Īpašais ziņojums ES palīdzība  
TunisijaiLV 2017  Nr. 03
1977 - 2 017
EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis: +352 4398-1
Uzziņām:  eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx
Tīmekļa vietne:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2017. gads
Print ISBN 978-92-872-6977-5 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/747273 QJ-AB-17-002-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-6993-5 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/757811 QJ-AB-17-002-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-6996-6 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/62950 QJ-AB-17-002-LV-E
© Eiropas Savienība, 2017. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
ES palīdzība  
Tunisijai
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2017  Nr. 03
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, 
tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu apjoms, paredzamie noti -
kumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP III apakšpalāta, kura atbild par ārējo darbību un drošības un tiesiskuma izdevumu jomu 
revīziju. Par ziņojumu atbildīgais loceklis ir šīs apakšpalātas vecākais loceklis Karel Pinxten . Ziņojuma sagatavošanā pieda -
lījās viņa biroja vadītājs Gerard Madden , atbildīgais revīzijas vadītājs Alejandro Ballester Gallardo , darbuzdevuma vadītājs 
Nikolaos Zompolas  un revidenti Thomas Haellstrom , Erika Soveges  un Nicola Berloco .
No kreisās uz labo:  Karel Pinxten, Alejandro Ballester Gallardo, Nikolaos Zompolas, Gerard Madden, Erika Soveges, 
Nicola Berloco, Thomas Haellstrom .

03
 Saturs
Punkts
 Akronīmi un saīsinājumi
I–VIII  Kopsavilkums
1–11  Ievads
1–6 Situācija valstī
7–8 ES sadarbības satvars
9 –11  Attīstības finansējums
12–15  Revīzijas tvērums un pieeja
16–61  Apsvērumi
16–28  EĀDD un Komisija risināja lielāko daļu galveno problēmu ar ievērojamiem papildu līdzekļiem 
sadarbībā ar galvenajiem līdzekļu devējiem, bet atbalsts nebija pietiekami mērķtiecīgi virzīts
17–22  Līdzekļi tika ievērojami palielināti, lai risinātu steidzamas prasības
23–25  Līdzekļi tika sadalīti pārāk daudzām jomām
26–28  ES darbības bija labi koordinētas ar galvenajiem līdzekļu devējiem, bet nebija sasniegta kopīga plānošana 
ar dalībvalstīm
29–61  ES darbības ievērojami palīdzēja Tunisijai, bet bija nepilnības veidā, kādā Komisija īstenoja 
programmas
30–44  Vispārējā budžeta atbalsts tika izmaksāts ātri, bet saistītie nosacījumi bija pārāk elastīgi
45–47  Kaut arī bija kavējumi un izmaksājumu līmenis bija zems, makrofinansiālās palīdzības (MFP) aizdevums 
nodrošināja vērtīgu piekļuvi finansējumam
48–54 Nozaru budžeta atbalsta programmas bija nozīmīgas, bet tām trūka ticamas stratēģijas
55–61  Ar projektiem tika risināti svarīgi jautājumi, bet bija trūkumi izstrādē un kavējumi
04 Saturs 
62–73  Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums.  Budžeta atbalsta programmu un makrofinansiālās palīdzības saraksts
 II pielikums.  Projektu saraksts
 Komisijas un EĀDD atbildes
05
 Akronīmi un saīsinājumi
AFD : Francijas Attīstības aģentūra ( Agence française de développement )
AfDB : Āfrikas Attīstības banka
BSP : budžeta atbalsta programmas
CRIS : kopējā RELEX  informācijas sistēma
DAC : Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Attīstības palīdzības komiteja ( Development Assistance 
Committee )
EĀDD : Eiropas Ārējās darbības dienests
EIB: Eiropas Investīciju banka
EKI: Eiropas kaimiņattiecību instruments
EKPI : Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments
ERAB : Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka
EUD : Eiropas Savienības delegācija
MFP : makrofinansiālā palīdzība
NIF: Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisms
PAR : Atveseļošanas atbalsta programma ( Programme d’Appui à la Relance )
PEFA : Publiskie izdevumi un finansiālā pārskatatbildība
SBC : valsts veidošanas līgumi
SPRING : Atbalsts partnerībai, reformām un iekļaujošai izaugsmei
SSF : Vienotā atbalsta shēma
SVF : Starptautiskais Valūtas fonds
VIP: Valsts indikatīvā programma
06
 Kopsavilkums
I
Tunisijas “jasmīnu revolūcija” 2011. gada janvārī tiek uzskatīta par pirmo sacelšanos Arābu pavasara nemieru virknē. 
Kopš tā laika Tunisija ir ievērojami virzījusies politiskajā pārejā uz demokrātiju nenoteiktības periodā, kuru raksturo 
politiskā nestabilitāte, sociālie nemieri un teroristu uzbrukumi. ES ir sniegusi ievērojamu politisko un būtisku finan -
siālo atbalstu, lai palīdzētu Tunisijai risināt jaunās problēmas. Laikā no 2011. līdz 2015. gadam ES Tunisijai piešķīra 
1,3 miljardus EUR divpusējās palīdzības ietvaros.
II
Mēs novērtējām, vai ES palīdzība, kuru pēc 2011. gada Arābu pavasara revolūcijas sniedza Tunisijai, ir izlietota labi. 
Mēs secinām, ka nauda kopumā bija izlietota labi, jo tā pēc revolūcijas ievērojami veicināja pāreju uz demokrātiju un 
ekonomisko stabilitāti Tunisijā. Tomēr bija vairākas nepilnības veidā, kādā Komisija pārvaldīja palīdzību.
III
Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) un Komisija ātri reaģēja ar finansiālo atbalstu, lai risinātu divas no galvena -
jām problēmām, proti, ekonomisko krīzi un pāreju uz demokrātiju. Mēs konstatējām, ka Komisija mēģināja risināt 
problēmas pārāk daudzās jomās, kā rezultātā tās atbalsta potenciālā ietekme bija vājināta un lielo skaitu darbību 
bija grūti pārvaldīt. ES darbības bija labi koordinētas ar galvenajiem līdzekļu devējiem un ES iestādēs un struktūrvie -
nībās, bet nebija īstenota kopīga plānošana ar dalībvalstīm.
IV
ES finansējums tika nodrošināts vairākos veidos: vispārējais un nozaru budžeta atbalsts, makrofinansiālās palīdzība 
(MFP) aizdevums un atsevišķi projekti.
07 Kopsavilkums 
V
Ar četrām lielām budžeta atbalsta programmām ievērojami līdzekļi tika pārskaitīti ātri, un tās palīdzēja Tunisijas 
partneriem izstrādāt reformas programmu. Tomēr līdzekļu izmaksāšanas nosacījumi bija pārāk elastīgi un mazināja 
stimulu partneriem veikt pasākumus, kas bija formulēti finansēšanas nolīgumos. Kopš 2010. gada nav veikts pub -
lisko izdevumu un finansiālās pārskatatbildības ( PEFA ) novērtējums, kas varētu noderēt kā neapstrīdama pārbaude 
par reformu reālo virzību publisko finanšu nozarē. Jauno PEFA  novērtējumu ir paredzēts pabeigt 2017. gada martā.
VI
Lēna īstenošana bija liela nepilnība, kas bija kopīga MFP aizdevumam, lielākajai daļai nozaru budžeta atbalsta un 
projektiem. MFP aizdevums palīdzēja Tunisijai piekļūt finansējumam ar izdevīgiem nosacījumiem. Nozaru budžeta 
atbalsts tika sniegts trijās nozarēs, bet divās no tām nebija uzticamas nozares stratēģijas. Gan nozaru budžeta 
atbalstā, gan projektos Palāta konstatēja gadījumus, kad darbību mērķi nebija ne konkrēti, ne izmērāmi.
VII
Tunisijas iestādes īstenoja dažas nozīmīgas reformas, bet tas notika ļoti lēni. Šādas lēnas īstenošanas iemesls galve -
nokārt bija daudzas valdības maiņas un risināmo problēmu nozīmīgums un skaits. Komisija ir apņēmusies turpināt 
gan politiski, gan finansiāli atbalstīt Tunisiju šo problēmu risināšanā.
VIII
Šajā ziņojumā ir sniegti vairāki ieteikumi, lai uzlabotu palīdzības plānošanu un ES darbību pārvaldību.
08
 Ievads
Situācija valstī
01 
Tunisija ir valsts ar vidēji zemiem ienākumiem, kas atrodas Ziemeļāfrikā. 
2015. gadā Tunisijas iedzīvotāju skaits bija aptuveni 11 miljoni un nacionālais ko -
pienākums uz vienu iedzīvotāju – 3 970 USD1. Pēc 23 pie varas pavadītiem gadiem 
prezidents Zine El Abidine Ben Ali  2011. gada janvārī tika gāzts Tunisijas revolūcijas 
(saukta arī par “jasmīnu revolūciju”) rezultātā. Tā tiek uzskatīta par pirmo sacelša -
nos nemieru virknē, kurus kopā dēvē par Arābu pavasari.
02 
Tunisija pēc Arābu pavasara revolūcijas notikumiem ir valsts, kurā politiskās 
pāreja ir visvairāk attīstīta. Pēdējos četros gados tā pieņēma jaunu konstitūciju un 
sarīkoja brīvas un godīgas vēlēšanas. 2015. gada Nobela Miera prēmiju piešķīra 
Tunisijas Nacionālā dialoga kvartetam2 par “tā izšķirošo ieguldījumu plurālistiskas 
demokrātijas veidošanā Tunisijā pēc 2011. gada “jasmīnu revolūcijas”.
03 
Pēc 2011. gada valsts piedzīvoja ievērojamu nenoteiktību, sociālos nemierus un 
bruņotu kaujinieku uzbrukumus civiliem mērķiem. Šajā periodā tā ir centusies sa -
glabāt īstermiņa makroekonomisko stabilitāti, ņemot vērā sarežģīto starptautisko 
ekonomikas vidi un paaugstinātu reģionālo nestabilitāti.
04 
Saimnieciskās darbības stiprināšana ir viena no nozīmīgākajām problēmām Tuni -
sijā, jo tā ir priekšnosacījums, lai ilgtspējīgi risinātu galvenos sociālekonomiskos 
problēmjautājumus valstī, proti, augstu bezdarba līmeni un reģionālās atšķirī -
bas. Desmit gadu laikā no 2000. līdz 2010. gadam Tunisija sasniedza ekonomikas 
izaugsmi vidēji 4,4 % gadā, bet 2011. gadā jeb revolūcijas gadā tās līmenis samazi -
nājās par 1,9 %. Vispārējais bezdarba līmenis ir augsts. Pēc paaugstināšanās līdz 
19 % 2011. gadā tas pazeminājās līdz 15 % 2015. gadā. Tomēr īpaši augsts bezdar -
ba līmenis ir sieviešu (23 %), jauno absolventu (67 %) un jauniešu (35 %) vidū3.
05 
Tunisija saskaras ar problēmām, kas saistītas ar vājām institucionālām spējām, 
pārmērīgu lēmumu pieņemšanas centralizāciju un korupciju. Tunisija 2015. gadā 
ierindojās Transparency International  korupcijas uztveres indeksa vidus daļā, proti, 
tā bija 76. vietā no 174 valstīm4. Pasaules tiesiskuma projekta ( The World Justice 
Project ) tiesiskuma indeksā Tunisija 2015. gadā ierindota 43. vietā kopumā un kā 
viena no labākajām valstīm reģionā.1 Pasaules Banka, Pasaules Datu 
banka, attīstības rādītāji.
2 Nacionālā dialoga kvartetu 
izveidoja 2013. gadā, un tajā 
ietilpst četras Tunisijas 
pilsoniskās sabiedrības 
organizācijas: Tunisijas 
Vispārējā arodbiedrība, 
Tunisijas Rūpniecības, 
tirdzniecības un amatniecības 
konfederācija, Tunisijas 
Cilvēktiesību līga un Tunisijas 
Advokātu kolēģija.
3 Starptautiskais Valūtas fonds, 
“Pieprasījums pagarināt 
vienošanos par Paplašinātās 
finansēšanas mehānismu”, 
2016. gada maijs.
4 Tunisijas pārredzamības 
rādītājs ir samazinājies no 41 
2012. un 2013. gadā, uz 40 
2014. gadā un uz 
38 – 2015. gadā.
09 Ievads 
06 
Drošība kļūst arvien svarīgāka problēma. Pēc sadursmēm ar salāfistiem 
2012. gadā un politiskajām slepkavībām 2013. gadā 2015. gada teroristu uzbruku -
mi Bardo muzejā, Sūsā un pret prezidenta gvardi deva smagu triecienu gan valsts 
ekonomikai5, gan sabiedrībai.
ES sadarbības satvars
07 
1995. gada jūlija ES un Tunisijas asociācijas nolīgums ir pamats divpusējām attie -
cībām. Komisija 2006. gada novembrī sagatavoja valsts stratēģijas dokumentu, ar 
ko noteica satvaru ES sadarbībai ar Tunisiju no 2007. līdz 2013. gadam. Komisija 
2010. gada novembrī sagatavoja vidusposma novērtējumu par stratēģiju un valsts 
indikatīvo programmu (VIP) 2011.–2013. gadam6, ar kuru šo stratēģiju īstenoja 
praksē.
08 
ES sadarbība ievērojami mainījās pēc Arābu pavasara revolūcijas 2011. gadā. 
ES 2011. gada martā apņēmās atbalstīt visas dienvidu kaimiņvalstis, kuras “spēja 
un vēlējās uzsākt reformas, izmantojot Partnerību demokrātijai un kopīgai lab -
klājībai”7. 2011. gada maijā Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD) un Komisija 
pieņēma jaunu pieeju attiecībā uz sešpadsmit Eiropas kaimiņvalstīm8. Šīs jaunās 
pieejas mērķis bija nostiprināt partnerību starp ES un tās kaimiņos esošajām val -
stīm un sabiedrībām, veidot un nostiprināt plaukstošas demokrātiskas sabiedrī -
bas, sasniegt ilgtspējīgu ekonomisko izaugsmi un izveidot saiknes starp cilvēkiem 
un reģiona valstu pilsonisko sabiedrību. Pamatojoties uz jauno stratēģisko pieeju, 
ES 2012. gadā noslēdza politisku nolīguma ar Tunisiju par rīcības plānu 2013.–
2017. gada periodam, ar ko izveidoja priviliģētu partnerību9. Minētās partnerības 
galvenie elementi ir šādi:
a) ciešāka politiskā sadarbība, tostarp augsta līmeņa politiskais dialogs, parla -
mentārā sadarbība, sadarbība drošības jautājumos un saistībā ar demokrātiju 
un tiesiskumu;
b) padziļināta ekonomikas un sociālā integrācija ar Eiropas Savienību nolūkā 
izveidot kopīgu ekonomikas telpu, kā arī ES un Tunisijas padziļināta un visap -
tveroša brīvās tirdzniecības nolīguma  sagatavošana;
c) ciešākas partnerattiecības starp tautām, stiprinot saiknes starp indivīdiem un 
organizācijām tādās jomās kā izglītība, nodarbinātība, veselības aizsardzība, 
kultūra, imigrācija un mobilitāte.5 2015. gadā tūrisma darbības 
(ārvalstu valūtu ieņēmumi) 
saruka par 54 %.
6 EĀDD/Eiropas Komisija, 
2011.–2013. gada Tunisijas 
valsts indikatīvā programma.
7 “Partnerattiecības 
demokrātijai un kopīgam 
uzplaukumam ar Vidusjūras 
dienvidu reģionu”, 
COM(2011) 200 galīgā 
redakcija, 8.3.2011.
8 “Jauna reakcija uz pārmaiņām 
kaimiņvalstīs”, 
COM(2011) 303 galīgā 
redakcija, 25.5.2011.
9 EĀDD, “Tunisijas–Eiropas 
Savienības attiecības: 
privileģēta partnerība. Rīcības 
plāns 2013.–2017. gadam” 
(“Relations Tunisie-Union 
Européenne: Un partenariat 
privilégié . Plan d’Action 
2013-2017”) https://eeas.
europa.eu/delegations/
tunisia/documents/
press_corner/
plan_action_tunisie_
ue_2013_2017_fr.pdf
10 Ievads 
Attīstības finansējums
09 
Divpusējās sadarbības palīdzība, kas Tunisijai tika piešķirta laikposmā no 
2011. līdz 2015. gadam, bija 1,3 miljardi EUR. Šis finansējums ietvēra Eiropas 
Kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI) un Eiropas kaimiņattiecību 
instrumenta (EKI) programmas, tematiskos instrumentus un programmas10, hu -
māno palīdzību, Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānismu ( NIF) un vienu 
MFP nolīgumu, kas bija parakstīts 2014. gadā (sk.  1. grafiku ).10 Tematiskie instrumenti ir 
Eiropas Demokrātijas un 
cilvēktiesību instruments, 
Stabilitātes un miera 
veicināšanas instruments, 
pārrobežu sadarbības 
programma (Itālija-Tunisija) un 
programma nevalstiskajiem 
dalībniekiem un vietējām 
iestādēm.1. grafiks
Avots:  Eiropas Savienības delegācija ( EUD ) Tunisijā, 2015. gada ziņojums, Eiropas Savienības sadarbība Tunisijā ( Coopération de l’Union européenne 
en Tunisie ), 2016. gada maijs, un kopējā RELEX  informācijas sistēmas ( CRIS ) datubāze.Dažādu finanšu instrumentu saistības Tunisijai 2011.–2015. gada periodā
NIF (51,3 miljoni EUR)
Tematiskie instrumenti (64,2 miljoni EUR)Humānā palīdzība (80,5 miljoni EUR)
MFP (300,0 miljoni EUR) EKPI un EKI (800,8 miljoni EUR)
11 Ievads 
10 
Laikposmā no 2011. līdz 2015. gadam Komisija plānoja un īstenoja gan vispārējā 
budžeta, gan nozaru budžeta atbalsta programmas (sk.  1. izcēlumu ), MFP aiz -
devumu un atsevišķus projektus. Vispārējā budžeta atbalsta programmu kopu 
veidoja piecas secīgas programmas11, kuru mērķis bija atveseļot ekonomiku un 
kurās bija iekļauti strukturālo reformu pasākumi dažādās jomās. Nozaru budžeta 
atbalsta programmas bija lielākoties izveidotas pirms 2011. gada, bet izmaksas 
veica galvenokārt pēc revolūcijas. Tās aptvēra dažādas jomas, piemēram, izglītī -
bu, ūdensapgādi, vidi un valsts budžeta reformu. Papildus tam Komisija finansēja 
projektus, kas aptver pakalpojumus, būvdarbus, iekārtu iepirkumu un mērķsadar -
bības programmas. Komisija slēdza līgumus ar dažāda veida īstenotājām struk -
tūrām, piemēram, ANO aģentūrām, valsts aģentūrām un pilsoniskās sabiedrības 
organizācijām.11 1.  PAR ir daudznozaru budžeta 
pasākums, bet 2.–5.  PAR – 
valsts veidošanas līgumu ( SBC) 
pasākumi. SBC sniedz budžeta 
atbalstu nestabilās un pārejas 
situācijās. Valsts veidošanas 
līgumus Komisija ieviesa 
2012. gadā, un DAC  kodēšanas 
vajadzībām tos uzskata par 
vispārējā budžeta atbalstu.
Budžeta atbalsts
Budžeta atbalsts ietver finanšu resursu pārskaitīšanu partnervalsts kasē, ja valsts ir ievērojusi maksājuma sa -
ņemšanas nosacījumus, par kuriem ir panākta vienošanās. To nesniedz katrai valstij. Pirms programmas un tās 
laikā ir jāizpilda attiecināmības kritēriji, kā arī pirms maksājumu saņemšanas jāpanāk atbilstība nosacījumiem.
Šis process ietver dialogu, finanšu pārskaitījumus uz partnervalsts kases kontu, darbības rezultātu novērtēju -
mu un spēju veidošanu, pamatojoties uz partnerību un savstarpēju atbildību.
