KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Veicināšanas un informācijas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības ražojumiem — stratēģija ar augstu Eiropas pievienoto vērtību Eiropas garšu popularizēšanai /* COM/2012/0148 final */





SATURA RĀDĪTĀJS 1........... Veicināšana – būtiska KLP sastāvdaļa............................................................................ 4 2........... Problēmu risinājumi......................................................................................................... 4 2.1........ Atrast savu vietu augošas konkurences un tirgu atvēršanās apstākļos................................ 4 2.2........ Konkurētspējīga un dinamiska lauksaimniecības un pārtikas nozare.................................. 5 2.3........ Uzlabot Eiropas lauksaimniecības un lauksaimniecības ražojumu tēlu................................ 5 3........... Turpmākās veicināšanas politikas mērķi........................................................................... 5 3.1........ Vairāk Eiropas pievienotās vērtības................................................................................. 5 3.2........ Pievilcīgāka un par savu ietekmi pārliecinātāka politika..................................................... 6 3.3........ Vienkāršāka pārvaldība.................................................................................................. 6 3.4........ Vairāk sinerģijas starp dažādiem veicināšanas instrumentiem............................................ 6 4........... pamatnostādnes reformai................................................................................................ 6 4.1........ Piesaistošāka piemērošanas joma.................................................................................... 7 4.1.1..... Valsts atbalsta saņēmēji.................................................................................................. 7 4.1.2..... Produkti un tēmas, uz kuriem attiecas atbalsts.................................................................. 7 4.1.3..... Izcelsmes norāde............................................................................................................ 7 4.1.4..... Preču zīmes.................................................................................................................... 8 4.2........ Paplašināta darbības joma, attīstoties tehniskās palīdzības sniegšanai tirgus dalībniekiem... 8 4.3........ Pārskatītas intervences metodes, jo īpaši daudzvalstu programmām.................................. 9 4.4........ Veicināšana un krīze....................................................................................................... 9 4.5........ Vienkāršāka un efektīvāka pārvaldība........................................................................... 10 4.6........ Lielāka saskaņotība starp informācijas un veicināšanas pasākumiem, kas veikti saistībā ar atbalsta shēmu un citiem veicināšanas pasākumiem saskaņā ar KLP.................................................................... 10 4.7........ Kādi Eiropas budžeta līdzekļi jāparedz šo mērķu sasniegšanai........................................ 10 5........... Secinājumi.................................................................................................................... 