Komisijas paziņojums Padomei - Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Ieguldījumu un partnerības instrumenta (FEMIP) novērtējums un nākotnes iespējas {SEC(2006)1294} /* COM/2006/0592 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 17.10.2006 COM(2006) 592 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Ieguldījumu un partnerības instrumenta ( FEMIP ) novērtējums un nākotnes iespējas {SEC(2006)1294} IEVADS Atbilstīgi Eiropadomes 2003. gada decembra[1] secinājumiem Eiropas Komisija, cieši sadarbojoties ar Eiropas Investīciju banku, pārskatīja Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Ieguldījumu un partnerības instrumentu ( FEMIP ). Šajā paziņojumā ir ietverts pārskata galveno atzinumu kopsavilkums un piedāvātas turpmākās iespējas. Sīkāka tehniskā informācija ir Komisijas dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim paziņojumam. FEMIP izveidoja 2002. gada oktobrī, ņemot vērā Barselonas Eiropadomes 2002. gada marta secinājumus, ka būtu jāstimulē privātā sektora attīstība Vidusjūras reģionā[2], lai veicinātu lielāku ekonomisko izaugsmi. FEMIP apvienoja EIB aizdevumus ar ES budžeta līdzekļiem, lai nodrošinātu tehnisko palīdzību un riska kapitālu, bet vides projektiem – procentu likmju subsīdijas. Bez tam izveidoja ES un Vidusjūras reģiona partnervalstu dialoga struktūru. Pamatojoties uz Komisijas novērtējumu, Padome 2003. gada novembrī veica pirmo FEMIP darbības pārskatīšanu un nolēma pastiprināt šo instrumentu ar jauninājumiem: īpaša FEMIP piedāvājuma izveidošanu aizdevumiem, kam ir lielāks riska profils, līdzekļu devēju ieguldījumu fonda nodibināšanu, dialoga struktūras stiprināšanu un turpmāku FEMIP vietējās klātbūtnes paplašināšanu reģionā. Padome vienojās arī par Kopienas garantiju palielināšanu aizdevumiem reģionam – palielinājumu oficiāli apstiprināja 2004. gada decembrī saistībā ar EIB ārējo pilnvaru termiņa vidusposma pārskatu. Eiropadome uzaicināja Ecofin Padomi 2006. gadā pēc apspriešanās ar Vidusjūras reģiona partnervalstīm veikt vēl vienu pārskatīšanu. Notika tieša ministru, Komisijas un EIB viedokļu apmaiņa FEMIP jautājumiem veltītajā ministru sanāksmē 2006. gada jūnijā, divpusējas EIB un Vidusjūras reģiona valstu pārrunas 2006. gada pirmajā pusē un apspriešanās ar FEMIP iesaistītajām personām, izmantojot gan ieinteresētajām personām tieši izsūtītas, gan internetā publicētas anketas. Apspriešanās procesa rezultātus kopā ar vairākiem EIB novērtējumiem un ekonomikas datiem izmantoja, lai novērtētu FEMIP veikumu tā primāro mērķu – ekonomiskās izaugsmes un privātā sektora attīstības izpildē. FEMIP NOVēRTēšANA, ņEMOT VēRā VIDUSJūRAS REģINA EKONOMISKāS VAJADZīBAS 1.1. Ieguldījumu un ekonomiskās izaugsmes veicināšana reģionā Pēdējā laikā ekonomiskā izaugsme Vidusjūras reģionā bija ievērojama (4,8 % 2005. gadā), tomēr tā joprojām atpaliek no vidējās izaugsmes, salīdzinot ar attiecīga līmeņa vidējā ienākuma valstīm. Tā ir nepietiekama, lai samazinātu bezdarbu, kurš oficiāli ir 9–23 %. Turklāt to cilvēku procentuālais daudzums, kuri iztiek ar 3 dolāriem dienā, joprojām ir augsts, un tas ir no 20 % (Tunisija, Jordānija), 35 % (Alžīrija) līdz 70 % (Ēģipte). Ieguldījumu plūsmas reģionā joprojām ir vājas, jo īpaši valstīs, kas neiegūst naftu, un ārvalstu tiešo ieguldījumu apjoms ir samērā neliels salīdzinājumā ar citiem reģioniem; tikai 3 % no privātā neto kapitāla plūsmas uz jaunatttīstības reģioniem nonāk Vidusjūras reģionā. To galvenokārt var izskaidrot ar neattīstīto uzņēmējdarbības vidi un ļoti augstu politiskā un ekonomiskā riska uztveri. Tāpēc reālās procentu likmes ir augstas, un tas norāda uz trūkumiem finanšu tirgos un normatīvajā vidē un to, ka reģions nav integrēts pasaules kapitāla tirgos. Lai gan ir gūti ievērojami panākumi uzņēmējdarbības vides uzlabošanā, attiecībā uz noteicošiem faktoriem, kas atvieglotu uzņēmējdarbību, reģions joprojām atrodas zemāk par vidējo pasaules līmeni, piemēram, attiecībā