Ziņojums par to, kā tiek piemērota Padomes Direktīva 2004/113/EK, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu

Tādēļ direktīva ir piemērojama visām precēm un pakalpojumiem, ko piegādā vai sniedz par atlīdzību (sevišķi ietverot veselības aprūpes pakalpojumus ), izņemot tās preces un pakalpojumus, kuri ir nepārprotami izslēgti no direktīvas darbības jomas, t. i., izglītības pakalpojumi un plašsaziņas līdzekļu un reklāmas saturs. Turklāt direktīvas darbības jomā neietilpst neviens valsts pilnvaru īstenošanas gadījums (piemēram, policijas darbs), kam nav nekādu „pakalpojumu” sniegšanas elementu.

Judikatūrā, it sevišķi veselības aprūpes pakalpojumu jomā, ir stabili iedibināts, ka par pakalpojumu nav obligāti jāmaksā tai personai, kura to saņem .

Tas, vai darbība ir saimnieciska, nav atkarīgs no attiecīgā sniedzēja vai pakalpojuma juridiskā statusa valstī. Tādējādi Tiesa, piemēram, norādīja, ka reliģiskas vai filozofiskas kopienas biedru un sporta amatieru asociācijas veiktās darbības varētu būt saimnieciskas darbības.

Komisija ir saņēmusi vairākas iedzīvotāju sūdzības, no kurām lielākā daļa attiecas uz atsevišķiem iespējamas diskriminācijas gadījumiem darījumos starp privātpersonām bez dalībvalstu iesaistes. Šajos gadījumos nav runa par direktīvas nepareizu transponēšanu vai piemērošanu dalībvalstī. Šādās situācijās tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir pieejami tikai saskaņā ar valstu tiesību aktiem un valstu tiesās. Pašlaik netiek apstrādāta neviena pienākumu neizpildes procedūra, kas būtu uzsākta pēc sūdzības saņemšanas par direktīvas nepareizu transponēšanu vai piemērošanu dalībvalstīs.

Šo novērtējumu rezultātā 17 dalībvalstīm tika nosūtīti jautājumi. Saņemtā informācija atklāja, ka transponēšana bija pietiekami skaidra un atbilstīga vai 11 no šīm dalībvalstīm tika grozīta saskaņā ar direktīvu. Ar 6 dalībvalstīm turpinās intensīvs dialogs par direktīvas pietiekamu īstenošanu . Bažas ir galvenokārt saistītas ar valstu tiesību aktu ierobežotu piemērošanas jomu, piemēram, pārmērīgi ierobežota interpretācija attiecībā uz to preču un pakalpojumu jēdzieniem, kuriem ir publiska pieeja un kurus piedāvā ārpus privātās un ģimenes dzīves, vai aizsardzība, kas attiecas tikai uz patērētājiem kā pakalpojumu saņēmējiem. Vairākkārt ir arī aktualizējies jautājums par pārmērīgi plašu iespēju nevienlīdzīgu attieksmi attaisnot, pamatojoties uz direktīvas 4. panta 5. punktu, kas var radīt nepamatoti nevienlīdzīgu attieksmi viena un tā paša pakalpojuma cenas noteikšanā (piemēram, ieejas maksas diskotēkās vai sporta pasākumos vai autonomas maksas). Daži jautājumi attiecas uz nepietiekamu aizsardzību bērna kopšanas un grūtniecības laikā saistībā ar pakalpojumu sniegšanu vai ar nepietiekami plašām tiesībām uz kompensāciju, piemēram, tiesību trūkuma dēļ uz nemateriāla kaitējuma kompensēšanu.

Komisija ir pārbaudījusi valstu īstenošanas tiesību aktu atbilstību direktīvai. Valstu tiesību aktu pārskatīšana un pieredze saistībā ar to praktisko piemērošanu parāda, ka joprojām pastāv problēmas, kas saistītas ar direktīvas īstenošanu un kas it sevišķi attiecas uz 4. panta 5. punktā paredzēto izņēmumu, kurš pieļauj preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu vienīgi vai galvenokārt viena dzimuma pārstāvjiem, ievērojot konkrētus nosacījumus.

Visas dalībvalstis sniedza Komisijai informāciju izmantošanai ziņojumā. Turklāt Komisija apspriedās ar valstu līdztiesības iestādēm un to Eiropas tīklu (Equinet), sociālajiem partneriem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un Eiropas juridisko ekspertu tīklu dzimumu līdztiesības jomā.

