LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 194/6

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2016/C 194/05)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantu.

VIENOTS DOKUMENTS

ŠTAJERSKI HMELJ

ES Nr.: SI-PGI-0005-01191 – 10.1.2014.

ACVN ( ) AĢIN ( X )

1. Nosaukums vai nosaukumi

Štajerski hmelj

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Slovēnija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.8. grupa. Citi Līguma I pielikumā minētie produkti (garšvielas u. c.)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Apiņi ir daudzgadīgi ložņājoši zālaugi. Tie ir divmāju augi, proti, uz viena auga veidojas vai nu tikai sievišķās, vai vīrišķās ziedkopas. Tikai sievišķās ziedkopas var sniegt ekonomisko labumu, jo tikai no sievišķajiem augiem attīstās apiņu rogas.

Štajerski hmelj atšķiras ar savu izsmalcināto apiņu aromātu ar augu, augļu vai ziedu niansēm. Štajerski hmelj ietver Slovēnijas apiņu šķirnes, kas uzskaitītas valsts šķirņu sarakstā, galvenokārt Savinjski Golding, Aurora, Atlas, Ahil, Apolon, Bobek, Buket, Blisk, Celeia, Cekin, Cicero, Cerera, Dana, Styrian Gold, Styrian Eureka un Styrian Eagle. Visvairāk izplatītās ir tādas šķirnes kā Aurora, Bobek, Celeia un Savinjski Golding, savukārt jaunākas šķirnes, proti, Dana un Styrian Gold, veido mazāku daļu. Šīs šķirnes tiek klasificētas izsmalcinātā aromāta un smaržīgo apiņu grupā (Aurora, Bobek, Celeia, Savinjski Golding) un rūgto apiņu grupā (Dana).

Ik gadu Slovēnijas Apiņu izpētes un alus darīšanas institūts (IHPS) nosaka ēterisko eļļu vidējo saturu un sastāvu svaigi ievāktās un žāvētās apiņu rogās, kas aug aizsargātajā ģeogrāfiskajā apgabalā. Desmit gadu perioda (2005.–2014. gads) vidējais rādītājs vispopulārākajai šķirnei Aurora bija 1,4 ml ēterisko eļļu 100 g žāvētu apiņu rogu ar 6,1 rel. % farnesēna un 0,8 rel. % linalola. Alfa-humulēna un beta-kariofilēna attiecība bija 3,1. Desmit gadu perioda (2005.–2014. gads) vidējais rādītājs populārajai šķirnei Savinjski Golding bija 1,1 ml ēterisko eļļu 100 g žāvētu apiņu rogu ar 6,0 rel. % farnesēna un 0,5 rel. % linalola. Alfa-humulēna un beta-kariofilēna attiecība bija 2,9.

Štajerski hmelj minimālais ēterisko eļļu saturs ir 0,5 ml ēterisko eļļu 100 g žāvētu apiņu rogu.

Reģistrējamais nosaukums Štajerski hmelj attiecas uz žāvētām apiņu rogām un no tām izgatavotiem produktiem apiņu granulu un apiņu ekstraktu veidā. Visi produkti tiek iegūti no žāvētām apiņu rogām. Tradicionālie apiņu produkti ietver 90. tipa granulas, ar lupulīnu bagātinātas 45. tipa granulas un CO2 vai etanola apiņu ekstraktu.

90. tipa granulas ražo, apiņus samaļot un presējot tos granulu spiednē. 45. tipa granulas ražo, samaļot saldētus žāvētus apiņus, kas iepriekš ir sijāti, lai atdalītu rogu daļiņas, kuras nesatur lupulīnu.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visi Štajerski hmelj ražošanas posmi, tostarp apiņu rogu žāvēšana, ir jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Granulas un ekstraktus var ražot arī ārpus noteiktā ģeogrāfiskā apgabala. Granulu un ekstraktu ražošanas gaitā žāvētajām apiņu rogām nedrīkst pievienot nekādas vielas.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Štajerski hmelj marķē ar kopīgu logotipu Štajerski hmelj.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

AĢIN ģeogrāfiskais apgabals stiepjas līdz Štajerskas reģiona rietumu robežai un turpinās dienvidrietumu un dienvidu virzienā gar Savas upi. Uz dienvidrietumiem apgabalu noslēdz valsts robeža ar Horvātijas Republiku, uz austrumiem – Muras upe un uz ziemeļiem – valsts robeža ar Austriju.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Labvēlīgajiem klimata un augsnes apstākļiem, kas jau pirms vairākiem gadsimtiem ļāva šajā reģionā uzsākt apiņu audzēšanu, ir būtiska nozīme Štajerski hmelj augstās kvalitātes nodrošināšanā un attiecīgi gūtajā starptautiskajā reputācijā un atzinībā.

