Zaļā grāmata - Turpmākās attiecības starp ES un aizjūras zemēm un teritorijām {SEC(2008) 2067} /* COM/2008/0383 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 25.6.2008 COM(2008) 383 galīgā redakcija ZAĻĀ GRĀMATA Turpmākās attiecības starp ES un aizjūras zemēm un teritorijām {SEC(2008) 2067} ZAĻĀ GRĀMATA Turpmākās attiecības starp ES un aizjūras zemēm un teritorijām 1. Ievads Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EK līgums) ceturto daļu aizjūras zemes un teritorijas (AZT) ir cieši saistītas ar Eiropas Kopienu. Vēsturiski AZT sarakstā galvenokārt ietilpa zemes un teritorijas, kas laika gaitā ir kļuvušas par neatkarīgām, patstāvīgām valstīm, un lielākā daļa no tām ir ĀKK valstis. Tas izskaidro, kādēļ princips, kas tiek attiecināts uz ES un AZT sadarbību, lielā mērā ir identisks principam, ko attiecina uz sadarbību starp ES un ĀKK valstīm, lai gan uz AZT attiecas atsevišķs juridiskais pamatojums EK līgumā. Tomēr šādas paralēles neatbilst reālajai situācijai, īpašajām sociālajām, ekonomiskajām un vides problēmām, ar kurām pašreiz saskaras AZT, un ciešajām vēsturiskajām, institucionālajām un politiskajām saiknēm starp AZT un ES. Turklāt netiek ņemts vērā AZT kā visā pasaulē izkliedētu stratēģiski nozīmīgu priekšposteņu un ES vērtību nesēju potenciāls. Turklāt plašākais starptautiskais konteksts ir it īpaši attīstījies globalizācijas, notiekošās liberalizācijas starptautiskajā tirgū un ĀKK valstu lielākas reģionālās integrācijas ietekmē. Visu šo faktoru dēļ partnerībai starp AZT un ES ir vajadzīga rūpīga rekonstrukcija. Ņemot vērā šo priekšvēsturi, AZT un četras dalībvalstis, ar kurām tās ir saistītas (Dānija, Francija, Nīderlande un Apvienotā Karaliste), kopš 2003. gada ir aicinājušas panākt lielāku AZT īpašās situācijas atzīšanu. Vienlaikus Komisija, kā arī arvien vairāk dalībvalstu, ir paudusi bažas attiecībā uz AZT un EK asociācijas iekļaušanu Kopienas attīstības sadarbības politikā, kurā uzsvērta nabadzības apkarošana un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšana. No savas puses Komisija jau kopš 2005. gada ir ierosinājusi veidot jaunas attiecības, kuru pamatā ir AZT un EU piederība vienai saimei, nevis AZT vajadzības attīstības jomā pašas par sevi. Līdz ar to Komisija vēlas kopumā pārvērtēt attiecības starp ES un AZT un apsvērt AZT un EK asociācijas būtisku pārskatīšanu. Ir jāizpēta, kā atkāpties no attīstības sadarbības klasiskās pieejas, vienlaikus uzlabojot AZT konkurētspēju un to pakāpenisko integrāciju reģionālajā un pasaules ekonomikā, ņemot vērā ne tikai problēmas, ar kādām tās saskaras, bet arī AZT potenciālu. Lai virzītos uz šādu modernizāciju, Komisija ir pieņēmusi šo Zaļo grāmatu, kurai vajadzētu veicināt vispārēju un pārskatāmu diskusiju par turpmākajām attiecībām starp ES un AZT, it īpaši attiecībā uz vispārējiem principiem, kuriem jābūt šo attiecību pamatā ilgākā laika posmā. Tādējādi šīs Zaļās grāmatas mērķis ir nevis noteikt jaunu politiku vai izveidot jaunus finanšu instrumentus, vai sīki izstrādātas procedūras, bet gan izpētīt virkni problēmu un iespēju un iegūt ieinteresēto personu viedokli, pirms formulēt jaunu partnerību starp ES un AZT, it īpaši, ņemot vērā šobrīd spēkā esošā Lēmuma par aizjūras asociāciju darbības termiņa beigas 2013. gada beigās. 2. Provizoriska informācija par AZT 2.1. 21 AZT: asociācija ar Kopienu, daudzveidība un kopīgas iezīmes Saskaņā ar EK līgumu AZT ir ārpus Eiropas esošas valstis un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Dāniju, Franciju, Nīderlandi un Apvienoto Karalisti. Tās ir asociētas ar Eiropas Kopienu, lai sekmētu to ekonomisko un sociālo attīstību un nodibinātu ciešas ekonomiskās attiecības starp tām un ar Kopienu kopumā. EK līgumā teikts, ka AZT asociēšana ar Kopienu „galvenokārt kalpo šo zemju un teritoriju iedzīvotāju interesēm un labklājībai, palīdzot sasniegt tādu ekonomisku, sociālu un kultūras attīstību, pēc kādas viņi tiecas”. Attiecīgās valstis un teritorijas ir sīki uzskaitītas EK līguma II pielikumā. Kopā ir uzskaitīta 21 aizjūras zeme un teritorija: Grenlande, Jaunkaledonija un piederīgās teritorijas, Franču Polinēzija, Francijas dienvidu un Antarktikas teritorijas, Volisa un Futunas salas, Majota, Senpjēra un Mikelona, Aruba, Nīderlandes Antiļas (t.i., Bonēra, Kirasao, Saba, Senteistāzija un Sentmārtena), Angilja, Kaimanu salas, Folklenda salas, Dienviddžordžija un Dienvidsendviču salas, Montserrata, Pitkērna, Svētās Helēnas sala un piederīgās teritorijas, Britu Antarktikas teritorija, Britu Indijas okeāna teritorija, Tērksas un Kaikosas salas, Britu Virdžīnu salas un Bermudu salas. Tomēr asociācijas noteikumi saskaņā ar Bermudu salu valdības vēlēšanos nekad nav piemēroti Bermudu salām. AZT ir konstitucionāli saistītas ar dalībvalsti, bet nav Kopienas sastāvdaļas. Patiesībā, pamatojoties uz EK līguma 299. panta 3. punktu, līguma noteikumi principā neattiecas uz AZT, izņemot līguma ceturto daļu, kurā aplūkota tikai AZT un EK asociācija. Tādējādi pastāv būtiska atšķirība starp AZT un EK līguma 299. panta 2. punktā minētajiem attālākiem reģioniem. Atšķirībā no AZT attālākie reģioni ir ne tikai konstitucionāli saistīti ar dalībvalsti, bet arī ir Kopienas neatņemama sastāvdaļa, un principā tiem pilnā mērā ir saistošs Kopienas acquis . Tādējādi nav pareizi veikt jebkādus kvantitatīvus vai kvalitatīvus salīdzinājumus starp AZT un attālākajiem reģioniem saistībā ar ieguvumiem, ko tie saņem no ES, un pienākumiem pret ES. Pašu AZT starpā pastāv milzīgas atšķirības ne tikai autonomijas pakāpē attiecībā pret dalībvalstīm, ar kurām tās ir saistītas, bet arī ekonomikas un sociālajā