ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.

aicina dalībvalstis bērnu tiesību finansēšanu noteikt kā prioritāru atbilstīgi valsts un reģionālā līmenī apzinātajām vajadzībām un īpaši iesaka tām neaprobežoties tikai ar iepriekš noteiktajiem piešķīrumiem no ES finansēšanas shēmām; aicina dalībvalstis informēt, apmācīt un atbalstīt vietējās un reģionālās pašvaldības ES finansējuma nodrošināšanā; aicina dalībvalstis nodrošināt koordinētu pieeju ES fondu plānošanā un īstenošanā, paātrināt to īstenošanu un paredzēt bērnu nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanai visus iespējamos valsts resursus, ko papildina ES līdzekļi, piemēram, no Eiropas Sociālā fonda Plus (ESF+), Atveseļošanas palīdzības kohēzijai un Eiropas teritorijām ( REACT-EU ), Atveseļošanas un noturības mehānisma (ANM), Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), InvestEU , Erasmus+ , Patvēruma un migrācijas fonda ( AMF ) un EU4Health ; atgādina, ka dalībvalstīm ir jāiekļauj īpaši pasākumi, kas saistīti ar ieguldījumiem bērnos un jauniešos, savos valsts atveseļošanas un noturības plānos, lai piekļūtu fondam, kā paredzēts ANM “nākamās paaudzes” pīlārā; atgādina par ES Atveseļošanas un noturības mehānisma piedāvātajām iespējām sniegt finansiālu atbalstu arī organizācijām, piemēram, NVO un labdarības organizācijām, un sniegt sociālo palīdzību nabadzīgām ģimenēm; šajā saistībā aicina visas dalībvalstis, ne tikai tās, kuras bērnu nabadzība skar visvairāk, vismaz 5 % no dalīti pārvaldītajiem ESF+ līdzekļiem paredzēt shēmas “Eiropas Garantija bērniem” pasākumiem;
41.

aicina pastāvīgi īstenot konstruktīvus centienus, lai stiprinātu parasti mierīgās etnisko grupu savstarpējās attiecības, atzīt, aizsargāt un pienācīgi atbalstīt visas kopienas un to kultūras mantojumu; aicina aizsargāt mazākuma kopienu tiesības, šīs kopienas pienācīgi integrēt un nodrošināt to pārstāvību sabiedriskajā dzīvē un medijos, nodrošinot pietiekamus cilvēkresursus un finanšu resursus iestādēm, kas ir atbildīgas par minoritāšu politiku, pilnībā izmantojot Kopienu tiesību apmierinājuma aģentūras palielinātās pilnvaras, lai uzraudzītu un virzītu publiskā sektora iestādes attiecībā uz to juridisko pienākumu īstenošanu minoritāšu jomā;
—

ņemot vērā Pasaules Bankas 2017. gada ziņojumu The sunken billions revisited: Progress and Challenges in Global Marine Fisheries (“Jauns ieskats attiecībā uz jūras dzīlēs pieejamajiem miljardiem: pasaules jūras zvejniecības progress un problēmas”),
1.

norāda, ka AN/ DCFTA atspoguļo ES un Ukrainas kopīgo mērķi virzīties uz priekšu politiskās attiecībās un panākt ekonomikas integrāciju, kas varētu būt reformu plāns, un uzsver tā ārkārtīgi svarīgo nozīmi, jo īpaši šajos ārkārtējos laikos; mudina pilnībā īstenot nolīgumu un izmantot tā potenciālu; turklāt mudina Ukrainas iestādes nolīguma īstenošanu saglabāt kā vienu no prioritātēm darba kārtībā, neraugoties uz Covid-19 pandēmijas radītajām problēmām; uzsver, ka ES palīdzība Ukrainai ir atkarīga no stingriem nosacījumiem, un atkārtoti norāda, ka Ukrainai ir no jauna jāapliecina apņemšanās īstenot reformas un ievērot Savienības principus; atgādina, ka AN/ DCFTA ir jāatjaunina, lai pienācīgi ņemtu vērā tiesisko regulējumu attīstību un ekonomikas attīstības vajadzības un lai stiprinātu uzraudzības mehānismus; iesaka ES un Ukrainai izmantot gaidāmo regulāro pārskatīšanu par to, kā norit AN mērķu īstenošana, lai izskatītu iespējas atjaunināt tirdzniecības un nozaru elementus;
20.

