KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

Pārskatīti NORĀDĪJUMI

ES Ziloņkaula tirdzniecības režīms

(2021/C 528/03)

Saturs

1. Ievads un izmantotie termini 20

2. Konteksts 20

a) Starptautiskais un ES tiesiskais regulējums, kas reglamentē ziloņkaula tirdzniecību 20

b) Iniciatīvas, ko ES pieņēmusi savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai un kas ietekmē ES iekšējo ziloņkaula tirdzniecību un ziloņkaula reeksportu 22

3. Šā dokumenta statuss 22

4. Ieteikumu pamatojums un kopsavilkums 23

a) Reeksports no ES 23

b) ES iekšējā tirdzniecība ar ziloņkaulu 24

c) Imports ES 24

5. Kā interpretēt ES noteikumus par ziloņkaula reeksportu 24

a) Neapstrādāta ziloņkaula reeksports 25

b) Apstrādāta ziloņkaula reeksports 25

6. Kā interpretēt ES noteikumus par ES iekšējo tirdzniecību ar ziloņkaulu 27

a) Īpaši norādījumi par ES iekšējo tirdzniecību ar neapstrādātu ziloņkaulu 27

b) Īpaši norādījumi par ES iekšējo tirdzniecību ar apstrādātu ziloņkaulu 28

7. Kā interpretēt ES noteikumus par ziloņkaula importēšanu 29

8. ES dalībvalstu iekšējā un savstarpējā koordinācija un koordinācija ar trešām valstīm… 30

9. Kopsavilkums par ES piemēroto ziloņkaula komerctirdzniecības režīmu 30

I pielikums. Ieguves likumīgumu apliecinoši pierādījumi 32

II pielikums. Marķēšana, reģistrēšana un citas sertifikātu izdošanas prasības 34

1. Ievads un izmantotie termini

Šo norādījumu mērķis ir interpretēt Padomes Regulu (EK) Nr. 338/97 (1) (“pamatregula”) un Komisijas Regulu (EK) Nr. 865/2006 (2), un ar tiem ES dalībvalstīm tiek ieteikts:

a) apturēt neapstrādāta ziloņkaula priekšmetu (re)eksportu un importu;

b) apturēt ES iekšējo tirdzniecību ar neapstrādātu ziloņkaulu; izņēmums ir pirms 1975. gada būvētu mūzikas instrumentu remontam vajadzīgais ziloņkauls un kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgas senlietas, kas vecākas par 1947. gadu;

c) apturēt ES iekšējo tirdzniecību ar ziloņkaula materiālu, kas apstrādāts pēc 1947. gada; izņēmums ir pirms 1975. gada būvēti mūzikas instrumenti;

d) apstrādāta ziloņkaula importēšanas un (re)eksportēšanas atļaujas izdot tikai par mūzikas instrumentiem, kas būvēti pirms 1975. gada, un par kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgām senlietām, kas vecākas par 1947. gadu un tiek pārdotas muzejiem,

e) nodrošināt, ka attiecībā uz pārējo atļauto tirdzniecību ES tiesību aktus interpretē šauri.

Šie norādījumi lasāmi kopsakarā ar Komisijas Regulu (ES) 2021/2280, ar ko groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 865/2006 (3).

Tālāk minēto terminu nozīme šajos norādījumos ir šāda:

— “ziloņkauls” apzīmē tikai tādu ziloņkaulu, kas iegūts no ziloņiem,

— “pirms 1975. gada būvēts mūzikas instruments” ir mūzikas instruments, kurā iestrādāts pirms 1975. gada likumīgi iegūts ziloņkauls un kurš ir vairāk nekā tikai dekoratīvs objekts, jo to izmanto vai līdz nesenai pagātnei izmantojis koncertējošs mūziķis. CITES konvenciju Āfrikas ziloņiem piemēro kopš 1976. gada 26. februāra, bet Āzijas ziloņiem – kopš 1975. gada 1. jūlija. Vienkāršības labad šajos norādījumos par atsauci izmantots tikai agrākais (1975. gada) datums,

— “par 1947. gadu vecāka senlieta” ir priekšmets, kurā iestrādāto ziloņkaulu aptver pamatregulas 2. panta w) punktā dotā “apstrādātu īpatņu, kas iegūti pirms vairāk nekā 50 gadiem” definīcija,

— “muzejs” ir pastāvīga bezpeļņas iestāde, kas kalpo sabiedrībai un tās attīstībai, ir atvērta publikai un izglītojošos, izpētes un iepriecinājuma nolūkos iegūst, saglabā, pēta, dara zināmu un izstāda cilvēces un vides materiālo un nemateriālo mantojumu (4).

2. Konteksts

a) Starptautiskais un ES tiesiskais regulējums, kas reglamentē ziloņkaula tirdzniecību

Gan Āfrikas ziloni (Loxodonta africana), gan Āzijas ziloni (Elephas maximus) aizsargā Konvencija par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES), kuru parakstījušas 183 Puses, to vidū ES un visas ES dalībvalstis.

Saskaņā ar pašreizējo CITES režīmu ziloņkaula (5) starptautiskā tirdzniecība ir aizliegta, un no šā aizlieguma pieļaujami tikai ļoti nedaudzi atbrīvojumi (attiecībā uz priekšmetiem, kas iegūti, pirms ziloņkaulam sāka piemērot CITES noteikumus). Tomēr CITES konvencija nereglamentē ziloņkaula iekšzemes tirdzniecību.

CITES konvenciju ES īsteno ar pamatregulu un saistītajām Komisijas regulām (“ES savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecības regulas”). Attiecībā uz ziloņu ziloņkaulu (tāpat kā attiecībā uz ziloņkaulu, kas iegūts no citām pamatregulas A pielikumā iekļautajām sugām) ES ir pieņēmusi CITES noteikumus papildinošus, stingrākus pasākumus.

Rezultātā ES ar savām savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecības regulām ziloņkaula tirdzniecību reglamentē visai stingri. Komerciālos nolūkos īstenots ziloņkaula imports, iekšējā tirdzniecība un reeksports ES kopumā ir aizliegts.

Tomēr ziloņkaula tirdzniecību komerciālos nolūkos valstu iestādes var atļaut šādos gadījumos:

— reeksports var tikt atļauts attiecībā uz ziloņkaula materiālu, kas iegūts, pirms tam sāka piemērot CITES, t. i., pirms 1976. gada 26. februāra Āfrikas ziloņiem un pirms 1975. gada 1. jūlija Āzijas ziloņiem,

— ES iekšējā tirdzniecība ar ziloņkaula priekšmetiem, kuri ES importēti pirms ziloņu sugu iekļaušanas CITES I papildinājumā (t. i., pirms 1990. gada 18. janvāra Āfrikas ziloņiem un pirms 1975. gada 1. jūlija Āzijas ziloņiem), var tikt atļauta, ja ES dalībvalsts, kurā priekšmetu pārdošanai piedāvā pirmoreiz, ir izdevusi attiecīgu sertifikātu (6),

— var tikt atļauts pirms 1947. gada iegūtu priekšmetu imports, kā arī tādu priekšmetu imports, kas likumīgi iegūti pirms 1975. gada un jau iepriekš ir likumīgi importēti ES.

Ziloņu malumedniecības un nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības apjomi, kurus nosaka pieprasījums no Āzijas, joprojām ir bīstami lieli

Ziloņu malumedniecība pēdējā laikā sasniegusi vēl nepieredzētus apjomus, un rezultātā Āfrikas ziloņu populācija daudzviet ir samazinājusies (7).

Saskaņā ar CITES programmu, kas veic nelikumīgas ziloņu nogalināšanas monitoringu (MIKE) (8), nelikumīgi nogalināto ziloņu īpatsvars (PIKE) kopš 2006. gada ir pastāvīgi audzis, augstāko līmeni sasniedzis 2011. gadā un 2011.–2019. gadā atkal samazinājies. Tas liek domāt, ka malumedniecības apjomi sāk samazināties, taču šīs tendences noturīgums vēl rūpīgi jāvērtē. Jāatzīst arī tas, ka nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības apsīkums saistāms ar ziloņu populācijas vispārēju samazināšanos Āfrikā (9). Lai gan PIKE aplēses liecina, ka ziloņu malumedniecība Āfrikā kopš 2011. gada kopumā samazinās, pastāv ievērojamas reģionālās atšķirības, un vispārējais Āfrikas ziloņu malumedniecības apjoms joprojām ir satraucoši liels.

