ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.

pauž viedokli, ka šā lielākā elastīguma nodrošināšanā liela nozīme ir kooperatīvajam vadības modelim, kura pamatā ir kopīpašums, demokrātiska ekonomiskā līdzdalība un kontrole, organizācija un pārvaldība, ko veic kooperatīva biedri, kuri ir ieinteresētās personas, un saistības pret attiecīgo kopienu; uzsver, ka kooperatīvu elastību nosaka arī tiem raksturīgā kapitāla uzkrāšanas metode, kura ir mazāk atkarīga no notikumiem finanšu tirgos un ir saistīta gan ar pārpalikumu iekļaušanu rezerves līdzekļos, ja iespējams, daļu no tā nesadalot (īpaši tādu aktīvu veidā, kuri stiprina kooperatīvu kustību kopumā, likvidācijas gadījumā nosedzot jebkādus neatmaksātos parādus), gan ar uzņēmumu mērķu īstenošanu, nosakot līdzsvarotus sociālos un ekonomiskos mērķus un mērķi uzlabot to darbību; uzskata, ka šis modelis palīdz nodrošināt to, ka kooperatīvi izmanto ilgtermiņa pieeju no paaudzes paaudzē, un nostiprina tos vietējā ekonomikā, sniedzot ieguldījumu ilgtspējīgā vietējā attīstībā un novēršot to pārcelšanos citur, pat ja tie internacionalizētos;
16.

joprojām pauž nožēlu par to, ka nespēja vienoties strīdā par nosaukumu ir bloķējusi šīs valsts ceļu uz līdzdalību ES; piekrīt Eiropadomei par to, ka abām pusēm ir nekavējoties galīgi jāvienojas par nosaukuma jautājumu un ka Hāgas lēmumam, kas ir daļa no starptautiskajām tiesībām, ir jāstājas spēkā; stingri atbalsta ANO īpašā sūtņa centienus panākt kopīgi pieņemamu risinājumu; atzinīgi vērtē paplašināšanās komisāra priekšlikumu attiecībā uz trīspusējo sanāksmi starp Skopji, Atēnām un Briseli; uzskata, ka šī iniciatīva varētu palīdzēt stiprināt ANO vadītās sarunas; atzinīgi vērtē saprašanās memoranda radīto impulsu un neseno saziņu ar ANO starpnieku; aicina visas puses izmantot jebkuru iespēju, lai padarītu šo darbību veiksmīgu ar mērķi iesaistīties konstruktīvā dialogā nolūkā rast risinājumu un izeju no šīs situācijas; uzskata, ka šīs valsts vadībai un Eiropas Savienībai būtu jāpaskaidro sabiedrībai ieguvumi, ko sniedz risinājums, ja par tādu ir panākta vienošanās pirms referenduma par šo jautājumu;
31.

aicina ES un ASV turpināt nostiprināt dialogu un sadarbību attīstības jomā, lai uzlabotu to sniegtās attīstības palīdzības kvalitāti un efektivitāti; mudina abus partnerus līdz 2015. gadam turpināt atbalstīt tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu; atzinīgi vērtē to, ka partneri ir izveidojuši darba grupu rīcības programmas izstrādei laikposmam pēc 2015. gada saistībā ar tūkstošgades attīstības mērķiem; mudina partnerus attiecībā uz šiem mērķiem īstenot ciešu koordināciju ar valstīm Atlantijas okeāna piekrastē, ņemot vērā to īpašo nozīmi minētās darba grupas darbā; aicina ES un ASV šajā pārdomu procesā risināt jautājumu par to, kā varētu saistīt tūkstošgades attīstības mērķus pēc 2015. gada un ilgtspējīgas attīstības mērķus;
L.

tā kā kopējais valsts parāda līmenis vidēji palielinājās no 85,6 % līdz 88 % no IKP un kopējais valsts deficīta līmenis samazinājās no 6,2 % līdz 4,1 % no IKP; tā kā dažas eurozonas valstis pieredzēja deficīta līmeņa kāpumu;
—

ņemot vērā ANO Attīstības programmas 2005. gada ziņojumu par tautas attīstību arābu valstīs ar nosaukumu “Ceļā uz sieviešu stāvokļa uzlabošanu arābu pasaulē” (Towards the rise of women in the Arab world) un 2009. gada ziņojumu ar nosaukumu “Problēmas saistībā ar cilvēku drošību arābu reģionā” (Challenges for Human Security in the Arab Region), jo īpaši tā nodaļu par “Mazāk aizsargāto grupu personīgo nedrošību” (The personal insecurity of vulnerable groups),
—

vienreizēja to parādu pārcelšana, kuri pārsniedz Māstrihtas līgumā noteikto atsauces vērtību 60 % apmērā no IKP, uz kopēju fondu, kuram piecu gadu sākumposmā piemēro solidāru atbildību; šāda pārcelšana būtu jāievieš pakāpeniski un jāsāk ar to, ka tiek pārcelti tikai 10 % no parāda, kurš pārsniedz Māstrihtas līgumā noteikto atsauces vērtību 60 % apmērā no IKP; turpmākas pārcelšanas jāīsteno pakāpeniski;
C.

tā kā valstīm, kas cenšas pievienoties Savienībai, visos pievienošanās posmos ir jāapliecina spēja stiprināt to vērtību īstenošanu praksē, kuras ir Savienības pamatā; tā kā tām jau no paša sākuma ir jānodrošina un jāveicina to galveno iestāžu pareiza darbība, kas ir nepieciešamas no demokrātiskas pārvaldības un tiesiskas valsts viedokļa, sākot no valsts parlamenta līdz valdībai, tostarp tiesību sistēmas – tiesu, prokuratūras un tiesībsargājošo iestāžu – darbība;
48.