uz finanšu līdzekļu pieejamību, īpašuma reģistrāciju, ieguldītāju aizsardzību, administratīvajām procedūrām uzņēmējdarbības uzsākšanai, darbībām ar licencēm. Ir vajadzīgas turpmākas uzņēmējdarbības vides reformas, lai atvieglotu jaunu uzņēmumu dibināšanu un attīstību, radītu jaunas darbavietas un ekonomisko izaugsmi. Sevišķi problemātiska joprojām ir finanšu līdzekļu pieejamība privātiem uzņēmumiem, jo īpaši mazākiem uzņēmumiem (MVU). Lai gan vidēji Vidusjūras reģiona bankām ir pietiekami daudz kapitāla un likviditātes, tās lielā mērā izvairās no riska. Daļēji tas ir tāpēc, ka jau tā ir augsts ienākumus nenesošu kredītu procents. Šā iemesla dēļ bankas prasa samērā augstas procentu likmes, piešķir īstermiņa aizdevumus un pieprasa no aizdevuma ņēmējiem lielu nodrošinājumu. Cits ierobežojums rodas no tā, ka bankās ir neattīstīti piegādes kanāli un vāja organizatoriskā puse. Daudzas bankas ir valdības īpašums, un dažās valstīs liela aizdevumu daļa tiek novirzīta uz valsts sektoru un tos piešķir, pamatojoties uz nekomerciāliem kritērijiem. Tādējādi privātajam sektoram pieejamie banku kredīti ir nepietiekami un aptver tikai 4–20 % no privātajam sektoram vajadzīgajiem ieguldījumiem. Mazajiem uzņēmumiem ir vēl mazāka kredītu pieejamība nekā privātajam sektoram kopumā, lai gan daudzās Vidusjūras reģiona valstīs tie veido vairāk nekā 95 % no visiem uzņēmumiem un nodarbina 50-70 % darba ņēmēju. Galvenais iemesls, kāpēc MVU saskaras ar lielākām grūtībām nekā lielie uzņēmumi, ir tas, ka tie ir nepietiekami kapitalizēti, tiem trūkst nodrošinājuma un to sniegtā informācija nav pietiekami pārredzama. Turklāt mazie aizdevumi bankām izmaksā relatīvi vairāk nekā lielie aizdevumi. Mikrofinanšu iestādes un standartizēti instrumenti, kam vajadzīgi mazāki resursi, varētu palīdzēt mazo uzņēmumu problēmu risināšanā. Lai gan mikrofinansējumu pieejamība strauji pieaug, tos pašlaik var izmantot mazāk par 0,5 % iedzīvotāju, līdz ar to paliek neizmantots liels potenciāls. 1.2. FEMIP ir ievērojami veicinājis ieguldījumus reģionā Šai sakarā FEMIP ir īpaši nozīmīgs, jo ar to ar izdevīgiem nosacījumiem finansē augstas kvalitātes un produktīvu infrastruktūru un privātā sektora ieguldījumus. FEMIP ir bijusi ļoti liela nozīme, novirzot būtisku finansējumu Vidusjūras reģionam. EIB ir lielākais aizdevumu sniedzējs reģionam, un, kopš ir izveidots FEMIP , tās darbības apjoms Vidusjūras reģionā ir ievērojami pieaudzis; parakstīto aizdevumu līgumu vērtība no EUR 1,6 mljr. 2002. gadā pieauga līdz EUR 2,2 mljr. 2005. gadā (ieskaitot Turciju)[3]. Aptuveni trešo daļu no FEMIP projektiem līdzfinansēja citas iestādes. Laikposmā no 2002. gada oktobra līdz 2005. gada beigām tika parakstīti 77 darījumi par EUR 7,2 mljr., kas atbilst projekta kopējam apjomam vairāk nekā EUR 25 mljr. Aizdevuma ņēmēji no Turcijas, Ēģiptes, Tunisijas un Marokas ir saņēmuši lielāko aizdevumu daļu, sagaidāms, ka Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu II aizdevumu pilnvaras līdz 2006. gada beigām būs pilnībā izmantotas. FEMIP ir veicinājis ekonomisko izaugsmi, atbalstot ieguldījumus infrastruktūrā (60 % no visiem aizdevumiem) un privātajos uzņēmumos. Aizdevumi vietējiem starpniekiem turpmākiem aizdevumiem maziem un vidējiem uzņēmumiem (kopējie aizdevumi) dažos pēdējos gados ir ievērojami palielinājušies, sasniedzot vairāk nekā 20 % no kopējiem 2002.-2005. gadā sniegtajiem aizdevumiem. Kopējais FEMIP veiktais privāto darījumu finansējums absolūtos skaitļos ir gandrīz trīskāršojies – no EUR 0,3 mljr. gadā laikposmā no 2000. līdz 2002. gadam līdz vidēji EUR 0,9 mljr. gadā 2003.