LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis CE 259/94

Starptautiskie finanšu pārskatu standarti un Starptautisko grāmatvedības standartu padomes vadība

P6_TA(2008)0183

Eiropas Parlamenta 2008. gada 24. aprīļa rezolūcija par Starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (IFRS) un Starptautisko grāmatvedības standartu padomes (IASB) vadību (2006/2248(INI))

(2009/C 259 E/17)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1606/2002 par starptautisko grāmatvedības standartu piemērošanu (1),

— ņemot vērā tā 2006. gada 4. jūlija rezolūciju par pašreizējo un paredzamo attīstību uzņēmējdarbības tiesību jomā (2),

— ņemot vērā pirmo Komisijas ziņojumu Eiropas vērtspapīru tirgus komitejai (ESC) un Parlamentam par starptautisko finanšu pārskatu standartu un trešo valstu vispārpieņemto grāmatvedības principu (VPGP) konverģenci,

— ņemot vērā Komisijas dienestu izstrādāto 2007. gada jūlija darba dokumentu par jaunākajiem notikumiem Starptautisko grāmatvedības standartu komitejai (IASB) un Starptautisko grāmatvedības standartu padomei (IASCF) vadības un finansējuma jomā,

— ņemot vērā Padomes 2007. gada 10. jūlija sanāksmes secinājumus par IASB vadības un finansējuma jautājumu un 2006. gada 11. jūlija sanāksmes secinājumus par Starptautiskās grāmatvedības standartu komitejas finansējumu,

— ņemot vērā ECB 2006. gada 19. decembra ziņojumu “Grāmatvedības standartu novērtējums no finanšu stabilitātes perspektīvas viedokļa”,

— ņemot vērā Eiropas Finanšu pārskatu padomdevējas grupas (EFRAG) atzinuma projektu IASB par starptautiskā finanšu ziņošanas standarta projekta attiecināšanu maziem un vidējiem uzņēmumiem,

— ņemot vērā Ekonomikas un monetāro jautājumu komitejas priekšsēdētāja 2007. gada 3. oktobra vēstuli Komisijai, atbildot uz konsultācijām ar ASV Vērtspapīru un biržas uzraudzības komisiju (SEC) un atbilstošo Amerikas Savienoto Valstu Kongresa komiteju priekšsēdētājiem,

— ņemot vērā 2007. gada 7. novembra preses paziņojumu, ko Eiropas Komisija, Japānas Finanšu pakalpojumu iestāde, Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO) un SEC sniedza par IASCF pārvaldības pastiprināšanu,

— ņemot vērā SEC2007. gada 21. decembra lēmumu par ārvalstu emitentu IFRS,

— ņemot vērā Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturto direktīvu 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (3), un Padomes 1983. gada 13. jūnija Septīto direktīvu 83/349/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem (4) (Ceturtā un Septītā uzņēmējdarbības tiesību direktīva),

— ņemot vērā Reglamenta 45. pantu,

— ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu un Juridiskās komitejas atzinumu (A6-0032/2008),

A. tā kā IFRS koncepciju izstrādāja ar mērķi panākt tiešām vienotus pasaules standartus publisko akciju sabiedrību finanšu pārskatiem;

B. tā kā no 2005. gada janvāra Eiropas Savienības publiskajām akciju sabiedrībām konsolidēto finanšu pārskatu sagatavošanā ir jāizmanto starptautiskie finanšu pārskatu standarti;

C. tā kā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002 IASCF/IASB būtībā ir piešķirts likumdevējas iestādes statuss;

D. atkārtoti paužot Parlamenta nostāju, kas pausta iepriekšminētās 2006. gada 4. jūlija rezolūcijas 37. līdz 39. pantā par pašreizējo un paredzamo attīstību uzņēmējdarbības tiesību jomā;

E. tā kā Eiropas Savienība pēc IFRS ieviešanas ir guvusi pieredzi un zināšanas, kas jāizmanto, apspriežot IASCF/IASB turpmāko attīstību; tā kā jurisdikcijām, kuras nav atteikušās no saviem grāmatvedības standartiem, bet ir tikai iesaistījušās konverģences procesā, var nebūt tādas pieredzes vai zināšanu;

F. tā kā jaunā IASCF priekšsēdētāja iecelšana amatā prasīja 17 mēnešus, un tas rada jautājumu par šīs struktūras locekļu pašreizējā izraudzīšanas un iecelšanas procesa efektivitāti;

