Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Nodokļu uzlikšana digitālajā ekonomikā”

(izpētes atzinums pēc Čehijas prezidentūras pieprasījuma)

(2022/C 443/08)

Ziņotājs: Benjamin RIZZO Līdzziņotājs: Petru Sorin DANDEA

Atzinuma pieprasījums 26.1.2022., vēstule no Mikuláš BEK, Eiropas lietu ministra Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Atbildīgā specializēta nodaļa Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 1.7.2022. Pieņemts plenārsesijā 13.7.2022. Plenārsesija Nr. 571 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 200/0/1

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Atbilstošu principu un noteikumu izstrāde par nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā ir kļuvusi par Eiropas Savienības un citu starptautisko regulatoru pamatuzdevumu, lai modernizētu fiskālo politiku un pielāgotu to pašreizējām un nākotnes vajadzībām.

1.2. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) ierosina, ka, tiklīdz tiks panākta starptautiska vienošanās par ESAO/G20 Iekļaujošā satvara 1. pīlāru attiecībā uz nodokļu uzlikšanas tiesību pārdali, attiecīgie noteikumi ES būtu ātri jāīsteno, koordinējot un vienlaikus īstenojot iniciatīvu ar citiem galvenajiem tirdzniecības partneriem.

1.3. EESK uzskata, ka ES var uzņemties vadošu lomu attiecībā uz nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā. Tomēr šāda loma būtu jāuzņemas saskaņā ar starptautisku nolīgumu, ko panākusi ESAO/G20, kā tas jau notika attiecībā uz 2. pīlāru attiecībā uz nodokļu bāzes samazināšanas novēršanas mehānismu.

1.4. EESK uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai gan 1., gan 2. pīlārs ES tiktu īstenots pēc iespējas ātrāk, panākot augstu saskaņotības pakāpi ar starptautisko nolīgumu, kas tiks apspriests ESAO/G20 sanāksmē. 1. un 2. pīlārs būtu jāuzskata par visaptverošu un savstarpēji integrētu normatīvo aktu kopumu.

1.5. EESK norāda, ka Eiropas likumdošanas iniciatīva par nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā varētu sniegt ievērojamu labumu iekšējam tirgum, neapšaubāmi nodrošinot efektīvāku sistēmu salīdzinājumā ar atsevišķām valstu iniciatīvām. Nekoordinētu un atsevišķu noteikumu ieviešana dalībvalstīs palielinātu sadrumstalotību visā ES, radot nodokļu nenoteiktību un kavējot konkurētspēju.

1.6. EESK mudina panākt starptautisku vienošanos par 1. pīlāru, kura mērķis ir izveidot efektīvu nodokļu sistēmu, ievērojot neitralitātes un vienlīdzīgas attieksmes principus, kā arī, no vienas puses, saglabāt digitālajā ekonomikā nostiprināto inovācijas potenciālu un, no otras puses. nodrošināt, ka augsti digitalizēti uzņēmumi sniedz taisnīgu ieguldījumu valstu budžetos.

1.7. EESK aicina noslēgt starptautisku nolīgumu par 1. pīlāru, kurā pēc iespējas atturas no pārāk sarežģītiem noteikumiem un kura mērķis ir panākt pārredzamību, paredzamību un administratīvo vienkāršošanu, saglabājot zemas atbilstības nodrošināšanas izmaksas. Pārāk sarežģīta sistēma patiešām varētu radīt iespējas apiet jaunpieņemtos noteikumus, samazinot to efektivitāti.

1.8. EESK uzsver, ka pienācīgi izstrādāti starptautiski nodokļu tiesību akti par digitālajiem uzņēmumiem ir instrumenti, kas dod iespēju novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanas praksi, kā arī iespēju izstrādāt taisnīgu, stabilu un progresīvu nodokļu sistēmu. Vienlīdzīgi konkurences apstākļi uzņēmumu peļņas nodokļu jomā ir ļoti svarīgi, jo pēdējos gados uzņēmumi ir varējuši izmantot īpašus nodokļu noteikumus dažās dalībvalstīs, būtiski samazinot to faktisko nodokļu likmi.

