EIROPAS KOMISIJA Briselē, 10.12.2020 COM(2020) 831 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par mērķtiecīgiem ārkārtas pasākumiem gadījumā, ja nav panākta vienošanās ar Apvienoto Karalisti par turpmāku partnerību























1. Ievads 2. Gatavība ir tikpat svarīga kā līdz šim 3. Nepieciešamība pēc mērķtiecīgiem ES ārkārtas pasākumiem bezlīguma scenārija gadījumā 4. Ierosinātie leģislatīvie ārkārtas pasākumi, kas piemērojami no 2021. gada janvāra 4.1. Pamatsavienojamība aviācijas jomā un aviācijas drošums 4.2. Savienojamība autotransporta jomā 4.3. Dzelzceļa savienojums caur Lamanša tuneli 4.4. Zvejas darbības 5. Seku mazināšana ar ES budžeta palīdzību 5.1. Brexit korekcijas rezerve 5.2. Programmas un instrumenti ES budžetā 2021.–2027. gadam 6. Dalībvalstu līmenī veiktu ārkārtas pasākumu principi 7. Reaģēšana uz traucējumiem, kas radīsies pēc pārejas perioda beigām



1.Ievads Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (“Apvienotā Karaliste”) 2020. gada 1. februārī izstājās no Eiropas Savienības (“ES”) un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Euratom”), turpmāk abas kopā “Savienība”. Izstāšanās līgums, kas stājās spēkā minētajā dienā, nodrošina Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos. Izstāšanās līgumā ir paredzēts pārejas periods, kura laikā Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā turpina piemērot Savienības tiesību aktus . Šis periods beigsies 2020. gada 31. decembrī. Apvienotā Karaliste tad pametīs ES vienoto tirgu un muitas savienību, kā arī visas Savienības rīcībpolitikas, un Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā vairs netiks piemēroti ES tiesību akti.

Izstāšanās līguma materiālo tiesību normas tiek piemērotas neatkarīgi no sarunu iznākuma par turpmākajām attiecībām. Tās paredz: ·attiecīgo ES pilsoņu un Apvienotās Karalistes valstspiederīgo pilsoņu tiesību, tostarp sociālā nodrošinājuma tiesību, turpmāku aizsardzību visā viņu dzīves laikā; ·finansiālu norēķinu, ar ko nodrošina, ka Apvienotā Karaliste un Savienība izpildīs visas finansiālās saistības, kuru uzņemšanās notikusi, kamēr Apvienotā Karaliste bija dalībvalsts. Šis finansiālais norēķins nodrošina arī to, ka ES projekti un programmas saskaņā ar pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu (2014.–2020.) tiek finansēti, kā paredzēts līdz to slēgšanai, tādējādi nodrošinot noteiktību visiem ES programmu atbalsta saņēmējiem, tostarp saņēmējiem no Apvienotās Karalistes; ·juridiski darbotiesspējīgu risinājumu, kas novērš stingras robežas izveidošanos Īrijas salā, aizsargā visas salas ekonomiku un Lielās piektdienas jeb Belfāstas nolīgumu visās tā dimensijās, vienlaikus nodrošinot ES vienotā tirgus integritāti (Protokols par Īriju un Ziemeļīriju, kura lielākā daļa tiks piemērota no pārejas perioda beigām); ·to personu interešu aizsardzību, kuras dzīvo vai ir nodarbinātas Suverēnajās bāzu teritorijās (Protokols par Suverēnajām bāzu teritorijām Kiprā, kas tiks piemērots no pārejas perioda beigām); ·ciešu sadarbību starp Spāniju un Apvienoto Karalisti jautājumā par Gibraltāru saistībā ar Izstāšanās līgumā iekļauto pilsoņu tiesību noteikumu īstenošanu, kā arī kompetento iestāžu administratīvo sadarbību vairākās politikas jomās (Protokols par Gibraltāru, kuru beigs piemērot pārejas perioda beigās, izņemot tā pirmo pantu par pilsoņu tiesībām); ·citus pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu Apvienotās Karalistes sakārtotu izstāšanos, un cita starpā nodrošina: Øto sadarbības mehānismu un procedūru raitu izbeigšanu, kas izveidoti starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm attiecīgos ES tiesību jautājumos; Øjuridisko skaidrību attiecībā uz precēm, kas