LV    LV LV 
 
LV    LV  EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 10.5.2010 
SEC(2010) 411 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS 
Pamatnost ādnes vertik ālo ierobežojumu jom ā 
 
LV 2   LV KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS 
Pamatnost ādnes vertik ālo ierobežojumu jom ā 
(Dokuments attiecas uz EEZ) 
 
SATURS Punkti Lpp. 
I. IEVADS 1–7  
1. Pamatnost ādņu mērķis 1–4  
2. 101. panta piem ērojamība vertikāliem nolīgumiem 5–7  
II. VERTIK ĀLI NOL ĪGUMI, UZ KURIEM PARASTI 
NEATTIECAS 101. PANTA 1. PUNKTA DARB ĪBAS 
JOMA  8–22  
1. Maz ākas nozīmes nolīgumi un MVU 8–11  
2. Pilnvarojuma l īgumi 12–21  
2.1. Pilnvarojuma l īgumu defin īcija 12–17  
2.2. 101. panta 1. punkta piem ērošana pilnvarojuma l īgumiem 18–21  
3. Apakšuz ņēmuma līgumi 22  
III. GRUP ĀLĀ ATBRĪVOJUMA REGULAS PIEM ĒROŠANA 23–73  
1. Ar Grup ālā atbrīvojuma regulu izveidot ās “drošības zonas” 23  
2. Grup ālā atbrīvojuma regulas darb ības joma 24–46  
2.1. Vertik ālu nolīgumu defin īcija 24–26  
2.2. Vertik āli nolīgumi konkurentu starp ā 27–28  
2.3. Mazumtirgot āju apvienības 29–30  
2.4. Vertik āli nolīgumi, kas ietver noteikumus attiec ībā uz 
intelektuālā īpašuma ties ībām (IĪT) 31–45  
2.5. Saist ība ar citām grupālā atbrīvojuma regul ām 46  
3. Stingrie ierobežojumi saska ņā ar Grupālā atbrīvojuma regulu 47–59  
 
LV 3   LV 4. Individu āli stingru p ārdošanas ierobežojumu gad ījumi, uz 
kuriem var neattiekties 101. panta 1. punkts vai kuri var atbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem 60–64  
5. Saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulu izsl ēgtie 
ierobežojumi  65–69  
6. Nodal āmība 70–71  
7. Vien ā un tajā pašā izplatīšanas sist ēmā izplatīto produktu 
portfelis 72–73  
IV. GRUP ĀLĀ ATBR ĪVOJUMA ATSAUKŠANA UN 
GRUPĀLĀ ATBR ĪVOJUMA REGULAS 
NEPIEMĒROŠANA 74–85  
1. Atsaukšanas proced ūra 74–78  
2. Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošana 79–85  
V. TIRGUS DEFIN ĪCIJA UN TIRGUS DA ĻAS 
APRĒĶINĀŠANA 86–95  
1. Komisijas pazi ņojums par konkr ētā tirgus defin īciju 86  
2. Konkr ētais tirgus apr ēķiniem saist
ībā ar 30 % tirgus da ļas 
slieksni saska ņā ar Grupālā atbrīvojuma regulu 87–92  
3. Tirgus da ļu aprēķināšana saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma 
regulu 93–95  
VI. IEVIEŠANAS POLITIKA KONKR ĒTOS GAD ĪJUMOS 96–229  
1. Anal īzes sistēma 96–127  
1.1. Vertik ālo ierobežojumu negat īvā ietekme 100–105  
1.2. Vertik ālo ierobežojumu pozit īvā ietekme 106–109  
1.3. Anal īzes metode 110–127  
1.3.1. Faktori, ko ņem vērā novērtējumam saska ņā ar 101. panta 
1. punktu 111–121  
1.3.2. Faktori, ko ņem vērā novērtējumam saska ņā ar 101. panta 
3. punktu 122–127  
2. Konkr ētu vertikālo ierobežojumu anal īze 128–229  
2.1. Viena z īmola izplat īšana 129–150  
2.2. Ekskluz īva izplatīšana 151–167  
 
LV 4   LV 2.3. Ekskluz īva klientu sadale 168–173  
2.4. Selekt īva izplatīšana 174–188  
2.5. Franš īzes 189–191  
2.6. Ekskluz īva piegāde 192–202  
2.7. S ākotnējie piekļuves maks ājumi  203–208  
2.8. Produktu kategoriju p ārvaldības vienošan ās  209–213  
2.9. Sasaist īšana 214–222  
2.10. T ālākpārdošanas cenu ierobežojumi 223–229  
 
LV 5   LV I. IEVADS 
1. Pamatnost ādņu mērķis 
1) Šaj ās pamatnost ādnēs ir izklāstīti vertikālo nolīgumu nov ērtējuma principi saska ņā ar 
Līguma par Eiropas Savien ības darbību∗ 101. pantu (turpm āk tekstā – “101. pants”)1. 
Termins “vertik āli nolīgumi” ir defin ēts Komisijas 2010. gada 20. apr īļa 
Regulas (ES) Nr. 330/2010  par Līguma par Eiropas Savien ības darbību 101. panta 
3. punkta piem ērošanu vertik ālu nolīgumu un saska ņotu darb ību kategorij ām2 
(turpmāk tekstā – “Grupālā atbrīvojuma regula”) (skat īt 24. līdz 46. punktu) 1. panta 
1. punkta a) apakšpunkt ā. Šīs pamatnost ādnes neskar iesp ēju vertikāliem nolīgumiem 
paralēli piem ērot Līguma par Eiropas Savien ības darb ību 102. pantu 
(turpmāk tekstā – “102. pants”). Š īs pamatnost ādnes ir struktur ētas šādi: 
– II iedaļā (8. līdz 22. punkts) aprakst īti vertikāli nolīgumi, uz kuriem 101. panta 
1. punkts parasti neattiecas; 
– III iedaļā (23. līdz 73. punkts) ir skaidroti Grup ālā atbrīvojuma regulas 
piemērošanas nosac ījumi; 
– IV iedaļā (74. līdz 85. punkts) ir aprakst īti principi, kas attiecas uz grup ālā 
atbrīvojuma atsaukšanu un Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošanu; 
– V iedaļā (86. līdz 95. punkts) sniegtas nor ādes par konkr ētā tirgus defin ēšanu 
un tirgus da ļu aprēķināšanu; 
– IV iedaļā (96. līdz 229. punkts) ir aprakst īta vispārējā analīzes sistēma un 
Komisijas iev ērotā piemērošanas politika atseviš ķos vertik ālu nolīgumu 
gadījumos. 
2) Šaj ās pamatnost ādnēs analīze attiecas gan uz prec ēm, gan uz pakalpojumiem, kaut 
arī atsevišķus vertik ālus ierobežojumus galvenok ārt izmanto attiec ībā uz preču 
izplatīšanu. Tāpat vertik āli nolīgumi var tikt nosl ēgti gan par starpproduktiem un 
starppakalpojumiem, gan par galapat ēriņa precēm un pakalpojumiem. Ja nav nor ādīts 
citādi, šajās pamatnost ādnēs izklāstītā analīze un argumenti attiecas uz visiem pre ču 
un pakalpojumu veidiem un uz visiem tirdzniec ības līmeņiem. Tādējādi termins 
“produkts” ietver gan preces, gan pakalpojumus. Termini “pieg ādātājs” un “pirc ējs” 
ir izmantoti attiec ībā uz visiem tirdzniec ības līmeņiem. Grup ālā atbrīvojuma regula 
un šīs pamatnost ādnes neattiecas uz nol īgumiem ar tiem galapat ērētājiem, kuri nav 
                                                 
∗ No 2009. gada 1. decembra EK L īguma 81. un 82. pants ir attiec īgi Līguma par Eiropas Savien ības 
darbību (“LESD”) 101. un 102. pants. Abi noteikumi p ēc to būtības ir identiski. Šo pamatnost ādņu 
mērķiem atsauces uz LESD 101. un 102. pantu nepieciešam ības gadījumā jāuzskata par atsauc ēm uz 
attiecīgi EK Līguma 81. un 82. pantu. LESD ieviesa ar ī dažas izmai ņas terminolo ģijā, piemēram, 
aizstājot “Kopiena” ar “Savien ība” un “kop ējais tirgus” ar “iekš ējais tirgus”. Šaj ās pamatnost ādnēs tiks 
izmantota LESD terminolo ģija.  
1 Ar š īm pamatnost ādnēm tiek aizst āts Komisijas pazi ņojums “Pamatnost ādnes vertik ālo ierobežojumu 
jomā”, OV C 291, 13.10.2000., 1. lpp. 
2 OV L 102, 23.4.2010., 1.lpp 
 
LV 6   LV uzņēmumi, jo 101. pants attiecas vien īgi uz nol īgumiem, kas nosl ēgti starp 
uzņēmumiem. 
3) N ākot klajā ar šīm pamatnost ādnēm, Komisijas m ērķis ir palīdzēt uzņēmumiem, lai 
tie paši var ētu veikt vertik ālu nolīgumu nov ērtējumu saska ņā ar ES konkurences 
noteikumiem. Šaj ās pamatnost ādnēs norādītos standartus nedr īkst piem ērot 
mehāniski – tie j āpiemēro, rūpīgi izvērtējot katra konkr ētā gadījuma apst ākļus. Katrs 
gadījums ir jānovērtē, ņemot vērā konkrētos faktus. 
4) Š īs pamatnost ādnes neskar Visp ārējās tiesas un Eiropas Savien ības Tiesas judikat ūru 
attiecībā uz 101. panta piem ērošanu vertik āliem nolīgumiem. Komisija turpin ās 
uzraudzīt Grupālā atbrīvojuma regulas un pamatnost ādņu darbību, balstoties uz 
tirgus inform āciju no tirgus dal ībniekiem un valstu konkurences iest ādēm, var šo 
paziņojumu pēc vajadzības pārskatīt, ņemot vērā situācijas izmai ņas un gūto 
pieredzi. 
2. 101. panta piem ērojamība vertik āliem nolīgumiem 
5) 101. pants ir piem ērojams tādiem vertik āliem nol īgumiem, kas var ietekm ēt 
tirdzniecību starp dal ībvalstīm un kas nepie ļauj, ierobežo vai izkrop ļo konkurenci 
(turpmāk tekstā – “vertik ālie ierobežojumi”)3. 101. pants ir tiesiskais regul ējums 
vertikālo ierobežojumu nov ērtēšanai, noš ķirot ietekmi, kas v ērsta pret konkurenci, un 
ietekmi, kas veicina konkurenci. Ar 101. panta 1. punktu ir aizliegti nol īgumi, kas 
būtiski ierobežo vai izkrop ļo konkurenci, savuk ārt ar 101. panta 3. punktu tiek 
paredzēts atbrīvojums t ādu nolīgumu gad ījumā, kas nodrošina pietiekamas 
priekšrocības, lai atsv ērtu ar konkurenci nesader īgo ietekmi4. 
6) Attiec ībā uz vairumu vertik ālo ierobežojumu bažas par konkurenci var rasties vien īgi 
tad, ja ir nepietiekama konkurence vien ā vai vairākos tirdzniec ības līmeņos, tas ir, ja 
piegādātāja vai pirc ēja līmenī vai arī abos līmeņos ir vērojama noteikta tirgus varas 
pakāpe. Vertik ālie ierobežojumi parasti nodara maz āku ļaunumu sal īdzinājumā ar 
horizontālajiem ierobežojumiem, un var rad īt būtiskus efektivit ātes ieguvumus.  
7) 101. panta m ērķis ir nodrošin āt, ka uzņēmumi neizmanto nol īgumus – kas šaj ā 
konkrētajā kontekst ā ir vertik āli nolīgumi – tirgus konkurence s ierobežošanai, 
kaitējot patērētājiem. Vertik ālo ierobežojumu nov ērtēšana ir svar īga arī, ņemot vērā 
vispārīgo mērķi panākt, lai iekš ējais tirgus b ūtu integrēts. Tirgus integr ācija veicina 
konkurenci Eiropas Savien ībā. Uzņēmumiem nedr īkst ļaut no jauna veidot š ķēršļus 
dalībvalstu starp ā tur, kur valstu l īmeņa šķēršļi jau ir sekm īgi tikuši likvid ēti. 
                                                 
3 Cita starp ā skat. Tiesas spriedumu apvienotaj ās lietās 56/64 un 58/64 Grundig-Consten/Komisija , 1966, 
Recueil , 299. lpp.; spriedumu liet ā 56/65 Technique Minière /Maschinenbau Ulm , 1966, Recueil , 
235. lpp.; k ā arī Pirmās instances tiesas spriedumu liet ā T-77/92 Parker Pen/Komisija , 1994, Recueil , 
II-549. lpp. 
4 Skat. Komisijas Pazi ņojumu - Pamatnost ādnes par L īguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu, OV C 101, 
27.4.2004., 97. lpp. Komisijas visp ārīgajai metodikai un piem ērošanas nosac ījumu interpret ācijai 
attiecībā uz 101. panta 1. punkta un jo īpaši 101. panta 3. punkta piem ērošanu. 
 
LV 7   LV II. VERTIK ĀLI NOLĪGUMI,  UZ KURIEM  PARASTI  NEATTIECAS  
101. PANTA  1. PUNKTA  DARBĪBAS  JOMA   
1. Maz ākas nozīmes nolīgumi un MVU 
8) 101. panta 1. punkta darb ības jomā neietilpst nol īgumi, kuri, ņemot vērā to mērķi vai 
sekas, nevar b ūtiski ietekm ēt tirdzniec ību starp dal ībvalstīm vai nevar b ūtiski 
ierobežot konkurenci. Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro vienīgi tādiem 
nolīgumiem, uz kuriem attiecas 101. panta 1. punkts. Š īs pamatnost ādnes neskar ne 
Komisijas pazi ņojuma par maznoz īmīgiem nolīgumiem, kas iev ērojami neierobežo 
konkurenci atbilst īgi Eiropas Kopienas dibin āšanas līguma 81. panta 1. punktam, 
(“de minimis” )5, ne jebkāda nākotnē iespējamā de minimis  paziņojuma piem ērošanu. 
9) Iev ērojot de minimis  paziņojumā izklāstītos nosac ījumus par stingriem 
ierobežojumiem un kumulat īvo iedarb ību, 101. panta 1. punktu parasti nepiem ēro 
tādiem vertik āliem nol īgumiem, ko nosl ēguši nekonkur ējoši uzņēmumi, kuru 
atsevišķā tirgus da ļa konkrētajā tirgū nepārsniedz 15 %6. Vertikāli nolīgumi, ko 
noslēguši uzņēmumi, kuru tirgus da ļa pārsniedz 15 %, netiek autom ātiski uzskat īti 
par 101. panta 1. punkta p ārkāpumu. Ir iesp ējams, ka nol īgumi starp uz ņēmumiem, 
kuru tirgus da ļa pārsniedz 15 % slieksni, tom ēr nerada b ūtisku ietekmi uz 
tirdzniecību starp dal ībvalstīm vai nerada b ūtiskus konkurences ierobežojumus7. Šādi 
nolīgumi ir j āanalizē to tiesiskaj ā un ekonomiskaj ā kontekst ā. Konkrētu nolīgumu 
novērtēšanas krit ēriji ir sniegti 96. l īdz 229. punkt ā. 
10) Attiec ībā uz stingriem ierobežojumiem, kas min ēti de minimis  paziņojumā, 
101. panta 1. punkts var b ūt piemērojams gad ījumos, kad tirgus da ļa ir mazāka par 
15 %, ja šie ierobežojumi b ūtiski ietekm ē tirdzniec ību starp dal ībvalstīm un 
konkurenci. Uz š ādiem gad ījumiem attiecas Tiesas un Visp ārējās tiesas attiec īgā 
judikatūra8. Var būt nepieciešams ar ī novērtēt stingro ierobežojumu pozit īvo un 
negatīvo ietekmi, k ā jo īpaši aprakst īts šo pamatnost ādņu 47. punkt ā.  
11) Turkl āt Komisija uzskata, ka, iev ērojot kumulat īvās iedarbības un stingros 
ierobežojumus, vertik āli nolīgumi Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma par 
mikrouzņēmumu, mazo un vid ējo uzņēmumu defin īciju9 pielikum ā definēto mazo un 
vidējo uzņēmumu starp ā tikai retos gad ījumos var b ūtiski ietekm ēt tirdzniec ību starp 
dalībvalstīm vai būtiski ierobežot konkurenci  101. panta 1. punkta noz īmē, un tāpēc 
101. panta 1. punkts uz tiem parasti neattiecas. Ja min ētie nolīgumi tom ēr atbilst 
101. panta 1. punkta piem ērošanas nosac ījumiem, Komisija parasti attur ēsies no 
procedūras sākšanas sakar ā ar nepietiekamu Eiropas Savien ības ieinteres ētību, ja 
vien šiem uz ņēmumiem kop ā vai atseviš ķi nav domin ējošs stāvoklis būtiskā iekšējā 
tirgus daļā. 
                                                 
5 OV C 368, 22.12.2001., 13. lpp. 
6 Ja nol īgumi nosl ēgti starp konkur ējošiem uz ņēmumiem, de minimis  tirgus da ļas slieksnis ir 10 % no to 
kopējās tirgus da ļas katrā konkrētajā tirgū. 
7 Skat. Pirm ās instances tiesas spriedumu liet ā T-7/93 Langnese-Iglo/Komisija , 1995, Recueil , 
II-1533. lpp., 98. punkts. 
8 Skat. Tiesas spriedumus liet ā 5/69 Völk/Vervaecke , 1969, Recueil , 295. lpp., liet ā 1/71 Cadillon /Höss , 
1971, Recueil , 351. lpp., un liet ā C-306/96 Javico /Yves Saint Laurent , 1998, Recueil , I-1983. lpp., 
16. un 17. punkts. 
9 OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp. 
 
LV 8   LV 2. Pilnvarojuma l īgumi 
2.1. Pilnvarojuma l īgumu defin īcija 
12) Pilnvarnieks ir juridisk a vai fiziska persona, kas ir pilnvarota apspriest un/vai sl ēgt 
līgumus citas personas (pilnvarot āja) uzdevum ā vai nu paša pilnvarnieka v ārdā, vai 
pilnvarotāja vārdā par: 
– preču vai pakalpojumu ieg ādi, ko veic pilnvarot ājs, vai 
– pilnvarotāja piegādātu preču vai pakalpojumu p ārdošanu. 
13) Noteicošais faktors pilnvarojuma l īguma defin ēšanā 101. panta 1. punkta 
piemērošanai ir finansi ālais vai komerci ālais risks, ko pilnvarnieks uz ņemas par 
darbību, kuras izpildei pilnvarot ājs to ir izraudz ījis par pilnvarnieku10. Veicot 
novērtējumu, šaj ā sakarā nav būtiski, vai pilnvarnieks darbojas viena vai vair āku 
pilnvarotāju uzdevum ā. Tāpat šā novērtējuma veikšanai nav b ūtiski, kā šo pušu 
līgumu kvalific ējušas pašas puses vai k ā tas kvalific ēts valsts ties ību aktos. 
14) Defin ējot pilnvarojuma l īgumu 101. panta 1. punkta piem ērošanai, b ūtiski ir tr īs 
finansiālā un komerci ālā riska veidi. Pirmk ārt, tie ir līguma riski, kas ir tieši saist īti ar 
līgumiem, ko pilnvarnieks ir nosl ēdzis un/vai apspriedis pas ūtītāja uzdevum ā, 
piemēram, saist ībā ar krājumu finans ēšanu. Otrk ārt, tie ir riski, kas attiecas uz 
ieguldījumiem, kuri rakstur īgi konkrētam tirgum. Tie ir ieguld ījumi, kas ir konkr ēti 
vajadzīgi tam darb ības veidam, kura izpildei pilnvarot ājs ir izraudz ījis pilnvarnieku, 
tas ir, kas ir vajadz īgi, lai pilnvarnieks var ētu noslēgt un/vai apspriest attiec īgā veida 
līgumu. Šādi ieguld ījumi parasti nav atg ūstami, kas noz īmē to, ka p ēc darbības 
pārtraukšanas konkr ētajā jomā šos ieguld ījumus nevar izmantot cit ās darbības jomās 
vai var p ārdot vien īgi ar ievērojamiem zaud ējumiem. Trešk ārt, tie ir riski, kas ir 
saistīti ar citām darbībām tajā pašā produktu tirg ū, ja pilnvarot ājs prasa, lai 
pilnvarnieks veiktu š ādas darb ības, tom ēr nevis k ā pilnvarnieks pilnvarot āja 
uzdevumā, bet uz paša risku. 
15) L īguma 101. panta 1. punkta piem ērošanas nol ūkā konkrēts nolīgums tiks kvalific ēta 
kā pilnvarojuma l īgums, ja pilnvarnieks visp ār neriskē vai nebūtiski riskē attiecībā uz 
līgumiem, ko tas nosl ēdzis un/vai apspri edis pilnvarot āja uzdevum ā, attiecībā uz 
tirgum rakstur īgiem ieguld ījumiem konkr ētajā darbības jomā un attiec ībā uz citām 
darbībām, kuras pilnvarot ājs prasījis veikt taj ā pašā produktu tirg ū. Savukārt riski, 
kas ir saist īti ar pilnvarnieka pakalpojumu sniegšanu visp ār, piemēram, risks, ka 
pilnvarnieka ien ākumi ir atkar īgi no viņa kā pilnvarnieka sekm īgas darbības vai 
vispārīgiem ieguld ījumiem, piem ēram, telp ās vai person ālā, šajā novērtējumā nav 
būtiski. 
                                                 
10 Skat. Pirm ās instances tiesas spriedumu liet ā T-325/01 Daimler Chrysler/Komisija , 2005, Kr ājums, 
II-3319. lpp.; Tiesas spriedumu liet ā C-217/05 Confederación Espanola de Empresarios de Estaciones 
de Servicio /CEPSA , 2006, Kr ājums, I-11987. lpp. un spriedumu liet ā C-279/06 CEPSA Estaciones de 
Servicio SA /LV Tobar e Hijos SL , 2008, Kr ājums, I-6681. 
 
LV 9   LV 16) T ādējādi 101. panta 1. punkta piem ērošanas nol ūkā konkrēts nolīgums parasti tiks 
uzskatīts par pilnvarojuma l īgumu, ja pilnvarniekam nepieder pirkt ās vai pārdotās 
līguma preces vai ja pilnva rnieks pats nesniedz l īguma pakalpojumus un ja 
pilnvarnieks: 
a) nepiedal ās to izmaksu segšan ā, kas saist ītas ar līguma pre ču vai pakalpojumu 
piegādi/pirkšanu, taj ā skaitā preču transport ēšanas izmaksu segšan ā. Tas 
neliedz pilnvarniekam sniegt tr ansporta pakalpojumus ar nosac ījumu, ka 
izmaksas sedz pilnvarot ājs; 
b) neuztur l īguma pre ču krājumus uz sava r ēķina vai riska, taj ā skaitā nesedz 
krājumu finans ēšanas izmaksas un kr ājumu zaud ējuma izmaksas, un var nos ūtīt 
nepārdotās preces atpaka ļ pilnvarot ājam bez maksas, ja vien pilnvarnieks nav 
saucams pie atbild ības (piem ēram, nav veicis sam ērīgus pasākumus, lai 
nepieļautu krājumu zaud ēšanu); 
c) neuz ņemas atbild ību attiec ībā uz trešām person ām par p ārdotā produkta 
radītajiem zaud ējumiem (produktatbild ība), ja vien tas k ā pilnvarnieks šaj ā ziņā 
nav saucams pie atbild ības; 
d) neuz ņemas atbild ību, ja klients nepilda l īgumu, izņemot pilnvarnieka komisijas 
naudas zaud ējumu, ja vien pilnvarnieks nav saucams pie atbild ības (piem ēram, 
nav veicis sam ērīgus drošības vai zādzību novēršanas pas ākumus vai nav veicis 
samērīgus pasākumus, lai inform ētu pilnvarot āju vai policistu par z ādzību vai 
arī paziņotu pilnvarot ājam visu vajadz īgo inform āciju, kas pilnvarniekam ir 
pieejama par klienta finansi ālo uzticam ību); 
e) tieši vai netieši nav sa ņēmis uzdevumu ieguld īt tirdzniec ības veicin āšanā, 
piemēram, veicot ieguld ījumu pilnvarot āja reklāmas budžet ā; 
f) neveic konkr ētajam tirgum rakstur īgus ieguld ījumus iek ārtās, telpās vai 
personāla apmācībā, piemēram, degvielas uzglab āšanas tvertnes ier īkošanai 
degvielas mazumtirdzniec ības gadījumā vai konkr ētas programmat ūras iegādei, 
lai apdrošin āšanas aģenti varētu pārdot apdrošin āšanas polises, ja vien 
pilnvarotājs pilnībā neatlīdzina šīs izmaksas; 
g) neveic citas darb ības, kuras pilnvarot ājs prasījis veikt taj ā pašā produktu tirg ū, 
ja vien šīs darbības pilnībā neapmaks ā pilnvarot ājs. 
17) Šis uzskait ījums nav izsme ļošs. Tom ēr, ja pilnvarnieks uz ņemas vienu vai vair ākus 
14., 15. un 16. punkt ā minētos riskus vai izmaksas, pilnvarnieka un pilnvarot āja 
nolīgums netiks kvalific ēts kā pilnvarojuma l īgums. Riska jaut ājums ir j ānovērtē 
katrā gadījumā atsevišķi, turklāt ņemot vērā reālo ekonomisko st āvokli, nevis 
tiesisko formu.  Praktisku iemeslu d ēļ risku anal īzi var sākt ar līguma risku 
novērtēšanu. Ja l īguma riskus uz ņemas pilnvarnieks, ar to pietiek, lai secin ātu, ka 
pilnvarnieks ir neatkar īgs izplatītājs. Ja turpret ī pilnvarnieks neuz ņemas līguma 
riskus, anal īze jāturpina, nov ērtējot riskus, kas saist īti ar ieguld ījumiem, kuri 
raksturīgi konkrētam tirgum. Visbeidzot, ja pilnvarnieks neuz ņemas nek ādus līguma 
riskus un riskus saist ībā ar konkr ētajam tirgum rakstur īgiem ieguld ījumiem, var b ūt 
nepieciešams izv ērtēt riskus, kas ir saist īti ar citām darbībām, kuras pras īts veikt taj ā 
pašā produktu tirg ū. 
 
LV 10   LV 2.2. 101. panta 1. punkta piem ērošana pilnvarojuma l īgumiem 
18) Analiz ējot pilnvarojuma l īgumus, kā tie definēti 2.1. ieda ļā, pilnvarnieka p ārdošanas 
vai pirkšanas funkcijas ir da ļa no pilnvarot āja darbības. Tā kā pilnvarot ājs uzņemas 
komerciālos un finansi ālos riskus, kas saist īti ar līguma pre ču un pakalpojumu 
pārdošanu un pirkšanu, uz saist ībām, kas pilnvarniekam uzliktas saist ībā ar 
līgumiem, ko tas ir nosl ēdzis un/vai apspriedis pilnvarot āja uzdevum ā, 101. panta 
1. punkts neattiecas. Turpm āk minētās pilnvarnieka saist ības tiks uzskat ītas par 
pilnvarojuma l īguma neat ņemamu sast āvdaļu, jo tās visas attiecas uz pilnvarot āja 
spēju noteikt pilnvarnieka darb ības jomu attiec ībā uz līguma prec ēm vai 
pakalpojumiem, kas ir b ūtiski, ja pilnvarot ājam ir jāuzņemas risks un t ādējādi 
jānosaka komercdarb ības stratēģija: 
a) ierobežojumi attiec ībā uz teritoriju, kur ā pilnvarnieks var p ārdot attiec īgās 
preces vai pakalpojumus; 
b) ierobežojumi attiec ībā uz klientiem, kuriem pilnvarnieks var p ārdot attiec īgās 
preces vai pakalpojumus; 
c) cenas un nosac ījumi, ar k ādiem pilnvarniekam ir j āpārdod vai j āpērk attiecīgās 
preces vai pakalpojumi. 
19) Papildus to nosac ījumu reglament ēšanai, ar k ādiem pilnvarnieks p ārdod vai p ērk 
līguma preces vai pakalpojumus pilnvarot āja uzdevum ā, pilnvarojuma l īgumi bieži 
ietver noteikumus, kas attiecas uz pilnvarnieka un pilnvarot āja savstarp ējām 
attiecībām. Tie jo īpaši var ietvert noteikum u, kas liedz pilnvarot ājam iecelt citus 
pilnvarniekus attiec īgajam dar ījumu veidam, klientam vai teritorijai (ekskluz īva 
pilnvarojuma l īguma noteikumi) un/vai noteikumu, ka s liedz pilnvarniekam darboties 
kā pilnvarniekam vai izplat ītājam uzņēmumos, kuri konkur ē ar pilnvarot āju (viena 
zīmola izplat īšanas noteikumi). T ā kā pilnvarnieks un pilnvarot ājs ir atseviš ķi 
uzņēmumi, ar noteikumiem par pilnvarniek un pilnvarot āja attiecībām var tikt 
pārkāpts 101. panta 1. punkts. Ekskluz īva pilnvarojuma l īguma noteikumi parasti 
nerada ar konkurenci nesader īgu ietekmi. Tom ēr ar viena z īmola izplat īšanas 
noteikumiem un p ēctermiņa nekonkur ēšanas noteikumiem, kas attiecas uz z īmolu 
savstarpējo konkurenci, 101. panta 1. punkts var tikt p ārkāpts, ja tie rada vai veicina 
(kumulatīvu) tāda konkrētā tirgus piek ļuves bloķēšanu, kurā pārdod vai p ērk līguma 
preces vai pakalpojumus (skat īt jo īpaši VI.2.1. ieda ļu). Uz šādiem noteikumiem var 
attiekties Grup ālā atbrīvojuma regula, īpaši tad, ja ir izpild īti tās 5. pantā paredzētie 
nosacījumi. Tāpat tie var tikt atseviš ķi attaisnoti saska ņā ar 101. panta 3. punktu 
efektivitātes ieguvumu d ēļ, kā, piemēram, aprakst īts 144. līdz 148. punkt ā. 
20) 101. panta 1. punkts var attiek ties uz pilnvarojuma l īgumu, pat ja pilnvarot ājs 
uzņemas visus attiec īgos finansi ālos un komerci ālos riskus, ja šis nol īgums veicina 
aizliegtas vienošan ās. Tā tas var b ūt, piemēram, gadījumā, kad vair āki pilnvarot āji 
izmanto vienu un to pašu pilnvarnieku pakalpojumus, vienlaikus kop īgi neļaujot 
citiem izmantot šo pilnvarnieku pakalpojumus, vai ar ī, ja tie izmanto pilnvarnieku 
pakalpojumus, lai aizliegti vienotos par tirdzniec ības stratēģiju vai sav ā starpā 
apmainītos ar slepenu tirgus inform āciju. 
 
LV 11   LV 21) Ja pilnvarnieks uz ņemas vienu vai vair ākus attiec īgos riskus, kas aprakst īti 
16. punkt ā, pilnvarnieka un pilnvarot āja nolīgums nav uzskat āms par pilnvarojuma 
līgumu 101. panta 1. punkta piem ērošanas nol ūkā. Šādā situācijā pilnvarnieks tiks 
uzskatīts par neatkar īgu uzņēmumu, un uz pilnvarnieka un pilnvarot āja nolīgumu 
101. panta 1. punkts attieksies t āpat kā jebkuru citu vertik ālu nolīgumu gad ījumā. 
3. Apakšuz ņēmuma līgumi 
22) Apakšuz ņēmuma līgumi paredz, ka uz ņēmējs nodrošina tehnolo ģijas vai iek ārtas 
apakšuzņēmējam, kurš ap ņemas tās izmantot, lai ražotu noteiktus produktus (vien īgi) 
uzņēmējam. Uz apakšuz ņēmuma l īgumiem attiecas Komisijas 1978. gada 
18. decembra Pazi ņojums par dažu apakšuz ņēmuma līgumu nov ērtēšanu saist ībā ar 
EEK Līguma 85. panta 1. punktu11 (turpmāk tekstā – “pazi ņojums par apakš-
uzņēmuma līgumiem”). Saska ņā ar minēto paziņojumu, kurš joproj ām ir spēkā, uz 
apakšuzņēmuma līgumiem, ar kuriem apakšuz ņēmējs apņemas ražot noteiktus 
produktus vien īgi uzņēmējam, parasti neietilpst 101. panta 1. punkta darb ības jomā, 
ja vien attiec īgo produktu ražošanai apakšuz ņēmējam ir nepieciešamas attiec īgās 
tehnoloģijas vai iek ārtas. Tom ēr 101. panta darb ības jom ā var būt citi 
apakšuzņēmējam noteikti ierobežojumi, piem ēram, pien ākums neveikt vai 
neizmantot savu zin ātnisko izp ēti un tehnolo ģiju izstrādi vai visp ār neražot treš ām 
personām12. 
III. GRUP ĀLĀ ATBRĪVOJUMA  REGULAS  PIEMĒROŠANA 
1. Ar Grup ālā atbrīvojuma regulu izveidot ās “drošības zonas” 
23) Attiec ībā uz vairumu vertik ālo ierobežojumu bažas par konkurenci var rasties vien īgi 
tad, ja ir nepietiekama konkurence vien ā vai vairākos tirdzniec ības līmeņos, tas ir, ja 
piegādātāja vai pirc ēja līmenī vai arī abos līmeņos ir vērojama noteikta tirgus varas 
pakāpe. Ja šie ierobežojumi ne ietver stingros konkurences ierobežojumus, proti, t īšus 
konkurences ierobežojumus, ar Grup ālā atbrīvojuma regulu attiec ībā uz šādiem 
vertikāliem nolīgumiem tiek rad īta likumības prezumpcija atkar ībā no piegādātāja un 
pircēja tirgus da ļas. Saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 3. pantu grup ālā 
atbrīvojuma piem ērojamību nosaka pieg ādātāja tirgus da ļa tirgū, kurā tas pārdod 
līguma preces vai pakalpojumus, un pirc ēja tirgus da ļa tirgū, kurā tas pērk līguma 
preces vai pakalpojumus. Lai var ētu piemērot grupālo atbrīvojumu, gan pieg ādātāja, 
gan pircēja tirgus da ļa nedrīkst pārsniegt 30 %. Šo pamatnost ādņu V iedaļā ir 
sniegtas nor ādes par konkr ētā tirgus defin ēšanu un tirgus da ļu aprēķināšanu. Tirgus 
daļai pārsniedzot 30 %, netiek pie ņemts, ka vertik āli nolīgumi ietilpst 101. panta 
1. punkta darb ības jomā vai ka tie neatbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem, ta ču 
netiek arī pieņemts, ka vertik āli nolīgumi, kas ietilpst 101. panta 1. punkta darb ības 
jomā, parasti atbilst 101.  panta 3. punkta nosac ījumiem. 
                                                 
11 OV C 1, 3.1.1979., 2. lpp. 
12 Skat. pazi ņojuma par apakšuz ņēmuma līgumiem 3. punktu. 
 
LV 12   LV 2. Grup ālā atbrīvojuma regulas darb ības joma 
2.1. Vertik ālu nolīgumu defin īcija 
24) Grup ālā atbrīvojuma regulas 1. panta 1. punkta a) apakšpunkt ā “vertikāli nolīgumi” 
ir definēti kā “nolīgumi vai saska ņotas darb ības starp diviem vai vair ākiem 
uzņēmumiem, kuri katrs attiec īgā nolīguma vai saska ņotas darb ības mērķiem 
darbojas cit ā ražošanas vai izplat īšanas ķēdes posm ā, un kuri attiecas uz 
nosacījumiem, ar k ādiem dalībnieki dr īkst pirkt, p ārdot vai t ālākpārdot konkr ētas 
preces vai pakalpojumus”. 
25) 24. punkt ā minētajai “vertik ālo nolīgumu” defin īcijai ir četri galvenie elementi: 
a) Grup ālā atbrīvojuma regula attiecas uz nol īgumiem un saska ņotām darbībām. 
Grupālā atbrīvojuma regula neattiecas uz attiec īgo uzņēmumu vienpus ēju 
rīcību. Uz šādu vienpus ēju rīcību var attiekties 102. pants,  ar kuru ir aizliegta 
dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana. Nol īguma past āvēšanai 
101. panta noz īmē pietiek ar to, ka attiec īgās personas ir paudušas kop īgu 
nodomu r īkoties tirg ū kādā noteiktā veidā. Forma, k ādā ir pausts šis nodoms, 
nav būtiska, ja vien t ā ticami atspogu ļo attiecīgo personu nodomu. Ja vienot ā 
griba nav pausta skaidra nol īguma veid ā, Komisijai b ūs jāpierāda, ka vienas 
personas vienpus ējai politikai ir piekritusi otra persona. Vertik ālu nolīgumu 
gadījumā piekrišanu konkr ētai vienpus ējai politikai var konstat ēt divējādi. 
Pirmkārt, piekrišanu var deduc ēt no pilnvar ām, kas attiec īgajām person ām 
piešķirtas ar iepriekš sagatavoto visp ārīgo nolīgumu. Ja iepriekš sagatavota 
nolīguma noteikumos ir paredz ēts vai at ļauts, ka k āds no nol īguma 
dalībniekiem v ēlāk pieņem noteiktu vienpus ēju politiku, kas b ūs saistoša otram 
dalībniekam, uz t ā pamata var konstat ēt, ka otrs dal ībnieks piekr īt šai 
politikai13. Otrkārt, ja šādas skaidras piekrišana s nav, Komisija var pier ādīt 
klusu piekrišanu. Lai to izdar ītu, vispirms ir j āpierāda, ka viena persona tieši 
vai netieši ir pras ījusi, lai otra persona sadarbotos t ās vienpus ējās politikas 
īstenošanā, un pēc tam jāpierāda, ka otra persona šo pras ību ir izpild ījusi, 
praksē īstenojot šo vienpus ējo politiku14. Piemēram, ja p ēc tam, kad 
piegādātājs paziņojis, ka paral ēlās tirdzniec ības novēršanas nol ūkā vienpusēji 
samazina pieg ādes, izplat ītāji nekavējoties samazina savus pas ūtījumus un 
pārtrauc paral ēlo tirdzniec ību, šie izplat ītāji ir klusu piekrituši pieg ādātāja 
vienpusējai politikai. Š ādu secinājumu nevar izdar īt, ja izplat ītāji turpina 
paralēlo tirdzniec ību vai cenšas atrast jaunus paral ēlās tirdzniec ības veidus. 
Līdzīgā veidā attiecībā uz vertik āliem nolīgumiem klusu piekrišanu var 
deducēt no tā, cik lielā mērā viena persona izmanto pi espiešanu, lai uzspiestu 
savu vienpus ējo politiku nol īguma otram dal ībniekam vai dal ībniekiem, 
apvienojum ā ar to, cik izplat ītāju faktiski praks ē īsteno pieg ādātāja vienpus ējo 
politiku. Piem ēram, ja pieg ādātājs ir izveidojis uzraudz ības un sodu sist ēmu, lai 
sodītu tos izplat ītājus, kuri neiev ēro vienpus ējo politiku, tas nor āda uz klusu 
piekrišanu pieg ādātāja vienpus ējai politikai, ja š ī sistēma piegādātājam dod 
iespēju praksē īstenot tā politiku. Abus šaj ā punktā aprakstītos piekrišanas 
pierādīšanas veidus var izmantot apvienoti; 
                                                 
13 Tiesas spriedums liet ā C-74/04 P, Komisija/Volkswagen AG , 2006, Kr ājums I-6585. lpp. 
14 Pirm ās instances tiesas spriedums liet ā T-41/96 Bayer AG/Komisija , Receuil,  II-3383. lpp. 
 
