Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Baltā grāmata par mākslīgo intelektu. Eiropeiska pieeja – izcilība un uzticēšanās”

(2020/C 440/14)

Ziņotājs: Guido RINK (NL/PSE), Emmenas pašvaldības padomes loceklis Atsauces dokuments: Baltā grāmata par mākslīgo intelektu. Eiropiska pieeja – izcilība un uzticēšanās COM(2020) 65 final

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Vispārīgas piezīmes

1. norāda, ka Eiropas Komisija (Komisija) 2020. gada 19. februārī publicēja savu digitalizācijas programmu 2020.–2025. gadam. Baltajā grāmatā par mākslīgo intelektu (MI) Komisija izklāsta savu redzējumu par nozīmīgiem politikas pasākumiem un ieguldījumiem, kas nepieciešami MI jomā. Komisija uzskata, ka Eiropa var kļūt par vadošo pasaules mēroga dalībnieci šajā jomā;

3. norāda, ka Komisija plāno pieņemt tādu uz cilvēku vērstu, ētisku, iekļaujošu un drošu pieeju MI izstrādei un izmantošanai, kurā tiek ievērotas vērtības, ar kurām ES vēlas sevi identificēt;

4. atgādina, ka Baltā grāmata par MI ietver divas galvenās sadaļas: MI izstrādes un ieviešanas veicināšana un tiesiskais regulējums, kas vērsts uz ētikas un uzticēšanās aspektiem;

5. atzinīgi vērtē “Balto grāmatu par mākslīgo intelektu. Eiropiska pieeja – izcilība un uzticēšanās”. Komiteja atzīst, ka debates par MI pirms Komisijas stratēģijas izstrādes šajā jomā ir svarīgas. Tomēr RK būtu vēlējusies, ka Baltajā grāmatā uzmanība būtu tikusi pievērsta arī reģionālo un vietējo pašvaldību kā galveno partneru, producentu, lietotāju un inovācijas virzītāju lomai MI attīstībā;

6. šajā kontekstā atgādina par RK 2019. gada 6. un 7. februāra atzinumu par mākslīgo intelektu ( 3 )

7. norāda, ka MI jau ir mūsu dzīves daļa un tam būs arvien lielāka nozīme mūsu sabiedrības pārveidošanā. Mākslīgais intelekts sniedz lielu potenciālu Eiropas Savienības sabiedrībai, uzņēmumiem un iedzīvotājiem. Inovācija MI jomā sekmē ne tikai ekonomiku, bet arī sabiedrības un vides aizsardzības uzdevumu izpildi;

8. uzskata, ka MI piemērošana ir svarīga ne tikai valsts līmenī, bet arī – un galvenokārt – vietējā un reģionālajā līmenī. Vietējās un reģionālās pašvaldības var, piemēram, sniegt ieguldījumu MI ekosistēmu veicināšanā savā teritorijā, kā arī rosināt ieguldījumus – un arī pašas veikt ieguldījumus – mākslīgajā intelektā;

9. uzsver, ka MI ir sarežģīta politikas joma, kas nav izolēta no citām. Tā skar vairākus citus Komisijas īstenotos politikas pasākumus;

10. uzsver, ka Baltā grāmata par MI un ar to saistītās politikas jomas jāskata kopā ar tai pievienotajiem diviem paziņojumiem: “Eiropas digitālās nākotnes veidošana” un “Eiropas Datu stratēģija”. Turklāt Baltā grāmata būtu jāskata kontekstā ar vairākām citām Komisijas politikas jomām, kā “Prasmju programma Eiropai” ( 4 ) un “Ieteikums par vienotu Savienības rīkkopu tehnoloģiju un datu izmantošanai ar mērķi apkarot Covid-19 krīzi un iziet no tās, it īpaši attiecībā uz mobilajām lietotnēm un anonimizētu mobilitātes datu izmantošanu” ( 5 )

11. uzsver, ka RK ieteikumi attiecīgajos gadījumos būtu jāskata saistībā ar šiem ES politikas veidošanas dokumentiem;

12. atzinīgi vērtē Komisijas pieeju, kas būtībā paredz uz cilvēku orientēta MI izstrādi, un ar to saistīto vērienīgo mērķi kļūt par līderi ētikas standartu noteikšanā. Šajā ziņā Komisija pamatoti norāda, ka MI priekšrocības būs atkarīgas no iedzīvotāju uzticēšanās;

