Komisijas ziņojums - 2007. gada ziņojums par konkurences politiku {SEC(2008)2038} /* COM/2008/0368 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 16.6.2008 COM(2008) 368 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2007. gada ziņojums par konkurences politiku{SEC(2008)2038} 1. Konkurences politika 2006. gadā turpināja uzlabot tirgu funkcionēšanu Eiropas patērētāju un uzņēmumu labā. Tas inter alia ļāva tirgus dalībniekiem izmeklēt un piemērot sankcijas pret konkurenci vērstai uzvedībai, kā arī pievērsties pret konkurenci vērstām tirgus struktūrām un regulējumam galvenajās ekonomikas nozarēs. Konkurences politika tika iestrādāta Komisijas vispārējā ekonomikas reformēšanas dienas kārtībā — Lisabonas stratēģijā. 2. Šā ziņojuma pirmajā sadaļā sniegts pārskats par to, kā tika tālāk attīstīti un piemēroti konkurences politikas instrumenti, proti, pretmonopola, apvienošanās un valsts atbalsta noteikumi. Otrajā sadaļā aplūkots, kā šo un citu instrumentu kopums tika izmantots atlasītās nozarēs. Trešajā sadaļā sniegts pārskats par sadarbību Eiropas Konkurences tīklā (EKT) un ar valstu tiesām. Ceturtajā sadaļā aplūkotas starptautiskas darbības. Visbeidzot, piektajā sadaļā sniegts īss apraksts par starpinstitucionālo sadarbību. Tālāku informāciju var atrast detalizētajā Komisijas dienestu darba dokumentā, kā arī Konkurences ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē[1]. 1. INSTRUMENTI 1.1. Pretmonopols – EK līguma 81. un 82. pants 1.1.1. Noteikumu izstrāde un politika 3. Papildus sankcijām, lai sodītu un novērstu karteļus, efektīvai rīcībai pret šo vispostošākais veidu, kas nomāc konkurenci, ir vajadzīgi stimuli dalībniekiem ziņot par karteļiem. Komisijas iecietības politika mudina karteļu dalībniekus ziņot par savām nelikumīgajām darbībām. 2006. gada decembrī tika pieņemta pārskatīta Iecietības programma (2006.gada paziņojums)[2]. Šis jau ir trešais iecietības paziņojums pēc agrākam 1996. un 2002. gada versijām. Komisija saņēma 20 imunitātes pieteikumus[3] un 11 pieteikumus par sodanaudas samazināšanu saskaņā ar 2006. gada Paziņojumu par iecietību sakot no tā pieņemšanas dienas līdz 2007. gada beigām. 4. Zaļā grāmata par zaudējumu atlīdzības prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpumiem guva atbalstu Eiropas Parlamenta rezolūcijā, kurā Komisija aicināta sagatavot Balto grāmatu ar detalizētiem priekšlikumiem, kas nodrošina efektīvāku zaudējumu atlīdzību[4]. Sagatavojot Balto grāmatu, Komisija plaši konsultējās ar pārstāvjiem no dalībvalstu valdībām, tiesnešiem no valstu tiesām, nozaru pārstāvjiem, patērētāju apvienībām, tiesībsargu aprindām un citam ieinteresētām personām. 1.1.2. Noteikumu piemērošana 5. Komisija turpināja pievērst lielu uzmanību karteļu izmeklēšanai, atklāšanai, īpašu uzmanību pievēršot pasaules vai Eiropas mēroga noziedzīgiem karteļiem. Komisija izdeva astoņus galīgos lēmumus[5], kuros tā sodīja 41[6] uzņēmumu kopsummā par 3 334 miljoniem euro (salīdzinājumā ar septiņiem galīgiem lēmumiem, 41[7] uzņēmumu un sodanaudas kopsummu 1 846 miljonu euro apmērā 2006. gadā). Elevators and Escalators lietā Komisija piesprieda līdz šim visaugstāko soda naudu par karteli (EUR 992 miljoni), kā arī augstāko soda naudu uzņēmumam par karteļa pārkāpumu (EUR 477 miljoni[8]). 6. Komisija atklāja vairākus karteļus pēc savas iniciatīvas. Nesenās lietas Elevators and Escalators , Fasteners , Professional Videotape un Flat Glass liecina ka, lai gan Komisijas iecietības politika ir spēcīgs instruments karteļu atklāšanā, Komisija nav atkarīga no pieradījumiem, kurus sniedz iecietības pieteikuma iesniedzēji, lai atklātu karteli. Komisija turpina likt būtisku uzsvaru uz ex officio izmeklēšanas, kas var būt tirgus uzraudzības rezultāts 7. Komisija veica papildu pasākumus pēc nozares apsekojuma par finanšu pakalpojumiem, ko uzsāka 2005. gadā, pieņemot lēmumu par karteļu darbības aizliegumu saskaņā ar EK līguma 81. pantu lietās Groupement des Cartes Bancaires, Morgan Stanley/Visa un MasterCard ; visas šīs lietas attiecās uz norēķinu karšu sistēmām (skatīt turpmāk 2.2. punktu). 8. Komisija turpināja piemērot sankcijas par dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu arī nozaru tīklos, kas ir galvenais Eiropas konkurences elements. Komisija 4. jūlijā pieņēma lēmumu pret Spānijas vietējo operatoru Telefónica par ļoti nopietnu dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu Spānijas platjoslas tīklā. Soda nauda sasniedza EUR 151 875 000. Attiecīgās darbības attiecās uz Telefónica cenu starpību starp vairumtirdzniecības cenām, ko piemēroja konkurentiem un mazumtirdzniecības cenām, ko uzņēmums piemēroja saviem klientiem no 2001. gada līdz 2006. gadam. 9. Komisija 11. oktobrī pieņēma 9. panta lēmumu attiecībā uz ilgtermiņa gāzes piegādes līgumiem, ko noslēdzis beļģu uzņēmums Distrigas . Saskaņā ar šo lēmumu Distrigas piedāvātās saistības, kas kliedētu Komisijas bažas, kas radās veicot izmeklēšanu saskaņā ar 82. pantu, kļūst juridiski saistošas no 2011. gada. Šo saistību uzdevums ir nodrošināt, ka Distrigas nesaista pārmērīgu klientu skaitu vairāk nekā gadu uz priekšu, tajā pat laikā ļaujot Distrigas pēc iespējas lielāku elastību pārvaldot uzņēmuma līgumu portfeli. 1.2. Valsts pasākumi 10. Jūnijā Komisija izbeidza pārkāpumu procedūru saskaņā ar Līguma 226. pantu pret Čehiju, kas bija ierobežojusi Čehijas konkurences iestādes iespējas (Čehijas konkurences iestāde) piemērot EK līguma 81. un 82. pantu pret konkurenci vērstām darbībām elektronisko saziņas līdzekļu sektorā[9]. Pēc martā pieņemtā argumentētā atzinuma[10] Čehijas konkurences likuma strīdīgais noteikums tika atcelts, un Čehijas konkurences iestāde var pilnā mērā piemērot ES konkurences noteikumus. 11. Par to, ka uzņēmumi Enel un Acciona iegūst kopīgu kontroli pār uzņēmumu Endesa , tika paziņots Komisijai 31. maijā un apstiprināts bez papildu nosacījumiem 5. jūlijā. Tomēr, kad Enel un Acciona prasīja darījuma apstiprinājumu no Spānijas enerģētikas regulatora (CNE), CNE darījumu apstiprināja ar vairākiem nosacījumiem. Komisija 5. decembrī pieņēma lēmumu saskaņā ar EK Apvienošanās regulas[11] 21. pantu, paziņojot, ka CNE lēmums, kas ir izmainīts, pārkāpj minēto noteikumu. 1.3. Uzņēmumu apvienošanās kontrole 1.3.1. Noteikumu izstrāde un politika 12. Lai sniegtu labākus norādījumus par jurisdikcijas jautājumiem apvienošanās kontrolē, Komisija 10. jūlijā pieņēma Komisijas konsolidēto jurisdikcijas paziņojumu saskaņā ar Apvienošanās regulu (“Jurisdikcijas paziņojums” vai “paziņojums”)[12]. Jurisdikcijas paziņojums aizvieto četrus iepriekšējos 1998. gada paziņojumus[13], kuros aplūkoti jurisdikcijas jautājumi no 1998. gada saskaņā ar Apvienošanās regulu 4064/89. Izņemot jautājumus par lietu nodošanu jaunais paziņojums tādējādi attiecas, vienā dokumentā uz visiem jurisdikcijas jautājumiem, kas ir svarīgi, lai noteiktu Komisijas kompetenci saskaņā ar Apvienošanās regulu. 13. Komisija 28. novembrī pieņēma pamatnostādnes par nehorizontālo apvienošanos novērtēšanu saskaņā ar apvienošanās regulu. nehorizontālu uzņēmumu apvienošanās ietver vertikālo apvienošanos, piemēram, pircējs iegādājas piegādātāju (piemēram, automašīnu ražotājs iegādājas pārnesumkārbu piegādātāju) un konglomerāta apvienošanās, kas attiecas uz uzņēmumiem, kuru darbības ir papildinošas vai citādi saistītas (piemēram, uzņēmums, kas ražo skuvekļus nopērk uzņēmumu, kas ražo skūšanās putas). Nehorizontālo apvienošanos vadlīnijas papildina esošās vadlīnijas par horizontālo apvienošanos, kurās runāts par uzņēmumiem, kas konkurē vienos un tajos pašos tirgos. 14. Lai noskaidrotu tās politiku attiecībā uz tiesiskās aizsardzības līdzekļiem apvienošanās kontrolē, Komisija sāka publiskas apspriedes par pārskatītu Tiesiskās aizsardzības līdzekļu paziņojumu. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir apvienošanās grozījumi, kurus ierosinājušas apvienošanās puses, lai izvairītos no potenciālās konkurences problēmām, ko pamanījusi Komisija. Tiesiskās aizsardzības līdzekļu paziņojums atjauninās un aizstās pašreizējo paziņojumu. 1.3.2. Noteikumu piemērošana 15. To Apvienošanās lietu skaits, par kurām paziņots Komisijai, ir sasniedzis vislielāko atzīmi – 402 lietas, tas ir pieaugums par 12% salīdzinot ar 356 lietām 2006. gadā. Ceturkšņa beigās paziņojumu skaits samazinājās gan attiecībā pret iepriekšējiem ceturkšņiem, gan pret 2006. gada pēdējo ceturksni. Kopumā Komisija 2007. gadā pavisam pieņēma 396 galīgos lēmumus, no kuriem 368 tika pieņemti pirmajā posmā bez nosacījumiem. No pirmā posma beznosacījumu lēmumiem 238 (jeb 65%) tika pieņemti saskaņā ar vienkāršotu procedūru. Vēl 18 lēmumus pieņēma pirmajā posmā ar nosacījumiem. 