[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 9.11.2010 COM(2010) 660 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2010.-2011. gadā {SEC(2010) 1326}{SEC(2010) 1327}{SEC(2010) 1328}{SEC(2010) 1329}{SEC(2010) 1330}{SEC(2010) 1331}{SEC(2010) 1332}{SEC(2010) 1334}{SEC(2010) 1335} KOMISIJAS PAZIŅOJUMSEIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Paplašināšanās stratēģija un galvenie uzdevumi 2010.-2011. gadā IEVADS Pēc tam, kad Komisija pieņēma jaunākos progresa ziņojumus, tā nodrošināja jaunu impulsu ES paplašināšanās procesam, neraugoties uz daudziem citiem ES risināmajiem uzdevumiem. Lisabonas līguma stāšanās spēkā ļauj ES īstenot paplašināšanās plānu, vienlaikus turpinot Eiropas integrācijas procesu. Sarunas ar Horvātiju ir pēdējā posmā, kas visām paplašināšanās valstīm pierāda to, ka pievienošanās var kļūt par realitāti, ja ir izpildīti vajadzīgie nosacījumi. Serbija ir iesniegusi pieteikumu dalībai ES. Komisija šodien sniedza atzinumus par Melnkalnes un Albānijas dalības pieteikumiem. Īslande uzsāka pievienošanās sarunas jūlijā. Sarunās ar Turciju ir atvērtas jaunas sadaļas, un valsts ir sākusi pamatīgi pārskatīt savu konstitūciju, tuvinot to Eiropas standartiem. Ir gūti panākumi jautājumā par vīzu režīma liberalizāciju Rietumbalkānu valstīm. Lieli sasniegumi panākti, risinot ilgstošus divpusējus strīdus starp Slovēniju un Horvātiju, un norit sagatavošanās dialogam starp Serbiju un Kosovu[1]. Ir notikusi virzība pēckonflikta izlīguma jautājumos starp tautām, un valstis sākušas uzņemties lielāku atbildību par reģionālo sadarbību. Tomēr vēl nav atrisinātas daudzas problēmas. Dažās paplašināšanās valstīs ir palēninājies reformu process. Visām valstīm jāpievērš uzmanība labai pārvaldībai, jāuzlabo tiesiskums, jāpaātrina ekonomikas reformas un jāuzlabo spēja pieņemt un īstenot acquis . Lielākajā daļā valstu problēmas rada vārda brīvības ievērošana. Vēl jāatrisina vairākas sarežģītas problēmas, tostarp Bosnijas un Hercegovinas pārvalde un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas nosaukuma jautājums. Nav atrisināti divpusēji jautājumi, un atšķirīgā nostāja par Kosovas statusu ir kavējusi reģionālo sadarbību. Attiecībā uz Kipras jautājumu sarunas par visaptverošu risinājumu ir pavirzījušās uz priekšu, bet vēl nav noslēgušās. ES saistības attiecībā uz paplašināšanās procesu atspoguļo dalībvalstu pārliecību, ka paplašināšanās ir Eiropas Savienības un kandidātvalstu kopējās interesēs. Šis mērķtiecīgais uzdevums jādara zināms un jāpaskaidro sabiedrībai, lai stiprinātu izpratni par paplašināšanās procesu un atbalstu tam. ES paplašināšanās process veicina stabilitāti Eiropā, kā arī tās iedzīvotāju drošību un labklājību. Tas sniedz vienreizēju stimulu politikas un ekonomikas reformām paplašināšanās valstīs. ES un paplašināšanās valstu interesēs ir svarīgi uzsākt pārrunas par sarežģītām sarunu sadaļām jau pašā procesa sākumā. Šā procesa mērķis ir tuvināt paplašināšanās valstis Eiropas standartiem visās jomās, kuras reglamentē ES līgumi, un tādējādi palīdzēt ES sasniegt savus mērķus. Patlaban šādos mērķos ietilpst ekonomiskās krīzes un pārvaldības jautājumu risināšana, nodarbinātības izaugsmes atjaunošana saskaņā ar 2020. gada reformas darba kārtību, padarot ES par drošāku vietu un pastiprinot tās nozīmīgumu pasaules mērogā. Komisijas 2011. gada darba programmā ietvertas vairākas iniciatīvas, kurās ņemti vērā minētie mērķi. Visām iesaistītajām pusēm jātic, ka paplašināšanās ir īstenojams process. Kandidātvalstīm un to pilsoņiem vajadzīga skaidra pievienošanās perspektīva, tiklīdz būs izpildīti nosacījumi, un pievienošanās gaitā tiem jāsaņem konkrētas priekšrocības. Dalībvalstīm un ES iedzīvotājiem jābūt pārliecinātiem par to, ka sagatavošanās jaunajām pievienošanās kārtām ir noritējusi, piemērojot stingrus nosacījumus. Lai paplašināšanās process būtu sekmīgs, vajadzīga stingra politiska apņemšanās no visām iesaistītajām aprindām. Atjaunotā vienprātība par paplašināšanos, par ko vienojās 2006. gada decembra Eiropadome, ir pamats minēto mērķu sasniegšanai. Šīs politikas pamatā ir saistību konsolidācijas principi, taisnīgi un stingri nosacījumi un labāka saziņa ar sabiedrību, kā arī ES spēja integrēt jaunās dalībvalstis. Paplašināšanās procesā tiek nodrošināti mehānismi un stimuli, kuru mērķis ir pievienošanās ES, kas rosina paplašināšanās valstis strādāt kopā ar ES, lai īstenotu kopīgus mērķus. Ekonomikas pārvaldība ES ir pastiprināta, aktīvāks būs arī dialogs ar paplašināšanās valstīm ekonomikas jautājumos, ļaujot kopīgi veltīt uzmanību krīzes seku novēršanai un jaunu darbavietu izveidei. Pateicoties ciešākai integrācijai ar valstīm, kurām ir daudz salīdzināmo priekšrocību, pastiprinās ES konkurētspēja globālā mērogā. Tā ir viena no piektās paplašināšanās kārtas ilgtermiņa priekšrocībām, kuras rezultātā ES dalībvalstu skaits laikposmā no 2004. līdz 2007. gadam pieauga no 15 līdz 27 dalībvalstīm. Desmit gadu posmā līdz 2008. gadam tirdzniecība starp „vecajām” un „jaunajām” dalībvalstīm trīskāršojās aptuveni no EUR 150 miljardiem līdz EUR 450 miljardiem. Paplašināšanās process ir ES nodrošinājis finanšu līdzekļus, lai kopā ar starptautiskajām finanšu iestādēm vajadzības gadījumā palīdzētu saglabāt ekonomikas stabilitāti krīzes laikā. Paplašināts iekšējais tirgus sniedz priekšrocības mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kuri privātajā sektorā nodrošina divas no trim darbavietām ES, būtiski stimulē inovāciju, kā arī gūst labumu no pirmspievienošanās palīdzības. Ciešāka integrācija, ko nodrošina paplašināšanās process, palīdz ES sasniegt mērķus daudzās jomās, kuras ir būtiskas ekonomikas atveseļošanai un ilgtspējīgai izaugsmei, tostarp enerģētika, transports, vides aizsardzība un klimata pārmaiņu novēršanas centieni. Rietumbalkānu valstu teritoriju pilnībā aptver dalībvalstis. Turcijai ar Eiropas Savienību ir kopīga sauszemes un jūras robeža. Eiropas transporta koridoru izveide, energoresursu dažādošana, klimata pārmaiņu samazināšana un pielāgošanās tām, un gaisa un ūdens piesārņojuma samazināšana pārrobežu mērogā ir daži no ES mērķiem, kuru sasniegšanai vajadzīga paplašināšanās valstu pilnīga iesaiste. Arī paplašināšanās valstis gūst labumu no panākumiem minētajās jomās; pievienošanās perspektīva sniedz tām stimulu piešķirt prioritāti mērķiem, kas ir kopīgi ar ES. Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta ( IPA ) ietvaros piešķirtās dotācijas un aizdevumi no Eiropas Investīciju bankas un citām starptautiskām finanšu institūcijām, kurus sadala ar IPA palīdzību, nodrošina praktiskus atbalsta līdzekļus. Īslande, kas ir kandidātvalsts, ar kuru nesen uzsāktas pievienošanās sarunas, ir pasaules līdere dažādos atjaunojamās enerģijas veidos, un tā var sniegt lielu ieguldījumu ES inovācijas centienos šajā un citās nozīmīgās jomās. Kā noteikts Stokholmas programmā, ES darba kārtībā svarīgs uzdevums ir padarīt Eiropu par drošu vietu. Paplašināšanās valstīm jāpārņem Eiropas Savienības acquis un jāpierāda spēja to pilnībā īstenot. Tādēļ Komisija divkāršoja pūles, atbalstot paplašināšanās valstis, lai tās novērstu un apkarotu organizēto noziedzību un korupciju, kā arī lai stiprinātu valstu tiesībaizsardzības spējas. ES prokurori, tiesneši un citi juridiskie eksperti tiesībizpildes, robežu pārvaldības un migrācijas jomā patlaban palīdz kolēģiem paplašināšanās valstīs, daloties savā pieredzē un pārbaudot panākto. To kritēriju izpildei, kuri pievienošanās sarunās nosaka kandidātvalsts progresa tempu ceļā uz dalību ES, vajadzīga pārliecinoša virzības uzskaite par to, ka tieslietas tiek administrētas neatkarīgā un efektīvā veidā. Vīzu režīma liberalizācija Rietumbalkānos liecina par to, cik daudz var sasniegt, apvienojot stingrus nosacījumus un īpašas priekšrocības saistībā ar panākto ceļā uz pievienošanos ES. Tas arī norāda uz to, cik svarīgi ir attiecīgo valdību nepārtraukti centieni nodrošināt, ka tiek ievēroti ierobežojumi un nosacījumi personu brīvākas pārvietošanās jomā. Līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā ES ir radījusi pamatu savas nozīmes stiprināšanai globālā mērogā. Piemērs tam ir ES nozīme ANO Ģenerālās Asamblejas rezolūcijas pieņemšanā par Kosovu. Pasaulē, kur topošo lielvaru loma aizvien pieaug, paplašināšanās sniedz lielāku nozīmi ES un stiprina tās nostāju starptautiskajos forumos. Piektā paplašināšanās kārta deva jaunu stimulu ES attiecībās ar tās austrumu un dienvidu kaimiņvalstīm, kā rezultātā tika izpētīti veidi, kā attīstīt iniciatīvas Baltijas un Melnās jūras reģionos. Rietumbalkānu valstu un Turcijas pievienošanās process sniedz ES vēl lielāku interesi un ietekmi Vidusjūras un Melnās jūras reģionā, kā arī Donavas baseina reģionā. Ja Turcijas nozīme reģionā tiek attīstīta kā papildinājums pievienošanās procesam ES un notiek saskaņoti ar ES, tas abām pusēm var sniegt stiprāku lomu pasaules lietās, tostarp arī Vidējos Austrumos un Dienvidkaukāza valstīs. Rīkojoties kopīgiem spēkiem, ES un Turcija var stiprināt enerģētikas drošību, risināt reģionālos konfliktus un novērst šķelšanos, kas rodas etnisku un reliģisku motīvu dēļ. Īslandei un ES kopā var būt svarīga nozīme enerģētikas, vides, jūrniecības un drošības jautājumu risināšanā Arktikā. Lai pilnībā realizētu šādu sinerģiju potenciālu, nevar iztikt bez abpusējas apņemšanās īstenot ticamu paplašināšanās stratēģiju. ES nozīme pasaulē lielā mērā ir atkarīga arī no tās regulatīvā modeļa pievilcības. Iekšējā tirgus funkcionalitāte un ES noteikumu un standartu pieņemšana valstīs visā pasaulē ir galvenais stimuls tirdzniecībai, ieguldījumiem un izaugsmei. Komisijas izstrādātais vienotā tirgus akts cenšas novērst daudzus atlikušos šķēršļus un radīt jaunu izaugsmes potenciālu. Paplašināšanās procesā paplašināšanās dalībvalstis pakāpeniski pieņems acquis , paplašinot to jomu, kurā tiek piemērots vienots standartu kopums. Tam būtu jāveicina jauni ieguldījumi, inovācija un sociālā kohēzija, kā arī jāstiprina ES regulatīvā modeļa pievilcība kaimiņvalstīs un plašākā starptautiskajā sistēmā. Gan ES, gan kandidātvalstīm paplašināšanās process ir ļoti svarīgs. Tajā pašā laikā sabiedrības viedokli par šī procesa nozīmi ietekmē ikdienas rūpes, kuras bieži vien uzskata par prioritārām. Šā gada ziņojumu paketē un tai pievienotajos secinājumos un ieteikumos norādīts, ka paplašināšanās process ir daļa no risinājuma daudzajām iedzīvotāju paustajām bažām, gan lai novērstu organizēto noziedzību un korupciju un cīnītos pret tām, gan lai radītu izaugsmi un darbavietas. ES iestādēm un dalībvalstīm cieši jāsadarbojas, lai stiprinātu atbalstu paplašināšanās procesam un izpratni par to, un lai paskaidrotu, kā tas var sasniegt mūsu kopējos mērķus. Turpmākās paplašināšanās panākumi ļaus ES labāk risināt citas problēmas, ar kurām tā saskaras. GALVENIE UZDEVUMI Ekonomikas krīzes pārvarēšana Ekonomikas krīze skāra visas paplašināšanās valstis. Tās sekas katrā valstī bija atšķirīgas atkarībā no konkrētās ekonomikas struktūras. Vismazāk krīze skāra Albāniju, Kosovu un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, jo tās ir mazāk atkarīgas no eksporta un to iekšējais tirgus bija izturīgs. Savukārt Horvātija, Serbija un Turcija tika skartas smagāk, jo tās ir ciešāk integrētas pasaules tirgū. Vispostošāk krīze ietekmēja Melnkalni, jo tā ir atkarīga no ārējā finansējuma un nedaudzām nozarēm. Bosnijā un Hercegovinā krīzes ietekmi saasināja procikliska fiskālā politika, kura budžetā paredz lielu daļu subsīdiju un sociālo pabalstu. Rietumbalkānu valstīs 2010. gadā ir vērojamas nelielas ekonomikas atveseļošanās pazīmes. Iekšējais pieprasījums aizvien ir vājš, atspoguļojot stingros kreditēšanas noteikumus un pašreizējo bezdarba līmeni. Turcijā notiek raita ekonomikas atveseļošanās ar stabiliem izaugsmes rādītājiem, ko veicināja fiskālā konsolidācija un banku nozares restrukturizācija desmitgades sākumā. Īslande aizvien izjūt pasaules finanšu krīzes un valsts banku sistēmas sabrukuma sekas. Daudzās valstīs aizvien jūtams spiediens valsts finanšu jomā. Neraugoties uz relatīvi zemo valsts parādu, fiskālā ekspansija uzplaukuma periodā paaugstināja paplašināšanās valstu (izņemot Turciju) neaizsargātību un pakļautību pasaules finanšu krīzei. Vairumam Rietumbalkānu valstu pietrūka rīcības brīvības fiskālās politikas ietvaros un spēju, kas vajadzīgas, lai, reaģējot uz krīzi, par prioritāriem noteiktu valsts izdevumus fiskālajiem stimuliem. Rietumbalkānu valstīs tika veikti fiskālās ierobežošanas pasākumi, tostarp budžeta līdzsvarošana. Tomēr ar to nepietika, lai novērstu fiskālo deficītu palielināšanos. Īslande, Serbija, Kosova un Bosnija un Hercegovina