vēlreiz pauž stingru atbalstu gan programmai “Tiesiskums”, gan programmai “Pilsoņi, vienlīdzība, tiesības un vērtības” ( CERV ); atzinīgi vērtē to, ka CERV ir izveidota Savienības vērtību sadaļa, un uzsver, ka tai būtu jākoncentrējas uz tiesību aizsardzību, veicināšanu un informētības palielināšanu par tām, piešķirot finansiālu atbalstu pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas darbojas vietējā, reģionālā un transnacionālā līmenī; atgādina par Parlamenta nostāju attiecībā uz adekvāta finansējuma nodrošināšanu šīm programmām; atzinīgi vērtē papildu piešķīrumu pamatprogrammām, par ko Parlaments un Padome vienojās galīgajās sarunās par DFS 2021.–2027. gadam un no kā labumu gūs arī CERV programma; atzinīgi vērtē provizorisko vienošanos par ES 2021. gada budžetu, kur CERV programmai atvēlēti papildu 6,6 miljoni EUR; uzsver, ka adekvāts finansējums no šiem piešķīrumiem ir jāvelta darbībām, kuru uzdevums ir novērst un apkarot dzimumbalstīto vardarbību saskaņā ar programmas Daphne īpašo mērķi, un atzinīgi vērtē mērķiezīmējumu, par ko šajā nolūkā panākta vienošanās; uzsver, ka ES ir ar lielāku vērienu jāaizsargā mūsu vērtības un jāpiešķir šīm darbībām adekvāts finansējums; turklāt aicina steidzami īstenot skaidrus, uz dzimumaspektu orientētus pasākumus, iezīmējot finanšu resursus, lai — arī citās “ Next Generation EU ” un 2021.–2027. gada DFS programmās un instrumentos — pievērstos sieviešu īpašajām vajadzībām pēc krīzes, jo īpaši nodarbinātības, ar dzimumu saistītas vardarbības un seksuālās un reproduktīvās veselības un ar to saistīto tiesību jomā, izmantojot Dzimumu līdztiesības stratēģijā paredzēto duālo pieeju; aicina dalībvalstis un Komisiju to ņemt vērā, iesniedzot valstu Covid-19 reaģēšanas plānus, pienācīgi ņemot vērā esošos pasākumus un finansējumu un galveno uzmanību ekonomikas atveseļošanas procesā veltot dzimumu līdztiesībai; aicina dalībvalstis un Komisiju atveseļošanas pasākumos īstenot integrētu pieeju dzimumu līdztiesības nodrošināšanai un veidot budžetu pēc dzimumu līdztiesības principa;
G.

tā kā 2018. gadā vislielākais pieteikumu skaits (184 180 jeb 28 % no pieteikumu kopskaita, kas atbilst 0,22 % no iedzīvotāju kopskaita) tika reģistrēts Vācijā (82,8 miljoni iedzīvotāju, 18,6 % no ES iedzīvotāju kopskaita), kam sekoja Francija (66,9 miljoni iedzīvotāju, 15 % no ES iedzīvotāju kopskaita) ar 120 425 pieteikumiem (19 % no pieteikumu kopskaita, kas atbilst 0,18 % no iedzīvotāju kopskaita), Grieķija (10,74 miljoni iedzīvotāju, 2,4 % no ES iedzīvotāju kopskaita) ar 66 695 pieteikumiem (11 % no pieteikumu kopskaita, kas atbilst 0,62 % no iedzīvotāju kopskaita), Itālija (60,48 miljoni iedzīvotāju, 13,6 % no ES iedzīvotāju kopskaita) ar 59 950 pieteikumiem (10 % no pieteikumu kopskaita, kas atbilst 0,01 % no iedzīvotāju kopskaita) un Spānija (46,66 miljoni iedzīvotāju, 10,49 % no ES iedzīvotāju kopskaita) ar 52 700 pieteikumiem (9 % no pieteikumu kopskaita, kas atbilst 0,11 % no iedzīvotāju kopskaita);
I.