16. Pēc padziļinātas II posma izmeklēšanas pieņēma desmit lēmumus. Piecus no tiem pieņēma bez nosacījumiem, bet piecus ar nosacījumiem. Vienu darījumu – horizontālo pārņemšanu , kas ierosināta Ryanair pārņemot Aer Lingus aizliedza (skatīt 2.7. punktu)|. 1.4. Valsts atbalsta kontrole 1.4.1. Noteikumu izstrāde un politika 17. Komisija turpināja īstenot 2005. gadā sākto Valsts atbalsta rīcības plānu . Komisija pieņēma jaunu standartlikmju un diskonta likmju noteikšanas metodi[14], kas ir vairāk pielāgota tirgus principiem, jo tiek ņemta vērā uzņēmuma vai projekta īpašā situācija. 18. Komisija sāka konsultācijas par grupveida atbrīvojumu regulas (“GAR”) projektu saistībā ar valsts atbalstu[15]. GAR vienkāršos un konsolidēs vienā tekstā piecus grupālos atbrīvojumus valsts atbalstam MVU, pētniecībai un attīstībai MVU, atbalstam nodarbinātībai, mācībām un reģionālajam atbalstam. Turklāt esošo grupveida atbrīvojumu darbības joma tiks paplašināta, aptverot jauna atbalsta dažas kategorijas. Paredzēts, ka GAR Komisija pieņems 2008. gada jūnijā. 19. Komisija 13. jūnijā nolēma pagarināt 2001. gada Kino paziņojumu vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim. Kino paziņojumā ir noteikumi par valsts atbalstu attiecībā uz kinematogrāfiskiem un citiem audiovizuāliem darbiem. 20. Komisija 2007. gadā sāka Komisijas Paziņojuma par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā pārskatīšanas procedūru. Paziņojuma projekts i) paskaidro nosacījumus attiecībā uz atbalsta garantiju formā esamību vai neesamību un ii) nosaka attiecīgā atbalsta daudzumu pēc tirgus vērtības un riska analīzes. Sagaidāms, ka jauno paziņojumu Komisija pieņems 2008. gada maija beigās. 1.4.2. Noteikumu piemērošana 21. Pēc ļoti daudziem paziņojumiem par valsts atbalstu 2006. gadā (922) jaunu dalībvalstu paziņotu valsts atbalsta gadījumu skaits 2007. gadā bija 777[16]. Šis skaits tomēr joprojām ir lielāks nekā 2004. un 2005. gada līmenis. Turklāt samazinājums atbilst Komisijas apņēmībai veicināt atbalsta piešķiršanu ar grupveida atbrīvojumiem un pievērst uzmanību tiem atbalsta veidiem, kas visvairāk kropļo konkurenci. Dalībvalstis 2007. gadā spēja piešķirt vairāk nekā 1 100 pasākumus bez iepriekšēja paziņojuma Komisijai[17]. Tas ir salīdzināms ar 410 grupveida atbrīvojuma pasākumiem 2006. gadā. 22. Komisija 2007. gadā pieņēma 629 galīgos lēmumus par valsts atbalstu[18]. Lielākajā daļā gadījumu Komisija apstiprināja pasākumus bez formālas izmeklēšanas, secinādama, ka pārbaudītais atbalsts ir saderīgs (87% no visiem lēmumiem 2007. gadā) ar valsts atbalsta noteikumiem vai nav valsts atbalsts (5% no visiem lēmumiem). 23. Komisija 2007. gadā publicēja divus Valsts atbalsta rezultātu apkopojumu izdevumus[19]. 2007. gada rudens apkopojums[20] liecina, ka pēdējos sešos gados dalībvalstis virzās uz Eiropadomes mērķi – mazāku un mērķtiecīgāku valsts atbalstu. Jo īpaši ES-10 dalībvalstis ir sekmīgi pakārtojušas savu valsts atbalstu tādiem kopīgo interešu horizontālajiem mērķiem kā reģionālā attīstība, izpēte un attīstība, MVU un vides aizsardzība. 24. Komisija 2007. gadā pieņēma Bulgārija un Rumānijas, kā arī Beļģijas, Kipras, Dānijas, Francijas, Itālijas, Nīderlandes un Portugāles reģionālā atbalsta kartes [21]. Rezultātā reģionālā atbalsta kartes laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam tagad ir apstiprinātas visām dalībvalstīm. Komisija apstiprināja reģionālo atbalstu vairākiem lieliem investīciju projektiem [22]. 25. Paziņojumi par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācija i, kas jāpieņem 1. janvārī, kā arī visi jaunie paziņojumi, kas saņemti atsauces gadā tika izvērtēti saskaņā ar jaunajiem noteikumiem [23]. Komisija apstiprināja 48 paziņotas pētniecības un attīstības shēmas. Turklāt tā apstiprināja četrus ad hoc atbalsta pasākumus zem noteiktajiem sliekšņiem, veicot detalizētu novērtējumu saskaņā ar noteikumu 7. nodaļu. Komisija pieņēma astoņus lēmumus, detalizēti izvērtējot lielu skaitu valsts atbalstu saskaņā ar 7. nodaļu. Tā apstiprināja vairākus projektus, ko finansēja Francijas Inovācijas aģentūra.[24] Komisija apstiprināja 19 paziņotas shēmas saskaņā ar riska kapitāla pamatnostādnēm[25]. 26. Lai gan uz mācību atbalstu attiecas grupveida atbrīvojuma regula[26], Komisija ir aicināta izvērtēt projektus, kuru summa pārsniedz 1 miljonu euro. Lietā GM Antwerp [27] Komisija secināja, ka paziņotā valsts atbalsta daļa ir nesaderīga, jo to izmantotu, lai finansētu mācības, kuras atbalsta saņēmējs īstenotu arī bez atbalsta. Fiat [28] un Club Med Guadeloupe [29] lietās Komisija secināja, Ka atbalsts ir vajadzīgs un atbilstīgs. Lietā DHL Leipzig/Halle [30] Komisija sāka izmeklēšanu, jo tai bija šaubas par to vai DHL jebkura gadījumā nebūtu jārīko mācības darbiniekiem. 27. Komisija 10. oktobrī sāka formālu izmeklēšanas procedūru attiecībā uz nodokļu priekšrocībām Spānijas uzņēmumiem iegādājoties būtisku daļu ārvalstu uzņēmumos [31]. Nodokļu pasākums ļauj Spānijas uzņēmumiem 20 gadu periodā amortizēt uzņēmuma vērtību, iegādājoties nozīmīgas kapitāla daļas ārvalstu uzņēmumos, bet uzņēmuma vērtība, kas rodas no iegādēm vietējā tirgū nedod labumu no līdzīga pasākuma. 28. Glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem var uzskatīt par likumīgu tikai tad, ja izpildīti stingri nosacījumi. Komisija 2007. gada laikā piemēroja grozītos noteikumus, kas paredzēti 2004. gada Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēs. 29. Vairākos glābšanas gadījumos Komisija atkal uzsvēra, ka šāds atbalsts ir tikai pagaidu pasākums, kas veicina pārstrukturēšanas plāna sagatavošanu vai uzņēmuma likvidēšanu. Attiecīgi dažos gadījumos Komisija sāka formālu procedūru, jo glābšanas atbalsts nav atmaksāts noteikto sešu mēnešu laikā un nav iesniegts nopietns pārstrukturēšanas plāns[32]. Komisija apstiprināja vairākas pārstrukturēšanas atbalsta lietas[33]. Citās lietās Komisija atzina, ka atbalsts nav saderīgs[34] vai sāka formālu izmeklēšanu, jo bija šaubas par saderību[35]. 30. Komisija panāca ievērojamu progresu sasniedzot efektīvāku un ātrāku atbalsta piedziņas lēmumu izpildi. Piedziņas lēmumu skaits, kas gaida īstenošanu tika samazināti no 60 lēmumiem 2006. gada beigās līdz 47 lēmumiem 2007. gada beigās. Visi 23 piedziņas lēmumi tika izpildīti, bet 9 jauni piedziņas lēmumi tika pieņemti 2007. gadā. No 8,9 miljardu euro lielā nelikumīgā un nesaderīgā atbalsta, kas jāatgūst saskaņā ar lēmumiem, kuri pieņemti kopš 2000. gada, līdz 2007. gada beigām bija faktiski atgūti aptuveni 8,2 miljardi euro (t.i., 91,2% no kopējās summas). Turklāt vēl 2,4 miljardi euro tika atgūti atmaksāšanas procentos. Tiesu prakse un politika šajā jomā arī tika apkopota šajā paziņojumā[36]. 1.5. Konkurences politikas loma plašākā politikas kontekstā 31. Komisija 11. decembrī atdzīvināja Lisabonas stratēģiju[37] un sniedza ierosinājumus par nākamo trīs gadu ciklu (2008-2010)[38] Pārskats piedāvā turpināt ņemt vērā konkurenci plašākā Lisabonas stratēģijas kontekstā. Īpaša uzmanība tiek vērsta uz vajadzību pastiprināt nozaru tirgu uzraudzību un vajadzības gadījumā uzlabot regulējumu, konkrēti koncentrējoties uz svarīgākajiem pakalpojumiem un tīkla nozarēm [39] . Šie priekšlikumi atbilst Vienotā tirgus pārskatam, kas komisijā veikts 2007. gada laikā. Reformu svarīgums konkurences jomā atspoguļo – gan faktiski, gan relatīva izpratnē – ieteikumi, ko Padome ierosina apstiprināt saskaņā ar EK līguma 99. pantu[40]. 32. Piemēram, pārskats piedāvā, ka konkurences politika var palīdzēt sasniegt Lisabonas stratēģijas mērķus gāzes, elektrības un finanšu pakalpojumu nozarē 2005. gadā sākto nozaru izmeklēšanu[41]. Konkurences politika arī tiek uzskatīta par papildu instrumentu saistībā ar centieniem veicināt savlaicīgu savietojamību un standartizāciju. Pārskatā arī minēti „konkurences noteikumi” to politiku vidū, kurās ES var ieguldīt īpašas zināšanas, kas var būt nozīmīgas galvenajiem partneriem. Tas ir cieši saistīts ar vajadzību nodrošināt godīgu konkurenci un līdzvērtīgus konkurences apstākļus starptautiskā telpā[42]. 2. NOZARU ATTīSTīBA 2.1. Enerģētika 33. Nozares apsekojuma nobeiguma ziņojumā par Eiropas gāzes un elektroenerģijas tirgiem, ko pieņēma 10. janvārī[43], tika secināt, ka daudzi enerģētikas tirgi i) joprojām ir pārāk koncentrēti; ii) tos raksturo augsta līmeņa vertikālā integrācija (īpaši tīkla un piegādes darbību nepietiekama atdalīšana), kā arī iii) pārrobežu integrācijas un pārrobežu konkurences trūkums un (iv) pārredzamība. 