Ir precizēts, ka šiem papildu resursiem nepiemēro tematiskās koncentrācijas prasības, arī prasības piešķirt noteiktu ERAF daļu ilgtspējīgai pilsētu attīstībai, ex ante nosacījumus vai noteikumus par izpildes [snieguma] rezervi, darbības rezultātu [snieguma] satvara piemērošanu un komunikācijas stratēģiju izstrādi. Tomēr, ņemot vērā papildu atbalstu, ko var pilnībā finansēt no ES budžeta bez jebkāda valsts līdzfinansējuma, ir pamatoti prasīt dalībvalstīm un vadošajām iestādēm informēt plašu sabiedrību, finanšu instrumentu potenciālos saņēmējus, saņēmējus, dalībniekus un galasaņēmējus par šā papildu atbalsta esību un izcelsmi.

Turklāt resursu īstenošanai būs pieejams jauns transversāls tematiskais mērķis “Veicināt ar Covid-19 pandēmiju saistītās krīzes seku pārvarēšanu un sagatavoties zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai”, lai nodrošinātu vienkāršu plānošanas procesu un iespējami plašāku darbības jomu. Šis tematiskais mērķis būs pieejams tikai papildu resursu plānošanai un īstenošanai. To nevar apvienot ne ar vienu citu tematisko mērķi, un nav iespējams pārvietot resursus no “parastā” piešķīruma uz šo jauno īpašo tematisko mērķi. Tā kā konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos, kas sniegti saistībā ar Eiropas pusgadu 2020. gadā, ir noteiktas konkrētas prioritārās jomas publisko investīciju straujai piešķiršanai, lai sekmētu ekonomikas atveseļošanos, dalībvalstis tiek mudinātas ņemt vērā šīs prioritārās jomas, plānojot papildu resursus.

Šīs summas tiks sadalītas starp dalībvalstīm, ņemot vērā to relatīvo labklājību un to, cik lielā mērā pašreizējā krīze ietekmē to ekonomiku un sabiedrību. Atkāpjoties no Finanšu regulā izklāstītajiem noteikumiem, kas piemērojami ārējiem piešķirtajiem ieņēmumiem, šiem papildu resursiem pēc to piešķiršanas darbības programmām piemēro noteikumus, kas izklāstīti KNR, arī KNR noteikumus par saistībām un saistību atcelšanu.

Tādēļ tiek ierosināts laikposmā no 2020. līdz 2022. gadam struktūrfondiem darīt pieejamus papildu resursus 58 272 800 000 EUR apmērā pašreizējās cenās. Papildu resursi 2020. gadam izriet no ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai pieejamo resursu palielināšanas daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020. gadam, un tie veido papildu kopējos resursus ERAF un ESF vajadzībām pašreizējā periodā. Papildu resursi 2021. un 2022. gadam ir ārējie piešķirtie ieņēmumi, ko nodrošina no Eiropas Atveseļošanas instrumenta.

Lai novērstu atšķirību palielināšanos, kā arī atveseļošanas procesa nevienmērīgumu, īstermiņā un vidējā termiņā ir jāsniedz papildu atbalsts dalībvalstīm un reģioniem, jo īpaši tiem, kuru ekonomiku pandēmija skārusi vissmagāk un kuriem ir vismazāk spēju atgūties, ir jāstiprina to reaģēšanas spējas krīzes situācijās, jāpalīdz to ekonomikai un sabiedrībai pārvarēt situāciju un jāsagatavo pamats ātrai to ekonomikas atveseļošanai.

Kopš Covid-19 pandēmijas sākuma Komisija ir iesniegusi vairākus priekšlikumus, lai nodrošinātu, ka visu 2014.–2020. gada programmās pieejamo finansējumu no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondiem) var mobilizēt tam, lai nekavējoties reaģētu uz krīzes tiešajām un netiešajām sekām. Šie grozījumi deva iespēju mobilizēt pieejamo finansējumu, lai apmierinātu vajadzības, kas izriet no pieaugošā spiediena uz veselības aprūpes sistēmām, kā arī lai sniegtu atbalstu darba devējiem un darba ņēmējiem ārkārtas situācijas pārvarēšanā. Dalībvalstīm un reģioniem tika nodrošināta tūlītēja likviditāte un elastība, lai tie varētu novirzīt ESI fondus tur, kur tie bija visvairāk vajadzīgi. Iespēja izmantot 100 % Savienības finansējuma šiem pasākumiem pārskata gadā, kas sākās 2020. gadā, palīdzēs mazināt slogu uz to publiskajām finansēm.

