LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 21.04.2004. 
KOM(2004) 279 gal īgā redakcija 
2004/0084 (COD) 
Priekšlikums 
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKT ĪVA 
par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienl īdzīgas iespējas un attieksmi pret 
vīriešiem un sieviet ēm nodarbin ātības un profesijas jaut ājumos 
(pārstrādātā versija) 
  
(iesniegusi Komisija) 
 
LV 2   LV PASKAIDROJUMA RAKSTS  
1. VISPĀRĪGI APSV ĒRUMI 
Šī priekšlikuma Eiropas Parlamenta un Padomes direkt īvai mērķis ir vienk āršot, moderniz ēt 
un uzlabot Kopienas ties ības tajā jomā, kas paredz vien ādu attieksmi pret v īriešiem un 
sievietēm, apvienojot vienot ā tekstā direktīvu noteikumus, kuras saista to priekšmets, lai 
iedzīvotāju labā padarītu Kopienas ties ību aktus skaidr ākus un efekt īvākus. Šis direkt īvas 
priekšlikums pamatojas ar ī uz jaunās juridisk ās un politisk ās vides visp ārējo kontekstu, kas 
cenšas vērst Savien ību atvērtāku, saprotam āku un vair āk saistītu ar ikdienas dz īvi.  
Vienāda attieksme pret v īriešiem un sieviet ēm ir viens no Eiropas Savien ības 
pamatprincipiem. S ākumā to noteica Romas L īgumā izklāstītie primāro tiesību aktu 
noteikumi, un kopš t ā laika to ir pastiprin ājuši turpm ākie grozījumi, tādējādi veidojot 
neatņemamu Eiropas Savien ības sociālās politikas sast āvdaļu. 
Vienlīdzīgas attieksmes princips ir att īstījies no atseviš ķā noteikuma par vienl īdzīgu 
atalgojumu Romas L īgumā līdz ļoti svarīgam un plašu jaut ājumu loku aptverošam ties ību aktu 
kopumam vienl īdzības jomā, kas ir tāda Eiropas iez īme, kas izvirza to priekšgal ā starptautisk ā 
mērogā. EK Līguma 2. pant ā vienlīdzība starp v īriešiem un sieviet ēm ir atz īta par 
pamatprincipu un vienu no Kopienas m ērķiem. Turkl āt saskaņā ar EK L īguma 3. panta 
2. punktu Kopienai ir pieš ķirta īpašs uzdevums, t.i. vienl īdzību starp v īriešiem un sieviet ēm 
iekļaut visos t ās pasākumos. 
Amsterdamas L īgums ievērojami palielin āja primāro tiesību aktu un Eiropas Savien ības spēju 
veikt pasākumus vien ādu iespēju un vienl īdzīgas attieksmes pret sieviet ēm un vīriešiem jom ā, 
sniedzot Kopienas likumdev ējam īpašu juridisko pamatu (EK L īguma 13., 137., 141. pants). 
Šajās Līguma izstr ādnēs skaidri ietverts Tiesas spriedums par to, ka dzimumu diskrimin ācijas 
izbeigšana ir pamatties ību daļa. Tiesa ir uzsv ērusi, ka 141. pants (t āpat kā iepriekš EK 
Līguma bijušaj ā 119. pant ā) veido da ļu no Kopienas soci ālajiem m ērķiem, kas nav tikai 
Ekonomisk ā Savienība, bet ir paredz ēta, lai taj ā pašā laikā kopīgiem spēkiem nodrošin ātu 
sociālo progresu un mekl ētu veidus, k ā nemitīgi uzlabot dz īves un darba apst ākļus. Tiesa ir 
secinājusi, ka EK L īguma 141. pant ā izklāstītais ekonomiskais m ērķis ir pakārtots tajā pašā 
pantā izklāstītajam soci ālajam mērķim, kurā izteiktas pamatties ības1. 
Arī Eiropas Savien ības Pamatties ību hartas, ko parakst īja Nicā 2000. gada 7. decembr ī, 
23. pantā vienlīdzība starp sieviet ēm un vīriešiem ir atz īta kā pamatprincips. 
Ievērojami pan ākumi ir g ūti arī saistībā ar sekund ārajiem ties ību aktiem. Sp ēkā esošās 
direktīvas ir rad ījušas juridisko pamatu radik ālām izmaiņām valstu ties ību aktos, attieksmei 
un praksei, kam ēr Tiesa ar t ās precedenta ties ībām ir palīdzējusi noskaidrot un t ālāk attīstīt 
vienādas attieksmes principa interpret āciju un apjomu.  
No pirmās direktīvas (75/117/EEK) par vienl īdzīgu atalgojumu, ko pie ņēma 1975. gad ā uz 
bijušā 100. panta pamata un kas t ālāk ieviesa un piem ēroja EK L īguma bijušo 119. pantu, 
vienādās attieksmes apjoms ir paplašin āts, lai ietvertu citas soci ālās politikas jomas. 
1976. gad ā uz EK L īguma bijuš ā 235. panta pamata pie ņēma otru direkt īvu, kas apskat īja 
vienlīdzīgu attieksmi attiec ībā uz darba, profesion ālās izglītības un izaugsmes iesp ējām un 
                                                 
1 2000. gada 10. febru āra Tiesas spriedums. De utsche Post AG v Elisabeth Sievers (C-270/97) un 
Brunhilde Schrage (C-271/97). Apvienot ās lietas C-270/97 un C-271/97. ECR 2000 I-00929. lpp. 
 
LV 3   LV darba apst ākļiem (Direkt īva 76/207/EEK). 1979. gad ā u z  E K  L īguma bijuš ā 235. panta 
pamata pie ņēma trešo direkt īvu (79/7/EEK) saist ībā ar pakāpenisku vienl īdzīgās attieksmes 
principa īstenošanu soci ālā nodrošinājuma (ar likumu noteikto sist ēmu) jautājumos.  
1986. gad ā pieņēma divas n ākamās direktīvas, vienu uz EK L īguma bijuš ā 100. un 235. panta 
pamata saist ībā ar sociālā arodnodrošin ājuma sistēmu (86/378/EEK), un otra uz EK L īguma 
bijušā 235. panta pamata par to, k ā piemērot vienl īdzīgas attieksmes principu pret 
pašnodarbin ātiem vīriešiem un sieviet ēm, tostarp lauksaimniec ībā nodarbin ātiem, un par 
pašnodarbin ātu grūtnieču un māšu aizsardz ību (86/613/EEK).  
Turpmākās Līguma modifik ācijas ļāva pieņemt direkt īvas uz jauna tiesisk ā pamata un saska ņā 
ar citām proced ūrām, kas cita starp ā uzsvēra to, kāda nozīme ir soci ālajiem partneriem 
vienlīdzības jom ā, konkrēti direkt īvu par gr ūtniecības un maternit ātes aizsardz ību 
(92/85/EEK), ko pie ņēma uz EK L īguma bijuš ā 118.A panta pamata, un direkt īvu par bērnu 
kopšanas atva ļinājumu (96/34/EK). Direkt īva 96/34/EK bija pirm ā direktīva, ko pie ņēma pēc 
sociālo partneru pirm ā līguma Kopienas l īmenī pēc Māstrihtas līguma saska ņā ar Nolīgumu 
par sociālo politiku, kas pievienots Protokolam (Nr. 14) par soci ālo politiku, kas pievienots 
Eiropas Kopienas dibin āšanas līgumam, un jo īpaši tā 4. panta 2. punktu. 
Pēc virknes svar īgu Eiropas Kopienu Tiesas l ēmumu pie ņemšanas p ēc Barber  lietas bija 
nepieciešams pie ņemt Direkt īvu 96/97/EK, ar ko groza Direkt īvu 86/378/EEK, lai 
nodrošinātu atbilstību starp Direkt īvu 86/378 un bijušo 119. pantu (jauno 141. pantu), k ā to 
interpretējusi Tiesa Barber un turpm ākajos spriedumos.  
Tiesas prakse un nepieciešam ība pēc Kopienas ties ību aktu efektivit ātes pamudin āja Padomi, 
pamatojoties uz Kopienas priekšlikumu, pie ņemt Direkt īvu 97/80/EK par pier ādīšanas 
pienākumu saska ņā ar Nolīgumu par soci ālo politiku, kas pievienots Protokolam (Nr. 14) par 
sociālo politiku, kas pievienots Eiropas Kopienas dibin āšanas līgumam, un jo īpaši tā 2. panta 
2. punktu. 
Balstoties uz daž ādiem tiesiskajiem pamatiem, sp ēkā esošās direktīvas (ar to groz ījumiem) 
nodrošina stingru ties ību aktu vidi. Tom ēr nav šaubu, ka t ās nepieciešams papildin āt un 
vienkāršot, lai garant ētu lielāku skaidr ību un noteikt ību visā paplašinātajā Savienībā un tās 
būtu vieglāk lasāmas.  
Nesen pie ņemtie Direkt īvas 76/207/EEK groz ījumi ar Direkt īvu 2002/73/EK, ko pie ņēma uz 
īpaša EK L īguma 141. panta 3. punkta juridisk ā pamata, ko ieviesa ar Amsterdamas L īgumu, 
arī parādīja to, ka likumdev ējs piekrīt tam, ka ir re āla vajadz ība atjaunin āt spēkā esošās 
direktīvas (no kur ām dažas ir divdesmit gadus vecas). Direkt īvā 2002/73/EK ņemtas vērā 
jaunās Līguma izstr ādnes (tiesiskie l īdzekļi vienlīdzīgas attieksmes principa ieviešanai un 
darbs vienl īdzības starp v īriešiem un sieviet ēm sasniegšanai tika iev ērojami pastiprin āts pēc 
Amsterdamas L īguma), Tiesas prakse (kas iev ērojami att īstīja vienlīdzīgas attieksmes 
principu) un citi l īdzīgie pieņemtie ties ību akti (2000/43/EK un 2000/78/EK, pamatojoties uz 
EK 13. pantu). 
 
LV 4   LV Saistībā ar šo ties ību akti par vienl īdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm ir noteikti k ā 
prioritārās politikas jomas vienk āršošanai, moderniz ēšanai un uzlabošanai2. Tiesību aktu 
vides vienk āršošanas un uzlabošanas visp ārīgais mērķis ir īpaši svar īgs vienlīdzīgās 
attieksmes ties ību aktu gad ījumos, jo atseviš ķus vīriešus un sievietes tas ietekm ē tiešā veidā, 
un ir nepieciešams, lai to atseviš ķās tiesības tiktu skaidri noteiktas.  
2. APSPRIEŽU REZULT ĀTI UN IETEKMES NOV ĒRTĒJUMS  
Komisija 2003. gada j ūlijā uzsāka apspriedes internet ā3, kuru mērķis bija uzaicin āt dalībvalstis 
un citas ieinteres ētās puses (soci ālos partnerus, nevalstisk ās organiz ācijas (NVO), sieviešu 
asociācijas, kā arī privātpersonas) paust savus uzskatus par Komisijas iniciat īvu. Apspriedes 
pamatojās uz izvēles dokumentiem, nosakot tr īs izvēles variantus, p ēc kuriem var ētu vadīties 
tiesību aktu vienk āršošanas, moderniz ācijas un uzlabošanas proces ā vienlīdzīgas attieksmes starp 
sievietēm un vīriešiem jom ā. No dalībvalstīm, sociālajiem partneriem, iest ādēm, kas nodarbojas 
ar vienlīdzīgās attieksmes jaut ājumiem, un NVO tika sa ņemtas trīsdesmit atsauksmes. Visi 
komentāri bija konstrukt īvi. Lielākajā daļā atbilžu bija pausts uzskats, ka nepieciešama 
vienkāršošana, moderniz ācija un uzlabošana. Kopum ā valdības, kas atbild ēja, kā arī nozaru, 
tirdzniecības un liber ālo profesiju ieinteres ētās puses mekl ēja pieeju, kas ietv ēra nelielas 
izmaiņas, kamēr par daudz plaš āka mēroga izmai ņas Kopienas ties ību aktu sist ēmā atbalstīja 
darba ņēmēju un NVO p ārstāvji. 
2003. gada 3. oktobr ī notika neform āla sanāksme ar ekspertiem no dal ībvalstīm, pievienošan ās 
un EFTA valst īm. Sanāksmē tālāk tika izskaidroti un padzi ļināti apspriesti politikas izv ēles 
varianti. Komisijas iniciat īva izskaidrot un vienk āršot Kopienas ties ību aktus, saglab ājot acquis , 
tika plaši pie ņemta kā pareizā pieeja. Daži dal ībnieki atbalst īja tīru kodifik āciju, bet izr ādījās, ka 
citi vairāk atbalstīja mērenas izmai ņas, pārstrādājot spēkā esošos ties ību aktus, kam ēr daži citi, 
savukārt, atbalstīja daudz plaš āku pieeju. Tika uzsv ērta pašreiz ējā acquis  pilnīgas saglab āšanas 
nozīme, integr ējot Tiesas spriedumus, kas ir stabila jurisprudence.  
Notika ar ī neoficāla viedok ļu apmaiņa ar ES l īmenī pārstāvētajiem soci ālajiem partneriem 
(UNICE, CEEP, UE APME, EAK).  
Komisijas padomdev ēja komiteja par vienl īdzīgām iespējām 2003. gada 19. oktobr ī pieņēma 
atzinumu par šo jaut ājumu, tajā pašā laikā paskaidrojot, ka ņemot vērā Komitejas b ūtību un tās 
locekļu statusu, atzinums neatspogu ļo un nav saistošs dal ībvalstu vald ībām. Atzinums ir par labu 
jaunai pārstrādātai direktīvai, kas ietver direkt īvu par maternit āti. UNICE, UEAPME un CEEP 
pārstāvji pieņēma atseviš ķu nostāju, kas pievienota atzinumam, par labu vienk āršošanai bez 
spēkā esošo ties ību aktu izmai ņām. 
Komisijas dienesti ar ī veica paplašin ātu ietekmes nov ērtējumu (pievienots k ā pielikums).  
Ņemot vērā EK vienl īdzīgas attieksmes ties ību aktu sist ēmas uzlabošanas iesp ējamu 
visaptverošu anal īzi, izskatās, ka jauna p ārstrādāta direktīva vislabāk atbilstu Kopienas acquis  
atjaunināšanas, vienk āršošanas, moderniz ēšanas un uzlabošanas pras ībām šajā jomā. Tādēļ ir 
izvirzīts priekšlikums iesniegt direkt īvu, kas: 
                                                 
2 Komisijas pazi ņojums Padomei, Eiropas Parlamentam un Ekonomikas un soci ālo lietu komitejai, 
24.1.2003., "Kopienas acquis  papildināšana un vienk āršošana", KOM(2003)71 gal īgais. 
3 http://europa.eu.int/comm/employment_social/news/2003/jul/consultation_en.html. 
 
LV 5   LV – ir vienots saska ņots teksts uz konsolid ētu direktīvu pamata, skaidri struktur ēts 
atsevišķās nodaļās ar horizont āliem un konkr ētiem noteikumiem un saska ņotām 
definīcijām. Teksts atspogu ļo saistību starp vienl īdzīgas attieksmes aspektiem un 
norāda, kā tie ir savstarp ēji saistīti, ievērojot vienotus principus. 
– atspoguļo skaidri noteiktu praksi un t ādējādi papildina juridisko noteikt ību un 
skaidrību. 
– skaidri atspogu ļo Direktīvas 2002/73/EK horizont ālo noteikumu piem ērošanu un 
direktīvas par pier ādīšanas pien ākumu diskrimin ācijas gadījumos, kas pamatojas uz 
dzimumu, groz ījumiem l īdz vienl īdzīgai darba samaksai un soci ālā 
arodnodrošin ājuma sistēmām.  
– sniedz nepieciešamo atbalstu, lai pa ātrinātu vienlīdzīgās attieksmes efekt īvu 
īstenošanu nol ūkā sasniegt Kopienas soci āli ekonomisk ās politikas m ērķus. 
Šis priekšlikums atspogu ļo iespēju apvienot visas direkt īvas, ar ko īsteno vien ādu atalgojuma 
principu gan v īriešiem, gan sieviet ēm (ietverot vienl īdzīgu attieksmi soci ālās nodrošin ājuma 
sistēmās), kā arī direktīvas par vienl īdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz 
darba, profesion ālās izglītības un izaugsmes iesp ējām un darba apst ākļiem, un direkt īvas par 
pierādīšanas pien ākumu. 
Šis priekšlikums paredz ēts vairākiem nolūkiem: pirmk ārt, draudz īguma pret las ītājiem un 
skaidrības labad tas tiek izdots k ā vienots dokuments; tas pilnveido vienl īdzīgas attieksmes 
pret vīriešiem un sieviet ēm principa īstenošanu attiec ībā uz darbu un profesij ām; visbeidzot, 
tas šajā jomā uzlabo acquis , integrējot Tiesas praksi. 
3. DIREKT ĪVAS PRIEKŠLIKUM Ā NOTEIKTIE PAS ĀKUMI 
No vispārīgā viedokļa priekšlikuma Eiropas Parl amenta un Padomes direkt īvai mērķis ir 
īstenot vienl īdzīgas attieksmes principu jaut ājumos, kuri skarti iepriekš ējās direktīvās, kas 
pārgrupētas vienā tekstā. Tādēļ priekšlikuma m ērķis ir: 
- nodrošin āt vienlīdzīgu iespēju un vienl īdzīgas attieksmes pret v īriešiem un sieviet ēm 
principa īstenošanu un piem ērošanu jaut ājumos, kas attiecas uz pieeju darbam, profesion ālai 
izglītībai un izaugsmes iesp ējām, un darba apst ākļiem, ietverot vienl īdzīgu atalgojumu par 
tādu pašu darbu vai par l īdzīgi kvalific ējamu darbu, un  
- nodrošin āt, lai dal ībvalstis sav ā tiesību aktu sist ēmā ievieš pas ākumus vien ādas darba 
samaksas un vienl īdzīgas attieksmes principu efekt īvākai īstenošanai, kas nepieciešams, lai 
visiem darbiniekiem, kas uzskata, ka vi ņiem nodar īts kaitējums, nepiem ērojot vienl īdzīga 
atalgojuma principu, b ūtu iespējams noteikt/apstiprin āt tiesības tiesā, pēc tam kad izmantota 
citu kompetentu iest āžu palīdzība. 
Pašreizējā priekšlikuma b ūtiskākie jaunin ājumi ir šādi: 
- Eiropas Kopienu Ti esas prakses integr ācija, kas jo īpaši attiecas uz: 
 
LV 6   LV - vienādu darba samaksu, kas attiecin āma uz vienotu avotu – spriedumiem Lorensa, k ā arī 
Alonbija liet ā4 - (skatīt pašreizējā priekšlikuma 4. Pantu un 9. ievada punktu); 
- vienlīdzīgu attieksmi un ier ēdņu pensiju sist ēmās – Beunes Tiesas prakse Evrenopoulos un 
Niemi lietas spriedumos5 – (skat īt pašreiz ējā priekšlikuma 6. panta 2. punktu un 
12. apsvērumu); 
- strādājošu grūtnieču aizsardz ības palielin āšanas preciz ēšanu attiec ībā uz visiem darba 
nosacījumiem un ne tikai uz ties ībām atgriezties sav ā iepriekšējā darbā vai līdzvērtīgā amatā – 
grozījumi, kas ieviesti ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 2. punkta 7. apakšpunktu, ar ko 
aizvieto Direkt īvas 76/207/EEK 2. pantu saska ņā ar Eiropas Kopienu Ti esas praksi – (skat īt 
pašreizējā priekšlikuma 15. panta 1. un 2. punktu);  
- Direktīvas 2002/73/EK defin īciju piem ērošanu vis ām pašreiz ējā priekšlikum ā ietvertajām 
jomām (skatīt pašreizējā priekšlikuma 2. pantu un 5. apsv ērumu); 
- noteikumu par pier ādījuma pien ākumu attiecin āšanu uz vis ām jomām, kas ietilpst 
priekšlikuma materi ālajā jomā, kas garant ē vienlīdzīgas attieksmes principa efektivit āti, kas 
pēc analoģijas skatīta attiecībā uz nediskrimin āciju direkt īvas 13. pant ā (skatīt pašreizējā 
priekšlikuma 20. pantu); 
- asociāciju, kam ir likum īga interese, ties ību aizsardz ības noteikumu, kas īstenoti ar 
Direktīvu 2002/73/EK, attiecin āšana uz cit ām šajā priekšlikum ā ietvertajām jomām – saska ņā 
ar Direkt īvas 2002/73/EK izdar ītajām izmaiņām – (skat īt pašreizējā priekšlikuma 17. panta 
2. punktu); 
- noteikuma, kas preciz ē valsts likumu jaut ājuma par s ūdzību iesniegšanas termi ņu, 
attiecināšanu uz vis ām citām šajā priekšlikum ā ietvertaj ām jomām – saska ņā ar 
Direktīvas 76/207/EEK 6. pantu, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 2002/73/EK – (skat īt 
pašreizējā priekšlikuma 17. panta 3. punktu); 
- Tiesas prakses par sankcij ām/sodiem attiecin āšanu uz vis ām citām šajā priekšlikum ā 
ietvertajām jomām – saska ņā ar Direkt īvu 2002/73/EK izdar ītajiem groz ījumiem - (skat īt 
pašreizējā priekšlikuma 18. un 26. pantu); 
- noteikumu par instit ūcijām, kas veicina vienl īdzīgu attieksmi, k ā arī noteikumu par soci ālo 
dialogu attiecin āšanu uz vis ām citām šajā priekšlikum ā ietvertaj ām jomām – saska ņā ar 
Direktīvas 2002/73/EK izdar ītajiem groz ījumiem - (skat īt pašreizējā priekšlikuma 21. un 
23. pantu);  
- dzimumu l īdztiesības jautājuma iesaist īšanas pien ākuma attiecin āšanu uz vis ām citām šajā 
priekšlikum ā ietvertaj ām jomām – saska ņā ar EK L īguma 3. panta 2. punktu un 
Direktīvas 76/207/EEK 1. panta 1.a punkt u, kas ievietots ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 
1. punktu – (skat īt pašreizējā priekšlikuma 29. pantu); 
                                                 
4 Tiesas 2002. gada 17. septembra spriedums. A. G. Lawrence and Others v Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group un Mitie Secure Services Ltd. Lieta C-320/00. Eiropas Kopienu Tiesas 
prakses apkopojums 2002 I-07325. lpp. un Allonby, C-256/01 
5 1994. gada 28. septembra Tiesas spriedumi Lieta C-7/93 Beuene ECR 1994 I-4471. lpp.; 1997. gada 
17. aprīļa Lieta C-147/95 Evrenopoulos, ECR 1997 I-2057. lpp.; un 2002. gada 12. septembra Lieta C-
351/00 Neimi, ECR 2002 I-07007. lpp. 
 
LV 7   LV - pārskatīšanas noteikuma ieviešana – tas ir standarta noteikums - (skat īt pašreiz ējā 
priekšlikuma 32. pantu). 
Priekšlikums ir iedal īts šādās piecās sadaļās. 
I SADAĻA VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI  
Šajā sadaļā ir norādīts priekšlikuma m ērķis, t.i., nodrošin āt vienādu iespēju un vienl īdzīgas 
attieksmes principa pret v īriešiem un sieviet ēm piemērošanu nodarbin ātības un profesijas 
jautājumos. 
Šajā sadaļā paredzēta arī Direktīvā 2002/73/EK ietverto defin īciju (par tiešo un netiešo 
diskrimin āciju, uzm ākšanos un seksu ālo uzmākšanos) piem ērošana jaut ājumiem, ko apl ūko 
citās priekšlikum ā pārgrupētās direktīvas. Tā ietver arī darba samaksas defin īciju, kas noteikta 
EK Līguma 141. panta 2. punkt ā, kā arī sociālā arodnodrošin ājuma sist ēmu definīciju, kas 
ietverta Direkt īvā 86/378/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 96/97/EK. 
Šis direkt īvas priekšlikums, cikt āl tas attiecas uz person ālo jomu, attiecas uz visiem 
strādājošajiem un person ām, kas uzskata, ka pie tiem pieder. 
II SADAĻA ĪPAŠIE NOTEIKUMI  
Šajā sadaļā ir trīs nodaļas: viena par vienl īdzīgu atalgojumu par t ādu pašu darbu vai 
līdzvērtīgu darbu, otra par vienl īdzīgas attieksmes principu soci ālā arodnodrošin ājuma 
sistēmā un trešā par vienl īdzīgas attieksmes principu pret v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz 
darba, profesion ālās izglītības un izaugsmes iesp ējām un darba apst ākļiem.  
1.nodaļa Vienlīdzīga atalgojuma princips  
Šī nodaļa atbilst galvenajiem Direkt īvas 75/117/EEK noteikumiem. T ā arī ietver nesen 
pieņemto Tiesas praksi.6 Ir svarīgi ievērot, ka kopš 1976. gada 8. apr īļa (Defrenne II  
sprieduma diena)7 Eiropas Kopienu Tiesa ir pazi ņojusi, ka bijušais EK L īguma 119. pants 
(jaunais 141. pants) par vienl īdzīgu atalgojumu ir noteikums ar tiešu ietekmi. Kopš 
1970. gada (kopš sprieduma Defrenne I lietā)8 Tiesa ir izstr ādājusi praksi par vienl īdzīgu 
atalgojumu, skaidri nosakot EK L īguma bijuš ā 119. panta, k ā arī Direktīvas 75/117/EEK 
darbības jomu. 
Saistībā ar šo šķiet, ka pašlaik sekund ārie tiesību akti par vienl īdzīga atalgojuma principu, t.i., 
Direktīva 75/117/EEK par vienl īdzīgu atalgojumu, piln ībā neatspogu ļo Eiropas Kopienu 
Tiesas nesen pie ņemto praksi. Direkt īvas 75/117/EEK atcelšana un t ās aizvietošana ar jaunu 
vienotu p ārstrādātu direktīvu uz pašreiz ējā priekšlikuma pamata skaidri noteiktu vienl īdzīga 
atalgojuma principa saturu, jo jaun ā direktīva pilnībā atspoguļos atalgojuma interpret āciju, 
kas paredz ēta EK Līgumā, un kā to interpret ē Eiropas Kopienu Tiesa. To pan āk, integrējot 
Alonbija9, kā arī Lorensa spriedumu10 šīs direktīvas 4.pant ā. Turklāt atalgojuma j ēdziens 
                                                 
6 Tiesas 2002. gada 17. septembra spriedumi. A. G. Lawrence and Others v Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group un Mitie Secure Services Ltd. Lieta C-320/00. Eiropas Kopienu Tiesas 
prakses apkopojums 2002 I-07325.lpp. un Allonby, C-256/01 
7 1976. gada 8. apr īļa spriedums. Lieta C-43/75 , ECR. 1976. 455. lpp. 
8 1971. gada 25. maijs, C-80/70 Defrenne v Belgian State ECR 1971 445. lpp. 
9 Spriedums 13.01.2004. 
10 (2002) ECR I-7325 
 
LV 8   LV saistībā ar ierēdņu pensiju sist ēmu, kas atspogu ļotas Niemi11 un Beunes liet ās,12 ir ietvertas š īs 
direktīvas 6. pant ā.  
Ir svarīgi ievērot, ka Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 3. punkta 1. apakšpunkta c) da ļā jau ir 
noteikts, ka vienl īdzīgas attieksmes principa piem ērošana noz īmē, ka nedr īkst būt nekādas 
tiešas vai netiešas dzimumu diskrimin ācijas valsts vai priv ātajā sektorā, tostarp valsts 
institūcijās cita starp ā attiecībā uz Direkt īvā 75/117/EEK paredz ēto atalgojumu.  
Šīs prakses kopsavilkums,, kas jau veido Kopienas acquis  daļu, varētu būt šāds:  
- Līdzvērtīgs darbs  
Tiesa ir nor ādījusi, ka 141. panta 1. punkt ā ir izklāstīts princips par to, ka par t ādu pašu darbu 
vai par līdzvērtīgu darbu ir j āsaņem tāds pats atalgojums neatkar īgi no tā, vai to veic v īrietis 
vai sieviete. T ādēļ, lai šis princips b ūtu piemērojams, izvirza priekšnoteikumu, ka visi 
darbinieki - v īrieši un sievietes - ir sal īdzināmās situācijās.  
Saistībā a r  š o  E K  L īguma bijušaj ā 119. pant ā izklāstītais vienl īdzīgā atalgojuma princips 
neizslēdz vienreiz ējo maksājumu tikai darbiniec ēm, kuras ņem maternit ātes atvaļinājumu, ja 
šis maksājums ir paredz ēts, lai kompens ētu neizdev īgo nodarbin ātības situāciju, kas rodas t ām 
strādājošajām, kas atrodas ilgstoš ā prombūtnē no darba,13 jo viņu īpašo situāciju sakar ā ar 
mātes stāvokli nevar sal īdzināt ar strādājošajiem v īriešiem. 
Vairākos gadījumos Tiesa ir noteikusi, ka vienl īdzīga darba noteikšana ir saist īta ar 
strādājošas sievietes darba sal īdzināšanu ar attiec īgo strādājoša vīrieša veikto darbu, 
atsaucoties uz darbiniekiem izvirz ītajām prasībām uzdevumu veikšanai attiec ībā uz prasm ēm, 
intensitāti un atbild ību, vai veicamo darbu un to uzdevumu b ūtību, kas saist īti ar veicamo 
darbu. 
Tiesa ir izstr ādājusi salīdzināmības kritērijus attiec ībā uz vienl īdzīga atalgojuma principu 
vīriešiem un sieviet ēm. Saskaņā ar Tiesu14: 
- EK Līguma 141. pants un Direkt īva 75/117/EEK attiecas uz gabaldarba atalgojuma 
sistēmām, kurās atalgojums vien īgi vai liel ā mērā ir atkarīgs no katra darbinieka individu ālā 
darba ražīguma. 
- EK Līguma 141. pant ā un Direkt īvas 75/117 1. pant ā noteiktais vienl īdzīgā atalgojuma 
princips noz īmē, ka konstat ēt tikai to, ka gabald arba atalgojuma sist ēmas vidējais atalgojums 
strādnieku grupai, kur ā galvenok ārt ir sievietes, kas veic  viena veida darbu, ir b ūtiski zemāks 
nekā vidējais atalgojums str ādnieku grupai, kur ā galvenok ārt ir vīrieši, kas veic cita veida 
līdzvērtīgu darbu, nav pietiekami, lai secin ātu, ka past āv diskrimin ācija attiec ībā uz 
atalgojumu. Tom ēr, ja gabaldarba atalgojuma sist ēmā, kur individu ālais atalgojums sast āv no 
mainīgā elementa, kas atkar īgs no katra str ādnieka darba raž īguma, un fiks ētā elementa, kas 
atšķiras atkar ībā no attiec īgās strādnieku grupas, nav iesp ējams noteikt faktorus, kas noteica 
                                                 
11 (2002) ECR I-7007 
12 (2002) ECR I-4471 
13 1999. gada 16. septembra Tiesas spriedums Liet ā C-218/98, Oumar Dabo Abdoulaye and Others v 
Régie nationale des usines Renault SA. , ECR 1999 I 5723. lpp. 
14 1995. gada 31. maija Tiesas spriedums Liet ā C-400/93 Specialarbejderforbundet i Danmark v Dansk 
Industri, agr āk Industriens Arbejdsgivere, kas darbojas Royal Copenhagen A/S.v ārdā, ECR 
1995 I 1275. lpp. 
 
