(3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Tā apdraud cilvēku darbvietas un ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi ievērojamu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

(4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

(5)2020. gada 20. martā Komisija pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju. Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētās procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas tiktu piemērotas parastā situācijā, un vienlaikus dod iespēju Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus pakta ietvaros.

(6)Ir jāturpina pasākumi, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu pienācīgus veselības un drošības apstākļus darbavietā nolūkā atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādie tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

(7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu, preču un pakalpojumu brīvu apriti un darba ņēmēju brīvu pārvietošanos, ir jāatceļ steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus normālu darbību, tiklīdz tie vairs nav nepieciešami. Pašreizējā krīze ir parādījusi, ka veselības aprūpes nozarē ir vajadzīgi krīzes gatavības plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un stratēģiskas būtiskāko materiālu rezerves. Tie ir galvenie elementi, lai izstrādātu plašākus krīžu gatavības plānus.

(8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtas sekas. Minētie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī var 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Grieķija tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu personām un nozarēm, ko šīs problēmas skar visvairāk.

(9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas Grieķijas reģionos izpaudīsies nevienādi, jo tiem ir dažādi specializācijas modeļi, jo īpaši reģionos, kas izteikti paļaujas uz tūrismu un plašākā nozīmē uz tiešas saskares darījumiem ar patērētājiem. Tas rada būtisku risku, ka Grieķijā palielināsies reģionālās un teritoriālās atšķirības, pastiprinot jau novēroto un finanšu krīzes gados saasinājušos tendenci, kura liecina par aizvien lielāku atšķirību veidošanos starp galvaspilsētu un it īpaši salu un kalnu reģioniem. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga mērķtiecīga politiska atbildes reakcija.

(10)Grieķija savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 30. aprīlī. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

(11)Grieķija šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu.

(12)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālā bilance pasliktināsies no pārpalikuma, kas bija 1,5 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 4,7 % apmērā no IKP 2020. gadā. Tiek lēsts, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 0,2 % no IKP. Vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā bija samazinājusies līdz 176,6 % no IKP, taču saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu ir paredzams, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 188,8 %. Budžeta prognožu pamatā ir valstij specifiski riski, proti, nepabeigtā tiesvedība un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumi. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ.

(13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu ES pieeju, Grieķija ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 5,4 % no IKP. Minētie pasākumi ietver īslaicīgu ekonomisku atbalstu algotiem darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām, individuālajiem uzņēmumiem un dažām brīvajām profesijām, ko skārusi pandēmijas ietekme, atmaksājamu avansu maksājumus uzņēmumiem ar samazinājušos apgrozījumu, sociālās apdrošināšanas iemaksu veikšanu par darbiniekiem, kuru darba līgumi ir apturēti, nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu, tostarp nodokļu kārtējo maksājumu shēmās, atlikšanu uz vismaz trim mēnešiem visiem uzņēmumiem, pašnodarbinātajiem un algotiem darba ņēmējiem, kurus skārusi koronavīrusa pandēmijas ietekme, procentu subsīdijas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piešķirtiem aizdevumiem un lielākus veselības aprūpes izdevumus. Turklāt Grieķija ir paziņojusi par pasākumiem, kas palīdzēs atbalstīt uzņēmumu likviditāti, neradot tiešu ietekmi uz budžetu. Minētie pasākumi ietver naudas nodrošinājuma piešķiršanu, lai stimulētu bankas aizdevumu izsniegšanu, – minētā piešķiršana notiek ar Hellenic Development Bank starpniecību. Tomēr Komisijas 2020. gada pavasara prognozē arī visi nodokļu atlikšanas gadījumi tiek uzskatīti par likviditātes pasākumiem bez negatīvas ietekmes uz budžetu 2020. gadā. Kopumā Grieķijas veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas sniegtas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

(14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Grieķijas vispārējās valdības budžeta deficīts tiek prognozēts 6,4 % apmērā no IKP 2020. gadā un 2,1 % apmērā no IKP 2021. gadā. Paredzams, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniegs 196,4 % 2020. gadā un 182,6 % 2021. gadā.

