EIROPAS KOMISIJA Briselē, 20.7.2021 COM(2021) 420 final 2021/0239(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai

(Dokuments attiecas uz EEZ) {SEC(2021) 391 final} - {SWD(2021) 190 final} - {SWD(2021) 191 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana nopietni apdraud ES ekonomikas un finanšu sistēmas integritāti un tās iedzīvotāju drošību. Saskaņā ar Eiropola aplēsēm aptuveni 1 % no ES gada iekšzemes kopprodukta ir “iesaistīts aizdomīgās finanšu darbībās”. Pēc vairākiem ievērojamiem iespējamas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas gadījumiem, kuros iesaistītas Savienības kredītiestādes, Komisija 2019. gada jūlijā pieņēma dokumentu kopumu, kurā analizēta tajā laikā spēkā esošā ES nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas (NILL/TFN) režīma efektivitāte un lietderība un izdarīti secinājumi par nepieciešamajām reformām. Šajā sakarā ES Drošības savienības stratēģijā 2020.–2025. gadam tika uzsvērts, cik svarīgi ir stiprināt ES regulējumu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanai, lai aizsargātu Eiropas iedzīvotājus no terorisma un organizētās noziedzības. Komisija 2020. gada 7. maijā nāca klajā ar Rīcības plānu attiecībā uz visaptverošu Savienības politiku nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanai. Minētajā Rīcības plānā Komisija apņēmās veikt pasākumus, lai stiprinātu ES noteikumus par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apkarošanu un to īstenošanu, nosakot sešas prioritātes jeb pīlārus: 1) nodrošināt spēkā esošā ES NILL/TFN regulējuma efektīvu īstenošanu; 2) izveidot vienotu ES noteikumu kopumu par NILL/TFN; 3) ieviest ES līmeņa uzraudzību NILL/TFN jomā; 4) izveidot atbalsta un sadarbības mehānismu, kas paredzēts finanšu ziņu vākšanas vienībām (FIU); 5) nodrošināt Savienības līmeņa krimināltiesību normu izpildi un informācijas apmaiņu; 6) stiprināt ES NILL/TFN regulējuma starptautisko dimensiju. Rīcības plāna 1., 5. un 6. pīlārs jau tiek īstenoti, savukārt pārējo pīlāru īstenošanai nepieciešami likumdošanas pasākumi. Šis priekšlikums regulai ir daļa no četru NILL/TFN tiesību aktu priekšlikumu kopuma, ko, īstenojot Komisijas 2020. gada 7. maija Rīcības plānu, uzskata par vienu saskaņotu veselumu un ar ko izveido jaunu un saskaņotāku NILL/TFN tiesisko un institucionālo regulējumu ES. Minēto tiesību aktu priekšlikumu kopumu veido: –šis priekšlikums regulai par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai (NILL) un teroristu finansēšanai (TF); –priekšlikums direktīvai, ar ko izveido mehānismus, kuri dalībvalstīm būtu jāievieš, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu NILL/TF, un ar ko atceļ Direktīvu (ES) 2015/849; –priekšlikums regulai, ar ko izveido ES Iestādi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanai (AMLA), un –priekšlikums Regulas (ES) 2015/847 pārstrādātajai redakcijai, ar ko izsekojamības prasības attiecina uz kriptoaktīviem. Šis priekšlikums tiesību aktam kopā ar priekšlikumu direktīvai un priekšlikumu Regulas (ES) 2015/847 pārstrādātajai redakcijai atbilst mērķim izveidot vienotu ES noteikumu kopumu (2. pīlārs). Gan Eiropas Parlaments, gan Padome atbalstīja Komisijas 2020. gada maija Rīcības plānā izklāstīto plānu. Eiropas Parlaments 2020. gada 10. jūlija rezolūcijā aicināja stiprināt Savienības noteikumus un atzinīgi novērtēja plānus pārskatīt ES NILL/TFN institucionālo struktūru. ECOFIN padome 2020. gada 4. novembrī pieņēma secinājumus, kuros atbalstīja katru no Komisijas Rīcības plāna pīlāriem.

Nepieciešamību pēc saskaņotiem noteikumiem visā iekšējā tirgū apstiprina pierādījumi, kas sniegti Komisijas 2019. gada ziņojumos. Šajos ziņojumos tika konstatēts, ka, lai gan Direktīvas (ES) 2015/849 prasības ir tālejošas, to tieša nepiemērojamība un nepietiekama detalizācija ir izraisījušas sadrumstalotu piemērošanu, pamatojoties uz atsevišķu valstu pieejām un atšķirīgām interpretācijām. Šāds stāvoklis neļauj efektīvi risināt pārrobežu situācijas un tādēļ nav piemērots pienācīgai iekšējā tirgus aizsardzībai. Tas arī rada papildu izmaksas un apgrūtinājumus operatoriem, kuri sniedz pārrobežu pakalpojumus, un rada regulējuma arbitrāžu. Lai novērstu iepriekš minētās problēmas un nepieļautu regulatīvas atšķirības, visi noteikumi, kas attiecas uz privāto sektoru, tiek pārcelti uz šo priekšlikumu NILL/TFN regulai, bet institucionālās NILL/TFN sistēmas organizēšana valstu līmenī tiek atstāta direktīvas ziņā, atzīstot nepieciešamību pēc dalībvalstu rīcības brīvības šajā jomā. Šis priekšlikums ne tikai pārceļ noteikumus no pašreizējās NILL/TFN direktīvas uz regulu, tiek arī veiktas vairākas būtiskas izmaiņas, lai panāktu lielāku saskaņotību un konverģenci attiecībā uz NILL/TFN noteikumu piemērošanu visā ES: –lai mazinātu jaunus un nākotnes riskus, atbildīgo subjektu saraksts tiek paplašināts, iekļaujot tajā kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus, kā arī citas nozares, piemēram, kolektīvās finansēšanas platformas un migrācijas operatorus; –lai nodrošinātu noteikumu konsekventu piemērošanu visā iekšējā tirgū, tiek precizētas prasības attiecībā uz iekšējo politiku, kontroli un procedūrām, tostarp attiecībā uz grupām, un klienta uzticamības pārbaudes pasākumi tiek padarīti detalizētāki, ar skaidrākām prasībām atbilstoši klienta riska pakāpei; –tiek pārskatītas prasības attiecībā uz trešām valstīm, lai nodrošinātu, ka tām valstīm, kas rada draudus Savienības finanšu sistēmai, tiek piemēroti paplašināti uzticamības pārbaudes pasākumi; –tiek nedaudz precizētas prasības attiecībā uz politiski redzamām personām, jo īpaši attiecībā uz politiski redzamas personas definīciju; –tiek racionalizētas prasības attiecībā uz faktiskajām īpašumtiesībām, lai visā Savienībā nodrošinātu pienācīgu pārredzamības līmeni, un tiek ieviestas jaunas prasības attiecībā uz pārstāvjiem un ārvalstu subjektiem, lai mazinātu riskus, ka noziedznieki slēpjas aiz starpniekiem; –lai būtu skaidrākas prasības attiecībā uz ziņojumiem par aizdomīgiem darījumiem, tiek precizēts, kā aizdomu gadījumā ir identificējami brīdinājuma signāli, savukārt informācijas izpaušanas prasības un informācijas apmaiņa starp privātpersonām paliek nemainīga; –lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību ES datu aizsardzības noteikumiem, tiek ieviestas prasības attiecībā uz atsevišķu kategoriju persondatu apstrādi un noteikts īsāks termiņš persondatu saglabāšanai; –tiek pastiprināti pasākumi, lai mazinātu uzrādītāja instrumentu ļaunprātīgu izmantošanu, un tiek iekļauts noteikums, kas ierobežo skaidras naudas izmantošanu liela apjoma darījumos, ņemot vērā pierādīti mazo ietekmi, kāda ir pašreizējai pieejai, kurā paļaujas uz preču tirgotājiem, lai īstenotu NILL/TFN prasības attiecībā uz liela apmēra skaidras naudas maksājumiem. Tieši piemērojamu NILL/TFN noteikumu iekļaušana regulā, sniedzot sīkāku informāciju, nekā pašlaik ir Direktīvā (ES) 2015/849, ne tikai veicinās NILL/TFN pasākumu piemērošanas konverģenci dalībvalstīs, bet arī nodrošinās konsekventu sistēmu, kuru izmantojot AMLA kā noteiktu atbildīgo subjektu tiešā uzraudzītāja varēs uzraudzīt minēto noteikumu piemērošanu. •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Šā priekšlikuma sākumpunkts ir spēkā esošā Direktīva (ES) 2015/849, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2018/843. Lai gan priekšlikums atbilst pašreizējai uz risku izvērtēšanu balstītai un visaptverošai pieejai, tā tiek padziļināta un uzlabota, lai panāktu lielāku efektivitāti un pārrobežu konsekvenci NILL/TFN prasību piemērošanā. Pamatojoties uz grozījumiem, kas ieviesti ar Direktīvu (ES) 2018/843, tas racionalizē faktisko īpašumtiesību pārredzamību visā iekšējā tirgū, pievēršoties tiem aspektiem, kuros nepietiekama detalizācija bija radījusi noziedzniekiem iespējas izmantot visvājāko posmu. Šis priekšlikums ir jāuzskata par tiesību aktu kopuma sastāvdaļu kopsakarā ar citiem tiesību aktu priekšlikumiem, kas tam pievienoti, un tie ir savstarpēji pilnīgi saskanīgi. Šis priekšlikums atbilst jaunākajiem grozījumiem Finanšu darījumu darba grupas (FATF) ieteikumos, jo īpaši saistībā ar to subjektu darbības jomas paplašināšanu, uz kuriem attiecas NILL/TFN prasības, lai iekļautu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus un pasākumus, kas jāveic atbildīgajiem subjektiem, lai novērtētu un mazinātu risku, ka tiks apietas mērķtiecīgās finanšu sankcijas. Saskaņā ar FATF standartiem šis priekšlikums nodrošina konsekventu pieeju visā Savienībā, lai mazinātu riskus, kas izriet no uzrādītāja akcijām un uzrādītāja akciju orderiem. Pārsniedzot FATF standartus, tas novērš riskus, kuri raksturīgi Savienībai vai kuriem ir Savienības līmeņa ietekme, piemēram, riskus, kas izriet no migrācijas shēmām vai liela apmēra skaidras naudas maksājumiem. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām ES tiesību akti par NILL/TFN mijiedarbojas ar vairākiem citiem ES tiesību aktiem finanšu pakalpojumu un krimināltiesību jomā. Tie citstarp ir ES tiesību akti par maksājumiem un līdzekļu pārskaitījumiem (Maksājumu pakalpojumu direktīva, Maksājumu kontu direktīva, Elektroniskās naudas direktīva). Turpmāk ir sniegti daži piemēri par to, kā tiek nodrošināta saskanība ar citiem ES tiesību aktiem. –Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju iekļaušana to subjektu sarakstā, uz kuriem attiecas NILL/TFN noteikumi, un informācijas prasību ieviešana attiecībā uz virtuālo līdzekļu pārskaitījumiem papildinās jaunāko 2020. gada 24. septembra Digitālo finanšu tiesību aktu kopumu un nodrošinās pilnīgu saskanību starp ES regulējumu un FATF standartiem. –Pieeja, ko izmanto, lai identificētu subjektus, uz kuriem attiecas NILL/TFN noteikumi, arī nodrošinās saskanību ar nesen pieņemto regulu par Eiropas kolektīvās finansēšanas pakalpojumu sniedzējiem, jo uz to attiecas ES NILL/TFN noteikumi par kolektīvās finansēšanas platformām, kas neietilpst minētās regulas darbības jomā, ņemot vērā to, ka vairāki NILL/TFN aizsardzības pasākumi ir ietverti minētajā regulā attiecībā uz kolektīvās finansēšanas platformām, uz kurām tā attiecas. –Grozījumi noteikumos par klientu uzticamības pārbaudi ietver noteikumus, ar ko pilnveido klientu uzticamības pārbaudi gadījumos, kad tiek veikta attālināta klientu piesaistīšana saskaņā ar Komisijas ierosināto grozījumu eIDAS regulā saistībā ar Eiropas digitālās identitātes regulējumu, tostarp Eiropas digitālās identitātes makiem un attiecīgajiem uzticamības pakalpojumiem, jo īpaši atribūtu elektroniskajiem apliecinājumiem. Tas atbilst digitālā finansējuma stratēģijai.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Šis priekšlikums regulai ir balstīts uz LESD 114. pantu, kas ir tas pats juridiskais pamats kā pašreizējam ES NILL/TFN tiesiskajam regulējumam. LESD 114. pants ir piemērots, ņemot vērā būtisko apdraudējumu iekšējam tirgum, ko rada nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana, un ekonomiskos zaudējumus, vienotā tirgus darbības traucējumus un kaitējumu reputācijai pārrobežu līmenī, ko tas var radīt Savienības līmenī. •Subsidiaritāte Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteiktajiem subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt šā priekšlikuma mērķus, un tādēļ tos labāk var sasniegt Savienības līmenī. Priekšlikums paredz tikai tās darbības, kas vajadzīgas tajā paredzēto mērķu sasniegšanai. Komisijas 2019. gada NILLN tiesību aktu kopumā tika uzsvērts, kā noziedznieki ir spējuši izmantot atšķirības starp dalībvalstu NILL/TFN režīmiem. Nelikumīgu naudas līdzekļu un teroristu finansējuma plūsmas var kaitēt Savienības finanšu sistēmas stabilitātei un reputācijai un apdraudēt iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Pasākumi, kas pieņemti tikai valstu līmenī, varētu negatīvi ietekmēt iekšējo tirgu un veicināt sadrumstalotību. ES rīcība ir pamatota, lai saglabātu vienlīdzīgus apstākļus visā Savienībā — visās dalībvalstīs uz subjektiem attiecas konsekvents pienākumu kopums attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanu. Tā kā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas darbības vairumā gadījumu notiek pārrobežu līmenī, šo noziegumu novēršanā būtiska nozīme ir labai sadarbībai starp valsts līmeņa uzraudzītājiem un finanšu ziņu vākšanas vienībām. Daudzi subjekti, uz kuriem attiecas NILLN pienākumi, veic pārrobežu darbības, un valsts līmeņa uzraudzītāju un finanšu ziņu vākšanas vienību atšķirīgās pieejas neļauj tiem nodrošināt optimālu NILL/TFN praksi grupas līmenī. •Proporcionalitāte Proporcionalitāte ir bijusi priekšlikumam pievienotā ietekmes novērtējuma neatņemama sastāvdaļa, un visas piedāvātās iespējas dažādās regulējuma jomās ir novērtētas, ņemot vērā proporcionalitātes mērķi. Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana vairumā gadījumu notiek pārrobežu līmenī, tāpēc ir vajadzīga saskaņota un konsekventa pieeja visās dalībvalstīs, pamatojoties uz saskaņotiem noteikumiem, kas pieņemti kā vienots noteikumu kopums. Tomēr šajā priekšlikumā nav izmantota maksimālas saskaņošanas pieeja, jo tā nav saderīga ar ES NILL/TFN režīma uz risku izvērtēšanu balstīto būtību. Jomās, kurās konkrētie valsts riski to pamato, dalībvalstis var pēc saviem ieskatiem pieņemt noteikumus, kas pārsniedz šajā priekšlikumā izklāstītos. •Juridiskā instrumenta izvēle Eiropas Parlamenta un Padomes regula ir piemērots instruments, lai veicinātu tāda vienota noteikumu kopuma izveidi, kas būtu tieši un tūlītēji piemērojams, tādējādi novēršot iespēju, ka dažādās dalībvalstīs piemērošana atšķirsies transponēšanas atšķirību dēļ. Ir vajadzīgs arī tieši piemērojams noteikumu kopums ES līmenī, lai varētu uzraudzīt noteiktus atbildīgos subjektus ES līmenī, kā tas ir ierosināts AMLA izveides regulas projektā, kas pievienots šim priekšlikumam. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Spēkā esošo tiesību aktu ex post izvērtējumi / atbilstības pārbaudes Pašreizējā ES NILL/TFN režīma pilnīgs ex post izvērtējums vēl nav veikts, ņemot vērā vairākas nesenās norises likumdošanas jomā. Direktīva (ES) 2015/849 tika pieņemta 2015. gada 20. maijā, un transponēšanas termiņš dalībvalstīm bija 2017. gada 26. jūnijs. Direktīva (ES) 2018/843 tika pieņemta 2018. gada 30. maijā, un tās transponēšanas termiņš bija 2020. gada 10. janvāris. Transponēšanas kontrole joprojām turpinās. Tomēr Komisijas 2019. gada jūlija paziņojums un iepriekš minētie pievienotie ziņojumi kalpo kā tajā laikā spēkā esošā ES NILL/TFN režīma efektivitātes izvērtējums. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā priekšlikuma apspriešanās stratēģiju veidoja vairākas sastāvdaļas: –apspriešanās par ceļvedi, kurā paziņots par Komisijas Rīcības plānu. Apspriešanās Komisijas portālā “Izsakiet viedokli!” notika no 2020. gada 11. februāra līdz 12. martam, un tika saņemtas 42 atbildes no dažādām ieinteresētajām personām, –sabiedriskā apspriešana par Rīcības plānā ierosinātajiem pasākumiem, kas bija pieejama plašai sabiedrībai un visām ieinteresēto personu grupām un kas tika sākta 2020. gada 7. maijā un turpinājās līdz 26. augustam. Apspriešanas laikā tika saņemtas 202 oficiālas atbildes; –mērķtiecīga apspriešanās ar dalībvalstīm un kompetentajām NILL/TFN iestādēm. Dalībvalstīm bija iespēja paust savu viedokli dažādās sanāksmēs, ko rīkoja Ekspertu grupa nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas jomā, un ES finanšu ziņu vākšanas vienības sniedza ieguldījumu, piedaloties finanšu ziņu vākšanas vienību platformas sanāksmēs un iesniedzot rakstveida dokumentus. Izmantojot anketas, diskusijas tika papildinātas ar mērķtiecīgām apspriešanām ar dalībvalstīm un kompetentajām iestādēm; –konsultācijas pieprasījums Eiropas Banku iestādei (EBI) tika iesniegts 2020. gada martā; EBI sniedza savu atzinumu 10. septembrī; –Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU) 2020. gada 23. jūlijā sniedza atzinumu par Komisijas Rīcības plānu,

–Komisija 2020. gada 30. septembrī organizēja augsta līmeņa konferenci, kurā piedalījās valstu un ES iestāžu pārstāvji, Eiropas Parlamenta deputāti, privātā sektora un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji, kā arī akadēmisko aprindu pārstāvji. Ieinteresēto personu vērtējums par Rīcības plānu kopumā bija pozitīvs. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Šā priekšlikuma sagatavošanā Komisija izmantoja kvalitatīvus un kvantitatīvus pierādījumus, kas iegūti no atzītiem avotiem, kā arī tehnisko konsultāciju, ko sniedza Eiropas Banku iestāde. Izmantojot mērķtiecīgas anketas, informācija par NILLN noteikumu izpildi tika iegūta arī no dalībvalstīm. •Ietekmes novērtējums Šim priekšlikumam ir pievienots ietekmes novērtējums, kas 2020. gada 6. novembrī tika iesniegts Regulējuma kontroles padomei (RKP) un apstiprināts 2020. gada 4. decembrī. Tas pats ietekmes novērtējums ir pievienots arī citiem tiesību aktu priekšlikumiem, kas ir iekļauti tiesību aktu kopumā kopā ar šo priekšlikumu. RKP savā pozitīvajā atzinumā ierosināja ietekmes novērtējumā veikt vairākus noformējuma uzlabojumus; tie tika veikti. Ietekmes novērtējumā Komisija izskatīja trīs problēmas — skaidru un konsekventu noteikumu trūkums, nekonsekventa uzraudzība visā iekšējā tirgū un nepietiekama koordinācija un informācijas apmaiņa starp finanšu ziņu vākšanas vienībām. Pirmā no minētajām problēmām attiecas uz šo priekšlikumu; attiecībā uz šo problēmu tika izskatītas šādas iespējas: 1. ES noteikumus bez izmaiņām saglabāt tādus, kādi tie ir; 2. nodrošināt lielāku saskaņošanas līmeni noteikumos, ko piemēro atbildīgajiem subjektiem, un atstāt dalībvalstu ziņā kompetento iestāžu pilnvaru un pienākumu precizēšanu; 3. nodrošināt augstāku saskaņotības pakāpi attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro subjektiem, uz kuriem attiecas NILL/TFN pienākumi, un attiecībā uz uzraudzītāju un finanšu ziņu vākšanas vienību pilnvarām un pienākumiem. Pamatojoties uz ietekmes novērtējuma rezultātiem, vēlamais risinājums ir 3. risinājums. Ieviešot konsekventu un detalizētāku pieeju noteikumiem ES līmenī, būtu iespējams novērst pašreizējo sadrumstalotību gan attiecībā uz atbildīgajiem subjektiem paredzētajām NILL/TFN saistībām, gan uz kompetento iestāžu darbībām. Atbildīgajiem subjektiem, kas darbojas pārrobežu mērogā, tas nodrošinās vienlīdzīgus apstākļus attiecībā uz NILL/TFN noteikumiem un ietaupīs īstenošanas izmaksas. Tiks veicināta plašāka NILL/TF atklāšana un atturēšana no tās. Ietekmes novērtējuma VI pielikumā ir aplūkotas dažādas jomas, kurās jāpanāk stingrāka noteikumu saskaņošana, tostarp atbildīgo subjektu saraksts, klientu uzticamības pārbaudes pasākumi, klientu uzticamības pārbaudes robežvērtība gadījuma rakstura darījumiem, NILL/TFN politika, kontroles un procedūru prasības, kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēji un faktisko īpašumtiesību pārredzamība. Ietekmes novērtējuma VIII pielikumā tiek analizēta pārskatīta pieeja attiecībā uz trešām valstīm, kas apdraud Savienības finanšu sistēmu un iekšējo tirgu kopumā; šis priekšlikums īsteno minēto jauno pieeju. Ietekmes novērtējuma IX pielikumā tiek analizēta ierobežojumu noteikšana liela apmēra skaidras naudas darījumiem; šis priekšlikums īsteno minēto jauno pieeju. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Lai gan, kā jau minēts iepriekš, oficiāls ex post novērtējums vai pārbaude par spēkā esošo ES NILL/TFN tiesību aktu atbilstību vēl nav veikti, tomēr var izvirzīt vairākus punktus attiecībā uz priekšlikuma elementiem, kas veicinās turpmāku vienkāršošanu un uzlabos efektivitāti. Pirmkārt, dažu direktīvas noteikumu aizstāšana ar saskaņotākiem un tieši piemērojamiem noteikumiem regulā novērsīs nepieciešamību veikt transponēšanu dalībvalstīs un atvieglos pārrobežu subjektu darījumdarbību ES. Turklāt preču tirgotāju izslēgšana no ES NILL/TFN regulējuma darbības jomas, kas saistīta ar ierosināto aizliegumu veikt skaidras naudas operācijas ar summām virs 10 000 EUR, atbrīvos minētos tirgotājus no administratīvā sloga, kas saistīts ar NILL/TFN prasību piemērošanu attiecībā uz skaidras naudas operācijām, kuras pārsniedz 10 000 EUR. Visbeidzot, NILLN noteikumu lielāka saskaņotība vairākās konkrētās jomās atvieglos grupas mēroga iekšējās politikas, kontroles un procedūru īstenošanu visā iekšējā tirgū. •Pamattiesības ES ir apņēmusies nodrošināt augstus standartus pamattiesību aizsardzības jomā. Proti, tiek ieviesti drošības pasākumi attiecībā uz persondatu apstrādi, ko veic atbildīgie subjekti, lai nodrošinātu atbilstību attiecīgajām datu aizsardzības prasībām, jo īpaši attiecībā uz noteiktām sensitīvākām persondatu kategorijām. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šī regula neietekmē budžetu.

5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un pārraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Priekšlikums ietver vispārīgu plānu, kā pārraudzīt un novērtēt ietekmi uz konkrētajiem mērķiem, un prasību, ka Komisijai jāveic pirmā pārskatīšana piecus gadus pēc regulas piemērošanas dienas (un pēc tam reizi trijos gados) un jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par galvenajiem konstatējumiem. Šim priekšlikumam pievienotajā NILL/TFN direktīvas priekšlikumā ir tādi paši izvērtēšanas noteikumi, un abu instrumentu izvērtējumu var apvienot vienā ziņojumā. Pārskatīšana jāveic saskaņā ar Komisijas labāka regulējuma pamatnostādnēm. •Detalizēts priekšlikuma konkrēto noteikumu skaidrojums Priekšmets un darbības joma, tostarp atbildīgo subjektu saraksts Lai gan lielākā daļa definīciju tiek pārņemtas no pašreizējiem ES NILL/TFN tiesību aktiem, tiek pievienotas, pielāgotas vai atjauninātas vairākas definīcijas. To subjektu kopums, kuri saskaņā ar pašreizējiem ES NILL/TFN tiesību aktiem ir noteikti kā atbildīgie subjekti un uz kuriem tādējādi attiecas ES NILL/TFN noteikumi, tiek grozīts šādi: kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju darbības joma tiek saskaņota ar Finanšu darījumu darba grupas darbības jomu un tādējādi paplašināta salīdzinājumā ar pašreizējo direktīvu; tiek pievienoti kolektīvās finansēšanas pakalpojumu sniedzēji, uz kuriem neattiecas Regulas (ES) 2020/1503 darbības joma; lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp operatoriem, kas sniedz vienāda veida pakalpojumus, tiek pievienoti hipotekāro un patēriņa kredītu kreditori, kā arī hipotekāro un patēriņa kredītu starpnieki, kas nav kredītiestādes vai finanšu iestādes; tiek pievienoti operatori, kas trešo valstu valstspiederīgo vārdā ir iesaistīti ieguldītāju uzturēšanās shēmās; tiek izslēgti preču tirgotāji (līdz šim viņiem bija pienākums ziņot par skaidras naudas darījumiem, kuru vērtība pārsniedz 10 000 EUR), izņemot dārgmetālu un dārgakmeņu tirgotājus, kuriem, ņemot vērā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus šajā nozarē, jāturpina piemērot NILL/TFN prasības. Iekšējās politikas kontrole un procedūras Prasība atbildīgajiem subjektiem ieviest politiku nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku, ar kuriem tie saskaras, identificēšanai un novērtēšanai, izmantojot uz risku balstītu pieeju, un kā mazināt šos riskus, pamatojas uz pašreizējiem ES NILL/TFN tiesību aktiem, bet nodrošina lielāku skaidrību par prasībām. Atbildīgajiem subjektiem vadības līmenī ir jāveic visi pasākumi, lai īstenotu šādu iekšējo politiku, kontroles pasākumus un procedūras, tostarp jāieceļ īpašs atbilstības uzraudzības pārvaldnieks, un jānodrošina, lai atbildīgie darbinieki būtu atbilstoši apmācīti. Precizēta prasība iecelt darbinieku atbilstības uzraudzības amatpersonas amatā un minētās amatpersonas pienākumi. Sniegti precizējumi attiecībā uz prasībām, ko piemēro grupām un kas vēl jāpapildina ar regulatīviem tehniskiem standartiem, kuros sīkāk izklāstītas obligātās prasības, to mātesuzņēmumu pienākumi, kuri paši nav atbildīgie subjekti, un nosacījumi, saskaņā ar kuriem citām struktūrām, piemēram, tīkliem un partnerībām, jāpiemēro grupas mēroga pasākumi. Saglabātas prasības, ko piemēro grupām ar filiālēm trešās valstīs. Klienta uzticamības pārbaude Lai gan lielākā daļa noteikumu par klienta uzticamības pārbaudi tiek pārņemti no spēkā esošajiem ES NILL/TFN tiesību aktiem, šajā priekšlikumā ir iekļauti vairāki precizējumi un papildu informācija par klientu uzticamības pārbaudi. Precizēts klientu