LV 9   LV likmes vai m ērvienības, ko izmantoja atalgojuma main īgā elementa apr ēķināšanai, darba 
devējam var b ūt pienākums pier ādīt, ka konstat ētās atšķirības nav dzimumu diskrimin ācijas 
dēļ. 
- attiecībā uz vienlīdzīga atalgojuma principu v īriešiem un sieviet ēm veicamo sal īdzinājumu 
starp divu str ādnieku grupu vid ējo atalgojumu, kam maks ā par gabaldarbu, valsts tiesai ir 
jāpārliecinās par to, ka var uzskat īt, ka katr ā grupā visi strādnieki, ņemot vērā tādu faktoru 
kopumu, k ā darba raksturu, apm ācības prasības un darba apst ākļus, ir salīdzināmā situācijā un 
ka tie pārstāv relatīvi lielu str ādnieku skaitu, nodrošinot to, ka atš ķirības nav saist ītas ar 
nejaušiem vai īstermiņa faktoriem vai attiec īgo strādnieku darba raž īgumu. 
Tiesa ir ar ī noteikusi, ka „faktisk ās diskrimin ācijas gadījumos, kas ietilpst 119. panta tiešas 
piemērošanas darb ības jomā, salīdzinājumos ir j āņem vērā paralēles, kas ir j ānosaka, 
pamatojoties uz darba v ērtējumu, ko faktiski veic daž āda dzimuma nodarbin ātie vienā un tajā 
pašā uzņēmumā vai pakalpojumu sniegšanas iest ādē"15. 
Tomēr ne tik sen16, Tiesa ir nor ādījusi, ka „saist ībā ar šo EK L īguma 141. pant ā nav norādīts, 
ka šī noteikuma piem ērošana ir ierobežota attiec ībā uz situācijām, kurās vīrieši un sievietes 
strādā vienam un tam pašam darba dev ējam". Tiesa ir nor ādījusi, ka uz šaj ā pantā noteikto 
principu var atsaukties valsts ties ās, īpaši tādos diskrimin ācijas gadījumos, kas tieš ā veidā 
rodas no ties ību aktu noteikumiem vai kolekt īvajiem darba l īgumiem, k ā arī gadījumos, kuros 
darbs tiek veikts vien ā un tajā pašā privātā vai valsts uz ņēmumā vai pakalpojumu sniegšanas 
iestādē (skatīt, inter alia , Defrenne II, 40. punktu; Lieta 129/79 Macarthys [1980] ECR 1275, 
10. punkts; un Lieta 96/80 Jenkins  [1981] ECR 911, 17. punkts). Tom ēr, ja noteikt ās 
atšķirības strādnieku atalgojuma apst ākļos, kas veic t ādu pašu darbu vai l īdzvērtīgu darbu, 
nevar attiecin āt uz vienu avotu, nav iest ādes, kas b ūtu atbildīga par nevienl īdzību un kas 
varētu atjaunot vienl īdzīgu attieksmi. Š āda situācija nav EK L īguma 141. panta 1. punkta 
darbības jomā. Tādēļ šo strādnieku darbu un atalgojumu nevar sal īdzināt uz šī noteikuma 
pamata.  
Tādēļ ar augstāk minēto praksi Tiesa ir ieviesus i jaunu elementu, kas ir plaš āks nekā viens un 
tas pats uz ņēmums vai pakalpojumu sniegšanas iest āde viena avota l īdzvērtīga darba 
salīdzināšanai. Ja atš ķirības, kas atkl ātas dažāda dzimuma str ādnieku atalgojuma nosac ījumos, 
kas veic t ādu pašu darbu vai l īdzvērtīgu darbu nevar attiecin āt uz vienu avotu, tie neietilpst 
EK Līguma 141. panta 1. punkta darb ības jomā17. Pašreizējais priekšlikums kodific ē šo 
praksi. 
- Darba nov ērtējums un profesiju klasifik ācija  
Direktīvas 75/117/EEK 1. pants paredz: "Ja atal gojuma noteikšanai izmanto profesiju 
klasifikācijas sistēmu, tās pamatā jābūt tiem pašiem krit ērijiem vīriešiem un sieviet ēm, un tai 
jābūt veidotai t ā, lai nepie ļautu nekādu dzimuma diskrimin āciju". 
                                                 
15 Spriedums Liet ā C-129/79, McCarthy Ltd v. Wendy Smith, ECR 1980 1275. lpp., 2000. gada 30. marta 
Tiesas spriedums .Jämställdhetsombudsmannen v Örebro läns landsting. Vecm ātes atalgojuma kl īnika 
tehniķa atalgojuma sal īdzinājums – ņemot vērā piemaksu un sa īsinātu darba laiku sakar ā ar neizdev īgu 
darba laiku. Lieta C-236/98. ECR 2000 I 2189. lpp. 
16 2002. gada 17. septembra Tiesas spriedums. A.G. Lawrence and Others v Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group un Mitie Secure Services  Ltd. Lieta C-320/00. ECR. 2002 I 7325. lpp. 
17 Nesen apstiprin āts Allonby liet ā, C-256/01 
 
LV 10   LV Tiesa sav ā praksē īpaši Lietas C-237/85, Gisela Rumler v.Dato Druck GmbH spriedum ā, 
profesiju klasifik ācijas jaut ājumā šādi ir noteikusi tr īs vadošos principus, kas izriet no 
Direktīvas 75/117/EEK 1. panta 2. punkta: 
a) Kritērijiem, kas nosaka atalgojuma likmes klasifik āciju, jānodrošina tas, ka par objekt īvi 
vērtētu tādu pašu darbu piem ēro tādu pašu atalgojuma likmi, neatkar īgi no tā, vai darbu veic 
vīrietis vai sieviete. 
b) Vērtību izmantošana, kas atspogu ļo viena dzimuma str ādnieku vid ējos darba r ādītājus kā 
pamatu apjoma noteikšanai, l īdz kuram darbs prasa piep ūli, un tā, vai tas ir smags, ir 
diskrimin ācija atkarībā no dzimuma pret ēji direktīvai. 
c) Lai profesiju klasifik ācijas sist ēma kopum ā nebūtu diskrimin ējoša, cikt āl to atļauj 
uzņēmumā veikto pien ākumu raksturs, tai j āņem vērā kritēriji, attiec ībā uz kuriem katra 
dzimuma str ādnieki izr āda īpašas spējas. 
Šie vadošie principi nosak a, ka diskusijas kontekst ā profesiju klasifik ācijas sistēmai saska ņā 
ar Direktīvas 75/117/EEK 1. panta 2. da ļu saskaņā ar Tiesas praksi j ābūt oficiālai, analītiskai, 
balstītai uz faktoriem un nediskrimin ējošai.  
Nesen Tiesa 2001. gada 26. j ūnija spriedum ā 18 Brunnhofer , precizēja praksi par profesiju 
klasifikāciju un līdzvērtīgu darbu: 
- fakts, ka str ādājošās sievietes, kas s ūdzas par to, ka ir diskrimin ācijas uz dzimuma pamata 
upuris, un sal īdzināmais vīrieša darbs ir klasific ēti vienā darba kategorij ā saskaņā ar viņu 
darbu reglament ējošo kolekt īvo līgumu, nav pats par sevi pietiekams, lai secin ātu, ka šie divi 
darba ņēmēji veic vien ādu darbu vai l īdzvērtīgu darbu EK L īguma 141. panta un 
Direktīvas 75/117/EEK 1. panta noz īmē, jo šis fakts ir tikai viena paz īme starp cit ām, ka šis 
kritērijs ir sasniegts;  
- atšķirības atalgojum ā ir iespējams attaisnot ar apst ākļiem, kas nav ņemti vērā atbilstoši 
kolektīvajam līgumam, ko piem ēro attiecīgajiem str ādājošajiem, ar nosac ījumu, ka tie ir 
objektīvi iemesli, kas nav saist īti ar jebk ādu diskrimin āciju atkar ībā no dzimuma un atbilst 
proporcionalit ātes principam;- attiec ībā uz darbu, ko apmaks ā atbilstīgi stundu likm ēm, 
atalgojuma starp ība to noteikšanas laik ā diviem daž āda dzimuma str ādājošajiem par t ādu pašu 
darbu vai l īdzīgi kvalific ējamu darbu nevar attaisnot ar faktoriem, kas k ļūst zināmi tikai p ēc 
tam, kad attiec īgie strādājošie uzņemas savus pien ākumus, un ko var nov ērtēt tikai tad, kad 
darba līgums tiek pild īts, piemēram, atšķirības personu individu ālās darba sp ējās vai atseviš ķa 
strādājošā salīdzinājumā ar kolēģa darba efektivit ātē. 
Atalgojuma defin īcija 141. panta 2. punkt ā  
Tiesa ir atk ārtoti noteikusi, ka EK L īguma bijuš ā 119. panta otr ā punkta noz īmē atalgojuma 
koncepcija ietver visus pabalstus naud ā vai materi ālās vērtībās, pašlaik vai n ākotnē, ja darba 
devējs kaut arī netieši tos izmaks ā strādniekam sakar ā ar viņa darbu.19 
Individuālās piemaksas pamatatalgojumam (Handels v Danfoss)20 un algas pielikumi sakar ā 
ar darba st āžu (Nimz)21 papildus pamata vai minim ālajam atalgojumam ietilpst EK L īguma 
                                                 
18 2001. gada 26. j ūnija spriedums Liet ā C-381/99, Brunnhofer, ECR I 2001 4961. lpp., 
19 1990. gada 17. maija spriedums C-262/88, Barber, ECR. 1990 1889. lpp. 
20 1989. gada 17. oktobra spriedums, C-109/88, Danfoss. ECR. 1989 3199. lpp. 
21 C-184/89, Nimz v.Freie und Hansestadt Hamburg, ECR 1991, 322. lpp. 
 
LV 11   LV bijušā 119. panta darb ības jomā. 1992. gada 4. j ūnija spriedum ā (Bötel22) noteica, ka 
apmaksātas brīvdienas da ļēja laika darbiniekam, kas apmekl ē uzņēmuma padomes m ācības, ir 
uzskatāms par atalgojumu. Atalgojuma koncepcij ā ir ietvertas piemaksas „apg ādniekiem" 
(Eiropas Komisija pret Luksemburgu).23 Atalgojumu veido naudas izteiksm ē aprēķinātie 
pabalsti, t ādi kā slimības pabalsti (Rinner-Kuhn).24 Bez tam naudas apr ēķins par br īvdienām 
uzņēmuma padomes m ācību apmekl ēšanai ir uzskat īti par atalgojumu (Bötel). Visas pensijas, 
ceļošanas iesp ējas, ko ieg ūst aizejot pensij ā, atbrīvošanas no darba pabalsti ir uzskat īti par 
atalgojumu (Garland, Barber25). Tādēļ varētu šķist, ka ir ietver ts jebkurš tiešs maks ājums, kas 
papildina pamatalgu. Š ķiet, ka ir ietvertas pr ēmijas par darbu mai ņās, virsstund ām un visi 
atalgojuma veidi par nopelniem un izpildi. 
Bijušā 119. panta piem ērošana soci ālās nodrošin āšanas sist ēmām bija pamat ā iepriekšējā 
tiesas lēmuma atsaucei Liet ā 80/70 Defrenne pret Be ļģijas valsti26. Tiesa šīs lietas spriedum ā 
skaidri noteica savu  viedokli, izsl ēdzot ar likumu noteikt ās sociālās nodrošin āšanas sist ēmas 
no „jebkuras citas atl īdzības" koncepcijas bijušaj ā 119. pant ā (jaunā 141. panta 2. punkts). 
Atbilstoši ģenerāladvokāta secinājumiem Tiesa nol ēma, ka tieši vai netieši, naud ā vai natūrā, 
samaksātās atlīdzības koncepcij ā nevar ietvert ar likumu noteikto soci ālās nodrošin āšanas 
sistēmu pabalstus bez jebk āda vienošan ās elementa attiec īgā uzņēmuma vai darb ības nozares 
ietvaros, kas b ūtu obligāti piemērojams galvenaj ām strādnieku kategorij ām. Tiesa uzsv ēra, ka 
šo sistēmu finans ēšanai strādnieki, darbinieki un valsts iest ādes iegulda t ādā apjomā, ko 
mazāk nosaka nodarbin ātības attiec ības starp str ādniekiem un darba dev ējiem nekā sociālās 
politikas apsv ērumi. Šo iemeslu d ēļ Tiesa nosprieda, ka nevar uzskat īt, ka „jebkura cita 
atlīdzība" ietver ar likumu noteikto soci ālās nodrošin āšanas sist ēmu pabalstus. Tom ēr, no 
otras puses, šis pamatojums noz īmē, ka specifisk ās sistēmas, piem ēram, komp ānijas 
nodarbinātības sistēmas, ir ietvertas, jo īpaši tās nav tieši reglament ētas ar likumu. T ās ir 
saistītas ar vienošan ās elementu uz ņēmuma vai darb ības nozares ietvaros, t ās nav oblig ātas 
galvenajām strādnieku kategorij ām, bet tikai t ām, kas ir uz ņēmumā vai nozar ē, un tās finansē 
darba dev ēji vai str ādnieki, kas veic tieš ās iemaksas atkar ībā no sistēmas finans ējuma 
prasībām un nevis no soci ālās politikas pabalstiem. 
Tiesa 1986. gad ā Lietā 170/84 Bilka-Kaufhaus v Weber27 apstiprin āja netiešu l ēmumu, kas 
pieņemts augst āk minētajā Defrenne I spriedum ā28, proti, tikai tie pabalsti, kas izriet no ar 
likumu noteikt ās sociālās nodrošin āšanas sist ēmas, bija ārpus EK L īguma bijuš ā 119. panta 
darbības jomas. Tiesa attiec īgi nolēma, ka nodarbin ātības pensiju sist ēma, ko finans ē darba 
devējs, ir atalgojums EK L īguma bijuš ā 119. panta izpratn ē.  
Tiesa 1990. gada 17. maija spriedum ā (Lieta 262/88 Barber) un tam sekojošajos spriedumos 
(skatīt turpmāk) apstiprina iepriekš ējo praksi Liet ā 170/84 Bilka, t.i., pabalsti, kas izmaks āti 
strādniekiem p ēc sociālā arodnodrošin ājuma sist ēmām, ietilpst atalgojuma koncepcij ā EK 
Līguma bijuš ā 119. panta izpratn ē. 
                                                 
22 C-360/90, Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin v Bötel 
23 C-58/81 ECR 2175. lpp. 
24 C-171/88, Rinner-Kuhn v Spezial-Gebäudreinigung ECR.1989 p.2743. lpp. 
25 C-262/88 Barber, ECR 1990, I 1889. lpp. 
26 C-80/70, Defrenne I ECR 1971 455. lpp. 
27 C-170/84,  ECR 1986, 1607. lpp. 
28 ECR 1971, 445. lpp., Lieta 80/70 Defrenne v Belgian State ("Defrenne I"). 
 
LV 12   LV Fakts, ka darba l īgums nereglament ē maksājumus darba ņēmējiem, neizsl ēdz tos no EK 
Līguma bijuš ā 119. panta darb ības jomas. P ēc darba dev ēja ieskatiem izmaks ātās prēmijas ir 
ietvertas (Garland)29. Tādējādi atalgojums neatkar īgi no tā, vai tas ir noteikts p ēc līguma, ar 
likumu vai uz kop īgiem noteikumiem, vai br īvprātības pamata, ir ietverts. 
2. nodaļa. Vienlīdzīgas attieksmes princips soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmā  
Šajā nodaļā ietverti Direkt īvas 86/378/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 96/97/EK, 
galvenie noteikumi un plaš āk izskaidrota vienl īdzīgas attieksmes principa īstenošana soci ālā 
arodnodrošin ājuma sist ēmās, nemainot pašreiz ējo juridisko poz īciju. Tajā arī integrēta 
jaunākā prakse.30  
- Vienāds atalgojums un soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmas  
Kā iepriekš nor ādīts, „atlīdzības" darb ības joma ir preciz ēts vairākos Eiropas Kopienu Tiesas 
lēmumos, jo īpaši saistībā ar sociālā arodnodrošin ājuma sistēmām. 
Tiesa 1990. gada 17. maija spriedum ā (Lieta 262/88 Barber)31 apstiprin āja savu iepriekš ējo 
spriedumu (Lieta 170/84 Bilka), neatst ājot šaubas: pabalsti un darba ņēmēju iemaksas saska ņā 
ar nodarbin ātības pensiju sist ēmas noteikumiem ietilpst atl īdzības koncepcij ā EK Līguma 
bijušā 119. panta izpratn ē (pašlaik ar izmai ņām EK 141. pants) par vienl īdzīgu atalgojumu. 
Tiesa apstiprin āja to, kas netieši bija izteik ts 1971. gada 25. maija spriedum ā Lietā C-80/70 
Defrenne I,32 t.i., pabalsti, ko izsniedz saska ņā ar pensiju sist ēmu, kas b ūtībā ir saistīta ar 
attiecīgās personas darbu, ir š īs personas sa ņemtais atalgojums un ietilpst EK L īguma bijuš ā 
119. panta darb ības jomā.33 
Tādēļ diskrimin ācija starp sieviet ēm un vīriešiem soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmās ir 
aizliegta ne tikai tad, kad iest ājas pensijas vecums, bet ar ī tad, kad nodarbin ātības pensija tiek 
piedāvāta kompens ācijas veid ā par atlaišanu ekonomisku iemeslu d ēļ (Lietas 262/88, Barber 
fakti). Tom ēr Tiesa, pazi ņojot Barber spriedumu, rada zin āmas šaubas attiec ībā uz Līguma 
119. panta piem ērošanas (ar atpaka ļejošu spēku) ietekmi uz soci ālā arodnodrošin ājuma 
sistēmām. 
Tiesas prakse bijuš ā 119. panta piem ērošanas jom ā sociālā arodnodrošin ājuma sist ēmās 
varētu apkopot š ādi: 
Tiesa 1993. gada 6. oktobra (Ten Oever), 1993. gada14. decembra (Moroni), 1993. gada 
22. decembra (Neath) spriedum ā un sešos 1994. gada 28. septembra spriedumos apstiprin āja 
vienlīdzīgas attieksmes pret v īriešiem un sieviet ēm principa piem ērošanas ar atpaka ļejošu 
                                                 
29 C-12/81, Eileen Garland v British Rail Engineering Ltd, ECR 1982, 359. lpp. 
30 1994. gada 28. septembra Tiesas spriedums, Lieta C-7/93 Beune, ECR 1994 I-4471.lpp. 1997. gada 
17. aprīļa spriedums Liet ā 147/95 Evrenopoulos ECR I-02057.lpp. , 2001. gada 29. novembris, lieta C-
366/99 Griesmar ECR I-09383. lpp ., 2001. gada 13. decembris lieta C-206/00. ECR 2 001 I-0201 Henri 
Mouflin un nesen 2002. gada 12. septembra spriedum ā lietā C-351/00 Niemi ECR 2002 I-07007. lpp. 
31 ECR 1990, I 1889. lpp. 
32 ECR 1971 445. lpp. 
33 Šim nol ūkas skat. s īkāk, Lieta 170/84 Bilka v Weber von Hartz [1986] ECR 1607, 22. punkts; Barber, 
28.punkts; Beune, 46. punkts; un nesen apvienot ās lietas C-234/96 un C-235/96 Deutsche Telekom v 
Vick un Conze [2000] ECR I-799, 32. punkts. 
 
LV 13   LV spēku interpret āciju soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmās apmaks ātiem strādniekiem34 
atbilstoši bijuš ā 119. panta papildu protokolam. 
Tiesa Liet ā C-109/91 "Ten Oever" (1993. gada 6. oktobra spriedums) apstiprin āja, ka bijušais 
119. pants attiecas uz pabalstiem apg ādnieka n āves gadījumā, kas paredz ēti sociālā 
arodnodrošin ājuma sist ēmā, kas stājās spēkā 1990. gada 17. maij ā, un no š ī datuma 
diskrimin ācija starp v īriešiem un sieviet ēm vairs nav at ļauta saist ībā ar šādu pabalstu 
piešķiršanu. 
Tiesa Liet ā C-110/91 "Moroni" (1993.gada14. decembra spriedums) apstiprin āja, ka EK 
Līguma bijušais 119. pants attiecas uz vis ām sociālā arodnodrošin ājuma sistēmām un, līdz ar 
to, no 1990. gada 17. maija vecumam, no kura ir ties ības uz vecuma pensiju, abiem 
dzimumiem j ābūt vienādam. 
Tiesa Liet ā C-152/91 "Neath" (1993. gada 22 . decembra spriedums) un Liet ā C-200/91 
"Coloroll" (1994. gada 28. septembra spriedums) preciz ēja, ka darba ņēmēju iemaks ām 
sociālā arodnodrošin ājuma sist ēmā abiem dzimumiem j ābūt vienādām, jo tās ir atlīdzības 
elements EK L īguma bijuš ā 119. panta izpratn ē. No otras puses, darba dev ēja iemaksas šaj ās 
sistēmās var atš ķirties atkar ībā no dzimuma tikt āl, cik tās pamatojas uz objekt īviem 
statistiskiem apr ēķiniem, kuros ņem vērā paredzamo liel āko dzīves ilgumu sieviet ēm. 
Ar spriedumiem šaj ās lietās Tiesa ir noskaidrojusi vienl īdzīga atalgojuma principa 
piemērošanu soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmu jomā, kurā jo īpaši sistēmas ietilpst L īguma 
attiecīgā panta atlīdzības koncepcij ā35. 
Pirms Tiesas sprieduma, valstu un vald ību vadītāju sanāksmē Māstrihtā parakstīja papildu 
protokolu EK L īguma bijušajam 119. pantam, kas bija paredz ēts, lai ierobežotu EK L īguma 
bijušā 119. panta ietekmi laik ā saistībā ar arodnodrošin ājuma sistēmām. Šis protokols arvien 
ir pievienots 141 .pantam p ēc secīgām Līguma izmai ņām (ar Amsterdamas un Nicas 
Līgumiem). 
Saskaņā ar šo protokolu: 
„Šā Līguma 119. pant ā pabalstus, kas saist īti ar soci ālās drošības sistēmu, neuzskata par 
atalgojumu t ādā gadījumā, ja un cikt āl tie attiecas uz nodarbin ātības laiku pirms 1990. gada 
17. maija (sprieduma Barber liet ā datums), iz ņemot gad ījumus, kad darba ņēmēji vai to 
                                                 
34 Tiesas spriedumi: 1993. gada 6. oktobris, C-109/91 Ten Oever, ECR 1993 I-4879. lpp., 1993. gada 
14. decembris, C-110/91 Moroni, ECR I-6591, 1993. gada 22. d ecembris, C-152/91 Neath, ECR I-
6953, 1994. gada 28. septembris, C-200/91 Coloroll, ECR 1994 I-4389. lpp. Spriedumi: 1994. gada 
28. septembris, C-57/93 Vroege ECR 1994 I-4541. lpp. un C-128-93 Fisscher ECR 1994, I-4583. lpp. un jaunāki spriedumi: 1997. gada 11. decembris, C-246/96 Magorrian ECR 1997 I-07153. lpp. un 
2000. gada 16. maijs liet āC-78/98 Preston ECR 2000 I-03201. lpp. 
35 Tiesas spriedumi: 1993. gada 6. oktobris, C-109/91 Ten Oever, ECR 1993 I-4879. lpp., 1993. gada 
14. decembris, C-110/91 Moroni, ECR I-6591, 1993. gada 22. d ecembris, C-152/91 Neath, ECR I-
6953, 1994. gada 28. septembris, C-200/91 Coloroll, ECR 1994 I-4389. lpp. 1994. gada 28. septembra 
spriedumi C-57/93 Vroege ECR 1994 I-4541. lpp. un C-128-93 Fisscher ECR 1994, I-4583. lpp., 
1994. gada 28. septembra Tiesas spriedums. Lieta C-7/93. Beune, ECR 1994 I-4471. lpp. un jaun ākie 
spriedumi: 1997. gada 11. decembris, C-246/96 Magorrian ECR 1997 I-07153. lpp. un 2000. gada 16. maija spriedums liet ā C-78/98 Preston ECR 2000 I-03201. lpp., 2000. gada 25. maija spriedums 
Lietā C-50/99. Jean-Marie Podesta v Caisse de retraite par répartition des ingénieurs cadres & assimilés 
(CRICA) and Others. ECR 2000 I-04039. lpp. 
 
