LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 204/120

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Atzinums par tematu “Eiropas Savienības un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas attiecības — pilsoniskās sabiedrības loma”

(2008/C 204/25)

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2007. gada 16. februārī saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Eiropas Savienības un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas attiecības — pilsoniskās sabiedrības loma”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2008. gada 30. janvārī. Ziņotājs — Miklós Barabás kgs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 443. plenārajā sesijā, kas notika 2008. gada 12. un 13. martā (12. marta sēdē), ar 125 balsīm par, 1 pret un 3 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Kopsavilkums un galvenie secinājumi

1.1 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) atzinīgi vērtē to, ka Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, tiecoties uz savu galīgo mērķi — dalību ES, ir ievērojami attīstījusi un stabilizējusi attiecības ar Eiropas Savienību. Par gūtajiem panākumiem liecina tai piešķirtais kandidātvalsts statuss. EESK atzinīgi vērtē gan šo pozitīvo attīstību, ņemot vērā reģionā notikušo konfliktu politiskās, ekonomiskās un sociālās sekas un pārejas perioda problēmas, gan arī Ohridas pamatnolīguma īstenošanu.

1.2 EESK pauž gatavību sniegt atbalstu Bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai tās centienos pēc iespējas ātrāk uzsākt iestāšanās sarunas, vēlams 2008. gadā.

1.3 Ņemot vērā EESK un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas ekonomisko un sociālo interešu grupu pārstāvju apņemšanos stiprināt Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un Eiropas Savienības organizētās pilsoniskās sabiedrības dialogu un sadarbību, jārada labvēlīgi apstākļi Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas uzņemšanai Eiropas Savienībā. Šajā procesā ļoti liela nozīme ir Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un EESK Apvienotās konsultatīvās komitejas izveidei. Komitejas locekļi, kas pārstāvēs Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, jāizraugās atklātā, pārredzamā un demokrātiskā procesā.

1.4 Ņemot vērā Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas mērķi pievienoties Eiropas Savienībai, EESK uzsver, ka Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskajai sabiedrībai ir būtiska nozīme tādu sabiedrisko politiku un tiesību aktu (reformu programmas) izstrādē, īstenošanā, piemērošanā un pārraudzībā, kuru mērķis ir sagatavot ES acquis pārņemšanu. Lai minēto procesu veicinātu, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskā sabiedrība būtu jāiesaista pievienošanās sarunās.

1.5 Jāveicina dažādu arodbiedrību federāciju līdzāspastāvēšana, tām nodrošinot vienādas iespējas. Lai radītu tam nepieciešamos apstākļus, jāizstrādā īpaši tiesību akti par arodbiedrībām un no jauna jāapsver un jāsamazina pašreizējā prasība, ka 33 % strādājošo kā līguma partneri jāiesaista sarunās par darba koplīgumiem. Tas ievērojami stiprinātu sociālo dialogu un ievērojami veicinātu arodbiedrību tiesību pilnīgu ievērošanu.

1.6 Komiteja iesaka veicināt pastāvošo darba devēju apvienību attīstību un sadarbību, kā arī pārskatīt tiesisko regulējumu, lai noteiktu skaidrus kritērijus viņu līdzdalībai Ekonomikas un sociālo lietu padomē (ESP).

1.7 Jāstiprina Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ekonomikas un sociālo lietu padomes nozīme, kā arī jāpaplašina tās pārstāvēto organizāciju loks, iesaistot visas ieinteresētās puses, tostarp pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Šādā veidā tiktu izveidots stabils institucionālais pamats, lai patiesas partnerības garā veidotu efektīvu dialogu par ekonomiskiem un sociāliem jautājumiem. Šāda attīstība būs iespējama, ja, iesaistot visas ieinteresētās puses, tiks izstrādāts un nekavējoties pieņemts jauns tiesiskais regulējums.

1.8 EESK pauž nopietnas bažas par ļoti augsto nabadzības un bezdarba līmeni un aicina Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valdību izstrādāt efektīvu politiku cīņai pret nabadzību un sociālās kohēzijas stiprināšanai.

1.9 Pamatojoties uz solidaritātes un sociālās kohēzijas principu, lielāka daļa valsts resursu un ES finansējuma būtu jāpiešķir tiem, kurus skar nabadzība, lai mazinātu nevienādību reģionu un etnisko kopienu vidū. Īpaši pasākumi jāveic, lai uzlabotu romu kopienas stāvokli.

