KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu (augu reproduktīvā materiāla tiesību akts) /* SWD/2013/0163 final */





KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu (augu reproduktīvā materiāla tiesību akts) 1. Problēmas izklāsts Priekšvēsture ES komercsēklu tirgus pašreizējā vērtība ir aptuveni 6,8 miljardi euro, un tas ir vairāk nekā 20 % no kopējā pasaules komercsēklu tirgus. ES 2002./2003. gadā kļuva par stādāmo sēklu neto eksportētāju. Patlaban ES augu reproduktīvā materiāla (turpmāk — “ARM”) nozare ir ļoti konkurētspējīga pasaules līmenī — tā ir lielākā eksportētāja, kas nodrošina eksporta vērtību 4,4 miljardu euro apmērā, t. i., vairāk nekā 60 % no vispasaules eksporta. Nozare ir ļoti blīva (desmit lielākie uzņēmumi pārstāv gandrīz 67 % no pasaules sēklu tirgus), taču iekšējā tirgū, jo īpaši atsevišķās tā nišās, piemēram, ekoloģisko kultūru nozarē, ļoti liela nozīme ir MVU un mikrouzņēmumiem. ARM ir būtisks augu un pārtikas ražīguma, daudzveidības un kvalitātes priekšnosacījums. Tas ticis atspoguļots valstu tiesību aktos jau kopš 19. gadsimta beigām un uzsvērts arī Eiropas tiesību aktos. Pašreizējos ES tiesību aktus par ARM sāka izstrādāt 20. gadsimta sešdesmitajos gados. Patlaban šīs jomas regulējumu veido 12 Padomes pamatdirektīvas, kas attiecas uz dažādām šķirnēm, kuras ir atļauts tirgot, kā arī uz konkrētām tirdzniecības prasībām, ko piemēro dažādām sugām (lopbarības augu sēklām, graudaugu sēklām, biešu sēklām, eļļas augu un šķiedraugu sēklām un dārzeņu sēklām, vīnogulāju pavairošanas materiālam, sēklas kartupeļiem, dārzeņu pavairojamam materiālam, kas nav sēklas, augļaugu pavairošanas materiālam, dekoratīviem augiem, meža reproduktīvajam materiālam). ĢMO ir reglamentēti atsevišķos tiesību aktos (Direktīvā Nr. 2001/18/EK, Regulā (EK) Nr. 1829/2003 un Regulā (EK) Nr. 1830/2003), un šī iniciatīva uz tiem neattiecas. Problēmas noteikšana Lai gan pašreizējie ES tiesību akti ARM jomā ir palīdzējuši sasniegt sākotnējos mērķus, t. i., garantēt materiāla brīvu tirdzniecību un nodrošināt veselu un kvalitatīvu ARM, tādējādi veicinot lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības ražīgumu, pastāvīgi rodas jaunas problēmas. · Tādi šķēršļi kā tiesību aktu sarežģītība, sadrumstalotība un neatbilstība citām politikas jomām, ES noteikumu par izmaksu atgūšanu trūkums, pašreizējo direktīvu nesaskaņota transponēšana un īstenošana un no tās izrietošās atšķirības, piemēram, dažādās tehniskās prasības, apgrūtina vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšanu visiem uzņēmējiem. Ir jāpanāk arī būtiski uzlabojumi juridiskās vienkāršošanas un politikas saskaņotības jomā. Tāpēc četru pārskatīšanu kopumā, kas attieksies uz augu veselību, dzīvnieku veselību, ARM tirdzniecību un pārtikas un barības oficiālu kontroli, ir paredzēts pārskatīt arī ARM tiesību aktus. · Pašreizējos tiesību aktos noteiktais pienākumu sadalījums ir ļoti neelastīgs un rada valstu iestādēm lielu administratīvo slogu, kā arī ierobežo uzņēmēju elastību (piem., liedzot noteiktu uzdevumu izpildi). · ARM tiesību aktu horizontālā nesaskaņotība ar citiem ES politikas virzieniem un stratēģijām kavē efektīvāku pašreizējo ES tiesību aktu, politikas virzienu un stratēģiju īstenošanu (ilgtspējīgas lauksaimniecības un mežsaimniecības, bioloģiskās daudzveidības aizsardzības, klimata pārmaiņu, bioekonomikas jomā). Šīs problēmas ir sīkāk aprakstītas ziņojuma 