13. uzstāj tomēr uz to, ka debatēs par turpmāko politiku, kura palielinātu uzticēšanos mākslīgajam intelektam, būtu jāpievēršas arī tādiem aspektiem kā datu īpašumtiesības, algoritmi, platformas un sabiedrisko vērtību aizsardzība platformās, kā arī jautājumam par to, kas galu galā gūst labumu no MI lietojumiem un kas par tiem maksā (un vai tas ir sociāli pieņemami);

14. uzsver: ņemot vērā to, ka MI skar daudzas citas politikas jomas, pastāv risks, ka šo politikas jomu saskaņotība mazināsies un tās attīstīsies vakuumā;

15. ierosina Komisijai izstrādāt ceļvedi un pieeju, kas ļautu sekmēt saskaņotību starp dažādām politikas jomām;

Iespēju izmantošana

16. uzsver, ka ES politikā būtu apņēmīgi jāstiprina daudznozaru vietējie un reģionālie tīkli, kas apvieno iedzīvotājus, pārvaldes iestādes, zinātniskās iestādes un uzņēmumus, kā arī jāiegulda šajos tīklos (to organizēšanā un stimulēšanā). RK uzskata, ka Komisijas ierosinātajām inovāciju kopām ir būtiska nozīme šajā jomā;

17. norāda, ka MI var palīdzēt risināt sabiedrības problēmas tādās jomās kā veselība (nesenais visspilgtākais piemērs ir cīņa pret Covid-19 pandēmiju), drošība, klimats, mobilitāte un transports, sociālā aprūpe, augsto tehnoloģiju ražošana, mazumtirdzniecība, lauksaimniecība, tūrisms un sabiedriskie pakalpojumi;

18. vērš uzmanību uz to, ka MI var radīt jaunas darbvietas un jaunus uzņēmējdarbības veidus. Komisija par svarīgu priekšnoteikumu pamatoti atzīst faktu, ka iedzīvotājiem ir jāuzticas šai tehnoloģijai. ES stratēģiskajam satvaram, kura pamatā ir pamatvērtības, būtu jāveido šāda uzticēšanās un jāmudina uzņēmumi izstrādāt MI risinājumus;

19. piekrīt tam, ka svarīgi ir nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus Eiropas tirgū. Šajā kontekstā īpaša uzmanība būtu jāpievērš mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) un jaunuzņēmumu iespējām piekļūt mākslīgajam intelektam. MVU ir viens no galvenajiem vietējās un reģionālās ekonomikas virzītājspēkiem. Eiropas digitālās inovācijas centriem, kā arī turpmākajam tiesiskajam regulējumam un politikai ir izšķiroša nozīme centienos veicināt vienlīdzīgas iespējas piekļūt mākslīgajam intelektam, īpaši atbalstot mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu piekļuvi MI;

20. konstatē, ka Komisija ir apņēmības pilna izmantot ES spēcīgo pozīciju (pašreizējos) rūpnieciskajos un profesionālajos tirgos ( 6 ) . Komiteja vēlas norādīt, ka šo stratēģiju nedrīkst īstenot uz produktivitātes, inovācijas spēju un vietējo un reģionālo ekosistēmu DNS rēķina;

21. uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības šajās ekosistēmās nodarbojas ar virkni sociālo uzdevumu. Pašvaldībām var būt noteicoša loma, lai šajā kontekstā paātrinātu inovāciju, kurai ir reāla ietekme;

22. uzsver, ka vietējās un reģionālās pašvaldības var vislabāk palīdzēt radīt vidi, kas veicina lielākus ieguldījumus mākslīgajā intelektā turpmākajos gados, un sekmēt uzticēšanos mākslīgajam intelektam dažādajos vērtības ķēžu posmos. Minētās pašvaldības faktiski ir visciešāk iesaistītas MI praktiskajā izmantojumā un var atbalstīt vietējos daudznozaru tīklus;

23. uzskata: lai stimulētu privātās un publiskās investīcijas, būs vajadzīgs ievērojams ES atbalsts, un, lai apmierinātu vietējo ekosistēmu vajadzības, būs jāparedz resursi no programmas “Digitālā Eiropa”, programmas “Apvārsnis Eiropa” un Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem;

