ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

iesaka Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos: a) iesniegt stratēģisku pārdomu dokumentu par ESĪP lietderību, nozīmi, pilnvarojumu un ieguldījumu ES globālās stratēģijas īstenošanā; b) nodrošināt to, ka ESĪP tiek iecelti tikai tad, ja tam ir skaidra pievienotā vērtība, t. i., ja viņu pienākumus nespēj efektīvi pildīt jau pastāvošas EĀDD struktūras, tostarp ES delegācijas, vai Komisijas struktūras; c) nodrošināt arī to, ka ESĪP tiek galvenokārt izmantoti, lai pastiprinātu ES centienus konfliktu novēršanā un atrisināšanā un ES stratēģiju īstenošanā, jo īpaši veicot mediāciju un veicinot dialogu, un veicinātu ES politikas mērķu sasniegšanu konkrētās ārējo attiecību tematiskajās jomās, ievērojot starptautiskās tiesības; d) izvairīties no ESĪP skaita palielināšanas un viņu pilnvarojuma sadrumstalošanas, kas varētu radīt pārklāšanos ar citām ES iestādēm un paaugstinātas koordinācijas izmaksas; e) nodrošināt, ka ESĪP pilnvaras un darbības, risinot reģionālās drošības un konfliktu novēršanas, mediācijas un noregulējuma jautājumus, balstās uz starptautisko tiesību principiem, kā izklāstīts 1975. gada Helsinku Nobeiguma aktā, un citām būtiskām starptautisko tiesību normām, kā arī strīdu mierīgu izšķiršanu, kas, kā uzsvērts ES globālajā stratēģijā, ir būtisks Eiropas drošības sistēmas elements; ievērot visus ES pieņemtos noteikumus un politikas nostādnes attiecībā uz reģionu vai konfliktu, kas ietilpst ESĪP atbildības jomā; f) izvērtēt visus iespējamos līdzekļus, lai pastiprinātu ESĪP amata kā efektīva ES ārējās politikas instrumenta nozīmi, panākot to, ka ESĪP spēj veidot ES ārpolitikas iniciatīvas, veicināt to īstenošanu un sekmēt sinerģiju, tostarp nodrošinot, ka viņi spēj brīvi ceļot teritorijā, kas ietilpst viņu pilnvarojumā, tostarp konflikta zonās, lai efektīvi pildītu savus uzdevumus; g) nodrošināt lielāku ESĪP darba pārredzamību un pamanāmību, tostarp publiski ziņojot par valstu apmeklējumiem, darba programmu un prioritātēm, kā arī izveidojot atsevišķas tīmekļa lapas, lai radītu sabiedrībai iespēju izvērtēt viņu darbību; h) pastiprināt aspektus, kas rada ESĪP pievienoto vērtību, — proti, leģitimitāti, ko rada PV/AP un dalībvalstu atbalsts, valsts līmeņa /reģionālos/tematiskos pienākumus, politisko nozīmi, elastīgumu un ES klātbūtnes un pamanāmības uzlabošanu partnervalstīs, tādējādi stiprinot ES kā efektīvas starptautiskas dalībnieces profilu;
3.

uzskata par ļoti svarīgu to, lai ES saglabātu līderpozīcijas atvērtā un uz noteikumiem balstītā tirdzniecības sistēmā, un atzinīgi vērtē to, ka 10 gadus pēc sarunu sākuma ES un Singapūras BTN ir kļuvis par svarīgu šā procesa elementu; tāpēc aicina Komisiju un dalībvalstis aktīvi vērsties pie citiem globālajiem partneriem, lai turpinātu īstenot vērienīgu pasaules mēroga taisnīgu un atklātu tirdzniecības programmu, izdarot secinājumus no BTN ar Singapūru un pamatojoties uz to;
5.

atkārtoti pauž pārliecību, ka saskaņā ar LES 46. un 20. pantu ir jāsaglabā diferencēta integrācija, kas būtu pieejama visām dalībvalstīm un kas arī turpmāk kalpotu par paraugu dziļākai Eiropas integrācijai, kurā neviena no dalībvalstīm joprojām nav izslēgta no ilgtermiņa politikas, un to nevajadzētu uztvert kā līdzekli, lai veicinātu à la carte risinājumus, kas draud vājināt Savienības metodes un ES institucionālo sistēmu;
9.

