Notiek konsultācijas, lai pabeigtu tiesu kartes reformu. Pēdējo desmitgažu laikā tiesu teritoriālā karte (kas nosaka tiesu iestāžu atrašanās vietu un jurisdikciju) ir svārstījusies starp vienu vai vairākām pirmās instances tiesām (tās ir apgabaltiesas un vietējās tiesas). Pašlaik tiesu sistēma sastāv no 55 pirmās instances tiesām, no kurām 44 vietējās tiesas izskata (finansiāli) mazietilpīgas civillietas gan strīdus, gan bezstrīdus kārtībā, bet 11 apgabaltiesas izskata finansiāli ietilpīgas juridisko personu civillietas un komerclietas. Jau sen tika konstatēts, ka pirmās instances tiesu dalījums civiltiesās un komerctiesās ietekmē tiesu darba efektivitāti. Daļēji tas tika novērsts ar 2009. un 2015. gada reformām, kad vietējās tiesas tika pakļautas stingrākai apgabaltiesu kontrolei, lai izlīdzinātu izskatāmo lietu skaitu un samazinātu jurisdikcijas konfliktus . Labi attīstītas IST sistēmas lietu pārvaldībā un Augstākās tiesas pieredze resursu pārvaldībā ļauj veidot lielākas tiesas pilsētu teritorijās . Tieslietu ministrijas konsultācijas ar tiesu iestādēm par jauno pārskatīto tiesu karti turpinājās arī 2019. gadā, bet šā tiesību akta projekta izstrāde vēl jāpabeidz valdībai.

Lietu pārvaldības digitalizācija tiesu sistēmā ir krietni pavirzījusies uz priekšu, un turpinās tās attīstība, lai uzlabotu elektronisko saziņu starp tiesām un tiesvedības pusēm. Informācijas un sakaru tehnoloģijas lietu pārvaldībā ir modernizētas . Dati, kas iegūti no visām tiesu vadības sistēmām, ir standartizēti, integrēti (izmantojot datu noliktavas rīkus) un centralizēti, un tie tiek izmantoti vadības un statistikas vajadzībām. IT politikas jomas un stratēģijas nosaka, koordinē un pārvalda Augstākā tiesa. Tomēr elektroniskā saziņa starp tiesām un tiesvedības pusēm joprojām ir mazattīstīta. Piemēram, ne vienmēr ir iespējams elektroniski iesniegt lietu, saņemt pavēsti vai uzraudzīt procesa virzību tiešsaistē . Elektroniskā saziņa jau ir modernizēta noteiktās jomās, piemēram, attiecībā uz parādu bezstrīdus piedziņu, kuru pārvalda īpaša organizatoriska vienība Ļubļanas Vietējā tiesā (COVL), kur lietu dokumentācija eksistē tikai elektroniski, kā arī maksātnespējas un zemesgrāmatu jomās. Elektroniskās saziņas rīku uzlabošana citās jomās, jo īpaši civillietās, krimināllietās un maznozīmīgo pārkāpumu lietās, kopš 2019. gada ir bijusi Augstākās tiesas prioritārā joma. Ir uzsākts projekts, lai izstrādātu digitālos rīkus e-dokumentiem, e-iesniegumiem, tiesas dokumentu digitālai izsniegšanai, tiesas nodevu apmaksai tiešsaistē un citām vajadzībām .

Priekšstats par tiesu neatkarību pēdējos gados ir nepārtraukti uzlabojies, taču neatkarības līmenis joprojām ir robežās no zema līdz vidējam. Tiesu neatkarības līmenis plašas sabiedrības priekštatos ir vidējs augsts (42 % to atzīst par diezgan augstu vai ļoti augstu), bet uzņēmumu priekštatos tas joprojām ir zems (36 %), lai gan abās aptaujās tika konstatēta pastāvīga paaugstināšanās, uzrādot pozitīvu tendenci . Galvenais iemesls, ko uzņēmumi norāda, atzīstot, ka tiesas un tiesneši nav neatkarīgi, ir priekšstats par valdības un politiķu iejaukšanos vai spiedienu, tam cieši seko priekšstats par ekonomisko vai citu konkrētu interešu iejaukšanos vai spiedienu, un abi šie līmeņi salīdzinoši joprojām ir starp augstākajiem visā ES . Augstākā tiesa pasūtīja pētījumu par iemesliem, kādēļ priekšstats par tiesnešu un tiesu neatkarību ir tik slikts un kādēļ tik zema ir uzticēšanās tiesu sistēmai, un šis pētījums var palīdzēt noteikt uzlabojumu iespējas. Starp šādas zemas uzticēšanās iemesliem, kas tika apzināti mērķtiecīgās aptaujās un ieinteresēto personu semināros, kuros piedalījās personas, kas vērsušās tiesās, juridiskie speciālisti, tiesu darbinieki un plašas sabiedrības pārstāvji, bija zināšanu un informācijas trūkums par tiesu sistēmu, organizatoriskās un komunikācijas problēmas un problēmas, ko radīja tiesu pārcelšanās uz citām ēkām. Šie konstatējumi lika īstenot vairākus pasākumus, kurus veica Augstākā tiesa un citas struktūras, no apmācības līdz uzlabojumiem informācijas rīkos, ko personas, kas vēršas tiesā, izmanto pēc nonākšanas tiesā, un to mērķis bija uzlabot uzticēšanos tiesu varai un priekšstatu par tiesu neatkarības līmeni .

