Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - Viens gads kopš Lisabonas: Āfrikas un ES partnerība darbībā {SEC(2008) 2603} /* COM/2008/0617 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 17.10.2008 COM(2008) 617 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Viens gads kopš Lisabonas: Āfrikas un ES partnerība darbībā {SEC(2008) 2603} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Viens gads kopš Lisabonas: Āfrikas un ES partnerība darbībā 1. IEVADS Eiropas Savienības un Āfrikas valstu un valdību vadītāji savā otrajā augstākā līmeņa sanāksmē, kas notika Lisabonā 2007. gada decembrī, pieņēma kopīgo Āfrikas un ES stratēģiju – vērienīgu ilgtermiņa politikas programmu, apstiprinot tajā savu gatavību padziļināt savstarpējās politiskās attiecības un kopīgi risināt pasaules mēroga problēmas. Šo stratēģijas dokumentu, kas iezīmē skaidru atsacīšanos no pagātnes un rada visaptverošu pamatu Āfrikas un ES attiecībām, papildināja ar rīcības plānu 2008.–2010. gadam, kurā konkretizēti kopīgajā stratēģijā minētie politikas virzieni. Rīcības plānā iekļautas astoņas nozaru partnerības, un tas veido galveno darba programmu Āfrikas un ES sadarbībā līdz nākamajai augstākā līmeņa sanāksmei, kas notiks Āfrikā 2010. gadā. Kopīgā stratēģija un Eiropas kaimiņattiecību politikas pasākumi, kas attiecas uz Āfriku, viens otru papildinās un pastiprinās, veicinot Āfrikas un ES attiecību stiprināšanu. Valstu un valdību vadītāji arī uzsvēra, ka 2008. gadam jākļūst par īstenošanas un redzamu panākumu gadu. Viņi vienojās, ka Eiropas Komisija, Padomes sekretariāts un Āfrikas Savienības komisija (ĀSK) katru gadu iesniegs ziņojumu par panākumiem, kas gūti, īstenojot kopīgo stratēģiju un rīcības plānu. Uzsverot savas politiskās saistības minētajā procesā, Eiropas Komisija nolēma arī izstrādāt šo paziņojumu par gūtajiem panākumiem un gaidāmajām problēmām. Šim paziņojumam ir trīs mērķi: 1) novērtēt panākumus, kas gūti pirmajā īstenošanas gadā; 2) noteikt svarīgākās gaidāmās problēmas, tādējādi radot pamatu apspriedēm starp visiem ieinteresētajiem dalībniekiem – ES dalībvalstīm un iestādēm, Āfrikas valstīm un iestādēm, parlamentiem, pilsonisko sabiedrību un starptautiskajiem partneriem; un 3) dot savu ieguldījumu kopīgajā progresa ziņojumā, kas jāiesniedz ministru līmeņa trijotnes sanāksmei, kura notiks 2008. gada novembrī. Paziņojumā sniegts pārskats par pirmajiem panākumiem, kas gūti, īstenojot kopīgās stratēģijas vispārējos politiskos mērķus un astoņas partnerības. Uz nākotni vērstajā nobeiguma daļā iekļauti svarīgi ieteikumi labākai un ātrākai rīcībai. 2. KOPīGā STRATēģIJA – POLITISKIE VIRZIENI UN INSTITUCIONāLā KāRTīBA Kopīgajā stratēģijā un rīcības plānā noteikti Āfrikas un ES jaunās stratēģiskās partnerības galvenie principi, mērķi un elementi, un tie padara Āfrikas un ES attiecības pilnīgākas un līdztiesīgākas, attiecinot dialogu un sadarbību uz tēmām, kas aptver ne tikai attīstību, ne tikai Āfriku un ne tikai attiecīgās iestādes. Nepilna gada laikā gūti šādi pirmie panākumi. - „Ne tikai attīstības politika”. Āfrika joprojām ir viena no ES ārlietu politikas prioritātēm, un dialogs arvien biežāk neaprobežojas tikai ar tradicionālajām attīstības politikas tēmām, iestādēm un personām. Šo padziļināto interesi pasvītro pastiprinātie augsta līmeņa kontakti, jo īpaši miera un drošības jomā; par piemēru tam kalpo ES Politikas un drošības komitejas (PDK) un Āfrikas Savienības Miera un drošības padomes (MDP) trijotnes sanāksme oktobrī, kā arī Āfrikas un ES aizsardzības ministru sanāksme 2008. gada novembrī. Tomēr joprojām pārāk bieži par Āfriku domā un tai pievēršas saistībā ar „attīstības” aspektu, un ir jāpieliek lielākas pūles, lai aktivizētu politisko sadarbību un piesaistītu finanšu līdzekļus no ieinteresētajām personām, kas nav saistītas ar attīstības politiku. - „Ne tikai Āfrika”. Arī šajā jomā pirmie rezultāti vieš cerības, taču ir nevienmērīgi. Kaut arī ES un Āfrika arvien biežāk diskutē par pasaules mēroga jautājumiem, piemēram, mieru un drošību, klimata pārmaiņām, energoresursu un pārtikas nodrošinājumu, un šajās jomās sadarbojas, diskusijās uzmanība bieži ir pievērsta tikai Āfrikai – klimata pārmaiņu ietekmei uz Āfriku , energoresursu un pārtikas nodrošinājumam Āfrikā u. tml. Abām pusēm jāpieliek arī lielākas pūles, lai Apvienoto Nāciju Organizācijā, citos starptautiskos forumos un daudzpusējās sarunās pastiprinātu sadarbību svarīgos jautājumos, piemēram, tirdzniecības, cilvēktiesību vai klimata pārmaiņu jomā. Turklāt ES