LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 87/20

Grozījuma pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2009/C 87/07

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

GROZĪJUMA PIETEIKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

Grozījumu pieteikums saskaņā ar 9. pantu

“BITTO”

EK Nr. IT-ACVN-117-1502-02.08.2006.

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Produkta specifikācijas nodaļa, kurā izdarīti grozījumi

—  Produkta nosaukums — Apraksts — Ģeogrāfiskais apgabals —  Izcelsmes apliecinājums — Ražošanas metode —  Saikne — Marķējums —  Valsts prasības —  Citas (norādīt sīkāk)

2. Grozījumu pieteikums

—  Grozījumi vienotajā dokumentā vai kopsavilkuma lapā — Grozījumi reģistrētu ACVN vai AĢIN specifikācijā, ja nav publicēts ne vienots dokuments, ne kopsavilkums —  Grozījumi specifikācijā, ja publicētajā vienotajā dokumentā (Regulas (EK) Nr. 510/2006 9. panta 3. punkts) nav jāizdara grozījumi —  Pagaidu grozījumi specifikācijā, kas saistīti ar valsts iestāžu pieprasīto obligāto sanitāro vai fitosanitāro pasākumu ievērošanu (Regulas (EK) Nr. 510/2006 9. panta 4. punkts)

3. Grozījums(-i)

3.1. Apraksts

Ir atzīts par vajadzīgu 3. pantā sīki aprakstīt liellopu ēdināšanu ganībās, norādot, ka barības devai jāpievieno ne vairāk kā 3 kg sausās barības dienā papildus sālim un “aizstājējbarībai” uz pastāvīgo ganību siena bāzes. Šāds barības papildinājums kļuvis nepieciešams, lai apmierinātu to ražotāju prasības, kuriem radušās grūtības saistībā ar Alpu ganību apstākļu pārmaiņām un vasaras ganībās laižamo dzīvnieku ģenētiskajām īpašībām. Ar ganību zāli ne vienmēr pietiek, lai nodrošinātu dzīvnieku labturību. Tajā pašā pantā ir precizēts, ka izmantotais piens ir svaigpiens; šāds grozījums ir tīri formāls, jo pašreizējā specifikācijā nekāda piena apstrāde pēc izslaukšanas nav paredzēta, tāpēc tas jau ir “svaigpiens”.

Turklāt siera [rituļa] maksimālo biezumu no 10 cm palielina līdz 12 cm. Šādu palielināšanu pamato ražošanas metodes, kas, joprojām būdamas cieši saistītas ar siera pagatavošanas tradicionālajiem paņēmieniem, pieļauj siera masas iepildi arī ne pilnīgi vienādās, taču noteiktās robežās atšķirīgās veidnēs. Turklāt jāprecizē, ka “BITTO” rituļa augstuma (8–12 cm) intervāla definīcija atbilst vēsturiskajos dokumentos atrodamajai informācijai, kuros skaidri norādīts maksimālais augstums – 12 cm.

3.2. Ģeogrāfiskais apgabals

Attiecībā uz pantu par izcelsmes apgabalu jāprecizē, ka prasītais grozījums ir piena ražošanas apgabalā iekļaut trīs Alpu ganības – Varrone, Artino un Lareggio, kas atrodas Bergamo un Lecco provincē. Iepriekšējā redakcijā šīs trīs Alpu ganības kļūdas pēc tika aizmirstas. Ražošanas apgabala paplašinājums ir pavisam neliels, jo tas ir tikai 1 % no ražošanas apgabala pašreizējās platības, un ģeogrāfiskā ziņā viendabīgums tiek saglabāts, jo pievienoto ganību litoloģiskās īpatnības, augstums virs jūras līmeņa un orientācija pret debespusēm ir tādi paši kā ganībām, kas jau iekļautas ražošanas apgabalā; tādējādi zelmeņa botāniskais sastāvs ir pavisam līdzīgs tam, kāds ir sākotnēji norādītajā ražošanas apgabalā.

