LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 105/11

Reģionu komitejas atzinums “Brīvprātīgās darbības ieguldījums ekonomiskās un sociālās kohēzijas nodrošināšanā”

(2008/C 105/03)

REĢIONU KOMITEJA

— uzsver nozīmīgo ekonomisko ieguldījumu, ko brīvprātīgā darbība sniedz ekonomikai vietējā, reģionālajā, valsts un ES līmenī, izmantojot a) papildu cilvēkresursus kā papildspēku sociālajai un ekonomiskajai darbībai b) sociālā kapitāla veidošanu un dzīves kvalitātes uzlabošanu, kas var būt ietekmīgs faktors investīciju jomā un darba vietu izveidē;

— uzsver, ka brīvprātīgā darbība jebkurā jomā nav jāuztver kā alternatīva nodarbināto personu aizstāšanai;

— rosina dalībvalstis apkopot precīzus statistikas datus par brīvprātīgo ieguldījumu vietējā un reģionālajā līmenī, kā arī atbalstīt piemērotu iniciatīvu izstrādi abos minētajos līmeņos;

— uzskata, ka jautājumiem par brīvprātīgās darbības neskaidro juridisko statusu būtu jāpievērš lielāka uzmanība, jo īpaši pievēršot uzmanību tiesībām un pienākumiem, un iesaka attiecīgos gadījumos piešķirt brīvprātīgajai darbībai skaidri noteiktu un visām ES dalībvalstīm piemērotu juridisko statusu, lai atvieglotu robežu šķērsošanu personām, kas pārvietojas brīvprātīgas darbības nolūkos;

— uzskata, ka brīvprātīgajā darbībā ir svarīga ES dimensija, un tādēļ vēlētos saskaņotāku un visaptverošāku politisko pieeju, jo īpaši šādos aspektos: — labāka izpratne, veicot plašākus pētījumus un nodrošinot augstākas kvalitātes statistiku ES līmenī; — brīvprātīgās darbības ekonomiskā ieguldījuma atzīšana un tās monetārā ekvivalenta kā kopfinansējuma atzīšana ES finansētās programmās; — lielāka uzmanība brīvprātīgajai darbībai ES līmenī, neattiecinot to tikai uz pilsoniskuma un jaunatnes lietu jomu; — jaunu iniciatīvu izskatīšana, lai veicinātu brīvprātīgo savstarpēju pieredzes apmaiņu un mobilitāti, izmantojot Eiropas Brīvprātīgo programmu visu vecumu iedzīvotājiem.

Ziņotājs(-a) : Cllr Declan MCDONNELL (IE/ALDE), Golvejas pilsētas domes un West Regional Authority loceklis

Ieteikumi politikas jomā

REĢIONU KOMITEJA

Vispārīgas piezīmes

1. uzskata, ka šajā atzinumā minēto brīvprātīgo ieguldījumu raksturo trīs iezīmes, proti, tas ir nealgots darbs, to veic pēc brīvprātības principa un tas nav brīvprātīgās darbības veicēja vai viņa ģimenes interesēs. Minētās iezīmes aptver plašu brīvprātīgo pasākumu spektru no formāliem līdz neformāliem, no īstermiņa līdz ilgtermiņa, no nepilna darba laika līdz pilna darba laika pasākumiem (brīvprātīgais dienests);

2. atzīst, ka brīvprātīgā darbība ir noteicošs faktors aktīva pilsoniskuma un demokrātijas sekmēšanā visos līmeņos, ņemot vērā, ka brīvprātīgie tieši vai netieši darbojas, lai uzlabotu sabiedrības labklājību visos līmeņos — vietējā, reģionālajā un attiecīgās valsts līmenī;

3. atzīst, ka sabiedrības sociāli atstumtajām grupām ir vismazākās iespējas veikt brīvprātīgo darbību un ka tādēļ par būtisku mērķi jāizvirza atbalsts minētajām grupām nolūkā tās iesaistīt, un to attiecīgajiem pārstāvjiem ļaut justies noderīgiem;

