LV    LV 
 
 
 EIROPAS  
KOMISIJA   
Briselē, 22.4.2015.  
COM(2015) 177 final  
2015/0093 (COD)  
  
Priekšlikums  
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA  
ar ko Regulu  (EK) Nr.  1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var 
ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijā   
LV 2   LV PASKAIDROJUMA RAKSTS  
1. PRIEKŠLIKUMA  KONTEKSTS  
Kopš spēkā stājusies Regula  (EK) Nr.  1829/20031, nekad vēl nav bijis kvalificēta 
dalībvalstu balsu vairākuma ne par, ne pret Komisijas lēmumprojektu par ģenētiski 
modificētu organismu (ĢMO) un ģenētiski modificētas pārtikas un barības atļauju 
piešķiršanu. Visos procedūras posmos (saskaņā ar patlaban spēkā esoš ajiem 
noteikumiem  — pastāvīgajā komitejā un pārsūdzības komitejā, bet agrāk  — Padomē) 
iznākums vienmēr bijis "atzinumu nesniegt". Tāpēc Komisija saskaņā ar spēkā 
esošajiem tiesību aktiem lēmumus par atļaujām pieņēmusi bez dalībvalstu komitejas 
atzinuma atb alsta. Pieņemot lēmumus par ģenētiski modificētas pārtikas un barības 
atļaujām, par parastu praksi kļuvis galīgā lēmuma pieņemšanai dokumentāciju atdot 
Komisijai, lai gan vispār tas procedūrā uzskatāms par izņēmumu. Regula  (EK) 
Nr. 1829/2003 dalībvalstīm i espēju pieņemt pasākumus, kas ierobežo vai aizliedz 
izmantot atļautus ĢMO un ģenētiski modificētu pārtiku un barību, dod tikai tad, ja 
tās var pierādīt, ka attiecīgais produkts var radīt riskus veselībai un videi. 
Dalībvalstis balso "pret" dažādu iemeslu d ēļ. Bieži vien tās pauž dalībvalsts līmeņa 
bažas, kas attiecas ne tikai uz problēmām, kuras saistītas ar ĢMO nekaitīgumu 
veselībai vai videi.  
Eiropas Komisiju iecēla, pamatojoties uz Eiropas Parlamentam iesniegtu Politisko 
pamatnostādņu kopumu. Šīs pamatno stādnes pauda saistības pārskatīt ĢMO 
atļaušanā piemērotos tiesību aktus.  
Rezultāti ir izklāstīti paziņojumā "Ar ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO) 
saistīto lēmumu pieņemšanas procedūras pārskatīšana"2. 
Komisija secina, ka tiesiskais regulējums atti ecībā uz to, kā pieņem lēmumus par 
ģenētiski modificētu pārtiku un barību, ir jākoriģē.  
Tāpēc risinājumu, par ko Eiropas Parlaments un Padome Direktīvā (ES) 2015/4123 
vienojušies attiecībā uz ĢMO audzēšanu, Komisija demokrātiskas izvēles vārdā un 
konsekve ntuma labad ierosina  paplašināt un attiecināt arī uz ģenētiski modificētu 
pārtiku un barību.  
2. PAŠREIZĒJAIS  TIESISKAIS  REGULĒJUMS  
2.1. Ievads  
Attiecībā uz ģenētiski modificētas pārtikas un barības atļauju piešķiršanu, tās 
izsekojamību un marķēšanu Eirop as Savienībā ir daudzpusīgs tiesiskais 
regulējums.  
                                                 
1 Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.  gada 22.  septembra Regula (EK) Nr.  1829/2003 par ģenētiski 
modificētu pārtiku un barību (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.).  
2 Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomik as un sociālo lietu komitejai 
un Reģionu komitejai, "Ar ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO) saistīto lēmumu pieņemšanas 
procedūras pārskatīšana" COM(2015) 176 final. 
3 Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 11. marta Direktīva  (ES) 2015/412, ar ko D irektīvu 
2001/18/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētu 
organismu (ĢMO) audzēšanu savā teritorijā (OV L 68, 13.3.2015., 1.  lpp.).  
LV 3   LV ĢMO saturošu, no tiem sastāvošu vai ražotu pārtiku, tās sastāvdaļas un barību 
reglamentē Regula  (EK) Nr.  1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un 
barību. Tā reglamentē arī citus ĢMO lietojumus, piemē ram, ĢMO kā pārtikas 
un barības ražošanas izejmateriālu audzēšanu. Šie atšķirīgie produkti šajā 
dokumentā ir apzīmēti kā "ĢMO un ģenētiski modificēta pārtika un barība".  
Ar regulu (EK) Nr.  1829/2003 ir pieņemta atļaujas piešķiršanas procedūra, 
kuras mērķi s ir gādāt, lai, attiecīgos produktus laižot tirgū, nerastos risks 
cilvēka un dzīvnieku veselībai un videi. Lai to panāktu, procedūrā galveno 
uzmanību pievērš zinātniskai riska novērtēšanai: jebkādai atļaujai attiecībā uz 
kāda produkta laišanu tirgū jābūt pienācīgi pamatotai un šāda pamatojuma 
galvenais balsts var būt zinātnisks novērtējums4. Tiesību akti nosaka, ka par šo 
zinātnisko riska novērtēšanu atbild Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde 
(EFSA ) sadarbībā ar dalībvalstu zinātniskajām organizācijām.  
