Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko Igaunijas Republikai un Slovēnijas Republikai atļauj piemērot atkāpi no 167. panta Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2009/0608 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 29.10.2009 COM(2009)608 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Igaunijas Republikai un Slovēnijas Republikai atļauj piemērot atkāpi no 167. panta Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Priekšlikuma konteksts Saskaņā ar 395. pantu 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk „PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest pasākumus, ar kuriem atkāpjas no šīs direktīvas noteikumiem, lai vienkāršotu pievienotās vērtības nodokļa (PVN) iekasēšanu vai arī lai novērstu nodokļu nemaksāšanu vai krāpšanos nodokļu jomā. Ar Padomes 2007. gada 30. janvāra Lēmumu 2007/133/EK (OV L 57, 24.2.2007., 12. lpp.) Igaunijas Republikai (turpmāk „Igaunija”) un Slovēnijas Republikai (turpmāk „Slovēnija”) tika atļauts līdz 2009. gada 31. decembrim ieviest īpašu atkāpi no PVN direktīvas 167. panta. Pamatojoties uz šo atļauju, minētās dalībvalstis brīdi, kad — nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz EUR 208 646 Slovēnijā vai kuri reģistrēti kā individuālie uzņēmēji Igaunijā un kuri attiecīgi var izmantot tā saucamo fakultatīvo naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kuru piemērojot, saskaņā ar PVN direktīvas 66. panta b) punktu PVN par darījuma ieņēmumiem ir maksājams tikai tad, kad uzņēmums ir saņēmis attiecīgo maksājumu, — rodas tiesības uz PVN atskaitījumu, var pārcelt uz dienu, kad PVN ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. Ar divām vēstulēm, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrētas 2009. gada 4. septembrī, Igaunija lūdza atļauju pagarināt šo pasākumu un to, lai nodokļa maksātājiem, kam var piemērot šo pasākumu, gada apgrozījuma robežvērtība turpmāk būtu EUR 208 646. Arī Slovēnija ar divām vēstulēm, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrētas attiecīgi 2009. gada 23. un 31. jūlijā, lūdza atļauju pagarināt šo pasākumu un palielināt šajā shēmā piemērojamo gada apgrozījuma robežvērtību līdz EUR 400 000. Slovēnija norādīja, ka šāda palielināšana ļautu samazināt administratīvo slogu lielākam skaitam mazo uzņēmumu, vienlaikus uzlabojot to naudas līdzekļu stāvokli un pārvaldību. Šīs palielināšanas ietekmē pasākumu varētu piemērot vēl 8787 nodokļa maksātājiem. Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu Komisija ar 2009. gada 1. oktobra vēstuli attiecībā uz Igauniju un ar 2009. gada 25. septembra vēstuli attiecībā uz Slovēniju paziņoja pārējām dalībvalstīm par šo abu dalībvalstu lūgumiem un ar 2009. gada 5. oktobra vēstuli attiecībā uz Igauniju un 2009. gada 29. septembra vēstuli attiecībā uz Slovēniju informēja tās, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu šos lūgumus. Tā saucamā naudas līdzekļu uzskaites shēma ir vienkāršota un fakultatīva nodokļu shēma, kas paredzēta mazajiem uzņēmumiem, kuri nesaņem atbrīvojumu no nodokļa. Shēma ļauj šiem nodokļa maksātājiem piemērot vienkāršu noteikumu, kura pamatā ir konkrētā darījuma izdevumu apmaksas datums, ka arī attiecīgā darījuma ieņēmumu datums, lai noteiktu, kurā brīdī nodokļa maksātājam jāizmanto tiesības uz PVN atskaitījumu un kurā brīdī tam jāsamaksā nodoklis attiecīgajai valsts iestādei. Tas