LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 318/88

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka pienākumus tirgus dalībniekiem, kuri laiž tirgū koksni un koksnes izstrādājumus”

COM(2008) 644 galīgā redakcija – 2008/0198 (COD)

2009/C 318/17

Ziņotājs: Valerio SALVATORE kgs

Līdzziņotājs: Brendan BURNS kgs

Padome saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 175. panta 1. punktu 2008. gada 14. novembrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka pienākumus tirgus dalībniekiem, kuri laiž tirgū koksni un koksnes izstrādājumus”

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2009. gadā 2. septembrī. Ziņotājs — SALVATORE kgs, līdzziņotājs — BURNS kgs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 456. plenārajā sesijā, kas notika 2009. gada 30. septembrī un 1. oktobrī (1. oktobra sēdē), ar 87 balsīm par, 7 balsīm pret un 8 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja pilnībā atbalsta Komisijas ierosinātās regulas mērķi, proti, pēc iespējas samazināt risku, ka Eiropas tirgū nonāk nelikumīgi iegūta koksne un tās izstrādājumi. Atmežošanas rezultātā ne tikai rodas 20 % siltumnīcefekta gāzu emisiju un zūd bioloģiskā daudzveidība, bet tā rada arī būtiskas saimnieciskas un jo īpaši sociālas problēmas. Lai sasniegtu izvirzīto mērķi, ir vajadzīga lielāka uzdrīkstēšanās un izlēmīga rīcība, izmantojot juridiski saistošus pasākumus un īsus īstenošanas termiņus.

1.2. Regulas priekšlikums līdz ar FLEGT (1) (Rīcības plāns mežu tiesību aktu ieviešanai, mežu pārvaldei un tirdzniecībai) brīvprātīgajiem partnerattiecību nolīgumiem, sadarbības programmu izstrādi saistībā ar sertificēšanu un mežu resursu ilgtspējīgu izmantošanu un līgumiem ar lielākajiem koksnes importētājiem ir būtiska sastāvdaļa pasākumu programmā, lai apkarotu ne tikai nelikumīgu mežizstrādi, bet arī koksnes nelikumīgu laišanu tirgū.

1.3. Ilgtspējas koncepcijā galvenā uzmanība ir pievērsta ne tikai spējai ražot koksni, bet arī sociālajiem kritērijiem (atbilstīgi darba apstākļi, darba ņēmēju tiesību ievērošana), kuru pamatā ir ILO (2) definīcijas, ekonomikas kritērijiem (negodīgas konkurences radītu tirgus darbības traucējumu novēršana) un vides kritērijiem (nelikumīgas atmežošanas ietekme uz vidi un tās ietekme saistībā ar bioloģiskās daudzveidības samazināšanos).

1.4. Skatāmajā regulā Komisija paredz likumības pārbaužu sistēmu kā veidu, lai mazinātu risku, ka Eiropas tirgū iekļūst nelikumīgi iegūta koksne un tās izstrādājumi. Minētajai iespējai tās pašreizējā veidā ir vajadzīgi daži pielāgojumi.

1.5. Pirmām kārtām tajā ņemti vērā tikai tie tirgus dalībnieki, kas laiž koksni un koksnes izstrādājumus tirgū pirmoreiz. Komiteja uzskata, ka minētā sistēma, piemērojot dažādas procedūras un noteikumus, būtu jāpiemēro visiem tirgus dalībniekiem kokrūpniecības nozarē. Līdzsekošana būtu jāattiecina uz visiem tirgus dalībniekiem, kam jāsaņem informācija par izstrādājuma izcelsmi un raksturojumu: valsti, mežu, sugu, vecumu un piegādātāju. Maziem un vidējiem uzņēmumiem, kā arī neliela apjoma ražošanas uzņēmumiem būtu jāatļauj izmantot elastīgu pieeju, lai to pielāgošanās jaunajai sistēmai varētu būt pakāpeniska un neradītu pārmērīgu apgrūtinājumu.

