Eiropas Parlamenta rezolūcija par Šrilanku



Oficiālais Vēstnesis 305 E , 14/12/2006 Lpp. 0258 - 0261



P6_TA(2006)0356 Šrilanka Eiropas Parlamenta rezolūcija par Šrilanku Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Parlamenta 2000. gada 18. maija [1], 2002. gada 14. marta [2] un 2003. gada 20. novembra [3] iepriekšējās rezolūcijas par Šrilanku, 2005. gada 13. janvāra rezolūciju par cunami katastrofu Indijas okeānā [4] un 2006. gada 18. maija rezolūciju par situāciju Šrilankā [5], - ņemot vērā Padomes 2006. gada 29. maija lēmumu [6] oficiāli pasludināt ārpus likuma atbrīvošanas kustību "Ilamas tamilu tīģeru atbrīvošana"(Liberation Tamil Tigers of Eelam (LTTE)), - ņemot vērā Tokijas konferences līdzpriekšsēdētāju 2006. gada 30. maija paziņojumu, - ņemot vērā Tokijas donoru konferences līdzpriekšsēdētāju (ES, ASV, Japānas, Norvēģijas pārstāvju) 2006. gada 12. augusta aicinājumu abām konfliktā iesaistītajām pusēm beigt pārkāpt 2002. gada vienošanos par uguns pārtraukšanu, - ņemot vērā Eiropas Savienības prezidentūras 2006. gada 17. augusta paziņojumu par Šrilanku, - ņemot vērā Tokijas 2003. gada 10. jūnija deklarāciju par Šrilankas atjaunošanu un attīstību, ar kuru finansētāju sniegtais atbalsts tika piesaistīts miera procesa norisei, - ņemot vērā Šrilankas valdības un LTTE parakstīto Vienošanos par uguns pārtraukšanu, kas stājās spēkā 2002. gada 23. februārī, - ņemot vērā Oslo 2002. gada decembra deklarāciju, ar ko Šrilankas valdība un LTTE vienojās rast risinājumu, kura pamatā ir federāla iekārta vienotas Šrilankas teritorijā, - ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, A. tā kā pēdējo pāris mēnešu laikā situācija Šrilankā ir ļoti pasliktinājusies, jo ir simtiem bojāgājušo, aptuveni 200000 cilvēku bijuši spiesti pamest savas mājas, 500000 civiliedzīvotājiem Džafnas pussalā ir liegta iespēja saņemt pašu nepieciešamāko — pārtiku un ūdeni — un ir pārtraukti svarīgi cunami katastrofas seku likvidācijas darbi; B. tā kā Šrilankas Uzraudzības misija (SLMM) ir konstatējusi, ka LTTE ir vainojama sabiedriskā transporta autobusa bombardēšanā, 2006. gada 15. jūnijā veicot uzbrukumā sauszemes mīnu laukam, kā rezultātā 64 cilvēki gāja bojā un vairāk nekā 80 cilvēki guva ievainojumus Kebetigollewa apdzīvotajā vietā Šrilankas ziemeļu daļā, un ir pasludinājusi, ka šis incidents ir Vienošanās par uguns pārtraukšanu klajš pārkāpums; C. tā kā neizmantotā izdevība atsākt miera sarunas ir pamatīgi mazinājusi reāla politiska progresa iespēju; D. tā kā SLMM ir konstatējusi, ka valdības spēki Muttur apdzīvotajā vietā ar šāvieniem ir nogalinājuši 17 palīdzības misijas darbiniekus no franču humānās palīdzības organizācijas "Action Against Hunger" biroja; E. tā kā SLMM iespējas ir izsmeltas un vairāki misijas uzraugi no Šrilankas ziemeļu un austrumu daļas ir atsaukti pēc LTTE uzstādītā ultimāta; F. atgādinot visām konfliktā iesaistītajām pusēm, ka cilvēktiesību un humānās palīdzības normu ievērošana ir augstākā prioritāte, ne tikai veicot tūlītējus pasākumus, lai novērstu situācijas pasliktināšanos, bet tā ir arī konflikta taisnīga un noturīga risinājuma stūrakmens; G. tā kā nav pienācīgi īstenota vienošanās par starptautiskās palīdzības sadali cunami katastrofas seku likvidēšanai, atjaunošana noris lēni un pastāv patiesas bažas par līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos, 1. pauž nožēlu, ka ir atsākusies apjomīga un visaptveroša vardarbība un ir pārtrauktas miera sarunas; pauž