Arī ziloņkaula nelikumīgā tirdzniecība aktīvi turpinās, neraugoties uz to, ka saskaņā ar 2020. gada ziņojumu par noziegumiem pret dzīvo dabu (10) ziloņkaula cenas pastāvīgi krītas. Saskaņā ar Ziloņu tirdzniecības informācijas sistēmas (ETIS) ziņojumu 2012.–2017. gadā pasaulē bijis aptuveni 8 000 ziloņkaula konfiskācijas gadījumu, kuros izņemtas aptuveni 280 tonnas ziloņkaula (11). ETIS dati liecina arī par to, ka Āfrikā plašumā vēršas Ķīnas īpašumā esošas ziloņkaula apstrādes operācijas, kurās ražo Āzijas tirgum domātas preces (12). 2017. gadā konstatētos vismaz 24 gadījumos no kopā četrām Āfrikas valstīm uz Āziju nosūtītas 1,11 tonnas apstrādāta ziloņkaula (13). Tik nozīmīgas ziloņkaula plūsmas liecina par pieaugošu starptautiskās organizētās noziedzības tīklu iesaisti.

Starptautiskā reakcija

Reaģējot uz šādas ziloņu malumedniecības un nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības izaicinājumu, starptautiskā sabiedrība ir pieņēmusi rezolūcijas ANO Ģenerālajā asamblejā un ANO Vides asamblejā, kā arī vairākās augsta līmeņa konferencēs, un līdz ar to ir uzņēmusies virkni saistību.

2016. gada oktobrī CITES Pušu konferences 17. sesijā (CoP17) tika pieņemta virkne pasākumu, kuru mērķis ir uzlabot ziloņu malumedniecības un nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības apkarošanas noteikumu izpildes panākšanu, samazināt pieprasījumu pēc nelikumīgi iegūta ziloņkaula un rūpīgāk pārbaudīt iekšējo tirgu apritē esošā ziloņkaula izcelsmi. CITES rezolūcijā Conf. 10.10 (pārsk. CoP18) par ziloņu materiāla tirdzniecību Puses tiek aicinātas ieviest visaptverošus iekšējos leģislatīvos, regulatīvos, izpildes panākšanas un citus pasākumus attiecībā uz ziloņkaula tirdzniecību/iekšējiem tirgiem. Šajā rezolūcijā turklāt ieteikts “visām Pusēm un citām valstīm, kas nav konvencijas Puses, kuru jurisdikcijā ir likumīgs iekšējais ziloņkaula tirgus, kas veicina malumedniecību vai nelikumīgu tirdzniecību, veikt visus leģislatīvos, regulatīvos un izpildes panākšanas pasākumus, kas vajadzīgi, lai steidzami slēgtu savus iekšējos tirgus neapstrādāta un apstrādāta ziloņkaula komerctirdzniecībai,” un atzīts, ka “attiecībā uz tirgus slēgšanu dažiem priekšmetiem var piemērot stingri definētus atbrīvojumus; neviens atbrīvojums nedrīkst veicināt malumedniecību vai nelikumīgu tirdzniecību”.

Tāpat kā citas Puses, arī ES tiek lūgta ziņot Pastāvīgajai komitejai un Pušu konferencei par pasākumiem, kas veikti, lai nodrošinātu, ka tās vietējais tirgus nav pašreizējam malumedniecības un nelikumīgas tirdzniecības apjomam labvēlīgs.

Mazāka likumīgas ziloņkaula tirdzniecības plūsma no ES

Laikposmā līdz 2015. gadam gan neapstrādāta, gan apstrādāta ziloņkaula komerciālais reeksports no ES, ko veica saskaņā ar pamatregulu (“likumīgs reeksports”), bija ievērojami pieaudzis.

Kopš 2017. gada jūlija, kad tika pieņemta šo norādījumu iepriekšējā redakcija (14), neapstrādāta ziloņkaula reeksports ir apturēts, un rezultātā reeksportēto ziloņa triekņu skaits samazinājās vēl pirms aizlieguma stāšanās spēkā (2016. gadā reeksportēti 420 triekņi, bet 2017. gadā tikai 101).

Kopš 2016. gada sarucis arī likumīgi iegūta apstrādāta ziloņkaula komerciālais reeksports. ES dalībvalstu izdoto reeksporta sertifikātu gada vidējais skaits samazinājies no aptuveni 470 sertifikātiem 2012.–2015. gadā līdz 280 sertifikātiem 2016.–2018. gadā.

b) Iniciatīvas, ko ES pieņēmusi savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai un kas ietekmē ES iekšējo ziloņkaula tirdzniecību un ziloņkaula reeksportu

Paziņojumā par ES rīcības plānu savvaļas dzīvnieku un augu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai (15) ES un tās dalībvalstis aicinātas šajā jomā īstenot visaptverošu stratēģiju (16). Proti, minētais paziņojums (2. darbība “vēl vairāk ierobežot tirdzniecību ar ziloņkaulu Eiropas Savienībā un no tās”) paredz, ka Eiropas Komisijai līdz 2016. gada beigām jāizdod vadlīnijas “ES noteikumu vienotas interpretācijas nodrošināšanai, lai apturētu neapstrādāta “pirmskonvencijas” ziloņkaula eksportu un garantētu, ka Eiropas Savienībā tiek tirgoti tikai likumīgi iegūti seni ziloņkaula izstrādājumi”. Eiropas Savienības Padome savos 2016. gada jūnija secinājumos par šo paziņojumu aicināja “dalībvalstis, pamatojoties uz ES pamatnostādnēm [vadlīnijām], neizsniegt neapstrādāta “pirmskonvencijas” ziloņkaula eksportam un reeksportam vajadzīgos dokumentus un apsvērt turpmākus pasākumus, lai apturētu ziloņkaula tirdzniecību komerciālos nolūkos”.

Atbildot uz šiem aicinājumiem, Komisija 2017. gada maijā pieņēma norādījumus. Šeit izklāstītie norādījumi atjaunina un aizstāj 2017. gada redakciju un ir atbilde uz ES Biodaudzveidības stratēģijā 2030. gadam (17) pausto Komisijas apņemšanos ziloņkaula tirdzniecības noteikumus padarīt vēl stingrākus.

3. Šā dokumenta statuss

Šie norādījumi ir apspriesti un izstrādāti sadarbībā ar dalībvalstu pārstāvjiem, kuri sanāca kompetento CITES uzraudzības iestāžu ekspertu grupā (“ekspertu grupa”).

Norādījumi iecerēti kā iedzīvotāju, uzņēmumu un valsts iestāžu palīgs pamatregulas un saistīto Komisijas regulu piemērošanā. Tie neaizvieto, nepapildina un negroza pamatregulas un tās īstenošanas regulu noteikumus; turklāt tie nav skatāmi atrauti no minētajiem tiesību aktiem, bet gan kopsakarā ar tiem. Autoritatīva ES tiesību aktu interpretācija ir vienīgi Eiropas Savienības Tiesas kompetencē.

Komisija šos norādījumus ir publicējusi arī elektroniskā versijā; iespējams, tāpat rīkosies ES dalībvalstis.

Šajā dokumentā ietvertie ieteikumi ir adresēti dalībvalstīm un paliek spēkā saskaņā ar piesardzības principu un ja netiek atklāti jauni pārliecinoši zinātniski pierādījumi, kas pamato šo norādījumu pārskatīšanu pēc apspriešanās ar ekspertu grupu.

4. Ieteikumu pamatojums un kopsavilkums

Pastāvīgi lielais ziloņkaula pieprasījums no Āzijas ir viens no būtiskākajiem iemesliem, kādēļ ziloņu malumedniecības un nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības līmenis pašlaik ir tik augsts. Jaunākā analīze (MIKE un ETIS, sk. 2. iedaļas a) punktu) liecina par nelielu malumedniecības apjoma samazināšanos. Tomēr malumednieku nomedīto ziloņu skaits joprojām ir tāds, kas daudzām Āfrikas populācijām nevar būt ilgtspējīgs.