2.3. sadaļā. Ņemot vērā “Eiropa 2020 — Eiropas gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes stratēģiju” un vajadzību sekmēt Eiropas uzņēmumu, jo īpaši MVU, konkurētspēju, kā arī Komisijas lietpratīga regulējuma principus un ARM nozares ekonomiskās, zinātniskās un tehniskās vides pārmaiņas, tiesību aktu grozīšana un labāka īstenošana nebūs pietiekams risinājums. Novērtējumā, analīzē un plašās apspriedēs ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām tika secināts, ka sistēma ir jāatjaunina. To varētu izdarīt, kombinējot trīs jomās (norādītas tālāk) īstenojamus pasākumus, kas tika izklāstīti dažādos izvērtējamos politikas risinājumos. 1. Vienkāršošana: tiesiskais regulējums ir ievērojami jāvienkāršo, pārveidojot to par regulu, lai panāktu saskaņotu īstenošanu visās dalībvalstīs un visiem uzņēmējiem vienlīdzīgus konkurences apstākļus. 2. Elastība un atbildības sadalījums: uzņēmējiem ir vajadzīga lielāka elastība attiecībā uz to pienākumiem saistībā ar šķirņu reģistrāciju un sertifikāciju, savukārt kompetento iestāžu darbībā lielāks uzsvars jāliek uz ARM ražošanas uzraudzību ES (pāreja no produktu pārbaudes un procesa pārbaudēm). Lai to panāktu, ir vajadzīgs finansiāls sabiedrisko pakalpojumu nodrošinājums. Lai varētu laist ARM šķirnes tirgū, parasti tās ar unikālu nosaukumu jāreģistrē valstu un ES reģistros un, tās reģistrējot, ņem vērā šķirņu identitāti (atšķirīgums, viendabīgums un stabilitāte — DUS) un īpašības (audzēšanas un izmantošanas vērtība — VCU). Turklāt atsevišķām ARM partijām piemēro arī kvalitātes kontroles sistēmu. Šīs darbības varētu veikt kompetentās iestādes, uzņēmēji (oficiālā uzraudzībā) vai arī tās varētu iekļaut uzņēmēju pienākumos (attiecībā uz noteiktām ARM kategorijām). Atbildības sadalīšanai un lielākai elastībai vajadzētu nodrošināt vispārējo izmaksu samazinājumu, jo darbs tiktu organizēts efektīvāk un laicīgāk, un tā arī paātrinātu jaunu un inovatīvu šķirņu iekļūšanu iekšējā tirgū. 3. Saskaņotība un horizontāla saistība: ir jāpievēršas ilgtspējības, bioloģiskās daudzveidības aizsardzības un klimata pārmaiņu, kā arī ražīguma un ARM kvalitātes jomām. Kā mainītos situācija, ja netiktu veikti attiecīgi pasākumi? Saskaņā ar pašreizējiem tiesību aktiem šķirņu pārbaudes drīkst veikt tikai oficiālas iestādes. Atsevišķus sertifikācijas uzdevumus oficiālā uzraudzībā drīkst veikt uzņēmēji. Tomēr atbilstīgi pašreizējiem ierobežojumiem uzraudzībā nav atļauts sertificēt konkrētas ARM sugas (piem., kartupeļus) un kategorijas. Šis nosacījums ierobežo uzņēmumu darbības iespējas, jo īpaši starptautiskās tirdzniecības attīstības apstākļos. Ja netiks panākti uzlabojumi, sistēmas nepilnības pieaugs un radīs arvien lielāku slogu gan oficiālajām iestādēm, gan uzņēmējiem, kā arī ietekmēs konkurētspēju, spēju pielāgoties tirgus prasībām un eksporta spēju attiecībā pret ārpus ES esošiem konkurentiem. Ņemot vērā to, ka valstu budžeti kļūst arvien ierobežotāki, šie nosacījumi varētu radīt vēl lielākas problēmas. Turklāt ARM piemēroto tehnisko prasību nesaskaņotība apgrūtina vienlīdzīgu uzņēmumu konkurences apstākļu radīšanu iekšējā tirgū. Tiesību aktu sarežģītība un sadrumstalotība tikai paildzinās ar to īstenošanu saistīto pašreizējo nenoteiktību. Savukārt tādiem jauniem jautājumiem kā bioloģiskā daudzveidība, klimata pārmaiņas un bioekonomika pašreizējos tiesību aktos arī turpmāk tiks pievērsta minimāla uzmanība. Neizdotos arī panākt sinerģiju ar augu veselības tiesisko regulējumu augu veselības pārbaužu jomā, kas ir daļa no ARM sertifikācijas procesa, un integrēt Regulā (EK) Nr. 882/2004 paredzētos oficiālo kontroļu pamatprincipus. 