-2005. gadā. Papildus šiem aizdevumiem EIB no ES budžeta līdzekļiem finansēja arī riska kapitālu un tehnisko palīdzību[4]. Riska kapitālu galvenokārt izmantoja daļām privātos akciju kapitāla fondos, mikrofinanšu institūcijās un MVU aizdevuma garantijas shēmās. Ar EUR 350 mlj. saistībās (no kuriem vairāk nekā EUR 200 mlj. riska kapitāla ir izmaksāti un vēl nav atmaksāti, t.i., vēl nav atmaksāti vai norakstīti), EIB ir kļuvusi par lielāko starptautisko riska kapitāla izsniedzēju reģionā. Šo līdzekli galvenokārt izmantoja dažas valstis (Maroka, Tunisija un Ēģipte), un tas atspoguļo tirgus norises (tiesību akti, kvalificēta personāla esība utt.) un ekonomisko apjomu. Tehniskā palīdzība bija ļoti noderīga, formulējot, sagatavojot, īstenojot un novērtējot projektus. Tehniskās palīdzības koncepciju visās mērķvalstīs uzņem pozitīvi, un tā dod efektīvu atbalstu zinātības nodošanai saņēmējvalstīm. Līdz šim privātajā sektorā izmantoja mazāk nekā 30 % no tehniskās palīdzības, lai gan ar to varētu atbalstīt vietējos finanšu starpniekus un MVU. FEMIP trasta fondu izveidoja 2004. gada beigās, lai finansētu tehnisko palīdzību sektorāliem un tematiskiem pētījumiem un riska kapitāla pasākumus, kurus nevarēja finansēt no pašreizējiem EIB pārvaldītajiem ES budžeta līdzekļiem. Tas uzsāka darbību 2005. gada sākumā; līdz 2006. gada augustam apstiprināja divpadsmit tehniskās palīdzības pasākumus un vienu riska kapitāla pasākumu. 1.3. FEMIP varētu darīt vairāk, lai veicinātu privātā sektora attīstību un jo īpaši MVU FEMIP ir guvis panākumus, sniedzot ievērojamas aizdevuma summas lieliem ilgtermiņa ieguldījumiem, un ir centies arī apmierināt mazāku uzņēmumu vajadzības, taču izrādījās, ka ir sarežģīti ilgtspējīgā veidā mainīt sadalījumu starp valsts un privāto sektoru, lai FEMIP atbalsts privātajiem uzņēmumiem veidotu vairāk nekā 50 % no tā pasākumiem. Vispārējos aizdevumus finanšu iestādēm turpmākiem aizdevumiem MVU visvairāk izmanto lielākie, uz eksportu orientēti MVU, jo vietējām starpniekbankām pilnībā jāuzņemas MVU risks, un EIB aizdevumi šiem starpniekiem ir ārzemju valūtā. Tāpēc šie aizdevumi ne tik viegli sasniedza privātā sektora mazos uzņēmumus. EIB ir pielikusi lielas pūles, lai piedāvātu aizdevumus vietējā valūtā, bet to bieži traucēja Vidusjūras reģiona valstu iestāžu nepietiekamā sadarbība , lai to tirgos varētu izlaist EIB obligācijas vietējā valūtā. Divi EIB novērtējuma ziņojumi par EIB pasākumiem Vidusjūras reģionā un apspriešanās ar ieinteresētajām personām liecina, ka galvenie šķēršļi ir uzņēmējdarbības vide un jo īpaši finanšu sektora reforma, Vidusjūras reģiona valstu valdību nepietiekama sadarbība, lai atvieglotu EIB darījumus šo valstu privātajā sektorā, un arī nepietiekama FEMIP instrumentu pielāgošanās spēja šā reģiona privātā sektora vajadzībām un riska profilam. Stingrās drošības un garantijas prasības, kā arī ar EIB aizdevumiem saistītais ārvalstu valūtas risks ir sarežģījis privātā sektora mazāko uzņēmumu vajadzību apmierināšanu. Novērtējuma ziņojumi liecināja arī, ka nav izmantotas dažas iespējas dot pievienoto vērtību, jo EIB nozīme valstīs un sektoros netika pietiekami uzsvērta, un pienācīgi netika akcentēti institucionālie jautājumi un sadarbība ar vietējām iestādēm, Komisiju un citiem līdzekļu devējiem. Ar īpašās FEMIP paketes ieviešanu dažos gadījumos varēja nedaudz samazināt drošības prasības. Kopš 2005. gada beigām šo īpašo FEMIP paketi izmantoja tikai divas reizes (daļēji tāpēc, ka dažas Vidusjūras reģiona valstis bija sākušas apšaubīt to, ka pamatnolīgumus ar EIB var piemērot privātā sektora darījumiem), taču sagatavošanā esošo projektu saraksts īpašajā FEMIP paketē ir daudzsološs. Lai pievērstos FEMIP finanšu instrumentos konstatētajām nepilnībām, pašreizējā programma būs jāprecizē un jādažādo. TURPMāKā VIRZīBA 2.1 Eiropas kaimiņattiecību politikas ( ENP ) nākotne Eiropas kaimiņattiecību politikas ieviešana 2004. gadā radīja jaunu politisko vidi, kas jāņem vērā, novērtējot FEMIP turpmākās izredzes. No 2007. gada Eiropas Kopienas sadarbība ar kaimiņvalstīm notiks saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu ( ENPI ), kas ir politiski orientēts instruments. Ar šo instrumentu jo īpaši paredzēts nodrošināt saskanību ar EIB darbību. Šai sakarā Komisija ir iesniegusi priekšlikumu par 2007.