Budžeta atbalstu izmaksā fiksētās vai mainīgās daļās. Finansējuma fiksētajām daļām ir noteikta summa, kas 
iepriekš precizēta finansēšanas nolīgumā. Tās izmaksā pilnībā (ja ir ievēroti visi nosacījumi) vai neizmaksā ne -
maz (ja viens vai vairāki nosacījumi nav izpildīti). Mainīgo daļu maksimālā vērtība ir iepriekš noteikta finansē -
šanas nolīgumā. Tās izmaksā vai nu pilnībā, vai daļēji, un izmaksātā summa ir balstīta uz sasniegtajiem rezultā -
tiem attiecībā pret iepriekš noteiktiem mērķiem vai konkrētiem rezultatīvajiem rādītājiem (ja tajā pašā laikā ir 
izpildīti visi vispārējie nosacījumi).
Izvilkumi no Eiropas Komisijas Budžeta atbalsta pamatnostādnēm, 2012. gada septembris.1. izcēlums
12 Ievads 
11 
Francija un Vācija ir pārējie lielākie Eiropas divpusējie līdzekļu devēji12. Eiropas 
Investīciju banka (EIB)13 un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB)14 ir 
lielākie aizdevēji Tunisijā. Arī starptautiskās finanšu iestādes sniedz ievērojamu 
finansējumu. Kopš 2012. gada Pasaules Banka ir uzņēmusies saistības kopā par 
2,1 miljardu USD. Arī Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) sniedz nozīmīgu finansē -
jumu Tunisijai. 2016. gada maijā SVF apstiprināja otro valsts programmu, 48 mē -
nešu paplašināto vienošanos par 2,9 miljardiem USD15.12 Kopš 2011. gada tās ir 
piešķīrušas Tunisijai attiecīgi 
776 un 950 miljonus EUR 
aizdevumos un dotācijās.
13 Kopš 2011. gada kopējais 
finansējums Tunisijai ir 
1,5 miljardi EUR (tādās jomās 
kā rūpniecība, ūdensapgāde, 
transports, enerģētika un 
pakalpojumi).
14 Kopš 2013. gada ERAB ir 
finansējusi 25 projektus un 
kopā izmaksājusi 
300 miljonus EUR.
15 Šī ir otrā SVF programma 
Tunisijā. 2013.–2015. gada 
periodā no rezerves 
vienošanās programmas 
Tunisijai tika izmaksāti 
1,6 miljardi USD.
13
 Revīzijas tvērums un pieeja
12 
Revīzijā tika pārbaudīts, vai ES palīdzība, kuru pēc 2011. gada Arābu pavasara 
revolūcijas sniedza Tunisijai, ir izlietota labi. Lai veiktu šo novērtējumu, palīdzības 
lietderības un efektivitātes revīzijā tika rastas atbildes uz turpmāk minētajiem 
apakšjautājumiem.
i) Vai EĀDD un Komisija risināja galvenās problēmas, ar kurām saskārās Tunisija?
ii) Vai Komisija labi īstenoja programmas?
13 
Revīzija aptvēra izdevumus no Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumen -
ta (EKPI) un Eiropas kaimiņattiecību instrumenta (EKI). Tajā galvenā uzmanība bija 
pievērsta programmām, ar kurām reaģēja uz ekonomisko krīzi, un ES darbībām 
tādās jomās kā pāreja uz demokrātiju, pārvaldība, tiesiskums un ekonomiskā 
izaugsme. Revīzija aptvēra arī MFP .
14 
Revīzijas izlasē bija iekļauti 70 % no divpusējās sadarbības palīdzības, kas bija pie -
šķirta Tunisijai no 2011. līdz 2015. gadam16. Mēs pārbaudījām kā MFP aizdevumu, 
tā arī septiņas budžeta atbalsta programmas un četrpadsmit projektus. Sīkāka 
informācija par aptvertajām ES darbībām ir sniegta I un II pielikumā .
15 
Revīzijas darbu veica no 2016. gada marta līdz jūlijam. Novērtējumam vajadzīgos 
pierādījumus mēs vācām dokumentu pārbaudēs un iztaujāšanās EĀDD, Komisijā 
un ES delegācijā Tunisijā, Tunisijas iestādēs, pilsoniskās sabiedrības organizā -
cijās, kā arī starptautiskajās finanšu iestādēs un pie citiem līdzekļu devējiem17. 
2016. gada maijā revidenti devās arī divu nedēļu ilgā Tunisijas apmeklējumā.16 Kopējā divpusējās sadarbības 
palīdzība periodā no 2011. līdz 
2015. gadam ir 1,3 miljardi EUR. 
Šī summa ietver programmas, 
kuras īstenotas, izmantojot 
Eiropas Kaimiņattiecību un 
partnerības instrumentu, 
Eiropas kaimiņattiecību 
instrumentu, tematiskos 
instrumentus, Kaimiņattiecību 
politikas ieguldījumu 
mehānismu ( NIF) un 
MFP aizdevumu.
17 SVF, Āfrikas Attīstības banka, 
Pasaules Banka, Francijas 
Attīstības aģentūra ( Agence 
Française de Développement ).
14
 Apsvērumi
EĀDD un Komisija risināja lielāko daļu galveno 
problēmu ar ievērojamiem papildu līdzekļiem 
sadarbībā ar galvenajiem līdzekļu devējiem, bet 
atbalsts nebija pietiekami mērķtiecīgi virzīts
16 
Šajā iedaļā mēs apskatām, vai pēc 2011. gada prioritātes un finansējuma piešķī -
rumi bija pienācīgi pielāgoti, lai risinātu galvenās problēmas, ar kurām saskārās 
Tunisija. Mēs arī vērtējam, vai problēmas bija savlaicīgi risinātas ar labi koordinētu 
darbību starpniecību.
Līdzekļi tika ievērojami palielināti, lai risinātu steidzamas 
prasības
17 
Pirms revolūcijas – 2010. gadā – Komisijai bija attīstības palīdzības programma18 
240 miljonu EUR apmērā periodam no 2011. līdz 2013. gadam. Tajā bija noteiktas 
šādas prioritārās jomas attīstības palīdzībai: nodarbinātība, ekonomikas reformas 
un atbalsts privātajam sektoram un tiesiskumam. Transversāls mērķis bija paplaši -
nāt labas pārvaldības sasniegtspēju.
18 
Pēc revolūcijas tika ievērojami palielināti piešķirtie līdzekļi un mainīta ES divpusē -
jās sadarbības mērķorientācija. Piešķīrumi 2011.–2013. gada periodā gandrīz div -
kāršojās un sasniedza 445 miljonus EUR. Vidējie gada piešķīrumi no EKPI un EKI19 
palielinājās no 80 miljoniem EUR pirmsrevolūcijas periodā līdz 170 miljoniem EUR 
2011.–2015. gada periodā (sk.  2. grafiku ). Ievērojami palielināto finansējumu 
piešķīra, it īpaši izmantojot uz stimuliem balstītu mehānismu “vairāk par vairāk”, 
ar kuru saskaņā papildu palīdzību sniedza partnervalstīm, kuras parādīja noturīgu 
apņemšanos īstenot reformas un gūtos panākumus šajā jomā20.18 Daudzgadu attīstības 
palīdzības stratēģija 
2007.–2013. gada periodam 
tika noteikta valsts stratēģijas 
dokumentā. Valsts indikatīvajā 
programmā (VIP) 2011.–
2013. gadam piešķirtie līdzekļi 
un prioritātes bija definētas 
sīkāk. VIP bija minēti 
EKPI ietvaros piešķirtie līdzekļi.
19 Sākot ar 2014. gadu, EKI ir 
aizstājis EKPI kā galvenais 
attīstības sadarbības 
instruments ar kaimiņvalstīm.
20 “Vairāk par vairāk” stimulu 
mehānisms (EKPI kontekstā 
(līdz 2013. gadam) saukts par 
SPRING  (Atbalsts partnerībai, 
reformām un iekļaujošai 
izaugsmei) un EKI kontekstā – 
par pamatprogrammas 
līdzekļiem ( Umbrella funds ) 
(sk. arī 1. tabulu par papildu 
piešķīrumiem)).
15 Apsvērumi 
19 
Kopš 2011. gada atbalsts demokrātijai bija viena no palīdzības mērķjomām 
(sk.  3. grafiku ). ES vēlēšanu novērošanas misijas veica, lai nodrošinātu, ka vēlēša -
nas tiek rīkotas pienācīgi. No programmām sniedza turpmāku atbalstu pārejai uz 
demokrātiju, lai atbalstītu pilsonisko sabiedrību, tiesiskumu un jaunā parlamenta 
darbības. Pēc 2011. gada Komisija sagatavoja programmas, lai risinātu reģionālās 
atšķirības, kuras bija viens no drošības un sociālās spriedzes izraisītājiem. Ar šīm 
programmām tika atbalstīti nomaļi apgabali, atveseļoti rajoni, kuros ir zemi ienā -
kumi, un sniegta palīdzība veselības aprūpes nozarei. 2. grafiks
Avots:  CRIS  datubāze.EKPI un EKI ikgadējās saistības Tunisijai 2007 .–2015. gada periodā
050100150200250miljoni EUR170 miljoni
80 miljoni
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015
16 Apsvērumi 3. grafiks
Avots:  Eiropas Komisijas valsts indikatīvās programmas (VIP) un “Esošais stāvoklis”, 2015. gada oktobris.EKPI un EKI saistības Tunisijai pirms un pēc 2011. gada sadalījumā pa prioritārajām 
jomām (lielums proporcionāls piešķīrumiem gadā)
356 miljoni EUR445 miljoni EUR240 
miljoni 
EUR300 
miljoni 
EURES SAISTĪBAS
PĒC REVOLŪCIJASES SAISTĪBAS
PIRMS REVOLŪCIJAS
Sociāli 
ekonomiskā reforma iekļaujošai izaugsmei62 %Reģionālā un vietējā 
attīstība20 %Demokrātijas 
pamatelementi
18 %2014.–2015. g.2011.–2013. g.
Sociālā joma
un vide
20 %
Laba pārvaldība 
un demokrātija
7 %Ekonomikas 
reforma un atveseļošana73 %2011.–2013. g.
Atbalsts privātajam sektoram34 %Tieslietas
7 %
Ekonomikas reformas 
un pārvaldība
36 %Nodarbinātība
23 %Ekonomikas pārvaldība 
un konkurētspēja
60 %Uzlabota absolventu 
nodarbināmība22 %Ilgtspējīga attīstība
18 %2007.–2010. g.
17 Apsvērumi 
20 
Papildu līdzekļi, kuri bija darīti pieejami pēc revolūcijas, ļāva EĀDD un Komisijai 
nodrošināt ievērojamu atbalstu valsts ekonomikas atveseļošanas programmai. 
Trauslā un aizvien sliktākā makroekonomiskā situācijā Atveseļošanas atbalsta 
programma ( Programme d’Appui à la Relance , PAR ) bija liela atveseļošanas prog -
ramma, kura apvienoja dažādu līdzekļu devēju un finanšu iestāžu ievērojamus 
līdzekļus, lai nodrošinātu ļoti vajadzīgo finansējumu steidzamu ekonomisko 
vajadzību apmierināšanai. Komisijas ieguldījums Atveseļošanas atbalsta prog -
rammā ( PAR ) bija lielākais no tās izdevumiem Tunisijā uzņemto finansiālo saistību 
ziņā. Šo finansējumu veidoja piecas vispārējā budžeta atbalsta programmas, no 
kurām piecos gados bija uzņemtas saistības par 448 miljoniem EUR, t. i., vairāk 
nekā puse no līdzekļiem, kas tika piešķirti saskaņā ar EKPI un EKI laikposmā no 
2011. līdz 2015. gadam. Šo summu papildināja “vairāk par vairāk” līdzekļi, kas 
2011.–2015. gada periodā sniedza papildu 155 miljonus EUR (sk. 18. punktu un 
1. tabulu ). Šis vispārējā budžeta atbalsts bija īpaši svarīgs Tunisijas iestādēm, jo 
lielākā daļa cita finansējuma, kuru piešķīra līdzekļu devēji, bija aizdevumi, kuriem 
bija apkalpošanas izmaksas un kuri bija jāatmaksā. 1. tabula“Vairāk par vairāk” piešķīrumu iemaksas PAR  programmās
(miljoni EUR)
PAR  programma Gads Kopējā piešķirtā summa“Vairāk par vairāk” 
līdzekļi, kas piešķirti 
PAR  programmāmGadā piešķirtie “vairāk 
par vairāk” līdzekļi kopā
PAR1 2011 100 10 20
PAR2 2012 68 0 80
PAR3 2013 110 45 55
PAR4 2014 100 47 50
PAR5 2015 70 53 71.8
Kopā 448 155 276,81
1  “Vairāk par vairāk” līdzekļu atlikumu 121,8 miljonu EUR vērtībā izmantoja projektiem daudzās jomās, piemēram, tieslietās, nabadzīgo rajonu 
infrastruktūras atjaunošanā u. c.
Avots:  EĀDD un CRIS  datubāze.
21 
Komisija valsts ekonomiskās vajadzības risināja galvenokārt ar PAR  programmu 
starpniecību, bet papildu atbalstu sniedza ar MFP aizdevumu un konkrētiem 
projektiem. Pēc Tunisijas iestāžu pieprasījuma 2014. gadā tika sniegts 300 miljo -
nu EUR aizdevums, lai papildinātu SVF aizdevumu valdības ekonomiskās stabilizā -
cijas un reformas programmas atbalstam.
18 Apsvērumi 
22 
Lai gan makroekonomikas un demokrātijas reformu problēmas varēja risināt 
samērā ātri, tas tā nebija saistībā ar drošības sektora reformu. Tunisijas valdība 
pirmo reizi lūdza ES atbalstu šai reformai jau 2011. gada oktobrī. Komisija neka -
vējoties reaģēja uz šo pieprasījumu, bet pagāja divi gadi, pirms Tunisijas iestādes 
vienojās par valstī veicamās drošības sektora profesionālapskates darba uzde -
vumu. Divpadsmit drošības eksperti no ES dalībvalstīm 2013. gada decembrī sa -
gatavoja profesionālapskates ziņojumu. Pēc Tunisijas iestāžu apstiprinājuma tika 
veikts kvalitatīvās analīzes un formulēšanas apmeklējums 2015. gada janvārī. Pēc 
teroristu uzbrukumiem 2015. gada martā un jūnijā politiskais dialogs paātrinājās, 
un 2015. gada novembrī Tunisijas valdība piekrita Komisijas ierosinātajai drošī -
bas sektora reformu programmai, kuras budžets ir 23 miljoni EUR. Tas bija četrus 
gadus pēc sākotnējā pieprasījuma iesniegšanas. Pēc programmas apstiprināšanas 
līgums par drošības infrastruktūras atjaunošanu un iekārtu piegādi tika parakstīts 
2016. gada jūnijā.
Līdzekļi tika sadalīti pārāk daudzām jomām
23 
Tunisijas iestādes nespēja izstrādāt uzticamu un visaptverošu valsts attīstības plā -
nu. Šā plāna trūkums neļāva līdzekļu devējiem gūt vispārēju priekšstatu par valsts 
prioritātēm, vajadzīgajiem līdzekļiem un panākumiem attiecībā pret galvenajiem 
rādītājiem. Tādējādi ES darbības bija izstrādātas, pamatojoties uz pastāvīgu un in -
tensīvu politisko dialogu ar Tunisijas iestādēm, ziņojumiem, ko sagatavoja saistībā 
ar dažādiem vajadzību novērtējumiem, un kvalitatīvās analīzes apmeklējumiem, 
ko organizēja EĀDD un Komisija.
24 
ES darbības aptvēra ļoti plašu darbību klāstu. Pēc 2011. gada revolūcijas daudzās 
nozarēs bija spēcīgs pieprasījums pēc atbalsta. Priviliģētās partnerības rīcības 
plānā 2013.–2017. gadam (sk. 8. punktu) bija noteiktas trīspadsmit prioritātes, 
katrai no kurām bija paredzētas vairākas darbības. Ņemot vērā pieejamo līdzekļu 
palielinājumu, Komisija paplašināja sadarbības tvērumu, lai censtos šo pieprasīju -
mu apmierināt. Stratēģijas dokumentos, piemēram, valsts indikatīvajā program -
mā (VIP) 2011.–2013. gadam un Vienotā atbalsta shēmā ( SSF) 2014.–2015. gadam, 
prioritārās jomas bija formulētas ļoti plaši. Tā rezultātā tika pieņemti lēmumi un 
plānoti projekti, kas aptvēra pārāk daudz jomu. Vienotā atbalsta shēmā 2014.–
2015. gadam vienā no prioritārajām jomām (demokrātijas pamatelementi) ietilpa 
seši komponenti, kuri aptvēra plašu jomu klāstu: tieslietas, vienlīdzīgas iespējas, 
migrāciju un robežu pārvaldību, plašsaziņas līdzekļu reformu, drošības sektora re -
formu un atbalstu kultūras nozarei21. ES delegācijas ikgadējā ziņojumā22 ir minētas 
darbības, kas attiecas uz vairāk nekā divdesmit pozīcijām (tostarp izglītību, veselī -
bas aizsardzību, lauksaimniecību, vidi, klimata pārmaiņām, transportu, pētniecību 
un tematiskajām jomām, piemēram, pārrobežu sadarbību).21 Komisijas Kaimiņattiecību 
politikas un paplašināšanās 
sarunu ģenerāldirektorāts, 
Tunisijas finanšu palīdzības 
faktu apkopojums, stāvoklis 
2015. gada oktobrī.
22 EUD , 2015. gada ziņojums, 
Eiropas Savienības sadarbība 
Tunisijā ( Coopération de l’Union 
européenne en Tunisie ).
19 Apsvērumi 
25 
Darbības jomu ļoti lielais skaits bija pretrunā pašas Komisijas mērķim koncentrēt 
atbalstu nedaudzās jomās. Atzīta labākā prakse attīstības palīdzības piešķiršanā – 
kā tas norādīts ES Konsensā attīstības jomā23 un Parīzes deklarācijā par palīdzības 
efektivitāti24 – nosaka, ka ES līdzekļu devējiem jācenšas koncentrēt aktīva iesais -
tīšanās konkrētā valstī uz, augstākais, trim jomām. Pietiekami nekoncentrējot 
pūliņus, Komisija izkliedēja finansējuma iespējamo ietekmi un padarīja tā pārval -
dību grūtāku.
ES darbības bija labi koordinētas ar galvenajiem līdzekļu 
devējiem, bet nebija sasniegta kopīga plānošana ar 
dalībvalstīm
26 
ES darbības bija labi koordinētas ar galvenajām starptautiskās attīstības ieinte -
resētajām personām Tunisijā, piemēram, SVF, Pasaules Banku, Āfrikas Attīstības 
banku ( AfDB ) un Francijas Attīstības aģentūru ( AFD ). ES plānoja un īstenoja no -
zīmīgas programmas kopā ar citiem līdzekļu devējiem, jo īpaši budžeta atbalstu 
un makrofinansiālo palīdzību. Konkrētus ES projektus īstenoja ANO aģentūras, 
valsts attīstības aģentūras un attīstības bankas. 2016. gadā tika īstenoti arī deviņi 
mērķsadarbības projekti, kuru kopējais budžets ir 12 miljoni EUR un kurus finan -
sēja ES un īstenoja dalībvalstis25.
27 
ES ir līdzekļu devējs, kas Tunisijai sniedz lielāko dotāciju summu un atbalsta 
daudzas un dažādas jomas. ES delegācijai tādējādi ir nozīmīga loma starp līdzekļu 
devējiem. Tā aktīvi sekmē koordināciju starp līdzekļu devējiem, kuri tiekas vismaz 
reizi mēnesī un detalizēti apspriež programmu plānošanu, kā arī iespējamās 
problēmas programmu īstenošanas laikā.
28 
EĀDD un Komisija cieši sadarbojās ar dalībvalstīm, regulāri apspriežoties un 
bieži apmainoties ar būtisku informāciju katrā programmas cikla posmā, jo īpaši 
Eiropas kaimiņattiecību instrumenta (EKI) komitejas kontekstā. Tomēr šī sadarbī -
bu neattiecās uz kopīgu plānošanu ar dalībvalstīm, kas bija ieteikta EKI regulā26. 
EĀDD un Komisija pēdējos četros gados ir veikusi sarunas ar ES dalībvalstīm, lai 
pakāpeniski iesaistītos kopīgā plānošanā Tunisijā.23 Padome, Eiropas Parlaments 
un Komisija (2006/C 46/01), 
Padomes un dalībvalstu 
valdību pārstāvju, kas tikās 
Padomē, Eiropas Parlamentā 
un Komisijā, kopīgais 
ziņojums: “Eiropas Konsenss”.