1.10 EESK atzinīgi vērtē pūliņus, kas veltīti valdības un pilsoniskās sabiedrības sadarbības stratēģijas pieņemšanai, kas ir solis ceļā uz labvēlīgu apstākļu nodrošināšanu organizētās pilsoniskās sabiedrības attīstībai, kā arī ieguldījums efektīva un konstruktīva pilsoniskā dialoga veicināšanā.

1.11 Jāpalielina pilsoniskās sabiedrības līdzdalība, vienlaikus stiprinot sociālo un pilsoniskās sabiedrības partneru veiktspēju. Šajā sakarā svarīgs aspekts ir valdības tiešs un netiešs finansiālais atbalsts. Turklāt skolās būtu jāievieš īpašas izglītības programmas par pilsoniskās sabiedrības nozīmi.

2. Ievads

2.1 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika 2001. gada 9. aprīlī pirmā no Rietumbalkānu reģiona valstīm, apmainoties vēstulēm, parakstīja Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu, kas stājās spēkā 2004. gada 1. aprīlī.

2.2 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika 2004. gada 22. martā iesniedza pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā (ES). Eiropas Komisija 2005. gada 9. novembrī sniedza pozitīvu atzinumu par minēto pieteikumu, un 2005. gada 16.decembrī Eiropadome nolēma Bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai piešķirt kandidātvalsts statusu.

2.3 Eiropas Savienības un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomes ceturtās tikšanās laikā 2007. gada 24. jūlijā tika atzīmēts, ka Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir cieši apņēmusies paātrināt reformu procesu. Stabilizācijas un asociācijas padome atbalstīja arī nodomu izveidot apvienotās konsultatīvās komitejas ar EESK un Reģionu komiteju.

2.4 Pēdējā progresa ziņojumā par Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, kas publicēts 2007. gada 6. novembrī, ir izvērtēti vairākās jomās gūtie sasniegumi un uzskaitītas nopietnas problēmas, kas Bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai vēl jārisina.

2.5 Tā kā ir paredzams, ka iestāšanās sarunas varētu sākties, EESK uzsver pilsoniskās sabiedrības svarīgo nozīmi. Tādēļ šajā atzinumā galvenā uzmanība pievērsta Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskajai sabiedrībai, tās darbības videi, iespējām un uzdevumiem, sociālajam un pilsoniskajam dialogam valstī, kā arī Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas attiecībām ar ES un Rietumbalkānu valstīm.

3. Dažas Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsonisko sabiedrību raksturojošas iezīmes

3.1 Pilsoniskā sabiedrība sāka veidoties 19. gs beigās un 20. gs sākumā, un tai bija spēcīga ietekme uz sociālo attīstību kopumā. Literārās un kultūras apvienības, žēlsirdības organizācijas, kā arī citas iedzīvotāju iniciatīvas bija pamats, uz kura izveidojās kultūras, sporta un dažādas profesionālās organizācijas. Sociālisma periodā tās bija pakļautas politiskai kontrolei. Pilsoniskās sabiedrības nozīme valstī būtiski palielinājās pēc neatkarības atgūšana 1990. gadā un pārejas uz parlamentārās demokrātijas sistēmu.

3.2 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskās sabiedrības atdzimšanas procesu pagājušā gadsimta 90. gados lielā mērā un pozitīvi ietekmēja valsts politiskā attīstība, kas sekmēja neatkarīgas, daudzpusīgas un uz pakalpojumiem orientētas pilsoniskās sabiedrības izveidi. Vēl viena Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskās sabiedrības īpatnība ir tās vērtīborientācija, kas lielā mērā tiek stingri regulēta.

3.3 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskai sabiedrībai raksturīga iezīme ir iedzīvotāju ierobežotā līdzdalība gan plašuma, gan skaita ziņā. Lai arī Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iedzīvotāji aizvien vairāk iesaistās ar partiju darbību nesaistītos politiskos procesos, tikai neliela daļa iedzīvotāju (mazāk nekā 30 %) piedalās pilsoniskās sabiedrības pasākumos (žēlsirdības akcijas, dalība pilsoniskās sabiedrības organizācijās, brīvprātīgo darbība, kopīgi sabiedriskie pasākumi utt.).

