LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 257/10

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2012/C 257/05

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“PRES-SALES DE LA BAIE DE SOMME”

EK Nr.: FR-PDO-0005-0604-11.05.2007

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Prés-salés de la baie de Somme”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.1. grupa. Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

Gaļa, kas apzīmēta ar nosaukumu “Prés-salés de la baie de Somme”, ir iegūta no jēriem, kuri jaunāki par 12 mēnešiem un ir audzēti piejūras solončaku apvidū vismaz 75 dienas, neizjaucot dabisko līdzsvaru šajā vidē, kurā tie barojas galvenokārt ar halofītisko sugu augiem.

Vaislas teķi pieder pie Suffolk, Hampshire, Roussin, Ile de France, Rouge de l’Ouest, Boulonnais un Vendéen šķirnes. Aitu mātes ir dzimušas aitām, kas audzētas piejūras solončakos tādās saimniecībās, kuras ir apstiprinātas piejūras solončaku ganību saimniecības ar attiecīgu dokumentu, izņemot īpašus gadījumus, kas saistīti ar ganāmpulka atražošanu un deklarēti pārbaudes struktūrām.

Liemeņiem ir jābūt ar šādām īpašībām:

— minimālais svars 16 kg,

— atbilstīgs izskats – “taisns vai viegli ieliekts profils” un “vidēji līdz labi attīstīti muskuļi” (atbilst U, R vai O muskuļaudu klasei pēc EUROP skalas),

— taukaudu stāvoklis – “taukains vaskojums vai klāts ar vieglu tauku slāni” (atbilst 2. vai 3. taukaudu klasei pēc EUROP skalas),

— ārējie un iekšējie tauki stingri un baltā vai baltā krēmkrāsā.

Gaļa izceļas ar savu sārto krāsu. Cepot gaļa ir ļoti sulīga, un sulīgums saglabājas visu košļāšanas laiku; gaļas aromātiskā garša mutē ir stipra un paliekoša. Gaļu realizē atdzesētu, izņēmums ir atkausēta un atdzesēta gaļa.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Jēri un aitas barību uzņem galvenokārt piejūras solončaku ganībās.

Jērus audzē 3 secīgos posmos:

— pēcatnešanās posms, kura laikā jēri barojas galvenokārt ar mātes pienu. Šis posms ilgst vismaz 60 dienas, bet nepārsniedz 90 dienas. Mātes pienu var papildināt ar piena pulveri, lopbarību vai barības koncentrātiem,

— piejūras ganību posms vismaz 75 dienas, ik dienu ganībās pavadot vismaz 4 stundas, turklāt 60 dienas, kad ganībās pavada vismaz 7 stundas; šā posma laikā jēri uzturas identificētos autonomos ganību apgabalos. Piejūras ganību posms var tikt pārtraukts vai nu dienas beigās, kad dzīvnieki atgriežas patvēruma vietās, kas atrodas vismaz 1 km attālu no attiecīgā autonomā ganību apgabala, vai kad piejūras solončakus appludina paisuma ūdeņi un dzīvnieki atgriežas patvēruma vietās. Piejūras ganību posma laikā barības koncentrātus izēdināt ir aizliegts; jēru un aitu barību drīkst papildināt tikai ar lopbarību.

Dienas, kad dzīvniekus sadzen patvēruma vietās, netiek skaitītas kā piejūras ganībās pavadītas dienas,

— neobligāts turēšanas papildposms, kura ilgums nedrīkst pārsniegt 1 dienu par 4 piejūras ganībās pavadītām dienām, un tā rīkoties drīkst ne ilgāk kā 6 nedēļas.

Ja izvēlas papildu turēšanu, jēriem pamatbarībā izēdina lopbarību un barības koncentrātus. Papildu turēšanas gadījumā piejūras ganību posma ilgums, ieskaitot dienas, kad piejūras solončakus appludina paisuma ūdeņi, ir vismaz puse no dzīvnieka dzīves ilguma.

Pilnīgi visa lopbarība un vismaz 65 % ikdienā izēdināmās sausās barības iegūti ģeogrāfiskajā apgabalā zemes platībās, kuru augsni plānā kārtā klāj svaigas jūras sanesas un kuras apskalo jūras viļņi.

