3.3.Tāpat kā 2013. gadā, arī 2014. gadā visvairāk sākotnējo pieteikumu saņēma Ģenerālsekretariāts (11,6 % no kopējā skaita). Sākotnējo pieteikumu skaits piekļuvei Konkurences ģenerāldirektorāta dokumentiem pieauga no 5,1 % līdz 7,6 %, tādējādi ieņemot otro vietu, savukārt Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāts ieņēma trešo vietu, pieteikumu skaits pēc tā rīcībā esošajiem dokumentiem samazinājās no 8,3 % līdz 7,2 %. Seši citi ģenerāldirektorāti saņēma pieprasījumus, kuru skaits bija lielāks par 5 % no kopējā pieprasījumu skaita (Lauksaimniecības un lauku attīstības, Uzņēmumu un rūpniecības, Vides, Iekšējā tirgus un pakalpojumu, Nodokļu politikas un muitas savienības, kā arī Tirdzniecības ģenerāldirektorāts). Pārējie ģenerāldirektorāti saņēma mazāk nekā 5 % no kopējā pieteikumu skaita (skatīt 10. tabulu pielikumā).

1.2.Komisijas publiskajā reģistrā 2014. gadā bija iekļauti šādi dokumenti: COM, SEC, C, JOIN, SWD, OJ un PV. Komisija 2014. gadā nesagatavoja un nesaņēma nevienu slepenu dokumentu, kas ietilptu kādā no minētajām dokumentu kategorijām.

3.4.Joprojām aktīvākie sākotnējo pieteikumu iesniedzēji bija akadēmiskās vides pārstāvji, iesniedzot 19,8 % no sākotnējo pieteikumu skaita (salīdzinājumā ar 22,1 % 2013. gadā). Pretēji situācijai 2013. gadā, otro vietu ar 18,3 % ieņēma advokātu biroji, savukārt pilsoniskā sabiedrība (interešu pārstāvji, NVO) ar 16 % pēc kopējā pieteikumu skaita ieņēma tikai trešo vietu (salīdzinājumā ar 2013. gadu pieteikumu skaits attiecīgi bija 14,5 % un 16,6 %). Ievērojami palielinājies pieteikumu skaits no citām Eiropas iestādēm no 8,8 % 2013. gadā līdz 12,8 % 2014. gadā. 18,8 % pieteikumu iesniedzēji nenorādīja savu sociālo grupu un nodarbošanos, kas tāpat kā iepriekšējā gadā, ir liels kritums (salīdzinājumā ar 25,3 % 2013. gadā) (skatīt 8. tabulu pielikumā).

3.5.Arī sākotnējo pieteikumu ģeogrāfiskais iedalījums ir līdzīgs iepriekšējo gadu rezultātiem. Joprojām lielākais pieteikumu īpatsvars ir no Beļģijas (29,3 %). Izņemot Beļģiju un Vāciju (11,9 %), neviena no dalībvalstīm nepārsniedza 10 % no kopējā pieteikumu skaita. Aiz Beļģijas un Vācijas seko Itālija, Francija, Apvienotā Karaliste un Spānija (skatīt 9. tabulu pielikumā).

4.Piekļuves tiesību izņēmumu piemērošana

4.1.2014. gadā to pieteicēju skaits, kuriem tika pilnībā atteikts sākotnējais pieprasījums dokumentu piekļuvei, salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu samazinājās (2014. gadā 11,9 %, salīdzinot ar 14,5 % 2013. gadā). Gandrīz trijiem no četriem pieprasījumiem tika piešķirta pilnīga piekļuve (72,8 %, salīdzinot ar 73,4 % 2013. gadā), savukārt salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem palielinājās to pieprasījumu skaits, kuriem piešķirta daļēja piekļuve, proti, 15,4 % gadījumu (salīdzinājumā ar 10,7 % 2013. gadā) (skatīt 3. tabulu pielikumā).