uzticamības pārbaudes pamatmērķis — iegūt pietiekamas zināšanas par klientiem, lai atbildīgie subjekti varētu noteikt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, kas saistīti ar darījuma attiecībām vai gadījuma rakstura darījumiem, un izlemt, kādi attiecīgi mazināšanas pasākumi ir jāpiemēro. Paredzēti konkrētāki un sīkāk izstrādāti noteikumi par klienta identifikāciju un klienta identitātes pārbaudi. Precizēti nosacījumi elektronisko identifikācijas līdzekļu izmantošanai, kas noteikti Regulā (ES) Nr. 910/2014. AMLA tiek pilnvarota un tai tiek uzdots izstrādāt regulatīvus tehniskos standartus (RTS) par standartizētām datu kopām, lai identificētu fiziskas un juridiskas personas; šajos RTS tiks iekļauti konkrēti vienkāršoti klientu uzticamības pārbaudes pasākumi, kurus atbildīgie subjekti var īstenot zemāka riska situācijās, kas identificētas pārvalstiska līmeņa riska novērtējumā, kuru izstrādāt ir uzdots Komisijai. Sīkāk izklāstīti noteikumi par vienkāršotiem un uzlabotiem uzticamības pārbaudes pasākumiem. Politika attiecībā uz trešām valstīm Politika attiecībā uz trešām valstīm tiek pielāgota, pamatojoties uz četriem pīlāriem. Komisija noteiks trešās valstis, vai nu ņemot vērā attiecīgā starptautiskā standartu noteicēja (FATF) veikto publisko identifikāciju, vai pamatojoties uz savu autonomo novērtējumu. Uz Komisijas noteiktajām trešām valstīm attieksies divi dažādi seku kopumi, kas ir samērīgi ar risku, ko tie rada Savienības finanšu sistēmai: i) trešām valstīm, kurām piemēro visus pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumus un papildu konkrētām valstīm paredzētus pretpasākumus; un ii) trešāsm valstīm, kurām piemēro konkrētām valstīm paredzētus pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumus. Principā trešās valstis, uz kurām attiecas FATF “aicinājums rīkoties”, Komisija noteiks kā augsta riska trešās valstis. Tā kā šo valstu NILL/TFN sistēmā joprojām pastāv nopietnas stratēģiskas nepilnības, tām piemēros visus pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumus, kā arī konkrētām valstīm paredzētus pretpasākumus, lai proporcionāli mazinātu apdraudējumu. Komisija noteiks trešās valstis, kurās ir nepilnības NILL/TFN režīmos, ko FATF definē kā tādas, “uz kurām attiecas pastiprināta uzraudzība”, un tām piemēros konkrētām valstīm paredzētus pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumus, kas ir samērīgi ar riskiem. Komisija var arī noteikt trešās valstis, kuras FATF nav iekļāvusi sarakstā, bet kuras rada konkrētu apdraudējumu Savienības finanšu sistēmai un uz kurām, pamatojoties uz šo apdraudējumu, attieksies vai nu konkrētām valstīm paredzēti pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumi, vai attiecīgā gadījumā visi pastiprinātie uzticamības pārbaudes pasākumi un pretpasākumi. Novērtējot šo trešo valstu radītā apdraudējuma līmeni, Komisija var pamatoties uz AMLA tehniskajām zināšanām. Visbeidzot, AMLA izstrādās pamatnostādnes par NILL/TF riskiem, tendencēm un metodēm, kurām nav konkrētas valsts dimensijas, bet kuras drīzāk izriet no ģeogrāfiskiem apgabaliem ārpus Savienības, un attiecīgi konsultēs atbildīgos subjektus par iespēju īstenot pasākumus to mazināšanai. Šī pārskatītā pieeja trešām valstīm tiecas nodrošināt, lai tiktu efektīvi mazināti ārējie apdraudējumi Savienības finanšu sistēmai un pienācīgai iekšējā tirgus darbībai, īstenojot saskaņotu pieeju ES līmenī un nodrošinot lielāku precizitāti un proporcionalitāti, kad tiek noteikta ietekme, ko rada iekļaušana sarakstā un visu risku ņemšana vērā. Politiski redzamas personas (PRP) Noteikumi par PRP ir balstīti uz pašreizējiem NILL/TFN tiesību aktiem, un dalībvalstīm ir pienākums izveidot sarakstu ar funkcijām, kas to teritorijā piešķir PRP statusu, un pienākumiem atbildīgajiem subjektiem piemērot PRP paplašinātus klientu uzticamības pārbaudes pasākumus atkarībā no riska pakāpes. Prasības personām, kuras vairs neieņem nozīmīgus publiskus amatus, ir noteiktas tiesību aktos. Paļaušanās un ārpakalpojumi Pamatojoties uz pašreizējiem noteikumiem, priekšlikumā precizēti attiecīgie nosacījumi, lai varētu paļauties uz klientu uzticamības pārbaudēm, kuras jau veikuši citi atbildīgie subjekti, un nodot funkcijas ārpakalpojumos citiem subjektiem vai pakalpojumu sniedzējiem. Priekšlikumā tiek saglabāts noteikums, ka galīgo atbildību par noteikumu ievērošanu jebkurā gadījumā uzņemas atbildīgais subjekts. Ir jāpiemēro uz risku balstīta pieeja, un uz pakalpojumu sniedzējiem, kuru galvenā mītne atrodas augsta riska trešās valstīs, valstīs ar vāju atbilstību, kā arī jebkurā citā valstī, kas rada apdraudējumu Savienības finanšu sistēmai, nedrīkst paļauties vai nodot tiem kādas funkcijas ārpakalpojumā. Informācija par faktiskajiem īpašniekiem Priekšlikumā iekļautie noteikumi attiecībā uz informāciju par faktiskajiem īpašniekiem balstās uz pašreizējiem ES NILL/TFN tiesību aktiem, tostarp faktisko īpašumtiesību jēdziens un prasība visiem korporatīvajiem subjektiem un citām juridiskajām personām iegūt un glabāt atbilstīgu, precīzu un aktuālu informāciju par faktiskajiem īpašniekiem. Ir sīkāk izstrādāti noteikumi, kā identificēt korporatīvo subjektu un citu juridisko personu faktisko(-os) īpašnieku(-us), un noteikta saskaņota pieeja faktisko īpašnieku identificēšanai. Attiecībā uz tieši izveidotiem trastiem un citām līdzīgām juridiskām personām vai veidojumiem tiek paredzēti noteikumi, lai līdzīgās situācijās nodrošinātu faktisko īpašnieku konsekventu identificēšanu visās dalībvalstīs, tostarp Komisija tiek pilnvarota pieņemt īstenošanas aktu. Priekšlikumā ir iekļautas informācijas izpaušanas prasības akcionāru pārstāvjiem un direktoru pārstāvjiem, kā arī tiek ieviesti pienākumi reģistrēt viņu faktiskos īpašniekus Savienībā saistībā ar juridiskām personām ārpus ES, kuras vai nu sāk darījuma attiecības ar ES atbildīgo subjektu, vai iegādājas nekustamo īpašumu Savienībā. Ziņošanas pienākumi

Noteikumi par aizdomīgu darījumu paziņošanu finanšu ziņu vākšanas vienībām (vai pašregulējuma struktūrai ja dalībvalsts tādu paredzētu) ir balstīti uz pašreizējiem ES NILL/TFN tiesību aktiem. Tiek paredzēti skaidrāki noteikumi par to, kā identificēt darījumus. Lai atbildīgajiem subjektiem atvieglotu ziņošanas pienākumu izpildi un nodrošinātu finanšu ziņu vākšanas vienību analītisko pasākumu efektīvāku darbību un sadarbību, AMLA izstrādās īstenošanas tehnisko standartu projektus, kurā precizēs kopīgu veidni ziņošanai par aizdomīgiem darījumiem, lai to izmantotu kā vienotu paraugu visā ES. Datu aizsardzība ES Vispārīgā datu aizsardzības regula (Regula (ES) 2016/679) piemērojama persondatu apstrādei šā priekšlikuma nolūkiem. Priekšlikumā precizēti nosacījumi, ko piemēro noteiktu kategoriju sensitīvāku persondatu apstrādei, kuru īsteno atbildīgie subjekti. Noteiktu persondatu ieraksti atbildīgajiem subjektiem ir jāglabā piecus gadus. Pasākumi uzrādītāja instrumentu ļaunprātīgas izmantošanas risku mazināšanai Priekšlikumā ir iekļauts noteikums, kas neļauj preču vai pakalpojumu tirgotājiem pieņemt skaidras naudas maksājumus, kuru summa pārsniedz 10 000 EUR par vienu pirkumu, un vienlaikus ļauts dalībvalstīm saglabāt zemāku maksimālo apjomu attiecībā uz liela apmēra skaidras naudas darījumiem. Šis maksimālais apjoms neattiecas uz privātiem darījumiem starp privātpersonām. Komisijai trīs gadu laikā pēc ierosinātās regulas piemērošanas jāizvērtē ieguvumi un ietekme, ko radītu minētās robežvērtības turpmāka pazemināšana. Anonīmu kriptoaktīvu maku nodrošināšana un glabāšana tiek aizliegta. Uzņēmumiem, kuri netiek kotēti biržā, tiek aizliegts emitēt uzrādītāja akcijas, un minētās akcijas tiem ir jāreģistrē. Uzrādītāja akciju orderu emisija tiek atļauta tikai starpniecības ietvaros. Nobeiguma noteikumi Paredzēti noteikumi, lai Komisija varētu pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu. Regula stāsies spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Oficiālajā Vēstnesī un kļūs piemērojama trīs gadus pēc tās stāšanās spēkā. Komisijai šī regula jāpārskata un jāizvērtē piecu gadu laikā pēc tās piemērošanas un pēc tam reizi trijos gados. 2021/0239 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai

(Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā:

1)Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 ir galvenais juridiskais instruments, ko izmanto, lai nepieļautu Savienības finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai. Minētajā direktīvā ir noteikts visaptverošs tiesiskais regulējums, kurš vēl vairāk tika nostiprināts ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2018/843, pievēršoties jauniem riskiem un palielinot faktisko īpašumtiesību pārredzamību. Pieredze liecina, ka, neraugoties uz tās sasniegumiem, būtu jāveic turpmāki uzlabojumi, lai pienācīgi mazinātu riskus un efektīvi atklātu noziedzīgus mēģinājumus ļaunprātīgi izmantot Savienības finanšu sistēmu noziedzīgiem mērķiem. 2)Galvenā problēma, kas konstatēta saistībā ar Direktīvas (ES) 2015/849 noteikumu piemērošanu, nosakot pienākumus privātā sektora dalībniekiem, tā sauktajiem atbildīgajiem subjektiem, ir šo noteikumu tieša nepiemērojamība un pieejas sadrumstalotība dažādās valstīs. Lai gan šie noteikumi ir pastāvējuši un attīstījušies trīs gadu desmitus, tie joprojām tiek īstenoti tādā veidā, kas pilnībā neatbilst integrēta iekšējā tirgus prasībām. Tādēļ, lai panāktu vēlamo piemērošanas vienveidību, jaunajā regulā ir jāiekļauj noteikumi par jautājumiem, kurus pašlaik reglamentē Direktīva (ES) 2015/849, lai attiecīgie atbildīgie subjekti tos varētu tieši piemērot. 3)Šis jaunais instruments ir daļa no visaptveroša tiesību aktu kopuma, kura mērķis ir stiprināt Savienības NILL/TFN regulējumu. Šis instruments, Direktīva [ievietot atsauci uz priekšlikumu Sestajai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas direktīvai — COM/2021/423 final], Regula [ievietot atsauci uz priekšlikumu Regulas (ES) 2015/847 pārstrādātajai redakcijai — COM/2021/422 final] un Regula [ievietot atsauci uz priekšlikumu izveidot Iestādi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanai — COM/2021/421 final] kopā veidos tiesisko regulējumu, kas reglamentēs NILL/TFN prasības, kuras jāizpilda atbildīgajiem subjektiem un kuras ir Savienības NILL/TFN institucionālās sistēmas pamatā, tostarp izveidojot Iestādi nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanai (AMLA). 4)Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un teroristu finansēšana parasti tiek īstenota starptautiskā vidē. Pasākumiem, kas pieņemti Savienības līmenī, neņemot vērā starptautisko koordināciju un sadarbību, būtu ļoti ierobežota ietekme. Tāpēc pasākumiem, ko minētajā jomā pieņem Savienība, vajadzētu būt saderīgiem ar darbībām, ko veic starptautiskā līmenī, un vismaz tikpat stingriem. Savienības rīcībā būtu jo īpaši jāturpina ņemt vērā Finanšu darījumu darba grupas (FATF) ieteikumi un instrumenti, ko izstrādājušas citas starptautiskās struktūras, kuras cīnās pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu. Lai cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu padarītu vēl efektīvāku, attiecīgie Savienības tiesību akti vajadzības gadījumā būtu jāpielāgo FATF 2012. gada februārī pieņemtajiem Starptautiskajiem standartiem par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, teroristu finansēšanas un ieroču izplatīšanas apkarošanu (“pārskatītie FATF ieteikumi”) un turpmākajiem minēto standartu grozījumiem. 5)Pēc Direktīvas (ES) 2015/849 pieņemšanas nesenās norises Savienības krimināltiesību sistēmā ir veicinājušas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, tās predikatīvo nodarījumu un teroristu finansēšanas aktīvāku novēršanu un apkarošanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/1673 ir radījusi vienotu izpratni par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas noziegumiem un predikatīvajiem nodarījumiem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2017/1371 tika definēti finanšu noziegumi, kas ietekmē Savienības finansiālās intereses un kas arī jāuzskata par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas predikatīviem nodarījumiem.