LV 14   LV pārstāvji pirms š ā datuma ir ierosin ājuši lietu vai c ēluši līdzvērtīgu prasību saskaņā ar 
attiecīgo valsts likumu". 
Direktīva 96/97/EK, ar ko groza Direkt īvu 86/378/EK, ko pie ņēma Padome uz Komisijas 
priekšlikuma pamata, atspogu ļo Tiesas praksi un papildu protokolu bijušajam 119. pantam, un 
tās mērķis ir juridisk ā noteiktība un skaidr ība, lai sekund ārais tiesību akts, t.i. Direkt īva 
86/378/EEK atbilstu EK L īguma bijušajam 119. pantam saska ņā ar Tiesas interpret āciju. 
Īpaši attiec ībā uz grūtībām ņemt vērā statistiskos faktorus, kas atbilstoši dzimumiem ir 
atšķirīgi, iemaksu un pabalstu apr ēķinos saska ņā ar arodnodrošin ājuma sistēmām vajadz ētu 
ņemt vērā, ka Komisija 1983. gada 23. apr īļa priekšlikum ā (KOM(83) 217 gal īgais), kas bija 
Direktīvas 86/378/EEK priekšg ājējs, 6. pant ā sniedza nepiln īgu sarakstu ar dažiem 
noteikumiem, kas bija pret ēji vienlīdzīgas attieksmes principam. Probl ēmas radīja šīs 
direktīvas attiecīgais pants un jo īpaši h) un i) punkts. 
Direktīvā 86/378/EEK paredz, ka sist ēmās var ņemt vērā statistikas apr ēķinu faktorus, kas 
atkarībā no dzimuma ir atš ķirīgi attiecībā uz darba dev ēja iemaks ām un pabalstiem, ko nosaka 
iemaksas. No pirm ā skatiena iz ņēmumi attiecas uz sist ēmām, kas saist ītas ar iemaks ām, bet ir 
jāsaka, ka pie ņemtais teksts nebija prec īzs un apspriežu gait ā, iesaistot vald ības ekspertus, 
pensiju fondus un soci ālos partnerus, kas cent ās grozīt Direktīvu 86/378, visas puses vienoj ās 
par to, ka tekstu nepieciešams preciz ēt. 
Situācija saistībā ar Direkt īvas 86/378/EEK 6. panta h) un i) punktu ir noskaidrota, izmantojot 
Tiesas praksi, pro ti, iepriekš min ēto 1993. gada 22. decembra spriedumu (Lieta C-152/91 
Neath) un 1994. gada 28. septembra spri edumu (Lieta C-200/91 Coloroll). Saska ņā ar Tiesu 
statistikas apr ēķinu faktoru izmantošana, kas atkar ībā no dzimuma ir atš ķirīgi ar iemaks ām 
saistītajās fondētajās nodarbin ātības pensiju sist ēmās, neietilpst EK L īguma bijuš ā 119. panta 
darbības jomā attiecībā uz darba dev ēju iemaks ām. 
Tiesa ir uzsv ērusi, ka šis secin ājums noteikti sniedzas l īdz jautājumu īpašajiem aspektiem, uz 
ko atsauces tika izdar ītas iepriekš ējos Neath un Coloroll liet ās, respekt īvi, periodisk ās 
pensijas da ļas kapitaliz āciju un pensijas ties ību pāreju, kuras var noteikt tikai finans ējuma 
plāna izteiksm ē. 
Tiesa ir turpin ājusi uzsvērt, ka darba ņēmēja iemaks ām arodnodrošin ājuma sist ēmā abiem 
dzimumiem j ābūt vienādām. Tās secinājums pamatojas uz domu, ka saist ībā ar nodarbin ātības 
pensijām bijušais 119. pants attiecas tikai to, ko darba dev ējs ir solījis, t.i., periodiskos 
pabalstus, kas uzkr ājas no saņemamās pensijas, sasniedzot  pensijas vecumu. T ādējādi bijušā 
119. panta darb ības jomā neietilpst ne darba dev ēja iemaksas, ne summu p ārskaitījumi no 
viena pensiju fonda cit ā, mainot darba vietu. 
Šie faktori ir tieši saist īti ar pensijas sist ēmu „finans ēšanu" un saska ņā ar Tiesas spriedumu 
virkni uz tiem neattiecas bijušais 119. pants. Maz āk skaidrs ir tas, vai š ī spriedumu virkne no 
bijušā 119. panta darb ības jomas izsl ēdz arī kapitāla summu, kura daž ās sistēmās ir paredz ēta, 
personai pieprasot parast ās pensijas da ļu. Tiesa skaidri uzskata, ka š āda veida kapit āla 
uzkrāšana ir izsl ēgta no bijuš ā 119. panta darb ības jomas (sprieduma pamatojuma Neath liet ā 
33. punkts). Tom ēr ir jāņem vērā, ka kapitaliz ētā summa ir tikai parast ās pensijas da ļas 
aizstājēja un ka Tiesas spriedumu virkne at tiecas tikai uz noteikto pabalstu sist ēmām. 
No augst āk teiktā izriet, ka direkt īvas 6. panta h) un i) punkta noteikumi, ko 1986. gad ā 
pieņēma Ministru Padome, atbilst EK L īguma bijušajam 119. pantam. Tom ēr bija jāveic 
 
LV 15   LV zināmas korekcijas, lai pal īdzētu noskaidrotu jaut ājumus, piem., izš ķirot defin ētās iemaksu 
sistēmas (kur darba dev ējs sola iemaksu) un noteikto pabalstu sist ēmas (kur darba dev ējs sola 
galīgo pabalstu).36 Attiecībā uz darba dev ēja iemaks ām Tiesa ir skaidri noteikusi maks ājamo 
summu, kas j āmaksā saskaņā ar noteikto pabalstu sist ēmām, kur saska ņā ar Tiesu š ī summa 
var atšķirties atkar ībā no dzimuma, ņemot vērā dažādu statistisko apr ēķinu faktorus. 
No otras puses, Tiesa nav noteikusi š ādu iemaksu summu defin ēto iemaksu sist ēmās.  
Tiesa 1993. gada 9. novembra spriedum ā Lietā C-132/92 Birds Eye Walls37 nosprieda, ka var 
pieļaut atšķirības darba dev ēja iemaks ās saskaņā ar šādām sistēmām (noteiktu iemaksu 
sistēmām) ar nosac ījumu, ka to m ērķis ir sasniegt vien ādas pensijas abiem dzimumiem. 
Tiesa 1994. gada 28. septembr ī papildus spriedumam Liet ā C-200/91 Coloroll piecos citos 
spriedumos preciz ēja EK Līguma bijuš ā 119. panta darb ības jomu un t ā piemērošanu saist ībā 
ar sociālā arodnodrošin ājuma sistēmām. 
Spriedums Liet ā 200/91 Coloroll papildus jaut ājumam par statistiskajiem faktoriem apstiprina 
iepriekšējos Tiesas spriedumos (Ten Oever, Moroni, Neath) izkl āstītos galvenos principus, 
paredzot turpm āku noteikumu preciz ēšanu dažos virzienos, t ādos kā, fakts, ka uz EK L īguma 
bijušo 119. pantu var pa ļauties gan darba ņēmēji, gan vi ņu apgādājamie pret pilnvarotajiem 
(arodnodrošin ājuma sist ēmu administratoriem), kuru pien ākums ir iev ērot vienl īdzīgas 
attieksmes principu (attiec īgās darba dev ēja un pilnvaroto saist ības).  
Tiesa spriedum ā Lietā 408/92 Smith un 28/93 Van den Akker uzskata, ka EK L īguma bijušo 
119. pantu j āinterpretē kā tādu, kas darba dev ējam neatļauj vienādot pension ēšanās vecumu, 
pielīdzinot to sieviet ēm tādu pašu k ā vīriešiem saist ībā ar darba st āža periodu, kas beidzies 
starp 1990. gada 17. maiju (Barber sprieduma datums) un datumu, kur ā stājas spēkā jaunie 
noteikumi atbilstoši Barber spriedumam. 
Tādēļ attiecībā uz darba st āža periodiem, kas beigušies laikposm ā no 1990. gada 17. maiju 
līdz datumam, kur ā stājas spēkā noteikums, ar kuru sist ēmā tiek ieviests vienots 
pensionēšanās vecums, ar bijušo 119. pantu ir liegts vienl īdzības situāciju panākt citādi, kā 
vien vīriešiem darba ņēmējiem piem ērot tādus pašus noteikumus k ā sievietēm darba 
ņēmējām. 
No otras puses, attiec ībā uz darba st āža periodiem, kas beigušies p ēc noteikumu st āšanās 
spēkā, ar ko efekt īvi nosaka vienl īdzīgu attieksmi, ar bijušo 119. pantu nav liegts paaugstin āt 
pensionēšanās vecumu sieviet ēm līdz tādam pašam vecumam k ā vīriešiem. Attiec ībā uz darba 
stāža periodiem l īdz 1990. gada 17. maijam Kopienas ties ību aktos nav noteikta saist ība, ar ko 
būtu attaisnojams atpaka ļejošs sieviešu privil ēģiju samazin ājums.38  
Spriedumi Liet ā C-57/93 Vroege un Case C- 128/93 Fisscher attiecas uz da ļēja darba laika 
strādnieku ties ībām pievienoties nodarbin ātības pensijas sist ēmai. Tiesa, apstiprinot bijušo 
praksi (Lieta C-170/84 Bilka), uzskat īja, ka da ļēja darba laika str ādnieku izsl ēgšana no 
arodnodrošin ājuma sist ēmas var b ūt netieša sieviešu diskrimin ācija, kas aizliegta ar EK 
                                                 
36 Direkt īvas 96/97/EK 1.panta 3.punkts, ar ko aizvieto Direkt īvas 86/378/EEK 6. pantu, s īkāk skatīt h) un 
i) punktu. 
37 Birds Eye Walls Ltd. v Friedel M. Roberts. ECR 1993 I 5579. lpp. 
38 2000. gada 25. maija spriedums Liet ā C-50/99. Jean-Marie Podesta v Caisse de retraite par répartition 
des ingénieurs cadres & assimilés (CRICA) and Others. ECR 2000 I-04039. lpp. 
 
LV 16   LV Līguma bijušo 119. pantu, ja š ādai izslēgšanai nav nek āda objektīva attaisnojuma. 1990. gada 
17. maija Barber sprieduma ie tekmes ierobežojums laik ā. Kā arī Protokols Nr. 2 attiec ībā uz 
EK Līguma bijušo 119. pantu neattiecas uz ties ībām pievienoties nodarbin ātības pensiju 
sistēmai, kuru turpina reglament ēt 1985. gada 13. maija Bilka spriedums. T ā kā pēdējais 
spriedums neietv ēra ierobežojumu laik ā, uz bijušo 119. pantu var pa ļauties, lai ar atpaka ļejošu 
spēku piepras ītu vienlīdzīgu attieksmi saist ībā ar tiesībām pievienoties nodarbin ātības 
pensijas sist ēmai un to var dar īt no 1976. gada 8. apr īļa, kas ir sprieduma datums Defrenne II 
lietā, kurā Tiesa pirmo reizi noteica , ka bijušajam 119. pantam ir tieša ietekme. Jaun ākos 
spriedumos 1997. gada 11. decembr ī Lietā C-246/96, Magorrian un 2000. gada 16. maij ā 
Lietā C-78/98 Preston Tiesa sk aidri noteica praksi attiec ībā uz daļēja darba laika str ādnieku 
situāciju. 
Tas, ka str ādnieks var pras īt pievienošanos nodarbin ātības pensiju sist ēmai ar atpaka ļejošu 
spēku, nedod str ādniekam ties ības nemaks āt iemaksas par attiec īgo laikposmu. 
Valsts ties ību normas attiec ībā uz lietu ierosin āšanas termi ņiem saska ņā ar valstu ties ību 
aktiem var piem ērot strādniekiem, kas aizst āv savas ties ības pievienoties nodarbin ātības 
pensiju sist ēmai, ar noteikumu, ka t ās nav maz āk labvēlīgas par norm ām, kas paredz termi ņus 
līdzīgām lietām, kuras ir valstu kompetenc ē, un ka t ās nepadara par faktiski neiesp ējamu 
īstenot ar Kopienas ties ību aktiem pieš ķirtās tiesības.  
Spriedum ā Lietā C-7/93 Beune Tiesa nosaka krit ērijus, saska ņā ar kuriem EK L īguma bijušo 
119. pantu piem ēro saistībā ar dažām valsts civildienesta ier ēdņu sistēmām. Šādos spriedumos 
(lietās Evrenopoulos, Griesmar, Mouflin un Niemi39) Tiesa s īkāk paskaidroja 1994. gada 
28. septembra spriedumu liet ā Beune, ka civildienesta pensiju sist ēmas (valsts sektora 
sistēmas) arī sedz atalgojuma koncepcija EK L īguma bijuš ā 119. panta izpratn ē, ja tā izriet no 
nodarbinātības attiecībām.  
Tiesa ir noteikusi40 ka, lai konstat ētu to, ka civildie nesta pensiju sist ēma ietilpst EK Ļīguma 
141. panta (EK L īguma bijušais 119. pants) darb ības jomā, faktu, ka pensijas pabalsts ir 
saistīts ar darba attiec ībām, un tādējādi to kā darba dev ēja maksā valsts, un šo krit ēriju nevar 
uzskatīt par izņēmumu, tā kā pensijas, ko maks ā pēc likumā noteiktām sociālā nodrošin ājuma 
sistēmām, var piln ībā vai daļēji atspogu ļot atalgojumu par darbu (Beune, 44. punkts un 
Griesmar, 29. punkts).  
Tomēr sociālās politikas, valsts organiz ācijas, ētikas vai pat budžeta probl ēmu apsvērumi, kas 
ietekmēja vai var ietekm ēt iestādi ar nacion ālās sistēmas jurisprudenci, nevar g ūt virsroku, ja 
pensija attiecas tikai uz konkr ētu strādnieku kategoriju, ja t ā ir tieši saist īta ar pabeigtu darba 
stāža periodu un ja t ās summa ir apr ēķināta uz civilier ēdņa pēdējās algas pamata. Pensija, ko 
maksā valsts darba dev ējs, šajā gadījumā ir pilnībā salīdzināma ar to, ko maks ā privātā darba 
devējs saviem bijušajiem darba ņēmējiem (Beune, 45. punkts, Griesmar, 30. punkts, un Niemi 
47. punkts).  
                                                 
39 1994. gada 28. septembra Tiesas spriedumi. Lieta C-7/93 Beune, ECR 1994 I-4471.lpp., 1997. gada 
17. aprīlis lietā 147/95 Evrenopoulos ECR p. I-02057,2001. gada 29. novembris, lieta C-366/99 
Griesmar ECR I-09383.lpp ., 2001. gada 13. decembris lieta C-2 06/00. ECR 2001 I-0201 Henri Mouflin 
un nesen 2002. gada 12. septembra spriedum ā lietā C-351/00 Niemi ECR 2002 I-07007. lpp. 
40 Idem k ā 42.piezīmē. 
 
LV 17   LV Šie spriedumi ir īpaši svar īgi attiecībā uz pension ēšanās vecumu, pabalstiem apg ādnieka 
nāves gadījumā un īpašiem vecuma atvieglojumiem, ko pieš ķir personām, kas audzina savus 
bērnus.  
Šī pēdējā prakse tagad ir ar ī skaidri atspogu ļota jaunaj ā pārstrādātajā direktīvas priekšlikuma 
tekstā. 
Tiesa 2000. gada 25. maija spriedum ā Lietā C-50/99, Jean-Marie Podesta v Caisse de retraite 
par répartition des ingénieurs cadres & assimilés  arī skaidri noteica, ka EK L īguma bijušais 
119. pants attiecas uz starparodnodrošin ājuma vecuma papildpensijas sist ēmām, kas 
pamatojas uz noteikt ām iemaks ām pēc „maksā, kad ej" (pay-a s-you-go) finans ēšanas principa 
līdz tādam apjomam, lai papildin ātu ar likumu noteiktaj ā sociālā nodrošin ājuma sist ēmā 
paredzētos pabalstus vai tos aizst ātu, un kur str ādniekam tiek maks āta pensija sakar ā ar viņa 
un bijušā darba dev ēja darba attiec ībām, neatkar īgi no tā, vai dalība šādā sistēmā ir obligāta 
vai pēc izvēles.41 Līdz ar to EK L īguma bijušo 119. pantu, kas nosaka vienl īdzīga atalgojuma 
principu v īriešiem un sieviet ēm, piemēro AGIRC un ARRCO (Association Générale des 
Institutions de Retraite de s Cadres (AGIRC) un Associatio n des Régimes de Retraite 
Complémentaire (ARRCO)) pap ildu izdienas pensijas sist ēmai Francij ā un aizliedz t ām 
diskrimin āciju starp v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz vecumu, no kura pien ākas apgādnieka 
zaudējuma pensija dz īvesbiedra n āves gadījumā. 
Tajā pašā spriedum ā Tiesa apstiprin āja arī to, ka saska ņā ar tās noteikto praksi vienl īdzīgu 
attieksmi nodarbin ātības pensiju liet ā atbilstoši EK L īguma bijuš ā 119. panta pras ībām var 
piemērot saistībā ar izmaks ājamiem pabalstiem attiec ībā uz darba st āža periodiem p ēc 
1990. gada 17. maija, sprieduma datuma Barber liet ā (šai nolūkā skatīt Lietas C-28/93 Van 
Den Akker and Others42, 12. punktu). L īdz ar to vienl īdzīga attieksme nodarbin ātības pensiju 
sistēmās bija jāpanāk no 1990. gada 17. maija (Van Den Akker and Others, 14. punkts). EK 
Līguma 141. pantu (EK L īguma bijušo 119. pantu) piem ēro papildu izdienas pensiju 
sistēmām, tādām kā, AGIRC un ARRCO, un no 1990. gada 17. maija izsl ēdz šīs sistēmas no 
diskrimin ācijas starp v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz vecumu, kur ā to dzīvesbiedriem ir 
tiesības uz apg ādnieka zaud ējuma pensiju sakar ā ar šo darba ņēmēju nāvi. 
- Arodnodrošin ājuma sist ēmas pašnodarbin ātām person ām 
Ir svarīgi ņemt vērā to, ka prakse Barber un tam sekojošajos spriedumos neietekm ē 
pašnodarbin āto personu situ āciju, kas ir ietverta Direkt īvas 96/97/EK darb ības jomā. Tādēļ 
pašreizējā direktīva, tāpat kā iepriekš Direkt īva 96/97/EK, neievieš izmai ņas pašnodarbin āto 
personu situ ācijā.  
Direktīva 86/378/EEK attiecas uz š īm person ām, bet ļoti ierobežot ā veidā un ciktāl sociālās 
arodnodrošin ājuma sistēmas ir organiz ētas uz kolekt īviem pamatiem (piem., nozaru sist ēmas 
Francijā). Individu ālās sistēmas pašnodarbin ātām person ām ir nep ārprotami izsl ēgtas no 
Direktīvas 86/378/EEK darb ības jomas, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 96/97/EK 
(Direktīvas 86/378/EEK 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts, ko aizvieto ar 
Direktīvas 96/97/EK 1. panta 1. punkta 2. apakšpunktu). Saska ņā ar šiem noteikumiem šo 
direktīvu nepiem ēro individu āliem pašnodarbin āto personu l īgumiem un sist ēmām, kas 
paredzētas pašnodarbin ātām personām un ko veido tikai viens dal ībnieks. Bez tam, saska ņā ar 
                                                 
41 2000. gada 25. maija spriedums Liet ā C-50/99. Jean-Marie Podesta v Caisse de retraite par répartition 
des ingénieurs cadres & assimilés (CRICA) and Others. ECR 2000 I-04039. lpp.  
42 ECR 1994-I 4527. lpp. 
 
LV 18   LV Direktīvas 86/378/EEK 4. pantu ģimenes pabalsti ir skarti tikai tikt āl, cik tie attiecas uz 
nodarbinātām personām, kamēr saskaņā ar direktīvas 9. panta a) un b) punktu, kur ā grozījumi 
izdarīti ar Direkt īvas 96/97/EK 1. panta 5. punktu, dal ībvalsts var atlikt vienl īdzīgas 
attieksmes principa oblig āto piemērošanu, cikt āl tas attiecas uz pension ēšanās vecumu un 
apgādnieka zaud ējuma pensiju pašnodarbin ātām person ām. Vienīgais noteikums, kam ir 
relatīva nozīme pašnodarbin ātām person ām ir 9.c pants, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 96/97/EK 1. panta 5. punktu, ar ko v īriešiem un sieviet ēm paredz vien ādas 
iemaksas arodnodrošin ājuma sist ēmā pašnodarbin ātajām person ām (kolekt īvā sistēma) no 
1999. gada 31. j ūlija (trīspadsmit gadus p ēc paziņošanas par Direkt īvas 86/378/EEK st āšanos 
spēkā). Līdz ar to no 1999. gada 1. augusta soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmās ir jāpiemēro 
dzimumu vien ādošanas statistikas apr ēķinus pašnodarbin āto personu iemaks ām šajās 
sistēmās. 
3. nodaļa Vienlīdzīgas attieksmes princips pret v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz darba 
iespējām, profesion ālo izglītību un paaugstin āšanu amat ā, kā arī darba nosac ījumiem  
Eiropas Parlamenta un Padomes Direkt īva 2002/73/EK, ar ko groza Direkt īvu 76/207/EEK, 
nodrošina juridisku skaidr ību un noteikt ību, apkopojot daudzos Eiro pas Kopienu Tiesas 
lēmumus ori ģinālajā direktīvā.  
Šī nodaļa atbilst galvenajiem noteikumiem Direkt īvā 76/207/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvu 2002/73/EK, saist ībā ar (tiešas vai netiešas) diskrimin ācijas atkar ībā no dzimuma 
izskaušanu. Š ī nodaļa ietver noteikumus par to, cikt āl ir atļauti vienl īdzīgas attieksmes 
principa iz ņēmumi tādas profesion ālās darbības gadījumos, kuros t ā būtības dēļ nepieciešama 
noteikta dzimuma persona.  
Turklāt, tāpat kā Direktīvā 2002/73/EK, šaj ā priekšlikum ā ir vairākkārt atkārtots Līguma 
141. panta 4. punkt ā ietvertais princips, kas pare dz, ka, „lai faktiski nodrošin ātu vīriešu un 
sieviešu piln īgu līdztiesību darbā, vienādas attieksmes princips neliedz dal ībvalstīm atstāt 
spēkā vai ieviest pas ākumus, kas dod īpašas priekšroc ības nepietiekami p ārstāvētajam 
dzimumam, t ā pārstāvjiem atvieglinot iesaist īšanos darb ā vai arī novēršot vai kompens ējot 
viņu profesion ālās izaugsmes tr ūkumus".  
Bez tam, šaj ā nodaļā ietverti Direkt īvas 2002/73/EK noteikumi par pastiprin ātu māšu 
aizsardzību dzemd ību atvaļinājumā un preciz ēta saistība ar Direkt īvu 92/85/EK.43 Tā arī 
ietver noteikumus no Direkt īvas 2002/73/EK par t ēvu un m āšu aizsardz ību atvaļinājumu 
bērna tēvam un/vai adopcijas atva ļinājuma laikā tajās dalībvalstīs, kas atzīst šādas tiesības.  
III SADA ĻA HORIZONT ĀLIE NOTEIKUMI  
1. nodaļa Tiesību aizsardz ība 
1. iedaļa: Tiesisk ās aizsardz ības līdzekļi  
                                                 
43 Padomes 1992. gada 19. oktobra Direkt īva 92/85/EEK par pas ākumu ieviešanu, lai veicin ātu drošības 
un veselības aizsardz ības darbā uzlabošanu str ādājošām grūtniecēm, sieviet ēm, kas str ādā pēcdzemdību 
periodā, vai strādājošām sieviet ēm, kas baro b ērnu ar kr ūti (desmit ā atsevišķā direktīva Direkt īvas 
89/391/EEK 16. panta 1. punkta noz īmē) Oficiālais Vēstnesis L 348 28.11.92., 1. lpp. 
 
LV 19   LV Šajā nodaļā ietverti jauni ar Direkt īvu 2002/73/EK ieviestie noteikumi par tiesisk ās 
aizsardzības līdzekļiem un to piem ērošanu. Šie noteikumi atspogu ļo Tiesas praksi. Taj ā 
aplūkoti: 
- aizsardz ības pastiprin āšana a) diskrimin ācijas upuriem pat p ēc darba attiec ību beigām44 un b) 
pret jebkuru nelabv ēlīgu attieksmi; 
- Tiesas prakses integr ācija augš ējo ierobežojumu jaut ājumā45 (kas ir at ļauti tikai dažos 
izņēmuma gad ījumos) kompens ācijas vai izl īdzināšanas gad ījumos. 
Saistībā ar pašreiz ējo priekšlikumu šiem noteikumiem b ūs horizont āls piemērojums un tie 
ietvers ne tikai ar pieeju darba iesp ējām, profesion ālai izglītībai, paaugstin āšanu amat ā un 
darba nosac ījumiem saist ītos jautājumus, bet ar ī jautājumus, kas saist īti ar maks ājumiem, 
tostarp soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmas, kas ar ī ir vienlīdzīgas attieksmes īstenošanas 
svarīgs aspekts darba un profesiju jaut ājumos. 
2: Pierādīšanas pien ākums  
Šajā nodaļā ietverti ne tikai Direkt īvas 97/80/EK galvenie noteikumi par pier ādīšanas 
pienākumu, bet ar ī pielīdzināts teksts nesen pie ņemtajai Direkt īvai 2002/73/EK. Š ā 
priekšlikuma galven ā nozīme būs nodrošin āt vienādas attieksmes principa efektivit āti, 
paplašinot pier ādīšanas pien ākuma noteikumus attiec ībā uz soci ālā arodnodrošin ājuma 
sistēmu jomu. 
Ir svarīgi ņemt vērā to, ka daži soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmu aspekti (darba dev ēju 
pabalsti un iemaksas) ir maks ājums EK L īguma bijuš ā 119. panta noz īmē, Direktīvā 
97/80/EK par pier ādīšanas pien ākumu jau netieši ietverti šie aspekti, t ā kā saskaņā ar 3. panta 
1. punkta a) apakšpunktu direkt īvu piemēro „situācijās, uz kurām attiecas L īguma 119. pants 
un Direkt īvas 75/117/EEK un 76/207/EEK, k ā arī, ciktāl tas attiecas uz diskrimin āciju, kas 
pamatojas uz dzimumu, Direkt īvas 92/85/EEK un 96/34/EK”. Pret ēji sākotnējam Komisijas 
priekšlikumam46 un Eiropas Parlamenta atzinumam47 Direktīvas 97/80/EK gal īgajā versijā 
darbības jomā neiekļāva Direkt īvas 86/378/EEK un 96/97/EK saist ībā ar vienlīdzīgu attieksmi 
pret vīriešiem un sieviet ēm sociālā arodnodrošin ājuma sistēmās. Agrāk minētie izslēgšanas 
iemesli vairs neizskat ās būtiski, tā kā uz EK Līguma 13. panta balst ītā direktīva ietver l īdzīgus 
pierādīšanas pien ākuma noteikumus. Tom ēr sarunu laik ā par Direkt īvas 97/80 pie ņemšanu 
sastādīja iPadomes un Komisijas kop ēju deklar āciju saist ībā ar 3. panta 1. punkta 
a) apakšpunktu:48  
„Padome pieprasa, lai Komisija sav ā ziņojumā, kas iesniedzams at bilstoši 7. pantam, 
izskatītu jautājumu arī par direkt īvas darbības jomu. 
Šajā ziņojumā pienācīga uzman ība tiks piev ērsta Tiesas l ēmumiem vis ās sociālās politikas 
jomās, kuru izskat īšana attiecas uz visp ārīgo nediskrimin ācijas principu.” 
                                                 
44 Lieta C-185/97, Goote, ECR.1998 I 5199. lpp. 
45 Lietas C-180/95 Draehmpaehl, ECR 1997 I 2195. lpp. un C-271/31 Marshal ECR 1993 I 4367. lpp. 
46 OV C 332, 7.11.1996., 11. lpp. un OV C 185 18.6.1997., 21. lpp. 
47 Eiropas Parlamenta 1997. gada 10. apr īļa (OV C 132, 28.4.1997., 215. lpp.), Padomes 1997. gada 
24. jūlija Kopējā nostāja (OV C 307, 8.10.1997., 6. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1997. gada 
6. novembra L ēmums (OV C 358, 24. 11. 1997.). 
48 SN 157/2/97(SOC) REV 2 1997. gada 27. j ūnijs 
 
LV 20   LV apvienojot vien ā dokument ā noteikumus par soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmām un 
noteikumus, kas attiecas uz pier ādīšanas pien ākumu, pašreiz ējais priekšlikums dar īs 
efektīvāku vienlīdzīgas attieksmes principa piem ērošanu ar ī šajā jomā un sniegs atbildi 
saistībā ar šo deklar āciju un iepriekš ējām Eiropas Parlamenta pras ībām.  
Vēl viens svar īgs, praktisks pašreiz ējā priekšlikuma m ērķis saistībā ar šo būs atcelt netieš ās 
diskrimin ācijas defin īciju Direkt īvas 97/80/EK 2. panta 2. punkt ā, lai to piel īdzinātu 
definīcijai Direkt īvā 2002/73/EK. Sakar ā ar to jāatceras, ka pie ņemot Direkt īvu 2002/73/EK, 
ar ko groza Direkt īvu 76/207/EEK, tika ievi esta jauna netieš ās diskrimin ācijas defin īcija bez 
statistiskā elementa tekst ā saskaņā ar defin īciju direkt īvās, ko pie ņēm a  u z  E K  L īguma 
13. panta pamata. Attiec ībā uz to jāņem vērā, ka sarunu laik ā par Direkt īvas 2002/73/EK 
pieņemšanu, ar ko groza Direkt īvu 76/207/EEK, 2001.gada j ūnijā49 kad tika pie ņemta kopējā 
nostāja, bija šādas Padomes un Komisijas deklar ācijas, par nepieciešam ību vienādot netieš ās 
diskrimin ācijas defin īciju Direkt īvā 97/80/EK, ko groza ar 98/52/EK, ar defin īciju, ko 
pieņēma kopējā nostājā un vēlāk Direktīvā 2002/73/EK.50 Tādēļ pašreizējais priekšlikums 
atbilst šīm deklarācijām. Īpašajā dalībvalstu lūgumā Komisijai tam seko priekšlikums par 
grozītu priekšlikumu Direkt īvai 97/80EK, lai pie ņemtu netieš ās diskrimin ācijas defin īciju. 
Komisijas deklar ācija par šo t ēmu tika iek ļauta Soci ālo lietu padomes 2001. gada j ūnija 
protokolā. Tādējādi šis pasākums, kas p ārgrupē Direktīvu 2002/73/EK ar Direkt īvu 97/80/EK, 
arī atbilst iepriekš min ētajām deklar ācijām un uzlabos vienl īdzīgas attieksmes principa 
efektivitāti atbilstoši Tiesas interpret ācijai.51  
2. nodaļa Vienlīdzīgas attieksmes veicin āšanas organiz ācijas – soci ālais dialogs  
Tāpat kā iepriekš ējā nodaļā, šajā nodaļā ir jauni noteiku mi, ko ieviesa ar 
Direktīvu 2002/73/EK, kas ir l īdzīgi noteikumiem uz 13. pantu balst ītajās direktīvās, t.i., 
Direktīvā 2000/43/EK un 2000/78/EK. T ā aplūko: 
- dalībvalstu izraudz ītās organiz ācijas un šo organiz āciju uzdevums, t.i., vienl īdzīgas 
attieksmes veicin āšana, Kopienas ties ību normu uzraudz ība un atbalsta sniegšana 
diskrimin ācijas upuriem. 
- sociālo partneru un NVO noz īmes palielin āšana vienl īdzīgas attieksmes principa 
veicināšanā. 
Tāpat kā iepriekšējā nodaļā, šie noteikumi saist ībā ar pašreiz ējo priekšlikumu pašreiz ir 
horizontāli piemērojami un tie ietvers ne tikai jaut ājumus, kas skar pieeju darba iesp ējām, 
profesion ālo izglītību un paaugstin āšanu amat ā, kā arī darba nosac ījumus, bet ar ī jautājumus 
attiecībā uz atalgojumu, tostarp soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmām. 
                                                 
49 9588/01, SOC 233, CODEC 519 2001. gada 6. j ūnijs 
50 Komisijas pazi ņojums, kas pievienots protokolam (sakar ā ar grozījumiem Direkt īvā 97/80/EK) „ Ņemot 
vērā netiešās diskrimin ācijas defin īcijas groz ījumus, Komisija p ēc iespējas ātrāk izvirzīs priekšlikumu 
par atbilstošiem Direkt īvas 97/80/EK groz ījumiem, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 98/52/EK." 
Komisijas pazi ņojums, kas pievienots protokolam (sakar ā ar Komisijas pazi ņojumu par Direkt īvas 
97/80EK groz ījumiem) „Padome atz īst Komisijas nodomu izstr ādāt priekšlikumu Direkt īvas 97/80/EK 
grozījumiem, ņemot vērā netiešās diskrimin ācijas defin īcijas groz ījumus." 
51 2001. gada 26. j ūnija spriedums Liet ā C-381/99, Brunnhofer, ECR I 2001 4961. lpp., 1993. gada 
27. oktobra spriedums Liet ā C-127/92 Enderby, ECR 1993 I-5535. lpp., skat īt arī 1989. gada 
17. oktobra spriedumu Liet ā C-109/88 Danfoss, ECR 1989 3199. lpp. 
 
