LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 276/17

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 276/08

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“ACEITUNA DE MALLORCA”/“ACEITUNA MALLORQUINA”/“OLIVA DE MALLORCA”/“OLIVA MALLORQUINA”

EK-Nr.: ES-PDO-0005-01051-29.10.2012

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

“Aceituna de Mallorca”/“Aceituna Mallorquina”/“Oliva de Mallorca”/“Oliva Mallorquina”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Spānija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība.

3.2. Tā produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Aceituna de Mallorca”/“Aceituna Mallorquina”/“Oliva de Mallorca”/“Oliva Mallorquina” attiecas uz trim olīvu veidiem: zaļām, iešķeltām zaļām un dabīgām melnām olīvām. Tās ir Maljorkas vietējās šķirnes galda olīvas, kas daļēji fermentētas sālījumā. Iešķeltajām zaļajām olīvām turklāt kā garšvielu pievieno fenheli un čili piparus, bet dabīgajām melnajām olīvām pievieno Maljorkas eļļu (Aceite de Mallorca).

Olīvām, kas paredzētas produktam ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu, ir šādas organoleptiskās un fizikāli ķīmiskās īpašības.

— Forma: vārpstveida, nedaudz asimetriska, ar noapaļotu galu, bez izvirzījuma un vairākumā gadījumu ar mazām porām.

— Lielums: mazas līdz vidēji lielas.

— Krāsa: zaļa, dzelteni zaļa vai brūni melna atkarībā no gatavības pakāpes.

— Izskats: spīdīgas.

— Mīkstums: tik tikko turas pie kauliņa (“peldošs” kauliņš).

— Garša: dominējoši rūgtena.

— Mīkstums taustot: eļļains.

— Nepiesātinātās taukskābes: ≥ 83 % no kopējām taukskābēm.

— Oleīnskābe + linolskābe: ≥ 78 % no kopējām taukskābēm.

— Polifenolu kopējais saturs: ≥ 245 mg gallusskābes / 100 g.

— Piemērotība konservēšanai: augsta.

To, vai olīvas būs zaļās vai melnās olīvas, nosaka to gatavības pakāpe novākšanas brīdī. Gatavības pakāpe līdz ar ražošanas metodi, jo īpaši garšvielu pievienošanu, dod iespēju iegūt trīs variantus ar turpmāk norādītajām īpašībām.

1. Veselas zaļās olīvas

Olīvas novāc, pirms tās sāk iegūt gatavu olīvu krāsu. Tās pārdod iepakojumos ar pārlejamo šķidrumu, kura sastāvā ir vismaz 6 % nātrija hlorīda un kura pH nav augstāks par 4,3.

Organoleptiskās īpašības

Krāsa: no zaļas līdz dzeltenīgi zaļai ar zemu intensitāti.

Smarža: intensīvs augu (olīvkoku lapu) un minerālu (sālījuma) aromāts.

Konsistence: taustot stingras un gandrīz nedeformējas. Olīvas ieliekot mutē, jūtama augsta stingrība, blīvums un zema sadalāmība. Košļājot jūtams eļļainums un dzirdama graušanas skaņa.

Garša: intensīva. Līdzsvarā starp skābu, sāļu un rūgtenu.

Garšas sajūta: izteikti savelkoša un pikanta.

Ilgstoša pēcgarša un izteikti savelkoša garša.

2. Iešķeltas zaļās olīvas

Olīvas novāc, pirms tās sāk iegūt gatavu olīvu krāsu, iešķeļ, un tām kā garšvielas pievieno fenheli (Foeniculum vulgare Mill.) un čili piparus (Capsicum annuum L.) no Maljorkas. Tās pārdod iepakojumos ar pārlejamo šķidrumu, kura sastāvā ir vismaz 6 % nātrija hlorīda un kura pH nav augstāks par 4,3.

Organoleptiskās īpašības

Krāsa: no zaļas līdz dzeltenīgi zaļai, spīdīga.

Smarža: intensīva augu, skaidri jūtama smaržaugu (fenheļa) smarža un viegls čili aromāts.

Konsistence: taustot mīkstas, deformējas un ir elastīgas, ar neregulāras formas epikarpa un mezokarpa ieplēsumu, kas rodas iešķelšanas procesā. Ieliekot mutē, tās ir mīkstas, eļļainas un ar viduvēju saistīgumu.

Garša: intensīva, sāļa un rūgtena.

Garšas sajūta: izteikti savelkoša un pikanta garša.

Pēcgarša: ilgstoša.

3. Dabīgās melnās olīvas

Olīvas novāc, kad tās ieguvušas gatavu olīvu krāsu, un kā garšvielu tām pievieno Maljorkas eļļu. Tās pārdod iepakojumā bez pārlejamā šķidruma.

