LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 22.6.2005 
COM(2005) 265 gal īgā redakcija 
  
ZAĻĀ GRĀMATA 
par energoefektivit āti 
vai 
kā ar ierobežotiem resursiem sasniegt lab āku rezult ātu 
 
LV 2   LV SATURS 
IEVADS......................................................................................................................... .............4 
ŠĶĒRŠĻI.............................................................................................................................. .... 12 
1. Nepieciešam ība pieņemt īpašus pas ākumus energoefektivit ātes uzlabošanai ........... 11 
1.1. Finansi ālie šķēršļi atbilstošai tirgus reakcijai............................................................. 11 
1.2. Ener ģijas pakalpojumu nepieciešam ība ..................................................................... 12 
2. Valsts iest āžu rīcības nepieciešam ība ........................................................................ 12 
3. Ārējās izmaksas un cenu p ārredzamība ..................................................................... 13 
4. Inform ācija un izgl ītība – divi nepietiekami izmantoti instrumenti........................... 13 
B. EIROPAS INICIAT ĪVA ............................................................................................ 14 
1. R īcība Kopienas l īmenī.............................................................................................. 15 
1.1. Ener ģijas jautājuma integr ācija citās Kopienas politik ās........................................... 15 
1.1.1. P ētniecība un tehnolo ģiskā attīstība........................................................................... 15 
1.1.2. Vislab ākās prakses un tehnolo ģiju veicināšana ......................................................... 15 
1.1.3. Vislab ākās prakses ieviešana un veicin āšana visos l īmeņos, izmantojot valstu r īcības 
plānus ......................................................................................................................... 16 
1.1.4. Lab āka nodokļu sistēmas izmantošana ...................................................................... 16 
1.1.5. Uz m ērķiem labāk orientēts valsts atbalsts ................................................................ 17 
1.1.6. Valsts iepirkumu atv ēršana ........................................................................................ 18 
1.1.7. Eiropas finans ējuma rašana........................................................................................ 18 
1.2. Īpaši enerģijas politikas pas ākumi ............................................................................. 19 
1.2.1. Ēkas............................................................................................................................ 19 
1.2.2. M ājsaimniec ības ierīces ............................................................................................. 20 
1.2.3. Transportl īdzekļu degvielas pat ēriņa ierobežošana ................................................... 21 
1.2.4. Pat ērētāju informēšana un aizsardz ība....................................................................... 22 
2. Valsts l īmenis............................................................................................................. 23 
2.1. T īklu darbības sakārtošana......................................................................................... 23 
2.2. Pieg ādes darba sak ārtošana........................................................................................ 23 
2.3. Elektr ības ražošana..................................................................................................... 24 
2.4. Baltie sertifik āti - ar tirgus attiec ībām pamatoti instrumenti ..................................... 26 
 
LV 3   LV 3. R ūpniecība.................................................................................................................. 26 
4. Transports.................................................................................................................. . 27 
4.1. Gaisa satiksmes p ārvaldības sakārtošana................................................................... 27 
4.2. Satiksmes p ārvaldības optimiz ācija ........................................................................... 27 
4.3. Tirgus rad īšana „tīrām” automaš īnām........................................................................ 28 
4.4. Nodevas par infrastrukt ūras izmantošanu, lai rosin ātu izmaiņas ieradumos ............. 28 
4.5. Riepas.................................................................................................................... ..... 29 
4.6. Avi ācija ...................................................................................................................... 29 
5. Re ģionālais un viet ējais līmenis................................................................................. 29 
5.1. Īpašie finanšu instrumenti .......................................................................................... 30 
6. Pasaulei atv ērta stratēģija........................................................................................... 30 
6.1. Energoefektivit ātes jautājuma integr ācija starptautiskaj ā sadarbībā.......................... 32 
6.2. Energoefektivit ātes jautājuma integr ācija kaimi ņattiecību politik ā un ES un Krievijas 
sadarbībā.................................................................................................................... 32 
6.3. Energoefektivit ātes jautājuma integr ācija attīstības politik ā...................................... 32 
6.4. Starptautisko finanšu instit ūciju lomas pastiprin āšana .............................................. 33 
NOBEIGUMS ...................................................................................................................... .... 34 
1. PIELIKUMS................................................................................................................... ...... 36 
2. PIELIKUMS................................................................................................................... ...... 44 
3. PIELIKUMS................................................................................................................... ...... 45 
4. PIELIKUMS................................................................................................................... ...... 46 
5. PIELIKUMS................................................................................................................... ...... 47 
 
LV 4   LV IEVADS 
Pat bez augstaj ām un nepast āvīgajām naftas cen ām, kas izrais ījušas ekonomisk ās izaugsmes 
izredžu samazin āšanos Eirop ā, Eiropas Savien ībai būtu pietiekami daudz iemeslu, lai stingri 
uzstātu uz pastiprin ātas programmas izveidošanu energoefektivit ātes veicin āšanai visos 
Eiropas sabiedr ības līmeņos1: 
- Konkurētspēja un strat ēģija. Saskaņā ar daudziem p ētījumiem2 ES ar rentabl ām 
metodēm varētu ietaupīt vismaz 20% no t ās pašreizējā enerģijas patēriņa, kas atbilst 
60 miljardiem EUR gad ā vai pašreiz ējam Vācijas un Somijas ener ģijas patēriņam 
kopā. Kaut gan, lai izmantotu šo potenci ālo ietaupījumu, ir vajadz īgas ievērojamas 
investīcijas jaun ās energoefekt īvās iekārtās un ener ģijas pakalpojumos, šaj ā jomā 
Eiropa ir vadoš ā pasaulē, un enerģijas pakalpojumiem galvenok ārt ir vietējs raksturs. 
Tas nozīmē daudz jaunu augsti kvalific ētu darba vietu rad īšanu Eirop ā. Patiešām, 
pamatojoties uz vair ākiem pētījumiem3, iespējams prognoz ēt, ka šāda iniciat īva 
potenciāli Eiropā var radīt vienu miljonu jaunu darba vietu. Turkl āt, tā kā šī iniciatīva 
ir vērsta tikai uz ekonomiski rentabliem energoefektivit ātes pasākumiem - t ādiem, 
kas rezult ātā dod neto ietaup ījumu pat tad, ja ņem vērā vajadzīgās investīcijas, - 
veiksmīgi īstenots energoefektivit ātes plāns nozīmē to, ka da ļa no 
60 miljardiem EUR, kas netiks t ērēti par ener ģiju, kļūs par neto ietaup ījumu, kā 
rezultātā pieaugs konkur ētspēja un uzlabosies ES pilso ņu dzīves apstākļi. Tajos pašos 
iepriekš min ētajos pētījumos secin āts, ka ES vidusm ēra mājsaimniec ība, atkarībā no 
tās enerģijas patēriņa, ar ekonomiski rentabl ām metodēm var ietaup īt no 200 EUR 
līdz 1 000 EUR gad ā. 
Iedarbīga energoefektivit ātes politika t ādējādi varētu dot lielu ieguld ījumu, lai 
uzlabotu ES konkur ētspēju un nodarbin ātību, kas ir Lisabonas strat ēģijas galvenie 
mērķi. Pievēršot uzman ību enerģijas piepras ījumam, š ī politika ir da ļa no ES 
enerģijas apgādes politikas, ieskaitot centienus veicin āt atjaunojamus ener ģijas 
avotus, un k ā tāda ir daļa no Zaļajā grāmatā „Ceļā uz drošu ener ģijas apgādes 
stratēģiju Eirop ā” pirmoreiz iez īmēto priorit āšu kopuma. Turkl āt energoefekt īvas 
                                                 
1 Skat. ar ī 1. pielikumu. 
2 The Mid-term Potential for Demand-side Energy Efficiency in the EU, Lechtenböhmer and Thomas, 
Wuppertal Institutie,  2005: „M ūsu pašreiz ējais politikas un pas ākumu (P&P) scen ārijs ES 25 valst īm 
ieskicē tā saucamo „t ālejošo strat ēģiju”, lai l īdz 2020. gadam pan āktu nozīmīgu oglekļa dioksīda 
emisijas samazin ājumu. Šaj ā stratēģijā paredzēts izmantot apm ēram 80 % no pašlaik pieejam ām 
ekonomikas iesp ējām ietaupīt. Tomēr ar nosac ījumu, ka tie, kas pie ņem lēmumus par energoefektivit āti, 
pateicoties akt īvai politikai un pas ākumiem, ir lab āk inform ēti un maina savu attieksmi pret 
vislabākajām pieejamaj ām tehnolo ģijām energoefektivit ātes jomā. Tabulā redzamie rezult āti skaidri 
parāda, ka pēc šā P&P scen ārija ES 25 valstu ekonomikas r ādītāji pieaugs par 29 %.” Atzinums par 
priekšlikumu direkt īvai par ener ģijas galapat ēriņa efektivit āti un energopakalpojumiem 
KOM(2003) 739. MURE Database Simulation 2000, SOS Italy ; Economic Evaluation of Sectoral 
Emissions Reduction Objectives for climate change , Blok and Joosen , ECOFYS , Utrecht , 2000 ; Energy  
Efficiency Indicators , ODYSSEE, ADEME , Paris , 2004 ; Powering Profits: How Companies turn energy 
efficiency into shareholder value, Green Business Letter, April 2005; Improving energy efficiency by 
5% and more per year, K. Blok, tiks public ēts “Journal of Industrial Ecology” ; The Potential for more 
efficient electricity use in Italy, F.  Krause; The Energy Efficiency Challenge , WWF, 2005 ; World  
Energy  Assessment  2000. gada un 2004. gada preciz ējums, ANO att īstības programmas (UNDP) 
tīmekļa vietne; Eiropadome par energoefekt īvu ekonomiku, Proceedings 2005 Summer study: Energy 
savings, What works and who delivers?  www.eceee.org  
3 Rat für Nachhaltige Entwicklung,  2003, http://www.nachhaltigke itsrat.de/service/download/ 
publikationen/broschueren/Broschuere_Kohleempfehlung.pdf, Ecofys . 
 
LV 5   LV iekārtas, pakalpojumi un tehnolo ģijas kļūst arvien svar īgākas visā pasaulē. Ja Eiropa 
šajā jomā saglabās savu vadošo st āvokli, kā rezultātā jaunas energoefekt īvas 
tehnoloģijas tiktu izstr ādātas un ieviestas vispirms Eirop ā, tas pavērtu ievērojamas 
tirdzniecības iespējas. 
- Vides aizsardz ība un ES Kioto saist ības. Bez šaub ām, enerģijas taupīšana ir 
visātrākais un visefekt īvākais veids, k ā samazināt siltumnīcas efektu izraisošo g āzu 
emisiju, k ā arī uzlabot gaisa kvalit āti, jo īpaši blīvi apdzīvotās vietās. Līdz ar to t ā 
palīdzēs dalībvalstīm pildīt savas Kioto saist ības. Otrk ārt, kā daļa no Apvienoto 
Nāciju Organiz ācijas Visp ārējās konvencijas par klimata p ārmaiņām noteikt ā 
nākotnes rež īma, kas st āsies spēkā pēc 2012. gada, t ālāk samazinot šo emisiju, t ā dos 
lielu ieguld ījumu ES ilgtermi ņa pasākumos cīņā ar klimata izmai ņām. Daudzas 
attīstības valstis piln ībā atzīst energoefektivit ātes būtisko lomu, lai risin ātu šos 
daudzveid īgos uzdevumus. T āpēc Eiropai šai zi ņā jārāda piemērs, rosinot izstr ādāt 
jaunas politikas, sadarb ību un tehnolo ģijas, kas var pal īdzēt attīstības valstīm risināt 
šo uzdevumu. 
- Piegādes drošība. Ņemot vērā pašreizējās tendences, ES 2030. gad ā 90 % apjom ā 
no naftas piepras ījuma un attiec īgi 80% apjom ā no gāzes piepras ījuma būs atkarīga 
no importa. Nav iesp ējams paredz ēt naftas un g āzes cenas 2020. gad ā, jo īpaši, ja 
attīstības valstu piepras ījums turpin ās pieaugt tikpat ātri kā pašlaik. K ā 2005. gada 
2. maijā norādīts Starptautisk ās Enerģētikas aģentūras ( IEA) darba san āksmes 
kontekstā, energoefektivit āte ir viena no galvenaj ām metod ēm, kā risināt šo 
uzdevumu. Patiesas p ūles, lai vispirms notur ētu ES ener ģijas piepras ījumu pašreiz ējā 
līmenī un pakāpeniski to samazin ātu, būtu ievērojams ieguld ījums saska ņotas un 
līdzsvarotas politikas veidošan ā, lai veicin ātu Eiropas Savien ības energoapg ādes 
drošību. 
Šajā Zaļajā grāmatā tāpēc mēģināts identific ēt vājās vietas, kas pašlaik trauc ē iegūt šo 
rentablo efektivit āti - piem ēram, atbilstošu iniciat īvu, inform ācijas, pieejamu finans ēšanas 
mehānismu trūkums. 
Bez tam Za ļajā grāmatā mēģināts norādīt iespējas, kā pārvarēt šīs vājās vietas, ierosinot 
vairākus galvenos r īcības veidus, ko var ētu izmantot. Piem ēram: 
- valsts l īmenī izstrādāt ikgadējus energoefektivit ātes rīcības plānus. Šādos plānos 
varētu noteikt pas ākumus, kas j āveic valsts, re ģionālā un vietējā līmenī, un pēc tam 
novērot to sekm ēšanos gan energoefektivit ātes uzlabošanas, gan rentabilit ātes ziņā. 
Plāni varētu būt papildin āti ar savstarp ējas salīdzināšanas un kol ēģu profesion āla 
izvērtējuma procesu Eiropas l īmenī, lai dalībvalstīm būtu viegli m ācīties no citu 
panākumiem un k ļūdām un lai nodrošin ātu ātru vislab ākās prakses izplat ību visā 
Eiropā; 
- dot pilso ņiem labāku inform āciju, piem ēram, ar m ērķtiecīgākām populariz ēšanas 
kampaņām un uzlabotu ražojumu mar ķēšanu; 
- uzlabot nodok ļu sistēmu, kas garant ētu, ka pies ārņotājs patiešām maksā, tomēr 
nepaaugstinot visp ārējo nodokļu līmeni; 
- sniegt m ērķtiecīgāku valsts atbalstu tur, kur valsts  atbalsts ir pamatots, proporcion āls 
un vajadz īgs, lai stimul ētu efektīvu enerģijas izmantošanu; 
 
LV 6   LV - izmantot valsts iepirkumus, lai dotu „s ākotnējo impulsu” jaunu energoefekt īvāku 
tehnoloģiju, piemēram, energoefekt īvāku automaš īnu un IT iek ārtu, izmantošanai; 
- gan Kopienas, gan valsts l īmenī izmantot jaunus uzlabotus finans ēšanas 
instrumentus, nevis k ā palīdzību, bet gan, lai stimul ētu komp ānijas un 
mājsaimniec ības ieviest rentablus uzlabojumus; 
- attiec ībā uz ēkām tur, kur piem ērojama pašreiz ējā Kopienas direkt īva, virzīties tālāk 
un, iespējams, paplašin āt to attiec ībā uz mazākām ēkām tādā veidā, kas nodrošina 
rentabilitāti un vismaz āk papildu birokr ātismu; 
- izmantot Komisijas iniciat īvu „AUTOMAŠ ĪNAS 21”, lai pa ātrinātu jaunas paaudzes 
automašīnu izstrādi ar lietder īgāku degvielas izmantojumu. 
Šī Zaļās grāmatas m ērķis ir darboties k ā katalizatoram, kas ve dina uz atjaunotu 
energoefektivit ātes iniciat īvu visos Eiropas sabiedr ības līmeņos - ES, valsts, re ģionālā un 
vietējā līmenī. Papildus tam ar šo Za ļo grāmatu mēģināts dot noz īmīgu ieguld ījumu piem ēru 
un vadības veidā, lai dotu s ākotnējo impulsu starptautiskiem centieniem veicin āt klimata 
pārmaiņu problēmas risin āšanu, izmantojot energoefektivit āti. Lai rad ītu vienu iekšzemes 
kopprodukta vien ību pašlaik Ķīnas izmantotais ener ģijas daudzums vair āk nekā piecas reizes 
pārsniedz ES izmantoto ener ģijas daudzumu. ASV izmanto apm ēram par 50% vair āk 
enerģijas nekā ES4. Līdz ar sprādzienveida ener ģijas piepras ījuma pieaugumu, jo īpaši Ķīnā 
un Indijā, energoefektivit ātei jābūt vienai no galvenaj ām politik ām, lai, no vienas puses, 
mēģinātu saskaņot attīstības valstu pieaugoš ās vajadzības pēc enerģijas, dodot iesp ēju 
izaugsmei un uzlabojot to pilso ņu dzīves apstākļus un, no otras puses, c īnītos ar glob ālo 
sasilšanu. Šai Za ļajai grāmatai un t ās mērķu īstenošanā radītajam impulsam j āpanāk, ka ES 
uzņemas vadošo lomu, lai padar ītu energoefektivit āti par glob ālu priorit āti. Visbeidzot, 
augstas naftas cenas vissmag āk skar visnabadz īgākos, jo īpaši Āfrikas, Kar ību jūras un Klus ā 
okeāna valstis. Īstenojot Za ļās grāmatas mērķus, jāpievērš uzman ība, kā jaunās Eiropā 
izstrādātās tehnoloģijas varētu izmantot vai piel āgot, lai tās atbilstu šo valstu vajadz ībām, un 
kā tās vislabāk izplatīt. 
Iepriekš min ētie konkr ētie piemēri šā uzdevuma risin āšanai, kas s īkāk apskatīti tālāk, nav 
priekšlikumi; t ās ir idejas diskusij ām. Tie nav ar ī izsmeļoši. Pēc šīs Zaļās grāmatas 
publicēšanas Komisijai l īdz šā gada beig ām jāuzsāk intensīva sabiedriska apspriešana. 
Lai rosin ātu debates un lietder īgu ieguld ījumu, Komisija izvirza 25 jaut ājumus, kas nav 
uzskatāmi par izsme ļošiem un doti t ālāk. 
Komisija ir nol ēmusi izveidot „Eiropas ilgtsp ējīgas enerģijas forumu”. Šis forums, kas balst ās 
uz „Florences” un „Madride s” forumu modeli, kuri ļoti veiksm īgi tika izmantoti, lai pan āktu 
vienprātību jautājumā, kā veikt ener ģijas tirgus liberaliz āciju, apvienos Komisiju, dal ībvalstis, 
Eiropas Parlamentu, valstu en ergoregulatorus un Eiropas r ūpniecības un nevalstisko 
organizāciju pārstāvjus. Tas san āks divreiz gad ā. Pirmajā sanāksmē, kas iepl ānota oktobr ī, 
tiks plaši apspriesta š ī Zaļā grāmata. 
Tomēr papildus konsult ācijām par šo dokumentu ar Padom i, Eiropas Parlamentu, r ūpniecības 
un nevalstisko organiz āciju pārstāvjiem, Komisija uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai notiktu t ā 
                                                 
4 Šis sal īdzinājums main ītos, ja ņemtu vērā pilsoņu pirktsp ējas atšķirības. Sīkākai inform ācijai skat. 
1. pielikumu.  
 
LV 7   LV plaša sabiedriska apspriešana. Visi ieinteres ētie ir aicin āti izteikt koment ārus un 
priekšlikumus š ādā veidā: 
- ar interneta starpniec ību, izmantojot Komisijas t īmekļa vietni 
http://europa.eu.int/comm/ener gy/efficiency/index_en.htm; 
- sazinoties ar Luc Werring  k-gu Eiropas Komisijas Ener ģētikas un transporta 
ģenerāldirektorātā (luc.werring@cec.eu.int); 
- Komisija iesaist īs visus savus ES pils ētās pastāvošos birojus. Inform ācija būs 
pieejama un iesp ējamos pas ākumus reklam ēs tīmekļa vietn ē: 
http://europa.eu.int/comm/represent_en.htm ; 
- Komisijai daudz ās Eiropas pils ētās ir aģentūras, kas atbild īgas par ener ģētiku. Šo 
aģentūru uzdevums b ūs plaši izplat īt informāciju par Za ļo grāmatu un l ūgt attiecībā 
uz to sniegt piebildes. 
Ar piebildes iesniedz ēja piekrišanu visus iesniegtos materi ālus ievietos Komisijas t īmekļa 
vietnē apspriešanai. 
Ir svarīgi, lai šī Zaļā grāmata ātri radītu konkrētas darbības. Tāpēc Komisija uzskata, ka p ēc 
apspriešanas 2006. gad ā jāizstrādā konkrētas rīcības plāns, kur kop ā ar nepieciešamo izmaksu 
un ieguvumu anal īzi izklāstīti noteikti pas ākumi, kas veicami Eiropas un valsts l īmenī. 
- Apspriežamie jaut ājumi 
Vispārīgas piebildes 
Ar tālāk izklāstītajiem jaut ājumiem tiek l ūgts sīkāk analizēt šajā dokument ā norādītās iespējas 
to rentabilit ātes ziņā un to ieguld ījumu ener ģijas taupīšanā, vides aizsardz ībā, jaunu darba 
vietu radīšanā un naftas un g āzes importa samazin āšanā. 
Komisija b ūtu pateicīga, ja, atbildot uz šiem jaut ājumiem, šie konkr ētie temati tiktu apskat īti 
pēc iespējas sīkāk, kā arī dotas atbildes uz jaut ājumu, kādā līmenī piedāvātie pasākumi būtu 
risināmi vislab āk: starptautisk ā, ES, valsts, re ģionālā vai vietējā? Vai noteikto pas ākumu 
vislabāk būtu īstenot ar rekomend ācijām, brīvprātīgiem pas ākumiem, oblig āti pildāmiem 
uzdevumiem vai likumdošanas pas ākumiem? Visbeidzot, k ā attiecīgos pasākumus var ētu 
ieviest praks ē? Kādi varētu būt termiņi, izmaksas, vai b ūtu vajadzīga pārraudzība vai līdzīga 
funkcija un k āda institūcija būtu vispiem ērotākā tās veikšanai? 
Tas Komisijai 2006. gad ā dos iespēju panākt, lai tās rīcības plāna priekšlikumi b ūtu pamatoti, 
praktiski un īstenojami, kas ir ļoti būtiski. 
Papildus tam viens no galvenajiem Za ļās grāmatas un t ās turpmākās apspriešanas m ērķiem ir 
rosināt papildu idejas, kas v ēl nav identific ētas. Komisija v ēlētos saņemt priekšlikumus un 
piemērus, kur iesp ējams un k ā minēts iepriekš, ar s īkāku inform āciju, piem ēram, par 
ieviešanas izmaks ām, ieguvumu ener ģijas taupīšanas ziņā un ieviešanas vieglumu. 
 