ir procedūras vienkāršošanas pasākums, kas paredzēts uzņēmumiem, kuriem standarta noteikumu piemērošana rada grūtības noteikt nodokļa maksājuma datumu konkrētā darījuma izdevumiem un ieņēmumiem, kā arī uzņēmumiem, kuri grāmatvedībā neizmanto uzkrāšanas principu. Turklāt šī shēma sniedz naudas plūsmas priekšrocības tiem uzņēmumiem, kuru galvenie izdevumi nav apliekami ar PVN, piemēram, algas, vai arī uzņēmumiem, kuru klienti kavē maksājumus un kuri tai pašā laikā paši nevar kavēt savus maksājumus piegādātājiem. Jāatgādina, ka Komisija 2009. gada 28. janvāra priekšlikumā direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz rēķinu piesūtīšanas noteikumiem (COM(2009) 21, galīgā redakcija), iekļāva noteikumus, kas atļauj visām dalībvalstīm brīdi, kad — nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz robežvērtību, ko dalībvalstis var noteikt līdz EUR 2 000 000, (proti, mikrouzņēmumu robežvērtību atbilstīgi Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumam 2003/361/EK, OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.), un kuri attiecīgi izmanto fakultatīvu shēmu, saskaņā ar kuru PVN par darījuma ieņēmumiem ir maksājams tikai tad, kad nodokļa maksātājs saņēmis attiecīgo maksājumu, — rodas tiesības uz PVN atskaitījumu, pārcelt uz dienu, kad attiecīgais PVN ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. Ņemot vērā PVN direktīvas 395. panta noteikumus un Igaunijas un Slovēnijas iesniegtos apsvērumus, Komisija uzskata, ka lūgtā atkāpe atbilst minētajā pantā izklāstītajiem nosacījumiem un it īpaši ka šī atkāpe kā viens no fakultatīvās naudas līdzekļu uzskaites shēmas elementiem dod iespēju vienkāršot nodokļa iekasēšanu attiecībā uz mikrouzņēmumiem. Tādēļ, ņemot vērā izklāstītos konteksta elementus, Komisija neiebilst pret šo lūgumu un uzskata, ka attiecīgs priekšlikums ir iesniedzams Padomei. Jāatzīmē, ka pēc konvertācijas saskaņā ar PVN direktīvas 399. un 400. pantā minētajiem valūtas maiņas kursa noteikumiem shēmā paredzētās gada apgrozījuma robežvērtības ir mazākas par to, kuru ierosināja Komisija. Tomēr Komisija uzskata, ka, pirmkārt, šai atkāpei būtu jānosaka ierobežots piemērošanas periods, lai, pamatojoties uz minēto dalībvalstu sniegto atbilstīgo informāciju, varētu periodiski izvērtēt, ciktāl šodienīgs juridisks vai faktisks pamatojums turpina būt spēkā. Otrkārt, Komisija uzskata, ka jebkurā gadījumā šīs atkāpes piemērošana būtu jāpārtrauc tad, kad stāsies spēkā Komisijas attiecībā uz šo īpašu shēmu ierosinātie saskaņotie noteikumi. 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums Lēmuma priekšlikums dod iespēju saglabāt tā saucamo fakultatīvo naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kuras mērķis ir vienkāršot mikrouzņēmumiem PVN noteikumu piemērošanu, tādējādi uzlabojot šo uzņēmumu naudas līdzekļu stāvokli un pārvaldību. Tādēļ pasākums pozitīvi ietekmēs šos uzņēmumus. Ne ārējo speciālistu atzinums, ne ieinteresēto personu viedoklis, ne šā lēmuma ietekmes novērtējums nebija vajadzīgs. Jebkurā gadījumā pasākuma ietekmi ierobežos atkāpes šaurā piemērošanas joma un konkrēti noteiktais piemērošanas periods. 