LV Briselē, 15.5.2007 COM(2007) 250 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Ziņojums par pieredzi, kas gūta, piemērojot Regulu (EK) Nr. 1228/2003 „Regula par elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecību” KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Ziņojums par pieredzi, kas gūta, piemērojot Regulu (EK) Nr. 1228/2003 „Regula par elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecību” (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Līdz ar šo ziņojumu tiek izpildīts ar 14. pantu Regulā (EK) Nr. 1228/2003 par nosacījumiem attiecībā uz pieeju tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā [1] Komisijas noteiktais pienākums publicēt ziņojumu par pieredzi, kas gūta, piemērojot regulu. Regulas mērķis ir izveidot godīgus elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecības noteikumus, tādējādi palielinot konkurenci elektroenerģijas iekšējā tirgū. Ar regulu izveido elektroenerģijas pārrobežu plūsmu kompensācijas mehānismu, paredz saskaņotus pārvades komisijas maksu principus un noteikumus par starpsavienojumos pieejamās jaudas piešķiršanu starp valstu pārvades sistēmām. 2. Pārrobežu tirdzniecības apjomu izmaiņas Elektroenerģijas pārrobežu plūsmas Eiropā ir pamazām palielinājušās ik gadu kopš tirgus atvēršanas. Tomēr pārrobežu plūsma starp ES dalībvalstīm veido vidēji tikai 10% no ES patērētās elektroenerģijas. 1. shēmā sniegts pārskats par pārrobežu fizisko plūsmu vispārējo attīstību 27 ES valstīs, kā arī Norvēģijā un Šveicē. (...PICT...) 1. shēma. Elektroenerģijas pārrobežu plūsmu izmaiņas starp ES dalībvalstīm, Norvēģiju un Šveici (pārrobežu plūsmu procentuālais rādītājs salīdzinājumā ar elektroenerģijas bruto patēriņu). 2. shēmā attēloti pārrobežu plūsmas apjomi starp dažiem Eiropas reģioniem un to iekšējās sistēmās, kā noteikts grozītajās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēs [2], ieskaitot Dienvidaustrumeiropu (DAE). Minētajā shēmā valstis, kuras pieder vairākiem reģioniem, ir pieskaitītas pie tā reģiona, ar kuru tām ir visspēcīgākais fiziskais savienojums. Šveice ir iekļauta centrālās Rietumeiropas reģionā, Norvēģija — Ziemeļeiropas reģionā. Shēma sniedz tikai aptuvenu reālās situācijas pārskatu un neietver visus ģeogrāfisko tirgu elementus. Piemēram, Vācijas un Austrijas tirgi praktiski ir lielā mērā integrēti. (...PICT...) 2. shēma. 2005. gada dati par elektroenerģijas patēriņu un tirdzniecību Eiropas reģionos [3] Saskaņā ar shēmu lielākais reģions ir centrālās Rietumeiropas reģions (CWE), kur elektroenerģijas patēriņš gadā ir 1310 TWh. CWE reģionā notiek būtisku elektroenerģijas apjomu tirdzniecība ar visiem kaimiņu reģioniem, jo īpaši ar Itāliju (41 TWh) un ar centrālās Austrumeiropas (CEE) reģionu (35 TWh). Līdz šim Baltijas reģions bija atdalīts no pārējiem ES reģioniem, bet šo nošķirtību pārtrauca, 2006. gada decembrī pabeidzot starpsavienojuma izveidi no Igaunijas uz Somiju. No kopējā elektroenerģijas patēriņa minētajos reģionos (3271 TWh), 6,5 % tiek tirgoti pāri robežām reģionu iekšējās sistēmās, 4,3 % (141 TWh) starp reģioniem un 0,7 % (24 TWh) trešās valstīs. Tomēr ir jānorāda, ka fiziskās plūsmas ir tikai starpnieks uz robežām tirgotajiem faktiskajiem apjomiem. Kad pretējos virzienos tirgotie komerciālie apjomi tiek kompensēti, bruto tirdzniecības apjomi var pārsniegt fiziskos apjomus. Turklāt sakarā ar gredzenlīniju plūsmām un pašreiz lietoto