LV 8   LV Jautājumi attiec ībā uz Zaļajā grāmatā norādītajām iespējām 
1. K ā Kopiena un jo īpaši Komisija lab āk varētu stimul ēt Eiropas invest īcijas 
energoefekt īvās tehnolo ģijās? Kā mērķtiecīgāk izmantot p ētījumu atbalstam 
paredzētos līdzekļus? (Iedaļa 1.1.) 
2. Emisijas kvotu tirdzniec ības mehānisms ir galvenais instruments, lai rad ītu tirgus 
attiecībās sakņotu reakciju Kioto m ērķu sasniegšanai un klimata p ārmaiņu 
novēršanai. Vai šo politiku var ētu izmantot lab āk, lai veicin ātu energoefektivit āti? Ja 
jā, tad kā? (Iedaļa 1.1.) 
3. K ā uz Eiropas ekonomikas atvese ļošanu vērstās Lisabonas strat ēģijas kontekst ā 
veidot saikni starp ekonomisko konkur ētspēju un liel āku uzsvaru uz 
energoefektivit āti? Vai šaj ā kontekst ā būtu lietder īgi prasīt katrai dal ībvalstij 
izstrādāt ikgadējus energoefektivit ātes plānus un p ēc tam tos Kopienas l īmenī 
salīdzināt ar citiem, lai nodrošin ātu pastāvīgu vislab ākās prakses izplat īšanu? Vai 
šādu pieeju var ētu izmantot starptautiski? Ja t ā, tad kā? (Iedaļa 1.1.3.) 
4. Fisk ālā politika ir ietekm īgs līdzeklis, k ā veicināt izmaiņas ieradumos un rosin āt 
izmantot jaunus ražojumus, kas pat ērē mazāk enerģijas. Vai Eiropas 
energoefektivit ātes politik ā šādiem pasākumiem vajadz ētu būt lielākai lomai? Ja t ā, 
kāda veida pas ākumi būtu vispiem ērotākie, lai sasniegtu šo m ērķi? Kā tos varētu 
ieviest, lai neizrais ītu nodok ļu nastas visp ārēju palielin āšanos? Ka pan ākt, lai 
patiešām maksātu piesārņotājs? (Iedaļa 1.1.4.) 
5. Vai b ūtu iespējams izstr ādāt videi labv ēlīgākus valsts atbals ta noteikumus, jo īpaši, 
veicinot ekolo ģiskus jaunievedumus un produktivit ātes uzlabojumus? K āda veida 
noteikumiem tiem j ābūt? (Iedaļa 1.1.5.) 
6. Bieži par to r ūpējas valsts iest ādes. Vai valsts iest ādēm ar likumu b ūtu jānosaka 
noteikti pien ākumi, piem ēram, valsts ēkās īstenot Kopienas vai valsts l īmenī ieteiktos 
pasākumus? Vai valsts iest ādes varētu un vai t ām vajadzētu valsts iepirkumos ņemt 
vērā energoefektivit āti? Vai tas pal īdzētu radīt dzīvotspējīgu tirgu noteiktiem 
ražojumiem un jaun ām tehnolo ģijām? Kā to varētu ieviest praks ē, lai veicin ātu jaunu 
tehnoloģiju izstrādi un rosin ātu rūpniecību meklēt jaunus energoefekt īvus ražojumus 
un procesus? K ā to izdarīt tādā veidā, lai ietaup ītu naudu valsts iest ādēm? Attiec ībā 
uz automaš īnām skat. 20. jaut ājumu. (Ieda ļa 1.1.6.)  
7. Iepriekš l īdzekļi energoefektivit ātes uzlabošanai ir izmantoti lietder īgi. Kā šo 
pieredzi var ētu atkārtot un uzlabot? K ādus pasākumus būtu lietderīgi pārņemt: 
– starptautisk ā līmenī 
– ES l īmenī 
– valsts l īmenī 
– reģionālā un vietējā līmenī? 
(Iedaļa 1.1.7., skat. ar ī 22. jautājumu) 
 
LV 9   LV 8. Energoefektivit āte ēkās ir joma, kur var ieg ūt ievērojamus ietaup ījumus. K ādus 
praktiskus pas ākumus var ētu veikt ES, valsts vai viet ējā līmenī, lai nodrošin ātu, ka 
pašreizējā Kopienas direkt īva par ēku energoefektivit āti gūst panākumus praks ē? Vai 
Kopienai vajadz ētu iet tālāk par pašreiz ējo direktīvu, piem ēram, paplašinot to 
attiecībā uz mazākām ēkām? Ja tā, kā varētu panākt atbilstošu l īdzsvaru starp 
nepieciešam ību radīt energoefektivit ātes pieaugumu un uzdevumu ierobežot jaunas 
administrat īvās nastas rašanos l īdz iespējamam minimumam? (Ieda ļa 1.2.1.) 
9. Rad īt motivāciju uzlabot energoefektivit āti īres mājās ir sarežģīts uzdevums, jo ēkas 
īpašnieks parasti neapmaks ā enerģijas rēķinus un tāpēc nav ekonomiski ieinteres ēts 
investēt energoefektivit ātes uzlabojumos, piem ēram, siltumizol ācijā vai dubultstiklu 
ierīkošanā. Kā varētu risināt šo uzdevumu? (Sada ļa 1.2.1.)  
10. K ā varētu pastiprin āt likumu ietekmi uz m ājsaimniec ībā lietojamu ener ģiju 
patērējošu ražojumu energoefektivit āti? Kādi būtu vislabākie paņēmieni, lai veicin ātu 
šo ražojumu ražošanu un pat ēriņu? Vai, piem ēram, varētu uzlabot pašreiz ējos 
marķēšanas noteikumus? K ā ES varētu dot sākuma impulsu p ētījumiem, kas velt īti 
jaunas paaudzes energoefekt īviem ražojumiem, un p ēc tam ražošanai? K ādus vēl 
citus pasākumus var ētu veikt: 
– starptautisk ā līmenī  
– ES l īmenī 
– valsts l īmenī 
– reģionālā un vietējā līmenī? 
(Iedaļa 1.2.2.) 
11. Noz īmīgākais uzdevums ir nodrošin āt, lai automaš īnu rūpniecība ražotu v ēl 
energoefekt īvākas automaš īnas. Kā to varētu izdarīt vislabāk? Kādi pasākumi un 
kādā līmenī jāveic, lai turpin ātu uzlabot automaš īnu energoefektivit āti? Cik liel ā 
mērā šādiem pas ākumiem j ābūt pēc būtības brīvprātīgiem un cik liel ā mērā – 
obligātiem? (Ieda ļa 1.2.3.) 
12. Daž ās dalībvalstīs sabiedrības inform ācijas kampa ņas par energoefektivit āti ir bijušas 
veiksmīgas. Ko v ēl varētu un vajadz ētu darīt šajā jomā: 
– starptautisk ā līmenī 
– ES līmenī 
– valsts līmenī 
– reģionālā un vietējā līmenī? 
(Iedaļa 1.2.4.) 
13. Ko var ētu darīt, lai uzlabotu elektr ības pārvadi un sadali? K ā šādas iniciat īvas ieviest 
praksē? Ko var ētu darīt, lai uzlabotu elektr ības ražošanai izmantot ās degvielas 
 
LV 10   LV lietderīgu izlietojumu? K ā tālāk uzlabot decentraliz ēto ražošanu un ko ģenerāciju? 
(Iedaļas 2.1. - 2.3.) 
14. Labs veids, k ā veicināt energoefektivit āti, ir rosin āt elektrības un gāzes piegādātājus 
nevis tikai pieg ādāt enerģiju, bet pied āvāt arī enerģijas pakalpojumus (t.i., vienojoties 
par ēku apsildīšanu noteikt ā temperat ūrā un apgaismošanas pakalpojumu sniegšanu). 
Līdz ar šādu vienošanos ener ģijas piegādātājs ir ekonomiski ieinteres ēts, lai īpašums 
būtu energoefekt īvs un tiktu ieguld ītas vajadz īgās investīcijas. Pret ējā gadījumā 
elektrības un gāzes uzņēmumi ir ekonomiski ieinteres ēti, lai šādas invest īcijas netiktu 
veiktas, jo l īdz ar to tie p ārdod vairāk enerģijas. Kā šādu praksi var ētu veicināt? Vai 
ir vajadzīgi brīvprātīgi standarti vai l īgums, vai kas taml īdzīgs? 
15. Vair ākās dalībvalstīs ir ieviesti vai tiek ieviesti baltie (energoefektivit ātes) sertifik āti. 
Vai tos vajadz ētu ieviest Kopienas l īmenī? Vai tas ir nepieciešams, ja ir oglek ļa 
dioksīda tirdzniec ības mehānisms? Ja tos ieviestu, k ā to varētu paveikt ar iesp ējami 
mazāku birokr ātismu? K ā tos varētu savienot ar oglek ļa dioksīda tirdzniec ības 
mehānismu? (Ieda ļa 2.4.) 
16. Šaj ā jomā viens no galvenajiem uzdevumiem ir rosin āt rūpniecību izmantot jaunas 
tehnoloģijas un iek ārtas, kas rada rentablu energoefektivit āti. Ko papildus oglek ļa 
dioksīda tirdzniec ības mehānismam v ēl varētu darīt? Cik efekt īvi ir bijuši l īdz šim 
veiktie pas ākumi, izmantojot br īvprātīgas saist ības, nesaistošus pas ākumus, ko 
pieņēmusi rūpniecība, vai inform ācijas kampa ņas? (Iedaļa 3.) 
17. Joproj ām augstākā prioritāte ir jauns l īdzsvars starp transporta veidiem – galvenais 
stratēģijas temats, kas izkl āstīts Baltajā grāmatā par Eiropas transporta politiku l īdz 
2010. gadam, kuru Komisija pie ņēma 2001. gad ā. Ko vēl varētu darīt, lai palielin ātu 
dzelzceļa, jūras un iekš ējo ūdeņu transporta tirgus da ļu? (Iedaļa 4.2.) 
18. Lai uzlabotu energoefektivit āti, ir jāpabeidz noteikti Eiropas transporta t īklu 
infrastrukt ūras projekti. K ā varētu radīt infrastrukt ūras projektiem vajadz īgās 
investīcijas, izmantojot k ādus finans ējuma avotus? (Ieda ļa 4.2) 
19. Kuriem no pas ākumiem, kas var ētu tikt pie ņemti transporta nozar ē, ir visliel ākais 
potenciāls? Vai priorit āte būtu jādod tehnolo ģiskiem jaunin ājumiem (riepas, 
motori…), īpaši kop ā ar ražot ājiem noteiktiem standartiem vai regul ējošiem 
pasākumiem, piem ēram, automaš īnu degvielas pat ēriņa ierobežojumiem? (Ieda ļa 4.3-
4.5.) 
20. Vai uz valsts iest ādēm (valsts, administrat īvās, reģionālās un vietējās iestādes) būtu 
jāattiecina saist ības savu autoparku vajadz ībām, veicot valsts iepirkumus, pirkt 
procentuāli noteiktu da ļu energoefekt īvu automaš īnu? Ja tā, kā to varētu organiz ēt 
tehnoloģiski neitrālā veidā (t.i., neradot tirgus izkrop ļošanu par labu vienai noteiktai 
tehnoloģijai)? (Ieda ļa 4.3.) 
21. Eirop ā sāk ieviest nodevas par infrastrukt ūras izmantošanu, īpaši maksu par ce ļu 
lietošanu. Pirmais priekšlikums pastiprin āt profesion ālu ceļa pārvadājumu nodevas 
tika ierosin āts 2003. gad ā. Dažās pilsētās tagad ir ieviestas p ārslogojuma nodevas. 
Kādiem vajadz ētu būt nākamajiem so ļiem, uzliekot nodevas par infrastrukt ūru? Cik 
lielā mērā par tādām „ārējām izmaks ām” kā piesārņojums, p ārslogojums un 
 
LV 11   LV satiksmes negad ījumi būtu jāņem maksa no tiem, kas t ās šādā veidā rada? 
(Iedaļa 4.4.) 
22. Daž ās dalībvalstīs ļoti veiksm īgi ir izr ādījušies viet ējie vai re ģionālie 
energoefektivit ātes projektu finans ēšanas plāni, ko p ārzina energoefektivit ātes 
kompānijas. Vai to vajadz ētu izvērst? Ja tā, tad kā? (Iedaļa 5.1.) 
23. Vai energoefektivit ātes jautājumi būtu vairāk jāintegrē Eiropas Savien ības attiec ībās 
ar trešajām valstīm, jo īpaši tās kaimiņvalstīm? Ja tā, tad kā? Kā energoefektivit āte 
varētu kļūt par galveno re ģionālo tirgu integr ācijas daļu? Vai vajag rosin āt 
starptautisk ās finanšu instit ūcijas piegriezt liel āku vērību piepras ījuma regul ēšanas 
jautājumiem, sniedzot tehnisku un finansi ālu atbalstu treš ām valstīm? Ja tā, kādi 
varētu būt visefektīvākie mehānismi vai invest īcijas? (Ieda ļa 6.) 
24. K ā panākumus energoefekt īvu tehnolo ģiju un procesu jom ā varētu lietderīgi izmantot 
attīstības valstīs? (Iedaļa 6.3.) 
25. Vai Eiropas Savien ībai vajadz ētu vienoties ar PTO par izdev īgiem tarifiem vai ar 
tarifiem nesaist ītām priekšroc ībām energoefekt īviem ražojumiem un rosin āt citas 
PTO dalībvalstis rīkoties tāpat? (Ieda ļa 6.) 
 
LV 12   LV A. ŠĶĒRŠĻI 
Naftas embargo septi ņdesmito gadu s ākumā lika ES valst īm pārdomāt, kā savu ener ģijas 
patēriņu padarīt mazāk atkarīgu no naftas. Šaj ā nolūkā veiktais progress jau septi ņdesmito 
gadu vidū visās dalībvalstīs pārrāva līdz šim nesaraujamo saikni starp IKP un ener ģijas 
pieprasījuma pieaugumu. Ener ģijas patēriņa intensitāte ir samazin ājusies par 40 % V ācijā un 
Dānijā, bet Francij ā tā ir par 30 % maz āka nekā septiņdesmitajos gados. Š ī IKP un ener ģijas 
patēriņa saiknes p ārraušana ir atspogu ļota attēlā tālāk. 
Ievērojami pieauga automaš īnu energoefektivit āte5. Informētība par ener ģijas racion ālas 
izmantošanas noz īmību ēkās ir rosin ājusi nodrošin āt labāku siltumizol āciju. Francija, 
piemēram, uzsāka grandiozu ener ģijas taupīšanas programmu ar loz ungu: „Mums nav naftas, 
bet mums ir idejas”, pa ātrinot pāreju no elektrostacij ām, kurās dedzina naftu, uz 
atomelektrostacij ām un ieviešot nodok ļus par dīzeļdegvielu. 
 
Avoti: Enerdata 
Naftas izrais ītie satricin ājumi īslaicīgi veicināja ātru energoefektivit ātes pasākumu ieviešanu, 
bet nopietnu struktur ālu pasākumu trūkums neļāva nostabiliz ēt pieprasījumu. Pēdējos gados 
jauns ener ģijas cenu un jo īpaši naftas cenu k āpums pasaules tirg ū ir radījis jaunu interesi par 
pieprasījuma pārvaldību. 
Efektīva rīcība, lai b ūtiski samazin ātu enerģijas patēriņu, nav iesp ējama, vispirms 
nenoskaidrojot faktorus, kas izraisa zudumus, lai tos nov ērstu nākotnē. 
                                                 
5 Pret ēji Amerikas Savienotaj ām Valstīm, kur naftas pat ēriņš sākotnēji samazin ājās, bet tad laik ā no 
1973. gada l īdz 2003. gadam palielin ājās kopumā par 16 %, Francij ā, neskatoties uz nelielu pieaugumu 
pēdējos gados, naftas pat ēriņš joprojām pašlaik ir par 10 % maz āks nekā trīs desmitgades iepriekš un t ās 
enerģijas intensit āte ir par 30 % zem āka nekā 1973. gad ā.  Sākotnējā enerģijas piepras ījuma un “negadžoulu” pieaugums - ES 25
 ( "Negadžouli" : ener ģijas ietaup ījums, kas apr ēķināts, pamatojoties uz 1971. gada  
energointensit āti) 
0 500 1000 1500 2000 2500 3000 
1971 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 Mtne Megadžouli
Biomasa  
Cita elektr ība
Atomener ģija
Gāze 
Nafta 
Akmeņogles
 
LV 13   LV 1. Nepieciešam ība pieņemt īpašus pas ākumus energoefektivit ātes uzlabošanai 
Teorētiski tirgus virz ītājspēki ar laiku bez iejaukšan ās radītu visefekt īvāko rezultātu. Tomēr, 
ņemot vērā enerģijas tirgus tehniskos r ādītājus, šķiet, ka ir nepieciešams veicin āt un atbalst īt 
šādas tirgus izrais ītas izmaiņas, līdz ar to daudz ātrāk uzlabojot energoefektivit āti un tādējādi 
samazinot ener ģijas piepras ījumu. Tirgus virz ītājspēki joprojām paliks b ūtiski, lai saska ņotu 
pieprasījumu un pied āvājumu. 
Visnozīmīgākais šķērslis paaugstin ātas energoefektivit ātes sasniegšanai ir inform ācijas 
trūkums (par izmaks ām un jaunu tehnolo ģiju pieejam ību; inform ācijas trūkums par savu 
enerģijas patēriņu; nepietiekama tehnisk ā personāla apmācība par pareizu ekspluat āciju un 
tas, ka tirgus dal ībnieki pien ācīgi neņem vērā šos aspektus). Tas var rad īt īpašas probl ēmas, 
veicot invest īcijas, kas bieži ir ilgtermi ņa. Lēmumus par invest īcijām var ietekm ēt arī 
atšķirīga motivācija (piem ēram, īpašnieka, kurš ier īko apkures katlu, un īrnieka, kurš apmaks ā 
apkures r ēķinu, motiv ācija); vai tur, kur uz ņēmumu invest īciju budžets nav saska ņots ar 
enerģijas budžetu. Var b ūt arī maldinošas cenas (jo nav ņemtas vērā ārējās izmaksas, tr ūkst 
pārredzamības). Tehniski š ķēršļi, piemēram, ener ģiju patērējošu iekārtu un to komponentu 
standartiz ācijas trūkums, arī var apgrūtināt jauno energoefekt īvo tehnolo ģiju ātru ietekmi uz 
tirgu. Agr ākās regulatoru pie ļautās kļūdas monopolnozar ēs dažos gad ījumos ener ģijas tarifu 
struktūrā radīja negribētu patēriņa veicināšanu. Regulatoru noteikto rež īmu uzlabošanai ES 
un, pateicoties tirgus liberaliz ācijai, pārredzamāku tirgu virzošo sp ēku ienākšanai vajadz ētu 
ietekmēt šo probl ēmu, bet agr āko investīciju lēmumu rad ītās sekas b ūs jūtamas vēl daudzus 
gadus. 
1.1. Finansi ālie šķēršļi atbilstošai tirgus reakcijai 
Informācijas un apm ācības trūkums par jaun ākajām tehnolo ģijām un to ekonomisko un 
finansiālo ietekmi uz invest īciju atdeves likmi, kam dažos gad ījumos pievienojas v ēlēšanās 
izvairīties no riska, kurš saist īts ar agrīnu jaunu tehnolo ģiju un metožu ieviešanu, var rosin āt 
investorus, piem ēram, bankas, turpin āt atbalstīt novecojušas tehnolo ģijas pat tad, ja t ās nav 
visefektīvākās vai nesola visliel āko atdevi. Ener ģiju taupošu tehnolo ģiju veicin ātājiem, 
meklējot potenci ālo investoru, piem ēram, banku vai riska kapit āla fondu atbalstu, ac īmredzot 
jāpārliecina par saviem argumentiem. Ar ī enerģijas pakalpojumu komp ānijām (EPK) šeit b ūs 
jādod savs ieguld ījums. Tāpat rūpniecību, investorus un pat ērētājus kopum ā jārosina iek ļaut 
savos finanšu pl ānos enerģijas taupības alternat īvu. Jāpanāk, lai dalībnieki būtu inform ēti par 
energoefektivit ātē ieguldīto investīciju ļoti labo rentabilit āti un reiz ēm ļoti īso atmaks āšanās 
laiku – zin āmos gadījumos pat īsāku par gadu. Var ētu izstrādāt vienkāršus instrumentus 
projektu riska nov ērtēšanai, piem ēram, to dz īves cikla anal īzes rokasgr āmatas un 
datorprogrammas, k ā arī investīciju veidu energoauditus. 
Turklāt nav pieejami atbilstoši finanšu instrumenti, kas atbalsta energoefektivit āti veicinošus 
pasākumus, kuri liel ākoties ir neliela m ēroga. Pieredze r āda, ka tradicion ālie starpnieki, jo 
īpaši bankas, bieži visai negrib īgi atbalsta energoefektivit ātes projektus. Viena iesp ēja, kas 
būtu jāizpēta, ir ideja par „glob āliem” aizdevumiem6, kur līdzekļus pēc tam pārdala ar 
starpnieku vai „ba ņķieru biržu” pal īdzību, kuriem ir vair āk specifisko tehnisko un 
ekonomisko zin āšanu energoefektivit ātes jomā. Vēl viena iesp ēj a  i r  a r  k o p īgiem 
                                                 
6 Eiropas Invest īciju banka, piem ēram, veido l īgumsabiedr ības ar starpniekiem (parasti valsts vai 
vietējām bankām), lai nodrošin ātu globālus kredītus, ko pēc tam šie starpnieki pied āvā mazāku projektu 
finansēšanai.  
 
LV 14   LV ietaupījumiem pamatoti finans ēšanas mode ļi, ko izmanto daž ās dalībvalstīs, piemēram, trešās 
puses finans ējums un līgumi, kuros paredz ēta samaksa no pan āktajiem energoietaup ījumiem. 
1.2. Ener ģijas pakalpojumu nepieciešam ība 
Tirgus atv ēršana ir pozit īvi ietekm ējusi energoefektivit āti. Konkurences c īņa ir rosin ājusi 
enerģētikas komp ānijas ražot visefekt īvākajā veidā, jo īpaši, ieguldot invest īcijas tehnolo ģijās 
(piemēram, kombin ētā cikla gāzes turbīnas). 
Tirgus atv ēršana ir ietekm ējusi elektr ības cenas. T āpēc lieliem r ūpnieciskiem lietot ājiem laikā 
no 1995. gada l īdz 2005. gadam faktisk ās elektrības cenas pazemin ājās vidēji par 10-15 %. 
Tomēr ir jādara daudz vair āk, lai nodrošin ātu īstu un efekt īvu konkurenci visos ES re ģionos. 
Šajā nolūkā Komisija gada nogal ē pieņems izsme ļošu ziņojumu par tirgus st āvokli un nesen ir 
uzsākusi nozares konkurences p ētījumu. 
Enerģijas cenu samazin āšanās pati par sevi neveicina ne apdom īgu patēriņu, ne invest īcijas 
energoefektivit ātē. Ir vairākas komp ānijas, kas pied āvā efektivit ātes risinājumus un kur ām 
maksā no enerģijas ietaup ījuma („ ESCO ”). Šīm kompānijām joprojām vajadz īgs politisks 
atbalsts pal īdzības veidā, lai izplat ītu to pas ākumus, kvalit ātes standartus un ļautu piek ļūt 
finansēm, jo tās joprojām ir agrīnā attīstības stadij ā. Tālāka ESCO nozares att īstība varētu 
lielā mērā veicināt daudz papildu rentablu projektu īstenošanu un tai var ētu būt nozīmīga 
loma, lai aizpild ītu plaisu starp daž ādiem dal ībniekiem, gan ener ģijas un tehnolo ģiju 
piegādātājiem, gan starp ener ģijas patērētājiem. 
Komisija labi apzin ās patēriņa palielin āšanās dilemmu, ko rada zem ākas cenas k ā sekas 
lielākai produktivit ātei, kas pan ākta ar jaunu tirgus sp ēku ienākšanu. Šaj ā nolūkā tā 
2003. gada decembr ī ierosināja direkt īvu par ener ģijas galapat ēriņa efektivit āti un 
energopakalpojumiem. 
2. Valsts iest āžu rīcības nepieciešam ība 
Gan valsts, gan Eiropas iest ādēm ir jāpilda savs uzdevums, lai kompens ētu tirgus 
neatbilstības. Tom ēr ne vienm ēr tas tām ir pa sp ēkam. Šo nepiln ību var izskaidrot ar 
vairākiem iemesliem. 
Dalībvalstis ir atzinušas, ka j ādara kas vair āk, lai nodrošin ātu lielāku energoefektivit āti. Tās 
vilcinās uzņemties saist ības oblig āti ik gadu samazin āt savu ener ģijas patēriņu par 1 % 
saskaņā ar ierosin āto direkt īvu par ener ģijas galapat ēriņa efektivit āti un 
energopakalpojumiem. 
Turklāt valsts atbalsts un nodok ļu pasākumi ir divi instrumenti, ko  bieži izmanto nepareizi. 
Valsts atbalsts tiek pieš ķirts ne tikai par labu energoefektivit ātei, bet ar ī elektrības ražošanai, 
izmantojot kurin āmo, kas nedod visliel āko energoatdevi. Sekas ir ar ī nelielu b ūtiski atšķirīgu 
dotāciju pārpilnībai, kuru kop ējā ietekme ir ļoti ierobežota. Tas pats attiecas uz nodok ļu 
instrumentiem. Princip ā būtu jādod nodok ļu atvieglojumi noteiktiem ražojumiem ar zemu 
enerģijas patēriņu un nodok ļi jāpaaugstina tiem, kas pat ērē daudz ener ģijas. 
Visbeidzot, nepieciešams past āvīgi un rūpīgi izvērtēt enerģijas un transporta nozaru 
kompāniju tālāku apvienošanos, kas var izrais īt plašāka vēriena tirgus iesp ēju ļaunprātīgu 
izmantošanu, bet ne vienm ēr lielāku energoefektivit āti. 
 
