LV    LV LV 
 
LV 1   LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 20.10.2009 
SEC(2009) 1397  
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
  
Pavaddokuments 
  
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTA M, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
 
Solidaritāte veselības jomā. Nevienlīdzības samazin āšana vesel ības jomā ES 
  
{COM(2009) 567 gal īgā redakcija} 
{SEC(2009) 1396}  
 
LV 2   LV 1. I EVADS  
Šajā dokument ā apkopots ietekmes nov ērtējums, kur ā aplūkoti ES iniciat īvā “Solidarit āte 
veselības jomā. Nevienl īdzības samazin āšana vesel ības jomā ES” pied āvātie politiskie 
risinājumi. Komisija ES vesel ības stratēģijā1 norādīja, ka ir vajadz īga rīcība, un 2008. gad ā 
nāca klajā ar ES m ēroga iniciat īvu par nevienl īdzību veselības jomā, pieņemot atjaunin ātu 
sociālo programmu2. Šajā dokument ā ir iekļautas ietekmes nov ērtējuma padomes piez īmes 
saistībā ar mērķiem, terminu “nevienl īdzība” un “netaisn ība” izmantošanu, proporcionalit āti, 
subsidiarit āti un izmaks ām. Ziņojums uzliek saist ības vienīgi tā sagatavošan ā iesaistītajiem 
Komisijas dienestiem, bet neliek iepriekš spriest par Komisijas gal īgo lēmumu. 
Galvenā atbildība par nevienl īdzības novēršanu vesel ības jomā gulstas uz dal ībvalstīm, bet 
ES politikas var netieši ietekm ēt veselību un pal īdzēt pārvarēt šķēršļus, kas patlaban trauc ē 
rīkoties. Zi ņojumā ir novērtēta ES rīcība, atbalstot un papildinot dal ībvalstu un ieinteres ēto 
personu p ūliņus un mobiliz ējot ES politikas nevienl īdzības samazin āšanai vesel ības jomā, 
pilnībā ievērojot subsidiarit ātes principu.  
ES rīcībai jābūt tādai, lai tā atbalstītu visu iedz īvotāju veselības uzlabošanu, īpaši pievēršoties 
tam, lai mazin ātu netaisn ā un novēršamā sociālā stāvokļa ietekmi uz vesel ību starp daž ādām 
sociālajām grupām un ES re ģioniem, proti, izmantojot “izl īdzināšanas” pieeju.  
Gan ES, gan dal ībvalstu līmenī jau ir veikti vair āki attiecīgie pasākumi. Tom ēr pašreizējie 
pasākumi ir ierobežoti izpratnes l īmeņa un pieš ķirtās prioritātes ziņā, tajos nav pietiekami 
visaptveroši paredz ēta ieinteres ēto personu iesaist īšana, past āv atšķirības saist ībā ar 
informāciju un zin āšanām, nav paredz ēta pietiekama apmai ņa ar labu praksi un ir gr ūtības 
starpnozaru politikas pieejas izveid ē. Tāpēc šajā dokument ā aplūkoti pasākumi, kas 
nepieciešami, lai risin ātu iepriekšmin ētos jautājumus.  
2. P ROBLĒMAS IZKL ĀSTS 
Patlaban daž ādās ES dalībvalstīs jaundzimušo vid ējais paredzamais m ūža ilgums sieviet ēm 
atšķiras par 8 gadiem, bet jaundzimušo vid ējais paredzamais m ūža ilgums v īriešiem – par 
14 gadiem. Lielas atš ķirības vērojamas ar ī saslimstības, invalidit ātes un mirst ības rādītāju ziņā 
dažādās dalībvalstīs un ES re ģionos. Daž ās dalībvalstīs pēdējos divdesmit gados vesel ības 
rādītāju novirzes no ES vid ējiem rādītājiem un to valstu r ādītājiem, kur ām ir vislab ākie 
rezultāti, ir ievērojami palielin ājušās. 
Visās dalībvalstīs vērojamas lielas vesel ības rādītāju atšķirības starp daž ādām sociālajām vai 
etniskajām grupām, tos nosakot p ēc ienākumu, nodarbin ātības un izgl ītības līmeņa3. 
Iedzīvotājiem ar zem āku izglītības, ienākumu vai nodarbin ātības līmeni ir īsāks mūžs, un 
viņiem daudz ilg āku laiku ir slikta vesel ība. Paredzam ā dzīves ilguma atš ķirības starp soci āli 
                                                 
1 COM(2007) 630. 
2 COM(2008) 412.  
3 Health Status & Living Conditions.  Monitoring Report prepared by the European Observatory on the 
Social Situation . Eiropas Komisija, 2008. gads.  
 
