1.

iesaka Padomei un Komisijas priekšsēdētājas vietniekam / Savienības Augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos: a) informēt un apspriesties ar Parlamentu par PESCO pārskatīšanu un nodrošināt, ka saskaņā ar LES 36. pantu Parlamenta viedoklis tiek pienācīgi ņemts vērā, sevišķi pirmās PESCO kārtas pašreizējā stratēģiskā pārskata kontekstā, kuru pabeigs 2020. gadā, lai nodrošinātu lielāku pārskatatbildību, pārredzamību un kontroli; b) uzsver, ka ir svarīgi prioritāri turpināt strādāt pie konfliktu risināšanas; c) īstenot Savienības stratēģisko redzējumu un definēt kopīgus draudus, cita starpā īstenojot 2016. gada ES globālajā stratēģijā noteiktos vērienīgos mērķus, tostarp pašreizējā stratēģiskā kompasa darbā, kas jāpaveic sadarbībā ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām un iestādēm, kā arī pastiprināt PESCO operatīvo dimensiju; d) pamatojoties uz diskusijas rezultātiem par stratēģisko kompasu, pēc iespējas ātrāk sagatavot pilnvērtīgu ES drošības un aizsardzības balto grāmatu; pieņem zināšanai to, ka stratēģiskā kompasa pirmie rezultāti ir gaidāmi 2022. gada pirmajā pusgadā; e) nodrošināt sinerģijas ietekmi un saskaņotību starp dažādām ES aizsardzības iniciatīvām un operācijām; f) ar mērķorientētiem priekšlikumiem un atbilstīgu komunikāciju mudināt iesaistītās dalībvalstis uztvert aizsardzību nevis tikai un vienīgi kā valsts mēroga jautājumu, bet vairāk kā Eiropas mēroga jautājumu, un veikt strukturētus centienus biežāk pirmkārt izmantot Eiropas sadarbības pieeju, jo neviena iesaistītā dalībvalsts viena pati nespēj novērst konstatētos spēju trūkumus; mudināt iesaistītās dalībvalstis un vispārīgāk ES dalībvalstis nākamajos gados nesamazināt aizsardzības izdevumus un sevišķi finansiālo iesaisti Eiropas sadarbības projektos; g) palielināt ES budžeta mērķus aizsardzības spēju stiprināšanai, jo īpaši ar pietiekamu EAF un plānotās militārās mobilitātes finansējumu nākamajā daudzgadu finanšu shēmā (DFS); h) nodrošināt, ka PESCO tiek efektīvi izmantota kā instruments virzībā uz ilgtspējīgu un efektīvu ES sadarbību aizsardzības jomā, uzlabojot iesaistīto dalībvalstu aizsardzības spējas un sadarbspēju kā kopīgu mērķi, jo īpaši attiecībā uz spēku pieejamību, sadarbspēju, elastību un izvietojamību saskaņā ar mērķi panākt lielāku ES stratēģisko autonomiju, vienlaikus saglabājot ciešu sadarbību starp iesaistītajām dalībvalstīm, kas to vēlas, palielinot ES un NATO sadarbību attiecībā uz ES un NATO dalībvalstīm un uzturot ciešu sadarbību ar citiem starptautiskajiem partneriem; i) nodrošināt, ka no PESCO projektiem izrietošo spēju finansējums, kas tiek piešķirts no EAF, ir vērsts uz konkrētu skaitu stratēģisku galveno projektu saskaņā ar CDP prioritātēm nolūkā maksimāli palielināt tā ietekmi; nodrošināt, ka PESCO projektu atlase atbilst CDP mērķiem attiecībā uz lielas ietekmes spējām; j) norāda, ka Parlaments kopīgi ar Padomi veic likumdošanas un ar budžetu saistītas funkcijas, kā arī politiskās kontroles un padomdevēja funkcijas, kā noteikts Līgumos; k) tieši PESCO projekta ciklā iekļaut saikni starp PESCO, Eiropas aizsardzības rūpniecības attīstības programmu (EDIDP) un EAF, lai efektīvāk sekmētu Savienības mērķu sasniegšanu drošības un aizsardzības jomā; pieprasīt dokumentāciju