Šajā priekšlikumā iekļautie leģislatīvie pasākumi un to papildinošie neleģislatīvie pasākumi pilnībā atbilst stratēģijas prioritātēm: pieprasījuma, kas veicina cilvēku tirdzniecību, samazināšana; noziedzīgās darbības modeļa likvidēšana cietušo ekspluatācijas apturēšanas nolūkā; aizsardzība, atbalsts un iespēju nodrošināšana cietušajiem, jo īpaši sievietēm un bērniem; un pievēršanās noziegumu starptautiskajai dimensijai. Ierosinātie grozījumi attiecas uz konkrētiem jautājumiem. To mērķis ir uzlabot cilvēku tirdzniecības novēršanas un apkarošanas un šādos noziegumos cietušo aizsardzības regulējuma efektivitāti, un grozījumi tika izstrādāti saskaņoti, lai papildinātu regulējumu.

Cilvēku tirdzniecības apkarošanas direktīva tika pieņemta 2011. gada 15. aprīlī. Kopš tā laika direktīva nav ne grozīta, ne pārskatīta. 2020. gada jūlija Drošības savienības stratēģijā ir atzītas problēmas, kas saistītas ar cilvēku tirdzniecības identificēšanu un kriminālvajāšanu un notiesāšanu par to, un ar to ir izziņota jauna visaptveroša pieeja šā nozieguma apkarošanai. ES Stratēģijā cilvēku tirdzniecības apkarošanai 2021.–2025. gadā ir uzsvērts, ka viena no Komisijas prioritātēm joprojām ir Cilvēku tirdzniecības apkarošanas direktīvas pilnīga transponēšana un pilnīga īstenošana. Stratēģijā ir pausts aicinājums izvērtēt direktīvas īstenošanu un vajadzības gadījumā to pārskatīt, pamatojoties uz izvērtējuma rezultātiem.

Cilvēku tirdzniecība ir sarežģīts noziegums. Lai to pienācīgi risinātu, ir ļoti svarīgi paļauties uz saskaņotiem un uzticamiem datiem. Aplēses liecina, ka tāpat kā citās noziedzības jomās par daudziem cilvēku tirdzniecības gadījumiem netiek ziņots. Tas ir viens no faktoriem, kas traucē pilnībā saprast cilvēku tirdzniecības apjomu Eiropas Savienībā. Turklāt datu vākšanā par ziņotajiem gadījumiem ir novēroti būtiski trūkumi, un Komisijas apkopotā statistika tiek publiskota ar ievērojamu kavēšanos pēc pārskata perioda beigām. Šā priekšlikuma mērķis ir pieprasīt dalībvalstīm vākt datus par cilvēku tirdzniecību un iesniegt tos Komisijai katru gadu, kā arī vēl vairāk saskaņot datu vākšanu, lai uzlabotu tās kvalitāti un paātrinātu datu pārskatu publicēšanu.

No jaunākajiem pētījumiem un apspriedēm ar attiecīgajām ieinteresētajām personām iegūtā informācija liecina, ka nav mazinājies pieprasījums, kas veicina cilvēku tirdzniecību, neraugoties uz attiecīgo izglītības, apmācības un izpratnes vairošanas pasākumu bagātīgo klāstu un Cilvēku tirdzniecības apkarošanas direktīvas 18. panta 4. punkta transponēšanu vairākās dalībvalstīs. Neskatoties uz visiem daudzu ieinteresēto personu centieniem, joprojām ir pieprasījums pēc seksuālajiem pakalpojumiem un lēta darbaspēka un precēm. Tas, savukārt, veicina cilvēku tirdzniecību seksuālās izmantošanas un darbaspēka ekspluatācijas nolūkos. Šā priekšlikuma mērķis ir panākt turpmāku saskaņotību visās dalībvalstīs, lai samazinātu minēto pieprasījumu. Priekšlikumā arī atzīts, ka krimināltiesiskā reakcija ir tikai daļa no pieprasījuma mazināšanas centieniem un tie arī turpmāk būtu jāpapildina ar izglītības, apmācības un izpratnes vairošanas pasākumiem saskaņā ar Cilvēku tirdzniecības apkarošanas direktīvu.

