Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko Portugālei atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā /* COM/2009/0259 galīgā redakcija - CNS 2009/0075 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 9.6.2009 COM(2009) 259 galīgā redakcija 2009/0075 (CNS) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Portugālei atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā PASKAIDROJUMA RAKSTS 1) PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Ar Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmumu 2002/167/EK[1] Portugālei ir atļauts piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Madeiras autonomajā apgabalā vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Portugāle saskaņā ar minēto lēmumu varētu piemērot minētajiem produktiem akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi spirtam, kura noteikta Direktīvas 92/84/EEK[2] 3. pantā un zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi spirtam, kas noteikta ar šo direktīvu, bet kas nav zemāka par 75 % nekā parastais valsts akcīzes nodoklis spirtam dalībvalstīs. Šis pasākums bija spēkā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim. Portugāle 2008. gada 16. jūnija un 2008. gada 20. jūnija pieprasījumos lūdza pagarināt minēto atļauju līdz 2013. gada 31. decembrim. Pēc Komisijas dienestu pieprasījuma 2008. gada 5. novembrī un 2009. gada 25. februārī Portugāles iestādes ir sniegušas papildu informāciju, lai pierādītu, ka arī pēc 2008. gada ir jāpagarina samazinātā akcīzes nodokļa likme, lai saglabātu ruma, liķieru vai degvīna ražošanu un ar to saistītās lauksaimnieciskas darbības. Patlaban astoņi uzņēmumi ir reģistrēti kā ruma un/vai liķieru ražotāji Madeirā; deviņi uzņēmumi ražo liķierus un trīsdesmit astoņi uzņēmumi ražo degvīnu Azoru salās. Paredzēts, ka 2009.–2013. gadā lielākais no visiem ražotājiem — ruma un liķieru ražotājs Madeirā — kopā vidēji gadā saražos 558,02 hektolitrus tīra spirta. Madeiras autonomajā apgabalā 2007. gadā uzņēmumi kopā saražoja 1304,99 hl ruma un 419,95 hl liķieru (spirta koncentrācija 100 %). Šajā pašā gadā uzņēmumi Azoru salu autonomajā apgabalā saražoja 1680 hl liķieru (spirta koncentrācija 20 %) un 994 hl degvīna (spirta koncentrācija no 37,5% līdz 42 %). Praktiski visa produkcija tiek pārdota reģionālajos tirgos un tikai neliela produkcijas daļa tiek eksportēta (Azoru salu liķieri: ±10 % produkcijas apjoma tiek eksportēti galvenokārt uz Ziemeļameriku). Vietējā rūpniecība ir nodarbināti aptuveni 130 strādnieku Madeirā un apmēram 90 — Azoru salās. Madeirā cukurniedru un augļu audzēšana un pārstrāde nodrošina darbu aptuveni 1000 ģimenes uzņēmumu. To produktu tirgus daļa 2007. gadā, kuriem piemēro samazinātu akcīzes nodokļa likmi, bija zemāka par līdzīgu importēto produktu vai no pārējiem Kopienas reģioniem piegādāto produktu tirgus daļu (20,3 % Madeirā un 38,9 % Azoru salās), tādejādi šiem produktiem tiek radīta sīva konkurence. Turklāt, lai gan tiek piemērota samazināta akcīzes nodokļa likme, vidējas mazumtirdzniecības cenas (ieskaitot nodokļus) vietējā ražojuma rumam, liķieriem un degvīnam Madeirā un Azoru salās ir lielākas par līdzīgu produktu cenām, kuru izcelsme ir ārpus minētajiem reģioniem. Galvenie traucēkļi, ar kuriem saskaras ruma, liķieru un/vai degvīna ražotāji, ir papildu izmaksas, kas ir saistītas ar Līguma 299. panta 2. punktā noteiktajiem faktoriem (t.i., nošķirtība, atrašanās uz salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimatiskie apstākļi) Lauksaimnieciskas izcelsmes izejvielas (šajā gadījumā — cukurniedres, augļi, augi, medus, saldais krējums, piens un vīns) ir dārgākas nekā parastos ražošanas apstākļos iegūtas izejvielas. Tas ir tāpēc, ka lauku saimniecības