KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

Norādījumi par trešo valstu pretendentu un preču iesaisti ES publiskā iepirkuma tirgū

(2019/C 271/02)

Saturs

Kālab izstrādāti šie norādījumi? 44

Tiesiskais regulējums 45

1. Trešo valstu pretendentu un preču piekļuve ES iepirkuma tirgum 46

1.1. Starptautiskie iepirkuma nolīgumi un Starptautiskā iepirkuma akts 46

1.2. Noteikumi un nolīgumi konkrētās nozarēs un projektos 47

1.2.1. Saskaņā ar starpvaldību nolīgumiem organizēts iepirkums 48

1.2.2. Pasākumi sabiedrisko pakalpojumu nozarē 48

1.2.3. Iepirkums aizsardzības un drošības jomā 49

1.3. Praktiskā ziņā 50

2. Nepamatoti lēti piedāvājumi 51

2.1. Nepamatoti lētu piedāvājumu noteikšana 52

2.2. Nepamatoti lētu piedāvājumu izmeklēšana 52

2.3. Nepamatoti lētu piedāvājumu noraidīšana 53

2.4. Praktiskā ziņā 54

3. Kvalitātes standarti. Stratēģiska pieeja publiskam iepirkumam 54

3.1. Ieguldījumu plānošana 56

3.2. Kvalitātes kritēriju noteikšana iepirkuma procedūrā 58

3.3. Līguma izpildes uzraudzība 61

3.4. Praktiskā ziņā 62

4. Eiropas Komisijas praktiskā palīdzība 62

5. Īsumā 63

AKRONĪMU GLOSĀRIJS

Akronīms Definīcija EST Eiropas Savienības Tiesa EEZ Eiropas Ekonomikas zona EMAS Vides vadības un audita sistēma ES Eiropas Savienība BTN Brīvās tirdzniecības nolīgums ZPI Zaļais publiskais iepirkums NVI Pasaules Tirdzniecības organizācijas Nolīgums par valsts iepirkumu ILO Starptautiskā Darba organizācija SIA Starptautiskā iepirkuma akts ESAO Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija PI Pētniecība un izstrāde LESD Līgums par Eiropas Savienības darbību PTO Pasaules Tirdzniecības organizācija

Kālab izstrādāti šie norādījumi?

Eiropas Komisija un Savienības augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos 2019. gada martā pieņēma kopīgu paziņojumu Eiropas Parlamentam, Eiropadomei un Padomei, kurā izklāstīta “ES un Ķīnas stratēģiskā perspektīva” (1) (paziņojums), aicinot piemērot “proaktīvu pieeju ES konkurētspējas uzlabošanai un godīgas konkurences apstākļu nodrošināšanai”.

ES arī turpmāk jācenšas savās ekonomiskajās attiecībās panākt līdzsvarotākus un abpusēji izdevīgus nosacījumus. Šajā sakarā publiskais iepirkums, kas veido aptuveni 14 % ES iekšzemes kopprodukta, ir svarīgs elements.

Vienota publiskā iepirkuma tirgus izveide ir viens no galvenajiem iekšējā tirgus sasniegumiem. Konkursu publicēšana Savienības mērogā nodrošina visā Savienībā pārredzamību un rada izdevības uzņēmumiem. Ārvalstu pretendentu gadījumā labākas noteikumu īstenošanas mērķis ir nodrošināt augstākos kvalitātes standartus visos procesa posmos, izdevīgumu, projektu ilgtspēju un godīgas konkurences apstākļus ES un trešo valstu uzņēmumiem, kuri piedalās publiskajā iepirkumā.

Tāpēc Komisija ir apņēmusies “publicēt norādījumus par tiesisko regulējumu ārvalstu pretendentu un preču iesaistei ES tirgū, ņemot vērā ES un starptautiskos noteikumus par iepirkumu, to vidū par nepamatoti lētiem piedāvājumiem, kā arī par drošības, darba tiesību un vidisko standartu ievērošanu” (7. darbība).

Eiropadome atbalstīja Komisijas pieeju un aicināja Savienību rīkoties, “lai aizsargātu savas intereses, ņemot vērā negodīgo praksi, kad trešās valstis pilnīgi izmanto tirdzniecības aizsardzības instrumentus un mūsu publiskā iepirkuma noteikumus, kā arī publiskajā iepirkumā nodrošinātu faktisku savstarpību ar trešām valstīm”. Tā arī uzsvēra, ka “vienotajā tirgū un pasaulē būtu jānodrošina godīga konkurence, lai aizsargātu patērētājus un veicinātu ekonomikas izaugsmi un konkurētspēju saskaņā ar Savienības ilgtermiņa stratēģiskajām interesēm” (2).

Turklāt Komisija ir arī apņēmusies kopā ar dalībvalstīm līdz 2019. gada beigām sagatavot pārskatu par pašreizējā regulējuma īstenošanu, lai noteiktu trūkumus. Visas atklātās nepilnības tiks rūpīgi izvērtētas, sevišķi caur tādu iespējamu nepilnību prizmu, kas ietekmē konkurences apstākļus ES un trešo valstu uzņēmumiem, kuri piedalās publiskā iepirkuma procedūrās.

Trešo valstu pretendentiem, precēm un pakalpojumiem ne vienmēr ir saistoši tādi paši vai līdzvērtīgi vidiskie, sociālie vai darbtiesiskie standarti, kādus piemēro ES ekonomikas dalībniekiem. Tāpat trešo valstu pretendentiem ne vienmēr ir jāievēro stingri valsts atbalsta noteikumi, kas līdzīgi tiem, ko piemēro ES. Tas var ES pretendentus, preces un pakalpojumus nostādīt nelabvēlīgā situācijā. ES publiskā iepirkuma noteikumi ir jāpiemēro tā, lai nodrošinātu, ka ES un trešo valstu pretendentiem tiek piemēroti vienādi vai līdzvērtīgi standarti un prasības.

Lai novērstu izkropļojumus Eiropas iepirkuma tirgos, ko radījušas trešo valstu subsīdijas vai citāds valsts atbalstīts finansējums, var būt vajadzīga daudzpusēja iejaukšanās. Šajā sakarā ir būtiski piemērot noteikumus par nepamatoti lētiem piedāvājumiem, taču ar to var nepietikt un var būt vajadzīga papildu analīze.

Paziņojumā arī atgādināts par Komisijas apņemšanos nodrošināt savstarpību piekļuvē ārvalstu iepirkuma tirgiem. Gadu gaitā ES lielā mērā ir atvērusi trešām valstīm savus publiskā iepirkuma tirgus, taču ES uzņēmumiem mēdz būt pagrūti piekļūt iepirkuma iespējām kādos ārvalstu tirgos. 2016. gadā Komisija izdeva pārskatītu priekšlikumu par Starptautiskā iepirkuma aktu (SIA) (3), kas pieņemšanas gadījumā mūsu uzņēmumiem pašķirtu ceļu un ļautu vienlīdzīgos apstākļos konkurēt ar trešo valstu uzņēmumiem.

Apņemoties veikt paziņojumā noteiktās darbības, Komisija ir apstiprinājusi, cik lielu nozīmi publiskā iepirkuma jomā piešķir godīgas konkurences un vienādu konkurences apstākļu veicināšanai iekšējā tirgū.

Saskaņā ar “ES un Ķīnas stratēģiskās perspektīvas” mērķiem šo norādījumu mērķis ir sniegt palīdzību publiskā iepirkuma rīkotājiem, uzlabojot izpratni par konkrētiem praktiskiem aspektiem publiskā iepirkuma procedūrās, kas noteiktas ES tiesību aktos, gadījumos, kad konkursos piedalās dalībnieki no trešām valstīm. Tās mērķis ir arī veicināt principu publiskā iepirkuma procedūrās ņemt vērā ne tikai cenu, bet arī augstos Eiropas standartus, sevišķi darba, vides un drošības jomā. Tas palīdz nodrošināt apstākļus godīgai konkurencei ar ES pretendentiem, precēm un pakalpojumiem. Šo norādījumu pamatā ir paziņojums “Kā Eiropas interesēs panākt labāku iepirkuma darbību Eiropā” (4), ar kuru tika izveidota plaša partnerība ar dalībvalstīm nolūkā uzlabot publiskā iepirkuma efektivitāti. Spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā paredzēto iespēju apzināšanās un izmantošana palīdzēs stiprināt vienoto tirgu un veicināt godīgas konkurences apstākļus ES iepirkuma tirgū.

Tiesiskais regulējums

Publisko iepirkumu regulē vairāki akti. Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) (5) publiskajam iepirkumam ES piemēro pārredzamības, vienādas attieksmes un nediskriminēšanas pamatprincipus. Publiskā iepirkuma direktīvās ir izklāstīti saskaņoti minimālie publiskā iepirkuma noteikumi. Šie noteikumi reglamentē to, kā publiskas iestādes un dažu veidu sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumi iepērk preces, būvdarbus un pakalpojumus. Tie ir transponēti valstu tiesību aktos un attiecas uz konkursiem, kuru vērtība naudas izteiksmē pārsniedz noteiktu summu. Procesuālie noteikumi attiecas uz katru atsevišķu iepirkumu neatkarīgi no pretendenta piederības.

Plašākā starptautiskā kontekstā ES noslēgtie nolīgumi nosaka, kam ir nodrošināta piekļuve ES iepirkuma tirgum. Galvenais attiecīgais nolīgums ir Nolīgums par valsts iepirkumu (NVI) (6), kas atver ES iepirkuma tirgu pārējām nolīguma pusēm. Turklāt vairākos ES brīvās tirdzniecības nolīgumos (BTN) ir nodaļas par iepirkumu. Šie norādījumi neaizstāj attiecīgos tiesību aktus publiskā iepirkuma jomā un nav jāuztver kā lietošanas pamācība par to, “kā apmierināt tiesību aktos izvirzītās prasības”. Tikai Eiropas Savienības Tiesa ir kompetenta sniegt galīgu un saistošu ES tiesību interpretāciju (7). Šie norādījumi neskar ES starptautiskās saistības pret tirdzniecības partneriem.

1. Trešo valstu pretendentu un preču piekļuve ES publiskā iepirkuma tirgum

Direktīvas 2014/24/ES 25. pants Ciktāl tas ir paredzēts 1., 2., 4. un 5. pielikumā (8) un NVI Eiropas Savienības I papildinājuma vispārīgajās piezīmēs, un citos starptautiskos nolīgumos, kuri ir saistoši Savienībai, līgumslēdzējas iestādes attiecībā uz minēto nolīgumu parakstītājpušu būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem nodrošina attieksmi, kas ir tikpat labvēlīga kā attieksme, kuru nodrošina Savienības būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem.

ES aktīvi rada iespējas Eiropas uzņēmumiem piedalīties iepirkumā, atbalstot abpusēji izdevīgu iepirkuma tirgu atvēršanu trešām valstīm. Starptautiskās sarunās ES ir atbalstījusi plašāku kvalitātes kritēriju piemērošanu, aptverot vidisko, sociālo, darbtiesisko un inovatīvo aspektu, un vērienīgu starptautisko iepirkuma tirgu atvēršanu.

Vairākos starptautiskos nolīgumos (piemēram, Nolīgumā par valsts iepirkumu un divpusējos brīvās tirdzniecības nolīgumos ar nodaļām par iepirkumu) ES ir apņēmusies piešķirt piekļuvi savam publiskā iepirkuma tirgum noteiktiem vairāku trešo valstu darbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem.

Attiecīgi publiskā iepirkuma direktīvās ir noteikts, ka publiskā iepirkuma rīkotājiem ES ir jāizturas pret nolīgumus parakstījušo valstu būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem tikpat labvēlīgi kā pret ES būvdarbiem, piegādēm, pakalpojumiem un ekonomikas dalībniekiem, ciktāl uz tiem attiecas minētie nolīgumi (9).

Kur šā pienākuma nav, ekonomikas dalībniekiem no trešām valstīm, kuri nav noslēguši nolīgumu, kas atver ES iepirkuma tirgu, vai uz kuru precēm, pakalpojumiem un būvdarbiem neattiecas šāds nolīgums, nav nodrošināta piekļuve iepirkuma procedūrām ES un tie var tikt izslēgti.

1.1. Starptautiskie iepirkuma nolīgumi un Starptautiskā iepirkuma akts

Nolīgums par valsts iepirkumu (NVI) Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) ietvaros noslēgtais Nolīgums par valsts iepirkumu ļauj ekonomikas dalībniekiem no 19 citām PTO partnervalstīm, kuras noslēgušas minēto nolīgumu, pieteikties uz konkrētiem publiskiem līgumiem ES un ES uzņēmumiem pieteikties uz 19 citu PTO partnervalstu līgumiem.

Divpusēji brīvās tirdzniecības nolīgumi ES ir noslēgusi brīvās tirdzniecības nolīgumus (BTN) ar valstīm visā pasaulē, un tie nodrošina nolīgumu pušu uzņēmumiem labāku piekļuvi otras puses publiskā iepirkuma tirgum. Tādi ir, piemēram, jaunākie tirdzniecības nolīgumi ar Kanādu un Japānu.

