LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 178/2

Piecpadsmitais progresa ziņojums par to, kā tiek īstenota ES Stratēģija VIKI un to munīcijas nelikumīgas uzkrāšanas un tirdzniecības apkarošanai (2013/I)

2014/C 178/02

I. IEVADS

Piecpadsmitajā progresa ziņojumā par to, kā tiek īstenota ES Stratēģija vieglo ieroču un kājnieku ieroču (VIKI) un to munīcijas nelikumīgas uzkrāšanas un tirdzniecības apkarošanai, ir aprakstītas ES darbības 2013. gada pirmajā pusē (no 2013. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam). Šo ziņojumu ir izstrādājusi Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) Masu iznīcināšanas ieroču, parasto ieroču un kosmosa nodaļa, sadarbojoties ar citiem attiecīgiem EĀDD un Eiropas Komisijas dienestiem. Ziņojumā aplūkotajā laikposmā ES turpināja jautājumus, kas saistīti ar VIKI un to munīciju, virzīt visos daudzpusējos forumos un politiskā dialogā ar trešām valstīm, to darot saistībā ar attiecīgiem starptautiskiem instrumentiem, piemēram, ANO Rīcības programmu par kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgas tirdzniecības novēršanu, apkarošanu un izskaušanu visos aspektos. Jo īpaši ES aktīvi piedalījās ANO diplomātiskajā noslēguma konferencē par ITL (2013. gada 18.–28. martā Ņujorkā) un pauda atzinību par to, ka ANO Ģenerālā asambleja pieņēma ITL 2013. gada 2. aprīlī. Aplūkojamā laikposmā ES arī turpināja īstenot plašu tādu projektu klāstu, kas saistīti ar VIKI un to munīcijas nelikumīgas tirdzniecības un pārmērīgas uzkrāšanas apkarošanu vai novēršanu, un sāka izstrādāt jaunas iniciatīvas, kas turpmāko mēnešu laikā jāturpina.

II. ES VIKI STRATĒĢIJĀ IEKĻAUTĀ RĪCĪBAS PLĀNA ĪSTENOŠANA

II.1. Efektīvas daudzpusējas attiecības, lai izveidotu vispārējus, reģionālus un valsts mehānismus, ar ko vērstos pret VIKI un to munīcijas piegādēm un destabilizējošu izplatīšanu

a) ANO 2001. gada Rīcības programma par kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgas tirdzniecības novēršanu, apkarošanu un izskaušanu visos aspektos – īstenošana

Saistībā ar Padomes Lēmumu par to, lai atbalstītu ANO Atbruņošanās lietu biroja (UNODA) veiktās darbības, īstenojot Rīcības programmu (Padomes Lēmums 2011/428/KĀDP, 2011. gada 18. jūlijs) kopīgi ar Arābu valstu līgas Sekretariātu 2013. gada 10. un 11. jūnijā Kairā tika sarīkota reģionāla sanāksme Arābu valstu līgas valstīm.

Tā bija pirmā reģionālā sanāksme par Rīcības programmas īstenošanu, kas tika noorganizēta pēc 2012. gada pārskatīšanas konferences, kur visas ANO dalībvalstis ar konsensu vienojās par konferences rezultāta dokumentu, ar ko paredzēts nākotnē veicināt Rīcības programmas pilnīgu un efektīvu īstenošanu. Nozīmīgu daļu laika Kairas sanāksmē aizņēma diskusijas par pārskatīšanas konferences rezultātiem. Vairākas Arābu valstu līgas valstis arī pauda vēlmi saņemt apmācības par munīcijas pārvaldību un atzinīgi vērtēja to, ka, īstenojot Padomes lēmumā paredzētās darbības, Starptautiskās munīcijas tehniskās pamatnostādnes (IATG) ir pārtulkotas arābu valodā. Arī ANO programmatūru SaferGuard, kuru arī izstrādāja ar ES atbalstu UNODA darbībām, lai ekspertiem praktiskajā darbā sniegtu iespēju precīzi un efektīvi īstenot IATG munīcijas drošības standartus, Arābu valstu līgas valstis novērtēja atzinīgi (skatīt http://www.un.org/disarmament/un-saferguard/).