Lai gan ETIS ziņojumos neviena no ES dalībvalstīm nav atzīta par tādu, kas iesaistīta nelikumīgā ziloņkaula tirdzniecībā, ES būtu jāturpina samazināt ziloņkaula pieprasījuma veicināšanas risku.

Šo norādījumu mērķis ir vēl vairāk ierobežot tirdzniecību ar potenciāli augstāka riska priekšmetiem un noteiktu veidu tirdzniecību, vienlaikus turpinot atļaut ierobežotā un labi kontrolētā apjomā tirgot zema riska priekšmetus. ES ziloņkaula iekšzemes tirdzniecības noteikumu īstenošanā šis dokuments pamatojas uz piesardzīgu pieeju. Ierobežojumus piemēro tad, ja pastāv lielāks risks, ka tirdzniecība varētu veicināt pieprasījumu pēc ziloņkaula un nelikumīgu ziloņkaula tirdzniecību. Tāpēc ES iekšējā tirdzniecība ar dažu atsevišķu veidu priekšmetiem, kuru radītais ziloņkaula pieprasījuma veicināšanas vai ziloņu malumedniecības risks ir mazs vai nepastāv, var turpināties, ja ir saņemta šādas tirdzniecības atļauja. Vēl viens šā dokumenta mērķis ir palīdzēt iedzīvotājiem un uzņēmumiem labāk izprast un ievērot noteikumus, kā arī nodrošināt efektīvāku izpildes panākšanu.

Tālākajās iedaļās apskatīts ziloņkaula reeksports no ES (5. iedaļa), ES iekšējā tirdzniecība ar ziloņkaulu (6. iedaļa) un imports no valstīm ārpus ES (7. iedaļa), kā arī koordinācijas jautājumi (8. iedaļa).

Šīs iedaļas turpinājumā sīkāk pamatota nepieciešamība rīkoties attiecībā uz katru no šīm tirdzniecības plūsmām un dots dalībvalstīm adresēto ieteikumu kopsavilkums. Vēl īsākā (tabulas) formā šis ieteikumu kopsavilkums dots pēdējā, 9. iedaļā.

a) Reeksports no ES

Neapstrādāts ziloņkauls (18) veido lielāko daļu ziloņkaula, kas visā pasaulē nokļūst starptautiskajā nelikumīgās tirdzniecības apritē. To apliecina CITES Pušu ETIS paziņotie dati, kas rāda, ka neapstrādāta nelikumīgi iegūta ziloņkaula konfiskācijas veido lielāko daļu no visā pasaulē konfiscētā ziloņkaula.

Neapstrādāts ziloņkauls ir galvenokārt triekņi, kurus citu no cita atšķirt ir grūti. Riski, ka likumīgs neapstrādāta ziloņkaula reeksports tiek izmantots par nelikumīgas neapstrādāta ziloņkaula tirdzniecības aizsegu, ir lielāki nekā apstrādāta ziloņkaula gadījumā, lai gan likumīgi tirgot drīkst tikai marķētus triekņus.

Apturot neapstrādāta ziloņkaula reeksportu no ES, tiek nodrošināts, ka likumīgas izcelsmes triekņi nesajaucas ar nelikumīgi iegūtu ziloņkaulu, kā arī tiek palīdzēts galamērķa valstīm īstenot savus ziloņkaula pieprasījuma samazināšanas pasākumus, un tas ir svarīgs solis nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības un ziloņu malumedniecības apkarošanā. Ar šādu pamatojumu komerciālais neapstrādāta ziloņkaula reeksports ir faktiski aizliegts kopš 2017. gada jūlija (sk. 5. iedaļas a) punktu).

Tā kā zīmes rāda, ka starptautiskajā nelikumīgajā ziloņkaula tirdzniecībā aizvien biežāk nokļūst arī apstrādāti priekšmeti (19), ir jāpiemēro papildu ierobežojumi attiecībā uz apstrādāta ziloņkaula reeksportu. Lai gan nav nekādu pazīmju, ka ES likumīgi notiekošas darbības veicinātu malumedniecību un nelikumīgu tirdzniecību, ES ir apņēmusies līdz minimumam samazināt risku, ka jebkāda starptautiskā tirdzniecība no ES varētu veicināt pieprasījumu pēc ziloņkaula un šā pieprasījuma apmierināšanas vārdā stimulēt ziloņu malumedniecību.

Tāpēc Komisija iesaka reeksporta sertifikātu izdošanu apturēt arī attiecībā uz apstrādāta ziloņkaula materiālu. Izņēmums ir pirms 1975. gada būvēti mūzikas instrumenti un kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgas senlietas, kas vecākas par 1947. gadu un tiek pārdotas muzejiem (sīkāk par šo sk. 5. iedaļas b) punktā). Šie izņēmumi attiecas uz priekšmetiem, kuru vērtība nav saistīta ar tajos iestrādātā ziloņkaula vērtību. Turklāt, kopā ar ieteikto kontroli, ir ļoti maz ticams, ka šie izņēmumi, kas palīdz saglabāt svarīgas mākslas, kultūras vai vēstures vērtības, veicinās ziloņu malumedniecību vai nelikumīgu ziloņkaula tirdzniecību.

b) ES iekšējā tirdzniecība ar ziloņkaulu

Eiropas Savienībai ir pienākums nodrošināt, ka ziloņkaula izmantošana komerciālos nolūkos ES tiek stingri kontrolēta un reglamentēta atbilstoši CITES Rezolūcijai Conf. 10.10 (pārsk. CoP18) un pamatregulai.

Kopš CITES 1989. gada lēmuma aizliegt starptautisko ziloņkaula tirdzniecību pieprasījums pēc ziloņkaula Eiropā ir ievērojami sarucis. CITES satvarā ES dalībvalstis nav identificētas kā nozīmīgs galamērķa tirgus vai tranzītvalstis nelikumīgas izcelsmes ziloņkaulam. ES iekšējās ziloņkaula tirdzniecības apritē nonāk lielākoties senlietas, kas vecākas par 1947. gadu.

Tomēr ES ir bijuši daži nelikumīgas ziloņkaula priekšmetu tirdzniecības gadījumi. Tirgoties ar neapstrādātu ziloņkaulu likumpārkāpējiem ir riskantāk nekā ar apstrādāta ziloņkaula materiālu. Tas ES dod pamatu apturēt neapstrādāta ziloņkaula iekšējās tirdzniecības sertifikātu izdošanu. Izņēmums ir pirms 1975. gada būvētu mūzikas instrumentu remontam vajadzīgais ziloņkauls un kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgas senlietas, kas vecākas par 1947. gadu un atrodas muzeja vai publiskas iestādes pārziņā.

Komisija iesaka sertifikātu izdošanu apturēt arī apstrādātam materiālam, kas iegūts pēc 1947. gada (izņemot pirms 1975. gada būvētus mūzikas instrumentus). Tādējādi apstrādāta materiāla iekšējā tirgū paliks tikai senlietas, kas vecākas par 1947. gadu, un pirms 1975. gada būvēti mūzikas instrumenti.

Apstrādātiem priekšmetiem piemērotais režīms atšķiras tāpēc, ka šādu preču ES iekšējā tirdzniecībā salīdzinājumā ar neapstrādāta ziloņkaula tirdzniecību un ar ES ārējo tirdzniecību kopumā konstatēts mazāks nelikumīgas ziloņkaula tirdzniecības risks, jo īpaši ja priekšmeti ir senlietas, kas vecākas par 1947. gadu, vai pirms 1975. gada būvēti mūzikas instrumenti. Ir ļoti maz ticams, ka ES iekšējā tirdzniecība ar senlietām, kas vecākas par 1947. gadu, vai pirms 1975. gada būvētiem mūzikas instrumentiem varētu veicināt nelikumīgu ziloņkaula tirdzniecību vai pieprasījumu pēc nelikumīgi iegūta ziloņkaula, jo vairāk tāpēc, ka atlikusī likumīgā tirdzniecība tiks stingri kontrolēta. Tāpēc senlietas, kas vecākas par 1947. gadu, un pirms 1975. gada būvētus mūzikas instrumentus drīkst turpināt tirgot ES, bet par tiem ir jāizdod sertifikāts.

c) Imports ES

Ziloņkaula imports no valstīm ārpus ES tiek stingri reglamentēts. Komerciāls imports ir aizliegts, izņemot ja importē senlietas, kas vecākas par 1947. gadu, vai reimportē pirmskonvencijas laika priekšmetus, kas iepriekš likumīgi importēti ES (sk. 7. iedaļu).