jaudas aprēķina metodi, kurā netiek pievērsta pietiekama uzmanība ietekmei uz trešām valstīm, komerciālā tirdzniecība reti atbilst fiziskajām plūsmām. Ņemot vērā pašreizējās tirdzniecības iezīmes starp reģioniem un pamatā esošās starpsavienojumu jaudas, šķiet acīmredzami, ka ir iespējas turpmākai reģionu integrācijai Eiropas tirgū. Tādējādi tiks izveidota augstāka cenu konverģence starp reģioniem, kuros izmanto līdzīgus enerģijas ražošanas veidus, un tiks labāk izmantotas arbitrāžas iespējas starp reģioniem, kas izmanto dažādus enerģijas ražošanas veidus, piemēram, starp CWE un Ziemeļeiropas tirgu. Kopumā pārrobežu tirdzniecības iespējas vēl nepavisam nav pilnībā izmantotas. Minēto apstiprina gāzes un elektroenerģijas tirgu nozares apsekojuma rezultāti [4]. Daļēji tas ir saistīts ar to, ka nenotiek vairumtirdzniecības un līdzsvarošanas tirgu integrācija. Citos gadījumos daudzām valstīm vēl nav uzticama cenu signāla, kas virzītu pārrobežu tirdzniecību. 3. Pārrobežu tirdzniecības metožu attīstība Grozīto sastrēgumu pārvaldības pamatnostādņu pieņemšana bija solis uz priekšu ES elektroenerģijas iekšējā tirgus izveidē. Minētajās pamatnostādnēs ir ietverti praktiski noteikumi vairāku principu īstenošanai, kuri jau ir ietverti Regulā (EK) Nr. 1228/2003. Pamatnostādņu galvenie aspekti ir ES sadalījums reģionos (septiņi reģioni un Dienvidaustrumeiropa), vajadzība pēc pārvades sistēmu operatoriem (PSO), lai pārvaldītu kopēju koordinētu jaudas aprēķināšanas un piešķiršanas sistēmu, un visbeidzot — prasības par caurskatāmību. Pašreiz starpsavienojumu sastrēgumos tiek izmantotas šādas jaudas piešķiršanas metodes (sk. arī 1. pielikumā ietverto shēmu): (1) saglabāšana (vertikāli integrēts uzņēmums patur jaudu), (2) prioritātes piešķiršana mantojuma līgumiem, (3) tiešas izsoles, (4) netiešas izsoles, (5) diennakts piešķīrumiem — rindas kārtības un proporcionalitātes princips. Tikai koordinētas tiešas un netiešas izsoles atbilst Regulas (EK) Nr. 1228/2003 prasībām. Taču saglabāšana joprojām tiek izmantota dažās vecajās tirdzniecības līnijās, un vecajiem līgumiem joprojām piešķir prioritātes statusu, neskatoties uz Eiropas Kopienu Tiesas lēmumu lietā C-17/03 [5]. Komisija jau ir uzsākusi tiesvedību šajās lietās. Nākotnē vairāk jaudas piešķirs ar netiešu izsoļu starpniecību. Tā sauktajai tirgus savienošanas metodei, ko izstrādājusi ETSO un Eiropas elektroenerģijas tirdzniecības asociācija (EuroPex), šobrīd ir visaugstākais potenciāls, lai patiesi integrētu Eiropas elektroenerģijas tirgu, organizējot netiešas iepriekšējās dienas izsoles. Nozares apsekojumā [6] secināja, ka tiešas izsoles, ko praktizē pašlaik, bieži vien rada nepietiekamu starpsavienojuma jaudas izmantošanu un kavē tirgus integrāciju. Agrāk pārrobežu jaudas aprēķina pamatā lielā mērā bija tīrās pārvades jaudas (NTC) metodika, ko izstrādāja Eiropas pārvades sistēmu operatori (ETSO). Nesen tika ierosināts izmantot ar jaudas piešķīrumu integrētas sarežģītākas jaudas aprēķināšanas metodes, kuras ir vajadzīgas, lai izpildītu grozītās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnes. Visdaudzsološākā no tām ir tā sauktā uz plūsmu balstītā metode. Pielietojot šo metodi, pieejamo jaudu aprēķina globālā tīkla modelī, mazāk optimālā veidā nesadalot ex-ante kopējo jaudu divpusējās NTC vērtībās. Uz plūsmu balstītajai metodei ir līdzekļi, lai nodrošinātu to, ka visu iesaistīto PSO radušās fiziskās