24 ESAO, Parīzes deklarācija par 
atbalsta efektivitāti, 2005. gads 
(http://www.oecd.org/dac/
effectiveness/34428351.pdf ).
25 Vācija, Spānija, Francija, Itālija, 
Nīderlande un Austrija.
26 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2014. gada 11. marta 
Regula (ES) Nr. 232/2014, ar ko 
izveido Eiropas 
kaimiņattiecību instrumentu 
(OV L 77, 15.3.2014., 27. lpp.), 
5. pants.
20 Apsvērumi 
ES darbības ievērojami palīdzēja Tunisijai, bet bija 
nepilnības veidā, kādā Komisija īstenoja programmas
29 
Šajā iedaļā mēs apskatām, cik labi Komisija ir īstenojusi divpusējās attīstības 
palīdzības programmas. Mēs vērtējam četru veidu programmas: a) četras vispā -
rējā budžeta atbalsta programmas, b) trīs nozaru budžeta atbalsta programmas, 
c) MFP aizdevumu un d) 14 projektus. Mēs novērtējam to koncepciju, izpildi un 
sniegtos tiešos rezultātus.
Vispārējā budžeta atbalsts tika izmaksāts ātri, bet saistītie 
nosacījumi bija pārāk elastīgi
30 
Atveseļošanas atbalsta programmas ( PAR ) (sk. 20. punktu) veidoja aptuveni 56 % 
no EKPI un EKI saistībām. Ar šīm programmām ievērojami līdzekļi Tunisijai tika no -
virzīti salīdzinoši ātri. Kopumā pagāja no viena līdz diviem gadiem no koncepcijas 
sagatavošanas līdz līgumsummas lielākās daļas izmaksai. Tādējādi līdz 2015. gada 
beigām PAR  programmās bija izmaksāti 78 % no summām, par kurām bija uzņem -
tas saistības 2011.–2015. gadam, taču attiecībā uz MFP aizdevumu un projektiem 
skaitļi bija attiecīgi 67 % un 22 %. Līdz 2015. gada beigām līgumi bija noslēgti tikai 
par 60 % no pieejamajiem piešķīrumiem projektiem, lai gan attiecībā uz budžeta 
atbalstu un makrofinansiālo palīdzību bija noslēgti līgumi attiecīgi par 85 % un 
100 % piešķīrumu (sk.  4. grafiku ).4. grafiks
Avots:  CRIS  datubāze.Summas, kuras piešķirtas, par kurām noslēgti līgumi un kuras izmaksātas, pēc 
palīdzības veida (2011.–2015. gada periods, stāvoklis 31.12.2015.)
0100200300400500miljoni EUR
PaidNoslēgti 
līgumiPiešķirts  
Projekti MFP Budžeta atbalsts
21 Apsvērumi 
31 
Šī ES palīdzība bija izstrādāta, lai novirzītu ievērojamas summas trauslās ekonomi -
kas atbalstam, veicinātu sociālo kohēziju un mudinātu Tunisiju “uzsākt reformas, 
izmantojot Partnerību demokrātijai un kopīgai labklājībai”27. Attiecīgie izmaksāju -
mi 2011.–2015. gada periodā bija aptuveni 350 miljoni EUR.
32 
Pirmā PAR  programma tika kopīgi plānota un īstenota ar Pasaules Banku, Āfrikas 
Attīstības banku ( AfDB ) un Francijas Attīstības aģentūru ( AFD )28, bet otrā – ar 
Pasaules Banku un AfDB . 1.  PAR  kopējais budžets bija 1 miljards EUR aizdevumos 
un dotācijās (no kā 100 miljoni EUR bija ES ieguldījums). 2.  PAR kopējais bu -
džets bija 720 miljoni EUR aizdevumos un dotācijās, un ES ieguldījums tajā bija 
68 miljoni EUR. Šo programmu kopīga plānošana un izpilde palielināja līdzekļu 
devēju sviras efektu uz partnervalsti, lai īstenotu reformas. Tā arī nodrošināja, ka 
starp līdzekļu devējiem nav centienu pārklāšanās. Pēc tam 3. un 4.  PAR  finansēja 
vienīgi ES.
Līdzekļu izmaksāšanas nosacījumi bija pārāk elastīgi
33 
ES ieguldījums PAR  programmās bija vispārējā budžeta atbalsta veidā. Sākot no 
2013. gada, to klasificēja kā “valsts veidošanas līgumus” ( SBC ). Tas ir viselastīgā -
kais budžeta atbalsta veids, kas paredzēts valstīm nestabilā situācijā vai pārejas 
posmā. Izmaksas nosacījumi saskaņā ar šo budžeta atbalsta veidu ir elastīgāki, jo, 
piemēram, attiecināmības nosacījums partnervalstīm būt sagatavojušām stabilu 
un uzticamu valsts attīstības plānu netiek piemērots, ja valdība apņemas to iz -
strādāt. Saskaņā ar Komisijas pašas budžeta atbalsta pamatnostādnēm valsts vei -
došanas līgumus nav paredzēts izmantot ilgāk kā vienu vai divus gadus. Tunisijai 
šis budžeta atbalsta veids jau ir sniegts trīs gadus (3. un 4.  PAR ), bet tiks izmantots 
atkal jaunākajā PAR  (5.  PAR ) vēl uz trim gadiem.27 COM(2011) 200 final.
28 Pārējo triju līdzekļu devēju 
ieguldījums bija aizdevumu 
veidā.
22 Apsvērumi 
PAR  programmu izpilde
PAR  programmas Īstenošanas temps
ProgrammaLēmuma 
gads Piešķirts 
(EUR)  Izmaksāts 
(EUR) Finansēšanas 
nolīguma 
parakstīšanas 
datumsMaksājuma 
datums  
1. daļa)Maksājuma 
datums  
(2. daļa)Laika posms 
no finansēša -
nas nolīguma 
līdz 1. maksā -
jumamLaika posms 
no finansēša -
nas nolīguma 
līdz 2. maksā -
jumam
1. PAR 2011 100 000 000 99 424 813 28.9.11 2.12.11 17.12.12 64 439
2. PAR 2012 68 000 000 65 415 314 4.12.12 17.12.12 — 13 —
3. PAR 2013 110 000 000 110 000 000 6.12.13 20.12.13 4.12.14 14 358
4. PAR 2014 100 000 000 75 000 000 8.7.15 8.12.15 Vēl nav zināms 150 Vēl nav zināms
Avots: CRIS  datubāze (2016. gada oktobris).34 
PAR  programmu darbība paredz vienas vai divu daļu izmaksu, ilgākais, divu gadu 
laikā. Saskaņā ar labāko praksi, kas attiecas uz budžeta atbalsta programmām, Ko -
misija vispirms ar partnervalsti vienojas par reformu programmu. Pamatojoties uz 
šo programmu, Komisija lemj par izmaksas nosacījumiem, paraksta finansēšanas 
nolīgumu un dod noteiktu laiku partnervalstij īstenot šīs reformas un līdz ar to 
izpildīt izmaksas nosacījumus. Tomēr PAR  programmu gadījumā nosacījumi tika 
lielā mērā izpildīti pirms finansēšanas nolīguma, jau plānošanas posmā. Komisija 
šo modus operandi  sistemātiski izmantoja, lai paātrinātu PAR  programmu pirmās 
daļas maksājumu. Tādējādi 1.  PAR  pirmās daļas izmaksu veica divus mēnešus pēc 
finansēšanas nolīguma parakstīšanas; 2.  PAR  un 3.  PAR gadījumā  izmaksa notika 
jau pēc divām nedēļām (sk.  2. tabulu) .2. tabula
35 
Vienā gadījumā (1.  PAR ) pasākumi otrajai daļai netika noteikti, parakstot līgumu, 
bet gadu vēlāk. Par pasākumiem, kas nepieciešami, lai izpildītu visu programmu 
daļu nosacījumus, jāvienojas, kad tiek parakstīts finansēšanas nolīgums, lai dotu 
pietiekami daudz laika partnervalstij reformu īstenošanai.
23 Apsvērumi 
36 
Tā kā papildu “vairāk par vairāk” līdzekļi veidoja gandrīz trešo daļu no program -
mu budžeta, mēs pārbaudījām, vai tos izmantoja, lai noteiktu jaunus nosacīju -
mus un rosinātu jaunus pasākumus, kurus īsteno Tunisijas iestādes. Tikai 3.  PAR  
gadījumā mainīgajai daļai, kurai bija izvirzīti trīs konkrēti nosacījumi, attiecībā uz 
papildu līdzekļiem bija pievienoti papildu nosacījumi. Šos līdzekļus noteica prog -
rammas plānošanas beigās (sk.  2. izcēlumu ), un, kaut arī tas noteikti bija faktors, 
kas rada sarežģījumus, tas neliedza piemērot nosacījumus un pasākumus.
Procedūra, ar ko piešķir “vairāk par vairāk” papildu līdzekļus
Procedūras posmi.
 οN gada decembrī ES delegācija sagatavo progresa ziņojuma pirmo projektu.
 οN+1 gada martā EĀDD un EK sagatavo kopīgu paziņojumu par progresu visās kaimiņvalstīs.
 οN+1 gada jūnijā tiek pieņemts lēmums (to apstiprina Eiropas kaimiņattiecību instrumenta komiteja). Līdz 
N+1 gada beigām līdzekļi ir jāpiesaista konkrētām programmām.2. izcēlums
37 
Nosacījums  PAR  izmaksājumu veikšanai bija daudzu konkrētu pasākumu izpil -
de. Vidēji katrā no četrām pārbaudītajām programmām bija iekļauti 27 konkrēti 
pasākumi. Tie aptvēra daudzas plaša mēroga jomas, proti: a) pārredzamību, 
demokrātisku līdzdalību, tieslietas un cīņu pret korupciju, b) publiskās finanses, 
c) reģionālās atšķirības, d) bezdarbu un sociālo iekļaušanu, e) mikrofinansējumu 
un f) ekonomikas izaugsmi. Lielais ietverto jomu skaits vājina ar partnervalsti 
notiekošā politikas dialoga mērķorientāciju.
38 
Komisija pieņēma lēmumus par izmaksāšanu pēc tam, kad tā bija izvērtējusi 
vispārējo progresu un valdības apņemšanos īstenot valsts attīstības plānu, nevis 
katra no Tunisijas iestādēm prasītā pasākuma izpildi. Praksē tas nozīmē, ka Komi -
sija novērtēja vispārējo progresu kā apmierinošu, kaut arī daži pasākumi nebija 
īstenoti. Šī pieeja mazināja partnera motivāciju veikt pasākumus, kas bija izklāstīti 
finansēšanas nolīgumā, un vājināja sviras efektu, ko Komisija varētu panākt attie -
cībā uz Tunisijas iestādēm, lai īstenotu ļoti vajadzīgās reformas.
24 Apsvērumi 
39 
Ņemot vērā politisko nestabilitāti valstī, Komisija galveno uzmanību pievērsa tie -
šo rezultātu pasākumiem, nevis ilgtermiņa rezultātiem. Lielākā daļa PAR  program -
mu pasākumu bija izstrādāti tā, lai tos varētu īstenot īsā laika posmā, un bieži vien 
to formulējums bija “valdībai jāpieņem X dekrēts” vai līdzīgs. Tomēr ir iespējams, 
ka valdība pieņem dekrētu, bet administrācija to nekavējoties un pienācīgi neīs -
teno. Faktiski dažu strukturālo reformu īstenošana joprojām ir neapmierinoša vai 
lēna, pat tajās jomās, kurās Tunisijas valdība ir veikusi dažus pasākumus.
Publisko finanšu pārvaldības novērtējums kavējas
40 
Nav veikts PAR  programmu vispārējs novērtējums. Ņemot vērā šo programmu ap -
mēru un sarežģītību, vispārējs novērtējums būtu sniedzis noderīgu atgriezenisko 
saikni par reformu virzību un norādījis uz trūkumiem pieejā.
41 
Komisija izmantoja dažādos novērtējumos, kurus par konkrētiem pārvaldības 
aspektiem bija veikušas dažādas starptautiskās organizācijas. Tomēr tie nebi -
ja paredzēti, lai aizstātu publisko izdevumu un finansiālās pārskatatbildības 
(PEFA ) novērtējumu, kas ir ļoti rūpīgs un plaši atzīts publisko finanšu pārvaldības 
vispārējs novērtējums. Kaut arī Komisijas Budžeta atbalsta pamatnostādnēs bija 
ieteikts PEFA  novērtējumu veikt ik pēc četriem gadiem, pēdējo reizi šo novērtē -
jumu veica 2010. gadā. Bija paredzēts 2014. gadā veikt jaunu novērtējumu, kuru 
līdzfinansē ES, Pasaules Banka un Āfrikas Attīstības banka. Tomēr līguma slēgšanā 
ar speciālistu un ziņojuma projekta apspriešanā ar Tunisijas iestādēm bija ievēro -
jami kavējumi. Jauno PEFA  novērtējumu ir paredzēts pabeigt 2017. gada martā.
42 
PEFA  novērtējums bija vajadzīgs ne tikai, lai sniegtu pārliecību par visiem publisko 
finanšu pārvaldības aspektiem, bet tas bija vajadzīgs arī kā norāde uz iespēja -
majiem trūkumiem, kurus vajadzētu steidzami novērst. Šo iemeslu dēļ, kā arī, 
ņemot vērā ļoti ievērojamās valsts kasei izmaksātās budžeta atbalsta summas, 
nav apmierinoši, ka šis novērtējums nebija pieejams pamatnostādnēs paredzētajā 
termiņā.
25 Apsvērumi 
Reformas temps ir lēns
43 
Kopumā ir panākta zināma virzība jomās, uz kurām attiecas programmas, tomēr 
reformu temps ir bijis lēns.
a) Attiecībā uz pārredzamību un līdzdalību ir gūti panākumi saistībā ar piekļuvi 
administratīvajai informācijai, biedrošanās tiesībām, budžeta pārredzamību 
un Tunisijas Revīzijas palātas ziņojumu publicēšanu. Tomēr joprojām ir grūtī -
bas piekļūt administratīvajai informācijai, kas saistīta ar valdību un publiska -
jām organizācijām.
b) Attiecībā uz pilsoniskās sabiedrības līdzdalību ir atvieglota nevalstisko orga -
nizāciju (NVO) izveide, taču tas joprojām ir ilgstošs process. Kaut arī tiesiskais 
regulējums paredz, ka jaunu NVO var izveidot tikai dažās nedēļās, administra -
tīvu šķēršļu dēļ praksē šis process ilgst no sešiem mēnešiem līdz gadam.
c) Attiecībā uz publisko finanšu pārvaldību ir jāpieņem valsts attīstības plāns un 
konstitutīvs likums par budžetu, lai uzlabotu budžeta izpildi. Reformu īsteno -
šana attiecībā uz publiskā un privātā sektora partnerību un publisko iepirku -
mu ir bijis lēns process. Ir pieņemts jauns likums par publisko iepirkumu, kas 
atbilst starptautiskiem standartiem, un norit darbs pie rīcības plāna apgrūti -
nošās procedūras aizstāšanai. Galvenais problēmjautājums, kas joprojām ir 
jāatrisina, ir ārējās un iekšējās revīzijas pārredzamības, pārskatatbildības un 
efektivitātes palielināšana.
d) Attiecībā uz reģionālajām atšķirībām PAR  programmu ietvaros veiktie pasā -
kumi ir uzlabojuši pašvaldību ieņēmumus. Tomēr, ņemot vērā strukturālos 
trūkumus, proti, samazināto saimniecisko darbību un vietējo nodokļu trūku -
mu, lielākā daļa pašvaldību saskaras ar finansiālām grūtībām, kuras var atrisi -
nāt tikai plašā finanšu pārstrukturēšanā, kas galu galā tiktu veikta saistībā ar 
decentralizācijas procesu, kuru paredzēts īstenot 2017. gada sākumā.
e) Attiecībā uz sociālo iekļaušanu valdība ir stiprinājusi sociālās drošības tīk -
lu, palielinot ikmēneša pabalstu summu un saņēmēju skaitu. Tomēr tā nav 
uzlabojusi potenciālo atbalsta saņēmēju mērķauditorijas noteikšanu, kam 
vajadzīgs izstrādāt vienotu mājsaimniecību reģistru29.29 Eiropas Komisija, Informatīva 
piezīme Eiropas Parlamentam 
un Padomei, Tunisijas 
Republikai piešķirtā 
makrofinansiālā palīdzība, 
otrās daļas izmaksa, 26.11.2015.
26 Apsvērumi 
f) Attiecībā uz mikrofinansējumu tika konstatēts, ka, kaut arī ir ieviesti starp -
tautiskajiem standartiem atbilstoši reglamentējošie noteikumi, piekļuve 
mikrofinansējumam joprojām ir ierobežota. Stāvokli šajā jomā uzlabotu 
reglamentējošo noteikumu un uzraudzības satvara atjaunināšana, esošo 
maksimālo vērtību atcelšana aizdevuma likmēm un pienācīgu grāmat -
vedības normu ieviešana30. Ir svarīgi atzīmēt, ka Komisija īsteno projek -
tu, kura mērķis ir atbalstīt mikrofinansēšanu valsts mazāk attīstītajos 
reģionos.
g) Lai stimulētu ekonomikas izaugsmi, ir sagatavots jauns ieguldījumu 
kodekss, kura mērķis ir aizsargāt tirgus piekļuvi, samazināt ieguldījumu 
ierobežojumus un racionalizēt atbrīvojumus, bet Parlaments to vēl nav 
pieņēmis.
44 
SVF konstatēja kavējumus tā 2013.–2015. gada programmā prasīto reformu 
īstenošanā. SVF savā novērtējumā31 norāda, ka tikai aptuveni 60 % no prog -
rammas ietvaros ieviestajiem 46 strukturālajiem kritērijiem bija izpildīti. Tas 
arī ziņoja, ka “iestāžu un plaša ieinteresēto personu loka apņemšanās īstenot 
reformu programmu ir būtiska, lai izvairītos no atpakaļgaitas programmas 
īstenošanā”.
Kaut arī bija kavējumi un izmaksājumu līmenis bija zems, 
makrofinansiālās palīdzības (MFP) aizdevums nodrošināja 
vērtīgu piekļuvi finansējumam
45 
Tunisijas valdība 2013. gada augustā lūdza ES piešķirt MFP aizdevumu. Tuni -
sijai tajā laikā bija ievērojama un steidzama vajadzība pēc ārēja finansējuma. 
No šā steidzami nepieciešamā atbalsta sākotnējā pieprasījuma iesniegšanas 
līdz pirmajam maksājumam pagāja 21 mēnesis (sk.  3. tabulu ). Parlaments un 
Padome ir deklarējusi, ka ES ir jābūt spējīgai paātrināti darīt pieejamu makro -
finansiālo palīdzību, ja attiecīgajos apstākļos nepieciešama tūlītēja rīcība32. 
Lielā mērā kavēšanos tomēr var uzskatīt par tādu, kas ir ārpus ES kontroles, 
piemēram, tas attiecas uz laiku, kādā Tunisija ratificēja makrofinansiālās 
palīdzības pasākuma saprašanās memorandu. Tomēr saistībā ar pieprasījumu 
pēc steidzama finansējuma, ES līmenī pagāja daudz laika, lai apstrādātu šo 
aizdevumu.30 SVF, Tunisija, 2015. g., IV pantā 
paredzētā apspriešanās, 
Rezerves vienošanās ietvaros 
veiktā sestā pārskatīšana un 
posma maiņas pieprasījums 
(2015 Article IV Consultation, 
Sixth review under the stand-by 
arrangement, and request for 
rephrasing ), 2015. gada 
oktobris.
31 Starptautiskais Valūtas fonds, 
“Pieprasījums pagarināt 
vienošanos par Paplašinātās 
finansēšanas mehānismu”, 
I pielikums. 2013.–2015. gada 
rezerves vienošanās – 
konteksts, izstrāde un 
iznākumi, 2016. gada jūnijs.
32 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
12. augusta Lēmums 
Nr. 778/2013/ES, ar ko piešķir 
turpmāku makrofinansiālo 
palīdzību Gruzijai (OV L 218, 
14.8.2013., 15. lpp.).
