EIROPAS KOMISIJA Briselē, 28.1.2021 COM(2021) 29 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS CENTRĀLAJAI BANKAI UN EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAI

atbilstoši Regulas (ES) Nr. 537/2014 27. pantam par to, kā attīstījies sabiedriskas nozīmes struktūru obligātās revīzijas pakalpojumu ES tirgus



KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS CENTRĀLAJAI BANKAI UN EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAI

atbilstoši Regulas (ES) Nr. 537/2014 27. pantam par to, kā attīstījies sabiedriskas nozīmes struktūru obligātās revīzijas pakalpojumu ES tirgus 1.Ievads Pēc finanšu krīzes pieņemto revīzijas jomas tiesību aktu mērķis bija uzlabot obligātās revīzijas ES, pastiprinot revidentu neatkarību un profesionālo skepsi attiecībā uz revidētā uzņēmuma vadību. Šajā ziņojumā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 537/2014 (turpmāk “regula”) 27. pantu ir novērtētas norises ES tirgū attiecībā uz obligāto revīziju veikšanu sabiedriskas nozīmes struktūrās (SNS) laikposmā no 2015. līdz 2018. gadam, galveno uzmanību pievēršot: -tirgus koncentrācijai, -riskam, ko rada revīzijas kvalitātes nepilnības, un -revīzijas komiteju darba rezultātiem. Ja nav norādīts citādi, galvenais datu avots ir par revīzijas pārraudzību atbildīgo valsts iestāžu (VKI) ziņojumi. Dati galvenokārt attiecas uz 2017. un 2018. gadu un tika apkopoti 2019. gadā, pamatojoties uz atlasītiem tirgus rādītājiem. Tādējādi tie cita starpā ietver datus no Apvienotās Karalistes. Komisija ziņojumu sagatavoja sadarbībā ar Eiropas Revīzijas pārraudzības struktūru komiteju (CEAOB). Šis ir pirmais šāds ziņojums kopš ES revīzijas reformas (sk. iepriekš). Kopumā dati bija precīzāki nekā 2017. gadā. Tomēr datu konsolidācija ES līmenī joprojām ir problemātiska, jo trūkst valstu datu par apgrozījumu un ieņēmumiem, ir atšķirīgi pārskata periodi un atšķiras ES revīzijas tiesību aktu īstenošana. Arī salīdzināmība kvalitātes nodrošināšanas rādītāju jomā joprojām ir problemātiska, jo VKI izmanto dažādas metodikas. 2.Norises ES tirgū SNS obligātās revīzijas jomā 2.1.Tirgus pārskats Regulā ir noteiktas īpašas prasības obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās, kuru definīcija ir sniegta revīzijas direktīvā, piemēram, biržā kotētos uzņēmumos, bankās, apdrošināšanas sabiedrībās un “valsts sabiedriskas nozīmes struktūrās”, ko izraudzījušās dalībvalstis (piemēram, tie var būt uzņēmumi, kam ir svarīga sabiedriska nozīme sakarā ar to uzņēmējdarbības raksturu, uzņēmuma lielumu vai darbinieku skaitu). Šajā iedaļā aprakstīts SNS obligātās revīzijas tirgus divus gadus pēc revīzijas reformas. Mazāk obligāto revidentu un revīzijas uzņēmumu ES – mazāka izvēle sabiedriskas nozīmes struktūrām. Dati liecina, ka salīdzinājumā ar 2015. gadu ES individuāli praktizējošo revidentu skaits ir samazinājies, tostarp nedaudz samazinājies revīzijas uzņēmumu nodarbināto un ar tiem saistīto (partnera vai citā statusā) obligāto revidentu skaits. Par 6 % samazinājies arī ES teritorijā reģistrēto revīzijas uzņēmumu skaits. To revīzijas uzņēmumu īpatsvars, kuri veic revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrās, ir gandrīz 4 % no visiem reģistrētajiem revīzijas uzņēmumiem, kas ir gandrīz par 2 procentpunktiem mazāk nekā 2015. gadā. 1. tabula. ES reģistrētie obligātie revidenti un revīzijas uzņēmumi (2015–2018)