Ja publiskā iepirkuma rīkotāji saņem piedāvājumu no trešās valsts ekonomikas dalībnieka, tiem jāpārbauda, vai uz piedāvājumu attiecas ES noslēgtie starptautiskie iepirkuma nolīgumi, piemēram, NVI vai BTN, lai noteiktu, vai pretendentam ir nodrošināta piekļuve šim iepirkumam.

Līdz šim NVI ir noslēgušas 20 puses: ES attiecībā uz savām 28 dalībvalstīm, Armēnija, Austrālija, Kanāda, Taivana, Honkonga (Ķīna), Islande, Izraēla, Japāna, Lihtenšteina, Melnkalne, Moldova, Norvēģija, Jaunzēlande, Dienvidkoreja, Singapūra, Šveice, Ukraina, ASV un Nīderlande (attiecībā uz Arubu).

NVI un BTN nodaļas par valsts iepirkumu neattiecas automātiski uz visiem pušu valsts iepirkumiem. NVI un BTN veido divas daļas:

a) juridiskais teksts ar noteikumiem par principiem un procedūrām; un

b) aptvēruma grafiki katrai pusei.

Aptvēruma grafiki nosaka to, kurām publiskajām struktūrām ir jāpilda vispārīgie noteikumi un kādā apmērā to preču un pakalpojumu iepirkums ir atvērts citu NVI pušu vai BTN partnervalstu ekonomikas operatoru (un to preču un pakalpojumu) dalībai.

Ir ietverti tikai iepirkumi, kuri pārsniedz katras valsts aptvēruma grafikos noteiktās robežvērtības.

ES tirgus aptvēruma grafiki ir izklāstīti NVI I papildinājuma pielikumos un attiecīgo BTN attiecīgajos pielikumos. Pārbaudot šos avotus, publiskā iepirkuma rīkotājs var noteikt, vai pretendentam (vai tā precēm un pakalpojumiem) ir nodrošināta piekļuve iepirkumam.

Ar saviem BTN ES veicina vidisko, sociālo un darbtiesisko apsvērumu izmantošanu, ar nosacījumu, ka tos piemēro nediskriminatīvi. Šie nolīgumi veicina ES un trešo valstu iepirkuma tirgu plašāku atvēršanu.

Brīvās tirdzniecības nolīgumu (BTN) gadījumā līgumslēdzējām iestādēm ir jāpiemēro līdzīgs pārbaudes process, kas attiecas uz plānotā iepirkuma aptvērumu. Daudzos BTN ES ir iekļāvusi noteikumus par publisko iepirkumu un tirgus piekļuves saistībām. Vairumā gadījumu BTN pamats ir NVI struktūra.

Starptautiskā iepirkuma akts Komisija ir ierosinājusi Starptautiskā iepirkuma aktu (SIA) (10) nolūkā uzlabot savstarpību un nodrošināt sviras efektu, lai apspriestu ar trešām valstīm to iepirkuma tirgu atvēršanu ES uzņēmumiem. Ir skaidrs, ka šāda svira ir vajadzīga, lai novērstu diskriminējošus pasākumus un tiešu tirgu slēgšanu. Tāpēc 2019. gada 21. marta secinājumos Eiropadome aicināja “(..) atjaunot ES Starptautiskā iepirkuma akta apspriešanu” (11).

1.2. Noteikumi un nolīgumi konkrētās nozarēs un projektos

Starpvaldību nolīgumi Starptautiskos nolīgumos ar trešām valstīm var būt iekļauti īpaši noteikumi, ar nosacījumu, ka tie atbilst Līgumā noteiktajiem pārredzamības, vienādas attieksmes un nediskriminēšanas principiem.

Sabiedrisko pakalpojumu nozare Sabiedrisko pakalpojumu nozarē publiskā iepirkuma rīkotāji var noraidīt piegādes līgumu piedāvājumus, ja vairāk nekā 50 % produktu nāk no noteiktām trešām valstīm.

Aizsardzība un drošība Iepirkumā drošības un aizsardzības jomā dalībvalstis var brīvi lemt par to, vai ļaut publiskā iepirkuma rīkotājiem pielaist ārvalstu pretendentus.

1.2.1. Saskaņā ar starpvaldību nolīgumiem organizēts iepirkums

Īpašos gadījumos un konkrētos projektos dalībvalstis var plānot piešķirt līguma slēgšanas tiesības, pamatojoties uz starptautiskiem nolīgumiem ar trešām valstīm, kuru iepirkuma režīmi atšķiras no Eiropas regulējuma.

Saskaņā ar šādiem nolīgumiem organizētas publiskā iepirkuma procedūras ir atbrīvotas no ES publiskā iepirkuma tiesību aktiem atbilstīgi direktīvu nosacījumiem un ciktāl starptautiskā nolīguma īpašie iepirkuma noteikumi pilnīgi atbilst ES Līgumam, sevišķi pārredzamības, vienādas attieksmes un nediskriminēšanas principiem. Šādi nolīgumi ir jādara zināmi Komisijai.

Saskaņā ar šādiem starptautiskiem nolīgumiem organizētam iepirkumam ir jāatbilst ES Līguma principiem un tas atbilstīgi un atklāti jāpublicē, dodot iespēju piedalīties visiem uzņēmumiem neatkarīgi no to reģistrācijas vietas vai izcelsmes valsts. Tieša līguma slēgšanas tiesību piešķiršana, kas pēc būtības nenodrošina pārredzamību un konkurenci, nav saderīga ar šiem pamatprincipiem.

Ārējo attiecību kontekstā neviens starptautisks nolīgums, ko noslēgusi dalībvalsts un viena vai vairākas trešās valstis, nevar būt pamats līguma slēgšanas tiesību tiešai piešķiršanai trešām valstīm vai to ekonomikas dalībniekiem. Tas neatbilst ES ekskluzīvajai kompetencei kopīgajā tirdzniecības politikā un ES Līgumu pamatprincipiem, kas attiecas uz publisko iepirkumu. Arī labvēlīgi projekta finansēšanas nosacījumi nevar būt pamats tiešai līguma slēgšanas tiesību piešķiršanai.

1.2.2. Pasākumi sabiedrisko pakalpojumu nozarē

Direktīvas 2014/25/ES 85. pants “Piedāvājumi, kas attiecas uz trešo valstu izcelsmes produktiem” 1. Šis pants attiecas uz piedāvājumiem, kas attiecas uz tādu trešo valstu izcelsmes produktiem, ar kurām Savienība nav noslēgusi ne daudzpusējus, ne divpusējus nolīgumus, kas Savienības uzņēmumiem nodrošina salīdzināmu un efektīvu piekļuvi minēto trešo valstu tirgiem. Tas neietekmē Savienības vai tās dalībvalstu pienākumus pret trešām valstīm. 2. Ikvienu piegādes līguma slēgšanas tiesību piešķiršanai iesniegtu piedāvājumu var noraidīt, ja trešo valstu izcelsmes produktu īpatsvars, kas noteikts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013, ir lielāks nekā 50 % no piedāvājumā iekļauto produktu kopvērtības. Šajā pantā telekomunikāciju tīkla aprīkojumā izmantoto programmatūru uzskata par produktu. 3. Saskaņā ar šā punkta otro daļu, ja divi vai vairāki piedāvājumi ir līdzvērtīgi, ņemot vērā 82. pantā noteiktos līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijus, priekšroku dod piedāvājumiem, ko nevar noraidīt saskaņā ar šā panta 2. punktu. Šajā pantā attiecīgo piedāvājumu cenas uzskata par līdzvērtīgām, ja cenu starpība nav lielāka kā 3 %. Piedāvājumam tomēr nedod priekšroku saskaņā ar pirmo daļu, ja, to pieņemot, līgumslēdzējam būtu pienākums iegādāties aprīkojumu, kura tehniskie parametri atšķiras no jau izmantota aprīkojuma parametriem, tādējādi radot nesaderību, tehniskas grūtības ekspluatācijā un apkopē vai arī nesamērīgas izmaksas. 4. Šajā pantā tās trešās valstis, uz kurām ar Padomes lēmumu ir attiecinātas šīs direktīvas priekšrocības, saskaņā ar 1. punktu neņem vērā, nosakot 2. punktā minēto trešo valstu izcelsmes produktu īpatsvaru.

Direktīvas 2014/25/ES 43. pants negarantē piekļuvi ES iepirkuma tirgum visiem trešo valstu ekonomikas dalībniekiem. Turklāt tajā ir paredzēts īpašs režīms piedāvājumiem, kuros iekļauti trešo valstu izcelsmes produkti. Tas ir izklāstīts Direktīvas 2014/25/ES 85. pantā.

Publiskā iepirkuma rīkotāji, kas darbojas ūdens, enerģijas, transporta un pasta pakalpojumu nozarē var noraidīt piegādes līgumu piedāvājumus, ja trešās valsts izcelsmes produktu īpatsvars ir lielāks nekā 50 % no piedāvājumā iekļauto produktu kopvērtības.

Šis režīms attiecas vienīgi uz tādu trešo valstu izcelsmes produktiem, ar kurām nav nolīgums, kas ES uzņēmumiem nodrošina salīdzināmu un efektīvu piekļuvi minēto trešo valstu tirgiem.

Ja publiskā iepirkuma rīkotājs nevis noraida šādu piedāvājumu, bet ļauj tam piedalīties iepirkuma procesā, publiskā iepirkuma rīkotājam ir jādod priekšroka līdzvērtīgiem piedāvājumiem, kuros iekļauto trešās valsts izcelsmes produktu īpatsvars ir mazāks nekā 50 % (12). Publiskā iepirkuma rīkotājam nav jādod šāda priekšroka, ja tas uzliek līgumslēdzējam pienākumu iegādāties aprīkojumu, kura tehniskie parametri atšķiras no jau izmantota aprīkojuma parametriem, tādējādi radot nesaderību, tehniskas grūtības ekspluatācijā un apkopē vai nesamērīgas izmaksas.

Nesen publiskā iepirkuma rīkotājs izmantoja Sabiedrisko pakalpojumu direktīvas 85. pantā paredzēto elastību, lai pieprasītu pretendentam deklarācijas par tā produktu izcelsmi. Tā kā vairāk nekā 50 % bija trešo valstu izcelsmes produkti, uz kuriem attiecās minētais noteikums, attiecīgais piedāvājums tika noraidīts.

1.2.3. Iepirkums aizsardzības un drošības jomā

Direktīvas 2009/81/ES 18. apsvērums Uz ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma piegādes līgumiem, kuru slēgšanas tiesības piešķir līgumslēdzējas iestādes/subjekti, kas darbojas aizsardzības jomā, neattiecina Pasaules Tirdzniecības organizācijas Nolīgumu par publiskiem iepirkumiem (GPA). Uz citiem šajā direktīvā noteiktajiem iepirkuma līgumiem GPA arī neattiecina, pamatojoties uz minētā nolīguma XXIII pantu (13). (..) Šis izņēmums nozīmē arī to, ka aizsardzības un drošības tirgu īpašajā kontekstā dalībvalstis saglabā tiesības izlemt, vai to līgumslēdzēja iestāde/subjekts ļauj līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrās piedalīties trešo valstu uzņēmējiem. Tām šis lēmums būtu jāpieņem, pamatojoties uz izdevīgumu, atzīstot pasaules mērogā konkurētspējīgas Eiropas Aizsardzības tehnoloģiskās un rūpniecības bāzes nepieciešamību un to, cik svarīgi ir atvērti un godīgi tirgi, kā arī gūstot abpusēju labumu. Dalībvalstīm būtu jācenšas panākt arvien atvērtākus tirgus. Arī to partneriem būtu jāapliecina atvērtība, kuras pamatā būtu noteikumi, par kuriem panākta starptautiska vienošanās, turklāt tas jo īpaši attiecas uz atklātu un godīgu konkurenci.

Preču un pakalpojumu iegāde aizsardzības un drošības nozarē bieži ir jutīgs jautājums. Īpašas prasības attiecībā uz šādām iegādēm ir paredzētas Direktīvā 2009/81/EK (14) saistībā ar dalībvalstu nepieciešamību nodrošināt piegādes drošību un aizsargāt konfidenciālu informāciju.

Attiecībā uz iegādēm saskaņā ar direktīvu par iepirkumu aizsardzības un drošības nozarē katra dalībvalsts var izdot savus noteikumus (15) par to, vai tās publiskā iepirkuma rīkotāji drīkst atļaut trešo valstu ekonomikas dalībniekiem piedalīties līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrās (16). Ja publiskā iepirkuma rīkotāji nolemj neļaut piedalīties trešo valstu ekonomikas dalībniekiem vai precēm, tie var norādīt šādu vispārīgu ierobežojumu jau paziņojumā par līgumu un konkursa dokumentos. Vai arī – tie var izvēlēties noraidīt šos piedāvājumus katru atsevišķi lēmumā par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu. Otrā gadījumā publiskā iepirkuma rīkotājiem konkursa dokumentos jānorāda, ka patur tiesības noraidīt piedāvājumus aizsardzības un drošības apsvērumu dēļ.

