EIROPAS KOMISIJA Briselē, 18.2.2016 COM(2016) 74 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regula (ES) Nr. 995/2010, ar ko nosaka pienākumus tirgus dalībniekiem, kas laiž tirgū kokmateriālus un koka izstrādājumus (ES Kokmateriālu regula) {SWD(2016) 33 final}

{SWD(2016) 34 final}



Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei 1. Ievads Īstenojot Rīcības plānu meža tiesību aktu ieviešanas, pārvaldības un tirdzniecības jomā (FLEGT AP), Eiropas Savienība (ES) 2010. gadā pieņēma Regulu (ES) Nr. 995/2010, ar ko nosaka pienākumus tirgus dalībniekiem, kas laiž tirgū kokmateriālus un koka izstrādājumus (Kokmateriālu regula, turpmāk tekstā – "ESKR" vai "Regula"). FLEGT AP ir ES politikas instruments nelikumīgas mežizstrādes apkarošanai pasaules mežos, un ESKR ir galvenais instruments šīs problēmas risināšanai no pieprasījuma puses. Regulu sāka piemērot 2013. gada martā. ESKR 20. panta 3. punkts paredz, ka Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem par Regulas piemērošanu un ņemot vērā gūto pieredzi, pārskata "šīs regulas darbību un efektivitāti, tostarp attiecībā uz to, kā tiek novērsts, ka tirgū tiek laisti nelikumīgi iegūti kokmateriāli vai koka izstrādājumi, kas ražoti no šādiem kokmateriāliem". Saskaņā ar minētajām prasībām šis ziņojums ir pirmais Regulas pārskatījums, ko veikusi Komisija. Minēto pārskatīšanu Komisija veica kā izvērtējumu saskaņā ar ES vadlīnijām par "labāku regulējumu" . Tā sniedz atbildes uz pieciem izvērtējuma jautājumiem – par atbilstību, efektivitāti, lietderību, saskaņotību un ES pievienoto vērtību. Izvērtējums attiecas uz pirmajiem diviem ESKR piemērošanas gadiem. Tā secinājumu pamatā ir dalībvalstu ziņojumi par Regulas piemērošanu, kas iesniegti Komisijai, visaptveroša apspriešanās, attiecīgu zinātnisko publikāciju analīze, tirdzniecības plūsmas analīze un neatkarīga konsultanta sagatavots izvērtējuma ziņojums. Šajā ziņojumā ir apkopoti galvenie izvērtējuma rezultāti, izdarīti secinājumi un sniegti ieteikumi par turpmāko rīcību. To papildina Komisijas dienestu darba dokuments, kurš ar izvērtējuma rezultātiem iepazīstina sīkāk. Jāpiebilst, ka šo izvērtējumu ierobežoja tas, ka īstenošanas pieredze bija uzkrāta tikai divu gadu garumā. 2. Pamatinformācija Nelikumīga mežizstrāde ir izplatīta problēma, kas rada nopietnas bažas starptautiskā mērogā. Tai ir postoša ietekme uz dažiem no vērtīgākajiem atlikušajiem pasaules meža masīviem, kā arī uz cilvēkiem, kas tajos dzīvo un izmanto meža resursus. Tā veicina tropu meža izciršanu un meža degradāciju, kas, iespējams, rada 7–14 % kopējo cilvēka darbības izraisīto CO2 emisiju; tā apdraud bioloģisko daudzveidību un kavē mežu ilgtspējīgu apsaimniekošanu, tā nelabvēlīgi ietekmē nabadzības mazināšanu, ilgtspējīgu un integrējošu ekonomikas izaugsmi un attīstības ilgtspējību, tostarp apdraudot to tirgus dalībnieku komerciālo dzīvotspēju, kuri darbojas saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem. 2003. gada FLEGT AP paredz procesus un pasākumus, lai novērstu nelikumīgi iegūtu kokmateriālu laišanu ES tirgū, uzlabotu likumīgi iegūtu kokmateriālu piedāvājumu un palielinātu pieprasījumu pēc tādiem kokmateriāliem, kas izstrādāti atbildīgi apsaimniekotos mežos. FLEGT AP atzina, ka ir iespējams izstrādāt jaunus tiesību aktus, kas veltīti nelikumīgās mežistrādes pieprasījuma aspektiem, un rezultātā tika pieņemta ESKR. ESKR paredz turpmāk minētos trīs pamatpienākumus. 1.Tā aizliedz laist tirgū nelikumīgi iegūtus kokmateriālus vai koka izstrādājumus, kas no tiem iegūti. 