Komerciālā importa apjoms ES pēdējos gados ir bijis ļoti mazs.

Lai gan attiecībā uz apstrādāta materiāla importu saglabājas zināms risks palielināt pieprasījumu pēc ziloņkaula vai veicināt malumedniecību vai nelikumīgu tirdzniecību kopumā, ir ļoti maz ticams, ka šādu risku varētu radīt pirms 1975. gada būvēti mūzikas instrumenti un kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgas senlietas, kas vecākas par 1947. gadu un tiek pārdotas muzejiem.

Lai uzlabotu konsekvenci ar ierosinātajiem ES iekšējās tirdzniecības un reeksporta noteikumiem, Komisija iesaka apturēt:

— neapstrādāta ziloņkaula importa un reimporta atļauju izdošanu,

— importa un reimporta atļauju izdošanu attiecībā uz apstrādāta ziloņkaula materiālu, izņemot pirms 1975. gada būvētus mūzikas instrumentus un kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgas senlietas, kas vecākas par 1947. gadu un tiek pārdotas muzejiem (sīkāk par izņēmumu piemērošanas nosacījumiem sk. 7. iedaļā).

5. Kā interpretēt ES noteikumus par ziloņkaula reeksportu

Noteikumi par tāda ziloņkaula materiāla reeksportu, kas iegūts, pirms tam sāka piemērot CITES noteikumus, ir izklāstīti pamatregulas 5. pantā.

Pamatregulas 5. panta 2. punkta d) apakšpunkts noteic, ka, vērtēdama A pielikuma sugu reeksporta pieteikumus, “pēc konsultācijām ar kompetento zinātnisko iestādi dalībvalsts uzraudzības iestāde ir pārliecinājusies, ka nav citu ar sugas saglabāšanu saistītu faktoru, kas būtu pret eksporta atļaujas izsniegšanu”.

Šī prasība ir jāinterpretē, ņemot vērā 2. iedaļā aprakstītos apstākļus, kā arī īpašos aspektus, kas saistīti ar neapstrādāta ziloņkaula un apstrādāta ziloņkaula priekšmetu starptautisko tirdzniecību.

a) Neapstrādāta ziloņkaula reeksports

Komisija iesaka dalībvalstīm ņemt vērā, ka saistībā ar ziloņu sugu saglabāšanu pastāv nozīmīgi faktori, kuru dēļ neapstrādāta ziloņkaula reeksporta sertifikātu izdošana nav pieļaujama.

Tādējādi saskaņā ar pamatregulu Komisija dalībvalstīm iesaka turpināt kopš 2017. gada 1. jūlija uzņemto kursu un neapstrādāta ziloņkaula reeksporta sertifikātus neizdot. Izņēmums ir reti gadījumi, kuros attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestāde ir pārliecinājusies, ka:

1. ar priekšmetu apmainās respektablas iestādes (t. i., muzeji) kultūras priekšmetu godīgas apmaiņas ietvaros vai

2. priekšmets ir dzimtas īpašums, kas tiek pārvietots sakarā ar ģimenes dzīvesvietas maiņu, vai

3. priekšmets tiek pārvietots noteikumu izpildes panākšanas, zinātnisku vai izglītojošu mērķu vārdā.

Šādos izņēmuma gadījumos uzraudzības iestādēm ieteicams ievērot šā dokumenta norādījumus un iegūt atbilstošus pierādījumus tam, ka materiāla izcelsme ir likumīga (šā dokumenta I pielikums), tas ir marķēts (II pielikums) un attiecīgā gadījumā ir notikusi koordinācija ar citām dalībvalstīm un valstīm ārpus ES (8. iedaļa).

b) Apstrādāta ziloņkaula reeksports

Pretstatā neapstrādātam ziloņkaulam, apstrādāts ziloņkauls ietver daudzējādu veidu materiālu. Te ietilpst priekšmeti, kuri ir likumīgi tirgoti gadu desmitiem (piemēram, mūzikas instrumenti vai senlietas).

Komisija dalībvalstīm iesaka no šo norādījumu publicēšanas dienas neizdot reeksporta sertifikātus komerctirdzniecībai ar apstrādātu ziloņkaula materiālu.

Komerctirdzniecību var atļaut izņēmuma gadījumos, kad attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestāde ir pārliecinājusies, ka konkrētais priekšmets ir:

— pirms 1975. gada būvēts mūzikas instruments vai

— par 1947. gadu vecāka senlieta, ko pārdod muzejam, un ja par kultūras mantojumu atbildīga relevanta iestāde (piemēram, atbildīgā ministrija) apstiprina minētā priekšmeta lielo kulturālo, māksliniecisko vai vēsturisko nozīmi un atbalsta konkrēto darījumu.

Ir ārkārtīgi svarīgi, lai šādu priekšmetu reeksporta pieteikumus ES dalībvalstis izskatītu ļoti rūpīgi un tādējādi nodrošinātu, ka relevantos dokumentus tās izdod tikai tad, ja ir izpildīti ES tiesību aktu nosacījumi, kas garantē, ka ziloņkaula izcelsme ir likumīga.

Papildus iepriekš aprakstītajam ar komerciālo reeksportu saistītajam atbrīvojumam uzraudzības iestādes reeksporta sertifikātu var izdot arī tad, ja tās ir pārliecinājušās, ka:

1. ar priekšmetu apmainās respektablas iestādes (piemēram, muzeji) kultūras priekšmetu godīgas apmaiņas ietvaros vai

2. priekšmets ir dzimtas īpašums, kas tiek pārvietots sakarā ar ģimenes dzīvesvietas maiņu, vai

3. priekšmets tiek pārvietots noteikumu izpildes panākšanas, zinātnisku vai izglītojošu mērķu vārdā.

Šādos izņēmuma gadījumos reeksporta sertifikāta izdošanas nosacījumus ieteicams interpretēt šauri.

Precīzāk, kad dalībvalstis izvērtē komerciāla vai cita veida reeksporta pieteikumus, tām būtu jāapsver turpmāk minētie aspekti.

— Kad tiek izvērtēts, vai materiāls ietilpst “pirms 1975. gada būvēta mūzikas instrumenta” definīcijā, attiecīgā priekšmeta īpašniekam būtu jāpierāda, ka minēto priekšmetu par instrumentu izmanto vai līdz nesenai pagātnei ir izmantojis koncertējošs mūziķis un tādējādi tas nav tikai dekoratīvs objekts, kurā iestrādāts ziloņkauls.

— Kad tiek izvērtēts, vai par 1947. gadu vecākas senlietas nosūtīšanas galamērķis būtu uzskatāms par muzeju, var ņemt vērā arī to, vai attiecīgā iestāde ir Starptautiskās Muzeju padomes (ICOM) vai tai līdzīgas organizācijas locekle.

— Ja priekšmetu apraksta kā “kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgu senlietu, kas vecāka par 1947. gadu”, būtu jāpierāda, ka minētais priekšmets atbilst nosacījumiem, kas izvirzīti “apstrādātiem īpatņiem, kuri iegūti pirms vairāk nekā 50 gadiem”. Skaidri norādījumi par to atrodami “Vadlīnijās attiecībā uz apstrādātiem īpatņiem saskaņā ar ES savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecības regulām” (20). Lai būtu iespējams atļaut pārdošanu muzejam, priekšmeta lielā kulturālā, mākslinieciskā vai vēsturiskā nozīme skaidri jāapliecina un konkrētais darījums jāatbalsta par kultūras mantojumu atbildīgai publiskai iestādei (piemēram, atbildīgajai ministrijai). Var ņemt vērā tādus apsvērumus kā kulturāli nozīmīgu priekšmetu repatriēšana uz to izcelsmes valsti.