Priekšlikums paredz tikai selektīvus grozījumus, kas vajadzīgi, lai iedibinātu noteikumus, ar kuriem dara pieejamus papildu resursus un reglamentē to īstenošanu. Priekšlikums ir saskanīgs ar vispārējo tiesisko regulējumu, kas noteikts ESI fondiem, un aprobežojas tikai ar mērķorientētu grozījumu Regulā (ES) Nr. 1303/2013. Priekšlikums papildina nesenos grozījumus, ar kuriem, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, ieviesa īpašus pasākumus investīciju mobilizēšanai dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citās to ekonomikas nozarēs un īpašus pasākumus, kuri nodrošina ārkārtas elastību ESI fondu izmantošanā Covid-19 uzliesmojuma kontekstā (Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu), kā arī visus pārējos pasākumus, kuru mērķis ir risināt pašreizējo bezprecedenta situāciju. Pasākumi ir saskaņā ar Komisijas priekšlikumu par Eiropas Atveseļošanas instrumentu un priekšlikumu par DFS pārskatīšanu.

Lai izvairītos no papildu administratīvā sloga, bet nodrošinātu, ka papildu resursu izmantošanā gūtā pieredze tiek pienācīgi analizēta, tiek ierosināts, ka katra dalībvalsts, kas gūst labumu no papildu resursiem, sagatavo vienu izvērtējumu, kurā novērtēta šo resursu lietderība, efektivitāte un ietekme. Lai gan nav ierosināts ES līmenī noteikt kopīgus rādītājus, būtu jānodrošina salīdzināmība un iespēja ES līmenī apkopot atbalstītus iznākumus, tāpēc dalībvalstis tiek mudinātas programmām specifiskos rādītājus, ko Komisija darījusi pieejamus, izmantot tam, lai identificētu ar Covid-19 saistītos reaģēšanas pasākumus, ko finansē no fondiem.

Ir atļauts, ka līdz 4 % no atlikušajiem papildu resursiem, kas pieejami plānošanai ERAF un ESF ietvaros (neieskaitot attiecīgā gadījumā EAFVP atbalstam izmantotās summas), var piešķirt tehniskajai palīdzībai atbilstoši vai nu esošajiem tehniskās palīdzības prioritārajiem virzieniem, vai programmām, kas saņem finansējumu no ERAF vai ESF, vai arī vienam vai vairākiem jaunizveidotiem tehniskās palīdzības prioritārajiem virzieniem.

Papildu resursus var izmantot tikai, lai atbalstītu darbības, kas veicina ar Covid-19 pandēmiju saistītās krīzes seku pārvarēšanu vai sagatavo zaļu, digitālu un noturīgu ekonomikas atveseļošanu, veicot investīcijas darbībās, kuras sekmē pāreju uz digitālu un zaļu ekonomiku saskaņā ar jaunu tematisko mērķi, kas papildina 9. pantā izklāstītos tematiskos mērķus, un tehnisko palīdzību. Izdevumu attiecināmības sākuma datumam un to darbību atlasei, kas saņem atbalstu no šiem papildu resursiem, piemēros parastos KNR noteikumus.

Tiek ierosināts papildu resursus darīt pieejamus budžeta saistībām no struktūrfondiem attiecībā uz mērķi “Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai” 2020., 2021. un 2022. gadam. Papildu resursi 2020. gadam izriet no resursu palielināšanas ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020. gadam un veido papildu kopējos resursus ERAF un ESF vajadzībām pašreizējā periodā. Papildu resursi 2021. un 2022. gadam ir ārējie piešķirtie ieņēmumi, ko nodrošina no [Eiropas Atveseļošanas instrumenta]. Komisija būs pilnvarota īstenošanas lēmumā noteikt kopējo papildu resursu sadalījumu katrai dalībvalstij 2020. un 2021. gadam, pamatojoties uz piešķiršanas kritērijiem, kuru pamatā ir jaunākie pieejamie objektīvie statistikas dati par dalībvalstu relatīvo labklājību un to, cik lielā mērā pašreizējā krīze ietekmē to ekonomiku un sabiedrību. Ņemot vērā tālāko reģionu ekonomikas un sabiedrības īpašo neaizsargātību, līdzekļu piešķiršanas metodē šiem reģioniem būtu jāparedz īpaša papildu summa. Lai atspoguļotu krīzes seku mainīgo raksturu, tiek ierosināts 2021. gadā šo Komisijas īstenošanas lēmumu pārskatīt, lai, pamatojoties uz to pašu piešķiršanas metodi un izmantojot jaunākos statistikas datus, kas pieejami līdz 2021. gada 19. oktobrim, katrai dalībvalstij noteiktu papildu resursu apjomu 2022. gadam.