Regulā (EK) Nr.  1829/2003 ir normas, kas Komisijai vai dalībvalstīm paver 
iespēju pieņemt ārkārtas pasākumus pret kāda atļauta ĢMO laišanu 
tirgū  / lietošanu, ja šķiet, ka produkts var radīt nopietnu risku veselībai vai 
videi. Lai šādus pasākumus varētu pieņe mt, par to, ka produkts veselībai vai 
videi var radīt nopietnu risku, ir nepieciešami zinātniski pierādījumi.  
2.2. ĢMO un ģenētiski modificētas pārtikas un barības atļauju piešķiršana: 
lēmumu pieņemšanas procedūra  
Regula  (EK) Nr.  1829/2003, ko lasa kopā ar ES Pamattiesību hartas 41.  pantu 
un Tiesas judikatūru5, prasa, lai Komisija kā riska pārvaldītājs par pieteikumu 
uz atļauju (tās piešķiršanu vai atteikšanu) izlemtu saprātīgi ilgā laikā.  
Kopš spēkā stājusies Regula  (EK) Nr.  1829/2003, dalībvalstis nekad  vēl ar 
kvalificētu balsu vairākumu nav ne atbalstījušas, ne noraidījušas Komisijas 
lēmumprojektu. Visos procedūras posmos ir lemts "atzinumu nesniegt" 
(lēmumprojektu nav ne atbalstījis, ne noraidījis kvalificēts balsu vairākums; 
saskaņā ar patlaban spēkā esošajiem noteikumiem  — pastāvīgajā komitejā un 
pārsūdzības komitejā). Tāpēc Komisija saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību 
aktiem lēmumus par atļaujām pieņēmusi bez dalībvalstu komitejas atzinuma 
atbalsta.  
Iemesli, ko dalībvalstis norāda, pamatojot, ka attie cībā uz kādu lēmumprojektu 
par kāda ĢMO vai ģenētiski modificētas pārtikas un barības atļaušanu 
atturējušās vai balsojušas pret, parasti nesakņojas zinātnē, bet gan citos 
apsvērumos.  
Tai pat laikā, pat ja Regula  (EK) Nr.  1829/2003 Komisijai dod iespēju pa pildus 
EFSA  veiktajai riska novērtēšanai ņemt vērā "citus pamatotus faktorus", 
Komisija nav varējusi uz šiem faktoriem atsaukties, lai pamatotu atļaujas 
                                                 
4 Regulas  (EK) Nr.  1829/2003 7. un 19.  pants nosaka, ka papildus EFSA  atzinumam Komisija var ņemt 
vērā " citus pamatotus faktorus, kas attiecas uz izskatāmo jautājumu ". 
5 Tiesas spriedums lietā C -390/99, Canal Satélite Digital SL , 41. punkts.  
LV 4   LV atteikšanu attiecībā uz produktiem, ko EFSA6 uzskata par nekaitīgiem, un 
jebkurā gadījumā šādi rīkoties tā var tikai attiecībā uz visu Eiropas Savienību.  
Līdz nesenam laikam Savienības tiesiskais regulējums dalībvalstīm nedeva citu 
iespēju, kā pretoties ĢMO audzēšanai un citādai izmantošanai un ģenē tiski 
modificētai pārtikai un barībai to teritorijā, kā vien procedūrā, kurā lemj par 
ĢMO un ģenētiski modificētas pārtikas un barības atļaušanu, balsot negatīvi 
vai arī pēc atļaujas piešķiršanas izmantot drošības klauzulas/ārkārtas klauzulas. 
Dažas dalībv alstis šīs klauzulas izmantojušas attiecībā uz ĢMO audzēšanu un 
mazāk plaši  — attiecībā uz ģenētiski modificētu pārtiku un barību.  
Citas dalībvalstis izvēlējušās attiecībā uz ĢMO lietošanu audzēšanai vai 
ģenētiski modificētai pārtikai vai barībai savā teri torijā noteikt vienpusējus vai 
faktiskus aizliegumus vai uz to attiecināt neizpildāmus nosacījumus, panākot 
tādu pašu iznākumu. Šie vienpusējie pasākumi ir apstrīdēti dalībvalstu tiesās 
vai Tiesā.  
Attiecībā uz ĢMO audzēšanu Direktīva  (ES) 2015/412 dalībval stīm, ievērojot 
subsidiaritātes principu un neskarot Savienības ĢMO atļauju piešķiršanas 
sistēmā paredzēto riska novērtēšanu, paver lielāku elastību lēmumu 
pieņemšanā par to, vai tās savā teritorijā vēlas vai nevēlas audzēt ĢMO. 
Direktīva aptver arī audzēš anai paredzētos ĢMO, attiecībā uz kuriem gaida 
atļaujas piešķiršanu vai kuri jau ir atļauti saskaņā ar Regulu  (EK) 
Nr. 1829/2003. Šī direktīva nekādi neietekmē uz zinātnes atziņām balstīto ES 
atļaujas piešķiršanas procedūru, ko nosaka Direktīva  2001/18/EK vai 
Regula  (EK) Nr.  1829/2003.  