un Āfrikai jānosaka kopīga nostāja un jāsadarbojas reģionālos un pasaules mēroga politiskos jautājumos. - „Ne tikai iestādes”. Viens no šīs cilvēku vajadzībām pielāgotās partnerības jauninājumiem ir tas, ka tajā iesaistīts plašs tādu dalībnieku loks no pilsoniskās sabiedrības, privātā sektora un zinātnes aprindām, kas nav saistīti ar attīstības politiku. Kaut arī pastāv patiesa interese nopietni sadarboties, abām pusēm jāpieliek lielākas pūles, lai apzinātu iespējamos finanšu līdzekļus un izstrādātu praktiskus darba noteikumus, tādējādi padarot iespējamu ar iestādēm nesaistītu dalībnieku aktīvu līdzdalību un mijiedarbību. Trijotnes sanāksme, kas ministru līmenī notika 2008. gada 16. septembrī, pieņēma pirmo ziņojumu par kopīgās stratēģijas un rīcības plāna īstenošanu, pauda gandarījumu par gūtajiem panākumiem un atbalstīja vairākus konkrētus ieteikumus turpmākai rīcībai. Darba noteikumus, par kuriem vienojās Lisabonā, ES ir pastiprinājusi, īstenojot vairākus papildu pasākumus. Astoņas īstenošanas grupas (ĪG), kuru locekļi ir īpaši iesaistītās dalībvalstis, Komisija un Padomes sekretariāts un kuru vispārējo koordināciju nodrošina Padomes Āfrikas darba grupa, saņēma uzdevumu īstenot tematiskās Āfrikas un ES partnerības. Attiecībā uz finanšu aspektiem ES dalībvalstis tiek aicinātas sniegt savu ieguldījumu paredzēto pasākumu finansēšanā, savukārt Eiropas Komisija, lai atbalstītu kopīgo stratēģiju un rīcības plānu, pārvērtīs savas saistības konkrētā rīcībā, optimizējot finanšu avotus un instrumentus, kas pieejami no EK budžeta saskaņā ar pašreizējo daudzgadu finanšu plānu un Eiropas Attīstības fonda ietvaros. Āfrikā kontaktpunkta funkcijas arī turpmāk veiks ĀSK. Kaut arī vairākas Āfrikas valstis un organizācijas ir apliecinājušas savu interesi par šo procesu, tomēr ES īstenošanas grupām ir ātri jāpiesaista papildu dalībnieki un partneri, lai īstenotu un saskaņotu partnerības – kopā ar ĀSK šajās „lokomotīvēs” varētu iekļaut arī reģionālās ekonomikas kopienas (REK) un Āfrikas attīstības banku ( AfDB ), kā arī atsevišķas valstis. Pieliktas arī pirmās pūles, lai procesā iekļautu starptautiskos partnerus, tostarp Pasaules Banku, ANO sistēmu un G-8 valstis. Šis darbs tagad jāpastiprina, neaprobežojoties tikai ar politisko dialogu, lai katras partnerības līmenī nodrošinātu konkrētu sadarbību. Visbeidzot, 2008. gadā ievērojami pastiprinājās sakari starp ES iestādēm un to partneriem Āfrikas Savienībā. Kā piemēri šajā sakarā ir minama jauna, divkāršas funkcijas pildoša ES delegācija Āfrikas Savienībā, kuru izveidoja Adisabebā, Eiropas Komisijas un ĀS komisijas arvien ciešākais dialogs un sadarbības programma, kā arī vēl jaunā partnerība starp Eiropas Parlamentu un Visāfrikas Parlamentu. Tā kā saziņa un valoda ir nozīmīgi elementi iedzīvotāju demokrātiskajā un līdzdalības procesā, ir ļoti svarīgi, lai iedzīvotāju rīcībā būtu efektīvi ES un ĀS valodu dienesti informācijas, saziņas un valodu jomā. Tādējādi tiek veicināta otra galvenā mērķa sasniegšana, proti, atbalstīt Āfrikas politisko un ekonomisko integrāciju un stiprināt Āfrikas Savienību un tās komisiju kā efektīvas partneriestādes Āfrikā. 3. PARTNERīBAS Attiecībā uz Eiropas Savienību ir minams, ka dalībvalstu, Komisijas un citu Eiropas iestāžu un ieinteresēto personu aktīva piesaiste ir veicinājusi to, ka astoņās partnerībās ir gūti pirmie panākumi, ievērojot starptautiskās saistības par efektīvāku palīdzību, politikas saskaņotību attīstības un darba dalīšanas interesēs un iekļaujot tādas tēmas kā, piemēram, dzimumu līdztiesība. Nākamajās nodaļās uzsvērti līdz šim gūtie panākumi un turpmākā rīcība prioritāro pasākumu jomā. Šim paziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā sniegts plašāks astoņu tematisko partnerību panākumu un prioritāro uzdevumu pārskats. 3.1. Āfrikas un ES partnerība miera un drošība jomā Miers un drošība arī turpmāk būs viena no galvenajām Āfrikas un ES sadarbības prioritātēm. Šajā partnerībā galvenā uzmanība pievērsta savstarpējām saitēm starp politiku, darbības mērķiem un finansējumu. Āfrikas valstu vadītājiem jādemonstrē politiskā griba iesaistīties pastiprinātā dialogā par miera un drošības problēmām Āfrikā, Eiropā un pasaulē, un šā dialoga pamatā jābūt spējām reaģēt uz problēmām kontinentā un citur. Kopīgajā stratēģijā savukārt ir atzīts, ka slogu, kas rodas miera atbalsta operāciju rezultātā, nevar uzvelt vienīgi uz Āfrikas pleciem. Politiskajās un tehniskajās diskusijās šogad uzmanība tika pievērsta lielām politiskām krīzēm Āfrikā, piemēram, Kenijā, Zimbabvē un Mauritānijā, miera atbalsta dialogam un pasākumiem Somālijā, krīzei Darfūrā, Āfrikas Savienības vadītajai miera atbalsta operācijai Centrālāfrikas Republikā un Eiropas Savienības militārajai EDAP misijai Čadā. Īpašas pūles arī pielika, lai uzlabotu finanšu un tehnisko atbalstu saistībā ar ĀS spējām plānot, īstenot un pārvaldīt tās miera atbalsta operācijas, kuras ir vēl vairāk pastiprināmas. Šajā saistībā labi panākumi gūti otrā Āfrikas Miera nodrošināšanas fonda sagatavošanā, piešķirot 300 miljonus eiro 2008.