plūsmas nepārsniedz tīkla drošības robežas. Minētajai metodei ir plašas potenciālas priekšrocības, ja to lieto ļoti sazarotā pārvades elektrotīklā. Ir jāvelta daudz pūļu, lai īstenotu jaunos pasākumus, tai skaitā tos, kas izklāstīti grozītajās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēs. Tāpēc nebija iespējams pabeigt visus galvenos projektus līdz 2007. gada 1. janvārim, kas bija noteiktais termiņš kopējas koordinētas jaudas aprēķina un piešķīruma izstrādei saskaņā ar grozītajām sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēm. Pirmkārt, šīm grūtībām ir tehnisks raksturs, jo sistēma ir jāpārbauda, un tai ir jābūt stabilai, pirms to var īstenot. Otrkārt, vienojoties par izmaiņām tirgus rezultātos, bieži nākas sastapties ar politisku izaicinājumu. Ja uzlabota metode palielinātu vispārējo labumu tirgus dalībniekiem un nodrošinātu drošu un efektīvāku spēkā esošās infrastruktūras lietošanu, piešķiramās jaudas apjoms pie dažām robežām varētu samazināties. Ir vērojams zināms progress piekļuvē diennakts pārrobežu tirdzniecībai. To pieprasa arī grozītās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnes, kas stājas spēkā 2008. gada 1. janvārī. Valstu regulatori un Komisija cieši uzraudzīs grozīto sastrēgumu pārvaldības pamatnostādņu īstenošanu. Komisija ir gatava sākt pārkāpumu procedūras gadījumā, ja netiks ievērota atbilstība jaunajām pamatnostādnēm. 4. Kompensācijas mehānisms starp PSO Ar Regulu (EK) Nr. 1228/2003 arī paredz sistēmu, kurā kompensācija par kaimiņu elektroenerģijas tīklu izmantošanu vairs nav pamatota uz tiešām maksām par individuālu tirdzniecību (pārrobežu vai tranzīta maksas), bet gan uz globālu kompensācijas mehānismu, kura pamatā ir fiziskās plūsmas. Tam ir liela nozīme sazarotā elektroenerģijas tīklā, kur pretējas komerciālās plūsmas tiek līdzsvarotas un fiziskās plūsmas gandrīz nekad neatbilst līgumā noteiktajai virzībai. Attīstību iekšējā PSO kompensācijas (ITC) mehānismā panāca brīvprātīgi, izmantojot Florences foruma procesu. Pirmo brīvprātīgo nolīgumu ETSO dalībnieki noslēdza 2002. gada martā, lai gan tajā joprojām ietvēra 1 EUR/MWh pārrobežu maksu, ko iekasēja vai nu kolektīvi vai no importa un eksporta darījumiem atkarībā no attiecīgās valsts. 2003. gadā minēto maksu samazināja līdz 0,5 EUR/MWh, un visbeidzot 2004. gadā to atcēla. Brīvprātīgā PSO nolīguma pamatā ir metode, kas ir pārrobežu plūsmu realitātes vienkāršošana. Šī vienkāršošana ietver vairākas plūsmas, kuras dažiem dalībniekiem ir aizvien grūtāk atbalstīt. ETSO strādāja, lai uzlabotu metodiku, un ir ierosinājusi tā saukto IMICA modeli (Infrastruktūras maksu piešķiršanas uzlabota modelēšana), ar ko pievēršas iepriekšējās sistēmas nepilnību novēršanai. Tā kā metode ir ļoti sarežģīta, un aizvien tiek spriests par ITC metodes principiem, 2007. gadā īsteno jaunu ITC mehānismu, kurā veikti daži uzlabojumi. Eiropas Elektroenerģijas un gāzes regulatoru grupa (ERGEG) ir strādājusi pie ITC pamatnostādnēm, kas Komisijai jāpieņem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1228/2003. Taču pēc vairākiem mēģinājumiem un vairākām iespējamajām metodēm, no kurām visjaunākā un visdaudzsološākā ir IMICA metode, līdz 2006. gada beigām ERGEG vienošanās netika panākta. Komisija joprojām apsver to, vai ERGEG darbs jebkurā gadījumā nodrošina pietiekamu pamatu pamatnostādņu pieņemšanai, piedaloties elektroenerģijas pārrobežu komitejai, ko izveidoja ar Regulas (EK) Nr. 1228/2003 13. pantu. 