Tomēr minētā direktīva neattiecas uz ĢMO un ģenētiski modificētu pārtiku un 
barību, kam atļauja piešķirta saskaņā ar Regulu  (EK) Nr.  1829/2003.  
3. KOMISIJAS  VEIKTĀS  PĀRSKATĪŠANAS  REZULTĀTI  
Saskaņā ar Politiskajām pamatnostā dnēm, kas Komisijai izdotas 2014.  gada 
15. jūlijā, Komisijas paziņojumā COM(2015) 176 final izklāstīti Komisijas 
konstatējumi, ko tā guvusi, pārskatot lēmumu pieņemšanas procedūru attiecībā uz 
ĢMO un ģenētiski modificētu pārtiku un dzīvnieku barību. Komisi ja secina, ka spēkā 
esošais tiesiskais regulējums būtu jāgroza, Direktīvā  (ES) 2015/412 saskaņoto pieeju 
attiecinot uz citiem produktiem, ko reglamentē Regula  (EK) Nr.  1829/2003.  
Direktīvu  (ES) 2015/412 pieņēma ļoti nesen. Minētā direktīva ir krietni ietek mējusi 
šo priekšlikumu, arī tā mērķus un to sasniegšanai paredzētos mehānismus. Tādējādi 
sarunu procesā izdarītos Savienības likumdevēju secinājumus var attiecināt arī uz šo 
priekšlikumu.  
Šajā priekšlikumā daudz izmantota Direktīva  (ES) 2015/412, un tas t ieši izriet no 
Komisijas politiskā pilnvarojuma, balstoties uz Politiskajām pamatnostādnēm, uz 
                                                 
6 To, ka Komisija, atsakoties piešķirt atļauju, norāda uz "citiem pamatotiem faktori em", kas minēti 
Regulā  (EK) Nr.  1829/2003, varētu juridiski aizstāvēt, ja to pamatotu, norādot uz sevišķi svarīgiem ar 
sabiedrības interesēm saistītiem iemesliem, kuriem ir tāds pats raksturs kā iemesliem, kas minēti LESD 
36. pantā, kā arī ar to saistītajā  Tiesas judikatūrā (sk., piem., Tiesas 1979.  gada 20.  februāra spriedumu 
lietā 120/78 Rewe -Zentral  (Cassis de Dijon ) [1979] ECR 649), un uz vispārīgu interešu mērķiem, kas 
minēti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta 1.  punktā, kā arī attiecīgaj ā Tiesas judikatūrā 
(sk., piem., Tiesas 2012.  gada 12.  jūlija spriedumu lietā C -59/11, Association Kokopelli , 
ECLI:EU:C :2012:447).  
LV 5   LV kuru pamata tā ievēlēta. Tāpat kā attiecībā uz Direktīvu  (ES) 2015/412, priekšlikuma 
faktiskā ietekme būs atkarīga no tā, kādā apmērā dalībvalstis izmantos tās n ormas.  
4. PRIEKŠLIKUMA  JURIDISKIE  ASPEKTI  
4.1. Ierosinātā priekšlikuma kopsavilkums  
Komisijas priekšlikums saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru groza 
Regulu  (EK) Nr.  1829/2003, lai ieviestu jaunas normas, kas dalībvalstīm dod 
iespēju visā to teritorij ā vai tās daļā ierobežot vai aizliegt lietot ĢMO tiesiskā 
regulējuma aptvertus ģenētiski modificētus organismus un ģenētiski modificētu 
barību un pārtiku, un tādējādi papildina iespējas, ko attiecībā uz audzēšanai 
paredzētiem ĢMO dalībvalstīm paver Direktī va (ES) 2015/412.  
Ar šo priekšlikumu dalībvalstīm piešķirtās papildu pilnvaras attieksies tikai uz 
iespēju pieņemt Līgumam atbilstošus pasākumus, kas to teritorijā ierobežo vai 
aizliedz lietot ĢMO un ģenētiski modificētu pārtiku un barību, attiecībā uz ko 
jau piešķirta atļauja. Tāpēc tā neietekmēs procedurālos un būtiskos 
nosacījumus, ar kādiem saskaņā ar Regulu  (EK) Nr.  1829/2003 attiecībā uz 
ĢMO un ģenētiski modificētu pārtiku un barību piešķir atļauju, kura joprojām 
būs derīga visā Savienības teritorijā.   
Dalībvalstu pieņemtajiem pasākumiem jāsader ar iekšējo tirgu un jo īpaši ar 
LESD 34.  pantu, kas aizliedz pasākumus, kuru iedarbība ir līdzvērtīga preču 
brīvas aprites kvantitatīvajiem ierobežojumiem. Tāpēc šo priekšlikumu 
izmantojošajām dalībvalstīm to p ieņemtie pasākumi būs jāpamato, balstoties uz 
iemesliem, kas atbilst LESD  36. pantam un Tiesas judikatūrā izkoptajam 
jēdzienam "sevišķi svarīgi ar sabiedrības interesēm saistīti iemesli". Turklāt 
paredzētajiem pasākumiem vajadzēs būt pamatotiem un saderīgi em ar 
proporcionalitātes principu un ar nediskriminēšanas principu attiecībā uz kādas 
dalībvalsts un citu valstu produktiem. Visbeidzot, šiem pasākumiem būs 
jāatbilst Savienības starptautiskajām saistībām.  