3. Priekšlikuma juridiskie aspekti Ierosinātā lēmuma mērķis ir atļaut Igaunijai un Slovēnijai turpināt piemērot atkāpi no PVN direktīvas 167. panta un brīdi, kad — nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz EUR 400 000 Slovēnijā un EUR 208 646 ekvivalentu valsts valūtā Igaunijā un uz kuriem attiecas tā saucamā fakultatīvā naudas līdzekļu uzskaites shēma, kuru piemērojot, saskaņā ar PVN direktīvas 66. panta b) punktu PVN par darījuma ieņēmumiem ir maksājams tikai tad, kad nodokļa maksātājs ir saņēmis attiecīgo maksājumu, — rodas tiesības uz PVN atskaitījumu, pārcelt uz dienu, kad PVN ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. Šā lēmuma juridiskais pamats ir PVN direktīvas 395. panta noteikumi, kuri savukārt pieņemti, piemērojot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 93. pantu. Saskaņā ar šiem noteikumiem dalībvalstij, kas vēlas ieviest īpašus pasākumus, ar kuriem atkāpjas no minētās direktīvas, jāsaņem Padomes atļauja, par kuru Padome pieņem attiecīgu lēmumu. Tā kā tas ir piemērošanas pasākums, kas skar tiesību aktu saskaņošanu apgrozījuma nodokļu jomā, subsidiaritātes princips ir ievērots. Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, proti, tajā ir paredzēti tikai tādi noteikumi, kas vajadzīgi, lai sasniegtu procedūru vienkāršošanas mērķi, jo tas attieksies tikai uz nedaudzajiem nodokļa maksātajiem, kuriem būs jāatbilst šīs shēmas prasībām vienīgi tad, ja tie paši to izvēlēsies. Tāpēc atkāpe no PVN direktīvas principiem ir neliela un samērīga. 4. Ietekme uz budžetu Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. 5. papildu informācija Priekšlikumā noteikts, ka lēmuma piemērošanas periods beigsies automātiski dienā, kad stāsies spēkā noteikumi, kuros būs paredzētas saskaņotas prasības, kas visām dalībvalstīm atļauj piemērot minēto īpašo atkāpi. Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Igaunijas Republikai un Slovēnijas Republikai atļauj piemērot atkāpi no 167. panta Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu, ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[1] un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2], tā kā: 1. Ar Padomes Lēmumu 2007/133/EK[3] Igaunijas Republikai (turpmāk „Igaunija”) un Slovēnijas Republikai (turpmāk „Slovēnija”) tika atļauts atkāpties no Direktīvas 2006/112/EK 167. panta un brīdi, kad — nodokļa maksātājiem, kuri izmanto tā saucamo fakultatīvo naudas līdzekļu uzskaites shēmu, kuru piemērojot, saskaņā ar minētās direktīvas 66. panta b) punktu PVN par nodokļa maksātāja preču piegādēm un pakalpojuma sniegšanu ir maksājams tikai tad, kad tas ir saņēmis attiecīgo maksājumu, — rodas tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitījumu, pārcelt uz dienu, kad PVN ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. Lai izmantotu šo shēmu, uzņēmuma gada apgrozījums nedrīkst būt lielāks par EUR 208 646 — Slovēnijā — vai tam jābūt reģistrētam kā individuālam uzņēmējam — Igaunijā. 2. Ar vēstulēm, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrētas attiecīgi 2009. gada 4. septembrī — Igaunijas gadījumā — un 2009. gada 23. un 31. jūlijā — Slovēnijas gadījumā —, Igaunija un Slovēnija lūdza atļauju pagarināt šo īpašo atkāpi. Igaunija lūdza arī, lai nodokļa maksātājiem, uz kuriem var attiecināt šo pasākumu, gada apgrozījuma robežvērtība turpmāk būtu EUR 208 646. Slovēnija turklāt lūdza šajā shēmā piemērojamo gada apgrozījuma robežvērtību palielināt līdz EUR 400 000. 3. Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2009. gada 1. oktobra vēstuli attiecībā uz Igauniju un ar 2009. gada 25. septembra vēstuli attiecībā uz Slovēniju paziņoja pārējām dalībvalstīm par šo abu dalībvalstu lūgumiem un ar 2009. gada 5. oktobra vēstuli attiecībā uz Igauniju un 2009. gada 29. septembra vēstuli attiecībā uz Slovēniju informēja tās, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu šos lūgumus. 4. Tā saucamā naudas līdzekļu uzskaites shēma ir vienkāršota un fakultatīva nodokļu shēma, kas paredzēta mazajiem uzņēmumiem, kuri nesaņem atbrīvojumu no nodokļa. Shēma ļauj šiem nodokļa maksātājiem piemērot vienkāršu noteikumu, kura pamatā ir konkrētā darījuma izdevumu apmaksas datums, ka arī attiecīgā darījuma ieņēmumu datums, lai noteiktu, kurā brīdī nodokļa maksātājam jāizmanto tiesības uz PVN atskaitījumu un kurā brīdī tam jāsamaksā nodoklis attiecīgajai valsts iestādei. Minētā shēma ir tātad procedūras vienkāršošanas pasākums, kas var sniegt arī naudas plūsmas priekšrocības. 5. Komisija 2009. gada 28. janvārī iesniedza priekšlikumu direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz rēķinu piesūtīšanas noteikumiem (COM(2009) 21, galīgā redakcija) un kas atļauj visām dalībvalstīm brīdi, kad — nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz robežvērtību, ko dalībvalstis var noteikt līdz EUR 2 000 000, un kuri attiecīgi izmanto fakultatīvu shēmu, saskaņā ar kuru PVN par darījumu ir maksājams tikai tad, kad nodokļa maksātājs ir saņēmis attiecīgo maksājumu, — rodas tiesības uz PVN atskaitījumu, pārcelt uz dienu, kad attiecīgais PVN ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. 6. Minētās īpašās atkāpes ietekme uz Igaunijas un Slovēnijas PVN ieņēmumu apjomu galapatēriņa posmā ir niecīga, turklāt tā nekādā veidā neietekmē Eiropas Kopienas pašas resursus, ko veido PVN, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 167. panta, Igaunija un Slovēnija drīkst brīdi, kad šā panta otrajā daļā minētajiem nodokļa maksātājiem rodas tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitījumu, pārcelt uz dienu, kad attiecīgais nodoklis ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. Minētais noteikums attiecas uz nodokļa maksātājiem, kas pieteikušies shēmai, saskaņā ar kuru pievienotās vērtības nodoklis par nodokļa maksātāju preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanu ir maksājams tikai tad, kad tas ir saņēmis attiecīgo maksājumu. Saskaņā ar šo shēmu uzņēmuma gada apgrozījums Slovēnijā nedrīkst būt lielāks par EUR 400 000 un Igaunijā — par EUR 208 646 ekvivalentu valsts valūtā, ko nosaka atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 399. un 400. pantam. 2. pants Šo lēmumu piemēro no 2010. gada 1. janvāra līdz datumam, kad stājas spēkā noteikumi direktīvā, ar ko dalībvalstīm atļauj brīdi, kad — nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz konkrētu robežvērtību un kuri attiecīgi izmanto fakultatīvu shēmu, saskaņā ar kuru PVN par nodokļa maksātāja preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanu ir maksājams tikai tad, kad tas ir saņēmis attiecīgo maksājumu, — rodas tiesības uz pievienotās vērtības nodokļa atskaitījumu, pārcelt uz dienu, kad attiecīgais nodoklis ir samaksāts preču piegādātājam vai pakalpojuma sniedzējam. Jebkurā gadījumā šo lēmumu piemēro vēlākais līdz 2012. gada 31. decembrim. 3. pants Šis lēmums ir adresēts Igaunijas Republikai un Slovēnijas Republikai. Briselē, […] Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. [2] OV C […], […], […]. lpp. [3] OV L 57, 24.2.2007., 12. lpp.