KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS /* SWD/2012/0065 - COD 2012/0066 */





KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem un bateriju un akumulatoru atkritumiem attiecībā uz tādu kadmiju saturošu pārnēsājamu bateriju un akumulatoru laišanu tirgū, kurus paredzēts izmantot bezvada elektriskajos instrumentos 1. Problēmas noteikšana Definējot problēmu, svarīgs ir politiskais un juridiskais konteksts. Bateriju direktīvas[1]mērķis ir panākt, lai bateriju un akumulatoru izmantošana un visu to aprites ciklā iesaistīto operatoru darbības kļūtu videi saudzīgākas. Tā paredz īpašus noteikumus kadmiju, dzīvsudrabu un svinu saturošu bateriju un akumulatoru laišanai tirgū un izlietoto bateriju un akumulatoru savākšanai, apstrādei, pārstrādei un apglabāšanai[2]. Bažas par kadmija toksicitāti pārliecināja Eiropas Parlamentu un Padomi ierobežot pārnēsājamās baterijās pieļaujamo kadmija daudzumu līdz 0,002 % pēc masas, lai gan šis ierobežojums nebija paredzēts Komisijas priekšlikumā. Tika noteikts, ka Komisijai jāpārskata izņēmums attiecībā bezvada elektriskajiem instrumentiem (BEI) un līdz 2010. gada 26. septembrim Eiropas Parlamentam un Padomei jāiesniedz ziņojums, "vajadzības gadījumā ar attiecīgiem priekšlikumiem, lai aizliegtu kadmiju baterijās un akumulatoros" (direktīvas 4. panta 4. punkts, autora pasvītrojums). Direktīvas pieņemšanas brīdī šis izņēmums tika iekļauts tāpēc, ka tobrīd nebija skaidrs, vai ir pieejamas tehniski izmantojamas aizstājējvielas. 4. panta 4. punkts neparedz, ka Komisijai būtu jāpārvērtē a) un b) apakšpunktā minētie izņēmumi[3]. Kļuva skaidrs, ka drošības apsvērumu dēļ ir apšaubāms, ka ir pieejami derīgi aizstājēji izmantošanai avārijas gaismu shēmās, un līdz šim nav atklāti derīgi aizstājēji izmantošanai medicīnas iekārtās[4]. Šajā ietekmes novērtējumā iztirzāta tikai Bateriju direktīvas 4. panta 3. punkta c) apakšpunkta pārskatīšana; tajā nav nedz iztirzātas izmaksas un ieguvumi no kadmija ierobežošanas kopumā, nedz analizēts, kāda ietekme būtu plašākam politikas lēmumam par vispārēju kadmija izmantošanas aizliegumu pārnēsājamās baterijās un akumulatoros. Jaunākie pētījumi pierāda, ka tirgū ir komerciāli pieejami aizstājēji, ko jau plaši izmanto BEI baterijās. Faktiski ES tirgū 2010. gadā BEI pārdošanas apjomu vērtība sasniedza 3,2 miljardus euro, no kuriem niķeļa-kadmija (NiCd), niķeļa metāla hidrīda (NiMH) un litija-jonu (Li-ion) tirgus daļas bija šādas (rēķinot pēc pārdoto instrumentu vērtības): – NiCd BEI: 34%; – NiMH BEI: 6%; – Li-ion BEI: 60%. BEI izmantoto alternatīvo bateriju tehnoloģiju pārdošanas apjomi liecina par dabisku tendenci: NiCd baterijas tiek aizstātas ar NiMH un Li-ion tehnoloģijām. Lēš, ka kopējais BEI tirgus ES laikā no 2010. līdz 2020. gadam vidēji pieaugs par 5 % gadā. Prognozē, ka NiCd pārnēsājamo bateriju tirgus daļa laikā no 2008. līdz 2020. gadam saruks par 50 %, kas savukārt nozīmē, ka NiCd bateriju daudzums samazināsies par 5 % gadā. Paredzams, ka šādas tendences vispārējā BEI tirgū būs novērojamas arī turpmāk. Tagad jautājums ir par to, vai atbrīvojuma atcelšana būtu pamatota, ņemot vērā ekonomisko, sociālo un vides ietekmi. 