jomā, kā arī to ģeogrāfiskajās iezīmēs un klimatā. Tomēr neatkarīgi no milzīgās daudzveidības AZT starpā, tām piemīt arī kopīgas iezīmes: neviena no tām nav patstāvīga valsts, tās visas ir parlamentāras demokrātijas, tās ir salas, to iedzīvotāju skaits ir ļoti mazs un, salīdzinājumā ar kontinentālo Eiropu, tām piemīt neparasta ekoloģiskā bagātība. Tās visas ir relatīvi neaizsargātas pret ārējiem satricinājumiem un kopumā ir atkarīgas no ierobežotas ekonomiskās bāzes, kuras pamatā galvenokārt ir pakalpojumi. Tās ir arī ļoti atkarīgas no preču un enerģijas importa. Kopumā preču eksports no AZT uz ES vai šo zemju un teritoriju attiecīgo ģeogrāfisko reģionu ietvaros vēl arvien ir ierobežots. Sīkāks izklāsts par AZT daudzveidību un kopīgajām iezīmēm ir pievienots Komisijas dienestu darba dokumentā šīs Zaļās grāmatas I pielikumā. Turklāt pārskats par atsevišķām AZT ar statistikas datiem ir pievienots Komisijas dienestu darba dokumentā II pielikumā. 2.2. Pašreizējā AZT un EK asociācija: 2001. gada 27. novembra Lēmums par aizjūras asociāciju Tā kā EK līguma ceturtajā daļā (182. līdz 188. pants) ir iekļauti pamatnoteikumi par asociāciju starp AZT un Kopienu, Padome saskaņā ar EK līguma 187. pantu ir noteikusi sīki izstrādātus noteikumus un procedūras attiecībā uz AZT un EK asociāciju, izmantojot secīgus Lēmumus par aizjūras asociāciju, kas pieņemti kopš 1964. gada[1]. Šos sīki izstrādātos noteikumus, proti, 2001. gada 27. novembra Lēmumā par aizjūras asociāciju[2] minētos, var iedalīt divās galvenajās kategorijās: noteikumi par attīstības finansēšanas sadarbību un noteikumi par ekonomisko un tirdzniecības sadarbību. Šo noteikumu kopsavilkums ir atrodams Komisijas dienestu darba dokumentā, kas pievienots šīs Zaļās grāmatas III pielikumā. Lēmuma par aizjūras asociāciju pašreizējie noteikumi par attīstības finansēšanas sadarbību ir paredzēti tam, lai veicinātu AZT ilgtspējīgu attīstību, galveno uzmanību pievēršot nabadzības samazināšanai, novēršanai un, visbeidzot, izskaušanai. Tādējādi attīstības finansēšanas sadarbība ar AZT līdz šim tika finansēta no EAF, kas ir finanšu instruments, ko izmanto arī attīstības finansēšanas sadarbībai ar ĀKK valstīm. Tā kā pašreizējais Lēmums par aizjūras asociāciju sākotnēji bija piemērojams līdz 2011. gada 31. decembrim, tā darbības termiņš ir pagarināts līdz 2013. gada 31. decembrim pēc 2007. gadā veiktiem tehniskiem grozījumiem, lai tas sakristu ar 10. Eiropas Attīstības fonda (EAF) darbības termiņu no 2008. līdz 2013. gadam un 2007.–2013. gada daudzgadu finanšu shēmas darbības termiņu. Tomēr šie tehniskie grozījumi neskar turpmāku lēmuma pārskatīšanu pirms tā darbības termiņa beigām 2013. gadā, jo īpaši attiecībā uz EK līguma ceturtajā daļā noteikto principu turpmāku piemērošanu AZT un EK asociācijai[3]. 3. AZT un ES attiecību nākotnes perspektīvas Ciešās saiknes dēļ starp AZT un Kopienu ar attiecīgo dalībvalstu starpniecību AZT piemērojamais tirdzniecības režīms – kā rezumēts šīs Zaļās grāmatas III pielikumā – ir viens no vislabvēlīgākajiem, ko Kopiena jebkad piešķīrusi. Šī ciešā saikne izskaidro arī to, kāpēc finansiālās palīdzības līmenis uz vienu iedzīvotāju, ko Kopiena sniedz AZT, ir krietni augstāks par ĀKK vidējo līmeni[4]. Diezgan specifiskās procedūras atbalsta finansēšanas sadarbībai salīdzinājumā ar noteikumiem, kas piemērojami sadarbībai ar ĀKK valstīm, un AZT atbilstība Kopienas programmu kritērijiem[5] arī ir tieši saistīta ar šīm īpašajām attiecībām, kuru pamatā ir solidaritāte starp Eiropu un EK līguma preambulā minētajām AZT. Saskaņā ar EK līguma preambulu, uz kuru ir atsauce EK līguma 182. pantā par AZT asociāciju ar Kopienu, Augstās līgumslēdzējas puses, kas izlēma izveidot Eiropas Kopienu, iecerēja „apliecināt solidaritāti, kas saista Eiropu ar aizjūras zemēm” un vēlējās „nodrošināt to labklājības pieaugumu saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu principiem”. Tomēr AZT un EK asociācijas pamatā esošā solidaritāte un jo īpaši Kopienas gatavība veicināt AZT ilgtspējīgu attīstību, nodrošinot tām būtisku finansiālu palīdzību, tika regulāri apšaubīta. Šajā saistībā īpaši tiek pieminēts tas, ka situācija tagad ir būtiski mainījusies, jo Kopienas un AZT solidaritātes jēdziens radās laikā, kad tas bija lielākoties saistīts ar dalībvalstu kolonijām Āfrikā un iepriekšējo divpusējo tirdzniecības nolīgumu ar šīm bijušajām kolonijām aizstāšanu ar Eiropas Muitas savienību. Pēc Amsterdamas līguma parakstīšanas 1997. gada 2. oktobrī tā brīža 15 dalībvalstu valdību pārstāvji atzina, ka ar sākotnējiem pasākumiem AZT asociācijai ar Kopienu vairs nav iespējams efektīvi risināt AZT attīstības problēmas. Tomēr viņi arī vēlreiz svinīgi uzsvēra, ka asociācijas mērķis ir veicināt AZT ekonomisko un sociālo attīstību un nodibināt ciešas ekonomiskās attiecības AZT starpā un ar Kopienu kopumā[6]. Tā kā AZT un EK asociācijas pasākumi vēlāk tika pārskatīti un ar 2001. gada Lēmumu par aizjūras asociāciju tika ieviesti vairāki jauninājumi, vispārējā pieeja AZT tomēr saglabāja savu ciešo idejisko saistību ar ĀKK un EK partnerības nolīgumu un tā klasisko attīstības sadarbības principu, kura pamatā ir nabadzības apkarošana, par spīti šādas pieejas neatbilstībai AZT situācijai mūsdienās. Ņemot vērā šo priekšvēsturi, dažādas ieinteresētās personas – sākot ar Komisiju, AZT un dalībvalstīm, ar kurām tās saistītas, un beidzot ar dalībvalstīm, kurām nav AZT, – apšauba pašreizējo situāciju. No vienas puses, ir rūpīgi jāizpēta, kā AZT un EK asociāciju varētu pielāgot AZT īpašajai situācijai, konkrētajām problēmām, ar kurām tās saskaras, AZT reālajai vai