Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Helsinku Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi pušu astotajā konferencē attiecībā uz priekšlikumu grozīt I pielikumu /* COM/2014/0652 final - 2014/0301 (NLE) */





Paskaidrojuma raksts 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Eiropas Savienība un lielākā daļa tās dalībvalstu ir ANO/EEK Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi līgumslēdzējas puses[1]. Konvencijas piemērošanas mērķis ir novērst tādus ražošanas negadījumus ar iespējamu pārrobežu iedarbību, kuri notiek vietās, kur veic bīstamas darbības, kā arī sagatavoties šādiem negadījumiem un nodrošināt atbildes pasākumus uz tiem. Seveso II direktīva[2] ir juridiskais instruments, ar ko Eiropas Savienība izpilda no Konvencijas izrietošos pienākumus. Konvencijas I pielikumā un Seveso II direktīvas I pielikumā uzskaitītas atsevišķu bīstamo vielu kategorijas ar mērķi definēt bīstamas darbības. 2015. gada jūnijā Seveso II direktīva tiks aizstāta ar Seveso III direktīvu[3], ar kuru cita starpā tiek grozīts arī I pielikums. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA REZULTĀTI ANO/EEK Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi pušu konference savā 7. sanāksmē, kas notika 2012. gadā, pilnvaroja Konvencijas pilnveidošanas darba grupu sagatavot Konvencijas I pielikuma pārskatīšanas projektu, lai to pielāgotu ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizētajai sistēmai (GHS) un saglabātu konsekvenci ar atbilstošajiem Eiropas Savienības tiesību aktiem (t.i., Seveso III direktīvu). Darba grupa pabeidza Konvencijas I pielikuma grozījumu priekšlikumu. Apspriedēs piedalījās ES dalībvalstu eksperti un Komisija. Konvencijas birojs 2014. gada jūlija sanāksmē apstiprināja priekšlikumu, un tas tiks iesniegts Konvencijas pilnveidošanas darba grupā, lai 2014. gada decembra sanāksmē to pieņemtu. Tā kā šis priekšlikums saskaņo Konvencijas I pielikumu ar Seveso III direktīvas I pielikumu, ES tas neradīs nekādu ietekmi uz vidi vai sociālekonomisko jomu. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Priekšlikuma projekts saskaņo Konvencijas I pielikuma saturu ar Seveso III direktīvas I pielikuma saturu. Tādējādi priekšlikums pilnībā atbilst spēkā esošajiem Eiropas Savienības tiesību aktiem, un pēc tam, kad pušu konference pieņems ierosināto grozījumu un tas stāsies spēkā, varēs atcelt visas spēkā esošās atrunas, ko Eiropas Savienība izteikusi par līdzšinējo Konvencijas I pielikumu. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Ierosinātajam lēmumam nav ietekmes uz Savienības budžetu. Ņemot vērā iepriekšminēto, ANO/EEK Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi astotajā sanāksmē Eiropas Savienībai būtu jāatbalsta pārskatītā I pielikuma projekta pieņemšana. 2014/0301 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Helsinku Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi pušu astotajā konferencē attiecībā uz priekšlikumu grozīt I pielikumu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 9. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Savienība ir ANO/EEK Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi1 (turpmāk “Konvencija”) līgumslēdzēja puse. (2) Konvencijas I pielikumā iekļautas kategorijas un konkrētas bīstamās vielas ar mērķi definēt bīstamās darbības. (3) Saskaņā ar Konvencijas 26. panta 4. punktu jebkādi I pielikuma grozījumi kļūst saistoši līgumslēdzējām pusēm, kuras nav iesniegušas iebildumus, 12 mēnešus pēc tam, kad izpildsekretārs tos ir paziņojis līgumslēdzējām pusēm uzreiz pēc grozījumu pieņemšanas pušu konferencē, kurā tos atbalstījušas vismaz deviņas desmitdaļas no līgumslēdzējām pusēm, kas ir klāt sanāksmē un piedalās balsošanā, ar nosacījumu, ka vismaz 16 līgumslēdzējas puses nav cēlušas iebildumus. (4) Vienošanās par priekšlikuma tekstu tika panākta Konvencijas pilnveidošanas darba grupā, I pielikuma grozījuma tekstu apstiprināja Konvencijas birojs, un nākamajā pušu konferencē, kas 2014. gada 3.–5. decembrī notiks Ženēvā, tiks ierosināts to pieņemt. (5) Konvencijas I pielikuma grozījums to pilnībā pielāgos Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Direktīvas 2012/18/ES3 I pielikumam. (6) Tādēļ Konvencijas I pielikuma grozījums būtu jāapstiprina. (7) Iemesls atrunām, kuras Eiropas Savienība ieviesa Konvencijas I pielikuma pirmā grozījuma pieņemšanas laikā, bija līdzšinējās neatbilstības starp I pielikumu un ES spēkā esošajiem tiesību aktiem, bet pēc I pielikuma grozījumiem tās vairs nepastāvēs. Minētās atrunas būtu jāatceļ, tiklīdz stāsies spēkā Konvencijas I pielikuma grozījums, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem Konvencijas pušu astotajā konferencē, ir atbalstīt ierosināto Konvencijas I pielikuma grozījumu, kas iekļauts šā lēmuma pielikumā. 2. pants Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots norīkot personu(-as), kas ir tiesīga(-s) Savienības vārdā atcelt esošās atrunas, kuras iekļautas Padomes Lēmuma 98/685/EK I pielikumā, ar nosacījumu, ka saskaņā ar Konvencijas 26. panta 4. punktu stājas spēkā 1. pantā minētais Konvencijas I pielikuma grozījums. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] Padomes 1998. gada 23. marta Lēmums 98/685/EK par Konvencijas noslēgšanu par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi (OV L 326, 3.12.1998., 5. lpp.). [2] Padomes 1996. gada 9. decembra Direktīva 96/82/EK par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas (OV L 10, 14.1.1997., 13. lpp.). [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Direktīva 2012/18/ES par lielu ar bīstamām vielām saistītu avāriju risku pārvaldību, ar kuru groza un vēlāk atceļ Padomes Direktīvu 96/82/EK (OV L 197, 24.7.2012., 1. lpp.). PIELIKUMS Pielikums priekšlikumam PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Helsinku Konvencijas par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi pušu astotajā konferencē attiecībā uz priekšlikumu grozīt I pielikumu Priekšlikums grozīt I pielikumu ANO/EEK Konvencijai par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi Iesniegusi Konvencijas pilnveidošanas darba grupa Pušu konference, atzīstot nepieciešamību atjaunināt Konvencijas I pielikumā iekļauto vielu un preparātu kategoriju un konkrēto vielu un to robežvērtību sarakstu ar mērķi ieviest ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizētās sistēmas kritērijus (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) un saglabāt konsekvenci ar atbilstošajiem ES tiesību aktiem, paturot prātā savu lēmumu pārskatīt I pielikumā iekļauto bīstamo vielu un to daudzumu sarakstu un Lēmumu 2004/4, ar ko izveido Konvencijas pilnveidošanas darba grupu, apliecinot priekšlikumu grozīt I pielikumu, kuru uz pamatīgas pārskatīšanas pamata sagatavoja darba grupa (sk. šādu divu sanāksmju protokolus: 2013. gada 3.