2.Tā prasa tirgus dalībniekiem, kuri pirmoreiz laiž ES tirgū koka izstrādājumus, veikt "likumības pārbaudes" (due diligence – DD). 3.Tā prasa kokmateriālu un koka izstrādājumu tirgotājiem pēc pirmās laišanas tirgū saglabāt reģistrācijas ierakstus par piegādātājiem un pircējiem. Regulas aptvertās produkcijas klāsts ir norādīts tās pielikumā. ESKR paredz likumības pārbaužu veikšanas pienākumu un prasa, lai tirgus dalībnieki izstrādātu un piemērotu likumības pārbaužu sistēmu (DDS) vai izmantotu pārraudzības organizācijas DDS. ESKR tika pieņemta 2010. gada decembrī, bet to sāka piemērot tikai 2013. gada 3. martā. Starpposma periods bija paredzēts, lai dalībvalstu kompetentās iestādes un privātais sektors varētu sagatavoties Regulas piemērošanai. Pa to laiku Komisija pieņēma deleģētu un īstenošanas aktu, lai šādi atvieglotu Regulas īstenošanu. 3. Metodika

ESKR izvērtēšana sākās 2015. gada aprīlī un attiecās uz laikposmu no 2013. gada marta līdz 2015. gada martam. Saskaņā ar ESKR 20. panta 2. punktu galvenais informācijas avots šā ziņojuma sagatavošanā bija dalībvalstu ziņojumi par Regulas piemērošanu, kas Komisijai iesniegti līdz 2015. gada 30. aprīlim. Turklāt Komisija tīmekļa vietnē "Tava balss Eiropā" izsludināja atklātu sabiedrisko apspriešanu (2015. gada 15. aprīlis – 3. jūlijs). Izmantotas tika arī citas mērķtiecīgas ieinteresēto personu aptaujas un pēc ieinteresēto personu pašu iniciatīvas izteiktie komentāri. Šim izvērtējumam ir plaša pierādījumu bāze, tomēr izrādījās, ka ir problemātiski novērtēt novatoriska likumdošanas instrumenta darbību tikai divus gadus pēc tā piemērošanas sākuma. Informācija par šā tiesību akta ietekmi ir ierobežota, un nav iespējams viennozīmīgi raksturot dažas no sekām un tendencēm, kas izriet no ESKR piemērošanas analīzes.



4. Pašreizējais īstenošanas stāvoklis Regula prasa, lai dalībvalstis izraugās kompetentās iestādes, nosaka iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas par pārkāpumiem, izstrādā pārbaužu plānus un veic konsekventas tirgus dalībnieku un pārraudzības organizāciju pārbaudes. Turklāt ESKR paredz, ka dalībvalstīm kopā ar Komisiju jānodrošina tirgus dalībniekiem tehniska palīdzība un vadlīnijas, kā arī informācijas apmaiņa starp attiecīgajām iesaistītajām personām. Izvērtēšanā tika konstatēts, ka laikā no 2013. gada martam līdz 2015. gada martam īstenošanas vispārīgā situācija ES dalībvalstīs atšķīrās. Dažas dalībvalstis ESKR īstenošanu uzsāka tikai pašās pārskata perioda beigās. Komisija sāka dialogu ar astoņām dalībvalstīm, un tas sekmīgi un ātri ļāva nodrošināt lielākās valstu daļas atbilstību. Tomēr Komisija 2015. gadā uzsāka tiesvedību pret četrām dalībvalstīm, kuras atbilstību nebija nodrošinājušas. 4.1. Kompetento iestāžu izraudzīšanās Visas dalībvalstis, izņemot Spāniju, ziņoja, ka ir izraudzījušās kompetento iestādi, kas pārraudzīs tirgus dalībnieku atbilstību ESKR prasībām . Šo iestāžu institucionālās struktūras, juridiskās pilnvaras un statuss dažādās dalībvalstīs atšķiras, jo tām ir dažādas tiesību un institucionālās sistēmas. Tika ziņots par lielām to cilvēkresursu un finanšu līdzekļu atšķirībām, kas pieejami ESKR piemērošanai un tās noteikumu izpildei. Pieejamie cilvēkresursi ir no aptuveni 1 līdz 200 personām mēnesī . 