1.9. EESK uzskata, ka, izstrādājot atbilstošu tiesisko regulējumu nodokļu uzlikšanai digitālajā ekonomikā, būtu jāņem vērā digitalizācijas radītā lielā atkarība no nemateriālajiem aktīviem. Šie aktīvi ir ievērojami palielinājuši uzņēmumu spēju izvērst attiecīgu darījumdarbību jurisdikcijā bez fiziskas klātbūtnes tajā.

1.10. EESK norāda, ka digitālie uzņēmumi bieži izmanto lietotāju datus, lai radītu vērtību. Šāda vērtības radīšanas metode nav iekļauta pašreizējās nodokļu sistēmās, radot neatbilstību starp vērtības radīšanu un nodokļu uzlikšanu. Šis konkrētais jautājums būtu pienācīgi jārisina 1. pīlārā.

1.11. EESK atkārtoti uzsver, ka joprojām ir svarīgi izmantot pieeju, kas ļaus izvairīties no nodokļu dubultās uzlikšanas riska, kā arī nejaušas nodokļu neuzlikšanas ikvienā jurisdikcijā, samazinot atbilstības nodrošināšanas izmaksas Eiropas uzņēmumiem. Šajā saistībā nolīgumam par 1. pīlāru un noteikumiem, kas paredzēti tā transponēšanai, būtu jāsaskaņo dažādās dalībvalstu jau uzsāktās iniciatīvas, izvairoties no neatbilstībām un nepilnībām.

1.12. EESK patiesi cer, ka gan starptautiskā, gan ES līmenī pēc iespējas ātrāk varētu panākt dzīvotspējīgu vienošanos par 1. pīlāru, paužot nožēlu par ierobežojumiem, kas joprojām kavē šāda būtiska nolīguma pabeigšanu.

2. Būtisks konteksts

2.1. Pašreizējo starptautisko uzņēmumu ienākuma nodokļa noteikumu pamatā ir 20. gadsimta sākumā izstrādāti un laika gaitā daļēji pielāgoti principi. Tie vairs neatbilst mūsdienu vajadzībām un nav piemēroti globalizētai un digitalizētai ekonomikai. Tas nozīmē, ka nodokļu ieņēmumi netiek taisnīgi sadalīti valstīm un tiek turpināta kaitējoša nodokļu prakse, kas kaitē valsts finansēm un godīgai konkurencei.

2.2. Līdz ar to atbilstošu principu un noteikumu izstrāde par nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā ir kļuvusi par pamatuzdevumu gan Eiropas Savienības, gan citiem regulatoriem visā pasaulē, lai modernizētu fiskālo politiku un pielāgotu to pašreizējām un nākotnes vajadzībām.

2.3. ESAO/G20 BEPS jomā izveidotais iekļaujošais satvars ir balstīts uz divu pīlāru risinājumu, lai risinātu nodokļu problēmas, ko rada arvien digitalizētāka un globalizētāka ekonomika.

2.4. 1. pīlārs nodrošinās taisnīgāku peļņas un nodokļu tiesību sadalījumu starp valstīm attiecībā uz lielākajiem starptautiskajiem uzņēmumiem, un it īpaši digitālajiem uzņēmumiem. 1. pīlārs galvenokārt paredz, ka starptautiskajiem uzņēmumiem būs jāmaksā daļa ienākuma nodokļu tur, kur atrodas to pakalpojumu patērētāji un izmantotāji, tādējādi veidojot saikni starp peļņu un vietu, kur atrodas attiecīgie izmantotāji un patērētāji.

2.5. Vienošanās par peļņas pārdali saskaņā ar 1. pīlāru ietver digitālo pakalpojumu nodokļa (DPN) un citu līdzīgu pasākumu atcelšanu un apturēšanu, tādējādi izbeidzot tirdzniecības saspīlējumu, ko izraisīja starptautiskās nodokļu sistēmas nestabilitāte.