Katrai dalībvalstij, kas šādu izņēmumu grib izmant ot, ierobežošana vai 
aizliegšana katrā atsevišķā gadījumā būs jāpamato, ņemot vērā attiecīgo ĢMO, 
paredzētā pasākuma veidu un valsts vai reģiona līmeņa īpašos apstākļus, ar 
kuriem šādu izņēmumu var pamatot.  
Kas attiecas uz Direktīvu  (ES) Nr.  2015/412, ar pamatojumiem, kas saistīti ar 
tādu veselības vai vides risku novērtēšanu, kuri vispusīgi aplūkoti lēmumā par 
atļaujas piešķiršanu un Regulā  (EK) Nr.  1829/2003 jau pieejamajās procedūrās 
(piemēram, 34.  pantā paredzētie "ārkārtas pasākumi" vai 9. un 21.  pantā 
paredzētā "uzraudzība"), dalībvalstis nevarēs pamatot jaunus riskus.  
Priekšlikumā piedāvātā jaunā iespēja neattiecas uz tādu produktu laišanu tirgū 
un lietošanu, kas saskaņā ar ĢMO tiesiskajā regulējumā noteiktajiem 
marķēšanas sliekšņiem nav marķēti kā ģ enētiski modificēti (piemēram, saskaņā 
ar Regulas  (EK) Nr.  1829/2003 12. un 24.  pantu pārtika un barība, kurā 
ģenētiski modificēta materiāla klātbūtne līdz 0,9  % apmērā ir nejauša vai 
tehniski nenovēršama).  
Dalībvalstīm, kas vēlas ierobežot vai aizliegt ti rgū jau pieejamu ĢMO un 
ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu, būs arī jāsaglabā tirgus 
dalībnieku tiesības, nodrošinot tiem saprātīgi ilgu laiku, kurā pakāpeniski 
izbeigt attiecīgo produktu klātbūtni tirgū.  
LV 6   LV  
4.2. Juridiskais pamats  
Šā priek šlikuma pamatā ir LESD 114.  pants, kas Regulas  (EK) Nr.  1829/2003 
visā juridiskajā pamatā ir tā daļa, kas attiecas uz šajā priekšlikumā paredzēto 
pasākumu pieņemšanu.  
4.3. Subsidiaritātes princips un proporcionalitātes princips  
4.3.1.  Priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes principam  
Saskaņā ar LES 5.  panta 3.  punktu atbilstoši subsidiaritātes principam 
jomās, kuras nav ekskluzīvā Savienības kompetencē, Savienība rīkojas 
tikai tad un tiktāl, ja paredzētās darbības mērķi nav pietiekami labi 
sasniedza mi dalībvalstīm centrālā vai reģionālā un vietējā līmenī, bet 
ierosinātās darbības mēroga vai seku dēļ tie ir labāk sasniedzami 
Savienības līmenī.  
Spēkā esošais Savienības tiesiskais regulējums visā pilnībā saskaņo 
ĢMO un ģenētiski modificētas pārtikas un  barības atļauju piešķiršanas 
procedūras, un iespēja pieņemt pasākumus, kas ierobežo vai aizliedz 
ĢMO un ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu, dalībvalstīm 
ir dota tikai ar šā tiesiskā regulējuma nosacījumiem. Šajā regulējumā 
dalībvalstīm pa tlaban, neskaitot balsojumu komitejās, ir ierobežotas 
iespējas izteikt tādus apsvērumus, kas nebūtu saistīti ar produkta 
nekaitīgumu.  
Priekšlikums šo situāciju grozīs, dalībvalstīm sniedzot iespēju savā 
teritorijā pasākumus, kas ierobežo vai aizliedz ĢMO vai ģenētiski 
modificētas pārtikas un barības lietošanu,  — ar nosacījumu, ka šie 
pasākumi atbilst ES tiesību aktiem,  — pieņemt, nevis balstoties uz 
apsvērumiem, kuri saistīti ar produktu nekaitīgumu, bet citiem 
leģitīmiem apsvērumiem.  
Saskaņā ar LES 5.  panta 3.  punktu ierosinātie grozījumi uz Savienības 
līmenī labāk sasniedzamu mērķi orientējas, neskarot Regulas  (EK) 
Nr. 1829/2003 normas. Netiek skarta Savienības atļaujas piešķiršanas 
procedūra, kuras pamatā ir riska novērtēšana, un noteikumi, kas 
Savienība i dod iespēju vienoti un saskaņoti vērsties pret potenciāliem 
ĢMO radītiem riskiem,  — tādi ir, piemēram, ārkārtas pasākumus vai 
uzraudzību paredzošie noteikumi, kam visiem ir mērķis nodrošināt 
augstu drošības līmeni visā Savienības teritorijā. Direktīvā  (ES) 2015/412 
Eiropas Parlaments un Padome ir atgādinājuši, ka šis mērķis ir labāk 
sasniedzams Savienības līmenī, un tādējādi ir aizlieguši dalībvalstīm 
pieņemt pasākumus, kas tam traucē7. 