4.2. Sankcijas par ESKR pārkāpumiem 24 dalībvalstis ziņoja par sankcijām, kas paredzētas valstu tiesību aktos par Regulā noteikto pienākumu neizpildīšanu (aizliegumiem, likumības pārbaudēm un izsekojamību). Grieķija, Ungārija, Rumānija un Spānija joprojām turpina izstrādāt atbilstošus sankciju mehānismus. Sankciju amplitūda dažādās dalībvalstīs ir ļoti atšķirīga, no paziņojuma par korekcijas pasākumiem, naudassodiem, kokmateriālu atsavināšanas un tirdzniecības licences apturēšanas līdz ieslodzījumam. Vairākas dalībvalstis ir noteikušas tikai administratīvas sankcijas, bet citas paredz, ka dažu pienākumu neizpilde ir krimināls pārkāpums. Sodi par aizlieguma neievērošanu parasti ir lielāki nekā sodi par likumības pārbaudes un izsekojamības pienākumu neizpildi. Starp apstākļiem, ko dalībvalstis ņem vērā, nosakot sankciju līmeni, jāmin valsts ekonomikas situācija un sankciju līmenis, kas paredzēts par citu salīdzināmu pienākumu neizpildi, piemēram, ES Savvaļas augu un dzīvnieku tirdzniecības regulās. Kaut arī dalībvalstīm ir tiesības noteikt sankcijas, pārāk lielās atšķirības šo sankciju bardzības līmenī nozīmē, ka ES tirgus dalībnieki nedarbojas līdzvērtīgos konkurences apstākļos. 19 dalībvalstīs pēc pārbaudēm nācās veikt korektīvus pasākumus vai noteikt sankcijas par ESKR pienākumu neizpildi. Dažviet izmeklēšana tika ierosināta, reaģējot uz trešo personu paustām pamatotām bažām. Tā kā līdz šim sankcijas ir piemērotas samērā reti, vēl nav iespējams noteikt, vai tās ir "iedarbīgas, samērīgas un atturošas". 4.3. Tirgus dalībnieku un pārraudzības organizāciju pārbaudes 26 dalībvalstis ziņoja, ka to kompetentās iestādes ir izstrādājušas tirgus dalībnieku pārbaužu plānus, kā paredzēts ESKR 10. panta 2. punktā. Visas kompetentās iestādes šo plānu izstrādē un pārskatīšanā izmanto metodiku, kuras pamatā ir riska novērtējums. Starp riska faktoriem jāmin piegādātāju un to produktu īpašības, tirgus dalībnieku tips, kā arī no trešām personām saņemtā informācija (t. i., "pamatotās bažas"). Ne visas dalībvalstis ziņoja, ka ir veikušas pārbaudes. Vairākās valstīs pārbaudes sākās ar kavēšanos, jo vēlu tika pieņemti attiecīgie valsts tiesību akti, un sākumā tām bija gadījuma raksturs, lai gan laika gaitā tās kļuva sistemātiskākas un stingrākas. Komisija sāka atzīt pārraudzības organizācijas 2013. gada augustā, kad tika atzītas pirmās divas šādas organizācijas. Izvērtējuma veikšanas laikā Komisija jau bija atzinusi deviņas pārraudzības organizācijas. Tā kā kompetentajām iestādēm ir pienākums veikt pārraudzības organizāciju pārbaudes vismaz vienreiz divu gadu laikā, pārbaude par pirmo atzīto pārraudzības organizāciju tika veikta 2015. gada otrajā pusē, proti, pēc izvērtēšanas perioda, uz ko attiecas šis ziņojums. 4.4. Informēšana, izplatīšana, sadarbība un informācijas apmaiņa Komisija 2012. gadā rīkoja informatīvu kampaņu par ESKR, un arī dalībvalstis ziņoja, ka ir veikušas valsts mēroga informatīvas kampaņas. Lai atvieglotu saskaņotu Regulas galveno prasību interpretāciju, kas ļautu nodrošināt vienotu piemērošanu visā ES, Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādāja ESKR Vadlīniju dokumentu. Tomēr vadlīnijas un palīdzība, ko dalībvalstis ar Komisijas atbalstu novirzīja mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), bija nepietiekama. Plašā sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm paredzēja arī ekspertu sanāksmes par īstenošanas jautājumiem un sanāksmes par noteikumu izpildi, kā arī kontaktus ar visdažādākajām kokmateriālus ražojošām un patērējošām valstīm ārpus ES. Komisija 2015. gada janvārī izveidoja elektronisku saziņas platformu informācijas apmaiņai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