2.6. 2. pīlāra mērķis ir nodrošināt, lai lielie starptautiskie uzņēmumi, jo īpaši digitalizētie uzņēmumi, maksātu minimālo faktisko uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi 15 % apmērā, izveidojot tiesisko regulējumu, kas var novērst peļņas novirzīšanu un ir piemērots, lai novērstu nelabvēlīgu nodokļu konkurenci starp jurisdikcijām. Tādējādi, ieviešot vispārēju minimālo uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi, varētu efektīvi efektīvi atcelt konkurences ierobežojumus attiecībā uz uzņēmumu ienākuma nodokli, ko valstis izmanto, lai aizsargātu savas nodokļu bāzes. EESK aicina visas dalībvalstis ātri panākt politisku vienošanos par šiem noteikumiem, paužot nožēlu, ka vēl nav panākta galīgā vienprātība.

2.7. ESAO/G20 forumā ir panākta starptautiska vienošanās par 2. pīlāru un iekļaujošo satvaru, un ES iestādes ir pienācīgi veikušas to transponēšanu ar direktīvas priekšlikumu, kas pašlaik tiek apspriests Padomē ( 1 )

2.8. ESAO/G20 joprojām tiek veidota kopīga starptautiska vienprātība šajā jautājumā, kā to apstiprina nesen notikušās ESAO konsultācijas par 1. pīlāru, kurās tiek apkopotas sabiedrības atsauksmes par noteikumu projektu, lai gan šie noteikumi “neatspoguļo vienprātību attiecībā uz dokumenta būtību” ( 2 )

2.9. Eiropas Komisija 2018. gadā publicēja tiesību akta priekšlikumu par nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā, kas netika virzīts uz priekšu galvenokārt tāpēc, ka trūka starptautiskas, plaši atzītas vienprātības par noteikumiem, kas būtu jāievieš 1. pīlāra ietvaros.

2.10. Tikmēr ES iestādes ir apstiprinājušas Digitālo tirgu aktu (DTA), kura mērķis ir regulēt digitālo tirgu konkurences struktūru. Šajā ziņā ES ir pieņēmusi oriģinālu un visaptverošu regulatīvo pieeju, kas atšķiras no citu lielāko tirdzniecības bloku, piemēram, ASV, Ķīnas un citu jauno tirgus ekonomikas valstu, pieejas.

2.11. EESK uzskata, ka, ņemot vērā DTA piemēru, ES var uzņemties vadošo lomu arī attiecībā uz nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā. Tomēr šāda loma būtu jāuzņemas saskaņā ar starptautisku vienošanos, ko panākusi OECD/G20, kā tas jau notika attiecībā uz 2. pīlāru.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1. EESK ir visnotaļ pārliecināta, ka ekonomikas digitalizācijas apstākļos grozījumi noteikumos par peļņas nodokļu uzlikšanas tiesību sadalījumu starp valstīm ir jākoordinē globālā līmenī, lai, nodrošinot atbilstīgu un efektīvu globālo pārvaldību un globālus noteikumus, varētu labāk izmantot globalizācijas sniegtos ieguvumus. Tādēļ konkrēti risinājumi ir jāizstrādā, pamatojoties uz plašu starptautisku nolīgumu, kas ietver pēc iespējas vairāk nodokļu jurisdikciju. Turklāt būtu pienācīgi jāapsver jauno noteikumu atšķirīgā ietekme un iedarbība uz mazajām dalībvalstīm, no vienas puses, un lielākajām dalībvalstīm, no otras puses.

