EIROPAS KOMISIJA Briselē, 6.3.2018 COM(2018) 88 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenots 5. pants Regulā (ES) Nr. 576/2013 par lolojumdzīvnieku nekomerciālu pārvietošanu



KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenots 5. pants Regulā (ES) Nr. 576/2013 par lolojumdzīvnieku nekomerciālu pārvietošanu Saturs 1.Dokumenta mērķis 2.Juridiskais pamatojums 2.1.Ievads 2.2.Svarīgākie Regulas (ES) Nr. 576/2013 5. panta noteikumi 2.2.1.A daļas sugas 2.2.2.B daļas sugas 2.3.Juridisks pienākums iesniegt ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei 3.Apspriešanās ar ieinteresētajām personām 3.1.Ievads 3.2.Apspriešanās rezultāts 3.2.1.A daļas sugas 3.2.2.B daļas sugas 4.Secinājumi 4.1.A daļas sugas 4.2.B daļas sugas

4.3.Vispārīgs secinājums



1.Dokumenta mērķis Ar šo dokumentu Komisija izpilda pienākumu iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par Regulas (ES) Nr. 576/2013 (turpmāk “Lolojumdzīvnieku regula”) 5. panta īstenošanu. Dokumenta pamatā ir rezultāti, kas gūti ar atsevišķu Eiropas Savienības (ES) dalībvalstu un vienas Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valsts, Norvēģijas, kompetentajām iestādēm notikušajās apspriedēs par to pieredzi saistībā ar minētā panta īstenošanu. 2.Juridiskais pamatojums 2.1.Ievads Lolojumdzīvnieku regula nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas to lolojumdzīvnieku nekomerciālai ievešanai dalībvalstīs, kuri pavada savu īpašnieku un ir tā atbildībā. Regulu piemēro kopš 2014. gada 29. decembra. Ar šo regulu izveidots tādu dzīvnieku sugu saraksts, kurām būtu piemērojamas saskaņotas dzīvnieku veselības prasības gadījumos, kad šo sugu dzīvniekus tur kā lolojumdzīvniekus un pārvieto nekomerciālām vajadzībām. Šajā sarakstā ņemta vērā to uzņēmība pret trakumsērgu vai to loma trakumsērgas epidemioloģijā. Suņi, kaķi un mājas seski ir pret trakumsērgu uzņēmīgu sugu dzīvnieki un norādīti Regulas I pielikuma A daļā (turpmāk “A daļas sugas”). Regula nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas minēto sugu dzīvnieku nekomerciālai pārvadāšanai. Lolojumdzīvnieku sugas, kuras trakumsērga neskar (vai kuras attiecībā uz trakumsērgu nav epidemioloģiski nozīmīgas), uzskaitītas I pielikuma B daļā (turpmāk “B daļas sugas”). Regula paredz: kamēr nav pieņemti 9. un 14. pantā minētie Savienības noteikumi, B daļā uzskaitīto dzīvnieku sugu nekomerciālai ievešanai dalībvalstīs piemēro nacionālos noteikumus. Pieredze liecina, ka Savienības iekšējā tirdzniecība ar A daļas sugu lolojumdzīvniekiem un minēto dzīvnieku imports Savienībā no trešajām valstīm var tikt krāpnieciski noformēts kā nekomerciāla pārvietošana. Lolojumdzīvnieku regulas likumdevēji centās šo krāpniecisko darbību nepieļaut, jo tā varētu radīt dzīvnieku veselības riskus. Tāpēc tie nolēma noteikt A daļas sugu dzīvnieku maksimālo skaitu, kuri savu īpašnieku vai pilnvaroto personu drīkst pavadīt, īpašniekam vai pilnvarotajai personai uz dalībvalsti pārvietojoties no citas dalībvalsts, no teritorijas vai trešās valsts. Šis noteikums ir atrodams Regulas 5. pantā, un īpaši noteiktos gadījumos spēkā ir izņēmumi. 