4. atzīst brīvprātīgās darbības svarīgo lomu labklājības uzlabošanā visā pasaulē, kā arī tās būtisko nozīmi vispārējās nabadzības mazināšanā un starptautiskā dialoga sekmēšanā;

5. atzīst nozīmi, kāda var būt brīvprātīgajai darbībai vietējā, valsts un starptautiskajā līmenī problēmu risināšanā saistībā ar klimata pārmaiņām, kā arī, lai nodrošinātu civilo aizsardzību, sociālo iekļaušanu, sadarbību ar jaunattīstības valstīm, labāk integrētu cilvēkus ar invaliditāti un imigrantus;

Sekmēt Lisabonas stratēģijas īstenošanu — brīvprātīgās darbības nozīmīgums

6. uzsver nozīmīgo ekonomisko ieguldījumu, ko brīvprātīgā darbība sniedz ekonomikai vietējā, reģionālajā, valsts un ES līmenī, izmantojot a) papildu cilvēkresursus kā papildspēku sociālajai un ekonomiskajai darbībai (1), b) sociālā kapitāla veidošanu un dzīves kvalitātes uzlabošanu, kas var būt noteicošais faktors investīciju jomā un darba vietu izveidē. Pētījumi liecina, ka sociālajam kapitālam ir tieša pozitīva saistība ar Eiropas reģionu attīstības līmeņiem (2). Pilnībā piekrīt apgalvojumam, ka sociālais kapitāls var arī “savstarpēji stiprināt un pozitīvi ietekmēt ekonomikas izaugsmi, kā arī tādas būtiskas jomas kā sociālā kontrole, sociālā iekļaušana, veselība, pārvaldība, iestādes, demokrātiskā kapacitāte” (3);

7. uzsver brīvprātīgās darbības priekšrocības attiecībā uz personu nodarbinātību (4), nodrošinot līdzdalību brīvprātīgajās programmās un dienestos. RK uzskata, ka sabiedrības neaizsargātākajām grupām (imigrantiem, mazākumtautību pārstāvjiem, bezdarbniekiem, bezpajumtniekiem, narkotisko un psihotropo vielu atkarīgiem lietotājiem, no mācībām atskaitītiem skolēniem) tiek dota iespēja izmainīt dzīvi, aktīvi iesaistīties sabiedriskajās norisēs, un, izmantojot iegūtās prasmes un pieredzi, piekļūt labāk atlīdzinātam darbam vai atkārtoti pievērsties mācībām. Pateicoties šādai iespējai, visu sabiedrības grupu pārstāvji kopīgi piedalās sabiedriskā labuma, sociālās kohēzijas, daudzveidības un izpratnes sekmēšanā;

8. uzsver “pievienoto vērtību”, ko brīvprātīgā darbība var sniegt sociālā atbalsta pasākumiem, piemēram, atbalsta projektiem, kuri paredzēti personām ar invaliditāti un kas obligāti nav finansiāli atlīdzināmi;

9. atzīmē brīvprātīgās darbības nozīmi jaunu un radošu risinājumu sniegšanā saistībā ar aktuālām sociālām problēmām, ļaujot izmēģināt jaunus pakalpojumus un darba iespējas;

10. uzsver, ka brīvprātīgā darbība jebkurā jomā tomēr nebūtu uztverama kā alternatīva nodarbināto personu aizstāšanai;

11. uzsver brīvprātīgās darbības pozitīvo ietekmi uz sabiedrības veselību un mazākus iespējamos izdevumus veselības pakalpojumu jomā vietējā, reģionālajā un valsts līmenī. Pētījumi liecina, ka brīvprātīgajai darbībai var būt īpaši labvēlīga ietekme uz vecāka gada gājuma cilvēku veselību (5). Labvēlīgo ietekmi uz veselību var attiecināt uz dažāda vecuma personām, sākot no jauniešiem līdz pat pensijas vecuma cilvēkiem, un tai var būt preventīva nozīme fizisko un garīgo slimību gadījumos;