izmantoja SVF atbalstu. ES kopā ar starptautiskajām finanšu institūcijām palīdzēja novērst krīzes sekas. Tika pārplānota IPA palīdzība, lai atbalstītu ieguldījumus infrastruktūras un konkurētspējas jomā. Dažām valstīm tika sniegts budžeta atbalsts un makrofinansiālā palīdzība. Rietumbalkānu investīciju sistēma ir nozīmīga līdzekļu mobilizēšanā lieliem infrastruktūras projektiem ( skatīt 3. iedaļu turpmāk ). Lai sasniegtu ilgtspējīgas izaugsmes rādītājus un īstu konverģenci, turpmāk būs jāveic strukturālas reformas un jāīsteno piesardzīga fiskālā politika. Efektīvāk jāizmanto iekšējie izaugsmes avoti, lai uzlabotu ražošanas kapacitāti, darbavietu izveidi un konkurētspēju. Patlaban lielāks iekšējo un ārvalstu ieguldījumu apjoms nepieciešams neapgūtos projektos, īpaši uz eksportu orientētās darbībās. Tas sekmēs ražošanas un produktivitātes paaugstināšanu, kas savukārt radīs lielāku nodarbinātību un ilgtspējīgākas tirdzniecības bilances. Tas arī palīdzēs risināt attiecīgā reģiona aktuālās sociālās problēmas. Lai palielinātu ārvalstu un iekšējos ieguldījumus, valdībām jāuzlabo uzņēmējdarbības vide. Tas nozīmē uzlabot valsts pārvaldes efektivitāti un tiesu iestāžu neatkarību, novēršot neoficiālos tirdzniecības šķēršļus, kā arī stiprinot tiesiskumu. Lai piesaistītu ieguldījumus, ir svarīgi izveidot funkcionālu reģionālo tirgu Centrāleiropas brīvās tirdzniecības nolīguma (CBTN) ietvaros un turpināt pielīdzināt tiesību aktus acquis . Plānotā tirgus liberalizācija lauksaimniecības produktu un pakalpojumu jomā visā reģionā, kā arī publiskā iepirkuma tirgu atvēršana turpmāk paaugstinās attiecīgā reģiona izaugsmes potenciālu. Paplašināšanās valstīm ir svarīgi nodrošināt stabilas un ilgtspējīgas valsts finanses. Tas arī ir galvenais jautājums, lai sagatavotos dalībai ES. Nesenā pieredze liecina par Eiropas tautsaimniecību savstarpējo atkarību un to, ka pat mazās ekonomikās lielas svārstības var sagraut stabilitāti. Komisija turpinās pilnībā izmantot pirmspievienošanās instrumentus un veikt ekonomikas uzraudzību, lai paplašināšanās valstīs kontrolētu sniegumu ekonomikas un fiskālajā jomā. ES uztur regulāru dialogu ar kandidātvalstīm, iepazīstinot tās ar ekonomikas politikas koordinācijas un uzraudzības sistēmu ES. Līdzīgs process ir izveidots ar iespējamajām kandidātvalstīm. Dialogi ekonomikas jomā starp Komisiju un paplašināšanās valstīm asociāciju nolīgumu ietvaros arī tiek izmantoti ekonomikas politikas uzraudzībai. Patlaban tiek veikti pasākumi, lai uzlabotu ekonomikas pārvaldību ES. Tiklīdz šo pastiprināto makroekonomikas, budžeta un strukturālo reformu koordinācija būs pilnībā definēta un pabeigta, Komisija izskatīs, kā dažus no noteikumiem var īstenot paplašināšanās valstīs. Papildus dialogam un uzraudzībai ES aktīvi atbalsta paplašināšanās valstu centienus ceļā uz ekonomikas atveseļošanu, makroekonomikas stabilizāciju un fiskālo konsolidāciju. Ir paredzēts piešķirt būtisku IPA palīdzības apjomu, lai uzlabotu valsts finanšu pārvaldību, paaugstinot statistikas kvalitāti un stiprinot banku nozares uzraudzību. Paplašināšanās process sekmē stratēģijā „Eiropa 2020” noteikto mērķu sasniegšanu, paplašinot ES regulatīvās sistēmas darbības jomu un radot jaunas tirdzniecības iespējas. Komisija atzinīgi vērtē daudzu paplašināšanās valstu nodomu izmantot stratēģiju „Eiropa 2020” savas valsts reformu prioritātēs. Komisija iesaistīs paplašināšanās valstis ES mērogā pieņemtajās iniciatīvās, lai sasniegtu gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes mērķus, radot augstus nodarbinātības, produktivitātes un sociālās kohēzijas līmeņus. Izglītības jomā Komisija izpētīs iespējas, kā visas paplašināšanās valstis ietvert sistēmā „Izglītība un mācības 2020” un iesaistīt tās savstarpējas mācīšanās pasākumos[2]. Paplašināšanās valstis ir uzsākušas iniciatīvas reģionālās grupās, kurās tās var kopīgi novērtēt panākto un noteikt reģioniem paredzētus mērķus. Šādas iniciatīvas piemērs ir mazās uzņēmējdarbības akts Eiropai, kas ir pasākumu kopums uzņēmējdarbības vides uzlabošanai MVU. Komisija ierosinās Reģionālās sadarbības padomei izveidot platformas dialogam un salīdzinošai pārskatīšanai citās jomās saskaņā ar stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktajām prioritātēm. Plānojot IPA palīdzību, Komisija ņems vērā stratēģijas „Eiropa 2020” prioritātes. Sociālā integrācija Ekonomikas krīze ir negatīvi ietekmējusi sociālo labklājību paplašināšanās valstīs. Visvairāk tā skāra neaizsargātākās grupas, tostarp mazākumtautības, mazāk attīstītās kopienas un cilvēkus ar īpašām vajadzībām. Augsts bezdarba līmenis, īpaši jauniešu bezdarbs, zema darbaspēka dalība un nabadzība ir izplatīta visā reģionā. Romi veido īpaši neaizsargātu mazākumtautības grupu: tos skar nabadzība, diskriminācija un ierobežota pieeja izglītībai, nodarbinātībai, mājokļu un sociālo pakalpojumu jomā, tostarp veselības aprūpē. Liels skaits romu aizvien nav reģistrēti pilsoņu reģistrā, un tiem nav personas apliecinošu dokumentu. Neseno karu rezultātā daudzi no tiem joprojām dzīvo nometnēs kā iekšēji pārvietotas personas. Komisija ir apņēmusies palīdzēt paplašināšanās valstīm uzlabot neaizsargātāko grupu apstākļus, tostarp romu integrēšanu sociālajā un ekonomikas jomā. Komisija nodrošina būtisku IPA atbalstu neaizsargātajām grupām, nodrošinot izglītības iespējas un stiprinot sociālos un nodarbinātības pakalpojumus, lai integrētu darba tirgū cilvēkus, kuri ir nelabvēlīgākā situācijā. Tā arī finansē infrastruktūras modernizēšanu romu apmešanās vietās. Šis atbalsts tiks pastiprināts, lai uzlabotu dzīves apstākļus valstīs, kuras šī problēma skar visvairāk, palīdzot tām izstrādāt visaptverošu pieeju sociālās integrācijas problēmām. Horvātijas gadījumā jau ir noslēgts kopīgais iekļaušanas memorands, nodrošinot politikas pamatu šajā jomā. Paplašināšanās valstis ir veikušas konkrētus pasākumus, lai risinātu iepriekš minētās problēmas, bet vēl ir jāpaveic daudz vairāk. Komisija aicina tās strādāt, lai apkarotu nabadzību un sociālo atstumtību saskaņā ar stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktajām prioritātēm, un labāk izmantot iespējas, ko sniedz Romu integrācijas desmitgadē gūtā pieredze. Paplašināšanās valstīm būtu jānosaka skaidri un vērienīgi mērķi nodarbinātības, izglītības un nabadzības apkarošanas jomā attiecībā uz mazāk attīstītām kopienām, īpaši romiem. Tiesiskuma un valsts pārvaldes stiprināšana Tiesiskuma, īpaši tiesu iestāžu stiprināšana un cīņa pret organizēto noziedzību un korupciju ir svarīgs uzdevums vairumam valstu paplašināšanās procesā. Konkrēti rezultāti, kas sniedz uzlabojumus tiesiskumā, ir svarīgs elements virzībā uz turpmākajiem posmiem ES pievienošanās procesā. Atjaunotajā vienprātībā par paplašināšanos, par ko vienojās 2006. gadā, aicināts ar tiesiskumu saistītus jautājumus risināt jau pievienošanās procesa agrīnā posmā. Komisija piešķir augstu prioritāti šo jautājumu risināšanai un visu iespējamo instrumentu izmantošanai. Kritēriju izmantošana pievienošanās sarunās ir svarīgs stimuls reformām un skaidri norāda uz to, ka tiesiskuma jautājumi nopietni jārisina pirms pievienošanās. Vīzu liberalizācijas process ir pierādījis tādas pieejas efektivitāti, kurā paredzētas konkrētas, īpašas reformas prasības, tādējādi ļaujot valstīm labāk koncentrēties uz to centieniem. Ir pastiprināts salīdzinošais novērtējums un citi uzdevumi, paverot iespēju tiešai pieredzes apmaiņai starp dalībvalstu un paplašināšanās valstu tiesnešiem, prokuroriem un citiem ekspertiem tiesībaizsardzības, robežu pārvaldības un migrācijas jomā. Pastiprināta tiesu iestāžu un policijas sadarbība reģionā, ar ES dalībvalstīm, kā arī ar Eiropolu, Eurojust un Frontex sniedz iespējas cīņā pret starptautisko noziedzību pirmspievienošanās periodā. Ņemot vērā šo pieredzi, Komisija turpinās savu darbu un pastiprinās dialogu par tiesiskumu ar kandidātvalstīm un iespējamajām kandidātvalstīm. Valstīm jāstrādā, lai sasniegtu konkrētus, ilgtspējīgus rezultātus un izveidotu pārliecinošus un ticamus uzskaites datus cīņā pret organizēto noziedzību un korupciju, kā arī lai veiktu tiesu iestāžu reformu. Lai to sasniegtu, ir svarīgi izveidot stabilu tiesisko regulējumu un to īstenot. Tiks paplašināta salīdzinošo uzdevumu un salīdzinošās novērtēšanas joma. Komisijas atzinumos par Melnkalnes un Albānijas pieteikumiem dalībai ES izklāstītas prioritātes tiesiskuma jomā. Komisija cieši uzrauga procesu, jo īpaši, izveidojot kopīgas institūcijas saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumiem vai Pagaidu nolīgumiem un veicot vērtējuma misijas. Šā dialoga rezultāti ir atspoguļoti progresa ziņojumos. IPA palīdzība galvenokārt tiek vērsta uz tiesiskumu. TAIEX paplašināšanās valstīm organizē vairāk nekā 100 ar tiesiskumu saistītus mācību pasākumus gadā. Nesen ir panākti pozitīvi uzlabojumi tiesu iestāžu sadarbības jomā vairākās Rietumbalkānu valstīs. Ir noslēgti jauni divpusēji nolīgumi policijas sadarbības jomā, īpaši starp Serbiju un Albāniju, par savstarpējo juridisko palīdzību un spriedumu izpildi krimināllietās. Horvātija un Serbija ir guvušas lielākus panākumus, parakstot nolīgumu, kas ļauj tām savstarpēji izdot savus valstspiederīgos kriminālprocesa vai ieslodzījuma spriedumu izpildei organizētās noziedzības un korupcijas lietās. Komisija aicina pārējās valstis reģionā sekot šim piemēram. Tiesu iestāžu sadarbību varētu turpmāk uzlabot, paplašinot iespēju izdot valstspiederīgos visos nopietnu noziegumu gadījumos, tostarp kara noziegumu lietās. Reģionālās sadarbības padome cenšas uzlabot sadarbību starp policiju, prokuratūras dienestiem un tiesu iestādēm. Profesionāls un nepolitizēts civildienests ir svarīgs tiesiskumam un pārvaldības uzlabošanai. Valsts pārvaldes reforma ir prioritāte paplašināšanās valstīs, un lielākā daļa valstu ir atšķirīgos valsts izveides posmos. Lai reformas būtu ilgtspējīgas, tās jāievieš pašreizējās valsts struktūrās un jāņem vērā konkrētais sociālais un pārvaldības konteksts. Komisija paplašināšanās valstīs turpinās atbalstīt valsts pārvaldības reformas, cieši sadarbojoties ar SIGMA [3]. Vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvība Vārda brīvība un plašsaziņas līdzekļu neatkarība, kas ir būtiska jebkuras demokrātiskas sistēmas daļa, aizvien rada bažas lielākajā daļā paplašināšanās valstu. Turcijā tiesību aktu sistēma vēl pietiekamā mērā negarantē vārda brīvību. Vairākās Rietumbalkānu valstīs turpinājās draudu izteikšana un fiziski uzbrukumi žurnālistiem. Dažās valstīs goda aizskaršana aizvien ir kriminālnoziegums vai par to tiek piemērotas nesamērīgi lielas sodanaudas. Vairākās valstīs problēmas rada politiska iejaukšanās plašsaziņas līdzekļu, tostarp sabiedrisko raidorganizāciju, neatkarībā. Redakcionālo neatkarību apdraud nepamatota politiskā un ekonomiskā ietekme. Šie jautājumi konkrētajām valstīm jārisina steidzamā kārtā. Komisija cieši uzraudzīs virzību šajā jomā. Galvenā uzmanība tiks pievērsta tādām jomām kā tiesību aktu sistēma un tās atbilstība Eiropas standartiem, īpaši attiecībā uz goda aizskaršanu, iestāžu atbildību pienācīgi piemērot sodu visos gadījumos, kad noticis uzbrukums žurnālistiem, pašregulējošu iestāžu izveidi un to ieguldījumu profesionālākā darbībā, sabiedrisko raidorganizāciju lomu plurāli demokrātiskās iekārtās, pārrobežu tīkliem ziņošanas uzlabošanai visā reģionā, tādējādi veicinot labāku savstarpējo izpratni. Komisija 2011. gada pavasarī organizēs konferenci par vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību paplašināšanās valstīs, kas radīs iespēju novērtēt šajās jomās panākto. IPA atbalsts vajadzības gadījumā tiks sniegts kā turpmāks pasākums pēc konferences. Pēckonflikta samierināšana, reģionālā sadarbība un divpusēji jautājumi Rietumbalkānos Pēdējās desmitgades laikā Rietumbalkānu valstis ir panākušas būtisku progresu ceļā uz stabilitāti un reģionālo sadarbību. Tomēr daudzi jautājumi, kas izriet no konfliktiem reģionā, aizvien ir aktuāli un ietekmē gan valstu iekšējo dimensiju, gan to savstarpējās attiecības. ES strādā ar iesaistītajām pusēm reģionā, lai novērstu šī pagātnes mantojuma sekas. Virzība pēckonflikta samierināšanas jomā ir galvenais noteikums stabilitātei Kosovā, kur pēc Starptautiskās Tiesas konsultatīvā atzinuma saņemšanas ir sācies jauns posms. Pēc ANO Ģenerālās Asamblejas rezolūcijas pieņemšanas ES ir gatava sekmēt dialoga procesu starp Prištinu un Belgradu, lai veicinātu sadarbību, panāktu progresu ceļā uz dalību ES un uzlabotu cilvēku dzīvi. Arī Bosnijā un Hercegovinā ir svarīga virzība samierināšanas procesā, jo īpaši valsts darbībai. Pilnīga Ohridas nolīguma īstenošana Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, etnisko minoritāšu aizsardzība un to tiesību ievērošana, bēgļu atgriešanās un sadarbība ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ), kā arī kara noziegumu tiesas prāvās savā valstī pareiza izskatīšana ir būtiska samierināšanas procesā. Lai panāktu ilgstošu samierināšanu, jāpieliek pūles visos līmeņos – valdībā, tiesu iestādēs un pilsoniskajā sabiedrībā. Tas ir saistīts arī ar nabadzības apkarošanas un sociālās izslēgšanas jautājumu risināšanu. Nesen ir novērotas vairākas pozitīvas pazīmes. Serbijas parlaments pieņēma deklarāciju, ar ko nosoda slepkavības Srebreņicā un atsaucas uz Starptautiskās Tiesas spriedumu par noziegumiem Srebreņicā. Nevalstiskās organizācijas uzsāka iniciatīvu izveidot reģionālo komiteju, kas nodarbotos ar patiesības izmeklēšanu un patiesības atklāšanu. Šo tā saukto RECOM iniciatīvu atbalsta Horvātijas un Serbijas valstu vadītāji, Melnkalnes parlaments un reliģiskās kopienas. Samierināšanu sekmētu plašāka sadarbība reģionālā mērogā. 