LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 424/46

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas tirgus stabilitātes rezerves izveidi un darbību un ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK”

COM(2014) 20 final — 2014/0011 (COD)

2014/C 424/07

Ziņotājs: PEZZINI

Eiropas Parlaments 2014. gada 6. februārī, Padome 2014. gada 13. februārī un Eiropas Komisija 2014. gada 22. janvārī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 192. un 304. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas tirgus stabilitātes rezerves izveidi un darbību un ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK”

COM(2014) 20 final.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2014. gada 22. maijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 499. plenārajā sesijā, kas notika 2014. gada 4. un 5. jūnijā (4. jūnija sēdē), ar 167 balsīm par, 2 balsīm pret un 10 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Komiteja uzskata, ka Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ES ETS) ir ļoti svarīgs ES klimata pārmaiņu un enerģētikas politikas instruments ES rūpniecības emisijas samazināšanai, un tāpēc mudina to pamatīgi pārveidot tā, lai varētu sasniegt kā 2020. gadam, tā arī 2030. gadam izvirzītos ES klimata mērķus un vienlaikus gan saglabātu rūpniecības konkurētspēju, gan novērstu ieguldījumu aizplūdi.

1.2. EESK atbalsta priekšlikumu nākamā ETS tirdzniecības perioda sākumā, proti, 2021. gadā, izveidot tirgus stabilitātes rezervi nolūkā novērst ETS cenu svārstības laikposmā pēc 2020. gada.

1.3. Komiteja atzīmē, ka Eiropadome 2014. gada 21. marta sanāksmē paredzēja ieviest pasākumus, ar kuriem pasaules mērogā konkurējošām nozarēm pilnībā kompensētu no ES klimata politikas izrietošos tiešos un netiešos izdevumus tikmēr, kamēr ar starptautisku visaptverošu līgumu par klimata pārmaiņām nebūs Eiropas rūpniecībai nodrošināti vienlīdzīgi nosacījumi pasaules mērogā.

1.4. EESK prasa minētajos pasākumos iekļaut šādus aspektus: — iepriekš noteiktus automātiskas korekcijas mehānismus, kas spētu izturēt smagus satricinājumus, bet nepieļautu rīcības brīvību un patvaļīgu iejaukšanos, — pārredzamību, paredzamību un vienkāršību, — samērīgas izmaksas par pāreju, — prognozējamas ieguldījumu perspektīvas, — skaidrību par stabiliem ilgtermiņa mērķiem, — ieņēmumu no kvotu izsolēm izmantošanu, lai palīdzētu uzņēmumiem pāriet uz ekonomiku ar zemu CO2 emisiju līmeni un uz “tīru” tehnoloģiju izstrādi un pielietošanu, — pietiekamus inovācijas atbalsta pasākumus energoietilpīgām ražošanas nozarēm, — lielāku stratēģisko noteiktību kā Eiropas, tā arī pasaules līmenī.

1.5. Pēc Komitejas domām, emisijas kvotu tirdzniecības sistēma pārklājas ar ES un valstu politiku vides, klimata pārmaiņu, enerģētikas un rūpniecības attīstības jomā. Lai sasniegtu pozitīvus rezultātus, šīs politikas jomas būtu vairāk jāsaskaņo; tāpēc EESK prasa sistēmas pārskatīšanas gaitā vairāk ietvert citus noteikumus, kas ietekmē siltumnīcefekta gāzu emisiju un rūpnieciski izmantotās enerģijas cenu.

1.6. Komiteja uzsver, ka ETS ir jāpārveido par instrumentu, kas ne tikai optimizē izmaksas un visās nozarēs veicina energoefektivitāti, bet arī uzlabo sabiedrības informētību, lai tā rezultātā — tiktu dota priekšroka precēm un pakalpojumiem ar zemu oglekļa emisijas līmeni, — tiktu atbalstīti ieguldījumi infrastruktūrā, — tiktu sekmēta apmācība un veiktspējas uzlabošanu svarīgākajās jomās nolūkā panākt Eiropas ražošanas sektora saimniecisko uzplaukumu.