potenciālajai nozīmībai Eiropas Savienībai kopumā un mūsdienu globalizētās pasaules realitātei. No otras puses, un jo īpaši kopš ES 2004. gada 1. maija paplašināšanās, tiek uzdoti jautājumi par ieinteresētību Kopienas īstenotā AZT ilgtspējīgas attīstības sekmēšanā, it īpaši, ja AZT nacionālais kopprodukts uz vienu iedzīvotāju ir tuvs Kopienas vidējam rādītājam vai ja dalībvalsts ir pārtraukusi sniegt tiešu divpusēju attīstības palīdzību dažām tai piesaistītām aizjūras zemēm un teritorijām. Tāpēc Komisija vēlas ar šo Zaļo grāmatu uzsākt vispārēju un pārskatāmu diskusiju par turpmākajām attiecībām starp ES un AZT, it īpaši attiecībā uz vispārējiem principiem, kuriem jābūt šo attiecību pamatā ilgākā laika posmā. Šeit izvirzītie jautājumi ir saistīti ar ES un AZT solidaritātes pamatojumu, mērķiem un būtību. Turklāt konkrētāki jautājumi par AZT piemērojamo tirdzniecības režīmu un AZT īpašajām iezīmēm tiek risināti Komisijas dienestu darba dokumentā, kas pievienots šīs Zaļās grāmatas IV un V pielikumā. Turpmāk izklāstītās problēmas nav saistītas ar Kopienas turpmākās finansiālās palīdzības AZT apmēru vai avotu un tādējādi neskar turpmāko sarunu rezultātus attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmu 2013.–2020. gadam un EAF iekļaušanu budžetā. Tās nav saistītas arī ar to, kā Komisija turpmāk administratīvi pārvaldīs Kopienas finansiālo palīdzību, kas ir Komisijas iekšējās organizācijas jautājums. 3.1. Partnerība starp Kopienu un AZT 3.1.1. AZT un saistīto ES dalībvalstu īpašo attiecību ietekme Kaut gan EK līguma 182. pantā aizjūras zemes un teritorijas kvalificētas kā ārpus Eiropas esošas un Kopienas acquis uz tām neattiecas, AZT vienkārša uzskatīšana par trešām personām neatbilstu realitātei šajā jomā. Patiesi, lai gan AZT nav ES neatņemama sastāvdaļa, tās ir daļa no ES dalībvalsts vai vismaz ir cieši saistītas ar to, kas nozīmē, ka tās nevar atdalīt no ES un tās savā ziņā ir „daļa no ES galējām robežām”. Pirmkārt, vesela daļa pašā EK līgumā ir veltīta AZT asociācijai ar Kopienu, un tajā paredzēti pamatprincipi attieksmei pret AZT it kā tās nebūtu tikai trešās valstis. Saskaņā ar EK līguma struktūru AZT un EK asociācija neietilpst Kopienas attīstības sadarbības vai Kopienas ārējās darbības jomā kopumā. Turklāt, ņemot vērā to vēsturi un to īpašās attiecības ar ES dalībvalstīm, AZT ir tādas sabiedrības neatņemama sastāvdaļa, kas ievēro vērtības, uz kuru pamata ir izveidota ES, un principus, kas izriet no dalībvalstu kopējām konstitucionālajām tradīcijām, piemēram, cilvēka cieņas, brīvības, demokrātijas, līdztiesības, tiesiskuma un pamattiesību ievērošana. Šīs vērtības un principi, ko ES veicina arī attiecībā uz trešām valstīm, tiek īstenoti AZT. Turklāt, atšķirībā no trešām valstīm, visi AZT pilsoņi principā ir Eiropas pilsoņi EK līguma 17. panta izpratnē, kurā teikts, ka ikviena persona ar dalībvalsts pilsonību ir Eiropas Savienības pilsonis. Precīzāk, visiem Grenlandes, Francijas un Nīderlandes AZT pilsoņiem automātiski ir arī attiecīgās dalībvalsts pilsonība. Kopš 2002. gada 21. maija visu Lielbritānijas AZT pilsoņi ir arī Lielbritānijas pilsoņi, bet viņi var atteikties no šīs pilsonības un saglabāt tikai Lielbritānijas aizjūras teritorijas pilsonību, un viņiem nav pienākuma turēt pasi, kurā viņi minēti kā Lielbritānijas pilsoņi. Būdami Eiropas pilsoņi, AZT pilsoņi principā ir arī tiesīgi izmantot tiesības, ko tiem piešķir Eiropas Savienības pilsonība (kā noteikts EK līguma 18.–22. pantā), piemēram, tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties (bet ne strādāt) dalībvalstu teritorijā. Turklāt AZT pilsoņiem var piešķirt tiesības balsot un piedalīties Eiropas Parlamenta vēlēšanās, ievērojot nosacījumus, ko paredzējušas attiecīgās dalībvalstis atbilstīgi Kopienas tiesību aktiem. Tas, piemēram, attiecas uz Francijas AZT pilsoņiem. Attiecībā uz Senpjēru un Mikelonu, kā arī Majotu to īpašā saikne ar ES atspoguļojas arī euro izmantojumā šajās AZT, kaut gan to monetārais režīms EK līgumā nav paredzēts, jo tās nav Kopienas sastāvdaļa[7]. Citu AZT, kas pašreiz izmanto euro, nav, bet Francijas AZT Klusajā okeānā apsver savas valūtas iespējamo aizstāšanu ar euro[8]. Jāatzīmē arī tas, ka, lai gan EK līguma vispārīgie noteikumi bez skaidras norādes neattiecas uz AZT, Eiropas Kopienu Tiesas jurisdikcijā ietilpst prejudiciāli nolēmumi, kurus sniegt saskaņā ar EK līgumu lūgusi tiesa, kuras jurisdikcijā ietilpst AZT, kā arī tiesvedība, ko saskaņā ar EK līgumā paredzētajiem nosacījumiem uzsākuši prasītāji no AZT pret Kopienas pieņemtiem tiesību aktiem. Dažas AZT ir ceļā uz ciešāku integrāciju ar savām saistītajām dalībvalstīm, kuras apsver lūgt Padomi mainīt līgumus, lai integrētu šīs teritorijas Kopienā kā attālākos reģionus. Tomēr Kopiena saglabā neitrālu nostāju attiecībā uz AZT un saistīto dalībvalstu iekšējo attiecību iespējamu attīstību, kā arī attiecībā uz atšķirībām AZT starpā konstitucionālo attiecību jomā ar saistītajām dalībvalstīm, jo īpaši virzību uz lielāku autonomiju un neatkarību vairumā AZT. Šādi jautājumi ir attiecīgo dalībvalstu un šo valstu AZT ekskluzīvā pārziņā. Tikai tad, ja AZT iegūtu pilnīgu neatkarību, tās pilsoņi principā pārstātu būt Eiropas pilsoņi un izzustu tās ciešā saikne ar ES ar saistītās dalībvalsts starpniecību. Neskarot jebkādu šāda veida attīstību nākotnē, iepriekš uzsvērtie aspekti norāda, ka AZT statuss attiecībā uz Kopienu atšķiras no jebkuras trešās valsts statusa, tostarp tādas trešās valsts statusa, kas ir asociēta ar Kopienu ar īpašiem nolīgumiem, piemēram, ĀKK valstis vai valstis, uz kurām attiecas Kopienas kaimiņattiecību politika. Tomēr AZT nav Kopienas daļa, neatkarīgi no tā, vai attiecīgās dalībvalsts tiesību akti ir piemērojami attiecīgajā AZT un cik lielā mērā tie ir piemērojami. Tāpēc jautājums ir – kā klasificēt AZT saistībā ar to attiecībām ar Kopienu, ņemot vērā, no vienas puses, to, ka Kopienas un tās dalībvalstu (tostarp attālāko reģionu) attiecības kā tādas nevar attiecināt uz AZT, un ka, no otras puses, AZT asociācija ar Kopienu nedrīkst ietekmēt konstitucionālās attiecības starp AZT un dalībvalstīm, ar kurām tās ir saistītas. 