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/541 ir radījusi vienotu izpratni par nelikumīgi teroristu finansēšanas noziegumiem. Tā kā šie jēdzieni tagad ir precizēti Savienības krimināltiesībās, vairs nav nepieciešams, lai Savienības NILL/TFN noteikumos tiktu definēta nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana, tās predikatīvie nodarījumi vai teroristu finansēšana. Toties Savienības NILL/TFN regulējumam ir pilnīgi jāsaskan ar Savienības krimināltiesību regulējumu. 6)Tehnoloģijas turpina attīstīties, piedāvājot privātajam sektoram iespējas izstrādāt jaunus produktus un sistēmas, lai apmainītos ar līdzekļiem vai vērtību. Lai gan tā ir pozitīva parādība, tā var radīt jaunus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, jo noziedzniekiem nepārtraukti izdodas atrast veidus, kā izmantot vājās vietas, lai paslēptu un pārvietotu nelikumīgos līdzekļus pa visu pasauli. Kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus un kolektīvās finansēšanas platformas var ļaunprātīgi izmantot kā jaunus kanālus nelikumīgai naudas apritei, un tie ir piemēroti šādas aprites atklāšanai un risku mazināšanai. Tādēļ Savienības tiesību aktu darbības joma būtu jāpaplašina, iekļaujot tajā arī šos subjektus saskaņā ar jaunākajām izmaiņām FATF standartos attiecībā uz kriptoaktīviem. 7)Iestādēm un personām, uz kurām attiecas šī regula, ir būtiska nozīme kā Savienības finanšu sistēmas vārtziņiem, tādēļ tām jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai īstenotu šīs regulas prasības, nepieļaujot to, ka noziedznieki legalizē ieņēmumus no savām nelikumīgajām darbībām vai finansē teroristu darbības. Jāveic arī pasākumi, lai mazinātu risku, ka netiks piemērotas mērķtiecīgās finanšu sankcijas vai notiks izvairīšanās no tām. 8)Finanšu darījumi var notikt arī vienas un tās pašas grupas ietvaros, lai pārvaldītu grupas finanses. Tomēr šādi darījumi netiek veikti attiecībā uz klientiem, un tiem nav jāpiemēro NILL/TFN pasākumi. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, jāatzīst, ka šī regula neattiecas uz finanšu darbībām vai citiem finanšu pakalpojumiem, ko grupas dalībnieki sniedz citiem šīs grupas dalībniekiem. 9)Uz neatkarīgiem juridisko profesiju pārstāvjiem šī regula jāattiecina tad, kad viņi iesaistās finansiālos vai korporatīvos darījumos, tostarp sniedz konsultācijas nodokļu jautājumos, kur pastāv risks, ka minēto juridisko profesiju pārstāvju pakalpojumus var pretlikumīgi izmantot noziedzīgā darbībā gūtu ieņēmumu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai. Tomēr jāparedz atbrīvojumi no jebkura pienākuma paziņot informāciju, kas iegūta tiesvedības laikā vai arī pirms vai pēc tās, kā arī izvērtējot juridisko stāvokli klientam, uz kuru jāattiecina juridiska privilēģija. Tādējādi uz juridiskajām konsultācijām arī turpmāk būtu jāattiecina pienākums neizpaust dienesta noslēpumu, izņemot gadījumus, kad juridiskās profesijas pārstāvis pats piedalās nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanā vai teroristu finansēšanā, juridisko konsultāciju nolūks ir legalizēt nelikumīgi iegūtus līdzekļus vai finansēt teroristus vai juridiskās profesijas pārstāvis zina, ka klients meklē juridisko konsultāciju, lai legalizētu nelikumīgi iegūtus līdzekļus vai finansētu teroristus. 10)Lai nodrošinātu Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (“Harta”) garantēto tiesību ievērošanu, to revidentu, ārštata grāmatvežu un nodokļu konsultantu gadījumā, kuriem dažās dalībvalstīs ir tiesības aizstāvēt vai pārstāvēt klientu tiesvedībā vai izvērtēt klienta juridisko stāvokli, uz informāciju, ko tie ieguvuši, pildot minētos uzdevumus, nebūtu jāattiecina ziņošanas pienākums. 11)Direktīva (ES) 2018/843 bija pirmais juridiskais instruments, ar kuru risināja nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, ko Savienībā rada kriptoaktīvi. Tā paplašināja NILL/TFN regulējuma darbības jomu, iekļaujot tajā divu veidu kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējus — valūtas maiņas pakalpojumu sniedzējus, kuri veic virtuālo valūtu un bezseguma valūtu apmaiņu, un maka glabāšanas pakalpojumu sniedzējus. Ņemot vērā straujo tehnoloģiju attīstību un izmaiņas FATF standartos, šī pieeja ir jāpārskata. Pirmais solis, lai pabeigtu un atjauninātu Savienības tiesisko regulējumu, ir paveikts ar Regulu [ievietot atsauci uz priekšlikumu Regulai par kriptoaktīvu tirgiem un ar ko groza Direktīvu (ES) 2019/1937 — COM/2020/593 final], kas nosaka prasības kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kuri vēlas pieprasīt atļauju sniegt savus pakalpojumus vienotajā tirgū. Tā arī ievieš kriptoaktīvu un kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzēju definīcijas, kas aptver plašāku darbību klāstu. Uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem, kuriem piemēro Regulu [ievietot atsauci uz priekšlikumu Regulai par kriptoaktīvu tirgiem un ar ko groza Direktīvu (ES) 2019/1937 — COM/2020/593 final], būtu jāattiecina arī šī regula, lai mazinātu risku, ka kriptoaktīvi tiks ļaunprātīgi izmantoti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai. 12)Kolektīvās finansēšanas platformu neaizsargātība pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskiem ir horizontāla un ietekmē iekšējo tirgu kopumā. Līdz šim dalībvalstis ir izmantojušas atšķirīgas pieejas šo risku pārvaldībai. Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1503 visā Savienībā saskaņo regulatīvo pieeju ieguldījumiem darījumdarbībā un kolektīvo aizdevumu platformām un nodrošina, ka ir ieviesti atbilstīgi un saskaņoti aizsardzības pasākumi iespējamo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku novēršanai. Šie pasākumi ietver prasības attiecībā uz līdzekļu un maksājumu pārvaldību saistībā ar visiem finanšu darījumiem, kas tiek veikti minētajās platformās. Kolektīvās finansēšanas pakalpojumu sniedzējiem šādu darījumu veikšanai ir vai nu jāpieprasa licence, vai jāsadarbojas ar maksājumu pakalpojumu sniedzēju vai kredītiestādi. Regula paredz arī aizsardzības pasākumus atļauju piešķiršanas procedūrā, vadības labas reputācijas novērtēšanā un projektu īpašnieku uzticamības pārbaudes procedūrās. Komisijai ziņojumā par minēto regulu līdz 2023. gada 10. novembrim ir jānovērtē, vai var būt nepieciešami papildu aizsardzības pasākumi. Tādēļ ir pamatoti nepiemērot Savienības NILL/TFN tiesību aktus kolektīvās finansēšanas platformām, kas licencētas saskaņā ar Regulu (ES) 2020/1503. 13)Kolektīvās finansēšanas platformas, kas nav licencētas saskaņā ar Regulu (ES) 2020/1503, pašlaik vai nu netiek regulētas, vai arī tām tiek piemērotas atšķirīgas regulatīvās pieejas, tostarp attiecībā uz noteikumiem un procedūrām, ar kurām novērš nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus. Lai ieviestu konsekvenci un nodrošinātu, ka šajā vidē nepastāv nekontrolēti riski, ir nepieciešams, lai visām kolektīvās finansēšanas platformām, kuras nav licencētas saskaņā ar Regulu (ES) 2020/1503 un uz kurām tādēļ neattiecas tajā noteiktie aizsardzības pasākumi, tiktu piemēroti Savienības NILL/TFN noteikumi, lai mazinātu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus. 14)Direktīvā (ES) 2015/849 ir paredzēti pasākumi, ar kuriem mazināt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, ko rada liela apmēra skaidras naudas maksājumi, nosakot, ka arī personas, kas tirgo preces, ir atbildīgie subjekti, kad tās veic vai saņem maksājumus skaidrā naudā, kas pārsniedz 10 000 EUR, un vienlaikus atļauts dalībvalstīm ieviest stingrākus pasākumus. Šāda pieeja ir izrādījusies neefektīva, ņemot vērā slikto izpratni par NILL/TFN prasībām un to nepietiekamo piemērošanu, uzraudzības trūkumu un ierobežoto skaitu aizdomīgo darījumu, kas paziņoti finanšu ziņu vākšanas vienībai. Lai pietiekami mazinātu riskus, kas izriet no lielu skaidras naudas summu ļaunprātīgas izmantošanas, jānosaka Savienības mēroga ierobežojums liela apmēra skaidras naudas darījumiem, kas pārsniedz 10 000 EUR. Tādējādi personām, kas tirgo preces, vairs nedrīkstētu piemērot NILL/TFN pienākumus. 15)Dažas preču tirgotāju kategorijas ir īpaši pakļautas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskiem, jo mazās, viegli pārvietojamās preces, ar kurām viņi tirgojas, ir ļoti vērtīgas. Šā iemesla dēļ personām, kas nodarbojas ar dārgmetālu un dārgakmeņu tirdzniecību, būtu jāpiemēro NILL/TFN prasības. 16)Ieguldījumu migrācijas operatori ir privāti uzņēmumi, struktūras vai personas, kas trešo valstu valstspiederīgo vārdā darbojas vai mijiedarbojas tieši ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm vai sniedz starpniecības pakalpojumus trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri vēlas iegūt uzturēšanās tiesības dalībvalstī apmaiņā pret jebkāda veida ieguldījumiem, tostarp kapitāla pārvedumiem, īpašuma iegādi vai īri, ieguldījumiem valsts obligācijās, ieguldījumiem korporatīvos subjektos, ziedojumiem vai dāvinājumiem darbībām, kas veicina sabiedrības labumu, un iemaksām valsts budžetā. Ieguldītāju uzturēšanās shēmas rada riskus un neaizsargātību saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, korupciju un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Šos riskus pastiprina pārrobežu tiesības, kas saistītas ar uzturēšanos dalībvalstī. Tādēļ ir nepieciešams, lai uz ieguldījumu migrācijas operatoriem attiektos NILL/TFN pienākumi. Šo regulu nedrīkst piemērot ieguldītāju pilsonības shēmām, kuru rezultātā tiek iegūta pilsonība apmaiņā pret šādiem ieguldījumiem, jo minētās shēmas ir jāuzskata par tādām, kas apdraud Savienības pilsonības pamatuzdevumu un patiesu sadarbību starp dalībvalstīm. 17)Patēriņa un hipotekāro kredītu kreditoriem un starpniekiem, kas nav kredītiestādes vai finanšu iestādes, NILL/TFN prasības Savienības līmenī nav piemērotas, taču tiem bija jāpilda šādi pienākumi vairākās dalībvalstīs, jo uz viņiem attiecas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riski. Atkarībā no darījumdarbības modeļa šādiem patēriņa un hipotekāro kredītu kreditoriem un starpniekiem var rasties liels nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risks. Ir svarīgi nodrošināt, lai uz subjektiem, kuri veic līdzīgas darbības, kas ir pakļautas minētajiem riskiem, attiektos NILL/TFN prasības neatkarīgi no tā, vai tie ir uzskatāmi par kredītiestādēm vai finanšu iestādēm. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut patēriņa un hipotekāro kredītu kreditorus un starpniekus, kuri nav kredītiestādes vai finanšu iestādes, bet kuri savas darbības rezultātā ir pakļauti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskiem. 18)Lai nodrošinātu konsekventu pieeju, ir jāprecizē, uz kuriem ieguldījumu nozares subjektiem attiecas NILL/TFN prasības. Lai gan kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi jau bija iekļauti Direktīvas (ES) 2015/849 darbības jomā, ir jāsaskaņo attiecīgā terminoloģija ar pašreizējiem Savienības ieguldījumu fondu tiesību aktiem, proti, ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/61/ES. Tā kā fondus var veidot bez juridiskas personas statusa, šīs regulas darbības jomā ir jāiekļauj arī to pārvaldītāji. NILL/TFN prasības būtu jāpiemēro neatkarīgi no tā, kādā veidā katra fonda daļas vai ieguldījumu apliecības tiek darītas pieejamas iegādei Savienībā, tostarp gadījumos, kad šīs daļas vai ieguldījumu apliecības tiek tieši vai netieši piedāvātas ieguldītājiem, kas ir iedibināti Savienībā, vai tiek izvietotas pie šādiem ieguldītājiem pēc pārvaldnieka iniciatīvas vai pārvaldnieka vārdā. 19)NILL/TFN prasības ir svarīgi piemērot samērīgi, un jebkādu prasību noteikšanai jābūt samērīgai ar pienākumiem, kas atbildīgajiem subjektiem var būt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā. Tādēļ dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai saskaņā ar šīs regulas riska pamatpieeju atbrīvot noteiktus operatorus no NILL/TFN prasībām, ja to veiktās darbības rada zemus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus un ja šīs darbības pēc savas būtības ir ierobežotas. Lai nodrošinātu šādu atbrīvojumu pārredzamu un konsekventu piemērošanu visā Savienībā, būtu jāievieš mehānisms, kas ļautu Komisijai pārbaudīt piešķiramo atbrīvojumu nepieciešamību. Komisijai arī reizi gadā būtu jāpublicē šādi atbrīvojumi Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 20)Konsekvents noteikumu kopums par iekšējām sistēmām un kontroli, kas attiecas uz visiem atbildīgajiem subjektiem, kuri darbojas iekšējā tirgū, stiprinās NILL/TFN atbilstību un padarīs uzraudzību efektīvāku. Lai nodrošinātu pietiekamu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku mazināšanu, atbildīgajiem subjektiem būtu jāievieš iekšējās kontroles sistēma, kas ietver risku analīzē pamatotu politiku, kontroles pasākumus un procedūras, kā arī jāveic skaidra pienākumu sadale visā organizācijā. Saskaņā ar šajā regulā uz risku balstīto pieeju minētajai politikai, kontrolei un procedūrām vajadzētu būt samērīgām ar atbildīgā subjekta būtību un lielumu, un atbilst nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskiem, ar ko subjekts saskaras.

21)Lai pareizi piemērotu uz risku balstītu pieeju, atbildīgajiem subjektiem ir jāidentificē raksturīgie nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riski, ar kuriem tie saskaras saistībā ar savu darījumdarbību, lai tos efektīvi mazinātu un nodrošinātu, ka to politika, procedūras un iekšējā kontrole ir piemērotas minēto raksturīgo risku novēršanai. To darot, atbildīgajiem subjektiem jāņem vērā savu klientu iezīmes, piedāvātie produkti, pakalpojumi vai darījumi, attiecīgās valstis vai ģeogrāfiskie apgabali un izmantotie izplatīšanas kanāli. Ņemot vērā risku mainīgumu, šāds riska novērtējums regulāri jāatjaunina. 22)Ir lietderīgi ņemt vērā mazāku atbildīgo subjektu iezīmes un vajadzības un nodrošināt režīmu, kas ir atbilstīgs to īpašajām vajadzībām un darījumdarbības būtībai. Tostarp ir iespējams dažus atbildīgos subjektus atbrīvot no riska novērtēšanas, ja ir pietiekami izprasti riski, kas saistīti ar nozari, kurā subjekts darbojas. 23)FATF ir izstrādājusi standartus jurisdikcijām, lai tās varētu identificēt un novērtēt riskus, kas saistīti ar iespēju, ka mērķtiecīgās finanšu sankcijas, kas saistītas ar ieroču izplatīšanas finansēšanu, netiks īstenotas vai tiks apietas, un rīkoties, lai mazinātu šos riskus. Šie jaunie standarti, ko patlaban ir ieviesusi FATF, neaizstāj un neapdraud spēkā esošās stingrās prasības valstīm īstenot mērķtiecīgās finanšu sankcijas, ievērojot attiecīgos ANO Drošības padomes noteikumus par masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas un tās finansēšanas novēršanu, apkarošanu un pārtraukšanu. Šie pašreizējie pienākumi, kas Savienības līmenī īstenoti ar Padomes Lēmumiem 2010/413/KĀDP un (KĀDP) 2016/849, kā arī ar Padomes Regulām (ES) Nr. 267/2012 un (ES) 2017/1509, joprojām ir stingros noteikumos pamatoti pienākumi, kas ir saistoši visām fiziskajām un juridiskajām personām Savienībā.