–2010. gada laikposmam un īstenojot aptverošāku pieeju, kas neaprobežojas vienīgi ar miera atbalsta operācijām un resursu palielināšanu, bet arī iekļauj konfliktu novēršanu un pēckonflikta situācijas stabilizāciju. ES īstenošanas grupa ir sākusi apzināt konkrētus uzdevumus, par kuriem pēc iespējas drīz jāapspriežas ar Āfrikas partneriem. Pie šiem uzdevumiem cita starpā ir pieskaitāma Āfrikas rezerves spēku pastiprināšana, īstenojot īpaši izstrādātas militārās un civilās apmācības programmas, agrīnās brīdināšanas spēju vairošana un pastiprināta sadarbība, lai apkarotu terorismu un šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību. Tiek sniegts finanšu un tehniskais atbalsts, lai stiprinātu ĀS spējas plānot, īstenot un pārvaldīt miera atbalsta operācijas. Apvienoto Nāciju Organizācijā drīz sāksies apspriedes par Āfrikas vadīto miera atbalsta operāciju ilgstošu un prognozējamu finansējumu. Ir noteikti seši „vadoši dalībnieki”, kas kopīgi ir atbildīgi par trīs prioritārajām partnerības jomām. 3.2. Āfrikas un ES partnerība demokrātiskas pārvaldības un cilvēktiesību jautājumos Šīs partnerības mērķis ir izveidot kopīgu demokrātiskas pārvaldības izpratni un veicināt un saskaņot vienotu cilvēktiesību programmu, apstiprinot saistības sadarboties, lai tādējādi aizsargātu un veicinātu visu Āfrikā un Eiropā dzīvojošo cilvēku cilvēktiesības. Sadarbība tiks stiprināta arī kultūras jomā. Āfrikas un ES dialogs un sadarbība demokrātiskas pārvaldības un cilvēktiesību jautājumos ir turpinājušies vairākus gadus ES ārējo pasākumu, attīstības politikas un kaimiņattiecību politikas stratēģiju un instrumentu ietvaros. Maksimāli vairojot pašreizējo procesu sinerģijas, būs vieglāk atbalstīt reformas pārvaldības jomā un nodrošināt cilvēktiesību un brīvību efektīvu aizsardzību un veicināšanu. Ar motivēšanas finansējumu pārvaldības jomā saistītā procesa galvenais mērķis ir demokrātiskas pārvaldības nostiprināšana ĀKK valstīs, risinot dialogu un piešķirot stimulus; procesa ietvaros ir piešķirti 2,7 miljardi eiro valstīm, kas iesniegušas rīcības plānus pārvaldības jomā. ES un ĀS sadarbosies, ne tikai lai atbalstītu Āfrikas valstu centienus izveidot savas demokrātiskās sistēmas un īstenot valsts reformu plānus, bet arī lai veicinātu politisko gribu tad, ja demokrātiskie procesi ir pārtraukti vai tiek kavēti. ĀS un ES ir uzsākušas apspriedes par vietējo pārvaldību, tādējādi rodot turpmākas sadarbības iespējas. ES aicinās Āfrikas Savienību kopīgi sekot šīm pārdomām, jo īpaši pēc Eiropas attīstības dienām, kas notiks Strasbūrā 2008. gada novembrī un kuru laikā šiem jautājumiem būs pievērsta galvenā uzmanība. Paredzēts arī kopīgi apspriest plašsaziņas līdzekļu lomu un plurālismu. Ar šo partnerību jāatvieglo arī to secinājumu īstenošana, kas izriet no ĀS un ES cilvēktiesību dialoga. ES aicinās Āfrikas Savienību kopīgi noteikt sadarbības jomas starptautiskos forumos un izvērtēt kopīgas iniciatīvas. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas no Āfrikas un ES tiks aicinātas piedalīties vienlaikus notiekošās diskusijās un sniegt savu ieguldījumu šajā dialogā. Šī partnerība veicinās pārvaldības un cilvēktiesību struktūru nostiprināšanu visā Āfrikā. Āfrikas Savienības komisija un Eiropas Komisija novērtēs rezultātus, kas gūti, šobrīd atbalstot spēju attīstīšanu, ar nolūku kopīgi noteikt prioritātes pastiprinātai sadarbībai šajā jomā. Īpašu uzmanību pievērsīs tam, lai konsolidētu palīdzību, ko sniedz Āfrikā notiekošajām vēlēšanām, un vēlēšanu novērošanas iespējas, kā arī lai novērstu krīzes pēc vēlēšanām. Uzskaitījumu par pasākumiem kultūras preču jomā sāks izstrādāt 2009. gadā, un tas kalpos par pamatu, lai strukturētu prioritātes šajā jomā. Visbeidzot, lai iesaistītu pēc iespējas plašāku dalībnieku un ieinteresēto personu loku, ĀS un ES 2009. gadā ieviesīs „platformu dialogam par demokrātisku pārvaldību un cilvēktiesībām”. 