satraukumu par situācijas pasliktināšanos drošības jomā, par ko liecina militāras sadursmes valsts austrumu un ziemeļu daļā; uzsver, ka būtiska nozīme ir vārdos pastāvošās Vienošanās par uguns pārtraukšanu tūlītējai atjaunošanai, lai mēģinātu rast politisku risinājumu un noturīgu mieru; 2. nosoda uzbrukumus, ko ik dienas veic Džafnā, Trinkomali, Batticaloa apdzīvotajā vietā un to apkārtnē, kas nesuši cilvēkiem milzīgas ciešanas un kuru rezultātā ir gājuši bojā simtiem civiliedzīvotāju un militārpersonu; atzīmē, ka, atsākoties cīņai, nesamērīgi ir cietusi musulmaņu kopiena valsts austrumos, jo no Muttur vien piespiedu kārtā ir pārvietoti 50000 cilvēku; 3. pauž dziļu nožēlu par 17 šrilankiešu nogalināšanu, kuri strādāja franču NVO "Action Against Hunger" uzdevumā Muttur apdzīvotajā vietā; atzinīgi vērtē valdības uzsākto incidenta pilnīgu izmeklēšanu un Austrālijas valdības norīkotā tiesu medicīnas eksperta līdzdalību; atkārtoti pieprasa veikt visu iespējamo zvērību un nopietnu cilvēktiesību pārkāpumu iedarbīgu un objektīvu izmeklēšanu, ar pilnu likuma spēku vēršoties pret tiem, kas atzīti par šādu nodarījumu līdzdalībniekiem; 4. nosoda 2006. gada 14. augusta uzbrukuma operāciju Mullaitivu apdzīvotajai vietai, kā rezultātā gāja bojā 51 bērns un jaunietis; 5. atzinīgi vērtē Šrilankas prezidenta Mahinda Rajapaksa paziņojumu par nodomu aicināt starptautisku neatkarīgu grupu, kas sastāv no ievērojamiem cilvēkiem, kā novērotājus sekot neseno cilvēku nogalināšanas, bezvēsts pazušanas un nolaupīšanas gadījumu izmeklēšanai Šrilankā; uzskata, ka tikmēr neatkarīgas, uzticamas un efektīvas komisijas izveide ir drosmīgs solis, pateicoties kuram varētu pārraut vardarbības apburto loku Šrilankā; iesaka Šrilankas valdībai, veidojot komisiju, lūgt padomu ANO augstajai komisārei cilvēktiesību jautājumos Louise Arbour, lai nodrošinātu komisijas neatkarību un darba efektivitāti; 6. uzsver, ka ilgtermiņā ir nepieciešama vispusīga pušu vienošanās par cilvēktiesībām un ka šīs vienošanās izpilde ir jāveicina efektīvai, neatkarīgai starptautiskajai uzraudzības misijai, kas saskaņā ar ANO īpašā referenta Philip Alston ieteikumu pamatoti papildina minēto vienošanos un kurai ir nodrošināta netraucēta piekļuve gan valdības, gan LTTE kontrolētajām teritorijām; 7. uzsver, ka nemieru likvidēšanas un iekšzemes drošības operācijās iesaistītajiem valdības spēkiem ir jārīkojas ar maksimālu savaldību saskaņā ar starptautisko tiesību aktiem, lai līdz minimumam samazinātu iespējamos nevainīgu civiliedzīvotāju upurus, un, veicot jebkuru pasākumu, šo valdības spēku rīcībai ir jābūt nevainojamai; iesaka Šrilankas valdībai stiprināt Valsts policiju, lai nodrošinātu visu ārpustiesas slepkavību efektīvu policijas izmeklēšanu; iesaka Konstitucionālajai padomei saskaņā ar Konstitūciju nekavējoties iecelt amatā Valsts policijas komitejas locekļus un apstiprināt, ka šai komitejai ir noteicošā loma, disciplinējot un paaugstinot dienesta pakāpē policijas virsniekus; iesaka sagatavot programmas tamilu un tamilu valodā runājošu policijas virsnieku pieņemšanai darbā, īpaši darbam valsts ziemeļos un austrumos, kā arī programmas policijas rezervistu apmācībai noziedzīgu nodarījumu atklāšanas un izmeklēšanas jomā; 8. atkārtoti pauž nosodījumu saistībā ar šausminošo bērnu ļaunprātīgo izmantošanu, kas izpaužas bērnu vervēšanā, kas ir kara noziegums, un aicina visas nemiernieku grupas pārtraukt šāda veida darbības, atlaist jau savervētos bērnus