Lopbarību veido svaiga zāle, kuru nogana vai uzglabā siena vai skābsiena veidā un kurā sausnas saturs ir vismaz 50 %, saknes un bumbuļi, kā arī dārzeņi.

Barības koncentrātus veido graudaugi, kviešu klijas, sojas, rapša, saulespuķu vai linsēklu rauši, augu mīkstums, melase, dehidratēta lucerna, minerālvielu un vitamīnu papildbarība.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Atnešanās, audzēšana un nokaušana

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Ar cilmes vietas nosaukumu “Prés-salés de la baie de Somme” apzīmēto gaļu identificē un marķē uz liemeņa, kad tas pēc pirmās atdzesēšanas klasificēts ar minēto nosaukumu, piestiprinot identifikācijas lentu ar norādi “Prés-salés BS”, kas uzrakstīta ar neizdzēšamu tinti abās liemeņa pusēs.

Realizācijas posmos līdz pat galīgajam izplatītājam liemeņiem un no tā iegūtajiem izcirtņiem jābūt ar marķējumu, uz kura norādīta vismaz šāda informācija:

— aizsargātais nosaukums,

— Eiropas Savienības ACVN logotips un norāde “appellation d’origine protégée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums),

— lopkopja vārds un uzvārds,

— lopkopības saimniecības numurs,

— jēra valsts identifikācijas numurs,

— nokaušanas datums.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Ģeogrāfisko apgabalu, kura vidienē ir Sommas (Somme) līča un Otī (Authie) līča piejūras solončaki un kurā jēri atskrien, tiek audzēti un nokauti, veido šādu Pas-de-Calais un Somme departamenta kantonu un pašvaldību teritorija.

— Pas-de-Calais departamentā — Campagne-lès-Hesdin, Hesdin, un Berk kantons (pilnībā). — Fruges kantons, izņemot Ambricourt, Coupelle-Vieille, Crépy, Hézecques, Lugy, Matringhem, Mencas, Radinghem, Senlis, Verchin un Vincly pašvaldību. Montreuil kantons, izņemot Calotterie, Cucq, Merlimont, Saint-Josse un Touquet-Paris-Plage pašvaldību. — Azincourt, Fontaine-l'Étalon, Gennes-Ivergny, Grigny, Humbert, Le Quesnoy-en-Artois, Saint-Georges, Tollent, Tramecourt, Vacqueriette-Erquières un Wamin pašvaldība.

— Somme departamentā — Abbeville-Nord, Abbeville-Sud, Crécy-en-Ponthieu, Friville-Escarbotin, Nouvion, Rue un Saint-Valéry-sur-Somme kantons (pilnībā). — Ailly-le-Haut-Clocher kantons, izņemot Long un Mouflers pašvaldību. Ault kantons, izņemot Mers-les-Bains un Oust-Marest pašvaldību. Moyenneville kantons, izņemot Grebault-Mesnil, Saint-Maxent un Tours-en-Vimeu pašvaldību. — Beaumetz, Domart-en-Ponthieu, Érondelle, Franqueville, Fransu, Ribeaucourt, Surcamps un Vauchelles-lès-Domart pašvaldība.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Dzīvniekus, kas paredzēti, lai iegūtu ar cilmes vietas nosaukumu “Prés-salés de la baie de Somme” apzīmētu produkciju, audzē teritorijā, kas atrodas vienlīdz jūrā un uz sauszemes: tie ir piejūras solončaki, ko vietējie sauc par “mollières”, kā arī blakus esošo pašvaldību teritorija, kas veido Pikardijas piejūras līdzenumu. Piejūras solončakus, kuru augsni veido jūras dūņas, ko sauc par tangue (smilšainas dūņas), vismaz 50 dienu gadā klāj jūras ūdens; tajos aug halofītisko sugu (Puccinellia maritima, Halimione portulacoides, Triglochin maritima u. c.) augi, kas ir aitu iecienīta barība. Piejūras solončaku (mollières) drenāžu nodrošina dabiski un erātiski kanāli, kas rada šķēršļus, kurus aitām pārvietojoties jāpārvar. Kad piejūras solončaki ir applūduši, aitas uzturas viņpus mollières, bet ziemā – Pikardijas jūras līdzenumā, kur daudz polderu un kāpu veidojumu.