Lai aizsargātu savas īpašās drošības intereses, publiskā iepirkuma rīkotāji var veikt arī citus pasākumus:

— prasīt pretendentiem iesniegt valsts drošības pielaidi un pieņemt ārvalstu drošības pielaidi tikai tad, ja tā ir atzīta par līdzvērtīgu, pamatojoties uz attiecīgo valstu sadarbību izlūkošanā,

— prasīt ārvalstu pretendentiem apliecinājumus tam, ka būs atļauta aprīkojuma transportēšana, arī papildu piegāde krīzes situācijās,

— prasīt pretendentiem arī uzņemties saistības attiecībā uz piekļuvi slepenotai informācijai un tās konfidencialitāti,

— prasīt, lai pakalpojumu sniedzēji un risinājumi atbilstu papildu prasībām, kas izriet no īpašiem tiesību aktiem drošības jomā. Piemēram, kiberdrošības jomā Tīklu un informācijas drošības direktīvā (17) ir iekļauti pasākumi, kas nodrošina vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas sistēmu drošību visā Savienībā.

Publiskā iepirkuma rīkotāji var pieprasīt līgumslēdzējiem, lai tie atver savu piegādes ķēdi konkursiem. Tas var ļaut piegādes ķēdē iesaistīties jauniem dalībniekiem (18).

Veicot noteiktus ekskluzīvus pirkumus aizsardzības un drošības jomā, ir jāņem vērā valsts drošības intereses. Daži līgumi paredz, ka ir vajadzīgas šādas ārkārtīgi augstas prasības attiecībā uz piegādes drošību, vai arī tie ir tik slepeni un svarīgi valsts suverenitātei, ka ar konkrētiem Direktīvas 2009/81/EK noteikumiem var nepietikt, lai aizsargātu svarīgas dalībvalsts drošības intereses.

Attiecībā uz šādiem pirkumiem LESD 346. pantā ir paredzēta atkāpe, kas ļauj dalībvalstīm piešķirt līguma slēgšanas tiesības, nepiemērojot minētās direktīvas noteikumus (19). Dalībvalstīm katrā atsevišķā gadījumā ir jānovērtē, vai var piemērot šo izņēmumu, nosakot attiecīgās svarīgās drošības intereses un novērtējot vajadzību pēc konkrētā pasākuma, ņemot vērā samērīguma principu un vajadzību strikti interpretēt šo atkāpi (20).

1.3. Praktiskā ziņā

Starptautiskie iepirkuma nolīgumi — Publiskā iepirkuma rīkotājiem būtu jāpārbauda, vai trešās valsts pretendents ir noslēdzis NVI vai divpusēju nolīgumu. Ja tas tā nav, tam nav nodrošināta piekļuve iepirkuma procedūrām ES. Iepirkums saskaņā ar starpvaldību nolīgumiem — Iepirkumā ir jāievēro Līgumā paredzētie pārredzamības, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminēšanas principi. — Līgumslēgšanas tiesības nevar tieši piešķirt, pamatojoties uz šādiem nolīgumiem. Iepirkumi atbilstoši Komunālo pakalpojumu direktīvai — Publiskā iepirkuma rīkotājiem jāpārbauda, vai vairāk nekā 50 % produktu, kuri tiek piedāvāti piegādes līgumos, izcelsme ir trešās valstīs. — Ja uz konkrētajām trešām valstīm neattiecas NVI vai divpusējs nolīgums, piedāvājumu var noraidīt. Ar aizsardzības un drošības aspektiem saistīti iepirkumi — Šādi iepirkumi nav iekļauti NVI vai esošajos divpusējos nolīgumos. — Publiskā iepirkuma rīkotājiem nav jānodrošina piekļuve trešo valstu ekonomikas dalībniekiem.

2. Nepamatoti lēti piedāvājumi

Direktīvas 2014/24/ES 69. pants 1. Ja piedāvājumi attiecībā uz būvdarbiem, piegādēm vai pakalpojumiem šķiet nepamatoti lēti, līgumslēdzēja iestāde prasa, lai ekonomikas dalībnieki paskaidrotu cenu vai izmaksas, kas norādītas piedāvājumā. 2. Šā panta 1. punktā minētie paskaidrojumi var jo īpaši attiekties uz: a) ražošanas procesa, sniegto pakalpojumu vai būvniecības metodes saimnieciskajiem aspektiem; b) izraudzītajiem tehniskajiem risinājumiem vai kādiem īpaši izdevīgiem produktu piegādes, pakalpojumu sniegšanas vai būvdarbu veikšanas apstākļiem, kas ir pieejami pretendentam; c) pretendenta piedāvāto būvdarbu, piegāžu vai pakalpojumu oriģinalitāti; d) atbilstību pienākumiem, kas minēti 18. panta 2. punktā; e) atbilstību pienākumiem, kas minēti 71. pantā; f) iespējamu valsts atbalstu, ko saņem pretendents. 3. Līgumslēdzēja iestāde izvērtē sniegto informāciju, apspriežoties ar pretendentu. Tas var noraidīt piedāvājumu tikai tad, ja sniegtie pierādījumi apmierinoši neizskaidro piedāvātās cenas vai izmaksu zemo līmeni, ņemot vērā 2. punktā minētos elementus. Līgumslēdzējas iestādes noraida piedāvājumu, ja tās ir konstatējušas, ka piedāvājums ir nepamatoti lēts, jo tas neatbilst piemērojamiem pienākumiem, kas minēti 18. panta 2. punktā.

Publiskā iepirkuma rīkotājiem nepamatoti lētu piedāvājumu identificēšana, pārbaude un noraidīšana ir viens no veidiem, kā nodrošināt vienādus konkurences apstākļus.

Formulējot savas iepirkuma specifikācijas, publiskā iepirkuma rīkotājiem jāpievērš pienācīga uzmanība paredzamajai preču vai pakalpojumu cenai vai izmaksām. Publiskā iepirkuma rīkotāja veiktajā aplēsē būs jāņem vērā visi iepirkuma dokumentos noteiktie kritēriji, to starpā līguma izpildes prasības, atlases kritēriji un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji.

Veicot rūpīgu aprēķinu pirms iepirkuma procedūras sākšanas, varēs izvairīties no sarežģījumiem vēlākā posmā. Iepirkuma dokumentos iekļauta informācija par aptuveniem apjomiem, arī naudas izteiksmē, kādus publiskā iepirkuma rīkotājs gaida, var būt vērtīga norāde pretendentiem par kvalitātes līmeni, kāds tiek gaidīts, un šādas informācijas iekļaušana arī ļaus izvairīties no nepiemērotu piedāvājumu saņemšanas.

Pēc piedāvājumu saņemšanas publiskā iepirkuma rīkotājam būs jānovērtē, vai piedāvājumu aprēķins šķiet pamatots. Piemēram, piedāvājumā norādītā cena vai izmaksas var atšķirties no citu pretendentu piedāvātās cenas vai izmaksām vai no publiskā iepirkuma rīkotāja aplēses, lai gan šādam piedāvājumam salīdzinājumā ar citiem piedāvājumiem nav īpašu iezīmju, kas acīmredzami pamato šādu atšķirību. Publiskā iepirkuma rīkotājiem var būt šaubas par to, vai piedāvājums ir ekonomiski ilgtspējīgs un ir izpildāms saskaņā ar iepirkuma prasībām un piemērojamiem juridiskajiem pienākumiem, un par to, vai piedāvājums ir nepamatoti lēts.

Ziniet cenu — Svarīga nozīme ir zināšanām par tirgu — Noskaidrojiet, kāda bijusi iepriekšēju iepirkumu cena — Konsultējieties ar speciālistiem un citiem iepirkumu rīkotājiem

2.1. Nepamatoti lētu piedāvājumu noteikšana

Direktīvās nav nedz definēts, ko uzskata par nepamatoti lētu piedāvājumu, nedz arī norādīta konkrēta metode nepamatoti lēta piedāvājuma robežcenas aprēķināšanai. Dažas dalībvalstis ir ieviesušas brīvprātīgas vai obligātas metodes. Dalībvalstis var brīvi ieviest vietējus noteikumus vai metodes, kas izmantojamas, lai identificētu piedāvājumus, par kuriem ir aizdomas, ka tie ir nepamatoti lēti, ja vien šādi noteikumi ir objektīvi un nediskriminējoši (21). Tās var piemērot aritmētiskas metodes, pamatojoties uz novērtējumu par piedāvājuma cenas novirzi no visu piedāvājumu vidējās cenas (22) vai no paša publiskā iepirkuma rīkotāja aplēstās iepirkuma vērtības. Noderīga metode var būt arī ņemt vērā starpību starp piedāvājumiem ar viszemāko un nākamo zemāko cenu. Šādos noteikumos var iekļaut konkrētas procentuālās sliekšņa vērtības, kas piemērojamas, identificējot nepamatoti lētus piedāvājumus. Ja valsts tiesību aktos nav noteikta metode, publiskā iepirkuma rīkotāji var paši noteikt pārredzamas un nediskriminējošas metodes.

Piedāvājumi var šķist nepamatoti lēti attiecībā pret kādu no attiecīgajiem parametriem un līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijiem. Tā var būt, piemēram, gadījumā, kad attiecība starp piedāvāto kvalitāti un cenu šķiet aizdomīga.

Ja publiskā iepirkuma rīkotājs saņem piedāvājumu, par kuru tam ir aizdomas, ka tas ir nepamatoti lēts, iepirkuma rīkotājam ir juridisks pienākums prasīt no attiecīgā ekonomikas dalībnieka paskaidrojumu par piedāvāto cenu (23). Publiskā iepirkuma rīkotājs nevar noraidīt piedāvājumu, nedevis ekonomikas dalībniekam iespēju izskaidrot un pamatot cenu. Tas attiecas arī uz aritmētiskajām metodēm, ko izmanto, lai identificētu aizdomīgus pretendentus. Šādas metodes neļauj tūlītēji noraidīt piedāvājumu, neveicot pārbaudi.

Nepamatoti lētu piedāvājumu noteikšana IZVĒRTĒJIET VISUS PIEDĀVĀJUMA PARAMETRUS — Vai piedāvājums rādās pamatoti aprēķināts? — Vai pretendents spēj paveikt to, ko piedāvā, par cenu, ko piedāvā? — Vai jūsu valstī ir noteikta metode, kas palīdz identificēt, novērtēt un izvērtēt? Vai jums nav pārliecības, ka piedāvājums ir pamatots?

2.2. Nepamatoti lētu piedāvājumu izmeklēšana

Publiskā iepirkuma rīkotājiem parasti jāpieprasa, lai ekonomikas dalībnieks pierāda piedāvājuma pamatā esošo tehnisko, ekonomisko vai juridisko pieņēmumu vai prakses pamatotību. Lai varētu novērtēt pretendenta sniegtos skaidrojumus, publiskā iepirkuma rīkotājiem jāpieprasa visa informācija, ko tie uzskata par piemērotu (24). Tā, Tiesas judikatūra nosaka, ka publiskā iepirkuma rīkotājiem ir rakstiski jāpieprasa sīka informācija par elementiem, kas iekļauti piedāvājumā, par kuru ir aizdomas, ka tas ir nepamatoti lēts, un kas ir radījuši publiskā iepirkuma rīkotājam šaubas konkrētajā gadījumā (25). Publiskā iepirkuma rīkotājiem īpaši jāpievērš uzmanība pretendenta spējai izpildīt visas iepirkuma dokumentu prasības, ieskaitot sociāli atbildīga un zaļa publiskā iepirkuma prasības, par piedāvāto cenu.

Principā publiskā iepirkuma rīkotāji var pieprasīt informāciju par visiem jautājumiem, ko tie uzskata par būtiskiem piedāvātā cenas vai izmaksu līmeņa novērtēšanai. Saskaņā ar direktīvu šādi jautājumi var ietvert ražošanas procesa saimnieciskos aspektus, ieskaitot piedāvāto vesela aprites cikla izmaksu pamatu, tehniskos risinājumus vai piedāvājuma oriģinalitāti (26). Šis aspektu uzskaitījums nav izsmeļošs.

Publiskā iepirkuma rīkotāji tiek arī mudināti (27) izvērtēt, vai piedāvājums atbilst piemērojamajiem pienākumiem, kas vides, sociālo un darba tiesību jomā noteikti Savienības tiesību aktos, valsts tiesību aktos, koplīgumos vai paredzēti X pielikumā uzskaitītajos starptautiskajos tiesību aktos vides, sociālo un darba tiesību jomā (28). Minētie pienākumi ir piemērojami neatkarīgi no tā, vai tie ir iekļauti iepirkuma dokumentos.

No pretendenta prasītie paskaidrojumi var būt arī saistīti ar iespējami negodīgu tirgus praksi, piemēram, ārvalstu subsīdijām vai dempingu, kas izkropļo iekšējo tirgu. Veicot izpēti par negodīgu tirgus praksi, publiskā iepirkuma rīkotājiem jāpievērš īpaša uzmanība piedāvājumiem, kuros piedāvātas trešo valstu preces vai pakalpojumi, kuru cenas vai izmaksas var būt izkropļotas ar valsts atbalstītu finansējumu. To, vai pastāv finansiāls atbalsts no ārvalstīm, varētu novērtēt piedāvājuma dzīvotspējas vispārējā novērtējuma ietvaros.