LV 13   LV b) Nol īgums vai saska ņota darbība ir starp diviem vai vair ākiem uzņēmumiem. 
Grupālā atbrīvojuma regulas darb ības jomā neietilpst vertik āli nolīgumi ar 
galapatērētājiem, kas nedarbojas k ā uzņēmumi. Visp ārīgi raugoties, nol īgumi 
ar galapat ērētājiem neietilpst 101. panta 1. punkta piem ērošanas jom ā, jo 
minēto pantu piem ēro vienīgi nolīgumiem uz ņēmumu starp ā, uzņēmumu 
apvienību lēmumiem un uz ņēmumu saska ņotām darbībām. Tas neskar 
102. panta iesp ējamo piem ērošanu; 
c) Nol īgums vai saska ņota darbība ir tādu uzņēmumu starp ā, kuri katrs attiec īgā 
nolīguma mērķiem darbojas cit ā ražošanas vai izplat īšanas ķēdes posm ā. 
Piemēram, tas noz īmē, ka viens uz ņēmums ražo izejmateri ālus, ko otrs 
uzņēmums izmanto par izejmateri āliem savai produkcijai, vai ar ī pirmais 
uzņēmums ir ražot ājs, otrais – vairumtirgot ājs un trešais – mazumtirgot ājs. Tas 
neliedz uz ņēmumam darboties vair āk nekā vienā ražošanas vai izplat īšanas 
ķēdes posmā; 
d) Nol īgumi vai saska ņotas darb ības attiecas uz nosac ījumiem, ar k ādiem 
nolīguma dal ībnieki – pieg ādātājs un pirc ējs – “drīkst pirkt, p ārdot vai 
tālākpārdot konkr ētas preces vai pakalpojumus”. Tas atspogu ļo Grupālā 
atbrīvojuma regulas m ērķi, lai tiktu ietverti pirkšanas un izplat īšanas nolīgumi. 
Tie ir nol īgumi, kas attiecas uz pieg ādātāja piegādāto preču vai pakalpojumu 
pirkšanas, p ārdošanas vai t ālākpārdošanas nosac ījumiem un/vai kas attiecas uz 
nosacījumiem, ar k ādiem pirc ējs pārdod pakalpojumus vai preces, kuras ietver 
attiecīgās preces vai pakalpojumus. Gan preces vai pakalpojumus, ko pieg ādā 
piegādātājs, gan no tiem ieg ūtās preces vai pakalpojumus uzskata par l īguma 
precēm un pakalpojumiem atbilst īgi Grupālā atbrīvojuma regulai. Defin īcija 
ietver vertik ālus nolīgumus attiec ībā uz visām galapat ēriņa precēm un 
pakalpojumiem un starpprodukt iem un starppakalpojumiem.  Vienīgais 
izņēmums ir automobi ļu nozare, cikt āl uz šo nozari turpina attiekties t āds īpašs 
grupālais atbrīvojums k ā Komisijas 2002. gada 31. j ūlija Regul ā (EK) 
Nr. 1400/2002 par L īguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu vertik ālu 
vienošanos un saska ņotu kategoriju darb ībām mehānisko transportl īdzekļu 
nozarē15 vai attiec īgās tiesības pārņemošā regulā paredzētais. Pieg ādātāja 
piegādātās preces vai pakalpojumus pirc ējs var pārdot tālāk vai izmantot par 
izejmateri āliem savu pre ču ražošan ā vai pakalpojumu sniegšan ā. 
26) Grup ālā atbrīvojuma regula attiecas ar ī uz precēm, ko pārdod un p ērk iznomāšanai 
trešām person ām. Tomēr tā neattiecas uz nomas un l īzinga līgumiem, jo šaj ā 
gadījumā piegādātājs nepārdod preci vai pakalpojumu pirc ējam. Kopum ā, Grupālā 
atbrīvojuma regulu nepiem ēro ierobežojumiem vai saist ībām, kas neattiecas uz 
pirkšanas, p ārdošanas un t ālākpārdošanas nosac ījumiem, piem ēram, saist ībām, kas 
liedz pus ēm veikt neatkar īgu zinātnisko izp ēti un tehnolo ģiju izstrādi un ko 
dalībnieki var ētu būt iekļāvuši par vertik ālu uzskat āma nolīguma satur ā. Turklāt 
Grupālā atbrīvojuma regulas 2. panta 2. l īdz 5. punkts no š īs regulas piem ērošanas 
jomas tieši vai netieši izsl ēdz atseviš ķus vertikālus nolīgumus. 
                                                 
15 OV L 203, 1.8.2002., 30. lpp. 
 
LV 14   LV 2.2 Vertik āli nolīgumi konkurentu starp ā 
27) Ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 2. panta 4. punktu no piem ērošanas jomas tieš ā 
veidā ir izslēgti “vertik āli nolīgumi starp konkur ējošiem uz ņēmumiem”. Vertik āli 
nolīgumi konkurentu starp ā saistībā ar aizliegtu vienošanos iesp ējamību ir aplūkoti 
Komisijas Pamatnost ādnēs par EK L īguma 81. panta piem ērojamību horizont āliem 
sadarbības nolīgumiem16. Tomēr šādu nolīgumu vertik ālie aspekti ir j ānovērtē 
saskaņā ar šīm pamatnost ādnēm. Grupālā atbrīvojuma regulas 1. panta 1. punkta 
c) apakšpunkt ā konkurējošs uzņēmums ir defin ēts kā “faktisks vai potenci āls 
konkurents”. Divus konkr ētus uzņēmumus uzskata par faktiskiem konkurentiem, ja 
tie darbojas vien ā un tajā pašā konkrētajā tirgū. Uzņēmumu uzskata par k āda cita 
uzņēmuma potenci ālu konkurentu, ja t ādā gadījumā, ja nolīguma neb ūtu, pirmais 
uzņēmums neliela, ta ču pastāvīga relatīvo cenu k āpuma gad ījumā varētu īsā laikā 
(parasti viena gada laik ā vai ātrāk) veikt vajadz īgos papildu ieguld ījumus vai segt 
pārorientācijas izmaksas, lai ieietu konkr ētajā tirgū, kurā darbojas otrs uz ņēmums. 
Šim novērtējumam jābūt reālistiskam – nepietiek ar teor ētisku iesp ējamību attiecībā 
uz ienākšanu tirg ū17. Izplatītājs, kas ražot ājam sniedz nor ādījumus attiec ībā uz 
konkrētu preču ražošanu ar izplat ītāja zīmolu, nav uzskat āms par šo sava z īmola 
preču ražotāju. 
28) Grup ālā atbrīvojuma regulas 2. panta 4. punkt ā ir noteikti divi iz ņēmumi konkurentu 
starpā noslēgtu vertik ālu nolīgumu visp ārējai izslēgšanai. Šie iz ņēmumi skar 
nolīgumus, kas nav abpus ēji. Uz konkurentu nol īgumiem, kas nav abpus ēji, Grupālā 
atbrīvojuma regula attiecas tad, ja a) pieg ādātājs ražo un izplata preces, bet pirc ējs tās 
vienīgi izplata, ta ču nav konkur ējošs uzņēmums ražošanas l īmenī, vai b) pieg ādātājs 
ir pakalpojumu sniedz ējs dažādos tirdzniec ības līmeņos, savuk ārt pircējs darbojas 
mazumtirdzniec ības līmenī un nav konkur ējošs uzņēmums taj ā tirdzniec ības līmenī, 
kurā tas pērk līguma pakalpojumus. Pirmais iz ņēmums attiecas uz dubult ās 
izplatīšanas gad ījumiem, tas ir, kad konkr ētu preču ražotājs darbojas ar ī kā preču 
izplatītājs, konkur ējot ar savu pre ču neatkar īgajiem izplat ītājiem. Dubult ās 
izplatīšanas gad ījumā tiek uzskat īts, ka potenci ālā ietekme uz ražot āja un 
mazumtirgot āja konkurences attiec ībām mazumtirdzniec ības līmenī parasti ir maz āk 
nozīmīga nekā vertikāla piegādes nolīguma potenci ālā ietekme uz konkurenci visp ār 
ražošanas vai mazumtirdzniec ības līmenī. Otrs iz ņēmums attiecas uz l īdzīgiem 
dubultās izplatīšanas gad ījumiem, bet šajos gad ījumos attiec ībā uz pakalpojumiem, 
kad piegādātājs ir arī produktu pieg ādātājs tajā mazumtirdzniec ības līmenī, kurā 
darbojas pirc ējs. 
2.3. Mazumtirgot āju apvienības 
29) Ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 2. panta 2. punktu t ās piemērošanas jom ā iekļauj 
vertikālus nolīgumus, ko nosl ēgusi uzņēmumu apvien ība, kas atbilst atseviš ķiem 
nosacījumiem, un l īdz ar to no Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas jomas ir 
izslēgti vertikāli nolīgumi, ko nosl ēgušas visas p ārējās apvienības. Vertik āli nolīgumi 
starp apvien ību un tās dalībniekiem vai starp apvien ību un tās piegādātājiem ietilpst 
                                                 
16 OV C 3, 6.1.2001. 2. lpp. Dr īzumā būs pieejama šo pamatnost ādņu pārskatīta versija.  
17 Skat. Komisijas Pazi ņojums par j ēdziena “konkr ētais tirgus” defin īciju Kopienas konkurences ties ībās, 
OV C 372, 9.12.1997., 5. lpp., 20. l īdz 24. punkts, Komisijas Tr īspadsmitais zi ņojums par konkurences 
politiku, 55. punkts, un Komisijas L ēmums 90/410/EEK liet ā Nr. IV/32.009 — Elopak /Metal Box-
Odin , OV L 209, 8.8.1990., 15. lpp. 
 
LV 15   LV Grupālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas jom ā tikai gad ījumā, ja visi dal ībnieki ir 
preču (nevis pakalpoj umu) mazumtirgot āji un ja nevienam atseviš ķam apvien ības 
dalībniekam apgroz ījums nepārsniedz 50 miljonus euro. Mazumtirgot āji ir izplat ītāji, 
kas preces p ārdod tālāk galapatērētājiem. Ja tikai ierobežotam apvien ības dalībnieku 
skaitam apgroz ījums pārsniedz 50 miljonu euro slieksni un ja šiem dal ībniekiem 
kopumā ir mazāk nekā 15 % no visu dal ībnieku kop ējā apgrozījuma, tas parasti 
neietekmēs novērtējumu atbilst īgi 101. pantam. 
30) Uz ņēmumu apvien ībā var būt gan horizont āli, gan vertik āli nolīgumi. Horizont ālie 
nolīgumi ir j āvērtē saskaņā ar principiem, kas izkl āstīti Pamatnost ādnēs par EK 
Līguma 81. panta piem ērojamību horizont ālajiem sadarb ības nolīgumiem18. Ja šajā 
novērtējumā tiek secin āts, ka uzņēmumu sadarb ība pirkšanas un p ārdošanas jom ā ir 
pieņemama, ir j āveic turpm āks novērtējums, lai p ārbaudītu vertikālos nolīgumus, ko 
apvienība noslēgusi ar pieg ādātājiem vai atseviš ķajiem dal ībniekiem. Veicot šo 
turpmāko novērtējumu, jāievēro Grupālā atbrīvojuma regulas un šo pamatnost ādņu 
noteikumi. Piem ēram, horizont āli nolīgumi, kas nosl ēgti starp apvien ības 
dalībniekiem, vai apvien ības pieņemtie lēmumi, piem ēram, lēmums, kas prasa, lai 
apvienības dalībnieki ieg ādātos preces no apvien ības, vai l ēmums pieš ķirt 
ekskluzīvas teritorijas apvien ības dalībniekiem, vispirms ir j āvērtē kā horizont āls 
nolīgums. Ja šis nov ērtējums noved pie secin ājuma, ka horizont ālais nolīgums ir 
pieļaujams, tad ir nepieciešams nov ērtēt vertikālo nolīgumu starp apvien ību un tās 
atsevišķajiem dalībniekiem vai starp apvien ību un pieg ādātājiem. 
2.4. Vertik āli nolīgumi, kas ietver noteikumus attiec ībā uz intelektu ālā īpašuma ties ībām 
(IĪT) 
31) Ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 2. panta 3. punktu t ās piemērošanas jom ā iekļauj 
vertikālus nolīgumus, kas ietver atseviš ķus noteikumus, kuri attiecas uz I ĪT nodošanu 
vai izmantošanu, ko veic pirc ējs, un tādējādi no Grup ālā atbrīvojuma regulas 
piemērošanas jomas ir izsl ēgti visi p ārējie vertik ālie nolīgumi, kas ietver I ĪT 
noteikumus. Grup ālā atbrīvojuma regula ir piem ērojama vertik āliem nolīgumiem, 
kas ietver I ĪT noteikumus, ja ir izpild īti pieci nosac ījumi: 
a) IĪT noteikumi ir da ļa no vertik ālā nolīguma, tas ir, nol īguma ar nosac ījumiem, 
saskaņā ar kuriem dal ībnieki dr īkst pirkt, p ārdot vai t ālākpārdot atseviš ķas 
preces vai pakalpojumus; 
b) IĪT jābūt nodotām pircējam izmantošanai; 
c) IĪT noteikumi nedr īkst būt nolīguma galvenais priekšmets; 
d) IĪT noteikumiem j ābūt tieši saist ītiem ar pre ču vai pakalpojumu lietošanu, 
pārdošanu vai t ālākpārdošanu, ko veic pirc ējs vai tā klienti. Franš īzes 
gadījumā, ja tirdzniec ība ir IĪT izmantošanas priekšmets, preces vai 
pakalpojumus izplata galvenais franš īzes ņēmējs vai franš īzes ņēmēji; 
e) IĪT noteikumi attiec ībā uz līguma prec ēm vai pakalpojumiem nedr īkst ietvert 
konkurences ierobežojumus, kam ir t āds pats m ērķis kā tiem vertik ālajiem 
ierobežojumiem, kuriem Grup ālā atbrīvojuma regul ā nav noteikts atbr īvojums. 
                                                 
18 Skat. 27. punktu. 
 
LV 16   LV 32) Š ādi nosacījumi nodrošina to, ka Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro vertikāliem 
nolīgumiem, ja pre ču vai pakalpojumu lietošanu, p ārdošanu vai t ālākpārdošanu var 
veikt efekt īvāk, ja IĪT ir nodotas lietošanai pirc ējam. Citiem v ārdiem sakot, to var 
piemērot ierobežojumiem, kas attiecas uz I ĪT nodošanu vai izmantošanu, ja nol īguma 
galvenais priekšmets ir pre ču vai pakalpojumu pirkšana vai izplat īšana. 
33) Ar pirmo nosac ījumu tiek skaidri noteikts, ka konteksts, k ādā IĪT tiek nodrošin ātas, ir 
nolīgums par pre ču pirkšanu vai izplat īšanu vai ar ī nolīgums par pakalpojumu 
pirkšanu vai sniegšanu, nevis nol īgums par I ĪT nodošanu vai licenc ēšanu preču 
ražošanai vai nol īgums vien īgi par licenc ēšanu. Grup ālā atbrīvojuma regula 
neattiecas, piem ēram, uz šādiem gadījumiem: 
a) nolīgumiem, ar kuriem viens dal ībnieks izsniedz otram dal ībniekam produkta 
izgatavošanas instrukciju un pieš ķir tam licenci dz ēriena ražošanai, izmantojot 
šo instrukciju; 
b) nolīgumiem, saska ņā ar kuriem viens dal ībnieks izsniedz otram dal ībniekam 
veidni vai paraugeksempl āru un pieš ķir otram dal ībniekam licenci ražot un 
izplatīt kopijas; 
c) licences pieš ķiršanu attiec ībā uz tirdzniec ības marku vai z īmi tirdzniec ības 
veicināšanas nolūkā; 
d) sponsor ēšanas līgumiem par ties ībām reklam ēt sevi kā pasākuma ofici ālo 
sponsoru; 
c) autorties ību licencēm, piemēram, apraides l īgumi par ties ībām ierakst īt un/vai 
pārraidīt pasākumu. 
34) Ar otro nosac ījumu tiek skaidri noteikts, ka Grup ālā atbrīvojuma regulu nepiem ēro, 
ja pircējs nodrošina I ĪT piegādātajam neatkar īgi no tā, vai IĪT attiecas uz ražošanas 
vai uz izplat īšanas veidu. Grup ālā atbrīvojuma regula neattiecas uz t ādu nolīgumu, 
kurš paredz I ĪT nodošanu pieg ādātājam un ietver iesp ējamus ierobežojumus attiec ībā 
uz piegādātāja veikto p ārdošanu. Tas jo īpaši nozīmē to, ka apakšuz ņēmuma līgumi, 
kas ietver zin ātības nodošanu apakšuz ņēmējam19, neietilpst Grup ālā atbrīvojuma 
regulas piem ērošanas jom ā (skatīt arī 22. punktu). Tom ēr Grupālā atbrīvojuma 
regulas darb ības jomā ietilpst vertik āli nolīgumi, saska ņā ar kuriem pirc ējs izsniedz 
piegādātājam vien īgi specifik ācijas, kur ās raksturotas pieg ādājamās preces vai 
pakalpojumi. 
35) Ar trešo nosac ījumu tiek skaidri noteikts, ka, lai piem ērotu Grup ālā atbrīvojuma 
regulu, IĪT nodošana vai licenc ēšana nedr īkst būt nolīguma galvenais priekšmets. 
Galvenajam priekšmetam ir j ābūt preču vai pakalpojumu pirkšanai, p ārdošanai vai 
tālākpārdošanai, un I ĪT noteikumiem j ātiek izmantotiem vertik ālā nolīguma 
īstenošanā. 
                                                 
19 Skat. pazi ņojumu par apakšuz ņēmuma līgumiem (min ēts 22. punkt ā). 
 
LV 17   LV 36) Ar ceturto nosac ījumu tiek izvirz īta prasība, lai IĪT noteikumi pirc ējam vai t ā 
klientiem atvieglotu pre ču vai pakalpojumu lietošanu, p ārdošanu vai t ālākpārdošanu. 
Preces vai pakalpojumus lietošanai vai t ālākpārdošanai parasti pieg ādā licenciārs, bet 
licenciāts tos var ieg ādāties arī no trešā piegādātāja. IĪT noteikumi parasti attiecas uz 
preču vai pakalpojumu tirdzniec ību. Kā piemērs būtu franšīzes līguma gad ījums, kad 
franšīzes devējs pārdod franš īzes ņēmējam preces t ālākpārdošanai un pieš ķir 
franšīzes ņēmējam licenci izmantot tirdzniec ības zīmi un zin ātību attiecībā uz preču 
tirdzniecību vai ar ī gadījumā, kad koncentr ēta ekstrakta pieg ādātājs piešķir licenci 
pircējam, lai tas atš ķaidītu un sapild ītu pudelēs šo ekstraktu pirms t ā pārdošanas 
dzēriena veid ā. 
37) Piektais nosac ījums uzsver to, ka I ĪT noteikumiem nedr īkst būt tāds pats m ērķis kā 
stingrajiem ierobežojumiem, kas uzskait īti Grupālā atbrīvojuma regulas 4. pant ā, vai 
ierobežojumiem, kas ar 5. pantu ir izsl ēgti no min ētās regulas piem ērošanas jomas 
(skatīt šo pamatnost ādņu 47. līdz 69. punktu). 
38) Intelektu ālā īpašuma ties ības, kas attiecas uz vertik ālu nolīgumu īstenošanu Grup ālā 
atbrīvojuma regulas 2. panta 3. punkta noz īmē, parasti attiecas uz trim galvenaj ām 
jomām: tirdzniec ības zīmēm, autorties ībām un zinātību. 
Tirdzniec ības zīme 
39) Tirdzniec ības zīmes licence, kas izsniegta izplat ītājam, var attiekties uz licenci āra 
produktu izplat īšanu konkr ētā teritorijā. Ja tā ir ekskluz īva licence, nol īgums paredz 
ekskluzīvu izplatīšanu. 
Autortiesības 
40) T ādu preču (grāmatas, programmat ūra u.c.) p ārdevējiem, uz kur ām attiecas 
autortiesības, autorties ību subjekts var noteikt pien ākumu tālākpārdot vien īgi ar 
nosacījumu, ka pirc ējs – cits t ālākpārdevējs vai gala lietot ājs – nep ārkāps 
autortiesīb a s .  J a  u z  š īm tālākpārdevēja saistībām attiecas 101. panta 1. punkts, t ās 
ietilpst Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas jom ā. 
41) Nol īgumi, saska ņā ar kuriem t ālākpārdošanai pieg ādā programmat ūras cietās kopijas, 
un ja tālākpārdevējs neiegūst licenci ne uz k ādām tiesībām attiec ībā uz 
programmat ūru, bet tam ir vien īgi tiesības tālākpārdot cietās kopijas, Grup ālā 
atbrīvojuma regulas m ērķiem ir uzskat āmi par nol īgumiem par pre ču piegādi 
tālākpārdošanai. Izmantojot š ādu izplat īšanas veidu, programmat ūras licences 
piešķiršanā ir iesaistīts tikai autorties ību subjekts un programmat ūras lietotājs. Tā var 
būt licence “pl ēves apvalk ā”, tas ir, nosac ījumu kopa, kas iek ļauta cietās kopijas 
paketē un par ko uzskata, ka, at verot paketi, gala lietot ājs piekrīt šiem nosac ījumiem. 
42) Pirc ējiem, kas ieg ādājas aparat ūru, kurā ietilpst programmat ūra, uz ko attiecas 
autortiesības, autorties ību subjekts var piepras īt nepārkāpt autorties ības, un tādējādi 
tie nedrīkst izgatavot kopijas un nodarboties ar programmat ūras tālākpārdošanu vai 
izgatavot kopijas un izmantot attiec īgo programmat ūru kopā ar citu aparat ūru. Ja uz 
šiem lietošanas ierobežojumiem attiecas  101. panta 1. punkts, tie ietilpst Grup ālā 
atbrīvojuma regulas piem ērošanas jom ā. 
 
LV 18   LV Zinātība 
43) Franš īzes līgumi, izņemot rūpnieciskās franšīzes līgumus, ir visspilgt ākais piem ērs 
gadījumiem, kuros pirc ējam tirdzniec ības nolūkos nodod zin ātību20. Franšīzes līgumi 
ietver intelektu ālā īpašuma ties ību licences, kas attiecas uz tirdzniec ības zīmēm vai 
markām un zin ātību, lai lietotu un izplat ītu preces vai sniegtu pakalpojumus. 
Papildus I ĪT licencei franš īzes devējs līguma darb ības laikā franšīzes ņēmējam 
parasti sniedz t ādu komerci ālo vai tehnisko pal īdzību kā iepirkuma pakalpojumi, 
mācības, konsult ācijas par nekustamo īpašumu, finanšu pl ānošana utt. Licence un 
palīdzība ir franš īzei nodotās uzņēmējdarbības metodes neat ņemamas sast āvdaļas. 
44) Franš īzes līgumos ietvertajai licencei Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro, ja ir 
izpildīti visi pieci 31) punkt ā norādītie nosacījumi. Šie nosac ījumi parasti ir izpild īti, 
jo saskaņā ar lielāko daļu franšīzes līgumu, taj ā skaitā ar galvenajiem franš īzes 
līgumiem, franš īzes dev ējs nodrošina franš īzes ņēmējam preces un/vai 
pakalpojumus, tostarp komerci ālas vai tehnisk ās palīdzības pakalpojumus. I ĪT palīdz 
franšīzes ņēmējam tālākpārdot franš īzes devēja vai franš īzes devēja norādīta 
piegādātāja piegādātās preces vai lietot š īs preces un p ārdot no tām iegūtās preces vai 
pakalpojumus. Grup ālā atbrīvojuma regula neattiecas uz franš īzes līgumiem, kuri 
vienīgi vai galvenok ārt attiecas uz I ĪT licencēšanu, bet Komisija visp ārīgā gadījumā 
šādiem nolīgumiem piem ēros Grupālā atbrīvojuma regul ā un šajās pamatnost ādnēs 
izklāstītos principus. 
45) Turpm āk minētās saistības, kas attiecas uz I ĪT, parasti uzskata par nepieciešam ām, 
lai aizsarg ātu franšīzes devēja intelektu ālā īpašuma ties ības, un, ja uz š īm saistībām 
attiecas 101. panta 1. punkts, uz t ām attiecas ar ī Grupālā atbrīvojuma regula: 
a) franš īzes ņēmēja saistības tieši vai netieš i nenodarboties ar l īdzīga veida 
uzņēmējdarbību; 
b) franš īzes ņēmēja saistības neieg ūt tādu finansi ālo līdzdalību konkur ējoša 
uzņēmuma kapit ālā, kas franš īzes ņēmējam dotu iesp ēju ietekmēt šā uzņēmuma 
saimniecisko r īcību; 
c) franš īzes ņēmēja saistības neizpaust treš ām person ām zinātību, ko sniedzis 
franšīzes devējs, ja vien š ī zinātība nav publisk ā apritē; 
d) franš īzes ņēmēja saistības inform ēt franšīzes devēju par pieredzi, kas uzkr āta, 
izmantojot franš īzi, un pieš ķirt frančīzes devējam un p ārējiem franš īzes 
ņēmējiem neekskluz īvu licenci attiec ībā uz zinātību, kas izriet no min ētās 
pieredzes; 
e) franš īzes ņēmēja saistības inform ēt franšīzes devēju par intelektu ālā īpašuma 
tiesību licences p ārkāpumiem, celt pras ību tiesā pret pārkāpuma izdar ītājiem 
vai palīdzēt franšīzes devējam tiesved ībā pret pārkāpuma izdar ītājiem; 
f) franš īzes ņēmēja saistības neizmantot franš īzes devēja piešķirto zinātības 
licenci mērķiem, kas nav franš īzes izmantošana; 
                                                 
20 43. l īdz 45. punkts p ēc analoģijas piem ērojami citiem izplat īšanas nol īgumu veidiem, kas paredz, ka 
piegādātājs pircējam nodod b ūtisku zinātību. 
 
LV 19   LV g) franš īzes ņēmēja saistības bez franš īzes devēja piekrišanas nenodot citai 
personai ties ības un saist ības, kas paredz ētas franšīzes līgumā. 
2.5. Saist ība ar citām grupālā atbrīvojuma regul ām 
46) Grup ālā atbrīvojuma regulas 2. panta 5. punkt ā ir norādīts, ka to “nepiem ēro 
vertikāliem nolīgumiem, uz kuru priekšmetu attiecas citas grup ālā atbrīvojuma 
regulas, ja vien š ādā regulā nav noteikts cit ādi”. Tādējādi Grupālā atbrīvojuma regulu 
nepiemēro vertik āliem nolīgumiem, uz kuriem attiecas Komisijas 2004. gada 
27. aprīļa Regula (EK) Nr. 772/2004 par L īguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu 
tehnoloģijas nodošanas nol īgumu kategorij ām 21 Regula (EK) Nr. 1400/2002 par 
Līguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu vertik ālu vienošanos un saska ņotu darbību 
kategorijām mehānisko transportl īdzekļu nozar ē22, Komisijas 2000. gada 
29. novembra Regula (EK) Nr. 2658/2000 par L īguma 81. panta 3. punkta 
piemērošanu specializ ācijas līgumu kategorij ām23 un Komisijas 2000. gada 
29. novembra Regula (EK) Nr. 2659/2000 par L īguma 81. panta 3. punkta 
piemērošanu p ētniecības un att īstības līgumiem24, ar ko piem ēro atbrīvojumu 
vertikāliem nolīgumiem, kas nosl ēgti saistībā ar horizont āliem nolīgumiem, vai 
jebkuras citas turpm āk pieņemtas tāda veida regulas, ja vien attiec īgajā regulā nav 
noteikts cit ādi. 
3. Stingrie ierobežojumi saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulu 
47) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. pant ā ir to stingro ierobežojumu saraksts, kas izsl ēdz 
visu vertik ālo nolīgumu no Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas jomas25. Ja 
nolīgums ietver š ādu stingro ierobežojumu, tad uzskata, ka uz attiec īgo nolīgumu 
attiecas 101. panta 1. punkts. T āpat uzskata, ka attiec īgais nolīgums, visticam āk, 
neatbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem, un t ādējādi uz to nav attiecin āms 
grupālais atbrīvojums. Tom ēr uzņēmumi var konkr ētā gadījumā saskaņā ar 
101. panta 3. punktu pier ādīt konkurenci veicinošu ietekmi26. Ja uzņēmums pamato, 
ka stingro ierobežojumu iek ļaušana nol īguma satur ā, visticam āk, radītu efektivit ātes 
ieguvumus un par āda, ka kopum ā visi 101. panta 3. punkta nosac ījumi ir izpild īti, 
Komisijai b ūs reāli jānovērtē iespējamā negatīvā ietekme uz konkurenci un tad j āveic 
galīgais novērtējums par to, vai ir izpild īti 101. panta 3. punkta nosac ījumi27. 
                                                 
21 OV L 123, 27.4.2004., 11. lpp. 
22 Skat. 25. punktu. 
23 OV L 304, 5.12.2000., 3. lpp. 
24 OV L 304, 5.12.2000., 7. lpp. 
25 Šis stingro ierobežojumu uzskait ījums attiecas uz vertik āliem nolīgumiem par tirdzniec ību Savien ībā. 
Attiecībā uz vertik āliem nolīgumiem par eksportu uz valst īm, kas atrodas ārpus Savien ības, vai 
importu/atpaka ļievešanu no valst īm, kas atrodas ārpus Savien ības, skat. Tiesas spriedumu liet ā 
C-306/96 Javico /Yves Saint Laurent , 1998, Recueil, I-1983. lpp. Min ētā sprieduma 20. punkt ā Tiesa 
atzina, ka “nol īgumu, ar kuru t ālākpārdevējs ražotājam apņemas pārdot līguma preces k ādā tirgū ārpus 
Kopienas, nevar uzskat īt par tādu, kuras m ērķis ir būtiski ierobežot konkurenci kop ējā tirgū vai kura 
līdz ar to sp ētu ietekmēt tirdzniec ību starp dal ībvalstīm”. 
26 Skat. jo īpaši 106. l īdz 109. punktu, kuros ir visp ārīgi aprakst īti iespējamie efektivit ātes ieguvumi 
saistībā ar vertik āliem ierobežojumiem, un VI.2.10. ieda ļu par tālākpārdošanas cenu ierobežojumiem. 
Vispārīgas norādes šajā jautājumā skat. Komisijas pazi ņojumu - Pamatnost ādnēs par Līguma 81. panta 
3. punkta piem ērošanu, OV C 101, 27.4.2004., 97. lpp. 
27 Kaut ar ī no juridisk ā viedokļa šis ir divpak āpju process, praks ē tas varētu būt iteratīvs process, kur ā 
attiecīgie dalībnieki un Komisija vair ākos posmos pastiprina un uzlabo savus attiec īgos argumentus. 
 
LV 20   LV 48) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta a) punkt ā norādītais stingrais ierobežojums 
attiecas uz t ālākpārdošanas cenas uztur ēšanu (TCU), proti, nol īgumiem vai 
saskaņotām darbībām, kuru tiešais vai netiešais m ērķis ir noteikt fiks ētu vai 
minimālu tālākpārdošanas cenu vai fiks ētu vai minim ālu cenu līmeni, kas j āievēro 
pircējam. Tādu līguma noteikumu vai saska ņotu darbību gadījumā, kas tieš ā veidā 
nosaka tālākpārdošanas cenu, ierobežojums ir ac īmredzams. Tom ēr TCU var īstenot 
arī netiešā veidā. Kā piemēru tam var min ēt nolīgumus, ar kuriem nosaka 
izplatīšanas peļņas normu, paredz maksim ālās atlaides, ko izplat ītājs var pieš ķirt no 
noteiktās cenas, paredz, ka pieg ādātājs piešķir reklāmas izmaksu atlaides vai 
atmaksājumus, ja ir iev ērots attiec īgais cenu l īmenis, sasaista paredz ēto 
tālākpārdošanas cenu ar konkurentu t ālākpārdošanas cen ām, kā arī draudus, 
iebiedēšanu, brīdinājumus, sodus, pieg āžu kavēšanu vai aptur ēšanu vai l īguma 
izbeigšanu saist ībā ar noteikt ā cenu līmeņa ievērošanu. Tiešus vai netiešus cenu 
noteikšanas l īdzekļus var padar īt efektīvākus, apvienojot tos ar pas ākumiem, kuri 
palīdz identific ēt izplatītājus, kas ir samazin ājuši cenas, piem ēram, ieviešot cenu 
uzraudzības sistēmu vai uzliekot mazumtirgot ājiem pien ākumu ziņot par citiem t īkla 
izplatītājiem, kas neiev ēro standarta cenu l īmeni. Tiešu vai netiešu cenu noteikšanu 
tāpat arī var padar īt efektīvāku, apvienojot to ar pas ākumiem, kas var samazin āt 
pircēja vēlmi pazemin āt tālākpārdošanas cenu, piem ēram, ja pieg ādātājs uzdruk ā 
ieteicamo t ālākpārdošanas cenu uz preces vai ar ī piegādātājs liek pirc ējam piem ērot 
noteikumu par klientu ar visliel ākās labvēlības režīmu. Tos pašus netiešos l īdzekļus 
un tos pašus “atbalsta” pas ākumus var izmantot, lai maksim ālās vai ieteicam ās cenas 
darbotos k ā TCU. Ta ču netiek uzskat īts, ka tas, ka pieg ādātājs izmanto k ādu atbalsta 
pasākumu vai nodod pirc ējam ieteicamo cenu vai maksim ālo cenu sarakstu, pats par 
sevi radītu TCU. 
49) Pilnvarojuma l īgumu gad ījumā pārdošanas cenu paras ti nosaka pilnvarot ājs, jo 
pilnvarnieks nek ļūst par pre ču īpašnieku. Tom ēr, ja šādu nolīgumu nevar kvalific ēt 
kā pilnvarojuma l īgumu 101. panta 1. punkta piem ērošanas nol ūkā (skatīt 12) 
līdz 21) punktu), saist ības, kas pinvarniekam liedz dal īt savu fiks ēto vai main īgo 
komisijas naudu ar klientu va i ierobežo pilnvarnieku šaj ā ziņā, ir uzskat āmas par 
stingru ierobežojumu saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta a) punktu. 
Tādējādi, lai nov ērstu šā stingrā ierobežojuma iek ļaušanu nol īguma satur ā, 
pilnvarniekam ir j ādod iesp ēja pazemin āt faktisko cenu, ko maks ā klients, 
nesamazinot pilnvarot āja ienākumus28. 
50) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta b) punkt ā norādītais stingrais ierobežojums 
attiecas uz nol īgumiem vai saska ņotām darbībām, kuru tiešais vai netiešais m ērķis ir 
ierobežot pirc ēja, kurš ir nol īguma dal ībnieks, vai t ā klientu p ārdošanas darb ību, 
ciktāl šie ierobežojumi attiecas uz teritoriju, kur ā pircējs vai tā klienti var p ārdot 
līguma preces vai pakalpojumus, vai uz klientiem, kam pirc ējs vai tā klienti tos var 
pārdot. Min ētais stingrais ierobežojums attiecas uz tirgus dal īšanu pēc teritorijas vai 
klientu grupas principa. Tas var b ūt tiešu saist ību rezult āts, piemēram, paredzot 
saistības nepārdot preces vai pakalpojumus atseviš ķiem klientiem vai klientiem 
atsevišķās teritorijās vai saist ības pārsūtīt šo klientu pas ūtījumus citiem izplat ītājiem. 
Tas var ar ī izrietēt no netiešiem pas ākumiem, kuru m ērķis ir rosin āt izplatītāju 
nepārdot preces vai pakalpojumus š ādiem klientiem, piem ēram, atsakoties piem ērot 
                                                 
28 Skat., piem ēram, Komisijas L ēmumu 91/562/EEK liet ā Nr. IV/32.737 — Eirpage , OV L 306, 
7.11.1991., 22. lpp., jo īpaši 6) apsv ērumu. 
 
LV 21   LV gratifikāciju vai atlaides vai samazinot t ās, pārtraucot pieg ādes, samazinot pieg ādāto 
daudzumu vai ierobežojot pieg ādāto daudzumu atbilstoši piepras ījumam iedal ītajā 
teritorijā vai klientu grup ā, draudot lauzt l īgumu, prasot augst āku cenu par eksportam 
paredzētiem produktiem, nosakot ierobežojumus eksportam attiec ībā pret pārdošanas 
apjomu vai nosakot pe ļņas nodošanas saist ības. Tas var izriet ēt arī no tā, ka 
piegādātājs nesniedz garantijas pakalpojumus vis ā Savienības teritorij ā, kaut ar ī 
parasti visiem izplat ītājiem ir pien ākums nodrošin āt garantijas pakalpojumus, un 
piegādātājs tiem atl īdzina izdevumus par š ā pakalpojuma sniegšanu, pat attiec ībā uz 
produktiem, ko to teritorij ā pārdod citi izplat ītāji29. Iespēja, ka šādas darbības tiks 
uzskatītas par pirc ēja pārdošanas darb ības ierobežošanu, ir v ēl jo lielāka, ja 
piegādātājs to apvieno ar uzraudz ības sistēmu, kuras m ērķis ir pārbaudīt piegādāto 
preču faktisko galam ērķi, piemēram, izmantojot atš ķirīgas etiķetes vai s ērijas 
numurus. Tom ēr tālākpārdevēja saistības attiec ībā uz piegādātāja zīmola izstādīšanu 
neklasific ē kā stingrus ierobežojumus. T ā kā 4. panta b) punkts attiecas uz pirc ēja vai 
tā klientu p ārdošanas darb ībām, tas noz īmē, ka pieg ādātāja pārdošanas darb ību 
ierobežojumi ar ī nav stingri ierobežojumi, tom ēr ievērojot turpm āk minēto attiecībā 
uz rezerves da ļu pārdošanu Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta e) punkta 
kontekstā. 4. panta b) punkts ir piem ērojams, neskarot pirc ēja reģistrācijas vietas 
ierobežojumus. L īdz ar to Grup ālā atbrīvojuma regula tom ēr ir piem ērojama, ja 
nolīgums paredz, ka pirc ēja izplatīšanas punkts(–i) un noliktava(–as) dr īkst būt tikai 
konkrētā adresē, vietā vai teritorij ā. 
51) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta b) punkt ā stingrajam ierobežojumam ir četri 
izņēmumi. Pirmais iz ņēmums, kas paredz ēts 4. panta b) punkta i) da ļā, piegādātājam 
ļauj panākt to, ka pirc ēja, kurš ir nol īguma dal ībnieks, akt īvā pārdošanas darb ība 
aprobežojas ar teritoriju vai klientu grupu, kas ir ekskluz īvā kārtā iedalīta citam 
pircējam vai ko pieg ādātājs ir rezerv ējis sev. Teritorija vai kl ientu grupa ir ekskluz īvi 
iedalīta, ja pieg ādātājs piekrīt pārdot savu produktu tik ai vienam izplat ītājam 
izplatīšanai konkr ētā teritorij ā vai konkr ētai klientu grupai, un visi p ārējie 
piegādātāja pircēji Savienībā aizsargā ekskluzīvo izplatītāju no aktīvās pārdošanas t ā 
teritorijā vai tā klientu grup ā neatkarīgi no pieg ādātāja noieta. Pieg ādātājs drīkst 
apvienot ekskluz īvu teritorijas iedal īšanu un ekskluz īvu klientu grupas pieš ķiršanu, 
piemēram, noteikt ā teritorijā ieceļot ekskluz īvu izplatītāju konkrētai klientu grupai. 
Šādai ekskluz īvi iedalītas teritorijas vai klientu grupas aizsardz ībai, šajās teritorij ās 
vai klientu grup ās tomēr ir jāatļauj veikt pas īvo pārdošanu. Piem ērojot Grup ālā 
atbrīvojuma regulas 4. panta b) punktu, Komisija “akt īvo” un “pas īvo” pārdošanu 
interpretē šādi: 
– “aktīvā” pārdošana ir akt īvs darbs ar individu āliem klientiem, piem ēram, sūtot 
tiešus pasta s ūtījumus, tostarp nepiepras ītas e–vēstules, vai apmekl ējot 
klientus, vai ar ī aktīvs darbs ar konkr ētu klientu grupu vai klientiem konkr ētā 
teritorijā, izmantojot rekl āmu plašsazi ņas līdzekļos vai internet ā vai citus 
veicināšanas pas ākumus, kas ir konkr ēti vērsti uz šo klientu grupu vai v ērsti uz 
                                                 
29 Ja pieg ādātājs nolemj saviem izplat ītājiem neatl īdzināt izmaksas par pakalpojumiem, kas sniegti 
saskaņā ar Savien ības mēroga garantiju, ar šiem izplat ītājiem var vienoties, ka izplat ītājs, kurš veic 
pārdošanas dar ījumu ārpus tam iedal ītās teritorijas, izplat ītājam, kurš ir izraudz īts pārstāvēt attiecīgo 
teritoriju, maks ā summu, ko veido sniegt ā (sniedzam ā) pakalpojuma izmaksas un sam ērīga peļņas 
norma. Šāda veida k ārtību neuzskata par izplat ītāju pārdošanas darb ību ierobežošanu ārpus to teritorijas 
(skat. Pirm ās instances tiesas spriedumu liet ā T-67/01, JCB Service/Komisija , 2004, Kr ājums, 
II-49. lpp. 136. l īdz 145. punktu). 
 