3.3. Āfrikas un ES partnerība tirdzniecības un reģionālās integrācijas jomā Šīs partnerības galvenais mērķis ir atbalstīt Āfrikas sociālekonomisko un politisko integrāciju, paātrināt lielāku un reģionāli integrētu tirgu izveidi un uzlabot un ilgstoši saglabāt Āfrikas infrastruktūru un pakalpojumus. Šajā saistībā ļoti svarīgi ir likvidēt iekšējos muitas šķēršļus Āfrikā, kā arī palielināt pārvaldes, ražotāju un eksportētāju jaudu visos līmeņos, lai tie varētu izpildīt reglamentējošās prasības, kas ir spēkā to eksporta tirgos. Nesen iesniegtais paziņojums par reģionālo integrāciju, lai panāktu attīstību ĀKK valstīs[1], ir Eiropas Komisijas ieguldījums šajā diskusijā. Ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (EPN) šajā programmā joprojām ir svarīga nozīme, un, tos noslēdzot uz visaptveroša reģionāla pamata, tie būs ļoti nozīmīgs Āfrikas reģionālajai integrācijai paredzētā ES atbalsta elements. Kā lietderīgu papildinājumu reģionālajiem centieniem visā Āfrikā varētu saskaņot tiesību aktus, noteikumus, procedūras, normatīvus un standartus. Viens no iespējamiem svarīgākajiem uzdevumiem attiecas uz sanitārajiem un fitosanitārajiem standartiem, jo īpaši saistībā ar cilvēkresursu attīstību un informācijas apmaiņu starp kontinentiem. Augsta līmeņa Eiropas Komisijas misija Āfrikā ir paredzēta 2009. gada sākumā. ES un Āfrikas partnerība infrastruktūras jomā tika uzsākta 2007. gadā – vēl pirms kopīgās stratēģijas pieņemšanas; šīs partnerības īstenošana sākās 2008. gadā. Tās mērķis ir ievērojami palielināt ES ieguldījumus Āfrikas infrastruktūrā, tādējādi veicinot Āfrikas savienojamību. Partnerībā izmanto dažādus finanšu instrumentus: valsts/reģionālās indikatīvās programmas (10. EAF ietvaros), ar kurām atbalstīs reģionālos transporta, enerģētikas un komunikāciju koridorus, enerģētikas un ūdens finansējuma instrumentus un Infrastruktūras ieguldījumu fondu, kas ļauj apvienot piešķīrumus ar aizdevumiem. Ieguldījumu fonds 9. EAF ietvaros jau ir saņēmis 108 miljonus eiro (sagaidāms, ka vairāk līdzekļu saņems no 10. EAF) un 38 miljonus eiro no 11 ES dalībvalstīm. Arī Eiropas Investīciju banka un citi līdzekļu devēji ir paziņojuši par ieguldījumu fondam paredzētiem aizdevumiem, kas pārsniedz 250 miljonus eiro. Visbeidzot, ar atbalsta programmu 10 miljonu eiro apmērā palīdzēs ĀS komisijai izstrādāt un veicināt stratēģiju un pasākumus, lai reaģētu uz problēmām Āfrikas infrastruktūrā. 3.4. Āfrikas un ES partnerība Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) jomā Šai partnerībai jākalpo par forumu pastiprinātam abu kontinentu politiskajam dialogam, sadarbībai un kopīgai rīcībai, lai visās Āfrikas valstīs līdz 2015. gadam sasniegtu visus Tūkstošgades attīstības mērķus. Partnerībā ir noteiktas četras prioritātes: - nodrošināt finansiālo un politisko pamatu TAM sasniegšanai; - paātrināt TAM sasniegšanu pārtikas nodrošinājuma jomā; - paātrināt TAM sasniegšanu veselības aprūpē; - paātrināt TAM sasniegšanu izglītībā. ES valstu un valdību vadītāji 2008. gada jūnijā apstiprināja savas saistības attiecībā uz valsts palīdzības attīstības jomā ( ODA ) paaugstinātajiem mērķiem 2010. un 2015. gadam un pieņēma rīcības plānu Tūkstošgades attīstības mērķu jomā. Šajā rīcības plānā ir noteikts palielinātais nozaru atbalsts, ko sniedz ES, un uzskaitīti piemēri ES darbībām, kuras jāveic atbilstoši pašreizējām ODA saistībām. Rīcības plāns ir kolektīvs Eiropas piedāvājums attīstības valstu partneriem un starptautiskajai sabiedrībai. Kaut arī rīcības plāns ir orientēts uz visu pasauli, Āfrika tajā ir noteikta kā viennozīmīga prioritāte un šis plāns atbilst darbam, ko veic ANO ģenerālsekretāra izveidotā vadības grupa TAM sasniegšanai Āfrikā. Svarīgi ir apzināt jomas, kurās kontinentu sadarbības rezultātā pašreizējās iniciatīvas iegūst pievienoto vērtību, ievērojot to, ka darbs Āfrikas un ES līmenī ir jāsasaista ar darbībām valstu, apakšreģionu un daudzpusējā līmenī. Attiecībā uz sadarbību kontinentu līmenī ir minams, ka ES rīcības plānu varētu izmantot kā politikas instrumentu, lai 1) vairotu izpratni par Tūkstošgades attīstības mērķiem un veicinātu to, ka Āfrika pati nosaka savas vajadzības un prioritātes, 2) ierosinātu uzlabojumus, pārraugot TAM izpildes gaitā kontinentu līmenī gūtos panākumus, un 3) pirms nozīmīgām starptautiskām sanāksmēm izstrādātu kopēju Āfrikas un ES nostāju par Tūkstošgades attīstības mērķiem. Valstu līmenī plānu varētu izmantot kā politiskā dialoga instrumentu, lai 1) noteiktu katras valsts īpatnībām pielāgotus kritērijus TAM sasniegšanai (gadījumos, kuros tas vēl nav izdarīts) un uzlabotu valstu datu un