Tomēr ar riskiem veselībai un videi nesaistītos jautājumos priekšlikums 
balstās uz pieņēmumu, ka par ĢMO un ģenētiski modificētas pārtikas un 
barības lietošanas īpatnībām Savienības dažādajās teritorijās 
                                                 
7 Tās 2.  apsvērumā noteikts, ka "būtu jāpanāk un jāsaglabā vienlīdz augsts veselības, vides un patērētāju 
aizsardzības līmeni s visā Savienības teritorijā" , savukārt saskaņā ar tās 14.  apsvērumu: "Savienībā 
izvēlētais cilvēka vai dzīvnieku veselības un vides aizsardzības līmenis ļauj īstenot vienotu zinātnisku 
izvērtēšanu visā Savienībā, un ar šo direktīvu minētā situācija nebūtu  jāmaina." 
LV 7   LV vispiemērotāk lemt ir valsts, reģiona vai vietējā lī menī. Ņemot vērā, ka 
priekšlikums var skart dažādas situācijas, uzskatīja, ka nav lietderīgi 
precīzāk apzināt, kādus pamatojumus dalībvalstis varētu izraudzīties 
saviem pasākumiem, ja vien tie ir saderīgi ar Savienības tiesību aktiem.  
Šī pieeja atbilst su bsidiaritātes principam.  
4.3.2.  Priekšlikuma atbilstība proporcionalitātes principam  
Saskaņā ar LES 5.  panta 4.  punktu un proporcionalitātes principu 
Savienības rīcības saturs un veids ir samērīgs ar Līgumu mērķu 
sasniegšanai nepieciešamo.  
Priekšlikums par edz tikai iespēju dalībvalstīm savā teritorijā pieņemt 
pamatotus pasākumus attiecībā uz tādu ĢMO un ģenētiski modificētas 
pārtikas un barības lietošanu, kam saskaņā ar ĢMO tiesisko regulējumu 
ir piešķirta atļauja.  
Tas neietekmē Savienības atļaujas piešķir šanas procedūru, kas balstās uz 
riska novērtēšanu un kam joprojām vajadzētu būt Savienības līmenī 
saskaņotai, lai visā ES teritorijā saglabātu vienādu drošības līmeni. Lai 
nerastos traucējoša mijiedarbība ar ĢMO tiesiskā regulējuma 
procedūrām, kas Savienīb ai un tās dalībvalstīm dod iespēju ātri un 
saskaņoti reaģēt gadījumā, kur pēc ĢMO atļaujas piešķiršanas ir apzināts 
kāds risks veselībai vai videi, dalībvalstīm nav ļauts savus pasākumus 
pamatot ar apsvērumiem, kas saistīti ar produkta nekaitīgumu.  
Lai nod rošinātu, ka priekšlikums neparedz vairāk par vēlamā mērķa 
sasniegšanai nepieciešamo, ir paredzēti arī citi mehānismi.  
Turklāt, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu pieņemtie pasākumi nepārsniegs 
vēlamā mērķa īstenošanai nepieciešamo, priekšlikums dalībvalstīm  
neatļauj ierobežot vai aizliegt tādu produktu lietošanu, kas saskaņā ar 
ĢMO tiesisko regulējumu nav jāmarķē,  — pat ja produkti nelielā 
daudzumā zem minētajā dokumentā noteiktajiem sliekšņiem satur ĢMO 
vai ģenētiski modificētu pārtiku un barību. Ir pieņemt i arī noteikumi, kas 
aizsargā to ekonomikas dalībnieku tiesības, kas ĢMO vai ģenētiski 
modificētu pārtiku vai barību likumīgi laiduši tirgū, pirms dalībvalsts 
saskaņā ar priekšlikumu pieņēmusi pasākumus.  
Priekšlikums arī paredz, ka dalībvalstu pieņemtajiem  pasākumiem jābūt 
pamatotiem, jābalstās uz imperatīviem iemesliem, kas ir saderīgi ar 
LESD 34. un 36. pantu un ar tiem saistītu Tiesas judikatūru, un ka šajos 
pasākumos ir jāievēro proporcionalitātes princips un nediskriminēšanas 
princips.  
Dažādie minētie elementi nodrošina, ka priekšlikums neparedz vairāk par 
vēlamā mērķa sasniegšanai nepieciešamo un ka tas sader ar 
proporcionalitātes principu.  
4.4. Juridisko instrumentu izvēle  
Izmantojot "formu paralēlisma" principu, Regulu  (EK) Nr.  1829/2003 ierosina 
grozīt ar regulu. Regulā  (EK) Nr.  1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku 
LV 8   LV un barību8 minētais Komisijas pienākums pārraudzīt Regulas piemērošanas 
ietekmi cita starpā attiecībā uz veselību un iekšējā tirgus darbību joprojām būs 
spēkā un attieksies arī uz gr ozošajām normām, kas ierosinātas ar šo regulu.  
5. IETEKME  UZ BUDŽETU  
Nav novērojama.  