2013. gada pirmajā pusgadā tika veikti turpmāki nozīmīgi pasākumi saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/428/KĀDP īstenošanu, jo trijās Āfrikas valstīs tika uzstādītas ieroču marķēšanas mašīnas. Pamatojoties uz plašām konsultācijām, attiecīgās iestādes Burkinafaso un Togo, un – īpaši nozīmīgi – Mali iesniedza lūgumu, lai varētu saņemt šīs marķēšanas mašīnas. Mali ar Francijas valdības palīdzību ir uzsākusi savu bruņoto spēku konsolidācijas procesu, un ir sagaidāms, ka tuvāko mēnešu laikā tā nāks klajā ar vērienīgu iepirkuma iniciatīvu. Tās reformu centieni potenciāli varētu būt labi saskaņoti ar marķēšanas programmu. UNODA sadarbojas ar visām trim valstīm, kārtojot formalitātes marķēšanas mašīnu piegādei, kas tuvāko mēnešu laikā būs Padomes lēmuma īstenošanas degpunktā. Tajā pašā laikā, ņemot vērā ANO SaferGuard IATG un to īstenošanas programmatūras veiksmīgu ieviešanu, 2013. gada novembrī saskaņā ar ANO SaferGuard programmu tiks noorganizēta Tehniskās pārskatīšanas kolēģijas atklāšanas sanāksme, lai turpinātu īstenot šo programmu.

b) Ieroču tirdzniecības līgums

ES ļoti atzinīgi vērtē to, ka veiksmīgi tika pieņemts Ieroču tirdzniecības līgums (ITL), un ir cieši pārliecināta, ka, ja tas tiks plaši un efektīvi piemērots, ITL var radīt ievērojamas izmaiņas, nodrošinot vairāk atbildības un pārredzamības par likumīgiem starptautiskajiem ieroču pārvedumiem un apkarojot nelikumīgu tirdzniecību ar ieročiem. Šajā sakarā ES gatavojas atbalstīt līguma vispārēju piemērošanu un pilnīgu īstenošanu.

Nozīmīgs solis bija VIKI iekļaušana ITL noteikumos. Likumīgo starptautisko ieroču pārvedumu stingrāka kontrole, piemēram, nosakot pamatīgāku tiešo lietotāju kontroli un garantijas, kā arī veicot pārviržu mazināšanas pasākumus, var vēl vairāk mazināt risku, ka VIKI tiek pārvirzīti uz nelikumīgu tirgu. Tādējādi ITL papildinās citus atbilstīgus ANO instrumentus, piemēram, ANO Rīcības programmu un ANO Šaujamieroču protokolu.

ES saskaņā ar savu ANO novērotājas statusu aktīvi piedalījās ANO diplomātiskajā noslēguma konferencē par ITL (2013. gada 18.–28. martā Ņujorkā). Tā kā nebija konsensa un opozīcijā bija tikai trīs ANO valstis (Sīrija, KTDR un Irāna), konferences izstrādāto līguma projekta tekstu savā ziņā ņēma ANO Ģenerālā asambleja, kura to pieņēma 2. aprīļa balsojumā. Ieroču tirdzniecības līgumu, kas kopš 3. jūnija tika darīts pieejams parakstīšanai, ir parakstījušas visas ES dalībvalstis, un šobrīd norit ratifikācijas process, kas ir atkarīgs no attiecīgajām ES un valstu procesuālajām prasībām.

Pēc tam, kad bija pabeigts darbs pie Padomes 2010. gada 14. jūnija Lēmuma 2010/336/KĀDP, ar kuru, visā pasaulē rīkojot virkni reģionālu semināru, tika sekmēts ITL process, 2013. gada 22. janvārī tika pieņemts Padomes Lēmums 2013/43/KĀDP, lai arī turpmāk sniegtu ES atbalstu šajā jomā. 2013. gada martā un jūnijā Ženēvā notika divi semināri, kuros piedalījās lielākā daļa atbilstīgo ieinteresēto dalībnieku – pirmajā reizē gatavojoties marta diplomātiskajai konferencei un otrajā reizē, lai izvērtētu paredzamās īstenošanas problēmas.

c) Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas pret transnacionālo organizēto noziedzību (UNTOC) Protokols par šaujamieroču nelegālas izgatavošanas un aprites apkarošanu – īstenošana

2013. gada 22. martā tika pieņemts projekts Padomes Lēmumam par to, lai noslēgtu Protokolu par šaujamieroču, to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelegālas izgatavošanas un aprites apkarošanu (Šaujamieroču protokols), kas papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību, un ir sagaidāms, ka līdz šā gada beigām Padome ar Eiropas Parlamenta piekrišanu to pieņems. Ar minēto leģislatīvo priekšlikumu paredzēts pabeigt Šaujamieroču protokola noteikumu transponēšanu ES tiesību aktos. ES vēl nav noslēgusi Šaujamieroču protokolu, un noslēgšana pieder pie ES starptautiskajām saistībām.