Parlamentārās izmeklēšanas komitejas 2019. gada sākumā uzsāktā izmeklēšana paredzēja izskatīt prokuroru un tiesnešu darbību konkrētās krimināllietās. Tomēr vēlāk Konstitucionālā tiesa apturēja Parlamentārās izmeklēšanas likuma piemērošanu, jo tas varēja apdraudēt tiesnešu un prokuroru neatkarību no šādas parlamentārās izmeklēšanas konkrētās lietās. Izmeklēšanas komiteju izveidoja Nacionālā asambleja pēc Nacionālās padomes (Državni svet, parlamenta augšpalātas) pieprasījuma. Konstitucionālā tiesa, kurai šo lietu nosūtīja Tieslietu padome un Valsts prokuratūra, apturēja Parlamentārās izmeklēšanas likuma piemērošanu gan attiecībā uz tiesnešiem, gan valsts prokuroriem līdz izvērtējumam par minētā likuma atbilstību Konstitūcijai . Konstitucionālā tiesa apturēja arī tā parlamentārā akta piemērošanu, ar ko tika izveidota Izmeklēšanas komiteja. Tieslietu padome paziņoja, ka parlamentārās izmeklēšanas darbības joma, kas noteikta parlamentārajā aktā par tās izveidošanu, neattiecas uz tiesu varas darbību kopumā, bet drīzāk tās mērķis ir izvērtēt konkrētus galīgos spriedumus un atsevišķu tiesnešu darbību. Konstitucionālā tiesa lēmumā par pagaidu pasākumiem uzsvēra, ka šis akts neparedz atbilstošus mehānismus, kā aizsargāt tiesnešus un valsts prokurorus no parlamentārās izmeklēšanas viņu “politiskās atbildības” jomā. Tā arī uzsvēra — pastāv risks, ka parlamentārā izmeklēšana var apdraudēt tiesnešu un prokuroru neatkarību, un tas “var neatgriezeniski ietekmēt” gan tiesu varas neatkarību, gan Valsts prokuratūras neatkarību un patstāvību. Konstitucionālajai tiesai vēl jāpieņem galīgais lēmums pēc būtības.

Plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamībai ir nepieciešama deklarācija par īpašumtiesību vai vadības daļām. Saskaņā ar Plašsaziņas līdzekļu likumu izdevējam vai raidorganizācijai ir jāiesniedz deklarācija ikreiz, kad individuālās īpašumtiesību vai vadības daļas uzņēmumā sasniedz 5 % vai vairāk. Noteikta informācija ir publiski pieejama Kultūras ministrijas tīmekļa vietnē . It īpaši vairāku īpašnieku kaskādes gadījumā pašreizējie tiesību akti var apgrūtināt identificēšanu, ja lēmumu pieņemšana notiek fonā . Tādēļ MPM 2020 novērtēja plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību Slovēnijā kā vidēji riskantu . Likuma pārskatīšanai 2020. gada jūlijā iesniegtais priekšlikuma projekts paplašina Plašsaziņas līdzekļu likuma darbības jomu, attiecinot to arī uz digitālajiem plašsaziņas līdzekļiem, un atceļ minimālo 5 % robežu, izņemot uzņēmumus, kas organizēti kā akciju sabiedrības . Priekšlikuma projekts arī padara publiski pieejamu visu informāciju, kas saistīta ar īpašumtiesībām, tostarp par iepriekš neizpaustajiem finansējuma avotiem un jaunieviestajiem avotiem no publiskajiem līdzekļiem .