11 KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Veicināšanas un informācijas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības ražojumiem — stratēģija ar augstu Eiropas pievienoto vērtību Eiropas garšu popularizēšanai Ievads Eiropas Savienības lauksaimniecības ražojumu daudzveidība un kvalitāte ir visā pasaulē pazīstamas vērtības. Aizvien augošā tirdzniecības globalizācija, protams, nozīmē jaunus uzdevumus, taču arī atver jaunus tirgus un jaunas izaugsmes iespējas, kas būtu jāizmanto. Tādēļ piedāvāt jaunus izcilus ražojumus, kuri atbilst ļoti augstiem standartiem, joprojām ir prioritāte, taču ar to ir par maz, lai ilgstoši nodrošinātu labu pozīciju tirgū. Mūsu zemju un zinātības izcili labā reputācija ir jānostiprina un jāpaplašina. Eiropas Savienībai, kuras ražojumi ir ārkārtīgi daudzveidīgi, izceļas ar labu kvalitāti un garantē ļoti augstu sanitārās drošības līmeni, ir visi iespējamie resursi, lai rezultatīvi izmantotu situāciju, kad pieprasījums pasaulē pieaug, ar nosacījumu, ka tā izceļ savas priekšrocības ar mērķtiecīgāku un aktīvāku veicināšanas politiku. Turklāt iekšējā tirgū ir nepieciešams vairāk pievērst patērētāju uzmanību pieejamā piedāvājuma kvalitātei un daudzveidībai. Tiesību aktu priekšlikumi saistībā ar KLP reformu attiecībā uz laikposmu pēc 2013. gada, kuri pašlaik tiek apspriesti, paredz atļaut šai politikai pilnā mērā veicināt stratēģiju "Eiropa 2020", atbalstot tādu lauksaimniecību, kas ir garants nodrošinājumam ar pārtiku, dabas resursu ilgtspējīgai izmantošanai un lauku apvidu dinamiskai attīstībai, kā arī izaugsmes un darbvietu avots. Efektīva veicināšanas politika ir nepieciešams nosacījums šo mērķu sasniegšanai. Detalizēta izpēte ar sabiedrisku apspriešanu tika uzsākta 2011. gada jūlijā, pieņemot zaļo grāmatu[1] par informācijas un veicināšanas pasākumu politiku attiecībā uz lauksaimniecības ražojumiem, kas bija redzamākais pasākums ES lauksaimniecības konkurētspējas veicināšanai. Šajā paziņojumā izklāstīto atziņu pamatā bija arī 2011. gadā veikta ārējā novērtējuma ziņojums par pašreizējo veicināšanas politiku[2]. Šīs zaļās grāmatas mērķis bija definēt, kā minētā informācijas un veicināšanas pasākumu politika varētu labāk izskaidrot patērētājiem Savienības ražotāju centienus pēc šā augstā kvalitātes līmeņa sasniegšanas, izveidot plašu Savienības ražojumu klāstu un iepazīstināt ar Savienības reģionu garšām, stimulēt eksportu un palīdzēt Eiropas ražotājiem tikt galā ar jauniem tirgus izaicinājumiem un īpaši sarežģītu ekonomisko situāciju. Par veicināšanas politikas pārskatīšanu 2011. gada decembrī izdarīja secinājumus Ministru padome un sniedza atzinumu Reģionu komiteja un Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, un ieteica uzlabot, vienkāršot un padarīt saskaņotākus pašreizējos instrumentus, lai no jauna piešķirtu dinamismu šai politikai. Arī Eiropas Parlaments atzinīgi novērtēja veicināšanas pasākumu pastiprināšanu, jo īpaši attiecībā uz augstas kvalitātes ražojumiem. Tāpēc šā paziņojuma mērķis ir palielināt lauksaimniecības un pārtikas ražošanas nozares pievienoto vērtību un tās ieguldījumu Eiropas ekonomikā, pievēršoties Eiropas un pasaules mēroga veicināšanas politikai, kam būtu spēcīgāka ietekme uz šīs nozares tirdzniecības izredzēm. 1. Veicināšana – būtiska KLP sastāvdaļa Kopš ieviešanas, kas notika 20. gadsimta 80. gadu sākumā, informācijas un lauksaimniecības ražojumu veicināšanas pasākumu regulatīvais satvars ir attīstījies. Vairāk nekā jebkad tā mērķis ir uzlabot Eiropas lauksaimniecības ražojumu tēlu, stimulēt patēriņu, kas ir statisks vai pat samazinās, un iekarot jaunus tirgus. Saskaņā ar horizontālas veicināšanas shēmu[3], kas ir ieviesta no 2000. gada, Eiropas Komisija pēta vispārīgās veicināšanas programmas, ko ierosinājušas profesionālās nozaru organizācijas un apstiprinājušas valsts iestādes. Pēc tam Komisija atlasa tās, kuras atbilst Padomes regulā un tās