tā kā Ķīna ir viena no pasaulē lielākajām kokvilnas ražotājām un Siņdzjanas Uiguru autonomais reģions ražo vairāk nekā 20 % no pasaules kokvilnas; tā kā Ķīna ir lielākā dzijas ražotāja un eksportētāja un lielākā tekstilizstrādājumu un apģērbu ražotāja un eksportētāja; tā kā Ķīnas valdība plāno līdz 2025. gadam divkāršot Uiguru reģiona ražošanas jaudu un šī plāna svarīgi elementi ir apģērbs un tekstilizstrādājumi; tā kā trīs Uiguru reģioni vieni paši 2018. gadā vien mobilizēja vismaz 570 000 cilvēku kokvilnas novākšanas darbībām, izmantojot valdības piespiedu darbaudzināšanas un pārcelšanas sistēmu; tā kā uz kokvilnas novākšanas darbībām pārcelto Siņdzjanas etnisko minoritāšu darbaspēka skaits visdrīzāk ir par vairākiem simtiem tūkstošiem lielāks, tādējādi padarot piespiedu darbu par Siņdzjanas Uiguru autonomā reģiona kokvilnas novākšanas nozares būtisku un vispārēju iezīmi; tā kā 84 % Ķīnas kokvilnas nāk no Siņdzjanas Uiguru autonomā reģiona, kas nozīmē, ka ir ārkārtīgi liels risks, ka no Ķīnas kokvilnas ražotā dzija, tekstilizstrādājumi un apģērbi ir saistīti ar piespiedu un cietumnieku darbu, neraugoties uz to, vai tie ir ražoti Ķīnā vai citur pasaulē;
ierosina grozīt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 1141/2014 (2014. gada 22. oktobris) par Eiropas politisko partiju un Eiropas politisko fondu statusu un finansēšanu ( 23 ) , lai Eiropas politiskajām partijām un fondiem atļautu pilnībā iesaistīties Eiropas politiskajā telpā, rīkot kampaņas, izmantot kampaņām paredzēto finansējumu un kandidēt Eiropas Parlamenta vēlēšanās, palielināt to finansējuma pārredzamību, jo īpaši attiecībā uz tā finansējuma pārvaldību, kas piešķirts no ES budžeta, un gadījumiem, kad finansējums nāk no dalībpartijām, un aizliegt ziedojumus no privātām un publiskām struktūrām no trešām valstīm; tomēr uzsver, ka varētu būt pieļaujama dalības maksas saņemšana no partijām, kuras ir no Eiropas Padomes valstīm, lai kultivētu Eiropas mēroga politiskās saites, ar nosacījumu, ka tas notiek paaugstinātas pārredzamības apstākļos;
—

ņemot vērā FRA dokumentu “Pilsoniskās sabiedrības telpa: organizāciju viedoklis” (Civil society space: views of organisations), kā arī FRA ziņojumu “Problēmas, ar kurām saskaras pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kas darbojas cilvēktiesību jomā ES” (Challenges facing civil society organisations working on human rights in the EU),
—

ņemot vērā informatīvos paziņojumus un pētījumus, kas sagatavoti pēc Eiropas Parlamenta Izpētes dienesta Zinātniskās perspektīvikas nodaļas pārziņā esošās Zinātnes un tehnoloģiju nākotnes darba grupas (STOA) pieprasījuma, – “Kā būtu, ja algoritmus varētu veidot, ievērojot ētikas principus?” (“What if algorithms could abide by ethical principles?”), “Mākslīgā intelekta tuvošanās – juridiska un ētiska rakstura pārdomas” (“Artificial Intelligence ante portas: Legal & ethical reflections”), “Algoritmiskās pārskatatbildības un pārredzamības pārvaldības sistēma”(“A governance framework for algorithmic accountability and transparency”), “Vai no mākslīgā intelekta būtu jābaidās?” (“Should we fear artificial intelligence?”) un “Ētika mākslīgā intelekta jomā – problēmjautājumi un iniciatīvas” (“The ethics of artificial intelligence: Issues and initiatives”),
Y.