LV 22   LV klientiem šaj ā teritorijā. Reklāmu vai tirdzniec ības veicin āšanas pas ākumus, 
kurus pirc ējs uzskata par pievilc īgiem tikai tad, ja ar tiem tiek sasniegta (ar ī) 
konkrēta klientu grupa vai klienti konkr ētā teritorijā, uzskata par akt īvo 
pārdošanu šai klientu grupai vai klientiem attiec īgajā teritorijā; 
– “pasīvā” pārdošana ir rea ģēšana uz individu ālu klientu nepiepras ītiem 
pasūtījumiem, tostarp pre ču piegāde vai pakalpojumu sniegšana šiem 
klientiem. Par pas īvo pārdošanu tiek uzskat īta vispārēja reklāma vai 
tirdzniecības veicin āšana, kas sasniedz kl ientus citu izplat ītāju (ekskluz īvajās) 
teritorijās vai klientu grup ās, bet kas ir sapr ātīgs veids, k ā sasniegt klientus 
ārpus šīm teritorij ām vai klientu grup ām, piemēram, lai sasniegtu klientus paša 
teritorijā. Vispārēju reklāmu vai tirdzniec ības veicin āšanu uzskata par sapr ātīgu 
veidu, kā sasniegt š ādus klientus, ja pirc ējs būtu ieinteres ēts veikt šos 
ieguldījumus ar ī tad, ja t ādējādi netiktu sasniegti klienti citu izplat ītāju 
(ekskluzīvajās) teritorij ās vai klientu grup ās. 
52) Internets ir iedarb īgs instruments, k ā sasniegt liel āku skaitu un daudzveid īgākus 
klientus, nek ā izmantojot vien īgi tradicion ālākas pārdošanas metodes, t āpēc atsevišķi 
interneta izmantošanas ierobežojumi tiek uzskat īti par (t ālāk)pārdošanas 
ierobežojumiem. Princip ā jebkuram izplat ītājam jābūt tiesīgam produktu p ārdošanā 
izmantot internetu. Kopum ā, ka izplat ītājs izmanto t īmekļa vietni, lai p ārdotu 
produktus, to uzskata par pas īvās pārdošanas veidu, jo tas ir sapr ātīgs veids, k ā 
klientiem dot iesp ēju sasniegt izplat ītāju. Tīmekļa vietnes izmantošana var rad īt 
ietekmi ārpus izplat ītāja paša teritorijas un klientu grupas; tom ēr šāda ietekme izriet 
no tehnolo ģijas, kas at ļauj ērtu pieejam ību no jebkuras vietas. Ja klients apmekl ē 
izplatītāja tīmekļa vietni un sazin ās ar izplat ītāju un ja šie kontakti noved pie 
pārdošanas dar ījuma, ieskaitot pieg ādi, to uzskata par pas īvo pārdošanu. Tas pats 
attiecas uz klienta piekrišanu (autom ātiski) saņemt inform āciju no izplat ītāja, un šīs 
piekrišanas rezult ātā notiek p ārdošanas dar ījums. Tīmekļa vietnē izmantoto valodu 
izvēles iespējas pašas par sevi nemaina š ādas pārdošanas pas īvo raksturu. L īdz ar to, 
ņemot vērā spēju ierobežot izplat ītāja iespējas sasniegt liel āku skaitu un 
daudzveid īgākus klientus, tam, ko Komisija uzskata par stingriem pas īvās pārdošanas 
ierobežojumiem, var min ēt šādus piemērus: 
a) nolīgums, ka (ekskluz īvs) izplatītājs novērš to, ka klienti no citas (ekskluz īvas) 
teritorijas var apl ūkot tā tīmekļa vietni, vai šos klientus autom ātiski 
pārmaršrutē uz ražotāja vai citu (ekskluz īvu) izplat ītāju tīmekļa vietnēm. Tas 
neizslēdz nolīgumu, ka izplat ītāja tīmekļa vietnē papildus ar ī tiek ievietotas 
saites uz citu izplat ītāju un/vai pieg ādātāja tīmekļa vietnēm; 
b) nolīgums, ka (ekskluz īvs) izplat ītājs pārtrauc klientu dar ījumus internet ā, 
kolīdz no kred ītkartes datiem k ļūst skaidrs, ka attiec īgā adrese nav izplat ītāja 
(ekskluzīvā) teritorijā; 
c) nolīgums, ka izplat ītājs ierobežo internet ā veikto p ārdošanas dar ījumu 
īpatsvaru kop ējā noietā. Tas neliedz pieg ādātājam, neierobežojot izplat ītāja 
tiešsaistē veikto p ārdošanu, izvirz īt prasību, lai pirc ējs vismaz noteiktu 
absolūtu produktu daudzumu (v ērtības vai apjoma zi ņā) pārdotu nesaist ē, 
tādējādi nodrošinot fizisk ā veikala (fiziskas p ārdošanas vietas) efekt īvu 
darbību, kā arī neliedz pieg ādātājam pārbaudīt, vai izplat ītāja darbība tiešsaist ē 
atbilst pieg ādātāja izplatīšanas modelim (skat īt 54. un 56. punktu). Šis 
 
LV 23   LV absolūtais daudzums, kas j āpārdod nesaist ē, var būt vienāds visiem pirc ējiem 
vai noteikts atseviš ķi katram pirc ējam, pamatojoties uz objekt īviem kritērijiem, 
piemēram, pircēja nozīmi tīklā vai tā ģeogrāfisko atrašan ās vietu; 
d) nolīgums, ka izplat ītājs maksā dārgāk par produktiem, kuri paredz ēti izplatītāja 
tālākpārdošanai tiešsaist ē, nekā par produktiem t ālākpārdošanai nesaist ē. Tas 
neliedz pieg ādātājam vienoties ar pirc ēju par fiks ētu maksu (nevis main īgu 
maksu, kuras apjoms palielin ātos līdz ar nesaistes apgroz ījumu, jo tas netieši 
nozīmētu divējādu cenu politiku), lai atbalst ītu pārdošanu nesaist ē vai 
tiešsaistē. 
53) Interneta lietošanas ierobežojumi izplat ītājiem, kas ir nol īguma dalībnieki, ir sader īgi 
ar Grupālā atbrīvojuma regulu tad, ja tirdzniec ības veicin āšana internet ā vai interneta 
izmantošana izrais ītu aktīvo pārdošanu, piem ēram, citu izplat ītāju ekskluz īvajās 
teritorijās vai klientu grup ās. Komisija uzskata, ka rekl āma tiešsaist ē, kas konkr ēti 
vērsta uz atseviš ķiem klientiem, ir akt īvās pārdošanas veids attiec ībā uz šiem 
klientiem. Piem ēram, trešo personu t īmekļa vietnēs pēc teritorijas principa ievietoti 
reklāmkarogi ir akt īvā pārdošana teritorij ā, kurā attiecīgie reklāmkarogi tiek 
vizualizēti. Vispārīgā gadījumā darbības, kas v ērstas uz konkr ētu teritoriju vai 
konkrētu klientu grupu, ir uzskat āmas par akt īvu pārdošanu šaj ā teritorijā vai šai 
klientu grupai. Piem ēram, ja mekl ētājprogrammas nodrošin ātājam vai tiešsaistes 
reklāmas uzņēmumam tiek maks āts par to, lai rekl āma tiktu vizualiz ēta konkrētā 
teritorijā esošiem lietot ājiem, tā ir aktīvā pārdošana šaj ā teritorijā. 
54) Tom ēr grupālā atbrīvojuma kontekst ā piegādātājs var noteikt kvalit ātes standartus 
attiecībā uz interneta izmantošanu pre ču tālākpārdošanā, gluži tāpat kā piegādātājs 
var noteikt kvalit ātes standartus veikalam, p ārdošanai, izmantojot katalogu, vai 
reklāmai un tirdzniec ības veicin āšanas pas ākumiem kopum ā. Tas jo īpaši var 
attiekties uz selekt īvo izplat īšanu. Grup ālā atbrīvojuma kontekst ā piegādātājs, 
piemēram, var k ā nosacījumu kļūšanai par t ā izplatīšanas sist ēmas dalībnieku izvirz īt 
prasību, lai tā izplatītājiem būtu viens vai vair āki fiziski veikali vai tirdzniec ības 
zāles. Grup ālā atbrīvojuma ietvaros ir iesp ējams arī vēlāk mainīt šāda veida 
nosacījumu, ja vien šo izmai ņu mērķis nav tieši vai netieši ierobežot izplat ītāju 
tiešsaistē veikto p ārdošanu. L īdzīgā veidā piegādātājs var izvirz īt prasību, lai tā 
izplatītāji līguma produktu izplat īšanai izmantotu trešo personu platformas tikai 
saskaņā ar standartiem un nosac ījumiem, par kuriem pieg ādātājs un tā izplatītāji 
vienojušies saist ībā ar to, kā izplatītāji izmanto internetu. Piem ēram, ja izplat ītāja 
tīmekļa vietnes saimnieks ir treš ās personas platforma, pieg ādātājs var izvirz īt 
prasību, lai klientu piek ļuve izplat ītāja tīmekļa vietnei neb ūtu caur vietni, kura ir ar 
trešās personas platformas nosaukumu vai logotipu. 
55) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta b) punkt ā noteiktajam stingrajam 
ierobežojumam ir v ēl trīs citi izņēmumi. Visi tr īs izņēmumi dod iesp ēju ierobežot 
gan aktīvo, gan pas īvo pārdošanu. Ar pirmo iz ņēmumu ir at ļauts ierobežot 
vairumtirgot āja pārdošanu galalietot ājiem, tādējādi piegādātājam dodot iesp ēju 
nošķirt vairumtirdzniec ības līmeni no mazumtirdzniec ības līmeņa. Tomēr šis 
izņēmums neizsl ēdz iespēju atļaut vairumtirgot ājam pārdot produktu atseviš ķiem 
galalietotājiem, piem ēram, liel ākajiem galalietot ājiem, taču neatļaut pārdošanu 
citiem (pārējiem) galalietot ājiem. Ar otro iz ņēmumu pieg ādātājam ir atļauts noteikt 
ierobežojumus izraudz ītam izplat ītājam selekt īvas izplat īšanas sist ēmā jebkurā 
tirdzniecības līmenī attiecībā uz pārdošanu nepilnvarotiem izplat ītājiem, kas atrodas 
 
LV 24   LV teritorijās, kurās tobrīd darbojas š ī sistēma vai kur ās piegādātājs vēl nepārdod līguma 
produktus (4. panta b) punkta iii) da ļā tā minēta kā “piegādātāja noteikt ā sistēmas 
darbības teritorija”). Ar trešo iz ņēmumu pieg ādātājam ir at ļauts noteikt 
ierobežojumus sast āvdaļu pircējam, kuram sast āvdaļas piegādātas iestrādāšanai 
precēs, attiecībā uz tālākpārdošanu pieg ādātāja konkurentiem. Termins “sast āvdaļa” 
ietver visus starpprodukt us, un termins “iestr ādāšana” attiecas uz jebkura 
izejmateri āla izmantošanu pre ču ražošan ā. 
56) Ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta c) punkt ā norādīto stingro ierobežojumu 
tiek izslēgts ierobežojums, saska ņā ar kuru selekt īva izplatīšanas tīkla dalībnieki 
aktīvo vai pas īvo pārdošanu veic tikai attiec ībā uz galalietot ājiem neatkar īgi no tā, 
vai tie ir profesion āli galalietot āji vai galapat ērētāji, neskarot iesp ēju šā tīkla 
dalībniekam darboties neapstiprin ātā vietā. Attiecīgi Grupālā atbrīvojuma regulas 
1. panta 1. punkta e) apakšpunkt ā definētās selektīvās izplatīšanas sist ēmas tirgot ājus 
nevar ierobežot izv ēloties lietot ājus, kuriem tie var p ārdot vai šo lietot āju uzdevum ā 
strādājošos iepirkumu a ģentus, kam tie var p ārdot preces vai pakalpojumus, iz ņemot, 
lai aizsarg ātu ekskluz īvu izplatīšanas sist ēmu, kas darbojas citur (skat īt 51. punktu). 
Selektīvā izplatīšanas sist ēmā tirgotājiem ir jābūt iespējai gan akt īvi, gan pas īvi 
pārdot visiem galalietot ājiem, tostarp izmantojot internetu. T āpēc Komisijajebkuras 
saistības, ar kur ām izraudz ītie tirgotāji tiek attur ēti no interneta izmantošanas, lai 
sasniegtu liel āku skaitu un daudzveid īgākus klientus, p ārdošanai internet ā nosakot 
tādus kritērijus, kuri kopum ā nav līdzvērtīgi kritērijiem attiec ībā uz pārdošanu 
fiziskajā veikalā, uzskata par stingru ierobežojumu. Tas nenoz īmē, ka pārdošanai 
tiešsaistē noteiktajiem krit ērijiem ir j ābūt vienādiem ar krit ērijiem pārdošanai 
nesaistē, bet gan to, ka tiem ir j ābūt ar vienādiem mērķiem un jānodrošina l īdzīgi 
rezultāti un ka krit ēriju atšķirībām ir jābūt pamatot ām ar šo divu izplat īšanas mode ļu 
atšķirīgo raksturu. Piem ēram, lai nov ērstu pārdošanu nepilnvarotiem tirgot ājiem, 
piegādātājs var izv ēlētajiem tirgot ājiem izvirz īt prasību nepārdot individu ālam 
galalietotājam vairāk kā tikai noteiktu daudzumu l īguma produktu. Š āda prasība var 
būt stingrāka attiecībā uz pārdošanu tiešsaist ē, ja nepilnvarotam tirgot ājam ir viegl āk 
iegūt šos produktus, izmantojot internetu. L īdzīgā veidā prasība var būt stingrāka 
attiecībā uz pārdošanu nesaist ē, ja produktus ir viegl āk iegādāties fizisk ā veikalā. Lai 
nodrošinātu līguma produktu savlaic īgu piegādi, piegādātājs attiecībā uz pārdošanu 
nesaistē var noteikt, ka produkti j āpiegādā nekavējoties. Tā kā attiecībā uz pārdošanu 
tiešsaistē nav iesp ējams izvirz īt tādu pašu pras ību, piegādātājs šādai pārdošanai var 
norādīt konkrētus reāli iespējamus pieg ādes termi ņus. Var b ūt nepieciešams noteikt 
īpašas pras ības attiec ībā uz tiešsaistes p ārdošanas pal īdzības dienestu, lai segtu 
izmaksas, ja klienti atgr iež produktu, un lai nodrošin ātu drošu maks ājumu veikšanas 
sistēmu. 
57) Teritorij ā, kurā piegādātājs izmanto selekt īvu izplatīšanu, šo sist ēmu nevar apvienot 
ar ekskluz īvu izplat īšanu, jo tas atbilst īgi Grupālā atbrīvojuma regulas 4. panta 
c) punktam b ūtu tirgotāju aktīvās vai pasi īvās pārdošanas stingrs ierobežojums, 
izņemot to, ka var ierobežot tirgot āju spēju izvēties to uz ņēmuma telpu atrašan ās 
vietu. Selekt īvā tīkla tirgotājiem var tikt liegts veikt uz ņēmējdarbību dažādās vietās 
esošās telpās vai atvērt jaunu tirdzniec ības punktu cit ā vietā. Šajā kontekst ā paša 
izplatītāja tīmekļa vietnes izmantošanu nevar piel īdzināt jauna tirdzniec ības punkta 
atvēršanai citā vietā. Ja tirgot āja tirdzniec ības vieta ir mobila, var noteikt teritoriju, 
aiz kuras robež ām mobilā tirgotava nedr īkst darboties. Turkl āt piegādātājs var 
 
LV 25   LV uzņemties saist ības piegādāt tikai vienam tirgot ājam vai ierobežotam skaitam 
tirgotāju konkrētā daļā tādas teritorijas, kur ā piemēro selektīvo izplatīšanas sistēmu. 
58) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. punkta d) punkt ā noteiktais stingrais ierobežojums 
attiecas uz savstarp ēju piegāžu ierobežošanu starp izraudz ītiem izplat ītājiem 
selektīvā izplatīšanas sist ēmā. Attiecīgi līguma pre ču aktīvās vai pasīvās pārdošanas 
nepieļaušana vai ierobežošana selekt īvā tīkla izplat ītāju starpā var nebūt nolīguma 
vai saska ņotās darbības tiešais vai netiešais m ērķis. Selekt īvā tīkla izplat ītājiem ir 
jādod iespēja iegādāties līguma produktus no citiem izraudz ītajiem izplat ītājiem 
tīklā, kas darbojas taj ā pašā vai citā tirdzniec ības līmenī. Tā rezultātā selektīvo 
izplatīšanu nevar apvienot ar vertik āliem ierobežojumiem, kuru m ērķis ir piespiest 
izplatītājus pirkt l īguma produktus vien īgi no kāda konkrēta avota. Tas ar ī nozīmē, 
ka selekt īvā izplatīšanas tīklā izraudz ītiem vairumtirgot ājiem nevar noteikt 
ierobežojumus attiec ībā uz produktu p ārdošanu izraudz ītiem mazumtirgot ājiem. 
59) Grup ālā atbrīvojuma regulas 4. panta e) punkt ā noteiktais stingrais ierobežojums 
attiecas uz nol īgumiem, kas liedz galalietot ājiem, neatkar īgiem remont ētājiem un 
pakalpojumu sniedz ējiem iegādāties rezerves da ļas tieši no šo rezerves da ļu ražotāja 
vai nosaka ierobežojumus š ādai iegādei. Nolīgums starp rezerves da ļu ražotāju un 
pircēju, kas iestr ādā šīs rezerves da ļas savos ražojumos (ori ģināliekārtu ražotājs 
(OEM )), nedrīkst ne tieši, ne netieši liegt vai ierobežot ražot āja rezerves da ļu 
pārdošanu galalietot ājiem, neatkar īgiem remont ētājiem vai pakalpojumu 
sniedzējiem. Netieši ierobežojumi jo īpaši var rasties, ja rezerves da ļu piegādātājam 
ir noteikti ierobežojumi attiec ībā uz tādas tehnisk ās informācijas un īpašu iekārtu 
piegādi, kas ir vajadz īgi lietotājiem, neatkar īgiem remont ētājiem vai pakalpojumu 
sniedzējiem, lai tie var ētu izmantot š īs rezerves da ļas. Tomēr nolīgumā var paredz ēt 
ierobežojumus attiec ībā uz rezerves da ļu piegādi remont ētājiem vai pakalpojumu 
sniedzējiem, kuriem ori ģināliekārtu ražotājs ir uztic ējis savu pre ču remontēšanu vai 
apkalpošanu. Citiem v ārdiem sakot, ori ģināliekārtu ražotājs var piepras īt, lai tā 
remonta un apkalpošanas t īkls rezerves da ļas iepērk no viņa. 
4.  Individu āli stingru p ārdošanas ierobežojumu gad ījumi, kuri var neb ūt 
101. panta 1. punkta darb ības jomā vai kuri var atbilst 101. panta 3. punkta 
nosacījumiem 
60) Stingrie ierobežojumi iz ņēmuma kārtā var būt objektīvi vajadzīgi konkrēta veida vai 
rakstura nol īgumam30, un tādēļ nebūt 101. panta 1. punkta darb ības jomā. Piemēram, 
stingrs ierobežojums var b ūt objektīvi vajadz īgs, lai nodrošin ātu, ka tiek iev ērots 
vispārējais aizliegums p ārdot bīstamas vielas noteiktiem klientiem droš ības vai 
veselības aizsardz ības iemeslu d ēļ. Turklāt uzņēmumi var saska ņā ar 101. panta 
3. punktu atsaukties uz efektivit ātes argumentu. Šaj ā iedaļā sniegti daži 
(tālāk)pārdošanas ierobežojumu piem ēri, savukārt attiecībā uz TCU šis jaut ājums 
aplūkots VI.2.10. ieda ļā. 
61) Izplat ītājam, kurš pirmais s āks pārdot jauna z īmola preces vai kurš pirmais p ārdos 
esoša zīmola preces jaun ā tirgū, faktiski ieejot konkr ētajā tirgū, var būt jāveic 
ievērojami ieguld ījumi, ja šaj ā tirgū līdz šim nav bijis piepras ījuma pēc attiecīgā 
                                                 
30 Skat. Komisijas pazi ņojuma – Pamatnost ādnes par L īguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu 18. punktu, 
OV C 101, 27.4.2004., 97. lpp. 
 
LV 26   LV produktu veida k ā tāda vai pēc konkrētā ražotāja izgatavota attiec īgā produktu veida. 
Šādi izdevumi bieži vien ir neatg ūstami, un š ādā situācija izplat ītājs iespējams 
atteiktos nosl ēgt izplatīšanas līgumu, ja tam uz noteiktu laiku netiktu nodrošin āta 
aizsardzība pret (akt īvo un) pas īvo pārdošanu t ā teritorijā vai pret citu izplat ītāju 
pārdošanu tā klientu grupai. Piem ēram, var rasties situ ācija, ka ražot ājs, kas darbojas 
noteiktā valsts tirg ū, ieiet citas valsts tirg ū un laiž savus produktus šaj ā tirgū ar 
ekskluzīva izplatītāja palīdzību, un šim izplat ītājam ir jāveic ieguld ījumi, lai z īmolu 
ieviestu un nostiprin ātu jaunajā tirgū. Ja jauna tirgus atv ēršanai un/vai att īstīšanai 
izplatītājam ir vajadz īgi ievērojami ieguld ījumi, tādi pasīvās pārdošanas 
ierobežojumi attiec ībā uz citiem izplat ītājiem attiec īgajā teritorijā vai attiec īgo 
klientu grupu, kuri ir vajadz īgi izplatītāja ieguldījumu atpeln īšanai, parasti neietilpst 
101. panta 1. punkta darb ības jomā pirmos divus gadus, kuros min ētais izplat ītājs 
pārdod līguma preces vai pakalpojumus attiec īgajā teritorijā vai attiec īgajai klientu 
grupai, kaut ar ī parasti tiek pie ņemts, ka š ādi stingri ierobežojumi ietilpst 101. panta 
1. punkta darb ības jomā. 
62) Ja veic jauna produkta re ālu testēšanu ierobežot ā teritorijā vai ierobežot ā klientu 
grupā vai jaunu produktu ievieš vair ākos posmos, izplat ītājiem, kas izraudz īti jaunā 
produkta p ārdošanai izm ēģinājuma tirg ū vai ieviešanas pirm ā(–o) posma(–u) 
īstenošanai, var noteikt akt īvās pārdošanas ierobežojumu ārpus izmēģinājuma tirgus 
vai produkta pirm ā ieviešanas posma tirgus(–iem) uz laiku, kas vajadz īgs produkta 
testēšanai vai ieviešanai, neat tiecinot 101. panta 1. punktu. 
63) Selekt īvā izplatīšanas sist ēmā parasti ir j ābūt atļautām savstarp ējām piegādēm starp 
izraudzītajiem izplat ītājiem (skat īt 58. punktu). Tom ēr, ja izraudz ītajiem 
vairumtirgot ājiem, kas darbojas daž ādās teritorij ās, “savās” teritorij ās ir pienākums 
veikt tirdzniec ības veicin āšanas ieguld ījumus, lai atbalst ītu izraudz īto izplatītāju 
pārdošanas darb ības, un nav iesp ējams ar līgumu noteikt tirdzniec ības veicin āšanas 
prasības, tādi vairumtirgot āju izraudz ītajiem mazumtirgot ājiem noteikti akt īvās 
pārdošanas ierobežojumi attiec ībā uz citu vairumtirgot āju teritorij ām, kuri paredz ēti 
parazītisma nov ēršanai, atseviš ķos gadījumos var atbilst 101. panta 3. punkta 
nosacījumiem. 
64) Kopum ā nolīgums, ka izplat ītājs maksā dārgāk par produktiem, kuri paredz ēti 
tālākpārdošanai tiešsaist ē, nekā par produktiem t ālākpārdošanai nesaist ē (“divējādu 
cenu noteikšana”), ir stingrs ierobežojums (skat īt 52. punktu). Tom ēr dažos 
konkrētos gadījumos, šāds nolīgums var atbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem. 
Tas var b ūt gadījumā, ja ražot ājs ar izplat ītājiem vienojas par š ādu divējādu cenu 
politiku, jo p ārdošana tiešsaist ē ražotājam rada iev ērojami liel ākas izmaksas nek ā 
pārdošana nesaist ē. Piemēram, ja p ārdošana nesaist ē ietver uzst ādīšanu mājās, 
savukārt pārdošana tiešsaist ē to neietver, un l īdz ar to ražot ājs saņem vairāk klientu 
sūdzību un garantijas piepras ījumu. Šaj ā kontekstā Komisija ar ī izvērtēs, kādā mērā 
ierobežojumam ir potenci āls kavēt pārdošanu internet ā un liegt izplat ītājam sasniegt 
vairāk un daudzveid īgākus klientus.  
5. Saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulu izsl ēgtie ierobežojumi  
65) Ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 5. pantu atseviš ķas saistības ir izsl ēgtas no Grup ālā 
atbrīvojuma regulas darb ības jomas, pat ja tirgus da ļas slieksnis nav p ārsniegts. Ta ču 
Grupālā atbrīvojuma regulu turpina piem ērot pārējai vertikālā nolīguma daļai, ja šī 
daļa ir nodal āma no saist ībām, kam atbr īvojumu nepiem ēro. 
 
LV 27   LV 66) Pirmais grup ālā atbrīvojuma nepiem ērošanas gad ījums ir paredz ēts Grupālā 
atbrīvojuma regulas 5. panta 1. punkta a) apakšpunkt ā un attiecas uz nekonkur ēšanas 
saistībām. Nekonkur ēšanas saist ības ir pas ākumi, saska ņā ar kuriem pirc ējs no 
piegādātāja vai pieg ādātāja norādīta uzņēmuma ieg ādājas vairāk nekā 80 % no 
pircēja kopējā līguma pre ču un pakalpojumu un to aizst ājēju iepirkuma apjoma, k āds 
tas ir bijis iepriekš ējā gadā (kā definēts Grupālā atbrīvojuma regulas 1. panta 
1. punkta d) apakšpunkt ā), tādējādi liedzot pirc ējam iegādāties konkur ējošas preces 
vai pakalpojumus vai nosakot, ka š ādiem iepirkumiem j āveido maz āk nekā 20 % no 
visiem iepirkumiem. Ja pirmaj ā gadā pēc nolīguma darb ības sākuma nav pieejami 
attiecīgie iepirkumu dati par pirc ēju par iepriekš ējo gadu pirms l īguma nosl ēgšanas, 
var izmantot pirc ēja aplēsi par kop ējo prasību apjomu gad ā. Minētajām 
nekonkur ēšanas saist ībām Grupālā atbrīvojuma regulu nepiem ēro, ja tās ir 
beztermiņa vai pārsniedz piecus gadus. Grup ālā atbrīvojuma regulu nepiem ēro arī 
tām nekonkur ēšanas saist ībām, ko autom ātiski atjauno p ēc piecu gadu ilgas sp ēkā 
esības (skatīt 5. panta 1. punkta otro da ļu). Kopum ā minēto regulu nekonkur ēšanas 
saistībām nepiem ēro, ja to darb ības ilgums ir pieci gadi vai maz āk un nav t ādu 
šķēršļu, kas pirc ējam liegtu faktiski izbeigt nekonkur ēšanas saist ību ievērošanu, kad 
šie pieci gadi ir pag ājuši. Ja, piem ēram, nolīgums paredz nekonkur ēšanas saist ības uz 
pieciem gadiem, un pieg ādātājs piešķir pircējam aizdevumu, nedr īkst būt tā, ka 
aizdevuma atmaks āšana liedz pirc ējam faktiski izbeigt nekonkur ēšanas saist ību 
ievērošanu, kad šie pieci gadi ir pag ājuši. Tāpat arī, ja piegādātājs piešķir pircējam 
iekārtas, kas neattiecas uz to savstarp ējām uzņēmējdarbības attiec ībām, 
nekonkur ēšanas saist ību termiņa beigās pircējam ir jābūt iespējai atpirkt iek ārtas par 
tirgus cenu. 
67) Piecu gadu termi ņu nepiem ēro, ja preces vai pakalpojumus pirc ējs tālākpārdod “no 
telpām un zemes, kas pieder pieg ādātājam vai ko pieg ādātājs nomā no trešām 
personām, kas nav saist ītas ar pirc ēju”. Tādā gadījumā nekonkur ēšanas saist ību 
termiņš var būt tāds pats kā laika posms, k ādā pircējs izmanto tirdzniec ības punktu 
(Grupālā atbrīvojuma regulas 5. panta 2. punkts). Š ā izņēmuma iemesls ir t āds, ka 
parasti nevar gaid īt, ka pieg ādātājs bez savas piekrišanas at ļaus pārdot konkur ējošus 
produktus t ādās telpās un uz t ādas zemes, kas pieder šim pieg ādātājam. Pēc 
analoģijas šie paši principi attiecas uz gad ījumiem, kad pirc ējam ir mobila 
tirdzniecības vieta, kas pieder pieg ādātājam vai ko pieg ādātājs nomā no trešām 
personām, kuras nav saist ītas ar pirc ēju. Šo izņēmumu nevar attiecin āt uz mākslīgi 
radītām īpašumties ību formām, kuru m ērķis ir izvair īties no piecu gadu termi ņa 
ievērošanas, piem ēram, ja izplat ītājs savas zemes un telpu īpašumties ības nodod 
piegādātājam tikai uz ierobežotu laiku. 
68) Otrais grup ālā atbrīvojuma nepiem ērošanas gad ījums ir paredz ēts Grupālā 
atbrīvojuma regulas 5. panta 1. panta b) apakšpunkt ā un attiecas uz pirc ēja 
pēctermiņa nekonkur ēšanas saist ībām. Šādām saistībām parasti Grup ālā atbrīvojuma 
regulu nepiem ēro, ja vien t ās nav oblig āti vajadzīgas, lai aizsarg ātu zinātību, ko 
piegādātājs ir nodevis pirc ējam, ja tās attiecas vien īgi uz tirdzniec ības punktu, kur ā 
pircējs ir strādājis līguma darb ības laikā, un ir spēkā uz laiku, kas nep ārsniedz vienu 
gadu (skat īt Grupālā atbrīvojuma regulas 5. panta 3. punktu). Saska ņā ar Grupālā 
atbrīvojuma regulas 1. panta 1. punkta g) apakšpunkt ā sniegto defin īciju minētajai 
zinātībai jābūt “būtiskai”, tas ir, “zin ātība ir svar īga un noder īga pircējam, lai 
izmantotu, p ārdotu vai t ālākpārdotu līguma preces vai pakalpojumus”. 
 
LV 28   LV 69) Trešais grup ālā atbrīvojuma nepiem ērošanas gad ījums ir paredz ēts Grupālā 
atbrīvojuma regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunkt ā un attiecas uz konkur ējošu 
preču pārdošanu selekt īvās izplatīšanas sist ēmā. Grupālā atbrīvojuma regula attiecas 
uz selektīvās izplatīšanas apvienojumu ar nekonkur ēšanas saist ībām, kas tirgot ājiem 
liedz tālākpārdot konkur ējošas zīmolpreces k ā tādas. Tom ēr Grupālā atbrīvojuma 
regulu uz š ādām saistībām nevar attiecin āt, ja pieg ādātājs tieši vai netieši liedz 
izraudzītajiem tirgot ājiem iepirkt produktus t ālākpārdošanai no konkr ētiem 
konkurējošiem pieg ādātājiem. Šādu saistību izslēgšanas mērķis ir nepie ļaut situāciju, 
ka vairāki piegādātāji, kas izmanto tos pašus selekt īvās izplatīšanas punktus, liedz 
vienam konkr ētam konkurentam vai atseviš ķiem konkr ētiem konkurentiem izmantot 
šos izplat īšanas punktus to produktu izplat īšanai (konkur ējoša piegādātāja bloķēšana, 
kas ir uzskat āma par kolekt īvā boikota formu)31. 
6. Nodal āmība 
70) Grup ālā atbrīvojuma regul ā paredzētais atbrīvojums tiek attiecin āts uz vertik āliem 
nolīgumiem ar nosac ījumu, ka vertik ālais nolīgums neietver min ētās regulas 4. pant ā 
norādītos stingros ierobežojumus vai ka vertik ālā nolīguma ietvaros netiek īstenoti 
šādi ierobežojumi. Ja past āv viens vai vair āki stingrie ie robežojumi, Grup ālā 
atbrīvojuma regula nav piem ērojama attiec ībā uz visu vertik ālo nolīgumu. Uz 
stingrajiem ierobežojumiem nodal āmība neattiecas. 
71) Tom ēr nodalāmības noteikumu piem ēro izslēgtajiem ierobežojumiem, kas noteikti 
Grupālā atbrīvojuma regulas 5. pant ā. Tādējādi grupālo atbrīvojumu nepiem ēro 
vienīgi tai vertik ālā nolīguma da ļai, kas neatbilst 5. pant ā izklāstītajiem 
nosacījumiem. 
7. Vien ā un tajā pašā izplatīšanas sist ēmā izplatīto produktu portfelis 
72) Ja pieg ādātājs izmanto vienu un to pašu izplat īšanas līgumu, lai izplat ītu vairākas 
preces/pakalpojumus, uz dažiem no tiem, ņemot vērā tirgus da ļas slieksni, Grup ālā 
atbrīvojuma regula var attiekties, bet uz citiem – n ē. Tādā gadījumā Grupālā 
atbrīvojuma regulas noteikumus piem ēro tām precēm un pakalpojumiem, attiec ībā uz 
kuriem ir izpild īti piemērošanas nosac ījumi. 
73) Attiec ībā uz precēm vai pakalpojumiem, uz kuriem Grup ālā atbrīvojuma regula 
neattiecas, piem ēro parastos konkurences noteikumus, kas noz īmē to, ka: 
a) nav grup ālā atbrīvojuma, bet netiek ar ī automātiski izvirz īts pieņēmums par 
nelikumību; 
b) ja ir p ārkāpts 101. panta 1. punkts un nav iesp ējams piem ērot atbrīvojumu, var 
apsvērt to, vai ir k ādi atbilstīgi līdzekļi konkurences probl ēmas atrisin āšanai 
esošajā izplatīšanas sistēmā; 
c) ja š ādu atbilst īgu līdzekļu nav, attiec īgajam pieg ādātājam ir jānodrošina cita 
izplatīšanas kārtība. 
                                                 
31 Piem ēru netiešiem pas ākumiem, kuriem ir š āda izsl ēgšanas ietekme, skat īt 
Komisijas L ēmumā 92/428/EEK liet ā Nr. IV/33.542 — Parfum Givenchy , OV L 236, 19.8.1992., 
11. lpp. 
 
LV 29   LV  Š āda situācija var rasties ar ī tad, ja uz dažiem produktiem 102. pants attiecas, bet uz 
citiem – n ē. 
IV.  GRUP ĀLĀ ATBRĪVOJUMA  ATSAUKŠANA  UN GRUPĀLĀ 
ATBRĪVOJUMA  REGULAS  NEPIEM ĒROŠANA 
1. Atsaukšanas proced ūra 
74) Grup ālā atbrīvojuma regul ā noteikto likum ības prezumpciju var atsaukt, ja uz 
vertikālo nolīgumu, to v ērtējot atseviš ķi vai kop ā ar līdzīgiem nolīgumiem, kurus 
īsteno konkur ējoši pieg ādātāji vai pirc ēji, attiecas 101. panta 1. punkts, un tas 
neatbilst visiem 101. panta 3. punkta nosac ījumiem.  
75) Nosac ījumi, kas paredz ēti 101. panta 3. punkt ā, jo īpaši var neb ūt izpildīti, ja 
piekļuvi konkr ētajam tirgum vai konkurenci šaj ā tirgū būtiski ierobežo konkur ējošu 
piegādātāju vai pirc ēju līdzīgu vertik ālu nolīgumu paral ēlo tīklu kumulat īvā 
iedarbība. Vertik ālu nolīgumu paral ēlie tīkli ir uzskat āmi par līdzīgiem, ja tie ietver 
ierobežojumus, kuri l īdzīgi ietekm ē tirgu. Piem ēram, šāds stāvoklis var rasties, ja 
attiecīgajā tirgū daži pieg ādātāji praktizē izteikti kvalitat īvu selektīvu izplatīšanu, bet 
citi piegādātāji praktizē kvantitat īvu selektīvu izplatīšanu. Šāda situācija var rasties 
arī tad, ja konkr ētā tirgū kvalitatīvo kritēriju kumulat īva izmantošana blo ķē 
efektīvākus izplat ītājus. Tādos apstākļos novērtējumā ir jāņem vērā ar konkurenci 
nesaderīgā ietekme, ko rada katrs atseviš ķais nolīgumu tīkls. Attiec īgā gadījumā 
atsaukšana var attiekties vien īgi uz konkr ētu kvalitat īvu kritēriju vai vien īgi 
daudzuma ierobežojumiem, kas noteikti vair ākiem pilnvarotiem izplat ītājiem.  
76) Ar konkurenci nesader īgas kumulat īvās iedarbības gadījumā par atbild īgiem var 
uzskatīt vienīgi tos uzņēmumus, kuri b ūtiski veicina šo iedarb ību. Līguma 101. panta 
1. punktā paredzētais aizliegums neattiecas uz nol īgumiem, ko nosl ēguši uzņēmumi, 
kuru saist ība ar kumulat īvo iedarb ību ir nenoz īmīga32, un tādējādi atsaukšanas 
mehānisms uz tiem neattiecas. Min ētās iedarbības veicin āšanas nov ērtējums tiks 
veikts saska ņā ar 128. līdz 229. punkt ā izklāstītajiem krit ērijiem. 
77) Piem ērojot atsaukšanas proced ūru, Komisijai ir j āpierāda, ka uz nol īgumu attiecas 
101. panta 1. punkts un ka nol īgums neatbilst vienam vai vair ākiem 101. panta 
3. punkta nosac ījumiem. L ēmumam par atsaukšanu var b ūt vienīgi ex nunc  ietekme, 
kas nozīmē to, ka attiec īgo nolīgumu atbr īvojuma statuss saglab ājas neskarts l īdz 
dienai, kur ā atsaukšana st ājas spēkā. 
78) K ā norādīts Grupālā atbrīvojuma regulas 14. apsv ērumā, dalībvalsts konkurences 
iestāde var atsaukt Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanu attiec ībā uz vertik āliem 
nolīgumiem, kam ir ar konkurenci nesader īga ietekme attiec īgās dalībvalsts teritorij ā 
vai tās daļā, kurai ir visas noteikta ģeogrāfiskā tirgus paz īmes. Komisijai ir 
ekskluzīvas tiesības atsaukt Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanu attiec ībā uz 
vertikāliem nolīgumiem, kas ierobežo konkurenci konkr ētā ģeogrāfiskā tirgū, kurš 
pārsniedz vienas dal ībvalsts teritoriju. Ja konkr ēto ģeogrāfisko tirgu veido vienas 
dalībvalsts teritorija vai t ās daļa, atsaukšana ir gan Komisijas, gan attiec īgās 
dalībvalsts kompetenc ē.  
                                                 
32 Tiesas spriedums liet ā C-234/89, Stergios Delimitis /Henninger Bräu AG, 1991, Receuil, I-935. lpp. 
 
LV 30   LV 2. Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošana 
79) Grup ālā atbrīvojuma regulas 6. pants dod Komisijai iesp ēju ar regulas pal īdzību 
izslēgt no Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas jomas l īdzīgu vertik ālu 
ierobežojumu paral ēlos tīklus, ja tie aptver vair āk nekā 50 % no konkr ētā tirgus. Šāds 
pasākums nav v ērsts uz atseviš ķiem uzņēmumiem, bet attiecas uz visiem 
uzņēmumiem, kuru nol īgumi ir defin ēti Grupālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošanas 
regulā. 
80) Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas atsaukšana noz īmē pieņemt lēmumu, ar 
ko konstat ē, ka atseviš ķs uzņēmums ir p ārkāpis 101. pantu, savuk ārt saskaņā ar 
6. pantu pie ņemtas regulas ietekme ir vien īgi tāda, ka attiec ībā uz konkr ētajiem 
ierobežojumiem un tirgu tiek atceltas priekšroc ības, ko nodrošina Grup ālā 
atbrīvojuma regula, un tiek piln ībā atjaunota 101. panta 1. un 3. punkta piem ērošana. 
Pēc tam, kad ir pie ņemta regula, ar kuru pazi ņo, ka Grup ālā atbrīvojuma regulu 
nepiemēro atseviš ķiem vertik āliem ierobežojumiem konkr ētā tirgū, 101. pantu 
atsevišķiem nolīgumiem piem ēro, ņemot vērā kritērijus, kas izstr ādāti attiecīgajā 
Tiesas un Visp ārējās tiesas judikat ūrā un Komisijas pazi ņojumos un iepriekš 
pieņemtos lēmumos. Attiec īgā gadījumā Komisija par konkr ētu lietu pie ņems 
lēmumu, pēc kura var vad īties visi uz ņēmumi, kas darbojas konkr ētajā tirgū. 
81) Apr ēķinot tirgus p ārklājuma īpatsvaru saist ībā ar 50 % krit ēriju, jāņem vērā katrs 
atsevišķais vertik ālo nolīgumu tīkls, kurš ietver ierobežojumus vai ierobežojumu 
kombinācijas, kas ietekm ē tirgu līdzīgā veidā. Saskaņā ar Grup ālā atbrīvojuma 
regulas 6. pantu Komisijai nav pien ākuma rīkoties, ja ir p ārsniegts tirgus p ārklājuma 
50 % slieksnis. Kopum ā regulas nepiem ērošana ir pamatota, ja piek ļūšana 
konkrētajam tirgum vai konkurence taj ā var tikt b ūtiski ierobežota. T ā jo īpaši var 
notikt, ja selekt īvās izplatīšanas paral ēlie tīkli, kas aptver vair āk nekā 50 % no tirgus, 
var bloķēt tirgus piek ļuvi, izmantojot atlases krit ērijus, kas nav nepieciešami, ņemot 
vērā konkrēto preču raksturu, vai kas rada diskrimin āciju pret t ādām izplatīšanas 
formām, kuras var ētu tikt izmantotas konkr ēto preču pārdošanai. 
82) Nov ērtējot to, vai ir j āpiemēro Grupālā atbrīvojuma regulas 6. pants, Komisija 
apsvērs, vai atseviš ķa atsaukšana b ūtu piemērotāks līdzeklis. Tas jo īpaši var b ūt 
atkarīgs no tā, cik daudz konkur ējošu uzņēmumu rada kumulat īvu iedarb ību tirgū, 
vai no tā, cik liels ir ietekm ēto ģeogrāfisko tirgu skaits Savien ībā. 
83) Ikvien ā regulā, kas min ēta Grupālā atbrīvojuma regulas 6. pant ā, ir skaidri j ānorāda 
darbības joma. T ādējādi Komisijai ir, pirmk ārt, jādefinē konkrētais produkts un 
ģeogrāfiskais(–ie) tirgus(–i) un, otrk ārt, jāidentificē vertikālo ierobežojumu veids, 
kuram vairs nepiem ēros Grup ālā atbrīvojuma regulu. Attiec ībā uz pēdējo minēto 
aspektu Komisija var piel āgot regulas darb ības jomu atkar ībā no konkurences 
problēmas, ko t ā paredzējusi risin āt. Piemēram, kaut ar ī, nosakot 50 % tirgus 
pārklājuma attiec ību, jāņem vērā visi viena z īmola izplat īšanas sist ēmas paral ēlie 
tīkli, Komisija tom ēr var nepiem ērošanas regulas darb ības jomā iekļaut vienīgi 
nekonkur ēšanas saist ības, kas p ārsniedz noteiktu termi ņu. Tādējādi tā varētu 
neattiekties uz nol īgumiem, kuri nosl ēgti uz īsāku laiku vai kuri ir maz āk 
ierobežojoši, ņemot vērā to, ka to noteiktie  ierobežojumi maz āk bloķē tirgus 
piekļuvi. Tāpat arī, ja konkr ētu selektīvu izplatīšanu tirgū praktizē kopā ar papildu 
ierobežojumiem, piem ēram, nekonkur ēšanas saist ībām vai daudzuma noteikšanu 
pircējam, nepiem ērošanas regulu var attiecin āt vienīgi uz š ādiem papildu 
 
LV 31   LV ierobežojumiem. Vajadz ības gadījumā Komisija var ar ī sniegt nor ādījumus, 
precizējot tirgus da ļas līmeni, ko konkr ētā tirgus kontekst ā var uzskat īt par 
nepietiekamu, lai atseviš ķs uzņēmums var ētu būtiski veicin āt kumulat īvo iedarbību. 
84) Saska ņā ar Padomes 1965. gada Regulu Nr. 19/65 par L īguma 85. panta 3. punkta 
piemērošanu atseviš ķām līgumu un saska ņotu darbību kategorij ām33 Komisijai 
attiecībā uz regul ām par Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošanu būs jānosaka 
vismaz sešus m ēnešus ilgs p ārejas periods, pirms t ās stājas spēkā. Šim periodam 
vajadzētu būt pietiekamam, lai attiec īgie uzņēmumi piel āgotu savus nol īgumus tā, lai 
būtu ievērota regula, kas paredz Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošanu. 
85) Regula par Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošanu neietekm ēs to attiec īgo 
nolīgumu atbr īvojuma statusu l īdz tās piemērošnas dienai. 
V. TIRGUS  DEFINĪCIJA  UN TIRGUS  DAĻAS APRĒĶINĀŠANA 
1. Komisijas pazi ņojums par konkr ētā tirgus defin īciju 
86) Komisijas Pazi ņojumā par jēdziena “konkr ētais tirgus” defin īciju Kopienas 
konkurences ties ībās34 ir sniegtas nor ādes par noteikumiem, krit ērijiem un 
pierādījumiem, ko Komisija izmanto, izskatot jaut ājumus par tirgus defin īciju. 
Minētais pazi ņojums, kas šaj ās pamatnost ādnēs netiks s īkāk skaidrots, ir 
izmantojams par pamatu, skatot tirgus defin īcijas jautājumus. Šaj ās pamatnost ādnes 
aplūkoti vienīgi konkrēti jautājumi, kas rodas saist ībā ar vertikāliem ierobežojumiem 
un kas nav apl ūkoti minētajā paziņojumā. 
2.  Konkr ētais tirgus apr ēķiniem saist ībā ar 30 % tirgus da ļas slieksni saska ņā ar 
Grupālā atbrīvojuma regulu 
87) Saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulas 3. pant u, nosakot, vai ir piem ērojams 
grupālais atbrīvojums, izš ķiroša nozīme ir gan pieg ādātāja, gan pirc ēja tirgus da ļai. 
Lai varētu piemērot grupālo atbrīvojumu, 30 % slieksni nedr īkst pārsniegt ne 
piegādātāja tirgus da ļa tirgū, kurā tas pārdod līguma produktus pirc ējam, ne pirc ēja 
tirgus da ļa tirgū, kurā tas pērk līguma produktus. Mazo un vid ējo uzņēmumu 
nolīgumu gad ījumā tirgus daļas parasti nav j āaprēķina (skatīt 11. punktu). 
88) Lai apr ēķinātu uzņēmuma tirgus da ļu, ir jānosaka konkr ētais tirgus, kur ā šis 
uzņēmums pārdod vai attiec īgi pērk līguma preces. Lai to veiktu, ir j ādefinē 
konkrētais produktu tirgus un konkr ētais ģeogrāfiskais tirgus. L īdz ar to konkr ētais 
produktu tirgus ietver visas pr eces vai pakalpojumus, ko pirc ēji uzskata par 
savstarpēji aizstājamiem, ņemot vērā to īpašības, cenas un paredz ēto izmantojumu. 
Konkrētais ģeogrāfiskais tirgus ietver teritoriju, kur ā attiecīgie uzņēmumi pied āvā 
vai pieprasa konkr ētas preces vai pakalpojumus, kur ā konkurences apst ākļi ir 
pietiekami viendab īgi un kura atš ķiras no kaimi ņos esošaj ām ģeogrāfiskajām 
teritorijām jo īpaši tāpēc, ka šajās teritorijās ievērojami atš ķiras konkurences apst ākļi. 
                                                 
33 OV 36, 6.3.1965., 533./65 lpp., Īpašais izdevums latviešu valod ā: Nodaļa 08 Sējums 01, 11. lpp. 
34 OV C 372, 9.12.1997., 5. lpp. 
 