1.6. Katrā ziņā ir jāizvairās no jebkādas esošo “līdzsekošanas” sistēmu dublēšanās un jāatzīst valstu tiesību akti un kontroles instrumenti, mežu sertifikācijas sistēmas un organizācijas modeļi, kas ir saskaņā ar ilgtspējīgu mežu apsaimniekošanu. Īpaši gadījumos, kad likumības pārbaudes principi jau tiek piemēroti, ieviest papildu birokrātiju ir nelietderīgi. ES ir jānosaka normas noteikumiem un kopīgām pieejām attiecībā uz riska pārvaldības procedūru, piemērojot lielāku stingrību jomās, kur ir augsts nelikumīgi iegūtas koksnes apsaimniekošanas apdraudējums (3), vajadzības gadījumā izmantojot ārējas, neatkarīgas sertifikācijas iestādes ar atzītu pieredzi.

1.7. Nolīgumos ar trešām valstīm būtu jāparedz sadarbība organizatoriskā/vadības līmenī un sociālo stimulu sistēmas, ņemot vērā, ka ir novērota apgriezta savstarpēja saistība starp nelikumīgas mežistrādes līmeni un ienākumiem uz vienu iedzīvotāju attiecīgajā valstī.

1.8. Likumības pārbaudes attiecināšana uz visiem tirgus dalībniekiem palīdzētu nodrošināt to, ka tirgū nonāk tikai likumīgi iegūta koksne, ko vērtē augstāk ne tik daudz saimniecisko rezultātu dēļ šaurā nozīmē, bet gan ievērojamās sociālās ietekmes dēļ. Tālredzīga mežu apsaimniekošana un likumīgi iegūtu produktu izmantošana tiešām sniedz “ilgtspējīgas” attīstības iespēju vietējiem iedzīvotājiem, kas nodarbināti kokrūpniecības nozarē, kā arī garantiju Eiropas kokrūpniecības nākotnei.

1.9. Regulas noteikumi būtu jāattiecina arī uz koksni un koksnes izstrādājumiem, kurus izmanto enerģijas ražošanai no atjaunojamiem enerģijas avotiem.

1.10. Sankcijām par pienākumu nepildīšanu saistībā ar koksnes un koksnes izstrādājumu tirdzniecību visās valstīs jābūt vienādām un samērīgām ar atbildības pakāpi, smagu pārkāpumu gadījumā pat paredzot komercdarbības apturēšanu.

1.11. Komiteja stingri atbalsta kokmateriālu tirdzniecības konsultatīvās grupas izveidi, iesaistot visas ieinteresētās puses, lai palīdzētu Komisijai nodrošināt sistēmas atbilstīgu darbību.

1.12 Divus gadus pēc regulas stāšanās spēkā Komisijai būtu jāizvērtē tās ietekme uz koksnes izstrādājumu iekšējā tirgus darbību. Jebkādu negatīvu seku gadījumā Komisijai regula būtu jāpārskata, novēršot nepilnības.

2. Ievads

2.1. Regulas priekšlikuma mērķis ir nelikumīgas mežizstrādes apkarošana, veicinot koksnes iegādi no valstīm ar likumīgas mežu apsaimniekošanas praksi. Tas ir viens no ES atbildes pasākumiem nelikumīgai mežizstrādei, kas ir viens no atmežošanas iemesliem. Atmežošanas rezultātā rodas aptuveni 20 % siltumnīcefekta gāzu emisiju, un tā ir svarīgs pasaules bioloģiskās daudzveidības zaudēšanas iemesls. Turklāt nelikumīga mežizstrāde rada ekonomisko, sociālo un vides dempingu, tādējādi vājinot to uzņēmumu konkurētspēju, kuru darbība meža nozarē ir likumīga.

2.2. Saistībā ar sociālo dempingu ES kopš 1996. gada vairākkārt ir centusies iekļaut PTO (Pasaules tirdzniecības organizācija) nolīgumos noteikumus par darba pamattiesību aizsardzību. Tiem pretojas attīstības valstis, kuras apsūdz industrializētās valstis priekšlikumu izmantošanā ar mērķi radīt jaunus protekcionisma veidus, kas vērsti pret eksportu no minētajām valstīm. Tas šobrīd ir aktuāls jautājums arī pašā ES.

