[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 7.10.2005 COM(2005) 483 galīgā redakcija 2005/0222 (COD) . Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz patēriņa kredītlīgumiem un par Padomes Direktīvas 93/13/EK grozīšanu . (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) PASKAIDROJUMA RAKSTS Procedūra Komisija 2004. gada 28. oktobrī pieņēma grozītu priekšlikumu direktīvai par patēriņa kredītu, kas sekoja atzinumam, par kuru Eiropas Parlaments (EP) balsoja 2004. gada 20. aprīlī. Pēc grozītā priekšlikuma publicēšanas Komisija turpināja apspriesties ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām. Tādēļ Komisija secināja, ka būtu lietderīgs konsolidēts teksts. Turklāt apspriedes liecināja, ka ir vajadzīgi turpmāki būtiski grozījumi, lai izvairītos no netīšas ar patēriņa kredītu saistītas uzņēmējdarbības apgrūtināšanas, vienlaikus nodrošinot augstu patērētāju aizsardzības līmeni. Konkrēti: - Komisijas izveidotā hipotēku ekspertu foruma grupa ir publicējusi galīgo ziņojumu, kas sekmēja lēmumu izslēgt visus hipotēku kredītus no priekšlikuma darbības jomas, - pienākums konsultēt patērētāju pirms līguma noslēgšanas ir precizēts un pielāgots kredīta piedāvājuma apstākļiem, - ar dažiem noteikumiem saistītā elastība ir apvienota ar savstarpējas atzīšanas klauzulu, kuras mērķis ir nodrošināt, lai jebkuras atšķirības, kas izriet no transponēšanas, nebūtu šķērslis iekšējam tirgum. Mērķi Patēriņa kredīta jomā Komisijai ir trīs galvenie mērķi: - izveidot nosacījumus īstenam iekšējam tirgum, - nodrošināt augstu patērētāju aizsardzības līmeni un - padarīt EK regulējumu skaidrāku, pārstrādājot trīs esošās direktīvas par patēriņa kredītu (87/102/EK, 90/88/EK un 98/8/EK). Šie mērķi atbilst Lisabonas stratēģijai, jo iekšējā kredītu tirgus attīstība palielinās ES kreditoru konkurētspēju, uzlabojot konkurenci un veicinot produktu jauninājumus. Patērētāju aizsardzības noteikumu saskaņošana finanšu pakalpojumu mazumtirdzniecības jomā, kas apvienota ar mērķtiecīgu savstarpēju atzīšanu, ir galvenais Komisijas stratēģijas aspekts, lai attīstītu finanšu pakalpojumu mazumtirdzniecības tirgu. Minētā tirgus attīstība dabiski izriet no vienotās valūtas ieviešanas, kas novērš valūtas maiņas kursa risku starp euro zonas valstīm un padara cenu salīdzinājumus pārredzamākus. Pārvedumu izmaksas starp euro zonas valstīm ir būtiski samazinājušās pēc Regulas 2560/2001 ieviešanas. To papildinās tālāka ES maksājumu sistēmu integrācija, ļaujot regulārus maksājumus euro zonā izdarīt tikpat viegli kā pašlaik iekšzemes maksājumus. Pārrobežu aizdevumi, kas jāatmaksā, veicot regulārus pārrobežu pārvedumus, no šīs attīstības gūs sevišķu labumu. Pieejamās iespējas Direktīva 87/102/EK par patēriņa kredītu, kas balstās uz minimālu saskaņošanu, radīja situāciju, kad dalībvalstis direktīvas noteikumu jomu paplašināja dažādā mērā. Tā kā attiecīgie noteikumi lielākoties ir obligāti, šīs atšķirības valstu tiesību aktos rada šķēršļus iekšējam tirgum un atturēja uzņēmumus piedāvāt Eiropas produktus. Tāpēc likumdošanas iniciatīva bija vienīgā pieejamā iespēja, lai sasniegtu mērķus. Direktīvas ietekme Ietekme uz konkurētspēju - Kredītu tirgum ir attīstības potenciāls; tikai neliela tā daļa patlaban darbojas pāri robežām. Visa kredītu tirgus ievērojamais lielums slēpj lielas atšķirības starp tirgiem, kuros patēriņa kredīta līmenis ievērojami atšķiras. Piemēram, Apvienotās Karalistes tirgus ir aptuveni 230 miljardu euro liels, pretstatā tikai 40 miljardiem euro tikpat lielajā Itālijā. Vidējais kredītu izmantojums mājsaimniecībā arī ir ļoti dažāds[1]. Dažās dalībvalstīs patēriņa kredīts veido lielu daļu no mājsaimniecībai pieejamiem ienākumiem, citās tā ir salīdzinoši neliela[2]. Dažos tirgos tālākas paplašināšanās potenciāls ir neliels, savukārt citos attīstības potenciāls ir liels. - Iespējai piedāvāt kredītlīgumus visā ES vajadzētu uzlabot banku efektivitāti un apjoma ekonomiju un nodrošināt lētāku un plašāku produktu izvēli patērētājiem. Aizdevēji varēs izveidot ES patēriņa kredīta produktus, kam nav obligāti jāatbilst 25 vietējo noteikumu kopumiem. - Rodas jaunas uzņēmējdarbības iespējas, lai izmantotu iekšējā tirgus potenciālu - tehnoloģijas (jo īpaši internets) ļauj patērētājiem un kreditoriem noslēgt līgumus no attāluma, mazumtirdzniecība internetā var radīt jaunu pieprasījumu pēc kredītiem, un interneta piekļuves pieaugums stimulē attālinātās banku operācijas. Ietekme uz konkurenci - Atvieglojot pieeju kredīta tirgiem, var stimulēt konkurenci dažos tirgos, kuros patlaban dominē daži tirgus dalībnieki un patērētājiem ir ierobežota pieeja kredītam. Konkurences stimulēšanai būtu jāuzlabo kredītiestāžu efektivitāte augošajā globālajā ekonomikā. Ietekme uz patērētājiem - Konkurences veicināšana un valstu tirgu atvēršana ārvalstu kreditoriem radīs zemākas procentu likmes patērētājiem. Patēriņa kredīta cenas ir ļoti dažādas atkarībā no kreditora un dalībvalsts, un patērētajiem būtu jādod izdevība izmantot piedāvājumus visā ES teritorijā. - Konkurences šķēršļu likvidēšana radīs plašāku piedāvājumu klāstu un uzlabotus produktus. Dažās dalībvalstīs jaunievedumu līmenis ir diezgan augsts, tomēr dažus kredīta produktus, kas pieejami attiecīgajā dalībvalstī, daudzos gadījumos nevar pārdot citur ES. Patērētāju interesēs ir piekļuve visiem ES pieejamiem kredīta produktiem, vienlaikus garantējot augstu informācijas un aizsardzības līmeni. - Patēriņa kredītlīguma dažu būtisku elementu saskaņošana stiprinās patērētāju uzticību un rosinās patērētājus iegādāties kredītu pāri robežām ES teritorijā. Pašreizējais pārrobežu patēriņa kredītlīgumu zemais līmenis ir saistīts arī ar bažām par patērētāju aizsardzības līmeni citās dalībvalstīs. galvenās izmaiņas, salīdzinot ar 2004. gada 28. oktobra grozīto priekšlikumu Mērķis Direktīvas 1. pantā ir skaidrots, ka direktīvā aplūkoti tikai daži aspekti attiecīgajā jomā. Tas atbilst viedokļiem, ko vairākas ieinteresētās personas pauda apspriežu procesā. Definīcijas Pārtēriņi Jautājumu par pārtēriņiem vajadzēja precizēt. Konkrēti, lai radītu juridisku noteiktību, šajā grozītajā priekšlikumā sniegta definīcija, kas atbilst parastajai praksei dalībvalstīs. Kopējās kredīta izmaksas Kopējo kredīta izmaksu definīcija ir pārstrādāta saskaņā ar EP un nozares komentāriem. Mērķis ir iekļaut tikai tās izmaksas, kas atbilst pakalpojumiem, par kuriem nolīgts ar kreditoru vai ar kreditora starpniecību. Šī definīcija ir gada procentu likmes (GPL) aprēķina pamatā. Ievērojot ieinteresēto personu un EP lūgumu, kopējā aizdevuma likme ir svītrota, jo tā varētu mulsināt patērētājus. Darbības joma Hipotekārie kredītlīgumi Pirmais grozītais priekšlikums attiecās uz aizdevumiem pret ķīlu, izslēdzot kredītlīgumus, kas noslēgti mājokļa iegādes nolūkā. Tomēr kreditoriem ir ļoti grūti, pat neiespējami noteikt aizdevuma mērķi, jo tiem nav kontroles pār aizdoto naudu. Turklāt hipotekārie kredītlīgumi kopumā ir ļoti specifiski instrumenti ar īpašām iezīmēm, kas jāskata atsevišķi, neraugoties uz aizdevuma mērķi. Tādēļ Komisija nav iekļāvusi aizdevumus pret ķīlu darbības joma, kas atbilst EP grozījumam, kuru ļoti atbalsta nozares pārstāvji. Galvojuma līgumi, galvotāji Galvojuma līgumi tagad ir izslēgti no darbības jomas, jo galvenā problēma attiecībā uz galvojumiem bija saistīta ar hipotekārā kredīta jautājumu. Arī galvotāji ir izslēgti no darbības jomas. Direktīva attiecas tikai uz kredītlīgumiem; ir lietderīgāk neaplūkot īpašus līgumtiesību aspektus, ko plašākā kontekstā reglamentē dalībvalstīs. Gan galvojuma līgumu, gan galvotāju neiekļaušana darbības jomā atbilst EP grozījumiem un banku nozares centieniem. Pārtēriņi EP un banku nozare iebilda, ka pārtēriņus augstu vērtē to vienkāršības un zemo izmaksu dēļ un ka tādēļ uz tiem nav jāattiecina visas prasības, kas attiecas uz kredītlīgumiem. Tādēļ uz pārtēriņiem attiecas tikai atvieglotais režīms. Taču ir vajadzīgs pietiekams informācijas apjoms. Tādēļ uz pārtēriņiem attiecas ierobežots skaits prasību par līgumā iekļaujamo informāciju. Līgumi, kuru summa pārsniedz EUR 50 000 Pēc apspriedēm ar ieinteresētajām personām līgumi, kuru summa pārsniedz EUR 50 000, ir izslēgti, jo parasti tos nenoslēdz patēriņa nolūkos, bet gan drīzāk mājokļa iegādes nolūkā, un tādēļ nav vajadzīgi šāda veida tiesību akti, kas attiecas uz vidējo patēriņa kredītu. Ir ieviesta pārskatīšanas klauzula par piemērojamiem robežlielumiem, lai kredīta robežlielumus, uz ko attiecas šī direktīva, varētu pielāgot ekonomikas tendencēm ES un tirgus attīstībai. Informācija, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas Tā kā reklāma jau aplūkota Negodīgas komercdarbības prakses direktīvā (2005/29/EK), Komisija ierosina tikai sarakstu ar obligātiem informācijas elementiem, kas minami reklāmā, kura ietver finanšu informāciju par kredītu. Vispārēja reklāma par attiecīgo kredīta pakalpojumu nav aplūkota, izvairoties no nevajadzīgas uzņēmumu apgrūtināšanas. Informācija, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, ļauj patērētājiem salīdzināt piedāvājumus. Tomēr vairākas ieinteresētās personas apspriežu procesa laikā pauda bažas, ka pārlieku daudz informācijas var mulsināt. Tādēļ šajā grozītajā priekšlikumā ir svītrotas dažas prasības attiecībā uz informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas. Turklāt pēc banku nozares pieprasījuma šā grozītā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt atbilstību spēkā esošo EK tiesību aktu prasībām attiecībā uz informāciju. Aizdevējam jānovērtē patērētāja kredītspēja, pamatojoties uz pēdējā sniegto informāciju un, vajadzības gadījumā, pamatojoties uz datu bāzēs atrasto informāciju. Ņemot vērā plašas apspriedes banku nozarē, Komisija neuzskata, ka tas radītu kādas papildu izmaksas bankām, jo atbilst labai banku praksei. Tika grozīta konsultēšanas pienākuma koncepcija. Neskatoties uz atsevišķām banku nozares izvirzītām prasībām, Komisija saglabā koncepciju, ka kreditoram ir ne tikai jāizpilda prasības attiecībā uz informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, bet arī jāsniedz papildu skaidrojumi, lai patērētājs, pieņemot lēmumu, būtu labi informēts. Taču, ņemot vērā banku nozares un dažu dalībvalstu prasību, tika precizēts, ka patērētājs allaž ir atbildīgs par savu galīgo lēmumu noslēgt kredītlīgumu. Tādēļ atsauce uz konsultāciju ir precizēta kā pienākums dot patērētājam iespēju novērtēt aizdevuma priekšrocības un trūkumus. Turklāt dalībvalstīm ir piešķirta lielāka elastība, lai pielāgotu īstenošanas tiesību aktus situācijai to tirgos. Līgumā iekļaujamā informācija Noteikumos par līgumā iekļaujamo informāciju prasīta galvenokārt informācija, kas jau sniegta posmā pirms līguma noslēgšanas, kā arī informācija par to, kā izmantot atteikuma tiesības un tiesības uz pirmstermiņa atmaksu. Tas atbilst parastai labai profesionālajai praksei un kreditoriem neradīs būtiskas papildu izmaksas. Attiecībā uz mainīgo likmi patērētājam jābūt informētam par būtiskām aizdevuma likmes izmaiņām. Tomēr praksē ir neiespējami informēt par visām izmaiņām, jo dažos gadījumos likme var nedaudz mainīties katru dienu. Tādēļ šis grozītais priekšlikums paredz, ka patērētāji jāinformē periodiski un vismaz nekavējoties, ja rodas būtiskas izmaiņas. Pieeja datubāzēm Ir svītrots pienākums izveidot valstu datubāzes, jo tas pārsniegtu šīs direktīvas mērķi. Ar datu aizsardzību saistītie jautājumi jau aplūkoti Datu aizsardzības direktīvā 95/46/EK. Tādēļ Komisija ierosina garantēt tikai savstarpēju pieeju esošām privātām un publiskām datubāzēm bez diskriminācijas, kas atšķirībā no iepriekšējā noteikuma nozarei nerada papildu izmaksas, bet, gluži otrādi, palīdz samazināt šķēršļus pārrobežu patēriņa kredītam. Atteikuma tiesības Šis priekšlikums paredz iespēju patērētājiem atteikties no kredītlīguma 14 dienu laikā. Šis termiņš ļauj patērētājiem pēc līguma noslēgšanas iepazīties ar citiem piedāvājumiem un, iespējams, atrast labāku. Šis noteikums paredzēts konkurences veicināšanai. Tas atbilst esošajai praksei vairumā dalībvalstu, kaut arī termiņa ilgums var atšķirties. Atteikšanās perioda ilgums atbilst Finanšu pakalpojumu tālpārdošanas direktīvai (2002/65/EK). Līdz ar to vismaz patēriņa kredītlīgumi, ko arī pārdod no attāluma, kreditoriem neradīs papildu izmaksas. Saistītie darījumi Šis priekšlikums paredz, ka saistīto darījumu gadījumā, kad patērētājam ir tiesības atteikties no pirkuma līguma, viņam ir arī tiesības atteikties no saistītā kredītlīguma. Šī priekšlikuma mērķis ir izvairīties no tā, ka patērētājam