ņem vērā ECB nesenos, 2018. gadā veiktos to banku novērtējumus, kas kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīgas; uzsver, ka ir jāuzlabo Eiropas banku uzraudzības reaģēšanas ātrums; pauž nopietnas bažas par to, ka daži no minētajiem gadījumiem izgaismoja jautājumu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas noteikumu izpildi banku savienībā; uzsver, ka šajā jomā ir steidzami vajadzīga vienota ES pieeja ar skaidri piešķirtām pilnvarām; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas priekšlikumu stiprināt EBI pilnvaras nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas jomā;
I.

tā kā saskaņā ar Komisijas 2018. gada pavasara prognozi ir gaidāms, ka kopējais valdības budžeta deficīts eurozonā 2018. gadā saruks no 0,9 % līdz 0,7 % no IKP un 2019. gadā samazināsies vēl vairāk, proti, līdz 0,6 % (salīdzinājumā ar paredzamo deficītu 5,9 % no IKP ASV un 2,7 % no IKP Japānā);
21.

uzsver Ombuda secinājumus par to, ka ECB priekšsēdētāja turpmāka dalība G30 ir administratīva kļūme, jo tā liek sabiedrībai domāt, ka ECB neatkarība no privātām finanšu interesēm ir apdraudēta; uzsver, ka ECB Valdes locekļiem būtu jāatturas no vienlaicīgas dalības forumos vai citās organizācijās, kurās piedalās ECB uzraudzītu banku vadītāji; ņem vērā Ombuda 2018. gada 15. janvāra ieteikumus par ECB priekšsēdētāja un tās lēmumu pieņemšanas iestāžu locekļu iesaisti G30 un mudina ECB veikt izmaiņas attiecīgajos noteikumos, lai nodrošinātu, ka praksē tiek ieviesti augstākie ētikas un pārskatatbildības standarti;
10.

pauž asu kritiku par to, ka Vācijā nav statistikas datu par to lietu skaitu, kurās tiesu nolēmumi nav bijuši saskaņā ar Jugendamt ieteikumiem, un par to ģimenes strīdu iznākumu, kuri skar dažādas valstspiederības pāru bērnus, neraugoties uz to, ka daudzus gadus ticis atkārtoti pieprasīts, lai šādi dati tiktu apkopoti un publiskoti;
D.

tā kā ir aizdomas, kuras Saūda Arābijas iestādes noliedz kā nepamatotas un absolūti nepatiesas, ka no konsulāta tika izņemti CCTV ieraksti, ka visam Turcijas personālam tika pavēlēts paņemt brīvdienu, ka pēc Jamal Khashoggi pazušanas daļa konsulāta telpu tika pārkrāsotas, un ka 15 Saūda Arābijas personas, no kurām, kā ziņots, lielākai daļa ir saikne ar kroņprinci Mohammad bin Salman, valsts drošības dienestiem, militārām iestādēm vai citām valdības ministrijām, ar divām fraktētām lidmašīnām ieradās Stambulā un aizbrauca no tās 2018. gada 2. oktobrī — dienā, kad pazuda Jamal Khashoggi;
27.