4. Vispārējais stāvoklis

4.1 Politiskā attīstība: Ohridas pamatnolīgums un tiesiskums.

4.1.1 Ohridas pamatnolīgums (1), kas tika noslēgts 2001. gada augustā, un tiesiskums ir divi nozīmīgi faktori, kas valstī veicina politisko stabilitāti. Ohridas pamatnolīgums palīdzējis risināt problēmas, kas saistītas ar Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas etnisko daudzveidību. Minētais pamatnolīgums ļāvis izveidot arī pamatu stabilitātei un attīstībai, kā arī ietekmējis ātrumu, kādā notiek politiskā, sociālā, ekonomiskā un etnisko kopienu savstarpējo attiecību attīstība.

4.1.2 Pēc parlamenta vēlēšanām 2006. gadā un jaunas centriski labējas valdības izveides bija nepieciešams panākt jaunu līdzsvaru. Valdībai ir jāvelta daudz pūļu, lai uzsāktu politisko dialogu un nodrošinātu visu politisko spēku atbalstu to pasākumu īstenošanai, kas saistīti ar pievienošanos ES. Gūti panākumi, veidojot konstruktīvu politisko dialogu par valstij būtiskiem jautājumiem. Minēto procesu tomēr var kavēt pastāvīgās politiskās nesaskaņas, kas rada šķēršļus labākai pārvaldībai un labi funkcionējošu demokrātisku iestāžu izveidei.

4.1.3 Labi rezultāti ir sasniegti tādās jomās kā Ohridas pamatnolīguma tiesisko normu īstenošana (pēc tam, kad Parlaments pieņēma grozījumus, līguma noteikumi tika iekļauti Konstitūcijā), kā arī kopienu līdzvērtīga pārstāvība valsts pārvaldē. Aizvien mazāk iedzīvotāju (2001. gada jūlijā 41,4 % un 2007. gada martā tikai 1,4 %) uzskata, ka etnisko kopienu attiecības ir visnopietnākā problēma valstī. 2005. gada janvārī 19,7 % iedzīvotāju vērtēja etnisko kopienu attiecības kā “ļoti sliktas”, savukārt 2007. gada martā šādu vērtējumu izteica 7,6 % aptaujāto (2).

4.1.4 Progress ir panākts tādās jomās kā kopienu izglītošana, vienlīdzīga pārstāvība un decentralizācija. Tā kā minētais līgums ir pamatnolīgums, pastāv iespējas to interpretēt, kā arī pieprasīt papildu pasākumu īstenošanu. Iespējams, ka jauni problēmjautājumi būs jārisina tādās jomās kā valodu lietojums (Valodu likums, bilingvālisms Skopje pilsētā), bijušo albāņu izcelsmes kaujinieku statuss, teritoriālā organizācija (Kičevo, 2008), kā arī stāvoklis, kādā atrodas mazākas un izkliedētas kopienas, piemēram, turki, romi, serbi, bosnieši un valahi, kas veido 10,6 % no valsts iedzīvotājiem.

4.1.5 Neskatoties uz to, ka Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika aktīvi iesaistās iniciatīvā “Romu iekļaušanas dekāde 2005-2015”, šīs kopienas stāvoklis vēl aizvien izraisa bažas.

4.1.6 Agrāk pasākumi tiesiskuma stiprināšanai Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā tika īstenoti (pārāk) lēni, kas galvenokārt izskaidrojams ar strukturāliem trūkumiem likumu īstenošanas un tiesu sistēmā, politizētās valsts pārvaldes vājumu, kā arī korupciju un organizēto noziedzību. Pašlaik minētajās jomās ir vērojama zināma virzība uz priekšu. Pateicoties 2005. gada decembrī veiktajiem grozījumiem konstitūcijā, lielā mērā ir ieviests tiesiskais regulējums tiesu varas neatkarības un efektivitātes stiprināšanai. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valdība lielu uzmanību velta cīņai pret korupciju. 2007. gada maijā tika pieņemta jaunā Valsts Korupcijas novēršanas un apkarošanas programma. Tomēr ir nepieciešama spēcīga politiskā griba pastiprināt centienus, kas vērsti uz efektīvu korupcijas apkarošanu.