2010. gada maija Igman iniciatīvas augstākā līmeņa sanāksmi Sarajevā apmeklēja Serbijas, Bosnijas un Hercegovinas, Horvātijas un Melnkalnes prezidenti, iniciatīvā ir iesaistītas vairāk nekā 140 nevalstiskās organizācijas, lai sekmētu un atvieglotu sadarbību vietējā un reģionālā mērogā. Šo dažādo centienu pamatā jābūt kara noziegumu izskatīšanai tiesā, pilnībā sadarbojoties ar ICTY, kā arī pareizi un ātri izskatot kara noziegumu lietas valsts tiesās. Arī turpmāk, īpaši Serbijai un Horvātijai, būs svarīgi pilnībā sadarboties ar ICTY . Būtiska virzība panākta bēgļu atgriešanās jautājumā, ko sāka izskatīt Sarajevas procesā. Martā Belgradā organizētajā ministru konferencē atsāka dialogu starp attiecīgo valdību pārstāvjiem. Komisija ir gatava apsvērt jautājumu par ES papildu finanšu ieguldījuma piešķiršanu šim procesam un atbalstīt līdzekļu devēju konferences organizēšanu, tiklīdz valstis būs panākušas nolīgumu par konkrētiem pasākumiem atlikušo problēmu risināšanai. Bruņoto konfliktu rezultātā reģionā par pazudušām aizvien tiek uzskatītas 14,631 personas (dati par 2010. gada augustu), un atlikušo lietu risināšana notiek ļoti lēni. Attiecīgajām valstīm jāpieliek pūles, lai atrisinātu atlikušās lietas konkrētā laikposmā. Reģionālā sadarbība sekmē samierināšanu, labas kaimiņattiecības un rada vidi, kas ir labvēlīga atklātu divpusējo jautājumu risināšanai. Rietumbalkānu valstīs tas ir arī svarīgi ekonomikas attīstībai un tādu kopīgu problēmu risināšanai kā, piemēram, organizētā noziedzība, robežu pārvaldība, klimata pārmaiņas vai vides piesārņojums. Reģionālā sadarbība ir būtiska, lai panāktu progresu ES integrācijas programmā tādās jomās kā pilsoņu drošība, enerģētika vai transports. Reģionā ir veikti pasākumi, lai stiprinātu paša reģiona struktūras. Reģionālās sadarbības padomei ( RCC ) ir liela nozīme reģionālās sadarbības vadīšanā un uzraudzībā. RCC pieņēma vērienīgu stratēģiju un darba programmu 2011.-2013. gadam, kas patlaban ir jāīsteno, uzmanību veltot uz rezultātu orientētām darbībām, kurās RCC var sniegt patiesu ieguldījumu. Centrāleiropas brīvās tirdzniecības nolīgums (CBTN) ir svarīgs reģionālās brīvās tirdzniecības zonas pilnveidošanai. Enerģētikas kopiena strādā pie reģionālā enerģētikas tirgus izveides un gatavojas integrācijai ES enerģētikas tirgū. Eiropas kopējās gaisa telpas nolīgums atjauninās standartus drošuma, drošības un gaisa satiksmes pārvaldības jomā un radīs konkurētspējīgākus noteikumus gaisa transporta pasažieriem. Komisija sniedz būtisku finansiālu atbalstu reģionālajai sadarbībai. Lai atvieglotu reģiona dalību lielākajos starptautiskajos nolīgumos, piemēram, Transporta nolīgumā, 2011. gadā tiks piešķirti IPA līdzekļi. Reģionālā valsts pārvaldes skola ( ReSPA ) patlaban darbojas pilnībā un pašreiz rīko aptuveni 2500 mācību dienas gadā. Starptautiskais nolīgums, ar ko izveidoja tās juridisko personu, tika ratificēts 2010. gada jūlijā. Paredzēts, ka skolas telpu oficiālā atklāšana Danilovgradā (Melnkalnē) notiks 2010. gada 11. novembrī. Komisija turpinās atbalstīt kultūras mantojuma atjaunošanu Ļubļanas procesa ietvaros. RCC izveidos darba grupu kultūras un sabiedrības jautājumos, ko atbalstīs pastāvīgais sekretariāts, kas izmanto ES pirmspievienošanās finansiālo palīdzību. Tās uzdevums būs pārvaldīt Ļubļanas procesu, sadarbojoties ar Eiropas Padomi un Komisiju. Komisija patlaban pabeidz Donavas reģiona stratēģijas izveidi, kurā piedalās dalībvalstis, paplašināšanās valstis un Austrumu partnerības valstis. Lai stratēģiju sekmīgi īstenotu, ir svarīga to Rietumbalkānu valstu iesaiste un aktīva līdzdalība, kurām ir kopīgs Donavas baseins ar to ES kaimiņvalstīm. Šī stratēģija ir iespēja veikt savstarpēji izdevīgus ieguldījumus transporta, enerģētikas un vides nozarēs, kā arī sniedz priekšrocības attīstībai sociālajā un ekonomikas jomā. Reģionālo sadarbību ir kavējuši atšķirīgie viedokļi Kosovas jautājumā. Jo īpaši tas ietekmējis CBTN darbību, Eiropas un Vidusjūras reģiona diagonālās kumulācijas sistēmas paplašināšanu un Transporta kopienas nolīguma parakstīšanu. Reizēm nav bijis iespējams organizēt sanāksmes, kurās piedalītos visi reģionālie dalībnieki. Komisija stingri aicina visas iesaistītās puses rast praktiskus un pragmatiskus risinājumus, lai nodrošinātu reģionālās sadarbības integrāciju, neraugoties uz atšķirīgajiem viedokļiem par Kosovas statusu. Slovēnija un Horvātija ir parakstījušas un ratificējušas Robežu arbitrāžas nolīgumu, kas paver iespēju galīgajam risinājumam. Nolīgumā norādīts, ka abpusējus jautājumus var atrisināt labu kaimiņattiecību garā. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Kosova pabeidza savas robežas noteikšanu. Tomēr aizvien nav atrisināti vairāki citi abpusējie jautājumi, īpaši robežu jautājums, kā arī nosaukuma problēma starp Grieķiju un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Iesaistītajām pusēm jārisina atklāti divpusējie jautājumi, tostarp robežstrīdi, labu kaimiņattiecību garā un ņemot vērā ES vispārējās intereses. Tam vajadzīga iesaistīto pušu atjaunota politiskā griba. Komisija cer, ka puses pieliks visas pūles, lai atrisinātu atlikušos robežjautājumus atbilstoši mierīgas domstarpību izšķiršanas principam saskaņā ar ANO hartu, tostarp, vajadzības gadījumā, saskaņā ar Starptautiskās Tiesas jurisdikciju. Divpusējiem jautājumiem nebūtu jākavē pievienošanās process. ES ir gatava sekmēt vajadzīgā politiskā stimula izveidi risinājumu rašanai un atbalstīt ar tiem saistītās iniciatīvas. PAPLAšINāšANāS POLITIKā IZMANTOJAMIE PIRMSPIEVIENOšANāS INSTRUMENTI Finansiālā palīdzība – stratēģiska pieeja Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta ( IPA ) finansiālā palīdzība ir paredzēta, lai palīdzētu kandidātvalstīm un iespējamajām kandidātvalstīm to centienos izpildīt pievienošanās kritērijus, saskaņot tiesību aktus ar ES politikas virzieniem un standartiem, kā arī sekmēt sociālo un ekonomisko attīstību. Šāda palīdzība, ko sniedz no ES budžeta, nodrošina skaidru pievienoto vērtību. Palīdzība paplašināšanās valstīm ir ieguldījums ES nākotnē, proti, atbalstot savas nākotnes dalībvalstis, lai tās varētu pienācīgi sagatavoties dalībai, ES pati varēs labāk sasniegt savus stratēģiskos mērķus. IPA ietvaros laikposmā no 2007.-2013. gadam ir pieejami EUR 11,6 miljardi, lai palīdzētu paplašināšanās valstīm sagatavoties dalībai ES. Paredzamais sadalījums ir sniegts pārskatītajā indikatīvajā daudzgadu finanšu shēmā 2011.-2013. gadam. IPA ir izveidots, lai varētu veikt palīdzības stratēģisku plānošanu trīs gadu daudzgadu indikatīvajos plānošanas dokumentos (DIPD). Šajos dokumentos izklāstītas palīdzības galvenās prioritātes nākamajiem gadiem, un tie veido pamatu gada vai daudzgadu plānošanai. DIPD pamatā ir vajadzības, kas noteiktas partnerības un progresa ziņojumos. Komisija ir veikusi vairākus pasākumus, lai uzlabotu šī procesa stratēģisko raksturu un stiprinātu saikni starp prioritātēm, kas noteiktas Pievienošanās vai Eiropas partnerībās, un progresa ziņojumos, kā arī palīdzības plānošanā. Tādā veidā vairāk uzmanības tika veltīts galvenajām jomām, piemēram, labai pārvaldībai un tiesiskumam. Lai labāk attēlotu šos centienus un stiprinātu saņēmējvalstu līdzdalību, Komisija, plānojot pirmspievienošanās palīdzību, aizvien vairāk izmantos uz nozari balstītu pieeju. Līdz ar to paplašināšanās valstis tiek aicinātas izstrādāt precīzas, stratēģiskas programmas galvenajās jomās, kuras ir atzītas par svarīgām virzībā uz dalību ES. Pievienošanās prioritātes pilnībā jāintegrē minētajās valstu programmās. Nākamajos DIPD, kas attieksies uz 2011.-2013. gadu, tiks izklāstīti IPA palīdzības mērķi minētajās nozarēs. DIPD turpinās ietvert citas prioritārās jomas, kas būs saistītas ar reģionālo attīstību, cilvēkresursu attīstību un lauku attīstību, īpaši attiecībā uz kandidātvalstīm. Apgūstot, kā efektīvi pārvaldīt pirmspievienošanās palīdzību saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem, paplašināšanās valstu valdības var sagatavoties ES līdzekļu pārvaldībai kā ES nākotnes dalībvalstis. Tomēr attiecībā uz IPA programmu efektīvu īstenošanu dažās valstīs aizvien ir problēmas. Saņēmējvalstīm jāpalielina centieni, lai nodrošinātu pietiekamas administratīvās spējas un kompetenci ilgtspējīgu un uz rezultātiem orientētu projektu izstrādē un īstenošanā, lai uzlabotu pieejamo pirmspievienošanās līdzekļu izmantošanu. Komisija atbalstīs saņēmējus, lai uzlabotu to spējas, un uzraudzīs IPA finanšu ciklu, nepilnības nosakot jau agrīnā posmā. Komisija arī veiks vērienīgāku daudzgadu plānošanu, kas palīdzēs labāk izvirzīt prioritātes un sakārtot plānotos pasākumus, kā arī sniegs saņēmējvalstīm lielāku finansiālās palīdzības paredzamību. Nozares pieeja atvieglos sadarbību starp līdzekļu devējiem un saņēmējiem, novēršot centienu dubultošanos un radot lielāku efektivitāti un lietderību. Savukārt tas ļaus visām iesaistītajām aprindām vairāk uzmanības veltīt gaidāmajiem rezultātiem un kopīgo centienu ietekmei. Apjomīgajā ieguldījumā, kas vajadzīgs paplašināšanās valstīs, lai sagatavotos dalībai ES un īstai konverģencei, būtisku daļu jāveido piešķīrumam no valstu budžeta, atbalstam no citiem līdzekļu devējiem, starptautiskajām finanšu institūcijām (SFI), kā arī privātajiem ieguldītājiem. Valsts un privātā sektora partnerības ir īpaši vērtīgas, apvienojot dotācijas no valstu budžeta un aizdevumus no privātajām bankām. Rietumbalkānu ieguldījumu sistēma (RIS), Eiropas fonds Dienvidaustrumu Eiropai ( EFSE ) un Vides izaugsmes fonds ( GGF) ir labi piemēri tam, kā līdzsvarot augsta līmeņa kapitāla plūsmas ar ierobežotiem valsts līdzekļiem. RIS tika izveidota 2009. gada decembrī kā Komisijas un iesaistīto partneru starptautisko finanšu institūciju kopīga iniciatīva. Tas ir galvenais instruments ieguldījumu novirzīšanai infrastruktūras projektiem attiecīgajā reģionā. Tas līdzsvaro ievērojamus aizdevumus no SFI ar IPA dotācijām. Ir piešķirti EUR 137 miljoni, kas varētu līdzsvarot ieguldījumus aptuveni EUR 6,6 miljardu vērtībā. RIS veltīs uzmanību aizvien pieaugošajam ūdens un notekūdeņu projektu skaitam reģionā, stimulējot atbalstu energoefektivitātei, paātrinot ieguldījumus galvenajā transporta tīklā un atbalstot MVU attīstību un mehānismus, lai rosinātu ekonomikas izaugsmi pēc finanšu krīzes. RIS ietvaros uzsāktie projekti attiecas uz daudzām Rietumbalkānu valstīm un stiprina reģionālo sadarbību. RIS atbalstīs apjomīgākos ieguldījumus reģionāli svarīgos projektos, piemēram, Dienvidaustrumu Eiropas reģiona galvenā transporta tīkla izveidē, ko uzskata par Eiropas transporta tīkla ( TEN-T ) priekšteci šajā reģionā. Ar IPA finansiālo palīdzību reģionālajai sadarbībai cenšas nodrošināt reģionālo stabilitāti, paaugstināt iekšējās tirdzniecības plūsmas reģionā un atbalsta reģionālās sadarbības iniciatīvas un struktūras Rietumbalkānu valstīs, tostarp Reģionālās sadarbības padomi un Reģionālo valsts pārvaldes skolu. Reģionālās sadarbības padomei ir svarīga nozīme, jo tā uzrauga, vai IPA un citu līdzekļu devēju finansējumā tiek atspoguļotas reģionālās sadarbības prioritātes. Dalība ES programmās un aģentūrās Paplašināšanās valstīm piedaloties ES programmās un aģentūrās, tiek mēģināts uzlabot sadarbību ar dalībvalstīm un iepazīstināt valstis ar ES politikas virzieniem un darba metodēm. Kandidātvalstis un iespējamās kandidātvalstis var piedalīties ES programmās, pamatojoties uz pamatnolīgumiem, un var piedalīties ES aģentūrās atsevišķos gadījumos. Līdzdalību var daļēji finansēt, izmantojot IPA finansiālo palīdzību. Valstis tiek aicinātas veltīt uzmanību dalībai programmās vai aģentūrās, ja šādas iesaistes rezultātā tiek atbalstītas reformas galvenās nozares un ja no tās var gūt maksimālu labumu. Informācija un saziņa Sekmīgai paplašināšanās politikai vajadzīgs stabils sabiedrības atbalsts. Dalībvalstīm un paplašināšanās valstīm ir galvenā loma informācijas un saziņas centienos, kas var saglabāt sabiedrības atbalstu. Komisija ir apņēmusies uzlabot objektīvas informācijas plūsmu par paplašināšanās procesu, ko sniedz lietotājam saprotamā veidā dažādos pašreiz pieejamajos plašsaziņas līdzekļos. Ir jo īpaši svarīgi, lai šādu informāciju saņemtu jaunieši, kuru dzīves pieredze, iespējams, nesniedz izpratni par to, cik svarīgi ir stiprināt drošību un stabilitāti Eiropā. Politiskie līderi ES, valstu, reģionālajā un vietējā mērogā ir atbildīgi par to, lai šāda informācija tiktu izmantota veidos, kas ir visjēgpilnākie to saņēmējiem. Piektajā paplašināšanās kārtā gūtā pieredze liecina, ka trūkumus saziņā ātri vien aizpilda maldinoša informācija. Šādi trūkumi jānovērš, sniedzot brīvi pieejamu un precīzu informāciju. Ir svarīgi, lai sabiedrība pilnībā saprastu, cik svarīgs ir šis process. 