2.3. Tādēļ Komisija ir paredzējusi vairākas iespējas, lai nodrošinātu tikai likumīgi iegūtas koksnes laišanu ES tirgū. Saistībā ar minētajām iespējām ir veikts ietekmes novērtējums un izstrādāta “likumības pārbaužu” sistēma. Stingrāki robežkontroles pasākumi neapšaubāmi būtu vēlami un daudz efektīvāki, bet diemžēl tiktu pārkāpti brīvās tirdzniecības noteikumi, un tādēļ šādi pasākumi nav praktiski īstenojami.

2.4. Izcelsmes avota likumību nosaka, pamatojoties uz tās valsts tiesību aktiem, kurā koki ir auguši. Likumību FLEGT partnervalstīs var pārbaudīt, pamatojoties uz ES FLEGT licencēm, kas izsniegtas, pamatojoties uz divpusējiem brīvprātīgajiem partnerattiecību nolīgumiem starp Eiropas Komisiju un atsevišķām eksportētājvalstīm, vai arī izmantojot CITES (4) atļaujas. Citās valstīs likumību var pārbaudīt ar citiem līdzekļiem. Tirgus dalībnieki var pārbaudīt likumību, izmantojot sistēmas, kuras pilnībā atbilst likumības pārbaužu sistēmas kritērijiem.

2.5. Likumības pārbaužu sistēmas pamatā ir tirgus dalībnieku atbildība par to, lai cik vien iespējams samazinātu risku laist Kopienas tirgū nelikumīgi iegūtu koksni, un tiek izmantota līdzsekošanas sistēma, kuras pamatā ir informācijas par koksnes izcelsmi un raksturojumu pieejamība atbilstīgi valstu tiesību aktos noteiktajām likumības prasībām. Turklāt minētās sistēmas mērķis ir arī sniegt informāciju, kas nepieciešama patērētājiem, lai pārliecinātos, ka viņi ar savu pirkumu neatbalsta nelikumīgu mežizstrādi.

2.6. Lai atvieglotu regulas ieviešanu, tirgus dalībnieki var izmantot sistēmas, ko izveidojušas kontroles iestādes, ja tādas pastāv. Jebkurā gadījumā dalībvalstu izraudzītās kompetentās iestādes atbild par uzraudzības organizāciju atzīšanu, vienlaikus saglabājot tiesības veikt regulāras pārbaudes, lai pārliecinātos par to, ka uzraudzības organizācijas ievēro noteiktās prasības.

2.7. Uzraudzības organizācijas, kas iepriekš izstrādājušas likumības pārbaužu piemērošanas noteikumus, izsniedz atļaujas tirgus dalībniekiem, ievērojot atbilstošu kārtību. Kompetentās iestādes veic nepieciešamās pārbaudes un piemēro atbilstošus disciplinārus pasākumus pret jebkuru sertificētu tirgus dalībnieku, kas neievēro likumības pārbaužu sistēmu.

2.8. Dalībvalstis pieņem noteikumus par sankcijām, ko piemēro par regulas pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu tās ieviešanu. Regulas noteikumi, pamatojoties uz PTO nolīgumiem, tiks piemēroti gan attiecībā uz importētajiem, gan arī ES produktiem.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1. EESK pilnībā atbalsta izvirzīto mērķi, proti, nodrošināt, lai ES tirgū laisto koksni iegūst no likumīgi un ilgtspējīgi apsaimniekotiem mežiem, kā arī izsaka cerību, ka regula tiks pieņemta nekavējoties un liecinās par ES stingro apņemšanos apkarot nelegālo mežizstrādi.

3.2. Divpusējās pieejas paplašināšana, izmantojot FLEGT brīvprātīgo partnerattiecību nolīgumus, bez šaubām jāvērtē atzinīgi, tāpat kā līgumi ar lielākajām koksnes importētājvalstīm (ASV, Krieviju, Ķīnu, Japānu), lai izstrādātu starptautiskus noteikumus nelegālās mežizstrādes un koksnes tirdzniecības apkarošanas jomā. Būtu jāizstrādā tādas sadarbības programmas ar ražotājvalstīm, kuru mērķis ir sekmēt mežu resursu ilgtspējīgu izmantošanu, atbilstību ražotājvalstu tiesību aktiem un sertificēšanas sistēmu izvēršanu. Vispārīgi būtu vēlams īstenot projektus, kas ar atbilstošu uzraudzības sistēmu īstenošanas palīdzību sekmē “labas pārvaldības” principu piemērošanu uz vietas.