12. atzīmē svarīgo nozīmi, kāda var būt brīvprātīgajai darbībai mūžizglītības jomā, ļaujot cilvēkiem iegūt jaunas iemaņas, tādējādi sekmējot personisko, sociālo un kulturālo bagātināšanos, kā arī palielinot un pielāgojot viņu nodarbinātības iespējas aizvien mainīgajā ekonomikas vidē; īpaši atzinīgi vērtē brīvprātīgas darbības sekmēšanu skolās, lai ieaudzinātu brīvprātības vērtības;

13. uzsver brīvprātīgās darbības nozīmi, atbalstot vietēja mēroga iniciatīvas attīstības jomā un veicinot vairāku ES finansēto iniciatīvu, piemēram, Leader programmas, sekmīgu īstenošanu. Minētā darbība līdzsvaro globalizācijas negatīvās sekas un nodrošina ilgtspējīgu vietējās ekonomikas attīstību;

14. aicina veidot ciešāku sadarbību starp valsts iestādēm un brīvprātīgo organizācijām, lai izstrādātu brīvprātīgo jomas vajadzībām piemērotāku politiku;

Pētījumu un statistikas datu par brīvprātīgo darbību trūkums

15. uzsver nepieciešamību nekavējoties novērst pilnīgu un precīzu ES vai valsts līmeņa statistikas datu par brīvprātīgās darbības ekonomisko ieguldījumu trūkumu. Reģionu komiteja tādēļ atzinīgi vērtē Beļģijas, Francijas, Čehijas Republikas, Itālijas un Slovākijas apņemšanos ieviest nacionālo kontu sistēmā ANO Rokasgrāmatu par bezpeļņas organizācijām;

16. rosina dalībvalstis apkopot precīzus statistikas datus par brīvprātīgo ieguldījumu vietējā un reģionālajā līmenī, kā arī atbalstīt piemērotu iniciatīvu izstrādi abos minētajos līmeņos;

17. aicina Eiropas Komisiju izveidot sistematizētāku datu apkopojumu par brīvprātīgajiem un viņu sniegtajiem pakalpojumiem un atbalsta priekšlikumu Eurostat statistikas datos iekļaut brīvprātīgo darbību kā īpašu kategoriju, lai precīzi novērtētu brīvprātīgās darbības ekonomisko vērtību;

18. iesaka izstrādāt salīdzinošu pētījumu par brīvprātīgo darbību ES, lai iegūtu informāciju par tās attīstības tendencēm, apmēriem un raksturojumu valsts, vietējā un reģionālajā līmenī. Tas ļaus skaidri apzināties kultūras līdzības un atšķirības saistībā ar brīvprātīgiem pasākumiem un infrastruktūru;

19. iesaka izstrādāt ES līmeņa pētījumu, lai apzinātu paraugprakses piemērus vietējā un reģionālā līmeņa brīvprātīgās darbības sekmēšanai un atbalstam. Atkarībā no pētījuma rezultātiem reģioni ar bagātīgāku pieredzi brīvprātīgās darbības jomā varētu sniegt atbalstu pārējiem reģioniem un apdzīvotām vietām jaunu iniciatīvu attīstīšanā;

Brīvprātīgās darbības juridiskais statuss

20. uzskata, ka jautājumiem par brīvprātīgās darbības neskaidro juridisko statusu jāpievērš lielāka uzmanība, jo īpaši pievēršot uzmanību tiesībām un pienākumiem, un iesaka attiecīgos gadījumos piešķirt brīvprātīgajai darbībai skaidri noteiktu un visām ES dalībvalstīm piemērotu juridisku statusu, lai atvieglotu robežu šķērsošanu personām, kas pārvietojas brīvprātīgas darbības nolūkos;

21. uzsver, ka saistībā ar brīvprātīgu darbību principā nav pieļaujami tādi šķēršļi kā apdrošināšanas vai valsts pabalstu, piemēram, sociālā nodrošinājuma trūkums un ka šā pasākuma nodrošināšanai jāpieņem atbilstīgs tiesiskais regulējums;