2.2.Svarīgākie Regulas (ES) Nr. 576/2013 5. panta noteikumi 2.2.1.A daļas sugas Lolojumdzīvnieku regulas 5. panta 1. līdz 4. punkts paredz, ka tādu A daļā minēto sugu lolojumdzīvnieku maksimālais skaits, kas vienā nekomerciālas pārvietošanas reizē savu īpašnieku vai pilnvaroto personu drīkst pavadīt no citas dalībvalsts vai teritorijas, vai trešās valsts uz dalībvalsti, nav lielāks par pieciem. Tomēr šā panta 2. punkts paredz atkāpi, kura minēto skaitu atļauj pārsniegt, ja izpildīti īpaši nosacījumi par dzīvnieku vecumu, uzrādāmajiem dokumentārajiem pierādījumiem un pārvietošanas mērķi. Minēto nosacījumu izpildes pārbaudes jāveic saskaņā ar Regulas 33. un 34. pantu. Ja nosacījumi nav izpildīti un A daļā minēto sugu lolojumdzīvnieku skaits pārsniedz noteikto maksimumu, dzīvniekiem ir jāatbilst attiecīgajām dzīvnieku veselības prasībām, kuras noteiktas ar Direktīvu 92/65/EEK, un dzīvniekiem ir jāveic attiecīgās Direktīvā 90/425/EEK vai Direktīvā 91/496/EEK paredzētās veterinārās pārbaudes. Tā kā likumdevēji Lolojumdzīvnieku regulā iestrādājuši noteikumu par A daļas sugu lolojumdzīvnieku maksimālo skaitu, jebkādas šā noteikuma izmaiņas var izskatīt tikai tad, ja Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu grozīt attiecīgos 5. panta punktus saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. 2.2.2.B daļas sugas Attiecībā uz sugām, kas nav suņi, kaķi un mājas seski, Lolojumdzīvnieku regulas 5. panta 5. punkts Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka noteikumus par tādu lolojumdzīvnieku maksimālo skaitu, kas drīkst pavadīt savu īpašnieku vai pilnvaroto personu vienas nekomerciālas pārvietošanas laikā.

Līdz šim Komisija nav izmantojusi šo pilnvaru noteikumu. Ja Komisija to neizmanto, Regulas 9. un 14. pants atļauj piemērot nacionālos noteikumus. Tomēr šie panti nosaka, ka nacionālie noteikumi jāpiemēro proporcionāli sabiedrības vai dzīvnieku veselības riskam, kas saistīts ar aplūkoto sugu lolojumdzīvnieku nekomerciālu pārvietošanu. Tie arī paredz, ka nacionālie noteikumi nav stingrāki par noteikumiem, kurus saskaņā ar Direktīvu 92/65/EEK vai Direktīvu 2006/88/EK piemēro Savienības iekšējai tirdzniecībai ar minētajiem dzīvniekiem vai to importam Savienībā no trešajām valstīm. 2.3.Juridisks pienākums iesniegt ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei Lolojumdzīvnieku regulas 5. panta 6.punkts paredz, ka Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par 5. panta īstenošanu. Ziņojumam jābūt sagatavotam ne vēlāk par 2018. gada 29. jūniju. Uz ziņojuma pamata Komisija var ierosināt Regulas grozījumus, ja tādi ir vajadzīgi. 3.Apspriešanās ar ieinteresētajām personām 3.1.Ievads 2017. gada 27. septembrī Komisija nolūkā sagatavot ziņojumu aicināja ES dalībvalstu un trīs EBTA dalībvalstu (Norvēģijas, Šveices un Islandes) galvenos veterinārijas speciālistus sniegt informāciju par pieredzi, kas gūta Lolojumdzīvnieku regulas 5. punkta īstenošanā. 2017. gada 8. decembrī tā galvenajiem veterinārijas speciālistiem nosūtīja atgādinājumu par informācijas sniegšanu. Tā kā saistībā ar 5. panta īstenošanu Komisija nav reģistrējusi nevienu sūdzību vai citādu saraksti ar iedzīvotājiem vai ieinteresētajām personām, tā uzskatīja, ka šā ziņojuma sagatavošanai publiska apspriešana nav vajadzīga. Kopš Regulas stāšanās spēkā Komisijas Veselības un pārtikas nekaitīguma ģenerāldirektorāta Veselības un pārtikas jomas revīziju un analīzes direktorāts nav dalībvalstīs veicis revīzijas, lai novērtētu lolojumdzīvnieku nekomerciālas pārvietošanas kontroles pasākumu rezultativitāti un konstatētu jebkādus 5. panta īstenošanas trūkumus. Revīzijas nav veiktas, jo Direktorātam bija citas prioritātes. 