Pretendentam būs jāiesniedz visi pierādījumi, kas vajadzīgi pietiekama skaidrojuma sniegšanai. Tā var būt detalizēta informācija, ko papildina attiecīga dokumentācija par ražošanas procesu, ražotnēm, sociālajiem apstākļiem, sertifikātiem, vides standartiem utt. Iemesliem, ko pretendents norāda, lai pamatotu piedāvājuma dzīvotspēju, ir jāatbilst sākotnējā piedāvājuma nosacījumiem (29). Šajā ziņā publiskā iepirkuma rīkotājiem nebūtu jāaprobežojas tikai ar godavārda pieprasīšanu no pretendenta par to, ka tas ir iecerējis izpildīt minētos pienākumus.

Šajā pārbaudes procesā publiskā iepirkuma rīkotājs var uzdot papildu jautājumus, it īpaši, lai novērtētu, vai sniegtā informācija ir autentiska. No pretendenta var arī prasīt sīkāku informāciju par jautājumiem un aspektiem, kurus publiskā iepirkuma rīkotājs nav norādījis sākotnējā pieprasījumā, bet kuri ir kļuvuši aktuāli sniegtās informācijas novērtējuma rezultātā.

Nepamatoti lētu piedāvājumu izmeklēšana PIEPRASIET INFORMĀCIJU NO PRETENDENTA Piemēri: — Kā pretendents ir aprēķinājis cenas un izmaksas kopumā? — Kā pretendents ir noteicis konkrētu cenu konkrētai pozīcijai? — Vai cena ļauj izpildīt visas juridiskās un līgumiskās saistības? — Vai cena ļauj izpildīt visus prasītos darbtiesiskos un vidiskos standartus? — Kā piedāvājums tiek finansēts? Vai aprēķins ir pamatots? — Nevilcinieties prasīt jebkuru informāciju, ko uzskatāt par būtisku. — Prasiet konkrētus pierādījumus. Vai pretendenta sniegtais skaidrojums jūs nepārliecina?

2.3. Nepamatoti lētu piedāvājumu noraidīšana

Publiskā iepirkuma rīkotājs var piedāvājumu noraidīt bez pamatojuma, ja, neraugoties uz visiem savāktajiem pierādījumiem, nav pārliecināts, ka pretendents spēs izpildīt līgumu par piedāvāto cenu vai izmaksām un saskaņā ar iepirkuma dokumentiem un visiem piemērojamiem juridiskajiem pienākumiem.

Šāds lēmums var būt balstīts uz vienu elementu vai uz faktoru apvienojumu, kuri veido publiskā iepirkuma rīkotāja galīgo vērtējumu par piedāvājumu, to starpā tādiem faktoriem kā atbilstība darbtiesiskajiem un vidiskajiem standartiem un to, vai ir piešķirts valsts atbalsts.

Saskaņā ar Direktīvas 2014/24/ES 69. panta 3. punktu publiskā iepirkuma rīkotājiem ir pienākums noraidīt piedāvājumu gadījumos, kad tie konstatē, ka nepamatoti zemā piedāvātā cena vai izmaksas izriet no pretendenta neatbilstības obligātajiem Savienības vai valsts tiesību aktiem, koplīgumiem vai starptautiskajiem noteikumiem sociālo un darba tiesību jomā un darba tiesību vides jomā (Direktīvas 2014/24/ES 18. panta 2. punkts apvienojumā ar direktīvas X pielikumu, par to jau 2. iedaļā iepriekš).

Nepamatoti lētu piedāvājumu noraidīšana JUMS JĀBŪT PĀRLIECINĀTIEM — Pretendentam ir jāpierāda viņa piedāvājuma pamatotība. — Vai pretendents to ir izdarījis attiecībā uz visiem jūsu prasītajiem aspektiem? — Vai jūs uzskatāt, ka piedāvājums var atbilst VISĀM LĪGUMISKAJĀM prasībām, par piedāvāto cenu? — Ja jums joprojām ir pamatotas šaubas, jūs varat noraidīt piedāvājumu. — Ja konstatējāt, ka piedāvājums ir nepamatoti lēts, jo tas neatbilst Direktīvas 2014/24/ES 18. panta 2. punktā noteiktajiem juridiskajiem pienākumiem, tas ir jānoraida.

2.4. Praktiskā ziņā

Nepamatoti lēti piedāvājumi — Publiskā iepirkuma rīkotājiem ir jāpārbauda, vai piedāvājums ir finansiāli pamatots un nav nepamatoti lēts. — Publiskā iepirkuma rīkotājiem ir jāizvaicā pretendents. Tie var uzdot jebkādus jautājumus, ko uzskata par būtiskiem. — Ja publiskā iepirkuma rīkotāji nav pārliecināti par piedāvājuma finansiālo dzīvotspēju, tie to var noraidīt.

3. Kvalitātes standarti. Stratēģiska pieeja publiskajam iepirkumam

Komisija ir atzinusi, ka publiskais iepirkums ir svarīgs un iedarbīgs rīks publisko līdzekļu efektīvā, ilgtspējīgā un stratēģiskā izlietošanā. Savā paziņojumā “Kā Eiropas interesēs panākt labāku iepirkuma darbību Eiropā” (30) tā uzsvēra, ka augstas kvalitātes standartu izmantošanai ir svarīga nozīme valdību un pašvaldību centienos rast atbildi uz uzdevumiem sabiedrības, vides un ekonomikas jomā. Uzsverot stratēģiska iepirkuma nozīmīgumu, Komisija tiecas dalībvalstīs vairot informētību par stratēģiska iepirkuma svarīgumu gan Savienības iekšējos iepirkumos, gan iepirkumos, kuros saņem piedāvājumus no trešo valstu ekonomikas dalībniekiem.

Stratēģisks iepirkums ļauj atbildīgāk un stratēģiskāk izlietot publiskos līdzekļus; tas atbalsta ieguldījumus ES un var palīdzēt radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, nodrošinot to, ka visiem pretendentiem neatkarīgi no to izcelsmes ir jāievēro vienādi standarti.

Stratēģiska iepirkuma sniegtās iespējas patlaban netiek pietiekami izmantotas. Vairāk nekā pusē iepirkuma procedūru vienīgais līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijs joprojām ir zemākā cena, lai gan direktīvas par publisko iepirkumu ļauj publiskā iepirkuma rīkotājiem preču un pakalpojumu izvēlē brīvi balstīties uz izmaksu lietderības un kvalitātes kritērijiem.

Izmantojot kvalitātes apsvērumus publiskajā iepirkumā, publiskā iepirkuma rīkotāji var iepirkt ilgtspējīgākus un novatoriskākus produktus un pakalpojumus. Kvalitātes apsvērumi var arī garantēt atbilstību augstiem vidiskajiem, sociālajiem un darbtiesiskajiem standartiem gan attiecībā uz ES, gan trešo valstu ekonomikas dalībniekiem un precēm.

Pretendentiem, precēm un pakalpojumiem no trešām valstīm ne vienmēr piemēro tādus pašus augstus standartus kā pretendentiem, precēm un pakalpojumiem no ES. Tomēr pašreizējais ES iepirkuma regulējums paredz noteikumus, ko var izmantot un kas jāizmanto, lai nodrošinātu, ka pretendenti, preces un pakalpojumi no trešām valstīm atbilst tādiem pašiem augstiem standartiem, kādus ievēro ES pretendenti. Stratēģiska pieeja attiecībā uz publisko iepirkumu galu galā maina gan tirgus, gan publisko ieinteresēto personu, gan sabiedrības kopumā uzvedību.

Skaidriem kvalitātes standartiem jāļauj maksimāli plašam pretendentu lokam piedalīties iepirkumā ar vienādiem nosacījumiem. Visiem pretendentiem un precēm neatkarīgi no to izcelsmes vietas jāatbilst vienādiem kvalitātes standartiem, kritērijiem un prasībām. Skaidri definēti kvalitātes standarti palīdz publiskā iepirkuma rīkotājiem radīt piemērotus apstākļus, kuros visi pretendenti var konkurēt atklāti un ar vienlīdzīgiem nosacījumiem.

Sociāli atbildīgs publiskais iepirkums, zaļais publiskais iepirkums (ZPI) un inovācijas iepirkums palīdz publiskā iepirkuma rīkotājiem integrēt ilgtspēju un inovāciju to publiskajos iepirkumos.

Sociāli atbildīga publiskā iepirkuma mērķis ir panākt sociālu ietekmi uz kopienām, ieviešot sociālus apsvērumus publiskā iepirkuma procedūrās. Šāds iepirkums var atbalstīt ilgtspējīgu attīstību, palīdzēt valdībām sasniegt starptautiskos ilgtspējas mērķus (31), veicināt ētiskus tirgus un piegādes ķēdes un popularizēt pozitīvus sociālus rezultātus valsts un vietējā līmenī. Komisija 2020. gadā publicēs visaptverošus norādījumus par sociālu apsvērumu integrēšanu publiskajā iepirkumā un izplatīs paraugprakses piemēru apkopojumu par sociāli atbildīgu publisko iepirkumu.

Zaļais publiskais iepirkums ļauj publiskā iepirkuma rīkotājiem integrēt vides prasības visos to iepirkuma procesa posmos. ZPI veicina tādu preču, pakalpojumu un būvdarbu iepirkumu, kam ir samazināta ietekme uz vidi visā to aprites ciklā. Tādējādi tas atbalsta zaļo tehnoloģiju un produktu attīstību. Izmantojot ZPI, publiskā iepirkuma rīkotāji var palīdzēt sasniegt vides politikas mērķus, kas saistīti ar klimata pārmaiņām, resursu efektīvu izmantošanu, ilgtspējīgu patēriņu un aprites ekonomiku. ZPI arī mudina ņemt vērā visas līguma aprites cikla izmaksas, nevis tikai pirkuma cenu.

Saskaņā ar Tīro autotransporta līdzekļu direktīvu visām dalībvalstīm ir jāsasniedz tīro transportlīdzekļu iepirkuma minimālie mērķrādītāji, lai sekmētu un stimulētu tīro un energoefektīvo transportlīdzekļu tirgu. Direktīva nosaka, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, ka publiskā iepirkuma rīkotāji, iepērkot noteiktus autotransporta līdzekļus, ņem vērā to darbmūža ietekmi uz enerģētiku un vidi, ieskaitot enerģijas patēriņu un CO2 un noteiktu piesārņotājvielu emisijas apjomu (32).

Komisija patlaban piedāvā ZPI kritēriju kopumus par 19 ražojumu grupām (33), kurus var tieši iekļaut iepirkuma dokumentos. Turklāt Komisija ir izstrādājusi rokasgrāmatu (34) par ZPI un ZPI mācību rīkkopu (35) publiskā iepirkuma rīkotājiem, kura paredzēta izmantošanai mācību kursos un darbsemināros. Komisija organizē ZPI mācību programmas publiskā iepirkuma rīkotājiem ES un izstrādā vairākus konkrētu nozaru aprites cikla izmaksu aprēķināšanas rīkus, un tā ir izveidojusi ZPI labas prakses piemēru datubāzi (36).

Inovācijas iepirkums var attiekties vai nu uz inovācijas procesu iepirkumu (pētniecības un izstrādes iepirkums), vai uz inovācijas rezultātu iepirkumu (novatorisku risinājumu iepirkums). Iepirkuma procedūru izstrādājot tā, ka tiek veicināta inovācija, publiskā iepirkuma rīkotāji palielina izredzes saņemt mūsdienīgākus, labāk pielāgotus un daudzveidīgākus risinājumus, kas mēdz būt arī lētāki, videstīgāki vai sociāli atbildīgāki. 2018. gadā Komisija publicēja publiskā iepirkuma rīkotājiem adresētus ieteikumus par inovācijas iepirkumu (37).

SOCIĀLI ATBILDĪGS PUBLISKAIS IEPIRKUMS Zviedrijas lēņu padomes – Likumības pārbaudes ķirurģisko instrumentu piegādes ķēdē NVO Swedwatch ziņoja par bērnu darbu, bīstamiem darba apstākļiem un starptautiskajās darba tiesībās noteikto pienākumu pārkāpumiem ķirurģisku instrumentu izgatavošanā trešās valstīs. Uz tāda pamata Zviedrijas lēņu padomes nolēma savos līgumos ieviest īpašus izpildes nosacījumus. Minētie nosacījumi paredz, ka ikvienam piegādātājam jāpiekrīt veikt likumības pārbaudi savā piegādes ķēdē un jātiecas uz to, lai tiktu izpildīti starptautiskajās sociālajās un darba tiesībās noteiktie pienākumi. Izmantojot aptaujas anketas, veicot revīzijas un nodibinot ciešas attiecības ar piegādātāju, lēņu padomes nodrošina minēto pienākumu izpildes sekmīgu uzraudzību. Tādējādi arī tiek veicināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi starp ES un trešo valstu ekonomikas dalībniekiem.