LV 21   LV Ir pamats cer ēt, ka organiz ācijas, kas izve idotas vienl īdzīgas attieksmes īstenošanai pret 
vīriešiem un sieviet ēm saistībā ar pieeju darba iesp ējām, profesion ālo izglītību un 
paaugstin āšanu amat ā, kā arī darba nosac ījumiem, apl ūkos arī citus darba apst ākļu aspektus, 
tādus kā atalgojums un soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmas. Šādu organiz āciju darb ības 
apjoma paplašin āšana atbilst īgi pašreiz ējam priekšlikumam neuzliks dal ībvalstīm ievērojamu 
slogu. 
IV SADA ĻA IZPILDE  
Šajā sadaļā ir horizont ālie noteikumi saist ībā ar direkt īvas ieviešanu. Taj ā ir prasības 
dalībvalstīm nodrošin āt, lai jebkuri noteikum i, kas ir pretrun ā ar vienl īdzīgas attieksmes 
principu (piem ēram, likumi, kolekt īvie līgumi, individu ālie līgumi, utt.) tiek pasludin āti par 
spēkā neesošiem vai p ēc nepieciešam ības grozīti. Tajā arī paredzēta darba ņēmēju, tostarp 
darba ņēmēju, kas ir vi ņu pārstāvji, aizsardz ība pret pak ļaušanu netaisn ībai.  
Tajā ir prasība dalībvalstīm nodrošin āt efektīvu, proporcion ālu un prevent īvu sankciju 
sistēmu, ko piem ēro šajā direktīvā piešķirto tiesību pārkāpuma, lai piln ībā garantētu šīs 
direktīvas praktisko rezult ātu (effet utile ). Dalībvalstīm arī jāziņo Komisijai par šaj ā jomā 
pieņemtajiem noteikumiem.  
Tā pieprasa, lai dal ībvalstis mudin ātu darba dev ējus un par profesion ālo apmācību atbildīgās 
personas proakt īvi izstrādāt atbilstošus pas ākumus dzimumu diskrimin ācijas nov ēršanai un 
īpaši uzmākšanos un seksu ālo uzmākšanos darbaviet ā.  
Tā satur standarta neregresijas klauzulu.  
Direktīvas priekšlikums ietver noteikumu, kas l īdzīgs Direktīvas 2002/73/EK noteikumam par 
dalībvalstu saist ībām aktīvi ņemt vērā vienlīdzības starp v īriešiem un sieviet ēm mērķi, 
formulējot un īstenojot ties ību normas, noteikumus, administrat īvos aktus un pas ākumus taj ās 
jomās, kas ietilpst direkt īvas darbības jomā.  
Turklāt šis priekšlikums uzliek dal ībvalstīm par pien ākumu nodrošin āt to, ka direkt īva kopā ar 
transponējošiem valsts noteikumiem tiek ieviesti visu iesaist īto personu uzman ības lokā. 
V SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI  
Šī daļa satur šim direkt īvas priekšlikumam pie ņemtos standarta noteikumus.  
Standarta klauzula par direkt īvas pārņemšanu pieprasa, lai dal ībvalstis izpild ītu dažas 
informācijas pras ības, tādas kā regulāri ziņojumi Komisijai par p ārņemšanu valsts ties ību 
aktos un kolekt īvajos līgumos, k ā arī attiecīgas korel ācijas tabulas. V ēl viena standarta 
klauzula, kas ņemta no Direkt īvas 2002/73/EK, pieprasa, lai dal ībvalstis, p ārņemot ties ību 
aktus, nor ādītu uz šo direkt īvu.  
Tā ietver arī pantu par direkt īvām, kas pārgrupētas šajā priekšlikum ā, kas būtu jāatceļ, tiklīdz 
jaunā direktīva stāsies spēkā dalībvalstīs. 
Ir arī „standarta p ārskatīšanas klauzula" (32. pants) , kas paredz, ka ne v ēlāk kā līdz 
2008. gada 30. j ūnijam Komisijai j āpārskata direkt īvas darbība, lai nepieciešam ības gadījumā 
veiktu vajadz īgās izmaiņas.  
 
LV 22   LV Tajā arī integrēti Direkt īvas 2002/73/EK īpašie noteikumi par regul āriem ziņojumiem 
Komisijai ik p ēc četriem gadiem, kur ā dalībvalstis inform ē Komisiju par pozit īviem 
pasākumiem, kas veikti saska ņā ar EK L īguma 141. panta 4. punktu un saska ņā ar 
28. deklar āciju (priorit āte ir pozit īviem pasākumiem attiec ībā uz sieviet ēm).  
4. JURIDISKAIS  PAMATS 
Direktīvas priekšlikums pamatojas uz EK 141. panta 3. punktu, ar ko pilnvaro Kopienu 
pieņemt pasākumus, kas nodrošina vien ādas attieksmes principa pret v īriešiem un sieviet ēm 
īstenošanu nodarbin ātības un profesiju jaut ājumos. T ā kā visas jomas, uz kur ām attiecas 
sākotnējās Direkt īvas 75/117/EEK, 86/378/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvu 96/97/EEK, 76/207/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 2002/73/EK, un 
97/80/EK, kur ā grozījumi izdar īti ar 98/52/EK, ietilpst juridiskaj ā kategorij ā „nodarbin ātības 
un profesiju jaut ājumi", pārstrādātajai direkt īvai, ietverot min ētās direktīvas, var piem ērot to 
pašu juridisko pamatu. 
Tiesību norm ās, kas nodrošina vienl īdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm 
nodarbinātības un profesiju jaut ājumā, kas pie ņemtas saska ņā ar un/vai, ko ietver EK 
141. pants, attiec ībā uz visām ietvertaj ām jomām būtu jālieto tādi paši jēdzieni, kā nesen 
pieņemtajā Direktīvā 2002/73/EK, kas groza Direkt īvu 76/207/EEK, k ā arī līdzīgajos ties ību 
aktos, kas pie ņemti saska ņā ar EK 13. pantu, lai c īnītos ar diskrimin āciju uz cita pamata, 
izņemot uz dzimuma pamata, cikt āl pēdējais attiecas ar ī uz nodarbin ātības jomu, lai ties ību 
aktos, kam ir l īdzīgi mērķi, nodrošin ātu tiesisko un politis ko konsekvenci. T ādēļ ir 
nepieciešams nodrošin āt konsekvenci starp sekund ārajiem ties ību aktiem par identiskiem 
jautājumiem, t ādiem kā netiešās diskrimin ācijas jēdziens vai nepieciešam ība dalībvalstīs pēc 
organizācijām, kas veicina vienl īdzīgu attieksmi plaš ākās nodarbin ātības un profesiju jom ās, 
ne tikai tajos jaut ājumos, kas ietverti Direkt īvā 2002/73/EK, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvu 76/207/EEK. 
5. ATTAISNOJUMS  ATTIEC ĪBĀ UZ SUBSIDIARIT ĀTI UN 
PROPORCIONALIT ĀTI. 
Kopienas ties ību normu instrumentu izmanto subsidiarit ātes principa iev ērošanai. Past āvošo 
direktīvu pārstrāde vienādu iespēju un vienl īdzīgas attieksmes pret v īriešiem un sieviet ēm 
jomā nodarbin ātības un profesiju jaut ājumos pal īdzēs nodrošin āt šo principu vienotu un 
efektīvu piem ērošanu dal ībvalstīs. Bez tam, past āv prasības nodrošin āt vienlīdzīgas 
attieksmes principa īstenošanas konsekvenci Kopienas l īmeņa tiesību aktos. Dzimumu 
diskrimin ācijas gadījumā to vislabāk panākt, pārstrādājot pastāvošos ties ību aktus. 
Ierosinātā instrumenta saturs atbilst ar ī proporcionalit ātes principiem, jo tas sniedz 
dalībvalstīm lielāko iespējamo apzi ņas brīvību, nosakot, k ādai šajā aspektā jābūt vienlīdzīgas 
attieksmes principa efekt īvai īstenošanai. 
Kopienas ties ību akti tieši neietekm ēs uzņēmumu darb ību un neuzliks nek ādus 
administrat īvos vai juridiskos ie robežojumus, kas var ētu likt šķēršļus MVU izveidošanai un 
attīstībai. 
6. NOTEIKUMU  KOMENT ĀRI  
Lai nodrošin ātu atbilsmi citu valodu versij ām, bija nepieciešams veikt dažus valodas 
labojumus somu, it āļu, portugāļu un zviedru p ārstrādāto direktīvu tekstu versij ās. 
 
LV 23   LV I SADAĻA  
Vispārīgie noteikumi  
1. pants  
Šajā pantā noteikti direkt īvas mērķi.  
Direktīva ietver jaut ājumus, kas risin āti Direktīvā 76/207/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvu 2002/73/EK (saist ībā ar pieejam ību darba iesp ējām, profesion ālo izglītību un 
paaugstin āšanu amat ā, kā arī darba nosac ījumiem), un ar ī Direktīvā 75/117/EEK (vien āds 
atalgojums) un 86/378/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 96/97/EK (soci ālās 
arodnodrošin ājuma sistēmas). 
Direktīvas mērķis ir sīkāk noskaidrot past āvošo saikni starp Direkt īvu 76/207/EEK, kur ā 
grozījumi izdar īti ar 92/85/EEK, par jaut ājumiem saist ībā ar maternit āti un grūtniecību, kas 
ietverti šaj ās direktīvās. Tā sniedz skaidras un atbilstošas defin īcijas, pilnveido tekstu, 
integrējot noteikto praksi, un sniedz skaidri struktur ētu juridisko tekstu. 
Šī direktīva ir izstr ādāta arī, lai nodrošin ātu efektīvu vienādas attieksmes principa īstenošanu, 
būtiski ietverot main īto pierādīšanas pien ākuma noteikumu plaš āku piemērošanu vis ās jomās, 
kas ietilpst t ā materiāla darbības jomā. 
2. pants  
Šajā pantā definēti tiešās un netieš ās diskrimin ācijas, uzm ākšanās, kas pamatojas uz 
dzimumu, un seksu ālās uzmākšanās jēdzieni. Š īs definīcijas ir identiskas jau pie ņemtās 
Direktīvas 2002/73/EK defin īcijām. 
Šajā pantā arī ir „atalgojuma”  definīcija, kas ietverta EK L īguma 141. pant ā, kā arī „sociālā 
arodnodrošin ājuma sist ēmas” definīcija, kas ietverta Direkt īvas 86/378/EEK 2. pant ā, kurā 
grozījumi izdar īti ar Direkt īvas 96/97/EK 1. panta 1. punkta 1. da ļu.  
3. pants  
Šajā pantā noteikta direkt īvas darbības joma , kas ir identiska Direkt īvā 96/97/EK lietotajai. 
Šī panta 2. punkt ā lieto standarta formul ējumu, kas ir vis ās direktīvās, kuras saist ītas ar 
vienlīdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm. Tā atspoguļo vispāratzītu principu, ka 
sieviešu aizsardz ības pasākumi grūtniecības un p ēcdzemdību laikā ir pieļaujami k ā 
vienlīdzīgas attieksmes principa iz ņēmumi. Tas ietver tekstu, kas min ēts 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 2. punkt ā, un kam ir horizont āla ietekme uz direkt īvām (skatīt 
arī Direktīvas 86/378/EEK 5. panta 2. punktu). 
Šī panta 3. da ļā ietverts piel āgots pirmais teikums no Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 
7. punkta ceturt ās daļas, kurā grozījumi izdar īti ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 
2. punktu52. 
                                                 
52 OV L 348, 28.11.1992., 1. lpp. 
 
LV 24   LV II SADAĻA  
Īpašie noteikumi  
1. nodaļa 
Vienlīdzīga atalgojuma princips  
4. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 75/117/EEK par vienl īdzīgu atalgojumu galvenajam pantam, kas 
nedaudz piel āgots, lai ņemtu vērā Tiesas jaun āko praksi, jo īpaši 2002. gada 17. septembra 
spriedumu Liet ā C-320/00 A. G. Lawrence un citi v Regent Office Care Ltd, Commercial 
Catering Group un Mitie Secure Services Ltd.53, kā arī 2004. gada 13. janv āra spriedumu 
Lietā Debra Allonby v. Accrington / Rossdendale College, C-256/0154. Saskaņā ar šo praksi 
Tiesa ir ieviesusi jaunu elementu, kas ir plaš āks nekā viens uzņēmums vai viens pakalpojums 
līdzvērtīga darba sal īdzināšanai pēc viena avota. Tiesa ir nor ādījusi, ka „saist ībā ar šo EK 
Līguma 141. panta 1. punkta formul ējums nenor āda, ka šo noteikumu piem ēro tikai 
situācijām, kurās vīrieši un sievietes str ādā pie viena un t ā paša darba dev ēja". 
Tādēļ vienlīdzīga atalgojuma princips v īriešiem un sieviet ēm nozīmē to, ka atl īdzība par tādu 
pašu darbu vai l īdzvērtīgu darbu nav oblig āti jāmaksā vienam un tam pašam darba dev ējam, 
bet tās izcelsmei j ābūt no vienota avota, uz kuru var attiecin āt jebkuras noteikt ās atšķirības 
atalgojuma nosac ījumos. Ja nav vienota avota, tad nav iest ādes, kas b ūtu atbildīga par jebk ādu 
nevienlīdzību un kas var ētu atjaunot vienl īdzīgu attieksmi.  
Kas attiecas uz profesiju klasifik ācijas jautājumu, pašreiz ējā priekšlikuma teksts nav groz īts, 
salīdzinot ar tekstu Direkt īvas 75/117/EEK 1. pant ā. 
2. nodaļa 
Vienlīdzīgas attieksmes princips soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmās  
5. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 86/378/EK 5. panta pirmajai da ļai, kurā grozījumus neizdar īja ar 
Direktīvu 96/97/EK. Tas paredz vienl īdzīgas attieksmes principa īstenošanu soci ālā 
arodnodrošin ājuma sistēmās 6. panta noteiktaj ās robežās. 
6. pants  
Šī panta pirmaj ā daļā integrēts negroz īts Direkt īvas 86/378/EEK 4. pants saist ībā ar šīs 
nodaļas materi ālo darbības jomu attiec ībā uz ietvertaj ām sociālās arodnodrošin ājuma 
sistēmām un riskiem.  
Otrajā daļā ir jauns noteikums, kas atspogu ļo Tiesas praksi EK L īguma pašreiz ējā 141. panta 
1. un 2. punkta piem ērošanā civildienesta ier ēdņu īpašajām sociālā nodrošin ājuma 
sistēmām.55 Kodificējot šo praksi, direkt īvā precizē, ka to piem ēro sociālās nodrošin āšanas 
                                                 
53 ECR. 2002 I 7325. lpp. 
54 Vēl nav public ēts. 
55 Tiesas 1994. gada 28. septembra spriedumi. Lieta C-7/93 Beune, ECR 1994 I-4471. lpp. vai 1997. gada 
17. aprīļa spriedums liet ā 147/95 Evrenopoulos ECR I-02057. lpp. 2001. gada 29. novembris, lieta C-
 
LV 25   LV sistēmām arī attiecībā uz civildienesta ier ēdņu noteiktu kategoriju, ja attiec īgie pabalsti tiek 
izmaksāti uz darba attiec ību pamata, ir tieši saist īti ar nostr ādāto laiku un t ā summa ir 
aprēķināta uz pēdējās algas pamata. Tas, ka atseviš ķa sistēma atseviš ķai civildienesta ier ēdņu 
kategorijai un citam person ālam valsts darb ā ir daļa no visp ārīgās, harmoniz ētās ar likumu 
noteiktās sistēmas, šajā aspektā to neietekm ē (sīkāk skatīt spriedumus Beune  un Niemi lietās). 
7. pants  
Šis noteikums bez izmai ņām ietver Direkt īvas 86/378/EEK 2. panta 2. un 3. punktu, kur ā 
grozījumi izdar īti ar Direkt īvas 96/97/EK 1. panta 1. punktu.  
Tāpat kā iepriekšējās direktīvās:  
(a) individu ālie līgumi pašnodarbin ātajām person ām (tā kā šie līgumi princip ā ir privāti); 
(b) sistēmas pašnodarbin ātām person ām, kurās ir tikai viens dal ībnieks (tāpat kā iepriekšējā 
punktā šie līgumi princip ā ir privāti);  
(c) apdrošin āšanas līgumi, kuros darba dev ējs nav viena no pus ēm, gadījumos, kad algoti 
strādnieki nav ietverti pašreiz ējā priekšlikum ā. 
Šī panta d) un e) apakšpunkti attiecas uz priv ātiem līgumiem starp apdrošin āto personu un 
sistēmu, kas neietilpst soci ālās arodnodrošin ājuma sist ēmas noz īmē, kā noteikts š ī 
priekšlikuma 2. pant ā. 
Otrā daļa atspogu ļo Tiesas praksi 1993. gada 9. novembra spriedum ā Lietā C-132/92 Birds 
Eye Walls ,56 par „ izlīdzinājuma pensij ām" un bez groz ījumiem no Direkt īvas 86/378/EEK 
2. panta 3. punkta, kas ievietots ar Direkt īvas 96/97/EK 1. panta 1. punktu. 
8. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 86/378/EEK 6. pantam, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 96/97/EK 1. panta 3. punktu, lai ņemtu vērā Tiesas praksi liet ās Neath  un Coloroll , 
un iever da ļēju noteikumu sarakstu, kas ir pretrun ā vienlīdzīgas attieksmes principam. 
Sākotnējais pants ir nedaudz groz īts, jo 1. punkta h) apakšpunkt ā nav atsauces uz 
Direktīvas 96/97/EK pielikumu, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 86/378/EEK. Šis 
pielikums sniedz dažu elementu piem ērus fondēto definēto pabalstu sist ēmās, kas var b ūt 
nevienlīdzīgas, kur summu nevienl īdzība rodas aktu āro faktoru izmantošanas ietekm ē, kas 
atšķiras atkarībā no dzimuma laik ā, kad sistēmas finans ēšana ir īstenota.  
Šie piemēri ir šādi: 
- periodisk ās pensijas da ļas pārvēršana kapit āla summā,  
- pensijas ties ību nodošana,  
- kompens ācijas pensija, ko maks ā apgādājamam par atteikšanos no pensijas da ļas, 
- samazin āta pensija, ja darba ņēmējs izvēlas pirmstermi ņa pension ēšanos. 
9. pants  
                                                                                                                                                         
366/99 Griesmar ECR p I-09383, 2001. gada 13. decembris lieta C-206/00. ECR 2001 I-0201 Henri 
Mouflin un nesen 2002. gada 12. septembra spriedum ā C-351/00 Niemi ECR 2002 I-07007. lpp. 
56 Birds Eye Walls Ltd. v Friedel M. Roberts. ECR 1993 I 5579. lpp. 
 
LV 26   LV Šis pants atbilst Direkt īvas 86/378/EEK 8. pantam, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 96/97/EK 1. panta 4. punktu attiec ībā uz direkt īvas piem ērošanu 
arodnodrošin ājuma sistēmām pašnodarbin ātām person ām. Šos noteikumus neietekm ē Tiesas 
prakse Barber  un turpm ākajos spriedumos. 
Noteikumus, kas ir pretrun ā vienlīdzīgas attieksmes principam arodnodrošin ājuma sistēmās 
pašnodarbin ātām person ām, jāpārskata, tām stājoties spēkā ne vēlāk kā no 1993. gada 
1. janvāra, vai dal ībvalstīs, kuras pievienoj ās pēc šī datuma, no t ā datuma, kur ā Direktīva 
86/378/EK, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 96/97/EK, st ājās spēkā to teritorij ā.  
Ar šo direkt īvu neaizliedz uz ties ībām un pien ākumiem, kas attiecas uz pašnodarbin ātu 
personu dal ības laikposmu soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmā pirms min ētās sistēmas 
pārskatīšanas, joproj ām attiecin āt tās sistēmas noteikumus, kura bija sp ēkā attiecīgajā 
laikposmā. 
10. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 86/378/EEK 9. pantam, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 96/97/EK 1. panta 5. punktu. Tas attiecas uz iz ņēmumiem saist ībā ar direkt īvas 
piemērošanu arodnodrošin ājuma sist ēmām pašnodarbin ātām person ām, kuras, k ā noteikts 
iepriekšējā pantā, nav ietekm ējušas Tiesas praksi Barber  un turpm ākajos spriedumos. Šie 
izņēmumi attiecas uz pension ēšanās vecumu, ties ībām uz apg ādnieka pensiju un iemaksu 
vienādošanu soci ālā arodnonodrošin ājuma sist ēmās pašnodarbin ātām person ām. 
Direktīvas 86/378/EEK bijuš ā 9. panta c) punkt ā, kurā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 96/97/EK 1. panta 5. punktu, ir nor ādīts pārejas periods pašnodarbin āto personu 
iemaksu vien ādošanai.  
11. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 96/97/EK 2. pantam.  
Šī panta 1. un 2. da ļa atspogu ļo Tiesas praksi par pašreiz ējā 141. panta 1. un 2. punkta 
(bijušais 119. pants) piem ērošanu ar atpaka ļejošu spēku sociālām arodnonodrošin ājuma 
sistēmām, kas ir integr ēts Direktīvā 96/97/EK. 3. punkts atspogu ļo direktīvas piem ērošanu 
dalībvalstīs, kas bija agr ākās Eiropas Ekonomisk ās Zonas L īguma līgumslēdzējas puses. 
Tomēr ir jauna 4. da ļa, kurā norādīts, ka citās dalībvalstīs, kuras pievienoj ās pēc 1990. gada 
17. maija, augst āk minētajās 1. un 2. da ļā 1990. gada 17. maijs aizvietojams ar datumu, kur ā 
141. panta 1. un 2. punkts (bijušais 119. pants) st ājās spēkā to teritorij ā (lai ietvertu 
pievienošan ās valstu situ āciju). 
12. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 86/378/EEK 9.a pantam (k as ievietots ar Direkt īvas 96/97/EK 
1. pantu) par elast īgo pensiju. L īdz ar to, ja v īrieši un sievietes ar vien ādiem nosac ījumiem var 
pretendēt uz elastīgo pensijas vecumu, tad to neuzskata par neatbilst ību šai direkt īvai. 
3. nodaļa 
Vienlīdzīgas attieksmes princips pret v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz darba iesp ējām, 
profesion ālo izglītību un paaugstin āšanu amat ā, kā arī darba nosac ījumiem  
 
LV 27   LV 13. pants  
Šī panta pirm ā daļa atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 1. panta 3. punktam, kur ā grozījumi izdar īti 
ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 3. punktu.  Jaunais pants atbilst l īdzīgiem direkt īvu 
formulējumiem, kuru pamat ā i r  E K  L īguma 13. pants, t.i., Direkt īvas 2000/43/EK57 un 
2000/78/EK58. 
Šī panta otr ā daļa atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 6. punktam, kur ā grozījumi izdar īti 
ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 2. punktu. Taj ā runāts par apm ēru, kādā pieļaujamas 
atkāpes no vien ādas attieksmes principa ar nodarbin ātību saistītos jautājumos, ja darbs p ēc 
savas būtības prasa, lai to veik tu noteikta dzimuma p ārstāvji, kā arī par atbilst ību Tiesas 
praksei šaj ā jautājumā59.  
Šī panta treš ā daļa atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 9. panta 2. punktam un t ā attiecas uz 
Direktīvas 76/207/EEK 2. panta 6. punkt ā paredzēto izņēmumu, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. pant a 2. un 6. punktu.  
14. pants  
Šī pants atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 8. punktam, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 2. punktu, un saska ņā ar EK L īguma 141. pa nta 4. punktu 
attiecas uz dal ībvalstīm paredz ēto iespēju saglabāt vai paredz ēt pasākumus, kas sieviet ēm un 
vīriešiem nodarbin ātības jomā nodrošinātu pilnīgu vienlīdzību. 
15. pants  
Šajā pantā norādīta Tiesas prakse par maternit āti un grūtniecību (precīzāk skatīt Lietas 184/83 
Hofmann v. Barmer Ersatzkasse [1984] ECR 3047, 25. punktu, Lietas C-421/92 Habermann-
Beltermann [1994] ECR I-165721. punktu un Liet as C-32/93 Webb v EMO Air Cargo 
[1994] ECR I-3567 20. punktu). Tas preciz ē saistību starp Direkt īvu 92/85/EEK un pašreiz ējo 
direktīvas priekšlikumu saist ībā ar šajā nodaļā aplūkotajiem jaut ājumiem un jaut ājumiem, kas 
paredzēti Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 7. punkta otraj ā un trešaj ā ievilkum ā, kurā 
grozījumi izdar īti ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 2. punktu, pama tojoties uz Tiesas praksi.  
Pirmās daļas priekšlikums, kurš nosaka, ka „š īs direktīvas izpratn ē nelabvēlīga attieksme pret 
sievieti saist ībā ar gr ūtniecību vai maternit āti ir diskrimin ācija”, atspogu ļo 
Direktīvas 76/207/EEK 2. panta 7. punkta trešo da ļu, kas ievietota ar Direkt īvas 2002/73/EK 
1. panta 2. punktu. 
Otrā daļa atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 7. punktam, kas ievietots ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 2. punktu, un taj ā nemainītā veidā iekļauts teksts, kur ā 
atspoguļots Tiesas l ēmums par sievietes ties ībām uz dekr ēta atvaļinājumu un ties ībām pēc tā 
atgriezties darb ā līdzvērtīgā amatā un uz noteikumiem un nosac ījumiem, kas vi ņai nav maz āk 
izdevīgi par tiem, uz kuriem vi ņai būtu tiesības, ja darbs šaj ā periodā nebūtu pārtraukts. 
                                                 
57 OV L 18019 2002. gada j ūlijs 22. lpp.  
58 OV L 303 2000. gada decembris 16. lpp.  
59 1986. gada 15. maija spriedums Liet ā C-222/84 Johnston; 1999. gada 26. oktobra spriedums, Sirdar, 
[1999] ECR I-0000 un 2000. gada 11. janv āra spriedums Liet ā C-285/98 Kreil [2000] ECR I-0000. 
 