jau laistas tirgū, un precēm, kuras tiek pārvietotas starp ES un Apvienoto Karalisti brīdī, kad noslēdzas pārejas periods; Øturpmākus aizsardzības un drošības pasākumus Apvienotajā Karalistē attiecībā uz dažādiem jautājumiem – no ES intelektuālā īpašuma tiesībām līdz pat persondatiem, kas nosūtīti pirms pārejas perioda beigām vai pēc tam apstrādāti Apvienotajā Karalistē uz Izstāšanās līguma pamata, vai EURATOM materiāliem, kuri atrodas Apvienotajā Karalistē. ES un Apvienotās Karalistes sarunu iznākums par nolīgumu par turpmāko ES un Apvienotās Karalistes partnerību šobrīd vēl aizvien ir neskaidrs, kaut arī pārejas perioda beigas ir ļoti tuvu. Komisija turpinās darīt visu iespējamo, lai noslēgtu sarunas par nolīgumu, kurā ir ievērotas ES intereses. Eiropas Savienība turpinās sarunas ar Apvienoto Karalisti, jo vispārējais mērķis nav mainījies, proti, vienoties par vērienīgu, plašu, dziļu un elastīgu partnerību ar Apvienoto Karalisti, kurā paredzēti visaptveroši nosacījumi attiecībā uz vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem un pārvaldību. Tomēr, ņemot vērā to, ka pārejas perioda beigas ir ļoti tuvu, nav iespējams garantēt, ka šāds nolīgums stāsies spēkā 2021. gada 1. janvārī, kas nozīmētu, ka sākas laikposms bez šāda nolīguma. Šis paziņojums un šodien ierosinātie ārkārtas pasākumi kalpo tam, lai piedāvātu risinājumus šādam laikposmam. Tādējādi ierosinātie ārkārtas pasākumi (izņemot regulu par aviācijas drošību) automātiski beigsies brīdī, kad nolīgums stājas spēkā, vai beigsies pēc noteikta laikposma tad, ja nolīgums nestājas spēkā (6 mēneši to pasākumu gadījumā, kuri saistīti ar gaisa un autoceļu pārvadājumu pakalpojumiem, un 1 gads ar zvejniecību saistītu pasākumu gadījumā). Bez nolīguma, ko piemērotu no 2021. gada 1. janvāra, attiecības starp Apvienoto Karalisti un Savienību lielākoties tiktu reglamentētas ar daudzpusējiem, starptautiskiem satvariem, kuru līgumslēdzējas puses ir gan Apvienotā Karaliste, gan ES un/vai tās dalībvalstis, kā arī ar ES vai dalībvalstu iekšzemes tiesību aktiem attiecībā uz trešām valstīm. Piemēram, ES un Apvienotās Karalistes preču un pakalpojumu tirdzniecība notiktu saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas noteikumiem, kas nozīmētu, ka katra puse piemērotu tarifus otras puses izcelsmes precēm, balstoties uz lielākās labvēlības principu. Līdzīgā kārtā policijas un tiesas iestāžu sadarbība balstītos uz dažādām starptautiskām konvencijām un citiem instrumentiem. Tomēr aviācijas nozarē nav šāda starptautiska rezerves risinājuma, savukārt autopārvadājumu nozarē rezerves risinājums, kura ietvaros atļaujas tiek piešķirtas saskaņā ar Eiropas Transporta ministru konferences (ETMK) režīmu, ir acīmredzami nepietiekams attiecībā uz Apvienoto Karalisti. Tas radītu nekontrolējamus traucējumus un nopietni apdraudētu ES intereses. Turklāt bez nolīguma, kas stātos spēkā 2021. gada 1. janvārī, netiktu garantēta ES un Apvienotās Karalistes zvejas kuģu savstarpēja piekļuve Savienības un Apvienotās Karalistes ūdeņiem, neraugoties uz zvejniecības nozīmīgumu piekrastes kopienu iztikā un nepieciešamību nodrošināt ilgtspējīgu zveju. Komisija uzskata, ka šajās jomās ir vajadzīgi “ārkārtas” pasākumi. Ja 2021. gada 1. janvārī sāktu piemērot nolīgumu par turpmāko partnerību, tad šos ārkārtas pasākumus nepiemēros. 2.Gatavība ir tikpat svarīga kā līdz šim 2021. gada 1. janvārī būs traucējumi – neatkarīgi no tā, vai būs noslēgts nolīgums starp ES un Apvienoto Karalisti par to turpmākajām attiecībām. Tas ir likumsakarīgs rezultāts tam, ka Apvienotā Karaliste nolēma pamest Savienību un vairs nepiedalīties ES vienotajā tirgū un muitas savienībā. Komisija to vienmēr ir skaidri norādījusi.