par katru projektu, pirms notiek atlase pēc budžeta kritērijiem; l) koncentrēt PESCO centienus uz projektiem, kuru mērķis ir sistemātiski stiprināt militāro KDAP, i) kas, tieši reaģējot uz operācijās iesaistīto Eiropas bruņoto spēku vajadzībām, palīdz novērst būtiskus spēju trūkumus ar lielāku uzsvaru uz operatīvo darbību, ii) kas ir ar stratēģisku un integrējošu dimensiju, piemēram, EUFOR CROC, militārā mobilitāte, loģistikas centru tīkls vai CRRT, vai iii) kas attiecīgā gadījumā rada papildu sinerģiju un apjomradītu ietekmi; m) orientēt PESCO uz strukturētiem projektiem, kuriem ir patiesa Eiropas stratēģiskā dimensija, tādējādi stiprinot Eiropas aizsardzības rūpniecisko un tehnoloģisko bāzi; n) uzsvērt to, ka neliels skaits stratēģisku projektu, jo īpaši stratēģiskie veicinātāji (vadība un kontrole, transports, izlūkdati), ir svarīgi un tiem būtu jāpiešķir prioritāte, jo tie veido pamatu integrētākai Eiropas aizsardzībai; o) pieņemt zināšanai, ka PESCO izveide atbilstīgi Lisabonas līgumam tika uztverta kā progresīva sistēma, kurā piedalās dalībvalstis, kas vēlas apvienot resursus un spējas, lai panāktu vērienīgus kopējus mērķus drošības un aizsardzības jomā; ņemt vērā to, ka Savienībai ir pakāpeniski jāattīsta kopēja sistēma, par kuru būtu atbildīgs Komisijas priekšsēdētājas vietnieks / Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos un kurā dalībvalstis veiktu savas nacionālās aizsardzības politikas pārskatus, dalītos ar rezultātiem un apvienotu izlūkdatus ar mērķi likt pamatus patiesai Eiropas aizsardzībai; p) šajā sakarībā atzīt, ka Komisijas politiskās pamatnostādnes aizsardzības politikas jomā ir vērtīgas, jo īpaši saistībā ar nepieciešamību veikt drosmīgus pasākumus, lai virzītos uz patiesu Eiropas Aizsardzības savienību, un izstrādāt integrētu un visaptverošu pieeju ES drošības jomā; uzskatīt, ka Komisijas jaunā Aizsardzības rūpniecības un kosmosa ģenerāldirektorāta izveidei būtu jāsekmē lielāka saskaņotība, godīga sadarbība un integrēta koordinācija dalībvalstu aizsardzības spēju izveidē, kā arī būtu jāpalīdz stiprināt ES militāro infrastruktūru un uzlabot ES rūpniecības un iekšējā tirgus efektivitāti; q) atzīt, ka Parlamentam vajadzētu būt svarīgai lomai KDAP īstenošanas un novērtēšanas pārbaudē un uzraudzībā; pilnībā informēt Parlamentu un apspriesties ar to par pašreizējo stratēģisko pārskatu attiecībā uz PESCO pirmo posmu, kas beigsies 2020. gadā; uzskatīt, ka dalībvalstu sadarbības palielināšanai aizsardzības jomā ES līmenī būtu jāiet roku rokā ar Parlamenta kontroles pilnvaru pastiprināšanu; r) censties panākt, ka galvenās spējas, piemēram, topošās galvenās sauszemes, jūras, gaisa, IT un citas platformas, kas paredzētas dalībvalstu bruņotajiem spēkiem, tiek iekļautas PESCO vai ka vajadzības gadījumā tās vismaz ir ar PESCO cieši saistītas, lai: i) palielinātu militārās KDAP operatīvo gatavību un ii) nodrošinātu, ka PESCO centieni papildina esošās spējas un tiek izmantoti tā, lai novērstu esošos trūkumus un kompensētu pieskaitāmās izmaksas; s) izstrādāt inovatīvus stimulus, lai uzlabotu KDAP misiju un operāciju sadarbspēju un izvietošanu; t) palielināt investīcijas civilajā transporta infrastruktūrā, kas ir savienojama ar militārajai mobilitātei domāto plānošanu; u) saistībā