ZAĻAIS PUBLISKAIS IEPIRKUMS Hamburga. Kvalitatīvs pārstrādāts ceļu asfalts Hamburga, kas ir izvirzījusi mērķi autoceļu remonta un virsmas atjaunošanas darbos pārstrādāt 100 % no sākotnēji izmantotā ceļu būves materiāla, atļāva privātuzņēmumu grupai, kas bija izstrādājusi pārstrādes tehnoloģiju, savu produktu izmēģināt uz sabiedriskajiem autoceļiem. Pārbaudēs tika apstiprināta tehnoloģiju kvalitāte, un pilsētas dome izsludināja slēgtu iepirkuma procedūru. Uzņēmumiem, kas iesniedza pieteikumus, tika prasīts ievērot konkrētus posmus otrreizēji pārstrādātā asfalta ražošanā un sagādē. Hamburga ietaupīja 30 % salīdzinājumā ar parastās autoceļu asfaltēšanas izmaksām, un arī izpilde bija ātrāka. Zaļajam asfaltam ir tādas pašas īpašības un ilgizturība kā parastajam asfaltam.

INOVĀCIJAS IEPIRKUMS Stratēģiska sadarbība iepirkumā visā ES, lai palielinātu datošanas energoefektivitāti Augstas veiktspējas datošanai (HPC) ir stratēģiski svarīga nozīme Eiropai vairākās publiskā sektora jomās, arī kiberdrošības, enerģētikas, klimata pārmaiņu un veselības jomā. Tā sniedz iespēju izstrādāt, izmēģināt un ieviest īpaši sarežģītas lietojumprogrammas. Vācijas, Francijas, Itālijas, Apvienotās Karalistes un Somijas vadošie superdatošanas centri 2014. gadā apvienoja spēkus PRACE3IP pirmskomercializācijas posma publiskajā iepirkumā energoefektīvāku superdatoru pētniecības un izstrādes pakalpojumu kopīgai iegādei. Izmantojot izpildes vietas nosacījumus, tika nodrošināts, ka piegādātāji visu pētniecības un izstrādes darbību klāstu veica Eiropā. Kopš 2017. gada minētie superdatošanas centri ir sākuši rīkot publiskus novatorisku risinājumu iepirkumus, pamatojoties uz iepriekšējo izpēti.

Lai maksimāli palielinātu iepirkuma procesa ietekmi, svarīgi ir noteikt kvalitātes mērķus, kas ļauj sasniegt augstus sociālos, vides un mūsdienīgu tehnoloģiju kvalitātes standartus. Stratēģiskie lēmumi, ko publiskā iepirkuma rīkotāji pieņem procesa sākumā, tiek izmantoti vēlākos posmos, kuriem visiem ir jāatbilst publiskā iepirkuma rīkotāja plašākai iepirkuma stratēģijai.

Publiskā iepirkuma rīkotāju rīcībā ir pilns instrumentu klāsts, lai publiskajos līgumos iekļautu sociālus, inovācijas un vides apsvērumus. Tie var izmantot daudzveidīgus risinājumus, lai noskaidrotu, kāds ir labākais tehnisko specifikāciju, atlases kritēriju, līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas un izpildes klauzulu apvienojums.

3.1. Ieguldījumu plānošana

— Vajadzību un potenciālo risinājumu apzināšana — Atklāts, pārredzams dialogs ar tirgus dalībniekiem — Izmaksu un ieguvumu analīze un riska novērtēšana — Spēju veidošana un resursu nostiprināšana

Pirms izlemt par iepirkumu, publiskā iepirkuma rīkotājiem jāveic precīza izmaksu un ieguvumu analīze un jānodrošina iepirkuma pārvaldībai vajadzīgās spējas un resursi. Lai apzinātu potenciālus risinājumus, ko var piedāvāt tirgus, kā arī informētu potenciālos pretendentus par iepirkuma procesa struktūru un līgumiem, būtisks ir agrīns dialogs ar tirgus dalībniekiem. Šāda apspriešanās var būt iespēja mazināt plaisu starp publiskā iepirkuma rīkotāju vajadzībām un risinājumiem, kurus var piedāvāt potenciālie piegādātāji, to vidū mazāki pakalpojumu sniedzēji vai sociālie uzņēmumi. Dialogā ar potenciālajiem piegādātājiem var atklāties videstīgas vai tūlīt izmantojamas novatoriskas iespējas. Turklāt šāds dialogs var palīdzēt iepirkuma rīkotājiem pārliecināties par konkrētu tehnisko un procesuālo risinājumu pamatotību, kā arī par preču, būvdarbu un pakalpojumu ar vēlamajām īpašībām pieejamību tirgū. Publiskā iepirkuma rīkotāji var iesaistīties iepriekšējā dialogā ar tirgus dalībniekiem, kamēr vien tas nekropļo konkurenci, ir atklāts, pārredzams, nediskriminējošs un pret visiem ieinteresētajiem ekonomikas dalībniekiem tiek īstenota vienlīdzīga attieksme (38).

Ir ieteicams apspriesties arī ar citiem publiskā iepirkuma rīkotājiem par līdzīgiem projektiem un pirkumiem.

Procesa agrīnā posmā publiskā iepirkuma rīkotājiem jāapzina potenciālie riski piegādes ķēdē, to starpā ētikas jautājumi ražošanas procesā. Riski var būtiski atšķirties atkarā no piegādātāju ģeogrāfiskās atrašanās vietas, sevišķi galvenajās eksportētājvalstīs. Tie var būt saistīti ar dažādiem elementiem, piemēram:

— iepirkuma sektoru un kategoriju un – attiecīgi – saistītā ražošanas procesa veidu (piemēram, būvdarbi var būt saistīti ar īpašiem riskiem veselībai un drošībai; tekstilizstrādājumu ražošana var būt saistīta ar darba tiesību normu pārkāpumiem, darbu ar bīstamām vielām u. tml.),

— ražošanas procesa ģeogrāfiskās atrašanās vietas (darbinieku apstākļi var ievērojami atšķirties tirgus galvenajās eksportētājvalstīs),

— piegādes ķēdes sarežģītības (jo sarežģītāka un ģeogrāfiski sadrumstalotāka un mazāk pārredzama piegādes ķēde, jo lielāka ir neatbilstošas prakses un cilvēktiesību pārkāpumu iespējamība),

— privātuma, datu aizsardzības, konfidencialitātes, intelektuālā īpašuma tiesību (ieskaitot autortiesības) un atklātas piekļuves pienākumu ievērošanas.

Lai iepirkums būtu sekmīgs, svarīgi ir izvēlēties pareizo procedūru. Publiskā iepirkuma rīkotājiem rūpīgi jāapsver visas tiesiskajā regulējumā paredzētās procesuālās iespējas.

Piemēram, inovācijas procesu iepirkums visbiežāk tiek veikts ar pētniecības un izstrādes (PI) pakalpojumu starpniecību. PI pakalpojumu iepirkumu var veikt atsevišķi vai kopā ar praksē īstenotā galīgā risinājuma komerciālajiem apjomiem.

ES no direktīvu darbības jomas ir izslēgusi PI pakalpojumu iepirkumu, kurā iepirkuma rīkotājs nepatur ekskluzīvas tiesības uz visiem no PI izrietošajiem ieguvumiem, lai tos izmantotu vienīgi savām vajadzībām (39). ES starptautiskās saistības, ko tās uzņēmusies divpusējā vai daudzpusējā līmenī, parasti neattiecas uz šādiem pakalpojumiem. Ja PI pakalpojumus iepērk atsevišķi un no PI izrietošās intelektuālā īpašuma tiesības paliek piegādātājiem, kā tas ir iepirkumos pirmskomercializācijas posmā, ekonomikas dalībniekiem no trešām valstīm nav nodrošinātas piekļuves. Tiem var būt piemērojami izpildes vietas nosacījumi.

Ja tiek iepirkti inovācijas rezultāti, publiskā iepirkuma rīkotājiem ir jānodrošina, ka to iepirkuma procedūras ir strukturētas tā, lai gan novatoriski, gan tradicionāli risinājumi varētu konkurēt atbilstoši vienādiem nosacījumiem. To ir vieglāk panākt, ja tiek optimāli izmantotas funkcionālās un izpildes specifikācijas un ja piegādātājiem ļauj iesniegt piedāvājumu variantus.

Laba prakse — Iepazīstiet tirgu un apspriedieties ar tā dalībniekiem — Īstenojiet atklātu un pārredzamu dialogu — Nodrošiniet politikas lēmumu pieņēmēju atbalstu — Sadarbojieties ar citiem publiskā iepirkuma rīkotājiem — Izvēlieties atbilstošu iepirkuma metodi

3.2. Kvalitātes kritēriju noteikšana iepirkuma procedūrā

— Skaidri definē kvalitātes kritērijus iepirkuma dokumentos — Nosaka kvalitātes standartus, izmantojot izslēgšanas, atlases un līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijus — Nosaka stingras prasības, lai pārbaudītu atbilstību kvalitātes kritērijiem (izmantojot standartus un marķējumus) — Ievieš kvalitātes prasības līgumu izpildes klauzulās

Svarīgi ir paturēt vērā, ka tehniskajām specifikācijām, prasībām un kritērijiem atlases un līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas posmā, kā arī līgumu izpildes klauzulām vienmēr jābūt saistītām ar līguma priekšmetu.

Tehniskajās specifikācijās skaidri jādefinē līguma priekšmets, ņemot vērā visas plānošanas procesā noteiktās kvalitātes prasības. Tehniskajās specifikācijās var iekļaut prasīto būvdarbu, piegāžu vai pakalpojumu īpašu ražošanas vai sniegšanas procesu jebkuram to aprites cikla posmam (40). Tehniskajās specifikācijās, kas izstrādātas, domājot par nākotni, jau būs ņemti vērā vajadzīgie pierādījumu veidi.

Piemēram, publiskā iepirkuma rīkotāji var pieprasīt, lai iepirktās preces būtu izgatavotas no noteikta materiāla vai lai to sastāvā būtu noteikts procentuālais īpatsvars pārstrādātu vai atkārtoti izmantotu materiālu. Var iekļaut arī prasības par bīstamu vielu ierobežojumu produktā. Saskaņā ar ES tiesību aktiem publiskā iepirkuma rīkotājiem ir īpašs pienākums tehniskajās specifikācijās ņemt vērā obligātās piekļūstamības prasības attiecībā uz produktiem, pakalpojumiem un būvēto vidi, ko tie iepērk un kas ir paredzēti izmantošanai fizisku personu vajadzībām (41).

Direktīvas 2014/24/ES 18. pants (..) 2. Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka publisku līgumu izpildē ekonomikas dalībnieki ievēro piemērojamos pienākumus, kas vides, sociālo un darba tiesību jomā noteikti Savienības tiesību aktos, valsts tiesību aktos, koplīgumos vai kas paredzēti X pielikumā uzskaitītajos starptautiskajos tiesību aktos vides, sociālo un darba tiesību jomā.

Direktīvas 2014/24/ES 57. pants (..) 4. Līgumslēdzējas iestādes no dalības iepirkuma procedūrā var izslēgt vai dalībvalstis var tām prasīt izslēgt ikvienu ekonomikas dalībnieku, kas nonācis jebkurā no šādām situācijām: a) ja līgumslēdzēja iestāde ar jebkādiem atbilstošiem līdzekļiem var pierādīt, ka ir pārkāpti 18. panta 2. punktā minētie piemērojamie pienākumi; (..).

Izslēgšanas kritēriji nodrošina to, ka publiskā iepirkuma rīkotājs var paļauties uz uzticamiem ekonomikas dalībniekiem. Minētajās direktīvās ir uzskaitīti izslēgšanas iemesli. Korupcija, krāpšana, naudas mazgāšana, bērnu izstrādināšana vai tirdzniecība, noziedzīgi un teroristiski nodarījumi vai saistošs lēmums, kurā apliecināts, ka nav samaksāti nodokļi vai sociālās nodrošināšanas iemaksas, – tie visi ir iemesli izslēgšanai no procedūras (42).

Citos gadījumos publiskā iepirkuma rīkotāji var nolemt izslēgt – vai to dalībvalsts var pieprasīt, lai tie izslēdz, – pretendentu situācijā, kas apdraud to uzticamību (43). Tas attiecas, piemēram, uz gadījumiem, kad ir pārkāpti Direktīvas 2014/24/ES 18. panta 2. punktā minētie sociālie, darbtiesiskie un vidiskie pienākumi. Direktīvā ir uzskaitīti obligātie starptautiskie vidiskie un darbtiesiskie standarti, kas jāievēro, sevišķi tie, kas noteikti SDO “pamatkonvencijās” (44). Ar Direktīvas 2014/24/ES 71. panta 1. punktu šī prasība ir attiecināta arī uz apakšuzņēmējiem. Vairākās dalībvalstīs iekšzemes noteikumos ir skaidri paredzēts, ka ir obligāti jāizslēdz pretendenti, kuri nepilda vidiskos, sociālos un darbtiesiskos pienākumus.

Ja publiskā iepirkuma rīkotājam ir šaubas par prasītā dokumenta derīgumu vai autentiskumu saistībā ar izslēgšanas iemeslu pārbaudi, tas var prasīt papildu skaidrojumus. Tam jāprasa, lai dokumentācija no trešām valstīm tiek iesniegta kādā no Eiropas Savienības oficiālajām valodām, ar apliecinātu tulkojumu. Tas var prasīt citus autentiskuma apliecinājumus.