(15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Grieķija 2019. gadā nebija izpildījusi noteikumu par parādu un 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais parāda kritērijs ir izpildīts, taču deficīta kritērijs nav izpildīts.

(16)Attiecībā uz Covid-19 pandēmiju ir iespaids, ka Grieķijas savlaicīgā reakcija un ierobežojumu ieviešana ir apliecinājušas efektivitāti, spriežot pēc samērā nelielā līdz šim apstiprināto infekcijas gadījumu skaita. Tomēr sagaidāms, ka Covid-19 krīzes ekonomiskā ietekme būs smaga, jo salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm Grieķija lielā mērā paļaujas uz tūrisma un transporta nozari. Tūrisma nozarē Grieķija varētu zaudēt lielu daļu ieņēmumu salīdzinājumā ar 2019. gadu. Tūrisms ir Grieķijas ekonomikas nozīmīgākie eksportētie pakalpojumi, kura devums atbilst 45 % no visiem eksportētajiem pakalpojumiem. Turklāt paredzams, ka, pasaules tirdzniecībai palēninoties pandēmijas dēļ, pieprasījuma kritums ietekmēs arī kuģniecības nozari, kas atbilst 40 % no eksportētajiem pakalpojumiem. Ņemot vērā pārvietošanās ierobežojumus, zemākus izmantojamos ienākumus un bezdarba pieaugumu, paredzams, ka iekšzemes pieprasījums ievērojami samazināsies.

(17)Saskaroties ar Covid-19 uzliesmojumu, Grieķija aktivizēja valsts pandēmijas plānu un strauji ieviesa bezprecedenta pasākumu kopumu, tostarp stingru karantīnu un sociālo distancēšanos, jo īpaši attiecībā uz personām, par kurām bija aizdomas, ka tās varētu būt kontaktējušās ar vīrusa nēsātājiem. Lai mazinātu ekonomisko un sociālo ietekmi, iestādes noteica plašu pasākumu klāstu, kas 2020. gadā atbilst 10,5 % no IKP. No šiem pasākumiem 5 % no IKP atbilst fiskālajiem pasākumiem ar ietekmi uz budžetu 3,7 % apmērā no IKP un vēl 1,9 % uz laiku atliktiem nodokļiem un naudas nodrošinājumam komercbankām, kas papildus varētu nodrošināt jaunus aizdevumus līdz 3,6 % apmērā no IKP. Valsts veselības aprūpes nozare ir saņēmusi vienreizēju piešķīrumu 273 miljonu EUR apmērā, kas, piemēram, segs vēl 2000 veselības aprūpes nozares darbinieku pieņemšanu darbā, medicīniskā aprīkojuma un materiālu iegādi un pastiprinātu skrīningu.