pārraudzības sistēmas, 2) veicinātu TAM labāku iekļaušanu valstu stratēģijās attīstības politikas jomā un 3) apzinātu konkrētas darbības un veiksmīgas praksē piemērojamas metodes, lai paātrinātu TAM sasniegšanu. Īstermiņa uzdevumos saistībā ar finanšu un politikas aspektiem jāiekļauj kopīga prioritāro kritēriju un darbību noteikšana, pamatojoties uz ES rīcības plānu un ieteikumiem, ko nesen pieņēma ANO ģenerālsekretāra izveidotā vadības grupa TAM sasniegšanai Āfrikā. Viens no pirmajiem uzdevumiem pārtikas nodrošinājuma jomā būtu sadarbība, lai pastiprinātu saikni starp ES tematisko pārtikas nodrošinājuma programmu, ierosināto ES pārtikas mehānismu un pārtikas nodrošinājuma Āfrikas pamatprogrammu, kas izklāstīta Visaptverošajā Āfrikas lauksaimniecības attīstības programmā (3. pīlārs), jo īpaši šādās jomās: lauksaimniecības pētniecība, pārtikas nodrošinājuma informācijas sistēmas, pārtikas nodrošinājuma riska pārvaldības uzlabošana un atbalsts reģionālajām un kontinenta līmeņa zemnieku organizācijām. Pastāv saskaņošanas iespējas ar ES rīcības plānu saistībā ar finansējuma uzlabošanu veselības aprūpē un izglītībā, ar darbinieku trūkuma novēršanu veselības nozarē, kā arī saistībā ar izglītotu skolotāju skaita ievērojamu samazināšanos un izglītības kvalitātes pazemināšanos. 3.5. Āfrikas un ES partnerība enerģētikas jomā Enerģētika ir joma, kurā Āfrikai un Eiropai ir svarīgas kopējas intereses un kurā abi kontinenti saskaras ar līdzīgām problēmām. Šai partnerībai ir trīs mērķi: pastiprināt Āfrikas un ES dialogu par energoresursu pieejamību un drošību, uzlabot piekļuvi pakalpojumiem enerģētikas jomā, kā arī palielināt ieguldījumus infrastruktūrā un veicināt atjaunojamos energoresursus un energoefektivitāti. Par enerģētiku un attīstības politiku atbildīgie Eiropas komisāri 2008. gada septembrī kopīgi apmeklēja Āfriku, galveno uzmanību pievēršot enerģētikas jautājumiem. Āfrikas Savienības komitejas un trīs valstu (Etiopijas, Nigērijas un Burkinafaso) apmeklējums atspoguļo gan Āfrikas energoresursu dažādību, gan tās energoresursu potenciālu. Apmeklējuma laikā liela uzmanība bija pievērsta arī reģionālajiem aspektiem, jo starpsavienojumiem būs ļoti svarīga nozīme ne tikai no enerģētikas viedokļa, bet arī kā stabilizējošam faktoram starp dažādu reģionālo ekonomisko kopienu valstīm. Šā apmeklējuma laikā Eiropas Komisija un ĀSK vienojās par galvenajām prioritātēm un pārvaldības struktūrām, lai īstenotu Āfrikas un ES partnerību enerģētikas jomā, un parakstīja kopīgu paziņojumu par Āfrikas un ES partnerības enerģētikas jomā īstenošanu. Šis paziņojums ir pirmais oficiālais nozaru nolīgums pēc Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmes, un tas guva atbalstu Eiropas Komisijas un ĀS komisijas sanāksmē, kas kolēģiju līmenī notika Briselē 2008. gada 1. oktobrī. Partnerībā paredzētās pārvaldības struktūras ir izveidotas. ES īstenošanas grupai ir bijušas vairākas sanāksmes, ir izveidota Āfrikas Pamatgrupa, un Adisabebā 2008. gada 15. un 16. oktobrī notiks neoficiālās kopīgās ekspertu grupas pirmā sanāksme. Tāpat ir panākta vienošanās par to, ka pirmā augsta līmeņa Āfrikas un ES sanāksme par enerģētikas jautājumiem notiks 2009. gadā tūlīt pēc foruma, kas veltīts partnerībai enerģētikas jomā un kurā piedalīsies arī pilsoniskās sabiedrības un privātā sektora pārstāvji. Kopīgā paziņojuma prioritātes, par kurām panāca vienošanos, ir šādas: reģionālā integrācija un enerģētikas infrastruktūras modernizācija, labvēlīgas vides veicināšana privātā sektora ieguldījumiem, uzlabota piekļuve pakalpojumiem enerģētikas jomā, Āfrikas atjaunojamo energoresursu potenciāla noturīga izpēte, energoefektivitātes uzlabošana un atkritumu samazināšana. Uz šā pamata neoficiālā kopīgā ekspertu grupa enerģētikas jautājumos izstrādās programmu iepriekš minēto prioritāšu īstenošanai. Šobrīd norisinās divpusējs dialogs par enerģētikas jautājumiem ar noteiktām Āfrikas valstīm vai reģioniem. Lai atbalstītu šīs partnerības īstenošanu, saistībā ar vairākiem projektiem enerģētikas jomā 2008. gadā ir piešķirtas vai tiks piešķirtas līgumslēgšanas tiesības pašreizējo finanšu instrumentu un tematisko programmu ietvaros, tostarp enerģētikas finansējuma mehānisma, Āfrikas un ES partnerības infrastruktūras jomā un tās ieguldījumu fonda un divpusēju un reģionālu EAF programmu ietvaros, kā arī programmas „Vides aizsardzība un dabas resursu, tostarp enerģijas, ilgtspējīga apsaimniekošana” ( ENRTP ) ietvaros. 