LV 15   LV 3. Ārējās izmaksas un cenu p ārredzamība 
Pašreizējā cenu noteikšanas sist ēma energoproduktiem nevedina pat ērētājus pievērsties 
patēriņa modeļiem, kas pied āvā taupīgāku un racion ālāku enerģijas izlietojumu. 
Turklāt netiek ņemta vērā ne ražojumu relat īvā enerģijas vērtība, ne to izmantošanas ietekme 
uz vidi. Pašreiz ējā cenu noteikšanas sist ēma negarant ē ārējo izmaksu iek ļaušanu. T ā noteikti 
nemudina t ērēt mazāk enerģijas vai ražot ener ģiju, izmantojot videi draudz īgākus avotus. Š ī 
problēma ir īpaši jūtama transporta nozar ē. Baltajā grāmatā par transportu „Eiropas transporta 
politika l īdz 2010. gadam: laiks izlemt”, kas public ēta 2001. gada septembr ī7, Komisija 
nonāca pie slēdziena, ka tikm ēr, kamēr cenas neatspogu ļos visas transporta soci ālās izmaksas, 
pastāvēs mākslīgs piepras ījuma pārsniegums p ār piedāvājumu. Ja piem ērotu atbilstošas 
infrastrukt ūras nodevas, šie tr ūkumi lielā mērā izzustu. 
Pašreizējā cenu noteikšanas sist ēma un zem ās cenas var izrais īt pat vēl lielāku enerģijas 
patēriņu. Pārāk maz pūļu veltīts, lai ļautu patērētājiem saprast vi ņu patēriņa cenu. Re ālā laika 
mērīšanas sist ēma (tā sauktie „viedie” m ēraparāti) varētu pazemin āt patēriņu tajā laikā, kad 
elektrības cena ir augsta. 
4. Inform ācija un izgl ītība – divi nepietiekami  izmantoti instrumenti 
Tajā laikā, kad sabiedr ības inform ācijas kampa ņu izvēršana, rosinot cilv ēkus dzert maz āk 
alkohola, tiek uzskat īta par parastu lietu, energoefektivit ātes reklāmas kampa ņām līdz šim ir 
pievērsts mazāk uzmanības. 
Reklāmas kampa ņas, kas sniedz saprotamu inform āciju, kā iegūt rentablus ener ģijas 
ietaupījumus, kā arī motivē patērētājus rīcībai, var b ūt iedarbīgas, lai izmain ītu izpratni un 
rosinātu rīcību. Šai zi ņā var izšķirt pasākumus trīs līmeņos: 
• informācija pilso ņiem, kā samazin āt enerģijas patēriņu mājās, izmantojot, piem ēram, 
racionālu apgaismojumu, apkuri un pie ņemot sapr ātīgus lēmumus iep ērkoties; 
• informācija rūpnieciskiem pat ērētājiem, un 
• informācija energoefektivit ātes speciālistiem un pakalpojumu sniedz ējiem, lai nodrošin ātu, 
ka šāda labi apm ācītu speciālistu sistēma pastāv un labi darbojas vis ās dalībvalstīs. 
Nevajadz ētu būt grūti pārliecināt patērētājus, ka ar relat īvi vienkāršiem līdzekļiem vidēja 
Eiropas m ājsaimniec ība var ietaup īt ievērojamu summu no izdevumiem, kas ir īpaši svarīgi 
tām mājsaimniec ībām, kuras lielu da ļu sava budžeta t ērē par enerģiju. 
Izglītībai un apm ācībai var būt liela loma, lai nostiprin ātu enerģijas lietder īgas izmantošanas 
kultūru. Kā piemēri var kalpot zin āmi pilsonisk ās izglītības aspekti daž ās dalībvalstīs vai īpaši 
mācību kursi, k ā uzlabot energoefektivit āti uzņēmumos. Eiropas programmas izgl ītības un 
apmācības jomā varētu palīdzēt izplatīt labu praksi dal ībvalstīs, kā arī veicināt sadarbības 
projektus par š īm tēmām visās daudzveid īgajās mūžizglītības jomās. 
Turklāt līdz ar ener ģijas tirgus atv ēršanu konkurencei vis ās dalībvalstīs ir radīti valsts 
regulatori. To uzdevums ir garant ēt godīgu konkurenci, bet taj ā pašā laikā Kopienas ties ību 
                                                 
7 http://europa.eu.int/comm/energy_transport/wp_en.html 
 
LV 16   LV aktos noteikts, ka tie p ārrauga ilgtsp ējīgas enerģijas patēriņa tendences. Š ī regulatoru loma 
turpmāk ir jāpastiprina. 
Deviņdesmitajos gados ikgad ējais energoefektivit ātes pieaugums bija 1,4 % gad ā, bet šis 
rādītājs kopš t ā laika ir samazin ājies un tagad nemain īgi ir 0,5 % gad ā, parādot, ka 
pašreizējie pasākumi izrādījušies neiedarb īgi. 
B. EIROPAS  INICIAT ĪVA 
Izstrādāt ES enerģijas politiku ir sarež ģīts uzdevums. No vienas puses, l īdz laikam, kad st āsies 
spēkā līgums, ar ko izveido Eiropas Konstit ūciju, Eiropas Savien ības pienākumi šajā jomā 
nav skaidri defin ēti. Šā iemesla d ēļ Kopienas politikas pas ākumi attiec ībā uz enerģiju ir 
jāpieņem, izmantojot citu tiesisko b āzi esošajos l īgumos. No otras puses, ener ģija ir joma, 
kurā ir liels skaits dal ībnieku: vald ības, valstu regulatori, lielie uz ņēmumi, viet ējās 
pašvaldības utt. T āpēc, lai mobiliz ētu visus dal ībniekus un ilgtermi ņā izmainītu 
energoefektivit ātes politiku, sp ēcīgs politisks v ēstījums ir būtisks. 
Iedarbīgai rīcībai energoefektivit ātes jomā patiešām vajadzīga vispārēja sakārtojoša strukt ūra. 
Tās ir valsts, re ģionālās un viet ējās iestādes, kā arī rūpniecība, kas b ūs atbildīgas par š īs 
struktūras īstenošanu saska ņā ar subsidiarit ātes principu. Tikai apvienojot daž āda līmeņa 
pasākumus (ES, dal ībvalstu, re ģionu, viet ējos, rūpniecības), varēs izmantot visu potenci ālu. 
ES turpin ās, cik vien iesp ējams, pilnveidot tir gus instrumentus, jo īpaši brīvprātīgus līgumus 
ar rūpniecību un inform ācijas kampa ņas, lai paaugstin ātu patērētāju inform ētību. Bet, lai gan 
šie instrumenti var izr ādīties ļoti iedarb īgi, tie nevar vienm ēr aizstāt uzraudz ības pasākumus, 
kas paredz ēti, lai labotu tirgus neatbilst ības un, kad nepieciešams, dotu atbilst īgus signālus 
patērētājiem. 
Saskaņā ar pieejamajiem p ētījumiem8 ES rentabl ā veidā varētu ietaup īt 20 % no pašreiz 
izmantot ās enerģijas. Šie p ētījumi liecina, ka apm ēram puse ietaup ījumu var ētu rasties, 
pilnā mērā piemērojot pašreiz ējos pasākumus, jo īpaši jau sp ēkā esošās vai apspriešanai 
iesniegtās Kopienas direkt īvas. Ar šo Za ļo grāmatu mēģināts uzsākt procesu, lai 
potenciālu īstenotu praks ē, noteiktu un p ēc tam ieviestu tik daudz rentablu pas ākumu, 
cik iespējams, lai ieg ūtu ietaup ījumus 20 % apjom ā. Lai to paveiktu, Eiropas Savien ībai 
ātri jāizstrādā konkrēts rīcības plāns, kas tiks noformul ēts pēc šai Zaļajai grāmatai 
sekojošas plašas apspriešan ās ar ieinteres ētajām person ām un, kur nepieciešams, p ēc 
izmaksu un ieguvumu anal īzes. Šādam rīcības plānam vajadz ētu mobiliz ēt visus 
dalībniekus: valstu vald ības, reģionus, pašvald ības, uzņēmumus un priv ātpersonas – un 
aptvert visas ener ģijas ražošanas un ener ģiju patērējošās nozares. Š ādā rīcības plānā 
                                                 
8 Atzinums par priekšlikumu direkt īvai par ener ģijas gala lietojuma lietder ību un pakalpojumiem 
enerģijas jomā” - KOM(2003) 739.  MURE Database Simulation 2000, SOS Italy; Economic Evaluation 
of Sectoral Emissions Reduction Objectives for climate change, Blok and Joosen, ECOFYS, Utrecht, 
2000; Energy Efficiency Indicators, ODYSSEE, ADEME, Paris, 2004; The Mid-term Potential for Demand-side Energy Efficiency in the EU, Lechte nböhmer and Thomas, Wuppertal Institutie, 2005: 
Powering Profits: How Companies turn energy effic iency into shareholder value, Green Business 
Letter, April 2005; Improving energy efficiency by 5% and more per year, K. Blok, to be published in Journal of Industrial Ecology; The Potential for more efficient electricity use in Italy, F. Krause; The 
Energy Efficiency Challenge, WWF, 2005 ; Eiropadome par energoefekt īvu ekonomiku, Proceedings 
2005 Summer study: Energy savings, What works and who delivers?  www.eceee.org
 
 
LV 17   LV jāņem vērā visi rentablie pas ākumu veidi, ieskaitot nodok ļus, valsts dot ācijas, 
ekonomisko motiv āciju, partnerattiec ības ar rūpniecību utt. 
1. R īcība Kopienas l īmenī 
1.1. Ener ģijas jautājuma integr ācija citās Kopienas politik ās 
Papildus tiem pas ākumiem, ko var ierosin āt, lai uzlabotu nozaru energoefektivit āti, ES un t ās 
dalībvalstīm ir „horizont ālas” iespējas, kas pašlaik netiek pietiekami izmantotas. T āpēc ES 
uzmanības centr ā jāizvirza energoefektivit āte kopā ar instrumentiem, kas pier ādījuši savu 
nozīmi citās politikas jom ās. 
1.1.1. P ētniecība un tehnolo ģiskā attīstība 
Šai ziņā ir svarīgi minēt pētniecības nozīmi. Vair ākām daudzsološ ām gala pat ēriņa 
tehnoloģijām joprojām vajadz īgs pētniecības un att īstības atbalsts. Kopienas un r ūpniecības 
investīcijas topošu energoefekt īvāku tehnolo ģiju pētniecībā un attīstībā ļaus ES tehnolo ģiskā 
ziņā saglabāt šajā jomā vadošo lomu un t ālāk uzlabot energoefektivit āti pēc 2020. gada. 
Īpaši vairākus šajā dokument ā uzsvērtos uzdevumus (palielin āta atjaunojam ās enerģijas daļa, 
elektrības ražošanas efektivit āte, izmantojot fosilo kurin āmo, racion ālāki elektrot īkli, 
automašīnu efektivit āte…) var atvieglot tikai ar efekt īviem p ētniecības un 
paraugdemonstr ējumu pas ākumiem kop ā ar citiem normat īviem un ekonomiski pamatotiem 
līdzekļiem. 
2005. gada 6. apr īlī Komisija pie ņēma priekšlikumu par Sept īto pamatprogrammu p ētniecībai 
un tehnolo ģiju attīstībai. Attiec ībā uz enerģiju ir ierosin āts koncentr ēties uz ierobežotu skaitu 
galveno priorit āšu, kas atspogu ļo jaunās Komisijas politikas priorit ātes, starp kur ām galvenaj ā 
„sadarbības programm ā” ir atjaunojamie ener ģijas avoti elektr ības un degvielas ražošanai, t īro 
ogļu tehnolo ģijas, datoriz ēti „viedie” ener ģijas tīkli un energoefektivit āte9. Labs piem ērs ir 
„tīra un droša automaš īna”, kur attiec ībā uz enerģiju ir paredz ēti alternat īvu motora degvielu 
(biodegvielu) demonstr ējuma projekti. 
Vērā ņemami izp ētes pasākumi tiek koncentr ēti arī uz datorsist ēmu barošanas str āvas 
pārvaldības un tādām enerģijas iegūšanas metod ēm, kur elektrisk ās ierīces saņem enerģiju no 
avotiem apk ārtējā vidē, piemēram, lietot āja kustībām, ķermeņa siltuma vai saules gaismas. 
1.1.2. Vislab ākās prakses un tehnolo ģiju veicināšana 
Komisija ir ar ī ierosinājusi pagarin āt programmu „Sapr ātīga enerģija Eiropai” par laika 
periodu no 2007. gada l īdz 2013. gadam un ar (iev ērojami palielin ātu) budžetu 
780 miljoni EUR. Ar šo programmu atbalst īs plašu veicin āšanas pas ākumu klāstu un 
energoefektivit ātes un atjaunojamu ener ģijas avotu jom ās pievērsīsies šķēršļiem, kas nav 
tehnoloģiskas dabas (tiesiskiem, finansi āliem, institucion āliem, kult ūras, sociāliem). 
                                                 
9 Tas aptver t ādas tēmas kā degvielas baterijas, decentraliz ētā ražošana un datoriz ēti “viedie” ener ģijas 
tīkli, labāka fosilo kurin āmo elektrostaciju produktivit āte, jauktās un biodegvielas izmantošana 
transportl īdzekļos.  
 
LV 18   LV 1.1.3. Vislab ākās prakses ieviešana un veicin āšana visos l īmeņos, izmantojot valstu r īcības 
plānus 
Saskaņotās izaugsmes un nodarbin ātības vadlīnijas, kas s ākot no 2005. gada ir dal ībvalstu 
galvenās ekonomikas un nodarbin ātības politikas vadl īnijas, ES un t ās dalībvalstīm 
nodrošinās stabilu un saska ņotu strukt ūru atbilstoši Lisabonas strat ēģijai Eiropas Padomes 
noteikto priorit āro pasākumu ieviešanai. T ās būs pamats valsts programm ām, kuras 
dalībvalstīm tiks pras īts ieviest. 
Šajās vadlīnijās, ko 2005. gada 12. apr īlī Komisija pie ņēma laika periodam no 2005. gada l īdz 
2008. gadam, nor ādīts, ka pašreiz ējās un paredzam ās naftas cenu tendences padara par 
prioritāti rīcību energoefektivit ātes labā. Atliekot šo uzdevumu risin āšanu, var pieaugt 
veicamo pas ākumu ekonomisk ās izmaksas. Šaj ā nolūkā dalībvalstīm „saskaņā ar pašreiz ējām 
Eiropas saist ībām” energoefektivit ātes veicin āšanai jāpiešķir prioritāte. 
Dalībvalstīm, kur lietder īgi, jāpievērš pienācīga uzman ība uzdevumam uzlabot 
energoefektivit āti valsts izaugsmes un att īstības rīcības plānu kontekst ā. 
Šajā kontekstā viens no galvenajiem pas ākumiem, kas tiks apsv ērts apspriešanas laik ā pēc šīs 
Zaļās grāmatas pie ņemšanas, ir iesp ēja vienoties, piem ēram, ka katra dal ībvalsts var ētu 
pieņemt ikgad ējus energoefektivit ātes rīcības plānus, minot noteiktus pas ākumus, ko t ā 
nolēmusi uzsākt vai nu k ā izrietošus no Kopienas likumiem vai p ēc savas iniciat īvas, lai 
nākamajā gadā sasniegtu izvirz īto mērķi attiecībā uz energoefektivit āti. Šādu plānu varētu 
pieņemt katru gadu, p ārskatot iepriekš ējā gada pas ākumu pan ākumus gan ener ģijas 
ietaupījuma, gan rentabilit ātes ziņā, izvirzot jaunus pas ākumus un, iesp ējams, jaunu m ērķi 
nākamajam periodam. Šos pl ānus Kopienas l īmenī varētu papildin āt kolēģu izvērtējums, ko 
veiktu augsta l īmeņa energoefektivit ātes ekspertu grupa, k ā arī Ilgtspējīgas enerģijas forums, 
kam sekotu Komisijas veikta ikgad ēja salīdzināšana ar citiem pl āniem. Šaj ā pārskata un 
novērtēšanas proces ā tiktu salīdzinātas vislab ākās prakses nol ūkā tās plaši izplat īt Kopienā. 
1.1.4. Lab āka nodokļu sistēmas izmantošana 
ES vairāk nekā pašlaik var ētu sekmēt nodokļu pasākumus, kas vai nu veicina vai nov ērš 
noteikta veida uzved ību. Šobrīd Kopienas nodok ļu politika joproj ām pārāk bieži ir vienk ārši 
instruments, kas kalpo budžetam, bez lielas saist ības ar citu politiku m ērķiem, un p ārpilna ar 
izņēmumiem, ko pieprasa dal ībvalstis, pamatojot ar daž āda veida apsv ērumiem. Tom ēr ir 
jāatzīst, ka Kopienas l īmenī ir veikti nopietni pas ākumi, kā to pierāda pieņemtā Direktīva 
2003/96/EK par nodok ļu uzlikšanu energoproduk tiem un elektroener ģijai, kura rada labv ēlīgu 
kontekstu ko ģenerācijai (TEC) un atjaunojamu ener ģijas avotu, dzelzce ļa un iekšzemes ūdeņu 
transporta utt. att īstībai. Padomes darba k ārtībā ir nozīmīgi priekšlikumi, īpaši attiec ībā uz 
dīzeļdegvielas izmantošanu uz ņēmējdarbībā. Būtiska reforma tiek gatavota ar ī attiecībā uz 
pasažieru transportl īdzekļiem. 
Energoproduktu aplikšana ar nodok ļiem nodevu veid ā ir ES kompetenc ē. Šo instrumentu var 
izmantot, lai virzītos uz nodok ļu režīmu saska ņošanu, piem ēram, lai atbalst ītu tādu 
automašīnu izstrādi, kas izmanto t īrāku degvielu un ir energoefekt īvākas. 
Kopienas l īmenī jāpārskata visa ar automaš īnām saistīto nodok ļu sistēmas saska ņotība. 
Jāapsver jauna strukt ūra, kas ļautu ieviest nodok ļu diferenc ēšanas meh ānismus – piem ēram, 
ceļu un reģistrācijas nodok ļus – atbilstoši ener ģijas patēriņam, kas savuk ārt ļautu ņemt vērā 
CO 2 emisiju l īmeni. Tā atbalstītu automaš īnas ar mazu ener ģijas patēriņu un sodītu „degvielas 
 
LV 19   LV rijējus”. Šāda politika, ko var izstr ādāt tā, lai neietekm ētu dalībvalstu budžetus, padar ītu 
automašīnu aplikšanu ar nodok ļiem „videi draudz īgāku”, motiv ējot pirkt automaš īnas ar mazu 
degvielas pat ēriņu. Tas, pa ātrinot transportl īdzekļu nomaiņas tempu, pal īdzētu rast arī jaunus 
tirgus rūpniecībai. 
2002. gad ā Komisija iepaz īstināja ar pazi ņojumu par automaš īnu aplikšanu ar nodok ļiem10, 
kur ietverti vair āki ieteikumi un n ākotnes pas ākumi. Pamatojoties uz to, Komisija apsver 
priekšlikumu, kas v ērsts uz diviem galvenajiem m ērķiem: 
• uzlabot iekš ējā tirgus darb ību šajā jomā; 
• pārveidot nodok ļu bāzi, iekļaujot elementus, kas tieši saist īti ar CO 2 emisiju, jo īpaši 
lieljaudas automaš īnām. Tas paral ēli izraisītu izmaiņas gan re ģistrācijas nodok ļos, gan 
nodokļos, kurus iekas ē, kad automaš īna pirmo reizi non āk uz ceļa. 
Tālākas iespējas jāanalizē nolūkā nostiprin āt nodokļu politikas pozit īvo ietekmi par labu 
lielākai energoefektivit ātei. Šajā kontekstā diskusijās varētu pievērsties šādām idejām: 
• attiecībā uz akc īzes nodok ļiem koncentr ēt pūles dažās būtiskās politisk ās jomās 
(piemēram, saska ņot nodok ļu likmes, ja rodas noz īmīgas probl ēmas, kas izraisa 
konkurences izkrop ļošanu, izmantot diferenc ētus nodok ļu pasākumus, lai veicin ātu 
atjaunojamos ener ģijas avotus); 
• ciešāk satuvin āt akcīzes nodok ļu likmes ražošan ā patērētajiem energoproduktiem un 
elektrībai, bet pace ļot tās augstākā līmenī, un ieviest autom ātisku akcīzes nodok ļu likmju 
indeksāciju, lai izvair ītos no infl ācijas izrais ītas nodok ļu samazin āšanās; 
• transporta nodok ļu režīms, gan attiec ībā uz akcīzes nodok ļiem, gan PVN; 
• nosacījumi tirdzniec ības pielāgojumu piem ērošanai uz robežas ( border trade adjustments ); 
• nodokļu režīms siltuma ražošan ā patērētajiem resursiem, jo īpaši lielos mikrorajonos; 
• nodokļu atbrīvojumu un iz ņēmumu racion āls pamatojums. 
Ja izrādīsies, ka nav iesp ējams pan ākt progresu, jo aplikšanai ar netiešajiem nodok ļiem 
nepieciešams vienpr ātīgs lēmums, kā pēdējo iespēju energoefektivit ātes jomā varētu paredzēt 
pastiprinātu sadarb ību. Pastiprin āta sadarb ība, kas ieviesta ar Amsterdamas l īgumu, ļauj 
grupai dal ībvalstu padzi ļināt savstarp ējo sadarb ību, tajā pašā laikā neliedzot taj ā iesaistīties 
citām dalībvalstīm, kuras v ēlētos pievienoties v ēlāk. Starp daž ādiem ar šo l īgumu noteiktiem 
nosacījumiem pastiprin āta sadarb ība nedrīkst radīt nedz š ķēršļus tirdzniec ībai starp 
dalībvalstīm, nedz ar ī izkropļot konkurenci. Šai zi ņā nešķiet, ka šāda dalībvalstu grupa, kas 
nolēmusi kopā veikt energoefektivit ātes uzlabošanai paredz ētus pasākumus, var ētu darīt vienu 
vai otru. 
1.1.5. Uz m ērķiem labāk orientēts valsts atbalsts 
Saskaņā ar Kopienas vadl īnijām par valsts atbalstu vides aizsardz ībai Komisija ir 
apstiprinājusi valsts atbalstu energoefektivit ātes veicin āšanai. Pašreiz ējo vadlīniju termi ņš 
                                                 
