Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par linu un kaņepju nozari {SEC(2008) 1905} /* COM/2008/0307 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 20.5.2008 COM(2008) 307 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par linu un kaņepju nozari {SEC(2008) 1905} KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par linu un kaņepju nozari IEVADS Padomes Regulas (EK) Nr. 1673/2000 par šķiedras linu un kaņepju tirgu kopējo organizāciju 15. panta 3. punktā paredzēta prasība Komisijai iesniegt ziņojumu un vajadzības gadījumā pievienot priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei. Ziņojumā „ novērtē to, kā atbalsts apstrādei ietekmē ražotājus, apstrādes nozari un tekstilšķiedru tirgu . Tajā izvērtē iespēju turpināt īso linšķiedru un kaņepju šķiedru apstrādei piemērotā atbalsta piešķiršanu arī pēc 2007./2008. tirdzniecības gada, kā arī iespēju integrēt šo atbalsta shēmu ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 paredzētajā vispārējā lauksaimniekiem piešķirtā atbalsta sistēmā atbilstīgi kopējai lauksaimniecības politikai.” Šajā ziņojumā Komisija ņēma vērā ārējā novērtējuma ziņojumu par linu un kaņepju nozari[1], par kuru statistikas datus atjaunināja 2007. gadā. Tekstā minētie rādītāji iekļauti pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā. Linu un kaņepju nozare ES ES-27 2006. gadā linus audzēja 105 025 ha platībā, kas ir 20 % no linu audzēšanas platības pasaulē. Klimatisko apstākļu dēļ linus audzē mērena klimata piekrastes reģionos Francijas ziemeļdaļā (72 %), Beļģijā (15 %) un Nīderlandē (4 %), kā arī mazākā mērā Polijā (2,6 %), Čehijā (2,5 %) un Baltijas valstīs (2,4 %). Ražošana: liniem, ko kopumā audzē saimniecībās, kas ražo galvenos laukaugus, vajadzīgs darbietilpīgāks un kapitālietilpīgāks ražošanas process nekā labībai, un to augseka ir no 5 līdz 7 gadiem. Turklāt mērcēšanas process, kurā šķiedras atdala no laukā novāktās ražas, būtiski palielina ražošanas risku. Ar liniem saistītā lauksaimniecības prakse ir arī sarežģītāka, nekā labībai paredzētā prakse. Pārstrāde: ES-27 2006. gadā aptuveni 140 apstrādes rūpnīcas pārstrādāja (kulstīšana) 635 589 tonnas linu stiebru garšķiedras linos (112 914 tonnas) un īsajās linšķiedrās (61 775 tonnas). Tas ir 53 % no linšķiedru ražošanas apjoma pasaulē. Izmantošana: garšķiedras linus izmanto tekstilrūpniecībā. Aptuveni 80 % ES produkcijas eksportē, galvenokārt uz Ķīnu. Īsās linšķiedras izmanto kompozītmateriāliem, tekstilizstrādājumiem un papīram (jauns pieprasījums rada jaunus noieta tirgus). Papildu ienākumus gūst no linsēklu un spaļu tirdzniecības. 2006. gadā ES-27 audzēja 14 577 ha šķiedras kaņepju , kas bija aptuveni 9 % ar kaņepēm apsētās platības pasaulē. Ražošana ir koncentrēta Francijā (55 %), Apvienotajā Karalistē (11 %), Rumānijā (10 %), Vācijā (8 %), Čehijā (7 %) un Polijā (5 %). Audzēšana un pārstrāde: kaņepes audzē lielākās laukaugu saimniecībās, kuras atrodas nedaudzu lielāko pārstrādes uzņēmumu tuvumā. Nav vajadzīgi īpaši agronomiskie vai klimatiskie apstākļi. 