Dalībvalstu agrīnās cietušo identificēšanas un nosūtīšanas praksē joprojām ir jāveic būtiski uzlabojumi gan valsts, gan pārrobežu līmenī. It īpaši — valsts mehānisms cietušo nosūtīšanai vēl nav ieviests visās dalībvalstīs, un dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras šā mehānisma struktūra un darbība. Šā priekšlikuma mērķis ir panākt, ka visas dalībvalstis ar normatīvajiem un administratīvajiem aktiem izveido valsts mehānismu cietušo nosūtīšanai, lai racionalizētu attiecīgo valsts iestāžu darbību un turpinātu saskaņot to struktūras un praksi attiecībā uz cietušo nosūtīšanu uz atbilstošiem palīdzības un atbalsta dienestiem. Tas būs arī pirmais posms ceļā uz to, lai izveidotu Eiropas mehānismu cietušo nosūtīšanai.

Cilvēku tirgotāji, kuri bieži darbojas organizētās noziedzības satvarā, ir arī mainījuši darbības veidus, kā rezultātā ir palielinājušies cilvēku tirdzniecības draudi. Tehnoloģiju attīstība ļauj cilvēku tirgotājiem vervēt, reklamēt un izmantot cietušos attālināti, kā arī plaši izplatīt ekspluatējošus materiālus tiešsaistē. Šie tehnoloģiskie līdzekļi apgrūtina nozieguma atklāšanu, vainīgo identificēšanu un noziedzīgo nodarījumu izdarīšanai izmantotās naudas un noziedzīgā nodarījuma rezultātā gūtās peļņas izsekošanu. Šā priekšlikuma mērķis ir risināt problēmas, ko rada arvien augošā cilvēku tirdzniecības digitalizācija, un uzlabot krimināltiesisko reakciju uz tehnoloģiju veicinātiem nodarījumiem. Attiecīgās ieinteresētās personas, ieskaitot ES aģentūras, tiesībaizsardzības un tiesu iestādes, starptautiskās un pilsoniskās sabiedrības organizācijas, īpaši pēdējos gados ir pastiprināti paudušas bažas par to, ka aug to cilvēku tirdzniecības nodarījumu skaits, kas izdarīti vai veicināti, izmantojot informācijas vai komunikācijas tehnoloģijas.

Ekspluatācijas veidi kopš 2011. gada ir mainījušies. Seksuālā izmantošana un darbaspēka ekspluatācija pastāvīgi ir bijuši galvenie cilvēku tirdzniecības mērķi. Cilvēku tirdzniecība seksuālās izmantošanas nolūkā pastāvīgi ir bijusi visizplatītākais ekspluatācijas veids Eiropas Savienībā, no kā cietusi vairāk nekā puse visu upuru un kas pārsvarā skar sievietes un meitenes. Cilvēku tirdzniecība darbaspēka ekspluatācijas nolūkos bija otrs biežākais cilvēku tirdzniecības veids Eiropas Savienībā, cietušo skaitam strauji pieaugot un gandrīz divkāršojoties pēdējo piecu gadu laikā. Tomēr laika gaitā lielāku nozīmi ir ieguvusi arī cilvēku tirdzniecība citos nolūkos — gan tādiem ekspluatācijas veidiem, kas jau iekļauti Cilvēku tirdzniecības apkarošanas direktīvā (ubagošana, izmantošana noziedzīgās darbībās un orgānu izņemšana), gan arī veidiem, kas tajā nav skaidri minēti (ieskaitot piespiedu laulības un nelikumīgu adopciju). Citi ekspluatācijas nolūki kopā aptver vairāk nekā 10 % no visiem cietušajiem. Šā priekšlikuma mērķis ir paplašināt direktīvā skaidri minēto ekspluatācijas veidu nepilnīgo sarakstu, iekļaujot tajā piespiedu laulības un nelikumīgu adopciju, lai panāktu, ka valstu tiesību sistēmās tiek aptverts lielāks skaits cilvēku tirdzniecības nolūku.