10 KOM(2002) 431. 
 
LV 20   LV beigsies 2007. gada beig ās. Šo vadlīniju pārskatīšana, kuras sagatavošanas darbam 
jāsākas 2005. gad ā, būs iespēja vairāk uzsvērt pasākumus, kas paredz ēti, lai veicin ātu 
ekoloģiskus jaunievedumus un no paaugstin ātas energoefektivit ātes izrietošu 
produktivit ātes pieaugumu.  
Šī pārskatīšana varētu arī būt izdevība, lai paredz ētu atbrīvojumus no pien ākuma ziņot par 
valsts atbalstu, kas ir maz āks par noteiktu l īmeni, kas dotu dal ībvalstīm plašākas 
manevrēšanas iesp ējas energoefektivit ātes pasākumu finans ēšanai. 
1.1.6. Valsts iepirkumu atv ēršana 
Pastāv daudz tehnolo ģiju energoefektivit ātes uzlabošanai. Probl ēma ir tāda, ka daž ām jaunām 
energoefekt īvām tehnolo ģijām tirgus nav pietiekami noz īmīgs, lai ar palielin ātu pārdošanas 
apjomu ļautu kompens ēt lielākas izmaksas par to p ilnveidošanu un ražošanu. 
Šā mērķa sasniegšanai motiv āciju varētu radīt valsts iepirkumi. Tie veido apm ēram 16 % no 
Eiropas Savien ības IKP11. Aprēķināts, ka valsts instit ūcijas tikai ES-15 vien katru gadu iep ērk 
apmēram 100 000 vieglo automaš īnu, 100 000 mikroautobusu, 30 000 kravas automaš īnu un 
15 000 autobusu. Ja valsts iest ādes (valstis, administr ācijas, viet ējās pašvald ības) visas 
kopā iegādātos automaš īnas, kas rada maz āku piesārņojumu un ir energoefekt īvākas, 
tas noteikti rosin ātu motoru ražot ājus, palīdzot rad īt tirgus uzticam ību šāda veida 
automašīnām. Šis jautājums ir da ļa no diskusij ām, kas pašlaik uzs āktas „AUTOMAŠ ĪNAS 
21” darba grup ā. Piemēram, ja to pils ētu pašvald ības, kurās piesārņojums ir p ārsniedzis 
zināmu līmeni, 25 % no saviem iepirkumiem paredz ētu tīrākām un racion ālākām 
automašīnām, tas atbilstu gandr īz 60 000 automaš īnām gadā. 
Automašīnas ir tikai viens no daudziem piem ēriem, ko var ētu minēt. Kopum ā Komisija 
cenšas veicin āt „videi draudz īgus” valsts iepirkumus un motiv ēt Eiropas valsts iepirkumu 
veicējus (valsts vai re ģionālā/vietējā līmenī), slēdzot līgumus, iek ļaut vides aizsardz ības 
kritērijus.12. Tam jāattiecas uz visu iest āžu, gan valsts, gan Eiropas instit ūciju, publiskajiem 
iepirkumiem, jo p ēdējām jārāda priekšz īme un jāatver jauni tirgi ražojumiem, kas izmanto 
mazāk enerģijas. 
1.1.7. Eiropas finans ējuma rašana 
Finansējums ir viena no galvenaj ām problēmām, kas j āatrisina, paturot pr ātā, ka dažu 
rūpniecības nozaru p ārstāvji apgalvo, ka tagad tie sagaida atdevi no invest īcijām apmēram 
divos gados. Dal ībvalstis jau valsts l īmenī ir ieviesušas daž ādus atbalsta meh ānismus, īpaši 
atbalstu invest īcijām, kā arī nodokļu samazin ājumu vai atbr īvojumu no nodok ļiem. Lai 
paaugstin ātu šo sist ēmu iedarb īgumu un ieg ūtu investoru uztic ību, ir svar īgi apsvērt 
labvēlīgākas strukt ūras izveidošanu invest īcijām šajā sektorā. Šo strukt ūru varētu nostiprin āt 
vēl vairāk, ja to saska ņotu Kopienas l īmenī, ar to īpaši domājot Eiropas Invest īciju banku (jo 
īpaši atbilstoši poz īcijai „riska kapit āls”).  
Attiecībā uz ES koh ēzijas politiku Komisija ir ierosin ājusi, ka n ākamajā 2007. - 2013. gada 
plānošanas period ā paaugstin ātai energoefektivit ātei un „tīra” pilsētu transporta veicin āšanai 
ir jārada skaidri noteikti m ērķi Eiropas re ģionālās attīstības fonda darb ībā gan konver ģences 
reģionos, gan re ģionos, kas īsteno reģionālās konkurētspējas programmas. 
                                                 
11 http://europa.eu.int/comm/internal_mar ket/publicprocurement/studies_en.htm 
12 http://europa.eu.int/comm/environment/GPP 
 
LV 21   LV Turklāt pašreizējā plānošanas period ā Komisija ir ierosin ājusi padar īt pieejamus Koh ēzijas 
fonda līdzekļus, kas sākotnēji bija jāizmanto tikai transporta un vides projektiem, ar ī citām 
jomām, kuras ir svar īgas ilgtsp ējīgai attīstībai un vides st āvokļa uzlabošanai, tostarp 
energoefektivit āte un tīrs pilsētas transports un sabiedriskais transports. Š ādi projekti tom ēr ir 
pilnībā jāsaskaņo ar reģionālajām attīstības koncepcij ām, un Komisija šaj ā ziņā paredz dot 
tālākus ieteikumus Kopienas 2007. -2013. gada koh ēzijas politikas strat ēģiskajās vadlīnijās, 
kas daudz cieš āk saistīs kohēzijas politiku ar Lisabonas strat ēģiju. Kohēzijas politikas un 
energoefektivit ātes sinerģijas nozīmi un potenci ālu vēl vairāk uzsver tas, ka liela da ļa no 
kohēzijas politikas finanšu resursiem tiks velt īti reģioniem desmit jaunaj ās dalībvalstīs, kur ir 
lielas iesp ējas energoefektivit ātes paaugstin āšanai. 
1.2. Īpaši enerģijas politikas pas ākumi 
1.2.1. Ēkas 
Direktīvas par ēku energoefektivit āti (2002/91/EK) ieviešana s ākot no 2006. gada no 
pašreizējā brīža līdz 2020. gadam dos ieguvumu, kas nov ērtējams apm ēram 40 Mtne (miljoni 
tonnu naftas ekvivalenta) apjom ā13. Tāpēc Komisijai stingri j ākontrolē šīs direktīvas 
piemērošana. 
Komisijas uzdevums b ūs nodrošin āt dalībvalstis ar vajadz īgajiem instrumentiem, lai 
izstrādātu saskaņotas ēku energoefektivit ātes aprēķināšanas metodolo ģijas pamatstrukt ūru. Ir 
izstrādāti apmēram 30 Eiropas (CEN) standarti. Dal ībvalstis ir nor ādījušas, ka t ās šos 
standartus piem ēros brīvprātīgi. Ja drīzumā nenotiks br īvprātīga šo standartu iev ērošana vai 
neapstiprin āsies atbilst ība tiem, tad, n ākamajā grozītajā ēku direkt īvas versij ā jāapsver 
obligātu standartu noteikšana. 
Šīs direktīvas 7. pant ā noteikts, ka ēkām ar kopējo platību, kas liel āka par 50 m², t ās būvējot, 
pārdodot vai iznom ājot, nepieciešama energoefektivit ātes sertifik ācija. Sertifik āti jāpapildina 
ar ieteikumiem, k ā rentabli uzlabot ēku energoefektivit āti. Dalībvalstis ir atbild īgas par to, lai 
veicinātu šo ieteikumu īstenošanai vajadz īgā finansējuma iegūšanu. 
Alternatīva ir ierosin āt paplašin āt direktīvu nolūkā uzlabot ēku energoefektivit āti, kad tās tiek 
atjaunotas. Pašreiz ējā direktīva attiecas tikai uz atjaunojam ām ēkām ar kop ējo platību, kas 
lielāka par 1000 m2. Pētījumā14 secināts, ka šīs direktīvas potenci āls varētu būt ārkārtīgi liels, 
ja tās noteikumi tiktu attiecin āti uz visām atjaunojam ām ēkām. Ekonomiski visizdev īgāk ir 
apvienot energoefektivit ātes uzlabošanas pas ākumus ar rekonstrukciju, tam j ābūt ne tikai 
rentabli, bet ar ī pietiekami vienk ārši izpildāmam, un v ēl tikai apspriežams, k ā to varētu īstenot 
dzīvē. 
Ecofys  veiktajā pētījumā, kā minēts 14. zemsv ītras piezīmē, dots nov ērtējums, ka svar īga 
ietekme ir kop ējam skaitam darbavietu, kas raduš ās, pateicoties pašreiz ējai un iesp ējamajai 
jaunajai direkt īvai par ēku energoefektivit āti. Ar rentabl ā veidā panāktu ieguvumu, kas 
piesardzīgi novērtēts kā lielāks par 70 Mtne, tikai š ī nozare vien var ētu radīt vismaz 250 000 
pilnas slodzes darbavietu. Nodarbin ātības ziņā iegūst augsti kvalific ēts darbasp ēks un 
celtniecības profesijas p ārstāvji kopum ā. Darba vietas galvenok ārt tiek rad ītas vietējā līmenī, 
vietās, kur jāveic pārveidojumi ēkās. 
                                                 
13 Skat. direkt īvas paskaidrojuma rakstu. 
14 Ecofys , DM 70067, „ Cost effective retrofit in buildings ”, 2005. 
 
LV 22   LV Apmēram trešā daļa ēkās izmantot ās enerģijas tiek t ērēta apgaismojumam. Iesp ējamais 
ietaupījums var sasniegt 50 % vai pat vair āk, kā parādījuši vairāki projekti, kas īstenoti 
„Eiropas Za ļās gaismas programmas” ietvaros. Lai realiz ētu šīs iespējas un apmierin ātu 
pieaugošo piepras ījumu, Eiropa var r ādīt ceļu, veicinot modern āka un p ārdomātāka 
apgaismojuma izmantošanu un t ālāku pilnveidošanu15. 
Enerģiju taupoša elektrospuldze izmanto piecas reizes maz āk strāvas nekā standarta 
spuldze. Nomainot spuldzes, vidusm ēra mājsaimniec ība katru gadu var viegli ietaup īt 
100 EUR. 
1.2.2. M ājsaimniec ības ierīces 
Kopš 1992. gada pamatdirekt īva ļauj dalībvalstīm noteikt, ka uz mar ķējuma jānorāda 
informācija patērētājiem par visa veida elektrisko ier īču energoefektivit āti. Pēdējos četros 
gados Komisija ir centusies pan ākt šādi marķētu ierīču skaita pieaugumu. Komisijai j āturpina 
darbs šajā virzienā, vienlaikus šo pat ērētāju inform ēšanas pas ākumu nost ādņu izstrādāšanā 
iesaistot ražot ājus. 
Šī ir joma, kur iev ērojamus uzlabojumus var pan ākt, apvienojot pas ākumus, kas veikti, lai 
informētu patērētājus par oblig ātajiem lietder īgās darbības līmeņiem, un br īvprātīgos 
līgumus16. Tomēr jauna pieeja ir ierosin āta tikko pie ņemtajā direktīvā par ekodizainu, kas 
nosaka plaša pat ēriņa elektroier īcēm piemērojamas ekodizaina pras ības. Padome un Eiropas 
Parlaments nesen pan ākuši vienošanos attiec ībā uz šo uzdevumu. Viens no direkt īvas 
mērķiem ir piem ērot energoefektivit ātes prasības, tajā pašā laikā izvairoties no citu ar vidi 
saistītu aspektu vai ier īču dzīves cikla posmu rad ītām negatīvām sekām. 
Tādā mērā, kādā enerģijas patēriņam ir noz īmīga ietekme uz vidi, kas bieži ir taisn ība 
attiecībā uz sadzīves elektroier īcēm, tagad b ūtu iespējams noteikt energoefektivit ātes prasības 
daudzām ierīcēm un iekārtām. Piemēram, gaid īšanas režīma vadība apgaismojumam, apkurei, 
dzesēšanai un elektromotoriem17. Īpaši pasākumi jāvelta bažām attiecībā uz gaidīšanas režīma 
funkciju. Paties ībā šāda veida ener ģijas zudumi visu laiku palielin ās, jo arvien vair āk iekārtās 
tiek piedāvāta šī iespēja. Ja tas daž ām iekārtām sākumā bija ener ģijas patēriņa pārvaldības 
veids, tas var izrais īt arī ievērojamu ener ģijas zudumu. Gaid īšanas režīmā izmantot ā enerģija 
var sasniegt 5 % l īdz 10 % no kop ējā enerģijas patēriņa dzīvokļos18. Līdz ar tehniskajiem 
uzlabojumiem tagad ir rad īti daudz efekt īvāki gaidīšanas režīmi nekā tie, ko izmanto pašlaik, 
un ir ļoti nepieciešams veicin āt ātru šīs tehnoloģijas ieviešanu. 
Amerikas Savienot ās Valstis un Jap āna jau ir uzs ākušas iniciat īvas, lai vair ākiem ierīču 
veidiem sasniegtu maksim ālā patēriņa rādītāju 1 vats. Eirop ā atbilstoši ek odizaina direkt īvai ir 
paredzēts: 
                                                 
15 Liel ākus ietaup ījumus var ētu iegūt, ieviešot apgaismojumu, kur izmantotas cietvielu LED (gaismu 
izstarojošas diodes), attiec īgi aprēķinātais samazin ājums Eirop ā 2015. gad ā i r  a r  kārtu 40 GW no 
maksimālā pieprasījuma vai 2 miljardi barelu naftas gad ā (norāde: citāts no Photonics for the 21st 
Century, VDI , 2005.) . 
16 Skat. 2. pielikumu. 
17 Direkt īva, pateicoties energoefektivit ātei, varētu radīt ieguvumu vismaz 20 Mtne apjom ā, tajā pašā laikā 
padarot Eiropas r ūpniecību konkur ētspējīgāku globālā mērogā. 
18 Avoti: IEA „Things that go blip in the night ”, IEA 2005 „Saving electricity in a hurry ”, Fraunhofer 
institute „Study on options on a stand by label for Federal Ministery of Economics and Labour February 2005 ”. 
 
LV 23   LV – atbalstīt un veicin āt brīvprātīgos līgumus; 
– ieviest, ja nepieciešams, kompens ācijas pas ākumus, lai noteikt ām ierīču grupām 
samazinātu ar gaid īšanas režīmu saistītos zaudējumus19; 
– starptautisk ā līmenī stimulēt tehnolo ģiju un pas ākumu pilnveidošanu nol ūkā ierobežot 
elektrības zudumus gaid īšanas režīmā. 
1.2.3. Transportl īdzekļu degvielas pat ēriņa ierobežošana 
Privāto automaš īnu un motociklu degvielas pat ēriņš 2005. gad ā ES ir apm ēram 170 Mtne, kas 
ir gandrīz 10 % no m ūsu patēriņa kopapjoma. 
Vidējā patēriņa rādītājs pēdējā desmitgad ē ir uzlabojies, bet šo uz labošanos atsver automaš īnu 
skaita un to izmantošanas palielin āšanās, un par ādās jaunas tendences izv ēlēties smag ākas 
lieljaudas automaš īnas, kas var izrais īt tālāku situācijas pasliktin āšanos ener ģijas jomā. 
Lai ierobežotu šo pat ēriņu, Eiropas Savien ība līdz šīm ir ieviesusi br īvprātīgos līgumus ar 
automašīnu ražotājiem un automaš īnu energoefektivit ātes marķēšanu. 
Saskaņā ar iniciat īvu „AUTOMAŠ ĪNAS 21” j āizstrādā ieteikumi, k ā turpmāk rīkoties 
vislabāk. Lemjot, k ā un vai rīkoties attiec ībā uz šo iesp ēju, jānosaka, k ā vislabāk definēt tādus 
raksturojumus k ā „tīrs” un „efekt īvs”, ņemot vērā nepieciešam ību veicināt mērķa sasniegšanu 
tehnoloģiski neitrālā un rentabl ā veidā, lai jebkura iniciat īva ļautu rūpniecībai radīt atbilstošu 
tehnoloģiju konkrētā mērķa sasniegšanai. Daži no apspriežamajiem pas ākumiem ir š ādi. 
- L īdz ar brīvprātīgiem līgumiem automaš īnu rūpniecības nozar ē ES mērķis ir sasniegt 
CO 2 emisiju vid ējo rādītāju 120 g/km vis ām ES pārdotajām jaunajām automaš īnām. 
Šis Eiropas Parlamenta un Padomes pie ņemtais mērķis ir jāsasniedz ar nol īgumiem, 
kas liek Eiropas, Jap ānas un Korejas automaš īnu ražotājiem 2008./2009. gad ā 
samazināt CO 2 emisijas l īdz 140 gm/km, veikt pas ākumus nol ūkā ietekmēt pircēja 
izvēli tirgū par labu automaš īnām ar maz āku degvielas pat ēriņu un, visbeidzot, 
uzlabot pat ērētājiem par degvielas pat ēriņu sniegtās informācijas kvalit āti. 
Tas nozīmē, ka 2008./ 2009. gad ā tirgū piegādātie jaunie pasažieru automobi ļi vidēji 
patērēs apmēram 5,8 l benz īna uz 100 km vai 5,25 l d īzeļdegvielas uz 100 km. Tas 
atbilst degvielas pat ēriņa samazin ājumam par apm ēram 25 % sal īdzinājumā ar 
1998. gadu. 
Tomēr tiekšanās pēc lielākām automaš īnām ar lielāku svaru un jaudu rada risku, ka 
mērķis netiks sasniegts. J āpārdomā, kā pāriet no 140 g/km 2008./2009. gad ā uz 
120 g/km 2012. gad ā. Šajā kontekstā Komisija apzin ās grūto uzdevumu, kas saist īts 
ar 120 g/km m ērķa sasniegšanu. Sasniegt m ērķi 120 g/km neb ūs iespējams bez 
izmaksām, bet tas pied āvā papildu ieguvumus pat ērētājiem un sabiedr ībai kopum ā. 
Piemēram, patērētāji iegūs no degvielas ietaup ījuma un šis ieguvums palielin āsies 
līdz ar augst ākām degvielas cen ām. 
- Automaš īnu marķēšana. Eiropas automaš īnu marķēšanas sist ēma liek dal ībvalstīm 
nodrošināt, lai pircējiem būtu pieejama inform ācija par jauno person īgo automaš īnu 
                                                 
19 Attiec ībā uz televizoru elektroapg ādes un digit ālo adapteru „uzved ības kodeksiem”. 
 
LV 24   LV degvielas pat ēriņu un CO 2 emisiju apjomu. Tas ļauj pircējiem izdar īt apzinātu izvēli. 
Šīs saistības nosaka, ka uzl īme ar šo inform āciju jānovieto vai nu uz katras 
pārdošanai pied āvātās automaš īnas vai blakus tai. Pamatojoties uz zi ņojumiem par 
šīs direktīvas ieviešanu, Komisija  pašlaik izskata pas ākumus, ko var ētu ierosin āt, lai 
uzlabotu min ētās direktīvas iedarb īgumu. 
Jāatzīmē, ka enerģiju patērējošiem ražojumiem, kas nav automaš īnas, neskaitot br īvprātīgos 
līgumus un mar ķēšanas noteikumus, ir noteiktas ar ī obligātās efektivit ātes prasības, bet tikai 
tur, kur tas pamatojams ar tirgus apst ākļiem. 
Pieredze ar Eiropas lielizm ēra sadzīves iekārtu rūpniecību, kas ir vadoš ā pasaulē, pateicoties 
vislabākajai tehnolo ģijai, kura izstr ādāta saskaņā ar oblig ātiem standartiem un nopietnu 
marķēšanas programmu, pier āda, ka ilgtermi ņā arī mūsu automaš īnu rūpniecība no 
efektivitātes prasībām savā iekšējā tirgū varētu drīzāk iegūt, nekā ciest zaud ējumus. 
1.2.4. Pat ērētāju informēšana un aizsardz ība 
Šajā Zaļajā grāmatā ir identific ēti patērētāju un plašas sabiedr ības inform ēšanas un apm ācības 
trūkumi. Lai labotu šo situ āciju, daudz pas ākumu jāveic valsts, re ģionālā un vietējā līmenī. ES 
atbalsta š īs iniciatīvas, piem ēram, ar ManagEnergy  programmu. ManagEnergy  atbalsta 
vietējā un reģionālā līmeņa dalībniekus, kas str ādā atjaunojamu ener ģijas avotu un ener ģijas 
pieprasījuma jom ā. 
Nesen uzs ākta plaša sabiedr ības inform ēšanas kampa ņa par ilgtsp ējīgu enerģiju ES, EEZ 
valstīs un ES kandid ātvalstīs: Ilgtspējīgas enerģijas Eiropa 2005. 2008. gadam. T ā uzsākta, lai 
radītu būtiskas izmai ņas iesaistīto dalībnieku ieradumos un lai tie uz ņemtos saist ības virzīties 
uz efektīvas, tīras un ilgtsp ējīgas enerģijas ražošanas un pat ēriņa sistēmām, kas balst ītas uz 
atjaunojamiem ener ģijas avotiem un energoefektivit āti, ieskaitot transportu. Jauno kampa ņu 
finansē no programmas „Sapr ātīga enerģija Eiropai”, un t ās budžets ir 3,6 miljoni EUR. 
Kampaņā pievērsta uzman ība visām galvenaj ām ilgtspējīgas enerģijas nozar ēm, kas dod 
ieguldījumu Kopienas ilgtsp ējīgas attīstības stratēģijā, nolūkā sekmēt Kopienas ties ību aktu 
īstenošanu ilgtsp ējīgas enerģijas jomā, kā arī valsts un viet ējos pasākumus, atbalstot 
rūpniecības pārstāvju, enerģijas aģentūru, apvien ību un patērētāju veiktos pas ākumus20. 
Pirmais m ērķis ir inform ēt sabiedrību un otrais - apm ācīt tos, kas str ādā enerģētikas nozar ē. 
Projektējot ēkas, arhitektiem vajadz īgas pietiekamas zin āšanas par jaun ākajām tehnolo ģijām, 
lai enerģijas taupīšanu padar ītu iespējamu. Tas pats attiecas uz apkures sist ēmu ierīkotājiem, 
kuriem jādod ieteikumi saviem klientiem. Š īs darbības varētu uzsākt Eiropas l īmenī, bet 
acīmredzot t ās jāpārņem un jāīsteno valsts, re ģionālajām un viet ējām iestādēm. 
Papildus tam saska ņā ar otro Direkt īvu par nodok ļiem ener ģētikas nozar ē dalībvalstīm 
jānodrošina, lai pat ērētāji gūtu labumu no t ā saucamajiem univers ālajiem pakalpojumiem, 
citiem vārdiem sakot, lai tiem b ūtu tiesības savā teritorijā saņemt elektr ību noteikt ā kvalitātē 
                                                 
20 Kampa ņa atbalstīs veicināšanas pas ākumus, ko veic galven ās ieinteres ētās personas, piem ēram, valstu 
valdības, reģioni, pašvald ības, ener ģijas aģentūras, enerģijas ražot āji, kā arī energopakalpojumu, 
inženierkomunik āciju komp ānijas, ražot āji rūpniecības nozar ē, ēku celtnieki, lauksaimnieki un 
mežrūpnieki, pat ērētāju, rūpniecības un lauksaimniec ības apvien ības, finanšu instit ūcijas, iekšzemes un 
ārvalstu tirdzniec ības apvien ības, NVO un celtniec ības kooperat īvu organiz ācijas. Citas š āda veida 
iniciatīvas jāuzsāk nākotnē. 
 