27 Apsvērumi 
46 
ES vienojās par 300 miljonu EUR aizdevumu, kas bija sadalīts trijās daļās. Komi -
sija finansēja aizdevumu, izmantojot finanšu iestāžu aizdevumus. Atmaksas un 
procentu nosacījumi Tunisijai bija tādi paši kā nosacījumi, kurus Komisija saņēma 
no finanšu iestādēm. Līdz šim procentu likmes ir bijušas zemas – no 0,498 % līdz 
1,125 %. MFP aizdevuma atmaksas risku sedza Garantiju fonds ārējai darbībai, 
kuru finansē no ES budžeta.
47 
MFP aizdevums nodrošināja piekļuvi finansējumam ar zemām procentu likmēm, 
kā arī ar aizdevuma nolīgumā ietvertu nosacījumu starpniecību paredzēja kon -
krētas reformas. Aizdevums bija izstrādāts sadarbībā ar SVF; galvenais izmaksā -
šanas nosacījums bija SVF programmas apmierinoša īstenošana33. Papildus tajā 
bija iekļauti deviņi nosacījumi (līdzīgi budžeta atbalsta programmas nosacīju -
miem); četri nosacījumi bija paredzēti otrajai izmaksai un pieci – trešajai izmaksai. 
Komisija nodrošināja, ka aizdevums bija labi koordinēts ar PAR  programmām un 
tehnisko palīdzību, ko sniedza ES un citi līdzekļu devēji. MFP programmas snie -
dza ļoti vajadzīgo finansējumu ar zemām izmaksām. Nosakot ierobežotu skaitu 
nosacījumu un uzraugot to īstenošanu, ar šo programmu tika veicināta papildu 
reformu pieņemšana. Komisija gatavojas sniegt papildu aizdevumu 500 miljo -
nu EUR apmērā pēc tam, kad tā šajā kontekstā ir konstatējusi: “Kopumā reformas 
progress joprojām ir neliels, daļēji saistībā ar sarežģīto politisko pāreju, tomēr 
nesenā pozitīvā notikumu attīstība liecina par perspektīvu un valdība joprojām ir 
apņēmības pilna turpināt labi iesākto reformu ceļu”34.33 Rezerves vienošanās 
programma, 2013.–2015. g.
34 “Priekšlikums Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Lēmumam, ar ko piešķir 
turpmāku makrofinansiālo 
palīdzību Tunisijai”, 
COM(2016) 67 final, 12.2.2016.MFP laika grafiks
Datums DarbībaMēneši kopš programmas  
pieprasījuma
2013. gada augusts Tunisijas lūgums sākums
2013. gada decembris Komisijas priekšlikums 4
2014. gada maijs Pieņemšana Padomē un Parlamentā 9
2014. gada jūlijs MFP komiteja 11
2014. gada augusts Tunisija paraksta saprašanās memorandu 12
2015. gada marts Ratifikācija Tunisijas parlamentā 19
2015. gada maijs Izmaksāta 1. daļa 21
2015. gada decembris Izmaksāta 2. daļa 28
2016. gada oktobris 3. daļa tiek izskatīta 38
Avots:  Eiropas Komisija.3. tabula
28 Apsvērumi 
Nozaru budžeta atbalsta programmas bija nozīmīgas, bet 
tām trūka ticamas stratēģijas
Ticamu stratēģiju un stabilu nosacījumu trūkums
48 
Nozaru budžeta atbalsta programmas bija nozīmīgas, jo ar tām risināja dažas no 
partnervalsts vajadzībām. Tomēr divas no trim revidētajām programmām, proti, 
ūdensapgādes nozarē un attiecībā uz atbalstu pašvaldībām, nebija balstītas uz 
ticamu stratēģiju ne vienā, ne otrā nozarē. Kaut arī bija pieejami daži plāni un pē -
tījumi, nebija pieejams sīki izstrādāts un visaptverošs plāns, kurā būtu izklāstītas 
prioritātes un tas, kā tās risināt.
49 
Pašlaik Tunisija gūst labumu no valsts veidošanas līgumiem galvenokārt tāpēc, ka 
tai nav vispārēja valsts attīstības plāna, kurā būtu iekļautas nozaru stratēģijas, un 
tā arī īsteno programmas, izmantojot nozaru budžeta atbalstu. Šī prakse atšķiras 
no paraugprakses, kas norādīta Komisijas pamatnostādnēs.
50 
Bija problēmas saistībā ar nosacījumu izstrādi. Galvenie trūkumi ar piemēriem ir 
paskaidroti 3. izcēlumā .
a) Programmas parakstīšanas laikā nebija zināmas nosacījumu atsauces vērtības.
b) Daži nosacījumi nebija atbilstoši.
c) Daži attiecināmības kritēriji nebija izpildīti laikā, kad tika parakstīts finansēša -
nas nolīgums.
29 Apsvērumi 3. izcēlumsNozaru budžeta atbalsta programmu izstrādē atrasto trūkumu gadījumi
a) BS6 (ūdensapgādes) programmā bija noteikti daži rādītāji un nozīmīgie rezultātu kritēriji, taču nebija 
noteiktas šo rādītāju atsauces vērtības. Piemēram, viens maksājuma nosacījums mainīgajai daļai 5 miljo -
nu EUR apmērā bija palielināt tilpuma skaitītāju skaitu dziļurbumu vietās par 300 pirmajā gadā, par 700 – 
otrajā gadā un par 1200 – trešajā gadā. Tomēr nolīguma parakstīšanas laikā Komisijai nebija skaidrs, cik 
urbumu bija vai nebija aprīkoti ar tilpuma skaitītājiem, tādējādi nebija zināms, cik liela bija problēma, kuru 
risināja ar nosacījumu. Cits budžeta atbalsta mainīgās daļas maksājuma nosacījums, kas attiecas uz to, kā 
valsts iekasē maksas par gruntsūdeņu sūknēšanu, vēl nav izpildīts.
b) BS6 gadījumā programmā bija izvirzīti nosacījumi, kurus bija viegli izpildīt. Piemēram, viens mainīgās 
daļas maksājuma nosacījums līdzekļiem 2,5 miljonu EUR apmērā bija palielināt tehnisko darbinieku skaitu 
attiecīgajā dienestā par 5 darbiniekiem pirmajā gadā, par 10 – otrajā gadā un par 25 – trešajā gadā. Tomēr 
dienests ziņoja par tehnisko darbinieku skaita pieaugumu par 71 darbinieku pirmajā gadā. Šajā gadīju -
mā maksājuma nosacījums nebija balstīts pienācīgā personāla komplektēšanas prasību analīzē. Bija arī 
pretēja situācija, kad citus nosacījumus bija pārāk grūti izpildīt, tādējādi kavējās programmu vispārējā 
īstenošana.
c) BS5 un BS6 gadījumos ne visi attiecināmības kritēriji bija izpildīti laikā, kad tika parakstīts finansēšanas 
nolīgums. BS5 finansēšanas nolīgumā bija paredzēts, ka maksājuma vispārīgie nosacījumi (attiecināmības 
kritēriji) attiecas tikai uz otro un trešo daļu. Tādējādi attiecināmības kritērijus nepiemēroja pirmajai daļai 
9 miljonu EUR apmērā, kuru izmaksāja, pamatojoties tikai uz budžeta atbalsta līguma parakstīšanu. Attie -
cībā uz BS6, pat ja viens no attiecināmības nosacījumiem bija izpildīts tikai daļēji, finansēšanas nolīgums 
joprojām tika parakstīts. Saskaņā ar Budžeta atbalsta pamatnostādnēm iespēja izvēlēties nozares budžeta 
atbalstu ir atkarīga no attiecināmības kritēriju novērtējuma.
51 
Komisija vienā programmā ( BS7) noteica attiecināmību maksājumam, pamato -
joties uz tās novērtējumu, ka kopumā  ir panākta “apmierinoša virzība” attiecībā 
pret maksājumu nosacījumu matricu. Šāda prakse mazina partnera stimulu īste -
not visus atsevišķos pasākumus (sk. 38. punktu). Tas arī izraisa jautājumu par to, 
kāpēc daži nosacījumi tika noteikti, ja tos nebija paredzēts piemērot.
Kavējumi programmas īstenošanā
52 
Divās no trim revidētajām programmām bija ievērojami kavējumi programmu 
izpildē. Vienā gadījumā ( BS5) īstenošanas periods tika pagarināts par 70 % no 
sākotnēji plānotā termiņa (no 60 līdz 102 mēnešiem, izmantojot četrus secīgus 
grozījumus) un vēl citā gadījumā ( BS6) – par 33 % (par papildu 24 mēnešiem). Ka -
vējumu iemesls bija vai nu programmas vide (t. i., politiskā nestabilitāte, iestāžu 
pretestība pret pārmaiņām) vai nepilnības izstrādē (sk. 50. punktu).
30 Apsvērumi 
53 
Tehniskās palīdzības projektus izstrādāja vienlaikus ar galveno nozares budžeta 
atbalsta programmu, lai palīdzētu administrācijai īstenot reformas programmu, 
par kuru bija panākta vienošanās. Tomēr divos gadījumos ( BS5 un BS6) bija kavē -
jumi tehniskās palīdzības projektu līgumu slēgšanā, un attiecībā uz BS7 nebija 
tehniskās palīdzības, kas tieši saistīta ar programmas pasākumu īstenošanu.
54 
Vairākos gadījumos programmu ietekme bija būtiski ierobežota prasīto refor -
mu lēnās virzības dēļ. Piemēram, attiecībā uz BS5 (2007. gada lēmums) viens no 
paredzētajiem programmas svarīgajiem rezultātiem bija gada budžeta reforma. 
Bija paredzēts, ka pēc tiesību akta sagatavošanas šī reforma ievērojami pavirzīsies 
uz priekšu. Tomēr tā pieņemšana Parlamentā joprojām tiek izskatīta, un pēc šā 
likuma pieņemšanas ir vajadzīgi vēl pieci gadi, lai šo reformu īstenotu pilnībā.
Ar projektiem tika risināti svarīgi jautājumi, bet bija trūkumi 
izstrādē un kavējumi
Daži trūkumi izstrādē apgrūtināja projektu rezultātu novērtēšanu
55 
Pusei projektu mūsu izlasē35 bija viens vai vairāki turpmāk norādītie trūkumi, kas 
saistīti ar izstrādi (sk. piemērus 4. izcēlumā ):
a) trūka atbilstīgu, konkrētu un izmērāmu projekta mērķu;
b) trūka rādītāju, un tas neļāva pienācīgi mērīt darbības rezultātus, uzraudzīt 
pasākumus un veikt savlaicīgas koriģējošas darbības;
c) trūka atsauces rādītāju, un tas ierobežoja situācijas salīdzinājumu pirms un 
pēc darbības.35 Konkrēti, 7., 8., 10., 11., 12., 
13. un 14. projekts (PJ).
31 Apsvērumi 
56 
Četros no četrpadsmit izskatītajiem projektiem36 līgumos nebija iekļauti daži sva -
rīgi elementi (sk.  5. izcēlumu ) un budžetu detalizācijas līmenis nebija pietiekams, 
lai pienācīgi novērtētu izmaksu pamatotību un tādējādi atvieglotu lietderības 
novērtējumu.36 Konkrēti, 6., 7., 8. un 
10. projekts (PJ).4. izcēlums 5. izcēlumsIzstrādes trūkumu gadījumi izskatītajos projektos
a) PJ12 bija tehniskās palīdzības projekts, kura mērķis bija stiprināt Augstākā profesionālā advokātu institūta 
institucionālās spējas. Tas bija neskaidrs formulējums konkrētam mērķim, kura sasniegšana būtu jāizvērtē 
vēlākā posmā. Līgumā bija noteikti rādītāji, piemēram, cilvēktiesību pārkāpumu skaits un civillietu un kri -
mināllietu vidējais ilgums. Tomēr šie rādītāji bija tikai nelielā mērā un netieši saistīti ar projektu un nebija 
piemērotākie kritēriji, lai izvērtētu to, vai ir sasniegts projekta mērķis.
b) Projekts PJ14 bija izstrādāts, lai atbalstītu pāreju uz demokrātiju Tunisijā. Tā mērķis bija ieviest paraug -
praksi, stiprināt Parlamenta deputātu spējas un uzlabot Parlamenta administratīvās spējas. Lai gan līgumā 
bija aprakstīti galvenie pasākumi, nebija noteikti rādītāji, kas ļautu mērīt darbības rezultātus un novērtēt 
projekta pievienoto vērtību.
c) PJ13 temats bija atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai Tunisijā. Mērķis un rādītāji bija neskaidri un tika pār -
vērsti vairākos pasākumos, nevis konkrētos rādītājos. Turklāt, tā kā nebija rādītāju, kas atspoguļo situā -
ciju pilsoniskās sabiedrības jomā pirms un pēc darbības, projekta pievienotās vērtības novērtēšana bija 
apgrūtināta.
Piemērs par projektu, kura līgumā iekļauti nepietiekami noteikumi
Attiecībā uz PJ10 līgums bija parakstīts, pamatojoties uz ļoti vispārīgu aprakstu un būvdarbu sākotnējām 
aplēsēm. Nabeulas tiesas nozīmīgi būvdarbi bija viens no projekta nodevumiem. Sākotnēji procedūras (priek -
šizpēte, izstrāde, tehniskā izpēte, izpildes dokumentācija, specifikācijas un konkursa dokumentācija) attiecās 
uz visas tiesas atjaunošanu. Tomēr saņēmējs izpildīja tikai vienu no konkursa trim daļām, jo projekta budžets 
nebija pietiekams, lai finansētu visas trīs daļas. Pārējās divas daļas (aptuveni 30 % no kopējā budžeta) Tunisijas 
iestādēm ir jāizpilda vēlāk. Šajā gadījumā tas, ka līgumā nebija sīki aprakstīta darbības joma, neļāva pienācīgi 
novērtēt projekta lietderību un efektivitāti.
32 Apsvērumi 
57 
Attiecībā uz diviem projektiem, par kuriem ar starpnieku bija noslēgts līgums37, 
Komisija apņēmās šim starpniekam samaksāt aptuveni 1,2  miljonus  EUR admi -
nistratīvajās maksās. Plānošanas dokumentos nebija iekļauta analīze par pievie -
noto vērtību, ko sniedz starpnieka izmantošana, nevis līguma tieša slēgšana ar 
galasaņēmēju38.
Ievērojami kavējumi projektu īstenošanā
58 
Projektu īstenošanas periods tika ievērojami pagarināts desmit projektos no četr -
padsmit izlasē iekļautajiem projektiem (sk.  4. tabulu ). Sešos gadījumos39 īstenoša -
nas periods tika pagarināts par vairāk nekā 50 % no īstenošanas perioda, par kuru 
bija panākta vienošanās. Kavējumi saistībā ar īstenošanu lielā mērā radās tāpēc, 
ka konkrētu rezultātu sasniegšanai vajadzīgais laiks sākotnēji bija novērtēts par 
zemu. Lielākajā daļā gadījumu termiņu pagarinājumi izraisa atsevišķu izmaksu 
kategoriju pieaugumu, piemēram, personāla izmaksu pieaugumu, kas jāfinansē 
no Komisijas fiksētā ieguldījuma40. Tādējādi projekta pamatdarbības finansēšanai 
būs pieejamas mazākas summas. Tā kā šie līgumi tika parakstīti pēc 2011. gada, 
Komisija apzinājās sarežģīto situāciju valstī, tomēr tā attiecīgi nepielāgoja projek -
tu laika grafiku un mērogu.37 Mērķis projektiem PJ7 un PJ8, 
kuru kumulatīvais budžets bija 
41 miljons EUR, bija samazināt 
sociālo nevienlīdzību un 
reģionālās atšķirības pilsētu un 
piepilsētu teritorijās, veicot 
infrastruktūras būvdarbus, kas 
uzlaboja dzīves kvalitāti, 
darbavietu izveidi un piekļuvi 
mikrofinansējumam.
38 Kā EIB ir darījusi tās pašas 
darbības kontekstā.
39 Konkrēti, 1., 2., 6., 8., 12. un 
14. projekts (PJ).
40 Eiropas Revīzijas palāta, īpašais 
ziņojums Nr. 3/2011 “Ar 
Apvienoto Nāciju 
Organizācijas starpniecību 
ieguldīto ES līdzekļu 
izlietojuma produktivitāte un 
efektivitāte konfliktu skartajās 
valstīs” ( http://eca.europa.eu ).
Projektu īstenošanas periodu pagarinājumi
(mēneši)
Projekts Līguma gadsSākotnējais 
termiņšTermiņšTermiņa pagarinājums1. grozījums 2. grozījums
PJ1 2011 23 46 52,5 29,5
PJ2 2011 23 46 23
PJ3 2012 8 0
PJ4 2012 8 0
PJ5 2015 60 Sākotnējais līguma termiņš joprojām spēkā
PJ6 2012 36 56 20
PJ7 2012 48 0
PJ8 2013 42 69 27
PJ9 2013 36 48 12
PJ10 2013 43 53 10
PJ11 2011 30 34 4
PJ12 2011 18 24,5 34,5 16,5
PJ13 2013 36 42 6
PJ14 2012 32 39 51 19
Avots:  CRIS  datubāze.4. tabula
33 Apsvērumi 
59 
Trijos no pārbaudītajiem projektiem41 mēs konstatējām, ka revīzijas laikā apzināto 
sasniegto rezultātu ietekme un ilgtspēja nebija nodrošināta ar pienācīgu izejas 
stratēģiju. Šādos gadījumos projekti galvenokārt radīja pagaidu darbvietas, bet ir 
vajadzīgi papildu līdzekļi un politikas pasākumi, lai nodrošinātu to turpinājumu. 
Tā kā Tunisijas partnerim nebija pietiekami daudz līdzekļu un spēju uzturēt pro -
jektu izveidoto infrastruktūru, ilgtspēja būs atkarīga no līdzekļu devēju turpmāka 
atbalsta pieejamības.
60 
Četru projektu42 ietekmi būtiski ierobežoja nepieciešamo reformu lēnā gaita. 
Piemēram, 2012. gadā tika iztērēti apmēram 2,5 miljoni EUR, lai Tunisijas iestādēm 
piegādātu īpašu aprīkojumu, ar kuru pārbauda elektronisko produktu atbilstību 
ES noteikumiem. Tomēr minētais aprīkojums ir izmantots ierobežoti, jo Tunisija 
vēl nav pieņēmusi attiecīgos ES standartus, kā noteikts nolīgumā par atbilstības 
novērtēšanu un rūpniecisko izstrādājumu pieņemamību.
61 
Kaut arī divi faktori, proti, trūkumi projektu izstrādē un lēna projektu īstenošana, 
kavēja projektu novērtējumu, kopumā ar projektiem tika risinātas valsts reālās 
vajadzības un veicināta nozīmīga virzība svarīgās jomās. Piemēram, projekti, ar 
kuriem atbalstīja mazos un vidējos rūpniecības uzņēmumus, sniedza noderīgu 
atbalstu 700 uzņēmumiem. Divi citi projekti deva nozīmīgu ieguldījumu pilsētu 
nabadzīgo rajonu atjaunošanā, un projekts, kas attiecās uz Parlamentu, uzlaboja 
tā infrastruktūru un stiprināja sadarbību ar Eiropas Parlamentu.41 Konkrēti, 6., 7. un 8. projekts 
(PJ).
42 Konkrēti, 3., 4., 11. un 
12. projekts (PJ).
34
 Secinājumi un ieteikumi
62 
ES finansējums deva ievērojamu ieguldījumu pārejā uz demokrātiju un ekono -
misko stabilitāti Tunisijā. Mēs secinām, ka laikposmā pēc 2011. gada revolūcijas 
ES līdzekļi kopumā ir izlietota labi. Papildu līdzekļi tika darīti pieejami, lai risinātu 
jaunās problēmas, un Komisija cieši sadarbojās ar citiem līdzekļu devējiem, lai 
organizētu līdzekļu virzīšanu attiecīgām vajadzībām. Tomēr tika konstatētas vai -
rākas nepilnības ES palīdzības pārvaldībā.
63 
Lai gan ir panākta virzība, tā ir bijusi lēna, galvenokārt vairāku faktoru dēļ, starp 
tiem ir daudzas valdības maiņas un vispārēja valsts attīstības plāna trūkums. Tas, 
ka Tunisijas iestādēm šāda plāna nav, ievērojami sarežģīja Komisijas palīdzības 
mērķtiecīgu virzīšanu (sk. 23. punktu).