Tas, ka nebija iespējams izlikt pastāvīgus žogus, jo piejūras solončaku aizņemtās platības ir valsts īpašumā, un tas, ka šīs platības regulāri applūst, kā arī aitu kūtu lielā attāluma dēļ piekoptā vasaras ganību prakse un iestigšanas iespējamība, kas saistīta ar erātiskajiem kanāliem, noteica to, ka ganāmpulkus pārvaldīja kolektīvi un par tiem rūpējās gani. Grūtības, ko rada skrajiem, erātiskiem kanāliem klātie zemes gabali, rosinājušas audzētājus gan selekcionēt tādu šķirņu aitas, kas pielāgojušās biežai staigāšanai un kas ir izcilas mātes, gan arī laist piejūras solončakos jērus, kad tie ir pietiekami pieauguši, lai spētu pārvarēt vides radītos šķēršļus.

Audzētāju prasme pārvaldīt un izmantot pļavas, kur dzīvniekiem uzturēties un baroties, kad piejūras solončakus klāj paisuma ūdeņi, ir izveidojusies un izkopta visā līča apkaimē.

Turklāt dabiskos apstākļos turēti īpatņi ganāmpulkā pieaug nevienmērīgā tempā, un tāpēc līdzās bieži vien ir gan agrīni, gan vēlīni attīstījušies jēri; šādos apstākļos audzētāji izkopuši attiecīgu prasmi jēru audzēšanas pabeigšanai kūtīs.

Šīs īpašās lopkopības prakses rezultātā un attīstoties vietējo audzētāju, vairumtirgotāju un miesnieku sadarbībai, tiek pastāvīgi izmantotas konkrētas lopkautuves, kas saglabājušas raksturīgos aitu kaušanas līdzekļus un zinātību. Saskaņā ar šo īpašo kaušanas prasmi laiks, kuri jēri pirms nokaušanas pavada lopkautuvē, ir neilgs un apstākļi – ērti, bet to nokaušana, liemeņa sadale un iekšu izņemšana tiek veikta sevišķi rūpīgi; tādējādi tiek pasargāti virsējie tauki un netiek pieļauta liemeņa notraipīšana. Regulēti tiek arī mitruma izdalīšanās un nogatavošanās apstākļi. Tikai pēc šo darbību pabeigšanas ražotāji, pārbaudot tauku kvalitāti un novērtējot liemeņu izskatu, nosaka liemeņu atbilstību ar cilmes vietas nosaukumu “Prés-salés de la baie de Somme” apzīmētā produkta īpašībām.

Fakts, ka “Prés-salés de la baie de Somme” ir daudzu tūrisma un gastronomijas pasākumu uzmanības centrā, liecina par šīs jēru audzēšanas vietējo nozīmi. Tā, piemēram, aunu/jēru svētkos, kas notiek oktobra pirmās nedēļas nogalē, vairāki tūkstoši apmeklētāju ierodas piedalīties aitkopības pasākumos: degustācijā, aitu suņu demonstrācijā, ganāmpulku parādē utt.