Komisija 2020. gada 9. jūlija paziņojumā “Paziņojums par sagatavotību pārejas perioda beigās attiecībās starp Eiropas Savienību un Apvienoto Karalisti” vēlreiz uzsvēra, ka publiskajām pārvaldes iestādēm, uzņēmumiem un iedzīvotājiem jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai sagatavotos izmaiņām, kas notiks kā Apvienotās Karalistes lēmumu neizbēgamas sekas pat tad, ja tiks panākta vienošanās par turpmāko partnerību. Turklāt Komisija ir izdevusi 89 nozaru paziņojumus, kuros ietverta detalizēta informācija par paredzamajām izmaiņām un vajadzīgajām darbībām, kas jāveic pārvaldes iestādēm, uzņēmumiem un iedzīvotājiem. Minētie nozaru paziņojumi cita starpā ir paziņojumi par pārtikas, patēriņa preču, rūpniecības ražojumu un pakalpojumu tirdzniecību, kā arī par autortiesībām un intelektuālā īpašuma tiesībām, civiltiesībām, uzņēmējdarbības tiesībām un muitu. Kopš jūlija Komisijas dienesti ir rīkojuši divpusējas sanāksmes ar visām 27 dalībvalstīm, lai kopā ar katras valsts pārvaldes iestādēm izvērtētu to sagatavotības pakāpi. Vispārējais secinājums ir tāds, ka dalībvalstu pārvaldes iestādes ir labi sagatavotas neizbēgamajām izmaiņām, kas notiks no 2021. gada 1. janvāra. Tomēr ir jāturpina darbs, lai vairotu informētību, jo īpaši to mazo un vidējo uzņēmumu vidū, kuri veic darījumus ar Apvienoto Karalisti un kuri, iespējams, vēl aizvien nepārzina visas procedūras tirdzniecībā ar trešo valsti. Tādēļ Komisija pēdējos mēnešos ir uzsākusi vairākas informēšanas veicināšanas kampaņas un aktivizējusi savus informatīvos pasākumus, kas vērsti uz ieinteresētajām personām. Tā arī ir nodrošinājusi dalībvalstu pārvaldes iestādēm apmācību un norādījumus par “sagatavotību Brexit” un turpinās organizēt tehniskā līmenī nozaru seminārus ar visām dalībvalstīm, lai palīdzētu optimizēt sagatavotības pasākumu īstenošanu, it īpaši personu un preču robežpārbaužu jomā. Sīkāka informācija par šīm darbībām ir atrodama šā paziņojuma pielikumos, tostarp pilns nozaru paziņojumu saraksts un pārskats par galvenajām jomām, kurās notika ieinteresētajām personām paredzētie informatīvie pasākumi. Būtu arī jāatgādina, ka Protokola par Īriju un Ziemeļīriju preambulā Eiropas Savienība un Apvienotā Karaliste ir paudušas stingru apņēmību nākotnē turpināt PEACE+ programmas. Tā kā šī programma ir Eiropas teritoriālās sadarbības (ETS) programma, ir iespējams noslēgt finansēšanas nolīgumu, kas ļautu turpināt PEACE+ pat vienošanās nepanākšanas gadījumā – līdzīgi, kā tas ir attiecībā uz citu trešo valstu dalību ETS programmās. Komisija turpinās šīs diskusijas, lai nodrošinātu, ka šāds finansēšanas nolīgums ir ieviests jebkurā gadījumā. 