1.7. Komiteja uzsver, ka rūpniecība nerimtīgi izstrādā jauninājumus, lai samazinātu enerģijas patēriņu un palielinātu energoefektivitāti, taču ir skaidrs, ka ETS tirgus izkropļojumu, proti, pārmērīgas oglekļa cenas samazināšanās, dēļ kļūtu grūtāk izvērst ilgtspējīgu zinātniski tehnisku inovāciju.

1.8. EESK uzskata, ka Eiropas Savienības ETS uzdevumam, sākot no 2020.–2030. gada, vajadzētu būt ne tikai veicināt oglekļa emisijas samazināšanu iekārtās un attiecīgajās nozarēs saimnieciski efektīvā veidā, izmantojot gan ieguldījumus zemas oglekļa emisijas tehnoloģijās, gan atjaunojamus enerģijas avotus, gan energoefektivitātes uzlabošanas pasākumus, bet arī atvieglot piekļuvi starptautiskām kompensācijām, lai samazinātu emisiju starptautiskajā oglekļa tirgū, tostarp ņemot vērā 2015. gadā pieņemšanai plānoto visaptverošo līgumu par klimata pārmaiņām un ilgtspējīgas attīstības mērķus, kuri izvirzīti programmā laikposmam pēc 2015. gada un attiecas uz integrētu pieeju attīstības, vienlīdzības un cilvēktiesību jomā, un kuru uzdevums ir panākt pilnīgu ekoloģisko ilgtspēju.

1.9. Pēc Komitejas domām, jāveido cieša saikne starp, no vienas puses, ierosināto pārskatītas ETS izmantošanu no 2021. gada, kura veido neatņemamu daļu no jaunā regulējuma klimata un enerģētikas jomā 2030. gada perspektīvā, un, no otras puses, programmas “Apvārsnis 2020” izmantošanu un valstu programmu saskaņošanu, lai paātrinātu ilgtspējīgu tehnoloģijas jauninājumu ieviešanu un tādējādi gan saglabātu Eiropas rūpniecības konkurētspēju, gan iedrošinātu jaunu un labāku rūpniecības uzņēmumu dibināšanu.

1.10. EESK ir pārliecināta, ka oglekļa tirgum jākļūst stabilākam, elastīgākam un pieejamam pasaules mērogā visiem lielajiem dalībniekiem, un tāpēc, lai īstenotu šo mērķi – izveidot konkurētspējīgu un ilgtspējīgu rūpniecības sistēmu —, prasa Komisijai, Parlamentam un Padomei izstrādāt detalizētu un labi saskaņotu normatīvo regulējumu par veicamajām darbībām.

1.11. Komiteja uzsver, ka dekarbonizācijas politikas pasākumi varētu radīt nodarbinātības pieaugumu un pozitīvi ietekmēt emisijas samazināšanu un gaisa kvalitāti, tāpēc prasa minētos faktorus ņemt vērā starptautiskajās sarunās.

2. Ievads

2.1. Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmai (ES ETS) jābūt svarīgam instrumentam, kas Savienībā samazina ar enerģijas ražošanu saistītās emisijas. Lai tā būtu efektīva izmaksu ziņā, sistēmai jāatbilst tirgus loģikai, jāspēj ietekmēt oglekļa cenu, bet arī jāspēj pozitīvi ietekmēt gan ieguldījumus zemas oglekļa emisijas tehnoloģijās, gan arī atjaunojamo enerģijas avotu attīstību un energoefektivitātes palielināšanos, lai ekonomikas ražošanas sektors varētu būt konkurētspējīgs un atbilstu ilgtspējības mērķiem, kas ir kopīgi un ko atbalsta pasaules mērogā visi galvenie dalībnieki.

2.2. Pašlaik emisijas kvotu tirdzniecības sistēma paredz, ka uzņēmumiem, kuriem jāievēro prasība samazināt emisiju, tiks piešķirtas kredītvienības atbilstoši tam, cik tonnas CO2 tie drīkst radīt; turklāt piešķirto kredītvienību skaits ar katru gadu samazināsies par 1,74 %. Sākot ar 2021. gadu, minētais procentuālais rādītājs būtu jāpalielina līdz 2,2 %.

