Atbilstības pārbaudē Komisija nekonstatēja, ka veselības aprūpes sniedzēji nosaka vai drīkst noteikt diskriminējošas cenas pacientiem no citām dalībvalstīm, kas būtu pretrunā iepriekš minētajiem principiem. Tomēr platformā “Gatavi nākotnei” tiek ņemti vērā Eiropas Reģionu komitejas ziņojumā izklāstītie konstatējumi, ka informācija par to veselības aprūpes maksu līmeni, kuras iekasē no pacientiem, nav viegli pieejama visās dalībvalstīs. Tāpēc tās atzinumā ir izteikts aicinājums uzlabot informāciju par piemērojamajām maksām par ārstēšanu dalībvalstīs.

Šajā ziņojumā ir sniegts augsta līmeņa pārskats par saņemtajiem datiem attiecībā uz trīs gadu periodu no 2018. līdz 2020. gadam, kā arī salīdzināšanas nolūkos ir iekļauti dati par 2016. un 2017. gadu. To dalībvalstu un EEZ EBTA valstu skaits, kuras sniedza datus, visos pārskata gados nav vienāds. Turklāt daudzas valstis spēja sniegt tikai ierobežotu informāciju. Dažās valstīs arī nebija iespējams nodalīt datus par pārrobežu veselības aprūpi saskaņā ar Direktīvu un Regulu no citām paralēlām sistēmām.

Lielākās to pacientu plūsmas, kuri ceļoja uz ārvalstīm pēc iepriekšējas atļaujas saņemšanas no veselības apdrošinātāja, virzījās no Īrijas uz Apvienoto Karalisti, no Francijas uz Vāciju un Spāniju 2018. gadā, no Īrijas uz Apvienoto Karalisti, no Apvienotās Karalistes uz Īriju un no Luksemburgas uz Vāciju 2019. gadā un no Īrijas uz Apvienoto Karalisti, no Francijas uz Spāniju un Vāciju 2020. gadā.

Lielākās to pacientu plūsmas, kuri vēlējās saņemt veselības aprūpi, attiecībā uz kuru nav nepieciešama iepriekšēja atļauja, virzījās no Francijas uz Portugāli, Beļģiju un Spāniju. Nākamās lielākās plūsmas virzījās no Dānijas uz Vāciju, no Polijas uz Čehiju, no Zviedrijas un Norvēģijas uz Spāniju. Pēdējās divas no minētajām plūsmām atspoguļo redzamu tendenci, ka pacienti no Ziemeļvalstīm izmanto pārrobežu veselības aprūpes pakalpojumus Spānijā.

Interesants fakts, kas ir jāatzīmē, ir tāds, ka dažas valstis apstiprina vairāk nekā 90 % pieprasījumu pēc iepriekšējas atļaujas ārstēšanai konkrētā valstī, piem., Īrija ārstēšanai Apvienotajā Karalistē, Slovākija ārstēšanai Čehijā, Bulgārija ārstēšanai Francijā un Austrija ārstēšanai Vācijā. Tāpat saistībā ar veselības aprūpi, attiecībā uz kuru nav vajadzīga iepriekšēja atļauja, liela daļa izmaksu atlīdzināšanas pieprasījumu attiecas uz vienu konkrētu ārstniecības valsti, piemēram, Īrijā — uz ārstēšanu Apvienotajā Karalistē, Polijā — uz ārstēšanu Čehijā, Somijā — uz ārstēšanu Igaunijā.

4.Informācija pacientiem

Valstu kontaktpunktiem (VKP) ir būtiska nozīme saistībā ar to, lai pacienti varētu izmantot savas tiesības uz pārrobežu veselības aprūpi saskaņā ar Direktīvu un Regulu. Kā parādīja izvērtējums, cilvēkiem bieži ir grūtības saprast, kur atrast informāciju, un izprast piemērojamos noteikumus. Lai gan pacientu informēšana pakāpeniski ir uzlabojusies, joprojām pastāv būtiskas nepilnības saistībā ar informācijas pieejamību, pilnīgumu un skaidrību, kā arī saistībā ar pieejamību personām ar invaliditāti. Turklāt informāciju par Eiropas references tīkliem (ERT) un retām slimībām sniedz tikai 14 VKP. Izvērtējumā atklājās, ka tā ir galvenā problēma, ko risina gan pacientu organizācijas, gan Eiropas Invaliditātes forums.