īstenošanas regulā noteiktajiem kritērijiem. Šo programmu līdzfinansējums ir trīspusējs ar maksimālo Savienības ieguldījumu 50 % apmērā[4], profesionālās organizācijas ieguldījumu 20 % apmērā un atlikušo ieguldījumu no attiecīgajām dalībvalstīm. Veicināšanas pasākumiem piešķirtais gada budžets ir aptuveni EUR 50 miljoni, no kuriem aptuveni ceturtā daļa paredzēta ārējam tirgum. Šī horizontālā shēma pastāv līdztekus citiem veicināšanas pasākumiem saistībā ar KLP Kopējā tirgus organizācijā[5], kā arī saistībā ar lauku attīstību[6]. Pirmajā gadījumā tas attiecas uz vīna nozari trešās valstīs un augļu un dārzeņu nozari saskaņā ar ražotāju organizāciju darbības programmām. No tā izriet saskaņotības trūkums attiecībā uz pasākumu veidiem un noteikumiem, kas sarežģī to kopējās ietekmes novērtēšanu. Turklāt vēl citas problēmas, tādas kā administratīvā ziņā smagnēja pārvalde un sadrumstaloti, starp iekšējo un ārējo tirgu slikti sabalansēti pasākumi pamato veicināšanas politikas reformas nepieciešamību. 2. Problēmu risinājumi 2.1. Atrast savu vietu augošas konkurences un tirgu atvēršanās apstākļos Pasaules mērogā 2010. gadā Savienība bija otrais lielākais lauksaimniecības ražojumu eksportētājs par summu EUR 91 miljards uzreiz pēc Savienotajām Valstīm (EUR 92 miljardi) un lielākais importētājs (EUR 84 miljardi). Gatavo un pārstrādāto produktu daļa Eiropas eksportā laika gaitā ir nepārtraukti augusi. Šo ražojumu vērtība veido vairāk nekā divas trešdaļas no ES kopējā lauksaimniecības ražojumu eksporta. Ir svarīgi, ka Eiropas lauksaimniecība saglabā un palielina konkurētspēju un savu tirgus daļu gan iekšējā tirgū, gan eksporta jomā, ņemot vērā saistības, ko ES uzņēmusies savu starptautisko tirdzniecības attiecību ietvaros. Turpmākajos gados Dohas sarunu kārtas iespējamā pabeigšana un tirdzniecības nolīgumu apspriešana pavērs pārtikas produktu eksportētājiem jaunas perspektīvas, kuras vajadzēs izmantot. 2.2. Konkurētspējīga un dinamiska lauksaimniecības un pārtikas nozare Pārtikas ķēde veido 6 % no Eiropas iekšzemes kopprodukta (IKP). Konkrētāk, Eiropas ražojošajā rūpniecībā pārtikas rūpniecība ir lielākais darba devējs ar 4,2 miljoniem darbvietu (13,5 %) un EUR 954 miljardu apgrozījumu (12,9 %). Šo rūpniecību veido 310 000 uzņēmumu, no kuriem 99,1 % ir MVU[7], un tā izmanto lielu daļu no ES lauksaimniecības ražojumiem. Eiropas lauksaimniecības panākumi būs atkarīgi no tās spējas palielināt savu tirgus daļu un ļaut ārkārtīgi konkurētspējīgajai pārtikas rūpniecības nozarei saglabāt nozīmīgu vietu ES ekonomikas un tirdzniecības sistēmā. Tirgu attīstība norisinās aizvien straujāk un straujāk. Piedāvājumam ir jāpielāgojas pieprasījumam, kas var krasi mainīties īsā laikposmā, jo īpaši tad, ja zaudē patērētāju uzticību. Šī parādība ir vērsusies plašumā līdz ar interneta attīstību[8]. Lai gan lauksaimniecības tirgu vidējā termiņa prognozes ir pozitīvas, tomēr ir paredzams, ka tos raksturos vairāk nedrošības un lielāka nepastāvība. 2.3. Uzlabot Eiropas lauksaimniecības un lauksaimniecības ražojumu tēlu Lauksaimniecības galvenais uzdevums ir ražot pārtikas produktus. Eiropas līmenī KLP veicina dzīvotspējīgu pārtikas ražošanu, vienlaikus nodrošinot dabas resursu ilgtspējīgu pārvaldību un rūpējoties par līdzsvara saglabāšanu teritoriju attīstībā. Lauksaimnieki ar savu darbību un klātbūtni lauku vidē ir kļuvuši par dabas resursu un to vides vērtību sargātājiem, kuras nepieciešamas Eiropas lauksaimniecības ilgtspējai un konkurētspējai. Lauksaimniecības un pārtikas produkti vislabāk liecina par kopējo lauksaimniecības politiku, kuras ievirze ir kvalitāte. To Eiropas lauksaimniecības ražojumu priekšrocības, kuru ražošanā tiek ievēroti stingri standarti vides, pārtikas drošuma un dzīvnieku labturības jomā, kā arī Eiropas uztura ieradumi ir jāpazīst un jāatzīst patērētājiem kā Eiropā, tā trešās valstīs. 