Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2019/C 359/05)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

“QUESO CASTELLANO”

ES Nr.: PGI-ES-02307 – 20.4.2017.

ACVN ( )AĢIN (X)

1. Nosaukums

“Queso Castellano”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Spānija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Queso Castellano” ir ilgi uzglabājams trekns vai ļoti trekns siers, ko iegūst, pienu sarecinot ar fermentiem un siera graudus intensīvi presējot. To izgatavo no svaiga vai pasterizēta aitas piena, kas iegūts Kastīlijas un Leonas reģiona saimniecībās, un minimālais nogatavināšanas ilgums ir 30 dienas, ja siera rituļa masa nepārsniedz 1,5 kg, un vismaz 60 dienas, ja siera rituļa masa ir lielāka. Nogatavināšanas beigās “Queso Castellano” ir šādas īpašības:

— izteikta garoza bez pelējuma, ar iespējamiem veidnes vai audekla nospiedumiem; tās krāsa var būt no bāli dzeltenas līdz brūnai. Rituļa garoza var būt dabiska vai saturēt atļautas virsas pārklājuma vielas,

— stingra, kompakta, izteikti gaiša masa baltā, viegli iedzeltenā līdz bēšā krāsā, ar retām, sīkām, nevienmērīgi izkliedētām un parasti apaļas formas porām vai acīm. Siera masai ir šādas fizikālās un ķīmiskās īpašības: — tauku saturs sausnā: ne mazāk kā 45 %, — sausnas saturs: vismaz 45 %, — olbaltumvielu saturs sausnā: ne mazāk kā 25 %, — nātrija hlorīda saturs sausnā: ne vairāk kā 3,26 %, — pH: no 4,7 līdz 5,7,

— aromāts: vidēji stiprs, bet ar diezgan plašu variāciju gammu, kurā dominē galvenokārt pienskābi, piena lopus un karameli atgādinoša smarža; mazākā mērā jaušamas sviesta, augļu un augu smaržas nianses, kā arī pavisam vāja riekstu nots. Šīs smaržas veidojas siera nogatavināšanas laikā,

— smaržas un garšas īpašības: spēcīga garšas intensitāte – sieram piemīt gan skābena, gan sāļa garša. Mēreni izteikts dzīvnieku un karameles aromāts. Jūtamas riekstu notis un izsmalcināti augļaina un augus atgādinoša smarža. Sieram ir viegli pikanta, vidēji noturīga garša un viegla pēcgarša. Visas šīs nianses pastiprinās siera nogatavināšanas laikā,

— konsistence: stingrs un mēreni šķīstošs siers; mazliet lipīgs, elastīgs, drupans un graudains.

“Queso Castellano” rituļiem ir cilindriska forma, to maksimālais diametrs ir 25 cm un augstums –15 cm; rituļu svars nepārsniedz 3,8 kg.

Sieru var tirgot veselos rituļos, sagrieztu gabalos, šķēlēs vai rīvētu.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

“Queso Castellano” izgatavo no aitas piena, ko iegūst Kastīlijas un Leonas reģiona saimniecībās.

Aitu audzēšanas sistēmas šajā reģionā ir ekstensīvas, daļēji ekstensīvas vai intensīvas, un lielākā daļa no tām pieder pie abām pēdējām minētajām kategorijām.

Ekstensīvās vai daļēji ekstensīvās sistēmās aitas ganās noteiktajā apgabalā, kur tās pārtiek daļēji no zaļbarības, bet galvenokārt no kultūraugu rugājiem un citas barības. Ziemā, kad augu veģetācijas periods ir beidzies, laikposmos, kad vajadzības ir vislielākās, un periodos, kad barība aptrūkst nelabvēlīgu laikapstākļu dēļ, kā arī intensīvās audzēšanas saimniecībās dzīvnieku barības pamatā ir zaļbarība, it sevišķi vīķi, auzas un lucerna. Šīs lopbarības saglabāšanai visbiežāk izmantotās metodes ir siena novākšana, dehidratācija vai skābēšana. Citi lopbarības augi, ko regulāri izmanto dzīvnieku barībai, ir graudaugu un proteīnaugu salmi. Lai nodrošinātu dzīvniekiem pastāvīgu apgādi ar noteikta daudzuma un kvalitātes barības vielām, šo lopbarību dažādās proporcijās papildina ar kombinēto barību.

Vismaz 50 % no visas barības, ko dod dzīvniekiem, iegūst Kastīlijas un Leonas autonomajā apgabalā.