Izmantojot Stabilitātes instrumenta ilgtermiņa komponentu, 2013. gada pirmajā pusgadā turpinājās trīsgadu projekts (no 2011. gada marta līdz 2014. gada februārim), lai ar Šaujamieroču protokola ratifikācijas un īstenošanas veicināšanas starpniecību novērstu un apkarotu transnacionālu nelikumīgu šaujamieroču tirdzniecību. Šā projekta ģeogrāfiskajā darbības jomā ietilpst Rietumāfrika (Benina, Burkinafaso, Gambija, Gana, Mali, Mauritānija, Senegāla, Togo), Dienvidamerika (Argentīna, Bolīvija, Brazīlija, Čīle, Paragvaja, Urugvaja) un Karību jūras reģions (Jamaika). Saskaņā ar mērķi sekmēt Šaujamieroču protokola ratifikāciju un īstenošanu Latīņamerikā, Karību jūras reģionā un Rietumāfrikā joprojām tika sniegta mērķtiecīga tehniska palīdzība, lai saskaņotu tiesību aktus un lai VIKI pārvaldības jomā veidotu spējas. Ar šo projektu arī tiek veicināta informētība par VIKI jautājumiem, lai attiecībā uz šo jomu sekmētu pilsoniskās sabiedrības lielāku līdzdarbību un ciešāku pārraudzību. Ir paredzēts veikt arī pētījumu par starpreģionālu nelegālo tirdzniecību ar šaujamieročiem, lai partnervalstis atbalstītu, nodrošinot politikas veidošanā noderīgu informāciju. Projektu īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Narkotiku un noziedzības novēršanas birojs (UNODC).

Saistībā ar Stabilitātes instrumenta ilgtermiņa komponentu ES arī sniedz finanšu palīdzību Interpolam, lai tas ar Interpola sistēmas I24/7 starpniecību izstrādātu un sāktu izmantot datubāzi, kas paredzēta pazaudētu, nozagtu, pārdotu un kontrabandas ceļā pārdotu šaujamieroču izsekošanai (iARMS), ar mērķi vienkāršot reģionālu un reģionus aptverošu informācijas apmaiņu un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbību izmeklēšanā. Ieviestajā izmēģinājuma projektā (2011–2012) arī koncentrējās uz Rietumāfriku (Beninu, Burkinafaso, Gambiju, Ganu, Mali, Mauritāniju, Senegālu, Togo), Dienvidameriku (Argentīnu, Bolīviju, Brazīliju, Čīli, Paragvaju, Urugvaju) un Karību jūras reģionu (Jamaiku) un iekļāva arī papildu Eiropas valstis (Čehijas Republiku, Horvātiju, Portugāli, Spāniju). 2013. gada janvārī sākās līguma par Stabilitātes instrumenta ilgtermiņa atbalstu Interpola sistēmai iARMS otrais posms (2013–2014). Otrā posma mērķis ir palielināt sistēmas funkcionalitāti un padarīt iARMS pieejamu visiem 190 Interpola dalībniekiem. Šajā projektā ar šaujamieročiem saistītas noziedzības apkarošanas jomā ir paredzēti arī citi saistīti pasākumi attiecībā uz spēju veidošanu, apmācību un kriminālās izlūkošanas dienestiem.

Lai vēl vairāk stiprinātu ES pieeju šaujamieroču jautājumam, Komisija (Iekšlietu ģenerāldirektorāts) patlaban gatavo paziņojumu uz 2013. gada oktobri, lai noteiktu jomas, kur veicami turpmāki leģislatīvi un operatīvi pasākumi. Komisija no tiesībaizsardzības sistēmas viedokļa izvērtēs pašreizējās ES darbības, lai samazinātu šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, un iepazīstinās ar savu redzējumu attiecībā uz turpmākiem pasākumiem šajā jomā. Komisija šobrīd arī sīkāk izstrādā attiecīgo “2015. gada šaujamieroču paketi”, kurā, iespējams, būs iekļauti tiesību aktu priekšlikumi, pirmkārt, par šaujamieroču dezaktivēšanu un to marķēšanas procedūrām un, otrkārt, par tādu kriminālsodu savstarpēju saskaņošanu, kuri ir paredzēti par šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību.

2013. gada martā tika pieņemts arī Komisijas Lēmums, ar ko izveido ekspertu grupu par pasākumiem pret šaujamieroču nelikumīgu apriti, un ekspertu grupas pirmā sanāksme ir plānota 2013. gada beigās. Grupas sastāvā būtu jāiekļauj eksperti no iekšējās drošības jomas, tostarp šaujamieroču ražotāji un pētnieki, kā arī citas personas, kas, pēc Komisijas uzskatiem, sniedz vērtīgas speciālās zināšanas, kuras Komisijai var palīdzēt izstrādāt iespējamus tiesību aktu priekšlikumus un politikas iniciatīvas, lai uzlabotu pasākumus, kas ES iekšējās drošības nolūkos ir vērsti pret šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību.