— Lai pierādītu, ka priekšmets ir vērtīgs pats par sevi un nevis tāpēc, ka tajā iestrādāts ziloņkauls, jāiesniedz priekšmeta vecumu un cenu apliecinošs dokuments, piemēram, rēķins vai eksperta vērtējums, kā arī detalizēts priekšmeta apraksts un attēli.

— Pieteikuma izvērtēšanā jāņem vērā gan pārdevēja, gan pircēja identitāte. Dažos gadījumos pārdevēja identitāte var sniegt papildu informāciju par priekšmetu. Uzmanība jāpievērš arī galamērķa valstij un konkrētajam pircējam.

— Pieteikumi reeksportam uz galamērķa valsti, kuru ETIS identificējusi kā valsti, kas iesaistīta nelikumīgā ziloņkaula tirdzniecībā, pārbaudāmi rūpīgāk nekā citu galamērķa valstu gadījumā. Nebūtu pieļaujams reeksports uz nacionālo ziloņkaula rīcības plānu procesā (21) iesaistītajām CITES Pusēm.

— Pircēja identitāte (ja tas ir, piemēram, muzejs, cienījams kolekcionārs, mūziķis vai līdzīgs pircējs) caurmērā spēj dot papildu pārliecību par to, ka darījuma vērtība atbilst pārdotā materiāla patiesajai vērtībai.

Pierādījumu sagādāšana par to, ka uz priekšmetu attiecas iepriekš aprakstītie atbrīvojumi, ir pieteikuma iesniedzēja ziņā. Ja pieteikuma iesniedzējs nevar sniegt pietiekamus pierādījumus, kuri apmierina dalībvalsts iestādi, un šaubas saglabājas, sertifikāts nebūtu jāizdod.

Ja sertifikātu izdod, attiecīgo pirms 1975. gada būvēto mūzikas instrumentu vai senlietu, kas vecāka par 1947. gadu, tajā apraksta tik sīki un precīzi, ka sertifikāts kļūst derīgs tikai konkrētajam materiālam. Turklāt, ja tiesību akti to atļauj, dalībvalstis var apsvērt pieteikuma iesniedzēja un, ja iespējams, pircēja identitātes kritisku izvērtēšanu, verificēšanu un reģistrēšanu.

Īpaši svarīgi reeksporta sertifikāta pieteikuma iesniedzējam ir pierādīt, ka attiecīgais mūzikas instruments būvēts, izmantojot pirms 1975. gada likumīgi iegūtu ziloņkaulu, vai ka attiecīgais priekšmets ir senlieta, kas vecāka par 1947. gadu un ir iegūta likumīgi. Pieteikuma iesniedzējs to var izdarīt, iesniedzot ES iekšzemes sertifikātu, kas apliecina iegūšanas likumīgumu un parasti ietver arī ziņas par materiāla vecumu. Var būt tā, ka pieteikuma iesniedzējam šāda sertifikāta nav: iespējams, ka tāds nekad nav ticis pieprasīts vai ka priekšmets iepriekš bijis atbrīvots no prasības par sertifikātu, kas piemērojama “apstrādātiem īpatņiem, kuri iegūti pirms vairāk nekā 50 gadiem”. Šādos gadījumos pieteikuma iesniedzējam ir jāpierāda vispārēja atbilstība pamatregulas 5. panta prasībām.

Sertifikāti, kuru derīguma termiņš beidzies saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 865/2006 11. panta 4.a punktu, komercdarījumiem vairs neder. Tomēr šāda sertifikāta turētājiem ieteicams glabāt tā kopiju izmantošanai par iegūšanas likumīguma pierādījumu turpmāku pieteikumu vai inspekcijas gadījumā.

Dalībvalstīm jāpārbauda, vai uz priekšmetu patiešām attiecas kāds no iepriekš minētajiem gadījumiem, t. i., vai sertifikāta neesībai ir pamatots iemesls.

Lai rūpīgāk izvērtētu nosacījumus, ar kādiem šādu tirdzniecību var atļaut, ES dalībvalstīm ieteicams izmantot arī šādus norādījumus:

— “Vadlīnijas attiecībā uz apstrādātiem īpatņiem saskaņā ar ES savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecības regulām”;

— “Ieguves likumīgumu apliecinoši pierādījumi” šā dokumenta I pielikumā;

— “Marķēšana, reģistrēšana un citas sertifikātu izdošanas prasības” šā dokumenta II pielikumā.

6. Kā interpretēt ES noteikumus par ES iekšējo tirdzniecību ar ziloņkaulu

Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu A pielikumā uzskaitīto sugu īpatņu tirdzniecība ES iekšienē principā ir aizliegta. Pamatregulas 8. panta 3. punkts atļauj dalībvalstīm no šā aizlieguma atkāpties, ja ir izpildīts vismaz viens no a)–h) apakšpunkta nosacījumiem.

Tomēr 8. panta 3. punktā lietotais formulējums “var [piešķirt atbrīvojumu]” skaidri norāda, ka dalībvalstīm nav pienākuma izdot ES iekšējās tirdzniecības sertifikātu, pat ja minētie nosacījumi ir izpildīti (ja vien citi ES tiesību akti izdošanu neprasa, piemēram, sakarā ar proporcionalitātes principa piemērošanu). Kad iestāde lemj par sertifikāta piešķiršanu vai nepiešķiršanu, tai sava rīcības brīvība jāizmanto pienācīgā veidā.

No tā izriet, ka 8. panta 3. punkts nevienam pieteikuma iesniedzējam nedod absolūtas tiesības uz ES iekšējās tirdzniecības sertifikātu, pat ja kāds no relevantajiem nosacījumiem ir izpildīts. Turklāt uz 8. panta 3. punktu attiecas piesardzības princips, un tāpēc (kā teikts jau iepriekš) tieši pieteikuma iesniedzēja pienākums ir pierādīt, ka darījums ir leģitīms un saskanīgs ar pamatregulas mērķiem.

Saņēmušai pieteikumu par ziloņkaula komerciālu izmantošanu ES saskaņā ar 8. panta 3. punktu, dalībvalstij saskaņā ar ES tiesību aktiem ir tiesības sertifikāta izdošanu atteikt pat tad, ja kāds no prasītajiem nosacījumiem ir izpildīts, taču atteikumam jābūt saderīgam ar proporcionalitātes principu (t. i., jāatbilst sugu aizsardzības mērķim un nav jāpārsniedz tas, kas vajadzīgs šā mērķa sasniegšanai). Komisija un ekspertu grupa uzskata, ka tādi ir gadījumi, kad pieteikuma iesniedzējs nav varējis pārliecinoši pierādīt darījuma leģitimitāti un saskanību ar pamatregulas mērķiem.

Dalībvalstīm ir pienākums nepieļaut tādu sertifikātu izdošanu, kuri varētu veicināt jebkādas nelikumīgas darbības, un minētie ES iekšējās tirdzniecības pieteikumi tāpēc jāizskata tā, lai šāds risks būtu pēc iespējas mazāks. Sertifikātu izdošana būtu jāapsver tikai attiecībā uz noteiktiem ES iekšējo darījumu veidiem, kuri nerada vai gandrīz nerada risku, ka varētu tikt veicinātas nelikumīgas darbības ar ziloņkaulu vai pieprasījums pēc nelikumīgi iegūta ziloņkaula. Dalībvalstīm ieteicams nodrošināt, ka ES iekšējās tirdzniecības sertifikātu pieteikumi tiek izskatīti maksimāli rūpīgi, un šādu sertifikātu izdošanas nosacījumus interpretēt šauri.

Tādēļ ES dalībvalstīm ieteicams izmantot šā dokumenta I pielikuma norādījumus “Ieguves likumīgumu apliecinoši pierādījumi” un II pielikuma norādījumus “Marķēšana, reģistrēšana un citas sertifikātu izdošanas prasības”.

Ja sertifikāts tiek izdots, attiecīgais priekšmets tajā jāapraksta pietiekami sīki un precīzi, lai būtu skaidrs, ka sertifikātu iespējams izmantot tikai attiecībā uz konkrēto materiālu, – īpaši būtiski tas ir neapstrādāta ziloņkaula gadījumā, kur varētu būt mazāk identificējošu pazīmju. Turklāt, ja tiesību akti (22) to atļauj, dalībvalstīm ieteicams kritiski izvērtēt, verificēt un reģistrēt pārdevēja un pircēja identitāti. Attiecībā uz neapstrādāta ziloņkaula ES iekšējo tirdzniecību dalībvalstis var izvirzīt īpašu nosacījumu, kas prasa, lai pārdevējs iestādēm paziņotu pircēja identitāti.