2. Subsidiaritātes analīze ARM tiesiskā regulējuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. pants (par kopējo lauksaimniecības politiku), kura mērķi ir celt lauksaimniecības ražīgumu, panākt pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, stabilizēt tirgus, nodrošināt patērētājiem piedāvāto produktu pieejamību tirgū par samērīgām cenām. Lisabonas līgumā lauksaimniecība ir atzīta par dalītas kompetences nozari. ES rīcības juridiskajā pamatā ir iekļauti arī noteikumi par iekšējo tirgu (LESD 114. pants) un vides saglabāšanu (LESD 191. pants). Sešdesmitajos gados ieviestie ES tiesību akti par ARM tirdzniecību veicināja ARM iekšējā tirgus izveidi. Kā apstiprina daudzas ieinteresētās personas, šie ES noteikumi ir labvēlīgi ietekmējuši ARM brīvu apriti, pieejamību un kvalitāti, kā arī sekmējuši tirdzniecību ES teritorijā. ARM pirmstirdzniecības atļaujas piešķir valstu iestādes, un tās ir derīgas visās dalībvalstīs. Šādi tiek nodrošināta atklāta konkurence vienotajā tirgū un vienlaicīgi aizsargāti dalībvalstu subsidiaritātes elementi, ņemot vērā to nacionālās vajadzības (piem., VCU ir balstītas uz agroekoloģisko novērtējumu). Ja nebūtu ES līmeņa pasākumu, vienas sistēmas vietā tiktu īstenotas 27 sistēmas. Tas radītu šķēršļus ARM apritei iekšējā tirgū un palielinātu obligātās ARM veselības un kvalitātes kontroles radīto finansiālo slogu. Ir izstrādāti ARM kvalitātes (ESAO, ANO/EEK) un veselības (Starptautiskā augu aizsardzības konvencija, PTO Līgums par sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanu) starptautiskie standarti, un atbilstīgi šiem standartiem ES īsteno pasākumus, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un standartu saskaņotu īstenošanu. Lai panāktu pasākumu samērīgumu un jo īpaši samazinātu ieinteresētajām personām radīto administratīvo slogu, izstrādājot sistēmu, ir jāņem vērā ieinteresēto personu, kā arī MVU un mikrouzņēmumu rīcības brīvība un ekonomiskā dzīvotspēja. Ar saglabāšanas un amatieru šķirnēm saistītie pasākumi palīdz nodrošināt visdažādāko ARM pieejamību augkopjiem, tostarp dārzniekiem amatieriem, kā arī palīdz nozares līmenī saglabāt lauksaimniecības ražošanas un ģenētiskās daudzveidības sistēmu elastību. Atvieglojot konkrētu šķirņu iekļūšanu tirgū, tiek veicināta gudra izaugsme. 3. Politikas mērķi 3.1. Vispārējie mērķi: · nodrošināt ARM veselību un augstu kvalitāti; · izveidot vienotu tiesisko regulējumu, kas veicinātu inovāciju un konkurētspēju; · sekmēt ilgtspējīgu ražošanu, bioloģisko daudzveidību, pielāgošanos klimata pārmaiņām, kā arī veicināt pārtikas nodrošinājumu un nabadzības mazināšanu. 3.2. Konkrētie mērķi: · vienkāršojot un saskaņojot noteikumus, nodrošināt vienlīdzīgas konkurences apstākļus; · samazināt nevajadzīgās izmaksas un administratīvo slogu un palielināt elastību; · saskaņot ARM tiesību aktus ar citām jaunākajām Savienības stratēģijām; · veicināt inovāciju iekļūšanu tirgū augu selekcijas jomā. 3.3. Operatīvie mērķi: · izveidot vienu ARM tiesību aktu, kurā paredzētas elastīgas un samērīgas procedūras; · sekmēt tiesību aktu saskaņotu īstenošanu ar revīzijām un mācību pasākumiem; · sekmēt inovāciju, samazinot procedūru ilgumu un uzlabojot ES reģistrā sniegto informāciju; · palielināt tirgus pārredzamību un izsekojamību, reģistrējot uzņēmējus. 