Lai novērstu izklāstītos trūkumus, Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm 2018. gadā izstrādāja pamatprincipus VKP praksei. Minēto pamatprincipu sagatavošanas nolūks ir palīdzēt VKP izpildīt to ikdienas uzdevumu, t. i., sniegt skaidru, precīzu un kvalitatīvu informāciju par galvenajiem pārrobežu veselības aprūpes aspektiem. Vissvarīgākais ir tas, ka informācijai vienmēr ir jābūt orientētai uz pacientu. Izvērtējumā tika konstatēts, ka VKP tīmekļa vietnes ne vienmēr ir digitāli pieejamas pacientiem ar invaliditāti, kā noteikts Tīmekļa pieejamības direktīvā, un tikai 30 % tīmekļa vietņu tiek sniegta informācija par veselības aprūpes iestāžu fizisko pieejamību. Saskaņā ar iekļaušanas principu VKP tiek aicināti atzīt un atbalstīt personu ar invaliditāti tiesības uz vienlīdzīgu piekļuvi informācijai par veselības aprūpi citās ES valstīs, kā noteikts Direktīvas 6. panta 5. punktā.

2021. gadā dalībvalstis apstiprināja papildu pamatprincipus informācijas sniegšanai par iepriekšēju atļauju sistēmām. Tie ir paredzēti arī tam, lai garantētu, ka pacientiem tiek sniegta skaidra un pilnīga informācija par viņu tiesībām uz pārrobežu veselības aprūpi, attiecībā uz kuru ir nepieciešama iepriekšēja atļauja.

Komisijas daudzvalodu rīkkopa pārrobežu veselības aprūpei, kas ietver pacientu rokasgrāmatu, ir paredzēta tam, lai palīdzētu pacientiem orientēties dažādajos ceļos uz pārrobežu veselības aprūpi. Lielākā daļa VKP savās tīmekļa vietnēs ir publicējuši rokasgrāmatu pacientiem, un pārējie tiek mudināti to darīt. ES vienotā digitālā vārteja var palīdzēt cilvēkiem, kuri meklē medicīnisko palīdzību, sazināties ar VKP, izmantojot portālu “Tava Eiropa”.

5.Veselības aprūpes sistēmu sadarbība

5.1. Recepšu atzīšana

Saskaņā ar Direktīvas 11. panta 1. punktu dalībvalstīm, ievērojot noteiktus nosacījumus, ir jānodrošina, ka to teritorijā var izmantot receptes, kas konkrētam pacientam attiecīgajām zālēm vai medicīnas ierīcēm izrakstītas citā dalībvalstī. Ar Īstenošanas direktīvu 2012/52/ES ir ieviests recepšu savstarpējas atzīšanas princips. Tiesa ir precizējusi, ka ar minēto direktīvu (2011/24/ES) netiek prasīts farmaceitam atzīt citā dalībvalstī veselības aprūpes speciālista izdotas pasūtījuma veidlapas, kurās nav norādīts attiecīgā pacienta uzvārds.

Izvērtējumā konstatēts, ka, lai gan recepšu atzīšana ir ievērojami uzlabojusies, pacientiem joprojām rodas grūtības saistībā ar recepšu atzīšanu citā ES valstī, galvenokārt tādu problēmu dēļ, kas attiecas uz autentiskuma pārbaudi un saturu citā valodā.

5.2. Eiropas references tīkli

Eiropas references tīkli (ERT) ir virtuāli, brīvprātīgi pārrobežu tīkli, kas apvieno augsti specializētus veselības aprūpes sniedzējus visā Eiropā, lai palīdzētu diagnosticēt un ārstēt pacientus, kuri cieš no retām vai zemas izplatības sarežģītām slimībām, saistībā ar kurām ir nepieciešama ļoti specializēta veselības aprūpe un zināšanu un resursu koncentrācija. Tie darbojas kā galvenie kontaktpunkti zināšanu veidošanā un izplatīšanā, veselības aprūpes speciālistu apmācībā, kā arī izglītībā un pētniecībā retu vai zemas izplatības sarežģītu slimību jomā.

2017. gadā izveidotajos 24 ERT tagad tiek strādāts, risinot daudzas tematiskas problēmas, arī retu vēža saslimšanu gadījumus. Šie tīkli kopš izveidošanas ir ievērojami paplašinājušies, pastiprinot ES spēju nodrošināt vislabāko kompetenci un zināšanas par dzīvības glābšanu attiecībā uz pacientiem ar retām un zemas izplatības sarežģītām slimībām. 2022. gada 1. janvārī tīklam bija pievienojušies jau 620 jauni dalībnieki, palielinot kopējo ERT dalībnieku skaitu līdz 1466 un paplašinot tīkla ģeogrāfisko pārklājumu, aptverot visas 27 dalībvalstis un Norvēģiju. 2020. gada beigās ERT bija arī 289 saistītie partneri (228 saistītie valstu centri un 61 centrs, kas pieder 4 valstu koordinācijas centriem). Četriem reto vēža saslimšanu ERT būs nozīmīga loma Eiropas Vēža uzveikšanas plānā un ES vēža pētniecībā, apvienojot tos nākotnes valstu visaptverošo vēža centru tīklā.