24. uzskata, ka subsīdijas būtu jākoncentrē uz īpašiem MI lietojumiem, kurus var izvērst plašākā mērogā. Lai maksimāli izmantotu MI sniegtās iespējas, būtu jāveicina nelieli projekti un jāierobežo to finansiālais slogs, lai tādējādi vietējās un reģionālās pašvaldības būtu vairāk ieinteresētas piedalīties ES finansētajos projektos;

25. atbalsta pieeju, kas paredz MI izvēršanu digitālās inovācijas centros. Šajā kontekstā subsīdijas, kas paredzētas šiem centriem, būtu jākoncentrē uz vietējo un reģionālo ekosistēmu popularizēšanu;

26. atzinīgi vērtē Komisijas nodomu publiskajā sektorā veicināt mākslīgajā intelektā balstītus ražojumus ( 7 )

27. tomēr uzskata, ka šai Komisijas apņēmībai publiskajā sektorā attīstīt MI nevajadzētu aprobežoties tikai ar MI tehnoloģijām, kas jau ir sevi pierādījušas iepriekš noteiktās nozarēs. Vietējām un reģionālajām pašvaldībām kā sākotnējiem klientiem faktiski var būt svarīga loma (jaunu) MI tehnoloģiju izstrādes paātrināšanā;

28. prasa, lai Komisija aicina visas publiskās iestādes, tostarp vietējās un reģionālās pašvaldības, stingri novērtēt publiskajā sektorā ieviesto mākslīgā intelekta sistēmu ietekmi uz pamattiesībām. Kamēr nav zināmi ietekmes novērtējuma rezultāti un nav rasti vajadzīgie risinājumi, iestādēm it īpaši ārkārtas situācijās nebūtu jāizmanto uz mākslīgo intelektu balstītas novērošanas tehnoloģijas;

29. prasa izstrādāt iepirkuma satvaru un juridisku instrumentu kopumu, piemēram, standarta iepirkuma nosacījumus, kas vietējām un reģionālajām pašvaldībām dotu rīcības brīvību un ļautu optimālāk izmantot tām pieejamās iespējas;

30. uzsver, ka datu vērtība ir saistīta ar to atkārtotu izmantošanu, tostarp MI lietojumos. Droša starpnozaru datu apmaiņa veicina inovāciju MI jomā. RK neatlaidīgi mudina Komisiju izmantot Vispārīgo datu aizsardzības regulu (ES) 2016/679 un novērtēt, vai mākslīgā intelekta jomā nepieciešams papildu regulējums, kas ļautu atvieglot datu uzticamu kopīgošanu un atkalizmantošanu starp uzņēmumiem un publiskajām iestādēm (B2G), jo īpaši gadījumos, kad sabiedriskās intereses ir apdraudētas, piemēram, Covid-19 pandēmijas gadījumā. Tas ir arī parādījis, cik svarīgi publiskajām iestādēm ir izmantot uzņēmumu datus. Šis potenciāls būtu jāizmanto, jo tas var samazināt administratīvo slogu uzņēmumiem, un daudzos gadījumos, piemēram, platformu ekonomikas kontekstā, tikai šādā veidā publiskās iestādes var izpildīt savus juridiskos pienākumus;

31. uzskata, ka ES līmenī ir vajadzīgi ieguldījumi kopīgā un drošā pamatinfrastruktūrā un datu arhitektūrā, kā arī kvalitātes standartos attiecībā uz drošību, datu kopām un statistiku. Šāda pieeja ļauj samazināt MI lietojumu pieejamības robežvērtību un palielināt uzticēšanos digitālajai videi, veicinot MI attīstību un izmantošanu;

32. ir pārliecināta, ka no MI lietojumiem, kas izstrādāti, izmantojot publiskos līdzekļus, būtu pēc iespējas jāgūst labums sabiedrībai. Principā šādi MI lietojumi būtu jāizstrādā, piemēram, atklātā pirmkoda apstākļos, vienlaikus atzīstot arī nepieciešamību pēc izstrādes finansējuma;

