LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 205/17

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2016/C 205/09)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

CHAPON DU PERIGORD

ES Nr.: FR-PGI-0005-01377 – 24.9.2015.

ACVN ( ) AĢIN ( X )

1. Nosaukums vai nosaukumi

Chapon du Périgord

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.1. grupa. Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Chapon du Périgord ir mājputns, kura izcelsme ir kailkakla tipa (kapauns ar dzeltenu gaļu) un/vai apspalvota kakla tipa (kapauns ar baltu gaļu) lēnaudzīgas šķirnes.

Chapon du Périgord, kas tiek audzēts vismaz 150 dienas, ir vistu sugas vīriešu dzimuma jaunputns, kas ķirurģiski kastrēts pirms dzimumbrieduma sasniegšanas. Tas ir nobarots, svētku maltītei paredzēts mājputns, kuram ir ļoti attīstīta un stingra muskuļu masa uz smalka skeleta. Ļoti plāna, košas un viendabīgas krāsas āda (dzeltena vai balta), zem ādas saskatāms ļoti labs nobarojums. Visā muskuļu masā redzams starpmuskuļu nobarojums tādā stāvoklī, ko sauc par “marmorējumu”.

Produktu var laist tirgū kā veselu liemeni vai kā izcirtņus, svaigā vai saldētā veidā. To var iepakot plēvē, tas var būt arī vakuuma vai aizsargatmosfēras iepakojumā.

Chapon du Périgord liemeņus piedāvā šādā noformējumā:

— daļēji izķidāts liemenis (noplūkts, izķidāts mājputns ar galvu, kājām un subproduktiem),

— “termiskai apstrādei gatavs” liemenis (noplūkts, izķidāts mājputns bez galvas, ar kāju pēdējo posmu vai bez tā),

— “daļēji gatavs” liemenis (noplūkts, izķidāts mājputns ar kāju pēdējo posmu vai bez tā un ar galvu, kas noliekta zem spārna).

Veseliem liemeņiem ir sevišķi labas kvalitātes noformējums, un tiem nav nekādu defektu.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Visā audzēšanas posmā izsniegtā barība satur tikai augus, minerālvielas un vitamīnus.

Maisījumā obligāti iekļauti šādi augi:

— kukurūza – dažādās devās atkarībā no vecuma,

— vismaz vēl viena veida labība – jo īpaši kvieši, mieži, tritikāle, sorgo, auzas,

— proteīnaugi barības līdzsvarošanai.

Audzēšanas periodā jāizšķir četri posmi, kas atbilst dažādām fizioloģiskām vajadzībām, ar kurām saistītas dažādas graudaugu devas:

— Sākuma posms, no 1. līdz 28. dienai Sākuma posmā vismaz 50 % barības (svara) veido graudaugu maisījums (graudaugi un graudaugu blakusprodukti). Obligāti iekļauti šādi graudaugi: kukurūza un vismaz vēl viena veida labība (kvieši, mieži, tritikāle, auzas) vai sorgo. Šajā graudaugu maisījumā minimālā kukurūzas procentuālā daļa (svarā) ir noteikta kā 25 % dzeltenajam kapaunam un 15 % baltajam kapaunam.

— Augšanas posms, no 29. līdz 52. dienai Augšanas posmā vismaz 70 % barības (svara) veido graudaugu maisījums (graudaugi un graudaugu blakusprodukti). Obligāti iekļauti šādi graudaugi: kukurūza un vismaz vēl viena veida labība (kvieši, mieži, tritikāle, auzas) vai sorgo. Šajā graudaugu maisījumā minimālā kukurūzas procentuālā daļa (svarā) ir noteikta kā 30 % dzeltenajam kapaunam un 15 % baltajam kapaunam.

— Gatavības posms, no 53. līdz 81. dienai Gatavības posmā vismaz 80 % barības (svara) veido graudaugu maisījums (graudaugi un graudaugu blakusprodukti). Obligāti iekļauti šādi graudaugi: kukurūza un vismaz vēl viena veida labība (kvieši, mieži, tritikāle, auzas) vai sorgo. Šajā graudaugu maisījumā minimālā kukurūzas procentuālā daļa (svarā) ir noteikta kā 30 % dzeltenajam kapaunam un 15 % baltajam kapaunam.

— Nobarošanas fāze, vismaz 150 dienas. Nobarošanas fāzē barības (svaru) veido vismaz 40 % kukurūzas dzeltenajam kapaunam un vismaz 15 % baltajam kapaunam.

Barība sistemātiski, katrā barošanas reizē tiek papildināta ar mālu (bentonītu). Noteikts, ka barības devā tas iekļaujams tādā mērā, lai tā īpatsvars tajā sasniegtu vismaz 2 kg/t.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Chapon du Périgord audzēšana, kā arī nokaušana tiek veikta ģeogrāfiskajā apgabalā.