Organoleptiskās īpašības

Krāsa: tumši brūna, gandrīz melna.

Smarža: zemei raksturīga, vidējas intensitātes.

Konsistence: virsma ir gluda un taustot nevienāda. Ieliekot mutē, mezokarpa konsistence ir eļļaina, mīksta un sulīga, ar zemu saistīgumu.

Garša: intensīva, līdzsvarā starp skābenu un sāļu.

Sajūta: var sajust nelielu rūgtenumu un savelkošu garšu.

Pēcgarša: vidēji ilga.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Var izmantot tikai Maljorkā iegūtās vietējās Maljorkas šķirnes olīvas.

Zaļo un iešķelto zaļo olīvu variantiem olīvas novāc, kad tās ir negatavas, t. i., pirms tās sāk iegūt gatavu olīvu krāsu, un dabīgās melnās olīvas novāc pēc tam, kad tās ieguvušas gatavu olīvu krāsu.

Iešķeltajām zaļajām olīvām kā garšvielu pievieno fenheli (Foeniculum vulgare Mill.) no Maljorkas, čili piparus (Capsicum annuum L.) no Maljorkas un sāli.

Dabīgajām melnajām olīvām kā garšvielu pievieno Maljorkas eļļu.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

—

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Ar cilmes vietas nosaukumu aizsargāto olīvu ražošana un apstrāde (atlase, mazgāšana, iešķelšana, sālīšana un garšvielu pievienošana) notiek Maljorkas salā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Iepakošana uzskatāma par ražošanas pēdējo posmu, un tai ir svarīga nozīme olīvu iekonservēšanā un tām raksturīgo kvalitātes īpašību nodrošināšanā.

Ņemot vērā šā produkta specifiskās īpašības, jo īpaši tā ražošanas sistēmu un ātrbojīgumu, olīvas iepako Maljorkas salā; tā ir pamatota prasība, jo ir svarīgi:

a) saglabāt olīvu tipiskās īpašības un nodrošināt to kvalitāti. Ražotāji pilnīgi un kopīgi uzņemas šo atbildību, un viņus motivē: 1) vajadzība saglabāt Maljorkā tradicionālo šā produkta ražošanas veidu, kam ir izšķiroša nozīme galaprodukta specifisko īpašību aizsargāšanā. Ražotājiem ir vajadzīgās tehniskās prasmes un zināšanas, lai nodrošinātu pareizu apstrādi. Jāņem vērā, ka olīvas ir viegli sabojājami un ātrbojīgi augļi. Turklāt šā produkta dabīgajā apstrādes procesā var notikt nevēlama atkārtota fermentācija. Tā kā Maljorka ir sala, lai neiesaiņotas olīvas transportētu uz teritorijām ārpus ražošanas apgabala, būtu jāveic ilgstoši pārvadājumi pa jūru. Tādējādi temperatūra un citi vides faktori varēt ietekmēt olīvu kvalitāti, mainot to garšu, smaržu un konsistenci, tāpēc šo augļu atkārtota iepakošana un turpmāka apstrāde ir stingri aizliegta; 2) pat tikai tas vien, ka pastāv divas atšķirīgas iepakošanas metodes – ražošanas apgabalā un ārpus tā, ar sistemātisku procesa kontroli vai bez tā – var mazināt uzticību aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam;

b) garantēt produkta izsekojamību un izcelsmi.

Kontroles un sertifikācijas sistēma garantē olīvu izcelsmi un izsekojamību, ja vien tās ir sagatavotas, apstrādātas un iepakotas Maljorkā, tādējādi novēršot to iespējamu sajaukšanos ar citas izcelsmes olīvām.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Uz visiem tādu olīvu iepakojumiem, ko pārdod kā šā aizsargātā cilmes vietas nosaukuma olīvas, jābūt marķējumam, kurā norādīts:

— aizsargātais cilmes vietas nosaukums,

— ES simbols vai vārdi “aizsargāts cilmes vietas nosaukums” un

— marķējums ar secīgas numerācijas burtciparu kodu, lai atvieglotu produkta izsekojamības kontroli.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals ir visa Maljorkas sala, kas atrodas Baleāru salu autonomajā apgabalā (Spānijā).

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Lauksaimniecības zeme, kas piemērota, lai audzētu olīvas, uz kurām attiecas aizsargātais cilmes vietas nosaukums, ir kaļķaina, ar vidēji stingru līdz stingru struktūru, augstu rupjo elementu īpatsvaru un sārmainu pH. Tā ir ļoti akmeņaina, un tas ir izdevīgi ūdens apsaimniekošanai. Zeme ir strukturēta horizontālos slāņos, starp kuriem uzkrājas smalks māls un kuri ir īpaši piemēroti olīvkoku sakņu sistēmu attīstībai.

