Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un nosaka XI pielikuma saturu /* COM/2006/0007 galīgā redakcija - COD 2006/0008 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 24.1.2006 COM(2006) 7 galīgā redakcija 2006/0008 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un nosaka XI pielikuma saturu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | 110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 83. pantā noteikts, ka „īpaši noteikumi par atsevišķu dalībvalstu tiesību aktu īstenošanu ir norādīti XI pielikumā.”. Saskaņā ar Regulas 883/2004 41. apsvērumu, „lai sekmētu koordinācijas noteikumu piemērošanu, jāpieņem īpaši noteikumi, kas atbilst valstu tiesību aktu īpatnībām”. | 120 | Vispārējs konteksts Ar Regulu Nr. 883/2004 aizstāj Regulu (EKK) Nr. 1408/71, ar kuru pašlaik koordinē sociālās nodrošināšanas sistēmas. Jaunā regula vienkāršo un modernizē spēkā esošos tiesību aktus. Regulas Nr. 883/2004 XI pielikums paredz „īpašus dalībvalstu tiesību aktu piemērošanas noteikumus” un aizstāj attiecīgo Regulas Nr. 1408/71 VI pielikumu. Regulā Nr. 833/2004 noteikts, ka XI pielikuma saturs ir jānosaka pirms šīs regulas piemērošanas dienas. Šis pielikums ir nepieciešams, lai ņemtu vērā dalībvalstu dažādo sociālās nodrošināšanas sistēmu specifiku. Daži XI pielikuma ieraksti ir īpaši saskaņoti pārrunās par modernizēto regulu (skat. Padomes dokumentu 8851/04 ADD 1). Tomēr ieraksti par Vācijas un Austrijas dažiem reģionāliem pabalstiem, par kuriem sākotnēji vienojās 2003. gada jūnijā, nav iekļauti šajā priekšlikumā sakarā ar turpmākām izmaiņām Eiropas Tiesas praksē (skat. 2005. gada 20. oktobra ģenerāladvokāta atzinumu lietā C-286/03 Hosse). Turklāt, pieņemot Regulu (EK) 647/2005, ar ko grozīja Regulu Nr. 1408/71, vienojās par ierakstu Nr. 4 zem virsraksta „C. Dānija”. | 130 | Pašreizējie noteikumi priekšlikuma jomā Regulas Nr. 883/2004 XI pielikums atbilst Regulas Nr. 1408/71 VI pielikumam. Abi pielikumi nosaka īpašus dalībvalstu tiesību aktu piemērošanas noteikumus. Saskaņā ar vispārējo vienkāršošanas mērķi XI pielikumā ir mazāk norāžu nekā spēkā esošajā VI pielikumā. | 141 | Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. | KONSULTāCIJAS AR IEINTERESēTAJāM PUSēM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Konsultācijas ar ieinteresētajām pusēm | 211 | Konsultāciju metodes, galvenās mērķa nozares un respondentu vispārējs raksturojums Tā kā Regulas Nr. 883/2004 XI pielikumā paredzēti īpaši dalībvalstu tiesību aktu piemērošanas noteikumi, visas dalībvalstis tiek aicinātas iesniegt visa veida priekšlikumus, kas ir nepieciešami to tiesību aktu piemērošanai. Tad Komisijas dienesti izvērtēja priekšlikumus un apsprieda sīkāku informāciju ar attiecīgo dalībvalstu amatpersonām. | 212 | Atbilžu kopsavilkums, un kā šīs atbildes tika ņemtas vērā Dalībvalstis XI pielikumā pieprasīja apmēram 150 ierakstus. Apmēram 50 priekšlikumi ir apstiprināti, lai tos iekļautu pielikumā. Citus vispārīgākus pieprasījumus par XI pielikuma ierakstiem, aptver priekšlikumi mazākiem Regulas Nr. 883/04 grozījumiem; tie ir galvenokārt tehniska rakstura grozījumi. Citi jautājumi ir ņemti vērā īstenošanas regulas priekšlikumā. Visbeidzot citi pieprasījumi netika uzskatīti par atbilstošiem, lai tos iekļautu pielikumā, tāpēc ka tie nebija vajadzīgi vai savietojami ar Regulu Nr. 883/2004. | Speciālu zināšanu vākšana un izmantošana | 229 | Speciālās zināšanas nebija nepieciešamas. | 230 | Ietekmes novērtējums Ar Regulu Nr. 883/2004 vienkāršo un modernizē spēkā esošos tiesību aktus. Regulā paredzēts, ka XI pielikuma saturs ir jānosaka pirms regulas piemērošanas dienas. Šis pielikums ir nepieciešams, lai ņemtu vērā dalībvalstu dažādo sociālās nodrošināšanas sistēmu specifiku. Priekšlikums veicina sociālās nodrošināšanas shēmu koordinēšanu dalībvalstīs un modernizē un vienkāršo spēkā esošās procedūras. Tas salīdzinājumā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem labvēlīgi ietekmēs un uzlabos administratīvās procedūras attiecībā uz visiem regulas piemērotājiem, tostarp valsts sociālās nodrošināšanas iestādes, darba devējus, īpaši mazos un vidējos uzņēmumus, un atsevišķus iedzīvotājus. Tomēr pagaidām ir grūti noteikt precīzu ietekmes apmēru. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE FAKTORI | 305 | Ierosinātās rīcības kopsavilkums Regulas Nr. 883/2004 XI pielikumā noteiktas konkrētas dažu dalībvalstu tiesību aktu piemērošanas metodes. Šis pielikums veicinās Regulas Nr. 883/2004 piemērošanu, nodrošinot Kopienas tiesību aktu vienmērīgu mijiedarbību ar valsts tiesību aktiem. XI pielikumā katrai dalībvalstij ir atsevišķas iedaļas, kuros vajadzības gadījumā ir papildu noteikumi par šīs dalībvalsts tiesību aktu īpašiem faktoriem. Ikviena ieraksta mērķis ir nodrošināt regulas vienmērīgu piemērošanu attiecīgajā dalībvalstī. | 310 | Juridiskais pamats Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 42. un 308. pants. | 320 | Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvajā kompetencē. | Dalībvalstis var nesasniegt priekšlikuma mērķus pilnībā šāda(-u) iemesla(-u) dēļ. | 321 | Kopienas sociālās nodrošināšanas koordinācijas pasākumus nosaka Līguma 42. pants un ir jāgarantē, ka Līgumā noteiktās pārvietošanās brīvības tiesības tiek izmantotas pilnībā. Bez šādas koordinācijas pārvietošanās brīvība varētu arī nebūt īstenojama, tā kā cilvēki, iespējams, mazāk izmantotu šīs tiesības, ja tas būtībā nozīmētu, ka tiktu zaudētas citā dalībvalstī iegūtas sociālā nodrošinājuma tiesības. Spēkā esošo Kopienas sociālās nodrošināšanas tiesību aktu mērķis nav aizvietot dažādās valsts sociālās nodrošināšanas sistēmas. Jāuzsver, ka ierosinātā regula nav saskaņošanas pasākums un paredz tikai tādus noteikumus, kas ir nepieciešami efektīvai koordinācijai. Būtībā priekšlikums ir paredzēts spēkā esošās sistēmas vienkāršošanai. XI pielikums ir balstīts uz dalībvalstu ieguldījumu. Tomēr dalībvalstis nevar pieņemt šādus noteikumus valsts līmenī, tā kā tas, iespējams, būtu pretrunā ar regulu. Tāpēc XI pielikumā ir jānodrošina, lai regula tiktu atbilstoši pielāgota, lai to varētu efektīvi piemērot attiecīgajā dalībvalstī. | Iemesls(-i), kura(-u) dēļ dalībvalstis labāk sasniegs priekšlikuma mērķus, ir šāds(-i).. | 324 | Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju –– XI pielikums ir tā daļa –– var notikt tikai Kopienas līmenī. Tā mērķis ir nodrošināt, ka sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācija efektīvi darbojas visās dalībvalstīs. | 325 | Attiecībā uz kvalitatīviem rādītājiem, tā kā priekšlikums ir tikai koordinācijas pasākums, tas var stāties spēkā tikai Kopienas līmenī. Priekšlikums veicinās efektīvāku dalībvalstu sociālās nodrošināšanas shēmu koordināciju. | 327 | Dalībvalstis joprojām ir atbildīgas par savu sociālās nodrošināšanas shēmu organizēšanu un