Zaļā grāmata par pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, savstarpēju atzīšanu {SEC(2004) 1046} /* COM/2004/0562 galīgā redakcija */





ZAĻĀ GRĀMATA par pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, savstarpēju atzīšanu {SEC(2004) 1046} (iesniegusi Komisija) Šīs Zaļās grāmatas mērķis ir sniegt pamatu diskusijai par Komisijas ierosinājuma par jauna tiesību akta par tiesisku lēmumu attiecībā uz ierosinājumu par pirmstiesas uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, savstarpēju atzīsanu. ,Komisijas Personāla darba dokuments", kas ir saistīts ar Zaļo grāmatu, (SEC(2004) 1046) ietver detalizētu attiecīgā tiesiskā regulējuma analīzi sajā jomā un Komisijas uzskatus par to, kā sāda veida tiesību akts varētu tikt noformēts. 1. Kāpēc Komisija iepazīstina ar prieksā Zaļo grāmatu 1.1. Problēmas identificēsana Pirmstiesas ieslodzījuma pārmērīga izmantosana (un ilgums) ir viens no galvenajiem cietuma pārpildītības iemesliem. Sakarā ar aizbēgsanas risku aizdomās turētie nerezidenti biezi vien tiek turēti apcietinājumā, savukārt rezidenti bauda alternatīvos pasākumus. Saskaņā ar vispārējiem likuma principiem ieslodzījums līdz tiesai ir uzskatāms kā izņēmuma pasākums, un plasi būtu jāizmanto uzraudzības pasākumi, neatņemot brīvību. Tomēr dazādas alternatīvas pirmstiesas aizturēsanai, kas pastāv attiecīgās valsts tiesību aktos (piemēram, policijas uzraudzība vai izceļosanas aizliegums) paslaik nevar piemērot pāri robezām, jo valstis neatzīst citu valstu tiesu lēmumus sādās lietās. Tāda tiesību akta pieņemsana, kas veicinātu ES dalībvalstīm savstarpēji atzīt pirmstiesas uzraudzības pasākumus, neatņemot brīvību, palīdzētu samazināt pirms tiesas aizturēto nerezidentu skaitu Eiropas Savienībā. Tajā pasā laikā sāda tiesību akta ieviesana Eiropas Savienībā kopumā stiprinātu tiesības uz brīvību un nevainības prezumpciju (t.i., kopējā brīvības, drosības un tiesiskuma telpā) un samazinātu nevienlīdzīgas attieksmes pret aizdomās turētajiem nerezidentiem risku. 1.2. Rīcības nepieciesamība Pastāv skaidri noteikts pilnvarojums uzsākt rīcību saskaņā ar 2000. gada novembra [1] ,Pasākumu programmas lēmumu savstarpējas atzīsanas principa īstenosanai krimināllietās " 9. un 10. pasākumu (turpmāk tekstā - ,savstarpējās atzīsanas programma"), kas tika pieņemta pēc Eiropadomes sanāksmes Tamperē pieprasījuma. Šī norādījuma detaļas ir izklāstītas Komisijas Personāla darba dokumenta 2.2.1.3. nodaļā. [1] OV C 12, 15.1.2001., 10. lpp. Rīcības nepieciesamību Eiropas līmenī Eiropas Parlaments ir uzsvēris vairākās rezolūcijās, kā arī identificējusas citas reģionālās sadarbības iestādes, piemēram, Eiropas Padome un Baltijas Jūras valstu komisariāts. To arī uzsvērusas dazādas sajā jomā darbojosās nevalstiskās organizācijas (NVO). 1.3. Iespējamais risinājums Jaunā tiesību akta par pirmstiesas uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, galvenā doma ir aizvietot pirmstiesas ieslodzījumu ar uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, un pārcelt so pasākumu uz dalībvalstīm, kur aizdomās turētā persona parasti dzīvo. Tas ļautu aizdomās turēto personu pakļaut uzraudzības pasākumiem viņa vai viņas ierastajā vidē līdz tiesas procesam citā dalībvalstī. Dazādi modeļi saistībā ar to, kā īstenot so domu, ir aplūkoti Komisijas personāla darba dokumentā. Lai nodrosinātu atbilstību uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, jaunajā tiesību aktā, sliktākajā gadījumā, ir jāietver piespiedu mehānisms, lai vajadzības gadījumā ar spēku nogādātu aizdomās turēto personu, kas nevēlas sadarboties, uz tiesu attiecīgajā valstī. Tā drīzāk ir tikai sādas iespējamības esamība, nevis tās faktiskais pielietojums, kas nodrosina jaunā tiesību akta netraucētu darbību. Ir jāuzsver tas, ka piespiedu pasākumu neesamība ir risks (gan īsākā, gan ilgākā laika posmā), ka attiecīgā personu kategorija vispār negūs labumu no alternatīvajiem pasākumiem. Šāda piespiedu mehānisma dazādi aspekti arī ir aplūkoti Komisijas Personāla darba dokumentā. 