5. Tīkla piekļuves tarifu harmonizēšana Pārvades tīkla piekļuves tarifi ir ļoti atšķirīgi (sk. arī 2. pielikumā ietverto shēmu). Vidējais elektrotīkla tarifs par slodzi, kas pievienota pārvades tīklam, (maksa „L”) ir sākot no aptuveni 2 EUR/MWh (Zviedrijā) līdz aptuveni 27 EUR/MWh (Dānijas austrumu daļā). Vidējais elektrotīkla tarifs par ģeneratoru, kas pievienots pārvades tīklam, (maksa „G”) ir sākot no 0 EUR/MWh (vairākās dalībvalstīs) līdz aptuveni 1,8 EUR/MWh (Īrijā). Minētās atšķirības rodas dažādu faktoru dēļ. Papildus atšķirīgajām infrastruktūras izmaksām šie tarifi var ietvert vai neietvert zaudējumus, novietojumsignālus, sistēmas pakalpojumus vai maksas, kas nav tiešā veidā saistītas ar PSO darbībām. Šīs citas maksas lielākoties attiecas uz publisko pakalpojumu saistībām, piemēram, atbalsts atjaunojamiem enerģijas avotiem un koģenerācijai, kā arī balasta izmaksas. Tarifu harmonizēšana ir vajadzīga, lai izveidotu līdzvērtīgus konkurences apstākļus elektroenerģijas tirgū, un tas ir viens no galvenajiem jautājumiem, kas izskatīts Regulā (EK) Nr. 1228/2003. Lai gan saistoša pamatnostādne par tarifu līmeni Florences foruma procesā tiek gatavota jau vairākus gadus, tomēr saskaņā ar regulu to nevar pieņemt neatkarīgi no pamatnostādnes par ITC mehānismu. Projekta pamatnostādne par pārvades tarifikāciju tiecas pakāpeniski samazināt maksas „G” paaugstināšanu. Tas notiek tāpēc, ka maksa „G” ir svarīgāka attiecībā uz līdzvērtīgiem konkurētspējas apstākļiem nekā maksa „L”. 6. Sastrēgums Jāatzīmē, ka sastrēgumu modeļi ir kļuvuši svārstīgāki, pat ja vēl nepastāv vienota metode, lai apkopotu un publicētu datus par sastrēgumu atspoguļošanu. Agrāk plūsmas, kuras bieži pārvaldīja ilgtermiņa līgumi, bija samērā stabilas. Paaugstinātu svārstīgumu var uztvert kā norādi par labāk funkcionējošu tirgu, kas veicina paaugstinātu tirdzniecības līmeni starpsavienojumos abos virzienos. Dažos gadījumos tas notiek, pateicoties jaunai tirdzniecības stratēģijai, ko izmanto vadošie tirgus dalībnieki vienā tirgū: pārrobežu apjomi tiek optimizēti. Izmantojot uz tirgu balstītus mehānismus, PSO apkopo ieņēmumus no sastrēgumu pārvaldības, kas atspoguļo cenu atšķirību starp zonām un katrā starpsavienojumā tirgoto apjomu. Uz robežām, kur jau kādu laiku organizē tiešas izsoles, 2005.(2004) gadā iekasēja šādus sastrēgumu pārvaldības ieņēmumus [7]: Vācija 158 milj. EUR (98 milj. EUR), Nīderlande 48 milj. EUR (35 milj. EUR), Čehija 44 milj. EUR (41 milj. EUR), Polija 41 milj. EUR (9 milj. EUR) un Dānija (uz Vācijas robežas) 28 milj. EUR (19 milj. EUR). Ziemeļvalstu reģionā saskaņā ar tirgus sadalīšanas sistēmu ir apkopoti šādi uzkrātie sastrēgumu pārvaldības ieņēmumi [8]: 48 milj. EUR 2004. gadā, 117 milj. EUR 2005. gadā un 104 milj. EUR 2006. gadā. Lai aizstātu saglabāšanu, prioritātes piešķiršanu mantojuma līgumiem vai rindas kārtības metodes, kuras neatbilst Regulai (EK) Nr. 1228/2003 vai Eiropas Kopienu Tiesas lēmumam lietā C-17/03, 2006. gadam paredzēja vairākas jaunas tiešas izsoles. Saskaņā ar regulu sastrēgumu pārvaldības ieņēmumus var izmantot tikai jaudas garantēšanai, infrastruktūras būvēšanai vai elektrotīkla tarifu pazemināšanai. Diemžēl tarifu pazemināšana ir visizplatītākais sastrēgumu pārvaldības ieņēmumu izmantošanas veids. Dažos gadījumos priekšroka tiek dota ieguldījumiem elektrotīklos (Ziemeļvalstis, Nīderlande). Saskaņā ar grozītajām sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēm, sākot no 2007. gada, regulatoriem ik gadu būs jāpublicē ziņojums par sastrēgumu pārvaldības ieņēmumu apkopošanu un izmantošanu. 