finansēšanu. | Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šāda(-u) iemesla(-u) dēļ. | 331 | Tā kā XI pielikums ir šīs Regulas Nr. 883/2004 daļa, tajā jau tiek pieprasīta šāda veida darbība. | 332 | Priekšlikums sekmē dalībvalstu sociālās nodrošināšanas shēmu koordināciju un tādējādi ir labvēlīgs gan pilsoņiem, gan arī valsts sociālās nodrošināšanas iestādēm. Šie īpašie noteikumi pamatojas uz dalībvalstu priekšlikumiem, un tas nozīmē, ka jebkāds iespējams finansiāls un administratīvs slogs ir samazināts un proporcionāls iepriekš minētajam mērķim. Patiešām bez XI pielikuma finansiālais un administratīvais slogs, iespējams, būtu lielāks. | Instrumentu izvēle | 341 | Ierosinātie instrumenti: regula. | 342 | Citi līdzekļi nebūtu atbilstoši šāda(-u) iemesla(-u) dēļ. Tā kā XI pielikums ir Regulas Nr. 883/2004 daļa, nav citas iespējas, jo tajā jau tiek pieprasīta šāda veida darbība. | IETEKME UZ BUDžETU | 409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. | PAPILDU INFORMāCIJA | 510 | Vienkāršošana | 511 | Priekšlikums paredz administratīvo procedūru, tiesību aktu vienkāršošanu valsts iestādēm (ES vai valsts). | 512 | Salīdzinājumā ar atbilstošo Regulas Nr. 1408/71 VI pielikumu Regulas Nr. 883/2004 XI pielikumā būs mazāk ierakstu. | 513 | XI pielikums atvieglo valsts atbildīgo iestāžu uzdevumu koordinēšanu, jo tajā ir īpaši noteikumi dažu dalībvalstu tiesību aktu piemērošanai. | 560 | Eiropas Ekonomikas Zona Šā tiesību akta priekšlikums attiecas uz Eiropas Ekonomikas zonu, tā piemērošanas joma jāpaplašina attiecībā uz EEZ. | 570 | Priekšlikuma sīks paskaidrojums 1. XI pielikums tiecas ņemt vērā dažādu dalībvalstu sociālās nodrošināšanas sistēmu īpatnības. Dalībvalstis ir iesniegušas Komisijai pieprasījumus un juridiskos un praktiskos savu sistēmu un tiesību aktu skaidrojumus. 2. Racionalizācijas dēļ tiek ievērota vienota pieeja, lai nodrošinātu, ka dažādu dalībvalstu ieraksti, kas ir līdzīgi vai ar līdzīgiem izvirzītajiem mērķiem, tos būtībā aplūko vienā un tajā pašā veidā. 3. Daži ieraksti netika iekļauti XI pielikumā, jo jautājums tika izvirzīts plašākā līmenī, vai nu skaidrojot Regulā Nr. 883/04, vai to iestrādājot kā noteikumu īstenošanas regulas priekšlikumā. 4. Lai iekļautu vispārīgus jautājumus un arī izvairītos no vairākiem līdzīgiem ierakstiem XI pielikumā attiecībā uz dažādām dalībvalstīm, ir veikti daži Regulas Nr. 883/04 noteikumu tehniski grozījumi. 5. Tā kā Regulas 883/04 mērķis ir koordinēt sociālās nodrošināšanas sistēmas noteikumus, par kuriem atbildīgas ir tikai dalībvalstis, XI pielikumā neiekļāva ierakstus, kas nav savietojami ar regulas nolūku vai mērķiem, un ierakstus, kuri tikai skaidro valsts tiesību aktu interpretāciju. | E-5838 | 1. 2006/0008 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un nosaka XI pielikuma saturu (Dokuments attiecas uz EEZ un Šveici) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 42. un 308. pantu; ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[2], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[3], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[4], tā kā: (1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu 51. panta 3. punkts, 56. panta 1. punkts un 83. pants paredz īpašus noteikumus attiecībā uz dalībvalstu tiesību aktu piemērošanu, kas tiks noteikti šīs regulas XI pielikumā. XI pielikums ir paredzēts, lai ņemtu vērā dažādu dalībvalstu sociālās nodrošināšanas sistēmu īpatnības, lai sekmētu koordinēšanas noteikumu piemērošanu. (2) Daudzas dalībvalstis ir lūgušas, lai XI pielikumā tiktu iekļauti ieraksti saistībā ar attiecīgo sociālās nodrošināšanas likumu kopuma piemērošanu, un Komisijai ir iesniegušas savu tiesību aktu un sistēmu juridiskos un praktiskos skaidrojumus. (3) Jaunās regulas racionalizācijas un vienkāršošanas labad ir nepieciešama vispārēja pieeja, lai nodrošinātu, ka attiecībā uz dažādām dalībvalstīm, kas ir līdzīgas vai ir izvirzījušas līdzīgu mērķi, ieraksti būtībā tiek aplūkoti vienā un tajā pašā veidā. (4) Tā kā Regulas (EK) Nr. 883/04 mērķis ir koordinēt sociālās drošības tiesību aktus, par kuriem ir atbildīgas tikai dalībvalstis, regulā nav iekļaujami ieraksti, kas nav savietojami ar regulas nolūku vai mērķiem, un ieraksti, kuras tikai paskaidro valsts tiesību aktu interpretāciju. (5) Daži pieprasījumi vairākām dalībvalstīm izraisīja kopīgus jautājumus, tāpēc ir atbilstoši, ka šos jautājumus risina vispārīgā līmenī, vai nu skaidrojot Regulas (EK) Nr. 883/2004 tekstā, vai kādā citā tās pielikumā, kas šim mērķim atbilstoši jāgroza, vai arī iestrādājot noteikumu 89. pantā minētajā īstenošanas regulā, nevis ar līdzīgiem vairāku dalībvalstu XI pielikuma noteikumiem. (6) Lai nodrošinātu regulas pielikumu konsekvenci, ir atbilstoši aplūkot konkrētus specifiskus jautājumus citos pielikumos saskaņā ar to mērķi un saturu, nevis XI pielikumā. (7) Lai pilsoņi varētu vienkāršāk izmantot regulu, meklējot informāciju vai iesniedzot pieprasījumus dalībvalstu iestādēm un lai izvairītos no jebkādiem iespējamiem pārpratumiem, arī attiecīgo dalībvalstu tiesību aktu atsaucēm ir jābūt oriģinālvalodā. (8) Tāpēc ir atbilstoši jāgroza Regula (EK) Nr. 883/2004. (9) Regula (EK) Nr. 883/2004 ir noteikts, ka tā jāpiemēro no dienas, kad spēkā stājusies īstenošanas regula. Tāpēc šo regulu piemēro no tās pašas dienas. IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Ar šo Regulu (EK) Nr. 883/2004 groza šādi: 1. 14. panta 4. punkts tiek aizstāts ar šādu tekstu: „4 Ja kādas dalībvalsts tiesību akti atļauj izmantot brīvprātīgo apdrošināšanu vai fakultatīvi turpināmo apdrošināšanu atkarā no tā, vai dzīvesvieta ir šajā dalībvalstī vai kas iepriekš tajā strādāja vai bija pašnodarbinātas personas, tad 5. panta b) punkts attiecas tikai uz tām personām, uz kurām iepriekš attiecās tās dalībvalsts tiesību akti, pamatojoties uz to, ka tur strādāja vai bija pašnodarbināta persona. 5 Ja kādas dalībvalsts tiesību akti atļauj izmantot brīvprātīgo apdrošināšanu vai fakultatīvi turpināmo apdrošināšanu atkarā no tā, vai , kas ir pabeigušas apdrošināšanas laika posmus, tad tajā var iesaistīties tikai tās personas, kas iepriekš tajās dalībvalstīs ir pabeigušas apdrošināšanas laika posmus saskaņā ar to pašu shēmu.” 2. 51. panta 3. punktā pirms vārdkopas „atbilstīgi procedūrām, kas paredzētas XI pielikumā” iekļauj vārdus „vajadzības gadījumā”. 3. 52. panta 4. punkts tiek aizstāts ar šādu tekstu: „4 Kompetentā iestāde var atteikties no proporcionāla aprēķina veikšanas: a) ja saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu vienā dalībvalstī tiek nemainīgi aprēķināts neatkarīgs pabalsts, kas ir vienāds ar vai lielāks par proporcionālo pabalstu, kas ir aprēķināts saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu; b) ja pensijas pamatā ir definēta iemaksu shēma. a) un b) punktā minētie gadījumi ir noteikti VIII pielikumā”. 