G. tā kā Eiropas Savienībai attiecībā pret IASCF/IASB ir jāpāriet no reaģējošas attieksmes uz aktīvu attieksmi;

H. tā kā 2007. gada vasarā notikusī paaugstināta riska hipotekārā tirgus krīze no jauna izcēla grāmatvedības standartu svarīgumu un jo īpaši tādu jēdzienu nozīmi attiecībā uz finansiālo stabilitāti kā “godīga vērtība” un “tirgus pret tirgu”,

Pārredzamas, atbildīgas un starptautiskas organizācijas

1. ir cieši pārliecināts, ka Eiropas standarta noteikšanas mērķim jābūt kvalitatīvi augstvērtīgu pasaules finanšu pārskatu normu noteikšanai;

2. atzīmē, ka IASCF ir privāta pašregulācijas struktūra, kurai ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002 tika piešķirta likumdevēja loma ES; uzsver, ka IASF/IASB trūkst pārredzamības un pārskatatbildības, jo tās nekontrolē neviens demokrātiski ievēlēts parlaments vai valdība, turklāt ES iestādes nav noteikušas attiecīgās apspriešanās un demokrātiskas lēmumu pieņemšanas procedūras un praksi, ko parasti ievēro tās likumdošanas procedūrās; tomēr atzinīgi vērtē to, ka IASCF/IASB mēģina likvidēt šos trūkumus, piemēram, ieviešot pusgada sesijas, kuru laikā IASCF pārbauda IASB darbu, veicot jauno standartu ietekmes novērtējumus un ieviešot formalizētus “atsauksmju paziņojumus” par komentāriem no sabiedriskām apspriešanām utt.;

3. uzskata, ka, tā kā nav piemērotu risinājumu attiecībā uz IASCF/IASB izveidi un pārraudzīšanu, būtu jāsāk apspriedes par nosacījumiem IASCF/IASB iekļaušanai starptautiskās pārvaldības sistēmā, piemēram, Starptautiskajā Valūtas fondā, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijā un Pasaules Bankā;

4. uzsver, ka nepieciešams nodrošināt vairāk Eiropas pārstāvju starptautisko standartu noteikšanas struktūrās, lai padarītu likumīgu patiesi starptautisku pieeju un īstenotu nepieciešamību samērīgi ņemt vērā Eiropas Savienību kā ievērojami lielāko ekonomisko zonu, kurā ir visvairāk uzņēmumu, kas piemēro starptautiskos finanšu pārskatu standartus; uzskata, ka IASCF/IASB padomes locekļiem/pilnvarotajiem jābūt no valstīm, kas saistoši pārņēmušas IFRS vai arī nodomājušas to darīt; atbalsta pilnvaroto ierosinājumu iekļaut noteikumu par minimālā ģeogrāfiskā līdzsvara nodrošināšanu IASCF izveidē;

5. atzīmē IASB projektu pieaugošo teorētisko dimensiju — projekti ir tik sarežģīti un teorētiski, ka jo īpaši mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) ne vienmēr var tos saprast;

6. norāda, ka IASB nav adekvāti ņēmusi vērā dažus praktiskās uzņēmējdarbības aspektus; uzskata, ka raugoties no lietotāju viedokļa, ir svarīgi, lai finanšu pārskatu iesniegšana grāmatvedības nolūkiem būtu piemērota citām vajadzībām, piemēram, finansiālas informācijas sagatavošanai ieguldītājiem, kopējās vērtības pārbaudei vai finanšu pārvaldībai;

7. atbalsta publiskas un pastāvīgas debates par grāmatvedības standartiem; tālab uzskata, ka IASB jānostiprina tās rīcība attiecībā uz visiem iesaistītajiem, ņemot vērā starptautisko finanšu pārskatu standartu visu lietotāju un ieguldītāju viedokli;

