Priekšsēdētājs Ž. K. Junkers 2017. gada 13. septembrī savā runā par stāvokli Savienībā paziņoja, ka viņš izveidos augsta līmeņa darba grupu jautājumos par subsidiaritāti, proporcionalitāti un principu “Darīt mazāk, bet efektīvāk”. Tās mērķi tika aprakstīti Komisijas 2018. gada darba programmā: “Balstoties uz šīs Komisijas jau paveikto darbu, mums būtu jāturpina būt lieliem lielos jautājumos. Tas nozīmē nereglamentēt katru iedzīvotāju ikdienas dzīves aspektu. Mums ir nopietni jāpārdomā, kā darīt mazāk, bet efektīvāk, un nodot kompetenci atpakaļ dalībvalstīm tajos jautājumos, kur tas būtu lietderīgāk. Pamatojoties uz priekšsēdētāja pirmā vietnieka Fransa Timmermansa vadītās darba grupas darbu [..], Komisija iepazīstinās ar savām idejām par subsidiaritātes, proporcionalitātes un labāka regulējuma turpmākiem uzlabojumiem, lai nodrošinātu, ka mēs rīkojamies tikai tajās jomās, kurās ES dod pievienoto vērtību.” Priekšsēdētājs Ž. K. Junkers izveidoja darba grupu 14. novembrī, un tā uzsāka darbību 2018. gada 1. janvārī . Darba grupa sniedza ziņojumu priekšsēdētājam 2018. gada 10. jūlijā. Eiropas Parlamenta, Eiropas lietu komiteju konferences (COSAC) un Reģionu komitejas priekšsēdētāji tika aicināti izvirzīt no savām iestādēm darba grupas locekļus, kas darbotos privātpersonu statusā. Valstu parlamenti (COSAC) un Reģionu komiteja vēlāk izvirzīja savus darba grupas locekļus, bet Eiropas Parlaments izvēlējās to nedarīt.

Arī Komisijas tīmekļa vietne “Kā atvieglot slogu — izsakieties!” un Normatīvās atbilstības un izpildes programmas (REFIT) platforma sniedz sabiedrībai un ieinteresētajām personām iespējas sazināties ar Komisiju par pašreizējo regulatīvo pasākumu, iespējams, pārmērīgo slogu vai to nepilnībām, kas var ietvert arī jautājumus par subsidiaritāti vai proporcionalitāti. 2017. gadā REFIT platformas ietvaros tika sagatavoti 46 atzinumi, arī ieteikumi Komisijai par to, kā vienkāršot un mazināt spēkā esošo ES tiesību aktu regulatīvo slogu. Komisijas atbilde uz to ir savas 2018. gada darba programmas īstenošana.

Eiropas Parlaments 2017. gadā no valstu parlamentiem oficiāli saņēma 421 dokumentu atbilstīgi 2. protokolam par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu. No tiem 49 bija pamatoti atzinumi, savukārt pārējie 372 bija skaidrojumi (ar subsidiaritātes kontroles mehānismu nesaistīti dokumenti). Salīdzinājumam: 2016. gadā Eiropas Parlamentam oficiāli tika nosūtīti 76 pamatoti atzinumi un 333 skaidrojumi. Pamatoto atzinumu attiecība pret skaidrojumiem joprojām ir neliela, kas nozīmē to, ka valstu parlamenti subsidiaritātes kontroles mehānismu uzskata par vēl vienu konstruktīvu veidu, kā paust savus uzskatus un bažas. Visi dokumenti, ko valstu parlamenti nosūtījuši Eiropas Parlamentam, ir publicēti datubāzē (CONNECT).

No 2017. gadā saņemtajiem 52 pamatotajiem atzinumiem 24 atzinumi attiecās uz četriem Komisijas priekšlikumiem. Visvairāk pamatoto atzinumu tika saņemts attiecībā uz priekšlikumu par elektroenerģijas iekšējo tirgu, proti, 11 pamatoti atzinumi. Attiecībā uz diviem leģislatīvo aktu priekšlikumiem tā dēvētajā “pakalpojumu paketē” kopumā saņemti 9 pamatoti atzinumi un attiecībā uz priekšlikumu par darba un privātās dzīves līdzsvaru vecākiem un aprūpētājiem saņemti 4 pamatoti atzinumi. Par citiem priekšlikumiem saņemti no viena līdz trim pamatotiem atzinumiem. Gadījumi, kad Komisija saņēmusi visvairāk pamatoto atzinumu, sīkāk aprakstīti 3. nodaļā.