4. 56. panta 1. punkta c) apakšpunktā pirms teksta „atbilstīgi procedūrām, kas paredzētas XI pielikumā” iekļauj vārdus „vajadzības gadījumā”. 5. Pielikumi ir grozīti saskaņā ar šīs regulas pielikumu. 2. pants Šī regula stājas spēkā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no dienas, kad spēkā stājusies īstenošanas regula. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē,° Eiropas Parlamenta vārdā Padomes vārdā priekšsēdētājs priekšsēdētājs PIELIKUMS Regulas (EK) Nr. 883/2004 pielikumus groza šādi: 1. I pielikuma II iedaļā pēc teksta zem virsraksta „C. FRANCIJA” pievieno šādu tekstu: “, izņemot, kad tos izmaksā personai, uz kuru joprojām attiecas Francijas tiesību akti atbilstoši 12. vai 16. pantam”. 2. VIII pielikumu groza šādi: a) pielikuma virsrakstu aizstāj ar šādu tekstu:„ GADĪJUMI, KAD VAR NEVEIKT PROPORCIONĀLU DATU APRĒĶINU ”; b) pēc ieraksta zem virsraksta „A. DĀNIJA” pievieno šādu ierakstu:„AA. VĀCIJAPabalsts, ko sniedz Berufsständische Versorgungseinrichtung für die kammerfähigen Berufe (to profesiju sociālās nodrošināšanas iestāde, kas izveidojušas savas palātas).”; c) pēc ieraksta zem virsraksta „B. FRANCIJA” pievieno šādu ierakstu:„Pamata vai papildu shēmas, kurās vecuma pabalstus aprēķina, ņemot vērā pensionēšanās punktus.”; d) pēc ieraksta zem virsraksta „D.NĪDERLANDE” pievieno šādus ierakstus:„DA. AUSTRIJA Versorgungseinrichtung der Kammern der Freien Berufe (Brīvo profesiju palātu sociālās nodrošināšanas iestādes) pabalsti vai pabalstu daļas, ko finansē tikai ar fondētās pensiju shēmas vai, balstoties uz pensijas kontu sistēmas.DB. POLIJAVecuma pensijas saskaņā ar shēmu, kas ir balstīta uz fiksētu iemaksu principu.”; e) pēc ieraksta zem virsraksta „G. APVIENOTĀ KARALISTE” pievieno šādus ierakstus:„Visi pieteikumi par progresīvo pensiju, kuru maksā atbilstoši 1965. gada Valsts apdrošināšanas likuma 36. un 37. iedaļu un 1966. gada Valsts apdrošināšanas likuma (Ziemeļīrija) 35. un 36. iedaļu.Visi pieteikumi par papildu pensiju saskaņā ar 1992. gada Sociālās apdrošināšanas iemaksu un pabalstu likuma 44. iedaļu un 1992. gada Sociālās apdrošināšanas iemaksu un pabalstu (Ziemeļīrija) likuma 44. iedaļu”. 3. XI pielikumu aizstāj ar šādu tekstu: „XI PIELIKUMS ĪPAŠI NOTEIKUMI PAR DALĪBVALSTU TIESĪBU AKTU PIEMĒROŠANU (51. panta 3. punkts, 56. panta 1. punkts un 83. pants) A. BEĻĢIJA Nav. B. ČEHIJA Nav. C. DĀNIJA 1. Personām, kas saskaņā ar regulas III sadaļas 1. nodaļu ir tiesīgas uzturēšanās laikā Dānijā saņemt pabalstus natūrā, ir jābūt tiesībām saņemt šos pabalstus ar tādiem pašiem nosacījumiem kā personām, kuras saskaņā ar lov om offentlig sygesikring (valsts veselības drošības likums) iekļautas 1. grupā. 2. a) Aprēķinot pensiju saskaņā ar lov om social pension (sociālo pensiju likums) tādus darba laika posmus darbinieka vai pašnodarbinātas personas statusā, ko Dānijā pabeidzis tāds darbinieks vai pašnodarbināta persona, kas bija pārrobežu darba ņēmējs vai sezonas strādnieks, uzskata par dzīvesvietas laika posmiem, ko Dānijā pabeidzis pārdzīvojušais laulātais, ciktāl šādu laika posmu laikā šo pārdzīvojušo laulāto ar iepriekš minēto darbinieku vai pašnodarbināto personu saistīja laulība, kas nebija šķirta a mensa et thoro vai faktiski šķirta raksturu nesaderības dēļ, un ar noteikumu, ka šo laika posmu laikā šis laulātais dzīvoja kādā citā dalībvalstī;Šī punkta nolūkos „sezonas darbs” ir tāds darbs, kas ir atkarīgs no gadalaiku secības un automātiski atkārtojas katru gadu. b) Aprēķinot pensiju saskaņā ar lov om social pension (Sociālo pensiju likumu) tādus nodarbinātības vai pašnodarbinātības laika posmus, ko laikā līdz 1984. gada 1. janvārim Dānijā pabeigusi tāda persona, kurai nepiemēro 2. punkta a) apakšpunkts, uzskata par dzīvesvietas laika posmiem, ko Dānijā pabeidzis pārdzīvojušais laulātais, ciktāl šādu laika posmu laikā šo pārdzīvojušo laulāto ar minēto personu saistīja laulība, kas nebija šķirta a mensa et thoro vai faktiski šķirta raksturu nesaderības dēļ, un ar noteikumu, ka šo laika posmu laikā šis laulātais dzīvoja kādā citā dalībvalstī. c) Laika posmus, kas jāņem vērā saskaņā ar a) un b) apakšpunktu, neņem vērā tad, ja tie sakrīt ar tādiem laika posmiem, kas ņemti vērā, aprēķinot pensiju, kura attiecīgajai personai pienākas saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem par obligāto apdrošināšanu, vai sakrīt ar tādiem laika posmiem, kuru laikā attiecīgā persona saņēma pensiju saskaņā ar šādiem tiesību aktiem. Šos laika posmus tomēr ņem vērā tad, ja minētās pensijas lielums gadā nesasniedz pusi no sociālās pensijas pamatsummas. 3. a) Neierobežojot 6. panta noteikumus, personas, kas nav strādājušas algotu darbu vienā vai vairākās dalībvalstīs, ir tiesīgas saņemt Dānijas sociālo pensiju tikai tad, ja tās ir vai iepriekš ir bijušas Dānijas pastāvīgie iedzīvotāji vismaz trīs gadus saskaņā ar Dānijas tiesību aktu noteiktajiem vecuma ierobežojumiem. Saskaņā ar 4. pantu Dānijas sociālajai pensijai nepiemēro 7. pantu, kuru var saņemt iepriekš minētās personas. b) Iepriekš minētie noteikumi neļauj Dānijas sociālo pensiju saņemt to personu ģimenes locekļiem, kas strādā vai ir strādājušas algotu darbu Dānijā, vai studentiem vai to ģimenes locekļiem. 4. Uz bezdarbnieku pabalstu uz ierobežotu laika posmu, kurus atzīst ledighedsydelse („elastīgā darba” shēma) (1997. gada 10. jūnija Likums Nr. 455), attiecas šīs regulas 6. nodaļas III sadaļa. Ja bezdarbnieki dodas uz citu dalībvalsti tiks piemērots 64. un 65. pants, ja šai dalībvalstij ir līdzīga nodarbinātības shēma tādai pašai personu kategorijai. 5. Ja kāds Dānijas sociālās pensijas saņēmējs ir tiesīgs saņemt arī no citas dalībvalsts apgādnieka zaudējuma pensiju, tad, izpildot Dānijas tiesību aktus, šīs pensijas uzskata par viena un tā paša veida pabalstiem regulas 53 panta 1. punkta nozīmē, tomēr ar nosacījumu, ka persona, kuras apdrošināšanas vai dzīvesvietas laika posmi kalpo par pamatu apgādnieka zaudējuma pensijas aprēķināšanai, arī ir ieguvusi tiesības uz Dānijas sociālo pensiju. D. VĀCIJA 1. Neatkarīgi no 5. panta a) punkta, pensijas, kuras maksā citas dalībvalsts iestāde tiek apdrošināti obligātajā veselības apdrošināšanas shēmā pensionāriem, ciktāl to nosaka tikai Vācijas tiesību akti. 2. Personu, kas saņem pensiju saskaņā ar Vācijas tiesību aktiem un pensiju saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, 23. panta piemērošanas nolūkā uzskata par tiesīgu saņemt slimības un maternitātes pabalstus natūrā, ja saskaņā ar Sozialgesetzbuch V (Sociālās apdrošināšanas kodeksa) V sējuma 8. panta 1. punkta 4. apakšpunktu šī persona ir atbrīvota no obligātās veselības apdrošināšanas. 3. Neatkarīgi no 5. panta a) punkta, Sozialgesetzbuch VI (Sociālās apdrošināšanas kodeksa) 5. panta 4. punkta 1. apakšpunktu noteikumi neattiecas uz to personu, kura ir tiesīga saņemt pilnu vecuma pensiju saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, ja šī persona piesakās uz obligāto apdrošināšanos. 