Sakaru tīklu un pakalpojumu aģentūras neatkarību nosaka likums, tomēr tās rezultatīvu darbību ierobežo cilvēkresursu trūkums un aizsargpasākumu pret politisku iejaukšanos neesība. Slovēnijas Republikas Sakaru tīklu un pakalpojumu aģentūra (AKOS) ir ne tikai plašsaziņas līdzekļu regulators, bet arī telekomunikāciju, pasta un dzelzceļa transporta nozaru regulatīvā iestāde. AKOS statusu garantē Elektronisko sakaru likums . Izpildes pilnvaras audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu jomā aģentūrai piešķir Plašsaziņas līdzekļu likums un Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu likums . Abi šie tiesību akti pašlaik tiek pārskatīti, un ar tiem jātransponē pārskatītā Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva (AVMPD ) — sabiedriskā apspriešana tika uzsākta 2020. gada jūlijā un ilga tikai piecas dienas. Pēc plašās kritikas, cita starpā, arī no Slovēnijas un starptautisko plašsaziņas līdzekļu apvienību puses, apspriešanas periods tika pagarināts attiecīgi līdz augusta sākumam un septembrim . AKOS darbu vada direktors un aģentūras padome, kas sastāv no pieciem padomes locekļiem. Lēmumu pieņemšanas pilnvaras ir direktoram, savukārt padome uzrauga darba programmas īstenošanu un apstiprina finanšu plānus. Gan direktoru, gan padomes locekļus amatā ieceļ valdība, pamatojoties uz iepriekšēju atlases procedūru, un direktora kandidatūru valdībai piedāvā atbildīgais ministrs. Amatpersonu var uz laiku atstādināt vai atbrīvot no amata tikai neatbilstības pildāmajiem amata pienākumiem, nekompetences vai citu ar konkrēto personu saistītu, pārliecinošu iemeslu dēļ. Kaut arī noteikumi par interešu konfliktiem ar nozares uzņēmumiem ir definēti Elektronisko sakaru likumā, nav īpašu noteikumu, kas regulētu iespēju, ka direktoram rodas interešu konflikts attiecībā uz politisko partiju . Finanšu līdzekļi un cilvēkresursi ir regulatora pārziņā. Budžetu veido ienākumi, kas gūti no aģentūras darbības, un tas pastiprina neatkarību no valdības. Tomēr, ņemot vērā plašo pilnvaru loku, šķiet, ka aģentūrai pietrūkst cilvēkresursu, un tas savukārt var ietekmēt tās darba rezultativitāti. Aģentūra ir pilnvarota piemērot sodus, kurus var apstrīdēt tiesā. Aģentūra iesniedz gada ziņojumu valdībai un parlamentam un visus attiecīgos dokumentus publicē savā tīmekļa vietnē, nodrošinot augstu pārredzamības līmeni . 2020. gada plašsaziņas līdzekļu plurālisma uzraudzības instrumenta (Media Pluralism Monitor, MPM 2020) vērtējumā risks plašsaziņas līdzekļu iestādes neatkarībai un efektivitātei ir vidēji augsts, galvenokārt tāpēc, ka nav aizsargpasākumu pret politisku iejaukšanos .

Vairāku augsta līmeņa korupcijas lietu izmeklēšana vēl turpinās, taču sekmīgu kriminālvajāšanas nodrošināšanu apdraud konkrētas problēmas. Specializētā Valsts prokuratūra (SSPO) īsteno kriminālvajāšanu par smagākiem noziedzīgiem nodarījumiem, tostarp korupciju, kas no 2017. gada tiek uzskatīta par politisku prioritāti . Tomēr vairāku augsta līmeņa lietu izmeklēšana ir ieilgusi, vai arī tajās ir iestājies noilgums, un tiek ziņots, ka šo lietu pabeigšanu ietekmē policijas neefektivitāte prioritāro lietu noteikšanā un ar lietām saistītās informācijas pārsūtīšanā. Turklāt Slovēnijā ir reģistrēts vislielākais to respondentu īpatsvars, kuri uzskata, ka nav pietiekami daudz veiksmīgu kriminālvajāšanas gadījumu, lai tas atturētu cilvēkus no koruptīvām darbībām (72 %), un kuri nepiekrīt apgalvojumam, ka valdības centieni korupcijas apkarošanā ir iedarbīgi (77 %) . Slovēnija ieviesa civilo aktīvu atsavināšanu valsts tiesību aktos 2011. gadā, kad tika pieņemts Likums par noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskāciju. Tomēr Konstitucionālā tiesa 2018. gadā nolēma, ka to aktīvu mērķiezīmēšana, ko apsūdzētā persona ieguvusi pirms 2011. gada, ir ar “nepieļaujamu atpakaļejošo spēku” . Šis nolēmums praktiski ietekmē civiltiesiskās konfiskācijas režīma darbību un tā rezultativitāti, jo iestādes tagad var izmantot civiltiesiskās konfiskācijas instrumentu tikai attiecībā uz aktīviem, kurus apsūdzētā persona ieguvusi pēc 2011. gada. Tomēr 2019. gadā Valsts prokuratūra iesniedza 147 apsūdzības saistībā ar korupciju, un tas bija par 22 % mazāk nekā 2018. gadā (188). 2019. gadā tiesas pasludināja 21 notiesājošu spriedumu, par 30 % mazāk nekā 2018. gadā (30), kā arī deviņus attaisnojošus spriedumus (trīs 2018. gadā), un viena lieta tika izbeigta (divas 2018. gadā). Dažādos kriminālprocesa posmos tiesās vēl atrodas 225 nenoslēgtas korupcijas lietas, un tajās tiesām vēl jāpieņem pirmās instances spriedumi . Iestādes ir atzīmējušas, ka apsūdzību un notiesājošo spriedumu skaita samazinājums var būt saistīts ar grūtībām izsekot pierādījumiem, ko iesnieguši trauksmes cēlēji, kurus IPCA aizsargā tikai daļēji .