Pienu iegūst no veselīgiem, labi barotiem dzīvniekiem, kuri tiek pilnvērtīgi slaukti visa gada garumā, un to savāc un transportē labos higiēnas apstākļos. Izmanto tikai tīru pilnpienu, kurā nav piesārņotāju, konservantu, antibiotiku un nekādu citu produktu, kas var negatīvi ietekmēt siera ražošanu, nogatavināšanu un uzglabāšanu.

Piena analītiskās īpašības siera ražošanas sākumā ir šādas:

tauki: ne mazāk kā 5,2 %,

olbaltumvielas: ne mazāk kā 4,6 %,

kopējā ekstrahējamā sausna: ne mazāk kā 15,9 %.

3.4. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošana, siera pagatavošana un nogatavināšana.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

–

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

“Queso Castellano” var pārdot veselu, gabalos, šķēlēs vai rīvētu, ja vien tas ir pienācīgi iepakots un marķēts tā, lai produkta izcelsme būtu nepārprotami nosakāma.

Patēriņam paredzētajam produktam jābūt ar AĢIN identifikācijas sekundārajiem marķējumiem, kuri jāpiestiprina tā, lai tos nevarētu atkalizmantot.

Katra uzņēmuma tirdzniecības marķējumā obligāti iekļauj norādi “Indicación Geográfica Protegida – Queso Castellano” (“Aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde – “Queso Castellano””), kam pievieno Eiropas Savienības AĢIN simbolu un produkta nosaukuma logotipu.

Produkta nosaukuma logotips ir šāds:

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Kastīlijas un Leonas (Castilla y León) autonomais apgabals.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Queso Castellano” kā aizsargātas norādes aizsardzības pamatā ir ar produktu saistītās tradīcijas, produkta īpašās iezīmes un reputācija.

16. un 17. gadsimtā aitu un kazu audzēšana ieņēma ievērojamu vietu Kastīlijas un Leonas iedzīvotāju dzīvē. Aitas piens bija ļoti ātrbojīgs un pakļauts strauji mainīgajiem laikapstākļiem šā apgabala ekstremālajā klimatā, tāpēc to bija grūti pārvadāt lielos attālumos labi saglabātā veidā, līdz ar to siera ražošana netika veikta lielā mērogā, bet gan tikai mazos daudzumos, kurus ar amatnieciskām metodēm gatavoja aitu gani vai īpašnieki. Izmantotais himozīns tika iegūts no saimniecībā pēdējā nokautā jēra, un, pateicoties siera meistaru pieredzei un zinātībai, tika pagatavots izcils siers. Ražotāji, kuri pagatavoja lielāku daudzumu siera, pārdeva to vietējos tirgos vai lielpilsētās, piemēram, Viljalonas un Medinas tirgos, tādējādi papildinot savas ģimenes ienākumus.

20. gadsimta sākumā parādījās galvenie tradicionālās ražošanas amatniecības centri. Pienu ieguva no rīta slaukuma apkārtējās teritorijās, no kurām to transportēja uz amatniecības centru, lai gatavotu sieru. Tādējādi Kastīlijas un Leonas autonomajā apgabalā radusies “Queso Castellano” siera ražošanas nozare turpināja vērsties plašumā un attīstīties, paaugstinot tehniskās lietpratības līmeni, higiēnas standartus, kā arī izejvielu un gatavo produktu kontroli, bet joprojām saglabājot nerūpniecisko raksturu.

Kastīlijas un Leonas reģionā patlaban ir bagātīgi pieejama visaugstākās kvalitātes izejviela siera ražošanai; tas ir vadošais reģions Spānijā gan piena aitu ganāmpulku kopskaita, gan saražotā aitas siera daudzuma ziņā.

“Queso Castellano” ir skaidri minēts vairākos vēstures un daiļliteratūras dokumentos, kuru starpā var minēt Carlos García del Cerro grāmatu España. El país de los cien quesos (1996). Tās nodaļā ar nosaukumu De Tartesos a la Mesta y algo más ir runa par 1442. gada 14. decembra dokumentu, kura autors ir vairāku Spānijas ziemeļu daļas pilsētu, konkrētāk, Santanderas, prokurors Diego Hurtado de Mendoza, kurš pēc Aragonas karaļa Alfonso V rīkojuma aplēsis vērtību un atzīmējis cenu visām reģionā tirgotajām un pārdotajām precēm: “Viena un ceturtdaļa mārciņas queso castellano, kas atbilst divdesmit uncēm, ir piecu blancas vērtībā. Mārciņa Holandes vai Flandrijas siera desmit unču svarā, divdesmit cuartos. Mārciņa asadero (cepamā) vai pasiego (no Valle del Pas) siera, kas sver tikpat unču, seši cuartos.”