3.3. Likumības pārbaužu sistēmā tomēr ir vairākas nepilnības. Pirmām kārtām tā attiecas tikai uz tiem tirgus dalībniekiem, kas laiž koksni un koksnes izstrādājumus tirgū pirmoreiz: mežu īpašniekiem, mežu izstrādātājiem un koksnes importētājiem. Tādējādi, tirgus dalībniekiem piegādes ķēdē nokļūstot tuvāk galapatērētājam, pakāpeniski samazinās ar nelikumīgi iegūtu produktu laišanu tirgū saistītā riska kontroles vēlamā ietekme. Komiteja uzskata, ka, piemērojot dažādas procedūras un noteikumus, sistēma būtu jāattiecina uz visiem tirgus dalībniekiem kokrūpniecības nozarē ES.

3.3.1 Visiem kokrūpniecības nozares tirgus dalībniekiem jāpārliecinās, vai viņu rīcībā ir likumīgas izcelsmes koksne un būtiska informācija par produkta izcelsmi: valsts, mežs, piegādātājs, suga, vecums un daudzums. To varētu panākt, izveidojot līdzsekošanas sistēmu ar vairākiem atbildības līmeņiem. Nelielu mežu īpašniekiem, kas darbojas vietējos tirgos valstīs, kur jau pastāv efektīvi tiesību akti un likumības pārbaužu sistēmai atbilstīga kontrole, nevajadzētu ieviest papildu lieku birokrātiju. Savukārt lieliem tirgus dalībniekiem, kas iepērk un tirgo koksni ES vai importē to no trešām valstīm, obligāti jāpiemēro regulā noteiktā sistēma.

3.4. Šķiet, ka likumības pārbaužu sistēma pat ar ierosinātajām izmaiņām īstermiņā nebūs pietiekama, lai sasniegtu izvirzītos mērķus, un jāņem vērā arī ar nelegālo mežizstrādi saistīto jautājumu nopietnība un sarežģītība. Īpaši jāvelta lielāka uzmanība pasākumiem un uzraudzībai saistībā ar koksnes izcelsmi un ar nelikumīgi iegūtas koksnes risku saistītiem piegādes ķēdes posmiem, kas arī ir problēmas patiesais cēlonis. Šādos gadījumos mežu apsaimniekošana būtu jāuzrauga arī neatkarīgām sertificētām iestādēm, kas ir apliecinājušas savu pieredzi.

3.5. Jāizstrādā kopīga ES līmeņa sistēma, lai noteiktu obligātos standartus riska pārvaldības procedūrā, pēc iespējas labāk izmantojot ES pastāvošās kontroles un līdzsekošanas sistēmas un izvairoties no nevajadzīgas dublēšanās, it īpaši, ja tas apgrūtina mazos un vidējos mežsaimniecības uzņēmumus. Savukārt galvenā uzmanība būtu jāpievērš jaunās sistēmas saskaņošanai ar visefektīvākajām jau pieņemtajām sistēmām dažādās dalībvalstīs. Tādēļ ir jāveicina to sistēmu izmantošana, kas jau atbilst likumības pārbaudes prasībām, pamatojoties uz valstu tiesību aktiem un atbilstīgām uzraudzības sistēmām, piemēram, meža sertifikāciju.

3.6. Regulas noteikumi būtu jāattiecina arī uz koksni un koksnes izstrādājumiem, kurus izmanto enerģijas ražošanai no atjaunojamiem enerģijas avotiem. Visu koksnes izstrādājumu un blakusproduktu (arī to, kas var būt ilgtspējīgi, piemēram, biomasa enerģētikas ražošanai) izcelsmei jābūt likumīgai. Likumībai neapšaubāmi ir jābūt jebkādas ilgtspējīgas darbības absolūtam priekšnoteikumam.