                                                 
8 Sk. regulas 48.  panta 2.  punktu.  
LV 9   LV 2015/0093 (COD)  
Priekšlikums  
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA  
ar ko Regulu  (EK) Nr.  1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var 
ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijā  
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,  
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114.  pantu,  
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,  
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,  
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu9,  
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu10,  
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,  
tā kā:  
(1) Ar Direktīvu  2001/18/EK11 un Regulu  (EK) Nr.  1829/200312 (turpmāk  — "ĢMO 
tiesiskais regulējums") ir iedibināts vispusīgs tiesiskais regulējums atļauju piešķiršanai 
attiecībā uz ģenētiski modif icētu organismu (ĢMO) un ģenētiski modificētas pārtikas 
un barības laišanu tirgū. Šo aktu mērķis ir nodrošināt ĢMO un ģenētiski modificētas 
pārtikas un barības nekaitīgumu, turklāt minētajiem produktiem izveidojot iekšējo 
tirgu.  
(2) Gan ar Direktīvu  2001/1 8/EK, gan Regulu  (EK) Nr.  1829/2003 ir iedibināta 
Savienības līmeņa centralizēta procedūra, kurā Komisijai ir tiesības pieņemt 
īstenošanas lēmumus, ar ko, pamatojoties uz novērtējumu par potenciālajiem riskiem, 
ko ĢMO un ģenētiski modificēta pārtika un bar ība varētu radīt cilvēka vai dzīvnieku 
veselībai vai videi, apmierina vai noraida pieteikumu uz to atļauju. Regula  (EK) 
Nr. 1829/2003 arī paredz, ka attiecīgā gadījumā var ņemt vērā citus pamatotus 
faktorus.  
(3) Komisijas īstenošanas lēmumus par ĢMO un ģen ētiski modificētas pārtikas un barības 
atļaujām pieņem saskaņā ar Regulā  (ES) Nr.  182/201113 paredzēto pārbaudes 
procedūru. Šajā procedūrā paredzēts, ka dalībvalstis iesaistās divos posmos, proti, 
pastāvīgajā komitejā, un, ja nepieciešams, vēlāk arī apelāci jas komitejā.  
                                                 
9 OV C , , lpp.  
10 OV C , , lpp.  
11 Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva  2001/18/EK par ģenētiski modificētu 
organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (OV L 106, 
17.4.2001., 1. lpp.).  
12 Eiropas Parlamenta un Padomes 2003.  gada 22.  septembra Regula (EK) Nr.  1829/2003 par ģenētiski 
modificētu pārtiku un barību (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.).  
13 Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka 
normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas 
īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).  
LV 10   LV (4) Ģenētiskās inženierijas izmantošana attiecībā uz augiem un pārtiku un barību ir 
jautājums, attiecībā uz kuru dalībvalstu viedokļi nesaskan, un tas atspoguļojas lēmumu 
pieņemšanas procedūrā, kuras iznākumā piešķir ĢMO un ģenētiski modific ētas 
pārtikas un barības atļaujas. Komiteju vai Padomes balsojumu rezultāti liecina, ka 
kopš Regulas  (EK) Nr.  1829/2003 piemērošanas datuma nekad nav bijis kvalificēta 
balsu vairākuma ne par, ne pret šo produktu atļaujas piešķiršanu. Tāpēc procedūras 
beigā s Komisija saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem atļauju ir piešķīrusi bez 
dalībvalstu komitejas atzinuma atbalsta.  
(5) Kad attiecībā uz kādu ĢMO vai ģenētiski modificētu pārtiku un barību saskaņā ar 
Direktīvu  2001/18/EK vai Regulu  (EK) Nr.  1829/2003 i r piešķirta atļauja, dalībvalstis 
minētā produkta brīvu apgrozību savā teritorijā nevar aizliegt, ierobežot vai kavēt nekā 
citādi kā vien saskaņā ar stingriem Savienības tiesību aktos paredzētiem 
nosacījumiem, kas prasa sniegt pierādījumus par nopietnu ris ku veselībai vai videi. 
Dažas dalībvalstis ir izmantojušas drošības klauzulas un ārkārtas pasākumus, kas 
attiecīgi paredzēti Direktīvas  2001/18/EK 23.  pantā un Regulas  (EK) Nr.  1829/2003 
34. pantā. Citas ir izmantojušas LESD 114.  panta 5. un 6.  punktā pare dzēto 
paziņošanas procedūru, kuru arī ir prasīts pamatot ar jauniem zinātnes datiem attiecībā 
uz vides vai darba vides aizsardzību. Vēl citas dalībvalstis ir pieņēmušas vienpusējus 
aizliegumus. Daži no šiem pasākumiem ir apstrīdēti dalībvalstu tiesās vai T iesā. 
(6) Pavisam nesen sakarā ar 2015.  gada 13.  martā pieņemto Direktīvu  (ES) 2015/41214, ar 
kuru grozīja Direktīvu 2001/18/EK, dalībvalstīm dodot iespēju ierobežot vai aizliegt 
ĢMO audzēšanu to teritorijā, stāvoklis attiecībā uz audzēšanai paredzētiem ĢMO  ir 
mainījies. Galvenais jauno noteikumu nolūks ir dalībvalstīm dot iespēju izlemt, vai tās 
vēlas vai nevēlas atļaut ģenētiski modificētu kultūraugu audzēšanu to teritorijā, 
neskarot Savienības ĢMO atļauju piešķiršanas sistēmā paredzēto riska novērtēšanu. 