64 
Kopumā Komisijas pieeja bija ļoti vērienīga, jo ar to mēģināja risināt pārāk daudz 
prioritāšu. Tika risināts plašs jautājumu loks un veiktas daudzas darbības, izman -
tojot budžeta atbalstu, projektus un MFP aizdevumu, un tas ir pretrunā pašas 
Komisijas politikai, kas paredz koncentrēt palīdzību uz nelielu skaitu svarīgāko 
jomu un darbību (sk. 24.–25. punktu).
65 
Koordinācija ar citiem līdzekļu devējiem bija laba plašā darbības spektrā, kaut arī 
netika sasniegta kopīga plānošana ar dalībvalstīm (sk. 26.–28. punktu).
1. ieteikums. Stiprināt plānošanu un mērķtiecīgāk virzīt 
ES palīdzību
EĀDD un Komisijai
a) jāizmanto politiskais un nozaru dialogs, lai nodrošinātu, ka Tunisijas iestādes 
pieņem visaptverošu valsts attīstības plānu;
b) nākamajā plānošanas periodā jāizstrādā ierobežots skaits konkrētu prioritāšu 
un jāsamazina darbību skaits, lai ES palīdzība būtu koncentrētāka un palieli -
nātos tās iespējamā ietekme;
c) jānodrošina, ka tiek panākta kopīga plānošana ar dalībvalstīm, lai uzlabotu 
atbalsta mērķtiecīgu virzīšanu un koordināciju.
35 Secinājumi un ieteikumi 
66 
Atbalsts tika piešķirts, izmantojot vairākus atbalsta sniegšanas veidus, tostarp 
vispārējo budžeta atbalstu (valsts veidošanas līgumi), nozaru budžeta atbalstu 
(nozares reformas līgumi), MFP aizdevumu un projektus. Tunisija arī guva ievēro -
jamu labumu no “vairāk par vairāk” iniciatīvas, ar kuru tika ievērojami palielināti 
līdzekļi, kuri bija pieejami vispārējā budžeta atbalstam (sk. 30. un 31. punktu).
67 
Vispārējā budžeta atbalstu sniedza ar PAR  programmu starpniecību, kuras pirma -
jos gados ievērojami finansēja arī ar Pasaules Bankas un Starptautiskā Valūtas fon -
da aizdevumiem. Šis atbalsta veids palīdzēja valdībai veidot reformas programmu 
un saskaņā ar valsts veidošanas līgumu klasifikāciju pieļāva lielāku elastību nekā 
tradicionālā budžeta atbalsta gadījumā. Tomēr tas ir paredzēts kā īstermiņa 
pieeja no viena līdz diviem gadiem, nevis kā ilgtermiņa risinājums (sk. 32. un 
33. punktu).
68 
Kad tika parakstīti budžeta atbalsta programmu finansēšanas nolīgumi, daži tajos 
minētie nosacījumi jau bija izpildīti vai tika izpildīti neilgi pēc tam. Tas ievērojami 
samazināja atbalsta stimulējošo elementu. Daudzo finansēšanas nolīgumos pra -
sīto pasākumu īstenošana tika izvērtēta kopumā, un tā rezultātā maksājumi tika 
veikti, pat ja daži svarīgi pasākumi nebija veikti (sk. 34.–39. punktu).
69 
Par “vairāk par vairāk” līdzekļu piešķiršanu lēma ļoti vēlā posmā, un tas apgrūti -
nāja šīs palīdzības labākās izmantošanas plānošanu. Attiecībā uz papildu ietekmi, 
kuru bija paredzēts sasniegt ar nozīmīgiem “vairāk par vairāk” līdzekļu pārskaitī -
jumiem, tika konstatēts, ka tā nebija skaidri redzama (sk. 36. punktu).
70 
PEFA  sniedz starptautiski atzītu un visaptverošu novērtējumu par valsts publisko 
finanšu pārvaldību. Saskaņā ar Komisijas Budžeta atbalsta pamatnostādnēm šis 
novērtējums jāveic ik pēc četriem gadiem. Ņemot vērā lielās summas, kas samak -
sātas budžeta atbalsta veidā, un PEFA  kā uzraudzības un plānošanas instrumenta 
svarīgumu, nav apmierinoši, ka PEFA  novērtējums nav veikts kopš 2010. gada. 
Tādējādi ir paredzēts, ka jaunais PEFA  novērtējums tiks pabeigts 2017. gada martā 
(sk. 40.–42. punktu).
36 Secinājumi un ieteikumi 
2. ieteikums. Stiprināt ES budžeta atbalsta programmu 
īstenošanu
Komisijai
a) turpmākajām budžeta atbalsta programmām jāsamazina prasīto pasākumu 
skaits, lai izpildītu nosacījumus budžeta atbalsta saņemšanai, un jānodrošina, 
ka šie pasākumi ir nozīmīgi. Lai dotu stimulu Tunisijas iestādēm panākt ievē -
rojamu progresu reformu izpildē, Komisijai jāpanāk, ka izmaksu nosacījums ir 
individuālu pasākumu sekmīga īstenošana un rezultatīvo rādītāju sasniegša -
na, nevis vispārējā virzība;
b) jācenšas nodrošināt, ka vismaz ik pēc četriem gadiem tiek veikts PEFA  novēr -
tējums, ņemot vērā, ka tas ir svarīgs plānošanas un uzraudzības instruments.
71 
Pagāja gandrīz divi gadi, kamēr tika sagatavots MFP aizdevums 300 miljonu EUR 
apmērā, kas bija steidzami nepieciešams Tunisijas iestādēm. Lai gan daži kavē -
šanās elementi nebija ES līmenī, tomēr apstrādei ES iestāžu līmenī bija vajadzīgi 
vairāk nekā 11 mēneši (sk. 45.–47. punktu).
3. ieteikums. Izvirzīt priekšlikumus MFP apstiprināšanas 
procesa paātrināšanai
Komisijai kopā ar likumdevējiem jāizskata pieejamās iespējas, lai paātrinātu 
turpmāko makrofinansiālās palīdzības programmu apstiprināšanas procedūras, jo 
īpaši attiecībā uz ārkārtas finansējumu.
72 
Nozaru budžeta atbalsts tika izmaksāts daudz mazākā mērogā nekā vispārējā bu -
džeta atbalsts. Divām no trim pārbaudītajām programmām nebija skaidri konsta -
tējama uzticama nozares stratēģija. Programmu ietekmi apgrūtināja kavējumi un 
kopumā lēnais progress vajadzīgo reformu īstenošanā (sk. 48.–54. punktu).
37 Secinājumi un ieteikumi 
73 
Tika īstenoti daži nozīmīgi projekti, bet bija daudzi kavējumi. Skaidru mērķu un 
rādītāju trūkuma dēļ daudzu projektu panākumus bija grūti novērtēt. Daudzos 
gadījumos projekti bija pārāk vērienīgi un to laika grafiks – pārāk optimistisks. Tā 
rezultātā palielinājās pieskaitāmās izmaksas (sk. 55.–61. punktu).
4. ieteikums. Uzlabot projektu plānošanu
Plānojot turpmākos projektus Tunisijā, Komisijai jānosaka skaidri mērķi un rādītā -
ji, kuri ir reāli attiecīgā projekta konkrētajos apstākļos.
Šo ziņojumu 2017. gada 14. februāra sēdē Luksemburgā pieņēma III apakšpalāta, 
kuru vada Revīzijas palātas loceklis Karel PINXTEN .
 Revīzijas palātas vārdā —
 priekšsēdētājs
 Klaus-Heiner LEHNE
38
 Pielikumi
Budžeta atbalsta programmu un makrofinansiālās palīdzības saraksts
 (EUR) 
Nr. Lēmuma Nr.Lēmuma 
gadsVeids NosaukumsPiešķirtā 
summaLīguma 
summaSamaksātā 
summa
MFP — 2013 MFP MFP 300 000 000 300 000 000 200 000 000
BS1 23143  un 23279 2011 BSP(Programme d’Appui à la relance  un 
Atbalsts partnerībai, reformām un iekļau -
jošai izaugsmei – SPRING (1. PAR)100 000 000 99 424 813 99 424 813
BS2 24074 2012 BSPAtveseļošanas atbalsta programma ( Prog -
ramme d’Appui à la Relance ) (2. PAR) 68 000 000 67 339 484 65 415 314
BS3 24469 2013 BSPTrešā atveseļošanas atbalsta programma 
(Troisième Programme d’Appui à la Relance ) 
(3. PAR)110 000 000 110 000 000 110 000 000 
BS4 37533 2014 BSPAtveseļošanas atbalsta programma ( Prog -
ramme d’Appui à la Relance ) (4. PAR)100 000 000 99 546 000 75 000 000 
BS5 19508 2007 BSPProgramme d’Appui à la Gestion Budgétaire 
par Objectifs  (Budžeta pārvaldības atbalsta 
programma atbilstoši mērķiem)30 000 000 29 267 989 29 267 989
BS6 21889 2010 BSPProgramme d’appui aux politiques publiqu -
es de gestion des ressources en eau pour le 
développement rural et agricole57 000 000 56 067 853  24 623 541
BS7 18438 (2013) BSPTunisie - PRAL - ex-Programme d’appui à la 
compétivité (PAC I)41 000 000 40 357 374  40 357 374I pielikums
39 Pielikumi 
Projektu saraksts
 (EUR) 
Numurs Lēmuma Nr. Līguma gads ProjektsLīguma 
summaSamaksātā 
summa 
PJ1 20216 2011Mobilisation d’expertise court terme au profit des PME indus -
trielles et des institutions tunisennes - Coaching technique et non 
technique4 328 400 4 092 200
PJ2 20216 2011Mobilisation d’expertise court terme au profit des PME Industriel -
les et des institutions d’appui - Qualité6 170 540 5 575 780
PJ3 20216 2012Acquisition et installation d'une chambre semi anechoîque pour 
essais de comptabilité electromagnétiques de dix metres avec 
cages annexes1 179 590 1 179 590
PJ4 20216 2012Acquisistion et mise en place d’un laboratoire pour des essais de 
compatbilité Electromagnétiques1 260 000 1 260 000
PJ5 22772 2015Programme on Small Business Support in the services sector of 
Tunisia10 000 000 1 982 210
PJ6 23202 2012Projet de création d’emplois et accompagnement à la réinsertion 
en complétant les dispositifs de l’Etat en Tunisie6 476 777 5 850 000
PJ7 23202 2012 Financement de la mise à niveau de quartiers populaires 8 000 000 7 900 000
PJ8 24409 2013Financement de la mise à niveau de quartiers populaires en 
Tunisie32 900 000 22 000 000
PJ9 23556 2013Soutien à l'amélioration du système de justice des enfants en 
Tunisie1 800 000 1 710 000
PJ10 23557 2013Réhabilitation selon les standards internationaux de Tribunaux 
et établissements pénitentiaires avec une dotation de matériel 
informatique12 848 749 12 206 312
PJ11 19073 2011 Renforcement des capacités institutionnelles en Tunise 1 461 000 1 314 652
PJ12 19073 2011Assistance Technique pour le renforcement des capacités institu -
tionelles de l’Institut Supérieur de la Profession d’Avocats629 965 503 972
PJ13 23558 2013 Programe d’Appui à la Société Civile en Tunise 3 399 228 2 604 875
PJ14 23569 2012 Appui au processus constitutionnel et parlementaire en Tunisie 1 809 778 1 364 907II pielikums
40 Komisijas un EĀDD atbildes
Kopsavilkums
III
Komisija un EĀDD piekrīt ātrās reaģēšanas novērtējumam, bet vēlētos uzsvērt, ka rīcība bija nepieciešama daudzās 
jomās, jo Tunisijas valdība pēc revolūcijas saskārās ar daudzām sociālekonomiskām vajadzībām / steidzami risinā -
mām problēmām. Šajā saistībā ES tika aicināta palīdzēt Tunisijai reaģēt uz šīm vajadzībām, kas bija vienlīdz saistītas 
gan ar politisko uzticamību, gan darbības nepieciešamību. Šajā periodā gūtie rezultāti ir labi — ES palīdzība būtiski 
veicināja valsts ekonomisko un politisko stabilitāti pēc revolūcijas, jo īpaši atbalstot svarīgas sociālekonomiskas un 
politiskas reformas.
Tādēļ Komisija uzskata, ka palīdzība nebija vājināta, bet tika sniegta atbilstoši lielajam skaitam steidzamo reformu, 
kas Tunisijā neizbēgami bija nepieciešamas pēcrevolūcijas periodā.
Turklāt jāuzsver, ka visi kopš 2014. gada pieņemtie projekti ir bijuši saistīti ar kādu no 2014.–2016. gada vienotā atbal -
sta shēmas ( SSF) trīs galvenajām jomām (sociālekonomiskas reformas iekļaujošas izaugsmes veicināšanai, demokrā -
tijas pamatelementi un ilgtspējīga reģionālā un vietējā attīstība).
Komisija atzīst, ka Tunisijas iestādes varēja saskarties ar grūtībām visas sniegtās palīdzības pārvaldīšanā un ka tas 
saistīts ar pēcrevolūcijas situāciju un biežajām valdību maiņām un pārmaiņām valsts pārvaldē. Tomēr jānorāda arī, 
ka ES projektu līdzekļu apguves rādītājs ir augstāks nekā citu līdzekļu devēju pasākumos.
Kopīgās plānošanas process ir uz laiku apturēts saistībā ar valdības kavēšanos jauna piecu gadu attīstības plāna 
izstrādē un pieņemšanā. Tādējādi ES varēs labāk saskaņot plānošanu ar plānā noteiktajām prioritātēm, lai uzlabotu 
darba sadalīšanu starp līdzekļu devējiem, tostarp dalībvalstīm.
Līdztekus EĀDD un Kaimiņattiecību politikas un paplašināšanās sarunu ĢD 2016. gada oktobrī īstenotajai plānoša -
nas vizītei notika ar kopīgo plānošanu saistīta vizīte. Pašreiz konsultants veic koordināciju ar visām dalībvalstīm, un 
kopīgā plānošana, visticamāk, atsāksies 2017. gadā.
ES makrofinansiālā palīdzība (MFP) nodrošina maksājumu bilances atbalstu, lai reaģētu uz Tunisijas neatliekamo 
vajadzību pēc ārējā finansējuma, un tādējādi ES atbalsta finansiālās palīdzības programmu, par ko tā vienojusies ar 
SVF. Tādējādi Tunisijai tiek nodrošināta iespēja nepieciešamo ekonomikas pārveidi padarīt mazāk krasu un strauju, 
lai palīdzētu atjaunot valsts ekonomikas ilgtspēju. MFP nosacījumos tāpēc ir minētas vairākas prioritātes dažādās 
savstarpēji saistītās strukturālo reformu jomās. Šādi tiek ievērota visaptveroša pieeja, lai atbalstītu ekonomikas pār -
veides programmu.
Komisija uzskata, ka tās palīdzība Tunisijai, tostarp MFP , ir bijusi vērsta uz ierobežotu skaitu jomu. Turklāt vairākās 
atbalsta jomās (piemēram, statistika, publisko finanšu pārvaldība un Revīzijas palātas laba pārvaldība) liela nozīme 
bija ciešai koordinācijai ar citiem līdzekļu devējiem un dažādiem Komisijas dienestiem ar mērķi palielināt MFP 
papildu ietekmi uz svarīgu reformu pilnīgu īstenošanu.
Komisijas un EĀDD atbildes 41
V
Politiskas nestabilitātes apstākļos bija ļoti svarīgi atrast pareizo līdzsvaru starp ātras ietekmes pasākumiem un ilgter -
miņa procesiem, izmantojot Komisijas budžeta atbalsta politikas rīkus. Izmantotais instruments — valsts veidošanas 
līgums — ir elastīgāks budžeta atbalsta veids, kas īpaši paredzēts nestabilām/pēckrīzes situācijām. Tunisijā izman -
tojot šo elastīgāko atbalsta veidu, Komisija tomēr stingri vērtēja izmaksas nosacījumus katrā no četrām budžeta 
atbalsta programmām. Turklāt tas, ka situācija ir stabilizējusies un Tunisija ir panākusi progresu, liecina, ka plānotie 
un īstenotie pasākumi ir bijuši sekmīgi. Izvērstāka analīze par šo tematu ir izklāstīta turpmāk (sākot no 30. punkta).
Komisija apliecina, ka pašreiz notiekošais publisko izdevumu un finansiālās pārskatatbildības ( PEFA ) novērtējums 
patiešām sākts 2014. gadā, proti, četrus gadus pēc iepriekšējā PEFA  novērtējuma. Pašreizējais PEFA  novērtējums aiz -
kavējās tādu iemeslu dēļ, kurus Komisija nevar ietekmēt un kuri saistīti galvenokārt ar metodiskajiem jautājumiem 
un to sekām. Jāuzsver, ka 2015. gadā ir pārskatīta jauna PEFA  novērtējuma metodika. Jaunais PEFA  ziņojums par 
Tunisiju tiks drīzumā pabeigts.
VI
Komisija uzsver, ka reformu programmu ne vienmēr ir iespējams ietvert vienā visaptverošā un saskaņotā politikas 
vai stratēģijas dokumentā. Šādos gadījumos analīzes pamatā ir dažādi pasākumi un reformu process, ko īsteno val -
dība, lai nostiprinātu sistēmu.
Saistībā ar minēto nozaru budžeta atbalstu Komisija novērtējumā atzina, ka nozaru politika ir pilnīga, atbilstoša un 
uzticama. Šie nozaru budžeta atbalsta pasākumi bija pieņemti pirms revolūcijas; vēlāk programmas pielāgoja jauna -
jai situācijai, lai nodrošinātu pasākumu atbalstīto rezultātu stabilitāti.
Komisija uzskata, ka MFP aizdevumu novēlotās izmaksas iemesls bija nevis lēna palīdzības īstenošana, bet gan 
vairāku faktoru kopums. Pagāja vairāk nekā pieci mēneši, līdz Parlaments un Padome parastās likumdošanas pro -
cedūras ietvaros pieņēma Komisijas priekšlikumu. Turklāt Tunisijas iestādēm vajadzēja vairāk nekā sešus mēnešus, 
lai ratificētu ES un Tunisijas saprašanās memorandu, kurā bija ietverti MFP nosacījumi. Otrā izmaksa tika novēlota 
tāpēc, ka Tunisijas puse nebija laikus izpildījusi visus nosacījumus.
Ievads
09
Komisija uzskata, ka ir svarīgi norādīt, ka 2014. gada aprīlī, kad tika pieņemts MFP pirmais pasākums EUR 300 mil -
jonu vērtībā, tas bija lielākais MFP apjoms, kāds jebkad piešķirts valstij dienvidu kaimiņreģionā; savukārt 2016. gada 
februārī Komisija ierosināja jaunu MFP pasākumu EUR 500 miljonu apmērā, kas arī paredzēts Tunisijai un ko pieņēma 
2016. gada jūlijā. Šā otrā MFP pasākuma mērķis ir turpināt atbalstu ekonomikas pārveidei, jo īpaši pēc 2015. gadā 
notikušajiem teroristu uzbrukumiem un ņemot vērā to negatīvo ietekmi uz ekonomisko aktivitāti.
Komisijas un EĀDD atbildes 42
Apsvērumi
20
Komisija uzsver, ka PAR  1 bija daudznozaru budžeta pasākums, bet PAR  2–PAR  5 ir valsts veidošanas līgumu 
pasākumi.
22
Komisija norāda, ka vienmēr, kad bijusi nepieciešama tās rīcība, tā sarežģītā politiskajā un drošības situācijā ir rīko -
jusies bez kavēšanās. Komisija arī uzsver, ka drošības sektora reformu programmas rīcības dokuments tika tehniski 
pabeigts 2015. gada 18. jūnijā (kvalitātes atbalsta grupas sanāksmē) — pirms 2015. gada jūnija teroristu uzbrukuma. 
Šajā periodā — pirms drošības sektora reformu programmas sagatavošanas vai vienlaikus ar to — ir ieviesti arī vai -
rāki citi pasākumi drošības jomā (reģionāli projekti, projekti, kas finansēti no stabilitātes instrumenta, Stabilitātes un 
miera veicināšanas instrumenta utt.).
