KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTEJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Direktīvu 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu, lai samazinātu vieglās plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņu /* SWD/2013/0443 final */





KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTEJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Direktīvu 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu, lai samazinātu vieglās plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņu 1. Problēmas definīcija Plastmasas iepirkumu maisiņi[1] ir populārs un ērts izstrādājums, ko plaši izmanto pirkumu nogādāšanai no veikala uz mājām. Saskaņā ar aplēsēm 2010. gadā katrs ES iedzīvotājs izmantoja 198 šādus maisiņus, un 89 % no tiem bija vienreiz lietojamie maisiņi. Ierastās rīcības scenārija gadījumā plastmasas maisiņu patēriņa pieaugums ir sagaidāms arī turpmāk. Plastmasas maisiņu komerciālo panākumu pamatā bija tās pašas īpašības, kas ir pamatā to ietekmei uz vidi, proti, to mazais svars un izturība pret noārdīšanos. 2010. gadā ES vairāk nekā 8 miljardi plastmasas maisiņu nonāca gružos. Turklāt pašvaldību vai privātās atkritumu apsaimniekošanas sistēmas ES ievērojamu daļu savākto plastmasas maisiņu (49,7 % jeb 710 000 tonnas gadā) nosūta uz atkritumu poligoniem, kas, bez šaubām, nav optimāli no resursu efektivitātes viedokļa. Ļoti augstais vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņš, nepiemērota apstrāde to aprites cikla beigās un to izturība pret noārdīšanos rada kaitējumu apkārtējai videi, tostarp jūras ekosistēmām. Plastmasas iepirkumu maisiņus ES saskaņā ar iepakojuma un izlietotā iepakojuma direktīvu (Direktīva 94/62/EK[2]) uzskata par iepakojumu. Tomēr nav Eiropas Savienības tiesību aktu vai politikas, kas īpaši attiecas uz plastmasas iepirkumu maisiņiem. Dažās dalībvalstīs jau ir izstrādāta politika, lai samazinātu plastmasas iepirkumu maisiņu lietošanu, izmantojot, piemēram, cenu noteikšanas pasākumus, vienošanos ar mazumtirdzniecības nozari vai informētības veicināšanas pasākumus, taču politikas panākumi dalībvalstīs atšķiras. Pēc tam, kad dažas dalībvalstis centās aizliegt plastmasas maisiņus, Vides padome 2011. gada 14. marta sanāksmē apsprieda šo jautājumu un aicināja Komisiju apsvērt iespējamo ES rīcību, lai mazinātu plastmasas maisiņu izmantošanu. 2. Subsidiaritātes un ES pievienotās vērtības analīze Augstais plastmasas maisiņu patēriņa līmenis ir gan kopēja, gan pārrobežu līmeņa problēma ES. Maz ticams, ka visas dalībvalstis efektīvi atrisinās šo jautājumu bez ES iesaistīšanās. ES rīcības pievienotā vērtība izpaustos, izveidojot tiesisko regulējumu kopēju mērķu, jēdzienu, definīciju un termiņu noteikšanai, un ļaujot dalībvalstīm pašām lemt par konkrētām īstenošanas metodēm saskaņā ar subsidiaritātes principu. ES rīcība pilnībā atbilst diviem iepakojuma direktīvas mērķiem, proti, novērst un samazināt iepakojuma un izlietotā iepakojuma ietekmi uz vidi, kā arī nodrošināt šīs kopējās un pārrobežu līmeņa problēmas saskaņotu risināšanu. 