LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 51/3

EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS ATZINUMS

(2013. gada 19. novembris)

par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par maksājumu kontu tarifu salīdzināmību, maksājumu kontu maiņu un piekļuvi maksājumu kontiem ar pamatfunkcijām

(CON/2013/77)

(2014/C 51/02)

Ievads un juridiskais pamats

Eiropas Centrālā banka (ECB) 2013. gada 24. septembrī saņēma Padomes lūgumu sniegt atzinumu par priekšlikumu direktīvai par maksājumu kontu tarifu salīdzināmību, maksājumu kontu maiņu un piekļuvi maksājumu kontiem ar pamatfunkcijām (1) (turpmāk – “ierosinātā direktīva”).

ECB kompetence sniegt atzinumu ir balstīta uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 4. punktu un 282. panta 5. punktu, jo ierosinātajā direktīvā ir normas, kas ietekmē Eiropas Centrālo banku sistēmas uzdevumus veicināt norēķinu sistēmu vienmērīgu darbību un palīdzēt sekmīgi īstenot politiku, kura attiecas uz finanšu sistēmas stabilitāti, kā minēts Līguma 127. panta 2. punkta ceturtajā ievilkumā un 127. panta 5. punktā. ECB Padome šo atzinumu ir pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas Reglamenta 17.5. panta pirmo teikumu.

1. Ierosinātās direktīvas mērķis un saturs

Ar ierosināto direktīvu izveido kopīgu Savienības sistēmu patērētāju tiesību aizsardzībai saistībā ar piekļuvi maksājumu kontiem un to izmantošanu. Šajā sistēmā būs ietverti noteikumi attiecībā uz visiem šādiem punktiem: a) tādu tarifu pārredzamība un salīdzināmība, kurus patērētājiem piemēro saistībā ar to maksājumu kontiem Savienībā (2); b) maksājumu kontu maiņas pakalpojumi, ko patērētājiem nodrošina maksājumu pakalpojumu sniedzēji (3); c) patērētāju, kuri likumīgi dzīvo Savienībā, tiesības atvērt un izmantot maksājumu kontu ar pamatfunkcijām Savienībā neatkarīgi no viņu nacionalitātes un dzīvesvietas dalībvalsts (4); d) saistīti jautājumi, piemēram, kompetento iestāžu noteikšana un pienākumi, kā arī sankcijas gadījumos, kad maksājumu pakalpojumu sniedzēji nepilda savus pienākumus (5).

2. Vispārīgi apsvērumi

ECB stingri atbalsta ierosināto direktīvu. Iepriekš citos gadījumos ECB ir atbalstījusi īpašu pārredzamības prasību piemērošanu finanšu darījumiem, kā arī efektīvu uzraudzību pār šo prasību ievērošanu, lai varētu vieglāk salīdzināt dažādus produktus un pakalpojumus, tādējādi uzlabojot finanšu pakalpojumu sniedzēju savstarpējo konkurenci (6). ECB arī sekmējusi standartu noteikšanu, lai atvieglotu pārrobežu maksājumu veikšanu (7). Visbeidzot, ar ierosināto direktīvu būtu jānodrošina patērētājiem vieglāka piekļuve maksājumu kontiem un jāveicina Savienības mēroga maksājumu telpas izveide, kas ir ECB konsekventi atbalstīts mērķis (8).

3. Īpaši apsvērumi

3.1. Terminu definīcijas

Ierosinātās direktīvas terminu definīcijas (9) ir jāsaskaņo ar definīcijām Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/64/EK (turpmāk – “maksājumu pakalpojumu direktīvā” (MPD)) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 260/2012 (10) (turpmāk – “SEPA regulā”), ja vien nepastāv pamatoti iemesli atkāpei no šiem definētajiem terminiem. Tas jo īpaši attiecas uz terminu “pastāvīgs informācijas nesējs” un “tiešā debeta maksājums” definīcijām. Standartizētas terminoloģijas lietojums, pamatojoties uz esošajiem Savienības tiesību aktiem maksājumu pakalpojumu jomā, uzlabo konsekvenci un veicina izpratni par Savienības tiesību aktiem. Šķiet, ka skaidrības un konsekvences interesēs arī ir saprātīgi definēt “maiņu” vienkārši kā pakalpojumus, kas sniegti saskaņā ar ierosinātās direktīvas 10. pantu (11).