23
Komisija norāda, ka pirmajos gados pēc revolūcijas koordinācija starp līdzekļu devējiem tika veikta, pamatojoties 
uz Tunisijas iestāžu sagatavotu ekonomikas atveseļošanas plānu un valdības vēstulēm par attīstību. Atbilstoši šiem 
dokumentiem tika izstrādātas vairākas līdzekļu devēju finansiālā atbalsta paketes tā saukto atveseļošanas atbalsta 
programmu ( Programmes d’Appui à la Relance  — PAR ) ietvaros, un dažās no tām pat tika izmantota kopīgas politikas 
matrica. Vēlāk koordināciju starp līdzekļu devējiem, tostarp ES, kas nodrošināja budžeta atbalstu un MFP pasāku -
mus, atviegloja SVF un Tunisijas iestāžu nolīgums par visaptverošu makroekonomiskās pārveides un strukturālo 
reformu programmu.
24
Komisija vēlas uzsvērt, ka līdzekļi netika sadalīti pārāk daudzām jomām un palīdzība bija pietiekami mērķtiecīga.
ES palīdzība patiešām tika sniegta daudzās jomās, taču sākotnēji tas bija nepieciešams, lai reaģētu uz plašajām grū -
tībām un vajadzībām, ar ko Tunisija saskārās pēcrevolūcijas periodā. Tas bija nepieciešams arī tāpēc, lai reaģētu uz 
konkrētiem palīdzības lūgumiem no Tunisijas iestādēm laikā, kad valdībai bija ļoti vajadzīgs starptautiskais atbalsts. 
Laikā no 2011. gada līdz 2013. gadam tika pieņemti steidzami pasākumi, kas bija orientēti uz pamatpakalpojumiem, 
atbalstu pārejai uz demokrātiju un sociālekonomisko reformu procesa papildināšanu.
Tomēr, tiklīdz situācija kļuva arvien stabilāka (aptuveni no 2014. gada), ES centās ievirzīt savu palīdzību konkrētākā 
gultnē. Šie centieni tika realizēti 2014.–2016. gada vienotā atbalsta shēmā, kurā tika noteiktas trīs darbības jomas 
(sociālekonomiskas reformas iekļaujošas izaugsmes veicināšanai, demokrātijas pamatelementi un ilgtspējīga reģio -
nālā un vietējā attīstība), lai sniegtā palīdzība būtu mērķtiecīga. Šīs trīs jomas tika sistemātiski ņemtas vērā, plānojot 
ikgadējās rīcības programmas Tunisijai.
Komisijas un EĀDD atbildes 43
25
Komisija un EĀDD uzsver, ka to lēmumi neizraisīja finansējuma izkliedēšanu un pārvaldīšanas grūtības. Kavēšanās 
un pārvaldīšanas grūtības bija tieši un galvenokārt saistītas ar ārējiem faktoriem (t. i., politisko nestabilitāti, smagu 
ekonomisko situāciju valstī).
Komisija uzsver, ka MFP nosacījumos ir minēts ierobežots skaits prioritāšu vairākās savstarpēji saistītās struktu -
rālo reformu jomās. Šādi tiek ievērota visaptveroša pieeja, lai atbalstītu ekonomikas pārveides programmu. Tā nav 
uzskatāma par novirzīšanos no Komisijas politikas, saskaņā ar kuru palīdzība jākoncentrē nedaudzās jomās. Turklāt 
vairākās atbalsta jomās (piemēram, statistika, publisko finanšu pārvaldība un Revīzijas palātas laba pārvaldība), lai 
svarīgas reformas tiktu pilnībā īstenotas, liela nozīme bija ciešai koordinācijai ar citiem līdzekļu devējiem un dažā -
diem Komisijas dienestiem.
26
Komisija uzsver, ka ES darbība bija labi koordinēta ar dalībvalstīm un galvenajiem starptautiskajiem līdzekļu devē -
jiem, tomēr kopīga plānošana ar dalībvalstīm netika īstenota, jo valsts attīstības plāns tika pieņemts ar novēlošanos. 
Koordinācija un aktīva saziņa ar dalībvalstīm bija regulāra un konstruktīva.
28
Kopīgās plānošanas process ir uz laiku apturēts, lai plānošanu saskaņotu ar piecu gadu attīstības plānu un tādējādi 
uzlabotu darba sadalīšanu starp līdzekļu devējiem, tostarp dalībvalstīm.
Līdztekus EĀDD un Kaimiņattiecību politikas un paplašināšanās sarunu ĢD 2016. gada oktobrī īstenotajai plānoša -
nas vizītei notika ar kopīgo plānošanu saistīta vizīte. Pašreiz konsultants veic koordināciju ar visām dalībvalstīm, un 
kopīgā plānošana, visticamāk, atsāksies 2017. gadā.
29
Komisija ņem vērā, ka ES darbības ievērojami palīdzēja Tunisijai, bet ir konstatētas dažas nelielas nepilnības veidā, 
kādā Komisija īstenoja programmas.
Komisija vēlas atkārtoti uzsvērt, ka programma PAR  1 bija daudznozaru budžeta pasākums, bet PAR  2–PAR  5 ir valsts 
veidošanas līgumu pasākumi. Atbalsta veida atšķirības ietekmē programmu analīzi.
Komisijas un EĀDD atbildes 44
32
Komisija vēlas uzsvērt — lai gan PAR  3 un PAR  4 finansēja tikai ES, šīs programmas un tajās paredzētie pasākumi tika 
koordinēti ar citiem līdzekļu devējiem.
33
Komisija vēlas uzsvērt, ka pirmā atveseļošanas atbalsta programma ( Programme d’appui à la relance 1  — PAR  1) bija 
daudznozaru budžeta atbalsta programma, bet turpmākajiem PAR  pasākumiem kā atbalsta veids tika izmantots 
valsts veidošanas līgums, kas ir īpaši izstrādāts, lai ES varētu atbalstīt partnervalstis nestabilā/pēckrīzes situācijā.
Kā palīdzības veidu izmantojot valsts veidošanas līgumu, ir iespējams zināms elastīgums, kā noteikts 2011. gadā 
pieņemtajā politikā, tomēr tā īstenošanā Komisijas dienesti vienmēr ir ievērojuši stingrību. Tika izmantoti rezultatī -
vie rādītāji, kas noteikti ilgā un visaptverošā politikas dialoga procesā ar valsts iestādēm. Izmantojot šos rādītājus, 
pārskata periodā ir bijis iespējams virzīt svarīgus reformu procesus. Situācija, uz ko ES vajadzēja reaģēt, bija stei -
dzama, un valsts veidošanas līgumu īstenošanai izvēlēts īstermiņa formāts, taču šajā saistībā nav pamata domāt, ka 
izmaksas nosacījumi bijuši “elastīgi”.
Komisija uzsver, ka attiecīgajās budžeta atbalsta pamatnostādnēs ir paredzēta iespēja pagarināt valsts veidošanas 
līgumus, jo īpaši gadījumos, kad vēl nav iespējams pāriet uz citiem budžeta atbalsta instrumentiem.
Jāatceras, ka laikā, kad budžeta atbalsta pamatnostādnes par valsts veidošanas līgumiem tika pirmo reizi piemēro -
tas fundamentālas politiskās pārejas procesā esošā valstī ar vidējiem ienākumiem, kāda ir Tunisija, tās bija jaunas 
(2012. g.) un šis atbalsta veids nebija izmēģināts. Ņemot vērā šo Tunisijā gūto pieredzi, ko apstiprina arī citās valstīs 
īstenoti valsts veidošanas līgumi, Komisija ir nolēmusi pārskatīt pamatnostādnes attiecībā uz valsts veidošanas 
līgumu darbības laiku un iespēju pieņemt valsts veidošanas līgumus paralēli nozaru budžeta atbalsta pasākumiem. 
Budžeta atbalsta pamatnostādņu pārskatītajā versijā tiks atspoguļota šī gūtā pieredze.
34
Komisija norāda, ka atsevišķos gadījumos rādītāji/pasākumi atbilda nosacījumiem jau pirms finansēšanas nolīgumu 
parakstīšanas. Taču tas drīzāk liecina par to, ka Komisijas ilgais administratīvais process pirms finansēšanas lēmumu 
pieņemšanas neatbilst tādiem steidzamiem pasākumiem, kādus Komisija un citi līdzekļu devēji (Pasaules Banka 
un Āfrikas Attīstības banka) tolaik centās īstenot Tunisijā, lai risinātu īpaši nestabilu politisko un sociālekonomisko 
situāciju.
Vienojoties ar iestādēm, šie pasākumi patiešām tika oficiāli apstiprināti jau daudzus mēnešus pirms finansēšanas 
nolīguma parakstīšanas. Tomēr laikā no vienošanās par pasākumu līdz Komisijas finansēšanas lēmuma pieņemšanai 
valdība patiešām bija pieņēmusi/īstenojusi attiecīgos pasākumus. Šie panākumi gūti, pateicoties arī aktīvam politis -
kajam dialogam ar iestādēm, un tie nebūtu gūti tik lielā apmērā un tik neilgā laikā, ja netiktu veikti budžeta atbalsta 
pasākumi.
35
Finansēšanas lēmumā, par ko informētas dalībvalstis, un finansēšanas nolīgumā, kurš parakstīts ar Tunisijas valdību, 
bija skaidri norādīts, ka rezultatīvie rādītāji otrajai daļai tiks noteikti programmas otrajā gadā. Šāda kārtība nav pret -
runā pamatnostādnēm, un tā ir lietderīga nestabilās situācijās, kad ir grūti formulēt pilnvērtīgu programmu vairā -
kiem gadiem, kā tas bija Tunisijā 2011. gadā (pagaidu valdība un gaidāmas vēlēšanas).  
Komisijas un EĀDD atbildes 45
36
Komisija vērš uzmanību uz to, ka “vairāk par vairāk” līdzekļi tika oficiāli izziņoti tikai N+1 gada maijā vai jūnijā, tomēr 
Komisija un EĀDD diezgan agri gada sākumā (parasti līdz janvāra/februāra baigām) jau bija veikuši novērtējumu par 
situāciju dažādās reģiona valstīs un guvuši skaidru priekšstatu par to, kādu daudzumu “vairāk par vairāk” līdzekļu 
katra valsts saņems. Tādēļ sarunās par programmām un rādītāju modeli Komisijas grupa atstāja zināmu rīcības 
brīvību un ierēķināja vai nu papildu programmas, vai — dažos gadījumos — lielāku apjomu, nekā oficiāli pieejams 
sarunu sākumā.
37
Komisija uzsver, ka ES palīdzība tika sniegta, pamatojoties uz Tunisijas iestāžu lūgumiem, un ka vajadzības tika div -
pusēji apspriestas, apstiprinātas un izvērtētas. PAR  1–PAR  3 ietverto pasākumu lielais skaits vērtējams, ņemot vērā 
kopīgos budžeta atbalsta pasākumus, ko īstenoja trīs budžeta atbalsta aģentūras, nosakot finanšu saistības vairāk 
nekā miljarda dolāru apmērā katrā pasākumā.
Tādējādi, tā kā darbojās vairākas līdzekļu devējas aģentūras (kas nodrošināja mūsdienīgu kompetenci) un tā kā šie 
pasākumi bija ļoti apjomīgi, konkrēto pasākumu skaits faktiski ir tuvs šāda veida pasākumu standartam.
PAR  programmām tika pievērsta uzmanība augstā līmenī — notika regulāras ministru kabineta sanāksmes, kas vel -
tītas šo programmu īstenošanas izvērtēšanai (saistībā ar mazāka apjoma programmu tā nebūtu), un jāņem vērā, ka 
lielākā daļa šo pasākumu tika izpildīti.
38
Komisija uzskata, ka PAR  I–PAR  IV modeļu katra nosacījuma izvērtējums bija vienlīdz stingrs.
Komisija uzsver, ka atbilstoši 2011. gada paziņojumam “Turpmākā pieeja saistībā ar ES budžeta atbalstu trešajām 
valstīm” un saistītajiem Padomes 2012. gada secinājumiem arī turpmāk saistībā ar attiecināmības kritērijiem tiks 
piemērota dinamiska pieeja. Šāda pieeja bija jo īpaši piemērota, ņemot vērā nestabilo politisko situāciju attiecīgajā 
periodā, kā arī valsts veidošanas līguma izmantošanu, kas Tunisijā notika pirmo reizi.
Šāda pieeja atbilst budžeta atbalsta pamatnostādņu norādījumiem par valsts veidošanas līgumu pasākumiem. Šāds 
atbalsta veids ir noteikts 2012. gada budžeta atbalsta pamatnostādnēs, un to paredzēts izmantot krīzes, pēckrīzes 
un nestabilās situācijās. Tāpēc tas ir elastīgāks atbalsta veids. Neskatoties uz to, Komisija izvērtē izmaksas dokumen -
tāciju tikpat rūpīgi kā jebkuru citu budžeta atbalsta pasākumu.
Jāpiebilst, ka laika gaitā tika sasniegti gandrīz visi gaidītie rezultāti (izņemot dažus maznozīmīgus rezultātus). Tātad 
nekas neliecina, ka PAR  III un PAR  IV piešķirtā elastīguma rezultātā būtu sliktāki rezultāti vai mazāka ietekme vidējā 
termiņā.
39
Komisija norāda, ka dažu strukturālu ekonomikas reformu īstenošana joprojām ir lēna, vai arī to īstenošanā nepiecie -
šami uzlabojumi, savukārt reformas, kas saistītas ar pāreju uz demokrātiju, tikušas īstenotas apmierinošāk. Nebūtu 
bijis iespējams ieviest uz rezultātiem vērstus pasākumus vai rādītājus attiecībā uz valsts veidošanas līgumiem, kuru 
darbības laiks ir viens vai divi gadi, un tas ir norādīts arī budžeta atbalsta pamatnostādnēs, kurās paredzēts kā darbī -
bas rādītājus galvenokārt izmantot procesa rādītājus (99. lpp.).
Komisijas un EĀDD atbildes 46
Kā papildu pasākumi tika sniegta tehniskā palīdzība, un tādējādi tika nodrošināts atbalsts iestādēm tādu tiesību 
aktu / noteikumu (vai administratīvu procedūru) izstrādē un pieņemšanā, kas nepieciešami konkrēta likuma vai dek -
rēta īstenošanai praksē. Pateicoties politikas risinājumu kopumam, lielākā daļa ES noteikto pasākumu deva konkrē -
tus rezultātus.
Tāpat kā citos pēcrevolūcijas procesos fundamentālās politiskās un institucionālās pārmaiņas, kas pašreiz norisinās 
Tunisijā, rezultātus pilnībā sniegs tikai ilgākā laikā.
40
Komisija vēlas uzsvērt, ka, ņemot vērā strauji mainīgos apstākļus un pārslogoto un pastāvīgi mainīgo administratīvo 
un politisko situāciju (laikā no 2011. gada līdz 2015. gadam bija sešas valdības), būtu bijis ļoti sarežģīti šajā periodā 
veikt kvalitatīvu un objektīvu novērtējumu. Arī no novērtēšanas metodikas viedokļa būtu bijis pārāk agri vērtēt 
ietekmi.
Pēdējais pilnais budžeta atbalsta pasākumu novērtējums tika veikts 2010. gadā. Parasti šos novērtējumus veic par 
10 gadu periodu. Lai objektīvi novērtētu situāciju, ir jāatskatās atpakaļ.
Pašreiz Kaimiņattiecību politikas un paplašināšanās sarunu ĢD izstrādā novērtējumu par programmām, kas vērstas 
uz ekonomikas pārvaldību, tostarp par visām Tunisijā īstenotajām budžeta atbalsta programmām, izņemot BS 6.
Turklāt Komisija šajā periodā rūpīgi pārraudzīja iznākumus, sasniegumus un rezultātus un pilnvērtīgi izmantoja rīkus, 
lai izvērtētu konkrētu budžeta atbalsta pasākumu rezultātus, kā arī izmantoja dažādus novērtējumus, ko veikušas 
dažādas starptautiskās organizācijas.
41
Komisija vēlas uzsvērt, ka jaunais PEFA  novērtējums ir izstrādāts atbilstoši jaunajai PEFA  sekretariāta pieņemtajai 
metodikai un ka tā rezultātā ir radušies vairāki pretrunīgi secinājumi saistībā ar 2010. gada PEFA  novērtējumu, kā 
arī Tunisijas iestāžu kavēšanās ar novērtējuma apstiprināšanu. Šos kavējumus Komisija, Pasaules Banka un Āfrikas 
Attīstības banka nevar ietekmēt.
Tomēr Komisija apliecina, ka pašreiz gatavotais PEFA  novērtējums patiešām tika sākts 2014. gadā, proti, četrus gadus 
pēc iepriekšējā PEFA  novērtējuma veikšanas, un tādējādi ir ievērotas iekšējās budžeta atbalsta pamatnostādnes.
Papildus PEFA  novērtējumam kā sagatavošanās pasākumu pirms MFP atbalsta sniegšanas Komisija 2013. gada 
decembrī veica pilnu un visaptverošu darbības novērtējumu par Tunisijas Finanšu ministrijas un Centrālās bankas 
administratīvajām un finanšu sistēmām.
42
Komisija vēlas uzsvērt, ka PEFA  novērtējums ir noderīgs rīks, tomēr tā sagatavošana nav obligāts pienākums, turklāt 
tā veikšanai ir nepieciešama valsts iesaiste un pilnvērtīga sadarbība.
Kopš 2011. gada, lai gan nav ticis sagatavots jauns PEFA  novērtējums, Tunisijas (un tās partneru) rīcībā ir bijuši vairāk 
nekā desmit kvalitatīvi novērtējumi attiecībā uz valsts publisko finanšu pārvaldības sistēmu pārskata periodā. 
Novērtējumi tika veikti Komisijas programmu ietvaros, un tos izstrādāja neatkarīgas organizācijas, piemēram, SVF, 
ESAO un Open Budget Survey .
Komisijas un EĀDD atbildes 47
Šajos dažādajos novērtējumos tika sniegta padziļināta informācija par publisko finanšu pārvaldības dažādajiem 
aspektiem (budžeta izstrāde, budžeta izpilde, uzskaite, iepirkumi, iekšējās un ārējās pārbaudes, aktīvu pārvaldība, 
pārredzamība, reformu plāns utt.).
Lai gan PEFA  novērtējums 2014. gadā tika sākts ar novēlošanos, tā rezultāti ir gaidāmi 2017. gada sākumā, un tie tiks 
izmantoti, lai novērtētu valsts progresu publisko finanšu pārvaldības jomā.
43
Komisija vēlas uzsvērt, ka apstākļos, kādi valda Tunisijā kopš 2011. gada, un ņemot vērā būtiskās grūtības, kas valstij 
ir bijis jārisina (saistībā ar politiku, ekonomiku, sociālo nodrošinājumu), Tunisija šajā reģionā ir paraugs citiem. Pār -
ejas process ir ilgs un sarežģīts, un šai partnervalstij tajā arī turpmāk būs jāiegulda ievērojams darbs.
a)
Komisija uzskata, ka, neskatoties uz to, ka dažās jomās joprojām ir problēmas, salīdzinājumā ar situāciju 2011. gadā 
viennozīmīgi ir panākts pozitīvs un pastāvīgs progress. Šajā jomā īstenoto būtisko centienu labs piemērs ir Finanšu 
ministrijas atklātā budžeta tīmekļa vietne ( http://www.mizaniatouna.gov.tn ).
Neatkarīgos apsekojumos par budžeta pārredzamību vai statistikas izplatīšanas rīkos (2011. un 2015. gada starptau -
tiskais budžetu apsekojums, statistikas izplatīšanas vietne) Tunisija pašreiz tiek ierindota kā līdere tās ieņēmumu 
līmeņa / reģiona valstu grupā.