tā kā saskaņā ar IZPN Savienības finansiālais ieguldījums Seišelās ir 5,3 miljoni EUR gadā, tostarp 2,8 miljoni EUR nozares atbalstam; tā kā kopējais ieguldījums no ES budžeta ir 31,8 miljoni EUR sešu gadu laikposmā; tā ka iepriekšējā protokolā kuģu īpašniekiem uzliktā maksa par nozvejoto tunzivju tonnu tika palielināta no 55 EUR līdz 75 EUR un tā kā jaunajā protokolā ir paredzēts, ka sešu gadu laikposmā šī maksa tiks palielināta no 80 EUR par tonnu 2020. gadā līdz 85 EUR; tā kā kuģu īpašnieku kopējais ieguldījums visā protokola darbības laikā tiek lēsts 26,4 miljonu EUR apmērā; tā kā līdz ar to Eiropas Savienības kopējais finansiālais ieguldījums visā protokola darbības laikā ir 58,2 miljoni EUR un gadā — 9,7 miljoni EUR;
U.

tā kā Eiropas veselības nozares neatkarības zaudēšana ir saistīta ar ražošanas pārvietošanu, proti, 40 % no gatavajām zālēm, ko tirgo Eiropas Savienībā, tiek ievestas no trešām valstīm; tā kā, neraugoties uz Eiropas ražošanas spēcīgo ietekmi, tās izejvielu ražošanas piegādes ķēde joprojām ir būtiski atkarīga no apakšuzņēmējiem, kas farmaceitiskos izejmateriālus ražo trešās valstīs, kur darbaspēka izmaksas un vides standarti parasti ir zemāki, un šī iemesla dēļ 60–80 % zāļu aktīvo vielu tiek ražotas ārpus Savienības, galvenokārt Ķīnā un Indijā; tā kā pirms 30 gadiem tie bija tikai 20 %; tā kā minētā informācija liecina, ka šīs abas valstis pasaulē saražo 60 % paracetamola, 90 % penicilīna un 50 % ibuprofēna; tā kā pašreiz zālēm un aktīvajām farmaceitiskajām vielām (AFV) nav nepieciešama etiķete vai marķējums, kurā būtu norāde pacientiem un lietotājiem par to izcelsmi un ražotājvalsti; tā kā īpašas problēmas rada ģenērisko zāļu ražošanai nepieciešamo AFV ierobežotā pieejamība; tā kā Covid-19 pandēmijas radītie globālās piegādes ķēdes traucējumi ir vēl skaidrāk parādījuši ES veselības nozares atkarību no trešām valstīm; tā kā jaunā koronavīrusa pandēmija ir parādījusi arī medicīnisko ierīču, medicīnisko izstrādājumu un aizsardzības līdzekļu trūkumu;
A.

tā kā jaunākie SIPRI dati (26) liecina, ka ieroču eksporta īpatsvars no ES 28 dalībvalstīm laikposmā no 2015. gada līdz 2019. gadam bijis 26 % no kopējā pasaules eksporta, un līdz ar to no lielākajiem ieroču piegādātājiem pasaulē ES 28 dalībvalstis kopā ieņēma otro vietu, ierindojoties tūlīt aiz ASV (36 %) un par vienu vietu apsteidzot Krieviju (21 %); tā kā saskaņā ar LES 346. pantu ieroču ražošana un tirdzniecība ir dalībvalstu ziņā;
1.