7. Gala patērētāju piekļuve pārrobežu elektrotīklam Robežas starp valstīm un kontroles apgabaliem aizvien veido būtisku šķērsli patiesai tirgus integrācijai. Vidēja termiņa mērķis ir panākt tirgus harmonizēšanu reģionālā līmenī un izveidot jaunu infrastruktūru tādā veidā, lai tirgus dalībniekiem robežas nerada šķēršļus. Minētā situācija lielākoties ir izveidojusies vairumtirdzniecības tirgus dalībniekiem Nord Pool (Ziemeļvalstu energoapmaiņas tirgus) teritorijā. Kad tirgus dalībnieki Ziemeļvalstu tirgū veic izsoli iepriekšējās dienas tūlītējas piegādes tirgū, sistēma automātiski optimizē pārrobežu infrastruktūras lietošanu. Ir integrēts arī līdzsvarošanas tirgus, kurā izmanto piedāvājumus no visa reģiona. Taču šis Ziemeļvalstu tirgus vēl nav attīstījies tieši līdz mazumtirdzniecības tirgum, jo klientu pienākums joprojām ir izmantot tajā pašā valstī izveidoto piegādātāju pakalpojumus. Tiek strādāts pie mērķa izveidot patiesu Ziemeļvalstu gala patērētāju tirgu. Vācija un Austrija ir vēl viens vairumtirdzniecības tirgu integrācijas piemērs. Tiek apspriesta iespēja izveidot mazumtirdzniecības tirgus integrāciju arī šajā apgabalā. 8. Piegādes drošība Regulas pirmais piemērošanas gads (2003. gads) izrādījās sarežģīts elektroenerģijas piegādes drošības jomā. Itālija piedzīvoja būtisku elektroenerģijas padeves pārtraukumu 2003. gada septembrī sakarā ar problēmām starpsavienojumu līnijās ar Šveici un tāpēc, ka netika apturēta defekta izplatīšanās. Tā paša gada septembrī svarīgs elektroenerģijas padeves pārtraukums notika arī Zviedrijas dienvidu daļā un Dānijas austrumu daļā. Mazāk tālejoši elektroenerģijas padeves pārtraukumi notika Londonā un Helsinkos 2003. gadā. Pats jaunākais elektroenerģijas padeves pārtraukums 2006. gada 4. novembrī ietekmēja visu Eiropas Savienību Elektroenerģijas pārvades koordinācijas (UCTE) sinhronajā apgabalā. Šis starpgadījums radās Vācijas ziemeļu daļā, izraisot UCTE apgabala sadalīšanos trīs daļās, tādējādi samazinot slodzi aptuveni par 10 % rietumu apgabalā, lai saglabātu elektrotīkla pārvades integritāti. Tā kā lieli sistēmas traucējumi notiek ļoti reti, nav iespējams nonākt pie secinājumiem par to, vai iespējamo elektroenerģijas padeves traucējumu skaits palielinās vai samazinās salīdzinājumā ar agrākiem pārrobežu pārvades pieaugumiem. Pēc Itālijā notikušā elektroenerģijas padeves traucējuma kļuva skaidrs, ka PSO rīcībā nebija pietiekamas funkcionējošas sistēmas, lai garantētu augsta līmeņa sistēmas darbību Eiropas mērogā. Sadarbības pamatā bija nesaistoši ieteikumi, taču tie netika uzraudzīti un piemēroti. Līdz ar to UCTE uzsāka darbu, lai minētos ieteikumus pārveidotu par noteikumu rokasgrāmatu, kurus piemēroja un uzraudzīja, izmantojot saistošu nolīgumu starp visiem PSO UCTE sistēmas dalībniekiem. Šis process vēl nav beidzies, lai gan ir gūti ievērojami panākumi. Florences foruma procesā jo sevišķi tika apspriests jautājums par to, vai ir vajadzīgs ieviest saistošus drošības noteikumus Eiropas līmenī. Tas jau ir iespējams, piemērojot minēto regulu, lai gan Komisija līdz šim nav izvēlējusies izteikt jebkādu priekšlikumu. Jaunākajā ETSO ziņojumā par ražošanas atbilstību [9] norādīts, ka vairumam Eiropas