aicina Kosovas iestādes prioritārā kārtā pievērsties minoritāšu jautājumiem, tostarp to tiesībām — gan kultūras, gan lingvistiskajām tiesībām — un to iespējām; pauž nožēlu par to, ka minoritātes, piemēram, romu, aškalu un ēģiptiešu kopienas, joprojām saskaras ar problēmām personu identificējošu dokumentu iegūšanā, kas ietekmē viņu iespējas saņemt pilsonību, izglītību, veselības aprūpi un sociālo palīdzību, un aicina Kosovas iestādes pievērsties šīm problēmām; atzinīgi vērtē iestāžu gatavību atzīt to Goras un Župas reģionu iedzīvotāju tiesības, kuri vēsturiski pieder pie bulgāru etniskās kopienas; atzinīgi vērtē jaunās stratēģijas un rīcības plāna romu un aškalu kopienu iekļaušanai Kosovas sabiedrībā 2017.–2021. gadā pieņemšanu un aicina Kosovu uzņemties aktīvu lomu Reģionālās sadarbības padomes īstenotā projekta “Romu integrācija 2020. gadam” reģionālajā sadarbībā;
22.

uzskata — tā kā vairāk nekā 80 % no ražojuma ietekmes uz vidi nosaka projektēšanas posmā, lielā mērā tieši šajā stadijā var izvairīties no bīstamām vielām, tās aizstāt vai ierobežot; uzsver, ka pie paplašinātajiem ekodizaina kritērijiem ir īpaši jāapsver, cik lielā mērā tiek izmantoti būtiski svarīgi materiāli un vielas, piemēram, retzemju elementi ( REE ), vai vielas, kas ir toksiskas vai rada bažas, piemēram, POP un endokrīnās sistēmas traucējumu izraisītāji, lai attiecīgā gadījumā ierobežotu to izmantošanu vai aizstātu tās, vai vismaz nodrošinātu iespēju aprites cikla beigās veikt to ekstrakciju/atdalīšanu, neskarot citas saskaņotas tiesību normas, kas attiecas uz šīm vielām un kas noteiktas Savienības līmenī;
6.

tomēr uzsver, ka nevajadzētu aizmirst par tehniskiem risinājumiem, kas pašlaik nav pietiekami izpētīti, piemēram, šifrētu un aizsargātu datņu datubāžu izveide vai tādu printeru izstrāde, kas ir savienoti un ir aprīkoti ar intelektuālā īpašuma tiesību pārvaldības sistēmu, vai ražotāju un platformu sadarbības veicināšana, lai legālās datnes darītu pieejamas profesionāļiem un patērētājiem; vēl norāda uz to, ka neatkarīgi no tā, kurš no minētajiem pasākumiem tiek noteikts, to īstenošana nedrīkstētu ietekmēt to darbību izmaksas, kuras jau veic tirgus dalībnieki;
26.

norāda, ka visu to ziņoto krāpniecisko un ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu skaits saistībā ar Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) — pat ja tas ir samazinājies no 3 250 gadījumiem 2015. gadā līdz 2 676 gadījumiem 2016. gadā — joprojām ir divreiz lielāks nekā 2012. gadā, taču vēlas uzsvērt, ka attiecīgās summas 2016. gadā ir tikai par 8 % augstākas nekā 2012. gadā; norāda arī — lai gan laikā no 2015. līdz 2016. gadam to krāpniecisko un ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu kopējais skaits, kas saistīti ar šo fondu, samazinājās par 16 %, krāpniecisko pārkāpumu skaits pieauga par 17 %, tomēr atzinīgi vērtē to, ka finanšu summas, kas saistītas ar krāpnieciskiem pārkāpumiem samazinājās par vairāk nekā 50 %; turklāt norāda, ka ar ELFLA saistītie krāpnieciskie pārkāpumi pēdējo piecu gadu laikā veido aptuveni 0,5 % maksājumu;
E.