2. Apspriesanās process Esosā Zaļā grāmata ir tresais solis apspriesanās procesā par pirmstiesas aizturēsanas alternatīvām. Pirmais solis bija izveidot un izsūtīt anketu par pirmstiesas aizturēsanu un sāda aizturēsanas alternatīvām, lai noteiktu iespējamos sķērsļus sadarbībai starp dalībvalstīm sajā jomā. Tad 15 ES dalībvalstis iesniedza aizpildītas anketas. Atbilzu apkopojums par, cita starpā, uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, (alternatīva pirmstiesas aizturēsanai) un piemērojamajiem sodiem nepakļausanās gadījumā (kā tiek pieprasīts saskaņā ar savstarpējās atzīsanas programmas 9. pasākumu) ir iekļauts Komisijas Personāla darba dokumentā (2. pielikums). Otrais solis bija uzrakstīt Diskusiju dokumentu, pamatojoties uz anketu atbildēm, un organizēt ekspertu tiksanos. Diskusiju dokuments (2003. gada 24. aprīlis), kas tika izsūtīts daudziem pirmstiesas aizturēsanas un sādu aizturēsanas alternatīvu ekspertiem ES dalībvalstīs (un tad dalībvalstīm), ierosināja, cita starpa, tā saukto Eiropas ziņosanas rīkojumu iestādei kā pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, Eiropas Savienības līmenī. Diskusiju dokuments tālāk uzsvēra rīcības uzsāksanas ierobezojumus un iespējas pirmstiesas aizturēsanas jomā vispār. 2003. gada 12. maijā Briselē notika ekspertu sapulce. Dazi eksperti, tai skaitā NVO pārstāvji, bija uzaicināti individuāli, savukārt citi eksperti pārstāvēja savas dalībvalstis. Bija pārstāvēts arī Eurojust. Šajā sapulcē tika apspriesti dazādi pirmstiesas aizturēsanas un sāda aizturēsanas alternatīvu aspekti, jo īpasi Komisijas viedoklis par Eiropas ziņosanas rīkojumu. Zaļajā grāmatā pilnīgi ņemti vērā sīs sapulces rezultāti (sīkākai informācijai skatīt Komisijas Personāla darba dokumentu). 3. Šīs Zaļās grāmatas mērķi 3.1. Paplasinātu auditoriju debatēm Šīs Zaļās grāmatas galvenais mērķis ir paplasināt so apspriesanās procesu līdz plasākai auditorijai, tai skaitā, cita starpā, praktiķiem, piemēram, tiesnesiem, prokuroriem un advokātiem, cilvēkiem, kas strādā sociālajos un probācijas dienestos, pirmsaizturēsanas iestādēs un cietumos, profesionālajām organizācijām, akadēmiskajām aprindām, attiecīgām NVO un valsts iestādēm. 3.2. Vērst uzmanību uz savstarpēju pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, atzīsanu Šī Zaļā grāmata ir vērsta uz savstarpēju pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, atzīsanu. Dazi ar to saistīti jautājumi (juridiskā palīdzība, tulkotāji un tulki, neaizsargātās kategorijas, piemēram, bērni un pusaudzi, konsulārā palīdzība/tiesības sazināties un ,tiesību vēstules") ir jau aplūkoti Zaļajā grāmatā [2] un ierosinājumā Padomes pamatlēmumam par noteiktām procesuālām tiesībām [3]. Lai gan Komisijas Personāla darba dokuments ir saistīts ar pirmstiesas aizturēsanas un sāda veida aizturēsanas alternatīvu tiesisko regulējumu, sie jautājumi tajā nav sīki aplūkoti, ja vien tas nav uzskatāms par nepieciesamu. [2] KOM(2003) 75 galīgā versija. [3] KOM(2004) 328 galīgā versija. 