ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Oficiālais Vēstnesis 304 E , 01/12/2005 Lpp. 0091 - 0092



P6_TA(2005)0024 Prasība aizstāvēt Koldo Gorostiaga deputāta neaizskaramību Eiropas Parlamenta lēmums par pieprasījumu aizstāvēt Koldo Gorostiaga neaizskaramību un privilēģijas (2004/2102(IMM)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Koldo Gorostiaga 2004. gada 7. jūlijā iesniegto un 2004. gada 22. jūlijā plenārsēdē paziņoto pieprasījumu aizstāvēt viņa neaizskaramību sakarā ar tiesvedību Francijas tiesā, - ņemot vērā 1965. gada 8. aprīļa Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un neaizskaramību 8., 9. un 10. pantu un 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu, - ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas spriedumus 1964. gada 12. maijā un 1986. gada 10. jūlijā [1], - ņemot vērā Reglamenta 6. panta 3. punktu un 7. pantu, - ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6-0006/2005), A. tā kā Koldo Gorostiaga tika ievēlēts Eiropas Parlamenta piektajās tiešajās vēlēšanās 1999. gada 13. jūnijā, tā kā viņa pilnvaras tika pārbaudītas 1999. gada 15. decembrī [2] un viņa pilnvaru laiks beidzās 2004. gada 19. jūlijā; B. tā kā Koldo Gorostiaga sūdzas, ka Parīzes Pirmās instances tiesa arestēja noteiktu summu viņa naudas, un tā kā viņš apgalvo, ka šos līdzekļus viņam samaksāja Parlaments; C. tā kā Koldo Gorostiaga apgalvo, ka viņa attiecīgā īpašuma arests bija Protokola par privilēģijām un neaizskaramību pārkāpums; D. tā kā Koldo Gorostiaga sūdzas, ka Parīzes Apelācijas tiesas otrā izmeklēšanas palāta 2004. gada 11. jūnija spriedumā norādījusi, ka par viņu "tiek veikta izmeklēšana", un ka tas bija Protokola par privilēģijām un neaizskaramību pārkāpums; E. tā kā, pamatojoties uz iesniegtajiem pierādījumiem, Parlamenta deputāta neaizskaramību Koldo Gorostiaga neaizsargā attiecībā ne pret vienu no prasībām, par kurām Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs ir informēts, 1. nolemj neaizstāvēt Koldo Gorostiaga neaizskaramību un privilēģijas. [1] Skatīt lietu Nr.101/63 Wagner v. Fohrmann and Krier [1964] ECR 195 un lietu Nr.149/85 Wybot v. Faure and others [1986] ECR 2391. [2] Eiropas Parlamenta lēmums par deputātu pilnvaru pārbaudi pēc piektajām tiešajām Eiropas Parlamenta vēlēšanām no 1999. gada 10. jūnija līdz 13. jūnijam (OV C 296, 18.10.2000., 93. lpp.). --------------------------------------------------
—

ņemot vērā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas 2022. gada 28. aprīļa rezolūciju “The Russian Federation’s aggression against Ukraine: ensuring accountability for serious violations of international humanitarian law and other international crimes” (“Krievijas Federācijas agresija pret Ukrainu: nodrošināt saukšanu pie atbildības par smagiem starptautisko humanitāro tiesību pārkāpumiem un citiem starptautiskiem noziegumiem”),
D.

tā kā saskaņā ar īpašo kontroles mehānismu Nikaragvai (MESENI) pašlaik vismaz 182 politiskie oponenti atrodas cietumā necilvēcīgos apstākļos, kas ir pretrunā starptautiskajām cilvēktiesību saistībām, piemēram, Nelsona Mandelas noteikumiem; tā kā septiņi no šiem politieslodzītajiem bija prezidenta kandidāti 2021. gada vēlēšanām; tā kā Nikaragvas režīma kritiķi aizturēšanas laikā sistemātiski cietuši no aizskaršanas, tostarp no necilvēcīgas, pazemojošas un aizvainojošas attieksmes un pat spīdzināšanas, kā rezultātā cita starpā gājis bojā politieslodzītais un bijušais nemiernieku līderis Hugo Torres; tā kā Nikaragvas iestādes vajājušas arī politieslodzīto ģimenes un radiniekus, kuri tikuši pakļauti aizskaršanai un draudiem;
35.

