Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām /* COM/2011/0747 galīgā redakcija - 2011/0361 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Kredītreitingu aģentūras ir svarīgi finanšu tirgus dalībnieki, un tiem nepieciešams piemērot pienācīgu tiesisko regulējumu. Regula (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām[1] (KA regula) ir pilnībā piemērojama no 2010. gada 7. decembra. Regulā paredzēts, ka kredītreitingu aģentūrām stingri jāievēro profesionālās ētikas normas, lai mazinātu iespējamos interešu konfliktus, nodrošinātu augstu kvalitāti un reitingu un reitinga procesa pietiekamu pārredzamību. Esošajām kredītreitingu aģentūrām līdz 2010. gada 7. septembrim bija jāpiesakās reģistrēšanai un jāievēro regulas prasības. Grozījums KA regulā (Regula (ES) Nr. 513/2011), kurš stājās spēkā 2011. gada 1. jūnijā, paredz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI) īpašas uzraudzības pilnvaras pār ES reģistrētām kredītreitingu aģentūrām, lai centralizētu un vienkāršotu to reģistrāciju un uzraudzību ES mērogā[2]. Lai gan esošā KA regula nodrošina labu pamatu, tajā nav pietiekami izskatīti vairāki jautājumi saistībā ar kredītreitingu noteikšanas darbībām un ar reitingu izmantošanu. Tie jo īpaši attiecas uz risku saistībā ar finanšu tirgu dalībnieku pārmērīgo paļaušanos uz kredītreitingiem, uz reitingu tirgus augsto koncentrācijas pakāpi, uz kredītreitingu aģentūru civiltiesisko atbildību pret ieguldītājiem, uz interešu konfliktiem saistībā ar modeli „emitents maksā” un uz kredītreitingu aģentūru akcionāru struktūru. Turklāt esošajā KA regulā nav pietiekami izskatītas valsts reitinga īpatnības, kas kļuva acīmredzams esošās valsts parāda krīzes laikā. Eiropas Komisija norādīja uz šiem atklātajiem jautājumiem savā 2010. gada 2. jūnija paziņojumā („Finanšu pakalpojumu regulēšana ilgtspējīgai izaugsmei”)[3] un Komisijas dienestu 2010. gada 5. novembra apspriedes dokumentā[4], paziņojot par nepieciešamību mērķtiecīgi pārskatīt KA regulu, kas tiek īstenots ar šo priekšlikumu Eiropas Parlaments 2011. gada 8. jūnijā publicēja neleģislatīvu rezolūciju par kredītreitingu aģentūrām[5]. Ziņojumā pausts atbalsts nepieciešamībai uzlabot reglamentējošos noteikumus attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām un veikt pasākumus, lai novērstu risku saistībā ar pārmērīgu paļaušanos uz reitingiem. Proti, Eiropas Parlaments cita starpā jo īpaši atbalsta stingrākas informācijas sniegšanas prasības attiecībā uz valsts kredītreitingiem, Eiropas Reitingu rādītāja izveidošanu, lielāku informācijas atklātību attiecībā uz strukturētiem finanšu instrumentiem un kredītreitingu aģentūru civiltiesisko atbildību. Eiropas Parlaments uzskatīja, ka svarīgs uzdevums būtu konkurences veicināšana un ka būtu jāizpēta un jāizvērtē neatkarīgas Eiropas Kredītreitingu aģentūras izveidošanas nepieciešamība. Neoficiālā ekonomikas un finanšu ministru sanāksmē 2010. gada 30. septembrī un 1. oktobrī Eiropas Savienības Padome atzina, ka ir nepieciešami turpmāki centieni vairāku jautājumu izskatīšanā, kas saistīti ar kredītreitingu darbībām, tostarp ar risku, ko izraisa pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem, un interešu konfliktu risku, ko izraisa reitingu aģentūru atalgojuma modelis. Eiropas Padome 2011. gada 23. oktobrī secināja, ka jāpanāk, lai tiktu samazināta pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem. Turklāt Eiropas vērtspapīru komiteja un Eiropas Banku komiteja, ko veido dalībvalstu finanšu ministriju pārstāvji, savās 2010. gada 9. novembra un 2011. gada 19. septembra sanāksmēs pārrunāja nepieciešamību vēl vairāk stiprināt reglamentējošos noteikumus attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām. Finanšu stabilitātes padome (FSP) starptautiskā līmenī 2010. gada oktobrī noteica principus, lai samazinātu iestāžu un finanšu iestāžu paļaušanos uz ārējiem reitingiem[6]. Principos aicināts tiesību aktos svītrot vai aizstāt atsauces uz šādiem reitingiem, ja ir pieejami piemēroti alternatīvi kredītspējas standarti, un pieprasīt ieguldītājiem veikt patstāvīgus kredītnovērtējumus. Šos principus apstiprināja 2010. gada novembra Seulas G20 samitā. Komisija nesen izskatīja jautājumu par finanšu iestāžu pārmērīgu paļaušanos uz reitingiem saistībā ar tiesību aktu reformu banku darbības jomā[7]. Komisija šajā saistībā ierosināja ieviest noteikumu, kas paredz, ka bankām un ieguldījumu sabiedrībām pašām jāizvērtē to juridisko personu un finanšu instrumentu kredītrisks, kuros tās veic ieguldījumus, un nevis vienkārši jāpaļaujas uz ārējiem reitingiem. Līdzīgu noteikumu Komisija ierosināja paralēli šim regulas priekšlikumam iesniegtajā grozījumu projektā par PVKIU direktīvu un direktīvu par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem[8]. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Eiropas Komisija vadīja sabiedrisko apspriešanos laikā no 2010. gada 5. novembra līdz 2011. gada 7. janvārim, iepazīstinot ar vairākām iespējām, kā risināt konstatētās problēmas. Komisija saņēma aptuveni 100 atbildes no ieinteresētajām personām, kas tika ņemtas vērā šā priekšlikuma projekta sagatavošanā. Saistībā ar šo apspriešanās dokumentu saņemto atbilžu kopsavilkumu skatīt šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/agencies/summary-responses-cra-consultation-20110704_en.pdf. Komisijas dienesti 6. jūlijā rīkoja apaļā galda sarunas, lai saņemtu papildu atbildes no ieinteresētajām personām par minētajiem jautājumiem. . Apaļā galda sarunu kopsavilkumu skatīt šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/agencies/roundtable_en.pdf. Šim priekšlikumam ir veikts ietekmes novērtējums. Ietekmes novērtējumu skatīt šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/internal_market/securities/agencies/index_en.htm. Ietekmes novērtējuma tika konstatētas šādas problēmas: – tiesību aktos paredzētās prasības izmantot ārējos kredītreitingus, ieguldītāju pārmērīgā ārējo reitingu izmantošana iekšējā riska pārvaldīšanai, ieguldījumu stratēģiju tiešā saistība ar reitingiem, kā arī nepietiekama informācija par strukturētiem finanšu instrumentiem izraisa pārmērīgu paļaušanos uz ārējiem kredītreitingiem, kas savukārt sekmē procikliskumu un „kraujas” efektu[9] kapitāla tirgos. – valsts kredītriska procesa nepietiekamā objektivitāte, pabeigtība un pārredzamība kopā ar pārmērīgu paļaušanos izraisa "kraujas” efektu un ar valsts kredītreitinga izmaiņām saistītu nelabvēlīgu ietekmi; – augsta koncentrācija kredītreitingu tirgū, lieli šķēršļi ienākšanai kredītreitingu tirgū un reitinga rezultātu salīdzināšanas iespēju trūkums ietekmē ierobežo izvēli un konkurenci kredītreitingu tirgū; – nepietiekami nodrošinātas tiesības uz tiesisko aizsardzību reitingu lietotājiem, kuri cieš zaudējumus neprecīza reitinga dēļ, ko izsniegusi kredītreitingu aģentūra, kura pārkāpj KA regulu; – iespējami samazināta kredītreitingu aģentūru neatkarība sakarā ar interešu konfliktiem, ko izraisa modelis „emitents maksā”, īpašumtiesību struktūra un ilgstošas īpašumtiesības tajā pašā kredītreitingu aģentūrā; un – nepietiekama kredītreitingu metodikas un procesu atbilstība. Priekšlikuma vispārīgais mērķis ir sekmēt ar finanšu stabilitāti saistīto risku samazināšanu un atjaunot ieguldītāju un citu tirgus dalībnieku uzticību finanšu tirgiem un reitingu kvalitātei. Tika izvērtētas dažādas politikas iespējas, lai risinātu konstatētās problēmas un tādējādi panāktu atbilstīgos noteiktos mērķus: – samazināt kraujas efekta ietekmi uz finanšu iestādēm un tirgiem, samazinot paļaušanos uz ārējiem reitingiem; – samazināt kaitīgas ietekmes riskus saistībā ar valsts parāda reitingiem; – uzlabot kredītreitingu tirgus apstākļus, ņemot vērā ierobežoto izvēli un konkurenci kredītreitingu tirgū, lai uzlabotu reitingu kvalitāti; – nodrošināt ieguldītāju tiesības uz tiesisko aizsardzību, jo pašlaik nav nodrošinātas pietiekamas tiesības uz tiesisko aizsardzību tiem reitingu lietotājiem, kuriem ir radīti zaudējumi saistībā ar kredītreitingu aģentūras izsniegtu kredītreitingu, kas ir pārkāpusi KA regulu; un – uzlabot reitingu kvalitāti, sekmējot kredītreitingu aģentūru neatkarību un veicinot pareizus kredītreitingu noteikšanas procesus un metodiku. Pašreiz kredītreitingu aģentūru neatkarība, iespējams, ir samazināta sakarā ar interešu konfliktiem, ko izraisa modelis „emitents maksā”, īpašumtiesību struktūra un ilgstošas darījumu attiecības ar vienu un to pašu kredītreitingu aģentūru. Vēlamās politikas iespējas ir izklāstītas turpmāk 3.4. punktā un atspoguļotas šajā priekšlikumā. Paredzams, ka vēlamās iespējas samazinās finanšu iestāžu pārmērīgu paļaušanos uz ārējiem reitingiem, samazinot ārējo reitingu nozīmi finanšu pakalpojumu tiesību aktos. Turklāt paredzams, ka, uzlabojumi informācijas sniegšanā par strukturētu finanšu produktu pamatā esošajiem aktīvu portfeļiem palīdzētu ieguldītājiem veikt pašiem savu kredītriska novērtējumu tā vietā, lai paļautos tikai uz ārējiem reitingiem. Valsts kredītreitingu pārredzamību un kvalitāti uzlabos, pārbaudot to pamatā esošo informāciju un publicējot reitingam pievienoto pilno izpētes ziņojumu. Paredzams, ka izvēles iespējas un reitingu nozares infrastruktūru uzlabos atšķirīgu reitingu aģentūru veikto reitingu salīdzināšana, ko varētu panākt, sekmējot kopīgu reitingu skalas standartu un Eiropas reitingu rādītāja (EURIX) izveidošanu. Turklāt obligātā kredītreitingu aģentūru rotācija ne tikai būtiski samazinātu pret kredītreitingu aģentūras neatkarību vērstos familiaritātes draudus, ko izraisa ilgstošas darījumu attiecības starp kredītreitingu aģentūru un emitentu, bet arī ievērojami pozitīvā veidā ietekmētu izvēles iespēju uzlabošanu reitingu nozarē, nodrošinot vairāk uzņēmējdarbības iespēju mazajām kredītreitingu aģentūrām. Attiecībā uz ieguldītāju aizsardzību, nosakot ieguldītājiem tiesības uz tiesisko aizsardzību pret kredītreitingu aģentūrām, lielā mērā stimulētu kredītreitingu aģentūras ievērot juridiskos pienākumus un nodrošināt augstu reitingu kvalitāti. Reitingu neatkarība tiks uzlabota, ieviešot prasību emitentiem periodiski nomainīt kredītreitingu aģentūru un nosakot stingrākas prasības attiecībā uz kredītreitingu aģentūru īpašumtiesību struktūru neatkarību. Turklāt būtu jānovērš iespēja kredītreitingu aģentūrai vienlaicīgi sniegt reitingus par emitentu un tā produktiem. Reitingu pārredzamību un kvalitāti varētu uzlabot vēl vairāk, paredzot stingrākus noteikumus par reitingu metodikas atklāšanu, ieviešot reitingu metodikas attīstības un apstiprināšanas procesu, tostarp prasības kredītreitingu aģentūrām paziņot un pamatot savu reitingu metodikas izmaiņu iemeslus un pieprasot kredītreitingu aģentūrām informēt emitentus pietiekami savlaicīgi pirms reitinga publicēšanas. Izmaksu ziņā papildu izmaksas rastos finanšu sabiedrībām saistībā ar prasībām uzlabot iekšējā riska pārvaldību un iekšējo reitingu modeļu izmantošanu regulatīvos nolūkos, kā arī emitentiem saistībā ar stingrākām prasībām par informācijas atklāšanu. Atbilstības nodrošināšanas papildu izmaksas radīsies arī kredītreitingu aģentūrām, samazinot ar valsts kredītreitingiem saistītos nelabvēlīgas ietekmes riskus. Tomēr konkurences uzlabošanas pasākumi būtiski nepalielinās kredītreitingu aģentūru izmaksas. Paredzams, ka politikas iespēja attiecībā uz kredītreitingu aģentūru civiltiesisko atbildību pret ieguldītājiem radītu atbilstības izmaksas sakarā ar nepieciešamību nodrošināt to civiltiesisko atbildību vai, ja tas nav iespējams, izveidot finanšu buferi, lai segtu iespējamās ieguldītāju prasības. Visbeidzot, paredzams, ka vēlamās iespējas saistībā ar kredītreitingu aģentūras neatkarību neradītu būtiskas papildu izmaksas. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 3.1. Juridiskais pamats Priekšlikums pamatojas uz LESD 114. pantu. 3.2. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Saskaņā ar subsidiaritātes principu (LESD 5. panta 3. punktu) rīkoties ES līmenī var tikai tad, kad dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt plānotos mērķus, un tādēļ, ņemot vērā ieteiktās rīcības apmēru vai ietekmi, tos var labāk sasniegt ES. Kredītvērtējuma aģentūru uzņēmējdarbība ir globāla. Vienā dalībvalstī esošas kredītreitingu aģentūras izsniegtos vērtējumus izmanto un uz tiem paļaujas tirgus dalībnieki visā ES. Tiesiska regulējuma nepilnības vai neesamība attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām vienā konkrētā dalībvalstī varētu negatīvi ietekmēt tirgus dalībniekus un finanšu tirgus visā ES. Tādēļ ir nepieciešami pareizi, visā ES piemērojami regulējošie noteikumi, kas aizsargātu ieguldītājus un tirgus no iespējamām kļūmēm. Tāpēc jebkādas turpmākas darbības kredītreitingu aģentūru jomā vislabāk var īstenot ES mērogā. Ierosinātie grozījumi turklāt ir samērīgi, kā to paredz LESD līguma 5. panta 4. punkts. Grozījumi nepārsniedz to, kas nepieciešams mērķu sasniegšanai. Jo īpaši ir uzlaboti kredītreitingu aģentūru neatkarības nosacījumi: emitentu pienākums ir regulāri nomainīt kredītreitingu aģentūru, kurai tie maksā par kredītreitingu piešķiršanu, un izvēlēties dažādas kredītreitingu aģentūras šo emitentu un to parāda instrumentu kredītreitingu izsniegšanai. Lai gan šie pienākumi ierobežo uzņēmējdarbības brīvību, to piemērošana atbilst izvirzītajiem mērķiem un normatīvajai videi. Tos piemēro tikai attiecībā uz pakalpojumiem sabiedrības interesēs (kredītreitingi, ko var izmantot regulatīviem nolūkiem), ko sniedz konkrētas reglamentētas iestādes (kredītreitingu aģentūras), ievērojot konkrētus nosacījumus (modelis „emitents maksā”), un rotācijas gadījumā tikai uz laiku. Tomēr kredītreitingu aģentūrām nav liegts turpināt kredītreitingu pakalpojumu sniegšanu tirgū: kredītreitingu aģentūra, kurai pieprasīts atturēties no kredītreitingu pakalpojumu sniegšanas konkrētam emitentam, tomēr varētu turpināt sniegt kredītreitingu pakalpojumus citiem emitentiem. Tirgus kontekstā rotācijas noteikumu vispārēja piemērošana sekmēs jaunas uzņēmējdarbības iespējas, jo visiem emitentiem būs jāmaina kredītreitingu aģentūra. Turklāt kredītreitingu aģentūras arvien var izsniegt nepasūtītus kredītreitingus par vienu un to pašu emitentu, pamatojoties uz savu pieredzi. Bez tam grozījumi paredz ierobežot dažas ieguldītāju un lielo kredītreitingu aģentūru ieguldījumu izvēles iespējas. Ieguldītājiem ar vismaz 5% līdzdalību kredītreitingu aģentūrā ir liegts iegūt līdzdalību virs 5% kādā citā kredītreitingu aģentūrā. Šis ierobežojums ir nepieciešams, lai garantētu izpratni par kredītreitingu aģentūru neatkarību, ko varētu ietekmēt, ja vieniem un tiem pašiem akcionāriem vai biedriem būtu jāveic ieguldījumi dažādās kredītreitingu aģentūrās, kas nepieder pie vienas un tās pašas kredītreitingu aģentūru grupas, pat tad, ja šie akcionāri vai biedri nespēj tiesiskā veidā izmantot dominējošu ietekmi vai kontroli. Šis risks ir vēl lielāks, ņemot vērā to, ka ES reģistrētās kredītreitingu aģentūras ir biržas sarakstā neiekļautas sabiedrības un tādējādi ir mazāk pārredzamas. Tomēr, lai nodrošinātu iespēju joprojām veikt tīri ekonomiskus ieguldījumus kredītreitingu aģentūrās, aizliegumu vienlaicīgi ieguldīt vairāk nekā vienā kredītreitingu aģentūrā nedrīkst paplašināt uz ieguldījumiem, kurus veic, izmantojot kolektīvo ieguldījumu shēmas, ko pārvalda trešās personas, kas nav atkarīgas no ieguldītāja un kas nav pakļautas ieguldītāja ietekmei. 3.3. Atbilstība LESD 290. un 291. pantam Komisija 2009. gada 23. septembrī pieņēma priekšlikumus regulām, ar ko izveido EBI, EAFPI un EVTI. Šajā sakarā Komisija vēlas atkārtot savus izteikumus par LESD 290. un 291. pantu attiecībā uz regulu par Eiropas uzraudzības iestādēm pieņemšanu: „Attiecībā uz regulatīvo standartu pieņemšanas procesu Komisija akcentē finanšu pakalpojumu nozares unikālo raksturu, kas izriet no Lamfalisī struktūras un ir nepārprotami atzīts LESD pievienotajā 39. deklarācijā. Tomēr Komisija nopietni šaubās, vai tās lomas ierobežojumi deleģēto aktu un īstenošanas pasākumu pieņemšanā atbilst LESD 290. un 291. pantam.” 3.4. Priekšlikuma skaidrojums Ar šā priekšlikuma 1. pantu tiek grozīta KA regula. Turpmākajās apakšiedaļās minētās atsauces attiecas uz grozītajiem vai jaunajiem KA regulas pantiem, ja vien nav norādīts citādi. 3.4.1. Regulas piemērošanas jomas paplašināšana, iekļaujot reitingu prognozes Papildus kredītreitingiem kredītreitingu aģentūras publicē arī „reitingu prognozes”, sniedzot atzinumu par kredītreitinga iespējamo nākotnes virzību. Komisija ierosina paplašināt kredītreitingu noteikumu darbības jomu, lai vajadzības gadījumā iekļautu arī „reitingu prognozes”. Grozītajā tekstā jo īpaši noteikta prasība kredītreitingu aģentūrām atklāt laikposmu, kurā ir paredzamas izmaiņas kredītreitingā (skatīt 2. punkta f) apakšpunktu I pielikuma D iedaļas II daļā). Tādēļ dažādas KA regulas daļas ir īpaši pielāgotas: 3. pantā, 6. panta 1. punktā, 7. panta 5. punktā, 8. panta 2. punktā un 10. panta 1. un 2. punktā, I pielikuma B iedaļas 1., 3. un 7. punktā; C iedaļas 2., 3. un 7. punktā; D iedaļas I daļas 1., 2., 4. un 5. punktā; un E iedaļas I daļas 3. punktā. Turklāt turpmāk minētie grozījumi vajadzības gadījumā ir pielāgoti arī „reitingu prognožu” jēdziena iekļaušanai. 3.4.2. Grozījumi saistībā ar kredītreitingu izmantošanu KA regulā iekļautais jaunais 5.a pants paredz prasību noteiktām finanšu iestādēm pašām veikt kredītriska novērtējumu. Tādēļ tām aktīvu kredītspējas novērtēšanā būtu jāvairās no mehāniskas paļaušanās vai paļaušanās vienīgi uz ārējiem kredītreitingiem. Kompetentajām iestādēm jākontrolē šo finanšu uzņēmumu veikto novērtējuma procesu piemērotība, tostarp jāuzrauga, lai finanšu uzņēmumi pārmērīgi nepaļautos uz kredītreitingiem. Šā noteikuma pamatā ir principi, ko 2010. gada oktobrī noteica Finanšu stabilitātes padome, lai samazinātu paļaušanos uz kredītreitingu aģentūru reitingiem. Turklāt saskaņā ar jauno 5.b pantu EVTI, EBI un EAFPI pamatnostādnēs nav jāatsaucas uz kredītreitingiem, ieteikumiem un tehnisko standartu projektiem, ja pastāv iespēja, ka šādas atsauces varētu veicināt kompetento iestāžu vai finanšu tirgu dalībnieku mehānisku paļaušanos uz kredītreitingiem. Bez tam minētajām iestādēm attiecīgi jāpielāgo esošās pamatnostādnes un ieteikumi vēlākais līdz 2013. gada 31. decembrim. Citi grozījumi paredzēti, lai novērstu risku, ko izraisa finanšu tirgu dalībnieku pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem attiecībā uz strukturētiem finanšu instrumentiem un lai uzlabotu šādu instrumentu kredītreitingu kvalitāti. – 8.a pants: šajā jaunajā pantā paredzētas prasības emitentiem (vai iniciatoriem vai sponsoriem) pastāvīgi atklāt noteiktu informāciju par strukturētiem finanšu produktiem, jo īpaši par strukturēto finanšu produktu pamatā esošo aktīvu portfeļu galvenajiem elementiem, kas nepieciešami ieguldītājiem, lai tie varētu veikt paši savus kredīta novērtējumus un tādējādi izvairītos no vajadzības paļauties uz ārējiem reitingiem. Šī informācija jāatklāj, izmantojot centralizētu tīmekļa vietni, ko uztur EVTI. – 8.b pants: šajā jaunajā pantā paredzēta prasība emitentiem (vai ar tiem saistītajām trešajām personām), kuri lūdz izsniegt reitingu, šajā procesā iesaistīt divas kredītreitingu aģentūras, kas ir viena no otras neatkarīgas, lai paralēli izsniegtu divus neatkarīgus kredītreitingus par vieniem un tiem pašiem finanšu instrumentiem. Visbeidzot jāņem vērā, ka Komisija paralēli ierosina grozījumus Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvā 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU)[10] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvā 2011/61/ES par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem, lai nodrošinātu, ka princips novērst pārmērīgu paļaušanos uz kredītreitingiem tiek iekļauts arī valstu tiesību aktos, ar kuriem īsteno šīs direktīvas. 3.4.3. Grozījumi saistībā ar kredītreitingu aģentūru neatkarību Ar šīs grupas grozījumiem tiek paredzēti stingrāki neatkarības noteikumi, lai risinātu interešu konfliktus attiecībā uz modeli „emitents maksā” un kredītreitingu aģentūru akcionāru struktūru. – 6.a pants: ar šo jauno pantu ir paredzēts novērst, ka jebkuram kredītreitingu aģentūras loceklim vai akcionārs ar vismaz 5% līdzdalību pieder 5% vai vairāk jebkurā citā kredītreitingu aģentūrā, ja vien attiecīgās kredītreitingu aģentūras nav vienas un tās pašas grupas locekles; – 6.b pants: ar šo jauno pantu ievieš rotācijas noteikumu attiecībā uz kredītreitingu aģentūrām, ko emitents piesaistījis (t.i., tas neattiecas uz nepasūtītiem reitingiem) vai nu paša emitenta vai tā parāda instrumentu reitinga veikšanai. Piesaistīto kredītreitingu aģentūru izmanto ne ilgāk par 3 gadiem vai ne ilgāk par vienu gadu, ja tā veic reitingu vairāk nekā desmit secīgiem emitenta parāda instrumentiem. Tomēr šis pēdējais noteikums neparedz iespēju saīsināt saistību atļauto laikposmu uz laiku, kas īsāks par vienu gadu. Ja emitents pasūta vairāk nekā vienu reitingu par sevi vai tā instrumentu vai nu atbilstīgi juridiskam pienākumam vai brīvprātīgi, rotācijas prasība attiecas tikai uz vienu no aģentūrām. Tomēr katrai no šīm kredītreitingu aģentūrām maksimālais noteiktais darbības ilgums ir seši gadi. Jānodrošina, ka iepriekšējai kredītreitingu aģentūrai (vai jebkādai citai kredītreitingu aģentūrai, kas pieder tai pašai grupai vai kam ir saikne ar iepriekšējo kredītreitingu aģentūru) ir liegts atkal veikt reitingu par to pašu emitentu vai tā parāda instrumentiem līdz atbilstoša uzteikuma termiņa beigām. Turklāt ar šo pantu paredz, ka iepriekšējā kredītreitingu aģentūra nodrošina nākamajai kredītreitingu aģentūrai nodošanas dokumentus, kas ietver būtisku informāciju; Paredzams, ka ar šo rotācijas noteikumu varēs ievērojami samazināt ar modeli „emitents maksā” saistītos iespējamos interešu konfliktus. Turklāt Komisija turpinās uzraudzīt kredītreitingu aģentūru atalgojuma modeļu piemērotību un iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei pārskatu par veikto uzraudzību līdz 2012. gada 7. decembrim, kā to paredz regulas 39. panta 1. punkts. Šajā saistībā Komisija arī apsvērs tālejošākus šā jautājuma risinājumus, nekā pašreiz ir noteikts citās jurisdikcijās, tostarp ASV. 6.b panta nosacījumi neattiecas uz valsts kredītreitingiem; – I pielikuma C iedaļas 8. punkts saistībā ar 7. panta 4. punktu: noteikumi par kredītreitingu aģentūras personāla iekšējo rotāciju tika pielāgoti, ņemot vērā jauno 6.b pantu. Jaunie noteikumi paredz, ka galvenie reitingu analītiķi neiesaistās kredītreitingu noteikšanas darbībās saistībā ar to pašu vērtējamo juridisko personu uz laiku, kas pārsniedz četrus gadus, tādējādi novēršot šo analītiķu pāriešanu uz citu kredītreitingu aģentūru ar klienta dokumentiem. Turklāt iekšējās rotācijas noteikumi ir paredzēti arī tādā gadījumā, ja kredītreitingu aģentūra veic nepasūtītus reitingus vai valsts kredītreitingus; – I pielikuma B iedaļas 3. punkts: regulā tiktu paredzēts, ka kredītreitingu aģentūrai ir liegts izsniegt kredītreitingus (vai pieprasītu šai kredītreitingu aģentūrai atklāt informāciju par iespējamu kredītreitinga ietekmēšanu), ja pastāv vai ir iespējami interešu konflikti, ko izraisa tādu personu iesaistīšanās (papildus kredītreitingu aģentūrai un tās personālam, uz ko jau attiecas šie noteikumi), kurām pieder vairāk nekā 10% no kredītreitingu aģentūras kapitāla vai balsstiesībām vai kurām zināmās situācijās ir citas iespējas būtiski ietekmēt kredītreitingu aģentūras uzņēmējdarbību, piemēram, veicot ieguldījumu vērtētajā juridiskajā personā, pārstāvot vērtētās juridiskās personas valdi u.c..; – I pielikuma B iedaļas 4. punkts: personām, kurām pieder vairāk nekā 5 % no kredītreitingu aģentūras kapitāla vai balsstiesībām vai kuras spēj citādā veidā būtiski ietekmēt kredītreitingu aģentūras uzņēmējdarbību, būtu jāliedz sniegt konsultācijas vai padomdevēja pakalpojumus vērtējamai juridiskajai personai par minētās vērtējamās juridiskās personas juridisko struktūru, aktīviem vai saistībām. 3.4.4. Grozījumi saistībā ar informācijas publiskošanu par kredītreitingu aģentūru metodiku, kredītreitingiem un reitingu prognozēm Ar citu grozījumu grupu tiek uzlaboti noteikumi par kredītreitingu metodikas publiskošanu, lai sekmētu pareizu kredītreitingu procesu darbību un, visbeidzot, uzlabotu reitingu kvalitāti: – 8. panta 5. punkta a) apakšpunkts, 8. panta 6. punkta aa) apakšpunkts un 22.a panta 3. punkts: šie ierosinātie noteikumi paredz procedūras jaunu reitingu noteikšanas metodikas sagatavošanai vai esošās metodikas grozījumiem. Šim nolūkam jākonsultējas ar ieinteresētajām personām par jauno metodiku vai ierosinātajiem grozījumiem un to pamatojumu. Turklāt kredītreitingu aģentūrām jāiesniedz ierosinātā metodika EVTI, lai tā novērtē metodika atbilstību esošajām prasībām. Jauno metodiku var izmantot tikai pēc tam, kad to ir apstiprinājusi EVTI. Noteikumi paredz arī publiskot jauno metodiku, pievienojot detalizētu paskaidrojumu; – 8. panta 7. punkts: katrai kredītreitingu aģentūrai ir pienākums izlabot savas metodikas vai metodikas piemērošanas kļūdas, kā arī informēt EVTI, vērtētās juridiskās personas un sabiedrību kopumā par šādām kļūdām; – I pielikuma D iedaļas I daļas 2.a punkts: prasību par reitinga noteikšanā izmantoto metodiku un to pamatā esošo pieņēmumu norādīšanu paplašina: iepriekš tas attiecās uz strukturētiem finanšu produktiem, tagad — uz visām aktīvu klasēm. Kredītreitingu aģentūru sniegt norādījumi ir skaidri un viegli saprotami. Regula paredz stingrākas prasības kredītreitingu aģentūrām arī attiecībā uz citiem publiskošanas pienākumiem: – I pielikuma D iedaļas I daļas 3. punkts: šis noteikums attiecas uz informāciju, kas kredītreitingu aģentūrām jāsniedz emitentiem par reitinga noteikšanas vai prognozes pamatā esošajiem galvenajiem apsvērumiem, lai vērtētajai juridiskajai personai būtu iespēja norādīt uz jebkādiem kļūdainiem faktiem sniegtajā reitingā. Ierosinātais noteikums paredz, ka kredītreitingu aģentūrām jāinformē emitenti vērtētās juridiskās personas darba laikā un vismaz vienu pilnu dienu pirms publiskošanas. Šis noteikums attiecas uz visiem reitingiem, pasūtītiem vai nepasūtītiem, un uz prognozēm; – I. pielikuma D iedaļas I daļas 6. punkts: Kredītreitingu aģentūras publisko informāciju par visām juridiskajām personām vai parāda instrumentiem, kurus iesniedz pirmajai izvērtēšanai vai provizoriskai kredītreitingu noteikšanai. Tādējādi ar jauno noteikumu paplašina šā pienākuma piemērošanas jomu: iepriekš tas attiecās uz strukturētu finanšu produktu kredītreitingu noteikšanu, tagad — arī uz citām jomām. Ar šo grozījumu attiecīgi svītro 4. punktu I pielikuma D iedaļas II daļā. 3.4.5. Grozījumi saistībā ar valsts kredītreitingu noteikšanu Jo īpaši tiek paredzēti stingrāki noteikumi attiecībā uz valsts kredītreitingu noteikšanu (reitingu noteikšana valsts, valsts reģionālajai vai vietējai iestādei vai instrumentam, kura parāda vai finanšu saistību emitents ir valsts vai valsts reģionālā vai pašvaldības iestāde), lai uzlabotu šādu reitingu kvalitāti: – 8. panta 5. punkta jaunais otrais apakšpunkts: kredītreitingu aģentūru pienākums ir biežāk izvērtēt valsts kredītreitingus: ik pēc sešiem mēnešiem, nevis ik pēc divpadsmit mēnešiem; – I pielikuma D iedaļa: pievieno jaunu III daļu par papildu pienākumiem saistībā ar valsts kredītreitingu atspoguļošanu. Izsniedzot vai grozot valsts kredītreitingus, kredītreitingu aģentūrām jo īpaši jāpublicē pilns izpētes pārskats, lai uzlabotu pārredzamību un veicinātu lietotāju izpratni. Valsts kredītreitingus publicē tikai pēc darba dienas beigām un vismaz vienu stundu pirms tirdzniecības vietu atvēršanas ES; – I pielikuma E iedaļas III daļas 3. un 7. punkts: noteikumus par kredītreitingu aģentūru pārredzamības pārskata publiskošanu pastiprina ar prasību kredītreitingu aģentūrām nodrošināt pārredzamību attiecībā uz personāla nodrošināšanu dažādu aktīvu klašu reitingiem (t.i., uzņēmumu, strukturēto finanšu, valsts kredītreitingiem). Turklāt kredītreitingu aģentūras sniedz neapkopotus datus par to apgrozījumu, tostarp datus par katrai atsevišķai aktīvu klasei noteiktajām maksām. Paredzams, ka šī informācija ļautu izvērtēt kredītreitingu aģentūru ieguldījumu valsts kredītreitingu izsniegšanā. 3.4.6. Grozījumi saistībā ar kredītreitingu un kredītreitingu maksas salīdzināmību Nākamais šā priekšlikuma mērķis ir sekmēt konkurenci kredītreitingu tirgū un uzlabot reitingu kvalitāti. Šo mērķi jo īpaši īsteno ar turpmāk minētajiem grozījumiem, kas sekmē kredītreitingu salīdzināmību un nodrošina lielāku pārredzamību attiecībā uz maksu, kas iekasēta par kredītreitingiem: – 11.a pants: ar šo jauno pantu paredz prasību kredītreitingu aģentūrām paziņot par saviem reitingiem EVTI, kas nodrošinātu, ka visi par parāda instrumentu pieejamie reitingi tiek publiskoti Eiropas Reitingu rādītājā (EURIX), kurš ir brīvi pieejams ieguldītājiem; – 21. panta 4.a punkts: ar šo jauno punktu paredz pilnvaras EVTI sagatavot tehnisko standartu projektu, kas jāiesniedz apstiprināšanai Komisijā, par saskaņotu reitingu skalu, kura jāizmanto kredītreitingu aģentūrām. Visiem reitingiem būtu jāievēro vienādi skalas standarti, tādējādi nodrošinot, ka ieguldītāji tos var viegli salīdzināt. Ar šo noteikumu tiktu sekmēts EURIX noderīgums ieguldītājiem un citām ieinteresētajām personām; – I pielikuma B iedaļas 3.a punkts: jānodrošina, lai kredītreitingu aģentūru iekasētā maksa no klientiem par reitingu sniegšanu (un papildu pakalpojumiem) nav diskriminējoša (t.i., tās pamatā ir faktiskās izmaksas un pārredzami cenu noteikšanas kritēriji) un lai maksas noteikšanas pamatā nav nekādu nejaušību (t.i., lai tā nav atkarīga no veiktā darba rezultāta vai iznākuma). Šā jaunā noteikuma mērķis turklāt ir interešu konfliktu novēršana (piemēram, vērtētās juridiskās personas varētu maksāt vairāk apmaiņā pret izdevīgākiem reitingiem); – I pielikuma E iedaļas II daļas 2.a un 2.aa punkts: grozītais 2.a punkts paredz prasību kredītreitingu aģentūrām reizi gadā atklāt EVTI sarakstu ar maksājumiem, kas iekasēti no katra klienta par atsevišķiem reitingiem un papildu pakalpojumiem. Līdz ar iepriekš minētā jaunā 7. punkta iekļaušanu I pielikuma E iedaļas III daļā ir pilnīgota informācijas sniegšana par maksām. Jaunajā 2.aa punktā paredzēta prasība kredītreitingu aģentūrām atklāt informāciju EVTI arī par cenu politiku, tostarp cenu noteikšanas kritērijiem saistībā ar dažādu aktīvu klašu reitingiem. Visbeidzot ierosinātajā regulā paredzēta prasība EVTI veikt dažus uzraudzības pasākumus saistībā ar tirgus koncentrāciju (skatīt 21. panta 5. punktu) un Komisijai sagatavot ziņojumu par šo jautājumu (39. panta 4. punkts). 3.4.7. Grozījumi saistībā ar kredītreitingu aģentūru civiltiesisko atbildību pret ieguldītājiem Lai gan šis priekšlikums par regulu ietver arī noteikumus ar mērķi ir samazināt risku saistībā ar pārmērīgu paļaušanos uz ārējie kredītreitingiem (skatīt šā paskaidrojuma raksta 3.4.2. nodaļu), tuvākajā nākotnē kredītreitingi joprojām ietekmēs lēmumus par ieguldījumiem neatkarīgi no tā, vai tie ir izsniegti regulatīvos nolūkos vai nē. Tādējādi kredītreitingu aģentūrām ir liela atbildība pret ieguldītājiem nodrošināt atbilstību ar KA regulā paredzētajiem noteikumiem. To atspoguļo ierosinātais 35.a pants KA regulā, paredzot kredītreitingu aģentūru atbildību par apzinātiem vai rupjas nolaidības rezultātā izdarītiem KA regulas pārkāpumiem, kas nodara kaitējumu ieguldītājam, kurš paļāvās uz minētās kredītreitingu aģentūras kredītreitingu, ja attiecīgais pārkāpums ir ietekmējis kredītreitingu. 3.4.8. Citi grozījumi Regulas teksts ir pielāgots arī, lai izskaidrotu dažus pienākumus attiecībā uz trešajās valstīs reģistrētām „sertificētām” kredītreitingu aģentūrām. Tādējādi attiecīgi groza KA regulas 5. panta 8. punktu, 11. panta 2. punktu, 19. panta 1. punktu un 21. panta 4. punkta e) apakšpunktu. Tāpat ir pielāgots arī pārkāpumu saraksts KA regulas III pielikumā un 36.a panta 2. punktā, ņemot vērā pārējos grozījumus. Lai saskaņotu KA regulu ar Lisabonas līgumā lietoto terminoloģiju, atsaucies uz „Kopienu” ir aizstātas ar atsaucēm uz „Savienību”. 3.4.9 Jautājums par Eiropas Reitingu aģentūru Šā priekšlikuma mērķis nav vienas Eiropas kredītreitingu aģentūras izveidošana. Pēc Eiropas Parlamenta lūguma, kas minēts tā 2011. gada 8. jūnija ziņojumā par kredītreitingu aģentūrām, šī iespēja tika sīki izvērtēta šim priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā. Ietekmes novērtējumā konstatēts, ka pat tad, ja valsts finansētai kredītreitingu aģentūrai varētu būt kādas priekšrocības, piemēram, lielāka atzinumu dažādība reitingu tirgū un modeļa „emitents maksā” alternatīvas piedāvājums, būtu sarežģīti risināt jautājumus, kas attiecas uz interešu konfliktiem un uz uzticību aģentūrai jo īpaši, ja šāda kredītreitingu aģentūra vērtētu valsts parādu. Tomēr šiem konstatējumiem nekādā gadījumā nevajadzētu atrunāt citus tirgus dalībniekus no jaunu kredītreitingu aģentūru izveidošanas. Komisija uzraudzīs, cik lielā mērā jauni privātie ienācēji kredītreitingu tirgū sekmēs lielāku dažādību. Vairākiem šajā priekšlikumā minētajiem pasākumiem būtu jāsekmē lielāka dažādība un izvēles iespējas kredītreitingu nozarē: – ierosinātais rotācijas noteikums prasīs kredītreitingu aģentūru regulāru maiņu, un tam būtu jāsekmē kredītreitingu aģentūru tirgus atvēršana jauniem ienācējiem; un – ierosinātais aizliegums lielām kredītreitingu aģentūrām iegādāties citas kredītreitingu aģentūras desmit gadu laikposmā. Komisija turklāt pēta iespējas, vai un kādā apmērā varētu izmantot Savienības līdzekļus, lai sekmētu mazāku kredītreitingu aģentūru tīklu izveidi, kas ļautu tām apvienot resursus un panākt apjomradītu efektivitāti. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu. Jo īpaši uzdevumi, ko uzticētu EVTI, kā minēts priekšlikumā, nav saistīti ar ES papildu finansējumu. Turklāt jāņem vērā, ka KA regulas[11] 19. pants paredz, ka EVTI izdevumus, kas nepieciešami KA reģistrācijai un uzraudzībai saskaņā ar regulu, pilnībā sedz ar maksu, kas iekasēta no kredītreitingu aģentūrām. 2011/0361 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu[12], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[13], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 1060/2009 par kredītreitingu aģentūrām[14] paredz prasību kredītreitingu aģentūrām ievērot profesionālās ētikas normas, lai mazinātu iespējamos interešu konfliktus, nodrošinātu augstu kvalitāti un reitingu un reitingu noteikšanas procesa pietiekamu pārredzamību. Saskaņā ar grozījumiem, kas tika ieviesti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 513/2011[15], Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI) tika pilnvarota reģistrēt un uzraudzīt kredītreitingu aģentūras. Šis grozījums papildina pašreizējos reglamentējošos noteikumus, kas piemērojami kredītreitinga aģentūrām. Daži no izskatītajiem jautājumiem (interešu konflikti saistībā ar modeli „emitents maksā”, informācijas atklāšana saistībā ar strukturētiem finanšu instrumentiem) ir konstatēti esošajos noteikumos, taču nav pilnībā atrisināti. Pašreizējā valsts parāda krīze uzsvēra nepieciešamību pārskatīt pārredzamības un procedūras noteikumus, kas īpaši attiecas uz valsts kredītreitingiem. (2) Eiropas Parlaments 2011. gada 8. jūnijā publicēja rezolūciju par kredītreitingu aģentūrām[16], aicinot uzlabot noteikumus par kredītreitingu aģentūrām. Neoficiālā ekonomikas un finanšu ministru sanāksmē 2010. gada 30. septembrī un 1. oktobrī Eiropas Savienības Padome atzina, ka ir nepieciešami turpmāki centieni vairāku jautājumu izskatīšanā, kas saistīti ar kredītreitingu darbībām, tostarp ar risku, ko izraisa pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem, un interešu konflikta risku, ko izraisa reitingu aģentūru atalgojuma modelis. Eiropas Padome 2011. gada 23. oktobrī secināja, ka jāsamazina pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem. (3) Finanšu stabilitātes padome (FSP) starptautiskā līmenī 2010. gada 20. oktobrī noteica principus, lai samazinātu iestāžu un finanšu iestāžu paļaušanos uz kredītreitingu aģentūru reitingiem. Šos principus apstiprināja 2010. gada novembra Seulas G20 samitā. (4) Reitingu prognožu nozīmi ieguldītājiem un emitentiem un to ietekmi uz tirgiem var salīdzināt ar kredītreitingu nozīmi un ietekmi. Tādēļ visas prasības, kas paredzētas Regulā (EK) Nr. 1060/2009, lai novērstu interešu konfliktu kredītreitingu darbībās un nodrošinātu to precizitāti un pārredzamību, jāpiemēro arī reitingu prognozēm. Saskaņā ar pašreizējo uzraudzības praksi vairākas regulā paredzētās prasības attiecas uz reitingu prognozēm. Ar šo regulu ievieš reitingu prognožu definīciju un izskaidro īpašos noteikumus, kas attiecas uz šādām prognozēm. Paredzams, ka tādējādi tiks izskaidroti noteikumi un nodrošināta tiesiskā noteiktība. Reitingu prognožu definīcija saskaņā ar šo regulu ietver arī atzinumus par kredītreitingu iespējamo īstermiņa virzību, ko vispārīgi dēvē par kredītu novērošanu. (5) Kredītreitingu aģentūras ir nozīmīgi finanšu tirgus dalībnieki. Tādējādi kredītreitingu aģentūru un to kredītreitingu noteikšanas darbību neatkarība un godīgums ir jo īpaši svarīgi, lai garantētu tirgus dalībniekiem un jo īpaši ieguldītājiem un citiem reitingu lietotājiem kredītreitingu aģentūru un to izsniegto reitingu ticamību. Regula 1060/2009 paredz kredītreitingu aģentūru reģistrāciju un uzraudzību, jo to pakalpojumi būtiski ietekmē sabiedrības intereses. Kredītreitingi atšķirībā no ieguldījumu izpētes nav tikai atzinumi par finanšu instrumenta vai finanšu saistību vērtību vai cenu. Kredītreitingu aģentūras nav tikai finanšu analītiķi vai ieguldījumu konsultanti. Kredītreitingiem ir reglamentējoša vērtība attiecībā uz regulētiem ieguldītājiem, piemēram, kredītiestādēm, apdrošināšanas sabiedrībām un citām ieguldītājinstitūcijām. Lai gan tiek mazināti stimuli pārmērīgi paļauties uz kredītreitingiem, tie joprojām nosaka ieguldījumu izvēli, jo īpaši informācijas asimetrijas un efektivitātes nolūkos. Šajā kontekstā kredītreitingu aģentūrām jābūt neatkarīgām, un ir jāpanāk, lai arī tirgus dalībnieki uztver tās kā neatkarīgus tirgus dalībniekus. (6) Regulā (EK) Nr. 1060/2009 jau ir paredzēti pirmie pasākumi, lai risinātu jautājumu par kredītreitingu aģentūru un to kredītreitingu noteikšanas darbību neatkarību un godīgumu. Jau 2009. gada regulā vairāku noteikumu pamatā bija tādi mērķi kā garantēt kredītreitingu aģentūru neatkarību un konstatēt, risināt un, ciktāl tas ir iespējams, novērst jebkādu interešu konfliktu. Tomēr esošajiem noteikumiem šajā ziņā nav pietiekamas ietekmes. Kredītreitingu aģentūras joprojām netiek uztvertas kā pietiekami neatkarīgi tirgus dalībnieki. Pastāvošā prakse, kad vērtētā juridiskā persona izraugās un atalgo kredītreitingu aģentūru (modelis „emitents maksā”), izraisa raksturīgus interešu konfliktus, kuriem esošie noteikumi nenodrošina pietiekamu risinājumu. Pastāvot šādam modelim, kredītreitingu aģentūras ir ieinteresētas izsniegt emitentam pašapmierinātību veicinošus reitingus, lai nodrošinātu ilgstošas darījumu attiecības, kas garantē ieņēmumus, vai lai nodrošinātu papildu darbu un ieņēmumus. Turklāt attiecības starp kredītreitingu aģentūru akcionāriem un vērtētajām juridiskajām personām var izraisīt interešu konfliktus, kuriem esošie noteikumi nenodrošina pietiekamu risinājumu. Tā rezultātā saskaņā ar modeli „emitents maksā” izsniegtus kredītreitingus var uztvert par kredītreitingiem, kas ir drīzāk piemēroti emitentam, nevis nepieciešami ieguldītājam. Neskarot secinājumus ziņojumā par modeli „emitents maksā”, kas Komisijai jāiesniedz līdz 2012. gada decembrim saskaņā ar Regulas (EK) 1060/2009 39. panta 1. punktu, jāpastiprina kredītreitingu aģentūrām piemērojamie nosacījumi par neatkarību, lai palielinātu saskaņā ar modeli „emitents maksā” izsniegto kredītreitingu ticamības līmeni. (7) Pieredze kredītreitingu tirgū liecina, ka kredītreitingu aģentūras un vērtētās juridiskās personas parasti izveido ilgstošas attiecības. s izraisa familiaritātes draudus, jo kredītreitingu aģentūra var pārāk iejūtīgi reaģēt uz vērtētās juridiskās personas vēlmēm. Šādos apstākļos kredītreitingu aģentūru objektivitāte laika gaitā var kļūt apšaubāma. Kredītreitingu aģentūras, ko pilnvaro un apmaksā uzņēmumu emitents, ir ieinteresētas izsniegt pārāk labvēlīgus reitingus par minēto vērtēto juridisko personu vai tās parāda instrumentiem, lai saglabātu darījumu attiecības ar šo emitentu. Arī emitenti ir motivēti uzturēt ilgstošas attiecības, ko nosaka, piemēram, ierobežojuma faktors: emitents var atturēties no kredītreitingu aģentūras nomaiņas, jo tas var izraisīt ieguldītāju bažas par emitenta kredītspēju. Šī problēma jau tika konstatēta Regulā (EK) Nr. 1060/2009, kurā noteikta prasība kredītreitingu aģentūrām piemērot rotācijas mehānismu, nodrošinot analītisko grupu un kredītreitingu komiteju locekļu pakāpenisku nomaiņu, lai nekompromitētu reitinga analītiķu un kredītreitingu apstiprināšanas personu neatkarību. Tomēr šo noteikumu panākumi lielā mērā bija atkarīgi no attiecīgās kredītreitingu aģentūras iekšēji noteiktajiem rīcības modeļiem: no kredītreitingu aģentūras darbinieku neatkarības un profesionālisma attiecībā uz pašas kredītreitingu aģentūras komerciālo interesi. Šie noteikumi netika izstrādāti, lai nodrošinātu pietiekamu garantiju trešajām personām par ilgstošu attiecību izraisīto interešu konfliktu efektīvu samazināšanu vai novēršanu. Tādēļ ir nepieciešama strukturāla reakcija, kurai būtu lielāka ietekme uz trešajām personām. To varētu efektīvi panākt, ierobežojot laikposmu, kurā kredītreitingu aģentūra var nepārtraukti sniegt kredītreitingus par vienu un to pašu emitentu vai tā parāda instrumentiem. Paredzams, ka, nosakot maksimālo ilgumu darījumu attiecībām starp emitentu, kurš tiek vērtēts vai kurš izsniedza vērtētos parāda instrumentus, un kredītreitingu aģentūru, tiktu novērsts stimuls izsniegt labvēlīgus reitingus par minēto emitentu. Turklāt paredzams, ka, nosakot prasību par kredītreitingu aģentūru rotāciju kā parastu un regulāru tirgus praksi, varēs efektīvi risināt ierobežojuma faktoru, ja emitents nemaina kredītreitingu aģentūru tāpēc, ka tas izraisītu ieguldītāju bažas par emitenta kredītspēju. Visbeidzot kredītreitingu aģentūru rotācijai vajadzētu pozitīvi ietekmēt reitingu tirgu, jo tā sekmētu jaunu tirgus dalībnieku ienākšanu un piedāvātu esošajām kredītreitingu aģentūrām iespēju izvērst savu uzņēmējdarbību jaunās teritorijās. (8) Kredītreitingu aģentūru, kas izsniedz kredītreitingus par emitentu vai tā parāda instrumentiem, regulāra rotācija sekmētu dažādību tā emitenta kredītspējas izvērtēšanā, kurš izvēlas un maksā šai kredītreitingu aģentūrai. Kredītreitingu aģentūru daudzajiem un dažādajiem viedokļiem, perspektīvām un izmantotajām metodikām vajadzētu sekmēt kredītreitingu dažādību un visbeidzot uzlabot emitentu kredītspējas vērtēšanu. Lai nodrošinātu šo dažādību un novērstu gan emitentu, gan kredītreitingu aģentūru pašapmierinātību, kredītreitingu aģentūras un maksājošā emitenta darījumu attiecību maksimālais ilgums jāierobežo līdz tādam līmenim, kas garantē regulāru, jaunu skatījumu uz emitentu kredītspēju. Tāpēc par atbilstošu laikposmu būtu uzskatāmi trīs gadi, ņemot vērā arī nepieciešamību nodrošināt zināmu nepārtrauktību saistībā ar kredītreitingiem. Interešu konflikta risks pieaug situācijās, kad kredītreitingu aģentūra īsā laikposmā bieži izsniedz kredītreitingus par viena un tā paša emitenta parāda instrumentiem. Šādos gadījumos maksimālajam darījumu attiecību ilgumam jābūt īsākam, lai garantētu līdzīgus rezultātus. Tādējādi darījumu attiecības būtu jāpārtrauc pēc tam, kad kredītreitingu aģentūra ir izsniegusi reitingu par viena un tā paša emitenta desmit parāda instrumentiem. Tomēr, lai novērstu neproporcionālu šķēršļu uzlikšanu emitentiem un kredītreitingu aģentūrām, nevajadzētu piemērot prasību par kredītreitingu aģentūras maiņu darījumu attiecību pirmo 12 mēnešu laikā. Ja emitents pilnvaro vairāk nekā vienu kredītreitingu aģentūru vai nu tāpēc, ka tas ir viņa pienākums kā strukturētu finanšu instrumentu emitentam, vai nu brīvprātīgi, vajadzētu būt pietiekami, ka striktie rotācijas laikposmi attiecas tikai uz vienu no kredītreitingu aģentūrām. Tomēr arī šādā gadījumā darījumu attiecībām starp emitentu un papildu kredītreitingu aģentūrām nevajadzētu pārsniegt sešu gadu laikposmu. (9) Lai noteikums par kredītreitingu aģentūru rotāciju būtu jēgpilns, tas jāīsteno veidā, kas vieš uzticību. Rotācijas noteikums nepanāktu savus mērķus, ja iepriekšējai kredītreitingu aģentūrai pēc īsa laikposma atkal ļautu sniegt reitinga pakalpojumus tam pašam emitentam. Tādēļ ir svarīgi paredzēt piemērotu laikposmu, kurā tas pats emitents nevarētu pilnvarot šādu kredītreitingu aģentūru sniegt reitingu noteikšanas pakalpojumus. Šis laikposms būtu pietiekami ilgs, lai ļautu nākamajai kredītreitingu aģentūrai sniegt emitentam savus reitingu noteikšanas pakalpojumus, kas nodrošinātu, ka emitents ir pilnībā atvērts jaunai rūpīgai pārbaudei ar atšķirīgu pieeju, un kas garantētu, ka jaunās kredītreitingu aģentūras izsniegtie kredītreitingi pietiekami nodrošina nepārtrauktību. Minētajā laikposmā būtu jānodrošina, ka emitents nevar paļauties uz ērtu vienošanos tikai ar divām kredītreitingu aģentūrām, kas ilgstoši aizstātu viena otru, jo tas varētu sekmēt familiaritātes draudu saglabāšanos. Tādējādi jāparedz četrus gadus ilgs vispārīgs laikposms, kura laikā iepriekšējai kredītreitingu aģentūrai nevajadzētu sniegt reitinga pakalpojumus emitentam. (10) Kredītreitingu aģentūras nomaiņa nenovēršami palielina risku, ka iepriekšējās kredītreitingu aģentūras zināšanas par vērtēto juridisko personu tiks zaudētas. Līdz ar to nākamajai kredītreitingu aģentūrai būtu jāpieliek ievērojamas pūles, lai gūtu tās darba veikšanai nepieciešamās zināšanas. Tomēr vienmērīga pāreja būtu jānodrošina, paredzot prasību iepriekšējai kredītreitingu aģentūrai pārsūtīt nākamajai kredītreitingu aģentūrai būtisku informāciju par vērtēto juridisko personu vai instrumentiem. (11) Emitentiem noteiktā prasība regulāri nomainīt kredītreitingu aģentūru, ko tie pilnvaro kredītreitingu izsniegšanai, ir samērīga ar izvirzīto mērķi. Šī prasība attiecas tikai uz konkrētām reglamentētām iestādēm (reģistrētām un sertificētām kredītreitingu aģentūrām), kas sniedz pakalpojumus sabiedrības interesēs (kredītreitingus, ko var izmantot regulatīviem nolūkiem), ievērojot konkrētus nosacījumus (modelis „emitents maksā”). Privilēģija, kad tiek atzīta pakalpojumu svarīgā loma finanšu pakalpojumu tirgu regulēšanā un kad tiek apstiprināta šīs funkcijas veikšana, ietver noteiktu pienākumu ievērošanu, lai jebkādos apstākļos garantētu neatkarību un izpratni par to neatkarību. Kredītreitingu aģentūrai, kurai nav ļauts sniegt kredītreitingu pakalpojumus konkrētam emitentam, joprojām būtu iespējams sniegt kredītreitingu pakalpojumus citiem emitentiem. Tirgus kontekstā rotācijas noteikumu vispārēja piemērošana sekmēs jaunas uzņēmējdarbības iespējas, jo visiem emitentiem būs jāmaina kredītreitingu aģentūra. Turklāt kredītreitingu aģentūras var sniegt nepasūtītus kredītreitingus par vienu un to pašu emitentu, pamatojoties uz savu pieredzi. Modelis „emitents maksā” neierobežo nepasūtītos reitingus, tāpēc tos mazāk ietekmē iespējamie interešu konflikti. Emitentiem maksimālais darījumu attiecību ilgums ar kredītreitingu aģentūru vai noteikums par vairāk nekā vienas kredītreitingu aģentūras nodarbināšanu arī nozīmē ierobežojumu to brīvībai veikt uzņēmējdarbību. Tomēr, ņemot vērā modeļa „emitents maksā” ietekmi uz kredītreitingu aģentūru neatkarību, šis ierobežojums ir nepieciešams sabiedrības interesēs, lai garantētu neatkarīgus kredītreitingus, ko ieguldītāji var izmantot regulatīvos nolūkos. Tajā pašā laikā šie ierobežojumi nepārsniedz nepieciešamo un drīzāk būtu uzskatāmi par emitenta kredītspējas palielināšanas elementu attiecībā uz citām personām un visbeidzot uz tirgu. (12) Viena no valsts kredītreitingu īpatnībām ir tāda, ka uz tiem parasti neattiecas modelis „emitents maksā”. Tā vietā vairākums reitingu tiek veikti kā nepasūtītie reitingi, kas veido attiecīgās valsts finanšu iestāžu reitingu (gan pasūtīto, gan nepasūtīto) pamatu. Tādēļ ir jānosaka prasība par to kredītreitingu aģentūru rotāciju, kas izsniedz valsts kredītreitingus. (13) Kredītreitingu aģentūras neatkarību attiecībā uz vērtēto juridisko personu ietekmē arī tās svarīgo akcionāru iespējamais interešu konflikts ar vērtēto juridisko personu. Kredītreitingu aģentūras akcionārs varētu būt vērtētās juridiskās personas vai ar to saistītās trešās personas administratīvās vai uzraudzības struktūras loceklis. Regulas (EK) Nr. 1060/2009 noteikumi piedāvāja risinājumu šādās situācijās tikai attiecībā uz interešu konfliktiem, ko izraisījuši reitingu analītiķi, personas, kas apstiprina kredītreitingus, vai citi kredītreitingu aģentūras darbinieki. Tomēr regulā nav risinājuma potenciāliem interešu konfliktiem, ko izraisījuši kredītreitingu aģentūru akcionāri vai locekļi. Lai palielinātu izpratni par kredītreitingu aģentūru neatkarību attiecībā uz vērtētajām juridiskajām personām, ir lietderīgi paplašināt to esošo noteikumu darbības jomu, kas piemērojami kredītreitingu aģentūru darbinieku izraisītajiem interešu konfliktiem, un attiecināt to arī uz interešu konfliktiem, ko izraisījuši akcionāri vai locekļi, kas ieņem ar svarīgu amatu minētajā kredītreitingu aģentūrā. Tādējādi kredītreitingu aģentūrai būtu jāatturas no kredītreitingu izsniegšanas vai jāinformē par iespējamu kredītreitinga ietekmēšanu gadījumos, kad akcionārs vai loceklis, kuram pieder 10% no minētās aģentūras balsstiesībām, ir arī vērtētās juridiskās personas administratīvās vai uzraudzības struktūras loceklis, vai kad viņš ir veicis ieguldījumu vērtētajā juridiskajā personā. Turklāt, ja akcionārs vai loceklis spēj būtiski ietekmēt kredītreitingu aģentūras uzņēmējdarbību, šai personai nebūtu jāsniedz konsultācijas vai padomdevēja pakalpojumi vērtējamai juridiskai personai vai ar to saistītai trešai personai par to uzņēmumu vai juridisko struktūru, aktīviem, saistībām vai darbībām. (14) Noteikumi par neatkarību un interešu konflikta novēršana varētu izrādīties neefektīvi, ja kredītreitingu aģentūras nebūtu neatkarīgas viena no otras. Lai šos noteikumus varētu praktiski piemērot, jānodrošina pietiekami liels skaits tādu kredītreitingu aģentūru, kuras nav saistītas ne ar iepriekšējo kredītreitingu aģentūru rotācijas gadījumā, ne ar kredītreitingu aģentūru, kas paralēli sniedz kredītreitinga pakalpojumus tam pašam emitentam. Ja emitentam esošajā tirgū nav nodrošināta pietiekama kredītreitingu aģentūru izvēle, pastāv risks, ka aģentūru neatkarības palielināšanas noteikumu ieviešana varētu kļūt neefektīva. Tādēļ jo īpaši lietderīga ir prasība stingri nodalīt iepriekšējo kredītreitingu aģentūru no nākamās kredītreitingu aģentūras (rotācijas gadījumā), kā arī tās divas kredītreitingu aģentūras, kas paralēli sniedz reitingu noteikšanas pakalpojumus vienam un tam pašam emitentam. Jānovērš, ka kredītreitingu aģentūras savstarpēji saista vadība, piederība pie vienas kredītreitingu aģentūru grupas vai apstāklis, ka tās ir akcionārs vai loceklis, kurš var izmantot balsstiesības jebkurā no pārējām aģentūrām, vai var norīkot locekļus valdēs vai uzraudzības padomēs jebkurā no pārējām kredītreitingu aģentūrām. (15) Izpratni par kredītreitingu aģentūru neatkarību jo īpaši ietekmētu situācijas, ja tie paši akcionāri vai locekļi veiktu ieguldījumus dažādās kredītreitingu aģentūrās, kas nepieder tai pašai kredītreitingu aģentūru grupai, vismaz tad, ja šie ieguldījumi sasniegtu noteiktu apjomu, kas ļautu šiem akcionāriem vai locekļiem zināmā veidā ietekmēt aģentūras uzņēmējdarbību. Tādēļ, lai nodrošinātu kredītreitingu aģentūru neatkarību (un izpratni par to neatkarību), ir lietderīgi paredzēt stingrākus noteikumus attiecībā uz kredītreitingu aģentūru un to akcionāru attiecībām. Šajā nolūkā jānodrošina, lai nevienai personai nav 5% un lielāka līdzdalība vienlaicīgi vairāk nekā vienā kredītreitingu aģentūrā, ja vien tā nepieder tai pašai grupai. (16) Lai panāktu mērķi par kredītreitingu aģentūru pietiekamu neatkarību, jānodrošina, lai ieguldītāji neveic ieguldījumus 5% un lielākā apmērā vienlaicīgi vairāk kā vienā kredītreitingu aģentūrā. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīva 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū[17] paredz prasību tām personām, kuras kontrolē 5% no biržas sarakstā iekļautas sabiedrības balsstiesībām, darīt to zināmu atklātībai, ņemot vērā, cita starpā, ieguldītāju ieinteresētību būt informētiem par izmaiņām šādas sabiedrības balsošanas struktūrā. Tādēļ 5% no balsstiesībām ir uzskatāmas par lielāko līdzdalību, kas var ietekmēt sabiedrības balsošanas struktūru. Tāpēc ir lietderīgi izmantot 5% līmeni, lai ierobežotu vienlaicīgus ieguldījumus vairāk nekā vienā kredītreitingu aģentūrā. Šo pasākumu nevar uzskatīt par nesamērīgu, ņemot vērā to, ka visas Savienībā reģistrētās kredītreitingu aģentūras ir biržas sarakstā neiekļautas sabiedrības un tāpēc uz tām neattiecas pārredzamības un procedūru noteikumi, ko piemēro ES biržās sarakstā iekļautām sabiedrībām. Biržas sarakstā neiekļautas sabiedrības bieži pārvalda, izmantojot akcionāru protokolus vai vienošanās, un akcionāru vai locekļu skaits parasti ir neliels. Tādējādi ietekmīgs varētu būt pat biržas sarakstā neiekļautas sabiedrības mazākumdaļas turētājs. Tomēr, lai nodrošinātu iespēju turpināt tīri ekonomisku ieguldījumu veikšanu kredītreitingu aģentūrās, ierobežojums attiecībā uz vienlaicīgiem ieguldījumiem vairāk nekā vienā kredītreitingu aģentūrā nebūtu jāpaplašina, attiecinot arī uz ieguldījumiem, ko veic, izmantojot kolektīvo ieguldījumu shēmas, kuras pārvalda no ieguldītāja neatkarīgas un tā ietekmei nepakļautas trešās personas. (17) Jaunie noteikumi par emitenta un kredītreitingu aģentūras darījumu ilguma ierobežošanu būtiski pārveidotu Savienības kredītriska noteikšanas tirgu, kurš šobrīd ir lielā mērā koncentrēts. Pirmajos gados pēc šo noteikumu stāšanās spēkā rastos jaunas tirgus iespējas mazām un vidējām kredītreitingu aģentūrām, kurām būtu jāattīstās, lai uzņemtos šādus izaicinājumus. Paredzams, ka šie sasniegumi sekmēs tirgus daudzveidību.. Tomēr jauno noteikumu mērķi un efektivitāte tiktu lielā mērā apdraudēti, ja šo pirmo gadu laikā lielās reģistrētās kredītreitingu aģentūras iegādātos savus konkurentus, tādējādi neļaujot tiem attīstīt ticamas alternatīvas. Kredītreitingu tirgus turpmāka konsolidēšana lielo reģistrēto tirgus dalībnieku vadībā samazinātu pieejamo reģistrēto kredītreitingu aģentūru skaitu, tādējādi apgrūtinot emitentu izvēli brīdī, kad tiem regulāri jāizvēlas viena vai vairākas kredītreitingu aģentūras, un kavējot jauno noteikumu netraucētu darbību. Vēl svarīgāk ir tas, ka turpmāka konsolidēšana lielo reģistrēto kredītreitingu aģentūru vadībā daļēji traucētu sekmēt lielāku tirgus daudzveidību. (18) Iespējams, ka noteikumi par neatkarību un interešu konflikta novēršanu, paredzot, ka kredītreitingu aģentūrām nevajadzētu ilgstoši sniegt kredītreitingu pakalpojumus vienam un tam pašam emitentam, būtu neefektīvi, ja kredītreitingu aģentūras drīkstētu tiešā vai netiešā veidā kļūt par citu kredītreitingu aģentūru akcionāriem vai locekļiem. (19) Svarīgi nodrošināt, lai reitingu metodikas grozījumi neietekmētu metodikas precizitāti. Šim nolūkam jānodrošina iespēja emitentiem, ieguldītājiem un citām iesaistītajām personām sniegt komentārus par paredzētajiem grozījumiem reitingu metodikā. Tas sekmēs šo personu izpratni par jaunās metodikas iemesliem un attiecīgo grozījumu iemesliem. Emitentu un ieguldītāju sniegtie komentāri par metodikas projektu var sniegt vērtīgu ieguldījumu kredītreitingu aģentūrām, nosakot jaunu metodiku. Turklāt pirms jaunās reitingu metodikas praktiskas izmantošanas EVTI būtu jāpārbauda un jāapstiprina šīs metodikas atbilstība Regulas (EK) Nr. 1060/2009 8. panta 3. punktam un attiecīgajiem regulatīvajiem tehniskajiem standartiem. EVTI būtu jāpārbauda, vai ierosinātā metodika ir precīza, sistemātiska, ilgstoša un vai tai piemēro uz vēsturisku pieredzi balstītu apstiprināšanu, tostarp atpakaļejošu pārbaudi. Tomēr šajā apstiprināšanas procesā nebūtu jāpiešķir EVTI nekādas pilnvaras spriest par to, cik piemērota ir ierosinātā metodika vai to kredītreitingu saturs, kas izsniegti, piemērojot šo metodiku. (20) Strukturēto finanšu instrumentu sarežģītības dēļ kredītreitingu aģentūras ne vienmēr ir nodrošinājušas pietiekami augstu kvalitāti kredītreitingiem, kas izsniegti par šādiem instrumentiem. Tas sekmēja tirgus uzticības zaudēšanu attiecībā uz šāda veida kredītreitingiem. Lai atgūtu uzticību, būtu lietderīgi pieprasīt emitentiem vai ar tiem saistītajām trešām personām norīkot divas kredītreitingu aģentūras strukturēto finanšu instrumentu kredītreitingu noteikšanas pakalpojumu sniegšanai; tādā veidā varētu iegūt atšķirīgus un konkurējošus vērtējumus. Turklāt ar šādas prasības noteikšanu varētu samazināt pārmērīgu paļaušanos uz vienu kredītreitingu. (21) Eiropas Parlamenta un Padomes [..] Direktīvā xxxx/xx/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību konsultatīvo uzraudzību[18] paredz noteikumu par prasību bankām un ieguldījumu sabiedrībām izvērtēt to juridisko personu un finanšu instrumentu kredītrisku, kurās tās veic ieguldījumus, un šajā ziņā nepaļauties tikai uz ārējiem reitingiem. Šis noteikums būtu jāpaplašina uz citām finanšu sabiedrībām, ko reglamentē Savienības tiesību akti, tostarp uz ieguldījumu pārvaldītājiem. Būtu jāparedz, lai dalībvalstis nav pilnvarotas piemērot noteikumus, kas ļauj minētajiem ieguldītājiem vairāk paļauties uz ārējiem reitingiem. (22) Turklāt ieguldītāju iespējas kompetenti novērtēt strukturēto finanšu instrumentu kredītspēju tiktu uzlabotas, ja ieguldītājiem tiktu nodrošināta pietiekama informācija par šiem instrumentiem. Tādējādi tiks samazināta ieguldītāju atkarība no kredītreitingiem. Turklāt paredzams, ka būtiskas informācijas atklāšana par strukturētiem finanšu instrumentiem pastiprinātu konkurenci starp kredītreitingu aģentūrām, jo tas sekmētu nepasūtītu kredītreitingu skaita pieaugumu. (23) Centrālajā tīmekļa vietnē būtu jānodrošina ieguldītājiem, emitentiem un citām ieinteresētajām personām piekļuve aktuālajai reitinga informācijai. Ar EVTI izveidoto Eiropas Reitingu rādītāju (EURIX) būtu jānodrošina iespēja ieguldītājiem vienkārši salīdzināt visus pieejamos reitingus par konkrētu vērtējamo juridisko personu un saņemt informāciju par vidējo statistisko reitingu. Lai ļautu ieguldītājiem salīdzināt dažādu kredītreitingu aģentūru izsniegtos reitingus par vienu un to pašu juridisko personu, jānodrošina, lai kredītreitingu aģentūras izmanto saskaņotu reitingu skalas, kas jāizstrādā EVTI un jāpieņem Komisijai kā regulatīvs tehniskais standarts. Saskaņotas reitingu skalas izmantošana būtu obligāta tikai attiecībā uz reitingu publicēšanu EURIX tīmekļa vietnē, savukārt kredītreitingu aģentūrām būtu jāparedz brīvība izvēlēties pašām savas reitingu skalas, publicējot reitingus savā tīmekļa vietnē. Saskaņotas reitingu skalas obligātai izmantošanai nebūtu jāietekmē kredītreitingu aģentūru izmantotās metodikas un procesu saskaņošana., bet tā būtu jāierobežo līdz tādam līmenim, kas nodrošinātu reitinga rezultātu salīdzināmību. Svarīgi paredzēt, lai EURIX tīmekļa vietne papildu apkopotam reitingu rādītājam uzrāda visus pieejamos reitingus par katru instrumentu, lai ļautu ieguldītājiem izskatīt visu dažādo atzinumu klāstu pirms pieņemt pašiem savu lēmumu par ieguldījumu. Apkopotais reitingu rādītājs var palīdzēt ieguldītājiem saņemt sākotnējos norādījumus par juridiskās personas kredītspēju. EURIX būtu jāsekmē mazāko un jauno kredītreitingu aģentūru pamanāmība. Eiropas Reitingu rādītājs papildinātu informāciju par iepriekšējās darbības datiem, kas kredītreitingu iestādēm jāpublicē EVTI centrālajā repozitorijā. Eiropas Parlaments atbalstīja šāda Eiropas Reitingu rādītāja izveidošanu savā 2011. gada 8. jūnija rezolūcijā par kredītreitingu aģentūrām[19]. (24) Neatkarīgi no tā, vai kredītreitingi ir izsniegti regulatīvos nolūkos vai ne, tie būtiski ietekmē ieguldījumu lēmumus. Tādējādi kredītreitingu aģentūrām attiecībā uz ieguldītājiem ir svarīgs pienākums nodrošināt atbilstību Regulas (EK) Nr. 1060/2009 noteikumiem, lai reitingi būtu neatkarīgi, objektīvi un ar pienācīgu kvalitāti. Tomēr, ja kredītreitingu aģentūru un ieguldītāju nesaista līgumiskas attiecības, ieguldītāji ne vienmēr spēj panākt, ka aģentūra izpilda savu pienākumu pret ieguldītājiem. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt atbilstošas tiesības uz tiesisko aizsardzību tiem ieguldītājiem, kuri paļāvās uz kredītreitingu, ko izsniedza, pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 1060/2009 noteikumus. Jāparedz, ka ieguldītājam ir iespēja saukt pie atbildības kredītreitingu aģentūru par kaitējumu, kas nodarīts minētās regulas pārkāpuma dēļ, kas savukārt ietekmēja reitinga iznākumu. Pārkāpumiem, kas neietekmē reitinga iznākumu, piemēram, pārredzamības pienākumu pārkāpumi, nevajadzētu izraisīt civiltiesisko prasību celšanu. (25) Kredītreitingu aģentūras būtu jāsauc pie atbildības tikai tad, ja tās tīšām vai aiz nolaidības pārkāpj saistības, ko paredz Regula (EK) Nr. 1060/2009. Šī norma attiecībā uz pārkāpumu nozīmē, ka pret kredītreitingu aģentūrām nebūtu jāvērš prasība par saistību neievērošanu, ja aģentūras neizpilda regulā paredzētos individuālos pienākumus, tomēr tas nav uzskatāms par nopietnu pārkāpumu. Šī norma attiecībā uz pārkāpumu ir samērīga, jo kredītreitingu noteikšanas darbība ietver sarežģītu ekonomisko faktoru novērtēšanu noteiktā mērā un, piemērojot atšķirīgas metodes, var iegūt atšķirīgus reitinga rezultātus, no kuriem nevienu nevar kvalificēt kā nepareizu. (26) Svarīgi nodrošināt, lai ieguldītājiem ir spēkā esošas tiesības uz tiesisko aizsardzību pret kredītreitingu aģentūrām. Tā kā ieguldītājiem nav dziļas izpratnes par kredītreitingu aģentūru iekšējām procedūrām, būtu lietderīgi daļēji atcelt pierādīšanas pienākumu attiecībā uz pārkāpuma esamību un pārkāpuma ietekmi uz reitinga rezultātu, ja ieguldītājs ir pieņemamā veidā pierādījis šāda pārkāpuma esamību. Tomēr pierādīšanas pienākums attiecībā uz kaitējuma esamību un pārkāpumu kā kaitējuma cēloni (šie abi faktori ir ieguldītāja kompetencē) būtu pilnībā piemērojams ieguldītājam. (27) Jautājumi, kas ir saistīti ar kredītreitingu aģentūras civiltiesisko atbildību un kam nav paredzēts risinājums šajā regulā, jārisina saskaņā ar piemērojamiem valsts tiesību aktiem, kas paredzēti attiecīgajos starptautisko privāttiesību noteikumos. Kompetentā tiesa, kurai jāizskata ieguldītāja iesniegtā prasība par civiltiesisko atbildību, jānosaka saskaņā ar starptautiskās jurisdikcijas attiecīgajiem noteikumiem. (28) Faktam, ka institucionālajiem ieguldītājiem., tostarp ieguldījumu pārvaldītājiem, ir pienākums pašiem novērtēt aktīvu kredītspēju, nevajadzētu ietekmēt tiesas atzinumu, ka kredītreitingu aģentūras izdarītais šīs regulas pārkāpums ir nodarījis kaitējumu ieguldītājam, pret kuru kredītreitingu aģentūrai ir saistības. Lai gan šī regula uzlabos ieguldītāju iespējas pašiem veikt novērtējumu, tiem joprojām būs ierobežotāka piekļuve informācijai nekā pašām kredītreitingu aģentūrām. Turklāt jo īpaši mazākie ieguldītāji bieži nebūs spējīgi kritiski pārskatīt kredītreitingu aģentūras sniegto ārējo reitingu. (29) Lai vēl vairāk samazinātu interešu konfliktus un sekmētu godīgu konkurenci kredītreitingu tirgū, ir svarīgi nodrošināt, lai maksa, ko kredītreitingu aģentūras iekasē no klientiem, nav diskriminējoša. Atšķirīgas samaksas iekasēšana par vienu un to pašu pakalpojuma veidu būtu jāattaisno tikai ar atšķirīgām faktiskajām izmaksām, sniedzot šo pakalpojumu atšķirīgiem klientiem. Turklāt no konkrētā emitenta iekasētā maksa par reitinga noteikšanas pakalpojumiem nedrīkstētu būt atkarīga no veiktā darba rezultātiem vai iznākuma vai no saistītu (papildu) pakalpojumu sniegšanas. Bez tam, lai nodrošinātu šo noteikumu efektīvu uzraudzību, kredītreitingu aģentūrām būtu jāatklāj EVTI no katra klienta saņemtā maksa un sava vispārējā cenu politika. (30) Lai sekmētu aktuālu un ticamu valsts kredītreitingu izsniegšanu un sekmētu lietotāju izpratni, ir svarīgi regulāri pārskatīt reitingus. Tāpat ir svarīgi palielināt pārredzamību attiecībā uz veikto izpēti, reitingu sagatavošanā norīkoto personālu un to kredītreitingu pamatā esošajiem pieņēmumiem, ko kredītreitingu aģentūras sagatavojušas saistībā ar valsts parādu. (31) Esošie noteikumi jau tagad paredz, ka reitingi jāpaziņo vērtējamai juridiskai personai 12 stundas pirms to publicēšanas. Lai novērstu to, ka informācija tiek nodota ārpus darba laika un vērtējamai juridiskai personai neatliek pietiekami daudz laika, lai pārbaudītu reitinga pamatā esošo datu pareizību, būtu jāprecizē, ka vērtējamā juridiskā persona jāinformē vienu pilnu darba dienu pirms reitinga vai reitinga prognozes publicēšanas. (32) Ņemot vērā valsts kredītreitingu īpatnības un lai samazinātu svārstību risku, ir lietderīgi paredzēt prasību kredītreitingu aģentūrām publicēt šos reitingus tikai pēc Savienībā reģistrēto tirdzniecības vietu slēgšanas un vismaz vienu stundu pirms to atvēršanas. (33) Finanšu pakalpojumu tehniskajiem standartiem būtu jānodrošina konsekventa saskaņošana un piemērota noguldītāju, ieguldītāju un patērētāju aizsardzība visā Savienībā. Būtu lietderīgi un piemēroti uzticēt EVTI, iestādei ar ļoti specializētām zināšanām, izstrādāt regulatīvo un īstenošanas tehnisko standartu projektu, neietverot politikas izvēles, lai iesniegtu to Komisijai. (34) Komisijai būtu jāpieņem EVTI izstrādātais regulatīvo tehnisko standartu projekts, kurš ietver: nodošanas dokumentācijas saturu gadījumā, kad kredītreitingu aģentūru aizstāj ar citu kredītreitingu aģentūru; tās informācijas saturu, biežumu un izklāstu, kas jāsniedz emitentiem par strukturētiem finanšu instrumentiem; saskaņotu standarta reitingu skalu, kas jāizmanto kredītreitingu aģentūrām; tās informācijas izklāstu, tostarp ziņojumu struktūru, formātu, metodes un laikposmu, kas kredītreitingu aģentūrām jāpaziņo EVTI saistībā ar EURIX, un to periodisko ziņojumu par kredītreitingu aģentūru iekasēto maksu saturu un formātu, kas ir nepieciešami EVTI īstenotai pastāvīgai uzraudzībai. Komisijai būtu jāpieņem šie standarti ar deleģētiem aktiem saskaņā ar Līguma 290. pantu un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantu. (35) Regula (ES) Nr. 1060/2009 atļauj izmantot trešās valstīs izsniegtos reitingus regulatīvos nolūkos, ja tos ir izsniegušas saskaņā ar 5. pantu sertificētas kredītreitingu aģentūras, vai ja tos ir apstiprinājušas Savienībā izveidotas kredītreitingu aģentūras saskaņā ar minētās regulas 4. panta 3. punktu. Sertificēšanas nolūkos nepieciešams, lai Komisija pieņem lēmumu par līdzvērtīgumu attiecībā uz trešās valsts regulatīvo režīmu, ko piemēro kredītreitingu aģentūrām, un apstiprināšanas nolūkos nepieciešams, lai trešās valsts kredītreitingu aģentūra savā darbībā izpilda prasības, kuras ir vismaz tikpat stingras kā attiecīgie ES noteikumi. Daži no šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem nebūtu jāattiecina uz līdzvērtīguma un apstiprināšanas novērtējumiem. Tas attiecas uz tiem nosacījumiem, ar kuriem nosaka tikai emitentu, nevis kredītreitingu aģentūru pienākumus. Turklāt šajā saistībā nav jāņem vērā tie panti, kas drīzāk attiecas uz ES reitingu tirgus struktūru, nevis uz kredītreitingu aģentūru darbības noteikumiem. Lai piešķirtu trešām valstīm pietiekami daudz laika atjaunināt savus reglamentējošos noteikumus attiecībā uz pārējiem jaunajiem būtiskajiem noteikumiem, šie noteikumi būtu jāpiemēro tikai līdzvērtīguma un apstiprināšanas novērtējumu nolūkos no 2014. gada 1. jūnija. Šajā saistībā ir svarīgi paturēt prātā, ka trešās valsts regulatīvajam režīmam nav jāparedz identiski noteikumi šajā regulā paredzētajiem noteikumiem. Kā jau noteikts Regulā (ES) Nr. 1060/2009, lai regulatīvo režīmu uzskatītu par līdzvērtīgu vai tikpat stingru kā ES regulatīvais režīms, būtu pietiekami, ja trešās valsts regulatīvais režīms praktiski panāktu tādus pašus mērķus un rezultātus. (36) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus — proti, sekmēt kredītreitingu aģentūru neatkarību, sekmēt pareizus kredītreitingu noteikšanas procesus un metodiku, samazināt ar valsts kredītreitingiem saistītos riskus, samazināt risku saistībā ar tirgus dalībnieku pārmērīgu paļaušanos uz kredītreitingiem un nodrošināt ieguldītāju tiesības uz tiesisko aizsardzību, izveidot efektīvu un lietderīgu kredītreitingu aģentūru uzraudzības sistēmu, vienai kopējai uzraudzības iestādei uzticot reitingu noteikšanas darbību uzraudzību, — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka uzraugāmo kredītreitinga noteikšanas darbību struktūra un ietekme aptver visu Eiropu, šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī regula paredz tikai to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai. (37) Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1060/2009, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1060/2009 Regulu (EK) Nr. 1060/2009 groza šādi. (1) Regulas 1. pantu aizstāj ar šādu pantu: „1. pants Priekšmets Šī regula paredz kopēju regulatīvu pieeju, lai palielinātu kredītreitingu noteikšanas darbību godīgumu, pārredzamību, atbildīgumu, labu pārvaldību un uzticamību, līdz ar to veicinot Kopienā izsniegto kredītreitingu kvalitāti, tādējādi sekmējot netraucētu iekšējā tirgus darbību un vienlaikus panākot augstu patērētāju un ieguldītāju aizsardzības līmeni. Regula nosaka kredītreitingu izsniegšanas nosacījumus un noteikumus attiecībā uz kredītreitingu aģentūru, tostarp to akcionāru un locekļu, struktūru un darbību, lai veicinātu kredītreitingu aģentūru neatkarību, interešu konfliktu novēršanu un patērētāju un ieguldītāju aizsardzības uzlabošanu.. Tāpat regula paredz pienākumus emitentiem, iniciatoriem un sponsoriem, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā saistībā ar strukturētiem finanšu instrumentiem.” (2) Regulas 2. panta pirmajā daļā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; (3) Regulas 3. panta 1. punktu groza šādi: a) g) apakšpunktā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; b) m) apakšpunktā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; c) pievieno šādus punktus: „s) „emitents” ir emitents, kā noteikts Direktīvas 2003/71/EK 2. panta 1. punkta h) apakšpunktā; t) „iniciators” ir iniciators, kā noteikts Direktīvas 2006/48/EK 4. panta 41. punktā; u) „sponsors” ir sponsors, kā noteikts Direktīvas 2006/48/EK 4. panta 42. punktā; v) „valsts kredītreitings” ir: i) kredītreitings, ja vērtētā juridiskā persona ir valsts vai reģionālā vai pašvaldības iestāde, ii) kredītreitings, ja parāda vai finanšu saistību, parāda vērtspapīru vai cita finanšu instrumenta emitents ir valsts vai reģionālā vai pašvaldības iestāde; w) „reitinga prognoze” ir viedoklis par kredītreitinga iespējamo īstermiņa vai vidēja termiņa attīstību; (4) Regulas 4. pantu groza šādi: a) 1. punkta otrajā daļā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; b) 2. punktā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; c) panta 3. punktu groza šādi: i) ievadteikumā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; ii) tā b) punktu aizstāj ar šādu: „kredītreitingu aģentūra ir pārbaudījusi un spēj nepārtraukti pierādīt Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei), kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/1060 (*) (EVTI), ka trešās valsts kredītreitingu aģentūras veiktās kredītreitingu darbības, kā rezultātā tiek izsniegts apstiprināmais kredītreitings, atbilst prasībām, kuras ir vismaz tikpat stingras kā minētās regulas 6.-12. pantā noteiktās prasības, izņemot 6.a, 8.a, 8.b un 11.a pantu. (*) OV L 331, 15.12.2010., 84. lpp.”; d) panta 4. punktā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; (5) Regulas 5. pantu groza šādi: a) panta 1. punktā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; b) panta 6. punkta b) apakšpunkta otro daļu aizstāj ar šādu: „b) uz minētās trešās valsts kredītreitingu aģentūrām attiecas juridiski saistoši noteikumi, kas ir līdzvērtīgi regulas 6.-12. pantā un I pielikumā paredzētajiem noteikumiem, izņemot 6.a, 8.a, 8.b un 11.a pantu; un”; c) panta 8. punktu aizstāj ar šādu: „Šīs regulas 20., 23.b un 24. panta noteikumus piemēro sertificētām kredītreitingu aģentūrām un to izsniegtajiem kredītreitingiem”; (6) iekļauj šādu 5.a un 5.b pantu: „5.a pants Finanšu iestāžu pārmērīga paļaušanās uz kredītreitingiem Kredītiestādes, ieguldījumu sabiedrības, apdrošināšanas un pārapdrošināšanas uzņēmumi, papildpensijas kapitāla uzkrāšanas iestādes, pārvaldes un ieguldījumu sabiedrības, alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieki un centrālie darījumu partneri, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 201x. gada xx xxx Regulā (ES) Nr. xx/201x par ārpusbiržas atvasinājumiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem[20], veic paši savu kredītriska novērtējumu un, izvērtējot juridiskās personas vai finanšu instrumenta kredītspēju, nepaļaujas vienīgi vai mehāniski uz kredītreitingiem. Kompetentās iestādes, kas atbild par šo uzņēmumu uzraudzību, rūpīgi pārbauda uzņēmumu kredītu novērtēšanas procesu atbilstību. 5.b pants Paļaušanās uz Eiropas Uzraudzības iestāžu un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas kredītreitingiem Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Banku iestāde), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (*) (EBI), Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1094/2010 (**) (EAAPI) un EVTI neatsaucas uz kredītreitingiem savās pamatnostādnēs, ieteikumos un regulatīvo un īstenošanas tehnisko standartu projektos, ja šādas atsauces varētu sekmēt kompetento iestāžu vai finanšu tirgu dalībnieku mehānisku paļaušanos uz kredītreitingiem. EBI, EAAPI un EVTI attiecīgi un vēlākais līdz 2013. gada 31. decembrim pārbauda un vajadzības gadījumā svītro visas pamatnostādnēs un ieteikumos minētās atsauces uz kredītreitingiem. Eiropas Sistēmisko risku kolēģija (ESRK), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1092/2010 par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (***) neatsaucas uz kredītreitingiem savos brīdinājumos un ieteikumos, ja šādas atsauces varētu sekmēt mehānisku paļaušanos uz kredītreitingiem. * OV L.., ... lpp. ** OV L 331, 15.12.2010., 48. lpp. *** OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.”; (7) Regulas 6. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: „1. Kredītreitingu aģentūra veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kredītreitingu izsniegšanu vai reitinga prognozi neietekmē nekādi esoši vai potenciāli interešu konflikti vai darījumu attiecības, kurās iesaistīta kredītreitingu aģentūra, kas izsniedz kredītreitingu vai reitinga prognozi, tās vadītāji, kredītreitingu analītiķi, darbinieki vai jebkura cita fiziska persona, kuras pakalpojumus izmanto vai kontrolē kredītreitingu aģentūra, vai jebkura persona, kuru ar aģentūru tieši vai netieši saista kontrole.”; (8) Regulā ir iekļauts šāds 6.a un 6.b pants: „6.a pants Interešu konflikti saistībā ar ieguldījumiem kredītreitingu aģentūrās 1. Kredītreitingu aģentūras akcionārs vai loceklis, kuram minētajā aģentūrā ir vismaz 5% no kapitāla līdzdalības vai balsstiesībām, nevar: a) iegūt 5% vai vairāk no kapitāla jebkādā citā kredītreitingu aģentūrā. Šo aizliegumu nepiemēro īpašumu daļām dažādotās kolektīvā ieguldījuma shēmās, tostarp pārvaldītajos fondos, piemēram, pensiju fondos vai dzīvības apdrošināšanā, ar nosacījumu, ka īpašuma daļas dažādotās kolektīvā ieguldījuma shēmās nenodrošina to turētājam vai turētājai iespēju būtiski ietekmēt šo sistēmu uzņēmējdarbību; b) iegūt tiesības vai pilnvaras izmantot 5% vai vairāk no jebkādas citas kredītreitingu aģentūras balsstiesībām; c) iegūt tiesības vai pilnvaras norīkot vai atbrīvot citas kredītreitingu aģentūras administratīvo, pārvaldes vai uzraudzības struktūru locekļus; d) būt par administratīvās, pārvaldes vai uzraudzības struktūras locekli jebkurā citā kredītreitingu aģentūrā; e) iegūt pilnvaras, lai izmantotu vai faktiski izmantot dominējošu ietekmi vai kontroli pār citu kredītreitingu aģentūru. 2. Šis pants neattiecas uz ieguldījumiem citās kredītreitingu aģentūrās, kas pieder tai pašai kredītreitingu aģentūru grupai. 6.b pants Maksimālais ilgums līgumattiecībām ar kredītreitingu aģentūru 1. Ja kredītreitingu aģentūra ir noslēgusi līgumu ar emitentu vai ar to saistītu trešo personu, lai izsniegtu kredītreitingus par šo emitentu, tā neizsniedz kredītreitingus par minēto emitentu laikposmā, kas pārsniedz trīs gadus. 2. Ja kredītreitingu aģentūra ir noslēgusi līgumu ar emitentu vai ar to saistītu trešo personu, lai izsniegtu kredītreitingus par minētā emitenta parāda instrumentiem, piemēro šādus nosacījumus: a) ja šie kredītreitingi tiek izsniegti laikposmā, kas pārsniedz sākotnējo noteikto divpadsmit mēnešu periodu, taču ir īsāks par trīs gadiem, kredītreitingu aģentūra neizsniedz kredītreitingus par šiem parāda instrumentiem no brīža, kad ir novērtēti desmit parāda instrumenti; b) ja sākotnēji noteiktā divpadsmit mēnešu laikposmā ir izsniegti desmit kredītreitingi, minētā kredītreitingu aģentūra pēc šā laikposma beigām vairs neizsniedz papildu kredītreitingus par šiem parāda instrumentiem; c) ja ir izsniegti mazāk par desmit kredītreitingiem, kredītreitingu aģentūra vairs neizsniedz papildu kredītreitingus par šiem parāda instrumentiem no brīža, kad ir pagājuši 3 gadi. 3. Ja emitents it noslēdzis līgumu par vienu un to pašu jautājumu ar vairāk nekā vienu kredītreitingu aģentūru, 1. un 2. punktā noteiktie ierobežojumi attiecas tikai uz vienu no šīm aģentūrām. Tomēr nevienai no šīm aģentūrām nav vairāk nekā sešus gadus ilgstošas līgumattiecības ar emitentu. 4. Šā panta 1. līdz 3. punktā minētā kredītreitingu aģentūra neslēdz līgumu ar emitentu vai ar to saistīto trešo personu, lai izsniegtu kredītreitingus par šo emitentu vai tā parāda instrumentiem, četrus gadus pēc 1. līdz 3. punktā minēto līgumattiecību maksimālā ilguma beigām. Panta pirmā daļa attiecas arī uz a) kredītreitingu aģentūru, kura pieder tai pašai kredītreitingu aģentūru grupai kā 1. un 2. punktā minētā kredītreitingu aģentūra; b) kredītreitingu aģentūru, kas ir 1. un 2. punktā minētās kredītreitingu aģentūras akcionārs vai loceklis; c) kredītreitingu aģentūru, kuras akcionārs vai loceklis ir 1. un 2. punktā minētā kredītreitingu aģentūra; 5. Šā panta 1. līdz 4. punkts neattiecas uz valsts kredītreitingiem. 6. Ja pēc līgumattiecību maksimālā ilguma beigām atbilstīgi 1.un 2. punktam kredītreitingu aģentūru aizstāj ar citu kredītreitingu aģentūru, iepriekšējā kredītreitingu aģentūra sagādā nākamajai kredītreitingu aģentūrai nodošanas dokumentāciju. Šāda dokumentācija ietver būtisku informāciju, kas attiecas uz vērtējamo juridisko personu un vērtējamiem parāda instrumentiem, kas var būt pamatoti nepieciešama, lai nodrošinātu salīdzināmību ar iepriekšējās kredītreitingu aģentūras veiktajiem reitingiem. Iepriekšējā kredītreitingu aģentūra spēj pierādīt EVTI šādas informācijas sniegšanu nākamajai kredītreitingu aģentūrai. 7. EVTI izstrādā regulatīvos tehniskos standartus, lai precizētu tehniskās prasības par 5. punktā minētās nodošanas dokumentācijas saturu. EVTI iesniedz šo regulatīvu tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2013. gada 1. janvārim. Komisijai ir deleģētas pilnvaras pieņemt šajā punktā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā noteikto procedūru.”; (9) Regulas 7. panta 5. punktu aizstāj ar šādu: „5. Kredītreitingu analītiķu un personu, kas apstiprina kredītreitingus vai reitinga prognozes, atlīdzību un izpildes novērtējumu nenosaka ieņēmumu apjoms, kuru kredītreitingu aģentūra gūst no vērtējamām juridiskām personām vai ar tām saistītām trešām personām.”; (10) Regulas 8. pantu groza šādi: a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: „2. Kredītreitingu aģentūra pieņem, īsteno un izpilda atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās izsniegtie kredītreitingi un kredītreitingu prognozes pamatojas uz rūpīgu tās visas informācijas analīzi, kas aģentūrai ir pieejama un kas saskaņā ar piemērojamo reitingu metodiku ir būtiska analīzes veikšanai. Aģentūra pieņem visus nepieciešamos pasākumus, lai kredītreitingu piešķiršanā izmantotā informācija būtu pietiekami kvalitatīva un nākusi no uzticamiem avotiem.” b) panta 5. punktu papildina ar otro daļu: „Valsts kredītreitingus pārskata vismaz reizi sešos mēnešos.”; c) iekļauj šādu 5.a pantu: „5.a Kredītreitingu aģentūra, kas plāno nomainīt vai izmantot jaunu reitingu metodiku, modeļus vai galvenos reitingu pieņēmumus, publicē ierosināto jauno metodiku savā tīmekļa vietnē, aicinot ieinteresētās personas sniegt komentārus vismaz vienu mēnesi ilgā laikposmā, kopā ar sīku paskaidrojumu par ierosinātajām izmaiņām vai ierosinātās jaunās metodikas iemesliem un ietekmi. Pēc pirmajā daļā minēta apspriešanās laikposma beigām kredītreitingu aģentūra informē EVTI par paredzētajām izmaiņām vai ierosināto jauno metodiku.”; d) panta 6. punktu groza šādi: i) ievadteikumu aizstāj ar šādu: „6. Kad tiek mainīta kredītreitingu noteikšanas darbībās izmantotā metodika, modeļi un galvenie kredītreitingu noteikšanas pieņēmumi, pamatojoties uz 22.a panta 3. punktā minēto EVTI lēmumu, kredītreitingu aģentūra:”; ii) iekļauj šādu aa) punktu: „aa) nekavējoties publicē savā tīmekļa vietnē jauno metodiku kopā ar sīku tās skaidrojumu;”; e) pievieno šādu 7. punktu: „7. Ja kredītreitingu aģentūra atklāj kļūdas savā metodikā vai tās piemērošanā, tā nekavējoties: a) paziņo par šīm kļūdām EVTI un visām skartajām vērtējamām juridiskām personām; b) publicē šīs kļūdas savā tīmekļa vietnē; c) izlabo minētās metodikas kļūdas; un d) piemēro 6. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos pasākumus.”; (11) iekļauj šādu 8.a un 8.b pantu: „8.a pants Informācija par strukturētiem finanšu instrumentiem 1. Strukturēta finanšu instrumenta emitents, iniciators un sponsors, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, atbilstīgi 4. punktam publisko informāciju par kredīta kvalitāti un par to individuālo aktīvu sniegumu, kas ir strukturēta finanšu instrumenta pamatā, par vērtspapirizācijas darbības struktūru, naudas plūsmām un par jebkādu nodrošinājumu, kas atbalsta riska darījumus saistībā ar pārvēršanu vērtspapīros, kā arī jebkādu informāciju, kas ir nepieciešama visaptverošu un labi informētu stresa testu veikšanai attiecībā uz naudas plūsmām un nodrošinājuma vērtībām, kas atbalsta instrumentu pamatā esošos riska darījumus. 2. Pienākumu publiskot informāciju atbilstīgi 1. punktam nepaplašina un neattiecina uz tādas informācijas sniegšanu, kas pārkāptu tiesību normas, kuras reglamentē informācijas avotu konfidencialitātes aizsardzību vai personas datu apstrādi. 3. EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektus, lai precizētu: a) informāciju, ko 1. punktā minētās personas publicē, lai izpildītu 1. punktā paredzēto pienākumu; b) cik bieži atjaunina šādu informāciju; c) informācijas sniegšanu, izmantojot publicēšanas standartformu. EVTI iesniedz šo regulatīvu tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2013. gada 1. janvārim. Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā. 4. EVTI izveido tīmekļa vietni informācijas publiskošanai par strukturētiem finanšu instrumentiem atbilstīgi 1. punktam. 8.b pants Dubults kredītreitings par strukturētiem finanšu instrumentiem 1. Ja emitents vai saistīta trešā persona plāno pasūtīt kredītreitingu par strukturētu finanšu instrumentu, tas/tā pilnvaro vismaz divas kredītreitingu aģentūras. Katra kredītreitingu aģentūra sniedz savu neatkarīgu kredītreitingu. 2. Kredītreitingu aģentūras, kuras ir pilnvarojis 1. punktā minētais emitents vai ar to saistītās trešās personas, ievēro šādus nosacījumus: a) kredītreitingu aģentūras nepieder vienai un tai pašai kredītreitingu aģentūru grupai; b) neviena no minētajām kredītreitingu aģentūrām nav akcionārs vai loceklis citā kredītreitingu aģentūrā; c) nevienai no minētajām kredītreitingu aģentūrām nav tiesību vai pilnvaru izmantot balsstiesības citā kredītreitingu aģentūrā; d) nevienai no minētajām kredītreitingu aģentūrām nav tiesību vai pilnvaru norīkot vai atcelt administratīvās, pārvaldes vai uzraudzības struktūras locekļus citā kredītreitingu aģentūrā; e) neviens no kredītreitingu aģentūras administratīvās, pārvaldes vai uzraudzības struktūras locekļiem nav administratīvās, pārvaldes vai uzraudzības struktūras loceklis citā kredītreitingu aģentūrā; f) neviena no minētajām kredītreitingu aģentūrām neizmanto un tai nav pilnvaru izmantot dominējošu ietekmi vai kontroli citā kredītreitingu aģentūrā.”; (12) Regulas 10. panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem punktiem: „1. Kredītreitingu aģentūra neselektīvi un savlaicīgi publisko jebkuru kredītreitingu vai reitinga prognozi, kā arī jebkādus lēmumus pārtraukt kredītreitingu noteikšanu.. Ja tiek pieņemts lēmums pārtraukt kredītreitingu noteikšanu, publiskotā informācija ietver pilnīgus šā lēmuma iemeslus. Pirmo daļu piemēro arī kredītreitingiem, ko izplata pēc pasūtījuma. 2. Kredītreitingu aģentūras nodrošina, ka kredītreitingus un reitinga prognozes prezentē un ar tiem rīkojas saskaņā ar I pielikuma D iedaļā noteiktajām prasībām.”; (13) Regulas 11. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: „2. Jebkura reģistrēta un sertificēta kredītreitingu aģentūra EVTI izveidotajā centrālajā repozitorijā dara pieejamu informāciju par savas iepriekšējās darbības datiem, tostarp informāciju par to, cik bieži reitingi ir mainīti, un informāciju par iepriekš izsniegtiem kredītreitingiem un to izmaiņām. Informāciju minētajam repozitorijam kredītreitingu aģentūra sniedz standartizētā veidā, kā to noteikusi EVTI. EVTI dara minēto informāciju publiski pieejamu un katru gadu publicē kopsavilkumu par būtiskākajām novērotajām tendencēm.”; (14) iekļauj šādu 11.a pantu: „11.a pants Eiropas Reitingu rādītājs 1. Jebkura reģistrēta un sertificēta kredītreitingu aģentūra, izsniedzot kredītreitingu vai reitinga prognozi, sniedz EVTI informāciju par reitingu, tostarp par vērtējamā instrumenta reitingu un prognozi, informāciju par reitinga veidu, reitinga darbības veidu un publicēšanas datumu un laiku. Iesniegtā reitinga pamatā ir saskaņota reitingu skala, kas minēta 21.4.a panta a) punktā. 2. EVTI izveido Eiropas Reitingu rādītāju, kas ietvers visus kredītreitingus, kuri ir iesniegti EVTI saskaņā ar 1. punktu un kopējo reitingu rādītāju par jebkādu vērtējamo parāda instrumentu. Rādītāju un atsevišķus kredītreitingus publicē EVTI tīmekļa vietnē.”; (15) Regulas 14. panta 1. punktā „Kopiena” aizstāj ar „Savienība”; (16) Regulas 18. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: „2. EVTI paziņo Komisijai, EBI, EAFPI, kompetentajām iestādēm un nozares kompetentajām iestādēm par jebkādu pieņemto lēmumu saskaņā ar 16., 17. vai 20. pantu.”; (17) Regulas 19. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: „1. EVTI nosaka kredītreitingu aģentūrām maksas saskaņā ar šo regulu un 2. punktā minēto regulu par maksām. Minētās maksas pilnībā sedz EVTI izdevumus, kas vajadzīgi kredītreitingu aģentūru reģistrācijai, sertificēšanai un uzraudzībai, un lai kompensētu jebkādas izmaksas, kas kompetentajām iestādēm varētu rasties, veicot darbu saskaņā ar šo regulu, jo īpaši saistībā ar uzdevumu deleģēšanu atbilstīgi 30. pantam.”; (18) Regulas 21. pantu groza šādi: a) panta 4. punktu groza šādi: i) ievadteikumu aizstāj ar šādu: „EVTI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai precizētu:”; ii) minētā punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu: „e) reitingu informācijas saturu un formātu periodiskajiem ziņojumiem, ko EVTI pieprasīs no reģistrētām un sertificētām kredītreitingu aģentūrām, lai veiktu to pastāvīgu uzraudzību.”; iii) aiz e) apakšpunkta pievieno šādas daļas: „EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2012. gada 1. janvārim. Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā.”; b) iekļauj šādu 4.a punktu: „4.a EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektus, lai precizētu: a) saskaņotu standarta reitingu skalu, kas jāizmanto saskaņā ar 11.a pantu reģistrētām un sertificētām kredītreitingu aģentūrām un kas izmantos metriku kredītrisku vērtēšanā, un vairākas reitinga kategorijas un robežvērtības attiecībā uz katru reitinga kategoriju; b) informācijas saturu un sniegšanu, tostarp tā ziņojuma struktūru, formātu, metodi un laiku, ko kredītreitingu aģentūras atklāj EVTI saskaņā ar 11.a panta 1. punktu; un c) saturu un formātu periodiskajiem ziņojumiem par kredītreitingu aģentūru iekasētajām maksām, ko EVTI pieprasīs no kredītreitingu aģentūrām, lai veiktu to pastāvīgu uzraudzību. EVTI iesniedz šo regulatīvu tehnisko standartu projektu Komisijai līdz 2013. gada 1. janvārim. Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā.”; c) panta 5. punktam pievieno šādu jaunu daļu: „Minētajā ziņojumā tiks izvērtēti arī tirgus koncentrācijas līmeņi, ar augstu koncentrāciju saistītie riski un to ietekme uz finanšu nozares vispārējo stabilitāti.”; (19) Regulas 22.a pantu groza šādi: a) Panta nosaukumu aizstāj ar šādu nosaukumu: „Reitingu metodikas pārbaude”; b) pantam pievieno šādu 3. punktu: „3. EVTI pārbauda arī, vai jebkādas paredzētās izmaiņas reitingu metodikā, par ko kredītreitingu aģentūra ir paziņojusi saskaņā ar 8. panta 5.a punktu, atbilst 8. panta 3. punktā noteiktajiem kritērijiem, kā noteikts 21. panta 4. punkta d) apakšpunktā minētajā regulatīvajā tehniskajā standartā.. Kredītreitingu aģentūra var piemērot jauno reitingu metodiku tikai pēc tam, ka EVTI ir apstiprinājusi metodikas atbilstību 8. panta 3. punkta noteikumiem. [EVTI var izmantot pirmajā daļā minētās pilnvaras ar datumu, kad stājas spēkā regulatīvi tehniskie standarti, kas minēti Regulas 1060//2009 21. panta 4. punkta d) apakšpunktā.] Ja 21. panta 4. punkta d) apakšpunktā minētais regulatīvais tehniskais standarts nav spēkā, EVTI nevar izmantot pirmajā apakšpunktā minētās pilnvaras.”; (20) Aiz 35. panta iestarpina šādu IIIa sadaļu: „IIIa SADAĻA KREDĪTREITINGU AĢENTŪRU CIVILTIESISKĀ ATBILDĪBA 35.a pants Civiltiesiskā atbildība 1. kredītreitingu aģentūra tīšām vai rupjas nolaidības rezultātā ir izdarījusi III pielikumā uzskaitītos pārkāpumus, kuri ietekmē kredītreitingu, uz kuru ieguldītājs paļāvās, pērkot vērtējamo instrumentu, šāds ieguldītājs var iesniegt prasību pret minēto kredītreitingu aģentūru par ieguldītājam nodarīto kaitējumu. 2. Uzskata, ka pārkāpums ietekmē kredītreitingu, ja kredītreitingu aģentūras izsniegtais kredītreitings atšķiras no kredītreitinga, kāds tiktu izsniegts, ja kredītreitingu aģentūra nebūtu izdarījusi pārkāpumu. 3. Kredītreitingu aģentūras rīcība uzskatāma par rupju nolaidību, ja tai ir nolaidīga attieksme pret šajā regulā paredzētajiem pienākumiem. 4. Ja ieguldītājs konstatē faktus, no kuriem var secināt, ka kredītreitingu aģentūra ir izdarījusi kādu no III pielikumā uzskaitītajiem pārkāpumiem, kredītreitingu aģentūrai būs jāpierāda, ka tā nav izdarījusi minēto pārkāpumu vai ka minētais pārkāpums nav ietekmējis izsniegto kredītreitingu. 5. Panta 1. punktā minēto civiltiesisko atbildību neizslēdz vai neierobežo ar iepriekš panāktu vienošanos. Jebkādu šādu vienošanos klauzulu, kas iepriekš izslēdz vai ierobežo civiltiesisko atbildību, uzskata par spēkā neesošu.”; (21) Regulas 36.a pantu groza šādi: a) Minētā panta 2. punkta a) līdz e) apakšpunktu aizstāj ar šādiem apakšpunktiem: „a) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 1.–5., 11.–15., 19., 20., 23., 26.a–26.d., 28., 30., 32., 33., 35., 41., 43., 50. un 51. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 500 000, bet ne vairāk kā EUR 750 000; b) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 6.–8., 16.–18., 21., 22., 24., 25., 27., 29., 31., 34., 37.–40., 42., 45.–49.a, 52. un 54. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 300 000, bet ne vairāk kā EUR 450 000; c) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 9., 10., 26., 26.e, 36., 44. un 53. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 100 000, bet ne vairāk kā EUR 200 000; d) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 1., 6., 7. un 8. un 9. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 50 000, bet ne vairāk kā EUR 150 000; e) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 2., 3.a, 3.b, 4., 4.a un 5. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 25 000, bet ne vairāk kā EUR 75 000;”; b) panta 2. punkta g) un h) apakšpunktu aizstāj ar šādiem apakšpunktiem: „g) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 1.–3.a punktā un 11. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 150 000, bet ne vairāk kā EUR 300 000; h) par pārkāpumiem, kas minēti III pielikuma I iedaļas 4., 4.a, 4.b, 4.c, 6., 8. un 10. punktā, naudas sods ir vismaz EUR 90 000, bet ne vairāk kā EUR 200 000;”; (22) Regulas 38.a panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: „1. Pilnvaras pieņemt 5. panta 6. punktā, 19. panta 2. punktā, 23.e panta 7. punktā un 37. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz četru gadu laikposmu no 2011. gada 1. jūnija. Komisija sagatavo ziņojumu par deleģētajām pilnvarām vēlākais sešus mēnešus pirms četru gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģējums tiek automātiski pagarināts par tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 38.b pantu.”; (23) Regulas 38.b panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: '1. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 5. panta 6. punktā, 19. panta 2. punktā, 23.e panta 7. punktā un 37. pantā minēto pilnvaru deleģējumu.”; (24) Regulas 39. pantu groza šādi: a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: „Līdz 2012. gada 7. decembrim Komisija novērtē šīs regulas piemērošanu, ietverot novērtējumu par kredītreitingu uzticamību Kopienā, ietekmi uz koncentrāciju kredītreitingu tirgū, regulas ietekmes izmaksām un ieguvumiem un par kredītreitingu aģentūras saņemto atalgojumu no vērtējamās juridiskās personas (modelis „emitents maksā”), un iesniedz par to ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei”; b) pantam pievieno šādu 4. punktu: „4. Komisija līdz 2015. gada 1. jūlijam izvērtē situāciju kredītreitingu tirgū, jo īpaši pietiekamas izvēles pieejamību, lai nodrošinātu atbilstību 6.b un 8.b pantā noteiktajām prasībām. Pārskatā izvērtē arī nepieciešamību paplašināt 8.a pantā paredzēto pienākumu darbības jomu, lai iekļautu citus finanšu produktus, tostarp nodrošinātās obligācijas”; (25) Regulas I pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas I pielikumu; (26) Regulas II pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas II pielikumu; (27) Regulas III pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas III pielikumu. 2. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Tomēr šīs regulas 1. panta 7., 9., 10., 12., 13., un 25. punkts stājas spēkā no 2014. gada 1. 'jūnija, lai varētu veikt Regulas (EK) Nr. 1060/2009 4.panta 3. punkta b) apakšpunktā un 5. panta 6. punktā minēto pārbaudi par to, vai trešās valsts prasības ir vismaz tikpat stingras kā šīs regulas 6. līdz 12. pantā minētās prasības. Šīs regulas 1. panta 8. punktu saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1060/2009 6.a panta 1. punkta a) apakšpunktu piemēro no [1 gads pēc šīs regulas stāšanās spēkā] attiecībā uz jebkuru kredītreitingu aģentūras akcionāru vai locekli, kuram 2011. gada 15. novembrī piederēja 5% vai vairāk no vairāk nekā vienas kredītreitingu aģentūras kapitāla. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS Regulas (EK) Nr. 1060/2009 I pielikumu groza šādi. (1) B iedaļu groza šādi: a) iedaļas 1. punktu aizstāj ar šādu punktu: „1. Kredītreitingu aģentūra skaidri un pamanāmi konstatē, novērš vai risina un publisko faktiskos vai potenciālos interešu konfliktus, kas var ietekmēt analīzes un spriedumus, ko sniedz reitingu noteikšanā iesaistītie analītiķi, darbinieki, kā arī citas fiziskas personas, kuru sniegtos pakalpojumus izmanto vai pārrauga kredītreitingu aģentūra un kuri ir tieši iesaistīti kredītreitingu izsniegšanā, un personas, kas apstiprina kredītreitingus un reitingu prognozes.”; b) iedaļas 3. punktu groza šādi: (i) Pirmās daļas ievadteikumu aizstāj ar šādu ievadteikumu: „3. Kredītreitingu aģentūra neizsniedz kredītreitingu vai reitinga prognozi jebkurā no turpmāk minētajiem gadījumiem vai, ja kredītreitings vai reitinga prognoze ir izsniegta, nekavējoties paziņo, ka attiecīgā kredītreitinga vai reitinga prognozes saturs, iespējams, ir negatīvi ietekmēts, ja:” ii) aiz a) apakšpunkta ievieto šādu aa) apakšpunktu: „aa) kredītreitingu aģentūras akcionāram vai loceklim, kuram tieši vai netieši pieder 10% vai vairāk no minētās kredītreitingu aģentūras kapitāla vai balsstiesībām vai kurš citādi spēj būtiski ietekmēt šīs kredītreitingu aģentūras uzņēmējdarbību, tieši vai netieši pieder vērtējamās juridiskās personas vai ar to saistītās trešās personas finanšu instrumenti vai ir kādas citas tiešas vai netiešas ar īpašumtiesībām saistītas intereses par minētajām personām un kas nav īpašumu daļas daudzveidīgās kolektīvā ieguldījuma shēmās, tostarp pārvaldītajos fondos, piemēram, pensiju fondos vai dzīvības apdrošināšanā, kuras nenodrošina tam iespēju būtiski ietekmēt shēmas uzņēmējdarbību;”; iii) aiz b) apakšpunkta ievieto šādu ba) apakšpunktu: „ba) ja izsniegtais kredītreitings attiecas uz vērtējamo juridisko personu vai ar to saistīto trešo personu, kurai tieši vai netieši pieder 10% vai vairāk no minētās kredītreitingu aģentūras kapitāla vai balsstiesībām; ; iv) aiz c) apakšpunkta ievieto šādu ca) apakšpunktu: „ca) kredītreitingu aģentūras akcionārs vai loceklis, kuram tieši vai netieši pieder 10% vai vairāk no minētās kredītreitingu aģentūras kapitāla vai balsstiesībām vai kurš citādi spēj būtiski ietekmēt šīs kredītreitingu aģentūras uzņēmējdarbību, ir vērtējamās juridiskās personas vai ar to saistītās trešās personas administratīvās, pārvaldes vai uzraudzības struktūras loceklis;”; v) otro daļu aizstāj ar šādu daļu: „Kredītreitingu aģentūra nekavējoties arī novērtē, vai ir pamats atkārtoti noteikt kredītreitingu vai atsaukt izsniegto kredītreitingu vai reitinga prognozi.”; c) iekļauj šādu 3.a punktu: „3.a Kredītreitingu aģentūra nodrošina, ka maksa, ko tā iekasējusi no saviem klientiem par reitingu un papildu pakalpojumu sniegšanu, nav diskriminējoša un ka tās pamatā ir faktiskās izmaksas. Iekasētā maksa par reitingu pakalpojumiem nav atkarīga no kredītreitingu aģentūras izsniegtā kredītreitinga līmeņa vai veiktā darba rezultāta vai iznākuma.”; d) Pirmo daļu 4. punktā aizstāj ar šādu daļu: „4. Ne kredītreitingu aģentūra, ne cita persona, kurai tieši vai netieši pieder 5 % vai vairāk no minētās kredītreitingu aģentūras kapitāla vai balsstiesībām vai kura citādi spēj būtiski ietekmēt šīs kredītreitingu aģentūras uzņēmējdarbību, nesniedz konsultācijas vai padomdevēja pakalpojumus vērtējamai juridiskajai personai vai ar to saistītai trešajai personai par minētās vērtējamās juridiskās personas vai ar to saistītās trešās persona juridisko struktūru, aktīviem, saistībām vai darbībām.”; e) daļas 7. punktu groza šādi: i) šādi aizstāj a) apakšpunktu: „a) attiecībā uz katru lēmumu par kredītreitingu vai reitingu prognozi – kredītreitinga vai reitinga prognozes noteikšanā iesaistīto reitinga analītiķu identitāte, to personu identitāte, kas apstiprinājušas kredītreitingu vai reitinga prognozi, informācija par to, vai tas bijis pasūtīts vai nepasūtīts kredītreitings, un datums, kad veikta kredītreitingu not