3.3. Izpētīt rīcības iespējas Savstarpējas atzīsanas shēmas pirmstiesas uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, ieviesanu Eiropas Savienības līmenī tomēr nedrīkst nosķirt no tiesiskā regulējuma, kas kopumā reglamentē pirmstiesas aizturēsanu. Ir jāatceras, ka uzraudzības pasākumi principā ir alternatīvas pirmstiesas aizturēsanai. Dazi pamatprincipi, kas vispārēji ir piemērojami pirmstiesas aizturēsanai, ar attiecīgiem grozījumiem ir arī piemērojami uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību. Tātad sie principi ir jāņem vērā, izstrādājot tiesību aktu par savstarpējo atzīsanu un pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, izpildi. Komisijas Personāla darba dokumentā izpētītas rīcības uzsāksanas iespējas, ņemot vērā konvencijas, tiesu praksi un valstu tiesību aktus sajā jomā. Komisija Jūs uzaicina izteikt savas piezīmes par so Zaļo grāmatu (tai skaitā Komisijas Personāla darba dokumentu) un jo īpasi par tālāk redzamajiem jautājumiem. Komisija arī gaida jūsu piezīmes par jauniem risinājumiem pirmstiesas aizturēsanas alternatīvu jomā dalībvalstīs (tai skaitā piemērojamos sodus nepakļausanās gadījumā, ja piemēroti pirmstiesas uzraudzības pasākumi). Lai sekmētu viedokļu apmaiņu, ir atvērta tīmekļa vietne, kurā ir sī Zaļā grāmata un ar to saistītās saites. http://europa.eu.int/xxx/livre vert Līdz 2004. gada x x var nosūtīt atbildes, vēlams, uz tālāk norādīto adresi: xxx-livre-vert@cec.eu.int vai pa pastu: European Commission Directorate-General Justice and Home Affairs Unit D3 - Criminal justice B-1049 Brussels Belgium Ar norādi: Mr. Thomas Ljungquist Komisija 2004. gadā plāno rīkot atklātu izskatīsanu. 1. jautājums: Ņemot vērā negatīvās esosā tiesiskā regulējuma sekas attiecībā uz izturēsanos pret aizdomās turētajiem nerezidentiem pirmstiesas aizturēsanas alternatīvu jomā: a) Vai jūs piekrītat Komisijas pieejai attiecībā uz to pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, savstarpēju atzīsanu, kas ir raksturoti Komisijas Personāla darba dokumenta 4.3. nodaļā (piemēram, aizdomās turētās personās kontroles iespējas viņa/viņas ierastajā dzīvesvietas valstī un nepieciesamība ieviest mehānismu, kas nodrosina apsūdzētās personas klātesamību tiesā, ja vien so personu nevar tiesāt, viņam/viņai klātneesot), lai nodrosinātu pilnīgu ES mēroga tiesību uz brīvību un nevainības prezumpciju īstenosanu? b) Ja nē, vai ir kādi citi risinājumi? c) Lūdzu, raksturojiet tos. d) Vai uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, savstarpējās atzīsanas mehānisms ir jāattiecina arī uz mazāk nopietniem noziegumiem (piemēram, zem FD-EAW 2. panta 1. punkta slieksņa)? 2. jautājums: Vai uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, savstarpējās atzīsanas mehānisms ir jāattiecina uz: - situāciju, kad aizdomās turētā persona, kurai jau ir piemēroti sādi pasākumi un kura uz laiku vai pastāvīgi vēlas doties uz citu dalībvalsti, iesniedz pieprasījumu par so pasākumu pārcelsanu uz attiecīgo dalībvalsti (kā tas ir izklāstīts Komisijas Personāla darba dokumenta 4.2.2.3. nodaļā); - ja jā, tad ar kādiem nosacījumiem; - situāciju, kad aizdomās turētā persona ir jau devusies uz citu dalībvalsti (kā tas ir izklāstīts Komisijas Personāla darba dokumenta 4.2.3.1. nodaļā ,aizdomās turētā persona, kas ir pārkāpusi saistības saskaņā ar pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību" un 4.2.3.2. nodaļā ,vēlīns pieteikums uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, piemērosanai"; - ja jā, tad ar kādiem nosacījumiem? 