2.3. Kopš izveidošanas ES ETS piedāvāja ES mērogā oglekļa atskaites cenu, uz kuru pamatojoties ikdienā tiek pieņemti ieguldījumu operatīvie un stratēģiskie lēmumi nolūkā samazināt visu Eiropas ekonomikas nozaru emisiju, kas Eiropas Savienībā veido aptuveni pusi no siltumnīcefekta gāzu emisijas.

2.4. Tomēr smagās ekonomiskās krīzes un tai sekojošās darbības samazināšanās rezultātā sistēma izraisīja strukturālu līdzsvara trūkumu starp ETS kvotu piedāvājumu un pieprasījumu – pārpalikumu aptuveni 2 miljardu kvotu apmērā, un šī nelīdzsvarotība varētu pastāvēt vēl vairāk nekā desmit gadu.

2.5. Tirgū radās pārpalikums, kura dēļ ES ETS cenas strauji kritās – no apmēram 30 € par tonnu CO2 līdz 13,09 €/t 2010. gadā, tad līdz 11,45 €/t 2011. gadā, bet 2012. gadā kopumā vidējā oglekļa cena bija aptuveni 5,82 €/t.

2.6. Daudzās Eiropas valstīs ir ieviestas dažādas iniciatīvas, piemēram, Itālijā tā saucamie baltie sertifikāti un zaļie sertifikāti, kuru mērķis ir samazināt oglekļa emisiju, taupot vai uzlabojot energoefektivitāti (baltie sertifikāti), vai arī kā primārās enerģijas avotus aizvietojot ogļūdeņražus ar atjaunojamiem enerģijas avotiem (zaļie sertifikāti) (1).

2.7. Lai samazinātu enerģijas patēriņu un palielinātu energoefektivitāti, rūpniecība nerimtīgi izstrādā jauninājumus. Taču ir skaidrs, ka ar pārmērīgu oglekļa cenas samazināšanos kļūtu grūtāk izvērst ilgtspējīgu zinātniski tehnisku inovāciju.

2.8. Saskaņā ar pašreizējiem ETS sistēmas pamatnoteikumiem izsolāmo emisijas kvotu piedāvājumu nosaka daudziem gadiem un netiek pieļautas izmaiņas, ar kuru palīdzību reaģētu uz lielām izmaiņām kvotu pieprasījumā; tādā veidā rodas ilgtermiņa nelīdzsvarotība un ar to saistītā negatīvā ietekme uz jauninājumiem un ieguldījumiem jaunās tehnoloģijās ar zemu oglekļa emisiju līmeni.

2.9. Eiropas Parlaments un Padome 2013. gada decembrī, apspriežot ETS mehānismā ieviešamos pielāgojumus, pieņēma lēmumu piešķirt Komisijai iespēju – ārkārtējos apstākļos un nolūkā nodrošināt pareizu tirgus funkcionēšanu līdz ilgtermiņa strukturālu pasākumu pieņemšanai – izņēmuma kārtā un ne vairāk kā 900 miljonu kvotu apjomā vienu vienīgu reizi atlikt oglekļa kvotu pārdošanu, un trīs gadu (2014–2016) vietā par jauno derīguma termiņu noteikt 2020. gadu.

2.10. Neraugoties uz minētajiem īstermiņa panākumiem, ES vēl ne tuvu nav ilgtermiņā atrisinājusi jautājumu par pārpalikumu.

2.11. Pēc Komisijas domām, tirgus stabilitātes rezerves izveide (kura daļēji stāsies spēkā 2021. gadā, t. i., ceturtajā posmā) ir variants, kas ļaus apvienot pašreizējos noteikumus tā, lai nodrošinātu stabilāku tirgu, kurā oglekļa cena vairāk būtu atkarīga no emisijas samazināšanas vidējā termiņā un ilgtermiņā un prognozes būtu stabilas, lai tādējādi pamudinātu veikt ieguldījumus, kas veicina oglekļa emisijas samazināšanu un nāktu par labu uzņēmumiem, kuru darbība agrāk bija un arī pašlaik ir energoietilpīga.