3.7. Visbeidzot visās dalībvalstīs jānosaka skaidra un vienota sankciju sistēma attiecībā uz tirgus dalībniekiem, kas pārkāpj prasību par tirdzniecību ar likumīgi iegūtu koksni un koksnes izstrādājumiem. Sankcijām ir jābūt efektīvām, proporcionālām un preventīvām, par smagiem pārkāpumiem paredzot pat komercdarbības apturēšanu.

4. Īpašas piezīmes

4.1. Izvirzīto mērķu sasniegšanai obligāti ir jānosaka atbilstīgi instrumenti, kas ļauj pārbaudīt ES tirgū laistās koksnes un koksnes izstrādājumu izcelsmes likumību. Papildus valstu tiesību aktiem un regulas priekšlikumā paredzētajiem instrumentiem būtu jāņem vērā arī citas sistēmas, kas jau atbilst likumības pārbaudes kritērijiem, tostarp mežu sertifikācijas sistēmas. Turklāt jānosaka atbilstoši mehānismi to tirgus dalībnieku atzīšanai, kas ievēro likumus, un to dalībnieku sodīšanai, kuri laiž koksni vai koksnes izstrādājumus tirgū, pārkāpjot obligātos noteikumus. Noteikumi, ko nevar paredzēt Eiropas līmenī, jānosaka pašām dalībvalstīm saskaņā ar vienotiem kritērijiem.

4.2. Nelikumīga mežizstrāde apdraud jebkādu ilgtspējīgas meža apsaimniekošanas projektu. Tāpēc nolīgumos ar trešām valstīm būtu jāparedz sadarbība organizatoriskā/vadības līmenī un sociālo stimulu sistēmas, ņemot vērā, ka ir novērota apgriezta savstarpēja saistība starp nelikumīgas mežistrādes līmeni un ienākumiem uz vienu iedzīvotāju attiecīgajā valstī. Tropu valstis, kurās ir augsts dzimstības līmenis un izplatīta nabadzība, ir galvenās atmežošanas zonas (5). Tāpat Āfrikas valstis, kas eksportē koksni, ir vienas no piecdesmit visnabadzīgākajām pasaules valstīm, tām ir viszemākie sabiedrības attīstības rādītāji un to ienākumi uz vienu iedzīvotāju ir vieni no viszemākajiem (6).

4.3. Visu tirgus dalībnieku iekļaušana likumības pārbaužu sistēmā, to attiecinot ne tikai uz tiem tirgus dalībniekiem, kas laiž koksni un koksnes izstrādājumus tirgū pirmoreiz, saistīta ar papildu administratīvo slogu. Vēlamie ieguvumi tomēr būs redzami, jo ES tirgū tiks laista tikai likumīgi iegūta koksne, kuras izcelsme ir izsekojama visā piegādes ķēdē. Tam būs daudz ieguvumu, kas būs ne vien saimnieciski (7), bet galvenokārt sociāli. Tādēļ vide tiek uzskatīta par saimniecisko un sociālo apsvērumu sastāvdaļu, jo ieinteresēto dalībnieku rīcību nosaka ne tikai saimnieciski motīvi, bet arī citas intereses (vide, sabiedrība, kultūra).

4.4. Tādējādi iegūti izstrādājumi būs ne tikai atbilstošāki prasībām tirgū, kurā vides aizsardzības jautājumiem pievērš aizvien lielāku uzmanību, bet tiks arī veicināti, iespējams, liekot trešām valstīm sekot piemēram, un tas būtu vērā ņemams ieguvums. Tālredzīga mežu apsaimniekošana un likumīgi iegūtu produktu izmantošana tādējādi sniedz attīstības iespēju vietējiem darba ņēmējiem, kā arī garantiju Eiropas kokrūpniecības nākotnei.