LV 32   LV 89) Produktu tirgus defin īcja galvenok ārt ir atkar īga no aizst ājamības, raugoties no 
pircēja viedok ļa. Ja pieg ādāto produktu izmanto k ā izejmateri ālu citu produktu 
ražošanai un galaprodukt ā tas parasti nav atpaz īstams, produktu tirgu parasti defin ē, 
ņemot vērā tiešo pirc ēju vēlmes. Pirc ēju klientiem parasti nav izteiktu v ēlmju 
attiecībā uz izejmateri āliem, ko izmanto pirc ēji. Vertikālie ierobežojumi, par kuriem 
ir vienojies pieg ādātājs un izejmateri ālu pircējs, parasti attiecas vien īgi uz 
starpproduktu p ārdošanu un iepirkšanu, nevis uz galaprodukta p ārdošanu. Attiec ībā 
uz galaproduktu izplat īšanu tiešo pirc ēju aizstājējproduktu izv ēli parasti ietekm ē vai 
nosaka galapat ērētāju vēlmes. Iep ērkot galaproduktus, izplat ītājs kā tālākpārdevējs 
nevar ne ņemt vērā galapatērētāju vēlmes. Turkl āt izplatīšanas līmenī vertikālie 
ierobežojumi parasti attiecas ne tikai uz produktu p ārdošanu pieg ādātāja un pirc ēja 
starpā, bet arī uz produktu t ālākpārdošanu. T ā kā atšķirīgi izplatīšanas veidi pa 
lielākai daļai savā starpā konkurē, tirgu parasti nedefin ē pēc izplatīšanas veida, ko 
tajā piemēro. Ja pieg ādātāji parasti p ārdod produktu portfeli, produktu tirgu var 
noteikt viss portfelis, ja pirc ēji par aizst ājējiem uzskata portfe ļus, nevis atseviš ķus 
produktus. T ā kā izplatītāji ir profesion āli pircēji, ģeogrāfiskais vairumtirdzniec ības 
tirgus parasti ir plaš āks par mazumtirdzniec ības tirgu, kur ā produktus p ārdod tālāk 
galapatērētājiem. Bieži vien tas noz īmē, ka defin ētie tirgi ir valsts l īmeņa vai plaš āki 
vairumtirdzniec ības tirgi. Ta ču mazumtirdzniec ības tirgi ar ī var pārsniegt 
galapatērētāju piesaistes teritoriju, ja past āv viendab īgi tirgus apst ākļi un vietējās vai 
reģionālās apkalpojam ās teritorijas p ārklājas. 
90) Ja vertik ālais nolīgums skar tr īs dalībniekus, no kuriem katrs darbojas atš ķirīgā 
tirdzniecības līmenī, tad, lai tam var ētu piemērot grupālo atbrīvojumu, katra 
dalībnieka tirgus da ļai ir jābūt mazākai par 30 %. K ā noteikts Grup ālā atbrīvojuma 
regulas 3. panta 2. punkt ā, ja saska ņā ar daudzpus ēju nolīgumu uzņēmums pērk 
līguma preces vai pakalpojumus no viena š ā nolīguma dal ībnieka un p ārdod līguma 
preces vai pakalpojumus citam š ā nolīguma dal ībniekam, grup ālais atbrīvojums ir 
piemērojams vien īgi tad, ja uz ņēmuma tirgus da ļa gan kā pircējam, gan k ā 
piegādātājam nepārsniedz 30 % slieksni. Piem ēram, ja nol īgums starp ražot āju, 
vairumtirgot āju (vai mazumtirgot āju apvien ību) un mazumtirgot āju paredz 
nekonkur ēšanas saist ības, tad, lai b ūtu iespējams piem ērot grupālo atbrīvojumu, gan 
ražotāja, gan vairumtirgot āja (vai mazumtirgot āju apvienības) tirgus da ļa attiecīgajos 
nākamā posma tirgos nedr īkst pārsniegt 30% un gan vairumtirgot āja 
(vai mazumtirgot āju apvien ības), gan mazumtirgot āja tirgus da ļa attiecīgajos 
iepirkumu tirgos nedr īkst pārsniegt 30%. 
91) Ja pieg ādātājs ražo gan ori ģināliekārtu, gan remonta vai rezerves deta ļas šai iekārtai, 
piegādātājs bieži vien ir vien īgais vai galvenais pieg ādātājs remonta un rezerves 
detaļu sekund ārajā tirgū. Tāda situācija var b ūt arī tad, ja pieg ādātājs 
(OEM  piegādātājs) noslēdz apakšuz ņēmēju līgumu par remonta vai rezerves deta ļu 
ražošanu. Konkr ētais tirgus Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošanas nol ūkā var 
būt oriģināliekārtu tirgus, ieskaitot rezerves da ļas, vai atseviš ķs oriģināliekārtu tirgus 
un sekund ārais tirgus atkar ībā no apst ākļiem konkr ētajā gadījumā, piemēram, 
piemēroto ierobežojumu ietekmes, iek ārtu ekspluat ācijas laika un remonta vai 
 
LV 33   LV aizstāšanas izmaksu lieluma35. Praksē jautājums ir par to, vai pirc ēju būtiska daļa 
izdara izv ēli, ņemot vērā produkta izmaksas vis ā tā ekspluatācijas laikā. Ja tas ir t ā, 
tad ir pamats uzskat īt, ka oriģināliekārtām un rezerves da ļām ir viens kop īgs tirgus. 
92) Ja vertik ālais nolīgums papildus l īguma pre ču piegādes noteikumiem ietver ar ī 
noteikumus par I ĪT – piem ēram, noteikumu par pieg ādātāja tirdzniec ības zīmes 
izmantošanu –, kas pal īdz pircējam tirgot l īguma preces, Grup ālā atbrīvojuma 
regulas piem ērošanā nozīme ir pieg ādātāja tirgus da ļai tirgū, kurā tas pārdod līguma 
preces. Ja franš īzes devējs nepieg ādā preces t ālākpārdošanai, bet nodrošina 
pakalpojumu un pre ču paketi kop ā ar noteikumiem par I ĪT, kas kop ā veido 
uzņēmējdarbības metodi, par ko pieš ķir franšīzi, franš īzes dev ējam kā 
uzņēmējdarbības metodes nodrošin ātājam ir jāņem vērā sava tirgus da ļa. Šajā nolūkā 
franšīzes devējam ir j āaprēķina sava tirgus da ļa tirgū, kurā izmanto min ēto 
uzņēmējdarbības metodi un kurš ir tirgus, kur ā franšīzes ņēmēji izmanto šo 
uzņēmējdarbības metodi, lai pieg ādātu preces vai pakalpojumus galalietot ājiem. 
Franšīzes devējam jānosaka sava tirgus da ļa, pamatojoties uz to pre ču vai 
pakalpojumu v ērtību, ko tā franšīzes ņēmēji piegādā šajā tirgū. Šādā tirgū konkurenti 
var būt citu franš īzes uzņēmējdarbības metožu nodrošin ātāji, bet tie var b ūt arī 
aizstājēju preču vai pakalpojumu pieg ādātāji, kas neizmanto franš īzi. Piemēram, 
neskarot š āda tirgus defin īciju, ja tiktu apl ūkots ātrās ēdināšanas pakalpojumu tirgus, 
franšīzes devējam sava tirgus da ļa šajā tirgū būtu jāaprēķina, pamatojoties uz 
franšīzes ņēmēju attiecīgajiem pārdošanas r ādītājiem šajā tirgū.  
3. Tirgus da ļu aprēķināšana saska ņā ar Grup ālā atbrīvojuma regulu 
93) Tirgus da ļu aprēķināšanā principā jāpamatojas uz v ērtības rādītājiem. Ja v ērtības 
rādītāji nav pieejami, var izmantot pamatotas apl ēses. Šajās aplēsēs var pamatoties uz 
citu uzticamu tirgus inform āciju, piem ēram, apjoma r ādītājiem (skat īt Grupālā 
atbrīvojuma regulas 7. panta a) punktu). 
94) Ražošana pašu vajadz ībām, tas ir, starpproduktu ražoša na pašu lietošanai, var b ūt ļoti 
svarīga konkurences anal īzē kā viens no konkurences ierobežojumiem vai faktoriem, 
kas stiprina uz ņēmuma st āvokli tirg ū. Tomēr, definējot tirgu un apr ēķinot 
starpproduktu un starppakalpojumu tirgus da ļu, ražošanu pašu vajadz ībām neņem 
vērā. 
95) Savuk ārt galaproduktu dubult ās izplatīšanas gad ījumā, t.i., ja galaproduktu ražot ājs 
tirgū darbojas ar ī kā izplatītājs, tirgus defin īcijā un tirgus da ļas aprēķinos ir jāiekļauj 
arī pašu ražot āju preču pārdošana, izmantojot to vertik āli integrētos izplat ītājus un 
aģentus (skat īt Grupālā atbrīvojuma regulas 7. panta c) punktu). “Integr ētie 
izplatītāji” ir saist īti uzņēmumi Grup ālā atbrīvojuma regulas 1. panta 2. punkta 
nozīmē36. 
                                                 
35 Skat., piem ēram, Komisijas L ēmumu Pelikan/Kyocera  lietā, 1995, COM(96) 126 (nav public ēts), 
87. punktu, k ā arī Komisijas L ēmumu 91/595/EEK liet ā Nr. IV/M.12 – Varta/Bosch , OV L 320, 
22.11.1991., 26. lpp., Komisijas L ēmumu liet ā Nr. IV/M.1094 – Caterpillar/Perkins Engines , OV C 94, 
28.3.1998., 23. lpp., un Komisijas L ēmumu liet ā Nr. IV/M.768 – Lucas/Varity , OV C 266, 13.9.1996., 
6. lpp. Skat. ar ī Komisijas Pazi ņojumā par jēdziena “konkr ētais tirgus” defin īciju Kopienas konkurences 
tiesībās 56. punktu (skat 86. punktu). 
36 Defin ējot tirgu un apr ēķinot tirgus da ļu, nav svar īgi, vai integr ētais izplat ītājs papildus p ārdod arī 
konkurentu produktus. 
 
LV 34   LV VI. PIEM ĒROŠANAS  POLITIKA  KONKR ĒTOS  GADĪJUMOS 
1. Anal īzes sistēma 
96) Ārpus grup ālā atbrīvojuma darb ības jomas ir j āizvērtē, vai konkr ētajā gadījumā 
nolīgums ietilpst 101. panta 1. punkta darb ības jomā, un, ja ietilpst, tad j ānosaka, vai 
ir izpild īti 101. panta 3. punkta nosac ījumi. Ja vertik āli nolīgumi neietver 
konkurences ierobežojumus to priekšmeta d ēļ un jo īpaši stingros konkurences 
ierobežojumus, attiec ībā uz šādiem nolīgumiem, kuriem grup ālais atbrīvojums nav 
piemērojams tirgus da ļas sliekšņa pārsniegšanas d ēļ, netiek pie ņemts, ka tie ietilpst 
101. panta 1. punkta darb ības jomā vai ka tie neatbilst 101. panta 3. punkta 
nosacījumiem. Š ādā gadījumā ir jāveic individu āls nolīguma iesp ējamās ietekmes 
novērtējums. Uzņēmumi tiek mudin āti veikt paši savu nov ērtējumu. Nol īgumi, kas 
neierobežo konkurenci 101. panta 1. punkta noz īmē vai kas atbilst 101. panta 
3. punkta nosac ījumiem, ir sp ēkā un ir izpild āmi. Saska ņā ar Padomes 2002. gada 
16. decembra Regulas (EK) Nr. 1/ 2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, 
kas noteikti L īguma 81. un 82. pant ā37 1. panta 2. punktu individu āla atbrīvojuma 
iegūšanai saska ņā ar 101. panta 3. punktu nav j āsniedz iepriekš ējs paziņojums. Ja 
Komisija veic atseviš ķu novērtējumu, tai ir j āpierāda, ka ar attiec īgo nolīgumu tiek 
pārkāpts 101. panta 1. punkts. Uz ņēmumiem, kas v ēlas izmantot 101. panta 3. punkta 
priekšrocības, ir pien ākums pier ādīt, ka minētā punkta nosac ījumi ir izpild īti. Ja tiek 
pierādīta iespējama ar konkurenci nesader īga ietekme, uz ņēmumi var sniegt 
pierādījumus tam, ka past āv efektivit ātes ieguvumi, un paskaidrot, k āpēc konkrēta 
izplatīšanas sist ēma ir oblig āti vajadzīga, lai nodrošin ātu iespējamos ieguvumus 
patērētājiem, un ka t ā nelikvid ē konkurenci, pirms Komisija lemj par to, vai 
nolīgums atbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem. 
97) Tas, vai vertik āls nolīgums ierobežo konkurenci, tiks v ērtēts, salīdzinot faktisko vai 
iespējamo nākotnes situ āciju konkr ētajā tirgū ar vertik āliem ierobežojumiem ar 
situāciju, kāda būtu tad, ja nol īgums neietvertu vertik ālus ierobežojumus. Nov ērtējot 
konkrētos gadījumus, Komisija attiec īgi ņems vērā gan faktisko, gan iesp ējamo 
ietekmi. Lai tiktu atz īts, ka vertik āli nolīgumi ierobežo konkurenci to ietekmes d ēļ, 
faktiskā vai potenci ālā konkurence tiem ir j āietekmē tādā mērā, ka konkr ētajā tirgū 
pietiekami pamatoti var sagaid īt negatīvu ietekmi uz cen ām, produkcijas apjomiem, 
inovācijām vai uz pre ču un pakalpojumu daudzveid ību vai kvalit āti. Iespējamai 
negatīvajai ietekmei uz konkurenci ir j ābūt būtiskai38. Būtiska ar konkurenci 
nesaderīga ietekme ir iesp ējama, ja vismaz vienam no dal ībniekiem ir noteikta tirgus 
vara vai tas ieg ūst šādu varu, un nol īgums veicina š īs varas rad īšanu, uztur ēšanu vai 
nostiprināšanu vai rada iesp ēju dalībniekiem izmantot šo tirgus varu. Tirgus vara ir 
spēja ievērojamu laiku uztur ēt cenas virs konkurences l īmeņa vai izlaidi produktu 
daudzuma, kvalit ātes un daudzveid ības vai inov āciju ziņā uzturēt zem konkurences 
līmeņa. Parasti tirgus varas pak āpe, kas ir vajadz īga, lai konstat ētu 101. panta 
1. punkta p ārkāpumu, ir maz āka par tirgus varas pak āpi, kas vajadz īga, lai konstat ētu 
dominējošu stāvokli saska ņā ar 102. pantu. 
98) Vertik ālie ierobežojumi parasti nodara maz āku ļaunumu nek ā horizont ālie 
ierobežojumi. Galvenais iemesls, k āpēc horizont āliem ierobežojumiem tiek piev ērsta 
                                                 
37 OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp. 
38 Skat. II.1. ieda ļu. 
 
LV 35   LV lielāka uzman ība, ir tas, ka š ādi ierobežojumi var attiekties uz nol īgumu starp 
konkurentiem, kas ražo identiskas vai aizst ājamas preces un pakalpojumus. Š ādās 
horizontālās attiecībās viena uz ņēmuma īstenota tirgus vara (p ārdodot savu produktu 
par augst āku cenu) var n ākt par labu konkurentiem. Tas var b ūt stimuls 
konkurentiem rosin āt citam citu r īkoties ar konkurenci nesader īgā veidā. Vertikālās 
attiecībās viena uz ņēmuma produkts ir otra uz ņēmuma izejmateri āls, citiem v ārdiem 
sakot, nol īguma dal ībnieku darb ības savstarp ēji papildina viena otru. Ja uz ņēmums, 
kas darbojas iepriekš ējā posma tirg ū, vai uzņēmums, kas darbojas n ākamā posma 
tirgū, izmanto savu tirgus varu, parasti t ādējādi tiek nelabv ēlīgi ietekm ēts 
pieprasījums pēc otra uz ņēmuma produkta. T āpēc uzņēmumiem, kas nosl ēguši 
nolīgumu, parasti ir stimuls nepie ļaut, ka otrs uz ņēmums izmanto savu tirgus varu. 
99) Š ādu pašregul ējošo iedarb ību tomēr nedrīkst novērtēt par augstu. Ja uz ņēmumam nav 
tirgus varas, vien īgā iespēja palielin āt peļņu ir ar optim ālākiem ražošanas un 
izplatīšanas procesiem, izmantojot vai neizmantojot vertik ālos ierobežojumus. 
Raugoties visp ārīgāk, vertikālie ierobežojumi var rad īt ievērojamus efektivit ātes 
ieguvumus, ņemot vērā vertikāla nolīguma dal ībnieku savstarp ēji papildinošo lomu 
produkta laišan ā tirgū. Tomēr, ja uzņēmumam ir tirgus vara, tas var ar ī mēģināt 
palielināt peļņu uz tiešo konkurentu r ēķina, palielinot to izdevumus, uz pirc ēju rēķina 
un galu gal ā uz patērētāju rēķina, cenšoties piesavin āties daļu no papildu v ērtības. 
Tas var notikt, ja uz ņēmums, kas darbojas iepriekš ējā posma tirg ū, un uzņēmums, 
kas darbojas n ākamā posma tirg ū, sadala papildu pe ļņu vai ja viens no tiem izmanto 
vertikālos ierobežojumus, lai piesavin ātos visu papildu pe ļņu. 
1.1. Vertik ālo ierobežojumu negat īvā ietekme 
100) Vertik ālo ierobežojumu iesp ējamā negatīvā ietekme uz tirgu, ko ES konkurences 
tiesības cenšas nov ērst, ir šāda: 
a) ar konkurenci nesader īga tirgus piek ļuves bloķēšana citiem pieg ādātājiem vai 
citiem pirc ējiem, radot š ķēršļus ieiešanai tirg ū vai darbības paplašin āšanai tajā; 
b) konkurences v ājināšanās starp pieg ādātāju un tā konkurentiem un/vai aizliegtas 
vienošanās iespējamības veicin āšana šo pieg ādātāju vidū, ko bieži d ēvē par 
zīmolu savstarp ējās konkurences samazin āšanos39;  
c) konkurences v ājināšanās starp pirc ēju un tā konkurentiem un/vai aizliegtas 
vienošanās iespējamības veicin āšana šo konkurentu vid ū, ko bieži d ēvē par 
zīmola iekš ējās konkurences samazin āšanos, ja t ā attiecas uz izplat ītāju 
konkurenci saist ībā ar viena un t ā paša pieg ādātāja zīmolu vai produktu; 
d) šķēršļu likšana tirgus integr ācijai, tajā skaitā galvenok ārt klientu izv ēles iespēju 
ierobežošana attiec ībā uz preču vai pakalpojumu pirkšanu jebkur ā pašu izvēlētā 
dalībvalstī. 
101) Tirgus piek ļuves blo ķēšana, konkurences v ājināšanās un aizliegtas vienošan ās 
ražotāju līmenī var kait ēt patērētājiem, jo īpaši tādējādi, ka tiek paaugstin ātas 
produktu vairumtirdzniec ības cenas, ierobežotas produktu izv ēles iespējas, 
                                                 
39 Ar aizliegtu vienošanos saprot gan tiešu aizliegtu vienošanos, gan aizliegtu vienošanos klusuciešot 
(apzināta paralēla rīcība). 
 
LV 36   LV pazemināta produktu kvalit āte vai samazin āts produktu novatorisms. Tirgus 
piekļuves bloķēšana, konkurences v ājināšanās un aizliegtas vienošan ās izplatītāju 
līmenī var kait ēt patērētājiem, jo īpaši tādējādi, ka tiek paaugstin ātas produktu 
mazumtirdzniec ības cenas, ierobežotas cenu un  pakalpojumu apvienojuma izv ēles 
iespējas un izplat īšanas formas, pazemin āta mazumtirdzniec ības pakalpojumu 
pieejamība un kvalit āte un samazin āts izplatīšanas novatorisms.  
102) Tirg ū, kurā atsevišķi izplatītāji izplata tikai viena pieg ādātāja zīmola(–u) preces, 
viena zīmola pre ču izplatītāju konkurences mazin āšanās radīs zīmola iekš ējās 
konkurences mazin āšanos starp šiem izplat ītājiem, taču, iespējams, nerad īs negatīvu 
ietekmi uz kop ējo konkurenci izplat ītāju vidū. Šādā gadījumā, ja zīmolu savstarp ējā 
konkurence ir s īva, maz ticams, ka z īmola iekš ējās konkurences mazin āšanās 
negatīvi ietekmēs patērētājus. 
103) Ekskluz īvi pasākumi parasti konkurencei kait ē vairāk nekā neekskluz īvi pasākumi. 
Ekskluzīvu pasākumu, neatkar īgi no tā, vai tiek ir izteikti l īgumiskā valodā, vai tas 
izriet no to praktisk ās ietekmes, sekas, ir t ādas, ka viena puse sl ēdz ekskluz īvu vai 
šķietami ekskluz īvu līgumu ar otru pusi. Piem ēram, saska ņā ar nekonkur ēšanas 
saistībām pircējs iepērk tikai viena z īmola preces. No otras puses, daudzuma 
noteikšana dod pirc ējam iesp ēju iegādāties arī konkurējošas preces. T ādējādi 
daudzuma noteikšanas gad ījumā tirgus piek ļuves bloķēšanas pak āpe var būt mazāka. 
104) Vertik ālie ierobežojumi, par kuriem vienojas attiec ībā uz precēm un pakalpojumiem, 
kas ir bez z īmola, parasti ir nekait īgāki par ierobežojumiem, kas skar z īmola preču un 
pakalpojumu izplat īšanu. Zīmolu izmantošana palielina produktu diferenci āciju un 
samazina produkta aizst ājamību, kā rezultātā samazinās pieprasījuma elast īgums un 
pieaug cenu paaugstin āšanas iesp ēja. Atšķirība starp z īmola prec ēm un 
pakalpojumiem un prec ēm un pakalpojumiem bez z īmola bieži sakr īt ar atšķirību 
starp starpproduktiem un star ppakalpojumiem un galapat ēriņa produktiem un 
pakalpojumiem. 
105) Kopum ā vertikālo ierobežojumu apvienošana pastiprina to atseviš ķo negatīvo 
ietekmi. Tom ēr atsevišķas vertikālo ierobežojumu kombin ācijas ir maz āk kaitīgas 
konkurencei, sal īdzinājumā ar šo ierobežojumu izol ētu izmantošanu. Piem ēram, 
ekskluzīvā izplatīšanas sist ēmā izplatītājam var rasties k ārdinājums paaugstin āt 
produktu cenas, jo ir samazin ājusies zīmola iekš ējā konkurence. Š ādus cenu 
palielinājumus var ierobežot, izmantojot  daudzuma noteikšanu vai nosakot 
maksimālo tālākpārdošanas cenu. Vertik ālo ierobežojumu iesp ējamā negatīvā 
ietekme pastiprin ās, ja vairāki piegādātāji un to pirc ēji organiz ē tirdzniec ību līdzīgā 
veidā, radot tā dēvēto kumulat īvo iedarbību.  
1.2. Vertik ālo ierobežojumu pozit īvā ietekme 
106) Ir svar īgi atzīt, ka vertik ālajiem ierobežojumiem var b ūt pozitīva ietekme, jo tie cita 
starpā veicina ar cen ām nesaist ītu konkurenci un pakalpojumu kvalit ātes 
uzlabošanos. Ja uz ņēmumam nav tirgus varas, vien īgā iespēja palielin āt peļņu ir ar 
optimālākiem ražošanas un izplat īšanas procesiem. Vair ākos gadījumos vertik ālie 
ierobežojumi var b ūt noderīgi, jo parastie dar ījumi atbilstoši tirgus v ērtībai starp 
piegādātāju un pirc ēju, kuros nosaka vien īgi konkrēta darījuma cenu un apjomu, var 
novest pie t ā, ka ieguld ījumu un p ārdošanas apjoms vairs nav optim āls. 
 
LV 37   LV 107) Šaj ās pamatnost ādnēs ir mēģināts sniegt skaidru p ārskatu par daž ādiem vertik ālo 
ierobežojumu attaisnojumiem, tom ēr tās nepretend ē uz piln īgu vai izsme ļošu 
pārskatu. Atseviš ķu vertikālo ierobežojumu piem ērošanu var attaisnot ar š ādiem 
iemesliem: 
a) “Paraz ītisma” probl ēmas atrisin āšana. Viens izplat ītājs var bez maksas 
izmantot cita izplat ītāja tirdzniec ības veicin āšanas pas ākumu aug ļus. Šā veida 
problēma visbiež āk ir sastopama vairumtirdzniec ības un mazumtirdzniec ības 
līmenī. Ar ekskluz īvu izplat īšanu vai taml īdzīgiem ierobežojumiem š ādu 
parazītismu ir iesp ējams nov ērst. Paraz ītismu var konstat ēt arī piegādātāju 
starpā, piemēram, ja viens pieg ādātājs iegulda l īdzekļus tirdzniec ības 
veicināšanā pircēja telpās (parasti mazumtirdzniec ības līmenī), tas var piesaist īt 
klientus ar ī tā konkurentiem. Šo paraz ītismu var risin āt, izmantojot t ādus 
ierobežojumus k ā nekonkur ēšanas saist ības40. 
 Lai paraz ītismu uzskat ītu par probl ēmu, tam ir j ābūt reālam. Paraz ītisms 
pircēju starpā var tikt konstat ēts vienīgi saistībā ar pirmsp ārdošanas 
pakalpojumiem un citiem veicin āšanas pas ākumiem, ta ču ne saist ībā ar 
pēcpārdošanas pakalpojumiem, par kuriem izplat ītājs pats var uzlikt maksu 
klientiem. Produktam parasti ir j ābūt relatīvi jaunam vai tehniski sarež ģītam 
vai tā reputācijai jābūt svarīgam šā produkta piepras ījuma faktoram, jo cit ādi 
klients ļoti labi zin ās, ko viņš vēlas, pamatojoties uz iepriekš ējiem pirkumiem. 
Turklāt produkta v ērtībai ir jābūt pietiekami augstai, cit ādi klients neuzskat īs, 
ka ir vērts iet uz vienu veikalu p ēc informācijas un uz otru – pirkt produktu. 
Visbeidzot, pieg ādātājam nedr īkst būt praktiskas iesp ējas visiem pirc ējiem 
līgumā izvirzīt veicināšanas pas ākumu vai pakalpojumu sniegšanas pras ības. 
 Paraz ītisms pieg ādātāju vidū arī ir vērojams vien īgi konkrētos gadījumos, proti, 
ja veicin āšanas pas ākumi notiek pirc ēja telpās un tie ir visp ārīgi, proti, 
neattiecas uz konkr ētu zīmolu. 
b) “Jaunu tirgu atv ēršana vai ieiešana tajos”. Ja ražot ājs vēlas ieiet jaun ā 
ģeogrāfiskā tirgū, piemēram, pirmo reizi eksport ēt preces uz citu valsti, 
iespējams, ka izplat ītājam ir jāveic īpaši “pirm ās reizes ieguld ījumi”, lai 
nostiprinātu zīmolu attiec īgajā tirgū. Lai pārliecinātu vietējo izplatītāju par to, 
ka šie ieguld ījumi ir jāveic, var rasties vajadz ība pēc izplatītāja teritori ālās 
aizsardzības, lai tas var ētu atgūt ieguldīto, kādu laiku p ārdodot produktus par 
augstāku cenu. Izplat ītāji, kas darbojas cito s tirgos, uz laiku b ūtu jāattur no 
preču pārdošanas jaunaj ā tirgū (skatīt arī III.4. ieda ļas 61. punktu). Šis ir īpašs 
a) apakšpunkt ā aprakstītās parazītisma probl ēmas gadījums. 
c) “Sertific ēšanas paraz ītisms”. Daž ās nozarēs atseviš ķi mazumtirgot āji ir 
pazīstami ar to, ka tie p ārdod vien īgi “kvalitat īvus” produktus. T ādā gadījumā, 
ieviešot jaunu produktu, ir b ūtiski svar īgi to p ārdot tieši ar š ādu 
mazumtirgot āju starpniec ību. Ja ražot ājs sākumā nevar pārdot savu produktu 
vienīgi tādos veikalos, kas p ārdod augst ākās kvalitātes preces, tas risk ē ar 
                                                 
40 Tas, vai pat ērētāji kopumā ir ieguvēji no papildu tirdzniec ības veicin āšanas pas ākumiem, ir atkar īgs no 
tā, vai ar šiem papildu pas ākumiem tiek inform ēti, pārliecināti un tādējādi piesaist īti daudzi jauni 
klienti, vai galvenok ārt tiek sasniegti klienti, kuri jau zina, ko tie v ēlas pirkt, un kuriem papildu 
veicināšanas pasākumi nozīmē vienīgi vai galvenok ārt cenas pieaugumu. 
 
LV 38   LV statusa zaud ēšanu, un produkta ieviešana var neizdoties. T ādējādi uz 
ierobežotu laiku var b ūt lietderīgi izmantot t ādus ierobežojumus k ā ekskluzīva 
izplatīšana vai selekt īva izplatīšana. Šim laika posmam ir j ābūt pietiekamam, 
lai nodrošin ātu jaunā produkta ieviešanu tirg ū, bet ne tik ilgam, lai kav ētu plaša 
mēroga izplat īšanu. Šādas priekšroc ības ir vair āk iespējamas attiec ībā uz 
“pieredzes” prec ēm vai sarež ģītām precēm, kas galapat ērētājam nozīmē samērā 
lielu pirkumu. 
d) Tā dēvētā “ieguldījumu aiztur ēšanas probl ēma”. Reiz ēm piegādātājam vai 
pircējam ir j āveic ieguld ījumi saist ībā ar konkr ētu klientu, piem ēram, 
jāiegādājas īpaša iekārta vai jānodrošina apm ācība. Piem ēram, tas var b ūt 
sastāvdaļu ražotājs, kam j āizgatavo jaunas iek ārtas un instrumenti, lai 
apmierinātu viena klienta konkr ētas prasības. Ieguld ītājs var attur ēties no 
vajadzīgu ieguld ījumu veikšanas, kam ēr nav nosl ēgta konkr ēta vienošan ās par 
piegādi. 
 Tāpat kā citos paraz ītisma piem ēros, arī šajā gadījumā tomēr ir vairāki 
nosacījumi, kas j āizpilda, lai var ētu uzskatīt, ka pārāk mazu ieguld ījumu risks 
ir reāls vai būtisks. Pirmk ārt, ieguld ījumiem j ābūt saistītiem ar konkr ētajām 
uzņēmējdarbības attiec ībām. Piegādātāja ieguldījumus uzskata par saist ītiem ar 
konkrētajām uzņēmējdarbības attiec ībām, ja pēc līguma darb ības beigām 
piegādātājs tos nevar izmantot, lai veiktu pieg ādes citiem klientiem, un tos var 
pārdot vienīgi ar ievērojamiem zaud ējumiem. Pirc ēja ieguldījumus uzskata par 
saistītiem ar konkr ētajām uzņēmējdarbības attiec ībām, ja pēc līguma darb ības 
beigām pircējs tos nevar izmantot, lai pirktu un/vai izmantotu citu pieg ādātāju 
piegādātus produktus, un tos var p ārdot vienīgi ar ievērojamiem zaud ējumiem. 
Tādējādi ieguldījumi ir saist īti ar konkr ētajām uzņēmējdarbības attiec ībām, ja 
tos, piemēram, var izmantot vien īgi konkrēta zīmola preču sastāvdaļu ražošanai 
vai konkr ēta zīmola preču uzglabāšanai, un t ādējādi tos nevar izmantot rentabl ā 
veidā, lai ražotu vai t ālākpārdotu alternat īvas preces. Otrk ārt, tiem ir j ābūt 
ilgtermiņa ieguldījumiem, ko neatg ūst īstermiņā. Treškārt, ieguld ījumiem ir 
jābūt asimetriskiem, tas ir, viena l īgumslēdzēja puse iegulda vair āk līdzekļu 
nekā otra puse. Ja min ētie nosacījumi ir izpild īti, tas parasti ir pamatots iemesls 
izmantot vertik ālu ierobežojumu uz laiku, k āds vajadz īgs ieguld ījumu 
amortizēšanai. Attiec īgais vertik ālais ierobežojums ir nekonkur ēšanas saist ību 
vai daudzuma noteikšanas tipa ierobežojums, ja ieguld ījumus veic pieg ādātājs, 
un ekskluz īvas izplat īšanas, ekskluz īvas klientu iedal īšanas vai ekskluz īvas 
piegādes tipa ierobežojums, ja ieguld ījumus veic pirc ējs. 
e) “Īpaša ieguld ījumu aiztur ēšanas probl ēma, kas var rasties b ūtiskas zin ātības 
nodošanas gad ījumā”. Ja zinātība ir nodota, to vairs nevar pa ņemt atpaka ļ, un 
zinātības nodrošin ātājs, visticam āk, nevēlēsies, ka to izmanto t ā konkurentu 
labā vai paši konkurenti. Š āda zinātības nodošana var attaisnot nekonkur ēšanas 
saistību veida ierobežojuma piem ērošanu, ja š ī zinātība nav bijusi pieejama 
pircējam un ir b ūtiska un oblig āti vajadzīga nolīguma īstenošanai. Uz š ādiem 
gadījumiem 101. panta 1. punkts parasti neattiecas. 
f) “Vertik ālas ārējās ietekmes” probl ēma. Ir iesp ējams, ka mazumtirgot ājs nav 
vienīgais ieguv ējs no pārdošanas uzlabošanas pas ākumiem un ka ieg ūst arī 
ražotājs. Ja ražot āja vairumtirdzniec ības cena p ārsniedz ražošanas 
robežizmaksas, tas g ūst peļņu no katras papildu vien ības, ko mazumtirgot ājs 
 
LV 39   LV pārdod, pazeminot t ālākpārdošanas cenu vai aktiviz ējot pārdošanas pas ākumus. 
Tādējādi šādi mazumtirgot āja pasākumi var rad īt pozitīvu ārējo ietekmi 
ražotājam, un tam var š ķist, ka mazumtirgot ājs piemēro pārāk augstu cenu 
un/vai pārāk neaktīvi veic pārdošanas pas ākumus. Negat īvu ārējo ietekmi, kas 
rodas, ja mazumtirgot ājs nosaka p ārāk augstu cenu, dažk ārt dēvē par “dubulta 
neizdevīguma probl ēmu”, un to var nov ērst, nosakot mazumtirgot ājam 
maksimālo tālākpārdošanas cenu. Lai aktiviz ētu mazumtirgot āja pārdošanas 
pasākumus, var tikt izmantota selekt īva izplatīšana, ekskluz īva izplatīšana vai 
tamlīdzīgi ierobežojumi41. 
g) “Apjomrad īti ietaup ījumi izplat īšanā”. Lai izmantotu apjomrad ītus 
ietaupījumus un t ādējādi pazemin ātu sava produkta mazumtirdzniec ības cenu, 
ražotājs varētu gribēt, lai ar produktu t ālākpārdošanu nodarbojas ierobežots 
izplatītāju skaits. Šim nol ūkam tas var ētu izmantot ekskluz īvu izplatīšanu, 
daudzuma noteikšanu minim ālā iepirkuma pras ības veid ā, selektīvu 
izplatīšanu, kas ietver š ādu prasību, vai ekskluz īvu iepirkšanu. 
h) “Kapit āla tirgus nepiln ības”. Ir iesp ējams, ka parastie kapit āla nodrošin ātāji 
(bankas, akciju tirgus) pied āvā kapitālu ar nosac ījumiem, kas nav optim āli, jo 
tiem ir nepiln īga inform ācija par aiz ņēmējiem vai nav pieejams pietiekams 
nodrošinājums aizdevuma pieš ķiršanai. Pirc ējam vai pieg ādātājam var b ūt 
labāka inform ācija un iesp ēja ar ekskluz īvu attiecību palīdzību sagādāt papildu 
nodrošinājumu saviem ieguld ījumiem. Ja pieg ādātājs pircējam pieš ķir 
aizdevumu, tas var uzlikt pirc ējam nekonkur ēšanas saist ības vai daudzuma 
prasības. Ja pirc ējs piešķir aizdevumu pieg ādātājam, tas var b ūt iemesls, lai 
piegādātājam noteiktu ekskluz īvu piegādi vai daudzumu. 
i) “Viendab īgums un kvalit ātes standartiz ācija”. Vertik āls ierobežojums, kas 
paredz zin āma viendab īguma un kvalit ātes standartu iev ērošanu izplat ītājiem, 
var palīdzēt izveidot z īmola tēlu, tādējādi padarot produktu pievilc īgāku 
galapatērētājam un palielinot p ārdošanas apjomu. Piem ēram, to var nov ērot 
selektīvajā izplatīšanā un franšīzes piešķiršanā. 
108) 107. punkt ā uzskaitītās deviņas situācijas, liecina, ka konkr ētos apstākļos vertikāli 
nolīgumi var pal īdzēt panākt efektivit ātes ieguvumus un att īstīt jaunus tirgus, un tas 
var kompens ēt iespējamo negat īvo ietekmi. Parasti liel āks attaisnojums ir vertik āliem 
ierobežojumiem, kas paredz ēti uz ierobežotu laiku un pal īdz ieviest jaunus, 
sarežģītus produktus vai aizsarg āt ieguldījumus, kas ir saist īti ar konkr ētām 
uzņēmējdarbības attiec ībām. Taču reizēm vertikāls ierobežojums ir vajadz īgs tik ilgi, 
kamēr vien pieg ādātājs pārdod savu produktu pirc ējam (skatīt jo īpaši 107. punkta a), 
e), f), g) un i) apakšpunkt ā aprakstītos gadījumus). 
109) Daž ādos vertik ālos ierobežojumus liel ā mērā ir iespējams savstarp ēji aizstāt. Tā 
rezultātā vienu efektivit ātes trūkuma probl ēmu var atrisin āt ar dažādu vertik ālo 
ierobežojumu pal īdzību. Piem ēram, apjomrad ītus ietaup ījumus izplat īšanā var 
panākt, izmantojot ekskluz īvu izplat īšanu, selekt īvu izplat īšanu, daudzuma 
noteikšanu vai ekskluz īvu iepirkšanu. Tom ēr uz konkurenci atst ātā negatīvā ietekme 
                                                 
41 Tom ēr skat. iepriekš ējo zemsvītras piezīmi. 
 
LV 40   LV dažādiem vertik ālajiem ierobežojumiem var b ūt atšķirīga, un tam ir noz īme, saska ņā 
ar 101. panta 3. punktu v ērtējot, vai ierobežojumi ir oblig āti vajadzīgi. 
1.3. Anal īzes metode 
110) Vertik āla ierobežojuma nov ērtēšana parasti ietver š ādus četrus posmus42: 
a) pirmk ārt, attiecīgajiem uz ņēmumiem ir j ānosaka pieg ādātāja un pirc ēja tirgus 
daļas tirgos, kuros tie attiec īgi pārdod un p ērk līguma produktus; 
b) ja ne pieg ādātāja, ne pirc ēja konkrētā tirgus da ļa nepārsniedz 30 % slieksni, uz 
vertikālo nolīgumu attiecas Grup ālā atbrīvojuma regula, iev ērojot stingros 
ierobežojumus un izsl ēgtos ierobežojumus, kas izkl āstīti minētajā regulā; 
c) ja pieg ādātāja un/vai pirc ēja konkrētā tirgus da ļa pārsniedz 30 % slieksni, 
jānovērtē, vai uz vertik ālo nolīgumu neattiecas 101. panta 1. punkts; 
d) ja uz vertik ālo nolīgumu attiecas 101. panta 1. punkts, j āpārbauda, vai ir 
izpildīti nosacījumi atbrīvojuma pieš ķiršanai saska ņā ar 101. panta 3. punktu. 
1.3.1. Faktori, ko ņem vērā novērtējumam atbilst īgi 101. panta 1. punktam 
111) Nov ērtējot gadījumus, kuros ir p ārsniegts 30 % tirgus da ļas slieksnis, Komisija 
uzņemsies veikt pilnu konkurences anal īzi. Lai saska ņā ar 101. panta 1. punktu 
noteiktu, vai vertik āls nolīgums būtiski ierobežo konkurenci, tiek jo īpaši ņemti vērā 
šādi faktori: 
a) nolīguma būtība; 
b) dalībnieku stāvoklis tirg ū; 
c) konkurentu st āvoklis tirg ū; 
d) līguma produktu pirc ēju stāvoklis tirg ū; 
e) šķēršļi ieiešanai tirg ū; 
f) tirgus brieduma pak āpe; 
g) tirdzniec ības līmenis; 
h) produkta raksturojums; i) citi faktori. 
112) Konkr ēto faktoru noz īme dažādos gadījumos var b ūt dažāda, un ir atkar īga no visiem 
pārējiem faktoriem. Piem ēram, ja dal ībniekiem ir liela tirgus da ļa, tas parasti nor āda 
uz tirgus varu, bet, ja ir maz š ķēršļu ieiešanai tirg ū, šīs varas, iesp ējams, nav. T āpēc 
nav iespējami stingri nor ādījumi par katra atseviš ķa faktora noz īmi.  
                                                
 
42 Šie posmi nav paredz ēti kā juridiska argument ācija, kas Komisijai l ēmuma pie ņemšanā būtu jāievēro 
tieši šādā secībā. 
 