5. Izvērtējums 5.1. Atbilstība Savienība ir apņēmusies apkarot nelikumīgo mežizstrādi un ar to saistīto tirdzniecību, kura visā pasaulē izraisa pastāvīgas problēmas, radot ļoti nelabvēlīgu ietekmi vides, sociālajā un ekonomikas jomā. FLEGT AP ietvaros tika pieņemta ESKR kā visaptverošs instruments, kas nodrošina, lai ES tirgū tiktu laisti tikai tādi izstrādājumi, kas izgatavoti no likumīgi iegūtiem kokmateriāliem. Pierādījumi liecina, ka kopš Regulas piemērošanas sākuma tā ir veicinājusi atbildīgāku ieguves politiku un tādējādi apliecinājusi spēju mainīt tirgus dalībnieku uzvedību tirgū, kā arī izveidot piegādes ķēdes, kurās nav nelikumīgi iegūtu kokmateriālu, tā sekmējot FLEGT AP vispārējo mērķu sasniegšanu. Regulas atbilstība tika apstiprināta Septītajā vides rīcības programmā (2013.–2020. gadam), kura nepārprotami atsaucas uz ESKR, kas "ir juridiskais pamats, ko Savienība izmanto pasaules mēroga nelikumīgas mežistrādes problēmas risināšanā saistībā ar pieprasījumu pēc koksnes un koksnes izstrādājumiem". Novērtējums liecina, ka daudzas iesaistītās personas uzskata Regulu par tādu, kas pievieno būtisku vērtību starptautiskajiem centieniem apturēt meža izciršanu un meža degradāciju, saglabāt bioloģisko daudzveidību un risināt klimata pārmaiņu problēmu (samazinot emisijas, ko rada meža izciršana, veicinot meža saglabājošo funkciju, apsaimniekojot mežus ilgtspējīgi un uzlabojot meža oglekļa krājumus attīstības valstīs, pamatojoties uz Varšavas satvaru REDD+), tādā veidā sekmējot ES starptautisko saistību izpildi. 5.2. ES pievienotā vērtība Cīņa pret nelikumīgu mežistrādi un ar to saistīto tirdzniecību ir vispārēja problēma, ko dalībvalstis nevar efektīvi atrisināt, rīkojoties individuāli. Paredzot vienotus noteikumus ES līmenī, ESKR ļauj Savienībai un dalībvalstīm pilnībā izmantot priekšrocības, ko rada apvienotā tirgus iespējas, lai nodrošinātu pieprasījumu pēc likumīgi iegūtiem kokmateriāliem un novērstu traucējumus ES tirgū, kuri rastos, ja atsevišķas dalībvalstis izdotu atšķirīgus noteikumus. ESKR mērķis ir radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, paredzot vienādas likumīguma prasības gan iekšzemē iegūtajiem kokmateriāliem, gan importētajiem koka izstrādājumiem, un tā ievieš papildu kontroles līdzekļus, ko piemēro visiem tirgus dalībniekiem visā ES. Ja ESKR nebūtu, tiktu pārtraukts visiem ekonomikas dalībniekiem vienlīdzīgu konkurences apstākļu radīšanas process, atstājot nelabvēlīgā situācijā tos dalībniekus, kuri jau piemēro likumības pārbaužu prasības, jo īpaši apstākļos, kad ES tirgū netraucēti ieplūst lētākie nelikumīgi iegūtie kokmateriāli. Ja nebūtu ESKR, tiktu nopietni apdraudēti panākumi, kas gūti citās FLEGT AP jomās, piemēram, attiecībā uz Brīvprātīgajiem partnerattiecību nolīgumiem (VPA), kā arī iespēja ES uzņemties nelikumīgas mežistrādes apkarošanas saistības nesen noslēgtajos divpusējos tirdzniecības nolīgumos. 5.3. Lietderība ESKR rada dalībvalstīm atbilstības izmaksas. Daļa no tām ir saistīta ar tirgus dalībnieku un pārraudzības organizāciju pārbaudēm. Daudzos gadījumos cilvēkresursi un finanšu līdzekļi, kas novirzīti tirgus dalībnieku pārbaudēm, izrādās nesamērīgi mazi, salīdzinot ar tirgus dalībnieku skaitu šajās valstīs, un tas ierobežo noteikumu izpildes pasākumu atturošo ietekmi. Izvērtējums liecina, ka kompetentajām iestādēm piešķirtie finanšu līdzekļi dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras. Šeit jāpiebilst, ka dažas dalībvalstis vispār nav piešķīrušas nekādus papildu finanšu līdzekļus ESKR īstenošanai un noteikumu izpildei. ESKR rada atbilstības izmaksas arī privātajam sektoram. Šīs izmaksas ir atkarīgas no tā, vai iepriekš ir