jāpatur kredīts, pat ja tā mērķis ir zudis. Tomēr tiesības atteikties no kredīta nedod tiesības atteikties no pirkuma līguma. Pirmstermiņa atmaksa Šis priekšlikums piešķir patērētājam tiesības atmaksāt kredītu agrāk nekā sākotnēji paredzēts. Tomēr pirmstermiņa atmaksa rada izmaksas kreditoriem. Tādēļ pēc apspriedēm ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm priekšlikumā paredzēja, ka kreditori var iekasēt godīgas un objektīvas maksas, lai kompensētu zaudējumus. Tā kā kompensācijas aprēķins jāveic uz objektīva pamata, gaidāms, ka šis noteikums kreditoriem radīs tikai nenozīmīgas izmaksas. Negodīgi noteikumi Priekšlikumā ietverti divi negodīgu noteikumu piemēri, kas raksturīgi kredītlīgumiem, un ar to groza pielikumu Direktīvai 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos. Ja arī tam būs kāda ietekme uz nozari, tā būs ļoti neliela, jo sniegtie piemēri ir skaidrā pretrunā ar parasto labo profesionālo praksi. Saskaņošana Kopumā gan saskaņošana, gan savstarpēja atzīšana ir sekmējusi ES tirgus integrāciju, nodrošinot patērētāju interešu ievērošanu. Politikas virzienu kombinācija, ko izvēlas attiecīgajā jomā, nemainīgi atkarīga no šīs jomas radītājiem un par to jālemj katru gadījumu izskatot atsevišķi. Pareizās kombinācijas atrašana var prasīt proporcionalitātes principa piemērošanu risinājuma izstrādāšanā, attiecīgā gadījumā apvienojot saskaņošanu ar savstarpēju atzīšanu. Ņemot vērā minēto, Komisija ierosina saglabāt pilnīgas saskaņošanas pieeju, vienlaikus saglabājot zināmu dalībvalstu elastību dažās jomās. Pilnīga saskaņošana ir optimāls veids, lai izveidotu īstenu vienotu patēriņa kredīta tirgu, kas ļautu uzņēmumiem piedāvāt patēriņa kredītu pāri robežām un vienlaikus garantēt atbilstīgi augstu patērētāju aizsardzības līmeni, neatkarīgi no tā, kur ES kredītlīgums ir noslēgts. Priekšlikuma grozījumā tagad ir precizēts, ka tikai tekstā aplūkotie elementi ir pilnīgi saskaņoti, savukārt tādus jautājumus kā solidāru atbildību paredz valstu tiesiskās sistēmas. Dažos gadījumos priekšlikums paver iespēju īstenošanai valsts līmenī galvenokārt valstu tirgu vai valstu tiesību aktu neviendabīguma dēļ. Piemēram, pirmstermiņa atmaksas vai kopējās kredīta summas pārsniegšanas gadījumā. Taču jānodrošina arī, lai direktīvā paredzēta elastība attiecībā uz īstenošanu valsts līmenī nesekmētu papildu barjeru radīšanu patēriņa kredīta vienotajam tirgum. Tādēļ Komisija pilnīgas saskaņošanas pieeju papildina ar savstarpēju atzīšanu attiecībā uz atsevišķiem jautājumiem. Tas palīdz samazināt tiem uzņēmumiem radīto apgrūtinājumu, kas vēlas piedāvāt pārrobežu patēriņa kredītu. Ierosinātā noteikuma īstenošanas rezultātā kreditoram darbojoties citā dalībvalstī, kurā tas nav reģistrēts, būtu jāievēro tikai izcelsmes dalībvalsts tiesiskās prasības (vai līdzvērtīgas), nevis uzņēmēja dalībvalsts prasības. Līgumtiesību jomā rezultāts varētu atšķirties no Romas konvencijas 5. pantā paredzētā rezultāta. 5. pantā paredzētajā situācijā tiktu piemēroti tās valsts likumi, kur patērētājam ir pastāvīgā dzīvesvieta, minētais likums var noteikt standartus, kas saistībā ar līdzvērtīgiem standartiem, kurus piemēro ienācēja kreditora mītnes valstī, ierobežo kreditora darbību, piem., ar augstākām (vai atšķirīgām) prasībām, nekā tā mītnes valsts standarti. Šādā gadījumā, ja runa ir par jomām, uz kurām attiecas savstarpējas atzīšanas klauzula, mītnes dalībvalstij jānodrošina, lai minētie standarti uz līgumiem neattiektos. Turpinātu piemērot vai nu likumus, ko puses izvēlas, vai, ja šāda izvēle nenotiek, kreditora mītnes valsts likumus. Jomas, uz kurām attiecas savstarpējas atzīšanas klauzula, ir skaidri uzskaitītas šajā priekšlikumā. Attiecībā uz 15. un 17. pantu par pirmstermiņa atmaksu un kopējās kredīta summas pārsniegšanu, ir paredzēts pakāpeniskas ieviešanas periods, lai dalībvalstis varētu pielāgoties. Piemēri GPL aprēķina ilustratīvie piemēri, kas paredzēti priekšlikuma iepriekšējā II pielikumā, ir svītroti, ņemot vērā Komisijas vispārīgo mērķi par labāku regulējumu un lai pārmērīgi neapgrūtinātu likumdošanas procedūru. Ja tiks uzskatīts, ka šie piemēri var noderēt, aprēķinot GPL, tos var publicēt atsevišķi pēc direktīvas pieņemšanas. 2005/0222 (COD) Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz patēriņa kredīt līgumiem un par Padomes Direktīvas 93/13/EK grozīšanu EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[4], saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru[5], tā kā: 1. Padomes 1986. gada 22. decembra Direktīva 87/102/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz patēriņa kredītu[6] paredz noteikumus Kopienas līmenī attiecībā uz patēriņa kredītlīgumiem. 2. (1) Komisija 1995. gadā iesniedza ziņojumu[7] par Padomes 1986. gada 22. decembra Direktīvu par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz patēriņa kredītu, pēc kuras tā un uzsāka ļoti plašas konsultācijas ar ieinteresētajām personām. Komisija 1997. gadā iesniedza kopsavilkuma ziņojumu par reakciju uz 1995. gada ziņojumu[8]. Otrs ziņojums[9] tika sagatavots 1996. gadā par Direktīvas 87/102/EK darbību, kas grozīta ar Padomes 1990. gada 22. februāra Direktīvu 90/88/EEK , ar ko groza Direktīvu 87/102/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz patēriņa kredītu. 3. (2) Šie ziņojumi un konsultācijas atklāja, ka pastāv būtiskas atšķirības starp dažādu dalībvalstu tiesību aktiem fizisku personu kreditēšanas jomā kopumā un jo īpaši patēriņa kredīta jomā. To valstu likumu analīze, ar kuriem transponē Direktīvu 87/102/EEK, liecina, ka dalībvalstis uzskata, ka Direktīvas sniegtais aizsardzības līmenis ir neatbilstošs. Tādēļ to īstenošanas tiesību aktos ņemti vērā citi kredīta veidi un jauni kredītlīguma veidi, uz kuriem direktīva neattiecas. Līdz ar to vajadzīgs iepriekš paredzēt valstu tiesību aktu reformas, ko paredzējušas vairākas dalībvalstis, un paredzēt saskaņotu Kopienas sistēmu izmanto vairākus patērētāju aizsardzības mehānismus papildus Direktīvai 87/02/EEK, jo pastāv atšķirības tiesiskajā vai ekonomiskajā situācijā valstu līmenī. 4. (3) De facto un de jure situācija, kas izriet no šīm valstu atšķirībām, rada izkropļotu konkurenci starp kreditoriem Kopienā un šķēršļus iekšējam tirgum, ja dalībvalstis ir pieņēmušas dažādus obligātos noteikumus, kas ir bargāki nekā tie, kuri paredzēti Direktīvā 87/102/EEK. Tas ierobežo patērētāju jomu attiecībā uz iespējām iespējas tieši izmantot pakāpeniski augošo pārrobežu kredīta pieejamību kredīta iegūšanu citās dalībvalstīs . Šie kropļojumi un ierobežojumi savukārt ietekmē pārrobežu kredīta pieprasījuma apjomu un raksturu savukārt var ietekmēt preču un pakalpojumu pieprasījumu. Valstu likumu un prakses atšķirību tālākas sekas ir tādas, ka patērētājiem nav vienāda aizsardzība visās dalībvalstīs. 5. (4) Pēdējos gados patērētājiem piedāvāto un patērētāju izmantoto kredītu veidi ir nozīmīgi attīstījušies. Ir parādījušies jauni kredītinstrumenti, un to izmantošana turpina attīstīties. Tādēļ vajadzības gadījumā jāpielāgo, jāgroza un jāpilnīgo esošos noteikumus un jāpaplašina to darbības joma. 6. Saskaņā ar Līguma 14. panta 2. punktu iekšējais tirgus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču un pakalpojumu brīva aprite un brīvība veikt uzņēmējdarbību. Pārredzamāka un efektīvāka kredītu tirgus attīstība telpā bez iekšējām robežām ir būtiska, lai veicinātu pārrobežu darbību attīstību. 7. Lai sekmētu pareizi funkcionējoša patēriņa kredītu iekšējā tirgus izveidi, ir jāparedz saskaņota Kopienas sistēma vairākās būtiskās jomās. Ņemot vērā, ka patēriņa kredītu tirgus nemitīgi attīstās un Eiropas pilsoņu mobilitāte pieaug, progresīviem Kopienas tiesību aktiem, kas spēj pielāgoties nākotnes kredītu veidiem un snied z dalībvalstīm atbilstīgu elastību, tos īstenojot, būtu jāpalīdz izveidot mūsdienīgiem tiesību aktu kopums par patēriņa kredītu. 8. (5) Tāpat jāveicina pārredzamāka un efektīvāka patēriņa kredīta tirgus veidošana. Ir svarīgi, lai šis tirgus piedāvātu pietiekamu patērētāju aizsardzību, lai nodrošinātu patērētāju uzticību . Tādējādi brīva kredītu piedāvājumu kustība var notikt apstākļos, kas ir optimāli gan tiem, kas kredītu piedāvā, gan tiem, kam tas vajadzīgs, pienācīgi ņemot vērā īpašas situācijas atsevišķās dalībvalstīs. 9. Tas rada vajadzību pēc maksimālas Vajadzīga pilnīga saskaņošana, lai visiem patērētājiem Kopienā nodrošinātu augstas pakāpes augstu un līdzvērtīgu viņu interešu aizsardzības līmeni un līdzvērtīgu informētības līmeni un lai izveidotu īstenu iekšējo tirgu . Tādēļ dalībvalstis nedrīkstētu saglabāt vai ieviest valstu noteikumus, izņemot tos, kas paredzēti šajā direktīvā. Tomēr šāds ierobežojums jāpiemēro tikai tad, ja šajā direktīvā pastāv saskaņoti noteikumi. Izņemot ar šo direktīvu saskaņotos noteikumus, dalībvalstīm būtu jāpatur tiesības saglabāt vai ieviest valstu tiesību aktus. Attiecīgi dalībvalsts, piemēram, var saglabāt vai ieviest valsts noteikumus par pārdevēja vai pakalpojumu sniedzēja un kreditora solidāro atbildību. Cits šīs dalībvalstu iespējas piemērs varētu būt valstu noteikumi, ar ko ievieš vai saglabā tiesības atteikties no preču pārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas līguma, ja patērētājs īsteno savas tiesības atkāpties no kredītlīguma. Kas attiecas uz īpašiem kredītlīgumiem, kam piemērojami tikai daži šīs direktīvas noteikumi, piemēram, pārtēriņiem un dažiem citiem īpašiem kredītlīgumiem, dalībvalstīm jāpatur tiesības valstu tiesību aktos reglamentēt šādu kredītlīgumu veidu citus aspektus, kuri nav saskaņoti ar direktīvu. 10. Pat dažās jomās, kas saskaņotas ar šo direktīvu, valstu īstenošanas noteikumi var atšķirties un vairāk apgrūtināt kreditorus, kad tie sniedz pārrobežu pakalpojumus. Ņemot vērā saskaņošanas un patērētāju aizsardzības līmeni, ko nodrošina šī direktīva, un lai izveidotu pareizi funkcionējušu iekšējo tirgu, tādos gadījumos ir lietderīgi izvairīties no papildu apgrūtinājuma kreditoriem, jo īpaši attiecībā uz vajadzību izpildīt noteikumus, kas pārsniedz noteikumus dalībvalstī, kurā tie reģistrēti. Tādēļ dažos gadījumos, kas izsmeļoši uzskaitīti šajā direktīvā, jāpiemēro savstarpējas atzīšanas princips. Šajos gadījumos savstarpējas atzīšanas princips paredz, ka tās dalībvalsts tiesību aktu noteikumi, kurā ir patērētāja parastā dzīvesvieta, netiek ievēroti, ja to piemērošana attiecīgajā situācijā ir brīvas pakalpojumu aprites ierobežojums. 11. Dažos gadījumos, kuros piemēro savstarpējas atzīšanas principu, šī direktīva paredz pārejas posmu. Šāds periods ļautu dalībvalstīm iegūt pietiekamu pieredzi par īstenošanas tiesību aktu darbību, kā arī ļautu uzņēmējiem pielāgoties jaunajam tiesiskajam regulējumam pēc šīs direktīvas īstenošanas, pirms tiek piemērota savstarpēja atzīšana. (6) Ņemot vērā augošo kredīta veidu un kredīta sniedzēju dažādību, ikviena persona, kas sniedz kreditoram informāciju, kura ļauj identificēt patērētāju, un kas par atlīdzību palīdz noslēgt kredītlīgumu, jāuzskata par kredīta starpnieku neatkarīgi no šādas atlīdzības veida. Tomēr juristi un notāri principā nebūtu uzskatāmi par kredīta starpniekiem, ja patērētājs ar viņiem sazinās, lai konsultētos par kredītlīguma apjomu, vai ja viņi palīdz sastādīt vai apliecināt līgumu, ciktāl viņi sniedz tikai juridisku vai finansiālu konsultāciju un nenovirza klientus pie konkrētiem kreditoriem. 12. Līgumus par ilglaicīgu pakalpojumu sniegšanu vai ilglaicīgu tāda paša veida preču piegādi tādā pašā daudzumā, saskaņā ar kuriem patērētājam ir tiesības samaksāt par tiem līgumu noteikumu darbības laikā nomaksā pa daļām, var būtiski atšķirties no kredītlīgumiem, uz ko attiecas šī direktīva, gan saistībā ar iesaistīto līgumslēdzēju pušu interesēm, gan darījumu kārtību un izpildi. Tādēļ būtu jāprecizē, ka šajā direktīvā tie netiek uzskatīti par kredītlīgumiem. Šāda veida līguma piemērs ir apdrošināšanas līgums, saskaņā ar kuru par apdrošināšanu maksā ar ikmēneša maksājumiem. 13. (7) Kredītlīgumi, kas aptver ar nekustamo īpašumu nodrošināta kredīta piešķiršanu nekustamā īpašuma iegādei vai pārveidei, būtu jāizslēdz no šīs direktīvas darbības jomas. Šāda veida kredītam ir ļoti īpašs raksturs. un uz to attiecas Komisijas 2001. gada 1. marta ieteikums par informāciju, kas aizdevējam jāsniedz patērētājiem pirms līguma noslēgšanas, piedāvājot kredītu mājokļa iegādei. (8) Ņemot vērā finansiālu interešu apdraudējumu, to fizisko personu situācija, kas darbojas kā patērētāju galvotāji, rada vajadzību pēc īpašiem noteikumiem, kuri nodrošina tādu informācijas un aizsardzības līmeni, kas salīdzināms ar patērētājiem nodrošināto. (9) Padomes 1984. gada 10. septembra Direktīvas 84/450/EEK par maldinošu reklāmu un salīdzinošu reklāmu [10] nolūks ir nodrošināt aizsardzību saistībā ar skaitļu, izmaksu vai likmju minēšanu reklāmās vai reklāmas piedāvājumos saistībā ar kredītlīgumiem. Tā paredz, ka šādiem skaitļiem, izmaksām vai likmēm jāpievieno aprēķini, lai skaitli būtu iespējams novērtēt visu ar kredītlīgumu noteikto patērētāja saistību kontekstā. 