Padome noziedzības apkarošanas prioritātēs 2014.–2017. gada politikas ciklā ir iekļāvusi arī stratēģisku mērķi samazināt apdraudējumu pilsoņiem no šaujamieročiem. Ir svarīgi, lai ES uzņemtos operatīvu vadību, atbalstot starptautiskos standartus, vēršoties pret pastāvīgo un neatrisināmo šaujamieroču nelegālas tirdzniecības problēmu. Lēmums nākamajā politikas ciklā iekļaut šaujamieročus ir ideāla iespēja sniegt dalībvalstīm un Eiropolam vajadzīgo stimulu rīkoties.

Visbeidzot, tiek gatavots Eirobarometra pētījums par ES lomu šaujamieroču apdraudējumu apkarošanā, lai sasniegtu plašāku ieinteresēto personu loku, tostarp cietušo atbalsta organizācijas un pilsoniskās sabiedrības organizācijas.

d) Eksporta kontrole

Tika paplašināti informēšanas pasākumi ieroču eksporta kontroles jomā, pieņemot Padomes Lēmumu 2012/711/KĀDP, kurā paredzēta virkne jaunu darbību, lai atbalstītu trešās valstis, tostarp rīkojot reģionālus seminārus, mācību apmeklējumus un darbinieku apmaiņu un sniedzot individuālu palīdzību. Padomes lēmuma īstenošana sākās 2013. gada sākumā, veicot Melnkalnes eksporta kontroles tiesību aktu projekta juridisku pārskatīšanu (2013. gada martā), sarīkojot Skopjē reģionālu semināru Dienvidaustrumeiropas valstīm par tiešo lietotāju kontroli (2013. gada jūnijā) un mācību apmeklējumu Zviedrijā Gruzijas, Azerbaidžānas un Baltkrievijas amatpersonām (2013. gada jūnijā).

2013. gada pirmajā pusgadā politiski dialogi par ieroču eksporta kontroles jautājumiem notika ar Norvēģiju un Ukrainu.

II.2. VIKI jautājums politiskajā dialogā ar trešām valstīm un reģionālajām organizācijām, VIKI klauzulas

VIKI jautājumi tika izskatīti vairākos Eiropas Savienības pastāvīgajos politiskajos dialogos ar trešām valstīm un sadarbībā ar reģionālām organizācijām. Darba grupu līmenī tika rīkotas politiskā dialoga sanāksmes par ieroču neizplatīšanas, atbruņošanās un ieroču kontroles jautājumiem – ar Krieviju (2013. gada 4. martā Maskavā) un Ukrainu (2013. gada 15. maijā Briselē). Turklāt nesen amatā ieceltais galvenais padomdevējs un īpašais sūtnis neizplatīšanas un atbruņošanās jautājumos vairākkārt rīkoja neoficiālas apspriešanās ar dažādiem dalībniekiem būtisku pasākumu laikā, tostarp ITL konferencē, kas notika 2013. gada martā Ņujorkā (tostarp ar Alžīriju, Brazīliju, Ēģipti, Indiju, NATO, Nigēriju, Meksiku, Pakistānu, Amerikas Savienotajām Valstīm, Venecuēlu, UNODA, Vjetnamu, Indonēziju, Kazahstānu, Peru, Krieviju, Singapūru, Dienvidāfriku un Taizemi), otrajā KNL Sagatavošanas komitejas sanāksmē, kas notika 2013. gada aprīlī un maijā Ženēvā (tostarp ar Ēģipti, Arābu valstu līgu, Dienvidāfriku un Peru), un trešajā CWC pārskatīšanas konferencē, kas notika 2013. gada aprīlī Hāgā (tostarp ar Ķīmisko ieroču aizlieguma organizāciju (OPCW) un Amerikas Savienotajām Valstīm).

Saskaņā ar 2008. gada decembrī pieņemtajiem Padomes secinājumiem par VIKI elementa iekļaušanu ES nolīgumos ar trešām valstīm pašlaik notiek sarunas ar Afganistānu, Austrāliju, Bruneju, Kanādu, Japānu, Kazahstānu, Malaiziju, Mercosur, Jaunzēlandi un Singapūru par VIKI klauzulas iekļaušanu to attiecīgajos nolīgumos ar ES.