24)Lai ņemtu vērā jaunākās norises starptautiskā līmenī, ar šo regulu tiek ieviesta prasība identificēt, izprast, pārvaldīt un mazināt riskus, kas saistīti ar iespēju, ka atbildīgā subjekta līmenī netiks īstenotas vai tiks apietas mērķtiecīgas finanšu sankcijas, kas saistītas ar ieroču izplatīšanas finansēšanu. 25)Ir svarīgi, lai atbildīgie subjekti savā vadības līmenī veiktu visus pasākumus, kas nepieciešami iekšējās politikas, kontroles pasākumu un procedūru īstenošanai un NILL/TFN prasību izpildei. Lai gan par atbildīgā subjekta politikas, kontroles un procedūru īstenošanas atbildīgo personu ir jāizraugās kāds augstākās vadības pārstāvis, galīgā atbildība par NILL/TFN prasību izpildi ir jāuzņemas subjekta pārvaldes struktūrai. Uzdevumi, kas saistīti ar atbildīgā subjekta NILL/TFN politikas, kontroles un procedūru īstenošanu ikdienā, jāuztic atbilstības uzraudzības amatpersonai. 26)Lai efektīvi īstenotu NILL/TFN pasākumus, ir arī svarīgi, lai atbildīgo subjektu darbinieki, kā arī to aģenti un izplatītāji, kuriem ir pienākums šos pasākumus īstenot, izprastu prasības un iekšējo politiku, kontroles pasākumus un procedūras, kas ir ieviesti subjekta organizācijā. Atbildīgajiem subjektiem šajā nolūkā būtu jāievieš pasākumi, tostarp jāizstrādā mācību programmas. 27)Fiziskajām personām, kurām uzticēti uzdevumi saistībā ar atbildīgā subjekta atbilstību NILL/TFN prasībām, ir jāveic prasmju, zināšanu, pieredzes, godprātības un uzvedības novērtējums. Ja darbinieki pilda uzdevumus, kas saistīti ar atbildīgā subjekta atbilstību NILL/TFN regulējumam attiecībā uz klientiem, ar kuriem viņiem ir ciešas privātas vai profesionālas attiecības, tas var izraisīt interešu konfliktus un apdraudēt sistēmas integritāti. Tādēļ šādās situācijās attiecībā uz minētajiem klientiem vajadzētu liegt darbiniekiem pildīt jebkādus uzdevumus, kas saistīti ar atbildīgā subjekta atbilstību NILL/TFN regulējumam. 28)Lai stabili un efektīvi pārvaldītu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus grupas ietvaros, ir svarīgi konsekventi īstenot grupas līmeņa NILL/TFN politiku un procedūras. Šajā nolūkā mātesuzņēmumam būtu jāpieņem un jāīsteno grupas līmeņa politika, kontrole un procedūras. Atbildīgajiem subjektiem grupas ietvaros jāprasa apmainīties ar informāciju, ja šāda apmaiņa ir svarīga, lai novērstu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu. Informācijas apmaiņai būtu jāsniedz pietiekamas garantijas attiecībā uz konfidencialitāti, datu aizsardzību un informācijas izmantošanu. AMLA uzdevums būtu izstrādāt regulatīvo standartu projektus, kuros noteiktas obligātās prasības grupas līmeņa procedūrām un politikai, tostarp izstrādāt obligātos standartus informācijas apmaiņai grupas ietvaros un noteikt uzdevumus un pienākumus mātesuzņēmumiem, kas paši nav atbildīgie subjekti. 29)Papildus grupām pastāv arī citas struktūras, piemēram, tīkli vai partnerības, kurās atbildīgajiem subjektiem var būt kopīgas īpašumtiesības, pārvaldība un atbilstības uzraudzības kontrole. Lai nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus visās nozarēs, vienlaikus nepieļaujot to pārslogošanu, AMLA jāapzina situācijas, kad šīm struktūrām jāpiemēro līdzīga grupas līmeņa politika. 30)Ir gadījumi, kad atbildīgo subjektu filiāles un meitasuzņēmumi atrodas trešās valstīs, kurās NILL/TFN obligātās prasības, tostarp datu aizsardzības pienākumi, ir mazāk stingri nekā Savienības NILL/TFN regulējumā. Šādos gadījumos un lai pilnīgi novērstu Savienības finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, kā arī lai nodrošinātu visaugstāko persondatu aizsardzības standartu Savienības iedzīvotājiem, šīm filiālēm un meitasuzņēmumiem jāievēro NILL/TFN prasības, kas noteiktas Savienības līmenī. Ja trešās valsts tiesību akti nepieļauj šo prasību izpildi, piemēram, ierobežojot grupas iespējas piekļūt, apstrādāt vai apmainīties ar informāciju, jo minētās trešās valsts tiesību akti paredz nepietiekamu datu vai banku noslēpuma aizsardzības līmeni, atbildīgajiem subjektiem jāveic papildu pasākumi, lai nodrošinātu, ka minētajā valstī esošās filiāles un meitasuzņēmumi efektīvi pārvalda riskus. AMLA būtu jāuztic uzdevums izstrādāt tehnisko standartu projektus, kuros norādīti šādu papildu pasākumu veids. 31)Prasības attiecībā uz klientu uzticamības pārbaudēm ir būtiskas, lai nodrošinātu, ka atbildīgie subjekti identificē, pārbauda un uzrauga savas darījuma attiecības ar klientiem saistībā ar viņu radīto nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku. Potenciālo un pašreizējo klientu datu precīza identificēšana un pārbaude ir būtiska, lai izprastu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskus, kas saistīti ar klientiem, neatkarīgi no tā, vai klienti ir fiziskas vai juridiskas personas. 32)Savienībā ir jāpanāk vienots un augsts klientu uzticamības pārbaudes standarts, piemērojot saskaņotas prasības attiecībā uz klientu identificēšanu un viņu identitātes pārbaudi, kā arī samazinot atšķirības starp valstīm, lai nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus visā iekšējā tirgū un noteikumu konsekventu piemērošanu visā Savienībā. Vienlaikus ir būtiski, lai atbildīgie subjekti piemērotu klientu uzticamības pārbaudes prasības uz risku pamatotā veidā. Uz risku balstītā pieeja nerada atbildīgajiem subjektiem iespēju piemērot neatbilstoši iecietīgu risinājumu. Tā paredz lēmumu pieņemšanu, pamatojoties uz pierādījumiem, lai efektīvāk vērstos pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskiem, ar kuriem saskaras Savienība un tie, kas tajā darbojas. 33)Nedrīkstētu prasīt, lai atbildīgie subjekti piemērotu uzticamības pārbaudes pasākumus klientiem, kas veic gadījuma rakstura vai saistītus darījumus, kuru vērtība ir zemāka par noteiktu vērtību, ja vien nerodas aizdomas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu. Tā kā 10 000 EUR robežvērtība attiecas uz lielāko daļu gadījuma rakstura darījumu, atbildīgajiem subjektiem, kuri darbojas nozarēs vai veic darījumus, kas rada lielāku nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku, jāveic klientu uzticamības pārbaude arī darījumiem, kas nesasniedz šo robežvērtību. Lai identificētu šīs nozares vai darījumus, kā arī pietiekamas robežvērtības šīm nozarēm vai darījumiem, AMLA būtu jāizstrādā īpašs regulatīvo tehnisko standartu projekts. 34)Dažu darījumdarbības modeļu pamatā ir princips, ka atbildīgajam subjektam ar tirgotāju ir darījuma attiecības kurās tas piedāvā maksājumu iniciēšanas pakalpojumus, ar kuru starpniecību tirgotājs saņem samaksu par preču vai pakalpojumu sniegšanu, nevis ar tirgotāja klientu, kurš atļauj tirgotājam sniegt maksājumu iniciēšanas pakalpojumu, lai iniciētu kādu atsevišķu vai vienreizēju darījumu. Šādā darījumdarbības modelī atbildīgā subjekta klients NILL/TFN noteikumu nozīmē ir tirgotājs, nevis tirgotāja klients. Tādēļ atbildīgajam subjektam būtu pienākums piemērot klientu uzticamības pārbaudi tirgotājam. 35)Lai gan Direktīvā (ES) 2015/849 zināmā mērā tika saskaņoti dalībvalstu noteikumi klientu identifikācijas pienākumu jomā, tajā netika ietverti sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz procedūrām, kas jāievēro atbildīgajiem subjektiem. Tā kā šim aspektam ir būtiska nozīme nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā, atbilstīgi uz risku balstītajai pieejai ir lietderīgi ieviest konkrētākus un sīkāk izstrādātus noteikumus par klienta identifikāciju un klienta identitātes pārbaudi attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām, kā arī juridiskiem veidojumiem, piemēram, trastiem vai subjektiem, kuriem saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir tiesībspēja un rīcībspēja. 36)Tehnoloģiju attīstība un digitalizācijas progress ļauj droši un attālināti vai elektroniski identificēt un pārbaudīt potenciālos un esošos klientus, un tas var veicināt klientu uzticamības pārbaudes veikšanu attālināti. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 910/2014 noteiktie identifikācijas risinājumi un priekšlikums tās grozījumiem attiecībā uz Eiropas digitālās identitātes regulējumu ļauj droši un uzticami identificēt un pārbaudīt gan perspektīvos, gan esošos klientus un var atvieglot attālinātas klientu uzticamības pārbaudes veikšanu. Elektroniskā identifikācija, kā noteikts minētajā regulā, atbildīgajiem subjektiem būtu jāņem vērā un jāizmanto klientu identifikācijas procesā. Ja ir ieviesti piemēroti riska mazināšanas pasākumi, šie identifikācijas līdzekļi var radīt parastu vai pat zemu riska līmeni. 37)Lai nodrošinātu, ka NILL/TFN regulējums novērš nelikumīgu līdzekļu iekļūšanu finanšu sistēmā, atbildīgajiem subjektiem atbilstīgi uz risku balstītajai pieejai pirms darījuma attiecību sākšanas ar potenciālajiem klientiem ir jāveic klientu uzticamības pārbaude. Tomēr, lai lieki neaizkavētu parasto darījumdarbības gaitu, atbildīgie subjekti var ievākt informāciju no potenciālā klienta jau darījuma attiecību veidošanas laikā. Kredītiestādes un finanšu iestādes var iegūt nepieciešamo informāciju no potenciālajiem klientiem, tiklīdz attiecības ir izveidotas, ar nosacījumu, ka darījumi netiek sākti, kamēr klienta uzticamības pārbaudes process nav sekmīgi pabeigts. 38)Noguldītāji, kuru līdzekļi ir ieņēmumi no nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, būtu jāizslēdz no atmaksāšanas, ko paredz noguldījumu garantiju shēma. Lai novērstu nelikumīgu līdzekļu atmaksāšanu šādiem noguldītājiem, kredītiestādēm uzraudzītāju pārraudzībā būtu jāveic klienta uzticamības pārbaude attiecībā uz saviem klientiem, ja kredītiestādes konstatē negatīvu pārbaudes rezultātu vai tā iespējamību vai ja noguldījumi tiek definēti kā nepieejami. Kredītiestādēm būtu jāziņo finanšu ziņu vākšanas vienībām par visiem aizdomīgajiem darījumiem, kas konstatēti, veicot šādu klienta uzticamības pārbaudi. 39)Klienta uzticamības pārbaudes process neaprobežojas tikai ar klienta identificēšanu un klienta identitātes pārbaudi. Pirms darījuma attiecību sākšanas vai gadījuma rakstura darījumu slēgšanas atbildīgajiem subjektiem jānovērtē arī šo darījuma attiecību nolūks un būtība. Pirms līguma noslēgšanas iegūta informācija vai cita informācija par piedāvāto produktu vai pakalpojumu, kas tiek paziņota potenciālajam klientam, var veicināt šā nolūka izpratni. Atbildīgajiem subjektiem vienmēr būtu jāspēj nepārprotami novērtēt paredzamo darījuma attiecību nolūks un būtība. Ja piedāvātais pakalpojums vai produkts ļauj klientiem veikt dažāda veida darījumus vai darbības, atbildīgajiem subjektiem vajadzētu iegūt pietiekamu informāciju par klienta nodomu attiecībā uz šo attiecību paredzamo izmantošanu. 40)Lai nodrošinātu NILL/TFN regulējuma efektivitāti, atbildīgajiem subjektiem regulāri jāpārskata informācija, kas iegūta no klientiem, atbilstīgi uz risku balstītajai pieejai. Atbildīgajiem subjektiem arī jāizveido pārraudzības sistēma, lai atklātu netipiskus darījumus, kas var radīt aizdomas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu. Lai nodrošinātu darījumu pārraudzības efektivitāti, atbildīgo subjektu pārraudzības darbībai principā būtu jāaptver visi pakalpojumi un produkti, kas tiek piedāvāti klientiem, un visi darījumi, kas tiek veikti klienta vārdā vai ko klientam piedāvā atbildīgais subjekts. Tomēr ne visi darījumi ir jāpārbauda individuāli. Pārraudzības intensitātei būtu jāievēro uz risku balstītā pieeja, un tā jāveido pēc precīziem un atbilstošiem kritērijiem, jo īpaši, ņemot vērā klientu iezīmes un ar tām saistīto riska līmeni, piedāvātos produktus un pakalpojumus, kā arī attiecīgās valstis vai ģeogrāfiskos apgabalus. AMLA būtu jāizstrādā pamatnostādnes, lai nodrošinātu, ka darījuma attiecību un darījumu uzraudzības intensitāte ir pietiekama un samērīga ar riska līmeni.