LV 3   LV ekonomiskaj ām grupām vīriešiem sv ārstās no 4 līdz 10 gadiem un sieviet ēm – no 2 l īdz 
6 gadiem. To apstiprina daudzi fizisk ās un garīgās veselības rādītāji. Dažās valstīs minētā 
atšķirība pēdējās desmitgad ēs ir ievērojami palielin ājusies.  
Nevienlīdzība veselības jomā ir saistīta ar nevien ādiem soci ālajiem faktoriem, kas nosaka 
veselību, ieskaitot dz īves apstākļus (mājoklis, vide), ar vesel ību saistītus paradumus (uzturs, 
smēķēšana, akt īvs dzīvesveids), nodarbin ātības un darba apst ākļus, izglītību, sociālās 
aizsardzības pieejam ību, arī kvalitat īvas vesel ības aprūpes pieejam ību. Lielu da ļu 
nevienlīdzības vesel ības jomā var novērst, un to var pan ākt ar strat ēģijām, kuras ietekm ē 
ES politika. 
Ir apzinātas trīs jomas, kur ās vērojami tr ūkumi, kas apgr ūtina efekt īvu rīcību, risinot 
nevienlīdzības jautājumu vesel ības jomā. Jomas, kur ās ES var atbalst īt un papildin āt 
dalībvalstu rīcību, ir šādas:  
― izpratnes tr ūkums un nepietiekama politisk ā prioritāte, vājš dalībvalstu un citu ieinteres ēto 
personu iesaist īšanās līmenis, 
― salīdzināmu un regul āru datu apkopošanas, uzraudz ības un zi ņošanas trūkums. Zin āšanu 
par veselību noteicošajiem faktoriem un efekt īvu īstenošanas politiku tr ūkums, 
― nepietiekami saska ņota ES līmeņa pieeja nevienl īdzībai veselības jomā (vienādu iespēju 
nodrošināšanas trūkums ES m ērogā). 
Dalībvalstis īsteno dažas politikas, ta ču trūkst visaptverošu strat ēģiju. Vairāk nekā puse 
dalībvalstu neizvirza nevienl īdzības samazin āšanu vesel ības jomā par politisko priorit āti. 
Turklāt politikas netiek pietiekami nov ērtētas un populariz ētas.  
Lai gan ir pieejami p ārliecinoši pier ādījumi, dal ībvalstīm jāiegūst vairāk informācijas par 
dažu vesel ību noteicošo faktoru ietekmi (c ēloņsakarību) un noz īmību, lai tās varētu efektīvi 
rīkoties attiec ībā uz konkr ētām iedzīvotāju grupām un min ētajiem faktoriem. Turkl āt ir 
vajadzīgi salīdzināmi un ES m ērogā regulāri pieejami dati par vesel ības rādītājiem un 
faktoriem, kas nosaka nevienl īdzību vesel ības jomā, kas b ūtu sadalīti pa soci āli 
ekonomiskaj ām grupām.  
ES mēroga datu un p ētniecības laikā iegūtu zināšanu trūkums apgr ūtina politikas izstr ādi. 
Labāki pierādījumi un to kop īga izmantošana, k ā arī rīcības pamatojums var likt daž ādajām 
ieinteresētajām personām vairāk iesaistīties šajā procesā, kas patlaban nav v ērojams. 
ES līmenī nevienlīdzībai veselības jomā ir noteikta liel āka politisk ā prioritāte, un tas pozit īvi 
ietekmē vairākas ES politikas. Tom ēr to ir gr ūti kvantific ēt, un ne vis ās attiecīgajās 
ES politik ās nevienlīdzība veselības jomā ir izvirzīta par ievērojamu priorit āti.  
3. M ĒRĶI 
ES rīcība attiecībā uz nevienl īdzību veselības jomā ir vērsta uz to, lai atbalst ītu un papildin ātu 
dalībvalstu un citu ieinteres ēto personu r īcību un lai nodrošin ātu, ka ES politikas un pas ākumi 
sniedz augsta l īmeņa veselības aizsardz ību atbilstoši EK l īgumam. ES politik ās paredzētā 
veselības aizsardz ība cik vien iesp ējams jāattiecina uz visiem pilso ņiem neatkar īgi no viņu 
 