8. tomēr uzskata, ka vadības un atbildības uzlabošanai jāveic šādi pasākumi:

a) jāizveido sabiedriskās uzraudzības padomes, kurā piedalās visi IASCF/IASB interešu pārstāvji, tostarp jo īpaši likumdevēji un pārraugi; un jāizveido iestāde, kas ļautu tirgus dalībnieku pārstāvjiem, tostarp pārskatu sagatavotājiem un lietotājiem no tām jurisdikcijām, kuras ieviesušas obligātu IFRS ievērošanu, katru gadu IASCF/IASB vadības iestādēm iesniegt ziņojumu par starptautisko standartu noteikšanu;

b) šāda iestāde varētu būt atbildīga par pilnvaroto locekļu pārredzamu atlasi un iecelšanu, tādējādi nodrošinot to, ka amatā tiek iecelti kompetenti kandidāti un ģeogrāfiski līdzsvaroti pārstāvētas visas ieinteresētās puses; tas veicinātu iecelšanas procedūras pārredzamību un ievērojami paaugstinātu pilnvaroto leģitimitāti;

c) jānodrošina, lai tiktu uzlabots IASB, Standartu konsultatīvās padomes (SKP) un Starptautisko finanšu pārskatu interpretācijas komitejas sastāvs un lai pilnvarotie pievērstu uzmanību tam, lai iecelšanas procedūra būtu pārredzama un tiktu pienācīgi ievērotas dažādu grupu intereses;

d) jāpalielina pilnvaroto līdzdalība IASB un tās darba plānu pārraudzībā, it īpaši attiecībā uz to, kādā veidā tiek izstrādāti darba plāni un sadalīti IASB mandāti;

e) jānodrošina, lai IASCF statūtos būtu noteikts, ka IASB izstrādā tādus finanšu pārskatu risinājumus, kas būtu ne tikai tehniski pareizi, bet atspoguļotu arī to, kas ir vajadzīgs un iespējams no visu lietotāju (ieguldītāji un pārraugi) un pārskatu sagatavotāju viedokļa;

f) jāveic visu lielo projektu ietekmes novērtējums, lai parādītu projektu izdevumus un ieņēmumus (tostarp lietotāja uzņēmumiem) un it īpaši ietekmi uz finanšu stabilitāti;

9. konstatē, ka Komisija — tāpat kā 2006. gada aprīlī, vienojoties par ceļvedi ar ASV iestādēm — ar iepriekšminēto 2007. gada 7. novembra paziņojumu vēlas pasteidzināt risinājumus jomā, kur efektivitātes un leģitimitātes dēļ ir nepieciešams atklāts saskaņošanas un debašu process, ko šī rezolūcija varētu veicināt;

10. mudina nodrošināt, lai IASCF/IASB pārskatatbildības un vadības uzlabojumi neradītu pārmērīgu birokrātiju un lai netiktu nevajadzīgi politizēti tehniski jautājumi;

11. uzskata, ka pirms iesaistīšanās jauna standarta izstrādē IASB ir jāņem vērā lietotāju (revidentu, ieguldītāju, pārraugu) vajadzības un informācija, par kuru viņi uzskata, ka tā viņiem ir nepieciešama;

12. aicina IASB pirms jauna standarta pieņemšanas veikt pētījumu par ietekmi uz visām iesaistītajām pusēm, ņemot vērā ģeogrāfisko daudzveidību un tirgus struktūras; atzinīgi vērtē IASCF pilnvaroto paziņojumu, ka 2007. gada pārskatā viņi atsauksies uz īstenošanas pārskatiem un atsauksmju paziņojumiem;

13. aicina atļaut izstrādāt un modificēt finanšu pārskata standartu tikai tad, kad ir konstatēts, ka tas ir patiešām skaidrs un izdevīgs risinājums, un veikta vispusīga sākotnējā apspriežu procedūra;

14. uzskata, ka šajā jomā Komisijas iniciatīvas tiesības ir jāapvieno ar atbilstošu iepriekšējas apspriešanās procesu;

15. piekrīt Padomei, ka IASB vadības struktūras uzlabošanai paredzētie pasākumi jāīsteno saskaņā ar atbilstīgu rīcības plānu; uzskata, ka šie paši apsvērumi attiecas uz Parlamenta ierosinātajiem pasākumiem;

16. uzskata, ka ir nopietni un savlaicīgi jāapspriežas ar Parlamentu par darba plānu un jauno standartu veidošanas projektu prioritāšu un virziena noteikšanu; šajā sakarībā aicina uz agrīnu apspriešanos ar Eiropas Parlamentu;

