās divas daļas tiks izmaksātas 2008. gadā. Šīs programmas mērķis ir palīdzēt Moldovai īstenot tās ekonomisko programmu un segt valsts ārējā finansējuma vajadzības, kas ir saistītas ar ārējiem satricinājumiem, kurus nācās pārdzīvot Moldovas ekonomikai (galvenokārt no Krievijas importētās dabas gāzes cenu kāpums un Moldovas vīna un dažādu lauksaimniecības ražojumu eksporta ierobežojumi). Kopienas makrofinansiālā palīdzība papildina finansējumu no starptautiskajām finanšu institūcijām (SFI) un divpusējiem līdzekļu devējiem un budžeta atbalstu, ko ES sniedz saskaņā ar Pārtikas nodrošinātības programmu un jauno Eiropas Kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumentu (EKPI). Vidusjūras valstis 2007. gada 10. decembrī Padome apstiprināja makrofinansiālās palīdzības programmu Libānai ar mērķi atbalstīt Libānas iekšējos centienus īstenot pēckara rekonstrukciju un panākt ilgtspējīgu ekonomikas atgūšanos, šādi atvieglojot finansiālo slodzi saistībā ar valdības ekonomikas programmas ieviešanu. Lēmums paredz piešķirt līdzekļus 80 miljonu euro apmērā, no kuriem 30 miljoni euro ir neatmaksājams piešķīrums un 50 miljoni euro – aizdevums. 2007. gada decembrī Komisija un Libānas valdība nolēma, ka palīdzība vēlāk tiks izmaksāta divās daļās 40 miljonu euro apmērā katra. MAKROFINANSIāLāS PALīDZīBAS NOVēRTēJUMS UN ģEOGRāFISKAIS SADALīJUMS Ģeogrāfiskais sadalījums EK MFA līdzekļi ir paredzēti, lai atbalstītu saņēmējvalstu makroekonomikas stabilizāciju un mazinātu ar maksājumu bilanci (un budžetu) saistītās grūtības. Tai ir arī ļoti nozīmīga loma strukturālās reformas sekmēšanā. Lēmumi par MFA darbībām tika pieņemti un lielākā daļa līdzekļu tika izmaksāti uzreiz pēc pārmaiņām Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīs. Gadu gaitā pieauga to valstu skaits, uz kurām Kopiena attiecināja šādu atbalstu, jo aizvien vairāk valstu, kas robežojas ar ES, saskārās ar maksājumu bilances grūtībām un uzsāka ekonomikas reformu programmas. Tā rezultātā ir mainījies palīdzības ģeogrāfiskais līdzsvars, salīdzinot ar pirmajiem gadiem, kad vairums saņēmējvalstu bija Centrāleiropas un Austrumeiropas valstis. Tādējādi kopš 2000. gada MFA galvenokārt tika sniegta Rietumbalkānu valstīm (83 % lēmumu 2000.–2006. gada periodā) un jaunajām neatkarīgajām valstīm. Arī 2007. gadā šī tendence turpinājās, jo Padome pieņēma lēmumu par atbalstu Libānai. Novērtējumi Saskaņā ar Finanšu regulu Komisija ir īstenojusi novērtēšanas programmu, lai izvērtētu MFA ietekmi katrā saņēmējvalstī. Analīzi veic ārējie konsultanti, kurus izvēlas atklātā konkursā „Koordinācijas komitejas” pārraudzībā. Kopš 2004. gada kopumā ir īstenoti pieci novērtējumi. 2007. gadā tika pabeigti divi novērtējumi Tadžikistānā, kā arī Bosnijā un Hercegovinā. Galvenie novērojumi ir aprakstīti turpmāk. Tadžikistāna Tika izvērtēta makrofinansiālā palīdzība (MFP), ko Eiropas Komisija Tadžikistānai piešķīra kā īpašu daļu iepriekš Armēnijai un Gruzijai piešķirtās MFP daļu. MFP veidoja aizdevums 60 miljonu euro apmērā un neatmaksājams piešķīrums 35 miljonu euro apmērā, ko bija paredzēts izmaksāt secīgi piecās vienādās daļās (septiņi miljoni euro katra) 2001.–2004. gadā. Šķiet, kopējā MFP izmantošanas ietekme uz makroekonomisko stabilitāti ir bijusi salīdzinoši neliela. MFP 2001.–2006. gadā nodrošināja maznozīmīgu ekonomiskās izaugsmes uzlabošanos un inflācijas samazināšanos. Kvantitatīvās modelēšanas rezultāti liecina, ka MFP šajā laika posmā kopumā veicināja IKP pieaugumu par apmēram 1,5 procentpunktiem. Ārvalstu parāda apkalpošanas izmaksu samazinājums ļāva novirzīt budžeta izdevumus iekšējiem mērķiem. MFP palīdzības ietekme uz ilgtermiņa ārējo ilgtspēju ir pozitīva, taču neliela. Šķiet, ka tās jomas, kurās MFP tiešu ieguldījumu bija salīdzinoši viegli noteikt, veido diezgan nenozīmīgu daļu ilgtermiņa perspektīvā. Tas attiecas gan uz MFP parāda atvieglojumu izteiksmē, gan nelielo IKP kāpumu. Ilgtermiņā daudz svarīgāki šķiet citi ar uzlabotu ekonomikas pārvaldību saistīti jautājumi. Lai gan MFP izmantošanas strukturālo nosacījumu gaidāmie rezultāti ir panākti, to ietekme ir salīdzinoši neliela. Visredzamākā un spēcīgākā ietekme uz strukturālajām reformām tika konstatēta attiecībā uz diviem ar EK prasībām saistītiem konkrētiem nosacījumiem, kuriem bija izmērāmi rezultāti saistībā ar valsts finanšu vadības reformu