LV 28   LV 16. pants  
Šis pants bez groz ījumiem ietver Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 7. punkta otr ās daļas 
ceturtās ievilkuma nosac ījumus, kas ievietoti Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 2. punkt ā, un 
nosaka, ka š ī direktīva arī neietekm ē dalībvalstu ties ības atzīt noteiktas ties ības uz bērna 
kopšanas un/vai adopcijas atva ļinājumu. Tām dalībvalstīm, kuras atz īst šādas tiesības, 
jāpieņem nepieciešamie pas ākumi strādājošu vīriešu un sieviešu aizsardz ībai pret atlaišanu šo 
tiesību izmantošanas gad ījumā un jānodrošina, lai p ēc šāda atvaļinājuma viņiem būtu tiesības 
atgriezties sav ā darbā vai līdzvērtīgā amatā uz nosac ījumiem, kuri nav neizdev īgāki par 
iepriekšējiem, kā arī uz darba apst ākļu uzlabojumiem, uz kuriem tiem b ūtu tiesības, ja darbs 
nebūtu pārtraukts.  
Šo punktu par b ērna kopšanas un adopcijas atva ļinājumu ieviesa Eiropas Parlaments un 
Padome sarun ās par Direkt īvas 2002/73/EK pie ņemšanu. 
III SADA ĻA 
Horizont ālie noteikumi  
1. nodaļa 
Tiesību aizsardz ība 
1. iedaļa  
Tiesību aizsardz ības līdzekļi  
17. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 6. panta 1., 3. un 4. punktam, kur ā grozījumi izdar īti 
ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 5. punktu, kas piel āgoti, lai ietvertu ar ī vienlīdzīga 
atalgojuma principu. 
Saskaņā ar Tiesas praksi60, 3. punkts nosaka, ka iepriekš ējie punkti nemaina valstu likumus, 
kuros paredz ēti valsts noteikumi par termi ņiem, kādos iesniedzamas s ūdzības par vien ādas 
attieksmes iev ērošanu. Tas atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 4. panta 6. punktam, kas ieviests ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 5. punktu. 
18. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 6. panta 2. punktam, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 5. punktu, un attiecas uz kompens āciju nevienl īdzīgas 
attieksmes gad ījumā saskaņā ar Tiesas praksi. 
2. iedaļa 
Pierādīšanas pien ākums 
19. pants  
                                                 
60 2000. gada 16. maija spriedums Liet ā C-78/98 Preston ECR 2000 I-03201. lpp. 
 
LV 29   LV Šis pants atbilst Direkt īvas 97/80/EK galvenajam pantam par pier ādīšanas pien ākumu, t.i., 
4. pantam. 
20. pants  
Šis pants atbilst Direkt īvas 97/80/EK 3. pantam saist ībā ar šīs direktīvas darbības jomu. Šis 
pants ir nedaudz groz īts, lai ietvertu visas situ ācijas, uz kur ām attiecas š īs direktīvas 
priekšlikums (skat. iepriekš). 
Izņēmumi, kas attiecas uz krimin ālprocesiem, (Direkt īvas 97/80 3. panta 2. punkts) nor ādīti 
2. punktā. 
2. nodaļa 
Vienādas attieksmes veicin āšanas instit ūcijas – soci ālais dialogs  
21. pants  
Šis pants attiecas uz vien ādas attieksmes veicin āšanas instit ūciju izveidi, noz īmi un 
kompetenci, kas jau noteikta Direkt īvas 76/207/EEK 8.a pant ā (ieviests ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 7. punktu). Šis nosac ījums attiecas uz šo priekšlikumu visos 
jautājumos, uz kuriem attiecas Direkt īvas, kas veido da ļu no šī dokumenta p ārstrādāšanas.  
22. pants  
Šis pants attiecas uz valstu trad īcijās un praks ē paredzēto dalībvalstu pien ākumu veicin āt 
sociālo dialogu un darba viet ās mudināt ieviest vienl īdzības plānus.  
Šis pants atbilst Direkt īvas 76/207/EEK 8.b pantam (ieviests ar Direkt īvas 2002/73/EK 
1. panta 7. punktu) un attiecas uz visiem jaut ājumiem, kas ietverti š īs direktīvas priekšlikum ā.  
23. pants  
Šis pants attiecas uz dal ībvalstu pien ākumu veicin āt dialogu ar nevalstiskaj ām organiz ācijām, 
kurām, saskaņā ar valstu likumiem un praksi, ir likum īgas intereses dot savu ieguld ījumu cīņā 
pret dzimumu diskrimin āciju un nol ūks veicināt vienādas attieksmes principu. Šis nosac ījums 
pastāv jau Direkt īvā 76/207/EEK (8.c pant ā, kas ieviests ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 
7. punktu), tam likum īgi būtu jābūt ar horizont ālu efektu un j āattiecas uz visiem jaut ājumiem, 
kas ietverti šaj ā priekšlikum ā. Līdzīgs pants past āv arī nesen pie ņemtajās direktīvās, kuras 
balstītas uz EK L īguma 13. pantu (Direkt īvas 2000/43/EK un 2000/78/EK).  
IV SADA ĻA 
Īstenošana  
24. pants  
Šis pants ir klasisks nosac ījums, kas ietverts Direkt īvas 76/207/EEK 3. panta 2. punkt ā, kurā 
grozījumi izdar īti ar Direkt īvas 2002/73/EK 1. pant a 3. punkts, kurš regul ē to, kā dalībvalstis 
ievēro direktīvu. Vienāda attieksme noz īmē diskrimin ācijas nov ēršanu jebk ādos likumos, 
noteikumos vai administrat īvos noteikumos. Tas noz īmē, ka direkt īva nosaka, ka dal ībvalstīm 
jāanulē jebkādus šādus nosac ījumus. Tāpat kā agrākajos ties ību aktos, direkt īvā arī noteikts, 
 
LV 30   LV lai jebkādi nosacījumi, kas ir pretrun ā ar vienādas attieksmes principu, tiktu atz īti par 
nelikumīgiem un anul ēti vai main īti, vai attiec īgajā gadījumā tos varētu par šādiem atzīt.. 
25. pants  
Šis noteikums ir no Direkt īvas 2002/73/EK un horizont ālā veidā attiecas uz vis ām situācijām 
direktīvas materi ālās darbības jomā (1. panta 6. punkts, ar ko groza Direkt īvas 76/207/EEK 
7. pantu). Tas attiecas uz dal ībvalstu pien ākumu sav ā likumdošanas sist ēmā ieviest 
pasākumus darba ņēmēju aizsardz ībai, tostarp tos, kuri ir valsts likumos un/vai praks ē 
paredzētie darba ņēmēju pārstāvji, pret atlaišanu vai cit ām darba dev ēja viņiem kaitējošām 
darbībām, kas b ūtu veiktas, atbildot uz darba ņēmēja sūdzību uzņēmumā vai jebk ādu 
tiesvedību, kuras m ērķis ir nodrošin āt vienlīdzīgas attieksmes principa iev ērošanu.  
26. pants  
Šis pants ir standarta noteikums,  kas paredz sankcijas par vien ādas attieksmes principa 
pārkāpšanu. Tam ekvivalenti nosac ījumi atrodami Direkt īvas 76/207/EEK 8.d pant ā, kas 
ievietots no Direkt īvas 2002/73/EK 1. panta 7. punkta. Ar 26. pantu p ārgrupē noteikumus par 
sankcijām un ar to šos noteikumus attiecina uz visiem šaj ā direktīvā ietvertajiem jaut ājumiem. 
27. pants  
Šis noteikums izriet no Direkt īvas 76/207/EEK 2. panta 5. punk ta, kas ievietots ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 2. punktu, ar ko dal ībvalstīm iesaka veikt profilaktiskus 
pasākumus pret dzimumu diskrimin āciju, uzmākšanos un seksu ālo uzmākšanos.  
28. pants  
Arī šis pants ir standarta noteikums, kas nodrošina to, ka ar direkt īvas ieviešanu netiek 
pazemināts tas līmenis aizsardz ībai pret dzimumu diskrimin āciju, kas dal ībvalstīs pastāv jau 
pirms tās ieviešanas. 
29. pants  
Šis pants par dzimumu l īdztiesību atspogu ļo EK Līguma 3. panta 2. punkta b ūtību un ir 
identisks Direkt īvas 76/207/EEK 1. panta 1.a punktam, kas ievietots ar 
Direktīvas 2002/73/EK 1. panta 1. punktu. Šim nosac ījumam ir horizont āls efekts un tas 
attiecas uz jaut ājumiem, ko ietver visas direkt īvas, kas veido š īs pārstrādes daļu.  
30. pants  
Šis nosac ījums ir no Direkt īvas 97/80/EK (5. panta) un Direkt īvas 75/117/EEK (7. panta) un 
attiecas uz dal ībvalstu pien ākumu rūpēties par to, ka uz š īs direktīvas pamata pie ņemtajiem 
nosacījumiem kop ā ar jau sp ēkā esošajiem nosac ījumiem ar visu sapr ātīgo līdzekļu palīdzību 
tiek piev ērsta iesaist īto personu uzman ība, piem ēram, darba viet ā. Šim svar īgajam 
nosacījumam ir horizont āls efekts un tas attiecas uz visiem š īs direktīvas priekšlikum ā 
ietvertajiem jaut ājumiem. 
 
LV 31   LV V SADAĻA 
Nobeiguma noteikumi  
31. pants  
Ar 1. punktu dal ībvalstīm nosaka, lai t ās Komisijai zi ņotu par direkt īvas īstenošanu vismaz 
līdz ……, lai Komisijai var ētu par to sast ādīt ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei.  
Šī panta 2. punkts atbilst Direkt īvas 2002/73/EK 2. panta 3. punkta noteikumiem par to, ka 
dalībvalstij reizi četros gados ir pien ākums ziņot par pas ākumiem, kas veikti saska ņā ar EK 
Līguma 141. panta 4. punktu. 
32. pants  
Pants paredz, ka direkt īvu var groz īt un šis pants past āv arī citās direktīvās ar līdzīgiem 
nosacījumiem. Direkt īvas darbības ietekmi r ūpīgi izvērtē Komisija un, ja t ā uzskata par 
nepieciešamu veikt izmai ņas, attiecīgā gadījumā tā var ierosin āt labojumus. 
33. pants  
Šī panta 1. punkt ā ir noteikts datums direkt īvas pārņemšanai dal ībvalstīs. Saskaņā ar nesen 
ieviesto praksi, t ā pieprasa dal ībvalstīm paziņot arī direktīvas pārņemšanas gait ā pieņemto 
noteikumu tekstu.  
Šī panta 2. punkts ir standart a noteikums, ar ko tiek pras īts noteikumos par direkt īvas 
ieviešanu paredz ēt arī atsauci uz šo direkt īvu vai tiem pievienot atsauci uz šo direkt īvu. Šajā 
punktā paredzēts arī noteikums, kas nosaka, ka š ādā atsaucē jāietver teikums, ka atsauces uz 
pastāvošajiem ties ību aktiem, noteikumiem un administrat īvajiem noteikumiem direkt īvās, ar 
kurām atceļ šo direktīvu, tiek uzskat ītas kā atsauces uz šo direkt īvu.. 
34. pants  
Šis pants attiecas uz to direkt īvu atcelšanu, kuras veido da ļu no šī pārskatāmā dokumenta, p ēc 
tam kad Padome un Eiropas Parlaments b ūtu pieņēmusi šo direkt īvu. Nosac ījums neietekm ē 
dalībvalstu pien ākumus, kas attiecas uz direkt īvas ieviešanas termi ņu valstu ties ību aktos un 
pastāvošo direkt īvu piemērošanas termi ņu. 
35. pants  
Šis ir standarta pants, kur ā paredzēts, ka direkt īva stājas spēkā [divdesmitaj ā] dienā pēc tās 
publicēšanas Eiropas Savien ības Oficiālajā Vēstnesī. 
36. pants  
Šis ir standarta pants,  kas paredz, ka direkt īva ir adres ēta dalībvalstīm.  
 
LV 32   LV 2004/0084 (COD) 
Priekšlikums 
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKT ĪVA 
par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienl īdzīgas iespējas un attieksmi pret 
vīriešiem un sieviet ēm nodarbin ātības un profesijas jaut ājumos 
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIEN ĪBAS PADOME, 
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibin āšanas līgumu un jo īpaši tā 141. panta 3. punktu, 
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu61, 
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un soci ālo lietu komitejas atzinumu62, 
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu63, 
saskaņā ar Līguma 251. pant ā noteikto proced ūru, 
tā kā: 
 
Øjauns  
(1) Padomes 1976. gada 9. febru āra Direktīva 76/207/EEK par t āda principa īstenošanu, 
kas paredz vienl īdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz darba, 
profesion ālās izglītības un izaugsmes iesp ējām un darba apst ākļiem64, un Padomes 
1986. gada 24. j ūlija Direkt īva 86/378/EEK par vienl īdzīgas attieksmes principa pret 
vīriešiem un sieviet ēm īstenošanu soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmā65 ir būtiski 
grozītas. Padomes 1975. gada 10. febru āra Direkt īvā 75/117/EEK par dal ībvalstu 
tiesību aktu tuvin āšanu, ievērojot principu par vienl īdzīgu atalgojumu v īriešiem un 
sievietēm66, un Padomes 1997. gada 15. decembra Direkt īvā 97/80/EK par 
pierādīšanas pien ākumu diskrimin ācijas gadījumos, kas pamatojas uz dzimumu67, arī 
ir ietverti noteikumi, kuru nol ūks ir vienl īdzīgas attieksmes starp v īriešiem un 
sievietēm principa īstenošana. T ā kā šajās direktīvās ir jāveic turpm āki grozījumi, tās 
                                                 
61 OV C , ., lpp.  
62 OV C , ., lpp. . 
63 OV C , ., lpp. . 
64 OV L 39, 14.2.1976., 40. lpp., direkt īvā jaunākie grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 2002/73/EK (OV L 269, 
5.10.2002., 15. lpp.). 
65 OV L 225, 12.8.1986., 40. lpp., direkt īvā jaunākie grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 96/97/EK (OV L 46, 
17.2.1997., 20. lpp.). 
66 OV L 45, 19.2.1975., 19. lpp. 
67 OV L 14, 20.1.1998., 6. lpp., direkt īvā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 98/52/EK (OV L 205, 22.7.1998., 
66. lpp.). 
 
LV 33   LV ir jāpārstrādā skaidrības labad un lai vien ā tekstā apkopotu šaj ā jomā esošos 
noteikumus, k ā arī jauninājumus Eiropas Kopienu Tiesas praks ē. 
 
Ð 2002/73/EK, 4. apsv ērums 
(pielāgots) 
(2) ⌦ Vienlīdzīga attieksme ⌫ pret sieviešu  ⌦ vīriešiem ⌫ un v īriešu  
⌦ sievietēm ⌫ ir ⌦ Kopienas ties ību ⌫ pamatprincips, kas, iev ērojot Eiropa s 
Kopienas dibin āšanas  Līguma 2. pantu un 3. panta 2. punktu, Kopienai un Tiesas 
praksi Min ētajos Līguma noteikumos sieviešu un v īriešu līdztiesība ir pasludin āta par 
Kopienas "uzdevumu" un "m ērķi", un Kopienai ir uzlikts pien ākums  visās tās darbībās 
tas " jāveicinaāt". 
 
Ð 2002/73/EK, 5. apsv ērums 
(pielāgots) 
(3) Līguma 141. panta ā, un jo īpaši 3. punkt ā ⌦ 3. punkts ⌫ , ir ⌦ tagad paredz ⌫ 
īpašui  ⌦ juridisko pamatu Kopienas pas ākumu pie ņemšanai, lai nodrošin ātu ⌫ 
runāts par  vienāduām iespējuām un vienlīdzīgasu attieksmesi  principa pret v īriešiem 
un sieviet ēm nodarbin ātības un profesiju jaut ājumos ⌦ , tostarp vien āda atalgojuma 
par tādu pašu darbu un l īdzvērtīgu darbu principa piem ērošanu ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EK, 3. apsv ērums 
(pielāgots) 
(4) Šī direktīva respekt ē pamatties ības un iev ēro principus, kas jo īpaši ir atz īti Eiropas 
Savienības Pamatties ību hartas ā ⌦ 21. un 23. pant ā ⌫ ⌦ arī aizliegta 
diskrimin ācija dzimuma d ēļ un paredz ētas tiesības saņemt vienl īdzīgu attieksmi pret 
vīriešiem un sieviet ēm visās jomās, tostarp nodarbin ātības, darba un samaksas 
jomā ⌫ . 
 
Ø jauns 
(5) Lai nodrošin ātu konsekvenci, j ānosaka vienota tiešas un netiešas diskrimin ācijas 
definīcija. 
 
Ð 97/80/EK, 19. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā ir vēl grūtāk pierādīt diskrimin āciju, kad t ā ir netieša; t ā kā tādēļ ir svarīgi definēt 
netiešu dis krimināciju. 
 
LV 34   LV  
Ð 2002/73/EK, 8. apsv ērums 
(pielāgots) 
(6) Uzmākšanās, kas saist īta ar personas dzimumu, un seksu āla uzmākšanās ir pretrun ā 
principam par vienl īdzīgu attieksmi pret sieviet ēm ⌦ vīriešiem ⌫ un 
⌦ sievietēm ⌫ vīriešiem ; ⌦ un ⌫ tādēļ ⌦ šās direktīvas nolūkos ⌫ ir lietder īgi 
definēt ⌦ jāuzskata par ⌫ šādus jēdzienus un aizliegt š ādus diskrimin ācijuas  veidus  
⌦ dzimuma d ēļ ⌫ . tādēļ jāuzsver, ka  ⌦ Minētie ⌫ diskrimin ācijas veidi 
sastopami ne tikai darba viet ā, bet arī saistībā ar darba iesp ējām un profesion ālo 
izglītību, nodarbin ātības laikā un sais tībā ar profesiju . 
 
Ð 2002/73/EK, 9. apsv ērums 
(pielāgots) 
(7) Šajā kontekst ā darba dev ēji un personas, kas atbild par profesion ālo izglītību, 
jāmudina veikt pas ākumus, lai apkarotu visus diskrimin ācijas veidus ⌦ dzimuma 
dēļ ⌫ un, jo īpaši, veikt aizsargpas ākumus pret uzm ākšanos un seksu ālu uzmākšanos 
darba viet ā, saskaņā ar attiecīgās valsts ties ību aktiem un praksi. 
 
Ø jauns 
(8) Vienāda atalgojuma princips par t ādu pašu darbu vai l īdzvērtīgu darbu, k ā noteikts 
Līguma 141. pant ā, ir būtisks tā principa aspekts, kas nosaka vienl īdzīgu attieksmi pret 
vīriešiem un sieviet ēm. Tādēļ ir lietderīgi joprojām nodrošin āt tā īstenošanu. 
(9) Ir vispārzināms, ka vien āda atalgojuma princips neattiecas tikai uz gad ījumiem, kad 
vīrieši un sievietes str ādā pie viena darba dev ēja. Saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas 
spriedumu Liet ā C-320/00: A.G. Lawrence and Others v Regent Office Care Ltd, 
Commercial Catering Group and Mi tie Secure Services Ltd68 un Lietā C-256/01: 
Debra Allonby v Acccrington & Rossendale Co llege, Education Lecturing Services 
and The Secretary of State fo r Education and Employment69, jābūt kaut vienam 
iemeslam, uz ko attiecin āt noteiktās atšķirības atalgojuma nosac ījumos, jo pret ējā 
gadījumā nav tādas instit ūcijas, kas ir atbild īga par nevienl īdzību un kas var ētu 
atjaunot vienl īdzīgu attieksmi. 
 
Ð86/378/EEK, 1. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā Līgumā ir noteikts, ka visas dal ībvalstis nodrošina t āda principa iev ērošanu, ka v īrieši 
un sievietes par vien ādu darbu  saņem vienādu atalgojumu; t ā kā ar "atalgojumu" b ūtu 
                                                 
68 [2002] ECR I-7325. 
69 2004. gada 13. janv āra spriedums 
 
LV 35   LV jāsaprot parast ā pamatalga vai minim ālā alga, kā arī jebkura cita atl īdzība naudā vai 
natūrā, ko darba ņēmējs par darbu sa ņem no darba dev ēja tieši vai netieši;  
 
Ð86/378/EEK, 2. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā, lai gan vienl īdzīga atalgojuma princips patieš ām ir tieši piem ērojams gad ījumiem, kad 
diskrimin ācijas noteikšanai par pamatu kalpo vienl īdzīgas attieksmes un vienl īdzīga 
atalgojuma krit ēriji, pastāv arī situācijas, kad š ā principa īsteno šana ir saist īta ar 
papildu pas ākumu pieņemšanu, kas skaidr āk nosaka t ā darbības jomu.  
 
Ð75/117/EEK, 1. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Līguma 119. pant ā ietvertais princips, ka v īriešiem un sieviet ēm jāsaņem vienlīdzīgs 
atalgojums, nav atdal āms no kopējā tirgus izveides un darb ības; 
 
Ð75/117/EEK, 2. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā pirmām kārtām dalībvalstīm pienākas rūpēties par š ā principa iev ērošanu, pie ņemot 
atbilstīgus normat īvos un administrat īvos aktus;  
 
Ð75/117/EEK, 3. apv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Padomes 1974. gada 21. janv āra rezolūcijā70 par soci ālu rīcības programmu, kuras 
mērķis ir radīt iespēju saskaņot dzīves un darba apst ākļus, vienlaikus tos uzlabojot, un 
lai sasniegtu l īdzsvarotu sabiedr ības un ekonomikas att īstību Kopien ā, atzīts, ka 
prioritāte piešķirama tādiem lēmumiem sieviešu lab ā attiecībā uz darba apst ākļiem, 
tostarp atalgojumu, kuri attiecas uz piek ļuvi darbam un uz arodizgl ītību un karjeru;  
 
Ð 75/117/EEK, 4. apv ērums 
(pielāgots) 
tā kā ir vēlams galvenos ties ību aktus pastiprin āt ar standartiem, kas paredz ēti, lai atvieglin ātu 
vienlīdzīga atalgojuma principa praktisko piem ērošanu tā, ka visi darb inieki Kopien ā 
šajā ziņā ir aizsarg āti; 
                                                 
70 OV C 13, 12.2.1974., 1.  lpp. 
 
LV 36   LV  
Ð75/117/EEK, 5. apv ērums 
(pielāgots) 
tā kā dalībvalstu starp ā aizvien past āv atšķirības, kaut ar ī ir pieliktas p ūles, lai piem ērotu 
dalībvalstu 1961. gada 30. decembra konferences rezol ūciju par vienl īdzīgu 
atalgojumu v īriešiem un sieviet ēm, un tā kā valstu noteikumi jaut ājumos par 
vienlīdzīga at algojuma piem ērošanu šim nol ūkam būtu jātuvina;  
 
Ø jauns 
(10) Jāpieņem īpaši pasākumi, lai nodrošin ātu vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu 
sociālā arodnodrošin ājuma sistēmās un precīzāk noteiktu t ā darbības jomu. 
 
Ð86/378/EEK, 3. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā 1. panta 2. punkt ā Padomes Direkt īvā 76/207/EEK (1976. gada 9. febru āris) par tāda 
principa īstenošanu, kas paredz vienl īdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm 
attiecībā uz darba, profesion ālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba 
apstākļiem71, ir paredz ēts, ka nol ūkā nodrošin āt pakāpenisku vienl īdzīgas attieksmes 
principa īstenošanu soci ālā nodrošin ājuma jaut ājumos Padome p ēc Komisijas 
ierosinājuma pie ņems noteikumus, ar ko noteiks t ā saturu, darb ības apjomu un 
piemērošanas pas ākumus; t ā kā Padome šim nol ūkam ir pie ņēmusi. Direkt īvu 
79/7/EEK (1978. gada 19. decembris) par pak āpenisku vienl īdzīgas attieksmes 
principa pret v īriešiem un sieviet ēm īstenošanu soci ālā nodrošinājuma jautājumos 72. 
 
Ð86/378/EEK, 4. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Direktīvas 79/7/EEK 3. panta 3. punkt ā ir noteikts, ka nol ūkā nodrošin āt vienlīdzīgas 
attieksmes principa īstenošanu soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmā Padome p ēc 
Komisijas ierosin ājuma pieņems noteikumus, ar ko noteiks t ā saturu, darb ības apjomu 
un piemērošanas pas ākumus;  
 
Ð86/378/EEK, 5. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā vienlīdzīgas attieksmes princips b ūtu jāīsteno soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmā, kas 
paredz aizsardz ību Direkt īvas 79/7/EEK 3. panta 1. punkt ā note iktajos gad ījumos, kā 
                                                 
71 OV L 39, 14. 2. 1976., 40.  lpp. 
72 OV L 6, 10. 1. 1979., 24.  lpp. 
 
LV 37   LV arī sistēmā, kas paredz darbiniekiem jebk ādu citu atl īdzību naudā vai natūrā Līguma 
izpratnē; 
 
Ð86/378/EEK, 6. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā vienlīdzīgas attieksmes princips soci ālā nodrošin ājuma jaut ājumos neskar noteikum us 
attiecībā uz mātes aizsardz ību, 
 
Ð96/97/EK, 2. apsv ērums 
(pielāgots) 
(11) Eiropas Kopienu  Tiesa 1990. gada 17. maija  spriedum ā, kas pieņemts Liet ā 262/88: 
Barber v. Guardian Royal Exchange Assurance Group73, ir atzinusi  ⌦ noteica ⌫ , 
ka visu veidu nodarbin ātības pensijas ir atalgojuma elements L īguma ⌦ 141. ⌫ 119.  
panta noz īmē. 
 
Ø jauns 
(12) Lai gan atalgojuma j ēdziens L īguma 141. panta noz īmē neietver soci ālās 
nodrošināšanas maks ājumus, šobr īd ir skaidri noteikts, ka ier ēdņu pensiju sist ēma 
ietilpst vien āda atalgojuma principa darb ības jomā, ja maks ājumi, kas j āveic saska ņā 
ar sistēmu, tiek maks āti darbiniekam vi ņa darba attiec ību dēļ, neatkarīgi no fakta, ka š ī 
sistēma ir da ļa no visp ārējās tiesību aktos noteikt ās sistēmas. Saska ņā ar Tiesas 
spriedumiem Liet ā C-7/93: Bestuur van het Samaksemeen Burgerlijk Pensioenfonds v 
G. A. Beune74 un Lietā C-351/00: Pirkko Niemi75 šis nosac ījums ir izpild īts, ja pensiju 
sistēma attiecas uz īpašu darbinieku kategoriju un t ās maksājumi ir tieši saist īti ar 
nostrādāto laiku un apr ēķināti, ņemot vērā ierēdņa galīgo algu. T ādēļ precizitātes 
nolūkos būtu lietderīgi izstrādāt īpašu noteikumu. 
 
Ð96/97/EK, 10. apsv ērums 
(pielāgots) 
(13) tā kā turklāt spriedum ā Lietā C-152/91 un Lietā C-200/91  Tiesa ir 
⌦ apstiprinājusi ⌫ noteikusi , ka ⌦ gadījumā ja uz ⌫ vīriešu un sieviešu dzimuma 
darba ņēmēju iemaks ām noteiktu pabalstu pensiju sist ēmā jābūt vienādām, jo uz t ām 
attiecas L īguma ⌦ 141. ⌫ 119.  pants, tā kā ⌦ jebkura ⌫ nevienādība ⌦ darba 
devēju iemaks ās ⌫ noteiktu iemaksu fondu pabalstu sist ēmās, kura rodas, piem ērojot 
aktuāros koeficientus atkar ībā no dzimuma, nav v ērtējama pēc šā paša noteikuma. 
                                                 
73 1990 ECR I-1889 
74 [1994] ECR I-4471.  
75 [2002] ECR I-7007. 
 
LV 38   LV  
Ð96/97/EK, 4. apsv ērums 
(pielāgots) 
(14) tā kā saskaņā ar 2. protokolu, kas attiecas uz Eiropas Kopienas dibin āšanas līguma 
119. pantu un ir L īguma pielikum ā, ⌦ Ir vispāratzīts, ka ⌫ pabalstus, kuri 
⌦ maksājami saist ībā ⌫ saistīti ar sociālā nodrošin ājuma sistēmu, neuzskata  ⌦ nav 
jāuzskata ⌫ par atalgojumu, ja un  ciktāl tie attiecas uz nodarbin ātības laiku l īdz 
1990. gada 17. maijam, iz ņemot gad ījumus, kad darba ņēmēji vai viņu pārstāvji līdz 
minētajai dienai  ir ierosin ājuši tiesas pr āvu vai ⌦ iesnieguši ⌫ cēluši līdzvērtīgu 
prasību saskaņā ar attiec īgiem dalībvalsts ties ību aktiem;  ⌦ līdz minētajai dienai. 
Tādēļ attiecīgi jāierobežo vienl īdzīgas attieksmes principa īstenošana. ⌫ 
 
Ð2002/73/EK, 11. apsv ērums 
(pielāgots) 
(15) ⌦ Vienlīdzīgas pieejas darba iesp ējām un ar t ām saistītās profesion ālās izglītības 
nodrošināšana ir pamats, piem ērojot vienl īdzīgas attieksmes pret v īriešiem un 
sievietēm principa piem ērošanā nodarbin ātības un profesion ālajā jomā. Tādēļ 
izņēmumam attiec ībā uz šo principu j āattiecas tikai uz t ām ⌫ Jāierobežo  
⌦ profesion ālajām darbībām ⌫, kam dal ībvalstis var izlemt nepiem ērot Direkt īvu 
76/207/EEK, lai to var ētu piemērot tām profesion ālajām darbībām, kurās viena  
⌦ konkrēta ⌫ dzimuma personu nodarbin āšanu nosaka attiec īgo konkr ēto 
profesion ālo darbību raksturs ⌦ vai situācija, kurā tās veic ⌫ , ar noteikumu, ka 
izvirzītais mērķis ir likum īgs, un iev ērojot  ⌦ un atbilst proporcionalit ātes 
principam ⌫ , kā noteikts Tiesas praks ē76. 
 
