[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 13.2.2008 COM(2008) 69 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Sagatavojot nākamos soļus robežu pārvaldībai Eiropas Savienībā {SEC(2008) 153}{SEC(2008) 154} IEVADS Politiskais konteksts ES ārējās robežas katru gadu šķērso vairāk nekā 300 miljoni ceļotāju, gan ES pilsoņi, gan trešo valstu valstspiederīgie. Eiropa ir un arī turpmāk būs pasaulē visnozīmīgākais tūristu galamērķis[1]. Tas atspoguļo ES kultūras mantojuma nozīmīgumu un tās politiskā un sociāli-ekonomiskā modeļa panākumus. Lai dalītos ar savām vērtībām un atbalstītu ekonomisko izaugsmi, ES ir jāturpina būt atvērtai un pieejamai priekš citiem. ES iekšējās robežkontroles atcelšana ir viens no lielākajiem Eiropas integrācijas sasniegumiem. Telpa bez iekšējām robežām, kas no sākotnējām 7 valstīm 1995. gadā ir izpletusies līdz 24 valstīm 2007. gada beigās – unikāls, vēsturisks sasniegums –, tomēr nevar darboties bez kopīgas atbildības un solidaritātes, pārvaldot ārējās robežas. Plašā rīcības programma, ko 2002. gadā Komisija un Padome izstrādāja ES dalībvalstu ārējo robežu pārvaldības plāna ietvaros, ir pabeigta. Tiesiskais regulējums ir apkopots. Šengenas Robežu kodekss[2] stājās spēkā 2006. gadā. Ir ieviesti vienkāršoti noteikumi vietējai pierobežas satiksmei[3]. Izveidojot FRONTEX aģentūru[4], sadarbība ir papildināta ar operatīviem pasākumiem. Sloga dalīšanas un solidaritātes koncepcijas ir ieguvušas reālu veidolu ar Eiropas robežu fonda palīdzību, kurš pirmo reizi šīm politikas jomām piešķir ievērojamus finanšu līdzekļus. Migrācijas radītais spiediens, kā arī to personu ieceļošanas novēršana, kas vēlas iekļūt ES nelikumīgu mērķu vadīti, ir problēmas, ar kurām saskaras Eiropas Savienība un tādējādi arī tās robežu un vīzu politika. Migrācijas pārvaldības galvenās problēmas ir jārisina no vispusīgas imigrācijas politikas perspektīvas (sk. vispārējo pieeju), tostarp jo īpaši ņemot vērā ES saistības pret trešajām valstīm. Tādējādi vairākas horizontālās problēmas, kuras ietekmē ES spēju pārvaldīt tās ārējās robežas un aizsargāt Šengenas acquis , proti, ārējā dimensija, vidēja termiņa un ilgtermiņa budžeta jautājumi saistībā finansiālo solidaritāti un sloga dalīšanu un jaunā līguma ietekme, ir jāaplūko no imigrācijas politikas perspektīvas kopumā. Šajā plašākajā kontekstā Komisija jūnijā pieņems paziņojumu par vispusīgu imigrācijas politiku. Kamēr dalībvalstis turpina būt atbildīgas par savu robežu kontroli, reaģējot uz jaunajiem draudiem, migrācijas spiediena maiņu un jebkurām citām nepilnībām, būtu jāturpina attīstīt un stiprināt Eiropas Savienības kopīgo politiku dalībvalstu centienu atbalstam, pēc iespējas plaši un samērīgi izmantojot jaunās tehnoloģijas. Sociālajiem un ekonomiskajiem aspektiem ir jābūt līdzsvarā. Tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas atbilst Kopienas un valstu tiesību aktos noteiktajiem ieceļošanas nosacījumiem, robežšķērsošanai būtu jābūt vieglai un ātrai. Ir jāatvieglo cilvēku savstarpējā kontaktēšanās pierobežu reģionos un starp ģimenes locekļiem. Robežu pārvaldībai būtu jāatbalsta, nevis jāapslāpē ekonomiskā izaugsme pierobežu reģionos ar kaimiņvalstīm. Šim pašam nolūkam ES nesen ir noslēgusi vīzu režīma atvieglošanas nolīgumus ar astoņām kaimiņvalstīm[5] un dažas no tām iesaista dialogā par vīzu prasības atcelšanu. Integrēta robežu pārvaldība un pašreiz pieejamie instrumenti Integrētas robežu pārvaldības koncepcija nozīmē apvienot kontroles mehānismus ar tādu