ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
12.

pieņem zināšanai Eiropas Komisijas programmas daudzvalodības jomā; uzskata, ka ar projektu organizētājiem jāvar gūt labumu no iespējām. ko tie paver, un, tā kā apdraudēto valodu lietotāju kopienas, kas cenšas saglabāt apdraudēto valodu, bieži ir nelielas iedzīvotāju grupas, mudina Komisiju nepasludināt par neatbilstošām finansējuma saņemšanai programmas, kurās šādas kopienas iesaistītas, šo kopienu nelielās finansiālās iesaistīšanās, saņēmēju nelielā skaita vai aptvertās teritorijas nelielās platības dēļ, bet gan atvieglot šo programmu pieejamību, popularizēt tās un sniegt norādījumus par to, kā tās var pretendēt uz finansējumu; mudina dalībvalstis rīkoties kā starpniekiem un atbalstītājiem, lai šīs mazās apdraudēto valodu grupas un kopienas varētu saņemt līdzekļus no Eiropas fondiem, vienlaikus atgādinot, ka ES finansējumu valodu daudzveidības veicināšanai nedrīkst novirzīt no paredzētajiem mērķiem vai izmantot tādu pasākumu atbalstīšanai, kuros mazās valodas tiek izmantotas kā līdzeklis kādu citu politisku mērķu sasniegšanai;
34.

aicina dalībvalstis nodrošināt, ka iedzīvotāji var viegli piekļūt informācijai par kiberdraudiem un par to, kā pret tiem cīnīties; uzskata, ka šādās norādēs būtu jāiekļauj informācija par to, kā lietotāji var aizsargāt savu privāto dzīvi internetā, kā atklāt iedraudzināšanu tiešsaistē un ziņot par to, kā instalēt programmatūru un ugunsmūrus, kā pārvaldīt paroles un kā atklāt viltus prasības sevi identificēt (phishing), ievilināšanu (pharming) un citus uzbrukumu veidus;
30.

atgādina, ka zināšanu par jūras vidi uzlabošanai, tostarp par zivju sugām, un plašākai inovāciju un labāko prakšu ieviešanai zivsaimniecības nozarē finansējums ir pieejams gan no jaunā Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF) datu vākšanas programmām, gan no dažādām Savienības pētniecības programmām; tāpēc aicina dalībvalstis izstrādāt projektus šajās jomās un uzskata, ka ar dalībvalstu projektiem veicināta ciešāka sadarbība starp dažādām piekrastes valstīm, neatkarīgi no tā, vai tās ir ES vai trešās valstis, var novest pie ļoti interesantām iniciatīvām, kuras var dot labumu visam Adrijas un Jonijas jūras baseinam;
20.

atzīst ģimenes locekļu, kas strādā kā aprūpētāji un brīvprātīgie (neoficiālā aprūpe), milzīgo sociālo un ekonomisko ieguldījumu un viņu augošo pienākumu nastu, ko rada pakalpojumu sniegšanas ierobežojumi vai to izmaksu palielināšanās; uzskata, ka taupības pasākumiem nevajadzētu novest pie vēl lielākas slodzes, kas gulstas uz neoficiālajiem aprūpētājiem; uzsver, ka ir būtiski atzīt aprūpētāju zināšanas un garantēt augstas kvalitātes darbu; prasa sniegt atbilstīgu atbalstu un palīdzību ģimenes locekļiem, kas strādā kā aprūpētāji, apvienojot aprūpi un karjeru, un uzskata, ka aprūpētāja darbā pavadītais laiks būtu jāietver pensijas tiesību aprēķinos; uzsver, ka lielākā daļa aprūpes ES tiek sniegta neoficiāli, t.i., to sniedz ģimenes locekļi un brīvprātīgie, un aicina Komisiju, dalībvalstis un sociālos partnerus vairāk novērtēt šo ieguldījumu un piešķirt lielāku finanšu atalgojumu par to;
27.