34. Pamatojoties uz šiem atklājumiem Komisija 19. septembrī ierosināja pieņemt trešo liberalizācijas tiesību aktu kopumu attiecībā uz elektroenerģijas un gāzes tirgiem[44]. Tas galveno uzmanību pievērš i) efektīvai pārvades tīklu nošķiršana; (ii) regulatoru ietekmes un neatkarības stiprināšanai; (iii) sadarbībai starp regulatoriem un (iv) sadarbībai starp pārvades sistēmas operatoriem. 35. Pretmonopola jomā Komisija ciešā sadarbībā ar valsts konkurences iestādēm (VKI)[45] galveno uzmanību vērsa uz tirgus slēgšanu un slepenam sarunām (tirgus dalīšana) elektrības un gāzes nozarēs, kas pievēršas galvenajām traucēta tirgus darbībām. Tirgus piekļuves slēgšanas lietas attiecas uz praksi kas ir saistīta ar vērtības ķēdi, ieskaitot pakārtoto tirgu slēgšanu, noslēdzot ilgtermiņa nolīgumus ar enerģijas patērētājiem; ļaunprātīgas izmantošanas veidu, slēdzot konkurentiem piekļuvi tīkliem (piemēram, tīkla jaudas slepus uzkrāšana un neieguldīšana); elektrības mazumtirdzniecības tirgu slēgšana palielinot sāncenšu izmaksas ar līdzsvarotu sistēmu[46]; pakārtoto tirgu slēgšana, kontrolējot gāzes importa infrastruktūru un noslēdzot ilgtermiņa valsts iepirkuma līgumus. Citu izmeklēto jautājumu vidū jāmin, piemēram, apsūdzības par cenu manipulāciju elektrības tirgos samazinot ģeneratoru jaudu. Itālijā[47], Spānijā[48] un Francijā Komisija ir atradusi norādes, ka regulēti elektrības tarifi var sasniegt valsts atbalstu lieliem un vidējiem uzņēmumiem. kas patērē elektroenerģiju. 2.2. Finanšu pakalpojumi 36. Eiropas Komisija 10. janvārī publicēja gala ziņojumu par Nozares apsekojuma nobeiguma ziņojumā par Eiropas banku mazumtirdzniecības pakalpojumu tirgu [49] attiecība uz maksājumu karšu sistēmām un maksājumu sistēmām bez kartēm, norēķinu kontiem un saistītiem pakalpojumiem. Atklājumi apstiprināja, ka tirgi joprojām ir fragmentēti pa valstīm, ierobežojot patērētāju izvēli un rezultāta izraisot augstākas norēķinu kontu, aizdevumu vai maksājumu izmaksas. Atzīts, ka liela cenu dažādība, peļņas robežas un pārdošanas modeļi dalībvalstu vidū un lielas pakāpes viendabība konkrētās dalībvalstīs, norāda uz likumdošanas un ar uzvedību saistītiem konkurences šķēršļiem. 37. Eiropas maksājumu karšu tirgū gada laikā apgrozās 1 350 miljardi euro, kas veido maksājumus bankām aptuveni 25 miljardu apmērā. Maksājumu karsu tirgus ir ļoti koncentrēts, kas nodrošina augstus ieņēmumus un rentabilitāti. Noteikumi, kas regulē tīklu darbību (ieskaitot Visa/MasterCard duopolu un valstu karšu shēmas, kuras vada galvenās vietējās bankas) rada konkurences problēmas. 38. Komisija 3. oktobrī uzlika sodu Visa International and Visa Europe (Visa) 10.2 miljonu apmērā par atteikšanos pieņemt uzņēmumu Morgan Stanley par dalībnieku no 200. gada marta līdz 2006. gada septembrim[50]. 39. Komisija 17. oktobra lēmumā secināja, ka Groupement des Cartes Bancaires (CB) pārkāpa līguma 81. pantu[51]. Komisija atklāja, ka Groupement ir pieņēma cenu pasākumus, kas traucē dažām bankām Francijā izsniegt kartes par konkurējošām likmēm, tādējādi turot mākslīgi augstu maksājumu karšu cenu un tādā veidā dodot priekšrocības lielākajām Francijas bankām. 40. Komisija 19. decembrī pieņēma lēmumu, kas aizliedz MasterCard daudzpusējas mijmaiņas maksu pārrobežu karsu maksājumiem( MIF ) ar MasterCard un Maestro patēriņa kredītkartēm un debetkartēm Eiropas ekonomikas zonas dalībvalstu starpā (starp EEZ un MIF )[52] 41. Komisija 25. septembrī pieņēma Nobeiguma ziņojums par uzņēmējdarbības apdrošināšanas nozares aptauju [53] , kas tika laists klajā līdz ar visaptverošu Komisija dienestu darba dokumentu, kurā ietverti visi secinājumi. Valsts atbalsta jomā Komisija 18. jūlijā izskatīja divas atlikušās pārstrukturēšanas lietas Vācijas Landesbank sektorā ( WestLB un Nord/LB ) ka nosacījumus, kas atbilst privāto tirgus investoru novērtējumam [54]. Vasarā ASV paaugstināta riska kredītu krīze sāka nopietni ietekmēt vairākas Eiropas bankas, kas prasīja ievērojamu valsts atbalstu, lai tās varētu turpināt strādāt. Komisija sāka izmeklēšanu divās lietās, kas saistītas ar Vācijas bankām IKB un Sachsen LB . Lēmumu par Apvienotās Karalistes banku Northern Rock pieņēma 5. decembrī pasludinot, ka atbalsts ir saderīgs ar Valsts atbalsta noteikumiem[55]. Attiecīgi tiek izskatīti papildu pasākumi Northern Rock atbalstam. 42. Ekonomikas un finanšu padome 9. oktobrī pieņēma secinājumus, ierosinot pasākumu sēriju, kas veicinātu finansu stabilitāti, kas cita starpā aicināja Komisiju un dalībvalstis sadarboties, lai noskaidrotu, kurā brīdī Komisija banku krīzi var uzskatīt par “nopietniem ekonomikas traucējumiem” saskaņā ar Valsts atbalsta noteikumiem. Tajos arī Komisija tiek aicināta apsvērt vienkāršot procedūras, pievēršot uzmanību tam, kā Valsts atbalsta izmeklēšana kritiskos apstākļos var tikt ātri veikta. 43. Attiecībā uz finanšu atbalstu Komisija 7. februārī sāka formālu izmeklēšanas procedūru pret „grupas interesēm” (t.s. Groepsrentebox ), par kuru ziņoja Nīderlandes iestādes[56]. Komisija 21. martā sāka procedūru pret līdzīgu shēmu Ungārijā[57]. Abas shēmas samazina uzņēmumu nodokļu slogu attiecībā pret netto procentiem, ko tie saņem no saistītiem uzņēmumiem un maksā šādiem uzņēmumiem. Komisija novērtēja un atļāva daudzas koncentrācijas finanšu pakalpojumu jomā. ABN un AMRO lietās[58] Komisija analizēja konsorcija, kuru veido RBS, Fortis un Santander, piedāvāto Nīderlandes bankas ABN AMRO pārņemšanu. 2.3. Elektronisko sakaru nozare 44. Tiesiskais regulējums, kas ieviests 2000. gadā, veicina komunikāciju tirgu konkurētspēju. Tādēļ komisija decembrī ieteica[59] to tirgu skaitu, kas pakļauti iepriekšējiem noteikumiem, samazināt par vairāk kā pusi – no 18 uz 7. Ticams, ka e x ante regulējumu tagad atcels daudzās jomās, un nozares lielāko daļu attieksies ES konkurences noteikumi. 45. Visumā mobilo sakaru tirgi ir pietiekami konkurētspējīgi mazumtirdzniecības jomā. Tomēr vairumtirdzniecības zvanu veikšanai pašu tīklā tirgu gadījumā un saskaņā ar iepriekšējo ieteikumu par attiecīgajiem tirgiem[60], ieteicams mobilo sakaru piekļuvei piekļuvei un zvanu izejošiem zvaniem piemērot ex ante regulējumu. 46. Gada laika Komisija novērtēja 170 Valsts regulējošo iestāžu paziņojumus un pieņēma 66 vēstules ar komentāriem un 49 vēstules bez komentāriem saskaņā ar konsultāciju mehānismu, kas noteikts pamatdirektīvas 7. pantā[61]. Piecos gadījumos Komisija pauda nopietnas bažas par paziņoto pasākumu saderību ar ES likumiem un sāka otra posma izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulas 7. panta 4. punktu. Vienā gadījumā Komisija pieņēma veto lēmumu. 47. Attiecībā uz ES konkurences likuma piemērošanu elektronisko komunikāciju nozarē, svarīgākais Komisijas 2007. gadā pieņemtais lēmums bija 4. jūlija lēmums pret Telefónica (skatīt minēto 1.1.2.) 48. Pēc tiesiskā regulējuma pārskata 2007. gada laikā Komisija novembrī ierosināja reglamentējošu noteikumu kopumu (tas ietver divas direktīvas, regulu, ar kuru izveido Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (EEST) un ieteikumu par attiecīgajiem tirgiem)[62]. Izņemot jaunos ieteikumus par attiecīgajiem tirgiem, kas stājās spēkā decembrī, tiesiska regulējuma juridiskās daļas stāsies spēka tikai pēc to pieņemšanas Padomē un Eiropas Parlamentā laikposmā no 2010 līdz 2011. gadam. 49. Nemainīgi augstās starptautiskās viesabonēšanas cenas mudināja Komisiju ierosināt saskaņā ar viesabonēšanas regulas EK[63] 95. pantu, kas stājās spēkā 30. jūnijā un būs piemērojama 3 gadus. Rezultātā dalībvalstu mobilo tālruņu operatoriem bija jāpiedāvā līdz 30 jūlijam visiem saviem klientiem eirotarifs, kas automātiski piemērots no 30 septembra, ja vien klients no tā neatsakās. Eirotarifs nosaka mazumtirdzniecības cenu griestus zvaniem uz vai no ārzemēm[64]. Komisija 2008. gadā tiek aicināta ziņot Padomei un Eiropas Parlamentam par regulas darbību un īpaši par to, vai tās darbības laiks ir jāpagarina vai darbības joma ir jāpaplašina, lai ietvertu citus pakalpojumus, piemēram, SMS vai datu viesabonēšana. 50. Komisija pieņēma vairākus lēmumus par platjoslas infrastruktūras un pakalpojumu finansēšanu no valsts līdzekļiem atbalstu attiecībā uz lauku vai attāliem rajoniem ar tikai ierobežotu platjoslas segumu vai bez tā[65]. Komisija arī pieņēma precīzi noteiktos apstākļos, valsts intervenci par labu moderniem platjoslas pakalpojumiem reģionos, kur vietējie operatori tikai daļēji piedāvāja pamata platjoslas pakalpojumus[66]. 51. Komisija veica iepriekšēju “Wireless Prague” projekta izmeklēšanu, kas ir pirmais pašvaldības tīkls, kuru Komisija izvērtējusi saskaņā ar Valsts atbalsta noteikumiem[67]. Pēc grozījumiem projektā Komisija secināja, ka valsts atbalsts šajā gadījumā nav bijis. 