un paziņot par tāda principa ievērošanu, saskaņā ar kuru tās vairs nevervēs bērnus; mudina Šrilankas valdību īstenot juridiskus līdzekļus ar mērķi novērst un padarīt par kriminālnoziegumu šāda veida praksi; atzinīgi vērtē vēstnieka Alan Rock no Kanādas norīkošanu par Īpašo padomnieku ANO Īpašajam pārstāvim bērnu un bruņotā konflikta jautājumos Radhika Coomaraswamy, lai veikt šīs problēmas izpētes misiju Šrilankā; 9. nosoda LTTE vadības nepiekāpību gadu garumā, pastāvīgi noraidot tik daudzas iespējas atrisinājuma virzienā, tostarp arī varas atdošanu provinču līmenī vai provinču padomēs; kā arī federācijas koncepciju ar varas atdošanu valsts līmenī; 10. pauž bažas par to, ka abās ierakumu pusēs atrodas tādi, kas grib uzturēt konfliktu un visu Šrilankas iedzīvotāju labad uzstāj, lai viņi atsakās no šīs saspīlējuma kurināšanas; 11. tāpēc aicina nekavējoties, visaptveroši un nepārprotami izbeigt saspīlējumu, tostarp arī politiskās slepkavības, pašnāvnieku spridzināšanas, kā arī aicina Prabhakaran un Karuna nekavējoties atsākt konstruktīvas miera sarunas ar Šrilankas valdību; 12. aicina visas konfliktā iesaistītās puses ievērot cilvēktiesību un humānās palīdzības normas, ne tikai veicot tūlītējus pasākumus, lai novērstu situācijas pasliktināšanos, bet kā konflikta taisnīga un noturīga risinājuma stūrakmeni; 13. aicina visas konfliktā iesaistītās puses garantēt pastāvīgu drošību Šrilankas Uzraudzības misijai; izsaka nožēlu par LTTE uzstājību, pieprasot izslēgt ES pilsoņus no Šrilankas Uzraudzības misijas; atzinīgi vērtē projām braucošo dāņu, somu un zviedru uzraudzītāju nozīmīgo ieguldījumu; izsaka atbalstu Islandei un Norvēģijai par savu uzraudzītāju skaita palielināšanu Šrilankas uzraudzības misijā, un pauž cerību, ka misija varēs veikt savus uzdevumus, nebaidoties no uzbrukumiem; aicina Padomi finansiāli un tehniski nodrošināt jebkādus pasākumus, kas kompensētu zaudēto, kā arī nodrošināt Uzraudzības misijai aprīkojumu, kas atbilstu tās grūtajiem uzdevumiem; 14. aicina valdību un LTTE nodrošināt humānas palīdzības darbiniekiem, ANO organizācijām un pamiera uzraudzītājiem brīvu piekļuvi visām valsts daļām, kā arī nodrošināt viņu drošību; 15. aicina Šrilankas valdību skaidri noteikt prasības attiecībā uz NVO, lai tie varētu strādāt Ziemeļos un Austrumos, kā arī paātrināt darba atļauju izsniegšanas procesu starptautiskajiem NVO darbiniekiem, nodrošinot, ka šis process ir efektīvs un pārredzams; 16. tā kā LTTE joprojām ir pasludināta ārpus likuma, aicina ES dalībvalstis un plašāku starptautisko kopienu stingri un noteikti rīkoties, lai izsekotu LTTE aģentus; uzskata, ka tostarp jānodrošina šādi pasākumi — atbilstīga aizlieguma ceļot īstenošana, lai kavētu vervētāju un kurjeru pārvietošanos; terorisma atbalstīšanā iesaistīto aizturēšana un repatriācija; ar LTTE saistīto aktīvu konfiskācija, kā piemēram, šīs organizācijas tirdzniecības jūras flote, aizdomās turamo bankas kontu iesaldēšana; un ar LTTE saistītu uzņēmumu slēgšana; iesaka atcelt ārpuslikuma statusu tiklīdz iestājas efektīvs pamiers, nenotiek teroristiskas darbības un tiek atsāktas nopietnas sarunas uz konstruktīviem pamatiem; 17. atzīmē Tamilu Rehabilitācijas organizācijas slēgšanu Apvienotajā Karalistē, kā arī pašreiz notiekošo izmeklēšanu attiecībā uz Tamilu Rehabilitācijas organizāciju un Pasaules tamilu koordinācijas komiteju ASV un Austrālijā; 18. uzstāj, ka visu ES dalībvalstu valdībām jārīkojas efektīvāk, lai nepieļautu savās