Likumdošana un politika: uz mācīšanos balstīta pieeja

33. ar interesi atzīmē progresu MI definēšanā, kā tas atspoguļojas atjauninātajā definīcijā ( 8 ) , ko sniegusi Eiropas Komisijas izveidotā neatkarīgu augsta līmeņa ekspertu grupa. Komiteja uzskata, ka minētā definīcija labāk atspoguļo mākslīgā intelekta tehniskās iespējas. Tomēr MI definēšanai vajadzētu būt nepārtrauktam procesam. Tajā būtu jāņem vērā konteksts, kurā darbojas mākslīgais intelekts, un tai būtu jāiet kopsolī ar sabiedrības attīstību šajā jomā, kā arī nedrīkst zaudēt saikni starp Komisijas piedāvāto izcilības ekosistēmu un uzticēšanās ekosistēmu;

34. uzskata, ka MI sistēma sastāv no tehnisko elementu kombinācijas, kas datus, algoritmus un datošanas jaudu savieno ar sociālo praksi, sabiedrību, identitāti un kultūru. Tāpēc šāda dinamiska, sociāli tehniska agregāta definīcija būtu regulāri jāatjaunina, lai precīzi atspoguļotu arvien pieaugošo mākslīgā intelekta sociālo ietekmi, vienlaikus apzinot strauji mainīgās, ar MI saistītās problēmas un iespējas;

35. norāda uz Komisijas viedokli, ka pamattiesības un patērētāju tiesību aizsardzība, kā arī iepriekšminēto tehnisko elementu pārredzama izmantošana un produktatbildības un produktu drošības noteikumi ir svarīgākie uzticēšanās ekosistēmas elementi. Šie elementi veido pamatu turpmākam ES tiesiskajam regulējumam MI jomā;

36. norāda, ka mašīnmācīšanās MI nozarē ir balstīta uz cilvēka vadītu programmēšanu, kas slēpj plašas neobjektivitātes risku. Tādēļ aicina ES ieviest mehānismus, kas MI tehnoloģijas izstrādē un izmantošanā nodrošinātu dzimumu, rases un pasaules uzskatu vienlīdzību un iekļautību;

37. vērš uzmanību uz to, ka krimināltiesības ir svarīgs standartu noteikšanas veids, kas ļauj apkarot nopietnus cilvēku pamattiesību pārkāpumus un liedz viņus nelikumīgi un slepeni novērot, izmantojot MI lietotnes;

38. piekrīt Komisijas viedoklim par to, ka MI lietojumus jau regulē plaši un ļoti kvalitatīvi ES tiesību akti un ētikas principi. Kā svarīgus piemērus var minēt tiesību aktus par produktu drošību un produktatbildību, patērētāju tiesībām, pamattiesībām, diskriminācijas novēršanu un tiesībām uz personas datu aizsardzību;

39. uzsver nepieciešamību atzīt, ka spēkā esošais tiesiskais regulējums nav īpaši pielāgots MI lietojumiem, un tas nozīmē, ka pašlaik pastāv juridiskais vakuums. Ir rūpīgi jāizvērtē jomas, kurās papildu regulējums ir vajadzīgs, lai stiprinātu iedzīvotāju uzticēšanos mākslīgajam intelektam. Būtisks elements jebkurā turpmākajā tiesiskajā regulējumā, kas tiks piemērots MI jomā, ir aizsardzības pasākumu ieviešana, lai nodrošinātu, ka mākslīgais intelekts ir brīvs no aizspriedumiem un nevairo diskrimināciju dzimuma, etniskās piederības, vecuma, invaliditātes vai dzimumorientācijas dēļ;

40. turklāt norāda, ka MI izmantošana nedrīkst diskriminēt vai apdraudēt nevienu no ES oficiālajām valodām un ka datiem un valodu iestatījumiem jābūt pieejamiem visās ES valodās;

41. arī uzsver, cik svarīga ir dzimumu līdztiesības principam atbilstoša kodēšana, un aicina nodrošināt visu dzimumu vienlīdzīgu līdzdalību ar MI saistītu tehnoloģiju izstrādē, ieviešanā, novērtēšanā un debatēs par ētiku un normām. Meiteņu un sieviešu līdzdalības palielināšana tādās jomās kā zinātne, tehnika, inženierzinātnes, māksla un matemātika ( STEAM ) ir būtiska, lai viņas varētu visaptveroši iesaistīties it īpaši tādos procesos, kas saistīti ar mākslīgo intelektu, un digitālajā ekonomikā kopumā;