-2013. gada EIB ārējām pilnvarām, kas būtiski palielinās Eiropas kaimiņattiecību politikas valstīm pieejamos aizdevumu resursus. Šajā priekšlikumā paredzēts arī pastiprināt EIB ārējo pasākumu saskanību ar Eiropas Savienības ārpolitiku un mērķiem. Nākamgad Eiropas Savienība ir plānojusi plašu domu apmaiņu par Eiropas kaimiņattiecību politikas turpmāko attīstību. Pārrunu rezultātā varētu iegūt vērienīgu un visaptverošu koncepciju plašākā Eiropas kaimiņattiecību sistēmā. 2.2 Varianti Turpmāk aplūkoti trīs FEMIP nākotnes varianti, kas atspoguļo trīs vērienīguma pakāpes[5]. 1. Pirmais pamatvariants neparedz nekādas instrumentu izmaiņas, tikai aizdevumu apjoma palielināšanu un ciešākas saites ar Eiropas kaimiņattiecību politiku. 2. Otrajā variantā ietverta FEMIP finanšu instrumentu precizēšana un dažādošana, stiprinot partnerību un vietējo klātbūtni, lai turpinātu uzlabot FEMIP efektivitāti un pievienoto vērtību privātā sektora attīstībai. 3. Trešais variants būtu pārveidot FEMIP par pilntiesīgu EIB meitasuzņēmumu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstīs. 2.3 1. variants Saglabāt pastiprinātu FEMIP un uzlabot tā saikni ar Eiropas kaimiņattiecību politiku Saskaņā ar šo pamatvariantu palielinātos kreditēšanas apjoms, lai palīdzētu apmierināt reģiona vajadzību pēc ieguldījumiem atbilstīgi gaidāmajam Padomes lēmumam par EIB ārējām pilnvarām[6]. Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu, palielinot reģionālo maksimālo apjomu, varētu reģionam pieejamos kredītresursus faktiski palielināt par 2 % gadā, tādējādi palīdzot apmierināt vajadzību pēc ieguldījumiem. Priekšlikumā par ārējām pilnvarām ir paredzēts arī stiprināt saikni starp EIB prioritātēm un ES kaimiņattiecību politiku, lai padziļinātu ES un kaimiņvalstu ekonomikas integrāciju, turpinot tirdzniecības liberalizāciju, veidojot kopīgus transporta un enerģijas tīklus, un tuvinātu tiesību aktus, lai atvērtu tirgus un novērstu šķēršļus tirdzniecībai un ieguldījumiem. EIB labāka integrācija ES valstu stratēģijās un Eiropas kaimiņattiecību politikas sistēmā (jo īpaši konkrētajās rīcības plānu daļās) kopā ar ciešāku EIB un ES pasākumu koordināciju pastiprinātu EIB aizdevumu atbilstību un ietekmi plašākā sektorālā un ekonomisko reformu perspektīvā. Šādai koncepcijai vajadzīga turpmāka EIB iesaistīšana Komisijas plānošanas procesā (piem., valsts vai reģionālie stratēģijas dokumenti, indikatīvās programmas un rīcības programmas) un cieša sadarbība FEMIP projektu augšupējā formulēšanā un īstenošanā. Šai sakarā FEMIP varētu finansēt vairākus projektus kādā noteiktā sektorā, saistot aizdevumu ar nozares reformu vai stratēģiju, sadarbojoties ar Komisiju un vajadzības gadījumā ar citām attiecīgām daudzpusējām/divpusējām institūcijām. Jo īpaši būtu jādomā par pastiprinātu EIB iesaistīšanu Eiropas komunikāciju tīklu paplašināšanā Vidusjūras reģionā. Riska kapitālu un tehnisko palīdzību finansē un turpinās finansēt no ES budžeta līdzekļiem. Nākamajā finansiālo perspektīvu periodā Komisija ir paredzējusi iesniegt priekšlikumu atbilstīgi Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta ( ENPI ) reģionālajai programmai Vidusjūras reģionam piešķirt FEMIP dotācijas EUR 32 mlj. gadā ar nosacījumu, ka stājas spēkā ENPI un attiecīgās komitoloģijas procedūras. Bez tam Komisija paredz ierosināt pārskatīt EIB un Komisijas nolīgumu par Vidusjūras reģiona valstīm sniegtā finanšu atbalsta pārvaldību jo īpaši attiecībā uz to, kā tiek izmantota riska kapitāla un īpašo aizdevumu atkalieplūde no iepriekšējiem Vidusjūras reģiona un Eiropas attīstības līguma ( MEDA ) darījumiem (kas aplēsti EUR 35 mlj. gadā), lai pievienotu šos līdzekļus kā FEMIP ienākumus. Atkalieplūdes gan no vecajiem protokoliem un pilnvarām, gan no turpmākajiem darījumiem tiktu izmantotas jauniem darījumiem ar riska kapitālu. Ar to FEMIP varētu paredzēt aptuveni EUR 50 mlj. gadā jaunajiem darījumiem ar riska kapitālu (tas atbilstu 2005.