Paralēli tam, ka samazinājās reģistrēto obligāto revidentu un revīzijas uzņēmumu skaits, samazinājās arī SNS skaits, ko galvenokārt izraisīja “valsts SNS” skaita samazināšanās sakarā ar to, ka lielākā daļa dalībvalstu pārskatīja minētā jēdziena definīciju. Arī SNS obligāto revīziju skaits 2015.–2018. gadā samazinājās – par aptuveni trešdaļu (1. attēls). Biržā kotētie uzņēmumi 2018. gadā bija ES plašāk pārstāvētais SNS veids, veidojot 44 % no kopskaita. SNS kategoriju relatīvais īpatsvars katrā dalībvalstī ir atšķirīgs, bet visnozīmīgākās izmaiņas bija 73 procentpunktu samazinājums “valsts SNS” kategorijā, kas 2015. gadā bija lielākā, bet 2018. gadā veidoja tikai 19 % no visām SNS. Tikai 9 % no SNS obligātajām revīzijām ir kopīgās SNS revīzijas. No 10 dalībvalstīm, kas ziņoja par kopīgām revīzijām, vislielākais kopīgo revīziju skaits atkal bija Francijā (86 % no kopskaita ES‑28 dalībvalstīs).



1. attēls. SNS un SNS obligātās revīzijas, ES‑28 (2015–2018) Saskaņā ar aplēsēm to revīzijas uzņēmumu apgrozījums ES, kuri revidē SNS, 2015.–2018. gadā palielinājās par 9 %, savukārt lielajiem revīzijas uzņēmumiem lielāko daļu ieņēmumu nesa ar revīziju nesaistīts darbs. SNS revidējošo revīzijas uzņēmumu ES‑27 apgrozījums 2018. gadā bija aptuveni 34 miljardi EUR. Dati par 10 vadošajiem revīzijas tirgus dalībniekiem (10VRTD) liecina, ka ES‑28 apgrozījums bija aptuveni 40 miljardi EUR. Ieņēmumi no obligātajām revīzijām pieauga par 6 %, sasniedzot gandrīz 12,7 miljardus EUR, no kuriem 25 % bija no SNS obligātajām revīzijām. Apgrozījuma rādītāji dažādās dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgi, tomēr Vācija un Apvienotā Karaliste joprojām ir divi lielākie tirgi (65 % no revīzijas uzņēmumu apgrozījuma ES). Aptuveni divas trešdaļas no atsevišķu uzņēmumu vai to tīklu līmenī uzrādītā apgrozījuma, ko ES guvuši revīzijas uzņēmumi, kuri revidē sabiedriskas nozīmes struktūras, tika gūtas no tādu pakalpojumu ieņēmumiem, kas nav saistīti ar revīziju (sniedzot atļautus ar revīziju nesaistītus pakalpojumus (ARNP) revidētajām struktūrām un ARNP citām struktūrām); tas liecina par uzņēmējdarbības dažādošanu un izvēršanu ārpus tradicionālā revīzijas darba. Ieņēmumi no SNS obligātajām revīzijām veidoja tikai 9 % no kopējā apgrozījuma ES, un ieņēmumi no visiem obligātās revīzijas pakalpojumiem veidoja 35 % (2. attēls). Tomēr šie rādītāji dažādās dalībvalstīs atšķiras; septiņās dalībvalstīs no obligātajām revīzijām tika gūta mazāk nekā trešā daļa ieņēmumu. 2. attēls. Revīzijas uzņēmumu, kuri revidē SNS, ES gūtajā apgrozījumā ietilpstošo ieņēmumu sadalījums (2018) Četras Eiropas Konkurences tīklā ietilpstošās VKI ziņoja, ka 2015.–2018. gadā ir veikušas nozares apsekojumu revīzijas tirgū vai pretmonopola vai apvienošanās kontroles darbības šajā nozarē. Apvienotā Karaliste ziņoja par pētījumu par valsts obligātās revīzijas tirgu. 2.2.Tirgus koncentrācija Dalībvalstis iesniedza tirgus datus par SNS obligātajām revīzijām, ko veica “lielais četrinieks” (PwC, Deloitte, KPMG un EY), “CR4” (četri lielākie revīzijas uzņēmumi katrā valstī) un 10VRTD (10 vadošie revīzijas tirgus dalībnieki). Tirgus koncentrācija 2015.–2018. gadā bija pastāvīgi augsta. Kopumā “lielais četrinieks” joprojām bija lielākie revīzijas uzņēmumi, bet ir redzamas izmaiņas to individuālajās tirgus daļās. Ir arī pazīmes, kas liecina par augstāku koncentrāciju 10VRTD sektorā salīdzinājumā ar iepriekšējo ziņojumu. “Lielais četrinieks” veido oligopolu 13 dalībvalstīs (salīdzinājumā ar 11 dalībvalstīm 2015. gadā), un vidēji tā ES tirgus daļa ir 70 % no visām SNS obligātajām revīzijām. Ir tikai septiņas dalībvalstis, kurās tie nav četri lielākie revīzijas uzņēmumi (3. attēls). 3. attēls. Revīzijas uzņēmumu tirgus daļa pēc SNS obligāto revīziju skaita (2018)