52. Par uzņēmumu apvienošanās kontroli Komisija paļāvās uz dinamisku pieeju attiecībā uz strauji augošiem tirgiem, piemēram, tādiem, ko izskatīja lietā Syniverse/BSG [68], kurā Komisija izvērtēja GSM viesabonēšanas datu saskaņošanas pakalpojumus. Tirgus raksturojums (piemēram, konkurentiem vajadzīgo tehnoloģiju pieejamība, lai iekļūtu tirgū), kas noteikts padziļināta izmeklēšanā, ļāva Komisijai pieņemt tiešu apliecinošu lēmumu, lai gan apvienošanās paredzēja to tirgus dalībnieku samazinājumu, kas darbojas Eiropā. 2.4. Informācijas tehnoloģija 53. Komisija sāka procedūru pret Microsoft , lai nodrošinātu atbilstību 2004. gada lēmumam[69] attiecībā pret informācijas savietojamības cenu un licenču noteikumiem, kas attiecas uz pirmo pārkāpumu, kas ir piegādes atteikums. 2004. gada lēmuma 5. pants paredz, ka šiem noteikumiem jābūt saprātīgiem un nediskriminējošiem. Komisija 2006. gadā Microsoft jau piemēroja galīgu sodanaudas maksājumu 280,5 miljonu euro apmērā par pilnīgas un savietojamas informācijas nesniegšanu[70]. attiecīgi 1. martā Komisija nāca klajā ar iebildumu, kas adresēts Microsoft , kas bija noteikts Komisijas sākotnējā novērtējumā, ka Microsoft nav izpildījis savu pienākumu sniegt pilnīgu un precīzu savietojamības informāciju saskaņā ar samērīgiem un nediskriminējošiem noteikumiem[71]. 54. Pēc Pirmās instances tiesas 17. septembra sprieduma, kurā tika noraidīts Microsoft lēmuma anulēšanas pieteikums par 2004. gada 22. oktobra lēmumu, Microsoft paziņoja par ievērojamu tā licenču maksas samazinājumu. Uzņēmums arī piedāvāja atjauninātu licences līgumu versiju. No šā datuma Komisijai vairs nav iebildumu attiecībā uz Microsoft atbilstību 2004. gada lēmumam[72]. 55. Iebildumu paziņojums tika nosūtīts Intel 26. jūlijā, norādot Komisijas sākotnējo secinājumu, ka Intel ir trijos veidos ļaunprātīgi izmantojis stāvokli, ar mērķi izslēgt AMD, kas ir Intel galvenais konkurents no x86 datoru tirgus. 56. Komisija 30 jūlijā nosūtīja iebildumu paziņojumu Rambus norādot uz provizorisko secinājumu, ka Rambus ir ļaunprātīgi izmantojis dominējošu stāvokli, pieprasot nesamērīgi augstus honorārus par dažiem dinamiskās brīvpiekļuves atmiņas mikroshēmu patentiem (DRAMS)[73]. Komisijas provizoriskais secinājums ir, ka Rambus ir rīkojies ar viltu starptautiskālīmenī saistībā ar standartu noteikšanas procesu formā, kas zināma kā “patentu slazds”.[74] 57. Komisija 30. augustā sāka procedūru[75] pret Qualcomm Inc ., ka sir ASV chipset ražotājs un IP tiesību īpašnieks CDMA un WCDMA standartos mobilo tālruņu sakaros. Sūdzībās apgalvots, ka Qualcomm licencēšanas prakse nav godīga, saprātīga un nediskriminējoša (“FRAND”) un tādēļ ta var pārkāpt ES konkurences noteikumus (EK 82. pants). 58. Valsts atbalsta jomā Komisija pieņēma gala lēmumu, apstiprinot Francijas nodokļu atlaides videospēļu ražošanai[76]. Par šo pasākumu ir ziņots saskaņā ar EK 87. panta 3. punkta d) apakšpunktu[77]. Tas dod iespēju videospēļu ražotājiem, kam Francijā ir jāmaksā nodokļi atņemt 20% no dažu videospēļu ražošanas attaisnotām izmaksām. Tā ir pirmā reize, kad kultūras izņēmums, kas noteikts 87. panta 3. punktā ir attiecināts uz videospēlēm. 2.5. Mediju joma 59. Komisija turpināja uzraudzīt pāreju no analogās uz ciparu apraidi . Jūlijā Komisija pieņēma argumentētu atzinumu[78] par Itāliju pēc Itālijas patērētāju asociācijas Altroconsumo [79] sūdzības. Komisija uzskata, ka Itālijas tiesību akti ir pretrunā ar ES reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju[80]. 60. Valsts atbalsta jomā Komisija turpināja piemērot pieeju, kas apstiprināta iepriekšējos lēmumos attiecībā uz pārslēgšanos uz ciparu apraidi valsts finansējumu mērķiem. Komisija apstiprināja trīs atbalsta shēmas (divas Itālijas[81] un viena Spānijas atbalsta shēma[82]) ciparu dekoderu iegādei ar atvērtu API[83] un esošo analogo antenu pielāgošanas izmaksu segšanai. Komisija pieņēma divus nelabvēlīgus lēmumus attiecībā uz subsīdiju shēmām Itālijā[84] un Vācijas Ziemeļreinas Vestfālenes federālajā zemē[85]. 61. Lai gan Komisija atzīst saskaņā ar Amsterdamas protokolu par publiskās apraides pakalpojumu sistēmu, kas ir dalībvalstu prerogatīva organizēt un finansēt valsts apraidi, tā uzskata, ka valsts apraide finansējams no budžeta ieguldījumiem vai licences maksas veido valsts atbalstu[86]. Valsts atbalstu valsts apraides dienestam var pasludināt par saderīgu, ja ir ievēroti 86. panta 2. punkta noteikumi (kā turpmāk precizēts apraides paziņojumā[87]) 62. Komisija pieņēma divus lēmumus attiecībā uz valsts apraides dienestu finansējumu saskaņā ar EK līguma 86. panta 2. punktu līdz ar Apraides ziņojumu. Pirmais attiecās uz Spānijas valdības finansējuma apstiprināšanu darbaspēka samazināšanas pasākumiem, ko pieņēma Spānijas valsts apraides dienests RTVE[88]. Otrais, Komisija pabeidz izmeklēšanu par vispārēja finansējuma režīmu Vācijas valsts apraides dienestu (ARD un ZDF) labā[89]. 63. Aprīlī Komisija izsūtīja iebildumu paziņojumu galvenajām ierakstu kompānijām un Apple attiecībā uz līgumiem starp katru ierakstu kompāniju un Apple ierobežo mūzikas pārdošanu tiešsaistē, kas ir pretrunā ar 81. pantu. Lietas izskatīšanas laikā Apple paziņoja, ka tā izlīdzinās cenas par dziesmu lejupielādi no iTunes interneta veikala Eiropā pirms 2008. gada vidus, kas noslēdz dažādu attieksmi pret pircējiem Apvienotajā Karalistē. Ņemot to par pamatu un pēc turpmākas precizēšanas, Komisija lietu slēdza. 64. Komisija turpināja piešķirt augstu prioritāti tam, lai nodrošinātu, ka ir pieejams pirmšķirīgs saturs saskaņā ar atklātiem un pārredzamiem nosacījumiem , kas ļauj maksimālam skaitam operatoru piedalīties konkursā par tiesībām. Komisija 2007. gadā Komisija izbeidza lietu saskaņā ar EK līguma 81. pantu par vienotu Eiropas apraides savienības un tās dalībvalstu TV sporta notikumu apraides tiesību iegādi. 65. Attiecībā uz uzņēmumu apvienošanos mediju nozarē SFR/Tele2 apvienošanās var tikt izcelta[90]. Šī koncentrācija tika apstiprināta, lai nodrošinātu efektīvu konkurenci Francijas maksas televīzijas tirgū. Attiecībā uz mūzikas nozari, lietā Sony/BMG-II [91], Komisija sniedza piekrišanu kopuzņēmuma veidošanai, apvienojot Sony un Bertelsmann mūzikas ierakstu biznesu pēc tam, kad Pirmās instances tiesa bij anulējusi 2004.gada Komisijas lēmumu. Komisija arī atrisināja jautājumu par kompensējošiem pasākumiem starp Universal un BMG . 2.6. Autotransporta rūpniecība 66. Komisija turpināja uzraudzīt attīstību nozarē cita starpā ar automašīnu cenu ziņojumiem[92]. Mehānisko transportlīdzekļu grupveida atbrīvojuma regula [93] nosaka režīmu, kas raksturīgs nozarei, lai stiprinātu zīmolu konkurenci. 67. Lai veicinātu konkurenci tirgū, Komisija 13. septembrī pieņēma četrus apņemšanās lēmumus [94] saskaņā ar Regulas (EK) Nr 1/2003 9. panta 1. punktu, kas paredz ka līdz 2010. gada maijam četri automašīnu ražotājiem ( DaimlerChrysler , Toyota , General Motors un Fiat ) jāsniedz tehniska informācija visiem neatkarīgiem remontuzņēmumiem ES. Pēc tam transportlīdzekļu emisiju regula[95] noteiks saistības automašīnu ražotājiem sniegt neatkarīgiem remontuzņēmumiem piekļuvi tehniskai informācijai. 68. Pēc 2005. un 2006. gada, 2007. gads bija, kas apvienošanās šajā nozarē lielā mērā notika piegādes segmentā. Vienā no apvienošanās lietām bija iesaistītas divas vācu sabiedrības Continental AG un Siemens VDO Automotive AG . Lieta noslēdzās 29. novembrī[96]. 69. Vairākas valsts atbalsta lietas tika risinātas 2007. gadā saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, piemēram, noteikumiem par reģionālo un pārstrukturēšanas atbalstu[97]. Komisija arī pārbaudīja valstij piederošu automašīnu ražotāju privatizācijas noteikumus. Lietā Automobile Craoiva Rumanijas automašīnu ražošanas uzņēmums (iepriekš Daewoo Craoiva ), Komisija sāka formālu izmeklēšanas procedūru saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu, jo pievienotie noteikumos bija priekšrocības privatizētajam uzņēmumam[98]. 2.7. Transporta nozare 70. Konkurences politikas transporta nozarē uzdevums ir nodrošināt efektīvu tirgus konkurenci , kas ir liberalizācijas procesā. 71. Autoceļu nozarē starptautiskie tirgi ir lielā mērā liberalizēti gan attiecībā uz pasažieriem, gan kravām . Valsts autopārvadājumu tirgus arī ir liberalizēts ar Padomes regulu par pārvadājumiem[99], bet valstu pasažieru pārvadājumu tirgi ir lielā mērā aizsargāti. Piemērojot valsts atbalsta noteikumus šim segmentam Komisija uzstāj uz savu politiku, apstiprinot atbalstu, lai veicinātu tīrāku tehnoloģiju izmantošanu, īpaši vecajam automašīnām[100]. Attiecībā uz valsts iepirkuma procedūras piemērošanu valsts atbalsta noteikumiem valsts pakalpojumu līgumiem, tika pieņemta atjaunināta regula par valsts pakalpojumiem sauszemes transporta jomā, tā stāsies spēkā 2009. gadā[101]. 