instrumentu izmantošanu, kas pamatojas uz personu plūsmām uz ES un no tās. Tā ietver pasākumus, kas tiek veikti dalībvalstu konsulātos trešās valstīs, pasākumus sadarbībā ar kaimiņos esošajām trešām valstīm, pasākumus uz robežas un pasākumus, ko veic Šengenas zonā. Galvenie šīs koncepcijas elementi pašlaik ietver šādus pasākumus, ko piemēro tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ceļo uz dalībvalsti, kas piedalās Šengenas sadarbībā, vai uz valsti, kas ir asociēta šai sadarbībai. Kā noteikts Kopienas tiesību aktos ceļotājiem no atsevišķām trešām valstīm ir vajadzīga vīza[6]. Šai kategorijai pirmā pārbaude, vai viņi atbilst ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumiem, notiek kopā ar vīzas pieteikuma izskatīšanu dalībvalstu konsulātos trešās valstīs. Trešo valstu valstspiederīgos, kuriem vajadzīga īstermiņa vīza, pārbaudīs vīzu informācijas sistēmā, kas pilnībā sāks darboties ātrākais 2012. gadā, ņemot vērā ieviešanu konsulātos un robežšķērsošanas vietās. Eiropas Parlaments un Padome 2007. gadā panāca politisku vienošanos par juridisko pamatu VIS un sagaidāms, ka to oficiāli pieņems 2008. gada pirmajā pusē. VIS galvenie mērķi ir ieceļošanas gadījumā pārbaudīt vīzas īstumu un tās turētāja identitāti. Biometriskie dati - sejas attēls un pirkstu nospiedumi – VIS tiks ieviesti jau no paša sākuma. Komisija ir iesniegusi priekšlikumu Šengenas Robežu kodeksa grozījumiem, kas paredz obligātu vīzas turētāja identitātes pārbaudi katrā ieceļošanas reizē. Personām, kuras uz ES ceļo ar gaisa transportu, pirms iekāpšanas vai saistībā ar to datus, kas atbilst pasē ietvertajiem datiem, pēc galamērķa dalībvalsts pieprasījuma nodod kā iepriekšēju informācija par pasažieri ( API ), lai brīdinātu robežsardzes iestādes par riskantiem pasažieriem[7]. API datus nevar izmantot, lai aizkavētu personas ierašanos galamērķa dalībvalsts robežšķērsošanas vietā. Saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu[8] trešo valstu valstspiederīgos ieceļojot ir jāpakļauj „rūpīgai pārbaudei”, kas papildus ceļošanas dokumenta pārbaudei ietver viņu uzturēšanās mērķa un ilguma pārbaudi, vai viņu rīcībā ir pietiekami uzturēšanās līdzekļi, kā arī pārbaudi Šengenas informācijas sistēmā un valstu datubāzēs, lai pārliecinātos, ka viņi nerada draudus sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai, sabiedrības veselībai un Šengenas valstu starptautiskajām attiecībām. Attiecīgi pārbaudēs ir ietverta virkne nosacījumu, kurus robežsargs pārbauda, uzdodot ceļotājam jautājumus. Tāpat katrā gadījumā robežsargam ir jāpārbauda ceļošanas dokumenta derīgums. Pārbaudes ir vienādas neatkarīgi no tā, vai uz personām attiecas vīzas prasība vai ne. Robežsargiem ir pienākums ārējo robežu šķērsojošo trešo valstu valstspiederīgo ceļošanas dokumentos ar roku iespiest zīmogu, kurā norādīts ieceļošanas un izceļošanas datums un vieta. Konsulātos, kā arī pie robežām Šengenas Informācijas sistēmas (SIS) izmanto, lai pārbaudītu, vai kāda dalībvalsts nav ziņojusi par šo personu nolūkā liegt ieceļošanu. SIS un nākotnē paredzētie SIS II reģistri attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem brīdina par personām, kurām atteikta ieceļošana Šengenas zonā, meklējamām personām un aizsargājamām personām. Visus trešo valstu valstspiederīgos, kas ieceļo ES ar vīzu vai bez tās, regulāri pārbauda SIS. Lai veiktu pārbaudes Šengenas teritorijā, tiesību aizsardzības iestādēm būs piekļuve VIS, ļaujot identificēt personas bez dokumentiem, ja tām iepriekš ir