LV 25   LV un par pie ņemamām, pārredzamām un viegli sal īdzināmām cenām. Patērētājiem jābūt arī 
iespējai nomain īt piegādātāju saskaņā ar nosac ījumiem, kas nav diskrimin ējoši. Turkl āt tajā 
pašā direktīvā noteikts, ka elektr ības uzņēmumiem j āinformē savi pašreiz ējie un iesp ējamie 
klienti par ražot ās enerģijas veidu kombin āciju. 
2. Valsts l īmenis 
Valsts līmenis daudz ējādā ziņā ir piem ērotāks pasākumu veikšanai, lai veicin ātu 
energoefektivit āti. Valsts iest āžu pasākumi pastiprin ās Kopienas p ūles, kas pašas par sevi 
ilgtermiņā nebūtu tik iedarb īgas. Valsts iest ādes jārosina pielietot t ām pieejamos plaša v ēriena 
pasākumus, izmantojot regulatorus, lab āku elektrības piegādes ķēdes kontroli, sertific ēšanas 
mehānisma ieviešanu un ce ļu transporta optimiz āciju. Jāatceras, ka katr ā dalībvalstī ir 
atrodami teicami labas prakses piem ēri, kas peln ījuši, lai tos plaši izplat ītu. 
2.1. T īklu darbības sakārtošana 
Transport ējot elektrību, rodas zaud ējumi līdz 10 % apjom ā (pārvadē līdz 2 %, sadal ē līdz 
8 %). Daudzos gad ījumos var veikt rentablus pas ākumus, lai iev ērojami samazin ātu šos 
rādītājus. Tomēr pārvades vai sadales sist ēmu operatori var ne vienm ēr būt motivēti ieguldīt 
vajadzīgās investīcijas, lai pan āktu ietaup ījumu. Tā kā efektivit ātes rezult ātā samazin ās 
zudumi, tas parasti noz īmē pārvades maksas samazin āšanos, un sist ēmā, kur tiek regul ēta 
trešo personu piek ļuve, - zaud ējumus naudas izteiksm ē kompānijai, kas iegulda invest īcijas. 
Tāpēc, ja vien šai zi ņā nav nodrošin āta motivējoša kārtība – t.i., iesp ēja pārvades un sadales 
sistēmu operatoriem patur ēt atbilstošu da ļu no kop ējiem ieguvumiem, kas radušies no 
efektivitātes uzlabošanas, – ir maz tic ams, ka tiks veiktas vajadz īgās investīcijas. 
Transport ēšanas tīkla operatori var ētu iekļaut savu zaud ējumu nov ēršanas praksi (inform ācijas 
pārredzamības pasākumi un ener ģijas pirkšanas nosac ījumi) savu saist ību programm ās, kas 
izstrādātas saskaņā ar Direkt īvu 2003/54/EK. Eiropas Elektroener ģijas un gāzes regulatoru 
grupu var ētu lūgt ierosin āt vadlīnijas labai p ārvades un sadales tarifu un energoefektivit ātes 
regulēšanas praksei. Šaj ās vadlīnijās varētu sākt ar principu, ka uz p ārvades un sadales 
sistēmu operatoriem attiecin āmas noteiktas saist ības veikt visas rentabl ās investīcijas (t.i., 
tādas, kas rezult ātā dos tarifu neto samazin ājumu) un ka tiem ir at ļauts patur ēt taisnīgu daļu 
no radītā neto ietaup ījuma. Turkl āt tīklu regulatoru grupa un citi iesaist ītie dalībnieki var ētu 
apsvērt iespēju izveidot energoefektivit ātes sertifik ācijas sistēmu. 
2.2. Pieg ādes darba sak ārtošana 
Komisija 2003. gada decembr ī ierosināja direktīvu par ener ģijas galapat ēriņa efektivit āti un 
energopakalpojumiem. Š ī direktīva liks ener ģijas izplat ītājiem un pieg ādātājiem pied āvāt 
patērētājiem ne tikai elektr ības, gāzes vai naftas produktus, bet ar ī ieviest daž ādību, piedāvājot 
patērētājiem iesp ēju izvēlēties pakalpojumus ener ģijas jomā. Tie veidotu apvienotu paketi, 
piemēram, siltums, apgaismojums un ūdens sild īšana ēkās, transportl īdzekļos utt. Cenu 
konkurence starp ener ģijas pakalpojumu sniedz ējiem izrais īs šiem pakalpojumiem izmantot ās 
enerģijas patēriņa samazin ājumu, jo parasti izmaksas par ener ģiju veido lielu da ļu (reizēm 
visnozīmīgāko) no kop ējām pakalpojuma izmaks ām. Šādu apvienotu pakalpojumu 
piedāvājums ļaus tirgus sp ēkiem noz īmīgi ietekm ēt energoefektivit ātes uzlabošanu tur, kur 
tiek sniegti pakalpojumi ener ģijas jomā. 
Energoproduktu cenu noteikšanas pašreiz ējo sistēmu varētu pārskatīt, jo tā nerosina 
patērētājus tiekties uz racion ālāku izlietojumu. Apsverams jaut ājums varētu būt arī zemāka 
 
LV 26   LV patēriņa veicināšana maksim ālā pieprasījuma un defic īta stundās. Tas noz īmētu, ka regulatori 
valsts līmenī veicina ener ģijas skait īšanu, kas ļautu lietot ājiem būt informētiem par savu 
patēriņu reālajā laikā. 
2.3. Elektr ības ražošana 
Līdz ar to, ka „zudumi” elektr ības ražošanas proces ā sasniedz 66 %, šai nozarei ir milz īgs 
potenciāls. Lietojot standarta tehnolo ģiju, tikai 25 % l īdz 60 % no izmantot ā kurināmā tiek 
pārvērsti elektroener ģijā. Kombin ētā cikla gāzes turbīnas („KCGT”) sal īdzinājumā ar vecajām 
termiskajām cietā kurināmā iekārtām, dažas no kur ām nodotas ekspluat ācijā piecdesmitajos 
gados, ir vienas no visefekt īvākajām starp pašlaik pieejamaj ām iekārtām. 
Liberalizācija un stingri emisijas standarti Eiropas elektr ības ražošanai ir devuši iev ērojamu 
labumu degvielas lietder īgas izmantošanas zi ņā. Daudz vecu un neefekt īvu iekārtu ir izņemtas 
no tirgus un liel ākajā daļā gadījumu tās, kam nomainot dota priekšroka, ir kurin āmā ziņā 
daudz efekt īvākās KCGT tehnolo ģijas (efektivit āte svārstās no 50 % l īdz 60 %). 
Pamatojoties uz prognoz ēto pieaugumu par 1,5 % gad ā Eurelectric  – Eiropas 
energokomp āniju apvien ība, kas p ārstāv elektrības rūpniecību – plāno, ka līdz 2030. gadam 
ES-15 jāierīko jaunas ražošanas jaudas apm ēram 520 GW apjom ā. Tas noz īmē milzīgas 
investīciju izmaksas, kas sasniedz miljardus euro. 
Tāpēc ES ir dota unik āla iespēja radikāli uzlabot kurin āmā lietderīgu izmantošanu atbilstoši 
visai tās elektrības ražošanas jaudai. ES emisijas ties ību tirdzniec ības sistēma ir efekt īvs 
līdzeklis, lai rosin ātu elektrības ražot ājus samazin āt emisiju daudzumu un visrentabl ākajā 
veidā uzlabot energoefektivit āti. Komisija 2006. gada vid ū plāno pārskatīt šo sist ēmu. 
Izmantojot Nacion ālo emisijas kvotu sadales pl ānu un radot visp ārēju deficītu tirgū, 
dalībvalstis var turpin āt izmantot ES emisijas tirdzniec ības sistēmu kā instrumentu, lai 
stimulētu efektīvāku elektroener ģijas ražošanu. 
2006. gada energoefektivit ātes rīcības plāna izstrādāšanas kontekst ā būs rūpīgi jāapsver daži 
svarīgi uzdevumi: 
- nodrošin āt, lai Eirop ā elektrības ražošanai izmantotu tikai tehnolo ģiju (KCGT) 
ar vislielāko lietder ības koeficientu . Pašlaik pieejamai visefekt īvākajai tehnolo ģijai 
atdeve ir tuvu 60 %, un to galvenok ārt ražo Eiropas uz ņēmumi. Tom ēr citur pasaul ē 
konkurenti tagad ar ī piedāvā KCGT tehnolo ģiju ar zem ākām sākotnējām investīciju 
izmaksām, bet ar ī ar ievērojami zem āku - apm ēram 40 % - kurin āmā lietderības 
koeficientu. Ir j āapsver, k āda rīcība varētu nodrošin āt, lai ES elektr ības ražošanai 
būtu augsta energoefektivit āte; 
- decentraliz ētas ražošanas veicin āšana.  Lielākie zudumi elektr ības piegādes ķēdē 
(ražošana – p ārvade, sadale – pieg āde) ir neizmantotais siltums, kas izdal ās līdz ar 
tvaiku, liel ākoties sildot ražošanas pr ocesam nepieciešamo dzes ēšanas ūdeni. 
Piegādes ķēdei joproj ām lielā mērā raksturīga centraliz ēta elektrības ražošana liel ās 
elektrostacij ās, kam seko d ārga elektr ības transport ēšana pa kabe ļiem līdz 
galapatērētājiem. Šī transport ēšana rada papildu zaud ējumus, galvenok ārt sadalē. 
Tādējādi centraliz ētai ražošanai ir priekšroc ības apjomrad ītu ietaupījumu veid ā, bet 
tā rada arī enerģijas zudumus. 
 
LV 27   LV Pašreiz nepieciešam ās investīcijas elektr ības ražošan ā varētu izmantot par labu 
Eiropai, ja t ā izmantotu iesp ēju veicin āt pāreju elektr ības ražošan ā no lielām 
elektrostacij ām uz tīrāku un efekt īvāku decentraliz ētu un viet ējo ražošanu. 
Decentraliz ēta ražošana parasti ir daudz tuv āk pie lietder īgas izmantošanas iesp ējām 
arī siltumam, kas tiek zaud ēts parastaj ā ražošanas proces ā, tādējādi palielinot siltuma 
otrreizējas izmantošanas iesp ējas, kas iev ērojami paaugstina energoefektivit āti. Šīs 
izmaiņas būs pakāpenisks process, ko valsts l īmenī var veicin āt, izmantojot pareizos 
stimulus r ūpniecībai. 
Direktīvā par elektroener ģijas iekšējā tirgus kop īgiem noteikumiem 2003/54/EK jau 
ir dots pamudin ājums dal ībvalstīm un valsts p ārvaldes iest ādēm veicin āt 
decentraliz ētu ražošanu, ņemot vērā, ka šāda ražošana rada ieguvumu p ārvades un 
sadales tīkliem, kas rodas, ilgtermi ņā izvairoties no invest īciju izmaks ām. Turklāt 
dalībvalstīm ir jānodrošina, lai š āda veida ražošanas at ļauju piešķiršanas proced ūrās 
ņemtu vērā tās nelielo jaudu un l īdz ar to, iesp ējams, ierobežoto ietekmi. T āpēc 
nepieciešama decentraliz ētas ražošanas at ļauju pieš ķiršanas proced ūru normat īvo 
noteikumu vienk āršošana un samazin āšana: tas j āpanāk valsts iest ādēm, 
regulatoriem, viet ējām un reģionālajām iestādēm. Komisija sekos, lai direkt īvā 
noteiktie pas ākumi tiktu īstenoti. Jebkur ā gadījumā, lai atbilstu Kopienas principiem 
par brīvību veikt uz ņēmējdarbību un sniegt pakalpojumus, ener ģijas ražošanas 
atļauju pieš ķiršanas proced ūras jāpamato ar objekt īviem un nediskrimin ējošiem 
kritērijiem, darot tos iepriekš zin āmus attiec īgiem uzņēmumiem, lai nodrošin ātu, ka 
valsts iest ādēm piešķirtā vara netiek izmantota patva ļīgi. Šādiem uzņēmumiem ir 
jābūt iepriekš skaidram, k āds būs administrat īvās atļauju pieš ķiršanas sist ēmas 
uzlikto sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saist ību veids un apjoms. Tur, kur 
noteiktai darb ībai pieejamo at ļauju skaits ir ierobežots, at ļaujas der īguma termi ņš 
nedrīkst pārsniegt laiku, kas vajadz īgs, lai atdotu invest īcijām ņemtos kred ītus un 
nodrošinātu ieguldītā kapitāla taisnīgu atmaks āšanos. Turkl āt ikvienam cilv ēkam, ko 
ietekmējuši uz šādiem ierobežojumiem balst īti ierobežojoši pas ākumi, jābūt iespējai 
iesniegt apel āciju. 
- Koģenerācijai arī ir ievērojams potenci āls, lai pan āktu energoefektivit ātes 
pieaugumu. Pašlaik tikai aptuveni 13 % no ES pat ērētās elektrības saražo, izmantojot 
šo tehnolo ģiju. Dalībvalstīm līdz 2006. gada febru ārim jāievieš direkt īva, kas veicina 
koģenerāciju ar augstu efektivit āti. Tām jānodrošina, lai no š īs tehnolo ģijas iegūtu 
vislielāko iespējamo labumu. Papildus t ās varētu stimul ēt tālāku progresu, 
pilnveidojot ko ģenerācijas tehnolo ģijas ne tikai energoefektivit ātes ziņā un dažāda 
kurināmā savstarpējai aizstāšanai, bet ar ī nolūkā samazināt izmaksas. Dal ībvalstis 
tāpat varētu tālāk izvērst un pilnveidot ko ģenerācijas tehnolo ģijas, kas var 
paaugstin āt atjaunojamo ener ģijas avotu izmantošanu. 
- Liel ākajai daļai ES-25 dal ībvalstu ir centraliz ētās apkures sist ēmas, seviš ķi jaunajās 
dalībvalstīs Centrāleiropā, kur ir p ārejas ekonomika, t ās ir izplat īts veids siltuma 
nodrošināšanai, jo īpaši mājsaimniec ībās. Centraliz ētā apkure, ja to prasm īgi 
pārvalda, var b ūt videi draudz īga. Aprēķināts, ka pat tikai jau ar past āvošo 
centralizētās apkures un ko ģenerācijas aprīkojumu, ieskaitot r ūpniecības iekārtas, var 
ietaupīt 3 līdz 4 % no s ākotnēji izmantot ās enerģijas salīdzinājumā ar atseviš ķu 
individuālu siltuma ražošanu. 
Tomēr galvenā problēma, kas j ārisina, ir – k ā finansēt veco sist ēmu moderniz āciju. 
Šajā nolūkā vēl vairāk jāpiesaista finanšu instit ūcijas, piem ēram, Eiropas Invest īciju 
 
LV 28   LV banka, lai nodrošin ātu finans ējumu centraliz ētās apkures energoefektivit ātes 
paaugstin āšanas pas ākumiem. Visbeidzot, j ānosaka, k āds atbalsts sniedzams, lai, cik 
vien ātri iespējams, pan āktu ar oglēm kurin āmo iekārtu energoatdeves  
pieaugumu virs 50 %. Nozīmīga loma var ētu būt Kopienas atbalst ītiem pētījumiem. 
2.4. Baltie sertifik āti - ar tirgus attiec ībām pamatoti instrumenti  
Politikām, kas balst ās uz motiv āciju, ir tāds trūkums, ka t ās ne vienm ēr stimulē tirgus sp ēkus 
pievērsties visrentabl ākajam risin ājumam. Balto sertifik ātu sistēma daļēji ir ieviesta It ālijā un 
Lielbritānijā, tiek gatavota ieviešanai Francij ā un apsv ērta Nīderlandē. Tā ir sistēma, kur 
piegādātājiem vai izplat ītājiem ir j āuzņemas nodrošin āt energoefektivit ātes pasākumus 
galapatērētājiem. Sertifik āti apstiprina ietaup īto apjomu, nor ādot gan ener ģijas vērtību, gan 
kalpošanas laiku. Š ādus sertifik ātus princip ā iespējams main īt un ar tiem tirgoties. Ja 
līgumslēdzējas puses nevar dokument āri pierādīt tām iedalīto sertifik ātu daļu, tām var likt 
maksāt soda naudu, kas var p ārsniegt apr ēķināto tirgus v ērtību. 
Saskaņā ar projektu „White and Green” SAVE  veiktajā modelēšanas darb ā secināts, ka, 
ieviešot šo sist ēmu terciārajā sektorā un pakalpojumu nozar ē, var iegūt 15 % ietaup ījumu bez 
izmaksām, un, ja tiek ņemtas vērā sekas, ko rada „ ārējie apstākļi”, piemēram, vide, iesp ējamie 
ietaupījumi pieaugtu l īdz 35 %. Komisija pašlaik gatavojas iesp ējamai ES m ēroga balto 
sertifikātu sistēmas izstr ādāšanai, kas starp dal ībvalstīm ļautu veikt re ālu tirdzniec ību ar 
energoefektivit āti. Šajā nolūkā ir paredz ēts izstrādāt novērtēšanas sist ēmu saska ņā ar 
pašreizējo Komisijas ierosin āto direkt īvu par ener ģijas galapat ēriņa efektivit āti un 
energopakalpojumiem. 
3. R ūpniecība 
Rūpniecība jau ir izkust ējusies energoefektivit ātes virzien ā. Turklāt ir sagaid āms, ka, 
ekonomisku mot īvu vadīta, rūpniecība veiks iev ērojamus savu ražošanas procesu un 
izmantojamo iek ārtu (elektromotoru, kompresoru  utt.) papildu uzlabojumus. L īdz ar Eiropas 
un valstu ties ību aktu ietekmi uz r ūpniecības enerģijas patēriņu un attiec īgi pašai r ūpniecībai 
jāveic nepieciešamie pas ākumi, lai īstenotu siltumn īcas efektu izraisošo g āzu emisiju 
ierobežojumus, ko nosaka valsts sadales pl āni, kā paredzēts Direktīvā par siltumn īcefekta 
gāzu emisijas kvotu tirdzniec ības sistēmas izveidi.  Šajā ziņā energoefektivit āte ir  
nepieciešams instruments. Papildus  tam Komisija pašlaik gatavo visp ārīgu BREF21 par 
energoefektivit āti saistībā ar Direkt īvu par pies ārņojuma integr ētu novēršanu un kontroli22, 
kas nodrošin ās inform āciju, kuru var ēs izmantot, lai izstr ādātu vislab āko praksi 
energosist ēmām, ko izmanto daudzos ražoša nas procesos (motoru sist ēmas, sūkņu sistēmas, 
energoefektivit ātes sasniegšanas pa ņēmieni utt.). 
Rūpniecības nozar ēs jau ir nosl ēgts liels skaits br īvprātīgu līgumu (piem ēram, pap īra 
ražošanas, d ārzkopības nozar ē un ķīmiskajā rūpniecībā). Šādi ražotāju brīvprātīgi pieņemti 
līgumi pastiprina energoefektivit ātes pasākumus. Šo piem ēru vidū var minēt šādus. 
• AK: „Energoefektivit ātes saist ības” (2002.-2005. gads) liek elektr ības un g āzes 
piegādātājiem panākt energoefektivit ātes paaugstin āšanos mājsaimniec ībās. Šī programma 
                                                 
21 BAT (Vislabākā pieejamā tehnoloģija) Uzziņu dokumenti. 
22 Direkt īva 96/61/EK par pies ārņojuma integr ētu novēršanu un kontroli. 
 
LV 29   LV ir izrādījusies ārkārtīgi efektīva enerģijas patēriņa samazin āšanā, un ir tā pagarināta no 
2005. gada l īdz 2008. gadam. 
• Nīderlande: pateicoties trad īcijai slēgt brīvprātīgus līgumus ar ražot ājiem, Nīderlandes 
ekonomika energoefektivit ātes ziņā ir kļuvusi par vienu no vissp ēcīgākajām pasaul ē. 
1999. gada j ūlijā Dānijas vald ība ar ražot ājiem parakst īja paraugl īgumu par 
energoefektivit āti23. Apmai ņā pret r ūpniecības saist ībām sasniegt maksim ālu 
energoefektivit āti līdz 2012. gadam vald ība piekrita attur ēties noteikt papildu valsts 
energoefektivit ātes pasākumus. Pirmais p ārskats par šo komp āniju veiktajiem un 
plānotajiem pas ākumiem par ādīja, ka tās 2012. gad ā ietaupīs 82 000 TJ (2 Mtne), t ādejādi 
novēršot apmēram 5,7 miljonu tonnu CO 2 emisiju. 
Papildus tam energoefektivit ātes paaugstin āšanā var dot ieguld ījumu arī divas br īvprātīgas 
programmas vides aizsardz ības jomā – Kopienas ekomar ķējuma pieš ķiršanas sist ēma24 un 
Kopienas vides vad ības un audita sist ēma (EMAS)25. Ekomar ķējumu var pieš ķirt plaša 
patēriņa ražojumiem ar nosac ījumu, ka tie atbilst noteiktiem vides pras ību kritērijiem, ņemot 
vērā v isu ražojum a dz īves ciklu. Energoefektivit ātes prasības ir daļa no šiem krit ērijiem, jo 
īpaši attiec ībā uz tādām ražojumu grup ām kā, piemēram, tūristu mītnes un nomet ņu vietas. 
Saskaņā ar EMAS, organiz ācijām jāapņemas past āvīgi uzlabot savu darbu no vides 
aizsardzības viedok ļa. Arī šeit energoefektivit āte ir daļa no šiem uzlabojumiem un t ā šajā 
sistēmā jāietver nov ērtējumos un atzinumos par ietekmi uz vidi. 
4. Transports 
4.1. Gaisa satiksmes p ārvaldības sakārtošana 
Vērienīgs plāns reorganiz ēt Eiropas gaisa telpu ir uzs ākts saskaņā ar „Vienotas gaisa telpas 
iniciatīvu”. Tā īpaši nodrošina vienotu gaisa satiksmes kontroles sist ēmu visā Eiropā. Šis 
projekts, kas uzs āks plašu industri ālu iniciatīvu ar nosaukumu „SESAME”, rad īs nozīmīgu 
aviācijas degvielas ietaup ījumu (aptuveni 6 % l īdz 10 %), vienk ārši samazinot gaisa satiksmes 
sastrēgumus Eiropas lidostu tuvum ā. 
4.2. Satiksmes p ārvaldības optimiz ācija 
Ir izstrādātas automatiz ētas transporta sist ēmas, piem ēram, navig ācijas sistēmas, maksas 
noteikšana sastr ēgumstund ās un vadītāju savstarp ēja palīdzība, kas var paaugstin āt drošību, 
energoefektivit āti un uzlabot vad ītāju uzvedību uz ce ļa. Īpaši satel ītnavigācijas sistēmas 
izmantošana saska ņā ar programmu “GALILEO” 2008. gad ā pavērs iespējas jaunai iek ārtu un 
pakalpojumu paaudzei daž ādās jomās. Transports b ūs šīs satelīta radionavig ācijas sistēmas 
lietotājs „par exellence”. Satel īta navig ācijas sist ēma pied āvās drošas un prec īzas 
pozicionēšanas sist ēmas automaš īnām un veicin ās informācijas sistēmu izstrādi lietotājiem un 
atbalstu vad ītājiem. Avi ācijā tā palīdzēs dažādos lidojuma etapos. J ūrniecībā to varēs izmantot 
starptautiskos ūdeņos, kā arī piekrastes navig ācijā. Satelītnavigācijas sistēmu pilnveidošana 
tādējādi palīdzēs arī attīstīt ilgtspējīgu transportu, pateicoties ce ļa transporta, avi ācijas, jūras 
un dzelzce ļa transporta satiksmes pl ūsmas optimiz ācijai. Atvirzot atpaka ļ infrastrukt ūras 
                                                 
23 Šo l īgumu ir parakst ījušas komp ānijas, kas pat ērē apmēram 90 % no kop ējā rūpniecības enerģijas 
pieprasījuma. 
24 Regula (EK) Nr 1980/2000. 
25 Regula (EK) Nr. 761/2001. 
 