Direktīvā 2004/113/EK (turpmāk „direktīva”) aizsardzība pret diskrimināciju dzimuma dēļ ir attiecināta ne tikai uz tradicionālo darba tirgu, bet arī uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu. Ar to tiek īstenots vienlīdzīgas attieksmes pienākums saistībā ar ikdienā sastopamākajiem ekonomikas darījumiem, kas ietekmē ES iedzīvotāju dzīvi.

Ziņojums par to, kā tiek piemērota Padomes Direktīva 2004/113/EK, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu

Šā izņēmuma pareiza īstenošana, šķiet, ir viena no galvenajām ar direktīvas īstenošanu saistītajām problēmām, kas attiecas uz transponēšanu valstu tiesību aktos un tās interpretāciju atsevišķos gadījumos. Vairāku dalībvalstu un ieinteresēto personu sniegtā informācija liecina par dažiem sarežģījumiem saistībā ar interpretāciju un īstenošanu, pamatojoties uz 4. panta 5. punktu, kas rada juridisko nenoteiktību, jo, šķiet, pastāv atšķirīgas pieejas attiecībā uz šā noteikuma interpretēšanu .

Nav minēti nekādi konkrēti sarežģījumi saistībā ar uzmākšanās dzimuma dēļ aizlieguma piemērošanu attiecībā uz vienlīdzīgu pieeju precēm un pakalpojumiem. Tomēr dažās dalībvalstīs ir radušies jautājumi par praktisko īstenošanu situācijās, kurās ir iesaistīta trešā persona, kas ir uzmākšanās īstenotājs, bet kas nav preču vai pakalpojumu sniedzējs, un par atbildību šādā situācijā. Jautājums par pakalpojumu sniedzēja atbildību par trešās personas īstenotu uzmākšanos it sevišķi varētu attiekties uz gadījumiem, kad pamatpakalpojums nodrošina saziņas platformu starp klientiem saistībā ar lietojumu, kura laikā notiek uzmākšanās, piemēram, internetā.

Direktīvas 4. panta 3. punktā ir paskaidrots, ka uzmākšanos un seksuālu uzmākšanos 2. panta c) un d) apakšpunkta izpratnē uzskata par diskrimināciju, un tā ir aizliegta.

To pakalpojumu jēdziens, „pieeja kuriem ir publiska” un „kurus piedāvā ārpus privātās un ģimenes dzīves”, turpretim no direktīvas darbības jomas izslēgtu darbības tādu attiecību ietvaros, kas ietilpst tikai un vienīgi privātās un ģimenes dzīves jomā un nav pieejamas publiski. Tā tas ir gadījumā, ja preces vai pakalpojuma piedāvājums netiek izteikts publiski (piemēram, ar sludinājumu avīzē vai publiski pieejamā tīmekļa vietnē), taču prece vai pakalpojums tiek piedāvāts ierobežotam personu lokam (ģimenes locekļiem, draugiem, kolēģiem vai citām paziņām). Turklāt šis izņēmums ietver situācijas, kad ciešā saistība ar tās personas privāto dzīvi, kas piedāvā preces vai pakalpojumus, partnera izvēli ietekmē būtiskāk nekā parastie ekonomiskie apsvērumi .

Direktīvā ir noteikta vienlīdzīga attieksme pret sievietēm un vīriešiem attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, vienlaikus norādot, ka tas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, „pieeja kuriem ir publiska” un „kurus piedāvā ārpus privātās un ģimenes dzīves” (3. panta 1. punkts). Var rasties jautājumi par direktīvas precīzu darbības jomu, kam it sevišķi var būt nozīme Tiesas spriedumos.

3.2. To preču un pakalpojumu jēdziens, kuriem ir publiska pieeja un kurus piedāvā ārpus privātās un ģimenes dzīves

Savā Test-Achats spriedumā Eiropas Savienības Tiesa anulēja 5. panta 2. punktu, kas ļāva saglabāt uz dzimumu balstītas atšķirības apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanā ar nosacījumu, ka atšķirību pamatā ir precīzi attiecīgie aktuārie un statistikas dati. Tiesa norādīja, ka, dodot dalībvalstīm iespēju bez laika ierobežojumiem saglabāt 5. panta 1. punktā paredzēto noteikuma par vienādu attieksmi pret abu dzimumu pārstāvjiem izņēmumu, 5. panta 2. punkts ir pretrunā mērķim panākt vienlīdzīgu attieksmi pret sievietēm un vīriešiem attiecībā uz apdrošināšanas prēmiju un izmaksu aprēķināšanu, kas ir direktīvas mērķis apdrošināšanas jomā. Tāpēc 5. panta 2. punkts nav saderīgs ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. un 23. pantu. Tiesa secināja, ka, sākot no 2012. gada 21. decembra, vienādas attieksmes pret abu dzimumu pārstāvjiem noteikums ir jāpiemēro bez izņēmuma saistībā ar personu prēmiju un izmaksu aprēķināšanu jaunos līgumos.