Vidisko, sociālo un darbtiesisko pienākumu ievērošanas nodrošināšana — Pretendentu izslēgšana agrāka pārkāpuma dēļ – brīvprātīga vai obligāta — Pienākums noraidīt pretendentus, ja pārkāpuma dēļ tiek iesniegts nepamatoti lēts piedāvājums — Pienākums nodrošināt atbilstību līguma izpildē, arī ja izpildi veic apakšuzņēmēji

Augstu sociālo, vidisko un darbtiesisko standartu noteikšana un izpildes nodrošināšana — Atlases kritēriju definēšana — Līguma izpildes prasību definēšana (piemēram, aizliegums izmantot konkrētas ķīmiskas vielas) — Pienācīgu ziņošanas un uzraudzības mehānismu definēšana — Sodu vai citu pārkāpuma seku noteikšana — Pienākumu attiecināšana uz apakšuzņēmējiem un piegādātājiem — Lai nostiprinātu ilgtspējīgas un atbildīgas piegādes ķēdes un darba tiesību jomas pienākumus, jāprasa sadarbība, un šāda sadarbība rūpīgi jāpārbauda visā piegādes ķēdē, arī apakšuzņēmēju līmenī

Lai nodrošinātu, ka pretendenti spēj izpildīt līgumu, būtiski ir noteikt atbilstošus atlases kritērijus. Slēgtās un sarunu procedūrās un konkursa dialogos atlases kritērijus izmanto, lai atlasītu kandidātus, kurus uzaicināt piedalīties iepirkumā. Direktīvās (45) ir ietverts izsmeļošs to kritēriju kategoriju saraksts, kurus var noteikt attiecībā uz pretendenta finansiālo spēju, kā arī tā profesionālo piemērotību, tehnisko spēju un pieredzi.

Atlases kritērijos var noteikt īpašu apmācību vai prasmes, kas vajadzīgas līguma izpildes darbu veicējiem (piemēram, darbā ar bīstamiem materiāliem vai sarežģītas tehnoloģijas uzstādīšanā), profesionālās kvalifikācijas vai vajadzīgā aprīkojuma pieejamību. Publiskā iepirkuma rīkotāji var arī pieprasīt pierādījumus par pretendentu pieredzi līdzīgu vai saistītu projektu izpildē. Atlases kritēriji, kas precīzi un konkrēti jāpielāgo raksturlielumiem, kuri vajadzīgi līguma izpildei, var būt ļoti efektīvi publiskā iepirkuma rīkotāja interešu aizsargāšanā, ciktāl tie nav diskriminatīvi.

Vairāk nekā pusē iepirkuma procedūru vēl aizvien par vienīgo līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju izmanto zemāko cenu. Kvalitātes kritēriji joprojām tiek izmantoti nepietiekami, lai gan publiskā iepirkuma direktīvas sniedz publiskā iepirkuma rīkotājiem plašu rīcības brīvību iepirkumos balstīties uz izdevīguma un kvalitātes kritērijiem. Izvērtējot saimnieciski izdevīgāko piedāvājumu, publiskā iepirkuma rīkotāji var – un tiek aicināti – ņemt vērā vislabāko cenas un kvalitātes attiecību.

Ja publiskā iepirkuma rīkotāji izvēlas izmantot vislabāko cenas un kvalitātes attiecību, nevis zemāko cenu vai izmaksas, piedāvājuma izvērtēšanā ņem vērā dažādus kritērijus, ieskaitot sociālos un vidiskos apsvērumus, kvalitāti un cenu vai izmaksas.

Piemēram, publiskā iepirkuma rīkotāji var dot priekšroku pretendentiem, kuri:

— piedāvā labākus darba apstākļus līguma izpildē,

— atbalsta strādājošu invalīdu un nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju integrāciju,

— gudri izmanto inovācijas, lai piedāvātu risinājumus ar augstāku kvalitāti vai mazākām izmaksām, un

— piedāvā ilgtspējīgi ražotas preces.

Minētais neskar pastāvošos juridiskos pienākumus piedāvāt šādus darba apstākļus vai izpildīt ilgtspējas kritērijus.

Arī aprites cikla izmaksas ļauj novērtēt produktu ietekmi uz vidi. Ja līgumslēgšanas tiesības piešķir, pamatojoties vienīgi uz cenas kritēriju, publiskā iepirkuma rīkotāji nevar ņemt vērā projektu ilgtermiņa izmaksas un ieguvumus, kā rezultātā iegūtā cenas un vērtības attiecība ir zemāka. Pilna aprites cikla izmaksu aprēķināšana iepirkumā ir īpaši svarīga ilgtermiņa infrastruktūras projektos, kuros mēdz būt lielas kapitāla un pamatdarbības izmaksas. Šajā ziņā Komisija jau 2013. gadā (46) ieteica dalībvalstīm aprites cikla mērīšanā izmantot produktu vides pēdas nospieduma metodi vai organizāciju vides pēdas nospieduma metodi. Aprites cikla izmaksas var ietvert, piemēram, izejvielu ieguvi un attīrīšanu, ražošanu un citus ražošanas posmus līdz pat izmantošanas un utilizācijas posmam.

Publiskā iepirkuma rīkotājiem jāizvēlas līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji, kas tiem sniedz vislabākās iespējas iepirkt to vajadzībām atbilstošus būvdarbus, piegādes un pakalpojumus (47). Gudra līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju noteikšana, ņemot vērā gan kvalitāti, gan cenu, sniedz publiskā iepirkuma rīkotājiem būtisku potenciālu stimulēt konkurenci starp pretendentiem un iegūt vislabāko kvalitātes un cenas attiecību, vienlaikus īstenojot stratēģiskās politikas mērķus.

Standartu, marķējumu vai sertifikācijas izmantošana publiskajā iepirkumā ir praktisks un uzticams veids, kā publiskā iepirkuma rīkotāji var pārbaudīt pretendentu atbilstību īpašām nozares vai kvalitātes prasībām. Standartos vai marķējumos, ko izmanto iepirkuma procedūrās, parasti ir atsauce uz kvalitātes nodrošināšanu, vides sertifikāciju, ekomarķējumiem, vides vadības sistēmām un godīgas tirdzniecības produktiem. Marķējumus un marķējuma prasības var izmantot, lai noteiktu minimālos kvalitātes standartus tehniskajās specifikācijās vai ar līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju starpniecību īpašu atzinību piešķirtu vērienīgākiem mērķiem. Kandidātiem, kas atbilst marķējuma prasībām, bet kas nav ieguvuši marķējumu, ir jābūt iespējai pierādīt atbilstību, izmantojot alternatīvus līdzekļus.

Publiskā iepirkuma rīkotājiem par atsauci būtu jāizmanto tikai standarti, ko izstrādājušas neatkarīgas struktūras, vēlams, ES vai starptautiskā līmenī, piemēram, ES ekomarķējums (48), vides vadības un audita sistēma (EMAS), produktu vides pēdas nospiedums/organizāciju vides pēdas nospiedums vai sertifikācija ES līmenī, piemēram, CE marķējums, vai Starptautiskās standartizācijas organizācijas (ISO) standarti. Eiropas standartu, marķējumu vai sertifikācijas izmantošana nodrošina risinājumu atbilstību Eiropas tiesību aktiem par drošību, sabiedrības veselības aizsardzību, vidi utt. Ja publiskā iepirkuma rīkotāji pieprasa valsts vai reģionālu sertifikāciju, tiem ir jāatzīst līdzvērtīga sertifikācija no citām ES dalībvalstīm vai citi pierādījumi, kas apliecina, ka konkrētā prasība ir izpildīta. Skaidras un nepārprotamas prasības par to, kā iesniegt pierādījumus par līdzvērtīgumu attiecībā uz kvalitātes, drošības un sabiedrības veselības aizsardzības standartiem, var efektīvi veicināt augstu vides un citu standartu garantēšanu.

Bieži vien efektīvs un atbilstošs veids, kā veicināt augstus kvalitātes standartus, būs attiecīgu līguma izpildes klauzulu iekļaušana. Šādās klauzulās var būt ietverti kvalitatīvi līguma izpildes aspekti, to starpā ekonomiskas, sociālas, ar vidi un nodarbinātību saistītas vai novatoriskas iezīmes. Līguma izpildes klauzulām jābūt saistītām ar līguma priekšmetu, un tajās nevar pieprasīt vispārēju uzņēmuma politiku.

Darbuzņēmējiem var prasīt nodrošināt, lai visas piedāvātās preces neatkarīgi no to izcelsmes atbilstu augsta līmeņa kvalitātes, sociālajiem un vides standartiem – standartiem, kam jābūt skaidri definētiem iepirkuma dokumentos.

Piemēram, darbuzņēmējam var prasīt:

— pieņemt darbā darbiniekus no noteiktām mazāk labvēlīgām vidēm,

— nodrošināt darbiniekiem profesionālo vai drošības apmācību saistībā ar konkrēto līguma izpildi,

— ziņot par izmeti vai par pasākumiem cilvēktiesību pārkāpumu apzināšanai un novēršanai,

— ieviest konkrētus pasākumus atkritumu utilizēšanai.

Īpašas izpildes klauzulas līgumā var izmantot, lai prasītu ekonomikas dalībniekiem ievērot rīcības kodeksu, saskaņā ar kuru tiem ir jāatklāj informācija par to piegādātājiem un to atbilstību darba tiesību nosacījumiem, kā arī apzināt, novērst un mazināt cilvēktiesību pārkāpumu risku atbilstoši ANO Vadošajiem principiem uzņēmējdarbībai un cilvēktiesībām un OECD Ieteikumiem uzticamības pārbaudes veikšanai atbildīgas uzņēmējdarbības īstenošanai. Publiskā iepirkuma rīkotāji var arī pieprasīt, lai pretendenti līguma izpildē ievēro starptautiskās darba tiesību pamatnorma neatkarīgi no juridiskajiem pienākumiem pretendenta valstī vai ražošanas vietā. Ja ir konstatēti pārkāpumi, darbuzņēmējiem var prasīt veikt izpildes darbības un piemērot sankcijas piegādātājam, kuras var ietvert pat piegādes darbību apturēšanu.

Darbuzņēmējiem var skaidri prasīt ievērot vides un sociālos standartus, kas nav ES vai vietējo tiesību aktu noteikti juridiski pienākumi. Tāpat ārvalstu darbuzņēmējiem var prasīt izpildīt juridiskos pienākumus, kādi līguma izpildē ir saistoši ES ekonomikas dalībniekam, neatkarīgi no tā, vai šādiem darbuzņēmējiem piemēro tādus pašus juridiskus pienākumus. Šādas prasības var attiecināt arī uz to preču ražošanu, uz kurām attiecas līgums.

Ja piedāvājumā nav izpildīti šie nosacījumi, piedāvājumu noraida. Šādas prasības palīdz nodrošināt vienādus konkurences apstākļus, kas var būt nevienlīdzīgi tādēļ, ka pretendentu vai to piedāvāto pakalpojumu vai preču izcelsmes valstīs ir atšķirīgas juridiskās prasības.

Laba prakse — Izmantojiet pilnu rīku klāstu – izslēgšanas, atlases, līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas, līguma izpildes rīkus — Pielāgojiet savus kritērijus katram konkrētajam iepirkumam — Nodrošiniet, ka visiem pretendentiem un piegādātājiem ir pienākums izpildīt vienādas prasības

3.3. Līguma izpildes uzraudzība

— Kvalitātes standartu ievērošanas nodrošināšana līguma izpildes līmenī — Ziņošanas prasības — Skaidri noteiktas sankcijas

Kvalitātes kritēriju izmantošana publiskajā iepirkumā ir efektīva tikai tad, ja publiskā iepirkuma rīkotājs iepirkuma sagatavošanas un atlases procedūrā nodrošina augstu zinātības līmeni, pastāvīgi un efektīvi uzrauga līguma izpildi un nodrošina, ka līguma izpildē darbuzņēmējs vienmēr ievēro iepirkuma prasības.

Līguma izpildes uzraudzība var notikt dažādos veidos, un tajā var būt vajadzīga publiskā iepirkuma rīkotāja iesaistīšanās dažādos līmeņos. Līguma nosacījumus var papildināt ar šādām prasībām:

— periodiski ziņot informāciju par konkrētiem izpildes aspektiem,

— aizpildīt aptaujas anketas par līguma klauzulu izpildi,

— iesniegt rakstiskus pierādījumus par atbilstību vai

— atļaut revīzijas vai pārbaudes uz vietas.

Vienmēr rūpīgi jāpārbauda vides, sociālo un darba tiesību jomā piemērojamo pienākumu izpilde, arī apakšuzņēmēju līmenī un, ja vajadzīgs, visā piegādes ķēdē. Arī sankciju un nosacījumu pakāpeniskas izpildes sistēmu iekļaušana nodrošina publiskā iepirkuma rīkotājiem kontroli pār darbuzņēmēju līguma izpildes posmā, lai nodrošinātu atbilstību līguma nosacījumiem.