2006. gadā 86 685 tonnas kaņepju stiebru pārstrādāja aptuveni 22 863 tonnās kaņepju šķiedru. Izmantošana: kaņepju šķiedras galvenokārt izmanto speciālā papīra rūpniecībā (75 %), kā arī kompozītmateriāliem un izolācijas materiāliem („jaunākais” pieprasījums). Papildu ienākumus gūst no blakusproduktiem (spaļi zirgkopības nozarei). ES ir daļa no pasaules tirgus. Gan uz kaņepēm, gan uz linšķiedrām neattiecas importa tarifi, kā arī eksporta kompensācijas. Attiecībā uz kaņepēm piemēro īpašus importa noteikumus, daļēji lai piedāvātu garantijas attiecībā uz tetrahidrokanabinola ( THC ) vērtībām. LINU UN KAņEPJU NOZARES ATTīSTīBA Pašreizējās shēmas attīstība Atbalsta shēmu linu un kaņepju ražotājiem pagarināja divreiz, lai tās pārskatīšana atbilstu vispārējai 2008. gada KLP „veselības pārbaudei”[2]. Jau 2000. gadā Padome nolēma apturēt atbalsta piešķiršanu par īsajām linšķiedrām un kaņepju šķiedrām no 2006./2007. tirdzniecības gada (pēc pārejas perioda). Minētās shēmas abi pagarinājumi apstiprināja šo politiku, kura paredzēja atbalstu tikai par garšķiedras liniem. Pilnvarotiem pirmapstrādes veicējiem piešķirtais atbalsts pamatojas uz īpašo šķiedru daudzumu, kas faktiski ir iegūts 22 mēnešu laikposmā no stiebriem, uz kuriem attiecas pārdošanas/pirkšanas līgums. Atbalsta apjoms - par garo linšķiedru: - no 2002./2003. līdz 2008./2009. tirdzniecības gadam EUR 160 par tonnu, - sākot no 2009./2010. tirdzniecības gada un turpmāk — EUR 200 par tonnu. - par īso linšķiedru un kaņepju šķiedru, kas satur ne vairāk kā 7,5 % piemaisījumu un spaļu: - no 2001./2002. līdz 2008./2009. tirdzniecības gadam EUR 90 par tonnu. Dalībvalstis var arī piešķirt atbalstu par īso linšķiedru, kas satur no 7,5 līdz 15 % piemaisījumu un spaļu, un par kaņepju šķiedru, kas satur no 7,5 % līdz 25% piemaisījumu. Atbalstu apstrādei piešķir katrā tirdzniecības gadā, nepārsniedzot maksimāli garantēto daudzumu (MGD) 80 878 tonnu apmērā garajai linšķiedrai un 147 265 tonnu apmērā īsajai linšķiedrai un kaņepju šķiedrām. Šos daudzumus proporcionāli sadala dalībvalstīm kā garantētos valsts daudzumus (GVD). Ir atļauta kvotu pārdale starp garo un īso linšķiedru, piemērojot izlīdzināšanas koeficientu, kas nodrošina darbības budžeta neitralitāti. Lai atbalstītu tradicionālo garšķiedras linu audzēšanu noteiktos Nīderlandes, Beļģijas un Francijas apgabalos, pilnvarotiem pirmapstrādes veicējiem piešķir papildu pārejas atbalstu apstrādei līdz 2008./2009. gadam. Pašreiz ES-27 noteiktais budžets apstrādes atbalstam ir aptuveni EUR 21 milj. Lai arī minētā shēma nodrošināja stabilu budžeta attīstību un novērsa 90. gados novēroto spekulatīvo rīcību, tās administratīvās un kontroles prasības ir samērā sarežģītas[3], un tās varētu vienkāršot. Turklāt daļu no iepriekšējā atbalsta linu un kaņepju ražotājiem atsaistīja un iekļāva vienotajā maksājuma shēmā. Saistīto atbalstu piešķir lauksaimniekiem par bāzes vai sertificētajām linu vai kaņepju sēklām[4]. Lini pārstrādes rūpniecība un tirgus tendences Attiecībā uz linu stiebru ražošanu ES var novērot ilgtermiņa pieaugumu (1. līdz 9. attēls). ES-27 kopā turpina darboties aptuveni 140 apstrādes rūpnīcas. Garās linšķiedras apstrādes kopējais apgrozījums 2005. gadā tika lēsts aptuveni EUR 235 miljonu apmērā, un attiecībā uz īsās linšķiedras apstrādi šis rādītājs bija aptuveni EUR 32 miljoni, tomēr pārstrādes uzņēmumi aizvien ir nelieli, izņemot dažus franču pārstrādes uzņēmumus. Vairumam pārstrādātāju, no kuriem daži ir kooperatīvi, ir spēcīga saikne ar vietējo ekonomiku un pārsvarā tie ir ļoti specializēti un dažreiz integrēti iepriekšējā (sēklu audzēšana, dalība linu ražošanā) vai pakārtotā (otrā līmeņa pārstrāde) nozarē. Turpmāka linšķiedru pārstrāde notiek galvenokārt ārpus ES. 2006. gadā vairāk nekā 80 % Eiropas garās linšķiedras, ko galvenokārt izmanto tekstilrūpniecībā, tika eksportēti, 82 % no šī apjoma — uz Ķīnu. Turklāt gandrīz 40 % īsās linšķiedras tiek eksportēti, 91 % no tiem — uz Ķīnu. Tā kā ES ir lielākā linšķiedras eksportētāja pasaulē, pēc tās šķiedrām ir liels pieprasījums Ķīnas vērpšanas nozares spēcīgās un ātrās paplašināšanās dēļ. Laikposmā no 1999. līdz 2006. gadam eksports uz Ķīnu ir gandrīz trīskāršojies. Lai gan bija liels eksporta pieprasījums, cena par garo linšķiedru samazinājās no EUR 2340 par tonnu 2000./2001. gadā līdz EUR 1511 par tonnu 2006./2007. tirdzniecības gadā. Šo tendenci izraisīja galvenokārt tas, ka euro kļuva spēcīgāks attiecībā pret ASV dolāru (pieauga euro vērtība attiecībā pret ASV dolāru): izteiktas dolāros, cenas par garo linšķiedru samazinājās tikai par 10 % laikposmā no 2001. līdz 2006. gadam. Īsās linšķiedras ir gandrīz garās linšķiedras ražošanas blakusprodukts. Tādēļ linu „tehnisko šķiedru” pirmapstrādi ES veic tikai nedaudzi pārstrādes uzņēmumi. Tomēr īsās linšķiedras otrās pārstrādes sektors un uzņēmumi, kas tirgo blakusproduktus, ir nodrošinājuši daudzas darbavietas. Tehniskajos pielietojumos 2005. gadā izmantoja 38 % no īsās linšķiedras produkcijas (palielinājums no 9 % 1999. gadā). Īsās linšķiedras izmantošana tekstilrūpniecībā (30 %) pieaug, galvenokārt Ķīnā. Papīra rūpniecības īpatsvars pazeminājās no 45 % līdz 32 %, nenozīmīgi samazinoties apjoma ziņā. Lai gan koka un citas dabīgās šķiedras konkurēja ar īso linšķiedru par šo tirgus daļu, papīra noieta tirgus joprojām bija interesants, jo tajā var realizēt lielus apjomus un tas nepieprasa augstu kvalitāti. Jauni tehniskie pielietojumi īsajai linšķiedrai ir palielinājušies gan pēc apjoma, gan pēc īsās linšķiedras īpatsvara. Kompozītmateriālu izgatavošana autorūpniecībai ir visvairāk attīstītais jaunais tirgus, kas izmanto 18 300 tonnas (27% no visas īsās linšķiedras). Tomēr šis tirgus aizvien ir atkarīgs no aizstājēju cenām un spējas garantēt regulāru šķiedru piegādi. Attiecībā uz īsajām linšķiedrām, kuras parasti ir garās linšķiedras ražošanas blakusprodukts, cenas ir ļoti svārstīgas, sākot no aptuveni EUR 300 par tonnu speciālā papīra rūpniecībā, līdz EUR 350−EUR 650 par tonnu tekstilšķiedrām, beidzot ar EUR 500-600 par tonnu kompozītmateriāliem (2005. g.). Kaņepes: pārstrādes rūpniecība un tirgus tendences Pievienotajā darba dokumentā norādīts, ka ar kaņepēm apsētās platības samazinājušās līdz mazāk nekā 15 000 ha, turpretim kaņepju stiebru ražošana aizvien ir samērā stabila. Galvenās kaņepju stiebru kulstīšanas jaudas atrodas aptuveni desmit vietās Francijā, Apvienotajā Karalistē, Vācijā, Polijā (koka un linu šķiedrām, kas paredzētas izolācijas materiāliem), kā arī Čehijā (šķiedras papīra rūpniecībai). 