II.3. Īpaši ES projekti palīdzībai trešām valstīm un reģionālajām organizācijām

a) Rietumbalkāni

I. 2013. gada 1. aprīlī tika sākts turpmāks projekts, lai ar Stabilitātes instrumenta īstermiņa komponentu turpinātu uzlabot to personu un vietējo kopienu drošību, drošumu un attīstības perspektīvas, kuras varētu ietekmēt netīši sprādzieni Bosnijas un Hercegovinas munīcijas glabāšanas vietās. Ar šo programmu pievērsīsies tikai ļoti bīstamai un nestabilai munīcijai, ko ir plānots iznīcināt tās sliktā stāvokļa dēļ, un uzlabos munīcijas noliktavu drošuma standartus. Pēdējo minēto programmas daļu īstenos partnerībā ar EDSO misiju Bosnijā un Hercegovinā. Ar šo programmu paredzēts arī sniegt palīdzību, lai uzlabotu Bosnijas un Hercegovinas valdības mehānismus munīcijas pārbaudēm un verifikācijai un nostiprinātu attiecīgo iestāžu īpašās zināšanas juridiskajos un administratīvajos jautājumos un labo praksi.

II. Tirānas deklarācijā bija pausta apņēmība apkarot ieroču nelikumīgu tirdzniecību Rietumbalkānos, tāpēc ES delegācija un ES īpašais pārstāvis Bosnijā un Hercegovinā, gatavojoties 2013. gada 18. un 19. jūnija ministru konferencei “Ieroču kontrole saistībā ar ES paplašināšanos” un īstenojot to, cieši sadarbojās ar ANO Attīstības programmu. Šīs konferences mērķauditorija bija Bosnijas un Hercegovinas iestāžu augsta līmeņa pārstāvji, kas strādā ieroču kontroles jomā, kā arī ar šo tematiku saistītas starptautiskās organizācijas. Divas galvenās šajā konferencē pārrunātās tematiskās jomas bija ieroču nelikumīgas tirdzniecības efektīva apkarošana un nelikumīgu ieroču savākšana visā Bosnijas un Hercegovinas teritorijā. ES delegācija un ES īpašais pārstāvis Bosnijā un Hercegovinā sadarbojās ar Eiropolu, sekmējot tā uzstāšanos konferencē par to, kāda ietekme Eiropas Savienībā ir no Rietumbalkānu valstīm kontrabandas ceļā ievestajiem nelikumīgajiem ieročiem. Turklāt ES delegācija un ES īpašais pārstāvis vadīja darba grupu par ieroču nelikumīgu tirdzniecību un uzstājās ar priekšlasījumu par galvenajām šajā jomā piemērotajām ES prasībām un standartiem. Bosnijas un Hercegovinas iestādes tika aicinātas apsvērt valsts tiesību aktos transponēt attiecīgus Padomes Direktīvas 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas kontroli un Direktīvas 2008/51/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/477/EEK, noteikumus par definīcijām, iedalīšanu kategorijās, marķēšanas sistēmu, kā arī ciešāku sadarbību ieroču nelikumīgas tirdzniecības jomā. Konferences dalībnieki secināja – lai apkarotu ieroču nelikumīgu tirdzniecību, ir vajadzīga spēcīgāka tiesībaizsardzības dalībnieku sadarbība, informācijas un izlūkdatu apmaiņa, kā arī turpmāka tiesiskā regulējuma tuvināšana starptautiskiem un ES standartiem. Tāpat tika atzīts, ka pēc visā valstī saskaņota grafika un atbilstoši starptautiskiem kājnieku ieroču kontroles standartiem Bosnijā un Hercegovinā būtu jāīsteno nelikumīgu ieroču savākšanas kampaņa.

III. Tāpat ES pašlaik apsver iespēju turpināt sniegt agrāk nodrošināto atbalstu Dienvidaustrumeiropas un Austrumeiropas informācijas apstrādes centram VIKI kontrolei (SEESAC), lai Dienvidaustrumeiropā vēl vairāk mazinātu VIKI nelikumīgas tirdzniecības draudus. Pamatojoties uz Padomes Lēmuma 2010/179/KĀDP sekmīgo īstenošanu, varētu paplašināt iespējamā turpmākā projekta ģeogrāfisko darbības jomu, lai tajā iekļautu Moldovas Republiku un Kosovu (1), vienlaikus stiprinot reģionālās sadarbības aspektu, kas ir visefektīvākais līdzeklis, ar ko ilgtermiņā nodrošināt ietekmi un ilgtspējību.