3. Nepieciešamība pēc mērķtiecīgiem ES ārkārtas pasākumiem bezlīguma scenārija gadījumā Pārejas perioda beigas tuvojas beigām, un vēl aizvien nav skaidrības par to, vai nolīgums par turpmāko ES un Apvienotās Karalistes partnerību stāsies spēkā 2021. gada 1. janvārī. Ja līdz minētajam datumam vienošanās par nolīgumu netiks panākta, tad Komisija 2021. gadā plāno turpināt sarunas par jaunu partnerību. Tomēr ir arī skaidrs, ka ir vajadzīgs ierobežots skaits mērķtiecīgu pasākumu, lai aptvertu pārejas laiku līdz brīdim, kamēr nolīgums būs spēkā nākotnē, un lai aizsargātu ES intereses. Komisija ierosina ierobežota skaita mērķtiecīgus ārkārtas pasākumus, lai pilnībā sagatavotos bezlīguma scenārijam. Ārkārtas pasākumu pamatā ir ņemti vērā šādi principi: a) ārkārtas pasākumi nevar nodrošināt nepārtrauktību vai dublēt dalības Eiropas Savienībā vai pārejas perioda sniegtās priekšrocības. Tie arī nevar radīt situāciju, kas būtu tikpat labvēlīga kā partnerības nolīguma radītā situācija. Tādējādi ārkārtas pasākumi principā nekad nevar būt tālejošāki par to, ko Eiropas Savienība piedāvāja Apvienotajai Karalistei Nolīguma par jauno partnerību starp Eiropas Savienību un Apvienoto Karalisti projekta tekstā, kas publicēts 2020. gada 18. martā; b) ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt vērstiem uz to, lai nepieļautu vai mazinātu nesamērīgus traucējumus, kas rodas bezlīguma scenārija rezultātā, un tiem tas būtu jādara tikai tad, ja šos traucējumus nevar novērst vai mazināt, piemērojot esošos starptautiskos vai daudzpusējos nolīgumus vai pienācīgus pasākumus sagatavotības panākšanai. Ārkārtas pasākumiem nekādā gadījumā nevajadzētu būt vērstiem uz to, lai kompensētu ekonomikas dalībniekus par to, ka tie nav veikuši vajadzīgos pasākumus; c) ar ārkārtas pasākumiem būtu jānodrošina pagaidu risinājums tik ilgi, kamēr norit sarunas par turpmāko partnerību, nevis jācenšas pastāvīgi mazināt Brexit negatīvo ietekmi. Šiem pasākumiem jābūt pagaidu pasākumiem, lai ar tiem neaizstātu ilgtermiņa nolīgumu; d) saskaņā ar subsidiaritātes principu ārkārtas pasākumus veic tikai tad, ja rīcība Savienības līmenī ir obligāti vajadzīga, lai aizsargātu ES intereses un nepieļautu izkropļojumus iekšējā tirgū vai tā sadrumstalotību, kā arī tāpēc, ka šādu rezultātu nevar panākt ar rīcību dalībvalstu līmenī; e) ārkārtas pasākumi pēc to būtības ir vienpusēji pasākumi, kurus veic, lai aizsargātu ES intereses. Tomēr dažos gadījumos to piemērošana ir atkarīga no tā, vai Apvienotā Karaliste ievēro savstarpības principu; f) šo pasākumu teritoriālā darbības joma neietvers Gibraltāru.