4. Neatkarīgi no šīs regulas 5. panta a) punkta un Sozialgesetzbuch VI (Sociālās apdrošināšanas kodeksa) 7. panta 3. punkta, persona, kas piedalās obligātajā apdrošināšanā kādā citā dalībvalstī vai saņem vecuma pensiju saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, var iesaistīties Vācijas brīvprātīgās apdrošināšanas shēmā. 5. Pauschale Anrechnungszeit (fiksēta kredīta periods) saskaņā ar Sozialgesetzbuch VI (Sociālās apdrošināšanas kodeksa) VI sējuma 253. pantu ir jānosaka tikai ar atsauci uz Vācijas periodiem. 6. Gadījumos, kad ir piemērojami Vācijas tiesību akti par pensiju, kas ir spēkā 1991. gada 31. decembrī, Vācijas Ersatzzeiten (atbilstošs aizvietošanas periods) kreditēšanai piemēro tikai Vācijas tiesību aktus, kas ir spēkā tajā dienā. E. IGAUNIJA 1. Aprēķinot vecāku pabalstu, nodarbinātības laikposmu dalībvalstīs, izņemot Igauniju, uzskata par tādu, kam pamatā tā pati vidējā sociālo nodokļu summa, kas samaksāta Igaunijas nodarbinātības laika posmos, līdz kādiem tie uzkrāti. Ja pārskata gadā persona strādāja citās dalībvalstīs, pabalsta aprēķinu uzskata par tādu, kam pamatā vidējā sociālo nodokļu summa, kas ir samaksāta Igaunijā no pārskata gada līdz dekrēta atvaļinājumam. F. GRIEĶIJA Nav. G. SPĀNIJA 1 Visās Spānijas sociālās nodrošināšanas sistēmās, izņemot valsts civildienesta ierēdņu, bruņoto spēku un tiesas administrāciju sistēmas, personu, kas vairs nav apdrošināta saskaņā ar Spānijas tiesību aktiem, kad iestājas apdrošināšanas gadījums, uzskata par joprojām apdrošinātu, regulas III sadaļas 3. nodaļas nolūkos, ja apdrošināšanas gadījuma iestāšanās brīdī persona ir apdrošināta saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem vai, ja tā nav, gadījumā, ja atbilstīgi citas dalībvalsts tiesību aktiem attiecībā uz to pašu apdrošināšanas gadījumu pienākas pabalsts. Šo pēdējo nosacījumu tomēr uzskata par izpildītu 57. panta 1. punktā minētajā gadījumā. 2 Lai īstenotu šīs regulas III sadaļas 35 nodaļu, gadus, kuru trūkst, lai persona sasniegtu pensijas vai obligāto pensijas vecumu, kas noteikts Ley de clases pasivas del Estado (Likums par valsts pensionāriem) konsolidētā teksta 31. panta 4. punktā, uzskata par nostrādātiem tikai tad, ja tā apdrošināšanas gadījuma iestāšanās brīdī, saskaņā ar kuru tiek piešķirta invaliditātes pensija vai pēcnāves pensija, saņēmējs bijis iekļauts Spānijas valsts civildienesta ierēdņu īpašajā shēmā vai veicis darbību, uz ko attiecināma šī shēma. 3 a) Saskaņā ar regulas 56. panta 1. punkta c) apakšpunktu Spānijas teorētisko pabalstu aprēķina, balstoties uz faktiskajām iemaksām, ko persona veikusi gados tieši pirms pēdējās iemaksas Spānijas sociālajam nodrošinājumam. Ja, aprēķinot pensijas pamatsummu, apdrošināšanas un/vai dzīves vietas laika posmi saskaņā ar citu dalībvalstu tiesību aktiem ir jāņem vērā, attiecībā uz iepriekšminētajiem laika posmiem kā iemaksu pamats Spānijā izmanto pārskata periodiem tuvāko laikposmu, ņemot vērā mazumtirdzniecības cenu indeksa attīstību. 3 b) Iegūtās pensijas summu palielina par tādu palielinājumu un pārrēķina summu, kas aprēķināta katram vēlākajam gadam attiecībā uz tā paša veida pensijām 4 Citās dalībvalstīs pabeigtos laika posmus, kas ir ieskaitāmi valsts civildienesta ierēdņu, bruņoto spēku un tiesu administrācijas īpašajā sistēmā, saskaņā ar šīs regulas 56. pantu pielīdzina laika ziņā vistuvākajiem Spānijā par valsts civildienesta ierēdni nostrādātajiem laika posmiem. H. FRANCIJA 1. Personām, kas saņem pabalstus natūrā Francijā saskaņā ar regulas 17., 24. vai 26. pantu un kas dzīvo Francijas departamentos Augšreinā, Lejasreinā un Mozelē, pabalsti natūrā, ko paredz citas dalībvalsts iestādes, kas ir atbildīgas par šo izmaksu segšanu, iekļauj pabalstus, kurus paredz gan Elzasas Mozeles vispārējā slimības gadījumu apdrošināšanas shēma, gan obligātā papildu vietējā slimības gadījumu apdrošināšanas shēma. 2. Francijas tiesību akti, kas attiecas uz personu, kas pašlaik strādā vai iepriekš strādāja, vai pašlaik vai iepriekš bija pašnodarbināta persona regulas III sadaļas 5. nodaļas piemērošanai, iekļauj pamata vecuma apdrošināšanas shēmu(-as) un papildu pensionēšanās shēmu(-as), kurā(-s) attiecīgā persona bija iesaistījusies. I. ĪRIJA 1. Aprēķinot ienākumus, lai piešķirtu slimības vai bezdarbnieku pabalstu, ko paredz Īrijas tiesību akti, summu, kas līdzvērtīga vidējai nedēļas algai attiecīgajā gadā darbiniekiem neatkarīgi no 21. panta 2. punkta un 62. panta, darbiniekam kreditē par katru darba nedēļu, ko viņš kā darbinieks nostrādājis attiecīgajā periodā saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem. 2. Piemērojot 46. pantu, ja attiecīgā persona, kam iestājusies darba nespēja, kura noved pie invaliditātes, kamēr uz to ir attiekušies citas dalībvalsts tiesību akti, Īrija 1993. gada Sociālās Nodrošināšanas (konsolidācijas) akta 95. iedaļas 1. punkta a) apakšpunkta mērķiem ņem vērā visus periodus, kuru laikā viņš tiek uzskatīts par darbnespējīgu saskaņā ar Īrijas tiesību aktiem invaliditātes dēļ, kas izrietēja no darba nespējas. J. ITĀLIJA Nav. K. KIPRA Piemērojot 6. panta, 51. un 61. panta noteikumus, jebkuram periodam, sākoties no 1980. gada 6. oktobra vai pēc tam, saskaņā ar Kipras Republikas tiesību aktiem apdrošināšanas nedēļu nosaka, sadalot kopējos apdrošināmos noteikta laika posma ienākumus ar pamata apdrošināmo ienākumu iknedēļas summu, kas ir piemērojami noteiktā iemaksu gadā, paredzot, ka šādi noteikto nedēļu skaits nepārsniedz attiecīgā perioda kalendāro nedēļu skaitu. L. LATVIJA Nav. M. LIETUVA Nav. N. LUKSEMBURGA Nav. O. UNGĀRIJA Nav. P. MALTA Nav. Q. NĪDERLANDE 1. Veselības aprūpes apdrošināšana a) Īstenojot III sadaļas 1. un 2. nodaļu, attiecībā uz tiesībām uz pabalstiem natūrā saskaņā ar Nīderlandes tiesību aktiem personas, kas ir tiesīgas uz pabalstiem natūrā, nozīmē: i) personas, kas saskaņā ar Zorgverzekeringswet (Veselības aprūpes apdrošināšanas akts) 2. pantu, ir jāapdrošinās pie veselības aprūpes apdrošinātāja;un ii) ja tās nav apdrošinātas saskaņā ar i) punktu, personām, kas ir citas dalībvalsts iedzīvotāji un kas saskaņā ar regulu ir tiesīgas saņemt veselības apdrošināšanu savā dzīvesvietas valstī, izmaksas sedz Nīderlande. b) 1. punkta a) apakšpunkta i) daļā minētajām personām saskaņā ar Zorgverzekeringswet (Veselības apdrošināšanas akta) noteikumiem ir jāapdrošinās pie veselības aprūpes apdrošinātāja, bet 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļā minētajām personām ir jāreģistrējas College voor zorgverzekeringen (Veselības aprūpes apdrošināšanas padomē). c) Zorgverzekeringswet (Veselības aprūpes apdrošināšanas akta) noteikumi un Algemene wet bijzondere ziektekosten (Likums „Par īpašu medicīnas pakalpojumu izdevumu vispārējo apdrošināšanu”) noteikumi