-2006. gada vidējam apjomam) un aptuveni EUR 20 mlj. gadā tehniskajai palīdzībai[7]. Turklāt līdzekļu devēja ieguldījumu fondā 2006. gada beigās pieejamo summu varētu pārnest uz jauno plānošanas periodu, lai finansētu tehnisko palīdzību un darījumus ar riska kapitālu. Pēc valstu iestāžu pieprasījuma noteiktiem projektiem joprojām būs pieejamas procentu likmju subsīdijas, kuras finansēs no ENPI valstu piešķīrumiem. Lai varētu apstrādāt lielāku aizdevumu apjomu un palielinātu EIB darbību integrāciju ENP un ES sektorā un valstu stratēģijās, EIB lēš, ka tai darbinieku skaits no aptuveni 70 nodarbinātajiem 2005. gada beigās līdz 2013. gadam būtu jāpalielina līdz aptuveni 110 darbiniekiem. Darbinieku skaits salīdzinājumā ar citām starptautiskajām finanšu institūcijām joprojām būtu neliels. Ievērojot šo scenāriju, EIB uzskata, ka administratīvās izmaksas joprojām pārsniegs kārtējos ieņēmumus, lai gan FEMIP izmaksu segums ar laiku pakāpeniski uzlabotos[8]. Šī pamatvarianta izmantošana izmaksātu vismazāk. Tomēr ar to nevarētu novērst konstatēto apdraudējumu privātā sektora attīstībai. 2.4 2. variants Saistībā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku pielāgot FEMIP , lai pastiprinātu atbalstu MVU attīstībai un stiprinātu partnerību Ar šo variantu FEMIP būtu labāk jāizmanto savs potenciāls, mērķtiecīgi ņemot vērā privātā sektora vajadzības un pārvarot tā nepilnības. Salīdzinot ar 1. variantu , 2. variants papildus piedāvā precizēt un paplašināt FEMIP instrumentus un stiprināt EIB klātbūtni vietējā līmenī. Tādējādi varētu labāk ievērot privātā sektora (un jo īpaši MVU) vajadzības. Ir ierosināts izveidot arī padomdevēju komiteju, lai stiprinātu partnerību ar Vidusjūras reģiona valstīm un palielinātu to iesaisti. Labāka pielāgošanās privātā sektora vajadzībām, izmantojot plašāku finanšu instrumentu un pakalpojumu klāstu, īpašu uzmanību pievēršot MVU. Ar aktīvāku politiku, precīzāku piemērošanos MVU vajadzībām varētu nodrošināt labāku riska sadalījumu starp FEMIP , vietējiem finanšu starpniekiem un vietējiem uzņēmējiem, kā arī veicināt pasākumus, lai uzlabotu visu iesaistīto pušu riska pārvaldības spējas. Panākt to, lai EIB uzņemas lielāku risku, varētu, aktīvāk izmantojot īpašo FEMIP paketi, lai dažos gadījumos mazinātu stingrās drošības prasības gan attiecībā uz tiešajiem aizdevumiem privātuzņēmumiem, gan uz garantiju nodrošināšanu, un paplašinātu vispārējo aizdevumu apjomu finanšu starpniekiem. Šai sakarā Vidusjūras reģiona valstīm ir jāsadarbojas, lai attiecībā uz privātā sektora projektiem pilnībā īstenotu divpusējos pamatnolīgumus ar EIB. Pašreizējo vietējo starpnieku tendenci izvairīties no riska arī varētu novērst, ja būtu vairāk pretendentu uz vispārējiem aizdevumiem un ja vispārējo aizdevumu līgumos būtu skaidri nosacījumi īpaši atbalstīt mazākos MVU. Līdzās šiem aizdevumu pasākumu uzlabojumiem būtu jāturpina attīstīt tehnisko palīdzību, lai palīdzētu finanšu institūcijām izstrādāt sistēmas, ar kurām labāk novērtēt kredītrisku, racionalizēt procedūras un ieviest MVU jaunus produktus. Šai jomā FEMIP varētu atbalstīt arī MVU aizdevumu garantiju shēmu izstrādi (samazinot vietējai bankai ar MVU saistītu risku). Papildinošu iedarbību šai sakarā varētu iegūt, īstenojot pasākumus, kuri paredzēti ENP valstu rīcības plānos un kuru mērķis ir banku sektora strukturālā reforma. Līdzās riska kapitāla resursu izmantošanai MVU radīto risku varētu mazināt, piesaistot pašu kapitālu, sniedzot aizdevumus vietējā valūtā, tādējādi tie kļūtu pieejami arī uzņēmumiem un projektiem, kuriem ir mazāk eksporta ienākumu vai ienākumu vispār nav. Šai nolūkā saņēmējvalstu iestādēm jārūpējas par to, lai EIB izlaistu vietējos tirgos obligācijas vietējā valūtā vai izstrādātu citus nodroses instrumentus. Tehnisko palīdzību varētu sniegt arī, lai kvalitatīvi uzlabotu MVU ieguldījumu projektus un samazinātu to risku. FEMIP varētu atbalstīt