Publiskā iepirkuma rīkotāja spēju aizstāvēt savas intereses būtiski palielina darbuzņēmēja iesaistīšanas metožu paredzēšana, piemēram, pieprasot skaidrojumus, nosakot termiņus situācijas izlabošanai vai izsakot brīdinājumus.

Reālistiski līguma nosacījumi un uzraudzības metodes palielina pienācīgas līguma izpildes iespējas un nodrošina to, ka vienlīdzīgie konkurences apstākļi, kas radīti iepirkuma sākumā, tiek saglabāti visā līguma izpildē.

Laba prakse — Tikai uzraudzība nodrošina to, ka darbuzņēmēji izpildīs JŪSU prasības — Izstrādājiet efektīvus un vienkāršus uzraudzības mehānismus — Izmantojiet pilnu mūsdienīgu saziņas rīku klāstu attālinātai uzraudzībai — Sadarbojieties ar NVO vai specializētām struktūrām neatkarīgai līguma izpildes uzraudzībai

3.4. Praktiskā ziņā

Augstu kvalitātes standartu sasniegšana un vienlīdzīgu konkurences apstākļu nodrošināšana — Publiskā iepirkuma rīkotāji tiek mudināti iepirkumu izmantot par stratēģisku rīku, kas veicina sabiedrības mērķu, piemēram, sociālo, zaļo un inovācijas mērķu, sasniegšanu. — Publiskā iepirkuma rīkotājiem, strukturējot iepirkumu, jānodrošina, ka pretendentiem no ES un trešām valstīm tiek piemēroti vienādi standarti, tādējādi palīdzot nodrošināt visiem vienādus noteikumus. — Publiskā iepirkuma rīkotājiem, definējot iepirkuma prasības, jāizmanto tehniskās specifikācijas, izslēgšanas, atlases un līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji, lai izvirzītu augstus kvalitātes standartus visiem pretendentiem neatkarīgi no izcelsmes. — Tiem jāizmanto līgumu izpildes klauzulas, lai nodrošinātu, ka visi ekonomikas dalībnieki līguma izpildē efektīvi īsteno kvalitātes standartus neatkarīgi no ražošanas vietas. — Tiem jāievieš un jāīsteno efektīvi uzraudzības mehānismi, lai nodrošinātu standartu ievērošanu. — Ir vairākas Komisijas pamatnostādnes, kas atbalsta publiskā iepirkuma rīkotājus kvalitātes prasību integrēšanā.

4. Eiropas Komisijas praktiskā palīdzība

Eiropas Komisija sniedz praktisku palīdzību publiskā iepirkuma rīkotājiem un dalībvalstīm vairākos veidos (49). Tā ir daļa no partnerības, kas izveidota saskaņā ar Komisijas paziņojumu “Kā Eiropas interesēs panākt labāku iepirkuma darbību Eiropā”. Šādi Komisija veicina informācijas, zināšanu un pieredzes apmaiņu. Minētais paziņojums ir izmantots par pamatu plašam politikas dialogam, kā arī sadarbībai ar valstu un vietējām iestādēm, ES iestādēm un citām ieinteresētajām personām, Komisijai uzņemoties starpnieces lomu.

Individuālos lielos infrastruktūras projektos Komisija piedāvā palīdzību ar palīdzības dienesta un paziņošanas mehānisma starpniecību “lielo infrastruktūras projektu iepirkuma aspektu priekšvērtēšanas” (50) kontekstā. Šādos projektos publiskā iepirkuma rīkotājiem ir lielāks risks, ka lieli infrastruktūras projekti varētu netikt izpildīti laikus vai darīti pieejami, kā plānots, ka dažādu iemeslu dēļ varētu palielināties izmaksas īstenošanas posmā, kā arī lielāka varbūtība, ka riski tiks novirzīti uz publiskā iepirkuma rīkotājiem. Publiskie līdzekļi var tikt izlietoti tādā veidā, kas ne vienmēr nodrošina vislielāko iespējamo pievienoto vērtību iedzīvotājiem un sabiedrībai. Tāpēc publiskā iepirkuma rīkotāji ir aicināti izmantot visu pieejamo palīdzību.

Tālāk atrodams pārskats par dažādiem mehānismiem, kas nodrošina lielāku skaidrību un palīdzību (51).

Praktiskās palīdzības pārskats — Palīdzības dienests un paziņošanas process lieliem infrastruktūras projektiem. — Ieinteresēto personu tīkli, to vidū darbsemināri, sevišķi par zaļo un sociālo iepirkumu un profesionalizāciju. — Regulāras augsta līmeņa konferences par dažādiem tematiskiem jautājumiem, to vidū līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijiem, stratēģisko iepirkumu, pārredzamību, profesionalizāciju un lielo infrastruktūru, piekļuves iepirkumam uzlabošanu, digitālo pārveidi un jauniem projektiem un problēmām. — E-kompetences centra “atbalsta rīki publiskā iepirkuma rīkotājiem”. — Norādījumu sniegšana, to starpā par inovāciju iepirkumu, zaļo publisko iepirkumu, sociālo iepirkumu, aizsardzības iepirkumu, un norādījumu sniegšana praktiskajiem speciālistiem, kuru darbs saistīts ar Eiropas fondiem.

5. Īsumā

Tiesiskais regulējums un tā sniegtās iespējas Pašreizējais ES tiesiskais regulējums par publisko iepirkumu ietver direktīvas, kas reglamentē publiskos līgumus, sabiedriskos pakalpojumus, koncesijas, aizsardzības un drošības iepirkumu, kā arī piekļuvi pārskatīšanas procedūrām. Minētajos tiesību instrumentos paredzētie noteikumi nodrošina publiskā iepirkuma rīkotājiem visā ES lielāku elastīgumu preču, pakalpojumu un būvdarbu iepirkumā: — Tie sniedz iespēju izmantot kvalitātes kritērijus un piešķirt līgumslēgšanas tiesības, pamatojoties uz labākās cenas un kvalitātes attiecību un aprites cikla izmaksām. — Tie ļauj publiskā iepirkuma rīkotājiem izvēlēties piemērotāko un efektīvāko iepirkuma procedūru. — Tie arī ļauj publiskā iepirkuma rīkotājiem izvēlēties, kādas kvalitātes prasības iekļaut iepirkuma dokumentos. — Tie nodrošina publiskā iepirkuma rīkotājiem mehānismus, lai nodrošinātu atbilstību pienākumiem vides, sociālo un darba tiesību jomā. — Tie nodrošina publiskā iepirkuma rīkotājiem lielu brīvību iepirkuma procesa sagatavošanā, iesaistoties dialogā ar tirgus dalībniekiem un attiecīgajām ieinteresētajām personām. — Tie nodrošina publiskā iepirkuma rīkotājiem instrumentus tādu piedāvājumu izvērtēšanai, kas ir nepamatoti lēti. — Tie nosaka, kuriem pretendentiem no trešām valstīm ir nodrošināta piekļuve ES iepirkuma tirgum. Kopumā direktīvas sniedz publiskā iepirkuma rīkotājiem plašu rīcības brīvību, lai tie varētu pielāgot savu iepirkumu savām vajadzībām.

Jautājumi un atbildes — Vai iepirkuma rīkotājs var pieprasīt atbilstību darbtiesiskajiem, sociālajiem un vidiskajiem standartiem, kuri pārsniedz juridiskās prasības līguma izpildes vietā? Jā, publiskā iepirkuma rīkotājs var noteikt tādas prasības, ciktāl tās nediskriminē, tām ir saikne ar līguma priekšmetu un tās ir saderīgas ar Savienības tiesību aktiem. — Vai ir netaisnīgi prasīt, lai pretendenti ievēro darbtiesiskos, sociālos un vidiskos standartus, kuri ievērojami pārsniedz to juridiskos pienākumus? Nē, juridiskie pienākumi var būt ļoti atšķirīgi atkarā no pretendenta iedibinājuma vietas vai preču ražošanas vietas. Ja pieprasa atbilstību tikai vietējiem tiesību aktiem, tas var kropļot konkurenci. Pielāgotas prasības, kas attiecas uz visiem pretendentiem un precēm, palīdz radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus. — Kā publiskā iepirkuma rīkotājam būtu jāsagatavojas iepirkumam, kurā tas plāno izmantot kvalitātes kritērijus? Publiskā iepirkuma rīkotājiem būtu jāsāk ar savu vajadzību un potenciālo risinājumu novērtēšanu. Tie var apspriesties ar tirgus dalībniekiem un jebkurām citām ieinteresētajām personām. Var izmantot jebkādu noderīgu rīku, kamēr vien publiskā iepirkuma rīkotājs rīkojas pārredzami un pret visiem potenciālajiem pretendentiem izturas vienādi. — Vai daudzu kvalitātes kritēriju noteikšana un to piemērošana visiem pretendentiem rada tikai administratīvu slogu? Kvalitātes prasību noteikšana ļauj iepirkuma rīkotājam ieguldīt ilgtspējīgākos, sociāli atbildīgākos un novatoriskākos produktos un pakalpojumos un nodrošināt godīgu konkurenci iedzīvotāju labā. Katrs publiskā iepirkuma rīkotājs var izlemt, kāds ir visefektīvākais publisko līdzekļu izlietošanas veids, lai sasniegtu vēlamo rezultātu. Šāds elastīgums tomēr ir saistīts ar noteiktiem pienākumiem, piemēram, pienākumu nodrošināt pienācīgu uzraudzību. — Kā kvalitātes un ilgtspējas kritērijus var integrēt iepirkuma dokumentos? Publiskā iepirkuma rīkotājiem ir plaša rīcības brīvība. Tie var integrēt šādus apsvērumus atlases kritērijos, tehniskajās specifikācijās, līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijos un līguma izpildes klauzulās, kamēr vien tie ir saistīti ar līguma priekšmetu. Tiem jābūt skaidri definētiem un objektīviem un tie nedrīkst izraisīt diskrimināciju starp potenciālajiem pretendentiem, lai radītu vienlīdzīgus apstākļus, kuros pretendenti var konkurēt, pamatojoties uz vienādiem augstas kvalitātes kritērijiem. — Vai vides, sociālo un darba tiesību jomas pienākumu pārkāpums var būt iemesls pretendenta izslēgšanai no iepirkuma procedūras? Jā, publiskā iepirkuma rīkotājiem ir iespēja izslēgt pretendentu, kurš nepilda piemērojamos pienākumus vides, sociālo un darba tiesību jomā. — Vai publiskā iepirkuma rīkotājam ir iespējams pārbaudīt atbilstību juridiskajiem un speciālajiem nosacījumiem, kas noteikti pretendentiem un precēm? Publiskā iepirkuma rīkotājam ir vairākas iespējas, kā pārbaudīt atbilstību šādiem nosacījumiem. Piemēram, tie var pieprasīt apliecinājumus no pretendenta vai no neatkarīgām kvalitātes kontroles struktūrām vai nevalstiskām organizācijām. — Vai visiem ekonomikas dalībniekiem no visas pasaules ir tiesības piekļūt ES iepirkuma tirgiem? Nē, tikai tiem ekonomikas dalībniekiem, uz kuriem attiecas daudzpusēji un divpusēji tirdzniecības līgumi, ir nodrošināta piekļuve ES iepirkuma tirgiem. — Kā publiskā iepirkuma rīkotājam būtu jārīkojas, ja tam ir aizdomas, ka trešās valsts pretendenta piedāvātā cena ir nepamatoti zema? Vai ir iespējams veikt plašāku izpēti? Jā, ir ne tikai iespējams, bet pat ieteicams veikt plašāku izpēti, lai publiskā iepirkuma rīkotājs varētu pārliecināties par piedāvājuma uzticamību un nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem iepirkuma dalībniekiem. — Kāda veida informāciju var pieprasīt, lai pārbaudītu, vai piedāvājums nav nepamatoti lēts? Jebkuru informāciju, kas var palīdzēt publiskā iepirkuma rīkotājam novērtēt piedāvājuma dzīvotspēju. — Kad piedāvājums būtu jānoraida kā nepamatoti lēts? Piedāvājumu var noraidīt, ja publiskā iepirkuma rīkotāju nepārliecina pretendenta sniegtais skaidrojums.