Komisijas mērķis ir nodrošināt plašu ieinteresēto personu līdzdalību visā šīs iniciatīvas politikas ciklā, veicot vairākas selektīvas apspriešanās (divpusēja saziņa, tikšanās ar ieinteresētajām personām, rakstiskas apspriedes). Tika rīkotas apspriedes ar dalībvalstīm un valstu iestāžu pārstāvjiem, arī saistībā ar ES valstu ziņotāju un līdzvērtīgu mehānismu tīklu cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā; Eiropas Parlamenta pārstāvjiem; ES aģentūrām, it īpaši Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropols), Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust), Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūru (CEPOL), Pamattiesību aģentūru (FRA), Eiropas Savienības Patvēruma aģentūru (EUAA), Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru (Frontex), Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu (EIGE) un Eiropas Darba iestādi (ELA); pārstāvjiem no attiecīgām reģionālajām un starptautiskajām organizācijām, kas darbojas cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā; pārstāvjiem no pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas darbojas cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā, arī saistībā ar ES pilsoniskās sabiedrības platformu cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā.

Migrācijas un iekšlietu ĢD (HOME ĢD) publicēja ar šo iniciatīvu saistīto apvienoto izvērtēšanas ceļvedi un sākotnējo ietekmes novērtējumu Komisijas tīmekļa lapā “Izsakiet viedokli”, kur par tiem varēja izteikt viedokli no 2021. gada 5. augusta līdz 2021. gada 16. septembrim. Komisija saņēma atsauksmes no 36 ieinteresētajām personām.

Izvērtējumā tika atzīmēts, ka vairākas norises kopš direktīvas pieņemšanas ir būtiski ietekmējušas cilvēku tirdzniecības kopainu. Tehnoloģiskie sasniegumi un sociālo mediju paplašināšanās ir radījusi jaunas iespējas cilvēku tirgotājiem vervēt upurus tiešsaistē, kontrolēt tos no attāluma un sasniegt plašu lietotāju auditoriju, izplatot ekspluatējošus materiālus visā pasaulē. Covid-19 pandēmijas un enerģētikas krīzes izraisītā ekonomikas lejupslīde varētu palielināt pieprasījumu pēc lēta darbaspēka un seksuālajiem pakalpojumiem, un tas veicina darbaspēka ekspluatāciju un seksuālo izmantošanu. Kari, īpaši Krievijas militārā agresija pret Ukrainu, palielina cilvēku tirgotāju iespējas izmantot cilvēku, jo īpaši no savas valsts bēgošo sieviešu un bērnu, neaizsargātību.

Prasība par ikgadēju datu vākšanu ir minimālais pasākums, kura mērķis ir uzlabot informācijas un statistikas datu vākšanu valstu un visas Savienības līmenī. Šis pasākums saīsinātu pārskata periodus no diviem gadiem līdz vienam gadam un nodrošinātu aktuālu uzraudzību, ko nekavē laika intervāls no datu vākšanas pārskata perioda beigām līdz ziņojuma publicēšanas brīdim (pašlaik tie ir divi gadi). Grozījumā iekļautās minimālās datu vākšanas kategorijas atbilst tām, kuras Komisija pašlaik vāc reizi divos gados.

Visas ieinteresētās personas, ieskaitot tiesībaizsardzības iestādes, starptautiskās organizācijas un pilsoniskās sabiedrības organizācijas, ir dziļi noraizējušās par to, ka aug to nodarījumu skaits, ko veic ar informācijas un komunikācijas tehnoloģijām vai ko tās veicina. Tās kalpo par platformu, kur veikt tīšas darbības (personu vervēšanu, pārvadāšanas organizēšanu vai veikšanu, nodošanu, izmitināšanu vai saņemšanu, ieskaitot kontroles pār cietušajiem maiņu vai nodošanu), izmantot vismaz dažus līdzekļus (piespiešanu, krāpšanu, maldināšanu, varas vai personas neaizsargātības stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu vai materiāla vai citāda rakstura labumu došanu vai saņemšanu, lai panāktu tās personas piekrišanu, kura kontrolē citu personu) vai īstenot dažus ekspluatācijas veidus (it īpaši seksuālo izmantošanu).