LV 30   LV piesātinājuma robežu, tas samazin ās pārmērīgās izmaksas par sastr ēgumiem un pal īdzēs 
samazināt enerģijas patēriņu, un nodrošin ās pamatu lab ākai vides aizsardz ībai. 
Dažādu transporta veidu veicin āšana ir vēl viens līdzeklis, kas sekm ētu ievērojamus ener ģijas 
ietaupījumus. Alternat īvas ceļa transportam jau ir atbalst ītas ar vair ākiem pas ākumiem, jo 
īpaši, izveidojot Kopienas pr ogrammu MARCO POLO, kas paredz ēta, lai veicin ātu 
alternatīvus risinājumus: dzelzce ļu, kuģošanu nelielos att ālumos iekšzemes un j ūras ūdeņos. 
Komisija 2004. gada j ūlijā saskaņā ar finanšu perspekt īvu 2007. - 2013. gadam ierosin āja šai 
programmai pieš ķirt budžetu 740 miljonu EUR apjom ā. Daudzi r ūpniecības projekti jau ir 
guvuši atbalstu no š īs programmas: „Kombiverkehr” projekts , kas kalpoja, lai ieviestu jauktus 
dzelzceļa un prāmja pakalpojumus starp It āliju un Zviedriju, „Lokomotiv”, kas savienoja 
Vāciju un Itāliju ar daž āda veida dzelzce ļa pakalpojumu pal īdzību, ko veica priv ātas dzelzce ļa 
kompānijas, „Oy Langh Ship”, kas ievi esa jauktus pakalpojumus, kombin ējot jūras, dzelzce ļa 
un upes p ārvadājumus starp Somiju un Centr āleiropu utt. 
4.3. Tirgus rad īšana „tīrām” automaš īnām 
Kopienas p ētniecības programm ās ir ieguld īti lieli līdzekļi, lai izstr ādātu elektroautomobi ļus, 
izmēģinot tos, kas darbojas ar alternat īvu degvielu, piem ēram, dabas g āzi, kā arī virzot uz 
priekšu tālākās izredzes attiec ībā uz tādām tehnolo ģijām kā degvielas baterijas un ūdeņradis. 
Septītajā pētniecības un att īstības pamatprogramm ā turpinās sniegt šādu atbalstu. 
Iespējas, kas citu starp ā tiek apspriestas „AUTOMAŠ ĪNAS 21” kontekst ā, ir: 
• atlaist nodok ļus par „tīrām” automaš īnām; 
• kā minēts iepriekš, noteikt saist ības valsts administr ācijām tērēt daļu no saviem automaš īnu 
iepirkšanas l īdzekļiem par „t īrām” automaš īnām; 
• pilsētās piesārņojošām automaš īnām un automaš īnām ar lielu degvielas pat ēriņu ieviest 
ierobežotu piek ļuvi centrālajiem rajoniem, izmantojot ce ļa nodevas vai tiešu aizliegumu; 
• īpaša sertifik ācija un tehniskie standarti „t īrām” automaš īnām. 
Šādi līdzekļi var izrādīties daudz efekt īvāki nekā tiešs atbalsts r ūpniecībai un var turkl āt 
veicināt Eiropas r ūpniecības tehnolo ģisko attīstību. Tas nav mazs ieguvums ekonomik ā, kas 
kļūst globāla.  
4.4. Nodevas par infrastrukt ūras izmantošanu, lai rosin ātu izmaiņas ieradumos 
Puse autotransportam izmantot ās degvielas tiek sadedzin āta apbūvētās vietās, neskatoties uz 
to, ka puse no visiem braucieniem š ādās vietās notiek maz āk nekā piecu kilometru att ālumā. 
Eiropas Savien ība jau ir uzs ākusi ceļa nodevu noteikšanas politiku smagaj ām automaš īnām 
Eiropas ce ļu tīklā. Nākotnes metodes atrašan ās vietas noteikšanai ar satel ītu palīdzību, 
pamatojoties uz satel ītnavigācijas sistēmu saskaņā ar programmu “GALILEO”, atvieglos ce ļa 
nodevu sist ēmu ieviešanu, neradot garas rindas pie ieejas punktiem maksas zon ās. 
Kopienas Direkt īvā par apkārtējā gaisa kvalit ātes novērtēšanu un p ārvaldību noteikts, ka  
vispiesārņotākajās konurbācijās jāizstrādā plāni gaisa pies ārņojuma apkarošanai. Vairum ā 
gadījumu tas noz īmē vai nu radik ālus ierobežojumus pies ārņojošiem transportl īdzekļiem 
pilsētu centros, vai, pret ējā gadījumā, maksu, kas ir pietiekami diferenc ēta, lai ņemtu vērā 
 
LV 31   LV atsevišķas automaš īnas emisiju daudzumu un degvielas pat ēriņa līmeni. Pēc šīs Zaļās 
grāmatas pie ņemšanas sekojoš ās apspriešanas laik ā jāapsver jaut ājums par š ādu sistēmu 
vajadzību un efektivit āti. 
Londonas pieredze, kur kopš 2003. gad ā ieviesta „maksa par sastr ēgumiem”, ir t āda, ka 
degvielas pat ēriņš maksas zon ā ir samazin ājies par 20 % un CO 2 emisiju apjoms par 19%. 
Savukārt Madrides pils ēta autobusiem un automaš īnām ar vismaz diviem pasažieriem 20 km 
posmā uz A6 automa ģistrāles ir izveidojusi ātru pilsētas caurbraukšanas sist ēmu. Komisija 
cenšas ar savas Sapr ātīgas enerģijas programmas l īdzekļiem veicin āt šādas vislab ākās prakses 
ieviešanu plaš ākā mērogā. 
Tomēr jāatzīmē, ka vislab āko prakšu apmai ņa ir samērā ierobežota. Var ētu jautāt, vai šādus 
labus vislab ākās prakses piem ērus varētu vispārināt un izplat īt visā ES un kā to darīt. 
4.5. Riepas 
Berze starp riep ām un ceļu rada līdz 20 o automaš īnas degvielas pat ēriņa. Pareizi str ādājošas 
riepas var samazin āt minēto apjomu par 5 %, un ir j āveicina šādu riepu p ārdošana ne tikai 
kopā ar jaunām automaš īnām, bet arī to turpmākai lietošanai. 
Arī labākas spiediena p ārbaudes ļauj panākt mazāku patēriņu. Aprēķini liecina, ka 45 % l īdz 
70 % maš īnu brauc ar riep ām, no kur ām vismaz vienai spiediens ir zem noteikt ā, kas rada 4 % 
pārtēriņu, nemaz nerun ājot par palielin ātu avāriju iespējamību. Tad k āpēc neapsvērt sistēmu 
izstrādi, kas rosin ātu apkopes punktus lab āk inform ēt vadītājus un pal īdzēt tiem riepu 
pārbaudīšanā? Cita iesp ēja, kas būtu jāapsver, ir br īvprātīgs līgums ar ražot ājiem par riepu 
spiediena sensoru ier īkošanu automaš īnu vadības paneļos. 
Papildus iev ērojamiem ieguvumiem, ko var pan ākt, lietojot pareizas riepas ar pareizu 
spiedienu, vidusm ēra autovad ītājs var viegli ietaup īt 100 EUR no ikgad ējiem 
izdevumiem par degvielu, braucot ekolo ģijas prasībām atbilstoš ākā veidā26. 
4.6. Avi ācija 
Komisija pl āno drīzumā nākt klajā ar paziņojumu par klimata p ārmaiņām un avi āciju. 
Paziņojumā uzmanība īpaši tiks piev ērsta ekonomikas instrume ntu pielietojumam (piem ēram, 
degvielas aplikšana ar nodok ļiem, maksa par emisiju vai emisijas kvotu tirdzniec ība), kas 
veicinātu energoefektivit āti un siltumn īcas efektu izraisošo g āzu samazin ājumu nozar ē. 
5. Re ģionālais un viet ējais līmenis 
Daudzus pas ākumus var veikt re ģionālā un vietējā līmenī, tuvu iedz īvotājiem. Rīcība attiecībā 
uz energoefektivit āti tikai tad rad īs potenci ālos ieguvumus, ja Kopienas un valsts l īmenī 
uzsāktie pasākumi gūs atsaucību vietējā līmenī. ES šajā jomā jau ir uzs ākusi daudzas 
iniciatīvas. Tāds piemērs ir CIVITAS programma, kas uzs ākta 2000. gad ā un palīdzēja 36 
Eiropas pils ētām īstenot pils ētu mobilit ātes projektus. Ir rad ītas arī atbalsta programmas, lai 
rosinātu valsts un priv ātās investīcijas racion ālā enerģijas izmantošan ā (eksperiment āli 
pasākumi, aģentūru vietējo tīklu izveidošana utt.). Eiropas Savien ība pavisam nesen pie ņēma 
jaunu programmu ar nosaukumu „Sapr ātīga enerģija Eiropai”, kas visus šos pas ākumus 
apvieno zem viena jumta, t ādējādi stiprinot siner ģiju to starp ā. 
                                                 
26 IEA „Saving oil in a hurry ”, 2005. 
 
LV 32   LV Turklāt īpaši energoefektivit ātes veicin āšanas pas ākumi, kas saska ņoti ar ES koh ēzijas 
politikas att īstības programm ām, jo īpaši ekonomiski atpalikušos re ģionos, dod šiem 
reģioniem sp ēcīgus instrumentus, kurus var ētu izmantot plašam daž ādu projektu kl āstam. 
Atbalsts sabiedrisko ēku energoefektivit ātes paaugstin āšanai, invest īcijas „tīrā” pilsētas 
transportā, atbalsts maziem un vid ējiem uzņēmumiem savas energoefektivit ātes uzlabošanai, 
kā arī attiecīga pētniecība un att īstība ir iesp ējas, kas minamas. Ja šis potenci āls 
energoefektivit ātes paaugstin āšanai ir mobiliz ēts, tomēr jāņem vērā kohēzijas politikas 
plānošanas, partnerattiec ību un vad ības īpašie noteikumi. 
Kā jau minēts, jāapspriež ar ī, kā atrast risin ājumus arvien pieaugoš ām problēmām, ko rada 
sastrēgumi lielpils ētu centros. Pils ētas transports jo īpaši ir viet ējām un valsts iest ādēm 
risināms jautājums, ES j ādod ieguld ījums, lai rastu risin ājumus šīs problēmas izrais ītam 
dzīves kvalit ātes pasliktin ājumam, kas iet roku rok ā ar ārkārtīgi lieliem ener ģijas zudumiem. 
Vietējām pašvald ībām šeit ir noz īmīga loma, nodrošinot un veicinot ilgtsp ējīgu celtniec ību 
savās pilsētās, jo īpaši attiec ībā uz energoefekt īvām ēkām. Bet ar ī šajā jomā ir finans ējuma 
problēma. Noteikti ir vajadz īgi regulējoši pasākumi, bet mums ar ī jāspēj atbalstīt tos ar 
investīcijām. Pašlaik pieejamie banku izstr ādātie finans ējuma pied āvājumi ne vienm ēr der 
daudziem neliela m ēroga energoefektivit ātes projektiem, kaut gan kop ējais ieguvums, ko š ādi 
mazāki projekti var dot, kopum ā ir nozīmīgs. 
5.1. Īpašie finanšu instrumenti 
Neliela m ēroga ilgtsp ējīgiem ener ģijas projektiem visur Eirop ā ir milzīgs „ieguv ējs-ieguvējs” 
potenciāls investīcijām. Šie projekti bieži b ūs visai re āli izpildāmi, jo īpaši, ņemot vērā 
enerģijas drošību un labv ēlīgu ietekmi uz vidi. Bet š ādu projektu finans ēšanai, lai tie 
īstenotos, īpaši Eiropas maz āk attīstītajos reģionos, vajadz īga „veicin āšana”. Finanšu 
instrumentus var ētu veidot atbilst īgi citās nozarēs izmantoto inform ācijas centru iesp ējām. 
Tajos būtu iekļautas projektu sagatavošanas iesp ējas un riska p ārvaldības fondi. 
Bet, ņemot vērā finansējamo projektu nelielo m ērogu un decentraliz ēto raksturu, š ķiet, ka 
jebkurā gadījumā pasākumus vislab āk ir uzsākt vietējā vai reģionālā līmenī. 
Varētu būt lietderīgi, ja viet ējās un reģionālās iestādes uzņemtos vad ību, lai izveidotu ES 
darba grupu no ieinteres ētajām person ām, iesaistot finanšu instit ūcijas, piem ēram, Eiropas 
Investīciju banku un citas komercbankas, re ģionālos fondus un dal ībvalstu pārstāvjus. Tā, cik 
ātri vien iesp ējams, var ētu izstrādāt priekšlikumus, k ā pārkārtot pastāvošos finans ēšanas 
mehānismus, ieskaitot „ clearinghouse ” tipa instrumentu m ērķtiecīgu organiz āciju, lai 
izvērtētu neliela m ēroga ilgtsp ējīgu enerģijas projektu invest īciju potenci ālu un apsv ērtu 
veidus, kā pārvarēt investēšanas barjeras, ieskaitot energouz ņēmumu lomu, kompens āciju par 
ietaupīto no ener ģijas rēķina, izcenojumu utt. 
Daudzās dalībvalstīs ļoti veiksm īgi izrādījušies fondi energoefektivit ātes uzlabošanas projektu 
atbalstam, un ir j āapsver, kā varētu atkārtot un uzlabot vislab āko praksi šaj ā jomā. 
6. Pasaulei atv ērta stratēģija 
Valstu energoefektivit ātes rezult āti ir ārkārtīgi dažādi. Piemēram, ES un Jap āna ir trīs vai 
četras reizes energoefekt īvākas energointensit ātes ziņā nekā bijušās Padomju Savien ības vai 
Tuvo un Vid ējo Austrumu valstis. 
 
LV 33   LV Energoefektivit āte jau veido da ļu no ES starptautisk ās sadarbības pasākumiem ar t ās 
partneriem, ieskaitot r ažošanas partnerus (piem ēram, Amerikas Savienot ās Valstis), valstis 
pārejas posm ā (piemēram, Krievija) un jaunatt īstības valstis (piem ēram, Ķīna un Indija). 
Turklāt energoefektivit ātes projekti, kaut gan ierobežoti apjoma zi ņā, ir starptautisko un 
Eiropas finanšu instit ūciju kredītportfeļa daļa. Tomēr energoefektivit ātes jomā paliek milz īgs 
darbības lauks daudz cieš ākai un intens īvākai sadarb ībai ar vair ākumu valstu. 
Galvenie iemesli sadarb ības stiprin āšanai energoefektivit ātes jomā ar trešām valstīm ir cieši 
saistīti ar ES ģeopolitiskaj ām un strat ēģiskajām interes ēm un komercdarb ības iespējām, kas 
izriet no ES vadoš ās lomas šaj ā jomā. Jo īpaši Eiropa var ētu aktīvi iesaistīties starptautiski 
konkurētspējīgu energoefektivit ātes standartu noteikšan ā un pieņemšanā. Vēl viens iemesls ir 
ieguldījums, ko energoefektivit āte var dot ekonomikas un soci ālajai attīstībai. 
Pašreizējais naftas cenu pieaugums spilgti par ādīja vairākās valstīs, ieskaitot Ķīnu, no ātra 
enerģijas patēriņa pieauguma izrietoša palielin āta enerģijas piepras ījuma ietekmi. Ņemot vērā 
enerģijas resursu nepietiekam ību un ierobežoto ražošanas, jo īpaši ogļūdeņražu, rezerves 
jaudu, ir ac īmredzams, ka ener ģiju import ējošas valstis arvien vair āk kļūst par konkurentiem, 
būdamas atkar īgas no vieniem un tiem pašiem ener ģijas resursiem, piem ēram, Krievij ā, Tuvos 
un Vidējos Austrumos un Kaspijas j ūras reģionā. 
Tāpēc energoefektivit āte ir jaut ājums, kas interes ē visas ener ģiju import ējošās valstis, 
ieskaitot Eiropas Savien ību, un tas j āiestrādā to ener ģijas piegādes drošības globālajā 
stratēģijā. 
Attiecībā uz klimatu, nesenaj ā paziņojumā par klimata p ārmaiņām ir uzsv ērts, ka plaša 
piedalīšanās ir ļoti nozīmīga, jo tā ir būtisks vidēja termiņa un ilgtermi ņa stratēģijas elements. 
Sadarbība ar att īstītām un jo īpaši jaunatt īstības valst īm var būt noderīgs līdzeklis, lai 
iesaistītu valstis r īcībā attiecībā uz klimatu, radot viet ēja mēroga ieguvumus gaisa kvalit ātes 
un enerģijas drošības ziņā, kas ir galven ās bažas liel ā skaitā jaunattīstības valstu. T ā kā 
enerģētikas nozarei ir j ānodrošina klimata p ārmaiņu mazināšanas plānu lauvas tiesa, glob ālo 
klimata p ārmaiņu ietekmes v ājināšana lielā mērā ir atkarīga no pieaugošas energoefektivit ātes 
izmantošanas, atjaunojamiem ener ģijas avotiem un cit ām tīrākām tehnolo ģijām visās valstīs. 
Pateicoties tam, ka ES kopš pirmaj ām enerģijas krīzēm septiņdesmito gadu s ākumā ieviesa 
saskaņotas politikas un pr ogrammas energoefektivit ātes veicin āšanai, ES energoefektivit ātes 
ražošanas nozare tagad ir lab ā situācijā, lai gūtu vislielāko labumu no jaunaj ām iespējām un 
iekarotu jaunus tirgus treš ās valstīs. Eiropas r ūpniecība tehnolo ģiju ziņā ir priekšgal ā un 
lielākajā daļā nozaru ie ņem strat ēģiski noz īmīgu vietu glob ālajā konkurenc ē par 
energoefekt īvām tehnolo ģijām, ieskaitot turb īnas, kombin ētās siltuma un elektroener ģijas un 
centralizētas apkures tehnolo ģijas, sadz īves tehniku un celtniec ības materi ālus. Atkārtotām 
pūlēm panākt starptautisku virz ību uz energoefektivit āti varētu būt galvenā nozīme, lai 
nostiprinātu Eiropas r ūpniecības vadošo lomu šaj ā jomā un veicin ātu Eiropas konkur ētspējas 
paaugstin āšanu ener ģijas nozar ē. 
Energoefekt īvu ražojumu un pakalpojumu eksporta potenci āls nav sistem ātiski novērtēts, bet 
tiek lēsts, ka komercdarb ības iespējas, kas izriet no stingr ākiem energoefektivit ātes 
pasākumiem, nav maznoz īmīgākas kā tās, kuras ir saist ītas ar atjaunojamiem ener ģijas 
avotiem. Piem ēram, tiek prognoz ēts, ka Ķīnas tirgus ātri attīstīsies atbilstoši Valsts att īstības 
un reformu komisijas izstr ādātajam ilgtermi ņa un vidēja termiņa Enerģijas taupības plānam, 
saskaņā ar kuru paredz ēts, ka dz īvojamās un sabiedrisk ās ēkās enerģijas patēriņš 
salīdzinājumā ar pašreiz ējo līmeni 11. piecgadu pl āna period ā (2006.-2010. gads) 
samazināsies uz pusi. Šaj ā kontekstā jāmin, ka ES celtniec ības nozare ir vadoš ā pasaulē zema 
 
LV 34   LV ēku enerģijas patēriņa ziņā, un tālāk uzlabojot ES pras ības, šo tehnolo ģisko zināšanu ( know 
how) eksports m ūsu rūpniecībai piedāvās jaunas iesp ējas. 
6.1. Energoefektivit ātes jautājuma integr ācija starptautiskaj ā sadarbībā 
Pirmā pastiprin ātas starptautisk ās sadarbības daļa saistībā ar šo jaut ājumu būs darbs ar ES 
rūpniecības partneriem, jo īpaši Starptautiskaj ā Enerģētikas aģentūrā (IEA) ar Ekonomisk ās 
sadarbības un att īstības organiz ācijas ( OECD ) valstīm, lai izstr ādātu energoefektivit ātes 
plānus. Tā kā attīstības valstis tagad var pievienoties IEA Ieviešanas l īgumam, t ās varētu 
rosināt piedalīties šajos forumos. 
Starptautiski forumi, piem ēram, varētu kalpot par starta vietu, lai izvirz ītu domu, ka vair āk 
jāņem vērā aviācijas nozares ārējā ietekme uz vidi. 
Eiropas tirdzniec ības politika var pal īdzēt uzlabot energoefektivit āti, piemēram, vienojoties 
par izdevīgiem tarifiem prec ēm, pamatojoties uz to energoefektivit ātes rādītājiem. To Eiropas 
Komisija PTO kontekst ā ierosināja 2005. gada febru ārī27. Šī politika t ālāk sekmē Dohas 
Attīstības programmu . Dohā ministri, lai veicin ātu ilgtspējīgu attīstību, vienoj ās par sarun ām 
attiecībā uz tarifu un ar tarifiem nesaist ītu barjeru mazin āšanu vai pat likvid ēšanu videi 
draudzīgām precēm un pakalpojumiem. 
Visbeidzot, ES j āatjauno centieni non ākt pie kop ējas izpratnes ar industrializ ētām trešām 
valstīm, jo īpaši ASV, nol ūkā panākt, lai nopietni pas ākumi glob ālai energoefektivit ātes 
uzlabošanai b ūtu obligāti; ieteikumi iek ļauti pašreiz ējā saskaņotajā ASV Valsts ener ģijas 
politikas komisijas zi ņojumā28, kur argument ēti apskatītas ar piepras ījuma faktoriem saist ītās 
politikas, kas var ētu būt konstrukt īvs sākumpunkts š ādam atjaunotam ES un ASV dialogam 
par energoefektivit āti. 
6.2. Energoefektivit ātes jautājuma integr ācija kaimi ņattiecību politik ā un ES un Krievijas 
sadarbībā 
Energoefektivit ātes otrā iezīme ir tāda, ka tā ir arī daļa no ES kaimi ņattiecību politikas. 
Komisija nodrošin ās, lai tā arī turpmāk ieņemtu redzamu vietu š īs politikas r īcības 
plānos. 
Turklāt Komisija pašlaik risina sarunas par l īgumu, lai izveidotu Ener ģijas kopienu ar Eiropas 
dienvidaustrumu valst īm. Tas taj ā pašā laikā ir rosinājis sadarb ības pasākumus Kaspijas j ūras 
un Vidusj ūras reģionos. Šaj ās valstīs ir nozīmīgs potenci āls, bet līdz šim tas liel ā mērā bijis 
neizmantots. T ās apzinās, ka to krasais ener ģijas patēriņa pieaugums ne tikai rada vides un 
sabiedrības veselības problēmas, bet ar ī agrāk vai vēlāk bremzēs ekonomikas att īstību. 
Trešajai iez īmei jābūt energoefektivit ātes veicin āšanai 2000. gad ā ar Krieviju s āktajā 
sadarbības proces ā enerģijas jomā. Krievija arvien vair āk apzinās nepieciešam ību uzlabot 
savu energoefektivit āti. 
                                                 
27 2005. gada 17. febru āra iesniegums PTO TN/TE/W/47. 
28 “ Ending the Energy Stalemate: A Bipartisan Strategy to Meet America’s Energy Challenges ”. 
 