17. uzskata, ka IASCF/IASB finansēšanas struktūra, kas patlaban balstīta tikai uz brīvprātīgām iemaksām, piemēram, no uzņēmumiem un revīzijas sabiedrībām, rada jautājumus; aicina IASCF/IASB īpaši izvērtēt, kā mainīt finanšu sistēmu tā, lai, pirmkārt, visu lietotāju grupu valstis atbilstīgi iesaistītos finansēšanā, otrkārt, novērstu interešu konflikta iespēju starp finansētājiem un lietotājiem, un, treškārt, lai grāmatvedības standarti būtu vispārēji pieejami; aicina Komisiju izvērtēt, vai un ar kādiem nosacījumiem tā varētu piedalīties finansēšanā;

18. uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai IASCF/IASB būtu pārredzams un noturīgs finansējums; aicina Komisiju apsvērt, vai un kā varētu izstrādāt vienotu ES finansēšanas metodi;

IFRS īstenošana Eiropas Savienībā

19. uzskata, ka ir svarīgi, lai Kopiena paustu vienotāku viedokli, tādējādi nodrošinot pēc iespējas lielāku ietekmi visā grāmatvedības standartu izstrādes, interpretācijas un ieviešanas procesā;

20. atzīmē, IFRS veikumu finanšu pārskatu vieglākā salīdzināšanā starp valstīm, konkurentiem vienā rūpniecības nozarē un starp dažādām rūpniecības nozarēm;

21. ņem vērā IFRS nopelnus, kas attiecas ne tikai uz grāmatvedības tehniskajiem aspektiem, bet arī dod priekšrocības kapitāla tirgiem un Eiropas Savienībai kā līderei pasaules mērogā;

22. konstatē, ka “apaļais galds” par konsekventu IFRS piemērošanu Eiropas Savienībā (5), ko pēc Komisijas iniciatīvas izveidoja 2004. gadā pašreizējā likumdošanas perioda sākumā, nav atbildis cerētajam attiecībā uz iespēju padarīt uzskatāmāku ES viedokļu un interešu paušanu;

23. uzsver, ka saskanībai IFRS pieņemšanā un piemērošanā ir būtiska nozīme to panākumu nodrošināšanā, bet atgādina, ka saskanību nevar censties panākt, kaitējot profesionālam novērtējumam;

24. piekrīt Padomei, ka IASB darbā ar standartiem ievērojami stingrāk jāievēro secinājumi, kas izteikti iepriekš minētā “apaļā galda” sarunās;

25. konstatē, ka Kopienas apstiprināšanas procedūrā ir iesaistīti ļoti daudzi dalībnieki; īpaši norāda uz to, ka sagatavošanas darbus Komisijai veic dalībnieki, kuru atbildība nepārprotami pārklājas; norāda, ka šī pārklāšanās rada iespēja palielināt efektivitāti un pārredzamību;

26. uzskata, ka forumi, kuros Kopiena var paust savu viedokli (Grāmatvedību regulējošā komiteja vai EFRAG), lai paustu savu viedokli, tai neļauj kā vienlīdzīgam partnerim veikt sarunas ar valstīm, kuras strukturētas ap centrālajām regulatoru un pārraugu iestādēm (piemēram, Finanšu grāmatvedības standartu padomi un Amerikas Savienoto Valstu SEC, Grāmatvedības standartu padomi un Japānas Finanšu pakalpojumu iestādi);

27. uzskata, ka racionalizētas ES struktūras izveide, ņemot vērā dalībvalstu grāmatvedības struktūras (īpaši, ja attiecīgā gadījumā noteiktas iestādes tika likvidētas), varētu sekmēt vienkāršošanu un līdz ar to nostiprināt arī nozīmi, kāda Eiropas Savienībai būtu jāieņem pasaulē; aicina Komisiju, apspriežoties ar Parlamentu, dalībvalstīm un Eiropas vērtspapīru regulatoru komiteju (CESR), izstrādāt un iesniegt priekšlikumu par ES struktūras izveidi, kas būtu atbilstoša partnere starptautiskā līmenī un kas nodrošinātu vienotu standartu interpretāciju un piemērošanu;