3. Mērķi ES politikas iniciatīvas, kas attiecas uz plastmasas iepirkumu maisiņiem, galvenais mērķis ir ierobežot nelabvēlīgo ietekmi uz vidi, kā arī sekmēt to, ka tiek novērsta atkritumu rašanās, un to, ka tiek efektīvāk izmantoti resursi, vienlaikus ierobežojot nelabvēlīgu sociāli ekonomisko ietekmi. Konkrētāk, iniciatīvas mērķi ir: · ierobežot kaitējumu videi, ko nodara pieaugošs plastmasas maisiņu patēriņš, rodoties piegružojumam un izmantojot resursus veidā, kas nav ilgtspējīgs; šis mērķis ir sasniedzams, līdz 2015. gadam ievērojami samazinot vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņu uz vienu iedzīvotāju; · koordinēti un saskaņoti risināt kopējo un pārrobežu līmeņa problēmu visā ES. Ietekmes novērtējumā izvērtēta dažādu potenciālo politikas iespēju, kuru mērķis ir samazināt vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņu, galvenā ietekme vides jomā, kā arī sociālajā un ekonomiskajā ziņā. Lai apzinātu instrumentus, kas nodrošina vislielāko ieguvumu ar vismazākajām izmaksām, ir novērtēti dažādu līmeņu iespējamie mērķi, veicot arī to salīdzināšanu ar "pamatscenāriju". 4. Politikas iespējas Analīzē ierosinātajās iespējās vislielākā uzmanība ir pievērsta novēršanas pasākumiem attiecībā uz vienreiz lietojamiem plastmasas iepirkumu maisiņiem. 1. iespēja ("pamatscenārijs") paredz "nedarīt neko", saglabājot status-quo. Politika un pasākumi vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņa mazināšanai netiktu izstrādāti un veikti ne ES, ne valstu līmenī. 2. iespēja ("ievērojamas daļas ES mazumtirdzniecības nozares dalībnieku brīvprātīga apņemšanās nepiedāvāt vienreiz lietojamos plastmasas iepirkumu maisiņus") paredz, ka ievērojama daļa ES mazumtirdzniecības nozares dalībnieku brīvprātīgi vienotos pārtraukt vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu piedāvāšanu. Ietekmes novērtējumā ir aplēsts, ka šāda vienošanā palīdzētu panākt vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņa samazinājumu 55 % apmērā. 3. iespēja ("ES līmeņa novēršanas mērķis attiecībā uz vienreiz lietojamiem plastmasas iepirkumu maisiņiem, kas apvienots ar ekonomiskiem instrumentiem un papildināts ar dalībvalstīm paredzētu iespēju, atkāpjoties no iepakojuma direktīvas 18. panta, ieviest tirdzniecības ierobežojumus"). Šī iespēja ietver trīs savstarpēji atbalstošus elementus, proti, novēršanas mērķi, cenu noteikšanas pasākumu un dalībvalstīm paredzētu iespēju, atkāpjoties no iepakojuma direktīvas 18. panta, ieviest tirdzniecības ierobežojumus. Novēršanas (samazināšanas) mērķis, ko noteiktu ES līmenī attiecībā uz vienreiz lietojamiem plastmasas iepirkumu maisiņiem, palīdzētu panākt vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu ES vidējā patēriņa samazinājumu 80 % apmērā. 4. iespēja ("vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu aizlieguma ieviešana ES līmenī") paredz, ka mazumtirdzniecības pakalpojumu nozarē tiku aizliegts piedāvāt vienreiz lietojamos plastmasas iepirkumu maisiņus, nodrošinot ES patērēto vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu skaita samazinājumu 100 % apmērā. 5. Ietekmes analīze Novērtējumā uzmanības centrā ir 2.