Ja pieteikumu ES iekšējai tirdzniecībai ar ziloņkaulu iesniedz saskaņā ar 8. panta 3. punkta c) apakšpunktu, t. i., “mērķiem, kuri nekaitē attiecīgās sugas izdzīvošanai”, dalībvalstīm jāatceras: tā kā ziloņkaula (personīgās mantas, respektīvi, medību trofejas statusā) imports ir iespējams vienīgi nekomerciāliem mērķiem, tā īpašniekiem nekādā ziņā nevar izdot sertifikātu, kas saskaņā ar minēto noteikumu paredz komerciālu izmantošanu ES.

Kad ES dalībvalstis izvērtē neapstrādāta ziloņkaula, kā arī apstrādāta, ziloņkaulu saturoša materiāla ES iekšējās tirdzniecības sertifikātu pieteikumus, tām ieteicams ievērot turpmāk izklāstītos norādījumus.

a) Īpaši norādījumi par ES iekšējo tirdzniecību ar neapstrādātu ziloņkaulu

Jāatgādina, ka (grozītās) Komisijas Regulas (EK) Nr. 865/2006 11. panta 4.a punktā ir noteikts pirms 2022. gada 19. janvāra izdotu neapstrādāta ziloņkaula sertifikātu derīguma termiņš. Komisija dalībvalstīm iesaka neapstrādāta ziloņkaula ES iekšējās komerctirdzniecības sertifikātus no minētās dienas vairs neizdot.

Tomēr, ja attiecīgās dalībvalsts ieceltā uzraudzības iestāde ir pārliecinājusies, ka ziloņkauls vajadzīgs konkrēta priekšmeta remontam un nevar tikt aizstāts ar citu materiālu, neapstrādāta ziloņkaula pārdošanu atļaujošu sertifikātu var izdot ar noteikumu, ka ziloņkaulu izmantos vienīgi šādu priekšmetu remontēšanai:

— pirms 1975. gada būvēti mūzikas instrumenti,

— par 1947. gadu vecākas senlietas, kuras ir muzeja vai publiskas iestādes pārziņā un kuru lielo kulturālo, māksliniecisko vai vēsturisko nozīmi apstiprinājusi un vajadzību to remontēšanā izmantot ziloņkaulu atbalstījusi par kultūras mantojumu atbildīga relevanta iestāde (piemēram, atbildīgā ministrija).

Šādi gadījumi ir reti un patiešām ārkārtēji.

Sertifikāts jāizdod tikai tad, ja uzraudzības iestādei nav šaubu, ka neapstrādāto ziloņkaulu izmantos šādu priekšmetu remontam, un ja tā spēj kontrolēt un vajadzības gadījumā verificēt, ka tā arī notiek un neapstrādāto ziloņkaulu neizmanto nekādiem citiem mērķiem.

Dalībvalstīm ieteicams apsvērt iespēju izveidot savu nacionālo sistēmu, kas ļauj kontrolēt specializēto remontdarbnīcu rīcībā esošā neapstrādātā ziloņkaula krājumus.

Uzraudzības iestādēm būtu skaidri jānorāda, ka neapstrādāta ziloņkaula izmantošana šādiem remontdarbiem ir galējs līdzeklis, un jāmudina profesionālie restauratori tā vietā pēc iespējas izmantot ziloņkaula aizstājējus. Retajos gadījumos, kad tas nav iespējams, tās var izdot īpaši konkrētajam darījumam paredzētu neapstrādāta ziloņkaula sertifikātu.

Ja sertifikāts izdots par neapstrādāta ziloņkaula izmantošanu remontdarbiem, sertifikāta 20. ailē jāieraksta vismaz šāds teikums:

(pirms 1975. gada būvētiem mūzikas instrumentiem) “Šis sertifikāts ir derīgs tikai vienreizējai materiāla pārdošanai profesionālai darbnīcai, kura to izmanto tikai likumīgi iegūtu pirms 1975. gada būvētu mūzikas instrumentu remontēšanai.”;

(kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgām ziloņkaula senlietām, kas vecākas par 1947. gadu un atrodas muzeja vai publiskas iestādes pārziņā) “Šis sertifikāts ir derīgs tikai vienreizējai materiāla pārdošanai profesionālai darbnīcai, kura to izmanto tikai šādu priekšmetu remontēšanai: [remontējamā priekšmeta apraksts].”

Ja tas tiek uzskatīts par lietderīgu, dalībvalstis konkrētajam darījumam paredzētajā sertifikātā var norādīt profesionālā restauratora vārdu.

Sertifikāts jāizdod tikai tad, ja dalībvalsts ir pārliecinājusies, ka ziloņkauls ir likumīgi iegūts, pirms konvenciju sākts piemērot ziloņiem (sk. iepriekš 2. zemsvītras piezīmi).

Turklāt Komisija dalībvalstīm iesaka neapstrādātus ziloņa triekņus marķēt saskaņā ar Rezolūciju Conf. 10.10 (pārsk. CoP18) un marķējuma atsauci iekļaut aprakstam atvēlētajā sertifikāta ailē (sk. arī II pielikumu).

b) Īpaši norādījumi par ES iekšējo tirdzniecību ar apstrādātu ziloņkaulu

Atkāpjoties no pamatregulas 8. panta 1. punktā ietvertā vispārējā aizlieguma tirgot A pielikuma sugu īpatņus, ES iekšējā komerctirdzniecība ar apstrādātu ziloņkaulu saturošiem priekšmetiem ir atļauta, bet tikai tad, ja dalībvalsts iestādes, katru gadījumu izskatot atsevišķi, ir izdevušas attiecīgu sertifikātu (pamatregulas 8. panta 3. punkta a) un b) apakšpunkts).

Komisija dalībvalstīm iesaka no šo norādījumu publicēšanas dienas sertifikātus komerctirdzniecībai ar apstrādātu ziloņkaula materiālu izdot tikai tad, ja tās ir pārliecinājušās, ka attiecīgais priekšmets ir:

1. pirms 1975. gada būvēts mūzikas instruments vai

2. par 1947. gadu vecāka senlieta.

Kad tiek vērtēts pieteikums, kurš attiecas uz senlietu, kas vecāka par 1947. gadu, galvenie apsvērumi ir materiāla vecums un pārējie ar apstrādāta materiāla definīciju saistītie aspekti (23), un turpmāka izmeklēšana dalībvalstīm būtu jāapsver tikai tad, ja pazīmes liecina, ka priekšmets varētu nebūt iegūts likumīgi.

Attiecībā uz mūzikas instrumentiem, kas būvēti pirms 1975. gada, parasti jāpārbauda gan vecums, gan ieguves likumīgums, un uzraudzības iestādei sertifikāts jāizdod tikai pēc tam, kad tā pārliecinājusies, ka abu nosacījumu izpilde ir pietiekami pierādīta. Turklāt attiecīgā priekšmeta īpašniekam būtu jāpierāda, ka minēto priekšmetu par instrumentu izmanto vai līdz nesenai pagātnei ir izmantojis koncertējošs mūziķis un tādējādi tas nav tikai dekoratīvs objekts, kurā iestrādāts ziloņkauls.

7. Kā interpretēt ES noteikumus par ziloņkaula importēšanu

Noteikumi, kas reglamentē ziloņkaula materiāla importu, ir izklāstīti pamatregulas 4. pantā. Saskaņā ar 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu, kad uzraudzības iestādes vērtē A pielikuma sugu īpatņu importēšanas pieteikumus, tās “pārliecinās, ka īpatņus neizmantos galvenokārt komerciāliem nolūkiem”, un tas faktiski aizliedz ziloņkaula komerciālu importēšanu ES dalībvalstīs.

Izņēmums no šā vispārējā komerciālās importēšanas aizlieguma ir iespējams divos īpašos gadījumos, proti, ja:

— materiāls iepriekš bijis likumīgi ievests vai iegūts ES un tagad pārveidotā vai tādā pašā formā tiek ES ievests no jauna (pamatregulas 4. panta 5. punkta a) apakšpunkts) vai

— materiāls ir apstrādāts un iegūts pirms vairāk nekā 50 gadiem (pamatregulas 4. panta 5. punkta b) apakšpunkts).