3.2. Aptverto pakalpojumu saraksts un iestāžu pilnvaras iegūt informāciju

Ierosinātās direktīvas aptverto maksājumu pamatpakalpojumu sarakstā jāatspoguļo maksājumu pakalpojumi, kas veido vismaz 80 % no visraksturīgākajiem maksājumu pakalpojumiem, kuriem valsts līmenī tiek piemēroti tarifi. Tomēr turpmāki nosacījumi, ar kuriem nosaka konkrētu pakalpojumu skaitu šādā sarakstā, var izrādīties pārmērīgi. Turklāt jāpaskaidro, ka kompetentās iestādes ir tiesīgas iegūt no maksājumu pakalpojumu sniedzējiem informāciju par atsevišķu, saistībā ar maksājumu kontiem sniegto pakalpojumu rentabilitāti, lai sastādītu visraksturīgāko maksājumu pakalpojumu sarakstu (12). Šajā nolūkā, iespējams, jānosaka konkrēti ziņu sniegšanas pienākumi, kam vienlaikus jānodrošina maksājumu pakalpojumu sniedzēju tiesības aizsargāt uzņēmējdarbības noslēpumus no konkurentiem (13).

3.3. Tiesības atvērt maksājumu kontu ar pamatfunkcijām – ierobežojumi konta valūtas ziņā

Ierosinātā direktīva piešķir patērētājiem, kuri likumīgi dzīvo Savienībā, tiesības atvērt un izmantot maksājumu kontu ar pamatfunkcijām jebkurā dalībvalstī (14). Tomēr ierosinātās direktīvas 15. panta redakciju iespējams saprast tā, ka maksājumu pakalpojumu sniedzējiem var nākties pēc pieprasījuma atvērt maksājumu kontu ar pamatfunkcijām jebkuras dalībvalsts valūtā. Ņemot vērā to, ka šādas plašas prasības īstenošana var būt ekonomiski neiespējama, pietiek, ka šīs tiesības attieksies tikai uz maksājuma kontu atvēršanu un izmantošanu tās dalībvalsts valūtā, kurā atrodas maksājumu pakalpojumu sniedzējs (15).

3.4. Pārrobežu sadarbība

Visbeidzot, ierosinātais dalībvalsts kompetento iestāžu pienākums sadarboties, lai nodrošinātu ierosinātās direktīvas efektīvu ievērošanu (16), jāpaplašina, ietverot tajā pienākumu dažādu dalībvalstu kompetentajām iestādēm sadarboties uz pārrobežu pamata. Mērķis ir nodrošināt to, ka valstīs veiktie īstenošanas pasākumi un prakse nav atšķirīgi tādā mērā, ka tas apdraud ierosinātās direktīvas mērķi tuvināt tiesību aktus un pasākumus, lai izveidotu vienotu maksājumu kontu pakalpojumu tirgu Savienībā (17).

Attiecībā uz grozījumiem, ko ECB iesaka veikt ierosinātajā direktīvā, konkrēti redakcionāli priekšlikumi kopā ar paskaidrojumiem ir izklāstīti pielikumā.

Frankfurtē pie Mainas, 2013. gada 19. novembrī ECB prezidents Mario DRAGHI

(1) COM(2013) 266 final.

(2) Sk. ierosinātās direktīvas II nodaļu.

(3) Sk. ierosinātās direktīvas III nodaļu.

(4) Sk. ierosinātās direktīvas IV nodaļu.

(5) Sk. ierosinātās direktīvas V un VI nodaļu.

(6) Sk. atzinuma CON/2007/29 2.4. punktu, atzinuma CON/2012/103 1.1. punktu un atzinuma CON/2012/10 Vispārīgo apsvērumu 3. punktu. Visi ECB atzinumi publicēti ECB tīmekļa vietnē http://www.ecb.europa.eu

(7) Sk. atzinuma CON/2001/34 11. punktu.

(8) Sk. Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīvu 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 319, 5.12.2007., 1. lpp).

(9) Sk. ierosinātās direktīvas 2. pantu.

(10) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regula (ES) Nr. 260/2012, ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro (OV L 94, 30.3.2012., 22. lpp.).

(11) Sk. 1.–3. ierosināto grozījumu. Sk. arī atzinuma CON/2013/32 3.3. punktu.

(12) Sk. ierosinātās direktīvas 3. panta 2. punkta (4) un (5) apakšpunktu.

(13) Sk. 4. ierosināto grozījumu.

(14) Sk. ierosinātās direktīvas 15. pantu.

(15) Sk. 5. ierosināto grozījumu.

(16) Sk. ierosinātās direktīvas 20. panta 2. punktu.

(17) Sk. 6. ierosināto grozījumu.