3.6. Āfrikas un ES partnerība klimata pārmaiņu jomā Šī partnerība aptver divus savstarpēji saistītus prioritārus pasākumus: 1) izstrādāt kopīgu programmu klimata pārmaiņu politikas un sadarbības jomā un 2) novērst augsnes degradāciju un pieaugošo sausumu. Ar pirmo prioritāro pasākumu uzmanību pievērš Āfrikas valstīm, kas ir iekļāvušās Pasaules klimata pārmaiņu aliansē (PKPA)[2]; šis pasākums veido pamatu, lai pastiprinātu ĀS un ES politisko dialogu un sadarbību. Tādējādi rodas īpaši laba izdevība izstrādāt kopīgu Āfrikas un ES redzējumu par klimata pārmaiņām un vajadzīgiem pielāgojumiem. Āfrikas koncepcija „Klimata informācija Āfrikas attīstības veicināšanai” ( ClimDev Africa ) ir šā prioritārā pasākuma otrais elements[3]. ClimDev ir cieši saistīta ar katastrofu riska samazināšanu, kas ir viena no PKPA prioritārajām jomām. Gatavojoties ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām konferencei, kas notiks Poznaņā 2008. gada decembrī (un kur iesniegs vispārēju ES, vismazāk attīstīto valstu un mazo salu attīstības valstu deklarāciju), viens no pirmajiem uzdevumiem ir izstrādāt kopīgu politisku Āfrikas un ES deklarāciju par klimata pārmaiņām un Pasaules klimata pārmaiņu aliansi[4], pamatojoties uz Āfrikas prioritātēm klimata jomā[5]. Otrais prioritārais pasākums ir cīņa pret augsnes degradāciju Āfrikā. Šajā saistībā svarīgākais projekts ir iniciatīva „Zaļā siena Sahārai”, kuras ietvaros Āfrikā var sadarboties kontinenta, valstu un vietēja līmeņa iestādes, kas darbojas zemes ilgtspējīgas apsaimniekošanas jomā. Ar šo partnerību atbalstīs cita starpā šādus pasākumus: resursu palielināšana, vienādu iespēju nodrošināšana zemes un ūdens ilgtspējīgas apsaimniekošanas jomā, vietējo kopienu attīstīšana un to ietekmes stiprināšana, kā arī dabas resursu apsaimniekošana vietējā līmenī. Viens no pirmajiem uzdevumiem ir 2009. gada sākumā pabeigt izstrādāt iestāžu sākotnējo novērtējumu un 2009. gada janvārī pieņemt ĀSK rīcības plānu. Lai abus pasākumus īstenotu, jāapzina ieinteresēto personu pamatgrupa, kas spēj virzīt šo procesu; šajā saistībā svarīgs būs pašreizējā stāvokļa novērtējums, kura izstrāde ir uzsākta ES līmenī. Turklāt Eiropas Komisija un ĀS turpina aptverošu dialogu par šādām tēmām: vide, tostarp saistībā ar daudzpusēju vides nolīgumu īstenošanu, katastrofu riska samazināšana, vides jautājumu iekļaušana attīstības politikā un koordinācija ar dažādiem nozīmīgiem partneriem Āfrikā ( AUC , NEPAD , AMCEN , UNEP ). 3.7. Āfrikas un ES partnerība migrācijas, mobilitātes un nodarbinātības jomā Šīs partnerības pamatā ir Āfrikas un Eiropas Savienības Tripoles deklarācija, Āfrikas un ES rīcības plāns cīņai pret cilvēku tirdzniecību, Vagadugu deklarācija un rīcības plāns nodarbinātībai un nabadzības novēršanai. Šī partnerība sniegs vienotas atbildes uz jautājumiem saistībā ar migrāciju, mobilitāti un nodarbinātību abos kontinentos un starp tiem, lai tādējādi radītu Āfrikā jaunas, labākas darbavietas, praksē īstenotu programmu pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai un efektīvāk pārvaldītu migrācijas plūsmas. Āfrikā ir uzsāktas apspriedes ar reģionālajām ekonomiskajām kopienām ( REC ) par migrācijas jautājumiem. Organizējot Parīzē 2008. gada novembrī ministru konferenci par migrācijas un attīstības politikas jautājumiem, Eiropas un Āfrikas augsta līmeņa dialogs par Rietumāfrikas migrācijas maršrutu ir pavirzījies uz priekšu. Lai noteiktu un īstenotu piemērotu stratēģiju, ļoti būtiski ir uzticami dati un novērtējumi. Eiropas Komisija turpinās atbalstīt migrācijas novērošanas punktu tīkla izveidi valstīs, kas atrodas uz dienvidiem no Sahāras. Viena no ES un ĀS kopīgajām prioritātēm ir dibināt strukturētu dialogu ar Āfrikas diasporu un atbalstīt tās lomu Āfrikas attīstībā; ĀS uzskata Āfrikas diasporu par savu „sesto reģionu”. Tā rezultātā šobrīd tiek organizēta pirmā Āfrikas diasporas augstākā līmeņa sanāksme, kā arī dažādas iniciatīvas Eiropā ar mērķi stiprināt dialogu ar Āfrikas diasporu. Atzīstot to pieaugošo nozīmi, kāda pienākas pārskaitījumiem no ārvalstīm uz daudzām Āfrikas valstīm, Eiropas Komisija sadarbībā ar Pasaules banku un ĀS komisijas vadībā atbalstīs Āfrikas Pārskaitījumu institūta izveidi 2009. gadā. Pašreizējā sadarbība ar Āfrikas partneriem aptver arī reģionālā dialoga veicināšanu un sadarbību cīņā pret nelikumīgu imigrāciju, migrantu nelikumīgu ievešanu un cilvēku tirdzniecību. Eiropas Kopienas atbalsts Migrācijas informācijas un pārvaldības centram Mali ( CIGEM ) raksturo inovatīvo pieeju, ar kuru sasaista migrācijas, mobilitātes, nodarbinātības un profesionālās izglītības tēmas un kuras pamatā ir iepriekšējās iniciatīvas Marokā un Tunisijā. Āfrikā jau pastāv interese atkārtot šo pieredzi. Erasmus Mundus , Tempus un Nyerere programmas sniedz labi sagatavotiem Āfrikas studentiem lielākas mobilitātes iespējas Āfrikā un Eiropā. Arī programma „Jaunatne rīcībā” atbalsta jauniešu mobilitāti starp Eiropu un Āfriku. 