tā kā, neraugoties uz to, ka kiberaizsardzība joprojām ir dalībvalstu pamatkompetence, Eiropas Savienībai ir svarīga nozīme, nodrošinot platformu Eiropas līmeņa sadarbībai, kā arī nodrošinot to, ka šie jaunie centieni jau no paša sākuma tiek rūpīgi koordinēti starptautiskā līmenī un transatlantiskās drošības struktūras satvarā, lai izvairītos no trūkumiem un neefektivitātes, kas ir raksturīga daudzām tradicionālām iniciatīvām aizsardzības jomā; tā kā mums ir jādara vairāk, nevis tikai jāuzlabo sadarbība un koordinēšana; tā kā ir jānodrošina efektīva pretošanās, uzlabojot ES spēju atklāt un atturēt kiberuzbrukumus un aizsargāties pret tiem; tā kā efektīvas kiberdrošības panākšanai Eiropas Savienībā ir nepieciešama kiberaizsardzība un kiberatturēšana, vienlaikus nodrošinot to, lai valstis, kas pret uzbrukumiem sagatavojušās vājāk, nekļūtu par vieglu mērķi kiberuzbrukumiem, un tā kā stabilai kiberaizsardzībai būtu jākļūst par KDAP un Eiropas aizsardzības savienības izveides elementu; tā kā pastāvīgi trūkst augsti kvalificētu kiberaizsardzības speciālistu; tā kā bruņoto spēku aizsardzības pret kiberuzbrukumiem cieša koordinēšana ir nepieciešams elements efektīvas KDAP izveidē;
F.

tā kā valstīm savā teritorijā un/vai jurisdikcijā būtu jāpilda savas cilvēktiesību saistības; tā kā valstīm būtu skaidri jānosaka, ka tās sagaida, ka pienākums aizsargāt nozīmē regulēt tā, lai nodrošinātu, ka visi uzņēmumi, kuru domicils ir to teritorijā un/vai jurisdikcijā, visā to darbību laikā ievēro cilvēktiesības, tostarp to meitasuzņēmumos, kontrolētos uzņēmumos un to piegādes ķēdes struktūrās visā pasaulē;
15.

uzsver to, ka vides apsvērumu integrācijas trūkums citās politikas jomās ir viens no galvenajiem iemesliem, kādēļ vides tiesību aktu un politikas īstenošana ir nepilnīga; uzskata, ka, lai sasniegtu 7. VRP mērķus, svarīgi ir uzlabot sinerģiju starp citiem augsta līmeņa ES politikas instrumentiem (piemēram, kopējo lauksaimniecības politiku (KLP), kopējo zivsaimniecības politiku (KZP), struktūrfondiem un kohēzijas politiku) un saskaņotību starp augsta līmeņa politiskajām prioritātēm; prasa, lai Komisija un Padome, visās to struktūrās, uzlabotu politikas koordinēšanu un 7. VRP mērķu integrēšanu; turklāt uzsver, ka augsta līmeņa instrumentos, tostarp Eiropas pusgadā, ir jāintegrē visi neatrisinātie 7. VRP aspekti;
62.

pauž nopietnas bažas par to, ka jauno reliģiju reglamentējošo noteikumu galvenais saturs ļaus Ķīnas valdībai piešķirt visām reliģijām un nereliģiskām ētikas apvienībām — atļautām vai neatļautām — savu marķējumu; uzsver to, ka Ķīnā ir daudzas baznīcu draudzes, kas pulcējas privātos mājokļos un atsakās pievienoties partijas un valsts sankcionētajām Trīsdimensiju patriotiskās kustības komitejai ( Three-Self Patriotic Movement Committee ) un Kristīgajai padomei teoloģijas jautājumos ( Christian Council for theological reasons ); aicina Ķīnas valdību atļaut daudzajām baznīcām, kuru draudzes pulcējas privātos mājokļos un kuras vēlas reģistrēties, darīt to tieši Civilo jautājumu departamentā, lai tiktu aizsargātas to kā sabiedrisko organizāciju tiesības un intereses;
11.