2010. gadā Eiropas Savienība saskaras ar jauniem uzdevumiem, kas saistīti ar ekonomikas krīzi, vidi, nodarbinātību, pilsoņu drošību, klimata pārmaiņām un migrāciju. Daži jautājumi uztrauc sabiedrību gan dalībvalstīs, gan paplašināšanās valstīs. Vadītāju uzdevums ir paskaidrot, kā paplašināšanās darba kārtības īstenošana var palīdzēt ES sasniegt savus mērķus šajās svarīgajās jomās, paātrināt reformas programmu, kā arī uzlabot dzīves līmeni paplašināšanās valstīs. Procesa taustāmi un īsti rezultāti ir labākā paplašināšanās reklāma. Viens spēcīgs piemērs ir vīzu liberalizācija Rietumbalkānu valstīm. Pilsoniskās sabiedrības attīstība Pilsoniskās sabiedrības darbības ir būtiskas nobriedušai demokrātijai, cilvēktiesību ievērošanai un tiesiskumam. Šādas darbības vairo politisko atbildību, stimulē un paplašina telpu diskusijai par sabiedrības izvēli un stiprina vienprātību par plurālistisku sabiedrību. Veicinot atvērtāku, iesaistītāku un dinamiskāku demokrātiju, dzīva un dinamiska pilsoniskā sabiedrība sekmēs arī toleranci un samierināšanu. Pilsonisko sabiedrības organizāciju iesaiste pirmspievienošanās procesā veicina sabiedrības atbalstu ar pievienošanos saistītām reformām un to kvalitāti. Lai ļautu pilsoniskās sabiedrības organizācijām iesaistīties efektīvā politikas dialogā, jānostiprina pieņemšanas un novērtēšanas kultūra pilsoniskajā sabiedrībā. Sabiedriskās apspriešanās par politikas iniciatīvām un tiesību aktu priekšlikumiem jāpadara par vispārējo principu. Pilsoniskās sabiedrības piekļuvi valdības atbalstam bieži vien kavē pārredzamības trūkums un vāji attīsti līdzekļu piešķiršanas kritēriji. Pilsoniskās sabiedrības mehānisms palīdz pilsoniskās sabiedrības organizācijām stiprināt savas spējas un profesionālismu, ļaujot tām iesaistīties efektīvā dialogā ar sabiedrību un privātajiem dalībniekiem, kā arī uzraudzīt tendences tādās jomās kā tiesiskums un pamattiesību ievērošana. Šis mehānisms finansē iniciatīvas vietējā mērogā, reģionālos tīklus un īstermiņa vizītes ES. Komisija ir pārskatījusi instrumentu, lai labāk sazinātos ar vietējās kopienas organizācijām, ņemot vērā no pilsonisko sabiedrību organizācijām saņemtās atsauksmes. Komisija labāk noteiks vajadzības katrā valstī un sniegs ilgtermiņa sākuma kapitālu nevalstiskajām organizācijām. Spēcīgākas, labi izveidotas organizācijas varētu sniegt norādes mazākām organizācijām un sekmēt to darbību. PAPLAšINāšANāS VALSTīS PANāKTAIS PROGRESS UN DARBA KāRTīBA 2010.-2011. GADAM Atbalsts Rietumbalkānu valstīm ceļā uz dalību ES ES un Rietumbalkānu valstu ministru sanāksmē Sarajevā 2010. gada 2. jūnijā ES atkārtoti apliecināja savu nelokāmo apņemšanos attiecībā uz Rietumbalkānu Eiropas perspektīvu. Rietumbalkānu valstu nākotne ir Eiropas Savienībā. Pēdējā gada laikā Rietumbalkānu valstis ir pavirzījušās tuvāk ES, jo reģionā panāca progresu, lai arī nevienmērīgi, veicot reformas un izpildot noteiktos kritērijus un nosacījumus. Horvātijas progress apstiprina, ka Rietumbalkānu stabilizācijas un asociācijas process ir politika, ar ko panāk pievienošanos ES. Pārējo Rietumbalkānu valstu progress ceļā uz dalību ES tāpat ir atkarīgs no tā, cik drīz tās veiks savas politiskās un ekonomiskās reformas. Būtisks progress panākts ceļa uz vīzu liberalizāciju. Pēdējā gada laikā ES atcēla vīzu režīmu Serbijai, Melnkalnei un Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, kad tās pierādīja spēju izpildīt kritērijus, kuri bija noteikti tādās jomās kā ceļošanas dokumentu drošība, robežu pārvaldība, migrācija un patvērums, sabiedriskā kārtība un drošība, kā arī cilvēktiesību ievērošana. Drīzumā vīzu režīms tiks atcelts arī Bosnijai un Hercegovinai, kā arī Albānijai, pamatojoties uz nepārprotamiem pierādījumiem, ka arī tās ir izpildījušas minētos kritērijus. Ir svarīgi, lai iesaistītās valstis pastiprinātu centienus, informējot pilsoņus par bezvīzu režīma darbības jomu un ierobežojumiem. Kosova pieņēma likumu par atpakaļuzņemšanu un pastiprināja pūles, lai atkārtoti integrētu repatriētās personas, tādējādi paverot iespēju dialogam par vīzu liberalizāciju. Horvātija Kopš pievienošanās sarunu uzsākšanas 2005. gada oktobrī Horvātija ir panākusi stabilu progresu dalības kritēriju izpildē. Horvātija pilnībā atbilst Kopenhāgenas politiskajiem kritērijiem. Attiecībā uz kritērijiem ekonomikas jomā Horvātija ir funkcionējoša tirgus ekonomika. Tai būtu jāspēj tikt galā ar konkurences spiedienu un tirgus ietekmi Eiropas Savienībā, ja tā apņēmīgi īstenos visaptverošu reformu programmu, lai novērstu strukturālās nepilnības. Attiecībā uz acquis kritērijiem Horvātija ir guvusi ievērojamus panākumus pievienošanās sarunās. Tika atvērtas 33 sarunu sadaļas, no kurām 25 ir provizoriski slēgtas. Horvātija ir panākusi stabilu progresu, izpildot nosacījumus par to sadaļu slēgšanu, kuras saistītas ar finansiālajām sekām ( lauksaimniecība un lauku attīstība , reģionālā politika un strukturālo instrumentu koordinēšana, finanšu un budžeta noteikumi ). Horvātijai jāturpina centieni, lai pilnībā izveidotu valsts pārvaldes struktūras, kas vajadzīgas ES līdzekļu pārvaldībai un kontrolei. Horvātijai ir jāizpilda atlikušie neizpildītie kritēriji tiesu iestāžu un pamattiesību jomā, īpaši izveidojot vajadzīgos uzskaites datus par tiesu iestāžu neatkarību un efektivitāti, cīņu pret korupciju un organizēto noziedzību, mazākumtautību aizsardzību un to tiesību ievērošanu, tostarp bēgļu atgriešanos, kara noziegumu tiesas procesiem, kā arī pilnīgu sadarbību ar ICTY, tostarp problēmas par ICTY piekļuvi dokumentiem atrisināšanu. Attiecībā uz konkurenci Horvātijai jāpielāgo restrukturizācijas plāni par kuģu būvētavām saskaņā ar acquis . Paredzams, ka Horvātijai aizvien būs svarīga nozīme reģionālajā sadarbībā Rietumbalkānos, un tā atbalstīs citas valstis reģionā to virzībā uz dalību ES. Ņemot vērā Horvātijas uzskaites datus par pievienošanās sarunās noteikto kritēriju izpildi un saistību īstenošanu, Horvātija labi veic savas saistības, lai izpildītu acquis kritērijus. To pierāda uzraudzības tabulas, kuras Komisija veido par provizoriski slēgtajām sadaļām. Komisija turpinās uzraudzīt saistību īstenošanu līdz pievienošanās kārtai, izmantojot visus pieejamos instrumentus, tostarp salīdzinošos novērtējumus un struktūras Stabilizācijas un asociācijas nolīguma ietvaros. Komisija regulāri iesniegs uzraudzības ziņojumus. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika turpina pietiekamā mērā pildīt politiskos kritērijus. Pēc būtiskām reformām 2009. gadā ir panākts papildu progress, lai gan neviendabīgā ritmā, attiecībā uz parlamenta, policijas, tiesu iestāžu, valsts pārvaldes reformām, ka arī mazākumtautību aizsardzību un to tiesību ievērošanu. Valstij jāturpina virzība attiecībā uz dialogu starp politiskajiem dalībniekiem, tiesu iestāžu un valsts pārvaldes reformu, cīņu pret korupciju, vārda brīvību un uzņēmējdarbības vides uzlabošanu. Ir svarīgi īstenot tiesību aktus. Valsts turpināja pildīt savas saistības saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Komisija ir ierosinājusi pāriet uz asociācijas otro posmu, kā noteikts SAN. Padome vēl nav pieņēmusi atzinumu par Komisijas 2009. gada oktobra ieteikumu uzsākt pievienošanās sarunas. Aizvien nav atrisināts jautājums ar Grieķiju par valsts nosaukumu. Abas valstis ir iesaistījušās sarunās ANO aizbildniecībā par minētā jautājuma atrisināšanu, un ir notikušas vairākas abpusējas sanāksmes, tostarp ministru prezidentu sanāksmes, lai gan šādi pasākumi vēl nav snieguši konkrētus rezultātus. Jāizvairās no darbībām un apgalvojumiem, kuri var negatīvi ietekmēt labas kaimiņattiecības. Ir būtiski uzturēt labas kaimiņattiecības, tostarp ANO aizbildnībā panākt saskaņotu un abpusēji pieņemamu risinājumu par valsts nosaukumu. Melnkalne Paralēli šim stratēģijas dokumentam Komisija ir pieņēmusi arī atzinumu par Melnkalnes pieteikumu dalībai ES. Minētā atzinuma secinājumi un ieteikumi ir izklāstīti šā paziņojuma pielikumā. Albānija Paralēli šim stratēģijas dokumentam Komisija ir pieņēmusi arī atzinumu par Albānijas pieteikumu dalībai ES. Minētā atzinuma secinājumi un ieteikumi ir izklāstīti šā paziņojuma pielikumā. Bosnija un Hercegovina Bosnijas un Hercegovinas virzība galveno reformu veikšanā ir bijusi neliela. 2010. gada oktobra vēlēšanas kopumā atbilda starptautiskajiem standartiem. Neraugoties uz Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumu, netika novērstas neatbilstības starp Bosnijas un Hercegovinas konstitūciju un Eiropas Cilvēktiesību konvenciju. Demokrātisko principu ievērošana un tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi bez diskriminācijas, kā noteikts Eiropas Cilvēktiesību konvencijā, ir svarīgs Pagaidu nolīguma elements. Turpmākai virzībai uz pievienošanos ES aizvien ir būtiski, lai valsts vadītāji izstrādātu kopīgu redzējumu par valsts vispārējo virzienu un galvenajām ar ES saistītām reformām. Valstij ir jāpastiprina centieni, lai izveidotu apmierinošu datu uzskaiti par Pagaidu nolīguma noteikumu īstenošanu. Bosnijai un Hercegovinai steidzamā kārtā jāveic sākotnēji pasākumi, lai saskaņotu savu konstitūciju ar Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, un jāuzlabo savu iestāžu efektivitāte un darbība. Valstij jāspēj pieņemt, īstenot un izpildīt ES tiesību aktus un noteikumus. Attiecībā uz starptautiskajām saistībām aizvien ir svarīgi sasniegt mērķus un izpildīt nosacījumus, kuri ir noteikti, lai slēgtu Augstā pārstāvja biroju. ES, pastiprinot savu pārstāvju klātbūtni, palīdzēs Bosnijai un Hercegovinai īstenot ES darba kārtībā noteiktos mērķus. Serbija Serbija pieteicās dalībai ES 2009. gada decembrī un ir atkārtoti izteikusi apņemšanos izpildīt Kopenhāgenas kritērijus. 2010. gada oktobrī Padome aicināja Komisiju iesniegt atzinumu par šo dalības pieteikumu. 