PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza paziņojumu par nodomu no Savienības izstāties. Tātad, ja izstāšanās līgums netiks ratificēts, Savienības primāro un sekundāro tiesību kopums Apvienotajai Karalistei no 2019. gada 30. marta (“izstāšanās diena”) vairs nebūs saistošs. Apvienotā Karaliste kļūs par trešo valsti.

Savienībā dalībvalstu kravu autopārvadātāju (Savienības kravu autopārvadātāju) brīvība veikt starptautiskus kravu autopārvadājumus tiek reglamentēta, galvenokārt pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1072/2009, ar ko paredz kopīgus noteikumus attiecīgi par piekļuvi autopārvadātāja profesionālās darbības veikšanai un par piekļuvi starptautisko kravu autopārvadājumu tirgum.

Ja netiktu noslēgts izstāšanās līgums, kravu autopārvadājumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm pēc izstāšanās vairs nereglamentētu minētā regula. Tā rezultātā Kopienas atļaujas, ko Apvienotā Karaliste līdz izstāšanās dienai izsniegusi kravu autopārvadātājiem, vairs nebūtu derīgas, un tādējādi šādu atļauju turētāji zaudētu piekļuvi Savienības autopārvadājumu tirgum. Līdzīgā kārtā Eiropas Savienības kravu autopārvadātāji, pamatojoties uz esošajām Kopienas atļaujām, arī zaudētu automātisku piekļuvi Apvienotās Karalistes kravu autopārvadājumu tirgum.

No tā izriet, ka bez izstāšanās līguma no 2019. gada 30. marta Savienības tiesību aktos nebūtu pamata, kas ļautu kravu autopārvadātājiem veikt kravu autopārvadājumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm. Eiropas Transporta ministru konferences (ETMK) daudzpusējā kvotu sistēma kļūtu par vienīgo tiesisko regulējumu, kas varētu būt pamatā šādu pārvadājumu turpināšanai, ja transportlīdzeklim būtu ETMK atļauja. Transportlīdzeklis, kuram ir ETMK atļauja, drīkst pārvadāt kravas starp visām 43 sistēmā iesaistītajām valstīm, starp kurām ir 26 no ES-27 dalībvalstīm (visas valstis, izņemot Kipru), Apvienotā Karaliste un 16 citas valstis. Pēc starptautiska kravu pārvadājuma no transportlīdzekļa reģistrācijas valsts uz citu ETMK valsti ir iespējams veikt ne vairāk kā trīs pārvadājumus, kuros nav iesaistīta reģistrācijas valsts, bet pēc tam transportlīdzeklim jādodas atpakaļ uz valsti, kurā tas ir reģistrēts.

ETMK atļauju skaits katrai dalībvalstij ir ierobežots, un valsts līmenī tās sadala katras dalībvalsts kompetentās iestādes. Atļaujas 2019. gadam jau ir sadalītas, un to skaitu nevar palielināt īsā laikā. ETMK kvotas nosaka katru gadu, un visām ETMK valstīm ir vienprātīgi jāvienojas par jebkādām konkrētai ETMK valstij piešķirto atļauju skaita izmaiņām.

Piemēram, 2019. gadā atļaujas uz gadu būs 23 252 transportlīdzekļiem, kas reģistrēti ES-27 dalībvalstīs. Turklāt būs 984 atļaujas uz gadu Apvienotajai Karalistei un 23 472 atļaujas uz gadu transportlīdzekļiem no citām valstīm, kuras piedalās sistēmā. Ņemot vērā kravu autopārvadājumu pakalpojumu un ar autotransportu pārvadāto kravu apjomu starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm (aptuveni 50 miljoni tonnu 2017. gadā: aptuveni 30 miljoni tonnu no ES-27 dalībvalstīm uz Apvienoto Karalisti un aptuveni 20 miljoni tonnu no Apvienotās Karalistes uz ES-27 dalībvalstīm), ir acīmredzams, ka paļaušanās tikai uz ETMK kvotu sistēmu pašlaik nav piemērots risinājums, kas uzreiz pēc izstāšanās dienas nodrošinātu kravu autopārvadājumu pamatsavienojamību gadījumā, ja nav izstāšanās līguma. Savienībai un dalībvalstīm būtu jāgādā par to, ka ETMK sistēmā ir pieejams pietiekams skaits atļauju pamatsavienojamības nodrošināšanai.

Kravu autopārvadājumi starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm gandrīz pilnībā ir Apvienotās Karalistes un Savienības kravu autopārvadātāju pārziņā. Ja šie pārvadātāji zaudētu tiesības veikt kravu autopārvadājumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm, rastos nopietni traucējumi, tostarp sabiedriskās kārtības traucējumi.

Tāpēc ir lietderīgi Savienībai uz ierobežotu laiku pieņemt pagaidu ārkārtas pasākumus nolūkā mazināt šādu potenciāli traucējošu ietekmi uz savienojamību.

Komisija 2018. gada 13. novembra paziņojumā “Sagatavošanās saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības 2019. gada 30. martā: rīcības plāns ārkārtas situācijai” paziņoja par nodomu ierosināt vairākus ārkārtas pasākumus, lai sagatavotos iespējai, ka Apvienotā Karaliste varētu izstāties no Savienības bez izstāšanās līguma. Attiecībā uz autotransportu Komisija šajā paziņojumā norādīja, ka ETMK atļaujas varētu nodrošināt tikai ievērojami mazāku satiksmes plūsmu starp Savienību un Apvienoto Karalisti salīdzinājumā ar pašreizējo līmeni.