28. atzinīgi vērtē veidu, kādā tas ir īstenojis savas pilnvaras šajā jomā, un norāda, ka saskaņā ar pārskatīto komitoloģijas procedūru Eiropas Parlaments vēl plašāk piedalīsies starptautisko finanšu pārskatu standartu izstrādē un apstiprināšanā; taču konstatē, ka Parlaments formāli piedalās tikai apstiprināšanas procedūras pēdējā fāzē; laika taupības nolūkā aicina nodrošināt, lai ar Eiropas Parlamentu procedūrā nopietni apspriestos jau tad, kad tiek izdota IASB darba programma un izskatīts jauna finanšu pārskata standarta projekts, lai novērstu IFRS ES variantu vai vajadzību vēlāk izdarīt grozījumus;

29. uzskata, ka ES publiskajām akciju sabiedrībām nebūtu izdevīgi, ja IFRS variantus izmantotu gadījumos, kad ir citas izvēles iespējas;

30. uzskata, ka īpaša uzmanība būtu jāvelta vismaz šādiem aspektiem:

a) IASB pamatkoncepcijai (IASB darbības konceptuālais pamats): sakarā ar to norāda, ka finanšu pārskati tiek sagatavoti ne tikai kapitāla tirgus ieguldītājiem, bet arī, cita starpā, kreditoriem, darba ņēmējiem, iestādēm, īpašniekiem un klientiem;

b) IAS/IFRS zīmološanai (finanšu pārskatu iesniegšana): norāda, ka IASB vajadzētu panākt risinājumus, kuros ņemtas vērā to dažādo jurisdikciju vajadzības, kuras obligāti lieto IASB;

c) IAS 32 un IAS 39: aicina IASB nostiprināt IAS 32 pašu līdzekļu definīciju, kas dod iespēju visu veidu sabiedrībām, it īpaši kooperatīviem un personālsabiedrībām, uzrādīt bilancē daļu īpašnieku rīcībā nodoto kapitālu kā pašu līdzekļus, kā arī rast tādu riska ierobežošanas uzskaites risinājumu, kas pamatots ar banku iestāžu faktisko riska pārvaldību;

d) uzņēmumu apvienošanās (cita uzņēmuma pārņemšanas grāmatvedība); norāda, ka IASB jāizstrādā risinājumi par “godīgas vērtības” principa pielietojuma jomu;

e) godīgai vērtības noteikšanai: uzskata, ka IASB lēmums jāpieņem, pamatojoties uz apspriešanas rezultātiem, un, pamatojoties uz sekām, kas no tiem izriet, ierobežot “godīgas vērtības” principa piemērošanu;

f) pakalpojumu sniegšanas koncesijai (noteikumi, saskaņā ar kuriem saimnieciska vienība (koncesijas ņēmējs), noslēdzot līgumu ar koncesijas devēju (parasti valdību), iegūst tiesības un uzņemas pienākumu sniegt sabiedriskus pakalpojumus); norāda, ka šeit jāpanāk līdzsvaroti risinājumi; un

g) darbības pārskatu sniegšanai (visu to atzīto izmaiņu uzrādīšana un iesniegšana, kas radušās aktīvos vai saistībās no darījumiem vai citām darbībām, izņemot tās, kas attiecas uz darījumiem ar īpašniekiem); norāda, ka šeit jāpanāk līdzsvaroti risinājumi;

31. uzskata, ka “godīgas vērtības” principa nepārdomāta piemērošana uzņēmumiem var maksāt dārgi un radīt nereālu novērtējumu, piemēram, nepastāvot reāliem tirgius novērtējumiem, “godīgas vērtības” princips var mazāk precīzi atspoguļot uzņēmumu patieso vērtību; turklāt uzskata, ka jāņem vērā apstāklis, ka “godīgas vērtības” princips finansiālajās vērtībās un saistībās ne vienmēr rada reālus pamatojumus;

32. uzskata, ka, ņemot vērā IFRS saikni ar nodokļiem, to izstrādes, spēkā stāšanās un interpretācijas nosacījumi var būtiski ietekmēt dalībvalstis;

33. atzinīgi vērtē praksi, kuru kopš šā sasaukuma darba sākuma ir izveidojusi Ekonomikas un monetāro jautājumu komiteja, kas reizi gadā ir rīkojusi IASB priekšsēdētāja uzklausīšanu un neoficiālas sarunas ar IASCF locekļiem, un prasa, lai nākotnē IASCF un IASB priekšsēdētāji izstrādātu gada ziņojumu par visiem jautājumiem, kas skar Parlamentu (galvenokārt darba programma, lēmumi par personālu, finansējums, pretrunīgas normas);