“Lielā četrinieka” stāvoklis ir vēl dominējošāks attiecībā uz ieņēmumiem no SNS obligātajām revīzijām (4. attēls). No dalībvalstīm, kurās to kopējā tirgus daļa bija mazāka par ES vidējo rādītāju, Francija ziņoja, ka 60 % no visām SNS obligātajām revīzijām bija kopīgas revīzijas.



4. attēls. % no SNS obligātajām revīzijām, % no ieņēmumiem no SNS obligātajām revīzijām un % no ieņēmumiem no citu struktūru revīzijām pa dalībvalstīm (2018) SNS obligātās revīzijas tirgū joprojām dominē “lielais četrinieks”. “Lielā četrinieka” kopējais koncentrācijas līmenis ES pēc sabiedriskas nozīmes struktūru obligāto revīziju skaita ir samazinājies par aptuveni 3 procentpunktiem, turklāt uzņēmuma Deloitte daļa samazinājās par gandrīz 9 procentpunktiem. “Lielais četrinieks” 2018. gadā veidoja aptuveni 66 % no SNS obligāto revīziju kopējā tirgus (5. attēls). Revīzijas uzņēmumu kopējā apgrozījuma ziņā šie četri uzņēmumi guva aptuveni 80 % no ES kopējā apgrozījuma.



5. attēls. 10VRTD tirgus daļa pēc SNS obligāto revīziju skaita (2018) “Lielais četrinieks” dominē SNS obligātās revīzijas tirgū, gūstot vairāk nekā 90 % no kopējiem ieņēmumiem. Citu struktūru obligāto revīziju tirgū “lielā četrinieka” tirgus daļa ir gandrīz 70 %. Turklāt to kopējā tirgus daļa segmentos, kas nav saistīti ar revīzijas darbu (atļautie ARNP revidējamām struktūrām un ARNP citām struktūrām), ir aptuveni 85 % (6. attēls). 6. attēls. SNS revidējošo revīzijas uzņēmumu ES tirgus daļas katrā tirgus segmentā pēc ieņēmumiem (2018)



“Lielais četrinieks” vai to tīkls gūst ievērojamu daļu (aptuveni 70 %) no ARNP ieņēmumiem no revīzijas un citiem klientiem. Situācija katrā dalībvalstī atšķiras. Lēstā ES ieņēmumu struktūra liecina, ka “lielais četrinieks” gūst gandrīz 30 % no saviem ieņēmumiem no revīzijas prakses un lielu procentuālo daļu (gandrīz 60 %) no darba, kas nav saistīts ar revīziju, jo īpaši no citām struktūrām sniegtajiem ARNP. 2.3.Riski, ko rada kvalitātes nepilnības Lielākā daļa VKI ziņoto datu par kvalitātes nodrošināšanu attiecās uz vienu gadu ilgiem inspekcijas cikliem, galvenokārt par 2018. gadu, bet ar atšķirīgiem sākuma un beigu datumiem. Septiņas VKI sniedza datus, kas attiecas uz trīs gadu inspekcijas cikliem. Šajā ziņojumā izmantota CEAOB konstatējumu definīcija, kas atbilst Starptautiskā Neatkarīgo revīzijas pakalpojumu regulatoru foruma (IFIAR) definīcijai. Tā kā, interpretējot dalībvalstu kvalitātes nepilnību datu iedalījumu kategorijās, ir nepieciešams profesionāls vērtējums, ir grūti apkopot šo informāciju un izdarīt vispārīgus secinājumus ES līmenī. Inspicēto SNS revīzijas dokumentu kopu skaits samazinājās par 25 %, savukārt SNS obligāto revīziju skaits samazinājās par 35 % (sakarā ar to, ka mainījās dalībvalstu “SNS” definīcija). Neraugoties uz mazāku inspekciju skaitu attiecībā uz SNS revīzijas uzdevumiem, šķiet, ka SNS revīzijas uzdevumiem ir pievērsta lielāka uzmanība salīdzinājumā ar pilno revīzijas inspekciju kopu 2015.–2018. gadā.