uzsver nepieciešamību izlēmīgi virzīt uz priekšu pētījumus par to, kā vislabāk mācīt un novērtēt pilsoniskuma izglītību un jo īpaši agrīnā pirmsskolas izglītībā, kā arī formālās, neformālās un ikdienējās mācīšanās iespēju nozīmi un tās īstenošanas uzraudzību, pamatojoties uz pietiekamiem un atjauninātiem salīdzināmiem datiem no visām dalībvalstīm; uzsver, cik svarīga ir 2. pamatdarbība, 3. pamatdarbība, Jean Monnet programmas un programma “Apvārsnis Eiropa”; atzinīgi vērtē to, ka 2. pamatdarbībā lielāka uzmanība pievērsta “kopējām vērtībām, pilsoniskajai iesaistei un līdzdalībai” programmā Erasmus+ 2021.–2027. gadam;
16.

norāda, ka daudzām dalībvalstīm ir jārisina gan nepietiekams privāto un publisko investīciju līmenis, gan veci un jauni strukturālie izaicinājumi, kas apdraud to izaugsmes potenciālu; tādēļ uzsver, ka ir ārkārtīgi svarīgi risināt strukturālos izaicinājumus un palielināt privātās un publiskās investīcijas, lai varētu panākt ilgtspējīgu atveseļošanu un pastāvīgu izaugsmi; uzskata, ka īstenot reformas ar mērķi risināt vecas un jaunas strukturālās nepilnības ir veids, kā ne tikai uzlabot spēju izturēt esošos izaicinājumus un tikt galā ar tiem, bet arī panākt divējādo pārkārtošanos ilgtspējīgā, taisnīgā un iekļaujošā veidā un mazināt sociālo nevienlīdzību; norāda uz nepietiekamu valstu līdzatbildību, kas ir viena no galvenajām nepilnībām to reformu īstenošanā, kuras paredzētas strukturālo trūkumu novēršanai;
J.

tā kā KTDR ir izmantojusi Covid-19 pandēmiju, lai vēl vairāk izolētu valsti no ārpasaules, kas ir izraisījis dziļi iesakņojušos cilvēktiesību pārkāpumu saasināšanos un negatīvi ietekmējis tās iedzīvotāju veselību; tā kā humānās palīdzības organizācijas joprojām nespēj atjaunot savu darbību KTDR; tā kā ierobežotā starptautiskā klātbūtne valstī un Korejas Republikā nonākušo KTDR bēgļu skaita būtiskā samazināšanās padara cilvēktiesību pārkāpumu dokumentēšanu grūtāku nekā jebkad agrāk; tā kā, lai izvairītos no Covid-19 izplatīšanās, KTDR ir slēgusi savas robežas visos ārējās robežšķērsošanas punktos un nav izplatījusi Covid-19 vakcīnas saviem iedzīvotājiem, apgalvojot, ka šis vīruss valstī nepastāv; tā kā kopš pandēmijas sākuma Ziemeļkoreja ir vēl vairāk izolējusies no pārējās pasaules tās bēdīgi slavenās, vājās veselības infrastruktūras un iedzīvotāju nevakcinācijas dēļ; tā kā saskaņā ar jaunāko ANO Cilvēktiesību padomes ziņojumu, kas publicēts 2022. gada martā, Ziemeļkoreja šobrīd ir izolētāka kā jebkad agrāk un tam par iemeslu ir ieilgusī plaša apmēra robežu slēgšana un ceļošanas ierobežojumi starp pilsētām un reģioniem, kas tika noteikti 2020. gada janvārī; tā kā iedzīvotāju represīvā kontrole ir vēl vairāk pastiprinājusies;
(36)

