Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the technical roadside inspection of the roadworthiness of commercial vehicles circulating in the Union and repealing Directive 2000/30/EC /* COM/2012/0382 galīgā redakcija - 2012/0186 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS · Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šā priekšlikuma mērķis ir paredzēt atjauninātus saskaņotus noteikumus par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju pārbaudēm uz ceļiem, lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību un vides aizsardzību. Priekšlikums izstrādāts, lai sniegtu ieguldījumu virzībā uz mērķi, kas noteikts ceļu satiksmes drošības politikas ievirzēs 2011.2020. gadam[1], — ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitu līdz 2020. gadam samazināt par pusi. Pieņemot šo priekšlikumu, tiks dota artava ar autotransportu saistīto emisiju samazināšanā, kas radušās neapmierinoša transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa dēļ. · Vispārīgais konteksts Pirms atļauj transportlīdzekli laist tirgū, šim transportlīdzeklim jāatbilst visām prasībām, kas izvirzītas konkrētajam tipam vai konkrēti šim transportlīdzeklim un kas garantē optimālu drošības līmeni un vides standartu ievērošanu. Katras dalībvalsts pienākumos ir veikt sākotnēju ikviena tāda transportlīdzekļa reģistrāciju, kam ir Eiropas tipa apstiprinājums, pamatojoties uz šā transportlīdzekļa ražotāja izdoto atbilstības sertifikātu. Ar šo reģistrāciju tiek oficiāli atļauts konkrēto transportlīdzekli izmantot uz koplietošanas ceļiem un stājas spēkā dažādas attiecīgajam transportlīdzeklim piemērojamas prasības. Pēc apstiprinājuma piešķiršanas satiksmē esošajiem transportlīdzekļiem regulāri jāveic periodiskas tehniskās apskates. Ar šīm apskatēm tiek gādāts par to, lai transportlīdzekļi, kas piedalās satiksmē, būtu braukšanas kārtībā un droši un neapdraudētu ne to vadītājus, ne arī citus ceļu satiksmes dalībniekus. Tādējādi tiek pārbaudīta transportlīdzekļu atbilstība konkrētām prasībām, piemēram, attiecībā uz drošību un vides aizsardzību, kā arī modernizāciju. Transportlīdzekļiem, ko izmanto profesionālos kravu pārvadājumos un kuru pilna masa pārsniedz 3,5 tonnas, kā arī transportlīdzekļiem, ko izmanto profesionālos pasažieru pārvadājumos un kuros ir vairāk nekā 8 pasažieru sēdvietas, — tā kā minētos transportlīdzekļus regulāri un intensīvi izmanto galvenokārt komerciālos nolūkos —, papildus tiek veiktas ad hoc tehniskās pārbaudes uz ceļiem, lai jebkurā laikā un jebkurā vietā ES pārbaudītu to atbilstību vides un tehniskajām prasībām. Ekspluatācijas laikā ir iespējams, ka transportlīdzeklis tiek pārreģistrēts vai nu īpašnieka maiņas dēļ, vai arī sakarā ar tā pārvietošanu uz citu valsti pastāvīgai izmantošanai tajā. Līdzīgā veidā ir jāievieš vienoti noteikumi par transportlīdzekļu reģistrācijas procedūru nolūkā garantēt, ka uz ceļiem satiksmē nepiedalās tādi transportlīdzekļi, kas rada tūlītēju apdraudējumu. Galvenais mērķis, kura dēļ tehniskās pārbaudes uz ceļiem tiek veiktas, ir nodrošināt to, lai arī starplaikā starp periodiskajām tehniskajām apskatēm komerciālie transportlīdzekļi neradītu būtisku apdraudējumu ceļu satiksmes drošībai. Ar šādām pārbaudēm uz ceļiem ir paredzēts arī veidot vienlīdzīgus konkurences apstākļus attiecībā uz to komerciālo transportlīdzekļu tehniskās apkopes kvalitāti, ko izmanto Savienībā, tādējādi atturot bezatbildīgus pārvadātājus no centieniem gūt konkurences priekšrocības, ekspluatējot neapmierinošā tehniskā stāvoklī uzturētus transportlīdzekļus. · Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa noteikumu kopumā tiks iestrādātas spēkā esošās prasības, kas noteiktas spēkā esošajā tiesiskajā satvarā attiecībā uz tehniskā stāvokļa regulējumu, kurā ietilpst tehniskās apskates[2], pārbaudes uz ceļiem[3], kā arī transportlīdzekļu reģistrācijas noteikumi[4]. Salīdzinājumā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem par pārbaudēm uz ceļiem, šā priekšlikuma galvenais mērķis ir ieviest riska novērtēšanas sistēmu, kuras nolūks ir par pārbaudes objektiem izraudzīties galvenokārt to uzņēmumu ekspluatētos transportlīdzekļus, kuriem jau iepriekš ir reģistrēti neapmierinoši drošības rādītāji, tādējādi labvēlīgākus apstākļus veidojot tiem transportlīdzekļiem, ko ekspluatē gan drošības, gan ekoloģisko raksturlielumu ievērošanas ziņā priekšzīmīgi uzņēmumi. Priekšlikums arī nosaka jaunas prasības vairākos tādos jautājumos, kas saistīti ar apskašu standartiem un kvalitāti, proti, diagnostikas aprīkojumu, apskašu veikšanā iesaistītā personāla iemaņām un sagatavotību, kā arī apskašu sistēmas pārraudzību. · Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums atbilst transporta baltajā grāmatā[5] izklāstītajam ES mērķim uzlabot autoceļu drošību un paredz īstenot īpašu stratēģiju attiecībā uz drošākiem transportlīdzekļiem atbilstoši ceļu satiksmes politikas ievirzēm 2011.–2020. gadam. Turklāt, ciktāl ir runa par priekšlikumā iekļautajiem vides aizsardzības aspektiem, prasības, ko paredzēts ieviest, palīdzēs samazināt CO2 un citu gaisa piesārņotāju vielu emisijas no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kā paredzēts Eiropas tīru un energoefektīvu transportlīdzekļu stratēģijā, kā arī integrētajā enerģētikas un klimata pārmaiņu politikā (tā sauktajā „20-20-20” stratēģijā), un sniegs ieguldījumu Direktīvā 2008/50/EK[6] noteikto mērķu sasniegšanā attiecībā uz gaisa kvalitāti. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA REZULTĀTI · Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes Komisija, izstrādājot priekšlikumu, ar ieinteresētajām personām apspriedās vairākos veidos. – Notika vispārēja apspriešana tīmeklī par visiem priekšlikuma aspektiem. – Ekspertu un ieinteresēto personu apspriešanās notika radošo darbnīcu satvarā. – Tika veikts pētījums par izredzēm, kādas saistās ar transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa noteikumu un noteikumu par pārbaudēm uz ceļiem īstenošanu Eiropas Savienībā, lai identificētu iespējamos pasākumus un izstrādātu izmaksu un ieguvumu analīzes rīku pārbaužu uz ceļiem ietekmes izvērtēšanai. Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Ieinteresētās personas, apspriezdamās tīmeklī, aktualizēja vairākus jautājumus. Šim priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā ir pilnībā ņemti vērā svarīgākie aplūkotie aspekti un norādīts, kādā veidā tie ņemti vērā. Laikā no 2010. gada 29. jūlija līdz 2010. gada 24. septembrim tīmeklī norisinājās atklāta apspriešanās. Komisija no iedzīvotājiem, dalībvalstu iestādēm, aprīkojuma piegādātājiem, tehniskās apskates stacijām, autoservisu asociācijām un transportlīdzekļu ražotājiem saņēma 9653 atbildes. Šīs apspriešanās rezultāti ir publicēti http://ec.europa.eu/transport/road_safety/take-part/public-consultations/pti_en.htm. · Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas Saistībā ar šo priekšlikumu bija jāveic dažādu politikas risinājumu novērtējums, kā arī saistīts ekonomiskās, sociālās un vides ietekmes novērtējums. Izmantotās metodes Pieaicināts eksperts (Europe Economics) veica pētījumu, kāda būtu dažādu politikas risinājumu ietekme, izmantodams vairākus zinātniskus un novērtējuma ziņojumus, kas kalpoja par avotu gan paraugiem, gan datiem to izmaksu un ieguvumu pārvēršanai naudas izteiksmē, kuri saistās ar attiecīgajiem politikas risinājumiem. Visplašāk izmantotie pētījumi ir turpmākie: – Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par to, kā dalībvalstīs tiek piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 6. jūnija Direktīva 2000/30/EK par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem, 2005.–2006. gada un 2007.–2008. gada pārskata periods[7]; – AUTOFORE (2007); – Lielbritānijas transporta departamenta ziņojums “MOT Scheme Evidence-base” (Apvienotā Karaliste, 2008); – DEKRA “Road Safety Report 2008 – Strategies for preventing accidents on Europe's roads” (Ziņojums par ceļu satiksmes drošību 2008. gadā — Stratēģijas negadījumu novēršanai uz Eiropas autoceļiem); – DEKRA “Road Safety Report on Trucks 2009” (Kravas automobiļu ceļu satiksmes drošības ziņojums par 2009. gadu); – DEKRA “Motorcycle road safety report 2010” (Motociklu ceļu satiksmes drošības ziņojums par 2010. gadu); – TÜV ziņojumi par 2009./2010. gadu. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Visi pabeigtie un apstiprinātie analītiskie pētījumi ir pieejami Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē vai būs tur pieejami tuvākajā laikā. · Ietekmes novērtējums Svarīgākajos priekšlikuma aspektos tika apsvērti šādi risinājumi. (a) Status quo risinājums ir atsauces scenārijs, attiecībā pret ko tiek salīdzināta citu politikas risinājumu ietekme. Saskaņā ar šo risinājumu ES tiesiskais satvars nemainītos. (b) “Ieteikuma tiesību” pieeja izpaustos šādi: pirmkārt, tiktu nodrošināta sekmīgāka pašlaik spēkā esošo tiesību aktu īstenošana; otrkārt, arī īstenošanas uzraudzība būtu sekmīgāka. Atbilstīgi šim risinājumam jauni tiesību akti netiktu pieņemti, bet Komisija vairotu un pastiprinātu centienus, lai uzlabotu tehniskās apskates standartus un to īstenošanu, kā arī pieņemtu pasākumus datu apmaiņas stimulēšanai. (c) “Likumdošanas pieejai” būtu divas šķautnes. – Lai sasniegtu konkrēto izvirzīto mērķi — pastiprināt transportlīdzekļu drošību uz autoceļiem —, pirmkārt, ir jāpārskata un jāpastiprina ES spēkā esošo normu minimums, kas noteikts periodisko tehnisko apskašu un neparedzamu pārbaužu uz ceļiem jomā, un ir jādefinē obligātās normas. Tas ir īpaši svarīgi, lai novērstu situāciju, kurā sistēmas nepilnības mazinātu tehnisko apskašu sistēmas efektivitāti kopumā. – Virzoties uz īpašo mērķi, lai tehniskajās apskatēs nepieciešamie dati, kā arī dati par šīm apskatēm, būtu pieejami, otrajā vispārējā regulējuma šķautnē vēlākā posmā, iespējams, tiktu izveidota ES mēroga saskaņota datu apmaiņas sistēma, kas savienotu esošās datubāzes ar nolūku uzlabot ES transportlīdzekļu tehniskā stāvokļa noteikumu kopuma īstenošanas efektivitāti. Vairākās dalībvalstīs tehnisko apskašu veikšana ir uzticēta lielam skaitam privātu, apstiprinātu tehnisko apskašu staciju. Lai nodrošinātu konsekventu pieeju, tiesību aktos ir jāparedz konkrētas vienotas procedūras, piemēram, minimālie termiņi, kā arī jādefinē, kāda informācija ir jādara zināma. Tomēr ietekmes novērtējums apliecināja, ka pozitīvus rezultātus izdotos sasniegt, ieteikuma tiesību pieeju kombinējot ar regulatīvo pieeju. Tālab ietekmes novērtējumā paredzētie pasākumi, kas izrietēja no ieteikuma tiesību scenārija, tika iestrādāti tiesību aktu tekstos. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI · Ierosinātā pasākuma kopsavilkums To transportlīdzekļu grupā, kam piemēro pārbaudes uz ceļiem, ir jāietver vieglie komerciālie transportlīdzekļi un to piekabes, jo šajā transportlīdzekļu grupā nav vērojami uzlabojumi ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo ziņā. Citi komerciāli izmantoti vieglie transportlīdzekļi, tādi kā taksometri vai neatliekamās medicīniskās palīdzības transportlīdzekļi, kuriem jau tagad ir noteiktas ikgadējas tehniskās apskates, nekļūs par galveno pārbaužu uz ceļiem mērķa grupu, jo ar šiem transportlīdzekļiem saistās viszemākais bojāgājušo skaits. Lai samērīgāk izdalītu pārbaužu uz ceļiem skaitu dalībvalstīs, ik gadus tiks pārbaudīta noteikta procentuālā daļa reģistrēto komerciālo transportlīdzekļu. Paredzētā procentuālā daļa transportlīdzekļu, kurus paredzēts pārbaudīt, kopumā nepārsniegs jau veikto tehnisko apskašu skaitu Savienībā. Transportlīdzekļus izraudzīsies, pamatojoties uz ekspluatanta riska profilu un orientējoties uz augsta riska uzņēmumiem, lai samazinātu slogu, ar kuru jāsaskaras tiem ekspluatantiem, kas uztur savus transportlīdzekļus pienācīgā tehniskā stāvoklī. Pēc Direktīvas 2000/30/EK pieņemšanas un kā norādīts Komisijas ziņojumā par šīs direktīvas īstenošanu[8], saskaņā ar pašlaik spēkā esošajiem noteikumiem liels skaits transportlīdzekļu tiek apturēts pārbaudes uz ceļa veikšanai, kuru laikā defekti netiek konstatēti. Ietekmes novērtējums parādīja, ka, tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem izmantojot riska izvērtējuma pieeju, būtu iespējams izvairīties no aptuveni 2,3 miljoniem labā stāvoklī uzturētu transportlīdzekļu pārbaužu un pārvadājumu uzņēmumiem radīt ietaupījumus 80,4 miljonu euro apmērā. Uzņēmumu profilēšanas pamatā būs iepriekšējo tehnisko apskašu un pārbaužu uz ceļiem rezultāti, līdzīgā veidā, kā to paredz sistēma, kuru ieviesa ar Direktīvu 2006/22/EK[9] braukšanas un atpūtas laika noteikumu piemērošanas ziņā. Tiks veiktas striktākas pārbaudes uz ceļiem ar tādu diagnostikas aprīkojumu, ko izmanto vai nu mobilās pārbaudes vienības, vai arī tuvākajā tehniskās apskates stacijā. Pārbaudēs uz ceļiem tiks pārbaudīts arī tas, kā ir nostiprināta krava. Konstatētos trūkumus izvērtēs, ievērojot saskaņotus noteikumus, kas saistīti ar šo trūkumu radīto risku. To inspektoru zināšanu un iemaņu līmenim, kas veic pārbaudes uz ceļiem, jāatbilst vismaz to inspektoru zināšanu un iemaņu līmenim, kas veic tehniskās apskates. Sadarbību starp dalībvalstu kontroles iestādēm būtu turpmāk jāveicina, izmantojot saskaņotas pārbaudes, kopīgas apmācību iniciatīvas, informācijas elektronisko apmaiņu, kā arī zināšanu un pieredzes apmaiņu. Dalībvalstis izvērsīs ciešu sadarbību un regulāri organizēs saskaņotas pārbaudes, kurās katra dalībvalsts pārbaudes veic savā teritorijā, tās orientējot uz konkrētiem izraudzītiem saskaņotās darbības mērķiem, tādiem kā riepu stāvoklis vai tas, kā ir nostiprināta krava. Dalībvalstu un Komisijas sadarbību un savstarpēju informācijas apmaiņu īstenos iedarbīgākā veidā, izmantojot kontaktpunktus, kurus izraudzīs katrā atsevišķā dalībvalstī. Ziņojumus Komisijai iesniegs, izmantojot standartizētas ziņojumu iesniegšana veidlapas. Komisija tiks pilnvarota ar deleģētiem aktiem atjaunināt pielikumus atbilstīgi tehnikas attīstībai un, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, ar īstenošanas aktiem aktualizēt apliecības un ziņojumu sagatavošanas veidlapas, tostarp alternatīvas pārbaudes procedūras, kuru pamatā ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas, kas vēl atrodas izstrādes stadijā, bet ar kuru palīdzību būs iespējams pārbaudīt NOx un daļiņu emisiju atbilstību noteiktajiem līmeņiem. · Juridiskais pamats Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 91. pants. · Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav ES ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt priekšlikuma mērķus turpmāk aprakstītā iemesla dēļ: Savienības līmenī pārbaudēm uz ceļiem ir noteikts tehnisko prasību minimums, kura īstenošana dalībvalstīs ir novedusi pie prasību sadrumstalotības Savienības mērogā, kam ir negatīva ietekme gan uz ceļu satiksmes drošību, gan uz iekšējo tirgu. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu. · Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Kā norādīts ietekmes novērtējumā, priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam tāpēc, ka tas nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šo mērķu sasniegšanai attiecībā uz ceļu satiksmes drošības un vides aizsardzības uzlabošanu, paaugstinot pārbaužu uz ceļiem kvalitāti un efektivitāti, kā arī izveidojot pienācīgu tīklu raitai informācijas apritei. · Juridiskā instrumenta izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: regula. Regulas kā juridiskā instrumenta izmantošana ir atbilstoša izvēle, lai panāktu vajadzīgās atbilstības nodrošināšanu, turklāt nav jāveic transponēšana dalībvalstu tiesību aktos. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. 5. IZVĒLES ELEMENTI [fakultatīvi] · Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Pieņemot priekšlikumu, tiks atcelti spēkā esošie tiesību akti. · Eiropas Ekonomikas zona Ierosinātais tiesību akts attiecas uz EEZ jautājumu, tāpēc tas jāattiecina uz Eiropas Ekonomikas zonu. 2012/0186 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Savienībā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem un par Direktīvas 2000/30/EK atcelšanu (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[10], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[11], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Komisija savā 2011. gada 28. marta baltajā grāmatā „Ceļvedis uz Eiropas vienoto transporta telpu — virzība uz konkurētspējīgu un resursefektīvu transporta sistēmu”[12] izklāsta tā saukto „nulles vīzijas” mērķi, ar kuru saskaņā Savienībai būtu jādara viss iespējamais, lai līdz 2050. gadam ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitu samazinātu līdz 0. Šā mērķa sasniegšanas perspektīvā tiek sagaidīts, lai autotransporta drošības rādītāju uzlabošanā lielā mērā ieguldījumu sniegtu transportlīdzekļu tehnoloģijas. (2) Komisija paziņojumā „Virzoties uz Eiropas ceļu satiksmes drošības telpu: satiksmes drošības politikas ievirzes 2011.–2020. gadam”[13] ierosināja ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitu Savienībā līdz 2020. gadam samazināt vēl lielākā mērā — uz pusi salīdzinājumā ar sākotnējo, 2010. gadam izvirzīto mērķi. Šajā nolūkā Komisija formulēja septiņus stratēģiskos mērķus, tostarp pasākumus transportlīdzekļu drošības uzlabošanai, stratēģiju cietušo skaita samazināšanai, kā arī visneaizsargātāko ceļu satiksmes dalībnieku, jo īpaši motociklu vadītāju, drošības uzlabošanai. (3) Tehniskās apskates iekļaujas plašākā regulējumā, ar kuru nodrošina, ka transportlīdzekļi to lietošanas laikā tiek uzturēti drošā un vides standartu ievērošanas ziņā pieņemamā stāvoklī. Šis regulējums aptver visu transportlīdzekļu periodiskās tehniskās apskates un to transportlīdzekļu tehniskās pārbaudes uz ceļiem, kuri iesaistīti komerciālos autotransporta pārvadājumos, kā arī noteikumus par transportlīdzekļu reģistrācijas procedūrām, lai panāktu, ka uz ceļiem netiek izmantoti transportlīdzekļi, kas rada tūlītēju risku ceļu satiksmes drošībai. (4) Savienībā ir pieņemta virkne tehnisku standartu un prasību attiecībā uz transportlīdzekļu drošību. Tomēr ar šādu neparedzamu pārbaužu uz ceļiem režīmu ir svarīgi garantēt, ka arī pēc nonākšanas tirgū transportlīdzekļi turpina atbilst drošības standartiem visu to ekspluatācijas laiku. (5) Tehniskās pārbaudes uz ceļiem, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 6. jūnija Direktīvā 2000/30/EK par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem[14], ir izšķirošs priekšnoteikums tam, lai komerciālo transportlīdzekļu tehniskais stāvoklis vienmēr būtu augstā līmenī visu to ekspluatācijas laiku. Šādas pārbaudes ne tikai sniedz ieguldījumu ceļu satiksmes drošībā un palīdz samazināt transportlīdzekļu radītās emisijas, bet vienlaikus nodrošina to, lai autotransporta pārvadājumu jomā nebūtu netaisnīgas konkurences, kas tiek pieļauta apstākļos, kad pārbaužu līmeņi dalībvalstīs atšķiras. (6) Pārbaudes uz ceļiem būtu jāveic, izmantojot riska novērtējuma sistēmu. Dalībvalstis var izmantot riska novērtējuma sistēmu, kas izveidota saskaņā ar 9. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvā 2006/22/EK par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā un par Padomes Direktīvas 88/599/EEK atcelšanu[15]. (7) Šī regula būtu jāpiemēro komerciāliem transportlīdzekļiem, kuru projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h un kuru kategorijas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvā 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai[16]. Tomēr ar šiem noteikumiem nevajadzētu liegt dalībvalstīm veikt pārbaudes uz ceļiem tādiem transportlīdzekļiem, uz kuriem šī direktīva neattiecas, vai arī pārbaudīt citu autotransporta pārvadājumu aspektus, jo īpaši tos, kas saistās ar braukšanas un atpūtas laiku vai ar bīstamu kravu pārvadājumiem. (8) Ziņojumi par Direktīvas 2000/30/EK[17] īstenošanu skaidri parāda to, cik svarīgas ir tehniskās pārbaudes uz ceļiem. Laikā no 2007. līdz 2008. gadam, veicot pārbaudes uz ceļiem Savienībā, par gandrīz 300 000 transportlīdzekļu tika ziņots, ka to tehniskais stāvoklis bija tik neapmierinošs, ka tos nācās aizturēt. No šiem ziņojumiem var arī secināt, ka dalībvalstīs veikto pārbaužu rezultāti ļoti atšķiras. Laikā no 2007. līdz 2008. gadam šīs atšķirības starp kaimiņvalstīm procentuālā izteiksmē bija diapazonā no 0,6 % līdz 41,4 %. Visbeidzot, šajos ziņojumos uzsvērts, cik ļoti kontrastē atsevišķās dalībvalstīs veikto pārbaužu uz ceļiem skaits. Lai veidotu līdzsvarotāku pieeju, dalībvalstīm būtu jāapņemas veikt konkrētu obligātu pārbaužu skaitu, kas būtu proporcionāls to teritorijā reģistrēto komerciālo transportlīdzekļu skaitam. (9) Autotransportā arvien biežāk izmanto autofurgonus un to piekabes. Ir konkrētas prasības, tādas kā prasības par profesionālo autovadītāju apmācību vai ātruma ierobežošanas iekārtu uzstādīšana, kas uz šiem transportlīdzekļiem neattiecas, no kā, savukārt, izriet salīdzinoši liels ceļu satiksmes negadījumu skaits, kuros šādi transportlīdzekļi iesaistīti. Tāpēc to transportlīdzekļu lokā, uz kuriem attiecas pārbaudes uz ceļiem, būtu jāiekļauj arī autofurgoni un to piekabes. (10) Lai izvairītos no nevajadzīga administratīvā sloga un izmaksām, kā arī lai uzlabotu pārbaužu efektivitāti, par prioritāriem būtu jāuzskata tie transportlīdzekļi, kurus ekspluatē ceļu satiksmes un ekoloģiskajiem parametriem neatbilstoši uzņēmumi, savukārt transportlīdzekļiem, ko ekspluatē atbildīgi un piesardzīgi uzņēmumi un kuriem tiek nodrošināta atbilstīga tehniskā apkope, būtu jāatdara ar labvēlīgāku režīmu, tiem nosakot mazāku skaitu pārbaužu. (11) Tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem, kuru laikā tiek pārbaudīts, vai transportlīdzeklis ir braukšanas kārtībā, vajadzētu izpausties kā sākotnējām pārbaudēm un, vajadzības gadījumā, detalizētākām pārbaudēm. Abos gadījumos būtu jāpārbauda visas attiecīgās transportlīdzekļu daļas un sistēmas. Lai pārbaudes būtu saskaņotākas, attiecībā uz visām iespējamām pārbaudāmām pozīcijām būtu jānosaka pārbaudes metodes, kā arī piemēri tam, kādus trūkumus iespējams konstatēt un kā tie jānovērtē. (12) Vairākās dalībvalstīs ziņojumus par tehniskajām pārbaudēm uz ceļa sagatavo elektroniski. Šādos gadījumos transportlīdzekļa vadītājam būtu jāizsniedz šā pārbaudes ziņojuma izdruka. Visi dati un informācija, kas apkopoti pārbaudēs uz ceļiem, būtu jānosūta uz vienotu dalībvalsts datubāzi, lai šādus datus būtu vieglāk apstrādāt un lai informācijas nosūtīšana varētu notikt bez lieka administratīva sloga. (13) Izmantojot mobilās pārbaudes vienības, kavēšanās būtu mazāka, un mazākas būtu arī izmaksas, kas rodas ekspluatantiem, jo šādā veidā detalizētākas pārbaudes ir iespējams veikt turpat — tieši ceļa malā. Zināmos apstākļos detalizētāku pārbaužu veikšanai var izmantot arī tehniskās apskates stacijas. (14) Personālam, kas iesaistīts detalizētāko pārbaužu uz ceļa veikšanai, vajadzētu būt vismaz tādam pašam prasmju līmenim un tiem vajadzētu atbilst tām pašām prasībām, kādas ievēro personāls, kas veic tehniskās apskates saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes [datums] Regulu (ES) Nr. XX/XX/XX par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju periodiskajām tehniskajām apskatēm un par Direktīvas 2009/40/EK atcelšanu[18]. (15) Lai visā Savienībā izveidotu saskaņotāku sistēmu tehnisko pārbaužu uz ceļiem veikšanai, ārkārtīgi svarīga nozīme ir sadarbībai un paraugprakses apmaiņai starp dalībvalstīm. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāizvērš vēl lielāka sadarbība arī operatīvo pasākumu laikā. Šādas sadarbības satvarā periodiski būtu jāorganizē arī saskaņotas pārbaudes uz ceļiem. (16) Ar nolūku nodrošināt efektīvu informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm katrā dalībvalstī vajadzētu būt vienotai struktūrai, kas pildītu kontaktpunkta funkcijas sakaru nodrošināšanai ar citām attiecīgām kompetentām iestādēm. Šai struktūrai būtu arī jāvāc attiecīgi statistikas dati. Turklāt dalībvalstīm savā teritorijā būtu jāīsteno arī saskaņota nacionālā kontroles stratēģija, un tās var norīkot vienu struktūru, lai koordinētu stratēģijas īstenošanu. Katras dalībvalsts kompetentajām iestādēm būtu jādefinē procedūras, ar kurām nosaka termiņus informācijas paziņošanai un šādas informācijas saturu. (17) Lai pārraudzītu Savienībā īstenoto pārbaužu uz ceļiem regulējumu, dalībvalstīm ik pēc diviem gadiem būtu jāpaziņo Komisijai veikto pārbaužu uz ceļiem rezultāti. Savāktie dati Komisijai būtu jāpaziņo Eiropas Parlamentam. (18) Dalībvalstīm būtu jānosaka noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un būtu jānodrošina, ka šie noteikumi tiek īstenoti. Šīm sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām, preventīvām un nediskriminējošām. (19) Lai šo regulu papildinātu ar sīkākam tehniskām detaļām, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu tiesību aktu pieņemšanas pilnvaras būtu jādeleģē Komisijai, lai attiecīgā gadījumā ņemtu vērā norises Savienībā attiecībā uz EK tipa apstiprinājumu likumdošanu attiecīgajās transportlīdzekļu kategorijās, kā arī nepieciešamību atjaunināt pielikumus, ņemot vērā tehnikas attīstību. Īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbu, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina, ka attiecīgie dokumenti tiek vienlaicīgi, laicīgi un pienācīgi nosūtīti Eiropas Parlamentam un Padomei. (20) Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Šīs īstenošanas pilnvaras vajadzētu izmantot atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulai (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[19]. (21) Ņemot vērā, ka šīs regulas mērķi, proti, noteikt kopējo prasību un saskaņoto noteikumu minimumu attiecībā uz Savienībā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem, atsevišķas dalībvalstis nevar pietiekami labi sasniegt, un to, ka šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī regula paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. (22) Šajā regulā ir respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā minēts Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā. (23) Šī regula paplašina Direktīvas 2000/30EK darbības jomu un atjaunina tajā paredzētās tehniskās prasības. Tāpēc minētā direktīva būtu jāatceļ. Turklāt šajā regulā ir iestrādāti noteikumi, kas ietverti Komisijas 2010. gada 5. jūlija Ieteikumā 2010/379/ES par saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/30/EK veicamajās (komerciālo transportlīdzekļu) tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem konstatēto trūkumu radītās bīstamības risku novērtēšanu[20], IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA PRIEKŠMETS, DEFINĪCIJAS UN DARBĪBAS JOMA 1. pants Priekšmets Ar šo regulu izveido regulējumu pārbaudēm uz ceļiem, ko veic dalībvalstu teritorijā ekspluatētiem komerciāliem transportlīdzekļiem. 2. pants Darbības joma 1. Šo regulu piemēro komerciāliem transportlīdzekļiem, kuru projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h un kas atbilst turpmākajām kategorijām, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/46/EK: – M2 un M3 kategorija — mehāniskie transportlīdzekļi, kurus izmanto pasažieru pārvadājumiem un kuros bez vadītāja sēdvietas ir vairāk nekā astoņas pasažieru sēdvietas; – N1 kategorija — mehāniskie transportlīdzekļi, kuriem ir vismaz četri riteņi un kurus parasti izmanto kravu autopārvadājumiem, un kuru maksimāli pieļaujamā masa nepārsniedz 3500 kg; – N2 un N3 kategorija — mehāniskie transportlīdzekļi, ko izmanto kravu pārvadājumos un kuru maksimāli pieļaujamā masa pārsniedz 3500 kg; – O1 un O2 kategorija — piekabes un puspiekabes ar maksimāli pieļaujamo masu, kas nepārsniedz 3500 kg; – O3 un O4 kategorija — piekabes un puspiekabes ar maksimāli pieļaujamo masu, kas pārsniedz 3500 kg. 2. Šī regula neskar dalībvalstu tiesības veikt pārbaudes uz ceļiem transportlīdzekļiem, uz kuriem šī regula neattiecas. 3. pants Definīcijas Šajā regulā lieto šādas definīcijas: 1) „transportlīdzeklis” ir jebkurš mehānisks transportlīdzeklis, kas nepārvietojas pa sliedēm, vai tā piekabe vai puspiekabe; (2) „mehānisks transportlīdzeklis” ir jebkurš motorizēts transportlīdzeklis ar riteņiem, kurš pārvietojas ar savu spēku un kura maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h; (3) „piekabe” ir jebkurš transportlīdzeklis uz riteņiem, kurš nepārvietojas ar savu spēku un kurš ir projektēts un būvēts tā, lai to vilktu kāds mehānisks transportlīdzeklis; (4) „puspiekabe” ir jebkura piekabe, kas projektēta savienošanai ar mehānisku transportlīdzekli tā, lai daļa no tās balstītos uz mehāniskā transportlīdzekļa un lai mehāniskais transportlīdzeklis nestu būtisku gan šīs piekabes, gan tajā iekrautās kravas masas daļu; (5) „krava” ir visi transportlīdzeklī vai uz tā novietotie priekšmeti, kuri nav tam piestiprināti pastāvīgi, tostarp priekšmeti, kas novietoti uz transportlīdzekļa kravas nesējā, piemēram, maināmā virsbūve vai konteineri; (6) „komerciāls transportlīdzeklis” ir motorizēts transportlīdzeklis un tā piekabe, kas paredzēta kravu vai pasažieru pārvadājumiem profesionālos nolūkos; (7) „dalībvalstī reģistrēts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kurš ir reģistrēts vai nodots ekspluatācijā kādā dalībvalstī; (8) „reģistrācijas apliecības turētājs” ir persona, uz kuras vārda transportlīdzeklis ir reģistrēts; (9) „pārbaude uz ceļa” ir kompetento iestāžu vai šo iestāžu tiešā uzraudzībā veikta neparedzama pārbaude, kuras laikā pārliecinās par to, vai komerciālais transportlīdzeklis, ko ekspluatē uz koplietošanas ceļiem kādas dalībvalsts teritorijā, ir braukšanas kārtībā; (10) „tehniskā apskate” ir pārbaude, lai noteiktu, vai transportlīdzekļa daļas un komponenti atbilst tiem noteiktajiem drošības un ekoloģiskajiem parametriem, kas ir spēkā apstiprinājuma, sākotnējās reģistrācijas vai nodošanas ekspluatācijā dienā, vai arī aprīkojuma modernizēšanas dienā; (11) „kompetentā iestāde” ir iestāde vai publiska struktūra, kas atbild par nacionālās pārbaužu uz ceļiem sistēmas pārvaldību; (12) „inspektors” ir persona, kuru dalībvalsts ir pilnvarojusi pārbaužu uz ceļiem veikšanai; (13) „trūkumi” ir tehniski defekti un citas pārbaudēs uz ceļiem konstatētas neatbilstības; (14) „saskaņota pārbaude uz ceļiem” ir pārbaude uz ceļiem, kuru vienlaikus organizē divas vai vairākas dalībvalstis. II NODAĻA PĀRBAUŽU UZ CEĻIEM SISTĒMA UN VISPĀRĪGIE PIENĀKUMI 4. pants Pārbaužu uz ceļiem sistēma Pārbaužu uz ceļiem sistēmā ietilpst sākotnējās pārbaudes uz ceļiem, kas minētas 9. pantā, un detalizētākas pārbaudes uz ceļiem, kas minētas 10. panta 1. punktā. 5. pants Pārbaudāmo transportlīdzekļu procentuālā daļa Katra dalībvalsts katra kalendārā gada laikā veic sākotnējās pārbaudes uz ceļiem, kuru kopskaits atbilst vismaz 5 % no kopējā 3. panta 1. punktā minēto transportlīdzekļu skaita, kuri ir reģistrēti attiecīgās dalībvalsts teritorijā. 6. pants Riska novērtējuma sistēma pārbaužu uz ceļiem veikšanai 1. Valsts līmenī ievieš riska novērtējuma sistēmu pārbaužu uz ceļiem veikšanai, kuras pamatā ir to trūkumu skaits un smaguma pakāpe, kas konstatēti atsevišķu uzņēmumu ekspluatētiem transportlīdzekļiem. Riska novērtējuma sistēmu administrē dalībvalsts kompetentā iestāde. 2. Katram uzņēmumam, kas identificēts pārbaužu uz ceļiem veikšanā izmantotajā riska novērtējuma sistēmā, izmantojot I pielikumā izklāstītos kritērijus, tiek piešķirts riska profils. Uzņēmumus klasificē atbilstoši šādiem riska profiliem: – augsts risks, – vidējs risks, – mazs risks. 3. Lai pārbaužu uz ceļiem sakarā īstenotu minēto riska novērtējuma sistēmu, dalībvalstis var izmantot riska novērtējuma sistēmu, kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/22/EK 9. pantu. 7. pants Atbildība 1. Dalībvalstī reģistrēta transportlīdzekļa vadītājiem transportlīdzeklī jātur tehniskās apskates pase, kas izdota pēc pēdējās tehniskās apskates, kā arī ziņojums par pēdējo veikto pārbaudi uz ceļa, ja vien tas pieejams. 2. Tā transportlīdzekļa vadītājs, kam tiek veikta pārbaude uz ceļa, sadarbojas ar inspektoriem un nodrošina piekļuvi transportlīdzeklim un tā daļām pārbaudes veikšanai. 3. Katrs atsevišķs uzņēmums nodrošina, ka transportlīdzekļi, kurus tas ekspluatē, vienmēr ir braukšanas kārtībā. 8. pants Inspektori 1. Inspektori, izraudzīdamies transportlīdzekli pārbaudei uz ceļa un šīs pārbaudes laikā, atturas no jebkādas diskriminācijas vadītāja valstspiederības vai transportlīdzekļa reģistrācijas valsts dēļ, vai tās valsts dēļ, kurā transportlīdzeklis laists ekspluatācijā. 2. Inspektors, kas veicis attiecīgā transportlīdzekļa tehnisko apskati, nedrīkst piedalīties sekojošā pārbaudē uz ceļa, ko veic tam pašam transportlīdzeklim. 3. Inspektors ir objektīvs un brīvs no jebkāda interešu konflikta, jo īpaši attiecībā uz ekonomiska, personiska rakstura saikni vai radniecību ar tā transportlīdzekļa vadītāju, ekspluatantu vai reģistrācijas apliecības turētāju, kas tiek pārbaudīts. 4. Inspektoriem nedrīkst paredzēt nekāda veida atalgojumu par veikto pārbaužu uz ceļiem skaitu vai to rezultātiem. III NODAĻA PĀRBAUDES PROCEDŪRAS 9. pants Transportlīdzekļu izraudzīšana sākotnējai pārbaudei uz ceļa Nosakot, kuriem transportlīdzekļiem jāveic pārbaudes uz ceļa, inspektori prioritārā kārtā izraugās tos transportlīdzekļus, ko ekspluatē paaugstināta riska profila uzņēmumi, kā noteikts 6. panta 2. punktā. Pārbaudei izraugās citus transportlīdzekļus tad, ja ir aizdomas, ka attiecīgie transportlīdzekļi varētu radīt apdraudējumu ceļu satiksmei. 10. pants Pārbaužu uz ceļiem saturs un metodes 1. Transportlīdzekļiem, kas izraudzīti pārbaudes uz ceļa veikšanai saskaņā ar 9. pantu, veic sākotnējo pārbaudi uz ceļa. Katrā sākotnējā pārbaudē uz ceļa, ko veic transportlīdzeklim, inspektors: a) pārbauda tehniskās apskates pasi un attiecīgā gadījumā ziņojumu par tehnisko pārbaudi uz ceļa, kam jāglabājas transportlīdzeklī saskaņā ar 7. panta 1. punktu; b) vizuāli novērtē transportlīdzekļa un tā kravas stāvokli. Ja ziņojumā par iepriekšējo pārbaudi uz ceļa, ir norādīts uz trūkumu vai vairākiem trūkumiem, inspektors pārbauda, vai šis trūkums/ šie trūkumi ir novērsti. 2. Atkarībā no tā, kā norisinājusies sākotnējā pārbaude, inspektors var pieņemt lēmumu par to, vai transportlīdzeklim vai tā piekabei būtu jāveic detalizētāka pārbaude uz ceļa. Veicot detalizētāku pārbaudi uz ceļa, aplūko vismaz turpmākās jomas: – bremžu iekārtu, – stūres iekārtu, – asis, riteņus, riepas un atsperojumu, – traucējumus. Pārbaudot katru no minētajām jomām, jāaplūko viena, vairākas vai visas pozīcijas, kas uzskaitītas II pielikumā un kas saistītas ar šīm jomām. Turklāt inspektors var pārbaudīt citas pozīcijas, kas uzskaitītas II pielikuma 1. punktā un kas attiecas uz vienu, vairākām vai visām šajā pielikumā uzskaitītajām pozīcijām. Ja tehniskās apskates pase vai pārbaudes uz ceļa ziņojums liecina par to, ka iepriekšējā mēneša laikā ir pārbaudīta kāda no II pielikumā uzskaitītajām pozīcijām, inspektors šo pozīciju nepārbauda, izņemot gadījumu, kad to pamato fakts, ka attiecīgais trūkums ir acīmredzams. 4. Inspektors, veikdams pārbaudi uz ceļa, izmanto II pielikumā izklāstītās pārbaudes metodes. 5. Detalizētākās pārbaudes veic tikai inspektori, kuri atbilst prasību minimumam attiecībā uz kompetenci un apmācību, kas noteikts 12. pantā un VI pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes [datums] Regulai (ES) Nr. XXX/XXX par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm. 11. pants Diagnostikas iekārtas 1. Detalizētākās pārbaudes veic, izmantojot mobilu pārbaudes vienību, vai tās norisinās tehniskās apskates stacijā, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes [datums] Regulā (ES) Nr. XXX/XXX par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm. 2. Ja pārbaudes paredzēts veikt tehniskās apskates stacijā, sākotnējās pārbaudes uz ceļa norises vietu nedrīkst noteikt tālāk nekā 10 km attālumā no šīs stacijas. 2. Mobilajām pārbaudes vienībām ir pienācīgs aprīkojums pārbaužu uz ceļiem veikšanai, tostarp vismaz iekārtas, kas vajadzīgas, lai izvērtētu, kādā stāvoklī ir transportlīdzekļa bremzes, stūres iekārta, atsperojums, un lai novērtētu attiecīgā transportlīdzekļa radītās emisijas. . 12. pants Trūkumu novērtēšana 1. Pārbaudot katru attiecīgo pozīciju, inspektors izmanto iespējamo trūkumu sarakstu un šo trūkumu smaguma pakāpi, kā noteikts III pielikumā. 2. Inspektors, veikdams pārbaudi uz ceļa, katram konstatētajam trūkumam piešķir noteiktu trūkuma smaguma pakāpi un to klasificē šādās grupās: – sīki trūkumi, kas būtiski neietekmē transportlīdzekļa drošību, un citas sīkas neatbilstības; – būtiski trūkumi, kas var mazināt transportlīdzekļa drošību vai apdraudēt pārējos satiksmes dalībniekus, vai citas nozīmīgākas neatbilstības; – bīstami trūkumi, kas tūlītēji un tieši apdraud ceļu satiksmes drošību un kura dēļ šim transportlīdzeklim nekādos apstākļos nav atļauts piedalīties ceļu satiksmē. 3. Ja transportlīdzeklim konstatētie trūkumi ietilpst vairākās no 2. punktā minētajām trūkumu grupām, to klasificē grupā, kas atbilst visnopietnākajam trūkumam. Ja transportlīdzeklim konstatēti vairāki vienas un tās pašas grupas trūkumi, to klasificē smaguma ziņā nākamajā grupā gadījumā, ja konstatēto trūkumu kumulatīvā ietekme rada augstāku risku ceļu satiksmes drošībai. 