P6_TA(2006)0608
Hāgas konvencija par vērtspapīriem
Eiropas Parlamenta rezolūcija par ietekmi, ko izraisīs Hāgas konvencija par vērtspapīriem
Eiropas Parlaments,
—ņemot vērā Hāgas Konvenciju par tiesību aktiem, kas piemērojami atsevišķiem starpnieku turējumā
esošiem vērtspapīriem, un paskaidrojuma ziņojumu,
—ņemot vērā Padomes lēmuma priekšlikumu (COM(2003)0783) attiecībā uz Hāgas konvencijas par tiesību
aktiem, kas piemērojami atsevišķiem starpnieku turējumā esošiem vērtspapīriem, parakstīšanu,
—ņemot vērā Komisijas pētījumu par dažiem juridiskiem aspektiem Hāgas konvencijā par tiesību aktiem,
kas piemērojami atsevišķiem starpnieku turējumā esošiem vērtspapīriem,
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 6. jūnija Direktīvu 2002/47/EK par finanšu
nodrošinājuma līgumiem (1) un it īpaši tās 9. pantu ;
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija direktīvu 98/26/EK par norēķinu galī-
gumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (2) un it īpaši tās 9. panta 2. punktu;
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa direktīvu 2001/24/EK par kredītiestāžu
reorganizāciju un likvidāciju (3) un it īpaši tās 24. pantu un 31. panta trešo ievilkumu;
—ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2005. gada 17. marta atzinumu attiecībā uz Hāgas konvencijas par
tiesību aktiem, kas piemērojami atsevišķiem starpnieku turējumā esošiem vērtspapīriem, parakstīšanu (4);
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 7. septembra rezolūciju par Eiropas Parlamenta līdzdalību
Hāgas konferences darbā pēc Kopienas pievienošanās (5),
—ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2003. gada 15. janv āra rezolūciju par Komisijas paziņojumu Padomei un
Eiropas Parlamentam “Mijieskaita operācijas un starpbanku norēķini Eiropas Savienībā —galvenie poli-
tikas jautājumi un turpmākie uzdevumi” (6) ;
—ņemot vērā EK līguma 300. panta 2. punkta pirmo daļu un 3. punkta otro daļu ;
—ņemot vērā Reglamenta 108. panta 5. punktu,
A. tā kāHāgas Konvencija par tiesību aktiem, kas piemērojami atsevišķiem starpnieku turējumā esošiem
vērtspapīriem, nav saderīga ar Direktīvām 2002/47/EK, 98/26/EK un 2001/24/EK;
B. tā kāKomisija tāpēc ir paredzējusi pārskatīt šīs trīs direktīvas, kuras tika pieņemtas koplēmuma proce-
dūrā ar Parlamentu;
C. tā kā šīs direktīvas izvirzīja tā saukto PRIMA principu (Place of the Relevant Intermediary Approach jeb attie-
cīgā starpnieka atrašanās vietas valsts princips), lai garantētu maksājumu juridisko noteiktību un finanšu
starpnieku efektīvu pārraudzību;
D. tā kāvēl nav saskaņotas materi ālās tiesības īpašuma, balsstiesību un centrālo depozitāriju tiesību un
pienākumu jomā attiecībā uz kontu īpašniekiem un īpaši —attiecībā uz to aktīvu nošķiršanu, kas atrodas
starpnieka turējumā, no tiem, kuri tiek turēti klienta uzdevumā, pirms atteikšanās no PRIMA principa ir
nepieciešams apspriesties ar Eiropas Parlamentu, atsaucoties uz iepriekšēju visu ieinteresēto komitejusagatavotu padziļinātu pētījumu;23.12.2006. C 317 E/904 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV
(1) OV L 168, 27.6.2002., 43. lpp.
(2) OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.
(3) OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.
(4) OV C 81, 2.4.2005., 10. lpp.
(5) Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0353.
(6) OV C 38 E, 12.2.2004., 265. lpp.
