Ja nekas nemainīsies, pastāv risks, ka krājumi un no tiem atkarīgās zvejniecības izsīks. Tas radīs nelabvēlīgu ietekmi uz plēsīgajām zivīm, kuras barojas ar anšoviem un sardīnēm, un nelabvēlīgu sociālekonomisko ietekmi uz zvejniecības sektoru un sekundārajiem sektoriem, piemēram, apstrādes rūpniecību. Visvairāk tiks ietekmēts Horvātijas un Itālijas, krietni mazākā mērā arī Slovēnijas, zvejniecības sektors. Apstrādes rūpniecība ir būtisks sekundārais sektors, īpaši Horvātijā un Itālijā.

1) to krājumi ir ievērojami pārzvejoti flotes pārmērīgās kapacitātes, vides faktoru (šā priekšlikuma darbības jomā neietilpst) un neatbilstošu pārvaldības pasākumu dēļ;

izstrādāt ES regulu ar mērķi līdz 2018. gadam vai līdz 2020. gadam panākt, ka krājumi tiek apzvejoti ilgtspējīgi (divi apakšvarianti), un

grozīt pašreizējo pārvaldības satvaru (valstu un starptautiskās tiesību normas).

Vēlamais risinājums ir izstrādāt ES regulu, kurā noteikts 2020. gada termiņš, jo tā palīdz sasniegt visus iepriekš minētos mērķus.

Neviena no ieinteresētajām personām, ar kurām apspriedās, par īstenojamu risinājumu neatzina ieteikuma tiesības. Tikai viena ieinteresētā persona uzskatīja, ka pašreizējais satvars ir pietiekams. Visi respondenti, izņemot Maltu, uzskata, ka pašreizējais satvars nav pietiekams. Vidusjūras konsultatīvā padome (kurā darbojas nozares un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji), NVO, publiskā sektora iestādes, zinātniskie institūti un Horvātija, Itālija un Slovēnija atbalstīja ES regulas izstrādi un deva priekšroku 2020. gada apakšvariantam.

C. Vēlamā risinājuma ietekme

Par izvēlētā varianta priekšrocībām runājot, galvenais vidiskais ieguvums būtu šāds: līdz 2020. gadam tiktu panākts, ka pēc gadiem ilgas pārmērīgas izmantošanas anšova un sardīnes krājumi atkal tiktu apzvejoti ilgtspējīgā veidā un zvejniecības sektors būtu veselīgāks un ilgtspējīgs. Turklāt pārvaldības satvars būtu vienkāršāks, stabilāks un pārredzamāks un radītu lielāku piederības sajūtu dalībvalstīm un zvejniekiem, jo tie tiktu iesaistīti pārvaldības noteikumu izstrādē. Sardīnes un anšova krājumu pieaugums, visticamāk, nāktu par labu arī lielākām un vērtīgām plēsīgajām zivīm, tādām kā zilās tunzivis.

Līdz 2021. gadam ES daudzgadu plāna rezultātā tiktu nodrošināts krājumu pieaugums (aptuveni par 20 % salīdzinājumā ar status quo) un labāki darba apstākļi zvejniekiem (algas palielinājums ± 5 % apmērā un ienesīguma pieaugums ± 10 % apmērā).

Attiecībā uz vēlamā risinājuma izmaksām jānorāda: lai nodrošinātu zvejas apjomu noturību ilgtermiņā un zvejniecības sektora ilgtspēju un ienesīgumu, anšova un sardīnes nozvejas līdz 2021. gadam būtu jāsamazina (± 25–30 %), un tas savukārt radītu zvejniecības sektora kopējo ieņēmumu kritumu (± 25 %) un nodarbinātības samazinājumu (± 10 %). Tas attiecas uz Horvātijas, Itālijas un – mazākā mērā – Slovēnijas zvejniekiem, kuri zvejo ar riņķvadu vai pelaģiskajiem traļiem. Līdz ar nozveju samazināšanos pirmās pārdošanas cenas, visticamāk, palielinātos un zināmā mērā varētu kompensēt zvejniecības sektora ieņēmumu kritumu, kas rastos mazāku nozveju dēļ, bet nozveju samazinājums būtu nelabvēlīgs patērētājiem un apstrādes sektoram (jo īpaši Horvātijā un Itālijā), jo varētu nākties palielināt importu no citām valstīm.

Par ietekmi uz MVU runājot, jānorāda, ka kopējā zivsaimniecības politika ir īpaši orientēta uz MVU, kas zvejniecības sektorā drīzāk ir norma, nevis izņēmums. Anšova un sardīnes zvejniecībā Adrijas jūrā teju visi zvejas uzņēmumi un lielākā daļa apstrādes uzņēmumu ir mikrouzņēmumi vai MVU. Tāpēc nav iemesla izslēgt tos no šā priekšlikuma darbības jomas, pamatojoties uz to lielumu, jo pretējā gadījumā tiktu izslēgta sektora uzņēmumu lielākā daļa, un šis priekšlikums kļūtu nelietderīgs. Tāpēc ES daudzgadu plāns būtu jāpiemēro visiem uzņēmumiem, arī MVU un mikrouzņēmumiem. Tātad ir iespējams, ka visa iepriekš aprakstītā ietekme lielākā vai mazākā mērā skars visus uzņēmumus atkarībā no tā, kā dalībvalstis nolems sadalīt vajadzīgos zvejas samazinājumus pa dažādiem flotes segmentiem.

Nav paredzama ietekme uz dalībvalstu budžetu, jo attiecīgā uzraudzība un datu vākšana jau notiek, būtu vien jāpalielina tās biežums.

Attiecībā uz citu būtisku ietekmi sagaidāms, ka zvejniecības sektora ienesīguma uzlabošanās Adrijas jūras reģionā padarīs to konkurētspējīgāku un – līdz ar labākām algām – pievilcīgāku.

D. Turpmākā rīcība

Saistībā ar šīs politikas pārskatīšanu jāpiezīmē, ka Komisija par plāna īstenošanu ziņos Eiropas Parlamentam un Padomei piecus gadus pēc plāna stāšanās spēkā un pēc tam – reizi piecos gados.