Komisija 2017. gadā no valstu parlamentiem saņēma 52 pamatotus atzinumus par subsidiaritātes principu. Tas ir par 20 % mazāk nekā 2016. gadā, kad tika saņemti 65 pamatotie atzinumi, un tas atbilst 2017. gadā kopumā zemākajam saņemto atzinumu skaitam. Pamatoto atzinumu īpatsvars salīdzinājumā ar 2017. gadā saņemto atzinumu kopējo skaitu arī samazinājās no 10,5 % 2016. gadā līdz 9 % 2017. gadā.

Regulējuma kontroles padome 2017. gadā pārbaudīja 17 būtiskus izvērtējumus un atbilstības pārbaudes. Septiņos gadījumos no tiem padome sniedza ieteikumus uzlabojumiem kategorijā “nozīmīgums un ES pievienotā vērtība”, tostarp programmā LIFE (ES rīcības programma vides un klimata jomā) un vispārējos tiesību aktos par pārtikas apriti . Tādējādi tas palīdzēja uzlabot analīzi par to, kā izvērtējumos un atbilstības pārbaudēs ņemti vērā subsidiaritātes un proporcionalitātes principi.

Galvenais pasākums subsidiaritātes jomā bija 8. starpiestāžu subsidiaritātes konference, ko Reģionu komiteja un Austrijas Federālā padome kopīgi organizēja Vīnē 2017. gada 4. decembrī un kurā piedalījās vairāk nekā 200 dalībnieku no dažādām valstu un ES iestādēm, pārstāvot visus pārvaldības līmeņus. Kā viens no galvenajiem secinājumiem tika uzsvērts, ka iedzīvotāji ne vienmēr ir skaidri informēti par subsidiaritātes principa nozīmi un ka politikas pieņemšanu plašākā mērogā nevar panākt, ja netiek pareizi piemēroti subsidiaritātes un proporcionalitātes principi.

2017. gadā aizvien vairāk tika izmantota REGPEX — agrīnās brīdināšanas sistēma reģionālajām iestādēm ar likumdošanas pilnvarām un iespēja reģionālajiem parlamentiem un reģionālajām valdībām gūt subsidiaritātes vērtējumu izstrādē noderīgu informāciju un apmainīties ar to. Šajā platformā tika augšupielādēti kopumā 66 dokumenti, ko iesnieguši REGPEX partneri. Austrijas Federālā padome, Lejasaustrijas pavalsts parlaments, Emīlijas–Romanjas reģionālā likumdevēju asambleja un Tīringenes federālās zemes parlaments bija daži no aktīvākajiem partneriem.

Saskaņā ar Subsidiaritātes darba programmu notika apspriešanās ar subsidiaritātes ekspertu grupu par trīs iniciatīvām. Attiecībā uz priekšlikumu regulai par finanšu noteikumiem, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam, eksperti uzskatīja, ka jaunie priekšlikumi par finanšu instrumentiem un nosacījumiem būtiski ietekmē to saņēmējus, kā arī politikas īstenošanas saturu un kārtību uz vietas. Arī valsts un reģionālā līmeņa vadošās iestādes pauda būtisku satraukumu par šiem priekšlikumiem. Atzinumā norādīts, ka “ietekmes novērtējums nav veikts un iesniegtie dati nav uzskatāmi par proporcionalitātes pamatojumu.” Turklāt atzinumā “[Komiteja] apšauba Eiropas Komisijas novērtējumu, ka leģislatīvā akta priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, ņemot vērā to, ka priekšlikumi nozaru leģislatīvajiem aktiem neaprobežojas tikai ar attiecīgā dokumenta saskaņošanu ar Savienībā piemērojamajiem jaunajiem finanšu noteikumiem.”