aicina Komisiju un dalībvalstis publicēt pilnīgu to kompetento iestāžu, kuras ir atbildīgas par EAR izdošanu un atzīšanu, kā arī to centrālo iestāžu, kuras dalībvalstīs nosūta un saņem EAR, sarakstu un to darīt viegli pieejamu, lai mudinātu aizsargātās personas un cietušo atbalsta organizācijas pieprasīt EAR vai risināt saistītos jautājumus; aicina dalībvalstis stiprināt to valsts un vietējās iestādes un kompetentās iestādes, lai uzlabotu EAR pieejamību un piemērojamību tādā veidā, kas veicina EAR izdošanu;
īpaši uzsver to, ka ir nepārtraukti jācīnās pret jauniešu bezdarbu un atstumtību, it īpaši to jauniešu vidū, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (jaunieši NEET situācijā), raugoties uz to kā daļu no visaptverošas pieejas jaunatnes politikai ES līmenī; tādēļ aicina divkāršot Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvas finansējumu, kā arī pilnībā īstenot ES Garantiju jauniešiem, nodrošinot ātru un vienkāršotu līdzekļu izmantošanu un pastāvīgu, stabilu finansējumu nākamajā plānošanas periodā; uzsver, ka ir jāuzlabo regulējums, lai saglabātu nediskriminējošu dalību šajā programmā tiem jauniešiem, kuri nāk no nelabvēlīgiem sociālekonomiskajiem apstākļiem; uzskata, ka viena no ES galvenajām prioritātēm joprojām ir investīcijas izglītības un apmācības sekmēšanā, it sevišķi digitālo līdzekļu lietošanas prasmju attīstīšanā; uzstāj, ka šī programma nedrīkst aizstāt izdevumus, kas iepriekš tika segti no valstu budžetiem;
5.

uzsver, ka terorisms joprojām tieši apdraud Turcijas iedzīvotājus; tomēr uzsver, ka Turcijas plaši definētie pretterorisma tiesību akti nebūtu jāizmanto iedzīvotāju un plašsaziņas līdzekļu sodīšanai par to, ka viņi īsteno savas tiesības uz vārda brīvību; šajā sakarā nosoda vismaz 148 valsts un privāto universitāšu mācību spēku, kas parakstīja uzsaukumu “Akadēmiķi mieram”, apcietināšanu un tiesāšanu, un tādā pašā mērā nosoda nesenos žurnālistu, aktīvistu, ārstu un vienkāršo iedzīvotāju arestus par to, ka viņi pauda savu nostāju pret Turcijas militāro iejaukšanos Afrinā; pauž nopietnas bažas par to, kādas humanitārās sekas izraisīs militārā intervence šajā Sīrijas reģionā, kurā iedzīvotāju vairākums ir kurdi, un brīdina pret nesamērīgām darbībām;
47.

aicina Komisiju savā priekšlikumā nākamajai daudzgadu finanšu shēmai (DFS) pilnībā apsvērt arvien pieaugošās problēmas saistībā ar drošību; uzskata, ka KĀDP budžeta apmēram un elastīgumam ir jāatbilst ES pilsoņu vēlmēm attiecībā uz ES uzdevumu garantēt drošību; uzstāj, ka attiecībā uz ES politiku un instrumentiem drošības jomā ir vajadzīgs pasaules mēroga redzējums, cita starpā nodrošinot sekmīgu sadarbību ar ierosināto Eiropas Aizsardzības fondu; aicina dalībvalstis censties sasniegt mērķi atvēlēt aizsardzības izdevumiem 2 % no IKP un 20 % no sava aizsardzības budžeta tērēt ekipējumam, ko par vajadzīgu atzinusi Eiropas Aizsardzības aģentūra; turklāt norāda, ka jebkādi jauni politikas virzieni ir jāatbalsta ar jauniem finansējuma avotiem; norāda, ka dažādām dalībvalstīm ir grūtības uzturēt ļoti plašu un pilnībā operatīvu aizsardzības spēju loku, galvenokārt finansiālu ierobežojumu dēļ; tādēļ aicina panākt lielāku sadarbību un saskaņotību attiecībā uz to, kuras spējas saglabāt, lai dalībvalstis varētu specializēties noteiktās spējās un efektīvāk izlietot savus resursus; uzskata, ka savietojamība ir izšķirošs elements, lai dalībvalstu spēki būtu saderīgāki un integrētāki; atgādina, ka KĀDP apropriāciju īpatsvars bija 3,6 % no 4. izdevumu kategorijas saistībām 2016. gadā un 0,2 % no kopējā ES budžeta; pauž nožēlu par to, ka KĀDP nodaļas līdzekļu nepilnīgs izmantojums un sistemātiski pārvietojumi no tās norāda uz pastāvīgu mērķtiecības trūkumu attiecībā uz to, lai ES rīkotos kā pasaules līmeņa dalībniece;
25.