Grozījumu nolūks bija tirgus dalībniekiem sagādāt vairāk paredzamības un ierobežot 
to, ka dalībvalstis izmanto Direktīvas  2001/18/EK 23.  pantā un Regulas  (EK) 
Nr. 1829/2003 34.  pantā paredzētās drošības klauzulas. Tika arī gaidīts, ka šie 
grozījumi pozitīv i ietekmēs lēmumu pieņemšanas procedūru attiecībā uz audzēšanai 
paredzētu ĢMO atļauju piešķiršanu.  
(7) Iemesli grozījumiem, kas Direktīvā  2001/18/EK ar Direktīvu  (ES) 2015/412 izdarīti 
attiecībā uz audzēšanai paredzētiem ĢMO, ir būtiski arī attiecībā uz tā diem citiem 
ĢMO un ģenētiski modificētu pārtiku un barību, ko reglamentē Regula  (EK) 
Nr. 1829/2003. Proti, attiecīgās komitejas vai Padomes balsojumā par īstenošanas 
lēmumu attiecībā uz atļaujas piešķiršanu Regulas  (EK) Nr.  1829/2003 reglamentētiem 
un audz ēšanai neparedzētiem produktiem iznākums vienmēr ir "atzinumu nesniegt" 
(ne par, ne pret atļaujas piešķiršanu nav kvalificēta balsu vairākuma), un ir arī 
dalībvalstis, kurās šo produktu lietošana ir aizliegta. Ņemot vērā minēto, Regulu  (EK) 
Nr. 1829/2003 i r lietderīgi grozīt, lai dalībvalstīm dotu iespēju ierobežot vai aizliegt 
ĢMO un ģenētiski modificētas barības un pārtikas lietošanu visā to teritorijā vai tās 
daļā, pamatojoties uz imperatīviem iemesliem, kas ir saderīgi ar Savienības tiesību 
aktiem  — bez sakara ar riskiem cilvēka un dzīvnieku veselībai un videi, jo tie jau ir 
novērtēti Savienības līmenī saskaņā ar Regulu  (EK) Nr.  1829/2003. Šai iespējai 
nevajadzētu attiekties uz audzēšanai paredzētiem ĢMO, ko jau reglamentē 
Direktīvā  2001/18/EK ar Direktī vu (ES) 2015/412 izdarītie grozījumi.  
                                                 
14 Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 11. marta Direktīv a (ES) 2015/412, ar ko Direktīvu 
2001/18/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētu 
organismu (ĢMO) audzēšanu savā teritorijā (OV L 68, 13.3.2015., 1.  lpp.).  
LV 11   LV (8) Tāpēc būtu jāatļauj dalībvalstīm pieņemt pasākumus, kas visā to teritorijā vai tās daļā 
ierobežo vai aizliedz lietot tādu ĢMO vai ģenētiski modificētu pārtiku vai barību vai 
tādu ĢMO vai ģenētiski modificētas pārti kas vai barības grupu, attiecībā uz ko tikusi 
piešķirta atļauja, ja vien šādi pasākumi ir argumentēti un pamatoti ar Savienības 
tiesību aktiem atbilstošiem imperatīviem iemesliem un atbilst proporcionalitātes 
principam, vietējo produktu un ārvalstu produkt u nediskriminēšanas principam un 
LESD 34. un 36.  pantam un 216.  panta 2.  daļai.  
(9) Saskaņā ar šo regulu pieņemtiem ierobežojumiem vai aizliegumiem būtu jāattiecas uz 
ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu, nevis uz tās brīvu apgrozību un 
impo rtēšanu.  
(10) Ar Regulu  (EK) Nr.  1829/2003 paredzētās atļaujas piešķiršanas procedūras 
starpniecību panāktajam cilvēka vai dzīvnieku veselības un vides aizsardzības līmenim 
nepieciešama visā Savienības teritorijā vienota zinātniska novērtēšana, un šai regu lai 
aprakstītā situācija nebūtu jāgroza. Tātad, lai izvairītos no jebkādas traucējošas 
mijiedarbības ar riska vērtētāju un riska pārvaldītāju kompetencēm, kas tiem piešķirtas 
saskaņā ar Regulu  (EK) Nr.  1829/2003, dalībvalstīm nebūtu jāatļauj izmantot 
pamat ojumus, kas saistīti ar veselības un vides riskiem, kuri būtu jānovērš saskaņā ar 
Regulā  (EK) Nr.  1829/2003 un jo īpaši tās 10., 22. un 34.  pantā iedibināto procedūru.  
(11) Pasākumi, ko dalībvalstis pieņem saskaņā ar šo regulu, iekšējā tirgus darbības 
nodrošināšanas aspektā būtu jāizskata Savienības līmeņa uzraudzības un informācijas 
sniegšanas procedūrā. Ņemot vērā šajā regulā paredzēto uzraudzības un informācijas 
sniegšanas līmeni, nav papildus jāparedz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 
98/34/EK15 piemērošana. Regulā  (EK) Nr.  1829/2003 ar šo regulu izdarītie grozījumi 
paredz, ka dalībvalstis ĢMO vai ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu 
visā to teritorijā vai tās daļā var uz visu atļaujas derīguma laiku ierobežot vai aizliegt, 
ja vien i r pagājis noteikts nogaides laikposms, kurā Komisijai un citām dalībvalstīm ir 
dota iespēja ierosinātos pasākumus komentēt. Tādējādi attiecīgajai dalībvalstij vismaz 
3 mēnešus pirms pasākumu pieņemšanas būtu Komisijai jāpaziņo minēto pasākumu 
projekts, lai  Komisijai un citām dalībvalstīm būtu iespēja to komentēt, un šajā 
laikposmā tai būtu jāatturas no minēto pasākumu pieņemšanas un īstenošanas. 