aicina Komisiju un dalībvalstis informācijas kampaņas par valsts atbalsta noteikumiem īpaši paredzēt tieši reģionālajām un vietējām iestādēm, no kurām daudzas tikai retu reizi ir piešķīrušas valsts atbalstu un tādēļ tām ir visai ierobežotas zināšanas par noteikumiem, kas uz to attiecas; aicina Komisiju to ņemt vērā, izvērtējot ex ante nosacījumus, kas piemērojami valsts atbalstam dalībvalstīs;
C.

tā kā tūkstošiem no Sīrijas aizbēgušo cilvēku ir dezertējuši no bruņotajiem spēkiem, lai nebūtu jāpastrādā kara noziegumi vai noziegumi pret cilvēci, vai arī līdzīgu iemeslu dēļ izvairās no militārā dienesta;
A.

tā kā ES un ASV ir divas no pasaules ievērojamākajām tirdzniecības dalībniecēm un ieguldītājām, kopā veidojot gandrīz pusi no pasaules IKP un trešdaļu no pasaules tirdzniecības;
32.

aicina Ķīnas iestādes oficiāli atzīt protestantu “mājas” baznīcas un nelegālās katoļu baznīcas, kā arī citu reliģiju pārstāvju grupas; šajā sakarā atgādina, ka starptautiskie cilvēktiesību likumi atzīst reliģijas vai pārliecības brīvību neatkarīgi no reģistrācijas statusa, ar to saprotot, ka reģistrācija nedrīkstētu būt obligāts priekšnoteikums kādas reliģijas praktizēšanai; asi nosoda jebkurus varas iestāžu mēģinājumus liegt šīm nereģistrētajām baznīcām to pamattiesības uz reliģijas brīvību, izvirzot prasību darboties valdības uzraudzītas valdes vadībā, konfiscējot to īpašumus un pat aizturot un ieslogot šo baznīcu pārstāvjus, lai tos apklusinātu, tādējādi kavējot šo baznīcu reliģisko autonomiju un nopietni ierobežojot to darbību;
G.

tā kā daudzas valstis joprojām negūst labumu no tirdzniecības un vismazāk attīstīto valstu īpatsvars pasaules IKP samazinās; tā kā, neraugoties uz augstu ekonomiskās izaugsmes rādītāju, 49 vismazāk attīstītās valstis joprojām veido tikai 1,12 % no pasaules tirdzniecības apjoma; tā kā tirdzniecība nav vienlīdz labvēlīgi ietekmējusi visas jaunattīstības valstis un dažās no tām ir saasinājusi sociālo nevienlīdzību;
13.

aicina preses pārstāvjus atturēties no kūdīšanas uz vardarbību pret citādi domājošiem; mudina valdību nodrošināt to, ka žurnālisti un redaktori var mierīgi paust savu viedokli, neciešot no vardarbības, iebiedēšanas, aizturēšanas vai spīdzināšanas;
30.

atzinīgi vērtē to, ka pieņemta rezolūcija par Kongo Demokrātisko Republiku, bet joprojām pauž dziļas bažas par cilvēktiesību pārkāpumiem valstī, it īpaši Ziemeļkivu provincē valsts austrumos; stingri nosoda valsts austrumos notikušos nemiernieku spēku, it īpaši M23 kustības, uzbrukumus civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem; stingri nosoda sistemātisku izvarošanu izmantošanu kā vienu no karadarbības ieročiem; pauž dziļas bažas, ka vēl arvien turpinās bērnu izmantošanu par karavīriem un pieprasa viņu atbruņošanu, rehabilitāciju un reintegrāciju; atzinīgi vērtē Starptautiskās konferences par Lielo ezeru reģionu, Āfrikas Savienības (ĀS) un ANO dalībvalstu centienus šai krīzei rast miermīlīgu politisku risinājumu; prasa atjaunot pilnvaras ANO neatkarīgajam ekspertam par cilvēktiesību stāvokli KDR, lai nodrošinātu uzticamu mehānismu, kas vērsts uz stāvokļa uzlabošanu attiecībā uz smagajām un ilgstošajām cilvēktiesību problēmām valstī,
D.