mudina koriģēt negatīvās tendences attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu brīvību, vārda brīvību, biedrošanās un pulcēšanās brīvību, kā arī reliģijas brīvību; iesaka Kazahstānai savos tiesību aktos piemērot Eiropas Padomes standartus; šajā sakarībā pieņem zināšanai, ka sākot ar 2016. gadu, visām Kazahstānas NVO ir likumā noteikts pienākums piereģistrēties iestādēs un sniegt ikgadēju darbības informāciju, lai to iekļautu valsts datubāzē par NVO; uzsver, ka šāds solis varētu būt vērsts uz pārredzamības uzlabošanu šajā nozarē; tomēr pauž bažas, ka šīs jaunās prasības vēl vairāk sarežģī jau tā plašos nevalstiskā sektora ziņošanas pienākumus valstij, savukārt pārredzamības politika tiek nesamērīgi piemērota bezpeļņas nevalstiskajā sektorā, jo tā neattiecas uz jebkuru citu juridisko personu; pauž bažas par to, ka par iesaistīšanos nereģistrētās asociācijās ir paredzēta kriminālatbildība un ka par informācijas neiesniegšanu jaunajā datubāzē vai “nepareizas” informācijas sniegšanu organizācijām var tikt piemērots sods; pauž nožēlu par to, ka ar tiesu nolēmumu var apturēt vai izbeigt reģistrētu sabiedrisko apvienību darbību par jebkuru valsts tiesību aktu pārkāpumu, neatkarīgi no tās smaguma;
20.

uzsver, ka gadījumā, ja tiek konstatētas neatbilstības, Eiropas patērētājiem vajadzētu varēt paļauties uz to, ka tiks veikti ātri, atbilstīgi un saskaņoti korektīvie pasākumi, tostarp, ja nepieciešams, transportlīdzekļi tiks izņemti no tirgus visā Savienības teritorijā; uzskata, ka ekonomikas dalībniekiem būtu jāuzņemas atbildība par jebkādu kaitējumu, kas attiecīgo transportlīdzekļu īpašniekiem radies to neatbilstības vai izņemšanas no tirgus dēļ;
14.

atgādina, ka globālās vidējās temperatūras paaugstināšanās ierobežošana krietni zem 2 o C negarantē izvairīšanos no nozīmīgas negatīvas ietekmes uz klimatu; atzīst, ka pašreizējās saistības vēl joprojām nav pietiekamas, lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus; tādēļ uzsver, ka globālo siltumnīcefekta gāzu emisiju pēdējais augstākais punkts būtu jāsasniedz cik drīz vien iespējams un ka visām pusēm un jo īpaši G20 valstīm vajadzētu pastiprināt centienus un atjaunināt savu NND līdz 2020. gadam, ņemot vērā 2018. gada veicinošo dialogu; atgādina, ka līdz 2050. gadam ir jāizbeidz globālās oglekļa emisijas; uzskata, ka politikai un pasākumiem ar mērķi izpildīt un sekojoši arī pārsniegt NND vajadzētu būt vienai no galvenajām visu valstu iekšzemes prioritātēm un ka tie būtu jāpārvērtē ik pēc pieciem gadiem saskaņā ar Parīzes nolīgumā paredzēto vērienīgu saistību mehānismu; tomēr atzīst, ka iekšzemes emisiju samazināšanas stratēģiju stingrība un vērienīguma līmenis nav atkarīgi no atjauninātā NND iesniegšanas;
8.