Saskaņā ar LESD 63. pantu un Eiropas Savienības Hartas 7., 8. un 12. pantu bezpeļņas organizācijas ir aizsargātas pret diskriminējošiem, nevajadzīgiem, un nepamatotiem ierobežojumiem attiecībā uz piekļuvi resursiem un kapitāla brīvu apriti Savienībā. Tas attiecas arī uz iespējām meklēt, nodrošināt un izmantot gan vietējas, gan ārvalstu izcelsmes resursus, kas ir būtiski jebkura tiesību subjekta pastāvēšanai un darījumu veikšanai. Saskaņā ar EST 2020. gada 18. jūnija spriedumu lietā C-78/18 Eiropas Komisija pret Ungāriju (15) ierobežojumus var noteikt tikai publiskās politikas vai sabiedriskās drošības interesēs, un tiem jābūt samērīgiem ar mērķi aizsargāt šādas intereses, un tie ir jāīsteno ar vismazāk traucējošiem līdzekļiem, lai sasniegtu vēlamo mērķi. Tas cita starpā attiecas uz ierobežojumiem, kas izriet no noteikumiem par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanu, kurus piemēro saskaņā ar nepieciešamības un proporcionalitātes principiem, jo īpaši ņemot vērā riska novērtēšanas pienākumus saskaņā ar starptautiskajiem un Savienības tiesību aktiem. Tādēļ dalībvalstīm nevajadzētu piemērot nepamatotus, pārāk traucējošus vai graujošus pasākumus, tostarp ziņošanas prasības, kas organizācijām rada pārmērīgu vai dārgu slogu. Lai reaģētu uz sabiedrības interesēm nodrošināt pārredzamību, jo īpaši attiecībā uz organizācijām, kas ietekmē sabiedrisko dzīvi un publiskās debates, bezpeļņas organizācijām būtu jāpiemēro ziņošanas un publiskošanas pienākumi attiecībā uz to pārstāvjiem un to pārvaldes struktūru locekļiem, to statūtu noteikumiem un finansējumu. Šādiem ziņošanas un publiskošanas pienākumiem nevajadzētu ierobežot bezpeļņas organizāciju tiesības un pienākumus.
94.

aicina dalībvalstis nodrošināt optimālu temperatūru transportlīdzeklī pārvadātajām sugām visos pārvadājuma posmos neatkarīgi no tā, vai transportlīdzeklis stāv vai pārvietojas, un neatkarīgi no āra temperatūras; turklāt aicina dalībvalstis stingri ievērot minimālo un maksimālo temperatūru transportlīdzekļa iekšienē, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 1/2005; uzskata, ka dalībvalstīm pārvadājums, pārvadājuma žurnāli un brauciena plāni būtu jāapstiprina tikai tad, ja temperatūra visā pārvadājumā laikā tiek prognozēta robežās no 5 o C līdz 30 o C neatkarīgi no izmantotā transportlīdzekļa veida, ja vien izmantotais transportlīdzeklis nav aprīkots ar klimata kontroles sistēmām, kas spēj uzturēt temperatūru atbilstošā amplitūdā;
B.

tā kā neilgi pirms valsts apvērsuma prezidents Kaboré uzvarēja 2020. gadā notikušajās demokrātiskajās vēlēšanās un stājās amatā uz otru pilnvaru termiņu; tā kā viņš tika piespiests paziņot par aiziešanu no prezidenta amata un atkāpties no šī amata; tā kā kopš valsts apvērsuma viņu ir aizturējuši bruņotie spēki, kas atļauj viņam sazināties ar ārpasauli tikai ierobežotā apmērā; tā kā prezidenta Kaboré partija “People’s Movement for Progress” (MPP) 2022. gada 26. janvārī apliecināja, ka Kaboré atrodas mājas arestā prezidenta villā un viņa rīcībā ir ārsts;
D.