E. tā kāHāgas Konvencijas ratifikā cijai ir vajadzīga Eiropas Parlamenta piekrišana,
1. atgādina, ka ir vajadzīga demokrātiska kontrole sarunām ar Hāgas Konferenci par starptautiskajām
privāttiesībām;
2. uzsver, ka pirms ratifikācijas noteikti ir jāapspriežas ar Eiropas Parlamentu, īpaši par sarunu pilnvaru
projektiem un nošķīruma klauzulu nepieciešamību;
3. atgādina, ka Parlaments piešķir lielu nozīmi PRIMA principam, kopējas sistēmas noteikšanai mijieskaita
operācijām un starpbanku norēķiniem, efektīvai cīņai pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēš anu un tam,
vai tiek ievēroti akcionāru balsošanas mērķi;
4. uzskata, ka starptautiskā līmenī izšķiroša nozīme ir iepriekšējai juridiskās noteiktības garantēšanai attie-
cībā uz tiesību aktiem, kurus piemēro dažiem jautājumiem saistībā ar kontā reģistrēto un starpnieku turēto
vērtspapīru turēšanu, noslēgšanu un atsavināšanu, kā arīsaistībā aršādu vērtspapīru izmantošanu kā nodro-
šinājumu, un ļoti svarīgi ir samazināt sistēmiskos riskus, ko var radīt nenoteiktība šajājomā;
5. pauž bažas par Eiropas Centrālās bankas vairākkārt izteiktajiem iebildumiem attiecībā uz sistēmiskajiem
riskiem un strauju ar garantiju izpildi saistītu strīdu pieauguma risku, kad tiesām jāpiemēro citas valsts
tiesību akti, lai noteiktu, piemēram, garantiju nodrošinājuma pakāpi;
6. uzskata, ka visiem sistēmas dalībnieku kontos reģistrēto vērtspapīru īpašumtiesību aspektiem jāpiemēro
viena un tā pati tiesību sistēma un ka vienai un tai pašai juridiskajai sistēmai jāattiecas uz tiem līgumattiecību
aspektiem, kuri regulē sistēmas un ikviena tās dalībnieka attiecības, lai garantētu sistēmas noteiktību,
drošumu un pārredzamību;
7. uzskata, ka ES iekšienē veikto darījumu drošuma garantēšana ir svarīgāka par to darījumu veicināšanu,
kas notiek starp ES un pārējām pasaules valstīm;
8. izsaka nožēlu, ka “esamības pārbaude” (Konvencijas 4. panta 1. punkts) nav pietiekami stingri noteikta
un ka ir pieļauti izņēmumi attiecībā uz sabiedrisko kārtību regulējošiem tiesību aktiem (Konvencijas 11. panta
3. punkts), jo tas var veicināt vēlmi izraudzīties mazāk stingrus tiesību aktus un radīt kropļojumus finanšupakalpojumu iekšējā tirgū;
9. aicina Komisiju iesniegt izsmeļošu pētījumu par to, kā pievienošanās Konvencijai ietekmēs Eiropas
Savienības tiesības un ekonomiku; pieprasa šajā pētījumā īpaši norādīt, kāda būs pievienošanās fiskālā
ietekme, kādas sekas izraisīs risku novirzīšana starp dalībniekiem (centrālajiem depozitārijiem, bankām,noguldītājiem) pēc atteikšanās no PRIMA principa, kā pievienošanās ietekmēs ar vērtspapīru saistīto balsstie-
sību īstenošanu, kāda būs ietekme uz vērtspapīra galīgā īpašnieka peļņu, uz cīņu pret tirgus ļaunprātīgu
izmantošanu, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu, starpbanku norēķinusistēmas efektivitāti un kredītiestāžu maksātnespējas riska noteikšanu;
10. prasa, lai šo ietekmes pētījumu pieņem Komisāru kolēģija, pirms Kopienas vārdā ir izteikta apņem-
šanās parakstīt Konvenciju;
11. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai.23.12.2006. C 317 E/905 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 14. decembrisLV