3.8. Āfrikas un ES partnerība zinātnes, informācijas sabiedrības un kosmosa jomā Šī partnerība palīdzēs pārvarēt nevienlīdzību digitālajā jomā un zinātnē, stiprināt Āfrikas spējas zinātnes, informācijas un komunikācijas tehnoloģiju un kosmosa tehnoloģiju un to lietojumprogrammu jomās, kā arī veicinās izmantot šīs tehnoloģijas, lai tādējādi ievērojami samazinātu nabadzību un vairotu izaugsmi un sociāli ekonomisko attīstību. Partnerība atbalstīs Āfrikas konsolidēto rīcības plānu ( CPA ) zinātnes un tehnoloģiju jomā un Āfrikas reģionālo rīcības plānu uz zināšanām balstītas ekonomikas jomā ( ARAPKE ). Partnerība sniedz lielisku iespēju ES attīstības palīdzības un paplašinātās Āfrikas un ES partnerības ietvaros veicināt zinātni un tehnoloģijas, kā arī informācijas sabiedrības izveidi. Šobrīd ir jāapzina pirmie politiskie mērķi un vienlaikus jāizstrādā kopīgs ilgtermiņa skatījums. ĀSK ir ierosinājusi šīs partnerības ietvaros īstenot 19 īpaši nozīmīgus projektus (t. s. „bākas projekti”). Divpadsmit no tiem ir zinātnes un tehnoloģiju jomā, pieci – informācijas sabiedrības jomā un divi – kosmosa jomā. Seši projekti (divi katrā prioritārajā pasākumā) uzskatāmi par steidzamiem, un tos var īstenot vispirms. Atbildīgie ĀS komisijas un Eiropas Komisijas komisāri 2008. gada 1. oktobra kopīgajā paziņojumā uzsvēra, ka šiem projektiem jāveido pamats partnerības turpmākai īstenošanai. Saistībā ar dimensiju „Kosmoss” ES un ĀS ir vienojušās sadarboties ES iniciatīvas „Vides un drošības globālā uzraudzība” (šobrīd tās nosaukums ir KOPERNIKUS ) ietvaros, tādējādi veidojot daļu no ES un ĀS partnerības. Pašlaik tiek izstrādāts kopīga rīcības plāna projekts. Mērķis ir iesniegt šo rīcības plānu nākamajai Āfrikas un ES augstākā līmeņa sanāksmei, kas notiks Lībijā 2010. gadā. Šo procesu uzsāka neoficiālajā ĀS komisijas un Eiropas Komisijas sanāksmē par Vides un drošības globālās uzraudzības iniciatīvu Āfrikā; sanāksme notika Akrā (Ganā) 2008. gada 4.–6. oktobrī. Vienlaikus ĀSK un Eiropas Komisija izvērtē iespējas labāk izmantot ģeotelpisko zinātni, lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību; galveno uzmanību šajā saistībā pievērš dabas resursiem, pārtikas nodrošinājumam, krīžu pārvaldībai un atjaunojamiem energoresursiem, izveidojot Adisabebā ad hoc sistēmu, kuras pamatā ir Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra pašreizējā prakse. 4. SECINāJUMI UN TURPMāKā RīCīBA Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmē, kas notika 2007. gada decembrī, ES un Āfrikas valstu vadītāji uzsvēra ātra progresa un konkrētu rezultātu svarīgumu, īstenojot kopīgo stratēģiju un tās rīcības plānu. Āfrikas un ES attiecībās 2008. gads bija nozīmīgs gads, kura gaitā turpināja stiprināt ilgtermiņa sadarbību un ir uzsāktas jaunas, svarīgas politiskās iniciatīvas. Ir radīts pamats veiksmīgai ilgtermiņa stratēģijai – inovatīva politiskā pieeja un efektīvi darba noteikumi. Abas puses ir jau sākušas īstenot tematisko partnerību plašo darba programmu. Sākotnējais progress ir jāpaātrina, jāpaplašina un jānostiprina. Trijotne savā sanāksmē 2008. gada 16. septembrī pareizi uzsvēra, ka abām pusēm tagad jāpastiprina savas pūles, lai sasniegtu visus partnerības ietvaros gaidāmos rezultātus. Nākamais svarīgais pasākums ir izveidot kopīgās ekspertu grupas, kas īstenos un saskaņos astoņas partnerības. Lai to panāktu, Āfrikā ir vajadzīgi efektīvi darba noteikumi, tostarp skaidras definīcijas par Āfrikas valstu, ĀSK un citu Āfriku aptverošo iestāžu, reģionālo ekonomisko kopienu un citu nozīmīgu ieinteresēto personu atbilstīgo ieguldījumu, uzdevumiem un pienākumiem. Īstenošanas procesā jāiesaistās parlamentiem, pilsoniskajai sabiedrībai, privātajam sektoram, daudzpusējām organizācijām un attiecīgajiem starptautiskajiem partneriem. Visbeidzot, ne mazāk svarīgi ir tas, ka abām pusēm jāveicina lielāka politiskā saskaņotība un savstarpējā papildināmība starp tematiskajām partnerībām un jāpastiprina savstarpējā saziņa un informācijas apmaiņa, lai tādējādi dalībnieki, ieinteresētie iedzīvotāji, žurnālisti un pētnieki varētu sekot šīs partnerības panākumiem un rezultātiem. Tāpēc, ņemot vērā arī Eiropas Komisijas un ĀS komisijas diskusijas sanāksmes laikā, kas kolēģiju līmenī notika Briselē 2008. gada 1. oktobrī, Eiropas Komisija ir izstrādājusi ieteikumus turpmākai rīcībai, pievēršot uzmanību svarīgām, steidzami risināmām tēmām. 