2010. gada februārī stājās spēkā Pagaidu nolīgums, un 2010.gada jūnijā dalībvalstis piekrita iesniegt saviem parlamentiem ratificēšanai Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Serbija turpināja īstenot savu politiskās reformas programmu. Cīņā pret organizēto noziedzību ir gūti pozitīvi rezultāti. Ir vajadzīgas papildu pūles attiecībā uz tiesu iestāžu un valsts pārvaldes reformu, kā arī cīņu pret organizēto noziedzību un korupciju. Serbija turpināja veidot datu uzskaiti par Pagaidu nolīguma īstenošanu, un tai ir labas izredzes izpildīt Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā noteiktās prasības. Serbija ir veikusi svarīgus pasākumus samierināšanas procesā reģionā, īpaši ar Horvātiju un Bosniju un Hercegovinu. Serbija turpināja aktīvi sadarboties ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu Bijušajai Dienvidslāvijai. Tomēr divi atlikušie ICTY meklētie noziedznieki vēl ir brīvībā. Kā izklāstīts Padomes 2010. gada 25. oktobra secinājumos, pilnīga sadarbība ar minēto tribunālu ir svarīgs priekšnoteikums dalībai ES. Serbijai jāpierāda konstruktīvāka attieksme attiecībā pret Kosovas līdzdalību reģionālajā tirdzniecībā un sadarbībā. Tai jāatzīst Kosovas muitas zīmogi, ko UNMIK jau divreiz sertificējusi atbilstīgi ANODPR 1244. Jāstiprina sadarbība ar EULEX tiesiskuma misiju attiecībā uz Kosovas ziemeļu daļu. Pēc ANO Ģenerālās Asamblejas rezolūcijas pieņemšanas ES ir gatava sekmēt dialoga procesu starp Prištinu un Belgradu, lai veicinātu sadarbību, panāktu progresu ceļā uz dalību ES un uzlabotu cilvēku dzīvi. Kosova Vietējās vēlēšanas Kosovā 2009. gada beigās notika ierastā veidā, piedaloties visām kopienām. Vēlētāju aktivitāte bija ļoti zema Kosovas ziemeļu daļā. Decentralizācijas process ir būtiski pavirzījies uz priekšu. Ir pastiprinājusies sadarbība ar EULEX . Valdība ir uzlabojusi spējas īstenot Kosovas Eiropas darba kārtību un reformu politiku. Tomēr aizvien nav atrisināti būtiski jautājumi attiecībā uz valsts pārvaldes reformu un tiesiskumu, tostarp tiesu iestādēm. Jāpaveic vairāk, lai novērstu korupciju, organizēto noziedzību un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Problemātiskas jomas aizvien ir dialogs un samierināšana starp kopienām un mazākumtautību, īpaši Kosovas serbu, aizsardzība un integrācija. Iestādēm jānodrošina konstruktīva pieeja Kosovas dalībai reģionālās sadarbības forumos, lai ņemtu vērā reģionālās tendences. Padome 2009. gada decembrī atzinīgi novērtēja Komisijas paziņojumu „Kosova – Eiropas perspektīvas īstenošana”[4]. Padome aicināja Komisiju veikt vajadzīgos pasākumus, lai atbalstītu Kosovas virzību uz ES saskaņā ar reģiona Eiropas perspektīvu, un sniegt ziņojumus par progresu šajā jomā. Padome uzsvēra, cik svarīgi ir pasākumi, kas saistīti ar tirdzniecību un vīzām, neskarot dalībvalstu nostāju par valsts statusu. Februārī Komisija ierosināja paplašināt autonomo tirdzniecības pasākumu darbības jomu Kosovā. Jūlijā tā organizēja komandējumu ekspertiem, lai novērtētu Kosovas sagatavotību to prasību izpildē, kas ir svarīgas iespējamajā tirdzniecības nolīguma ar ES noslēgšanai. Būs vajadzīgi centieni attiecībā uz preču tehniskajām prasībām, izcelsmes kontroli, intelektuālo īpašumu, konkurences noteikumiem un publisko iepirkumu. Komisija strādās vairāk, lai palīdzētu Kosovai risināt konstatētos trūkumus. Tiklīdz Kosova būs izpildījusi attiecīgās prasības, Komisija ierosinās sarunu norādes par tirdzniecības nolīgumu. Komisija turpinās atbalstīt Kosovas līdzdalību attiecīgajās ES programmās. Komisija kopā ar Kosovas iestādēm janvārī uzsāka dialogu ar Kosovu par Stabilizācijas un asociācijas procesu. Ir organizēts pilns sanāksmju cikls. Komisija atbalsta Kosovas dalību IPA pārrobežu sadarbības programmās ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un Albāniju. Sākot ar 2011. gadu, atbalsts ietvers arī programmas ar Melnkalni. Komisija saskaņā ar Padomes secinājumiem turpinās uzsāktās iniciatīvas, kas ietvertas tās paziņojumā par Kosovu. Pievienošanās sarunu turpināšana ar Turciju Turcija turpināja savu politikas reformas procesu. Turcija veica grozījumus savā konstitūcijā, ieviešot galvenās reformas politiskajā un tiesiskajā sistēmā, kuras attiecas uz daudzām prioritātēm tiesu iestāžu un pamattiesību jomā. Minētās reformas ierobežo militāro tiesu pilnvaras; restrukturizē konstitucionālo tiesu, paplašina tiesnešu un prokuroru augstās padomes sastāvu, padarot reprezentatīvāku tiesu sistēmu kopumā, paplašina arodbiedrību tiesības privātajā sektorā, nodrošina pamatu īpašu pasākumu pieņemšanai, ar kuriem aizsargā sieviešu un bērnu tiesības, garantē personas datu aizsardzību, kā arī piešķir tiesības vērsties pie ombuda, tādējādi nodrošinot juridisko pamatu ombuda institūcijas izveidei. Izmaiņas konstitūcijā ir svarīgs solis pareizajā virzienā. Lai stiprinātu atbalstu konstitucionālajai reformai, ir vajadzīga plaša sabiedriskā apspriešana, pilnībā iesaistot visas politiskās partijas un pilsonisko sabiedrību un ņemot vērā to atsauksmes. Patlaban ir būtiski nodrošināt minēto reformu pareizu īstenošanu, izmantojot attiecīgos tiesību aktus. Jauna pilsoniska konstitūcija nodrošinās stabilu pamatu turpmākai demokrātijas stiprināšanai Turcijā saskaņā ar Eiropas standartiem un ES pievienošanās kritērijiem. Attiecībā uz pamattiesībām gan tiesību aktos, gan praksē Turcijā jāstiprina vārda brīvība un plašsaziņas līdzekļu neatkarība. Reliģijas brīvības jautājumos aizvien ir daudz trūkumu. Progress jāpanāk arī sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības jomā, kā arī jānodrošina pilnīgas arodbiedrību tiesības. Demokrātiskā atvērtība, kuras mērķis īpaši bija kurdu problēmas risināšana, ir sniegusi tikai ierobežotus rezultātus. Drošības situācija Dienvidaustrumos ir pasliktinājusies, jo atsākās teroristu organizācijas PKK/Kongra-Gel uzbrukumi. Neliels progress panākts cīņā pret korupciju. Pievienošanās sarunās ir panākts progress, lai gan virzība bija samērā lēna. Sarunās ir sasniegts sarežģīts posms, kurā Turcijai tiek pieprasīts pielikt pūles paredzēto nosacījumu izpildē. Ja Turcija panāks progresu sarunu programmā noteikto kritēriju un prasību izpildē, varēs paātrināt sarunu gaitu. Nākamajos desmit mēnešos Turcijai jāpiešķir īpaša prioritāte konkurences politikas , publiskā iepirkuma un sociālās politikas un nodarbinātības sadaļām. Turcijas ārpolitika ir kļuvusi aktīvāka attiecībās ar daudzajām kaimiņvalstīm. Eiropas Savienībai tas ir ieguvums, ja Turcijas ārpolitika tiek izstrādāta kā papildinājums pievienošanās procesam un tas notiek sadarbībā ar ES. Turcija ir izteikusi vairākus priekšlikumus ciešākai ES un Turcijas sadarbībai ārpolitikas jomā. Ievērojami panākumi gūti sarunās par atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar Turciju. Turcija turpināja izteikt sabiedrības atbalstu sarunām ANO aizbildniecībā starp Kipras grieķu un Kipras turku kopienas vadītājiem, lai vienotos par Kipras problēmas risinājumu. Tomēr nav panākta virzība abpusējo attiecību normalizēšanā ar Kipras Republiku. Turcija nav pilnībā īstenojusi Asociācijas nolīguma papildprotokolu un nav novērsusi visus šķēršļus preču brīvai apritei, tostarp ierobežojumus tiešām transporta saiknēm ar Kipru. Ir svarīgi, lai Turcija izpildītu savas saistības īstenot Papildprotokolu pilnīgi nediskriminējošā veidā un panāktu virzību divpusēju attiecību normalizēšanā ar Kipras Republiku. ES turpinās sekot līdzi panākumiem un saskaņā ar Padomes secinājumiem, tostarp 2006. gada decembra un 2009. gada decembra secinājumiem, novērtēs progresu jautājumos, uz kuriem attiecas 2005. gada 21. septembra deklarācija. Ja netiks gūti nekādi panākumi, Komisija iesaka ES saglabāt savus no 2006. gada spēkā esošos pasākumus, kuriem būs nepārtraukta ietekme uz vispārējo sarunu virzību. Turcijai jāpaātrina darbs, lai ar savam kaimiņvalstīm atrisinātu divpusējus jautājumus, tostarp robežstrīdus. Ir atjaunots stimuls uzlabot attiecības ar Grieķiju. Grieķija iesniedza būtisku skaitu formālu sūdzību par nepārtrauktiem gaisa telpas pārkāpumiem no Turcijas puses, tostarp lidojumiem pāri Grieķijas salām. Grieķija arī sūdzējās par pārkāpumiem tās teritoriālajos ūdeņos. Nav ratificēti protokoli par attiecību uzlabošanu ar Armēniju, kurus parakstīja 2009. gadā. Pievienošanās procesa uzsākšana ar Īslandi Ir uzsākts pievienošanās process ar Īslandi. Pēc Komisijas ieteikuma 2010. gada februāra atzinumā un jūnija Eiropadomes lēmuma pievienošanās sarunas uzsāka 2010. gada jūlijā, un drīzumā sāksies Īslandes tiesību aktu izskatīšana atbilstīgi ES acquis (skrīnings). Īslandei patlaban ir piešķirta IPA palīdzība, kas ir pieejama, lai atbalstītu valsts centienus pilnībā sagatavoties dalībai ES. Ir gūti stabili panākumi, lai turpinātu uzlabot to tiesību aktu sistēmu, kas saistīti ar interešu konfliktiem un politisko partiju finansēšanu. Tika veikti grozījumi noteikumos par tiesnešu iecelšanu, lai turpmāk stiprinātu tiesu iestāžu neatkarību. Ir veikti svarīgi ekonomikas stabilizācijas pasākumi. Virzība panākta valsts finanšu konsolidācijā un finanšu sistēmas atjaunošanā. Tiek īstenota SVF programma. Tomēr ekonomiskā situācija ir nestabila, un problēmas nav atrisinātas. Īslandei būs jāizpilda pašreizējās saistības, piemēram, tās, kuras noteikusi EBTA Uzraudzības iestāde (EUI) saskaņā ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu. Ir vajadzīgas ievērojamas pūles, lai nodrošinātu, ka pilsoņi Īslandē ir labi informēti par to, ko nozīmē dalība ES. SECINāJUMI UN IETEIKUMI Pamatojoties uz iepriekšminēto analīzi, Komisija nāk klajā ar šādiem secinājumiem un ieteikumiem : 1. Paplašināšanās pastiprina mieru un drošību Eiropā. ES stratēģiskajās interesēs ir turpināt paplašināšanās procesu, pamatojoties uz saskaņotajiem principiem un nosacījumiem un atjaunoto vienprātību par paplašināšanos, ko Eiropadome apstiprināja 2006. gada decembrī. Lai paplašināšanās būtu sekmīga, vajadzīga visu ieinteresēto aprindu stingra politiskā apņemšanās. Visām iesaistītajām pusēm jātic, ka paplašināšanās ir īstenojams process. Kandidātvalstīm jābūt labi sagatavotām, īstenojot stingrus noteikumus, un, tiklīdz šādi noteikumi ir izpildīti, to rīcībā jābūt skaidrai un taustāmai Eiropas perspektīvai. 2. Paplašināšanās process palīdz ES labāk sasniegt tās politikas mērķus daudzās jomās, kuras ir svarīgas ekonomikas atveseļošanai un ilgtspējīgai izaugsmei, tostarp, regulatīvā konverģence un iekšējais tirgus, enerģētika, transports, vides aizsardzība un centieni ierobežot klimata pārmaiņas, kā arī padarīt ES par drošāku vietu. 3. Komisija turpinās nostiprināt paplašināšanās valstu makroekonomikas politikas virzienu uzraudzību, ņemot vērā jaunākās tendences ES ekonomikas pārvaldībā. Komisija sagaida , ka paplašināšanās valstis īstenos ar ES saistītas reformas un uzlabos uzņēmējdarbības vidi, tādējādi palīdzot novērst ekonomikas krīzes sekas un panākot ilgtspējīgu izaugsmi. Komisija iesaistīs paplašināšanās valstis iniciatīvās, kuras uzsāktas ES mērogā, lai sasniegtu stratēģijā „Eiropa 2020” noteiktos mērķus. Tā aicina paplašināšanās valstis savās valsts politikas prioritātēs atspoguļot stratēģijas „Eiropa 2020” mērķus, iesaistīties reģionālajās politiskajās grupās, lai regulāri pārskatītu minēto reformu rezultātus, kā arī vajadzības gadījumā noteikt reģioniem paredzētus mērķus. 4. Komisija mudina paplašināšanās valstis strādāt, lai uzlabotu neaizsargātāko grupu apstākļus, tostarp romu integrēšanu sociālajā un ekonomikas jomā. Komisija ir apņēmusies tās atbalstīt šajos centienos. 5. Komisija joprojām prioritāti piešķirs tiesu iestāžu un valsts pārvaldes reformai, cīņai pret organizēto noziedzību un korupciju, kā arī turpmāk pastiprinās dialogu tiesiskuma jomā ar paplašināšanās valstīm. Lielākajai daļai paplašināšanās valstu daudz jāpaveic, lai konsolidētu tiesiskumu un, jo īpaši, izveidotu ticamus uzskaites datus cīņā pret organizēto noziedzību un korupciju. 6. Vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvība aizvien sagādā bažas lielākajā daļā paplašināšanās valstu, un konstatētās problēmas jārisina prioritārā kārtā. Virzība šajā jomā ir būtiska, un to cieši uzraudzīs Komisija. Komisija turpinās atbalstīt pilsoniskās sabiedrības organizācijas un pilnībā izmantos savu pilsoniskās sabiedrības mehānismu. 7. Reģionālā sadarbība ir būtisks Stabilizācijas un asociācijas procesa elements. Rietumbalkānu valstis ir guvušas ievērojumus panākumus reģionālajā sadarbībā, ko nevajadzētu apdraudēt atšķirīgajām nostājām Kosovas jautājumā. Reģionālās sadarbības padomei jāvelta uzmanība uz rezultātiem orientētas stratēģijas īstenošanai. 8. Būtisks progress panākts ceļā uz vīzu liberalizāciju . Tika atcelta vīzas prasība attiecībā uz pilsoņiem no Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Melnkalnes un Serbijas. Drīzumā vīzu režīms tiks atcelts arī Bosnijai un Hercegovinai, kā arī Albānijai, pamatojoties uz nepārprotamiem pierādījumiem, ka arī tās ir izpildījušas attiecīgos kritērijus. Attiecīgajām valstīm jāvelta papildu centieni, lai informētu savus pilsoņus par bezvīzu režīma darbības jomu un ierobežojumiem, cieši uzraudzītu tā īstenošanu un vajadzības gadījumā veiktu pienācīgus korektīvos pasākumus. 9. Iesaistītajām pusēm jāatrisina divpusējie jautājumi labu kaimiņattiecību garā, ņemot vērā ES vispārējās intereses. Divpusējiem jautājumiem nebūtu jākavē pievienošanās process. ES ir gatava veicināt risinājumu meklēšanu un atbalstīt attiecīgās iniciatīvas. Ir pienācis laiks reģionam atbrīvoties no tā pagātnes konfliktu mantojuma sekām, izmantojot neseno pozitīvo pieredzi saistībā ar pēckonflikta samierināšanu. Galvenais risinājums ir labas kaimiņattiecības. 10. Komisija atgādina, ka saskaņā ar sarunu programmām un Padomes apstiprinātajiem pasākumiem ir jāatver vai provizoriski jāslēdz tās sarunu sadaļas, attiecībā uz kurām ir pabeigti tehniskie sagatavošanās darbi, ņemot vērā attiecīgo acquis . ES interesēs ir atvērt sarunas par sarežģītām sadaļām sarunu agrīnā posmā, tostarp sadaļu par tiesu iestādēm un pamattiesībām, kam vajadzīgs izveidot pārliecinošus un ticamus uzskaites datus , tādēļ, visticamāk, šīs sadaļas tiks slēgtas pašās beigās. 11. Pirmspievienošanās palīdzība ir būtiska paplašināšanās stratēģijas daļa un ir paredzēta, lai sasniegtu partnerībās un progresa ziņojumos noteiktās prioritātes. Saņēmējvalstīm jāstiprina savas spējas efektīvi izmantot ES līdzekļus. 