2. Mērķi Vispārējais mērķis ir palīdzēt sasniegt Bateriju direktīvas mērķus, īpašu uzmanību veltot tās 4. panta 1. punktam, proti, izstrādāt un laist tirgū baterijas, kas satur mazāku daudzumu bīstamu vielu vai satur ne tik piesārņojošas vielas, proti, kadmija aizstājējus. Konkrētie mērķi ir šādi. – Konkrētais mērķis Nr. 1: samazināt vides ietekmējumu, ko izraisa bezvada elektriskajos instrumentos izmantotas pārnēsājamās baterijas. – Konkrētais mērķis Nr. 2: samazināt BEI lietotāju ekonomiskās izmaksas, cita starpā nodrošinot, ka ir pieejami tehniski realizējami risinājumi. Darbības mērķi ir šādi: – samazināt ES tautsaimniecībā izmantotos kadmija daudzumus, kam par iemeslu ir kadmija izmantošana BEI pārnēsājamās baterijās; – samazināt kadmija emisiju daudzumu ES, kam par iemeslu ir kadmija izmantošana BEI pārnēsājamās baterijās; – samazināt vispārējo vides ietekmējumu ES, kam par iemeslu ir kadmija izmantošana BEI pārnēsājamās baterijās. 3. Politikas varianti Pirmais iespējamais variants ("bāzes variants") nozīmē, ka pašreizējie tiesību akti (Bateriju direktīva) netiks grozīti. Būtībā tas nozīmē, ka izmantošanai BEI paredzētas kadmiju saturošas baterijas arī turpmāk piegādātu patērētājiem un profesionāliem lietotājiem, bet ka pamazām tās aizstātu ar pieejamajām alternatīvām, proti, niķeļa metāla hidrīda (NiMH) un litija-jonu (Li-ion) instrumentiem un bateriju paketēm. Otrais variants (2. variants: "Atbrīvojuma tūlītēja atcelšana no 2013. gada") nozīmētu, ka nekavējoties (2013. gadā) tiek atcelts spēkā esošais atbrīvojums un kadmija saturs BEI pārnēsājamās baterijās nedrīkst pārsniegt 0,002 % no masas. Salīdzinājumā ar 1. variantu 2. variants paredz, ka no 2013. gada BEI izmantojamās kadmija baterijas tiks aizstātās ar Li-ion un NiMH baterijām. Salīdzinājumā ar 1. variantu laikā no 2013. līdz 2025. gadam: – kopējais izmantošanai BEI paredzēto Li-ion bateriju skaits, kas laists ES tirgū, palielināsies no 610,70 miljoniem vienību (1. variants) līdz 696,79 miljoniem vienību jeb par 14 %; – kopējais izmantošanai BEI paredzēto NiMH bateriju skaits palielināsies no 157,45 miljoniem vienību (1. variants) līdz 178,97 miljoniem vienību jeb par 13,6%; – tirgū vairs nenonāks 107,61 miljoni kadmija bateriju vienību, kas ir samazinājums par 100 %. Trešais variants (3. variants: "Atbrīvojuma vēlāka atcelšana no 2016. gada") nozīmētu, ka 2016. gadā tiek atcelts spēkā esošais atbrīvojums un kadmija saturs BEI pārnēsājamās baterijās nedrīkst pārsniegt 0,002 % no masas. Šis variants dotu iespēju bateriju nozarei pielāgot attiecīgās tehnoloģijas jaunajām prasībām, ja pašreizējais atbrīvojums attiecībā uz kadmiju saturošu bateriju izmantošanu BEI tiktu atcelts. Salīdzinājumā ar 1. variantu 3. variants paredz, ka no 2016. gada BEI izmantojamās kadmija baterijas tiks aizstātās ar Li-ion un NiMH baterijām. Salīdzinājumā ar 1. variantu laikā no 2013. līdz 2025. gadam: – kopējais izmantošanai BEI paredzēto Li-ion bateriju skaits, kas laists ES tirgū, palielināsies no 610,70 miljoniem vienību (1. variants) līdz 670,85 miljoniem vienību jeb par 9,8%; – kopējais izmantošanai BEI paredzēto NiMH bateriju skaits palielināsies no 157,45 miljoniem vienību (1. variants) līdz 172,49 miljoniem vienību jeb par 9%; – kopējais izmantošanai BEI paredzēto NiCd bateriju skaits samazināsies no 107,61 miljoniem vienību (1. variants) līdz 32,42 miljoniem vienību jeb par 70%. 