3. Turpmākās veicināšanas politikas mērķi 3.1. Vairāk Eiropas pievienotās vērtības Lauksaimniecības ražojumu veicināšanas pasākumiem nav jāaizstāj privātās nozares veicināšanas pasākumi, bet jāsniedz īpaša Eiropas dimensija. Lielākas Eiropas pievienotās vērtības meklējumi un šīs pievienotās vērtības nostiprināšanās mūsu teritorijā ļauj sekmēt izaugsmi un darbvietu izveidi un tādējādi veicināt stratēģiju "Eiropa 2020". Eiropas pievienoto vērtību var radīt, definējot Eiropas informācijas un veicināšanas stratēģiju, kas piešķir lielāku mērķtiecību tirgiem un tiem produktiem un vēstījumiem, kuri ir jāizceļ (piemēram, produktiem ar augstu pievienoto vērtību), ņemot vērā sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumu, ienesīgākos tirgus, un tādējādi izvairoties no līdzekļu sadrumstalotības un izkliedētības. Turklāt sadarbība starp dažādu dalībvalstu ekonomiskajiem dalībniekiem ievērojami veicina Eiropas pievienoto vērtību un Eiropas lauksaimniecības ražojumu daudzveidības lielāku pamanāmību. 3.2. Pievilcīgāka un par savu ietekmi pārliecinātāka politika Papildus faktam, ka informācijas un veicināšanas pasākumu politika nesniedz visu vēlamo pievienoto vērtību, tās vājais punkts ir arī administratīvie ierobežojumi. Ir konstatēts, ka programmu iesniegšana trešās valstīs norisinās nepietiekami aktīvi. Arī pasākumu iespējas ne vienmēr ir viegli novērtējamas un ietekme var izpausties vēlu; tāpēc ir nozīmīgi veidot uzrunājošākas kampaņas, pirms kurām, ja nepieciešams, veic tirgus analīzi, patēriņa ieradumu izpēti vai izmēģinājuma kampaņas. Lai pastiprinātu turpmākās politikas izmaksu un efektivitātes attiecības, vajadzēs regulārāk novērtēt ikviena pasākuma ietekmi nolūkā apstiprināt, ka paredzētie mērķi tikuši sasniegti. 3.3. Vienkāršāka pārvaldība Informācijas un veicināšanas programmu finansējums un pārvaldība lielākoties ir trīspusējas (profesionālās organizācijas, dalībvalsts un Eiropas Komisija). Profesionālās organizācijas savukārt vēršas pie tādām izpildītāju organizācijām kā reklāmas aģentūras, lai īstenotu iecerētos pasākumus. Ierosinājumos saistībā ar zaļo grāmatu bieži vien tiek prasīta programmu atlases metodes pārskatīšana un lielāka elastība to koncepcijā un izpildē, lai būtu iespējama programmu pārveide to īstenošanas gaitā. Šajos ierosinājumos izteikti aicinājumi pēc aktīvākas Komisijas rīcības daudzvalstu programmu izveidē un koordinācijā, jo īpaši trešās valstīs. Taču dalībvalsts un Komisijas attiecīgie uzdevumi pasākumu uzraudzībā un pārbaudē tiks padarīti skaidrāki, lai izvairītos no dublēšanas un ilgstošām procedūrām. 3.4. Vairāk sinerģijas starp dažādiem veicināšanas instrumentiem Turpmākā Eiropas stratēģija lauksaimniecības ražojumu veicināšanai tiecas palielināt lauksaimniecības pārtikas nozares pievienoto vērtību un tās ieguldījumu Eiropas ekonomikā. Šī iecere prasa vairāk saskaņotības KLP veicināšanas pasākumos, lai nodrošinātu to ietekmi. Ņemot vērā dažādu nozaru īpatnības, vēlams tiekties pēc savstarpējas papildināmības un sinerģijām, lai padarītu veicināšanas politiku spēcīgāku. Kopēja identitāte, tostarp veicināšanas pasākumu vizuālie elementi un saturs, lai kāda būtu konkrētā procedūra, tiem piešķirtu labāku Eiropas identitāti, labāku pamanāmību patērētājiem un labāku sniegumu. 