Slovēnija ir izstrādājusi papildu pasākumus korupcijas novēršanai un publiskā iepirkuma pārredzamības palielināšanai. Slovēnija pārredzamības aspektā ir viena no attīstītākajām ESAO dalībvalstīm un ir ieviesusi vairākus pasākumus korupcijas novēršanai publiskā iepirkuma jomā. Piemēram, godprātības plāni ir rīki, ar ko pārbaudīt organizācijas godprātību. Tie paredz dokumentētu procesu, kurā novērtē neaizsargātības līmeni un neētiskas vai korumpētas darbības iespējamību. Visām valsts iestādēm ir pienākums nosūtīt savus godprātības plānus CPC, galvenokārt, lai identificētu riskus un īstenotu godprātības nostiprināšanas pasākumus. Publiskā iepirkuma likums paredz sistēmu, ar kuru noteiktas vērtības piedāvājumus obligāti iesniedz un publicē elektroniski, tāpat kā līgumslēdzējas iestādes galīgos lēmumus un pamatojumus. Šos pasākumus papildina aktīvu deklarācijas, ko iesniedz personas, kuras ir atbildīgas par publisko iepirkumu, kā norādīts IPCA. No 2016. gada janvāra ir pieejams IT risinājums STATIST, kas nodrošina informācijas publicēšanu par publiskajiem līgumiem, kuri Slovēnijā piešķirti, sākot no 2013. gada. CPC ir izstrādājusi arī tiešsaistes lietotni (ERAR), kas nodrošina sabiedrībai ērtu piekļuvi informācijai par visu publiskā sektora struktūru darījumiem. Tā joprojām ir svarīgs publiskā sektora pārredzamības virzītājspēks, ļaujot vizualizēt valsts budžeta izdevumus. Tomēr, lai gan CPC norāda, ka tikai 10 % no visiem korupcijas ziņojumiem ir saistīti ar publisko iepirkumu, Eirobarometra aptaujas liecina, ka uzņēmumi joprojām ir skeptiski noskaņoti par publiskā iepirkuma praksi Slovēnijā.

Lobēšana un “virpuļdurvju efekts” ir reglamentēts . IPCA paredz, ka ir aizliegts lobēt jautājumus, par kuriem sākta tiesas vai administratīvā procedūra, un ka lobēšanas darbības drīkst veikt tikai fiziska persona, kura ierakstīta lobistu reģistrā, ko izveidojusi CPC. Valsts amatpersonas drīkst piekrist lobēšanai tikai tad, kad lobists ir reģistrēts šajā reģistrā, bet, ja rodas interešu konflikti, tām jāatsakās no kontaktēšanās. Tomēr tiek ieteikts rūpīgi izvērtēt, kā noteikumus par kontaktiem ar lobistiem īsteno Nacionālās asamblejas un Nacionālās padomes deputāti. Tas joprojām nav izpildīts, neraugoties uz to, ka 76 % Slovēnijas uzņēmēju uzskata — vienīgais veids, kā gūt panākumus darījumdarbībā, ir politisko sakaru veidošana (ES vidējais rādītājs ir 54 %) . Turklāt attiecībā uz augstākajām izpildvaras amatpersonām lobēšanas noteikumos ir dažas nepilnības, un tie tiek nepietiekami ievēroti. Netiek pienācīgi ziņots par visiem kontaktiem ar trešām personām, kuras cenšas ietekmēt valdības lēmumu pieņemšanu, tostarp par kontaktiem ar uzņēmumu un interešu grupu juridiskajiem un pilnvarotajiem pārstāvjiem . Turklāt IPCA paredz arī “atdzišanas” periodu augsta līmeņa amatpersonām. Šajā periodā, divus gadus pēc amatpersonas aiziešanas no amata, tai ir aizliegts lobēt vai darboties kā pārstāvim saimnieciskā struktūrā, kurai bijuši darījumu kontakti ar iestādi, kurā amatpersona ieņēma amatu. Valsts iestāde vienu gadu pēc amatpersonas aiziešanas no amata arī nedrīkst slēgt darījumus ar struktūru, kurā bijušai amatpersonai pieder daļas .