4. Politikas risinājumi Analizējot problēmu, tika konstatēts, ka, lai pielāgotos mainīgajiem ekonomikas, vides, sociālajiem un zinātnes apstākļiem, sistēma ir jāmaina šādos galvenajos virzienos — i) pamata tiesību aktu vienkāršošana (pārveidojot 12 direktīvas par vienu regulu); ii) izmaksu atgūšana un sistēmas efektivitātes un lietderīguma palielināšana, iii) sistēmas horizontāla saskaņošana ar jaunākajām jau pieņemtajām ES politikas stratēģijām. Ir apzināti dažādi veidi — elastības palielināšana, noteikumu atcelšana vai centralizēšana —, kā palielināt sistēmas efektivitāti un vienlaicīgi saglabāt augstas ARM kvalitātes garantijas, nozares konkurētspēju un risināt jaunas problēmas, piemēram, saistībā ar bioloģisko daudzveidību. Ņemot vērā norādītos trīs virzienus, pirmajā posmā ir noteikti pieci politikas risinājumi, kuros ir paredzēta juridiskā vienkāršošana un izmaksu atgūšana. Dažādajos risinājumos ir ņemti vērā ar MVU un mikrouzņēmumiem saistīti jautājumi, jo īpaši, lai nodrošinātu šiem uzņēmumiem tādu publisko pakalpojumu pieejamību, kas palīdzētu izpildīt konkrētus uzdevumus, ko tie nevar paveikt individuāli, kā arī lai veicinātu un palielinātu to elastību un tādējādi uzlabotu to iespējas iekļūt ARM tirgū. Tālāk ir izklāstīts pamatscenārijs un pieci risinājumi. – Nulles risinājums — pamatscenārijs: pašreizējā situācija nemainās (12 direktīvas un netiek paredzēta izmaksu atgūšana). – Pirmais risinājums — izmaksu atgūšana: šajā risinājumā nav paredzēts mainīt pašreizējo tiesību aktu tehniskos noteikumus un uzņēmēju un kompetento iestāžu pienākumu sadalījumu. Vienīgās izmaiņas būtu nosacījumi par to, ka visās dalībvalstīs no ieinteresētajām personām pilnībā jāatgūst visas kompetento iestāžu izmaksas, kā vairumā dalībvalstu jau tiek darīts. – Otrais risinājums — sadarbības sistēma: uzņēmēji iegūtu zināmu elastību. Joprojām būtu obligāti jāreģistrē to kultūraugu šķirnes, uz kuriem attiecas ES tiesību akti (DUS, VCU), taču tehniskās pārbaudes oficiālā uzraudzībā drīkstētu veikt uzņēmēji. Konkrētu ARM partiju sertifikācijas prasības nemainītos, taču visus sertifikācijas pasākumus kompetento iestāžu uzraudzībā varētu īstenot uzņēmēji. Pašreizējie īpašie nosacījumi par saglabāšanas/amatieru šķirnēm nemainītos. – Trešais risinājums — noteikumu atcelšana: atceļot noteikumus, tiktu panākta lielāka elastība. Saistībā ar šķirņu reģistrāciju veicamie DUS testi joprojām būtu obligāti, taču tiesību aktos vairs netiktu prasīta lauksaimniecības kultūru VCU noteikšana. Oficiālā sertifikācija tiktu atcelta. Visas ARM partijas tirgotu, pamatojoties tikai uz piegādātāja etiķeti un prasot atbilstību minimāliem kritērijiem. Pašreizējie īpašie nosacījumi par saglabāšanas/amatieru šķirnēm nemainītos. – Ceturtais risinājums — elastīgāka sistēma: tiktu izveidota duāla sistēma, kas uzņēmējiem nodrošinātu ievērojamu elastību, jo tie varētu izvēlēties vienu no divām sistēmām, t. i., oficiāli testētu šķirņu (DUS, VCU atbilstīgi ilgtspējības kritērijiem) sistēmu vai neoficiāli testētu šķirņu sistēmu, kurā izmanto aprakstu, ko iestādei iesniedzis pieteikuma iesniedzējs. ARM sertifikācija attiektos uz oficiāli testētajām šķirnēm. Tiktu liberalizēta, piemēram, saglabāšanas vai noteiktu tirgus nišu šķirņu, tirdzniecība, jo nebūtu jāveic šķirņu tehniskā pārbaude un obligātā ARM