4. pamatnostādnes reformai Dažādas reformas iespējas tādas informācijas un veicināšanas pasākumu politikas izveidei, kas atbilstu turpmāk minētajiem mērķiem, tiks izskatītas atbilstīgi ietekmes novērtēšanas procedūrai, kas papildina un pamato tiesību akta priekšlikumu, kuru Komisija pieņems līdz 2012. gada beigām. Turpmāk izklāstītās pamatnostādnes ir pārdomu virzieni, kas izstrādāti, pamatojoties uz pašlaik pieejamiem ziņojumiem, jo īpaši ziņojumu par kopsavilkumu atbildēm uz zaļo grāmatu[9] un veicināšanas politikas ex-post novērtējuma ziņojumu[10]. Informācijas un veicināšanas pasākumi par vietējiem tirgiem un īsām piegādes ķēdēm notiks saskaņā ar lauku attīstības programmām sadarbības procesā, un uz šiem pasākumiem neattiecas turpmākā veicināšanas shēma. 4.1. Piesaistošāka piemērošanas joma 4.1.1. Valsts atbalsta saņēmēji Informācijas un veicināšanas pasākumu piemērošanas jomu varētu paplašināt, attiecinot tos ne tikai uz profesionālajām organizācijām. Konkrētāk, vajadzētu saprast, kādu vietu piešķirt privātajiem uzņēmumiem, kad tie ierosina programmas ar augstu pievienoto vērtību Eiropas Savienībai. 4.1.2. Produkti un tēmas, uz kuriem attiecas atbalsts Pašlaik to produktu saraksts, uz kuriem attiecas atbalsts, ir atšķirīgs attiecībā uz iekšējo tirgu un ārējo tirgu, kas vairs nešķiet pamatoti. Vajadzētu izveidot vienu vienveidīgu sarakstu, kas turklāt būtu saskaņots ar to produktu sarakstu, uz kuriem attiecas kvalitātes politika. Tiks izskatīta saraksta atvēršana pārstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kuri nav minēti Līguma I pielikumā. Turklāt, kā cita starpā uzsver Revīzijas palāta[11], tādu Eiropas pārtikas kvalitātes sistēmu veicināšanai kā aizsargāts cilmes vietas nosaukums (ACVN), aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde (AĢIN) un garantēta tradicionālā īpatnība (GTĪ), kā arī atbilstoši šīm sistēmām atzītiem produktiem vajadzētu saņemt pastiprinātu atbalstu. Papildus informācijas un veicināšanas pasākumiem, kas attiecas uz lauksaimniecības un pārtikas produktiem, pasākumi varētu attiekties arī uz tematiskiem vēstījumiem, kas ilustrē Eiropas produktu īpašības jo īpaši saistībā ar kvalitāti un gastronomisko aspektu, veselību, ilgtspējīgu attīstību un dzīvnieku labturību. Lai tuvinātu patērētājus ražotājiem, varētu paredzēt tādu jaunu tehnoloģiju izmantošanu, kas dotu iespēju vizuāli demonstrēt labu ražošanas praksi saimniecībās vai atvieglot pārdošanu internetā. 4.1.3. Izcelsmes norāde Sabiedriskajā apspriešanā izcelsmes norāde ir novērtēta kā nozīmīgākais faktors 76 % atbilžu, un tas pierāda saiknes pastāvēšanu starp produktiem un to izcelsmi un apstiprina apsekojumos par patērētāju attieksmi iegūtos rezultātus. Šī saikne var būt gan pozitīva, gan negatīva (bažas, kas rodas pēc sabiedrības veselības krīzēm vai citiem ievērojamiem sociāliem un kultūras faktiem). Izcelsmes norādei "Eiropa", Eiropas zinātības, dzīvesveida norādei u. tml. vienmēr, tieši vai netieši, vajadzētu būt minētai informācijas un veicināšanas pasākumos, lai veicinātu lauksaimniecības un pārtikas produktu Eiropas tēla izveidi. Attiecībā uz Eiropas līmenī reģistrētiem produktiem, kuriem piešķirta ACVN vai GTĪ norāde, saglabāsies iespēja minēt izcelsmes norādi kā galveno, tāpat kā tas ir pašlaik, ja šīs atsauces precīzi atbilst tām, kas ir reģistrētas. Neskarot Eiropas noteikumus attiecībā uz produktu marķēšanu, vajadzētu izpētīt, cik lielā mērā izcelsmes norāde informācijas un veicināšanas pasākumos varētu palielināt šo pasākumu efektivitāti. Iekšējā tirgū, lai kādi cita starpā būtu attiecīgajiem produktiem piemērojamie marķēšanas noteikumi, valsts izcelsmes norāde (izņemot gadījumu, kad nosaukums ir atzīts Eiropas līmenī) paredzēta