4.5. Pienākumi tomēr būtu jānosaka atbilstīgi uzņēmumu lielumam, ļaujot maziem un vidējiem uzņēmumiem un maziem ražotājiem izmantot elastīgāku pieeju un jaunajai likumības pārbaužu sistēmai pielāgojoties pakāpeniski. Nelikumīgu produktu tirdzniecības risks īpaši būtu jāsamazina pirmajiem koksnes iepircējiem, izmantojot dokumentācijas līdzsekošanas sistēmu, kurā norādīta produkta izcelsme un raksturojums (valsts, mežs, piegādātājs, suga, vecums un daudzums). Tirgus dalībniekiem, kas darbojas nozares tirgus nākamajā posmā, būtu jāreģistrē koksnes pārdevējs.

4.6. Definējot regulas noteikumus, būtu lietderīgi vēlreiz atzīt tos valstu tiesību aktus un organizatoriskos modeļus, kas vislabāk atbilst ilgtspējīgas mežu apsaimniekošanas kritērijiem, neuzspiežot jauninājumus kā pašmērķi. Šajā sakarā ilgtspējas koncepcija būtu jāpaplašina, lai galveno uzmanību pievērstu ne tikai spējai ražot koksni, bet arī sociālajiem kritērijiem (cilvēktiesībām un darba ņēmēju tiesībām atbilstīgi apstākļi), saimnieciskajiem kritērijiem (negodīgas konkurences izraisītu tirgus darbības traucējumu novēršana) un vides kritērijiem (darbības ietekme uz vidi un vietējo bioloģisko daudzveidību).

4.7. Jāattīsta tāda vide, kas labvēlīga godīgiem tirgus dalībniekiem, kuri informē pircējus par koksnes un tās izstrādājumu izcelsmes likumību. Visbeidzot, būtu lietderīgi arī organizēt patērētāju informēšanas kampaņu par to, cik svarīgi ir iegādes brīdī, izmantojot līdzsekošanas sistēmu, pārliecināties par koksnes un tās izstrādājumu likumīgu ieguvi.

4.8. Likumīgā veidā iegūtas koksnes izmantošanu būvniecības nozarē, mēbeļu ražošanā un citu izstrādājumu izgatavošanā var veicināt ar kopīgu iniciatīvu starpniecību, kā arī izplatot reklāmu un informatīvus materiālus. Minēto pasākumu mērķis būtu reklamēt koksni no ilgtspējīgi apsaimniekotiem mežiem kā vienīgo ilgtspējīgo izejmateriālu, kas var atjaunoties dabiskā veidā un visā dzīves ciklā uzkrāt oglekļa dioksīdu, tādējādi atšķiroties no jebkura cita materiāla.

4.9. Komiteja stingri atbalsta kokmateriālu tirdzniecības konsultatīvās grupas izveidi, iesaistot visas ieinteresētās puses, lai palīdzētu Komisijai nodrošināt sistēmas atbilstīgu darbību.

Briselē, 2009. gada 1. oktobrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) Action Plan for Forest Law Enforcement Governance and Trade.

(2) International Labor Organisation (Starptautiskā Darba organizācija).

(3) Ruhong Li, J. Buongiorno, J.A. Turner, S. Zhu, J. Prestemon. Long-term effects of eliminating illegal logging on the world forest industries, trade and inventory [Nelikumīgas mežizstrādes novēršanas ilgtermiņa ietekme meža nozarēs, tirdzniecībā un pasaules mežu uzskaitē]. Forest policy and economics. 10 (2008), 480.-490. lpp.

(4) The Convention on International Trade in Endangered Species (Konvencija par tirdzniecību ar apdraudētajiem savvaļas dzīvniekiem un augu sugām).

(5) Causes of forest encroachment: An analysis of Bangladesh [Mežu aizskaršanas iemesli. Bangladešas analīze]. Iftekhar M.S., Hoque A.K.F. Geo Journal 62 (2005) 95.-106. lpp.

(6) Greenpeace. Mežsaimniecības nozare Āfrikā. Vides, sociālā un saimnieciskā ietekme (2001).

(7) Economics of sustainable forest management. Editorial. [Ilgtspējīgas mežu pārvaldības ekonomika. Ievadraksts] .Shashi S. Kant. Forest Policy and Economics. 6 (2004) 197.-203. lpp.