Perigoras lopkautuvēs faktiski ir tikusi attīstīta un saglabāta specifiska zinātība liemeņu izvēlē, kas veicina produkta reputāciju un galaprodukta izskata kvalitāti.

Plaucēšanas un plūkšanas, izķidāšanas, izgriešanas un atdzesēšanas darbības jāveic ar vislielāko rūpību, jo tikai nevainojami liemeņi tiek pārdoti veselā veidā. Šajā nolūkā šķirošanu veic divās kārtās – pirms izgriešanas un pēc dzesēšanas.

Attiecībā uz “daļēji gataviem” cāļiem izķidāšanas un pēcapstrādes darbības tiek veiktas ar rokām.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Sagriešana un fasēšana notiek kaušanas vietā. Tas ļauj veikt darbības vienu pēc otras un pasargā gaļu no kvalitātes pasliktināšanās, kad produkts nonāk saskarē ar gaisu. Jāierobežo manipulācijas ar svaigu un sasaldētu gaļu, kam jābūt bez defektiem, jo vairāk tāpēc, ka Chapon du Périgord ir ļoti plāna āda. Sasaldēšana jāveic vēlākais 24 h pēc nokaušanas. Šie dažādie elementi prasa to, ka fasēšana veicama strauji, un produkta realizācija tā ražošanas apgabalā ļauj nodrošināt noformējuma kritēriju ievērošanu.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Uz etiķetes ir AĢIN nosaukums Chapon du Périgord.

Uz etiķetēm un pārdošanas dokumentiem obligāti jābūt kopējam logotipam:

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas šādos departamentos:

— Charente, kas ietver Aubeterre-sur-Dronne, Chalais, Montbron, Montemboeuf, Montmoreau-Saint-Cybard un Villebois-Lavalette kantonu,

— Charente-Maritime, kas ietver Montguyon kantonu,

— Corrèze, kas ietver Argentat, Ayen, Beaulieu-sur-Dordogne, Beynat, Brive-la-Gaillarde-Centre, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Ouest, Corrèze, Donzenac, Égletons, Juillac, Larche, Lubersac, Malemort-sur-Corrèze, Meyssac, Seilhac, Treignac, Tulle-Campagne-Nord, Tulle-Campagne-Sud, Tulle-Urbain-Nord, Tulle-Urbain-Sud, Uzerche un Vigeois kantonu,

— Dordogne,

— Gironde, kas ietver Castillon-la-Bataille, Coutras, Lussac, Pujols un Sainte-Foy-la-Grande kantonu,

— Haute-Vienne, kas ietver Aixe-sur-Vienne, Ambazac, Châlus, Châteauneuf-la-Forêt, Eymoutiers, Laurière, Limoges-Beaupuy, Limoges-Isle, Limoges-Landouge, Limoges-Couzeix, Limoges-Cité, Limoges-Le Palais, Limoges-Condat, Limoges-Panazol, Limoges-Corgnac, Limoges-Puy-las-Rodas, Limoges-Grand-Treuil, Limoges-Vigenal, Limoges-Émailleurs, Limoges-Carnot, Limoges-Centre, Limoges-La Bastide, Nexon, Nieul, Oradour-sur-Vayres, Pierre-Buffière, Rochechouart, Saint-Germain-les-Belles, Saint-Junien-Est, Saint-Junien-Ouest, Saint-Laurent-sur-Gorre, Saint-Léonard-de-Noblat, Saint-Mathieu un Saint-Yrieix-la-Perche kantonu,

— Lot, kas ietver Bretenoux, Cahors-Nord-Est, Cahors-Nord-Ouest, Cahors-Sud, Cajarc, Castelnau-Montratier, Catus, Cazals, Gourdon, Gramat, Labastide-Murat, Lacapelle-Marival, Lalbenque, Lauzès, Limogne-en-Quercy, Livernon, Luzech, Martel, Montcuq, Payrac, Puy-l’Évêque, Saint-Céré, Saint-Germain-du-Bel-Air, Saint-Géry, Salviac, Souillac un Vayrac kantonu,

— Lot-et-Garonne, kas ietver Cancon, Castelmoron-sur-Lot, Castillonnès, Duras, Fumel, Lauzun, Marmande-Est, Marmande-Ouest, Monclar, Monflanquin, Sainte-Livrade-sur-Lot, Seyches, Tonneins, Tournon-d’Agenais, Villeneuve-sur-Lot-Sud, Villeréal un Le Mas-d’Agenais kantonu.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas Francijas dienvidrietumu daļā, un tā centrā ir Dordoņas (Dordogne) departaments.