13. pants Īpaši noteikumi par kravas nostiprināšanas pārbaudi Inspektori var noteikt, ka transportlīdzeklim ir jāpārbauda, kā ir nostiprināta krava, ievērojot IV pielikumu. Pēcpārbaudes procedūras, kas minētas 14. pantā, piemēro arī gadījumā, ja konstatēti būtiski vai bīstami trūkumi saistībā ar kravas nostiprināšanu. 14. pants Pēcpārbaudes gadījumā, kad ir konstatēti būtiski vai bīstami trūkumi 1. Ja, veicot sākotnējo vai detalizētāku pārbaudi, tiek konstatēts būtisks trūkums, to novērš nekavējoties, turklāt pārbaudes veikšanas vietas tuvumā. 2. Inspektors var nolemt, ka transportlīdzeklim ir jāiziet tehniskā apskate inspektora noteiktā termiņā, ja šis transportlīdzeklis ir reģistrēts dalībvalstī, kurā pārbaude uz ceļa tiek veikta. Ja transportlīdzeklis ir reģistrēts citā dalībvalstī, inspektors var pieprasīt šīs dalībvalsts kompetentajai iestādei veikt atkārtotu tehnisko apskati šim transportlīdzeklim atbilstīgi 18. panta 3. punktā noteiktajai procedūrai. 3. Inspektors nedrīkst atļaut ekspluatēt transportlīdzekli, kam konstatēti bīstami trūkumi, līdz šie trūkumi pārbaudes veikšanas vietā nav tikuši novērsti. Inspektors var atļaut izmantot šādu transportlīdzekli, lai nonāktu tuvākajā autoservisā, kur attiecīgos trūkumus iespējams novērst, ar nosacījumu, ka bīstamie trūkumi ir apmierinošā veidā izlaboti tā, lai transportlīdzeklis varētu nonākt attiecīgajā autoservisā, un ka netiek radīts tūlītējs risks šā transportlīdzekļa pasažieru vai citu ceļu satiksmes dalībnieku drošībai. Inspektors transportlīdzeklim, kam konstatēti bīstami trūkumi, var atļaut aizbraukt līdz tuvākajai vietai, kur šo transportlīdzekli var salabot vai aizturēt. 15. pants Pārbaudes nodevas Ja, veicot detalizētāku pārbaudi, konstatē būtiskus vai bīstamus trūkumus, dalībvalstis var pieprasīt nodevas maksājumu. Šīs nodevas summai ir jābūt samērīgai, un tā nedrīkst pārsniegt maksājumu, kāds noteikts par tāda paša tipa transportlīdzekļa tehnisko apskati. 16. pants Ziņojums par pārbaudi un pārbaužu uz ceļiem datubāze 1. Pabeidzot detalizētāku pārbaudi, inspektors sagatavo ziņojumu saskaņā ar V pielikumu. Transportlīdzekļa vadītāja rīcībā ir jābūt pārbaudes ziņojuma kopijai vai arī — gadījumā, ja ziņojums ir sagatavos elektroniski, — elektroniskā ziņojuma izdrukai. 2. Inspektors paziņo kompetentajai iestādei detalizētāko pārbaužu uz ceļiem rezultātus saprātīgā termiņā pēc šo pārbaužu veikšanas. Kompetentā iestāde šo informāciju glabā 36 mēnešus no tās saņemšanas dienas. 3. Pārbaudes uz ceļa rezultātus paziņo iestādei, kas atbildīga par attiecīgā transportlīdzekļa reģistrāciju. IV NODAĻA SADARBĪBA UN INFORMĀCIJAS APMAIŅA 17. pants Kontaktpunktu izraudzīšana 1 Dalībvalstis izraugās kontaktpunktu, kura uzdevumos ir: – nodrošināt koordināciju ar citu dalībvalstu izraudzītajiem kontaktpunktiem saistībā ar pasākumiem, kas īstenoti atbilstoši 18. pantam; – nosūtīt 20. pantā minētos datus Komisijai; – atbildēt par informācijas apmaiņu un palīdzēt citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm. 2. Dalībvalstis pārsūta Komisijai savu nacionālo kontaktpunktu vārdu/nosaukumu un kontaktinformāciju ne vēlāk kā [vienu gadu pēc šīs regulas stāšanās spēkā] un to nekavējoties informē par jebkurām izmaiņām minētajā informācijā. Komisija sagatavo visu valstu kontaktpunktu sarakstu un nosūta to dalībvalstīm. 18. pants Sadarbība starp dalībvalstīm 1. Ja transportlīdzeklim, kas reģistrēts citā dalībvalstī, nevis tajā, kur tam veic pārbaudi, tiek konstatēti būtiski vai bīstami trūkumi, jo īpaši tādi, kuru dēļ transportlīdzeklim tiek aizliegts piedalīties ceļu satiksmē, kontaktpunkts par šīs pārbaudes rezultātiem informē dalībvalsti, kurā transportlīdzeklis reģistrēts. Šajā informācijā ietver ziņojumā par pārbaudi uz ceļa iekļautos elementus, kā izklāstīts VI pielikumā. Komisija pieņem sīki izstrādātus noteikumus par procedūru, kā saskaņā ar 23. panta 2. punktā minēto procedūru transportlīdzekļa reģistrācijas dalībvalstij tiek ziņots par transportlīdzekļiem, kam ir būtiski vai bīstami trūkumi. 2. Ja transportlīdzeklim konstatē būtiskus vai bīstamus trūkumus, kontaktpunkts dalībvalstī, kurā transportlīdzeklis tika pārbaudīts, var lūgt tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā transportlīdzeklis reģistrēts, pieņemt attiecīgus pasākumus trūkumu novēršanas garantēšanai, piemēram, noteikt transportlīdzeklim atkārtotu tehnisko apskati, kā noteikts 14. pantā. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā transportlīdzeklis reģistrēts, informē dalībvalsti, kurā tika veikta pārbaude, par īstenotajiem pasākumiem. 19. pants Saskaņotas pārbaudes uz ceļiem Dalībvalstis vismaz sešas reizes gadā veic saskaņotus pārbaužu uz ceļiem pasākumus. Dalībvalstis šos pasākumus var kombinēt ar pasākumiem, kas noteikti Direktīvas 2006/22/EK 5. pantā. 20. pants Informācijas paziņošana Komisijai 1. Ik pēc diviem gadiem dalībvalstis līdz 31. martam elektroniski paziņo Komisijai datus, kas savākti par iepriekšējiem diviem kalendārajiem gadiem par transportlīdzekļiem, kuriem veiktas pārbaudes. Paziņo šādus datus: a) pārbaudīto transportlīdzekļu skaitu; b) pārbaudīto transportlīdzekļu kategoriju atbilstīgi V pielikuma 6. punktam; c) dalībvalsti, kurā transportlīdzeklis reģistrēts; d) pārbaudītās pozīcijas un konstatētos trūkumus atbilstīgi V pielikuma 8. punktam. Pirmais ziņojums aptver divu gadu laikposmu, kas sākas [gada] 1. janvārī. 2. Komisija pieņem sīki izstrādātus noteikumus par 1. punktā minēto informācijas paziņošanu saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 22. panta 2. punktā. Pirms tiek izveidoti šādi noteikumi, izmanto VI pielikumā sniegtās standarta ziņojumu sagatavošanas veidlapas. Savāktos datus Komisija paziņo Eiropas Parlamentam. V NODAĻA NOTEIKUMI PAR DELEĢĒTAJĀM UN ĪSTENOŠANAS PILNVARĀM 21. pants Deleģētie akti Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 22. pantu nolūkā: – attiecīgā gadījumā atjaunināt 2. panta 1. punktu, lai ņemtu vērā izmaiņas transportlīdzekļu kategorijās, kuras izriet no grozījumiem šajā pantā minētajos tiesību aktos; – atjaunināt pielikumus atbilstīgi tehnikas attīstībai, lai ņemtu vērā grozījumus starptautiskajos vai Savienības tiesību aktos. 22. pants Deleģēšana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2. Šīs regulas 21. pantā minētās pilnvaras deleģē uz nenoteiktu laiku, sākot ar [dienu, kad spēkā stājas šī regula]. 3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 21. pantā minēto pilnvaru deleģējumu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā datumā, kas tajā norādīts. Tas neietekmē jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esību. 4. Tiklīdz Komisija ir pieņēmusi deleģēto tiesību aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar 21. pantu, stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav cēluši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu iebildumus necelt. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem. 23. pants Komitejas procedūra 1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. Ja komitejas atzinums jāsaņem rakstiskā procedūrā, minēto procedūru izbeidz, nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu. VI NODAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 24. pants Sankcijas 1. Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, ko piemēro par šīs regulas pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Šīs sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas, preventīvas un nediskriminējošas. 2. Noteikumos, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu, ietilpst sankcijas, ko piemēro vadītājam vai ekspluatantam, kas atsakās sadarboties ar inspektoru un novērst pārbaudē konstatētos trūkumus. 3. Dalībvalstis šos noteikumus paziņo Komisijai ne vēlāk kā [vienu gadu pēc dienas, kad sāk piemērot šo regulu] un to nekavējoties informē par jebkuriem turpmākiem grozījumiem, kas šos noteikumus ietekmē. 25. pants Atcelšana Direktīvu 2000/30/EK atceļ no [dienas, kad sāk piemērot šo regulu]. 26. pants Stāšanās spēkā un piemērošana Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no [12 mēneši pēc stāšanās spēkā]. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] COM(2010) 389 galīgā redakcija. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm (OV L 141, 6.6.2009., 12. lpp.). [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 6. jūnija Direktīva 2000/30/EK par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem (OV L 203, 10.8.2000., 1. lpp.) ar attiecīgiem direktīvas grozījumiem. [4] Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīva 1999/37/EK par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem (OV L 138, 1.6.1999., 57. lpp.). [5] COM(2011) 144 galīgā redakcija. [6] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīva 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV L 152, 11.6.2008., 1. lpp.). [7] COM(2010) 754 galīgā redakcija. [8] COM (2010) 754. [9] OV L 102, 11.4.2006., 35. lpp. [10] OV C , lpp. [11] OV C, , .. lpp. [12] COM(2011) 144 galīgā redakcija. [13] COM(2010) 389 galīgā redakcija. [14] OV L 203, 10.8.2000., 1. lpp. [15] OV L 102, 11.4.2006., 35. lpp. [16] OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp. [17] COM(2010) 754 galīgā redakcija. [18] OV L [XXX]. [19] OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp. [20] OV L 173, 8.7.2010., 97. lpp. PIELIKUMS, kas pievienots priekšlikumam EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Savienībā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem un par Direktīvas 2000/30/EK atcelšanu I PIELIKUMS RISKA NOVĒRTĒJUMA SISTĒMAS ELEMENTI Riska novērtējuma sistēma ir pamats tādu transportlīdzekļu mērķtiecīgai atlasei, kurus ekspluatē uzņēmumi ar sliktiem rādītājiem transportlīdzekļu tehniskās apkopes un tehniskās apskates prasību izpildē. Tajā ņem vērā gan periodiskās tehniskās apskates, gan uz ceļiem veikto pārbaužu rezultātus. Lai novērtētu uzņēmuma risku, riska novērtējuma sistēmā tiek ņemti vērā šādi rādītāji: – trūkumu skaits, – trūkumu smaguma pakāpe, – pārbaužu vai apskašu skaits, – laika faktors. 1. Trūkumu svērumu atbilstīgi to smaguma pakāpei nosaka, izmantojot šādus smaguma koeficientus: – bīstams trūkums = 40 – nozīmīgs trūkums = 10 – maznozīmīgs trūkums = 1 2. Uzņēmuma (transportlīdzekļa) stāvokļa attīstību atspoguļo, "senākiem" pārbaužu rezultātiem (trūkumiem) piešķirot mazāku svērumu nekā "nesenākiem", šādam nolūkam izmantojot šādus koeficientus: – 1. gads = iepriekšējie 12 mēneši = koeficients 3 – 2. gads = 13–24 mēneši = koeficients 2 – 3. gads = 24–36 mēneši = koeficients 1 Šo punktu piemēro tikai vispārējā riska novērtējuma aprēķināšanai. 3. Riska novērtējumu aprēķina, izmantojot šādas formulas: (b) vispārējā riska novērtējuma formula kur RR = vispārējā riska novērtējuma pakāpe I = bojājumu kopējais skaits 1., 2. un 3. gadā DY1 = (#DDx 40) + (#MaD x 10) + (#MiD x 1) 1. gadā #... = … skaits DD = bīstami trūkumi MaD = nozīmīgi trūkumi MiD = maznozīmīgi trūkumi C = kontroles (pārbaudes vai apskates) 1., 2. un 3. gadā (c) gada riska novērtējuma formula kur AR = gada riska novērtējuma pakāpe #... = … skaits DD = bīstami trūkumi MaD = nozīmīgi trūkumi MiD = maznozīmīgi trūkumi C = kontroles (pārbaudes vai apskates) Gada riska pakāpi izmanto, lai novērtētu uzņēmuma attīstību pa gadiem. Uzņēmumu (transportlīdzekļu) klasifikāciju, pamatojoties uz vispārējo riska novērtējumu, veic tā, lai panāktu šādu uzskaitīto uzņēmumu (transportlīdzekļu) sadalījumu: – <30% zems risks – 30% - 80% vidējs risks – >80% augsts risks. II PIELIKUMS PĀRBAUDES TVĒRUMS SATURS 1. PĀRBAUDĀMĀS JOMAS (1) Transportlīdzekļa identifikācija (2) Bremžu iekārta (3) Stūres mehānisms (4) Redzamība (5) Apgaismes iekārtas un elektrosistēmas daļas (6) Asis, riteņi, riepas, balstiekārta (7) Šasija un šasijas detaļas (8) Cits aprīkojums (9) Traucējumi 2. PĀRBAUDES PRASĪBAS Pozīcijas, ko var pārbaudīt, vienīgi izmantojot aprīkojumu, apzīmētas ar (A). Pozīcijas, ko daļēji var pārbaudīt, neizmantojot aprīkojumu, apzīmētas ar +(A). Ja noteikta vizuāla pārbaude, tas nozīmē, ka inspektoram attiecīgā pozīcija ne tikai jāapskata, bet, ja iespējams, arī jāpārbauda ar rokām, jānovērtē skaņa vai jāizmanto citi piemēroti pārbaudes paņēmieni, neizmantojot aprīkojumu. Tehniskajās pārbaudēs uz ceļiem var pārbaudīt pozīcijas un izmantot metodes, kas norādītas 1. tabulā. 