Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2021/C 24/18)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR VIENOTAJĀ DOKUMENTĀ IZDARĪTU STANDARTA GROZĪJUMU

“SAINT-MONT”

PDO-FR-A0711-AM01

Paziņojuma datums: 3.11.2020.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Pēc Riscle un Cannet pašvaldību apvienošanas atsauci uz Riscle pašvaldības teritoriju aizstāj ar atsauci “Riscle (agrākā Riscle pašvaldības teritorija)”.

Šā grozījuma rezultātā ir jāgroza vienotā dokumenta 6. punkts.

2. Vīnogu šķirne

Izmantotās vīnogu šķirnes norāda katras krāsas vīnam.

Sarkanvīnu un sārtvīnu darīšanā izmantoto šķirņu sarakstā pievieno šķirnes ‘Manseng N’ un ‘Tardif N’, ko izmanto pielāgošanai. Šīs divas vietējās šķirnes, kuru izcelsmes vieta ir Pireneju pakāje, ir piemērotas klimatisko un vides apstākļu un tehnisko paņēmienu izmaiņām. Globālās sasilšanas apstākļos ‘Tardif N’ šķirnes vīnogu vēlīnā nogatavošanās un to piparotie aromāti un zīdainie tanīni ir priekšrocība. Turklāt šīs šķirnes ogas reti skar pelēkā puve (botrytis). Šķirne ‘Manseng N’ ir noderīga, jo nogatavojušās šīs šķirnes ogas rada mazāku spirta koncentrāciju. Ar šo divu šķirņu vīnogām ir iespējams atjaunot līdzsvaru (vairot aromātiskumu un mazināt spirta saturu) vairākšķirņu vīnos.

Sārtvīnu darīšanā izmantoto šķirņu sarakstā papildu šķirnes ‘Cabernet-Sauvignon’ un ‘Fer N’ pārceļ pie galvenajām šķirnēm, lai tās izmantotu vairāk. Blakusšķirņu sarakstam (papildus tajā jau esošajām šķirnēm ‘Cabernet Franc N’ un ‘Merlot N’) pievieno turpmāk minētās baltogu šķirnes, kas sākotnēji bija norādītas šķirņu proporciju noteikumos, bet nebija minētas šajā sadaļā: ‘Manseng B’, ‘Arrufiac B’, ‘Petit Courbu B’, ‘Courbu B’, ‘Petit Manseng B’.

Vienotajā dokumentā ar šiem grozījumiem nekādas izmaiņas neievieš.

3. Proporcijas saimniecībā

Tā kā tiek mainīts šķirņu sastāvs, noteikumus par proporcijām norāda katras krāsas vīnam atsevišķi.

Sarkanvīnu un sārtvīnu sadaļā tiek pievienoti proporciju noteikumi, kas skar jaunu, pielāgošanai izmantojamu šķirņu iekļaušanu sarakstā: “Blakusšķirņu ‘Tardif N’ un ‘Manseng N’ vīnogulāju kopējā proporcionālā daļa nepārsniedz 5 %.”

Baltvīnu sadaļā tiek no jauna apliecināta galvenās šķirnes pozīcija, paaugstinot šīs šķirnes vīnogulāju minimālo proporcionālo daļu no 50 % līdz 60 %.

Pievieno īpašus noteikumus, kas attiecas uz mazajiem vīnogu piegādātājiem: “Izņemot noteikumus par pielāgošanai paredzēto šķirņu ‘Tardif N’ un ‘Manseng N’ proporcionālo daļu un attiecībā uz katru vīna veidu (baltvīns vai sarkanvīns) proporciju noteikumi neattiecas uz vīnogu audzētājiem, kuri savu produkciju vīnā nepārstrādā un kuri vīnogas, ko var izmantot ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Saint-Mont” apzīmētā produkta iegūšanai, audzē mazāk nekā 1,5 hektāru platībā (katras krāsas vīnam), un kuru saimniecībā attiecīgā veida vīna darīšanai izmantojamo galveno šķirņu vīnogulāju proporcionālā daļa ir vismaz 50 %.” Praksē 98 % audzētāju ir kooperatori. Ja šiem vīnkopjiem liktu audzēt visu specifikācijā minēto šķirņu vīnogulājus to mazajās platībās, tas varētu viņus nostādīt nelabvēlīgā situācijā, jo būtu grūti nodrošināt tik lielu proporcionālo daudzumu viņu salīdzinoši nelielajos zemes gabalos. Turklāt ir izveidoti kopīgi vīna pagrabi, kas sniedz iespēju ievērot vīnogu šķirņu salikuma noteikumus atbilstoši tam, kādu šķirņu vīnogulājus audzē attiecīgajā teritorijā.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