sertifikācija, un tās varētu laist tirgū kā netestētas šķirnes. – Piektais risinājums — centralizācija: Kopienas Augu šķirņu birojs (CPVO) tiktu pilnvarots pieņemt lēmumus par šķirņu reģistrāciju un saskaņot šā procesa īstenošanu gan attiecībā uz tehniskajām pārbaudēm (DUS un VCU), gan attiecībā uz šķirņu nosaukumiem. ARM partiju sertifikācijas prasības nemainītos, taču ARM drīkstētu sertificēt oficiālā uzraudzībā. Tiktu izveidoti “Sertificēšanas references centri”, kuru uzdevums būtu izstrādāt paraugpraksi, veikt salīdzinošos testus, izmēģinājumus un pētījumus, lai veicinātu politikas izstrādi un izplatītu informāciju par ARM sertifikāciju. Pašreizējie īpašie nosacījumi par saglabāšanas/amatieru šķirnēm nemainītos. 5. Ietekmes novērtējums Pašreizējās šķirņu reģistrācijas noteikumu īstenošanas izmaksas ES ir aptuveni 55–60 miljoni euro gadā. Ar DUS un VCU saistītie izdevumi ir attiecīgi 45 % un 55 % no izmaksām. Izdevumi par ARM sertifikāciju ir 73–79 miljoni euro. Vairums dalībvalstu jau patlaban pilnībā vai daļēji atgūst izmaksas, un to nedara tikai dažas dalībvalstis. Kompetentās iestādes visās dalībvalstīs atgūst vismaz 60 % izmaksu. Reģistrācijas un sertifikācijas kopējās ikgadējās izmaksas ir aptuveni 3 % (no kuriem vismaz 60 % jau tagad sedz uzņēmēji) no lauksaimniecības sēklu kultūru tirgus vērtības. Visu risinājumu novērtējumā ir ņemta vērā ietekme uz MVU un mikrouzņēmumiem. Pirmajā risinājumā ir paredzēta tikai izmaksu atgūšana. Īstenojot šo risinājumu, uzņēmējiem tiks radīti vienlīdzīgi konkurences apstākļi, tiks samazinātas dalībvalstu kompetento iestāžu izmaksas un nodrošināta to turpmākā darbība. Šī risinājuma īstenošana neietekmēs konkurētspēju un neveicinās inovāciju un ar vidi un ilgtspējību saistīto mērķu īstenošanu. Kompetentās iestādes joprojām garantēs publisko pakalpojumu pieejamību, lai būtu iespējams veikt tehniskās pārbaudes un kontroli. Galvenie šīs garantijas labumguvēji būs MVU un mikrouzņēmumi, kam nepietiek resursu, lai šos uzdevumus paveiktu individuāli. Izmaksu atgūšanas principa ietekme uz MVU un mikrouzņēmumiem būs minimāla, jo lielākajā daļā dalībvalstu šo principu jau īsteno, un tas šiem uzņēmumiem ir izdevīgi tāpēc, ka tādējādi ir pastāvīgi pieejami pakalpojumi, kas tiem vajadzīgi, lai varētu darboties tirgū. Īstenojot otro risinājumu, uzņēmumiem, kas konkurē iekšējā tirgū, tiks radīti vienlīdzīgāki apstākļi, jo visās dalībvalstīs tiks pilnībā atgūtas visas izmaksas. Samazināsies administratīvais slogs, jo daudzus uzdevumus (sertifikāciju, reģistrācijas nolūkā vajadzīgo testēšanu) oficiālā uzraudzībā varēs veikt uzņēmēji. Tādējādi ievērojami pieaugs uzņēmēju iespējas laist tirgū jaunas šķirnes. Atsevišķas darbavietas no valsts sektora varētu tikt pārceltas uz privāto sektoru. Risinājuma mērķis ir nodrošināt visiem uzņēmējiem iespēju pašiem tieši izpildīt atsevišķus uzdevumus, ja viņi to vēlētos, taču tiktu garantēta arī pastāvīga publisko pakalpojumu pieejamība, lai MVU un mikrouzņēmumi varētu uzticēt tehniskās pārbaudes un kontroles kompetentajām iestādēm. Arī šis risinājums nenodrošinātu skaidru atbalstu ar vidi vai ilgtspējību saistīto mērķu īstenošanai. Trešais risinājums ietver ar ARM veselību un kvalitāti saistītu risku, jo tajā paredzēta obligātās sertifikācijas atcelšana. Kompetentās iestādes un uzņēmēji varēs ievērojami samazināt izmaksas, taču līdz ar sertifikācijas atcelšanu būs jāatceļ arī