tā kā Zviedrija ir lūgusi palīdzību saistībā ar EGF regulas kritērijiem atbilstošiem 3 748 atlaišanas no darba gadījumiem un 1 350 no šiem gadījumiem paredzēts piešķirt atbalstu darbiniekiem, kas atlaisti uzņēmumā “Saab Automobile SA”, vienā no tā meitasuzņēmumiem – “SAAB Automobile Powertrain AB” – un 16 šī uzņēmuma piegādes uzņēmos Zviedrijā;
C.

tā kā, neraugoties uz to, ka EDSO kopumā pozitīvi novērtēja balsošanas procesu vēlēšanu dienā, starptautiskie novērotāji norādīja uz pārredzamības trūkumu, apkopojot galīgos rezultātus, un negatīvi novērtēja gan balsu apkopošanas procesu 77 no 161 novērotajām apgabalu vēlēšanu komisijām, gan arī to, ka balsu apkopošana 12 vienmandāta vēlēšanu apgabalos vēl nebija pabeigta 10. novembrī;
33.

atzīst ieguvumus, ko biržā tirgotie fondi (BTF) sniedz, nodrošinot privātajiem ieguldītājiem piekļuvi plašākam aktīvu klāstam (it īpaši izejvielām), tomēr uzsver riskus, ko BTF rada sarežģītības, darījuma partnera riska, produktu likviditātes un iespējamās regulatīvās arbitrāžas ziņā; brīdina no riskiem, kas saistīti ar sintētiskajiem BTF to pieaugošās nepārredzamības un sarežģītības dēļ, it īpaši gadījumos, kad sintētiskos BTF tirgo privātiem ieguldītājiem; tādēļ aicina Komisiju pašreiz notiekošajā PVKIU VI pārskatīšanā novērtēt šos iespējamos no strukturālā viedokļa vājos punktus un tos novērst, ņemot vērā dažādās patērētāju kategorijas (piemēram, privātie ieguldītāji, profesionālie ieguldītāji, institucionālie ieguldītāji) un viņu dažādos riska profilus;
32.

atgādina par savu aicinājumu izveidot nelokāmu ES mēroga kohēzijas politiku laika posmam pēc 2013. gada, kurā ir jāintegrē esošie fondi un programmas, lai nodrošinātu pienācīgu finansējumu, un balstīt to uz daudzlīmeņu pārvaldību, kā arī cieši sasaistīt ar stratēģijas „Eiropa 2020” mērķiem; uzstāj uz to, ka ir jāpalielina Solidaritātes fonda efektivitāte un reaģētspēja, un gaida attiecīgus priekšlikumus; pauž pārliecību par to, ka ir iespējams atbilstošā veidā rast kopēju pamatu ES politikai kohēzijas, pētniecības un attīstības jomā un ka tā mērķtiecīgi jāvērš uz izaugsmi un konkurētspēju, vienlaikus pamatojoties gan uz ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas principiem, gan izcilību;
49.

norāda uz Eiropas pilsoņu Parlamentam iesniegtajos lūgumrakstos paustajām bažām, ka ES ļaunprātīgi tiek izmantotas atkāpes attiecībā uz kaušanu bez apdullināšanas; pauž īpašas bažas, ka dažās dalībvalstīs ļaunprātīgi un lielā apmērā izmanto atkāpes attiecībā uz kaušanu bez apdullināšanas, radot kaitējumu dzīvnieku labturībai, lauksaimniekiem un patērētājiem; mudina Komisiju ātrāk sniegt novērtējumu par iespēju ieviest tādas gaļas marķēšanu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti bez apdullināšanas, un iesniegt ziņojumu līdz 2013. gada sākumam, ņemot vērā tās 2011. gadā pausto apņemšanos sagatavot šo novērtējumu; uzsver, ka jautājums par to, ka patērētāji nezina, vai to iegādātā gaļa ir no dzīvnieka, kas nokauts bez apdullināšanas, izraisa lielu sabiedrības interesi gan pārredzamības, gan dzīvnieku ciešanu dēļ; tomēr uzsver, ka marķēšana nav alternatīva pienācīgai izpildei, jo tā var vienīgi palīdzēt patērētājiem, ja norādītā informācija ir pārbaudīta un pareiza;
15.