atzinīgi vērtē ES jauno pieeju ieguldījumu aizsardzībai un tās izpildes mehānismam (ITS), ar ko ir reformēta ISDS un kas uzlabo to individuālo pieeju kvalitāti, kuras iekļautas ES dalībvalstu noslēgtos divpusējos ieguldījumu līgumos; uzsver, ka ITS ir moderns un inovatīvs ieguldījumu strīdu izšķiršanas mehānisms, kas reformēts attiecībā uz ISDS procesuālajiem trūkumiem; turklāt norāda, ka tas iezīmē būtiskas pārmaiņas ieguldītājiem piedāvātās nozīmīgās aizsardzības līmenī un veidā, kādā tiek risināti strīdi starp ieguldītājiem un valsti; pauž bažas par to, ka piemērošanas joma ir nedaudz plašāka nekā tikai ārvalstu un iekšzemes ieguldītāju nediskriminēšana; atgādina, ka neatkarīgas daudzpusēju ieguldījumu tiesas izveide nodrošinātu lielāku juridisko noteiktību visām pusēm; atzinīgi vērtē Vjetnamas stingro apņemšanos ievērot uz noteikumiem balstītu daudzpusēju tirdzniecības sistēmu;
76.

vēlas noskaidrot, kādēļ tik lēni ir sākta 34 PESCO projektu īstenošana un kādēļ kavējas 13 trešā posma projektu īstenošanas sākšana, ņemot vērā to, ka līdz šim neviens no tiem nav sākts, un uzsver, ka ir nepieciešami konkrēti projektu īstenošanas termiņi un skaidrāks pārskats par to, kādi būs to galaprodukti; norāda, ka 2019. gadā tikai četri projekti sasniegs savas sākotnējās darbības spējas; norāda, ka dažiem projektiem trūkst vērienīguma un mēroga un tādējādi netiek novērstas visredzamākās spēju nepilnības; tas jo īpaši vērojams starp pirmā posma projektiem, kas galvenokārt ir spēju projekti, kuros iesaistīts pēc iespējas lielāks skaits dalībvalstu; aicina PV/AP nekavējoties informēt Parlamentu par to, kuri PESCO projekti izbeidzami pirms termiņa un kādēļ tas būtu jādara; norāda, ka vēlme iesaistīties PESCO projektos nedrīkstētu vājināt iesaistīto dalībvalstu centienu augsto līmeni; uzskata, ka trešo valstu un trešo valstu struktūru līdzdalība PESCO būtu jāpakļauj stingriem nosacījumiem, kuri tiek piemēroti jau no paša sākuma un kuru pamatā ir iedibināts un efektīvs savstarpīgums; šajā sakarībā vērš uzmanību uz Eiropas Parlamenta tiesībām, kas izriet no Eiropas Savienības Tiesas sprieduma lietā C-658/11; aicina dalībvalstis iesniegt projektus ar stratēģisku Eiropas dimensiju, tādējādi stiprinot Eiropas aizsardzības tehnisko un rūpniecisko pamatu ( EDTIB ), lai tieši reaģētu uz Eiropas bruņoto spēku operatīvajām vajadzībām;
3.