IV. Visbeidzot, EUFOR ALTHEA turpināja piedalīties starptautiskās kopienas centienos risināt jautājumu par Bosnijas un Hercegovinas Aizsardzības ministrijas rīcībā esošajiem pārmērīgajiem parastās munīcijas uzkrājumiem.

b) EDSO reģions

Saistībā ar Padomes Lēmumu 2012/662/KĀDP par atbalstu pasākumiem, lai mazinātu apdraudējumu, ko rada kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīga tirdzniecība un pārmērīga uzkrāšana Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) reģionā, ziņojumā aplūkotajā laikposmā ir veiktas šādas darbības:

Vīnē 2013. gada 24.–26. aprīlī 12 Dienvidaustrumeiropas, Austrumeiropas un Kaukāza valstīm tika rīkota ekspertu līmeņa apmācība par VIKI starpniecības kontroles jautājumiem. Šajā apmācībā galveno uzmanību pievērsa izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības metodēm. Apmācību rīkoja EDSO kopā ar Apvienotās Karalistes ekspertiem, un tajā piedalījās arī ANO Atbruņošanās lietu biroja, ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas biroja un ASV eksporta kontroles un ar to saistītas robežu drošības programmas pārstāvji. Dalībnieki mācījās par tiesību aktiem, izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības metodēm un arī iesaistījās divu problēmsituāciju analīzē. Cita starpā šī apmācība ļāva konstatēt, ka dažās valstīs ir jāpastiprina esošie tiesību akti par starpniecību, jo īpaši attiecībā uz šo valstu krimināltiesībām. Šajā jautājumā pašlaik tiek apsvērti iespējami turpmāki pasākumi.

Pēc tam, kad 2013. gada 28.–30. maijā Minskā EDSO dalības valstis bija iepazīstinātas ar elektronisku VIKI un munīcijas uzskaites lietojumprogrammu, pašlaik ir sākta sešus mēnešus ilga testēšana, kurā aktīvi piedalās Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas, Kazahstānas, Kirgizstānas, Moldovas Republikas, Melnkalnes, Serbijas un Tadžikistānas aizsardzības ministrijas. Tās saņēma testēšanai konfigurētus klēpjdatorus, kuros bija uzinstalēta attiecīgā programmatūra, un lietotāja rokasgrāmatu. Dažas citas EDSO dalības valstis pauda interesi par šo programmatūru iegūt papildu informāciju, lai projektam varētu pievienoties vēlākā stadijā. Programmatūru arī iztulkos angļu, serbu–horvātu un moldāvu valodā.

No Padomes lēmuma izrietošajās darbībās, kas ir vērstas uz fiziskās drošības uzlabojumiem VIKI noliktavās un VIKI iznīcināšanu Baltkrievijā un Kirgizstānā, galveno uzmanību pievērsa tam, lai izstrādātu nepieciešamo tiesisko regulējumu un turpmāko konkrēto īstenošanas pasākumu sākotnēju plānošanu.