(18)Lai efektīvi ierobežotu Covid-19 pandēmijas izplatību, ir jāuzlabo veselības aprūpes sistēmas kapacitāte, pieejamība un noturība. Joprojām lieli ir tiešie maksājumi par privātiem veselības aprūpes pakalpojumiem un neoficiālie maksājumi, kas ir cieši saistīti ar neefektīvu slimnīcu pārvaldību. Tas rada nevienlīdzību. Pieejamība vēl aizvien ir problemātiska, un iedzīvotāju norādītās neapmierinātās vajadzības pēc veselības aprūpes ir vienas no lielākajām ES, turklāt pastāv ievērojamas atšķirības starp ienākumu grupām un atkarībā no nodarbinātības statusa. Attiecībā uz līdzmaksājumiem netiek veiktas pietiekamas saņēmēju piemērotības pārbaudes, tādējādi kavējot neaizsargāto grupu aizsardzību. To vēl vairāk saasina pārāk dārgu zāļu pārmērīgais piedāvājums un līdz ar to arī patēriņš pārāk lielā apjomā. Lai risinātu šo problēmu, Grieķija īsteno vērienīgu primārās aprūpes reformu, kas īstermiņā nodrošinās piekļuvi kvalitatīviem pamatpakalpojumiem un ilgtermiņā izveidos visaptverošu, uz ģimenes ārsta nosūtījumiem balstītu sistēmu visiem iedzīvotājiem. Agrīnas pazīmes liecina, ka šie pasākumi ir svarīgi iedzīvotāju aizsargāšanai un vīrusa izplatīšanās iegrožošanai, jo tie nodrošina, ka pacientu ārstēšanai atbilstoši viņu vajadzībām var izmantot visu sistēmas jaudu. Veselības aprūpes jomas izdevumiem vēl ir jāatrod ilgtspējīgs risinājums, jo fiskālo ilgtspēju galvenokārt nodrošina līdzekļu atgūšanas sistēma, kas nepietiekamu strukturālo pasākumu dēļ aizvien vairāk tiek pakļauta spiedienam. Lai gan daži nesen veiktie pasākumi ir daudzsološi, centralizētais iepirkums joprojām ir vājš. 2018. gadā publiskie izdevumi veselības aprūpes jomā bija zemāki par ES vidējo rādītāju, pat ietverot atgūšanas vērtību, un veidoja aptuveni 1 % no IKP. Lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmas rezultativitāti, pieejamību un vispārējo noturību, ir vajadzīga lielāka efektivitāte un papildu finanšu resursi.

(19)Ir nepieciešami pasākumi, lai mazinātu Covid-19 krīzes ietekmi uz darba ņēmējiem un uzņēmumiem. Saskaņā ar Komisijas prognozi bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 19,9 %, bet 2021. gadā mazināsies, sasniedzot 16,8 %. Grieķija jau ir ieviesusi pagaidu shēmu, kas atvieglo darbaspēka izmaksas uzņēmumiem, kuru darbība ir apturēta vai būtiski ietekmēta, un kas vienlaikus aizsargā darba līgumus un sniedz ienākumu atbalstu krīzes skartajiem darba ņēmējiem. Tomēr visaptverošas saīsināta darbalaika shēmas īstenošana nodrošinātu ilgtspējīgāku un elastīgāku risinājumu, un iestādes jau ir veikušas pasākumus šajā virzienā. Šāda shēma ļautu uzņēmumiem saīsināt darbalaiku modulētā veidā atbilstoši tam, cik lielā mērā ir ierobežota to darbība, vienlaikus saglabājot nozaru darbību un nepieļaujot, ka darbinieku pagaidu atlaišana kļūst strukturāla. Pārvietošanās ierobežojumu un sociālās distancēšanās laikā saimniecisko darbību un darbvietas palīdzētu saglabāt arī elastīga darba režīma, piemēram, tāldarba, paplašināšana, – līdz šim Grieķijā tas nebija tik izplatīts kā citās dalībvalstīs.

(20)Pastāv risks, ka Covid-19 krīze no jauna saasinās lielas iedzīvotāju daļas sociālo situāciju un palielinās ienākumu nevienlīdzību. To iedzīvotāju īpatsvars, kuriem draud nabadzība vai sociālā atstumtība, Grieķijā pirms pandēmijas uzliesmojuma vēl aizvien bija viens no augstākajiem ES, un bērni un darbspējas vecuma iedzīvotāji bija pakļauti lielākam riskam nekā vecāka gadagājuma cilvēki. Nopietnas bažas raisa arī nodarbinātu personu nabadzība, nepietiekama piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem mājokļiem un enerģētiskā nabadzība. Lai mīkstinātu krīzes ietekmi, izšķiroša nozīme būs pienācīgai ienākumu kompensēšanai visiem krīzes skartajiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātajiem, tostarp tiem, kuriem nav pilnvērtīgas piekļuves sociālajai aizsardzībai. Svarīgi būs, nostiprinot sociālās drošības tīklu, arī atbalstīt visneaizsargātākās personas, tostarp neaktīvos un nedeklarētos darba ņēmējus. Tā kā paredzams, ka lielākam cilvēku skaitam nāksies paļauties uz pamata drošības tīkliem, svarīgi būs uzlabot minimālā ienākumu atbalsta adekvātumu. Vistrūcīgākajām un visneaizsargātākajām grupām, tostarp personām ar invaliditāti, bēgļiem un patvēruma meklētājiem, ir nepieciešama visaptveroša piekļuve sociālajiem pakalpojumiem. Turklāt ilgtermiņa aprūpes pakalpojumi nav pietiekami attīstīti. Grieķijai būtu arī turpmāk jāveicina piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem mājokļiem, jo īpaši mājsaimniecībām, kuras ir pakļautas nabadzības riskam; tas darāms, piemēram, ieviešot shēmu, lai palīdzētu neaizsargātiem mājokļu īpašniekiem, kuriem ir hipotekārais kredīts.

