Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko groza Direktīvu 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) un Direktīvu 2011/61/ES par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem saistībā ar pārāk lielu paļaušanos uz kredītreitingiem /* COM/2011/0746 galīgā redakcija - 2011/0360 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Regula (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām[1] (KA regula) pilnībā stājās spēkā 2010. gada 7. decembrī. Tajā noteikta prasība kredītreitingu aģentūrām (KA) ievērot stingrus darbības noteikumus ar mērķi mazināt iespējamos interešu konfliktus, nodrošināt reitingu un reitingu piešķiršanas procesa augstu kvalitāti un pietiekamu pārredzamību. Esošajām KA līdz 2010. gada 7. septembrim bija jāiesniedz reģistrācijas pieteikumi un jāizpilda regulas prasības. 2011. gada 11. maijā tika pieņemti grozījumi KA regulā[2] (Regula (ES) Nr. 513/2011), ar ko Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI) tika uzticētas ES reģistrēto KA ekskluzīvas uzraudzības pilnvaras, lai centralizētu un vienkāršotu to reģistrāciju un uzraudzību Eiropas līmenī. Taču pašreizējā KA regulā nav pietiekami apskatīti vairāki jautājumi attiecībā uz kredītreitingu darbībām un reitingu izmantošanu. Viens no šiem jautājumiem ir finanšu tirgus dalībnieku, tostarp pārvedamu vērtspapīru kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) un alternatīvu ieguldījumu fondu (AIF), pārāk lielā paļaušanās uz kredītreitingiem[3]. Eiropas Komisija uz šiem neatrisinātajiem jautājumiem norādīja savā 2010. gada 2. jūnija paziņojumā "Finanšu pakalpojumu regulēšana ilgtspējīgai izaugsmei"[4] un Komisijas dienestu 2011. gada 5. novembra apspriešanās dokumentā[5], paziņojot par nepieciešamību veikt KA regulas mērķtiecīgu pārskatu, kas tiek sniegts šajā priekšlikumā. 2011. gada 8. jūnijā Eiropas Parlaments izdeva neleģislatīvu ziņojumu par KA[6]. Ziņojumā pausts atbalsts, inter alia, vajadzībai pastiprināt tiesisko regulējumu kredītreitingu aģentūrām un pasākumu veikšanai, lai mazinātu risku, kas saistīts ar pārāk lielu paļaušanos uz reitingiem. Neoficiālā ECOFIN sanāksmē 2010. gada 30. oktobrī Eiropas Savienības Padome atzina, ka jāpieliek papildu pūles, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar kredītreitingu darbībām, tostarp risku, kas saistīts ar pārāk lielu paļaušanos uz kredītreitingiem, un interešu konflikta risku, kas rodas no atalgojuma modeļa kredītreitingu aģentūrās. Eiropadome savā 2011. gada 23. oktobra sanāksmē secināja, ka ir nepieciešams mazināt pārāk lielo paļaušanos uz kredītreitingiem. 2010. gada oktobrī Finanšu stabilitātes padome (FSP) starptautiskā līmenī noteica principus, lai samazinātu iestāžu un finanšu iestāžu paļaušanos uz ārējiem reitingiem[7]. Principos aicināts tiesību aktos svītrot vai aizstāt atsauces uz šādiem reitingiem, ja ir pieejami piemēroti alternatīvi kredītspējas standarti, un pieprasīt ieguldītājiem veikt patstāvīgus kredītnovērtējumus. Šie principi tika atbalstīti G20 sammitā Seulā 2010. gada novembrī. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Eiropas Komisija no 2010. gada 5. novembra līdz 2011. gada 7. janvārim veica sabiedrisko apspriešanos, piedāvājot vairākus variantus, lai risinātu konstatētās problēmas, tostarp pārāk lielo paļaušanos uz kredītreitingiem. Komisija no ieinteresētajām personām saņēma aptuveni 100 atbildes, kuras ir ņemtas vērā šā priekšlikuma izstrādē. Uz apspriešanās dokumentu saņemto atbilžu kopsavilkums ir pieejams: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/agencies/summary-responses-cra-consultation-20110704_en.pdf. 6. jūlijā Komisijas dienesti rīkoja pārrunas, lai attiecībā uz šiem jautājumiem saņemtu papildu informāciju no ieinteresētajām personām. Šo pārrunu kopsavilkums ir atrodams: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/agencies/roundtable_en.pdf. Ir veikts šā priekšlikuma ietekmes novērtējums. Tas atrodams: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/agencies/index_en.htm. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 3.1. Juridiskais pamats Lai samazinātu risku, kas saistīts ar pārāk lielu PVKIU un AIF pārvaldnieku paļaušanos uz kredītreitingiem, ir nepieciešams izdarīt grozījumus Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvā 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU)[8] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvā 2011/61/ES par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem[9]. Komisija paralēli iesniegs arī regulas priekšlikumu grozījumiem KA regulā, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. pantu. Taču regulas priekšlikums nebūtu piemērots juridiskais instruments, lai izdarītu grozījumus minētajās direktīvās. Šajos grozījumos iekļauti noteikumi, kas nav tieši piemērojami un kuriem vajadzīga transponēšana valstu tiesību aktos. Turklāt priekšlikumam grozījumiem Direktīvā 2009/65/EK un Direktīvā 2011/61/ES vajadzētu būt balstītam uz LESD 53. panta 1. punktu, kas nodrošina Direktīvas 2011/61/ES juridisko pamatu. Direktīva 2009/65/EK bija balstīta uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 95. pantu. Tādēļ šķiet piemēroti, ka Direktīvas 2009/65/EK un Direktīvas 2011/61/ES grozījumu projekts ir iekļauts direktīvas priekšlikumā, pamatojoties uz LESD 53. panta 1. punktu. 3.2. Subsidiaritātes un proporcionalitātes princips Saskaņā ar subsidiaritātes principu (LESD 5. panta 3. punktu) rīkoties ES līmenī var tikai tad, ja dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt plānotos mērķus, un tādēļ, ņemot vērā ieteiktās rīcības apmēru un ietekmi, tos var labāk sasniegt ES līmenī. Kredītreitingu aģentūru uzņēmējdarbībai ir pasaules mērogs, un to regulē ES līmenī. Vienā dalībvalstī esošas kredītreitingu aģentūras izmantotos vērtējumus izmanto un uz tiem paļaujas tirgus dalībnieki visā ES. Līdzīgi arī ES tiesību aktos ir ietverts ieguldījumu fondu (gan PVKIU, gan AIF) uzraudzības tiesiskais regulējums, kas ļauj licencētiem fondiem darboties visā ES. Tiesiska regulējuma nepilnības vai neesība attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām vienā konkrētā dalībvalstī varētu negatīvi ietekmēt tirgus dalībniekus un finanšu tirgus visā ES. Tādēļ ir nepieciešami pienācīgi regulējošie noteikumi, kas piemērojami visā ES, lai aizsargātu ieguldītājus un tirgus no iespējamām kļūmēm. Tādēļ jebkuru turpmāku darbību, lai samazinātu PVKIU un AIF pārāk lielo paļaušanos uz kredītreitingiem, labāk īstenot, rīkojoties ES līmenī. Ierosinātie grozījumi ir proporcionāli, kā noteikts LES 5. panta 4. punktā. Grozījumi nav plašāki, nekā tas vajadzīgs, lai sasniegtu atbilstošos mērķus. Noteikumi, kas attiecas uz paļaušanās samazināšanu uz kredītreitingiem, ir integrēti pārvaldības un ieguldījumu sabiedrību (attiecībā uz PVKIU) un AIF (attiecībā uz AIF) vispārējā pienākumā izmantot riska pārvaldības procesus vai sistēmas. Ierosinātie noteikumi ir ļoti līdzīgi tiem, ko Komisija nesen ierosināja attiecība uz kredītiestādēm[10]. Šis priekšlikums papildina paralēli iesniegto Komisijas priekšlikumu regulai, ar ko groza KA regulu un kurā, inter alia, iekļauti citi noteikumi, kas vērsti uz to, lai samazinātu tirgus dalībnieku pārāk lielo paļaušanos uz kredītreitingiem. Papildus vispārējo principu noteikšanai, kas vērsti uz pārāk lielas paļaušanās novēršanu, priekšlikums KA regulas grozījumiem ietver noteiktus pasākumus, kuriem vajadzētu palīdzēt ieguldītājiem sasniegt šo mērķi. Tādēļ tas paredz, ka ieguldītājiem vajadzētu būt piekļuvei