PALĀTAS APSVĒRUMI

IEVADS

10.1. Šī nodaļa ir veltīta darbības rezultātiem. Eiropas Savienībā (ES) darbības rezultātu novērtēšanai izmanto pareizas finanšu pārvaldības principus (tie ir saimnieciskums, lietderība un efektivitāte) (1), un darbības rezultātu jēdziens ietver vairākus aspektus: a) ieguldījumi – finanses, cilvēkresursi, materiālie, organizatoriskie vai normatīvie līdzekļi, kas nepieciešami programmas īstenošanai; b) iznākumi – tas, ko var sasniegt ar programmām; c) rezultāti – programmas tūlītējā iedarbība uz tiešajiem adresātiem vai saņēmējiem; d) ietekme – ilglaicīgas izmaiņas sabiedrībā, kuras vismaz daļēji ir saistāmas ar ES darbību.

10.2. Šai nodaļai ir trīs daļas. Pirmajā daļā aplūkoti ES budžeta noteikumi un to iecerētā koncentrēšanās uz darbības rezultātiem. Otrajā daļā izklāstīti Palātas apsvērumi par dažiem aspektiem, kas attiecas uz Komisijas ziņošanu par darbības rezultātiem, tostarp tās ziņojumiem Eiropas Parlamentam un Padomei, ceturto novērtējuma ziņojumu (2) un gada darbības pārskatiem, ko sagatavojuši Komisijas ģenerāldirektori. Trešajā daļā izceltas dažas no galvenajām tēmām Palātas 2013. gada īpašajos ziņojumos (3) par lietderību (darbības rezultātiem), kā arī Palātas apskats par to, kā ir īstenoti tās ieteikumi.

1. DAĻA. UZMANĪBAS CENTRĀ – DARBĪBAS REZULTĀTI

10.3. Šajā daļā analizēts, cik lielā mērā 2007.–2013. gada plānošanas periodā papildus naudas izlietošanai atbilstoši noteikumiem uzmanība ir bijusi pievērsta darbības rezultātiem, un tajā ņemtas vērā 2014.–2020. plānošanas periodam izdarītās izmaiņas.

PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES

2007.–2013. gada plānošanas periods

10.4. Lielām ES budžeta daļām – īpaši tām, ko pārvalda dalīti, – izdevumu maksimālais līmenis saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmas kategorijām ir sadalīts ikgadējos piešķīrumos dalībvalstīm. Komisija uzskata, ka šādi piešķīrumi ir nepieciešami plānošanai un mērķu ex ante izteikšanai skaitļos. Tomēr Palāta ir ievērojusi, ka ir problemātiski iegūt labas kvalitātes rezultātus no shēmām, ja dalībvalstīm netiešs mērķis ir apgūt fondus, un praksē bieži vien tas ir galvenais mērķis (4). 10.4. Budžeta iestāde uzskatīja, ka ikgadējie piešķīrumi katrai dalībvalstij ir nozīmīgs instruments, lai panāktu vienošanos par daudzgadu finanšu shēmu. Tāpēc piešķīrumi tika nostiprināti juridiskajos pamatos. Tomēr fondu apgūšana nav netiešs mērķis, bet priekšnoteikums, lai tiktu sasniegti rezultāti.

10.5. Uz šo problēmu bija norādīts arī Palātas īpašajā ziņojumā par LIFE (5) programmas – “ES vides jomas stūrakmens” – vides komponenta efektivitāti. Palāta secināja, ka indikatīvie piešķīrumi valstīm traucēja atlasīt labākos projektus, jo projektu atlasē tika ņemta vērā ne tikai to kvalitāte, bet arī izcelsmes dalībvalsts. Piešķīrumi valstīm nozīmē to, ka labāko projektu konkurence finansējuma piesaistīšanai notika valstu līmenī – dalībvalstu iekšienē, nevis Eiropas līmenī. Rezultātā daži projekti, kas finansējumu saņēma, tika novērtēti zemāk nekā citi projekti, kas finansējumu nesaņēma (6). 10.5. Saistībā ar tiešu pārvaldību Komisija jaunajā LIFE regulā ir ierosinājusi likvidēt indikatīvus piešķīrumus valstīm. Tie tiks pakāpeniski izslēgti nākamajā plānošanas periodā.

10.6. Piemēri tam, ka lielākā uzmanība ir pievērsta izdevumiem, atstājot novārtā rezultātu sasniegšanu, uzskaitīti vairākos īpašajos ziņojumos, kas lauku attīstības jomā publicēti 2013. gadā. Komisijas kopīgās uzraudzības un novērtēšanas sistēmas revīzijā tika konstatēts, ka dalībvalstis un Komisija vairāk koncentrējās uz finansiālu īstenošanu, t. i., uz budžeta izlietošanu, nevis uz rezultātu sasniegšanu (7). Revīzijas par atbalstu pārtikas pārstrādes nozarei un lauku ekonomikas dažādošanas pasākumiem sniedza piemērus gadījumiem, kad dalībvalstis bija izlietojušas naudu projektiem, kuri saskaņā ar pašu valstu atlases sistēmām drīzāk gan sniegs tikai vāju ieguldījumu ES mērķu sasniegšanā (8). 10.6. Komisija, kurai ir pārraudzītājas loma, visā 2007.–2013. gada plānošanas periodā ir uzsvērusi, ka lauku attīstības programmu īstenošanā ir vajadzīga lielāka selektivitāte un plānošana. Attiecībā uz kopīgo uzraudzības un novērtēšanas sistēmu lauku attīstības jomā visi pieejamie dati un informācija, piemēram, finanšu, uzraudzības dati, novērtējuma konstatējumi, tiek ņemti vērā ikgadējās sanāksmēs ar dalībvalstīm, lai novērtētu programmu īstenošanas progresu un visas vajadzības veikt korekcijas to stratēģijā un finanšu piešķīrumos.

10.7. Vēl viens veids, kādā 2007.–2013. gada tiesiskais regulējums galvenokārt akcentēja tēriņu atbilstību noteikumiem, bija finanšu korekciju un līdzekļu atgūšanas izmantošana. 2012. gada pārskatā tika ziņots par pasākumiem, kas Komisijai pieejami, ja ES līdzekļu izlietojums dalītajā pārvaldībā neatbilst noteikumiem. Atkarībā no apstākļiem finanšu korekciju un līdzekļu atgūšanas izmantojums var radīt finansējuma zaudējumu vai nu dalībvalstij, vai galasaņēmējam (9).

10.8. Kohēzijas jomā, ja dalībvalstis piekrīt, ka izdevumi neatbilst noteikumiem, parasti tās var aizstāt neattiecināmos projektus. Aizstājamo izdevumu apmērs dalībvalstīm ir jāpaziņo Komisijai katru gadu. Tomēr Komisija neanalizē šos aizstātos izdevumus, tā nav arī izvērtējusi potenciālo ietekmi uz kopējiem politikas īstenošanas rezultātiem. 10.8.–10.9. Saskaņā ar 2007.–2013. gada tiesisko regulējumu, ko piemēro dalītas pārvaldības kontekstā, dalībvalstīm ir jāsniedz informācija tikai par aizstāto neatbilstīgo izdevumu summām (Regulas (EK) Nr. 1828/2006 20. panta 2. punkts). Tās nesniedz informāciju, kas ļautu saistīt aizstātās summas ar konkrētiem projektiem un to iznākumiem un rezultātiem, jo nav šādas juridiskas prasības.

10.9. Šos tiesiskā regulējuma aspektus – finanšu korekcijas un līdzekļu atgūšanu, kā arī projektu aizstāšanu – izraisīja atbilstības problēmas. Nav paredzēts līdzvērtīgs process gadījumiem, kuros programmas vai projekti nav snieguši gaidīto ietekmi vai rezultātus.

10.10. Balstoties uz savu revīzijas darbu, Palāta ir konstatējusi, ka projektu atlase dalītajā pārvaldībā, kad atlase ir dalībvalsts pārziņā, pirmkārt, ir bijusi vērsta uz vajadzību izlietot pieejamo ES naudu, otrkārt, uz vajadzību ievērot noteikumus un – tikai treškārt un arī tad ierobežotā apmērā – uz sagaidāmajiem projektu rezultātiem (10). Aizstājējprojekti tiek atlasīti tādā pašā veidā kā projekti, kurus aizstāj, piemērojot to pašu prioritāšu modeli. Palāta uzskata, ka atbilstībai un darbības rezultātiem jābūt vienlīdz svarīgiem visā projekta ciklā. 10.10. Komisija norāda, ka darbības rezultātu kritēriji tiek iekļauti katra finansējamā projekta atlases procesā. Piemērojot svērtos atlases kritērijus, dalībvalstīm jāspēj noteikt projektus, kuri varētu dot vislielāko ieguldījumu rezultātu sasniegšanā.

2014.–2020. gada plānošanas periods

10.11. Atbildot uz Palātas 2012. gada pārskatu, Komisija paziņoja, ka jaunajā plānošanas periodā (2014.–2020. gadā) lielāka uzmanība tiks pievērsta darbības rezultātiem, izceļot piecus īpašus aspektus, starp kuriem ir (11):

a) atjaunināta pieeja vērtēšanai, kā noteikts Kopīgo noteikumu regulā (12). Vēl ir par agru spriest, kā darbojas šī jaunā kārtība;

b) makroekonomiskie nosacījumi, kas saista ES līdzekļu izmaksāšanu dalībvalstij atbilstoši ekonomikas pārvaldības prasībām, kuras noteiktas kārtējā Eiropas pusgadā (13). Ja dalībvalstis šos nosacījumus neievēro, Komisija var atcelt maksājumus, kamēr tiek pārskatīti partnerattiecību nolīgumi (sk. 10.1. izcēlumu) vai attiecīgās programmas (14);

10.1. izcēlums. Partnerattiecību nolīgumi Centrālā vieta revidētajā sistēmā, kas reglamentē izmaksas no Eiropas struktūrfondiem un investīciju fondiem, atvēlēta partnerattiecību nolīgumiem starp katru dalībvalsti un Komisiju. Šajos nolīgumos ir izklāstīts, kā dalībvalsts gatavojas izmantot pieejamo ES finansējumu, lai sasniegtu savus mērķus, un izklāstā ir precizēti uzdevumi un starpposma mērķi, piemēram, darbības programmu zemākajā līmenī (15).

c) spēcīgāka intervences loģika, kas saista ES un dalībvalstu mērķus. Plānojot darbības programmas, dalībvalstu uzmanības centrā jābūt vēlamajam rezultātam, pirms tās apsver, kā to sasniegt;

d) ex ante nosacījumi, ar kuriem paredzēts izveidot pareizu pamatu efektīvam Eiropas struktūrfondu un investīciju fondu līdzekļu izlietojumam, proti, ir jābūt attiecīgām stratēģijām/plāniem (16). Partnerattiecību nolīgumos un darbības programmās dalībvalstīm ir jāpierāda atbilstība ex ante nosacījumiem vai arī ir jāieplāno to izdarīt līdz 2016. gada beigām. Ja dalībvalstis to nedara, Komisija var atcelt maksājumus;

e) izpildes rezerve, kas aprakstīta tālāk tekstā.

10.12. Izpildes rezerve ir galvenais stimuls dalībvalstīm nenovirzīt uzmanību no darbības rezultātiem, kad programmas ir sāktas (17). Šīs izpildes rezerves plānotais izmantojums ir aprakstīts 10.2. izcēlumā. 10.12. Izpildes rezerve ir viens no galvenajiem stimuliem, kas paredzēti, lai dalībvalstu uzmanības centrā būtu darbības rezultāti. Arī skaidri rādītāji programmās un pārredzama ziņošana par tiem ir svarīga pārskatatbildības daļa un kalpos kā stimuls izvirzīt uzmanības centrā darbības rezultātus.

10.2. izcēlums. Izpildes rezerve

Regulas (ES) Nr. 1303/2013 20.–22. pantā izklāstīts, kā šī izpildes rezerve darbosies. Tai ir turpmāk uzskaitītās galvenās iezīmes.

— Sākoties plānošanas periodam, partnerattiecību nolīgumos un darbības programmās Komisija ar katru no dalībvalstīm vienojas par to, kuras īpašās prioritātes programmas būs par pamatu 6 % izpildes rezerves piešķiršanai.

PALĀTAS APSVĒRUMI

— Komisija 2019. gadā kopā ar dalībvalstīm caurskatīs, kā ir sasniegti programmas starpposma mērķi izraudzītajām prioritātēm, pamatojoties uz dalībvalstu tajā gadā iesniegtajiem gada īstenošanas ziņojumiem.

— Ja darbības rezultātus uzskatīs par apmierinošiem, tad Komisija atbrīvos izpildes rezervi 6 % apmērā. Ja tā nebūs, tad dalībvalsts ierosinās šo rezervi pārdalīt citām prioritātēm.

— Ja būs pierādījumi, ka ir nopietnas problēmas ar starpposma mērķu sasniegšanu, noteiktos apstākļos Komisija var arī atcelt izpildes rezerves maksājumu.

10.13. Iespēja izmantot izpildes rezervi 2007.–2013. gada periodam (18) (tas neattiecas uz ELFLA) bija deleģēta dalībvalstīm (19). Taču tikai divas dalībvalstis – Polija un Itālija – izvēlējās izmantot šo iespēju, un abos gadījumos darbības rezultātiem bija pievērsta neliela uzmanība vai tādas īsti pat nebija.

10.14. Tas, vai izdosies panākt, lai izpildes rezerve darbojas efektīvāk nekā iepriekš, būs atkarīgs no tā, vai Komisijai izdosies, piemēram:

a) vienoties par piemērotiem uzdevumiem un starpposma mērķiem plānošanas perioda sākumā. Šie uzdevumi jāizraugās pareizajā līmenī – pietiekami ambiciozi, lai to īstenošana nebūtu formalitāte, tomēr reālistiski – atbilstoši dalībvalsts iespējām; b) iegūt precīzu, ticamu un savlaicīgu informāciju no dalībvalstīm, lai noteiktu, vai uzdevumi ir izpildīti.

PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES

10.15. Tomēr izpildes rezervē piemērotie starpposma mērķi ietvers finanšu rādītājus, iznākumu rādītājus un tikai vajadzības gadījumā rezultātu rādītājus (20). Palātas īpašajos ziņojumos kopumā nav atklātas nozīmīgas problēmas ar iznākumiem; grūtības parasti rodas rezultātu/ietekmes līmenī. Praksē izpildes rezerve tikai ierobežoti izmantos rezultātu rādītājus, jo Komisija neplāno izmantot rezultātu rādītājus nevienā citā jomā kā vien ESF, pamatojoties uz to, ka ES finansētajām programmām pašām nav pietiekamas ietekmes uz rezultātu sasniegšanu un ka var paiet diezgan ilgs laiks no naudas izdošanas līdz rezultātu sasniegšanai. Regulā arī noteikts, ka rezultātu rādītājus nevar ņemt vērā, lemjot par to, vai atcelt izpildes rezerves maksājumus vai noteikt finanšu korekcijas. Finanšu rādītāju iekļaušana starp nosacījumiem, uz kuru pamata izmaksā izpildes rezerves maksājumus, rada risku, ka notiks atgriešanās pie līdzekļu apguves, nevis koncentrēšanās uz darbības rezultātiem.

10.16. Jaunā kārtība ir vērtējama atzinīgi, un izpildes rezerves izveide var mudināt lielāku uzmanību veltīt rezultātiem. Tomēr šī ietekme varētu būt nenozīmīga, jo 2014.–2020. gada shēmā joprojām nav paredzēti reāli finanšu stimuli vai sankcijas atkarībā no rezultātiem, kas sasniegti ar ES finansējumu. 10.16. Ikgadējos īstenošanas ziņojumos minēto darbības rezultātu datu publicēšana, kā arī novērtēšanas prasības (pienākums veikt vismaz vienu ietekmes novērtējumu katrai prioritātei) ir paredzētas, lai veicinātu politikas debates un reālu pārskatatbildību. Turklāt, kā paredzēts 2014.–2020. gada tiesiskajā satvarā (Regulas (ES) Nr. 1303/2013 22. panta 6. un 7. punkts), Komisija pēc darbības rezultātu izvērtēšanas (Regulas (ES) Nr. 1303/2013 22. panta 6. punkts) un programmas nobeiguma īstenošanas ziņojuma pārbaudes (22. panta 7. punkts) nopietnos līdzekļu nepietiekamas apgūšanas gadījumos varēs dalībvalstīm piemērot sankcijas.

2. DAĻA. KOMISIJAS ZIŅOJUMI PAR DARBĪBAS REZULTĀTIEM

10.17. Šajā daļā aptverti trīs elementi: shēma ziņošanai par Komisijas darbības rezultātiem, ceturtais novērtējuma ziņojums un ziņošana par darbības rezultātiem Komisijas ģenerāldirektorātu līmenī.

Komisijas ziņojumi Eiropas Parlamentam un Padomei

10.18. Komisija sagatavo plašu publikāciju klāstu par dažādiem jautājumiem un dažādiem adresātiem. Tiesību aktos tai ir prasīts katru gadu ziņot par to, kā tā pilda savu pienākumu – izpildīt budžetu (21) –, trijos atsevišķos dokumentos (22): 10.18. Saskaņā ar pašreizējo praksi trīs ziņojumi ir paredzēti dažādiem mērķiem un papildina cits citu. Kopsavilkuma ziņojumā galvenā uzmanība ir pievērsta Komisijas pārvaldības sasniegumiem, novērtējuma ziņojumā saskaņā ar LESD 318. pantu galvenā uzmanība tiek pievērsta izdevumu programmās sasniegtajiem rezultātiem, bet ziņojumā par budžeta un finanšu pārvaldību tiek ziņots par budžeta aspektiem un budžeta pārvaldību.

a) ziņojumā par budžeta un finanšu pārvaldību, kurā ietilpst apraksts par gadam nosprausto mērķu sasniegšanu saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu (23);

b) kopsavilkuma ziņojumā, kas ir gada darbības pārskatu apkopojums, kurā cita starpā ziņots par politikas sasniegumiem (24);

c) novērtējuma ziņojumā par Savienības finansēm, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem (25).

10.19. Patiesībā pārskatā par budžeta un finanšu pārvaldību un kopsavilkuma ziņojumā informācijas par darbības rezultātiem ir maz vai nav nemaz. Lai gan kopsavilkuma ziņojumā par 2013. gadu ir izklāstīta vispārīga informācija par Komisijas sistēmu darbības rezultātu pārvaldībai, tajā nebija pat mēģināts sniegt sīkākas ziņas par to, kas minētajā gadā ar ES budžetu bija sasniegts. 10.19. Attiecībā uz ziņojumu par budžeta un finanšu pārvaldību piemērošanas noteikumos patiesi ir dota atsauce, ka ziņojumā jāapraksta sasniegtie mērķi. Tomēr, lai gan Palāta pieņem, ka tas attiecas uz politikas mērķiem, Komisija uzskata, ka tas attiecas uz mērķiem budžeta pārvaldības jomā. Piemērošanas noteikumu 227. pantā norādīts, ka ziņojumā jāapraksta “gadam nosprausto mērķu sasniegšana saskaņā ar pareizas finanšu vadības principu”. Saskaņā ar Finanšu regulas 142. panta 2. punktu ziņojumā par budžeta un finanšu pārvaldību sīki noteikts, gan tabulās, gan tekstā, sasniegtais īstenošanas proporcionālais apjoms un skaidrots, kā ir izmantoti tādi budžeta pārvaldības rīki kā pārvietošana un budžeta grozīšana, lai panāktu maksimālu īstenošanu un nodrošinātu pietiekamu apropriāciju summu prioritātēm. Tādā veidā tiek risināti Finanšu regulas 142. panta 2. punktā un piemērošanas noteikumu 227. pantā noteiktie elementi, ņemot vērā, ka piemērošanas noteikumu 227. pantā norādīts, ka pārskats par budžeta un finanšu vadību tiek atdalīts no pārskatiem par budžeta izpildi. Attiecībā uz kopsavilkuma ziņojumu Komisija norāda, ka papildus atsaucei uz Komisijas darbības rezultātu pārvaldības sistēmu tiek aptverti dažādi darbības rezultātu aspekti, kā norādīts atbildē uz 10.58. punktu.

10.20. Visi trīs ziņojumi saskaņā ar tiesību aktiem ir adresēti Eiropas Parlamentam un Padomei (26). Laika plānošanas aspektā Komisijas uzdevums ir publicēt novērtējuma ziņojumu un kopsavilkuma ziņojumu n+1 gada jūnijā, bet Finanšu regulā noteikts, ka ziņojums par budžeta un finanšu pārvaldību jāsagatavo agrāk – līdz n+1 gada 31. martam. Novērtējuma ziņojumu ir īpaši paredzēts izmantot budžeta izpildes apstiprināšanas procesā, bet citādi tiesību aktos nav skaidri noteikts katra ziņojuma konkrētais mērķis. Skatot visus trīs ziņojumus kopā, attiecīgi veidojas pārklāšanās, ko izraisa tiesību akti, pārrāvumi un nekonsekvences. 10.20. Komisija uzskata, ka šī ziņošanas prakse, kurā visiem minētajiem ziņojumiem ir noteikta loma un mērķis, atbilst juridiskiem un darbības noteikumiem dažādos līmeņos (LESD, Finanšu regula un iekšējie Komisijas pastāvīgie norādījumi). Komisija ir arī ņēmusi vērā norādījumus, kuri iepriekš sniegti dažādos no EP un Padomes saņemtos budžeta izpildes apstiprināšanas ziņojumos un Palātas gada pārskatos. Šajos norādījumos, piemēram, noteikts, kādā virzienā izstrādāt ziņojumu saskaņā ar 318. pantu. Tāpēc Komisija uzskata, ka atbilstīgi jau saņemtajiem norādījumiem nav vēlama turpmāka ziņošanas prakses pārskatīšana.

10.21. Komisija ir atkārtoti uzsvērusi, ka ES pievienotā vērtība ir pārbaudes akmens, lai pamatotu no ES budžeta finansētus tēriņus (27). Šīs koncepcijas svarīgumu ir apstiprinājis Eiropas Parlaments un Padome. Tomēr nevienā no 2013. gadā publicētajiem trim galvenajiem ziņojumiem nav sniegts visaptverošs apskats par rezultātiem ES pievienotās vērtības aspektā. Tas ir nozīmīgs pārrāvums ziņošanas procesā. 10.21. Ierosinot jaunas izdevumu programmas, Komisija ieguldīja lielu darbu, lai paredzētu katras programmas ES pievienoto vērtību. Ja likumdevēji piekrita šim viedoklim, tie pieņēma ierosinātās izdevumu programmas. Komisija pārvaldīs šīs programmas un ziņos par ES pievienoto vērtību, kas ir viens no aspektiem, kurš tiks novērtēts ex post novērtējumā. Šie novērtējumi ir publiski pieejami, un ziņojumā saskaņā ar 318. pantu ir ietverta informācija par ES pievienoto vērtību.

10.22. Informācijas izklāsts šajos trijos ziņojumos nav konsekvents, tāpēc tos ir grūti salīdzināt. Ziņojumā par budžeta un finanšu pārvaldību un novērtējuma ziņojumā informācija ir izklāstīta atbilstoši daudzgadu finanšu shēmas kategorijām, bet attiecīgā daļa kopsavilkuma ziņojumā ir strukturēta saskaņā ar ES budžetā izmantotajām kategorijām (“budžeta sadaļām”). Nav viegli salīdzināt abas šīs dažādās struktūras un saprast to savstarpējo atbilstību. Tādējādi lasītājiem ir praktiski neiespējami izmantot šos ziņojumus kā papildu informācijas avotus. 10.22. Attiecībā uz ziņojumu dažādo struktūru Komisija norāda, ka budžeta izpildes apstiprinātājiestāde ir lūgusi Komisijai strukturēt saskaņā ar 318. pantu izstrādāto novērtējuma ziņojumu, par pamatu ņemot daudzgadu finanšu shēmas posteņus. Ziņojums par budžeta un finanšu pārvaldību tiek strukturēts šādā veidā. Kopsavilkuma ziņojums par Komisijas pārvaldības sasniegumiem tiek strukturēts saskaņā ar budžeta sadaļām, kuras atspoguļo to, kā tiek organizēta un pārvaldīta Komisija. Ņemot vērā dažādos mērķus, ir neizbēgami, ka informācija aptver dažādus aspektus.

2014. gada jūnijā publicētā novērtējuma ziņojuma caurskatīšana

10.23. Komisija 2014. gada jūnijā publicēja savu ceturto novērtējuma ziņojumu (28). Līgumā noteikts, ka Komisijai jāsagatavo šāds ziņojums un ka šis ziņojums ir daļa no pierādījumiem, uz kuru pamata Parlaments katru gadu Komisijai apstiprina budžeta izpildi (29).

10.24. Salīdzinot ar iepriekšējiem novērtējuma ziņojumiem, ceturtajā ziņojumā vērojams uzlabojums, jo tajā mēģināts izveidot saikni starp galvenajām finanšu programmām, kas atspoguļotas daudzgadu finanšu shēmas kategorijās, un pieejamo informāciju par darbības rezultātiem, kura attiecas uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Tomēr, kā teikts pašā novērtējuma ziņojumā, “nav iespējams izcelt to, kā tieši katra finanšu programma ir veicinājusi stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu”. Palāta piekrīt šim novērtējumam un uzskata, ka, lai sniegtu lasītājam skaidrāku pārskatu par gūtajiem sasniegumiem, novērtējuma ziņojumā būtu jāapkopo visa informācija, kas pieejama par virzību uz “Eiropas 2020” mērķiem (30). 10.24. Komisija atzinīgi vērtē to, ka Revīzijas palāta ir atzinusi novērtējuma ziņojuma ceturto izdevumu kā uzlabojumu salīdzinājumā ar iepriekšējiem novērtējuma ziņojumiem attiecībā uz saikni starp galvenajām finanšu programmām un pieejamo informāciju par rezultātiem saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”. Kā Komisija jau ir norādījusi, laikā, kad tika pieņemta 2007.–2013. gada daudzgadu finanšu shēma un tika ieviesti uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas pasākumi, stratēģija “Eiropa 2020” vēl nebija pieņemta. Tas lielā mērā izskaidro to, kāpēc nav iespējams noteikt katras finanšu programmas ieguldījumu stratēģijā noteikto mērķu sasniegšanā. Saskaņā ar jauno 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmu stratēģijā “Eiropa 2020” noteiktie gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes mērķi ir kļuvuši par galveno izdevumu programmu un fondu intervences pamata neatņemamu sastāvdaļu. Tas varētu atvieglot izdevumu programmu ieguldījuma apmēra noteikšanu Savienības galveno mērķu sasniegšanā, kā arī varētu tikt ietverts nākamajos saskaņā ar 318. pantu izstrādāto novērtējuma ziņojumu izdevumos. Komisija apsvērs, vai būtu jāveic saskaņā ar 318. pantu izstrādātā ziņojuma struktūras korekcijas, vērojot, kā šī ziņošana attīstīsies nākamajos gados, pienācīgi ņemot vērā arī to, ka ir citi vispusīgāki ziņojumi par stratēģiju “Eiropa 2020”, piemēram, tie, kuri tiek sniegti Eiropas semestra procesā.

10.25. Daudzās svarīgās jomās novērtējuma ziņojumā sniegtā informācija un dati vairāk attiecas uz veiktajiem pasākumiem un panākto iznākumu, nevis uz sasniegtajiem rezultātiem. Tiešām, kā Palāta jau ir norādījusi, paies daži gadi līdz tam, kamēr Komisija spēs jēgpilni sagatavot ziņojumu par 2007.–2013. gada izdevumu programmu sasniegumiem. 2014.–2020. gada plānošanas periodam ir ieviesta jauna darbības rezultātu pārvaldības un ziņošanas pamatsistēma (31). Balstoties uz šo pamatsistēmu, Komisija cer, ka, sākot no 2017.–2018. finanšu gada, novērtējuma ziņojumā būs iespējams iekļaut sākotnējos secinājumus par programmas darbības rezultātiem un informāciju par to, vai programmas gaita ir pareiza vai tā ir jākoriģē. 10.25. Komisija uzskata, ka, pirms informācija par rezultātiem varētu būt pietiekama ziņošanai par izdevumu programmu sasniegumiem, kādu laiku ir jāturpina veikt nepieciešamos uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas pasākumus saskaņā ar konkrēto programmu tiesisko regulējumu. Turklāt ir jāpaiet pietiekami ilgam laikam, kad tiek īstenotas finanšu programmas, lai tiktu izpildītas finansētās darbības un varētu sākties rezultātu un ietekmes novērtēšana. Attiecībā uz 2007.–2013. gada programmām galīgā un ex post novērtējuma pamatā joprojām būs šīm programmām paredzētie uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas pasākumi. Komisija centīsies sniegt iespējami daudz informācijas par darbības rezultātiem. Attiecībā uz 2014.–2020. gada programmām daudz lielāka uzmanība tiek pievērsta ziņošanai par darbības rezultātiem un sagaidāms, ka 2017.–2018. gadā paredzētie starpposma novērtējuma ziņojumi ietvers, kā norāda Palāta, sākotnējos secinājumus par programmas darbības rezultātiem un informāciju par to, vai programmas darbojas pareizi vai arī ir nepieciešams tās koriģēt.

PALĀTAS APSVĒRUMI

10.26. Novērtējuma ziņojumam ir pievienots izvērtējums par rīcības plānu 318. pantā paredzētā novērtējuma ziņojuma pilnveidei (32). Palāta turpinās uzraudzīt attīstību šajā jomā.

Darbības rezultātu plānošana un ziņošana par tiem ģenerāldirektorātu līmenī

10.27. Šajā sadaļā ir sniegti daži vispārīgi apsvērumi par darbības rezultātu plānošanu un ziņošanu par tiem ģenerāldirektorātu līmenī. Te ir izklāstīti Palātas konstatējumi pēc detalizētas darbības rezultātu elementu pārbaudes triju konkrētu ģenerāldirektorātu plānos un ziņojumos, kā tas ir darīts pēdējos trijos Palātas gada pārskatos (33).

Vispārīgi jautājumi

10.28. Svarīgs informācijas avots trim galvenajiem ziņojumiem, kas aplūkoti 10.18.–10.22. punktā, ir gada darbības pārskati, kurus sagatavo katrs ģenerāldirektorāts (34) un kuri tiek publicēti līdz n+1 gada 31. martam. Gada darbības pārskati ir noslēgums procesam, kurš sākas ar ģenerāldirektorāta darbības pārskatiem un vadības plāniem; šis process plašāk aprakstīts 10.3. izcēlumā.

10.3. izcēlums. Darbības pārskati un vadības plāni Darbības pārskatus (sākot no 2014. gada, tos sauks par programmu pārskatiem un tiem būs cita struktūra un cits saturs) sagatavo ārējai lietošanai kā daļu no budžeta procedūras, lai pamatotu Komisijas pieprasītās summas. Šajos pārskatos sniedz izvērstu informāciju ne tikai par resursiem, mērķiem un rādītājiem, bet arī par sagaidāmajiem rezultātiem un pievienoto vērtību ES līmenī. Lielu pārskatu daļu reproducē vēlreiz pēc sešiem mēnešiem, kad ģenerāldirektorāti sagatavo savus vadības plānus. Vadības plāni ir galvenais Komisijas stratēģiskās plānošanas un programmu cikla komponents. Ar tiem paredzēts sniegt saskanīgu darbības plānošanas rīku visiem dienestiem. Pamatojoties uz vadības plāniem, ģenerāldirektori ziņo Komisijai savos darbības pārskatos par savu pienākumu izpildi, pienācīgi aprakstot ģenerāldirektorāta darbību un galveno politikas mērķu sasniegšanu. Gada darbības pārskati ir galvenais vadības pārskatatbildības instruments Komisijā un veido pamatu, uz kura Komisija uzņemas atbildību par resursu pārvaldību un mērķu sasniegšanu. Tos publicē Komisijas tīmekļa vietnē, un tiem ir četras daļas, no kurām pirmā – “Politikas sasniegumi” – attiecas uz darbības rezultātiem. Pārējās trīs daļas aptver resursu pārvaldību, iekšējās kontroles sistēmu efektivitātes novērtējumu un vadības apliecinājumus.

10.29. Gada darbības pārskati ietver ticamības apliecinājumu, kurā ģenerāldirektors sniedz pārliecību, ka cita starpā “ziņojumā ietvertā informācija patiesi un godīgi atspoguļo stāvokli” un ka “līdzekļi, kas piešķirti ziņojumā aprakstītajām darbībām, ir izlietoti paredzētajam mērķim un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu” (35). Ja uzskata par nepieciešamu, tad apliecinājumam var pievienot atrunu. Lai gan minēta atsauce no Finanšu regulas par pareizu finanšu pārvaldību, praksē Komisija šo ticamības apliecinājumu sniedz tikai par ziņojuma 2.–4. daļu, kur runa galvenokārt ir par pareizības un iekšējās kontroles jautājumiem (sk. arī 10.4. izcēlumu).

PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES

10.4. izcēlums. Komisijas pienākumi attiecībā uz pareizu finanšu pārvaldību Līgumā ir noteikts, ka Komisija atbild par budžeta izpildi, ievērojot pareizas finanšu vadības principus (36). Finanšu regulā noteikts, ka pareiza finanšu pārvaldība ietver “saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principus” (30. pants); efektivitāte ir plašāk paskaidrota kā saistīta ar “konkrētu noteikto mērķu un paredzēto rezultātu sasniegšanu”. Palātas interpretācija, kuru tā konsekventi piemēro, ir – šajā definīcijā ietverts, vai tiek sasniegti ES politikas mērķi. Izslēdzot politikas sasniegumus no gada darbības pārskatu deklarācijām, Komisija līdz ar to piemēro šaurāku “pareizas finanšu pārvaldības” definīciju. Attiecīgi izriet, ka Komisija neuzņemas atbildību par politikas sasniegumiem. 10.4. izcēlums. Komisijas pienākumi attiecībā uz pareizu finanšu pārvaldību Komisija atkārto to, kas tika norādīts tās pēdējā kopsavilkuma ziņojumā. Katrs gada darbības pārskats ietver parakstītu pārvaldības ticamības deklarāciju, kurā ģenerāldirektors vai dienesta vadītājs sniedz apstiprinājumu attiecībā uz ziņojumā sniegto patieso un skaidro priekšstatu un attiecībā uz visu viņa/viņas atbildībā esošo finanšu darījumu likumību un pareizību un pareizu finanšu pārvaldību, kā arī par to, ka nav izlaista svarīga informācija. Ja tas tiek uzskatīts par nepieciešamu, deklarācija ietver atrunas, kas saistītas ar noteiktām ieņēmumu un izdevumu jomām. Lai nodrošinātu, ka pārvaldības ticamības deklarācijas gada darbības pārskatos joprojām pilnībā atbilst ar ES budžeta īstenošanu saistītai finansiālai atbildībai, Komisija apstiprina, ka tajās galvenā uzmanība jāpievērš pārvaldības un finansiāliem jautājumiem saskaņā ar Komisijas revīzijas prasībām attiecībā uz ES finanšu pārvaldības efektivitāti, lietderību un pārredzamību. Pieņemot kopsavilkuma ziņojumu, Komisija uzņemas vispārēju atbildību par ES budžeta pārvaldību. Tas ir jautājums, kas ir nošķirts no Komisijas veiktajām darbībām, un skaidra apņemšanās, kā aprakstīts jaunākajā kopsavilkuma ziņojumā, turpmāk vairāk ziņot par politikas sasniegumiem tajos pašos gada darbības pārskatos, kā arī Līgumā paredzētajā novērtējuma ziņojumā. Šie politikas sasniegumi ir kopējās rīcības rezultāts un to likumdevēju atbildība, kuri veicina programmu izstrādi un tās pieņem, kā arī to dalībvalstu atbildība, kurām bieži ir galvenā loma programmu īstenošanā. Turklāt programmu darbības vispārējos rezultātus ietekmē daudzi citi tādi faktori ekonomikā un sabiedrībā, kurus ģenerāldirektori nespēj kontrolēt. Komisija plāno turpināt pašreizējo ziņošanas praksi, izmantojot kopsavilkuma ziņojumu un novērtējuma ziņojumu saskaņā ar 318. pantu, kuri pilnībā atbilst tiesību normām.

10.30. Sekojot šādai praksei, netiek prasīts, lai ģenerāldirektors sniegtu pārliecību par politikas sasniegumu paziņošanu gada darbības pārskata 1. daļā. Rezultātā ticamības apliecinājums aptver tikai ierobežotus darbības rezultātu aspektus, kuri sastopami citās ziņojuma daļās. Neviena no 17 skaitļos izteiktajām atrunām, kas bija pievienotas visiem 2013. gada darbības pārskatiem, nebija saistīta ar darbības rezultātiem (37). Palātas caurskatītajā gada darbības pārskatu izlases 1. daļā Palātas 2010.–2013. gada pārskatos tikai divas atrunas ietvēra dažus ierobežotus elementus, kas attiecās uz darbības rezultātiem (38). 10.30. Skatīt atbildi uz 10.4. izcēlumu.

10.31. Palāta atzīmē, ka ES pievienotā vērtība tiek pietiekami izcelta darbības pārskatos, kad tiek prasīti resursi, bet daudz mazāk gada darbības pārskatos, kad ir jāapraksta, kas ar šiem resursiem sasniegts. No Palātas caurskatīšanā par 2010.–2013. gadu ietvertajiem 12 gada darbības pārskatiem tikai trijos (Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta 2010. un 2011. gada darbības pārskatos un, kaut arī ierobežotā mērā, Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta 2013. gada darbības pārskatā) bija īpaši ziņots par ES pievienoto vērtību. Tādā ziņā darbības pārskati sniedz izsmeļošāku ainu nekā gada darbības pārskati.

Darbības rezultātu plānošana un ziņošana par tiem trijos atlasītos ģenerāldirektorātos

10.32. Palāta caurskatīja Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta (ĢD EMPL), Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta (ĢD SANCO) un Infrastruktūras un apgādes biroja Luksemburgā (OIL) 2013. gada darbības pārskatus, vadības plānus un gada darbības pārskatus (1. daļa) (39). Palāta pievērsa īpašu uzmanību tam, vai gada darbības pārskatos ir sniegta noderīga informācija par ģenerāldirektorātu ikgadējo ieguldījumu politikas mērķu sasniegšanā. Palātas veiktā pārbaude balstījās uz prasībām, kas noteiktas Finanšu regulā, Komisijas iekšējos kontroles standartos un Komisijas Ģenerālsekretariāta un Budžeta ģenerāldirektorāta (ĢD BUDG) norādījumos par vadības plānu un gada darbības pārskatu sagatavošanu.

Ģenerāldirektorātu mērķi neder vadības nolūkiem

10.33. Saskaņā ar Komisijas 2013. gada norādēm vadības plānu sagatavošanai ģenerāldirektorātiem ir jānosaka vispārīgi mērķi un to ietekmes rādītāji (ilgtermiņā) un konkrēti mērķi ar rezultatīvajiem rādītājiem (īsā/vidējā termiņā). Pēc tam ģenerāldirektoriem savu gada darbības pārskatu 1. daļā ir jāziņo par sasniegtajiem rezultātiem un par apmēru, kādā rezultāti ir panākuši vēlamo ietekmi.

10.34. Saskaņā ar iepriekšējo gadu novērojumiem citos ģenerāldirektorātos Palātas revidenti konstatēja, ka Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātā un Veselības un patērētāju ģenerāldirektorātā daudzi mērķi (vispārīgie un konkrētie) vadības plānos un gada darbības pārskatos bija tieši pārņemti no politikas dokumentiem vai tiesību aktiem un tādējādi bija pārāk augsta līmeņa mērķi, lai būtu izmantojami kā vadības instrumenti (sk. 10.5. izcēlumu). 10.34. Jaunajam periodam noteiktie mērķi ļauj integrēti izklāstīt ģenerāldirektorātu (ĢD) raison d'être, galvenās prioritātes un operatīvos līdzekļus (pienākumi finanšu, likumdošanas un politikas jomā). Pastāvīgajos norādījumos attiecībā uz pārvaldības plāniem paredzēts, ka vispārīgie mērķi tiek saskaņoti ar Komisijas politiskiem mērķiem, turpmāk iestrādājot tos pārvaldības plānos. Šāda pieeja tiek pamatota ar vajadzību nodrošināt, ka Komisijas dienesti pārbauda Komisijas politikas mērķu un galveno politisko prioritāšu izpildi. Iespēju robežās tiek noteikti arī īpaši mērķi, norādot rezultātu un iznākuma rādītājus, un tie sekmē Komisijas politikas mērķu un galveno politisko prioritāšu izpildi.

10.5. izcēlums. Piemēri gadījumiem, kad konkrēti mērķi neder vadības nolūkiem Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts. Attiecībā uz konkrēto mērķi “veicināt labu veselību novecojošā Eiropā” Veselības un patērētāju ģenerāldirektorātā ietekme nav izmērāma. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts. Šim ģenerāldirektorātam ir konkrēts mērķis “veicināt darbaspēka ģeogrāfisku un profesionālu mobilitāti (tostarp sociālā nodrošinājuma shēmu koordinēšanu) Eiropā, lai pārvarētu šķēršļus brīvai kustībai un dotu ieguldījumu reāla darba tirgus izveidē Eiropas līmenī”. Ir grūti noteikt, kāds tieši ir ģenerāldirektorāta ieguldījums šā mērķa sasniegšanā. 10.5. izcēlums. Piemēri gadījumiem, kad konkrēti mērķi neder vadības nolūkiem Cēlonība starp Veselības un patērētāju ĢD (SANCO) darbībām un “labas veselības veicināšanu novecojošā Eiropā” patiesi ir sarežģīta, dažkārt tā ir netieša un nav izsakāma skaitļos. Komisija izstrādā uzraudzības sistēmu, lai novērtētu progresu, izmantojot tādus rādītājus kā dzīves kvalitāte, veselības aizsardzības sistēmu ilgtspēja un inovācija, un, visbeidzot, veselīgu dzīves gadu mērķis līdz 2020. gadam. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD apsver sava vispārējā intervences pamatojuma izklāsta uzlabošanu saistībā ar nākamo vadības plānu, lai labāk uzsvērtu tās daudzās darbības, ar kurām tiek veicināta šā mērķa izpilde.

10.35. Saskaņā ar Finanšu regulu ģenerāldirektorātu mērķiem jābūt konkrētiem, izmērāmiem, sasniedzamiem, būtiskiem un laikā noteiktiem (jeb SMART) (40). Tomēr 11 no 15 pārbaudītajiem mērķiem (41) visiem SMART kritērijiem neatbilda. Kaut arī pārbaudītie mērķi atbilda politikas jomai, kurā ģenerāldirektorāts darbojās, tie bija formulēti tik augstā līmenī, ka nav skaidrs, kā tos būtu iespējams sasniegt. Daudzos gadījumos mērķim piesaistītie rādītāji nemēra visus aspektus visaptverošā un pienācīgā līmenī. Pie līdzīga secinājuma 2013. gada decembrī nonāca Iekšējās revīzijas dienests attiecībā uz Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātu, par kuru tas ziņoja, ka mērķi ne vienmēr ir skaidri formulēti. 10.35. Formulējot mērķus, Komisija vienmēr ņem vērā SMART kritērijus. Novērtējot atbilstību SMART kritērijiem, informācija pārvaldības plānā būtu jāanalizē visā pilnībā. Komisija uzsver, ka, ziņojot par darbības rezultātiem, galvenā uzmanība ir jāpievērš reālām ieinteresēto personu vajadzībām un ziņošanai jābūt pietiekami elastīgai, lai atspoguļotu Komisijas dienestu īstenoto pasākumu dažādību.

10.36. OIL ir Komisijas horizontāls dienests, nevis politikas vai izdevumu ģenerāldirektorāts. Tas sniedz iekšēju atbalstu pārējiem ģenerāldirektorātiem, un tā galvenie mērķi ir administratīvi. Attiecīgi, plānojot savas darbības vadības plānā un ziņojot par tām gada darbības pārskatā, Infrastruktūras un apgādes birojs Luksemburgā saprotamu iemeslu dēļ nenorāda vispārīgus mērķus un ietekmes rādītājus, bet iekļauj tikai konkrētus mērķus un rezultātu rādītājus.

Joprojām grūtības rada darbības rezultātu uzraudzības rādītāji

10.37. Rādītāju izvēlei jābalstās uz tādiem apsvērumiem kā atbilstīgums, izmērāmība un tas, vai ir laikus pieejami un ticami dati par darbības rezultātiem. Cik vien iespējams, rādītājiem jāatbilst RACER kritērijiem (42). Rādītājiem, ar kuriem mēra iznākumus, par kuriem ģenerāldirektorātiem ir ierobežota ietekme, būtu jāpievieno citi rādītāji, ar kuriem mēra tieši ģenerāldirektorātu darbības.

10.38. Abiem ģenerāldirektorātiem un OIL katram mērķim ir vismaz viens rezultatīvais rādītājs, ko vadība var izmantot, lai uzraudzītu un novērtētu sasniegumus un ziņotu par tiem. Piecpadsmit rādītāju (pieci katrā struktūrā) pārbaude liecina, ka tikai divi no šiem rādītājiem pienācīgi atbilda visiem RACER kritērijiem (43). Palāta konstatēja arī vairākus citus trūkumus (sk. 10.6. izcēlumu). 10.38. Komisija būtiski pārskatīja rādītājus, kurus tā izvirzīja 2014.–2020. gada periodam, un uzskata, ka norādītie rādītāji parasti sniedz noderīgu informāciju par progresu Komisijas vispārējo politikas mērķu sasniegšanā, kā arī par uzraudzības darbības rezultātiem.

10.6. izcēlums. Piemēri gadījumiem, kad ir problēmas ar rādītājiem 10.6. izcēlums. Piemēri gadījumiem, kad ir problēmas ar rādītājiem

a) Rādītāji, kuri bija ārpus ģenerāldirektorātu ietekmes spējas Veselības un patērētāju ģenerāldirektorātā – “gripas vakcinācijas līmenis ES iedzīvotājiem, kas vecāki par 65 gadiem”. Lai gan šo rādītāju bija noteikusi Padome, par īstenošanu pilnībā atbild dalībvalstis. Attiecīgi šāda mērķa sasniegšana ir ārpus Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta ietekmes jomas. a) Vakcinācija pret sezonālo gripu ir īpašs sabiedrības veselības aizsardzības pasākums, par kuru pilnībā ir atbildīgas dalībvalstis. SANCO ir informēts, ka tam nav tiešas ietekmes uz šā rādītāja attīstību. Tomēr Padome izvirza mērķi attiecībā uz vakcinācijas pārklājumu ES līmenī, kura izpildi var uzraudzīt vienīgi Komisija. Tāpēc SANCO turpina uzraudzīt pasākumus, kurus valstis veic, lai sasniegtu mērķus, un tādējādi veicina šo izvirzīto mērķu sasniegšanu.

b) Rādītāji, kam trūkst būtiskas informācijas Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorātā konkrēto mērķi “uzlabot piekļuvi nodarbinātībai un dalību darba tirgū” mēra ar diviem rezultātu rādītājiem: “to iedzīvotāju skaits, kuri gūst labumu no ESF atbalsta mācību, nodarbinātības vai virzības veidā” un “ESF procentuālā daļa no aktīva darba tirgus politikas ES”. Šie rādītāji seko ESF dalībai un ESF budžeta piešķīrumiem, bet nesniedz informāciju par mērķa nolūku: palielināt nodarbinātību (uzlabot piekļuvi). b) Komisija uzskata, ka attiecīgie rādītāji ir noderīgi, tomēr atzīst, ka tie varētu būt izstrādāti konkrētāk, un šis jautājums tika risināts attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu.

c) Rādītāji, kuru ticamība bija apšaubāma Veselības un patērētāju ģenerāldirektorātā – “populācijas daļa, kura raizējas, ka veselības aprūpes laikā cietīs no nevēlama notikuma”: Datus par šo rādītāju iegūst iedzīvotāju Eirobarometra aptaujās. Pirmā šāda veida aptauja notika 2009. gadā, un tā ir kļuvusi par atskaites pamatu. Nākamā aptauja ir plānota 2014. gadā. Šis rādītājs mēra iedzīvotāju uztveri. Tas var būt ļoti noderīgs netiešais pierādījums, tomēr tas ir jāpapildina ar tiešāku atgriezeniskās saiknes formu (piemēram, nevēlamu notikumu skaits). Tā kā šis ir subjektīvs rādītājs, to nevar uzskatīt par ticamu, vērtējot, vai pacientu drošība ir vai nav uzlabojusies. c) Eirobarometra apsekojums nav izstrādāts, lai to izmantotu kā atsevišķu rādītāju. To analizē kopā ar vairākiem citiem rādītājiem, piemēram, ar strukturētu rādītāju par attiecīga Padomes ieteikuma īstenošanu dalībvalstīs, ko papildina ar reprezentatīvu iznākuma rādītāju, kuru izmanto, lai aplūkotu veikto pasākumu ietekmi uz to, kā iedzīvotāji uztver pacientu drošības starpgadījumu iespējamību.

d) Rādītāji, kas uzdoti par rezultātu rādītājiem, bet patiesībā ir orientēti uz iznākumu Infrastruktūras un apgādes birojs Luksemburgā (OIL). Kaut arī daži rādītāji ir nosaukti par rezultātu rādītājiem, patiesībā tie ir iznākumu rādītāji. 2013. gada vadības plānā starp rezultātu rādītājiem ir “katru dienu vidēji pārdotais ēdienu skaits”, “fitnesa centra apmeklētāju skaits” vai “sniegto paziņojumu skaits vides jomā”. Tie nav rezultātu rādītāji. Tie apraksta sniegto produktu/pakalpojumu skaitu (iznākumi), nevis darbību/pasākumu tūlītējo ietekmi uz mērķauditoriju. d) Infrastruktūras un apgādes birojs Luksemburgā (OIL) ziņo par katra birojam izvirzītā īpašā mērķa sasniegšanu, izmantojot galvenokārt kvalitatīvus elementus, kas izklāstīti teksta formā. Lai pareizi atspoguļotu faktiskos sasniegumus, saistot tos ar pakārtotiem procesiem un piešķirtiem līdzekļiem, vairumā gadījumu izrādās, ka iznākuma rādītāji ir nozīmīgi, un tāpēc OIL valde tos ir akceptējusi. Lai varētu nodrošināt skaidrību, salīdzināmību laika gaitā un datu noderīgumu, tie rādītāji, kuri tiek atlasīti atspoguļošanai gada darbības pārskatā, nevar būt tikai ietekmes vai rezultātu rādītāji. Šajā ziņā rādītājus, kurus Revīzijas palāta ir norādījusi kā tādus, kurus varētu uzlabot, parasti papildina uz rezultātu orientēti rādītāji (ēdināšanas uzņēmumu bilance, informētība par vides jautājumiem, kas tiek apliecināta Vides pārvaldības un audita sistēmas (EMAS) paplašinātās darbības ietvaros).

e) Rādītāji, kuriem trūkst galvenās informācijas par mērķi Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts. Rezultātu rādītājam “to vadošo iestāžu un starpniekstruktūru skaits, kuras piedalās mācību tīklos” mērķis ir panākt, lai kāda vadošā iestāde vai starpniekstruktūra no katras dalībvalsts piedalītos vismaz vienā attiecīgā starpvalstu mācību tīklā. Gada darbības pārskatā nav sniegti dalības līmeņi par katru dalībvalsti. e) Komisija uzskata, ka uzrādītais rādītājs ir ļoti noderīgs un atbilstošs, taču piekrīt, ka informāciju par mērķa sasniegšanu saistībā ar šo konkrēto rādītāju bija ļoti grūti iegūt, ņemot vērā to, ka sadarbībā ir iesaistītas 28 dalībvalstis un simtiem vadošo iestāžu un starpniekstruktūru. Turpmāk Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD šajā jautājumā centīsies panākt uzlabojumus.

Nepietiekama sadarbība starp ģenerāldirektorātiem

10.39. Saskaņā ar norādījumiem par gada darbības pārskatu sagatavošanu ģenerāldirektorātiem saistītās politikas jomās vai līdzīgu programmu pārvaldībā ir jāsadarbojas, kad tie gatavo gada darbības pārskata projektu. Sadarbības trūkuma dēļ var rasties nekonsekvences ģenerāldirektorātu sagatavotajos ziņojumos (sk. 10.7. izcēlumu). 10.39. Komisija atgādina, ka gada darbības pārskatu sagatavošanas laikā starp saistīto politikas jomu ĢD vienmēr ir bijusi cieša koordinācija un sadarbība.

10.7. izcēlums. Piemēri nepietiekamai koordinācijai starp ģenerāldirektorātiem Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts un Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts. Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts izmanto rādītāju “veselīgas dzīves gadu skaits un paredzamais dzīves ilgums dzimšanas brīdī” kā ietekmes rādītāju vispārīgajam mērķim “aizsargāt un uzlabot cilvēku veselību”. Lai gan tas balstās uz tiem pašiem datiem kā Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta ietekmes rādītājs “no darbnespējas brīvas dzīves paredzamais ilgums”, abiem rādītājiem ir atšķirīgi mērķi un atskaites punkti, tomēr šai atšķirībai nav skaidra pamatojuma. 10.7. izcēlums. Piemēri nepietiekamai koordinācijai starp ģenerāldirektorātiem Rādītājs “veselīgas dzīves gadu skaits un paredzamais dzīves ilgums dzimšanas brīdī” ir Eiropas veselības pamatindikators (ECHI), un to izmanto dažādos kontekstos. Lai izvairītos no pretrunām, izmantotā metodika tiek rūpīgi saskaņota starp SANCO, Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD un Eurostat. Starp SANCO un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD vienmēr ir bijusi laba sadarbība attiecībā uz veselības rādītājiem, piemēram, saistībā ar Eiropas veselības aptauju apsekojumu, kad abi ĢD rīkoja koordinācijas sanāksmes par vācamajiem datiem. Tomēr, iespējams, ĢD ir jāizvirza īpaši mērķi, lai aptvertu dažus īpašus attiecīgā ĢD darba aspektus.

PALĀTAS APSVĒRUMI

3. DAĻA. PALĀTAS VEIKTO LIETDERĪBAS REVĪZIJU REZULTĀTI

10.40. Šo daļu veido divas iedaļas: pirmajā uzmanība vērsta uz galvenajām atziņām, kas izriet no Palātas 2013. gada īpašajiem ziņojumiem, bet otrajā sekots līdzi tam, kādā mērā ir īstenoti Palātas īpašo ziņojumu ieteikumi (no astoņiem īpašajiem ziņojumiem 2007.–2010. gada periodā).

Palātas 2013. gada īpašie ziņojumi

10.41. Palātas īpašajos ziņojumos ir analizēts, vai Eiropas Savienības tēriņiem bija piemēroti pareizas finanšu pārvaldības principi (10.1. punkts). Palāta izvēlas īpašajos ziņojumos aplūkojamos jautājumus – atsevišķas budžeta jomas vai pārvaldības tēmas –, lai panāktu maksimālu ietekmi, un izmanto dažādus kritērijus, piemēram, ienākumu vai izdevumu līmeni (būtiskums), riskus, kas apdraud pareizu finanšu pārvaldību, un ieinteresēto personu līdzdalības pakāpi. Palāta 2013. gadā pieņēma (44) 19 īpašos ziņojumus, kas uzskaitīti 10.1. pielikumā .

10.42. Katrs īpašais ziņojums pats par sevi ir svarīgs ieguldījums revidējamās vienības atbildībā par ES līdzekļu pārvaldību un palīdz šo vienību turpmākajai pilnveidei. Šie īpašie ziņojumi kopumā aptver pilnu pārvaldības ciklu, sākot ar koncepcijas izstrādi un beidzot ar novērtēšanu. Iepriekšējos gada pārskatos Palāta ir aplūkojusi dažas tēmas, ko no attiecīgā gada īpašo ziņojumu diapazona tā ir uzskatījusi par sevišķi svarīgām. Pārskatā par 2011. gadu šīs tēmas bija vajadzību analīze, izstrāde un ES pievienotā vērtība, 2012. gada pārskatā tās bija mērķi un rādītāji, dati par darbības rezultātiem un ES finansēto projektu ilgtspēja.

10.43. Šajā gada pārskatā Palāta ir izvēlējusies izcelt divus 2013. gada īpašajos ziņojumos apzinātos jautājumus, kas Komisijai un likumdevējam ir īpaši svarīgi tādā aspektā, kurš attiecas uz maksimālas ietekmes gūšanu no nākamajām izdevumu programmām. Tie ir ES pievienotā vērtība un ar to cieši saistītais liekās palīdzības jēdziens.

ES pievienotā vērtība

10.44. ES pievienotās vērtības nozīme pieaug saistībā ar vajadzību iegūt pēc iespējas labākus rezultātus no ierobežotajiem ES līdzekļiem (sk. arī 10.21. punktu). No 19 īpašajiem ziņojumiem, ko pieņēma 2013. gadā, septiņi risina jautājumu par ES pievienoto vērtību un/vai lieko atbalstu.

PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES

10.45. ES pievienotā vērtība “ir vērtība, kas izriet no ES intervences, kas ir papildus tai vērtībai, kuru sasniegtu ar dalībvalstu rīcību vien” (45). ES pievienotā vērtība – izšķiroši svarīga pareizas finanšu pārvaldības panākšanai (46). 10.45. Komisija uzsver, ka ES pievienotās vērtības jēdzienu var izmantot daudzos dažādos kontekstos, piemēram, akadēmiskās pārdomās par ES budžetu, mērķu un/vai kritēriju noteikšanai saistībā ar projektu atlasi īpašās ES programmās, Finanšu regulas noteikumos un esošo programmu novērtējumā, bet tā arī uzskata, ka politikas projekta pievienotā vērtība ir kas vairāk nekā vienkārša atsauce uz kvantitatīviem datiem. Komisija norāda arī, ka pareizas finanšu pārvaldības princips ir noteikts Finanšu regulas 30. pantā un ka pareizas finanšu pārvaldības sasniegšana jānovērtē, balstoties uz minētajiem principiem.

10.46. Palātas revidenti konstatēja, ka īstu ES pievienoto vērtību bieži vien bija grūti identificēt, īpaši dalītās pārvaldības apstākļos, kad lielākā daļa budžeta ir izlietota. Pastāv risks, ka ES finansējums tiek izmantots, lai aizstātu valsts līdzekļus, tādējādi ļaujot tos izlietot citur. Šāda iespēja varētu šķist pievilcīga dalībvalstīm, kuru budžets ir ierobežots. 10.46. Komisija atsaucas uz savām atbildēm uz 10.48. un 10.52. punktu, kurās tā pauž uzskatu, ka veikto pasākumu rezultātā bija paredzēts iegūt ES pievienoto vērtību. Komisija novērtēja ES pievienoto vērtību, kad izklāstīja priekšlikumus attiecībā uz jaunajām izdevumu programmām. Ja likumdevēji piekrita šim viedoklim, viņi pieņēma ierosinātās izdevumu programmas. Komisija pārvaldīs šīs programmas un ziņos par ES pievienoto vērtību, kura ir viens no aspektiem, kas tiks novērtēts ex post novērtējumā. Šie novērtējumi ir publiski pieejami, un arī ziņojumā saskaņā ar 318. pantu ir ietverta informācija par ES pievienoto vērtību.

10.47. Palātas īpašajā ziņojumā par LIFE programmu sniegtais piemērs ir minēts iepriekš 10.5. punktā. Palāta secināja, ka valsts piešķīrumu izlietojums un drīzāk valsts, nevis ES mēroga konkurence projekta finansējuma saņemšanai ir samazinājusi ES pievienoto vērtību programmai (47). 10.47. Skatīt atbildi uz 10.5. punktu.

10.48. Cits piemērs ir Palātas īpašais ziņojums par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, kurā Palāta secināja, ka trešā daļa no šā finansējuma avota tika izmaksāta kā kompensācija strādniekiem, kuri zaudējuši darbu masveida atlaišanās, un nav devusi nekādu ES pievienoto vērtību. Tā bija finansējuma daļa, kas saistīta ar ienākumu atbalsta pasākumiem, kurus dalībvalstis tāpat būtu izmaksājušas. Tomēr ziņojumā bija norādīts, ka gadījumos, kad fonda līdzekļus izmantoja, lai līdzfinansētu pakalpojumus, kādi parasti dalībvalstī nepastāvēja, piemēram, mācības atlaistajiem darbiniekiem, tie sniedza ES pievienoto vērtību (48). 10.48. Komisija pievērš uzmanību starpposma novērtējuma ziņojuma secinājumiem par ES pievienoto vērtību. Šajā ziņojumā secināts, ka Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) ir radījis “ievērojamu pievienoto vērtību” un “neatkarīgi eksperti secināja, ka maz ticams, ka rezultāti būtu sasniegti bez EGF atbalsta”. Komisija piebilst, ka EGF sniegtais atbalsts būtu jāuzskata par savstarpēji saistītu pasākumu “kopuma” finansējumu, kas kopumā veicina finansēto darbību panākumus. EGF sniedz atbalstu darba ņēmējiem, izmantojot dažādus palīdzības veidus, tostarp pabalstus, ar kuriem nodrošina, ka darba ņēmēji saņem pietiekamus ienākumus aktivizācijas pasākumu laikā un tāpēc var izmantot priekšrocības, ko sniedz dažādas atbalstītas darbības, piemēram, apmācība.

Liekais atbalsts

10.49. Saistīts jēdziens, kas negatīvi ietekmē ES pievienoto vērtību, ir liekais atbalsts. ES dotāciju kontekstā tas attiecas uz apmēru, kādā saņēmējs būtu īstenojis projektu arī bez ES atbalsta. Liekā atbalsta klātbūtne tādējādi samazina vai pat izslēdz ES pievienoto vērtību.

10.50. Liekā atbalsta īpatnība ir tāda, ka to nav viegli identificēt. Tomēr racionālas vajadzību analīzes trūkums bieži vien norāda uz liekā atbalsta risku. Dažos gadījumos Palāta konstatēja projektus, kuri bija atļauti vai pat jau bija pabeigti pirms ES finansējuma apstiprināšanas; tas liecina par liekā atbalsta klātbūtni.

10.51. Piemēram, revidējot ES atbalstu pārtikas pārstrādes nozarei, Palāta secināja, ka bija liela liekā atbalsta iespējamība, jo dalībvalstis regulāri neveica tiešu to projektu finansēšanu, kuriem nepārprotami bija vajadzīgs atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem (49). Arī lauksaimniecības jomā Palāta konstatēja lielu liekā atbalsta risku pasākumiem, kurus dalībvalstis izmantoja lauku ekonomikas dažādošanai; tikai viena dalībvalsts prasīja, lai saņēmēji pierāda dotācijas vajadzību; vienā gadījumā ES atbalsts bija piešķirts pēc tam, kad projekts jau bija pabeigts (50). 10.51. Komisija piekrīt Palātas viedoklim, ka dalībvalstu līmenī jāveic uzlabojumi, lai atbalstu novirzītu mērķtiecīgāk. Ja investīciju atbalsts ir novirzīts mērķtiecīgi (cita starpā, izmantojot atbilstības un atlases kritērijus, atbalsta likmju diferenciāciju) un ir balstīts uz skaidri noteiktiem trūkumiem/vajadzībām, tiek minimizēti lieka atbalsta un aizstāšanas riski. Noteikums par investīciju atbalsta mērķtiecīgu novirzīšanu (Regulas (EK) Nr. 1974/2006 43. pants) tika ieviests 2007.–2013. gada plānošanas periodā, lai ierobežotu lieka atbalsta un aizstāšanas ietekmi, kas parādījās iepriekšējos novērtējumos. Jaunā plānošanas perioda tiesiskajā regulējumā paredzēts, ka īpašas vajadzības, kas saistītas ar īpašiem apstākļiem reģiona vai apakšreģiona līmenī, tiek ņemtas vērā un konkrēti risinātas, izmantojot atbilstoši izstrādātus pasākumu kopumus vai tematiskas apakšprogrammas. Turklāt jaunajā tiesiskajā regulējumā paredzēts, ka, balstoties uz kopīgiem rezultātu rādītajiem, katrai prioritārai jomai tiek noteikti atbilstoši mērķi un ka atlasīto, ar Savienības prioritātēm saistīto pasākumu pamatā ir pareizs intervences pamatojums, kas balstās uz ex ante novērtējumu.

10.52. Vēl citus liekā atbalsta piemērus Palāta konstatēja, pārbaudot Marco Polo programmu, ar kuru bija paredzēts novirzīt kravas autopārvadājumus no autoceļiem. Lai gan bija pierādījumi tam, ka projekti guva labumu no ES atbalsta tādā aspektā, ka tos bija iespējams sākt, to apliecināja arī sniegtā pakalpojuma apmērs vai ātrāka ieguldījumu atgūšana, revīzijā tika konstatētas arī nopietnas norādes uz lieko atbalstu. Piemēram, 13 no 16 revidētajiem saņēmējiem apstiprināja, ka būtu sākuši un turpinājuši projektu bez ES subsīdijas (51). Līdzīgs Palātas secinājums attiecas uz nepietiekamiem Komisijas pierādījumiem, ka ES atbalsts no riska dalīšanas finanšu mehānisma (finanšu instruments, ar kuru paredzēts uzlabot piekļuvi aizņēmuma finansējumam pētniecībai) ļauj veikt ieguldījumus virs līmeņa, kādu saņēmēji būtu atļāvušies, ja šā finansējuma nebūtu (52). 10.52. Komisija uzskata, ka Palātas norādīto iemeslu dēļ (t. i., agrāka projektu uzsākšana, pakalpojumu apjoma pieaugums un agrāk radusies peļņa no kapitāla ieguldījuma) pārbaudītajos projektos Marco Polo programmai ir nepārprotama ES pievienotā vērtība. Vēl vairāk, lieka atbalsta parādību ir grūti izteikt skaitļos, jo, iespējams, ir jāņem vērā arī daudzi citi faktori, piemēram, ilgtspējas jautājums (jautājums, vai projekti būtu bijuši ilgtspējīgi bez subsīdijas), pavairošanas faktors (lielāki projekti rada daudz lielāku modālu pārbīdi), lielāka uzticība atbalsta saņēmējiem un to redzamība (ES projekta zīmols), priekšrocības, kas rodas partneru sadarbības rezultātā (zinātības nodošana, paraugprakses). Attiecībā uz Riska dalīšanas finanšu mehānismu (RDFM) Komisija uzskata, ka šis instruments ir pierādījis savu vērtību, īpaši laikā, kad ir ekonomiskas problēmas. Šā instrumenta pievienotā vērtība ir parādīta arī RDFM starpposma novērtējumā, kur norādīts: “RDFM palīdzēja daudziem Eiropas uzņēmumiem, kas darbojas pētniecības jomā, saglabāt pētniecības, attīstības un inovācijas darbības lielas finansiālas spriedzes laikā, tas ir palīdzējis dažiem visinovatīvākajiem uzņēmumiem Eiropā pārstrukturēt finansiālo stāvokli laikā, kad bankas un citas finanšu iestādes samazināja piekļuvi augsta riska investīciju finansējumam..” (2010. gada augusta ziņojums “RDFM termiņa starpposma novērtējums”, 18. lpp.) Turklāt otrajā starpposma novērtējumā (2013. gada jūnijā) norādīts, ka “RDFM galvenā saimnieciskā vērtība ir tā anticikliskā būtība, kas nodrošina ieguldītājiem ilgtermiņa finanšu stabilitāti, lai pētniecības, attīstības un inovācijas darbības būtu iespējams veikt pat krīzes laikā”.

Īpašajos ziņojumos formulēto ieteikumu izpildes pārbaude

10.53. Saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem revīzijas ziņojumu izpildes pārbaude jeb pēcpārbaude ir pēdējais posms lietderības revīzijas ciklā, kurš ietver plānošanu, izpildi un pēcpārbaudi (53). Palātas sagatavoto lietderības revīzijas ziņojumu pēcpārbaude ir nepieciešama sastāvdaļa pārskatatbildības ķēdē un palīdz Komisijai veicināt ziņojumos formulēto ieteikumu efektīvu ieviešanu.

10.54. Palāta pārbaudīja, kā Komisija ir nodrošinājusi, ka tiek izpildīti 59 revīzijas ieteikumu izlase no astoņiem īpašajiem ziņojumiem, kas pieņemti 2007.–2010. gadā. Palāta secināja, ka no 56 ieteikumiem, kurus varēja pārbaudīt (54), 79 % ieteikumu Komisija ir īstenojusi pilnībā vai lielākajā daļā aspektu. Vēl 12 % ieteikumu ir īstenoti dažos aspektos, bet 9 % jau pašā sākumā ir noraidīti un attiecīgi nav īstenoti (55).

10.55. Pēdējos gados Palāta, pārbaudot, kā ieviesti tās ieteikumi, ir mudinājusi Komisiju pilnveidot tās IT rīku revīzijas ieteikumu statusa uzraudzībai un ar budžeta izpildes apstiprināšanu saistīto pieteikumu apstrādei. Šim IT rīkam ir jāļauj daudz precīzāk reģistrēt to ieteikumu statusu, kuri ir tikai daļēji izpildīti. Sekojot Palātas ieteikumam, Komisija ir ierosinājusi uzlabojumus, kuri ļaus reģistrēt daļēji īstenotus ieteikumus tās IT rīkā jau 2014. gada beigās. 10.55. Komisija novērtēja iespēju turpmāk attīstīt revīzijas ieteikumu statusa uzraudzības un ar budžeta izpildes apstiprināšanu saistīto pieteikumu apstrādes (RAD) lietojumprogrammu, lai uzlabotu vadībai sniegto informāciju. Sistēmas nodrošinātājam Komisijā ir lūgts izstrādāt papildu ieteikumu statusu “Daļēji īstenots”.

SECINĀJUMS UN IETEIKUMI

Secinājums

10.56. Izlietojot ES līdzekļus 2007.–2013. gada plānošanas periodā, uzmanības centrā bija līdzekļu apgūšana (vajadzība izlietot naudu) un atbilstība noteikumiem, nevis labi darbības rezultāti. Attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu ir ieviesta jauna kārtība, un turpmākajās lietderības revīzijās Palāta sekos līdzi tās ietekmei. Lai gan jaunā kārtība ir vērtējama atzinīgi un izpildes rezerves ieviešana var palielināt koncentrēšanos uz rezultātiem, tomēr ietekme varētu būt arī neliela, jo 2014.–2020. gada shēmā joprojām nav paredzēti reāli finansiāli stimuli vai sankcijas attiecībā uz rezultātiem, kas sasniegti ar ES finansējumu (10.3.–10.16. punkts). 10.56. Ikgadējos īstenošanas ziņojumos uzrādīto darbības rezultātu datu publicēšana, kā arī novērtēšanas prasības (pienākums izstrādāt vismaz vienu ietekmes novērtējumu katrai prioritātei) veicinās politikas debates un patiesu pārskatatbildību. Turklāt, kā paredzēts 2014.–2020. gada tiesiskajā satvarā (Regulas (ES) Nr. 1303/2013 22. panta 6. un 7. punkts), Komisija pēc darbības rezultātu izvērtēšanas (Regulas (ES) Nr. 1303/2013 22. panta 6. punkts) un programmas nobeiguma īstenošanas ziņojuma pārbaudes (22. panta 7. punkts) nopietnos līdzekļu nepietiekamas apgūšanas gadījumos varēs dalībvalstīm piemērot sankcijas.

10.57. Palāta uzskata, ka daudz lielāka problēma ir nepietiekama uzmanības pievēršana darbības rezultātu jautājumiem. Dalītās pārvaldības principa pamatā ir uzticēšanās dalībvalstīm (kuras daļēji finansē projektus), ka tās apsaimniekos ES līdzekļus tikpat rūpīgi, kā to darītu ar saviem resursiem. Balstoties uz savu revīzijas darbu, Palāta ir konstatējusi, ka projektu atlase, pirmkārt, ir bijusi vērsta uz vajadzību izlietot pieejamo ES naudu (“ja neizlietosi, tad pazaudēsi”), otrkārt, uz vajadzību ievērot noteikumus un – tikai treškārt un arī tad ierobežotā mērā – uz sagaidāmajiem projektu rezultātiem. Atbilstībai un darbības rezultātiem jābūt vienlīdz svarīgiem visā projekta ciklā. Spriedze starp vēlmi koncentrēties uz rezultātiem un politiskajiem imperatīviem, ar ko sastopas dalībvalstis, ir būtisks trūkums lielas daļas ES budžeta plānošanā. 10.57. Komisija norāda, ka darbības rezultātu kritēriji tiek iekļauti katra finansējamā projekta atlases procesā. Piemērojot svērtos atlases kritērijus, dalībvalstīm jāspēj noteikt tos projektus, kuri varētu sniegt lielāku ieguldījumu rezultātu sasniegšanā. Komisija vēlētos uzsvērt, ka papildus Savienības finansējumam vienmēr ir nepieciešams valsts līdzfinansējums (vai nu publisks, vai privāts). Tāpēc “uzticēšanās dalībvalstīm (kuras daļēji finansē projektus), ka tās apsaimniekos ES līdzekļus tikpat rūpīgi, kā to darītu ar saviem resursiem”, ir pamatota, jo jebkurš “slikts” Savienības ieguldījuma izlietojums automātiski ietekmēs valsts ieguldījuma izlietojumu un radīs papildu sekas. Kopīgo noteikumu regulā (120. pants) ir noteiktas maksimālās līdzfinansējuma likmes, bet šīs likmes var modulēt (121. pants). Valsts līdzfinansējums mazāk attīstītos reģionos var nepārsniegt 15 %, bet vairāk attīstītos reģionos tas būs vismaz 50 %. Tādējādi šajos gadījumos attiecībā uz valsts ieguldījumu ir augsts risks, ja programma “netiek rūpīgi pārvaldīta” un galvenā uzmanība tiek pievērsta nevis rezultātu sasniegšanai, bet izdevumiem. Turklāt, paredzot ex ante nosacījumus, jānodrošina, ka tiek ievēroti pareizie izdevumu pamatnosacījumi. Tāpēc, pat ja galvenā uzmanība tiktu pievērsta izdevumiem (kas ietekmē arī valsts ieguldījumu), ex ante nosacījumos ir paredzēts, ka dalībvalstis īsteno stratēģiskās politikas satvaru, kas atbilst ES līmenī noteiktiem pienākumiem, lai nodrošinātu programmas mērķu efektīvu un lietderīgu sasniegšanu un rezultātus.

10.58. Ziņošana Eiropas Parlamentam un Padomei par darbības rezultātiem notiek tādā formā, kāda ir izveidojusies gadu gaitā, un nav pielāgota darbības rezultātu kultūrai, kuru Komisija cenšas radīt. Tiesību aktos ir formulēta prasība, lai Komisija katru gadu ziņo par savas darbības rezultātiem trijos galvenajos ziņojumos Eiropas Parlamentam un Padomei. Tomēr tikai novērtēšanas ziņojumā uzmanība ir vērsta uz darbības rezultātiem. Pārskatā par budžeta un finanšu pārvaldību un kopsavilkuma ziņojumā informācijas par darbības rezultātiem ir maz vai nav nemaz. Palāta uzskata, ka Komisijas prakse koncentrēt ziņošanu par darbības rezultātiem novērtēšanas ziņojumā ir pareiza, jo pārējiem diviem ziņojumiem ir citi mērķi (10.18.–10.20. punkts). 10.58. Ziņošana Eiropas Parlamentam un Padomei tiek pilnveidota kopā ar Komisijas īstenoto izpildes kultūru, kurā tiek ņemti vērā Eiropas Parlamenta un Revīzijas palātas viedokļi. Kā jau norādīts, ar 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas pieņemšanu ir pielāgots ziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei satvars, lielāku uzmanību pievēršot programmas darbības rezultātiem. Kā norādīts kopsavilkuma ziņojumā, Komisija jau ir veikusi vajadzīgās darbības, lai uzlabotu ziņošanu par darbības rezultātiem, stiprinot programmu izpildes satvaru saskaņā ar 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmu un iekļaujot šo izpildes satvaru Komisijas stratēģiskajā plānošanā, programmu izstrādē un ziņošanā par sasniegumiem. Ir jāpaiet zināmam laikam, lai šīs izmaiņas atspoguļotos rezultātos. Attiecībā uz Palātas minētajiem ziņojumiem dažādi darbības rezultātu aspekti, kas papildina cits citu, tiek ietverti trijos ziņojumos, kas attiecas uz finanšu un budžeta pārvaldības īstenošanas datiem, Komisijas pārvaldības sasniegumu sintēzi un kopējiem ES finansiālo programmu darbības rezultātiem. Ir skaidri jānošķir šie dažādie, bet saistītie aspekti. Komisija atzinīgi vērtē Revīzijas palātas norādi, ka pašreizējā ziņošanas prakse ir jutīga, ka trim ziņojumiem ir dažādi mērķi un ka vislabāk par finanšu programmu darbības rezultātiem tiek ziņots novērtēšanas ziņojumā.