34. atbalsta IASB nodomu uzlabot pašreizējos standartus, tomēr pauž bažas par to, ka nemitīgi pielāgojumi un pat nelielas pārmaiņas var radīt lielas izmaksas un lielajos uzņēmumos izraisīt dārgas izmaiņas; uzskata, ka izmaiņas jāveic vienīgi tad, ja tās tiek atzītas par nepieciešamām, pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu analīzi;

IFRS mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU)

35. atzinīgi vērtē IASB plānotās plašās apspriedes un reālās situācijas pētījumus, lai izveidotu MVU paredzētu IFRS; prasa nākotnē ņemt vērā šo apspriežu un reālās situācijas pētījumu rezultātus nopietnāk, nekā tas notika MVU paredzētajā IFRS; uzsver, ka tas būs nepieciešams, ja ES vēlas apsvērt IFRS piemērošanu MVU vai pieņemt ES standartus MVU ar mērķi tos pielīdzināt MVU IFRS;

36. norāda, ka MVU ir plaši izplatīts uzskats, ka IASB ierosinātais IFRS MVU ir tiem pārāk sarežģīts un daudzās vietās joprojām norāda uz pilnu IFRS; norāda, ka obligātie pielikumi ir pārāk apjomīgi un to sagatavošanai patērētais darbs nav samērojams ar pienākumu sniegt informāciju; pauž bažas par to, ka, izstrādājot projektu, par pamatu tika ņemti relatīvi lieli MVU (vairāk par piecdesmit nodarbinātajiem) un apstiprina, ka lielākoties MVU ir mazāki uzņēmumi; atzīmē, ka MVU rada satraukumu arī tas, ka IASB ir nodomājusi mainīt standartus ik pa diviem gadiem; tomēr piezīmē, ka tā varētu būt lietderīga alternatīva pāreja lielākiem MVU, kas paplašinās, bet uzsver, ka tas nav veids, kā panākt lielāku saskaņošanu;

37. uzskata, ka IFRS brīvprātīga pielietojuma veicināšana (vai mudināšana) ir saistīta ar zināmu risku; uzskata, ka tad, ja dažas dalībvalstis nolems pielietot pieņemtos IFRS MVU tādā veidā, kā tos apstiprinājusi IASB, tas var izraisīt iekšējā tirgus sadrumstalotību, un grāmatvedība maziem un vidējiem uzņēmumiem visā ES varētu kļūt pat neizdevīga;

38. uzsver, ka IASB nav piešķirtas politiskas pilnvaras izstrādāt MVU IFRS; konstatē, ka apstiprināšanas procedūra attiecas tikai uz tiem starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem un paskaidrojumiem, kas jāpiemēro publiskām akciju sabiedrībām; turklāt konstatē, ka apstiprināšanas procedūru nedrīkst piemērot MVU paredzēto IFRS apstiprināšanai;

39. vēlas ierosināt vispirms izvērtēt, vai Eiropas Savienības MVU iegūs jebkādas priekšrocības no standarta, ko izstrādājusi IASB, piezīmē, ka parasti IASB uzskata sevi par standartu noteicēju kapitāla tirgus ieguldītājiem; sakarā ar to atzīst, ka IASB“lēmumu pamatojumā” apstiprina, ka prasības pret MVU atšķiras no prasībām pret kapitāla tirgus ieguldītājiem; pauž šaubas, vai IASB pašlaik ir pietiekams MVU līdzsvars; tomēr atzīst, ka var būt prasība no citām pasaules daļām izstrādāt standartus MVU, un ierosina veikt šīs prasības precīzāku izvērtēšanu; uzsver, ka tas neskar ES lēmumu par minētā standarta pieņemšanu;

40. norāda, ka Eiropas Savienības MVU finanšu gada pārskatu tiesiskais pamats ir Ceturtā un Septītā uzņēmējdarbības tiesību direktīva, un vēl ir jānoskaidro, kā IASB ierosinātie IFRS standarti, kas paredzēti maziem un vidējiem uzņēmumiem, ir saistīti ar Ceturto un Septīto uzņēmējdarbības tiesību direktīvu; atgādina, ka Ceturtā un Septītā uzņēmējdarbības tiesību direktīva varētu būt ES MVU, tostarp personālsabiedrību, grāmatvedības prasību pamats;