LV 35   LV 6.3. Energoefektivit ātes jautājuma integr ācija attīstības politik ā 
Eiropas att īstības politika ir ceturt ā pastiprin ātas starptautisk ās sadarbības iezīme. ES 
Enerģētikas iniciat īva, kas 2002. gad ā Johannesburg ā uzsākta Pasaules sammit ā par 
ilgtspējīgu attīstību (WSSD ), nosaka politisko satvaru ES sadarb ībai ar att īstības valstīm 
enerģijas jautājumos, kur energoefektivit āte, protams, ir svar īga sastāvdaļa. Vajadz ība 
nodrošināt ES politiku saska ņotību ar attīstības mērķiem ir uzsv ērta nesenaj ā paziņojumā par 
attīstības politikas saska ņotību, kur ener ģija ir viena no vienpadsmit īpaši izcelt ām politikām. 
Ar savu sal īdzinoši v ājo ekonomiku jaunatt īstības valstis ir ļoti atkarīgas no ener ģijas cenu 
kāpuma. Subsah āras Āfrikas valst īs palielinātām naftas cen ām var būt ievērojami sp ēcīgāka 
negatīva ietekme nek ā Ekonomisk ās sadarbības un att īstības organiz ācijas ( OECD ) valstīs. 
Tajā pašā laikā attīstības valstis bieži saduras ar lieliem zudumiem elektroener ģijas ražošan ā, 
pārvadē un sadal ē, kā arī enerģijas transport ēšanā un dažādos galapat ēriņa veidos. Papildus 
tam līdz 95 % iedz īvotāju, lai nodrošin ātu ēdiena gatavošanu un apkuri, ir atkar īgi no 
tradicionālās biomasas, kuras izmantošanas veidam ir zema energoefektivit āte un kas rada 
veselības problēmas. Klus ā okeāna un Kar ību jūras salu valst īs jau tā augstā importētās naftas 
cena krasi ce ļas, jo attiec īgie tirgi ir mazi, bet p ārvadājumu attālumi – lieli. Att īstības valstīs 
paaugstin ātas energoefektivit ātes potenci āls ir nozīmīgs ekonomikas un soci ālai izaugsmei, un 
tam sadarb ībā ar šīm valstīm jāpievērš lielāka uzman ība. 
Ar Eiropas attīstības politiku var un vajag sekm ēt, ka šos jaut ājumus ņem vērā. Ar 
pasākumiem var atbalst īt resursu palielin āšanu, inform ētības paaugstin āšanu, politikas 
attīstību, kā arī lietderīgas izmantošanas un galapat ēriņa tehnoloģiju izplatīšanu. 
Visbeidzot, Eiropas vides politikai j āpalīdz attīstīt kapacitāti, lai nov ērtētu rentablos projektus, 
kas šajās valstīs īstenoti, izmantojot klimata p ārmaiņu apkarošanas meh ānismus, piem ēram, 
tīrās attīstības mehānismu  (CDM ). 
6.4. Starptautisko finanšu instit ūciju lomas pastiprin āšana 
Visbeidzot, piektā iezīme ir tāda, ka ES un dal ībvalstīm ir jāmudina SFI (Starptautisk ās 
finanšu instit ūcijas) piev ērst lielāku uzman ību energoefektivit ātes pasākumiem savos 
nākotnes finansi ālās un tehnisk ās palīdzības pasākumos treš ās valstīs. Jāizpēta veidi un 
līdzekļi, kā starptautisk ās finanšu instit ūcijas var integr ēt energoefektivit ātes apsvērumus 
visos lielajos invest īciju projektos. Gaid āmā Eiropas Rekonstrukcijas un att īstības bankas 
(ERAB) ener ģijas politikas izv ērtēšana būs laba iesp ēja pievērst uzman ību šim jaut ājumam. 
Tas, ka energoefektivit ātes veicin āšana bieži notiek, atbalstot mazus projektus, š īm 
institūcijām nevar kalpot k ā arguments, lai t ās neiesaist ītos pilnībā. Jāizveido glob ālas 
kreditēšanas iesp ējas, un šeit ir vajadz īgs lielāks skaits kred ītu, izmantojot starpniekus, 
piemēram, valsts a ģentūras. 
 
LV 36   LV NOBEIGUMS 
Šajā Zaļajā grāmatā izvirzīts mērķis identific ēt iespējas un atkl āt plašas diskusijas par to, k ā 
īstenot rentablus ietaup ījumus un uzs ākt procesu, lai ātri izveidotu noteiktu r īcības plānu, 
iesaistot pas ākumus Kopienas, valsts, re ģionālā, vietējā un starptautisk ā līmenī, kā arī 
rūpniecības un atseviš ķu patērētāju līmenī, lai izmantotu nor ādītos potenci ālos līdz ar 
energoefektivit āti radītos ietaup ījumus. 
Šīs sistēmas ieviešana piesaist īs visus dal ībniekus. Pirmk ārt, valsts, re ģionālās un viet ējās 
valsts iest ādes ar viet ējo enerģijas aģentūru atbalstu, kuras r ūpēsies par vislab ākās prakses 
izplatīšanu tieši plaš ākā sabiedrībā. Rūpniecība ir vēl viens partneris, kas j āpiesaista, lai 
virzītu uz priekšu šo po litiku. Energoefektivit āte rada iesp ējas rūpniecībai arī izstrādāt jaunas 
tehnoloģijas eksportam. Diskusijas j āuzsāk arī ar finanšu instit ūcijām, lai nākotnē palielinātu 
to investīcijas energoefektivit ātē. Bez invest īcijām daudzi pas ākumi nenotiks. Jo īpaši jādomā 
par finanšu instrumentiem, kas ir piem ērotāki mazākiem projektiem. 
Energoefektivit ātes iniciat īvai ir plaš āka ietekme nek ā tikai ener ģētikas politikai vienai 
pašai. Tā dod lielu ieguld ījumu, lai mazin ātu mūsu enerģētisko atkar ību no treš ām 
valstīm augstu un nepast āvīgu naftas cenu apst ākļos. Šī iniciatīva veicin ās arī Lisabonas 
stratēģijas mērķu sasniegšanu, kas v ērsta uz Eiropas ekonomikas atdz īvināšanu un c īņu 
pret klimata p ārmaiņām. 
Lai veicin ātu energoefektivit āti, galvenais ir dot dal ībvalstīm, reģioniem, pilso ņiem un 
rūpniecībai motiv āciju un instrumentus, kas vajadz īgi virzībā uz nepieciešamajiem 
pasākumiem un invest īcijām, lai sasniegtu ener ģijas ietaup ījumus ar pozit īvu rentabilit ātes 
rādītāju. To iesp ējams paveikt, nesamazinot ērtību vai dz īves standartu l īmeni. Tas vienk ārši 
nozīmē, ka jāizvairās izšķērdēt enerģiju tur, kur ar vienk āršiem paņēmieniem var samazin āt 
patēriņu. Saskaņā ar Komisijas veiktajiem p ētījumiem29, tālāk redzamaj ā tabulā doti galvenie 
rādītāji dažādās nozarēs attiecībā uz iesp ējamiem rentabliem ietaup ījumiem, ko var ētu 
izmantot. Kaut ar ī tie ir tikai orient ējoši, tie atspogu ļo iespējas, kuras šaj ā Zaļajā grāmatā 
mēģināts analizēt. 
Iespējamie ietaup ījumi 
megatonn ās naftas ekvivalenta 2020. gads 
Stingra pie ņemto pas ākumu 
ieviešana 2020. gads + 
Papildu pas ākumu ieviešana 
Ēkas: apkure/dzes ēšana 
Elektroier īces  41 
15 70 
35 
Rūpniecība 16 30 
Transports 45 90 
TEC 40 60 
Cita enerģijas pārveidošana utt.  33 75  
Kopējais enerģijas ietaup ījums 190 360 
Šī Zaļā grāmata tādēļ ir sākuma punkts diskusiju uzs ākšanai un jaunu ideju rosin āšanai, 
neatkarīgi no tā, vai tās nāktu no rūpniecības, valsts iest ādēm, patērētāju grupām vai pašiem 
                                                 
29 Skat. ar ī: European Energy and Transport  “Scenario on Key drivers”, Ecofys  pētījumi u.c.. 
 
LV 37   LV patērētājiem. Šis apspriešanas process jau ir s ācies. Lai sagatavotu šo Za ļo grāmatu, no visu 
dalībvalstu pārstāvjiem tika izveidota un 2005. gada apr īlī sanāca kopā augsta līmeņa grupa. 
Tā ir jau apstiprin ājusi, ka progresu var pan ākt tikai tad, ja ES izma nto apsteidzošu pieeju un 
tiek pieņemti konkr ēti mērķi. Papildus tam Komisija veido Ilgtsp ējīgas enerģijas forumu, kur ā 
būs ne tikai dal ībvalstu, bet ar ī to ieinteres ēto grupu p ārstāvji, kas jāuzskata par partneriem, 
lai garantētu, ka energoefektivit ātes virzība sekmēsies. 
ES uzsāktās iniciatīvas jādara zināmas un j āīsteno valsts, re ģionālā un vietējā līmenī. 
Acīmredzot ar ī pašiem pat ērētājiem būs jāmobilizējas, lai izveidotu un izplat ītu ieradumus, 
kas ikdien ā nodrošin ās lielāku energoefektivit āti. 
Protams, ir vajadz īgas idejas, lai sasniegtu visu ener ģijas ietaup ījumu potenci ālu, bet tāpat 
vajadzīga laba metode, lai ieviestu t ās praksē visur ES. Ja p ēc diskusij ām par Za ļo grāmatu 
tiks nolemts izvirz īt vispārējus saistošus m ērķus un nodrošin āt obligātu saskaņošanu, tad 
jāizmanto t ā saucamā „Kopienas metode”. Saska ņā ar to Komisija, kurai saska ņā ar Līgumu ir 
iniciatīvas tiesības, izstrādā priekšlikumus, kas tiek apspriesti un pie ņemti Eiropas Parlament ā 
un Ministru padom ē. Kopienas metode ir bijusi ES pan ākumu stūrakmens. Turkl āt 
energoefektivit āte saskaņā ar Lisabonas strat ēģiju ir iekļauta integr ētajās vadlīnijās. Tādējādi 
tā ir daļa no jaun ās ekonomikas vad ības strukt ūras. Līdzīgi kā 2000. gada Za ļajā grāmatā par 
enerģijas piegādes drošību, Komisija tagad izvirza vair ākus jautājumus, lai izveidotu strukt ūru 
publiskām diskusij ām un veicin ātu rezultātu pienācīgu izmantošanu. 
Komisija 2005. gada decembr ī Ministru padomei sniegs pirmo kopsavilkumu par rezult ātiem, 
kas iegūti, ar šo Za ļo grāmatu aizs ākot publisk ās diskusijas par energoefektivit āti. Ziņojumu 
papildinās rīcības plāns, kur ietverti praktiski pas ākumi, kas tiks ierosin āti, sākot no 
2006. gada.
 
LV 38   LV 1. PIELIKUMS  
Energoefektivit āte: rīcības nepieciešam ība 
ES 25 dal ībvalstis pašlaik pat ērē apmēram 1 725 Mtne (megatonnas naftas ekvivalenta) 
enerģijas gadā. Par to j āmaksā augsta cena: aptuveni 500 miljardi EUR, vai vairāk nekā 
1 000 EUR uz cilv ēku gadā. No šiem 500 miljardiem EUR aptuveni puse (apm ēram 
240 miljardi EUR) attiecas uz ES tirdzniec ību. Enerģija ir dārga. Tās sāk arī pietrūkt. Pēc 
daudzu ekspertu dom ām ar zināmajām naftas rezerv ēm pietiks tikai, lai apmierin ātu ikdienas 
vajadzības apmēram 40 gadus. 
Tomēr Eiropā liela daļa no šīs enerģijas joproj ām tiek izš ķērdēta, vai nu ar neefekt īvu 
aprīkojumu, vai t āpēc, ka ener ģijas lietot āji nav pietiekami inform ēti. Tās ir izmaksas, kas 
nedod labumu, neskatoties uz to, vai zudumi rodas ražošan ā vai lietošanas proces ā. Šos 
milzīgos zaudētos līdzekļus varētu novirzīt citām vajadzībām, ieskaitot jaunu energoefekt īvu 
metožu un tehnolo ģiju izstrādi un invest īcijas. 
Enerģijas patēriņš visvairāk veicina klimata p ārmaiņas, kas p ēdējos gados izraisa arvien 
lielākas bažas. Ener ģija ir cēlonis 4/5 (78 %) kop ējai siltumn īcas efektu izraisošo g āzu 
emisijai ES. No š ā apjoma transporta nozare rada apm ēram trešo da ļu. 
Rentabla ener ģijas taupīšana Eiropai noz īmē mazāku atkarību no importa no treš ām valstīm, 
lielāku pietāti pret vidi un maz ākas izmaksas ES ekonomikai, laik ā, kad „uz pap ēžiem min” 
konkurence. Ener ģijas vajadz ību samazin āšana tādēļ ir politikas uzdevums, kas dotu 
ieguldījumu Lisabonas strat ēģijas mērķu sasniegšan ā, palīdzot izvirz īties Eiropas ekonomikai 
un radot jaunas darba vietas. Energoefektivit ātes politika ar ī dod nozīmīgu ietaup ījumu 
mājsaimniec ību izdevumos par ener ģiju un tādējādi tieši ietekm ē visu Eiropas pilso ņu 
ikdienas dz īvi. 
Valsts iest āžu loma, jo īpaši ES, ir p ārliecināt cilvēkus un vi ņu politiskos p ārstāvjus par 
energoefektivit ātes uzlabošanas neatliekam ību. Tā ir kategoriska pras ība videi, ekonomikai un 
mūsu veselībai. 
Energoefektivit ātes uzlabošana ir plašs termins. Šaj ā Zaļajā grāmatā tas pirmk ārt attiecas uz 
lietderīgāku enerģijas izlietojumu, pateicoties energoefektivit ātes uzlabojumiem, un, otrk ārt, 
enerģijas ietaup ījumiem, kas pan ākti, mainot ieradumus. 
• Energoefektivit āte ir b ūtiski atkar īga no izmantotaj ām tehnolo ģijām. Uzlabota 
energoefektivit āte tādēļ nozīmē vislabāko tehnolo ģiju izmantošanu, lai maz āk patērētu, vai 
tas būtu galapat ēriņa vai ener ģijas ražošanas posm ā. Tas noz īmē, piemēram, vecā mājas 
apkures katla aizst āšanu ar jaunu, kas pat ērē vienu trešda ļu mazāk enerģijas; vai sist ēmu 
ierīkošanu, kas daudzaj ās sadzīves tehnikas ier īcēs (TV, elektrisk ā plīts utt.) nov ērš 
enerģijas patēriņu gaidīšanas rež īmā; vai spuldžu izmantošanu, kuras, dodot t ādu pašu 
spožumu, pateicoties jaun ām tehnolo ģijām, izlieto maz āk enerģijas. 
• Enerģijas taupīšana visp ārīgā nozīmē izriet no pat ērētāju paradumu mai ņas. Tas noz īmē, 
piemēram, politiku, kas padara pievilc īgāku sabiedrisko transportu un t ādējādi rosina 
automašīnu lietotājus tās vietā izvēlēties autobusu vai vilcienu; vai izgl ītot cilvēkus, kā 
samazināt siltuma zudumus vi ņu mājās, īpaši pareizi izmantojot termostatus. 
 
LV 39   LV Ar šo Za ļo grāmatu paredz ēts atklāt diskusiju par to, k ā ES veicina visp ārējo politiku, lai 
rosinātu jauno tehnolo ģiju plašāku izmantošanu energoefektivit ātes uzlabošanai un stimul ētu 
izmaiņas Eiropas pat ērētāju ieradumos. 
Īpaši svarīgi ir pētījumi tālākai energoefektivit ātes potenci āla paaugstin āšanai, kas turpin ās 
pieaugt, ekonomikai t ālāk attīstoties. Pamatprogramm ās un programm ā „Saprātīga enerģija 
Eiropai” veikt ā pētniecība un att īstība energoefektivit ātes laukā tādējādi papildina politiku 
šajā jomā un strādā, lai sasniegtu tos pašus m ērķus: mazāks fosilās degvielas izmantojums, 
vairāk labāku Eiropas Savien ībā radītu darba vietu un augst āka pievienot ā vērtība Eiropas 
ekonomikai. 
1. Eiropas ener ģijas patēriņā dominē fosilie kurin āmie 
Sākot no septi ņdesmito gadu s ākuma līdz 2002. gadam ES-25 ener ģijas patēriņš pieauga 
gandrīz par 40 % – vai 1 % gad ā – kamēr IKP dubultoj ās ar vidējo pieauguma tempu 2,4 % 
gadā. Enerģijas intensit āte, kas ir IKP un ener ģijas patēriņa attiecība, tāpēc samazin ājās par 
vienu trešda ļu. Tomēr, sākot no 2000. gada ener ģijas intensit ātes pieaugums nav bijis tik 
nozīmīgs, sasniedzot tikai 1 % divos  gados (skat. 3. pielikumu). 
 
Šis Kopienas vid ējais rādītājs neatspogu ļo ievērojamās atšķirības dalībvalstu starp ā, ko rada 
atšķirīgas ekonomikas strukt ūras (piem ēram, vair āk vai maz āk energoietilp īga rūpniecība), 
nacionālās valūtas maiņas kurss pret euro un energoefektivit ātes līmenis, kas kopum ā 
acīmredzami ir daudz lab āks EU-15. 
Tālāk redzamaj ā grafikā parādīts milzīgais uzlabojumu potenci āls vairumā jauno dal ībvalstu. Kopīgais ener ģijas patēriņš atbilstoši degvielas veidam un ener ģijas intensit āte
0 250 500 750 1000 1250 1500 1750 2000 
1990 2000 2010 20200255075100
atjaunojam ā 
enerģija 
atomener ģija 
dabasgāze 
nafta 
 cietie kurin āmie 
enerģijas 
intensitāte Enerģijas intensit āte 1990=100  
mtne 
 
LV 40   LV Šajā grafikā salīdzinājums ir kori ģēts, ņemot vērā ienākumu pirktsp ēju dalībvalstīs. 
Primārās enerģijas intensit āte, kas kori ģēta atbilstoši pašreiz ējās pirktsp ējas paritātēm (2002) : ES-
25=100
050100150200250
Malta
Austrija
Kipra
Francija
Luksemburga
Polija
ZviedrijaLatvija
Somija
Lietuva
 IgaunijaES-25=100
Avots: Enerdata 
Ja pašreiz ējā tendence turpin āsies, bruto ener ģijas piepras ījums līdz 2020. gadam var pieaugt 
par 10%. Ar ī elektroener ģijas piepras ījuma pieaugums var sasniegt 1,5 % gad ā. ES 
ikgadējais patēriņš 15 gadu laik ā (līdz 2020. gadam) var sasniegt 1 900 Mtne, 
salīdzinājumā ar 1 725 Mtne 2005. gad ā30. 
Enerģijas bruto pat ēriņš ES-25 (1725 Mtne) 2005. gad ā (ES-25) - skat. 1. 
                                                 
30 Šī prognoze ir izdar īta, pieņemot, ka vid ējais IKP pieaugums, k ā paredzēts, ir 2,4 % gad ā. Enerģijas intensit āte (tne/MEUR 1995.-2003.g.)  
0 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 
DK IE AT IT DE FR SE NL LU UK EU ES BE PT EL CY MT FI SIHU PL LV SK CZ LT EE
 
LV 41   LV pielikumu 
 
Kamēr enerģijas piepras ījums ES turpina pieaugt, t ās ogļūdeņražu ražošana samazin ās. Tā, 
naftas ražošana ar 170 Mtne 1999. gad ā sasniedza maksim ālo līmeni; un tai vajadz ētu 
samazināties līdz 85 Mtne 2030. gad ā31. Atjaunojamo ener ģijas veidu ieguld ījums joproj ām ir 
relatīvi zems – 6 % 2000. gad ā un paredzams no 8 % l īdz 10 % no kop ējā patēriņa 
2010. gad ā, bet līdz ar prognoz ēto atomener ģijas ražošanas samazin āšanos paredzams kritums 
par apmēram 240 Mtne. Tas noz īmē, ka iekšzemes prim ārā ražošana var ētu samazin āties līdz 
660 Mtne 2030. gad ā, bet tā joprojām ir 900 Mtne 2005. gad ā. 
2. Ieguvumi no paaugstin ātas energoefektivit ātes Eiropas ekonomikai 
Tas, ka tr ūkst pārliecinošas r īcības, lai kav ētu virzību uz palielin ātu enerģijas patēriņu, 
negatīvi ietekm ē ES centienus ar ī saistībā ar Lisabonas strat ēģiju, kuras m ērķis ir padar īt 
Eiropas Savien ības ekonomiku par viskonkur ētspējīgāko pasaul ē. 
Augstākas naftas cenas negat īvi ietekm ē IKP pieaugumu. T ādējādi mazāka atkarība no naftas 
tūlīt dotu labumu ekonomikai. Bet, pat ne ņemot vērā augstākas naftas cenas, ir ekonomiski 
pamatoti iemesli, lai Eirop ā stingrāk uzstātu uz lietder īgāku enerģijas izmantošanu. Šaj ā 
kontekstā jāierosina diskusija, k ā ES uzņēmumi un pilso ņi varētu panākt īstermiņa, vidējā 
termiņa un ilgtermi ņa finansiālu ieguvumu, piem ēram, ierīkojot jaunu energoefektivit ātes 
aprīkojumu vai atjaunojot ēkas. Vēl vairāk, energoefektivit ātei vajadz īgi pakalpojumi un 
tehnoloģija jomā, kur Eiropa ir vadoš ā pasaulē, efektīva enerģijas politika noz īmē, ka tā vietā, 
lai maksātu par import ētiem ogļūdeņražiem, ES tiek rad ītas jaunas, kvalitat īvas darbavietas. 
                                                 
31 EU-25 baseline scenario. European Energy and Transport scenario on key drivers.  pa nozar ēm
mājsaimniec ības
  
17%
Pakalpojumi
10%
transports
20%rūpniecība 
18%  6%  
 
29%  
Neenerģijas patēriņam Zudumi p ārveidošanas proces ā u.c. 
 