14. Patērētājiem jābūt aizsargātiem pret negodīgu vai maldinošu praksi, jo īpaši attiecībā uz informācijas atklāšanu, ko veic kreditors, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/29/EK, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (Negodīgas komercprakses direktīva[11]). Tomēr ar šo direktīvu jāparedz īpaši kredītlīgumu reklāmas noteikumi, kā arī daži standartinformācijas elementi, ar ko jānodrošina patērētāji, lai viņi jo īpaši varētu salīdzināt dažādus piedāvājumus. (10) Lai nodrošinātu īstenu patērētāju aizsardzību, attiecībā uz nepieprasītu kredītu tirdzniecības aģentu darbību jāpieņem stingrāka pieeja nekā tā, kas paredzēta Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvā 85/577/EEK par patērētāja aizsardzību attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām.[12] (11) Šīs direktīvas noteikumi jāpiemēro, neierobežojot Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EEK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti [13]. Tomēr dažos gadījumos jāparedz piemērota sistēma personas datu vākšanai un apstrādei, kas vajadzīgi, lai novērtētu kredītrisku. 15. (14) Lai patērētāji varētu pieņemt lēmumu, zinot visus faktus, viņiem pirms kredītlīguma noslēgšanas jāsaņem jā saņem atbilstīga informācija par kredīta nosacījumiem un izmaksām, kā arī viņu saistībām. Lai nodrošinātu vislielāko iespējamo piedāvājumu pārredzamību un salīdzināmību, šādai informācijai jo īpaši būtu jāietver gada procentu likme (ko piemēro kredītam un kas ilustrēta ar uzskatāmu piemēru), kā arī kopējā aizdevumu likme un kas visā Kopienā noteikta tādā pašā veidā . Tā kā gada procentu likmi šajā posmā var norādīt, tikai izmantojot piemēru, šādam piemēram jābūt raksturīgam. Tādējādi tam būtu jāatbilst, piemēram, saskaņā ar attiecīgā veida kredītlīgumu piešķirtā kredīta vidējam ilgumam un summai un, ja vajadzīgs, iegādātājām precēm. Nosakot raksturīgu piemēru, būtu jāņem vērā arī dažu kredītlīguma veidu biežums konkrētā tirgū. 16. Patērētāji pirms kredītlīguma noslēgšanas būtu jāinformē par jebkādām papildu izmaksām, kas ir obligātas, lai saņemtu kredītu. Pat ja šo izmaksu summu nevar noteikt iepriekš, patērētajiem būtu jāsaņem atbilstīga informācija gan reklāmā, gan posmā pirms līguma noslēgšanas. 17. Kas attiecas uz īpašiem kredītlīgumu veidiem, lai nodrošinātu atbilstīgu patērētāju aizsardzības līmeni, vienlaikus pārmērīgi neapgrūtinot kreditorus vai attiecīgos gadījumos — kredīta starpniekus, tomēr ir lietderīgi ierobežot šīs direktīvas prasības attiecībā uz informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, ņemot vērā šādu līgumu veidu īpašo raksturu. 18. Patērētājam pirms kredītlīguma noslēgšanas jāsaņem visaptveroša informācija neatkarīgi no tā, vai kredīta pārdošanā ir iesaistīts kredīta starpnieks. Tādējādi kopumā prasības par informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, būtu jāpiemēro arī tad, ja ir iesaistīts kredīta starpnieks. Tomēr, ja preču piegādātāji un pakalpojumu sniedzēji rīkojas kā kredīta palīgstarpnieki, nav lietderīgi tos apgrūtināt arī ar prasībām par informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, kā noteikts šajā direktīvā. Tādējādi prasības par informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, nebūtu piemērojamas šādiem kredīta starpniekiem. Preču piegādātājus un pakalpojumu sniedzēju var, piemēram, uzskatīt par tādiem, kas darbojas kā kredīta palīgstarpnieki, ja to kredīta starpnieka darbība neveido nozīmīgu to apgrozījuma daļu. Šādos gadījumos patērētāji vēl aizvien tiek nodrošināti ar pilnīgu informāciju, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, jo kreditoram tā jāsniedz. 19. Patērētājiem būtu arī jārīkojas saprātīgi un jāievēro līgumsaistības. (15) Ņemot vērā kredīta instrumentu tehnisko un juridisko sarežģītību, kredīta starpniekam un kreditoram jāuzliek vispārīgs pienākums sniegt konsultāciju, lai patērētājs var izvēlēties no vairākiem piedāvātajiem kredīta veidiem, pilnīgi pārzinot visus faktus. Tāpat saskaņā ar „atbildīgas aizdošanas” principu kreditora pienākums ir pārbaudīt, vai patērētājs un, attiecīgā gadījumā, galvotājs spēj izpildīt jaunas saistības. 20. Par spīti tam, ka jāsniedz informācija, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas, patērētājam tomēr var būt vajadzīga papildu palīdzība, lai izlemtu, kurš kredītlīgums no piedāvātajiem produktiem ir vispiemērotākais viņa vajadzībām un finansiālajam stāvoklim. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai kreditori un attiecīgā gadījumā kredīta starpnieki, sniedz šādu palīdzību. Vajadzības gadījumā attiecīgā informācija, kas jāsniedz pirms līguma noslēgšanas, kā arī piedāvātā produkta priekšrocības un trūkumi patērētājam jāizskaidro individuāli, ņemot vērā attiecīgā kredītlīguma iespējamo sarežģītību. 21. (12) Lai palīdzētu samazināt kredītrisku gan kreditoram, gan patērētājam, pieredze un prakse liecina, ka noderīga ir pietiekama un uzticama informācija par saistību neizpildes gadījumiem. Tādēļ dalībvalstīm jānodrošina, ka to teritorijā ir publiska vai privāta centrālā datubāze, attiecīgā gadījumā — kā datubāzu tīkls. Patērētāji un galvotāji dalībvalstī, kas nav izpildījuši saistības, būtu jāreģistrē šajā datubāzē vai tīklā. Lai varētu strādāt efektīvi, kreditoriem jāiepazīstas ar informāciju, kas atrodas šajā centrālajā datubāzē, pirms akceptēt jebkādas saistības no patērētāja vai galvotāja puses. Lai novērstu jebkādus konkurences kropļojumus kreditoru vidū, jā nodrošina, lai personām un uzņēmumiem kreditoriem ir pieeja privātām vai publiskām centrālām datubāzēm par patērētājiem citā dalībvalstī, kurā tie nav reģistrēti , saskaņā ar tādiem pašiem nediskriminējošiem nosacījumiem, salīdzinot ar kā personām un uzņēmumiem kreditoriem attiecīgajā dalībvalstī , vai nu tieši, vai izmantojot centrālo datubāzi pašu dalībvalstī . 22. Lai patērētājs zinātu savas tiesības un pienākumus saskaņā ar kredītlīgumu, tajā jāietver visa vajadzīgā informācija skaidrā un kodolīgā veidā. (13) Lai nodrošinātu informācijas konfidencialitāti un personas datu aizsardzību, ir ļoti būtiski, lai iegūtos datus izmantotu tikai, lai novērtētu patērētāja vai galvotāja saistību neizpildes risku. Jebkāda cita no centrālās datu bāzes iegūto datu apstrāde vai izmantošana jāaizliedz. Visbeidzot, lai izvairītos no jebkāda riska, dati nekavējoties jāiznīcina pēc kredītlīguma noslēgšanas vai kredīta pieteikuma noraidīšanas. (16) Kredītlīgumā paredzētie nosacījumi dažos gadījumos var būt par sliktu patērētājam. Jānodrošina labāka patērētāju aizsardzība, nosakot dažus precizējošus nosacījumus, kas piemērojami visiem kredīta veidiem, uz ko attiecas šī direktīva. Kredītlīgumam jāapstiprina un jāpapildina informācija, kas sniegta pirms līguma noslēgšanas, vajadzības gadījumā izmantojot atmaksas tabulu un sīkas ziņas par maksājumiem saistību nepildīšanas gadījumā. 23. Lai nodrošinātu pilnīgu pārredzamību, jāsniedz informācija patērētājam par aizņēmuma likmi gan posmā pirms līguma noslēgšanas, gan noslēdzot kredītlīgumu. Līgumattiecību laikā jāturpina informēt patērētāju par būtiskām aizņēmuma likmes izmaiņām. 24. (18) Lai līdzīgās jomās tuvinātu procedūras attiecībā uz atteikuma tiesību izmantošanu, jāparedz tiesības atteikties no līguma bez soda un bez pienākuma sniegt pamatojumu saskaņā līdzīgiem nosacījumiem, kādi paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvā 2002/65/EK par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK[14]. Pirms atteikuma tiesību izmantošanas patērētājs var informēt kreditoru par savu nodomu atteikties no kredītlīguma, lai dotu iespēju atkārtoti veikt sarunas par šo līgumu. 25. Kas attiecas uz saistītajiem līgumiem, pastāv savstarpējas atkarības attiecības starp preču vai pakalpojumu iegādi un šajā nolūkā noslēgtu kredītlīgumu. Tādēļ tiesībām atteikties no pirkuma līguma jāļauj patērētājam attiekties arī no kredītlīguma. Turklāt ar dažiem nosacījumiem patērētājiem jāatļauj izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret kreditoru, ja rodas ar pirkuma līgumu saistītas grūtības. Tomēr šādu nosacījumu neizpildei nav jāliedz patērētājiem tiesības, ko piešķir valstu noteikumi, ar kuriem piemēro pārdevēja vai pakalpojuma sniedzēja un kreditora solidāro atbildību. 26. (21) Patērētājam jābūt tiesīgam izpildīt savas saistības pirms kredītlīgumā noteiktā termiņa. Daļējas vai pilnīgas pirmstermiņa atmaksas gadījumā kreditoram jā būt tiesīgam pieprasīt tikai godīgu un objektīvu kompensāciju. Ar objektīvu kompensāciju jākompensē kreditoram izmaksas, kas tieši saistītas ar pirmstermiņa atmaksu, un tai jāņem vērā abu līgumslēdzēju pušu intereses. tikai un ar nosacījumu, ka šāda atmaksa rada attiecīgus finansiālus zaudējumus kreditoram. 27. (23) Kreditora tiesību nodošanai saskaņā ar kredītlīgumu nav jā nostāda patērētājs vai galvotājs neizdevīgākā stāvoklī. Šādu iemeslu dēļ kreditoram, kas piedāvā kredītlīgumu kapitāla uzkrāšanai, jāuzņemas risks, ja trešā puse, kas sniedz šādu kapitāla veidošanu, nepilda savas saistības. Tāpat patērētājs pienācīgi jāinformē, ja kredītlīgums tiek cedēts trešai personai. Tomēr, ja cesiju veic tikai parādu kapitalizācijas nolūkā un ja sākotnējais kreditors ar tiesību pēcteča piekrišanu rīkojas kā kreditors attiecībā pret patērētāju, patērētājam nav nopietnas intereses tikt informētam par cesiju. Tādēļ šādos gadījumos ES līmenī prasība informēt par cesiju būtu pārmērīga, taču dalībvalstīm jābūt izvēles brīvībai šādas prasības saglabāt vai ieviest savos tiesību aktos. 28. (19) Lai veicinātu iekšējā tirgus izveidi un darbību un nodrošinātu augstu patērētāju aizsardzības līmeni visā Kopienā, sīkāk jāizstrādā aprēķināšanas metode jānodrošina informācijas salīdzināmību saistībā ar gada procentu likm ēm visā Kopienā. Par spīti vienotajai matemātiskajai formulai gada procentu likmes aprēķināšanai, kas paredzēta Direktīvā 87/102/EEK, kura grozīta ar Direktīvu 98/7/EK, gada procentu likme vēl nav pilnībā salīdzināma visā Kopienā. Aprēķinot gada procentu likmi, atsevišķās dalībvalstīs tiek ņemti vērā dažādi izmaksu faktori. Tādēļ šai direktīvai skaidri jānosaka kopējās kredīta izmaksas patērētājam. Ar apdrošināšanu saistītās izmaksas gada procentu likmes aprēķinā jāiekļauj tikai tad, ja apdrošināšana ir obligāta, lai saņemtu kredītu vai reklamēto procentu likmi, un apdrošināšanas līgumu slēdz ar kreditoru vai kredīta starpnieku vai ar viņu starpniecību . un lai noteiktu kopējo kredīta izmaksu daļas, kuras izmantos aprēķinā. Gada procentu likme īstenībā ir salīdzināšanas instruments, kas ļauj patērētājam izmērīt un salīdzināt no kredītlīguma noslēgšanas izrietošo saistību ietekmi uz viņa budžetu laikā un telpā. Tādēļ kredīta kopējām izmaksām jāietver visas izmaksas, kas patērētājam jāmaksā par kredītu, neatkarīgi no tā, vai šīs izmaksas maksājamas kreditoram, kredīta starpniekam vai jebkurai citai pusei. Tādējādi, pat ja patērētājs brīvprātīgi veic apdrošināšanu, noslēdzot kredītlīgumu, ar šādu apdrošināšanu saistītās izmaksas jāiekļauj kopējās kredīta izmaksās. 29. (17) Ņemot vērā kredītlīgumos un galvojuma līgumos izmantoto noteikumu īpašo raksturu, vajadzīgs precizējums par to, kādi noteikumi uzskatāmi jā uzskata par negodīgiem , neierobežojot to piemērošanu līgumam kopumā, saskaņā ar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos[15]. Tādēļ minētā direktīva atbilstīgi jāgroza. (20) Tāpat vajadzīgs patērētājam sniegt informāciju kopējās aizdevuma likmes veidā par kreditoram maksājamām summām, izņemot tās, kas maksājamas trešām pusēm. Šī likme ļauj patērētājam salīdzināt kreditora izmaksas saistībā ar dažādiem kreditora piedāvātajiem produktiem un tirgū pieejamiem produktiem. (22) Ja saskaņā ar kredītlīgumu iegādāto preču piegādātāju vai pakalpojumu sniedzēju var uzskatīt par kredīta starpnieku, patērētājam jāspēj īstenot tādas tiesības pret kreditoru, kas pārsniedz viņa parastās līgumtiesības pret preču piegādātāju vai pakalpojumu sniedzēju. (24) Ir vajadzīgs izveidot kopīgus noteikumus par pasākumiem, ko piemēro, ja netiek izpildīts kredītlīgums. Jo īpaši dažu veidu parādu piedziņas prakse, kas acīmredzami ir nesamērīga, jāuzskata par nelikumīgu. 