4. Ietekmes novērtējums Kā ieteikts ietekmes novērtējuma vadlīnijās, novērtējumā aplūkotas tikai pārējo variantu papildu ietekmes salīdzinājumā ar bāzes scenāriju. Pieejamie informācijas avoti liecina, ka ar NiCd baterijām saistāmās emisijas būtu mazas salīdzinājumā ar emisijām, ko rada naftas/ogļu dedzināšana, dzelzs un tērauda ražošana vai fosfātu mēslojums. Tas nozīmē, ka NiCd baterijas radītu tikai 1,35 % no kadmija emisijām atmosfērā un 1,41 % no kadmija emisijām ūdenī, un 0,65 % no kopējām emisijām. NiCd baterijas, ko Eiropas Savienībā izmanto BEI, rada 10,5 % no visa kadmija daudzuma, kas ar nodomu nonāk saimnieciskajā apritē. Visu trīs variantu ietekme uz vidi novērtēta, balstoties uz divām pieejām. Pirmais kritērijs ir tas, cik daudz kadmija nonāk ES saimnieciskajā apritē BEI bateriju dēļ. Šī pieeja izvēlēta, jo likumdevēji nolēma aizliegt baterijās izmantot kadmiju galvenokārt tāpēc, lai ierobežotu kadmija daudzumu, kas apzināti nonāk saimnieciskajā apritē. Otrkārt, ietekme uz vidi tika izvērtēta, pamatojoties uz kopējiem vides ietekmējumiem, kas balstās uz secinājumiem, kas izdarīti salīdzinošajā aprites cikla novērtējumā (ACN) attiecībā uz trim BEI izmantotajiem bateriju veidiem (NiCd, NiMH, Li-ion). Šo metodi izmantoja, lai būtu iespējams jēgpilni salīdzināt dažādus vides ietekmējumus, kas izvērtēti ACN. Katra politikas varianta vērtība attiecībā uz katru vides rādītāju tika standartizēta kā "iedzīvotāju ekvivalents" un tika izmantota apkopošanas shēma, lai aprēķinātu katra varianta kopējā vides ietekmējuma vērtību. Ja izvēlēts 1. variants, tas nozīmē, ka BEI izmantojamo pārnēsājamo NiCd bateriju dēļ 2010.–2025. gadā ES saimnieciskajā apritē nonāks aptuveni 30550 t kadmija. BEI bateriju atkritumi, kas netiek vākti atsevišķi (pārstrādei), bet gan tiek apglabāti poligonos, varētu radīt 945 t kadmija emisiju no infiltrāta ūdenī, kas savukārt varētu būt par cēloni aptuveni 405 cilvēku saslimšanai ar vēzi un citām slimībām. Ja izvēlēts 2. variants, tas nozīmē, ka BEI izmantojamo pārnēsājamo NiCd bateriju dēļ 2010.–2025. gadā ES saimnieciskajā apritē nonāks aptuveni 8060 t kadmija. BEI bateriju atkritumi, kas netiek vākti atsevišķi (pārstrādei), bet gan tiek apglabāti poligonos, varētu radīt 300 t kadmija emisiju no infiltrāta ūdenī, kas savukārt varētu būt par cēloni aptuveni 128 cilvēku saslimšanai ar vēzi un citām slimībām. Tas ir par 68 % mazāk nekā "status quo" scenārijā (1. variants). Ja izvēlēts 3. variants, tas nozīmē, ka BEI izmantojamo pārnēsājamo NiCd bateriju dēļ 2010.–2025. gadā ES saimnieciskajā apritē nonāks aptuveni 14830 t kadmija. BEI bateriju atkritumi, kas netiek vākti atsevišķi (pārstrādei), bet gan tiek apglabāti poligonos, varētu radīt 520 t kadmija emisiju no infiltrāta ūdenī, kas savukārt varētu būt par cēloni aptuveni 222 cilvēku saslimšanai ar vēzi un citām slimībām. Tas ir par 45% mazāk nekā "status quo" scenārijā (1. variants). Apkopotie vides ietekmējumi tika izvērtēti pēc šādiem vides rādītājiem: globālās sasilšanas potenciāls (GWP); fotoķīmiskas oksidētāju veidošanās potenciāls (POFP); zemes