tā kā daudziem citiem, kas ir aizbēguši no valsts vai bijuši spiesti to pamest, nav atļauts atgriezties un tuvākajā nākotnē viņiem būs jāpaliek uz dzīvi trimdā; tā kā četri ANO referenti jau ir nosodījuši noziegumus, kas saistīti ar disidentu piespiedu izraidīšanu no Kubas;
47.

uzsver, ka svarīgs solis cīņā pret organizēto noziedzību ir padarīt to mazāk ienesīgu; šajā sakarībā atgādina par darbu, ko veic OLAF , kura izmeklēšanas ir ļoti svarīgs instruments cīņā pret krāpšanu; pauž nožēlu, ka to apsūdzību īpatsvars, kuras izvirzītas saskaņā ar OLAF ieteikumiem dalībvalstīm, ir zems un tam ir tendence samazināties — tas ir samazinājies no 53 % laikposmā no 2007. līdz 2014. gadam uz 37 % laikposmā no 2016. līdz 2020. gadam; turklāt norāda, ka pēdējos gados nav izvērtēts, cik lielā mērā faktiski ir atgūtas summas, kuras ieteikts atgūt, un ka jaunākais novērtējums, kas attiecas uz 2002. līdz 2016. gadu, liecina, ka atgūšanas līmenis ir 30 %; aicina OLAF un Komisiju izmeklēt šādas situācijas iemeslus un aicina dalībvalstis pildīt to juridisko pienākumu atgūt līdzekļus un cieši sadarboties ar Savienības struktūrām, lai nodrošinātu, ka organizētās noziedzības nepareizi izmantotie līdzekļi tiek efektīvi atgūti, jo diemžēl veseli 98 % no lēstā noziedzīgi iegūto līdzekļu apmēra netiek konfiscēti un paliek noziedznieku rīcībā; aicina OLAF vākt informāciju par līdzekļu atgūšanas līmeni saskaņā ar tā finanšu ieteikumiem un publicēt šo informāciju gada ziņojumos; uzskata, ka izlēmīga rīcība līdzekļu atgūšanā, tostarp veicot preventīvas vai attiecīgas vērtības konfiskācijas, var atturēt noziedzīgas organizācijas no krāpnieciskām darbībām pret ES, tādējādi aizsargājot tās finanšu intereses; aicina dalībvalstis palielināt ar krāpšanu saistīto līdzekļu konfiskācijas līmeni, lielāku uzmanību pievēršot preventīviem pasākumiem; aicina Komisiju izvērtēt iespēju papildināt pašreizējo sadrumstaloto pieeju līdzekļu atgūšanai, izmantojot ES mēroga struktūru, kuras uzdevums ir nodrošināt ES līdzekļu savlaicīgu un efektīvu atgūšanu;
19.

pauž nožēlu par to, ka Eiropas politiskās partijas biedru definīcijas šaurā interpretācija, kas noteikta judikatūrā, un tas, ka Regulā nav skaidri definēti dalības nosacījumi Eiropas politiskajās partijās un nav paredzēti dažādi iesaistīšanās līmeņi Eiropas politiskajos fondos, nepietiekami atzīst vajadzību pēc elastīguma Eiropas politisko partiju un fondu iekšējā organizācijā, jo īpaši attiecībā uz Eiropas politisko fondu asociētajiem biedriem un partneriem, tostarp no bijušajām dalībvalstīm un citām Eiropas valstīm; pauž bažas par to, ka šī šaurā interpretācija bez pamatota iemesla liedz Eiropas politiskajām partijām saņemt finansiālu ieguldījumu no šādiem biedriem; uzskata, ka tāpat būtu jāprecizē dalības un iesaistīšanās nosacījumi Eiropas politiskajos fondos, kā arī pētniecības partnerības ar tiem;
40.