Tādējādi Perigora ietver plašu priekškalnes apvidu, kas izvietots lielākoties uz ziemeļaustrumiem vai dienvidrietumiem vērstām nogāzēm. Daudzās ūdensteces, kas šķērso šā apvidus krasi atšķirīgā izturīguma klintis, izveidojušas mazu, dažāda vērsuma un veidojuma ieleju tīklu, kas veido vienu no galvenajiem un strukturējošajiem Perigoras reljefa elementiem. Tikai ielejas, kas bagātas ar aluviālajām sanesām, ir patiesi labvēlīgas graudaugu kultūrai. Nogāzes, kas bieži vien ir stāvas un mežainas, biežāk tiek atvēlētas dzīvnieku audzēšanai.

Ģeoloģiskā sarežģītība ir veicinājusi daudzu minerālu (dzelzs, zelts, kaļķakmens, kaolīns) atradņu klātbūtni. Daži no tiem tiek izmantoti bentonīta un montmorilonīta tipa kosmētiskā māla ražošanai, kuram piemīt specifiskas īpašības.

Ģeogrāfiskajā apgabalā kopumā ir mērens, pārejas tipa okeāna piekrastes klimats, proti, tas ir pakļauts Atlantijas okeāna ziemeļu klimata sistēmai, bet tam ir izteikta gan kontinentālā tipa, gan Vidusjūras tipa klimata ietekme.

Kukurūzas kultūra ir ļoti izplatīta visā ģeogrāfiskajā apgabalā. Plaši tiek audzēti graudzāļu dzimtas labības augi, pārsvarā parastie kvieši un tritikāle.

Cilvēkfaktoru ziņā jāmin, ka, sākot ar 14. gadsimtu, Perigorā vērā ņemami attīstījusies mājputnu audzēšana.

Tikai 19. gadsimta laikā Perigora kļūst par visaptverošu mājputnu gaļas ražošanas vietu, kurā ražošana tomēr saglabā arī tās tradicionālo, ģimenes tipa raksturu.

Pirmā “Perigoras brīvās turēšanas apstākļos audzētu vistu aizsardzības apvienība” tiek izveidota 1953. gadā. Tā laika tehniskajos noteikumos tiek definēts, ka mājputni tiek ražoti “saskaņā ar Perigorā izmantoto lauku saimniecības metodi”.

Attīstība un reputācija, ko Perigoras mājputnu gaļas ražotāji ieguvuši attiecībā uz vistas gaļu, mudina attīstīt svētku maltītei paredzētas mājputnu gaļas ražošanu, balstoties uz Perigorā saglabāto tradicionālo zinātību.

Kapaunu audzēšana attīstījās, ievērojot to pašu praksi kā vistu audzēšanā: “vietējās lēnaudzīgās” šķirnes tiek pielāgotas audzēšanai brīvās turēšanas apstākļos, kas ir tādi paši kā senāk.

Zinātība ēdināšanas jomā izrādās īpaši piemērota šo vistu ilgajam audzēšanas periodam un to nobarošanai. Kā senāk, Perigoras mājputnu audzētājs ik dienu izkaisa vairākas saujas pilngraudu labības uz putnu kūts pakaišiem. Turklāt labības pamatbarību viņš papildina ar bentonītu – mālu, kas Perigorā labi pazīstams mājputnu gremošanu veicinošo īpašību dēļ.

Produkta specifika

Chapon du Périgord ir nobarots, svētku maltītei paredzēts mājputns ar ļoti attīstītu un stingru muskuļu masu. Visā muskuļu masā redzams starpmuskuļu nobarojums tādā stāvoklī, ko sauc par “marmorējumu”, un zemādas tauku slānis ir ļoti ievērojams.

Veseliem liemeņiem ir sevišķi labas kvalitātes noformējums, un tiem nav nekādu defektu.

Šīs īpašības nodrošina produktam Chapon du Périgord stabilu reputāciju.

Saikne

Chapon du Périgord saikne ar izcelsmes vietu ir balstīta uz šā produkta kvalitāti un reputāciju.

Ģeogrāfiskais apgabals, kurā valda maigs okeāna klimats un kurš atrodas zemā līdz vidējā augstumā virs jūras līmeņa, ir putnkopībai labvēlīga vide.

Ielejas, kuras bagātas ar aluviālajām sanesām, tiek izmantotas graudaugu kultūrai, un bieži slīpās un mežainās nogāzes – mājputnu ganībām.

Šie graudaugi iekļauti barības devā, jo tie jau kopš seniem laikiem regulāri un pārliecinoši bijuši Perigoras saimniecību augsekās, un tiem ir specifisks barības vielu profils, kas līdzsvarots tā, ka ir īpaši labi piemērots mājputnu attīstībai un nobarošanai.

