PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

·Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Atkritumu novadīšana no kuģiem aizvien vairāk apdraud jūras vidi, un tam ir smagas vidiskas un ekonomiskas sekas. Pēdējā laikā jūras piegružojuma problēma ir izvirzījusies priekšplānā, jo aizvien vairāk zinātnisku pētījumu liecina par postošām sekām jūras ekosistēmām un ietekmi uz cilvēku veselību. Lai gan lielākā daļa jūras piegružojuma nāk no sauszemes, arī kuģniecības nozare lielā mērā ir vainojama pie sadzīves atkritumu un ekspluatācijas atkritumu nonākšanas jūrā. Tāpat pastāv lielas bažas par eitrofikāciju, ko rada notekūdeņu novadīšana no kuģiem, jo īpaši no lieliem pasažieru kuģiem, noteiktos jūras reģionos, piemēram, Baltijas jūrā, kā arī par naftu saturošu atkritumu novadīšanas ietekmi uz jūras organismiem un dzīvotnēm.

Iemesli nelikumīgai novadīšanai jūrā meklējami gan uz pašiem kuģiem, jo īpaši sliktas atkritumu apsaimniekošanas prakses dēļ, gan uz sauszemes, jo ostās nav atbilstošu iekārtu atkritumu pieņemšanai no kuģiem.

Direktīva 2000/59/EK reglamentē pasākumus krastā, paredzot noteikumus, kas nodrošina ostas atkritumu pieņemšanas iekārtu (PRF) pieejamību un atkritumu nogādāšanu uz šīm iekārtām. Ar to tiek īstenotas attiecīgās starptautiskās, t. i., MARPOL normas. Tomēr direktīva ir vērsta uz darbībām ostā, bet MARPOL galvenokārt pievēršas darbībām jūrā. Tādējādi direktīva gan sastatās ar MARPOL, gan to papildina, reglamentējot juridiskos, praktiskos un finansiālo pienākumus krastā un jūrā. Lai gan MARPOL paredz vispusīgu satvaru attiecībā uz kuģu radītu piesārņojumu ar dažādām piesārņojošām vielām, tajā nav noteikts efektīvs izpildes panākšanas mehānisms. Tādēļ MARPOL galveno jēdzienu un pienākumu ietveršana ES tiesību aktos nozīmē, ka to izpildi nevar efektīvi nodrošināt ES tiesību sistēmā.

17 gadus pēc direktīvas stāšanās spēkā to ir nepieciešams rūpīgi pārskatīt. Pašreizējā situācija būtiski atšķiras no situācijas sākotnējās direktīvas pieņemšanas laikā 2000. gadā. Kopš tā laika MARPOL ir tikusi nostiprināta ar turpmākiem grozījumiem, savukārt pašreizējās direktīvas darbības joma un definīcijas vairs neatbilst starptautiskajam satvaram. Tā rezultātā dalībvalstis aizvien vairāk paļaujas uz MARPOL regulējumu, un tas apgrūtina direktīvas īstenošanu un izpildes panākšanu. Turklāt dalībvalstis piemēro atšķirīgas direktīvas galveno jēdzienu interpretācijas, tā mulsinot kuģus, ostas un operatorus.

Pārskatīšanas mērķis ir panākt augstāku jūras vides aizsardzības līmeni, samazinot atkritumu nonākšanu jūrā, kā arī efektīvās kuģniecības darbības ostās, mazinot administratīvo slogu un atjauninot tiesisko regulējumu. Tā kā priekšlikums ietilpst Normatīvās atbilstības un izpildes programmā (REFIT), tā mērķis ir nodrošināt atbilstību REFIT vienkāršošanas un precizēšanas principiem.

Skaidrības labad priekšlikums atceļ pašreizējo direktīvu, aizstājot to ar vienu jaunu direktīvu. Tas ietver arī papildu izmaiņas Direktīvā 2009/16/EK par ostas valsts kontroli, kā arī Direktīvā 2010/65/ES.

·Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

Piesārņojuma samazināšana jūrās ir nozīmīga ES darbības joma jūras transporta nozarē. Tas tika atkārtoti norādīts Komisijas paziņojumā par ES jūras transporta politiku līdz 2018. gadam, kurā aicināts panākt, lai jūras satiksme vispār neradītu atkritumus. Šo mērķi var sasniegt, ievērojot starptautiskās konvencijas un standartus. MARPOL — attiecīgajā starptautiskajā satvarā — ir veikti vairāki grozījumi, piemēram, ietvertas jaunas vai stingrākas normas attiecībā uz izgāšanu no kuģiem. Tās būtu pienācīgi jāatspoguļo direktīvā. Atkritumu pieņemšanas iekārtu nodrošināšana ostās ir pakalpojums, ko osta sniedz saviem lietotājiem, kā noteikts regulā par ostas pakalpojumiem. Ierosinātajā direktīvā ir ņemti vērā attiecīgie principi un noteikumi, kas ietverti minētajā regulā, bet tā ir plašāka par regulas prasībām, jo paredz izmaksu struktūras un to pārredzamību. Tas palīdz sasniegt rosinātās direktīvas vispārējo mērķi, proti, samazināt atkritumu izgāšanu jūrā. Turklāt regula par ostas pakalpojumiem ir piemērojama tikai TENT ostām, savukārt ierosinātā direktīva aptver visas ostas, arī mazākas ostas, piemēram, zvejas ostas un jahtu un laivu piestātnes. Direktīvā 2010/65/ES ir paredzēts iepriekšējs paziņojums par atkritumiem, kas ietverts informācijā, kura elektroniski jāsniedz ar valsts viena kontaktpunkta sistēmas starpniecību. Šajā nolūkā ir izstrādāts elektronisks paziņojums par atkritumiem. Šajā paziņojumā ietverto informāciju pēc tam koplieto ES jūras lietu informācijas un datu apmaiņas sistēmā (SafeSeaNet) un nosūta uz ostu valsts kontroles datubāzes, kas izveidota saskaņā ar Direktīvu 2009/16/EK, ziņojumu moduli, lai sekmētu atbilstību, uzraudzību un izpildes panākšanu.

·Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

Spēkā esošā direktīva un šis priekšlikums pilnībā atbilst ES vides tiesību aktu principiem, jo īpaši: i) piesardzības principam; ii) principam “piesārņotājs maksā”; un iii) principam, ka preventīvi pasākumi ir jāveic piesārņojuma izcelsmes vietā, kad vien tas ir iespējams. Priekšlikums arī palīdz īstenot Jūras stratēģijas pamatdirektīvu, kura tiecas aizsargāt jūras vidi un kurā aicināts panākt, lai līdz 2020. gadam visu ES jūras ūdeņu vides stāvoklis būtu labs. Tāpat rosinātā direktīva īsteno Atkritumu pamatdirektīvu, paredzot uzlabotu atkritumu apsaimniekošanas praksi ostās atbilstīgi principam “piesārņotājs maksā” un ES atkritumu apsaimniekošanas hierarhijai. Visbeidzot, rosinātā direktīva ir saskanīga ar Sēra direktīvu, kas sekmē jūras transporta ilgtspēju, jo paredz samazināt sēra saturu flotes degvielā. Tomēr Sēra direktīvā noteiktā režīma dēļ nedrīkst rasties situācija, kad emisiju samazināšanas tehnoloģiju (piemēram, izplūdes gāzu attīrīšanas sistēmu) izmantošana noved pie tā, ka emisijas gaisā samazinās, bet to vietā pieaug atkritumu izgāšana jūrā vai citos ūdensobjektos, piemēram, ostās un estuāros. Ierosinātajai direktīvai būs arī liela nozīme, lai sasniegtu Komisijas aprites ekonomikas stratēģijā noteikto mērķi līdz 2020. gadam par 30 % samazināt jūras piegružojumu pludmalēs un pazaudētu zvejas rīku daudzumu jūrā. Aprites ekonomikas stratēģijā ir arī atzīts, ka iepriekšējās PRF direktīvas pārskatīšana var tieši un būtiski palīdzēt samazināt kuģu radīto jūras piegružojumu. Komisijas plastmasai veltītajā stratēģijā ir aplūkoti papildu pasākumi, kā samazināt pazaudētu vai pamestu zvejas rīku daudzumu, piemēram, paplašināt ražotāja atbildību un ieviest depozītu shēmas attiecībā uz bieži pamestiem zvejas rīkiem, kā arī kāpināt informācijas apmaiņu par šādām shēmām.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

·Juridiskais pamats