bijusi izsniegta vīza. Visbeidzot jāmin Komisijas priekšlikums attiecībā uz personām, kas ieceļo ar gaisa transportu, izmantot pasažieru datu reģistru (PDR), jo īpaši to informāciju, kas pēc būtības atbilst lidojuma rezervācijā ietvertajai informācijai[9]. Arī šo informāciju tiesību aizsardzības iestādēm pārraida īsi pirms iekāpšanas vai saistībā ar to. Šī sistēma attiektos uz visām dalībvalstīm, jo tā nav saistīta ar sadarbību Šengenas jomā kā tādu. PDR pārraide tiek veikta nolūkā novērst terorismu un organizēto noziedzību, nevis lai veiktu robežkontroli. Iespējamie jaunie instrumenti integrētas robežu pārvaldības stratēģijas turpmākai attīstībai Ja ES vēlas nodrošināt patiesi integrētu robežu pārvaldību nolūkā sasniegt divus mērķus: pastiprināt drošību un atvieglot ceļošanu trešo valstu valstspiederīgajiem, varētu apsvērt turpmākus soļus. Sākot ar konsulātos veiktiem pasākumiem un no ceļošanas un piekļuves ES teritorijai atvieglošanas viedokļa pašreizējās vīzu politikas pamatā ir „visu vai neko” pieeja. Lai arī ar vairākām trešām valstīm ir noslēgti vīzu režīma atvieglošanas nolīgumi, kopējā vīzu politika nepieļauj citas iespējas, kā vien to, ka uz konkrētās trešās valsts valstspiederīgo attiecas vai neattiecas vīzas prasība. No drošības viedokļa attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem nav vajadzīga vīza, pirms viņi ierodas pie pašas robežas, pašreiz netiek veiktas nekādas regulāra pārbaudes robežkontroles nolūkos. Attiecībā uz pasākumiem, ko veic pie robežām, un no ceļošanas atvieglošanas viedokļa, robežpārbaužu pašreizējais tiesiskais regulējums ir vienveidīgs, kas nozīmē to, ka Kopienas tiesību akti uz šo brīdi neļauj vienkāršot pārbaudes noteiktām ceļotāju kategorijām. Vienīgais izņēmums ir trešo valstu valstspiederīgie, kuri dzīvo kaimiņvalstu pierobežas rajonos – parasti līdz 30 km attālumā no robežas –, uz kuriem attiecas vienkāršotas robežpārbaudes un atbrīvojums no vīzas prasības saskaņā ar Vietējās pierobežas satiksmes regulas noteikumiem. Pārējos trešo valstu valstspiederīgos, kuri regulāri ceļo uz Šengenas zonu un no tās likumīgu iemeslu dēļ, piemēram, darījumu nolūkā, un katru reizi ievēro nosacījumus attiecībā uz uzturēšanās ilgumu, katrā ieceļošanas reizē pakļauj tām pašām rūpīgajām robežpārbaudēm. Tai pakļauj arī personas, uz kurām attiecas vīzas prasība un kurām ir izsniegta daudzkārtēja ieceļošanas vīza. Nosakot rūpīgu pārbaudi attiecībā uz visām personām, pašreizējais tiesiskais regulējums tādējādi kavē robežkontroles īstenošanas modernizāciju - jaunas tehnoloģijas ļautu automatizēt un tādējādi ievērojami paātrināt robežpārbaudes attiecībā uz bona fide ceļotājiem. Raugoties uz pasākumiem, ko varētu veikt Šengenas teritorijā, Eiropas Savienība varētu apsvērt efektīva instrumenta ieviešanai, lai identificētu personas, kuras pārsniedz uzturēšanās termiņu, jo datumi, kuros trešo valstu valstspiederīgie šķērso ārējās robežas, pašreiz netiek reģistrēti. Personas, kas pārsniedz uzturēšanās termiņu, ir lielākā nelegālo imigrantu grupa ES[10]. Pat, ja atsevišķas dalībvalstis šādus datus vāktu, nav nekādu līdzekļu, kā dalībvalstis ar šiem datiem varētu apmainīties. Robežsargi nevar aprēķināt uzturēšanās ilgumu, ja, lai ieceļotu ES un izceļotu no tās, tiek izmantoti dažādi ceļošanas dokumenti, vai, ja tie saskaras ar praktiskām grūtībām, piemēram, pasi, kas ir pilna ar zīmogiem, vai ja zīmogi ir nesalasāmi. Ņemot to vērā, šajā paziņojumā piedāvāti ierosinājumi jauniem instrumentiem, kas turpmāk