līdzvērtības prasības, ko ES piemēro no trešām valstīm importētām sēklām. Turklāt ir iespējams, ka tādas saimnieciskās darbības kā sēklu pavairošana turpmāk biežāk veiks ārpus ES. MVU nonāks neizdevīgā situācijā, jo tiks atcelta VCU, kas ir objektīvs un no pārdevēja ietekmes tirgū neatkarīgs informācijas avots lietotājiem. Atceļot VCU, tiktu arī apdraudēta ar vidi saistīto mērķu sasniegšana, jo nav paredzēti instrumenti, ar ko veicināt šo mērķu ievērošanu augu selekcijas nozarē. Īstenojot ceturto risinājumus, līdzīgi kā ar trešo risinājumu, būtu iespējams papildus samazināt kompetento iestāžu un uzņēmēju izmaksas, taču vienlaicīgi arī sniegt lielāku garantiju attiecībā uz ARM raksturojumu (oficiāli testēto šķirņu VCU). Tomēr saglabāsies riski, ko radītu obligātās sertifikācijas un šķirņu reģistrācijas atcelšana. Lielāka rīcības brīvība radīs priekšrocības dažādiem uzņēmējiem, jo īpaši MVU un mikrouzņēmumiem, kas darbojas noteiktās tirgus nišās. Šis risinājums arī nodrošina labas iespējas veicināt lauksaimniecības ilgtspējību un lauksaimniecības bioloģisko daudzveidību, jo saglabāšanas/amatieru šķirņu reģistrācija būtu administratīvi vienkāršāka un tam vajadzētu atvieglot šo šķirņu laišanu tirgū. Piektajā risinājumā ir paredzēts centralizēt šķirņu reģistrāciju ES un tādējādi nodrošināt uzņēmējiem vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kā arī nodrošināt stingras ARM kvalitātes un veselības garantijas. Tiktu izveidota efektīva un pārredzama sistēma un paredzētas saskaņotas tehniskās prasības. Būtu iespējams ātrāk laist tirgū jaunas un uzlabotas šķirnes un tas ilgtermiņā varētu nodrošināt darbavietu skaita pieaugumu. Visi uzņēmēji varētu iesniegt CPVO vienotu pieteikumu augu šķirņu reģistrācijai un/vai augu šķirņu aizsardzībai; tas jo īpaši atvieglotu MVU darbu. Tomēr šajā risinājumā nav paredzēti skaidri instrumenti, ar ko veicināt ilgtspējību un lauksaimniecības bioloģiskās daudzveidības aizsardzību augu selekcijas nozarē; tā uzmanības centrā galvenokārt ir tradicionālās augu selekcijas nozares vajadzības. 6. Risinājumu salīdzinājums Kopsavilkuma tabulā ir salīdzināts, ciktāl katrs risinājums veicinātu pārskatīšanas mērķu īstenošanu, salīdzinot ar pašreizējo situāciju. || || Pirmais risinājums || Otrais risinājums || Trešais risinājums || Ceturtais risinājums || Piektais risinājums || Vēlamais risinājums Vispārējie mērķi || Nodrošināt ARM veselību un augstu kvalitāti || 0 || 0 || −− || −− || 0 || 0 Izveidot vienotu un saskaņotu tiesisko regulējumu, kas veicinātu Eiropas ARM nozares inovāciju un konkurētspēju || + || + || + || ++ || ++ || ++ Sekmēt ilgtspējīgu ražošanu, bioloģiskās daudzveidības aizsardzību, pielāgošanos klimata pārmaiņām, kā arī veicināt pārtikas nekaitīgumu un nabadzības mazināšanu || 0 || 0 || − || ++ || 0 || ++ Konkrētie mērķi || Nodrošināt visā ES vienlīdzīgus konkurences apstākļus, uzlabotā juridiskā instrumentā paredzot vienkāršotus, precizētus un saskaņotus pamatnoteikumus par svarīgākajiem principiem || + || + || + || + || ++ || ++ Samazināt valstu iestāžu nevajadzīgās izmaksas un administratīvo slogu un palielināt uzņēmēju elastību, neradot nelabvēlīgu ietekmi uz vispārējo politikas mērķu īstenošanu || + || ++ || + || ++ || ++ || ++ Sekmēt inovāciju augu selekcijas nozarē, jo īpaši MVU, lai palielinātu ARM lietotāju izvēles iespējas un nodrošinātu dažādu Eiropas apstākļiem pielāgotu augu šķirņu pieejamību || 0 || + || 0 || ++ || ++ || ++ Pielāgot ARM tiesību aktus citām jaunākajām Savienības stratēģijām (lauksaimniecības, bioloģiskās daudzveidības, pārtikas nodrošinājuma, klimata pārmaiņu, bioekonomikas stratēģijai) || 0 || 0 || − || + || 0 || + Darbības mērķi || Izveidot vienkāršotu tiesisko regulējumu par ARM tirdzniecību — ARM tiesību aktu —, kurā paredzētas vienkāršotas, elastīgākas un samērīgākas procedūras || 0 || ++ || ++ || ++ || ++ || ++ Īstenojot revīzijas un mācību pasākumus, sekmēt tiesību aktu saskaņotāku īstenošanu ES || 0 || 0 || 0 || 0 || ++ || ++ Sekmēt inovāciju, samazinot procedūru ilgumu un uzlabojot ES reģistrā sniegtās informācijas kvalitāti || 0 || 0 || 0 || 0 || ++ || ++ Palielināt tirgus pārredzamību un uzlabot izsekojamību, reģistrējot uzņēmējus || 0 || ++ || ++ || + || ++ || ++ Skaidrojums: 0 — pamatscenārijā nav paredzētas izmaiņas; + nedaudz labvēlīga ietekme; ++ ļoti labvēlīga ietekme; − nedaudz nelabvēlīga ietekme; −− ļoti nelabvēlīga ietekme. Vēlamais risinājums Tā kā neviens no pieciem risinājumiem nenodrošinātu optimālu līdzsvaru starp sistēmas efektivitāti, ARM kvalitātes nodrošināšanu, konkurētspējas uzturēšanu un bioloģiskās daudzveidības zuduma apturēšanu, tika izstrādāts un izvēlēts vēlamais risinājums, kas ietvertu piecu sākotnējo risinājumus pozitīvos elementus un vienlaicīgi arī nodrošinātu uzņēmējiem pēc iespējas lielākas izvēles iespējas un elastību. Vēlamajā risinājumi ir apvienoti otrā, ceturtā un piektā risinājuma elementi. Šīs kombinācijas mērķis ir panākt līdzsvaru starp uzņēmēju elastību un bioloģisko daudzveidību (otrais un ceturtais risinājums), kā arī vajadzīgo veselības un kvalitātes prasību ievērošanu (otrais un piektais risinājums), lai nodrošinātu taisnīgu tirgus darbību un saglabātu produktu kvalitāti un veselību. Tajā ir iekļauti divi horizontālie principi — ARM tiesiskā regulējuma vienkāršošana un izmaksu atgūšana. Vispārējie principi ir kompetento iestāžu sniegto pakalpojumu izmaksu atgūšana. Atkarībā no sabiedrības ieinteresētības attiecīgo ARM tirdzniecībā vai atbilstīgi atbrīvojumiem, kas paredzēti Regulas Nr. 882/2004 pārskatīšanā, ir iespējams piemērot noteiktus atbrīvojumus. Uzņēmēji kompetento iestāžu oficiālā uzraudzībā paši varēs īstenot dažādas ar reģistrāciju un sertifikāciju saistītas darbības. Lai garantētu ARM izsekojamību, visiem uzņēmējiem būs jāreģistrējas. Uz konkrētām sarakstā norādītām ES tirgum nozīmīgām sugām attieksies īpašas un stingras reģistrācijas un sertifikācijas prasības. Uz pārējo tirgū pieejamo ARM (sarakstā nenorādītajām sugām) attieksies vispārējas minimālās prasības, marķēšanas prasības un nosacījums par piemērotību lietošanai. Tiks paplašinātas CPVO pilnvaras, un tas centralizēs visu informāciju par valstu vai Eiropas līmenī reģistrētajām ARM šķirnēm. CPVO saskaņos tehniskās prasības un veiks valstu pārbaudes iestāžu revīziju, savukārt valstu iestādes atļaus tehniskās pārbaudes veikt privātā sektora testēšanas stacijām. CPVO uzņemsies plašākus pienākumus saistībā ar informācijas nodrošināšanu par tādām šķirnēm, ko atļauts tirgot iekšējā tirgū (tiešsaistes datubāze), un pārbaudīs visus pieteikumus nosaukumu piešķiršanai. Kā alternatīvu reģistrācijai valstu līmenī piedāvās centralizēti reģistrēt tās šķirnes, kam nav jāsaņem CPVO novērtējums par VCU (piem., dārzeņus). Sabiedrības interesēs valstu un Eiropas līmenī būs iespējams reģistrēt neoficiāli