Siera rūpnieciska ražošana reģionā notiek kopš 20. gadsimta otrās puses, kad “Queso Castellano” kļūst pazīstams ārpus provinces robežām un tā reputācija izplatās visā valstī; atsauces uz šo sieru, kā arī tā apraksti, kas aizvien biežāk parādās katalogos, tūrisma un kulinārijas ceļvežos, liecina, ka šis produkts ir Kastīlijas un Leonas apgabala tipiska delikatese. Konkrētāk, runa ir par šādiem izdevumiem:

— Carlos Moro Gonzalez grāmatas Guía práctica de los Quesos de España (1985), Los Queso de Castilla y León (1983), Guía práctica de los quesos de España (1989) un Los Quesos de Valladolid (1992),

— Queso Españoles, Simone Ortega, izdevniecība Alianza, 1987,

— Los Quesos, Cenzano, I., izdevniecība Antonio Madrid Vicente, 1992,

— Catálogo de Queso de España, Canut, E., Navarro, E., izdevusi Lauksaimniecības, zivsaimniecības un pārtikas produktu ministrija, Madride, 1990,

— La enciclopedia mundial del queso, Juliet Harbutt, ar Roz Denny receptēm, izdevniecība Buenos Aires, 1999,

— Manual del Gourmet del Queso, Brigitte Engelmann un M. Peter Holler, izdevniecība Ullmann, 2009,

— El libro del Queso. La mejor selección. Notas de Cata. Más de 750 quesos. Como disfrutarlo, Juliet Harbutt, izdevniecība H. Blume, 2009.

Klimatisko un augsnes apstākļu dēļ Kastīlija un Leona vienmēr ir bijis lauksaimniecībai un lopkopībai, it īpaši aitkopībai, teicami piemērots reģions. Reģiona kontinentālais Vidusjūras klimats un kontrastējošais reljefs, kas ietver līdzenumus iekšzemē un kalnainus apvidus gar tā robežām, ir radījis daudzveidīgu augu valsti.

Kastīlijā un Leonā piena aitu audzēšanas pamatā ir ekstensīvā sistēma, kurā dzīvnieki daļēji vai pilnībā barojas zālaugu platībās (apūdeņotās vai neapūdeņotās, atkarībā no apgabala) un rugainēs. Pēdējās desmitgadēs vispārēja lauku iedzīvotāju skaita sarukuma dēļ šajā nozarē ir izveidojusies situācija, kurā lauksaimniecības dzīvnieki barību arvien vairāk saņem kūtī, nevis ganībās, līdz ar to lauku saimniecības pārveidojas un pārstrukturējas, turklāt dzīvniekiem tiek izēdināti vietējie dabas resursi. Dzīvnieku ēdināšanas veids nosaka to, ka dzīvnieku barībā ir mazāks pigmentu un nepiesātināto taukskābju saturs, un tas izpaužas arī pienā, kam raksturīgs zemāks tauku saturs (zemāka stearīnskābju, oleīnskābju un konjugēto linolskābju koncentrācija), kā arī sausnas un pigmentu saturs, tāpēc pienam ir mazāk taukaina konsistence un blāvi dzeltens krāsojums. No šā piena iegūst sieru, kam piemīt raksturīgs taukskābju profils, kas atkarībā no “Queso Castellano” siera masas mitruma un skābuma pakāpes nosaka šā siera raksturīgo un īpašo krāsu.

“Queso Castellano” ir siers ar stingru un kompaktu masu, bez acojuma vai ar sīku acojumu. Tā garša ir piesātināta un stipra, taču skābenāka nekā citiem līdzīgiem sieriem, jo šim produktam ir augstāks mitruma līmenis un nedaudz zemāks pH līmenis, ko nodrošina presēšanas un nogatavināšanas posmi tradicionālajā siera ražošanas procesā.

“Queso Castellano” ir ļoti iecienīts produkts lauku tirgos, veikalos, lielveikalos un specializētajos siera veikalos. Sieru “Queso Castellano” augstu vērtē arī tāpēc, ka vietējie restorāni to piedāvā reģionālo sieru platēs vai iekļauj savu ēdienu receptēs. Reputāciju, ko Spānijā un citviet pasaulē bauda produkts “Queso Castellano”, apliecina daudzās balvas, kuras tā ražotāji saņem augsti prestižos konkursos, piemēram, siera konkursos World Cheese Awards vai Cincho Awards.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

http://www.itacyl.es/opencms_wf/opencms/system/modules/es.jcyl.ita.extranet/elements/galleries/galeria_downloads/registros/2018_09_25_Q_CASTELLANO_Pliego_de_Condiciones.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.