30. (25) Lai nodrošinātu tirgus pārredzamību un stabilitāti, un kamēr nav veikta tālāka saskaņošana , dalībvalstīm jāpieņem jānodrošina, ka pastāv atbilstīgi pasākumi to personu reģistrēšanai, kas piedāvā kredītu vai rīkojas kā kreditoru un kredīta starpnieku regulēšanai un uzraudzībai lai noslēgtu kredītlīgumus, kreditoru un starpnieku pārbaudei un uzraudzībai, un lai patērētājiem sniegtu iespēju iesniegt sūdzības par kredītlīgumiem vai nosacījumiem. (26) Lai nodrošinātu pastāvīgu patērētāja interešu aizsardzību, kredītlīgumi vai galvojuma līgumi, kaitējot patērētājam vai galvotājam, nedrīkst atkāpties no noteikumiem, ar ko īsteno vai kuri atbilst šai direktīvai. 31. (27) Šī direktīva respektē pamattiesības un ievēro principus, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši tās mērķis šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt atbilstību , ka pilnībā tiek ievēroti noteikumi par personas datu aizsardzību, tiesībām uz īpašumu, nediskrimināciju, ģimenes un profesionālās dzīves aizsardzību un patērētāju aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8., 17., 21., 33. un 38. pantu. 32. (28) Tā kā veicamo pasākumu šīs direktīvas mērķi, proti, kopīgu noteikumu izveidi kas ļauj saskaņot attiecībā uz dažiem dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu aspektiem par patēriņa kredītu, dalībvalstis nevar atbilstīgi pienācīgi sasniegt un to var efektīvāk labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var rīkoties var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas minēts kā izklāstīts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā attiecīgajā pantā minēto noteikto proporcionalitātes principu šī direktīva nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu šos mērķus. 33. (29) Dalībvalstīm jānosaka jānosaka noteikumi par sankcijām, attiecībā uz kas piemērojamas , ja tiek pārkāpti šīs direktīvas noteikumi un jānodrošina būtu jānodrošina to īstenošana piemērošana . T Š īm sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām jāattur no pārkāpumiem . 34. Tādējādi, ņemot vērā grozījumu skaitu, ko vajadzīgs izdarīt Direktīvā 87/102/EKK patēriņa kredīta nozares attīstības dēļ un Kopienas tiesību aktu skaidrības labad, minētā direktīva jāatceļ un jāaizstāj ar šo direktīvu Tādēļ ir vajadzīgs atcelt Direktīvu 87/102/EEK un aizstāt to ar šo direktīvu , IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU: I NodaļaMērķis, definīcijas un darbības joma 1. PANTS Mērķis Priekšmets Šīs direktīvas nolūks mērķis ir saskaņot dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu dažus aspektus par līgumiem, kas attiecas uz patēriņa kredītu , kas piešķirts patērētājiem un galvojuma līgumus . 3 2 . Pants Darbības joma 1. Šo direktīvu attiecas piemēro kredītlīgumiem un galvojuma līgumiem . 2. Šo direktīvu nepiemēro šādiem kredītlīgumiem un, attiecīgā gadījumā, jebkādiem attiecīgiem galvotāja līgumiem : a) kredītlīgumiem, kuru mērķis ir piešķirt kredītu privāta nekustamā īpašuma iegādei vai pārveidei, kas pieder patērētājam vai kuru viņš vēlas iegādāties un kas ir nodrošināti ar hipotēku uz nekustamo īpašumu vai citu pielīdzināmu galvojumu, ko šajā nolūkā parasti izmanto dalībvalstī; b) kredītlīgumiem, kuru kopējā kredīta summa pārsniedz EUR 50 000; c) īres līgumiem, izņemot, ja tie nosaka, ka īpašumtiesības ar laiku pāriet īrniekam ; kas izslēdz īpašumtiesību pāriešanu īrniekam vai viņa pilnvarotām personām; d) ilgtermiņa nomas līgumiem, kas neuzliek nekādas saistības iegādāties līgumā paredzēto preci; e) kredītlīgumiem, saskaņā ar kuru noteikumiem patērētājam jāatmaksā kredīts pa daļām vai vienā maksājumā laika posmā, kas nepārsniedz trīs mēnešus, nemaksājot procentus vai nekādas citas maksas; f) kredītlīgumiem, kas atbilst šādiem noteikumiem: i) ko darba devējs kā papildu darbību piešķir darba ņēmējiem bez procentiem, vai tos piešķīris kreditors, kam tā ir papildu nodarbe, t.i., neietilpst galvenās komercdarbības vai profesionālās darbības jomā , ii) tie ir piešķirti ar gada procentu likmēm, kas zemākas par tirgū dominējošām, iii) tos un kurus parasti plašai sabiedrībai nepiedāvā; g) kredītlīgumiem, kas noslēgti ar ieguldījumu sabiedrībām, kā noteikts Padomes Direktīvas 93/22/EEK[16] 1. (2) panta 2. punktā nozīmē nolūkā ļaut ieguldītājam veikt darījumu, kas saistīts ar vienu vai vairākiem instrumentiem, kuri uzskaitīti minētās direktīvas pielikuma B iedaļā, ja sabiedrība, kas piešķir kredītu, ir iesaistīta šādā darījumā; h) kredītlīgumiem, kas ir tiesā vai citā ar likumu noteiktā valsts iestādē vai uzņēmumā panākta izlīguma rezultāts; i) kredītlīgumiem, kas attiecas uz esoša parāda maksājumu atlikšanu bez maksas; j) kredītlīgumi, kurus noslēdzot, patērētājam kreditora glabāšanā kā garantija jānodod kāds priekšmets un patērētāja atbildība ir strikti ierobežota tikai ar šo ieķīlāto priekšmetu. k) kredītlīgumi, kas saistīti ar aizdevumiem, kurus piešķir ierobežotam klientu lokam, ar procentu likmēm, kas zemākas nekā tirgū dominējošās, vai bez procentiem, un, ja kreditors pilda ar likumu noteiktu pienākumu vispārējo interešu labā. 3. Kredītlīgumiem, uz kuriem pamatojoties, kredītu piešķir kā pārtēriņa iespēju, piemēro tikai 1. līdz 4., 6., 7. un 8. pantu, 9. panta 1. punktu, 9 panta 2. punkta a) līdz d), h) un o) apakšpunktu, 9. panta 3. punktu, 10. un 11. pantu, 17. panta 1. punktu un 18. līdz 29. pantu. Informācija, kas jāiekļauj šajos kredītlīgumos, ietver arī informāciju par maksām, kuras piemērojamas no šādu kredītlīgumu noslēgšanas brīža, un nosacījumus, saskaņā ar kuriem šīs maksas var grozīt. 4. Šādiem kredītlīgumiem piemēro tikai 1. līdz 4., 6., 7. un 8. pantu, 9. panta 1. punktu, 9. panta 2. punkta a) līdz g) un j) apakšpunktu, 9. panta 3. punktu un 10., 12. un 17. līdz 29. pantu: a) kredītlīgumiem, kuru kopējā kredīta summa nepārsniedz EUR 300; b) kredītlīgumiem, ko noslēgušas patērētāju bezpeļņas organizācijas, kas pārvalda to dalībnieku ietaupījumus un nodrošina dalībniekiem kredītus, saskaņa ar kuriem: i) galīgā atbildība ir brīvprātīgajiem, kas nodrošina kredītu, pamatojoties uz gada procentu likmi, uz kuru attiecas valsts tiesību aktos noteiktā maksimālā robeža, un ii) šādu organizāciju dalībnieki var būt tikai personas, kas dzīvo vai strādā noteiktā rajonā, vai konkrēta darba devēja darba ņēmēji un pensionēti darba ņēmēji; c) kredītlīgumiem, kas paredz, ka kreditors un patērētājs vienojas par kārtību saistībā ar atliktiem maksājumiem vai atmaksas metodēm, ja patērētājs jau nav izpildījis sākotnējā kredītlīguma saistības], ja: i) šāda kārtība, visticamāk, novērstu iespējamos tiesas procesus par šādu saistību neizpildi, un ii) uz patērētāju tādēļ neattiektos mazāk labvēlīgi noteikumi, salīdzinot ar sākotnējo kredītlīgumu. Tomēr, ja uz kredītlīgumu attiecas 3. punkta darbības joma, piemēro tikai minētajā punktā paredzētos noteikumus. 2. 3 . Pants Definīcijas Šajā direktīvā tiek piemērotas šādas definīcijas: a) „patērētājs” ir fiziska persona, kura darījumos, uz ko attiecas šī direktīva, darbojas nolūkos, kas kurus nevar uzskatīt par saistītiem nav saistīti ar personas amatu, nodarbošanos vai profesiju; b) „kreditors” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas piešķir vai apsola piešķirt kredītu saskaņā ar savu amatu, nodarbošanos vai profesiju; c) „kredītlīgums” ir līgums, ar ko kreditors piešķir vai apsola piešķirt patēriņa kredītu atlikta maksājuma, aizdevuma vai tamlīdzīgas finansiālas vienošanās veidā, izņemot L l īgumus par ilglaicīgu pakalpojumu (privātu vai publisku) sniegšanu vai tāda paša veida preču piegādi tādā pašā daudzumā , ja patērētājs ir tiesības samaksā t par tiem šādiem pakalpojumiem vai precēm līguma noteikumu darbības laikā atsevišķu maksājumu veidā . šajā direktīvā neuzskata par kredītlīgumiem ; d) „pārtēriņa iespēja” ir kredītlīgums, ar ko kreditors patērētājam piešķir iespēju izmantot līdzekļus norēķinu kontā, kas pārsniedz operatīvo bilanci minētajā kontā, un kredīta summa jāatmaksā trīs mēnešu laikā vai pēc pieprasījuma; e) „kredīta starpnieks” ir fiziska vai juridiska persona, kas kreditora vārdā un par maksu, kas var būt naudas veidā vai jebkādā citā finansiālas atlīdzības veidā, par ko noslēgta vienošanās , parasti: i) rīkojas kā starpnieks, iesniedzot iesniedz vai piedāvājot piedāvā kredītlīgumus; ii) uzņemoties uzņemas citus sagatavošanas darbus attiecībā uz šādiem kredīt līgumiem, kas nav minēti i) apakšpunktā, vai arī iii) noslēdzot noslēdz šādus kredīt līgumus; maksa var būt šādā veidā vai jebkādā citā finansiālas atlīdzības veidā, par ko noslēgta vienošanās; e) „galvojuma līgums” ir papildu līgums, ko noslēdzis galvotājs un kas garantē vai apsola garantēt patērētājam piešķirtā kredītlīguma izpildi, uz ko attiecas šī direktīva; jebkāda veida kredīts, kas piešķirts fiziskām vai juridiskām personām; f) „galvotājs” ir patērētājs, kas noslēdz galvojuma līgumu; f) „kredīta kopējās izmaksas patērētājam” ir visas izmaksas, tajā skaitā aizņēmuma likme procenti, kompensācija , komisijas nauda un jebkādi maksājumi nodokļi un jebkādi citi maksājumi , kas patērētājam jāveic par kredītu saistībā ar kredītlīgumu saskaņā ar tā noteikumiem un kas ir kreditoram zināmi; ar kredītlīgumu saistīto papildpakalpojumu izmaksas, it īpaši apdrošināšanas prēmijas iekļauj, ja pakalpojumu līguma noslēgšana ir obligāta kredīta vai reklamētās procentu likmes iegūšanai un ja līgumu slēdz ar kreditoru vai trešo personu, ja kreditors vai, vajadzības gadījumā, kredīta starpnieks noslēguši to šīs trešās personas vārdā vai snieguši piedāvājumu vai pakalpojumu kā tādu patērētājam; neiekļauj izmaksas, kas pēc līguma noslēgšanas patērētājam jāsedz personām, kas nav kreditori vai kredīta starpnieki, it īpaši notāram vai nodokļu iestādēm ; g) „gada procentu likme” ir kredīta kopējās izmaksas patērētājam, kas ir izteiktas ikgadējos procentos no piešķirtās kredīta summas; i) „kreditora iekasētās summas” ir visas obligātās izmaksas, kas saistītas ar kredītlīgumu un ko patērētājs maksā kreditoram; j) „kopējā aizdevuma likme” ir kreditora iekasētās summas, kas izteiktas ikgadējos procentos no kopējās kredīta summas; h) „aizņēmuma likme” ir procentu likme, kas izteikta kā fiksēti vai mainīgi periodiski procenti, ko attiecīgā periodā piemēro kredīta summai izņemtajam kredītam saskaņā ar kredītlīgumu ; h) „atlikusī” vērtība ir finansēto preču pirkuma cena, kas piemērojama brīdī, kad tiek izmantota iegādes iespēja vai īpašuma nodošanas iespēja; i) „izņemtais kredīts” ir kredīta summa, kas pieejama patērētājam atlikta maksājuma, aizdevuma vai līdzīga finanšu uzkrājuma veidā saskaņā ar kredītlīgumu ; j) „kopējā kredīta summa” ir maksimālā summa vai visu izņemamo summu kopsumma, par ko , iespējams, tiks noslēgta vienošanās ; k) „pastāvīgs informācijas nesējs” ir jebkurš instruments, kurš dod iespēju patērētājam uzglabāt informāciju, kas adresēta personīgi viņam, tā, lai tā būtu pieejama turpmākai atsaucei par laika posmu, kurš atbilst informācijas mērķiem un kurš ļauj neizmainītā veidā pavairot uzglabāto informāciju; p) „trešā puse, kas nodrošina kapitāla uzkrāšanu” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, izņemot kreditoru vai patērētāju, kas patērētāja vai, attiecīgā gadījumā, kreditora priekšā, izmantojot kredītlīgumam pievienotu līgumu, uzņemas saistības veidot kapitālu, kas jāatmaksā saskaņā ar šādu kredītlīgumu. l) „saistīts kredītlīgums” ir kredītlīgums, kur: i) attiecīgais kredīts paredzēts vienīgi preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas līguma finansēšanai, un ii) šie abi līgumi objektīvā skatījumā veido komerciālu vienību; runa ir par komerciālu vienību, ja piegādātājs vai pakalpojuma sniedzējs pats finansē patēriņa kredītu vai, ja to finansē trešā persona, ja kreditors izmanto piegādātāja vai pakalpojumu sniedzēja pakalpojumus saistībā ar kredītlīguma noslēgšanu vai sagatavošanu, vai, ja kredītlīgumā ir atsauce uz konkrētām precēm vai pakalpojumiem, ko finansē ar kredītu. II NODAļA INFORMāCIJA UN PRAKSE PIRMS KREDīT LīGUMA SASTāDīšANAS NOSLēGšANAS 4. pants Reklāma Neskarot Padomes Direktīvu 84/450/EEK, jebkura reklāma vai jebkurš piedāvājums, kas ir izstādīts uzņēmuma telpās, kurā iekļauta informācija par kredītlīgumiem, jo īpaši attiecībā uz aizņēmuma likmi, kopējo aizdevuma likmi un gada procentu likmi, jāsniedz skaidrā un saprotamā veidā, jo īpaši pienācīgi ņemot vērā godprātības principu komercdarījumos. Skaidri jānorāda šīs informācijas komerciālais mērķis. 