(21)Covid-19 krīze ir apturējusi pēdējos gados novērotās pozitīvās norises darba tirgū, un paredzams, ka bezdarba līmenis atkal pieaugs. Lai atbalstītu spēcīgu nodarbinātības atjaunošanos pēckrīzes periodā, Grieķijai ir jāpabeidz reformas, kas padarītu efektīvāku politiku, kura palīdz cilvēkiem atrast darbu, īpaši mācību programmas. Būtiski būs palielināt valsts nodarbinātības dienesta spēju nodrošināt pastāvīgu un individualizētu atbalstu darba meklētājiem. Grieķijai īpaša uzmanība jāpievērš jauniešiem un sievietēm – šīs kategorijas vairāk skar nodarbinātības iespēju trūkums. Nav izsmeltas arī iespējas uzlabot sociālo dialogu, atbalstot sociālo partneru aktīvu un jēgpilnu iesaistīšanos politikas veidošanā, tostarp tādu pasākumu izstrādē un īstenošanā, ar kuriem risina Covid-19 krīzes sekas. Valdībai pūliņi būtu jāpievērš tam, lai uzlabotu visu personu pamatprasmes. Svarīgi būs novērst sliktus izglītības rezultātus, uzlabot profesionālo izglītību un apmācību un izvērst pieaugušo izglītību. Lai samazinātu prasmju neatbilstību un paātrinātu darba tirgus atveseļošanos, ir būtiski uzlabot izglītības un apmācības kvalitāti un atbilstību darba tirgus vajadzībām.

(22)Ilgtspējīga likviditātes atbalsta, tostarp apgrozāmā kapitāla, nodrošināšana skartajiem uzņēmumiem (sevišķi mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) un mikrouzņēmumiem), īpaši ar aizdevumu un garantiju palīdzību, gluži pamatoti ir bijusi valdības prioritāte, kopš tā sāka reaģēt uz Covid-19 uzliesmojumu. Grieķija valsts atbalsta pagaidu satvarā ir sākusi īstenot trīs shēmas, lai palielinātu uzņēmumu kapitāla likviditāti, proti: i) shēmu, kas attiecas uz atmaksājamiem avansa maksājumiem, ii) naudas nodrošinājuma shēmu banku aizdevumu segšanai un iii) procentu subsīdiju shēmu īstermiņa aizdevumiem. Ir svarīgi, lai šajā procesā banku nozare ar iestāžu atbalstu pildītu starpnieka funkciju – uzturētu nepieciešamo kredītu plūsmu, pamatojoties uz atbilstīgu kredītriska novērtējumu un piesardzīgiem kredītstandartiem, un vienlaikus precīzi ziņotu par aktīvu kvalitātes pasliktināšanos. Lai aizsargātu aktīvu kvalitāti, vienlaikus veicinot ekonomikas atveseļošanos, ļoti svarīgi būs atbalstīt banku nozares spēju piedāvāt ilgtspējīgus parādu pārstrukturēšanas risinājumus pastāvētspējīgiem krīzes skartajiem aizņēmējiem.