4. Atstatums starp vīnkokiem

Minimālo atstatumu starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem samazina – agrākā 0,90 metru atstatuma vietā nosaka 0,80 metru atstatumu.

Līdz ar to ir iespējams palielināt stādījumu biezību, samazinot minimālo atstatumu starp vīnkokiem. Paaugstinoties stādījumu biezībai, palielinās vīnkoku savstarpējā konkurence, tādēļ tiem attīstīsies dziļāka sakņu sistēma, kā rezultātā veidosies izteiktāka saikne ar vietējās zemes specifiku.

Šā grozījuma rezultātā ir jāgroza vienotā dokumenta 5. punkts.

5. Zemesgabala maksimālā noslodze

Maksimālā noslodze sārtvīna darināšanai paredzēto vīnogu gadījumā tiek saskaņota ar to, kas noteikta sarkanvīniem paredzēto vīnogu audzēšanai, proti, to samazina no 10 000 kg/ha līdz 9 500 kg/ha. Līdz ar to zemesgabali, kuros audzē sārtvīnam un sarkanvīnam paredzētās vīnogas, tiks pārvaldīti vienādi to normu ziņā, kuru ievērošanu pārbauda saskaņā ar kontroles plānu, t. i., maksimālās vidējās noslodzes un ražas novākšanas ziņā. Ražas masa gan sarkanvīnu, gan sārtvīnu gadījumā ir noteikta vienāda (9 500 kg), un minēto divu veidu vīnu vīnogām atšķiras vienīgi prasības par ražas novākšanas metodēm.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

6. Audzēšanas prakse

Lai varētu pienācīgāk kontrolēt izmantotās metodes, noteikumu “Lai saglabātu augšņu īpašības, kas ir svarīga vietējā kolorīta daļa, laukmalēs ap vīnkoku stādījumu zemesgabaliem, kuri ietilpst noteiktajā zemesgabalu apgabalā, uztur augu segu.” aizstāj ar tekstu “Aizliegts laukmalēs nezāles iznīcināt ar ķīmiskiem līdzekļiem.”.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

7. Noteikumi par vecajiem vīnogulājiem

Lai saglabātu noteiktus vīnogulājus, kuri ir vēsturiski un ģenētiski nozīmīgi, bet kuru stādījumi laikā no 2021. gada līdz 2040. gadam varētu tikt izarti, jo tie vairs neatbildīs specifikācijā prasītajai biezībai, tiek pievienoti īpaši noteikumi:

“Līdz vīnogulāju izaršanai kontrolēto cilmes vietas nosaukumu var attiecināt uz ražu, kas ievākta šīs specifikācijas apstiprināšanas dienā pastāvošu vīnkoku stādījumu zemesgabalos, kuru stādījumu biezība ir mazāka nekā 4 000 vīnkoku uz hektāru platības un kuri neatbilst kādam no noteikumiem par rindstarpu platumu un atstatumu starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem, un kuri ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Saint-Mont” ir reģistrēti veco vīnogulāju reģistrā. Veco vīnogulāju reģistru reizi gadā pārskata, vadoties pēc šādiem kritērijiem:

— vīnogulāji stādīti pirms 1982. gada,

— vīnogulāju vainagi obligāti ir veidoti ar augstās atsiešanas sistēmu [palissage plan relevé], un atsietās lapotnes augstums ir vismaz 0,6 reizes lielāks par rindstarpu platumu,