Priekšlikums radīs papildu saistības 2020. gadā, ko finansēs no 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas maksimālā apjoma palielināšanas. Tas radīs papildu saistības arī 2021. un 2022. gadam, ko finansēs no ārējiem piešķirtajiem ieņēmumiem. Tas izraisīs papildu maksājumus laikposmā no 2020. līdz 2025. gadam.

Ir jānosaka, ka dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2024. gada 31. decembrim tiek veikts vismaz viens izvērtējums, kurā novērtē papildu resursu lietderību, efektivitāti un ietekmi, kā arī to, kā tie ir palīdzējuši izpildīt jaunā īpašā tematiskā mērķa uzdevumus. Turklāt ir arī jānodrošina, ka dalībvalstis un vadošās iestādes, pildot savus pienākumus, kas saistīti ar informāciju, komunikāciju un publicitāti, izmanto visus saprātīgos līdzekļus, kuri nodrošinātu, ka finanšu instrumentu potenciālie saņēmēji, saņēmēji, dalībnieki, galasaņēmēji un sabiedrība kopumā ir informēti par papildu resursu esību un apjomu un no tiem sniegto papildu atbalstu. Minēto prasību nolūkā ir jānosaka, ka atsauci uz fondiem papildina vai aizstāj ar atsauci uz [“REACT-EU”].

Atkāpjoties no parastajām līdzfinansējuma prasībām, būtu jāatļauj prioritāros virzienus, kas saņem atbalstu no papildu resursiem, kuri plānoti saskaņā ar jaunizveidoto tematisko mērķi, līdzfinansēt no fondiem līdz pat 100 % apmērā.

(2)Lai reaģētu uz krīzes ietekmi un dotu lielāku elastību no Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Eiropas Sociālā fonda (ESF) un Kohēzijas fonda (turpmāk “fondi”) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF) atbalstīto darbības programmu īstenošanā, 2020. gada 30. martā tika grozīta Regula (ES) Nr. 1303/2013 un Regula (ES) Nr. 1301/2013. Tomēr, tā kā nopietnā negatīvā ietekme uz Savienības ekonomiku un sabiedrību pieņēmās spēkā, abas regulas 2020. gada 23. aprīlī tika grozītas vēlreiz, lai nodrošinātu ārkārtēju papildu elastību un tādējādi dalībvalstīm dotu iespēju koncentrēties uz vajadzīgo rīcību šajā nepieredzētajā krīzē, palielinot iespēju mobilizēt fondu neizmantoto atbalstu un vienkāršojot procedurālās prasības, kas saistītas ar programmu īstenošanu un revīzijām.

(3)Lai pārvarētu milzīgos ekonomikas satricinājumus, ko izraisījuši ārkārtas ierobežojumi, kurus dalībvalstis ieviesa Covid-19 izplatības iegrožošanai, un novērstu asimetriskas atlabšanas risku, ko rada fakts, ka nacionālā līmenī dažādām dalībvalstīm ir pieejami atšķirīgi līdzekļi, kā rezultātā tiktu nopietni ietekmēta iekšējā tirgus darbība, Eiropadome 2020. gada 23. aprīlī apstiprināja “Atveseļošanas ceļvedi” ar spēcīgu investīciju komponentu, aicināja izveidot Eiropas Atveseļošanas fondu un uzdeva Komisijai analizēt vajadzības, lai resursi tiktu novirzīti uz visvairāk skartajām Savienības nozarēm un ģeogrāfiskajām daļām, un vienlaikus precizēt saikni ar 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmu.

(4)Lai mazinātu Covid-19 krīzes nepieredzēto ietekmi, saskaņā ar [Eiropas Atveseļošanas instrumenta] regulu un tajā piešķirto resursu robežās Eiropas Investīciju un strukturālo fondu ietvaros būtu jāveic atveseļošanas un noturības pasākumi. Šādi papildu resursi būtu jāizmanto, lai nodrošinātu atbilstību [EAI] regulā noteiktajiem termiņiem. Turklāt daudzgadu finanšu shēma 2014.–2020. gadam būtu jāpārskata, lai darītu pieejamus papildu resursus ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai.