Apkopotie dati liecina, ka to cilvēku tirdzniecības nodarījumu daļa, kas izdarīti citos nolūkos, nevis seksuālai izmantošanai un darbaspēka ekspluatācijai, kopš direktīvas pieņemšanas ir pastāvīgi augusi — 2020. gadā tie aptvēra 11 % no visiem cietušajiem Eiropas Savienībā. Turklāt, lai gan 2. panta 3. punktā iekļautais saraksts nav pilnīgs, jo tajā ir ietverti “minimālie” ekspluatācijas veidi, un neskatoties uz to, ka 11. apsvērumā ir precizēts, ka definīcija attiecas uz cilvēku tirdzniecību arī citos nolūkos, piemēram, nelikumīgai adopcijai vai piespiedu laulībām, dalībvalstīm bija tendence ierobežot šā noteikuma transponēšanu, minot vienīgi 2. panta 3. punktā skaidri ietvertos ekspluatācijas veidus.

Šā panta transponēšanas novērtējums liecina, ka, lai gan visās dalībvalstīs ir spēkā naudas sods kā kriminālsods vai naudas sods, kas nav kriminālsods (saskaņā ar noteikuma obligāto daļu), tikai neliela daļa dalībvalstu ir transponējušas visus fakultatīvos pasākumus, vairums dalībvalstu ir transponējušas tikai dažus no tiem, bet vairākas dalībvalstis nav transponējušas nevienu. Komisija uzskata, ka ir ļoti svarīgi pastiprināt rīcību pret juridiskām personām, kuru interesēs tiek izdarīti cilvēku tirdzniecības nodarījumi. Obligātā režīma pieņemšana stiprina krimināltiesiskās reaģēšanas aspektu. Vienlaikus ir jāpieņem samērīga pieeja saskaņā ar pašreizējo 6. pantu. Tāpēc Komisija ierosina grozīt 6. pantu, fakultatīvo sankciju saraksta vietā nosakot, ka iedarbīga, samērīga un atturoša sankcija, ja vajadzīgs, ietver tiesību uz valsts palīdzību, atbalstu vai subsīdijām atņemšanu, kā arī nodarījuma izdarīšanā izmantoto uzņēmumu slēgšanu uz laiku vai pastāvīgi. Šo režīmu piemēro, ja juridiskas personas tiek sauktas pie atbildības par cilvēku tirdzniecības standarta nodarījumu. Pievienojot subsīdijas, tiek papildināts un paplašināts pašreizējais fakultatīvo sankciju saraksts, lai nepieļautu, ka juridiskas personas, kas notiesātas par cilvēku tirdzniecības nodarījumiem, saņem šāda veida valsts atbalstu. Panta 2. punkts ir pievienots attiecībā uz gadījumiem, kad juridiskas personas sauc pie atbildības par nodarījumu, par ko atbildību pastiprina kāds no 4. panta 2. punktā minētajiem apstākļiem. Šādos gadījumos juridiskām personām piemērojamās sankcijas, ja vajadzīgs, ietver īslaicīgu vai pastāvīgu aizliegumu veikt komercdarbību, pakļaušanu tiesas uzraudzībai, likvidēšanu ar tiesas lēmumu. Ar šo pieeju Komisija cenšas ieviest obligātus sankciju režīmus pret juridiskām personām, lai stiprinātu krimināltiesisko reakciju pret juridiskām personām, kas iesaistītas cilvēku tirdzniecības nodarījumos. Tajā tiek izmantoti tie paši pasākumi, kas pašreizējā 7. pantā ir fakultatīvi. Šāda pieeja nodrošina samērīgumu, jo paredz divas stingras sankcijas par standarta nodarījumiem un trīs bargākas sankcijas par nodarījumiem atbildību pastiprinošos apstākļos. Papildinot abus sankciju režīmus ar frāzi “ja vajadzīgs”, tiek panākta proporcionalitātes principa un dalībvalstu tiesu iestāžu rīcības brīvības ievērošana.

d)Sniegt atsauci uz tiesisko regulējumu par līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju

Pašreizējais 7. panta formulējums paredz, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, ka to kompetentās iestādes ir tiesīgas arestēt un konfiscēt 2. un 3. pantā minēto nodarījumu izdarīšanai izmantotos nozieguma rīkus un šādos nodarījumos iegūtos līdzekļus. Cilvēku tirdzniecības apkarošanas direktīva un līdz ar to arī šis pants ir pieņemts, iekams vēl nebija pieņemts ES tiesiskais regulējums par līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju.