Turpmāk sniegtā kvalitatīvā novērtējuma sadaļa ir balstīta uz valstu tirgus uzraudzības ziņojumu datiem un CEAOB analīzi. Tā aptver divas galvenās jomas: -nepilnības, -ietekmes mazināšana un sistēmisko risku analīze. Visbiežāk konstatētās problēmas (2017. gadā) bija nepilnības revīzijas uzņēmumu iekšējās kvalitātes kontroles sistēmās (piemēram, pietiekamu revīzijas pierādījumu un dokumentu trūkums). Revīzijas uzraudzītāji turpinās pievērst uzmanību šīm problēmām. Galvenie kopīgie konstatējumi par iekšējās kvalitātes kontroles sistēmām attiecas uz: ·obligātā revidenta vai obligātās revīzijas uzņēmuma personāla ētiku un neatkarību, ·revīzijas uzdevuma kvalitātes kontroles pārbaudi, ·paaugstināta riska revidēto struktūru uzraudzības trūkumu vai neatbilstošu uzraudzību, ·revīzijas pierādījumu un revīzijas dokumentu trūkumu. Attiecībā uz SNS revīzijas uzdevumu dokumentu inspekcijām VKI tika izdarījušas kopīgus konstatējumus šādās galvenajās jomās: ·riska novērtēšana, ·būtiskums un izlases veidošana, ·iekšējās kontroles pārbaudes, ·revīzijas kvalitāte un pierādījumi, ·grupu revīzijas. Minētais saskan ar tiem pieciem starptautiskajiem revīzijas standartiem (SRS), kas CEAOB analīzē noteikti kā tādi, uz kuriem attiecas visvairāk konstatējumu (vairāk nekā 60 % no visiem 22 valstu kompetento iestāžu revīzijas konstatējumiem CEAOB datubāzē): -no riska novērtējuma izrietošās revidenta darbības (330. SRS), -revīzijas pierādījumi (500. SRS), -revīzija attiecībā uz grāmatvedības aplēsēm, tostarp patiesās vērtības aplēsēm un saistīto informāciju (540. SRS), -būtiski nepareizu ziņu sniegšanas risku identificēšana un izvērtēšana, gūstot izpratni par uzņēmumu un tā vidi (315. SRS),