1. tabula Pozīcija || Metode || Trūkums || || 0. TRANSPORTLĪDZEKĻA IDENTIFIKĀCIJA || 0.1. Reģistrācijas numura zīmes (ja noteikts prasībās(1)) || Vizuāla pārbaude || a) Numura zīmes(-ju) nav, vai tā(tās) ir nepareizi nostiprināta(-as)/piestiprināta(-as) tā, ka var nokrist. b) Uzraksta nav, vai arī tas nav salasāms. c) Neatbilst transportlīdzekļa dokumentiem vai ierakstiem. || 0.2. Transportlīdzekļa identifikācijas šasijas/sērijas numurs || Vizuāla pārbaude || a) Numura nav, vai arī to nevar atrast. b) Nepilnīgs, nesalasāms. c) Neatbilst transportlīdzekļa dokumentiem vai ierakstiem. || 1. BREMŽU IEKĀRTA || 1.1. Mehāniskais stāvoklis un darbība || 1.1.1. Darba bremzes pedāļa šarnīrs || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. Piezīme: transportlīdzekļi ar bremžu pastiprinātāja sistēmu jāpārbauda ar izslēgtu dzinēju. || a) Šarnīrs pārāk stingrs. b) Pārmērīgs nodilums vai brīvgājiens. || 1.1.2. Pedāļa stāvoklis un bremzes darbināšanas ierīces gājiens || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. Piezīme: transportlīdzekļi ar bremžu pastiprinātāja sistēmu jāpārbauda ar izslēgtu dzinēju. || a) Pārlieku liels gājiens vai nepietiekama gājiena rezerve. b) Nepietiekami brīva bremzes darbināšanas ierīces atgriešanās sākumstāvoklī. c) Nav pretslīdēšanas pārklājuma uz bremzes pedāļa, vai arī tas ir vaļīgs vai nodilis gluds. || 1.1.3. Vakuumsūknis vai kompresors un cilindri || Detaļu vizuāla pārbaude pie normāla darba spiediena. Pārbauda laiku, kas nepieciešams, lai vakuuma vai gaisa spiediens sasniegtu drošu darba vērtību, un signālierīces, daudzkontūru aizsargvārsta un spiediena izlīdzināšanas vārsta darbību. || a) Spiediens/vakuums nav pietiekams bremžu darbināšanai vismaz divas reizes pēc signālierīces ieslēgšanās (vai kad mērinstrumenta rādījums ir nedrošs). b) Laiks, kas nepieciešams, lai gaisa spiediens/vakuums sasniegtu drošu darba vērtību, neatbilst prasībām(1). (c) Daudzkontūru aizsargvārsts vai spiediena izlīdzināšanas vārsts nedarbojas. d) Gaisa noplūde rada būtisku spiediena pazemināšanos vai dzirdamas gaisa noplūdes. e) Ārējie bojājumi, iespējams, ietekmē bremžu sistēmas darbību. || 1.1.4. Zema spiediena brīdinājuma mēraparāts vai indikators || Darbības pārbaude. || Indikatora vai mēraparāta nepareiza darbība vai bojājums. || 1.1.5. Ar roku darbināms bremžu vadības vārsts || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Ieplaisājusi, bojāta vai pārmērīgi nolietojusies vadības ierīce. b) Vadības ierīces vaļīgs stiprinājums uz vārsta vai nedrošs vārsta stiprinājums. c) Vaļīgi savienojumi vai noplūdes sistēmā. d) Neapmierinoša darbība. || 1.1.6. Stāvbremzes aktivators, vadības svira, stāvbremzes sprūdrats || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Sprūdrats nenotur pietiekami. b) Pārmērīgs nodilums pie sviras šarnīra vai sprūdrata mehānismā. c) Sviras pārmērīgs kustīgums, kas liecina par nepareizu regulējumu. d) Aktivatora nav, tas ir bojāts vai nedarbojas. e) Nepareiza darbība, brīdinājuma indikators norāda uz nepareizu darbību. || 1.1.7. Bremžu vārsti (kājas vārsti, izplūdes vārsti, regulatori) || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Bojāts vārsts vai pārmērīga gaisa noplūde. b) Pārmērīga eļļas noplūde kompresorā. c) Vaļīgs vai nepareizs vārsta stiprinājums. d) Hidrauliskā šķidruma noplūde. || 1.1.8. Sakabes ierīces piekabes bremzēm (elektriskās un pneimatiskās) || Atvieno un no jauna pievieno visas bremžu sistēmas sakabes ierīces starp velkošo transportlīdzekli un piekabi. || a) Bojāts krāns vai hermetizējošais vārsts. b) Vaļīgs krāna vai vārsta stiprinājums vai nepareizs stiprinājums. c) Pārmērīgas noplūdes. d) Nepareizi savienots vai nav savienots nepieciešamajās vietās. e) Nepareiza darbība. || 1.1.9. Energoakumulatora spiedtvertne || Vizuāla pārbaude || a) Tvertnes bojājums, korozija vai noplūde no tās energoakumulatora spiedtvertnē. b) Nedarbojas drenāžas ierīce. c) Vaļīgs energoakumulatora spiedtvertnes stiprinājums vai nepareizs stiprinājums. || 1.1.10. Bremžu pastiprinātāji, galvenais cilindrs (hidrauliskās sistēmas) || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Bojāts vai neefektīvs pastiprinātājs. b) Bojājums vai noplūde galvenajā cilindrā. c) Vaļīgi nostiprināts galvenais cilindrs. d) Nepietiekams bremžu šķidruma daudzums. e) Nav galvenā cilindra rezervuāra vāciņa. f) Bremžu šķidruma signāllampiņa iedegusies vai bojāta. g) Bremžu šķidruma līmeņa signālierīces nepareiza darbība. || 1.1.11. Nelokanās bremžu caurulītes || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Ievērojams bojājuma vai plīsuma risks. b) Noplūde no caurulītēm vai savienojumiem. c) Caurulīšu bojājums vai pārmērīga korozija. d) Nepareizs caurulīšu novietojums. || 1.1.12. Lokanās bremžu šļūtenes || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Ievērojams bojājuma vai plīsuma risks. b) Šļūteņu bojājums, noberzums, savērpšanās vai nepietiekams garums. c) Noplūde no šļūtenēm vai savienojumiem. d) Šļūteņu deformēšanās spiediena ietekmē. e) Šļūteņu porainums. || 1.1.13. Bremžu uzlikas un kluči || Vizuāla pārbaude || a) Pārmērīgs uzliku vai kluču nodilums. b) Uzliku vai kluču piesārņojums (eļļa, smērvielas u.tml.). c) Nav uzlikas vai kluča. || 1.1.14. Bremžu trumuļi, bremžu diski || Vizuāla pārbaude || a) Trumuļu vai disku pārmērīgs nolietojums, korozija vai robojums, vai plaisas, nestabilitāte vai lūzumi. b) Trumuļu vai disku piesārņojums (eļļa, smērvielas u. tml.). c) Nav trumuļa vai diska. d) Vaļīgi nostiprināts atbalsta paliktnis. || 1.1.15. Bremžu troses, vilcējstieņi, sviras, savienojumi || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Trose bojāta vai samezglota. b) Pārmērīgs detaļu nodilums vai korozija. c) Vaļīga trose, stienis vai savienojums. d) Troses vadīklas bojājums. e) Bremžu sistēmas komponentu brīvas kustības ierobežojums. f) Pārmērīga sviru, savienojumu kustība, kas liecina par nepareizu regulējumu vai pārmērīgu nodilumu. || 1.1.16. Bremžu spēka pievads (ieskaitot bremžu energoakumulatorus vai hidrauliskos cilindrus) || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Spēka pievada plaisas vai bojājumi. b) Noplūde no spēka pievada. c) Vaļīgs vai nepareizi uzstādīts spēka pievads. d) Pārmērīga spēka pievada korozija. e) Nepietiekams vai pārmērīgs darba virzuļa vai membrānas mehānisma gājiens. f) Nav putekļusarga, vai tas ir pārmērīgi bojāts. || 1.1.17. Bremžu spēka regulators || Detaļu vizuāla pārbaude, bremžu sistēmai darbojoties. || a) Savienojuma bojājums. b) Nepareizs savienojuma regulējums. c) Regulators ieķīlējies vai nedarbojas. d) Regulatora nav. e) Nav datu plāksnītes. f) Dati nav salasāmi vai neatbilst prasībām(1). || 1.1.18. Pašregulēšanas mehānismi un indikatori || Vizuāla pārbaude. || a) Pašregulēšanas mehānisma bojājums, ieķīlēšanās vai pārmērīgs gājiens, pārmērīgs nodilums vai nepareizs regulējums. b) Pašregulēšanas mehānisma defekts. c) Nepareizi uzstādīts vai nomainīts. || 1.1.19. Papildbremzes (ja tādas ir vai tādām jābūt) || Vizuāla pārbaude || a) Vaļīgi savienojumi vai stiprinājumi. b) Sistēmai ir redzami bojājumi, vai tās nav. || 1.1.20. Automātiska piekabes bremžu darbība || Atvieno bremžu sakabes ierīci starp velkošo transportlīdzekli un piekabi. || Piekabes bremzes pēc sakabes ierīces atvienošanas neieslēdzas automātiski. || 1.1.21. Visa bremžu sistēma || Vizuāla pārbaude || a) Citu sistēmas ierīču (piem., antifrīza sūkņa, sausinātāja u.tml.) ārējs bojājums vai pārmērīga korozija, kas rada negatīvu ietekmi uz bremžu sistēmu. b) Pārmērīga gaisa vai antifrīza noplūde. c) Vaļīgs jebkuras detaļas stiprinājums vai nepareizs stiprinājums. d) Neatbilstošs detaļas remonts vai pārveidojums. || 1.1.22. Pārbaudes iekārtas pieslēgvietas (ja tādas ir vai tādām jābūt) || Vizuāla pārbaude || a) Nav. b) Iekārta ir bojāta vai nelietojama, vai konstatēta noplūde. || 1.2. Darba bremzes darbības rādītāji un efektivitāte || 1.2.1. Darbības rādītāji (A) || Tests ar statisku bremžu testēšanas iekārtu; darbina bremzes, pakāpeniski palielinot līdz maksimālajam spēkam. || a) Nepietiekams bremzēšanas spēks uz vienu vai vairākiem riteņiem. b) Bremzēšanas spēks no kāda riteņa ir mazāks par 70% no maksimālā bremzēšanas spēka, kāds reģistrēts otram ritenim uz tās pašas ass. c) Bremzēšanu nav iespējams veikt plūstoši (rāviens). d) Bremzēšanas pārmērīga aizkavēšanās jebkuram no riteņiem. e) Bremzēšanas spēka pārmērīgas svārstības katra pilna riteņa apgrieziena laikā. || 1.2.2. Efektivitāte (A) || Tests ar statisku bremžu testēšanas iekārtu ar papildu svaru. || a) Netiek sasniegtas vismaz šādas minimālās vērtības: b) M1, M2 un M3 kategorija – 50 % [1]/ c) N1 kategorija – 45 % d) N2 un N3 kategorija – 43 % [2]/ e) O2, O3 un O4 kategorija – 40 % [3]/ || 1.3. Papildu (avārijas) bremžu darbības rādītāji un efektivitāte (ja to nodrošina atsevišķa sistēma) || 1.3.1. Darbības rādītāji (A) || Ja papildu bremžu sistēma ir atsevišķi no darba bremžu sistēmas, izmanto metodi, kas norādīta 1.2.1. punktā. || a) Nepietiekams bremzēšanas spēks uz vienu vai vairākiem riteņiem. b) Bremzēšanas spēks no kāda riteņa ir mazāks par 70% no maksimālā bremzēšanas spēka, kāds reģistrēts otram ritenim uz tās pašas ass. c) Bremzēšanu nav iespējams veikt plūstoši (rāviens). || 1.3.2. Efektivitāte (A) || Ja papildu bremžu sistēma ir atsevišķi no darba bremžu sistēmas, izmanto metodi, kas norādīta 1.2.2. punktā. || Bremzēšanas spēks ir mazāks par 50 % [4]/ no darba bremzes efektivitātes rādītājiem, kas noteikti 1.2.2. punktā atkarībā no pilnas masas, vai puspiekabēm, ņemot vērā summu, ko veido uz vienas ass atļautās slodzes. || 1.4. Stāvbremzes darbības rādītāji un efektivitāte || 1.4.1. Darbības rādītāji (A) || Darbina bremzi uz statiskas bremžu testēšanas iekārtas. || Bremze nedarbojas uz viena vai vairākiem riteņiem. || 1.4.2. Efektivitāte (A) || Tests ar statisku bremžu testēšanas iekārtu ar papildu svaru. || Visiem transportlīdzekļiem bremzēšanas koeficients nav vismaz 16 % attiecībā pret transportlīdzekļa pilnu masu vai mehāniskajiem transportlīdzekļiem – vismaz 12 % attiecībā pret transportlīdzekļa sastāva pilnu masu, izvēloties lielāko no minētajām vērtībām. || 1.5. Papildbremžu darbības rādītāji || Vizuāla pārbaude, un, ja iespējams, pārbauda, vai sistēma darbojas. || a) Efektivitāte nav variējama pakāpeniski (nav piemērojams motorbremzes sistēmām). b) Sistēma nedarbojas. || 1.6. Bremžu pretbloķēšanas sistēma || Signālierīces vizuāla pārbaude. || a) Signālierīces nepareiza darbība. b) Signālierīce norāda uz nepareizu darbību. || 2. STŪRES MEHĀNISMS || 2.1. Mehāniskais stāvoklis || 2.1.1. Stūres mehānisma stāvoklis || Stūres mehānisma darbības vizuāla pārbaude, kad tiek griezts stūres rats. || (a) k || 2.1.2. Stūres mehānisma korpusa stiprinājums || Stūres mehānisma korpusa stiprinājuma pie šasijas vizuāla pārbaude, kad stūres rats tiek griezts pulksteņrādītāja kustības virzienā un pretēji pulksteņrādītāja kustības virzienam. || a) Stūres mehānisma korpuss nav pareizi nostiprināts. b) Pagarinātas stiprinājuma vietas šasijā. c) Stiprinājuma skrūvju nav, vai tās saplaisājušas. d) Stūres mehānisma korpuss saplaisājis. || 2.1.3. Stūres mehānisma savienojumu stāvoklis || Stūres mehānisma detaļu nolietojuma, plaisu un drošības vizuāla pārbaude, kad stūres rats tiek griezts pulksteņrādītāja kustības virzienā un pretēji pulksteņrādītāja kustības virzienam. || a) Relatīva detaļu kustība, kas jānovērš. b) Pārmērīgs savienojumu nodilums. c) Kādas detaļas lūzums vai deformācija. d) Nav fiksatoru. e) Detaļu nobīde (piem., stūres šķērsstieņa vai stūres garenstieņa). f) Neatbilstošs remonts vai pārveide. g) Nav putekļusarga, vai tas stipri bojāts. || 2.1.4. Stūres mehānisma savienojumu darbība || Savienojumu kustības vizuāla pārbaude, kad tiek griezts stūres rats, gājriteņiem esot uz zemes un dzinējam darbojoties (stūres pastiprinātājs). || a) Kustīgs stūres mehānisma savienojums saskaras ar fiksētu šasijas daļu. b) Stūres pagrieziena ierobežotājs nedarbojas, vai tā nav. || 2.1.5. Stūres pastiprinātājs || Pārbauda, vai stūres sistēmā nav noplūdes, un pārbauda hidrauliskā šķidruma tvertnes līmeni (ja redzams). Gājriteņiem esot uz zemes un dzinējam darbojoties, pārbauda, vai stūres pastiprinātāja sistēma darbojas. || a) Šķidruma noplūde. b) Nepietiekams šķidruma daudzums. c) Mehānisms nedarbojas. d) Vaļīgs mehānisma stiprinājums, vai tas saplaisājis. e) Detaļu nobīde vai aizķeršanās. f) Neatbilstošs remonts vai pārveide. g) Bojātas, pārmērīgi sarūsējušas troses/caurules. || 2.2. Stūres rats un statnis || 2.2.1. Stūres rata stāvoklis || Gājriteņiem esot uz zemes, šūpo stūres ratu no vienas puses uz otru