LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 164/26

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2010/C 164/10

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“PIACENTINU ENNESE”

EK Nr.: IT-PDO-0005-0646-25.09.2007

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Piacentinu Ennese”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids (kā III pielikumā):

1.3. grupa. Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Piacentinu Ennese” apzīmētais produkts ir blīvas, presētas siera masas siers, kas izgatavots no nepasterizēta, aitas pilnpiena, kurš pēc fermentācijas kļuvis dabīgi ieskābens un kurš iegūts no Sicīlijas vietējo šķirņu Comisana, Pinzirita, Valle del Belice un to krustojumu aitām. Produktu piedāvājot tirgū, tam jābūt ar šādām fizikālajām īpašībām. Forma: cilindriska ar viegli izliektu vai gandrīz taisnu malu; rituļa puses ir plakanas vai nedaudz ieliektas. Izmēri: rituļa augstums vismaz 14 cm un ne vairāk par 15 cm, diametrs vismaz 20 cm un ne vairāk par 21 cm; šādus izmērus panāk, lietojot niedru groza veidni. Svars: 3,5 līdz 4,5 kg. Ārējais izskats: miza vairāk vai mazāk koši dzeltenā krāsā, ko tai piešķir safrāns; uz rituļa mizas redzami groza nospiedumi; miza var būt klāta ar eļļu vai eļļas nosēdumiem; mizas biezums nedrīkst pārsniegt 5 mm. Iekšējais izskats: siera masa vienmērīgā, vairāk vai mazāk košā dzeltenā krāsā. Acojums: pieļaujams neliels acojums. Siera masas izskats: gluda, bez graudainuma. Izsvīdumi: nav nemaz vai ir pavisam nedaudz. Organoleptiskās īpašības: izsmalcināta smarža ar vieglu safrāna aromātu; sāļā garša tikko sajūtama; pirmajos nogatavināšanas mēnešos viegli pikants, vēlāk garša kļūst asāka. Ķīmiskās īpašības: tauki – vismaz 40 % no sausnas; proteīnu saturs – vismaz 35 % no sausnas; sāls (NaCl) – vismaz 5 % no sausnas; pH – 4,80 līdz 5,70. Minimālais “Piacentinu Ennese” siera nogatavināšanas laiks ir 60 dienas no pagatavošanas dienas. Nogatavināšanu veic vēsās telpās ar nelielām atverēm, lai nodrošinātu vieglu vēdināšanu, vai noliktavās 8–10 °C temperatūrā un 70–80 % relatīvajā mitrumā.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

Piens: nepasterizēts aitas pilnpiens, kurš pēc fermentācijas kļuvis dabīgi ieskābens (pH 6,5–6,8) un kurš iegūts no Sicīlijas vietējo šķirņu Comisana, Pinzirita, Valle del Belice un to krustojumu aitām, kas audzētas ražošanas apgabalā.

Recinātājs: jēra vai kazlēna pastveida himozīns, kas iegūts no ražošanas apgabalā audzētiem jēriem un kazlēniem.

Safrāns: iegūts no safrāna krokusa (Crocus sativus), kas audzēts ražošanas apgabalā. Safrāna krokuss ir kultūraugs, kas ļoti labi pielāgojies audzēšanas apstākļiem Sicīlijas vidē. Ennas (Enna) teritorijai tipiskie vides apstākļi veicina kvalitatīva safrāna iegūšanu, par ko liecina augstais krocīna un pikrokrocīna saturs. Pamatojoties uz šiem rādītājiem, Ennas safrānu var pārdot kā I un II šķiras produktu, un tā specifiskās aromātvielu sastāvdaļas dara gatavā produkta smaržas buķeti stiprāku un izteiktāku.

Melnie pipari (Piper nigrum): “Piacentinu Ennese” sieram pievieno veselus melnos piparus. Dažas sekundes pirms pievienošanas melnos piparus apstrādā ar karstu ūdeni (kura temperatūra pārsniedz 80 °C).

Sāls (NaCl) – izmanto rupjgraudaino sāli. “Piacentinu Ennese” ražošanā izmanto pilnīgi baltu sāli.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Aitām izēdina svaigu lopbarību, sienu un salmus, kas iegūti noteiktā ražošanas apgabala dabiskajās un/vai kultivētajās ganībās, graudu pārpalikumus un augu blakusproduktus: opunciju kladodijus, ziemas apgriešanas laikā iegūtos olīvkoku zariņus, kas arī audzēti ražošanas apgabalā. Aitas parasti uzturas ganībās gada lielāko daļu. Ierobežojumi laišanai ganībās pieļaujami tad, ja vides, laika un sanitārie apstākļi ir tādi, kas negatīvi ietekmē svaigas lopbarības un/vai piena kvalitāti.