–4. iespējas papildu ietekme salīdzinājumā ar pamatscenāriju. Visām iespējām, kuru mērķis ir samazināt vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņu, ir līdzīga ietekme; atšķiras tikai katras iespējas ietekmes apjoms. · Ietekme uz vidi Galvenie ieguvumi vides jomā ir saistīti ar atkritumu apjoma un gružos nonākušo maisiņu skaita samazināšanos, kas sekmē piegružojuma savākšanas izmaksu un reglamentētās atkritumu apsaimniekošanas stadijās (savākšana, pārstrāde un apglabāšana) radušos izmaksu samazinājumu. Vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņam mazinoties, minētajām izmaksām vajadzētu ievērojami samazināties. Mazāks vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņš arī sekmētu to, ka tiek efektīvāk izmantoti resursi un pazeminās siltumnīcefekta gāzu emisija. · Ekonomiskā un sociālā ietekme Pasākumi vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņa mazināšanai, jo īpaši regulatīvi pasākumi, kas nodrošina īstenošanu un piemērošanu, var radīt administratīvo slogu gan publiskajam, gan privātajam sektoram. Administratīvais slogs būs atkarīgs no katras dalībvalsts izvēlētā īstenošanas pasākumu galīgā varianta. Ir paredzams, ka kopējā ietekme uz ražotājiem būs labvēlīga. Lai gan ierosinātie pasākumi samazinās vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu ražotāju darbības apjomus, daudzreiz lietojamo plastmasas maisiņu ražotāji gūs labumu no izmaiņām. 70 % vienreiz lietojamo iepirkumu maisiņu ES tiek importēti, kas mazina nelabvēlīgo ietekmi uz ražotājiem Eiropā. Vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu ierobežoto pieejamību daļēji atsvērtu pāreja uz atkārtoti lietojamiem plastmasas iepirkumu maisiņiem, kurus galvenokārt ražo ES. Lai gan mazumtirgotājiem sākotnēji var rasties izmaksas, kas saistītas ar kāda ierosinātā pasākuma īstenošanu (piemēram, informētības veicināšanas izmaksas, administratīvās izmaksas, izmaksu pieaugums bezmaksas aizstājēju nodrošināšanas dēļ), arī kopējā ietekme uz šiem tirgotājiem, visticamāk, būs labvēlīga. Minētās izmaksas varētu atsvērt atkārtoti lietojamo aizstājēju pārdošanas apjoma pieaugums un vienreiz lietojamo iepirkumu maisiņu, kuri šobrīd bieži tiek izsniegti bez maksas, kopējais apgrozījuma kritums. Daži mazumtirgotāji pat varētu gūt peļņu, pateicoties vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņa mazināšanas pasākumiem. Ietekme uz nodarbinātības līmeni visu ierosināto politikas iespēju gadījumā, visticamāk, būs mēreni nelabvēlīga. Patērētājiem visu iespēju gadījumā sākotnēji var rasties izmaksu pieaugums, jo, atbilstīgi ieteikumam par ekonomisko instrumentu izmantošanu, plastmasas iepirkumu maisiņi viņiem būtu jāiegādājas. Tomēr šīs izmaksas samazināsies, kad patērētāji sāks izmantot atkārtoti lietojamos aizstājējus, kas palīdz ietaupīt ilgtermiņā. Visu iespēju gadījumā palielināsies informētība par vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu ietekmi uz vidi un resursu efektivitātes aspektiem, kā arī tiks veicināti ilgtspējīgāki patēriņa modeļi. Ar visiem pasākumiem ir iespējams plašāk ietekmēt patērētāju rīcību un ietekmēt ražotāju un mazumtirgotāju uzņēmējdarbības modeļu attīstību. 6. Politikas iespēju salīdzināšana Četras politikas iespējas ir novērtētas no kvantitātes un kvalitātes viedokļa. Kvantitatīvās analīzes uzmanības centrā ir ietekme uz vidi trīs izpausmes veidos (resursu izmantošana, piegružojuma apmērs un ietekme uz publiskā sektora izdevumiem atkritumu apsaimniekošanas un piegružojuma savākšanas vajadzībām), kā arī ekonomiskā un sociālā ietekme sešos izpausmes veidos (administratīvais slogs, ietekme uz ES ražotājiem, ietekme uz ES mazumtirgotājiem, ietekme uz patērētājiem, ietekme uz nodarbinātības līmeni un sabiedrības informētība). 