42. uzsver, ka šādā tiesiskajā regulējumā būtu pietiekami jāņem vērā iepriekš minētie pamatelementi un vienlaikus jānodrošina rīcības brīvība un elastība inovācijas ziņā. Šajā sakarā ir jāapzinās izaicinājumi, ko rada MI sistēmu skaidrošana un darbība, kā arī šo sistēmu rezultāti un sociālā ietekme;

43. norāda, ka MI nav patstāvīga tehnoloģija, bet faktiski ir saistīta ar citām zinātnes un tehnikas jomām, piemēram, uzvedības zinātni, kvantu skaitļošanu, lietu internetu, 5G un 6G tīklu izvēršanu, ekonomikas modeļiem un digitālajām platformām;

44. uzskata, ka šajā kontekstā būtu jāņem vērā tas, ka MI ir tehnoloģija, kas ir izstrādes posmā, vēl nav sasniegusi pilnu briedumu un vēl nav pilnībā integrēta sabiedrībā;

45. norāda, ka politiķi, politisko lēmumu pieņēmēji un sabiedrība saskaras ar būtisku problēmu, proti, kā panākt, ka līdzsvars starp vēlamajiem un nevēlamajiem rezultātiem un ietekmi sliektos pareizajā virzienā. Un kādā veidā nodrošināt, ka ir pietiekama rīcības brīvība, lai varētu izmantot MI sniegtās iespējas un stiprināt iedzīvotāju uzticēšanos mākslīgajam intelektam? Tā kā daudzās publiskajās un valsts iestādēs (tiesu iestādēs, tiesībaizsardzības iestādēs, militārajās iestādēs utt.) arvien vairāk tiek izmantotas MI lietojumprogrammas, it īpaši prognozējoši algoritmi, steidzami ir vajadzīgs tiesiskais regulējums, kas paredz stingru nepieciešamības un proporcionalitātes pārbaudi, nodrošina atbilstošus aizsardzības pasākumus un tiesiskās aizsardzības līdzekļus un skaidri definē pienākumus un pārskatatbildību, kā arī pienācīgu publisko pārraudzību;

46. uzsver, ka reģionālajām un vietējām pašvaldībām būtu jāuzņemas svarīga loma tiesību aktu un politikas izstrādē MI jomā. Tās ir tuvāk iedzīvotājiem, un tāpēc salīdzinājumā ar valstu valdībām to rīcībā ir noderīgāka informācija. Tāpēc vietējās un reģionālās pašvaldības būtu vairāk jāiesaista to politikas pasākumu un tiesību aktu izstrādē, kas izriet no Baltās grāmatas;

47. atbalsta Komisijas viedokli par to, ka tiesiskajā regulējumā jānodrošina iespēja veikt pielāgojumus, ņemot vērā ātrumu, kādā attīstās MI. Tādēļ ir vajadzīgi pielāgojami tiesību akti un pielāgojama likumdošana. Tam nepieciešama arī kritiska Komisijas attieksme pret savas sistēmas darbību, kā arī sociālā inovācija šajā sistēmā;

48. uzstāj uz to, ka reģionālajām un vietējām pašvaldībām šajā kontekstā vajadzētu būt pietiekamai rīcības brīvībai eksperimentēt (tostarp veidot “politikas prototipus”) un mācīties, kā pēc iespējas efektīvāk un lietderīgāk izstrādāt politiku, lai reaģētu uz šiem būtiskajiem izaicinājumiem;

49. neatlaidīgi mudina Komisiju izstrādāt rīcības procedūru satvaru ar mērķi pilnībā izmantot jau esošos noteikumus, kā arī savlaicīgi izstrādāt ES turpmāko politiku un tiesisko regulējumu MI jomā. Šim rīcības satvaram būtu arī jākoordinē centieni ES, valstu un reģionālajā līmenī un jānodrošina publiskā un privātā sektora sadarbība. Šajā saistībā Komiteja jānorāda, ka ES Mākslīgā intelekta aģentūras izveide veicinātu ar MI saistīto jautājumu efektīvu pārraudzību un koordināciju visos pārvaldības līmeņos – no Eiropas līdz vietējam līmenim;