LV 41   LV 113) Vertik ālie nolīgumi var izpausties ļoti dažādos veidos. T āpēc ir svarīgi analizēt 
nolīguma būtību, ņemot vērā tajā ietvertos ierobežojumus, šo ierobežojumu ilgumu 
un noieta īpatsvaru attiec ībā pret kop ējo noietu tirg ū, kuru skar šie ierobežojumi. 
Šajā analīzē var būt nepieciešams l ūkoties tālāk par nolīguma tiešo formul ējumu. Par 
netiešu ierobežojumu es ību var liecin āt veids, k ādā dalībnieki īsteno konkr ēto 
nolīgumu, kā arī šo dalībnieku attiec īgie stimuli. 
114) Dal ībnieku st āvoklis tirg ū norāda uz pieg ādātāja, pircēja vai to abu tirgus varas 
pakāpi, ja tāda vispār ir. Jo liel āka tirgus da ļa, jo ir iesp ējama lielāka tirgus vara. Tas 
ir īpaši redzams, ja tirgus da ļa atspogu ļo izmaksu izdev īgumu vai citas ar konkurenci 
saistītas priekšroc ības salīdzinājumā ar konkurentiem. Š ādas konkurences 
priekšrocības var, piem ēram, izriet ēt no pioniera statusa attiec īgajā tirgū (vislabākā 
atrašanas vieta utt.), no b ūtiskiem patentiem, lab ākajām tehnolo ģijām, zīmola līdera 
statusa vai lab āka produktu portfe ļa. 
115) Lai nov ērtētu konkurentu st āvokli tirg ū, izmanto t ādus pašus r ādītājus, proti, tirgus 
daļu un iesp ējamās konkurences priekšroc ības. Jo sp ēcīgāki ir konkurenti un jo 
lielāks ir to skaits, jo maz āks ir risks, ka attiec īgie dalībnieki sp ēs individu āli 
izmantot tirgus varu un blo ķēt piekļuvi tirgum vai v ājināt konkurenci. Ir j āizvērtē arī, 
vai konkurenti var ētu īstenot efekt īvas un savlaic īgas pretdarb ības stratēģijas. 
Savukārt ja konkurentu ir sam ērā maz un to st āvoklis tirg ū (lielums, izmaksas, 
zinātniskās izpētes un tehnolo ģiju izstrādes potenci āls u.c.) ir visai l īdzīgs, šāda 
tirgus strukt ūra var palielin āt aizliegtu vienošanos risku. Tirgus da ļu svārstības vai 
straujas izmai ņas parasti liecina par intens īvu konkurenci. 
116) Dal ībnieku klientu st āvoklis tirg ū norāda uz to, vai vienam vai vair ākiem no šiem 
klientiem ir pirc ēja vara. Pirmais pirc ēja varas r ādītājs ir klienta tirgus da ļa 
iepirkumu tirg ū. Šī tirgus da ļa parāda, cik svar īgs ir šā pircēja piepras ījums attiec ībā 
uz iespējamiem pieg ādātājiem. Pārējie rādītāji galvenok ārt raksturo klienta st āvokli 
tālākpārdošanas tirg ū, tostarp sniedz priekšstatu par tirdzniec ības punktu ģeogrāfisko 
izplatību, savu z īmolu izmantošanu, ieskaitot izplat ītāja zīmola preces, un z īmola tēlu 
galapatērētāju skatījumā. Dažās situācijās pircēja vara var liegt dal ībniekiem 
izmantot to tirgus varu, un t ādā veidā novērš konkurences probl ēmu, kas pret ējā 
gadījumā būtu radusies. Tas jo īpaši var notikt, ja sp ēcīgiem klientiem ir sp ēja un 
stimuls tirg ū rast jaunus pieg ādes avotus tad, ja ir v ērojama neliela, bet past āvīga 
relatīvo cenu celšan ās. Ja spēcīgi klienti aprobežo jas ar to, ka pan āk izdevīgus 
nosacījumus paši sev vai vienk ārši jebkuru cenas pieaugumu liek segt saviem 
klientiem, to st āvoklis tirg ū neierobežo nol īguma dal ībnieku tirgus varas 
izmantošanu. 
117) Š ķēršļus ieiešanai tirg ū vērtē atkarībā no tā, kādā mērā tirgū pārstāvētie uzņēmumi 
var palielin āt savas cenas virs konkurences l īmeņa, neizraisot jaunu dal ībnieku 
ienākšanu tirg ū. Ja šķēršļu ieiešanai tirg ū nav, viegla un ātra ieiešana tirg ū padarītu 
cenu palielin āšanu nerentablu. Ja t āda reāla ieiešana tirg ū, kas novērš vai grauj tirgus 
varas izmantošanu, ir iesp ējama viena vai divu gadu laik ā, parasti var teikt, ka š ķēršļi 
ieiešanai tirg ū ir nelieli. Š ķēršļus ieiešanai tirg ū var radīt daudzi daž ādi faktori, 
piemēram, apjomrad īti ietaupījumi un diversifik ācijas rad īti ietaupījumi, valsts 
noteikumi, jo īpaši tad, ja tie paredz ekskluz īvas tiesības, valsts atbalsts, importa 
tarifi, intelektu ālā īpašuma ties ības, īpašumties ības uz resursiem, ja pied āvājums ir 
 
LV 42   LV ierobežots, piem ēram, dabisku ierobežojumu d ēļ43, nepieciešam ā materiāli tehnisk ā 
bāze, pioniera statusa priekšroc ības un pat ērētāju uzticība noteiktam z īmolam 
spēcīgas un ilgstošas rekl āmas rezult ātā. Arī vertikālie ierobežojumi un vertik ālā 
integrācija var b ūt ieejas š ķērslis, apgr ūtinot ieiešanu un blo ķējot (potenci ālo) 
konkurentu piek ļuvi tirgum. Š ķēršļi ieiešanai tirg ū var past āvēt gan vien īgi 
piegādātāja vai pirc ēja līmenī, gan arī abos līmeņos. Tas, vai k ādi no šiem faktoriem 
būtu raksturojami k ā šķēršļi ieiešanai tirg ū, ir īpaši atkar īgs no tā, vai tie ir saist īti ar 
neatgūstamām izmaks ām. Neatgūstamās izmaksas ir izmaksas, kas j āsedz, ieejot vai 
darbojoties tirg ū, un ko zaud ē, izejot no š ā tirgus. Izdevumi par rekl āmu, lai veidotu 
klientu uztic ību, parasti ir neatg ūstamas izmaksas, ja vien aizejošais uz ņēmums nevar 
pārdot savu z īmolu vai izmantot to citur, neciešot zaud ējumus. Jo neatg ūstamās 
izmaksas ir liel ākas, jo vair āk potenci ālajiem jaunpien ācējiem ir j āapsver ar to 
saistītie riska faktori un jo ticam āk, ka tirgū pārstāvētie uzņēmumi var draud ēt, ka tie 
reaģēs uz jauniem konkurentiem, jo neatg ūstamo izmaksu d ēļ šiem uzņēmumiem 
tirgu atstāt ir neizdev īgi. Ja, piem ēram, izplat ītāji ir piesaist īti kādam ražot ājam ar 
nekonkur ēšanas saist ībām, tirgus piek ļuves bloķēšanas ietekme b ūs vēl lielāka, ja 
sava izplat ītāju tīkla izveide potenci ālajam jaunpien ācējam nozīmēs neatgūstamās 
izmaksas. Parasti ieiešana tirg ū paredz neatg ūstamas izmaksas, kas var b ūt gan 
lielākas, gan maz ākas. Tāpēc faktiskā konkurence parasti ir iedarb īgāka, un konkr ēta 
gadījuma novērtējumā tai tiks pieš ķirta lielāka nozīme nekā potenciālai konkurencei. 
118) Nobriedis tirgus ir t āds tirgus, kurš jau k ādu laiku past āv, kurā izmanto labi zin āmu 
un plaši lietotu tehnolo ģiju, kas īpaši nemain ās, kurā nav iev ērojamu z īmolu 
jauninājumu un kur ā pieprasījums ir sal īdzinoši stabils vai samazin ās. Tādā tirgū 
negatīvas ietekmes iesp ēja ir lielāka nekā dinamisk ākos tirgos. 
119) Tirdzniec ības līmenis ir saist īts ar atš ķirību starp starpproduktiem un starp 
pakalpojumiem un galapat ēriņa produktiem un pakalpojum iem. Starpproduktus un 
starppakalpojumus p ārdod uzņēmumiem k ā izejmateri ālus citu pre ču izgatavošanai 
vai pakalpojumu sniegšanai, un parasti galapat ēriņa produktos vai pakalpojumos tos 
nevar atpaz īt. Starpproduktu pirc ēji parasti ir labi inform ēti klienti, kas sp ēj novērtēt 
kvalitāti, un tāpēc tie mazāk paļaujas uz z īmoliem un t ēliem. Galaproduktus tieši vai 
netieši pārdod galapat ērētajiem, kuri bieži vien pieš ķir lielāku nozīmi zīmolam un 
tēlam. Tā kā izplatītājiem (mazumtirgot ājiem vai vairumtirgot ājiem) ir j āreaģē uz 
galapatērētāju piepras ījumu, konkurence var ciest vair āk, ja izplat ītājiem ir liegts 
pārdot viena vai vair āku zīmolu preces, nek ā tad, ja starpproduktu pirc ējiem liedz 
iepirkt konkur ējošus produktus no atseviš ķiem piegādes avotiem.  
120) Nov ērtējot iespējamo negat īvo un iesp ējamo pozit īvo ietekmi, ir noz īme produkta 
raksturojumam, jo īpaši attiec ībā uz galaproduktiem. Nov ērtējot iespējamo negat īvo 
ietekmi, ir svar īgi, vai produkti tirg ū ir viendab īgi vai neviendab īgi, vai produkts ir 
dārgs un prasa lielu da ļu no patērētāja budžeta vai ar ī tas ir lēts, un vai produkts ir 
vienreizējs pirkums vai ar ī to pērk atkārtoti. Vertik ālie ierobežojumi ir ar potenci āli 
negatīvāku ietekmi, ja produkts ir neviendab īgs, lētāks un vair āk atgādina vienreiz ēju 
pirkumu. 
                                                 
43 Skat. Komisijas L ēmumu 97/26/EK (Lieta Nr. IV/M.619 — Gencor /Lonrho ), OV L 11, 14.1.1997., 
30. lpp. 
 
LV 43   LV 121) Nov ērtējot konkrētus ierobežojumus, var b ūt nepieciešams ņemt vērā citus faktorus. 
Šie faktori var b ūt kumulat īvā iedarbība, tas ir, citu l īdzīgu nolīgumu esība tirgū, tas, 
vai nolīgums ir “uzspiests” (ierobežojumi vai saist ības galvenok ārt attiecas uz vienu 
dalībnieku) vai “saska ņots” (abi dal ībnieki uz ņemas iev ērot ierobežojumus vai 
saistības), tiesisk ā vide un r īcība, kas var nor ādīt uz aizliegtu vienošanos vai veicin āt 
tās noslēgšanu, piem ēram, noteicošas cenas, iepriekš pazi ņotas cenu izmai ņas un 
diskusijas par “pareizo” cenu, neelast īgas cenas jaudas p ārpalikuma gad ījumā, cenu 
diskrimin ācija un aizliegtu vienošanos precedenti. 
1.3.2. Faktori, ko ņem vērā novērtējumam atbilst īgi 101. panta 3. punktam 
122) Ierobežojoši vertik āli nolīgumi var rad īt arī konkurenci veicinošu ietekmi, kas 
izpaužas k ā efektivitātes ieguvumi, un var atsv ērt ar konkurenci nesader īgo ietekmi. 
Šādu novērtējumu veic 101. panta 3. punkta ietvaros, kur ā ir noteikts iz ņēmums 
attiecībā uz 101. panta 1. punkt ā ietverto aizliegumu. Lai šis iz ņēmums būtu 
piemērojams, ir j ākonstatē, ka vertik ālais nolīgums rada objekt īvus ekonomiskus 
ieguvumus, konkurences ierobežojumi ir oblig āti vajadzīgi, lai pan āktu efektivit ātes 
ieguvumus, pat ērētāji saņem taisnīgu daļu no efektivit ātes ieguvumiem un nol īgums 
nedod tā dalībniekiem iesp ēju likvidēt konkurenci attiec ībā uz attiec īgo produktu 
būtisku daļu44. 
123) Ierobežojošo nol īgumu vērtējumu atbilst īgi 101. panta 3. punktam, veic faktiskaj ā 
kontekstā, kurā tie darbojas45, un pamatojoties uz attiec īgajā brīdī pieejamiem 
faktiem. V ērtējumu ietekm ē būtiskas izmai ņas faktos. Iz ņēmuma noteikums, kas 
paredzēts 101. panta 3. punkt ā, ir piem ērojams, kam ēr vien ir izpild īti visi četri 
nosacījumi, un vairs nav piem ērojams, ja šie nosac ījumi nav izpild īti46. Piemērojot 
101. panta 3. punktu saska ņā ar šiem principiem, j āņem vērā katra dal ībnieka 
ieguldījumi, kā arī nepieciešamais laiks un ierobežojumi, kas vajadz īgi, lai atg ūtu šos 
efektivitāti uzlabojošos ieguld ījumus.  
124) Pirmais 101. panta 3. punkt ā ietvertais nosac ījums prasa nov ērtēt, kādi ir objekt īvie 
ieguvumi, ko nol īgums rada efektivit ātes ieguvumu veid ā. Šajā ziņā, kā skaidrots 
1.2. iedaļā, vertikāli nolīgumi bieži var pal īdzēt panākt efektivit ātes ieguvumus, 
uzlabojot veidu, k ādā dalībnieki veic savstarp ēji papildinošas darb ības. 
125) Piem ērojot oblig ātās vajadzības pārbaudi, ko paredz 101. panta 3. punkts, Komisija 
īpaši vērtēs, vai atseviš ķie ierobežojumi dod iesp ēju ražot, pirkt un/vai (t ālāk) pārdot 
līguma produktus efekt īvāk nekā tad, ja attiec īgā ierobežojuma neb ūtu. Šādā 
vērtējumā ir jāņem vērā tirgus apst ākļi un reālā situācija, kādā darbojas dal ībnieki. 
Uzņēmumiem, kas atsaucas uz 101. panta 3. punktu, nav j āapsver hipot ētiskās un 
teorētiskās alternatīvas. Taču tiem ir j āpaskaidro un j āpierāda, kāpēc šķietami reālas 
un ievērojami maz āk ierobežojošas alternat īvas būtu daudz neefekt īvākas. Ja, 
izmantojot š ķietami komerci āli reālu un maz āk ierobežojošu alternat īvu, būtiski 
                                                 
44 Skat. Komisijas pazi ņojumu - Pamatnost ādnes par L īguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu, OV C 101, 
27.4.2004., 97. lpp. 
45 Skat. Tiesas spriedumu apvienotaj ās lietās 25/84 un 26/84, Ford , 1985, Recueil , 2725. lpp. 
46 Šaj ā sakarā skat., piem ēram, Komisijas L ēmumu 1999/242/EK (Lietas Nr. IV/36.237 - TPS), OV L 90, 
2.4.1999., 6. lpp. L īdzīgā veidā 101. panta 1. punkta aizliegums ar ī ir spēkā tikai tikm ēr, kamēr 
nolīgums ir ar ierobežojošu m ērķi vai ietekmi. 
 
LV 44   LV samazinātos efektivit āte, attiec īgais ierobežojums ir uzskat āms par oblig āti 
vajadzīgu. 
126) Nosac ījums, ka pat ērētājiem ir jāsaņem pienācīga daļa no ieguvumiem, noz īmē, ka 
saskaņā ar vertik ālo nolīgumu pirkto un/vai (t ālāk)pārdoto produktu pat ērētājiem ir 
vismaz jākompensē nolīguma negat īvā ietekme47. Citiem v ārdiem sakot, efektivit ātes 
ieguvumiem ir piln ībā jāatsver nol īguma iesp ējami radītā negatīvā ietekme uz cen ām, 
ražošanas apjomiem un citiem svar īgiem faktoriem. 
127) P ēdējais 101. panta 3. punkt ā ietvertais nosac ījums, saska ņā ar kuru nol īgums 
nedrīkst tā dalībniekiem dot iesp ēju likvidēt konkurenci attiec ībā uz attiec īgo 
produktu b ūtisku daļu, paredz, ka ir j āanalizē pārējie konkurences sp ēki tirgū un 
nolīguma ietekme uz šiem konkurences izrais ītājiem. Piem ērojot 101. panta 
3. punkta p ēdējo nosacījumu, ir j āņem vērā 101. panta 3. punkta un 102. panta 
savstarpējā mijiedarb ība. Ievērojot iedibin āto judikat ūru, 101. panta 3. punkta 
piemērošana neizsl ēdz 102. panta piem ērošanu48. Turklāt, tā kā gan 101., gan 
102. panta m ērķis ir uztur ēt tirgū efektīvu konkurenci, tad, lai iev ērotu konsekvenci, 
101. panta 3. punkts ir j āsaprot tā, ka tiek izsl ēgta jebkāda izņēmuma noteikuma 
piemērošana attiec ībā uz ierobežojošiem nol īgumiem, kuri ietver domin ējoša 
stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu49. Vertikāls nolīgums nedr īkst likvid ēt efektīvu 
konkurenci, likvid ējot visus faktisk ās vai potenci ālās konkurences avotus vai to 
lielāko daļu. Uzņēmumu sāncensība ir būtiski svar īgs ekonomisk ās efektivit ātes 
(ieskaitot dinamiskus efektivit ātes ieguvumus inov āciju veid ā) dzinējspēks. Ja 
sāncensības nav, domin ējošajam uz ņēmumam nav pien ācīgu stimulu turpin āt radīt un 
izplatīt efektivit ātes ieguvumus. Ja nav citu ko nkurences avotu un nav paredzama 
jaunpienācēju ienākšana tirg ū, sāncensības un konkurences procesa aizsardz ība ir 
svarīgāka par iesp ējamiem efektivit ātes ieguvumiem. Visp ārīgā gadījumā tādu 
ierobežojošu nol īgumu, ar kuru tiek uztur ēts, radīts vai nostiprin āts monopolam tuvs 
stāvoklis tirg ū, nevar attaisnot ar  argumentu, ka t ā rada arī efektivitātes ieguvumus. 
2. Konkr ētu vertikālo ierobežojumu anal īze 
128) Turpm āk šajās pamatnost ādnēs analiz ēti visbiež āk sastopamie vertik ālie 
ierobežojumi un vertik ālo ierobežojumu kombin ācijas, iev ērojot anal īzes sistēmu, 
kas izklāstīta 96. līdz 127. punkt ā. Pastāv arī citi ierobežojumi un to kombin ācijas, 
par kuriem šaj ās pamatnost ādnēs nav sniegtas tiešas nor ādes. Tom ēr tie tiks izskat īti 
saskaņā ar tiem pašiem principiem un t āpat vēršot uzman ību uz to, k ā tie ietekm ē 
tirgu. 
                                                 
47 Skat. Komisijas pazi ņojuma - Pamatnost ādnes par L īguma 81. panta 3. punkta piem ērošanu 85. punktu, 
OV C 101, 27.4.2004., 97. lpp. 
48 Skat. Tiesas spriedumu apvienotaj ās lietās C-395/96 P un C-396/96 P Compagnie Maritime Belge , 
2000, Recueil , I-1365. lpp., 130. punkts. T āpat 101. panta 3. punkta piem ērošana nav š ķērslis, lai 
piemērotu Līguma noteikumus par pre ču, pakalpojumu, personu un kapit āla brīvu apriti. Šie noteikumi 
atsevišķos gadījumos ir piem ērojami nol īgumiem, l ēmumiem un saska ņotām darbībām 101. panta 
1. punkta noz īmē; šajā sakarā skat. Tiesas spriedumu liet ā C 309/99 Wouters , 2002, Recueil , 
I-1577. lpp., 120. punkts. 
49 Šaj ā sakarā skat. Pirm ās instances tiesas spriedumu liet ā T-51/89 Tetra Pak  (I), 1990, Recueil , 
II-309. lpp. Skat. ar ī Komisijas pazi ņojumu - Pamatnost ādnes par L īguma 81. panta 3. punkta 
piemērošanu 106. punktu, OV C 101, 27.4.2004., 97. lpp. 
 
LV 45   LV 2.1. Viena z īmola izplat īšana 
129) “Viena z īmola izplat īšanas” grup ā ietilpst tie nol īgumi, kuru galven ā iezīme ir tā, ka 
pircējs tiek piespiests vai mudin āts pasūtīt konkrēta veida produktu no viena 
piegādātāja. To cita starp ā var konstat ēt gadījumos, kad pirc ējam uzliek 
nekonkur ēšanas saist ības un nosaka iep ērkamo daudzumu. Nekonkur ēšanas saist ību 
sistēmas pamat ā ir saistību vai stimulu sh ēma, kas pirc ējam konkr ētā tirgū liek pirkt 
vairāk nekā 80 % pre ču vai pakalpojumu no viena pieg ādātāja. Tas nenoz īmē to, ka 
pircējs drīkst pirkt preces tikai tieši no pieg ādātāja, bet to, ka pirc ējs nepērk un 
nepārdod tālāk vai savos ražojumos neiestr ādā konkurentu preces vai pakalpojumus. 
Daudzuma noteikšana pirc ējam ir v ājāka nekonkur ēšanas saist ību forma, kur ā 
piegādātājs un pirc ējs vienojas par stimuliem vai saist ībām, kuru d ēļ pircējs 
lielākoties ieg ādāsies preces no viena pieg ādātāja. Daudzuma noteikšana var 
izpausties, piem ēram, kā minimālā iepirkuma pras ības, krājumu nodrošin āšanas 
prasības vai tāda nelineāra cenu noteikšana k ā nosacītas atlaižu sh ēmas vai divda ļīgs 
tarifs (fiks ēta maksa plus cena par vienu vien ību). Tā dēvētā “angļu klauzula”, kas 
prasa, lai pirc ējs ziņotu par jebkuru lab āku piedāvājumu, un ļauj tam pie ņemt šādu 
piedāvājumu vien īgi tad, ja pieg ādātājs nevar nodrošin āt tikpat izdev īgu 
piedāvājumu, var rad īt tādu pašu iedarb ību kā viena zīmola izplat īšanas saist ībām, 
īpaši tad, ja pirc ējam ir jānorāda, kurš izteicis izdev īgāku piedāvājumu.  
130) Iesp ējamie konkurences riski saist ībā ar viena z īmola izplat īšanu ir tirgus piek ļuves 
bloķēšana konkur ējošiem pieg ādātājiem un potenci āliem pieg ādātājiem, konkurences 
vājināšanās, aizliegtu vi enošanos veicin āšana pieg ādātāju starpā kumulat īvas 
izmantošanas gad ījumā un veikala z īmolu savstarp ējās konkurences zudums, ja 
pircējs ir mazumtirgot ājs, kas p ārdod preces galapat ērētājam. Šādi ierobežojoš ās 
ietekmes veidi tieši ietekm ē zīmolu savstarp ējo konkurenci. 
131) Viena z īmola izplat īšanai Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro, ja ne pieg ādātāja, ne 
pircēja tirgus da ļa nepārsniedz 30 % un nekonkur ēšanas saist ību termiņš nepārsniedz 
piecus gadus. Turpm āk šajā iedaļā tiek sniegtas nor ādes tādu atseviš ķu gadījumu 
izvērtēšanai, kuros ir p ārsniegts tirgus da ļas slieksnis vai ar ī piecu gadu termi ņš. 
132) Viena konkr ēta piegādātāja uzliktas viena z īmola izplat īšanas saist ības var rad īt ar 
konkurenci nesader īgu tirgus piek ļuves bloķēšanu īpaši tad, ja saist ību neesības 
gadījumā ievērojamu konkurences spiedienu rada konkurenti, kuri vai nu v ēl 
nedarbojas attiec īgajā tirgū laikā, kad tiek uzliktas saist ības, vai sava st āvokļa dēļ 
nespēj konkurēt par klientu piln īgu apgādāšanu. Iesp ējams, ka konkurenti nesp ēj 
konkurēt par piln īgu atseviš ķa klienta piepras ījuma apmierin āšanu tāpēc, ka 
attiecīgais piegādātājs ir neizb ēgams tirdzniec ības partneris vismaz attiec ībā uz daļu 
no attiecīgā tirgus piepras ījuma, piem ēram, tāpēc, ka tā zīmola preces ir “oblig āts 
produkts”, kam priekšroku dod daudzi galapat ērētāji, vai tāpēc, ka citu pieg ādātāju 
jaudas ierobežojumu d ēļ daļu no piepras ījuma var nodrošin āt vienīgi attiecīgais 
piegādātājs50. Tādējādi, novērtējot viena z īmola izplat īšanas iesp ējamo ar konkurenci 
nesaderīgo ietekmi, visliel ākā nozīme ir “pieg ādātāja stāvoklim tirg ū”.  
                                                 
50 Pirm ās instances tiesas spriedums liet ā T-65/98 Van den Bergh Foods/Komisija , 2003, 
Recueil , II-4653. lpp., 104. un 156. punkts. 
 
LV 46   LV 133) Ja konkurenti var ar vien ādiem noteikumiem sacensties par katra atseviš ķa klienta 
visa piepras ījuma nodrošin āšanu, ir maz iesp ējams, ka viena konkr ēta piegādātāja 
noteiktas viena z īmola izplat īšanas saist ības kavēs efektīvu konkurenci, ja vien 
piegādātāja nomaiņu neapgrūtina šo saist ību ilgums un tirgus p ārklājums. Jo liel āka 
ir saistītā tirgus da ļa, tas ir, t ā tirgus da ļa, kurā pārdošana notiek saska ņā ar viena 
zīmola izplat īšanas saist ībām, jo vair āk iespējama ir b ūtiska tirgus piek ļuves 
bloķēšana. Tāpat arī jo ilgāks ir viena z īmola izplat īšanas saist ību piemērošanas 
termiņš, jo būtiskāka būs tirgus piek ļuves bloķēšana. Parasti uzskata, ka viena z īmola 
izplatīšanas saist ības, kas ir sp ēkā mazāk nekā gadu un ko izmanto uz ņēmumi, 
kuriem nav domin ējošs stāvoklis, nerada b ūtisku ar konkurenci nesader īgu ietekmi 
vai tīri negatīvu ietekmi. Attiec ībā uz viena z īmola izplat īšanas saist ībām, kas ir 
spēkā vienu līdz piecus gadus un ko izmanto tirg ū nedomin ējoši uzņēmumi, parasti ir 
pienācīgi jālīdzsvaro konkurenci veicinoš ā un ar konkurenci nesader īgā ietekme, 
savukārt attiecībā uz viena z īmola izplat īšanas saist ībām, kas ir sp ēkā vairāk nekā 
piecus gadus, tiek uzskat īts, ka attiec ībā uz lielāko daļu ieguldījumu tās nav 
vajadzīgas, lai pan āktu vēlamos efektivit ātes ieguvumus, vai ar ī efektivit ātes 
ieguvumi nekompens ē tirgus piek ļuves blo ķēšanas ietekmi. Viena z īmola 
izplatīšanas saist ībām ir lielāks potenci āls radīt ar konkurenci nesader īgu tirgus 
piekļuves bloķēšanu, ja tās attiecas uz uz ņēmumiem ar domin ējošu stāvokli. 
134) Nov ērtējot piegādātāja tirgus varu, svar īgs ir “konkurentu st āvoklis tirg ū”. Kamēr 
konkurenti ir pietiekam ā skaitā un pietiekami sp ēcīgi, nav sagaid āma vērā ņemama 
ar konkurenci nesader īga ietekme. Ir maz ticams, ka konkurentu piek ļuve tirgum tiks 
bloķēta, ja tiem ir l īdzīgs stāvoklis tirg ū un tie var pied āvāt produktus, kas ir vienl īdz 
pievilcīgi. Tādā gadījumā potenciālo ienācēju piekļuve tirgum tom ēr var tikt blo ķēta, 
ja vairāki lielie pieg ādātāji konkrētajā tirgū noslēdz viena z īmola izplat īšanas 
līgumus ar iev ērojamu skaitu pirc ēju (kumulat īvas iedarb ības stāvoklis). Š ādā 
situācijā viena zīmola izplat īšanas nol īgumi var ar ī sekmēt aizliegtu vienošanos 
noslēgšanu starp konkur ējošiem pieg ādātājiem. Ja šiem pieg ādātājiem Grup ālā 
atbrīvojuma regula ir piem ērojama atseviš ķi, šādas negat īvas kumulat īvās iedarbības 
novēršanai var b ūt nepieciešams atsaukt grup ālo atbrīvojumu. Ja saist ītā tirgus daļa ir 
mazāka par 5 %, to parasti neuzskata par b ūtisku ieguld ījumu kumulat īvā tirgus 
piekļuves bloķēšanā. 
135) Ja liel ākā piegādātāja tirgus da ļa ir mazāka par 30 % un piecu liel āko piegādātāju 
tirgus daļa ir mazāka par 50 %, nav sagaid āms, ka veidosies atseviš ķa vai kumulat īva 
ar konkurenci nesader īga iedarb ība. Ja potenci ālais jaunpien ācējs nevar iek ļūt tirgū 
rentablā veidā, tas varētu būt saistīts ar citiem faktoriem, nevis ar viena z īmola 
izplatīšanas saist ībām, piemēram, ar pat ērētāju prioritātēm.  
136) Lai noteiktu, vai piek ļuve tirgum tiek blo ķēta ar konkurenci nesader īgā veidā, svarīgs 
faktors ir “š ķēršļi ieiešanai tirg ū”. Ja konkur ējošiem pieg ādātājiem ir sal īdzinoši 
viegli ieg ūt jaunus pirc ējus vai atrast alternat īvus pircējus to produktam, tirgus 
piekļuves bloķēšanai nevajadz ētu būt reālai problēmai. Tom ēr gan ražošanas, gan 
izplatīšanas līmenī bieži ir v ērojami šķēršļi ieiešanai tirg ū. 
137) “Pretsvars no pirc ēju puses” ir svar īgs, jo spēcīgi pircēji nepieļaus, ka tiem vienk ārši 
atņem iespēju izmantot konkur ējošu preču vai pakalpojumu pieg ādes. Raugoties 
vispārīgāk, lai pārliecinātu klientus piekrist viena z īmola izplat īšanai, pieg ādātājam 
var nākties tiem piln ībā vai daļēji kompens ēt ekskluzivit ātes noteikumu d ēļ sarukušo 
konkurenci. Ja š āda kompens ācija tiek pied āvāta, klients var b ūt individu āli 
 
LV 47   LV ieinteresēts uzņemties pieg ādātāja viena z īmola izplat īšanas saist ības. Tom ēr nebūtu 
pariezi no t ā automātiski secin āt, ka visas viena z īmola izplat īšanas saist ības, kopā 
ņemtas, dod labumu attiec īgā tirgus klientiem un galapat ērētājiem. Patērētāji kopumā 
diez vai b ūs ieguvēji, ja ir daudz klientu un viena z īmola izplat īšanas saist ības 
kopumā rada tādu iedarbību, ka tiek kav ēta konkur ējošu uzņēmumu ieiešana tirg ū vai 
darbības paplašin āšana.  
138) Visbeidzot, svar īgs faktors ir “tirdzniec ības līmenis”. Ar konkurenci nesader īga 
tirgus piek ļuves bloķēšana ir maz āk iespējama attiec ībā uz starpproduktiem. Ja 
starpprodukta pieg ādātājam nav domin ējošs stāvoklis tirg ū, konkurējošie pieg ādātāji 
joprojām var str ādāt ar pietiekami lielu “br īvā” piepras ījuma daļu. Tomēr, ja nav 
dominējoša stāvokļa, bet ir kumulat īva iedarb ība, var b ūt vērojama ar konkurenci 
nesaderīga tirgus piek ļuves bloķēšana. Ja saist ītā tirgus da ļa ir mazāka par 50 %, ar 
konkurenci nesader īga kumulat īvā iedarbība diez vai rad īsies.  
139) Ja nol īgums attiecas uz galaprodukta pieg ādi vairumtirdzniec ības līmenī, atbilde uz 
jautājumu par to, vai var ētu rasties konkurences probl ēma, lielā mērā ir atkarīga no 
vairumtirdzniec ības veida un ieejas š ķēršļiem vairumtirdzniec ības līmenī. Reāls 
risks, ka var ētu rasties ar konkurenci nesader īga tirgus piek ļuves blo ķēšana, 
nepastāv, ja konkur ējošie ražot āji var viegli izveidot paši savu vairumtirdzniec ības 
sistēmu. Tas, vai š ķēršļi ieiešanai tirg ū ir mazi, da ļēji ir atkar īgs no 
vairumtirdzniec ības veida, tas ir, vai vairumtirgot āji var efekt īvi tirgot vien īgi to 
produktu, uz kuru attiecas nol īgums (piem ēram, saldējumu), vai ar ī efektīvāk ir tirgot 
veselu produktu kl āstu (piem ēram, sald ētus pārtikas produktus). P ēdējā gadījumā 
ražotājam, kas p ārdod tikai vienu produktu, nav izdev īgi veidot pašam savu 
vairumtirdzniec ības sistēmu. Tādā gadījumā var rasties ar konkurenci nesader īga 
iedarbība. Turkl āt var rasties kumulat īvās iedarbības probl ēmas, ja vair āki 
piegādātāji piesaista liel āko daļu no pieejamajiem vairumtirgot ājiem. 
140) Attiec ībā uz galaproduktiem tirgus piek ļuvi parasti ir vair āk iespējams blo ķēt 
mazumtirdzniec ības līmenī, ņemot vērā ievērojamos š ķēršļus ieiešanai tirg ū, ar ko 
sastopas vairums ražot āju, kas vēlas atvērt mazumtirdzniec ības veikalus tikai savu 
produktu p ārdošanai. Turkl āt tieši mazumtirdzniec ības līmenī viena z īmola 
izplatīšanas nolīgums var samazin āt veikala z īmolu savstarp ējo konkurenci. Tieši šo 
iemeslu d ēļ, ja piegādātājs, kam nav domin ējoša stāvokļa tirgū, piesaista 30 % no 
konkrētā tirgus vai vair āk, mazumtirdzniec ības līmenī attiecībā uz galaproduktiem 
var rasties b ūtiska ar konkurenci nesader īga ietekme, ņemot vērā visus pārējos 
būtiskos faktorus. Domin ējoša uzņēmuma gad ījumā pat neliela saist īta tirgus da ļa jau 
var radīt būtisku ar konkurenci nesader īgu ietekmi. 
141) Mazumtirdzniec ības līmenī var rasties ar ī kumulatīva tirgus piek ļuves bloķēšanas 
iedarbība. Ja visu pieg ādātāju tirgus da ļas ir maz ākas par 30 %, kumulat īvai, ar 
konkurenci nesader īgai tirgus piek ļuves bloķēšanai nevajadz ētu veidoties, ja kop ējā 
saistītā tirgus da ļa ir maz āka par 40 % un t ādējādi nav paredzama grup ālā 
atbrīvojuma atsaukšana. Šis r ādītājs var būt lielāks, ja ņem vērā citus faktorus, 
piemēram, konkurentu skaitu, š ķēršļus ieiešanai tirg ū u.c. Ja ne visu uz ņēmumu 
tirgus daļa ir zem Grup ālā atbrīvojuma regul ā noteiktā sliekšņa, bet neviens no tiem 
nav domin ējošs uzņēmums, kumulat īvai, ar konkurenci nesader īgai tirgus piek ļuves 
bloķēšanai nevajadz ētu veidoties, ja kop ējā saistītā tirgus daļa ir mazāka par 30 %. 
 