–4. septembra protokols WGD3 un 2014. gada 28.–29. aprīļa protokols WGD4) un atbalstīja birojs, groza Konvencijas I pielikumu par bīstamajām vielām ar mērķi definēt bīstamās darbības, kā minēts turpmāk tekstā. Ierosinājums pārskatīt Konvencijas I pielikumu Bīstamās vielas bīstamo darbību definēšanai1 Ja II daļā minēta viela vai maisījums turklāt atbilst arī vienai vai vairākām kategorijām I daļā, izmanto II daļā noteikto robežvērtību. Lai identificētu bīstamās darbības, līgumslēdzējas puses ņem vērā faktiskās vai paredzamās bīstamās īpašības un/vai daudzumus attiecībā uz visām klātesošām bīstamajām vielām vai tādām bīstamajām vielām, par kurām ir pamatoti uzskatīt, ka tās varētu veidoties, attiecīgās bīstamās darbības laikā, ieskaitot uzglabāšanu, zaudējot kontroli pār šo darbību. 1. I daļa. Vielu un maisījumu kategorijas, kas nav atsevišķi izdalītas II daļā Kategorija saskaņā ar ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizēto sistēmu (GHS) || Robežvērtība (tonnas) || 1. Akūtas toksicitātes 1. kategorija, visi iedarbības ceļi2 || 20 2. Akūtas toksicitātes 2. kategorija, visi iedarbības ceļi3 3. kategorija, iedarbības ceļš ieelpojot4 || 200 3. Toksiska ietekme uz konkrētiem mērķorgāniem (STOT) – vienreizēja iedarbība (SE) STOT 1. kategorija5 || 200 4. Sprādzienbīstami materiāli – nestabili sprādzienbīstami materiāli vai tādi sprādzienbīstami materiāli, kuros esošā viela, maisījums vai pats izstrādājums ir iekļauts GHS kritēriju 2.1.2. nodaļas 1.1., 1.2., 1.3., 1.5. vai 1.6. sadaļā, vai tādas vielas vai maisījumi, kam piemīt sprādzienbīstamas īpašības atbilstoši 2. sērijas testiem, kuri aprakstīti ANO dokumenta “Rekomendācijas par bīstamo kravu pārvadāšanu: testu un kritēriju rokasgrāmata” I daļā, un kas neietilpst organisko peroksīdu vai pašreaģējošu vielu un maisījumu bīstamības klasēs6, 7 || 50 5. Sprādzienbīstami materiāli, kuros esošā viela, maisījums vai pats izstrādājums ir iekļauts GHS 2.1.2. nodaļas 1.4. sadaļā8 || 200 6. Uzliesmojošas gāzes, 1. vai 2. kategorija9 || 50 7. 1. vai 2. kategorijas aerosoli10, kuru sastāvā ir 1. vai 2. kategorijas uzliesmojošas gāzes vai 1. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi || 500 (neto) 8. 1. vai 2. kategorijas aerosoli, kuru sastāvā nav 1. vai 2. kategorijas uzliesmojošu gāzu vai 1. kategorijas uzliesmojošu šķidrumu11 || 50 000 (neto) 9. Oksidējošas gāzes, 1. kategorija12 || 200 10. Uzliesmojoši šķidrumi: 1. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi vai 2. vai 3. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi, kurus uztur temperatūrā, kas ir augstāka par to viršanas temperatūru13, vai citi šķidrumi ar uzliesmošanas temperatūru ≤ 60 °C, kurus uztur temperatūrā, kas ir augstāka par to viršanas temperatūru14 || 50 11. Uzliesmojoši šķidrumi: 2. un 3. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi, kuri īpašos pārstrādes apstākļos, piemēram, pie augsta spiediena vai augstas temperatūras, var izraisīt ražošanas negadījumu bīstamību15, vai citi šķidrumi ar uzliesmošanas temperatūru ≤ 60 °C, kuri īpašos pārstrādes apstākļos, piemēram, pie augsta spiediena vai augstas temperatūras, var izraisīt ražošanas negadījumu bīstamību || 200 12. 2. un 3. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi16, uz kuriem neattiecas 10. un 11. punkts || 50 000 13. Pašreaģējošas vielas un maisījumi un organiskie peroksīdi: A vai B tipa pašreaģējošas vielas un maisījumi vai A vai B tipa organiskie peroksīdi17 || 50 14. Pašreaģējošas vielas un maisījumi un organiskie peroksīdi: C, D, E vai F tipa pašreaģējošas vielas un maisījumi vai C, D, E vai F tipa organiskie peroksīdi18 || 200 15. Pirofori šķidrumi un cietvielas, 1. kategorija || 200 16. Oksidējoši šķidrumi un cietvielas, 1., 2. vai 3. kategorija || 200 17. Ūdensvidei bīstama viela, akūtas toksicitātes 1. kategorija vai hroniskas toksicitātes 1. kategorija19 || 200 18. Ūdensvidei bīstama viela, hroniskas toksicitātes 2. kategorija20 || 500 19. Vielas un maisījumi, kas spēcīgi reaģē ar ūdeni, piemēram, acetilhlorīds, titāna tetrahlorīds || 500 20. Vielas un maisījumi, kas saskarē ar ūdeni izdala uzliesmojošas gāzes, 1. kategorija21 || 500 21. Vielas un maisījumi, kas saskarē ar ūdeni izdala toksiskas gāzes (vielas un maisījumi, kas saskarē ar ūdeni vai mitru gaisu izdala gāzes, kuras klasificētas akūtas toksicitātes 1., 2. vai 3. kategorijā, piemēram, alumīnija fosfīds, fosfora pentasulfīds) || 200 2. II daļa Konkrētas vielas Viela || Robežvērtība (tonnas) || 1a. Amonija nitrāts22 || 10 000 1b. Amonija nitrāts23 || 5 000 1c. Amonija nitrāts24 || 2 500 1d. Amonija nitrāts25 || 50 2a. Kālija nitrāts26 || 10 000 2b. Kālija nitrāts27 || 5 000 3. Arsēna pentoksīds, arsēnskābe un/vai tās sāļi || 2 4. Arsēna trioksīds, arsēnpaskābe un/vai tās sāļi || 0,1 5. Broms || 100 6. Hlors || 25 7. Niķeļa savienojumi ieelpojama pulvera veidā: niķeļa monoksīds, niķeļa dioksīds, niķeļa sulfīds, triniķeļa disulfīds, diniķeļa trioksīds || 1 8. Etilēnimīns || 20 9. Fluors || 20 10. Formaldehīds (koncentrācija ≥ 90 %) || 50 11. Ūdeņradis || 50 12. Hlorūdeņradis (sašķidrināta gāze) || 250 13. Svina alkilsavienojumi || 50 14. Sašķidrinātās uzliesmojošās gāzes (tostarp sašķidrināta naftas gāze), 1. vai 2. kategorija, un dabasgāze28 || 200 15. Acetilēns || 50 16. Etilēnoksīds || 50 17. Propilēnoksīds || 50 18. Metanols || 5 000 19. 4,4'-metilēn-bis(2-hloranilīns) un/vai tā sāļi, pulverveidā || 0,01 20. Metilizocianāts || 0,15 21. Skābeklis || 2 000 22. Toluoldiizocianāts (2,4-toluoldiizocianāts un 2,6-toluoldiizocianāts) || 100 23. Karbonildihlorīds (fosgēns) || 0,75 24. Arsīns (arsēntrihidrīds) || 1 25. Fosfīns (fosfora trihidrīds) || 1 26. Sēra dihlorīds || 1 27. Sēra trioksīds || 75 28. Polihlordibenzofurāni un polihlordibenzodioksīni (t. sk. tetrahlordibenzodioksīns (TCDD)), aprēķināti TCDD ekvivalentā29 || 0,001 29. Kancerogēnas vielas vai maisījumi, kuru sastāvā ir šādas kancerogēnas vielas koncentrācijā, kas pārsniedz 5 masas %: 4-aminobifenils un/vai tā sāļi, benztrihlorīds, benzidīns un/vai tā sāļi, bis(hlormetil)ēteris, hlormetilmetilēteris, 1,2-dibrometāns, dietilsulfāts, dimetilsulfāts, dimetilkarbamoilhlorīds, 