taisnā leņķī pret statni un izdara nelielu lejupvērstu un augšupvērstu spiedienu. Brīvgājiena vizuāla pārbaude. || a) Relatīva kustība starp stūres ratu un statni, kas liecina par vaļīgu savienojumu. b) Stūres rata rumbai nav fiksatora. c) Stūres rata rumba, loks vai spieķi ir ieplaisājuši vai vaļīgi. || 2.2.2. Stūres statnis || Pastumj un pavelk stūres ratu vienā virzienā ar statni, pastumj stūres ratu dažādos virzienos taisnā leņķī pret statni. Brīvgājiena un lokano savienojumu vai kardāna savienojumu stāvokļa vizuāla pārbaude. || a) Stūres rata centra pārmērīga kustība augšup un lejup. b) Pārmērīga statņa augšdaļas kustība radikāli novirzoties no statņa ass. c) Bojāts lokanais savienojums. d) Bojāts stiprinājums. || 2.3. Stūres brīvgājiens || Transportlīdzekļa ar stūres pastiprinātāju dzinējam darbojoties un gājriteņiem atrodoties uz priekšu vērstā novietojumā, viegli griež stūres ratu pulksteņrādītāja kustības virzienā un pretēji pulksteņrādītāja kustības virzienam, cik tālu vien iespējams, nekustinot gājriteņus. Brīvas kustības vizuāla pārbaude. || Pārmērīgs stūres mehānisma brīvgājiens (piemēram, riteņa loka punkta kustība pārsniedz vienu piektdaļu no stūres rata diametra vai nav saskaņā ar prasībām1/. || 2.4. Stūres rata regulējums || Vizuāla pārbaude || Acīmredzama nobīde. || 2.5. Piekabes vadāmās ass grozīšanas mehānisms || Pārbauda vizuāli vai izmanto piemērotu stūres rata brīvgājiena mērītāju, ja ir pieejams. || a) Bojātas vai saplaisājušas detaļas. b) Pārāk liels brīvgājiens. c) Bojāts stiprinājums. || 3. REDZAMĪBA || 3.1. Redzamības lauks || Vizuāla pārbaude no vadītāja sēdekļa. || Šķēršļi vadītāja redzamības laukā, kas būtiski ietekmē redzamību uz priekšu vai uz sāniem. || 3.2. Stikla stāvoklis || Vizuāla pārbaude. || a) Saplaisājis vai iekrāsojies stikls vai caurspīdīgs panelis (ja atļauts). b) Stikls vai caurspīdīgs panelis (arī atstarojoša vai krāsaina plēve), kas neatbilst prasību tehniskajām specifikācijām1/. c) Stikls vai caurspīdīgs panelis nepieņemamā stāvoklī. || 3.3. Atpakaļskata spoguļi vai ierīces || Vizuāla pārbaude. || a) Spoguļa vai ierīces nav, vai tie nav uzstādīti atbilstoši prasībām1/. b) Spogulis vai ierīce nedarbojas, bojāta, vaļīga vai nepietiekami nostiprināta. || 3.4. Vējstikla tīrītāji || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Tīrītāji nedarbojas, vai to nav. b) Tīrītāju slotiņu nav, vai tās redzami bojātas. || 3.5. Vējstikla apskalotāji || Vizuāla un darbības pārbaude. || Apskalotāji nedarbojas pareizi. || 3.6. Pretaizsvīšanas ierīce (X) 7/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || Ierīce nedarbojas vai redzami bojāta. || 4. LAMPAS, ATSTAROTĀJI UN ELEKTROIEKĀRTA || 4.1. Lukturi || 4.1.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Gaismu/gaismas avota nav, vai tas ir bojāts. b) Projicēšanas sistēmas (atstarotājs un lēca) nav, vai tā ir bojāta. c) Lukturis nav droši nostiprināts. || 4.1.2. Centrējums || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturis centrēts ar būtisku novirzi. b) Gaismas avots nepareizi uzstādīts. || 4.1.3. Pārslēgšana || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Vienlaikus ieslēgtu lukturu skaits neatbilst prasībām1/. b) Pārslēgs nedarbojas atbilstīgi prasībām1/. c) Vadības ierīces darbība ir traucēta. || 4.1.4. Atbilstība prasībām1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi, izstarotā krāsa, novietojums vai intensitāte neatbilst prasībām. 1/ b) Izstrādājumi uz lēcas vai gaismas avota, kas redzami samazina gaismas intensitāti vai maina izstaroto krāsu. c) Gaismas avots un lukturis nav saderīgi. || 4.1.5. Lukturu augstuma regulēšanas ierīces (ja obligātas) (X)[5]/ || Vizuāla un darbības pārbaude, ja iespējams. || a) Ierīce nedarbojas. b) Manuālu ierīci nevar darbināt no vadītāja sēdekļa. || 4.1.6. Lukturu tīrīšanas ierīce (ja obligāta) (X)6/ || Vizuāla un darbības pārbaude, ja iespējams. || Ierīce nedarbojas. || 4.2. Priekšējie un aizmugurējie gabarītlukturi, sānu gabarītgaismas un kontūrgaismu lukturi || 4.2.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Bojāts gaismas avots. b) Bojāta lēca. c) Lukturis nav droši nostiprināts (var nokrist). || 4.2.2. Pārslēgšana || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Pārslēgs nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ b) Vadības ierīces darbība ir traucēta. || 4.2.3. Atbilstība prasībām1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi, izstarotā krāsa, novietojums vai intensitāte neatbilst prasībām. 1/ b) Izstrādājumi uz lēcas vai gaismas avota, kas samazina gaismas intensitāti vai maina izstaroto krāsu. || 4.3. Bremžu signāllukturi || 4.3.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Bojāts gaismas avots. b) Bojāta lēca. c) Lukturis nav droši nostiprināts (var nokrist). 4.3.2. Pārslēgšana || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Pārslēgs nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ b) Vadības ierīces darbība ir traucēta. 4.3.3. Atbilstība prasībām1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi, izstarotā krāsa, novietojums vai intensitāte neatbilst prasībām1/. 4.4. Virzienrādītāji un avārijas brīdinājuma lukturi 4.4.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Bojāts gaismas avots. b) Bojāta lēca. c) Lukturis nav droši nostiprināts (var nokrist). 4.4.2. Pārslēgšana || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Pārslēgs nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ 4.4.3. Atbilstība prasībām 1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi, izstarotā krāsa, novietojums vai intensitāte neatbilst prasībām1/. 4.4.4. Mirgošanas biežums || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Mirgošanas ātrums neatbilst prasībām1/. 4.5. Priekšējie un aizmugurējie miglas lukturi 4.5.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Bojāts gaismas avots. b) Bojāta lēca. c) Lukturis nav droši nostiprināts. 4.5.2. Centrējums (X)6/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Priekšējais miglas lukturis centrēts ar acīmredzamu novirzi. 4.5.3. Pārslēgšana || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Pārslēgs nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ 4.5.4. Atbilstība prasībām 1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi, izstarotā krāsa, novietojums vai intensitāte neatbilst prasībām. 1/ b) Sistēma nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ 4.6. Atpakaļgaitas lukturi 4.6.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Bojāts gaismas avots. b) Bojāta lēca. c) Lukturis nav droši nostiprināts (var nokrist). || 4.6.2. Atbilstība prasībām 1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi, izstarotā krāsa, novietojums vai intensitāte neatbilst prasībām. 1/ b) Sistēma nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ 4.6.3. Pārslēgšana || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Pārslēgs nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ || 4.7. Aizmugurējās numura zīmes apgaismojuma lukturi 4.7.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturi met tiešu gaismu uz transportlīdzekļa aizmuguri. b) Bojāts gaismas avots. c) Lukturis nav droši nostiprināts (var nokrist). || 4.7.2. Atbilstība prasībām 1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || Sistēma nedarbojas atbilstīgi prasībām. 1/ || 4.8. Aizmugurējie atstarotāji, pamanāmības (atstarojošas) zīmes un aizmugurējās transportlīdzekļu pazīšanas zīmes 4.8.1. Stāvoklis || Vizuāla pārbaude. || a) Atstarojošās ierīces ir bojātas. b) Atstarotājs nav droši nostiprināts. . || 4.8.2. Atbilstība prasībām 1/ || Vizuāla pārbaude. || a) Ierīce, atstarotā krāsa vai novietojums neatbilst prasībām. 1/ || 4.9. Apgaismes iekārtām obligātie signalizatori 4.9.1. Stāvoklis un darbība || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Nedarbojas. 4.9.2. Atbilstība prasībām 1/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || Neatbilst prasībām1/ 4.10. Elektriskie savienojumi starp velkošo transportlīdzekli un piekabi vai puspiekabi || Vizuāla pārbaude: ja iespējams, pārbauda elektriskā savienojuma nepārtrauktību. || a) Fiksētās detaļas nav droši nostiprinātas. b) Bojāta vai nodilusi izolācija. c) Piekabes vai velkošā transportlīdzekļa elektriskie savienojumi nedarbojas pareizi. 4.11. Elektroinstalācija || Vizuāla pārbaude; pārbaudi veic arī dzinēja nodalījuma iekšpusē un/vai zem transportlīdzekļa. || a) Elektrības vadi ir nedroši vai nav pareizi nostiprināti. b) Elektrības vadi ir bojāti. c) Bojāta vai nodilusi izolācija. 4.12. Neobligāti lukturi un aizmugurējie atstarotāji (X) 6/ || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Lukturis/aizmugurējais atstarotājs nav uzstādīts atbilstīgi prasībām1/. b) Lukturis nedarbojas atbilstīgi prasībām1/. c) Lukturis/aizmugurējais atstarotājs nav droši nostiprināts (var nokrist). 4.13. Akumulators || Vizuāla pārbaude. || a) Nedroši nostiprināts. b) Noplūde. c) Bojāts slēdzis (ja nepieciešams). d) Bojāti drošinātāji (ja nepieciešami). e) Neatbilstīga ventilācija (ja nepieciešama). 5. ASIS, RITEŅI, RIEPAS UN BALSTIEKĀRTA 5.1. Asis 5.1.1. Asis +(A) || Vizuāla pārbaude; izmanto riteņu gultņu brīvkustības mērītājus, ja ir pieejami. || a) Ass saplaisājusi vai deformējusies. b) Nedrošs stiprinājums pie transportlīdzekļa. c) Neatbilstošs remonts vai pārveide. || 5.1.2. Pusass šarnīri +(A) || Vizuāla pārbaude; izmanto riteņu gultņu brīvkustības mērītājus, ja ir pieejami. Pieliek vertikālu spēku vai sānspēku katram ritenim un atzīmē kustības apmēru starp ass siju un pusass šarnīru. || a) Saplaisājis pusass šarnīrs. b) Pārmērīgs šarnīra ass un/vai bukses nodilums. c) Pārmērīga kustība starp pusass šarnīru un ass siju. d) Pusass šarnīra ass ir vaļīga pie ass. || 5.1.3. Riteņu gultņi +(A) || Pārbauda vizuāli un izmanto riteņu gultņu brīvkustības mērītājus, ja ir pieejami. Kustina riteni vai pieliek sānspēku katram ritenim un atzīmē riteņa kustības apmēru attiecībā pret pusass šarnīru. || a) Pārmērīga riteņa gultņa brīvkustība. b) Riteņa gultnis pārāk stingrs, ieķīlējies (pārkarsis). || 5.2. Riteņi un riepas 5.2.1. Gājriteņa rumba || Vizuāla pārbaude || a) Nav kādu riteņa uzgriežņu vai tapskrūvju, vai tās ir vaļīgas. b) Nolietojusies vai bojāta rumba. || 5.2.2. Riteņi || Vizuāli pārbauda katru riteni no abām pusēm. || a) Jebkāds plīsums vai metinājuma bojājums. b) Riepu bandāža nav pareizi uzstādīta. c) Ritenis stipri bojāts vai nolietots. d) Riteņa izmērs vai tips neatbilst prasībām1/ un ietekmē ceļu satiksmes drošību. || 5.2.3. Riepas || Vizuāli pārbauda visu riepu, ripinot transportlīdzekli atpakaļ un uz priekšu. || a) Riepas izmērs, kravnesība, apstiprinājuma zīme vai ātruma kategorija neatbilst prasībām 1/ un ietekmē ceļu satiksmes drošību. b) Dažādu izmēru riepas uz vienas ass vai dubultriteņa. c) Dažādas uzbūves riepas uz vienas ass (ar radiālu karkasu/šķērsslāņu riepas). d) Jebkādi nopietni riepas bojājumi vai griezumi. e) Riepas protektora zīmējuma dziļums neatbilst prasībām1/. f) Riepa beržas pret citu detaļu. g) Atjaunotās riepas neatbilst prasībām. 1/ || 5.3. Balstiekārtas sistēma 5.3.1. Atsperes un stabilizators +(A) || Pārbauda vizuāli un izmanto riteņu gultņu brīvkustības mērītājus, ja ir pieejami. || a) Nedrošs atsperu vai stabilizatora stiprinājums pie šasijas vai ass. b) Bojāta vai saplaisājusi atsperes vai stabilizatora detaļa. c) Nav atsperes vai stabilizatora. d) Neatbilstošs remonts vai pārveide. || 5.3.2. Amortizatori || Vizuāla pārbaude || a) Nedrošs amortizatoru stiprinājums pie šasijas vai ass. b) Bojāts amortizators. c) Nav amortizatora. || 5.3.3. Griezes momenta pārvadi, piekares plaukti, piekares šķērssviras un piekares pleci +(A) || Pārbauda vizuāli un izmanto riteņu gultņu brīvkustības mērītājus, ja ir pieejami. || a) Nedrošs detaļas stiprinājums pie šasijas vai ass. b) Bojāta, saplaisājusi vai pārmērīgi sarūsējusi detaļa, vai detaļas nav. c) Neatbilstošs remonts vai pārveide. || 5.3.4. Balstiekārtas šarnīri +(A) || Pārbauda vizuāli un izmanto riteņu gultņu brīvkustības mērītājus, ja ir pieejami. || a) Pārmērīgs šarnīra ass un/vai bukses vai piekares šarnīru nodilums. b) Nav putekļusarga, vai tas stipri bojāts. || 5.3.5. Pneimatiskā balstiekārta || Vizuāla pārbaude || a) Sistēma nedarbojas. b) Kāda detaļa bojāta, pārveidota vai nodilusi tik ļoti, ka tas būtiski ietekmē sistēmas darbību. c) Dzirdama noplūde sistēmā. || 6. ŠASIJA UN ŠASIJAS DETAĻAS 6.1. Šasija vai rāmis un stiprinājumi 6.1.1. Vispārējais stāvoklis || Vizuāla pārbaude || a) Kādas puses vai šķērssijas plaisas vai deformācija. b) Nedrošas stiprinājuma plāksnes vai stiprinājumi. c) Pārmērīga korozija, kas ietekmē iekārtas stiprību. || 6.1.2. Izplūdes caurules un klusinātāji || Vizuāla pārbaude || a) Noplūdes izplūdes sistēmā vai nepietiekams tās nostiprinājums. b) Kabīnē vai pasažieru nodalījumā nonāk dūmi. || 6.1.3. Degvielas tvertne un caurules (ieskaitot apkures degvielas tvertnes un caurules) || Pārbauda vizuāli un, ja ir pieejama, izmanto noplūdes noteikšanas ierīci LPG/CNG sistēmām. || a) Nedroši nostiprināta tvertne vai caurules. b) Degvielas noplūde, vai nav degvielas tvertnes vāka, vai arī tas nedarbojas. c) Bojātas vai noberztas caurules. d) Degvielas noslēgkrāns (ja nepieciešams) darbojas nepareizi. e) Aizdegšanās riska cēloņi: – degvielas noplūde, – degvielas tvertne vai izplūdes sistēma nepareizi aizsargāta, – dzinēja nodalījuma stāvoklis. f) LPG/CNG sistēma neatbilst prasībām. 