12. Komisija aicina dalībvalstis cieši sadarboties ar ES iestādēm, lai stiprinātu atbalstu paplašināšanās procesam un izpratni par to, un lai paskaidrotu, kā tas var mums palīdzēt sasniegt mūsu kopējos mērķus. Komisija ir apņēmusies uzlabot objektīvas informācijas plūsmu par paplašināšanās procesu, ko sniedz lietotājam saprotamā veidā dažādos pašreiz pieejamajos plašsaziņas līdzekļos. 13. Horvātija ir guvusi ievērojamus panākumus dalības kritēriju izpildē, un pievienošanās sarunas ir beigu posmā. Saskaņā ar sarunu programmu Horvātijas virzībai pievienošanās procesā aizvien būtiska ir pilnīga sadarbība ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai. Komisija uzskata, ka sarunas ir jāslēdz, tiklīdz Horvātija būs izpildījusi atlikušos neizpildītos kritērijus, īpaši tiesu iestāžu un pamattiesību jomā, tostarp cīņā pret korupciju, tādējādi neradot vajadzību ES pēc pievienošanās izmantot sadarbības un pārbaudes mehānismu. Komisija cieši uzraudzīs Horvātijas panākto progresu tiesu iestāžu un pamattiesību jomā, kā arī novērtēs situāciju 2011. gada pirmajā ceturksnī. 14. Turcija turpināja savu politisko reformu procesu, īpaši veicot grozījumus tās konstitūcijā. Jāsasniedz turpmāki rezultāti tādās jomās kā pamattiesības, demokrātiskā atvērtība un ieinteresēto aprindu iesaistīšana reformu procesā. Īpašas grūtības sagādā vārda brīvības nodrošināšana praksē. Pievienošanās sarunās ir panākts progress, lai gan virzība bija samērā lēna. Ja Turcija turpinās pildīt sarunu programmā noteiktos kritērijus un prasības, varēs paātrināt sarunu gaitu. Pašreiz ir svarīgi, lai Turcija izpildītu savas saistības īstenot Asociācijas nolīguma Papildprotokolu pilnīgi nediskriminējošā veidā un panāktu virzību divpusēju attiecību normalizēšanā ar Kipras Republiku. ES turpinās sekot līdzi panākumiem un saskaņā ar Padomes secinājumiem, tostarp 2006. gada decembra un 2009. gada decembra secinājumiem, novērtēs progresu jautājumos, uz kuriem attiecas 2005. gada 21. septembra deklarācija. Ja netiks gūti nekādi panākumi, Komisija iesaka ES saglabāt savus no 2006. gada spēkā esošos pasākumus, kuriem būs nepārtraukta ietekme uz vispārējo sarunu virzību. 15. Attiecībā uz Kipras jautājumu Kipras grieķu un Kipras turku kopienas vadītāji turpina sarunas par saskaņotu risinājumu Apvienoto Nāciju aizbildniecībā. Komisija atbalsta šos centienus un sniedz tehniskas konsultācijas jautājumos, kuri ir ES kompetencē. Tā aicina abu pušu vadītājus stiprināt centienus, lai pēc iespējas drīzāk rastu veiksmīgu sarunu risinājumu un atkārtoti uzsver aicinājumu Turcijai dot konkrētu ieguldījumu Kipras jautājuma visaptverošā risināšanā. 16. Ir uzsākts pievienošanās process ar Īslandi . Pēc Komisijas ieteikuma 2010. gada februāra atzinumā un jūnija Eiropadomes lēmuma 2010. gada jūlijā tika uzsāktas pievienošanās sarunas, un drīzumā sāksies Īslandes tiesību aktu izskatīšana atbilstīgi ES acquis (skrīnings). Īslandei būs jāizpilda pašreizējās saistības, piemēram, tās, kuras noteikusi EBTA Uzraudzības iestāde (EUI) saskaņā ar EEZ līgumu. Ir vajadzīgas ievērojamas pūles, lai nodrošinātu, ka Īslandes pilsoņi ir labi informēti par to, ko nozīmē dalība ES. 17. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika turpina pietiekamā mērā pildīt politiskos kritērijus. Galvenajās reformas jomās ir gūti panākumi, lai gan virzība nebija vienmērīga. Vajadzīgi centieni īpaši attiecībā uz tiesu iestāžu un valsts pārvaldes reformām. Komisija atkārtoti iesaka Eiropas Savienībai uzsākt pievienošanās sarunas ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Ir svarīgi uzturēt labas kaimiņattiecības, tostarp ANO aizbildnībā panākt saskaņotu un abpusēji pieņemamu risinājumu par valsts nosaukumu. 18. Komisijas šodien pieņemtajos atzinumos tā iesaka uzsākt pievienošanās sarunas ar Melnkalni un Albāniju , tiklīdz minētās valstis būs sasniegušas vajadzīgo atbilstības līmeni attiecībā uz dalības kritērijiem, kurus noteica Eiropadomes 1993. gada sanāksmē Kopenhāgenā. Jo īpaši Melnkalnei un Albānijai jāīsteno katrā atzinumā izklāstītās īpašās svarīgākās prioritātes. Komisija iesaka Padomei piešķirt Melnkalnei kandidātvalsts statusu. Tā rosina Albāniju pielikt papildu pūles, ņemot vērā līdz šim panākto progresu. Komisijas progresa ziņojumos par abām valstīm, kas būs ietverti 2011. gada paplašināšanās dokumentu kopumā, īpaša uzmanība tiks veltīta galvenajām prioritātēm, kuras jāīsteno, lai uzsāktu pievienošanās sarunas. 19. Serbija pieteicās dalībai ES 2009. gada decembrī, un 2010. gada oktobrī Padome aicināja Komisiju iesniegt atzinumu. Serbija turpināja īstenot tās politisko reformu programmu un veidot uzskaites datus par Pagaidu nolīguma īstenošanu. Tai ir labas izredzes izpildīt prasības saskaņā ar SAN. Serbija ir veikusi svarīgus pasākumus pēckonflikta samierināšanas procesā reģionā. Ir vajadzīgas papildu pūles attiecībā uz tiesu iestāžu un valsts pārvaldes reformu, kā arī cīņu pret organizēto noziedzību un korupciju. Serbija turpināja sadarboties ar Starptautisko kara noziegumu tribunālu Bijušajai Dienvidslāvijai. Tomēr divi atlikušie ICTY meklētie noziedznieki aizvien ir brīvībā. Kā izklāstīts Padomes 2010. gada 25. oktobra secinājumos, pilnīga sadarbība ar minēto tribunālu ir svarīgs priekšnoteikums dalībai ES. Serbijai jāpierāda konstruktīvāka attieksme attiecībā uz Kosovas līdzdalību reģionālajā tirdzniecībā un sadarbībā. Jāstiprina sadarbība ar EULEX tiesiskuma misiju attiecībā uz Kosovas ziemeļu daļu. 20. Pēc ANO Ģenerālās Asamblejas rezolūcijas pieņemšanas ES sekmēs dialoga procesu starp Prištinu un Belgradu, lai veicinātu sadarbību, panāktu progresu ceļā uz dalību ES un uzlabotu cilvēku dzīvi. 21. Decentralizācijas process Kosovā ir būtiski pavirzījies uz priekšu, un ir pastiprinājusies sadarbība ar EULEX . Valdība ir uzlabojusi spējas īstenot Kosovas Eiropas darba kārtību un reformu politiku. Tomēr nav atrisinātas būtiskas problēmas attiecībā uz tiesiskumu, tostarp valsts pārvaldes un tiesu iestāžu reforma, kā arī korupcijas, organizētās noziedzības un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanas jautājumi. Problemātiskas jomas aizvien ir dialogs un samierināšana starp kopienām un mazākumtautību, īpaši Kosovas serbu, aizsardzība un integrācija. Iestādēm jānodrošina konstruktīva pieeja Kosovas dalībai reģionālās sadarbības forumos, lai ņemtu vērā reģionālās tendences.Komisija turpina uzsāktās iniciatīvas, kuras noteiktas tās 2009. gada oktobra paziņojumā par Kosovu, saskaņā ar 2009. gada decembra Padomes secinājumiem. Komisija atzinīgi vērtē nesenos Kosovas panākumus, kurus tā guva, pieņemot tiesību aktus atpakaļuzņemšanas jomā, izstrādājot rīcības plānu par repatriantu atkārtotu integrēšanu, pateicoties atvēlētajiem līdzekļiem. Saskaņā ar konsekventu īstenošanu Komisija ir apņēmusies drīzumā uzsākt dialogu par vīzu režīma liberalizāciju . Komisija palīdz Kosovai īstenot nosacījumus, kas vajadzīgi, lai varētu noslēgt iespējamo tirdzniecības nolīgumu ar ES. Tiklīdz Kosova būs izpildījusi attiecīgās prasības, Komisija ierosinās sarunu norādes par tirdzniecības nolīgumu . Komisija ierosinās sniegt iespēju Kosovai piedalīties attiecīgajās Eiropas Savienības programmās , piemēram, programmā „Eiropa pilsoņiem” un „Kultūra”. Šajā saistībā Komisija ierosinās sarunu norādes pamatnolīgumam. 22. Bosnijai un Hercegovinai jāizveido valdība, kas apņemas strādāt pie valsts uzņemšanas ES un paātrina attiecīgās reformas. Bosnijai un Hercegovinai steidzamā kārtā jāveic sākotnēji pasākumi, lai saskaņotu tās konstitūciju ar Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, un jāuzlabo savu iestāžu darbība. Valstij jāspēj pieņemt, īstenot un izpildīt ES tiesību aktus un noteikumus. Attiecībā uz starptautiskajām saistībām aizvien ir svarīgi sasniegt mērķus un izpildīt nosacījumus, kuri ir noteikti, lai slēgtu Augstā pārstāvja biroju. ES, pastiprinot ES pārstāvju klātbūtni, palīdzēs Bosnijai un Hercegovinai īstenot ES darba kārtībā noteiktos mērķus. 23. Kopumā 2010. gada progresa ziņojumos norādīts, ka ES paplašināšanās process virzās tādā ritmā, ko lielākoties nosaka kandidātvalstu pierādītas spējas uzņemties dalības saistības. Šajā nolūkā jāveic noturīgas reformas , kā arī tiesību aktu un institucionālie pielāgojumi, kas ir ticami un pārliecinoši. Tā kā attiecīgās valstis pilda noteiktos standartus, īpaši tos, kas saistīti ar tiesiskumu, pamattiesībām un brīvībām, ES ir apņēmusies strādāt ar valstīm, lai virzītos uz nākamajiem posmiem paplašināšanās procesā. 1. PIELIKUMS Komisijas atzinumos ietvertie secinājumi un ieteikumi par Melnkalnes un Albānijas pieteikumiem dalībai ES Melnkalne Melnkalne ir guvusi panākumus, pildot Eiropadomes sanāksmē Kopenhāgenā 1993. gadā noteiktos kritērijus, kuri saistīti ar to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesības un mazākumtautību aizsardzību un to tiesību ievērošanu, kā arī Stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumus. Tomēr ir nepieciešams turpmāks darbs. Attiecībā uz ekonomikas kritērijiem Melnkalne ir panākusi konkrētu makroekonomikas stabilitātes pakāpi. Lai kļūtu par funkcionējošu tirgus ekonomiku, kā noteikts Eiropadomes 1993. gada sanāksmē Kopenhāgenā, Melnkalnei jāatrisina iekšējās un ārējās nelīdzsvarotības, arī pašreizējās nepilnības, īpaši finanšu nozarē un darba tirgu darbībā, kā arī jāstiprina tiesiskums. Lai tā varētu tikt galā ar konkurences spiedienu un tirgus ietekmi Eiropas Savienībā vidējā termiņā, Melnkalnei jāstiprina sava fiziskā infrastruktūra un cilvēku kapitāls un jāturpina īstenot strukturālās reformas. Melnkalnes datu uzskaite par saistību īstenošanu saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu kopumā ir pozitīva. Melnkalnei būs labas izredzes uzņemties dalības saistības vidējā termiņā lielākajā daļā acquis jomu, ja tā turpinās saskaņot tiesību aktus un ja tiks veltīts ievērojams un ilgtspējīgs turpmāks darbs, lai nodrošinātu tiesību aktu īstenošanu un ieviešanu. Īpaša uzmanība jāvelta tādām jomām kā preču brīva aprite, intelektuālā īpašuma tiesības, lauksaimniecība un lauku attīstība, pārtikas nekaitīgums, veterinārā un fitosanitārā politika, zivsaimniecība, statistika, sociālā politika un nodarbinātība, reģionālā politika un strukturālo instrumentu koordinācija, tiesu iestādes un pamattiesības, tiesiskums, brīvība un drošība, kā arī finanšu kontrole. Pilnību atbilstību acquis vides jomā varētu sasniegt tikai ilgtermiņā, un tam būtu vajadzīgi lielāki ieguldījumi, tādēļ darbs šajā jomā jāpaātrina. Melnkalnes pievienošanai būtu ierobežota vispārējā ietekme uz Eiropas Savienības politikas virzieniem, un tā neietekmētu ES spējas saglabāt un padziļināt pašas Savienības attīstību. Komisija uzskata, ka sarunas ar Melnkalni par pievienošanos Eiropas Savienībai būtu jāuzsāk, tiklīdz valsts būs sasniegusi vajadzīgo atbilstības pakāpi attiecībā uz dalības kritērijiem un īpaši Kopenhāgenas politiskajiem kritērijiem, kuros pieprasīts panākt to iestāžu stabilitāti, kas garantē jo īpaši tiesiskumu. Šajā ziņā Melnkalnei jo īpaši vajag izpildīt šādas svarīgākās prioritātes. - Uzlabot ar vēlēšanām saistītos tiesību aktus saskaņā ar EDSO-DICB, kā arī Venēcijas komisijas ieteikumiem. Stiprināt parlamenta likumdošanas un pārraudzības funkciju. - Pabeigt būtiskus pasākumus valsts pārvaldes reformas jomā, tostarp veikt grozījumus likumā par vispārējo administratīvo procedūru un likumā par civildienesta ierēdņiem un valsts ierēdņiem, kā arī stiprināt Cilvēkresursu pārvaldības iestādi un Valsts revīzijas iestādi, lai uzlabotu profesionālismu un valsts pārvaldes depolitizāciju, kā arī stiprinātu pārredzamu un uz nopelniem balstītu pieeju iecelšanai un paaugstināšanai amatā. - Stiprināt tiesiskumu, īpaši veicot depolitizētu un uz nopelniem balstītu tiesas un prokuratūru padomju darbinieku, kā arī valsts prokuroru iecelšanu amatā, kā arī nostiprinot tiesnešu un prokuroru neatkarību, autonomiju, efektivitāti un atbildību. - Uzlabot tiesību aktus korupcijas apkarošanas jomā un īstenot valdības izstrādāto korupcijas apkarošanas stratēģiju un rīcības plānu. Izveidot stabilu datu uzskaiti par aktīvu izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un notiesājošu spriedumu pieņemšanu korupcijas lietās visos līmeņos. - Stiprināt cīņu pret organizēto noziedzību, pamatojoties uz draudu novērtējumu un aktīvu izmeklēšanu, pastiprinātu sadarbību ar reģionālajiem un ES partneriem, efektīvu kriminālizmeklēšanas datu apstrādi un uzlabotām tiesībaizsardzības iestāžu spējām un koordināciju. Izstrādāt ticamu datu uzskaiti šajā jomā. - Būtiski uzlabot plašsaziņas līdzekļu brīvību, saskaņojot tiesību aktus ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas praksi goda