Ð76/207/EEK, 1. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā Padome sav ā 1974. gada 21. janv āra rezolūcijā par sociālu rīcības programmu 77 kā 
vienu no priorit ātēm iekļāva mērķi sasniegt vienl īdzību st arp vīriešiem un sieviet ēm 
attiecībā uz darba iesp ējām, profesion ālo sagatavošanu un paaugstin āšanu amat ā, kā 
arī darba nosac ījumiem, to skait ā atalgojumu;  
                                                 
76 Lieta C -222/84 Johnston, [1986] ECR 1651, Lieta C -273/97 Sirdar [1999] ECR I -7403 un Lieta C -
285/98 Kreil [2000] ECR I -69 
77 OV L 13, 12.  2. 1974., 1.  lpp. 
 
LV 39   LV  
Ð76/207/EEK, 2. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā attiecībā uz atalgojumu Padome 1975. gada  10. febru ārī pieņēma Direkt īvu 
75/117/EEK par dal ībvalstu likumu tuvin āšanu attiec ībā uz tāda principa piem ērošanu, 
kas paredz vienl īdzīgu atalgojumu v īriešiem un sieviet ēm78; 
 
Ð76/207/EEK, 3. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā arī Kopienai b ūtu jārīkojas, lai tiktu iev ērots princips, kas paredz vienl īdzīgu attieksmi 
pret vīriešiem un sieviet ēm attiecībā uz darba iesp ējām, profesion ālo sagatavošanu un 
paaugstin āšanu amat ā, kā arī attiecībā uz citiem darba nosac ījumiem; t ā kā vienlīdzīga 
attieksme pre t vīriešu un sieviešu dzimuma darba ņēmējiem ir viens no Kopienas 
mērķiem, lai inter alia veicin ātu d dzīves un darba apst ākļu saskaņošanu vienlaikus ar 
minēto apstākļu uzlabošanu; t ā kā Līgums nepieš ķir šim mērķim īpašas pilnvaras;  
 
Ð 76/207/EEK, 4. apsv ērums 
(pielāgots) 
Tā kā ar turpmākiem līdzekļiem būtu jānodrošina tas, ka tiek defin ēts un pakāpeniski īstenots 
vienlīdzīgas attieksmes princips soci ālās nodrošin ājuma jom ā, 
 
Ð 2002/73/EK, 14. apsv ērums 
(pielāgots) 
(16) dalībvalstis  saskaņā ⌦ Saskaņā ⌫ ar Līguma 141. panta 4. punktu ⌦ vienlīdzīgas 
attieksmes princips neliedz dal ībvalstīm iespēju ⌫ var saglabāt vai pie ņemt 
pasākumus, ar ko paredz īpašas priekšroc ības, lai nepietiekami p ārstāvētajam 
dzimumam atvieglotu iesaist īšanos profesion ālajā darbā vai lai nov ērstu vai 
kompensētu viņu profesion ālās izaugsmes tr ūkumus. Ņemot vērā pašreizējo situāciju 
un paturot pr ātā Amsterdamas L īguma deklar āciju Nr. 28, dal ībvalstu m ērķim, 
pirm kārt, jābūt sieviešu st āvokļa uzlabošanai darba dz īvē. 
 
Ð 2002/73/EK, 12. apsv ērums 
(pielāgots) 
(17) ⌦ No Tiesas prakses ir skaidrs, ⌫ ir konsekventi  atzinusi, ka saist ībā ar vienlīdzīgas 
attieksmes principu ir likum īgi aizsargāt sievietes biolo ģisko stāvokli grūtniecības 
laikā un pēc tās. tā ir konsekventi nol ēmusi,  ka jebkura  nelabvēlīga attieksme pret 
                                                 
78 OV L 45, 19.  2. 1975., 19.  lpp. 
 
LV 40   LV sievieti saist ībā ar grūtniecību vai maternit āti ir tieša dzimumu  ⌦ diskrimin ācija 
dzimuma d ēļ. Tādēļ šāda attieksme ir skaidri j āiekļauj šajā direktīvā ⌫ .  
(18) ⌦ Tiesa ir konsekventi atzinusi, ka saist ībā ar vienlīdzīgas attieksmes principu ir 
likumīgi aizsarg āt sievietes biolo ģisko stāvokli grūtniecības un maternit ātes laikā ⌫ . 
Tāpēc šī direktīva neierobežo Padomes 1992. gada 19. oktobra Direkt īvu 92/85/EEK 
par pasākumu ieviešanu, lai veicin ātu darba droš ības un vesel ības aizsardz ības darbā 
uzlabošanu str ādājošām grūtniecēm, sieviet ēm, kas str ādā pēcdzemdību period ā vai 
strādājošām sievietēm, kas baro b ērnu ar krūti79 (desmitā atsevišķā direktīva saskaņā 
ar Direktīvas 89/391/EEK 16. pant a 1. punktu), kuras m ērķis ir nodrošin āt to sieviešu 
fiziskā un gar īgā stāvokļa aizsardz ību, kas ir gr ūtniecības stāvoklī, kam ir 
pēcdzemdību periods vai kas baro b ērnu ar krūti Direktīvas 92/85/EEK preambul ā ir 
paredzēts, ka strādājošu grūtnieču, sieviešu, kas str ādā pēcdzemdību period ā vai kas 
strādā un baro b ērnu ar kr ūti, drošības un vesel ības aizsardz ība nedrīkst radīt 
nelabvēlīgāku attieksmi pret sieviet ēm darba tirg ū vai kaitēt direktīvām, kuras saist ītas 
ar vienlīdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm. 
(19) Precizitātes dēļ ir arī lietderīgi izstrādāt skaidru noteikumu Tiesa ir atzinusi  to 
⌦ grūtniecības atva ļinājumā esošu ⌫ sieviešu ties ību ⌦ aizsardzībai ⌫ 
aizsardzību, kas izriet no darba l īguma, ⌦ un ⌫ jo īpaši viņu tiesības atgriezties taj ā 
pašā vai līdzvērtīgā ⌦ amatā un šāda atvaļinājuma gad ījumā tiesības uz tādiem 
pašiem noteikumiem un nosac ījumiem. ⌫ darbā, ne maz āk labvēlīgos darba 
apstākļos, kā arī viņu tiesības gūt labumu no darba apst ākļu uzlabojumiem, uz kuriem 
viņām būtu bijušas ties ības promb ūtnes laikā. 
 
Ø jauns 
(20) Lai efektīvi īstenotu vienl īdzīgas attieksmes principu, dal ībvalstīm jāievieš atbilstošas 
procedūras. 
(21) Atbilstošu tiesas un administrat īvo proced ūru nodrošin āšana šajā direktīvā noteikto 
pienākumu izpildei ir b ūtiska, lai efekt īvi īstenotu vienl īdzības principu.  
 
Ð97/80/EK, 13., 14., 16. un 
18. apsvērums (piel āgots) 
(22) ⌦ Noteikumu pie ņemšanai attiec ībā uz pierādīšanas pien ākumu ir liela noz īme, lai 
nodrošinātu vienlīdzības principa efekt īvu piemērošanu. K ā ⌫ tā kā Eiropas Kopienu  
Tiesa tādēļ ir paziņojusi, ka prima facie diskrimin ācijas gad ījumos ir j āpielāgo 
noteikumi par pier ādīšanas pien ākumu un, lai efekt īvi piemērotu vienl īdzīgas 
attieksmes principu,  ⌦ tādēļ jāizstrādā noteikums, lai nodrošin ātu, ka ⌫ 
pierādīšanas ⌦ pienākums ⌫ jāpāriet pie atbild ētāja, ⌦ ja tas ir prima facie  
diskrimin ācijas gad ījums ⌫ ⌦ , ⌫ kad ir iesniegti pier ādījumi par šādu 
diskrimin āciju tā kā dalībvalstīm nav jāpiemēro noteikumi par pier ādīšanas pien ākumu 
tiem ⌦ izņemot attiec ībā uz ⌫ procesiem, kuros lietas  apstākļu izmeklēšana ir tiesas 
                                                 
79 OV L 348, 19.6.1996., 1. lpp. 
 
LV 41   LV vai citas kompetentas iest ādes kompetenc ē ⌦ . ⌫ ; tā kā minētās procedūras ir tās 
procedūras, kurās prasītājam nav j āpierāda fakti, kuru izmekl ēšana ir tiesas vai 
kompetentas iest ādes uzdevums.  ⌦ Tomēr jāprecizē, ka ⌫ tā kā to faktu izv ērtēšana, 
pēc kuriem var uzskat īt, ka ir notikusi tieš a vai netieša diskrimin ācija, ⌦ joprojām 
ir ⌫ ir ⌦ attiecīgās ⌫ valsts tiesas iest āžu vai citu kompetentu iest āžu 
⌦ iestādes ⌫ kompetenc ē saskaņā ar valsts ties ību aktiem vai praksi. t ā kā 
⌦ Turklāt ⌫ dalībvalstu uzdevums ir jebkur ā piemērotā procesa posm ā ieviest 
noteikumus par pier ādījumiem, kas ir labv ēlīgāki prasītājiem.  
 
Ð 97/80/EK, 1. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā, pamatojoties uz Protokolu par soci ālo politiku, kas pievienots L īgumam, dal ībvalstis, 
izņemot Lielbrit ānijas un Zieme ļīrijas Apvienoto Karalisti (turpm āk - "dalībvalstis"), 
kuras vēlas īstenot 1989. gada Soci ālo hartu, ir nosl ēgušas Nol īgumu par soci ālo 
politiku;  
 
Ð 97/80/EK, 2. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Kopienas Str ādnieku soci ālo pamatties ību harta atz īst, ka ir noz īmīgi cīnīties pret vis ām 
diskrimin ācijas form ām, to skait ā diskrimin āciju, kas pamatojas uz dzim umu, ādas 
krāsu, rasi, uzskatiem un reli ģiju; 
 
Ð 97/80/EK, 3. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Kopienas hartas par str ādnieku soci ālajām pamatties ībām 16. punkts par vienl īdzīgu 
attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm paredz inter alia, ka "j āpastip rina darbības, lai 
nodrošinātu vienlīdzīgas attieksmes pr incipu pret v īriešiem un sieviet ēm, jo īpaši 
saistībā ar darba iesp ējām, atlīdzību, darba apst ākļiem, sociālo aizsardz ību, izglītību, 
arodizglītību un karjeras att īstību"; 
 
Ð 97/80/EK, 4. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā saskaņā ar Nolīguma par soci ālo politiku 3. panta 2. punktu Komisija Kopienas l īmenī ir 
apspriedusies ar darba dev ējiem un darba ņēmējiem par iesp ējamajiem Kopienas 
rīcības virzieniem attiec ībā uz pierādīšanas pien ākumu diskr iminācijas gadījumos, kas 
pamatojas uz dzimumu;  
 
LV 42   LV  
Ð 97/80/EK, 5. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Komisija, p ēc šīs apspriešan ās uzskatot Kopienas r īcību par ieteicamu, ir v ēlreiz 
apspriedusies ar darba dev ējiem un darba ņēmējiem par t ā priekšlikum a saturu, kas 
iecerēts saskaņā ar minētā Nolīguma 3. panta 3. punktu; t ā kā pēdējie ir Komisijai 
nosūtījuši savus atzinumus;  
 
Ð 97/80/EK, 6. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā pēc otrās apspriežu k ārtas ne darba dev ēji, ne darba ņēmēji nav inform ējuši Komisiju par 
vēlmi uzsākt procesu, kas var ētu novest pie vienošan ās un kas paredz ēts minētā 
Nolīguma 4. pant ā; 
 
Ð 97/80/EK, 7. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā saskaņā ar minētā Nolīguma 1. pantu Kopiena un dal ībvalstis ir noteikušas sev m ērķi 
inter alia uzlabot dz īves un darba apst ākļus; tā kā efektīva vienlīdzīgas attieksmes pret 
vīriešiem un sieviet ēm principa īstenošana veicin ātu šā mērķa sasniegšanu;  
 
Ð 97/80/EK, 8. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā vienlīdzīgas attieksmes princips ir noteikts L īguma 119. pant ā, Padomes 1975. gada 
10. februāra Direktīvā 75/117/EEK par dal ībvalstu ties ību aktu tuvin āšanu saist ībā ar 
vienādas samaksas principa v īriešiem un sieviet ēm piemērošanu 80 un Padomes 1976. 
gada 9. febru āra Direktīvā 76/207/EEK pa r vienlīdzīgas attieksmes pret v īriešiem un 
sievietēm principa īstenošanu attiec ībā uz darba iesp ējām, arodizgl ītību, 
paaugstin āšanu darb ā un darba apst ākļiem81; 
 
Ð 97/80/EK, 9. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Padomes 1992. gada 19. oktobra Direkt īva 92/85/EEK par pas ākumiem, kas ieviešami, 
lai veicin ātu darba droš ības un vesel ības aizsardz ības uzlabošanu str ādājošām 
grūtniecēm un strādniecēm, kuras nesen ir dzemd ējušas bērnu vai baro b ērnu ar krūti6, 
arī veicina efekt īvu vienlīdzīgas attieksmes pr et vīriešiem un sieviet ēm principa 
                                                 
80 OV L 45, 19.2.  2. 1975., 19.  lpp. 
81 OV L 39, 14.  2. 2. 1976., 40.  lpp. 
 
LV 43   LV īstenošanu; t ā kā minētajai direkt īvai nevajadz ētu darboties, kait ējot pārējām 
iepriekšmin ētajām direktīvām par vienl īdzīgu attieksmi; k ā tādēļ strādniecēm, uz 
kurām attiecas min ētā direktīva, arī būtu jāgūst labums no no teikumu par pier ādīšanas 
pienākumu piel āgošanas.  
 
Ð 97/80/EK, 10. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā Padomes Direkt īva 96/34/EK (1996. gada 3. j ūnijs) par visp ārīgu vienošanos par b ērna 
kopšanas atva ļinājumu, ko nosl ēgusi UNICE, CEEP un ETUC 82, arī pamatojas uz 
vienlīdzīgas attieksmes pret v īriešiem un sieviet ēm principu.  
 
Ð 97/80/EK, 11. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā atsauces uz "tiesas proces u" un "tiesu" aptver meh ānismus, ar kuru pal īdzību konfliktus 
var iesniegt izskat īšanai un lemšan ai neatkar īgām iestādēm, kas var pie ņemt lēmumus, 
kuri ir saistoši ša jos konfliktos iesaist ītajām pusēm. 
 
Ð 97/80/EK, 12. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā jēdziens "ārpustiesas proced ūras" jo īpaši nozīmē tādas proced ūras kā, piemēram, 
samierināšana un starpniec ība. 
 
Ð 97/80/EK, 15. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā ir jāņem vērā dažu dalībvalstu ties ību sistēmu īpašās iezīmes, kur inter alia secin ājumu 
par diskrimin āciju izdara, ja atbild ētājs nesniedz tiesu vai citu kompetentu iest ādi 
apmierinošus pier ādījumus par to, ka vienl īdzīgas attieksmes princips nav p ārkāpts. 
 
Ð 97/80/EK, 17. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā prasītājs var zaud ēt efektīvus līdzekļus vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanai 
valsts ties ā, ja acīm redzamas  diskrimin ācijas pier ādījuma iesniegšana neuzliek 
atbildētājam pienākumu pier ādīt, ka viņa darbība īstenībā nav diskrimin ējoša. 
                                                 
82 OV L 145, 19.6.1996., 4.  lpp. 
 
LV 44   LV  
Ð 2002/73/EK, 20. apsv ērums 
(pielāgots) 
(23) To personu r īcībā, kas bijušas pak ļautas diskrimin ācijai dzimuma d ēļ, būtu jābūt 
atbilstīgiem tiesisk ās aizsardz ības līdzekļiem. lai nodrošin ātu efektīvāku ⌦ Lai 
turpmāk uzlabotu ⌫ aizsardz ību, ⌦ kas tiek pied āvāta šajā direktīvā, ⌫ arī 
apvienībām, organiz ācijām un citām juridiskaj ām person ām jābūt tiesīgām iesaistīties 
tiesvedībā, kā to nosaka dal ībvalstis, vai nu ⌦ sūdzības iesniedz ēja ⌫ jebkura 
cietušā vārdā, vai vi ņu atbalstot, neierobežojot attiec īgās valsts procesu ālos 
noteikumus par p ārstāvību un aizst āvību tiesās. 
 
Ð2002/73/EK, 17. apsv ērums 
(pielāgots) 
(24) Tiesa ir nol ēmusi, ka, ņemot  ⌦ Ņemot ⌫ vērā tiesību uz efekt īvu tiesisko 
aizsardzību būtisko raksturu, darbinieki bauda  ⌦ ir lietder īgi nodrošin āt, lai 
darbinieki joproj ām saņemtu ⌫ šādu aizsardz ību arī pēc darba  tam, kad attiec ību 
beigām ⌦ attiecības, ar kur ām iespējams ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, 
ir beigušās ⌫ 83. darbiniekam,  kas aizst āv atbilstīgi šai direkt īvai aizsarg āto personu 
vai sniedz š ādas personas v ārdā liecību, jābūt tiesībām uz tādu pašu aizsardz ību. 
 
Ð 2002/73/EK, 18. apsv ērums 
(pielāgots) 
(25) Tiesa ir ⌦ skaidri noteikusi ⌫ nolēmusi , ka efektivit ātes labad vienl īdzīgas 
attieksmes princips noz īmē, ka ik reizi, kad to neiev ēro, kompens ācijai, ko pieš ķir par 
⌦ jebkuru p ārkāpumu, ⌫ diskrimin ētajam darbiniekam,  jābūt atbilstīgai nodar ītajam 
kaitējumam. Turkl āt ⌦ ir atbilstoši nepie ļaut šādas kompens ācijas ⌫ tā precizējusi, 
ka galīgā ierobežojuma ⌦ iepriekšēju noteikšanu ⌫ var nepie ļaut efekt īvu 
kompensāciju un ka atteikšan ās no procentu pieš ķiršanas, lai atlīdzinātu ciestos 
zaudējumus, nav at ļauta84 
 
Ð 2002/73/EK, 21. apsv ērums 
(pielāgots) 
(26) ⌦ Lai pastiprin ātu vienlīdzīgas attieksmes principa īstenošanu, ⌫ dalībvalstīm 
jāveicina dialogs starp darba dev ējiem un darba ņēmējiem, un - atbilst īgi attiecīgās 
valsts praksei - nevalstiskaj ām organiz ācijām, lai piev ērstos daž ādiem dzimuma 
diskrimin ācijas veidiem darba viet ā un apkarotu tos . 
                                                 
83 Lieta C -185/97 Coote [1998] ECR 1 -5199  
84 Lieta C -180/95, Draehmpaehl, [1997] ECR I -2195, Lieta C -271/91, Marshall [1993] ECR I -4367  
 
LV 45   LV  
Ð 2002/73/EK, 22. apsv ērums 
(pielāgots) 
(27) Dalībvalstīm jāparedz efekt īvas, samērīgas un prevent īvas sankcijas gad ījumā, ja 
netiek pild īti pienākumi saska ņā ar šo direkt īvu 76/207/EEK . 
 
Ð 2002/73/EK, 23. apsv ērums 
(pielāgots) 
(28) Saskaņā ar subsidiarit ātes principu, k ā noteikts L īguma 5. pant ā, Tā kā dalībvalstis 
nevar pietiekami sasniegt ierosin ātās rīcības mērķus, un tādēļ tos viegl āk var sasniegt 
Kopienā. ⌦ Kopienas ⌫ ⌦ līmenī, Kopiena var pie ņemt pasākumus saska ņā ar 
subsidiarit ātes principu, kas noteikts L īguma 5. pant ā ⌫ . Saskaņā ar minētajā pantā 
noteikto proporcionalit ātes principu š ī direktīva nepārsniedz to, kas ir vajadz īgs ⌦ , 
lai sasniegtu šos m ērķus. ⌫ minētā mērķa sasniegšanai.  
 
Ð 97/80/EK, 20. apsv ērums 
(pielāgots) 
tā kā adekvātas noteikumu par pier ādīšanas pien ākumu piel āgošanas m ērķis visās dalībvalstīs 
nav apmierinoši sasniegts un saska ņā ar subsidiarit ātes principu, kas defin ēts Līguma 
3.b pantā, un proporcionalit ātes principu šis m ērķis ir jāsasniedz K opienas līmenī; tā 
kā šī direktīva aprobežojas ar minim ālo nepieciešamo r īcību un nep ārsniedz to, kas ir 
vajadzīgs šim mērķim, 
 
Ø jauns 
(29) Pienākums transpon ēt šo direkt īvu valsts ties ību aktos j āattiecina uz tiem 
noteikumiem, kas paredz b ūtiskas izmai ņas, salīdzinot ar iepriekš ējām direktīvām. 
Pienākums transpon ēt noteikumus, kas nav b ūtiski main īti, izriet no iepriekš ējām 
direktīvām. 
(30) Šī direktīva nedrīkst ierobežot dal ībvalstu pien ākumus attiec ībā uz termi ņiem 
noteikumu transpon ēšanai valsts ties ību aktos un 1. pielikuma B da ļā minēto direktīvu 
piemērošanai.  
 
LV 46   LV  
Ø jauns 
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKT ĪVU: 
I SADAĻA 
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI  
1. pants 
Šīs direktīvas mērķis ir nodrošin āt tāda principa piem ērošanu, kas paredz vienl īdzīgas iespējas 
un attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm nodarbin ātības un profesijas jaut ājumos. 
Tālab tajā ietverti noteikumi, lai īstenotu vienl īdzības principu attiec ībā uz: 
 (a) piek ļuvi darba iesp ējām, tostarp paaugstin āšanai amat ā, un profesion ālajai 
sagatavošanai; 
 (b) darba nosac ījumiem, tostarp atalgojumu; 
 (c) soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmām. 
Tajā arī ietverti noteikumi, lai nodrošin ātu, ka šāda īstenošana ir efekt īvāka, izveidojot 
atbilstošas proced ūras. 
 
Ð 76/207/EEK (piel āgots) 
1. pants 
1. Šīs direktīvas mērķis ir īstenot dal ībvalstīs principu, kas paredz vienl īdzīgu attieksmi pret 
vīriešiem un sieviet ēm attiecībā uz darba iesp ējām, tostarp paaugstin āšanu amat ā, attiecībā uz 
profesion ālo sagatavošanu un darba nosac ījumiem, k ā arī, ievērojot 2.  punk tā minētos 
nosacījumus, uz soci ālo nodrošin ājumu. Šo principu turpm āk tekstā sauc par "vienl īdzīgas 
attieksmes principu".  
2. Tā kā, lai nodrošin ātu vienlīdzīgas attieksmes principa pak āpenisku īstenošanu soci ālā 
nodrošinājuma jom ā, Padome p ēc Komisijas pri ekšlikuma pie ņem noteikumus, kuros defin ēta 
minētā principa b ūtība, darbības joma un piem ērošanas k ārtība. 
 
LV 47   LV  
Ð 86/378/EEK (piel āgots) 
1. pants 
Šīs direktīvas mērķis ir īstenot soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmā vienlīdzīgas attieksmes 
principu pret vīriešiem un sieviet ēm, še turpm āk sauktu "vienl īdzīgas attieksmes princips”.  
 
Ð 97/80/EK (piel āgots) 
1. pants 
Mērķis 
Šīs direktīvas mērķis ir nodrošin āt, ka dalībvalstu veiktie pas ākumi, īstenojot vienl īdzīgas 
attieksmes principu, k ļūst efektīvāki, lai vis ām person ām, kuras uzskata, ka t ām nodarīts 
kaitējums, nepiem ērojot vienl īdzīgas attieksmes principu, ļautu pēc iespējamas griešan ās pēc 
palīdzības pie cit ām kompetent ām iestādēm apliecin āt savas ties ības tiesas proces ā. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. pants 2. punkts 
(pielāgots) 
2. pants 
2. ⌦ 1. ⌫ Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas: 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
⌦ (a) ⌫ - tieša diskrimin ācija: ja attieksme pret  vienu personu ir maz āk labvēlīga 
dzimuma d ēļ, nekā attieksme pret k ādu citu ir, ir bijusi vai b ūtu bijusi l īdzīgā situācijā, 
⌦ ; ⌫ 
⌦ (b) ⌫ - netieša diskrimin ācija: ja š ķietami neitr āls noteikums, krit ērijs vai prakse 
nostāda viena dzimuma personas īpaši nelabv ēlīgā situācijā salīdzinājumā ar otra dzimuma 
personām, ja vien min ētais noteikums, krit ērijs vai prakse nav objekt īvi attaisnojams ar 
tiesisku m ērķi un ja vien tas nav atbilst īgs un vajadz īgs līdzeklis šāda mērķa sasniegšanai,  
⌦ ; ⌫ 
 
LV 48   LV  
Ð 97/80/EK, 2. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
– Attiecībā uz 1. punkt ā minēto vienlīdzīgas attieksmes principu netieša diskrimin ācija 
pastāv tad, ja ac īm redzami n eitrāls noteikums, krit ērijs vai prakse nost āda 
neizdevīgākā stāvoklī proporcion āli ievērojami liel āku daudzumu viena dzimuma 
pārstāvju, ja vien šis noteikums, krit ērijs vai prakse nav atbilst īga un vajadz īga un to 
var attaisnot ar objekt īviem faktoriem, k as nav saist īti ar dzimumu,  
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
⌦ (c) ⌫ - uzmākšanās: ja saist ībā ar kādas personas dzimumu notiek nev ēlama rīcība, 
kuras mērķis vai sekas ir k ādas personas cie ņas aizskaršana un iebied ējošas, naid īgas, 
degradējošas, pazemojošas vai aizskarošas vides rad īšana,  ⌦ ; ⌫ 
⌦ (d) ⌫ - seksuāla uzmākšanās: ja notiek jebk āda veida nev ēlama vārdiska, nev ārdiska 
vai fiziska seksu āla rakstura r īcība, kuras m ērķis vai sekas ir k ādas personas cie ņas 
aizskaršana, jo īpaši, ja tā rada iebied ējošu, naid īgu, degrad ējošu, pazemojošu vai aizskarošu 
vidi. ⌦ ; ⌫ 
 
Ø jauns 
(e) atalgojums: parasta pamatalga jeb minim ālā alga, kā arī jebkāda cita atl īdzība naudā vai 
natūrā, ko darba ņēmējs par darbu tieši vai netieši sa ņem no darba dev ēja; 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 1. punkts 
(pielāgots) 
⌦ (f) ⌫ 1. " Sociālā arodnodrošin ājuma sist ēmas" ir  ⌦ : ⌫ tādas sistēmas, kas nav 
reglament ētas Direkt īvā 79/7/EEK, kuras nol ūks ir nodrošin āt uzņēmuma vai uz ņēmumu 
grupas, tautsaimniec ības nozares vai profesijas vai profesiju grupas darba ņēmējiem - 
darbiniekiem vai pašnodarbin ātām person ām - pabalstus, lai papildin ātu ar likumu noteiktaj ā 
sociālā nodrošin ājuma sist ēmā paredzētos pabalstus vai tos aizst ātu neatkar īgi no tā, vai 
dalība šādā sistēmā ir obligāta vai pēc izvēles. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
3. ⌦ 2. Šajā direktīvā diskrimin ācija ietver: ⌫ 
 
LV 49   LV ⌦ a) ⌫ uzmākšanos un seksu ālu uzmākšanos š īs direktīvas nozīmē uzskata par 
diskrimin āciju dzimuma d ēļ un tādēļ aizliedz.  ⌦kā arī mazāk labvēlīga attieksme, 
pamatojoties uz personas atteikšanos no š ādas rīcības vai pak ļaušanos tai; ⌫  
Personas atteikšanos no š ādas rīcības vai pak ļaušanos tai nevar izmantot par pamatu, lai 
pieņemtu lēmumu attiec ībā uz minēto personu.  
- 4. Norādījumi ⌦ b) ⌫ ⌦ norādījumu ⌫ diskrimin ēt personas dzimuma d ēļ uzskata par 
diskrimin āciju šīs direktīvas nozīmē. 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
3. pants 
 
⌦ 1. ⌫ Šo direkt īvu piemēro nodarbin ātajiem iedz īvotājiem, to skait ā pašnodarbin ātām 
personām, kas pārtraukušas darbu slim ības, grūtniecības, nelaimes gad ījuma vai piespiedu 
bezdarba d ēļ, un darba mekl ētājiem, ⌦ un ⌫ tiem darbiniekiem un t ām pašnodarbin ātajām 
personām, kuras ir pension ējušās un kļuvušas darbnesp ējīgas, kā arī personām, kas pretend ē 
uz šādu statusu saska ņā ar dalībvalsts ties ībām un/vai praksi. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
7. ⌦ 2. ⌫ Šī direktīva neierobežo noteikumus, kas attiecas uz sieviešu aizsardz ību, jo īpaši 
attiecībā uz grūtniecību un maternit āti. 
⌦ 3. ⌫ Šī direktīva arī neierobežo noteikumus, kuri paredz ēti Padomes  1996. gada 3. j ūnija 
Direktīvā 96/34/EK par UNICE (Eiropas Profesion ālo un darba dev ēju konfeder ācijas 
savienība), CEEP (Uz ņēmumu ar valsts kapit āla daļu un visp ārējās ekonomisk ās intereses 
uzņēmumu Eiropas Centrs) un EAK (Eiropas Aro dbiedrību konfeder ācija) nosl ēgto 
pamatnolīgumu attiec ībā uz bērna kopšanas atva ļinājumu85, un Padomes 1992. gada 19. 
oktobra  Direktīvā 92/85/EEK par pas ākumu ieviešanu, lai veicin ātu darba droš ības un 
veselības aizsardz ības darb ā uzlabošanu str ādājošām grūtniecēm, sieviet ēm, kas str ādā 
pēcdzemdību period ā vai strādājošām sieviet ē, kas baro b ērnu ar kr ūti (desmit ā atsevišķā 
direktīva saskaņā ar Direkt īvas 89/391/EEK 16. panta 1. punktu)86. 
 