varētu būt Eiropas robežu pārvaldības stratēģijas neatņemama daļa. Tas piedāvā veidus, lai virzītos uz priekšu un apsvērtu nākamās paaudzes robežu pārvaldības instrumentus ar mērķi saglabāt Šengenas zonas integritāti, vienlaikus atvieglojot procedūras un robežu šķērsošanu tiem, kas vēlas ieceļot likumīgu iemeslu dēļ. Iespējamie instrumenti, ko varētu apsvērt un piemērot trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri ceļo uz kādu dalībvalsti, kas piedalās Šengenas sadarbībā, vai šai sadarbībai asociētu valsti, varētu būt šādi: - robežšķērsošanas atvieglošana bona fide ceļotājiem[11]; - ieceļošanas/izceļošanas reģistrācijas iespējama ieviešana un - izpēte par ceļošanas atļaujas elektroniskās sistēmas ( ESTA ) ieviešanu. Paziņojums pamatojas uz ietekmes novērtējumu, kuru veica, izmantojot divus neatkarīgus pētījumus. Komisijas dienestu darba dokumentā, kas ir jāiesniedz martā, būs sīkāk novērtēti jautājumi saistībā ar īstenošanas tehniskajiem aspektiem. ROBEžšķēRSOšANAS ATVIEGLOšANA BONA FIDE CEļOTāJIEM - Ceļotājiem no trešām valstīm, tostarp tiem, uz kuriem gan attiecas, gan neattiecas vīzas prasība un kuri ir zema riska ceļotāju grupa, varētu piedāvāt brīvprātīgu iepriekšēju pārbaudi, lai viņiem piešķirtu reģistrētā ceļotāja statusu. - Ierodoties pie ES robežām, reģistrētie ceļotāji varētu izmantot vienkāršotas un automatizētas robežpārbaudes priekšrocības . Pašreizējo tiesisko regulējumu, kas attiecas uz pārbaudēm, kuras jāveic attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem pie ārējām robežām, varētu grozīt, paredzot atvieglotas pārbaudes attiecībā uz noteiktu kategoriju ceļotājiem, kuriem piešķirtu reģistrētā ceļotāja statusu. Personas, kuras pieteiktos šāda statusa iegūšanai, izietu iepriekšēju pārbaudi, kuras kritērijus noteiktu ar mērķi kompensēt atvieglotās pārbaudes pie robežām. Pie robežām veicamās pārbaudes varētu veikt tā, ka tās ļautu izmantot automatizētas izejas. Konkrētāk, reģistrētā ceļotāja statusa piešķiršana un automatizēto pārbaužu nodrošināšana šīm personām nozīmētu atsevišķu ieceļošanas nosacījumu pārbaudes (uzturēšanās mērķis, iztikas līdzekļi, sabiedriskās kārtības neapdraudēšana) atcelšanu pie robežas. Reģistrētā ceļotāja statusu personām varētu piešķirt pēc atbilstošas pārbaudes, pamatojoties uz vienotiem pārbaudes kritērijiem. Tajos varētu iekļaut vismaz uzticamu ceļošanas vēsturi (iepriekš apmeklējot ES, persona nedrīkst būt pārsniegusi atļautās uzturēšanās termiņu), pierādījumus par pietiekamiem iztikas līdzekļiem un biometrisko pasi. Varētu apsvērt papildu kritērijus, un kritērijus reģistrētā ceļotāja statusa piešķiršanai personām, uz kurām attiecas vīzas prasība, varētu saskaņot ar kritērijiem, ko piemēro, izsniedzot daudzkārtējās ieceļošanas vīzas. Trešo valstu pilsoņi varētu pieteikties reģistrētā ceļotāja statusa iegūšanai jebkurā dalībvalstī. Pieteikumu iesniegšanu un izskatīšanu varētu veikt konsulātos vai nākotnē izveidojamos vienotajos pieteikumu centros. Lai varētu izmantot vienu un to pašu infrastruktūru un aprīkojumu, varētu izmantot tos pašus biometriskos identifikatorus (sejas attēlu un pirkstu nospiedumus) kā vīzu turētāju gadījumā. Dalībvalstis apmainīsies ar informāciju par reģistrētā ceļotāja statusa turētājiem, jo šīs personas varēs izmantot priekšrocības, ko sniedz vienkāršota pārbaude pie Šengenas zonas ārējām robežām, neatkarīgi no tā, kuru robežšķērsošanas vietu tās izvēlas ieceļošanai. Papildus kritērijiem, ko varētu izmantot, lai atļautu reģistrēto