dalībvalsts izcelsmes produktu patēriņa palielināšanai, un tas atbilstoši regulējumam par brīvu preču apriti tiktu uzskatīts par efektivitātes veicināšanas pasākumu, kas ir ekvivalents kvantitatīviem tirdzniecības ierobežojumiem Kopienā. Tātad, izcelsmes norāde nevar tikt atļauta kā galvenā, taču to varētu minēt kā sekundāru norādi. Turpretī ārējā tirgū papildu norāde par izcelsmes valsti, kas paliek otrajā vietā salīdzinājumā ar atsauci par Eiropas izcelsmi, varētu dot priekšrocības dažos tirgos, kur, lai gan Eiropa ir pazīstams ģeogrāfisks reģions, dažu dalībvalstu nacionālā identitāte dominē pār Eiropas identitāti. 4.1.4. Preču zīmes Izvirzot jautājumu par preču zīmju iespējamo nozīmi veicināšanas pasākumos trešās valstīs, sabiedriskajā apspriešanā noskaidrojās, ka pastāv liela vienprātība par Eiropas līmenī līdzfinansēto informācijas un veicināšanas pasākumu vispārīgā rakstura saglabāšanu. No tā izriet secinājums, ka vispārīgu informācijas un veicināšanas pasākumu līdzfinansēšana ir saprotamāka nodokļu maksātājiem. Ražojumu pārdošanai ir nepieciešama līgumu slēgšanas tiesību piešķiršana importētājiem, tāpēc līdztekus vispārīgai veicināšanai ir loģiski piesaistīt tādus ekonomikas dalībniekus , kuri pārdod paši savus ražojumus. Preču zīmēm var būt sviras efekts. Viens no pārdomu virzieniem, kas būtu jāaplūko ietekmes novērtējumā, ir tādu jauktu programmu īstenošana ārējā tirgū, kam būtu vispārīgā daļa un komerciālā daļa, kurā varētu piedalīties privātās preču zīmes. Šādai preču zīmju līdzdalībai vajadzētu iekļauties kopējā sistēmā, kas garantē konkurences noteikumu ievērošanu. Turklāt vajadzētu analizēt, vai kolektīvo preču zīmju norādei jāpiešķir īpaši noteikumi vai tai jāatbilst noteikumiem, kas tiks ieviesti attiecībā uz visām norādēm. 4.2. Paplašināta darbības joma, attīstoties tehniskās palīdzības sniegšanai tirgus dalībniekiem Ir triju veidu informācijas un veicināšanas pasākumi. 1. Eiropas lauksaimniecības politikā izmantojamā informācija par ražošanas metodēm. Jo īpaši iekšējā tirgū mērķis ir sniegt labāku informāciju par Savienības lauksaimniecības ražojumiem, sevišķi uzsverot to lielo daudzveidību, augsto kvalitāti, tradīcijas, kas ir to ražošanas pamatā, zinātību un augstos ražošanas standartus (kuriem nav līdzīgu ārpus ES); vides saudzēšanu kā risinājumu saistībā ar ilgtspēju un klimata pārmaiņām; sanitārās drošības standartus. 2. Informācija par Eiropas kvalitātes zīmēm un to veicināšana (piemēram, ACVN, AĢIN, GTĪ, bioloģiskās lauksaimniecības produkta logo u. c.); 3. Informācija par lauksaimniecības ražojumiem vai ražojumu grupām un to veicināšana. Ārējā tirgū mērķis ir palīdzēt ES lauksaimniecības ražojumiem palielināt to tirgus daļu un sekmēt "Eiropas markas" stiprināšanu. Sabiedriskajā apspriešanā izveidojās gandrīz vienprātīgs viedoklis, ka Eiropas līmenī būtu jāizveido ceturtais darbības virziens, kas attiektos uz tehnisko atbalstu (piemēram, padarot pieejamus tirgus pētījumus, importētāju sarakstus un informāciju par importa noteikumiem[12]), lai palīdzētu tirgus dalībniekiem piedalīties līdzfinansētajās programmās, īstenot efektīvas kampaņas vai veidot savus eksporta pasākumus. Sabiedriskajā apspriešanā un novērtējumos tika sniegti daudzi ierosinājumi par tādas Eiropas platformas izveidi attiecībā uz informācijas un veicināšanas pasākumiem, kurai būtu, piemēram, tīmekļa vietne, palīdzības dienests, kopējs pasākumu kalendārs, labas prakses katalogs u. tml. 4.3. Pārskatītas intervences metodes, jo īpaši daudzvalstu programmām Pasākumi būtu jāveic, lielākoties balstoties uz tādu programmu īstenošanu, ko vadītu