LV 48   LV 142) Ja pirc ējs izmanto telpas un zemi, kas pieder pieg ādātājam vai ko pieg ādātājs nomā 
no trešās personas, kura nav saist īta ar pirc ēju, efektīvu koriģējošu pasākumu 
piemērošanas iesp ējas saist ībā ar iesp ējamo tirgus piek ļuves blo ķēšanu ir 
ierobežotas. T ādā gadījumā, ja domin ējoša stāvokļa slieksnis nav sasniegts, 
Komisija, visticam āk, neiejauksies. 
143) Atseviš ķās nozarēs var būt sarežģīti pārdot vairāk nekā viena zīmola preces vien ā 
vietā, un tādā gadījumā problēmu saistībā ar tirgus piek ļuves bloķēšanu labāk var 
atrisināt, ierobežojot l īgumu darb ības termiņu. 
144) Ja tiek konstat ēta būtiska ar konkurenci nesader īga ietekme, rodas jaut ājums par 
iespējamo atbr īvojumu saska ņā ar 101. panta 3. punktu. Nekonkur ēšanas saist ību 
gadījumā īpaši nozīmīgi varētu būt efektivit ātes ieguvumi, kas aprakst īti 107. punkta 
a) apakšpunkt ā (parazītisms pieg ādātāju vidū), d) un e) apakšpunkt ā (ieguldījumu 
aizturēšanas probl ēmas) un h) apakšpunkt ā (kapitāla tirgus nepiln ības). 
145) Iesp ējams, ka 107. punkta a), d) un h) apakšpunkt ā aprakstīto efektivit ātes ieguvumu 
gadījumā daudzuma noteikšana pirc ējam varētu būt mazāk ierobežojoša alternat īva. 
Nekonkur ēšanas saist ības var b ūt vienīgais reālais veids, k ā panākt 107. punkta 
e) apakšpunkt ā aprakstīto efektivit ātes ieguvumu (risinot ieguld ījumu aiztur ēšanas 
problēmu attiecībā uz zinātības nodošanu). 
146) Ja pieg ādātājs ir veicis ieguld ījumus, kas ir saist īti ar konkr ētām uzņēmējdarbības 
attiecībām (skatīt 107. punkta d) apakšpunktu), nekonkur ēšanas vai daudzuma 
noteikšanas nol īgums uz ieguld ījumu amortiz ācijas laiku parasti atbilstu 101. panta 
3. punkta nosac ījumiem. Ja ieguld ījumi saist ībā ar konkr ētām uzņēmējdarbības 
attiecībām ir lieli, var b ūt attaisnojamas nekonkur ēšanas saist ības, kuru ilgums 
pārsniedz piecus gadus. Ieguld ījumi, kas saist īti ar konkr ētām uzņēmējdarbības 
attiecībām, varētu būt, piemēram, pieg ādātāja nodrošin āta iekārtas uzstādīšana vai 
pielāgošana, ja šo iek ārtu pēc tam var izmantot vien īgi konkrētam pircējam paredz ētu 
detaļu ražošanai. Visp ārēji vai ar tirgu saist īti ieguldījumi, kas nodrošina (papildu) 
jaudu, parasti netiek uzskat īti par ieguld ījumiem, kas saist īti ar konkr ētām 
uzņēmējdarbības attiec ībām. Tomēr, ja pieg ādātājs rada jaunas jaudas, kas ir īpaši 
saistītas ar konkr ēta pircēja darbību – piem ēram, uzņēmums, kas ražo met āla kārbas, 
izveido jaunu k ārbu ražotni p ārtikas ražot āja konservu r ūpnīcas telpās vai to 
tuvumā –, šī jaunā ražotne var ētu būt ekonomiski dz īvotspējīga vienīgi tad, ja 
produkciju ražo konkr ētajam klientam, un t ādā gadījumā uzskata, ka šie ieguld ījumi 
ir saistīti ar konkr ētajām uzņēmējdarbības attiecībām. 
147) Ja pieg ādātājs nodrošina pirc ējam ar konkr ētajām uzņēmējdarbības attiec ībām 
nesaistītu aizdevumu vai iek ārtas, ar to parasti nepi etiek, lai attaisnotu atbr īvojumu, 
kas rada ar konkurenci nesader īgu tirgus piek ļuves bloķēšanu. Ja konstat ējama 
nepilnība kapitāla tirgū, iespējams, ir efekt īvāk, ja aizdevumu pieš ķir produkta 
piegādātājs, nevis banka (skat īt 107. punkta h) apakšpunktu). Tom ēr šādā gadījumā 
aizdevums b ūtu jāsniedz vismaz āk ierobežojoš ā veidā un tādējādi pircējam vispārīgā 
gadījumā nedrīkstētu liegt izbeigt saist ību ievērošanu un liegt atmaks āt atlikušo 
aizdevuma summu jebkur ā laikā, nemaksājot soda naudu.  
148) B ūtiskas zin ātības nodošana (107. punkta e) apak špunkts) parasti attaisno 
nekonkur ēšanas saist ību piem ērošanu visu pieg ādes līguma darb ības laiku, 
piemēram, franš īzes gadījumā. 
 
LV 49   LV 149) Nekonkur ēšanas saist ību piemērs 
 Tirgus l īderis, kura tirgus da ļa attiecīgās valsts spont ānā patēriņa preču tirgū ir 40 %, 
pārdod lielāko daļu savu produktu (90 %) caur saist ītiem mazumtirgot ājiem (saist ītā 
tirgus daļa: 36 %). Saska ņā ar nolīgumiem mazumtirgot ājiem vismaz četrus gadus 
produkti ir j āiepērk vienīgi no tirgus l īdera. Tirgus l īderis ir īpaši labi p ārstāvēts 
visblīvāk apdzīvotajās teritorij ās, tādās kā galvaspils ēta. Tā konkurentiem, kuru 
pavisam ir 10 un no kuriem daži darbojas vien īgi vietējā līmenī, ir daudz maz ākas 
tirgus daļas, no kur ām vislielākā ir 12 %. Šie 10 konkurenti kop ā apgādā vēl 10 % 
tirgus, izmantojot saist ītus tirdzniec ības punktus. Tirg ū ir izteikta z īmolu un produktu 
diferenciācija. Tirgus l īdera zīmoli ir vissp ēcīgākie. Tas vien īgais regul āri rīko 
reklāmas kampa ņas valsts m ērogā. Uzņēmums saist ītajiem mazumtirgot ājiem 
piegādā īpašas vitr īnas savu produktu izlikšanai. 
 Tirg ū rezultāts ir tāds, ka potenci ālajiem jaunpien ācējiem un tirg ū pārstāvētajiem 
uzņēmumiem, kam nav saist ītu tirdzniec ības punktu, ir blo ķēta piekļuve 46 % 
(36 % + 10 %) tirgus. Potenci ālajiem jaunpien ācējiem vēl grūtāk ir iekļūt tirgū blīvi 
apdzīvotās teritorijās, kur piek ļuve tirgum tiek blo ķēta vēl spēcīgāk, kaut ar ī tie dotu 
priekšroku ieiešanai tirg ū tieši šajās teritorijās. Turklāt izteiktās zīmolu un produktu 
diferenciācijas dēļ, kā arī augsto inform ācijas mekl ēšanas izmaksu d ēļ salīdzinājumā 
ar produkta cenu veikala pre ču marku savstarp ējās konkurences tr ūkums rada 
papildu labkl ājības zudumu pat ērētājiem. Iesp ējamie efektivit ātes ieguvumi no 
tirdzniecības vietu ekskluzivit ātes, par kuriem tirgus l īderis apgalvo, ka tie izriet no 
samazinātām transporta izmaks ām un l īdzekļu ieguld īšanas īpašu vitr īnu 
nodrošināšanā, ir ierobežoti un neatsver negat īvo ietekmi uz konkurenci. 
Efektivitātes ieguvumi ir ierobežoti, jo transporta izmaksas ir saist ītas ar daudzumu, 
nevis ar ekskluzivit āti, un īpašo vitrīnu nodrošin āšanai nav vajadz īga īpaša zinātība, 
turklāt tās nav izmantojamas tikai viena z īmola prec ēm. Līdz ar to ir maz iesp ējams, 
ka būtu izpildīti 101. panta 3. punkta nosac ījumi. 
150) Daudzuma noteikšanas piem ērs 
 Ražot ājs X, kura tirgus da ļa ir 40 %, p ārdod 80 % savu produktu, izmantojot 
līgumus, kuros noteikts, ka t ālākpārdevējam no ražot āja X ir jāiepērk vismaz 75 % 
minētā produkta veida. X apmai ņā piedāvā finansējumu un iek ārtas ar izdev īgiem 
nosacījumiem. L īgumi ir nosl ēgti uz pieciem gadiem, kuru laik ā aizdevumu ir 
paredzēts atmaks āt vienādās daļās. Tomēr pēc pirmajiem diviem gadiem pirc ējiem ir 
iespēja izbeigt l īgumu, pazi ņojot par to sešus m ēnešus iepriekš, ja tie atmaks ā 
atlikušo aizdevuma summu un atp ērk iekārtas par tirgus cenu. P ēc pieciem gadiem 
iekārtas nonāk pircēja īpašumā. Lielākā daļa konkurentu ir mazi uz ņēmumi, 
kopskaitā divpadsmit, no kuriem visliel ākā uzņēmuma tirgus da ļa ir 20 %, un tie 
slēdz līdzīgus dažāda termiņa līgumus. Ražot āji, kuru tirgus da ļa ir mazāka par 10 %, 
bieži slēdz līgumus uz ilg āku laiku un paredz maz āk izdevīgus līguma izbeigšanas 
noteikumus. Ražot āja X līgumi ļauj 25 % pre ču iegādāties no konkurentiem. P ēdējo 
triju gadu laik ā tirgū ir ienākuši divi jauni ražot āji, kopā aizņemot 8 % tirgus – da ļēji 
tie to ir pan ākuši, pārņemot vair āku tālākpārdevēju aizņēmumus un apmai ņā 
noslēdzot līgumus ar šiem t ālākpārdevējiem. 
 Ražot āja X saist ītā tirgus da ļa ir 24 % (0,75 × 0,80 × 40 %). P ārējo ražotāju saistītā 
tirgus daļa ir aptuveni 25 %. T āpēc vismaz pirmos divus pieg ādes līgumu darb ības 
gadus potenci ālajiem jaunpien ācējiem un tirg ū pārstāvētajiem uz ņēmumiem, kam 
 
LV 50   LV nav saistītu tirdzniec ības vietu, kopum ā ir bloķēta piekļuve aptuveni 49 % tirgus. 
Tirgū redzams, ka t ālākpārdevējiem bieži ir gr ūti saņemt aizdevumu no bankas, un 
tie pārsvarā ir pārāk mazi, lai ieg ūtu kapitālu ar citiem l īdzekļiem, piem ēram, izlaižot 
akcijas. Turkl āt ražotājs X var pier ādīt, ka pārdošanas koncentr ēšana ierobežot ā 
tālākpārdevēju lokā dod tam iesp ēju uzlabot p ārdošanas pl ānošanu un ietaup īt 
transporta izdevumus. Ņemot vērā gan efektivit ātes ieguvumus, gan to, ka ražot āja X 
līgumi ļauj pircējiem iegādāties 25 % pre ču citur, ka l īgumu darb ību ir reāli 
iespējams izbeigt pirms termi ņa, ka tirg ū nesen ir ien ākuši jauni ražot āji un ka 
aptuveni puse t ālākpārdevēju nav piesaist īti konkrētam ražot ājam, ražot āja X 
piemērotā daudzuma noteikšana 75 % apm ērā, visticam āk, atbilst 101. panta 
3. punkta nosac ījumiem. 
2.2. Ekskluz īva izplatīšana 
151) Saska ņā ar ekskluz īvas izplat īšanas līgumu pieg ādātājs apņemas pārdot savus 
produktus tikai vienam izplat ītājam tālākpārdošanai konkr ētā teritorijā. Tajā pašā 
laikā izplatītājam parasti nosaka ierobežojumus attiec ībā uz aktīvo pārdošanu cit ās 
(ekskluzīvi iedalītās) teritorij ās. Iespējamie konkurences riski galvenok ārt ir mazāka 
zīmola iekš ējā konkurence un ti rgus sadal īšana, kas jo īpaši var veicin āt cenu 
diskrimin āciju. Ja liel ākā daļa piegādātāju vai visi pieg ādātāji izmanto ekskluz īvu 
izplatīšanu, konkurence var tikt v ājināta un aizliegtas vienošan ās gan pieg ādātāju, 
gan izplat ītāju līmenī var tikt veicin ātas. Visbeidzot, ekskluz īva izplatīšana var 
bloķēt citu izplat ītāju piekļuvi tirgum un t ādējādi samazin āt konkurenci šaj ā līmenī. 
152) Ekskluz īvai izplat īšanai Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro, ja ne pieg ādātāja, ne 
pircēja tirgus da ļa nepārsniedz 30 %, pat ja to  apvieno ar citiem vertik ālajiem 
ierobežojumiem, kas nav stingri, piem ēram, nekonkur ēšanas saist ībām, kuru termi ņš 
nepārsniedz piecus gadus, daudz uma noteikšanu vai ekskluz īvu iepirkšanu. Grup ālā 
atbrīvojuma regul ā paredzēto atbrīvojumu ekskluz īvas izplat īšanas un selekt īvas 
izplatīšanas apvienojuma gad ījumā piemēro vienīgi tad, ja cit ās teritorij ās nav 
ierobežota akt īvā pārdošana. Turpm āk šajā iedaļā tiek sniegtas nor ādes tādu 
atsevišķu gadījumu izvērtēšanai, kuros tirgus da ļa pārsniedz 30 % slieksni. 
153) Liela noz īme ir pieg ādātāja un tā konkurentu st āvoklim tirg ū, jo zīmola iekš ējās 
konkurences zudums var rad īt problēmas vien īgi tad, ja ir ierobežota z īmolu 
savstarpējā konkurence. Jo sp ēcīgāks ir “pieg ādātāja stāvoklis”, jo noz īmīgāks ir 
zīmola iekš ējās konkurences zudums. Ja tirgus da ļa pārsniedz 30 % slieksni, ir 
iespējama zīmola iekš ējās konkurences iev ērojama samazin āšanās. Lai būtu izpildīti 
101. panta 3. punkta nosac ījumi, zīmola iekš ējās konkurences zudums ir j ākompensē 
ar reāliem efektivit ātes ieguvumiem. 
154) “Konkurentu st āvoklim tirg ū” var būt divējāda nozīme. Ja konkurenti ir sp ēcīgi, 
zīmola iekš ējās konkurences samazin ājumu parasti atsv er pietiekama z īmolu 
savstarpējā konkurence. Tom ēr, ja konkurentu ir p ārāk maz un to st āvoklis tirg ū, 
ņemot vērā tirgus daļu, jaudas un izplat īšanas tīklu, ir sam ērā līdzīgs, pastāv aizliegtu 
vienošanos un/vai konkurences v ājināšanās risks. Z īmola iekš ējās konkurences 
zudums var palielin āt šo risku, jo īpaši, ja vair ākiem pieg ādātājiem ir l īdzīgas 
izplatīšanas sist ēmas. Ekskluz īva vairāku zīmolu preču tirdzniec ība, tas ir, ja daž ādi 
piegādātāji attiecīgajā teritorijā izvēlas vienu un to pašu ekskluz īvo izplatītāju, vēl 
vairāk var palielin āt aizliegtu vienošanos un/vai konkurences v ājināšanās risku. Ja 
tirgotājam pieš ķir ekskluz īvas tiesības izplat īt divus vai vair ākus nozīmīgus 
 
LV 51   LV konkurējošus produktus taj ā pašā teritorijā, šo zīmolu savstarp ējā konkurence var tikt 
būtiski ierobežota. Jo liel āka ir ekskluz īvā vairāku zīmolu preču tirgotāja izplatīto 
zīmolpreču kumulat īvā tirgus da ļa, jo liel āks ir aizliegtu vienošanos un/vai 
konkurences v ājināšanās risks un jo vair āk samazin ās zīmolu savstarp ējā 
konkurence. Ja mazumtirgot ājs ir vairāku zīmolu preču ekskluz īvais izplat ītājs, var 
rasties situ ācija, ka tad, ja viens ražot ājs samazina sava z īmola pre ču 
vairumtirdzniec ības cenu, ekskluz īvais mazumtirgot ājs nelabpr āt attiecīgi samazin ās 
cenu galapat ērētājam, jo t ādējādi samazin ātos pārējo zīmolu pre ču pārdošanas 
apjoms un attiec īgā peļņa. Līdz ar to ražot āji nav tik ieinteres ēti savstarp ējas cenu 
konkurences rad īšanā kā situācijā, kad neizmanto ekskluz īvu vairāku zīmolu preču 
tirgošanu. Š ādas kumulat īvās iedarbības situācijas var b ūt iemesls Grup ālā 
atbrīvojuma regulas piem ērošanas atsaukšanai gad ījumos, kad pieg ādātāju un pirc ēju 
tirgus daļas ir mazākas par Grup ālā atbrīvojuma regulas noteikto slieksni. 
155) “Š ķēršļi ieiešanai tirg ū”, kas var trauc ēt piegādātājiem atrast jaunus izplat ītājus vai 
meklēt alternatīvus izplat ītājus, nav tik noz īmīgi, novērtējot ekskluz īvās izplatīšanas 
iespējamo ar konkurenci nesader īgo ietekmi. Citu pieg ādātāju piekļuve tirgum netiek 
bloķēta, ja vien ekskluz īvo izplatīšanu neapvieno ar viena z īmola izplat īšanu. 
156) Citu izplat ītāju tirgus piek ļuves bloķēšana nerada probl ēmas, ja pieg ādātājs, kuram ir 
ekskluzīva izplatīšanas sist ēma, pilnvaro lielu skaitu ekskluz īvu izplatītāju tajā pašā 
tirgū, un šie ekskluz īvie izplat ītāji bez ierobežojumiem var p ārdot produktu citiem 
izplatītājiem, kas nav pilnvaroti. Tom ēr citu izplat ītāju tirgus piek ļuves bloķēšana var 
radīt problēmas, ja ir konstat ēta “pircēja vara” un tirgus vara n ākamajā tirgus posm ā, 
jo īpaši plašās teritorij ās, kurās ekskluz īvais izplat ītājs kļūst par ekskluz īvo pircēju 
visā tirgū. Kā piemēru var min ēt lielveikalu t īklu, kas k ļūst par noteicoša z īmola 
preču vienīgo izplat ītāju attiec īgās valsts p ārtikas mazumtirdzniec ības tirgū. 
Ekskluzīvas vairāku zīmolu pre ču tirdzniec ības gadījumā citu izplat ītāju piekļuve 
tirgum var tikt blo ķēta vēl spēcīgāk.  
157) “Pirc ēja vara” var ar ī palielināt aizliegtu vienošanos risku pirc ēju vidū, ja ekskluz īvu 
izplatīšanas sist ēmu vienam vai vair ākiem pieg ādātājiem uzspiež noz īmīgi pircēji, 
kas, iespējams, atrodas daž ādās teritorijās. 
158) “Tirgus brieduma pak āpe” ir svar īgs faktors, jo z īmola iekš ējās konkurences zudums 
un cenu diskrimin ācija var rad īt nopietnas probl ēmas nobrieduš ā tirgū, bet tirgū ar 
augošu piepras ījumu, tehnolo ģiju maiņu un main īgiem tirgus st āvokļiem tam var 
nebūt tik liela noz īme. 
159) “Tirdzniec ības līmenis” ir svar īgs faktors, jo vairumtirdzniec ības un mazum-
tirdzniecības līmenī iespējamās negatīvās sekas var b ūt atšķirīgas. Ekskluz īvu 
izplatīšanu galvenok ārt izmanto galapat ēriņa preču un pakalpojumu izplat īšanā. 
Zīmola iekš ējās konkurences zudums mazumtirdzniec ības līmenī ir jo īpaši 
iespējams plaš ās teritorijās, jo attiec ībā uz nozīmīgu zīmolu galapat ērētājiem var b ūt 
mazas izv ēles iespējas starp izplat ītāju ar augst ām cenām un kvalitat īviem 
pakalpojumiem un izplat ītāju ar zemām cenām un zemas kvalit ātes pakalpojumiem. 
160) Ražot ājs, kas izv ēlas vairumtirgot āju par ekskluz īvu izplatītāju, parasti to izv ēlas 
lielākai teritorijai, piem ēram, visai dal ībvalstij. Ja vien vairumtirgot ājs var bez 
ierobežojuma p ārdot produktus n ākamā posma mazumtirgot ājiem, nav sagaid āma 
būtiska ar konkurenci nesader īga ietekme. Iesp ējamo zīmola iekš ējās konkurences 
 
LV 52   LV zudumu vairumtirdzniec ības līmenī var viegli kompens ēt ar efektivit ātes 
ieguvumiem lo ģistikā, reklāmā u.c., jo īpaši, ja ražot ājs atrodas cit ā valstī. Tomēr 
iespējamais risks attiec ībā uz zīmolu savstarp ējo konkurenci ekskluz īvas vairāku 
zīmolu pre ču tirgošanas gad ījumā vairumtirdzniec ības līmenī ir lielāks nekā 
mazumtirdzniec ības līmenī. Ja viens vairumtirgot ājs kļūst par ekskluz īvo izplatītāju 
ievērojamam skaitam pieg ādātāju, pastāv ne tikai risks, ka konkurence šo z īmolu 
vidū samazināsies, bet ar ī risks, ka tiks blo ķēta piekļuve tirgum vairumtirdzniec ības 
līmenī. 
161) K ā minēts 155. punkt ā, citu pieg ādātāju piekļuve tirgum netiek blo ķēta, ja vien 
ekskluzīvo izplatīšanu neapvieno ar viena z īmola izplat īšanu. Tom ēr pat tad, ja 
ekskluzīva izplat īšana ir apvienota ar viena z īmola izplat īšanu, ar konkurenci 
nesaderīga citu pieg ādātāju bloķēšana ir maz iesp ējama, izņemot, iesp ējams, 
gadījumus, kad viena z īmola izplat īšanu izmanto bl īvā ekskluzīvu izplatītāju tīklā 
mazās teritorij ās vai kad v ērojama kumulat īva iedarb ība. Tādā gadījumā var būt 
nepieciešams piem ērot principus par viena z īmola izplat īšanu, kas izkl āstīti 
2.1. iedaļā. Tomēr, ja min ētais apvienojums b ūtiski neblo ķē piekļuvi tirgum, 
ekskluzīvas izplat īšanas un viena z īmola izplat īšanas apvienojums var veicin āt 
konkurenci, stimul ējot ekskluz īvo izplatītāju veltīt visus p ūliņus konkrēta zīmola 
preču pārdošanai. T āpēc, ja netiek blo ķēta piekļuve tirgum, ekskluz īvas izplat īšanas 
apvienojums ar nekonkur ēšanas saist ībām var atbilst 101. panta 3. punktam vis ā 
nolīguma darb ības laikā, jo īpaši vairumtirdzniec ības līmenī. 
162) Ekskluz īvas izplat īšanas apvienojums ar ekskluz īvu iepirkšanu palielina iesp ējamo 
risku, ka samazin ās zīmola iekš ējā konkurence un notiek tirgus sadal īšana, kas jo 
īpaši var veicin āt cenu diskrimin āciju. Ekskluz īva izplatīšana jau t ā ierobežo klientu 
iespējas izvēlēties izdev īgāku cenu produktus, jo ierobežo izplat ītāju skaitu un parasti 
ierobežo ar ī izplatītāju aktīvās pārdošanas iesp ējas. Ekskluz īva iepirkšana, kas 
ekskluzīvajiem izplat ītājiem liek ieg ādāties konkr ēta zīmola preces tieši no ražot āja, 
turklāt arī atņem izdevīgākas cenas izv ēles iespēju ekskluz īvajiem izplat ītājiem, jo tie 
nevar iepirkt preces no citiem izplat ītājiem, kas darbojas attiec īgajā sistēmā. Tā 
rezultātā piegādātāja iespējas ierobežot z īmola iekš ējo konkurenci, piem ērojot 
atšķirīgus pārdošanas nosac ījumus un t ādējādi kaitējot patērētājiem palielinas, ja vien 
šis apvienojums nedod iesp ēju radīt efektivit ātes ieguvumus, kuru rezult ātā visiem 
galapatērētājiem ir jāmaksā zemāka cena.  
163) “Produkta raksturojumam” nav īpaši būtiskas noz īmes, nov ērtējot ekskluz īvās 
izplatīšanas iesp ējamo ar konkurenci nesader īgo ietekmi. Tom ēr tam ir noz īme 
iespējamo efektivit ātes ieguvumu nov ērēšanā – proti, p ēc tam, kad ir konstat ēta 
būtiska ar konkurenci nesader īga ietekme. 
164) Ekskluz īva izplatīšana var rad īt efektivit ātes ieguvumus, jo īpaši, ja z īmola tēla 
aizsardzībai vai nostiprin āšanai ir vajadz īgi izplat ītāju ieguld ījumi. Parasti 
efektivitātes ieguvumu arguments ir p ārliecinošāks, ja runa ir par jauniem 
produktiem, sarež ģītiem produktiem un produktiem, par kuru īpašībām ir grūti 
spriest pirms to pat ērēšanas (tā dēvētie pieredzes produkt i) vai par kuru īpašībām ir 
grūti spriest pat p ēc to patērēšanas (tā dēvētie uzticības produkti). Turkl āt ekskluzīva 
izplatīšana var nodrošin āt loģistikas izdevumu ietaup ījumus sakar ā ar apjomrad ītiem 
ietaupījumiem transporta un izplat īšanas jom ā. 
 
LV 53   LV 165) Ekskluz īvās izplatīšanas piem ērs vairumtirdzniec ības līmenī 
 A ir tirgus l īderis konkr ētas ilglietojuma preces tirg ū. A pārdod savu produktu ar 
ekskluzīvu vairumtirgot āju palīdzību. Mazākās dalībvalstīs vairumtirgot āja apkalpot ā 
teritorija ir visa valsts, bet liel ākās dalībvalstīs – reģions. Šie ekskluz īvie izplat ītāji 
pārdod produktu visiem attiec īgās teritorijas mazumtirgot ājiem. Tie nep ārdod šo 
produktu galapat ērētājiem. Vairumtirgot āji atbild par sav ā tirgū īstenotajiem 
tirdzniecības veicin āšanas pas ākumiem, ieskaitot viet ējo pasākumu sponsor ēšanu, kā 
arī paskaidrojumu sniegšanu mazumtirgot ājiem par jauniem produktiem un šo 
produktu veicin āšanas pas ākumus. Šaj ā tirgū tehnoloģija un produktu jaunin ājumi 
attīstās samērā strauji, un liela noz īme ir mazumtirgot āju un galapat ērētāju 
apkalpošanai pirms p ārdošanas. Vairumtirgot ājiem nav j āiegādājas visas pieg ādātāja 
A konkr ētā zīmola preces no paša ražot āja, un vairumtirgot ājiem un 
mazumtirgot ājiem ir iesp ējams mekl ēt izdevīgākas cenas, jo transporta izmaksas 
salīdzinājumā ar produkta v ērtību ir sam ērā zemas. Vairumtirgot ājiem nav noteiktas 
nekonkur ēšanas saist ības. Mazumtirgot āji pārdod arī vairāku konkur ējošu 
piegādātāju zīmolpreces, un mazumtirdzniec ības līmenī nav nosl ēgti nolīgumi par 
ekskluzīvu vai selekt īvu izplatīšanu. ES tirg ū A aizņem aptuveni 50 % no tirgus, kur ā 
preces pārdod vairumtirgot ājiem. Tā tirgus da ļa dažādu valstu mazumtirdzniec ības 
tirgū ir starp 40 % un 60 %. Katras valsts tirg ū A ir 6 līdz 10 konkurenti. B, C un D ir 
lielākie konkurenti, un ar ī ir pārstāvēti katras valsts tirg ū, kuros to tirgus da ļa ir starp 
5 % un 20 %. P ārējie ražotāji ir valsts l īmeņa ražotāji ar mazāku tirgus da ļu. B, C un 
D ir līdzīgi izplatīšanas tīkli, savuk ārt vietējie ražotāji mēdz pārdot savus produktus 
tieši mazumtirgot ājiem. 
 Šaj ā piemērā aprakstītajā vairumtirdzniec ības tirgū samazin ātas zīmola iekš ējās 
konkurences un cenu diskrimin ācijas risks ir neliels. Izdev īgākas cenas mekl ēšanas 
iespējas netiek ierobežotas, un z īmola iekš ējās konkurences tr ūkums 
vairumtirdzniec ības līmenī nav būtisks. Mazumtirdzniec ības līmenī netiek kav ēta ne 
zīmola iekš ējā konkurence, ne z īmolu savstarp ējā konkurence. Turkl āt ekskluzīvās 
vienošanās vairumtirdzniec ības līmenī praktiski neietekm ē zīmolu savstarp ējo 
konkurenci. T ādējādi, pat ja past āv ar konkurenci nesader īga iedarb ība, 101. panta 
3. punkta nosac ījumi, visticam āk, ir izpild īti. 
166) Ekskluz īvas vairāku zīmolu tirdzniec ības piemērs oligopola gad ījumā 
 Attiec īgās valsts galaparodukta tirg ū ir četri tirgus l īderi, un katra l īdera tirgus da ļa ir 
aptuveni 20 %. Šie četri tirgus l īderi savu produktu mazumtirdzniec ības līmenī 
pārdod ar ekskluz īvu izplatītāju palīdzību. Mazumtirgot ājiem ir iedal īta ekskluz īva 
teritorija, kas atbilst pils ētai, kurā tie atrodas, vai pils ētas rajonam, ja pils ēta ir liela. 
Vairumā teritoriju šie četri tirgus l īderi ir izv ēlējušies vienu un to pašu ekskluz īvo 
mazumtirgot āju (“vair āku zīmolu tirdzniec ības uzņēmums”). P ārējos 20 % no 
attiecīgās valsts tirgus aiz ņem mazi viet ējie ražotāji, no kuriem liel ākā ražotāja tirgus 
daļa ir 5 % no attiec īgās valsts tirgus. Šie viet ējie ražotāji parasti p ārdod savus 
produktus ar citu mazumtirgot āju palīdzību, jo īpaši tāpēc, ka četru lielāko 
piegādātāju ekskluz īvie izplatītāji kopumā izrāda mazu interesi par maz āk pazīstamu 
un lētāku zīmolu pre ču pārdošanu. Tirg ū ir izteikta z īmolu un produktu 
diferenciācija. Šie četri tirgus l īderi rīko plašas valsts l īmeņa reklāmas kampa ņas, un 
to zīmoliem ir sp ēcīgs tēls, savukārt mazie ražot āji nereklam ē savus produktus visas 
valsts līmenī. Tirgus ir sam ērā nobriedis, piepras ījums ir stabils, un produkts un 
tehnoloģijas praktiski neatt īstās. Produkts ir sam ērā vienkāršs. 
 
LV 54   LV Šādā oligopolā tirgus situ ācijā pastāv aizliegtas vienošan ās risks min ēto četru tirgus 
līderu vidū. Šo risku palielina notiekoš ā vairāku zīmolu ekskluz īva tirdzniec ība. 
Zīmola iekš ējo konkurenci ierobežo te ritoriju ekskluzivit āte. Konkurence četru 
galveno z īmolu starp ā mazumtirdzniec ības līmenī ir ierobežota, jo katr ā teritorijā 
viens mazumtirgot ājs nosaka cenu visu četru zīmolu prec ēm. Vairāku zīmolu 
ekskluzīva tirdzniec ība nozīmē, ka tad, ja viens ražot ājs samazina sava z īmola preču 
cenu, mazumtirgot ājs nelabpr āt attiecīgi samazin ās cenu galapat ērētājam, jo tādējādi 
samazinātos pārējo zīmolu preču pārdošanas apjoms un attiec īgā peļņa. Līdz ar to 
ražotāji nav īpaši ieinteres ēti savstarp ējas cenu konkurences rad īšanā. Zīmolu 
savstarpējā cenu konkurence veidojas galvenok ārt ar mazo ražot āju zīmoliem, kas 
kotējas zemāk. (Kopējo) ekskluz īvo izplatītāju iespējas atsaukties uz efektivit ātes 
ieguvumiem ir ierobežotas, jo produkts ir relat īvi vienkāršs, tālākpārdošanai nav 
vajadzīgi īpaši ieguld ījumi vai apm ācība un reklam ēšana notiek galvenok ārt ražotāju 
līmenī. 
Kaut arī katra tirgus l īdera tirgus da ļa ir mazāka par noteikto slieksni, ir iesp ējams, 
ka 101. panta 3. punkta nosac ījumi nav izpild īti, un tādējādi ir iespējams, ka attiec ībā 
uz nolīgumiem ar izplat ītājiem, kuru tirgus da ļa iepirkumu tirg ū nepārsniedz 30 %, 
grupālais atbrīvojums ir j āatsauc. 
167) Ekskluz īvas izplat īšanas un ekskluz īvas iepirkšanas apvienojuma piem ērs 
Ražotājs A ir līderis lielgabar īta ilglietojuma prec ēm Eiropas tirg ū, un lielākajā daļā 
dalībvalstu mazumtirdzniec ības tirgu t ā tirgus da ļa starp 40 % un 60 %. Dal ībvalstīs, 
kurās tam ir liela tirgus da ļa, tam ir maz āk konkurentu un tiem ir daudz maz ākas 
tirgus daļas. Konkurenti ir p ārstāvēti tikai vienas dal ībvalsts vai divu dal ībvalstu 
tirgos. A iedibin ātā pieeja ir izmantot savus meitasuz ņēmumus dal ībvalstīs, lai 
pārdotu produktus ekskluz īviem izplat ītājiem mazumtirdzniec ības līmenī, un šiem 
izplatītājiem nav at ļauts veikt akt īvo pārdošanu citam cita teritorij ā. Tādējādi 
izplatītāji tiek stimul ēti veicināt produkta p ārdošanu un sniegt pirmsp ārdošanas 
pakalpojumus. P ēdējā laikā mazumtirgot ājiem turkl āt ir noteikts, ka ražot āja A 
produkti j āiepērk tikai no t ā ražotāja A meitasuz ņēmuma, kurš darbojas attiec īgajā 
dalībvalstī. Mazumtirgot āji, kas pārdod ražot āja A zīmola preces, ir š ā produkta 
veida galvenie t ālākpārdevēji savā teritorijā. Tie tirgo ar ī konkurentu z īmolu preces, 
bet ar atšķirīgām sekmēm un ieinteres ētību. Kopš ekskluz īvās iepirkšanas ieviešanas 
A dažādos tirgos diferenc ē cenu 10–15 % robež ās, nosakot augst ākas cenas tirgos, 
kuros tam ir maz āka konkurence. Piepras ījums un pied āvājums tirgos ir sal īdzinoši 
stabils, un tajos nav v ērojamas b ūtiskas tehnolo ģiju izmaiņas. 
Tirgos, kuros cena ir augst āka, zīmola iekš ējās konkurences zudumu nosaka ne tikai 
teritoriju ekskluzivit āte mazumtirdzniec ības līmenī, bet arī ekskluzīvas iepirkšanas 
saistības, kas noteiktas mazumtirgot ājiem. Ekskluz īvas iepirkšanas saist ības veicina 
tirgu un teritoriju nodal īšanu, izsl ēdzot izdev īgākas cenas izv ēles iespēju 
ekskluzīvajiem mazumtirgot ājiem, kuri ir galvenie š ā produkta veida t ālākpārdevēji. 
Ekskluzīvie mazumtirgot āji arī nevar veikt akt īvo pārdošanu cits cita teritorij ā un 
praksē izvairās no pieg āžu veikšanas ārpus savas teritorijas. L īdz ar to ir iesp ējama 
cenu diskrimin ācijas, neradot b ūtisku kop ējā noieta kāpumu. Tā kā tā ir lielgabar īta 
prece, izdev īgākas cenas izv ēles iespējas ir ierobežotas ar ī patērētājiem un 
neatkarīgiem tirgot ājiem. 
 
LV 55   LV Lai arī iespējamie efektivit ātes ieguvumu argumenti par labu ekskluz īvu izplatītāju 
iecelšanai var b ūt pārliecinoši, īpaši ņemot vērā stimulu rad īšanu mazumtirgot ājiem, 
iespējamie ekskluz īvas izplat īšanas un ekskluz īvas iepirkšanas apvienojuma rad ītie 
efektivitātes ieguvumi, jo īpaši iesp ējamie ekskluz īvas iepirkšanas efektivit ātes 
ieguvumi galvenok ārt saistībā ar apjomrad ītiem ietaup ījumiem transporta jom ā, diez 
vai atsver negat īvo ietekmi, ko rada cenu diskrimin ācija un maz āka zīmola iekš ējā 
konkurence. L īdz ar to ir maz iesp ējams, ka b ūtu izpildīti 101. panta 3. punkta 
nosacījumi. 
2.3. Ekskluz īva klientu sadale 
168) Vienojoties par ekskluz īvu klientu sadali, pieg ādātājs apņemas pārdot savus 
produktus tikai vienam izplat ītājam tālākpārdošanai konkr ētai klientu grupai. Taj ā 
pašā laikā izplatītājam parasti nosaka ierobežojumus attiec ībā uz aktīvo pārdošanu 
citām (ekskluz īvi iedalītām) klientu grup ām. Grupālā atbrīvojuma regula neierobežo 
veidu, kādā definē ekskluzīvu klientu grupu – tas var, piem ēram, būt noteikts klientu 
loks, kam ir kop īga nodarbošan ās, bet var ar ī būt konkrētu klientu uzskait ījums pēc 
viena vai vair ākiem objekt īviem krit ērijiem. Iesp ējamie konkurences riski 
galvenokārt ir mazāka zīmola iekš ējā konkurence un tirgus sadal īšana, kas jo īpaši 
var veicin āt cenu diskrimin āciju. Ja liel ākā daļa piegādātāju vai visi pieg ādātāji 
izmanto ekskluz īvu klientu sadali, konkurence var tikt v ājināta un aizliegtas 
vienošanās gan pieg ādātāju, gan izplat ītāju līmenī var tikt atvieglotas. Visbeidzot, 
ekskluzīva klientu sadale var blo ķēt citu izplat ītāju piekļuvi tirgum un t ādējādi 
samazināt konkurenci šaj ā līmenī. 
169) Ekskluz īvai klientu sadalei Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro, ja ne pieg ādātāja, 
ne pircēja tirgus da ļa nepārsniedz 30 %, pat ja to apvieno ar citiem vertik ālajiem 
ierobežojumiem, kas nav stingri, piem ēram, nekonkur ēšanas saist ībām, daudzuma 
noteikšanu vai ekskluz īvu iepirkšanu. Ekskluz īvas klientu sadales un selekt īvas 
izplatīšanas apvienojums parasti ir uzskat āms par stingro ierobežojumu, jo parasti 
izraudzītajiem izplat ītājiem nav at ļauts nodarboties ar akt īvo pārdošanu 
galalietotājiem. Ja tirgus da ļa pārsniedz 30 % slieksni, uz ekskluz īvas klientu sadales 
novērtēšanu attiecas ar ī 151. līdz 167. punkt ā sniegtās norādes, ņemot vērā turpmāk 
šajā iedaļā esošās īpašās piezīmes. 
170) Klientu sadale parasti apgr ūtina klientiem izdev īgākas cenas izv ēli. Turklāt, tā kā 
katram izraudz ītajam izplat ītājam ir iedal īta sava klientu kategorija, neizraudz ītajiem 
izplatītājiem var rasties gr ūtības ar produkta ieg ādi, ja tie neietilpst attiec īgajā 
kategorijā. Līdz ar to neizraudz īto izplatītāju iespējas izvēlēties izdev īgāku cenu tiks 
samazinātas.  
171) Ekskluz īvu klientu sadali galvenok ārt izmanto starpproduktiem, k ā arī 
vairumtirdzniec ības līmenī, ja tas attiecas uz galaproduktiem, kur var nodal īt klientu 
grupas ar konkr ētām atšķirīgām prasībām. 
172) Ekskluz īva klientu sadale var nodrošin āt efektivit ātes ieguvumus, jo īpaši, ja 
izplatītājiem jāiegulda līdzekļi, piemēram, konkr ētas iekārtas uzstādīšanā, prasmju 
apguvē vai zinātības pārņemšanā, lai pielāgotos konkr ētās klientu grupas pras ībām. 
Šo ieguld ījumu amortiz ācijas periods atbilst ekskluz īvas klientu sadales sist ēmas 
pamatotas piem ērošanas ilgumam. Kopum ā argumenti ir sp ēcīgāki attiecībā uz 
jauniem vai sarež ģītiem produktiem un produktiem, kas j āpielāgo atseviš ķa klienta 
 