Štajerski hmelj audzēšanas ģeogrāfiskajā apgabalā plūst vairākas upes (Savinja, Mislinja, Drava un Mura), kam ir būtiska ietekme uz augu augšanu, attīstību un produkta kvalitāti. Augsne šo upju krastu terasēs galvenokārt sastāv no vidēji dziļa un dziļa karbonātu augsnes slāņa virs smilšgrants, ko klasificē karbonāta augšņu grupā. Tie ir piemērotākie augsnes veidi apiņu audzēšanai. Nozīmīgs faktors, kas nosaka apiņu augšanas un attīstības ātrumu, ir arī temperatūra. Vislabāk apiņi aug temperatūrā no 15 °C līdz 18 °C. Visā ģeogrāfiskajā apgabalā, kurā audzē apiņus, ir šis optimālais temperatūras diapazons. Augšanas laikā apiņiem vajadzīgi nokrišņi no 500 līdz 600 mm apmērā. Augšanas sezonā (no aprīļa līdz septembrim) ģeogrāfiskajā apgabalā vidējais nokrišņu daudzums ir 690 mm.

Norādītajam ģeogrāfiskajam apgabalam ir liela ietekme uz apiņu audzēšanu, jo klimats, augsne un tradīcijas nosaka Štajerski hmelj kvalitāti un attiecīgi tā reputāciju. Ģeogrāfiskā apgabala ietekme atspoguļota Savinjski Golding izpētē. 19. gadsimta beigās no Anglijas tika ievesta Anglijas apiņu šķirne Fuggle. Pēc 1926. gada, kad jutīgākās šķirnes bija iznīcinājusi neīstā miltrasa, popularitāti sāka iegūt Fuggle ekotips Savinjski Golding. Lai gan Savinjski Golding ģenētiski pieder Fuggle grupai, tā ēterisko eļļu kvalitāte atšķiras no Fuggle šķirnēm. To nosaka audzēšanas ģeogrāfiskā apgabala ietekme, kas atspoguļojas eļļu sastāvā un kvalitātē (Joh. Barth & Sohn GmbH). Šo abu šķirņu vairāku paraugu atsevišķu ēterisko eļļu sastāvdaļu salīdzinājums rāda, ka Savinjski Golding ir zemāka beta-kariofilēna maksimālā vērtība, kas tai piešķir augstāku maksimālo vērtību attiecībai starp alfa-humulēnu un beta-kariofilēnu. Alfa-humulēna un beta-kariofilēna attiecība ir viens no galvenajiem apiņu aromāta kvalitātes rādītājiem. Salīdzinot ar Fuggle, Savinjski Golding ir augstākas maksimālās vērtības farnesēnam un linalolam, kas ir vēl divi izsmalcināta apiņu aromāta rādītāji (kā apliecinājuši daudzi konstatējumi Slovēnijas Apiņu izpētes un alus darīšanas institūta 60 gadu darba gaitā). Tieši šī šķirne – Savinjski Golding – nodrošina Štajerski hmelj (Štīrijas apiņi) reputāciju šajā nozarē visā pasaulē.

Štajerski hmelj izmanto gandrīz tikai (99 %) alus darīšanai, tas piešķir alum tam raksturīgo rūgtumu un aromātu, ko nodrošina apiņu rūgtvielas un ēteriskās eļļas. Štajerski hmelj ir plaši pazīstami, pateicoties izsmalcinātajam aromātam, un tiem ir augsts ēterisko eļļu saturs, dažos gadījumos virs 4,0 ml uz 100 g žāvētu apiņu rogu.

Produkta kvalitāti, t. i., alfa skābju vai ēterisko eļļu augsto saturu, vienveidību un stabilitāti vēl vairāk uzlabo mērķtiecīga šķirņu veidošana, kuras rezultātā ir izveidotas jaunas Slovēnijas apiņu šķirnes. Visos produkta veidos ir augstāks alfa skābju un ēterisko eļļu saturs. Savinjski Golding šķirnei seko jaunas vietējās Slovēnijas šķirnes, kas saglabā raksturīgo un patīkamo apiņu aromātu ar dažādām augļu un ziedu niansēm. Šīm šķirnēm ir unikāla un pozitīva reputācija visā pasaulē, un tās alum piešķir patīkamu, pilnīgu rūgtumu un augstas kvalitātes garšu.

Izaudzēto apiņu kvalitāti ietekmē arī augu audzēšana no augstas kvalitātes stādāmā materiāla un mātesaugiem, kuros nav vīrusu un viroīdu.

Apiņu audzēšanai Slovēnijā ir senas tradīcijas. Freizingas arhibīskapijai piederošās Škofja Loka muižas zemesgrāmatas ierakstos apiņi saistībā ar alus darīšanu ir minēti jau aptuveni 1160. gadā. Intensīvāka apiņu audzēšana sāka attīsties pēc 1870. gada.