Olīvkokus parasti audzē terasēs, jo šī sistēma pielāgojas zemes izliekumiem. Tās ir vērstas uz dienvidiem, tādējādi maksimāli izmantojot slīpumu un saņemot pēc iespējas vairāk saules gaismas un vienlaikus izvairoties no aukstiem ziemeļu vējiem. Sarežģītā reljefa dēļ olīvas jānovāc ar rokām, un tas ļauj atlasīt vispiemērotākās olīvas.

Vienīgais ūdens avots ir lietus ūdens. Lauksaimnieku pieredze liecina, ka apūdeņošana nelabvēlīgi ietekmē olīvām raksturīgo konsistenci, tāpēc tā nav atļauta.

Maljorkas šķirnes olīvām izmanto vienīgi savvaļas olīvkoku potcelmus, jo tie ir īpaši piemēroti to lielās izturības dēļ un tādēļ, ka aug savvaļā Maljorkā, kas nozīmē, ka tie ir īpaši pielāgojušies apkārtējai videi.

Tradicionāli saimniecībās tiek arī turētas aitas, kas veic trīskāršu funkciju, proti, likvidē nezāles, noēd atvases un nodrošina organisko mēslojumu.

Garšvielu pievienošanas metode, kas arī ir cieši saistīta ar ģeogrāfisko apgabalu, izriet no ražotāju īpašajām zināšanām. Iešķeltajām zaļajām olīvām tiek pievienots uz salas audzētais fenhelis un čili pipari – abas šīs sastāvdaļas ir labi zināmas un iecienītas Maljorkas patērētāju vidū. Tas, ka melnajām olīvām pievieno ražošanas apgabalā iegūtas eļļas, ir vēl viens pierādījums tam, cik cieša ir olīvu saikne ar attiecīgo apgabalu.

Uzņēmēju īpašās zināšanas, kas pārsvarā tiek nodotas tālāk mutiski, ir iegūtas, gadsimtiem ilgi audzējot un apstrādājot olīvas, un tādējādi nodrošina to kvalitāti. Piemēram, izmantojot labas audzēšanas metodes, ko sniegusi lauksaimnieku pieredze, tiek nodrošināta iespēja samazināt ražošanai nepiemērotu bojātu olīvu apjomu vai pat no tādām izvairīties vispār. Turklāt ražotāja labās zināšanas par olīvām ļauj izvairīties no fermentācijas un citām pārmaiņām olīvu sastāvā. To visu sasniedz, pielāgojot olīvu īpašībām ražošanas un vides apstākļus, kā arī aprīkojumu un iekārtas.

Lauksaimnieku īpašās zināšanas aptver tādas jomas kā potēšana uz savvaļas olīvkokiem, sauso plantāciju izveide, lai piešķirtu olīvām intensīvāku garšu, un augļu novākšana ar rokām, kad katrs no olīvu variantiem sasniedzis optimālo gatavību. Novākšana ar rokām ļauj noteikt vispiemērotāko laiku olīvu novākšanai, un tas tieši ietekmē divus savienojumu veidus, proti, fenolus un gaistošos savienojumus, kas piešķir olīvām tām raksturīgo garšu un smaržu.

Ražotāju īpašās zināšanas ietver īpašu metodi garšvielu pievienošanai, pareizajās proporcijās pievienojot fenheli un čili piparus iešķeltām zaļajām olīvām un Maljorkas eļļu dabīgajām melnajām olīvām. Ražotāji arī zina, kā saglabāt olīvu dabīgās īpašības, olīvu apstrādē neizmantojot sārmus, lai saglabātu to rūgtenumu, un pielāgojot pH pirms iepakošanas, lai novērstu atkārtotu fermentāciju.

5.2. Produkta specifika

Attiecīgā olīvu šķirne ir raksturīga Maljorkas salai. To iegūst no vietējās šķirnes “Aceituna de Mallorca”.

Šā aizsargātā cilmes vietas nosaukuma olīvu specifiskās īpašības nodrošina galvenokārt šādas organoleptiskās īpašības: rūgtenums, eļļainums un smarža, kas rada olīvu lielisko reputāciju.

Rūgtenums ir specifiskā īpašība, ko Maljorkas olīvu patērētāji norāda visbiežāk. Rūgtenumu rada augstais polifenolu saturs zaļajās un melnajās olīvās. Turklāt tradicionālajā ražošanas metodē šie antioksidanti tikpat kā netiek pārveidoti; tie piešķir galaproduktam rūgtenumu un savelkošo garšu.