Ir ieviesti noteikumi par interešu konfliktu novēršanu un pārvaldīšanu. Noteikumi par interešu konfliktu novēršanu un aktīvu deklarēšanu ir iekļauti Korupcijas novēršanas un godprātības likumā. Izvairīšanās no interešu konfliktiem galvenokārt ir katras valsts amatpersonas pienākums, un, ja rodas konflikts, tai ir nekavējoties rakstiski jāinformē sava priekšniecība vai Korupcijas novēršanas komisija (CPC). Ir izstrādāti arī papildu noteikumi par funkciju nesaderību un darījumdarbības ierobežošanu, lai novērstu interešu konfliktus publiskajā sektorā. Turklāt Valsts darbinieku likums aizliedz civildienesta ierēdņiem veikt darbības, kas var radīt interešu konfliktu. Tas arī paredz civildienesta ierēdņiem (un viņu ģimenes locekļiem) vairākus ierobežojumus un pienākumus, kas saistīti ar dāvanu pieņemšanu. Plānotie grozījumi paplašinās to personu loku, kurām ir pienākums ziņot par interešu konfliktu. Likums arī nosaka, kādā apjomā un kurām amatpersonām ir pienākums iesniegt deklarācijas CPC . Deklarācijas jāiesniedz CPC, stājoties amatā, gadu pēc darba izbeigšanas un pēc visām izmaiņām amata pienākumos, darbības veidā, īpašumtiesībās vai aktīvos, kas pārsniedz 10 000 EUR. CPC veic ad hoc pārbaudes un veic uzskaiti par personām, uz kurām attiecas aktīvu deklarēšanas pienākumi. Aktīvu deklarācijas ir publiski pieejamas katras amatpersonas pilnvaru laikā un līdz vienam gadam pēc tam. Tomēr augstāko izpildvaras amatpersonu aktīvu deklarācijas netiek publicētas, un tām neveic padziļinātas pārbaudes . Šajā jautājumā tika ieteikts paplašināt aktīvu deklarēšanas jomu, attiecinot to arī uz ministru un valsts sekretāru ģimenes locekļiem, bez obligātas šo deklarāciju publiskošanas . Lai izpildītu šos ieteikumus, Slovēnijas iestādes plāno mainīt aktīvu deklarēšanas un uzraudzības jomu. Tomēr CPC joprojām ir nepietiekams personāla skaits, un, pildot pienākumus, tai pietrūkst gan finanšu līdzekļu, gan cilvēkresursu. Tādēļ GRECO ieteica nodrošināt CPC ar pietiekamiem resursiem, lai tā varētu sekmīgi izpildīt savus uzdevumus .

Korupcijas novēršanas komisija (CPC) darbojas, pamatojoties uz labu tiesisko regulējumu, taču ar ierobežotiem resursiem. CPC ir patstāvīga valsts iestāde, kuras neatkarību nodrošina tās augstāko vadītāju atlases procedūra, kuras ietvaros īpaša atlases komisija, kuras sastāvā ir pārstāvji no visiem trim varas atzariem un no pilsoniskās sabiedrības, pieņem ieteikumus prezidentam par iecelšanu amatā. CPC regulāri sadarbojas ar policiju un specializēto prokuratūru, taču saglabā uzraudzības un administratīvās izmeklēšanas pilnvaras. Turklāt tā pārrauga korupcijas novēršanu un valsts amatpersonu profesionālās godprātības nostiprināšanu. CPC veic administratīvo izmeklēšanu, un tai ir plašas juridiskas pilnvaras piekļūt pierādījumiem vai uzdot citām tiesībaizsardzības struktūrām un iestādēm vākt pierādījumus. Tā uzrauga, kā tiek īstenoti Korupcijas novēršanas un godprātības likuma noteikumi par interešu konfliktiem, godprātības plāniem, aktīvu deklarācijām, dāvanām un ierobežojumiem. Tomēr GRECO ir atzīmējusi, ka šķiet, CPC darbību kavē nepietiekami resursi un procesuālās nepilnības . Paredzams, ka IPCA grozījumi atrisinās arī juridiskas problēmas saistībā ar CPC sui generis procedūru korupcijas lietu izskatīšanā. Procesā, kurā CPC veic administratīvo izmeklēšanu un izdod publiskus lēmumus, vairākas lietas ir apstrīdētas tiesās, jo aizdomās turamo aizstāvības tiesības procesa laikā tika atzītas par nepietiekami nodrošinātām .