(5)Lai atbalstītu dalībvalstis un reģionus, kurus visvairāk skāruši ar Covid-19 pandēmiju saistītie krīzes seku pārvarēšanas pasākumi un kuri gatavojas zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai, budžeta saistībām no struktūrfondiem attiecībā uz mērķi “Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai” 2020., 2021. un 2022. gadam būtu jādara pieejama ārkārtēja papildu summa 58 272 800 000 EUR apmērā (pašreizējās cenās), lai ar esošo darbības programmu palīdzību resursi ātri nonāktu reālajā ekonomikā. Resursi 2020. gadam izriet no ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai pieejamo resursu palielināšanas daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020. gadam, savukārt resursi 2021. un 2022. gadam tiek nodrošināti no Eiropas Savienības Atveseļošanas instrumenta. Daļa no šiem papildu resursiem būtu jāatvēl tehniskajai palīdzībai pēc Komisijas iniciatīvas. Komisijai būtu jānosaka atlikušo papildu resursu sadalījums katrai dalībvalstij, izmantojot piešķiršanas metodi, kuras pamatā ir jaunākie pieejamie objektīvie statistikas dati par dalībvalstu relatīvo labklājību un to, cik lielā mērā pašreizējā krīze ietekmē to ekonomiku un sabiedrību. Piešķiršanas metodē būtu papildus jāiekļauj īpaša summa tālākajiem reģioniem, ņemot vērā to ekonomikas un sabiedrības īpašo neaizsargātību. Lai atspoguļotu krīzes seku mainīgo raksturu, 2021. gadā sadalījums būtu jāpārskata, pamatojoties uz to pašu piešķiršanas metodi, kurā izmantoti jaunākie statistikas dati, kas pieejami līdz 2021. gada 19. oktobrim, lai sadalītu papildu resursu 2022. gada daļu.

(6)Uz šo regulu attiecas horizontālie finanšu noteikumi, ko Eiropas Parlaments un Padome pieņēmuši, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 322. pantu. Šie noteikumi ir noteikti Finanšu regulā, un tie jo īpaši paredz kārtību, kādā tiek veidots budžets un nodrošināta tā izpilde, izmantojot dotācijas, iepirkumu, godalgas un netiešu pārvaldību, un arī finanšu dalībnieku atbildības kontroli. Noteikumi, kas pieņemti, pamatojoties uz LESD 322. pantu, attiecas arī uz Savienības budžeta aizsardzību gadījumos, kad dalībvalstīs vērojami vispārēji tiesiskuma trūkumi, jo tiesiskuma ievērošana ir būtisks priekšnoteikums pareizai finanšu pārvaldībai un ES finansējuma rezultativitātei.

(7)Lai dalībvalstis varētu maksimāli elastīgi pielāgot ar Covid-19 pandēmiju saistītās krīzes seku pārvarēšanas pasākumus vai sagatavoties zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai, Komisijai piešķīrumi būtu jānosaka dalībvalstu līmenī. Turklāt būtu jāparedz arī iespēja jebkādus papildu resursus izmantot vistrūcīgāko iedzīvotāju atbalstam. Tāpat būtu jānosaka maksimālās robežas attiecībā uz piešķīrumu tehniskajai palīdzībai pēc dalībvalstu iniciatīvas, vienlaikus nodrošinot dalībvalstīm maksimālu elastību attiecībā uz palīdzības sadalījumu darbības programmās, ko atbalsta no ERAF vai ESF. Būtu jāprecizē, ka attiecībā uz papildu resursiem nav nepieciešams ievērot ESF minimālo daļu. Ir sagaidāms, ka papildu resursi tiks tērēti ātri, tāpēc saistības, kas ir saistītas ar minētajiem papildu resursiem, būtu jāatceļ tikai darbības programmu slēgšanas brīdī.

(8)Attiecībā uz papildu resursiem būtu jāievieš arī finanšu pārvietojumu iespējas starp ERAF un ESF atbilstoši mērķim “Investīcijas izaugsmei un nodarbinātībai”, kā tas jau darīts attiecībā uz to kopējo resursu daļu, kas 2020. gadā plānošanai pieejami saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 25.a pantu. Šādiem pārvietojumiem nebūtu jāietekmē ne resursi, kas pieejami saskaņā ar mērķi “Eiropas teritoriālā sadarbība”, ne īpašais piešķīrums Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvai.