elektrotīklu nebūs jāsaskaras ar ievērojamām problēmām līdz 2012. gadam. Situācija var kļūt kritiska pēc 2012. gada, ja ieguldījumi tiks veikti lēnāk, nekā paredzēts. Taču situācija var diezgan ātri mainīties, ja tiks paziņots par jauniem ieguldījumiem, piemēram, Itālijā, Spānijā, Nīderlandē un Vācijā. Ziemeļvalstis ir atkarīgas no nokrišņu daudzuma sakarā ar lielo hidroenerģijas daļu. Tāpēc ražošanas jauda kļūst par svarīgu jautājumu gados ar pazeminātu nokrišņu līmeni, piemēram, 2006. gadā. ETSO ziņojumā ir ņemta vērā pārrobežu savienojumu ietekme uz ražošanas atbilstību reģionālā līmenī, sagaidot, ka PSO vienpusēji nepārtrauktu starpsavienojumus starp dalībvalstīm galējos maksimālā pieprasījuma apstākļos. Tomēr dažu PSO rīcība šajos apstākļos nav pārāk prognozējama. No dažiem piemēriem var secināt, ka, iespējams, tiks dota priekšroka iekšzemes, nevis ārzemju pircējiem. Tādējādi tiks pārkāpti noteikumi Direktīvā (EK) Nr. 2003/54 par elektroenerģijas iekšējā tirgus kopējiem noteikumiem [10] un Direktīvā (EK) Nr. 2005/89 par pasākumiem, lai nodrošinātu energoapgādes drošumu un ieguldījumus infrastruktūrā [11]. Turpmāka šī svarīgā jautājuma apspriede notiks iepriekš minētās direktīvas īstenošanas kontekstā. 9. Novietojumsignāli Novietojumsignāli ir būtiska prasība elektroenerģijas tirgu funkcionēšanā. Novietojumsignāli attiecas uz jebkuriem pārvades tarifiem vai nosacījumiem, kas ietekmē saražotās jaudas nosūtīšanu īstermiņā un jaunas paaudzes elektrostaciju izvietošanu, kā arī intensīvus elektroenerģijas patērētājus ilgtermiņā. Pašlaik sastrēguma efekti rada spēcīgāko ar elektrotīklu saistīto novietojumsignālu ES elektroenerģijas tirgū. Sastrēgumu problēma nozīmē to, ka tirgus ir sadalīts cenu zonās un sastrēgumi palīdz uzturēt cenu atšķirības starp zonām. Šis ir spēcīgs signāls, ja uzņēmums izvēlas, kur ieguldīt ražošanas jaudu. Turklāt dažās valstīs (Apvienotā Karaliste, Zviedrija un Norvēģija) novietojumsignāla elements ir ieintegrēts arī elektrotīkla piekļuves tarifā. Paredzams, ka minētais signāls ietekmē gan īstermiņa rīcību (jaudas nosūtīšana), gan ilgtermiņa rīcību (ieguldījumi). Vēl nepastāv Eiropas mēroga novietojumsignāli tarifos, kas papildinātu tos, kuri rodas no sastrēgumiem. Var būt vajadzīga elektrotīkla tarifu harmonizēšana, pirms Eiropas mēroga novietojumsignālu varētu pienācīgi integrēt tarifos. Dažās dalībvalstīs novietojumsignāli ir aktuāls jautājums, jo īpaši lielās valstīs, kur ir vienotu cenu zona un kur sastrēgums nav nepārprotami atzīts. Piemēram, Vācijā elektroenerģijas tirgū lielu daļu aizņem vēja enerģijas izmantošana valsts ziemeļu daļā ar prioritāru nosūtīšanu. Lai gan sastrēgumi novērojami no Vācijas ziemeļdaļas līdz dienvidu daļai, vienoto cenu zonas saglabāšana nozīmē to, ka parasto ģeneratoru novietojumsignāls nepastāv. Arī Zviedrijas un Austrijas dienvidu daļā nav novietojumsignālu jaudas ražošanai sakarā ar vienoto cenu zonas saglabāšanu. Francijā elektroenerģijai ir vienoto cenu zona un gāzes tarifu sadalījums zonās: tas rada sastrēgumu elektroenerģijas pārvades sistēmās, lai gan ekonomiskāk būtu pārsūtīt primāro enerģiju, nevis elektroenerģiju. Ir paredzams, ka uz plūsmu balstītās piešķiršanas metodes varētu nodrošināt vairāk informācijas par šķēršļu novietojumu elektroapgādes sistēmā. 