uzskata, ka pakāpeniskai izmetumu izskaušanai būtu jānotiek zvejniecību līmenī un tai vajadzētu būt atkarīgai no dažādu zvejas veidu un zvejniecību raksturīgajām iezīmēm un reālās situācijas, ņemot vērā, ka to ir vieglāk panākt atsevišķās vienas sugas zvejniecībās un ka jauktas zvejas gadījumā tas rada zināmas problēmas, kurām ir jārod risinājums; uzsver, ka ir jāņem vērā ražotāju un zvejnieku organizācijas, kas būtu aktīvi jāiesaista šā jautājuma izskatīšanā; uzskata, ka izmetumu izskaušana ir jāveic kopā ar tehniskiem pasākumiem nevēlamas piezvejas samazināšanai, kā arī stimuliem selektīvas zvejas prakses veicināšanai; uzskata, ka galvenā prioritāte ir jāpiešķir nevēlamas nozvejas novēršanai, nevis šādas nozvejas apsaimniekošanai; pauž bažas par paralēla zivju izmetumu tirgus veidošanos, kas radītu draudus ekosistēmai un Eiropas zivsaimniecības nozarei; uzsver, ka tādēļ ir jāparedz pienācīgi aizsardzības pasākumi; uzsver arī to, ka ir svarīgi iesaistīt ieinteresētās personas un rūpīgi izstrādāt noteikumus par izkraušanas pienākumu un šīs nozvejas turpmāko apsaimniekošanu, lai izvairītos no situācijas, ka nevēlama nozveja kļūst par nevēlamu krastā izkrautu lomu;
1.

atzinīgi vērtē Eiropadomes 2012. gada 1. un 2. marta sanāksmes secinājumus, kuros dalībvalstis tiek aicinātas attiecīgā gadījumā pārskatīt savu nodokļu sistēmu, lai padarītu to efektīvāku un iedarbīgāku, atceļot nepamatotus izņēmumus, paplašinot nodokļu bāzi, atvieglojot nodokļus darbaspēkam, uzlabojot nodokļu iekasēšanas efektivitāti un vēršoties pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, lai strauji pastiprinātu cīņu pret krāpšanos nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, tostarp attiecībās ar trešām valstīm, un līdz 2012. gada jūnijam sniegt ziņojumu;
2.

atgādina, ka Parlaments ar pārliecinošu balsu vairākumu pieņēma Īpašās komitejas ilgtspējīgas Eiropas Savienības politisko uzdevumu un budžeta resursu plānošanai laikposmam pēc 2013. gada (SURE) ziņojumu, kas iekļauts tā 2011. gada 8. jūnija rezolūcijā, kuras saturs joprojām ir pilnībā spēkā un kura jāuzskata par Parlamenta sarunu nostāju attiecībā uz DFS laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam; atkārtoti apgalvo, ka Savienības politikas mērķus nebūs iespējams sasniegt bez atbilstoša finansējuma no stabila ES budžeta; uzsver, ka visu 27 dalībvalstu atbalstītajai stratēģijai „Eiropa 2020” būtu jāpalīdz Savienībai atgūties no krīzes un kļūt stiprākai, radot darbavietas un nodrošinot viedu, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi; atkārtoti apstiprina savu nostāju pret jebkādiem priekšlikumiem, kas Savienībai neļautu pildīt savus uzdevumus un politiskās saistībās, kuras tā jau ir uzņēmusies, vai uzņemties jaunus pienākumus;
19.