1. jautājums. Kā Kopienas un AZT savstarpējai solidaritātei būtu jāizpaužas politikas līmenī, ņemot vērā AZT īpašās attiecības ar Kopienu? 3.1.2. AZT un EK asociācijas mērķa mūsdienīga interpretācija Saskaņā ar EK līguma 182. pantu AZT un EK asociācijas mērķis ir veicināt AZT ekonomisko un sociālo attīstību un nodibināt ciešas ekonomiskās attiecības AZT starpā un ar Kopienu kopumā. Pašreizējā Lēmuma par aizjūras asociāciju 1. pantā precizēts, ka AZT un EK asociācijas mērķi jāīsteno, pievēršot galveno uzmanību nabadzības samazināšanai, novēršanai un, visbeidzot, izskaušanai AZT, un ilgtspējīgai attīstībai (tostarp tās vides aizsardzības pīlāram), un pakāpeniskai integrācijai reģiona un pasaules ekonomikā. Uzmanība, kas tiek pievērsta nabadzības apkarošanai un attīstības sadarbības pamatojuma piemērošana Kopienas finansiālajai sadarbībai ar AZT, liek AZT un ĀKK valstis uztvert vienādi, īpaši tāpēc, ka finanšu instruments, t.i., EAF, ir identisks. Tomēr AZT un dalībvalstis, ar kurām tās ir saistītas, pašreizējo uzmanības koncentrāciju uz nabadzības apkarošanu arvien vairāk uzskata par šķērsli tam, lai visefektīvāk risinātu AZT mikrosalu tautsaimniecības neaizsargātību, it īpaši tāpēc, ka Kopienas attīstības finansēšanas sadarbības ar AZT pamatā šobrīd ir standartu kopums, kas ir līdzīgs tiem standartiem, kurus piemēro attīstības sadarbībai ar ĀKK valstīm un kas pilnībā neatspoguļo AZT specifiku to ārkārtīgi mazā izmēra, institucionālās un konstitucionālās situācijas, ģeogrāfiskās un klimatiskās daudzveidības dēļ, to attīstības atšķirīgā līmeņa, kā arī jauninājumiem, uzņēmējdarbībai un konkurētspējai piešķirtās nozīmes dēļ. AZT integrāciju Kopienas attīstības sadarbībā arī pastiprināti kritizē dalībvalstis bez aizjūras zemēm un teritorijām un ĀKK valstis, kā tas, piemēram, bija redzams sarunās par 10. EAF iekšējo nolīgumu. Šīs kritikas galvenais iemesls ir tas, ka AZT gūst labumu no attīstības palīdzības, ko finansē no EAF, kaut gan dažas AZT faktiski nevar uzskatīt par „jaunattīstības valstīm”, neviena AZT netiek kvalificēta kā zemu ienākumu teritorija[9], tās neietilpst ĀKK un EK partnerības nolīgumā un uz tām neattiecas EK līguma noteikumi par attīstības sadarbību. Turklāt palīdzības apmērs uz vienu iedzīvotāju, kas tiek piešķirta AZT un finansēta no EAF, ir krietni lielāks nekā ĀKK vidējais rādītājs[10], kā pamatā ir tas, ka AZT ir ciešāk saistītas ar ES nekā ĀKK valstis, un tas nav saistīts ar pašām AZT vajadzībām. No vienas puses, šķiet saprātīgi, ka attīstības sadarbībai, pirmkārt, jādod labums tām valstīm, kam tā visvairāk nepieciešama. No otras puses, nav taisnīgi pievērst uzmanību tikai ienākumiem uz vienu iedzīvotāju kā AZT vajadzību rādītājam, jo tādējādi netiek ņemta vērā AZT mikrosalu tautsaimniecības neaizsargātība un jo īpaši tas, ka to mazais izmērs un atkarība no ļoti ierobežotas ekonomiskās bāzes būtiski ietekmē to institucionālās spējas un to attīstības potenciālu. Turklāt jāpatur prātā, ka vairākas AZT ir ārkārtīgi atkarīgas no finanšu pārskaitījumiem no dalībvalstīm, ar kurām tās ir saistītas, kas nodrošina relatīvi augstu sociālo un publisko pakalpojumu līmeni, bet var radīt arī, piemēram, ļoti lielu un dominējošu publisko sektoru un mazattīstītu privāto sektoru. Tomēr problēmām, kas saistītas ar AZT mikrosalu tautsaimniecību neaizsargātību, ne vienmēr ir vajadzīga klasiskā attīstības sadarbības pieeja. Gluži pretēji, AZT ilgtspējīgai attīstībai mūsdienu globalizētajā pasaulē, šķiet, visvairāk par labu nāktu to konkurētspējas palielināšana un pakāpeniska integrācija reģiona un pasaules tirgū, pienācīgi ņemot vērā gan problēmas, ar kurām tās saskaras, piemēram, augstas ražošanas un transporta izmaksas, apjomradītu ietaupījumu zaudējumi un relatīvs institucionālo spēju trūkums, gan to potenciālu, piemēram, AZT zināšanas un pieredzi konkrētās jomās, to iedzīvotāju relatīvi augsto izglītības līmeni salīdzinājumā ar kaimiņvalstīm vai konkrētu dabas resursu pieejamību. Turklāt vides apsvērumiem jāpievērš īpaša uzmanība, ņemot vērā gan AZT ievainojamību, saskaroties ar klimata pārmaiņām, gan to potenciālu, kam pamatā ir bioloģiskā daudzveidība. Ņemot vērā AZT neaizsargātību, vienkārša izņēmumu paredzēšana pašreizējos noteikumos un procedūrās nav ilglaicīgs risinājums tā vietā, lai formulētu īstu stratēģiju attiecībā uz AZT, jo izņēmumu pieļaušana Kopienas attīstības politikā apdraudētu šīs politikas saskanību, kā paredzēts Eiropas konsensā par attīstību[11]. Turklāt tas būtu diametrāli pretēji nostājām, ko paudušas vairākas dalībvalstis bez aizjūras zemēm un teritorijām. Tādējādi ir būtiski vispirms apspriest politiku, nevis procedūras. 2. jautājums. Vai jūs piekrītat, ka mums jāveido jauna pieeja AZT, kas atšķirtos no klasiskās attīstības sadarbības pieejas (kuras pamatā ir nabadzības apkarošana)? Ja jā, kādus pasākumus jūs ierosināt, lai labāk sekmētu AZT ilgtspējīgu attīstību un stiprinātu to konkurētspēju un elastību? 