3.2. EESK atzinīgi vērtē digitalizācijas izraisīto ievērojamo ekonomikas attīstību un tās pozitīvo ietekmi uz mūsu sabiedrību, kā arī digitalizācijas lielo potenciālu nodokļu administrāciju iespēju nodrošināšanā, kas kalpo kā instruments labāku pakalpojumu sniegšanai valstu budžetiem un iedzīvotājiem. ES būs jāpalīdz un jākoordinē dalībvalstu nodokļu iestādes, lai tiktu galā ar jauno režīmu un strauji mainīgo ekonomisko situāciju.

3.3. EESK piekrīt secinājumam, kas pausts ESAO/G20 1. darbības–2015. gada noslēguma ziņojumā par nodokļu bāzes samazināšanu un peļņas novirzīšanu ( BEPS ), un norāda, ka digitālā ekonomika arvien vairāk kļūst par “pašu ekonomiku”. Daudzu uzņēmumu digitalizācija gadu gaitā ir bijusi iespaidīga, un šis process paātrinājās neseno Covid-19 ierobežojumu laikā. Šāda tendence bieži izraisa nošķiršanu starp digitālo platformu milzīgo peļņu un fiziskajām vietām, kur atrodas saistītie maksājošie lietotāji un patērētāji. Nākotnē šo fenomenu varētu risināt arī attiecībā uz sociālā nodrošinājuma saistībām.

3.4. Tiklīdz tiks panākta starptautiska vienošanās par ESAO/G20 iekļaujošās sistēmas 1. pīlāru, panākot līdzsvaru starp vairākām līdz šim paustajām nostājām, EESK ierosina, ka 1. pīlāru – tāpat kā iepriekš 2. pīlāru – varētu ātri īstenot arī ES, saskaņojot to ar citiem lielākajiem tirdzniecības partneriem, tādējādi konsolidējot iekšējo tirgu saskaņā ar Līguma 113.–115. pantu.

3.5. EESK uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai gan 1. pīlārs, gan 2. pīlārs ES tiktu īstenoti pēc iespējas ātrāk un lielā mērā saskaņojot ar starptautisko nolīgumu, kas tika apspriests ESAO/G20 sanāksmes norises vietā. 1. un 2. pīlārs būtu jāuzskata par visaptverošu un savstarpēji integrētu regulatīvo pasākumu kopumu, kas ātri jāievieš visā ES.

3.6. EESK norāda, ka Eiropas likumdošanas iniciatīva par nodokļu uzlikšanu digitālajā ekonomikā varētu sniegt ievērojamu labumu iekšējam tirgum, neapšaubāmi nodrošinot efektīvāku sistēmu salīdzinājumā ar atsevišķām valstu iniciatīvām. Nekoordinētu un atsevišķu noteikumu ieviešana dalībvalstīs, ievērojot atšķirīgus nodokļu uzlikšanas principus un kritērijus, palielinātu sadrumstalotību visā ES, radot nodokļu nenoteiktību un kavējot konkurētspēju. EESK atbalsta strīdu izšķiršanas mehānismu, kura mērķis ir ļaut dalībvalstīm atrisināt iespējamās problēmas.

3.7. Starptautiskajam nolīgumam par 1. pīlāru vajadzētu būt vērstam uz to, lai panāktu efektīvu nodokļu sistēmu, ievērojot neitralitātes un vienlīdzīgas attieksmes principus, kas spēj: i) saglabāt digitālajā ekonomikā nostiprināto inovācijas potenciālu, no vienas puses, un ii) nodrošināt, ka augsti digitalizēti uzņēmumi dod savu taisnīgu ieguldījumu valstu budžetos un sabiedrībā.

3.8. EESK aicina noslēgt starptautisku nolīgumu par 1. pīlāru, kurā pēc iespējas atturas no pārāk sarežģītiem noteikumiem un kura mērķis ir panākt pārredzamību, paredzamību un administratīvo vienkāršošanu, saglabājot zemas atbilstības nodrošināšanas izmaksas. Pārāk sarežģīta sistēma patiešām varētu radīt iespējas apiet jaunpieņemtos noteikumus, samazinot to efektivitāti.