3. jautājums: a) Vai jaunajā tiesību aktā ir jāietver noteikums par konkrētu pirmstiesas uzraudzības pasākumu, neatņemot brīvību, piemēram, Eiropas ziņosanas rīkojumu, iespējams, apvienojumā ar izbrauksanas aizlieguma orderi, kā ir aprakstīts ieprieks? b) Vai ir lietderīgi ļaut izdevējai iestādei izlemt par piemērojamajiem pirmstiesas uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, novērosanas fāzē (saskaņā ar savas valsts likumiem), vai kādā veidā aizdomās turētajai personai ir jāpakļaujas Eiropas ziņosanas rīkojumam (piemēram, cik biezi viņai vai viņam ir jāziņo, kādā iestādē, utt.)? c) Vai būtu atbilstosāk ļaut izpildītājai iestādei izvēlēties atbilstosos piespiedu pasākumus saskaņā ar savas valsts likumiem, ļaujot izdevējai iestādei tikai konkretizēt kontroles mērķi? d) Vai Eurobail modelis būtu atbilstoss? 4. jautājums: a) Vai jaunajā tiesību aktā būtu jāietver obligāts pamats noraidījumam amnestijas, gala sprieduma un citu gala lēmumu gadījumā, vai saistībā ar kriminālatbildības vecumu? b) Vai citi noraidījuma pamati, kas ir ietverti FD-EAW 4. pantā, ir nozīmīgi alternatīvo pasākumu nodosanas rīkojuma sakarā? c) Jo īpasi, vai izpildītājai iestādei ir tiesības noraidīt izpildi, pamatojoties uz divkārsas noziedzības neesamību? 5. jautājums: Vai varētu būt citi nosacījumi alternatīvo pasākumu nodosanas rīkojuma īstenosanai, izņemot: - atgriesanos dzīvesvietas valstī, lai izciestu sodu; - pārskatīsanas iespēju mūza ieslodzījuma gadījumā? 6. jautājums: a) Vai izdevējai iestādei ir jākonkretizē saistības (attiecībā uz ,trim klasiskajiem apdraudējumiem"), kas aizdomās turētajai personai jāuzņemas saskaņā ar pirmstiesas uzraudzības pasākumiem, neatņemot brīvību, tā (saskaņā ar ieprieks minēto), lai ļautu izpildītājai iestādei lemt par citiem piespiedu pasākumiem, nevis aizturēsanu, nepakļausanās gadījumā? b) Vai izpildītājai iestādei ir noteikti jāziņo par (nopietniem) saistību pārkāpumiem attiecībā uz ,trim klasiskajiem apdraudējumiem"? c) Vai izpildītājai iestādei ir atļauts saskaņā ar uzraudzības pasākumiem noteiktu saistību neievērosanas gadījumā apcietināt aizdomās turētu personu līdz tiesai, vai arī sai iestādei nekavējoties ir jāatgriez aizdomās turētā persona izdevējai iestādei? d) Vai aizdomās turētās personas iesaistīsanās ar video saites palīdzību no izpildītājas dalībvalsts varētu aizvietot fizisko sīs personas klātesamību lietas izskatīsanā izdevējā iestādē attiecībā uz (tikai) jautājumu, vai viņs vai viņa ir jāapcietina izdevējā dalībvalstī? e) Kā ir jāatrisina situācija, ja izdevējai un izpildītājai iestādei ir atsķirīgi uzskati par to, vai persona, kas ir pārkāpusi saistības, ir jāapcietina, vai arī draudus varētu novērst, piemērojot jaunas saistības? f) Vai mehānisms, lai atgrieztu aizdomās turēto personu no izpildītājas dalībvalsts uz izdevēju dalībvalsti, ir jāpiemēro gan uzraudzības, gan arī tiesas posmam? g) Vai izdevējai iestādei ir jākonkretizē saistības ierasties tiesā vai/un, lai attiecīgo personu varētu tiesāt in absentia gadījumā, ja viņs vai viņa neierodas tiesā, un vai sai personai ir jāpiekrīt sīm saistībām, pirms viņs vai viņa var gūt labumu no alternatīvajiem pasākumiem izpildītājā dalībvalstī? h) Vai izpildītājai iestādei uzraudzības posmā un tiesas posmā var atļaut atlikt aizdomās turētās personas atgriesanu uz vēlāku laiku? i) Jo īpasi, vai izpildītājai iestādei ir jādod iespēja atlikt tādas personas atgriesanu, kas tiek turēta aizdomās par jauna pārkāpuma izdarīsanu tās teritorijā?