72. Tika pabeigta dzelzceļa transporta tirgus atvēršana. Tomēr viena no strukturālajam problēmām, kas saglabājas ir par nediskriminējošu piekļuvi tīklam un dzelzceļa transporta regulatīvo iestāžu administratīvās kapacitātes nepietiekamība[102]. 73. Attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem pa dzelzceļu Padome un Parlaments 23. oktobrī pieņēma 3. dzelzceļu paketes tā noslēdzot ilgu likumdošanas procesu[103]. Trešais dzelzceļa nozares tiesību aktu kopums atvērs arī starptautisko pasažieru pārvadājumu tirgu, ieskaitot kabotāžu. Komisija arī sagatavoja pamatnostādņu projektu par Valsts atbalstu dzelzceļa uzņēmumiem [104] , lai palielinātu juridisko skaidrību un pārredzamību saistībā ar notiekošo tirgus atvēršanu. 74. Jūras transports veido aptuveni 50% no ārējās preču tirdzniecības pēc svara un 20% tirdzniecību dalībvalstu starpā. Komisija 2007. gadā veicina atbalsta shēmu ciešu konverģenci, lai panāktu pēc iespējas labākus, līdzvērtīgus konkurences apstākļus Eiropā, tostarp pietauvošanas un bagarēšanas darbībai[105]. Komisija 2007. gada 13. septembrī pieņēma konsultācijām pamatnostādņu projektu par EK līguma 81. panta piemērošanu jūras transporta pakalpojumiem[106]. 75. Gaisa transporta jomā Komisija 19. oktobrī aicināja ieinteresētās personas sniegt apsvērumus par saistībām ko piedāvāja astoņi SkyTeam airline alliance locekļi, proti, Alitalia, CSA Czech Airlines, Delta Air Lines, KLM, Korean Air, Northwest Airlines un Air France [107]. Šīm saistībām jākliedē bažas saskaņā EK līguma 81. pantu, ko pauda Komisija iebildumu paziņojumā 2006. gada 15. jūnijā[108]. 76. Komisija 27. jūnija pieņēma lēmumu ar kuru aizliedza aviosabiedrībai Ryanair pārņemt Aer Lingus Šāda pārņemšana apvienotu divas vadošās aviosabiedrības, kas strādā Īrijā un kas intensīvi konkurēja. Gan Ryanair , gan Aer Lingus līdz šim bija lielākās aviosabiedrības, kas piedāvāja īsus maršrutus uz un no Īrijas. Viņu pozīcija bija īpaši spēcīga maršrutos uz un no Dublinas un apvienošanās gadījumā uzņēmums kontrolētu 80% no visiem Eiropas iekšzemes maršrutiem. 77. Komisija 2007. gadā pabeidza izmeklēšanu par valsts palīdzību grūtībās nonākušam pārvadātājam ( Cyprus Airways[109] ) secinot, ka pārstrukturēšanas plāns, ko iesniedza Kipras iestādes, bija saderīgs ar kopējo tirgu. Attiecībā uz ilgstoši izskatīto Olympic Airways/Airlines lietu Komisija sāka jaunu izmeklēšanas procedūru par šķietamu valsts atbalstu, kas uzņēmumam piešķirts kopš 2005. gada[110]. 78. Eiropas Savienība un ASV 30. aprīlī parakstīja līgumu, ar kuru izveidoja atvērtu gaisa telpu starp ES un ASV [111]. Šī vienošanās stāsies spēkā 2008. gada 30. martā un ļaus konsolidēt ES aviācijas nozari, atzīstot visas Eiropas aviosabiedrības par „Kopienas aviopārvadātājiem” un ļaujot jebkuram šādam pārvadātājam lidot starp vienu punktu ES un vienu punktu ASV bez ierobežojumiem attiecībā uz cenām vai apjomu. Tajā arī iekļauti noteikumi, kas stiprina sadarbību starp Komisiju un ASV Transporta departamentu konkurences jomā. 2.8. Pasta pakalpojumi 79. Komisija aktīvi apsprieda tās priekšlikumu saskaņā ar koplēmuma procedūru (EK līguma 251 pants)[112]. Pēc pirmā lasījuma Parlamentā, Padome panāca politisku vienošanos Telekomunikāciju un enerģētikas padomē Luksemburgā 1. oktobrī. Balstoties uz šo vienošanos, vienotā nostāja tika Padomē formāli pieņemta 8. novembrī. Tomēr kopējā nostāja nosaka 2011. gadu par gadu, un dažām valstīm 2013., par tirgus atvēršanas gadu. 80. Valsts atbalsta jomā Komisija pārbaudīja kompensācijas valsts pakalpojumu saistībām, kas piešķirtas pasta operatoriem, lai nodrošinātu, ka šīs kompensācijas nepārsniedz faktiskās valsts pakalpojumu saistību izmaksas un neveido šķērssubsidēšanu. 81. Ja kompensācija vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu VENP neatbilst noteikumiem, kas minēti Altmark[113] lietā, tad to nevar neklasificēt kā valsts atbalstu , taču to var atzīt par saderīgu ar kopējo tirgu saskaņā ar līguma 86. panta 2. punktu[114]. Noteikumi saskaņā ar kuriem kompensācijas par VENP var atzīt par saderīgam tika noteiktas 2005. gada Kopienas nostādnēs[115]. Nostādnēs nepieciešams, īpaši, ja kompensācija nepārsniedz izmaksas, kas radušās pildot tautsaimnieciskas saistības. 82. Valsts atbalsta lēmumu vidū divas atļaujas Apvienotās Karalistes pastam (7. martā[116] un 29. novembrī[117]) var tikt minētas. Komisija arī nolēma sākt formālu izmeklēšanu pret Vāciju, lai izvērtētu vai Deutsche Post AG tika piešķirta pārāk liela kompensācija veicot VENP[118]. 83. Komisija īpašu uzmanību pievērsa Valsts atbalstam neierobežotu garantiju formā . Komisija 25. aprīlī formāli uzdeva Polijai pārtraukt valsts garantijas Polijas pastam[119]. Komisija 29. novembrī nolēma sākt padziļinātu izmeklēšanu par to vai Francijas La Poste kajuridisks subjects var saņemt neierobežotas valsts garantijas[120]. Citā lietā attiecība uz La Poste Komisija deva atļauju ar nosacījumiem par pensiju finansējumu[121]. 3. EIROPAS KONKURENCES TīKLS UN VALSTU TIESAS – SADARBīBAS PāRSKATS 84. 2007. gads ir bijis tās izpildes sistēmas īstenošanas trešais pilnīgais gads, kas izveidota ar Regulu Nr. 1/2003. Tajā notika sadarbības turpmāka stiprināšana starp Eiropas Konkurences iestāžu tīkla locekļiem (EKT), t.i., ES dalībvalstu konkurences iestādēm (VKI) un Komisiju. Faktiskā sadarbības intensitāte, joma un potenciāls EKT ietvaros pārsniedz Regulā Nr. 1/2003 noteiktās likumīgās saistības . 85. Starp galvenajām politikas jomām, kas ir aplūkotas EKT, ir iekļauta VKI iespēja, piemērojot EK Līguma 81. un 82. pantu, apturēt pretkonkurences pasākumus dalībvalstīs (Eiropas Kopienu Tiesas CIF spriedums[122]). 86. 2007. gadā turpinājās konverģences process Regulas 1/2003 kontekstā. Pārsniedzot juridiskos pienākumus, kas izriet no regulas īstenošanas, ir vērojama valstu tiesību aktu un politikas konverģences tendence. 87. Lielisks piemērs šai tendencei saistībā ar turpmāko konverģenci ir EKT Iecietības paraugprogramma [123]. Ar programmu, kuru 2006. gadā izstrādāja EKT darba grupā iecietības jautājumos, pirmajā gadā pēc apstiprināšanas jau ir panākti iepriecinoši rezultāti. 88. Cits piemērs ir tas, ka daudzām VKI ir pilnvaras pieņemt saistību lēmumus saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 9. pantu. Rezultātā starp lēmumiem, kas, pamatojoties uz Regulas Nr. 1/2003 11. panta 4. punktu (29 saistību lēmumi 2007. gadā salīdzinājumā ar 7 2006. gadā), ir paziņoti Komisijai, 2007. gadā vēroja būtisku saistību lēmumu skaita pieaugumu 89. Komisija saskaņā ar Regulas 1/2003 11. panta 3. punktu ir saņēmusi informāciju par aptuveni 140 jaunām lietām , ko ir sākušas izmeklēt VKI[124]. Īpaši daudzas lietas cita starpā bija vērojamas enerģētikas, pārtikas un mediju nozarē. Komisijas dienesti izskatīja vai deva padomus par ļoti daudzām lietām, kuras saskaņā ar 11. panta 4. punktā paredzēto informāciju vai neoficiālu pieprasījumu uzsāka valstu konkurences iestādes. Līdz šim Komisija nav izmantojusi iespēju atbrīvot VKI no kompetences, attiecīgā gadījumā uzsākto procedūras saskaņā ar 11. panta 6. punktu. 90. Regulas Nr. 1/2003 15. panta 1. punktā atļauts valstu tiesnešiem lūgt Komisijai tās rīcībā esošu informāciju vai atzinumu jautājumos par ES konkurences noteikumu piemērošanu; Komisija sniedza trīs atzinumus valstu tiesnešiem — divus, atbildot uz Zviedrijas tiesu pieprasījumiem un vienu atbildot uz Spānijas tiesas pieprasījumu. 91. Regulas Nr. 1/2003 15. panta 2. punktā noteikts, ka dalībvalstis nosūta Komisijai to valstu tiesu izdota rakstiska sprieduma kopiju, kuras lemj par EK Līguma 81. vai 82. panta piemērošanu. Komisija ir saņēmusi 50 spriedumu kopijas, kurus izdarīja 2007. gadā; minētie spriedumi ir publicēti Konkurences ĢD tīmekļa vietnē[125]. 92. Regulas Nr. 1/2003 15. panta 3. punktā paredzēs, ka, ja tas ir nepieciešams EK Līguma 81. vai 82. panta saskaņotai piemērošanai, Komisija pēc pašiniciatīvas var iesniegt rakstiskus novērojumus dalībvalstu tiesām un ar attiecīgās tiesas atļauju var sniegt arī mutiskus novērojumus. Komisija nolēma iesaistīties amicus curiae saskaņā ar Regulas 1/2003 15. panta 3. punktu vienā lietā Nīderlandē saistībā ar Komisijas piemēroto konkurences sodu nodokļu atskaitījumiem. 