ceļotāju vienkāršotu pārbaudi pie robežām, automatizētu izeju ieviešana uz pašas robežas pavērtu iespēju automatizēti pārbaudīt ceļotāju identitāti bez robežsargu piedalīšanās. Mašīna nolasītu biometriskos datus, kas ietverti ceļošanas dokumentos vai saglabāti sistēmā vai datubāzē, un salīdzinātu tos ar ceļotāja biometriskajiem datiem. Papildus citiem pozitīviem aspektiem, piemēram, ceļotāju apmierinātībai un simboliskajam efektam, kas parāda, ka ES ir atvērta pasaulei, automatizētās robežkontroles sistēmas varētu ievērojami palielināt izmaksu lietderību, jo pie robežām mazāks skaits robežsargu varētu pārbaudīt lielāku pasažieru skaitu, tādējādi samazinot vispārējās izmaksas tām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nepārtraukti pieaugošām pasažieru plūsmām. Vienam robežsargam vajadzētu pārraudzīt līdz desmit automatizētām robežu izejām. Automatizētās robežkontroles bona fide ceļotājiem sniegtu ievērojamas priekšrocības, ietaupot laiku ārējo robežu šķērsošanai un ļaujot robežu iestādēm koncentrēt savus resursus uz to trešo valstu valstspiederīgo grupām, kurām vajadzīga lielāka uzmanība, un tādējādi uzlabojot vispārējo drošību uz robežām. Dalībvalstīm būtu pašām individuāli jālemj, kuros robežšķērsošanas punktos ir jāievieš atvieglojošie pasākumi, ņemot vērā pasažieru plūsmu un satiksmes apstākļus. Praksē robežšķērsošanas punktā, kurā izmanto automatizētas izejas, varētu izveidot vienu papildu joslu. Automatizētās izejas ES pilsoņiem Jānorāda, ka ES pilsoņi un citas personas, kuras bauda Kopienas tiesības brīvi pārvietoties[12], varētu izmantot automatizētos izeju priekšrocības, šķērsojot ārējo robežu. Uz šo kategoriju attiecas minimālā pārbaude ieceļojot un izceļojot, kas izpaužas kā ceļošanas dokumenta pārbaude, lai apliecinātu personas identitāti. Tādēļ saskaņā ar pašreiz spēkā esošo tiesisko regulējumu attiecībā uz ES pilsoņiem, kuriem ir e-pases, jau šodien var piemērot automatizētas robežpārbaudes. Trešo valstu valstspiederīgajiem paredzēto automatizēto izeju sistēmu, šķērsojot ārējās robežas, varētu izmantot arī ES pilsoņi, un tā pildītu tās pašas funkcijas, izņemot to, ka saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu var veikt tikai izlases pārbaudes SIS un valstu datubāzēs[13]. Dalībvalstis kopš 2006. gada augusta jau ir sākušas izsniegt biometriskās pases[14], kurās ir digitalizēts pases turētāja sejas attēls, un no 2009. gada 28. jūnija sāks izsniegt pases, kurās būs turētāja pirkstu nospiedumi[15]. Biometrisko pasu ieviešanu varētu pabeigt vēlākais līdz 2016. gadam attiecībā uz vienu biometrisko identifikatoru un līdz 2019. gadam attiecībā uz abiem identifikatoriem (pieņemot, ka pasu maksimālais derīguma termiņš ir 10 gadi). Ap to laiku visi ES pilsoņi varēs izmantot automatizētās robežšķērsošanas priekšrocības, ja dalībvalstis uzsāks to plašu ieviešanu. Automatizētajā robežšķērsošanā, kuras pamatā ir biometriskās pases, ES pilsoņi varētu izmantot tās pašas automatizētās izejas, kas paredzētas trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ir reģistrēti ceļotāji. Ceļā uz biometrisko pasu pilnīgu ieviešanu pašreizējais tiesiskais regulējums ļauj dalībvalstīm izmantot dažādas brīvprātīgas dalības sistēmas ar nosacījumu, ka kritēriji uzņemšanai šādā sistēmā atbilst kritērijiem, ko piemēro minimālajām pārbaudēm uz robežām, un tām vajadzētu būt pieejamām visām personām, kas bauda Kopienas tiesības brīvi pārvietoties. Šādām sistēmām ES vajadzētu būt savstarpēji savietojamām, pamatojoties