4. pants Standartinformācija reklāmai 1. Jebkurā reklāmā par kredītlīgumiem, kurā norāda procentu likmi vai jebkādus skaitļus saistībā ar kredīta izmaksām patērētājam, iekļauj standartinformāciju saskaņā ar šo pantu („standartinformāciju”). 2 Standartinformācijā šeit minētajā kārtībā un skaidrā, kodolīgā un labi pamanāmā veidā ar uzskatāma piemēra palīdzību jāietver: a) kredīta kopējā summa; b) gada procentu likme; c) kredītlīguma darbības termiņu; d) veicamo maksājumu apjomu, skaitu un biežumu. un e) visi ar kredītlīgumu saistītie maksājumi saskaņā ar tā noteikumiem un, kas zināmi kreditoram. 3. Ja kredītnoteikumi nav pieejami plašai sabiedrībai, gada procentu likmi norāda ar vismaz diviem uzskatāmiem piemēriem. 4. Ja pēc kredītlīguma noslēgšanas uz noteiktu laiku tiek piedāvāta zemāka procentu likme, reklāmā ietver gada procentu likmi, kas aprēķināta par visu kredītlīguma darbības laiku. 5. Ja kredīta vai reklamētās procentu likmes iegūšanai obligāti nepieciešams noslēgt līgumu par papildpakalpojumiem saistībā ar kredītlīgumu, īpaši apdrošināšanu, un, ja tā izmaksas nevar noteikt iepriekš, šī pakalpojuma nepieciešamība un gada procentu likme arī jāpiemin skaidrā, kodolīgā un labi pamanāmā veidā. 6. Šis pants neierobežo 2005. gada 11. maija Direktīvu 2005/29/EK 5. pants Aizliegums veikt sarunas par kredītlīgumiem un galvojuma līgumiem ārpus uzņēmuma telpām Veikt sarunas par kredītlīgumu vai galvojuma līgumu ārpus uzņēmuma telpām apstākļos, kas minēti Padomes Direktīvas 85/577/EEK 1. pantā, ir aizliegts. 6 5 . Pants Iepriekšēja informācijas apmaiņa un pienākums konsultēt Informācija, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas 1. Neskarot Direktīvas 95/46/EK un jo īpaši tās 6. panta piemērošanu, kreditors un, attiecīgā gadījumā, kredīta starpnieks no patērētāja, kas vēlas noslēgt kredītlīgumu, un jebkura galvotāja, var pieprasīt tikai tādu informāciju, kas ir adekvāta, atbilstīga un nav pārlieku apjomīga, lai novērtētu tā finansiālo stāvokli un atmaksas spēju. Patērētājs un galvotājs uz jebkādu šādu informācijas pieprasījumu atbild precīzi un izsmeļoši. Kreditors un, attiecīgā gadījumā, kredīta starpnieks ievēro atbildīgas aizdošanas principu. Kreditors un, attiecīgā gadījumā, kredīta starpnieks ievēro atbildīgas aizdošanas principu. Tādēļ kreditors un, attiecīgā gadījumā, kredīta starpnieks izpilda savas saistības par informācijas sniegšanu pirms līguma noslēgšanas un prasību kreditoram novērtēt patērētāja kredītspēju, pamatojoties uz pēdējā sniegto precīzo informāciju un, vajadzības gadījumā, pamatojoties uz meklēšanu atbilstošajā datu bāzē. Ja kredītlīgums ļauj kreditoram mainīt kredīta kopējo summu pēc kredītlīguma noslēgšanas, kreditors atjaunina tā rīcībā esošo finanšu informāciju par patērētāju un novērtē patērētāja kredītspēju pirms būtiskas kredīta kopējās summas palielināšanas. 2. Laikus pirms patērētājs uzņemas kādas kredītsaistības vai pieņem kādu piedāvājumu , kreditors un, vajadzības gadījumā, kredīta starpnieks patērētājam uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja sniedz apspriežamā kredītlīguma noslēgšanai nepieciešamo un būtisko informāciju . patērētājam precīzu un pilnīgu informāciju, kas vajadzīga saistībā ar apspriežamo kredītlīgumu . Pirms kredītlīguma noslēgšanas patērētājs saņem šo informāciju uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja. Neskarot Direktīvas .../.../EK [par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK, 97/7/EK un 98/27/EK], Šī sniegtā informācija jāietver ietver kodolīgu skaidru un kodolīgu produkta tā priekšrocību un jebkādu trūkumu aprakstu. Jo īpaši Informācija jāattiecas attiecas uz: a) kredītlīguma darbības termiņu; b) kredīta kopējo summu un kredīta izņemšanas noteikumiem; c) vajadzības gadījumā, aizņēmuma likmi, šīs aizņēmuma likmes un indeksācijas piemērošanas noteikumiem, ja tādi pieejami , vai standartlikmi, kas piemērojama sākotnējai aizņēmuma likmei, kā arī par aizņēmuma likmes variāciju periodiem, noteikumiem un procedūrām; d) gada procentu likmi un kopējo aizdevuma likmi un kopējām kredīta izmaksām patērētājam ar uzskatāma piemēra palīdzību, uzrādot visus minētās likmes aprēķinam izmantotos finanšu datus un pieņēmumus; e) veicamo maksājumu apjomu, skaitu un biežumu, ja iespējams, maksājumu grafika veidā ; f) atkārtotiem un vienreizējiem maksājumiem, tostarp papildu vienreizējām izmaksām, kas patērētājam jāsedz, noslēdzot kredītlīgumu, piemēram, nodokļiem, administratīvajām izmaksām, maksām par juridiskiem pakalpojumiem un novērtēšanas izmaksām saistībā ar prasītajām garantijām, vajadzības gadījumā, konta uzturēšanas izmaksas, reģistrējot gan maksājumu operācijas, gan kredīta izņemšanas operācijas, kartes vai cita norēķinu līdzekļa izmaksas gan maksājumu operācijām, gan izņemšanai un citas izmaksas, kas saistītas ar maksājumu operācijām; f) attiecīgā gadījumā, finansēto preču vai pakalpojumu cenu skaidrā naudā, veicamo pirmo iemaksu un atlikušo vērtību; g) izmaksām, kas patērētājam jāsedz pēc līguma noslēgšanas personām, kas nav kreditori vai kredīta starpnieki, it īpaši notāram vai nodokļu iestādēm; h) pienākumu izmantot papildpakalpojumus saistībā ar kredītlīgumu, jo īpaši apdrošināšanu, ja kredīta vai reklamētās procentu likmes iegūšanai obligāti jāslēdz līgums par šo pakalpojumu, un, ja tā izmaksas nevar noteikt iepriekš; i) procentiem nokavētu maksājumu gadījumā, kādi tiek piemēroti laikā, kad tiek sniegta informācija par šo noteikumu, un procedūru to koriģēšanai, un maksu par saistību nepildīšanu; j) nepieciešamos galvojumus un apdrošināšanu ; k) to, vai pastāv vai nepastāv tiesības atteikties no līguma , periods, kurā var izmantot šīs atteikšanās tiesības; l) tiesībām veikt pirmstermiņa atmaksu un, vajadzības gadījumā, ar to saistītajām izmaksām, norādot summu vai aprēķinu metodi ; m) tiesībām tikt informētam par meklēšanas datu bāzē rezultātu, novērtējot kredītspēju, saskaņā ar 8. panta 2. punktu; Tomēr , ja tiek izmantota balss telefonija , kā noteikts Direktīvas 2002/65/EK 3. panta 3. punktā, informācija, kas sniedzama pirms līguma noslēgšanas , jāietver ietver vismaz tās pozīcijas, kas minētas šā punkta b), c) un e) un (g) apakšpunktā, un gada procentu likmi ar uzskatāma piemēra palīdzību un kredīta kopējās izmaksas patērētājam. Pienākumu sniegt patērētājam pirms līguma noslēgšanas sniedzamo informāciju saskaņā ar šo punktu var izpildīt arī, izsniedzot kredītlīguma projekta eksemplāru, kas ietver informāciju saskaņā ar 9. pantu, 3. Prasības, kas paredzētas 2. punktā, izpilda uzreiz pēc kredītlīguma noslēgšanas, ja minētais līgums pēc patērētāja pieprasījuma ir noslēgts, izmantojot distances saziņas līdzekļus, kuru izmantošana neļauj sniegt informāciju saskaņā ar 2. punktu. 4. Attiecībā uz kredītlīgumiem, saskaņā ar kuriem patērētāja veiktās iemaksas tūlīt atbilstoši nenovirza kredīta kopējās summas atmaksai, bet izmanto kapitāla uzkrāšanai tādos laika periodos un ar tādiem noteikumiem, kas iekļauti kredītlīgumā vai papildlīgumā, informācija, kura saskaņā ar 2. punkta prasībām sniedzama pirms līguma noslēgšanas, ietver skaidru un kodolīgu norādi, ka šādi kredītlīgumi negarantē kredīta kopējās summas atmaksu saskaņā ar kredītlīgumu, ja vien šāda garantija netiek dota. 5. Dalībvalstis nodrošina, ka kreditori un, attiecīgā gadījumā, kredīta starpnieki sniedz atbilstīgus izskaidrojumus patērētājam, lai patērētājs varētu novērtēt, vai piedāvātais kredītlīgums ir pielāgots viņa vajadzībām un finansiālajai situācijai, vajadzības gadījumā izskaidrojot informāciju, kas pirms līguma noslēgšanas sniedzama saskaņā ar 2. punktu, kā arī piedāvātā produkta priekšrocības un trūkumus. Dalībvalstis palīdzības sniegšanas veidu un apjomu, kā arī tās sniedzēju var pielāgot tās situācijas īpašajiem apstākļiem, kādā kredītlīgums tiek piedāvāts. Kreditors vai, vajadzības gadījumā, kredīta starpnieks cenšas noteikt no kredītlīgumiem, ko tie parasti piedāvā vai sagatavo, piemērotāko kredīta veidu un kopējo summu, ņemot vērā patērētāja finansiālo situāciju, piedāvātā produkta priekšrocības un trūkumus un kredīta mērķi. 4. Šīs direktīvas 1., 2. un 3. pants neattiecas uz preču piegādātājiem vai pakalpojumu sniedzējiem, kas rīkojas kā kredīta palīgstarpnieki. 6. pants Prasības pirms līguma noslēgšanas sniedzamajai informācijai attiecībā uz kredītlīgumiem pārtēriņa iespējas veidā un attiecībā uz īpašiem kredītlīgumiem 1. Savlaicīgi un, pirms patērētājs uzņemas kredītsaistības, vai pirms jebkāda kredītlīguma piedāvājuma 2. panta3. punkta vai 2. panta 4. punkta izpratnē kreditors un, vajadzības gadījumā, kredīta starpnieks uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja sniedz šādu informāciju: a) kredīta kopējā summa; b) aizņēmuma likme; c) gada procentu likme, ar uzskatāma piemēra palīdzību uzrādot visus minētās likmes aprēķinam izmantotos finanšu datus un pieņēmumus; d) no kredītlīguma noslēgšanas piemērojamie maksājumi un nosacījumi, ar kādiem šos maksājumus var mainīt; un e) kredītlīguma izbeigšanas nosacījumi un procedūra. Kas attiecas uz kredītlīgumiem 2. panta 3. punkta nozīmē, informācija, ko patērētājam sniedz saskaņā ar šā punkta e) apakšpunktu, vajadzības gadījumā ietver norādi, ka patērētājam jebkurā laikā var nākties pēc pieprasījuma pilnībā atmaksāt kredītu. 2. Kas attiecas uz kredītlīgumiem 2. panta 4. punkta nozīmē, informācija, ko patērētājam sniedz saskaņā ar šā panta 1. punktu, ietver arī: a) kredītlīguma darbības termiņu; un b) veicamo maksājumu apjomu, skaitu un biežumu. Tomēr, ja uz kredītlīgumu attiecas 2. panta 3. punkta darbības joma, piemēro tikai 2. panta 3. punktā paredzētos noteikumus. 3. Informāciju, kas pirms līguma noslēgšanas sniedzama patērētājam saskaņā ar šo pantu, var izplatīt arī, izsniedzot kredītlīguma projekta eksemplāru, kas ietver informāciju saskaņā ar 9. pantu, ciktāl šis pants piemērojams. 4. Prasības, kas paredzētas šajā pantā, izpilda uzreiz pēc kredītlīguma noslēgšanas, ja minētais līgums pēc patērētāja pieprasījuma ir noslēgts, izmantojot distances saziņas līdzekļus, kuru izmantošana neļauj sniegt informāciju saskaņā ar šo pantu. 7. pants Atbrīvojumi Šīs direktīvas 1., 2. un 3. pants 5. un 6. pants neattiecas uz preču piegādātājiem vai pakalpojumu sniedzējiem, kas rīkojas kā kredīta palīgstarpnieki. III NODAļA PRIVāTāS DZīVES AIZSARDZīBA PIEEJA DATUBāZEI 7. pants Datu apkopošana un apstrāde Personas datus, kas no patērētājiem, galvotājiem vai jebkuras citas personas iegūti saistībā ar to līgumu noslēgšanu un pārvaldību, uz kuriem attiecas šī direktīva un jo īpaši 6. panta 1. punkts, var apstrādāt tikai, lai novērtētu šo personu finansiālo stāvokli un atmaksas spēju. 8. pants Pieeja centrālajai datubāzei 1. Neskarot Direktīvas 95/46/EK piemērošanu, dalībvalstis nodrošina, ka to teritorijā darbojas centrālā datubāze to patērētāju un galvotāju reģistrācijai, kas nav izpildījuši savas saistības. Šī datubāze var būt datubāzu tīkla veidā. Kreditoriem jāveic meklēšana datubāzē, pirms patērētājs vai galvotājs uzņemas jebkādas saistības, saskaņā ar 9. pantā minētajiem ierobežojumiem. Patērētājs un, ja vajadzīgs, galvotājs nekavējoties un bez maksas jāinformē par jebkādas meklēšanas rezultātiem, ja viņš to pieprasa. Pārrobežu kredīta gadījumā katra dalībvalsts nodrošina pieeju šīs dalībvalsts datubāzēm citu dalībvalstu kreditoriem saskaņā ar nediskriminējošiem noteikumiem. 2. Pieeja centrālajai datubāzei citā dalībvalstī jānodrošina ar tādiem pašiem nosacījumiem kā uzņēmumiem un personām attiecīgajā dalībvalstī, vai nu tieši, vai izmantojot centrālo datubāzi mītnes dalībvalstī. Patērētāju nekavējoties un bez maksas informē par jebkādas meklēšanas datubāzē rezultātiem, ja viņš to pieprasa. 3. Personas datus, kas saņemti saskaņā ar 1. punktu, var apstrādāt tikai, lai novērtētu patērētāja un galvotāja finansiālo stāvokli un atmaksas spēju. Datus nekavējoties iznīcina pēc kredītlīguma vai galvojuma līguma noslēgšanas vai pēc tam, kad kreditors noraidījis kredīta pieteikumu vai ierosināto garantiju. 4. Centrālā datubāze, kas minēta 1. punktā, var ietvert kredītlīgumu un galvojuma līgumu reģistrāciju. IV NODAļA INFORMāCIJA UN TIESīBAS SAISTīBā AR KREDīTLīGUMIEM KREDīTLīGUMU V EIDOšANA 9. pants Atbildīga aizdošana Ja kreditors noslēdz kredītlīgumu vai galvojuma līgumu, vai palielina kopējo kredīta summu vai garantēto summu, tiek pieņemts, ka kreditors, izmantojot jebkādus viņa rīcībā esošos līdzekļus, ir iepriekš novērtējis, vai ir paredzams, ka patērētājs un, attiecīgā gadījumā, galvotājs pildīs savas saistības saskaņā ar līgumu. 