5.2. Produkta specifika:

Termins pré-salé nozīmē jēru, kas nobarots piekrastes ganībās, kuras periodiski appludina jūra. Jēri, ko izmanto ar cilmes vietas nosaukumu “Prés-salés de la baie de Somme” apzīmētā produkta ražošanai, ir samērā veci (no 135 dienām līdz 1 gadam). Vairums īpatņu patēriņam tiek piedāvāti no jūlija līdz novembrim. Jēri dzimst ģeogrāfiskā apgabala saimniecībās no tādu šķirņu krustojumiem, kuras pielāgojušās videi; šie jēri atskrien aitām, kam piemīt lieliskas māšu īpašības un ir labi pienīguma rādītāji. Jēru liemeņiem ir atbilstīgs izskats – “taisns vai viegli ieliekts profils” un “vidēji līdz labi attīstīti muskuļi”. Liemeņiem ir labs taukains vaskojums vai viegls tauku slānis; gan ārējie, gan iekšējie tauki tiem ir stingri, baltā vai baltā krēmkrāsā. Gaļa izceļas ar sārtu krāsu, garām muskuļšķiedrām un marmorējumu (intramuskulārajiem taukiem). Cepot gaļa ir ļoti sulīga, un sulīgums saglabājas visu sakošļāšanas laiku; gaļas aromātiskā garša mutē ir stipra un paliekoša.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Saikne starp iepriekš aprakstītajām “Prés-salés de la baie de Somme” gaļas īpašībām un vietējiem apstākļiem galvenokārt pamatojas uz piejūras solončakiem raksturīgo augu, it sevišķi Puccinellia maritima, lielo nozīmi jēru barībā un fizisko piepūli, kas aitām jāpieliek, lai šo barību sagādātu bieži vien nedraudzīgā vidē (iespēja iestigt dziļākos kanālos, vietu trūkums, kur patverties no jūras viļņu šļakatām, saules un vasaras karstuma).

Saikni pastiprina vietējā ganīšanas prakse un īpašie kaušanas apstākļi. Lai ražotu ar cilmes vietas nosaukumu “Prés-salés de la baie de Somme” apzīmēto produktu, vietējo prasmju vidū noteicoša ir tādu dzīvnieku selekcija un izmantošana, kuri ir pielāgojušies grūtiem ganību apstākļiem, kuru muskuļaudu masa pieaug lēni un aitu mātēm ir lieliskas mātes īpašības.

Turklāt jēri tiek dzīti uz piejūras solončakiem pēc ziemas beigām un pavada tur dienu un nakti līdz pat nokaušanai vai, ja vajadzīgs, nobarošanas pabeigšanai kūtīs; vienīgie šādas turēšanas pārtraukumi ir pārdzīšana applūdumu gadījumos. Tādā kārtā ir izveidojusies un nostiprinājusies ganību tradīcija, saskaņā ar kuru tiek izmantoti vasaras gani, kas labi pazīst piejūras solončakus un, neraugoties uz apdraudējumiem, gana dzīvniekus, pastāvīgi pārvietojoties, lai neizjauktu dabisko līdzsvaru, kas ir šo dabas resursu pamatā. Ilgais ganību periods, kāds jāievēro, īstenojot šo praksi (vismaz 75 dienas), tādu platību pastāvēšana, kurās dzīvniekiem patverties applūduma laikā, jēru audzēšanas laika pielāgošana piejūras solončaku augu veģetācijas periodam, aitkopju spēja saskatīt īpatņus, kuriem vajadzīga audzēšanas pabeigšana kūtī, lai tie atbilstu “Prés-salés de la baie de Somme” īpašībām, ļauj iegūt smagus, bet ne pārāk apaļīgus jērus, kuru muskuļaudiem ir izteikti sārta krāsa, bet tauki ir stingri un balti.

Šī aitu audzēšana ir ļāvusi ģeogrāfiskajā apgabalā attīstīt un saglabāt lopkautuves ar specifisku zinātību – tajās gan ievēro izejvielas kvalitāti, gan arī prot saglabāt virsējo tauku slāni un nepārkāpt aizliegumu mazgāt jērus dušā, vienlaikus atvieglojot miesniekiem un vietējiem audzētājiem liemeņu atbilstības kontroli. Lopkautuvju atrašanās mazāk nekā vienas stundas pārgājiena attālumā ļauj arī saglabāt saimniecībās iegūtās organoleptiskās īpašības, jo pārvadāšanas stress samazināts līdz minimumam. Šī īpašība ir “Prés-salés de la baie de Somme” gaļas reputācijas pamatā – par to liecina šā produkta pārdošanas cena, kas ir daudz augstāka par standarta jēru cenu (no 50 līdz 100 % atkarībā no perioda).

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/CDC_Pres-sales_de_la_baie_de_Somme-2_cle4e6ec2.pdf

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.