41)Lai nodrošinātu šīs regulas konsekventu piemērošanu, AMLA uzdevums būtu izstrādāt regulatīvo tehnisko standartu projektus par klientu uzticamības pārbaudi. Šajos regulatīvajos tehniskajos standartos būtu jānosaka obligātais informācijas kopums, kas jāiegūst atbildīgajiem subjektiem, lai ar klientiem veidotu jaunas darījuma attiecības vai novērtētu pašreizējās attiecības atbilstīgi riska līmenim, kas saistīts ar katru klientu. Turklāt regulatīvo tehnisko standartu projektam būtu jāsniedz pietiekama skaidrība, lai tirgus dalībnieki varētu izstrādāt drošus, pieejamus un novatoriskus līdzekļus, ar ko pārbaudīt klientu identitāti un veikt klienta uzticamības pārbaudi, tostarp attālināti, vienlaikus ievērojot tehnoloģiju neitralitātes principu. Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt šos regulatīvo tehnisko standartu projektus. Šie konkrētie uzdevumi atbilst AMLA atbildībai un pienākumiem, kas noteikti Regulā [ievietot atsauci uz priekšlikumu izveidot Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanas iestādi — COM/2021/421 final]. 42)Klienta uzticamības pārbaudes pasākumu saskaņošanā būtu jātiecas ne tikai panākt konsekventu un konsekventi efektīvu izpratni par riskiem, kas saistīti ar kādu esošo vai potenciālo klientu, neatkarīgi no tā, kur Savienībā šīs darījuma attiecības tiek veidotas, un to saskaņošana palīdzēs sasniegt minēto mērķi. Tai arī būtu jānodrošina, ka informāciju, kas iegūta, veicot klienta uzticamības pārbaudi, atbildīgie subjekti neizmanto, lai veiktu riska mazināšanas pasākumus, kuru rezultātā var apiet citus tiesību aktos noteiktos pienākumus, jo īpaši tos, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2014/92 vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2015/2366, nesasniedzot Savienības mērķus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanā. Lai pienācīgi uzraudzītu klienta uzticamības pārbaudes pienākumu ievērošanu, ir svarīgi, lai atbildīgie subjekti reģistrētu veiktās darbības un informāciju, kas iegūta klienta uzticamības pārbaudes procesā, neatkarīgi no tā, vai ar klientiem tiek veidotas jaunas darījuma attiecības un vai tiek iesniegts ziņojums par aizdomīgu darījumu gadījumā, ja tiek atteikts veidot darījuma attiecības. Ja atbildīgais subjekts pieņem lēmumu nestāties darījuma attiecībās ar potenciālo klientu, klienta uzticamības pārbaudes reģistrācijas ierakstos jāiekļauj šāda lēmuma pamatojums. Tas ļaus uzraudzītājiem novērtēt, vai atbildīgie subjekti ir pienācīgi izstrādājuši savus klienta uzticamības pārbaudes paņēmienus un kā izmainās subjekta riska darījumi, kā arī palīdzēs iegūt statistiskus pierādījumus par to, kā atbildīgie subjekti visā Savienībā piemēro klienta uzticamības pārbaudes noteikumus. 43)Pašreizējā NILL/TFN regulējumā pieeja, kas paredz esošo klientu pārskatīšanu, jau ir balstīta uz risku izvērtēšanu. Tomēr, ņemot vērā ar dažām starpniekstruktūrām saistīto augsto nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas, ar to saistīto predikatīvo nodarījumu un teroristu finansēšanas risku, minētā pieeja var neļaut laikus atklāt un novērtēt riskus. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt, ka konkrēti precizētas esošo klientu kategorijas arī tiek regulāri uzraudzītas. 44)Risks savā būtībā ir mainīgs, un mainīgie rādītāji — katrs atsevišķi vai kopā — var palielināt vai samazināt potenciālo risku, tādējādi ietekmējot preventīvo pasākumu, piemēram, klienta uzticamības pārbaudes pasākumu, atbilstīgo līmeni. 45)Zema riska situācijās atbildīgajiem subjektiem vajadzētu būt iespējai piemērot vienkāršotus klienta uzticamības pārbaudes pasākumus. Tas nenozīmē atbrīvojumu no klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem vai to neesību. Tas drīzāk paredz vienkāršotu vai samazinātu kontroles pasākumu kopumu, kam tomēr jāattiecas uz visiem elementiem klienta uzticamības pārbaudes standarta procedūrā. Ievērojot uz risku balstīto pieeju, atbildīgajiem subjektiem tomēr vajadzētu būt iespējai samazināt klientu vai darījumu pārbaudes biežumu vai intensitāti vai izmantot atbilstošus pieņēmumus par darījuma attiecību nolūku vai vienkāršu produktu izmantošanu. Regulatīvajos tehniskajos standartos par klienta uzticamības pārbaudi būtu jāparedz konkrēti vienkāršoti pasākumi, kurus atbildīgie subjekti var īstenot Komisijas pārvalstiska līmeņa riska novērtējumā noteiktajās zemāka riska situācijās. Izstrādājot regulatīvo tehnisko standartu projektus, AMLA būtu pienācīgi jāņem vērā sociālās un finansiālās iekļautības saglabāšana. 46)Būtu jāatzīst, ka noteiktas situācijas rada lielāku nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas risku. Lai gan visu klientu identitāte un darījumdarbības profils būtu jānosaka, regulāri piemērojot klienta uzticamības pārbaudes prasības, ir gadījumi, kad nepieciešamas īpaši stingras klienta identifikācijas un pārbaudes procedūras. Tādēļ ir sīki jāizstrādā noteikumi par šādiem paplašinātiem uzticamības pārbaudes pasākumiem, tostarp par īpaši paplašinātiem uzticamības pārbaudes pasākumiem pārrobežu korespondentattiecībās. 47)Pārrobežu korespondentattiecībām ar trešās valsts respondentiestādi ir raksturīga regularitāte un atkārtošanās. Turklāt ne visi pārrobežu korespondentbanku pakalpojumi rada vienādu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku līmeni. Tādēļ paplašināto uzticamības pārbaudes pasākumu intensitāte būtu jānosaka, piemērojot uz risku balstītās pieejas principus. Tomēr uz risku balstīto pieeju nedrīkstētu piemērot, sadarbojoties ar trešo valstu respondentiestādēm, kurām nav integrētas fiziskās klātbūtnes. Ņemot vērā lielo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku, kas raksturīgs čaulas bankām, kredītiestādēm un finanšu iestādēm būtu jāatturas no jebkādu korespondentattiecību veidošanas ar šādām čaulas bankām. 48)Saistībā ar paplašinātiem uzticamības pārbaudes pasākumiem augstākās vadības apstiprinājuma saņemšana darījuma attiecību veidošanai nebūt nenozīmē, ka visos gadījumos ir nepieciešams saņemt valdes apstiprinājumu. Jābūt iespējai, ka šādu apstiprinājumu piešķir kāds, kuram ir pietiekamas zināšanas par subjekta riska darījumiem saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu un pietiekami augsts amats, lai pieņemtu lēmumus, kas skar riska darījumus. 49)Lai aizsargātu Savienības finanšu sistēmas pienācīgu darbību pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu, lai apzinātu trešās valstis ar nepilnībām šo valstu NILL/TFN režīmos, kas apdraud Savienības iekšējā tirgus integritāti. Ņemot vērā Savienībā neietilpstošo valstu radītā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas apdraudējuma mainīgumu, ko veicina tehnoloģiju pastāvīgā attīstība un noziedznieku rīcībā esošie līdzekļi, ir ātri un nepārtraukti jāpielāgo tiesiskais regulējums attiecībā uz trešām valstīm, lai efektīvi risinātu pastāvošos riskus un novērstu jaunu risku rašanos. Komisijai būtu jāņem vērā informācija, ko saņem no starptautiskām organizācijām un standartu noteikšanas iestādēm NILL/TFN jomā, piemēram, FATF publiskie paziņojumi, savstarpēja izvērtējuma vai sīki izstrādāti novērtējuma ziņojumi vai publicētie turpmāku pasākumu ziņojumi, un vajadzības gadījumā savi novērtējumi jāpielāgo atbilstoši izmaiņām tajos. 50)Trešām valstīm, uz kurām “attiecas aicinājums rīkoties”, ko izteikusi attiecīgā starptautisko standartu noteikšanas iestāde (FATF), ir pastāvīgas un nopietnas stratēģiskās nepilnības to tiesiskajā un institucionālajā NILL/TFN regulējumā un tā īstenošana, iespējams, var radīt augstu risku Savienības finanšu sistēmai. Būtisko stratēģisko nepilnību pastāvīgums, ko izraisa tas, ka trešā valsts nav uzņēmusies saistības vai ilgstoši nespēj šīs nepilnības novērst, liecina par paaugstinātu minēto trešo valstu radītā apdraudējuma līmeni, un tas prasa efektīvus, konsekventus un saskaņotus mazināšanas pasākumus Savienības līmenī. Tādēļ būtu jānosaka prasība, ka atbildīgie subjekti piemēro viss pieejamo paplašināto uzticamības pārbaudes pasākumu kopums gadījuma rakstura darījumiem un darījuma attiecībām, kurās iesaistītas šīs augsta riska trešās valstis, lai pārvaldītu un mazinātu pamatā esošos riskus. Turklāt augsts riska līmenis pamato īpašu papildu pretpasākumu piemērošanu gan atbildīgo subjektu, gan dalībvalstu līmenī. Šāda pieeja ļaus novērst atšķirības attiecīgo pretpasākumu noteikšanā, kuras apdraudētu visu Savienības finanšu sistēmu. Ņemot vērā AMLA tehnisko kompetenci, tā var sniegt Komisijai noderīgu palīdzību piemērotu pretpasākumu apzināšanai. 51)Noziedznieki var izmantot atbilstības nepilnības trešo valstu, kurām FATF piemēro “pastiprinātu uzraudzību”, tiesiskajā un institucionālajā NILL/TFN regulējumā un tā ieviešanā. Tas rada potenciālu risku Savienības finanšu sistēmai, un tas ir jāpārvalda un jāmazina. Šo trešo valstu apņemšanās novērst konstatētās nepilnības, kaut arī nenovēršot riskus, pamato to, ka mazināšanas pasākumi ir mazāk smagi nekā tie, kurus piemēro augsta riska trešām valstīm. Šajos gadījumos Savienības atbildīgajiem subjektiem, kad tie veic darījumus ar trešās valstīs iedibinātām fiziskajām vai juridiskajām personām, būtu gadījuma rakstura darījumiem jāpiemēro pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumi, kuri ir pielāgoti katras trešās valsts konkrētajām nepilnībām. Šāda piemērojamo paplašināto uzticamības pārbaudes pasākumu detalizēta identificēšana atbilstīgi uz risku balstītajai pieejai nodrošina arī to, ka pasākumi atbilst riska līmenim. Lai nodrošinātu šādu konsekventu un samērīgu pieeju, Komisijai vajadzētu būt iespējai noteikt, kuri konkrētie paplašinātie uzticamības pārbaudes pasākumi ir nepieciešami, lai mazinātu katrai valstij raksturīgos riskus. Ņemot vērā AMLA tehnisko kompetenci, tā varētu sniegt Komisijai noderīgu palīdzību apzināt piemērotus paplašinātos uzticamības pārbaudes pasākumus. 52)Valstis, kas nav publiski identificētas kā tādas, kuras starptautisko standartu noteikšanas iestādes aicina rīkoties vai kurām pastiprina uzraudzību, joprojām var apdraudēt Savienības finanšu sistēmas integritāti. Lai mazinātu šos riskus, Komisijai vajadzētu būt iespējai rīkoties, pamatojoties uz skaidru kritēriju kopumu un ar AMLA atbalstu, nosakot tās trešās valstis, kas rada konkrētu un nopietnu apdraudējumu Savienības finanšu sistēmai vai nu atbilstības nepilnību dēļ, vai tādēļ, ka to NILL/TFN režīmā ir būtiskas pastāvīgas stratēģiskās nepilnības, un nosakot attiecīgus riska mazināšanas pasākumus. Komisijai būtu jāidentificē šīs trešās valstis. Atkarībā no Savienības finanšu sistēmai radītā riska līmeņa Komisijai būtu jāpieprasa, ka tiek piemēroti vai nu visi pastiprinātas uzticamības pārbaudes pasākumi un konkrētām valstīm paredzētie pretpasākumi, kā tas ir augsta riska trešo valstu gadījumā, vai arī konkrētai valstij paredzēta pastiprināta uzticamības pārbaude, kā tas ir to trešo valstu gadījumā, kurās ir atbilstības nepilnības. 53)Ņemot vērā to, ka šo trešo valstu NILL/TFN regulējumā vai tā ieviešanā var notikt izmaiņas, piemēram, tādēļ, ka valsts apņemas novērst konstatētās nepilnības vai pieņem attiecīgus NILL/TFN pasākumus to novēršanai un tas var izmainīt izrietošo risku būtību un līmeni, Komisijai būtu regulāri jāpārskata šie konkrētie paplašinātie uzticamības pārbaudes pasākumi, lai arī turpmāk nodrošinātu to samērīgumu un piemērotību. 54)Potenciālus ārējos apdraudējumus Savienības finanšu sistēmai rada ne tikai trešās valstis, bet tie var rasties arī saistībā ar konkrētiem klientu riska faktoriem vai produktiem, pakalpojumiem, darījumiem vai piegādes kanāliem, kas tiek konstatēti saistībā ar konkrētu ģeogrāfisku apgabalu ārpus Savienības. Tādēļ ir jāapzina nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas tendences, riski un metodes, kurām var tikt pakļauti Savienības atbildīgie subjekti. AMLA vislabāk spēj atklāt jebkuras jaunas NILL/TF tipoloģijas ārpus Savienības, lai uzraudzītu to attīstību un sniegtu norādījumus Savienības atbildīgajiem subjektiem par nepieciešamību piemērot paplašinātus uzticamības pārbaudes pasākumus, kuru mērķis ir mazināt šādus riskus. 55)Attiecības ar fiziskām personām, kuras Savienībā vai starptautiskā mērogā ieņem vai ir ieņēmušas svarīgus publiskus amatus, un jo īpaši fiziskām personām no valstīm, kurās ir plaši izplatīta korupcija, var pakļaut finanšu nozari būtiskiem reputācijas un juridiskiem riskiem. Starptautiskie centieni apkarot korupciju arī pamato nepieciešamību pievērst īpašu uzmanību šādām personām un piemērot atbilstīgus paplašinātus klienta uzticamības pārbaudes pasākumus attiecībā uz personām, kurām uzticēti vai ir bijuši uzticēti svarīgi publiski amati, un attiecībā uz augstākajām amatpersonām starptautiskajās organizācijās. Tādēļ ir jāprecizē pasākumi, kas atbildīgajiem subjektiem būtu jāpiemēro attiecībā uz darījumiem vai darījuma attiecībām ar politiski redzamām personām. Lai atvieglotu uz risku balstīto pieeju, AMLA būtu jāuztic uzdevums izdot pamatnostādnes par risku līmeņa novērtēšanu saistībā ar noteiktu kategoriju politiski redzamām personām, viņu ģimenes locekļiem vai personām, par kurām zināms, ka tās ir viņu tuvinieki. 56)Lai Savienībā identificētu politiski redzamas personas, dalībvalstīm būtu jāizveido saraksti, norādot konkrētus amatpienākumus, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un administratīviem noteikumiem ir atzīti par nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem. Dalībvalstīm būtu jāprasa, lai katra to teritorijā akreditēta starptautiskā organizācija izdotu un pastāvīgi atjauninātu sarakstu ar nozīmīgiem publiskiem amatpienākumiem minētajā starptautiskajā organizācijā. Komisijai būtu jāuztic uzdevums apkopot un izdot sarakstu, kas būtu derīgs visā Savienībā, ar personām, kurām Savienības iestādēs vai struktūrās uzticēti nozīmīgi publiski amatpienākumi. 57)Kad klientiem vairs nav uzticēti nozīmīgi publiski amatpienākumi, viņi joprojām var radīt lielāku risku, piemēram, tādēļ, ka viņiem ir neformāla ietekme, kuru viņi joprojām var izmantot, vai tādēļ, ka viņu iepriekšējie un pašreizējie amatpienākumi ir saistīti. Ir būtiski, lai atbildīgie subjekti ņemtu vērā šos pastāvīgos riskus un piemērotu vienu vai vairākus paplašinātus uzticamības pārbaudes pasākumus līdz brīdim, kad tiek atzīts, ka fiziskā persona vairs nerada risku, un jebkurā gadījumā ne mazāk kā 12 mēnešus pēc brīža, kad tai vairs nav uzticēti nozīmīgi publiski amatpienākumi. 58)Apdrošināšanas sabiedrībām bieži vien nav klientu attiecību ar apdrošināšanas polišu labuma guvējiem. Tomēr tām jāspēj identificēt augstāka riska situācijas, piemēram, kad no polises gūtos ieņēmumus saņem politiski redzama persona. Lai noteiktu, vai tas tā ir, apdrošināšanas polisē būtu jāiekļauj pamatoti pasākumi labuma guvēja identificēšanai, itin kā šī persona būtu jauns klients. Šādus pasākumus var veikt atlīdzības izmaksāšanas laikā vai polises piešķiršanas laikā, bet ne vēlāk. 59)Ciešas privātās un profesionālās attiecības var tikt ļaunprātīgi izmantotas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas nolūkos. Šā iemesla dēļ pasākumi, kas attiecas uz politiski redzamām personām, būtu jāpiemēro arī viņu ģimenes locekļiem un personām, par kurām zināms, ka tās ir viņu tuvinieki. Ģimenes locekļu un personu, par kurām zināms, ka tās ir viņu tuvinieki, pareiza identificēšana var būt atkarīga no sociāli ekonomiskās un kultūras struktūras politiski redzamas personas valstī. Ņemot to vērā, AMLA būtu jāuztic uzdevums izdot pamatnostādnes par kritērijiem, kas izmantojami, lai identificētu personas, kuras uzskatāmas par tuviniekiem. 60)Prasības, kas izvirzītas politiski redzamām personām, viņu ģimenes locekļiem un tuviniekiem, ir preventīvas, nevis krimināltiesiskas, un tās nav jāinterpretē kā prasības, kas politiski redzamas personas stigmatizē kā noziedzīgā darbībā iesaistītas. Atteikšanās no darījuma attiecībām ar personu, pamatojoties vienkārši uz konstatējumu, ka tā ir politiski redzama persona, ir pretrunā šīs regulas burtam un garam.

61)Lai izvairītos no atkārtotām klienta identifikācijas procedūrām, ir lietderīgi, ievērojot piemērotus aizsardzības pasākumus, ļaut atbildīgajiem subjektiem izmantot citu atbildīgo subjektu savākto klienta informāciju. Gadījumos, kad atbildīgais subjekts paļaujas uz citu atbildīgo subjektu, galīgo atbildību par klienta uzticamības pārbaudi būtu jāuzņemas atbildīgajam subjektam, kurš izvēlas paļauties uz klienta uzticamības pārbaudi, ko veicis cits atbildīgais subjekts. Atbildīgajam subjektam, uz kuru paļaujas, būtu arī jāsaglabā sava atbildība par NILL/TFN prasību ievērošanu, tostarp attiecībā uz prasību ziņot par aizdomīgiem darījumiem un saglabāt reģistrācijas ierakstus. 62)Atbildīgie subjekti uzdevumus, kas saistīti ar klienta uzticamības pārbaudes veikšanu, var nodot ārpakalpojumā aģentiem vai ārējiem pakalpojumu sniedzējiem, ja vien tie nav iedibināti trešās valstīs, kas noteiktas kā augsta riska valstis ar nepilnībām atbilstības jomā vai kā tādas, kuras apdraud Savienības finanšu sistēmu. Ja starp atbildīgajiem subjektiem un ārējiem pakalpojumu sniedzējiem, uz kuriem NILL/TFN prasības neattiecas, pastāv aģentūras vai ārpakalpojuma līgumattiecības, minētajiem aģentiem vai ārpakalpojumu sniedzējiem jebkuri pienākumi saistībā ar NILL/TFN var izrietēt tikai no līguma starp pusēm, nevis no šīs regulas. Tādēļ atbildība par NILL/TFN prasību izpildi pilnībā jāuzņemas pašam atbildīgajam subjektam. Atbildīgajam subjektam īpaši jānodrošina, ka gadījumos, kad ārpakalpojumu sniedzējs tiek iesaistīts klienta attālinātai identifikācijai, tiek ievērota uz risku balstītā pieeja. 63)Lai paļaušanās uz trešo personu un ārpakalpojumu attiecības darbotos efektīvi, ir nepieciešama papildu skaidrība par nosacījumiem, saskaņā ar kuriem šī paļaušanās notiek. AMLA uzdevums būtu izstrādāt pamatnostādnes par nosacījumiem, saskaņā ar kuriem var paļauties uz trešām personām un izmantot ārpakalpojumus, kā arī par attiecīgo personu atbildību un pienākumiem. Lai nodrošinātu, ka visā Savienībā notiek konsekventa šādas paļaušanās un ārpakalpojumu prakses uzraudzība, pamatnostādnēs arī būtu jāsniedz skaidrība par to, kā uzraudzītājiem šāda prakse jāņem vērā un jāpārbauda tās atbilstība NILL/TFN prasībām, kad atbildīgie subjekti to izmanto. 64)Faktisko īpašumtiesību jēdziens tika ieviests ar Direktīvu (ES) 2015/849, lai palielinātu sarežģītu korporatīvo struktūru pārredzamību. Nepieciešamība piekļūt precīzai, atjauninātai un pietiekamai informācijai par faktisko īpašnieku ir būtisks faktors, lai izsekotu noziedzniekus, kuri pretējā gadījumā varētu slēpt savu identitāti aiz šādām neskaidrām struktūrām. Dalībvalstīm pašlaik ir jānodrošina, ka korporatīvie subjekti un citas juridiskās personas, kā arī tieši izveidoti trasti un citi līdzīgi juridiskie veidojumi iegūst un glabā pietiekamu, precīzu un aktuālu informāciju par to faktiskajiem īpašniekiem. Tomēr dalībvalstu noteiktā pārredzamības pakāpe ir atšķirīga. Noteikumi tiek interpretēti atšķirīgi, un tādēļ tiek izmantotas dažādas metodes, lai noteiktu konkrētu subjektu vai veidojumu faktiskos īpašniekus. Citstarp tas ir saistīts ar nekonsekvenci metodē, ar kuru aprēķina subjekta vai veidojuma netiešos īpašniekus. Tas apgrūtina pārredzamību, ko bija paredzēts sasniegt. Tādēļ ir jāprecizē noteikumi, lai iegūtu konsekventu faktiskā īpašnieka definīciju un panāktu tās piemērošanu visā iekšējā tirgū. 65)Būtu sīki jāizstrādā noteikumi par to, kā identificēt korporatīvo subjektu un citu juridisko personu faktiskos īpašniekus un saskaņot faktisko īpašumtiesību definīcijas. Lai gan akciju turējuma vai īpašumtiesību daļas konkrēta procentuālā attiecība automātiski nenosaka faktiskos īpašniekus, tai jābūt vienam no faktoriem, kas jāņem vērā. Tomēr dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai nolemt, ka procentuālā attiecība, kas mazāka par 25 %, var būt pazīme, kas liecina par īpašumtiesībām vai kontroli. Kontrole, ko nodrošina īpašumtiesību daļa 25 % apmērā plus viena no akcijām vai balsstiesības, vai cita īpašumtiesību daļa, būtu jāizvērtē katrā īpašumtiesību līmenī, un tas nozīmē, ka šī robežvērtība jāpiemēro katrai saiknei īpašumtiesību struktūrā un šī katra saikne īpašumtiesību struktūrā un to kombinācija būtu pienācīgi jāpārbauda. 66)Lai efektīvi identificētu faktiskos īpašniekus, būtu jānosaka, vai kontrole tiek īstenota, izmantojot citus līdzekļus. Kontroles noteikšana, pamatojoties uz īpašumtiesību daļu, ir nepieciešama, bet nav pietiekama, un tā neizslēdz nepieciešamību veikt pārbaudes, lai noteiktu faktiskos īpašniekus. Pārbaude par to, vai kāda fiziska persona īsteno kontroli, izmantojot citus līdzekļus, nav turpmāka pārbaude, kas jāveic tikai tad, kad nav iespējams noteikt īpašumtiesību daļu. Abas pārbaudes, proti, par kontroli ar īpašumtiesību daļu un par kontroli, izmantojot citus līdzekļus, būtu jāveic paralēli. Kontrole, izmantojot citus līdzekļus, var ietvert tiesības iecelt vai atcelt vairāk nekā pusi korporatīvā subjekta valdes locekļu; spēju būtiski ietekmēt korporatīvā subjekta lēmumus; kontroli, izmantojot formālus vai neformālus nolīgumus ar īpašniekiem, dalībniekiem vai korporatīvajiem subjektiem, kā arī balsošanas kārtību; saikni ar augstāko vadītāju, direktoru vai to, kam korporatīvais subjekts pieder vai kas to kontrolē, ģimenes locekļiem; formālu vai neformālu vienošanos par pārstāvību izmantošanu. 67)Lai nodrošinātu efektīvu pārredzamību, noteikumi par faktiskajām īpašumtiesībām būtu jāattiecina uz iespējami plašu tādu juridisko personu un veidojumu loku, kas ir reģistrēti vai izveidoti dalībvalstu teritorijā. Tas ietver juridiskās personas, kas nav korporatīvie subjekti, un trastiem līdzīgus veidojumus. Tā kā dalībvalstu tiesību sistēmas ir atšķirīgas, šīs plašās kategorijas ietver dažādas organizatoriskās struktūras. Dalībvalstīm jāpaziņo Komisijai to korporatīvo subjektu un citu juridisko personu veidu saraksts, kurā faktiskie īpašnieki ir identificēti saskaņā ar noteikumiem par korporatīvo subjektu faktisko īpašnieku noteikšanu. Komisijai būtu jāsniedz dalībvalstīm ieteikumi par konkrētiem noteikumiem un kritērijiem, lai identificētu tādu juridisko personu faktiskos īpašniekus, kuras nav korporatīvie subjekti. 68)Lai nodrošinātu tieši izveidotu trastu un citu līdzīgu juridisko personu, piemēram, fondu vai veidojumu, faktisko īpašnieku konsekventu identificēšanu, būtu jāizstrādā saskaņoti noteikumi par faktiskajām īpašumtiesībām. Dalībvalstīm ir jāpaziņo Komisijai to juridisko personu un juridisko veidojumu veidu saraksts, kas ir līdzīgi tieši izveidotiem trastiem, ja faktiskie īpašnieki ir identificēti saskaņā ar noteikumiem par faktisko īpašnieku identificēšanu tieši izveidotos trastos un citās līdzīgās juridiskās personās vai veidojumos. Komisijai jābūt pilnvarotai ar īstenošanas aktu pieņemt to juridisko veidojumu un juridisko personu sarakstu, uz kuriem attiecas dalībvalstu tiesību akti un kuru struktūra vai funkcijas ir līdzīgas tieši izveidotiem trastiem. 69)Konsekventa pieeja faktisko īpašumtiesību pārredzamības režīmam arī nodrošinās, ka par faktiskajiem īpašniekiem visā iekšējā tirgū tiks vākta viena un tā pati informācija. Ir lietderīgi ieviest precīzas prasības attiecībā uz informāciju, kas būtu jāsavāc katrā atsevišķajā gadījumā. Šī informācija ietver faktiskā īpašnieka persondatu obligāto kopumu, juridiskā personā vai juridiskā veidojumā iegūtās izdevīgās līdzdalības būtību un apjomu, kā arī informāciju par juridisko personu vai juridisko veidojumu. 70)Efektīvas faktisko īpašumtiesību pārredzamības sistēmas pamatā ir korporatīvo subjektu un citu juridisko personu zināšanas par fiziskajām personām, kas ir to faktiskie īpašnieki. Tādējādi visiem korporatīvajiem subjektiem un citām juridiskajām personām Savienībā būtu jāiegūst un jāglabā pietiekama, precīza un aktuāla informācija par faktiskajiem īpašniekiem. Minētā informācija būtu jāglabā piecus gadus un jāpaziņo reģistriem par informācijas saglabāšanu atbildīgās personas identitāte. Šis saglabāšanas periods ir vienāds ar tās informācijas saglabāšanas periodu, kas iegūta, piemērojot NILL/TFN prasības, piemēram, klienta uzticamības pārbaudes pasākumos. Lai nodrošinātu iespēju savstarpēji salīdzināt un pārbaudīt informāciju, piemēram, izmantojot neatbilstības ziņošanas mehānismu, ir pamatoti nodrošināt attiecīgo datu saglabāšanas periodu saskaņotību. 71)Korporatīvajiem subjektiem un citām juridiskajām personām būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai identificētu to faktiskos īpašniekus. Tomēr var būt gadījumi, kad nav iespējams identificēt nevienu fizisku personu, kurai faktiski pieder subjekts vai kura to kontrolē. Šādos izņēmuma gadījumos — ar nosacījumu, ka visi identificēšanas līdzekļi jau ir izmantoti,— sniedzot atbildīgajiem subjektiem informāciju par faktiskajiem īpašniekiem klienta uzticamības pārbaudes procesa ietvaros vai iesniedzot informāciju centrālajam reģistram, ziņojumos var norādīt augstākās vadības amatpersonas. Korporatīvajiem subjektiem un juridiskajām personām būtu regulāri jāreģistrē darbības, kas tiek veiktas, lai identificētu to faktiskos īpašniekus, jo īpaši, ja tās izmanto šo pēdējo līdzekli, un tas ir pienācīgi jāpamato un jādokumentē. 72)Ir jānodrošina vienlīdzīgi apstākļi dažāda veida juridiskiem subjektiem un nedrīkst pieļaut trastu un citu juridisku veidojumu ļaunprātīgu izmantošanu — bieži vien tie tiek iekļauti sarežģītās struktūrās, lai vēl vairāk apslēptu faktiskos īpašniekus. Tādējādi jebkura dalībvalstī administrēta tieši izveidota trasta pilnvarotajām personām būtu jāuzņemas atbildība par pietiekamas, precīzas un aktuālas informācijas par faktiskajiem īpašniekiem iegūšanu un turēšanu attiecībā uz trastu, kā arī par to statusa izpaušanu un šīs informācijas sniegšanu atbildīgajiem subjektiem, kas veic klienta uzticamības pārbaudi. Ikvienam trasta faktiskajam īpašniekam būtu jāpalīdz pilnvarotajai personai iegūt šādu informāciju. 73)Ņemot vērā dažu juridisku personu, piemēram, nodibinājumu, īpašo struktūru un nepieciešamību nodrošināt pietiekamu pārredzamību attiecībā uz to faktiskajām īpašumtiesībām, uz šādiem subjektiem un juridiskiem veidojumiem, kas līdzinās trastiem, būtu jāattiecina līdzīgas prasības attiecībā uz faktiskajām īpašumtiesībām kā tās, ko piemēro tieši izveidotiem trastiem. 