atbildību par iemaksām uzliek 1. punkta a) apakšpunktā minētajām personām un to ģimenes locekļiem. Attiecībā uz ģimenes locekļiem iemaksas ir jāiekasē no tās personas, no kuras izriet tiesības uz veselības aprūpi. d) Zorgverzekeringswet (Veselības aprūpes apdrošināšanas akta) noteikumi par novēloto apdrošināšanu pēc analoģijas attiecas arī uz novēlotu reģistrēšanos College voor zorgverzekeringen (Veselības aprūpes apdrošināšanas padomē) attiecībā uz personām, kas ir minētas 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļā. e) Personām, kas ir tiesīgas saņemt pabalstus natūrā saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, izņemot Nīderlandes tiesību aktus, kas dzīvo vai uz laiku uzturas Nīderlandē, ir jābūt tiesīgām saņemt pabalstus natūrā saskaņā ar Nīderlandes pastāvīgās dzīvesvietas vai uzturēšanās vietas iestāžu piedāvāto politiku, ņemot vērā Zorgverzekeringswet (Veselības aprūpes apdrošināšanas akta) 11. panta 1., 2. un 3. punktu un 19. panta 1. punktu, kā arī pabalstus natūrā, kurus paredz Algemene wet bijzondere ziektekosten (Likums „Par īpašu medicīnas pakalpojumu izdevumu vispārējo apdrošināšanu”). f) Piemērojot 23. līdz 30. pantu, šādus pabalstus pielīdzina pensijām saskaņā ar Nīderlandes tiesību aktiem: – pensijas, kas piešķirtas saskaņā ar 1966. gada 6. janvāra Likumu par pensijām attiecībā uz ierēdņiem un viņus kā apgādniekus zaudējušajiem (Nīderlandes ierēdņu pensiju likums), – pensijas, kas piešķirtas saskaņā ar 1966. gada 6. oktobra Likumu par pensijām attiecībā uz militārpersonu un viņus kā apgādniekus zaudējušajiem ( Algemene militaire pensioenwet ) (Militārpersonu pensiju likums), – darbnespējas pabalsti, kas piešķirti saskaņā ar 1972. gada 7. jūnija Likumu par militārpersonu darba nespējas pabalstiem ( Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen ) (Militārpersonu darba nespējas likums); – pensijas, kas piešķirtas saskaņā ar 1967. gada 15. februāra Likumu par pensijām NV Nederlandse Spoorwegen (Nīderlandes dzelzceļa uzņēmējsabiedrība) darbiniekiem un viņus kā apgādniekus zaudējušajiem (Spoorwegpensioenwet) (Dzelzceļa pensiju likums); - pensijas, kas piešķirtas saskaņā ar Reglement Dienstvoorwaarden Nederlandse Spoorwegen (noteikumiem, kas reglamentē nodarbināšanas kārtību Nīderlandes dzelzceļa uzņēmējsabiedrībā); – pabalsti, kas piešķirti personām, kas ir pensionējušās pirms 65 gadu vecuma, saskaņā ar pensiju, kas paredzēta ienākuma nodrošināšanai bijušajiem darbiniekiem vecumā, vai pabalsti, piešķirot priekšlaicīgas atvaļināšanās pensiju saskaņā ar valsts iedibinātu priekšlaicīgas pensionēšanās shēmu vai darba devēju un darbinieku vienošanos attiecībā uz personām, kuras ir sasniegušas 55 vai vairāk gadus, ar ko pabalsta procents ir noteikts vismaz 70% apmērā no pēdējās algas. g) Piemērojot šīs regulas III sadaļas 1. un 2. nodaļu, Nīderlandes sistēmā nodrošinātais neatmaksājamais pabalsts ierobežotas veselības aprūpes iestāžu izmantošanas gadījumā ir uzskatāms par slimības pabalstu naudā. h) Piemērojot 34. pantu, Nīderlande sniegs to summu aprēķinu sarakstu, kas ir maksimālu tuvu faktiskajiem izdevumiem, kas radušies. 2. Algemene Ouderdomswet ( AOW ) piemērošana ( Nīderlandes Likums „Par vispārējo vecuma apdrošināšanu”) a) Samazinājumu, kas minēts Algemene Ouderdomswet ( AOW ) ( Nīderlandes Likums „Par vispārējo vecuma apdrošināšanu”) 13. panta 1. punktā, nepiemēro attiecībā uz kalendārajiem gadiem pirms 1957. gada 1. janvāra, kuru laikā saņēmējs, kas neatbilst nosacījumiem, kuri ļautu viņam šādus gadus pielīdzināt apdrošināšanas laika posmiem: - dzīvojis Nīderlandē starp 15 un 65 gadu vecumu vai - viņš, dzīvodams citā dalībvalstī, strādāja Nīderlandē darba devēja labā, kura uzņēmējdarbības vieta reģistrēta Nīderlandē, vai - strādāja citā dalībvalstī laika posmos, kurus uzskata par apdrošināšanas laika posmiem saskaņā ar Nīderlandes sociālās nodrošināšanas sistēmu. Atkāpjoties no AOW 7. panta, arī tādas personas, kas dzīvojušas vai strādājušas Nīderlandē saskaņā ar iepriekšminētajiem nosacījumiem vienīgi pirms 1957. gada 1. janvāra, uzskata par tiesīgām uz pensiju. b) AOW 13. panta 1. punktā minēto samazinājumu nepiemēro kalendārajiem gadiem pirms 1989. gada 2. augusta, kuru laikā precēta vai toreiz precēta persona laikā starp savu 15. un 65. dzimšanas dienu nav bijusi apdrošināta saskaņā ar iepriekšminētajiem tiesību aktiem, kaut arī dzīvojusi citā dalībvalstī nevis Nīderlandē, ja šie kalendāra gadi sakrīt ar šīs personas laulātā pabeigtiem apdrošināšanas laika posmiem saskaņā ar šiem tiesību aktiem vai sakrīt ar kalendārajiem gadiem, kas jāņem vērā saskaņā ar 2. punkta a) apakšpunktu ar noteikumu, ka šis pāris tajā laikā dzīvojis laulībā.Atkāpjoties no AOW 7. panta, šī persona ir uzskatāma par tiesīgu saņemt pensiju. c) AOW 13. panta 2. punktā minēto samazinājumu nepiemēro kalendāra gadiem pirms 1957. gada 1. janvāra, kuru laikā pensionāra laulātais, kas neatbilst nosacījumiem, lai šos gadus pielīdzinātu apdrošināšanas laika posmiem: - dzīvojis Nīderlandē starp 15 un 65 gadu vecumu vai - viņš, dzīvodams citā dalībvalstī, strādāja Nīderlandē darba devēja labā, kura uzņēmējdarbības vieta reģistrēta Nīderlandē, vai - strādāja citā dalībvalstī laika posmos, kurus uzskata par apdrošināšanas laika posmiem saskaņā ar Nīderlandes sociālās nodrošināšanas sistēmu. d) 13. panta 2. punktā minēto samazinājumu nepiemēro kalendāra gadiem pirms 1989. gada 2. augusta, kuru laikā pensionāra laulātais laikposmā starp savu 15. un 65. dzimšanas dienu dzīvojis citā dalībvalstī, nevis Nīderlandē, un nav bijis apdrošināts saskaņā ar iepriekšminētajiem tiesību aktiem, ja šie kalendāra gadi sakrīt ar pensionāra pabeigtiem apdrošināšanas laika posmiem saskaņā ar šiem tiesību aktiem vai sakrīt ar kalendārajiem gadiem, kas jāņem vērā saskaņā ar 2. punkta a) apakšpunktu noteikumiem, ka šis pāris tajā laikā dzīvojis laulībā. e) 2. punkta a) apakšpunktu, 2. punkta b) apakšpunktu, 2. punkta c) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu nepiemēro laika posmiem, kas sakrīt ar: - laika posmiem, kurus drīkst ņemt vērā, aprēķinot tiesības uz pensiju saskaņā ar tādas dalībvalsts vecuma apdrošināšanas likumiem, kas nav Nīderlande, - vai laika posmu, kurā attiecīgā persona saņēmusi vecuma pensiju saskaņā ar šiem likumiem. Brīvprātīgās apdrošināšanas laika posmus saskaņā ar citas dalībvalsts sistēmu neņem vērā šī noteikuma mērķiem. f) Noteikumus, kas ir minēti 2. punkta a), b), c) un d) apakšpunktā, piemēro tikai tad, ja attiecīgā persona pēc 59 gadu vecuma ir sešus gadus nodzīvojusi vienā vai vairākās dalībvalstīs, un tik ilgi, kamēr šī persona dzīvo kādā no šīm dalībvalstīm. g) Atkāpjoties no AOW IV nodaļas, saskaņā ar šādiem tiesību aktiem obligātai apdrošināšanas sistēmai pakļauta iedzīvotāja laulātajam, kas dzīvo dalībvalstī, kura nav Nīderlande, atļauj