ar ES kaujas grupu sistēmas reformu izpētīt iespēju tai piemērot PESCO, lai palielinātu tās operatīvo spēju, modularitāti un reaģētspēju, izveidojot pastāvīgas daudznacionālas vienības, kuru mērķis ir pildīt LES 43. panta 1. punktā noteiktos militāros uzdevumus un uzlabot ES spēju veikt krīzes pārvaldības operācijas, tostarp vissarežģītākās, piemēram, miera atjaunošanas operācijas, un izmantot tās kā stratēģiskus ārpus operāciju zonas izvietotus rezerves spēkus; v) atbalstīt un attiecīgā gadījumā veicināt PESCO projektu sagrupēšanu spēju kopās un novērtēt to stratēģisko nozīmi, paturot prātā mērķi sasniegt pilna spektra spēku kopumu, un koncentrēt centienus uz projektiem, kuriem ir vislielākais potenciāls panākt Eiropas stratēģisko autonomiju; pārskatīt pašreizējo 47 projektu sarakstu un ar iesaistīto dalībvalstu piekrišanu vai nu apvienot projektus kopās, vai atcelt tos, kas nepanāk pietiekamu progresu vai nesniedz pietiekamus savstarpējos ieguvumus Eiropas Savienībai; w) veicināt atbilstību 20 PESCO saistībām, nosakot skaidru un vienkāršu atbilstības kritēriju definīciju un nodrošinot, ka turpmākie projektu priekšlikumi pievēršas konkrētai ES spēju attīstības prioritātei; nodrošināt, ka jebkādu projektu progresa pārskatu pamatā ir skaidri un pārredzami kritēriji, arī ja ir piešķirts līdzfinansējums no EDIDP/topošā EAF; nodrošināt, ka šādi kritēriji kalpo par indikatoriem visām dalībvalstīm, kas piedalās PESCO projektos; nodrošināt, ka iesaistītās dalībvalstis turpmāk valsts īstenošanas plānos sniedz kvalitatīvāku un detalizētāku informāciju, izklāstot, kā tās plāno izpildīt 20 PESCO saistības; x) uzlabot ES aizsardzības plānošanas un attīstības instrumentu un iniciatīvu saskaņotību; izmantot sinerģiju starp PESCO projekta ciklu un citiem aizsardzības spēju procesiem, piemēram, ES pamatmērķa procesu, CDP un CARD, lai nodrošinātu, ka tiek iesniegti mērķorientētāki, pārdomātāki, labāk izstrādāti un labāk strukturēti projekti; nodrošināt, ka iesniegšanas cikls ļauj sinhronizēt vairāku Eiropas iniciatīvu, tostarp EAF, īstenošanu; y) mudināt iesaistītās dalībvalstis integrēt CDP savos valstu aizsardzības plānošanas procesos, lai palīdzētu novērst trūkumus saistībā ar spējām; z) atkārtoti apstiprināt PESCO sekretariāta kā vienota kontaktpunkta centrālo lomu attiecībā uz visiem projektiem un aicināt sekretariātu regulāri informēt Parlamentu par projektu virzību visu ieinteresēto personu interesēs, izmantojot informāciju, ko ir savākusi(-šas) par projektu koordināciju atbildīgā(-ās) dalībvalsts(-is); mudināt iesaistītās dalībvalstis turpināt iesaistīties efektīvākā dialogā ar PESCO sekretariātu par valstu īstenošanas plānu pārskatīšanu un atjaunināšanu; aa) aicināt iesaistītās dalībvalstis nodrošināt taustāmu progresu pašreizējo PESCO projektu īstenošanā; ab) precizēt Politikas un drošības komitejas lomu PESCO procesā, kas nav paredzēta LES, un šajā sakarībā nodrošināt Eiropas Savienības Militārās komitejas (ESMK) svarīgo lomu, sniedzot ad hoc militāras konsultācijas Komisijas priekšsēdētājas vietniekam / Savienības Augstajam pārstāvim ārlietās un drošības politikas jautājumos; ac) iesaistīt ESMK darbā, kas tiek veikts, lai noteiktu pilna spektra spēku kopumu; ad) izskatīt iespēju izveidot ES Aizsardzības