4.2 Attīstība sociālajā un ekonomikas jomā: izaugsme bezdarba apstākļos.

4.2.1 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika bija mazāk attīstīta nekā citas Dienvidslāvijas Federācijas republikas, un pēdējos sešus gadus pirms neatkarības atgūšanas Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tautsaimniecībā bija vērojams pagrimums. Pirmajiem neatkarības gadiem bija raksturīga makroekonomiskā nestabilitāte un fiskālā deficīta palielināšanās. Krīze reģionā, Grieķijas noteiktais embargo, ANO sankcijas pret Dienvidslāvijas Federālo Republiku, kā arī Kosovas krīze negatīvi ietekmēja ekonomisko un politisko situāciju valstī un bija tiešs cēlonis tam, ka valsts nespēja veltīt pienācīgu uzmanību politiskām un ekonomiskām reformām.

4.2.2 Ņemot vērā, ka Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā pastāv plaša vienprātība par ekonomikas politikas virzību, valstī pašlaik valda zināma makroekonomiskā stabilitāte un aizvien vairāk tiek liberalizēta tirdzniecība (dalība Pasaules tirdzniecības organizācijā (PTO) un Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības līgumā (CEFTA)). Tomēr par pietiekamu ekonomisko attīstību runāt ir pāragri.

4.2.3 Tas ir cēlonis augstajam nabadzības līmenim valstī, proti, 29,8 % Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iedzīvotāju dzīvo zem nabadzības robežas. Nabadzība ir tieši saistīta ar ļoti augstu bezdarba līmeni (36 %).

4.2.4 Tādu (negatīvu) parādību kā nabadzības, sociālās atstumtības, augsta bezdarba līmeņa un slikti funkcionējoša darba tirgus cēloņi ir lēna ekonomikas izaugsme (apmēram 4 %), neatbilstoša uzņēmumu struktūra (it īpaši nepietiekamais MVU skaits), neelastīgs darba tirgus, vāja izglītības sistēma un strauja iedzīvotāju skaita palielināšanās. Lai samazinātu nabadzības līmeni, valdība līdz šim nav īstenojusi aktīvu nodarbinātības politiku, bet bieži veikusi pasākumus sociālās labklājības jomā.

4.2.5 IKP pieaugums 2007. gada pirmajā ceturksnī bija 7 %, kas, iespējams, liecina par to, ka sācies ilgi gaidītais straujākas ekonomiskās attīstības posms.

4.3 Attīstība sociālajā un kultūras jomā: vispārējs uzticības trūkums.

4.3.1 Attiecības sabiedrībā raksturo plaši izplatīts uzticības, iecietības un kopienas apziņas trūkums. Jāatzīmē arī zemais uzticības līmenis publiskajām iestādēm. Tomēr pēdējos gados uzticība valdībai ir palielinājusies.

4.3.2 Saskaņā ar World Values aptaujas datiem iecietības rādītājs Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir 2,08, kas liecina par zemu sabiedrības iecietības līmeni. Ļoti liela ir neiecietība pret sociāli atstumtām grupām, piemēram, narkotiku lietotājiem, alkoholiķiem, homoseksuālistiem vai romiem. Arī kopienas apziņas līmenis ir zems; to nosaka, analizējot datus par komunālo pakalpojumu (transports, ūdens utt.) un nodokļu nemaksāšanu vai datus par valdības pabalstu izmantošanu.

5. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskā sabiedrība

5.1 Tiesiskā vide.

5.1.1 Apvienošanās tiesības garantē konstitūcija (20. pants) un tiesiskā ziņā regulē 1998. gadā pieņemtais Likums par iedzīvotāju apvienībām un fondiem.

5.1.2 Jāatzīmē, ka arodbiedrību un darba devēju apvienību darbība nav pietiekami regulēta, jo uz to attiecas vienīgi daži Darba likuma un Likuma par tirdzniecības uzņēmumiem panti. Steidzami jānosaka līdzvērtīgi spēles noteikumi sociālajiem partneriem, it īpaši tādēļ, lai garantētu viņu neatkarību. Tirdzniecības kameru darbību regulē īpašs likums.

5.1.3 Neraugoties uz nesenajiem uzlabojumiem (Likums par ziedojumiem un sponsorēšanu utt.), likumi par pilsoniskās sabiedrības organizāciju nodokļiem, kā arī nodokļu priekšrocībām labdarības veicējiem kavē turpmāko attīstību.