izstrādāta atbildīga ieguves politika, no tirgoto izstrādājumu veida un sarežģītības, no piegādātāju skaita un ģeogrāfiskās atrašanās vietas un, visbeidzot, no piegādes ķēžu sarežģītības. Darījumdarbības izmaksas var ietvert arī ieguldījumus informācijas sistēmās, iekšējās ekspertīzes izveidē un personāla apmācībā. Šāds vērtējums lielākoties atbilst izmaksu prognozēm ietekmes novērtējumā, kas tika veikts 2008. gadā, kad Komisija iesniedza šīs Regulas priekšlikumu. Bija gaidāms, ka aizliegšanas pienākuma atbilstības izmaksas būs nenozīmīgas, bet likumības pārbaužu atbilstības izmaksas būs atkarīgas no tā, vai uzņēmumu piegādes politikā iepriekš būs paredzētas kontroles sistēmas un kāda būs to kvalitāte. Privātā sektora atbilstības izmaksas kopumā ir uzskatāmas par pieļaujamām, ja uzņēmums jau piemēro atbildīgu ieguves politiku. To var teikt arī par tiem uzņēmumiem, kas izvēlas rentablus darba paņēmienus (skatīt turpmāk) vai tirgojas ar koka izstrādājumiem salīdzinoši vienkāršās piegādes ķēdēs. Administratīvā ietekme uz MVU ESKR paredzētais likumības pārbaudes pienākums attiecas uz jebkura lieluma uzņēmumu. Šķiet, ka lielie uzņēmumi labāk un ātrāk nekā MVU ir spējuši pielāgoties jaunajām prasībām. Varētu likties, ka MVU atrodas sliktākā pozīcijā, jo tajos ir mazi apjomradītie ietaupījumi, un DDS izmaksas jāsedz no mazāka apgrozījuma. Tomēr nav nepārprotamu liecību par to, ka mazi uzņēmumi nevarētu piemērot efektīvu DDS . Šā izvērtējuma pamatā ir ļoti mazs izlases kopums – respondenti, kuri atsaucās tiešsaistē veiktās sabiedriskās apspriešanas ietvaros. Ir pazīmes, ka daži MVU atzīst ESKR prasību ievērošanu par problemātisku, jo tiem ir grūti izprast DDS tehniskās prasības, nav darbinieku ar atbilstošu kompetenci un pieredzi, kas nepieciešama likumības pārbaužu veikšanai, un/vai ir ierobežoti finanšu līdzekļi esošo kontroles sistēmu atjaunināšanai. Pierādījumi liecina, ka ESKR atbilstības izmaksas MVU var samazināt, ja šie uzņēmumi izmanto rentablus darba paņēmienus (skatīt turpmāk), neievieš dārgus IT risinājumus un izmanto ārēju tehnisku atbalstu atbilstošu DDS izstrādei un piemērošanai. Rentabli darba paņēmieni ESKR īstenošanas gaitā ir apzināti vairāki rentabli darba paņēmieni: i) notiek savstarpēja dalībvalstu iestāžu sadarbība, kā arī sadarbība starp tām un līdzīgām iestādēm trešajās valstīs; ii) kompetentās iestādes izmanto pamatotās bažas, par kurām attiecībā uz atbilstību Regulai saņem informāciju no trešajām personām, un iii) tirgus dalībnieki izveido DDS, kas atbilst ne tikai ESKR prasībām, bet arī citu tiesību aktu prasībām (piemēram, ASV Leisija (Lacey) likumam un Austrālijas Nelikumīgās mežistrādes aizlieguma likumam); iv) tirgus dalībnieki izmanto trešo personu pārbaudītās brīvprātīgās shēmas (piemēram, brīvprātīgo meža sertificēšanu) riska novērtēšanas un riska novēršanas procesā; v) likumības pārbaudēm izmanto rezultātus, kas iegūti ES sarunās ar VPA valstīm attiecībā uz likumības definīcijām un sazinoties ar valstu iestādēm. Pēc ESKR stāšanās spēkā galvenās kokmateriālu sertificēšanas shēmas ir pielāgojušas savus standartus, lai tie atbilstu Regulā sniegtajai likumības definīcijai, un ir izstrādājušas praktiskus izvēles paņēmienus, kurus ES tirgus dalībnieki var izmantot savā riska novērtēšanas un riska novēršanas procesā. Trešo personu pārbaudīto shēmu nozīme šā tiesību akta īstenošanā var tikt papildus paskaidrota ESKR Vadlīniju dokumentā. 5.4. Efektivitāte