Tomēr, pat ja iestājas kāds no abiem šāda izņēmuma stāvokļiem, uzraudzības iestāde var pieteikumu noraidīt, ja tā, apspriedusies ar kompetento zinātnisko iestādi, uzskata, ka pastāv citi ar sugas saglabāšanu saistīti faktori, kuru dēļ importa atļaujas izdošana nav pieļaujama (4. panta 1. punkta e) apakšpunkts).

Komisija iesaka dalībvalstīm no šo norādījumu publicēšanas dienas neizdot neapstrādāta ziloņkaula komerciālas importēšanas atļaujas.

Turklāt Komisija dalībvalstīm iesaka no tās pašas dienas neizdot arī apstrādāta ziloņkaula materiāla importēšanas atļaujas.

Komerctirdzniecību var atļaut tikai divos izņēmuma gadījumos, kad attiecīgās dalībvalsts uzraudzības iestāde ir pārliecinājusies, ka konkrētais priekšmets ir:

— pirms 1975. gada būvēts mūzikas instruments vai

— par 1947. gadu vecāka senlieta, ko pārdod muzejam, un ja par kultūras mantojumu atbildīga relevanta iestāde (piemēram, atbildīgā ministrija) apstiprina minētā priekšmeta lielo kulturālo, māksliniecisko vai vēsturisko nozīmi un atbalsta konkrēto darījumu.

Importa pieteikumus izvērtē tādā pašā veidā kā reeksporta pieteikumus, tāpēc 5. iedaļas b) punktā uzskaitītie atļauju izdošanas kritēriji būtu jāiemēro arī tiem.

Importa atļaujas, ar ko neapstrādātu ziloņkaulu vai apstrādāta ziloņkaula materiālu atļauj importēt nekomerciāliem mērķiem, var izdot saskaņā ar pamatregulas 4. panta 1. punktu. Šāda importa gadījumā jāveic visrūpīgākā pārbaude, un caurmērā atļauja jāizdod tikai tad, ja uzraudzības iestāde ir pārliecināta, ka nepastāv risks, ka šie priekšmeti varētu nonākt komerctirdzniecībā. Jaunākie tirdzniecības dati (imports no Āfrikas uz ES 2016.–2018. gada laikposmā) rāda, ka praksē šādi importē vai nu personīgiem mērķiem paredzētus priekšmetus, vai medību trofejas, ko pēc importēšanas komercializēt vairs nedrīkst. Importa atļaujā ieteicams skaidri norādīt, ka importējamie priekšmeti paredzēti tikai personīgai lietošanai. Var izmantot šādu formulējumu: “Tikai personīgai lietošanai. Priekšmetam jāpaliek atļaujas turētāja īpašumā. Pēc pieprasījuma uzrādāms kompetentajām iestādēm”. Tas attiecas arī uz medību trofeju importēšanu, jo medību trofejas ir personīgai lietošanai paredzēti priekšmeti.

Vērtējot medību trofeju importēšanas pieteikumus, uzraudzības iestādēm jāņem vērā, kāds ir jaunākais zinātniskās darba grupas ieteikums (“konstatējums par nekaitīgumu”) un vai tāds vispār ir.

Ziloņu medību trofeju komerciāla izmantošana pēc importēšanas ES ir aizliegta neatkarīgi no ziloņa izcelsmes (24). Šādām trofejām jāpaliek mednieka īpašumā.

Papildus iepriekš aprakstītajam ar komercimportu saistītajam atbrīvojumam uzraudzības iestādes importa atļauju var izdot arī tad, ja tās ir pārliecinājušās, ka:

1. ar priekšmetu apmainās respektablas iestādes (piemēram, muzeji) kultūras priekšmetu godīgas apmaiņas ietvaros vai

2. priekšmets ir dzimtas īpašums, kas tiek pārvietots sakarā ar ģimenes dzīvesvietas maiņu, vai

3. priekšmets tiek pārvietots noteikumu izpildes panākšanas, zinātnisku vai izglītojošu mērķu vārdā.

Lai rūpīgāk izvērtētu nosacījumus, ar kādiem šādu tirdzniecību var atļaut, ES dalībvalstīm ieteicams izmantot šā dokumenta I pielikuma norādījumus “Ieguves likumīgumu apliecinoši pierādījumi” un II pielikuma norādījumus “Marķēšana, reģistrēšana un citas sertifikātu izdošanas prasības”.

8. ES dalībvalstu iekšējā un savstarpējā koordinācija un koordinācija ar trešām valstīm

Ja par CITES dokumentu izdošanu atbild reģionālās vai vietējās CITES uzraudzības iestādes, dalībvalstīm ieteicams nodrošināt, ka šīs iestādes centrālajai CITES uzraudzības iestādei ziņo par visiem iesniegtajiem reeksporta sertifikātu un ES iekšējās tirdzniecības sertifikātu pieteikumiem. Tas nodrošinās gan koordinētu ieguves likumīguma verifikāciju, gan konsekvenci pieteikumu novērtēšanā. Turklāt relevantās informācijas glabāšanas nolūkā varētu būt noderīgi izveidot nacionālās datubāzes.

Reeksportam uz dažām valstīm/teritorijām, kuras ir ieviesušas stingrākus ziloņkaula iekšējās tirdzniecības pasākumus, piemēram, uz Ķīnu, Honkongas Īpašās Pārvaldes Apgabalu un Amerikas Savienotajām Valstīm, var būt piemērojami papildu ierobežojumi/kontroles. Pirms ziloņkaula reeksporta sertifikāta izdošanas attiecīgajām dalībvalstīm ir ļoti ieteicams informēt pieteikuma iesniedzējus par iespēju, ka galamērķa valstī varētu būt spēkā stingrāki iekšzemes pasākumi. Galamērķa valstī pieņemto ziloņkaula importēšanas nosacījumu noskaidrošana ir pieteikuma iesniedzēja pienākums.

Ja ir vēlēšanās, dalībvalsts var sazināties ar galamērķa valsts CITES iestādēm, lai tās varētu pārbaudīt, vai konkrētā materiāla importēšana atbilst spēkā esošajiem noteikumiem.

Ja kopā ar reeksporta sertifikāta (tikai par pirms 1975. gada būvētiem mūzikas instrumentiem) vai ES iekšējās tirdzniecības sertifikāta pieteikumu kā ieguves likumīguma pierādījums tiek iesniegts kādas ES dalībvalsts izdots ES iekšējās tirdzniecības sertifikāts, par tā derīgumu dalībvalstij, kas pieteikumu izskata, vajadzētu konsultēties ar šo sertifikātu izdevušo dalībvalsti.

Ja uzraudzības iestāde saņem pieteikumu par neapstrādātu ziloņkaulu un profesionālā restauratora identitāte ir zināma, bet šī persona atrodas citā dalībvalstī, sertifikāta izdevējai dalībvalstij vajadzētu sazināties ar galamērķa dalībvalsti, lai pārbaudītu, vai ir kādi apsvērumi, kuru dēļ sertifikāta izdošana nav pieļaujama.

9. Kopsavilkums par ES piemēroto ziloņkaula komerctirdzniecības režīmu

Tabulā salīdzināts iepriekšējais un pašreizējais ES ziloņkaula tirdzniecības režīms:

— iepriekšējais režīms ir tas, ka bija spēkā pirms šo norādījumu un Komisijas Regulas (ES) 2021/2280 publicēšanas;

— pašreizējais režīms ir kopš tā laika spēkā esošie noteikumi (25).

Sīkāku informāciju skatīt savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecības regulās un relevantajās šo norādījumu iedaļās.