3.1.3. Abpusējās intereses AZT atrodas vairāk vai mazāk attālos ģeogrāfiskos reģionos visā pasaulē. Lai gan tās atrodas aiz ES ārējām robežām, AZT un dalībvalstis, ar kurām tās ir saistītas, bieži norāda uz AZT kā „Eiropas galējo robežu” vai „ES priekšposteņu” stratēģisko nozīmi, jo tās ir daļa no ES dalībvalsts vai vismaz ir cieši saistītas ar to. Tas rada divkāršu jautājumu: Kāda ir AZT patiesā stratēģiskā nozīme Eiropas Savienībai kopumā? Kādiem saistībā ar šo būtu jābūt AZT pienākumiem attiecībā uz to iespējamo lomu attiecīgajos reģionos? Karību jūras, Klusā okeāna un Indijas okeāna reģionā AZT atrodas kaimiņos ĀKK valstīm. Līdzīgi Francijas attālākiem reģioniem Karību jūrā un Indijas okeānā dažām no šīm AZT piemīt zinātība, kas ne vienmēr ir pieejama to kaimiņvalstīs un kurā būtu lietderīgi dalīties ar šīm valstīm. Tāpat AZT varētu arī aktīvi iesaistīties tām kopīgo „Eiropas” vērtību veicināšanā pēc iespējas plašākā ģeogrāfiskā teritorijā to attiecīgajos reģionos. Ir izvirzīta ideja, lai AZT palīdzētu izveidot „pieredzes un zināšanu centrus”, sekmējot AZT kā placdarma lomu starp ES un to attiecīgajiem reģioniem. Tas varētu, piemēram, attiekties uz augstu standartu īstenošanu un sekmēšanu vides, tiesiskuma, labas pārvaldības jomā, cilvēktiesību, tostarp minoritāšu tiesību, ievērošanā, labu kaimiņattiecību veicināšanā vai tirgus ekonomikas principu, jauninājumu un ilgtspējīgas attīstības jomā. Nozīmīga ir arī AZT ekoloģiskā bagātība un atšķirīgie klimatiskie apstākļi, kas var nodrošināt lielisku pētniecības potenciālu. Tas jau notiek dažās AZT, piemēram, Franču Polinēzijā, kur tiek īstenoti zinātniski projekti bioloģiskās daudzveidības jomā, iesaistot pētniecības institūtus no Francijas un Amerikas Savienotajām Valstīm. Attiecībā uz Grenlandi ogļūdeņražu un citu minerālu izmantošana un jauni iespējami jūras ceļi pāri Ziemeļpolam var radīt jaunas iespējas. Tomēr pašreizējo partnerību starp Kopienu un AZT diez vai var uzskatīt par tādu, kuras pamatā ir abpusējas intereses. Patiesībā AZT reālie pienākumi nesniedzas tālāk par palīdzības partneru un saņēmēju pienākumiem vienpusējā preferenciālās tirdzniecības režīmā. Eiropas Kopienas un Grenlandes partnerību[12] savā ziņā var uzskatīt par izņēmumu, kaut gan Grenlandes reālie pienākumi citās jomās, izņemot zivsaimniecību, vēl arvien ir diezgan maznozīmīgi (neskarot politikas dialogu par Grenlandes ilgtspējīgas attīstības programmu). AZT reālie pienākumi pašreizējā partnerībā patiesi ir diezgan ierobežoti. Piemēram, Lēmumā par aizjūras asociāciju precizēts, ka AZT un EK asociācijas mērķus īsteno, galveno uzmanību pievēršot, cita starpā, AZT pakāpeniskai integrācijai reģiona un pasaules ekonomikā. Šajā ziņā ar lēmumu tiek veicināta AZT savstarpējā sadarbība un AZT un ĀKK reģionālā sadarbība, solidaritāte un integrācija, kā arī līdzsvarotāku ekonomisko un sociālo attiecību izveidošana aizjūras zemju un teritoriju, ĀKK valstu, dalībvalstu un citu pasaules daļu starpā. Vienlaikus AZT vairākkārt ir norādījušas uz lomu, kas tām varētu būt kā konkurētspējīgam placdarmam starp ES un to attiecīgajiem reģioniem, ko Komisija ir uzņēmusi labvēlīgi. Taču tas nozīmē palielinātu sadarbību AZT attiecīgo reģionu ietvaros un ar ES, efektīvu zinātības nodošanu un augstas kvalitātes standartu īstenošanu. Tomēr, kaut gan lēmumā ir iekļauti noteikumi, kas pieļauj un uzstāj uz reģionālo sadarbību AZT un to kaimiņu starpā (vai tie būtu Kopienas attālākie reģioni, ĀKK valstis vai citas trešās valstis), tajā nav paredzēti reāli stimuli vai pienākumi to darīt, un līdz šim rezultāti ir diezgan ierobežoti par spīti resursiem, kas darīti pieejami attiecīgiem dažādiem partneriem. Vēl viens ierobežotu pienākumu piemērs pašreizējās AZT un EK asociācijas ietvaros ir saistīts ar AZT vides mantojumu. Papildus AZT vides ilgtspējas nozīmībai šo zemju un teritoriju labklājībai, AZT bioloģiskās daudzveidības saglabāšana ir ļoti būtiska Kopienai un pasaulei kopumā, ņemot vērā tās starptautisko dimensiju pētniecības, dabas resursu ilgtspējīgas izmantošanas un klimata pārmaiņu apkarošanas ziņā. Tomēr pašreizējā Lēmumā par aizjūras asociāciju AZT nav uzlikti nekādi pienākumi efektīvi iesaistīties vides aizsardzībā un vides saglabāšanas pasākumos atbilstīgi Kopienas standartiem, zvejniecības darbību regularitātes uzraudzīšanā, efektīvos piesārņojuma kontroles pasākumos un atbilstošās spējās reaģēt ārkārtas situācijās, kur varētu izmantot jaunas komerciespējas, vai zinātniskā sadarbībā ar Eiropas pētniecības institūtiem un to dalībvalstu darba grupām, ar kurām AZT nav saistītas. Vairākas AZT ievēro vides paraugstandartus, kas ir līdzvērtīgi Kopienas standartiem, taču to nevar uzskatīt par vispārēju praksi visās AZT, kurās bieži vien novērojami tādi ekosistēmas izmantošanas modeļi, kas nav ilgtspējīgi. Visām AZT ir raksturīga bioloģiskā daudzveidība, kas ir daudz bagātāka nekā kontinentālajā Eiropā kopumā. Šīs salu un izolētās zemes un teritorijas ir priviliģētas vietas vietējo sugu – sauszemes vai jūras dzīvnieku vai augu – attīstībai: piemēram, Jaunkaledonijā ir vairāk nekā 2 000 vietējo augu un vairāk nekā 1 600 zivju sugu. Majotā ir identificētas 200 koraļļu sugas. Aizjūras zemes un teritorijas ir arī nozīmīgas vietas migrējošām sugām: Folklenda salās, Dienviddžordžijā un Krozē un Kergelēna arhipelāgā (kas ir daļa no Francijas dienvidu un Antarktikas teritorijām) vairojas ļoti liels melnacu albatrosu īpatsvars, Grenlandē mājvietu radušas 25 jūras zīdītāju sugas un kuprainie vaļi migrē uz Franču Polinēziju, lai tur vairotos. Tādējādi AZT ir ļoti nozīmīgas pasaules bioloģiskajai daudzveidībai. Šīs bioloģiskās daudzveidības ilgtspējīgai izmantošanai un aizsardzībai par labu nāktu labāka zinātniskā dokumentācija un piekļuve