Izvērtēšanas procesā tika apzinātas šādas galvenās problēmas saistībā ar ESKR efektīvu piemērošanu – kompetentajām iestādēm piešķirti nepietiekami cilvēkresursi un finanšu līdzekļi, atšķirīgi sankciju veidi un līmeņi dažādās dalībvalstīs un vienotas izpratnes trūkums par Regulu un nevienāda tās piemērošana ES teritorijā. Šīs problēmas izpaužas kā nevienlīdzīga noteikumu izpilde, un tas nerada līdzvērtīgus konkurences apstākļus ekonomikas dalībniekiem. Tomēr izvērtējums liecina, ka Regula un informatīvās kampaņas, ko rīkojusi Komisija un dalībvalstis, ir palielinājušas izpratni par nelikumīgās mežizstrādes problēmu. Regula kā dokuments, kas attiecas uz EEZ, ir iekļauta Nolīgumā par Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ), un to pašlaik īsteno arī Norvēģija, Islande un Lihtenšteina. Tā ir radījusi stimulu ražotājām valstīm izstrādāt sistēmas, lai pārbaudītu un pierādītu atbilstību likumības prasībām, un ir mudinājusi arī vairākas trešās valstis noslēgt FLEGT VPA ar ES. Turklāt kopā ar ASV Leisija likumu tā ir mudinājusi citas patērējošās valstis papildināt šo valstu tiesību sistēmas ar līdzīgiem tiesību aktiem (Austrālijā un Šveicē) vai sākt apsvērt citus līdzīgi vērstus pasākumus (Ķīnā, Japānā un Korejā). ESKR ir ietekmējusi arī grozījumus ES Savvaļas augu un dzīvnieku tirdzniecības regulējumā, papildinot Komisijas regulējumu ar juridisku pamatu, lai dalībvalstu iestādes varētu atteikt importa atļaujas izdošanu, ja rodas nopietnas šaubas par CITES sugu eksemplāru sūtījuma likumību. Tirgū laišanas aizlieguma efektivitāte (4. panta 1. punkts) Dalībvalstis nav ziņojušas ne par vienu slēgtu izmeklēšanas lietu attiecībā uz aizliegšanas pienākuma pārkāpumu. Ņemot vērā ierobežoto laika posmu un nepietiekamo pieredzi šā aizlieguma izpildē, nav iespējams izdarīt nekādus secinājumus attiecībā uz tā efektivitāti, jo nav attiecīgas noteikumu izpildes pieredzes. Kvantitatīvu novērtējumu par ESKR ietekmi uz tirdzniecību ar nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem apgrūtina šīs darbības slepenais raksturs. Analizētā tirdzniecības statistika neliecina par nepārprotamām izmaiņām, kuras varētu viennozīmīgi saistīt ar ESKR piemērošanu un kuras attiecībā uz kokmateriālu un koka izstrādājumu importa apjomiem būtu novērotas pēdējo divu gadu laikā. Likumības pārbaužu sistēmu izmantošana (6. pants) ES tirgus dalībnieki pirmo divu Regulas piemērošanas gadu laikā nav konsekventi pildījuši prasības attiecībā uz likumības pārbaudēm. Kaut arī ir pazīmes, ka šī situācija pakāpeniski uzlabojas, privātā sektora vispārējā atbilstība joprojām ir nevienāda un nepietiekama. Kompetento iestāžu veiktajās pārbaudēs tika konstatēts: lai gan daudziem tirgus dalībniekiem ir noteikta veida DDS, tās ne vienmēr atbilst ESKR prasībām, tāpēc ir nepieciešamas korekcijas darbības. Dažas iesaistītās personas apgalvoja, ka likumības pārbaudes pienākums rada būtisku īstenošanas problēmu, jo tas ir jauns un nepietiek vadlīniju. Galvenie šķēršļi, kas kavē izveidot pilnībā funkcionējošas likumības pārbaudes sistēmas, ir grūtības izprast visus elementus, kas nepieciešami noturīgas DDS izveidei, grūtības savākt informāciju par ražojošās valstīs piemērojamajiem tiesību aktiem, sadarbības trūkums ar piegādātājiem un atbilstoša riska novērtējuma un tā novēršanas pasākumu neesība. Atzītās pārraudzības organizācijas nodrošina tirgus dalībniekus ar DDS, ja tiem nav iekšēju spēju izstrādāt savu sistēmu. Tirgus dalībnieku interese par pārraudzības organizāciju pakalpojumiem ir bijusi ļoti maza, un tikai daļa no tiem pašlaik izmanto pārraudzības organizāciju DDS un šo organizāciju piedāvātos