LV 4   LV dzīves vietas vai soci ālā stāvokļa. ES rīcība, sasniedzot šos m ērķus, var veicin āt 
nevienlīdzības samazin āšanu vesel ības jomā Eiropas Savien ībā.  
3.1. Visp ārējie mērķi 
Šīs iniciatīvas vispārējais mērķis ir atbalst īt un papildin āt dalībvalstu un ieinteres ēto personu 
centienus un mobiliz ēt ES politikas nevienl īdzības samazin āšanai vesel ības jomā. 
3.2. Konkr ētie mērķi  
Konkrētie mērķi ir šādi: 
– palielin āt izpratni, veicin āt apmaiņu ar inform āciju un lab āko pieredzi, sekm ēt politikas 
koordinēšanu un atbalst īt to, ka nevienl īdzība veselības jomā tiek noteikta par politisko 
prioritāti gan Kopienas, gan dal ībvalstu līmenī un no citu ieinteres ēto personu puses, 
– uzlabot datu pieejam ību un meh ānismus, kas izmantojami, lai noteiktu, uzraudz ītu un ziņotu 
par nevienl īdzību veselības jomā visā ES, kā arī uzlabot esoš ās zināšanas par t ās cēloņiem un 
informāciju, kas nepieciešama, lai r īkotos, 
– pastiprin āt attiecīgo ES politiku ieguld ījumu nevienl īdzības samazin āšanā veselības jomā, 
tostarp vair āk atbalstīt dalībvalstu un ieinteres ēto personu centienus apkarot nevienl īdzību 
veselības jomā, īpašu uzman ību pievēršot neaizsarg ātajām iedzīvotāju grupām un trešaj ām 
valstīm. 
4. S UBSIDIARIT ĀTES PRINCIPA ANALIZ ĒŠANA . VAI ES IESAIST ĪŠANĀS NOZĪME IR 
PAMATOTA ?  
Lai gan galven ā atbildība par nevienl īdzības novēršanu vesel ības jomā gulstas uz 
dalībvalstīm, šī problēma jāaplūko ES politikas griezum ā vairāku iemeslu d ēļ.  
Pirmkārt, tas, ka nevienl īdzība veselības jomā aizvien saglab ājas, norāda uz pretrunu starp 
esošo situ āciju un dažiem no ES pamatm ērķiem, piem ēram, stiprin āt ekonomisku un soci ālu 
kohēziju, nodrošin āt vienlīdzīgas iespējas, veicin āt nevienlīdzības samazin āšanu, vīriešu un 
sieviešu vienl īdzību un solidarit āti starp dal ībvalstīm (ES līguma 2. pants un EK l īguma 
2. pants).  
Otrkārt, ļoti sliktā veselība, kas v ērojama daž ās iedzīvotāju grupās ES, rada iev ērojamas 
alternatīvās izmaksas Eiropas Savien ībai un kalpo par ekonomisku pamatojumu tam, lai 
veicinātu rīcību šo izmaksu nov ēršanai. Ņemot vērā novecojošo sabiedr ību, ir svar īgi, lai 
iedzīvotājiem būtu ļoti laba vesel ība, kas nodrošin ātu tiem ilg āku darba m ūžu un palielin ātu 
darba raž īgumu, konkur ētspēju un darba iesp ējas. Slikt ā veselība, ko iesp ējams nov ērst, 
veselības sistēmām rada lielas izmaksas un uzliek nevajadz īgu slogu valsts budžetam. 
Samazinot nevajadz īgos zaud ējumus, kas rodas slikt ās veselības un p āragrās nāves dēļ, 
iespējams uzlabot Lisabonas m ērķu izpildi un pal īdzēt Eiropai piln ībā izpaust savu labkl ājības 
potenciālu.  
Šī rīcība ir juridiski pamatota ar vair ākiem EK l īguma pantiem, proti, ar 12. un 13. pantu (par 
diskrimin ācijas nov ēršanu), 125. pantu (par nodarbin ātības un kvalific ēta, izglītota un 
 