paskābināšanas potenciāls (TAP); abiotisko resursu noplicināšanas potenciāls (ARDP); daļiņu veidošanās potenciāls (PMFP) un saldūdens eitrofikācijas potenciāls (FEP). Šie vides rādītāji tika izvērtēti pēc diviem scenārijiem: bateriju savākšanas mērķapjoms ir 25 % un 45 % (bateriju savākšanas mērķi 2012. un 2016. gadam, kā paredz Bateriju direktīva — 1. scenārijs) un bateriju savākšanas apjoms 10 %, kas ir pašreizējais BEI savākšanas rādītājs Eiropas Savienībā, par ko ziņots saskaņā ar EEIA direktīvu (Direktīva 2002/95/EK par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem — 2. scenārijs). Aplēsts, ka 1. varianta gadījumā ar BEI izmantošanu Eiropas Savienībā saistītais ikgadējais vides ietekmējums būs ekvivalents 559831 (1. scenārijs) un 597896 (2. scenārijs) iedzīvotājiem, savukārt 2. varianta gadījumā šīs rādītājs būtu attiecīgi 530581 (1. scenārijs) un 552781 (2. scenārijs). Tātad var secināt, ka 2. varianta gadījumā salīdzinājumā ar 1. variantu kopējā ietekme uz vidi ir par 5 % līdz 8 % mazāka. 3. varianta gadījumā kopējā ietekme uz vidi ir 540460 svērtie iedzīvotāju ekvivalenti (1. scenārijs) un 566374 svērtie iedzīvotāju ekvivalenti (2. scenārijs). 3. variantā ikgadējā ietekme uz vidi, kas saistīta ar kadmija bateriju izmantošanu BEI, atkarībā no procentuālā savākšanas daudzuma, ir par 3-5 % zemāka nekā 1. variantā. Tika novērtēta ekonomiskā ietekme uz šādām ieinteresētajām personām: raktuvju uzņēmumi, izejvielu piegādātāji, bateriju ražotāji, bateriju pakešu ražotāji, BEI ražotāji, mazumtirgotāji, patērētāji, pārstrādātāji un dalībvalstis. 1. variantā netika konstatēta vai kvantificēta nekāda ekonomiskā ietekme uz vairumu ieinteresēto pušu. Pārstrādes izmaksas un ieguvumi ir atkarīgi no dažādiem parametriem, piem., izmantotajām pārstrādes tehnoloģijām, pārstrādāto materiāli veida, atgūto metālu vērtības un apjomradītiem ietaupījumiem. Pašlaik Li-ion bateriju pārstrāde dod vairāk izmaksu nekā ieguvumu. Tas tāpēc, ka bateriju pārstrāde vēl aizvien ir tikai izstrādes posmā; tehnoloģijai pilnveidojoties un rodoties apjomradītiem ietaupījumiem, Li-ion bateriju pārstrādes izmaksas, domājams, samazināsies. 2. variantā lēš, ka 2013.-2025. gada periodā raktuvju uzņēmumi, izejmateriālu piegādātāji vai bateriju pakešu ražotāji neciestu no ievērojamām ekonomiskām sekām. Pašlaik nav uzņēmuma ar ražotnēm Eiropas Savienībā, kas ražotu NiCd, Li-ion un NiMH elementus pārnēsājamām baterijām, ko paredzēts izmantot BEI. Visas BEI izmantojamās pārnēsājamās baterijas ES tiek importētas, galvenokārt no Āzijas. Lielākie NiCd bateriju ražotāji atrodas Japānā, bet nozīmīgākie Li-ion bateriju ražotāji — Ķīnā. Lai gan vairums bateriju ražotāju ražo baterijas ar dažādu ķīmisko sastāvu, 2. varianta gadījumā BEI izmantojamo bateriju ražošanas centrs varētu pārvirzīties no Japānas uz Ķīnu. Daži bateriju pārstrādātāji apgalvoja, ka, salīdzinot ar 1. variantu, 2. variantā palielinātos pārstrādes izmaksas, jo pārstrādē nonāktu vairāk Li-ion bateriju (aplēstais daudzums ir 13-20 mljn. euro 2011.