LV 42   LV Saskaņā ar Vācijas Ilgtsp ējīgas attīstības padomes veiktajiem apr ēķiniem32 vairāk nekā 2000 
pilnas slodzes darbavietu var ētu radīt uz katru miljonu tonn ām naftas ekvivalenta, ko 
ietaupītu energoefektivit ātes uzlabošanai veiktu pas ākumu un/vai invest īciju rezult ātā, 
nevis invest ējot ener ģijas ražošan ā. Tas atbilst  vairākos citos p ētījumos veiktiem  
aprēķiniem par šo jaut ājumu. Šeit j āatzīmē, ka šajā kvantitatīvajā rādītājā nav ieskait ītas darba 
vietas, kas rad ītas Eiropas tehnolo ģiju eksporta pieauguma rezult ātā, bet tajā ņemta vērā 
mazāka enerģijas piepras ījuma izrais īta darba vietu zaud ēšana (skat. 5. pielikumu). 
Energoefektivit ātes ekonomiskais potenci āls ir atkar īgs gan no tehnolo ģiskiem uzlabojumiem, 
gan pašreiz ējām un prognoz ējamām enerģijas cenām. Patērētāji iegūs no energoefektivit ātes 
pasākumiem, ja izmaksu un ieguvumu attiec ība būs pozitīva. Ekonomika kopum ā var iegūt 
arī, pateicoties ietaup īto resursu p ārvietošanai uz cit ām saimniecisk ās darbības jomām. Arī 
pētniecība ir centr ā virzībai uz energoefektivit āti, un viens no diviem galvenajiem Lisabonas 
stratēģijas mērķiem ir atdz īvināt Eiropas ekonomiku l īdz ar darba vietu rad īšanu, ar ko ar ī 
energoefektivit āte ir tieši saist īta. 
Turklāt Eiropas Savien ība ir viena no pasaules ekonomiskaj ām zonām, kas atrodas 
vislabākajā situācijā, lai palīdzētu arī attīstības ekonomik ām samazin āt enerģijas intensit āti un 
padarīt ilgtspējīgāku savu ekonomisko izaugsmi33, pateicoties m ūsdienīgu tehnolo ģiju 
eksportam. 
3. Ener ģijas izmantošana – c ēlonis kait ējuma nodar īšanai videi 
Patēriņa pieaugumam ir tieša ietekme uz vides pasliktin āšanos un klimata mai ņu. ES 
nozīmīgākās ar vidi saist ītās problēmas rada gaisa kvalit āte. Komisija pašlaik izstr ādā ES Tīra 
gaisa programmu ( CAFE ), kur atkl āta ozona un īpaši sīko daļiņu kaitīgā ietekme uz cilv ēka 
veselību, ekosist ēmām un lauksaimniec ības kultūrām34. Šī situācija būs uzlabojusies 
2020. gad ā, galvenok ārt līdz ar pašreiz ējo emisijas standartu ieviešanu, bet paaugstin āta 
energoefektivit āte var tikpat liel ā mērā krasi uzlabot gaisa kvalit āti, novēršot fosilā kurināmā 
dedzināšanu. Samazin āta enerģijas patēriņa sekas ir nov ērtētas, izmantojot vides mode ļus35, 
un tās ir tūkstoši nov ērstu priekšlaic īgas nāves gadījumu un miljardi EUR. 
Fosilo kurin āmo dedzin āšana rada siltumn īcas efektu izraisošo g āzu emisijas. CO 2 emisija, ja 
pastāvēs valdošās tendences scen ārijs „komercdarb ība kā parasti”, t ā vietā, lai izlīdzinātos, 
2030. gad ā var pārsniegt 1990. gada l īmeni par 14 %. Ar pašreiz ējo enerģijas pieauguma 
tempu spriedzi starp m ūsu enerģijas piepras ījuma raksturu – kur 80 % balst ās uz fosilajiem 
kurināmiem - un p ūlēm sekmēt ilgtspējīgu vidi, vissp ēcīgāk varētu just, sākot no 2012. gada. 
Jaunākajā paziņojumā par klimata p ārmaiņām36 Komisija secin āja, ka 50 % no n ākotnē 
paredzam ā siltumnīcas efektu izraisošo g āzu emisiju samazin ājuma varētu iegūt ar uzlabotu 
energoefektivit āti. 
                                                 
32 Rat für Nachhaltige Entwicklung,  2003, http://www.nachhaltigke itsrat.de/service/download/ 
publikationen/broschueren/Broschuere_Kohleempfehlung.pdf  
33 UNDP , Pasaules ener ģijas novērtējums 2000. gadam, atjaunots 2004. g., http://www.undp.org/energy 
34 2000. gad ā, piemēram, ES ir zaud ēti 3 miljoni dz īves gadu t ādēļ, ka gaisā, ko mēs elpojam, ir liela cieto 
daļiņu koncentr ācija. Tas atbilst apm ēram 288 000 priekšlaic īgas nāves gadījumu. 
35 Pētījums veikts CAFE  vajadzībām. 
36 KOM(2005) 35. Pazi ņojumā uzsvērta energoefektivit ātes nozīme tāda siltumn īcefektu izraisošo g āzu 
līmeņa sasniegšanai, kas ir pie ņemams, lai saglab ātu klimatu nemain īgu. Ir apr ēķināts, ka 50% no 
 
LV 43   LV Uz visām dalībvalstīm ir attiecin ātas saistības radīt enerģijas veidus, kas neizdala siltumn īcas 
efektu izraisoš ās gāzes: „videi draudz īgu” elektr ību, biodegvielu utt. T ās jau ir izstr ādājušas 
plānus enerģijas taupīšanai noteikt ās nozarēs. Tomēr Eiropa joproj ām nav par ādījusi savu 
prasmi mazin āt pašreiz ējās tendences vai sp ēju pagriezt atpaka ļ enerģijas patēriņa 
pakāpenisko pieaugumu. 
4. Starptautiska reakcija 
Saistībā ar enerģiju ilgu laiku noz īme bija vien īgi jautājumam, k ā ar piegādes politiku 
apmierināt pieprasījumu. Tikai 2000. gad ā Eiropas Komisijas Za ļajā grāmatā par ener ģijas 
piegādes drošību izvirzīja skaidru strat ēģiju, kas pamatota uz piepras ījuma regul ēšanu. Zaļajā 
grāmatā par pieg ādes drošību piedāvāja skaidru strat ēģiju, kas piesaist īta piepras ījumam. 
Zaļajā grāmatā secināts, ka ES ir maz iesp ēju ietekm ēt enerģijas piegādi, un joma, kur ā tā 
varētu rīkoties, ir ener ģijas piepras ījums. Tā Komisija s āka izstrādāt virkni pirmo normat īvo 
dokumentu energoefektivit ātes jomā, jo īpaši direkt īvu par ēku energoefektivit āti un direkt īvu 
par koģenerāciju. 
To pašu var teikt par starptautisk ām starpvald ību organiz ācijām, piemēram, Starptautisko 
Enerģētikas aģentūru (IEA), kura, rekordaugsto naftas cenu ietekm ē, ļoti nesen s ākusi uzskat īt 
energoefektivit āti par priorit āti. Nav bijis īsta divpus ēja dialoga attiec ībā uz enerģiju ne starp 
ražojošām, ne patērējošām valstīm. Šāds struktur ēts un ilgstošs dialogs dotu ieguld ījumu cenu 
stabilizēšanā. Partnerattiec ības ar Krieviju, kas uzs āktas 2000 gad ā, un gaid āmā dialoga 
atsākšana ar Naftas eksport ētājvalstu organiz āciju ( OPEC ) ļaus pakāpeniski pārvarēt šo plaisu 
Eiropas Savien ības enerģijas politik ā. 
Šo jauno apzi ņu pastiprina starptautisk ā ekonomika l īdz ar strauju ekonomisko izaugsmi 
dažās valstīs – Ķīnā, Brazīlijā un Indijā – kas novedusi pie t ā, ka enerģijas patēriņš strauji 
pieaug. Tom ēr jāatzīmē, ka šīs valstis apzin ās to, ka tām jāsamazina sava ener ģijas intensit āte 
kaut vai tāpēc, ka šie ener ģijas patēriņa pieauguma tempi var pak ļaut to ekonomiku riskam. 
Turklāt trūkst arī konstrukt īva dialoga starp pat ērējošām valstīm, neskatoties uz to, ka tas 
varētu palīdzēt radīt uz piepras ījuma bāzētu stratēģiju pasaules l īmenī, kā arī tām kļūt mazāk 
atkarīgām no fosilajiem kurin āmajiem, t ādējādi samazinot pat ēriņa negatīvo ietekmi uz vidi. 
Tālāk redzamaj ā grafikā parādīta lielā enerģijas intensit ātes atšķirība starp liela pat ēriņa 
zonām 2003. gad ā37: 
                                                                                                                                                         
nepieciešam ā samazinājuma – t.i., lai pan āktu, ka šādu gāzu koncentr ācija gaisā nepārsniedz 550 ppm – 
varētu panākt ar lielāku energoefektivit āti. 
37 Lai gan citi maz āk energoefekt īvi reģioni pašlaik ir konkur ētspējīgāki par ES, tas nav iemesls, lai ES 
nepaaugstin ātu savu energoefektivit āti un tādējādi pati savu konkur ētspēju. 
 
LV 44   LV  
Šajā grafikā salīdzinājums ir kori ģēts atbilstoši ien ākumu pirktsp ējas atšķirībām šajās 
ekonomiskaj ās zonās. 
 
Avots: Enerdata  Enerģijas intensit āte 2003. gad ā (tne/milj. EUR 1995)  
0 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 1800 2000 
Japāna ES-25  ASV Ķīna Krievija  
Enerģijas intensit āte 2003. gad ā (tne/milj.EUR1995IKP)
( IKP kori ģēts atbilstoši pirktsp ējai)
0 100 200 300 400 500 600 700 800 900 
Japāna ES-25  ASV Ķīna Krievija  
 
 
LV 45   LV 5. Diskusijas atkl āšana par ES t ālejošo mērķi 
Ja netiks veikti pas ākumi turpm āka enerģijas patēriņa pieauguma nov ēršanai, visas min ētās 
raizes par pieg ādes drošību, Eiropas konkur ētspēju, klimata p ārmaiņām un atmosf ēras 
piesārņojumu tikai palielin āsies. ES nevar pie ļaut, lai šādas negatīvas prognozes īstenotos. 
Ar šo Zaļo grāmatu paredz ēts uzsākt diskusijas par to, k ā ES rentablā veidā varētu panākt 
enerģijas pat ēriņa samazin ājumu par 20 % sal īdzinājumā ar 2020. gadam 
prognozētajiem rādītājiem.  
Ar mūsdienu vismodern āko tehnolo ģiju noteikti ir iesp ējams ietaup īt apmēram 20 % no ES 
dalībvalstu ener ģijas patēriņa. Kopējais patēriņš pašlaik ir apm ēram 1 725 Mtne. Apr ēķini 
rāda, ka tad, ja turpin āsies pašreiz ējās tendences, pat ēriņš 2020. gad ā sasniegs 1 900 Mtne. 
Līdz ar to uzdevums ir, pateicoties ener ģijas ietaup ījumam 20 % apjom ā, panākt tādu patēriņa 
līmeni, kāds tas bija 1990. gad ā, t.i., 1 520 Mtne. 
Tas nozīmētu, ka visu p ēc 2001. gada pie ņemto pas ākumu, piem ēram, direkt īvas par ēku 
energoefektivit āti un direkt īvas par kombin ēto siltuma un elektroener ģijas ražošanu, strikta 
ieviešana, apvienojot ar jauniem pas ākumiem, var ētu radīt ikgadēju ietaupījumu apm ēram 
1,5 % apjom ā, kas savuk ārt ļautu ES-25 atgriezties pie 1990. gada pat ēriņa līmeņa38. 
                                                 
38 Apr ēķināts, pamatojoties uz pašreiz ējām ES prognoz ēm par IKP pieaugumu, kas uzr āda pieaugumu par 
2,4 % gad ā, skat.: „ European Energy and Transport, scenario on key drivers ”, Eiropas Komisija, 2004. 
 
LV 46   LV 2. PIELIKUMS  
Elektroener ģijas patēriņa ietaupījumi un tendences ES-15 dz īvojamā sektorā (avoti: Wai 
2004, Kem  2004)39 
 Laikā no 1992. 
līdz 2003. gadam 
iegūtais 
elektroener ģijas 
ietaupījums 
 
[TWh/gad ā] Patēriņš 2003. 
gadā 
 
 
[TWh/gad ā] Patēriņš 2010. 
gadā 
(ar pašreiz ējām 
politikām)  
 
[TWh/gad ā] Patēriņš 2010. 
gadā 
Pieejamais 
potenciāls līdz 
2010. gadam (ar 
papildu politik ām)
[TWh/gad ā] 
Veļas mazgājamās 
mašīnas 10-11 26 23 14 
Saldētavas un 
ledusskapji 12-13 103 96 80 
Elektriskās plītis - 17 17 15,5 
Gaidīšanas režīms 1-2 44 66 46 
Apgaismojums 1-5 85 94 79 
Žāvējamie apar āti - 13.8 15 12 
DESWH40 - 67 66 64 
Gaisa kondicionieri  5,8 8,4 6,9 
Trauku 
mazgājamās 
mašīnas 0,5 16,2 16,5 15,7 
Kopā 24,5-31,5 377,8 401,9 333,1 
 
                                                 
39 Zi ņojums par situ āciju 2004. gad ā. Kopīgais pētniecības centrs IES. 
40 Viet ējie elektriskie termoakumul ācijas ūdenssildītāji (DESWH ), norādītais ietaup ījuma potenci āls ir 
saistīts tikai ar siltuma zudumu samazin āšanu dīkstāves laikā, pateicoties biez ākai izolācijai. Papildu 
ietaupījums radīsies no vad ības stratēģijas (termostats un taimeris). Liel āki elektrības ietaup ījumi tiks 
iegūti, ieviešot saules baterijas. 
 
LV 47   LV 3. PIELIKUMS  
 
Vidējais enerģijas intensit ātes samazin ājums ir 1,6 % gad ā. ES - 25: - Ilgtermiņa IKP att īstība, enerģijas piepras ījums un  
energointensit āte (bāzlīnija): 2000 = 
100 
50 75 100 125 150 175 200 
1971 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020 2025 2030IKP 
enerģijas 
pieprasījums 
enerģijas 
intensitāte 
 
LV 48   LV 4. PIELIKUMS  
Enerģijas gala piepras ījums 
2002. gads Ēkas (dzīvojamās un 
terciārā sektora) Rūpniecība Transports Visi gala 
pieprasījuma sektori 
 Mtne % no gala 
pieprasīju
ma Mtne % no gala 
pieprasī- 
juma Mtne % no 
gala 
pieprasī-
juma Mtne % no gala 
pieprasī-
juma 
Cietie kurināmie 12,2 1,1 38,7 3,6 0,0 0,0 50,9 4,7 
Nafta 96,8 8,9 46,9 4,3 331,5 30,6 475,2 43,9 
Gāze 155,6 14,4 105,4 9,7 0,4 0,0 261,5 24,2 
Elektrība 
(iesk. 14 % no 
atjaunojam ās 
enerģijas 
sistēmām) 121,3 11,2 91,2 8,4 6,0 0,6 218,5 20,2 
Iegūtais 
siltums 22,8 2,1 7,5 0,7 0,0 0,0 30,3 2,8 
Atjaunojamie 
enerģijas avoti 29,0 2,7 16,2 1,5 1,0 0,1 46,2 4,3 
Kopā 437,8 40,4 306,0 28,3 338,9 31,3 1082,6 100,0 
 
LV 49   LV 5. PIELIKUMS  
Energoefektivit ātes uzlabošanas rezult ātu izmantošana 
Investīcijas rentabl ā energoefektivit ātē vienmēr labvēlīgi ietekm ēs nodarbin ātību41. Jebkurā 
gadījumā līdz ar to rad īto darba vietu skaits ir liel āks nekā tas, ko rada l īdzīgas alternat īvas 
investīcijas, ieskaitot invest īcijas ener ģijas iegūšanā, pārvadē un sadalē42. 
Nozīmīgais nodarbin ātības pieaugums, kas izriet no invest īcijām energoefektivit ātē, rodas, 
summējoties diviem atseviš ķiem rezult ātiem. Viens ir t ā saucamais ar ener ģijas taupīšanu 
iegūto invest īciju „pārdales rezult āts”. Šis rezult āts rodas k ā netiešas sekas ar 
energoefektivit ātes pasākumiem ietaup īto līdzekļu atkārtotai ieguld īšanai. Tas veido pilnas 
divas trešda ļas no kop ējās ietekmes uz nodarbin ātību43. Otrs ir tiešs š ādu investīciju rezult āts, 
un tas rodas no darbasp ēka piepras ījuma sākotnējo energoefektivit ātes invest īciju īstenošanai. 
Kā labu piem ēru var min ēt tādas invest īcijas kā pastāvošo ēku atjaunošana. Daudzas š ādas 
investīcijas dod papildu labumu, jo ir darbietilp īgas, tām ir lokālā un reģionālā līmenī jūtama 
ietekme un taj ās ir salīdzinoši zems importa apjoms. Šaj ā darbaspēka piepras ījumā bieži ir 
ietverts nekvalific ēts un vidēji kvalific ēts darbasp ēks, kā arī labi apm ācīti speciālisti, kas to 
padara par daudzpus īgu instrumentu, lai sasniegtu re ģionālās politikas m ērķus. 
Daudzas citas tiešas invest īcijas energoefektivit ātē, piemēram, energoefekt īvas ražošanas 
līnijas rūpniecībā, energoefekt īvu apkures katlu ier īkošana, uzlaboti ēku ekspluat ācijas 
pakalpojumi, rad īs tikpat daud z vai vair āk darba vietu uz vienu ieguld īto euro, k ā 
salīdzināmas alternat īvas, piem ēram, invest īcijas ceļu, tiltu un ener ģijas pārvades 
infrastrukt ūrā. 
Ir veikti daudzi p ētījumi, lai sal īdzinātu energoefektivit ātes invest īciju relatīvo ietekmi uz 
nodarbinātības paaugstin āšanos ar alternat īvām investīcijām. Vienā tādā pētījumā uzrādīti 12 
– 15 tiešas nodarbin ātības darba gadi, kas rad īti uz katru energoefektivit ātē ieguldīto 
1 miljonu USD, sal īdzinājumā ar tikai 4,1 darba gadiem, invest ējot elektrostacij ās ar ogļu 
kurināmo, un tikai 4,5 darba gadiem, invest ējot atomelektrostacij ās. Tas noz īmē, ka 
investīcijas ener ģijas gala lietojuma lietder īgā izmantošan ā rada trīs līdz četras reizes vair āk 
darba vietu, nek ā līdzīgas invest īcijas ener ģijas piegādē44. 
Ir pieņemts uzskat īt, ka elektrostaciju celtniec ība nozīmīgi ietekm ē vietējo ekonomiku. Šis 
iespaids rodas, apskatot ietekmi ierobežot ā teritorij ā, kur celtniec ības izdevumi un 
nodarbinātība ir ļoti koncentr ēti. Reģionā kopumā tomēr šī ietekme ne tuvu nav tik liela, k ā tā, 
kas rodas, pateicoties sal īdzināmai energoefektivit ātes uzlabošanas programmai. Papildus 
tam, līdz ar to, ka liela invest īciju līdzekļu daļa vajadzīga enerģijas ražošanas objektiem, 
kopējās izmaksas, lai saražotu vienu kWh elektr ības ir apm ēram divreiz liel ākas par 
izmaksām, lai ietaup ītu vienu kWh. 
Dažas darba vietas paties ībā tiek zaud ētas tāpēc, ka pastiprin ās vides normat īvi un tiek atcelti 
tirgus ierobežojumi ener ģētikas nozar ē. Elektroener ģijas un gāzes tirgus atv ēršana, piem ēram, 
ir izraisījusi īstermiņa darba vietu skaita samazin ājumu, galvenok ārt tāpēc, ka palielin ājusies 
                                                 
41 „National and Local Employment Impacts of Energy Efficiency Investment Programmes ,” 2000. SAVE  
Study, ACE, UK .  
42 „ Employment Effects of Electric Energy Conservation ,” 2002. Charles River Associates . 
43 Turpat. 
44 Turpat. 
 
LV 50   LV konkurence piespiedusi racionaliz ēt enerģijas ražošanas, p ārvades un sadales iek ārtas. Šajos 
darba vietu neto zaud ējumos nav ņemtas vērā zemāku elektroener ģijas cenu rad īto 
pārkārtojumu sekas liel ākiem rūpnieciskiem lietot ājiem. Tom ēr ir skaidrs, ka, ja palielin ātas 
investīcijas energoefektivit ātē ir saska ņotas ar vides likumiem un tirgus liberaliz āciju, 
joprojām var pan ākt nodarbin ātības neto pieaugumu45. 
Ir daudz prognožu par iesp ējamo daba vietu skaitu, ko ES var ētu radīt, pateicoties uzlabotai 
energoefektivit ātei. Šīs prognozes iev ērojami atš ķiras atbilstoši veikto invest īciju lielumam, 
ilgumam un veidam. Aptuveni apr ēķini, pamatojoties uz ietaup īto enerģiju, pateicoties 
energoefektivit ātes pieaugumam par 1 % gad ā 10 gados, par āda, ka tas var ētu radīt vairāk 
nekā 2 000 000 nodarbin ātības cilvēkgadu, ja š īs investīcijas tiek veiktas, piem ēram, atbilstoši 
piemērotiem nosac ījumiem ēku atjaunošanas nozar ē46. Šos apr ēķinus apstiprina citi 
pētījumi47. Lielais ietaup ījumu potenci āls un tas, ka celtniec ības nozare ir atbild īga par 40 % 
no ES ener ģijas galapat ēriņa, padara invest īcijas energoefektivit ātē šajā sektorā īpaši 
saistošas. Palielin ātas iespējas finans ēt dažas no š īm investīcijām no strukt ūrfondiem un 
iespēja dalībvalstīm izmantot samazin ātu PVN un citus nodok ļus un nodevas var t ās padarīt 
vēl saistošākas48. 
Šajā kontekstā jāmin arī prognozes, ka jaun ās prasības dalībvalstīs par ēku energoefektivit ātes 
sertifikāciju ļoti pozitīvi ietekm ēs nodarbin ātību celtniec ības nozar ē. Tajā pašā laikā šīs 
prasības nodrošin ās informāciju un ieteikumus rentabl ām investīcijām nākotnē, no kurām 
daudzas b ūs jāīsteno. Lai gan ES l īmeņa aprēķini par tiešu šo pras ību ietekmi uz 
nodarbinātību vēl nav pieejami, aptuvenie r ādītāji liecina, ka dal ībvalstīm kopā būs vajadzīgi 
apmēram 30 000 jaunu speci ālistu sertifik ācijai un kontrolei, kad valstu ties ību akti b ūs 
pilnībā stājušies spēkā. 
                                                 
45 Eiropas Parlamenta 2004. gada p ētījums. 
46 SAVE  pētījums. 
47 UNDP , Pasaules ener ģijas novērtējums, 185. lpp. Rat für Nachhaltige Entwicklung: „Perspectives for 
coal in a sustainable energy industry”,  2003. gada oktobris 
48 Apr ēķināts, ka ienākumu nodok ļa un uzņēmumu nodok ļu maksājumu samazin āšana, tajā pašā laikā tos 
atbilstoši palielinot ener ģijai, Dānijā varētu radīt pusmiljonu jaunu darba vietu.