uzsver, ka Savienības finanšu interešu aizsardzībā svarīga nozīme ir esošajai agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmai ( EDES ). pauž bažas par to, ka tā attiecas tikai uz tiešā pārvaldībā esošiem fondiem, kas veido tikai aptuveni 20 % no Savienības līdzekļiem; pauž bažas arī par to, ka ekonomikas dalībnieki, kurus OLAF ir identificējis kā tādus, kuri ļaunprātīgi izmanto valsts līdzekļus, netiek automātiski izslēgti no līgumiem, ko finansē no Savienības budžeta, vai uz tiem neattiecas finansiālas sankcijas; mudina Komisiju gaidāmajā Finanšu regulas pārskatīšanā paplašināt EDES darbības jomu, lai padarītu to efektīvāku;
41.

pauž bažas par to, ka ar dzimumu saistīti stereotipi un aizspriedumi izraisa neatbilstīgu reakciju uz dzimumbalstītu vardarbību pret sievietēm un neuzticēšanos sievietēm, jo īpaši attiecībā uz it kā nepatiesiem apgalvojumiem par vardarbīgu izturēšanos pret bērnu un vardarbību ģimenē; pauž bažas arī par to, ka trūkst īpašas apmācības tiesnešiem, prokuroriem un tieslietu speciālistiem; uzsver, cik svarīgi ir pasākumi, kuru mērķis ir apkarot dzimumu stereotipus un patriarhālos aizspriedumus, izmantojot izglītojošas un izpratnes veicināšanas kampaņas; aicina dalībvalstis uzraudzīt un apkarot sieviešu viedokļu nomelnošanas tradīciju; nosoda to, ka aizgādības lietās tiek izmantotas, paustas un pieņemtas nezinātniskas teorijas un koncepcijas un tiek sodītas mātes, kuras mēģina ziņot par vardarbīgu izturēšanos pret bērnu vai dzimumbalstītu vardarbību, liedzot viņām aizgādības tiesības vai ierobežojot viņu vecāku tiesības; uzsver, ka tā dēvētais “vecāku atsvešināšanās sindroms” un tamlīdzīgas koncepcijas un termini, kura pamatā parasti ir dzimumu stereotipi, var kaitēt sievietēm, kas cietušas no intīmā partnera vardarbības, vainojot mātes par to ka bērni tiek “atsvešināšanāti” no tēva, apšaubot cietušo personu vecāku prasmes, ignorējot bērna liecības un vardarbības riskus, kam šie bērni pakļauti, un apdraudot mātes un bērnu tiesības un drošību; aicina dalībvalstis tiesu praksē un tiesību aktos neatzīt vecāku atsvešināšanās sindromu un atturēt vai pat aizliegt tā izmantošanu tiesvedībā, jo īpaši izmeklēšanas laikā, kad tiek noteikta vardarbības esamība;
F.

tā kā tālākie reģioni to atrašanās uz salām dēļ no jūras piesārņojuma cieš vairāk nekā jebkurš kontinentālās Eiropas reģions un tas nelabvēlīgi ietekmē to attīstību vides un ekonomikas aspektā;
J.