aizskaršanas jomā, un stiprināt sadarbību ar pilsonisko sabiedrību. - Īstenot tiesisko un politisko regulējumu diskriminācijas novēršanas jomā saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Garantēt juridisko statusu pārvietotajām personām, īpaši romiem, ashkaliem un ēģiptiešiem, kā arī nodrošināt to tiesību ievērošanu. Šajā nolūkā jāpieņem un jāīsteno ilgtspējīga stratēģija, lai slēgtu Konikas nometni. Melnkalne tiek aicināta turpināt konstruktīvi iesaistīties reģionālajā sadarbībā un stiprināt divpusējās attiecības ar kaimiņvalstīm. Jāatrisina nenokārtoti divpusējie jautājumi. Jāturpina vienmērīgi īstenot SAN, šajā kontekstā pienācīga uzmanība jāvelta konstatētajiem trūkumiem tādās jomās kā valsts atbalsts un tranzīta pārvadājumi. Turklāt valsts tiek strikti mudināta turpināt uzlabot savas administratīvās spējas visās jomās. Vajadzīgi īpaši centieni attiecībā uz valsts administrācijas efektivitāti un objektivitāti jutīgās jomās, piemēram, vides aizsardzība. Pilnībā jāizmeklē gadījumi, kuros notikusi vardarbība pret žurnālistiem un NVO aktīvistiem un to iebiedēšana. Jārisina jautājumi, kuri saistīti ar vardarbību ģimenē, ļaunprātīgu izturēšanos un standartam neatbilstošiem apstākļiem cietumos. Ņemot vērā līdz šim paveikto, Komisija iesaka Padomei piešķirt Melnkalnei kandidātvalsts statusu. Komisija uzraudzīs vajadzīgo pārmaiņu progresu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma institucionālajā ietvarā un turpinās atbalstīt centienus, izmantojot IPA finanšu instrumentu. Komisija iesniegs ziņojumu par Melnkalnes progresu 2011. gada paplašināšanās dokumentu kopumā. Minētajā ziņojumā īpašu uzmanību veltīs galveno prioritāšu īstenošanai, kuras jārisina, lai uzsāktu pievienošanās sarunas. Albānija Albānija ir guvusi panākumus, pildot Eiropadomes sanāksmē Kopenhāgenā 1993. gadā noteiktos kritērijus, kuri saistīti ar to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesības un mazākumtautību aizsardzību un to tiesību ievērošanu, kā arī Stabilizācijas un asociācijas procesa nosacījumus. Tomēr ir vajadzīgs apjomīgs turpmāks darbs. Attiecībā uz ekonomikas kritērijiem Albānija ir panākusi konkrētu makroekonomikas stabilitātes pakāpi. Lai kļūtu par funkcionējošu tirgus ekonomiku, kā noteikts Eiropadomes 1993. gada sanāksmē Kopenhāgenā, Albānijai turpmāk jāstiprina pārvaldība, jāuzlabo darba tirgus darbība, jānodrošina īpašumtiesību atzīšana un jāstiprina tiesiskums. Lai tā varētu tikt galā ar konkurences spiedienu un tirgus ietekmi Eiropas Savienībā vidējā termiņā, Albānijai jāstiprina sava fiziskā infrastruktūra un cilvēku kapitāls un jāīsteno turpmākas strukturālās reformas. Albānijas datu uzskaite par saistību īstenošanu saskaņā ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu kopumā ir pozitīva. Albānijai būs labas izredzes uzņemties dalības saistības vidējā termiņā lielākajā daļā acquis jomu, ja tā turpinās saskaņot tiesību aktus un ja tiks veltīts ievērojams un ilgtspējīgs turpmāks darbs, lai nodrošinātu tiesību aktu īstenošanu un ieviešanu. Īpaša uzmanība jāvelta tādām jomām kā preču brīva aprite, intelektuālā īpašuma tiesības, informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi, lauksaimniecība un lauku attīstība, pārtikas nekaitīgums, veterinārā un fitosanitārā politika, zivsaimniecība, transporta politika, sociālā politika un nodarbinātība, reģionālā politika un strukturālo instrumentu koordinācija, tiesu iestādes un pamattiesības, tiesiskums, brīvība un drošība, kā arī finanšu kontrole. Pilnīgu atbilstību acquis vides jomā varētu sasniegt tikai ilgtermiņā, un tam būtu vajadzīgi lielāki ieguldījumi, tādēļ darbs šajā jomā jāpaātrina. Albānijas pievienošanai būtu ierobežota vispārējā ietekme uz Eiropas Savienības politikas virzieniem, un tā neietekmētu ES spējas saglabāt un padziļināt pašas Savienības attīstību. Komisija uzskata, ka sarunas ar Albāniju par pievienošanos Eiropas Savienībai būtu jāuzsāk, tiklīdz valsts būs sasniegusi vajadzīgo atbilstības pakāpi attiecībā uz dalības kritērijiem un īpaši Kopenhāgenas politiskajiem kritērijiem, kuros pieprasīts panākt to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju un tiesiskumu. Šajā ziņā Albānijai jo īpaši vajag izpildīt šādas svarīgākās prioritātes. - Nodrošināt parlamenta pareizu darbību, pamatojoties uz konstruktīvu un ilgtspējīgu politisko dialogu visu politisko partiju starpā. - Pieņemt neapstiprinātos tiesību aktus, kam vajadzīgs pastiprināts balsu vairākums parlamentā. - Iecelt ombudu un nodrošināt parlamentā sakārtotu uzklausīšanas un balsošanas procesu attiecībā uz konstitucionālās un augstākās tiesas ierēdņu iecelšanu amatā. - Veikt grozījumus tiesību aktu sistēmā attiecībā uz vēlēšanām saskaņā ar EDSO-DICB ieteikumiem. - Nodrošināt, ka vēlēšanas notiek saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. - Pabeigt svarīgus pasākumus valsts pārvaldes reformā, tostarp veikt grozījumus civildienesta likumā un stiprināt valsts pārvaldes departamentu, lai uzlabotu profesionālismu un valsts pārvaldes depolitizāciju, kā arī stiprinātu pārredzamu un uz nopelniem balstītu pieeju iecelšanai un paaugstināšanai amatā. - Stiprināt tiesiskumu, pieņemot un īstenojot tiesu iestāžu reformas stratēģiju, nodrošinot tiesu iestāžu neatkarību, efektivitāti un atbildību. - Efektīvi īstenot valdības korupcijas apkarošanas stratēģiju un rīcības plānu, novērst šķēršļus izmeklēšanai, īpaši attiecībā uz tiesnešiem, ministriem un parlamenta locekļiem, izveidot stabilu datu uzskaiti par aktīvu izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un notiesājošu spriedumu pieņemšanu korupcijas lietās visos līmeņos. - Stiprināt cīņu pret organizēto noziedzību, pamatojoties uz draudu novērtējumu un aktīvu izmeklēšanu, pastiprinātu sadarbību ar reģionālajiem un ES partneriem, kā arī uzlabotu tiesībaizsardzības iestāžu koordināciju. Izstrādāt ticamu datu uzskaiti šajā jomā. - Pēc plašas apspriešanās ar ieinteresētajām aprindām un ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru, sagatavot, pieņemt un īstenot valsts stratēģiju un rīcības plānu par īpašumtiesībām; tam būtu jāattiecas uz īpašumu atgūšanas, kompensācijas un legalizācijas procesu. - Veikt konkrētus pasākumus, lai stiprinātu cilvēktiesību aizsardzību, īpaši attiecībā uz sievietēm, bērniem un romiem, kā arī efektīvi īstenot diskriminācijas novēršanas politiku. - Veikt papildu pasākumus, lai uzlabotu izturēšanos pret aizturētajiem policijas iecirkņos, pirmstiesas apcietinājumā un cietumos. Stiprināt ļaunprātīgas izturēšanās gadījumu tiesisko kontroli un uzlabot ombuda ieteikumu īstenošanu šajā jomā. Albānija tiek aicināta turpināt konstruktīvi iesaistīties reģionālajā sadarbībā un stiprināt divpusējās attiecības ar kaimiņvalstīm. Jāturpina vienmērīgi īstenot SAN, šajā kontekstā pienācīga uzmanība jāvelta minēto saistību izpildes termiņu ievērošanai. Turklāt, valsts tiek strikti mudināta turpmāk nostiprināt savas administratīvās spējas visās jomās. Jāuzlabo sadarbība ar pilsonisko sabiedrību. Albānijai jāpiešķir pienācīgi līdzekļi, lai garantētu efektīvu tās cilvēktiesību aizsardzības iestāžu darbību un jāuzlabo centieni mazākumtautību aizsardzības jomā. Jāstiprina plašsaziņas līdzekļu brīvība un neatkarība, kā arī jāatrisina jautājums par politisko spēku dominējošo ietekmi. Komisija uzraudzīs vajadzīgo pārmaiņu progresu Stabilizācijas un asociācijas nolīguma institucionālajā ietvarā un turpinās atbalstīt centienus, izmantojot IPA finanšu instrumentu. Komisija iesniegs ziņojumu par Albānijas progresu 2011. gada paplašināšanās dokumentu kopumā. Minētajā ziņojumā īpašu uzmanību veltīs galveno prioritāšu īstenošanai, kuras jārisina, lai uzsāktu pievienošanās sarunas. 2. PIELIKUMS Secinājumi par progresa ziņojumiem par Horvātiju, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Serbiju, Kosovu, Turciju un Īslandi Horvātija Horvātija turpina pildīt politiskos kritērijus . Panākumi gūti daudzās jomās, tostarp tiesiskuma jomā. Tomēr vēl jāturpina centieni un tie jāpastiprina, īpaši tādās jomās kā tiesu iestāžu un valsts pārvaldes reformas, cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību, mazākumtautību aizsardzība un to tiesību ievērošana, kā arī bēgļu atgriešanās. Vēl vairāk tika nostiprināta demokrātija un tiesiskums . Valdība un parlaments turpināja efektīvi darboties. Tomēr jāuzlabo parlamenta spējas rūpīgi izvērtēt likumdošanas procesu. Tika turpināta tiesu iestāžu reforma, bet vēl nav atrisinātas būtiskas problēmas, īpaši attiecībā uz tiesu iestāžu efektivitāti, neatkarību un atbildību. Valsts pārvaldes reformas jomā gūtie panākumi ir nelieli. Stājās spēkā likums par vispārējām valsts pārvaldes procedūrām, un tika pieņemta cilvēkresursu attīstības stratēģija un civildienesta rīcības plāns. Tomēr valsts pārvaldē aizvien ir trūkumi, tostarp sarežģītas administratīvās procedūras, politizācija un vāja cilvēkresursu pārvaldība. Lai sasniegtu taustāmus rezultātus, vajadzīga stiprāka politiskā apņemšanās un uzlabota koordinācija starp galvenajām iesaistītajām aprindām centrālajā, reģionālajā un vietējā mērogā. Tika turpināta tiesu iestāžu reforma . Tika samazināts neizskatīto lietu skaits un nostiprināta tiesu iestāžu neatkarība, veicot grozījumus konstitūcijā. Tomēr reformas procesa galvenie plānotie rezultāti vēl nav sasniegti. Vēl ir jāveic darbs, īpaši attiecībā uz pārredzamu kritēriju piemērošanu, ieceļot amatā tiesnešus un prokurorus, turpmāku neizskatīto lietu skaita samazināšanu, tiesvedības ilgumu un lēmumu izpildi. Zināmi panākumi vērojami kara noziegumu lietu izskatīšanā, tostarp ir pārskatīti apšaubāmi spriedumi, kas pieņemti 20. gadsimta deviņdesmitajos gados. Aizvien ir aktuāla nesodāmības problēma, īpaši attiecībā uz noziegumiem pret etniskajiem serbiem, un daudzi no šiem noziegumiem nav pienācīgi izmeklēti. Labi panākumi gūti cīņā pret korupciju . Ir uzlabojusies pretkorupcijas vispārējā koordinācija un īstenošana. Birojs, kas nodarbojas ar cīņu pret korupciju un organizēto noziedzību, turpināja aktīvi darboties un izvirzīja apsūdzības dažās svarīgās lietās. Pieauga tiesas spriedumu skaits. Konstitūcijā tika ietvertas tiesības piekļūt valsts iestāžu rīcībā esošajai informācijai. Korupcija joprojām vērojama daudzās jomās. Nesen atjauninātās juridiskās un valsts pārvaldes struktūras vēl pilnībā jāpārbauda praksē, īpaši tiesu spēja izskatīt aizvien lielāku skaitu sarežģītu lietu. Jāizveido datu uzskaite par efektīvu izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un tiesas spriedumiem, īpaši attiecībā uz augsta līmeņa korupciju. Interešu konfliktu novēršanā gūtie panākumi ir nelieli. Ir panākti tikai nelieli uzlabojumi tiesību aktu piemērošanā saistībā ar piekļuvi informācijai. Trūkumi nav novērsti attiecībā uz politisko partiju finansēšanu un vēlēšanu kampaņām. Zināmi panākumi vērojami cilvēktiesību un mazākumtautību aizsardzības jomā. Kopumā ir nodrošināta cilvēktiesību aizsardzība, bet vēl jārisina būtiskas problēmas īstenošanas jomā. Attiecībā uz tiesu pieejamību ir uzsākta būtiska administratīvās tiesvedības sistēmas reforma. Patlaban tiek sniegta valsts finansēta bezmaksas juridiskā palīdzība. Tomēr procedūras ir sarežģītas, un kopējais sniegtā atbalsta līmenis ir zems. Attiecībā uz cietumu sistēmu ir izstrādāti tiesību akti, lai uzlabotu apstākļus cietumos, ieviešot plānoto pārbaudes sistēmu. Cietumi aizvien ir pārpildīti, un tajos netiek nodrošināta pienācīga veselības aizsardzība. Attiecībā uz ļaunprātīgu izturēšanos ombuds turpināja saņemt sūdzības par to, ka policija pārmērīgi lietojusi spēku. Vārda brīvība , tostarp plašsaziņas līdzekļu brīvība un plurālisms, ir noteikts ar likumu un kopumā tiek ievērots. Tomēr redaktori un žurnālisti turpina ziņot par politisku spiedienu. Problemātisks jautājums aizvien ir vietējo plašsaziņas līdzekļu neatkarība. Neliels progress tika panākts attiecībā uz sieviešu tiesībām un dzimumu līdztiesību. Sieviešu stāvoklis darba tirgū nav būtiski mainījies, un sieviešu bezdarba līmenis aizvien ir augsts. Bērnu tiesību aizsardzības ombuds sācis aktīvāk darboties bērnu tiesību veicināšanas un aizsardzības jomā. Tomēr šai iestādei pietrūkst atbilstošu līdzekļu, lai pilnībā īstenotu savas pilnvaras. Zināmi panākumi ir vērojami attiecībā uz sociāli neaizsargātiem iedzīvotājiem un cilvēkiem ar īpašām vajadzībām. Tiek stiprinātas cilvēkiem ar īpašām vajadzībām ombuda biroja spējas, īpaši ņemot vērā tā darbības paplašināšanu reģionos. Tomēr nav pietiekamas informācijas par tiesībām un privilēģijām sociālās labklājības, veselības aprūpes un pensiju jomā. Privilēģiju noteikšanas kritēriji netiek piemēroti konsekventi, un tiesību aktu