50. atbalsta Komisijas pieeju, kas paredz papildu regulējumu ieviest ļoti bīstamiem MI lietojumiem;

51. tomēr uzskata, ka galvenie kritēriji, kas ļautu noteikt, vai MI ir “ļoti bīstams”, ir tas, cik lielā mērā cilvēki var ietekmēt lēmumu pieņemšanu, un tas, kā šie lēmumi ietekmē cilvēku tiesības un faktisko rīcību;

52. aicina visos turpmākajos tiesību aktos un politikā īpaši pievērsties algoritmu pārredzamībai un saprotamībai un tās personas pārskatatbildībai ( 9 ) , taisnīgumam un atbildībai, kas izmanto MI, jo īpaši gadījumos, kad tiek skartas vai ietekmētas cilvēku tiesības un faktiskā rīcība;

53. uzsver, ka iedzīvotājiem ir tiesības vienkāršā valodā uzzināt, uz kuru datu un algoritmu pamata tiek skartas viņu tiesības vai faktiskā rīcība, lai viņi varētu godīgi aizstāvēties un vajadzības gadījumā izmantot efektīvu tiesisko aizsardzību. Turklāt lēmumu pieņemšanas sistēmā būtu jāparedz iespēja, ka jautājumu izskata cilvēks. Vajadzības gadījumā būtu jāuzsver iestāžu loma;

54. uzskata, ka mākslīgā intelekta tehnoloģiju izmantošanai ir ļoti svarīga loma saistībā ar darba apstākļiem un darba ņēmēju labsajūtu. Komiteja pievienojas Eiropas sociālo partneru aicinājumam respektēt cilvēka cieņu un tāpēc nodrošināt datu minimizēšanu un pārredzamību, kā arī skaidrus noteikumus attiecībā uz personas datu apstrādi, lai ierobežotu uzmācīgas novērošanas un persondatu ļaunprātīgas izmantošanas risku ( 10 ) . Šajā saistībā Komiteja piekrīt, ka ir svarīgi dot darba ņēmēju pārstāvjiem iespēju risināt jautājumus, kas saistīti ar datiem, piekrišanu, privātuma aizsardzību un novērošanu, datu vākšanas sasaisti ar konkrētu un pārredzamu mērķi un pārredzamības nodrošināšanu, kad mākslīgā intelekta sistēmas tiek izmantotas cilvēkresursu pārvaldības procedūrās;

55. piekrīt Komisijas izvirzītajām prasībām attiecībā uz apmācības datiem. Uzskaites glabāšana ir līdzeklis, kas ļauj pārbaudīt noteikumu ievērošanu. Tomēr RK uzskata, ka ar to saistītajam administratīvajam slogam vajadzētu būt pēc iespējas mazākam;

56. piekrīt Komisijas viedoklim par to, ka uzticama, ētiska un antropocentriska mākslīgā intelekta mērķis ir sasniedzams tikai tad, ja tiek nodrošināta pienācīga cilvēku iesaistīšanās darbā ar ļoti bīstamiem MI lietojumiem;

57. uzstāj uz to, ka turpmākie tiesību akti un atbilstības pārraudzība būtu jāpiemēro visam MI lietojuma dzīves ciklam;

58. atbalsta Komisijas viedokli par to, ka cilvēka veikta kontrole veicina cilvēka autonomijas saglabāšanu, tomēr Komiteja aicina Eiropas Komisiju novērtēt ētiskos riskus, it īpaši tos, kas saistīti ar neobjektivitāti mākslīgā intelekta izmantošanā, un ierosināt skaidrus risinājumus;

59. aicina MI regulējumā ņemt vērā šo tehnoloģiju izmantošanas īstermiņa un ilgtermiņa ietekmi uz vidi visā to dzīves ciklā un visā piegādes ķēdē;

60. ir iepazinusies ar Eiropas Parlamenta Juridiskās komitejas ziņojuma projektu ( 11 ) . Komiteja sevišķi norāda uz apsvērumu par to, ka katrai dalībvalstij jāizveido valsts uzraudzības iestāde, kas atbildīga par atbilstības nodrošināšanu, novērtēšanu un pārraudzību, kā arī par iespējām apspriesties un apmainīties viedokļiem, cieši sadarbojoties ar ieinteresētajām personām un pilsonisko sabiedrību;