2.12. Rezerve būtu paredzēta, lai mazinātu emisijas kvotu pārpalikumu, kas izveidojies iepriekšējos gados, un uzlabotu sistēmas izturību pret lieliem satricinājumiem, automātiski koriģējot izsolāmo kvotu apjomu.

2.13. Plašs ieinteresēto personu loks atbalsta minētās rezerves izveidi, kas, iespējams, ir labāks variants par nesen pieņemto lēmumu atlikt (back-load) 900 miljonu kvotu izsolīšanu līdz 2019.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību akta priekšlikumā, rezerves darbību pilnībā regulētu iepriekš pieņemti noteikumi, kas nedrīkstētu atstāt rīcības brīvību ne Komisijai, ne dalībvalstīm attiecībā uz tās ieviešanu.

3. Komisijas priekšlikumu kopsavilkums

3.1. Komisija ierosina nākamā ETS tirdzniecības perioda sākumā, proti, 2021. gadā, izveidot tirgus stabilitātes rezervi. Šīs rezerves ieviešana, kas papildinās nesen pieņemto lēmumu atlikt (back-load) 900 miljonu kvotu izsolīšanu līdz 2019.–2020. gadam, pavērtu iespēju — atrisināt emisijas kvotu pārpalikuma problēmu, kas radusies iepriekšējos gados, — uzlabot sistēmas izturību pret lieliem satricinājumiem, — izveidot izsolāmo kvotu apjoma automātiskas korekcijas mehānismus.

3.2. Kā paredzēts tiesību akta priekšlikumā, minētie, iepriekš noteiktie automātiskas korekcijas mehānismi neatstātu rīcības brīvību ne Komisijai, ne dalībvalstīm attiecībā uz to īstenošanu.

3.3. Priekšlikums par ETS izmantošanu no 2021. gada veido neatņemamu daļu no Komisijas ierosinātā jaunā regulējuma klimata un enerģētikas jomā 2030. gada perspektīvā (kas izskatīts citā EESK atzinumā). Šis regulējums ietver vairākus elementus: mērķi panākt 40 % siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu, salīdzinot ar 1990. gadu; saistošus mērķus ES līmenī palielināt atjaunojamo enerģijas avotu īpatsvaru līdz vismaz 27 %; vērienīgākus pasākumus energoefektivitātes politikas jomā; jaunu pārvaldības sistēmu un vairākus jaunus rādītājus nolūkā nodrošināt konkurētspējīgu un drošu enerģētikas sistēmu.

4. Vispārīgas piezīmes

4.1. Komiteja joprojām atbalsta kvotu izsoļu plašāku ieviešanu. Izsole pilnībā atbilst principam “piesārņotājs maksā”, novēršot virspeļņas gūšanas iespējas, veicinot un finansējot zemas oglekļa emisijas tehnoloģijas un produktus, tādējādi sekmējot inovāciju (2).

4.2. EESK uzskata, ka ir ļoti svarīgi saglabāt spēcīgu ETS, kura kalpotu par ES klimata un enerģētikas politikas stūrakmeni un kuras darbībai nevajadzētu izraisīt ražošanas sektora lejupslīdi un ieguldījumu aizplūdi. To ir iespējams sasniegt, pārskatot oglekļa tirgus pārvaldības sistēmu, lai tā darbotos kā efektīvs instruments rūpniecības un attiecīgo citu nozaru emisijas samazināšanai, bet arī sekmētu ieguldījumus inovatīvās, zemas oglekļa emisijas tehnoloģijās, kas būtu konkurētspējīgas pasaules mērogā.

4.3. Spēkā esošie pasākumi, kas rūpniecību atbalsta ES ETS ietvaros, lielā mērā tiks atcelti līdz 2021. gadam, un kredītvienību piešķiršana par brīvu tiks pilnībā atcelta 2027. gadā. Ja CO2 samazināšanas jomā 2030. gadam izvirzītu jaunu mērķi, kas attiektos uz Eiropas Savienības ETS nozarēm, tas varētu radīt ES rūpniecībai papildu grūtības.