pauž nopietnas bažas pēc tam, kad IPCC ir publicējusi ziņojumu par okeānu un kriosfēru mainīgā klimatā, kurā klimata pārmaiņas ir atzītas par vienu no galvenajiem tiešajiem faktoriem, kas veicina bioloģiskās daudzveidības samazināšanos, un uzsver, ka nākamajos gadu desmitos klimata pārmaiņu negatīvā ietekme uz dabu un bioloģisko daudzveidību, ekosistēmu pakalpojumiem, okeāniem un nodrošinātību ar pārtiku kļūs arvien spēcīgāka; pasvītro, ka IPCC brīdina arī par to, ka okeāna un jūras ekosistēmu veselību pašlaik ietekmē globālā sasilšana, piesārņojums, jūras bioloģiskās daudzveidības pārmērīga izmantošana, jūras līmeņa celšanās, paskābināšanās, atskābekļošana, jūras karstuma viļņi, nepieredzēta ledāju un jūras ledus kušana un piekrastes erozija, kā arī biežākas dabas katastrofas, kas ietekmē jūras un piekrastes ekosistēmas, mainot to darbību un paātrinot jūras zīdītāju un zvejas resursu izzušanu, kā arī novedot pie koraļļu rifu un mangrovju audžu dramatiskas izzušanas; atgādina, ka okeāns ir daļa no risinājuma, kā mazināt klimata pārmaiņu sekas un pielāgoties tām; tādēļ aicina ES izvirzīt okeānu par vienu no bioloģiskās daudzveidības stratēģijas prioritātēm un aicina visas KBD puses (turpmāk “puses”) atzīt okeānu par kopēju cilvēces labumu nolūkā izstrādāt jaunu pieeju, kas, lai nodrošinātu tā saglabāšanu, nostāda individuālo un kolektīvo atbildību ievērojami augstāk par tradicionālajiem brīvības un okeāna īpašumtiesību principiem;
P.

tā kā, sākot ar 2019. gadu Polijā, ir fiksēti vairāk kā 80 gadījumi, kuros reģionu, novadu vai vietējās pašvaldības ir pieņēmušas rezolūcijas, kurās tās sevi pasludina par brīvām no tā sauktās LGBT ideoloģijas vai ir pieņēmušas “Ģimenes tiesību reģionālās hartas”, vai šādu hartu galvenās normas, ar kurām jo īpaši tiek diskriminētas vientuļo vecāku un LGBTI ģimenes; tā kā šajās rezolūcijās ir pieprasīts, lai vietējās pašvaldības atturētos no darbībām, ar kurām veicina iecietību pret LGBTI, no finansiāla atbalsta sniegšanas NVO, kuru darbība ir vērsta uz vienlīdzības tiesību popularizēšanu, no diskrimināciju noliedzošas izglītības piedāvāšanas vai no citāda LGBTI paredzēta atbalsta sniegšanas; tā kā no LGBTI brīvu zonu izveide, pat ja tā neparedz fiziskas robežas ieviešanu, ir jāvērtē kā ārkārtīgi diskriminējošs pasākums, kas ierobežo ES iedzīvotāju pārvietošanās brīvību; tā kā minētās rezolūcijas ir uzskatāmas par daļu no plašāka tādu uzbrukumu LGBTI kopienai Polijā konteksta, kas cita starpā izpaužas kā aizvien plašāka naida runa no publisko amatpersonu un ievēlēto personu, un sabiedrisko plašsaziņas līdzekļu puses, kā arī uzbrukumi praida gājieniem un izpratnes veicināšanas programmām un pasākumiem, piemēram, Varavīksnes piektdienai, un kā to aizliegšana;
2.

aicina Padomi steidzami pabeigt Stambulas konvencijas ratifikāciju ES, pamatojoties uz plašu pievienošanos bez jebkādiem ierobežojumiem, un atbalstīt to, lai visas dalībvalstis to ratificētu; aicina Padomi un Komisiju nodrošināt minētās konvencijas pilnīgu integrāciju ES leģislatīvajā un politikas satvarā; atgādina, ka ES pievienošanās Stambulas konvencijai neatbrīvo dalībvalstis no Konvencijas ratifikācijas valsts līmenī; aicina dalībvalstis paātrināt sarunas par Stambulas konvencijas ratifikāciju un īstenošanu un aicina jo īpaši Apvienoto Karalisti, Bulgāriju, Čehiju, Latviju, Lietuvu, Slovākiju un Ungāriju, kas ir parakstījušas, bet nav ratificējušas šo konvenciju, to nekavējoties izdarīt;
12.

aicina Komisiju ziņot par to, kā attīstās patentu tiesības biotehnoloģijas un gēnu inženierijas jomā un kāda ir šo tiesību ietekme, kā noteikts Direktīvas 98/44/EK 16. panta c) punktā un kā to pieprasījis Parlaments savā 2015. gada 17. decembra rezolūcijā par patentiem un augu selekcionāru tiesībām, un turpināt analizēt jautājumus, kas saistīti ar patentu aizsardzības darbības jomu;
9.