Nesenā konstitutīvā likuma par informācijas brīvību izsludināšana, kā arī aktīva pilsoniskā sabiedrība, kas jau ir 
gatava izmantot šīs jaunās tiesības, liecina, ka turpmākajos gados progress turpināsies.
b)
ES Pilsoniskās sabiedrības atbalsta programma palīdzēja atrisināt problēmas saistībā ar 180 NVO dibināšanu Tozēras 
provincē. Programmas ietvaros ar Tunisijas valdības dienestiem, kas atbild par organizācijām, tika panākta vienoša -
nās par palīdzību pilsoniskās sabiedrības organizācijām reģistrācijas pieteikumu sagatavošanā. Papildus tam prog -
rammā ir tehniskās palīdzības komponents, kura mērķis ir palīdzēt Tunisijas iestādēm izveidot NVO departamenta IT 
sistēmu, kas varētu paātrināt dokumentācijas izskatīšanu, arī saistībā ar NVO reģistrēšanu.
c)
Lai gan ar publiskā un privātā sektora partnerību un publisko iepirkumu saistīto reformu īstenošanai aktīvi pretoju -
šās dažas pārvaldes struktūras, ir pieņemti visi saistītie īstenošanas noteikumi un ir nopietni sākta likumu faktiskā 
īstenošana. Jau konstatējami pirmie pozitīvie rezultāti, jo īpaši saistībā ar publisko iepirkumu — notiek visu iepir -
kuma procedūru digitalizācija.
Ārējās revīzijas jomā gaidāma tāda konstitutīva likuma pieņemšana, ar ko Revīzijas palātai tiks piešķirta pilnīga 
neatkarība ( PAR  IV pasākums), un paredzams, ka tas būs pavērsiena punkts ārējās revīzijas praksē Tunisijā. Komisija 
turpinās sniegt tehnisko palīdzību palātai, lai nodrošinātu, ka tā pilnībā izmanto jaunās iespējas.
Attiecībā uz iekšējo revīziju ir vēl jāveic darbs, lai institucionālo sistēmu padarītu racionālāku. To plānots darīt prog -
rammas PAR  V ietvaros.
Komisijas un EĀDD atbildes 48
d)
PAR  programmu pasākumu mērķis bija stabilizēt pašvaldību finansiālo situāciju, kas nebija ilgtspējīga, jo pašval -
dības bija nonākušas finanšu grūtībās, ko izraisīja straujš vietējo ieņēmumu sarukums pēc revolūcijas. Vēlāk prog -
rammā “ Cap vers la Décentralisation et le Développement  des Territoires ” (EUR 43 miljoni) ir piemērota strukturētāka 
pieeja saistībā ar decentralizāciju. Tomēr jaunāko programmu nebūtu bijis iespējams īstenot bez sekmīgas iepriek -
šējo pasākumu īstenošanas un pirms politiska lēmuma par decentralizācijas procesa sākšanu.
e)
Progress atbalsta saņēmēju mērķauditorijas noteikšanā patiešām ir bijis nepietiekams par spīti tam, ka ES, SVF un 
Pasaules Banka ir uzstājīgi aicinājuši iestādes rīkoties. Tas liecina par dziļām politiskām grūtībām šādu programmu 
attiecināmības kritēriju stiprināšanā. Neskatoties uz šiem kavēkļiem, ir svarīgi arī turpmāk uzstāt uz šīm reformām, 
jo tās būtiski veicinās publisko finanšu ilgtspēju. SVF, Pasaules Banka un ES (MFP) kopīgi turpina aicināt veikt šīs 
reformas. Tomēr sagaidāms, ka jaunā sociālo identifikācijas numuru datubāze un pašreizējo sociālās palīdzības prog -
rammu izvērtēšana, kā arī ierosinātā novērtēšanas sistēma uzlabos šo programmu mērķorientāciju.
f)
Komisija uzskata, ka, pateicoties izmaksas nosacījumiem, kas noteikti PAR  III budžeta atbalsta un līdzekļu devēju 
koordinētajā politiskajā dialogā ar Finanšu ministriju, pašreiz Tunisijā ir izveidots tiesiskais regulējums, kurš sekmē 
mikrofinansējuma attīstību. Tas ir nodrošinājis iespēju izveidot septiņas mikrofinansēšanas iestādes, kas sniedz 
pakalpojumus mazāk attīstītos reģionos, kur agrāk šādi pakalpojumi nebija pieejami. Divas no šīm iestādēm ( Micro -
cred  un Taysir ) saņem finansiālu atbalstu no ES, Francijas Attīstības aģentūras ( AFD ), EIB un ERAB. Microcred  un Taysir  
jaunākie gada pārskati liecina, ka kopš darbības sākšanas 2015. gadā finanšu un tehniskās palīdzības pakalpojumi 
sniegti 7684 mikrouzņēmējiem, tostarp 4205 sievietēm un 3338 jauniešiem.
g)
Parlaments 2016. gada septembrī ir pieņēmis jaunu Ieguldījumu likumu, gatavojoties konferencei “Tunisija 2020” . 
Paredzams, ka šis likums un nesen pieņemtie tiesību akti par konkurenci, bankrotu un publiskā un privātā sektora 
partnerību nākotnē nodrošinās daudz labāku vidi ieguldījumiem.
45
Komisija uzskata, ka ir svarīgi ņemt vērā to, ka pirms pirmās MFP izmaksas veikšanas ir jāiziet daudzi procesa posmi. 
Pirms konkrēta MFP pasākuma ierosināšanas Komisija izvērtē saņēmējvalsts finanšu sistēmas uzticamību, veicot 
darbības izvērtējumu, kas ilgst vismaz mēnesi. Tā kā uz Komisijas MFP priekšlikumiem saskaņā ar LESD 212. pantu 
attiecas parastā likumdošanas procedūra, tie jāpieņem Parlamentam un Padomei. Pēc šīs pieņemšanas dalībvalsts 
komitejai ir jāapstiprina saprašanās memorands, kurā ietverti MFP nosacījumi, un tas jāparaksta saņēmējvalstij. 
Papildus Tunisijai bija šis saprašanās memorands jāratificē.
Pēc tam Komisijai līdzekļi, kas nepieciešami izmaksai, ir jāaizņemas tirgos, un šis process parasti ilgst aptuveni 
mēnesi. Attiecībā uz Tunisijas gadījumu jāpiebilst, ka parastajā likumdošanas procedūrā viens mēnesis tika zaudēts, 
jo apstiprināšana Parlamenta plenārsēdē tika pēdējā brīdī pārcelta uz aprīļa otro plenārsēdi, un līdz ar to Komisijas 
priekšlikumu likumdevēji apstiprināja tikai pēc pieciem mēnešiem. Turklāt jāņem vērā, ka vairāk nekā septiņi mēneši 
jau pagāja, līdz Tunisijas puse parakstīja un ratificēja saprašanās memorandu.
Komisijas un EĀDD atbildes 49
47
Komisija uzskata, ka MFP programmai ir bijusi izšķirīga nozīme ļoti nepieciešamo reformu paātrināšanā Tunisijā un 
tas panākts ciešā koordinācijā ar citiem starptautiskajiem līdzekļu devējiem un pašas valdības reformu plāniem, jo 
īpaši ņemot vērā sarežģītos pārejas apstākļus. Līdz ar jauno MFP programmu kopējais Tunisijai līdz šim sniegtās MFP 
apjoms sasniedz EUR 800 miljonus, un ar šo programmu tiek nodrošināta reformu turpināšana, vienlaikus sākot tādu 
jaunu pasākumu kopumu, kuru mērķis ir atbalstīt Tunisijas centienus virzīties uz ilgtspējīgāku ekonomikas modeli.
48
Komisija uzskata, ka attiecināmības kritēriji, tostarp atbilstīgas un ticamas politikas īstenošana, bija izpildīti gan kat -
ras programmas apstiprināšanas brīdī, gan pirms katra maksājuma.
Attiecībā uz minētajiem programmu BS 5 un BS 6 gadījumiem Komisija norāda, ka budžeta atbalsta pamatnostādnēs 
ir teikts: “Reformu programmu ne vienmēr iespējams ietvert vienā visaptverošā un saskaņotā politikas vai stratēģijas 
dokumentā. Šādos gadījumos analīzes pamatā ir dažādie pasākumi un reformu process, ko īsteno valdība, lai nostip -
rinātu sistēmu.” Saskaņā ar pamatnostādnēm Komisija novērtējumā atzina, ka nozaru politika ir pilnīga, atbilstoša un 
uzticama.
49
Komisija vēlas paskaidrot, ka trīs nozaru budžeta atbalsta programmas tika pieņemtas pirms revolūcijas atbilstoši 
tolaik spēkā esošajiem attiecināmības kritērijiem, savukārt valsts veidošanas līgumi tika pieņemti pēc revolūcijas, 
lai reaģētu uz pilnīgi jaunu situāciju, kurā bija nepieciešama jauna pieeja un kurā Tunisija bija atbilstīga šāda instru -
menta izmantošanai. Jānorāda arī, ka Komisija pašreiz pārskata budžeta atbalsta pamatnostādnes, lai atļautu vienlai -
kus izmantot gan valsts veidošanas līgumus, gan nozaru budžeta atbalstu.
50
a)
Skatīt atbildi, kas attiecas uz 3. izcēluma a) punktu.
b)
Skatīt atbildi, kas attiecas uz 3. izcēluma b) punktu.
3. izcēlums. Nozaru budžeta atbalsta programmu izstrādē atrasto trūkumu gadījumi
a)
Komisija piekrīt daļēji. Laikā, kad tika izstrādāts projekts, bija grūti noteikt visu rādītāju atsauces vērtības. Lai risinātu 
šo problēmu, dažiem rādītājiem mērķi tika izteikti absolūtos daudzumos attiecībā uz progresu, nevis kā relatīvi 
lielumi salīdzinājumā ar atsauces vērtībām.
Runājot par mērķi, kas saistīts ar tilpuma skaitītāju skaitu, jānorāda, ka šāds mērķis atbilda urbumu ar likumīgu kon -
cesiju vērtības palielinājumam par 10 %, un tas tika uzskatīts par būtisku palielinājumu. Mērķis tika pārsniegts tāpēc, 
ka tika ierēķināti arī tilpuma skaitītāji, kas ierīkoti urbumos, kuriem likumīga koncesija nav nepieciešama (virszemes 
ūdeņos vai lielā dziļumā). Attiecībā uz D rādītāju — pēc 2011. gada notika vērienīgas pārmaiņas valdības personāla 
atlases politikā, un programmas izstrādes laikā to nebija iespējams paredzēt. Pēc tam, kad divu desmitgažu garumā 
ūdens resursu nozarē bija ieturēta konservatīva personāla atlases politika, cilvēkresursu pieaugums bija vērtējams 
kā pozitīvas pārmaiņas.
Komisijas un EĀDD atbildes 50
Programmas parakstīšanas brīdī 2011. gadā bija grūti paredzēt, ka jaunā valdība, kas nāca pie varas 2012. gadā, mak -
sas iekasēšanu par gruntsūdeņu izsūknēšanu neuzskatīs par prioritāti, lai gan tas bija viens no iepriekšējās valdības 
mērķiem. Šīs neizdošanās iemesls ir drīzāk politiskās gribas maiņa, nevis vienas struktūras darbības apturēšana.
b)
attiecībā uz BS 6 Komisija uzsver: attiecībā uz D rādītāju — pēc 2011. gada notika vērienīgas pārmaiņas valdības per -
sonāla atlases politikā, un programmas izstrādes laikā to nebija iespējams paredzēt. Pēc tam, kad divu desmitgažu 
garumā ūdens resursu nozarē bija ieturēta konservatīva personāla atlases politika, cilvēkresursu pieaugums bija 
vērtējams kā ļoti pozitīvas pārmaiņas.
c)
attiecībā uz BS 6 Komisija uzsver, ka budžeta atbalsta pamatnostādnēs ir teikts: “Reformu programmu ne vienmēr 
iespējams ietvert vienā visaptverošā un saskaņotā politikas vai stratēģijas dokumentā. Šādos gadījumos analīzes 
pamatā ir dažādie pasākumi un reformu process, ko īsteno valdība, lai nostiprinātu sistēmu.” Piemērojot šīs pamat -
nostādnes, Komisija novērtējumā atzina, ka nozaru politika ir pilnīga, atbilstoša un uzticama.
Attiecībā uz BS 5 Komisija vēlas uzsvērt, ka šis finansēšanas nolīgums tika parakstīts 2008. gadā, kad nosacījumi un 
kārtība bija citādi. Tomēr attiecībā uz turpmākajām programmām un turpmāko izmaksu Komisija ir precīzi ievērojusi 
budžeta atbalsta pamatnostādnes.
51
Komisija vērš uzmanību uz to, ka minēto matricu valdība izstrādāja kā tādu pasākumu kopsavilkumu, kurus tā plā -
noja īstenot, lai atjaunotu Tunisijas pašvaldību finansiālo stabilitāti.
Valdības stratēģijas izvērtēšanas vajadzībām šī matrica bija labākais pieejamais detalizētais apraksts par valdības 
rīcības plānu.
Līdz ar to a priori  netika nospriests, ka daži pasākumi netiks izpildīti, bet tika atzīts, ka — kā jebkurā stratēģijā — daži 
pasākumi varētu būt svarīgāki nekā citi (vismaz no Komisijas viedokļa). Tomēr attiecināmības nosacījuma izvēr -
tējumā par valsts politiku ir jāizvērtē arī valdības vispārējais rīcības plāns, nevis tikai tie pasākumi, kurus Komisija 
uzskata par svarīgākajiem.
Komisija turklāt norāda, ka papildus minētajai vispārējai pasākumu matricai programmas trīs galvenie mērķi — 
būtiski palielināt ieņēmumus, apturēt tēriņu pieauguma galveno faktoru (darbinieku pieņemšanu) un palielināt uz 
attīstību vērsto vietējo ieguldījumu projektu izpildi — bija nostiprināti rezultatīvajos rādītājos programmas otrajā 
daļā.
Atskatoties atpakaļ, ir skaidrs, ka šo pasākumu izpildes rādītājs bija īpaši augsts, un tas liecina, ka nosacījumi ir bijuši 
atbilstīgi un reālistiski.
Komisijas un EĀDD atbildes 51
52
Komisija piekrīt, taču uzsver, ka bija daudz nosacījumu ( BS 5) un abām programmām tie bija īpaši grūti. BS 6 gadī -
jumā programmas īstenošanas periods tika pagarināts no 72 mēnešiem uz 96 mēnešiem, lai reaģētu uz sarežģīju -
miem, ar ko saskārās jaunā valdība, konkrēti — Lauksaimniecības ministrija, pēc 2011. gada politiskajiem notiku -
miem. Šīs pagarināšanas galvenais nolūks bija nodrošināt, ka ir iespējams īstenot papildu pasākumus, kas paredzēti 
programmas sekmīgai norisei.
Programmas īstenošanas gaitu ļoti ietekmēja ārēji faktori, kas saistīti ar pēcrevolūcijas situāciju.
53
Komisija piekrīt un norāda, ka kavēšanās BS 5 un BS 6 tehniskās palīdzības komponentu līgumu slēgšanā notika 
pamatotu iemeslu dēļ, proti, atbalstāmās nozares bija sarežģītas, un bija nepieciešams veikt padziļinātas stratēģis -
kas un politiskas apspriedes, lai precīzi noteiktu saņēmēju vajadzības, pamatojoties uz pilnvērtīgu izvērtējumu.
Komisija vēlas paskaidrot, ka BS 7 tehniskā palīdzība nebija iekļauta, tomēr tehniskā palīdzība tika sniegta citu notie -
košo programmu ietvaros. Brīdī, kad tika pārskatīts programmas saturs, finanšu noteikumos paredzētais līgumu 
slēgšanas periods jau bija beidzies, tāpēc nebija iespējams noslēgt līgumus par papildu tehnisko palīdzību.
54
Komisija piekrīt un atzīst, ka likumdošanas process kopš revolūcijas ir bijis diezgan lēns, jo priekšplānā ir bijušas ar 
konstitūciju saistītās un citas prioritātes (piemēram, drošība, korupcija), nevis tādi jautājumi kā budžeta jomas likum -
došana. Likumu paredzēts pieņemt 2017. gada pirmajā ceturksnī.
Tomēr jāuzsver, ka arī pirms likuma pieņemšanas jau ir vērojams būtisks progress budžeta procedūru jomā. Pašreiz 
22 no 26 ministrijām ir pieņēmušas programmu budžetus un parlamentam iesniegtajos budžeta dokumentos papil -
dus budžeta datiem iekļauj rezultatīvos rādītājus, kas attiecas uz to valsts politikas mērķiem.
Starptautiskajā budžetu apsekojumā noteiktais rādītājs ir uzlabojies, un tas apliecina šajās jomās veiktos 
uzlabojumus.
Šajā kontekstā Budžeta likuma izsludināšana drīzāk iezīmēs šīs uz rezultātiem vērstās reformas noslēgumu, nevis 
sākšanu.
55
Komisija norāda, ka pusei no projektiem nebija trūkumu izstrādē. Papildus Komisija vēlas sniegt turpmāk izklāstītos 
komentārus.
a)
Komisija vēlas uzsvērt, ka konkrēto projektu mērķi bija pietiekami atbilstīgi, konkrēti un izmērāmi.
Attiecībā uz PJ 7 un PJ 8 — Komisija uzskata, ka “ l’amélioration des conditions de vie des populations défavorisées ou 
fragilisées socialement, par la réalisation d’infrastructures de base et d’équipements de proximité dans les zones urbaines 
defavorisées ” ir pietiekami atbilstīgs un konkrēts mērķis, kuru var izmērīt, nosakot to pamatinfrastruktūras objektu 
un aprīkojuma vienību skaitu, kas programmas ietvaros nodrošināti patvaļīgi veidojušos apdzīvotos rajonos.
Komisijas un EĀDD atbildes 52
Attiecībā uz PJ 11 Komisija uzskata, ka mērķsadarbības programmas mērķis “ diagnostic et préparation de la réforme 
institutionnelle ”, kas noteikts Tunisijas Revīzijas palātas atbalstam, kopā ar detalizētu aprakstu par sagaidāmajiem 
rezultātiem un objektīvi pārbaudāmiem rādītājiem ir konkrēts un izmērāms.
Turklāt Komisija uzskata, ka PJ 14 četri mērķi ir ļoti atbilstīgi un konkrēti — tie saistīti ar nolūku atbalstīt moderna, 
spējīga un veiksmīgi strādājoša parlamenta izveidi pārejas uz demokrātiju periodā. Šādi mērķi, saistībā ar kuriem 
noteikti arī sagaidāmie rezultāti, ir pietiekami izmērāmi.
c)
Palātas piezīme attiecas uz konkrētu gadījumu ( PJ 13), par ko paskaidrojumi sniegti turpmāk c) punktā.
4. izcēlums. Izstrādes trūkumu gadījumi izskatītajos projektos
a)
Palāta atsaucas uz rādītājiem, kas noteikti projekta vispārējo mērķu mērīšanai. Projekta īstenošanas posmā rādītāji 
tika nedaudz mainīti, lai tie labāk atspoguļotu sasniegtos rezultātus.
b)
Komisija vēlas uzsvērt, ka standarta iemaksu nolīguma paraugā nav prasīts loģiskais satvars. Līgumam ir pievienots 
rezultātu un resursu satvars, kas ir līdzvērtīgs loģiskajam satvaram. Tāpēc Komisija uzskata, ka deleģētas pārvaldības 
ietvaros projektiem tika piemēroti rādītāji atbilstoši attiecīgajam formātam.
c)
Komisija uzsver, ka pirms revolūcijas sniegt atbalstu pilsoniskajai sabiedrībai Tunisijā bija neiespējami. Ārvalstu 
finansējums bija aizliegts, pilsoniskās sabiedrības darbība bija ļoti ierobežota, un valdība to stingri kontrolēja. Tāpēc 
nebija pieejami rādītāji, ar ko varētu izvērtēt situāciju šajā jomā pirms 2011. gada.
Lai palīdzētu izmērīt to, cik lielā mērā ir izpildīti pasākumi, rādītāji tika noteikti, pamatojoties uz tolaik pieejamo 
informāciju.
Komisija uzsver — lai gan rādītāji nav ļoti detalizēti, projekta ietvaros tika organizēti 435 sarunu/konsultāciju darb -
semināri 24 provincēs, 120 darbsemināri ar pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem un publiskā sektora 
dalībniekiem, kā arī notika sadarbība ar 3500 asociācijām un tika izveidoti 36 asociāciju tīkli. Jānorāda arī, ka ES 
delegācija veica padziļinātu pētījumu par pilsoniskās sabiedrības situāciju Tunisijā.
Programmas galīgā novērtēšana notiks 2017. gada februārī, un tās ietvaros būs iespējams plaši izvērtēt šīs vērienīgās 
programmas ietekmi.