uz vienotiem tehniskajiem standartiem, kas būtu jādefinē, lai atbalstītu automatizēto robežkontroles sistēmu plašu un saskaņotu izmantošanu. Dalībvalstu iesaistīšanos sadarbspējīgās shēmās varētu veicināt ar finansiālu atbalstu no Ārējo robežu fonda. TREšO VALSTU VALSTSPIEDERīGO IECEļOšANAS/IZCEļOšANAS REģISTRēšANAS SISTēMAS IZVEIDE - Uz robežām varētu ieviest trešo valstu valstspiederīgo (gan to, kuriem ir vajadzīgas vīzas, gan to, kuriem vīzas nav vajadzīgas) ieceļošanas un izceļošanas laika un vietas automātisku reģistrāciju, lai noteiktu personas, kuras pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu. - Valstu iestādēm pieejamu brīdinājumu varētu nosūtīt, ja būs beidzies personai atļautais uzturēšanās termiņš ES un nav fiksēts izceļošanas datums. Trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem atļauta īstermiņa uzturēšanās (līdz 3 mēnešiem), varētu piemērot ieceļošanas/izceļošanas sistēmu, kas aptvertu gan personas, kurām ir vajadzīga vīza, gan personas, kurām vīza nav vajadzīga. Sistēma varētu fiksēt informāciju par ieceļošanas laiku un vietu, atļauto uzturēšanās ilgumu un automātiski nosūtīt brīdinājumus tieši kompetentajām iestādēm, ja persona ir identificēta kā tāda, kas pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, – gan termiņa izbeigšanās brīdī, gan izceļojot no ES. Izņēmuma gadījumos (piemēram, lidojuma atcelšanas, slimības vai cita attaisnojoša iemesla dēļ piešķirta valsts vīza) vai personas statusa maiņas gadījumā (piemēram, uzturēšanās tiesību pagarināšana) par lēmuma pieņemšanu atbildīgajām iestādēm vajadzētu atjaunināt informāciju sistēmā. Brīdinājumi: - ļautu valsts iestādēm identificēt personas, kas pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu, un veikt atbilstošus pasākumus; - novērstu to, ka trešo valstu valstspiederīgie pārsniedz atļauto uzturēšanās termiņu; - sniegtu informāciju operatīvo pasākumu veikšanai par uzturēšanās termiņa pārkāpšanas shēmām (piemēram, ceļošanas maršrutu, krāpnieciskos nolūkos izdotiem ielūgumiem, izcelsmes valsti un ceļošanas iemesliem), kā arī datus par migrācijas plūsmām un uzturēšanās termiņa pārkāpējiem vīzu politikas nolūkiem. Visi trešo valstu valstspiederīgie, kuriem ir vajadzīga vīza, piesakot vīzu dalībvalstu konsulārajos dienestos, varētu sniegt savus biometriskos datus vīzu informācijas sistēmai, un robežšķērsošanas vietās varētu izvietot aprīkojumu, kas vajadzīgs vīzas turētāja identitātes pārbaudei, pamatojoties uz šiem datiem. Lai pilnībā izmantotu šo ieguldījumu priekšrocības un mazinātu to ietekmi uz robežpārbaudēm, pirms ieceļošanas/izceļošanas sistēmas īstenošanas praksē būtu lietderīgi sagaidīt VIS pilnīgu un veiksmīgu ieviešanu visos konsulārajos dienestos un robežšķērsošanas punktos. Attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem vīza nav vajadzīga, uz robežām var izmantot to pašu biometrisko aprīkojumu, ko izmanto vīzu turētājiem. Viņu biometriskos datus vajadzēs fiksēt pirmajā ieceļošanas reizē, lai vēlāk varētu veikt biometrisko pārbaudi izceļošanas laikā un Šengenas zonā, kas, iespējams, varētu ievērojami sarežģīt pasažieru plūsmu pārvaldību, jo īpaši noteiktos sauszemes robežšķērsošanas punktos. To, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas ieviešanas rezultātā robežšķērsošanai būs vajadzīgs ilgāks laiks un būs garākas rindas, varētu kompensēt labāka pasažieru plūsmas pārvaldība, pateicoties automatizētajai robežšķērsošanai. Reģistrētie ceļotāji būtu jāatbrīvo no biometrisko datu