4.4. Tikmēr, kamēr ar starptautisku visaptverošu līgumu par klimata pārmaiņām nebūs rūpniecībai nodrošināti vienlīdzīgi nosacījumi pasaules mērogā, ES ETS būtu jāpārveido tā, lai nozares, kuras saskaras ar globālas konkurences apstākļiem, varētu saņemt pilnu kompensāciju par oglekļa emisijas samazināšanas tiešajām un netiešajām izmaksām, kas rodas ES klimata politikas dēļ. Minētā pieeja ir saskaņā ar Eiropadomes 2014. gada 21. marta secinājumiem, kuros aicināts laikposmam no 2020. gada līdz 2030. gadam paredzēt pasākumus, ar ko novērst iespējamu oglekļa noplūdi, un prasīt ilgtermiņa plānošanas drošību attiecībā uz investīcijām rūpniecībā, lai nodrošinātu Eiropas energoietilpīgo nozaru konkurētspēju.

4.5. Attiecībā uz Ceļvedi zema oglekļa dioksīda emisijas līmeņa ekonomikai līdz 2050. gadam Komiteja ieteica (3) Komisijai izstrādāt jaunu visaptverošu pasākumu kopumu, lai radītu stimulus jaunajiem plaša apjoma ieguldījumiem, kas nepieciešami šo jauno mērķu sasniegšanai;, minētajā pasākumu kopumā jāiekļauj emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas kā tāda izmaksas optimizējoša instrumenta nostiprināšana, kas virzītu ieguldījumu lēmumus, kā arī citi pasākumi, kuri veicinātu energoefektivitāti visās nozarēs; uzlabotu sabiedrības, iedzīvotāju un patērētāju informētību par savu spēku izmantot pirktspēju, lai dotu priekšroku precēm un pakalpojumiem, kas rada maz oglekļa emisiju; atbalstītu ieguldījumus nepieciešamajos infrastruktūras objektos; sekmētu apmācības un veiktspējas uzlabošanu galvenajās nozarēs.

4.6. Komiteja uzskata, ka arī stratēģijām un ES politikai tādās jomās kā vide, klimats, enerģētika un rūpniecības attīstība jābūt vairāk savstarpēji saskaņotām, lai sasniegtu pozitīvus, sinerģiskus rezultātus: ja par “oglekļa izmaksām” uzskatīs vienīgi CO2 kvotas cenu ETS tirgū un netiks ņemtas vērā ne saistītās izmaksas, ne citi instrumenti (piemēram, stimuli atjaunojamiem enerģijas avotiem vai energoefektivitātes politikas pasākumi), tāda pieeja varētu izrādīties pārāk šaura un nepilnīga un radīt pilnīgi izkropļotus novērtējumus (4).

4.7. EESK ir vienisprātis ar Eiropadomes 2014. gada pavasara sanāksmes secinājumiem, ka rūpniecība ir nepieciešama visās jomās – enerģētikas, konkurences, tirdzniecības un izglītības jomā, un jo īpaši atbalsta principu, ar kuru saskaņā rūpniecības konkurētspēja “ir jāskata kopā ar saskaņotu Eiropas klimata un enerģētikas politiku, tostarp risinot lielo enerģijas izmaksu problēmu, jo īpaši energoietilpīgām nozarēm”.

4.8. ETS sistēmai būtu jānodrošina kopējs normatīvais regulējums, ko piemērotu enerģētikas nozarei un energoietilpīgām nozarēm un kas konkurētspējas samazināšanos atsvērtu ar atbalsta pasākumiem emisijas pārvirzei un paātrinātu turpmāko uzlabojumu ieviešanu nozarēs, uz kurām neattiecas ETS un kuras ir atbildīgas par vairāk nekā pusi no pašreizējās CO2 emisijas Eiropas Savienībā, īpaši tādās nozarēs ar augstu energoefektivitātes potenciālu kā būvniecība un transports.