3.3. Ražošanas metode

Ar izklāstīto grozījumu iecerēts ieviest iespēju izmantot vietējās ierauga kultūras; šī prakse, kas ir tehnoloģisks jauninājums, ļauj uzlabot recināšanas procesu, samazināt defektu rašanās iespēju, nodrošināt produkta nekaitīgumu un vienlaikus garantēt tipisko īpašību saglabāšanos, kuras šo produktu saista ar tā pagatavošanas teritoriju. Tam ir savs pamats, jo to faktoru vidū, kas darbojas piena sarecināšanas procesā, galvenā nozīme siera ražošanā un nogatavināšanā ir mikrobioloģiskajiem faktoriem. Tas, ka “Bitto” pagatavošanai sarecina svaigpienu, gan šim sieram, gan tipiskajiem sieriem vispār ir priekšrocība, bet tā var kļūt arī par šo sieru vājo vietu, ja piena mikrobioloģiskā kvalitāte ir slikta, tāpēc ka pienskābes baktērijas nav pietiekamā daudzumā vai attīstījušies pienam kaitīgi mikroorganismi. Nepietiekamo pienskābes baktēriju daudzumu var izskaidrot ar stingrāku tīrības un higiēnas prasību ievērošanu dažādos ražošanas posmos (slaukšana, piena transportēšana, apstrādē lietojamie trauki un telpas), kā arī ar metāla vai plastmasas trauku un rīku izmantošanu koka trauku un rīku vietā; faktiski ir tā, ka šī prakse gan atrisina sanitāri higiēniskās problēmas, taču no otras puses samazina mikroorganismu skaitu pienā, tostarp arī siera ražošanā izmantojamās baktērijas. Patogēnie mikrobi, kas reizumis sastopami kalnu ganībās ganītu govju pienā, attīstās ražošanai nelabvēlīgos apstākļos, it īpaši ļoti lietainās vasarās. Svaigpiena sieram ierauga kultūras izmantošana uzlabo piena sarecināšanas fermentatīvo procesu “pārvaldības” iespējas, tādējādi samazinot defektu rašanos sierā. Šādā veidā nodrošina pareizus skābšanas apstākļus un sūkalu notecināšanu no recekļa (ja tādu nebūtu, sierā paliktu pārāk daudz sūkalu, kas izraisītu nepieļaujamu acojumu un nepatīkamu un nevēlamu smaku veidošanos), vienlaikus ļaujot līdzsvaroti attīstīties dažādām siera ražošanā izmantojamo baktēriju sugām, kas sastopamas izejvielā (tās līdzdarbojas nogatavināšanas procesā, nodrošinot produkta tipiskumu). Tipisko sieru ražošanā tādu ierauga kultūru izmantošanai, kuras izdalītas un selekcionētas no katram attiecīgajam sieram raksturīgās mikrofloras, ir liela nozīme. Šādā veidā ir iespējams saglabāt šo izstrādājumu iecienītās tipiskās īpašības un uzlabot izstrādājumu kvalitāti, nepieļaujot, ka tie pārvēršas par anonīmu standarta produkciju ar pliekanu garšu un bez raksturīgām īpašībām. 1999. gadā produkcijas aizsardzības apvienība (Consorzio di Tutela), sadarbojoties ar Milānas CNR – ISPA (Itālijas Valsts zinātnisko pētījumu padomes Pārtikas izstrādājumu zinātniskais institūts), uzsāka pētījumus, lai padziļinātu zināšanas par “Bitto” siera raksturīgo mikrofloru, mikroorganismu bioloģisko dažādību un raksturīgās īpašības, kuras produkts iegūst šīs dažādības ietekmē, kā arī uzlabotu kvalitāti. Gadu gaitā tika izolēti un izpētīti pienskābes baktēriju un enterokoku celmi. Daļu šādi identificēto celmu izanalizēja papildus, lai novērtētu to fizioloģiskās, bioķīmiskās un vielmaiņas īpašības, kā arī siera kvalitāti ietekmējošās īpašības. Vietējo celmu masas ataudzēšana ļāva iegūt selekcionētas ieraugu kultūras, kas, ievadītas pienā, nenomāc dabiski radušos mikrofloru tajā, bet, gluži pretēji, rada tās attīstībai labvēlīgākus apstākļus, nodrošinot siera organoleptisko īpašību saglabāšanos.