reģistrēšanas ieceļošanas/izceļošanas sistēmas vajadzībām pirmajā ieceļošanas reizē, jo ieceļošanas un izceļošanas datumu reģistrācija ir ietverta šādiem ceļotājiem piemērojamajā automatizētās robežkontroles procesā. Viens elements, ko varētu apsvērt, ir tas, vai ir vajadzīga atsevišķa sistēma, lai glabātu datus par trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu/izceļošanu, kā arī viņu biometriskos datus. Šī jaunā sistēma varētu izmantot to pašu tehnisko platformu, ko izmanto SIS II un VIS, tādējādi izmantojot sinerģiju ar biometrisko datu salīdzināšanas sistēma (BDS), kas šobrīd tiek izstrādāta un kas varētu veidot kopēju pamatu ieceļošanas/izceļošanas sistēmai, VIS un SIS II. Komisija iesniegs sīkāku šo risinājumu tehnisko analīzi, tostarp arī attiecībā uz jautājumu, vai VIS ir iespējams paplašināt un izmantot īpašajam mērķim, lai uzglabātu trešo valstu valstspiederīgo, kuriem ir vajadzīga vīza, ieceļošanas/izceļošanas datus, kā arī, vai ir vajadzīga atsevišķa sistēma reģistrēto ceļotāju shēmai. Izmaksas saistībā ar ieguldījumiem, kas jāveic dalībvalstīm, lai aprīkotu robežšķērsošanas punktus, tiktu segtas no Ārējo robežu fonda, kā tas tiek darīts ar ieguldījumiem, ko šobrīd veic saistībā ar SIS un VIS īstenošanu. Pievienotajā ietekmes novērtējumā ir sniegtas aplēses, un tās tiks sīkāk paskaidrotas turpmākajā Komisijas dienestu darba dokumentā. Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas un reģistrēto ceļotāju shēmas īstenošanas rezultātā nevajadzētu rasties izmaksām trešajām valstīm. CEļOšANAS ATļAUJAS ELEKTRONISKā SISTēMA ( ESTA ) Komisija pārbaudīs iespēju ieviest ceļošanas atļaujas elektronisko sistēmu . Šādu sistēmu piemērotu trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem neattiecas vīzas prasība, un kuriem prasītu iesniegt elektronisku pieteikumu pirms ceļojuma uzsākšanas, sniedzot ceļotāja identifikācijas datus un norādot pases un ceļojuma datus. Datus varētu izmantot, lai pirms ceļojuma uz ES uzsākšanas pārbaudītu, vai persona atbilst ieceļošanas prasībām, izmantojot atvieglotu un vienkāršāku procedūru salīdzinājumā ar vīzas procedūru. Komisija plāno 2008. gadā uzsākt pētījumu, lai analizētu šādas sistēmas iespējamību, praktiskās sekas un ietekmi. DATU AIZSARDZīBAS JAUTāJUMI Sistēmām ir jāatbilst ES datu aizsardzības noteikumiem, tostarp vajadzības, proporcionalitātes, mērķa ierobežojuma un datu kvalitātes prasībām. Īpaša uzmanība ir jāpievērš tam, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas Nr. 95/46/EK 16. un 17. panta prasībām par konfidencialitāti un drošību, kā arī Regulā (EK) Nr. 45/2001 noteiktajām prasībām attiecībā uz tīklu drošību un konfidencialitāti. VIS datu aizsardzības noteikumi un status quo , ieskaitot maksimālo piecu gadu termiņu informācijas glabāšanai, šķiet atbilstīgi. Ieceļošanas/izceļošanas sistēmā iegūtos datus izmantos kompetentās imigrācijas iestādes. Indivīdiem būtu jānodrošina tiesības piekļūt informācijai, kas par viņiem tiek glabāta, kā arī tiesības apstrīdēt un labot šo informāciju, kā tas paredzēts Kopienas un valstu tiesību aktos. Jāparedz noteikumi pārsūdzības mehānismam gadījumos, kad trešo valstu valstspiederīgie ir spiesti pārsniegt atļauto uzturēšanās termiņu. Pētījumā par iespēju ieviest ceļošanas atļauju elektronisko sistēmu, ko Komisija sāks, tiks apsvērti arī attiecīgie datu aizsardzības jautājumi, kas rodas saistībā ar šādu sistēmu. SECINāJUMI Ņemot vērā progresu, kas panākts, vienojoties par Vīzu informācijas sistēmas izstrādi un