nosoda to, ka, lai gan krīze turpinās jau četrus gadus, vēl aizvien nav izmantoti 82 miljardi euro no struktūrfondu budžeta, kas paredzēti 2007.–2013. gada finanšu plānos; mudina Komisiju prioritārā kārtā ierosināt šo līdzekļu pārdali, ievērojamu daļu no 82 miljardiem euro novirzot jauniešiem paredzētiem projektiem, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, lai sekmētu pienācīgas nodarbinātības iespējas jauniešiem, un aicina Komisiju apsvērt iespēju palielināt līdzfinansējuma likmes tām astoņām dalībvalstīm, kurās ir sevišķi augsts bezdarba līmenis;
19.

uzsver, ka pasažieriem būtu jānodrošina pilnīga piekļuve informācijai par datiem, kas par viņiem iekļauti pasažieru datu reģistrā (PDR), kā arī par to, kā viņu PDR dati tiek izmantoti un kam nodoti; uzskata arī, ka, lai garantētu pasažieru tiesības uz privātumu, aviācijas uzņēmums var pieprasīt PDR datus no pasažieriem tikai tad, kad tas nepieciešams un samērīgs saistībā ar biļešu rezervēšanu, un uzsver, ka pasažieriem nedrīkstētu liegt tiesības tikt pārvadātiem, izņemot gadījumos, ja iekāpšanas atteikumu pieprasa kompetentā iestāde pamatotos gadījumos sabiedrības drošības apsvērumu dēļ, un ja kompetentā iestāde to pasažierim izskaidro un apstiprina rakstveidā;
1.

uzsver nepieciešamību noteikt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības attiecībā uz gaisa satiksmes pakalpojumiem ekonomikas un sabiedrības interesēs, it īpaši attiecībā uz tiem pakalpojumiem, kas savieno attālus apgabalus, salas un visattālākos reģionus, ņemot vērā to nošķirtību un ģeogrāfiskās un vides īpašības, lai pilnībā nodrošinātu to pieejamību un teritoriālo integrāciju; uzsver, ka būtu jāsaglabā pašlaik spēkā esošās sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības; uzskata, ka šādi pakalpojumi nebūtu ekonomiski dzīvotspējīgi bez publiskā finansējuma; uzsver, cik svarīgi ir palielināt attālāko reģionu konkurētspēju un veicināt to integrāciju ar citiem reģioniem, lai novērstu ekonomiskās atšķirības, kas nošķir šos reģionus no pārējās Eiropas;
15.

aicina Komisiju Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā pievienoties ANO 1997. gada Konvencijai par starptautisko ūdensceļu izmantošanu un veicināt arī to, ka stājas spēkā grozījumi Helsinku 1992. gada Konvencijā par robežšķērsojošo ūdensteču un starptautisko ezeru aizsardzību un izmantošanu, jo tas ļautu šo instrumentu piemērot plašāk, to neattiecinot tikai uz ANO EEK valstīm, un aicina Komisiju arī veicināt to, ka tiek plašāk ratificēts Helsinku 1992. gada Konvencijas Protokols par ūdeni un veselību, tā sekmējot ūdens resursu saskaņotu un taisnīgu apsaimniekošanu iekšzemes un pārrobežu ūdens baseinos;
5.

pauž bažas par to, ka saskaņā ar ANO Bērnu fonda 2012. gada 7. februāra aicinājumu un neatkarīgās starptautiskās izmeklēšanas komisijas par Sīriju 2011. gada 23. novembra ziņojumu kopš vardarbības sākšanās 2011. gada martā ir gājuši bojā gandrīz 400 bērni un gandrīz 380 bērni, no kuriem daži vēl nav sasnieguši 14 gadu vecumu, ir tikuši patvaļīgi arestēti un apcietināšanas laikā cietuši no spīdzināšanas un seksuālas vardarbības; stingri nosoda visus cilvēktiesību, tostarp bērnu tiesību, pārkāpumus, ko izdarījuši Sīrijas militārie un drošības spēki, un aicina Sīrijas valdību pārtraukt visus bērnu tiesību un citu cilvēktiesību pārkāpumus;
28.