4.9. EESK visnotaļ mudina papildus ETS reformai īstenot spēcīgus ekonomikas atveseļošanos veicinošus pasākumus – ieguldīt sektoros ar augstu potenciālu, piemēram, infrastruktūrā, vidi saudzējošā ekonomikā, un tādos stratēģiski svarīgos rūpniecības sektoros kā pētniecība un inovācija, un jo īpaši ražošanā un mazos un vidējos uzņēmumos.

4.10. EESK ir pārliecināta, ka ETS sistēma varētu būt efektīvs tirgus instruments, ar kuru saimnieciski ilgtspējīgi panākt siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanu tiktāl, ciktāl tas palīdzētu nodrošināt lielāku stabilitāti, ierobežojot rīcības brīvību un nodrošinot elastīgumu atbilstīgi iepriekš apstiprinātiem noteikumiem, kas pamatojas uz pārredzamības, paredzamības un vienkāršības kritērijiem, lai varētu ņemt vērā vēlmes par tirgus dalībnieku rīcību attiecībā uz piedāvājuma pielāgošanu.

4.11. Lai ETS sistēma būtu efektīva, jārīkojas šādi: — jāsamazina pārejas izmaksas, — jānodrošina paredzamas ieguldījumu perspektīvas, — jāpanāk skaidrība, izvirzot stabilus ilgtermiņa mērķus, — jāgarantē, ka ieņēmumi no kvotu izsolēm tiek izmantoti, lai palīdzētu uzņēmumiem pāriet uz ekonomiku ar zemu CO2 emisijas līmeni un uz “tīru” tehnoloģiju izstrādi un pielietošanu (5).

4.12. Eiropas Savienības ETS uzdevumam, sākot no 2020.–2030. gada, vajadzētu būt veicināt oglekļa emisijas samazināšanu attiecīgajās iekārtās un nozarēs saimnieciski efektīvā veidā gan ar ieguldījumiem zemas oglekļa emisijas tehnoloģijās, gan izmantojot atjaunojamus enerģijas avotus, gan ar spēcīgu apņemšanos uzlabot energoefektivitāti.

4.13. Lai samazinātu emisiju, ETS kvotu tirgus cenai arī turpmāk jābūt uzticamam ieguldījumu atsauces punktam.

4.14. Nākamajā ETS sistēmā jāsaglabā piekļuve starptautiskām kompensācijām, jo tās ir drošs veids kā efektīvi samazināt emisiju, izmantojot iespējas izveidot globālu oglekļa emisijas tirgu.

4.15. Būtu jāsaglabā, jāuzlabo un jāpaplašina tīras attīstības mehānisms (Clean Development Mechanism, CDM), un pienācīgi jāatbalsta Eiropas ETS sistēmas saiknes ar jaunajām sistēmām, kas parādās citos pasaules reģionos.

4.16. Komiteja uzskata, ka Eiropas Savienībai būtu jāpieliek visi iespējamie pūliņi, lai izveidotu reāli funkcionējošu starptautisku oglekļa emisijas tirgu, kurā efektīvi kvotu tirdzniecības mehānismi būtu pieejami visiem lielajiem dalībniekiem jebkurā pasaules daļā.

4.17. Ātri jāattīsta jauni mehānismi, un tiem jābūt pieejamiem valdībām brīvprātīgai izmantošanai atbilstīgi attiecīgās valsts prasībām; tādi mehānismi jāizstrādā tā, lai pēc iespējas izvairītos no reģionu savstarpējās konkurences izkropļojumiem attiecībā uz pasaules mērogā tirgotajām precēm.

4.18. Faktiski, emisijas kvotu tirdzniecības sistēma pārklājas ar ES un valstu politiku citās jomās, piemēram, ar politikas pasākumiem atjaunojamo enerģijas avotu atbalstīšanai vai energoefektivitātes politiku, un rada neefektivitāti un tirgus izkropļojumus; tāpēc sistēmas pārskatīšanas procedūrā būtu vairāk jāņem vērā citi noteikumi, kas ietekmē siltumnīcefekta gāzu emisiju un rūpnieciski izmantotās enerģijas cenu.