pētījumu rezultātiem. Komisija uzskata, ka AZT bioloģiskā daudzveidība un citas dabas vērtības varētu būt par pamatu pastiprinātai sadarbībai pētniecības un saglabāšanas jomā. Aizjūras zemju un teritoriju potenciāls saistībā ar bioloģisko daudzveidību jau ir atzīts starptautiskā līmenī, izstrādājot zinātniskus projektus, lai iegūtu labāku izpratni par ekosistēmām, to mijiedarbību un to nozīmi visas pasaules vides līdzsvarā. Šo pētniecības projektu mērķis ir arī rast risinājumus, lai pasargātu šo potenciālu, kas jau ir ārkārtīgi apdraudēts, piemēram, svešu sugu, kas iznīcina esošos biotopus vai aizstāj vietējo veģetāciju (piemēram, kazas Bonērā un Kirasao, mikonija Franču Polinēzijā un Jaunkaledonijā, utt.), ieviešanas dēļ vai klimata pārmaiņu ietekmes uz koraļļiem dēļ. Starptautiskā sabiedrība ir arvien vairāk nobažījusies par bioloģiskās daudzveidības zaudēšanu. Eiropas Komisija 2006. gada 22. maija paziņojumā „Kā apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos līdz 2010. gadam un turpmāk – ekosistēmas devuma saglabāšana cilvēku labklājībai” no savas puses uzsver, ka „ES starptautisko uzticamību šajā jomā būtiski ietekmēs tas, cik efektīva rīcība tiks panākta dalībvalstu aizjūras zemēs un teritorijās, kas lepojas ar plašu bioloģisko daudzveidību”. Komisija arī dedzīgi vēlas izveidot aktīvāku partnerību ar AZT attiecībā uz sadarbību citās jomās, piemēram, ekonomikas politika, uzņēmējdarbības, nodarbinātības un sociālā politika, tirdzniecība un ieguldījumi, infrastruktūra (tostarp saistībā ar Galileo sistēmu, jo AZT ir potenciālas vai reālas kandidātes uz zemes esošas infrastruktūras izveidei), pētniecība, jūrlietas un jūras pārvaldība, energoapgāde, energoefektivitāte un atjaunojamie enerģijas avoti, laba pārvaldība (tostarp nodokļu, finanšu un tiesu jomā), pilsoniskās sabiedrības attīstība, kultūras apmaiņa, plašsaziņas līdzekļi, izglītība un apmācība, migrācija, cīņa pret organizēto noziedzību, cilvēktirdzniecību, terorismu, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, nodokļu krāpniecību, izvairīšanos no nodokļu nomaksas, narkotikām un nelegālu, nereģistrētu un nekontrolētu zvejniecību, kā arī administratīvā, policijas un tiesu sadarbība. Turklāt sadarbība gan jūras, gan gaisa transporta jomā, tostarp attiecībā uz Kopējo gaisa telpu, var būtiski sekmēt AZT integrāciju to reģionos un ciešākas attiecības starp AZT un Kopienu. Jebkurā gadījumā, rīcības iespējas attiecīgās AZT un ES (un kaimiņos esošo jaunattīstības valstu) abpusējās interesēs ir atkarīgas no šīs AZT potenciāla un vēlmes attīstīt konkrētas vērtības un dalīties tajās, un no Eiropas Savienības, kaimiņvalstu un citu potenciālo partneru ieinteresētības šajās vērtībās , kā arī no ES gatavības aktīvāk sadarboties ar šo AZT attiecīgajā jomā. Šajā ziņā ir būtiski ņemt vērā AZT milzīgo daudzveidību un jo īpaši to AZT situāciju, kuras ģeogrāfisku, politisku vai citu iemeslu dēļ ir ārkārtīgi izolētas. Svarīga problēma ir saistīta arī ar dažu valstu lomu un ietekmi dažādos reģionos, kuros atrodas AZT: piemēram, ASV, Brazīlija un Venecuēla Karību jūrā, vai ASV, Japāna, Ķīna, Austrālija un Jaunzēlande Klusā okeāna reģionā. AZT un dalībvalstis, ar kurām tās ir saistītas, 2003. gadā norādīja, ka virzība uz patiesu partnerību jāpapildina ar nolīguma noslēgšanu (ko vajadzības gadījumā papildina ar atsevišķiem protokoliem), nevis ar Padomes pieņemtu lēmumu. Tomēr šajā Zaļajā grāmatā netiek izskatīti šādi apsvērumi, jo EK līguma 187. pants skaidri paredz, ka sīki izstrādātus noteikumus un procedūras AZT un EK asociācijai nosaka Padome. 3. jautājums. Kā AZT un ES partnerība abu partneru savstarpējās interesēs varētu kļūt aktīvāka un abpusēja? Kādiem saistībā ar šo būtu jābūt AZT vai to dalībvalstu, ar kurām tās saistītas, patiesajiem pienākumiem (to konstitucionālās kompetences ietvaros)? 4. jautājums. Kuras, jūsuprāt, ir visnozīmīgākās savstarpējo interešu jomas AZT un ES sadarbībai? 5. jautājums. Kāda varētu būt palielinātas reģionālās sadarbības un integrācijas priekšrocība aizjūras zemēm un teritorijām? Kā varētu veicināt zināšanu un zinātības nodošanu starp AZT un to kaimiņiem? 6. jautājums. Kāds ir jūsu viedoklis par politiskā dialoga iespējamu pastiprināšanu starp ES, AZT un dalībvalsti, ar kuru tā saistīta, it īpaši situācijās, kad ES un attiecīgās AZT intereses atšķiras? 3.2. Tirdzniecības režīmi starp Kopienu un AZT Kopienas un AZT pašreizējo tirdzniecības režīmu pārskatīšana nevar notikt, neņemot vērā pārmaiņas pasaulē, kas ietekmē Kopienu un pašas AZT, kā arī AZT galvenos tirdzniecības partnerus un jo īpaši ĀKK kaimiņvalstis. Kopiena daudzu gadu garumā kā prioritāti attiecībā uz ĀKK valstīm ir konsekventi atbalstījusi reģionālo ekonomisko integrāciju, jo integrācija reģionālā līmenī un daudzpusēju tirdzniecības sistēmu ietvaros piedāvā jaunas tirdzniecības iespējas, kas radītu ekonomisko izaugsmi un tādējādi iespēju šīm valstīm atbrīvoties no nabadzības. Tas ir arī galvenais apsvērums attīstības sadarbības pamatojumā ekonomiskās partnerības nolīgumos ( EPA ), kas apspriesti ar ĀKK valstīm. Zināms arī tas, ka teorētiskie ieguvumi, ko aizjūras zemēm un teritorijām piedāvā AZT un EK tirdzniecības režīms saistībā ar preferenciālu piekļuvi Kopienas tirgum, samazinās pieaugošas tirdzniecības liberalizācijas rezultātā pasaules un reģionālā mērogā. Tas ir nenovēršams process, kuram AZT ir jābūt gatavām, it īpaši tāpēc, ka AZT jau izmanto vislabvēlīgāko tarifu režīmu, ko Kopiena jebkad ir piešķīrusi, kā rezultātā AZT preferenciālo piekļuvi ES tirgum vairs nav iespējams reāli uzlabot. Šajā saistībā Komisija kopš 