Priekšlikums PADOMES REGULA , ar ko Īstenošanas regulā (ES) Nr. 282/2011 izdara grozījumus attiecībā uz īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas /* COM/2012/02 galīgā redakcija - 2012/0001 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Priekšlikuma pamatojums un mērķi Padomes Direktīvas 2006/112/EK[1] (turpmāk "PVN direktīva") 397. pantā noteikts, ka "Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu pieņem vajadzīgos pasākumus, lai īstenotu šo direktīvu". Uz šā pamata Padome pieņēma Padomes Regulu (ES) Nr. 282/2011[2], kurā paredzēti saistoši noteikumi par PVN direktīvas atsevišķu noteikumu piemērošanu un, cita starpā, piešķirta tiesiskā noteiktība vairākām nesaistošām vadlīnijām, par kurām PVN komitejā panākta vienošanās kopš 1977. gada. Apjomīgus Regulas (ES) Nr. 282/2011 elementus veido noteikumi, kas saistīti ar Direktīvas 2008/8/EK[3] pieņemšanu. Minētās direktīvas 5. pantā ietvertas juridiskas izmaiņas attiecībā uz īpašajiem režīmiem telekomunikāciju, apraides vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko personām, kuras nav nodokļa maksātājas, sniedz piegādātāji, kas neveic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kura apliek ar nodokli. Regulā (ES) Nr. 282/2011 patlaban nav noteikti nekādi īstenošanas pasākumi saistībā ar šiem noteikumiem, kuri stāsies spēkā no 2015. gada. Tāpēc nepieciešams pielāgot minēto regulu, lai izveidotu saistošus noteikumus par PVN direktīvas attiecīgo noteikumu piemērošanu. Padomei būtu jāpieņem šie pasākumi pēc iespējas drīzāk un jebkurā gadījumā līdz 2012. gada vidum, lai Komisija un dalībvalstis spētu vienoties par šo īpašo režīmu īstenošanai izveidojamo IT sistēmu funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām. Ierosinātie pasākumi saistās tikai ar aspektiem (definīcijas, režīmu darbības joma, ziņošanas pienākumi, identifikācija, izslēgšana, PVN deklarācijas, valūta, maksājumi, uzskaite), par kuriem jāpanāk vispārēja izpratne pirms IT sistēmu projektēšanas. Citus pasākumus, it sevišķi saistībā ar klienta atrašanās vietas noteikšanu, Komisija ierosinās vēlāk. Grozījumi vajadzīgi tikai Regulas (ES) Nr. 282/2011 XI nodaļas 2. iedaļā. Vispārīgais konteksts Lai pielāgotos izmaiņām noteikumos par pakalpojumu sniegšanas vietu, 2015. gada 1. janvārī stāsies spēkā vairākas būtiskas PVN direktīvas izmaiņas attiecībā uz īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju, apraides vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas (tā dēvētā "mini vienas pieturas shēma"). Atbilstīgi mini vienas pieturas shēmai pakalpojumu sniedzējs dalībvalstī, kurā tas ir identificēts, izmanto tīmekļa portālu, lai sniegtu pārskatu par PVN, kas maksājams citās dalībvalstīs par šādu pakalpojumu sniegšanu privātpersonām. Šāds režīms jau darbojas gadījumos, kad elektroniskos pakalpojumus sniedz ārpussavienības uzņēmumi. Ieviesto izmaiņu rezultātā šis ārpussavienības uzņēmumiem piemērojamais režīms, kas šobrīd attiecas vienīgi uz elektronisko pakalpojumu sniegšanu, tiks attiecināts arī uz telekomunikāciju un apraides pakalpojumiem. Vienlaikus ES uzņēmumiem tiks ieviests otrs īpašais režīms, kas attieksies uz tiem pašiem pakalpojumu veidiem. Šo juridisko izmaiņu rezultātā būtiski paplašināsies pašreizējā mini vienas pieturas shēmas darbības joma, un tādējādi ievērojami lielākam skaitam nodokļa maksātāju būs iespēja izmantot kādu no šiem īpašajiem režīmiem. Tas gan nodokļu administrācijām, gan uzņēmumiem izvirza uzdevumu izveidot administratīvo praksi un IT sistēmas, kas pilnībā atbilstu gaidāmajām tiesību aktu prasībām. Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību, jānosaka skaidri un saistoši noteikumi par PVN direktīvas noteikumu (kuri stāsies spēkā no 2015. gada 1. janvāra) piemērošanu attiecībā uz īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas. Regulas (ES) Nr. 282/2011 pašreizējie noteikumi par mini vienas pieturas shēmu zaudēs spēku pēc 2014. gada 31. decembra. Tāpēc Regulas (ES) Nr. 282/2011 XI nodaļas 2. iedaļa jāaizstāj ar jaunu vienotu īstenošanas noteikumu kopumu, kas attieksies uz abiem īpašajiem režīmiem ES un ārpussavienības uzņēmumiem un ko piemēros no 2015. gada 1. janvāra. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Lai apzinātu jomas, kurās būtu jāveic īstenošanas pasākumi, ar ko nodrošinātu PVN direktīvas noteikumu kopīgu piemērošanu, notika plaša apspriešanās ar dalībvalstīm FISCALIS seminārā un 1. darba grupas sanāksmē. Notika arī viedokļu apmaiņa ar uzņēmējiem uzņēmējdarbības speciālistu grupā PVN jautājumos. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. Ietekmes novērtējums Attiecīgie pasākumi ir pilnībā tehniski, un ar tiem tikai nosaka Padomes pieņemto noteikumu piemērošanas kārtību. Tāpēc ietekmes novērtējums nav vajadzīgs. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav ES ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis nevar pietiekami labi sasniegt priekšlikuma mērķus. Lai gan ES tiesību aktu transponēšana ir dalībvalstu kompetencē, ir svarīgi, ka noteikumi un turpmākas izmaiņas tiek transponētas valstu tiesību aktos saskaņotā veidā, lai izvairītos no tā, ka dalībvalstīs pieņemti atšķirīgi īstenošanas noteikumi var radīt šķēršļus mini vienas pieturas shēmas sekmīgai darbībai. Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ tikai rīcība ES līmenī var garantēt vienādu attieksmi pret uzņēmumiem un iedzīvotājiem Eiropas Savienībā. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu. Proporcionalitātes princips Padomes Regulas (ES) Nr. 282/2011 grozījumi vajadzīgi, lai to pielāgotu attiecīgajiem PVN direktīvas noteikumiem, ko sāks piemērot no 2015. gada 1. janvāra. Jaunie noteikumi saistīti ar Direktīvu 2008/8/EK, ar kuru izdara Direktīvas 2006/112/EK grozījumus attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas vietu. Minētie pasākumi ir vajadzīgi, lai īstenotu PVN direktīvu. Priekšlikums tādējādi ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. 2012/0001 (NLE) Priekšlikums PADOMES REGULA , ar ko Īstenošanas regulā (ES) Nr. 282/2011 izdara grozījumus attiecībā uz īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[4] un jo īpaši tās 397. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Direktīvā 2006/112/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/8/EK[5], noteikts, ka no 2015. gada 1. janvāra visus telekomunikāciju, apraides un elektroniskos pakalpojumus jāapliek ar nodokli dalībvalstī, kurā klients veic uzņēmējdarbību vai kurā tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta (turpmāk "patēriņa dalībvalsts"), neatkarīgi no tā, kur veic uzņēmējdarbību nodokļa maksātājs, kas sniedz šos pakalpojumus. (2) Lai veicinātu fiskālo pienākumu izpildi, ja šādus pakalpojumus sniedz personām, kuras nav nodokļa maksātājas, ir ieviests īpašs režīms nodokļa maksātājiem, kas veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne dalībvalstī, kurā tiek sniegti pakalpojumi (turpmāk "Savienības režīms"). Šobrīd pastāvošais īpašais režīms nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā, būtu jāpaplašina līdzīgi, lai tas aptvertu visus šos pakalpojumus (turpmāk "ārpussavienības režīms"). Tam vajadzētu ļaut nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī, norādīt identifikācijas dalībvalsti, kura būtu vienots elektronisks kontaktpunkts pievienotās vērtības nodokļa (PVN) identifikācijas un deklarēšanas vajadzībām. (3) Nodokļa maksātājam, kuram ir uzņēmumi vairākās dalībvalstīs, vajadzētu būt iespējai saskaņā ar Savienības režīmu norādīt kā identifikācijas dalībvalsti jebkuru no attiecīgajām dalībvalstīm, izņemot gadījumu, kad tā uzņēmējdarbības vieta ir Kopienā. Tādā gadījumā būtu jānodrošina, ka identifikācijas dalībvalsts ir tā dalībvalsts, kurā ir nodokļa maksātāja uzņēmējdarbības vieta. (4) Lai neuzliktu nesamērīgu slogu nodokļa maksātājiem, kuri izmanto Savienības režīmu, būtu jāprecizē, ka gadījumā, ja nodokļa maksātājs norādījis konkrētu dalībvalsti kā tā identifikācijas dalībvalsti, attiecīgais lēmums tam vairs nav saistošs, tiklīdz tā pastāvīgā uzņēmējdarbības vieta vairs nav minētajā dalībvalstī. (5) Uz telekomunikāciju, apraides un elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz dalībvalstīs, kurās nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību vai kurās tam ir pastāvīgā uzņēmējdarbības vieta, neattiecas neviens no īpašajiem režīmiem. Būtu jāprecizē, ka šādu pakalpojumu sniegšana jādeklarē tieši attiecīgajai dalībvalstij. (6) Abi īpašie režīmi nav obligāti, tāpēc nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, jebkurā brīdī var pieņemt lēmumu izbeigt šāda režīma izmantošanu. Jānosaka, kad šāds lēmums stātos spēkā. (7) Būtu jāprecizē, ka dalībvalstīm jāatļauj jebkuram nodokļa maksātājam izmantot Savienības režīmu, ja klients veic uzņēmējdarbību vai ja tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta jebkurā dalībvalstī, kas nav kāda no dalībvalstīm, kurās nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību vai kurās tam ir pastāvīgā uzņēmējdarbības vieta. (8) Lai reģistrācijas informācija datubāzē vienmēr būtu atjaunināta, identifikācijas dalībvalsts izmanto informāciju, kas saņemta no nodokļa maksātāja. Lai nodrošinātu, ka datubāzes tiek atjauninātas bez kavēšanās, jānosaka termiņš, kurā nodokļa maksātājam jāpaziņo visa attiecīgā informācija par darbības uzsākšanu, izbeigšanu vai izmaiņām saskaņā ar īpašo režīmu. (9) Pirms nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, var izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, tam jāpiešķir PVN identifikācijas numurs. Lai nodokļa maksātāji, kuri jau ir identificēti PVN vajadzībām, nevarētu īstenot izmantošanu ar atpakaļejošu datumu, jāprecizē, no kura brīža īpašie režīmi būtu jāsāk piemērot. (10) Lai nepieļautu nekādu konfliktu starp dalībvalstīm attiecībā uz jurisdikciju, būtu jāprecizē, kura dalībvalsts drīkst izslēgt nodokļa maksātāju no īpašā režīma tad, kad dalībvalstij jāpieņem šāds lēmums, un no kura brīža šādam lēmumam būtu jāstājas spēkā. (11) Būtu jāprecizē, kad var uzskatīt, ka nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību un izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, ir izbeidzis darbību saskaņā ar šādu režīmu. Būtu jāprecizē arī, kas būtu uzskatāms par pastāvīgu neizpildi no tāda nodokļa maksātāja puses, kas neveic uzņēmējdarbību. (12) Lai veicinātu atbilstību un neuzliktu nevajadzīgu slogu nodokļu iestādēm, nodokļa maksātājam, kurš pastāvīgas neizpildes dēļ izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem, vajadzētu uz noteiktu laiku aizliegt iesaistīties jebkurā no šiem īpašajiem režīmiem. (13) Ja nodokļa maksātājs izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem, būtu jāprecizē, ka visas nodokļu saistības kārtojamas ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm, un tas attiecas arī uz visiem labojumiem PVN deklarācijās, kas iesniegtas agrāk saskaņā ar īpašo režīmu, un uz PVN maksājumiem saistībā ar šīm deklarācijām. (14) Katra pārskata perioda deklarācijas būtu jāapstrādā atsevišķi, lai dalībvalstis varētu vienkāršāk kontrolēt patēriņu, un labojumus drīkstētu veikt vienīgi attiecīgajā PVN deklarācijā. Būtu arī jāprecizē, ka ir iespējams veikt vairākus secīgus vienas un tās pašas PVN deklarācijas labojumus. (15) Kontroles veikšanas nolūkā ir lietderīgi pieprasīt, lai nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, iesniegtu identifikācijas dalībvalstij PVN deklarāciju arī tad, ja attiecīgajā deklarācijas pārskata periodā pakalpojumi nav sniegti. Attiecībā uz saturu būtu jāprecizē, ka jānorāda precīza PVN summa, neveicot noapaļošanu uz augšu vai uz leju. (16) Attiecībā uz PVN deklarācijas labojumiem jānosaka termiņš, līdz kuram identifikācijas dalībvalstij būtu jāveic deklarācijas labojumi, ja to prasa nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību. Patēriņa dalībvalstīm jebkurā gadījumā būtu jāvar pieņemt vai pieprasīt attiecīgo informāciju tieši no nodokļa maksātāja un apstrādāt PVN novērtējumus. (17) Ja identifikācijas dalībvalsts nav pieņēmusi euro kā vienotu valūtu, nodokļa maksātājam, kas neveic uzņēmējdarbību, vajadzētu būt saistošam minētās dalībvalsts lēmumam par valūtu, kādā jāsagatavo visas PVN deklarācijas saskaņā ar īpašajiem režīmiem. (18) Lai labāk sadalītu maksājumus, vajadzētu nodrošināt, ka PVN summas, kas samaksātas saskaņā ar īpašajiem režīmiem, ir piesaistītas konkrētajai iesniegtajai PVN deklarācijai. Jebkādus turpmākus samaksāto summu labojumus būtu jāveic, tikai atsaucoties uz šo deklarāciju, un tos nevarētu attiecināt uz citu deklarāciju vai koriģēt kādā turpmākā deklarācijā. (19) Lai veicinātu PVN iekasēšanu un nodrošinātu, ka par pakalpojumiem, kas sniegti saskaņā ar īpašajiem režīmiem, ir samaksāta pareiza summa, ir svarīgi precizēt attiecīgi identifikācijas dalībvalsts un patēriņa dalībvalstu pienākumus gadījumā, ja nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, nav samaksājis, ir samaksājis nepietiekami vai pārmaksājis nodokli, un attiecībā uz procentu maksājumiem, soda naudām un citiem vienreizējiem maksājumiem. (20) Uzskaitei, ko īsteno nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, jābūt pietiekami detalizētai. Būtu jānosaka vismaz minimālās prasības šīs uzskaites detalizētības ziņā. (21) Lai veicinātu īpašo režīmu īstenošanu un lai varētu šos režīmus attiecināt uz pakalpojumiem, ko sniedz no 2015. gada 1. janvāra, vajadzētu būt iespējams nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību, jau no 2014. gada 1. oktobra iesniegt savu reģistrācijas informāciju dalībvalstij, kas norādīta kā identifikācijas dalībvalsts. (22) Tāpēc attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 282/2011, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Regulā (ES) Nr. 282/2011 XI nodaļas 2. iedaļu aizstāj ar šādu: "2. IEDAĻA Īpaši režīmi nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas (Direktīvas 2006/112/EK 358. līdz 369.k pants) 1. apakšiedaļa Definīcijas 57.a pants Šajā iedaļā piemēro šādas definīcijas: (1) "ārpussavienības režīms" ir īpašais režīms telekomunikāciju pakalpojumiem, apraides pakalpojumiem vai elektroniskajiem pakalpojumiem, kurus sniedz nodokļa maksātāji, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 2. iedaļā; (2) "Savienības režīms" ir īpašais režīms telekomunikāciju pakalpojumiem, apraides pakalpojumiem vai elektroniskajiem pakalpojumiem, kurus sniedz nodokļa maksātāji, kas veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne patēriņa dalībvalstī, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 3. iedaļā; (3) "īpašie režīmi" ir "ārpussavienības režīms" un "Savienības režīms"; (4) "nodokļa maksātājs" ir nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā definēts Direktīvas 2006/112/EK 358.a panta 1. punktā, vai nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību patēriņa dalībvalstī, kā definēts minētās direktīvas 369.a panta 1. punktā. 2. apakšiedaļa Īpašo režīmu piemērošana 57.b pants Nodokļa maksātājs, kuram Kopienā ir vairākas pastāvīgās uzņēmējdarbības vietas, var norādīt jebkuru dalībvalsti, kurā tas veic uzņēmējdarbību, kā identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta otro daļu. Tomēr, ja nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību Kopienā, kā identifikācijas dalībvalsti norāda dalībvalsti, kurā ir tā uzņēmējdarbības vieta. 57.c pants Ja nodokļa maksātājam, kas izmanto Savienības režīmu, vairs nav pastāvīgas uzņēmējdarbības vietas dalībvalstī, ko šis nodokļa maksātājs saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta otro daļu norādījis kā identifikācijas dalībvalsti, tad minētais lēmums tam vairs nav saistošs. 3. apakšiedaļa Īpašo režīmu darbības joma 57.d pants Savienības režīmu nepiemēro telekomunikāciju, apraides vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību vai kurā tam ir pastāvīga uzņēmējdarbības vieta. Šādu pakalpojumu sniegšana jādeklarē minētās dalībvalsts kompetentajām nodokļu iestādēm PVN deklarācijā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 250. pantā. 57.e pants Neskarot 57.d pantu, dalībvalstis atļauj jebkuram nodokļa maksātājam izmantot Savienības režīmu, ja klients veic uzņēmējdarbību vai tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta jebkurā dalībvalstī. 4. apakšiedaļa Ziņošanas pienākumi 57.f pants Nodokļa maksātājs paziņo identifikācijas dalībvalstij Direktīvas 2006/112/EK 360., 361. un 369.c pantā prasīto informāciju, kā arī visas sniegtās informācijas izmaiņas 30 dienu laikā pēc tam, kad minētā informācija tam kļuvusi pieejama. 5. apakšiedaļa Identifikācija 57.g pants Ja nodokļa maksātājs paziņo identifikācijas dalībvalstij, ka tas uzsāk darbības, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, šo režīmu piemēro no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas. Tomēr, ja darbības pirmo reizi veic un pakalpojumus sniedz pirms nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas, režīmu piemēro no pirmās pakalpojuma sniegšanas dienas, ar nosacījumu, ka pakalpojums sniegts kalendārajā ceturksnī, kurā veikts paziņojums. 57.h pants Dalībvalstis pēc pieprasījuma atļauj jebkuram nodokļa maksātājam, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, izbeigt šā režīma izmantošanu. Nodokļa maksātājs par to informē identifikācijas dalībvalsti vismaz 10 dienas pirms tā kalendārā ceturkšņa beigām, no kura tas plāno izbeigt režīma izmantošanu. Izbeigšana stājas spēkā no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas. Ja nodokļa maksātājs nolemj izbeigt izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, tam neatļauj izmantot šo režīmu nevienā dalībvalstī vismaz vienu kalendāro gadu pēc izbeigšanas dienas. 6. apakšiedaļa Izslēgšana 58. pants Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, atbilst vismaz vienam no Direktīvas 2006/112/EK 363. vai 369.e pantā noteiktajiem izslēgšanas kritērijiem, identifikācijas dalībvalsts izslēdz minēto nodokļa maksātāju no minētā režīma. Tikai identifikācijas dalībvalsts ir pilnvarota izslēgt nodokļa maksātāju no kāda no īpašajiem režīmiem. Identifikācijas dalībvalsts var pamatot savu lēmumu par izslēgšanu ar jebkādu pieejamo informāciju, tostarp informāciju, ko sniegusi jebkura cita dalībvalsts. Izslēgšana stājas spēkā no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas. 58.a pants Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, astoņus kalendāros ceturkšņus pēc kārtas nevienā patēriņa dalībvalstī nav sniedzis pakalpojumus, uz kuriem attiecas minētais režīms, uzskata, ka tas ir izbeidzis darbības, kuras apliek ar nodokli, Direktīvas 2006/112/EK 363. panta b) apakšpunkta vai 369.e panta b) apakšpunkta nozīmē. 58.b pants Ja nodokļa maksātāju izslēdz no kāda no īpašajiem režīmiem ar minēto režīmu saistīto noteikumu pastāvīgas neizpildes dēļ, tad minēto nodokļa maksātāju izslēdz no visiem īpašajiem režīmiem visās dalībvalstīs līdz otrā kalendārā gada beigām pēc tā kalendārā gada, kurā nodokļa maksātājs tika izslēgts. Uzskata, ka nodokļa maksātājs pastāvīgi neizpilda ar kādu no īpašajiem režīmiem saistītos noteikumus Direktīvas 2006/112/EK 363. panta d) apakšpunkta vai 369.e panta d) apakšpunkta nozīmē vismaz šādos gadījumos: a) ja tas nav iesniedzis PVN deklarācijas trīs kalendāros ceturkšņus pēc kārtas; b) ja tas nav maksājis nekādu iekasējamo PVN summu trīs kalendāros ceturkšņus pēc kārtas. 58.c pants Ja nodokļa maksātāju izslēdz no kāda no īpašajiem režīmiem, minētais nodokļa maksātājs visas PVN saistības attiecībā uz telekomunikāciju, apraides vai elektronisko pakalpojumu sniegšanu kārto tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm, un tas attiecas arī uz visiem labojumiem, kas izdarāmi PVN deklarācijās, kuras iesniegtas pirms izslēgšanas, un uz visiem PVN maksājumiem. 7. apakšiedaļa PVN deklarācija 59. pants Jebkurš deklarācijas pārskata periods Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f panta nozīmē ir atsevišķs deklarācijas pārskata periods. Ja nodokļa maksātājs saskaņā ar šīs regulas 57.g panta otro daļu ir reģistrējies saskaņā ar kādu no īpašajiem režīmiem deklarācijas pārskata perioda laikā, tas iesniedz PVN deklarāciju par visu minēto deklarācijas pārskata periodu. 59.a pants Ja deklarācijas pārskata periodā nav sniegti pakalpojumi saskaņā ar īpašajiem režīmiem, nodokļa maksātājs iesniedz PVN deklarāciju, norādot, ka minētajā laikposmā pakalpojumi nav sniegti (nulles PVN deklarācija). 60. pants PVN deklarācijās, kas sagatavotas saskaņā ar īpašajiem režīmiem, summas nenoapaļo uz augšu vai uz leju līdz tuvākajai pilnajai naudas vienībai. Deklarē un samaksā precīzu PVN summu. 61. pants Kad PVN deklarācija ir iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, jebkādas turpmākas deklarācijā ietverto skaitļu izmaiņas var veikt tikai ar minētās deklarācijas labojumiem, nevis veicot korekcijas kādā no turpmākām deklarācijām. Ir atļauts veikt vairākus secīgus vienas un tās pašas deklarācijas labojumus. Šādus deklarācijas labojumus atļauts veikt, izmantojot īpašos režīmus, laikposmā līdz pieciem gadiem pēc dienas, kad iesniegta sākotnējā deklarācija. Tas neskar jebkuras patēriņa dalībvalsts tiesības pieņemt šādu labojumu vai pieprasīt šāda labojuma iesniegšanu no nodokļa maksātāja. 8. apakšiedaļa Valūta 61.a pants Ja identifikācijas dalībvalsts, kas nav pieņēmusi euro kā vienotu valūtu, nosaka, lai PVN deklarācija tiktu sagatavota valsts valūtā, tas attiecas uz visiem nodokļa maksātājiem. 9. apakšiedaļa Maksājumi 62. pants PVN summas, kas samaksātas saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367. vai 369.i pantu, attiecas konkrēti uz PVN deklarāciju, kura iesniegta saskaņā ar minētās direktīvas 364. vai 369.f pantu. Jebkādas turpmākas samaksāto summu korekcijas var veikt, tikai atsaucoties uz minēto deklarāciju, un tās nevar attiecināt uz citu deklarāciju vai koriģēt kādā turpmākā deklarācijā. Katrā maksājumā norāda šīs konkrētās deklarācijas atsauces numuru. 63. pants Identifikācijas dalībvalsts, kurai samaksāta lielāka summa par to, kas norādīta PVN deklarācijā, kura iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, atmaksā pārmaksāto summu tieši attiecīgajam nodokļa maksātājam. Ja identifikācijas dalībvalsts saņēmusi summu par PVN deklarāciju, kas pēc tam atzīta par kļūdainu, un ja minētā dalībvalsts šo summu jau ir sadalījusi patēriņa dalībvalstīm, šīs dalībvalstis atmaksā pārmaksāto summu tieši nodokļa maksātājam. Šādā gadījumā šīs dalībvalstis informē identifikācijas dalībvalsti par šīm atmaksātajām summām. 63.a pants Nodokļa maksātājs visus maksājumus veic tieši identifikācijas dalībvalstij. Ja veiktais maksājums neatbilst summai, kas norādīta PVN deklarācijā, kura iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, identifikācijas dalībvalsts 10 dienu laikā pēc Direktīvas 2006/112/EK 367. vai 369.i pantā minētā laikposma beigām elektroniski atgādina nodokļa maksātājam par visiem nokavētajiem PVN maksājumiem. Visi turpmākie atgādinājumi un PVN iekasēšanas pasākumi ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts kompetencē. 63.b pants Ja PVN deklarācija ir nepilnīga vai nepareiza vai tiek iesniegta ar nokavēšanos vai ja PVN maksājums ir nokavēts, visus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus iekasējamos maksājumus maksā tieši patēriņa dalībvalstij. 10. apakšiedaļa Uzskaites dati 63.c pants 1. Nodokļa maksātāja veiktajā uzskaitē ietver šādu informāciju, kas uzskatāma par pietiekami detalizētu Direktīvas 2006/112/EK 369. vai 369.k panta nozīmē: (a) patēriņa dalībvalsts, kurā sniegts pakalpojums; (b) sniegtā pakalpojuma veids; (c) pakalpojuma sniegšanas datums; (d) ar nodokli apliekamā summa; (e) visi turpmākie ar nodokli apliekamās summas palielinājumi vai samazinājumi; (f) piemērotā PVN likme; (g) iekasējamā PVN summa; (h) saņemto maksājumu datums un summa; (i) visi maksājumi, kas saņemti pirms pakalpojuma sniegšanas; (j) rēķinā ietvertā informācija, ja ir izrakstīts rēķins; (k) klienta nosaukums/vārds, uzvārds, ja tas nodokļa maksātājam ir zināms; (l) vieta, kurā klients veic uzņēmējdarbību vai kurā tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, ja tā nodokļa maksātājam ir zināma. 2. Šā panta 1. punktā minēto informāciju nodokļa maksātājs saglabā tādā veidā, lai tā būtu pieejama bez kavēšanās un par katru atsevišķu sniegto pakalpojumu." 2. pants Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2015. gada 1. janvāra. Tomēr dalībvalstis atļauj nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību, no 2014. gada 1. oktobra iesniegt informāciju, kas prasīta 360. vai 369.c pantā Direktīvā 2006/112/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/8/EK, reģistrācijai saskaņā ar īpašajiem režīmiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs [1] Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.). [2] Padomes 2011. gada 15. marta Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (pārstrādāta versija) (OV L 77, 23.3.2011., 1. lpp.). [3] Padomes 2008. gada 12. februāra Direktīva 2008/8/EK, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas vietu (OV L 44, 20.2.2008., 11. lpp.). [4] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. [5] OV L 44, 20.2.2008., 11. lpp.