Joprojām saglabājas efektivitātes problēmas, jo īpaši saistībā ar ekonomisko un finanšu noziegumu lietām. Tiesas procesi, it īpaši nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas jomā, un kriminālvajāšanas procedūras bieži vien ir ilgstošas. Krimināltiesas turpināja atrisināt vairāk lietu nekā saņēma (lietu pabeigšanas koeficients bija 102 %). Tomēr krimināllietu izskatīšanas ilgums vietējās tiesās samazinājās līdz aptuveni 9,5 mēnešiem un palielinājās apgabaltiesās (līdz vairāk nekā 14 mēnešiem) . Izskatot sarežģītākus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas pārkāpumus, tiesas procesu ilgums pirmās instances tiesās turpināja pieaugt un vidēji sasniedza 1132 dienas . 2019. gadā Valsts prokuratūra izskatīja vairāk sūdzību (paziņojumu par noziedzīgiem nodarījumiem) nekā saņēma attiecīgajā gadā, lielākoties no viena līdz divu mēnešu laikā, vai nu šādus paziņojumus noraidot, vai pieprasot papildu policijas izmeklēšanu, vai iesniedzot apsūdzību tiesā . Tomēr specializētajai Valsts prokuratūrai, kas nodarbojas ar ekonomiskiem un finanšu noziegumiem, šīm darbībām vidēji bija nepieciešami aptuveni četri mēneši. Lietu skaits, ko Valsts prokuratūra nosūtīja krimināltiesām, nepārtraukti samazinājās . Neraugoties uz dažiem uzlabojumiem, policijas un prokuroru veiktā izmeklēšana finanšu un ekonomisko noziegumu jomā dažkārt var ilgt vairākus gadus, daļēji arī resursu trūkuma dēļ. Šīs efektivitātes un kvalitātes problēmas tiek risinātas, rīkojot mērķtiecīgas mācības (tostarp par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu), apmainoties ar paraugpraksi un analizējot prokuroru darba efektivitāti ar modernizētas informācijas un sakaru tehnoloģiju sistēmas palīdzību.

Uzlabotā tiesu sistēmas efektivitāte ir ļāvusi vēl vairāk samazināt uzkrāto neizskatīto lietu skaitu, un tiesvedības ilgums lielākoties ir palicis nemainīgs. Neraugoties uz to, ka Slovēnijas tiesu sistēmā ierosināto civillietu skaits ir viens no lielākajiem ES, gandrīz visās lietu kategorijās turpina uzlaboties efektivitāte . 2019. gadā kopējais neizskatīto lietu skaits vēl vairāk samazinājās, par vairāk nekā 7 %, salīdzinot ar 2018. gadu . Tiesas arī atrisināja vairāk lietu nekā saņēma, neraugoties uz to, ka atrisināja mazāk lietu nekā agrāk . Procesu vidējais ilgums civillietu strīdos palielinājās līdz aptuveni 13 mēnešiem un nostabilizējās uz 11 mēnešiem komerclietu strīdos, jo par prioritāti tika noteiktas vecākas lietas. Tomēr, izskatot komerclietas, līdz pirmajai tiesas sēdei joprojām jāgaida vairāk nekā 12 mēneši. Apelācijas kārtībā šīs lietas tiek atrisinātas ātri, parasti aptuveni triju mēnešu laikā. Gandrīz ceturtā daļa civillietu un komerclietu strīdu tiek atrisināti ar tiesas mierizlīgumu. Tomēr līdz brīdim, kad šāda veida lietās tiek izsniegts rakstisks spriedums, joprojām paiet no 14 līdz 17 mēnešiem.

* To iesūtīto dokumentu saraksts, kas saņemti 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu apspriešanas laikā, ir pieejams (COM tīmekļa vietnē).