LV 56   LV vēlmēm. Identific ējamas atš ķirīgas vajadz ības vairāk ir iesp ējamas attiec ībā uz 
starpproduktiem, proti, produktiem, ko p ārdod daž ādu kategoriju profesion āliem 
pircējiem. Attiec ībā uz galapat ērētāju sadali efektivit ātes ieguvumi ir maz iesp ējami. 
173) Ekskluz īvas klientu sadales piem ērs 
Uzņēmums ir izstr ādājis sarežģītu sprinkleru iek ārtu. Sprinkleru iek ārtu tirgū šis 
uzņēmums pašlaik aiz ņem 40 %. Kad uz ņēmums sāka pārdot sarež ģīto sprinkleru 
iekārtu, ar iepriekš ējo iekārtu tas sev bija nodrošin ājis 20 % tirgus. Jaun ā tipa 
sprinklera uzst ādīšana ir atkar īga no ēkas veida, kur ā to uzstāda, un no ēkas 
izmantojuma (birojs, ķīmiskā rūpnīca, slimn īca utt.). Uz ņēmums ir izraudz ījies 
vairākus izplat ītājus, kas p ārdod un uzst āda sprinkleru iek ārtu. Katram izplat ītājam 
bija jāapmāca savi darbinieki, lai vi ņi pārzinātu sprinkleru uzst ādīšanas visp ārīgās un 
konkrētās prasības attiec ībā uz konkr ētu klientu kategoriju. Lai nodrošin ātu 
izplatītāju specializ āciju, uzņēmums katram izplat ītājam iedal īja ekskluz īvu klientu 
kategoriju un aizliedza nodarboties ar akt īvo pārdošanu cita izplat ītāja ekskluz īvajai 
klientu kategorijai. P ēc pieciem gadiem visiem ekskluz īvajiem izplat ītājiem būs 
atļauts nodarboties ar akt īvo pārdošanu vis ām klientu kategorij ām, tādējādi izbeidzot 
ekskluzīvas klientu sadales sist ēmu. Pēc tam pieg ādātājs var sākt pārdošanu jauniem 
izplatītājiem. Tirgus ir visai dinamisks, nesen taj ā ir parādījušies divi jaunpien ācēji, 
un ir ieviestas vair ākas jaunas tehnolo ģijas. Konkurenti, kuru tirgus da ļa svārstās 
starp 5 % un 20 %, ar ī moderniz ē savus produktus. 
Tā kā ekskluzivit ātes noteikumus piem ēro ierobežot ā laika posm ā un tā palīdz 
nodrošināt to, ka izplat ītāji atgūst ieguldītos līdzekļus un vispirms piev ēršas darbam 
ar konkrētu klientu kategoriju, lai apg ūtu attiecīgo jomu, un t ā kā šķiet, ka dinamisk ā 
tirgū iespējamā ar konkurenci nesader īgā ietekme ir ierobežota, 101. panta 3. punkta 
nosacījumi, visticam āk, ir izpild īti. 
2.4. Selekt īva izplatīšana 
174) Selekt īvas izplat īšanas nol īgumi tāpat kā ekskluzīvas izplat īšanas nol īgumi, no 
vienas puses, ierob ežo pilnvaroto izplat ītāju skaitu, un, no ot ras puses, ierobežo 
tālākpārdošanas iesp ējas. Tā atšķiras no ekskluz īvas izplat īšanas ar to, ka tirgot āju 
skaita ierobežojums nav atkar īgs no teritoriju skaita , bet gan no atlases krit ērijiem, 
kas pirmām kārtām ir saist īti ar produkta raksturojumu. V ēl viena atš ķirība no 
ekskluzīvās izplatīšanas ir t ā, ka tālākpārdošanas ierobežojums nav ierobežojums 
attiecībā uz aktīvo pārdošanu k ādā teritorijā, bet aizliegums p ārdot nepilnvarotiem 
izplatītājiem, kā rezultātā vienīgie pircēji ir izraudz ītie tirgotāji un galapat ērētāji. 
Selektīvo izplatīšanu gandr īz vienmēr izmanto, lai izplat ītu zīmola galaproduktus. 
175) Iesp ējamie konkurences riski ir z īmola iekš ējās konkurences samazin āšanās un – 
īpaši kumulat īvās iedarbības gadījumā – atseviš ķa(–u) izplat ītāju veida(–u) tirgus 
piekļuves bloķēšana, konkurences v ājināšanās un aizliegtu vienošanos iesp ējamības 
veicināšana pieg ādātāju vai pirc ēju starpā. Lai saska ņā ar 101. panta 1. punktu 
novērtētu selektīvās izplatīšanas iesp ējamo ar konkurenci nesader īgo ietekmi, ir 
atsevišķi jāaplūko izteikti kvalitat īva selektīvā izplatīšana un kvantitat īva selektīvā 
izplatīšana. Izteikti kvalitat īvas selekt īvās izplatīšanas gad ījumā tirgotājus izvēlas 
vienīgi saskaņā ar objekt īviem krit ērijiem, ko nosaka produkta raksturojums, 
 
LV 57   LV piemēram, pārdevēju apmācība, tirdzniec ības punkt ā sniegtā apkalpošana, p ārdošanā 
esošo produktu sortiments utt51. Šādu kritēriju piemērošana neparedz tiešu tirgot āju 
skaita ierobežošanu. Parasti tiek uzskat īts, ka uz izteiktu kvantitat īvu selekt īvo 
izplatīšanu 101. panta 1. punkts neattiecas, jo t ā nerada ar konkurenci nesader īgu 
iedarbību, ja vien ir izpild īti trīs nosacījumi. Pirmk ārt, attiec īgā produkta 
raksturojumam ir j ābūt tādam, kas prasa selekt īvās izplatīšanas sist ēmas 
izmantošanu, proti, ka š ādas sistēmas izmantošana ir le ģitīma prasība, ņemot vērā 
attiecīgā produkta raksturu, lai saglab ātu produkta kvalit āti un nodrošin ātu pienācīgu 
tā izmantošanu. Otrk ārt, tālākpārdevēji ir jāizvēlas, ņemot vērā objektīvus 
kvalitatīvos kritērijus, kas ir vien ādi visiem potenci ālajiem tālākpārdevējiem, darīti 
zināmi tiem visiem un ko nepiem ēro diskrimin ējošā veidā. Treškārt, jānosaka tikai 
nepieciešamie krit ēriji52. Kvantitat īva selekt īvā izplatīšana ietver papildu atlases 
kritērijus, kas tieš āk ierobežo potenci ālo tirgotāju skaitu, piem ēram, pieprasot 
konkrētu minimālo vai maksim ālo apgroz ījumu, nosakot tirgot āju skaitu utt. 
176) Kvalitat īvai un kvantitat īvai selekt īvajai izplat īšanai Grup ālā atbrīvojuma regulu 
piemēro, ja ne pieg ādātāja, ne pirc ēja tirgus da ļa nepārsniedz 30 %, pat ja to apvieno 
ar citiem vertik ālajiem ierobežojumiem, kas nav stingri, piem ēram, nekonkur ēšanas 
saistībām vai ekskluz īvu izplatīšanu, ja vien pilnvarotajiem izplat ītājiem nav noteikts 
ierobežojums attiec ībā uz aktīvo pārdošanu sav ā starpā un galalietot ājiem. Grup ālā 
atbrīvojuma regula paredz atbr īvojumu selekt īvajai izplat īšanai neatkar īgi no 
attiecīgā produkta raksturojuma un neatkar īgi no atlases krit ēriju būtības. Tom ēr, ja 
produkta raksturojums53 nav tāds, ka būtu vajadzīga selektīvā izplatīšana vai krit ēriju 
piemērošana (piem ēram, pras ība, lai izplat ītājiem būtu viens vai vair āki fiziski 
veikali vai, lai tie nodrošin ātu īpašus pakalpojumus), š ī izplatīšanas sist ēma parasti 
nenodrošina pietiekamus efektivit ātes ieguvumus, lai kompens ētu zīmola iekš ējās 
konkurences b ūtisku samazin ājumu. Ja konstat ē būtisku ar konkurenci nesader īgu 
ietekmi, Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērošana, visticam āk, tiktu atsaukta. 
Turklāt turpmāk šajā iedaļā ir paredz ētas norādes selekt īvās izplatīšanas nov ērtēšanai 
atsevišķos gadījumos, uz kuriem Grup ālā atbrīvojuma regula neattiecas, k ā arī tad, ja 
selektīvās izplatīšanas paral ēlie tīkli izraisa kumulat īvu iedarbību. 
177) Nov ērtējot iespējamo ar konkurenci nesader īgo ietekmi, īpaši liela noz īme ir 
piegādātāja un tā konkurentu st āvoklim tirg ū, jo zīmola iekš ējās konkurences zudums 
var radīt problēmas vienīgi tad, ja ir ierobežota pre ču marku savstarp ējā konkurence. 
Jo spēcīgāks ir pieg ādātāja stāvoklis, jo noz īmīgāks ir zīmola iekš ējās konkurences 
zudums. V ēl viens svar īgs faktors ir selekt īvās izplatīšanas tīklu skaits vien ā tirgū. Ja 
selektīvo izplat īšanu tirg ū izmanto tikai viens pieg ādātājs, kvantitat īva selekt īvā 
izplatīšana parasti nerada t īri negatīvu ietekmi ar nosac ījumu, ka l īguma preces, 
ņemot vērā to raksturu, prasa selekt īvas izplat īšanas sist ēmas izmantošanu, un ka 
                                                 
51 Skat., piem ēram, Pirm ās Instances tiesas spriedumu liet ā T-88/92 Groupement d'achat Édouard 
Leclerc/Komisija , 1996, Recueil , II-1961. lpp. 
52 Skat. Tiesas spriedumu liet ā 31/80 L'Oréal /VBA, 1980, Recueil , 3775. lpp., 15. un 16. punkts; 
spriedumu liet ā 26/76 Metro  I, 1977, Recueil , 1875. lpp., 20. un 21. punkts; spriedumu liet ā 107/82 
AEG , 1983, Recueil , 3151. lpp., 35. punkts; un Pirm ās instances tiesas spriedumu liet ā T-19/91 
Vichy/Komisija , 1992, Recueil , II-415. lpp., 65. punkts. 
53 Skat., piem ēram, Pirm ās Instances tiesas spriedumu liet ā T-19/92, Groupement d’achat Edouard 
Leclerc/Komisija , 1996, Recueil , II-1851. lpp., 112 l īdz 123. punkts; spriedumu liet ā T-88/92 
Groupement d’achat Edouard Leclerc/Komisija , 1996, Recueil , II-1961. lpp., 106. l īdz 117. punkts un 
iepriekšējā zemsvītras piezīmē minēto judikat ūru. 
 
LV 58   LV piemērotie atlases krit ēriji ir vajadz īgi attiecīgo preču efektīvas izplat īšanas 
nodrošināšanai. Realit ātē tomēr selektīvo izplatīšanu attiec īgajā tirgū bieži izmanto 
vairāki piegādātāji. 
178) Konkurentu st āvoklim var b ūt divējāda nozīme, un tam ir īpaša loma kumulat īvās 
iedarbības gadījumā. Ja konkurenti ir sp ēcīgi, zīmola iekš ējās konkurences 
samazinājumu parasti atsver pietiekama z īmolu savstarp ējā konkurence. Tom ēr, ja 
lielākā daļa galveno pieg ādātāju izmanto selekt īvo izplatīšanu, būtiski samazin āsies 
zīmola iekš ējā konkurence un iesp ējams, ka atseviš ķu kategoriju izplat ītājiem tiks 
bloķēta piekļuve tirgum, k ā arī palielināsies risks, ka šie galvenie pieg ādātāji savā 
starpā var nosl ēgt aizliegtu vienošanos. Risks, ka var tikt blo ķēta efektīvāku 
izplatītāju piekļuve tirgum, selekt īvās izplatīšanas gad ījumā vienmēr ir lielāks nekā 
ekskluzīvās izplatīšanas gad ījumā, ņemot vērā selektīvās izplatīšanas ierobežojumu 
attiecībā uz pārdošanu nepilnvarotiem tirgot ājiem. Šis ierobežojums ir paredz ēts, lai 
selektīvās izplatīšanas sist ēmu padar ītu par slēgtu sistēmu, liedzot nepilnvarotajiem 
tirgotājiem iespēju iegādāties preču krājumus. Tādējādi selektīvā izplatīšanas sist ēma 
ir īpaši piem ērota tam, lai nov ērstu zemo cenu tirgot āju (nesaist ē vai tiešsaist ē 
darbojošos izplat ītāju) ietekmi uz ražot āja, kā arī uz pilnvaroto tirgot āju peļņas 
normu. Blo ķējot šādus izplat īšanas veidus neatkar īgi no tā, vai to izraisa selekt īvās 
izplatīšanas kumulat īva piemērošana vai viens pieg ādātājs ar tirgus da ļu virs 30 %, 
samazinās patērētāju iespējas izmantot šo izplat īšanas veidu t ādas konkr ētās 
priekšrocības kā zemākas cenas, liel āka pārredzamība un plaš āka piekļuve.  
179) Ja Grup ālā atbrīvojuma regula ir piem ērojama atseviš ķiem selekt īvās izplatīšanas 
tīkliem, kumulat īvās iedarbības gadījumā var apsv ērt iespēju atsaukt grup ālo 
atbrīvojumu vai pazi ņot par Grup ālā atbrīvojuma regulas nepiem ērošanu. Ta ču 
kumulatīvās iedarbības problēma ir maz iesp ējama, ja tirgus da ļa, ko aptver selekt īvā 
izplatīšana, ir maz āka par 50 %. T āpat probl ēmām nevajadz ētu rasties, ja tirgus 
pārklājuma attiec ība pārsniedz 50 %, bet piecu liel āko piegādātāju kopējā tirgus da ļa 
(CR5) ir maz āka par 50 %. Ja gan CR5, gan tirgus da ļa, ko aptver selekt īvā 
izplatīšana, pārsniedz 50 %, nov ērtējums var b ūt atšķirīgs atkarībā no tā, vai visi 
pieci lielākie piegādātāji izmanto selekt īvo izplatīšanu. Jo sp ēcīgāks ir to konkurentu 
stāvoklis, kuri neizmanto selekt īvo izplat īšanu, jo maz āka ir iesp ēja, ka citu 
izplatītāju piekļuve tirgum tiks blo ķēta. Ja visi pieci liel ākie piegādātāji izmanto 
selektīvo izplat īšanu, konkurences probl ēmas var jo īpaši rasties saist ībā ar 
nolīgumiem, kuros tiek izmantoti kvantitat īvi atlases krit ēriji, tieši ierobežojot 
pilnvaroto tirgot āju skaitu, vai kuros tiek izmantoti kvalitat īvi kritēriji, piem ēram, 
prasība, lai tirgot ājiem būtu viens vai vair āki fiziski veikali vai lai tie nodrošin ātu 
konkrētu pakalpojumu, kas izraisa atseviš ķu izplatīšanas veidu blo ķēšanu. Visp ārīgā 
gadījumā ir maz ticams, ka 101. panta 3. punkta nosac ījumi būs izpildīti, ja attiec īgās 
selektīvās izplatīšanas sist ēmas liedz piek ļuvi tirgum jauniem izplat ītājiem, kuri sp ēj 
adekvāti pārdot attiec īgos produktus, jo īpaši zemo cenu tirgot ājiem vai izplat ītājiem, 
kas darbojas vien īgi tiešsaist ē un patērētājiem pied āvā zemākas cenas, t ādējādi 
ierobežojot izplat īšanu par labu atseviš ķiem esošajiem tirdzniec ības kanāliem un 
kaitējot galapat ērētāju interes ēm. Netieš ākas kvantitat īvās selektīvās izplatīšanas 
formas, kas rodas, piem ēram, izteikti kvalitat īvus atlases krit ērijus apvienojot ar 
tirgotājiem noteikt ām prasībām ievērot noteiktu minim ālo gada iepirkumu apjomu, 
retāk rada tīri negatīvu ietekmi, ja attiec īgais apjoms neveido b ūtisku daļu no 
tirgotāja kopējā apgrozījuma attiec īgā veida produktiem un nep ārsniedz apjomu, kas 
piegādātājam ir vajadz īgs, lai atg ūtu ieguld ījumus, kuri saist īti ar konkr ētajām 
 
LV 59   LV uzņēmējdarbības attiec ībām, un/vai g ūtu apjomrad ītus ietaup ījumus izplat īšanā. 
Vērtējot atseviš ķu piegādātāju ieguldījumu, parasti netiks uzskat īts, ka pieg ādātājs, 
kura tirgus da ļa ir mazāka par 5 %, b ūtiski veicin ātu kumulat īvo iedarbību. 
180) “Š ķēršļi ieiešanai tirg ū” galvenok ārt ir jānovērtē tad, ja tiek blo ķēta nepilnvarotu 
tirgotāju piekļuve tirgum. Š ādos gadījumos šķēršļi ieiešanai tirg ū pārsvarā būs 
ievērojami, jo selekt īvo izplat īšanu parasti izmanto z īmola pre ču ražotāji. 
Izslēgtajiem mazumtirgot ājiem parasti ir vajadz īgs laiks un apjom īgi ieguldījumi, lai 
laistu tirg ū savu zīmolu preces vai ieg ādātos konkur ētspējīgus preču krājumus citur. 
181) “Pirc ēja vara” var palielin āt risku, ka tirgot āji savā starpā noslēdz aizliegtu 
vienošanos, un t ādējādi vērā ņemami main īt selektīvās izplatīšanas iesp ējamās ar 
konkurenci nesader īgās ietekmes anal īzi. Efektīvāku mazumtirgot āju piekļuve tirgum 
var jo īpaši tikt blo ķēta, ja spēcīga tirgotāju organiz ācija nosaka atlases krit ērijus 
piegādātājam, lai ierobežotu izplat īšanu organiz ācijas biedru interes ēs. 
182) Grup ālā atbrīvojuma regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunkt ā paredzēts, ka 
piegādātājs nedrīkst noteikt saist ības, kas pilnvarotajiem tirgot ājiem tieši vai netieši 
liedz pārdot konkr ētu konkur ējošu pieg ādātāju zīmolu preces. Š āda nosac ījuma 
mērķis ir nepie ļaut horizont ālas aizliegtas vienošan ās, kas izsl ēdz konkrētus zīmolus, 
izveidojot vadošo pieg ādātāju zīmolu selekt īvu “klubu”. Maz ticams, ka saist ībām 
varētu būt piemērojams šāds atbrīvojums, ja CR5 ir 50 % vai vair āk, izņemot tad, ja 
neviens no pieg ādātājiem, kas nosaka min ētās saistības, nav k āds no pieciem 
lielākajiem pieg ādātājiem attiec īgajā tirgū. 
183) Citu pieg ādātāju tirgus piek ļuves bloķēšana parasti nerada probl ēmas, ja vien p ārējie 
piegādātāji var izmantot tos pašus izplat ītājus, tas ir, ja selekt īvā izplatīšanas sist ēma 
nav apvienota ar viena z īmola izplat īšanu. Ja pilnvaroto izplat ītāju tīkls ir blīvs vai ja 
veidojas kumulat īvā iedarbība, selekt īvās izplatīšanas un nekonkur ēšanas saist ību 
apvienojums var rad īt risku, ka citiem pieg ādātājiem tiek blo ķēta piekļuve tirgum. 
Tādā gadījumā piemēro 2.1. ieda ļā izklāstītos principus attiec ībā uz viena z īmola 
izplatīšanu. Ja selekt īvā izplatīšana nav apvienota ar nekonkur ēšanas saist ībām, 
konkurējošo pieg ādātāju tirgus piek ļuves bloķēšana tom ēr var rad īt problēmas, ja 
vadošie pieg ādātāji izmanto ne tikai izteikti kvalitat īvus atlases krit ērijus, bet nosaka 
saviem tirgot ājiem arī atsevišķas papildu saist ības, piem ēram, pien ākumu rezerv ēt šo 
piegādātāju produktiem noteiktu minim ālo platību veikal ā vai nodrošin āt to, ka 
tirgotāja pārdoto pieg ādātāja produktu apgroz ījums veido oblig ātu procentu no 
tirgotāja kopējā apgrozījuma. Tādas probl ēmas ir maz iesp ējamas, ja selekt īvās 
izplatīšanas aptvert ā tirgus da ļa ir maz āka par 50 % vai – gad ījumā, kad šī 
pārklājuma attiec ība ir pārsniegta – ja piecu liel āko piegādātāju tirgus da ļa ir mazāka 
par 50 %. 
184) Tirgus brieduma pak āpe ir svar īgs faktors, jo z īmola iekš ējās konkurences zudums 
un iespējamā piegādātāju vai tirgot āju tirgus piek ļuves bloķēšana var rad īt nopietnas 
problēmas nobrieduš ā tirgū, bet tirgū ar augošu piepras ījumu, tehnolo ģiju maiņu un 
mainīgiem tirgus st āvokļiem tam var neb ūt tik liela noz īme. 
185) Selekt īvā izplatīšana var b ūt efektīva, ja tā nodrošina lo ģistikas izmaksu ietaup ījumu 
sakarā ar apjomrad ītiem ietaup ījumiem transport ēšanas jom ā, un tas var notikt 
neatkarīgi no produkta rakstura ( 107. punkta g) apakšpunkts). Tom ēr selektīvās 
izplatīšanas sist ēmās šāda efektivit āte parasti ir neb ūtisks ieguvums. Lai pal īdzētu 
 
LV 60   LV atrisināt parazītisma probl ēmu izplat ītāju vidū (107. punkta a) apakšpunkts) vai ar ī 
palīdzētu veidot z īmola tēlu (107. punkta i) apakšpunkts), ļoti liela noz īme ir 
produkta raksturam. Parasti efektivit ātes ieguvumu arguments ir p ārliecinošāks, ja 
runa ir par jauniem produktiem, sarež ģītiem produktiem, produktiem, par kuru 
īpašībām ir grūti spriest pirms pat ērēšanas (tā dēvētie pieredzes produkti) vai par 
kuru īpašībām ir grūti spriest pat p ēc to patērēšanas (tā dēvētie uzticības produkti). 
Selektīvas izplat īšanas apvienojums ar atrašan ās vietas klauzulu, ar kuru izraudz ītais 
tirgotājs tiek aizsarg āts pret iesp ēju, ka citi izraudz ītie tirgotāji atver veikalus t ā 
tuvumā, var atbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem, ja šis apvienojums ir oblig āti 
vajadzīgs, lai aizsarg ātu apjom īgus un ar konkr ētām uzņēmējdarbības attiec ībām 
saistītus ieguld ījumus, ko veicis pilnvarotais tirgot ājs (107. punkta d) apakšpunkts). 
186) Lai nodrošin ātu to, ka ir izv ēlēts ierobežojums, kas vismaz āk kaitē konkurencei, ir 
jānosaka, vai t ādus pašus efektivit ātes ieguvumus ar l īdzīgām izmaks ām var pan ākt, 
piemēram, izvirzot pras ības tikai attiec ībā uz pakalpojumu sniegšanu. 
187) Kvantitat īvas selekt īvās izplatīšanas piem ērs 
Ilglietojuma pre ču tirgū tirgus līderis (zīmols A), kura tirgus da ļa ir 35 %, p ārdod 
savu produktu galapat ērētājiem, izmantojot selekt īvas izplat īšanas tīklu. Lai 
pievienotos t īklam, ir j āizpilda vair āki kritēriji: veikal ā jāstrādā apmācītiem 
darbiniekiem un j ānodrošina pirmsp ārdošanas pakalpojumi, veikal ā ir jābūt īpašai 
zonai, kur ā notiek tirdzniec ība ar attiec īgo produktu un taml īdzīgiem augsti att īstītu 
tehnoloģiju produktiem, veikalam ir j āpārdod plašs pieg ādātāja produkta mode ļu 
klāsts un šie mode ļi ir jāizvieto pievilc īgā veidā. Turklāt tīklā ietilpstošo 
mazumtirgot āju skaits tiek tieš ā veidā ierobežots, nosakot maksim ālo 
mazumtirgot āju skaitu uz konkr ētu iedzīvotāju skaitu katr ā rajonā vai pils ētā. 
Ražotājam A šaj ā tirgū ir 6 konkurenti. Liel ākie konkurenti B, C un D aiz ņem 
attiecīgi 25 %, 15 % un 10 % tirgus, savuk ārt pārējiem ražot ājiem ir maz ākas tirgus 
daļas. A ir vien īgais ražot ājs, kas izmanto selekt īvu izplatīšanu. Zīmola A selekt īvie 
izplatītāji vienmēr pārdod dažu konkur ējošu zīmolu preces. Tom ēr konkurējošo 
zīmolu preces plaši p ārdod arī tajos veikalos, kas neietilpst ražot āja A selekt īvajā 
izplatīšanas tīklā. Izplatīšanas kan āli ir dažādi: piemēram, zīmolus B un C p ārdod 
lielākajā daļā ražotāja A izvēlēto veikalu, ta ču arī citos veikalos, kas nodrošina 
augstas kvalit ātes pakalpojumus, un lielveikalos. Z īmolu D galvenok ārt pārdod 
veikalos ar augstu apkalpošanas l īmeni. Tehnolo ģija šajā tirgū attīstās samērā ātri, un 
galvenie pieg ādātāji, izmantojot rekl āmu, uztur priekšstatu, ka to produkti ir ļoti 
kvalitatīvi. 
Šajā tirgū selektīvās izplatīšanas tirgus p ārklājuma attiec ība ir 35 %. Ražot āja A 
selektīvās izplatīšanas sist ēma tieši neietekm ē zīmolu savstarp ējo konkurenci.Var 
samazināties zīmola A iekš ējā konkurence, bet pat ērētāji var izv ēlēties 
mazumtirgot ājus, kas pied āvā zema līmeņa apkalpošanu un zemas cenas z īmoliem B 
un C, kuru kvalit ātes tēls ir salīdzināms ar zīmola A tēlu. Turklāt citiem z īmoliem 
nav bloķēta piekļuve augstas kvalit ātes pakalpojumu mazumtirgot ājiem, jo izraudz īto 
izplatītāju iespējas pārdot konkur ējošu zīmolu preces nav ierobežotas un z īmola A 
mazumtirgot āju skaita kvantitat īvais ierobežojums dod iesp ēju citiem augstas 
kvalitātes pakalpojumu mazumtirgot ājiem izplat īt konkurējošu zīmolu preces. Šaj ā 
gadījumā, ņemot vērā pakalpojumu pras ības un efektivit ātes ieguvumus, ko t ās 
varētu nodrošin āt, kā arī ierobežoto ietekmi uz z īmola iekš ējo konkurenci, 101. panta 
3. punkta nosac ījumi, visticam āk, ir izpild īti. 
 
LV 61   LV 188) Piem ērs selektīvai izplatīšanai ar kumulat īvu iedarbību 
Konkrētas sporta preces tirg ū ir septiņi ražotāji, kuru tirgus da ļas ir attiec īgi 25 %, 
20 %, 15 %, 15 %, 10 %, 8 % un 7 %. Pieci liel ākie ražotāji izplata savas preces, 
izmantojot kvantitat īvu selektīvo izplatīšanu, savuk ārt divi maz ākie ražotāji izmanto 
atšķirīga veida izplat īšanas sist ēmas, kā rezultātā selektīvās izplatīšanas tirgus 
pārklājuma attiec ība ir 85 %. Krit ēriji, lai pievienotos selekt īvās izplatīšanas tīkliem, 
ražotāju vidū ir ļoti vienveid īgi: izplatītājiem ir izvirz īta prasība, lai tiem b ūtu viens 
vai vairāki fiziski veikali, šajos veikalos ir j āstrādā apmācītam person ālam un 
jāsniedz pirmsp ārdošanas pakalpojumi, veikal ā jābūt īpašai zonai, kas paredz ēta 
attiecīgās preces p ārdošanai, un ir noteikta š īs zonas minim ālā platība. Veikalam ir 
jāpārdod plašs attiec īgā zīmola pre ču klāsts un prece j āizstāda pievilc īgā veidā, 
veikalam j āatrodas tirdzniec ības ielā un attiecīgā veida precei ir j āveido vismaz 30 % 
no veikala kop ējā apgrozījuma. Pārsvarā visiem pieciem z īmoliem par selekt īvo 
izplatītāju ir izraudz īts viens un tas pats tirgot ājs. Abus z īmolus, kuru izplat īšanai 
neizmanto selekt īvo izplatīšanu, parasti p ārdod mazumtirgot āji, kuru specializ ācija 
nav tik izteikta un kuru pakalpojumu l īmenis ir zem āks. Piepras ījums un 
piedāvājums tirgū ir stabils, un z īmola tēls un preču diferenci ācija ir izteikta. Visiem 
pieciem tirgus l īderiem ir izteikts z īmola tēls, kas izveidots ar rekl āmas un 
sponsorēšanas palīdzību, savuk ārt abi maz ākie ražotāji ir izvēlējušies lētāku produktu 
stratēģiju bez izteikta z īmola tēla. 
Šajā tirgū zemo cenu tirgot ājiem un izplat ītājiem, kas darbojas vien īgi tiešsaist ē, 
pieeja piec ām vadošaj ām preču markām ir liegta. Pras ība, lai šā veida prece atbilstu 
vismaz 30 % no tirgot āja apgroz ījuma, kā arī kritēriji attiecībā uz noform ējumu un 
pirmspārdošanas pakalpojumiem izsl ēdz lielāko daļu zemo cenu tirgot āju no 
pilnvaroto tirgot āju tīkla. Prasība, lai izplat ītājiem būtu viens vai vair āki fiziski 
veikali, no t īkla izslēdz tiešsaist ē darbojošos izplat ītājus. Līdz ar to pat ērētājiem 
neatliek nekas cits, k ā piecu vadošo z īmolu preces pirkt augstas kvalit ātes 
pakalpojumu un augstu cenu veikalos. Tas rada z īmolu savstarp ējās konkurences 
samazināšanos piecu vadošo z īmolu starp ā. Tas, ka divu maz āko zīmolu preces 
iespējams ieg ādāties zemas kvalit ātes pakalpojumu un zemu cenu veikalos, 
nekompens ē konkurences mazin āšanos, jo piecu vadošo z īmolu tēls ir daudz lab āks. 
Zīmolu savstarp ējo konkurenci ierobežo ar ī vairāku zīmolu tirdzniec ības pieeja. Kaut 
arī pastāv zināma zīmola iekš ējā konkurence un mazumtirgot āju skaits netiek tieši 
ierobežots, krit ēriji, lai pievienotos t īklam, ir pietiekami stingri, lai katr ā teritorijā 
būtu tikai neliels piecu vadošo z īmolu mazumtirgot āju skaits. 
Efektivitātes ieguvumi, kas saist īti ar šīm kvantitat īvajām selektīvās izplatīšanas 
sistēmām, ir mazi: produkts nav īpaši sarež ģīts un pras ība pēc īpaši kvalitat īvas 
apkalpošanas nav pamatota. Ja vien ražot āji nevar pier ādīt, ka ar selekt īvās 
izplatīšanas tīklu ir saist īti nepārprotami efektivit ātes ieguvumi, visai iesp ējams, ka 
grupālais atbrīvojums b ūs jāatsauc kumulat īvās iedarbības dēļ, jo samazin ās 
patērētāju izvēles iespējas un palielin ās cenas. 
2.5. Franš īzes 
189) Franš īzes līgumi ietver intelektu ālā īpašuma ties ību licences, kas attiecas uz 
tirdzniecības zīmēm vai mark ām un zin ātību, lai lietotu un izplat ītu preces vai 
sniegtu pakalpojumus. Papildus I ĪT licencei l īguma darb ības laikā franšīzes devējs 
parasti sniedz franš īzes ņēmējam komerci ālu vai tehnisku pal īdzību. Licence un 
 
LV 62   LV palīdzība ir franš īzei nodot ās uzņēmējdarbības metodes neat ņemamas sast āvdaļas. 
Franšīzes ņēmējs par konkr ētās uzņēmējdarbības metodes izmantošanu franš īzes 
devējam parasti maks ā franšīzes maksu. Franš īze var rad īt franšīzes devējam iespēju 
ar ierobežotiem ieguld ījumiem izveidot vienveid īgu tīklu savu produktu izplat īšanai. 
Papildus uz ņēmējdarbības metodes nodrošin āšanai franš īzes līgumi parasti ietver 
dažādu vertikālo ierobežojumu apvienojumu attiec ībā uz izplat āmajiem produktiem, 
jo īpaši selekt īvu izplat īšanu un/vai nekonkur ēšanas saist ības, un/vai ekskluz īvu 
izplatīšanu, vai min ēto ierobežojumu v ājākas formas. 
190) Grup ālā atbrīvojuma regulas piem ērojamība franšīzes līgumā ietvertām IĪT licencēm 
ir aplūkota 24. l īdz 46. punkt ā. Attiecībā uz vertik ālajiem pre ču un pakalpojumu 
pirkšanas, p ārdošanas un t ālākpārdošanas ierobežojumiem franš īzes līgumā, 
piemēram, selekt īvo izplat īšanu, nekonkur ēšanas saist ībām vai ekskluz īvo 
izplatīšanu, Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro, ja tirgus da ļa nepārsniedz 30 % 
slieksni54. Norādes, attiec ībā uz šiem ierobežojumu veidiem, attiecas ar ī uz 
franšīzēm, ievērojot šādas divas īpašās piezīmes: 
a) jo svar īgāka ir zin ātības nodošana, jo vair āk iespējams, ka attiec īgie 
ierobežojumi rada efektivit ātes ieguvumus un/vai ir oblig āti vajadzīgi, lai 
aizsargātu zinātību, un ka vertik ālie ierobežojumi atbilst 101. panta 3. punkta 
nosacījumiem; 
b) uz nekonkur ēšanas saist ībām attiecībā uz prec ēm vai pakalpojumiem, ko 
iegādājas franšīzes ņēmējs, 101. panta 1. punkts neattiecas, ja š īs saistības ir 
vajadzīgas, lai uztur ētu franšīzes tīkla kopējo identit āti un reput āciju. Šādos 
gadījumos 101. panta 1. punkta kontekst ā nav svar īgs arī nekonkur ēšanas 
saistību ilgums, ja vien tas nep ārsniedz paša franš īzes līguma darb ības ilgumu. 
191) Franš īzes piemērs 
Ražotājs ir radījis jaunu saldumu p ārdošanas veidu t ā dēvētajos “ fun shops ”, kur pēc 
klienta piepras ījuma saldumus var īpaši iekrāsot. Saldumu ražot ājs ir arī izstrādājis 
iekārtas saldumu iekr āsošanai. Ražot ājs ražo ar ī krāsvielas. Kr āsvielas kvalit ātei un 
svaigumam ir ļoti liela noz īme kvalitat īvu saldumu ražošan ā. Ražotājs ir guvis 
panākumus saldumu izplat īšanā, izmantojot vair ākus pašam piederošus 
mazumtirdzniec ības uzņēmumus ar vien ādu tirdzniec ības zīmi un vienotu t ēlu 
(veikalu iek ārtojuma stils, kop ēja reklāma utt.). Lai paplašin ātu tirdzniec ību, ražotājs 
ir ieviesis franš īzes sistēmu. Franš īzes ņēmējiem ir no ražot āja jāiepērk saldumi, 
krāsviela un iekr āsošanas iek ārta, jāievēro tas pats t ēls un jāizmanto t ā pati 
tirdzniecības zīme, jāmaksā franšīzes maksa, j āpiedalās kopīgajā reklāmā un 
jānodrošina franš īzes devēja sagatavot ās rokasgr āmatas konfidencialit āte. Turklāt 
franšīzes ņēmējiem ir at ļauts nodarboties ar p ārdošanu tikai telp ās, par kur ām tie ir 
vienojušies ar franš īzes devēju, pārdot saldumus vien īgi galalietot ājiem vai citiem 
franšīzes ņēmējiem un tie nedr īkst pārdot citus saldumus. Franš īzes devējam ir 
pienākums neizraudz īt citu franš īzes ņēmēju un pašam neatv ērt tirdzniec ības 
uzņēmumu teritorij ā, uz kuru attiecas l īgums. Franš īzes devējam ir pien ākums arī 
atjaunināt un turpin āt attīstīt savus produktus, uz ņēmuma att īstības perspekt īvas un 
                                                 
54 Skat. ar ī 86. līdz 95. punktu, jo īpaši 92. punktu. 
 
LV 63   LV rokasgrāmatu, kā arī darīt šos uzlabojumus pieejamus visiem mazumtirdzniec ības 
līmeņa franšīzes ņēmējiem. Franš īzes līgumus slēdz uz 10 gadiem. 
Saldumu mazumtirgot āji iegādājas saldumus attiec īgās valsts tirg ū vai nu no 
attiecīgās valsts ražot ājiem, kas ņem vērā valsts iedz īvotāju gaumi, vai no 
vairumtirgot ājiem, kas import ē saldumus no ārvalstu ražot ājiem un papildus p ārdod 
vietējo ražotāju produktus. Šaj ā tirgū franšīzes devēja produkti konkur ē ar citiem 
saldumu z īmoliem. Franš īzes devēja tirgus da ļa ir 30 % no mazumtirgot ājiem 
pārdoto saldumu tirgus. Konkurenci rada vair āki attiecīgās valsts z īmoli un 
starptautiskie z īmoli, no kuriem dažu z īmolu preces ražo lieli, savu darb ību 
diversific ējuši pārtikas ražot āji. Potenci ālo saldumu p ārdevēju ir daudz: tabakas 
izstrādājumu tirgot āji, vispārīga rakstura p ārtikas mazumtirgot āji, kafetērijas un 
specializēti saldumu veikali. Franš īzes devēja tirgus da ļa pārtikas iekr āsošanas 
iekārtu tirgū ir mazāka par 10 %. 
Lielāko daļu saistību, kas ietvertas attiec īgajos franš īzes līgumos, var uzskat īt par 
nepieciešam ām, lai aizsarg ātu intelektu ālā īpašuma ties ības vai uztur ētu franšīzes 
tīkla kopējo identitāti un reput āciju, tādējādi 101. panta 1. punkts uz t ām neattiecas. 
Pārdošanas ierobežojumi (l īguma teritorija un selekt īvā izplatīšana) nodrošina 
franšīzes ņēmējiem stimulu ieguld īt līdzekļus iekrāsošanas iek ārtā un franš īzes 
koncepcij ā un, kaut ar ī nav nepieciešami kop ējās identitātes uzturēšanai, tom ēr 
veicina to, t ādējādi kompens ējot zīmola iekš ējās konkurences zudumu. 
Nekonkur ēšanas saist ības, kas izsl ēdz citu zīmolu saldumu p ārdošanu šajos veikalos 
visā līguma darb ības laikā, franšīzes devējam dod iesp ēju saglab āt tirdzniec ības 
punktu vienveid īgumu un ne ļaut konkurentiem g ūt labumu no t ā tirdzniec ības zīmes. 
Piekļuve tirgum netiek b ūtiski bloķēta, ņemot vērā lielo potenci ālo tirdzniec ības 
vietu skaitu, kas pieejamas citiem saldumu ražot ājiem. Šā franšīzes devēja franšīzes 
līgumi, visticam āk, atbilst nosac ījumiem atbr īvojuma pieš ķiršanai saska ņā ar 
101. panta 3. punktu, cikt āl uz tajos ietvertajiem nosac ījumiem attiecas 101. panta 
1. punkts. 
2.6. Ekskluz īva piegāde 
192) Ekskluz īvas piegādes nolīgumu kategorij ā ietilpst tie ierobežojumi, kuru galven ā 
iezīme ir tā, ka pieg ādātājs tiek piespiests vai mudin āts pārdot līguma produktus 
vienīgi vai galvenok ārt vienam pirc ējam vispārīgam vai īpašam izmantojumam. Šis 
ierobežojums var izpausties k ā ekskluzīvas piegādes saistības, saska ņā ar kurām 
piegādātājs apņemas pārdot tikai vienam pirc ējam tālākpārdošanai vai īpašam 
izmantojumam, bet var izpausties ar ī kā, piemēram, daudzuma noteikšana 
piegādātājam, pieg ādātāja un pirc ēja starpā vienojoties par stimuliem, kuru rezult ātā 
piegādātājs pārdod galvenok ārt vienam pirc ējam. Attiec ībā uz starpproduktiem vai 
starppakalpojumiem ekskluz īvu piegādi bieži dēvē par rūpniecisko pieg ādi. 
193) Ekskluz īvai piegādei Grup ālā atbrīvojuma regulu piem ēro, ja ne pieg ādātāja, ne 
pircēja tirgus da ļa nepārsniedz 30 %, pat ja to  apvieno ar citiem vertik ālajiem 
ierobežojumiem, kas nav stingri, piem ēram, nekonkur ēšanas saist ībām. Turpm āk šajā 
iedaļā tiek sniegtas nor ādes atseviš ķu ekskluz īvas piegādes gadījumu izvērtēšanai, 
kuros tirgus da ļa pārsniedz noteikto slieksni. 
 