Atbalstīt brīvprātīgās darbības atbalsta infrastruktūru

22. iesaka vietējām un reģionālajām pašvaldībām atbalstīt pasākumus, lai izveidotu infrastruktūru brīvprātīgās darbības atbalstam un veicināšanai, vienlaikus ievērojot brīvprātīgā sektora autonomiju. Piemēram, vietējie brīvprātīgo dalībnieku centri vai citāda atbilstoša infrastruktūra var sniegt palīdzību brīvprātīgās darbības veicināšanā, sniedzot informāciju par brīvprātīgā darba iespējām un profesionalizējot šādas darbības vadību attiecīgajās organizācijās;

23. vērš uzmanību uz to, ka attiecībā uz brīvprātīgās darbības atzīšanu jau pastāv decentralizētas sistēmas, ar kuru palīdzību tiek sertificētas brīvprātīgā darbā iegūtās prasmes, zināšanas un pieredze (6), un atzīmē iespēju saistīt minēto sistēmu ar Europass CV sistēmu, lai sekmētu brīvprātīgajā darbībā gūtās pieredzes atzīšanu visā ES saistībā ar nodarbinātības iespējām;

24. atzīmē arī iespējas, kādas ir Kopienas godalgu piešķiršanas sistēmai attiecībā uz brīvprātīgā un uzņēmējdarbības sektora organizācijām, lai noteiktu paraugprakses un izcilības piemērus saistībā ar brīvprātīgās darbības veicināšanu un atbalstu. Attiecīgo godalgu varētu piešķirt katru gadu, lai veicinātu ES mēroga debates par brīvprātīgās darbības vadību un atbalstu;

25. uzsver, ka attiecībā uz brīvprātīgo darbību ar bērniem un mazāk aizsargātiem pieaugušajiem ES līmenī saskaņotas sistēmas, kurā apkopoti dati par personu nesodāmību, neesamības dēļ migranti nevar izpildīt dalībvalstu un ar brīvprātīgo darbu saistīto organizāciju noteiktās prasības, kas paredzētas, lai aizsargātu bērnus un mazāk aizsargātus pieaugušos no iespējamas ļaunprātīgas izmantošanas;

Atbalsts no brīvprātīgās darbības atkarīgām organizācijām

26. atzinīgi vērtē dažu ģenerāldirektorātu (jo īpaši Izglītības un kultūras ģenerāldirektorāta) centienus noteikt visaptverošāku pieeju, lai izmantotu brīvprātīgo darbību kā saskaņotas finansēšanas līdzekli ES finansētiem projektiem, un uzsver, ka brīvprātīgā darbība būtu vairāk jāatzīst kā līdzvērtīga kopfinansējumam citās ES finansētās programmās, ja jau brīvprātīgās darbības izmaksas iespējams atbilstoši novērtēt; tas zināmā mērā veicinātu tās vērtības tiešu atzīšanu, kāda ir brīvprātīgajām organizācijām, iesaistot brīvprātīgos;

27. atzīst, ka svarīgi ir veicināt un atbalstīt brīvprātīgo organizāciju paraugpraksi brīvprātīgās darbības vadības jomā. Pētījumi liecina, ka šādas paraugprakses īstenošana var izraisīt brīvprātīgās darbības apjoma palielināšanos attiecīgajā organizācijā un jau esošo brīvprātīgo skaita saglabāšanos (7);

28. mudina brīvprātīgo organizācijas stratēģiski, politiski pamatoti un plānveidīgi izmantot brīvprātīgo dalībnieku prasmi un enerģiju, lai paaugstinātu minēto organizāciju efektivitāti un palielinātu ar brīvprātīgo darbību saistītu pieredzi;