Konstitucionālo sūdzību skaita pieauguma dēļ Konstitucionālās tiesas neizskatīto lietu uzkrājums un procedūru ilgums turpināja palielināties. Saskaņā ar Konstitūciju Konstitucionālai tiesai ir pilnvaras izvērtēt likumu, noteikumu, vispārīgo aktu, kas izdoti, īstenojot valsts varu, starptautisko līgumu un konstitucionālo sūdzību atbilstību Konstitūcijai. Šo procesu, cita starpā, var ierosināt Nacionālā asambleja, viena trešdaļa tās deputātu, valdība, ombuds , Tieslietu padome vai ģenerālprokurors. Konstitucionālā tiesa var atcelt likumus, kas neatbilst Konstitūcijai, un atcelt vai anulēt noteikumus vai vispārīgos aktus, kas izdoti valsts varas īstenošanai, ja tie ir antikonstitucionāli vai prettiesiski. Ja Konstitucionālā tiesa noteikumus atzīst par antikonstitucionāliem vai prettiesiskiem, tā izdod deklaratīvu lēmumu. 2019. gadā Konstitucionālā tiesa atrisināja 1804 lietas . Lai gan konstitucionālās pārskatīšanas pieprasījumu skaits vēl vairāk samazinājās (līdz 165 lietām), konstitucionālo sūdzību skaita pastāvīgā pieauguma dēļ Konstitucionālā tiesa nespēj tikt galā ar lietu apjomu. Pašlaik izskatīšanā atrodas vairāk nekā 2500 lietas, no kurām vairāk nekā četras piektdaļas ir konstitucionālās sūdzības. No 2016. gada neizskatīto lietu skaits katru gadu palielinājās par aptuveni 25 %. Līdz ar to vidējais tiesvedības ilgums palielinājās no 250 dienām 2012. gadā līdz 425 dienām un gandrīz 500 dienām 2019. gadā attiecīgi konstitucionālo sūdzību lietās un konstitucionālās pārskatīšanas lietās. Konstitucionālai tiesai tika lūgts izvērtēt arī dažus pasākumus, kas pieņemti, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju .

Lai gan fiziski uzbrukumi žurnālistiem notiek reti, vajāšana tiešsaistē vai draudi žurnālistiem ir plaši izplatīti, un tiesu sistēma tos reti soda. Attiecībā uz žurnālistu aizsardzības sistēmu — vārda un informācijas brīvība ir nostiprināta Konstitūcijā un attiecīgos likumos (piemēram, Kriminālkodeksā), un ir izveidoti tiesu mehānismi. Kaut arī “Reportieri bez robežām” konstatēja, ka 2019. gadā nav reģistrēti fiziski uzbrukumi žurnālistiem , tika ziņots par tiesas prāvām ar mērķi iebiedēt . Bija arī ziņas par to žurnālistu vajāšanu, kuri izpauda sabiedriskas nozīmes informāciju . “Tiesības pieprasīt atsaukumu” , novājināts plašsaziņas līdzekļu plurālisms un žurnālistu pašcenzūra — šīs problēmas tika akcentētas 2019. gada Pasaules preses brīvības indeksā . Slovēnijā viens no paredzētajiem sodiem par neslavas celšanu ir brīvības atņemšana. MPM 2020 novērtēja vārda brīvības aizsardzību 2018. un 2019. gadā ar vidēju riska pakāpi. Tomēr šķiet, ka situācija ir pasliktinājusies. Eiropas Padomes Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma publicēja četrus brīdinājumus par žurnālistu vajāšanas gadījumiem Slovēnijā 2020. gadā . Trīs no šiem četriem brīdinājumiem tika nosūtīti ar Slovēnijas iestāžu atbildes starpniecību, kā norādīts platformā. Tiešsaistes uzbrukumi un draudi, tostarp no politiķu puses, ir daudzskaitlīgi, taču daudzi vainīgie paliek anonīmi . Saistībā ar neseno satraucošo gadījumu vairākas organizācijas ir izteikušas bažas par pētnieciskā žurnālista drošību . Krimināllikuma sašaurināta piemērošana izraisa situāciju, ka žurnālistu vajāšana tiešsaistē vai draudi viņiem reti tiek sodīti. Tas izriet no Valsts prokuratūras juridiskās interpretācijas, saskaņā ar kuru publiskai naida kurināšanai jābūt “konkrētai”, proti, jārada “konkrētas briesmas sabiedriskajai kārtībai un mieram”, par ko var saukt pie atbildības kā par noziegumu . Šāda interpretācija var negatīvi ietekmēt žurnālistu aizsardzību krimināltiesiskajā sistēmā. Turklāt dažādi avoti ziņo, ka tiesas procesi, kuros iesaistīti žurnālisti, var būt ilgstoši, un tas izraisa “atvēsinošu” iedarbību uz vārda brīvību un bieži vien liek cietušajiem atturēties no ziņošanas par šādām darbībām .