uzsver, ka šajā stratēģijā iekļauto risinājumu pirmās kategorijas mērķis ir līdz 2050. gadam samazināt SEG emisijas par tikai aptuveni 80 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni; ar bažām norāda, ka šis mērķis paredz ierobežot globālo sasilšanu nedaudz zem 2 o C un ka tāpēc tas neatbilst ne Parīzes nolīguma mērķim — noturēt to krietni zem 2 o C, ne arī tālejošākajam mērķim — noturēt to zem 1,5 o C;
51.

pauž nožēlu par bieži sastopamo un plaši izplatīto noslieci nepopulārus lēmumus piedēvēt Briselei un atbrīvot valstu iestādes no atbildības, ņemot vērā to, ka šāda netaisnīga un oportūnistiska attieksme nodara kaitējumu Eiropai, veicina pret Eiropu vērstu noskaņojumu un nacionālismu un diskreditē ES iestādes; turklāt uzskata, ka nepatiesas atsaukšanās ir pretrunā obligātajam principam par valdības rīcības pārskatatbildību; uzsver, ka ES tiesību pienācīga īstenošana un piemērošana ir būtiska no Savienības rīcībpolitikas īstenošanas un Savienības, dalībvalstu un iedzīvotāju savstarpējas uzticības veicināšanas viedokļa, un pauž bažas par to dalībvalstu darbībām, kas apzināti to nedara;
7.

aicina dalībvalstis nodrošināt, ka sieviešu tiesības un LGBTI+ tiesības tiek aizsargātas un atzītas par līdztiesības principiem demokrātijas un tiesiskuma satvarā; tomēr uzskata, ka ar sieviešu tiesību nostiprināšanu tiesību aktos vien nepietiek, lai panāktu dzimumu līdztiesību, un ka to būs iespējams panākt vien tad, ja dalībvalstis transponēs, pieņems un galu galā arī īstenos attiecīgos tiesību aktus un panāks to izpildi, lai pilnībā aizsargātu sieviešu tiesības; pauž nožēlu par to, ka sieviešu tiesības netiek skatītas holistiski kā viens no virzītājprincipiem — ar attiecīgu budžetu — visās valsts un Eiropas publiskās politikas jomās; uzskata, ka ir svarīgi ieguldīt pretreakcijas novēršanā izglītības ceļā; aicina Komisiju un dalībvalstis palielināt sabiedrības izpratni par to, cik svarīgi un izdevīgi sabiedrībai ir sargāt sieviešu tiesības un dzimumu līdztiesību un izskaust dzimtiskos stereotipus, un vairāk atbalstīt pierādījumos balstītu pētījumu un informācijas sagatavošanu un izplatīšanu sieviešu tiesību jomā;
8.

atzinīgi vērtē to, ka vienpadsmitajā SSK redakcijā (SSK-11) kaut vai daļēji ir depatoloģizētas transidentitātes; taču atzīmē, ka kategorija “dzimumneatbilstība bērnībā” patoloģizē dzimtiskajām normām neatbilstošu bērna uzvedību; tāpēc aicina dalībvalstis panākt, ka šī kategorija no SSK-11 tiek izņemta un ka nākamā SSK redakcija atbilst to valsts veselības aprūpes sistēmām;
16.