ieviešot šo sistēmu, ES būtu jāapsver šo sasniegumu turpmāka attīstība, pievēršot uzmanību tam, kādi parametri vajadzīgi, lai ieviestu ieceļošanas/izceļošanas sistēmu trešo valstu valstspiederīgajiem, kuriem ir īstermiņa uzturēšanās atļauja. Ja šo pārdomu rezultātā tiks secināts, ka ir iespējams izveidot šādu sistēmu, tā varētu sākt darboties līdz 2015. gadam, un būtu vajadzīgi turpmāki priekšlikumi, lai: - grozītu Šengenas Robežu kodeksu, nodrošinot to, ka ieceļošanas un izceļošanas datumu reģistrāciju veic sistemātiski visos ārējo robežu robežšķērsošanas punktos un biometrisko datu reģistrēšana uz robežas tiem trešo valstu valstspiederīgajiem, kam nav vajadzīga vīza, kļūst par obligātu ieceļošanas nosacījumu. Turklāt, ja tiks ieviests reģistrēta ceļotāja statuss, Šengenas Robežu kodeksam vajadzētu ļaut piemērot vienkāršotas pārbaudes pie robežām tiem ceļotājiem, kam ir piešķirts šāds statuss; - lemtu par jaunas ieceļošanas/izceļošanas sistēmas izveidošanu, lai reģistrētu ieceļošanas un izceļošanas informāciju un uzglabātu trešo valstu valstspiederīgo biogrāfiskos un biometriskos datus. Sistēmu varētu veidot uz tās pašas tehniskās platformas kā VIS/SIS II. Dalībvalstis varētu arī apsvērt vajadzību izmantot automatizētās robežkontroles sistēmas ES pilsoņiem , pamatojoties uz e-pasēm vai valstu sistēmām. Atbilstošā forumā būtu jāapspriež jautājums par tehnisko standartu izstrādi, lai nodrošinātu to valstu sistēmu savstarpēju savietojamību, kurās neizmanto e-pases. Raugoties plašāk, varētu apsvērt globālu standartu izstrādi ar mērķi koordinēt šādu sistēmu reģistrēšanas, atbilstības un tehniskās savietojamības jautājumus starptautiskā līmenī. Komisija 2009. gadā Eiropas Parlamentam un Padomei ziņos par elektroniskās ceļošanas atļaujas sistēmas izpētes rezultātiem. Tādēļ Komisija aicina Eiropas Parlamentu un Padomi nākotnē apsvērt ES integrētās robežu pārvaldības vispārējo struktūru un sistēmu izmantošanu, lai pastiprinātu drošību un atvieglotu ceļošanu. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Komisija novērtēs šo sistēmu turpmāko attīstību, tostarp vajadzīgās likumdošanas iniciatīvas. [1] Pasaules Tūrisma organizācija (PTO): redzējums 2020, 4. sējums, 48. lpp. „Tūrisms” aptver arī ceļošanu ar mērķi uzlabot profesionālo kvalifikāciju un veselību. [2] Regula (EK) Nr. 562/2006. [3] Regula (EK) Nr. 1931/2006. [4] Regula (EK) Nr. 2007/2004. [5] Krievija, Ukraina, Serbija, Melnkalne, Albānija, Bosnija un Hercegovina, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Moldovas Republika. [6] Regula (EK) Nr. 539/2001. [7] Direktīva 2004/82/EK. [8] OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp. [9] COM(2007) 654. [10] Sal. ietekmes novērtējumu par prognozēto skaitu. [11] Ieceļošanas/izceļošanas sistēmas izveidi un robežu šķērsošanas atvieglošanas shēmas ieviešanu Komisija citu iespējamo jauninājumu starpā iekļāva tās Paziņojumā par Eiropas tieslietu un iekšlietu datu bāzu uzlabotu efektivitāti, paplašinātu sadarbspēju un sinerģiju - COM(2005) 597, 2005. gada 24. novembrī - un Paziņojumā par trešo valstu pilsoņu nelegālās imigrācijas apkarošanas politikas prioritātēm - COM(2006) 402, 2006. gada 19. jūlijā. [12] ES pilsoņu ģimenes locekļi; citi EEZ un Šveices valstspiederīgie, tostarp ģimenes locekļi. [13] Portugāles RAPID ir šādas sistēmas paraugs, kas jau darbojas. [14] Padomes 2004. gada 13.decembra Regula (EK) Nr. 2252/2004 par biometrijas standartiem pasēs. [15] Komisijas 2006. gada 28. jūnija Lēmums C(2006) 2909.