papildinformācijai, ko tirgum sniedz kredītreitingu aģentūras un strukturēto finanšu instrumentu emitenti. Kredītreitingu aģentūrām jāatklāj informācija par reitingu pamatā esošo metodoloģiju un pieņēmumiem, par jebkurām ierosinātajām izmaiņām šajā metodoloģijā vai par informāciju, kas attiecas uz noteiktiem reitingu veidiem, piemēram, valstu reitingiem. Piešķirtajiem kredītreitingiem būtu jākļūst ieguldītājiem viegli salīdzināmiem, ko sekmēs Eiropas reitingu rādītājs (EURIX), ko paredzēts uzticēt EVTI un kurā plānots iekļaut harmonizētas kredītreitinga skalas. Strukturēto finanšu instrumentu emitentiem būtu jāsniedz vairāk informācijas par saviem produktiem tirgū, tostarp informācija par strukturēta finanšu instrumenta bāzes aktīvu kredītkvalitāti un rezultātiem, vērtspapīrošanas darījuma struktūru, naudas plūsmām vai jebkuru vērtspapīrošanas riska darījuma nodrošinājumu. Šai papildinformācijai vajadzētu veicināt ieguldītāju, piemēram, PVKIU vai AIF, spēju veikt patstāvīgus kredītriska novērtējumus, tādējādi atbrīvojoties no vajadzības sistemātiski un mehāniski paļauties uz kredītreitingu aģentūrām, lai novērtētu to instrumentu (jo īpaši strukturēto finanšu instrumentu) kredītspēju, kuros tie iegulda. 3.3. Priekšlikuma skaidrojums 3.3.1. Direktīvas 2009/65/EK par PVKIU grozījumi Direktīva 2009/65/EK paredz PVKIU regulējumu ES līmenī. PVKIU, kas atbilst noteiktām prasībām, ir atļauts darboties visā Savienībā. Šīs direktīvas 51. pantā noteiktas atsevišķas uzraudzības prasības attiecībā uz riska pārvaldību. Tajā noteikts, ka pārvaldības vai ieguldījumu sabiedrībai, kas pārvalda PVKIU, jāizmanto riska pārvaldības process, kas ļauj tai katrā laikā kontrolēt un izvērtēt pozīciju risku un to daļu portfeļa kopējā riska profilā. Komisijai piešķirtas deleģētas pilnvaras ar deleģētu aktu palīdzību precizēt kritērijus, lai novērtētu PVKIU pārvaldnieku izmantotā riska pārvaldības procesa piemērotību. Ar priekšlikuma 1. pantu groza Direktīvas 2009/65/EK 51. pantu attiecībā uz riska pārvaldības procesu: – 1. punktā ieviesta prasība pārvaldības vai ieguldījumu sabiedrībai PVKIU aktīvu kredītspējas novērtēšanā nepaļauties vienīgi vai mehāniski uz ārējiem kredītreitingiem. Ārējos kredītreitingus var izmantot kā vienu no faktoriem šajā procesā, bet tie nav svarīgāki; – 2. punktā ierosināti grozījumi Komisijas pašreizējās pilnvarās pieņemt deleģētus aktus ar mērķi konkretizēt Direktīvas 2009/65/EK 51. panta 1. punkta noteikumus. 3.3.2. Direktīvas 2011/61/EK par AIF pārvaldniekiem grozījumi Līdzīgi arī Direktīvā 2011/61/ES paredzēts alternatīvo ieguldījumu fondu (AIF) pārvaldnieku regulējums ES līmenī. AIF, kas atbilst noteiktām prasībām, ir atļauts darboties visā Savienībā. Direktīvas 2011/61/ES 15. pantā noteiktas atsevišķas uzraudzības prasības attiecībā uz riska pārvaldību. Tajā paredzēts, ka AIF pārvaldniekam jāievieš atbilstīgas riska pārvaldības sistēmas, lai pienācīgi konstatētu, mērītu, pārvaldītu un uzraudzītu visus riskus, kas saistīti ar katra AIF ieguldījumu stratēģiju, un tos riskus, kam AIF ir vai var būt pakļauti. Komisijai ir piešķirtas deleģētas pilnvaras ar deleģētu aktu palīdzību konkretizēt riska pārvaldības sistēmas, kas AIF pārvaldniekiem jāizmanto attiecībā uz riskiem, kas tiem rodas saistībā ar AIF, ko tie pārvalda. Ar priekšlikuma 2. pantu groza Direktīvas 2011/61/EK 15. pantu attiecībā uz riska pārvaldības sistēmām: – 1. punktā ieviesta prasība AIF pārvaldniekam AIF aktīvu kredītspējas novērtēšanā nepaļauties vienīgi vai mehāniski uz ārējiem kredītreitingiem. Ārējos kredītreitingus var izmantot kā vienu no faktoriem šajā procesā, bet tie nav svarīgāki; – 2. punktā ierosināti grozījumi Komisijas pašreizējās pilnvarās pieņemt deleģētus aktus ar mērķi konkretizēt Direktīvas 2011/61/EK 15. panta 1. punkta noteikumus. 