2018. gada 13. decembrī Eiropadome (50. pants) atkārtoja savu aicinājumu pastiprināti turpināt darbu, lai visos līmeņos sagatavotos Apvienotās Karalistes izstāšanās sekām, ņemot vērā visus iespējamos iznākumus. Šis akts ir daļa no to pasākumu kopuma, kurus Komisija pieņem, reaģējot uz šo aicinājumu.

Tādējādi šā priekšlikuma mērķis ir noteikt pagaidu pasākumus, ar ko reglamentē kravu autopārvadājumus starp Savienību un Apvienoto Karalisti pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības (1. pants). Šo pasākumu nolūks ir saglabāt pamatsavienojamību uz stingri noteiktu laiku (9. pants).

Vispirms (3. pants) ierosinātajā regulā paredzēta divpusējo pārvadājumu tiesību vienpusēja piešķiršana Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātājiem, lai tie varētu turpināt pārvadāt kravas starp attiecīgajām teritorijām.

Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātājiem piešķirtās tiesības ir atkarīgas no atbilstības attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, kas piemērojami kravu autopārvadājumiem (4. pants), un no tā, vai Apvienotā Karaliste piešķir Savienības kravu autopārvadātājiem līdzvērtīgas tiesības. Ierosinātajā regulā ir noteikts mehānisms (5. pants), kura mērķis ir nodrošināt, ka Savienības kravu autopārvadātājiem Apvienotajā Karalistē ir tiesības, kas līdzvērtīgas tiesībām, kuras saskaņā ar ierosināto regulu piešķirtas Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātājiem. Ja tas tā nav, Komisija ir pilnvarota, izmantojot deleģētos aktus, pieņemt pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu šādu situāciju, tostarp ierobežot maksimālo kapacitāti, kas pieejama Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātājiem, vai braucienu skaitu, vai noteikt abus šos ierobežojumus. Komisijas veiktais līdzvērtīguma līmeņa novērtējums un korektīvo pasākumu pieņemšana nav saistīti tikai ar stingru, formālu atbilstību starp abām tiesiskajām kārtībām; tas ir tāpēc, ka starp attiecīgajiem tirgiem pastāv ievērojamas atšķirības, un tāpēc, lai izvairītos no neapdomātas atdarināšanas pieejas, kas galu galā varētu izrādīties pretrunā Savienības interesēm.

Lai gan ierosinātās regulas mērķis ir uz laiku nodrošināt pamatsavienojamību kravu autopārvadājumiem, tā nosaka elastīgu mehānismu, ar ko nodrošināt, ka Savienības kravu autopārvadātājiem ir taisnīgas un vienlīdzīgas iespējas konkurēt ar Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātājiem, kad Apvienotajai Karalistei vairs nebūs saistoši Savienības tiesību akti. Vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšanai nepieciešams, lai Apvienotā Karaliste pat pēc izstāšanās turpinātu piemērot pietiekami augstus un salīdzināmus standartus kravu autopārvadājumu jomā attiecībā uz: godīgu konkurenci, tostarp karteļu, dominējošā stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas un apvienošanās reglamentēšanu, nepamatotu valsts subsīdiju aizliegumu, darba ņēmēju aizsardzību un augstu ceļu satiksmes drošības līmeni, vides aizsardzību, drošumu un drošību, vai arī saistībā ar atļauju piešķiršanu kravu autopārvadātājiem vai profesionālo autovadītāju kvalifikāciju, apmācību un medicīniskajām pārbaudēm. Turklāt ir jānodrošina, ka Savienības pārvadātāji netiek diskriminēti Apvienotajā Karalistē ne de iure, ne de facto. Ierosinātā regula tādējādi uzliek Komisijai pienākumu (6. pants) uzraudzīt Savienības un Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātāju konkurences apstākļus un pilnvaro to, izmantojot deleģētos aktus, pieņemt pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka minētie apstākļi vienmēr ir vienlīdzīgi.

Tiek izveidotas procedūras, kas vajadzīgas, lai dalībvalstis un Komisija varētu pārliecināties, ka kravu autopārvadātājiem, kuri pārvadā kravas uz Savienību saskaņā ar šo regulu, Apvienotā Karaliste ir piešķīrusi atļaujas vai sertifikātus saskaņā ar attiecīgajiem standartiem, ka ir ievēroti visi attiecīgie valsts un Savienības tiesību akti un ka netiek pārsniegtas atļautās tiesības.

Ir paredzēts noteikums, kas nepārprotami atgādina, ka dalībvalstis nedrīkst risināt sarunas vai iesaistīties divpusējos kravu autopārvadājumu nolīgumos ar Apvienoto Karalisti par jautājumiem, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā, un ka tās nekādā citā veidā nedrīkst piešķirt Apvienotās Karalistes kravu autopārvadātājiem nekādas tiesības saistībā ar kravu autopārvadājumiem, izņemot šajā regulā piešķirtās tiesības (3. pants). Tomēr attiecīgās kompetentās iestādes vajadzības gadījumā varēs sadarboties regulas labas īstenošanas nolūkā (7. pants), lai nodrošinātu, ka iespējami mazāk tiek traucēta to kravu autopārvadājumu pakalpojumu pārvaldība, kuri arī turpmāk tiks sniegti to aizgādībā pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās.