KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI ar ko sniedz papildu informāciju Komisijas 2011. gada 13. jūlija ziņojumam par izņēmuma klauzulu /* COM/2011/0829 galīgā redakcija */





Ievads Padomes regulas, ar ko nosaka ES ierēdņu Civildienesta noteikumus, XI pielikuma 10. pants ir izņēmuma klauzula, kuras piemērošana ir atkarīga no tiesiskiem nosacījumiem. Lai klauzulu piemērotu (kas izraisītu LESD 336. pantā paredzēto likumdošanas procedūru), ir jāizvērtē, vai šie tiesiskie nosacījumi ir izpildīti. Ja nosacījumi nav izpildīti, visas fiziskās personas vai iestādes, uz kurām šis jautājums attiecas vai varētu attiekties, Eiropas Savienības Tiesā var apstrīdēt klauzulas piemērošanu, kā rezultātā sekmīgas prasības gadījumā no ES budžeta būtu jāizmaksā papildu līdzekļi par novēloto maksājumu procentiem tajās darba vietās, kurās algu vai pensiju korekcija ir pozitīva. Ir svarīgi uzsvērt, ka fakts, ka 10. panta (saistībā ar LESD 336. panta) piemērošanas nosacījumi nav izpildīti, joprojām ļauj tieši izmantot LESD 336. pantu, lai grozītu Civildienesta noteikumus, ja to uzskata par politiski vēlamu. Kā izskaidrots 2011. gada jūlijā iesniegtajā ziņojumā par izņēmuma klauzulu, šajā klauzulā ir paredzēti šādi nosacījumi, kas visi ir jāizpilda, lai varētu veikt jebkādu darbību: - situācijai jāpasliktinās gan būtiski, gan pēkšņi; - tai jāskar ekonomiskā un sociālā situācija Savienības līmenī; - tā jāizvērtē, ņemot vērā Komisijas sniegtos objektīvos datus; - un situācijas pasliktināšanās pēkšņumam un būtiskumam ir jābūt tādam, ka attiecībā uz to metode nebūtu pienācīgi piemērojama. Tiesa secināja, ka, pirmkārt, izņēmuma klauzulu var piemērot tikai ,, ārkārtējā situācijā ” (74. punkts Eiropas Savienības Tiesas spriedumā Lietā C-40/10) un ka, otrkārt, šī klauzula ,, ļauj ņemt vērā sekas, kas rodas saistībā ar tādu ekonomiskās un sociālās situācijas pasliktināšanos, kas ir gan būtiska, gan pēkšņa, kad ierēdņu atalgojums nevar tikt koriģēts pietiekami ātri , izmantojot ,,normālo metodi ””(75. punkts). Saistībā ar 2010. gada korekciju Padome lūdza Komisiju iesniegt atbilstošus priekšlikumus uz izņēmuma klauzulas pamata, lai Eiropas Parlaments un Padome varētu tos pieņemt līdz 2011. gada beigām. Komisijas ziņojuma projektu par izņēmuma klauzulu 2011. gada 30. jūnijā neoficiāli iesniedza Padomes darba grupai, un Komisija ziņojumu oficiāli pieņēma 2011. gada 13. jūlijā atbilstoši Padomes noteiktajam grafikam. Komisijas 2011. gada 13. jūlija ziņojumā par izņēmuma klauzulu tika izmantoti daudzi ekonomiski un sociāli rādītāji, lai novērtētu, vai ir nepieciešams 2011. gadā piemērot izņēmuma klauzulu, un ziņojuma pamatā bija Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāta ( DG ECFIN ) 2011. gada 13. maijā publicētā Eiropas ekonomikas pavasara prognoze. Šajā ziņojumā tika secināts, ka atsauces periodā no 2010. gada 1. jūlija līdz 2011. gada maija vidum Savienībā nebija novērota būtiska un pēkšņa ekonomiskās un sociālās situācijas pasliktināšanās. Lai izpildītu Padomes 2011. gada 4. novembra lūgumu, šajā dokumentā ir ņemta vērā jaunākā attīstība Eiropas Savienībā kopš Eiropas ekonomikas pavasara prognozes līdz šodienai. Attiecībā gan uz ekonomiskiem, gan sociāliem rādītājiem Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāta 2011. gada 10. novembrī publicētā prognoze liecina par mazāk optimistiskām 2011. gada tendencēm nekā pavasara prognoze. Ekonomikas atlabšana ir apstājusies, un Eiropas ekonomikas perspektīvas ir pasliktinājušās. Uzticības līmeņa kritums un intensīvāks finanšu satricinājums negatīvi ietekmē ieguldījumus un patēriņu, savukārt neatliekamā fiskālā konsolidācija iespaido iekšējo pieprasījumu un arvien sliktāki ekonomiskie apstākļi pasaulē bremzē eksportu. Ekonomikas atlabšana pēdējos divos gados ir izraisījusi tikai lēnu nodarbinātības izaugsmi. Tomēr, neraugoties uz īstermiņa rādītājiem, kas liecina par pašreizējo ekonomiskās darbības palēnināšanos Eiropas Savienībā, vispārējā izaugsme šogad vēl joprojām ir samērā spēcīga sakarā ar labo sākumu gada pirmajā ceturksnī – paredzams, ka izaugsme būs 1,6 %. Kaut arī ir paredzams spēcīgs samazinājums, saistībā ar algu korekcijas metodi ekonomiskos un sociālos apstākļus nevar uzskatīt par ārkārtējiem, kas attaisnotu tādu pasākumu piemērošanu, kas ir plašāki par šo metodi. Drūmā situācija ir ietekmējusi arī algas dalībvalstu valsts sektorā, jo īpaši nepieciešamās finanšu konsolidācijas dēļ, un šogad ir paredzams tikai neliels valsts sektorā nodarbināto algas pieaugums salīdzinājumā ar darba ņēmēju algu palielinājumu ekonomikā kopumā (3 %). Piemērojot minēto metodi, līdz 2011. gada jūlijam konstatētais valstu centrālajā valdībā strādājošo ierēdņu pirktspējas samazinājums tiks līdzvērtīgi attiecināts uz ES ierēdņiem, kas nozīmēs reālo algu samazinājumu par 1,8 % visās ES civildienesta ierēdņu darba vietās. Arvien sliktākas ekonomiskās izredzes nav radījušas apstākļus, kuros ,,normālo metodi” nevarētu piemērot un tādējādi neņemtu vērā dalībvalstu pieņemtos lēmumus attiecībā uz valsts ierēdņiem. Paredzams, ka 2011. gada pēdējā ceturksnī ekonomikas izaugsme Eiropas Savienībā apstāsies, un 2012. gadā ir paredzama ļoti neliela ekonomikas izaugsme. Ja ekonomiskā situācija pasliktināsies vēl vairāk un spiedīs dalībvalstis veikt valsts līmeņa pasākumus, kurus nevarēs pietiekami ātri ņemt vērā, piemērojot metodi normālā veidā, Komisija, ievērojot Eiropas Savienības Tiesas uzsvērto lojālās sadarbības principu, ierosinās izmantot izņēmuma klauzulu, lai pienācīgi ņemtu vērā valsts līmenī īstenotos pasākumus, kā arī lai samazinātu laikposmu starp šo pasākumu stāšanos spēkā un nākamo, pēc viena gada veicamo ikgadējo korekciju. Komisija vēlētos atgādināt, ka dalībvalstīs ierosinātie, plānotie vai īstenotie taupības pasākumi ir atspoguļoti Komisijas priekšlikuma projektā par Civildienesta noteikumu pārskatīšanu, kurš tieši balstās uz LESD 336. pantu un kurš radītu būtiskus ietaupījumus vairāk nekā viena miljarda euro apmērā nākamās daudzgadu finanšu shēmas laikā un vairāk nekā vienu miljardu euro gadā ilgtermiņā. EIROPAS EKONOMIKAS 2011. GADA RUDENS PROGNOZE ES ekonomika ir pieaugusi 2010. un 2011. gadā Ekonomikas lejupslīde beidzās 2009. gada rudenī, un 2010. gadā sākās ekonomikas atveseļošanās. Kopējais IKP pieaugums 2010. gadā visā Eiropas Savienībā bija 2,0 %, euro zonas valstīs tas sasniedza 1,9%[1]. Eiropas ekonomikas 2011. gada rudens prognoze rāda, ka īstermiņa rādītāji liecina par pašreizējo ekonomiskās darbības palēnināšanos Eiropas Savienībā. Tomēr prognozē ir arī apstiprināts, ka 2011. gadā ES ekonomikas izaugsme turpināsies, pateicoties labajam sākumam pirmajā ceturksnī. Tā kā pavasara prognoze 2011. gadam (1,6 % izaugsme euro zonā un 1,8 % visā ES) tika pārskatīta un samazināta, paredzams, ka 2011. gadā ekonomikas izaugsme Eiropā saglabāsies aptuveni 1,5 % apmērā (euro zonā) un 1,6 % apmērā (visā ES). Paredzams, ka 2011. gada pēdējā ceturksnī IKP izaugsme apstāsies un tikai 2012. gada beigās ekonomikas izaugsme kļūst nedaudz ātrāka. Tomēr ekonomikas atveseļošanās palēnināšanās 2011. gadā nav salīdzināma ar satricinājumu, kas skāra Savienību 2008. un 2009. gadā, kad ekonomikas izaugsme samazinājās no 3,2 % (2007. gadā) līdz 0,3 % (2008. gadā) un tad strauji un dziļi noslīdēja negatīvajā zonā, t. i., līdz -4,2 % 2009. gadā. [pic] Situācija darba tirgū 2010. un 2011. gadā saglabājas stabila Eiropas ekonomikas 2011. gada rudens prognozē ir norādīts, ka 2010. gada beigās, proti, tad, kad vairs nepieauga nostrādāto stundu skaits, sāka lēnām palielināties nodarbināto skaits. Nodarbinātības līmeņa aizkavētā reakcija uz ekonomikas atlabšanu bija darbavietu uzkrāšanās rezultāts ekonomikas lejupslīdes laikā un izraisīja ievērojamu darba ražīguma atjaunošanos. Neraugoties uz ekonomikas izaugsmes atjaunošanos Eiropas Savienībā, darba vietu izveidošanas apmērs ir neliels un nepietiekams, lai panāktu būtisku bezdarba līmeņa samazinājumu. Gan euro zonā, gan visā Eiropas Savienībā bezdarba līmenis 2010. un 2011. gadā mainījās tikai nedaudz. Kaut arī bezdarba rādītājs tika pārskatīts un nedaudz paaugstināts, saskaņā ar rudens prognozi (skatīt grafiku) ir paredzams, ka 2011. gadā Eiropas Savienībā bezdarba līmenis paliks tādā pašā līmenī (9,7 %) kā 2010. gadā. Šie skaitļi atbilst pavasara prognozei, kurā tika paredzēts, ka bezdarba līmenis Eiropas Savienībā 2011. gadā nedaudz samazināsies un sasniegs 9,5 %. Šajā saistībā īpaši atzīmējams ir tas, ka ir paredzams, ka nodarbinātības izaugsme Eiropas Savienībā 2011. gadā būs pozitīva (0,4 %) pēc samazinājuma divos iepriekšējos gados (-1,8 % 2009. gadā un -0,5 % 2010. gadā). [pic] [pic] Darba ņēmēju atalgojums privātajā sektorā un ekonomikā kopumā pieaug 2010. un 2011. gadā Komisija uzskata, ka var būt noderīgi salīdzināt valsts sektorā strādājošo darba ņēmēju situāciju ar situāciju ES ekonomikā kopumā. Šajā nolūkā var izvērtēt darba ņēmēju atalgojumu, novērtējot visu darba ņēmēju kopējās nodarbinātības izmaksas, ko definē kā bruto atalgojumu, ieskaitot virsstundas un piemaksas, kā arī prēmijas un darba devēja veiktās sociālās iemaksas[2] gan valsts sektorā (vispārējās valdības sektors[3]), gan ekonomikā kopumā. Saskaņā ar Eiropas ekonomikas 2011. gada rudens prognozi darba ņēmēju atalgojums ekonomikā kopumā turpmākajos gados palielināsies par 2 %–3 % gadā. Iepriekšējos gados darba ņēmēju atalgojums ekonomikā kopumā palielinājās par 5,2 % (2007. gadā) un par 4,4 % (2008. gadā), savukārt 2009. gadā, finanšu krīzes maksimālajā punktā, tas samazinājās par 0,3 % vienlaikus ar IKP samazināšanos par 4,2 %. Paredzams, ka 2011. gadā darba ņēmēju atalgojums ekonomikā kopumā pieaugs par 3,0 %, kas ir vairāk salīdzinājumā ar pavasara prognozi (2,4 %). Valsts sektorā strādājošo darba ņēmēju atalgojuma ikgadējais palielinājums samazinājās no 3,4 % 2009. gadā līdz 1,2 % 2010. gadā. Saskaņā ar rudens prognozi ir paredzams, ka šī tendence turpināsies arī 2011. gadā (0,6 %). Paredzams, ka valsts sektorā strādājošo darba ņēmēju atalgojums reālā izteiksmē samazināsies par 2,2 %; tas atbilst ar metodes palīdzību aprēķinātajam valsts ierēdņu pirktspējas samazinājumam (-1,8 %), kas jāattiecina arī uz ES civildienesta ierēdņiem. [pic] [pic] Valstu finanses ir iemesls bažām 2011. gads ir gads, kurā notiek pāreja no valsts finanšu stabilizācijas uz to konsolidāciju. Valstu vidējais deficīts Eiropas Savienībā samazinājās no 6,9 % 2009. gadā līdz 6,6 % 2010. gadā un ir paredzams, ka tas samazināsies arī turpmāk. Fiskālā deficīta rezultāts 2011. gadā šobrīd tiek prognozēts 4,7 % apmērā no IKP visā Eiropas Savienībā un 4,1 % apmērā euro zonā. Citi konsolidācijas pasākumi, kas ir paredzami, bet vēl nav īstenoti, rudens prognozē netika ņemti vērā. Dalībvalstu publiskās finanses ievērojami ietekmēja intervences pasākumi, tomēr valsts parādi daudzās valstīs ir veidojušies jau krietni pirms pēdējās krīzes. Kopumā valsts parāds 2010. gadā Eiropas Savienībā sasniedza 80,3 % no IKP un saskaņā ar rudens prognozi (skatīt grafiku) ir paredzams, ka 2011. gadā tas paliks tādā pašā līmenī (82,5 % no IKP). Valsts parāda skaitļi ir tādi paši kā pavasara prognozē (82,3 % no IKP 2011. gadā). [pic] Kopumā valstu finanses Eiropas Savienībā un jo īpaši euro zonā turpina radīt nopietnas bažas. To cēloņi ir meklējami jau pirms 2007. gada, un pastāvīgi tiek veikti pasākumi valsts finanšu korekcijai. Kaut arī šo pasākumu rezultātā valstu deficīta situācija ir pakāpeniski uzlabojusies, nesenie notikumi liecina, ka nopietnākā problēma ir augošo parādu ietekme uz valsts finanšu ilgtspēju un ar to saistītais domino efekts valsts parādu tirgos. Vājāka ekonomikas izaugsme ir izraisījusi budžeta situācijas pasliktināšanos un novirzījusi uzmanību uz valsts finanšu ilgtspēju. Tas ir galvenais iemesls paredzamajai algu iesaldēšanai vai ļoti pieticīgiem algu palielinājumiem Eiropas Savienības publiskajā sektorā. Tomēr dalībvalstu civildienestu darbinieki vēl ilgi izjutīs sekas, ko izraisa saspringtā situācija publiskajās finansēs, jo turpmākajos gados ir būtiski jāsamazina finanšu izdevumi. Tas bez šaubām tieši ietekmēs ES ierēdņu algas, jo, piemērojot metodi, tās cieši sekos algu izmaiņām valstu ierēdņu algās. Inflācija joprojām ir neliela Kopējā SPCI inflācija 2011. gadā pieauga, galvenokārt atspoguļojot augstās enerģijas avotu un pārtikas preču cenas. Preču cenas sasniedza augstāko līmeni 2011. gadā, un naftas produktu nākotnes līgumu cenas norāda uz turpmāku cenu pazeminājumu, tāpēc kopējā inflācija pakāpeniski samazināsies, 2012. gada laikā samazinoties zem 2 %. Attiecībā uz cenu spiedienu paredzams, ka lielākajā daļā dalībvalstu 2012. gada laikā palielināsies jau esošās izlaides starpības, kas savukārt bremzēs inflāciju, un vienlaikus tiek prognozēts, ka augstā bezdarba līmeņa dēļ algu pieaugums būs ļoti neliels. Saskaņā ar rudens prognozi ir paredzams, ka SPCI 2011. gadā palielināsies līdz 3,0 % (atbilstoši pavasara prognozei). [pic] Ekonomiskās situācijas rādītājs ir samazinājies Šis rādītājs ir ārkārtīgi svārstīgs. Patiesi, pēc tam, kad 2009. gada martā tika uzrādīta ekonomiskās situācijas rādītāja[4] zemākā vērtība kopš 1990. gada (66,9), 2010. gada aprīlī tika sasniegta šī rādītāja vidējā vērtība laikposmā no 1990. gada līdz 2010. gadam (100 — atbilstoši definīcijai). Tas sasniedza augstāko līmeni 2011. gada martā (107,4), taču pēdējo mēnešu laikā ir ievērojami samazinājies (2011. gada oktobrī tas bija 93,8), kaut arī kopumā tas ir krietni augstāks par ļoti zemajām vērtībām 2009. gadā. [pic] SECINĀJUMI Saskaņā ar Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantā noteikto izņēmuma klauzulu Komisijai ir jāizvērtē, vai no sniegtajiem objektīvajiem datiem izriet, ka Eiropas Savienībā ir būtiski un pēkšņi pasliktinājusies ekonomiskā un sociālā situācija. Turklāt saskaņā ar Tiesas spriedumu Lietā C-40/10, Komisijai ir jānovērtē, vai iepriekš minētie ekonomiskie un sociālie dati ir kvalificējami kā ,, ārkārtēja situācija ”, ,, kad ierēdņu atalgojums nevar tikt koriģēts pietiekami ātri, izmantojot normālo metodi ”. Kā Komisija novērtēja savā 2011. gada 13. jūlija ziņojumā, jēdziens ,, pasliktināšanās ” nozīmē ekonomiskās un sociālās situācijas pasliktināšanos. To, vai ekonomiskās un sociālās situācijas pasliktināšanās ir ,, būtiska ”, nosaka, izvērtējot noteiktās ekonomiskās un sociālās ietekmes nozīmīgumu un ilgumu . To, vai ekonomiskās un sociālās situācijas pasliktināšanās ir ,, pēkšņa ”, nosaka, izvērtējot ekonomiskās un sociālās ietekmes straujumu un paredzamību . Šajā saistībā ir īpaši svarīgi nodalīt parastas ekonomikas cikliskās svārstības no svārstībām, ko izraisījuši ārēji notikumi. Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāta 2011. gada 10. novembrī publicētās prognozes salīdzinājumā ar pavasarī publicēto prognozi liecina par tendenču pasliktināšanos 2011. gadā gan attiecībā uz ekonomiskajiem un sociālajiem rādītājiem, kā arī par to saspringto un sarežģīto situāciju Eiropas ekonomikā. Tomēr, neskatoties uz īstermiņa rādītājiem, kas norāda uz ekonomiskās aktivitātes palēnināšanos ES, vispārējie izaugsmes rezultāti šim gadam ir relatīvi spēcīgi. Jo īpaši ir prognozēts, ka IKP izaugsme 2011. gadā turpināsies atbilstoši tendencei aptuveni 1,6 % līdzīgā līmenī kā 2010. gadā (2,0 %); salīdzinājumam var minēt 2009. gada samazinājumu par 4,2 %. Prognozētā izaugsmes apstāšanās 2011. gada pēdējā ceturksnī ir paredzama tikai šajā ceturksnī, un 2012. gada pirmajā ceturksnī ir paredzama pieticīga IKP izaugsme. Turklāt bezdarba līmenis 2011. gadā nav mainījies salīdzinājumā ar 2010. gadu (9,7 %), toties darba vietu pieaugums 2011. gadā (0,4 %) pirmo reizi būs pozitīvs pēc samazinājuma divos iepriekšējos gados (-1,8 % 2009. gadā un -0,5 % 2010. gadā). Atalgojuma pieaugums ekonomikā kopumā 2011. gadā ir prognozēts augstā līmenī (3,0 %), taču publiskajā sektorā šis skaitlis ir daudz mazāks (0,6 %) un atbilst ES ierēdņu pirktspējas samazinājumam, kā aprēķināts, izmantojot metodi (-1,8 % 2011. gadā). Saskaņā ar pavasara un rudens prognozēm vidējais budžeta deficīts ES 2011. gadā turpinās samazināties salīdzinājumā ar 2009. gadu (gandrīz 7 %) un 2010. gadu (4,7 %). Tiek prognozēts, ka turpināsies fiskālā konsolidācija un budžeta deficīta mazināšanās, kaut arī ES valstu parādi turpina būt pastāvīgu bažu iemesls vismaz no 2007. gada. Kaut arī 2011. gada rudens prognozē ekonomiskā un sociālā situācija salīdzinājumā ar pavasara prognozi ir novērtēta kā mazāk labvēlīga, no Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. panta kritērijiem, kā tos interpretē Tiesa, izriet, ka ES nav vērojama ārkārtas situācija attiecībā uz metodi , kā to definējusi Tiesa, kurā ES ierēdņu atalgojums, izmantojot ,,normālo metodi”, nevar tikt koriģēts pietiekami ātri, lai ņemtu vērā dalībvalstu pasākumus attiecībā uz to civildienesta darbiniekiem. Turklāt, neskatoties uz relatīvi augstu atalgojuma pieaugumu ekonomikā kopumā, atalgojuma pieaugums valsts dienestā nodarbinātajiem būs ļoti neliels, ko arī atspoguļos metodes piemērošana. Valsts dienesta darbinieku atalgojums kā parametrs ir pienācīgi ņemts vērā, piemērojot metodi 2011. gadā. Paredzams, ka publiskā sektora darbinieki zaudēs 2,2 % no pirktspējas, kas atbilst dalībvalstu iesniegtajiem skaitļiem par valstu ierēdņiem valdības dienestos (pirktspējas zaudējums -1,8 %). Šis pirktspējas samazinājums ar metodes palīdzību tiks piemērots ES civildienesta darbiniekiem visās to nodarbināšanas vietās, un to reālās algas samazināsies par to pašu procentuālo daļu. Valstu un ES ierēdņu pirktspējas samazinājums ir samērojams ar pašreizējo ekonomisko un sociālo situāciju, ar kuru nav iespējams pamatot jebkādus pasākumus, kas pārsniegtu šo pirktspējas zudumu. Tāpēc Komisija neuzskata, ka tai ir tiesības ierosināt izņēmuma klauzulu, nepārkāpjot Civildienesta noteikumu XI pielikuma 10. pantu un Eiropas Savienības Tiesas judikatūru. Taču tas neizslēdz iespēju veikt strukturālas reformas Eiropas civildienestā, pamatojoties uz LESD 336. pantu. Tāpēc Komisija vēlētos atgādināt savu priekšlikuma projektu par civildienesta noteikumu pārskatīšanu, kurā cita starpā ierosināts 5 % personāla samazinājums visās iestādēs un aģentūrās, obligātā darba laika pagarinājums ES dienesta civildienesta darbiniekiem līdz 40 stundām nedēļām bez kompensācijas ar algas paaugstinājumu, parastā pensijas vecuma paaugstināšana līdz 65 gadiem, ievērojami ierobežojumi agrīnas pensionēšanās noteikumos, kā arī pasākumi saistībā ar karjeras noteikumiem, piemēram, ievērojams algu samazinājums dažām amatu kategorijām. Tas atbilst pasākumiem, kas jau ir veikti vai apspriesti attiecībā valstu civildienestiem, un radīs ievērojumus ietaupījumus par vairāk nekā vienu miljardu euro nākamās daudzgadu finanšu shēmas laikā un vēl lielākas summas pēc 2020. gada. Jo īpaši, lai risinātu problēmas saistībā ar pašreizējo saspringto finanšu situāciju un pastāvīgajām bažām par ietaupījumu radīšanu valstu administrācijās un valstu budžetu samazinājumu, Komisija nolēma ierosināt papildu palielinājumu ierosinātajam solidaritātes nodoklim līdz 6 %. Ja likumdevēji to pieņems, šis papildu palielinājums ietekmēs ES civildienesta darbinieku algas līdz brīdim, kad 2022. gadā beigsies darbības termiņš ierosinātajai pārskatītajai algu un pensiju korekcijas metodei. Komisija oficiāli iesniegs šo priekšlikumu 2011. gada decembrī, tiklīdz tā būs pabeigusi obligāto apspriešanos ar Civildienesta noteikumu komiteju. Visbeidzot, Komisija vēlas atgādināt faktu, ka saskaņā ar prognozēm ES ekonomikas izaugsme 2011. gada pēdējā ceturksnī apstāsies un 2012. gadā ir gaidāma tikai ļoti pieticīga ekonomikas izaugsme. Ja ekonomiskā situācija turpinās pasliktināties, un tās dēļ dalībvalstis veiks pasākumus valsts līmenī, kas nav pietiekami ātri atspoguļojami ar metodes parasto piemērošanu, Komisija atbilstoši lojālas sadarbības principam, kā to uzsver Tiesa, izmantos izņēmuma klauzulu, lai pienācīgi ņemtu vērā šos valstu līmeņa pasākumus un vienlaikus samazinātu laika nobīdi starp šo pasākumu stāšanos spēkā un nākamo algu korekciju. [1] Dati par iepriekšējiem gadiem var nedaudz atšķirties Eurostat regulāri veikto pārskatīšanu dēļ. [2] Rezultātā tiek atspoguļotas izmaiņas nodarbinātības līmenī un labklājības politikā, kā arī atalgojuma līmenī. [3] Šajā sadaļā ar valsts sektoru tiek apzīmēta vispārējā valdība. Vispārējā valdības sektorā ir iekļautas visas institucionālās vienības, kas ir citi tirgum neparedzētu, individuālā un kolektīvā patēriņa preču ražotāji, kuru galvenais finansējuma avots ir obligāti maksājumi, ko veic citos sektoros iekļautas vienības un/vai visas institucionālās vienības, kas galvenokārt ir iesaistītas valsts ieņēmumu un labklājības pārdalē. Institucionālās vienības ir vispārējas valsts iestādes un atsevišķas bezpeļņas iestādes, kā arī autonomi pensiju fondi. Vispārējais valdības sektors tiek dalīts četros pakārtotos sektoros: centrālā valdība, valsts valdība, vietējā valdība un sociālās apdrošināšanas fondi. [4] Uzņēmumu un patērētāju aptauju rezultāti apstiprina ikmēneša secinājumus un prognozes attiecībā uz ekonomiskās aktivitātes dažādajiem aspektiem dažādos ekonomikas sektoros: rūpniecība, pakalpojumi, būvniecība un mazumtirdzniecība, kā arī patērētāji. Katram no aplūkotajiem sektoriem tiek veidoti „uzticības rādītāji”, kas atspoguļo vispārējo viedokli un prognozes atsevišķā sektora līmenī, izmantojot vienas dimensijas rādītāju. Lai varētu sekot vispārējai ekonomiskajai aktivitātei, kopš 1985. gada tiek aprēķināts plašāka mēroga rādītājs jeb ekonomiskās situācijas rādītājs ( ESI ), kas ir attiecīgo piecu rādītāju svērtā kopsumma.