41. uzskata, ka Eiropas Savienībai ir rūpīgi jāizvērtē attiecīgie ieguvumi gadījumā, ja ES pieņem IFRS maziem un vidējiem uzņēmumiem vai ja ES pati izstrādā neatkarīgu un visaptverošu risinājumu MVU; turklāt uzskata, ka šāds ES standarts varētu iederēties IFRS jēdzienu sistēmā, nepiespiežot MVU izmantot IFRS standartus pilnā apjomā;

42. uzskata, ka ES MVU paredzētās grāmatvedības prasības precīzi jāpielāgo lietotāju vajadzībām; sakarā ar to iesaka vēlreiz izanalizēt lietotāju vajadzības;

43. ņemot vērā iepriekšminēto, mudina Komisiju ar tiesību aktu starpniecību turpināt pasākumus, lai vienkāršotu uzņēmējdarbības tiesības, MVU grāmatvedību un revīziju, īpaši Ceturto un Septīto uzņēmējdarbības tiesību direktīvu;

44. norāda, ka finanšu pārskatu noteikumi spēcīgi ietekmē ekonomiskās tiesības kopumā, un jauns IFRS MVU iedarbojas uz tām plašā apmērā; piemēram, faktiski tas lielā mērā ietekmēs uzņēmumu nodokļus; norāda, ka IFRS MVU, kura pamatā ir “godīgas vērtības” princips, ir pretrunā ar citās jurisdikcijās valdošo kapitāla saglabāšanas principu, un ne vienmēr tas ir MVU (nodokļu) interesēs;

45. uzskata, ka IFRS MVU jāņem vērā tas, ka Eiropas Savienībā pastāv dažādas uzņēmumu formas, (piemēram, personālsabiedrības un kooperatīvi); tādēļ atbalsta viedokli, ka IFRS MVU jāiekļauj pašu kapitāla skaidra definīcija, kas atbilst MVU īpašajām vajadzībām;

46. izsaka nožēlu, ka MVU IFRS projektā atbilstoši nav ņemts vērā tas, ka MVU pārskatu adresāti galvenokārt ir personiski dalībnieki — kreditori, uzņēmējdarbības partneri un nodarbinātie —, nevis anonīmi ieguldītāji, kā tas ir gadījumos saistībā ar akciju sabiedrībām, un ka MVU pārskatu adresāti daudz lielākā mērā ir ieinteresēti ilgtermiņa uzņēmējdarbības attiecībās, nevis īstermiņa ieguldījumos;

47. aicina Komisiju īstenot pienācīgu apspriežu procedūru par MVU paredzētajiem Eiropas Savienības grāmatvedības standartiem atbilstīgi parastajiem normatīvajiem priekšlikumiem un atsaukt savas saistības attiecībā uz IFRS MVU ieviešanu un pieņemšanu, tādējādi nodrošinot, ka Eiropas Savienības standarti nepārklājas, kamēr nav pabeigts Eiropas Savienības iekšējais process; mudina Komisiju apsvērt iespēju samazināt administratīvo slogu MVU grāmatvedības un revīzijas jomā;

48. tomēr atzīst, ka ir vispārēja nepieciešamība vienkāršot grāmatvedības un revīzijas pasākumus attiecībā uz MVU, atgādinot, ka MVU ir darbavietu radītāji un ekonomiskās izaugsmes dzinējspēks;

Ceļvedis konverģencei un līdzvērtībai

49. atgādina, ka visu starptautisko dalībnieku galvenajam mērķim ir jābūt IFRS pilnīgai pieņemšanai; atzīmē spriedzi starp nodomu panākt maksimālu konverģenci un vēlmi nepieļaut, ka Eiropas Savienības pilnā kompetence novirzās no globāli panāktās vienprātības; uzsver, ka novirzes no globāliem standartiem Eiropas Savienībā un citās pasaules daļās ir jāsamazina līdz minimumam; uzskata, ka trešām valstīm ir jāsadarbojas ar Eiropas Savienību kopumā un tām nav pret 27 dalībvalstīm jāizturas atšķirīgi, kā arī uzskata, ka procesus, kas uzsākti attiecībā uz iepriekšējo sistēmu konverģenci, drīkst pieņemt tikai kā starpposmus;