61. atbalsta Komisijas viedokli, ka būtu jāveic objektīva un iepriekšēja atbilstības novērtēšana, lai pārbaudītu un nodrošinātu, ka tiek ievērotas obligātās prasības, kas piemērojamas ļoti bīstamiem lietojumiem;

62. piekrīt Komisijai, ka biometriskai tālidentifikācijai paredzētu MI sistēmu izmantošanas ietekme var ievērojami atšķirties pēc izmantošanas mērķa, konteksta un apmēra;

63. prasa izstrādāt saistošu un nepārprotamu kvalitātes sistēmu, kas šādus svarīgus MI lietojumus virza pareizajās sliedēs. Šajā sistēmā galvenā uzmanība būtu jāpievērš standartiem un praksei, kas novērš dažu indivīdu un iedzīvotāju grupu nelikumīgu diskrimināciju un stigmatizāciju. RK atbalsta Komisijas nodomu sākt plašas debates par šo jautājumu;

64. uzskata, ka paralēli tiesību aktiem MI projektēšanā svarīga nozīme ir arī ētikai (“ētika projektēšanas posmā”). Jāapzinās, ka ētika nav saistīta ar konkrētu tehnisku rīku (piemēram, mākslīgo intelektu), bet tā ir daļa no sociālā un normatīvā konteksta, kurā šo tehnisko rīku izmanto;

65. uzskata, ka pieeja, kas neaprobežojas tikai ar tiesību aktu izstrādi attiecībā uz ļoti bīstamiem MI lietojumiem, nāks par labu jebkurai turpmākai uzticības ekosistēmas politikai. Nākotnes politikai ir vajadzīga pastāvīga un sistemātiska sociāli tehniska pieeja, kurā tehnoloģija tiktu aplūkota no visiem aspektiem un caur dažādām prizmām. Politikas un regulējuma izstrādes jomā ir vajadzīga daudzdisciplīnu pieeja, kuras ietvaros politikas veidotāji, akadēmisko aprindu pārstāvji no dažādām jomām, sociālie partneri, uzņēmumi un vietējās un reģionālās pašvaldības nemitīgi sadarbojas un uzrauga norises un tikpat pārredzami izplata savu novērojumu rezultātus;

Zināšanu pilnveide

66. uzsver: lai veicinātu pāreju uz sabiedrību, kurā mākslīgajam intelektam ir liela nozīme, gaidāmie priekšlikumi par atjaunināto Prasmju programmu un Digitālās izglītības rīcības plānu ir jāpaplašina uz visu mācīšanās ciklu, sākot ar pamatizglītību, vidējo izglītību, kā arī vidējo un augstāko profesionālo izglītību līdz pat augstākajai izglītībai un mūžizglītībai. Digitālās izglītības programmām būtu jāveicina aktīvs pilsoniskums, jāpadziļina kritiskā domāšana un jau agrīnā posmā jādod cilvēkiem iespējas iemācīties rīkoties vidē, kurā aizvien pieaug mijiedarbība ar mākslīgo intelektu;

67. aicina veikt arī tādus izglītības un apmācības pasākumus, kuros uzmanība būtu veltīta iedzīvotāju un speciālistu digitālo prasmju stiprināšanai gan izglītības sistēmas, gan pastāvīgas profesionālās apmācības ietvaros. Paredzams, ka līdz ar digitālo revolūciju ievērojami palielināsies ar digitalizāciju saistītās profesijās nodarbināto skaits. Vienlaikus jāatzīmē, ka ar mākslīgo intelektu saistītu tehnoloģiju apgūšanai visa mūža garumā ir svarīga nozīme ne tikai tehniskajās profesijās, kuras saistītas ar STE(A)M studijām, bet visiem strādājošajiem (tostarp arī valsts pārvaldes darbiniekiem), kuriem zināšanas par mākslīgo intelektu būs vajadzīgas daudzās citās darbības jomās. Tādēļ apmācība būtu jāvirza ne tikai uz pašreizējām darba tirgus vajadzībām saistībā ar mākslīgo intelektu, bet arī uz tehnoloģiju lietotprasmi visu strādājošo vidū, jo tas ļauj pielāgoties ilgtermiņa pieejai attiecībā uz apmācības vajadzībām MI jomā;