-2025. gadā). "EPTA" (BEI ražotāji) apgalvo, ka šis variants radītu vienreizējas tehniskas izmaksas 40-60 mljn. euro apmērā (pētniecība un izstrāde, ražotņu modernizēšana un darbības izdevumi). Tomēr ir šaubas, vai visas šīs izmaksas var attiecināt uz 2. variantu, ņemot vērā, ka jau 1. variants paredz, ka laikā no 2013. līdz 2025. gadam kadmija bateriju izmantošana bezvada elektriskajos instrumentos saruks par 50 %. Patērētājus var skart lielākas ražošanas izmaksas, ja bezvada elektriskajos instrumentos sāks izmantot alternatīvas bateriju tehnoloģijas. 2013.-2025. gada periodā BEI ar NiMH bateriju patērētājam izmaksās par 0,8 euro vairāk un BEI ar Li-ion bateriju 2,1 euro vairāk nekā BEI ar NiCd bateriju. Runājot par paša BEI cenu (ieskaitot 2 baterijas un lādētāju) 2013. gadā, "EPTA" dati liecina, ka BEI ar NiMH bateriju maksās 66,90 euro, BEI ar Li-ion bateriju maksās 76 euro, bet BEI ar NiCd bateriju — tikai 60,80 euro. 3. variantā lēš, ka 2013.-2025. gada periodā raktuvju uzņēmumi, izejmateriālu piegādātāji vai bateriju pakešu ražotāji neciestu no ievērojamām ekonomiskām sekām. Tāpat kā 2. variantā, arī 3. variantā BEI izmantojamo bateriju ražošanas centrs varētu pārvirzīties no Japānas uz Ķīnu. Daži bateriju pārstrādātāji apgalvoja, ka, salīdzinot ar 1. variantu, 3. variantā palielinātos pārstrādes izmaksas, jo pārstrādē nonāktu vairāk Li-ion bateriju. Šīs izmaksas būtu zemākas nekā 2. variantā (mazāk par 13 milj. euro 2011.-2025. gadā). "EPTA" (BEI ražotāji) apgalvo, ka šis variants radītu vienreizējas tehniskas izmaksas 33 mljn. euro apmērā (pētniecība un izstrāde, ražotņu modernizēšana un darbības izdevumi). Tomēr tiek apšaubīts, vai visas šīs izmaksas var attiecināt uz 3. variantu. Kopumā nozare atbalstīja pārstrādes apjomu palielināšanu. Tomēr tika uzskatīts, ka šāds noteikums nebūtu lietderīgs, jo Bateriju direktīva paredz, ka visas savāktās baterijas ir jāpārstrādā. Turklāt direktīvā ir norādīts minimālais pārstrādes efektivitātes līmenis, kas bateriju pārstrādes procesos jāpanāk līdz 2011. gada septembrim[5]. Patērētājus var skart lielākas ražošanas izmaksas, ja bezvada elektriskajos instrumentos sāks izmantot alternatīvas bateriju tehnoloģijas. 2013.-2025. gada periodā BEI ar NiMH bateriju patērētājam izmaksās par 0,4 euro vairāk un BEI ar Li-ion bateriju 0,9 euro vairāk nekā BEI ar NiCd bateriju. Runājot par paša BEI cenu (ieskaitot 2 baterijas un lādētāju) 2016. gadā, "EPTA" dati liecina, ka BEI ar NiMH bateriju maksās 64,10 euro, BEI ar Li-ion bateriju maksās 69,20 euro, bet BEI ar NiCd bateriju — tikai 60,80 euro. Neviens no apskatītajiem politikas variantiem nerada smagu administratīvo slogu, un nevajadzētu rasties arī atbilstības problēmām. Neviens no šiem risinājumiem tieši neietekmē ES budžetu. Runājot par sociālo ietekmi, 2. variantam varētu būt nedaudz nelabvēlīga sociālā ietekme, jo dažas ieinteresētās personas norādīja uz darbavietu zudumu NiCd bateriju pārstrādes nozarē. To varētu kompensēt ar darbavietu radīšanu NiMH un Li-ion bateriju pārstrādes nozarē. 3. varianta ietekme būtu neitrālāka īsā, vidējā un ilgā termiņā. Var secināt, ka 3. variantā ieguvumi no vides viedokļa būtu nedaudz mazāki nekā 2. variantā, taču izmaksas būtu daudz zemākas. 