izmantot brīvprātīgo apdrošināšanu saskaņā ar šādiem tiesību aktiem attiecībā uz laika posmiem, kuros laulātais ir obligāti apdrošināts.Atļauja nepārstāj būt spēkā, ja laulātā obligātā apdrošināšana tiek pārtraukta sakarā ar viņa nāvi, ja viņa apgādnieks saņem vienīgi pensiju saskaņā ar Algemene nabestaandenwet (Nīderlandes tiesību aktiem attiecībā uz vispārēju likumu (pārdzīvojušo apgādājamajiem) apgādnieku zaudētājiem).Atļauja attiecībā uz brīvprātīgo apdrošināšanu jebkurā gadījumā pārstāj būt spēkā dienā, kad brīvprātīgi apdrošinātā persona sasniedz 65 gadu vecumu.Iemaksas, kas jāveic attiecībā uz brīvprātīgo apdrošināšanu, nosaka saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz brīvprātīgās apdrošināšanas iemaksu noteikšanu, ņemot vērā AOW . Tomēr, ja brīvprātīgā apdrošināšana turpinās no 2. punkta b) apakšpunktā minētā apdrošināšanas laika posma, iemaksas nosaka saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz brīvprātīgās apdrošināšanas iemaksu noteikšanu, ņemot vērā AOW ar vērā ņemamajiem ienākumiem, kas būtu uzskatāmi par saņemtiem Nīderlandē. h) 2. punkta g) apakšpunktā minēto atļauju nepiešķir nevienam, kas ir apdrošināts saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem par pensijām vai pabalstiem apgādnieka zaudējuma gadījumā. i) Saskaņā ar 2. punkta g) apakšpunktu ikviens ne vēlāk kā viena gada laikā no dienas, kurā dalības nosacījumi ir izpildīti, ir informējis Sociālās apdrošināšanas banku ( SocialeVerzekeringsbank ) par nodomu izmantot brīvprātīgo apdrošināšanu. j) Piemērojot 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tikai tie apdrošināšanas laika posmi, kas ir pabeigti saskaņā ar AOW , pēc 15 gadu vecuma ir ņemami vērā kā apdrošināšana laika posmi. 3. Algemene nabestaandenwet (ANW) ( Nīderlandes Likuma „Par pārdzīvojušās apgādājamās personas vispārējo apdrošināšanu” ) piemērošana a) Persona, kas ir bijusi obligāti apdrošināta saskaņā ar Algemene nabestaandenwet ( ANW ) (Nīderlandes Likumu „Par pārdzīvojušās apgādājamās personas vispārējo apdrošināšanu”), uzskatāma par apdrošinātu saskaņā ar šādiem tiesību aktiem, kad iestājies apdrošināšanas gadījums saskaņā ar regulas III sadaļas 5. nodaļu, ja šī persona ir apdrošināta šādam pašam apdrošināšanas gadījumam saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem vai, ja tā nav, gadījumā, ja atbilstīgi citas dalībvalsts tiesību aktiem pienākas apgādnieka zaudējuma pensija. Šo pēdējo nosacījumu tomēr uzskata par izpildītu 57. panta 1. punktā minētajā gadījumā. b) Ja pārdzīvojušam laulātam ir tiesības saņemt apgādnieka zaudējuma pensiju saskaņā ar ANW , ievērojot 3. punkta a) apakšpunktu, šo pensiju aprēķina saskaņā ar regulas 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu.Piemērojot šos noteikumus, arī tie apdrošināšanas laika posmi, kas bija pirms 1959. gada 1. oktobra, tiek uzskatīts par apdrošināšanas laika posmiem, kas ir pabeigti saskaņā ar Nīderlandes tiesību aktiem, ja šajos laika posmos apdrošinātā persona pēc 15 gadu vecuma sasniegšanas: - dzīvoja Nīderlandē vai - viņš, dzīvodams citā dalībvalstī, strādāja Nīderlandē darba devēja labā, kura uzņēmējdarbības vieta reģistrēta Nīderlandē, vai - strādāja citā dalībvalstī laika posmos, kurus uzskata par apdrošināšanas laika posmiem saskaņā ar Nīderlandes sociālās nodrošināšanas sistēmu. c) Neieskaita tādus laika posmus, kuri jāņem vērā saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu, bet kuri sakrīt ar obligātās apdrošināšanas laika posmiem, kas pabeigti saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem attiecībā uz apgādnieka zaudējuma pensijām. d) Piemērojot 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tikai tie apdrošināšanas laika posmi, kas ir pabeigti saskaņā ar Nīderlandes tiesību aktiem, pēc 15 gadu vecuma ir ņemami vērā kā apdrošināšana laika posmi. e) Atkāpjoties no ANW 63.a panta 1. punkta personai, kas dzīvo dalībvalstī, kura nav Nīderlande un kura laulātais ir obligāti apdrošināts saskaņā ar ANW , atļauj izmantot brīvprātīgo apdrošināšanu saskaņā ar šādiem tiesību aktiem ar noteikumu, ka šāda apdrošināšana ir jau sākusies līdz [datums, no kura piemēro Regulu 883/04] , bet tikai laika posmiem, kuros laulātais ir obligāti apdrošināts. Šāda atļauja vairs nav spēkā no dienas, kad tiek pārtraukta laulātā obligātā apdrošināšana saskaņā ar ANW , ja vien laulātā obligātā apdrošināšana netiek pārtraukta sakarā ar viņa nāvi un ja viņa apgādnieks nesaņem vienīgi pensiju saskaņā ar ANW .Atļauja attiecībā uz brīvprātīgo apdrošināšanu jebkurā gadījumā pārstāj būt spēkā dienā, kad brīvprātīgi apdrošinātā persona sasniedz 65 gadu vecumu.Iemaksas, kas jāveic attiecībā uz brīvprātīgo apdrošināšanu, nosaka saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz brīvprātīgās apdrošināšanas iemaksu noteikšanu, ņemot vērā ANW . Tomēr, ja brīvprātīgā apdrošināšana turpinās no 2. punkta b) apakšpunktā minētā apdrošināšanas laika posma, iemaksas nosaka saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz brīvprātīgās apdrošināšanas iemaksu noteikšanu, ņemot vērā ANW ar vērā ņemamajiem ienākumiem, kas būtu uzskatāmi par saņemtiem Nīderlandē. 4. Nīderlandes likumu piemērošana attiecībā uz darba nespēju a) Persona, kas vairs nav apdrošināta saskaņā ar Algemene Arbeidsongeschiktheidswet ( AAW ) (Likums „Par vispārējo darba nespējas apdrošināšanu), Wet arbeidsongeschiktheidsverzekering zelfstandigen ( WAZ ) (Likums „Par pašnodarbināto personu darba nespēju) un/vai Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering ( WAO ) (Likums „Par darba nespēju”), joprojām uzskatāma par apdrošinātu brīdī, ja risks īstenojas saskaņā ar regulas III sadaļas 5. nodaļu, ja šī persona ir apdrošināta attiecībā uz tā paša veida risku saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem vai, ja tā nav -, ir tiesīga saņemt pabalstu saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem attiecībā uz to pašu risku. Šo pēdējo nosacījumu tomēr uzskata par izpildītu 57. panta 1. punktā minētajā gadījumā. b) Ja saskaņā ar 4. punkta a) apakšpunktu attiecīgā persona ir tiesīga saņemt Nīderlandes invaliditātes pabalstu, 52. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto summu šī pabalsta aprēķināšanai nosaka: i) saskaņā ar WAO paredzētajiem noteikumiem, ja pirms darba nespējas gadījuma persona strādāja kā pašnodarbināta persona 1. panta a) punkta nozīmē; ii) saskaņā ar WAZ paredzētajiem noteikumiem, ja pirms darba nespējas gadījuma attiecīgā persona strādāja kā pašnodarbināta persona 1. panta b) punkta nozīmē. c) Aprēķinot pabalstus saskaņā ar WAO vai WAZ , Nīderlandes iestādes ņem vērā: - algota darba laika posmus un tiem pielīdzinātos laika posmus, kas pabeigti Nīderlandē pirms 1967. gada 1. jūlija; - apdrošinātos laika posmus, kas ir pabeigti saskaņā ar WAO ; - apdrošināšanas laika posmus, ko attiecīgā persona pabeigusi pēc 15 gadu vecuma saskaņā AAW , ciktāl tie nesakrīt ar tādiem apdrošināšanas laika posmiem, kas pabeigti saskaņā ar WAO ; - apdrošinātos laika posmus, kas ir pabeigti saskaņā ar WAZ . 