padomi, pamatojoties uz pašreizējo Ārlietu padomi aizsardzības ministru formātā, kas ir arī EAA ministru valde un ES aizsardzības ministru PESCO formāts, lai vajadzības gadījumā garantētu prioritāšu noteikšanu attiecībā uz resursiem un efektīvu sadarbību un integrāciju dalībvalstu starpā; ae) precizēt vai definēt saikni starp PESCO pārvaldību un EAF pārvaldību un ex post kontroles procesā informēt Parlamentu par EAF finansējumu PESCO projektiem; af) apsvērt iespēju mainīt PESCO projektu iesniegšanas ciklu, kā to ir pieprasījušas dažas iesaistītās dalībvalstis, lai panāktu, ka šie projekti ir mērķorientētāki, pārdomātāki un labāk strukturēti; ag) precizēt noteikumus par trešo personu līdzdalību PESCO, ņemot vērā to, cik svarīga ir ES lēmumu pieņemšanas autonomija un pilnīga savstarpība, un pieņemot, ka vislielāko labumu ES var dot pieeja, kas paredz katru gadījumu izskatīt atsevišķi, ņemot vērā: i) vajadzību izstrādāt un pieņemt vispusīgu pamatdokumentu, kas reglamentēs turpmāko sadarbību ar trešām personām PESCO projektos, un ii) to, ka lēmumu pieņemšanas process attiecībā uz trešo personu dalību būtu jānodrošina katra PESCO projekta līmenī; ah) mudināt, lai turpmāko PESCO projektu priekšlikumu pamatā būtu “nākotnes apdraudējumi”; stiprināt partnerību ar NATO, ANO, Āfrikas Savienību un citām organizācijām; nodrošināt, ka visos attiecīgajos PESCO projektu aspektos tiek apsvērta MVU iesaiste un iekļaušana; ai) nodrošināt, ka PESCO projekti palīdz attīstīt un palielināt iesaistīto dalībvalstu rūpniecisko spēju nanotehnoloģiju, superdatoru, mākslīgā intelekta, dronu tehnoloģiju, robotikas un citās jomās, kas savukārt nodrošinās Eiropas pašattīstību un neatkarību no ārvalstu importētājiem šajās jomās, kā arī sekmēs jaunu darbvietu radīšanu; aj) ņemt vērā to, ka Covid-19 pandēmija ir parādījusi, ka Savienībai nav pietiekamas kompetences veselības aprūpes jomā; atzīt, ka vienlaicīgi ir jāizveido ES kopējā aizsardzības stratēģija, lai reaģētu uz uzbrukumu ES robežām un teritorijām, un ka PESCO ir pozitīvs solis ceļā uz šī mērķa sasniegšanu; ak) atzīt Eiropas bruņoto spēku izšķirošo nozīmi Covid-19 pandēmijas radīto problēmu risināšanā — gan veselības ārkārtas situācijas pārvaldībā, gan civilo misiju un operāciju atbalstīšanā, un faktu, ka tiem ir arī pārrobežu dimensija un solidaritātes funkcija; apzināties labumu, ko kopēju Eiropas spēju attīstībai šajā jomā varētu sniegt jauni, vērienīgi PESCO projekti, kas paplašinātu iepriekšējo projektu, galvenokārt Dislocējamas militāras katastrofu seku likvidēšanas spēju paketes un Eiropas Medicīnas komandcentra, veikto darbu; al) aicināt Padomi un iesaistītās dalībvalstis koncentrēties uz kibernoturību un sagatavot kolektīvu stratēģiju un procedūras par to, kā reaģēt uz kiberincidentiem, izmantojot PESCO projektus, lai dalībvalstīs izveidotu noturīgāku vidi; am) ņemt vērā Parlamenta nostāju attiecībā uz konferenci par Eiropas nākotni, ko tas pauda 2020. gada 15. janvāra rezolūcijā (8), proti, ka drošība un ES loma pasaulē būtu jāiekļauj iepriekš definētu, bet arvien papildināmu prioritāšu sarakstā, un atzīt, ka tā būtu iespēja iesaistīt pilsoņus debatēs par PESCO stiprināšanu un veidu, kā virzīties uz autonomu Savienības kopējo drošības un aizsardzības politiku;