atbalsta Komisijas prasību ES iestādēm un to darbiniekiem un aģentūrām atturēties no nereģistrētu interešu pārstāvju, uz kuriem attiecas Pārredzamības reģistra piemērošanas joma, aicināšanas uzstāties, no viņu pasākumu atbalstīšanas vai to rīkošanas ES telpās un no atļaušanas viņiem piedalīties Komisijas konsultatīvajās struktūrās;
6.

stingri nosoda Turcijas prezidenta un dažādu citu politiķu atkārtoti pausto atbalstu tam, lai no jauna tiktu ieviests nāvessods; atgādina, ka viennozīmīga atteikšanās no nāvessoda ir viena no pamatprasībām dalībai ES, un uzsver, ka nāvessoda atjaunošana būtu Turcijas starptautisko saistību pārkāpums, tā rezultātā tiktu apšaubīta Turcijas dalība Eiropas Padomē un nekavējoties tiktu izbeigtas ES pievienošanās sarunas un pārtraukts pirmspievienošanās atbalsts; uzsver, ka tad, ja Turcijā tiek rīkots referendums par nāvessoda atjaunošanu, dalībvalstīm ir tiesības atteikties ļaut atvieglot šo balsošanu to attiecīgajās valstīs;
9.

aicina dalībvalstis un Komisiju turpināt izmeklēt iemeslus, kādēļ pastāv pensiju atšķirības, un strādāt kopīgi ar Eurostat un Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu ( EIGE ), lai izveidotu uzticamus rādītājus no dzimuma atkarīgas pensiju atšķirības noteikšanai, kā arī atklātu dažādos tās pamatā esošos faktorus, lai to uzraudzītu un noteiktu skaidrus samazināšanas mērķus, kā arī ziņot Eiropas Parlamentam; aicina dalībvalstis katru gadu sniegt Eurostat statistikas datus par no dzimuma atkarīgām darba samaksas atšķirībām un no dzimuma atkarīgām pensiju atšķirībām, lai būtu iespējams novērtēt attīstību visā ES un apzināt līdzekļus šā jautājuma risināšanai;
27.

atzīst, ka atvērtība un savienojamība arī var ietekmēt neaizsargātību pret kiberuzbrukumiem, sabotāžu, datu manipulāciju vai rūpniecisko spiegošanu, un šajā saistībā uzsver kopējas Eiropas kiberdrošības pieeju; atzīst, ka ir jāvairo informētība par kiberdrošības uzlabošanu; uzskata, ka kibernoturība ir svarīga atbildība uzņēmumu vadītājiem un valstu un Eiropas rūpniecības un drošības politikas veidotājiem; uzskata, ka ražotāji ir atbildīgi par to, lai nodrošinātu drošības un kiberdrošības standartus kā galvenos uzbūves parametrus visās digitālajās inovācijās saskaņā ar pieejamo jaunāko tehnoloģiju un tādiem principiem kā “droša konstrukcija” un “drošs pēc noklusējuma”, bet, ka saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem un kritērijiem no šīs ražotāja atbildības var izvairīties; norāda, ka kiberdrošības prasībām attiecībā uz lietu internetu ( IoT ) un IT drošības standartiem, piemēram, pamatojoties uz atsauces arhitektūru RAMI 4.0 un ICS , būtu jāstiprina Eiropas kibernoturība; uzskata, ka Eiropas standartizācijas iestādēm šajā ziņā ir īpaša loma un ka to nozīmi nevajadzētu samazināt; prasa Komisijai pētīt dažādus modeļus, kas veicina lietu interneta kiberdrošību; tomēr aicina publiskās iestādes publiskajos iepirkumos IT aprīkojumam un lietu interneta produktiem kiberdrošības prasības padarīt obligātas; uzskata, ka ļoti svarīgi piedāvāt MVU kiberdrošības pārbaudes un konsultācijas šo uzņēmumu digitālajiem rūpniecības produktiem; uzskata, ka paraugprakses apmaiņa starp ES dalībvalstīm varētu šajā saistībā sekmēt Eiropas kibernoturību;
5.