5.1.4 Pašreiz tiek izstrādāts jauns likums par iedzīvotāju apvienībām un fondiem. Paredzētas šādas nozīmīgas izmaiņas: plašākas tiesības izveidot pilsoniskās sabiedrības organizācijas, to saimnieciskās darbības noteikumi un sabiedriskā labuma organizācijas statusa noteikšana.

5.2 Skats uz Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsonisko sabiedrību.

5.2.1 Pilsoniskās sabiedrības organizāciju daudzveidība un reprezentativitāte.

5.2.1.1 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsonisko sabiedrību veido arodbiedrības, iedzīvotāju organizācijas, tirdzniecības kameras, kā arī baznīcas un reliģiskās kopienas. Darba devēju apvienības valstī ir jauna parādība, un tirdzniecības kameras (divas no tām darbojas valsts līmenī, proti, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ekonomikas palāta (SKM) un Tirdzniecības kameru apvienība (USKM)) vēl joprojām tiek uzskatītas par privātā sektora pārstāvjiem.

5.2.1.2 Darba devēju organizāciju attiecības sarežģī tas, ka tikai viena no tām (Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Darba devēju apvienība (ZRM)) ir Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ekonomikas un sociālo lietu padomes locekle. Otra organizācija, proti, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Darba devēju konfederācija (KRM), cenšas panākt to, lai Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas ESP nostāja būtu atvērtāka un iesaistošāka.

5.2.1.3 Arodbiedrības ir apvienojušās četrās konfederācijās: Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Arodbiedrību federācija (SSM), Neatkarīgo arodbiedrību konfederācija (KNS), Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Arodbiedrību organizāciju konfederācija (KSS) un Brīvo un neatkarīgo arodbiedrību apvienība (UNS). Minēto konfederāciju attiecības raksturo sāncensība un dažkārt pat naidīga attieksme ar personisku motivāciju. Tas ievērojami vājina to pozīcijas, it īpaši sarunās ar valdību.

5.2.1.4 Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir reģistrētas 5289 pilsoniskās sabiedrības organizācijas (2003. gads). Tās pārstāv gandrīz visas sociālās grupas, kas ir pilsonisko sabiedrību veidojošie elementi; mazāk pārstāvētas ir mazāk pārtikušas lauku kopienas un etniskās kopienas, it īpaši etniskie albāņi. Ļoti daudzas organizācijas (43 %) darbojas galvaspilsētā Skopje, savukārt lauku rajonos šādu organizāciju gandrīz nav.

5.2.2 Organizācijas līmenis un attiecības.

5.2.2.1 Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā darbojas apmēram 200 pilsoniskās sabiedrības jumta organizācijas. Vairums pilsoniskās sabiedrības organizāciju atkarībā no to veida vai mērķa grupas ir kādas apvienības, federācijas, platformas vai kādas citas jumta organizācijas locekles. Minētās jumta organizācijas būtiski sekmē Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskās sabiedrības konsolidāciju.

5.2.2.2 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskajai sabiedrībai liela uzmanība jāvelta saziņai, koordinācijai un sadarbībai. Sadarbība un dialogs starp darba devējiem, arodbiedrībām un citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām praktiski nenotiek. Tomēr jāpiebilst, ka pozitīvs piemērs šajā jomā ir Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Pilsoniskā platforma, kurā ir 29 locekļi.

5.3 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskās sabiedrības pozitīvās iezīmes un trūkumi.

5.3.1 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskajai sabiedrībai ir šādas pozitīvas iezīmes: iespēju nodrošināšana iedzīvotājiem, izteikta vēlme saglabāt mieru, dzimumu līdztiesību un vides ilgtspēju.

5.3.2 Pilsoniskajai sabiedrībai ir bijusi būtiska nozīme iespēju nodrošināšanā iedzīvotājiem, it īpaši sievietēm un sociāli atstumtām grupām. Palielinājusies sieviešu līdzdalība sabiedriskajā dzīvē (parlamentā, pašvaldībās un pilsoniskās sabiedrības organizācijās).

5.3.3 Laika posmā no 1996. līdz 2001. gadam visaktīvākās bija vides organizācijas. Pateicoties to mērķtiecīgai darbībai, izdevies panākt, ka vides ilgtspējas jautājumi ir valdības uzmanības centrā. Minētajām organizācijām vēl joprojām ir patiesas iespējas veicināt pozitīvu attīstību nākotnē.