2006. gadā šīs rūpnīcas pārstrādāja 86 685 tonnas kaņepju stiebru 22 865 tonnās šķiedru, no kurām aptuveni 75 % izmanto papīra rūpniecībā. Šis tradicionālais tirgus ir nobriedis un ilgtermiņā uzskatāms par relatīvi stabilu. Kompozītmateriāli (20 %) un izolācijas materiāli (5 %) veido noieta tirgu, kas kļūst aizvien nozīmīgāks. Kaņepju šķiedrai kvalitātes jomā ir lielākas priekšrocības nekā stikla šķiedrai, bet tās ražošana nav pietiekama apjoma vai stabilitātes ziņā, lai padarītu to nozīmīgu attiecīgajā nozarē. Lai arī ir izstrādāti jauni pielietojumi kaņepju spaļiem (kosmētika, ar omegu piesātināta eļļa) un visam augam (betons, biomasa), šie projekti joprojām ir nelieli, tie nav konkurētspējīgi un pašreiz ir atkarīgi no valsts atbalsta. Ir liela atšķirība starp tās šķiedras cenu, ko izmanto speciālā papīra rūpniecībā (vidēji EUR 360 par tonnu 2006./2007. gadā), un tehniskā pielietojuma šķiedras cenu (EUR 500 par neaustas drānas tonnu un EUR 600 par plastmasas savienojumu tonnu). Ilgtermiņā speciālo papīra tirgu varētu nopietni ietekmēt konkurence ar koka šķiedru, kura ir trīs līdz četras reizes lētāka. Linu un kaņepju nozares ietekme uz vidi Pārskatot linu un kaņepju kultūru ietekmi uz vidi, novērtējuma izpētē norādīts, ka linu un kaņepju kultūrām patērē ievērojami mazāk sintētisko mēslošanas līdzekļu un pesticīdu nekā citām kultūrām. Turklāt linu un kaņepju kultūrām ir pozitīva ietekme uz agroekosistēmu un ainavu dažādību. Lini un mazākā mērā arī kaņepju kultūras ir izvietotas dažos no visintensīvāk apsaimniekotajiem ES apgabaliem, kur pašreizējā tendence ir vienkāršot augseku (un palielināt ķīmisku vielu izmantošanu, ja linus un kaņepes aizvieto ar labību). Šajā sakarā šķiedraugi nodrošina „atpūtu videi”, kas labvēlīgi ietekmē augsnes kvalitāti, bioloģisko daudzveidību un ainavas. APSTRāDES ATBALSTA NOVēRTēJUMS Atbalsta ietekme uz garās linšķiedras apstrādi Ietekme uz ražotājiem Pārstrādātājiem jānodrošina ilgtspējīga linu stiebru piegāde, piedāvājot cenu, kas rada konkurētspējīgu bruto segumu attiecībā uz citām kultūrām. Lai arī linu ražošana parasti nodrošina labu peļņu, tās salīdzinošā konkurētspēja ir pasliktinājusies nesenā labības cenu pieauguma dēļ. Bruto peļņa, ko 2007. gadā ieguva no labības, pārsniedza bruto peļņu no liniem, kuru pārstrādātāji lielākoties nebija spējīgi to kompensēt, paaugstinot stiebru cenas. Turklāt saistībā ar smagāku un sarežģītāku darba slodzi, ieguldījumu vajadzību un augstākiem ar klimatu saistītiem riskiem linu ražošanā, pat bruto peļņa, kas līdzvērtīga labības peļņai, var likt lauksaimniekiem, jo īpaši tradicionālajos reģionos, pamest labības ražošanu