Komisijas atbalsta rīki un norādījumi par publisko iepirkumu — Komisijas paziņojums “Kā Eiropas interesēs panākt labāku iepirkuma darbību Eiropā”: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?uri=COM%3A2017%3A572%3AFIN — Komisijas publiskā iepirkuma vietne: https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement_en — E-kompetences centra “atbalsta rīki publiskā iepirkuma rīkotājiem”: https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers_lv — Komisijas 2017. gada 3. oktobra Ieteikums (ES) 2017/1805 par publiskā iepirkuma profesionalizāciju – Publiskā iepirkuma profesionalizācijas iestāžu struktūra (OV L 259, 7.10.2017., 28. lpp.) — Komisijas paziņojums “Noslēgt aprites loku – ES rīcības plāns pārejai uz aprites ekonomiku”: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?uri=CELEX:52015DC0614 — Publiskais iepirkums aprites ekonomikai (laba prakse un norādījumi): http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/Public_procurement_circular_economy_brochure.pdf — Videi nekaitīga iegāde! Zaļā publiskā iepirkuma rokasgrāmata: http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/Buying-Green-Handbook-3rd-Edition.pdf — ES ZPI kritēriji: http://ec.europa.eu/environment/gpp/eu_gpp_criteria_en.htm — ZPI laba prakse: http://ec.europa.eu/environment/gpp/case_group_en.htm — ZPI palīdzības dienests: http://ec.europa.eu/environment/gpp/helpdesk.htm — ZPI mācību rīkkopa publiskā iepirkuma rīkotājiem: http://ec.europa.eu/environment/gpp/toolkit_en.htm — ZPI mācību programmas: http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm — ZPI aprites cikla izmaksu noteikšanas rīki: http://ec.europa.eu/environment/gpp/lcc.htm — Produktu/organizāciju vides pēdas nospieduma metode: http://ec.europa.eu/environment/eussd/smgp/policy_footprint.htm — Darbsemināri par iepirkumu sociālās ietekmes panākšanai: https://www.aeidl.eu/en/projects/social-development/bsi-buying-for-social-impact.html — Sociāls iepirkums – rokasgrāmata sociālo apsvērumu ietveršanai publiskajos iepirkumos: \\NET1.cec.eu.int\homes\083\lupilaa\Social\Buying Social guide EMPL-MARKT.pdf — Komisijas Ieteikumi par inovācijas iepirkumu: https://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=list&coteId=3&year=2018&number=3051&version=F — Eiropas inovācijas iepirkuma atbalsta instrumentu kopums: http://www.eafip.eu/ — Eiropas inovācijas iepirkuma kompetences centru tīkls: http://www.procure2innovate.eu/ — Norādījumi publiskā iepirkuma speciālistiem: http://ec.europa.eu/regional_policy/lv/information/publications/guidelines/2015/public-procurement-guidance-for-practitioners — Komisijas paziņojums par sadarbīga iepirkuma vadlīnijām aizsardzības un drošības jomā: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?uri=uriserv:OJ.C_.2019.157.01.0001.01.LAV&toc=OJ:C:2019:157:TOC — Norādes par valdību savstarpējo līgumu slēgšanu aizsardzības un drošības jomā: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:32018H0624 — Komisijas 2018. gada 20. aprīļa Ieteikums (ES) 2018/624 par apakšpiegādātāju un MVU pārrobežu piekļuvi tirgum aizsardzības nozarē (OV L 102, 23.4.2018., 87. lpp.)

(1) JOIN(2019) 5.

(2) Eiropadomes sanāksme 2019. gada 21. un 22. martā, EUCO 1/19.

(3) Grozīts priekšlikums “Eiropas Parlamenta un Padomes Regula par trešo valstu preču un pakalpojumu piekļuvi Eiropas Savienības publiskā iepirkuma iekšējam tirgum un par procedūrām, kas atbalsta sarunas par Savienības preču un pakalpojumu piekļuvi trešo valstu publiskā iepirkuma tirgiem”, COM(2016) 34 final.

(4) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Kā Eiropas interesēs panākt labāku iepirkuma darbību Eiropā”, COM(2017) 572 final.

(5) Līguma par Eiropas Savienības darbību konsolidētā redakcija (OV C 326, 26.10.2012., 1. lpp.).

(6) https://www.wto.org/english/tratop_e/gproc_e/gp_gpa_e.htm

(7) Šis dokuments nav juridiski saistošs. Lai gan dokumentā reizēm ir pārfrāzēti ES tiesību aktu noteikumi, tas nepapildina vai nesamazina šajos tiesību aktos paredzētās tiesības un pienākumus. Tiktāl, cik dokuments saprotams kā tāds, kas interpretē ES tiesību aktus, tajā ir uzsvērts, ka vienīgi Eiropas Savienības Tiesa ir kompetenta sniegt juridiski saistošu ES tiesību interpretāciju. Nav pārbaudīta šajā dokumentā minēto piemēru atbilstība ES tiesībām.

(8) Spēkā esošajā NVI tekstā attiecīgie 25. pantā minētie pielikumi tagad atbilst 1., 2., 4., 5., 6. un 7. pielikumam.

(9) Šajā jautājumā sk. Direktīvas 2014/24/ES 25. pantu, Direktīvas 2014/25/ES 43. pantu.

(10) Grozīts priekšlikums “Eiropas Parlamenta un Padomes Regula par trešo valstu preču un pakalpojumu piekļuvi Eiropas Savienības publiskā iepirkuma iekšējam tirgum un par procedūrām, kas atbalsta sarunas par Savienības preču un pakalpojumu piekļuvi trešo valstu publiskā iepirkuma tirgiem”, COM(2016) 34 final.

(11) Eiropadomes sanāksme 2019. gada 21. un 22. martā, EUCO 1/19.

(12) Apvienots Direktīvas 2014/25/ES 85. panta 1. un 2. punkts.

(13) Saskaņā ar spēkā esošo GPA tekstu attiecīgie noteikumi ir iekļauti nevis XXIII pantā, bet gan III pantā.

(14) OV L 216, 20.8.2009., 76. lpp.

(15) Dalībvalstīm šis lēmums jāpieņem, pamatojoties uz izdevīgumu, atzīstot vajadzību pēc pasaules mērogā konkurētspējīga Eiropas aizsardzības tehniskā un rūpnieciskā pamata, to, cik svarīgi ir atvērti un godīgi tirgi, kā arī mērķi gūt abpusēju labumu. Šis lēmums varētu būt arī selektīvs, t. i., atļaujot piedalīties vienīgi ekonomikas dalībniekiem no visām vai dažām GPA valstīm, bet ne no citām trešām valstīm (trešām valstīs, kas nav noslēgušas GPA un ar kurām ES nav noslēgusi divpusējus nolīgumus par publiskā iepirkuma tirgu atvēršanu).

(16) Sk. Direktīvas 2009/81/ES 18. apsvēruma otro daļu.

(17) Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 6. jūlija Direktīva 2016/1148/ES par pasākumiem nolūkā panākt vienādi augsta līmeņa tīklu un informācijas sistēmu drošību visā Savienībā.

(18) Direktīvas 2009/81/EK 21. pants.

(19) Savu svarīgo drošības interešu noteikšana ir vienīgi katras dalībvalsts ziņā, kā teikts direktīvas 16. apsvērumā (sk. arī 2003. gada 30. septembra spriedumu lietā T-26/01).

(20) Sk. EST 2007. gada 13. decembra spriedumu lietā C-337/06 Bayerischer Rundfunk, 64. punkts.

(21) Sk. 68. punktu spriedumā apvienotajās lietās C-285/99 un C-286/99, Impresa Lombardini SpA.

(22) Šāds “relatīvs” salīdzinājums (kurā iekļauj visus iesniegtos piedāvājumus) var būt vēlams gadījumos, kad saņemto piedāvājumu skaits ir pietiekams, jo šāds salīdzinājums varētu visprecīzāk atspoguļot tirgus apstākļus.

(23) EST, apvienotās lietas C-285/99 un C-286/99, 43. un 73. punkts.

(24) EST, apvienotās lietas C-285/99 un C-286/99, 43. un 55. punkts.

(25) EST, apvienotās lietas C-285/99 un C-286/99, 51. punkts.

(26) Direktīvas 2014/24/ES 69. panta 2. punkts.

(27) Direktīvas 2014/24/ES 69. panta 2. punkta d) apakšpunkts un 69. panta 3. punkts.

(28) Direktīvas 2014/24/ES 18. panta 2. punkts.

(29) Vispārējā tiesa, lieta T-422/11, Computer Resources International, 87. punkts.

(30) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Kā Eiropas interesēs panākt labāku iepirkuma darbību Eiropā”, COM(2017) 572 final.

(31) Piemēram, ANO ilgtspējīgas attīstības mērķi (IAM), sevišķi 12.7. IAM (“Veicināt ilgtspējīgu publiskā iepirkuma praksi saskaņā ar valstu politiku un prioritātēm”). ANO Vides asamblejas 2019. marta rezolūcijā visas dalībvalstis ir aicinātas tiekties uz ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu, izstrādāt ilgtspējīgu publiskā iepirkuma politiku un atjaunināt savu publiskā iepirkuma tiesisko regulējumu saskaņā ar savu apņemšanos sasniegt 12.7. IAM; sk. rezolūciju:

http://wedocs.unep.org/bitstream/handle/20.500.11822/28517/English.pdf?sequence=3&isAllowed=y

(32) Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 20. jūnija Direktīva (ES) 2019/1161, ar ko groza Direktīvu 2009/33/ES par tīro un energoefektīvo autotransporta līdzekļu izmantošanas veicināšanu (OV L 188, 12.7.2019., 116. lpp.).

(33) http://ec.europa.eu/environment/gpp/eu_gpp_criteria_en.htm

Starptautiskajā kontekstā īpaši būtiskas ir šādas ražojumu grupas: ZPI iegādāti datori un monitori (2016. gads), autotransporta līdzekļi (2019. gads), elektriskās un elektroniskās iekārtas, ko izmanto veselības aprūpes sektorā (2014. gadā). Attiecībā uz katru kritēriju ES ZPI kritēriju kopumā ir norādīts, vai tas būtu jāizmanto kā atlases kritērijs, tehniska specifikācija, līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritērijs vai līguma izpildes klauzula. ZPI kritēriji ir balstīti uz pierādījumu bāzes datiem, esošajiem ekomarķējuma kritērijiem un informāciju, kas iegūta no nozares ieinteresētajām personām, pilsoniskās sabiedrības un dalībvalstīm. Pierādījumu bāze veidota, izmantojot pieejamos zinātniskos datus un informāciju, aprites cikla pieeju un iesaistot ieinteresētās personas, kas tiekas, lai apspriestu jautājumus un panāktu vienprātību.

(34) http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/Buying-Green-Handbook-3rd-Edition.pdf

(35) http://ec.europa.eu/environment/gpp/toolkit_en.htm

(36) http://ec.europa.eu/environment/gpp/case_group_en.htm

(37) Plašāka informācija: “Ieteikumi par inovācijas iepirkumu”, C(2018) 3051 final, publicēti 2018. gada 15. maijā. https://ec.europa.eu/docsroom/documents/29261

(38) Direktīvas 24/2014/ES 40. pantā un Direktīvas 25/2014/ES 58. pantā ir ietverti noteikumi par iepriekšējām apspriedēm ar tirgus dalībniekiem.

(39) COM(2007) 799 final un saistītais Komisijas dienestu darba dokuments SEC(2007) 1668 “Iepirkums pirmskomercializācijas posmā. Inovācijas veicināšana ilgtspējīgu kvalitatīvu sabiedrisko pakalpojumu nodrošināšanai Eiropā”.

(40) Direktīvas 2014/24/ES 42. pants.

(41) Eiropas Parlaments 2019. gada 13. martā pieņēma Eiropas Pieejamības aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 17. aprīļa Direktīva 2019/882 par produktu un pakalpojumu piekļūstamības prasībām). Aktā ir noteiktas Eiropas obligātās prasības attiecībā uz konkrētiem produktiem un pakalpojumiem, arī publisku līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanā.

(42) Direktīvas 2014/24/ES 57. panta 1. un 2. punkts. Sk. arī Direktīvas 2014/25/ES 80. panta 1. punktu.

(43) Direktīvas 2014/24/ES 57. panta 4. punktā ir ietverts izsmeļošs kategoriju uzskaitījums.

(44) SDO Konvencija (Nr. 87) par biedrošanās brīvību un tiesību apvienoties aizsardzību; Konvencija (Nr. 98) par tiesībām uz apvienošanos organizācijās un kolektīvo līgumu slēgšanu; Konvencija (Nr. 29) par piespiedu darbu; Konvencija (Nr. 105) par piespiedu darba izskaušanu; Konvencija (Nr. 138) par minimālo vecumu; Konvencija (Nr. 111) par diskrimināciju (nodarbinātībā un profesijā); Konvencija (Nr. 100) par vienlīdzīgu atalgojumu; Konvencija (Nr. 182) par bērnu darba ļaunākajām formām).

(45) Direktīvas 2014/24/ES 58. pants. Sk. arī Direktīvas 2014/25/ES 80. panta 2. punktu.

(46) Komisijas 2013. gada 9. aprīļa Ieteikums 2013/179/ES par kopīgu metožu izmantošanu produktu un organizāciju aprites cikla ekoloģisko raksturlielumu mērīšanai un uzrādīšanai (OV L 124, 4.5.2013., 1. lpp.). Sk. arī norises EU Pilot posmā un pārejas posmā: http://ec.europa.eu/environment/eussd/smgp/index.htm.

(47) Sal. ar Direktīvas 2014/24/ES 92. apsvērumu.

(48) www.ecolabel.eu

(49) https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement_en

(50) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Lielo infrastruktūras projektu iepirkuma aspektu brīvprātīga priekšvērtēšana – palīgs ieguldītājiem”, COM(2017) 573.

(51) Visas būtiskās atsauces un saites ir ietvertas 5. iedaļā “Īsumā”.