-īpaši apsvērumi – grupas finanšu pārskatu revīzija, tostarp komponentu revidentu darbs (600. SRS). Lielākā daļa VKI ir ieviesušas ietekmes mazināšanas pasākumus un korektīvos pasākumus, lai novērstu konstatētos trūkumus. Tomēr lielākā daļa revīzijas pārraudzības struktūru ziņoja, ka konstatējumu rezultātā nav piemērotas sankcijas un nepastāv sistēmisks risks. Parasti konstatējumi un sankcijas neattiecas uz vienu un to pašu pārskata periodu (ir vajadzīgs laiks, lai veiktu izmeklēšanu un piemērotu sankcijas). Trešdaļa dalībvalstu neiesniedza informāciju par atkārtotiem konstatējumiem (t. i., par tiem pašiem konstatējumiem, kas iepriekšējos inspekcijas ciklos konstatēti tajos pašos revīzijas uzņēmumos) vai norādīja, ka tādu nav. Ziņojumos visbiežāk minētās jomas saistībā ar ietekmes mazināšanu un riska analīzi bija šādas: ·ētika un neatkarība, ·risku novērtēšana un revīzijas uzdevuma kvalitātes kontroles pārbaude, ·iekšējās kontroles sistēmas un revīzijas uzdevuma kvalitātes kontroles pārbaudes analīze, ·patiesās vērtības novērtēšana un krāpšanas procedūras. Korektīvie rīcības plāni un pamatcēloņu analīze ir vieni no visizplatītākajiem pēcpasākumiem. Ne visi konstatējumi ir pamats sankcijām, un 60 % VKI norādīja, ka tās nav piemērojušas nekādas sankcijas. Dažas revīzijas pārraudzības struktūras sniedza ieteikumus revīzijas uzņēmumiem, nosakot arī īstenošanas termiņus. Attiecībā uz sistēmisko risku līmeni un mērīšanu joprojām pastāv atšķirības. Vairākums VKI nebija konstatējušas sistēmiskus riskus. Četras VKI ziņoja par sistēmiskiem trūkumiem valsts līmenī, bet norādīja, ka attiecīgie konstatējumi, kopumā ņemti, nevarētu novest pie revīzijas uzņēmuma slēgšanas. CEAOB analīzē tika norādīts, ka VKI sadarbojas ar revīzijas uzņēmumiem un lūdz tiem sniegt skaidrojumus regulatīvajās kolēģijās un sanāksmēs inspekciju apakšgrupas plenārsēdēs. 2.4.Revīzijas komiteju darba rezultāti Pieejamie dati neļauj veikt vispārēju revīzijas komiteju darba rezultātu novērtējumu, ņemot vērā dalībvalstu atšķirīgās pieejas revīzijas komiteju uzraudzībai un to, ka lielākā daļa informācijas ir balstīta uz revīzijas komiteju pašnovērtējumu. Tomēr VKI ir guvušas panākumus informācijas vākšanā un attiecību veidošanā ar revīzijas komitejām. Revīzijas direktīvas 39. pantā ir noteikts, ka uzņēmumiem ir jāizveido revīzijas komitejas (tādu kopā ir aptuveni 6400), un regulas 27. panta 1. punkta c) apakšpunktā ir noteikts, ka VKI ir jāuzrauga revīzijas komiteju darba rezultāti. Revīzijas komitejas visbiežāk tiek veidotas kā patstāvīgas komitejas vai kā uzraudzības/administratīvas struktūras komitejas, un tām ir būtiska loma korporatīvās pārvaldības modelī, jo īpaši lielākās SNS. Tās mijiedarbojas ar dažādiem dalībniekiem – iekšēji (piemēram, vadību, uzraudzības/administratīvajām struktūrām) un ārēji (piemēram, ārējiem revidentiem, akcionāriem un regulatoriem). Pārraudzības struktūras ieguva informāciju no revīzijas komitejām, izmantojot dažādus kanālus. Viens piemērs bija speciāla CEAOB aptauja, kurā izlases kārtībā bija aicinātas piedalīties vairuma dalībvalstu revīzijas komitejas. Tomēr, ņemot vērā, ka tā balstījās uz revīzijas komiteju pašnovērtējumu, datu interpretācijas iespējas ir ierobežotas. Revīzijas komitejas ir pakļautas VKI pārraudzībai 21 dalībvalstī. ES tiesību aktos nav noteikti VKI pārraudzības uzdevumi attiecībā uz revīzijas komitejām. Dalībvalstīs pastāv lielas atšķirības attiecībā uz to, kura iestāde ir atbildīga par uzraudzību un saskarsmi ar tām. Visbiežāk VKI dala atbildību ar valsts finanšu uzraudzības iestādi. VKI izvēlas dažāda veida saskarsmi ar revīzijas komitejām, kas ir to jurisdikcijā. Lielākā daļa to dara, galvenokārt izmantojot aptaujas/anketas, dialogu un darbseminārus, tīmekļseminārus un konferences. CEAOB aptauja parādīja, ka ir vairāk jāuzrauga revīzijas komiteju saskarsme ar ārējiem revidentiem, konkursa procesu organizēšana, atļauto ARNP sniegšanas apstiprināšana un samaksāto maksu uzskaite. Atbildes liecina par atbilstību galvenajām prasībām attiecībā uz revīzijas komiteju sastāvu un prasmēm, to neatkarību un saskarsmi ar administratīvo/uzraudzības struktūru, kā arī revīzijas funkcijas pārraudzību. Tomēr rezultāti liecina, ka revīzijas konkursu atlases process revīzijas komitejām ir problēma – atbildes uz šo jautājumu norāda vai nu uz neatbilstību tiesību aktiem revīzijas jomā, vai uz izpratnes trūkumu par to, kā tos piemērot.