5.3.4 Plurālisms raksturīgs visiem nozīmīgākajiem Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas organizētās pilsoniskās sabiedrības dalībniekiem un to darbībai, tomēr jāatzīmē, ka nozaru dialogs vēl ir jāattīsta un jāstiprina.

5.3.5 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskās sabiedrības trūkumi ir šādi: nepietiekama aktivitāte nabadzības izskaušanā, pārredzamības un pašregulācijas trūkums, nepietiekams atbalsts demokrātijas veicināšanā, dinamisma trūkums pilsoniskās sabiedrības un privātā sektora attiecībās, nepietiekami resursi, kā arī finanšu resursu nepietiekama diversifikācija (pašlaik vērojam liela atkarība no ārējiem līdzekļu devējiem).

5.3.6 Pagātnes mantojums, kā arī dažādā nostāja un atšķirīgā, bieži vien emocijām piesātinātā attieksme citam pret citu (un valsti) ievērojami kavē dialogu un darbību.

5.3.7 Sabiedrības uzticības līmenis baznīcām un reliģiskajām kopienām ir augsts; iedzīvotāju organizācijām sabiedrība uzticas mazāk, savukārt tirdzniecības kamerām un arodbiedrībām sabiedrība neuzticas, jo uzskata, ka strādājošo situācija kļūst aizvien sliktāka un šajā jomā netiek īstenoti attiecīgi pasākumi.

6. Sociālais un pilsoniskais dialogs, kā arī EESK un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Apvienotās konsultatīvās komitejas izveide

6.1 Sociālais dialogs.

6.1.1 Pamats.

Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir Starptautiskās Darba organizācijas (ILO) locekle un ir ratificējusi lielāko daļu no tās konvencijām. Tā nesen ir ratificējusi šādas konvencijas: 2002. gadā Konvenciju par bērnu darba sliktākajiem izpausmes veidiem (C182) un 2005. gadā Konvenciju par trīspusējām konsultācijām (starptautiskie darba standarti) (C144).

6.1.2 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ekonomikas un sociālo lietu padome.

Izveides sākuma posmā vēl atrodas iestāžu sistēma, kas ļautu veidot sociālo dialogu (it īpaši sistēma trīspusējam dialogam ar Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ekonomikas un sociālo lietu padomes starpniecību). Ekonomikas un sociālo lietu padome, ko izveidoja 1996. gadā, valsts līmenī vada trīspusējo dialogu (arodbiedrības un darba devēji kā valdības partneri). Padomes dalībnieku skaits tomēr ir ierobežots, jo to veido vienīgi Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Arodbiedrību federācijas (SSM) un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Darba devēju apvienības pārstāvji. Padomi vada darba lietu un sociālās politikas ministrs.

6.1.3 Situāciju lielā mērā sarežģī fakts, ka Ekonomikas un sociālo lietu padomes locekles nav darba devēju organizācijas un arodbiedrības, kas negatīvi vērtē tās darbību. Pastāv plaša vienprātība, ka pašreizējais tiesiskais regulējums jāgroza, kā arī jāprecizē līdzdalības padomē kritēriji. Šādu pieeju atbalsta arī valdība. Tomēr jāpiebilst, ka būs nepieciešamas ilgākas diskusijas, lai rastu apmierinošu risinājumu un izstrādātu jaunu tiesisko regulējumu Ekonomikas un sociālo lietu padomei.

6.1.4 Darba koplīgumi.

Publiskajā un privātajā sektorā ir divi vispārējo koplīgumu veidi, un dažādās nozarēs ir apmēram 24 koplīgumu veidi. Arodbiedrības patlaban ir izvirzījušas prasību iesaistīt 33 % attiecīgajā nozarē strādājošo kā sociālos partnerus sarunās par darba koplīgumiem. Šo priekšlikumu asi kritizē vairākas arodbiedrības, kas aicina ievērojami samazināt minēto slieksni. Turklāt ir bijis sarežģīti iegūt skaidrus pierādījumus par to, ka kāda organizācija patiešām ir sasnieguši šo slieksni.