3.4. Marķējums

Lai patērētāja rīcībā būtu precīzāka informācija un vienlaikus lai veicinātu arī produkta atpazīstamību, ir lietderīgi aprakstīt šā ACVN identifikācijas marķējumu, kas pašreizējā specifikācijā ir tikai pielikumā, un ieviest prasību siera ritulim piestiprināt papīra apli. Uz apļa līdztekus uzrakstam “Bitto”, kas izkliedētu staru veidā atkārtojas vairākkārt, norāda arī lauksaimniecības uzņēmumu, īpašumu un zemnieku saimniecību nosaukumus un juridiskās adreses, kā arī zīmolvārdus; norādēm nedrīkst būt slavinošs vai patērētāju maldinošs raksturs. Iespēju norādīt tās Alpu ganības nosaukumu, kurā siers ražots, ieviesa, lai izceltu šo sieru, kuru pagatavojuši ražotāji, kas, strādādami tādos nelabvēlīgos un grūtos darba apstākļos kā “Bitto” ražošanas apgabala alpīnās pļavas (sarežģīti ceļa apstākļi un ne vienmēr viegla piekļuve ganībām; pieticīgas lauksaimnieciskās ražošanas būves; tradicionāls lauksaimniecības aprīkojums; stipra laika apstākļu ietekme uz dzīvnieku audzēšanu un siera gatavošanu), apņēmīgi lieto ražošanas metodi, kas saistīta ar lielāku nedrošību, jo īpaši ar produkcijas zudumu iespēju. Šāda produkta vērtības izcelšana var atsvērt lielo risku, ko uzņēmušies ražotāji.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“BITTO”

EK Nr. IT-ACVN-117-1502-02.08.2006.

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

“Bitto”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids (kā II pielikumā)

1.3. grupa – Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

Svaigpiena siers, kas iegūts no apgabala tradicionālo šķirņu govju pilnpiena ar iespējamu kazas svaigpiena piejaukumu ne vairāk kā 10 % apmērā, ar vidēju vai ilgu nogatavināšanas laiku; sieram ir regulāra cilindriska forma ar līdzenu virsmu, ieliektiem sāniem un asām šķautnēm. Siera rituļa pamatu diametrs – 30 līdz 50 cm, rituļa augstums – 8 līdz 12 cm; masa – no 8 kg līdz 25 kg. Siera miza ir salmu dzeltenā krāsā, kas nogatavināšanas gaitā var kļūt košāka; mizas biezums – no 2 līdz 4 milimetriem. Siera masa ir blīva, tajā var būt izveidojies retināts acojums, ko sauc par “irbes acīm”; rituli pārgriežot, kļūst redzama siera masas krāsa – no baltas līdz salmu dzeltenai atkarībā no nogatavināšanas pakāpes; garša saldena, maiga; jo siers ilgāk nogatavināts, jo garša piesātinātāka. Ja pievieno kazas pienu, siera aromāts kļūst izteiktāks. Tauku saturs sausnā nav mazāks par 45 % un vidējais mitrums pēc 70 dienu ilgas nogatavināšanas – 38 %. Siers pagatavots saskaņā ar tradicionālajiem paņēmieniem, kas saistīti ar vides īpašībām; pagatavošanas laiks – no 1. jūnija līdz 30. septembrim.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Govs piens, kazas svaigpiens ne vairāk kā 10 % apmērā, teļa himozīns, sāls, vietējās ierauga kultūras.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Govju barību veido 4. punktā definētā apgabala alpīno pļavu ganību zāle. Lai nodrošinātu dzīvnieku labturību, ganībās saplūkto barību slaucamajām govīm var papildināt – nepārsniedzot 3 kg sausnas dienā – ar šādu barību: kukurūzu, miežiem, kviešiem, soju un melasi, kura nedrīkst pārsniegt 3 %. Ir atļauts izlikt govīm laizāmo sāli. Turklāt, iestājoties ārkārtējiem laika apstākļiem, kad govis nevar laist ganībās (sniegs, krusa utt.), ir atļauts izbarot tām tikai aizstājējbarību, ko veido pastāvīgais ganību siens, taču nepārsniedzot 5 %, līdz apstākļi normalizējas.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošana un pārstrāde, kā arī siera “Bitto” nogatavināšana jāveic 4. punktā definētajā ražošanas apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Produkts kļūst rīvējams vismaz pēc gadu ilgas nogatavināšanas.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Laižot tirdzniecībā aizsargātas cilmes vietas nosaukuma sieru “Bitto”, tā ritulim uz sāniem jābūt marķējumam, ko ar karsto paņēmienu uzspiež pēc nogatavināšanas un pirms patērēšanas. Marķējumu veido uzraksts “Bitto”, kurā burts “B” salasāms daļēji, jo tā iekšējais loks atveidots kā stilizēts siera ritulis, no kura jau izgriezts gabals. Siera rituļa izgrieztā daļa attēlota lielā “V” burta veidā, atgādinot īpašvārda Valtellina sākuma burtu; stilizētais ritulis atgādina attiecīgo produktu. Burts “B” ir kā attēls, turpretim norādes atlikusī daļa “ITTO” atveidota “Times Regular” burtu garnitūrā 113,94 % palielinājumā.