5. Variantu salīdzinājums Varianti ir novērtēti, ņemot vērā efektivitātes, lietderības un saskanības kritērijus. No efektivitātes viedokļa vispievilcīgākais šķiet 2. variants. Šim variantam ir vislielākais potenciāls īsā termiņā sasniegt 1. konkrēto mērķi, savukārt 3. variants būtu ļoti efektīvs tikai attiecībā uz 1. un 2. darbības mērķa sasniegšanu. No lietderības viedokļa 3. variants šķiet lietderīgāks nekā 2. variants. Būtu neliela negatīva ekonomiskā ietekme uz BEI ražotājiem, patērētājiem un pārstrādātājiem vismaz īstermiņā, taču uz citām ieinteresētajām personām ietekme būtu niecīga vai neitrāla. 2. un 3. variants saskan ar ES politikas vispārīgajiem mērķiem. Tas arī atbilst līdzīgiem kadmija aizliegumiem citās direktīvās, piemēram, Nolietoto transportlīdzekļu direktīvā un direktīvā par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (RoHs). Ņemot vērā politisko un juridisko kontekstu, var secināt: lai gan šķiet, ka nevienam no izvērtētajiem variantiem nav nepārprotamu priekšrocību no vides viedokļa, 3. variants ļauj panākt tādu pašu efektivitāti, taču lietderīgākiem paņēmieniem, tāpēc to varētu uzskatīt par ieteicamo variantu. 6. Uzraudzība un Novērtēšana Domājams, ka uzraudzības īstenošana gadījumā, ja tiktu atcelts pašreizējais atbrīvojums attiecībā uz kadmiju saturošu bateriju izmantošanu BEI, būtu samērā vienkārša, jo kadmija izmantošana baterijās kopumā jau ir aizliegta Bateriju direktīvā. Šajā gadījumā sekmes varētu novērtēt pēc šādiem rādītājiem: – tirgus tendences attiecībā uz citām tehnoloģijām BEI izmantoto NiCd bateriju aizstāšanai; – tendences saistībā ar jauniem pārstrādes un apstrādes paņēmieniem. Dalībvalstīm reizi trijos gados ir jāiesniedz Komisijai valstu ziņojumi par īstenošanu, kā paredzēts Bateriju direktīvas 22. pantā. Bateriju direktīva tiks pārskatīta pēc tam, kad dalībvalstis būs iesniegušas otros valstu ziņojumus par īstenošanu (2016. gadā). Izskatot ziņojumus, Komisija izvērtēs, cik lietderīgi ir noteikt papildu riska vadības pasākumus, obligātos savākšanas un pārstrādes mērķus, un vajadzības gadījumā ierosinās grozījumus direktīvā. Pārskatīšanas gaitā datus, kas savākti rādītāju uzraudzībai, var novērtēt, lai noskaidrotu ierosinātās darbības iznākumu un rezultātus un izvērtētu tās īstenošanas procesu. Ja rastos atbilstības problēmas, ES līmenī varētu veikt citus pasākumus saskaņā ar Bateriju direktīvu. [1] Direktīva 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem un ar ko atceļ Direktīvu 91/157/EEK (OV L 266, 26.9.2006., 1. lpp.). [2] Šajā kopsavilkumā termins "baterijas" apzīmē gan baterijas, gan akumulatorus. [3] a) avārijas un trauksmes signalizācijas shēmas, arī avārijas apgaismes shēmas; b) medicīnas iekārtas. [4] Paplašinātais ietekmes novērtējums, ko Komisijas dienesti sagatavoja, izstrādājot Bateriju direktīvu (2006/66/EK), [COM(2003)723 final], sk. 27. lpp. un V pielikumu. [5] Minimālā pārstrādes efektivitāte, kas norādīta Bateriju direktīvā (III pielikuma B daļa): i) niķeļa-kadmija baterijas: pārstrādāt 75% bateriju, rēķinot pēc vidējā svara, ietverot kadmija pārstrādi līdz augstākajai pakāpei, kas ir tehniski iespējama; (ii) svina-skābes baterijas: pārstrādāt 65 % bateriju, rēķinot pēc vidējā svara, ietverot svina pārstrādi līdz augstākajai pakāpei, kas ir tehniski iespējama; iii) citas baterijas: pārstrādāt vismaz 50 % bateriju, rēķinot pēc vidējā svara.