93. Ļoti svarīga ir valstu tiesnešu pastāvīga apmācība un izglītošana par ES konkurences tiesībām, lai nodrošinātu minēto noteikumu efektīvu un saskaņotu piemērošanu. Kopš 2002. gada Komisija ir līdzfinansējusi 35 mācību projektus, ar kuriem līdz 2007. gada beigām apmācīja aptuveni 3500 tiesnešu. Jauno tiesisko pamatu pieņēma 25. septembrī[126]. Pamatojoties uz Darba programmu 2007. gadam, 2007. gada[127] beigās tika uzsākta procedūra saistībā ar uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus par valstu tiesnešu apmācību EK konkurences tiesībās. 4. STARPTAUTISKAS DARBīBAS 94. Paplašināšanās kontekstā kandidātvalstīm jāizpilda vairākas prasības konkurences jomā kā nosacījumu, lai pievienotos Eiropas Savienībai, tostarp jāpieņem ES acquis atbilstīgie tiesību akti. Kandidātvalstīm ir jāizmanto vajadzīgā administratīvā kapacitāte, turklāt tām jādemonstrē ticams izpildes pārskats. Konkurences ĢD sniedz tehnisku palīdzību, lai atbalstītu kandidātvalstis prasību izpildē, un nepārtraukti uzrauga stāvokli sagatavošanas procesā, kas saistīts ar pievienošanos. 95. 2007. gadā īpaši cieša sadarbība bija ar Horvātiju un Turciju. Šīm divām kandidātvalstīm jāizpilda „sarunu uzsākšanas nosacījumi”, pirms var sākties iestāšanās sarunas par konkurences sadaļu. Konkurences ĢD palīdzēja Rietumbalkānu valstīm to konkurences noteikumu turpmākā saskaņošanā ar ES tiesību aktiem. 96. Konkurences ĢD ir izveidojis divpusēju sadarbību ar daudzām konkurences iestādēm , jo īpaši ar ES lielāko tirdzniecības partneru iestādēm. Eiropas Savienība ir parakstījusi daudzus sadarbības nolīgumus konkurences jautājumos ar Savienotajām Valstīm, Kanādu un Japānu. 97. Gada laikā Konkurences ĢD un Korejas Godīgas tirdzniecības komisijas pārstāvji tikās vairākkārt, lai piedalītos sarunās par divpusēju sadarbības nolīgumu konkurences jomā. 98. Turklāt Konkurences ĢD bija liela nozīme pašreizējās sarunās par brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar Indiju un Dienvidkoreju un asociācijas nolīguma ar Andu kopienu sadaļā par tirdzniecību, lai nodrošinātu to, ka antikonkurences prakse (tostarp valsts atbalsts) nekavē tirdzniecību un nemazina citus ieguvumus ekonomikas jomā, kas ir paredzēti šajos nolīgumos. 99. Konkurences ĢD joprojām bija vadošā loma Starptautiskajā Konkurences tīklā. 5. SADARBīBA STARP IESTāDēM 100. Komisija turpināja sadarbību ar citām Kopienas iestādēm saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem vai protokoliem[128]. 101. Kā katru gadu, apmainoties ar viedokļiem par ziņojumā iekļautajiem jautājumiem, Eiropas Parlaments uzsāka pašu iniciatīvas ziņojumu par Komisijas gada ziņojumu par pagājušā gada konkurences politiku. 102. Komisija ir piedalījusies arī pārrunās Eiropas Parlamentā par Komisijas politikas iniciatīvām, piemēram, par valsts atbalsta reformu (konkrētāk, par vides aizsardzības pamatnostādnēm un par priekšlikumu grupveida atbrīvojumu regulai) un par izmeklēšanu attiecībā uz finanšu pakalpojumu nozari. Komisārs un/vai Konkurences ģenerāldirektorāts organizē regulāras viedokļu apmaiņas ar atbildīgajām parlamentārajām komitejām, lai pārrunātu konkurences politikas jautājumus. 103. Komisija cieši sadarbojas arī ar Padomi, informējot to par svarīgām politikas iniciatīvām konkurences jomā, piemēram, valsts atbalsta reformu, kā arī izmeklēšanām enerģētikas un finanšu pakalpojumu nozarēs, un piedaloties Padomes darba grupās, kas nodarbojas ar konkurences politikas jautājumiem un uzturot ciešas saiknes ar attiecīgajām prezidentūrām. 104. Turklāt Komisija informē Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju par nozīmīgākajām politikas iniciatīvām un piedalās debatēs, kuras var organizēt attiecīgā komiteja, piemēram, sakarā ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas gada ziņojuma pieņemšanu attiecībā uz Komisijas gada ziņojumu par konkurences politiku. [1] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_en.html [2] Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas un sodanaudas samazināšanu karteļu gadījumos, OV C 298, 8.12.2006., 17. lpp. [3] Ja saņemti vairāki pieteikumi par imunitāti par vienu to pašu pārkāpumu, pirmais pieteikums tiek uzskatīts par imunitātes pieteikumu un turpmākie pieteikumi par soda naudas samazināšanu, ja pirmais tiek noraidīts. [4] Eiropas Parlamenta 2007. gada 25. aprīļa rezolūcija – Zaļā grāmata par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām par ES konkurences noteikumu pārkāpšanu (2006/2207 (INI)), pieejama:http://www.europarl.europa.eu/oeil/file.jsp?id=5378362 [5] Lieta COMP/38.899, Gas Insulated Switchgear, Komisijas lēmums 24.1.2007.; lieta COMP/38.823 Elevators and Escalators , Komisijas lēmums, 21.2.2007.; lieta COMP/37.766 Netherlands Beer , Komisijas lēmums, 18.4.2007.; lieta COMP/38.823 Hard Haberdashery:Fasteners , Komisijas lēmums, 19.9.2007.; lieta COMP/38.710 Bitumen Spain , Komisijas lēmums, 3.10.2007.; lieta COMP/38.432, Professional Videotapes , Komisijas lēmums, 20.11.2007.; lieta COMP/39.165, Flat Glass , Komisijas lēmums, 28.11.2007.; lieta COMP/38.629, Chloroprene Rubber , Komisijas lēmums, 5.12.2007.; [6] Šajā rādītājā nav iekļauti uzņēmumi, kas saņēma atbrīvojumu no sodanaudas par sadarbību saskaņā ar Paziņojumu par iecietību. [7] Tostarp divi uzņēmumi, attiecībā uz kuriem lēmumi pieņemti atkārtoti. [8] Piespriests ThyssenKrupp grupai. [9] Sk. arī paziņojumu presei IP/07/956, 28.6.2007. [10] Sk. arī paziņojumu presei IP/07/400, 23.3.2007. [11] Sk. IP/07/1858, 5.12.2007. un IP/08/164, 31.1.2008. [12] Komisijas konsolidētais jurisdikcijas paziņojums saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju. Pašlaik ar jurisdikcijas paziņojumu var iepazīties Konkurences ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/legislation/draft_jn.html [13] Tie ir i) Paziņojumu par koncentrācijas jēdzienu (OV C 66, 2.3.1998., 5. lpp.); ii) paziņojums par pilnfunkciju kopuzņēmuma jēdzienu (OV C 66, 2.3.1998., 1. lpp.); iii) paziņojumu par attiecīgā uzņēmuma jēdzienu (OV C 66, 2.3.1998., 14. lpp.); un iv) paziņojums par apgrozījuma aprēķināšanu (OV C 66, 2.3.1998., 25. lpp.). [14] Vēl nav publicēta OV. [15] OV C 210, 8.9.2007., 14.–40. lpp. [16] No 777 paziņojumiem 53% galvenokārt attiecās uz ražošanas un pakalpojumu nozarēm, 33% uz lauksaimniecību, 8% uz transportu un 6% uz zivsaimniecību. [17] Tikai lauksaimniecības jomā vien, grupveida atbrīvojumu pasākumi palielinājās no 119 gadījumiem 2006. gadā līdz 496 gadījumiem 2007.gadā. Arī dalībvalstis iesniedza 200 pasākumus saskaņā ar ieviesto grupveida atbrīvojumu reģionālam atbalstam. [18] Tostarp: Lēmumus par valsts atbalsta neesamību, lēmumus necelt iebildumus, pozitīvus lēmumus, nosacītus lēmumus un negatīvus lēmumus. [19] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html Ar rezultātu apkopojumiem elektroniskā formātā var iepazīties tiešsaistē, kur ir atrodams arī svarīgāko indikatoru kopums un plašs statistikas tabulu klāsts. [20] COM(2007) 791 galīga redakcija, 13.12.2007., Valsts atbalsta rezultātu apkopojums, 2007. gada rudens izdevums. [21] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/regional_aid/regional_aid.cfm [22] Tostarp divu ķīmisko ražotņu izveidošana (Lieta .Nr. 898/2006, Repsol Polimeros; Nr. 899/2006, Artensa .); Trīs atsevišķi investīciju projekti celulozes un papīra nozarē Portugālē (lietas Nr. 900/2006, CELBI ; Nr. 838/2006, Soporcel; Nr. 564/2006, About the future ); elektrostacijas Ungārijā paplašināšana (lieta Nr. 907/2006, Mátrai Erőmű); saules enerģijas moduļu rūpnīcas ražotne Vācijā (lieta Nr 863/2006, Avancis); Slovākijas autobūves uzņēmuma paplašināšana (lieta Nr. 857/2006, Kia Motors Slovakia) un ieguldījumu projekts autobūves projektā Čehijā (lieta N 661/2006, Hyundai Motor Manufacturing Czech). Komisija arī apstiprināja Vācijas atbalstu AMD esošās mikroprocesoru rūpnīcas paplašināšanai Drēzdenē (lieta Nr. N 810/2006, AMD Dresden). [23] OV C 323, 30.12.2006., 1. lpp. [24] Divi no pētniecības un attīstības atbalsta projektiem ( “NanoSmart” and “HOMES”) kopā EUR 119 miljoni (lietas Nr. 185/2007, OV C 284, 27.11.2007., 3. lpp. un Nr. 89/2007, OV C 275, 16.11.2007., 3. lpp.). Citi apstiprināti projekti: EUR 26,5 miljoni atbalstam NeoVal pētniecības un attīstības programma (lieta Nr. 674/2006, OV C 120, 31.5.2007., 2. lpp.); EUR 37,6 miljoni atbalstam “Télévision Mobile Sans Limite” pētniecības un attīstības programmai (lieta Nr. 854/2006, OV C 182, 31.5.2007., 5. lpp.); EUR 31 miljoni atbalstam OSIRIS pētniecības un attīstības programmai (lieta Nr. 349/2007, OV C 304, 31.5.2007., 5. lpp.). [25] OV C 194, 18.8.2006., 2.