74)Vienošanās par pārstāvību var dot iespēju apslēpt faktisko īpašnieku identitāti, jo pārstāvis var darboties kā juridiskas personas direktors vai akcionārs, bet viņa iecēlējs ne vienmēr tiek izpausts. Šādi mehānismi varētu apslēpt faktiskos īpašniekus un kontroles struktūru, ja faktiskie īpašnieki nevēlas atklāt savu identitāti vai līdzdalību. Tādēļ ir jāievieš pārredzamības prasības, lai nepieļautu šo mehānismu ļaunprātīgu izmantošanu un novērstu noziedznieku slēpšanos aiz personām, kas darbojas viņu vārdā. Akcionāru pārstāvjiem un direktoru pārstāvjiem korporatīvajos subjektos vai citās juridiskajās personās būtu jāglabā pietiekama informācija par sava iecēlēja identitāti, kā arī par iecēlēja faktiskā īpašnieka identitāti un jāizpauž šī informācija un viņu statuss korporatīvajām vai citām juridiskajām personām. Korporatīvajiem subjektiem un citām juridiskajām personām tā pati informācija būtu jāpaziņo arī atbildīgajiem subjektiem, kad tie veic klienta uzticamības pārbaudes pasākumus. 75)Ir jāsamazina riski, ko rada ārvalstu korporatīvie subjekti un juridiskie veidojumi, kas tiek ļaunprātīgi izmantoti, lai novirzītu ieņēmumus no līdzekļiem Savienības finanšu sistēmā. Tā kā trešās valstīs spēkā esošie faktisko īpašumtiesību standarti var nebūt pietiekami, lai nodrošinātu tādu pašu pārredzamības līmeni kā Savienībā un informācijas par faktiskajiem īpašniekiem savlaicīgu pieejamību, ir jānodrošina atbilstoši līdzekļi ārvalstu korporatīvo subjektu vai juridisko veidojumu faktisko īpašnieku identificēšanai īpašos apstākļos. Tādēļ būtu jāpieprasa, lai juridiskās personas, kas reģistrētas ārpus Savienības, un tieši izveidoti trasti vai citi līdzīgi juridiskie veidojumi, kas tiek pārvaldīti ārpus Savienības, izpaustu faktiskos īpašniekus katru reizi, kad tie darbojas Savienības teritorijā, noslēdzot darījuma attiecības ar Savienības atbildīgo subjektu vai iegādājoties nekustamo īpašumu Savienībā. 76)Lai veicinātu atbilstību un nodrošinātu faktisko īpašumtiesību efektīvu pārredzamību, ir jāievieš prasības attiecībā uz faktiskajām īpašumtiesībām. Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu jāpiemēro sankcijas par šo prasību pārkāpumiem. Minētajām sankcijām vajadzētu būt efektīvām, samērīgām un atturošām, un tām jāparedz tikai tas, kas nepieciešams, lai veicinātu atbilstību. Dalībvalstu ieviestajām sankcijām vajadzētu būt ar līdzvērtīgu atturošu iedarbību visā Savienībā, ja tiek pārkāptas prasības par faktiskajām īpašumtiesībām. 77)Aizdomīgi darījumi, tostarp šādu darījumu mēģinājumi, un cita informācija par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ar to saistītiem predikatīviem nodarījumiem un teroristu finansēšanu būtu jādara zināmi finanšu ziņu vākšanas vienībai, kurai jādarbojas kā vienotai centralizētai valsts vienībai, kas saņem un analizē paziņoto informāciju par aizdomīgiem gadījumiem un nosūta kompetentajām iestādēm savas analīzes rezultātus. Par visiem aizdomīgajiem darījumiem, tostarp par šādu darījumu mēģinājumiem, būtu jāziņo neatkarīgi no darījuma summas. Paziņotā informācija var ietvert arī informāciju, kas saistīta ar robežvērtībām. Ja atbildīgais subjekts vai šāda subjekta darbinieks vai direktors labticīgi izpauž informāciju finanšu ziņu vākšanas vienībai, to nedrīkstētu uzskatīt par kāda informācijas izpaušanas ierobežojuma pārkāpumu, un tā nedrīkstētu radīt atbildīgajam subjektam vai tā direktoriem vai darbiniekiem nekāda veida atbildību. 78)Dalībvalstīs noteiktie atšķirīgie pienākumi ziņošanai par aizdomīgiem darījumiem var saasināt grūtības, kuras saistītas ar NILL/TFN prasību ievērošanu un ar kurām saskaras atbildīgie subjekti, kam ir pārrobežu klātbūtne vai darbības. Turklāt ziņojumu par aizdomīgajiem darījumiem struktūra un saturs ietekmē finanšu ziņu vākšanas vienību spēju veikt analīzi un šīs analīzes būtību, kā arī ietekmē finanšu ziņu vākšanas vienību iespējas sadarboties un apmainīties ar informāciju. Lai atvieglotu atbildīgajiem subjektiem ziņošanas pienākumu izpildi un nodrošinātu finanšu ziņu vākšanas vienību analītisko pasākumu efektīvāku darbību un sadarbību, AMLA būtu jāizstrādā regulatīvo standartu projekti, kā arī kopīga veidne ziņošanai par aizdomīgiem darījumiem, lai to izmantotu kā vienotu paraugu visā Savienībā. 79)Finanšu ziņu vākšanas vienībām būtu jāspēj ātri iegūt no atbildīgā subjekta visu nepieciešamo informāciju, kas saistīta ar tā funkcijām. Finanšu ziņu vākšanas vienību neierobežota un ātra piekļuve informācijai ir būtiska, lai nodrošinātu, ka naudas līdzekļu plūsmas var pienācīgi izsekot un atklāt nelikumīgus tīklus un plūsmas jau agrīnā posmā. Nepieciešamību finanšu ziņu vākšanas vienībām iegūt papildinformāciju no atbildīgajiem subjektiem, pamatojoties uz aizdomām par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai terorisma finansēšanu, var izraisīt iepriekšējs ziņojums finanšu ziņu vākšanas vienībai par aizdomīgu darījumu, bet to var izraisīt arī citi faktori, piemēram, finanšu ziņu vākšanas vienības pašas veikta analīze, kompetento iestāžu sniegtas ziņas vai citas finanšu ziņu vākšanas vienības rīcībā esoša informācija. Tādēļ finanšu ziņu vākšanas vienībām saistībā ar to funkcijām būtu jāspēj iegūt informāciju no jebkura atbildīgā subjekta, pat ja nav bijis iepriekšēja ziņojuma. Atbildīgajiem subjektiem jāsniedz atbilde uz finanšu ziņu vākšanas vienības informācijas pieprasījumu pēc iespējas ātrāk un jebkurā gadījumā piecu dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. Pamatotos un steidzamos gadījumos atbildīgajam subjektam būtu jāspēj atbildēt uz finanšu ziņu vākšanas vienības pieprasījumu 24 stundu laikā. Tas neattiecas uz visiem iespējamiem pieprasījumiem atbildīgajiem subjektiem sniegt informāciju saistībā ar finanšu ziņu vākšanas vienības veikto analīzi, bet vienīgi uz tādiem informācijas pieprasījumiem, kuru pamatā ir pietiekami skaidri definēti nosacījumi. Finanšu ziņu vākšanas vienībai arī būtu jāspēj iegūt šādu informāciju pēc citas Savienības finanšu ziņu vākšanas vienības pieprasījuma un apmainīties ar informāciju ar pieprasījuma iesniedzēju finanšu ziņu vākšanas vienību. 80)Attiecībā uz dažiem atbildīgajiem subjektiem dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izraudzīties kādu atbilstīgu pašregulējuma struktūru par iestādi, kura finanšu ziņu vākšanas vienības vietā tiek informēta kā pirmā. Saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru sistēma, kurā vispirms tiek ziņots pašregulējuma struktūrai, ir svarīgs aizsardzības pasākums pamattiesību aizsardzības nodrošināšanai attiecībā uz ziņošanas pienākumiem, kas attiecas uz juristiem. Dalībvalstīm būtu jānodrošina līdzekļi un iespējas dienesta noslēpuma, konfidencialitātes un privātuma aizsardzības garantēšanai.

81)Ja dalībvalsts nolemj izraudzīties šādu pašregulējuma struktūru, tā var atļaut vai pieprasīt minētajai struktūrai nepārsūtīt finanšu ziņu vākšanas vienībai nekādu informāciju, kas iegūta no personām, kuras pārstāv minētā struktūra, ja šāda informācija saņemta no kāda tās klienta vai iegūta par kādu no tās klientiem, nosakot klienta juridisko stāvokli vai pildot tās pienākumu aizstāvēt vai pārstāvēt minēto klientu tiesvedībā vai attiecībā uz tiesvedību, tostarp sniedzot konsultācijas par šādas tiesvedības sākšanu vai izvairīšanos no tās, neatkarīgi no tā, vai šī informācija ir saņemta vai iegūta pirms minētā tiesas procesa, tā laikā vai pēc tā. 82)Atbildīgajiem subjektiem izņēmuma kārtā būtu jāspēj īstenot aizdomīgus darījumus, pirms tie informē kompetentās iestādes, ja no šādas rīcības nav iespējams atturēties vai arī tādējādi var tikt apdraudēti centieni saukt pie atbildības labuma guvējus no aizdomīgas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas darbības. Tomēr šo izņēmumu nedrīkstētu piemērot darījumiem, kas saistīti ar dalībvalstu starptautiskajām saistībām saskaņā ar attiecīgajām ANO Drošības padomes rezolūcijām nekavējoties iesaldēt teroristu, teroristu apvienību vai kādu citu organizāciju, kas finansē terorismu, finanšu līdzekļus vai citus aktīvus. 83)Konfidencialitāte attiecībā uz ziņošanu par aizdomīgiem darījumiem un citas būtiskas informācijas sniegšanu finanšu ziņu vākšanas vienībām ir būtiska, lai kompetentās iestādes varētu iesaldēt un arestēt aktīvus, kas, iespējams, ir saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, tās predikatīvajiem nodarījumiem vai teroristu finansēšanu. Aizdomīgs darījums neliecina par noziedzīgu darbību. Ja tiek izpausts, ka ir ziņots par aizdomām, tas var sabojāt darījumā iesaistīto personu reputāciju un apdraudēt analīžu un izmeklēšanas veikšanu. Tādēļ atbildīgie subjekti un to direktori un darbinieki neizpauž attiecīgajam klientam vai citām trešām personām, ka informācija tiek, tiks vai ir tikusi nosūtīta finanšu ziņu vākšanas vienībai tieši vai ar pašregulējuma struktūras starpniecību vai ka tiek veikta vai var tikt veikta analīze saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu. Izpaušanas aizliegumu nedrīkst piemērot īpašos apstākļos, piemēram, saistībā ar informācijas izpaušanu kompetentajām iestādēm un pašregulējuma struktūrām, kad tās veic uzraudzības funkcijas, vai informācijas izpaušanu tiesībaizsardzības nolūkos vai gadījumos, kad informācija tiek izpausta starp tajā pašā grupā ietilpstošiem atbildīgajiem subjektiem. 84)Lai izvairītos no atklāšanas, noziedznieki pārvieto nelikumīgi iegūtus ieņēmumus, izmantojot daudzus starpniekus. Tādēļ ir svarīgi atļaut atbildīgajiem subjektiem apmainīties ar informāciju ne tikai starp grupas dalībniekiem, bet dažos gadījumos arī starp kredītiestādēm, finanšu iestādēm un citām struktūrām, kas darbojas tīklos, pienācīgi ievērojot datu aizsardzības noteikumus. 85)Uz persondatu apstrādi šīs regulas nolūkiem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679. Cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu visas dalībvalstis ir atzinušas par svarīgu sabiedrības interesēm. 86)Ir svarīgi, lai NILL/TFN regulējuma saskaņošana ar pārskatītajiem FATF ieteikumiem notiktu, pilnīgi ievērojot Savienības tiesību aktus, jo īpaši Savienības datu aizsardzības tiesību aktus un Hartā noteikto pamattiesību aizsardzību. Daži NILL/TFN regulējuma īstenošanas aspekti ir saistīti ar datu vākšanu, analīzi, glabāšanu un apmaiņu. Šāda persondatu apstrāde ir pieļaujama, vienlaikus pilnīgi ievērojot pamattiesības, vienīgi šajā regulā minētos nolūkos un klienta uzticamības pārbaudes veikšanai, pastāvīgai uzraudzībai, neparastu un aizdomīgu darījumu analīzei un z