— zemesgabalos, kuros stādījumu biezība ir lielāka nekā 3 600 vīnkoku uz hektāru platības, maksimālais ražas iznākums ir 50 hl/ha,

— zemesgabalos, kuros stādījumu biezība ir mazāka nekā 3 600 vīnkoku uz hektāru platības, bet lielāka nekā 3 200 vīnkoku uz hektāru platības, maksimālais ražas iznākums ir 45 hl/ha,

— zemesgabalos, kuros stādījumu biezība ir mazāka nekā 3 200 vīnkoku uz hektāru platības, bet lielāka nekā 2 600 vīnkoku uz hektāru platības, maksimālais ražas iznākums ir 40 hl/ha.”

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

8. Cukuru saturs vīnogās

Tā kā tiek pievienotas jaunas šķirnes, precizē cukuru saturu sarkanvīniem un sārtvīniem paredzēto šķirņu vīnogās.

Sarkanvīniem paredzētajām ‘Tardif N’ un ‘Manseng N’ šķirnes vīnogām noteiktā prasība ir 189 grami cukuru uz litru misas.

Sārtvīniem paredzētajām ‘Tardif N’ un ‘Manseng N’ šķirnes vīnogām noteiktā prasība ir 180 grami cukuru uz litru misas.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

9. Vīnogu šķirņu salikums

Ievieš sārtvīnu un sarkanvīnu vīnogu šķirņu salikuma noteikumus, kas attiecas uz pielāgošanai izmantojamām šķirnēm: “Vīna darīšanā izmanto vīnogu šķirņu salikumu, kurā pielāgošanai izmantojamo šķirņu ‘Tardif N’ un ‘Manseng N’ vīnogu kopējais proporcionālais daudzums nepārsniedz 10 %.”

Vairākšķirņu sarkanvīna šķirņu salikumā nostiprina ‘Tannat’ šķirnes nozīmi, palielinot šīs šķirnes vīnogu minimālo procentuālo daudzumu no 50 % uz 60 %.

Vairākšķirņu baltvīna šķirņu salikumā nostiprina ‘Gros Manseng’ šķirnes nozīmi, palielinot šīs šķirnes vīnogu minimālo procentuālo daudzumu no 50 % uz 60 %.

Attiecībā uz vairākšķirņu sārtvīna šķirņu salikumu:

— noteikumu “Vīna darīšanā izmanto vīnogu šķirņu salikumu, kurā ir vismaz galvenā šķirne un papildu šķirnes.” aizstāj ar tekstu “Vīna darīšanā izmanto vīnogu šķirņu salikumu, kurā ir vismaz divas galvenās šķirnes.”. Dažu ražas gadu ‘Tannat’ šķirnes vīnogas ir slikti piemērotas sārtvīna ražošanai (gatavība fenolu satura ziņā nesakrīt ar tehnisko gatavību, grūti veidojams līdzsvars starp spirta saturu un skābumu). Turpretī ‘Cabernet-Sauvignon’ un ‘Fer N’ šķirnes vīnogas ir sārtvīna ražošanai piemērotākas (mazāks spirta saturs). Šis jaunais vīnogu šķirņu salikuma noteikums nodrošina lielāku rīcības brīvību sārtvīnu ražošanā,

— prasības par baltogu šķirnēm precizē šādi: “Vīna darīšanā izmanto vīnogu šķirņu salikumu, kurā baltogu šķirņu ‘Manseng B’, ‘Arrufiac B’, ‘Petit Courbu B’, ‘Courbu B’ un ‘Petit Manseng B’ vīnogu proporcionālais daudzums nepārsniedz 10 %.”,

— svītro šādus noteikumus: “Vīnogu šķirņu salikumā nevienas šķirnes vīnogu daudzums nedrīkst pārsniegt 70 %.” un “Vīnogu šķirņu salikumā galvenās šķirnes vīnogu ir proporcionāli visvairāk.”.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