Barību var papildināt ar labību, pākšaugiem un ģenētiski nepārveidotiem parastajiem vai kompleksajiem koncentrātiem. Šādu barību aitu ganāmpulkiem izēdina vienīgi tajās ziemas dienās, kad dzīvniekus nevar laist ganībās.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Dzīvnieku audzēšana, siera gatavošana un nogatavināšana ir ražošanas posmi, kam jānotiek ražošanas apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai, u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Siera atšķirības zīmes ir piestiprinātā kazeīna plāksnīte un etiķete.

Uz kazeīna plāksnītes ir norāde “Piacentinu Ennese” un rituļa identifikācijas kods; plāksnīti piestiprina veidošanas un presēšanas posmā.

Uz etiķetes, kas piestiprināta pie “Piacentinu Ennese” siera rituļiem, ar skaidriem un salasāmiem drukātiem burtiem līdztekus Kopienas grafiskajam simbolam un attiecīgajām norādēm un pārējai likuma prasībām atbilstošajai informācijai obligāti jānorāda šādi dati: “Piacentinu Ennese”, aiz kura ir akronīms DOP (ACVN), kas pēc izmēriem ir lielāks par visām pārējām norādēm; ražotāja un/vai iesaiņotāja vārds un uzvārds vai nosaukums, uzņēmuma nosaukums un adrese; logotips. Logotipu veido elipse, kurai ārpusē apakšdaļā ir ielokā un vienā rindā veidots uzraksts “Piacentinu Ennese”. Elipses iekšpusē atveidots “Piacentinu Ennese” siera ritulis ar pipariem, no kura izgriezts gabals, kas pēc formas atgādina Sicīlijas kontūras.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

“Piacentinu Ennese” ražošanas apgabalā ietilpst šādu pašvaldību teritorijas Sicīlijas reģiona Ennas provinces dienvidrietumos: Aidone, Assoro, Barrafranca, Calascibetta, Enna, Piazza Armerina, Pietraperzia, Valguarnera un Villarosa, kur tradicionāli audzē vietējo šķirņu aitas, kas ganās dabiskajās vai kultivētajās ganībās ar vietējo ekotipu augu valsti, un kur jau vairākus gadsimtus audzē safrānu.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

“Piacentinu Ennese” ražošanas apgabala reljefa apstākļi un subkontinentālā klimata īpatnības, ko nosaka attālums līdz jūrai, veicina tādas lopbarības ražošanu, kurai piemīt specifiskas īpašības kvantitātes un kvalitātes ziņā, un tās izmantošanu visa gada laikā. Sieru ražo apgabalā, kuram raksturīgas brūnzemju augsnes, kas labi piemērotas lopbarības audzēšanai, un kurā ir mēreni slīpas nogāzes. Zemes platības atrodas 400 līdz 800 m augstumā virs jūras līmeņa. Dabisko ganību faunu veido lopbarības graudzāles un tauriņziežu augi, kuri pārsvarā pieder pie vietējiem ekotipiem.

Lopbarības kultūras, ko augu sekā audzē pēc graudaugiem, bieži vien ir vietējo ekotipu vīķi, kurus audzē apvienojumā ar auzām un hedizāriju.

Augstas kvalitātes safrāna audzēšanu veicina arī Ennas apgabala tipiskie vides apstākļi.

5.2. Produkta specifika:

Raksturīga “Piacentinu Ennese” īpašība ir safrāna pievienošana pienam sarecināšanas laikā, kas piešķir sieram raksturīgo viendabīgi dzelteno krāsu. Šī īpašība papildina savdabīgo aromātu, ko nosaka teritorijā sastopamo sugu lopbarības augi, kuru smaržu buķete, ko veido dabīgi esošie organiskie savienojumi terpēni, nemainīti pāriet pienā un pēc tam izgatavotajā sierā.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