-22. lpp. [26] Komisijas Regula (EK) Nr. 68/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu mācību atbalstam (OV L 10, 13.1.2001., 20. lpp.). [27] Lieta C 14/2006, Mācību atbalsts General Motors Antwerp (OV L 243, 18.9.2007., 71. lpp.). [28] Lieta Nr. 541/2006, Fiat Auto S.p.A. (OV C 220, 20.9.2007., 2. lpp.). [29] Lieta C 206/2007, Mācību atbalsts Club Med Guadeloupe (OV L 284, 27.11.2007., 5. lpp.). [30] Lieta C 18/2007, Mācību atbalsts DHL Leipzig (OV L 213, 12.9.2007., 28. lpp.). [31] OV C 311, 21.12.2007., 21. lpp. [32] Skatīt Ottana (lieta C 11/2007, Aiuto alla ristrutturazione di Ottana Energia Srl (OV C 122, 2.6.2007., 22. lpp.)); Ixfin (lieta C 59/2007, Aiuto al salvataggio alla Ixfin SpA (11.12.2007. lēmums, vēl nav publicēts)) un New Interline (lieta C 13/2007, Aiuto al salvataggio della New Interline SpA (OV C 120, 31.5.2007., 12. lpp.)). [33] Skatīt, piemēram, Javor Pivka (lieta C 19/2006, Parstrukturēšanas atbalsts Javor PivkaKomisijas 10.7.2007. lemums (vēl nav publicēts)) un Novoles Straza (lieta C 20/2006, Pārstrukturēšanas atbalsts Novoles Straza Komisijas lēmums 10.7.2007. (vēl nav publicēts)) (abi apstiprināti saskaņā ar 1999. gada glābšanas un pārstrukturēšanas vadlīnijām), Techmatrans (lieta C 6/2007, Pārstrukturēšanas atbalst Techmatrans , Komisijas lēmums 28.11.2007. (vēl nav publicēts)) un Bison-Bial (lieta C 54/2006, Pārstrukturēšanas atbalsts Bison-Bial , Komisijas lēmums 12.9.2007. (vēl nav publicēts)). [34] Skatīt, piemēram, Nuova Mineraria Silius (lieta C 16/2006, Pārstrukturēšanas atbalsts Nuova Mineraria Silius (OV L 185, 17.7.2007, 18. lpp.)) un Biria (lieta C 38/2005, Biria Gruppe (OV L 183, 13.7.2007, 27. lpp.)). [35] Skatīt, piemēram, Legler (lieta C 39/2007, Aiuto di stato per la ristrutturazione del gruppo Legler (OV C 289, 1.12.2007., 22. lpp.)), FagorBrandt (lieta C 44/2007, Pārstrukturēšanas atbalsts FagorBrandt (OV C 275, 16.11.2007., 18. lpp.)) vai Fluorite di Silius (lieta C 60/2007, Atbalsts Fluorite di Silius S.p.A , Komisijas lēmums 11.12.2007. (vēl nav publicēts)). [36] Komisijas paziņojums — Ceļā uz Komisijas lēmumu efektīvu izpildi, kuros dalībvalstīm tiek uzdots atgūt nelikumīgu un nesaderīgu valsts atbalstu (OV C 272, 15.11.2007.). [37] Komisijas paziņojumā par „Stratēģiskie mērķiem 2005. – 2009. gadam” teikts, ka “ šodienas galvenā prioritāte ir atjaunot ilgtspējīgu dinamisku attīstību Eiropā saskaņā ar Lisabonas stratēģiju. ” COM(2005) 12, galīgā redakcija, 3. lpp. [38] Komisijas paziņojums Eiropas Padomei „Stratēģiskais ziņojums par Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunoto stratēģiju – jaunā cikla uzsākšana (2008.-2010. g.). Pārmaiņu tempa saglabāšana”, II DAĻA (COM(2007) 803 galīgā redakcija). [39] Priekšlikums 2008.–2010. gada Kopienas Lisabonas programmai (COM(2007) 804 galīgā redakcija). Īpaši skatīt 5. mērķi. Kopiena nostiprinās vienoto tirgu, palielinās pakalpojumu konkurenci un rīkosies vēl aktīvāk, lai integrētu finanšu pakalpojumu tirgu. [40] Skatīt Komisijas 11. decembra ieteikumu par 2008. gada dalībvalstu un Kopienas ekonomiskās politikas vispārīgo nostādņu atjaunināto versiju (COM(2007) 803 galīgā versija). [41] Skatīt iepriekš minēto 5. mērķi, kā arī 8. mērķi attiecībā uz enerģētiku un klimata pārmaiņām. Skatīt arī pielikumu, kas uzskaita EK līguma pasākumus attiecībā uz šiem mērķiem. [42] Skatīt 3.4 nodaļu Stratēģiskais ziņojums. [43] Komisijas paziņojums: Eiropas gāzes un elektroenerģijas nozares apsekojums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 17. pantu (Nobeiguma ziņojums), COM(2006) 851 galīgā redakcija, un Konkurences ĢD ziņojums par enerģētikas nozares apsekojumu, SEC(2006) 1724. [44] Šajā kopumā ir šādi priekšlikumi: Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija direktīva 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu, COM(2007) 528; Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija direktīva 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu, COM(2007) 529; priekšlikums regulai, ar ko izveido Energoregulatoru sadarbības aģentūru COM(2007) 530 priekšlikums regulai, ar ko groza regulu (EC) Nr. 1228/2003 (elektroenerģija), COM(2007) 531; priekšlikums regulai, ar ko groza regulu (EC) Nr. 1775/2005 (gāze), COM(2007) 532. [45] Eiropas Konkurences tīkla (EKT) sadarbības ietvaros ir izveidota nozares apakšgrupa. 2007. gada laikā apakšgrupa nodarbojās ar valstu pieredzes analīzi attiecībā uz konkurences lietu kompensācijām. [46] Līdzsvarošanas sistēma kalpo, lai nodrošinātu, ka ieguldīšana tīklā un izņemšana no tā ir identiska, lai tādējādi sistēma saglabātu līdzsvaru. [47] Lēmums (20. novembris) valsts atbalsta lietā C 36/A/2006, OV vēl nav publicēts, bet ir pieejams tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ [48] Attiecībā uz Franciju skatīt 13.6.2007. lēmumu valsts atbalsta lietā C17/2007, OV C 164, 18.7.2007., 9. lpp., un attiecībā uz Spāniju skatīt 24.1.2007. lēmumu valsts atbalsta lietā C3/2007, OV C 43, 27.2.2007., 9. lpp. [49] IP/07/114, 31.1.2007. un MEMO/07/40, 31.1.2007. [50] Lieta COMP/37.860; [51] http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38606/dec_en.pdf [52] IP/07/1959, 19.12.2007. un MEMO/07/590, 19.12.2007. [53] IP/07/1390, 25.9.2007. [54] OV C 4, 9.1.2008., 1. lpp. Šī pārbaude izvērtē vai, līdzīgos apstākļos, privātais ieguldītājs, kas darbojas normālos tirgus ekonomikas apstākļos iesaistītos konkrētajā darījumā (piemēram, sniedzot aizdevumus vai līdzekļus bankai) un vai tas rīkotos šādi ar līdzīgiem nosacījumiem. [55] IP/07/1859, 5.12.2007. [56] IP/07/154, 7.2.2007. [57] IP/07/375, 21.3.2007. [58] Lieta COMP/M.4843, RBS/ABN AMRO assets, Komisijas lēmums, 19.9.2007.; Lieta COMP/M.4845, Santander/ABN AMRO assets, Komisijas lēmums, 19.9.2007. un lieta COMP/M.4844, Fortis/ABN AMRO assets, Komisijas lēmums , 3.10.2007. [59] Komisijas Ieteikums (2007. gada 17. decembris) par attiecīgajiem produktu un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē, OV L 344, 28.12.2007, 65. lpp. Ieteikums par attiecīgajiem tirgiem ir būtiska tiesiskā regulējuma daļa Tajā uzskaitīti tie tirgi, kuros pēc Komisijas domām ex ante regulējums ir piemērots instruments, lai veicinātu konkurenci, investīcijas un patērētāju izvēli. No konkurences politikas skatu punkta pārskata galvenais uzdevums bija izvērtēt vai ex ante regulējums joprojām ir vajadzīgs un kur to var atcelt. [60] Komisijas ieteikums C(2003) 497, 11.2.2003., OV L 114, 8.5.2003, 45. lpp. [61] Eiropas Parlamenta un Padomes 7.3.2002. Direktīva 2002/21/EK (OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp. [62] Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem; Direktīva 2002/19/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un saistīto iekārtu piekļuvi un saslēgumiem; un Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (COM(2007) 697); Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regula 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (COM (2007)698) un priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes, ar ko izveido Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (COM(2007) 699); pārskatam, skatīt Informācijas sabiedrības ĢD tīmekļa vietni: http://www.ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/proposals/index_en.htm [63] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 717/2007( 2007. gada 27. jūnijs)par viesabonēšanu publiskajos mobilo telefonsakaru tīklos Kopienā un grozījumiem Direktīvā 2002/21/EK(OV L 171, 29.6.2007., 32. lpp.). [64] 0,49 euro bez PVN par izejošiem zvaniem un 0,24 euro bez PVN par ienākošiem zvaniem; šie cenu griesti turpmāk tiks pazemināti arī 2008. un 2009. gadā. [65] Lietas Nr. 475/2007, National Broadband Scheme Ireland , Komisijas 25.9.2007. lēmums; Nr. 473/2007, Platjoslas savienojumi Alto Adige , Komisijas 11.10.2007. lēmums; Nr. 570/2007, Platjoslas savienojumi lauku rajonos Bādenē Vitenbergā, Komisijas 23.10.2007. lēmums; Nr. 442/2007, Platjoslas savienojumi lauku rajonos Bādenē Vitenbergā, Komisijas 23.10.2007. lēmums. [66] Lietas Nr. 746/2006, North Yorkshire NYNET Project – Apvienotā Karaliste , Komisijas 21.2.2007. lēmums; Nr. 890/2006, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut debit , Komisijas 10.7.2007. lēmums. [67] Lieta NN 24/2007, Prague Municipal Wireless Network , Komisijas 30.5.2007. lēmums [68] Lieta COMP/M.4662, Syniverse/BSG , Commission Decision of 4.12.2007. [69] Komisijas 2004. gada 24.maija lēmums par procesu saskaņā ar EK līguma 82. pantu un Eiropas Ekonomikas zonas līguma 54. pantu pret Microsoft Corporation , lieta COMP/C–3/37.792 – Microsoft , (OV L 32, 6.2.2007., 23. lpp.). [70] http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/37792/art24_2_decision.pdf [71] http://ec.europa.eu/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=MEMO/07/90 [72] http://ec.europa.eu/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/07/1567 2008. gada 27. februārī Komisija uzlika Microsoft soda naudu par neatbilstību 2004. gada lēmumam līdz 2007. gada 22. oktobrim. Šajā lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar Regulas 1/2003 24. panta 2. punktu, secināts, ka pirms 2007.gada 22.oktobra Microsoft ir prasījis nesamērīgas cenas par piekļuvi interfeisa dokumentiem darba grupu dokumentiem (skatīt IP/08/318, 27.2.2008.) [73] DRAMS ir datoru “darba” atmiņa. [74] Skatīt http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_77.html#i38_636 [75] Skatīt http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/39247/proceedings.pdf [76] Lieta C 47/2006, Crédit d’impôt mis en place par la France pour la création de jeux vidéo , Komisijas 11.12.2007. lēmums. [77] Šajā noteikumā teikts „Palīdzību, kas veicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu, ja tāda palīdzība neiespaido tirdzniecības apstākļus un konkurenci Kopienā tiktāl, lai šī palīdzība būtu pretrunā kopējām interesēm” var uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu. [78] Pārkāpuma procedūras otrais posms saskaņā ar EK 226.pantu. [79] IP/07/1114, 18.7.2007. [80] Konkrēti, Komisijas 2002. gada 16. septembra Direktīva 2002/77/EK par konkurenci elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu tirgū (OV L 249, 17.09.2002., 21. lpp.). [81] Lietas Nr. 270/2006 Subsīdija ciparu dekoderim ar API (OV C 80, 13.4.2007.) un Nr. 107/2007 Subīdijas idTV — Itālija (OV C 246, 20.10.2007.). [82] Lieta Nr. 103/2007, Atbalsts ciparu dekoderu iegādei un antenu pielāgošanai Soria pilsētā, Komisijas decision of 25.9.2007. lemums (OV C 262, 1.11.2007.). [83] Atvērts API ir termins ar ko apzīmē lietojumprogrammu saskarnes (API), kas veicina savietojamību, piemēram, interaktīva satura pārnesamību starp pārraides mehānismiem un pilnīgu šī satura funkcionalitāti. [84] Lieta C 52/2005 (ex NN 88/2005), Subsīdija ciparu dekoderiem Itālijā (OV L 147 8.6.2007.). [85] Lieta C 34/2006 (ex N 29/2005), Introduction of digital terrestrial television (DVB-T) in North Rhine-Westphalia , Komisijas 23.10.2007 lēmums, vēl nav publicēts. [86] Saskaņā ar noteikumiem, kas noteikti Altmark spriedumā: Lieta C-280/00 (Atsauce uz iepriekšēju spriedumu Bundesverwaltungsgericht ): Altmark Trans GmbH, Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [2003] ECR I-7747. [87] Komisijas paziņojums par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu sabiedriskajai apraidei (OV C 320, 15.11.2001., 5. lpp.). [88] Lēmuma pilns teksts ir publicēts angļu valodā: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-8-2007-WLWL-07.03.2007.pdf [89] Lēmuma pilns teksts ir publicēts angļu valodā:http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/E-3-2005-WLWL-en-24.04.2007.pdf [90] Lieta COMP/M.4504, SFR/Tele2 , Komisijas 18.7.2007. lēmums. [91] Lieta COMP/M.3333, Sony/BMG-II , Komisijas 3.10.2007. lēmums [92] Pēdējās automašīnu cenas publicētas 2007. gada 27. jūlijā.http://ec.europa.eu/comm/competition/sectors/motor_vehicles/prices/2007_05_full.pdf [93] Komisijas 2002. gada 31. jūlija Regula (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē (OV L 203/30, 1.8.2002.). [94] Skatīt Komisijas 13.9.2007 lēmums attiecībā uz procesu saskaņā ar EK līguma 81. pantu (Lieta COMP/E-2/39.140 – DaimlerChrysler) (OV L 317, 5.12.2007, 76. lpp.). [95] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 715/2007 (2007. gada 20. jūnijs) par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem ("Euro 5" un "Euro 6") un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV L 171, 29.6.2007., 1.lpp.) [96] Case COMP/M.4878, Continental/Siemens VDO , Komisijas, 29.11.2007. lēmums. [97] Skatīt 1.4.2. [98] Lieta C 46/2007, Automobile Craoiva privatizācija, Rumānija (OV C 248, 23.10.2007, 25. lpp.). [99] Padomes Regula (EEK) Nr. 3118/93 (1993. gada 25. oktobris), ar ko paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem ārvalstu pārvadātāji dalībvalstī drīkst sniegt kravu iekšzemes autopārvadājumu pakalpojumus (OV L 279, 12.11.1993., 1. -16. lpp.) [100] Komisijas Lēmums Nr. 649/2006/EK (OV L 139, 23.6.2007., 13. lpp.). [101] Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1370/2007 par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1170/70 (OV L 315, 3.12.2007., 1. lpp.). [102] Skatīt Komisijas ziņojumu par dzelzceļa pasākumu pirmā kopuma ieviešanu (COM(2006) 189 galīgā versija 2006. gada maijs. Skatīt Komisijas 11. decembra ieteikumu par 2008. gada dalībvalstu un Kopienas ekonomiskās politikas vispārīgo nostādņu atjaunināto versiju (COM(2007) 803 galīgā versija). Skatīt ieteikumu attiecībā uz Franciju un Vāciju. [103] Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīva 2007/58/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību un Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu (OV L 315, 3.12.2007., 44. lpp.); Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīva 2007/59/EK par to vilcienu vadītāju sertifikāciju, kuri vada lokomotīves un vilcienus Kopienas dzelzceļu sistēmā (OV L 315, 3.12.2007., 51. lpp.); Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem (OV L 315, 3.12.2007., 14. lpp.). [104] http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/state_aid/consultation_ms_en.htm [105] N 93/2006, OV C 300, 12.12.2007., 22. lpp. [106] OV C 215, 14.9.2007., 3. lpp. Sk. arī paziņojumu presei IP/07/1325, 13.9.2007 . [107] IP 07/1558, 19.10.2007. [108] MEMO/06/243, 19.6.2006. [109] C 10/06, nav vēl paziņots. [110] C 61/06, nav vēl paziņots. [111] OV L 134, 25.5.2007., 4. lpp. [112] Komisija 2006. gada 18. oktobrī iesniedza priekšlikumu pilnībā atvērt ES pasta tirgu konkurencei līdz 2009. gadam saskaņā ar datumu, kas noteikts pašreizēja Pasta direktīvā. [113] Lieta C-280/00, Altmark Trans GmbH [2003. gads] ECR I-7747. [114] Saskaņā ar 86. panta 2. punktu uzņēmumi, kuri pilda vispārējas tautsaimnieciskas saistības VENP var izvairīties no konkurences noteikumu piemērošanas, ja šo noteikumu piemērošana ierobežo sniegumu pēc likuma vai faktiski attiecība uz konkrētiem šim uzņēmumam uzticētiem uzdevumiem. [115] Kopienas nostādnes valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (OV C 297, 29.11.2005., 4. lpp.). [116] Lieta N 822/2006, Parāda maksājums Post Office Limited (OV C 80, 13.4.2007., 5. lpp.). [117] Lieta N 388/2007, Post Office Ltd: Pārveidošana Lēmums pieejams Konkurences ģenerāldirektorāta vietnē http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/ vēl nav publicēts OV. [118] Lieta C 36/2007, Sūdzība par Vācijas nelikumīgu valsts atbalstu Deutsche Post (OV C 245, 19.10.2007 21. lpp.). šis atbalsts turklāt tika atzīts par nelikumīgu Komisijas 2002. gada 19. jūnija lēmumā par pasākumiem, ko veicis Deutsche Post AG (OV L 247, 14.9.2002, 27. lpp.). [119] Lieta E12/2005, Neierobe˛otas valsts garantijas Poczta Polska (OV C 284, 27.11.2007.). [120] Lieta C 56/2007 (ex E15/2005), Garantie illimitée de l’Etat en faveur de La Poste. Lēmums pieejams Konkurences ģenerāldirektorāta vietnē http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/ vēl nav publicēts OV. [121] Lieta C 43/2006, Projet de réforme du financement des retraites des fonctionnaires de La Poste française. Lēmums pieejams Konkurences ģenerāldirektorāta vietnē http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/ vēl nav publicēts OV. [122] Lieta C-198/01, Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) and Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato [2003. gads] ECR I-8055. [123] EKT paraugprogramma ir pieejama http://ec.europa.eu/comm/competition/ecn/index_en.html kopā ar bieži uzdoto jautājumu sarakstu (MEMO/06/356). [124] Aptuveni 45 % attiecas uz EK Līguma 81. panta piemērošanu, 31,5 % attiecas uz EK Līguma 82. panta piemērošanu un 23,5 % attiecas uz EK Līguma 81. un 82. panta piemērošanu. [125] http://ec.europa.eu/comm/competition/elojade/antitrust/nationalcourts/ [126] Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1149/2007/EK, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam izveido īpašu programmu Civiltiesības (OV L 257, 3.10.2007, 16. lpp.). [127] Budžets, kas 2007. gadā paredzēts šai darbībai paredzētajiem piešķīrumiem ir EUR 800 000. [128] 2005. gada 26. maija Vienošanās ietvara dokuments par attiecībām starp Eiropas Parlamentu un Komisiju; 2005. gada 7. novembra Protokols par sadarbību starp Eiropas Komisiju un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju; 2005. gada 17. novembra Protokols par sadarbību starp Eiropas Komisiju un Reģionu Komiteju.