2003. gada ir aicinājusi AZT, kas atrodas ĀKK reģionā, un dalībvalstis, ar kurām tās ir saistītas, izvērtēt savu nostāju par šo AZT reģionālo ekonomisko integrāciju ar ĀKK kaimiņvalstīm, un ko šīs AZT var zaudēt vai iegūt, piedaloties šādā reģionālā ekonomiskā integrācijā. Tas ir īpaši nozīmīgi attiecībā uz izcelsmes noteikumiem un izcelsmes kumulāciju starp AZT un ĀKK valstīm. Turklāt izcelsmes noteikumu modernizācija (galvenokārt attiecībā uz zivsaimniecības ražojumiem), pielāgojot tos AZT īpašajai situācijai, vai AZT spēju ievērot saistības par preču importu Kopienā stiprināšana, piemēram, sanitārajā un fitosanitārajā jomā (kas ir arī būtisks elements ekonomiskās partnerības nolīgumos), varētu palīdzēt maksimāli palielināt labumu, ko AZT gūst no AZT un EK tirdzniecības režīma, neatkarīgi no tarifu preferenču teorētiskās vērtības samazināšanos. Līdzīgā kārtā būtu analītiski jāizvērtē pašreizējā pārkraušanas procedūra. Atsaucoties uz Komisijas dienestu darba dokumentu, kas pievienots šīs Zaļās grāmatas IV pielikumā, Komisija vēlas uzzināt jūsu viedokli šādos jautājumos. 7.1. jautājums. Kādi, pēc jūsu domām, ir lielākas reģionālās ekonomiskās integrācijas ieguvumi, kas varētu radīt priekšrocības dažām AZT, reaģējot uz globalizāciju un to tirdzniecības preferenču samazināšanos attiecībā pret Kopienu? 7.2. jautājums. Kā AZT varētu iesaistīties plašākā reģionālā tirdzniecībā un kā Kopiena to varētu sekmēt? 8.1. jautājums. Kāds ir jūsu viedoklis par pievienoto vērtību aizjūras zemēm un teritorijām, ko rada AZT un ĀKK kumulatīva izcelsme? 8.2. jautājums. Kuras AZT un cik bieži izmanto AZT un ĀKK kumulāciju? Vai tas ir saistīts ar izejvielu iegūšanu no ĀKK valstīm un to pārveidošanu uz vietas AZT? 8.3. jautājums. Kā izcelsmes noteikumu modernizāciju var pielāgot dažādo AZT īpašajai situācijai? 9.1. jautājums. Kāda, pēc jūsu domām, ir sadarbības ar AZT pievienotā vērtība ar tirdzniecību saistītās jomās, reaģējot uz globalizāciju un to tirdzniecības preferenču samazināšanos attiecībā pret Kopienu? 9.2. jautājums. Kādu ieguldījumu AZT un EK asociācija varētu sniegt, lai aktīvāk uzlabotu situāciju AZT šajā jomā? 10.1. jautājums. Kāds ir jūsu viedoklis par esošās pārkraušanas procedūras reālo pievienoto vērtību pašreizējā Lēmumā par aizjūras asociāciju? 10.2. jautājums. Kā AZT un EK asociāciju varētu pielāgot, lai labāk sekmētu (gaisa, ceļu un ostu) transporta infrastruktūras attīstību? 10.3. jautājums. Vai jums ir ierosinājumi attiecībā uz citiem veidiem, kā palīdzēt padarīt konkurētspējīgāku labi attīstīto, bet nepietiekami izmantoto ostu infrastruktūru AZT? 3.3. AZT īpašās iezīmes Dalībvalstu valdību pārstāvju konference, kurā pieņēma Amsterdamas līgumu, 1997. gada 2. oktobrī pieņēma deklarāciju par AZT, kurā aicināja veikt AZT un EK asociācijas pasākumu pārskatīšanu ar mērķi, cita starpā, vairāk ņemt vērā katras AZT daudzveidību un īpašās iezīmes[13]. Līdz ar to ar 2001. gada Lēmumu par aizjūras asociāciju tika ieviesti vairāki jauninājumi šajā jomā. Tā kā līdz 8. EAF plānojamais atbalsts tika sadalīts Francijas, Nīderlandes un Lielbritānijas AZT kā vienas grupas ietvaros, attiecīgo dalībvalstu ziņā atstājot šo līdzekļu sadalīšanu savu AZT starpā, ar 2001. gada Lēmumu par aizjūras asociāciju ieviesa Kopienas finansiālās palīdzības piešķiršanu tiešā veidā katrai AZT un paredzēja lielāku subsidiaritāti attiecībā uz finanšu instrumenta pārvaldību. Lēmumā bija iekļauti arī noteikumi par visvairāk izolēto un vismazāk attīstīto AZT vajadzībām. Tomēr, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta kopš tā laika, tagad analītiski jāizvērtē vairākas jaunas problēmas saistībā ar AZT neaizsargātību un daudzveidību, neskarot iepriekš izvirzītos jautājumus. Precīzāk, atsaucoties uz Komisijas dienestu darba dokumentu, kas pievienots šīs Zaļās grāmatas V pielikumā, Komisija vēlas uzzināt jūsu viedokli šādos jautājumos. 11. jautājums. Kā Kopienas veiktajai AZT ilgtspējīgas attīstības veicināšanai būtu jāsaistās ar AZT kā mikrosalu tautsaimniecību reālo neaizsargātību? 12. jautājums. Kāds ir jūsu viedoklis par rādītāja izveidi, lai noteiktu AZT relatīvo neaizsargātību, pieļaujot salīdzinājumus ne tikai AZT starpā, bet arī ar citām valstīm un teritorijām? Ja šāds rādītājs tiktu veidots, kādi kritēriji būtu jāizmanto? 13. jautājums. Ņemot vērā to, ka daudzas AZT ir pakļautas dabas katastrofām, kādā veidā turpmākajās AZT un ES attiecībās būtu jāiekļauj katastrofu briesmu samazināšana? 14. jautājums. Kā AZT un EK asociāciju varētu pielāgot, lai vairāk ņemtu vērā AZT daudzveidību, vienlaikus nepalielinot AZT un Komisijas administratīvo slogu? 4. Secinājumi EK līgumā teikts, ka AZT un Eiropas Kopienas asociācijas mērķis ir veicināt AZT ekonomisko un sociālo attīstību un nodibināt ciešas ekonomiskās attiecības AZT starpā un ar Kopienu kopumā. Turklāt tajā noteikti ar tirdzniecību saistītie mērķi un šīs asociācijas pamatprincipi. Tomēr EK līguma ietvaros ir ļoti lielas manevrēšanas iespējas, lai modernizētu ES un AZT attiecības, lai pielāgotu tās realitātei, īpašajai situācijai, ka AZT mikrosalu tautsaimniecības ir izkaisītas visā pasaulē, un to piedāvātajam potenciālam, kā arī plašākam starptautiskajam kontekstam un reālajai situācijai reģionos, vienlaikus pilnībā ņemot vērā AZT unikālo statusu attiecībā pret Kopienu. Lai radītu pamatu nākotnei, šī Zaļā grāmata ir paredzēta tam, lai rosinātu plašu sabiedrisku diskusiju par vairākiem būtiskiem jautājumiem attiecībā uz AZT un EK asociācijas jebkādu vērā ņemamu modernizāciju, lai Komisija, pamatojoties uz iespējami labāku informāciju, laika gaitā spētu