10. Secinājumi Periodā, kad elektroenerģijas tirgi Eiropā ir atvērti, ir vērojams pārrobežu plūsmu pastāvīgs, taču neliels pieaugums. Tā galvenais virzītājs ir iespēja veikt tirdzniecību cenu zonās ar cenu atšķirībām. Jaudas aprēķināšanas un piešķiršanas metodes ir pilnveidojušās, un iespējami turpmāki uzlabojumi, pateicoties grozītajām sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēm, kuras pieņēma 2006. gada novembrī. Būs vajadzīgs izstrādāt metodes, pamatojoties uz plašāku reģionālo elektrotīkla lietošanas optimizāciju tā vietā, lai koncentrētos uz divpusējo tirdzniecību starp divām kaimiņvalstīm. Tas arī nodrošinās drošāku fizisko plūsmu pārvaldību. Taču vērojamas norādes, ka pārvades tīkls dažreiz darbojas atbilstoši saviem fiziskajiem ierobežojumiem. Elektroenerģijas padeves pārtraukums Itālijā 2003. gadā un UCTE 2006. gadā parādīja, cik dārgi var izmaksāt starpgadījums Eiropas mēroga pārvades tīklā. Tāpēc, lai radītu tirdzniecības pieaugumu, ir svarīgi nodrošināt saskaņotāku elektrotīkla darbību un izveidot jaunu infrastruktūru, ietverot esošo līniju modernizēšanu, jaunu līniju būvniecību un vajadzības gadījumā veikt ieguldījumus citās elektrotīkla komponentēs. Sakarā ar elektroenerģijas vietējo raksturu minētais pieauguma potenciāls ir neierobežots, bet aizvien ir būtiski optimizēt spēkā esošo pārvades resursu lietošanu. Ņemot vērā iepriekš minēto, plūsmu palielināšana nav mērķis kā tāds. Drīzāk tā ir iespēja pielāgot plūsmas, kas ir vajadzīgs nosacījums pārrobežu tirdzniecībai un būtisks elements labi funkcionējošam elektroenerģijas iekšējam tirgum. Eiropas tirgus lielā mērā ir balstīts uz reģionālo jēdzienu. Minētais tirgus attīstījās dabiski, ievērojot elektrotīkla fizisko realitāti. Pateicoties reģionu izveidei grozītajās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēs un ERGEG attīstot Elektroenerģijas reģionālās iniciatīvas, reģionālajai pieejai ir piešķirts oficiāls statuss. Reģionālā pieeja tomēr jāuzskata par pragmatisku instrumentu, kas vajadzīgs, lai sasniegtu vispārējo Eiropas tirgu. Kopumā nav būtiska iemesla, kāpēc elektroenerģijas tirgus īstenošanai būtu lielā mērā jāatšķiras starp reģioniem. Grozītās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnes stājās spēkā 2006. gada 1. decembrī. ITC pamatnostādnes un tarifu harmonizēšanas pamatnostādnes tiek pašlaik sagatavotas, un Komisijai tās būtu jāpieņem 2007. gadā. Pateicoties minētajām pamatnostādnēm, tiks ievēroti Regulā (EK) Nr. 1228/2003 paredzētie noteikumi, izņemot drošības un uzticamības noteikumus. Tikmēr ir kļuvis skaidrs, ka jāpievērš uzmanība vairākiem jautājumiem par kuriem minētajā regulā sīki izstrādātas pamatnostādnes nav ietvertas. Šādā pagaidu sarakstā ir ietverti aktuālie jautājumi attiecībā uz pārrobežu tirdzniecību, un tikai dažus no tiem pilnībā sedz minētā regula. Taču vairums no tiem jau ir ietverti dažādās ERGEG iniciatīvās. (1) Drošības un uzticamības noteikumi: noteikumi starp PSO, lai nodrošinātu drošu elektrotīkla darbību. Komisijas pilnvaras pamatnostādņu pieņemšanai jau ir ietvertas Regulas (EK) Nr. 1228/2003 8. pantā. (2) Pieslēguma noteikumi: pārvalda attiecības starp PSO un patērētājiem (ģeneratoriem, izplatīšanas sistēmas operatoriem un svarīgiem gala patērētājiem). (3) Elektroenerģijas tirdzniecības noteikumi: tirdzniecības nolīgumu, grafiku un produktu harmonizēšana, tai skaitā diennakts tirdzniecība. (4) Caurskatāmības noteikumi: sīki izstrādāti noteikumi par datu apmaiņu un publikāciju starp tirgus dalībniekiem. Caurskatāmības