(9)Lai papildinātu darbības, kuras jau ietilpst ERAF atbalsta darbības jomā, ko paplašināja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) 2020/460 un (ES) 2020/558, arī turpmāk būtu jāļauj dalībvalstīm izmantot papildu resursus galvenokārt investīcijām veselības aprūpes produktos un pakalpojumos, atbalsta sniegšanai apgrozāmā kapitāla vai investīciju atbalsta veidā MVU vajadzībām, darbībām, kas veicina pāreju uz digitālo un zaļo ekonomiku, infrastruktūrai, ar ko sniedz pamatpakalpojumus iedzīvotājiem, vai ekonomikas atbalsta pasākumiem tiem reģioniem, kuri ir visvairāk atkarīgi no krīzes vissmagāk skartajām nozarēm. Būtu jāatbalsta arī tehniskā palīdzība. Lai vienkāršotu papildu resursu plānošanu un izpildi, ir lietderīgi papildu resursus koncentrēt tikai jaunajam tematiskajam mērķim “Palīdzēt veicināt ar Covid-19 pandēmiju saistītās krīzes seku pārvarēšanu un sagatavoties zaļas, digitālas un noturīgas ekonomikas atveseļošanai”, kam turklāt vajadzētu būt vienīgajai investīciju prioritātei.

(10)Attiecībā uz ESF papildu resursi dalībvalstīm būtu galvenokārt jāizmanto, lai atbalstītu darbvietu saglabāšanu, arī izmantojot saīsināta darbalaika shēmas un atbalstu pašnodarbinātām personām, darbvietu radīšanu, jo īpaši neaizsargātām iedzīvotāju grupām, atbalstu jauniešu nodarbinātības pasākumiem, izglītībai, apmācībai un prasmju attīstīšanai, un lai uzlabotu piekļuvi vispārējas nozīmes sociālajiem pakalpojumiem, arī bērniem. Būtu jāprecizē, ka pašreizējos ārkārtas apstākļos atbalstu darbinieku un pašnodarbināto personu saīsināta darba laika shēmām saistībā ar Covid-19 pandēmiju var sniegt pat tad, ja minētais atbalsts nav apvienots ar aktīviem darba tirgus pasākumiem, ja vien valsts tiesību aktos tie nav noteikti par obligātiem. Savienības atbalsts minētajām saīsinātā darba laika shēmām būtu jāierobežo laikā.

(11)Lai nodrošinātu, ka dalībvalstīm ir pietiekami finanšu līdzekļi, kas ļautu ātri īstenot ar Covid-19 pandēmiju saistītās krīzes seku pārvarēšanu pasākumus un sagatavoties zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai, ir nepieciešams nodrošināt lielāku sākotnējā priekšfinansējuma maksājumu, lai ātri īstenotu darbības, ko atbalsta ar papildu resursiem. Izmaksājamā sākotnējā priekšfinansējuma apmēram būtu jābūt tādam, lai dalībvalstīm būtu līdzekļi, no kuriem vajadzības gadījumā saņēmējiem tiktu veikti avansa maksājumi un ātra izmaksu atlīdzināšana pēc maksājuma pieprasījuma iesniegšanas.

(12)Dalībvalstīm vajadzētu būt rīcības brīvībai papildu resursus piešķirt jaunām īpaši izveidotām darbības programmām vai jauniem prioritārajiem virzieniem esošo programmu ietvaros. Lai nodrošinātu ātru īstenošanu, jauno īpaši izveidoto darbības programmu vajadzībām ir atļauts norīkot tikai tās iestādes, kuras jau ir norīkotas esošajās darbības programmās, kas saņem atbalstu no ERAF, ESF vai Kohēzijas fonda. Nevajadzētu prasīt dalībvalstīm veikt ex ante izvērtējumu, un būtu jāierobežo elementi, kas vajadzīgi, lai darbības programmu iesniegtu Komisijas apstiprināšanai.

(13)Lai mazinātu slogu valstu budžetiem saistībā ar krīzes novēršanu Covid-19 pandēmijas kontekstā un lai sagatavotos zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai, izņēmuma kārtā būtu jādod dalībvalstīm iespēja pieprasīt līdzfinansējuma likmi līdz 100 %, kas tiktu piemērota to darbības programmu atsevišķajiem prioritārajiem virzieniem, kuros sniedz atbalstu no papildu resursiem.