Lai produktu identificētu, uz vesela siera rituļa viena pamata var piestiprināt saskarē ar pārtikas produktiem lietojama papīra apli.

Apļa diametrs ir aptuveni 30 cm. Apli veido ārējs kronis, uz kura sarkanā fona izkliedētu staru kūļu veidā vairākkārt atkārtojas dzeltens uzraksts “BITTO” un Kopienas aizsargāto cilmes vietas nosaukumu logotips piemērotā lielumā, oriģinālajā krāsā un ar oriģinālajiem burtiem.

Lai norādītu spēkā esošajos tiesību aktos paredzētos elementus un atsauces uz lauksaimniecības uzņēmumiem, īpašumiem un zemnieku saimniecībām, kā arī juridiskās adreses un zīmolvārdus, kuriem nedrīkst būt slavinošs vai patērētāju maldinošs raksturs, sarkanā kroņa iekšpusē un saskaroties ar to, var būt iezīmēts dzeltenas krāsas iekšējais kronis.

Ražotāji, kas, ievērojot specifikāciju, slaucamajām govīm izbaro vienīgi 4. punktā definētā apgabala alpīno pļavu ganību zāli bez papildbarības, izņemot laizāmo sāli un aizstājējbarību uz pastāvīgo ganību siena bāzes, nepārsniedzot 20 %, kas neizmanto fermentus piena sarecināšanai un kas sāk piena apstrādi trīsdesmit minūšu laikā pēc slaukšanas, drīkst izmantot marķējumu, kurā norādīts to alpīno ganību nosaukums, kurā siers pagatavots. Uz šā marķējuma, kuru uzspiež uz siera rituļa sāna lejasdaļas, “Times” burtu garnitūrā norāda nesaīsinātu alpīno ganību nosaukumu, un tam blakus uzspiež iepriekš aprakstīto marķējumu.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Pārstrādei un siera “Bitto” ražošanai paredzētā piena iegūšanas apgabalā ietilpst Sodrio provinces teritorija, un alpīnās pļavas šādu Bergamo provinces Alta Valle Brembana pašvaldību robežteritorijās: Averara, Carona, Cusio, Foppolo, Mezzoldo, Piazzatorre, Santa Brigida un Valleve, kā arī alpīnās pļavas ar nosaukumu Varrone, Artino un Lareggio Lecco provinces Introbio un Premana pašvaldības robežteritorijās.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