50. atzīst globālu standartu izveides un konverģences svarīgumu un vēlamību un atzīst, ka arvien straujāk pieaug finanšu pārskatu standartu konverģence visā pasaulē;

51. atbalsta priekšlikumu par konverģenci un līdzvērtību; tomēr uzsver, ka konverģencei ar atsevišķu trešo valstu standartiem jābūt pamatotai ar šādu pārmaiņu priekšrocību un ietekmes iepriekšēju novērtēšanu uz finanšu pārskatu sagatavotājiem un lietotājiem ES, īpaši MVU, un aicina IASB paturēt to prātā, īstenojot tās darbību;

52. konstatē, ka darbs pie konverģences kopumā virzās uz priekšu un šajā apstāklī saredz draudus, ka galvenokārt tiks ievēroti lielu trešo valstu ekonomisko un uzņēmējdarbības tiesību pamatnoteikumi un mazāka uzmanība tiks pievērsta ES tiesību pamatnoteikumiem;

53. ņem vērā, ka 2007. gada 20. jūnijā VVMK nāca klajā ar priekšlikumu pieņemt ārzemju emitentu sagatavotos finanšu pārskatus, nepieprasot saskaņošanu, ja tie ir sagatavoti, pamatojoties uz SFPS redakciju angļu valodā, kā to apstiprinājusi SGSP; uzsver mērķi, ka SEC būtu jāatzīst SFPS, kurus Eiropas Savienība ir transponējusi spēkā esošajos tiesību aktos;

54. atzinīgi vērtē progresu, kas panākts attiecībā uz ES un ASV Grāmatvedības ceļvedi, un ASV SEC neseno paziņojumu, ka ļaus ārvalstu privātajiem emitentiem finanšu pārskatus iesniegt saskaņā ar INFRS bez pielāgojumiem ASV VPGP, un atbalsta Komisijas pieeju, ko tā paudusi 2007. gada 26. septembra vēstulē SEC;

55. atgādina, ka ES lēmums, sākot no 2005. gada, pieprasīt visām publiskajām akciju sabiedrībām konsolidēto finanšu pārskatu sagatavošanā izmantot IFRS, ir ievērojami palielinājis arvien pieaugošo interesi par IFRS visā pasaulē;

56. atgādina, ka 2007. gada 30. aprīlī Amerikas Savienoto Valstu prezidents, Eiropadomes priekšsēdētājs un Eiropas Komisijas priekšsēdētājs parakstīja kopīgu ES un ASV paziņojumu par finanšu pārskatu sagatavošanu, kurā iekļauts šāds teksts: “Finanšu tirgi. Līdz 2009. gadam vai, ja iespējams, ātrāk sekmēt un censties panākt nosacījumus ASV vispārpieņemto grāmatvedības standartu un starptautisko finanšu pārskatu standartu atzīšanai no abu grāmatvedības standartu noteicēju puses bez vajadzības saskaņot.”;

57. atgādina par joprojām neskaidro jautājumu par kompetenci IFRS standartu galīgajā interpretācijā starp dažādām lietotāju jurisdikcijām, kas slēpj sevī pretrunīgu skaidrojumu draudus; norāda, ka Eiropas Savienības IFRS standartu galīgo interpretāciju var sniegt tikai Eiropas iestādes un tiesas, un aicina Komisiju nodrošināt šīs situācijas saglabāšanu; Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm un Eiropas Parlamentu jāizstrādā sistēma, kas garantē IFRS standartu vienotu interpretāciju un lietojumu visā ES;

*

* *

58. uzdod priekšsēdētājam iesniegt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Eiropas vērtspapīru regulatoru komitejai, Starptautisko grāmatvedības standartu padomei un Starptautisko grāmatvedības standartu komitejai.

(1) OV L 243, 11.9.2002., 1. lpp.

(2) OV C 303 E, 13.12.2006., 114. lpp.

(3) OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.

(4) OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.

(5) “Apaļā galda” sanāksmēs piedalās IASB, Eiropas vērtspapīru regulatoru komiteja, EFRAG, Eiropas Grāmatvežu asociācija (FEE), Businesseurope, revīzijas uzņēmumi un Komisija; šajās sanāksmēs tiek apspriesti galvenie jautājumi, neveicot pašreizējo standartu interpretāciju.