noteikumi par īpašām tiesībām ir sadrumstaloti. Pakāpeniski ir notikusi pāreja no institucionālās aprūpes uz kopienu aprūpes pakalpojumiem. Ir veikti daži pasākumi, lai vairotu izpratni par jauno diskriminācijas novēršanas likumu. Tomēr iestāžu un pilsoņu zināšanas par šā likuma darbības jomu ir ierobežotas, un tiesā tiek iesniegts tikai neliels skaits sūdzību diskriminācijas lietās. Neliels progress panākts attiecībā uz tiesību aktiem noziegumu jomā, lai arī to īstenošana ir agrīnā posmā. Nelieli panākumi ir gūti attiecībā uz mazākumtautību un kultūras tiesību ievērošanu un aizsardzību . Lielāka uzmanība mazākumtautību jautājumiem pievērsta, pateicoties uzlabotajām attiecībām reģionā, īpaši starp Horvātiju un Serbiju. Tika nostiprināti konstitucionālie noteikumi par mazākumtautībām. Uzmanība joprojām tika veltīta romu mazākumtautībai, īpašus uzlabojumus veicot pirmsskolas izglītības jomā. Neraugoties uz stingrajiem pasākumiem finanšu jomā, mazākumtautību organizācijām pieejamo finansējuma līmeni samazināja tikai nelielā mērā. Tomēr saistībā ar mazākumtautībām vēl jāatrisina daudzas problēmas. Horvātijai arī turpmāk jāveicina iecietīga attieksme pret serbu mazākumtautību. Horvātijai arī jāveic piemēroti pasākumi, lai aizsargātu tos, pret kuriem varētu tikt vērsta diskriminācija, naidīgums vai vardarbība. Romu mazākumtautība saskaras ar īpaši sarežģītiem dzīves apstākļiem, un problēmas aizvien jārisina tādās jomās kā izglītība, sociālā aizsardzība, veselības aprūpe, nodarbinātība un piekļuve personiskiem dokumentiem. Mazākumtautībām joprojām ir grūtības nodarbinātības jomā, jo to īpatsvars valsts pārvaldē, tiesu iestādēs un policijā, kā arī plašākā valsts sektorā ir nepietiekams. Zināmi panākumi ir gūti attiecībā uz bēgļiem . Bēgļi turpināja atgriezties Horvātijā. Turpinājās agrāko mājokļa aizņemšanas un īres tiesību turētāju izmitināšana. Ir pieņemts pārskatīts rīcības plāns valdības aizkavēto 2009. gada izmitināšanas plānu paātrinātai īstenošanai, lai to pilnībā īstenotu 2011. gadā. Neliels progress panākts attiecībā uz bojāto mājokļu rekonstrukciju. Tika samazināts ievērojams neizskatīto apelāciju skaits, kuras bija iesniegtas par noraidītajiem rekonstrukcijas palīdzības pieteikumiem. Turpinājās lēmuma īstenošana, ar ko paredz pensijas tiesību validēšanu. Tomēr panākumi 2009. gada izmitināšanas mērķu īstenošanā bija nelieli. Vēl pilnībā jāizskata vairāki tūkstoši izmitināšanas pieteikumu, un bēgļiem, kuri atgriežas, jādara pieejami dzīvokļi. Jāizskata liels skaits mītņu rekonstrukcijas pieprasījumu. Jāpieliek pūles vajadzīgo nosacījumu izveidošanā, lai bēgļi varētu atgriezties uz pastāvīgu dzīvi. Attiecībā uz reģionālajiem jautājumiem un starptautiskajām saistībām Horvātija turpina sadarboties ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ). Valdības izveidotajai īpašajai darba grupai jāturpina darbs, lai atrastu iztrūkstošos artilērijas dokumentus, kurus pieprasījusi ICTY prokuratūra, un izlemtu, ko ar tiem darīt turpmāk. Pēc ministru tikšanās Belgradā 2010. gada martā Sarajevas deklarācijas procesam tika piešķirta jauna nozīme. Minētajā sanāksmē Bosnijas un Hercegovinas, Horvātijas, Melnkalnes un Serbijas ministri piekrita kopīgi strādāt, lai noskaidrotu statistikas datus par bēgļiem. Valstis arī apņēmās strādāt, lai izskatītu vairākus neatrisinātus jautājumus līdz šā gada beigām. Horvātija turpināja aktīvi piedalīties reģionālajās darbībās, tostarp Dienvidaustrumu Eiropas sadarbības procesā ( SEECP ), Reģionālās sadarbības padomē ( RCC ) un Centrāleiropas brīvās tirdzniecības nolīgumā ( CEFTA ). Horvātijas prezidents ir pieņēmis aktīvu pieeju reģionālās sadarbības jautājumos. Turpina attīstīties divpusējās attiecības ar paplašināšanās valstīm un kaimiņos esošajām ES dalībvalstīm, kā arī ar Serbiju. Attiecības ar Slovēniju ir uzlabojušās, kopš parakstīts nolīgums par starptautisko robežas arbitrāžu. Horvātijas ekonomiku smagi ietekmēja pasaules ekonomikas un finanšu krīze. Valsts iegrima recesijā 2009. gada pirmajā ceturksnī, un līdz 2010. gada vidum nebija skaidru pazīmju par atveseļošanos. Ievērojami pieaudzis bezdarbs, valsts deficīts un parāds. Ārējie parādi turpināja palielināties, un tie aizvien rada galvenās svārstības ekonomikā. Monetārā stabilitāte tika saglabāta, pateicoties centrālās bankas īstenotai politikai, un finanšu sektors pārcieta krīzi samērā labi. Attiecībā uz ekonomiskajiem kritērijiem Horvātija ir funkcionējoša tirgus ekonomika. Horvātijai būtu jāspēj tikt galā ar konkurences spiedienu un tirgus ietekmi Eiropas Savienībā, ja tā īstenos visaptverošu reformu programmu, lai novērstu strukturālās nepilnības. Tika saglabāta plaša politiskā vienprātība par tirgus ekonomikas pamatprincipiem. Ekonomikas atveseļošanas programmā ir noteikti vidēja termiņa mērķi ekonomikas politikai. Programmas rezultāti izaugsmes un konkurētspējas jomā starptautiskā mērogā ir atkarīgi no tās efektīvas īstenošanas. Ņemot vērā pašreizējos ierobežojumus, makroekonomikas politika lielā mērā ir bijusi piemērota, lai risinātu globālās ekonomikas un finanšu krīzes sekas. Ar monetāro politiku izdevās saglabāt maiņas likmi un finanšu stabilitāti, vienlaikus mazinot likviditātes problēmas. Pašreizējais tekošā konta deficīts recesijas rezultātā saruka, un inflācijas spiediens pazeminājās. Banku nozare saglabāja elastību pret triecieniem. Tomēr strukturālās reformas kopumā tika īstenotas ļoti lēni, īpaši attiecībā uz privatizāciju un zaudējumus nesošu uzņēmumu restrukturizāciju. Darba tirgū saglabājās zināma stabilitāte, nodarbinātības un dalības līmenis bija zems, kas recesijas laikposmā samazinājās vēl vairāk. Fiskālajā jomā iestāžu centieni bija minimāli, lai ierobežotu deficīta palielināšanos un palielinātu valsts izdevumu efektivitāti. Sociālo maksājumu apjoms aizvien bija augsts, un tie nebija mērķtiecīgi, turklāt liels skaits valsts uzņēmumu turpināja saņemt valsts atbalstu tiešo un netiešu subsīdiju un garantiju veidā. Lai saglabātu fiskālo ilgtspējību vidējā termiņā, svarīgākais uzdevums ir uzlabot budžeta procesu un disciplīnu, kā arī uzlabot valsts izdevumu efektivitāti. Ieguldījumu klimatu joprojām negatīvi ietekmēja lielais regulējošais slogs un daudzi parafiskālie nodokļi. Horvātija ir uzlabojusi spējas uzņemties dalības saistības . Stabili turpinājās sagatavošanās ES prasību izpildei, un lielākajā daļā nozaru tiesību akti jau ir lielā mērā saskaņoti ar ES noteikumiem. Vairākās jomās panākta turpmāka virzība, tostarp sadaļās, kurās jau ir augsts saskaņošanas līmenis. Vajadzīgi papildu centieni konkrētās jomās, lai stiprinātu administratīvās spējas, kas vajadzīgas acquis pareizai īstenošanai. Labi panākumi gūti preču brīvas aprites jomā, un šajā sadaļā tiesību akti ir lielā mērā saskaņoti ar acquis . Tomēr jāturpina darbs, īpaši atbilstības novērtēšanas, metroloģijas un tirgus uzraudzības jomā. Horvātijai jāpabeidz tiesību aktu saskaņošana ar acquis un jāstiprina īstenošanas spējas. Labi panākumi vērojami arī darba ņēmēju brīvas pārvietošanās jomā, un ir sasniegts apmierinošs līmenis tiesību aktu saskaņošanā. Vajadzīgs papildu darbs, lai stiprinātu jo īpaši sociālās nodrošināšanas sistēmas koordināciju. Panākumi gūti attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus , īpaši profesionālo kvalifikāciju savstarpējas atzīšanas un pasta pakalpojumu jomā. Kopumā tiesību aktu saskaņošanas līmenis ar acquis ir apmierinošs. Vajadzīgi turpmāki centieni, lai pabeigtu tiesību aktu saskaņošanu, īpaši profesionālo kvalifikāciju atzīšanas jomā, un transponētu Pakalpojumu direktīvu. Jāturpina darbs pie administratīvo spēju uzlabošanas. Turpmāki panākumi gūti, saskaņojot tiesību aktus ar acquis kapitāla brīvas aprites jomā. Jāturpina centieni, lai pabeigtu kapitāla plūsmas liberalizāciju un konsolidētu tiesību aktu izpildi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanas jomā. Labi panākumi vērojami publiskā iepirkuma jomā, īpaši veikti uzlabojumi, lai svarīgākās iesaistītās aprindas varētu koordinēt un īstenot publiskā iepirkuma politiku. Turpmāk jāuzlabo spēja efektīvi piemērot tiesību aktus visos iepirkuma sistēmas posmos. Nelieli panākumi gūti sadaļā par uzņēmējdarbības tiesībām . Tiek veikta tiesību aktu saskaņošana ar acquis. Vajadzīgi turpmāki centieni revīzijas jomā. Panākumi gūti intelektuālā īpašuma tiesību jomā. Ir panākts ļoti augsts līmenis tiesību aktu saskaņošanā ar acquis , un panākumi gūti izpildes jomā. Kopumā vēl jāstiprina vispārējā izpratne par intelektuālā īpašuma tiesībām. Nozīmīgi rezultāti ir sasniegti konkurences politikā , īpaši saistībā ar konkursa procedūras pabeigšanu kuģu būvētavu pārstrukturēšanas jomā. Kopumā ir panākts labs tiesību aktu saskaņošanas līmenis. Tomēr vajadzīgi turpmāki centieni, lai pieņemtu restrukturizācijas plānus saskaņā ar valsts atbalsta acquis attiecībā uz grūtībās nonākušām kuģu būvētavām, uzlabotu uzskaites datus par Horvātijas konkurences aģentūras tiesību aktu piemērošanu karteļu lietās, un joprojām jāuzlabo tās administratīvās spējas, īpaši pretmonopola jomā. Jāpabeidz Horvātijas apraides likuma pielāgošana. Jāatjaunina arī valsts restrukturizācijas plāni tērauda nozarē. Nozīmīgs progress vērojams finanšu pakalpojumu jomā, gan tiesību aktu saskaņošanā, gan administratīvo resursu stiprināšanā. Tomēr turpmāk jāpastiprina regulatoru administratīvās spējas. Horvātija ir guvusi nozīmīgus panākumus informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu jomā un ir sasniegusi tiesību aktu augstu saskaņošanas līmeni ar acquis . Tomēr vajadzīgi turpmāki centieni, lai stiprinātu abu valstu regulatoru spējas pareizi piemērot tiesību aktu kopumu. Jāatbalsta elektronisko sakaru tirgus visu segmentu liberalizācija. Labi panākumi vērojami lauksaimniecības un lauku attīstības jomā, īpaši attiecībā uz maksājumu aģentūras izveidi un īstenošanu, integrētās administrācijas un kontroles sistēmu, kā arī kopējo tirgus organizāciju. Vajadzīgi ievērojami centieni kopējās lauksaimniecības politikas galvenajās jomās. Horvātijai arī pilnībā jāsaskaņo lauksaimniecības atbalsta sistēma ar acquis un jāpalielina lauku attīstības fondu apgūšanas spēja. Labi panākumi gūti pārtikas nekaitīguma, veterinārās un fitosanitārās politikas saskaņošanas jomā, īpaši, pieņemot un īstenojot sekundāros tiesību aktus. Acquis transponēšana ir pavirzījusies uz priekšu visās nozarēs. Nozīmīgi panākumi sasniegti, pieņemot valsts programmu par dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu un dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu ražošanas uzņēmumu modernizēšanu. Vajadzīgi centieni, lai turpmāk īstenotu minēto programmu, kā arī jāstiprina administratīvās un kontroles spējas un jāizveido robežkontroles punkti. Horvātija ir panākusi labu progresu, saskaņojot tiesību aktus ar acquis zivsaimniecības jomā. Sekmīgi noris sagatavošanās darbi zivsaimniecības politikas piemērošanai. Horvātijai jāuzlabo tiesību aktu īstenošana, īpaši attiecībā uz flotes pārvaldību, inspekciju un kontroli un strukturālo politiku. Turpmāki panākumi gūti transporta jomā. Kopumā tiesību aktu saskaņošanas līmenis ir labs. Tomēr saskaņošana nav pabeigta aviācijas nozarē. Vajadzīgi papildu centieni, lai īstenotu un ieviestu acquis . Ir panākts turpmāks progress enerģētikas sadaļā, kur tiesību aktu saskaņošanas līmenis ir augsts. Tomēr vajadzīgi ievērojami centieni, lai palielinātu enerģētikas nozares regulatīvo iestāžu administratīvo sniegumu un neatkarību. Progress panākts nodokļu jomā, īpaši attiecībā uz darbības spējām un datorizāciju. Horvātijas tiesību akti tiešo un netiešo nodokļu jomā lielākoties atbilst acquis . Tomēr ir vajadzīga zināma saskaņošana, īpaši PVN un akcīzes nodokļu jomā. Jāturpina centieni stiprināt administratīvās spējas, tostarp IT savietojamības jautājumā. Turpmāki panākumi gūti ekonomikas un monetārās politikas jomā, kur kopumā ir efektīvi pabeigta tiesību aktu saskaņošana ar acquis . Statistikas jomā gūti ievērojami panākumi attiecībā uz statistikas infrastruktūras modernizēšanu. Ir panākts labs tiesību aktu saskaņošanas līmenis. Jāturpina centieni, lai pilnībā saskaņotu Horvātijas tiesību aktus statistikas jomā ar ES prasībām. Labi panākumi gūti sociālās politikas un nodarbinātības jomā. Ir sasniegts labs tiesību aktu saskaņošanas līmenis ar acquis . Tomēr saskaņošanā ir dažas nepilnības, īpaši attiecībā uz darba tiesību direktīvu transponēšanu un diskriminācijas novēršanas un dzimumu līdztiesības jomā. Turpmāk jāstiprina administratīvās spējas. Horvātija ir panākusi progresu uzņēmējdarbības un rūpniecības politikas jomā, īpaši attiecībā uz politikas principiem un instrumentiem. Lielā mē