testētas šķirnes ar oficiāli atzītu aprakstu, t. i., saglabāšanas un amatieru šķirnes. Tiks samazināti pašreizējie saglabāšanas šķirņu tirdzniecības ierobežojumi. Lai gan VCU saglabās un lēmumu par to pieņems par katru sugu atsevišķi, tās kritēriji būtībā atbildīs sabiedrības interesēm un tā kļūs par “ilgtspējības un veselības VCU”. VCU, cik vien iespējams, tiks saskaņota visos ekoloģiskās lauksaimniecības reģionos un pastāvīgi uzlabota, lai ņemtu vērā visas publisko un privāto vajadzību, kā arī juridisko prasību izmaiņas. Tiks saglabāta konkrētu kultūru partiju obligātā sertifikācija. Obligāti sertificējamo sugu saraksts tiks izstrādāts, izvērtējot katru sugu atsevišķi, lai būtu iespējams ieviest izmaiņas, ņemot vērā, piemēram, jaunus veselības riskus vai ekonomiski nozīmīgus riskus. Turpmāk oficiālā uzraudzībā varēs pārbaudīt visas sugas un kategorijas (t. i., bāzes un pirmsbāzes kultūras). Īpaši tiks ņemtas vērā mikrouzņēmumu un MVU vajadzības: saglabājot no pārdevēja ietekmes tirgū neatkarīgus reģistrācijas noteikumus (saglabājot VCU), mikrouzņēmumiem un MVU tiks garantētas vienlīdzīgas iespējas laist iekšējā tirgū to izstrādātās šķirnes. Turklāt, tā kā būs atļauts izmantot uzņēmēja sagatavotus šķirņu aprakstus (oficiāli atzītus aprakstus), pieaugs iespējas darboties īpašās tirgus nišās (piem., saglabāšanas šķirņu tirgū), kas īpaši interesē MVU un mikrouzņēmumus. Kompetentās iestādes pastāvīgi piedāvās oficiālās pārbaudes, tādējādi MVU un mikrouzņēmumiem būs pieejami pakalpojumi, ko tie nevar īstenot individuāli. Līdz ar to vēlamais risinājums nodrošinās piecu galveno mērķu īstenošanu: 1) vienkāršošana, aizstājot 12 direktīvas ar vienu regulu; 2) administratīvā sloga samazināšana, paredzot izmaksu atgūšanu un nododot atsevišķu uzdevumu izpildi uzņēmējiem; 3) inovācijas sekmēšana, nodrošinot uzņēmējiem lielāku darbības elastību; 4) ilgtspējības, bioloģiskās daudzveidības un pielāgošanās klimata pārmaiņām sekmēšana, nodrošinot “ilgtspējīgu VCU” un samazinot ar saglabāšanas šķirnēm saistīto slogu; 5) pārredzamības un izsekojamības nodrošināšana, reģistrējot visus uzņēmējus un piemērojot minimālās prasības sarakstā nenorādītajām sugām. 7. Uzraudzība un novērtēšana Lai novērtētu ieviesto pasākumu efektivitāti, ieteicams izmantot turpmāk minētos rādītājus. 1. Tiesību aktu un to īstenošanas dalībvalstīs saskaņošana: – saņemto paskaidrojumu pieprasījumu un sūdzību skaits; – FVO un CPVO veikto revīziju par tiesību aktu īstenošanu dalībvalstīs rezultāti; – saņemto dalībvalstu paziņojumu par valstu pasākumiem skaits; – funkcionāls uzņēmēju reģistrs. 2. Administratīvā sloga un izmaksu samazināšana un elastības nodrošināšana – Šķirņu reģistrācija: – pieteikumi: skaits, ilgums, izmaksu atgūšana; – ARM uzņēmumi, kas iesniedz pieteikumus, jo īpaši MVU: skaits, veids, izmaiņas; – to reģistrēto šķirņu skaits, kam ir oficiāli atzīts apraksts; – CPVO tieši iesniegto šķirņu reģistrācijas pieteikumu skaits. – ARM kvalitātes kontrole: – oficiālā uzraudzībā veiktās sertifikācijas un oficiālās sertifikācijas procentuālā attiecība dalībvalstīs; – ARM kvalitātes kontroles izmaksas. 3. Samērīgu noteikumu izstrāde un pielāgošana pārējiem ES politikas virzieniem un stratēģijām: – reģistrēto un tirgū laisto saglabāšanas un amatieru šķirņu skaits; – to sugu skaits, uz kurām attiecas šie noteikumi; – saskaņoti šķirņu reģistrācijas kritēriji (piem., ilgtspējīga VCU).