Nepiesātināto taukskābju saturs Maljorkas olīvās ir lielāks par 83 %, un to kušanas temperatūra ir zemāka par 39 °C; tas nozīmē, ka košļājot tās mutē kļūst šķidras, radot patērētāju vidū tik iecienīto raksturīgo eļļainumu.

Iešķeltajām zaļajām olīvām ir smarža, ko nepārprotami ietekmē fenhelis, kuru izmanto kā garšvielu, šai šķirnei raksturīgā konsistence un ražošanas metode.

Dabīgo melno olīvu specifiskās īpašības nodrošina galvenokārt šķirne un īpaši to novākšana, kad tās ir praktiski pārgatavojušās, kā arī apgabalā iegūtas eļļas pievienošana.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Olīvkoks pielāgojas tās vides apstākļiem, kurā tas aug, un tā audzēšanas veidam. Tas nozīmē, ka šīm olīvām ir saikne ar ģeogrāfisko apgabalu un specifiskas īpašības, ko nodrošina apgabala reljefs, augsne un klimats, lauksaimnieku pieredze un vēsturiskā olīvu audzēšanas tradīcija.

Ģeogrāfiskā apgabala apstākļi, kas īpaši sekmē potcelmu savairošanos savvaļā, kā arī cilvēka iejaukšanās (atlasot vislabākos īpatņus) un evolūcija ir radījuši Maljorkas olīvu šķirni, kas apvienojumā ar audzēšanas metodi un senajiem ražošanas paņēmieniem ir vainagojusies mūsdienu olīvās ar to īpašo kvalitāti.

Šo īpašo kvalitāti nodrošina četri faktori, kas nosaka cēloņsakarību starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta īpašībām, proti, klimats un augsne, raksturīgās ģenētiskās īpašības, agronomiskā vide un specifiskā ražošanas metode.

Klimata apstākļi ir Vidusjūras reģionam raksturīgi, ar lielu saules gaismas daudzumu, mērenām līdz aukstām ziemām un karstām, sausām vasarām. Runājot par augsnes apstākļiem, augsnē ir augsts karbonātu saturs (tā ir kaļķaina). Šie faktori rada olīvās augstu polifenolu saturu, kas piešķir tām rūgtenu garšu un savelkošo sajūtu trīszaru nerva zonā, kas ir tik raksturīga Maljorkas olīvām.

Attiecībā uz ģenētiskajām īpašībām, ko rada selekcija, kura tiek veikta, pamatojoties uz lauksaimnieku empīriskajām zināšanām, ir radīta vietēja ģenētiski un fenotipiski atšķirīga šķirne, kā konstatēts Baleāru salu Universitātes pētījumā (2011): tādējādi radies šo olīvu īpatnējais taukskābju sastāvs, kas piešķir tām raksturīgo eļļainumu un kā ietekmē mīkstums tikpat kā neturas pie kauliņa (“peldošais” kauliņš), tāpēc tās ir īpaši piemērotas lietošanai pārtikā kā galda olīvas.

Attiecībā uz agronomiskajām īpašībām jāuzsver, ka novākšana notiek ar rokām un pa posmiem. Novākšana pa posmiem, novācot zaļās olīvas un iešķeltas zaļās olīvas, pirms tās sāk iegūt gatavām olīvām raksturīgo krāsu, un novācot dabīgās melnās olīvas, kad tās ieguvušas šo krāsu, nozīmē, ka olīvas nogatavojas kokos, un tas nodrošina katram no trim olīvu variantiem tam tipiskās organoleptiskās īpašības. Novākšana ar rokām, ko veic pieredzējuši lauksaimnieki, ļauj nodrošināt optimālas organoleptiskās īpašības un saglabā veselajām zaļajām olīvām un iešķeltajām zaļajām olīvām raksturīgo stingrumu.

Ražošanas metodei ir šādas atšķirīgās iezīmes: tradicionālā salā audzētā fenheļa un čili piparu pievienošana iešķeltajām zaļajām olīvām, kas piešķir tām raksturīgo smaržu. Veicot tradicionālo Maljorkas eļļas pievienošanu dabīgajām melnajām olīvām, tiek palielināts tām raksturīgais eļļainums. Visbeidzot, tā kā olīvas netiek apstrādātas ar sārmiem, to dabīgā konsistence tikpat kā nemainās, tādējādi saglabājot veselu zaļo olīvu un iešķeltu zaļo olīvu stingrumu un raksturīgo rūgtenumu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts (3))

http://www.caib.es/sacmicrofront/archivopub.do?ctrl=MCRST63ZI124069&id=124069

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Skat. 2. atsauci.