Noteiktajam nogaides laikposmam beidzoties, dalībvalstij būtu jāspēj pieņemt tādus 
pasākumus, kādi sākumā ierosin āti, vai tādus, kas grozīti, ņemot vērā Komisijas vai 
dalībvalstu komentārus. Dalībvalstīm būtu jādod iespēja šai regulai atbilstošus 
pasākumus Komisijai paziņot, pirms pasākumu skartajam produktam piešķir atļauju, 
lai ierobežojums vai aizliegums sāktu dar boties no Savienības atļaujas spēkā stāšanās 
datuma.  
(12) Ja kāds produkts ticis likumīgi lietots, pirms kāda dalībvalsts pieņēmusi pasākumus 
saskaņā ar šo regulu, tirgus dalībniekiem būtu jāatvēl pietiekams laiks, kurā tie varētu 
pakāpeniski izbeigt produ kta klātbūtni tirgū.  
(13) Saskaņā ar šo regulu pieņemti pasākumi, kas ierobežo vai aizliedz ĢMO vai ģenētiski 
modificētas barības un pārtikas lietošanu, nedrīkstētu ietekmēt šo produktu un to 
patērēšanā iegūtu produktu lietošanu citās dalībvalstīs. Turklāt  šī regula un saskaņā ar 
to pieņemtie valstu pasākumi nedrīkstētu skart Savienības tiesību aktu prasības, kas 
attiecas uz ģenētiski modificēta materiāla nejaušu un tehniski nenovēršamu klātbūtni 
                                                 
15 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/3 4/EK (1998.  gada 22.  jūnijs), kas nosaka informācijas 
sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu 
noteikumu sfērā (OV  L 204, 21.7.1998., 37. lpp.).  
LV 12   LV citos produktos, un tie arī nedrīkstētu skart šīm prasībām at bilstošu produktu laišanu 
tirgū un lietošanu.  
(14) Regula (EK) Nr.  1829/2003 būtu attiecīgi jāgroza,  
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.  
1. pants  
Regulā (EK) Nr. 1829/2003 iekļauj šādu pantu:  
"34.a pants  
Dalībvalstu noteiktie ierobežojumi vai aizliegumi  
1. Dalībvalsti s var pieņemt pasākumus, kas ierobežo vai aizliedz 3.  panta 1.  punktā vai 
15. panta 1.  punktā minēto un saskaņā ar šo regulu atļauto produktu lietošanu, ja vien 
šādi pasākumi ir:  
a) argumentēti un pamatoti ar tādiem Savienības tiesību aktiem atbilstošiem 
imperatīviem iemesliem, kas nekādā gadījumā nav pretrunā ar riska 
novērtējumu, kurš izstrādāts saskaņā ar šo regulu;  
b) proporcionāli un nediskriminējoši.  
2. Ja dalībvalsts paredzējusi pieņemt 1.  punktā paredzētos pasākumus, vispirms tā 
Komisijai iesniedz šo pasākumu projektu un attiecīgo pamatojumu. Pasākumu 
projektu un attiecīgo pamatojumu Komisija nekavējoties paziņo citām dalībvalstīm. 
Pasākumu projektu un šādu informāciju dalībvalsts var iesniegt, pirms ir pabeigta 
7. un 19.  pantā paredzētā atļaujas pi ešķiršanas procedūra.  
Laikposmā, kas ilgst 3  mēnešus no datuma, kad saskaņā ar pirmo daļu Komisijai 
iesniegti šo pasākumu projekti un informācija:  
a) šī dalībvalsts atturas no minēto pasākumu pieņemšanas un īstenošanas;  
b) Komisija un citas dalībvalstis d alībvalstij, kas iesniegusi šo pasākumu projektu, 
var izteikt jebkādus komentārus, ko tās uzskata par lietderīgiem.  
3. Saskaņā ar šā panta 1.  punktu pieņemtie pasākumi paredz saprātīgi ilgu laikposmu, 
kurā iespējams izlietot to 3.  panta 1.  punktā un 15. panta 1.  punktā minēto produktu 
esošos krājumus, uz ko šādi pasākumi attiecas un ko bija likumīgi lietot pirms šo 
pasākumu pieņemšanas datuma.  
4. Saskaņā ar šā panta 1.  punktu pieņemtie pasākumi neskar tādas pārtikas un barības 
lietošanu attiecīgajā da lībvalstī, kura nejaušības vai tehniskas neizbēgamības dēļ 
satur ģenētiski modificētu materiālu, kas, piemērojot 12. un 24.  pantā paredzētos 
sliekšņus, nav saskaņā ar šo regulu jāmarķē.  
5. Uz audzēšanai paredzētiem ĢMO šā panta 1.  līdz 4.  punkts neattieca s."  
2. pants  
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā 
Vēstnesī . 
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.  
LV 13   LV Briselē,  
Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — 
priekšsēd ētājs  priekšsēdētājs