Dažu valstu tiesas jau ir pieņēmušas spriedumus par 6. panta piemērošanu šādai atšķirīgai attieksmei. Piemēram, Austrijā zemākas instances tiesa noteica, ka lētākas futbolu maču biļetes sievietēm ir pozitīva darbība Vienlīdzīgas attieksmes likuma izpratnē, lai novērstu vai izskaustu nelabvēlīgu situāciju sievietēm . Eiropas Savienības Tiesa vēl nav pieņēmusi spriedumu par pozitīvas darbības jēdzienu ārpus konkrētās piekļuves nodarbinātībai jomas. Tomēr Griesmar spriedumā Tiesa noteica, ka labvēlīgākus noteikumus aroda pensiju aprēķināšanai sievietēm nevar uzskatīt par pozitīvu darbību saistībā ar sieviešu nelabvēlīgāku situāciju viņu karjeras pārtraukumu dēļ, jo šādi noteikumi nenovērš un neizskauž šādu nelabvēlīgāku situāciju. Ņemot vērā šo interpretāciju, pozitīva darbība var nebūt viegli pieejama līdzīgās situācijās, kad nav skaidras un tiešas saiknes starp labvēlīgāku attieksmi, no vienas puses, un novēršamu vai izskaužamu nelabvēlīgu situāciju, no otras puses.

Tikai dažas dalībvalstis ziņoja, ka tām ir konkrēti noteikumi par pozitīvu darbību, kas ļauj piegādātājiem vai sniedzējiem diferencēt vīriešus un sievietes, lai panāktu līdzsvaru starp abu dzimumu pieeju precēm un pakalpojumiem. Piemēram, Slovākijā valsts iestādes vai juridiskas personas var īstenot pagaidu pozitīvas darbības, lai novērstu ar dzimumu saistītu nelabvēlīgu situāciju, it sevišķi nolūkā nodrošināt vienlīdzīgas iespējas praksē . Apvienotajā Karalistē vispārīgs noteikums par pozitīvu darbību ļauj piegādātājiem vai sniedzējiem preces vai pakalpojumus paredzēt vai pielāgot konkrēta dzimuma pārstāvjiem, ja ir pieejami pierādījumi par nesamērīgi zemu apguvi vai līdzdalību .

Par dažiem no šiem atšķirīgu cenu gadījumiem ir pieņemti tiesas spriedumi, novērtējot to nepieciešamību un samērīgumu katrā gadījumā atsevišķi. Piemēram, Austrijā tiesa uzskatīja, ka mērķis paplašināt futbola līdzjutēju bāzi un veicināt sieviešu futbolu attaisno lētākas ieejas biļetes sievietēm. Vācijā tiesa pieņēma spriedumu, ka ir pamatoti sievietēm piedāvāt iepazīšanās internetā vietņu izmantošanu bez maksas, lai mudinātu sievietes reģistrēties, kas nodrošinātu ieguvumus vīriešiem, kuri attiecīgajā vietnē meklē sev partneri.

Viens no biežāk minētajiem nevienlīdzīgas attieksmes veidiem ir atšķirīgas cenas par vienu un to pašu sniegto pakalpojumu. Šī prakse ir sevišķi sastopama izklaides nozarē, kur tiek noteiktas atšķirīgas ieejas maksas vīriešiem un sievietēm diskotēkās (vai bezmaksas ieeja sievietēm), klubos un bāros , iepazīšanās internetā vietnēm , sporta pasākumiem un spa un pirtīm . Tāpat bieži sastopama prakse ir uz dzimumu balstītas atšķirīgas cenas par frizieru pakalpojumiem .