mazākajiem MVU paredzēto uzņēmējdarbības pakalpojumu attīstību, lai palīdzētu tiem izstrādāt uzņēmējdarbības plānus, uzlabotu pārskatu sniegšanu un vispārējo pārskatāmību, tādējādi darot tos „pieņemamākus” bankām. Varētu turpināt attīstīt tirdzniecības finanšu instrumentus (sniedzot vispārējus aizdevumus vai garantijas vietējām finanšu institūcijām), lai Vidusjūras reģiona valstu uzņēmumi no 2010. gada varētu labāk izmantot Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu brīvās tirdzniecības zonu. Novirzīt vairāk riska kapitāla resursu MVU ir īpaši svarīgi, jo šā instrumenta priekšrocība ir resursi vietējā valūtā, kuriem nav vajadzīgs liels nodrošinājums. Šai nolūkā lietderīgi turpināt vairāk valstīs attīstīt mikrofinansējumus un privātos akciju kapitāla fondus. Ja FEMIP jāveic daudzskaitlīgāki un plašāki darījumi (piemēram, dalība privatizētajos uzņēmumos vai kopējos kapitāla ieguldījumos ar aizdevumiem lieliem privātā sektora projektiem), riska kapitāla finansējuma prasības, protams, var pārsniegt EUR 50 mlj. gadā, kas paredzēti 1. variantā (EIB aprēķins ir vismaz EUR 80 mlj. gadā laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam). Finansējuma starpības segšanai ne ES dalībvalstīm, ne Vidusjūras reģiona valstīm vai pašai EIB (no tās rezervēm vai alternatīviem finanšu nolīgumiem) papildu fondu nav. Partnerības un vietējās interaktivitātes stiprināšana Lai palielinātu Vidusjūras reģiona partnervalstu iesaistīšanos un dalību FEMIP un tādējādi labāk saistītu FEMIP pasākumus ar ENP procesu, būtu uzlabojama arī dialoga struktūra. FEMIP jautājumiem veltītajā ministru sanāksmē 2006. gada jūnijā vairākas valstis bija ieinteresētas aizstāt pašreizējās pusgada ekspertu sanāksmes ar padomdevēju komiteju , kura sanāktu 2-4 reizes gadā. Šajā komitejā būtu Vidusjūras reģiona valstu, dalībvalstu un Eiropas Komisijas pārstāvji, iespējams, varētu piedalīties arī pieaicinātie eksperti. Līdzās ekspertu sanāksmju ierastajām diskusijām par sektoram raksturīgām tēmām, sektora reformām un jautājumiem, kas saistīti ar vispārējo uzņēmējdarbības vidi, šajā komitejā varētu apspriest arī FEMIP stratēģiju, prioritātes un rezultātus (piemēram, FEMIP uzņēmējdarbības plānu, FEMIP gada ziņojumu un vairāku instrumentu izmantošanu) un šķēršļus, ar kuriem ir saskārusies EIB, veicot darījumus Vidusjūras reģiona valstīs. Šādi FEMIP varētu arī labāk piemēroties vietējām vajadzībām Padomdevēja komiteja sagatavotu arī FEMIP ministru gada sanāksmi. Arī EIB vietējo klātbūtni varētu stiprināt. ERAB pieredze ir pierādījusi, cik tas ir svarīgi, lai sekmīgi darbotos privātajā sektorā. Līdz šim EIB ir 3 vietējie biroji, kuros kopā strādā 7 EIB darbinieki[9]. Tā kā šie biroji ir ļoti nelieli, tie galvenokārt veic pārstāvniecības funkcijas. Lai turpmāk uzlabotu FEMIP redzamību un tuvumu saņēmējiem Vidusjūras reģiona valstīs, pašreizējos EIB vietējos birojus varētu nedaudz paplašināt ne tikai lai atvieglotu kontaktus ar iestādēm un aizdevuma ņēmējiem, bet arī lai uzlabotu EIB iesaistīšanu svarīgās stratēģijās un uzlabotu sadarbību ar līdzekļu devējiem, atvieglotu jaunu projektu apzināšanu, uzlabotu pašreizējo darījumu uzraudzību un nodotu valstij vairāk EIB zināšanu un pieredzes. Būtu jāapsver arī iespēja palielināt vietējo biroju skaitu, ja to pamato darījumu un uzņēmējdarbības vajadzības; tādējādi varētu stiprināt EIB redzamību un dot uzņēmējvalstij politisku zīmi ilgtermiņa iesaistei. Veidojot jaunus birojus, būtu jāveicina sinerģija ar EK un/vai divpusējām attīstības aģentūrām. Saskaņā ar 2. variantu EIB lēš, ka tai līdz 2013. gada beigām būtu jāpalielina pamatdarbības personāls, kas nodarbojas tieši ar darījumiem Vidusjūras reģiona valstīs, līdz aptuveni 130 darbiniekiem, lai varētu sekmīgi stiprināt riska kapitāla darījumus, kur vajadzīgs intensīvs personāla darbs, paplašinātu vietējo biroju nozīmi un izveidotu padomdevēju komiteju. Tas prasītu lielākas izmaksas nekā vajadzīgs 1. variantā. Saskaņā ar EIB administratīvās izmaksas pārsniegtu kārtējos ieņēmumus, lai gan FEMIP izmaksu segums no 2007. līdz 2013. gadam pakāpeniski uzlabotos. Izmantojot 2. variantu, labāk tiktu ievērotas privātā sektora vajadzības, EIB tuvinātos klientiem un citām ieinteresētajām personām, un Vidusjūras reģiona valstis būtu vairāk iesaistītas FEMIP stratēģijā un rezultātos. Tā palielinātu arī FEMIP atbalsta intensitāti MVU izveidei un attīstībai. 