1,2-dibrom-3-hlorpropāns, 1,2-dimetilhidrazīns, dimetilnitrozamīns, heksametilfosforskābes triamīds, hidrazīns, 2-naftilamīns un/vai tā sāļi, 4-nitrodifenils un 1,3-propānsultons || 2 30. Naftas produkti un alternatīvi degvielas veidi: a) benzīni un jēlbenzīni; b) petrolejas (arī reaktīvo dzinēju degviela); c) gāzeļļas (arī dīzeļdegvielas, šķidrais sadzīves kurināmais un gāzeļļas maisījumi); d) smagās naftas pārstrādes frakcijas; e) tādi alternatīvi degvielas veidi tiem pašiem nolūkiem, kam ir līdzīgas īpašības attiecībā uz uzliesmojamību un bīstamību videi kā a) līdz d) apakšpunktā minētajām vielām || 25 000 31. Bezūdens amonjaks || 200 32. Bora trifluorīds || 20 33. Sērūdeņradis || 20 34. Piperidīns || 200 35. Bis(2-dimetilaminoetil)(metil)amīns || 200 36. 3-(2-etilheksiloksi)propilamīns || 200 37. Nātrija hipohlorīta maisījumi, kas klasificēti kā akūti toksiski ūdens organismiem, 1. kategorija [H400], un satur mazāk nekā 5 % aktīvā hlora un nav iekļauti citās I pielikuma 1. daļā minētajās bīstamības kategorijās30 || 500 38. Propilamīns31 || 2 000 39. Tercbutilakrilāts31 || 500 40. 2-metil-3-butēnnitrils31 || 2 000 41. 3,5-dimetil-1,3,5-tetrahidrotiadiazīn-2-tions (dazomets)31 || 200 42. Metilakrilāts31 || 2 000 43. Metilpiridīns31 || 2 000 44. Brom-3-hlorpropāns31 || 2 000 Piezīmes 1 Kritēriji saskaņā ar ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizēto sistēmu (GHS) (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Šie kritēriji līgumslēdzējām pusēm būtu jāizmanto nolūkā klasificēt vielas vai maisījumus saskaņā ar šā pielikuma I daļu, ja vien valsts tiesību aktos nav pieņemti citi juridiski saistoši kritēriji. Maisījumus pielīdzina vielai tīrā veidā, ievērojot nosacījumu, ka tajos nav pārsniegtas atbilstīgi to īpašībām un saskaņā ar GHS noteiktās koncentrācijas robežvērtības, ja vien īpaši nav norādīts procentuālais sastāvs vai dots cits apraksts. 2 Saskaņā ar kritērijiem GHS 3.1.2. un 3.1.3. nodaļā. 3 Saskaņā ar kritērijiem GHS 3.1.2. un 3.1.3. nodaļā. 4 Akūtas toksicitātes 3. kategorijas vielas, kuras nonāk organismā orālā ceļā, klasificējamas kā akūtas toksicitātes vielas 2. pozīcijā šādos gadījumos: nav klasificējama ne akūta toksicitāte ieelpojot, ne akūta dermāla toksicitāte, tāpēc ka, piemēram, trūkst pārliecinošu datu par toksicitāti ieelpojot vai dermālo toksicitāti. 5 Vielas, kuras ir radījušas būtisku toksicitāti cilvēkiem, vai vielas, kurām, pamatojoties uz pētījumiem ar izmēģinājuma dzīvniekiem, piemīt potenciāls izraisīt būtisku toksicitāti cilvēkiem vienreizējas iedarbības rezultātā. Sīkāki norādījumi ir pieejami GHS 3. daļas 3.8.1. attēlā un 3.8.1. tabulā. 6 Vielu un maisījumu sprādzienbīstamības testēšanu veic tikai tad, ja pēc Testēšanas un kritēriju rokasgrāmatas 6. papildinājuma 3. daļā norādītajām skrīninga procedūrām tiek konstatēts, ka vielai vai maisījumam potenciāli piemīt sprādzienbīstamība. 7 Pie bīstamības klases “Sprādzienbīstami materiāli” pieskaitāmi arī sprādzienbīstami izstrādājumi. Ja ir zināms sprādzienbīstamas vielas vai maisījuma daudzums šādā izstrādājumā, tas šīs Konvencijas izpratnē ir jāņem vērā. Ja sprādzienbīstamas vielas vai maisījuma daudzums šādā izstrādājumā nav zināms, tad šīs Konvencijas izpratnē visu izstrādājumu uzskata par sprādzienbīstamu. 