4.Ierosinātie leģislatīvie ārkārtas pasākumi, kas piemērojami no 2021. gada janvāra Papildus 2020. gada 27. novembrī pieņemtajam priekšlikumam par dzelzceļa savienojumu caur Lamanša tuneli Komisija šodien ir pieņēmusi četru tiesību aktu priekšlikumu kopumu. Komisija cieši sadarbosies ar Eiropas Parlamentu un Padomi, lai sekmētu šo priekšlikumu laicīgu pieņemšanu līdz 2020. gada beigām. 4.1. Pamatsavienojamība aviācijas jomā un aviācijas drošums a) Ja pārejas perioda beigās netiks ieviests ārkārtas pasākums gaisa transporta jomā, tad tiks pārtraukta gaisa satiksme starp ES un Apvienoto Karalisti. Lai nodrošinātu gaisa pārvadājumu pamatsavienojamību, Komisija šodien ir pieņēmusi priekšlikumu regulai, ar ko uz ierobežotu laiku nodrošina konkrētu gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanu starp Apvienoto Karalisti un ES. Ar šo pasākumu ne ilgāk kā 6 mēnešus tiktu atļauts Apvienotās Karalistes gaisa pārvadātājiem lidot pāri Savienības teritorijai bez nosēšanās, nolaisties Savienības teritorijā nolūkos, kas nav saistīti ar satiksmi, un veikt regulārus un neregulārus starptautiskos pasažieru un kravas gaisa pārvadājumu pakalpojumus starp punktiem Apvienotajā Karalistē un punktiem Eiropas Savienībā (trešā un ceturtā “gaisa satiksmes brīvība”). Uz šiem pasākumiem attiektos nosacījums, ka Apvienotā Karaliste piešķir līdzvērtīgas tiesības gaisa pārvadātājiem no Savienības, kā arī nodrošina stingras garantijas attiecībā uz godīgu konkurenci un šo tiesību un garantiju efektīvu īstenošanu. Tāpēc ar ierosināto ārkārtas pasākumu regulu Komisijai piešķir īstenošanas pilnvaras, kas ir analogas tām pilnvarām, kuras paredzētas saskaņā ar ārkārtas pasākumu Regulu (ES) 2019/502 par kopīgiem noteikumiem, kas nodrošina gaisa pārvadājumu pamatsavienojamību attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Savienības, kura nekļuva piemērojama tādēļ, ka stājās spēkā Izstāšanās līgums. b) Ja netiks ieviests ārkārtas pasākums aviācijas drošuma jomā, tad esošie konstrukcijas sertifikāti, kurus Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūra (EASA) pirms pārejas perioda beigām ir izdevusi Apvienotajā Karalistē reģistrētiem uzņēmumiem, Savienībā vairs nebūs derīgi. Pēc pārejas perioda beigām Apvienotā Karaliste kā trešā valsts kļūs atbildīga par šiem sertifikātiem (“projektētāja valsts”). Tas pats attiektos uz sertifikātiem, kurus izdevušas projektēšanas organizācijas, kas reģistrētas Apvienotajā Karalistē un ko sertificējusi EASA. Ja šie esošie konstrukcijas sertifikāti Eiropas Savienībā kļūst nederīgi, tad daudziem ES gaisa kuģiem, kuros ir ražojumi ar esošajiem EASA konstrukcijas sertifikātiem, kas izsniegti Apvienotās Karalistes uzņēmumiem, būtu jāizbeidz lidojumi. Tāpēc Komisija šodien ir pieņēmusi priekšlikumu regulai, ar kuru nodrošina, ka attiecīgos aviācijas ražojumus vai konstrukcijas, ko pirms pārejas perioda beigām ir sertificējusi EASA vai kāda EASA sertificēta projektēšanas organizācija, var netraucēti turpināt izmantot Savienības gaisa kuģos. Šo pasākumu piemērotu tikai Savienībā reģistrētiem gaisa kuģiem. c) Turpretī attiecībā uz ES gaisa pārvadātāju īpašumtiesībām un kontroli Komisija neierosinās vēl citus ārkārtas pasākumus. 