3.2.Apspriešanās rezultāts 20 ES dalībvalstu un Norvēģijas kompetentās iestādes atsaucās uz aicinājumu piedalīties apspriešanā un Komisijai nosūtīja savas atbildes. 3.2.1.A daļas sugas Vairums atbildējušo kompetento iestāžu reģistrējušas nedaudzus ziņojumus vai pieprasījumus par vairāk nekā piecu A daļas sugu lolojumdzīvnieku pārvietošanu uz dalībvalsti no citas dalībvalsts vai teritorijas, vai trešās valsts. Kopumā noteikums par tādu A daļas sugu lolojumdzīvnieku maksimālo skaitu, ko atļauts pārvietot vienā nekomerciālā pārvietojumā, sabiedrībai ir labi zināms un tiek piemērots pareizi. Atbildējušās kompetentās iestādes tāpēc atbalsta, ka 5. panta 1. punktā noteiktais maksimālais skaits tiktu saglabāts nemainīts. Tomēr divu valstu kompetentās iestādes uzskata, ka šis noteikums iedrošina tirdzniecību krāpnieciski noformēt kā nekomerciālu pārvietošanu. Tās atbalsta noteikuma atcelšanu un tā lolojumdzīvnieku maksimālā skaita samazināšanu, ko atļauts pārvietot vienā nekomerciālas pārvietošanas reizē. Vairums atbildējušo kompetento iestāžu atbalsta gan 5. panta 2. punktā paredzēto atkāpi, gan to, ka pašreizējais formulējums tiktu saglabāts. Tikai divas kompetentās iestādes izteica ar īstenošanu saistītus iebildumus un tāpēc atbalsta atkāpes atcelšanu vai tās piemērošanas sašaurināšanu. Tās ierosina atkāpē iestrādāt atļautā lolojumdzīvnieku skaita limitu vai pārvietošanas mērķu sarakstā norādīt konkrētus pasākumus. Abas kompetentās iestādes atbalsta sešu mēnešu minimālā vecuma saglabāšanu. To norādītais galvenais iemesls ir grūtības verificēt lolojumdzīvnieku īpašnieku uzrādīto rakstisko pierādījumu un pārliecināties par to, ka pārvietošanas mērķis norādīts patiesi. 3.2.2.B daļas sugas Lielākā daļa atbildējušo kompetento iestāžu nedz komentēja B daļas sugas, nedz formulēja nostāju par to, vai Komisijai būtu jāīsteno savas pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem nosaka to B daļas sugu lolojumdzīvnieku maksimālo skaitu, ko atļauts pārvietot vienā nekomerciālas pārvietošanas reizē. Dažas atbildējušās kompetentās iestādes pauda nepieciešamību pieņemt ES noteikumus, ar kuriem nosaka to B daļas sugu lolojumdzīvnieku maksimālo skaitu, ko atļauts pārvietot vienā nekomerciālas pārvietošanas reizē. Šādi izteikušās kompetentās iestādes savu izteikumu nepamatoja. Ar B daļas sugu lolojumdzīvnieku radītām problēmām saskāries neliels skaits kompetento iestāžu. Tāpēc ļoti maz kompetento iestāžu ieteica noteikt to B daļas sugu lolojumdzīvnieku maksimālo skaitu, ko atļauts pārvietot vienas nekomerciālas pārvietošanas reizē. Dažas atbildējušās kompetentās iestādes minēja, ka ES noteikumu neesamības dēļ tās piemēro nacionālos noteikumus. Šajos nacionālajos noteikumos noteikts visu vai atsevišķu B daļas sugu lolojumdzīvnieku (tādu kā putnu un trušu, kam Direktīva 92/65/EEK nosaka dzīvnieku veselības prasības) skaita ierobežojums, kas piemērojams Savienības iekšējai tirdzniecībai vai importam no trešajām valstīm. 4.Secinājumi 4.1.A daļas sugas Komisija atzīmē, ka lielākā daļa atbildējušo kompetento iestāžu atbalsta Lolojumdzīvnieku regulas 5. panta 1. punktā norādīto to A daļas sugu lolojumdzīvnieku maksimālā skaita, ko atļauts pārvietot vienā nekomerciālas pārvietošanas reizē, nemainīšanu. Tās uzskata, ka noteikums ir piemērots, lai nepieļautu, ka Savienības iekšējo tirdzniecību ar minēto sugu dzīvniekiem vai minēto sugu dzīvnieku importu Savienībā krāpnieciski noformē kā nekomerciālu pārvietošanu.