6.2 Pilsoniskais dialogs un valdības jaunā stratēģija.

6.2.1 Pirmajā posmā valdības un pilsoniskās sabiedrības organizāciju attiecībām bija raksturīga ad hoc saziņa, kā arī tāda paša veida risinājumi. Pirmais solis ceļā uz institucionalizētām attiecībām tika sperts 2004. gada novembrī, valdībā izveidojot Pilsoniskās sabiedrības nodaļu.

6.2.2 Valdības un pilsoniskās sabiedrības sadarbības stratēģija, kā arī Rīcības plāns tās īstenošanai tika pieņemts 2007. gada janvārī. Minētais dokuments ir plaša konsultāciju procesa rezultāts.

6.2.3 Stratēģijas galvenie mērķi ir šādi: pilsoniskās sabiedrības līdzdalība politikas veidošanas procesā, pilsoniskās sabiedrības iesaistīšana ES integrācijas procesā, pilsoniskās sabiedrības darbībai labvēlīgāku apstākļu radīšana, tiesiskā regulējuma pilnveidošana un nostiprināšana ar mērķi uzlabot pilsoniskās sabiedrības darbības nosacījumus, kā arī starpiestāžu un starpnozaru sadarbības iedibināšana.

6.3 EESK un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Apvienotās konsultatīvas komitejas (AKK) izveide.

6.3.1 Visas ieinteresētās puses valstī uzskata, ka EESK un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Apvienotās konsultatīvās komitejas izveidei ir liela nozīme, un aicina izveidot minēto komiteju pēc iespējas ātrāk.

6.3.2 Komiteja, kurā iesaistītas dažādas ieinteresētās puses, var būt efektīvs instruments, lai Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un tās organizēto pilsonisko sabiedrību tuvinātu Eiropas Savienībai, kā arī veicinātu pilsoniskās sabiedrības organizāciju dialogu valsts līmenī.

6.3.3 Visām iesaistītajām pusēm jāpieliek īpašas pūles, lai nodrošinātu, ka Apvienotās konsultatīvas komitejas locekļu izraudzīšanās process Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir atklāts, pārskatāms un demokrātisks un minētie locekļi likumīgi pārstāv attiecīgu grupu intereses.

7. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, ES un Balkānu reģions

7.1 Eiropas Savienības un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas attiecības — situācijas atspoguļojums.

7.1.1. Kandidātvalsts.

Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir kandidātvalsts un gatavojas iestāšanās sarunām ar ES. Tā bija pirmā no Rietumbalkānu reģiona valstīm, kas 2001. gada aprīlī parakstīja Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu. Saloniku sammitā, kas notika 2003. gada 19.–21. jūnijā, tika izteikta apņemšanās Rietumbalkānu valstīm sniegt lielāku pievienošanās atbalstu. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valdība 2005. gada 14. februārī iesniedza atbildes uz Eiropas Komisijas anketas jautājumiem, un, pamatojoties uz aptaujas rezultātiem, Eiropas Komisija 2005. gada 9. novembrī sniedza pozitīvu atzinumu un pēc tam Eiropadome 2005. gada 16. decembrī nolēma Bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai piešķirt kandidātvalsts statusu.

7.1.2. Tirdzniecība ar ES.

Kopējais eksporta apjoms 2006. gadā sasniedza 1,43 miljardus euro, savukārt kopējais importa apjoms — 2,25 miljardus euro. Tirdzniecība ar ES veido 51,85 % no kopējā eksporta apjoma, savukārt preču imports no ES dalībvalstīm veido 44 % no kopējā importa apjoma. Pieci nozīmīgākie Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tirdzniecības partneri Eiropas Savienībā ir Vācija, Grieķija, Itālija, Slovēnija un Polija.

Tirdzniecības jomā ir jārisina šādas problēmas: nepietiekama robeždienestu integrācija, jaunu tehnoloģiju un elektronisko muitas procedūru trūkums, jautājumi saistībā ar muitas deklarācijām, tādu laboratoriju trūkums, kas izdod apliecības par produktu atbilstību (it īpaši lauksaimniecības nozarē).