Komisija turklāt vēlas uzsvērt, ka šis projekts ir uzskatāms par paraugprojektu un izcilu piemēru visam dienvidu 
kaimiņreģionam.
Komisijas un EĀDD atbildes 53
56
Komisija vērš uzmanību uz to, ka visos projektos bija šādos gadījumos nepieciešamie dokumenti, veidnes un detali -
zācijas līmenis.
Komisija uzsver, ka projektu PJ 6, PJ 7, PJ 8 un PJ 10 budžeta sadalījums sniedz pietiekamu informāciju, lai novērtētu 
izmaksas. Programmas lietderīgums tika novērtēts virknē progresa ziņojumu, kā noteikts līgumā.
57
Attiecībā uz to, kādu pievienoto vērtību sniedz līdzekļu pārvaldības deleģēšana starpniekam pretstatā netiešai pār -
valdībai, ko veic attiecīgā Tunisijas valsts iestāde, Komisija atkārtoti uzsver, ka šo divu projektu pieņemšanas laikā šis 
starpnieks bija vadošais līdzekļu devējs patvaļīgi veidojušos apdzīvoto rajonu atjaunošanas jomā un gadiem ilgi bija 
atbalstījis Tunisijas valsts atjaunošanas programmas īstenošanu. Administratīvās maksas, kas tika maksātas starpnie -
kam (2,9 % no kopējiem abu projektu līdzekļiem), ir daudz mazākas nekā izdevumi, kuri rastos saistībā ar projekta 
vadības struktūru darbību, ja tiktu īstenota netieša pārvaldība.
Turklāt netieša pārvaldība prasītu daudz vairāk laika un tāpēc rastos kavēšanās ar īstenošanu, jo būtu nepieciešams 
apmācības periods Tunisijas saņēmējstruktūru iepazīstināšanai ar ES noteikumiem un procedūrām.
58
Komisija uzsver, ka veikto pagarinājumu dēļ netika palielinātas kopējās izmaksas. Tika veikti “pagarinājumi bez 
izmaksām”, jo programmu kopējo budžetu palielināt nevar.
Ja bez izmaksām pagarina projekta periodu, ir iespējams pārvirzīt noteiktas izmaksas no viena posteņa uz citu, bet 
šādi aspekti ir daļa no riska, kas saistīts ar darbu šādā vidē. Tomēr sarunās par pieprasījumiem piešķirt pagarinājumu 
bez izmaksām Komisija pēc iespējas cenšas nodrošināt, ka šādu pagarinājumu dēļ radušās personāla izmaksas ir 
minimālas, lai nekaitētu projekta sekmīgai īstenošanai. Tunisijas pāreja uz demokrātiju bija ilgāka, nekā tika progno -
zēts uzreiz pēc 2011. gada revolūcijas, kad tika parakstīti revīzijas izlasē iekļautie projekti.
59
Attiecībā uz rezultātu ietekmi un ilgtspēju Komisija vēlas uzsvērt, ka PJ 6 konkrētais mērķis, kā noteikts finansēšanas 
nolīgumā, bija, no vienas puses, radīt pagaidu darbvietas un, no otras puses, uzlabot mazprasmīgu darba ņēmēju 
nodarbināmību, nodrošinot profesionālo apmācību. Komisija uzskata, ka abi mērķi ir sasniegti. Turklāt 2016. gadā ir 
pieņemts projekta otrais posms (Integrētas vietējās attīstības programma), kuru īstenos tas pats partneris. Tas palī -
dzēs panākt maksimālu ietekmi un nodrošinās rezultātu ilgtspēju.
Attiecībā uz PJ 7 un PJ 8 — arī finansiālās grūtības, kas saistītas ar patvaļīgi veidojušos apdzīvotos rajonos nodroši -
nātās sabiedriskās infrastruktūras uzturēšanu, tiks risinātas tās pašas jaunās programmas ietvaros, kura tiek gatavota 
un kurā kā viens no sagaidāmajiem rezultātiem ir paredzēta pienācīgas valsts stratēģijas izstrāde attiecībā uz patva -
ļīgi veidojušos apdzīvotu rajonu kontroli un attīstību, tostarp sabiedriskās infrastruktūras uzturēšanu.
Komisijas un EĀDD atbildes 54
60
Komisija vēlas uzsvērt, ka projektu PJ 3 un PJ 4 ietvaros nodrošinātais aprīkojums jau ir bijis noderīgs uz eksportu 
orientētiem Tunisijas MVU, jo ar šo aprīkojumu tie var Tunisijā pārbaudīt izstrādājumu atbilstību ES noteikumiem ar 
daudz mazākām izmaksām nekā tās, kas rastos, veicot šādas pārbaudes ārvalstīs. Tā rezultātā ir samazinājušās ražo -
šanas izmaksas un attiecīgi palielinājusies konkurētspēja salīdzinājumā ar citiem ražotājiem.
Šā aprīkojuma nodrošināšanai jau tagad ir pozitīva ietekme — tā uzlabo Tunisijas MVU piekļuvi ES iekšējam tirgum, 
neskatoties uz to, ka vēl nav noslēgts nolīgums par atbilstības novērtēšanu un rūpniecisko izstrādājumu pieņema -
mību ( ACAA ).
Runājot par PJ 11 — gandrīz visi plānotie pasākumi līdz mērķsadarbības beigām bija īstenoti. Turklāt, tā kā mērķsa -
darbības nolūks bija atbalstīt Tunisijas Revīzijas palātu konstitutīvā likuma projekta sagatavošanā un tās struktūras 
pārveidē, lai pēc likuma pieņemšanas varētu īstenot tā noteikumus, kavējumiem nebija būtiskas ietekmes.
Attiecībā uz PJ 12 — tā kā bieži mainījās valdība un tika norīkoti dažādi vadītāji (4 vadītāji 3 gadu laikā), visus pro -
jekta ietvaros izstrādātos tiesību aktus nebija iespējams īstenot līdz projekta beigām.
Secinājumi un ieteikumi
63
Pirmajos gados pēc Tunisijas revolūcijas koordinācija starp līdzekļu devējiem galvenokārt notika, pamatojoties uz 
tā sauktajām atveseļošanas atbalsta programmām ( Programmes d’appui a la relance  — PAR ), kuras atbalstīja varas 
iestāžu ekonomikas atveseļošanas plānu, bet vēlāk — pamatojoties uz SFV visaptverošo programmu.
64
Komisija norāda, ka rīcība bija nepieciešama daudzās jomās, jo Tunisija pēc revolūcijas saskārās ar daudzām sociāl -
ekonomiskām problēmām. Līdz šim gūtie rezultāti ir labi, ņemot vērā, ka ES palīdzība ir būtiski veicinājusi valsts 
ekonomiskās un politiskās stabilitātes uzlabošanos pēc revolūcijas. Komisija uzsver, ka tā ir rīkojusies atbilstoši 
savai palīdzības koncentrēšanas politikai. Lai gan pārskata periodā ir veikti daudzi dažādi pasākumi, tie visi ir bijuši 
atbilstoši trim galvenajām jomām, kas noteiktas 2014.–2016. gada SSF.
Kā minēts komentārā par 43. punktu, ir jāņem vērā apstākļi Tunisijā pēc 2011. gada un būtiskais pieprasījums pēc 
atbalsta pārejas procesam, kas daudzās dažādās jomās sekoja revolūcijai. ES ir likusi lietā visus pieejamos instrumen -
tus, lai palīdzētu Tunisijai šajā sarežģītajā procesā, kura rezultātā tika pieņemta jauna konstitūcija (kas vienprātīgi 
tiek vērtēta atzinīgi) un notika brīvas un godīgas vēlēšanas.
ES makrofinansiālā palīdzība nodrošina maksājumu bilances atbalstu, lai palīdzētu Tunisijai apmierināt neatliekamo 
vajadzību pēc ārējā finansējuma, un tādējādi ES atbalsta finansiālās palīdzības programmu, par ko tā vienojusies ar 
SVF. Tādējādi Tunisijai tiek nodrošināta iespēja nepieciešamo ekonomikas pārveidi padarīt mazāk krasu un strauju, 
lai palīdzētu atjaunot valsts ekonomikas ilgtspēju, kas ir priekšnosacījums ilgtspējīgai sociālajai attīstībai. MFP 
nosacījumos tāpēc ir minētas vairākas prioritātes dažādās savstarpēji saistītās strukturālo reformu jomās. Tādējādi 
tiek ievērota visaptveroša pieeja, lai atbalstītu ekonomikas pārveides programmu. Pēc Komisijas domām, tā nav 
uzskatāma par novirzīšanos no Komisijas politikas, saskaņā ar kuru palīdzība jākoncentrē nedaudzās jomās. Turklāt 
vairākās atbalsta jomās (piemēram, statistika, publisko finanšu pārvaldība un Revīzijas palātas laba pārvaldība) liela 
nozīme bija ciešai koordinācijai ar citiem līdzekļu devējiem un dažādiem Komisijas dienestiem ar mērķi palielināt 
MFP papildu ietekmi uz svarīgu reformu pilnīgu īstenošanu.
Komisijas un EĀDD atbildes 55
65
Komisija vēlas uzsvērt, ka kopīgās plānošanas process tika uz laiku apturēts, gaidot, kad valdība nāks klajā ar piecu 
gadu attīstības plānu. Komisijas un dalībvalstu nolūks ir plānošanu saskaņot ar piecu gadu attīstības plānu un tādē -
jādi uzlabot darba dalīšanu un koordināciju.
Kopīgās plānošanas process tiks atsākts 2017. gadā.
1. ieteikums. Stiprināt plānošanu un mērķtiecīgāk virzīt ES palīdzību
Komisija un EĀDD pieņem šo ieteikumu.
a)
Komisija un EĀDD turpinās izmantot politisko un nozaru dialogu, lai nodrošinātu, ka Tunisijas iestādes pieņem vis -
aptverošu valsts attīstības plānu un konkrētas reformu stratēģijas. Par šiem jautājumiem ir atkārtoti runāts komisāra 
Johannes Hahn  un Augstās pārstāves un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces Federica Mogherini  vizītēs Tunisijā, kā arī 
Tunisijas prezidenta vizītē Briselē 2016. gada novembrī un decembrī.
b)
Komisija un EĀDD sagatavos vienoto stratēģisko satvaru 2017.–2020. gadam saskaņā ar ES pamatnostādnēm, kurās 
noteikts, ka palīdzība jākoncentrē trīs prioritārajās jomās, lai tā būtu maksimāli iedarbīga.
c)
Kopīgā plānošana tiks atsākta 2017. gadā.
68
Komisija norāda, ka atsevišķos gadījumos rādītāji/pasākumi atbilda nosacījumiem jau pirms finansēšanas nolīgumu 
parakstīšanas. Vienojoties ar iestādēm, šie pasākumi patiešām tika oficiāli apstiprināti jau daudzus mēnešus pirms 
finansēšanas nolīguma parakstīšanas, un brīdī, kad Komisija pieņēma finansēšanas lēmumu, valdība tos jau bija 
īstenojusi. Šāds rezultāts vērtējams kā panākums, kas gūts, pateicoties aktīvam politiskajam dialogam ar iestādēm, 
un tas nebūtu sasniegts tik lielā apmērā un tik neilgā laikā, ja netiktu sniegts budžeta atbalsts.
69
EĀDD un Komisija piekrīt, ka nepieciešams darbs pirms lēmumu pieņemšanas attiecībā uz “vairāk par vairāk” 
līdzekļiem.
Komisijas un EĀDD atbildes 56
70
Komisija vēlas uzsvērt, ka PEFA  novērtējums ir noderīgs rīks, tomēr tā sagatavošana nav obligāts pienākums, tur -
klāt tā veikšanai ir nepieciešama partnervalsts iesaiste un pilnvērtīga sadarbība. Kopš 2011. gada Tunisijas (un tās 
partneru) rīcībā ir bijuši vairāk nekā desmit kvalitatīvi novērtējumi attiecībā uz valsts publisko finanšu pārvaldības 
sistēmu. Tie tika veikti Komisijas programmu ietvaros, un tos izstrādāja atzītas organizācijas, piemēram, SVF, ESAO 
un Open Budget Survey . Papildus tam pirms MFP atbalsta sniegšanas Komisija 2013. gada decembrī veica pilnu un 
visaptverošu darbības novērtējumu par Tunisijas Finanšu ministrijas un Centrālās bankas administratīvajām un 
finanšu sistēmām.  Tāpēc Komisija uzskata, ka bija pieejama un tika izmantota vispusīga un atbilstīga informācija.
Komisija apliecina, ka pašreiz gatavotais PEFA  novērtējums tika sākts 2014. gadā un tiks pabeigts 2017. gadā. Tā 
pabeigšana ir aizkavējusies tādu metodisku problēmu dēļ, kuras Komisija nevar ietekmēt.
2. ieteikums. Stiprināt ES budžeta atbalsta programmu īstenošanu
Komisija pieņem šo ieteikumu.
a)
Tā kā tagad politiskā situācija Tunisijā ir stabilāka un ņemot vērā ciešo sadarbību ar citiem līdzekļu devējiem, Komi -
sija piekrīt, ka turpmākajos pasākumos rezultatīvie rādītāji varētu būt precīzāki. Tomēr attiecināmības kritērijiem arī 
turpmāk tiks piemērota dinamiska pieeja, kā noteikts budžeta atbalsta pamatnostādnēs. Tunisijas gadījumā indivi -
duāli pasākumi tika izmantoti kā kritēriji, lai novērtētu valdības panākto vispārējo progresu tās valsts reformu prog -
rammas īstenošanā (viens no četriem attiecināmības kritērijiem), un pierādījās, ka šāda pieeja ir patiešām efektīva.
Attiecībā uz pēdējo norādi, ka “jāpanāk, ka izmaksu nosacījums ir individuālu pasākumu sekmīga pabeigšana, nevis 
vispārējā virzība”, Komisija uzsver, ka atbilstoši 2011. gada paziņojumam “Turpmākā pieeja saistībā ar ES budžeta 
atbalstu trešajām valstīm” un saistītajiem Padomes 2012. gada secinājumiem attiecināmības kritērijiem ir jāpiemēro 
šāda dinamiska pieeja. Tikai pēc tam, kad izpildīti visi attiecināmības kritēriji un apliecināts apmierinošs vispārējais 
progress programmas īstenošanā, Komisija izmaksu sasaista ar rezultatīvajiem kritērijiem, par kuriem panākta vieno -
šanās sarunās ar partnervalsts valdību.
b)
Komisija atzīst, ka PEFA  novērtējums ir nozīmīgs plānošanas un uzraudzības instruments, tomēr uzsver, ka PEFA  
novērtējumu nevar vienpusēji uzspiest partnervalsts valdībai. Tomēr Komisija turpinās sadarboties ar partnervalsts 
valdību, cenšoties panākt, ka PEFA  novērtējums tiek veikts ieteiktajā biežumā.
Komisijas un EĀDD atbildes 57
71
To, kāpēc no Tunisijas MFP pieprasījuma līdz ES un Tunisijas saprašanās memoranda, kurā ietverti MFP nosacījumi, 
parakstīšanai pagāja 11 mēneši, var izskaidrot šādi.
Pirms Komisijas priekšlikuma par MFP pasākumu pieņemšanas Komisija veica visaptverošu darbības novērtējumu 
par Tunisijas finanšu sistēmu uzticamību, lai izpildītu ES Finanšu regulas prasības. Pēc tam Komisijas priekšlikums 
bija parastās likumdošanas procedūras ietvaros jāapstiprina Parlamentam un Padomei saskaņā ar LESD 212. pantu. 
Lai gan likumdevēji pieņēma Komisijas priekšlikumu piecu mēnešu laikā bez trialoga, viens mēnesis tika zaudēts, 
jo apstiprināšana Parlamenta plenārsēdē tika pēdējā brīdī pārcelta uz aprīļa otro plenārsēdi. Pēc MFP pasākuma 
pieņemšanas bija jāpabeidz sarunas par saprašanās memoranda projektu, un pēc tam saprašanās memorands bija 
jāapstiprina dalībvalsts komitejai; ES to varēja parakstīt 2014. gada jūlijā (11 mēnešus pēc Tunisijas pieprasījuma). 
Tunisijas iestādes ratificēja saprašanās memorandu pēc sešiem mēnešiem — 2015. gada martā. Pirmā MFP izmaksa 
bija iespējama neilgi pēc ratifikācijas, proti, 2015. gada maijā, bet otrā izmaksa varēja notikt tikai 2015. gada decem -
brī, jo Tunisijas iestādes nenodrošināja atbilstību MFP nosacījumiem.
3. ieteikums. Ierosināt veidus, kā paātrināt MFP apstiprināšanas procesu
Komisija pieņem šo ieteikumu.
Komisija norāda, ka joprojām iespējami uzlabojumi, lai gan ir panākts būtisks progress tajā, cik ātri Parlaments un 
Padome pieņem MFP lēmumus. To pieņemšana varētu būt ātrāka, piemēram, ja samazinātu Eiropas Parlamenta 
Starptautiskās tirdzniecības komitejas (INTA) sanāksmju skaitu pirms INTA balsojuma, ja Parlaments apstiprināšanu 
sistemātiski veiktu plenārsēdē (tostarp mazajās plenārsēdēs) uzreiz pēc INTA balsojuma, kā arī ja Parlamenta un 
Padomes priekšsēdētāji parakstīšanu varētu veikt mazajās plenārsēdēs un Padome nepieciešamības gadījumā pie -
ņemšanai izmantotu arī rakstisko procedūru.
Komisija arī atgādina, ka pēc iepriekšējiem Revīzijas palātas ieteikumiem un Parlamenta 2003. gada rezolūcijas 
par MFP Komisija 2011. gadā nāca klajā ar priekšlikumu MFP pamatregulai, kuras viens no mērķiem būtu paātrināt 
lēmumu pieņemšanu, aizstājot leģislatīvus lēmumus ar īstenošanas aktiem. Tomēr likumdevēji nolēma arī turpmāk 
izmantot leģislatīvus aktus un parasto likumdošanas procedūru, tāpēc Komisija 2013. gadā priekšlikumu atsauca.
73
Komisija uzsver, ka veikto pagarinājumu dēļ netika palielinātas kopējās izmaksas. Tika veikti “pagarinājumi bez 
izmaksām”, jo programmu kopējo budžetu palielināt nevar.
Komisijas un EĀDD atbildes 58
Ja bez izmaksām pagarina projekta periodu, ir iespējams pārvirzīt noteiktas izmaksas no viena posteņa uz citu, bet 
šādi aspekti ir daļa no riska, kas saistīts ar darbu šādā vidē. Tomēr sarunās par pieprasījumiem piešķirt pagarinājumu 
bez izmaksām Komisija pēc iespējas cenšas nodrošināt, ka šādu pagarinājumu dēļ radušās personāla izmaksas ir 
minimālas, lai nekaitētu projekta sekmīgai īstenošanai. Tunisijas pāreja uz demokrātiju bija ilgāka, nekā tika progno -
zēts uzreiz pēc 2011. gada revolūcijas, kad tika parakstīti revīzijas izlasē iekļautie projekti.
4. ieteikums. Uzlabot projektu plānošanu
Komisija pieņem šo ieteikumu.
Notikums Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums 1.3.2016
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) 1.12.2016
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras 14.2.2017
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās 2.3.2017KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālru/uni0146a numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā da/uni013Ca zvanu ir bezmaksas (iz/uni0146emot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Mēs novērtējām, vai ES palīdzība, kuru pēc 2011. gada 
Arābu pavasara revolūcijas sniedza Tunisijai, ir izlietota 
labi. Mēs secinājām, ka nauda kopumā bija izlietota labi, jo 
tā pēc revolūcijas ievērojami veicināja pāreju uz 
demokrātiju un ekonomisko stabilitāti Tunisijā.
Tomēr tika konstatētas vairākas nepilnības ES palīdzības 
pārvaldībā. Lai novērstu šos trūkumus, Palāta formulē 
ieteikumus Eiropas Ārējās darbības dienestam un 
Komisijai, proti, koncentrēt palīdzību uz nelielu skaitu 
nozaru, stiprināt budžeta atbalsta programmu īstenošanu 
un, visbeidzot – uzlabot programmu plānošanu un 
paātrināt to īstenošanu.
1977 - 2 017