2017. gadā notika plašas diskusijas par Eiropas nākotni, kurā Reģionu komiteja uzsvēra, cik svarīgi ir efektīvi piemērot subsidiaritātes principu un proporcionalitātes principu. Saskaņā ar savu piekto Subsidiaritātes darba programmu Komiteja pievērsa īpašu uzmanību trim iniciatīvām, kas izvēlētas no Komisijas 2017. gada darba programmas. Turklāt Komiteja novērtēja visu to leģislatīvo aktu priekšlikumu atbilstību subsidiaritātes principam un proporcionalitātes principam, par kuriem tā sniedza atzinumus.

Kā daļu no tā dēvētās “Pakalpojumu paketes”, kura ietver paziņojumu un četrus leģislatīvo aktu priekšlikumus, kas tika iesniegti 2017. gada 10. janvārī, un kuras mērķis bija pilnībā izmantot vienotā tirgus potenciālu, Komisija pieņēma i) priekšlikumu direktīvai, ar ko nosaka ar pakalpojumiem saistītu atļauju piešķiršanas sistēmu un prasību paziņošanas procedūru, un ii) priekšlikumu direktīvai par uzlabotu paziņošanas procesu attiecībā uz valsts tiesību aktu projektiem pakalpojumu jomā, kā rezultātā kopumā tika saņemti deviņi pamatoti atzinumi. Priekšlikums par paziņošanas procedūru ir paredzēts, lai Eiropas iestādes un dalībvalstis varētu paust iespējamās bažas par juridisko neatbilstību starp ES un valstu tiesību aktiem jau agrīnā valsts tiesību aktu izstrādes posmā. Priekšlikums par valsts tiesību normu proporcionalitātes novērtējumu profesionālo pakalpojumu jomā ir vērsts uz to, lai dalībvalstis veiktu vispusīgu un pārredzamu samērības novērtējumu pirms valsts tiesiskā regulējuma noteikšanas profesionālo pakalpojumu jomā.

Komisija 2016. gada 30. novembrī iesniedza paketi “Tīru enerģiju ikvienam Eiropā”, kuras mērķis ir veicināt elektroenerģijas tirgus elastīgumu, dekarbonizāciju un jauninājumus, nodrošinot netraucētus tirgus signālus, un kuru veido astoņi leģislatīvo aktu priekšlikumi, no kuriem četri attiecas uz elektroapgādi. Saistībā ar priekšlikumu regulai par elektroenerģijas iekšējo tirgu Komisija saņēma 11 pamatotus atzinumus ar dažādiem argumentiem . Dažas parlamentārās palātas apgalvoja, ka priekšlikums negatīvi ietekmētu dalībvalstu iespēju nodrošināt elektroapgādes drošību. Daži respondenti pauda bažas par papildu pilnvarām, kas nodotas Energoregulatoru sadarbības aģentūrai, savukārt citi bija noraizējušies par to, ka priekšlikums ietekmētu dalībvalstu tiesības lemt pašām par savu energoresursu struktūru. Visbeidzot, daži parlamenti kritiski vērtēja priekšlikuma nosacījumus par tirdzniecības zonu konfigurāciju, ierosinājumu par reģionālo operatīvo centru izveidi reģionu interesēs vai priekšlikumā paredzēto pilnvarojumu Komisijai pieņemt deleģētos aktus.

Šajā nodaļā ir izklāstīti četri atsevišķi leģislatīvo aktu priekšlikumi, par kuriem 2017. gadā tika saņemti vairāk nekā četri pamatoti atzinumi. Tā kā šie priekšlikumi ir daļa no lielākām paketēm, visaptverošāks to apraksts ir ietverts gada ziņojumā par attiecībām ar valstu parlamentiem.