2.5 3. variants Pilntiesīgas Eiropas un Vidusjūras reģiona bankas izveidošana Tika aplūkota arī pretenciozā iespēja izveidot pilntiesīgu atsevišķu institūciju (Eiropas un Vidusjūras reģiona banku). Eiropas un Vidusjūras reģiona banka darbotos Vidusjūras reģiona partnervalstīs (pašlaik 9 valstis)[10]. Līdzās ES dalībvalstīm, EIB (vairākums) un Eiropas Kopienai akcionāri varētu būt arī citas Vidusjūras reģiona valstis, jo īpaši kandidātvalstis vai iespējamās kandidātvalstis. Lai sniegtu elastīgu finansējumu, kā tas minēts 2. variantā, meitasuzņēmums izmantotu vismaz to pašu instrumentu klāstu, tostarp aizdevumus, pašu kapitālu, garantijas utt., taču lielāku uzmanību pievēršot lielāka riska produktiem. Tāpat kā FEMIP un lielākā daļa daudzpusējo banku meitasuzņēmums arī centīsies piesaistīt un mobilizēt ārējo devēju (t.i., ES, dalībvalstu un citu akcionāru) līdzekļus subsidētiem pasākumiem, piemēram, tehniskajai palīdzībai un subsīdijām. Tiek pieņemts, ka lai panāktu lielāku uzņēmējdarbības apjomu, Vidusjūras reģiona valstis tiks vairāk iesaistītas meitasuzņēmuma vadībā un paplašinās vietējo klātbūtni, un tas ļaus atbalstīt vairāk privātā sektora pasākumu. Saskaņā ar EIB aplēsēm, kas pamatojas uz pašreizējo saņemšanas spēju novērtējumu, aizdevumi var pārsniegt FEMIP paredzēto apjomu un 2009. gadā sasniegt EUR 1,8 mljr., un līdz 2013. gadam sasniegt vidēji EUR 2,6 mljr. Tomēr instrumentu klāsts, ko sagaida no Eiropas un Vidusjūras reģiona meitasuzņēmuma, prasītu arī lielākus resursus, pat pieņemot, ka meitasuzņēmums lielā mērā paļausies uz EIB dienestu atbalstu, maksājot par to nodevu. Lai to ilustrētu, EIB lēš, ka „Eiropas un Vidusjūras reģiona bankai” 2009. gadā vajadzētu 195-390 darbinieku, kuru skaits līdz 2013. gada beigām pieaugtu līdz 270-540 darbiniekiem, atkarā no tā, kādā apjomā meitasuzņēmums var izmantot EIB palīgdienestus. Tas nozīmētu vai nu lielu administratīvo uzcenojumu dažiem vai visiem produktiem, vai lielas akcionāru iemaksas, lai radītu ievērojamus ienākumus. Eiropas un Vidusjūras reģiona banka var būt veidota dažādi, katram veidam būtu atšķirīgas operatīvās un finanšu prasības. EIB lēš[11], ka institūcijai līdz 2013. gadam vajadzētu aptuveni EUR 22 mljr., ko iemaksātu akcionāri (pieņemot, ka EIB portfelis Vidusjūras reģionā izveidošanas brīdī tiktu nodots jaunajai institūcijai). Šī varianta galvenās priekšrocības būtu iesaistes palielināšana, iekļaujot Vidusjūras reģiona valstis lēmumu pieņemšanas procesā un akciju turēšanā. Salīdzinājumā ar 2. variantu tas veicinātu lielāku gatavību uzņemties risku un lielāku elastīgumu instrumentu izmantošanā. Tomēr šis variants radītu akcionāriem papildu izmaksas. Ja vien meitasuzņēmums neturpina izmantot ES budžeta garantijas, tā ierobežotā valstu bāze salīdzinājumā ar EIB prasītu vismaz tikpat lielu kapitāla bāzi kā citās daudzpusējās bankās (pašu kapitāla segums ir 100 %, salīdzinot ar 250 % attiecībā uz EIB). Vajadzētu arī lielāku iemaksāto kapitālu (20 %) pietiekamu ienākumu veidošanai, lai garantētu lielāko izmaksu segumu, kuras saistītas ar palielināto darbinieku skaitu[12]. Ir jāapsver arī, cik ilgs laiks vajadzīgs, lai izveidotu šādu institūciju. Lai dibinātu meitasuzņēmumu, būtu jāgroza EIB statūti (30. pants); tā kā tie ir daļa no EK līguma, būtu vajadzīga ad hoc starpvaldību konference, pēc tam attiecīgie dokumenti būtu jāparaksta un jāratificē visām dalībvalstīm. Starptautiskās sarunas par jaunās institūcijas statūtiem, kapitāla struktūru un darba metodēm arī varētu ievilkties. 