4.2.To gadījumu skaits, kuros Komisija pēc atkārtota pieteikuma saņemšanas mainīja nostāju un piešķīra pilnīgu piekļuvi dokumentiem, kuriem iepriekš bija dots atteikums, nedaudz samazinājās (18,8 %, salīdzinot ar 20,1 % 2013. gadā). Gandrīz nemainīgs palika to gadījumu skaits, kuros atteikums pilnībā tika atstāts spēkā (56,6 % 2014. gadā, salīdzinot ar 56,1 % 2013. gadā). Nedaudz palielinājās to gadījumu skaits, kuros pēc atkārtota pieteikuma tika piešķirta plašāka piekļuve (24, 6% 2014. gadā, salīdzinot ar 23,8 % 2013. gadā) (skatīt 6. tabulu pielikumā).

4.3.Salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu nedaudz palielinājās to gadījumu īpatsvars, kuros sākotnējā pieteikuma (pilnīga vai daļēja) atteikuma pamats bija izņēmumu pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas darbību mērķa aizsardzība (25 % salīdzinājumā ar 23,6 % 2013. gadā). Tas bija visbiežāk piemērotais izņēmums, otro vietu ieņēma izņēmumi, kuru pamats ir Komisijas lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzība, kuru izmantoja mazāk nekā 2013. gadā (22,1 % 2014. gadā, savukārt 2013. gadā 27,1 %) (skatīt 4. tabulu pielikumā).

4.4.Ievērojami palielinājās sākotnējo lēmumu skaits attiecībā uz privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību no 16,3 % 2013. gadā līdz 21 % 2014. gadā. Samazinājās to atteikumu īpatsvars, kas balstās uz komerciālo interešu aizsardzību (14,9 % 2014. gadā, salīdzinot ar 16,1 % 2013. gadā), savukārt to gadījumu skaits, kuru pamatā bija starptautisko attiecību aizsardzība, palielinājās (2014. gadā tie bija 7,3 %, savukārt 2013. gadā 6,2 %) (skatīt 4. tabulu pielikumā).

4.5.Tāpat kā iepriekšējos gados visbiežākais piekļuves atkārtotā atteikuma iemesls bija pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas darbību mērķa aizsardzība, neskatoties uz to, ka tā īpatsvars ir samazinājies (33 % 2014. gadā, salīdzinot ar 36,9 % 2013. gadā). Palielinājās pieteikumu skaits izņēmumiem attiecībā uz privātās dzīves un personas neaizskaramības aizsardzību (18,1 % 2014. gadā, savukārt 16,1 % 2013. gadā), tāpat palielinājās pieteikumu skaits izņēmumiem attiecībā uz komerciālo interešu aizsardzību (16 % 2014. gadā, savukārt 12 % 2013. gadā) (skatīt 7. tabulu pielikumā).

4.6. Kopumā lēmumu īpatsvars attiecībā uz Komisijas lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzību samazinājās no 16,1 % 2013. gadā līdz 14,5 % 2014. gadā. Jānorāda, ka samazinājās to gadījumu skaits, kas attiecās uz iekšējai lietošanai paredzētiem atzinumiem jau pēc lēmuma pieņemšanas (no 5,5 % 2013. gadā līdz 3,2 % 2014. gadā), savukārt palielinājās to gadījumu skaits, kuros lēmums vēl nebija pieņemts (2014. gadā tie bija 11, 4%, savukārt 2013. gadā 10,6 %). Gadījumi, kad izņēmumu pamato ar tiesvedības un juridisko konsultāciju aizsardzību, bija vērojami biežāk nekā pagājušajā gadā (2014. gadā tie bija 10,3 %, bet 2013. gadā 6,9 %), to izņēmumu skaits, kurus pamato ar finanšu, monetārās vai ekonomikas politikas aizsardzību, samazinājās no 7,4 % 2013. gadā līdz 4,6 % 2014. gadā.

5.Eiropas Ombudam iesniegtās sūdzības

5.1. Ombuds 2014. gadā slēdza šādas 20 sūdzību lietas pret Komisiju saistībā ar dokumentu piekļuves pieprasījumu izskatīšanu:

8 lietas slēgtas, izsakot aizrādījumu un/vai turpmākas piezīmes:

1743/2013/TN

1869/2013/AN

2275/2013/ANA

216/2009/TN

636/2012/DK

1076/2012/DK

1392/2012/DK

257/2013/OV