“Bitto” ražošanas apgabalu veido kalnaina teritorija (70 % platības atrodas augstāk par 1 500 m virs jūras līmeņa un mazāk nekā 8 % platības – zemāk par 500 m virs jūras līmeņa, ieleju slīpums ir vidēji liels un reljefs ir sarežģīts, pārsvarā ar stāvām nogāzēm) starp Alpi Retiche un Alpi Orobie, kas stiepjas no austrumiem uz rietumiem. Tas ietekmē klimatu un augu valsti, tas noteica arī sociālo, kultūras un ekonomisko attīstību. Ganību platību vidējais augstums virs jūras līmeņa ir 486 metri; tas ir pietiekami augstu, lai nodrošinātu ganību racionālu izmantošanu. Lielā augstuma starpība patiesībā ir nepieciešams nosacījums ganību izmantošanai tad, kad zelmenis nobriedis. Ražošanas apgabala alpīno pļavu reljefa dažādība dara tās piemērotas vienlaicīgai noganīšanai ar dažādiem dzīvniekiem (tostarp slaucamajām govīm un kazām “Bitto” ražošanai vajadzīgā piena iegūšanai). Nogāzes pavērstas arī pret dažādām debess pusēm, un tas apvienojumā ar zemes gabalu izvietojumu, to augstumu virs jūras līmeņa un valdošajiem vējiem nosaka alpīno pļavu apgabalu klimatu, kuram, kaut arī tas izceļas ar dažādību, raksturīgas lielas temperatūras svārstības, sauss gaiss, liela saules radiācijas intensitāte un bagātīgi nokrišņi vasarā. Augsnes šajās ganībās gandrīz visur ir skābas, ne pārāk dziļas un ar kramzemes substrātu, ko veido gneiss, kā arī vizlas, talka un māla slānekļi. Šajās ganībās sastopamie augi lielākoties ir daudzgadu vai mūžzaļu augu sugas, kurām raksturīgs īss ziedēšanas laiks, liels zāles augšanas spars, zems un blīvs zelmenis, labi attīstīta sakņu sistēma un lapas, aromātu bagātīgums un ievērojama izturība pret izmīdījumiem un noganījumu. Zālāju galvenokārt veido sugas, kas pieder pie graudzāļu (Gramineae) dzimtas, retāk – pie asteru (Compositae) dzimtas, pākšaugiem, čemurziežu (Umbelliferae), balandu (Chenopodiaceae), rožu (Rosaceae) dzimtas u. c. Ganību pārvaldības ziņā alpīno pļavu teritorija sadalīta dažādos apganīšanas aplokos, kuri secīgi izkārtoti pēc to augstuma virs jūras līmeņa un kuru izvietojums ir dažāds.

5.2. Produkta specifika

“Bitto” ir siers, ko ražo tikai augstkalnu ganību teritorijā no āra ganībās turētu govju un, ja vajadzīgs, kazu viena slaukuma svaigpiena. Tas ir trekns siers ar pasterizētu siera masu, to saražo vidēja un liela izmēra rituļos ar līdzenu virsmu, ieliektiem sāniem un asām šķautnēm. Pēc konsistences siera masa ir blīva, tajā var sastapt retinātu acojumu, ko sauc par “irbes acīm”, krāsa – salmu dzeltena (kas nogatavināšanas gaitā kļūst košāka). Minimālais nogatavināšanas laiks – septiņdesmit dienas, taču šā siera nogatavināšana var ilgt arī vairākus gadus, nezaudējot raksturīgās organoleptiskās un struktūras īpašības. “Bitto” garša ražošanas gadā ir saldena, siera masas konsistence – maiga un kūstoša. Nogatavināšanu paildzinot, garša kļūst intensīvāka, konsistence sausāka un siera masa kļūst nedaudz graudaina. “Bitto” sieram ir īpaša aromātu buķete, ko tam piešķir slaucamo dzīvnieku plūktā zāle. Ja pievieno kazas pienu, siera aromāts kļūst izteiktāks.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

To faktoru vidū, kam ir liela nozīme “Bitto” raksturīgo īpašību veidošanā, jāmin ganību zelmeņa botāniskais sastāvs, kurš atkarīgs no dabiskās vides (augsne, klimats) un ganību pārvaldības. Šīs ganības nodrošina dzīvniekiem zālāju ar ļoti dažādu sugu augiem. Daudzie šeit sastopamie augi bagāti ar vairākām vielām, kas stipri ietekmē dzīvnieku gremošanas un vielmaiņas procesus un līdz ar to – iegūtās produkcijas kvalitātes īpašības. Zaļajā barībā esošie gaistošie savienojumi, izejot caur dzīvnieku gremošanas traktu un caur zarnu sieniņām tieši vai ar gremošanas gāzēm nonākot asinsrites sistēmā, var pāriet pienā un tā produktos, piešķirot tiem raksturīgās smaržas un garšas īpašības. Ar dzīvnieku barības sastāvu, jādomā, jo īpaši saistīta tādu savienojumu koncentrācija pienā kā terpēni. Daudz dažādu terpēnu bagātīgi sastopami dabisko kalnu pļavu daudzveidīgo, galvenokārt divdīgļlapju, sugu augos. Tāpēc kalnu apgabalos ražoti sieri ir bagātāki ar terpēniem nekā līdzenuma sieri. Turklāt, tā kā terpēnu saturs atkarīgs no zelmeņa veidojošo augu sugām, terpēnu raksturs un daudzums pienā (un sierā) atkarīgs no dzīvnieku barībā patērētās zāles botāniskā sastāva. Ganību zelmenī visizplatītākās mikrouzturvielas ir taukskābes, kurām zinātniskajā pētniecībā pievērsta liela uzmanība; vairāk nekā 70 % no kopējā taukskābju satura zālē veido nepiesātinātās taukskābes. To vidū linolskābe, ko īpašas gremošanas baktērijas pārvērš cis- un trans-izomēros, no kuriem daļa pēc tam pāriet pienā.