10. 9. pants Kredītlīgumos un galvojuma līgumos iekļaujamā informācija 1. Kredītlīgumus un galvojuma līgumus sagatavo uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja. Visas līgumslēdzējas puses , tostarp galvotājs un kredīta starpnieks, saņem kredītlīguma eksemplāru. Galvotājs saņem galvojuma līguma eksemplāru. Līgumi Kredītlīgumi ietver informāciju par minēts, vai pastāv, vai nepastāv ārpustiesas strīdu izšķiršanas sūdzības un pārsūdzības procedūru pieejamību un nosaka kas pieejamas patērētājiem, kuri ir līgumslēdzējas puses, un, ja šādas procedūras pastāv, formalitātes, lai gūtu tām pieeju kas jāievēro, ja kreditors vai kredīta starpnieks izmanto šādas procedūras. 2. Kredītlīgumā skaidri un kodolīgi iekļauj: a) līgumslēdzēju pušu nosaukumus/vārdus un adreses, kā arī, ja vajadzīgs , iesaistītā kredīta starpnieka nosaukumu un adresi; b) kredītlīguma darbības termiņu; c) kredīta kopējo summu un kredīta izņemšanas noteikumus; d) aizņēmuma likmi, šīs likmes un indeksācijas piemērošanas noteikumus, ja tādi pieejami, vai standartlikmi, kas piemērojama sākotnējai aizņēmuma likmei, kā arī par aizņēmuma likmes variāciju periodus, noteikumus un procedūras; e) gada procentu likmi un kopējās kredīta izmaksas patērētājam, kas aprēķinātas kredītlīguma noslēgšanas brīdī; min visus finanšu datus un pieņēmumus, kas izmantoti minētās likmes aprēķinam; f) veicamo maksājumu apjomu, skaitu un biežumu, ja iespējams, maksājumu grafika veidā; g) tādu kredītlīgumu kapitāla atmaksas gadījumā, kuriem ir fiksēts termiņš un procentu likme , konta izrakstu ar maksājumu tabulu, veicamos maksājumus un šo šādu summu maksāšanas periodus un noteikumus; tabula ietver katra atmaksājuma sadalījumu, lai būtu redzama kapitāla amortizācija, procenti, kas aprēķināti, pamatojoties uz aizņēmuma likmi, un, ja vajadzīgs, papildu izmaksas; h) ja veicama maksu un procentu apmaksa, neatmaksājot kapitālu — izrakstu, kurā norādīti maksājamās aizņēmuma likmes un saistīto atkārtoto un vienreizējo maksājumu periodi un noteikumi; i) vajadzības gadījumā, konta uzturēšanas izmaksas, reģistrējot gan maksājumu operācijas, gan kredīta izņemšanas operācijas, norēķinu līdzekļa izmaksas gan maksājumu operācijām, gan izņemšanai, un citas izmaksas, kas saistītas ar maksājumu operācijām; j) pārskatu par izmaksām, norādot to iemeslu un summas , izmaksu daļas, kuras kas nav iekļautas gada procentu likmes aprēķinā, bet kas ir zināmas kreditoram vai kredīta starpniekam un kas noteiktos apstākļos jāmaksā patērētājam, proti, līguma noslēgšanas laikā piemērojamie procenti nokavētu maksājumu gadījumā un procedūra to koriģēšanai , nodevu par kredītsaistībām, soda naudas , maksas vai nokavējuma procenti par neatļautu izņemšanu, kas pārsniedz kredīta kopējās summas pārsniegšanu , un maksājumi par saistību nepildīšanu, kā arī sarakstu, kurā minēti apstākļi ; k) nepieciešamos galvojumus un apdrošināšanu; l) vai pastāv vai nepastāv tiesības atteikties no līguma, periods, kurā var izmantot šīs atteikšanās tiesības, un šo tiesību izmantošanas procedūra ; m) informāciju par tiesībām, ko paredz 14. pants, kā arī šo tiesību izmantošanas nosacījumi; n) tiesības veikt pirmstermiņa atmaksu, kā arī procedūru, kas jāpiemēro patērētājam, lai izmantotu šīs tiesības, pirmstermiņa atmaksas procedūru un, vajadzības gadījumā, ar to saistītās izmaksas, norādot summu vai aprēķinu metodi; o) procedūru, ko piemēro, lai izmantotu tiesības lauzt kredītlīgumu; b) datus, kas minēti 6. panta 2. punktā, norādot gada procentu likmi un aizdevuma likmi, kas aprēķināta kredītlīguma noslēgšanas laikā, pamatojoties uz visiem līgumam piemērojamajiem finanšu datiem un pieņēmumiem; p) vajadzības gadījumā, finansējamās preces vai pakalpojumus; g) tiesības veikt pirmstermiņa atmaksu, kā arī procedūru, kas jāpiemēro patērētājam, lai izmantotu šīs tiesības; h) procedūru, kas jāievēro, lai izmantotu atteikuma tiesības. Tabula, kas minēta c) apakšpunktā, ietver katra atmaksājuma sadalījumu, lai būtu redzama kapitāla amortizācija, procenti, kas aprēķināti, pamatojoties uz aizņēmuma likmi, un, ja vajadzīgs, papildu izmaksas. Ja gadījumā, kas minēts c) apakšpunktā, jauna kredīta izņemšana nav iespējama bez kreditora piekrišanas, kreditora lēmumu paziņo uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja. To dara pieejamu patērētājam un tajā iekļauj grozītos datus, uz ko attiecas šis punkts. Ja e) apakšpunktā minēto komponentu precīza summa ir zināma, to norāda. Pretējā gadījumā un kā obligāta prasība, šīm izmaksām jābūt noskaidrojamām kredītlīgumā, pamatojoties uz norādi par procentiem, kas saistīti ar standartlikmi, aprēķina metodi vai pēc iespējas reālāku aplēsi. Šādos gadījumos kreditors uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja dara patērētājam zināmu šo izmaksu sadalījumu nekavējoties vai vēlākais— kad tās jāpiemēro. 3. Galvojuma līgumā norāda maksimālo garantēto summu, kā arī maksājumus par saistību nepildīšanu, ko piemēro saskaņā ar 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto procedūru. 3. Attiecībā uz kredītlīgumiem, saskaņā ar kuriem patērētāja veiktās iemaksas tūlīt atbilstoši nenovirza kredīta kopējās summas atmaksai, bet izmanto kapitāla uzkrāšanai tādos laika periodos un ar tādiem noteikumiem, kas iekļauti kredītlīgumā vai papildlīgumā, informācija, kura saskaņā ar 2. punkta prasībām sniedzama pirms līguma noslēgšanas, ietver skaidru un kodolīgu norādi, ka šādi kredītlīgumi negarantē kredīta kopējās summas atmaksu saskaņā ar kredītlīgumu, ja vien šāda garantija netiek dota. 14 10 . Pants Informācija par aizņēmuma likmi 1. Aizņēmuma likme var būt fiksēta vai mainīga. 2. Ja noteikta viena vai vairākas fiksētas aizņēmuma likmes, tās piemēro laika posmā, kas noteikts kredītlīgumā. 3. Mainīgā aizdevuma likme nedrīkst mainīties līdz tā perioda beigām, par ko panākta vienošanās un kurš paredzēts kredītlīgumā, un to var mainīt tikai saskaņā ar standartlikmes indeksu, par ko noslēgta vienošanās. 4. Patērētāju uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja periodiski informē par jebkādām aizdevuma likmes izmaiņām. Šai informācijai jāietver jaunā gada procentu likme, kreditora jaunā kopējā aizdevuma likme un jaunā atmaksas tabula. Jaunās gada procentu likmes aprēķins balstās uz 12. panta 3. punktu. Ja likmes izmaiņas ir būtiskas, patērētāju informē uzreiz pēc šādu izmaiņu dienas. 21 11. Pants Kredītlīgums norēķinu konta vai debeta konta avansa kā pārtēriņa iespēja Ja kredītlīgums noslēgts par kredītu avansa veidā no norēķinu vai debeta konta pārtēriņa veidā, patērētāju regulāri informē par viņa debeta stāvokli, izmantojot konta izrakstu uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja, ietverot šādu informāciju: a) precīzs periods, uz ko attiecas konta izraksts; b) izņemtā kredīta summas un izņemšanas datumi; c) attiecīgā gadījumā, nesamaksātais atlikums no iepriekšējā izraksta un tā datums; d) attiecīgā gadījumā , jaunais nesamaksātais atlikums; d) kārtojamo maksājumu datums un summa; e) patērētāja veikto maksājumu datumi un summas; f) jaunākā aizņēmuma likme, par ko noslēgta vienošanās; g) maksājamo procentu kopējā summa; g) attiecīgā gadījumā, minimālā maksājamā summa; h) attiecīgā gadījumā, jaunais nesamaksātais atlikums; j) jaunā kopējā nesamaksātā summa, ieskaitot nokavējuma procentus vai soda naudas. Turklāt patērētājam līguma darbības laikā uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja paziņo par aizņēmuma likmes vai maksājamo maksu izmaiņām uzreiz pēc šādu izmaiņu dienas. 22 12. Pants Beztermiņa kredītlīgumi un ilgtermiņa līgumi 1. Jebkura puse var izbeigt standartveidā izbeigt beztermiņa kredītlīgumu, par to trīs mēnešus iepriekš iesniedzot paziņojumu uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja saskaņā ar paredzētajām procedūrām kredītlīgumu un saskaņā ar valsts tiesību aktiem par pierādīšanu . 2. Kreditors bez iepriekšēja paziņojuma var izbeigt patērētāja tiesības izņemt kredītu, pamatojoties uz beztermiņa kredītlīgumu. Par šādu lēmumu kreditors nekavējoties informē patērētāju uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja. 3. Līgumus ar fiksētu termiņu, kas ilgāki par trim gadiem, nevar atjaunot bez patērētāja skaidri izteiktas iepriekšējas piekrišanas. 11 13. Pants Atteikuma tiesības 1. Patērētājs 14 kalendāro dienu laikā var atteikties no piekrišanas kredītlīguma, nesniedzot nekādu pamatojumu. Šo atteikuma termiņu sāk skaitīt: a) no kredītlīguma noslēgšanas dienas vai b) no dienas, kad patērētājs saņem līguma noteikumus un informāciju saskaņā ar 9. panta 2. punktu, ja šī diena pienāk vēlāk nekā a) apakšpunktā minētā diena. dienā, kad patērētājam nodod kredītlīguma eksemplāru . 2. Pirms patērētājs izmanto atteikuma tiesības, tas var informēt kreditoru par nodomu attiekties no kredītlīguma. Šo informāciju sniedz septiņu kalendāro dienu laikā pēc atteikšanās laika posma sākuma atbilstīgi 1. punktam. 3. Ja patērētājs izmanto atteikuma tiesības, kā paredzēts šā panta 1. punktā, viņš pirms 1. punktā minētā termiņa beigām par to paziņo kreditoram, ievērojot informāciju, ko kreditors sniedzis saskaņā ar 9. panta 2. punkta l) apakšpunktu, izmantojot pierādāmus līdzekļus saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Patērētājs par atteikumu paziņo kreditoram pirms 1. punktā minētā perioda beigām un saskaņā ar valsts tiesību aktiem par pierādīšanu. Uzskata, ka termiņš ir ievērots, ja šo paziņojumu, ja tas ir kam jābūt uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja veidā, kas ir kreditoram pieejams un sasniedzams, nosūta pirms termiņa beigām. 4. Pēc atteikuma tiesību izmantošanas saskaņā ar 2. punktu kreditors paziņo patērētājam uz papīra vai, izmantojot citu pastāvīgu informācijas nesēju, par atmaksājamo naudas summu, ieskaitot patērētājam nekavējoties jāgriež kreditoram naudas summas vai preces, ko viņš saņēmis saskaņā ar kredītlīgumu, ciktāl to sniegšanu reglamentē kredītlīgums. Patērētājs maksā maksājamos procentus par periodu, kurā kredīts tika izņemts . Maksājamos procentus aprēķina, pamatojoties uz gada procentu likmi aizdevuma likmi, par ko noslēgta vienošanās. Saistībā ar atteikuma tiesību izmantošanu nevar pieprasīt nekādu citu kompensāciju. Patērētājs samaksā kreditoram to naudas summu, par ko viņam paziņots saskaņā ar šo punktu . Jebkādi avansa maksājumi, ko patērētājs veicis saskaņā ar kredītlīgumu, patērētājam jāatmaksā nekavējoties. 5. Šā panta 1 ., 2 un 3 . līdz 4. punkts neattiecas uz kredītlīgumiem : a) kas noslēgti, izmantojot amatpersonas pakalpojumus, ja amatpersona apliecina, ka patērētāja tiesības tiek garantētas saskaņā ar 5. panta 2. punktu un 9. panta 2. punktu; kredītlīgumiem, kas nodrošināti ar hipotēku vai līdzīgu galvojumu, mājokļu kredītlīgumiem vai arī b) kredītlīgumiem, kas atcelti saskaņā ar: i) Direktīvas 2002/65/EK [par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK] 6. pantu; ii) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK 6. panta 4. punktu[17]; iii) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/47/EK 7. pantu[18]. 14. pants Saistītie darījumi 1. Ja patērētājs ir izmantojis atteikuma tiesības attiecībā uz preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas līgumu, ko veic tirgotājs, uz viņu vairs neattiecas saistītais kredītlīgums. 2. Kur: a) lai nopirktu preces vai saņemtu pakalpojumus, patērētājs noslēdz kredītlīgumu ar personu, kas tos nepiegādā, b) kreditoram un preču piegādātājam vai pakalpojumu sniedzējam ir iepriekš noslēgts līgums, saskaņā ar kuru kreditors izsniedz kredītu šī piegādātāja patērētājiem preču un pakalpojumu iegādei no šī piegādātāja; c) šā punkta a) apakšpunktā norādītais patērētājs saņem kredītu, ievērojot šo iepriekš noslēgto līgumu; d) kredītlīgumā minētās preces vai pakalpojumi nav piegādāti vai ir daļēji piegādāti, vai arī neatbilst to piegādes līgumam; e) patērētājs ir izmantojis tiesiskās aizsardzības līdzekļus attiecībā pret piegādātāju, bet viņam nav izdevies iegūt apmierinošu rezultātu, uz ko viņam ir tiesības, patērētājam ir tiesības izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus pret kreditoru. Dalībvalstis nosaka to, cik lielā mērā un ar kādiem nosacījumiem šos tiesiskās aizsardzības līdzekļus var izmantot. 3. Šā panta 1. un 2. punkts neskar nekādus valstu noteikumus, saskaņā ar kuriem kreditors ir solidāri atbildīgs par jebkuru prasību, kāda patērētājam var būt pret piegādātāju, ja preču vai pakalpojumu iegāde no piegādātāja ir finansēta ar kredītlīgumu. 