Revidentu atlases process Revīzijas komitejas ir atbildīgas par obligāto revidentu atlases procedūru. Aptuveni 87 % komiteju norāda, ka tās faktiski veic šo darbību. 75 % no sabiedriskas nozīmes struktūrām, kas izsludināja konkursu, uzaicināja divus līdz septiņus revīzijas uzņēmumus. 16 % komiteju izsludināja uzaicinājumu uz konkursu tikai vienam uzņēmumam, lai gan regulas 16. panta 2. punktā ir noteikts, ka dalībai konkursā ir jāuzaicina vismaz divi uzņēmumi. Turklāt pastāv korelācija starp to revīzijas uzņēmumu skaitu, kuri ir uzaicināti piedalīties konkursā, un to skaitu, kas galu galā ir iesnieguši piedāvājumu. Aptuveni 55 % revīzijas komiteju ziņoja, ka konkursa procedūras rezultātā piedāvājumu parasti iesniedza divi vai trīs obligātie revidenti (revīzijas uzņēmumi). Tomēr atbilžu analīze liecina, ka 19 % no revīzijas komitejām saņem tikai vienu pārliecinošu piedāvājumu. Puse no revīzijas komitejām norādīja, ka konkursa procedūra ļauj piedalīties atlases procedūrā uzņēmumiem, kas iepriekšējā kalendārajā gadā no dalībvalsts sabiedriskas nozīmes struktūrām saņēma mazāk nekā 15 % no to kopējām maksām. Šīs revīzijas komitejas, iespējams, pilnībā neizprot vai nepiemēro regulas 16. panta 3. punktu.



Saskarsme ar ārējo revidentu Revīzijas komitejas ir atbildīgas par revīzijas uzņēmuma neatkarības un revīzijas kvalitātes pārbaudi, tostarp par atļauto ARNP apstiprināšanu, konkursu rīkošanu un ārējā revidenta atlasi. Aptuveni puse apstiprināja, ka obligātais revidents (vai tā tīkla dalībnieks) iesniedza piedāvājumu par atļauto ARNP sniegšanu. 80 % respondentu norādīja, ka nav izskatījuši ARNP sniegšanas pieprasījumus saskaņā ar regulas 5. panta 4. punktu. 4 % neuzraudzīja obligātajam revidentam samaksātās maksas. 3.Secinājumi Šajā ziņojumā aprakstīta SNS obligāto revīziju tirgus attīstība laikposmā no 2015. līdz 2018. gadam. Tās analīze sniedz sākotnējo ieskatu par revīzijas reformas ietekmi un norāda uz iespējamām jomām, kurās veikt turpmāko novērtējumu. Minētajā novērtējumā būtu jāņem vērā nesenie skandāli, kuros iesaistītas redzamas korporācijas, kas darbojas visā ES (piemēram, Carillion, Thomas Cook un Wirecard), un kuri var apdraudēt revidenta profesijas reputāciju un ieguldītāju uzticēšanos. Šā ziņojuma galvenie konstatējumi ir šādi. 1)Saglabājas augsta koncentrācija, jo vairākumā dalībvalstu SNS obligātās revīzijas tirgū joprojām dominē “lielais četrinieks” “Lielā četrinieka” dominējošais stāvoklis lielākajā daļā dalībvalstu, kā arī ar revīziju nesaistīta darba ieņēmumu lielais īpatsvars varētu ietekmēt to neatkarību, revīzijas maksas lielumu un revīzijas kvalitāti. Risku vēl vairāk palielina korektīvie pasākumi (piemēram, rotācijas prasība, aizliegti ARNP, atļauto ARNP maksimālais īpatsvars utt.), kuru mērķis ir mazināt revīzijas uzņēmumu interešu konfliktus attiecībā uz SNS un kuri var vēl vairāk samazināt SNS obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu izvēli tirgū. Tādēļ Komisija pievērsīs īpašu uzmanību tam, lai ciešā sadarbībā ar VKI un CEAOB uzraudzītu, kā jaunie noteikumi ietekmē konkurenci SNS revīzijas tirgū. Tā arī novērtēs, kā regulā paredzētās iespējas ietekmē valstu tirgus un konkurences apstākļu vienlīdzību ES. VKI tiek mudinātas novērst datu iztrūkumus (piemēram, par ieņēmumiem no ARNP), lai uzlabotu tirgus attīstības uzraudzību un koncentrācijas analīzi. 2)Kvalitātes nepilnību novērtējums joprojām ir problemātisks Biežākās kvalitātes problēmas ES līmenī joprojām ir šādas: ·nepilnības revīzijas uzņēmumu iekšējās kvalitātes kontroles sistēmās, ·paaugstināta riska revidējamo struktūru uzraudzības trūkums vai neatbilstoša uzraudzība, ·revīzijas pierādījumu un dokumentu trūkums. Novērtējumu kvalitātes uzlabošanai varētu būt lietderīgi ES revīzijas nozarē veicināt konverģenci attiecībā uz uzraudzības darbību veidiem, korektīvajiem pēcpasākumiem un piemērotajām sankcijām.