atzinīgi vērtē to, ka Horvātijas valdība 2011. gada jūlijā pieņēma deklarāciju par Eiropas vērtību veicināšanu Dienvidaustrumeiropā; aicina Horvātiju savā reģionā arī turpmāk atbalstīt ES paplašināšanu un aizstāvēt tādas Eiropas vērtības kā miers, labklājība, brīvība, tiesiskums, demokrātija un sociālā tirgus ekonomika; mudina Horvātiju arī turpmāk stiprināt labas kaimiņattiecības, spēcīgi un proaktīvi visos līmeņos sekmēt reģionālo sadarbību un neatkāpties no apņemšanās panākt savstarpēju izlīgumu konkrētos, praktiskos pasākumos, no kuriem ekonomisko, sociālo un humāno labumu gūs visi reģiona iedzīvotāji;
F.

tā kā Komisija savā jaunākajā paziņojumā ir norādījusi, ka tieši viesstrādnieki no Rumānijas un Bulgārijas, nevis uzņēmējas valsts pilsoņi, ir ekonomiski ražīgākajā dzīves posmā, pamatojoties uz to, ka 65 % no visiem šo ES–2 dalībvalstu izcelsmes viesstrādniekiem darbspējīgajā vecumā ir jaunāki par 35 gadiem, savukārt ES–15 to īpatsvars ir 34 %;
6.

pauž atbalstu piederības valsts principam, saskaņā ar kuru apdrošinātāja izsniegtās polises neatkarīgi no pārdošanas vietas sedz piederības valsts, atzīstot, ka a)saskaņā ar „Maksātspēju II” palielināsies pārrobežu apdrošināšanas darbība, un b) apdrošinātāja bankrots būs saistīts ar piederības valsts uzraudzības iestādes nepienācīgi veikto uzraudzību, līdz ar to atbildība par šo bankrotu būtu jāuzņemas piederības valsts AGS, kurām būtu jānodrošina pēdējā līdzekļa aizsardzība patērētājiem tikai tad, ja apdrošināšanas sabiedrības nespētu izpildīt savas līgumsaistības maksātnespējas dēļ; aicina Komisiju veikt ietekmes novērtējumu un publiski apspriesties ar ieinteresētajām personām par dzīvības apdrošināšanas iekļaušanu prioritārā kārtā un par to, kā praktiski iekļaut dzīvības apdrošināšanu pārrobežu AGS, lai nodrošinātu pienācīgu patērētāju aizsardzības līmeni un līdzvērtīgus konkurences apstākļus dalībvalstīs; uzskata, ka Komisijai un EAAPI ir jānorāda loģiskais pamatojums, lai nodrošinātu, ka AGS radušās papildu izmaksas ir samērīgas ar mērķi par patērētāju aizsardzību; norāda, ka spēkā esošais ES regulējums par noguldījumu garantiju sistēmām un ieguldītāju aizsardzības sistēmām sedz vienīgi uzkrājumu produktus;
17.

atgādina, ka labu nodokļu pārvaldību nav iespējams eksportēt vai uzspiest no ārpuses un ka katrai valstij pašai jāpieņem sava nodokļu politika; šajā sakarībā aicina Komisiju un dalībvalstu valdības nelikt šķēršļus jaunattīstības valstu lēmumiem būtiski, bet taisnīgi palielināt nodokļus, līdz ar to ietekmējot to teritorijā darbojošos ārvalstu uzņēmumus, it īpaši izejvielu ieguves jomā, kas ir nozīmīgs jaunattīstības valstu bagātības avots, bet gluži pretēji — sadarboties ar šīm valstīm;
Q.