komunikācijas un veicināšanas jomas profesionāļi, kuriem ir neapšaubāmas zināšanas par mērķa tirgiem. Daudzvalstu programmas dod iespēju apmainīties ar pieredzi un panākt apjomradītus ietaupījumus, un tām piemīt neapstrīdama Eiropas pievienotā vērtība. Lai gan pašreizējā politika tās sekmē, tomēr nav panākti vēlamie rezultāti: šīs programmas veido tikai 8 % no programmu kopskaita laikposmā no 2006. līdz 2010. gadam, un dažkārt aprobežojas ar valstu programmu savienošanu, nevis veic reālu stratēģijas vai pasākumu apvienošanu. Šī programmu "renacionalizācija" ir neproduktīva kā administratīvās pārvaldes aspektā, tā no vēlamā rezultāta viedokļa. Daudzvalstu programmām ir jāizveido atšķirīgs darbības veids, lai pārvarētu pašreizējos šķēršļus, tostarp augstākas sagatavošanas izmaksas, dalībnieku savstarpējo koordināciju, kas ir padarīta sarežģītāka (tostarp kultūras un valodas barjeru) un īstenošanu, par kuru ir atbildīgas vairākas dalībvalstis. Pēc Komisijas iniciatīvas un ņemot vērā šādu pasākumu labvēlīgo ietekmi, tiks organizētas augsta līmeņa misijas trešās valstīs, piedaloties lauksaimniecības komisāram un Komisijai, ko starptautiskajos gadatirgos pavadītu tirdzniecības delegācija. 4.4. Veicināšana un krīze Viena no galvenajām krīzi raksturojošām īpašībām ir tās neparedzamība. Informācijas un veicināšanas pasākumus finansē no KLP I pīlāra ik gadu, pieņemot, ka lauksaimniecības tirgos būs normāla situācija. Tāpēc līdz šim papildu veicināšanas pasākumi, reaģējot uz krīzēm[13], tika finansēti ar papildu apropriācijām, ar ko gada laikā papildina sākotnējo budžetu. Taču, ņemot vērā ierobežojumus saistībā ar 2014.–2020. gada finanšu shēmu, šāds ad hoc finansējums būs grūtāk īstenojams. Tāpēc ir jāatrisina politisks jautājums par to, vai krīzes gadījumā Kopienas līmeņa atbildes būtu jārod turpmākajā veicināšanas politikā, vai arī tās varētu gūt horizontālajos pasākumos, kas jau tiek piedāvāti priekšlikumos KLP laikposmam līdz 2020. gadam. 4.5. Vienkāršāka un efektīvāka pārvaldība Vispārējais viedoklis ir tāds, ka programmu atlasei, uzraudzībai un pārvaldībai vajadzētu būt vienkāršākai, elastīgākai un operatīvākai. No tā izriet, ka vajadzētu apzināt pārvaldības veidu kopumu un orientēties uz piemērotākajiem, tādiem kā tieša Komisijas pārvaldība, ko veic izpildaģentūra kā ārpakalpojumu, vai dalīta pārvaldība ar vai bez valstīm piešķirta finansējuma. Attiecīgā gadījumā vajadzētu izstrādāt atšķirīgus pārvaldības veidus iekšējam tirgum un ārējam tirgum, kā arī daudzvalstu programmām un krīzes programmām. Turklāt programmu pieteikumiem piemērojamās prasības tiks pārskatītas un varētu izskatīt ieceri pieņemt programmu, pamatojoties uz daudzgadu pamatprogrammu, par kuru ir sniegta detalizētāka informācija par pirmo īstenošanas gadu, savukārt par nākamajiem gadiem būtu iespējams sniegt detalizētu informāciju vēlāk. 4.6. Lielāka saskaņotība starp informācijas un veicināšanas pasākumiem, kas veikti saistībā ar atbalsta shēmu un citiem veicināšanas pasākumiem saskaņā ar KLP Papildus nepieciešamībai pastiprināt informācijas un veicināšanas pasākumus ar galveno informāciju par Eiropas lauksaimniecības un pārtikas produktu īpašībām, ir vērojams arī saskaņotības trūkums starp veicināšanas pasākumiem, ko īsteno saskaņā ar KLP atbilstoši atšķirīgiem noteikumiem. Saskaņotību vajadzētu uzlabot, izvairoties no tādām galējībām kā pasākumu vienādošana vai vienota atbalsta shēma, un jo īpaši tai vajadzētu novest pie labākām visu veicināšanas pasākumu novērtēšanas iespējām. Turklāt, lai no vispārīgām kampaņām gūtu lielāko Eiropas pievienoto vērtību, uzlabotu Eiropas aspekta pamanāmību un sekmētu Eiropas tēla izveidi, varētu būt lietderīgi ieviest vienu Eiropas identitātes norādi gan attiecībā uz vizuālajiem elementiem, gan saturu visās informācijas un veicināšanas pasākumu programmās. Runa ir par tādu pasākumu izstrādi, kam būtu vienots kopsaucējs, piemēram, tiem izmantotu kopēju saukli "Eiropas garšas – garantēta kvalitāte". Lai panāktu efektivitāti, šo "kopsaucēja" sistēmu varētu izmantot un izvērst iekšējā un ārējā tirgū visos informācijas un veicināšanas pasākumos. 