Avīzē Novice kmetijskih, obertnijskih in narodnih reči 1852. gadā tika publicēti detalizēti norādījumi par apiņiem “Priporočilo hmelja” (Ieteikumi par apiņiem) slovēņu valodā (Dr. Janez Bleiweiss, 1852. gada 15. februāris).

Štajerski hmelj 1883. gadā ir minēts Štīrijas Uzņēmējdarbības asociācijas 1883. gada 12. augustaGospodarska priloga (uzņēmējdarbības pielikums), norādot, ka 1881. un 1882. gadā Štajerski hmelj bija agrīnākā šķirne, kas Nirnbergā nonāca tirdzniecībā.

Avīzē Jutro1929. gada 24. septembrī ziņots, ka 1929. gada 20. septembrī Strasbūras tirgū Štajerski hmelj sasniedza divreiz augstāku cenu nekā labākās šķirnes no Elzasas, kas parādīja, ka šī šķirne ir uz pareizā ceļa, lai iegūtu sev pienākošos reputāciju.

Ārpus Slovēnijas Štajerski hmelj vairāk atpazīst un novērtē ar tās nosaukumu angļu valodā, proti, Styrian hops (Štīrijas apiņi).

Apiņu audzēšanas un alus darīšanas nozares ekomuzejā Žalecā ir aplūkojama Dienvidslāvijas Karalistes (1929.–1945. gads) laikā drukāta brošūra ar nosaukumu “Štīrijas apiņi”. Saskaņā ar brošūrā sniegto informāciju Dienvidslāvijā netika patērēts liels daudzums Štajerski hmelj, tādēļ lielākā daļa tika eksportēta uz AK, ASV, Kanādu, Beļģiju, Franciju un Tālajiem Austrumiem. Brošūrā pircējs arī tiek īpaši brīdināts par to, kādi marķējumi un sertifikāti ļaus izvairīties no Štajerski hmelj viltojumu iegādes.

Mūsdienās Štajerski hmelj, ko tirgo kā Štīrijas apiņus, ir pazīstams visās vadošajās un arī vairākās mazākās alusdarītavās visā pasaulē. Starptautiskās izstādēs un degustācijās pieredzējuši alus lietpratēji augsti vērtē Štajerski hmelj un atzīst to par ļoti kvalitatīvu.

Pateicoties Štajerski hmelj augstajai kvalitātei, daudzi klienti augstu vērtē produktus, kuri izgatavoti no Štajerski hmelj, kas ir viņu alus darīšanas būtiska daļa. Apiņu tirdzniecība Slovēnijā ir lielā mērā vērsta uz eksportu – jau vairākus gadus uz ārvalstu tirgiem tiek eksportēti vairāk nekā 95 % izaudzēto produktu.

Līdz pat šim brīdim ir saglabāta Štajerski hmelj reputācija, par ko daļēji jāpateicas tradicionālajiem apiņu svētkiem, piemēram, augusta apiņu audzētāju festivālam Braslovičē (Praznik hmeljarjev v Braslovčah) un apiņu audzētāju dzīrēm (Hmeljarski likof), ko rīko oktobra sākumā Žalecā, kā arī apiņu vecākā un apiņu karalienes ikgadējai ievēlēšanai. Pirms dažiem gadiem Žalecā atklāja Apiņu audzēšanas un alus darīšanas nozares ekomuzeju, kas galvenokārt veltīts apiņu audzēšanas tradīcijai Slovēnijā.

Par Štajerski hmelj reputāciju mūsdienās liecina dažādi avoti (grāmatas, tīmekļa vietnes, apraides utt.) – visos ir uzsvērta Štajerski hmelj kvalitāte un reputācija (piemēram, Slohops – “Mazs zieds, kas Slovēnijas ielejā veido lielu nozari”, 2015. gada 7. augusts, Ļubļana, RTV Slovēnija tīmekļa vietne).

Grāmatā World Beer (Dorling Kindersley, 2013. gads, Londona, AK) autors Tim Hampson raksta, ka tieši Štajerski hmelj piešķir Greene King IPA rūgtajam alum apelsīna un greipfrūta garšu. Tas pats autors citā sējumā The Beer Book (Dorling Kindersley, 2008. gads, 2015. gads) norāda, ka Štajerski hmelj ir apiņu šķirne, ko izmanto Šrilankā esošajā Lion alusdarītavā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

http://www.mkgp.gov.si/fileadmin/mkgp.gov.si/pageuploads/podrocja/Kmetijstvo/zascita_kmetijskih_pridelkov_zivil/SPEC_HMELJ_25_3_2016.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.