LV 5   LV pielāgoties spējīga darbasp ēka rašanās veicināšanu), 136. un 137. pantu (par dz īves un darba 
apstākļu uzlabošanu, soci ālo aizsardz ību un atstumt ības izskaušanu), 152. pantu (par augsta 
veselības aizsardz ības līmeņa nodrošin āšanu, nosakot un īstenojot visas Kopienas politikas) 
un 158. un 159. pantu (par ekonomiskas un soci ālas kohēzijas stiprin āšanu). Pamatojoties uz 
šiem pantiem, Kopiena atbalsta un papildina dal ībvalstu rīcību. 
Vajadzību pēc ES rīcības nosaka š ādi aspekti: 1) ir nepieciešama ES m ēroga datu apkopošana 
un uzraudz ība, jo ES var lab āk nodrošin āt drošus un sal īdzināmus datus, nek ā to spēj 
atsevišķas dalībvalstis, un 2) koh ēzijas politika, ar kuras pal īdzību ES nodrošina finansi ālu 
atbalstu dal ībvalstīm, īpaši nabadz īgākajiem re ģioniem, ko p ēc tam var ieguld īt tādu galveno 
faktoru uzlabošan ā, kas nosaka nevienl īdzību veselības jomā, kā dzīves apstākļi, apmācības 
un nodarbin ātības pakalpojumu sniegšana un vesel ības aprūpes nodrošin āšana (veicin āšana, 
profilakse un ārstēšana). Turkl āt ES var dot pievienoto v ērtību, palielinot izpratni un vair āk 
uzmanības veltot nevienl īdzībai veselības jomā, uzlabojot uzraudz ības mehānismus, veicinot 
pētniecību un zin āšanu apkopošanu un nodrošinot daž ādu pasākumu redzam ību, turklāt tas 
viss tiktu veikts, apmainoties ar pier edzi un labu praksi, veidojot darb ībspēju, kā arī uzlabojot 
saikni starp ES politik ām. Šādi pasākumi tika ierosin āti apspriešanas proces ā saņemtajās 
atbildēs un citos p ētījumu pārskatos.  
5. P OLITIKAS RISIN ĀJUMI  
Lai sasniegtu šos m ērķus, ir izanaliz ēti trīs risinājumi. Risin ājums Nr. 1 “R īkoties tāpat kā līdz 
šim” paredz turpin āt pašreizējās darbības. Risin ājuma Nr. 2 “Pašreiz ējā stāvokļa uzlabošana” 
pamatā ir esošais darbs un t ā turpināšana īsu laika posmu, turpm āk būtiski nemainot 
pašreizējos Kopienas instrumentus, un tas īstenojams pazi ņojuma veid ā. Risinājumam 
Nr. 3 “Radik āli pasākumi” ir vajadz īgs ilgāks laika posms, jo j āveic groz ījumi esošajos ES 
instrumentos, un tam vajadz īgs Padomes ieteikums. Šie risin ājumi ir kumulat īvi, proti, 
risinājuma Nr. 3 pamat ā ir risinājums Nr. 2, kura pamat ā ir risinājums Nr. 1, skat īt tabulu. 
5.1. Risin ājums Nr. 1 “R īkoties tāpat kā līdz šim”  
Šajā gadījumā darbs, atbalstot nevienl īdzības samazin āšanu vesel ības jomā, turpinās atbilstoši 
atvērtajai koordin ācijas metodei (AKM) soci ālajā jomā un vesel ības stratēģijai. Vienl īdzība 
veselības jomā ir veselības stratēģijas pamatprincips, un netaisn ības samazin āšana attiec ībā uz 
piekļuvi veselības aprūpei un vesel ības rādītāji ir pamatm ērķis atbilstoši AKM soci ālajā jomā. 
ES pieredzes apmai ņas veidā palīdz dalībvalstīm iekļaut šo m ērķi valsts strat ēģijā. Šiem 
mehānismiem pieskait āmi valsts strat ēģijas ziņojumi un Kop īgais ziņojums par soci ālo 
aizsardzību un soci ālo integrāciju, ekspertu veiktas p ārbaudes un Soci ālās aizsardz ības 
komitejas san āksmes, k ā arī sanāksmes, ko organiz ē ES ekspertu grupa jaut ājumos par 
noteicošiem soci āliem faktoriem un nevienl īdzību veselības jomā un Padomes Sabiedr ības 
veselības darba grupa vec āko amatpersonu l īmenī. Finansiālo atbalstu pied āvā programma 
“PROGRESS” un Vesel ības programma 2008. ―2013. gadam. T āpat daži pas ākumi attiec ībā 
uz galvenajiem vesel ību noteicošajiem fa ktoriem tiek atbalst īti ar Koh ēzijas politikas un 
Kopējās lauksaimniec ības politikas starpniec ību, kā arī no lauksaimniec ībai un lauku att īstībai 
paredzētajiem līdzekļiem. ES r īcība citās jomās turpinātos, taču galvenā uzmanība nebūtu 
vērsta uz nevienl īdzību veselības jomā. 
 