68. uzsver, ka politikas veidotāju un lēmumu pieņēmēju apmācība ne tikai MI, bet arī ētisku noteikumu un standartu jomā ir būtiska un veicinās kvalitatīvu, demokrātisku lēmumu pieņemšanas procesu. RK iesaka apmācību, kas paredz salīdzinoši augsta līmeņa pilnveidošanu un kam ir divi mērķi: 1) palīdzēt apmācību dalībniekam iegūt prasmes, kas ļautu kā līdzvērtīgam partnerim sazināties tirgū, un 2) panākt, ka apmācību dalībnieks ir spējīgs vadīt MI ietekmi uz sabiedrību un demokrātisko procesu;

69. uzsver: lai nodrošinātu, ka mākslīgais intelekts atspoguļo mūsu pamatvērtības un pamattiesības un ka tiek novērsta dzimumselektīva programmēšana, ir būtiski dažādot tehnoloģiju nozari un mudināt studentus, it īpaši jaunietes, pieteikties STE(A)M apguvei;

Daudzlīmeņu pārvaldība un publiskā un privātā sektora partnerība

70. piekrīt, ka vienota eiropeiska pieeja mākslīgajam intelektam ir jāpieņem, lai sasniegtu pietiekamus apmērus un izvairītos no vienotā tirgus neviengabalainības;

71. tomēr uzsver, ka Eiropas pārvaldības pieeja jābalsta uz atvērtu, iekļaujošu un decentralizētu sabiedrību, kurā ikvienam ir iespēja piedalīties, būt radošam un veikt uzņēmējdarbību;

72. apgalvo, ka galvenais jautājums ir par to, kā politiķus, iedzīvotājus un MVU efektīvi iesaistīt MI lietojumu, kā arī ētikas noteikumu un regulējuma izstrādē un kā izpratne par paredzamajiem ieņēmumiem no ekosistēmām var ietekmēt politikas un regulējuma (atkārtotu) kalibrēšanu;

73. uzsver, ka liela nozīme ir decentralizētiem iedzīvotāju un vietējās ekonomikas tīkliem, kas MI lietojumu, ētikas un regulējuma izstrādē ļauj iesaistīt politiķus, sabiedrību un uzņēmumus. Vietējo kopienu un tīklu spēks faktiski ir atklātā, savstarpēji saistītā un specifiskā vietējā un reģionālajā sadarbībā, kas veicina inovāciju un jaunu ekonomikas jomu attīstību;

74. uzskata, ka gaidāmajam ES rīcības satvaram ir jākoordinē centieni ES, valstu un reģionālajā līmenī, jāveicina zināšanu apmaiņa un jānodrošina publiskā un privātā sektora sadarbība. Šajā nolūkā ir vajadzīga daudzlīmeņu pārvaldība, kas savieno vietējos, reģionālos, valsts un ES tīklus.

Briselē, 2020. gada 14. oktobrī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) COM(2020) 67.

(2) COM(2020) 66.

(3) SEDEC VI/046 (OV C 168, 16.5.2019., 11. lpp.).

(4) COM(2016) 381.

(5) Ieteikums (ES) 2020/518.

(6) Baltās grāmatas par MI 2. nodaļa.

(7) 4. nodaļa, F punkts.

(8) https://ec.europa.eu/newsroom/dae/document.cfm?doc_id=56341.

(9) Wieringa, M., What to account for when accounting for algorithms, Utrehtas Universitāte, 2020. gada 20. janvāris.

(10) Eiropas sociālo partneru autonomais pamatnolīgums par digitalizāciju (https://www.etuc.org/system/files/document/ file2020-06/Final%2022%2006%2020_Agreement%20on%20Digitalisation%202020.pdf).

(11) Ziņojuma projekts (2020. gada 21. aprīlis) ar ieteikumiem Komisijai par mākslīgā intelekta, robotikas un saistīto tehnoloģiju ētisko aspektu satvaru (2020/2012(INL)), referents: Ibán García del Blanco.