8 Ja 1.4. sadaļā minētos sprādzienbīstamos materiālus izpako vai pārpako, tos klasificē kā “Sprādzienbīstamus materiālus” 4. pozīcijā, ja vien nav pierādīts, ka bīstamība joprojām atbilst GHS 1.4. sadaļai. 9 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.2.2. nodaļā. 10 Aerosolus klasificē saskaņā ar GHS 2.3. nodaļu un šeit minētā ANO dokumenta “Rekomendācijas par bīstamo kravu pārvadāšanu: testu un kritēriju rokasgrāmata” III daļas 31. iedaļu”. 11 Lai klasificētu šajā pozīcijā, ir jābūt dokumentētam, ka aerosola iepakojums nesatur ne 1. vai 2. kategorijas uzliesmojošu gāzi, ne 1. kategorijas uzliesmojošu šķidrumu. 12 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā. 13 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā. 14 Šķidrumus, kuru uzliesmošanas temperatūra ir augstāka par 35 °C, dažiem regulatīviem nolūkiem, piemēram, transportēšanai, var klasificēt kā neuzliesmojošus šķidrumus, ja saskaņā ar Testu un kritēriju rokasgrāmatas III daļas 32. iedaļas L.2. punktu veiktā ilgstošas degšanas testā ir iegūti negatīvi rezultāti. Tomēr šis nosacījums nav spēkā tādos apstākļos kā paaugstināta temperatūra vai augsts spiediens, tāpēc minētie šķidrumi klasificēti šajā pozīcijā. 15 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā. 16 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā. 17 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.8.2. un 2.15.2.2. nodaļā. 18 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.8.2. un 2.15.2.2. nodaļā. 19 Saskaņā ar kritērijiem GHS 4.1.2. nodaļā. 20 Saskaņā ar kritērijiem GHS 4.1.2. nodaļā. 21 Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.12.2. nodaļā. 22 Amonija nitrāts (10 000): mēslošanas līdzekļi ar pašsadalīšanās spēju. Attiecas uz kombinētiem/saliktiem mēslošanas līdzekļiem uz amonija nitrāta bāzes (kombinēti/salikti mēslošanas līdzekļi, kuri satur amonija nitrātu ar fosfātu un/vai potašu), kuriem piemīt pašsadalīšanās spēja, ko apliecina teknes tests (sk. Testu un kritēriju rokasgrāmatas III daļas 38.2. apakšiedaļu), un kuros slāpekļa saturs no amonija nitrāta ir šāds: a) 15,75–24,5 masas % (slāpekļa saturs no amonija nitrāta 15,75–24,5 masas % atbilst attiecīgi 45–70 % amonija nitrāta) un kuri vai nu satur kopumā ne vairāk kā 0,4 % degošu/organisku materiālu, vai atbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli); b) 15,75 masas % vai mazāks, un degošu materiālu saturs netiek ierobežots. 23 Mēslošanas līdzekļu klases amonija nitrāts (5 000). Attiecas uz mēslošanas līdzekļiem uz tīra amonija nitrāta bāzes un tādiem kombinētiem/saliktiem mēslošanas līdzekļiem uz amonija nitrāta bāzes, kuros slāpekļa saturs no amonija nitrāta ir šāds: a) lielāks par 24,5 masas %, izņemot mēslošanas līdzekļu uz tīra amonija nitrāta bāzes maisījumus ar dolomītu, kaļķakmeni un/vai kalcija karbonātu ar tīrības pakāpi vismaz 90 %; b) lielāks par 15,75 masas % amonija nitrāta un amonija sulfāta maisījumiem; c) lielāks par 28 masas % (slāpekļa saturs no amonija nitrāta 28 masas % atbilst 80 % amonija nitrāta) mēslošanas līdzekļu uz tīra amonija nitrāta bāzes maisījumiem ar dolomītu, kaļķakmeni un/vai kalcija karbonātu ar tīrības pakāpi vismaz 90 %; d) un kuri atbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli). 