1. tabula. Kvantitatīvs salīdzinājums — ierosināto iespēju galvenā ietekme uz vidi 2020. gadā Ietekmes uz vidi rādītāji || Pamatscenārijs (ierastās rīcības scenārijs) || Mazumtirgotāju brīvprātīga vienošanās || Novēršanas mērķis + ekonomiskais instruments || Aizliegums Visi plastmasas iepirkumu maisiņi, tonnās (% samazinājums) || 0 || 13 || 20 || 24 Vienreiz lietojamie plastmasas iepirkumu maisiņi, tonnās (% samazinājums) || 0 || 55 || 82 || 100 Visi plastmasas iepirkumu maisiņi, skaits (% samazinājums) || 0 || 47 || 70 || 85 Vienreiz lietojamie plastmasas iepirkumu maisiņi, skaits (% samazinājums) || 0 || 55 || 80 || 100 Nafta (ietaupījums, kt) || 0 || 463 || 693 || 842 Emisijas (ietaupījums, Mt CO2ekv.) || 0 || 81,2 || 121,4 || 147,6 Maisiņu piegružojuma samazinājums (miljardi/2015. gads) || 0 || 4,1 || 5,3 || 6,4 2. tabula. Kvantitatīvs salīdzinājums — ierosināto iespēju galvenā ekonomiskā ietekme 2015. –2020. gadā salīdzinājumā ar pamatscenāriju (ierastās rīcības scenāriju) Ekonomiskās ietekmes rādītāji (milj. €/gadā) || Pamatscenārijs (ierastās rīcības scenārijs) || Mazumtirgotāju brīvprātīga vienošanās || Novēršanas mērķis + ekonomiskais instruments || Aizliegums Mazumtirgotāju izmaksu samazinājums || 0 || 412,5 || 649,8 || 791,7 ES maisiņu ražotāju peļņa || 0 || 5,7 || 3,8 || 4,2 Piegružojuma savākšanas izmaksu samazinājums || 0 || 34,0 || 46,3 || 54,2 Atkritumu apsaimniekošanas izmaksu samazinājums || 0 || 25,8 || 39,8 || 49,5 Ietaupījumi un ieguvumi — kopā || 0 || 478,0 || 739,8 || 899,5 3. tabula. Kvantitatīvs salīdzinājums — ierosināto iespēju galvenā sociālā ietekme salīdzinājumā ar pamatscenāriju (ierastās rīcības scenāriju) Sociālās ietekmes rādītāji || Pamatscenārijs (ierastās rīcības scenārijs) || Mazumtirgotāju brīvprātīga vienošanās || Novēršanas mērķis + ekonomiskais instruments || Aizliegums Nodarbinātība maisiņu ražotnēs ES 2015. gadā — kopējās izmaiņas (pilnslodzes ekvivalents) || 0 || -860 || -1340 || -1641 Vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu aizliegums palīdzētu panākt vislabāko iznākumu vides un ekonomisko rādītāju ziņā; tam seko novēršanas mērķis (80 % samazinājums), brīvprātīga vienošanās ar mazumtirdzniecības nozari (55 % samazinājums) un ierastās rīcības scenārijs, kura gadījumā iznākums būtu vissliktākais. Visnelabvēlīgākā ietekme uz nodarbinātību būtu aizliegumam, kam šādas ietekmes ziņā seko novēršanas mērķis un brīvprātīga vienošanās, savukārt ierastās rīcības scenārijam nebūtu nekādas ietekmes uz nodarbinātības līmeņa kopējām izmaiņām. Analīzi papildina arī sešu citu aspektu (kurus ir grūtāk ietvert kvantitatīvajā analīzē) novērtējums no kvalitātes viedokļa. Dalībvalstu iespējas lemt par konkrētiem politikas pasākumiem. Novēršanas mērķa gadījumā tiktu paredzēts mērķis, dodot dalībvalstīm iespējas lemt par pasākumiem, kas būtu vispiemērotākie apstākļiem attiecīgajā valstī; iespējas lemt nebūtu ne tad, ja izmantotu ES mēroga brīvprātīgu vienošanos ar mazumtirdzniecības nozari, ne aizlieguma gadījumā. Īstenošanas izmaksas. Īstenojot jaunu