Ð 86/378/EEK, 5. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
Vienlīdzīgas attieksmes princips neskar noteikumus attiec ībā uz mātes aizsardz ību. 
                                                 
85 OV L 145, 19.6.1996., 4. lpp. 
86 OV L 348, 19.6.1996., 1. lpp. 
 
LV 50   LV  
Ð 75/117/EEK, 1. pants 
(pielāgots)(piel āgots) 
Ö jauns 
⌦ II SADA ĻA ⌫ 
⌦ ĪPAŠI NOTEIKUMI  ⌫ 
⌦ 1. nodaļa ⌫ 
⌦ Vienlīdzīga atalgojuma princips  ⌫ 
4. pants 
Vīriešu un sieviešu vienl īdzīga atalgojuma princips, kas paredz ēts līguma 119. pant ā, še 
turpmāk "vienlīdzīga atalgojuma princips", noz īmē ⌦ Likvidē ⌫ likvidēt jebkādu dzimuma 
diskrimin āciju attiec ībā uz visiem atl īdzības aspektiem un nosac ījumiem Ö , ko attiecina uz 
vienu avotu, Õ par tādu pašu darbu vai par l īdzīgi kvalific ējamu darbu. 
 
Ð 75/117/EEK, 1. pants 
(pielāgots) 
Ja atalgojuma noteikšanai izmanto profesiju klasifik ācijas sistēmu, tās pamatā jābūt tiem 
pašiem krit ērijiem  ⌦ ir tie paši krit ēriji ⌫ vīriešiem un sieviet ēm, un tai j ābūt veidotai  ⌦ tā 
ir veidota ⌫ tā, lai nepie ļautu nekādu dzimuma diskrimin āciju. 
 
Ð 86/378/EEK (piel āgots) 
⌦ 2. nodaļa ⌫ 
⌦ Vienlīdzīgas attieksmes princips soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmās ⌫ 
5. pants 
1. Saskaņā ar turpm āk izklāstītajiem noteikumiem  ⌦ Neskarot 4. pantu, ⌫ vienlīdzīgas 
attieksmes princips noz īmē to, ka  nepastāv nekāda - ne tieša, ne netieša ⌦ diskrimin ācija 
dzimuma d ēļ ⌫ ⌦ sociālā arodnodrošin ājuma sistēmās ⌫, konkrēti atsaucoties uz laul ātību 
vai ģimenes stāvokli - , jo īpaši attiec ībā uz: 
- (a) ⌦ šādu ⌫ sociālā nodrošin ājuma sist ēmu darb ības apjomu un pieejas 
nosacījumiem; 
 
LV 51   LV - ⌦ (b) ⌫ pienākumu veikt iemaksas un iemaksu apr ēķināšanu, 
- ⌦ (c) ⌫ pabalstu apr ēķināšanu, ietverot palielin ājumus, kas maks ājami attiec ībā uz 
laulāto vai apg ādājamiem, un nosac ījumiem, kas reglament ē termiņus, kuros ir ties ības uz 
pabalstiem, un to saglab āšanu. 
 
Ð 86/378/EEK, 4. pants 
(pielāgots) 
6. pants 
⌦ 1. ⌫ Šī direktīva ⌦ nodaļa ⌫ attiecas uz  ⌦ attiecas uz ⌫ : 
(a) arodnodrošin ājuma sistēmām, kas nodrošina aizsardz ību šādos gadījumos: 
- ⌦ (i) ⌫ slimība, 
- ⌦ (ii) ⌫ invalidit āte, 
- ⌦ (iii) ⌫ vecums, tostarp priekšlaic īga pension ēšanās, 
- ⌦ (iv) ⌫ nelaimes gad ījumi darb ā un arodslim ības, 
- ⌦ (v) ⌫ bezdarbs; 
(b) arodnodrošin ājuma sistēmām, kas paredz citus soci ālos pabalstus naud ā vai natūrā un 
jo īpaši apgādnieka zaud ējuma pabalstus un ģimenes pabalstus, ja šie pabalsti ir pieš ķirti 
darbiniekiem un t ādējādi veido atl īdzību, ko darba dev ējs maksā darbiniekam, pamatojoties 
uz viņa nodarbin ātību.  
 
Ø jauns 
2. Šī nodaļa arī attiecas uz pensiju sist ēmām īpašai darbinieku kategorijai, piem ēram, 
ierēdņiem, ja pabalsti, ko maks ā atbilstoši šai sist ēmai, tiek maks āti darba attiec ību dēļ ar 
valsts iest ādi, tādēļ ka tie ir tieši saist īti ar nostr ādāto laiku un to apjoms tiek apr ēķināts, 
ņemot vērā ierēdņa pēdējo algu. Šaj ā ziņā fakts, ka š āda sistēma ir daļa no vispārējās tiesību 
aktos noteikt ās sistēmas, to neierobežo. 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 1. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 7. Pants ⌫ 
2. ⌦ 1. ⌫ Šo direkt īvu ⌦ nodaļu ⌫ nepiemēro: 
 
LV 52   LV  
Ð 96/97/EK, 1. pants 1. punkts 
(a) individu āliem pašnodarbin āto personu l īgumiem; 
(b) sist ēmām, kas paredz ētas pašnodarbin ātām person ām un ko veido tikai viens 
dalībnieks; 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 1. punkts 
(pielāgots) 
Ö jauns 
(c) algotu  Ö nodarbin ātu Õ darbinieku apdrošin āšanas līgumiem, kuros darba dev ējs 
nav līgumslēdzēja puse; 
(d) izv ēles nosacījumiem soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmās, ko dalībniekiem pied āvā 
individuāli, lai viņiem garant ētu: 
- ⌦ (i) ⌫ vai nu papildu pabalstus, vai  
- ⌦ (ii) vai ⌫ iespēju izvēlēties dienu, kur ā stājas spēkā parastie pabalsti 
pašnodarbin ātām personām, vai izv ēli starp vair ākiem pabalstiem; 
(e) soci ālā arodnodrošin ājuma sist ēmām, ciktāl pabalstus finans ē no iemaks ām, ko 
brīvprātīgi maksā darba ņēmēji. 
3. ⌦ 2. ⌫ Ar šo direkt īvu ⌦ nodaļu ⌫ neizslēdz to, ka darba dev ējs piešķir pensijas 
pielikumu person ām, kas jau ir sasniegušas pension ēšanās vecumu atbilst īgi nodarbin ātības 
pensiju sist ēmai, bet kas v ēl nav sasniegušas t ādu pensijas vecumu, lai sa ņemtu ar likumu 
noteikto pensiju; š āda pielikuma m ērķis ir līdz brīdim, kad attiec īgās personas sasniedz ar 
likumu noteikto pension ēšanās vecumu, vien ādot vai tuvin āt kopējo šīm person ām 
maksājamo pabalstu summu attiec ībā pret to summu, kuru tajos pašos apst ākļos maksā pretējā 
dzimuma person ām, kas jau ir sasniegušas ar likumu noteikto pension ēšanās vecumu. 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 8. ⌫ 6. pants 
1. Vienlīdzīgas attieksmes principam pretrun ā ir tādi noteikumi, kuri, jo īpaši atsaucoties uz 
laulību vai ģimenes stāvokli,  tieši vai netieši pamatojas uz dzimumu un ar kuriem: 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(a) nosaka to personu loku, kas var piedal īties sociālā arodnodrošin ājuma sistēmā; 
 
LV 53   LV (b) nosaka to, vai piedal īšanās kādā sociālā arodnodrošin ājuma sistēmā ir obligāta vai 
pēc izvēles; 
(c) paredz daž ādus noteikumus attiec ībā uz vecumu, k ādā pievienojas sist ēmai, vai 
minimālo nodarbin ātības laiku, vai to dal ības laiku sist ēmā, kas vajadz īgs, lai ieg ūtu 
tās sniegtos pabalstus; 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
(d) paredz atš ķirīgus noteikumus, iz ņemot h) ⌦ , ⌫ un i) ⌦ un j) ⌫ apakšpunkt ā 
paredzētos, attiec ībā uz iemaksu atl īdzināšanu gadījumā, kad darba ņēmējs izstājas 
no sistēmas, neizpild ījis nosacījumus, ar ko vi ņam ir garant ēta atlikta ties ība uz 
ilgtermiņa pabalstiem; 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(e) paredz atš ķirīgus nosac ījumus, lai pieš ķirtu pabalstus vai ierobežotu š ādus pabalstus 
viena vai otra dzimuma darbiniekiem; 
(f) nosaka atš ķirīgus pension ēšanās vecumus; 
(g) aptur ties ību saglab āšanu vai ieg ūšanu dzemd ību atvaļinājumā vai atva ļinājumā 
ģimenes apst ākļu dēļ, kas pieš ķirts ar likumu vai l īgumu un par ko maks ā darba 
devējs; 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
(h) nosaka atš ķirīgus pabalsta l īmeņus, izņemot tiktāl, ciktāl var būt vajadzīgs, lai ņemtu 
vērā aktuāro aprēķinu koeficientus, kuri noteiktu iemaksu sist ēmās atšķiras attiec ībā 
pret dzimumu..  Noteiktu  ⌦ ; noteiktu ⌫ iemaksu fondu pabalstu sist ēmās daži 
elementi (to piem ēri ir pievienoti)  var atšķirties, ja summu nevienl īdzība veidojas, 
piemērojot aktu āros koeficientus, kas atš ķiras atkarībā no dzimuma laik ā, kad ievieš 
fonda sist ēmu; 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(i) nosaka atš ķirīgus darba ņēmēju iemaksu l īmeņus; 
 
LV 54   LV  
Ð 96/97/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
⌦ (j) ⌫ nosaka atš ķirīgus darba dev ēju iemaksu l īmeņus, izņemot: 
- ⌦ (i) ⌫ noteiktu iemaksu sist ēmās, ja to mērķis ir vienādot vai tuvin āt galīgo 
pabalstu summu abiem dzimumiem, 
- ⌦ (ii) ⌫ noteiktu iemaksu fondu pabalstu sist ēmās, ja darba dev ēja iemaksas 
ir paredzētas, lai nodrošin ātu fondu pietiekam ību noteikto pabalstu izmaksu 
segšanai; 
j) ⌦ (k) ⌫ nosaka atš ķirīgas normas vai t ādas normas, kas piem ērojamas tikai noteikta 
dzimuma darba ņēmējiem, izņemot tās, kas noteiktas h) ⌦ , ⌫ un i) ⌦ un 
j) ⌫ apakšpunkt ā, attiecībā uz tiesību garant ēšanu vai saglab āšanu attiec ībā uz 
atliktiem pabalstiem, ja darba ņēmējs izstājas no sist ēmas. 
2. Ja par š īs direktīvas ⌦ nodaļas ⌫ piemērošanas jom ā ietilpstošu pabalstu pieš ķiršanu 
lemj sistēmas pārvaldības iestādes, tad tām jāievēro ⌦ tās ievēro ⌫ vienlīdzīgas attieksmes 
princips  ⌦ principu ⌫ . 
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 4. punkts 
(pielāgots) 
Ö jauns 
⌦ 9. ⌫ 8. pants 
1. Dalībvalstis veic pas ākumus, kas vajadz īgi, lai nodrošin ātu to, ka soci ālā 
arodnodrošin ājuma sist ēmās, kuras paredz ētas pašnodarbin ātām person ām un ir pretrun ā 
vienlīdzīgas attieksmes principam, p ārskata vēlākais 1993. gada 1. janv ārī Ö , vai attiec ībā uz 
tām dalībvalstīm, kuras pievienoj ās pēc šī datuma, taj ā datumā, kad attiec īgās dalībvalsts 
teritorijā sāka piemērot Direkt īvu 86/378/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar Direkt īvu 
96/97/EK Õ . 
 
2. Ar šo ⌦ nodaļu ⌫ direktīvu neaizliedz uz ties ībām un pien ākumiem, kas attiecas uz 
pašnodarbin ātu personu dal ības laikposmu soci ālā arodnodrošin ājuma sistēmā pirms min ētās 
sistēmas pārskatīšanas, joproj ām attiecin āt tās sistēmas noteikumus, kura bija sp ēkā 
attiecīgajā laikposm ā. 
 
LV 55   LV  
Ð 96/97/EK, 1. panta 5. punkts 
(pielāgots) 
Ö jauns 
⌦ 10. ⌫ 9. pants 
⌦ Sociālā arodnodrošin ājuma ⌫ sistēmās, kas paredz ētas pašnodarbin ātām person ām, 
dalībvalsts var atlikt vienl īdzīgas attieksmes principa oblig āto piemērošanu, cikt āl tas attiecas 
uz: 
(a) pension ēšanās vecuma noteikšanu, lai pieš ķirtu vecuma vai izdienas pensijas, un 
iespējamās sekas attiec ībā uz citiem pabalstiem: 
- ⌦ i) ⌫ vai nu l īdz dienai, kad š ādu vienlīdzību panāk ar likumu noteiktaj ās 
sistēmās, 
- ⌦ ii) ⌫ vai vēlākais līdz laikam, kad š ādu vienlīdzību nosaka ar direkt īvu; 
(b) apg ādnieka zaud ējuma pensij ām - līdz laikam, kad ar Kopienas ties ību aktiem šaj ā 
jomā nosaka vienl īdzīgas attieksmes principu ar likumu noteiktaj ās sociālā 
nodrošinājuma sistēmās; 
(c) direkt īvas 6  ⌦ 8 ⌫ . panta 1. punkta i) apakšpunkta pirm ās daļas piemērošanu 
⌦ attiecībā uz ⌫ ņemot vērā atšķirīgos aktuāro aprēķinu ⌦ koeficientiem ⌫ 
koeficientus , vēlākais līdz 1999. gada 1. janv ārim Ö vai attiec ībā uz tām 
dalībvalstīm, kuras pievienoj ās pēc šī datuma, l īdz tam datumam, kad attiec īgās 
dalībvalsts teritorij ā sāka piemērot Direkt īvu 86/378/EEK, kur ā grozījumi izdar īti ar 
Direktīvu 96/97/EK Õ . 
 
Ð 96/97/EK, 2. pants (piel āgots) 
⌦ 11. ⌫ pants 
1. Visiem pas ākumiem Visi pasākumi, ar ko šo ⌦ nodaļu ⌫ direktīvu īsteno attiec ībā uz 
darbiniekiem, j āattiecas  ⌦ attiecas ⌫ uz visiem pabalstiem ⌦ atbilstoši soci ālā 
arodnodrošin ājuma sistēmai ⌫ par nodarbin ātības laikposmiem p ēc 1990. gada 17. maija, un 
tos piemēro ar atpaka ļejošu spēku līdz minētajam datumam, neskarot darbiniekus un tos, kuri 
saskaņā ar tiem ce ļ prasību, ja pirms min ētā datuma ir ierosin āta lietas izskat īšana vai celta 
līdzvērtīga prasība saskaņā ar dalībvalsts ties ību aktiem. T ādā gadījumā īstenošanas pas ākumi 
jāpiemēro ⌦ pasākumus piem ēro ⌫ ar atpaka ļejošu spēku līdz 1976. gada 8. apr īlim, un 
tiem jāattiecas  ⌦ tie attiecas ⌫ uz visiem pabalstiem par nodarbin ātības laikposmiem p ēc 
minētā datuma. Taj ās dalībvalstīs, kas Kopienai pievienoj ās pēc 1976. gada 8. apr īļa, minēto 
datumu aizst āj ar datumu, kur ā attiecīgajās dalībvalstīs sāk piemērot Līguma 119  ⌦ 141 ⌫ . 
pantu. 
2. Otrais teikums 1. punkt ā neliedz tos dal ībvalstu noteikumus, ka s attiecas uz termi ņiem lietu 
ierosināšanai saska ņā ar dalībvalstu ties ību aktiem, piem ērošanu darbiniekiem vai tiem, kas 
 
LV 56   LV aizstāv viņu tiesības, kuri ie rosina tiesved ību vai ce ļ ⌦ cēla ⌫ līdzvērtīgu prasību saskaņā 
ar dalībvalsts ties ību aktiem l īdz 1990. gada 17. maijam, ja min ētie noteikumi š ā veida liet ās 
nav neizdev īgāki kā līdzīgās lietās, kas ir dal ībvalsts kompetenc ē, un ja ar tiem nepadara 
neiespējamu Kopienas ties ību īstenošanu praks ē.  
3. Dalībvalstīs, kas pievienoj ās pēc 1990. gada 17. maija un kas 1994. gada 1. janv ārī bija 
līgumslēdzējas puses L īgumā par Eiropas Ekonomikas zonu, š ā panta 1. un 2  ⌦ 1. punkta 
pirmajā teikumā ⌫ minēto 1990. gada 17. maiju aizst āj ar 1994. gada 1. janv āri. 
 
Ø jauns 
4. Attiec ībā uz pārējām dalībvalstīm, kas pievienoj ās pēc 1990. gada 17. maija, 1. un 
2. punktā minēto 1990. gada 17. maiju aizst āj ar datumu, kur ā attiecīgajās dalībvalstīs sāk 
piemērot Līguma 141. pantu.  
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 6. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 12. ⌫ 9.a pants 
Ja vīrieši un sievietes ar vien ādiem nosac ījumiem var pretend ēt uz elastīgo pensijas vecumu, 
tad to neuzskata par nesader ību ar šo direkt īvu ⌦ nodaļu ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 3. nodaļa ⌫  
⌦ Vienlīdzīgas attieksmes princips pret v īriešiem un sieviet ēm attiecībā uz darba 
iespējām, profesion ālo izglītību un paaugstin āšanu amat ā, kā arī darba 
nosacījumiem  ⌫ 
2. pants 
1. Šajos noteikumos vienl īdzīgas attieksmes princips noz īmē to, ka nav nek ādas tiešas vai 
netiešas diskrimin ācijas dzimuma d ēļ, jo īpaši, norādot uz ģimenes vai civilst āvokli.  
 
Ð 97/80/EK, 2. panta 1. punkts 
(pielāgots) 
Definīcijas  
 
LV 57   LV 1. Šajā direktīvā vienlīdzīgas attieksmes princips noz īmē to, ka nepast āv nekāda tieša vai 
netieša diskrimin ācija, kas pamatojas uz dzimumu.  
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 13. ⌫ 3. pants 
1. Vienlīdzīgas attieksmes principa piem ērošana noz īmē to, ka nav  ⌦ Nav ⌫ tiešas vai 
netiešas diskrimin ācija dzimuma d ēļ valsts vai priv ātajos sektoros, tostarp valsts iest ādēs, 
attiecībā uz: 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 3. punkts 
(a) nosac ījumiem darba, pašnodarbin ātības un profesijas ieg ūšanas iesp ējām, to skait ā 
atlases krit ērijiem un darb ā pieņemšanas nosac ījumiem, lai k āda būtu darbības 
nozare, un visos profesion ālās hierarhijas l īmeņos, ietverot paaugstin āšanu amat ā; 
(b) pieejam ību visu veidu un visu l īmeņu profesion ālajai orient ācijai, profesion ālajai 
sagatavošanai, kvalifik ācijas celšanai un p ārkvalificēšanās iespējām, to skait ā 
praktiskā darba pieredzei; 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
(c) nodarbin ātības un darba nosac ījumiem, tostarp atlaišanu no darba, k ā arī atalgojumu, 
kā paredzēts ⌦ šajā ⌫ direktīvā 75/117/EEK ;  
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 3. punkts 
(d) dal ību un iesaist īšanos kādā darba ņēmēju vai darba dev ēju organiz ācijā vai jebkādā 
organizācijā, kuras biedri ir nodarbin āti konkrētā profesijā, ietverot š ādu organiz āciju 
sniegtās priekšroc ības. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
6. ⌦ 2. ⌫ Attiecībā uz darba iesp ējām, tostarp ar t ām saistīto sagatavošanu, dal ībvalstis var 
paredzēt, ka dažāda attieksme, kuras pamat ā ir ar dzimuma pieder ību saistīta īpašība, nerada 
diskrimin āciju, ja attiec īgo profesion ālo darbību rakstura d ēļ vai kontekst ā, kādā tās tiek 
veiktas, š āda īpašība veido patiesu un noteicošu profesion ālo prasību, ar noteikumu, ka 
⌦ tās ⌫ mērķis ir likum īgs un pras ība ir samērīga. 
 
LV 58   LV  
Ð 76/207/EEK, 9. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
2. ⌦ 3. ⌫ Dalībvalstis regul āri novērtē 2. panta  2. punktā minētās profesion ālās darbības, 
lai, ņemot vērā sociālo attīstību, izlemtu, vai saglab āt attiecīgos izņēmumus. Dal ībvalstis 
informē Komisiju par min ētā novērtējuma rezult ātiem. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 14. pants ⌫ 
8. Dalībvalstis var saglab āt vai pieņemt pasākumus Līguma 141. panta 4. punkta noz īmē, lai 
faktiski nodrošin ātu vīriešu un sieviešu piln īgu līdztiesību ⌦ darba dzīvē ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 15. pants ⌫ 
⌦ 1. ⌫ Mazāk labvēlīga attieksme pret sievieti saist ībā ar grūtniecības vai dzemd ību 
atvaļinājumu Direkt īvas 92/85/EEK noz īmē ir diskrimin ācija šīs direktīvas nozīmē. 
⌦ 2. ⌫ Sievietei dzemd ību atvaļinājumā ir tiesības pēc minētā atvaļinājuma beig ām 
atgriezties sav ā darbā vai līdzvērtīgā amatā ar noteikumiem un nosac ījumiem, kas nav vi ņai 
mazāk labvēlīgi, un gūt labumu no visiem darba apst ākļu uzlabojumiem, uz kuriem vi ņai būtu 
bijušas ties ības promb ūtnes laikā. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots)  
⌦ 16. Pants ⌫  
⌦ Šī direktīva ⌫ Tā arī neierobežo dal ībvalstu ties ības atzīt noteiktas ties ības uz 
atvaļinājumu bērna tēvam un/vai adopcijas atva ļinājumu. Tās dalībvalstis, kas atz īst šādas 
tiesības, veic vajadz īgos pasākumus, lai aizsarg ātu strādājošos vīriešus un sievietes no 
atlaišanas no darba min ēto tiesību izmantošanas d ēļ, un nodrošina, lai p ēc šāda atvaļinājuma 
beigām viņiem būtu tiesības atgriezties sav ā darbā vai līdzvērtīgos amatos ar noteikumiem un 
nosacījumiem, kuri nav vi ņiem mazāk labvēlīgi, un gūt labumu no visiem darba apst ākļu 
uzlabojumiem, uz ko vi ņiem būtu bijušas ties ības promb ūtnes laikā. 
 
LV 59   LV  
Ð 2002/73/EC, 1. panta 5. punkts 
(pielāgots) 
⌦ III SADA ĻA ⌫  
⌦ HORIZONT ĀLIE  NOTEIKUMI ⌫ 
⌦ 1. nodaļa ⌫  
⌦ Tiesību aizsardz ība ⌫ 
⌦ 1. sadaļa ⌫ 
⌦ Aizsardzības līdzekļi ⌫ 
⌦ 17. ⌫ 6. pants 
1. Dalībvalstis nodrošina to, lai ⌦ pēc iespējamās citu kompetentu iest āžu palīdzības 
izmantošanas ⌫ visām person ām, kas uzskata sevi par cietuš ām tāpēc, ka viņām nav 
piemērots vienl īdzīgas attieksmes princips, ar ī pēc to attiec ību izbeigšan ās, kurās iespējams ir 
notikusi diskrimin ācija, lai pan āktu šajā direktīvā paredzēto pienākumu izpildi, ir pieejamas 
tiesas un/vai administrat īvās procedūras, to skait ā samierin āšanas proced ūras gadījumos, kad 
dalībvalstis tās uzskata par lietder īgām 
3. ⌦ 2. ⌫ Dalībvalstis nodrošina to, lai apvien ības, organiz ācijas vai citas juridisk ās 
personas, kam saska ņā ar attiecīgo valstu ties ību aktos izkl āstītajiem krit ērijiem ir likum īgas 
intereses nodrošin āt šīs direktīvas noteikumu iev ērošanu, s ūdzības iesniedz ēja vārdā vai 
atbalstot to, ar vi ņa vai viņas atļauju varētu iesaistīties jebkur ā tiesas un/vai administrat īvā 
procedūrā šajā direktīvā paredzēto pienākumu izpildei. 
4. ⌦ 3. ⌫ Šā panta 1. un 3.  ⌦ 2. ⌫ punkts neierobežo attiec īgās valsts ties ību aktus, kas 
attiecas uz termi ņiem prasības celšanai attiec ībā uz vienlīdzīgas attieksmes principu. 
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
2. pants 
Dalībvalstis sav ā tiesību aktu sist ēmā ievieš pas ākumus, kas vajadz īgi, lai visiem 
darbiniekiem, kas uzskata, ka vi ņiem nodar īts kaitējums, nepiem ērojot vienl īdzīga atalgojuma 
principu, b ūtu iespējams iesniegt s ūdzību tiesā, pēc tam kad izmantota citu kompetentu 
iestāžu palīdzība. 
 
LV 60   LV  
Ð 86/378/EEK (piel āgots) 
10. pants 
Dalībvalstis sav ā tiesiskaj ā sistēmā ievieš vajadz īgos pasākumus, lai visas personas, kas 
uzskata, ka t ām nodarīts kaitējums tādējādi, ka na v piemērots vienl īdzīgas attieksmes 
princips, var ētu celt pras ību tiesā, iespējams, pēc tam, kad t ās iesniegušas lietu cit ās 
kompetent ās iestādēs. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 5. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 18. Pants ⌫  
2. Dalībvalstis ievieš sav ā tiesiskajā sistēmā šādus pasākumus, kas vajadz īgi, lai nodrošin ātu 
reālu un efekt īvu kompens āciju vai atl īdzību, kuru dal ībvalstis noteikušas par zaud ējumiem 
un kaitējumu, kas rad īti personai, kura cietusi t ādas diskrimin ācijas ⌦ dzimuma d ēļ ⌫ , kas 
ir pretrun ā 3. pantam,  un lai tie b ūtu prevent īvi un sam ērīgi ar radīto kaitējumu ⌦ . ⌫ ; šādu 
⌦ Šādu ⌫ kompens āciju vai atl īdzību nevar ierobežot, ie priekš nosakot gal īgo 
ierobežojumu, iz ņemot gad ījumus, kad darba dev ējs var pier ādīt, ka vien īgais kaitējums, kas 
nodarīts pretendentam diskrimin ācijas dēļ šīs direktīvas nozīmē, ir atteikums ņemt vērā 
viņa/viņas darba pieteikumu. 
 
Ð 97/80/EK, 4. pants (piel āgots) 
⌦ 2. sadaļa ⌫ 
⌦ Pierādīšanas pien ākums  ⌫ 
19. pants 
Pierādīšanas pien ākums  
1. Dalībvalstis saska ņā ar to ties ību sistēmām veic visus vajadz īgos pasākumus, lai 
nodrošinātu to, ka gad ījumos, kad personas, kuras uzskata, ka t ām nodarīts kaitējums, 
nepiemērojot vienl īdzīgas attieksmes principu, ties ā vai citā kompetent ā iestādē paziņo faktus, 
pēc kuriem var uzskat īt, ka ir notikusi tieša vai netieša diskrimin ācija, atbild ētājam ir 
uzdevums pier ādīt, ka vienl īdzīgas attieksmes princips nav p ārkāpts. 
2. Šī direktīva ⌦ 1. punkts ⌫ nekavē dalībvalstis ieviest noteikumus par pier ādījumiem, kas 
ir labvēlīgāki prasītājiem. 
 
LV 61   LV  
Ð 97/80/EK, 4. pants 
3. Dalībvalstīm nav jāpiemēro 1. punkts procesiem, kuros lietas apst ākļu izmeklēšana ir tiesas 
vai citas kompetentas iest ādes uzdevums. 
 