ir mazākas, saskaldītas un ar zemāku mehanizācijas pakāpi. Turklāt Madeiras gadījumā cukurniedru pārstrādes rezultāts ir sliktāks nekā citos visattālākajos reģionos sarežģīta reljefa, klimata, augsnes un amatnieciskās ražošanas dēļ. Salīdzinājumā ar jau gatava produkta transportēšanu papildu izmaksas rada atsevišķu izejvielu un iepakojuma materiālu, kurus neražo uz vietas, nogādāšana uz salām. Azoru salu gadījumā atrašanās uz salām rada vēl papildu sekas, jo tās ir izkaisītas 600 km attālumā, kas rada papildu izmaksas pārvadāšanai starp salām. Visbeidzot, ražošanas un iepakošanas aprīkojuma transportēšana un uzstādīšana ir dārgāka attiecīgajās teritorijas nekā kontinentā, jo tās ir nošķirtas un atrodas uz salām. Papildu izmaksas ir nepieciešamas galaproduktu glabāšanai, jo vietējais tirgus tos nepatērē uzreiz, bet gan visa gada garumā. Turklāt ir jāņem vērā ceļošanas izmaksas, kas rodas, apmeklējot piegādātājus un klientus uz kontinenta, kā arī papildu izmaksas, sūtot paraugus laboratorijas analīžu veikšanai (Azoru salu gadījumā). Vienības pašizmaksu ietekmē arī citi faktori, kas ir saistīti ar mazu reģionālo tirgu, piemēram, vajadzība uzglabāt lielus izejvielu krājumus un, svarīgākais, attiecība starp nemainīgajām izmaksām un saražoto daudzumu nav labvēlīga. Minētā nelabvēlīgā attiecība ir saistīta ar pārāk jaudīgām iekārtām un zināmā mērā ar izmaksām, ko rada vides aizsardzības noteikumu ievērošana. Šajā sakarā ruma ražotājiem Madeirā ir papildu neizdevīgums, jo tiem ir jāapstrādā cukurniedru pārstrādē radušies atkritumi, turpretī ražotāji citos reģionos minētos blakusproduktus var pārstrādāt. Turklāt uzņēmumiem, kas atrodas uz salām, jāuzņemas citas papildu izmaksas salīdzinājumā ar tiem uzņēmumiem, kas atrodas kontinentā. Īpaši tas ir saistīts ar darbaspēka izmaksām (minimālā alga abos attiecīgajos reģionos ir par 5 % lielāka) un enerģijas izmaksām, kā arī (Madeiras gadījumā) būvniecības izmaksām un zemes cenām. Lai pierādītu, ka akcīzes nodokļa samazinājums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai atsvērtu papildu izmaksas, kuras radījusi Līguma 299. panta 2. punktā noteiktie faktori (t.i., nošķirtība, atrašanās uz salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs, klimatiskie apstākļi, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem), Portugāles iestādes aprēķināja papildu izmaksas, kas izriet no minētajiem trūkumiem; saskaņā ar aprēķiniem ka papildu izmaksas uz vienu vienību pārsniedz akcīzes nodokļa atbilstošu samazinājumu par aptuveni 7–19 %. Tāpēc var uzskatīt, ka ir nepieciešams piemērot samazinātas likmes akcīzes nodokli šīs nozares ražotājiem, lai tie spētu saglabāt savu konkurētspēju attiecībā pret līdzīgiem produktiem no citiem Kopienas reģioniem. Ņemot vērā gan tiesisko noteiktību, kas vietējiem ražotājiem ir nepieciešama komercdarbības attīstīšanai, gan vajadzību noteikt nodokļu atvieglojumu termiņu, Komisija ierosina atļaut pagarināt atkāpi uz pieciem gadiem. Vienlaikus tiek ierosināts nosacījums, ka Portugāle līdz 2011. gada 31. decembrim iesniegs Komisijai termiņa vidusposma ziņojumu, kas Komisijai dos iespēju novērtēt, vai vēl pastāv iemesli, ar ko ir pamatota pazeminātās likmes piešķiršana. - Vispārīgais konteksts Kopienas regulējums attiecībā uz akcīzes nodokli spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem ir noteikts divās direktīvās. Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem[3], noteiktas ar nodokli apliekamo produktu kopējās definīcijas, precizēta nodokļa aprēķina metode un kritēriji, saskaņā ar kuriem var piešķirt atbrīvojumus vai pazeminātas likmes dažiem produktiem. Iepriekšminētajā Padomes Direktīvā 92/84/EEC noteiktas minimālās nodokļa likmes katrai produktu kategorijai. Ar Padomes Lēmumu 2002/167/EK Portugālei ir atļauts piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Madeiras autonomajā apgabalā vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Piemērotā samazinātā likme nedrīkst būt vairāk kā par 75 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi spirtam. Šis lēmums kopš 2008. gada 31. decembra vairs nav spēkā. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Saskaņā ar EK līguma 299. panta 2. punktu Līgumu piemēro Francijas aizjūras departamentiem, Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām (attālākie reģioni). Tomēr, ņemot vērā attālāko reģionu strukturālo sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk apgrūtina attālums, tas, ka tās ir salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, kavē to attīstību, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, paredz īpašus pasākumus, lai šiem reģioniem izstrādātu EK līguma piemērošanas nosacījumus, tostarp kopējo politiku. - Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem EK līguma 299. panta 2. punktā minētajos pasākumos jāņem vērā attālāko reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot Kopienas tiesiskā regulējuma, arī iekšējā tirgus un kopējās politikas, integritāti un saskanību. Kā minēts iepriekš, nodokļu samazinājums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai atsvērtu trūkumus, kas rodas attiecīgajiem vietēja ražojuma un patēriņa produktiem. Paturot prātā, ka attiecīgais produkcijas apjoms ir neliels un nodokļa atlaides nepārsniedz patēriņu attiecīgajos reģionos, ietekme uz iekšējo tirgu ir ierobežota un iepriekšminētās 299. panta 2. punkta prasības ir ievērotas. 2) APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Portugāles valdības lūgums bija atbilde uz attiecīgo uzņēmēju lūgumiem. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. - Ietekmes novērtējums Priekšlikuma ekonomiskā ietekme būtībā skar ruma un liķieru ražotājus Madeirā un liķieru un degvīna ražotājus Azoru salās, un tāpēc to var uzskatīt par minimālu. Ja šie ražotāji zaudētu samazinātas akcīzes nodokļa likmes sniegtās priekšrocības, tad vairumtirdzniecības pārdošanas cenas palielinājums apdraudētu minēto ekonomikas nozaru pastāvēšanu un izdzīvošanu, kā arī ar to tieši un pastarpināti saistītās darba vietas. 3) PRIEKŠLIKUMA JURID ISKIE ASPEKTI - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Tiek ierosināts atļaut Portugālei no 2009. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi, kas piemērojama vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Samazinātā likme var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes likmi spirtam, bet nevar būt vairāk nekā 75 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi spirtam. Tas saskan ar atļauju, ko piešķir Lēmums 2002/167/EK uz laiku no 2002. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim. - Juridiskais pamats Līguma 299. panta 2. punkts. - Subsidiaritātes princips Atkāpes no Līguma noteikumiem saskaņā ar Līguma 299. panta 2. punktu ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Tas nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai izlīdzinātu lielās izmaksas, kas saistītas ar ruma un liķieru ražošanu Madeiras autonomajā apgabalā un liķieru un degvīna ražošanu Azoru salu autonomajā apgabalā (sk. iepriekš). - Juridisko instrumentu izvēle Līguma 299. panta 2. punktā ir paredzēts ar Padomes lēmumu noteikt īpašus pasākumus visattālākajiem reģioniem. 4) IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. 2009/0075 (CNS) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Portugālei atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 299. panta 2. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[4], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[5], tā kā: (1) Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmums 2002/167/EK[6] atļāva Portugālei piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Uzskatīja, ka ir nepieciešams piemērot minētajiem produktiem samazinātas likmes akcīzes nodokli, lai spētu izdzīvot vietējā rūpniecība, kas ražo un tirgo minētos produktus. Ražošanas izmaksas sadārdzina galvenokārt faktori, kas saistīti ar atrašanos visattālākajos reģionos (nošķirtība, atrašanās uz salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimatiskie apstākļi), tāpēc uzskatīja, ka tikai samazinot akcīzes nodokļa likmi, ko piemēro attiecīgajiem vietēja ražojuma un patēriņa produktiem, tiem ļautu vienlīdzīgos apstākļos arī turpmāk konkurēt ar līdzīgiem produktiem, kurus importē vai piegādā no citām Kopienas daļām, un tādējādi nodrošinātu ražošanas nozaru tālāko pastāvēšanu. Tādēļ Portugāle saskaņā ar minēto lēmumu varētu minētajiem produktiem piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi spirtam, kura noteikta Direktīvas 92/84/EEK[7] 3. pantā un zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi spirtam, kas noteikta ar šo direktīvu, bet kas nav vairāk nekā 75 % zemāka par standarta valsts akcīzes nodokli spirtam. Šis pasākums bija spēkā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim. (2) Portugāle ar 2008. gada 16. jūnija un 2008. gada 20. jūnija lūgumu saņēma atļauju ar tādiem pašiem nosacījumiem uz laiku no 2009. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim. (3) Šķiet pamatoti, ka pieprasīto atļauju piešķīra, lai novērstu bīstamu tendenci minētajos visattālākajos reģionos. Vietējā rūpniecībā ir nodarbināti aptuveni 130 strādnieku Madeirā un apmēram 90 — Azoru salās. Madeirā cukurniedru un augļu audzēšanā un pārstrādē darbojas aptuveni 1000 lauku saimniecību, kuras pieder ģimenēm. Šajos reģionos tirgus saskaras ar eksporta grūtībām, tāpēc tie ir vienīgie noieta tirgi, kuros ir iespējams pārdot minētos produktus. (4) Jāatļauj samazināt akcīzes nodokli līdz pieprasītajam lielumam arī turpmāk, lai palīdzētu kompensēt nelabvēlīgos konkurences apstākļus, ar kuriem lielāku ražošanas un tirgošanas izmaksu dēļ Madeirā un Azoru salās saskaras destilētu alkoholisko dzērienu ražotāji. (5) Lauksaimnieciskas izcelsmes izejvielas ir dārgākas nekā parastos ražošanas apstākļos iegūtās izejvielas, jo lauku saimniecības ir mazākas, sadrumstalotas un ar zemāku mehanizācijas pakāpi. Turklāt Madeiras gadījumā sarežģīta reljefa, klimata, augsnes un amatnieciskās ražošanas dēļ cukurniedru pārstrādes rezultāts ir sliktāks nekā citos visattālākajos reģionos. Salīdzinājumā ar jau gatava produkta transportēšanu papildu izmaksas rada atsevišķu izejvielu un iepakošanas materiālu, kurus neražo uz vietas, nogādāšana uz salām. Azoru salu gadījumā nošķirtībai ir vēl citas sekas, jo salas ir izklaidus. Tāpēc minētajos visattālākajos un salu reģionos iekārtu transports un uzstādīšana sadārdzina izmaksas vēl vairāk. Tās sadārdzina arī nepieciešamie braucieni un sūtījumi uz kontinentu. Papildu izmaksas ir nepieciešamas galaproduktu glabāšanai, jo vietējais tirgus tos nepatērē uzreiz, bet gan visa gada garumā. Reģionālais tirgus ir mazs, tādēļ vienas vienības pašizmaksa sadārdzinās dažādos veidos, īpaši tāpēc, ka attiecība starp nemainīgajām izmaksām un saražoto daudzumu nav labvēlīga gan attiecībā uz iekārtām, gan izmaksām, kas nepieciešamas vides aizsardzības noteikumu pildīšanai. Turklāt ruma ražotāji Madeirā apstrādā cukurniedru pārstrādē radušos atkritumus, turpretī ražotāji citos reģionos minētos blakusproduktus var pārstrādāt. Visbeidzot, attiecīgie ražotāji arī sedz papildu