pasākumu, ir vajadzīgas pārmaiņas institucionālajā kārtībā, kas var radīt administratīvas un cilvēkresursu izmaksas. Novēršanas mērķa vai aizlieguma izmantošanas gadījumā ar īstenošanu saistītās izmaksas publiskām iestādēm pārsniegtu tās, kas rastos, izmantojot brīvprātīgo vienošanos ar ES mazumtirdzniecības nozares daļu. No otras puses, brīvprātīga vienošanās gadījumā pastāvētu "parazitēšanas" risks un grūtības noteikt sankcijas par tās neievērošanu. Ar novēršanas mērķa, kas papildināts ar cenu noteikšanas instrumentu, īstenošanu saistītās izmaksas ietekmēs konkrētie pasākumi, kurus pieņems dalībvalstis. Publiskām iestādēm, visticamāk, radīsies papildu izmaksas saistībā ar uzraudzību (jo īpaši nodrošinot to, ka mazumtirgotāji ievēro ziņošanas pienākumu), tomēr tās veidotu mazu daļu no izmaksām, kas dalībvalstīm jau ir saistībā ar ziņošanu par iepakojuma un izlietotā iepakojuma jomā noteikto mērķu īstenošanu. Uzraudzības un piemērošanas izmaksas, kas radīsies novēršanas mērķa gadījumā, visticamāk, būs zemākas par tām, kas radīsies aizlieguma gadījumā. Dalībvalstīs, kuras jau īstenojušas pasākumus, lai mazinātu plastmasas maisiņu izmantošanu, un kuras jau ir sasniegušas mērķi attiecībā uz vidējo patēriņu uz vienu iedzīvotāju, nebūs papildu ietekmes. – Iespēja gūt ieņēmumus. Izmantojot cenu noteikšanas instrumentus, ar kuriem ieteikts papildināt vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņa novēršanas mērķi, varētu rasties ieņēmumi; tos varētu gūt publiskās iestādes vai mazumtirgotāji. Ja ieņēmumus gūtu publiskās iestādes, ar tiem varētu atsvērt (daļu) administratīvās(-o) izmaksas(-u), kas saistītas ar īstenošanu un piemērošanu. – Piekrišana pasākumam. Ja tiktu īstenota brīvprātīga vienošanās, daudzi mazie mazumtirdzniecības veikaliņi nebūtu šādas vienošanās puses, jo mazumtirgotāju, kas ir ES mazumtirdzniecības nozares foruma dalībnieki, izplatīto vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu apjoms veido tikai 55 % no šādu maisiņu kopējā ES patēriņa. Tas ne vien var radīt neskaidrības patērētājiem, kuri konstatēs, ka vienreiz lietojamie plastmasas maisiņi dažviet ir pieejami, bet arī liek šaubīties, vai tiks nodrošināta līdzvērtīga konkurences situācija visiem mazumtirgotājiem ES. Turklāt pastāv risks, ka atsevišķi mazumtirgotāji — ES mazumtirdzniecības nozares foruma dalībnieki — var atteikties būt šādas vienošanās puses. – Informētības palielināšana attiecībā uz patēriņu, kas ir ilgtspējīgs. Samazinot vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu pieejamību un ieviešot ekonomiskos instrumentus, iespējams, tiks palielināta patērētāju informētība par patēriņa modeļiem, kuri ir vai nav ilgtspējīgi un kuros plastmasas maisiņi nav vienīgā izvēle. Šāda iespējamība ir mazāka, ja tikai daļa ES mazumtirdzniecības nozares dalībnieku būs brīvprātīgas vienošanās puses. – Citi jautājumi. Aizliegums un novēršanas mērķis, kuru īstenošanas rezultātā klienti—garāmgājēji varētu pārdomāt un atteikties no impulsīvas iepirkšanās, var nopietnāk ietekmēt mazus veikaliņus, nevis lielākus veikalus. Lielākiem mazumtirgotājiem, kuri izplata vislielāko daļu pie patērētājiem nonākošo plastmasas maisiņu, impulsīvas iepirkšanās gadījumi veido mazāku apgrozījuma daļu. 7. Vēlamais