un vienkāršot to ražošanas sistēmu. Papildu pārejas atbalsta ietekme tradicionālajos apgabalos Lai ņemtu vērā tradicionālo linu īpašo statusu Nīderlandē, Beļģijā un Francijā, papildu pārejas atbalsts pārstrādātājiem par garšķiedras liniem, kurus audzē minēto valstu noteiktos apgabalos, līdz 2000. gadam tika balstīts uz augstāka līmeņa atbalstu saskaņā ar iepriekšējo shēmu. Atbalstu sākotnēji noteica līdz 2005./2006. gadam, bet to pagarināja, lai saimniecību struktūras varētu pakāpeniski pielāgot jaunajiem tirgus apstākļiem. Vērtējuma pētījumā ir secināts, ka papildu atbalsts EUR 120 apmērā par hektāru tradicionālajos ražošanas reģionos Nīderlandē un Beļģijā bija būtisks, lai saglabātu ražošanu minētajos apgabalos. Saskaņā ar novērtējuma izpēti šāda papildu atbalsta atcelšana minētajos apgabalos radītu ļoti būtisku ar liniem apsētās platības samazinājumu vai tās izzušanu. No otras puses, pētījumā uzskatīts, ka papildu atbalsta EUR 50 apmērā par hektāru ietekme noteiktos apgabalos Francijā un Beļģijā ir ierobežota. Šāda papildu atbalsta atcelšana (saglabājot parasto atbalstu) nekavētu linu ražošanas turpināšanu. Ietekme uz pārstrādātājiem un nodarbinātību Linu pārstrādes rūpniecība ir lielā mērā kļuvusi atkarīga no pieprasījuma no Ķīnas. Lai arī linšķiedru cenu samazināšanos (galvenokārt euro vērtības pieauguma dēļ pret ASV dolāru) daļēji kompensēja apjoma palielinājums, tirgū valda ievērojams spiediens, kas daļēji radies no peļņas samazinājuma Ķīnas tekstilrūpniecībā. Novērtējuma pētījumā, pamatojoties uz datiem, kuri iegūti no pārstrādes rūpniecības, lēš, ka vairumam (lielāko) Francijas un Beļģijas pārstrādātāju atbalsts veidoja aptuveni 35 % no bruto peļņas no 2002. līdz 2005. gadam un ka, ja atbalstu nepiešķirtu, būtu jāveic restrukturizācijas un reorganizācijas pasākumi. Tomēr ievērojamam skaitam mazāku uzņēmumu atbalsts pārsniedza bruto peļņu. Lai arī vērtētāji lēš, ka atbalsta atcelšana varētu likt likvidēt aptuveni pusi no minētajiem pārstrādes uzņēmumiem, restrukturizācijas process ļautu nostiprināt daudzas minētās struktūras. Vietējā mērogā tas varētu nopietni ietekmēt nodarbinātību. Atbalsta shēma ir palīdzējusi saglabāt aktivitātes un nodarbinātības līmeni tradicionālajos ražošanas apgabalos (Francijas ziemeļdaļā, Beļģijā un Nīderlandē), un ir ļāvusi izveidoties jaunām nozarēm citos apgabalos, tostarp jaunajās dalībvalstīs (Polijā un Čehijā). Vērtējuma ziņojumā aplēsts, ka no kopējā paredzētā nodarbinātības līmeņa, kas izteikts pilna laika vienībās (PLV), aptuveni 2000 no 4 050 PLV varētu zaudēt īstermiņā, ja atceļ Kopienas īpašo atbalstu par šķiedraugiem, jo īpaši tādēļ, ka šīs darba vietas parasti atrodas lauku rajonos, kur lielākā nodarbinātība ir lauksaimniecības un pārstrādes nozarē. Apstrādes atbalsta piešķiršanai pirmapstrādātājiem nav būtiskas ietekmes uz rentabilitāti Eiropas pakārtotajā rūpniecībā (vērpšana, apģērbu rūpniecība, u.c.), kas pēdējos desmit gados ir tikusi pārvietota uz Dienvidaustrumāziju. Tabula: Paredzētais nodarbinātības līmenis linu un kaņepju nozarē (izteikts PLV) Lini un kaņepes | Lauksaimniecība | 850 | Pirmapstrāde | 2 000 | Ārējais ieguldījums pirmapstrādē | 200 | Otrā pārstrāde | > 1 000 | KOPĀ | > 4 050 | Avots: AND International | Ietekme no atbalsta par īsajām šķiedrām Platības, kas paredzētas īpaši īsās linšķiedras audzēšanai, ir nelielas. Tā kā lielākās ražotājas dalībvalstis (Francija un Beļģija) ievērojamu kvotu daudzumu no atbalsta par īso šķiedru ir pārvērtušas kvotās atbalstam par garšķiedras liniem, ietekme no atbalsta par īso linšķiedru jāanalizē kopā ar atbalstu par garo linšķiedru. Tā kā īsās linšķiedras pirmapstrādes uzņēmumu skaits ir neliels, atbalsta atcelšana tiešā veidā ietekmētu tikai mazu skaitu specializēto pārstrādes vienību. Īsās linšķiedras izmantošana kopš 1999. gada palielinājās tikai nelielā mērā. Papildus tradicionālajam pielietojumam speciālā papīra rūpniecībā, būtisks pieaugums novērots tikai kompozītmateriālu izmantošanā autorūpniecības nozarē. Salīdzinot bruto peļņu no kaņepju ražošanas ar peļņu no citām kultūrām, secināts, ka bez atbalsta par īso šķiedru peļņa būtu mazāka, jo īpaši ņemot vērā to, ka kaņepju ražošana ir darbietilpīgāka par citu kultūru audzēšanu. Tādējādi var nedaudz samazināties ar kaņepēm apsētās platības. Tomēr lielākais kaņepju šķiedru tirgus ― speciālā papīra rūpniecība ― tiek uzskatīta par stabilu. Nozare kompensēja atbalsta samazinājumu 2001. gadā ar cenu palielinājumu, ko maksāja par šķiedrām. Lai arī vēl ir jānoskaidro, vai līdzīgu palielinājumu var sagaidīt, ja atbalstu atceļ, kaņepju pārstrādātājiem, kuri koncentrējas uz papīra rūpniecību, ir ekonomiskā perspektīva arī bez atbalsta apstrādei. Tomēr, ņemot vērā dažu pārstrādātāju nestabilo finansiālo situāciju, atbalsta atcelšana varētu ietekmēt to turpmāko darbību. Atbalsta atcelšana varētu apdraudēt to nedaudzo pārstrādātāju attīstības potenciālu un darbības turpināšanu, kas koncentrējas vienīgi uz šķiedras izmantošanu jauniem rūpniecības pielietojumiem. Vērtējuma pētījumā norādīts, ka valsts atbalsts aizvien veido lielu daļu to peļņas. AKTUāLIE JAUTāJUMI Ar 2003. gada reformu turpināja pāriet no produkta atbalsta uz atbalstu ražotājiem, ieviešot atsaistīto vienoto maksājumu shēmu. To darīja, lai rosinātu konkurētspēju un orientāciju uz tirgu, kā arī vienlaikus palielinātu ienākumu maksājumu pārvedumu efektivitāti. Veicot „veselības pārbaudi”, tika uzdots jautājums par to, vai saistītais atbalsts, neraugoties uz vispārīgo virzību veikt pilnīgu atsaistīšanu, aizvien ir noderīgs. Papildu atbalstu apstrādei to linu pārstrādātājiem, ko audzē tradicionālajos apgabalos, ieviesa Padome kā pārejas pasākumu, un ir plānots to atcelt. Minētais atbalsts ir veicinājis linu audzēšanas konkurētspēju šajos reģionos (jo īpaši Beļģijā un Nīderlandē), bet tas nav jāturpina no 2009./2010. tirdzniecības gada, ņemot vērā tā pārejas raksturu (lai ļautu nozarei pakāpeniski pielāgoties), un tas jāpiemēro tikai trīs dalībvalstīs. Īso linšķiedru un kaņepju šķiedru apstrādei piemēroto pagaidu atbalstu piešķir, lai rosinātu jaunu (rūpniecības) produktu