16 15. Pants Pirmstermiņa atmaksa 1. Patērētājam ir tiesības pilnīgi vai daļēji izpildīt savas kredītlīguma saistības jebkurā laikā pirms kredītlīgumā noteiktā termiņa . Šādos gadījumos viņam ir tiesības uz taisnīgu kopējo kredīta izmaksu samazinājumu. 2. Jebkāda kompensācija, ko pieprasa kreditors Kreditoram ir tiesības pieprasīt taisnīgu un objektīvu kompensāciju par pirmstermiņa atmaksu atbilstīgi summai vai aprēķina metodei , un to aprēķina, pamatojoties uz apdrošināšanas matemātikas principiem kas izklāstīta kredītlīgumā. Tomēr kreditors nevar pieprasīt kompensāciju: a) attiecībā uz kredītlīgumiem, kuriem aizņēmuma likmes noteikšanai paredzētais periods ir mazāks par gadu; b) ja atmaksa veikta apdrošināšanas līguma ietvaros, kas paredzēts standarta kredīta atmaksas garantijas nodrošināšanai. c) attiecībā uz kredītlīgumiem, kas paredz maksājumu un procentu atmaksu bez kapitāla atmaksas, izņemot kredītlīgumus, kas minēti 20. pantā. 17 16. Pants Tiesību cesija Kad kreditora tiesības saskaņā ar kredītlīgumu vai galvojuma līgumu vai līgumu kā tādu cedē trešai personai, patērētājam un, attiecīgā gadījumā, galvotājam ir tiesības vērsties tiesā pret kreditora tiesību pēcteci saskaņā ar minēto līgumu par jebkuru aizsardzību, kas viņam bija pieejama pret sākotnējo kreditoru, ieskaitot pretprasību, ja pēdējais ir atļauts attiecīgajā dalībvalstī. Ja kredītlīgums tiek cedēts trešai pusei, patērētāju par to informē, izņemot gadījumus, ja cesiju veic tikai parādu kapitalizācijas nolūkā un ja sākotnējais kreditors ar tiesību pēcteča piekrišanu rīkojas kā kreditors attiecībā pret patērētāju. 18. pants Aizliegums izmantot vekseļus un citus vērtspapīrus Kreditors vai kreditora tiesību pēctecis saskaņā ar kredītlīgumu vai galvojuma līgumu nepieprasa un neaicina patērētāju vai galvotāju garantēt saistību apmaksu saskaņā ar minēto līgumu, izmantojot vekseli vai parādzīmi. Turklāt patērētājam nevar likt parakstīt čeku, kas garantē pilnīgu un daļēju atmaksu, par nesamaksāto summu. 25 17. Pants Kredīta kopējās summas pārsniegšana un automātisks pārtēriņš 1. Atļautas un īslaicīgas kopējās kredīta summas pārsniegšanas vai automātiska pārtēriņa gadījumā kreditors nekavējoties informē patērētāju par attiecīgo summu un piemērojamo aizņēmuma likmi rakstveidā vai izmantojot citu pastāvīgu informācijas nesēju. Neiekļauj nekādas soda naudas, maksas vai nokavējuma procentus. 1. Kredīta kopējās summas būtiskas pārsniegšanas gadījumā, kas ilgst vairāk nekā vienu mēnesi , kreditors patērētāju nekavējoties informē uz papīra vai cita pastāvīga informācijas nesēja a) ka viņš ir pārsniedzis kopējo kredīta summu; b) vai atrodas neatļauta pārtēriņa stāvoklī un informē viņu par attiecīgo summu; c) par aizņēmuma likmi; un d) par jebkādām piemērojamām soda naudām, maksām vai nokavējuma procentiem maksājumiem vai soda naudām . 2. Kredīta kopējās summas būtisku pārsniegšanu vai pārtēriņu, kas minēts šajā pantā, kas pārsniedz trīs mēnešu periodu , novērš, ja nepieciešams, ar jaunu kredītlīgumu, kas paredz lielāku kredīta kopējo summu. V NODAļA GADA PROCENTU LIKME UN AIZņēMUMA LIKME 12. 18 . pants Gada procentu likme s aprēķināšana 1. Gada procentu likmi, ko reizi gadā pielīdzina visu esošo vai nākotnes saistību (izņemtā kredīta, atmaksājumu un maksu) pašreizējai vērtībai, par kuru vienojies kreditors un patērētājs aizņēmējs , aprēķina saskaņā ar matemātisko formulu, kas izklāstīta I pielikumā. Aprēķināšanas metodes ilustratīvi piemēri sniegti II pielikumā. 2. Lai aprēķinātu gada procentu likmi, nosaka kopējās kredīta izmaksas patērētājam, izņemot maksas, kas patērētājam jāmaksā par jebkuru saistību neizpildi, kuras paredzētas kredītlīgumā, un maksas, kas nav pirkuma cena, kura viņam jāmaksā, iegādājoties preces vai pakalpojumus, darījumu apmaksājot skaidrā naudā vai uz kredīta. Konta uzturēšanas izmaksas, reģistrējot gan maksājumu operācijas, gan kredīta izņemšanu kredīta operācijas , kartes vai cita norēķinu līdzekļa izmaksas gan maksājumu operācijām, gan izņemšanai, un citas izmaksas, kas saistītas ar maksājumu operācijām vispār iekļauj kredīta kopējās izmaksās patērētājam , izņemot gadījumus, ja tās ir neobligātas un ir skaidri un atsevišķi norādītas kredītlīgumā vai jebkurā citā ar patērētāju noslēgtā līgumā. Ar apdrošināšanas prēmijām saistītās izmaksas iekļauj kopējās kredīta izmaksās, ja, noslēdzot kredītlīgumu, tiek veikta apdrošināšana. 3. Gada procentu likmes aprēķins balstās uz pieņēmumu, ka kredīt līgumam līgums paliks jābūt spēkā saskaņotajā laika posmā un kreditoram un patērētājam jāpilda savas saistības saskaņā ar noteikumiem un saskaņotajiem datumiem kredītlīgumā . 4. Ja kredītlīgumā ietvertas klauzulas, kas pieļauj gada procentu likmē iekļautās aizņēmuma likmes variācijas, kuras aprēķina laikā, bet kuras kvantitatīvi nevar noteikt, gada procentu likmi aprēķina, balstoties uz pieņēmumu, ka aizņēmuma likme un citas maksas attiecībā pret sākotnējo līmeni jā fiksē un jā piemēro līdz kredītlīguma termiņa beigām. 5. Ja vajadzīgs, aprēķinot gada procentu likmi, var pieņemt šādus pieņēmumus: a) ja kredītlīgums patērētājam piešķir kredīta izņemšanas brīvību, kopējo kredīta summu uzskata par izņemtu nekavējoties un pilnībā; b) ja nav fiksēta atmaksas grafika un to nevar izsecināt no kredīt līguma noteikumiem un piešķirtā kredīta atmaksas līdzekļiem, uzskata, ka kredīta termiņš ir viens gads; c) ja vien nav noteikts citādi, ja kredīt līgums paredz vairākus atmaksas datumus, kredīts jā dara pieejams un atmaksājumi jāveic agrākajā no līgumā paredzētajiem datumiem. 6. Ja kredītlīgums ir sastādīts īres līguma veidā ar iegādes iespēju, un līgumā paredzēti vairāki datumi, kuros var izmantot iegādes iespēju, gada procentu likmi aprēķina katram no šiem datumiem. Ja atlikušo vērtību nevar noteikt, īrētajām precēm piemēro lineāro amortizāciju tā, lai to vērtība būtu vienāda ar nulli parastā īres termiņa beigās, kas noteikts kredītlīgumā. 7. Ja pirms kredītlīguma noslēgšanas vai vienlaikus ar tā noslēgšanu ir paredzēts izveidot ietaupījumus un aizņēmuma likme tiek noteikta proporcionāli šiem ietaupījumiem, gada procentu likmi aprēķina atbilstīgi III pielikumā izklāstītajai procedūrai. 13. pants Kopējā aizdevuma likme 1. Lai aprēķinātu kopējo aizdevuma likmi, nosaka kreditora iekasētās summas, izņemot maksas, kas patērētājam jāmaksā par jebkuru saistību neizpildi, kuras paredzētas kredītlīgumā, un maksas, kas nav pirkuma cena, kura viņam jāmaksā, iegādājoties preces vai pakalpojumus, darījumu apmaksājot skaidrā naudā vai uz kredīta. 2. Konta uzturēšanas izmaksas, reģistrējot gan maksājumu operācijas, gan kredīta operācijas, kartes vai cita norēķinu līdzekļa izmaksas gan maksājumu operācijām, gan izņemšanai, un izmaksas, kas saistītas ar maksājumu operācijām vispār uzskata par kreditora iekasētām summām, izņemot gadījumus, kad tās ir skaidri un atsevišķi norādītas kredītlīgumā vai jebkurā citā ar patērētāju noslēgtā līgumā. 3. Aprēķinot kopējo aizdevuma likmi, kreditora iekasētajās summās neiekļauj šādas izmaksas: a) ar kredītlīgumu saistīto papildpakalpojumu izmaksas, ja patērētājam ir tiesības saņemt šos papildpakalpojumus no kreditora vai jebkura cita pakalpojumu sniedzēja; b) izmaksas, kas, noslēdzot kredītlīgumu, patērētājam jāsedz personām, kas nav kreditors, it īpaši notāram vai nodokļu iestādēm, kā arī jebkuras vispārējas izmaksas, ko iekasē par reģistrāciju un galvojumiem atbildīgā iestāde. 4. Kopējo aizdevuma likmi aprēķina atbilstīgi procedūrām un pieņēmumiem, kas minēti 12. panta 3. - 7. punktā un I un II pielikumā. VI NodaļaNegodīgi noteikumi 15. pants Negodīgi noteikumi Neskarot Direktīvas 93/1/EEK piemērošanu līgumam kopumā, noteikumi kredītlīgumā vai galvojuma līgumā uzskatāmi par negodīgiem, ja to mērķis vai sekas ir: a) uzlikt patērētājam kā nosacījumu kredīta izņemšanai prasību pilnībā vai daļēji atstāt aizņemtās vai piešķirtās summas kā galvojumu vai pilnībā vai daļēji izmantot tās noguldīšanai vai vērtspapīru vai citu finanšu instrumentu iegādei, ja vien patērētājs par šo noguldījumu, pirkumu vai galvojumu nesaņem tādu pat likmi kā līgumā noteiktā gada procentu likme; b) noslēdzot kredītlīgumu, uzlikt patērētājam pienākumu noslēgt papildu līgumu ar kreditoru, kredīta starpnieku vai to nozīmētu trešo pusi, ja vien šī līguma izmaksas nav iekļautas kredīta kopējās izmaksās; c) mainīt jebkādas līguma izmaksas, kompensācijas vai citas maksas, izņemot aizņēmuma likmi; d) ieviest aizņēmuma likmes mainīguma noteikumus, kas ir diskriminējoši attiecībā pret patērētāju; e) ieviest sistēmu, kas ietver mainīgu aizņēmuma likmi, kura nav saistīta ar neto sākotnējo piedāvāto aizņēmuma likmi, kad kredītlīgums tika noslēgts, un kas izslēgtu visa veida atlaides, samazinājumus vai citas priekšrocības; c) likt patērētājam izmantot to pašu kreditoru, lai atkārtoti finansētu atlikušo vērtību un jebkādu galīgo maksājumu par kredītlīgumu kopumā, lai finansētu kustama īpašuma vai pakalpojuma iegādi;” VII NODAļA KREDīTLīGUMA IZPILDE 18. pants Aizliegums izmantot vekseļus un citus vērtspapīrus Kreditors vai kreditora tiesību pēctecis saskaņā ar kredītlīgumu vai galvojuma līgumu nepieprasa un neaicina patērētāju vai galvotāju garantēt saistību apmaksu saskaņā ar minēto līgumu, izmantojot vekseli vai parādzīmi. Turklāt patērētājam vai galvotājam nevar likt parakstīt čeku, kas garantē pilnīgu un daļēju atmaksu, par nesamaksāto summu. 19. pants Solidāra atbildība 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka kredītlīguma esamība nekādi neietekmē patērētāja tiesības attiecībā pret to preču vai pakalpojumu piegādātāju, kas iegādāti ar šādu līgumu, gadījumos, kad preces vai pakalpojumi nav piegādāti vai sniegti vai arī citādi neatbilst piegādes līgumam. 2. Ja preču piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs ir rīkojies kā kredīta starpnieks, kreditors un piegādātājs ir solidāri atbildīgi par kompensāciju patērētājam, ja preces vai pakalpojumi, kuru iegāde finansēta ar kredītlīgumu, nav piegādāti vai ir piegādāti tikai daļēji, vai neatbilst to piegādes līgumam. VIII NodaļaĪpaši kredītlīgumi 20. pants Kredītlīgumi, kas paredz kapitāla uzkrāšanu 1. Ja patērētāja veiktās iemaksas tūlīt atbilstoši nenovirza kredīta kopējās summas atmaksai, bet izmanto kapitāla uzkrāšanai tādos laika periodos un ar tādiem noteikumiem, kas paredzēti kredītlīgumā, šādai kapitāla uzkrāšanai jābalstās uz kredītlīgumam pievienotu papildlīgumu. 2. Šā panta 1. punktā minētajā papildlīgumā paredz kopējās izņemtās kredīta summas beznosacījumu atmaksas garantiju. Ja trešā puse, kas nodrošina kapitāla uzkrāšanu, neizpilda savas saistības, kreditors uzņemas risku. 3. Maksājumi, prēmijas un atkārtotas vai vienreizējas maksas, kas jāmaksā patērētājam saskaņā ar 1. punktā minēto papildlīgumu, kopā ar procentiem un maksām saskaņā ar kredītlīgumu veido kopējās kredīta izmaksas. Gada procentu likmi un kopējo aizdevuma likmi aprēķina, balstoties uz kopējām saistībām, ko uzņēmies patērētājs. VII NODAļA GALVOJUMA LīGUMA IZPILDE 23. pants Galvojuma līguma izpilde 1. Galvotājs var noslēgt galvojuma līgumu, garantējot atmaksu, saskaņā ar beztermiņa kredītlīgumu tikai uz trīs gadu laika posmu. Galvojumu var pagarināt tikai ar īpašu galvotāja piekrišanu minētā laika posma beigās. 2. Kreditors var iesniegt prasību pret galvotāju tikai tad, ja patērētājs, kas nav pildījis kredīta atmaksas saistības, nav ievērojis paziņojumu par saistību neizpildi trīs mēnešu laikā. Galvotājs jāinformē, tiklīdz paziņojums par saistību neizpildi nosūtīts patērētājam. 3. Garantētā summa var būt vienāda tikai ar kopējās kredīta summas nesamaksāto atlikumu un jebkādiem iztrūkumiem saskaņā ar kredītlīgumu, izslēdzot jebkādas citas kompensācijas vai soda naudas, kas paredzētas kredītlīgumā. X nodaļaKredītlīguma neizpilde 24. pants Paziņojums par saistību neizpildi un īstenošanas iespējas 1. Dalībvalstis nodrošina, ka: a) kreditori, to pārstāvji un jebkuri citi kreditora tiesību pēcteči saskaņā ar kredītlīgumu vai galvojuma līgumu nevar veikt nesamērīgums pasākumus, lai atgūtu tiem nesamaksātās summas šādu līgumu neizpildes gadījumā; b) saistību neizpildes gadījuma kreditors var pieprasīt tūlītēju maksājumu vai piemērot klauzulu, kas paredz skaidrus rezolutīvus nosacījumus, tikai iepriekš izsniedzot saistību neizpildes paziņojumu, kurā pieprasīts, lai patērētājs vai, attiecīgā gadījumā, galvotājs izpilda savas saistības saskaņā ar līgumu saprātīgā laika posmā vai iesniedz pieteikumu parāda atmaksas grafika pārskatīšanai; c) kreditors nedrīkst apturēt patērētāja tiesības izņemt kredītu, nepamatojot šo lēmumu, un par to nekavējoties jāinformē patērētājs; d) saistību neizpildes vai pirmstermiņa atmaksas gadījumā patērētājam un galvotājam ir tiesības pēc pieprasījuma nekavējoties bez maksas saņemt detalizētu konta izrakstu, kas ļautu viņiem pārbaudīt pieprasītās maksas un procentu likmes. 