c) Āfrika

I. 2013. gada pirmajā pusē turpināja īstenot Padomes Lēmumu 2012/121/KĀDP, ar ko atbalsta pasākumus, lai sekmētu ES, Ķīnas un Āfrikas dialogu un sadarbību parasto ieroču kontroles jomā. Līdz šim projekts ir uzrādījis dažus taustāmus rezultātus tajā ziņā, ka ir gūta lielāka izpratne un ir izveidojies padziļināts dialogs starp Ķīnas, ES un Āfrikas valstu pilsonisko sabiedrību, nozares un valdību pārstāvjiem par VIKI nelikumīgas tirdzniecības un pārmērīgas uzkrāšanas apkarošanu Āfrikā, jo īpaši Austrumāfrikā. Līdz šim Āfrikā, Ķīnā un ES dalībvalstīs ir notikušas vairāk nekā 30 divpusējas sanāksmes, kā arī trīs Āfrikas, Ķīnas un ES Ekspertu parasto ieroču darba grupas sanāksmes, izpētes apmeklējums Dienvidsudānā un reģionāla konference (Nairobi, 2013. gada 2. un 3. jūlijā) par nelikumīgu VIKI un munīcijas problemātikas risināšanu Austrumāfrikā. Šī konference notika Ekspertu darba grupas (EDG) paspārnē un to rīkoja Āfrikas Miera forums un organizācija Saferworld, sadarbojoties ar Kenijas valsts koordinācijas punktu kājnieku ieroču jautājumos un Lielo ezeru reģiona, Āfrikas raga un robežvalstu kājnieku ieroču reģionālo centru (RECSA), un tādējādi tika arī būtiski papildināts pašreizējais atbalsts, ko RECSA vajadzībām sniedz ar Stabilitātes instrumentu (skatīt tālāk II punktu). Visās šajās darbībās pastiprināti iesaistījās Ķīna, tostarp tās augstākie militārie eksperti. Āfrikā izplatīto nelikumīgo VIKI problēmai uzmanību vairākos rakstos ir sākuši pievērst laikraksti, un tiek pausti ierosinājumi par to, kas šā jautājuma risināšanā būtu jādara Ķīnai. Arī Nairobi notikušais seminārs tika plaši atspoguļots Ķīnas plašsaziņas līdzekļos. Turklāt attiecīgo materiālu tulkošana sekmē to, ka par VIKI problēmu Āfrikā ir arvien lielāka izpratne un vairāk zināšanu, un tas ir radījis iespējas starp zinātniekiem, domnīcu ekspertiem un studentiem veidot dialogu un debates par atbildīgām VIKI nodošanas kontrolēm. Laba sadarbības dinamika ir izveidojusies to EDG dalībnieku starpā, kas kopīgi iesaistās politikas dialogos, rīko apspriedes ar amatpersonām un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem un dodas kopējos apstākļu noskaidrošanas apmeklējumos uz vietas. EDG dalībnieku pieredzes klāsts un tīkli, kuros tie ir iesaistījušies, ir būtiski un dažādi, un tas ir noderīgi projekta vajadzībām, lai sasniegtu tā mērķus. Tostarp var minēt Ķīnas bruņotos spēkus, Ķīnas Ārlietu ministriju, Nīderlandes bruņotos spēkus, Apvienoto Nāciju Organizācijas atbruņošanās misijas, Apvienoto Nāciju Organizācijas ieroču embargo izmeklēšanas grupas, Dienvidsudānas bruņotos spēkus, Dienvidsudānas Kājnieku ieroču biroju, Ugandas policiju, Ugandas Valsts koordinācijas punktu VIKI jautājumos, Kenijas Ārlietu ministriju, Nairobi izvietoto Kājnieku ieroču reģionālo centru (RECSA), vairākus valstiskā un nevalstiskā sektora uz vietas īstenotus ar VIKI saistītus projektus un neskaitāmas saiknes ar diplomātiem, amatpersonām un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem no visas Eiropas, Ķīnas un Āfrikas. Projekta dialoga un aizbildnības darbības arī bijušas izšķirīgas, lai VIKI jautājums atgrieztos Ķīnas un Āfrikas sadarbības foruma (FOCAC) darbakārtībā. Piektajā FOCAC ministru konferencē Ķīna apņēmās atbalstīt Āfrikas centienus “apkarot kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgu tirdzniecību un apriti” (Pekinas FOCAC Piektās ministru konferences Rīcības plāns 2013–2015, 2.6. punkts).

II. Saistībā ar stabilitātes instrumenta ilgtermiņa komponentu ES ar Nairobi izvietotā Kājnieku ieroču un vieglo ieroču reģionālā centra (RECSA) starpniecību turpināja īstenot projektu, ar ko atbalsta cīņu pret šaujamieroču un munīcijas nelikumīgu uzkrāšanu un tirdzniecību Āfrikā. Ar šo projektu tiek sekmēta Āfrikas un ES kopējās stratēģijas miera un drošības elementa īstenošana. Galvenās darbības cita starpā ir: stiprināt attiecīgo valstu un RECSA institucionālās spējas, sekmēt efektīvu VIKI pārvaldību (ieroču marķēšana, uzskaite, krājumu pārvaldība un iznīcināšana) un VIKI informācijas apriti. Pēc tam, kad pabeidza izpēti par to, cik lielā mērā Subsahāras valstis VIKI jomā ir īstenojušas reģionālās un starptautiskās saistības, 2013. gada jūnijā izbeidza sniegt atbalstu RECSA. 2012. gada decembrī panāca vienošanos par ES nodrošinātā RECSA atbalsta otro stadiju, ko pēc projekta pirmās stadijas pabeigšanas sāka īstenot 2013. gada jūlijā.

III. 2013. gada 24. jūnijā Padome pieņēma Lēmumu 2013/320/KĀDP, lai piešķirtu līdz EUR 5 miljoniem ES atbalstam, ar ko palīdz Lībijas iestādēm veikt apjomīgo uzdevumu padarīt drošus tās milzīgos parasto ieroču un munīcijas krājumus. ES piedāvā šo atbalstu Lībijas atbildīgajām iestādēm, lai tām palīdzētu apturēt turpmāku nekontrolējamu parasto ieroču un munīcijas izplatīšanu, kas turpina vairot nedrošību Lībijā, tās kaimiņvalstīs un plašākā reģionā. Šī palīdzība veido daļu no ES vispārējās pieejas atbalstīt pārejas procesu uz demokrātiju, stabilu mieru un drošību Lībijā. Ar Padomes lēmumu tiek papildināti ES robežu palīdzības misijas centieni Lībijā, lai īstermiņā veidotu Lībijas spējas uzlabot valsts zemes, jūras un gaisa robežu drošību un lai ilgtermiņā izstrādātu plašāku integrētas robežu pārvaldības stratēģiju.