2019. gada februārī pieņemtā Regula (ES) 2019/502 nekļuva piemērojama, izņemot dažus elementus. Tomēr tajā bija paredzēts sešu mēnešu ilgs labvēlības periods, lai gaisa pārvadātāji varētu veikt vajadzīgos pasākumus ar mērķi nodrošināt pilnīgu atbilstību īpašumtiesību un kontroles prasībām. Minētais labvēlības periods bija atkarīgs no tā, vai gaisa pārvadātāji iesniedz valsts kompetentajām iestādēm pietiekamu plānu korektīvu pasākumu veikšanai. Minētais pienākums bija piemērojams no regulas spēkā stāšanās dienas. Daži gaisa pārvadātāji ir veikuši vajadzīgās darbības, un ar ārkārtas pasākumiem nebūtu jārada negodīgas priekšrocības tām ieinteresētajām personām un uzņēmumiem, kas, iespējams, nav laikus pielāgojušies jaunajai situācijai. 4.2. Savienojamība autotransporta jomā Ja līdz 2021. gada 1. janvārim netiks noslēgts nolīgums starp ES un Apvienoto Karalisti par turpmāko partnerību, tad Savienības tiesību aktos nebūtu pamata, kas ļautu kravu autopārvadātājiem pēc minētā datuma veikt kravu autopārvadājumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm. Eiropas Transporta ministru konferences (ETMK) daudzpusējā kvotu sistēma kļūtu par vienīgo tiesisko regulējumu, uz kura pamata varētu turpināt sniegt minētos pakalpojumus. Tomēr stingrie ierobežojumi, kas reglamentē ETMK atļauju skaitu, nozīmē to, ka šo atļauju skaits nebūtu pietiekams, lai veiktu kravu autopārvadājumus starp Apvienoto Karalisti un dalībvalstīm, un radītu nopietnus traucējumus, iespējams, pat apdraudot sabiedrisko kārtību. Turklāt, ja līdz 2021. gada 1. janvārim netiks noslēgts nolīgums starp ES un Apvienoto Karalisti par turpmāko partnerību, tad būtu jāpārtrauc regulāri autobusu pārvadājumi uz Apvienoto Karalisti un no tās. Attiecīgais daudzpusējais rezerves risinājums (Interbus nolīguma protokols) starp ES un Apvienoto Karalisti stāsies spēkā, visticamāk, tikai 2021. gada laikā. Tāpēc Komisija šodien ir pieņēmusi priekšlikumu regulai par pamatsavienojamību attiecībā gan uz kravu autopārvadājumiem, gan pasažieru autopārvadājumiem uz ierobežotu laiku. a) Kravu autopārvadājumu pamatsavienojamība Ar ierosināto regulu ne ilgāk kā 6 mēnešus tiktu nodrošināta kravu autopārvadājumu pamatsavienojamība. Tas ir atkarīgs no nosacījuma, ka Apvienotā Karaliste piešķir līdzvērtīgas tiesības kravu autopārvadātājiem no Savienības un ka tiek piemēroti ES noteikumiem līdzvērtīgi noteikumi par godīgu konkurenci, kā arī sociālie un tehniskie noteikumi. Tirgus piekļuves tiesību līdzvērtīguma uzraudzība un nodrošināšana, kā arī godīgas konkurences nodrošināšana ir daļa no pilnvarām, kas Komisijai deleģētas tādā pašā veidā kā pilnvaras saskaņā ar ārkārtas pasākumu Regulu (ES) 2019/501 par kopīgiem noteikumiem, kas nodrošina kravu autopārvadājumu un pasažieru autopārvadājumu pamatsavienojamību, kura nekļuva piemērojama tādēļ, ka stājās spēkā Izstāšanās līgums. Tāpat, kā tas bija Regulas (ES) 2019/501 gadījumā, jaunajā ierosinātajā ārkārtas pasākumu regulā nav paredzēta to Apvienotās Karalistes licenču un sertifikātu atzīšana (“tiesības saglabāt iepriekš spēkā esošos nosacījumus”), kuri ir ES operatoru rīcībā, piemēram, uz profesionālās kompetences pamata. Tiem ES operatoriem, kuri Eiropas Savienībā vēl aizvien strādā ar Apvienotās Karalistes izdotiem sertifikātiem, līdz 2021. gada 1. janvārim vajadzētu būt ES sertifikātiem. b) Pasažieru pārvadājumi – autobusu pārvadājumi