3.3.3. Transponēšana Priekšlikumā transponēšanai paredzēts 12 mēnešu laikposms. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikumam nav ietekmes uz Eiropas Savienības budžetu. 2011/0360 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko groza Direktīvu 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) un Direktīvu 2011/61/ES par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem saistībā ar pārāk lielu paļaušanos uz kredītreitingiem (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu[11], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[12], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/65/EK[13] paredz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) regulējumu Savienības līmenī. Līdzīgi arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2011/61/ES[14] paredzēts alternatīvo ieguldījumu fondu (AIF) pārvaldnieku regulējums ES līmenī. Abās direktīvās noteiktas uzraudzības prasības attiecībā uz riska pārvaldību, ko īsteno attiecīgi pārvaldības vai ieguldījumu sabiedrības, kas pārvalda PVKIU, vai AIF pārvaldnieki. (2) Finanšu krīzes rezultātā ieguldītāji, tostarp PVKIU un AIF, savu ieguldījumu veikšanai parāda instrumentos pārāk paļaujas uz kredītreitingiem, daudzkārt nemaz neveicot patstāvīgus šo parāda instrumentu kredītspējas novērtējumus. Lai uzlabotu PVKIU un AIF veikto ieguldījumu kvalitāti un tādējādi aizsargātu šo fondu ieguldītājus, ir piemēroti personām, kas pārvalda PVKIU un AIF, prasīt, lai tās, novērtējot kredītrisku ieguldījumiem, ko veic to pārvaldītie PVKIU un AIF, izvairītos paļauties vienīgi un automātiski uz ārējiem kredītreitingiem. Vispārējais princips par izvairīšanos no pārāk lielas paļaušanās uz ārējiem kredītreitingiem tādēļ būtu jāintegrē PVKIU un AIF pārvaldnieku riska pārvaldības procesos un sistēmās un jāpielāgo to specifikai. (3) Lai sīkāk precizētu vispārējo principu par izvairīšanos no pārāk lielas paļaušanās, kas būtu jāievieš Direktīvā 2009/65/ESK un Direktīvā 2011/61/ES, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, jo īpaši, lai nodrošinātu, ka PVKIU un AIF pārvaldniekiem PVKIU un AIF aktīvu kredītspējas novērtēšanā faktiski nav iespējas pārāk paļauties uz ārējiem kredītreitingiem. Šajā sakarībā ir piemēroti grozīt minētajās direktīvās noteiktās Komisijas pilnvaras pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz vispārējiem noteikumiem par riska pārvaldības procesiem un sistēmām, ko izmanto PVKIU un AIF pārvaldnieki. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī. (4) Atbilstīgajiem pasākumiem būtu jāpapildina pārējie noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulā (ES) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām[15], kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes [xxx xxx xxx] Regulu (ES) Nr. [xxx/xxxx], ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1060/2009[16]. Šie noteikumi nosaka vispārējo mērķi samazināt ieguldītāju pārāk lielo paļaušanos uz ārējiem kredītreitingiem, un tiem vajadzētu veicināt šā mērķa sasniegšanu. (5) Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, samazināt PVKIU un AIF pārāk lielo paļaušanos uz ārējiem kredītreitingiem to ieguldījumu veikšanā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka PVKIU, AIF un kredītreitingu aģentūru darbības Savienības mēroga struktūras un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Eiropas Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai. (6) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 2009/65/EK un Direktīva 2011/61/ES, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Grozījumi Direktīvā 2009/65/EK Direktīvas 2009/65/EK 51. pantu groza šādi: (1) panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: "Pārvaldības vai ieguldījumu sabiedrība izmanto riska pārvaldības procesu, kas ļauj tai katrā laikā kontrolēt un izvērtēt pozīciju risku un to daļu portfeļa kopējā riska profilā. Jo īpaši, tā PVKIU aktīvu kredītspējas novērtēšanā nepaļaujas vienīgi vai mehāniski uz ārējiem kredītreitingiem."; (2) panta 4. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: "a) pārvaldības sabiedrības izmantotos kritērijus riska pārvaldības procesa piemērotības novērtēšanai saskaņā ar 1. punkta pirmās daļas noteikumiem. Ar šiem kritērijiem nodrošina, ka pārvaldības sabiedrībai PVKIU aktīvu kredītspējas novērtēšanā nav iespējas paļauties vienīgi vai mehāniski uz ārējiem kredītreitingiem;". 2. pants Grozījumi Direktīvā 2011/61/EK Direktīvas 2011/61/ES 15. pantu groza šādi: (1) panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: "AIFP ievieš riska pārvaldības sistēmas, lai atbilstoši konstatētu, mērītu, pārvaldītu un uzraudzītu visus riskus, kas saistīti ar katra AIF ieguldījumu stratēģiju, un tos riskus, kam AIF ir vai var būt pakļauti. Jo īpaši, AIF aktīvu kredītspējas novērtēšanā AIFM nepaļaujas vienīgi vai mehāniski uz ārējiem kredītreitingiem."; (2) panta 5. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: "a) risku pārvaldības sistēmas, kas AIFP jāizmanto saistībā ar riskiem, kuri tiem rodas pārvaldīto AIF vārdā. Ar šīm riska pārvaldības sistēmām nodrošina, ka AIF aktīvu kredītspējas noteikšanā AIFP nav iespējas paļauties vienīgi vai mehāniski uz ārējiem kredītreitingiem.". 3. pants Transponēšana 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz XX XXXX [divpadsmit mēneši pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā] izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai šo noteikumu tekstu kopā ar atbilstības tabulu, kur atspoguļota atbilstība starp minētajiem noteikumiem un šo direktīvu. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2. Dalībvalstis Komisijai dara zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 4. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 5. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām, OV L 302, 17.11.2009. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 11. maija Regula (ES) Nr. 513/2011, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām, OV L 145, 31.5.2011. [3] Pārmērīga paļaušanās uz ārējiem kredītreitingiem rodas tad, kad finanšu iestādes un institucionālie ieguldītāji paļaujas vienīgi vai mehāniski uz reitingiem, ko piešķīrušas kredītreitingu aģentūras, atstājot novārtā savus uzticamības pārbaudes un iekšējā riska pārvaldības pienākumus. Pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem var veicināt finanšu tirgu dalībnieku pūļa instinktu, piemēram, parādu instrumentu paralēlu pārdošanu pēc tam, kad instrumenta reitings ir pazemināts zem ieguldījumu kategorijas, kas var ietekmēt finanšu stabilitāti, jo īpaši tad, ja vairākas nozīmīgākās kredītreitingu aģentūras veic maldīgus novērtējumus. [4] COM(2010)301 galīgā redakcija. [5] Pieejams http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/cra_en.htm. [6] http://www.europarl.europa.eu/oeil/FindByProcnum.do?lang=en&procnum=INI/2010/2302. [7] http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_101027.pdf. [8] OV L 302, 17.11.2009., 32. lpp. [9] OV L 174, 1.7.2011., 1. lpp. [10] Komisijas 2011. gada 20. jūlija priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību konsultatīvo uzraudzību un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos, COM(2011) 453 galīgā redakcija. Skat. 77. panta b) punktu. [11] OV C […], […], [...]. lpp. [12] OV C […], […], [...]. lpp. [13] OV L 302, 17.11.2009., 32. lpp. [14] OV L 174, 1.7.2011., 1. lpp. [15] OV L 302, 17.11.2009., 1. lpp. [16] OV L […], […], […]. lpp.