valstīs tamilu tautības iedzīvotāju pievēršanu un iebiedēšanu, kā arī naudas izspiešanu LTTE darbības finansēšanai; 19. atkārtoti aicina abas puses, kā tūlītēju labas gribas žestu, izbeigt kājnieku mīnu lietošanu, kā arī palīdzēt tās likvidēt, un šajā sakarā aicina Šrilankas valdību rādīt piemēru, parakstot Otavas konvenciju, kas aizliedz kājnieku mīnu izmantošanu un LTTE jāparaksta Ženēvas Aicinājuma "Aktu par apņemšanos"; 20. atzīmē tamilu divu politisko partiju — Ceilonas Strādnieku kongresa un Augšējās Valsts Tautas frontes lēmumu pievienoties valdošai koalīcijai; 21. aicina Šrilankas valdību, Apvienoto Nacionālo partiju, kā arī citas partijas, piekrist strādāt ciešā sadarbībā, lai krasi cīnītos pret terorismu un risināt jautājumus attiecībā uz pamatotajām tamilu sūdzībām, un sniegt Šrilankas tamilu tautības iedzīvotājiem nepārprotamu samierināšanās apliecinājumu; uzskata, ka nozīmīgs solis, lai sagatavotu augsni šādai rīcībai būtu savlaicīga Šrilankas konstitūcijas pārskatīšana, kā vienai no senākajām Āzijas demokrātiskajām sistēmām, nosakot, ka valsts ir laicīga, demokrātiska republika, kurā tiek respektētas visas reliģijas; 22. atzinīgi vērtē prezidenta Mahendra Rajapaksa pausto apņemšanos maksimāli atdot varu tamilu tautības iedzīvotājiem un aicina to īstenot; līdz ar to aicina paātrināt Visu partiju pārstāvju komitejas darbu, lai izstrādātu reālus un pieņemamus priekšlikumus jau tuvāko nedēļu, nevis mēnešu laikā, priekšlikumus, kas pārliecinātu tamilu kopienas vienoties par risinājumu, atgādina par priekšsēdētāja biedra 2006. gada 30. maija paziņojumu, kurā Šrilankas valdība aicināta parādīt, ka tā ir gatava dramatiskām politiskām pārmaiņām, ieviešot jaunu pārvaldības sistēmu, kas veicinās visu Šrilankas iedzīvotāju tiesības; aicina Šrilankas valdību un priekšsēdētāja biedrus vairākkārt atkārtot Tokijas deklarāciju un LTTE to ievērot; 23. pauž bažas par atsāktā konflikta ietekmi uz rekonstrukciju un starptautiskās palīdzības piegādēm, atzīmē, ka lai gan ES ir piešķīrusi Šrilankai EUR 125 miljonus pēc cunami humānajai palīdzībai un rekonstrukcijai, ilgstošā politiskā krīze sakarā ar Pēc Cunami Rīcības pārvaldes struktūru kavē vēl EUR 50 miljonu atbalsta pienākšanu, tādējādi traucējot būtisko atjaunošanas darbu Šrilankas ziemeļos un austrumos; atzīmē arī Āzijas Attīstības bankas lēmumu mainīt dažu finansējuma veidu grafiku, kā arī sarežģījumus daudzu infrastruktūras projektu veikšanā; 24. atbalsta ANO Humanitāro lietu koordinācijas biroja rīcības plānu, lai palīdzētu pārvietotajiem iedzīvotājiem; 25. aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstu valdības dubultot spēkus, lai palīdzētu Šrilankā nodibināt stabilu un taisnīgu mieru, kā arī atjaunot drošību un labklājību; 26. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, ANO ģenerālsekretāram, Norvēģijas valdībai un pārējiem Tokijas Finansētāju konferences līdzpriekšsēdētājiem, Šrilankas prezidentam un valdībai, kā arī citām konfliktā iesaistītajām pusēm. [1] OV C 59, 23.2.2001., 278. lpp. [2] OV C 47 E, 27.2.2003., 613. lpp. [3] OV C 87 E, 7.4.2004., 527. lpp. [4] OV C 247 E, 6.10.2005., 147. lpp. [5] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0227. [6] Padomes 2006. gada 29. maija Lēmums 2006/379/EK ar kuru īsteno Regulas (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām 2. panta 3. punktu un atceļ Lēmumu 2005/930/EK (OV L 144, 31.5.2006., 21. lpp.). --------------------------------------------------