ieviešanu. Bosnija un Hercegovina Tika izvērtēta Bosnijai un Hercegovinai (BA) laika posmā no 2002. gada novembra līdz 2006. gada februārim sniegtā makrofinansiālā palīdzība (MFP). MFP ietvēra aizdevumu līdz 20 miljoniem euro un neatmaksājamu piešķīrumu līdz 40 miljoniem euro. MFP izmantošana sakrita ar SVF rezerves vienošanos, kas bija spēkā no 2002. gada augusta līdz 2004. gada februārim. MFP nepārprotami bija saistīta ar šo rezerves vienošanos. MFP ir ietekmējusi vidējā un ilgtermiņa ārējo ilgtspēju dažādās jomās. Galvenā joma ir makroekonomiskā stabilitāte un ietekme uz ekonomisko izaugsmi. Cita joma ir institucionālā pilnveide, kurā liela nozīme bija MFP strukturālajiem nosacījumiem. Strukturālo nosacījumu kopums ir ietekmējis reformu ilgtspēju, pilnveidojot valsts iestādes, paātrinot privatizāciju, izveidojot valsts kases sistēmu, kā arī efektīvu muitas un nodokļu administrāciju. Muitas un nodokļu politikas un administrācijas reformas ir veicinājušas turpmākas neatgriezeniskas reformas, piemēram, pievienotās vērtības nodokļa (PVN) ieviešanu 2006. gadā. MFP strukturālā daļa ir sekmējusi valsts ekonomisko stabilitāti un izaugsmes potenciālu īstermiņā un vidējā termiņā. Gan Bosnijā un Hercegovinā, gan Tadžikistānā Komisijas lēmums piešķirt līdzekļus radīja uzticību šo valstu ekonomikai, sekmējot šo valstu uzņēmējdarbības vides uzlabošanos. Patlaban notiek Serbijas un Melnkalnes, kā arī Albānijas novērtēšana, un tiek plānots, ka novērtēšanas gala ziņojumi būs pieejami 2008. gada trešajā ceturksnī. Finanšu vadības uzlabošana saņēmējvalstīs: operatīvie novērtējumi Papildus septiņiem iepriekš veiktajiem operatīvajiem novērtējumiem 2004.–2006. gadā makrofinansiālās palīdzības saņēmējvalstīs (Albānija, Armēnija, Serbija un Melnkalne, Bosnija un Hercegovina, Gruzija, kā arī Kosova) 2007. gadā tika veikti vēl divi operatīvie novērtējumi Moldovā un Libānā. Darba programmu izstrādāja sadarbībā ar konsultāciju uzņēmumu „Deloitte”, un tā ietver citu ekonomiskās palīdzības sniedzēju publicētajos un pieejamajos ziņojumos ietverto informāciju, jo īpaši valstu izdevumu un finansiālā atbildīguma [ Public Expenditure and Financial Accountability, PEFA] analīzi. Tika organizētas novērtējuma vizītes (Albānijā, Armēnijā, Tadžikistānā un Gruzijā), lai novērtētu valsts pārvaldē pēc pirmajām vizītēm veiktos uzlabojumus. No vienas puses, izpēte koncentrējās uz centrālo banku neatkarību un to uzskaitvedības struktūrvienību darbību. No otras puses, tika vērtēts budžeta sagatavošanas process, valsts kase, iekšējais audits, cilvēkresursi un informācijas tehnoloģijas finanšu ministrijās. Kontroles efektivitātes novērtēšanas nolūkā tika izvērtēta arī ārējo audita institūciju darbība. Par operatīvo novērtējumu secinājumiem paziņoja arī valstu iestādēm, sniedzot tām iespēja komentēt ziņojumos ietverto analīzi. Pamatojoties uz konsultantu analīzi, novērtējumu rezultātā par visām valstīm tika secināts, ka „nosacījumi skaidrai finanšu vadībai ir efektīvi”, lai gan jāveic virkne uzlabojumu. Nopietnākie trūkumi tika atklāti finanšu ministrijās, piemēram, vienotas valsts kases grāmatvedības, atbilstošas uzskaitvedība sistēmas un rakstveida procedūru neesība, tāpat arī konstatēja, ka jāuzlabo iepirkumu kārtība. Visu valstu ministrijām jāstiprina iekšējās kontroles spējas, pieņemot darbā profesionālus revidentus un nodrošinot īpašas mācības. Dažos gadījumos radās iespaids, ka makroekonomiskās prognozēšanas struktūrvienības nespēj pildīt to pienākumus un ārējās revīzijas organizācijas nav pietiekami neatkarīgas. Lai uzlabotu saņēmējvalstu finanšu vadību, valstu iestādēm sniedza ieteikumus trūkumu novēršanai. Daži ieteikumi uzskatāmi par prioritāriem pasākumiem, kas ir jāīsteno pirms maksājumu veikšanas. Tas attiecas uz finanšu ministriju iekšējās kontroles struktūrvienību stiprināšanu vai tādu noteikumu pieņemšanu, kas ietvertu minimālās prasības attiecībā uz uzskaitvedības, atļauju izsniegšanas un maksājumu veikšanas funkciju nodalīšanu. Četrus gadus pēc operatīvo novērtējumu aizsākumiem Komisija ir konstatējusi reālus uzlabojumus visos saņēmējvalstu finanšu vadības līmeņos, neraugoties uz to, ka dažas prasītās pārmaiņas ieviestas ar kavēšanos. [pic] [pic] [pic][pic] [pic] [pic] [pic] [pic] [1] Vidēja termiņa izdevumu shēma ( Medium term expenditure framework, MTEF) . [2] Patēriņa cenu indekss.