4.1.2. Atšķirīgas cenas par vienu un to pašu pakalpojumu

Dažās nozarēs, pat ja pakalpojums principā tiek sniegts abu dzimumu pārstāvjiem, pakalpojumu sniedzēji tiecas dažreiz rezervēt pieeju viena dzimuma pārstāvjiem, lai panāktu līdzsvarotu abu dzimumu pārstāvību starp biedriem. Tas sevišķi attiecas uz diskotēkām, klubiem, fitnesa vai spa centriem. Par dažiem no šiem gadījumiem ir pieņemts tiesas spriedums. Piemēram, Vācijā vairākas tiesas pieņēma spriedumus, ka ir nepamatoti uz laiku paredzēt ieeju klubā vai piekļuvi fitnesa centra biedra statusam tikai sievietēm, jo vēl nav panākta vēlamā sieviešu pārstāvība. Savukārt Čehijas līdztiesības iestādes uzskata, ka dažādas cenas, lai līdzsvarotu lietotāju skaitu, var būt pamatotas.

Daži gadījumi, kad pakalpojumus piedāvā tikai viena dzimuma pārstāvjiem, ir iesniegti izskatīšanai valstu tiesās . Piemēram, Beļģijā tika atzīts, ka ir nepamatoti ieeju fitnesa klubā paredzēt vienīgi sievietēm. Līdzīgi Dānijā tiesa par diskriminējošu atzina to, ka kāda viesnīca vienu stāvu bija paredzējusi tikai sievietēm.

Šķiet, ka atkārtotas problēmas rada jautājums par to, vai ir atbilstība šā noteikuma prasībām par leģitīmu mērķi . Tādējādi, piemēram, attiecībā uz tikai sievietēm paredzētām sporta zālēm, fitnesa klubiem vai skaistumkopšanas saloniem līdztiesības iestādes, šķiet, ir izdarījušas atšķirīgus secinājumus par to, vai ierobežojums, pieļaujot tikai viena dzimuma pārstāvju piekļuvi, ir pieļaujams vai ne .

27 dalībvalstis jau ir šo spriedumu ieviesušas savos tiesību aktos . Visos gadījumos valstu tiesību aktos ir ieviesti juridiski saistoši grozījumi , pielāgojot spēkā esošos tiesību aktus par apdrošināšanu , vienlīdzīgu attieksmi vai abām jomām . Dažas dalībvalstis sniegušas turpmākus norādījumus, lai sekmētu izmaiņas apdrošināšanas nozarē. Piemēram, Austrijā finanšu tirgus pārvaldes iestādes izsūtīja apkārtrakstu, lūdzot apdrošināšanas uzņēmumus pamatot savas abiem dzimumiem paredzētās aktuārās tabulas. Apvienotajā Karalistē norādījumus izdeva Finanšu pakalpojumu iestāde.

Lielākā daļa dalībvalstu spriedumu īstenoja Eiropas Savienības Tiesas noteiktajā termiņā . Dažās dalībvalstīs tiesību akti stājās spēkā vēlāk . Dalībvalstis, šķiet, ir saņēmušas vien pavisam nedaudz sūdzību par vienādas attieksmes pret abiem dzimumiem principa pārkāpšanu no apdrošināšanas uzņēmumu puses. Tomēr Nīderlandē nesen pieņemtā spriedumā līdztiesības iestāde (2014-97, 2014. gada augusts) noteica, ka apdrošinātājs bija nelikumīgi diskriminējis sievieti viņas dzimuma dēļ, piešķirot viņai negadījuma kompensāciju, kas bija aprēķināta, balstoties uz pieņēmumu/ statistikas datiem, ka viņa kā sieviete nestrādās vecumā no 27 līdz 36 gadiem un ka viņa strādās tikai nepilna darba slodzē. To pašu lietu iztiesāja arī Nīderlandes tiesa. Tā nonāca pie secinājuma, ka aktuāri statistikas dati par cietušā kultūras piederību un dzimumu nav pretrunā līdztiesības principam. Pašlaik lieta gaida spriedumu Apelācijas tiesā.

Komisija ir pārbaudījusi visu paziņoto tiesību aktu atbilstību Test-Achats spriedumam. Šo novērtējumu rezultātā dažām dalībvalstīm tika nosūtīti jautājumi. Pamatojoties uz saņemtajām atbildēm, Komisija var sākt pienākumu neizpildes procedūru gadījumā, ja valsts tiesību akti neatbilst spriedumam.

Viena dalībvalsts paziņoja, ka sprieduma īstenošana turpinās un ka tiesību akti vēl nav pieņemti . Komisija cieši uzrauga situāciju šajā dalībvalstī un uzsāks dialogu, ja vajadzīgie īstenošanas pasākumi netiks pieņemti.

Eiropas Savienības Tiesas judikatūra nav tieši piemērojama EBTA valstīs . Tādēļ, lai nodrošinātu tiesību aktu saskaņotību, 2014. gada 30. janvārī uzsāka procedūru nolūkā, iespējams, pielāgot EEZ līguma XVIII pielikumu Test-Achats spriedumam .