2. Paziņojums par saistību neizpildi, kas minēts 1. punkta b) apakšpunktā, nav nepieciešams: a) skaidras krāpšanas gadījumos, par kuru kreditors vai kreditora tiesību pēctecis sniedz pierādījumus; b) ja patērētājam finansēto īpašumu atsavina pirms pilnas kredītsummas atmaksas vai ja patērētājs izmanto īpašumu veidā, kas neatbilst kredītlīguma nosacījumiem, un ja kreditoram vai kreditora tiesību pēctecim ir prioritāras prasības, noteiktas īpašumtiesības vai īpašumtiesību saglabāšana uz finansēto īpašumu, izņemot gadījumus, ja patērētājs par šādām prioritārām prasībām, īpašumtiesībām vai īpašumtiesību saglabāšanu bijis informēts pirms līguma noslēgšanas. 26. pants Preču atgūšana Attiecībā uz kredītlīgumiem preču iegādei, dalībvalstis paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem preces var atgūt. Ja brīdī, kad kreditors uzsāk preču atgūšanas procedūru, patērētājs nav devis īpašu piekrišanu un jau ir veicis maksājumus, kas atbilst vienai trešdaļai no kopējās kredīta summas, finansētās preces var atgūt tikai tiesvedības ceļā. Turklāt dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja kreditors atgūst preces, norēķināšanos pušu starpā veic tā, lai garantētu, ka šī atgūšana nerada nekādu nepamatotu materiālu labumu. 27. pants Parādu atgūšana 1. Fiziskas vai juridiskas personas, kas uzņemas atgūt no kredītlīguma vai galvojuma līguma izrietošus parādus, un tas ir to galvenais vai sekundārais darbības veids, nevis jebkādas tiesvedības daļa, vai kas šajā sakarā iejaucas, par šo iejaukšanos nekādā tiešā vai netiešā veidā nedrīkst pieprasīt nekādu maksu vai kompensāciju no patērētāja vai galvotāja, izņemot gadījumu, ja par šādām maksām vai kompensācijām kredītlīgumā vai galvojuma līgumā noslēgta īpaša vienošanās. 2. Saistībā ar no kredītlīguma vai galvojuma izrietošu parādu atgūšanu, ir aizliegts: a) jebkādi dokumenti, kas sava izskata dēļ rada kļūdainu priekšstatu, ka tas ir no tiesu vai parādu starpniecības iestādes; b) rakstiski paziņojumi, kuros ietverta nepareiza informācija par maksājuma saistību nepildīšanas sekām; c) neatļauta preču atgūšana bez tiesvedības vai 26. pantā minētās īpašās atļaujas; d) jebkāds uzraksts uz aploksnes, kas liecina, ka korespondence attiecas uz parāda atgūšanu; e) maksu iekasēšana, kas nav paredzētas kredītlīgumā vai galvojuma līgumā; f) jebkāda saskare ar patērētāja vai galvotāja kaimiņiem, radiniekiem vai darba devēju, jo īpaši jebkāda saziņa vai informācijas pieprasījums par patērētāja vai galvotāja maksātspēju, neskarot darbības, kas ir daļa no likumā noteiktās aresta kārtības, kā noteikušas dalībvalstis; g) patērētāja vai galvotāja fiziska vai psiholoģiska aizskaršana; h) noilguša parāda atgūšana. VI NODAļA KREDITORU UN KREDīTA STARPNIEKU REģITRāCIJA, STATUSS UN KONTROLE KREDīTA STARPNIEKI 28 . 19. pants Kreditoru un kredīta starpnieku regulēšana reģistrācija 1. Dalībvalstis nodrošina, ka kreditori un kredīta starpnieki piesakās reģistrācijai. Reģistrēšanās pienākums neattiecas uz kredīta starpniekiem, kura vietā kreditors vai cits kredīta starpnieks uzņemas atbildību saskaņā ar paša reģistrācijas noteikumiem. Atbildības uzņemšanās skaidri jānorāda paziņojumā tādu kredīta starpnieku telpās, kam nav jāreģistrējas. Dalībvalstis nodrošina, lai kreditorus un kredītu starpniekus uzrauga iestāde vai organizācija, kas ir neatkarīga no finanšu institūcijām, vai lai tos regulē . 2. Dalībvalstis nodrošina, lai kreditorus un kredītu starpniekus uzrauga iestāde vai organizācija, kas ir neatkarīga no finanšu institūcijām, vai lai tos regulē. a) nodrošina, lai kreditoru un kredīta starpnieku darbību pārbauda vai uzrauga iestāde vai valsts struktūra; b) izveido atbilstošas struktūras, kas pieņemtu sūdzības par kredītlīgumiem, galvojuma līgumiem un kreditēšanas un galvojuma nosacījumiem un sniegtu patērētājiem un galvotājiem par to pietiekamu informāciju vai padomus. 3. Dalībvalstis var noteikt, ka šā panta 1. punkta pirmajā apakšpunktā minētā reģistrācija nav vajadzīga, ja attiecīgais kreditors vai kredīta starpnieks ir „kredītiestāde” Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/12/EK[19] 1. panta 1. punkta nozīmē, un ir apstiprināts saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem Ja kreditors vai kredīta starpnieks ir gan reģistrēts saskaņā ar šā panta 1. punkta pirmā apakšpunkta noteikumiem, gan apstiprināts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/12/EK noteikumiem, un pēdējais apstiprinājums pēc tam tiek atcelts, par to informē kompetento iestādi, kas reģistrējusi kreditoru vai kredīta starpnieku, un tā lemj, vai kreditors vai kredīta starpnieks var turpināt piešķirt vai izkārtot kredītu, vai arī tā reģistrācija būtu jāatceļ. 29 . 20. pants Kredīta starpnieku pienākumi Dalībvalstis nodrošina, lai kredīta starpnieks: a) klientiem paredzētā reklāmā un dokumentācijā norāda savu pilnvaru apjomu, jo īpaši, ja viņš strādā tikai ar vienu vai vairākiem kreditoriem vai kā neatkarīgs brokeris; b) visiem kreditoriem, ar ko viņš sazinājies, paziņo citu kredīta piedāvājumu kopējo summu, kurus viņš tam pašam patērētājam vai galvotājam saņēmis divu mēnešu laikā pirms kredītlīguma noslēgšanas; b) tieši vai netieši nesaņem nekādu maksu nekāda veidā no patērētāja, kas pieprasījis viņa pakalpojumus, ja nav izpildīti šādi nosacījumi: i) par maksas summu summa ir norādīta kredītlīgumā vienojas patērētājs un kredīta starpnieks uz papīra vai izmantojot citu pastāvīgu informācijas nesēju; ii) kredīta starpnieks nesaņem nekādu maksu no kreditora; iii) kredītlīgums, kura labad viņš darbojies, ir faktiski noslēgts; (iv) kredīta starpnieks maksas summu paziņo kreditoram gada procentu likmes aprēķināšanai. VII Nodaļa ĪSTENOšANAS PASāKUMI 30 21. pants Saskaņošana, savstarpēja atzīšana un direktīvas obligātais raksturs Vispārēja saskaņošana un direktīvas noteikumu obligātais raksturs 1. Ciktāl šajā direktīvā iekļauti saskaņoti noteikumi , dalībvalstis nedrīkst saglabāt vai ieviest noteikumus, kas nav paredzēti šajā direktīvā. , izņemot attiecībā uz: a) kredītlīgumu un galvojuma līgumu reģistrāciju saskaņā ar 8. panta 4. punktu; b) noteikumiem, kas attiecas uz 33. pantā minēto pierādīšanas pienākumu. 2. Īstenojot un piemērojot 5. panta 1., 2. un 5. punktu, 13. pantu, 14. panta 1. un 2. punktu, 15. , 17. , 19. un 20. pantu un neskarot vajadzīgus un samērīgus pasākumus, ko dalībvalstis var veikt, balstoties uz sabiedriskās kārtības apsvērumiem, dalībvalstis neierobežo to kreditoru darbību, kuri reģistrēti citā dalībvalstī un darbojas to teritorijā saskaņā ar šo direktīvu un izmantojot brīvību veikt uzņēmējdarbību vai brīvi sniedzot pakalpojumus. 3. Dalībvalstis nodrošina, lai kredītlīgumi un galvojuma līgumi neparedz atkāpes no dalībvalstu tiesību aktu noteikumiem, ar ko ievieš vai kas atbilst šai direktīvai, tādējādi kaitējot patērētājam vai galvotājam. 4. Turklāt dalībvalstis nodrošina, lai noteikumus, ko tās pieņem, īstenojot šo direktīvu, nevar apiet, izmantojot veidu, kā līgumi formulēti, jo īpaši kredītu izņemšanu vai kredītlīgumus, uz ko attiecas šīs direktīvas darbības joma, integrējot kredītlīgumos, kuru raksturs vai mērķis ļautu izvairīties no tās piemērošanas. 5. Dalībvalstis nodrošina, lai patērētāji un galvotāji nevar atteikties no tiesībām, kas tiem piešķirtas ar šo direktīvu. 6. Dalībvalstis veic nepieciešamos vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka patērētāji un galvotāji nezaudē šīs direktīvas piešķirto aizsardzību tādēļ, ka par kredīt līgumam piemērojamu likumu ir izvēlēts trešās valsts likums, kas nav dalībvalsts, ja kredīt līgumam ir cieša saistība ar vienas vai vairāku dalībvalstu teritorijām. 31 22. Pants Sankcijas Dalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, ko piemēro par tādu valsts noteikumu pārkāpumiem, kas pieņemti piemērojot saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus nepieciešamos pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu to izpildi piemērošanu . Šīm Paredzētajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un atturošām preventīvām . Tās var paredzēt kreditora procentu zaudējumu un maksas un patērētāja tiesības turpināt atmaksāt kredīta kopējo summu pa daļām, jo īpaši, ja kreditors neievēro noteikumus par atbildīgu aizdošanu. Dalībvalstis par šiem noteikumiem pavēsta paziņo Komisijai ne vēlāk kā [...][2 gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā] ne vēlāk kā līdz dienai, kas norādīta ... pantā [īstenošanas termiņš], un nekavējoties paziņo par visiem turpmākiem grozījumiem attiecībā uz , kas skar noteikumus nekavējoties. 32 . 23. pants Ārpustiesas strīdu izšķiršana pārsūdzība Dalībvalstis nodrošina, ka tiek ieviestas atbilstīgas un efektīvas ārpustiesas strīdu izšķiršanas sūdzības un pārsūdzības procedūras ārpustiesas patērētāju strīdu izšķiršanai par kredītlīgumiem, attiecīgā gadījumā izmantojot esošās struktūras. Dalībvalstis šīs struktūras , kas atbildīgas par patērētāju strīdu ārpustiesas izšķiršanu, rosina sadarboties, lai izšķirtu arī pārrobežu strīdus par kredītlīgumiem un galvojuma līgumiem . 33. pants Pierādīšanas pienākums Dalībvalstis var paredzēt, ka saistībā ar patērētāja informēšanas pienākumu izpildi, kas kreditoram un kredīta starpniekam uzlikti saistībā ar patērētāja piekrišanu līguma noslēgšanai un, attiecīgā gadījumā, saistībā ar tā izpildi, kā arī saistībā ar kredīta starpnieka darbību par atalgojumu, pierādīšanas pienākums var būt kreditoram vai kredīta starpniekam. Jebkurš noteikums līgumā, kas paredz, ka saistībā ar kreditora un, attiecīgā gadījumā, kredīta starpnieka pienākumu izpildi, kuri tiem uzlikti saskaņā ar šo direktīvu, pierādīšanas pienākums ir patērētājam un, attiecīgā gadījumā, galvotājam, ir negodīgs noteikums Direktīvas 93/13/EEK nozīmē. 34. pants Esošie līgumi 1. Šī direktīva neattiecas uz kredītlīgumiem, kas pastāv dienā, kad stājas spēkā valsts īstenošanas noteikumi, izņemot direktīvas 1., 2., 3. panta, 22. panta, 23. panta 1. un 2. punkta, 24. līdz 27. panta un 30. līdz 35. panta noteikumi. Direktīvas 9. pantu piemēro šādiem līgumiem tiktāl, ciktāl garantētās kredīta kopējās summas pieaugums notiek pēc tam, kad spēkā stājas šīs direktīvas valstu īstenošanas pasākumi. 2. Attiecībā uz kredītlīgumiem, kas pastāv dienā, kad spēkā stājas valstu īstenošanas pasākumi, 10. pantā minēto atmaksas tabulu patērētājam izsniedz bez maksas, tiklīdz piemērojams kāds no šādiem nosacījumiem: a) kredītlīguma atcelšana vai pirmstermiņa atmaksa; b) maksājumu saistību neizpilde. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka beztermiņa kredītlīgumi, kas pastāv, kad spēkā stājas valsts īstenošanas pasākumi, tiek aizstāti ar jauniem līgumiem, kuri atbilst šai direktīvai ir pielāgoti šīs direktīvas prasībām, izmantojot kredītlīguma pielikumu, ko kreditors nosūta patērētājam ne vēlāk kā [...][divus gadus pēc transponēšanas perioda beigām]. 35. 24. pants Transponēšana 1. Dalībvalstis ne vēlāk kā [...][2 gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā] vēlākais līdz [ievietot datumu][2 gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā] pieņem un publicē normatīvos aktus un administratīvos noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to nekavējoties informē Komisiju tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu . Tās piemēro minētos noteikumus no [ievietot datumu] [2 gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā] . Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarāma šāda atsauce. 2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. Ik pēc pieciem gadiem un pirmo reizi — [piecus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā] Komisija veic pārskatu par robežlielumiem šajā direktīvā, lai tos novērtētu, ņemot vērā ekonomikas tendences Kopienā un situāciju attiecīgajā tirgū. Pārskata rezultātus paziņos Eiropas Parlamentam un Padomei, ja vajadzīgs, pievienojot priekšlikumu attiecīgi grozīt robežlielumus. VIII NODAļA PAGAIDU NOTEIKUMI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 36 25. Pants Atcelšana Direktīva 87/102/EEK tiek atcelta no [šīs direktīvas transponēšanas perioda beigas] [ ievietot datumu ]. 34 26 . Pants Pārejas pasākumi 1. Šī direktīva neattiecas uz kredītlī