(14)Lai dalībvalstis varētu ātri izmantot papildu resursus krīzes pārvarēšanai Covid-19 pandēmijas kontekstā un sagatavoties zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai pašreizējā plānošanas periodā, ir pamatoti izņēmuma kārtā atbrīvot dalībvalstis no nepieciešamības ievērot ex ante nosacījumus un prasības attiecībā uz izpildes [snieguma] rezervi un darbības rezultātu [snieguma] satvara piemērošanu, tematisko koncentrāciju, arī attiecībā uz ERAF noteiktajām ilgtspējīgas pilsētu attīstības robežvērtībām, un no prasībām attiecībā uz komunikācijas stratēģijas sagatavošanu papildu resursiem. Tomēr dalībvalstīm līdz 2024. gada 31. decembrim ir jāveic vismaz viens izvērtējums, lai novērtētu papildu resursu lietderību, efektivitāti un ietekmi, kā arī to, kā tie palīdzējuši izpildīt jaunā īpašā tematiskā mērķa uzdevumus. Lai veicinātu salīdzināmas informācijas pieejamību Savienības līmenī, dalībvalstis tiek mudinātas izmantot programmu īpašos rādītājus, ko darījusi pieejamus Komisija. Turklāt dalībvalstīm un vadošajām iestādēm, pildot savus pienākumus, kas saistīti ar informāciju, komunikāciju un publicitāti, būtu jāuzlabo Savienības ieviesto ārkārtas pasākumu un resursu pamanāmība, jo īpaši nodrošinot, ka finanšu instrumentu potenciālie saņēmēji, saņēmēji, dalībnieki, galasaņēmēji un plaša sabiedrība ir informēti par papildu resursu esību un apjomu un no tiem sniegto papildu atbalstu.

(15)Lai šos papildu resursus varētu novirzīt uz ģeogrāfiskajiem apgabaliem, kuros tie ir visvairāk vajadzīgi, kā ārkārtas pasākumu un neskarot struktūrfondu līdzekļu piešķiršanas vispārīgos noteikumus Eiropas Reģionālās attīstības fondam un Eiropas Sociālajam fondam piešķirtie papildu resursi nav jāsadala pa reģionu kategorijām. Tomēr tiek sagaidīts, ka dalībvalstis ņems vērā atšķirīgās reģionālās vajadzības un attīstības līmeņus, lai nodrošinātu, ka galvenā uzmanība atbilstoši LESD 173. pantā izklāstītajiem ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķiem joprojām tiek pievērsta mazāk attīstītiem reģioniem. Dalībvalstīm saskaņā ar partnerības principiem būtu jāiesaista arī vietējās un reģionālās iestādes, kā arī attiecīgās struktūras, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību.

(16)Lai atvieglotu pārvietojumus, ko atļauj ar šo regulu ieviestās izmaiņas, Finanšu regulas 30. panta 1. punkta f) apakšpunktā noteiktais nosacījums par apropriāciju izmantošanu vienam un tam pašam mērķim, šiem pārvietojumiem nebūtu jāpiemēro.

(17)Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, reaģēt uz sabiedrības veselības krīzes ietekmi, ieviešot elastības pasākumus Eiropas strukturālo un investīciju fondu atbalsta sniegšanā, dalībvalstis nevar sasniegt pietiekami labi vienas pašas, un to, ka tādējādi ierosinātās darbības mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

(18)Ņemot vērā ar Covid-19 pandēmiju saistītās situācijas steidzamību, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

(19)Ņemot vērā Covid-19 pandēmiju un vajadzību steidzami risināt ar to saistīto sabiedrības veselības krīzi, būtu jāparedz izņēmums attiecībā uz astoņu nedēļu laikposmu, kas minēts 4. pantā Protokolā Nr. 1 par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam.

(20)Tādēļ Regula (ES) Nr. 1303/2013 būtu attiecīgi jāgroza.

(21)Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas 135. panta 2. punktā paredzēts, ka grozījumi Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 vai Padomes Lēmumā 2014/335/ES, Euratom, kuri pieņemti minētā līguma spēkā stāšanās dienā vai pēc tās, neattiecas uz Apvienoto Karalisti, ciktāl minētie grozījumi ietekmē Apvienotās Karalistes finanšu saistības. Atbalstu saskaņā ar šo regulu 2020. gadam finansē no daudzgadu finanšu shēmas maksimālā apjoma palielināšanas un 2021. un 2022. gadam – no Savienības pašu resursu maksimālā apjoma palielināšanas, kas ietekmētu Apvienotās Karalistes finanšu saistības. Tāpēc šī regula nebūtu jāpiemēro Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā,