EIROPAS KOMISIJA Briselē, 18.11.2021 COM(2021) 713 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Jauno problēmu risināšanai piemērota konkurences politika



1.Ievads Kopš Eiropas Savienības izveides konkurences politika ir palīdzējusi saglabāt un veicināt Savienības ekonomisko labklājību. Apņēmīga konkurences noteikumu izpilde ir kalpojusi ES patērētājiem un klientiem — iedzīvotājiem un uzņēmumiem —, dodot iespēju izdarīt izvēli tirgū un gūt labumu no novatoriskiem produktiem un pakalpojumiem par pieņemamām cenām. Tā ir palīdzējusi veidot dinamisku un daudzveidīgu ES tautsaimniecības struktūru, ko veido uzņēmēji, jaunuzņēmumi un pasaules mēroga nozares līderi visā iespējamā spektrā — no maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) līdz starptautiskiem konglomerātiem. Covid-19 pandēmija vēlreiz pierādīja Eiropas tautsaimniecības spēju darboties kā virzītājspēkam, pateicoties tās noturībai un novatoriskajām spējām: Eiropas rūpniecībai izdevās rekordīsā laikā izstrādāt un laist tirgū efektīvas Covid-19 vakcīnas un piegādāt tās visā pasaulē. Tā spēja pielāgoties krīzes vajadzībām, pārveidojot ražošanas līnijas, lai ražotu maskas un individuālos aizsardzības līdzekļus visiem Eiropas iedzīvotājiem. Eiropas uzņēmumi ātri mainīja uzņēmējdarbības modeļus, un daudzi vienas dienas laikā pārgāja uz e-komerciju. Tas nebūtu bijis iespējams bez elastības, motivācijas radīt inovācijas un dziņas gūt panākumus, kas Eiropas ekonomikā veidojušās gadu desmitiem līdz ar konkurences noteikumu izpildi un regulējumu. Konkurences politikai bija nozīmīga loma arī Savienības pasākumu kopumā reaģēšanai uz krīzi, kurās pierādījās tai piemītošā spēja ātri reaģēt uz pēkšņām pārmaiņām ekonomikā. Valsts atbalsta pagaidu regulējums, ko Komisija pieņēma 2020. gada martā, ir ļāvis dalībvalstīm sniegt vajadzīgu un samērīgu atbalstu uzņēmumiem, kam tas nepieciešams, vienlaikus nodrošinot vienlīdzīgu attieksmi un ierobežojot pārmērīgus konkurences izkropļojumus, kas varētu apdraudēt vienoto tirgu. Pretmonopola procedūru pagaidu regulējums, ko pieņēma 2020. gada aprīlī, sniedza norādījumus un juridisko noteiktību uzņēmumiem, piemēram, kad tie sadarbojas, lai uzturētu piegādes ķēdes robežu slēgšanas apstākļos, vai lai novērstu kritiski svarīgu slimnīcas medikamentu un medicīnas iekārtu trūkumu, kā arī grūtības vakcīnu ražošanā. Konkurences politika dažādās jomās gludi papildināja citas Savienības sociālās un ekonomikas politikas, lai atbalstītu visvairāk skartās nozares un darba ņēmējus un mīkstinātu krīzes ietekmi uz uzņēmumiem, tostarp MVU un jaunuzņēmumiem. Pateicoties sekmīgajām vakcinācijas kampaņām un pakāpeniskajai sociālās un saimnieciskās aktivitātes atsākšanai, Eiropas ekonomika var raitā tempā atveseļoties, lai gan tas notiek atšķirīgā ātrumā un ar riskiem, ko rada pieaugošā spriedze piegādes ķēdēs, enerģijas cenu kāpums un Covid-19 infekciju skaita kārtējais pieaugums atsevišķās dalībvalstīs. Lai gan mēs esam bijuši liecinieki ES rūpniecības noturībai, izdomai un pielāgošanās spējai, mūs skāra arī jauni neaizsargātības faktori un senākas atkarības attiecības, kā arī sociāli ekonomiskā un teritoriālā nevienlīdzība, kas jānovērš. Krīze atklāja globālo vērtībķēžu savstarpējo atkarību un globāli integrēta vienotā tirgus vērtību. Gaidāmais uzdevums var šķist biedējošs: strauji atgūties no Covid-19 krīzes un izdarīt secinājumus par novēroto neaizsargātību, vienlaikus ļaujot Eiropas nozarēm stiprināt savu noturību un īstenot zaļo un digitālo pārkārtošanos, pārliecinoties, ka neviens nav aizmirsts. Eiropas ekonomika atrodas nozīmīgās krustcelēs — ekonomikai ir jāatveseļojas no pamatīgas krīzes, ko raksturo ārkārtējas piedāvājuma un pieprasījuma atšķirības gan Eiropā, gan ārpus tās, kā arī ir nepieciešamas pamatīgas izmaiņas uzņēmējdarbības praksē un modeļos un apjomīgas ilgtermiņa investīcijas, lai nodrošinātu zaļo un digitālo pārkārtošanos un Eiropas ekonomikas turpmāko konkurētspēju un atvērtu stratēģisko autonomiju globālā mērogā. ES ilgtermiņa budžets 2021.–2027. gadam un NextGenerationEU, jo īpaši izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu un Atveseļošanas palīdzības kohēzijai un Eiropas teritorijām (REACT-EU) paketi, sniedz vienreizēju iespēju investēt nākotnes prasībām patiesi atbilstošā ekonomikā. Tomēr ar valsts atbalstu vien nevar nodrošināt pietiekamas pārmaiņas uz vietas — lai gan tas var palīdzēt nodrošināt līdzekļus, uzņēmumiem ir arī jājūt nepieciešamība ieviest jauninājumus, rast jaunus, efektīvākus risinājumus un veikt apjomīgas investīcijas. Konkurence veicina šo virzību, stimulējot uzņēmumus ieviest jauninājumus un veikt investīcijas, lai gūtu panākumus tirgū, vienlaikus nodrošinot godīgus apstākļus visu lielumu Eiropas uzņēmumiem un iespēju ES patērētājiem turpināt gūt labumu no konkurences procesa. Lai sasniegtu šos mērķus, Eiropai ir nepieciešams spēcīgs un noturīgs vienotais tirgus, kas atbalsta uzņēmējdarbību visos tās posmos, ļauj visu lielumu uzņēmumiem gūt maksimālu labumu no Eiropas tautsaimniecības lieluma un pašiem palielināt darbības mērogu, lai spētu labāk konkurēt globalizētā ekonomikā. Tai ir vajadzīgi konkurenci nodrošinoši tirgi, kas sūta pareizos cenu signālus, lai veicinātu investīcijas nolūkā nodrošināt un ieviest kardinālus jauninājumus attiecībā uz videi nekaitīgākiem produktiem, pakalpojumiem un vērtībķēdēm, progresīvāku digitālo infrastruktūru un rīkus (piemēram, mākonis, mikroprocesori, mākslīgais intelekts) un ražošanas tehnoloģijas, kas rada mazāku piesārņojumu un ir efektīvākas. Tai ir vajadzīgs taisnīgs darba tirgus, kas panākams ar konkrētām darbībām nolūkā novērst prasmju esošo un jauno trūkumu un darbaspēka nevienlīdzību. Tai ir vajadzīga produktu un pakalpojumu izvēle, lai veicinātu uzticamas un daudzveidīgas piegādes ķēdes un laikus apmierinātu Eiropas uzņēmumu un patērētāju pieprasījumu. Turklāt tai ir nepieciešams, lai šīs izvēles iespējas būtu pieejamas visiem, jo īpaši mājsaimniecībām un MVU. Un tai ir jāsaglabā kohēzija vienotajā tirgū, lai tā pastiprināšana neizraisītu arvien lielākas ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības. Tam visam ir vajadzīga stingra un iedarbīga konkurences politika un noteikumu izpilde, lai Eiropas ekonomika spētu atveseļoties un ilgtspējīgā, sociāli un teritoriāli iekļaujošā veidā sasniegtu tās zaļās un digitālās pārkārtošanās mērķus. Lai to panāktu, Komisija strādā roku rokā ar dalībvalstu konkurences iestādēm un Savienības tiesu uzraudzībā. Pašlaik Komisija veic konkurences politikas rīku nepieredzēti plašu un dziļu pārskatīšanu, lai nodrošinātu, ka visi konkurences instrumenti (uzņēmumu apvienošanās kontrole, pretmonopola procedūras un valsts atbalsta kontrole) atbilst mērķim. Vienlaikus Komisija arī cenšas apgādāties ar jauniem instrumentiem, kuru mērķis ir risināt jaunās problēmas vienotajā tirgū, piemēram, tās, kas saistītas ar digitālajiem vārtziņiem vai ārvalstu subsīdiju kropļojošo ietekmi. Šī pārskatīšana apvienojumā ar pastāvīgu un stingru konkurences noteikumu izpildi ir vērsta uz to, lai ES uzņēmumi varētu īstenot divējādo pārkārtošanos un lai veicinātu vienotā tirgus noturību. Sīkāka informācija par šo darbu un tā termiņiem ir sniegta šā paziņojuma pielikumā. Vienlaikus aiz Eiropas robežām aizvien lielākā skaitā jurisdikciju ir vērojama motivācija pastiprināt izpildes panākšanu un starptautisku konverģenci konkurences politikā un izpildes praksē. Tas ir svarīgi, lai nodrošinātu godīgu konkurenci visās nozarēs un ļautu Eiropas uzņēmumiem sasniegt efektīvu darbības mērogu. Paredzams, ka 2024. gadā 85 % no pasaules IKP pieauguma veidosies ārpus ES. Starptautiskais Valūtas fonds nesen uzsvēra konkurences svarīgo lomu pārmērīgas tirgus koncentrācijas novēršanā, jauninājumu veicināšanā un veselīgas atveseļošanās atbalstīšanā. Līdzīgas diskusijas ir notikušas G7 līmenī, un līdzīgi domājošie partneri izmanto “visu valdību” pieeju, lai veicinātu konkurenci ekonomikā. Tomēr maz ticams, ka tas tā būs visās jurisdikcijās. Tādējādi šāda starptautiskā konkurences veicināšana un sadarbība papildina ES tirdzniecības politikas rīkus, kas izstrādāti, lai nodrošinātu brīvu un godīgu tirdzniecību globālā un divpusējā līmenī; tā arī papildina ES iniciatīvas, kas paredzētas, lai veicinātu starptautisku attīstību un sadarbību, piemēram, starptautiskas partnerības, nolūkā novērst stratēģisku piegādes ķēžu neaizsargātību. Ņemot to vērā, šajā paziņojumā ir sniegts pārskats par: -virzību uz krīzes pasākumu pakāpenisku izbeigšanu saskaņā ar valsts atbalsta pagaidu regulējumu, ko papildina pasākumi, lai atveseļošanas posmā stimulētu un piesaistītu privātās investīcijas (2. sadaļa); un -konkurences politikas un konkurences noteikumu izpildes pašlaik notiekošās vērienīgās pārskatīšanas devumu Savienības centienos veikt zaļo un digitālo pārkārtošanos noturīgā vienotajā tirgū (3. sadaļa). 2.Valsts atbalsta pagaidu regulējuma devums ekonomikas atveseļošanās paātrināšanā Kad 2020. gada martā sākās Covid-19 pandēmija, cilvēku sociālā un ekonomiskā dzīve ES pēkšņi apstājās: viņiem tika lūgts palikt mājās, tika slēgtas skolas, veikali un biroji, rūpnīcas pārtrauca darbu. Bez ārkārtas valsts atbalsta citādi dzīvotspējīgiem uzņēmumiem būtu nācies pamest tirgu un būtu zaudēti neskaitāmi iztikas līdzekļi. Komisija izmantoja visu valsts atbalsta noteikumu elastību ārkārtas apstākļos, lai pieņemtu valsts atbalsta pagaidu regulējumu nolūkā nodrošināt dalībvalstīm īpaši pielāgotu rīkkopu ekonomikas atbalstam šajos grūtajos laikos. Pēdējos 18 mēnešos Komisija turpināja pielāgot noteikumus dalībvalstu un uzņēmumu mainīgajām vajadzībām, veicot piecus regulējuma grozījumus, kas ļauj dalībvalstīm īstenot dažādus atbalsta pasākumus. Līdz šodienai Komisija ir pieņēmusi vairāk nekā 670 lēmumu, apstiprinot valsts atbalstu vairāk nekā 3 triljonu euro apmērā visās 27 dalībvalstīs un aptverot dažādas ekonomikas nozares ar dažāda veida atbalstu, tostarp atbalstu, kas paredzēts MVU. Šie lēmumi tika pieņemti rekordīsā laikā, pateicoties īpašajām lēmumu pieņemšanas procedūrām un ciešai sadarbībai starp Komisiju un dalībvalstīm. Valsts atbalsta pagaidu regulējumā ir ietverti aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu, ka valsts atbalsts nekropļo konkurences apstākļus vienotajā tirgū. Tomēr Komisija ir saglabājusi modrību attiecībā uz ārkārtas atbalsta ietekmi, ņemot vērā būtiskās atšķirības dalībvalstu valsts budžeta spējā reaģēt uz krīzi un sniegt atbalstu. Komisija ex post novērtēs arī valsts atbalsta pagaidu regulējuma piemērošanu un izdarīs secinājumus par tā īstenošanu gan attiecībā uz procesuālajiem aspektiem, gan dažādo atbalsta veidu, ko tas atļāva, piemēram, atbalsta MVU, ietekmi uz konkurenci Eiropas Savienības vienotajā tirgū. Valsts atbalsta pagaidu regulējuma darbības pakāpeniska izbeigšana līdz ar ekonomikas atveseļošanos Kā jau noteikts Industriālās stratēģijas atjauninājumā, krīzes atbalsta pasākumi ir pakāpeniski jāpārtrauc, kad to atļauj ekonomiskā situācija, vienlaikus izvairoties no strauja krituma. Tas jādara, lai izvairītos no asimetriskas atveseļošanās un vēl lielāku ekonomisko atšķirību riska vienotajā tirgū. ES ekonomika var pārliecinoši atlabt tikai tad, ja mēs to darīsim kopā.

Šajā kontekstā šodien Komisija sesto reizi groza valsts atbalsta pagaidu regulējumu ar diviem mērķiem. Pirmkārt, tajā ir noteikts ceļš uz pakāpenisku krīzes pasākumu izbeigšanu, ņemot vērā novēroto ekonomikas atveseļošanos un pandēmijas attīstību. Pašreizējo valsts atbalsta pagaidu regulējuma pasākumu pagarināšana par sešiem mēnešiem līdz 2022. gada 30. jūnijam ļaus izvairīties no tā, ka uzņēmumiem pēkšņi tiek pārtraukts aizvien nepieciešamais valsts atbalsta laikā, kad nopietnie traucējumi, kas ietekmē dalībvalstu ekonomiku, vēl nav beigušies. Tas ļaus saskaņoti pakāpeniski pārtraukt atbalstu, ņemot vērā atšķirīgo atveseļošanās ātrumu, jo atsevišķas nozares atsevišķās dalībvalstīs aizvien atpaliek. Otrkārt, ar grozījumu tiek ieviesti divi jauni rīki privāto investīciju veicināšanai un piesaistīšanai ātrākai, videi nekaitīgākai un digitālākai atveseļošanai. -Atbalsts investīciju veidā ilgtspējīgas atveseļošanās labā (līdz 2022. gada 31. decembrim). Šis rīks ļauj dalībvalstīm radīt tiešus stimulus privātajām investīcijām, kas stimulētu ekonomiku. Dalībvalstis var izmantot šo rīku, lai atbalstītu nozares vai noteikta veida uzņēmumus nolūkā palīdzēt novērst Covid-19 pandēmijas izraisīto investīciju trūkumu. Lai izvairītos no nepamatotiem konkurences izkropļojumiem, tiek ieviesti aizsardzības pasākumi, piemēram, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis izstrādā shēmas, kuras var izmantot liels skaits uzņēmumu, un nodrošināt pietiekamu pašu uzņēmumu ieguldījumu. Dalībvalstis var izmantot šo rīku, lai paātrinātu zaļo un digitālo pārkārtošanos, sniedzot iespēju atbalstīt investīcijas, kuras dalībvalstis uzskata par svarīgām, lai paātrinātu ekonomikas atveseļošanos pēc pandēmijas postošajām sekām ilgtspējīgā un nākotnes prasībām atbilstošā veidā. Kopumā maz ticams, ka investīcijām, kas nodara būtisku kaitējumu vides mērķiem, būs pietiekami pozitīva ietekme, lai atsvērtu to negatīvo ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību. Atkarībā no dažādajām vajadzībām dalībvalstu ekonomikā, dalībvalstīm ir jānosaka prioritātes un jāizstrādā atbalsta shēmas, ar ko piesaistīt privātās investīcijas. Piemēri varētu būt šādi: ouzņēmumu digitalizācijai nepieciešamās digitālās infrastruktūras izvēršana vai modernizācija; oražošanas līniju pārbūve jaunu ražojumu vajadzībām (piemēram, digitalizācijas iekārtas, elektriskie transportlīdzekļi); oinvestīcijas jaunās ražošanas līnijās vai iekārtās nolūkā paplašināt ražošanu, lai pārvarētu nepietiekamu piegādi; ovecas tehnikas vai iekārtu nomaiņa pret efektīvākām iekārtām vai iekārtām, kas rada mazāku piesārņojumu; oinvestīcijas iekārtās, kas vajadzīgas, lai sekmētu aprites ekonomiku / otrreizējo pārstrādi un ilgtspējīgu piekļuvi resursiem; oatbalsts ēku energoefektivitātes uzlabošanai; oatbalsts uzņēmumiem, kuri vēlas iegādāties e-velosipēdus, elektromobiļus vai cita veida tīrus pārvietošanās līdzekļus; un/vai oatbalsts pārkvalifikācijas / kvalifikācijas celšanas programmām, lai nodrošinātu nozares piekļuvi kvalificētam darbaspēkam. -Maksātspējas atbalsts (līdz 2023. gada 31. decembrim). Šis pasākums ļauj dalībvalstīm piesaistīt privātos līdzekļus un padarīt tos pieejamus investīcijām MVU, tostarp jaunuzņēmumos un mazos vidēja kapitāla uzņēmumos. Šis rīks ir īpaši svarīgs, ņemot vērā krīzes laikā pieaugošo parādu apmēru, jo īpaši mazākiem uzņēmumiem. Tas nodrošina piekļuvi kapitāla finansējumam, ko šiem uzņēmumiem bieži ir grūti piesaistīt pašiem. Piemēram, dalībvalstis var sniegt garantijas īpašiem investīciju fondiem, kas samazinās riskus privātajiem investoriem un padarīs pievilcīgākas investīcijas MVU, jaunuzņēmumos un mazos vidēja kapitāla uzņēmumos. Šie divi jaunie rīki var arī palīdzēt īstenot Atveseļošanas un noturības mehānismu. 3.Konkurences politikas ieguldījums zaļā, digitālā un noturīgā vienotajā tirgū Savienības labklājība ir lielā mērā atkarīga no tās apņemšanās ievērot sociālās tirgus ekonomikas principus, kas noteikti Lisabonas līgumā. Konkurences politika ir daļa no plaša regulējuma un izpildes rīkkopas, kuras mērķis ir nodrošināt, ka tirgi darbojas klientu un patērētāju labā. Konkurences politikas iedzīvināšana palīdz īstenot Savienības vispārīgās prioritātes, kas noteiktas tās regulatīvajās politikās, jo tā nodrošina, ka tirgi ir atvērti un konkurenci nodrošinoši, un sargā konkurences apstākļu vienlīdzību.

Konkrētāk, konkurences politikas mērķis ir novērst un labot tirgus izkropļojumus, veicot efektīvus valsts pasākumus. Apvienošanās kontrole ļauj uzņēmumiem augt, iegādājoties citus uzņēmumus, tostarp konkurentus, piegādātājus vai klientus, vienlaikus nodrošinot, ka attiecīgajā tirgū aizvien darbojas pietiekami daudz citu uzņēmumu, kas var piedāvāt alternatīvas, tādējādi veicinot uzticamas un daudzveidīgas piegādes ķēdes. Pretmonopola noteikumu izpilde nodrošina, ka uzņēmumu partnerības dod labumu, neradot karteļus vai citus pret konkurenci vērstus nolīgumus, kas ierobežo produktu pieejamību vai paaugstina cenas. Tas arī nodrošina, ka dominējošie uzņēmumi neizmanto savu tirgus varu, lai izslēgtu no tirgus konkurentus vai izmantotu klientus. Valsts atbalsta kontrole regulē to, kā dalībvalstis izmanto ierobežotos valsts līdzekļus, lai atbalstītu valsts politikas mērķus, palīdzot sasniegt optimālu investīciju līmeni Eiropas ekonomikā, neizspiežot privātās investīcijas un neiesaistoties kaitīgā subsidēšanas sacensībā, kas grauj vienoto tirgu. Lielākā daļa publisko izdevumu nav valsts atbalsts, un gandrīz visus izdevumus, uz kuriem attiecas valsts atbalsta kontrole, dalībvalstis piešķir uzņēmumiem tieši bez iepriekšēja paziņojuma Komisijai un tās apstiprinājuma. Šajā saistībā konkurences politika ir pierādījusi savu efektivitāti, reaģējot uz jauniem notikumiem tirgū un mainīgajiem Savienības politikas mērķiem. Konkurences noteikumiem ir raksturīga spēja pielāgoties, jo tos piemēro atsevišķos gadījumos, ņemot vērā uzņēmumu un tirgu īpatnības novērtējuma laikā, pamatojoties uz tirgus ekonomikas dalībnieku sniegto jaunāko informāciju par pašreizējiem apstākļiem un paredzamajām tirgus norisēm. Atsevišķos gadījumos gūtā pieredze tiek izmantota, pastāvīgi pārskatot konkurences noteikumus. Gadu gaitā šādas pārskatīšanas rezultātā vajadzības gadījumā konkurences noteikumi ir vairākkārt pielāgoti, kā arī ir izveidoti jauni rīki. Šie pielāgojumi ir nodrošinājuši, ka konkurences politika turpina simulēt jauninājumus un saskaņā ar Līgumiem saglabā sociālo tirgus ekonomiku ar augstu konkurētspēju, no kā galu galā ieguvēji ir ES iedzīvotāji. Visu konkurences instrumentu (apvienošanās, pretmonopola un valsts atbalsta kontroles) notiekošā pārskatīšana ļaus ES nozarēm vadīt divējādo pārkārtošanos un veicinās vienotā tirgus noturību, vienlaikus ļaujot klientiem un patērētājiem iegūt taisnīgu daļu no izrietošajiem ieguvumiem, kā tiks paskaidrots turpmākajās apakšiedaļās. Konkurences politika saglabā labi funkcionējošus tirgus, vienlaikus novēršot attiecīgās tirgus nepilnības, tādējādi veicinot zaļo un digitālo pārkārtošanos un vienotā tirgus noturību. Savā praksē Komisija turpinās ņemt vērā zaļos, digitālos un noturības aspektus, ciktāl tas attiecas uz konkurences novērtējumu. Notiekošā pārskatīšana ietver dažādām nozarēm un instrumentiem nozīmīgu horizontālo konkurences rīku pārskatīšanu. Jo īpaši Komisija atjauninās savu 1997. gada paziņojumu par tirgus noteikšanu, ņemot vērā būtiskos notikumus pēdējos divdesmit gados, jo īpaši digitalizāciju un jaunus preču un pakalpojumu piedāvāšanas veidus, un atainojot komerciālās apmaiņas būtību, kas kļūst savstarpēji arvien saistītāka un globalizētāka . Šajā kontekstā tirgus definēšana ir svarīgs solis Komisijas novērtējumā apvienošanās un pretmonopola lietās, lai izprastu konkurences vidi, kurā uzņēmumi darbojas gan noteiktā laikā, gan dinamiski. Tā kā tirgi nav statiski, šī analīze ir jāatkārto katrā atsevišķā gadījumā, lai ņemtu vērā izmaiņas ražošanas procesos, patērētāju vēlmes un citas tirgus īpatnības, piemēram, inovācijas ciklus, piegādes ķēdes, digitālo tirgu īpatnības un saistītos uzņēmējdarbības modeļus, kā arī atvieglotu piekļuvi jauniem piegādātājiem vai reaģētu uz izmaiņām regulējumā. Katrā atsevišķā gadījumā tiek veikts arī jauns tirgus ģeogrāfiskā tvēruma novērtējums, kas var izraisīt to, ka tirgu tvērums tiek mainīts no vietēja uz globālu atkarībā no tā, kā tie faktiski darbojas praksē, jo īpaši no patērētāju un klientu viedokļa. Komisija nelemj par to, kā tirgiem būtu jāizskatās. Pamatojoties uz tirgus dalībnieku sniegtajiem pierādījumiem, Komisija pārbauda, kā konkrētais tirgus darbojas praksē, pamatojoties uz konkurences novērtējumu. Novērtējot katru atsevišķu gadījumu, Komisija pastāvīgi uzlabos savus analītiskos rīkus, lai ņemtu vērā iespējamās turpmākās tirgus tendences un norises, tostarp attiecībā uz uzņēmējdarbības modeļiem, tehnoloģijām un tirdzniecības modeļiem, veicot konkurences novērtējumu pretmonopola un apvienošanās lietās attiecībā uz potenciālo konkurenci, kā arī konkurentu ienākšanas un/vai paplašināšanās iespējamību, tostarp no valstīm ārpus ES. Galu galā ES konkurences politika un noteikumu izpilde atbilst pašreizējiem un paredzamiem tirgus apstākļiem. Turklāt Komisija pašlaik pārskata valsts atbalsta regulējumu svarīgiem projektiem visas Eiropas interesēs (IPCEI). Šis regulējums ļauj dalībvalstīm un nozarei kopīgi pārvarēt tirgus nepilnības vai sabiedrības problēmas, pārredzamā un iekļaujošā veidā izstrādājot vērienīgus viseiropas projektus, vienlaikus nodrošinot pozitīvu papildu ietekmi uz ES ekonomiku kopumā. Esošā regulējuma novērtējums pierādīja, ka tas darbojas labi. Tomēr ir lietderīgi veikt dažas konkrētas korekcijas, vienlaikus saglabājot esošo regulējuma darbības jomu, lai nodrošinātu kardinālus jauninājumus līdz pirmajai rūpnieciskajai izvēršanai un investīcijas infrastruktūrā, kur nepieciešama valsts iejaukšanās. 3.1.Atbalsts zaļās pārkārtošanās īstenošanai Cīņa pret klimata pārmaiņām un vides degradāciju ir mūsu paaudzes galvenais izaicinājums. Savienība ir noteikusi Eiropas zaļo kursu par savas vīzijas un izaugsmes stratēģijas pamatu, jo tā ir uzsākusi ceļu, lai līdz 2050. gadam nodrošinātu vides ilgtspēju un kļūtu klimatneitrāla. Mērķrādītājs — emisiju līmeņa vismaz 55 % samazinājums līdz 2030. gadam salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni — ir kļuvis par juridiski saistošu apņemšanos, stājoties spēkā Eiropas Klimata aktam. Lai sasniegtu šos mērķus, ir vajadzīgs stingrs un veicinošs tiesiskais regulējums, lai noteiktu saistošus standartus, palielinātu vērienu un stimulētu ieinteresētās personas pielāgot savu rīcību. Pagājušā gada jūlijā Komisija pieņēma paketi “Gatavi mērķrādītājam 55 %”, ar ko ES klimata, enerģētikas, zemes izmantošanas, transporta un nodokļu politiku pielāgo tā, lai līdz 2030. gadam samazinātu siltumnīcefekta gāzu neto emisijas vismaz par 55 %. Vairāku citu zaļā kursa stratēģiju mērķis ir risināt plašāku vides krīzi un panākt resursefektīvu, tīru aprites ekonomiku. Konkurences politika var papildināt normatīvo regulējumu, nodrošinot spēcīgus un konkurenci nodrošinošus tirgus, kas raida pareizos cenu signālus, lai ieplūstu investīcijas pārveidošanai nepieciešamajās tehnoloģijās, vienlaikus samazinot izmaksas, kas gulstas uz nodokļu maksātājiem. Tas var palīdzēt noteikt pareizos stimulus uzņēmumiem, lai tie efektīvi izmantotu līdzekļus, izvairītos no balasta aktīviem un ieviestu jauninājumus ražošanas procesos, lai panāktu lielāku ilgtspēju. Turklāt tas var veicināt taisnīgu pārkārtošanos, kas mazina sociāli ekonomiskās un reģionālās sekas, kuras izriet no pārkārtošanās uz klimatneitrālu ekonomiku. Ņemot to vērā, Komisija 2020. gadā sāka pārdomu procesu par konkurences politikas nozīmi zaļajā pārkārtošanā. Šis process atklāja konverģenci saistībā ar konkurences politikas nozīmi Savienības vides, klimata un enerģētikas politikas papildināšanā. Patiešām, lai sasniegtu zaļā kursa mērķus, ir nepieciešama efektīva tiesiskā regulējuma un konkurences politikas mijiedarbība. Zaļo investīciju nepietiekamības novēršana un taisnīgas pārkārtošanās sekmēšana Lai sasniegtu Eiropas zaļā kursa mērķus, būs nepieciešamas lielas publiskās un privātās investīcijas, tāpēc vismaz 30 % no 1,8 triljoniem euro no Eiropas jaunā ilgtermiņa budžeta un NextGenerationEU tiks tērēti, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām. Saskaņā ar NextGenerationEU vadošo Atveseļošanas un noturības mehānismu vismaz 37 % no dalībvalstīm piešķirtajiem līdzekļiem ir jāpiešķir klimata pasākumiem, kas veicina zaļo pārkārtošanos. Šis publiskais finansējums būs svarīgs arī, lai piesaistītu privātās investīcijas, kas nepieciešamības gadījumā finansēs lielāko daļu nepieciešamo investīciju. Arī valsts atbalsta noteikumi jau ir pierādījuši savu vērtību, piemēram, Pamatnostādnes par valsts atbalstu vides aizsardzībai un enerģētikai ir palīdzējušas virzīt labi izstrādātas valsts atbalsta programmas, lai sasniegtu 2020. gada klimata mērķrādītājus, ieguldot ekonomikā vairāk nekā 202 miljardus euro, tostarp lai palielinātu atjaunīgo energoresursu izmantošanu gadījumos, kad privātās investīcijas izrādās nepietiekamas. Tie ir arī veicinājuši ierobežoto publisko līdzekļu efektīvu izmantošanu: kopš valsts atbalsta noteikumos tika noteikta prasība rīkot konkursu par atbalstu lielām atjaunīgās enerģijas spēkstacijām, šā atbalsta izmaksas vairākos gadījumos ir samazinājušās vairāk nekā uz pusi, kā arī daži atkrastes vēja enerģijas projekti Eiropā tagad tiek īstenoti bez valsts subsīdijām. Komisijas veiktā valsts atbalsta noteikumu plašā pārskatīšana turpinās atbalstīt arī vērienīgos klimata, enerģētikas un vides mērķus, vienlaikus pievēršot lielu uzmanību arī privāto investīciju piesaistei. Lūk, daži piemēri. Pārskatītās EEAG, ko sauc arī par klimata, vides aizsardzības un enerģētikas atbalsta pamatnostādnēm (CEEAG), ko paredzēts piemērot no 2022. gada, un ar to saistīto Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas (VGAR) sadaļu pārskatīšanas mērķis ir nodrošināt saskaņotu, uz nākotni orientētu un elastīgu regulējumu, kas ļautu dalībvalstīm sniegt nepieciešamo atbalstu, lai īstenotu zaļo kursu. Šajā saistībā Komisija paredz, ka jaunās CEEAG, piemēram, ļaus atbalstīt dekarbonizācijas centienus rūpniecībā, pamatojoties uz jebkuru tehnoloģiju, kas var nodrošināt zaļo pārkārtošanos, izmantojot tādus instrumentus kā oglekļa cenas starpības līgumi, piemēram, saistībā ar mazoglekļa ūdeņraža piegādi. Turklāt tajās ir ierosināts, piemēram, atbalstīt pasākumus, kas padara ražošanas procesus ar nulles vai mazām oglekļa emisijām ekonomiski dzīvotspējīgus (tostarp pārveidojot esošās iekārtas apstākļos, kad nepieciešama pastiprināta elektrifikācija). Lai atainotu vajadzīgo plašo pieeju, Komisija arī paredz veicināt atbalstu tādās jomās kā aprites ekonomika un bioloģiskā daudzveidība, kā arī tīra vai nulles emisiju mobilitāte un ēku energoefektivitāte. Notiekošās valsts atbalsta noteikumu pārskatīšanas mērķis ir arī nodrošināt atbilstību gan iedibinātajiem, gan jaunajiem regulējošajiem principiem, kas attiecas uz Eiropas zaļo kursu, piemēram, principam “piesārņotājs maksā”. Šajos noteikumos īpaša uzmanība ir pievērsta arī principam “nenodari būtisku kaitējumu” pozitīvās un negatīvās ietekmes individualizētā novērtējumā. Šajā nolūkā CEEAG projekts atbalstītu pakāpenisku atteikšanos no fosilā kurināmā, precizējot, ka valsts atbalsts projektiem, kuros izmantots šāds kurināmais, jo īpaši projektiem, kas rada lielāko piesārņojumu, piemēram, nafta, ogles un brūnogles, visticamāk netiks uzskatīts par saderīgu ar valsts atbalsta noteikumiem. Vispārīgāk runājot, Komisija attiecīgā gadījumā var ņemt vērā negatīvās ārējās sekas, novērtējot atbalsta negatīvo ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību. Eiropas Zaļais kurss arī paredz, ka ir jābūt piemērotiem stimuliem ieviest jauninājumus un nodrošināt patērētājiem tīrākus produktus. Lai gan šādi centieni galvenokārt tiek īstenoti ar regulējumu, konkurences politika var palīdzēt vēl vairāk stimulēt patērētāju pieprasījumu pēc tīrākiem produktiem un radīt pareizos pamatnosacījumus. Piemēram, CEEAG projektā ir ierosināts atvieglot atbalstu transportlīdzekļu ar nulles/mazām oglekļa emisijām iegādi un investīcijas attiecīgajā uzlādes un degvielas uzpildes infrastruktūrā, kā arī tas ļaus atbalstīt videi nekaitīgākus ražošanas procesus. Komisijas Ilgtspējīgas un viedas mobilitātes stratēģijā īpaši uzsvērts konkurences tiesību ieguldījums, lai sasniegtu mērķi panākt divējādu pārkārtošanos visos transporta veidos. Konkrēti, notiekošā valsts atbalsta noteikumu pārskatīšana, kas attiecas uz transporta nozari, tiks izmantota, lai atbalstītu nozares ilgtspējīgu atveseļošanos no Covid-19 pandēmijas un stiprinātu tās spēju līdz 2050. gadam pārkārtoties uz klimatneitralitāti, proti, palielinot mazāk piesārņojošo transporta veidu iespējas konkurēt ar vienādiem nosacījumiem un nodrošinot zaļo investīciju regulējumu. Kopš 2008. gada Komisija ir apstiprinājusi aptuveni 130 pasākumus, kuru mērķis ir veicināt ES iekšējā transporta tirgus efektivitāti un ilgtspēju, tostarp uzlabojot digitalizāciju un palielinot dzelzceļa transporta sadarbspēju, kā arī atbalstot ilgtspējīgākus transporta risinājumus nekā autotransports, piemēram, iekšējo ūdensceļu un intermodālo transportu. Valsts atbalsta noteikumu pārskatīšana attiecībā uz dzelzceļa transportu tos pilnībā saskaņos ar Savienības galvenajām prioritātēm. Pārskatīšanas mērķis ir turpināt atbalstīt pāreju uz ilgtspējīgākiem transporta veidiem, vienlaikus ieviešot pastiprinātus procesuālos atvieglojumus atbalsta pasākumiem zaļāka sauszemes un intermodālā transporta jomā, izmantojot grupu atbrīvojumus. Šim nolūkam Komisija arī apsver iespēju pieņemt priekšlikumu Padomes regulai, kas ļauj Komisijai pieņemt grupu atbrīvojumu noteikumus sauszemes transporta jomā saskaņā ar LESD 93. pantu. Valsts atbalsta politikai ir arī svarīga loma, lai nodrošinātu revolucionārus jauninājumus, kas vajadzīgi zaļā kursa īstenošanai, ja riski ir pārāk lieli, lai tos uzņemtos viens uzņēmums vai dalībvalsts. Ar vairāk nekā 6 miljardiem euro dalībvalstu finansējuma, kas piesaista papildu privātās investīcijas miljardu euro apmērā, divi IPCEI akumulatoru vērtībķēdē ir ļāvuši veikt būtiskas investīcijas izpētē un inovācijā, kā arī pirmo reizi rūpnieciski ieviest jaunas akumulatoru tehnoloģijas, vienlaikus nodrošinot pozitīvu papildu ietekmi uz Eiropas rūpniecību kopumā. Komisija arī turpinās aktīvi atbalstīt dalībvalstis IPCEI izstrādē, lai atbalstītu tīra ūdeņraža tehnoloģijas un sistēmas. Visbeidzot, jaunās Reģionālā valsts atbalsta pamatnostādnes ļauj dalībvalstīm palīdzēt mazāk labvēlīgiem reģioniem, kā arī reģioniem, kas saskaras ar pārejas vai strukturālām problēmām, jo​īpaši Taisnīgas pārkārtošanās fonda reģioniem, pielāgoties zaļajai un klimata pārkārtošanai, vienlaikus nodrošinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp dalībvalstīm. Tas ir svarīgi, jo valsts atbalsta noteikumiem ir jāturpina saglabāt iekšējā tirgus integritāti, ņemot vērā kohēzijas mērķus, kas noteikti ES līgumos, kas ir Eiropas integrācijas pamatā.

Noteikumu izpilde un sadarbība Eiropas zaļā kursa mērķu labā Papildus nepieciešamā publiskā finansējuma nodrošināšanai Komisija var veicināt Eiropas zaļā kursa mērķu sasniegšanu arī, apņēmīgi panākot pretmonopola un apvienošanās noteikumu izpildi. Piemēram, 2021. gada jūlijā Komisija piemēroja naudas sodu 875 miljonu euro apmērā pieciem automobiļu ražotājiem par slepenu vienošanos, kas tika noslēgta, lai palēninātu tādu tehnisko sasniegumu ieviešanu, kas varētu samazināt automobiļu radīto piesārņojumu. Konkurences politika var vēl vairāk veicināt zaļo pārkārtošanos, ļaujot uzņēmumiem sadarboties, lai kopīgi īstenotu patiesi zaļas iniciatīvas, vienlaikus nepieļaujot “zaļo tukšvārdību”, kas kaitētu patērētājiem. Vajadzības gadījumā konkurences novērtējumā būtu jāņem vērā patērētāju iespējas izvēlēties ilgtspējīgus produktus, pakalpojumus un tehnoloģijas. Piemēram, nolīgumiem, kas ierobežo konkurenci, potenciāli varētu nepiemērot LESD 101. panta 1. punktā noteikto aizliegumu, ja ieguvumi, ko tie rada klientiem, kompensē tiem nodarīto kaitējumu. Šīs priekšrocības var ietvert, piemēram, neilgtspējīga produkta aizstāšanu ar ilgtspējīgu, tādējādi uzlabojot tā ilgmūžību vai citas īpašības, vienlaikus palielinot vērtību, ko patērētāji piešķir šim produktam. Turklāt, lai palīdzētu Eiropas lauksaimniekiem risināt piesārņojuma, klimata pārmaiņu un citas ilgtspējas problēmas, kopējās lauksaimniecības politikas reforma paredz jaunu atkāpi no pretmonopola noteikumiem saistībā ar lauksaimniecības ilgtspējas nolīgumiem. Komisija izstrādās pamatnostādnes, lai palīdzētu ieinteresētajām personām piemērot jauno atkāpi. Komisija ir gatava atbildēt uz uzņēmumu lūgumiem sniegt norādījumus, lai nodrošinātu juridisko noteiktību, tostarp gadījumos, kad uzņēmumi plāno noslēgt nolīgumus, lai sasniegtu ilgtspējas mērķus. Vienlaikus, pārskatot horizontālās grupu atbrīvojuma regulas un pamatnostādnes, tā arī apspriežas par nosacījumiem, kādos konkurentu sadarbība var veicināt ilgtspējīgākus produktus vai ražošanas procesus. 3.2. Atbalsts digitālās pārkārtošanās īstenošanai Covid-19 krīze ir izraisījusi Eiropas ekonomikas digitālās pārkārtošanās masveida paātrinājumu. Gandrīz vienas nakts laikā darbs un mācības attālināti ir kļuvuši par normu, uzņēmumi bezprecedenta mērogā ir pārgājuši uz e-komerciju un valsts pārvaldes iestādes ir ieviesušas digitālās lietotnes, lai nodrošinātu sabiedriskos pakalpojumus. Tas apliecina Eiropai piemītošo iedzimto pielāgošanās spēju un inovācijas potenciālu. Tomēr tam nevajadzētu būt iemeslam kļūt pašapmierinātiem — daudzas Eiropas ekonomikas daļas un vairāki reģioni, jo īpaši vismazāk attīstītie, joprojām atpaliek digitālās pārveides ziņā — no piekļuves pareizajām prasmēm vai progresīvas infrastruktūras un spēju izvēršanas līdz digitālo rīku ieviešanai uzņēmumos, lai palielinātu produktivitāti. Paziņojumā “Digitālais kompass līdz 2030. gadam — Eiropas ceļam digitālajā gadu desmitā” ir noteikti mērķi un mērķrādītāji ES digitālajai pārveidei līdz 2030. gadam, lai Savienības iedzīvotājiem un uzņēmumiem izveidotu digitālu nākotni, kas būtu vērsta uz cilvēku, ilgtspējīga un pārtikusi. Komisija 2021. gada 15. septembrī ierosināja likumdevēju kopēju lēmumu, ar ko izveido politikas programmu “Ceļš uz digitālo desmitgadi”, kurā ir ietverti digitālie mērķi un mērķrādītāji un paredzēti konkrēti rīki to sasniegšanai, sadarbojoties Komisijai un dalībvalstīm. Vismaz 20 % no līdzekļiem, kas dalībvalstīm piešķirti saskaņā ar Atveseļošanas un noturības mehānismu, ir jāizmanto pasākumiem, kas veicina digitālo pārkārtošanos. Pieaugot digitālās ekonomikas nozīmei, ES nevajadzētu atpalikt digitalizācijas progresa virzībā, vienlaikus saglabājot konkurenci nodrošinošus apstākļus un vienlīdzīgus konkurences apstākļus digitālajā vienotajā tirgū. Valsts atbalsta politika var palīdzēt apmierināt liela mēroga investīciju vajadzības, lai atbalstītu vajadzīgās infrastruktūras attīstību kā digitālās ekonomikas mugurkaulu, neizspiežot privātās investīcijas un veicinot digitālās plaisas pārvarēšanu. Vienlaikus būtisks konkurences politikas mērķis joprojām ir saglabāt konkurenci digitālajos tirgos. Attiecībā uz tiešsaistes platformām, kurām parasti ir spēcīga tīkla ietekme un dinamika “uzvarētājs iegūst visu”, kā arī būtiski apjomradīti ietaupījumi un robežizmaksas tuvu nullei, ir ļoti svarīgi jau no paša sākuma nodrošināt atklātību, godīgumu un sāncensību. Ņemot vērā tiešsaistes platformu īpatnības, ir jāturpina gan konkurences noteikumu izpilde, gan jāpapildina un jāpabeidz rīkkopa, lai maksimāli izmantotu tiešsaistes platformas un datu ekonomiku. Digitālo investīciju nepietiekamības novēršana Ir dažādi digitālās infrastruktūras veidi, un aizvien pastāv liela investīciju nepietiekamība. Vienlaikus savienojamības tīkliem tiek pievērsta īpaša uzmanība, jo tie ir digitālās ekonomikas un sabiedrības pamats, kas ir svarīgi praktiski visiem uzņēmumiem un patērētājiem. Digitalizācija nozīmē, ka lietotāju lejupielādes un augšupielādes joslas platuma vajadzības nepārtraukti pieaug. Paziņojums par digitālo kompasu paredz, ka vēlākais līdz 2030. gadam visas Eiropas mājsaimniecības ir jāpieslēdz gigabitos mērāmam tīklam un visās apdzīvotajās vietās ir jābūt 5G pārklājumam. Lielāko daļu investīciju telekomunikāciju infrastruktūrā nodrošina privātie ieguldītāji. Lai palielinātu savu tīklu izvēršanas rentabilitāti, Komisija mudina privātos operatorus sadarboties tā sauktajā “tīkla koplietošanā”, vienlaikus nodrošinot, ka tas tiek darīts, nepamatoti nesamazinot konkurenci katrā konkrētā gadījumā. Komisija nākotnē varētu sniegt papildu norādījumus par tīklu koplietošanu, pārskatot horizontālās pamatnostādnes. Valsts atbalsta politika pilda svarīgu veicināšanas funkciju, lai sasniegtu digitālās desmitgades mērķrādītājus tādā veidā, kas palīdz mazināt digitālo plaisu, nodrošinot lielāku platjoslas pārklājumu, jo īpaši lauku un attālos apgabalos, kā arī izplatību un atbalstot kvalitatīvākus un pieejamākus pakalpojumus. Pamatnostādnes par valsts atbalstu platjoslas pakalpojumiem un VGAR noteikumi veicina drošu un veiktspējīgu tīklu mērķtiecīgu un ilgtspējīgu izvēršanu gadījumos, kad ir maz ticams, ka privātie pakalpojumu sniedzēji veiks investīcijas vai nodrošinās pietiekamu infrastruktūras līmeni atbilstoši strauji mainīgajām klientu vajadzībām. Notiekošās pamatnostādņu pārskatīšanas mērķis ir vēl vairāk atvieglot platjoslas tīkla izvēršanu un ieviešanu, tādējādi paātrinot digitālo pārkārtošanos un uzlabojot savienojamību. Piemēram, Komisijas mērķis ir izmantot jaunās pamatnostādnes, lai noskaidrotu to, kādi savienojamības investīciju veidi parasti tiek uzskatīti par nepieciešamiem, lai reaģētu uz mainīgajām vajadzībām, vienlaikus paliekot atvērtai dalībvalstīm, lai tās varētu noteikt progresīvākas vajadzības. Turklāt Komisija paredz, ka pamatnostādņu darbības joma attiektos arī uz investīcijām mobilajā infrastruktūrā un ieviešanas pasākumiem, piemēram, savienojamībā un sociālajos kuponos, kas atbilst tehnoloģiju attīstībai un Savienības digitālajiem un sociālajiem mērķiem. Visbeidzot, pētniecības, attīstības un inovācijas regulējuma un atbilstošo VGAR noteikumu pārskatīšanas mērķis ir atjaunināt šos noteikumus, lai atainotu jaunākās norises tirgū un tehnoloģiju attīstību un tādējādi veicinātu privātā sektora investīcijas, kas paātrina divējādo pārkārtošanos. Dominējošo platformu tirgus varas kontrole Pasaules mērogā Komisija ir līdere pretmonopola noteikumu izpildē digitālajā nozarē. Pašlaik tā vairākās lietās izmeklē, vai dominējošās digitālās platformas ir pārkāpušas ES pretmonopola noteikumus, piemēram, diskriminējot trešo pušu piekļuvi datiem vai ļaunprātīgi izmantojot savas vārtziņa funkcijas, lai izplatītu saturu, izmantojot lietotņu veikalu. Ja Komisijas bažas apstiprinās, tā var uzlikt naudas sodus un izbeigt pret konkurenci vērsto praksi vai pieņemt prospektīvas saistības, kas maina attiecīgo uzņēmumu uzņēmējdarbības veidu ES. Vairākos gadījumos Komisija jau ir piemērojusi sankcijas dominējošiem digitālā tirgus dalībniekiem par rīcību, kas ierobežo konkurenci. Piemēram, 2017. gada jūnijā Komisija piemēroja uzņēmumam “Google” naudas sodu 2,42 miljardu euro apmērā par to, ka tas nelikumīgi deva priekšroku saviem salīdzinošajiem iepirkšanās pakalpojumiem, nevis konkurentu pakalpojumiem. Vispārējā tiesa 2021. gada 10. novembrī atbalstīja Komisijas lēmumu, apstiprinot, ka tās pieeja bija pareiza un juridiski pamatota. Google attiecīgi grozīja tā saukto “iepirkumu logu”, lai ļautu tajā reklamēt salīdzinošus trešo personu iepirkšanās pakalpojumus. Pašlaik aptuveni 75 % no visiem šajā “logā” reklamētajiem produktiem ir trešo personu produkti, salīdzinot ar to, ka pirms Komisijas iejaukšanās trešo personu produkti vispār netika reklamēti. Komisija 2018. gada jūlijā piemēroja uzņēmumam Google naudas sodu 4,34 miljardu euro apmērā par vairākām nelikumīgām darbībām saistībā ar Android operētājsistēmu un lietotnēm, kuru mērķis bija aizsargāt un nostiprināt Google dominējošo stāvokli saistībā ar vispārēju meklēšanu internetā. Attiecīgi Google atteicās no aizlieguma tālruņu ražotājiem laist klajā modeļus, kuros izmantotas Android atvērtā pirmkoda operētājsistēmas versijas, kas nav Google versijas. Google arī ieviesa izvēles ekrānu jaunām Android ierīcēm, kurā pašlaik ierīces iestatīšanas laikā lietotājiem tiek parādīti līdz pat vienpadsmit konkurējoši meklēšanas pakalpojumu sniedzēji. Ņemot vērā datu nozīmi kā uzņēmumu novatoriskā potenciāla būtisku sastāvdaļu, konkurences noteikumu izpilde papildina Komisijas regulatīvās darbības, veicinot datu apmaiņu un līdzvērtīgus konkurences apstākļus vārtziņiem un mazākiem uzņēmumiem. Piekļuve datiem vai datu uzkrāšana bija svarīga vairākās nesenās apvienošanās lietās, un tai ir būtiska nozīme kaitējuma teorijās dažās iepriekš minētajās pretmonopola lietās, kurās vēl nav pieņemts lēmums. Vienlaikus Komisija savā izpildes praksē ir atzinusi privātuma kā konkurences parametra nozīmi, un tā ir pieņēmusi saistības nodrošināt, lai cita starpā tiktu saglabāts šis konkurences aspekts. Turklāt Komisija ir strādājusi, lai pielāgotos digitālo tirgu strauji mainīgajai būtībai un īpatnībām. Piemēram, Komisija izmantoja pagaidu pasākumus, saskaņā ar kuriem uzņēmumam Broadcom bija jāpārtrauc piemērot ekskluzivitātes nosacījumus saviem modemu un televizora pierīču mikroshēmu klientiem, un tā turpinās izmantot šo rīku, lai efektīvi novērstu jebkādu nopietnu un neatgriezenisku kaitējumu konkurencei. Kopumā Komisija pastāvīgi pārskatīs savu pretmonopola procesuālo un analītisko rīku efektivitāti, lai nodrošinātu, ka tie atbilst digitālā laikmeta izaicinājumiem. Komisija ir arī izmantojusi nozares apsekojumus, lai savlaicīgi un vispusīgi noteiktu iespējamās ar konkurenci saistītās problēmas tirgū. Jaunākais nozares apsekojums tika sākts 2020. gada jūlijā par patērētāju lietu internetu — augošu nozari, kurā ietverti tīklam pievienoti produkti un pakalpojumi, kurus var attālināti vadīt ar balss palīgu vai mobilo ierīci. 2021. gada jūnija provizoriskajā ziņojumā tika noteiktas iespējamās problēmas, piemēram, ekskluzivitātes vai sasaistīšanas vienošanās, sadarbspējas problēmas, datu uzkrāšana, kas tiks ņemtas vērā Komisijas konkurences noteikumu izpildē un notiekošajā reglamentējošajā darbā.

Komisijas pieredze konkurences lietu izskatīšanā tika ņemta vērā Digitālo tirgu akta priekšlikuma izstrādē, kas ir jauns regulatīvs rīks, ar ko paredz noteikumus lielām digitālajām platformām, kuras darbojas kā vārtziņi digitālajos tirgos. Pēc pieņemšanas Digitālo tirgu akts un konkurences noteikumu izpilde darbosies vienlaikus: Digitālo tirgu aktā būs paredzēti ex ante noteikumi, kas piemērojami izraudzītajiem vārtziņiem, lai nodrošinātu sāncensīgus un godīgus digitālos tirgus, savukārt konkurences noteikumi arī turpmāk būs izpildāmi ex post katrā atsevišķā gadījumā. Konkurences noteikumos ņemta vērā digitālo tirgu specifika Lai stiprinātu spēju izskatīt visas konkurenci potenciāli ierobežojošās iegādes, Komisija ir izdevusi norādījumus par Apvienošanās regulas 22. panta piemērošanu, lai vajadzības gadījumā mudinātu dalībvalstis lūgt tai pārskatīt potenciāli problemātiskus darījumus, pat ja to vērtība nepārsniedz valsts līmeņa paziņošanas robežvērtību. Jo īpaši tas varētu attiekties uz noteiktu novatorisku digitālo uzņēmumu iegādi, kuru ietekme uz konkurenci var izrādīties lielāka, nekā to apgrozījums liktu domāt. Komisijas priekšlikumā Digitālo tirgu aktam ir ietverts noteikums, kas ļauj Komisijai saņemt informāciju no digitālajiem vārtziņiem par tādu uzņēmumu iegādi, kas sniedz digitālos pakalpojumus, tādējādi palielinot tās zināšanas par šiem darījumiem un to uzņēmējdarbības pamatojumu, uzlabojot analītiskos rīkus un tās spēju atklāt tos, kam var būt negatīva ietekme uz konkurenci. Šajā jaunajā uzņēmējdarbības vidē, kurā dati ir kļuvuši par inovācijas un izaugsmes dzinējspēku, uzņēmumiem ir jāzina, kad un kāda veida datus tie var kopīgot ar konkurentiem, piegādātājiem vai klientiem. Konkurences noteikumu ievērošanas paredzamība būs ļoti svarīga, lai nodrošinātu lielāku datu apmaiņu, kā to veicina Komisijas iniciatīvas datu jomā, piemēram, Datu pārvaldības akts un gaidāmais Datu akts. Reaģējot uz šo vajadzību, notiekošā horizontālo pamatnostādņu pārskatīšana sniegs atjauninātus norādījumus par datu koplietošanu, lai nodrošinātu, ka uzņēmumi var maksimāli izmantot datus, nekaitējot konkurencei, un šajā saistībā pilnībā izmantot Datu pārvaldības akta un Datu akta potenciālu. Attīstoties tiešsaistes tirdzniecībai un tiešsaistes platformām, uzņēmumiem ir arī jāzina, kādus ierobežojumus tie var likumīgi iekļaut līgumos ar saviem piegādātājiem vai tiešsaistes izplatītājiem. Lai atbildētu uz šo aicinājumu, vertikālo grupu atbrīvojuma regulas un pamatnostādņu pārskatīšana sniegs uzņēmumiem aktuālus norādījumus, tostarp par jauniem piegādes un izplatīšanas modeļiem. Uzņēmumiem varētu būt jāsadarbojas, lai tirgū laistu novatoriskus, efektīvākus risinājumus, kas veicina digitālo pārkārtošanos. Ņemot vērā digitālo tirgu strauji mainīgo raksturu un īpatnības, vajadzības gadījumā Komisija ir gatava sniegt norādījumus, lai veicinātu konkurenci veicinošus nolīgumus, saskaņā ar kuriem jebkurš iespējamais kaitējums klientiem tiek atsvērts ar ieguvumiem, kas citādi netiktu gūti. Piemēram, Komisija nesen nosūtīja vēstuli Gaia-X, organizācijai, kuras mērķis ir veicināt un atvieglot atvērtas programmatūras un datu koplietošanas infrastruktūras un apvienoto mākoņpakalpojumu izstrādi Eiropā, sniedzot atsauksmes par to, kā novērtēt atbilstību pretmonopola noteikumiem attiecībā uz dalību organizācijā un tās darbības noteikumiem. Digitālo platformu attīstība ir palielinājusi darba tirgu elastību un pieejamību, taču dažos gadījumos tas ir radījis sarežģītus darba apstākļus platformu ekonomikā un ārpus tās. Vienlaikus ar Komisijas likumdošanas iniciatīvu, kuras mērķis ir uzlabot darba apstākļus platformas ekonomikā, Komisija ir sākusi iniciatīvu, lai noskaidrotu apstākļus, kādos konkurences noteikumi netraucē noslēgt koplīgumus atsevišķiem pašnodarbinātajiem, kuri nespēj uzlabot savus darba apstākļus. 3.3Vienotā tirgus noturības palielināšana Daži pēdējie mēneši mums ir atgādinājuši arī par to, ka vienotais tirgus ir svarīgs, jo tas ir ļoti būtisks Savienības izaugsmes, konkurētspējas un nodarbinātības veicinātājs, kā arī svarīgs līdzeklis spēcīgākas, līdzsvarotākas un taisnīgākas ekonomikas veidošanā. Covid-19 krīze skaidri apliecināja, ka, lai izturētu krīzes, vienotajam tirgum jābūt noturīgam un elastīgam, lai tas spētu ātri pielāgoties mainīgajiem apstākļiem. Tas arī atklāj draudus vienotajam tirgum, ko rada personu, preču, pakalpojumu un kapitāla brīvas aprites ierobežojumi, piegādes ķēžu traucējumi un būtisku produktu trūkums. Lai nodrošinātu labāku sagatavotību nākamajām krīzēm, Komisija ir arī paziņojusi par savu nodomu ierosināt Vienotā tirgus ārkārtas instrumentu nolūkā sniegt strukturālu risinājumu, lai nodrošinātu vienotā tirgus un tā piegādes ķēžu noturību, vienlīdzīgus konkurences apstākļus un labu darbību saistībā ar iespējamām krīzēm nākotnē. Tā kā Vienotā tirgus ārkārtas instrumenta priekšlikums ir instruments reaģēšanai uz krīzi, tas ir atkarīgs no pastāvīgiem centieniem saglabāt un vēl vairāk padziļināt vienoto tirgu. Vairumā gadījumu pati nozare, pieņemot saimnieciskus lēmumus, vislabāk var uzlabot noturību un samazināt jebkādu atkarību, kas var radīt neaizsargātību, tostarp dažādojot piegādātājus, palielinot otrreizējo izejvielu izmantošanu un aizstājot ar citiem izejmateriāliem. Ja tas nav iespējams, situācijās, kad ražošanas koncentrācija vai izejvielu avoti ierobežo alternatīvu piegādātāju pieejamību, Komisija jaunās Industriālās stratēģijas atjauninājumā ir iekļāvusi politikas rīkkopu, lai atbalstītu nozares centienus novērst šīs atkarības un attīstīt stratēģisko spēju, ņemot vērā vajadzības: dažādot piedāvājumu un pieprasījumu, pēc iespējas izmantojot dažādus tirdzniecības partnerus, kā arī nepieciešamības gadījumā veidojot krājumus un rīkojoties autonomi. Konkurences politika un noteikumu izpilde papildina šos mērķus kā svarīgs vienotā tirgus noturības pīlārs, jo nodrošina, ka tirgi paliek atvērti un dinamiski. Tie nosaka paredzamus tirgus apstākļus, lai uzņēmumi varētu attīstīties, īpašu uzmanību pievēršot MVU un jaunuzņēmumiem, nodrošināt spēcīgas un daudzveidīgas piegādes ķēdes un novērst rīcību, kas izraisa vienotā tirgus sadrumstalotību, piemēram, nolīgumus, kas kavē brīvu preču plūsmu pāri valstu robežām. Vienlaikus konkurences apstākļi un izkropļojumi ārpus Savienības robežām, tostarp valdību rīcība, bieži vien būs nozīmīgi Eiropas uzņēmumu konkurētspējai un mūsu vispārējai noturībai. Konkrēti, apvienošanās kontrole Eiropā var palīdzēt novērst atkarību un palielināt ES ekonomikas noturību, nodrošinot, ka piegādes ķēdes aizvien ir dažādotas. Tas ļauj uzņēmumiem augt un iegūt nepieciešamo mērogu, lai konkurētu, ja tirgū aizvien ir pietiekama konkurence un izvēle, lai veicinātu pastāvīgu inovāciju un investīcijas. Līdzīgi tādu uzņēmumu apvienošanās gadījumā, kas darbojas dažādos piegādes ķēdes posmos, apvienošanās kontrole nodrošina, lai lejupējo konkurentu piekļuve būtiskiem izejmateriāliem būtu iespējama konkurences apstākļos visiem vienotajā tirgū esošajiem uzņēmumiem vai lai augšupējiem konkurentiem netiktu liegta piekļuve pietiekamam skaitam lejupējo klientu. Novērtējot apvienošanos, Komisija ņem vērā vairākus faktorus, piemēram, cenu, kvalitāti, izvēli un inovāciju. Klientu vērtētie kvalitātes parametri var atšķirties, piemēram, piegādes uzticamība vai paredzamie izpildes laiki. Vienlaikus konkurences politika ļauj uzņēmumiem ES apvienot spēkus, lai attīstītu savus pētniecības un izstrādes centienus, izstrādātu, ražotu un laistu tirgū produktus vai kopīgi iegādātos produktus vai pakalpojumus, kas tiem varētu būt nepieciešami darbību veikšanai. Tas var palīdzēt samazināt atkarību un palielināt ekonomikas noturību. Piemēram, Pretmonopola procedūru pagaidu regulējums ļāva uzņēmumiem sadarboties, lai novērstu kritisko medikamentu trūkumu Covid-19 pacientu ārstēšanai slimnīcās vai grūtības vakcīnu ražošanā. Uzņēmumi var slēgt kopīgus ražošanas līgumus, kuros sadarbība ļauj apvienot spējas, lai ieviestu jaunu produktu vai pakalpojumu. Turklāt uzņēmumi var noslēgt pētniecības un izstrādes nolīgumus, piemēram, apvienojot papildu prasmes un aktīvus, un tādējādi uzlaboti vai jauni produkti un tehnoloģijas var tikt izstrādāti un pārdoti ātrāk, nodrošinot ES ekonomikas noturību. Notiekošā horizontālo un vertikālo nolīgumu grupu atbrīvojuma regulu un pamatnostādņu pārskatīšana ļaus atjaunināt pretmonopola rīkus, lai atbalstītu šādus konkurenci veicinošus nolīgumus. Komisija ir arī izstrādājusi konkurences atbilstības programmu, lai virzītu rūpniecisko apvienību izveidi tādās svarīgās stratēģiskās jomās kā akumulatori, pusvadītāji, mākoņdatošana un perifērdatošana. Tas veicinās visu ieinteresēto partneru ciešāku sadarbību un kopīgu rīcību atklātā un pārredzamā veidā, nemazinot efektīvu konkurenci, ņemot vērā iespējamo globālo dimensiju. Lai sasniegtu pietiekamu apjomu liela mēroga pētniecības un infrastruktūras projektu finansēšanai, ir jāapvieno valsts un privātie centieni. Viens no pieejamajiem instrumentiem ir IPCEI regulējums, kas mudina apvienot valsts līdzekļus ar ES vai privāto finansējumu. Piemēram, Komisija ir gatava atļaut līdzfinansēt iespējamu veselības IPCEI no ES līdzekļiem, kas var veicināt ES veselības un noturības mērķu sasniegšanu, izstrādājot jaunas paaudzes medicīnas pretlīdzekļus vai revolucionāras ražošanas tehnoloģijas. Turklāt ES valsts atbalsta noteikumi piedāvā arī vairākus rīkus, lai nodrošinātu gatavību un reaģēšanu uz iespējamām ārkārtas situācijām veselības jomā attiecībā uz ražošanas jaudu. Piemēram, dalībvalstis varētu koordinēt savu darbu, lai nodrošinātu vakcīnu piegādes drošību, lai krīzes laikā ierobežotu deficīta risku saskaņā ar pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (PVTN) regulējuma nosacījumiem, saskaņā ar kuriem dalībvalstīm ir plaša rīcības brīvība, nosakot PVTN mērķus. Šādus projektus varētu uzticēt uzņēmumiem pēc Eiropas mēroga atklāta konkursa, un tie varētu papildināt ES pūliņus izveidot Eiropas Veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas iestādi (HERA). Valsts atbalsta noteikumi paredz arī vairākas iespējas stiprināt ES mikroprocesoru nozares noturību. Piemēram, pamatojoties uz pirmā IPCEI panākumiem mikroelektronikas jomā, lai sniegtu atbalstu novatorisku mikroelektronikas tehnoloģiju un komponentu izstrādei un to pirmreizējai izmantošanai rūpniecībā, Komisija aktīvi atbalsta pašreizējos dalībvalstu centienus izstrādāt otro IPCEI. Turklāt ar nesen veiktajiem VGAR grozījumiem Komisija ir racionalizējusi valsts atbalsta noteikumus, kas piemērojami valsts finansējumam projektiem vai finanšu instrumentiem saskaņā ar ES galveno pētniecības un inovācijas finansēšanas programmu “Apvārsnis Eiropa”, un InvestEU, kas ir izstrādāta, lai piesaistītu publiskās un privātās investīcijas nolūkā sasniegt ES politikas mērķus. Tas uzlabo sinerģiju starp valstu un ES finansējuma politiku, lai uzlabotu ES konkurētspēju nākotnē, tostarp pusvadītāju jomā. Turklāt Eiropas mikroshēmu akts tika paziņots, ņemot vērā pasaules mēroga pusvadītāju deficītu, kas atklāja šīs nozares neparasto nozīmi plašā Eiropas rūpnieciskās pēdas diapazonā — no autobūves līdz veselības aprūpei. Šī nozīme nākotnē pieaugs eksponenciāli, ņemot vērā savienojamības, kiberdrošības un energoefektivitātes prasības, paātrinoties divējādajai pārkārtošanai. Noturīgas un drošas pusvadītāju piegādes Eiropas rūpniecībā ir priekšnoteikums, lai sasniegtu digitālās desmitgades mērķus un 2030. gada mērķrādītājus, ko apstiprinājusi Eiropadome. Tas ir arī atklājis Eiropas atkarību no piegādes no ierobežota skaita uzņēmumu un ģeogrāfisko reģionu, kā arī tās neaizsargātību pret trešo valstu eksporta ierobežojumiem un citiem traucējumiem pašreizējā ģeopolitiskajā kontekstā. Turklāt šo atkarību pastiprina ārkārtīgi augstie šķēršļi ienākšanai nozarē un kapitālietilpība, kā arī nozares īpašā nozīme esošajos un turpmākajos drošības un aizsardzības lietojumos. Ņemot vērā visus faktorus, Komisija, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punktu, var paredzēt valsts atbalsta apstiprināšanu, lai novērstu iespējamo finansējuma nepietiekamību pusvadītāju ekosistēmā nolūkā izveidot pirmreizējas Eiropas iekārtas Savienībā. Šādam atbalstam būtu jāpiemēro stingri aizsardzības pasākumi, lai nodrošinātu, ka atbalsts ir nepieciešams, atbilstošs un samērīgs, tiek samazināti pārmērīgi konkurences izkropļojumi un ieguvumi tiek plaši un bez diskriminācijas sadalīti visā Eiropas ekonomikā. Visas lietas, kas attiecas uz apgādi ar šādu kritiski svarīgu produktu, ir rūpīgi jāizskata pēc būtības. Globalizētā pasaulē ar starptautiskām vērtībķēdēm Eiropas noturība nav iespējama bez labi funkcionējošiem daudzpusējiem un divpusējiem tirdzniecības režīmiem. Vienotā tirgus atvērtība tirdzniecībai un investīcijām ir Savienības kā galvenās importētājas un eksportētājas spēks un izaugsmes un noturības avots. Tomēr mērogs un vienlīdzīgie konkurences apstākļi, ko sniedz vienotais tirgus, var nenodrošināt Eiropas uzņēmumu konkurētspēju, ja godīga konkurence netiek nodrošināta arī pasaules mērogā. Atvērtība nozīmē, ka godīgumam ir jābūt gan ārvalstīs, gan mājās. Komisija 2021. gada 5. maijā ierosināja jaunu regulu, lai novērstu ārvalstu subsīdiju kropļojošo ietekmi vienotajā tirgū. Tās mērķis ir novērst nepilnības regulējumā, papildinot dažādus esošos vienotā tirgus un konkurences politikas instrumentus, palīdzot padarīt Eiropas tirgus godīgākus un konkurētspējīgākus, kā arī papildinot esošos tirdzniecības politikas rīkus. 4.Secinājums