noteikt atbilstīgus politikas pasākumus ar mērķi formulēt jaunu ilgtermiņa stratēģiju AZT asociācijai ar Kopienu, kas pilnībā vai daļēji aizstās šābrīža stratēģiju, kad 2013. gada 31. decembrī beigsies pašreizējā Lēmuma par aizjūras asociāciju darbības termiņš. Tas neietekmē lēmuma iespējamu pārskatīšanu līdz 2011. gada beigām saskaņā ar tā 62. pantu. Sabiedriskās apspriešanas posms sāksies 2008. gada 1. jūlijā un beigsies 2008. gada 17. oktobrī. Eiropas Komisija aicina jūs iesniegt jūsu viedokli, izmantojot elektronisko veidlapu, kas atrodama tās tīmekļa vietnē ar šādu adresi: http://europa.eu/yourvoice/consultations/index_en.htm. Komisija rūpīgi analizēs saņemtos viedokļus, lai radītu pamatu jaunas politikas formulēšanai attiecībā uz aizjūras zemēm un teritorijām. Precīzāk, iesniegtie viedokļi tiks pārbaudīti, lai redzētu, vai un ciktāl paustās domas var ņemt vērā turpmākos politikas priekšlikumos, kas saistīti ar AZT. Saņemtie viedokļi tiks publicēti internetā, minot iesniedzēju, ja vien iesniedzējs neiebilst pret personas datu publicēšanu, pamatojot, ka šāda publikācija kaitēs viņa vai viņas likumīgajām interesēm. Šajā gadījumā viedokli var publicēt anonīmā veidā. Citādi viedoklis netiks publicēts, un tā saturs principā netiks ņemts vērā. Organizācijām tiek lūgts norādīt savu nosaukumu. Komisija atzīs iesniegto viedokļu saņemšanu, bet tas nenozīmē, ka tā sniegs individuālu atbildi attiecībā uz to saturu. Lai nodrošinātu atbilstīgu informācijas apmaiņu personām, kas iesniedz viedokļus, un sabiedrībai kopumā, paskaidrojuma rakstos, kas pievienoti tiesību aktu priekšlikumiem, vai Komisijas paziņojumā par ES un AZT attiecībām tiks iekļauti šīs apspriešanās rezultāti un paskaidrojums, kā šie rezultāti tika ņemti vērā. Jūs tiekat aicināti izmantot elektronisko atbildes veidlapu, kas atvieglos jūsu viedokļu apstrādi šīs apspriešanās laikā. Taču jūs varat sūtīt arī rakstisku viedokli uz šādu adresi: Green Paper on the future relations between the EU and the OCTs European Commission Directorate-General Development and Relations with African, Caribbean and Pacific States DG DEV/D/1 SC-15 07/130 B-1049 Brussels Papildu informācijai jūs varat sūtīt e-pastu uz: DEV-DIR-D@ec.europa.eu [1] Īstenošanas konvencijā, kas pievienota 1957. gada 25. marta Romas līgumam, paredzēti sīki noteikumi un procedūra AZT asociācijai ar Kopienu pirmajiem pieciem gadiem pēc līguma spēkā stāšanās brīža, t.i., līdz 1962. gada 31. decembrim. Pēc tam sīki izstrādāti noteikumi un procedūra EK un AZT asociācijai tika paredzēti lēmumos ar piecu gadu darbības termiņu, kurus Padome pieņēma 1964. gada 25. februārī, 1970. gada 29. septembrī, 1976. gada 29. jūnijā, 1980. gada 16. decembrī un 1986. gada 30. jūnijā. Padome 1991. gada 25. jūlijā un 2001. gada 27. novembrī pieņēma turpmākus lēmumus par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Kopienu, un katra lēmuma darbības termiņš bija desmit gadi. Tomēr 2001. gada 27. novembra Lēmuma par aizjūras asociāciju darbības termiņš 2007. gadā tika pagarināts līdz 2013. gada 31. decembrim, lai sakristu ar 10. Eiropas Attīstības fonda un 2007.–2013. gada daudzgadu finanšu shēmas darbības termiņu. [2] Padomes 2001. gada 27. novembra Lēmums 2001/822/EK par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu (OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp.). Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2007/249/EK (OV L 109, 26.4.2007., 33. lpp.). [3] Skat. Lēmuma par aizjūras asociāciju 62. pantu, kā arī Padomes Lēmuma 2007/249/EK 14. apsvērumu. [4] Saskaņā ar 10. EAF (2008.–2013. gads) finansiālās palīdzības vidējais līmenis uz vienu iedzīvotāju, ko Kopiena sniedz AZT, ir aptuveni sešas reizes augstāks par Kopienas finansiālās palīdzības vidējo līmeni uz vienu iedzīvotāju, ko tā sniedz ĀKK valstīm. [5] Saskaņā ar Lēmuma par aizjūras asociāciju 58. pantu. Skatīt arī šīs Zaļās grāmatas III pielikumu. [6] Deklarācija Nr. 36 par aizjūras zemēm un teritorijām, kas pievienota dalībvalstu valdību pārstāvju konferences, kurā pieņēma Amsterdamas līgumu, nobeiguma aktam(OV C 340, 10.11.1997.). [7] Skatīt Padomes 1998. gada 31. decembra Lēmumu 1999/95/EK par monetārajiem pasākumiem Francijas teritoriālajās kopienās Senpjērā un Mikelonā un Majotā (OV L 30, 4.2.1999., 29. lpp.). [8] Francija 2003. gadā paziņoja, ka lūgums ieviest euro Francijas AZT Klusajā okeānā tiks iesniegts Eiropas iestādēm tikai tad, ja katra no šīm trīs AZT piekritīs euro ieviešanai. Šajā saistībā Volisa un Futuna paziņoja, ka tā pievienosies lēmumam, ko pieņems Franču Polinēzija un Jaunkaledonija. 2006. gadā Franču Polinēzijas Asambleja pieņēma rezolūciju par labu euro ieviešanai, bet Jaunkaledonija vēl nav pieņēmusi nekādu lēmumu. [9] Saskaņā ar Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Attīstības palīdzības komitejas (ESAO/APK) viedokli. Sīkākai informācijai skatīt I un II pielikumu, kas pievienots šai Zaļajai grāmatai. [10] Skat. iepriekš zemsvītras 4. piezīmi. [11] Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju, Eiropas Parlamenta un Komisijas kopīgais paziņojums par Eiropas Savienības attīstības politiku: „Eiropas konsenss” (OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.). [12] Padomes 2006. gada 17. jūlija Lēmums 2006/526/EK par attiecībām starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Grenlandi un Dānijas Karalisti, no otras puses (OV L 208, 29.7.2006., 28. lpp.). [13] Deklarācija Nr. 36 par aizjūras zemēm un teritorijām, kas pievienota dalībvalstu valdību pārstāvju konferences, kurā pieņēma Amsterdamas līgumu, nobeiguma aktam (OV C 340, 10.11.1997.).