Attiecīgi Komisija ierosina sniegt skaidru atsauci uz ES noteikumiem par līdzekļu meklēšanu, iesaldēšanu, pārvaldību un konfiskāciju, it īpaši uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) XX/YY [priekšlikums direktīvai par aktīvu atgūšanu un konfiskāciju]. Saskaņā ar ierosināto pantu dalībvalstīm būs jānodrošina, ka to kompetentajām iestādēm ir tiesības saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) XX/YY [priekšlikums direktīvai par aktīvu atgūšanu un konfiskāciju] izsekot, iesaldēt, pārvaldīt un konfiscēt noziedzīgi iegūtus līdzekļus, kas gūti no to nodarījumu izdarīšanas vai veicināšanas, kuri minēti grozītajā direktīvā, un nozieguma rīkus, kas izmantoti vai ko paredzēts izmantot, lai izdarītu grozītajā direktīvā minētos nodarījumus vai veicinātu to izdarīšanu. Šādi varēs atjaunināt direktīvas noteikumu par iesaldēšanu un konfiskāciju, lai atspoguļotu nesenās izmaiņas ES tiesību aktos par šiem jautājumiem.

e)Izveidot formālus valstu mehānismus cietušo nosūtīšanai un valstu kontaktpunktus cietušo nosūtīšanai

Pašlaik 11. panta 4. punktā ir noteikts, ka dalībvalstīm jāveic vajadzīgie pasākumi, lai izveidotu atbilstīgus mehānismus, ar kuriem agrīni identificētu upurus un sniegtu viņiem palīdzību un atbalstu, sadarbojoties ar attiecīgām atbalsta organizācijām. Tos arī dēvē par mehānismiem cietušo nosūtīšanai. Komisija 2020. gadā ziņoja, ka gandrīz visas dalībvalstis ir izveidojušas šādus formālus vai neformālus mehānismus. Valstīs tiem ir ļoti dažādi veidi. Atšķirīga struktūra un prakse var kavēt vai palēnināt cietušo nosūtīšanu uz piemērotiem aizsardzības, palīdzības un atbalsta dienestiem, it īpaši pārrobežu kontekstā, ja cietušos identificē citā valstī, nevis tajā, kurā viņi tikuši izmantoti, vai ja viņi tiek izmantoti vairāk nekā vienā valstī. Komisija ierosina dalībvalstīm ar normatīvajiem un administratīvajiem aktiem izveidot formālus valstu mehānismus cietušo nosūtīšanai, kā arī iecelt valstu kontaktpunktus cietušo nosūtīšanai. Lai to izdarītu, šī prasība ir iekļauta 11. panta 4. punkta grozījumā. Paredzams, ka šis priekšlikums vēl vairāk racionalizēs valstu mehānismu cietušo nosūtīšanai praksi, lai uzlabotu cietušo nosūtīšanu pārrobežu lietās. To papildinās izstrādātas pamatnostādnes par minimālajām prasībām attiecībā uz valstu mehānismiem cietušo nosūtīšanai, kas palīdzēs vēl vairāk saskaņot mehānismu struktūru un praksi. Direktīvas 11. panta 4. punkta grozījums ir arī pirmais posms ceļā uz to, lai izveidotu Eiropas mehānismu cietušo nosūtīšanai uz atbalsta dienestiem saskaņā ar ES Stratēģiju cilvēku tirdzniecības apkarošanai 2021.–2025. gadā.

f)Ieviest jaunus nodarījumus, kas saistīti ar tādu pakalpojumu izmantošanu, kuri ir ekspluatācijas objekts, ja izmantotājs zina, ka persona ir cilvēku tirdzniecības upuris