4.7. Kādi Eiropas budžeta līdzekļi jāparedz šo mērķu sasniegšanai Uz šo zaļajā grāmatā izvirzīto jautājumu saistībā ar vajadzīgo summu tika sniegtas daudzas atbildes. Ieguldot līdzekļus veicināšanas pasākumos, Eiropai vajadzēs tiekties pēc lielākās iespējamās atdeves no investīcijām. 1. tabula. Veicināšanas pasākumi KLP I pīlārā (galvenās summas) Shēma || Summa || Avots Vīna TKO || EUR 112 milj. (izpilde 2011. g.) || Dalībvalstu ierosinājumi EUR 228 milj. (paredzamie izdevumi 2013. gadam)[14]. || Dalībvalstu programmas Augļu un dārzeņu TKO || EUR 34 milj. (vidējie izpildes rādītāji 2008.–2009. g.) || Novērtējuma ziņojums[15] Horizontālā shēma || EUR 47 milj. (izpilde 2011. g.); EUR 55,2 milj. (2012. g. budžets) || Dalībvalstu ierosinājumi Saistībā ar mērķiem un nolūkā uzlabot jaunās veicināšanas politikas efektivitāti vajadzētu izpētīt iespēju padarīt viendabīgākus šos atšķirīgos budžetus, kā arī finansiālos aspektus, saglabājot atbilstību Komisijas priekšlikumiem jaunajai finanšu shēmai. 5. Secinājumi Šajā ziņojumā sniegtas dažas sākotnējās pamatnostādnes attiecībā uz veicināšanas politikas reformu, kuru pamatā ir sabiedriskās apspriešanas gaitā gūtās atziņas. Tas tiks papildināts ar padziļinātu ietekmes novērtējumu, lai atbalstītu politikas reformu un tādējādi Eiropas līmenī izstrādātu tikpat grandiozu veicināšanas shēmu – jo īpaši tās ārējā aspektā – kā tās shēmas, ko īstenojuši citi pasaules lielākie eksportētāji. Kopējās lauksaimniecības politikas reforma ir vērsta uz labāku ražošanas organizāciju, uz ilgtspēju un lauksaimniecības ražojumu kvalitāti. To ir nepieciešams papildināt ar tādu veicināšanas politiku, kas ļauj atraisīt visu pārtikas nozares potenciālu, lai sekmētu izaugsmi un nodarbinātību Eiropas ekonomikā. [1] COM(2011)436. [2] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm. [3] Padomes Regula (EK) Nr. 3/2008 un Komisijas Īstenošanas regula (EK) Nr. 501/2008. [4] Šo procentuālo daļu palielina līdz 60 % to augļu un dārzeņu veicināšanas pasākumiem, kas domāti Eiropas izglītības iestāžu bērniem, un informācijas pasākumiem, kas ES tiek rīkoti par atbildīgiem patēriņa veidiem attiecībā uz dzērieniem un par iespējamām briesmām, kas saistītas ar alkohola patēriņu. [5] Padomes Regula (EK) Nr. 1234/2007. [6] Regula (EK) Nr. 1698/2005 [7] Avots: ES Pārtikas un dzērienu rūpniecības konfederācijas 2010. gada pārskats. [8] Interneta lietotāju skaits pasaulē 31.03.2011. bija 2,1 miljards, tas ir +480 % salīdzinājumā ar 2000. gadu. Avots: internet world stats. [9] http://ec.europa.eu/agriculture/promotion/policy/consultation/summary-report_fr.pdf. [10] Sk. 2. zemsvītras piezīmi. [11] Īpašais ziņojums Nr. 11/2011. [12] Sk. datubāzi par sanitārajiem un fitosanitārajiem standartiem: http://madb.europa.eu/madb_barriers/indexPubli_sps.htm [13] Regula (EK) Nr. 698/2009 un Regula (EK) Nr. 688/2011. [14] Dalībvalstīm savās programmās ir iespēja pārnest šīs summas uz citiem pasākumiem. Vīna nozares valsts atbalsta pasākumu izmaiņas var veikt divas reizes gadā. [15] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm (ziņojuma 23. lpp.).