verifikācijas pakalpojumus. Zemais izpildes līmenis kompetentajās iestādēs neveicina DDS pārņemšanu, un tirgus dalībnieki nelabprāt slēdz līgumus ar pārraudzības organizācijām, jo tām ir ESKR paredzēts pienākums ziņot kompetentajām iestādēm par būtiskiem trūkumiem. Kaut arī likumības pārbaužu pienākuma izpilde ir ritējusi lēni, ir pazīmes, kas liecina, ka tirgus dalībnieki pakāpeniski ievieš DDS un pieprasa piegādātājiem sniegt papildu informāciju un apliecinājumus par likumību. Tas pierāda, ka likumības pārbaudes veikšanas pienākums spēj mainīt tirgus dalībnieku uzvedību tirgū, atbrīvojot piegādes ķēdes no nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem. Tomēr galīga novērtējuma veikšanai ir vajadzīgs papildu laiks. 5.5. Saskaņotība ESKR ir saskaņota ar citiem būtiskiem tiesību aktiem mežsaimniecības un citās nozarēs un jo īpaši ar FLEGT VPA licencēšanas shēmām un ES Savvaļas augu un dzīvnieku tirdzniecības regulām. Panākumi, kas gūti saistībā ar FLEGT VPA FLEGT AP galvenais elements ir VPA. Tie ir divpusēji nolīgumi starp ES un kokmateriālus ražojošām un eksportējošām trešām valstīm, kas apspriesti pēc minēto valstu lūguma. VPA paredz izveidot FLEGT licencēšanas sistēmu ar mērķi nodrošināt likumību koka izstrādājumu importam no šīm valstīm uz ES. ESKR pieņem, ka koka izstrādājumi, kas saņēmuši FLEGT licenci, ir iegūti likumīgi . Līdz šim ir parakstīti seši VPA, un vēl deviņiem turpinās sagatavošanas process. Divas vistālāk pavirzījušās valstis ir Indonēzija un Gana, un tiek gaidīts, ka pirmie koka izstrādājumi ar FLEGT licenci no šīs valsts (valstīm) uz ES tiks importēti 2016. gadā. Neraugoties uz panākumiem, kas gūti daudzās FLEGT VPA valstīs, tā kā ES tirgū nav kokmateriālu ar FLEGT licenci, nav arī skaidru pierādījumu tam, ka VPA būtu sekmējuši nelikumīgi iegūtu kokmateriālu un koka izstrādājumu esības samazināšanos iekšējā tirgū. 6. Ietvertā produkcija

Produkcija, uz kuru attiecas ESKR, ir definēta tās pielikumā, izmantojot gan atsauces uz ES Kombinētās nomenklatūras (KN) kodiem, gan produkcijas aprakstus. ESKR attiecas uz daudziem no koksnes ražotiem izstrādājumiem, bet ne visi tie ir iekļauti Regulas jomā. Izņēmumi ir norādīti Regulas tekstā un tās pielikumā. Regula neattiecas uz dažiem no koksnes ražotiem izstrādājumiem, piemēram, mūzikas instrumentiem (KN 92), koka zārkiem (KN 4421) vai koka sēdekļiem (KN 94). Apspriešanās ar iesaistītajām personām liecina, ka daudzas no tām neatzīst pašreizējo ESKR produkcijas tvērumu par optimālu un uzskata, ka tajā būtu jāiekļauj arī citi koka izstrādājumi, piemēram, iepriekš minētie un apdrukāts papīrs (skatīt turpmāk). Tomēr citi uzskata, ka produkcijas tvērums nav jāpaplašina, kamēr ESKR nav pilnībā īstenota un netiek efektīvi piemērota. Attiecībā uz tirgus daļu liela produkcijas grupa, kam patlaban ir noteikts atbrīvojums, ir "iespiestas grāmatas, laikraksti, attēli un citi poligrāfijas rūpniecības izstrādājumi; rokraksti, mašīnraksti un plāni". Atšķirībā no iekšzemē drukātajiem medijiem, kuriem tiek kontrolēta importētā celulozes un papīra materiāla likumība, importētajiem drukātajiem medijiem netiek veikta likumības pārbaude, kā arī netiek pārbaudīts, cik likumīgi ir iegūtas tajos iestrādātās koksnes šķiedras. Tāpēc var būt lielāks risks, ka to izcelsme ir saistīta ar nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem. Atšķirīgo attieksmi pret iekšzemē ražoto un importēto drukāto produkciju varētu novērst, produkcijas tvērumā iekļaujot apdrukātu papīru. Apdrukāto preču daudzveidība un sarežģītība būtu jāņem vērā, apsverot pašreizējā produkcijas tvēruma paplašināšanu. 