1/ || 6.1.4. Buferi, sānu drošības konstrukcija un aizmugurējā apakšā pabraukšanas aizsardzība || Vizuāla pārbaude || a) Vaļīgums vai bojājums, kas var radīt savainojumus b) Ierīce redzami neatbilst prasībām1/. || 6.1.5. Rezerves riteņa turētājs (ja uzstādīts) || Vizuāla pārbaude || a) Vaļīgs vai saplaisājis turētāja stiprinājums. b) Rezerves ritenis nav droši nofiksēts turētājā un var izkrist. || 6.1.6. Sakabes mehānismi un vilkšanas aprīkojums +(A) || Vizuāla un darbības pārbaude, ja iespējams, pievēršot īpašu uzmanību jebkurai uzstādītai drošības ierīcei un/vai mēraparāta izmantošanai. || a) Bojātas vai saplaisājušas detaļas. b) Pārmērīgs detaļas nodilums. c) Bojāts stiprinājums. d) Nav kādas drošības ierīces, vai tā darbojas nepareizi. e) Nedarbojas kāds indikators. f) Neatbilstošs remonts vai pārveide. || 6.1.7. Transmisija || Vizuāla pārbaude || a) Stiprinājuma skrūves ir vaļīgas, vai to vispār nav. b) Pārmērīgi nolietojušies transmisijas vārpstas gultņi. c) Pārmērīgs kardāna savienojumu nodilums. d) Bojāti lokanie savienojumi. e) Bojāta vai saliekta vārpsta. f) Gultņu korpuss saplaisājis vai nepareizi nostiprināts. g) Nav putekļusarga, vai tas stipri bojāts. h) Nelikumīga transmisijas pārveide. || 6.1.8. Dzinēja stiprinājumi || Vizuāla pārbaude || Nodiluši, vaļīgi vai ieplaisājuši stiprinājumi. || 6.1.9. Dzinēja darbības rādītāji || Vizuāla pārbaude || a) Vadības ierīce nelikumīgi pārveidota. b) Nelikumīga dzinēja un/vai transmisijas pārveide. || 6.2. Kabīne un virsbūve 6.2.1. Stāvoklis || Vizuāla pārbaude || a) Vaļīgs vai bojāts panelis vai daļa, kas var radīt savainojumus. b) Nedrošs virsbūves balsts. c) Ieplūst dzinēja vai izplūdes gāzes. d) Neatbilstošs remonts vai pārveide. || 6.2.2. Stiprinājums || Vizuāla pārbaude || a) Nedroša virsbūve vai kabīne. b) Virsbūve/kabīne neatrodas taisnā leņķī uz šasijas. c) Virsbūves/kabīnes stiprinājumi pie šasijas vai šķērssijas ir nedroši, vai to nav. d) Pārmērīga korozija pamata virsbūves stiprinājuma punktos. || 6.2.3. Durvis un rokturslēgi || Vizuāla pārbaude || a) Durvis pareizi neatveras vai neaizveras. b) Durvis var netīši atvērties, vai tās neturas ciet. c) Durvis, viras, rokturslēgi, balsti ir vaļīgi, nolietojušies, vai to nav. || 6.2.4. Grīda || Vizuāla pārbaude || Nedroša vai stipri nodilusi grīda. || 6.2.5. Vadītāja sēdeklis || Vizuāla pārbaude || a) Vaļīgs sēdeklis vai sēdeklis ar bojātām detaļām. b) Regulēšanas mehānisms nedarbojas pareizi. || 6.2.6. Citi sēdekļi || Vizuāla pārbaude || a) Bojāti vai nepareizi piestiprināti sēdekļi. b) Sēdekļi uzstādīti neatbilstīgi prasībām. 1/ || 6.2.7. Braukšanas vadības ierīces || Vizuāla un darbības pārbaude. || Kāda transportlīdzekļa drošai darbībai nepieciešama vadības ierīce darbojas nepareizi. || 6.2.8. Kabīnes kāpšļi || Vizuāla pārbaude || a) Kāpslis vai uzmala ir nedroša. b) Kāpslis vai uzmala var savainot lietotājus. || 6.2.9. Cita iekšējā un ārējā apdare un aprīkojums || Vizuāla pārbaude || a) Citas apdares vai aprīkojuma stiprinājumi ir bojāti. b) Cita apdare vai aprīkojums neatbilst prasībām1/. c) Noplūdes hidrauliskajā aprīkojumā. || 6.2.10. Dubļusargi (spārni), pretšļakatu ierīces || Vizuāla pārbaude || a) To nav, tie ir vaļīgi vai pamatīgi sarūsējuši. b) Nepietiekams klīrenss līdz gājritenim. c) Neatbilst prasībām1/ || 7. CITS APRĪKOJUMS 7.1. Drošības jostas/sprādzes un drošības sistēmas 7.1.1. Drošības jostu/sprādžu stiprinājumu drošība || Vizuāla pārbaude || a) Stiprinājuma punkts ir ļoti izdilis. b) Vaļīgs stiprinājuma punkts. 7.1.2. Drošības jostu/sprādžu stāvoklis || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Obligātā drošības josta nav uzstādīta, vai tās trūkst. b) Drošības josta ir bojāta. c) Drošības josta neatbilst prasībām1/. d) Drošības jostas sprādze bojāta vai nedarbojas pareizi. e) Drošības jostas spriegotājs ir bojāts vai nedarbojas pareizi. 7.1.3. Drošības jostas slodzes ierobežotājs (X) 6/ || Vizuāla pārbaude || a) Slodzes ierobežotāja nav, vai tas nav transportlīdzeklim piemērots. 7.1.4. Drošības jostas nospriegotājs (X) 6/ || Vizuāla pārbaude || a) Nospriegotāja nav, vai tas nav transportlīdzeklim piemērots. 7.1.5. Drošības spilvens (X)6/ || Vizuāla pārbaude || a) Drošības spilvenu nav, vai tie nav transportlīdzeklim piemēroti. b) Redzams, ka drošības spilvens nedarbojas. 7.1.6. Gaisa spilvenu drošības (SRS) sistēmas (X) 6/ || Vizuāli pārbauda nepareizas darbības indikatoru (MIL) || a) SRS MIL norāda uz jebkāda veida sistēmas kļūmi. 7.2. Ugunsdzēšamais aparāts (ja nepieciešams) (X)6/ || Vizuāla pārbaude || a) Nav. b) Neatbilst prasībām1/ 7.3. Slēdzenes un pretaizdzīšanas ierīce || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Ierīce nedarbojas un neaizkavē transportlīdzekļa aizbraukšanu. b) Bojāta vai netīša aizslēgšana vai bloķēšana. 7.4. Brīdinājuma trijstūris (ja nepieciešams) (X) 6/ || Vizuāla pārbaude || Tā nav, vai tas ir nepilnīgs. a) Neatbilst prasībām1/ 7.5. Pirmās palīdzības piederumu komplekts (ja nepieciešams) (X) 6/ || Vizuāla pārbaude || Trūkst, nepilnīgs vai neatbilst prasībām1/. 7.6. Riteņa atbalstķīļi, ja nepieciešami (X) 6/ || Vizuāla pārbaude || To nav, vai tie ir sliktā stāvoklī. 7.7. Skaņas signālierīce || Vizuāla un darbības pārbaude. || a) Nedarbojas. b) Nedroša vadība. c) Neatbilst prasībām1/ 7.8. Spidometrs || Vizuāla pārbaude || a) Nav uzstādīts atbilstīgi prasībām 1/. b) Nedarbojas. c) Nevar izgaismot. 7.9. Tahogrāfs (ja uzstādīts/nepieciešams) || Vizuāla pārbaude || a) Nav uzstādīts atbilstīgi prasībām1/. b) Nedarbojas. c) Bojātas plombas, vai to trūkst. d) Nav kalibrēšanas plāksnes, tā ir nesalasāma, vai beidzies termiņš. e) Redzamas iejaukšanās vai manipulāciju pēdas. f) Riepu izmērs neatbilst kalibrēšanas parametriem. 7.10 Ātruma ierobežošanas ierīce (ja nepieciešama) +(A) || Vizuāla un darbības pārbaude, ja pieejams aprīkojums. || a) Nav uzstādīta atbilstīgi prasībām1/. b) Redzams, ka nedarbojas. c) Uzstādītais ātrums pārāk liels (ja pārbaudīts). d) Bojātas plombas, vai to trūkst. e) Nav kalibrēšanas plāksnes, tā ir nesalasāma, vai beidzies termiņš. f) Riepu izmērs neatbilst kalibrēšanas parametriem. 7.11 Odometrs (ja ir) || Vizuāla pārbaude || a) Redzams, ka veiktas manipulācijas (krāpšana). b) Redzams, ka nedarbojas. 7.12 Elektroniskā stabilitātes kontrole (ESC) (ja ir obligāta) (X) 6/ || Vizuāla pārbaude || a) Riteņu ātruma sensoru nav, vai tie ir bojāti. b) Bojāta elektroinstalācija. c) Nav citu detaļu, vai tās ir bojātas. d) Slēdzis bojāts vai nedarbojas pareizi. e) ESC MIL norāda uz jebkāda veida sistēmas kļūmi. 8. TRAUCĒJUMI || 8.1. Troksnis || 8.1.1 Trokšņa slāpēšanas sistēma || Subjektīvs novērtējums (ja vien inspektors neuzskata, ka trokšņa līmenis ir uz robežas, jo tādā gadījumā var veikt trokšņa testu, izmantojot trokšņa mērītāju). || a) Trokšņa līmeņi pārsniedz prasībās atļauto līmeni(1). b) Kāda trokšņa slāpēšanas sistēmas daļa ir vaļīga, nedroša, bojāta, nepareizi uzstādīta, trūkstoša vai redzami pārveidota tā, ka varētu ietekmēt trokšņa līmeņus. || 8.2 Izplūdes gāzu izmeši || 8.2.1. Benzīna dzinēja emisija || 8.2.1.1. Izplūdes gāzu emisijas kontroles aprīkojums || Vizuāla pārbaude || a) Ražotāja uzstādītā emisijas kontroles aprīkojuma nav, vai tas ir acīmredzami bojāts. b) Noplūdes, kas var būtiski ietekmēt emisijas mērījumus. || 8.2.1.2. Gāzveida emisijas (A) || Mērījums ar izplūdes gāzu analizatoru saskaņā ar prasībām(1). Transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar piemērotām iebūvētām diagnostikas (OBD) sistēmām, kā alternatīvu var pārbaudīt izplūdes sistēmas darbības pareizību, attiecīgi nolasot OBD ierīces rādījumu un pārbaudot OBD sistēmas darbības pareizību, emisijas mērījumu vietā, kad dzinējs strādā tukšgaitā, saskaņā ar ražotāja apstākļu nosacījumiem un citām prasībām(1) un ievērojot atbilstošu pielaidi. Alternatīva iespēja ir mērījumus veikt ar attālās uzrādes līdzekļiem un apstiprināt, izmantojot standarta testēšanas metodes. || a) Gāzu emisija pārsniedz ražotāja norādītos līmeņus, b) vai, ja šī informācija nav pieejama, CO emisija pārsniedz 1) transportlīdzekļiem, kas nav aprīkoti ar mūsdienīgu emisiju kontroles sistēmu – 4,5%, vai – 3,5% saskaņā ar pirmās reģistrācijas datumu vai pielietojumu, kas noteikts prasībās(1); (2) transportlīdzekļiem, kas ir aprīkoti ar mūsdienīgu emisiju kontroles sistēmu – tukšgaitā – 0,5% – pie lieliem tukšgaitas apgriezieniem – 0,3% vai – tukšgaitā – 0,3%[6]/ – pie lieliem tukšgaitas apgriezieniem – 0,2% saskaņā ar pirmās reģistrācijas datumu vai pielietojumu, kas noteikts prasībās(1); c) Lambda ārpus diapazona 1± 0,03 vai neatbilst ražotāja norādījumiem. d) OBD rādījumi norāda uz būtisku nepareizu darbību. e) Attālie mērījumi uzrāda ievērojamu neatbilstību. || 8.2.2. Dīzeļdzinēja emisija || 8.2.2.1. Izplūdes gāzu emisijas kontroles aprīkojums || Vizuāla pārbaude || a) Ražotāja uzstādītā emisijas kontroles aprīkojuma nav, vai tas ir acīmredzami bojāts. b) Noplūdes, kas var būtiski ietekmēt emisijas mērījumus. || 8.2.2.2. Dūmainība (A) || a) Izplūdes gāzu dūmainību brīvā paātrinājuma laikā (bez slodzes no brīvgaitas stāvokļa līdz atslēgšanās ātrumam) mēra, kad pārnesumkārbas svira atrodas neitrālā pozīcijā un kad ir ieslēgts sajūgs. b) Transportlīdzekļa iepriekšēja sagatavošana: 1. Transportlīdzekļus var testēt bez iepriekšējas sagatavošanas, taču drošības apsvērumu dēļ jāpārbauda, vai dzinējs ir silts un vai tā mehāniskais stāvoklis ir apmierinošs. 2. Iepriekšējas sagatavošanas prasības: i) Dzinējam jābūt pilnīgi siltam, piemēram, dzinēja eļļas temperatūra, kas eļļas līmeņa dziļummēra atverē ir izmērīta ar zondi, ir vismaz 80 ºC, vai arī ierastā darba temperatūrā, ja tā ir zemāka, vai dzinēja bloka temperatūra, kas noteikta pēc infrasarkanā starojuma līmeņa, ir vismaz līdzvērtīga. Ja transportlīdzekļa konfigurācijas dēļ šis mērījums nav iespējams, dzinēja normālu darba temperatūru var panākt ar citiem līdzekļiem, piemēram, darbinot dzinēja dzesējošo ventilatoru. ii) Izplūdes sistēmu iztīra, izmantojot vismaz trīs brīvā paātrinājuma ciklus vai kādu līdzvērtīgu metodi. c) Pārbaudes metode: 1. Pirms katra brīvā paātrinājuma cikla sākšanas dzinējam un jebkuram uzstādītajam turbokompresoram jādarbojas tukšgaitā. Tas nozīmē, ka lieljaudas dīzeļdzinējiem pēc gāzes pedāļa atlaišanas jānogaida vismaz 10 sekundes. 2. Katra brīvā paātrinājuma cikla sākšanai gāzes pedālis pilnībā jānospiež ātri un vienmērīgi (ne ilgāk kā vienu sekundi), bet bez spēka, lai no augstspiediena sūkņa panāktu maksimālo padevi. 3. Katra brīvā paātrinājuma cikla laikā dzinējs pirms gāzes pedāļa atlaišanas sasniedz atslēgšanās ātrumu vai – transportlīdzekļiem ar automātisko pārnesumkārbu – ražotāja norādīto ātrumu, vai arī, ja šie dati nav pieejami, tad divas trešdaļas no atslēgšanās ātruma. To var pārbaudīt, piemēram, kontrolējot dzinēja apgriezienu skaitu vai paredzot pietiekamu laiku starp pirmo gāzes pedāļa nospiešanu un atlaišanu, kam M2, M3, N2 vai N3 transportlīdzekļu gadījumā jābūt vismaz divām sekundēm. 4. Transportlīdzekļus noraida tikai tad, ja vismaz pēdējo triju brīvā paātrinājuma ciklu vidējais aritmētiskais pārsniedz robežvērtību. To var aprēķināt, neievērojot mērījumus, kuri būtiski atšķiras no izmērītā vidējā, vai arī no citu statistisko aprēķinu rezultāta, kurā ņem vērā mērījumu izkliedi. Dalībvalstis var ierobežot testa ciklu skaitu. 