Produktu ar teritoriju saista arī lopu audzēšanas sistēma un piena pārstrādes paņēmieni. “Bitto” ražošanas laikā – no 1. jūnija līdz 30. septembrim – dzīvnieki ir kalnu ganībās lielā augstumā virs jūras līmeņa un zem klajas debess (aprīkojums dzīvnieku aizsargāšanai pret sliktiem laika apstākļiem ir tikai dažās alpīnajās ganībās). Piena kvalitāte atkarīga ne tikai no attiecīgās lopbarības īpašībām, bet arī no dzīvnieku audzēšanas apstākļiem un vides plašākā nozīmē. Tā, piemēram, tauku saturu pienā palielina galvenokārt ievērojamais kokšķiedras daudzums zālē, dzīvnieku laktācijas perioda stadiju vēlīnums un ganību augstums virs jūras līmeņa, – faktori, kas (izņemot pirmo), izmantojot bagātīgo šķīstošā slāpekļa daudzumu ganībās, palielina arī slāpekli saturošo vielu daudzumu. Savukārt minerālvielu un vitamīnu daudzumu pienā līdztekus ganību zelmeņa īpašībām ietekmē arī saules radiācijas intensitāte. Pienu pārstrādā uz vietas uzreiz pēc izslaukšanas bez jebkādas svaigpiena apstrādes un lietojot no paaudžu paaudzēm pārmantotus paņēmienus, kas vēl šodien ir roku darbs. Piena tūlītēja pārstrāde ilgi uzglabājamā sierā senāk bija pamatots risinājums piena “uzglabāšanai” augstkalnu ganībās un tā uzturvērtības saglabāšanai, lai pēc tam – vasaras ganību sezonas beigās – veidnēs iepildīto sieru varētu nogādāt lejup ielejā. Lielāko daļu no šīm darbībām – sākot no piena iepildīšanas pasterizācijas vannā un beidzot ar fermentācijas pārtraukšanu, masas kratīšanu un recekļa izņemšanu – veic manuāli: siera meistara pieredzei un prasmei ir būtiska nozīme. Fermentācija, ko izraisa pienā esošā mikroflora, apvienojumā ar ražošanas paņēmieniem ļauj iegūt unikālu un neatdarināmu galaproduktu. Apaļo formu ar ieliektajiem sāniem siera ritulim piešķir tradicionālā veidne, kurā recekli iepilda pēc tā izņemšanas no katla. Siera nogatavināšana sākas Alpu sierotavās, kas bieži vien ir līdz pusei ieraktas zemē, lai uzturētu tajās nemainīgāku temperatūru un noteiktu mitruma pakāpi, tādējādi radot vidi, kur siers nogatavojas dabiskos apstākļos. Visu nogatavināšanas laiku siera rituļus regulāri apvērš, tīra un apkasa.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

Valdība ir uzsākusi valsts iebildumu procedūru attiecībā uz aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Bitto” specifikācijas grozījumu pieteikumu.

Ražošanas specifikācijas konsolidētā versija

— ir pieejama tīmekļa vietnē: www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg vai

— tieši atverot Lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (www.politicheagricole.it) un tad uzklikšķinot uz “Prodotti di Qualità” (ekrāna kreisajā pusē) un visbeidzot uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE (Reg CE 510/2006)”.

(1) OV L 93, 31.3.2006, lpp. 12.