Brīvprātīgās darbības nozīme sociālās kohēzijas jomā

29. atzīmē būtisko nozīmi, kāda brīvprātīgai darbībai var būt indivīda personības attīstībā. Šāda darbība sniedz jaunu skatījumu uz sabiedrību un var arī paaugstināt personas pašcieņu un pašapziņu, ļaujot pilnīgā iesaistīties plašākas sabiedrības norisēs. Savukārt vietējā un reģionālā mērogā brīvprātīgam darbam ir liela nozīme gan tautsaimniecības un kultūras, gan sociālajā attīstībā;

30. atzīst nozīmi, kāda brīvprātīgajai darbībai var būt jaunu un vēsturiski atstumtu kopienu integrēšanā vietējā, reģionālajā un valsts līmenī. Brīvprātīgā darbība dod iespēju atsevišķām personām un grupām tikties ar citu sabiedrības slāņu pārstāvjiem pozitīvā un savstarpēji atbalstošā vidē;

31. izsaka brīdinājumu, lai ES atbalsts nebūtu pārāk koncentrēts uz jaunatni un jauniešiem, un uzsver, ka brīvprātīgā darbība ir veids, kurā pilnībā var iesaistīties sabiedrības visas grupas un gūt no tā gandarījumu;

32. tādēļ, ņemot vērā sabiedrības novecošanu, mudina ES jo īpaši atbalstīt gados vecāku cilvēku iesaistīšanos brīvprātīgajā darbībā, ņemot vērā a) gados vecāku cilvēku dzīves laikā gūtās iemaņas un pieredzi un b) brīvprātīgās darbības neapšaubāmi labvēlīgo ietekmi uz veselību. Izcils piemērs šajā sakarā ir aktīvo pensionāru apvienības Īrijā;

33. atzīst, ka brīvprātīgajai darbībai ir būtiski svarīga nozīme atsevišķu personu un grupu sociālās izolācijas likvidēšanā a) sniedzot sociālu atbalstu mazāk aizsargātiem bērniem un pieaugušajiem un b) tādējādi, ka brīvprātīgie paši var veidot jaunus tīklus un mazināt savu izolāciju;

34. atzīmē, kāda nozīme var būt brīvprātīgajai darbībai un konkrētiem projektiem starppaaudžu dialoga un sapratnes veicināšanā un atbalstā mūsdienu strauji mainīgajā sabiedrībā (8);

35. aicina pilsētu mērķsadarbības programmas ietvaros izveidot finansēšanas iniciatīvu, lai brīvprātīgo apmaiņas projekti varētu paplašināt vietējos un reģionālos ES tīklus un veicināt aktīvu pilsoniskumu;

Publiskā un privātā sektora darba devēju iesaistīšana

36. uzsver, ka brīvprātīgā darbība ir pamatelements profesionālās un ģimenes dzīves veselīga līdzsvara veicināšanai visā ES, kā arī pasākumu un tīklu veidošanas ārpus darba vides atbalstam;

37. iesaka publisko pakalpojumu aģentūrām veicināt brīvprātīgo darbību vietējā un reģionālajā līmenī, to personālam aicinot brīvprātīgos iesaistīties vietējā līmeņa brīvprātīgajā darbībā, vai arī izstrādājot iniciatīvas un partnerības brīvprātīgās darbības jomā (9);

38. atbalsta uzņēmumu un vietējo brīvprātīgo organizāciju ilgtspējīgas saiknes izveidošanu, lai veicinātu uzņēmumu sociālo atbildību, kas balstās uz cilvēkresursiem, un uzņēmumu sniegto finansiālo atbalstu. Šajā sakarā būtu jāizveido sadarbība ar vietējiem MVU, kā arī uzņēmējdarbības pārstāvju reģionālajām un vietējām organizācijām, lai pārliecinātu vadību sekmēt darbinieku brīvprātīgo darbību;