LV 64   LV 194) Ekskluz īvas piegādes galvenais risks attiec ībā uz konkurenci ir citu pirc ēju tirgus 
piekļuves bloķēšana ar konkurenci nesader īgā veidā. Iespējamā ietekme var b ūt 
līdzīga kā ekskluzīvas izplat īšanas gad ījumā, jo īpaši, ja ekskluz īvais izplat ītājs visā 
tirgū kļūst par ekskluz īvo pircēju (skatīt 2.2. ieda ļu, jo īpaši 156. punktu). Nov ērtējot 
pircēja spēju “uzspiest” ekskluz īvu piegādi, kas citiem pirc ējiem liedz piek ļuvi preču 
krājumiem, nep ārprotami ir svar īga pircēja tirgus da ļa iepriekš ējā posma iepirkumu 
tirgū. Tomēr faktors, kas nosaka to, va i var rasties konkurences probl ēma, ir pirc ēja 
nozīme nākamā posma tirg ū. Ja pircējam nav tirgus varas n ākamā posma tirg ū, nav 
paredzama v ērā ņemama negat īva ietekme attiec ībā uz patērētājiem. Taču negatīva 
ietekme var rasties, ja pirc ēja tirgus da ļa nākamā posma pieg ādes tirgū, kā arī 
iepriekšējā posma iepirkumu tirg ū pārsniedz 30 %. Ja pirc ēja tirgus da ļa iepriekš ējā 
posma tirg ū nepārsniedz 30 %, b ūtiska tirgus piek ļuves blo ķēšana tom ēr ir 
iespējama, īpaši tad, ja pirc ēja tirgus da ļa nākamā posma tirg ū pārsniedz 30 % un 
ekskluzīvā piegāde attiecas uz l īguma produktu īpašu izmantojumu. Ja uz ņēmumam 
ir dominējošs stāvoklis nākamā posma tirg ū, jebkurām saistībām piegādāt produktus 
vienīgi vai galvenok ārt domin ējošajam pirc ējam ir ļoti iespējama būtiska ar 
konkurenci nesader īga ietekme. 
195) Svar īgs ir ne tikai pirc ēja stāvoklis iepriekš ējā un nākamā posma tirg ū, bet arī apjoms 
un laika posms, k ādā tas piemēro ekskluz īvās piegādes saistības. Jo liel āka ir saist ītā 
piegādes daļa un jo ilg āks ir ekskluz īvās piegādes saistību darbības laiks, jo 
nozīmīgāka var būt tirgus piek ļuves bloķēšana. Ekskluz īvas piegādes līgumiem, kas 
ir noslēgti uz maz āk nekā pieciem gadiem un ko izmanto tirg ū nedomin ējoši 
uzņēmumi, parasti ir j ālīdzsvaro konkurenci veicinoš ā un ar konkurenci nesader īgā 
ietekme, savuk ārt attiecībā uz līgumiem, kuri ir sp ēkā ilgāk par pieciem gadiem, tiek 
uzskatīts, ka attiec ībā uz lielāko daļu ieguldījumu šādi līgumi nav vajadz īgi, lai 
panāktu vēlamos efektivit ātes ieguvumus, vai ar ī efektivitātes ieguvumi nekompens ē 
tirgus piek ļuves bloķēšanas ietekmi, ko rada š ādi ilgtermi ņa ekskluz īvas piegādes 
līgumi. 
196) Konkur ējošo pirc ēju stāvoklis iepriekš ējā posma tirg ū ir svarīgs, jo to tirgus 
piekļuves bloķēšana ar konkurenci nesader īgu iemeslu d ēļ, tas ir, lai palielin ātu šo 
pircēju izmaksas, ir iesp ējama tad, ja tie ir krietni maz āki par pirc ēju, kas blo ķē tirgus 
piekļuvi. Konkur ējošo pircēju tirgus piek ļuves bloķēšana ir maz iesp ējama, ja šiem 
konkurentiem ir l īdzīga pircēja vara un tie var pieg ādātājiem pied āvāt līdzīgas 
pārdošanas iesp ējas. Tādā gadījumā tirgus piek ļuve varētu tikt blo ķēta tikai 
potenciāliem jaunpien ācējiem, kuri, iesp ējams, nevar ētu iegādāties preču krājumus, 
ja vairāki lielie pirc ēji noslēdz ekskluz īvas piegādes līgumus ar liel āko daļu 
piegādātāju attiecīgajā tirgū. Šāda kumulat īva iedarb ība varētu būt iemesls Grup ālā 
atbrīvojuma regulas piem ērošanas atsaukšanai. 
197) Lai noteiktu, vai tiek faktiski blo ķēta piekļuve tirgum, svar īgs faktors ir š ķēršļi 
piegādātāju ieiešanai tirg ū. Ciktāl konkurējošajiem pirc ējiem ir izdev īgi pašiem 
nodrošināt preces vai pakalpojumus, izmantojot vertik ālu iepriekš ējā posma 
integrāciju, tirgus piek ļuves bloķēšanai nevajadz ētu būt reālai problēmai. Tom ēr 
bieži vien š ķēršļi ieiešanai tirg ū ir ievērojami. 
198) B ūtisks ir pretsvars no pieg ādātāju puses, jo noz īmīgi piegādātāji neļaus tik vienk ārši 
atņemt sev iesp ēju sadarboties ar citiem pirc ējiem. Tāpēc tirgus piek ļuves bloķēšana 
galvenokārt ir risks v āju piegādātāju un spēcīgu pircēju gadījumā. Ja piegādātāji ir 
spēcīgi, ekskluz īvu piegādi var nov ērot apvienojum ā ar nekonkur ēšanas saist ībām. Ja 
 
LV 65   LV konstatē apvienojumu ar nekonkur ēšanas saist ībām, piemēro noteikumus, kas 
izstrādāti attiecībā uz viena z īmola izplat īšanu. Ja ab ām pusēm ir jāveic ar 
konkrētajām uzņēmējdarbības attiec ībām saistīti ieguld ījumi (ieguld ījumu 
aizturēšanas probl ēma), ekskluz īvas pieg ādes un nekonkur ēšanas saist ību 
apvienojums, tas ir, savstarp ēja ekskluzivit āte rūpnieciskas pieg ādes līgumos, bieži 
vien var tikt attaisnota, jo īpaši, ja nav p ārsniegts domin ējoša stāvokļa slieksnis. 
199) Visbeidzot, v ērtējot tirgus piek ļuves bloķēšanu, būtisks ir tirdzniec ības līmenis un 
produkta raksturojums. Ar konkurenci nesader īga tirgus piek ļuves bloķēšana ir 
mazāk iespējama starpprodukta gad ījumā vai tad, ja produkts ir viendab īgs. Pirmk ārt, 
ražotājs, kura piek ļuve tirgum ir blo ķēta un kurš izmanto konkr ētus izejmateri ālus, 
parasti var elast īgāk reaģēt uz klientu piepras ījumu nek ā vairumtirgot ājs vai 
mazumtirgot ājs attiecībā uz galapat ērētāja piepras ījumu, kur liela noz īme ir 
zīmoliem. Otrk ārt, pircējiem, kuriem ir blo ķēta piekļuve tirgum, iesp ējamā piegādes 
avota zaud ēšanai ir maz āka nozīme, ja produkti ir viendab īgi nekā tad, ja tie ir 
neviendab īgi dažādu kategoriju un daž ādas kvalit ātes produkti. Attiec ībā uz zīmola 
galaproduktiem vai diferenc ētiem starpproduktiem ieejas š ķēršļu gadījumā 
ekskluzīva piegāde var rad īt būtisku ar konkurenci nesader īgu iedarb ību, ja 
konkurējošie pirc ēji ir sam ērā mazi sal īdzinājumā ar pircēju, kas blo ķē piekļuvi 
tirgum, pat ja šim pirc ējam nav domin ējošs stāvoklis nākamā posma tirg ū. 
200) Ieguld ījumu aiztur ēšanas probl ēmas gadījumā (107. punkta d) un e) apakšpunkts) var 
paredzēt efektivit ātes ieguvumus, un šadi efektivit ātes ieguvimi ir vair āk iespējami 
starpproduktu nek ā galaproduktu gad ījumā. Citi efektivit ātes ieguvumi ir maz āk 
iespējami. Maz iesp ējams, ka potenci ālie apjomrad ītie ietaup ījumi izplat īšanā 
(107. punkta g) apakšpunkts)  attaisnotu ekskluz īvas piegādes izvēli. 
201) Attiec ībā uz ieguld ījumu aiztur ēšanas probl ēmu un, v ēl jo vairāk, apjomrad ītiem 
ietaupījumiem izplat īšanā, daudzuma noteikšana pieg ādātājam, piem ēram, minim ālās 
piegādes prasība, varētu būt mazāk ierobežojoša alternat īva. 
202) Ekskluz īvas piegādes piemērs 
Konkrēta tipa deta ļu tirgū (starpproduktu tirgus) pieg ādātājs A vienojas ar pirc ēju B 
izstrādāt atšķirīgu detaļas variantu, izmantojot paša zin ātību un apjom īgus 
ieguldījumus jaun ās iekārtās, kā arī pircēja B sniegt ās specifik ācijas. B vajadz ēs 
ieguldīt lielus līdzekļus, lai iestr ādātu jauno deta ļu. Tie vienojas, ka A pieg ādās jauno 
ražojumu tikai pirc ējam B piecus gadus, s ākot no dienas, kad ražojumu laiž tirg ū. B 
pienākums ir piecus gadus ieg ādāties jauno ražojumu tikai no A. Gan A, gan B var 
turpināt attiecīgi pārdot un pirkt citus deta ļas variantus citur. Pirc ēja B tirgus da ļa 
iepriekšējā posma deta ļu tirgū un nākamā posma galapat ēriņa preču tirgū ir 40 %. 
Detaļu piegādātāja tirgus da ļa ir 35 %. Diviem citiem deta ļu piegādātājiem ir 
aptuveni 20–25 % tirgus da ļa, un vēl ir vairāki mazi pieg ādātāji. 
Ņemot vērā apjomīgos ieguld ījumus, nol īgums, visticam āk, atbilst 101. panta 
3. punkta nosac ījumiem, jo rada efektivit ātes ieguvumus un ierobežoti blo ķē piekļuvi 
tirgum. Citi pirc ēji nevar ieg ādāties konkr ēto detaļas variantu, ta ču attiecīgā 
piegādātāja tirgus da ļa ir tikai 35 % un ir citi deta ļu piegādātāji, kas var ētu izstrādāt 
līdzīgus jaunus ražojumus. Citiem pieg ādātājiem pirc ēja B piepras ījuma 
apmierināšana ir liegta attiec ībā uz lielākais 40 % no tirgus. 
 
LV 66   LV 2.7. S ākotnējie piekļuves maks ājumi 
203) S ākotnējie piekļuves maks ājumi ir fiks ēti maksājumi, kas pieg ādātājiem jāveic 
izplatītājiem vertik ālu uzņēmējdarbības attiec ību gadījumā attiecīgā perioda s ākumā, 
lai piekļūtu attiecīgajam izplat īšanas tīklam un atl īdzinātu mazumtirgot āju sniegtos 
pakalpojumus pieg ādātājiem. Šaj ā kategorij ā ietilpst t āda prakse k ā maksa par 
iekļaušanu sortiment ā (slotting allowances )55, tā dēvētā palikšanas maksa ( pay–to–
stay fees )56, maksājumi, lai piedal ītos izplatītāja tirdzniec ības veicin āšanas kampa ņās 
utt. Saska ņā ar Grupālā atbrīvojuma regulu s ākotnējie piekļuves maks ājumie tiek 
atbrīvoti, ja ne pieg ādātāja, ne pirc ēja tirgus da ļa nepārsniedz 30 %. Turpm āk šajā 
iedaļā tiek sniegtas nor ādes tādu atseviš ķu sākotnējo piekļuves gad ījumu 
izvērtēšanai, kuru tirgus da ļa pārsniedz noteikto slieksni. 
204) S ākotnējie piekļuves maks ājumi dažk ārt var izrais īt citu izplat ītāju tirgus piek ļuves 
bloķēšanu ar konkurenci nesader īgā veidā, ja šie maks ājumi stimul ē piegādātāju 
virzīt savus produktus, izmantojot tikai vienu vai dažus izplat ītājus. Augsta maksa 
var pamudin āt piegādātāju virzīt ievērojamu tā noieta da ļu, izmantojot šo izplat ītāju, 
lai tādējādi segtu š īs maksas rad ītās izmaksas. T ādā gadījumā sākotnējie piekļuves 
maksājumi var rad īt tādu pašu n ākamā posma tirgus piek ļuves bloķēšanas ietekmi k ā 
ekskluzīvas piegādes saistības. Negat īvo ietekmi v ērtē analoģiski kā ekskluzīvas 
piegādes saistību gadījumā (skatīt jo īpaši 194. l īdz 199. punktu).  
205) Iz ņēmuma kārtā sākotnējie piekļuves maks ājumi var izrais īt arī citu pieg ādātāju 
tirgus piek ļuves bloķēšanu ar konkurenci nesader īgā veidā, ja plašās sākotnējo 
piekļuves maks ājumu izmantošanas d ēļ tiek palielin āti šķēršļi nelielu jaunpien ācēju 
ienākšanai tirg ū. Šo iesp ējamo negat īvo ietekmi v ērtē analoģiski kā viena zīmola 
izplatīšanas gad ījumā (skatīt jo īpaši 132. l īdz –141. punktu).  
206) Papildus iesp ējamai tirgus piek ļuves bloķēšanai sākotnējie piekļuves maks ājumi var 
vājināt konkurenci un veicin āt aizliegtu vienošanos nosl ēgšanu izplat ītāju starpā. 
Sākotnējo piekļuves maks ājumu dēļ piegādātājs var paaugstin āt līguma produktu 
cenu, jo pieg ādātājam ir jāsedz šo maks ājumu radītās izmaksas. Augst ākas piegādes 
cenas var mazin āt mazumtirgot āju stimulu konkur ēt ar cenām nākamā posma tirg ū, 
savukārt izplatītājiem šie piek ļuves maks ājumi noz īmētu lielāku peļņu. Šāda 
izplatītāju konkurences mazin āšanās, kumulat īvi izmantojot s ākotnējos piekļuves 
maksājumus, parasti ir iesp ējama vien īgi tad, ja izplat īšanas tirgus ir koncentr ēts.  
207) Tom ēr daudzos gad ījumos sākotnējo piekļuves maks ājumu izmantošana var veicin āt 
efektīvu veikala plat ību sadali jaunu produktu vid ū. Izplatītāji salīdzinājumā ar 
piegādātājiem bieži vien ir slikt āk inform ēti par jaunu tirg ū laižamu produktu 
potenciālajiem pan ākumiem, un l īdz ar to šo produktu kr ājumu apjoms var neb ūt 
optimāls. Sākotnējie piekļuves maks ājumi var tikt izmantoti š īs inform ācijas 
asimetrijas mazin āšanai pieg ādātāju un izplat ītāju starpā, dodot pieg ādātājiem iespēju 
konkurēt par pieš ķirtajām veikala plat ībām. Tādējādi izplatītājs var gūt norādes par 
to, kuru produktu p ārdošana b ūs vissekm īgākā, jo parasti pieg ādātājs piekrit īs 
                                                 
55 Fiks ēt a  m a k s a ,  k o  r a ž o t āji maksā mazumtirgot ājiem, lai nodrošin ātu sev noteiktu plat ību veikala 
plauktos. 
56 Noteiktas summas maks ājumi, lai uz k ādu laiku turpin ātu nodrošin āt konkrētam produktam vietu 
veikala plaukt ā. 
 
LV 67   LV sākotnējai piekļuves maksai, ja uzskat īs, ka neveiksm īgas produkta ieviešanas 
varbūtība ir zema. 
208) Turkl āt 207. punkt ā minētās informācijas asimetrijas d ēļ piegādātājiem var b ūt 
tendence savt īgi izmantot izplat ītāju tirdzniec ības veicin āšanas pas ākumus, lai laistu 
tirgū neizdevīgus produktus. Ja produkta p ārdošana nesekm ējas, izplat ītāji segs da ļu 
neveiksm īgās produkta ieviešanas izmaksu. Š ādu paraz ītismu var nov ērst ar 
sākotnējo piekļuves maksu, neveiksm īgas produkta ieviešanas risku liekot uz ņemties 
piegādātājiem un tādējādi veicinot optim ālu produktu ieviešanas intensit āti. 
2.8. Produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi 
209) Produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi ir nol īgumi, saska ņā ar kuriem izplat ītājs 
izplatīšanas līguma ietvaros uztic attiec īgajam pieg ādātājam (“kategorijas 
kapteinim”) k ādas produktu kategorijas tirgved ību, parasti attiec ībā ne tikai uz 
piegādātāja, bet ar ī tā konkurentu produktiem. L īdz ar to kategorijas kapteinis var 
ietekmēt, piemēram, produkta izvietojumu un t ā tirdzniec ības veicin āšanu konkr ētā 
veikalā, kā arī veikala produktu sortimentu. Saska ņā ar Grupālā atbrīvojuma regulu 
produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi tiek atbr īvoti, ja ne pieg ādātāja, ne pirc ēja 
tirgus da ļa nepārsniedz 30 %. Turpm āk šajā iedaļā tiek sniegtas nor ādes tādu 
atsevišķu produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumu gad ījumu izv ērtēšanai, kuros 
tirgus daļa pārsniedz noteikto slieksni. 
210) Kaut ar ī vairumā gadījumu produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi nerad īs 
problēmas, tie dažk ārt var izkrop ļot konkurenci pieg ādātāju starpā un galu gal ā 
izraisīt citu pieg ādātāju tirgus piek ļuves bloķēšanu ar konkurenci nesader īgā veidā, ja 
kategorijas kapteinis, ņemot vērā tā ietekmi uz izplat ītāja tirgved ības lēmumiem, sp ēj 
ierobežot vai apgr ūtināt konkurējošu pieg ādātāju produktu izplat īšanu. Lai gan 
izplatītājs pārsvarā nebūs ieinteres ēts ierobežot produktu izv ēles iespējas, gadījumos, 
kad izplat ītājs papildus p ārdod konkur ējošus produktus ar savu z īmolu (izplat ītāja 
marķējumu), tam var b ūt tendence izsl ēgt atseviš ķus, īpaši vidēja cenu l īmeņa 
produktu pieg ādātājus. Šādu iespējamo iepriekš ējā posma tirgus piek ļuves bloķēšanu 
vērtē analoģiski kā viena zīmola izplat īšanas gad ījumā (skatīt jo īpaši 132. l īdz 
141. punktu), noskaidrojot šo nol īgumu tirgus p ārklājumu, konkur ējošo pieg ādātāju 
stāvokli tirgū un šo nol īgumu kumulat īvas izmantošanas iesp ēju.  
211) Turkl āt produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi var veicin āt aizliegtu vienošanos 
izplatītāju starpā, ja viens un tas pats pieg ādātājs darbojas k ā kategorijas kapteinis 
attiecībā uz visiem konkr ētā tirgus izplat ītājiem vai uz to liel āko daļu un izplat ītāju 
tirgvedības lēmumu jom ā darbojas k ā atskaites punkts.  
212) Produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi var veicin āt aizliegtas vienošan ās arī 
piegādātāju starpā, jo ir vair āk iespēju ar mazumtirgot āju starpniec ību apmain īties ar 
konfidenci ālu tirgus inform āciju, piem ēram, inform āciju saist ībā ar plānotajām 
cenām, veicināšanas pasākumu plāniem vai rekl āmas kampa ņām57. 
                                                 
57 Uz tiešu inform ācijas apmai ņu konkurentu starp ā Grupālā atbrīvojuma regula neattiecas – skat. min ētās 
regulas 2. panta 4. punktu un šo pamatnost ādņu 27. un 28. punktu. 
 
LV 68   LV 213) Tom ēr produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi var rad īt arī efektivit ātes 
ieguvumus. Produktu kategoriju p ārvaldības nolīgumi izplat ītājiem var rad īt iespēju 
piekļūt izplatītāja speciālajām tirgved ības zināšanām par konkr ētu produktu grupu un 
gūt apjomrad ītus ietaup ījumus, nodrošinot optim āla produktu daudzuma savlaic īgu 
nonākšanu tieši plauktos. T ā kā produktu kategoriju p ārvaldība balstās uz klientu 
paradumiem, attiec īgie nolīgumi var veicin āt klientu apmierin ātību, jo rada iesp ēju 
labāk apmierin āt klientu v ēlmes. Jo sp ēcīgāka ir zīmolu savstarp ējā konkurence un jo 
mazākas ir pat ērētāju izvēles maiņas izmaksas, jo liel āku ekonomisko ieguvumu 
parasti rada produktu kategoriju p ārvaldība. 
2.9. Sasaist īšana 
214) Sasaist īšana notiek, ja klientiem, kas p ērk vienu produktu (sasaist ītājproduktu), ir 
jāpērk arī cits, atšķirīgs produkts (sasaist ītais produkts) no t ā paša pieg ādātāja vai 
kāda cita, ko tas izraudz ījies. Sasaist īšana var tikt atz īta par ļaunprātīgu izmantošanu 
102. panta noz īmē58. Sasaistīšana var b ūt arī vertikāls ierobežojums, uz ko attiecas 
101. pants, ja attiec ībā uz sasaist īto produktu t ā nozīmē pienākumu veicin āt vienu 
zīmolu (skat īt 129. līdz 150. punktu). Šaj ās pamatnost ādnēs ir aplūkots vien īgi 
pēdējais gadījums. 
215) Tas, vai produkti uzskat āmi par atš ķirīgiem, ir atkar īgs no klientu piepras ījuma. Divi 
konkrēti produkti ir atš ķirīgi, ja tad, ja sasaist īšanas neb ūtu, ievērojams klientu skaits 
pirktu vai b ūtu nopirkuši sasaist ītājproduktu, papildus nep ērkot sasaist īto produktu 
no tā paša pieg ādātāja, tādējādi dodot iesp ēju sasaist ītājproduktu un sasaist īto 
produktu ražot autonomi59. Pierādījumi tam, ka divi konkr ēti produkti ir atš ķirīgi, var 
būt tiešie pier ādījumi, ka, ja klientiem ir izv ēles iespēja, tie ieg ādājas 
sasaistītājproduktus un sasaist ītos produktus atseviš ķi un no daž ādiem pieg ādes 
avotiem, vai netiešie pier ādījumi, piem ēram, ja tirg ū darbojas specializ ēti uzņēmumi, 
kas ražo vai p ārdod sasaist ītājproduktus, ta ču ne sasaist ītos produktus60, vai 
pierādījumi, ka uz ņēmumi ar mazu tirgus varu, īpaši konkur ējošos tirgos, parasti 
nesasaista un neapvieno šos produktus. Piem ēram, tā kā klienti v ēlas iegādāties 
kurpes ar kurpju sait ēm un izplat ītājiem nav re āli iespējams jaun ās kurpēs ievērt pašu 
izvēlētas saites, kurpju ražot āji piegādā kurpes ar kurpju sait ēm. Tāpēc kurpju 
pārdošana ar kurpju sait ēm nav uzskat āma par sasaist īšanu. 
216) Sasaist īšana var rad īt ar konkurenci nesader īgu tirgus piek ļuves blo ķēšanu 
sasaistītājprodukta tirg ū, sasaistītā produkta tirg ū vai abos tirgos. Tirgus piek ļuves 
bloķēšanas apm ērs ir atkar īgs no tā, cik liels ir sasaist ītā noieta īpatsvars p ārdošanas 
kopapjom ā sasaistītā produkta tirg ū. Lai atbild ētu uz jaut ājumu par to, ko saska ņā ar 
101. panta 1. punktu var uzskat īt par vērā ņemamu tirgus piek ļuves bloķēšanu, var 
izmantot viena z īmola izplat īšanas anal īzi. Sasaist īšana nozīmē to, ka attiec ībā uz 
sasaistīto produktu pirc ējam tādā vai citādā veidā tiek noteikts vismaz daudzums. Ja 
attiecībā uz sasaist īto produktu v ēl papildus vienojas par nekonkur ēšanas saist ībām, 
pieaug iesp ēja bloķēt piekļuvi sasaist ītā produkta tirgum. Sasaist īšana var mazin āt 
                                                 
58 Tiesas spriedums liet ā C-333/94-P Tetrapak/Komisija , 1996, Recueil , I-5951. lpp., 37. punkts. Skat. ar ī 
Komisijas pazi ņojumu – Nor ādījumi par Komisijas priorit ātēm, piemērojot EK l īguma 82. pantu 
dominējošu uzņēmumu ļaunprātīgai, izslēdzošai rīcībai, OV C 45, 24.2.2009., 7. lpp. 
59 Pirm ās instances tiesas spriedums liet ā T-201/04 Microsoft/Komisija , 2007, Kr ājums, II-3601. lpp., 
917., 921. un 922. punkts. 
60 Pirm ās instances tiesas spriedums liet ā T–30/89 Hilti/Komisija , 1991, Recueil , II–1439. lpp., 67. punkts. 
 
LV 69   LV konkurenci attiec ībā uz klientiem, kuri ir ieinteres ēti pirkt sasaist īto produktu, bet ne 
sasaistītājproduktu. Ja klientu, kuri p ērk vienīgi sasaist īto produktu, nav pietiekami 
daudz, lai uztur ētu sasaist ītā produkta tirgus pieg ādātāja konkurentus, sasaist īšanas 
dēļ šiem klientiem var n ākties maks āt augstākas cenas. Ja sasaist ītājproduktu 
pērkošajiem klientiem sasaist ītais produkts ir svar īgs papildin ātājprodukts, sasaist ītā 
produkta alternat īvu piegādātāju skaita samazin āšanās un tādējādi mazāka šā 
produkta pieejam ība var apgr ūtināt ieiešanu attiec īgā sasaistītājprodukta tirg ū. 
217) Sasaist īšana var ar ī tiešā veidā izraisīt cenu paaugstin āšanos virs konkur ētspējīgā 
līmeņa, jo īpaši trijos gad ījumos. Pirmk ārt, ja sasaist ītājproduktu un sasaist īto 
produktu ražošanas proces ā var izmantot daž ādās proporcij ās, klienti uz 
sasaistītājprodukta cenas pieaugumu var rea ģēt, palielinot piepras ījumu pēc sasaistītā 
produkta, bet samazinot piepras ījumu pēc sasaist ītājprodukta. Pieg ādātājs var 
censties nov ērst šo savstarp ējo aizstājamību, sasaistot abus produktus un attiec īgi 
paceļot cenas. Otrk ārt, ja sasaist īšana rada cenu diskrimin ācijas iesp ēju, ņemot vērā 
to, kā klients izmanto saist ītājproduktu, piem ēram, sasaistot tintes kaset ņu un 
fotokopēšanas iek ārtu pārdošanu. Trešk ārt, ja ilgtermi ņa līgumu gad ījumā vai 
pēcpārdošanas tirgus gad ījumā, kad oriģināliekārtai ir ilgs ekspluat ācijas laiks, un 
klientiem ir gr ūti aprēķināt sasaistīšanas sekas.  
218) Saska ņā ar Grupālā atbrīvojuma regulu sasaist īšana ir atbr īvota, ja ne pieg ādātāja 
tirgus daļa sasaistītā produkta tirg ū un sasaist ītājprodukta tirg ū, ne pircēja tirgus da ļa 
tā attiecīgajos iepriekš ējā posma tirgos nep ārsniedz 30 %. Sasaist īšanu var apvienot 
ar citiem vertik āliem ierobežojumiem, kas saska ņā ar minēto regulu nav stingri 
ierobežojumi, piem ēram, nekonkur ēšanas saist ībām vai daudzuma noteikšanu 
attiecībā uz sasaist ītājproduktu vai ekskluz īvu iepirkšanu. Turpm āk šajā iedaļā tiek 
sniegtas nor ādes tādu atseviš ķu sasaistīšanas gad ījumu izvērtēšanai, kuros tirgus da ļa 
pārsniedz noteik to slieksni. 
219) Nov ērtējot iespējamo ar konkurenci nesader īgo ietekmi, galven ā nozīme 
nepārprotami ir pieg ādātāja stāvoklim sasaist ītājprodukta tirg ū. Parasti š ā veida 
nolīgumu uzspiež pieg ādātājs. Piegādātāja nozīmīgums sasaist ītājprodukta tirg ū ir 
galvenais iemesls, k āpēc pircējam var b ūt grūti noraidīt sasaistīšanas saist ību 
uzņemšanos. 
220) Nov ērtējot piegādātāja tirgus varu, svar īgs ir konkurentu st āvoklis sasaist ītājprodukta 
tirgū. Kamēr konkurenti ir pietiekam ā skaitā un spēcīgi, nav paredzama ar 
konkurenci nesader īga ietekme, jo pirc ējiem ir pietiekami daudz alternat īvu, lai 
iegādātos sasaist ītājproduktu bez sasaist ītā produkta, ja vien citi pieg ādātāji 
neizmanto l īdzīgu sasaist īšanu. Nosakot pieg ādātāja stāvokli tirg ū, papildus j āņem 
vērā šķēršļi ieiešanai sasaist ītājprodukta tirg ū. Ja sasaist īšana ir apvienota ar 
nekonkur ēšanas saist ībām attiecībā uz sasaist ītājproduktu, iev ērojami nostiprin ās 
piegādātāja stāvoklis tirg ū. 
221) B ūtisks faktors ir pirc ēja vara, jo noz īmīgus pircējus nevar tik vienk ārši piespiest 
pieņemt sasaist īšanu, ja tie nesa ņem vismaz da ļu no iesp ējamajiem efektivit ātes 
ieguvumiem. T āpēc sasaist īšana, kuras pamat ā nav efektivit ātes ieguvumu, 
galvenokārt var radīt risku, ja pirc ējiem nav noz īmīgas ietekmes. 
222) Ja tiek konstat ēta būtiska ar konkurenci nesader īga ietekme, rodas jaut ājums par to, 
vai ir izpild īti 101. panta 3. punkta nosac ījumi. Sasaist īšanas saist ības var pal īdzēt 
 
LV 70   LV radīt efektivit ātes ieguvumus, kas izriet no kop ējas ražošanas vai kop ējas 
izplatīšanas. Ja sasaist īto produktu neražo pieg ādātājs, efektivit ātes ieguvums var 
rasties arī tad, ja pieg ādātājs lielos daudzumos iep ērk sasaistīto produktu. Tom ēr, lai 
sasaistīšana atbilstu 101. panta 3. punkta nosac ījumiem, ir j āpierāda, ka vismaz da ļa 
no izmaksu samazin ājuma tiek attiecin āta uz pat ērētāju, kas parasti nenotiek, ja 
mazumtirgot ājam ir iesp ēja regulāri iegūt tādu pašu vai l īdzvērtīgu produktu 
piegādes ar tādiem pašiem vai lab ākiem nosac ījumiem nek ā no piegādātāja, kas 
izmanto sasaist īšanu. Vēl viens efektivit ātes ieguvums ir iesp ējams, ja sasaist īšana 
palīdz nodrošin āt zināmu viendab īgumu un kvalit ātes standartu iev ērošanu 
(skatīt 107. punkta i) apakšpunktu). Ta ču ir jāpierāda, ka pozit īvu ietekmi nevar 
vienlīdz efektīvi panākt, pieprasot pirc ējam lietot vai t ālākpārdot produktus, kas 
atbilst minim ālajiem kvalit ātes standartiem, neprasot, lai pirc ējs tos iep ērk no 
piegādātāja vai uz ņēmuma, ko izraudz ījis piegādātājs. Prasības par minim ālajiem 
kvalitātes standartiem parasti na v 101. panta 1. punkta darb ības jomā. 101. panta 
1. punkta darb ības jomā var nebūt arī gadījums, kad sasaist ītājprodukta pieg ādātājs 
pircējam nosaka pieg ādātājus, no kuriem pirc ējam ir jāpērk sasaist ītais produkts, 
piemēram, tāpēc, ka minim ālo kvalitātes standartu formul ēšana nav iesp ējama, jo 
īpaši, ja sasaist ītājprodukta pieg ādātājs negūst tiešu (finansi ālu) labumu no t ā, ka tas 
izraugās sasaistītā produkta pieg ādātājus. 
2.10. T ālākpārdošanas cenu ierobežojumi 
223) K ā skaidrots III.3. ieda ļā, tālākpārdošanas cenas uztur ēšanu (TCU), proti, nol īgumus 
vai saska ņotas darb ības, kuru tiešais vai netiešais m ērķis ir noteikt fiks ētu vai 
minimālu tālākpārdošanas cenu vai fiks ētu vai minim ālu cenu līmeni, kas j āievēro 
pircējam, uzskata par stingro ierobežojumu. Ja nol īgums ietver TCU, tiek pie ņemts, 
ka attiecīgais nolīgums ierobežo konkurenci, un t ādējādi uz to attiecas 101. panta 
1. punkts. T ādā gadījumā tiek arī pieņemts, ka attiec īgais nolīgums, visticam āk, 
neatbilst 101. panta 3. punkta nosac ījumiem, un t ādējādi uz to nav attiecin āms 
grupālais atbrīvojums. Tom ēr uzņēmumiem paliek iesp ēja konkr ētā gadījumā 
saskaņā ar 101. panta 3. punktu atsaukties uz efektivit ātes argumentu. Attiec īgo 
dalībnieku ziņā ir sniegt pamatojumu tam, ka TCU iek ļaušana nol īgumā, visticam āk, 
radītu efektivit ātes ieguvumus, un pier ādīt, ka visi 101. panta 3. punkta nosac ījumi ir 
izpildīti. Komisijai attiec īgi ir reāli jānovērtē iespējamā negatīvā ietekme uz 
konkurenci un pat ērētājiem, pirms pie ņemt lēmumu par to, vai ir izpild īti 101. panta 
3. punkta nosac ījumi. 
224) TCU var ierobežot konkurenci daudzos daž ādos veidos. Pirmk ārt, TCU var veicin āt 
aizliegtu vienošanos nosl ēgšanu pieg ādātāju starpā, jo palielin ās cenu pārredzamība 
tirgū, tādējādi atvieglojot iesp ēju noteikt, vai pieg ādātājs neatkāpjas no aizliegt ās 
vienošanās līdzsvara punkta un nepazemina savu cenu. TCU ar ī mazina pieg ādātāja 
ieinteresētību samazin āt cenu, ko tas piem ēro izplatītājiem, jo fiks ētā tālākpārdošanas 
cena liedz g ūt labumu no noieta pieauguma. Š āda negatīvā ietekme ir jo īpaši 
iespējama, ja tirgus ir t āds, kurā var viegli veidoties aizliegtas vienošan ās, piemēram, 
ražotāji veido ciešu oligopolu un uz iev ērojamu tirgus da ļu attiecas TCU nol īgumi. 
Otrkārt, likvid ējot zīmola iekš ējo cenu konkurenci, TCU var veicin āt aizliegtu 
vienošanos nosl ēgšanu arī pircēju vidū, tas ir, izplat īšanas līmenī. Spēcīgiem vai labi 
organizētiem izplat ītājiem var izdoties piespiest vai p ārliecināt vienu vai vair ākus 
piegādātājus noteikt to t ālākpārdošanas cenu virs konkurences l īmeņa un tādējādi 
panākt vai stabiliz ēt vienošan ās līdzsvaru. Š āds cenu konkurences zudums īpašas 
problēmas var rad īt, ja TCU iniciatori ir pirc ēji, kuru kop ējās horizont ālās intereses, 
 
LV 71   LV visticamāk, negatīvi ietekm ētu patērētājus. Trešk ārt, raugoties visp ārīgāk, TCU var 
izraisīt konkurences v ājināšanos starp ražot ājiem un/vai mazumtirgot ājiem, īpaši tad, 
ja ražotāji savu produktu izplat īšanai izmanto tos pašus izplat ītājus un tie visi vai 
daudzi no tiem piem ēro TCU. Ceturtk ārt, TCU t ūlītējā iedarbība ir tāda, ka visiem 
vai dažiem izplat ītājiem tiek liegta iesp ēja pazemin āt pārdošanas cenu attiec īgajam 
zīmolam. Citiem v ārdiem sakot, TCU tieš ā ietekme ir cenu paaugstin āšanās. 
Piektkārt, TCU var mazin āt spiedienu uz ražot āja peļņas normu, īpaši tad, ja 
ražotājam ir “ieinteres ētības” ( commitment ) problēma, tas ir, tas ir ieinteres ēts 
pazemināt cenu, kas tiek piem ērota citiem izplat ītājiem. Šādā situācijā ražotājs var 
dot priekšroku TCU pie ņemšanai, lai b ūtu ieinteres ētāks nepazemin āt cenu citiem 
izplatītājiem un samazin ātu spiedienu uz savu pe ļņas normu. Sestk ārt, TCU var 
īstenot ražot ājs ar tirgus varu, lai blo ķētu mazākus konkurentus. Ar TCU pied āvājot 
izplatītājiem lielāku peļņas normu, šie izplat ītāji var būt ieinteres ēti ieteikt klientiem 
konkrēto zīmolu, nevis konkurentu z īmolus, pat ja š ādi ieteikumi nav attiec īgo 
klientu interes ēs, vai arī var izlemt visp ār nepārdot konkurentu z īmolu produktus. 
Visbeidzot, TCU var samazin āt dinamismu un inov ācijas izplat īšanas līmenī. Liedzot 
izplatītājiem konkur ēt ar cenu, TCU var nov ērst to, ka tirg ū ienāk vai pietiekamus 
apjomus pan āk efektīvāki mazumtirgot āji, kas pied āvā zemākas cenas. Š ī prakse var 
arī liegt vai kav ēt to, ka tirg ū ienāk un attīstās tādas izplat īšanas formas, kas balst ās 
uz zemām cenām, piemēram, zemo cenu tirgot āji. 
225) Tom ēr TCU var ne tikai ierobežot konkurenci, bet ar ī – īpaši piegādātāja iniciatīvas 
gadījumā – radīt arī efektivit ātes ieguvumus, kas v ērtējami saska ņā ar 101. panta 
3. punktu. Galvenais piem ērs ir tāds, ka, ražot ājam ieviešot jaunu produktu, TCU var 
sākotnējā pieprasījuma izv ēršanas posm ā palīdzēt izplatītājiem labāk ņemt vērā 
ražotāja interesi veicin āt konkrētā produkta tirdzniec ību. TCU var izplat ītājiem dot 
iespēju aktiviz ēt tirdzniec ības pasākumus un, ja izplat ītāji šajā tirgū sastopas ar 
konkurences spiedienu, tiem var b ūt stimuls att īstīt šā produkta kop ējo piepras ījumu 
un nodrošin āt šā produkta ieviešanas pan ākumus, t ādējādi dodot labumu ar ī 
patērētājiem61. Tāpat fiksētas tālākpārdošanas cenas – nevis vienk ārši maksim ālās 
tālākpārdošanas cenas – var b ūt nepieciešamas franš īzes sistēmas vai l īdzīgas 
izplatīšanas sist ēmas gadījumā, kurā izmanto vienveid īgu izplatīšanas formu, lai 
organizētu koordin ētu īstermiņa zemu cenu kampa ņu (vairum ā gadījumā 
2 līdz 6 nedēļas ilgu), no kuras ieguv ēji būs arī patērētāji. Dažos gad ījumos papildu 
peļņas norma, ko nodrošina TCU, var dot mazumtirgot ājiem iespēju sniegt (papildu) 
pirmspārdošanas pakalpojumus, jo īpaši pieredzes vai sarež ģītu produktu gad ījumā. 
Ja šos pakalpojumus savas izv ēles izdarīšanai izmanto pietiekami daudz klientu, ta ču 
pēc tam tie produktu nop ērk par zem āku cenu no mazumtirgot ājiem, kuri š ādus 
pakalpojumus nesniedz (un l īdz ar to nesedz attiec īgās izmaksas), augstas kvalit ātes 
pakalpojumu mazumtirgot āji var samazin āt vai pārtraukt šos pakalpojumus, kas 
veicina pieg ādātāja produkta piepras ījumu. Ar TCU var nov ērst šādu parazītismu 
izplatīšanas līmenī. Lai pier ādītu, ka 101. panta 3. punkta nosac ījumi ir izpild īti, 
attiecīgajiem dal ībniekiem b ūs pārliecinoši j āpierāda, ka TCU nol īgums rad ītu ne 
tikai iespēju, bet arī stimulu nov ērst iespējamo mazumtirgot āju parazītismu saist ībā 
ar šiem pakalpojumiem un ka pat ērētāji kopum ā ir ieguv ēji no pirmsp ārdošanas 
pakalpojumiem. 
                                                 
61 Pie ņemot, ka pieg ādātājam nav praktiskas iesp ējas visiem pirc ējiem līgumā izvirzīt veicināšanas 
pasākumu pras ības, skat. ar ī 107. punkta a) apakšpunktu. 
 
LV 72   LV 226) Uz t ālākpārdošanas cenas ieteikšanu t ālākpārdevējam vai pras ību, lai tālākpārdevējs 
ievērotu maksim ālo tālākpārdošanas cenu, Grup ālā atbrīvojuma regula attiecas, ja 
neviena nol īguma dal ībnieka tirgus da ļa nepārsniedz 30 % slieksni un ja š ī cena 
jebkura dal ībnieka spiediena vai pied āvāto stimulu d ēļ nepārvēršas par minim ālo vai 
fiksēto cenu. Turpm āk šajā iedaļā tiek sniegtas nor ādes maksim ālo un ieteikto cenu 
izvērtēšanai, ja tirgus da ļa pārsniedz noteikto slieksni un ja grup ālais atbrīvojums 
tiek atsaukts. 
227) Iesp ējamais maksim ālo un ieteikto cenu risks attiec ībā uz konkurenci ir t āds, tās 
tālākpārdevējiem būs atskaites punkts, un to iev ērotu visi t ālākpārdevēji vai to 
vairums, un/vai maksim ālās vai ieteikt ās cenas var v ājināt konkurenci vai veicin āt 
aizliegtu vienošanos nosl ēgšanu pieg ādātāju starpā. 
228) Nov ērtējot maksim ālo vai ieteikto t ālākpārdošanas cenu iesp ējamo ar konkurenci 
nesaderīgo ietekmi, svar īgs faktors ir pieg ādātāja stāvoklis tirg ū. Jo spēcīgāks ir 
piegādātāja stāvoklis tirg ū, jo lielāks ir risks, ka maksim ālā tālākpārdošanas cena vai 
ieteiktā tālākpārdošanas cena noved īs pie tā, ka tālākpārdevēji minēto cenu līmeni 
ievēro vairāk vai maz āk vienveid īgi, jo tas var tikt izmantots k ā atskaites punkts. 
Tiem var b ūt grūti atkāpties no cenas, ko tie uzskata par v ēlamo tālākpārdošanas 
cenu, jo to ieteicis tik noz īmīgs piegādātājs tirgū.  
229) Ja attiec ībā uz maksim ālajām vai ieteiktaj ām tālākpārdošanas cen ām tiek konstat ēta 
būtiska ar konkurenci nesader īga ietekme, rodas jaut ājums par iesp ējamo 
atbrīvojumu saska ņā ar 101. panta 3. punktu. Maksim ālo tālākpārdošanas cenu 
gadījumā noteicošs var b ūt 107. punkta f) apakšpunkt ā aprakstītais efektivit ātes 
ieguvums (dubulta neizdev īguma nov ēršana). Maksim ālā tālākpārdošanas cena var 
arī palīdzēt nodrošin āt, ka attiec īgais zīmols sīvāk konkur ē ar citiem z īmoliem, 
ieskaitot produktus, ko attiec īgais izplat ītājs izplata ar savu mar ķējumu.