24 Tehniskās klases amonija nitrāts (2 500). Attiecas uz: a) amonija nitrātu un amonija nitrāta maisījumiem, kuros slāpekļa saturs no amonija nitrāta ir šāds: i) 24,5–28 masas % un kuri satur ne vairāk kā 0,4 % degošu vielu; ii) lielāks par 28 masas % un kuri satur ne vairāk kā 0,2 % degošu vielu; b) amonija nitrāta šķīdumiem ūdenī, kuros amonija nitrāta koncentrācija pārsniedz 80 masas %. 25 Amonija nitrāts (50): Specifikācijai neatbilstoši materiāli un mēslošanas līdzekļi, kuri neatbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli). Attiecas uz: a) ražošanas procesā izbrāķētu materiālu un uz tādu 23. un 24. piezīmē minētu amonija nitrātu un tādiem 23. un 24. piezīmē minētiem amonija nitrāta maisījumiem, mēslošanas līdzekļiem uz tīra amonija nitrāta bāzes, kombinētiem/saliktiem mēslošanas līdzekļiem uz amonija nitrāta bāzes, kurus galalietotājs nosūta vai ir nosūtījis atpakaļ ražotājam vai pagaidu glabāšanā, vai uz pārstrādes iekārtu uzlabošanai, atkārtotai pārstrādei vai attīrīšanai, lai to lietošana būtu droša, jo tie vairs neatbilst 23. un 24. piezīmē norādītajām specifikācijām; b) 22. piezīmes a) punktā un 23. piezīmē minētiem mēslošanas līdzekļiem, kuri neatbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli). 26 Kālija nitrāts (10 000): salikti mēslošanas līdzekļi (mikrogranulas un granulas) uz kālija nitrāta bāzes, kuriem ir tādas pašas īpašības kā tīram kālija nitrātam. 27 Kālija nitrāts (5 000): salikti mēslošanas līdzekļi (kristāliskā veidā) uz kālija nitrāta bāzes, kuriem ir tādas pašas bīstamības īpašības kā tīram kālija nitrātam. 28 Uzlabotas kvalitātes biogāze: Konvencijas īstenošanas nolūkā attīrītu biogāzi var klasificēt I pielikuma 2. daļas 14. pozīcijā ar nosacījumu, ka tā ir pārstrādāta saskaņā ar attīrītai un uzlabotas kvalitātes biogāzei piemērojamajiem standartiem, nodrošinot dabasgāzes kvalitātei līdzvērtīgu kvalitāti, tostarp līdzvērtīgu metāna saturu un ne vairāk kā 1 % skābekļa. 29 Polihlordibenzofurāni un polihlordibenzodioksīni. Polihlordibenzofurānu un polihlordibenzodioksīnu daudzumus aprēķina, izmantojot Pasaules Veselības organizācijas (PVO) noteiktos dioksīnu un dioksīniem līdzīgu savienojumu toksiskuma ekvivalences koeficientus (TEF) attiecībā uz cilvēkiem un zīdītājiem (2005. gada atkārtotā novērtēšana): PVO 2005 TEF || || || 2,3,7,8-TCDD || 1 || 2,3,7,8-TCDF || 0 1,2,3,7,8-PeCDD || 1 || 2,3,4,7,8-PeCDF || 0 || || 1,2,3,7,8-PeCDF || 0 || || 1,2,3,6,7,8-HxCDF || 0 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD || 0 || 2,3,4,6,7,8-HxCDF || 0 OCDD || 0 || 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF || 0 || || 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF || 0 || || OCDF || 0 Saīsinājumi: Hx = heksa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra. Atsauce: Van den Berg et al, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2, 223.–241. lpp. (2006). 30 Ar nosacījumu, ka maisījums, kura sastāvā nav nātrija hipohlorīta, netiek klasificēts kā 1. kategorijas akūti toksisks ūdens organismiem. 31 Ja konkrētā bīstamā viela ir iekļauta 10. kategorijā “Uzliesmojoši šķidrumi” vai 11. kategorijā “Uzliesmojoši šķidrumi”, Konvencijas izpratnē piemēro mazāko attiecīgo daudzumu.