5. Nīderlandes likumu par ģimenes pabalstiem piemērošana a) Persona, attiecībā uz kuru gada ceturkšņa laikā kļūst piemērojams Algemene Kinderbijslagwet (AKW) (Likums „Par vispārējo ģimenes pabalstu”) un kura šā ceturkšņa pirmajā dienā bija pakļauta citas dalībvalsts atbilstīgajiem tiesību aktiem, uzskata par apdrošinātu saskaņā ar Nīderlandes likumu kopš šīs pirmās dienas. b) Ģimenes pabalstu summu, attiecībā uz kuru var izvirzīt prasījumu tāda persona, kura saskaņā ar 5. punkta a) apakšpunktu ir uzskatāma par apdrošinātu saskaņā ar AKW, nosaka saskaņā ar sīki izstrādātiem noteikumiem, kas izklāstīti šīs regulas 89. pantā minētajā īstenošanas regulā. R. AUSTRIJA 1. Skolu vai līdzīgu mācību iestāžu apmeklēšana citā dalībvalstī tiek uzskatīta par līdzvērtīgu skolas vai mācību iestādes apmeklēšanai saskaņā ar Allgemeines Sozialversicherungsgesetz ( ASVG ) (Likums „Par vispārējo sociālo nodrošināšanu”) 227. panta 1. punkta 1. apakšpunktu un 228. panta 1. punkta 3. apakšpunktu, Gewerbliches Sozialversicherungsgesetz ( GSVG ) (Valsts Likums „Par to personu sociālo nodrošināšanu, kas nodarbinātas tirdzniecībā un komercijā”) 116. panta 7. punktu un Bauern-Sozialversicherungsgesetz (BSVG) (Likums „Par lauksaimnieku sociālo nodrošināšanu”) 107. panta 7. punktu, kad attiecīgā persona uz kaut kādu laiku tika pakļauta Austrijas tiesību aktiem, pamatojoties uz to, ka viņš bija darbinieks vai pašnodarbināta persona un veiktajām iemaksām, kuras paredz ASVG 227. panta 3. punkts, GSVG 116. panta 9. punkts un BSVG 107. panta 9. punkts. 2. Ja [DG 12 jaunajai īstenošanas regulai] virzās uz bērna kopšanas laika posmiem saskaņā ar Allgemeines Sozialversicherungsgesetz ( ASVG ) (Likums „Par vispārējo sociālo nodrošināšanu”) 227.a panta un 228.a pantu, Gewerbliches Sozialversicherungsgesetz ( GSVG ) (Valsts Likums „Par to personu sociālo nodrošināšanu, kas nodarbinātas tirdzniecībā un komercijā”) 116.a pantu un 116.b pantu Bauern-Sozialversicherungsgesetz ( BSVG ) (lauksaimnieku sociālās nodrošināšanas likums) 107.a pantu un 107.b pantu, kurus aizvieto ar citā dalībvalstī pabeigtiem apdrošināšanas laika posmiem, teorētiskā summa, kas tiek aprēķināta saskaņā ar 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļu, ir jāpalielina par summu, kas palielinātos saskaņā ar Austrijas tiesību aktiem, ja bērna kopšanas laika posmi tika ņemti vērā šiem apdrošināšanas laika posmiem. 3. Aprēķinot proporcionālo pabalstu, kas ir minēts 52. panta 1. punkta b) apakšpunktā, neņem vērā īpašus iemaksu papildinājumus papildu apdrošināšanai un kalnraču papildu pabalstu saskaņā ar Austrijas tiesību aktiem. Šādos gadījumos proporcionālo pabalstu, ko aprēķina bez šīm iemaksām, nepieciešamības gadījumā palielina par iemaksu nesamazinātiem īpašiem papildinājumiem papildu apdrošināšanai un kalnraču papildu pabalstu. 4. Ja saskaņā ar 6. pantu aizstāšanas laika posmus, kas saskaņā ar Austrijas pensijas apdrošināšanas shēmu ir pabeigti, bet tie nevar būt pamatā aprēķinam atbilstoši Allgemeines Sozialversicherungsgesetz ( ASVG ) (Likums „Par vispārējo sociālo nodrošināšanu”) 238. un 239. pantam, 122. un 123. pantam, Gewerbliches Sozialversicherungsgesetz ( GSVG ) (Federatīvo likumu par to personu sociālo apdrošināšanu, kas ir iesaistījušās tirdzniecībā un komercijā) 113. un 114. pantam un Bauern-Sozialversicherungsgesetz ( BSVG ) (Likums „Par lauksaimnieku sociālo nodrošināšanu”) 239. pantam, izmanto bērna kopšanas laika posmu aprēķināšanas pamatu saskaņā ar ASVG 239. pantu, GSVG 123. pantu un BSVG 114. pantu. 5. Šīs regulas piemērošana neierobežo tiesības uz pabalstiem tādām personām, kuras sava sociālā nodrošinājuma situācijā ir cietušas politisku vai reliģisku iemeslu dēļ vai savas izcelšanās dēļ. S. POLIJA Nav. T. PORTUGĀLE Nav. U. SLOVĒNIJA Nav. V. SLOVĀKIJA Nav. W. SOMIJA 1. Persona, kas vairs nav apdrošināta saskaņā ar valsts pensiju shēmu, piemērojot šīs regulas III sadaļas 5. nodaļas noteikumus, uzskatāma par apdrošinātu personu, ja apdrošināšanas gadījumā šī persona ir apdrošināta attiecībā uz tādu pašu apdrošināšanas gadījumu saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem vai, ja tā nav, gadījumā, ja atbilstīgi citas dalībvalsts tiesību aktiem pienākas pabalsts attiecībā uz tādu pašu apdrošināšanas gadījumu. Šo pēdējo nosacījumu tomēr uzskata par izpildītu 57. panta 1. punktā minētajā gadījumā. 2. Nosakot pabalsta saņemšanas tiesības un aprēķinot Somijas valsts pensijas summu saskaņā ar 52. līdz 54. pantu, pensijas, kas ir saņemtas saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, tiek uzskatītas par tādā pašā veidā saņemtām pensijām kā atbilstoši Somijas tiesību aktiem. 3. Piemērojot 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļu, lai aprēķinātu kreditētā laika posma ienākumus saskaņā ar Somijas tiesību aktiem par uz ienākumiem balstītām pensijām, ja privātpersonai ir pensijas apdrošināšanas laika posmi kā darbiniekam vai pašnodarbinātai personai citā dalībvalstī pārskata perioda daļai saskaņā ar Somijas tiesību aktiem, kreditētā laika posma ienākumi ir līdzvērtīgi to ienākumu summai, kas ir saņemti pārskata perioda daļā Somijā, sadalot ar mēnešu skaitu, kuriem pārskata periodā Somijā bija apdrošināšanas laika posmi. X. ZVIEDRIJA 1. Ja saskaņā ar 67. panta noteikumiem bērna kopšanas pabalsts tiek maksāts ģimenes loceklim, kas nestrādā, bērna kopšanas pabalsts tiek maksāts tādā apmērā, kas atbilst pamata vai zemākajam apmēram. 2. Šīs regulas noteikumi par apdrošināšanas laika posmu apvienošanu neattiecas uz Zviedrijas tiesību aktu pārejas nosacījumiem par tiesībām uz garantētu pensiju personām, kas ir dzimušas 1937. gadā vai agrāk un kas ir dzīvojušas Zviedrijā noteiktu laika posmu pirms pensijas piemērošanas (2000. gada likums:798). 3. Aprēķinot teorētiskus ienākumus, lai piešķirtu ar ienākumiem saistītu slimības pabalstu un ar ienākumiem saistītas darbības pabalstu saskaņā ar Lag (1962:381) om allmän försäkrings (Likums „Par valsts apdrošināšanu”) 8. nodaļu, piemēro šo: a) ja apdrošinātā persona pārskata laika posmā ir arī pakļauta vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību aktiem kā darbinieks vai pašnodarbināta persona, ienākumi attiecīgajā(-s) dalībvalstī(-s) ir uzskatāmi par līdzvērtīgiem apdrošinātās personas vidējiem bruto ienākumiem Zviedrijā pārskata laika posma daļā Zviedrijā, kurus aprēķina, dalot ienākumus Zviedrijā ar mēnešu skaitu, kuros šie ienākumi ir saņemti; b) ja pabalsti tiek aprēķināti saskaņā ar 46. pantu un personas nav apdrošinātas Zviedrijā, pārskata laika posmu nosaka saskaņā ar iepriekšminētā likuma 8. nodaļas 2. un 8. punktu tā, it kā attiecīgā persona būtu apdrošināta Zviedrijā. Ja attiecīgajai personai šajā laika posmā nav ienākumu, no kuriem veidojas pensija saskaņā ar Likumu par ar ienākumiem saistītu vecuma pensiju (1998:674), pārskata periods var sāktiem no agrākā laika posma, kad apdrošinātajai personai bija ienākumi no algota darba Zviedrijā. 4. a) Aprēķinot teorētiskos pensijas ienākumus ar ienākumu saistītai apgādnieka zaudējuma pensijai (Likums 2000:461), ja prasības pensijas piešķiršanai Zviedrijas tiesību aktos attiecībā uz pēdējiem trim no pieciem kalendārajiem gadiem tieši pirms apdrošinātās personas nāves (pārskata periods) nav ievērotas, tiek ņemti vērā apdrošināšanas laika posmi, kas ir pabeigti citās dalībvalstīs tā, it kā tie būtu bijuši pabeigti Zviedrijā. Apdrošināšanas laika posmi citās dalībvalstīs ir uzskatāmi par balstāmiem uz vidējo Zviedrijas pensijas bāzi. Ja attiecīgajai personai ir tikai viens gads Zviedrijā ar pensijas bāzi, ikviens apdrošināšanas periods citā dalībvalstī veido to pašu summu, ko Zviedrijā. b) Aprēķinot teorētiskos pensijas kredītus atraitnes pensijām nāves gadījumiem, sākot no 2003. gada 1. janvāra, ja prasības Zviedrijas tiesību aktos par pensiju kredītiem attiecībā uz pēdējiem diviem no četriem gadiem tieši pirms apdrošinātās personas nāves (pārskata periods) nav ievērotas un apdrošināšanas laika posmi ir pabeigti citā dalībvalstī pārskata periodā, šie gadi tiek balstīti uz tiem pašiem pensiju kredītiem kā Zviedrijas gadā. Y. APVIENOTĀ KARALISTE 1. Gadījumā, kad personai saskaņā ar Apvienotās Karalistes tiesību aktiem var būt tiesības uz ikdienas pensiju, ja: a) bijušā laulātā iemaksas tiek ņemtas vērā it kā tās būtu pašas personas iemaksas, vai b) attiecīgās personas laulātais vai bijušais laulātais ir izpildījis attiecīgos iemaksu nosacījumus,tad katrā gadījumā ar noteikumu, ka laulātais vai bijušais laulātais ir vai bija tāds darbinieks vai pašnodarbināta persona, uz kuru attiecās divu vai vairāku dalībvalstu tiesību akti, ir spēkā regulas III sadaļas 5. nodaļa, lai noskaidrotu tiesības atbilstīgi Apvienotās Karalistes tiesību aktiem. Šajā gadījumā minētās 5. nodaļas atsauces uz „apdrošināšanas laika posmiem” ir jāsaprot kā atsauces uz tādiem apdrošināšanas laika posmiem, ko pabeidzis: i) laulātais vai bijušais laulātais, ja prasījumu iesniedz: - precēta sieviete vai - persona, kuras laulība ir izbeigusies nevis ar laulātā nāvi, bet citā veidā. ii) bijušais laulātais, ja prasījumu iesniedz: - atraitnis, kuram tieši pirms pensionēšanās vecuma nav tiesību saņemt par atraitni kļuvuša vecāka pabalstu, vai - atraitne, kurai tieši pirms pensionēšanās vecuma nav tiesību saņemt par atraitni kļuvušas mātes pabalstu, par atraitni kļuvuša vecāka pabalstu vai atraitņu pensiju vai kurai ir tiesības saņemt tikai ar vecumu saistītu atraitņu pensiju, kas aprēķināta saskaņā ar regulas 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu, un šajā nozīmē „ar vecumu saistīta atraitņu pensija” nozīmē atraitņu pensiju, kas izmaksājama pēc samazinātas likmes saskaņā ar 39. iedaļas 4. punktu 1992. gada Likumā „Par sociālās nodrošināšanas iemaksām un pabalstiem”. 2. Piemērojot 6. pantu attiecībā uz tādiem noteikumiem, kas reglamentē tiesības uz kopšanas pabalstu, aprūpētāja pabalstu un invalīda uztura pabalstu, tādu darba, pašnodarbinātības vai dzīvesvietas laika posmu, kas pabeigts citā dalībvalstī, nevis Apvienotajā Karalistē, ņem vērā tādā mērā, kā nepieciešams, lai atbilstu nosacījumiem par uzturēšanos Apvienotajā Karalistē, pirms dienas, kad pirmo reizi rodas tiesības uz minēto pabalstu. 3. 7. pantu piemēro visiem Apvienotās Karalistes invaliditātes, vecuma pabalstu vai naudas pabalstu apgādnieka zaudējuma gadījumā, pensijas par nelaimes gadījumu darbā vai arodslimību un apbedīšanas pabalstu saņēmējiem, kas paliek citas dalībvalsts teritorijā. 4. Piemērojot 46. pantu, ja attiecīgā persona, kam iestājusies darba nespēja, kura noved pie invaliditātes, kamēr uz to ir attiekušies citas dalībvalsts tiesību akti, Apvienotā Karaliste 1992. gada Likuma „Par sociālās nodrošināšanas iemaksām un pabalstiem” 30.A. iedaļas 5. punkta mērķiem ņem vērā visus periodus, kuru laikā viņš ir saņēmis attiecībā uz šo darba nespēju: i) slimības pabalstus naudā vai tā vietā turpināja saņemt algu; ii) pabalstus III sadaļas 4. un 5. nodaļas nozīmē, kas ir piešķirti attiecībā uz invaliditāti, kas iestājusies pēc šīs darba nespējas; saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem tā, it kā tas būtu īstermiņa darba nespējas laika posmu pabalsts, kas ir samaksāts saskaņā ar 1992. gada Likuma „Par sociālās nodrošināšanas iemaksām un pabalstiem” 30A. iedaļas 1.līdz 4. punktu. 5. Piemērojot 46. pantu, ņem vērā tikai tos laika posmus, kuros persona bija darbnespējīga Apvienotās Karalistes tiesību aktu nozīmē. 6. (1) Aprēķinot ienākumu koeficientu, kas ir vajadzīgs, lai noteiktu tiesības uz pabalstiem saskaņā ar Apvienotās Karalistes tiesību aktiem, katru nedēļu, kad darbinieks bija pakļauts citas dalībvalsts tiesību aktiem un kas sākās attiecīgajā ienākumu nodokļa gadā Apvienotās Karalistes tiesību aktu nozīmē, attiecīgā persona ir veikusi iemaksas kā nodarbināts pelnītājs vai kurai ir ienākumi, par kuriem ir veiktas iemaksas, ņemot par pamatu ienākumus, kas atbilst divām trešdaļām attiecīgās nedēļas maksimālo ienākumu līmeņa. (2) Piemērojot 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļu, ja: a) darbinieks kādā ienākumu nodokļu gadā, kas sākas 1975. gada 6. aprīlī vai pēc šī datuma, ir pabeidzis apdrošināšanas darba vai dzīvesvietas laika posmus vienīgi dalībvalstī, kas nav Apvienotā Karaliste, un, piemērojot 6. punkta 1) apakšpunktu, šis gads skaitās kvalificējošs gads Apvienotās Karalistes tiesību aktu nozīmē šīs regulas 52. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļas nolūkos, viņš šajā gadā ir uzskatāms par apdrošinātu 52 nedēļas šajā otrā dalībvalstī; b) ienākuma nodokļa gads, kas sākas 1975. gada 6. aprīlī vai pēc šī datuma, neskaitās kvalificējošs gads Apvienotās Karalistes tiesību aktu nozīmē šīs regulas 52 panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļas nolūkiem, apdrošināšanas, darba vai dzīvesvietas laika posmus, kas pabeigti šajā gadā, neņem vērā. (3) Lai ienākumu koeficientu pārrēķinātu apdrošināšanas laika posmos, ienākumu koeficientu, kas saskaņā ar Apvienotās Karalistes tiesību aktiem ir sasniegts konkrētajā ienākumu nodokļa gadā, dala ar gada zemāko ienākumu līmeni. Rezultātu izsaka ar veselu skaitli, neņemot vērā atlikumu decimāldaļās. Iegūto skaitli uzskata par tādu, kas norāda, cik apdrošināšanas nedēļu ir pabeigts attiecīgajā gadā saskaņā ar Apvienotās Karalistes tiesību aktiem, ar noteikumu, ka šis skaitlis nepārsniedz to nedēļu skaitu, kurās persona bija pakļauta minētajiem tiesību aktiem”. [1] OV C , , . lpp. [2] OV C , , . lpp. [3] OV C , , . lpp. [4] OV C , , . lpp.