“Piacentinu Ennese” siera raksturīga īpašība ir viendabīgā dzeltenā krāsa, ko tam piešķir šajā teritorijā audzētais safrāns, kuru pievieno pienam sarecināšanas laikā. Par safrāna kvalitāti liecina krocīna un pikrokrocīna saturs tajā. Pamatojoties uz šiem rādītājiem, Ennas safrānam ir I un II šķira, un tā specifiskās aromātvielu sastāvdaļas dara gatavā produkta smaržas buķeti stiprāku un izteiktāku. Tā kā Ennas provincē rūpniecības objektu ir maz, tā uzskatāma par zaļu, nepiesārņotu oāzi, tādējādi šeit ražotajiem lauksaimniecības un lopkopības produktiem ir liela ekoloģiskā vērtība. Aitkopība kā ražošanas sistēma, kurā ietilpst arī aitu piena pārstrāde, ir viena no tām nozarēm, kam ir vismazākā ietekme uz vidi. Ražošanas apgabala reljefa un subkontinentālā klimata apstākļi veicina tādas lopbarības ražošanu, kurai ir sevišķas kvalitatīvās un kvantitatīvās īpašības. Brūnzemju platības, kas atrodas 400 līdz 800 m augstumā virs jūras līmeņa., kurās pēc mehāniskā sastāva ir māla un smilts augsnes, kas ir vidēji vieglas, veicina tādu sugu lopbarības augu augšanu, kuras izceļas ar specifisku aromātu buķeti, ko nosaka dabīgā veidā augos esošie ķīmiskie savienojumi terpēni, kuri no lopbarības augiem bez izmaiņām pāriet pienā un pēc tam sierā, kas no tā ražots. “Piacentinu Ennese” sierā ir atklāts īpašs terpēns – α-terpineols –, kas sastopams tikai Ennas teritorijā augošos lopbarības augos un kas piešķir produktam īpašu, unikālu aromātu. Ennas teritorijā siers gatavots jau izsenis, un tā ražošana saistīta ar piena aitkopības tradīcijām un savvaļas safrāna klātieni un tā audzēšanu kultūrā; tas viss liecina par labu tam, ka termina “piacentinu” skaidrojums, kādu sniedz ilggadējie ražotāji, varētu būt pamatots. Saskaņā ar šīm tiešajām liecībām termina izcelsme saistāma ar produkta patīkamo garšu. Siera līdzsvarotā, ne pārāk pikantā garša atkarīga arī no safrāna satura tajā. Tādējādi termina izcelsme varētu būt “idiomātiska”: “piacentinu” cēlies no sicīliešu vārda “piacenti” – “patīkams”; par tā “patīkamību” un nosaukumu “piacentinu” liecina arī tādi seni teksti kā “Divdesmit lauksaimniecības un izpriecu dienas pilsētā” (Le venti giornate dell’agricoltura e dei piaceri della villa), kuru datē ar 16. gadsimtu un kurā ir atsauces uz sālīšanas sistēmu un safrāna pievienošanu sieram, lai darītu to krāsaināku; vai arī “Pastaigas pa Sicīliju” (La Sicilia passeggiata), kuru 17. gadsimtā sarakstījis Maja (Maja), vai arī sena leģenda, kurā stāstīts par Rodžēro Normandieti (Ruggero il Normanno), kas, norūpējies par savas dzīvesbiedres garīgo veselību, kura bijusi liela siera cienītāja un kuru ķērusi nedziedināma depresija, lūdzis sierniekus izgatavot sieru ar maģiskām īpašībām. Tā radusies doma recinātājam pievienot šķipsnu Crocus sativus, kas pazīstams ar stimulējošu un enerģiju vairojošu iedarbību. Šā siera ražošana cauri gadsimtiem turpinājusies līdz mūsu dienām, veidojot neapstrīdamu un savdabīgu vēsturisku, kultūras un ražošanas mantojumu, kas raksturīgs tikai Ennas provincei.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

Valdība ir uzsākusi valsts iebildumu procedūru, aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Piacentinu Ennese” atzīšanas pieteikumu 2007. gada 11. augustā publicējot Itālijas Republikas Oficiālā Vēstneša (Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana) 186. numurā.

Ražošanas specifikācijas konsolidētais teksts ir pieejams

šādā tīmekļa vietnē: http://www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg vai

tieši atverot ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (http://www.politicheagricole.it) un tad uzklikšķinot uz “Prodotti di Qualità” (ekrāna kreisajā pusē) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE [regolamento (CE) n. 510/2006]”.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.