tā kā, atriebjoties par ES sankcijām, kas noteiktas, reaģējot uz Ryanair reisa FR4978 piespiedu novirzīšanu, Lukašenko publiski draudēja Eiropas Savienībai, jo īpaši kaimiņvalstīm Lietuvai un Polijai, ar migrantu un narkotiku plūsmu; tā kā šie draudi tika īstenoti, izmantojot migrantus politiskiem mērķiem; tā kā Lukašenko režīms izstrādāja shēmu migrantu pārvešanai no Irākas, Turcijas un citām valstīm uz Minsku un ar Baltkrievijas robežsargu palīdzību sekmēja viņu nelikumīgu ieceļošanu Eiropas Savienībā; tā kā tā rezultātā Lietuvā ieceļojuši aptuveni 4 000 nelegālo migrantu, savukārt Polijā — vairāk nekā 1 400, bet Latvijā — aptuveni 400; tā kā Lietuva, Latvija un Polija izsludināja ārkārtas stāvokli uz robežas ar Baltkrieviju; tā kā joprojām ir daudz neatbilstīgas ieceļošanas gadījumu ES un turpinās mēģinājumi nelikumīgi šķērsot robežu; tā kā Baltkrievijas režīms izmanto spēku, lai migrantus iedzītu ES teritorijā, un izvērš propagandu un dezinformāciju, apsūdzot ES dalībvalstis par to, ka tās it kā veicina nelegālu migrāciju uz Baltkrieviju; tā kā Lukašenko ir ierosinājis atteikties no Baltkrievijas pienākuma uzņemt migrantus, kas atgriežas, un ir iesniedzis Baltkrievijas parlamentā likumprojektu par šādu saistību izbeigšanu; tā kā vismaz pieci migranti ir miruši no hipotermijas un spēku izsīkuma un vairāki migranti jau nedēļām ilgi ir iestrēguši pie ES ārējās robežas Baltkrieviju; tā kā Polija ir ierobežojusi pilsoniskās sabiedrības organizāciju un mediju piekļuvi pierobežas zonai, kurā ieviests ārkārtas stāvoklis; tā kā situācija pie ES robežas ar Baltkrieviju joprojām ir saspringta un Baltkrievijas policisti un karavīri bieži veic dažādas provokācijas;
93.

pauž nožēlu par to, ka Parlamentam nākas atkārtoti sniegt vairākus ieteikumus, nesaņemot skaidru atbildi no Komisijas; ar nožēlu norāda, ka attiecībā uz dažiem konstatējumiem un ieteikumiem Komisija nav veikusi nekādas konkrētas darbības vai pasākumus; prasa Komisijai sniegt Parlamentam skaidru paskaidrojumu, kad vien tā nolemj neievērot kādu no tā ieteikumiem;
I.

tā kā Saharova balvas laureāti joprojām cieš no sistemātiskiem represīviem pasākumiem, tostarp viņu patvaļīgas aizturēšanas, reidiem un mājokļu aplenkšanas, agresijas un patvaļīgiem naudas sodiem, ko dokumentējis gan Kubas Cilvēktiesību novērošanas centrs, gan Kubas Cilvēktiesību centrs; tā kā pēdējo triju mēnešu laikā organizācija “Sievietes baltā” ir piedzīvojušas vismaz 318 šādus represīvus pasākumus, no kuriem 60 notika jūnijā, 142 — jūlijā un 116 — augustā; tā kā Saharova balvas laureāts Guillermo Fariñas Hernández ir paziņojis, ka atbilstoši cilvēktiesību organizāciju iepriekš minētajai informācijai arī viņš vairākus gadus katru mēnesi ir piedzīvojis sistemātiskas represijas, ka viņa telefona zvani tiek uzraudzīti un ka, izejot no mājām, viņš tiek sistemātiski aizturēts tikai dažu simtu metru attālumā no tām, un ka septembrī vien viņš tika trīsreiz patvaļīgi aizturēts, un pēdējo reizi tas notika 2021. gada 8. septembrī;
—

ņemot vērā 2019. gada Counter balance ziņojumu “Is the EIB up to the task in tackling fraud and corruption? Challenges for the EU Bank’s governance framework” (Vai EIB ir uzdevuma augstumos krāpšanas un korupcijas problēmas risināšanā? Sarežģīti uzdevumi ES bankas pārvaldības satvaram),
25.

atgādina, ka to valstu valdības, kas tagad izved savus bruņotos spēkus no Afganistānas, ir atbildīgas par to, lai aizsargātu un vajadzības gadījumā piešķirtu vīzas un repatriētu vietējos darbiniekus, jo īpaši tulkus, kuri ir atbalstījuši to centienus un kuru dzīvība tagad var būt ļoti apdraudētas; aicina, pirms to darīt, rūpīgi pārbaudīt katru indivīdu, pilnībā ņemot vērā atbilstību un drošības aspektus;
—

ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Kubu un jo īpaši 2018. gada 15. novembra (1) rezolūciju par cilvēktiesību stāvokli Kubā, 2019. gada 3. decembra (2) rezolūciju par Jose Daniel Ferrer lietu un 2017. gada 5. jūlija rezolūciju par priekšlikumu Padomes lēmumam par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Politiskā dialoga un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kubas Republiku, no otras puses (3),
8.

pauž bažas par to, ka represijas, kas vērstas pret ES un dalībvalstu iestādēm un to darbu cilvēktiesību jomā ir daļa no apzinātas stratēģijas, kuras mērķis ir starptautiskā mērogā vājināt cilvēktiesības un no jauna definēt šīs tiesības tā, lai tās rezultātā zaudētu savu sākotnējo nozīmi; pauž nožēlu par to, ka ES līdz šim izmantotā pieeja un piemērotie līdzekļi taustāmu progresu Ķīnas cilvēktiesību jomā aizvien nav devuši, jo Ķīnas cilvēktiesību situācija pēdējo desmit gadu laikā ir tikai pasliktinājusies; mudina Komisiju izstrādāt un īstenot visaptverošu ES stratēģiju, ar kuru panāktu patiesu progresu cilvēktiesību situācijas uzlabošanā Ķīnā;
79.

norāda, ka ceturtā industriālā revolūcija cita starpā būs atkarīga no piekļuves izejvielām, piemēram, litijam un retzemju metāliem, un ka Savienībai ir jāsamazina atkarība no to importa, ierobežojot absolūto patēriņu un izmantojot savu vidiski atbildīgo ieguves un aprites ekonomiku; uzskata, ka stingrāka aprites ekonomikas rīcībpolitika, ko piemēro digitālajām ierīcēm un pusvadītājiem, varētu vienlaikus veicināt Savienības rūpniecisko suverenitāti un novērst ar izejvielām saistīto ieguves darbību negatīvo ietekmi;
4.

uzskata, ka ES ir jāizdara secinājumi par ļoti satraucošo Krievijas militāro spēku koncentrēšanu pie Ukrainas robežas, kas tika apturēta piektdien, 2021. gada 23. aprīlī; uzstāj, ka Krievijas karaspēkam ir pilnībā un nekavējoties jāatgriežas no savām pozīcijām pie Ukrainas robežas uz to pastāvīgajām bāzēm; pieprasa Krievijai nekavējoties izbeigt nepamatotu militāro spēku koncentrēšanu, kuras mērķis ir draudēt kaimiņvalstīm, pārtraukt visas pašreizējās provokācijas un atturēties no turpmākām provokācijām, kā arī deeskalēt situāciju, atvelkot savus spēkus uz to pastāvīgajām bāzēm, saskaņā ar tās starptautiskajām saistībām, piemēram, EDSO principiem un saistībām attiecībā uz militārās pārvietošanās pārredzamību un Vīnes dokumentu; atkārto, ka Krievijas militāro spēku koncentrēšana apdraud arī stabilitāti, drošību un mieru Eiropā, tāpēc ES drošības dialogam ar Ukrainu vajadzētu būt vērienīgam un veicināt drošības problēmu konverģentu novērtējumu uz vietas; uzsver, ka draudzīgām valstīm būtu jāpalielina militārais atbalsts Ukrainai un nodrošinājums ar aizsardzībai paredzētiem ieročiem, kas ir saskaņā ar ANO Statūtu 51. pantu, kurš pieļauj individuālu un kolektīvu pašaizsardzību; aicina Krieviju izvest savus bruņotos spēkus no tā dēvētajām Luhanskas un Doneckas Tautas Republikām un atdot Ukrainai kontroli pār Krimas Autonomo Republiku un Sevastopoli;
—