4.19. Vienpusēja rīcība padara uzņēmumu ar CO2 saistītās grūtības (vispirmām kārtām enerģijas izmaksas) vēl lielākas un var apdraudēt stratēģisku ražošanas nozaru konkurētspēju, negūstot konkrētus panākumus klimata jomā: nesenos pētījumos (6) par šo jautājumu ir parādīts, kā Eiropas Savienībā iegūto emisijas samazinājumu vairāk nekā atsver tās emisijas palielinājums, ko “ietver” Eiropas Savienībā importētās preces.

4.20. Pēc EESK domām, lai arī būtu ārkārtīgi svarīgi 2015. gadā panākt pasaules mēroga vienošanos par klimata pārmaiņām, kurā piedalītos valstis, kas rada visvairāk emisiju, tomēr ar programmas “Apvārsnis 2020” un valstu ieguldījumu saskaņošanas palīdzību jāturpina izstrādāt tehnoloģiski jauninājumi, lai saglabātu Eiropas ražošanas nozares konkurētspēju un tādējādi iedrošinātu jaunu un labāku rūpniecības uzņēmumu dibināšanu šeit.

4.20.1. Lai īstenotu šo mērķi – izveidot pasaules mērogā konkurētspējīgu un ilgtspējīgu rūpniecības sistēmu —, jāizstrādā detalizēts un labi saskaņots normatīvais regulējums par veicamajām darbībām; tāpēc EESK prasa Komisijai, Parlamentam un Padomei minēto regulējumu izstrādāt saskaņoti ar tūkstošgades ilgtspējīgas attīstības mērķiem, kas norādīti ANO programmā laikposmam pēc 2015. gada.

4.21. Komiteja vēlreiz uzsver, ka “jāņem vērā pieredze, ka globālie ekonomiskie spēki var būtiski ietekmēt ETS. Neapšaubāmi pasaules mēroga vienošanās par klimata politiku (vai nespēja vienoties) noteiks ETS nākotni, un 2015. gada sarunu rezultāts būs ļoti svarīgs, tāpat arī ETS uzlabošanai nepieciešamos radikālos pasākumus nebūs iespējams īstenot, nepanākot lielāku skaidrību par vispārējo politiku.” (7)

4.22. EESK vērš uzmanību, ka ietekmes novērtējumā par regulējumu laikposmam pēc 2030. gada ir norādīts: “(..) ja izmantotu izsoles ieņēmumus un ja oglekļa cenas noteikšanu paplašinātu, tajā ietverot visas nozares, dekarbonizācijas politika līdz 2030. gadam varētu radīt nodarbinātības pieaugumu (..)” (8), un tātad tam būs būtiska pozitīva ietekme uz emisijas samazināšanu un gaisa kvalitāti, un tāpēc Komiteja prasa minētos faktorus ņemt vērā starptautiskajās sarunās.

Briselē, 2014. gada 4. jūnijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Henri MALOSSE

(1) Atbilstīgi Direktīvai 2006/32/EK, kurā noteikts, ka visām dalībvalstīm jāizstrādā valsts energoefektivitātes rīcības plāns (NEEAP), kura mērķim jābūt samazināt patēriņu un attīstīt atjaunojamos energoresursus.

(2) OV C 27, 3.2.2009., 66. lpp.

(3) OV C 376, 22.12.2011., 110.–116. lpp.

(4) OV C 226, 16.7.2014., 1. lpp.

(5) Skatīt “Comparative Study of Different Measures Funded through the Use of Economic Environmental Instrument” (EESK, 2012).

(6) Glen P. Peters, Jan C. Minx, Christopher L. Weber and Ottmar Edenhofer (2010) “Growth in Emission Transfers via International Trade from 1990 to 2008”, PNAS; A. Brinkley, S. Less,“Carbon Omissions”, Policy Exchange, pētījums (2010).

(7) OV C 341, 21.11.2013., 82. lpp.

(8) Skatīt definīciju, kas sniegta Ietekmes novērtējuma kopsavilkumā, SWD (2014) 18, 22.1.2014.