izstrādi un potenciālo tirgu izveidošanu. Ņemot vērā iepriekš minēto analīzi, rodas jautājums, vai gadi, kuros piešķīra atbalstu par īso linšķiedru, ir veicinājuši šādu attīstību. Padome 2000. gadā nolēma pakāpeniski atcelt atbalstu par īso linšķiedru, ko pagarināja vēl tikai uz trim papildu gadiem, lai ļautu veikt novērtējumu vispārīgās „veselības pārbaudes” pārskatīšanas kontekstā. Atbalsta piešķiršana projektiem, izmantojot lauku attīstības vai izpētes programmas, var būt rentablāks veids, kā stimulēt konkurētspējīgu atjaunojamu produktu izstrādi. Pamatojoties uz minētajām tendencēm un apsvērumiem, no 2009./2010. tirdzniecības gada jāpārtrauc piešķirt īpašais atbalsts par īso šķiedru pārstrādi. Turpinot piešķirt garās linšķiedras apstrādei piemērotu atbalstu, varētu veicināt nodarbinātības un ekonomiskās aktivitātes saglabāšanu audzēšanas reģionos. Tomēr apstrādes atbalsta saglabāšana neatbilst 2003. gada KLP reformas principiem. Turklāt nepārtraukti pieaugošā cena par labību visticamāk radītu ražošanas samazinājumu un vides un nodarbinātības ieguvumu zaudējumu, kas, neraugoties uz šo īpašo atbalstu, rada šaubas attiecībā uz tā efektivitāti. Tādēļ atbalsta pilnīga atsaistīšana un integrēšana vienotā maksājuma shēmā šķiet labākais risinājums[5]. Līdzīgi kā kaņepju un linu audzētājiem paredzētā atbalsta integrēšana vienotā maksājuma shēmā, atsaistīšana ietvertu apstrādes atbalsta budžetu šajā sistēmā. Šī iespēja ļautu lielā mērā veikt vienkāršošanu salīdzinājumā ar relatīvi sarežģīto pašreizējo sistēmu. Atsaistīšana ražotājiem piedāvā izvēles elastību. Lauksaimnieki turpinās audzēt, ja tas būs rentabli, un pielāgot savu produkciju tirgum vai attiecīgā gadījumā pāriet uz citu produktu ražošanu, jo tiem joprojām ir saistības saglabāt zemi labas lauksaimniecības un vides apstākļos saskaņā ar savstarpējās atbilstības noteikumiem. Kopumā atsaistīšana ražotājiem nodrošina pat labāku situāciju nekā iepriekš, pateicoties ražošanas elastībai un orientācijai uz tirgu. Ņemot vērā bruto peļņu no citām kultūrām un linu ražošanas augstākas izmaksas un riskus, tiek lēsts, ka ar liniem apsētā platība samazināsies. Bez apstrādes atbalsta mazāki pārstrādātāji saskarsies ar lielām grūtībām, jo īpaši tradicionālajos ražošanas reģionos. Šā iemesla dēļ pakāpeniski atceļot garās linšķiedras apstrādei piemēroto atbalstu un sniedzot iespēju piemērot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 69. pantu, šķiet lietderīgi ļaut veikt nozares restrukturizāciju un modernizāciju. [1] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/lin/index_fr.htm [2] Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - „Gatavojoties KLP reformas „veselības pārbaudei””, COM(2007) 722, 2007. gada 20. novembris. [3] Sk. darba dokumentā iekļauto 10. attēlu: Linu un kaņepju šķiedru apstrādes atbalsta administratīvo izmaksu novērtējums. [4] EUR 28,38/100 kg par šķiedras linu sēklām, EUR 22,46/100 kg par linsēklām un EUR 20,53/100 kg par kaņepju sēklām. [5] Sk. Ietekmes novērtējumu par „veselības pārbaudes” priekšlikumu.