3. SECINāJUMS Analīze liecina, ka FEMIP ir guvis panākumus, novirzot finansējumu ieguldījumiem Vidusjūras reģionā, bet tā spēju ietekmēr ekonomiskās reformas un privātā sektora vajadzības var uzlabot 1) stiprinot tā stratēģisko virzību, labāk saistot EIB darījumus ar ES politiku ekonomiskās reformas jomā, 2) paplašinot un precizējot FEMIP instrumentu klāstu, lai labāk nodrošinātu privātā sektora vajadzības, un 3) stiprinot FEMIP klātbūtni vietējā līmenī, lai labāk noteiktu Vidusjūras reģiona valstu vajadzības un ņemtu tās vērā. Turpmāka FEMIP pielāgošana pašreizējā institucionālajā struktūrā (saglabājot to kā EIB instrumentu, kā paredzēts 2. variantā), ieviešot ievērojamus instrumentu, vietējās mijiedarbības un stratēģiskās virzības uzlabojumus, varētu būt variants, kas prasa vismazāk izmaksu un laika. Šī pielāgošana notiks saistībā ar ENPI pieņemšanu un Eiropas kaimiņattiecību politikas turpmāko attīstību. [1] Briseles Eiropadomes secinājumi 2003. gada 12.-13. decembrī: Eiropadome atzinīgi novērtē ECOFIN Padomes lēmumu turpināt pilnveidot FEMIP instrumentu, stiprinot FEMIP Eiropas Investīciju bankā. Atbilstīgi Barselonas Eiropadomes uzdevumam lēmumu pieņēma, pamatojoties uz FEMIP sasniegumiem, kurus novērtēja pozitīvi, un apspriežoties ar Vidusjūras reģiona partnervalstīm. Eiropadome uzaicina ECOFIN Padomi pārbaudīt jautājumu par EIB meitasuzņēmuma, kurā EIB būtu akciju vairākums un kurš būtu paredzēts Vidusjūras reģiona partnervalstīm, izveidošanu 2006. gada decembrī, pamatojoties uz pastiprinātā instrumenta sasniegumu novērtēšanu, ņemot vērā konsultācijas ar Barselonas procesa partneriem.” [2] Tas attiecas uz Barselonas procesa valstīm: Maroku, Alžīriju, Tunisiju, Ēģipti, Gazas Rietumkrastu, Izraēlu, Libānu, Sīriju, Jordāniju un Turciju. [3] Kopš Turcija ir atzīta par ES kandidātvalsti, aizdevumi šai valstij (kas agrāk veidoja vidēji trešo daļu no FEMIP pasākumiem), no 2005. gada notiek ar citām aizdevuma pilnvarām. Tādējādi turpmāk šādus darījumus Turcijā vairs neiegrāmatos FEMIP , lai gan institucionāli Turcija joprojām būs iesaistīta FEMIP (piem., FEMIP sanāksmes). [4] Saskaņā ar pašreizējiem EIB statūtiem EIB iespējas finansēt šādus darījumus no pašu kapitāla ir ierobežotas. [5] Sīkāks šo variantu apraksts atrodams Komisijas dienestu darba dokumentā. [6] Komisijas priekšlikumā par 2007.-2013. gada EIB ārējām pilnvarām Vidusjūras reģiona valstīm paredzēts, ka pieejamie kredītlīdzekļi palielinātos no EUR 6,5 mljr. 2000.-2007. gadā līdz EUR 10 mljr. 2007.-2013. gadā (garantē ES budžets). Bez tam ir paredzēti EUR 2 mljr., kuriem nav ES budžeta garantijas. [7] Tā kā ir grūti prognozēt atkalieplūdes plūsmu, skaitļi EUR 50 un 20 mlj. ir indikatīvi. Tādējādi līdzekļu piešķiršanā tehniskajai palīdzībai un riska kapitālam konkrētā gadā būtu jāievēro zināms elastīgums. [8] Atskaites punktam – dažos pēdējos gados FEMIP izmaksu segums bija aptuveni 80 %. Sīkāku informāciju sk. Komisijas dienestu darba dokumentā. [9] Izņemot vietējo personālu, kas pašlaik veic tikai administratīvus uzdevumus (piem., sekretariāts, drošība, telpu uzkopšana, iekārtu apkope utt.) [10] Tā kā Turcija ir atzīta par ES kandidātvalsti, jauni pasākumi Turcijā tiks turpināti saistībā ar EIB, taču Turcija tiktu aicināta kļūt par jaunās bankas akcionāri. [11] Šim paziņojumam pievienotajā darba dokumentā ir paredzēts šādas Eiropas un Vidusjūras bankas scenārijs, kura pamatā ir vairāki pieņēmumi. [12] Katram papildu EUR miljarda aizdevumam, ko sniedz EIB, vajag EUR 0,4 mljr. kapitāla, no kura 5 % jāiemaksā EIB akcionāriem. Attiecībā uz Eiropas un Vidusjūras reģiona meitasuzņēmumu, kuram ir sava kapitāla bāze, vajadzētu pilnīgu aizdevumu segumu ar kapitālu (katram aizdevumu papildu miljardam vajadzētu 1 mljr. kapitāla), uz kuru attiektos lielāka iemaksu attiecība (20 %, pamatojoties uz pieņēmumu), lai pilnībā segtu administratīvās izmaksas.