LV 6   LV 5.2. Risin ājums Nr. 2 “Pašreiz ējā stāvokļa uzlabošana”  
Šajā gadījumā Komisija pie ņem paziņojumu, kas veicina izpratni par nevienl īdzību veselības 
jomā un uzsver t ās tautsaimniecisko, politisko un ētisko noz īmīgumu. Pie ņemot risin ājumu 
Nr. 2, tiek apstiprin āts, ka nevienl īdzības samazin āšana vesel ības jomā ir politisk ā prioritāte, 
tiek aktiviz ēts dialogs ar ieinteres ētajām person ām un tiek veicin āta esošās informācijas un 
apmaiņas mehānismu, kā arī esošā finansiālā atbalsta lab āka izmantošana. Tiek atbalst īti 
pasākumi, lai ieg ūtu zināšanas par efekt īvu rīcību, un tiek uzlabota vesel ības jomas 
nevienlīdzības rādītāju noteikšanas sist ēma starp dal ībvalstīm, ES reģioniem un soci ālajām 
grupām. Personas, kuras darbojas attiec īgajās politikas jom ās, ir aicin ātas pārdomāt savu 
iespējamo rīcību šajās jomās, kā to apspriešanas proces ā ierosināja dažas dal ībvalstu iest ādes. 
Šis risinājums paredz konkr ētu rīcību, kuras m ērķis ir aktiviz ēt pasākumus, neveicot 
ievērojamas darb ības jaunas politikas izstr ādē. Atbildība par konkr ētu politiku izstr ādi 
joprojām ir dalībvalstu zi ņā. 
5.3. Risin ājums Nr. 3 “Radik āli pasākumi”  
Šajā gadījumā papildus iepriekš min ētajam Komisija ierosina izstr ādāt Padomes ieteikumu 
par nevienl īdzību veselības jomā, izvirzīt mērķus nevienl īdzības samazin āšanai vesel ības 
jomā visā ES, izveidot augsta l īmeņa iestāžu savstarp ējo padomdev ēju komiteju, p ārskatīt 
vairākas politikas jomas, lai taj ās kā īpašu priorit āti iekļautu nevienl īdzības samazin āšanu 
veselības jomā, pārdalot pēc 2013. gada nepieciešamos resursus vai attiec īgi papildinot tos, 
pārskatīt Kopienas l īmenī veicamos pas ākumus, kas nodrošin ātu pamatvajadz ību ievērošanu 
veselības jomā (veselības aprūpe, mājoklis, pārtika, ūdensapgāde, izglītība), un izstr ādāt 
plašāku starptautisko iniciat īvu, lai risin ātu nevienl īdzību veselības jomā visā pasaulē. 
6. I ETEKMES ANAL ĪZE  
Tā ir neleģislatīva iniciat īva, kas v ērsta uz to, lai stiprin ātu rīcību, atbalstot un papildinot 
dalībvalstu un citu ieinteres ēto personu centienus samazin āt nevienlīdzību veselības jomā. 
Rīcība, kas izkl āstīta risinājumā Nr. 1, Nr. 2 un Nr. 3, paredz: 1) palielin āt centienus, lai 
ES līmenī uzlabotu jaut ājumu koordin ēšanu un sekm ēšanu, 2) pastiprin āt centienus, lai 
uzlabotu dal ībvalstu un citu ieinteres ēto personu izpratni par vesel ības un soci ālo jautājumu 
risināšanas noz īmību īpaši pašreiz ējās ekonomisk ās krīzes apstākļos. Tas, cik liel ā mērā 
pasākumi papildina dal ībvalstu un citu ieinteres ēto personu r īcību, samazinot nevienl īdzību 
veselības jomā, ir galvenais faktors, kas nosaka ierosin ājumu ietekmes noz īmi.  
6.1. Soci ālā ietekme 
Paredzams, ka šajos tr īs risinājumos pied āvātie pasākumi pozit īvi ietekm ēs sociālo jomu, un 
neviens no tiem nerad īs negatīvas sekas min ētajā jomā. Iespējams, ka risin ājumam Nr. 2 un 
risinājumam Nr. 3, sal īdzinot ar risin ājumu Nr. 1, b ūs lielāka pozitīvā ietekme soci ālajā jomā. 
Svarīgi ir tas, ka pašreiz ējā ekonomisk ā krīze var palielin āt nevienlīdzību veselības jomā, 
pasliktinot dažus vesel ību noteicošos faktorus. Akt īvāk izmantojot izpratnes veicin āšanas 
pasākumus, risin ājums Nr. 2 un risin ājums Nr. 3 pal īdzētu dalībvalstīm prioritāšu noteikšanas 
brīdī pietiekami visaptveroši ņemt vērā šo politikas jomu un nodrošin āt, lai tām nākotnē 
nerastos negat īvas ekonomisk ās un sociālās sekas.  
 