Ar ierosināto regulu uz laiku līdz 6 mēnešiem tiktu nodrošināta turpmāka autobusu pārvadājumu savienojamība. Noteikumi par godīgu konkurenci un sociālie un tehniskie noteikumi tiktu piemēroti tāpat kā autopārvadājumu gadījumā. Attiecībā uz autobusu pārvadājumiem pārrobežu mērogā Īrijas salā – ierosinātajā ārkārtas pasākumu regulā ir arī paredzētas tiesības regulāro pārvadājumu ietvaros uzņemt un izlaist pasažierus pierobežas reģionā. Tas paredzēts tādēļ, lai aizsargātu visas salas ekonomiku un ņemtu vērā sensitīvo situāciju Īrijas salā, nodrošinot savienojamību starp pierobežas kopienām, kas pretējā gadījumā tiktu pārtraukta. 4.3. Dzelzceļa savienojums caur Lamanša tuneli Ja netiks pieņemts Savienības ārkārtas pasākums, tad pēc pārejas perioda beigām būtu jāaptur Lamanša pastāvīgā savienojuma darbība caur Lamanša tuneli. Šādā gadījumā vilcieni nevarētu pārvietoties pa Lamanša tuneli, kas savieno Apvienoto Karalisti ar Eiropas kontinentu. Ņemot vērā to, cik ekonomiski svarīgs Savienībai ir Lamanša pastāvīgais savienojums, Komisija 27. novembrī pieņēma priekšlikumu regulai, ar ko nodrošinātu, ka Lamanša pastāvīgais savienojums turpina darboties pēc 2021. gada 1. janvāra līdz brīdim, kad tiks ieviesta cita kārtība. Lamanša pastāvīgā savienojuma ekspluatāciju caur Lamanša tuneli uzrauga Starpvaldību komisija (“SVK”), kas izveidota ar 1986. gada 12. februārī parakstīto Kenterberijas līgumu starp Francijas Republiku un Apvienoto Karalisti. Līdz pārejas perioda beigām SVK tiek atzīta par valsts drošības iestādi, kurai divas dalībvalstis uzticējušas nodrošināt to, ka Savienības drošības un savstarpējas izmantojamības noteikumus piemēro visam Lamanša tunelim. Tā izdod attiecīgus drošības sertifikātus un atļaujas. Francija ir pilnvarota risināt sarunas, parakstīt un noslēgt starptautisku nolīgumu ar Apvienoto Karalisti, lai saglabātu vienotu drošības režīmu un Starpvaldību komisiju. Tomēr pārejas perioda beigās nolīgums nebūs stājies spēkā. Bez šāda nolīguma Starpvaldību komisija no 2021. gada 1. janvāra vairs nav uzskatāma par valsts drošības iestādi saskaņā ar ES tiesību aktiem, un tās izdotie sertifikāti un atļaujas zaudē savu derīgumu. Ar ierosināto regulu pagarinātu par diviem mēnešiem Starpvaldību komisijas izdoto atļauju derīguma termiņu. Tas dotu Francijas valsts drošības iestādei pietiekami daudz laika, lai pārņemtu uzraudzību un izdotu savus sertifikātus. Lai nodrošinātu savienojamību starp Savienību un Apvienoto Karalisti, būtiski ir arī tas, ka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi, kas sniedz pakalpojumus tunelī, turpina to darīt un var sasniegt Calais-Fréthun robežšķērsošanas vietu. Tāpēc šo uzņēmumu licenču, ko izsniegusi Apvienotā Karaliste, un drošības sertifikātu, kurus izdevusi Starpvaldību komisija, derīguma termiņš būtu jāpagarina par deviņiem mēnešiem. Šis pagarinājums dotu pietiekami daudz laika, lai risinātu sarunas un noslēgtu vienošanos par Savienības tiesību aktos paredzētiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai izvairītos no traucējumiem. 