7. Secinājumi ESKR izvērtēšana notiek tikai divus gadus pēc tās piemērošanas sākuma, un šis laiks ir nepietiekams Regulas darbības izvērtēšanai, jo īpaši ņemot vērā obligātās likumības pārbaudes prasības novitāti. Pirmos divus gadus ESKR īstenošana un tās noteikumu izpilde noritēja lēni un nevienmērīgi, un tā vēl arvien nav pabeigta. Šajā jomā nesen ir gūti ievērojami panākumi, kaut arī izvērtēšanas laikā ne visas dalībvalstis bija izpildījušas visus Regulā paredzētos pienākumus. Ir pazīmes, kas liecina, ka tirgus dalībnieki pakāpeniski pieņem likumības pārbaudes pienākumu. Tomēr nevienmērīgā īstenošana un fragmentārā noteikumu izpilde pirmo divu piemērošanas gadu laikā neatviegloja vienlīdzīgu konkurences apstākļu radīšanu, kas aizsargātu tirgus dalībniekus no tādu izstrādājumu radītas negodīgas konkurences, kuri izgatavoti no nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem. Ņemot vērā salīdzinoši īso laikposmu pēc Regulas piemērošanas sākuma, novērtējumā nav iespējams kvantitatīvi izteikt Regulas ietekmi uz tirdzniecību ar nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem un koka izstrādājumiem iekšējā tirgū, tāpēc ir problemātiski noteikt, vai Regula ir sasniegusi mērķi novērst nelikumīgi iegūtu kokmateriālu un koka izstrādājumu laišanu tirgū. ESKR kopumā tiek uzskatīta par svarīgu likumdošanas instrumentu, kas ļauj apkarot un samazināt nelikumīgas mežizstrādes apjomus un tirdzniecību ar nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem un koka izstrādājumiem. Regula ir iedvesmojusi citas patērējošās valstis izstrādāt līdzīgus tiesību aktus. Turklāt tā ir uzskatāma par nepieciešamu elementu, kurš no pieprasījuma puses papildina galveno instrumentu piegādātāju pusē – FLEGT VPA. Ja nebūtu ESKR, būtu daudz mazāk stimulu īstenot VPA, jo ES neprasītu nodrošināt likumību. Nozares uzņēmumu un patērētāju vidū Regula ir veicinājusi izpratni par nelikumīgās mežizstrādes problēmu un tās ietekmi uz vidi un klimatu. Tā ir likusi pieņemt grozījumus, kas pastiprina ES Savvaļas augu un dzīvnieku tirdzniecības regulu prasības. Attiecībā uz konkrētajiem pārskatāmajiem punktiem, kas minēti ESKR 20. pantā, izvērtējumā konstatēts turpmāk minētais. I.Administratīvās sekas attiecībā uz MVU lielā mērā ir atkarīgas no darījumdarbības vides sarežģītības un no tā, vai iepriekš ir izstrādāta atbildīga ieguves politika. Varētu likties, ka MVU atrodas nelabvēlīgākā situācijā, kad tie piemēro efektīvu DDS, jo tiem ir mazi apjomradītie ietaupījumi; tomēr nav nepārprotamu liecību par to, ka mazi uzņēmumi nevarētu piemērot efektīvu DDS. II.Attiecībā uz ietverto produkciju dažas ieinteresētās personas uzskata, ka tvērums ir nepilnīgs, un ierosina to paplašināt, iekļaujot mūzikas instrumentus, zārkus, sēdekļus un/vai apdrukātu papīru. Dažas ieinteresētās personas pat ierosināja mainīt pieeju produkcijas tvērumam, iekļaujot tajā visus ražojumus, kas satur koksni, un paredzot izņēmumus, bet citas uzskatīja, ka produkcijas tvērumu nevajag paplašināt, kamēr ESKR nepiemēro vienoti visā ES teritorijā. Komisija var apsvērt produkcijas tvēruma paplašināšanu, veicot ietekmes novērtējumus atsevišķiem risinājumiem. III.Attiecībā uz tirgū laišanas aizlieguma efektivitāti nav iespējams izdarīt nekādus secinājumus, jo nepietiek pieredzes šā aizlieguma izpildē. Attiecībā uz DDS efektivitāti, neraugoties uz tās izprašanas un piemērošanas grūtībām, šis pienākums tomēr noteiktā mērā ietekmē tirgus dalībnieku praktisko darbību.