LV 7   LV 6.2. Ekonomisk ā ietekme 
Netiešās ekonomisk ās izmaksas, ko rada liela nevienl īdzība veselības jomā, var izrādīties 
ievērojamas. T ās nav iesp ējams prec īzi aplēst. Kādā pētījumā tika lēsts, ka, uzlabojot visu 
iedzīvotāju veselību līdz tādam līmenim, k āds ir iedz īvotājiem ar augst āko izglītību, 
potenciālais ekonomiskais ieguvums b ūtu IKP palielin ājums par 1,2 %–9 %.  
Ir sarežģīti precīzi noteikt izmaksas, kas ra stos, uzlabojot datu pieejam ību un sal īdzināmību 
galvenokārt pēc sociāli ekonomisk ā stāvokļa.  
Kopumā sasniegumi saist ībā ar veselības rādītājiem un faktoriem, kas nosaka nevienl īdzību 
veselības jomā, iespējams, pozit īvi ietekm ētu tautsaimniec ību. Ilgtermi ņā ieguvumi vesel ības 
jomā un veselīgas dzīves gadu zuduma samazin ājums varētu būt izmaksu zi ņā neitrāli vai dot 
kopēju labumu tautsaimniec ībai.  
7. R ISINĀJUMU NOV ĒRTĒJUMS  
Visi trīs risinājumi palīdzētu sasniegt visp ārējos mērķus, taču, iespējams, ka risin ājums Nr. 3 
būtu visefekt īvākais. Tom ēr risinājums Nr. 3 rad īs papildu izmaksas, un b ūs daži šķēršļi, to 
īstenojot. V ēlamais risin ājums, ņemot vērā īstenojamību (galvenok ārt spēju rīkoties 
pašreizējās krīzes apstākļos) un izmaksas, ir risin ājums Nr. 2, ko var uzskat īt par pamatu 
turpmākam darbam ES l īmenī attiecībā uz nevienl īdzību veselības jomā, jo tas piln ībā atbilst 
subsidiarit ātes principam.  
8. U ZRAUDZ ĪBA UN NOV ĒRTĒJUMS  
Ir novērtēti arī tādi pasākumi kā ierosinājums uzlabot inform ēšanu, uzraudz ību un ziņošanu 
par sasniegumiem attiec ībā uz nevienl īdzību veselības jomā un to noteicošajiem faktoriem, ko 
var izmantot uzraudz ībai un nov ērtējumam.  Turklāt, lai regul āri analizētu ES politikas 
sasniegumus, Komisija izmantos ekspertu atbalstu un piesaist īs Eiropas Soci ālā stāvokļa 
novērošanas centru un Vesel ības sistēmu un politiku nov ērošanas centru.  Vēl viens 
uzraudzības instruments ir 2012. gad ā sagatavojamais Komisijas zi ņojums par š īs iniciatīvas 
īstenošanu un t ās ietekmi uz nevienl īdzības novēršanu vesel ības jomā, kā arī citi ziņojumi.  
 
LV 8   LV Risinājums Nr. 1  
– Rīkoties tāpat kā līdz šim  Risinājums Nr. 2  
– Pašreizējā stāvokļa uzlabošana  Risinājums Nr. 3  
– Radikāli pasākumi 
 
LV 9   LV