10. Vīndarības ogles

Līdz šim aizliegtā ogļu izmantošana tiek atļauta, bet tikai noteiktā un ierobežotā veidā: “Sārtvīnu darīšanā misas gatavošanai atļauts izmantot vīndarības ogles, taču tikai tādā apmērā, kas nepārsniedz 20 % no sārtvīnu daudzuma, ko attiecīgais vīndaris saražojis no attiecīgās ražas.” Mērķis ir nodrošināt, ka tās lieto tikai partijām ar sliktākām organoleptiskajām vai analītiskajām īpašībām (īpaši, ja oksidācijas procesu dēļ mainījies aromāts), tomēr neizmainot produkta tipiskās iezīmes.

Šā grozījuma rezultātā ir jāgroza vienotā dokumenta 5. punkts.

11. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Svītrots 1. nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunkts, kurā noteikts datums, kad atļauta vīnu laišana apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

12. Dokumentācija

Tā kā ir pievienots īpašs noteikums par noteiktu ģenētiski nozīmīgu vīnkoku stādījumu saglabāšanu, obligāto reģistru sarakstam pievieno veco vīnogulāju reģistru.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

13. Deklarācija par atteikšanos no ražošanas

Noteikumi par atteikšanos no ražošanas tiek vienkāršoti – netiek nodalīti vīnu veidi.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

14. Galvenie pārbaudāmie parametri

Ievieš tā saukto “veco vīnogulāju” stādījumu dokumentāru pārbaudi un kontroli uz vietas.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Saint-Mont”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna(-u) apraksts

Sarkanvīni

Minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija sarkanvīnos ir 12 %.

Ikvienā vīna partijā, kas sagatavota tirgošanai kā izlejamais vīns vai tarā fasēts vīns:

— kopējā spirta koncentrācija sarkanvīnos pēc stiprināšanas nepārsniedz 13,5 %,

— ābolskābes saturs sarkanvīnos nepārsniedz 0,4 g/l,

— fermentējamo cukuru saturs (glikoze + fruktoze) nepārsniedz: — 3 g/l sarkanvīnos, kuru dabiskā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 14 %, — 4 g/l sarkanvīnos, kuru dabiskā spirta tilpumkoncentrācija pārsniedz 14 %.

Kopējais skābums, gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs atbilst Kopienas regulējumā noteiktajam.

Sarkanvīnu krāsa ir spilgta. Baudot šiem vīniem parasti raksturīga patīkama aromātu koncentrācija, kurā bieži jūtamas sarkano un melno ogu notis. Pateicoties tanīnu struktūrai, šiem vīniem piemīt labs izturēšanas potenciāls – izturēti vīni iegūst cukurotu augļu un garšvielu aromātus, ko bieži papildina koksnes notis, kuras saistītas ar kopšanu mucās.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos litrā)

Baltvīni un sārtvīni

Minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija baltvīnos un sārtvīnos ir 11,50 %.

Ikvienā vīna partijā, kas sagatavota tirgošanai kā izlejamais vīns vai tarā fasēts vīns:

— kopējā spirta koncentrācija baltvīnos un sārtvīnos pēc stiprināšanas nepārsniedz 12,5 %,

— fermentējamo cukuru saturs (glikoze + fruktoze) nepārsniedz: — 4 g/l baltvīnos un sārtvīnos.

Kopējais skābums, gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs atbilst Kopienas regulējumā noteiktajam.

Sārtvīnu krāsa mēdz būt piesātināta, pēc smaržas tiem kopumā raksturīgas sarkano ogu notis. Baudot jūtama spilgta pēcgarša, kas raksturīga šiem harmoniskajiem vīniem ar labu miesīguma un skābuma līdzsvaru.

Baltvīni ir ļoti aromātiski, pilnmiesīgi un līdzsvaroti, pateicoties ‘Gros Manseng B’ šķirnes vīnogu izmantošanai.

Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos litrā)

5. Vīndarības metodes

a. Īpašās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

— Sārtvīnu ražošanā izmanto tiešu presēšanu.

— Sārtvīnu darīšanā misas gatavošanai atļauts izmantot vīndarības ogles, taču tikai tādā apmērā, kas nepārsniedz 20 % no sārtvīnu daudzuma, ko attiecīgais vīndaris saražojis no attiecīgās ražas.

— Sarkanvīnu stiprināšanai ir atļauts izmantot reduktīvos paņēmienus, un maksimālais daļējās koncentrācijas līmenis attiecībā pret izmantoto tilpumu ir 10 %.

— Pēc vīnu stiprināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 13,5 % sarkanvīnos un 12,5 % baltvīnos un sārtvīnos.

Līdztekus še iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgās saistības, kas minētas Kopienas līmeņa tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā.

Audzēšanas prakse

— Stādījumu biezība

Vīnkoku stādījumu minimālā biezība ir 4 000 vīnkoku uz hektāru platības.

Rindstarpu platums nedrīkst būt lielāks par 2,50 metriem, bet atstatums starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem ir no 0,80 līdz 1,10 metriem.

Šīs prasības neattiecas uz vīnkokiem, kas izstādīti terasēs.

Ja vīnkoki izstādīti terasēs, atstatums starp vienas un tās pašas rindas vīnkokiem ir no 0,90 līdz 1,10 metriem.

— Apgriešanas noteikumi

Vīnkokus apgriež vai nu pēc Gijo [Guyot] metodes vienkāršā vai divkāršā formā, vai īsi (vainagu veidojot Ruajā [Royat] kordona formā), uz katra vīnkoka atstājot ne vairāk kā:

— šķirnei ‘Tannat N’ – 12 vīnstīgu pumpurus,

— šķirnēm ‘Petit Courbu B’ un ‘Petit Manseng B’ – 18 vīnstīgu pumpurus,

— citām šķirnēm – 16 vīnstīgu pumpurus.

Neatkarīgi no izmantotās apgriešanas metodes katra vīnkoka augļzaru skaits augļu nobriešanas fāzē nedrīkst pārsniegt:

— šķirnei ‘Tannat N’ – 10,

— šķirnēm ‘Petit Courbu B’ un ‘Petit Manseng B’ – 16,

— citām šķirnēm – 12,

— apūdeņošanu var atļaut,

— ‘Tannat N’ šķirnes vīnogas un sarkanvīnu ražošanai paredzēto šķirņu vīnogas novāc ar rokām.

b. Maksimālais ražas iznākums

Sarkanvīni:

63 hektolitri no hektāra

Sārtvīni:

68 hektolitri no hektāra

Baltvīni:

69 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinifikācija, vīna gatavošana un kopšana tiek veikta turpmāk minēto Žēras [Gers] departamenta pašvaldību teritorijā vai teritorijas daļā.

Pašvaldības, kuru visa teritorija ietilpst ģeogrāfiskajā apgabalā: Aignan, Arblade-le-Bas, Armous et Cau, Aurensan, Beaumarchès, Bernède, Bouzon-Gellenave, Castelnavet, Caumont, Corneillan, Couloumé-Mondebat, Courties, Fusterouau, Gazax et Baccarisse, Ju-Belloc, Labarthète, Ladevèze-Ville, Ladevèze-Rivière, Lannux, Lasserrade, Lelin-Lapujolle, Louslitges, Loussous-Débat, Lupiac, Margouët-Meymes, Maulichères, Peyrusse-Grande, Peyrusse-Vieille, Plaisance, Pouydraguin, Projan, Riscle (agrākā Riscle pašvaldības teritorija), Sabazan, Saint-Aunix-Lengros, Saint-Mont, Saint-Pierre-d’Aubézies, Sarragachies, Tasque, Termes-d’Armagnac, Tieste-Uragnoux, Tourdun, Verlus.

Pašvaldības, kuru teritorijas daļa ietilpst ģeogrāfiskajā apgabalā: Averon-Bergelle, Dému, Marciac, Seailles.