uzstāj, ka efektīvi jāīsteno īpašās saistības, kas attiecas uz tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības (TIA) noteikumiem, kuri ir neatņemama nolīguma daļa un ir būtiski izvirzīto mērķu sasniegšanai; pieņem zināšanai, ka Komisija 2019. gadā veiks nolīguma, tostarp tā tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības sadaļas, ex post novērtējumu, iesaistot neatkarīgos ekspertus, un tas būtu jāveic arī turpmāk; atgādina, ka TIA sadaļā ir paredzēta vietējo konsultantu grupu (VKG) vai komiteju izveide saistībā ar jautājumiem, kas saistīti ar darbu, vidi un ilgtspējīgu attīstību; atzinīgi vērtē arī to, ka šobrīd visās Centrālamerikas valstīs ir izveidoti pilsoniskās sabiedrības konsultāciju mehānismi; norāda, ka ir paustas nopietnas bažas par šo padomdevēju grupu neatkarību un to spēju piedalīties dažās Centrālamerikas valstīs; šajā sakarībā pauž nožēlu par to, ka 2017. gadā nenotika Asociācijas komitejas un apakškomiteju un pilsoniskās sabiedrības dialoga foruma sanāksmes, un uzskata, ka sanāksmēm ir jānotiek vismaz katru gadu; aicina nolīguma puses strauji ieviest mehānismus un nepieciešamos finanšu līdzekļus vietējo konsultantu grupu stiprināšanai, nodrošinot neatkarīgas un reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības organizācijas ar līdzsvarotu ieinteresēto personu pārstāvību, lai tās varētu pienācīgi piedalīties; turklāt aicina arī nolīguma puses ar konsultantu grupām, kā arī dažādu apakškomiteju locekļiem izveidot efektīvus dialoga mehānismus un iekļaut tos ex post novērtēšanas procesos, kuri ir ieplānoti 2019. gadā; atzinīgi vērtē ES un Centrālamerikas 2016. gada 16. jūnijā notikušās vietējo konsultantu grupu 3. apvienotajā sanāksmē sniegtos ieteikumus un aicina puses tos īstenot; atgādina, ka TIA sadaļā ir iekļauti juridiski saistoši noteikumi efektīvai darba, sociālo un vides aizsardzības standartu īstenošanai; atzinīgi vērtē to, ka nolīgumā ir paredzēts regulārs dialogs par kopīgo saistību īstenošanu; norāda, ka Parlaments ir mudinājis Komisiju pastiprināt TIA sadaļu uzraudzības, īstenošanas un izpildes mehānismus; tādēļ atzinīgi vērtē Komisijas 15 punktu plānu ES TIA sadaļas efektivitātes palielināšanai un atgādina, ka jāturpina dialogs ar dažādiem iesaistītajiem dalībniekiem, tostarp Parlamentu par efektīvu īstenošanas mehānismu attiecībā uz tirdzniecības nolīgumos iekļautajām darba un vides aizsardzības saistībām;
13.

atkārtoti pauž bažas par to, ka puse dalībvalstu ir saņēmušas 80 %, bet pārējās 14 dalībvalstis ir saņēmušas tikai 10 % no EIB kopējām investīcijām ES teritorijā; turklāt atkārtoti norāda, ka trīs dalībvalstis individuāli ir saņēmušas attiecīgi 16 %, 15 % un 11 % no minētajām investīcijām; prasa banku pārskatos sniegtajā sadalījumā iekļaut informāciju par tās investīcijām reģionos ar zemiem un reģionos ar augstiem ienākumiem saskaņā ar bankas investīciju apsekojumu ( EIBIS ) un ņemot vērā iespējamo ietekmi uz investīciju trūkuma un šķēršļu pārvarēšanu mazāk labvēlīgos ES reģionos;
41.

atzinīgi vērtē EIB ekonomiskās noturības iniciatīvu (ENI) kā daļu no ES kopīgās atbildes uz migrācijas un bēgļu krīzi un to, ka šajā iniciatīvā galvenā uzmanība veltīta migrācijas pamatcēloņu novēršanai; uzstāj uz nepieciešamību to cieši koordinēt un papildināt ar ES ārējo investīciju plānu; atzīmē, ka saskaņā ar pašreizējām aplēsēm no 26 ENI projektiem un 2,8 miljardu EUR investīcijām labumu gūs vairāk nekā 1 500 mazāki uzņēmumi un uzņēmumi ar vidēji lielu kapitālu un ka līdz ar to šie projekti un investīcijas palīdzēs uzturēt vairāk nekā 100 000 darbvietu;