Starp izmantotajiem graudaugiem ir kukurūza, kuru audzē pārsvarā, un tai ir lielas priekšrocības: sēklapvalka neesība dara kukurūzu vieglāk sagremojamu, un līdz ar to barības vielu asimilācija noris labāk, tādējādi ietekmējot kvalitāti; augstais tauku un cietes saturs tajā piešķir šim graudaugam īpaši augstu enerģētisko vērtību, kas ir vēlama, lai iegūtu gaļīgus, pat uzbarotus mājputnus.

Barības devas sistemātiska papildināšana ar mālu (bentonītu) nodrošina ļoti labu sanitāro stāvokli un labākus vides apstākļus kūtī, kas mājputnu augšanu dara jo harmoniskāku un regulārāku. Šāda Perigoras audzētāju izvēle izrādās īpaši nozīmīga un pamatota, lai attīstītu muskuļu masu un nobarotu lēnaudzīgo šķirni Chapon du Périgord, kuras augšanas ilgums ir īpaši liels.

Visas barības papildināšana ar bentonītu veicina labāku barības uzņemšanu visā dzīvnieka dzīves laikā. Labāka barības uzņemšana veicina audu, jo īpaši muskuļu, labāku attīstību un nodrošina labāku tauku sadalījumu. Tāpēc Chapon du Périgord liemeņiem starpmuskuļu nobarojums ir tādā stāvoklī, ko sauc par “marmorējumu” un ievērojams zemādas tauku slānis.

Šī prakse ir saistīta ar tradīciju ik dienas izdalīt vairākas saujas pilngraudu labības uz vistu kūts pakaišiem. Šis no senčiem mantotais ieradums, kas citkārt ļāva fermerim sasaukt kopā mājputnus, pastiprina saikni starp audzētāju un tā mājputniem, cāļiem stimulē knābāšanas instinktu un attiecīgi atvieglo došanos ganībās. Tas nozīmē, ka mājputnu fiziskā aktivitāte ir lielāka, tādējādi rosinot ievērojamākas muskuļu masas attīstību ar labāku tauku sadalījumu muskuļaudu līmenī.

Tā arī palīdz no agrīna vecuma stimulēt guzas darbību, kura piedalās barības vielu sastāvdaļu uzņemšanas veicināšanā, kas savukārt palīdz attīstīt muskuļu masu.

Turklāt tā veicina to, ka cālēni nemitīgi uzkasa pakaišus, kas veicina to vēdināšanu un uzturēšanu sausā stāvoklī ilgāku laiku, ņemot vērā šo mājputnu audzēšanas ilgumu.

Šis ikdienišķais uzkasīšanas un pakaišu grozīšanas paradums izrādās īpaši nozīmīgs kapauniem, ņemot vērā šo svētku maltītei paredzētu mājputnu audzēšanas ilgumu, kas beidzas ar nebrīves periodu. Tam ir savs pamats, jo kapaunu atrašanās kūtī uz ļoti tīriem pakaišiem nobarošanas perioda beigās veicina to, ka apspalvojuma stāvoklis izveidojas ļoti labs. Tas nozīmē, ka ir vieglāk veikt plūkšanu, tātad veselie liemeņi izskatās nevainojamā kvalitātē, jo īpaši to tradicionālais vietējais noformējums, ko sauc par “daļēji gatavu”.

Audzēšana brīvā dabā, bieži atrodoties stāvās un mežainās ganībās, arī atstāj ietekmi uz Chapon du Périgord raksturīpašībām: tas veido stingrākus kaulus, kas ļauj attīstīt nozīmīgāku muskuļu masu (fileju un stilbus).

Chapon du Périgord nobarošanas periods ēkā veicina starpmuskuļu tauku attīstību, kas piešķir kapauna gaļai specifisku tekstūru, ko sauc par “marmorējumu”.

Šo elementu kopumu un to nozīmi 1929. gadā savā vietējo recepšu krājumā aprakstīja La Mazille – reģionā slavena pavāre: “Viens no Perigoras mājputnu izcilības iemesliem skaidrojams ar to, ka tie tiek baroti un uzbaroti ar kukurūzu”.

Chapon du Périgord reputāciju kopš 19. gadsimta pierāda arī konkursi, kas sākotnēji tika organizēti Dordoņā (1862. gadā), pēc tam visos kaimiņu departamentos (Limožā 1862. gadā, Ažēnā 1863. gadā, Niorā 1866. gadā), kuros balvas lielākoties saņem Perigoras putnkopji.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-9fbe6c7d-d7b1-48e8-9e9f-81929c980559

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.