3.9. EESK uzsver, ka pienācīgi izstrādāti starptautiski nodokļu tiesību akti par digitālajiem uzņēmumiem ir lietderīgi, lai novērstu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanas praksi, kā arī lai izstrādātu taisnīgu, progresīvu, stabilu un efektīvu nodokļu sistēmu.

3.10. EESK uzsver, ka 2. pīlārs savukārt efektīvi ieviesīs divus piemērojamos iekšzemes noteikumus, proti: A. savstarpēji saistītus iekšzemes noteikumus (Globālos nodokļu bāzes samazināšanas novēršanas paraugnoteikumus), kas ietver: i) ienākuma iekļaušanas noteikumu (IIR), ar ko mātesuzņēmumam uzliek papildu nodokli attiecībā uz tā sastāvā esošas vienības ienākumiem, kuri apliekami ar zemu nodokli; ii) nepietiekami apliktu maksājumu noteikumu (UTPR), ar ko atsaka atskaitījumus vai pieprasa līdzvērtīgu korekciju, ciktāl sastāvā esošas vienības ienākumi ar zemu nodokļa likmi netiek aplikti ar nodokli saskaņā ar IIR; B. uz līgumu balstīts noteikums (noteikums par nodokļu uzlikšanu (STTR)), kas ļauj izcelsmes jurisdikcijām noteikt ierobežotus izcelsmes nodokļus noteiktiem saistīto pušu maksājumiem, kuriem piemēro nodokli, kas ir zemāks par minimālo likmi.

4. Īpašas piezīmes

4.1. EESK uzsver, ka uzņēmumu peļņas nodokļu jomā ļoti svarīgi ir nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus. Pēdējos gados daži uzņēmumi dažās dalībvalstīs ir varējuši izmantot īpašus nodokļu noteikumus, samazinot savu faktisko nodokļa likmi. Pārredzamības trūkums ir veicinājis šādu iznākumu, un vairākas sensitīvas lietas ir saistītas ar starptautiskiem uzņēmumiem, kas darbojas digitālo pakalpojumu jomā.

4.2. EESK uzskata, ka, izstrādājot atbilstošu tiesisko regulējumu nodokļu uzlikšanai digitālajā ekonomikā, būtu jāņem vērā digitalizācijas radītā lielā atkarība no nemateriālajiem aktīviem. Šie aktīvi ir ievērojami palielinājuši uzņēmumu spēju izvērst nozīmīgu uzņēmējdarbību jurisdikcijā bez fiziskas klātbūtnes tajā. Pašreizējie starptautiskie nodokļu noteikumi un principi būtu jāpielāgo jaunajiem ekonomiskajiem apstākļiem.

4.3. EESK norāda, ka digitālie uzņēmumi satura radīšanā ir lielā mērā atkarīgi no nemateriāliem aktīviem, jo īpaši no lietotāju datu lietošanas un izmantošanas, lai radītu vērtību. Šī vērtības radīšanas metode nav iekļauta pašreizējās nodokļu sistēmās, radot neatbilstību starp vērtības radīšanu un nodokļu uzlikšanu. Šis konkrētais jautājums būtu pienācīgi jārisina 1. pīlārā.

4.4. EESK atkārtoti uzsver, ka ir ļoti svarīgi izmantot pieeju, kas ļaus izvairīties no nodokļu dubultās uzlikšanas riska, kā arī no nejaušas nodokļu neuzlikšanas ikvienā jurisdikcijā, samazinot atbilstības nodrošināšanas izmaksas Eiropas uzņēmumiem. Šajā saistībā nolīgumam par 1. pīlāru un noteikumiem, kas paredzēti tā transponēšanai, būtu jāsaskaņo dažādās dalībvalstu jau uzsāktās iniciatīvas, jo šīs atšķirības varētu radīt neatbilstības un nepilnības.