2017. gada 3. aprīļa lietā Vācija pret Komisiju par Komisijas Lēmuma (ES) 2015/2098 likumību, izslēdzot no Eiropas Savienības finansējuma atsevišķus izdevumus, kas dalībvalstīm radušies saistībā ar Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu un Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai , Vispārējā tiesa secināja, ka nav pierādīts, ka Komisija ir pārkāpusi savu kompetenci, kas izriet no subsidiaritātes principa piemērošanas. Vispārējā tiesa uzsvēra, ka “lomu sadalījums starp Komisiju un Vācijas iestādēm liek konstatēt, ka tieši šīm iestādēm ir jāizstrādā attiecīgie valsts noteikumi, kas reglamentētu izdevumu atbalsttiesīgumu [..] Komisijai ir jākontrolē, vai Vācijas iestādes patiešām pilda savus pienākumus šajā jomā, kaut arī Komisijai līdz ar to tomēr netiek piešķirtas pilnvaras, kas tai ļautu uzspiest kādus konkrētus noteikumus saistībā ar valsts tiesību aktiem, kuri attiecas uz zemes konsolidācijas un ciematu atjaunošanas procedūru.”

Atbildot uz valstu parlamentu iebildumiem, Komisija aizstāvēja savu priekšlikumu izveidot paziņošanas procedūru kā līdzsvarotu un samērīgu, ņemot vērā gan pakalpojumu nozares īpatnības un nepieciešamību ieviest efektīvu instrumentu, lai nodrošinātu atbilstību ES noteikumiem, gan prasību ievērot lēmumu pieņemšanas procesu valsts līmenī. Komisija uzsvēra pašreizējās procedūras būtiskās nepilnības, kas norādītas tās ietekmes novērtējumā, un to, ka 80 % respondentu, tostarp gandrīz trīs ceturtdaļas no visām apspriešanā iesaistītajām valsts iestādēm, pašreizējo paziņošanas procedūru vērtē kā neapmierinošu. Attiecībā uz priekšlikumu izveidot samērības novērtējumu Komisija atgādināja, ka tā tikai koordinē to, kā dalībvalstīm būtu jānovērtē, vai prasības, kas jāpieņem, atbilst proporcionalitātes principam, un tā nekādā veidā neietekmē valsts likumdošanas procesa rezultātus. Turklāt priekšlikums paredz dalībvalstīm plašu rīcības brīvību, iekļaujot samērības novērtējumu to esošajās struktūrās.

·Priekšlikums attiecībā uz darba un privātās dzīves līdzsvaru vecākiem un aprūpētājiem

Šis priekšlikums, kas pieņemts 2017. gada 26. aprīlī, ir daļa no plašāka pasākumu kopuma, kura mērķis ir nodrošināt dzimumu līdztiesības principa īstenošanu attiecībā uz darba tirgus iespējām un attieksmi darbā. Priekšlikumā paredzēti jauni vai augstāki obligātie standarti, lai panāktu lielāku konverģenci starp dalībvalstīm, saglabājot un paplašinot esošās tiesības. Priekšlikuma galvenie elementi ietver esošās vecāku atvaļinājuma sistēmas uzlabošanu, veicot grozījumus attiecībā uz samaksu, elastīgumu un nenododamo laikposmu, tādējādi veicot to, ka atvaļinājumu izmanto pirmie pelnītāji. Turklāt priekšlikuma mērķis ir ieviest aprūpētāju atvaļinājumu un paternitātes atvaļinājumu, kā arī tiesības lūgt elastīgu darba režīmu visiem strādājošiem vecākiem, kuri audzina bērnus vecumā līdz 12 gadiem, un aprūpētājiem, kuriem ir aprūpējami piederīgie.

Kā atbildi uz priekšlikumu Komisija saņēma četrus pamatotus atzinumus ar dažādiem argumentiem . Dažos gadījumos tika paustas bažas par priekšlikuma iespējamo iejaukšanos valsts kompetences jautājumos un par to, ka priekšlikumā ir noteikti daudzi sīki izstrādāti noteikumi, neņemot vērā esošos valstu sistēmiskos risinājumus, kas paredzēti tā paša mērķa sasniegšanai; tādējādi daži parlamenti apgalvoja, ka ES pievienotā vērtība nav skaidri parādīta.