ņemot vērā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) 2020. gada novembra ziņojumu COVID-19 in Latin America and the Caribbean: An overview of government responses to the crisis (Covid-19 Latīņamerikā un Karību jūras reģionā: pārskats par valstu valdību reaģēšanu uz krīzi),
aicina piešķirt atbilstīgus resursus, lai varētu īstenot ieteikumus, kas sniegti Komisijas 2015. gada pētījumā “ Larger than elephants: Inputs for an EU strategic approach to wildlife conservation in Africa ” un 2019. gada pētījumā “ Study on the interaction between security and wildlife conservation in sub-Saharan Africa ”;
32.

atkārtoti pauž pilnīgu atbalstu Kosovas specializēto palātu un specializētās prokuratūras darbībai, kas uzskatāmi parāda Kosovas apņemšanos ievērot tiesiskumu, turklāt to darbs ir arī Kosovas interesēs; uzsver, ka ir svarīgi, lai specializētās palātas varētu turpināt darboties patstāvīgi bez jebkādiem traucējumiem no ārienes; atzinīgi vērtē Kosovas specializēto palātu mandāta pagarināšanu un to darbu Hāgā;
4.

atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Savienības Padome sakarā ar Ombuda ierosināto lietu Nr. 1011/2015/TN ir nolēmusi piemērot Regulu (EK) Nr. 1049/2001 dokumentiem, kas ir tās ģenerālsekretariāta rīcībā saistībā ar uzdevumiem, kuri domāti dažādu starpvaldību iestāžu un struktūru atbalstam, piemēram, saistībā ar attiecīgā paneļa atzinumiem par kandidātu piemērotību Eiropas Savienības Vispārējās tiesas tiesneša un ģenerāladvokāta pienākumu pildīšanai; atzinīgi vērtē Ombuda atzinumu, ka jautājumā par to, kā pareizi līdzsvarot vajadzību aizsargāt to cilvēku persondatus, kuru atbilstība augsta līmeņa publiskam amatam tiek vērtēta, un vajadzību nodrošināt maksimālu pārredzamību lēmumos par augsta līmeņa publisku amatpersonu iecelšanu amatā, būtu dodama priekšroka lielākai atklātībai;
N.

tā kā cilvēki pastāvīgi cieš no ekspluatācijas un pazemošanas, ko rada piespiedu darbs un verdzībai līdzīgas prakses, kuras skar miljoniem cilvēku un no kurām 2019. gadā labumu guva dažādi uzņēmumi, valsts un privātā sektora struktūras un personas; tā kā tas, ka bērnu darbā ir nodarbināti aptuveni 152 miljoni bērnu, no kuriem 72 miljoni strādā kaitīgos apstākļos, un daudzi no tiem tiek piespiesti strādāt ar vardarbības, šantāžas un citu nelikumīgu pieeju palīdzību, ir nepieļaujama un īpaši satraucoša; tā kā īpašs uzņēmumu pienākums ir aizsargāt tieši bērnus un nepieļaut nekādu bērnu darbu;
39.

uzsver, ka ir būtiski un ES un Apvienotās Karalistes abpusējās interesēs, ko pastiprina to kopīgie principi un kopīgās vērtības, kā arī to ģeogrāfiskais tuvums un ilgstoša kopīga stratēģiskā sadarbība, vienoties par kopīgiem risinājumiem ārpolitikas, drošības un aizsardzības politikas problēmām, kuru pamatā ir daudzpusības principi, konfliktu risināšana dialoga un diplomātijas ceļā un starptautiskās tiesības, ņemot vērā to, ka vairums starptautisko draudu abas puses skar vienādi intensīvi; atzinīgi vērtē to, ka ir noslēgts ES un Apvienotās Karalistes Tirdzniecības un sadarbības nolīgums, kas sniedz skaidrību un noteiktību abu pušu iedzīvotājiem un uzņēmumiem; uzsver, ka tas pašlaik rūpīgi pārbauda nolīgumu un plāno cieši uzraudzīt ES un Apvienotās Karalistes nolīguma īstenošanu visos tā aspektos;