4.5. EESK atgādina, ka viens no galvenajiem faktoriem, kas uztur un motivē sarežģīto mēģinājumu panākt vispārēju vienprātību par ESAO 1. pīlāra priekšlikumu, ir vienpusēju digitālo nodokļu izplatība un ar to saistītā iespēja vairākām jurisdikcijām pieprasīt nodokļu uzlikšanas tiesības dažādos veidos, kas dažkārt pārklājas attiecībā uz vienu un to pašu peļņu.

4.6. Tāpēc 1. pīlāram būtu jāgarantē valsts digitālo pakalpojumu nodokļu un citu līdzīgu pasākumu atcelšana uzņēmumiem. Tas ir būtiski, lai nodrošinātu vairāku lielāko jurisdikciju vienprātību par 1. pīlāru un izvairītos no jauniem noteikumiem, kurus nākotnē varētu apstrīdēt kā “diskriminējošus” saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem, radot neparedzētas sekas no starptautiskās tirdzniecības viedokļa.

4.7. EESK pauž patiesu cerību, ka pēc iespējas ātrāk izdosies panākt dzīvotspējīgu starptautisku vienošanos par 1. pīlāru, un pauž nožēlu par ilgstošajiem ierobežojumiem, kas kavē šāda nolīguma noslēgšanu.

4.8. EESK uzskata, ka pēc 1. un 2. pīlāra īstenošanas pakalpojumi, ko sniedz ar Eiropas patērētāju izmantoto platformu starpniecību, būtu pilnībā jāiekļauj PVN sistēmā, jo tas ir būtisks elements, lai risinātu ar digitālo ekonomiku saistītos nodokļu jautājumus. Jānorāda, ka digitālo saziņas pakalpojumu un sociālo tīklu klienti šiem pakalpojumiem piekļūst bez acīmredzamas maksas, un tas liek uzdot jautājumu, kā pamatoti piemērot PVN. PVN ieņēmumi veido ES budžeta pašu resursus, un EESK uzskata, ka ir svarīgi nodokļu bāzē iekļaut arī digitālos pakalpojumus.

4.9. EESK uzskata, ka ir jāpanāk saprātīgs līdzsvars starp uzņēmumu peļņas nodokļa pārdali starp neto eksportētājvalstīm un neto importētājvalstīm, kā arī starp ražotājvalstīm un patērētājvalstīm, lai neapdraudētu valstu iespējas sasniegt arī savus sociālos un vides aizsardzības mērķus.

4.10. EESK norāda, ka digitalizācija ir ne tikai izaicinājums, bet arī rada iespējas nodokļu iestādēm. Liels trešo pušu datu apjoms, kas pieejams nodokļu iestādēm, ļauj automatizēt pārskatu sniegšanu, ietaupot laiku un naudu abām pusēm. Datu vākšanu var arī izmantot, lai novērstu nepietiekamu ziņošanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas vai krāpšanu. Vairāku nodokļu administrāciju izmantotie programmatūras risinājumi, kas ļauj reģistrēt pārdošanas datus darījuma veikšanas brīdī un kurus var tiešā veidā iesniegt nodokļu iestādēm, dažās valstīs jau ir ievērojami palielinājusi pievienotās vērtības nodokļa (PVN) ieņēmumus.

Briselē, 2022. gada 13. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētāja Christa SCHWENG

(1) Sk. EESK atzinumu par uzņēmumu minimālo faktisko aplikšanu ar nodokļiem (OV C 290, 29.7.2022., 52. lpp.).

(2) OECD Consultation on the Draft Rules for Nexus and Revenues Sourcing Under Pillar 1 – A summa, 2022. gada 4. februāris.

(3) EESK atzinums par tematu “Tiesību aktu kopums nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanai” (OV C 152, 6.4.2022., 89. lpp.).

(4) EESK atzinums par tematu “Uzņēmējdarbības nodokļi 21. gadsimtā” (OV C 275, 18.7.2022., 40. lpp.).

(5) EESK atzinums “Cīņa pret čaulas vienību izmantošanu” (OV C 290, 29.7.2022., 45. lpp.).