Lai palīdzētu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kam ir grūtības samaksāt PVN kompetentajai iestādei, pirms tie saņēmuši maksājumu no pircējiem vai pakalpojumu saņēmējiem, dalībvalstīm būtu jāatļauj iegrāmatot PVN, izmantojot naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kas ļauj piegādātājam samaksāt PVN kompetentajai iestādei, kad tas ir saņēmis maksājumu par piegādi, un kas nosaka piegādātāja tiesības veikt atskaitījumu, samaksājot par piegādi. Tādējādi dalībvalstis varētu ieviest fakultatīvu naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kam nav negatīvas ietekmes uz PVN ieņēmumu naudas plūsmu.

Lai palīdzētu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kam ir grūtības samaksāt PVN kompetentajai iestādei, pirms tie saņēmuši maksājumu no pircējiem vai pakalpojumu saņēmējiem, būtu jādod iespēja dalībvalstīm atļaut iegrāmatot PVN, izmantojot naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kas ļauj piegādātājam samaksāt PVN kompetentajai iestādei, kad tas ir saņēmis maksājumu par piegādi, un kas nosaka piegādātāja tiesības veikt atskaitījumu, samaksājot par piegādi. Tādējādi dalībvalstis varētu ieviest fakultatīvu naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kam nav negatīvas ietekmes uz PVN ieņēmumu naudas plūsmu.

“Dalībvalstis piekrīt izmantot Eiropas Centrālās bankas publicēto valūtas kursu dienā, kurā nodoklis kļūst iekasējams, vai arī, ja kurss šajā dienā netiek publicēts, — iepriekšējā dienā publicēto kursu. Ja neviena no valūtām nav euro, maiņas kursu aprēķina, ņemot vērā euro maiņas kursu pret minētajām valūtām.”

1. pants – 9. punkts – c apakšpunkts

(c)

Ja piegādātājs, kas izsniedz rēķinu par preču piegādi vai sniegtiem pakalpojumiem, kuriem piemērojams nodoklis, neveic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā maksājams PVN, un par PVN nomaksu atbildīga ir persona, kam piegādātas preces vai kam sniegti pakalpojumi, tad uz rēķina izsniegšanu attiecas noteikumi, ko piemēro dalībvalstī, kurā preču vai pakalpojumu piegādātājs veic uzņēmējdarbību vai tam ir pastāvīgs uzņēmums vai filiāle, no kuras ir veikta piegāde.

Ja PVN nav jāmaksā Eiropas Savienībā , piemēro noteikumus, kas ir spēkā dalībvalstī, kurā piegādātājs reģistrējis uzņēmumu vai tam ir filiāle, no kuras tiek veikta piegāde, vai arī, ja šādas uzņēmējdarbības veikšanas vietas vai filiāles nav, – dalībvalstī, kurā ir tā pastāvīgā adrese vai dzīvesvieta.

Ja šāds numurs nav piešķirts , piemēro noteikumus, kas ir spēkā dalībvalstī, kurā piegādātājs reģistrējis uzņēmumu vai tam ir pastāvīga iestāde, no kuras tiek veikta piegāde, vai arī, ja šādas uzņēmējdarbības veikšanas vietas vai pastāvīgas iestādes nav, – dalībvalstī, kurā ir tā pastāvīgā adrese vai dzīvesvieta , vai arī tam jāreģistrējas PVN maksāšanas nolūkā .

2. Ja pircējs vai pakalpojumu saņēmējs reģistrēts dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, no kuras veikta piegāde, un saņēmējam jāmaksā PVN , rēķina izsniegšanā piemēro noteikumus, kas ir spēkā dalībvalstī, kura piešķīra PVN identifikācijas numuru, ar kuru saņēmējs saņēma preču piegādi vai pakalpojumus .

1. Dalībvalstis var noteikt nodokļa maksātājiem pienākumu saskaņā ar 226. vai 226.b pantu izsniegt rēķinu par preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu, kas nav 220. pantā minētās piegādes, ja preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana veikta to teritorijā.

Dalībvalstis var noteikt nodokļa maksātājiem pienākumu izsniegt vienkāršotu rēķinu par preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu, kas nav 220. pantā minētās piegādes, ja preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana veikta to teritorijā.