risinājums ES mēroga novēršanas mērķis, kas ietver tiešu ieteikumu izmantot ekonomiskos instrumentus un paredz dalībvalstīm iespēju, atkāpjoties no iepakojuma direktīvas 18. panta, ieviest tirdzniecības ierobežojumus (ietekmes novērtējuma (pilnā redakcijā) 3.2.3. iedaļā aprakstītā 3. iespēja), sniegtu vislielākās iespējas panākt ambiciozus rezultātus vides jomā un labvēlīgu ekonomisko ietekmi, kā arī nodrošinātu labvēlīgāko ietekmi uz nodarbinātību, spētu nodrošināt sabiedrības atbalstu un veicinātu plašāku informētību par ilgtspējīgu patēriņu. Tomēr Komisijas dienestu turpmākajās apspriedēs par šajā ietekmes novērtējumā analizētajām politikas iespējām tika secināts, ka šobrīd būtu grūti izstrādāt un īstenot visām dalībvalstīm piemērojamu ES mēroga samazināšanas mērķi, jo vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņa līmenis dalībvalstīs šobrīd ievērojami atšķiras. Tāpēc kopēja ES mērķa izveides vietā ir ieteicams dot priekšroku tāda dalībvalstu pienākuma iekļaušanai Direktīvas 94/62/EK 4. pantā, kas paredz samazinātu vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņu, vienlaicīgi ļaujot dalībvalstīm noteikt savus samazināšanas mērķus valsts mērogā un izvēlēties pasākumus valsts mērķu sasniegšanai. Iespēju izveidot ES mēroga samazināšanas mērķi tomēr varētu apsvērt vēlāk. 8. Uzraudzība un novērtēšana Dalībvalstīm būs jātransponē minētā direktīva līdz dienai, kas ir divpadsmit mēnešus pēc tās stāšanās spēkā, un divu gadu laikā pēc tās stāšanās spēkā — jāīsteno vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņa samazināšanas pasākumi. Dalībvalstis darīs zināmus Komisijai savus tiesību aktus, ar kuriem paredzēts sasniegt minēto mērķi un kuru atbilstību pārbaudīs Komisija. Galvenais indikators attiecībā uz panākumiem to mērķu sasniegšanā, kas noteikti saistībā ar šo politikas iniciatīvu, ir "Tirgū laistie vienreiz lietojamie plastmasas iepirkumu maisiņi". Ņemot vērā to, ka jau ir instrumenti, lai uzraudzītu iepakojuma direktīvas un atkritumu pamatdirektīvas īstenošanu, nevajadzētu būt grūtībām uzraudzīt vienreiz lietojamo plastmasas maisiņu patēriņa samazināšanu, kas apvienota ar ekonomiskiem instrumentiem un papildināta ar dalībvalstīm paredzētu iespēju, atkāpjoties no iepakojuma direktīvas 18. panta, ieviest tirdzniecības ierobežojumus. Dalībvalstis atbild par savu valsts pasākumu, ar kuriem jāpanāk atbilstība šajā ziņojumā atbalstītās politikas iniciatīvas prasībām, īstenošanu, uzraudzību un piemērošanu. Tādēļ konkrētas datu vākšanas metodes izvēle ir katras dalībvalsts iekšējās organizācijas un izvēlēto īstenošanas instrumentu rakstura jautājums. Jaunie vienreiz lietojamo plastmasas iepirkumu maisiņu patēriņa samazināšanas pasākumi neietvers būtiskas izmaiņas esošajos uzraudzības pienākumos, jo tie jau sakrīt ar iepakojuma direktīvā un atkritumu pamatdirektīvā noteiktajiem pienākumiem. Tāpat kā citu atkritumu plūsmas direktīvu gadījumā, Komisija aicinās valstis, kurās ir sekmīgi īstenotas šādas iniciatīvas, izplatīt labāko datu vākšanas praksi. [1] Plastmasas iepirkumu maisiņu definīcija ir sniegta II pielikumā ietekmes novērtējumam tā pilnajā redakcijā (Komisijas dienestu darba dokuments COM(2013) XXX final). [2] Oficiālais Vēstnesis L 365, 31.12.1994., 10.-23. lpp.