7.1.3. Vīzas.

Lai veidotu saikni ar ES, ļoti svarīgs faktors ir iedzīvotāju mobilitāte, it īpaši tādās jomās kā uzņēmēju sadarbība, izglītība un kultūras apmaiņa. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Eiropas Savienība 2007. gada 18. septembrī parakstīja Līgumu par vīzu režīma atvieglošanu un atpakaļuzņemšanu, kas ir pārejas solis ceļā uz abpusēju bezvīzu režīmu. Dialogs par bezvīzu režīmu tika uzsākts 2008. gada 20. februārī.

7.1.4. ES atbalsts.

ES atbalsts Bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai laika posmā no 1992. līdz 2006. gadam sasniedza 800 miljonus euro. Laika posmā no 2007. līdz 2009. gadam ES ir apņēmusies piešķirt 210 miljonus euro.

7.2 Pilsoniskās sabiedrības loma ES integrācijas procesā.

7.2.1 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoniskajai sabiedrībai Eiropas integrācija ir nozīmīgs izaicinājums. Ņemot vērā pievienošanās procesa specifiku, Eiropas integrācija ir spēcīgs pilsoniskās sabiedrības turpmākās attīstības virzītājspēks. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas palīdz iedibināt jaunas vērtības, piemēram, līdzdalības demokrātiju, iekļautību, vienlīdzību, pārredzamību un atbildību. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas arī būtiski veicina Balkānu reģiona tradicionālās daudzkultūru un multietniskās sabiedrības un postmodernās Eiropas saprašanos.

7.2.2 Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valdība ir atzinusi pilsoniskās sabiedrības nozīmi ES integrācijas procesā, izvirzot to par vienu no savas stratēģijas mērķiem.

7.2.3 Pēc CARDS programmas (Kopienas palīdzība rekonstrukcijai, attīstībai un stabilizācijai) uzsākšanas 2001. gadā ES atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai ir palielinājies. Atbalstu saņēma vairākas pilsoniskās sabiedrības iniciatīvas, piemēram, tika sniegta tehniska palīdzība, lai izstrādātu valdības un pilsoniskās sabiedrības sadarbības stratēģiju, kā arī atbalsts Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Pilsoniskajai platformai.

7.3 Balkānu reģions un sadarbība.

7.3.1 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika aktīvi veicina reģionālo sadarbību, īstenojot savu apņemšanos attīstīt divpusējās attiecības un labu kaimiņattiecību politiku. Tā aktīvi piedalās tādās reģionāla mēroga iniciatīvās kā Reģionālās sadarbības padomes izveide (Dienvidaustrumeiropas sadarbības process (SEECP)), Enerģētikas Kopienas līgums, Eiropas Kopējā gaisa telpa, Dienvidaustrumeiropas Sadarbības iniciatīva (SECI), kā arī Centrāleiropas Brīvas tirdzniecības nolīgums (CEFTA). Jāatzīmē, ka valsts un vietējā līmeņa prese ir īpaši atbildīga par šo procesu veicināšanu.

7.3.2 Reģionāla mēroga tīklu izveide un reģionālā sadarbība kļūst aktīvāka arī citās jomās, tostarp arī pilsoniskās sabiedrības sadarbība reģionālajā līmenī. Kopīgās veiksmīgās iniciatīvās iesaistās Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas darba devēju organizācijas, arodbiedrības un citas pilsoniskās sabiedrības organizācijas.

Briselē, 2008. gada 12. martā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Dimitris DIMITRIADIS

(1) Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā 2001. gada sākumā notika bruņotas sadursmes un etnisko kopienu attiecības bija iestājusies krīze. Šīs kritiskās situācijas politiskais risinājums bija pamatnolīgums (kas pazīstams arī kā Ohridas nolīgums), par ko 2001. gada 13. augustā vienojās četras vadošās politiskās partijas un garantu statusā bija Republikas prezidents, kā arī starptautiskā kopiena (ES un ASV). Minētā nolīguma mērķis ir saglabāt valsts integritāti un vienotību, veicināt demokrātiju un pilsonsikās sabiedrības attīstību, veicināt Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas integrāciju Eiroatlantiskajās organizācijās, kā arī daudzkultūru sabiedrības attīstību, līdzvērtīgi iesaistot visas etniskās kopienas. Pamatnolīguma likumdošanas daļa tika īstenota pēc četriem gadiem, proti, 2005. gada jūlijā.

(2) Early Warning Report — Former Yugoslav Republic of Macedonia, UNDP, Skopje, 2007. gada jūnijs.