Attīstīt ES dimensiju

39. uzskata, ka brīvprātīgajā darbībā ir svarīga ES dimensija, un tādēļ vēlētos saskaņotāku un visaptverošāku politisko pieeju, jo īpaši šādos aspektos: — labāka izpratne, veicot plašākus pētījumus un nodrošinot augstākas kvalitātes statistiku ES līmenī; — brīvprātīgās darbības ekonomiskā ieguldījuma atzīšana un tās monetārā ekvivalenta kā kopfinansējuma atzīšana ES finansētās programmās; — lielāka uzmanība brīvprātīgajai darbībai ES līmenī, neattiecinot to tikai uz pilsoniskuma un jaunatnes lietu jomu; — jaunu iniciatīvu izskatīšana, lai veicinātu brīvprātīgo savstarpēju pieredzes apmaiņu un mobilitāti, izmantojot Eiropas Brīvprātīgo programmu visu vecumu iedzīvotājiem;

40. iesaka Komisijai reāli uzsākt programmas vai pasākumus, kas ļauj attīstīt Eiropas starpvalstu brīvprātīgās darbības projektus, kuros būtu iesaistīti ne tikai jaunieši, bet visi ES iedzīvotāji;

41. iesaka pasludināt 2012. gadu par Aktīva pilsoniskuma, kas izpaužas brīvprātīgā darbībā, Eiropas gadu, lai uzsvērtu atbalstu brīvprātīgajai darbībai un to iniciatīvu īstenošanai, kuras paredzētas šajā atzinumā izvirzīto jautājumu risināšanai;

42. atzīst, ka brīvprātīgās darbības horizontālā rakstura ES politikas sistēmā un tās nozīmīguma attiecībā uz ES pasākumiem dažādās nozarēs dēļ nepieciešama labāka pašreizējo politiku un pasākumu saskaņošana, kas ir sekmīgi jāsaista ar šajā atzinumā izvirzītajiem jautājumiem;

43. rosina Eiropas Parlamentu īstenot proaktīvāku nostāju attiecībā uz brīvprātīgās darbības horizontālo raksturu. Bez tam vienota piekļuves vieta Eiropas Komisijā varētu palīdzēt attīstīt brīvprātīgās darbības potenciālu ne tikai pilsoniskuma un jaunatnes lietu, bet arī dažādās citās politikas jomās;

44. apņemas kopā ar Eiropas Parlamentu un Komisiju veicināt šajā atzinumā izklāstīto ieteikumu īstenošanu.

Briselē, 2008. gada 7. februārī. Reģionu komitejas priekšsēdētājs Luc VAN DEN BRANDE

(1) Kā piemēru šim brīvprātīgās darbības aspektam var minēt Welcome Programme 08, kas ir Liverpūles — Eiropas kultūras galvaspilsētas programma.

(2) Social Capital and Regional Economic Growth (Beugelsdijk and van Schaik, 2003).

(3) The Well-being of Nations; the Role of Human and Social Capital (OECD 2001).

(4) Time Bank/Reed Executive Survey of 200 of the UK's top businesses (2000)

http://timebank.org.uk/mediacentre/press_release_details.php?id=76.

(5) The Health Benefits of Volunteering — A Review of Recent Research (Corporation for National and Community Service, 2007).

(6) Šādas sistēmas piemērs ir Vācijā, Hessenes federālajā zemē ieviestā sistēma. Skat.

http://www.kompetenznachweis.de/.

(7) Volunteer Management Practices and Retention of Volunteers (Mark A. Hager, Jeffrey L. Brudney, 2004. gada jūnijs, The Urban Institute).

(8) Piemēram, Living Scenes projektā, ko īsteno Golvejā, 24 pārejas gada studenti no Presentation vidusskolas un 22 pieaugušie no Golvejas Aktīvo pensionāru apvienības ir iesaistīti starppaaudžu programmā, kura tagad ir iekļauta minētās skolas pārejas gada mācību programmā.

(9) Daudzas vietējās un reģionālās pašvaldības atsevišķās dalībvalstīs ir izstrādājušas vai atbalsta sava personāla brīvprātīgās darbības programmas, bieži vien izmantojot brīvprātīgas iemaksas no darbinieku algām, lai palīdzētu tālāknodot iemaņas labdarības organizācijām, atbalstītu jaunus vietējos uzņēmējus un vietēja mēroga pasākumus attīstības jomā.