Kā noteikts Komisijas pamatnostādnēs par Test-Achats, spriedums attiecas tikai uz privātiem apdrošināšanas līgumiem, kas ietilpst Direktīvas 2004/113/EK darbības jomā. Spriedumam nav tiešu juridisku seku attiecībā uz aroda pensijām, uz ko attiecas Direktīva 2006/54/EK. Minētās direktīvas 9. panta 1. punkta h) apakšpunktā ir paredzēts, ka drīkst noteikt atšķirīgas apdrošināšanas izmaksas vīriešiem un sievietēm, kad to pamato aktuāri aprēķināšanas koeficienti.

Tomēr dažas dalībvalstis ir izlēmušas vienlīdzīgas attieksmes pret abiem dzimumiem noteikumu piemērot arī aroda pensiju shēmām, lai nodrošinātu dzimumu līdztiesību visās jomās . Taču lielākā daļa dalībvalstu vienlīdzīgas attieksmes pret abiem dzimumiem noteikuma īstenošanu ir paredzējušas saskaņā ar spriedumu, proti, attiecībā uz privātiem apdrošināšanas līgumiem. Šajās dalībvalstīs attiecībā uz aroda pensijām joprojām ir pieļaujamas atšķirības, balstoties uz aktuāriem datiem par paredzamo mūža ilgumu.

5.3. Sprieduma ekonomiskā ietekme apdrošināšanas tirgū

Īstenojot turpmākus pasākumus attiecībā uz Test-Achats spriedumu, daļa apdrošināšanas nozares pārstāvju prognozēja nozīmīgu ietekmi uz cenu līmeņiem, argumentējot, ka dzimuma kā viegla un uzticama riska noteikšanas faktora zaudēšana novestu pie apdrošināšanas produktu vispārējo cenu pieauguma.

Spriedums un tā īstenošana apdrošināšanas nozarei bija saistīti ar vienreizējām izmaksām, jo bija jāsagatavo abiem dzimumiem paredzētās aktuārās tabulas, jānosaka jaunas cenas un jāatjaunina produkti, lai tie būtu dzimuma ziņā neitrāli. Šīs sākotnējās atbilstības izmaksas tika lēstas aptuveni 14 miljonu euro apmērā Spānijā un 7,7 miljonu euro apmērā Nīderlandē.

Attiecībā uz apdrošināšanas cenu attīstību jāuzsver, ka nav nekādu precīzu ekonomisku liecību par sprieduma ietekmi. Vairāku iemeslu dēļ ir grūti sniegt uzticamus, kvantitatīvus datus un informāciju par pārejas uz abiem dzimumiem vienlīdzīgām cenām ietekmi.

Dažu dalībvalstu un ieinteresēto personu uzsvērtais datu trūkums, visticamāk, saistāms ar to, ka Test-Achats sprieduma īstenošanas termiņš bija 2012. gada 21. decembris. Kopš minētā termiņa pagājušais laiks, šķiet, ir pārāk īss, lai apkopotu ekonomiskas liecības un datus, izņemot patiešām īstermiņa ietekmi.

Turklāt ir ļoti sarežģīti nošķirt dažādu attiecīgo faktoru ietekmi uz apdrošināšanas tirgus attīstību un pareizi aplēst abiem dzimumiem vienlīdzīgas prēmijas faktora konkrēto ietekmi uz cenu vai produktu attīstību. Lielākajā daļā tirgu apdrošinātājiem bija jāievieš ne tikai abiem dzimumiem vienlīdzīgas prēmijas, bet arī vairāki citi juridiski un regulatīvi aspekti, kas ietekmē cenu līmeņus gan valsts, gan ES līmenī .

Papildus juridiskajām prasībām apdrošināšanas uzņēmumi, iespējams, izmainīja produktu raksturlielumus, lai uzlabotu apdrošināšanas produktus parastajā produktu ciklā. Apdrošināšanas uzņēmumi, iespējams, arī veica grozījumus riska faktoru novērtējumos , izmantoja jaunus kritērijus produktu novērtēšanai un prēmiju diferencēšanai (piemēram, apdrošinātāji transportlīdzekļu apdrošināšanas jomā izmanto telemātiku (saukta arī par „melnās kastes” tehnoloģiju) ) vai attīstīja jaunus produktus, lai piesaistītu mērķa klientus. Piemēram, Spānijā daži apdrošinātāji ir ieviesuši jaunus produktus, kas nodrošina lielākus ieguvumus sievietēm, tādējādi cenšoties piesaistīt klientes. Citi piedāvājumi attiecas uz apdrošināšanas segumu pret somu zādzību no automobiļa vai konkrētu palīdzību grūtniecēm veselības problēmu gadījumā automobiļa vadīšanas laikā. Visas šīs izmaiņas varēja ietekmēt produktu cenu vai nodrošināto apdrošināšanas segumu.