IV. Turklāt kopš 2012. gada septembra ar kopīgo Dānijas Baznīcas atbalsta organizācijas (DanChurchAid – DCA) un Dānijas Bēgļu padomes (Danish Refugee Council – DRC) projektu, ko finansē ar Stabilitātes instrumenta īstermiņa komponentu, Lībijas civiliedzīvotāji tiek izglītoti par riskiem, kas ir saistīti ar VIKI. Projekta mērķis ir mazināt ar VIKI saistīto negadījumu skaitu un VIKI vizuālo klātbūtni. Lai palīdzētu izvairīties no bruņotas vardarbības, DCA arī aizstāv vietējo iestāžu politiku attiecībā uz VIKI drošu pārvaldību. Līdz šim iekšlietu un aizsardzības ministriju vajadzībām ir notikuši 11 apmācību kursi par attīrīšanu no mīnām un nesprāgušas munīcijas. Tripoles apkārtnē ir atmīnēti 96 800 m2 zemes. Attiecībā uz Sebhas dienvidu apgabalu ir parakstīts nolīgums apmācīt ekspolozīvu ierīču un sprāgstvielu iznīcināšanas un meklēšanas speciālistus, un 2 452 iedzīvotāji no migrantu kopienām, ugunsdzēsēju dienestiem un skolām tika izglītoti par mīnu un nesprāgušas munīcijas jautājumiem.

V. Ar diviem citiem Āfrikas valstīs īstenotiem projektiem, kurus abus finansē ar stabilitātes instrumenta īstermiņa komponentu, turpina atbalstīt palīdzību: 1) Dienvidsudānas valdībai attiecībā uz ieroču kontroli, jo īpaši izmantojot spēju veidošanas pasākumus, kuru mērķis ir ar miermīlīgiem līdzekļiem mazināt tādu VIKI skaitu, kas nekontrolēti atrodas civiliedzīvotāju rokās; un 2) Nigēras valdībai, lai tā efektīvi īstenotu saistības, kas tai uzliktas ar ECOWAS konvenciju par VIKI un ANO Rīcības programmu. Abus šos projektus īsteno ANO Attīstības programma.

d) Centrālamerika

I. ES turpināja īstenot projektu, ar ko atbalsta Centrālamerikas kājnieku un vieglo ieroču kontroles programmu (CASAC). Izmantojot Stabilitātes instrumenta ilgtermiņa komponentu, 2012. gada septembrī ir sākts šā agrāk ANO Attīstības programmas īstenotā projekta otrais atbalsta posms, un tās īstenošanā iesaistītā partnere ir Centrālamerikas Integrācijas sistēmas (SICA) Drošības komisija. CASAC ierosmes atbalstam paredzētā ES projekta mērķis ir likt pamatus reģionālai struktūrai un ilgtermiņa stratēģijai, lai Centrālamerikā gan valstu, gan reģionālā līmenī apkarotu nelikumīgu ieroču tirdzniecību. Šis projekts tiek īstenots Centrālamerikā un kaimiņvalstīs, tostarp Karību jūras reģionā (īpašu uzmanību pievēršot Belizai, Gvatemalai, Salvadorai, Hondurasai, Nikaragvai, Kostarikai un Panamai). Galveno darbību vidū ir reģionāla un valsts mēroga sabiedrības informētības uzlabošanas kampaņas un konferences, valstu koordinācijas mehānismu un reģistru sistēmu stiprināšana un pārrobežu projekti, kā arī apmācības dažādās jomās.

II. Vienlaikus ES šobrīd izstrādā arī iespējamu Padomes lēmumu, ar ko tiktu atbalstītas turpmākas VIKI kontroli papildinošas darbības Centrālamerikā, lai īpaši pievērstos KĀDP mērķiem attiecībā uz darbu, kas kopā ar ANO Reģionālo miera, atbruņošanās un attīstības centru Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstīs (UNLIREC) un CASAC ir jāveic sekmīgai cīņai ar nelikumīgu VIKI un munīcijas uzkrāšanu un tirdzniecību.

III. Turklāt ar Stabilitātes instrumenta īstermiņa komponentu arī atbalsta Ilgtspējīgas attīstības apmācību institūtu (Instituto de Enseñanza para el Desarrollo Sostenible – IEPADES), palīdzot īstenot ar VIKI saistītas Centrālamerikas Drošības stratēģijas daļas, proti, sniedzot atbalstu pilsoniskai sabiedrībai tādu noziedzīgu darbību apkarošanā un novēršanā, kas ir saistītas ar kājnieku ieročiem un viegliem ieročiem un bruņotu vardarbību.

(1) Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP 1999. gada Rezolūcijai 1244 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.