10.59. Turklāt Palāta konstatēja pārrāvumus tvērumā: ziņojumos nav aplūkota ES pievienotā vērtība. Palāta secina, ka nevienā no šiem trim ziņojumiem nav pienācīgi ziņots par pareizu finanšu pārvaldību (10.18.–10.22. punkts). 10.59. Komisija uzskata, ka tvērumā nav pārrāvumu. Kā norādīts Komisijas atbildēs uz 10.46. punktu, Komisija novērtēja ES pievienoto vērtību, kad izklāstīja priekšlikumus attiecībā uz jaunajām izdevumu programmām. Komisija ietver informāciju par ES pievienoto vērtību, ziņojot par saskaņā ar 318. pantu izstrādātā ziņojuma kontekstā veiktajiem novērtējumiem. Turklāt Komisija nepiekrīt Palātas interpretācijai, ka pareizas finanšu pārvaldības princips paredz ziņošanu par ES pievienoto vērtību. Turklāt nevienā no trim ziņojumiem nav paredzēts ietvert visus trīs elementus/neviens no trim ziņojumiem nav izstrādāts, lai ietvertu visus trīs elementus, tādējādi pilnībā ņemot vērā visus pareizas finanšu pārvaldības mērķus. Katram no tiem ir savi īpaši mērķi (skatīt atbildi uz 10.58. punktu).

10.60. Salīdzinot ar iepriekšējiem novērtējuma ziņojumiem, ceturtajā ziņojumā vērojams uzlabojums, jo tajā mēģināts izveidot saikni starp galvenajām finanšu programmām, kas atspoguļotas daudzgadu finanšu shēmas kategorijās, un pieejamo informāciju par darbības rezultātiem, kas attiecas uz stratēģiju “Eiropa 2020”. Tomēr daudzās svarīgās jomās novērtējuma ziņojumā sniegtā informācija un dati vēl nav derīgi iecerētajam mērķim budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā. Palāta ņem vērā to, ka Komisija apzinās: ir jāpagaida daži gadi, līdz jaunā darbības rezultātu pamatsistēma spēs sniegt jēgpilnu informāciju par darbības rezultātiem attiecībā uz ikgadējiem politikas sasniegumiem. Palāta turpinās uzraudzīt attīstību šajā jomā (10.23.–10.26. punkts). 10.60. Komisija uzskata, ka saskaņā ar 2007.–2013. gada programmām piemērojamiem uzraudzības un novērtējuma pasākumiem pēdējais novērtēšanas ziņojums sniedz vērtīgu ieguldījumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādes darbā attiecīgajā gadā. Daudzos aspektos šā gada ziņojuma struktūra un saturs atspoguļo budžeta izpildes apstiprinātājiestādes dotos norādījumus. Piemēram, informācija par programmas mērķu izpildē sasniegto progresu ziņojumā ir nodalīta no informācijas par darbības rezultātu operatīvajiem aspektiem, piemēram, Komisijas darbību, lai īstenotu un pārvaldītu finanšu programmas. Tiek nošķirta ES iekšējā politika un ES ārējā politika. Ir arī atrasta iespēja, kā ziņojumā sniegt to pieejamo informāciju par darbības rezultātiem, kas saistīta ar finanšu programmu ieguldījumu stratēģijā “Eiropa 2020”. Tomēr jāatceras, ka, neraugoties uz faktu, ka 2013. gads bija pēdējais gads 2007.–2013. gada plānošanas periodā, joprojām ir par agru pilnībā novērtēt programmu rezultātus un ietekmi, jo finanšu programmu galīgo un ex post novērtējumu ir paredzēts veikt par nākamajiem četriem gadiem (par 2014.–2017. gadu). Arī attiecībā uz 2007.–2013. gada programmām piemērotajos uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas pasākumos ziņošanai par programmu darbības rezultātiem netika pievērsta galvenā uzmanība. Informācija par 2014.–2020. gada programmu darbības rezultātiem pakāpeniski sāks kļūt pieejama saskaņā ar ziņošanas un novērtēšanas pasākumiem, kas noteikti likumdevēju pieņemtajos tiesību aktos, un tā tiks iekļauta saskaņā ar 318. pantu izstrādātajā ziņojumā.

10.61. Ģenerāldirektori ziņo Komisijai gada darbības pārskatos par savu pienākumu izpildi, par ģenerāldirektorāta darbību un politikas mērķu sasniegšanu. Gada darbības pārskati ietver ģenerāldirektoru ticamības apliecinājumu arī par to, ka pārskatā aprakstītajām darbībām piešķirtie resursi ir izlietoti atbilstoši plānotajam mērķim un saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem. Tomēr praksē no gada darbības pārskatos apliecinātās ticamības ir īpaši izslēgti darbības rezultātu jautājumi. Ticamība un visas ar to saistītās atrunas attiecas tikai uz pareizības un iekšējās kontroles jautājumiem (sk. 10.28.–10.30. punktu un 10.4. izcēlumu). 10.61. Kā norādīts atbildē uz 10.4. izcēlumu, Komisija turpinās piemērot to pašu ziņošanas praksi, kas atbilst tiesību normām. Kā norādīts kopsavilkuma ziņojumā, pārvaldības ticamības deklarācijā galvenā uzmanība tiek pievērsta pārvaldības un finanšu jautājumiem, un tas pilnībā atbilst Komisijas finansiālajai atbildībai par ES budžeta īstenošanu. Pieņemot kopsavilkuma ziņojumu, Komisija uzņemas vispārēju atbildību par ES budžeta pārvaldību. Tas ir jautājums, kas ir nošķirts no Komisijas skaidras apņemšanās turpmāk vairāk ziņot par politikas sasniegumiem tajos pašos gada darbības pārskatos, kā arī Līgumā paredzētajā novērtējuma ziņojumā. Šie politikas sasniegumi ir kopējās rīcības rezultāts, kā arī likumdevēju un dalībvalstu atbildība, turklāt dalībvalstīm ir galvenā loma programmu īstenošanā. Turklāt vispārējos programmu darbības rezultātus ietekmē daudzi citi tādi faktori ekonomikā un sabiedrībā, kurus ģenerāldirektori nespēj kontrolēt.

10.62. Caurskatot šā gada darbības pārskatu, atklājās, ka tāpat kā iepriekšējos gados ģenerāldirektorātu mērķi neder vadības nolūkiem; rādītāju atlasē joprojām ir vairākas nepilnības tādā nozīmē, ka to izmantojamība uzraudzības vajadzībām ir ierobežota, turklāt ģenerāldirektorāti, kad tie formulē savus mērķus un rādītājus, savā starpā pietiekami nesadarbojas (sk. 10.32.–10.39. punktu). 10.62. Kā norādīts 2013. gada kopsavilkuma ziņojumā, 2013. gada darbības pārskatu struktūra tika būtiski pārskatīta. Tika ieguldīts daudz pūļu, lai uzlabotu darbības rezultātu rādītājus un ziņošanu par darbības rezultātiem, kā arī ziņošanu par saimnieciskumu un efektivitāti gada darbības pārskatos. Turklāt daudz pūļu tika veltīts, pārstrādājot norādījumus, lai nodrošinātu, ka pārskatos tiek ietverta tikai nozīmīga informācija, un lai uzlabotu skaidrību un konsekvenci starp ģenerāldirektorātiem. Papildus notiks ciešāka pārvaldības plānu saskaņošana ar gada darbības pārskatiem attiecībā uz ziņošanu par mērķiem un rādītājiem.

10.63. Palātas veiktās lietderības revīzijas turpina kalpot divējiem nolūkiem – pārskatatbildībai un uzlabojumiem. Palātas 2013. gada ziņojumos starp daudzām citām tēmām tika ziņots par gadījumiem, kad ES pievienotā vērtība – izšķiroši svarīga pareizas finanšu pārvaldības panākšanai – nav bijusi nodrošināta vai ir bijusi samazināta. Konkrēts piemērs tika konstatēts vairākos gadījumos, un tas bija liekais atbalsts – gadījumi, kad saņēmēji būtu turpinājuši darbību arī bez ES finansējuma (10.40.–10.53. punkts). 10.63. Komisija atsaucas uz savām atbildēm uz 10.48. un 10.52. punktu, kurās tā pauž uzskatu, ka veikto pasākumu rezultātā bija paredzēts saņemt ES pievienoto vērtību. Turklāt, kā norādīts Komisijas atbildē uz 10.45. punktu, Komisija nepiekrīt Palātas ieteiktajiem principiem, ar ko tiek pamatots ES pievienotās vērtības jēdziens, kā norādīts 2011. gada pārskatā.

Ieteikumi

10.64. Rezultāti, kurus Palāta ieguva, pārbaudot, kā tiek ņemti vērā iepriekšējos gada pārskatos sniegtie ieteikumi, ir izklāstīti 10.2. pielikumā . Pārskatos par 2010. un 2011. gadu Palāta ir sniegusi deviņus ieteikumus. Divi no šiem ieteikumiem nebija skatāmi, jo Palātai bija par agru vērtēt progresu. Dažos aspektos Komisija bija īstenojusi septiņus ieteikumus.

10.65. Ņemot vērā šo pārbaudi un konstatējumus un secinājumus par 2013. gadu, Palāta ir sagatavojusi turpmāk minētos ieteikumus.

— 1. ieteikums. Pie nākamās izdevības, kad tiks pārskatīta Finanšu regula, Komisijai ir jāracionalizē ziņošana par darbības rezultātiem. Komisija pieņem ieteikumu. Komisija ir gatava pielāgot Finanšu regulu, lai saskaņotu to ar pašreizējo praksi attiecībā uz ziņošanu par darbības rezultātiem. Saskaņā ar pašreizējo praksi trīs ziņojumi, uz kuriem Palāta atsaucas 10.18. punktā, ir paredzēti dažādiem mērķiem un papildina cits citu. Kopsavilkuma ziņojumā galvenā uzmanība ir pievērsta Komisijas pārvaldības sasniegumiem, novērtēšanas ziņojumā saskaņā ar 318. pantu galvenā uzmanība tiek pievērsta izdevumu programmās sasniegtajiem rezultātiem, bet ziņojumā par budžeta un finanšu pārvaldību tiek ziņots par budžeta aspektiem un budžeta pārvaldību. Komisija uzskata, ka šī ziņošanas prakse, kurā visiem minētajiem ziņojumiem ir noteikta loma un mērķis, atbilst juridiskiem un darbības noteikumiem dažādos līmeņos (LESD, Finanšu regulai un iekšējiem Komisijas pastāvīgajiem norādījumiem).

— 2. ieteikums. Lai sniegtu lasītājam skaidrāku pārskatu par gūtajiem sasniegumiem, Komisijai ir jānodrošina, ka novērtējuma ziņojumā tiek iekļauts kopsavilkums, kurā apkopota visa pieejamā informācija par virzību uz “Eiropas 2020” mērķiem. Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija pievērsīs galveno uzmanību, lai nodrošinātu, ka ziņojumā saskaņā ar 318. pantu ir izklāstīts kopsavilkums, kurā apkopota informācija par paveikto “Eiropas 2020” mērķu izpildē, sniedzot skaidru pārskatu par gūtajiem sasniegumiem. Komisija apsvērs, vai būtu jākoriģē saskaņā ar 318. pantu izstrādātā ziņojuma struktūra, vērojot, kā šī ziņošana attīstīsies nākamajos gados, un pienācīgi ņemot vērā to, ka ir citi vispusīgāki ziņojumi par stratēģiju “Eiropa 2020”, piemēram, tie, kuri tiek sniegti Eiropas semestra procesa ietvaros.