Pamatojoties uz pieejamo informāciju, vienlīdzīgas attieksmes pret abiem dzimumiem principa ieviešanas ietekme uz apdrošināšanas cenām, šķiet, kopumā bijusi nebūtiska vai mērena . Kā prognozēts un kā tam patiešām bija jānotiek, konkrētiem apdrošināšanu veidiem (piemēram, transportlīdzekļu apdrošināšanai) prēmijas sievietēm ir palielinājušās (vīriešiem — samazinājušās). Saskaņā ar Insurance Sweden sniegto informāciju gados jaunām sievietēm transportlīdzekļa apdrošināšana ir kļuvusi par aptuveni 10 % dārgāka, savukārt gados jauni vīrieši, kuru pārstāvība ceļu satiksmes negadījumos ir ievērojami lielāka, ir ieguvuši atbilstīgu savu apdrošināšanas prēmiju samazinājumu. Itālijā laikā no 2012. gada jūlija līdz 2013. gada janvārim veikts pētījums parādīja, ka pusmūža sieviešu pieredzējušu vadītāju prēmijas bija par 3 % dārgākas nekā vīriešu prēmijas tādā pašā situācijā pirms 2012. gada decembra. Gados jaunu vadītāju gadījumā situācija ir samērā atšķirīga, proti, pirms 2012. gada decembra sievietes par transportlīdzekļa apdrošināšanu maksāja par 18 % mazāk nekā vīrieši un pēc minētā datuma viņu prēmiju paaugstināšanās par apjomu līdz 18 % atbilda vīriešu prēmiju pazeminājumam par 10 %. Citu produktu līnijās vīriešu prēmijas ir paaugstinājušās (savukārt sieviešu — pazeminājušās). Taču kopumā, lai gan situācija nav visur identiska, ietekme uz tirgu, šķiet, ir bijusi samērā neitrāla vai ļoti neliela un jebkurā gadījumā nešķiet, ka kaut kas liecinātu par nepamatotu cenu attīstību.

6.No diskriminācijas cietušajiem nodrošinātā aizsardzība

Tiesiskajai aizsardzībai var piekļūt, īstenojot tiesvedību, kā arī vēršoties pie valstu līdztiesības iestādēm, kuru uzdevums cita starpā ir sniegt neatkarīgu palīdzību cietušajiem. Šie noteikumi ir praktiski identiski ES vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas tiesību aktu kopumos, un nesen publicētajos ziņojumos par citām direktīvām izdarītie konstatējumi par tādiem pamatjēdzieniem kā tiesu iestāžu pieejamība, pierādīšanas pienākuma noteikums un prasība par iedarbīgām, samērīgām un atturošām sankcijām ir vienlīdz piemērojami arī šajā gadījumā.

Lai apkarotu diskrimināciju un nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi, dalībvalstis un ieinteresētās personas ir atzinušas, ka „lai tiesību aktus no teorijas īstenotu praksē” un lai nodrošinātu, ka likumīgas tiesības tiek praksē faktiski piemērotas, būtiska nozīme ir līdztiesības iestādēm. Tādēļ Komisija savā paziņojumā par ES Tiesiskuma programmu laikposmam līdz 2020. gadam uzsvēra līdztiesības iestāžu svarīgo uzdevumu iedzīvotājiem nodrošināt efektīvus tiesiskās aizsardzības līdzekļus . Komisija turpinās savu darbu, lai nodrošinātu, ka līdztiesības iestādes var faktiski un pilnībā īstenot šo uzdevumu, it sevišķi ar piemērojamo noteikumu uzraudzību un piemērošanu. Komisija arī izskatīs veidus, kā paskaidrot direktīvas prasības, kas attiecas uz līdztiesības iestādēm, it sevišķi neatkarības un efektivitātes pamatjēdzienus.

Komisija veicinās paraugpraksi, lai uzlabotu iedzīvotāju informētību par viņu tiesībām nolūkā nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principa pilnīgu piemērošanu visā ES un vēl vairāk uzlabot cietušo aizsardzību.