4.4. Zvejas darbības Komisija joprojām lielu nozīmi piešķir tam, lai turpmākās ES un Apvienotās Karalistes partnerības ietvaros panāktu vienošanos par zvejniecību. Ja pārejas periods beigsies bez nolīguma par turpmākajām attiecībām, tas varētu ļoti nelabvēlīgi ietekmēt piekrastes kopienu ekonomisko dzīvotspēju un apdraudēt zvejas ilgtspējīgo būtību attiecīgajos ūdeņos. Lai aizsargātu ES zvejnieku un zvejnieču intereses, Komisija ir pieņēmusi priekšlikumu grozīt Regulu (ES) 2017/2403 attiecībā uz zvejas atļaujām laikposmam līdz 2021. gada beigām. Ar priekšlikumu tiek atļauta ES un Apvienotās Karalistes zvejas kuģu savstarpēja piekļuve ES un Apvienotās Karalistes ūdeņiem. Pieņemtā priekšlikuma tiesību normas Savienībai dotu iespēju piešķirt Apvienotās Karalistes kuģiem atļaujas ieiet ES ūdeņos un pārvaldīt ES kuģu iesniegtos pieprasījumus iegūt atļauju ieiešanai Apvienotās Karalistes ūdeņos tad, ja ir izpildīti ilgtspējas nosacījumi un ir ievērots savstarpības princips. Zvejas iespējām, kas paredzētas saskaņā ar šādu kārtību un ko nosaka abas puses kopā, būtu jāatbilst attiecīgo krājumu ilgtspējīgas pārvaldības nosacījumiem. Šie noteikumi nodrošinātu juridisko noteiktību zvejniecības nozarei un nodrošinātu zivju krājumu saglabāšanu. Pamatojoties uz iepriekšēju koordināciju ar dalībvalstīm, Komisija ir gatava tūlīt pēc pārejas perioda beigām iesniegt Apvienotajai Karalistei atļauju pieprasījumus attiecībā uz ES kuģiem. 5. Seku mazināšana ar ES budžeta palīdzību 5.1. Brexit korekcijas rezerve Saskaņā ar Eiropadomes secinājumiem Komisija drīzumā nāks klajā ar priekšlikumu par Brexit korekcijas rezervi (BKR) 5 miljardu euro apmērā. BKR nosacījumi finansējuma saņemšanai attieksies gan uz vienošanās panākšanas gadījumu, gan uz situāciju, kad vienošanās netiks panākta. Attiecībā uz visvairāk skartajiem reģioniem un nozarēm jau tagad ir skaidrs, ka bezlīguma scenārijs rada īpašus riskus ES zvejniecības nozarei. Priekšlikumā tiks atspoguļota šī realitāte. 5.2. Programmas un instrumenti ES budžetā 2021.–2027. gadam Šobrīd nav iespējams pilnībā novērtēt ietekmi, ko rada Apvienotās Karalistes lēmums šogad izbeigt pārejas periodu, kā arī vienošanās nepanākšanas izraisīto ietekmi. Papildus BKR Savienības finansējuma plānošanā 2021.–2027. gadam būtu skaidri jāņem vērā pārejas perioda beigu ietekme –gan līguma panākšanas, gan bezlīguma scenārija gadījumā. Iespējamā situācijā, kas pēc pārejas perioda beigām rodas nezināmas blakusparādības (it īpaši bezlīguma scenārija gadījumā), Komisija ir gatava ātri rīkoties saskaņā ar regulatīviem noteikumiem tajā gadījumā, ja dalībvalstis nolemtu grozīt savas programmas, uz kurām attiecas Kopīgo noteikumu regula, lai tādējādi savas valsts finansējuma daļas ietvaros pārdalītu daļu no pieejamajiem resursiem. Komisija rīkosies ātri arī tad, ja dalībvalstis vēlētos mainīt to, kā sadalīt savas valsts finansējuma daļu no Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda, vienlaikus ievērojot regulatīvos noteikumus.