mudina Jemenas valdību pildīt savus pienākumus cīņā pret ISIS/Daesh un AQAP , kas izmanto pašreizējo nestabilitāti; atgādina, ka noziedzīgi un neattaisnojami ir visi terorisma akti neatkarīgi no to izdarīšanas iemesla un no tā kurš, kad un kur tos ir izdarījis; uzsver, ka ir nepieciešams, lai visas konfliktā iesaistītās puses ar izlēmīgu rīcību vērstos pret šādām grupām, kuru darbības ir uzskatāmas par nopietnu apdraudējumu risinājumam sarunu ceļā un drošībai reģionā un ārpus tā;
I.

tā kā Parlaments ir pienācīgi ņēmis vērā Komisijas 2017. gada 24. marta vēstuli par to, ka Komisija pašlaik izvērtē iespējas mazināt tās paļāvību uz ārējiem informācijas avotiem; tā kā ES augsta riska trešo valstu saraksta autonoma novērtēšanas procesa izveide, kā to pieprasījis Parlaments, ir viena no iespējām, kas tiek izvērtēta;
23.

stingri atbalsta uzsvaru, ko EIB likusi uz MVU finansēšanu, 2015. gadā tiem piešķirot 37 % no jaunajiem aizdevumiem (EUR 28,4 miljardi); īpaši atzinīgi vērtē to, ka EIB operācijas ir palīdzējušas radīt un saglabāt 4,1 miljonu darbvietu Eiropas MVU un vidējas kapitalizācijas sabiedrībās (par 13 % vairāk nekā 2014. gadā); atgādina, ka MVU ir Eiropas ekonomikas mugurkauls, jo tie nodrošina 85 % no visām jaunajām darbvietām, un ka to atbalstīšanai arī turpmāk jābūt vienam no EIB galvenajiem mērķiem; uzsver, ka EIB ir viena no institūcijām, kas palīdz mazināt finansējuma trūkumu, ar ko saskaras MVU;
31.

atzinīgi vērtē to, ka Parlaments, Komisija, Eiropas Savienības Padome, Eiropas Savienības Tiesa, Eiropas Revīzijas palāta, Eiropas Ārējās darbības dienests, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja, Reģionu komiteja, Eiropas Ombuds un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs saskaņā ar Civildienesta noteikumu 22.a, 22.b un 22.c pantu ir ieviesuši iekšējos noteikumus trauksmes cēlēju aizsardzībai; mudina visas iestādes nodrošināt to, lai to pieņemtie iekšējie noteikumi par trauksmes cēlēju aizsardzību ir stabili un vispusīgi;
—

ņemot vērā Komisijas Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāta 2016. gada maija ziņojumu “Open Innovation, Open Science, Open to the World – a vision for Europe” (“Atvērtā inovācija, atvērtā zinātne, atvērtība pasaulei — Eiropas vīzija”),
C.

tā kā bērnu audzēji joprojām ir galvenais slimības izraisītas nāves cēlonis bērniem no viena gada vecuma un tā kā katru gadu Eiropā no vēža mirst 6 000 jauniešu; tā kā divas trešdaļas no tiem, kuriem izdodas uzveikt slimību, cieš no pašlaik pieejamās ārstēšanas izraisītām blakusparādībām (fakti liecina, ka gandrīz 50 % gadījumu tās ir nopietnas) un tā kā ir pastāvīgi jāuzlabo no vēža izdzīvojušo bērnu dzīves kvalitāte;