Pašlaik 18. panta 4. punktā ir noteikts, ka dalībvalstīm ir jāapsver iespēja veikt pasākumus, lai noteiktu par noziedzīgu nodarījumu tādu pakalpojumu izmantošanu, kuri ir ekspluatācijas objekts, ja izmantotājs zina, ka persona ir cilvēku tirdzniecības nodarījuma upuris. Šis ir fakultatīvs noteikums, ko dalībvalstīm nebija pienākuma transponēt. Kaut arī šāda pieeja nodrošināja dalībvalstīm elastību, šā noteikuma transponēšanas pakāpe valstīs ir krasi atšķirīga — dažās tas nav nemaz transponēts vai ir transponēts tikai attiecībā uz dažiem ekspluatācijas veidiem, bet citās tas ir pilnībā transponēts vai ir pieņemti vēl stingrāki pasākumi. Šāda nesaskaņotība var ietekmēt pārrobežu sadarbību starp dalībvalstīm, kas izmanto dažādas pieejas. Turklāt ietekmes novērtējumā tiek uzskatīts, ka rīcība ar mērķi ir samazināt pieprasījumu var pastiprināt krimināltiesisko reakciju. Paredzams, ka, pievēršoties pieprasījumam, samazināsies gadījumu un cietušo skaits, jo tiks reaģēts uz jomām, kas veicina visu veidu ekspluatāciju. Direktīvas izvērtējums liecina, ka 19 dalībvalstis ir pieņēmušas vai nu tiesību aktus, kas nosaka kriminālatbildību par cilvēku tirdzniecības upuriem pieprasīto pakalpojumu apzinātu izmantošanu attiecībā uz visiem ekspluatācijas veidiem, vai arī tiesību aktus, kas tieši vai netieši nosaka kriminālatbildību par seksuālās izmantošanas upuriem pieprasīto pakalpojumu apzinātu izmantošanu. Komisija ierosina noteikt, ka dalībvalstīm par noziedzīgu nodarījumu obligāti jānosaka tādu pakalpojumu izmantošana, kuri ir ekspluatācijas objekts, ja izmantotājs zina, ka persona ir cilvēku tirdzniecības nodarījuma upuris. Tas tiek panākts, svītrojot 18. panta 4. punktu un iekļaujot jaunu 18.a pantu ar tādu pašu tekstu kā pašreizējam 18. panta 4. punktam, izņemot iespēju ļaut dalībvalstīm “apsvērt” kriminālatbildību. Paredzams, ka šo tiesību akta izmaiņu rezultātā tiks panākta saskaņotāka krimināltiesiskā reakcija, kuras mērķis ir samazināt pieprasījumu, cita starpā pieprasot dalībvalstīm piemērot jaunos noteikumus visiem ekspluatācijas veidiem, un tas labvēlīgi ietekmēs sadarbību pārrobežu lietās. Šā panta 2. punktā noteikts, ka dalībvalstīm jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka par nodarījumiem, kas saistīti ar piespiedu kārtā sniegtu pakalpojumu apzinātu izmantošanu, tiek piemēroti iedarbīgi, samērīgi un atturoši sodi un sankcijas.

g)Ieviest ziņošanas prasību attiecībā uz jauno 18.a pantu

Ar ierosināto 23. panta 3. punktu ievieš prasību Komisijai iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā izvērtēts, cik lielā mērā dalībvalstis ir veikušas pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu jaunos noteikumus par piespiedu kārtā sniegtu pakalpojumu apzinātu izmantošanu, un kāda ir šādu pasākumu ietekme. Ziņojumu iesniedz līdz [pieci gadi pēc transponēšanas termiņa]. Tādējādi varēs pienācīgi izvērtēt Komisijas ierosinātos pasākumus un ziņot par tiem pēc pietiekami ilga laikposma, lai būtu iespēja analizēt jauno noteikumu transponēšanu un ietekmi.

h)Noteikt prasību katru gadu vākt datus un ziņot par rādītājiem cilvēku tirdzniecības jomā