noteikumi jau ir ietverti grozītajās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēs. (5) Līdzsvarošanas un rezerves jaudas noteikumi: turpmāk integrēt līdzsvarošanas un rezerves jaudas tirgus. Pārrobežu līdzsvarošana jau ir ietverta grozītajās sastrēgumu pārvaldības pamatnostādnēs. (6) Datu apmaiņas un strīdu izšķiršanas noteikumi: integrēt mazumtirdzniecības tirgu, izmantojot pietiekami saskaņotus datu apmaiņas un strīdu izšķiršanas noteikumus. (7) Ieguldījumus rosinoši noteikumi, tai skaitā novietojumsignāli: izveidot Eiropas sistēmu efektīviem ieguldījumu signāliem — gan jaudas ražošanas, gan elektrotīklu ieguldījumiem. Minēto noteikumu vajadzība un precizitāte vēl ir jāapspriež, kā arī jāveic turpmāki pētījumi, lai nodrošinātu vajadzīgo ieguldījumu. Taču ir acīmredzams, ka turpmākai iekšējā tirgus integrācijai vajadzīgs visaptverošu noteikumu kopums, kā izstrādāts Komisijas paziņojumā par gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus perspektīvām [12]. Daudzi no minētajiem noteikumiem jau pastāv, bet valsts vai uzņēmuma līmenī ar atšķirīgu valstu regulatoru pieeju. Neatbilstība minētajiem noteikumiem var radīt vienu no lielākajiem tirgus integrācijas šķēršļiem. Paziņojumā par gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus perspektīvām izpētīts, kāda loma jāpiešķir regulatoriem šo noteikumu sagatavošanā, uzraudzībā un piemērošanā, un kā šajā procesā būtu jāiesaista PSO. 1. pielikums: Eiropā lietotās sastrēgumu pārvaldības metodes (avots ETSO ziņojums: Pašreizējo pārrobežu sastrēgumu pārvaldības metožu pārskats Eiropā, 2006. gada maijs). Diennakts piešķīrums (atjaunināts 2007. gada janvārī) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) 2. pielikums: Pārvades tarifu līmenis Eiropā (avots ETSO, 2006. gada ziņojums: ETSO Pārvades tarifu pārskats Eiropā: apkopojums par 2005. gadu) G komponentu maksa 2005. gadā ražotājiem Eiropā (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) L komponentu maksa 2005.gadā patērētājiem Eiropā (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) (...PICT...) [1] OV L 176, 15.7.2003., 1. lpp. [2] 2006/770/EK: Komisijas 2006. gada 9. novembra Lēmums, ar ko groza pielikumu Regulai (EK) Nr. 1228/2003 par nosacījumiem attiecībā uz pieeju tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā, OV L 312, 11.11.2006., 59.-65. lpp. [3] Avoti: UCTE, Nordel, DTi, Baltijas TSO [4] Eiropas gāzes un elektroenerģijas nozares apsekojums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 17. pantu, COM(2006)851, sk. b daļu II 3 Tirgus Integrācija [5] Vereniging voor Energie, Milieu en Water and Others v Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie, OV C 182, 23.7.2005., 2. lpp. [6] Eiropas gāzes un elektroenerģijas nozares apsekojums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 17. pantu, COM(2006)851, sk. b daļu II 3 Tirgus Integrācija [7] Dati iegūti, apkopojot informāciju no izsoles biroja tīmekļa lapām. Pieņemts, ka katra starpsavienojuma pārvaldības ienākumus sadala starp iesaistītajiem PSO attiecīgi 50/50 proporcijā. [8] Nordel dati [9] Ražošanas atbilstība, Eiropas savstarpēji savienoto elektroenerģijas sistēmu vērtējums 2008.-2015., 2006. gada maijs, ETSO. [10] OV L 175, 15.7.2003., 37. lpp. [11] OV L 33, 4.2.2006., 22. lpp. [12] Gāzes un elektroenerģijas iekšējā tirgus perspektīvas, COM(2006)841 --------------------------------------------------