tā kā vecumā no 16 līdz 19 gadiem skolu pamet 37 % no jauniešiem ar invaliditāti un 25 % no jauniešiem ar daļēju invaliditāti attiecībā pret 17 % no jauniešiem, kas necieš no invaliditātes;
—

periodi, kuros darbību var apstrīdēt ar darījumu apstrīdēšanas pasākumu, atšķirtos atkarībā no konkrētās darbības; periodi sāktos prasības par procedūras uzsākšanu datumā; periodi varētu būt no trim līdz deviņiem mēnešiem ilgi darījumiem, kas veikti nenovēršamas maksātnespējas gadījumā, no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem ilgi — nodrošinājuma tiesību izveides gadījumā, vienu līdz divus gadus ilgi — darījumu ar saistītajām pusēm gadījumā un trīs līdz piecus gadus ilgi tādu darījumu gadījumā, kas veikti ar nodomu apkrāpt kreditorus;
J.

tā kā ES tālāko reģionu un dažu salu reģionu ekonomika gandrīz pilnībā ir atkarīga no gaisa transporta, ņemot vērā to ļoti lielo tālumu un izolētību, kuru dēļ ir nepieciešami pasākumi, kuros būtu ņemta vērā to atkarība no šā transporta veida,
6.

uzskata, ka atjauninātā EGF iespējamā lielākā pievienotā vērtība būtu efektīvs atbalsts darba ņēmēju apmācībai un pārkvalificēšanai nolūkā reintegrēt viņus darba tirgū, kurā izveidojušies sarežģīti apstākļi sakarā ar uzņēmumu vai nozaru neparedzētu pārstrukturizāciju, tādējādi izraisot vai palielinot prasmju neatbilstības problēmu; uzsver, ka šāds instruments būtu vērtīgs papildinājums pasākumiem, kurus finansē, izmantojot ESF, un kuri galvenokārt ir paredzēti, lai pielāgotos pasaules mēroga problēmām nolūkā panākt ilgtspējīgu izaugsmi; uzsver arī to, ka, no vienas puses, šis instruments nodrošinātu ES solidaritāti ar darba ņēmējiem, kurus skārušas restrukturizācijas negatīvās sekas, un, no otras puses, savlaicīga, mērķtiecīga un apstākļiem pielāgota šā instrumenta piemērošana ar mērķi novērst ilgtermiņa bezdarbu varētu labvēlīgi ietekmēt visas dalībvalstis;
28.

ierosina apsvērt priekšlikumus par iespējām, kas atšķiras no noteiktā rotācijas cikla vai papildina to, piemēram, ja tiek izmantotas kopīgas revīzijas, rotācijas ciklu varētu pagarināt divkārt, ņemot vērā, ka trīs dalībnieku dinamika atšķiras no divu dalībnieku dinamikas, un kopīgu revīziju rotāciju ciklu varētu arī plānot, vienmērīgi sadalot revīziju termiņus noteiktā intervālā;
7.

atbalsta — īpaši ņemot vērā esošo olbaltumvielu deficītu ES — Komisijas priekšlikumu atcelt aizliegumu dzīvnieku barībai, kas satur pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas, attiecībā uz dzīvniekiem, kas nav atgremotāji, ar nosacījumu, ka minētais attiecas tikai uz dzīvniekiem, kas nav zālēdāji, ja: — pārstrādātās dzīvnieku olbaltumvielas iegūtas tikai no tādām sugām, kas nav saistītas ar TSE saslimšanām; — pārstrādātu dzīvnieku olbaltumvielu ražošanas un sterilizācijas metodes atbilst augstākajiem drošības standartiem un noteikumiem, kas paredzēti Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu regulā, un ja tiek izmantota visjaunākā un visdrošākā pieejamā tehnoloģija; — tiek saglabāti esošie pārstrādāšanas aizliegumi vienas sugas ietvaros („kanibālisms”); — tiek pilnībā nošķirta no dažādām sugām iegūto pārstrādāto dzīvnieku olbaltumvielu ražošanas aprite; — šo ražošanas aprites nošķiršanu kontrolē kompetentas dalībvalstu iestādes un revīziju veic Komisija; — pirms dzīvnieku barības aizlieguma atcelšanas tiek ieviesta uzticama, sugai raksturīga metode olbaltumvielu sugas izcelsmes noteikšanai dzīvnieku barībā, kura satur pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas, lai varētu izslēgt pārstrādāšanu vienas sugas ietvaros un pārstrādātu atgremotāju olbaltumvielu klātbūtni, un — pārstrādātu dzīvnieku olbaltumvielu ražošana no 1. un 2. kategorijas izejvielām ir aizliegta un pārstrādāto dzīvnieku olbaltumvielu ražošanai izmanto tikai 3. kategorijas izejvielas, kas ir piemērotas cilvēku patēriņam;
—