Savās atbildēs valstu parlamentiem Komisija paskaidroja, ka pašreiz spēkā esošajos Eiropas tiesību aktos jau ir iekļauti noteikumi par darba un privātās dzīves līdzsvarošanu dzimumu līdztiesības jomā darba tirgū, kas ilustrē kopējo vienošanos, ka šajā jomā ir vajadzīga ES līmeņa rīcība (saskaņā ar subsidiaritātes principu). Komisija arī atbildēja, ka ierosinātā direktīva neietekmē iesakņojušos valstu kārtību attiecībā uz ģimenes atvaļinājumiem un elastīgiem darba apstākļiem, jo tā nosaka tikai minimālos standartus, tādējādi ļaujot dalībvalstīm saglabāt vai ieviest labvēlīgākus noteikumus. Tādēļ Komisijas ieskatā tikai ES rīcība nodrošinās, ka visās dalībvalstīs var panākt pietiekamu progresu.

3.2. “Dzeltenā kartīte” — procedūras un politikas iznākums — Eiropas Prokuratūras gadījums

2017. gadā Savienības likumdevējs pirmo reizi pieņēma leģislatīvā akta priekšlikumu, kas bija pamats tā dēvētās “dzeltenās kartītes” procedūras uzsākšanai saskaņā ar Līgumu 2. protokola 7. panta 2. punktu.

Tas bija priekšlikums Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Prokuratūru (EPPO) , kuru Komisija pieņēma 2013. gada 17. jūlijā. Priekšlikuma mērķis bija izveidot Eiropas Prokuratūru un pilnvarot to izmeklēt un saukt pie atbildības personas, kas izdarījušas noziedzīgus nodarījumus, kuri skar ES finanšu intereses. Eiropas Prokuratūra būtu ES iestāde, kuru veido centrālais birojs un decentralizēta struktūra. Komisija par priekšlikumu 2013. gadā saņēma 13 pamatotus atzinumus no valstu parlamentiem, kas pārstāv 18 no 56 iespējamām balsīm, t. i., ceturto daļu no valstu parlamentiem piešķirtajām balsīm . Pamatotajos atzinumos palātas pauda bažas par to, ka Komisija nav pietiekami izskaidrojusi, kā priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam, ka dalībvalstīs pastāvošie mehānismi ir pietiekami un ka nav pierādīta pasākumu pievienotā vērtība. Parlamenti arī pauda bažas par Prokuratūras struktūru un kompetences jomu.

Pēc tam, kad tika apstiprināts, ka uzsākta 2. protokolā noteiktā “dzeltenās kartītes” procedūra, Komisija pārskatīja priekšlikumu un pēc tam 2013. gada 27. novembrī publicēja paziņojumu , kurā rūpīgi analizēja saņemtos pamatotos atzinumus no subsidiaritātes principa viedokļa. Proti, Komisija uzskatīja, ka paskaidrojuma rakstā un ietekmes novērtējumā ir pietiekami izskaidrots, kāpēc ar valsts līmenī veiktiem pasākumiem nevarētu sasniegt politikas mērķi, turpretim ar Savienības līmeņa rīcību tas būtu iespējams. Pamatojoties uz to, Komisija nolēma saglabāt priekšlikumu.

Padome 2017. gada 12. oktobrī pieņēma Regulu par Eiropas Prokuratūras izveidi. Regula tika pieņemta, īstenojot ciešāku sadarbību ar 16 no 28 dalībvalstīm. Līdz regulas spēkā stāšanās dienai ciešākā sadarbībā iesaistījās vēl sešas dalībvalstis. Četras no 11 dalībvalstīm, kuru parlamentārās palātas ir iesniegušas pamatotus atzinumus, līdz šim vēl nav nolēmušas iesaistīties ciešākā sadarbībā (Ungārija, Īrija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste). Ciešākā sadarbībā ir iesaistījušās septiņas dalībvalstis, kuru parlamentārās palātas ir iesniegušas pamatotus atzinumus (Kipra, Čehija, Francija, Malta, Nīderlande, Rumānija un Slovēnija). Padomes pieņemtā regula atšķiras no Komisijas sākotnējā priekšlikuma vairākos būtiskos punktos ar mērķi daļēji ņemt vērā galvenās valstu parlamentu paustās bažas, tādēļ tās tika ņemtas vērā likumdošanas procesā: regula tagad paredz, ka papildus Eiropas galvenajam prokuroram viens Eiropas prokurors no katras iesaistītās dalībvalsts darbosies centrālajā līmenī, veidojot Eiropas Prokuroru kolēģiju. Prokuratūrai vairs nav ekskluzīva, bet gan dalītā kompetence attiecībā uz noziedzīgiem nodarījumiem, kas definēti Direktīvā par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības. Komisija rūpīgi pārraudzīs jaunizveidotās Eiropas Prokuratūras attīstību, jo īpaši, lai novērtētu, vai tā spēs pilnībā efektīvi nodrošināt Savienības finanšu interešu aizsardzību pret krāpšanu.