7. Galvenā(-ās) vīna vīnogu šķirne(-es)

‘Arrufiac B’ – ‘Arrufiat’

‘Cabernet Franc N’

‘Cabernet-Sauvignon N’

‘Courbu B’ – ‘Gros Courbu’

‘Fer N’ – ‘Fer Servadou’, ‘Braucol’, ‘Mansois’, ‘Pinenc’

‘Gros Manseng B’

‘Merlot N’

‘Petit Courbu B’

‘Petit Manseng B’

‘Tannat N’

8. Saiknes apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas vienādā attālumā aptuveni 100 km – no Pirenejiem dienvidos un Atlantijas okeāna rietumos. Tas atrodas nogāžu zonā abpus Adūras [Adour] upes un tās pietekas Aro [Arros] ielejai.

Vīnkoku stādījumi iekopti nogāzēs, tāda lauksaimniecības reģiona centrā, kurā cilvēki galvenokārt nodarbojas ar polikultūru un lopkopību un kurā ļoti izplatīta ir kukurūzas audzēšana.

Tie atrodas 46 pašvaldību teritorijā.

Gaisa temperatūra, kas lielākoties ir mērena, visā ģeogrāfiskajā apgabalā ir samērā vienmērīga. Nokrišņu daudzums apgabala rietumu un austrumu daļā ļoti atšķiras – no 1 000 milimetriem gadā līdz 800 milimetriem gadā.

Vasara un rudens sākums ir karsti un bieži sausi, īpaši pūšot dienvidu fēna vējam, kurš šajā periodā pūš bieži.

Pagulslāņa ģeoloģiskais sastāvs ir dažāds. Rietumos dominē iesarkanās smiltis [Sables Fauves] – terciārā perioda jūras nogulumi, kuru dienvidu robeža sakrīt ar ģeogrāfiskā apgabala robežu. Virs tiem ir seni aluviālie slāņi, kuru oļi nogāzēs veido kolūvijus.

Tālāk uz austrumiem iesarkanās smiltis nav sastopamas – to vietā ir molases, kuru kaļķakmens masīvi ir raksturīga ainavas iezīme.

Uz šā pagulslāņa ir izveidojušās šādas augsnes:

— vai nu kaļķaina māla augsnes, kas veidojušās uz molasēm,

— vai izskalotas skābas augsnes, kas veidojušās uz iesarkanajām smiltīm un oļu kolūvijiem.

Šajās augsnēs ir maz minerālvielu.

Liekā ūdens drenāžu nodrošina nogāze un – apgabala rietumu daļā – augsnes smilšainums un akmeņainība.

Sarežģītā reljefa, kura galvenās asis (Adūra/Aro) bieži ir vērstas atbilstoši tektoniskajām formācijām, kā arī sekundāro koru izrobojuma dēļ vērsums pret debespusēm ir ļoti daudzveidīgs.

Ieleju morfoloģija ir izteikti asimetriska. Rietumu nogāze bieži ir stāva, turpretī austrumu nogāze ir nolaidena.

Kopš viduslaiku beigām līdztekus sarkanvīniem un clairet vīniem, ko ražoja lielā daļā Adūras baseina un kas bija paredzēti Pireneju kalnu apvidu iedzīvotājiem, ģeogrāfiskā apgabala rietumos tiek ražoti arī baltvīni, kurus kopš XVII gadsimta eksportē uz Ziemeļeiropu.

Tā kā vēlāk apgabala stādījumus skāra īstā miltrasa, neīstā miltrasa un filoksera un tā kā bija liels pieprasījums pēc vīniem armaņjaka destilēšanai, kvalitatīvu vīnu ražošanai paredzēto vīnogulāju stādījumu platība ir būtiski sarukusi; to vietā priekšroka tiek dota zemajiem ‘Piquepoul’ šķirnes vīnogulājiem, kuru ražu izmanto destilēšanai paredzētu vīnu ražošanā.