1. Partnerība ir atkarīga no kopējiem centieniem. Tādēļ īstenošanas grupu dalībniekiem abos kontinentos sava politiskā apņemšanās īstenot procesu jādemonstrē, sniedzot konkrētu ieguldījumu , tostarp cilvēkresursu, finanšu līdzekļu un tehnisko zināšanu jomā, gan Briselē un Adisabebā, gan valstu līmenī. 2. ES īstenošanas grupām jāpabeidz izstrādāt visaptverošus stāvokļa novērtējumus par sadarbības iniciatīvām un pieejamiem resursiem un jāizstrādā īstenošanas plāns , tajā iekļaujot prioritātes un pirmos uzdevumus. Āfrikas pusei jāveicina sava atbildība par kopīgo stratēģiju un aktīva līdzdalība tās īstenošanā un steidzami jāizstrādā efektīvi iekšēji darba noteikumi. Abu pušu ekspertiem kopīgi jāuzsāk īstenot rīcības plānu (tostarp saskaņotos prioritāros projektus) vēl pirms nākamās ministru līmeņa trijotnes sanāksmes , kas notiks 2008. gada novembrī. 3. Līdz 2008. gada novembrim jāorganizē pirmās konsultatīvās apspriedes ar svarīgiem ar iestādēm nesaistītiem dalībniekiem , tostarp pilsonisko sabiedrību, akadēmisko aprindu pārstāvjiem un privāto sektoru, tādējādi sniedzot tiem iespēju aktīvi piedalīties kopīgās stratēģijas īstenošanā un uzraudzībā. 4. Abām pusēm jācenšas uztvert Āfriku kā vienu veselumu un pakāpeniski pielāgot attiecīgās stratēģijas, tiesību aktus un finanšu noteikumus partnerības vajadzībām un mērķiem, lai veicinātu projektus visa kontinenta mērogā, kā arī sadarbību starp Ziemeļāfriku un valstīm, kas atrodas uz dienvidiem no Sahāras. Lai ņemtu vērā šo principu, arī jāturpina racionalizēt institucionālo kārtību, piemēram, Padomes darba noteikumus, kas attiecas uz Āfriku. 5. Kopīgā stratēģija un tās rīcības plāns, ko pieņēma valstu un valdību vadītāji, ir jāuzskata par kopīgu līdzdalību, to saprotot kā saistības, kuras ir uzņēmušās valdības. Koordinācija ir jāuzlabo, lai panāktu, ka visās ministrijās un nodaļās kopīgai stratēģijai pienākas augstākā prioritāte – gan politiskajā, gan finanšu ziņā. 6. Eiropas un Āfrikas dalībniekiem jāiekļauj kopīgās stratēģijas principi, mērķi un prioritātes finanšu un tehniskās sadarbības programmā , kā arī to politiskajā dialogā un sanāksmēs ar trešām personām. 7. Eiropas un Āfrikas dalībniekiem jāpilda arī savas saistības pastiprināt kontaktus, koordināciju un sadarbību Apvienoto Nāciju Organizācijā un citās starptautiskajās organizācijās , kā arī daudzpusēju sarunu ietvaros, un jāizveido efektīvas apspriežu un sadarbības struktūras. 8. Eiropas Savienībai jāapstiprina savas politiskās un finanšu saistības attiecībā uz Āfriku . Neraugoties uz pašreizējo sarežģīto situāciju ekonomikā, Eiropas Savienībai 2010. un 2015. gadā jāsniedz Āfrikai puse no solītās papildu valsts palīdzības attīstības jomā. 9. Arī Āfrikas pusei jādemonstrē nepieciešamās vadības spējas un atbildības sajūta, lai efektīvi pildītu savas saistības un sniegtu solīto ieguldījumu, īstenojot stratēģiju un rīcības plānu. 10. Jārisina strukturēts Eiropas Parlamenta un Āfrikas parlamenta dialogs , tostarp jāorganizē regulāras uzklausīšanas par panākumiem, kas gūti, īstenojot stratēģisko partnerību. Visbeidzot, lielāka nozīme ir piešķirama saziņai kā kopīgam elementam, kas jāiekļauj visās astoņās partnerībās. Veiksmīgai partnerībai, kurā galvenā uzmanība pievērsta cilvēkiem, jābūt pārredzamai gan attiecībā uz procesa gaitā gūtajiem panākumiem, gan problēmām, kas saistītas ar šo procesu. Par procesu un gūtajiem panākumiem jāziņo vienkāršā un saprotamā valodā – gan drukātā veidā, gan televīzijā un radio, gan tiešsaistē. [1] COM(2008) xxx, 1.10.2008. [2] Eiropas Komisija 2007. gada septembrī izveidoja Pasaules klimata pārmaiņu aliansi starp Eiropas Savienību un attīstības valstīm, kuras īpaši apdraud klimata pārmaiņas, jo īpaši vismazāk attīstītās valstis (VAV) un mazo salu attīstības valstis. COM(2007) 540, 18.9.2007., Padomes secinājumi, 15103/07, SEC(2008) 2319, 15.7.2008. [3] Šī koncepcija ir Pasaules klimata novērošanas sistēmas, ANO Āfrikas ekonomikas komisijas un ĀS komisijas kopīga iniciatīva, kuras mērķis ir uzlabot Āfrikas klimatisko datu pieejamību lēmumu pieņēmējiem. [4] Iespējams tas notiks Āfrikas un ES ministru trijotnes sanāksmē, kas paredzēta 2008. gada novembrī. [5] Sal. cita starpā 2008. gada jūnijā notikušās Āfrikas valstu vides ministru konferences ( AMCEN ) rezultātus.