ES iekšējā komerctirdzniecība Komerciāls reeksports no ES Komerciāls imports uz ES Iepriekšējais režīms Pašreizējais režīms Iepriekšējais režīms Pašreizējais režīms Iepriekšējais režīms Pašreizējais režīms Neapstrādāts ziloņkauls izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauta attiecībā uz priekšmetiem, kas iegūti pirms 1990. gada / pirms 1975. gada; jāsaņem sertifikāts apturēta, izņemot ar atļauju, kas, izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt dota mūzikas instrumentu remontēšanai vai par kulturāli, mākslinieciski vai vēsturiski augstvērtīgām senlietām, kas vecākas par 1947. gadu (26); jāsaņem konkrētajam darījumam paredzēts sertifikāts apturēts apturēts (bez izmaiņām) izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts attiecībā uz senlietām, kas vecākas par 1947. gadu, vai reimportētiem priekšmetiem, kas iegūti pirms 1975. gada; jāsaņem atļauja apturēts Apstrādāts ziloņkauls: priekšmeti, kuros iestrādāts ziloņkauls; iegūti laikposmā no 1975. līdz 1990. gadam; “pirms I papildinā-juma” izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauta; jāsaņem sertifikāts apturēta aizliegts aizliegts (bez izmaiņām) aizliegts aizliegts (bez izmaiņām) Apstrādāts ziloņkauls: priekšmeti, kuros iestrādāts ziloņkauls; iegūti laikposmā no 1947. līdz 1975. gadam; “pirms-konvencijas” apturēta; izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauta attiecībā uz mūzikas instrumentiem; jāsaņem sertifikāts izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts; jāsaņem sertifikāts apturēts; izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts attiecībā uz mūzikas instrumentiem; jāsaņem sertifikāts izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts tikai attiecībā uz reimportēšanu; jāsaņem atļauja apturēts; izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts attiecībā uz mūzikas instrumentiem; jāsaņem atļauja Pirms 1947. gada apstrādāti priekšmeti (senlietas) atļauta; sertifikāts nav vajadzīgs izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauta; jāsaņem sertifikāts apturēts; izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts attiecībā uz mūzikas instrumentiem un senlietām, kuras pārdod muzejiem; jāsaņem sertifikāts izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts; jāsaņem atļauja apturēts; izskatot katru gadījumu atsevišķi, var tikt atļauts attiecībā uz mūzikas instrumentiem un senlietām, kuras pārdod muzejiem; jāsaņem atļauja

(1) Padomes Regula (EK) Nr. 338/97 (1996. gada 9. decembris) par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību (OV L 61, 3.3.1997., 1. lpp.).

(2) Komisijas Regula (EK) Nr. 865/2006 (2006. gada 4. maijs), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Padomes Regulas (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību, ieviešanu (OV L 166, 19.6.2006., 1. lpp.).

(3) OV L 473, 22.12.2021., 1. lpp.

(4) http://uis.unesco.org/en/glossary-term/museum#:~:text=Definition,of%20education%2C%20study%20and%20enjoyment

(5) Šajos norādījumos ziloņkauls ir tikai tāds ziloņkauls, kas iegūts no ziloņiem.

(6) Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 3. punkta a) apakšpunktu.

(7) Nellemann, C., Henriksen, R., Raxter, P., Ash, N., Mrema, E. (Eds). (2014). The Environmental Crime Crisis — Threats to Sustainable Development from Illegal Exploitation and Trade in Wildlife and Forest Resources. A UNEP Rapid Response Assessment. United Nations Environment Programme and GRID-Arendal, Nairobi and Arendal.

(8) https://cites.org/eng/MIKE_PIKE_Trends_report_elephants_CITES_16112020.

(9) Thouless, C.R., Dublin, H.T., Blanc, J.J., Skinner, D.P., Daniel, T.E., Taylor, R.D., Maisels, F., Frederick H. L., Bouché, P. (2016). African Elephant Status Report 2016: an update from the African Elephant Database. Occasional Paper Series of the IUCN Species Survival Commission, No. 60 IUCN / SSC Africa Elephant Specialist Group. IUCN, Gland, Switzerland.

(10) https://cites.org/eng/UNODC_releases_WorldWildlifeCrimeReport2020_CITES_10072020.

(11) Ziloņu tirdzniecības informācijas sistēmu (ETIS) izveidoja ar CITES Rezolūciju Conf. 10.10 (pārsk. CoP17) par ziloņu materiāla tirdzniecību. Viens no tās mērķiem ir “i) novērtēt un reģistrēt nelikumīgas ziloņu nogalināšanas un ziloņkaula tirdzniecības apjomus un tendences un šo apjomu un tendenču izmaiņas”. Pirms katras CITES Pušu konferences ETIS sagatavo visaptverošu ziņojumu par ziloņkaula konfiskācijas gadījumiem visā pasaulē. Jaunākais ziņojums pieejams https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18- 069-03-R1.pdf

(12) https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-069-02.pdf

(13) https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(14) Komisijas Paziņojums 2017/C 154/06.

(15) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016DC0087&from=EN

(16) Rīcības plāns 2020. un 2021. gadā tiek izvērtēts, un pārskatīto redakciju paredzēts pieņemt uz šā izvērtējuma pamata; sal. ar ES Biodaudzveidības stratēģiju 2030. gadam (COM(2020) 380 final, 2020. gada 20. maijā.).

(17) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?qid=1590574123338&uri=CELEX:52020DC0380

(18) ES dalībvalstīm ieteicams izmantot CITES Rezolūcijā Conf. 10.10 (pārsk. CoP18) ietverto “neapstrādāta ziloņkaula” definīciju:

“a) termins “neapstrādāts ziloņkauls” aptver visus veselos ziloņa triekņus, kuri var būt pulēti vai nepulēti un jebkādā formā, un visu gabalos sadalīto ziloņkaulu, kurš var būt pulēts vai nepulēts un kura sākotnējā forma ir jebkādā veidā izmainīta, izņemot “apstrādātu ziloņkaulu”;

b) “apstrādāts ziloņkauls” ir grebts, formēts vai pilnīgi vai daļēji pārstrādāts ziloņkauls, taču uz veseliem jebkādas formas triekņiem to attiecina tikai tad, ja grebumi klāj visu triekņa virsmu.”.

(19) Sal.: Status of elephant populations, levels of illegal killing and the trade in ivory: A report to the CITES Standing Committee, at https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(20) OV C 154, 17.5.2017., 15. lpp.

(21) https://cites.org/eng/niaps

(22) Jo īpaši personas datu aizsardzību reglamentējošie tiesību akti.

(23) Apstrādāta materiāla definīcijā ir pavisam četri vērtējami elementi, proti, priekšmetam jābūt izgatavotam vai apstrādātam pirms 1947. gada 3. marta; priekšmetam jābūt ievērojami izmainītam salīdzinājumā ar tā dabisko sākuma stāvokli; priekšmetam nepārprotami jāietilpst dārglietu, rotājumu, mākslas vai sadzīves priekšmetu vai mūzikas instrumentu kategorijā, un, lai priekšmetu varētu izmantot kā tādu, nav vajadzīga tālāka grebšana, apstrāde vai pārstrāde; attiecīgajai dalībvalsts uzraudzības iestādei jābūt pārliecinātai, ka priekšmets iegūts minētajos apstākļos. Sk. Vadlīnijas attiecībā uz apstrādātiem īpatņiem saskaņā ar ES savvaļas dzīvnieku un augu tirdzniecības regulām (OV C 154, 17.5.2017., 15. lpp.).

(24) Šis aizliegums attiecas uz ziloņu populācijām, kas minētas tiklab A pielikumā, kā B pielikumā, jo B pielikuma sugu medību trofeju tirdzniecība ir iespējama tikai nekomerciāliem mērķiem (sk. norādi pie pamatregulas B pielikuma ieraksta par Botsvānas, Namībijas, Dienvidāfrikas un Zimbabves ziloņu populācijām).

(25) Termins “apturēts” tabulā lietots, ja pasākums ieviests saistībā ar šiem norādījumiem to pašreizējā vai iepriekšējā redakcijā. Termins “aizliegts” attiecas uz pamatregulas un/vai CITES noteiktajiem pienākumiem.

(26) Par 1947. gadu vecākas senlietas, kuras ir muzeja vai publiskas iestādes pārziņā un kuru lielo kulturālo, māksliniecisko vai vēsturisko nozīmi apstiprinājusi un vajadzību to remontēšanā izmantot ziloņkaulu atbalstījusi par kultūras mantojumu atbildīga relevanta iestāde (t. i., atbildīgā ministrija).