Visbeidzot, līdz ar lauksaimniecības mehanizāciju XX gadsimta vidū paplašinājās kukurūzas audzēšanas platības un vēl vairāk saruka vīndārzu platība.

Pirmā “Saint-Mont” vīnu aizsardzības asociācija tika izveidota 1957. gadā. Tā ir rosinājusi vīndārzu atjaunošanu, kas notiek kopš 1970. gada. Tiek atjaunoti vīndārzi, kuros audzē vietējo šķirņu vīnogas, piemēram, melnogu šķirņu ‘Tannat N’, ‘Cabernet Franc N’, ‘Cabernet-Sauvignon N’ un ‘Fer N’ vīnogas un baltogu šķirņu ‘Arrufiac B’, ‘Courbu B’, ‘Gros Manseng B’ un ‘Petit Manseng B’ vīnogas.

Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Saint-Mont” ir atzīts kopš 2011. gada.

Sarkanvīnu krāsa ir spilgta. Baudot šiem vīniem parasti raksturīga patīkama aromātu koncentrācija, kurā bieži jūtamas sarkano un melno ogu notis. Pateicoties tanīnu struktūrai, šiem vīniem piemīt labs izturēšanas potenciāls – izturēti vīni iegūst cukurotu augļu un garšvielu aromātus, ko bieži papildina koksnes notis, kuras saistītas ar kopšanu mucās.

Sārtvīnu krāsa mēdz būt piesātināta, pēc smaržas tiem kopumā raksturīgas sarkano ogu notis. Baudot jūtama spilgta pēcgarša, kas raksturīga šiem harmoniskajiem vīniem ar labu miesīguma un skābuma līdzsvaru.

Baltvīni ir ļoti aromātiski, pilnmiesīgi un līdzsvaroti, pateicoties ‘Gros Manseng B’ šķirnes vīnogu izmantošanai.

Vīndārzi ir iekopti vispiemērotākajos zemesgabalos, kuri atrodas atsevišķās zemes saliņās izdevīgi vērstās nogāzēs un kuros ir minerālvielām nabadzīgas, labi drenētas augsnes.

Ģeogrāfiskais apgabals ietilpst Adūras sateces baseinā, tajā visvairāk audzē ‘Tannat N’ šķirnes vīnogulājus, kā arī ‘Gros Manseng B’ un ‘Petit Manseng B’ šķirnes vīnogulājus, kas ir īpaši piemēroti ģeogrāfiskā apgabala samērā mitrajam klimatam un dziļajām augsnēm. Tā kā apgabals atrodas vairāku vīnkopības reģionu krustpunktā, vīndārzi ir bagātināti ar tuvējo reģionu devumu, konkrēti – to augu klāsts ir papildināts ar Garonnas [Garonne] sateces baseina trīs raksturīgo šķirņu ‘Cabernet Franc N’, ‘Cabernet-Sauvignon N’ un ‘Merlot N’ vīnogulājiem, kuru stādīšanai labvēlīga ir arī okeāniskā klimata ietekme.

Ņemot vērā audzētāju iedibināto praksi, ir noteikta prasība sarkanvīnu ražošanai paredzēto šķirņu vīnogas novākt ar rokām.

Lai iegūtu sarkanvīnu ar sarežģītākiem aromātiem, bet galvenokārt tāpēc, lai tanīni noapaļotos un kļūtu zīdaini, tika secināts, ka nepieciešams vīna kopšanas posms mucās pēc raudzēšanas. Tādējādi vīni tiek šādi kopti vismaz līdz 1. martam pēc ražas novākšanas.

9. Citi būtiski nosacījumi (iepakojums, marķēšana, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi par marķēšanu

Nosacījuma apraksts:

kontrolētajam cilmes vietas nosaukumam “Saint-Mont” var pievienot papildu nosaukumu, kas norāda uz lielāku ģeogrāfisko vienību “Sud-Ouest” atbilstoši specifikācijas noteikumiem.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-81a8636c-9714-494d-aae4-be44e3f2820d

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.