5. Nevajadzīgas testēšanas novēršanai dalībvalstis var noraidīt tādus transportlīdzekļus, kuru izmērītie lielumi mazāk nekā pēc trīs brīvā paātrinājuma cikliem vai pēc attīrīšanas cikliem būtiski pārsniedz robežvērtības. Lai līdzīgi novērstu nevajadzīgu testēšanu, dalībvalstis apstiprina transportlīdzekļus, kuru izmērītie lielumi mazāk nekā pēc trīs brīvā cikla paātrinājumiem vai pēc tīrīšanas cikliem ir daudz zemāki nekā robežvērtības. Alternatīva iespēja ir mērījumus veikt ar attālās uzrādes līdzekļiem un apstiprināt, izmantojot standarta testēšanas metodes. || a) Transportlīdzekļiem, kas reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc datuma, kas norādīts prasībās(1), dūmainība pārsniedz transportlīdzekļa ražotāja plāksnītē norādīto līmeni. b) Ja šī informācija nav pieejama vai ja prasības(1) neļauj izmantot atsauces vērtības: – dzinējiem bez turbopūtes – 2,5 m-1 , – dzinējiem ar turbopūti – 3,0 m-1, vai transportlīdzekļiem, kas noteikti prasībās(1) vai pirmoreiz reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā pēc prasībās(1) norādītā datuma – – 1,5 m-1[7]./ c) Attālie mērījumi uzrāda ievērojamu neatbilstību. || PIEZĪMES 1. „Prasības” izklāstītas tipa apstiprinājuma prasībās datumā, kad veikta pirmā reģistrācija vai pirmā nodošana ekspluatācijā, kā arī modernizēšanas saistībās vai reģistrācijas valsts tiesību aktos. III PIELIKUMS TRŪKUMU NOVĒRTĒJUMS Šajā pielikumā izklāstīts noteikumu minimums, ko piemēro, lai novērtētu pārbaudēs uz ceļiem konstatētos trūkumus. 1. Trūkumu klasifikācija Trūkumus klasificē šādi: MAZNOZĪMĪGI TRŪKUMI Tehniski defekti, kas būtiski neietekmē transportlīdzekļa drošību, un citas sīkas neatbilstības. Transportlīdzeklis nav jāpārbauda atkārtoti, jo ir pamatoti sagaidāms, ka konstatētie trūkumi tiks bez kavēšanās novērsti. NOZĪMĪGI TRŪKUMI Trūkumi, kas var mazināt transportlīdzekļa drošību un/vai pakļaut riskam citus satiksmes dalībniekus, un citas būtiskākas neatbilstības. Transportlīdzeklim pēc iespējas drīzāk jāveic remonts, un tā turpmākai izmantošanai var piemērot ierobežojumus un nosacījumus, piemēram, nosūtot to uz tehniskā stāvokļa papildu pārbaudi. BĪSTAMI TRŪKUMI Trūkumi, kas rada tiešus un tūlītējus draudus ceļu satiksmes drošībai. Transportlīdzekļa turpmāka izmantošana ceļu satiksmē ir aizliegta, lai gan dažos gadījumos noteiktos apstākļos to var atļaut vadīt uz konkrētu vietu, piemēram, tūlītēja remonta veikšanai vai konfiscēšanai. Ja transportlīdzeklim ir trūkumi, kas ietilpst vairākās trūkumu grupās, tos klasificē, vadoties pēc visnopietnākā trūkuma. Ja transportlīdzeklim ir vairāki vienas grupas trūkumi, to var klasificēt nākamajā nopietnākajā grupā, ja trūkumu apvienotā ietekme transportlīdzekli padara bīstamāku. Novērtējot trūkumus, ņem vērā tipa apstiprinājuma prasības transportlīdzekļa pirmās reģistrācijas datumā vai pirmās nodošanas ekspluatācijā datumā. Tomēr uz dažām pozīcijām attiecas modernizācijas prasības. 2. Novērtēšanas prasības Pozīcija || Trūkums || Trūkuma novērtējums || Maznozīmīgs || Nozīmīgs || Bīstams 0. TRANSPORTLĪDZEKĻA IDENTIFIKĀCIJA 0.1. Reģistrācijas numura zīmes (ja noteikts prasībās(1)) || a) Numura zīmes(-ju) nav, vai tā(tās) ir nepareizi nostiprināta(-as)/piestiprināta(-as) tā, ka var nokrist. || || X || b) Uzraksta nav, vai arī tas nav salasāms. || || X || c) Neatbilst transportlīdzekļa dokumentiem vai ierakstiem. || || X || 0.2. Transportlīdzekļa identifikācijas šasijas/sērijas numurs || a) Numura nav, vai arī to nevar atrast. || || X || b) Nepilnīgs, nesalasāms. || || X || c) Neatbilst transportlīdzekļa dokumentiem vai ierakstiem. || || X || 1. BREMŽU IEKĀRTA 1.1. Mehāniskais stāvoklis un darbība 1.1.1. Darba bremzes pedāļa/rokas sviras šarnīrs || a) Šarnīrs pārāk stingrs. || || X || b) Pārmērīgs nodilums vai brīvgājiens. || || X || 1.1.2. Pedāļa/rokas sviras stāvoklis un bremzes darbināšanas ierīces gājiens || a) Pārlieku liels gājiens vai nepietiekama gājiena rezerve. Bremze nedarbojas pilnā apmērā vai ir bloķēta. || || X || X b) Nepietiekami brīva bremzes darbināšanas ierīces atgriešanās sākumstāvoklī. Bremze turpina darboties. || X || X || c) Nav pretslīdēšanas pārklājuma uz bremzes pedāļa, vai arī tas ir vaļīgs vai nodilis gluds. || X || || 1.1.3. Vakuumsūknis vai kompresors un cilindri || a) Spiediens/vakuums nav pietiekams bremžu darbināšanai vismaz divas reizes pēc signālierīces ieslēgšanās (vai kad mērinstrumenta rādījums ir nedrošs). bremžu darbināšana vismaz divas reizes pēc signālierīces ieslēgšanās (vai kad mērinstrumenta rādījums ir nedrošs) || || X || X b) Laiks, kas nepieciešams, lai gaisa spiediens/vakuums sasniegtu drošu darba vērtību, neatbilst prasībām(1). || || X || c) Daudzkontūru aizsargvārsts vai spiediena izlīdzināšanas vārsts nedarbojas. || || X || d) Gaisa noplūde rada būtisku spiediena pazemināšanos vai dzirdamas gaisa noplūdes. || || X || e) Ārējie bojājumi, iespējams, ietekmē bremžu sistēmas darbību. Papildu bremžu darbības rādītāji neatbilst prasībām. || || X || X 1.1.4. Zema spiediena brīdinājuma mēraparāts vai indikators || Indikatora vai mēraparāta nepareiza darbība vai bojājums (spiediens nolasāms). Nav iespējams konstatēt zemu spiedienu. || X || X || 1.1.5. Ar roku darbināms bremžu vadības vārsts || a) Ieplaisājusi, bojāta vai pārmērīgi nolietojusies vadības ierīce. || || X || b) Vadības ierīces vaļīgs stiprinājums uz vārsta vai nedrošs vārsta stiprinājums. || || X || c) Vaļīgi savienojumi vai noplūdes sistēmā. || || X || d) Neapmierinoša darbība. || || X || 1.1.6. Stāvbremzes aktivators, vadības svira, stāvbremzes sprūdrats, elektroniskā stāvbremze || a) Sprūdrats nenotur pietiekami. || || X || b) Nodilums pie sviras šarnīra vai sprūdrata mehānismā. Pārmērīgs nodilums. || X || X || c) Sviras pārmērīgs kustīgums, kas liecina par nepareizu regulējumu. || || X || d) Aktivatora nav, tas ir bojāts vai nedarbojas. || || X || e) Nepareiza darbība, brīdinājuma indikators norāda uz nepareizu darbību. || || X || 1.1.7. Bremžu vārsti (kājas vārsti, atslogošanas vārsti, regulatori) || a) Bojāts vārsts vai pārmērīga gaisa noplūde. Ietekmēta funkcionalitāte. || || X || X b) Pārmērīga eļļas noplūde kompresorā. || X || || c) Vaļīgs vai nepareizs vārsta stiprinājums. || || X || d) Hidrauliskā šķidruma noplūde. Ietekmēta funkcionalitāte. || || X || X 1.1.8. Sakabes ierīces piekabes bremzēm (elektriskās un pneimatiskās) || a) Bojāts krāns vai hermetizējošais vārsts. Ietekmēta funkcionalitāte. || X || X || b) Vaļīgs krāna vai vārsta stiprinājums vai nepareizs stiprinājums. Ietekmēta funkcionalitāte. || X || X || c) Pārmērīgas noplūdes. Ietekmēta funkcionalitāte. || || X || X d) Nepareiza darbība. Ietekmēta bremzes darbība. || || X || X 1.1.9. Energoakumulatora spiedtvertne || a) Tvertne nedaudz bojāta vai neliela korozija. Tvertne ievērojami bojāta, stipra korozija vai noplūde. || X || X || b) Ietekmēta drenāžas ierīces darbība. Drenāžas ierīce nedarbojas. || X || X || c) Tvertne nostiprināta nedroši vai nepareizi. || || X || 1.1.10. Bremžu pastiprinātāji, galvenais cilindrs (hidrauliskās sistēmas) || a) Bojāts vai neefektīvs pastiprinātājs. || || X || b) Bojājums galvenajā cilindrā, bet bremze vēl darbojas. Bojājums vai noplūde galvenajā cilindrā. || || X || X c) Vaļīgi nostiprināts galvenais cilindrs, bet bremze vēl darbojas. Vaļīgi nostiprināts galvenais cilindrs. || || X || X d) Nepietiekams bremžu šķidruma daudzums (zem MIN atzīmes, bet vairāk nekā 50 % no rezervuāra tilpuma) Nepietiekams bremžu šķidruma daudzums (zem MIN atzīmes, bet mazāk nekā 50 % no rezervuāra tilpuma) Bremžu šķidrums nav redzams || X || X || X e) Nav galvenā cilindra rezervuāra vāciņa. || X || || f) Bremžu šķidruma signāllampiņa iedegusies vai bojāta. || X || || g) Bremžu šķidruma līmeņa signālierīces nepareiza darbība. || X || || 1.1.11. Nelokanās bremžu caurulītes || a) Ievērojams bojājuma vai plīsuma risks. || || || X b) Noplūde no caurulītēm vai savienojumiem (pneimatisko bremžu sistēmas). Noplūde no caurulītēm vai savienojumiem (hidraulisko bremžu sistēmas). || || X || X c) Caurulīšu bojājums vai pārmērīga korozija. Ietekmēta bremžu darbība, jo pastāv bloķēšanas vai tūlītējas noplūdes risks. || || X || X d) Nepareizs caurulīšu novietojums. Bojājuma risks || X || X || 1.1.12. Lokanās bremžu šļūtenes || a) Ievērojams bojājuma vai plīsuma risks. || || || X b) Šļūtenes savērpušās vai pārāk īsas Šļūtenes bojātas vai noberztas || X || X || c) Noplūde no šļūtenēm vai savienojumiem (pneimatisko bremžu sistēmas). Noplūde no šļūtenēm vai savienojumiem (hidraulisko bremžu sistēmas). || || X || X d) Šļūteņu deformēšanās spiediena ietekmē. Traucēta troses darbība || || X || X e) Šļūteņu porainums. || || X || 1.1.13. Bremžu uzlikas un kluči || a) Pārmērīgs uzlikas vai kluča nodilums (sasniegta minimālā atzīme) Pārmērīgs uzlikas vai kluča nodilums (zem minimālās atzīmes) || || X || X b) Uzlikas vai kluča piesārņojums (eļļa, smērvielas u.tml.). Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X c) Nav uzlikas vai kluča. || || || X 1.1.14. Bremžu trumuļi, bremžu diski || a) Trumuļa vai diska nolietojums (sasniegta minimālā atzīme) vai ievērojams robojums. Trumuļa vai diska pārmērīgs nolietojums, pārmērīgs robojums, plaisas, nepietiekams nostiprinājums vai lūzumi. || || X || X b) Trumuļa vai diska piesārņojums (eļļa, smērvielas u. tml.). Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X c) Nav trumuļa vai diska. || || || X d) Vaļīgi nostiprināts atbalsta paliktnis. || || X || 1.1.15. Bremžu troses, vilcējstieņi, sviras, savienojumi || a) Trose bojāta vai samezglota. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X b) Pārmērīgs detaļu nodilums vai korozija. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X c) Vaļīga trose, stienis vai savienojums. || || X || d) Troses vadīklas bojājums. || || X || e) Bremžu sistēmas komponentu brīvas kustības ierobežojums. || || X || f) Pārmērīga sviru, savienojumu kustība, kas liecina par nepareizu regulējumu vai pārmērīgu nodilumu. || || X || 1.1.16. Bremžu spēka pievads (ieskaitot bremžu energoakumulatorus vai hidrauliskos cilindrus) || a) Spēka pievada plaisas vai bojājumi. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X b) Noplūde no spēka pievada. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X c) Vaļīgs vai nepareizi uzstādīts spēka pievads. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X d) Pārmērīga spēka pievada korozija. Var saplaisāt || || X || X e) Nepietiekams vai pārmērīgs darba virzuļa vai membrānas mehānisma gājiens. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte (nav kustības rezerves) || || X || X f) Putekļusargs bojāts Nav putekļusarga, vai tas ir pārmērīgi bojāts. || X || X || 1.1.17. Bremžu spēka regulators || a) Savienojuma bojājums. || || X || b) Nepareizs savienojuma regulējums. || || X || c) Regulators ieķīlējies vai nedarbojas (ABS darbojas) Regulators ieķīlējies vai nedarbojas. || || X || X d) Regulatora nav. || || || X e) Nav datu plāksnītes. || X || || f) Dati nav salasāmi vai neatbilst prasībām(1). || X || || 1.1.18. Pašregulēšanas mehānismi un indikatori || a) Pašregulēšanas mehānisma bojājums, ieķīlēšanās vai pārmērīgs gājiens, pārmērīgs nodilums vai nepareizs regulējums. || || X || b) Pašregulēšanas mehānisma defekts. || || X || c) Nepareizi uzstādīts vai nomainīts. || || X || 1.1.19. Papildbremzes (ja tādas ir vai tādām jābūt) || a) Vaļīgi savienojumi vai stiprinājumi. Ietekmēta funkcionalitāte. || X || X || b) Sistēmai ir redzami bojājumi, vai tās nav. || || X || 1.1.20. Automātiska piekabes bremžu darbība || Piekabes bremzes pēc sakabes ierīces atvienošanas neieslēdzas automātiski. || || || X 1.1.21. Visa bremžu sistēma || a) Citu sistēmas ierīču (piem., antifrīza sūkņa, sausinātāja u.tml.) ārējs bojājums vai pārmērīga korozija, kas rada negatīvu ietekmi uz bremžu sistēmu. Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X b) Gaisa vai antifrīza noplūde. Ietekmēta sistēmas funkcionalitāte || X || X || c) Vaļīgs jebkuras detaļas stiprinājums vai nepareizs stiprinājums. || || X || d) Neatbilstošs detaļas remonts vai pārveidojums[8] Ietekmēta bremzēšanas efektivitāte || || X || X 1.1.22. Pārbaudes iekārtas pieslēgvietas (ja tādas ir vai tādām jābūt) || a) Nav. || || X || b) Bojātas Nelietojamas vai konstatēta noplūde. || X || X || 1.2. Darba bremzes darbības rādītāji un efektivitāte 1.2.1. Darbības rādītāji (A)(2) || a) Nepietiekams bremzēšanas spēks uz vienu vai vairākiem riteņiem. Nav bremzēšanas spēka uz vienu vai vairākiem riteņiem || || X || X