Eiropas Padome (2019), “Newsroom: The CEPEJ awards the Crystal Scales of Justice Prize to the Supreme Court of Slovenia”: https://www.coe.int/en/web/human-rights-rule-of-law/-/the-cepej-awards-the-crystal-scales-of-justice-prize-to-the-supreme-court-of-slovenia .

Eiropas Padome, Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma: Slovēnija: https://www.coe.int/en/web/media-freedom/slovenia .

Eiropas Padomes Ministru komiteja (2016), Ministru komitejas ieteikums dalībvalstīm Nr. CM/Rec(2016)4 “Protection of journalism and safety of journalists and other media actors”.

Eiropas Padome, Eiropas Komisija pret rasismu un neiecietību ECRI (2019), “ECRI report on Slovenia”: https://www.coe.int/en/web/european-commission-against-racism-and-intolerance/slovenia .

Komunikācijas ģenerāldirektorāts (2020), “Special Eurobarometer 502: corruption”.

Eiropas Komisija (2016, 2017, 2018, 2019, 2020), ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā.

Eiropas Komisija pret rasismu un neiecietību (ECRI) (2019), “Fifth report on Slovenia”: https://www.coe.int/en/web/european-commission-against-racism-and-intolerance/slovenia .

Valstu cilvēktiesību aizsardzības iestāžu Eiropas tīkls (2020), “The rule of law in the European Union: Reports from National Human Rights Institutions”. Informācija, kas iesniegta saistībā ar apspriešanas procesu, gatavojot 2020. gada ziņojumu par tiesiskumu.

Eiropas Tiesu iestāžu padomju tīkls (2020), Eiropas Tiesu iestāžu padomju tīkla iesniegtā informācija ieinteresēto personu apspriešanai par 2020. gada ziņojumu par tiesiskumu.

GRECO (2013), ceturtās novērtēšanas kārtas “Korupcijas novēršana parlamenta deputātu, tiesnešu un prokuroru darbībā” Slovēnijas novērtējuma ziņojums.

GRECO (2016), ceturtās novērtēšanas kārtas “Korupcijas novēršana parlamenta deputātu, tiesnešu un prokuroru darbībā” Slovēnijas atbilstības starpziņojums.

GRECO (2018), piektās novērtēšanas kārtas “Korupcijas novēršana un integritātes veicināšana centrālajās valdībās (augstākās izpildvaras funkcijas) un tiesībaizsardzības iestādēs” Slovēnijas novērtējuma ziņojums.

Tieslietu padome (2019), pieprasījums par atbilstības Konstitūcijai izvērtēšanu un Parlamentārās izmeklēšanas likuma piemērošanas daļēju apturēšanu: http://pisrs.si/Pis.web/pregledPredpisa?id=SKLU291 .

Kultūras ministrija, plašsaziņas līdzekļu reģistra tīmekļa vietne: https://rmsn.ekultura.gov.si/razvid/mediji .

Iekšlietu ministrija: policija (2020), “As of today, Igor Lamberger is taking over the management of the National Investigation Office”: https://www.policija.si/medijsko-sredisce/sporocila-za-javnost/sporocila-za-javnost-gpue/103938-z-danasnjim-dnem-vodenje-nacionalnega-preiskovalnega-urada-prevzema-igor-lamberger .

Slovēnijas Republikas Nacionālā asambleja (2018), ziņojums par Nacionālās asamblejas darbu parlamenta 2014.–2018. gada sasaukumā: https://fotogalerija.dz-rs.si/datoteke/Publikacije/PorocilaDZ/Mandat_2014%E2%80%932018/Report_2014-2018.pdf .

Slovēnijas Republikas ombuds (2020), Slovēnijas Republikas ombuda gada ziņojums par 2019. gadu: http://www.varuh-rs.si/sl/promocija-publikacije-projekti/publikacije-gradiva/letna-porocila-priporocila-dz-odzivna-porocila-vlade/ .

“Reportieri bez robežām”, Slovēnija: https://rsf.org/en/slovenia .

Slovēnijas valdība (2018), “The Supreme Court presented new activities for the long-term improvement of the quality and reputation of the Slovenian judiciary”: http://www.sodisce.si/vsrs/objave/2018102509355191/ .

Slovēnijas valdība (2019), “The Supreme Court ruled on the importance of sanctioning actions when there are signs of hate speech”: http://www.sodisce.si/vsrs/objave/2019080810051183/ .