4. Secinājumi

Līdzīgi iepriekšējiem gadiem arī 2017. gadā subsidiaritātes princips un proporcionalitātes princips bija likumdevēju diskusiju pamatā. Visas Eiropas lēmumu pieņemšanā iesaistītās iestādes aktīvi piemēroja šos principus un uzraudzīja to ievērošanu. Valstu parlamenti turpināja intensīvi izmantot subsidiaritātes kontroles mehānismu, iesniedzot daudz pamatotu atzinumu, kā arī reģionālie parlamenti ar likumdošanas pilnvarām turpināja iesaistīties subsidiaritātes kontroles mehānismā ar tiem saistītos jautājumos. Komisija galvenokārt pievērsās savas nostiprinātās labāka regulējuma programmas turpmākai īstenošanai, kā arī esošo politikas pamatnostādņu praktiskajai novērtēšanai pirms pārskatīto tiesību aktu iesniegšanas. Arī Eiropas Parlamenta un Reģionu komitejas darba kārtībā galvenā uzmanība bija pievērsta subsidiaritātes kontroles un uzraudzības jautājumiem.

Turklāt 2017. gadā Savienības likumdevējs pirmo reizi pieņēma tiesību akta priekšlikumu, attiecībā uz kuru tika uzsākta tā dēvētā “dzeltenās kartītes” procedūra, proti, priekšlikumu Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Prokuratūru. Pēc vairākus gadus ilgušām sarunām ciešākas sadarbības īstenošanas rezultātā regula beidzot tika pieņemta, un, lai gan tā vairākos aspektos atšķiras no Komisijas sākotnējiem priekšlikumiem, jaunā Prokuratūra tomēr tika izveidota.

Iestādes visos līmeņos arī iesaistījās pārdomās par to, kā nodrošināt un uzlabot subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu. Eiropas Parlaments debatēja par subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumiem savu regulāro pašiniciatīvas ziņojumu ietvaros. Komisija uzsāka starpiestāžu pārdomu procesu, izveidojot Darba grupu jautājumos par subsidiaritāti, proporcionalitāti un principu “Darīt mazāk, bet efektīvāk”, kuru vadīja priekšsēdētāja pirmais vietnieks, kas 2018. gada 10. jūlijā iesniedza savu ziņojumu priekšsēdētājam Ž. K. Junkeram. Galīgajā ziņojumā, kas tika iesniegts priekšsēdētājam Ž. K. Junkeram 2018. gada 10. jūlijā, darba grupa iesniedza priekšlikumus uzlabojumiem esošajā sistēmā, lai iesaistītu valstu un reģionālos parlamentus un reģionālās un vietējās iestādes Savienības tiesību aktu sagatavošanā un īstenošanā, kā arī norādīja uz uzlabojumiem, kas prasītu Līgumu grozījumus. Paziņojumā, kas pieņemts saistībā ar pašreizējo ziņojumu, Komisija izklāsta, kādus turpmākos pasākumus tā no savas puses plāno veikt attiecībā uz darba grupas ieteikumiem saistībā ar Komisijas labāka regulējuma programmu un tās pastāvīgo apņemšanos ierosināt rīcību Eiropas līmenī tikai tad, ja tās pievienotā vērtība salīdzinājumā ar pasākumiem, kas veikti valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, ir acīmredzama. Darba grupas darba rezultāti veicinās centienus vēl vairāk nostiprināt subsidiaritātes principu un proporcionalitātes principu galveno ieinteresēto personu darba procedūrās.