izmaksas (piemēram, darbaspēka un enerģijas izmaksas), kuras parasti sedz vietējās tautsaimniecības. (6) Samazinājums par 75 % nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai izlīdzinātu papildu izmaksas, kuras uzņēmējiem Madeirā un Azoru salās kā visattālākajos reģionos rodas minēto īpašo faktoru dēļ. (7) Rūpīga stāvokļa izpēte liecina, ka ir nepieciešams apmierināt Portugāles lūgumu, ja ir jāsaglabā spirta ražošana attiecīgajos visattālākajos reģionos. (8) Nodokļu atvieglojumi ir tikai tik lieli, cik nepieciešams, lai izlīdzinātu papildu izmaksas, attiecīgais produkcijas apjoms ir neliels un nodokļu atvieglojumi nepārsniedz patēriņu attiecīgajos reģionos, tāpēc pasākums neapdraud Kopienas tiesiskā regulējuma vienotību un saskanību. (9) Izvērtējot vajadzību nodokļu atvieglojumiem noteikt termiņu un vajadzību sniegt vietējiem uzņēmumiem drošību, kas nepieciešama to saimniecisko darbību veikšanai, ir lietderīgi piešķirt atļauju uz pieciem gadiem. (10) Jānodrošina, ka Portugāle var piemērot attiecīgos atvieglojumus no dienas, kad zaudē spēku attiecīgā atļauja, kas par iepriekšējo periodu piešķirta ar Lēmumu 2002/167/EK. Tādēļ pieprasītā jaunā atļauja jāpiešķir no 2009. gada 1. janvāra. (11) Turklāt ir jāpieprasa iesniegt termiņa vidusposma ziņojumu, lai Komisija varētu novērtēt, vai tiek ievēroti nosacījumi, ar kuriem ir pamatota šādas atkāpes piešķiršana. (12) Šis lēmums neskar iespējamo Līguma 87. un 88. panta piemērošanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Atkāpjoties no Līguma 90. panta, ar šo Portugālei atļauj vietēja ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietēja ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā reģionā piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi spirtam, kura noteikta 3. pantā Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu. 2. pants Atvieglojumus, kas minēti 1. pantā, atļauj: 1. Madeirā 2. rumam, kas definēts II pielikuma 1. kategorijā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulai (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89[8], ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi "Rum da Madeira", kas iekļauta minētās regulas III pielikuma 1. kategorijā; 3. liķieriem un „crème de”, kas definēti Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikuma 32. un 33. kategorijā un kas ražoti no reģionālajiem augļiem vai augiem; 4. Azoru salās 5. liķieriem un „crème de”, kas definēti Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikuma 32. un 33. kategorijā un kas ražoti no reģionālajiem augļiem vai izejvielām; 6. degvīnam, kas ražots no vīna vai vīnogu izspaidām, kuram Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikuma 4. un 6. kategorijā ir definētās īpašības un kvalitāte. 3. pants Samazinātā akcīzes nodokļa likme, kas piemērojama 1. pantā minētajiem produktiem, var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes nodokļa likmi spirtam, bet nevar būt vairāk nekā 75 % zemāka par parastās valsts akcīzes nodokļa likmi spirtam. 4. pants Vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim Portugāle nosūta Komisijai ziņojumu par stāvokli, lai Komisija varētu novērtēt, vai vēl pastāv iemesli piešķirt samazināto likmi. 5. pants Šo lēmumu piemēro no 2009. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim. 6. pants Lēmums ir adresēts Portugāles Republikai. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 055, 26.2.2002., 36.–37. lpp. [2] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.). [3] OV L 316, 31.10.1992., 21. lpp. [4] OV C […], […], […]. lpp. [5] OV C […], […], […]. lpp. [6] OV L 55, 26.2.2002., 36. lpp. [7] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.). [8] OV L 39, 13.2.2008., 16. lpp.