Ð 97/80/EK, 3. pants (piel āgots) 
20. pants 
Darbības joma  
1. Šo direkt īvu ⌦ 19. pantu ⌫ ⌦ arī ⌫ piemēro: 
(a) situ ācijās, uz kur ām attiecas L īguma 119.  ⌦ 141. ⌫ pantsun Direkt īvas 
75/117/EEK un 76/207/EEK , kā arī, ⌦ Direktīvas ⌫ 92/85/EEK un 96/34/EK 
ciktāl tas attiecas uz diskrimin āciju, kas pamatojas uz dzimumu; 
 
Ð 97/80/EK, 3. pants 
(b) jebkur ām civilajām vai administrat īvajām proced ūrām attiecībā uz valsts vai priv āto 
sektoru, kas saska ņā ar valsts likumiem paredz kompens ācijas līdzekļus, ievērojot a) 
apakšpunkt ā minētos pasākumus, iz ņemot ārpustiesas proced ūras, kas ir br īvprātīga 
rakstura vai ir paredz ētas valsts ties ību aktos. 
 
Ð 97/80/EK, 3. pants (piel āgots) 
2. Šo direkt īvu ⌦ nodaļu ⌫ nepiemēro krimin ālprocesiem, ja vien dal ībvalstis neparedz 
citādāk. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 2. nodaļa ⌫ 
⌦ Vienlīdzīgas attieksmes veicin āšanas iest ādes – soci ālais dialogs  ⌫ 
⌦ 21. ⌫ 8.a pants 
1. Dalībvalstis veic vajadz īgos pasākumus un izraug ās iestādi vai iest ādes, lai veicin ātu, 
analizētu, uzraudz ītu un atbalst ītu vienlīdzīgu attieksmi pret vis ām person ām bez 
 
LV 62   LV diskrimin ācijas dzimuma d ēļ. Šādas iestādes var būt daļa no aģentūrām, kuras valsts m ērogā 
atbild par cilv ēktiesību aizstāvību vai indiv īda tiesību aizsardz ību. 
2. Dalībvalstis nodrošina, lai min ēto iestāžu kompetenc ē būtu: 
(a) neierobežojot upuru un apvien ību, organiz āciju vai citu 6. panta 3 . ⌦ 17. panta 
2. ⌫ punktā minēto juridisko personu ties ības, neatkar īgas palīdzības sniegšana 
diskrimin ācijas upuriem, iesniedzot s ūdzības par diskrimin āciju; 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts  
(b) neatkar īgu izmekl ēšanu veikšana par diskrimin āciju; 
(c) neatkar īgu ziņojumu public ēšana un ieteikumu saga tavošana par jebkuru jaut ājumu, 
kas saistīts ar šādu diskrimin āciju. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 22. ⌫ 8.b pants 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts  
1. Dalībvalstis saska ņā ar valsts trad īcijām un praksi veic atbilst īgus pasākumus, lai veicin ātu 
sociālo dialogu starp darba dev ējiem un darbiniekiem, lai sekm ētu vienlīdzīgu attieksmi, 
izmantojot darba vietas prakses uzraudz ību, koplīgumus, rīcības kodeksus, pieredzes un labas 
prakses izp ēti un apmai ņu. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
2. Dalībvalstis mudina darba dev ējus un darba ņēmējus, neierobežojot savu autonomiju, 
sekmēt sieviešu un v īriešu līdztiesību un attiec īgajā līmenī noslēgt līgumus, ar ko nosaka 
diskrimin ācijas novēršanas noteikumus 1. pant ā minētajās jomās, uz kurām attiecas kolekt īvās 
vienošanās, ja tas ir saska ņā ar valsts trad īcijām un praksi. Šajos l īgumos tiek ⌦ ievēroti šās 
direktīvas noteikumi ⌫ ievērotas šajā direktīvā noteiktās obligātās prasības un attiec īgie 
valsts izpildes pas ākumi. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts  
3. Dalībvalstis saska ņā ar valsts ties ību aktiem, kopl īgumiem vai praksi mudina darba dev ējus 
plānoti un sistem ātiski sekm ēt vienlīdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm darba viet ā. 
 
LV 63   LV 4. Tādēļ darba dev ēji jāmudina atbilstoši regul āri sniegt darbiniekiem un/vai vi ņu pārstāvjiem 
attiecīgu inform āciju par vienl īdzīgu attieksmi pret v īriešiem un sieviet ēm uzņēmumā. 
Šādā informācijā var iekļaut statistiku par v īriešu un sieviešu īpatsvaru daž ādos organiz ācijas 
līmeņos un iesp ējamos stāvokļa uzlabošanas pas ākumus sadarb ībā ar darbinieku p ārstāvjiem.. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 23. ⌫ 8.c pants 
Dalībvalstis veicina di alogu ar atbilst īgām nevalstisk ām organiz ācijām, kam saska ņā ar savas 
valsts ties ību aktiem un praksi ir likum īgas intereses piedal īties cīņā pret diskrimin āciju 
dzimuma d ēļ, lai veicin ātu vienlīdzīgas attieksmes principa iev ērošanu. 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 3. punkts 
(pielāgots) 
⌦ IV SADA ĻA ⌫ 
⌦ ĪSTENOŠANA ⌫ 
⌦ 24. pants ⌫  
2. Tādēļ dalībvalstis  ⌦ Dalībvalstis ⌫ veic ⌦ visus ⌫ vajadzīgos pasākumus, lai 
nodrošinātu to, ka: 
(a) atce ļ normatīvos un administrat īvos aktus, kas ir pretrun ā vienlīdzīgas attieksmes 
principam; 
(b) pasludina vai var pasludin āt par spēkā neesošiem vai groza jebkurus  noteikumus, kas 
ir pretrun ā vienlīdzīgas attieksmes principam, kurš ir iek ļauts līgumos vai 
koplīgumos, ⌦ algu norm ās, vienošan ās par alg ām, person āla noteikumos 
uzņēmumos ⌫ , uzņēmumu iekš ējās kārtības noteikumos vai noteikumos, kas 
reglament ē neatkarīgās profesijas un darba ņēmēju un darba dev ēju organiz ācijas 
⌦ , atsevišķos darba l īgumos vai citos pas ākumos ⌫ . ⌦ ; ⌫ 
 
Ð 86/378/EEK (piel āgots) 
7. pants 
Dalībvalstis veic vajadz īgos pasākumus, lai nodrošin ātu to, ka:  
 
LV 64   LV (a) jebkurus noteikumus, kas ir pretrun ā ar vienl īdzīgas attieksmes principu likum ā 
noteiktajos oblig ātajos kopl īgumos, uz ņēmumu iekš ējās kārtības noteikumos vai jebk ādos 
citos noteikumos, kuri attiecas uz arodnodrošin ājuma sistēmu, ir sp ēkā neeso ši vai tos var 
pasludināt par spēkā neesošiem vai groz īt; 
(b) ⌦ (c) ⌫ sistēmas, kur ās ir šādi noteikumi, nedr īkst administrat īvi apstiprin āt vai 
paplašināt.  
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
3. pants 
Dalībvalstis atce ļ vīriešu un sieviešu diskrimin āciju, kas izriet no to normat īviem un 
administrat īviem aktiem, kuri ir pretrun ā vienlīdzīga atalgojuma principam.  
 
Ð75/117/EEK (piel āgots) 
4. pants 
Dalībvalstis veic vajadz īgos pasākumus, lai pan āktu, ka noteikumus , ko satur kopl īgumi, algu 
normas, vienošan ās par alg ām vai atseviš ķi darba l īgumi, kas ir pretrun ā vienlīdzīga 
atalgojuma principam, atz īst vai drīkst atzīt par spēku zaudējušiem, vai dr īkst grozīt.  
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
6. pants 
Dalībvalstis saska ņā ar saviem apst ākļiem un ties ību sistēmu veic pasākumus, kas vajadz īgi, 
lai vienlīdzīga atalgojuma princips tiktu piem ērots. Tās gādā, lai būtu pieejami efekt īvi 
līdzekļi, kā parūpēties par šā principa iev ērošanu.  
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 6. punkts 
(pielāgots)  
⌦ 25. ⌫ 7. pants 
Dalībvalstis sav ā tiesiskaj ā sistēmā ievieš šādus pasākumus, kuri vajadz īgi, lai pasarg ātu 
darbiniekus, to skait ā darbinieku p ārstāvjus saska ņā ar valsts ties ību aktiem un/vai praksi, no 
atlaišanas vai citas negat īvas attieksmes no darba dev ēja puses, kas ir reakcija uz s ūdzību 
uzņēmumā vai uz jebkuru tiesved ību, kuras m ērķis ir panākt vienlīdzīgas attieksmes principa 
ievērošanu. 
 
LV 65   LV  
Ð 86/378/EEK (piel āgots) 
11. pants 
Dalībvalstis veic visus vajadz īgos pasākumus, lai pasarg ātu darba ņēmēju no atlaišanas, ja t ā 
ir darba dev ēja reakcija uz s ūdzību uzņēmumā vai uz tiesu darbiem, kas ierosin āti, lai pan āktu 
vienlīdzīgas attieksmes principa iev ērošanu.  
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
5. pants 
Dalībvalstis veic vajadz īgos pasākumus, lai pasarg ātu darbiniekus no atlaišanas, kas ir darba 
devēja reakcija uz s ūdzību uzņēmumā vai uz tiesas pr āvu, kas ierosin āta, lai pan āktu atbilst ību 
vienlīdzīga atalgojuma principam.  
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
Ö jauns 
⌦ 26. ⌫ 8.d pants 
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcij ām, kas piem ērojamas par to valsts noteikumu 
pārkāpumiem, kuri pie ņemti saska ņā ar šo direkt īvu, un veic visus vajadz īgos pasākumus, lai 
nodrošinātu minēto sankciju piem ērošanu. Sankcij ām, kas var iek ļauj kompens ācijas 
maksājumu upurim, j ābūt efektīvām, samērīgām un prevent īvām. Dalībvalstis v ēlākais līdz 
2005. gada 5. oktobrim  Ö 33. pantā noteiktajam datumam Õ par šādiem noteikumiem pazi ņo 
Komisijai un t ūlīt ziņo tai par jebkuriem turpm ākiem groz ījumiem, kas tos skar.  
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 2. punkts 
(pielāgots)  
⌦ 27. pants ⌫ 
5. Dalībvalstis saska ņā ar valsts ties ību aktiem, kopl īgumiem vai praksi mudina darba dev ējus 
un tos, kas atbild par profesion ālās sagatavošanas pieejam ību, veikt pas ākumus, lai nov ērstu 
visus diskrimin ācijas veidus dzimuma d ēļ, jo īpaši uzm ākšanos un seksu ālu uzmākšanos 
darba viet ā. 
 
LV 66   LV  
Ð 97/80/EK, 6. pants (piel āgots) 
⌦ 28. ⌫ pants 
Esošā strādnieku aizsardz ības līmeņa nepazemin āšana  
Šīs direktīvas īstenošana nek ādā gadījumā nav pietiekams pamats, lai pazemin ātu vispārējo 
strādnieku aizsardz ības līmeni tajās jomās, kur to piem ēro, neskarot dal ībvalstu ties ības 
atsaukties uz situ ācijas izmai ņām ar tādu normat īvu un administrat īvu aktu ieviešanu, kas 
atšķiras no tiem, kuri ir sp ēkā šīs direktīvas izziņošanas br īdī, ar noteikumu, ka ir atbilst ība šīs 
direktīvas minim ālajām prasībām ⌦ noteikumiem ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
8.e pants 
1. Dalībvalstis var ieviest vai sag labāt noteikumus, kas ir labv ēlīgāki vienlīdzīgas attieksmes 
principa aizsardz ībai, nekā šajā direktīvā paredzētie noteikumi.   
2. Šīs direktīvas izpilde nek ādā ziņā nav pamats tam, lai samazin ātu to aizsardz ības līmeni 
pret diskrimin āciju, ko dal ībvalstis jau sasniegušas jom ās, uz kurām attiecas š ī direktīva. 
 
Ð 2002/73/EK 1. panta 1. punkts 
(pielāgots) 
⌦ 29. pants ⌫ 
1a. Dalībvalstis, izstr ādājot un izpildot normat īvos un administrat īvos aktus, politikas un 
darbības jomās, kas min ētas ⌦ šajā direktīvā ⌫ 1. punkt ā, aktīvi ņem vērā vīriešu un 
sieviešu līdztiesības mērķi. 
 
Ð 97/80/EK, 5. pants (piel āgots) 
⌦ 30. ⌫ pants 
Informācija 
Dalībvalstis nodrošina, ka pas ākumus, kas veikti saska ņā ar šo direkt īvu, kopā ar jau sp ēkā 
esošajiem noteikumiem dara zin āmus visām attiecīgajām person ām, izmantojot visus 
piemērotos līdzekļus ⌦ , piemēram, darbaviet ā ⌫ .  
 
LV 67   LV  
Ð 76/207/EEK (piel āgots) 
8. pants 
Dalībvalstis rūpējas, lai noteikumiem, kas pie ņemti atbilst īgi šai direkt īvai, kā arī attiecīgiem 
noteikumiem, kas jau ir sp ēkā, tiktu piev ērsta darbinieku pien ācīga uzman ība, piemēram, viņu 
darba viet ās. 
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
7. pants 
Dalībvalstis rūpējas, lai noteikumiem, kas pie ņemti atbilst īgi šai direkt īvai, kā arī attiecīgiem 
noteikumiem, kas jau ir sp ēkā, tiktu pien ācīgi pievērsta darba ņēmēju uzman ība, piemēram, 
viņu darba viet ās. 
 
Ð 2002/73/EK, 2. pants 
(pielāgots) 
⌦ V SADA ĻA ⌫ 
⌦ NOBEIGUMA NOTEIKUMI  ⌫ 
⌦ 31. ⌫ pants 
2. ⌦ 1. Vēlākais līdz ….. ⌫ Dalībvalstis  dalībvalstis tr īs gados p ēc šīs direktīvas stāšanās 
spēkā dara zin āmu Komisijai visu inform āciju, kas tai vajadz īga, lai sagatavotu zi ņojumu 
Eiropas Parlamentam un Padomei par š īs direktīvas piemērošanu. 
3⌦2. ⌫Neskarot 2.  ⌦ 1. ⌫ punktu, dal ībvalstis reizi četros gados dara Komisijai zin āmus 
jebkurus pas ākumus normat īvo un administrat īvo aktu noteikumus par jebkuriem 
pasākumiem , kas pieņemti saska ņā ar Līguma 141. panta 4. punktu, k ā arī ziņojumus par 
minētajiem pas ākumiem un to izpildi. Pamatojoties uz min ēto inform āciju, Komisija reizi 
četros gados pie ņem un public ē ziņojumu, kur ā nosaka jebkuru pas ākumu sal īdzināmo 
novērtējumu, ņemot vērā Deklarāciju Nr. 28, kas pievienota Amsterdamas L īguma 
Nobeiguma aktam. 
 
LV 68   LV  
Ð 97/80/EK, 7. pants (piel āgots) 
Divu gadu laik ā no šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstis pazi ņo Komisijai visu vajadz īgo 
informāciju, lai t ā varētu sagatavot zi ņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par š īs 
direktīvas piemērošanu.  
 
Ð 96/97/EK, 3. panta 2. punkts 
(pielāgots) 
(2) Vēlākais divus gadus p ēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstis dara Komisijai zin āmu 
visu inform āciju, kas vajadz īga, lai Komisija var ētu sagatavot zi ņojumu par š īs direktīvas 
piemērošanu.  
 
Ð 86/378/EEK, 12. pants 
(pielāgots) 
2. Dalībvalstis, v ēlākais, piecus gadus p ēc šīs direktīvas izziņošanas dara zin āmu Komisijai 
visu inform āciju, kas tai vajadz īga, lai sast ādītu ziņojumu Padomei par š īs direktīvas 
piemērošanu.  
 
Ð 76/207/EEK (piel āgots) 
10. pants 
Divu gadu laik ā pēc 9. panta 1. punkta pirmaj ā daļā noteiktā 30 mēnešu laikposma beig ām 
dalībvalstis sniedz Komi sijai visu vajadz īgo inform āciju, lai tā varētu sagatavot zi ņojumu par 
šīs direktīvas piemērošanu un iesniegt to Padomei.  
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
9. pants 
Divu gadu laik ā pēc 8. pantā minētā gada beig ām dalībvalstis nodod Komis ijai visu vajadz īgo 
informāciju, lai tai b ūtu iespējams izveidot zi ņojumu par š īs direktīvas pi emērošanu un 
iesniegt to Padomei.  
 
LV 69   LV  
Ø jauns 
32. pants 
Vēlākais līdz 2008. gada 30. j ūnijam Komisija p ārskata šīs direktīvas darbību un vajadz ības 
gadījumā ierosina jaunus groz ījumus, kurus t ā uzskata par vajadz īgiem. 
 
Ø jauns 
33. pants 
Dalībvalstīs stājas spēkā tādi normat īvi un administrat īvi akti, kas vajadz īgi, lai vēlākais līdz 
…izpildītu šīs direktīvas prasības vai v ēlākais līdz šim datumam nodrošina, ka darba dev ēji 
un darba ņēmēji vienošan ās veidā ievieš vajadz īgos pasākumus. Dal ībvalstis veic vajadz īgos 
pasākumus, lai garant ētu rezultātus, kas noteikti šaj ā direktīvā. Tās tūlīt nosūta Komisijai šo 
noteikumu tekstu un šo noteikumu, k ā arī šās direktīvas atbilst ības tabulu. 
Gadījumos, kad dal ībvalstis šos noteikumus pie ņem, tajos iek ļauj atsauci uz šo direkt īvu vai 
šādu atsauci pievieno noteikumu ofici ālajai publik ācijai. Tās arī iekļauj teikumu, ka atsauces 
uz direktīvām, kuras atce ļ ar šo direkt īvu, spēkā esošajos normat īvajos un administrat īvajos 
noteikumos uzskata par nor ādēm uz šo direkt īvu. Dalībvalstis nosaka, k ā izdarāma šāda 
atsauce un k ā jāformulē šāds teikums. 
Dalībvalstis pazi ņo Komisijai valsts ties ību aktu galvenos noteikumus, kurus t ās pieņem 
jomā, uz kuru attiecas š ī direktīva. 
 
Ð97/80/EK (piel āgots) 
7. pants 
Īstenošana  
Dalībvalstīs līdz 2001. gada 1. janv ārim stājas spēkā normatīvi un administrat īvi akti, kas 
vajadzīgi, lai izpild ītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to t ūlīt informē Komisiju.  
Kad dalībvalstis paredz šos pas ākumus, tajos ie tver atsauci uz šo direkt īvu vai arī šādu atsauci 
pievieno to ofici ālajai publik ācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, k ā izdarīt šādas atsauces.   
 
Ð 98/52/EK, 2. pants (piel āgots) 
Attiecībā uz Lielbrit ānijas un Zieme ļīrijas Apvienoto Karalisti , 1. punkt ā vārdus "2001. gada 
1. janvāris" aizvieto ar v ārdiem " 2001. gada 22. j ūlijs".  
 
LV 70   LV  
Ð 86/378/EEK (piel āgots) 
12. pants 
1. Dalībvalstīs stājas spēkā tādi normat īvi un administrat īvi akti, kas vajadz īgi, lai izpild ītu šīs 
direktīvas prasības, vēlākais, trīs gadus p ēc tās izziņošanas.87 Dalībvalstis par to t ūlīt informē 
Komisiju.  
 
Ð 76/207/EEK (piel āgots) 
9. pants 
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administrat īvie akti, kas vajadz īgi, lai izpild ītu šīs 
direktīvas prasības 30 m ēnešu laik ā pēc tās izsludin āšanas, un t ās tūlīt par to inform ē 
Komisiju.  
Tomēr dalībvalstis pirmo reizi izskata un, vajadz ības gadījumā, pirmo reizi p ārskata 3. panta 
2. punkta c) apakšpunkta pirmaj ā daļā un 5. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirma jā daļā 
minētos normat īvos un administrat īvos aktus četru gadu laik ā pēc šīs direktīvas 
izsludināšanas.  
3. Dalībvalstis dara zin āmus Komisijai ar ī tos normat īvos un administrat īvos aktus, ko t ās 
pieņem jomā, uz kuru attiecas š ī direktīva. 
 
Ð 75/117/EEK (piel āgots) 
8. pants 
1. Dalībvalstis ievieš normat īvos un administrat īvos aktus, kas vajadz īgi, lai izpild ītu šīs 
direktīvas prasības gada laik ā pēc tās izziņošanas, un par to t ūlīt ziņo Komisijai.   
2. Dalībvalstis dara Komisijai zin āmus normat īvos un administrat īvos aktus, ko t ās pieņem 
jomā, uz ko attiecas š ī direktīva. 
 
Ø jauns 
34. pants 
1. Direktīvas 75/117/EEK, 76/207/EEK, 86/378/EEK un 97/80/EK, kur ās grozījumi izdar īti ar 
1. pielikuma A da ļā minētajām direktīvām, tiek atceltas ar dienu, kas nor ādīta šīs direktīvas 
                                                 
87 30.07.1986  
 
LV 71   LV 33. pantā, neskarot dal ībvalstu pien ākumus saist ībā ar termiņiem 1. pielikuma B da ļā minēto 
direktīvu transpon ēšanai valsts ties ību aktos. 
2. Atsauces uz atceltaj ām direktīvām uzskata par atsauc ēm uz šo direkt īvu, un tās lasa saska ņā 
ar atbilstības tabulu 2. pielikum ā. 
 
Ø jauns 
35. pants 
Šī direktīva stājas spēkā [divdesmitaj ā] dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savien ības 
Oficiālajā Vēstnesī. 
 
Ð . 
36. pants 
Šī direktīva ir adres ēta dalībvalstīm. 
Briselē, 
Eiropas Parlamenta v ārdā– Padomes v ārdā– 
priekšsēdētājs priekšs ēdētājs 
 
 
LV 72   LV  
 
Ð 96/97/EK, 1. panta 7. punkts 
(pielāgots) 
PIELIKUMS  
To elementu piem ēri, kas var b ūt nevienlīdzīgi attiecībā uz noteiktu iemaksu fondu pabalstu 
sistēmām, kā minēts 6. panta h) apakšpunkt ā: 
– periodiskās pensijas da ļas pārvēršana kapit āla summā, 
– pensijas ties ību nodošana,  
– kompensācijas pensija, ko maks ā apgādājamam par atteikša nos no pensijas da ļas, 
– samazināta pensija, ja darba ņēmējs izvēlas pirmstermi ņa pensionēšanos.  
 
LV 73   LV  
Ï 
1. PIELIKUMS  
A daļa 
Atceltās direktīvas ar sec īgiem groz ījumiem 
(minētas 34. panta 1. punkt ā) 
Padomes Direkt īva 75/117/EEK OV L 45, 19.2.1975. 
 
Padomes Direkt īva 76/207/EEK OV L 39, 14.2.1976. 
Eiropas Parlamenta un Padomes Direkt īva 
2002/73/EK OV L 269, 2.10.2002. 
 
Padomes Direkt īva 86/378/EEK OV L 225, 12.8.1986. 
Direktīva 96/97/EK OV L 46, 17.2.1997. 
 
Padomes Direkt īva 97/80/EK OV L 14, 20.1.1998. 
Direktīva 98/52/EK OV L 205, 22.7.1998. 
B daļa 
Termiņi transpon ēšanai valsts ties ību aktos un piem ērošanai (minēti 34. panta 1. punkt ā) 
Direktīva Termi ņš transpon ēšanai Piem ērošanas datums 
Direktīva 75/117/EK 19.2.1976.  
Direktīva 76/207/EK 14.8.1978.  
Direktīva 86/378/EK 1.1.1993.  
Direktīva 96/97/EK 1.7.1997. 1990. gada 17. maijs, 
attiecībā uz algotiem 
darbiniekiem, iz ņemot tos 
darbiniekus, kuri pirms š ī 
datuma ir uzs ākuši 
tiesvedību vai iesnieguši 
līdzvērtīgu pras ību 
saskaņā ar valsts ties ību 
 
LV 74   LV aktiem, vai tiem, kas š ādu 
darbinieku v ārdā iesniedz 
sūdzību. 
Direktīvas 86/378/EEK 
8. pants, kur ā grozījumi 
izdarīti ar Direkt īvu 
96/97/EK – v ēlākais 
1993. gada 1. janv ārī. 
Direktīvas 86/378/EEK 
6. panta 1. punkta i) da ļas 
pirmais ievilkums, kas ievietots ar Direkt īvu 
96/97/EK – v ēlākais 1999. 
gada 1. janv ārī.  
Direktīva 97/80/EK 1.1.2001. Attiec ībā uz Lielbrit ānijas 
un Zieme ļīrijas Apvienoto 
Karalisti – 2001. gada 22. jūlijs. 
Direktīva 98/52/EK 22.7.2001.  
Direktīva 2002/73/EK 5.10.2005.  
 
LV 75   LV 2. PIELIKUMS  
Atbilstības tabula  
Direktīva 
75/117 Direktīva 
76/207 Direktīva 
86/378 Direktīva 
97/80 Šī direktīva 
- 1. panta 
1. punkts 1. pants 1. pants 1. pants 
- 1. panta 
2. punkts - - - 
- 2 panta 
2. punkta pirmais ievilkums - - 2. panta 
1. punkta pirmais ievilkums 
- 2. panta 
2. punkta otrais ievilkums - 2. panta 
2. punkts 2. panta 
1. punkta otrais ievilkums 
- 2. panta 
2. punkta trešais un ceturtais ievilkums - - 2. panta 
1. punkta trešais un ceturtais ievilkums 
- - - - 2. panta 
1. punkta piektais ievilkums 
- - 2. panta 
1. punkts - 2. panta 
1. punkta sestais ievilkums 
- 2. panta 3. un 
4. punkts - - 2. panta 
2. punkts 
- - 3. pants - 3. panta 
1. punkts 
- 2. panta 
7. punkta pirmais apakšpunkts 5. panta 
2. punkts - 3. panta 
2. punkts 
- 2. panta 
7. punkta - - 3. panta 
 
LV 76   LV ceturtā 
apakšpunkta pirmais teikums 3. punkts 
1. pants - - - 4. pants 
- - 5. panta 
1. punkts - 5. pants 
- - 4. pants - 6. panta 
1. punkts 
- - - - 6. panta 
2. punkts 
  2. panta 
2. punkts  7. panta 
1. punkts 
- - 2. panta 
3. punkts - 7. panta 
2. punkts 
- - 6. pants - 8. pants 
- - 8. pants - 9. pants 
- - 9. pants - 10. pants 
- - - - 11. pants 
- - 9.a pants - 12. pants 
- 2. panta 
1. punkts un 3. panta 1. punkts - 2. panta 
1. punkts 13. panta 
1. punkts 
- 2. panta 
6. punkts - - 13. panta 
2. punkts 
- 9. panta 
2. punkts - - 13. panta 
3. punkts 
- 2. panta 
8. punkts - - 14. pants 
- 2. panta 
7. punkta trešais apakšpunkts - - 15. panta 
1. punkts 
 
LV 77   LV - 2. panta 
7. punkta otrais apakšpunkts - - 15. panta 
2. punkts 
- 2. panta 
7. punkta ceturtā 
apakšpunkta otrais un trešais teikums - - 16. pants 
2. pants 6. panta 
1. punkts 10. pants - 17. panta 
1. punkts 
 - 6. panta 
3. punkts - - 17. panta 
2. punkts 
- 6. panta 
4. punkts - - 17. panta 
3. punkts 
- 6. panta 
2. punkts - - 18. pants 
- - - 4. pants 19. pants 
- - - 3. pants 20. pants 
- 8.a pants - - 21. pants 
- 8.b pants - - 22. pants 
- 8.c pants - - 23. pants 
3. un 
6. pants 3. panta 
2. punkta a) apakšpunkts - - 24. panta 
a) apakšpunkts 
4. pants 3. panta 
2. punkta b) apakšpunkts 7. panta 
a) apakšpunkts - 24. panta 
b) apakšpunkts 
- - 7. panta 
b) apakšpunkts - 24. panta 
c) apakšpunkts 
5. pants 7. pants 11. pants - 25. pants 
 
LV 78   LV 6. pants - - - - 
- 8.d pants - - 26. pants 
 2. panta 
5. punkts   27. pants 
- 8.e panta 
1. punkts - - - 
- 8.e panta 
2. punkts - 6. pants 28. pants 
- 1. panta 
1.a punkts - - 29. pants 
7. pants 8. pants - 5. pants 30. pants 
9. pants 10. pants 12. panta 
2. punkts 7. panta 
ceturtais daļa 31. pants 
- - - - 32. pants 
8. pants 9. panta 
1. punkta pirmā daļa un 
9. panta 2. un 3. punkts 12. panta 
1. punkts 7. panta 
pirmā, otrā 
un trešā daļa 33. pants 
- 9. panta 
1. punkta otr ā 
daļa - - - 
- - - - 34. pants 
- - - - 35. pants 
- - - - 36. pants 
- - Pielikums - -