ņemot vērā pašreizējo Partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN) starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Krievijas Federāciju, no otras puses (1), un 2008. gadā uzsāktās sarunas par jaunu ES un Krievijas nolīgumu, kā arī 2010. gadā uzsākto modernizācijas partnerību,
D.

tā kā pastāv nepārprotama saikne starp nākšanu no nabadzīgas un sociāli neaizsargātas vides un nepietiekamu izglītības iegūšanu un tā kā konstatēts, ka ģimenēm no šādas vides piekļuve ABIA pakalpojumiem sniedz vislielāko labumu; tā kā šīs sociāli neaizsargātas grupas mazāk cenšas piekļūt ABIA pakalpojumiem to nepieejamības un izmaksu dēļ;
14.

prasa Komisijai veicināt pētniecību un partnerības programmas, kas kopīgas kultūras un radošajām nozarēm, no vienas puses, un izglītības un profesionālās izglītības nozarei, no otras puses (tostarp mācības darba vietā), lai tādējādi sniegtu iedzīvotājiem radošās un starpkultūru saskarsmes prasmes, prasa atvieglot jauno tehnoloģiju un jauno radošo līdzekļu izmantošanu izglītības nozarē, pastiprināt mūžizglītību un mācības — it īpaši izmantojot Eiropas Sociālo fondu —, ņemot vērā šajā jomā notiekošās tehnoloģiskās izmaiņas, un arī pretēji, atjaunināt KRN, izmantojot pētniecību un izglītību;
H.

tā kā 2011. gada 14. februārī demonstrācijas sākās arī Bahreinā un demonstrāciju dalībnieki pieprasīja politiskas reformas, piemēram, izveidot konstitucionālu monarhiju un valdību, kuras locekļi tiktu ievēlēti, kā arī prasīja izbeigt korupciju un pārtraukt šiītu sociālo atstumšanu, ņemot vērā, ka šiīti veido 60 % no iedzīvotāju skaita; tā kā stāvoklis Bahreinā joprojām ir saspringts un tiek ziņots, ka pagājušās nedēļas laikā bez vēsts ir pazuduši no 50 līdz 100 cilvēkiem; tā kā ir saņemti ziņojumi par to, ka Bahreinā ir apcietināti medicīnas darbinieki, cilvēktiesību aizstāvji un politiskie aktīvisti un drošības spēki savā kontrolē ir pārņēmuši slimnīcas;
10.

uzsver, ka ES un tās dalībvalstīm ir jāievēro viņu pienākums aizsargāt, lai paglābtu Lībijas civiliedzīvotājus no liela mēroga bruņotiem uzbrukumiem; norāda, ka tādēļ nevajadzētu izslēgt iespēju izmantot visas ANO Statūtos paredzētās iespējas; aicina augsto pārstāvi un dalībvalstis būt gatavām ANO Drošības padomes lēmumam par turpmākiem pasākumiem, tostarp iespējai paredzēt lidojumiem slēgta zonas izveidi, lai nepieļautu režīma vēršanos pret civiliedzīvotājiem; uzsver, ka visiem pasākumiem, ko ES un tās dalībvalstis veic, vajadzētu būt saskaņā ar ANO pilnvarām un to pamatā vajadzētu būt sadarbībai ar Arābu valstu līgu un Āfrikas Savienību, mudinot abas iestādes saskaņot to starptautiskos centienus;