pauž bažas par dažu dalībvalstu izvairīšanos no Hartas noteikumu piemērošanas, kā rezultātā var tikt apdraudētas šo valstu pilsoņu tiesības, kuri tādējādi daudz vairāk cietīs no diskriminācijas nekā citi ES pilsoņi, un atgādina, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru šāda izvairīšanās neparedz dalībvalstīm atbrīvojumu no pienākuma ievērot Hartas noteikumus un arī neattur attiecīgās dalībvalsts tiesu nodrošināt šo noteikumu ievērošanu;
DQ.

tā kā šī leģitimitāte izriet no divkārša iedzīvotāju kopuma, proti, no to iedzīvotāju kopuma, kurus pārstāv Parlaments, un to dalībvalstu iedzīvotāju kopuma, kurus pārstāv Padome;
B.

tā kā tajā pašā laikā draudi globālajai drošībai, kā arī ar to saistītās problēmas palielinās un tam par iemeslu ir neziņa, kura saistīta ar to valstisku un nevalstisku dalībnieku (piemēram, teroristu organizāciju) attieksmi, kas iesaistīti programmās, kuras bīstami veicina masu iznīcināšanas ieroču (tostarp kodolieroču) izplatīšanos, ar vietēja rakstura krīžu saasināšanos ES kaimiņvalstīs, kas rada būtiskas reģionālas sekas, piemēram, pašreizējā konfliktsituācija Sīrijā, ar pārejas procesa neparedzamību arābu valstīs un to drošības aspektiem (piemēram, Lībijā un Sināja pussalā), ar Pakistānas un Afganistānas attīstību pēc tam, kad no šīm valstīm tiks izvesti NATO spēki, un ar terorisma draudu palielināšanos tādos Āfrikas reģionos kā Sāhela, Āfrikas rags un Nigērija;
27.

vērš uzmanību uz to, ka šāds piesārņojums var nopietni ietekmēt cilvēku veselību, kā liecina no Īrijas (Galvejas), Francijas (Bretaņas) un citām dalībvalstīm saņemtie lūgumraksti; atgādina par 2012. gada 2. februāra rezolūciju par lūgumraksta iesniedzēja ierosinātiem jautājumiem saistībā ar Atkritumu apsaimniekošanas direktīvas un ar to saistīto direktīvu piemērošanu Eiropas Savienības dalībvalstīs, kurā tika vērsta uzmanība uz bīstami augsto ūdens piesārņojuma līmeni, ko rada nepareizi apsaimniekoti vai nelikumīgi atkritumu poligoni un karjeri, kuri veicinājuši gruntsūdeņu un ūdens horizontu (nappes phréatiques) piesārņojuma veidošanos;
19.

uzstāj, ka jautājums par sieviešu un bērnu tiesībām un it īpaši jautājums par cīņu pret jebkāda veida diskrimināciju un vardarbību pret sievietēm un meitenēm, it īpaši par piespiedu laulībām, vardarbību ģimenē un sieviešu nogalināšanu, ir skaidri jārisina visos cilvēktiesību dialogos, un tāpat arī uzstāj, ka jānoraida jebkādu ieražu, tradīciju vai reliģisko apsvērumu piesaukšana ar mērķi izvairīties no pienākuma izskaust šādu brutalitāti; uzskata, ka ir ļoti svarīgi novērst bērnu laulību praktizēšanu, lai nodrošinātu pusaugu meiteņu pamattiesību ievērošanu Pakistānā;
6.

atzīmē, ka 2010. gadā no valstu parlamentiem tika saņemti 211 atzinumi, taču tikai mazs to skaits, proti, kopā 34, attiecās uz subsidiaritātes jautājumiem; norāda, ka Protokola par subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu 2. panta pirmā teikuma nosacījumi pirmo reizi tika izpildīti 2012. gada maijā saistībā ar priekšlikumu Padomes regulai par to, kā īstenojamas tiesības uz kolektīvu rīcību saistībā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību un sniegt pakalpojumus (COM(2012)0130); šajā sakarībā aicina Komisiju veikt nepieciešamo šā projekta pārskatīšanu, vislielāko vērību pievēršot konkrēti paustajai valstu parlamentu gribai, jo jaunā kontroles procedūra ir paredzēta, lai nodrošinātu lēmumu pieņemšanu pēc iespējas tuvāk iedzīvotājiem;
1.

uzsver, ka viens no galvenajiem Parlamenta ārpolitikas mērķiem ir padziļināt un veicināt attiecības ar Ukrainu un nostiprināt Eiropas kaimiņattiecību politiku, kuras mērķis ir veicināt kaimiņvalstu politiskos, ekonomiskos un kultūras sakarus un sakarus ar ES un tās dalībvalstīm; akcentē to, ka asociācijas nolīguma parakstīšanas un ratificēšanas, kā arī efektīvas īstenošanas obligāts priekšnoteikums būs situācijas uzlabošanās cilvēktiesību jomā, tostarp politisko lēmumu nošķiršana no kriminālvajāšanas, pieņemot attiecīgi pārskatītu kriminālkodeksu, tiesiskums un patiesa demokrātija, izbeidzot politiskās opozīcijas apspiešanu un nodrošinot brīvas, godīgas un pārredzamas vēlēšanas;
4.

uzskata, ka pastāvīga un bieži veikta dalībvalstu panāktā progresa pārraudzība ir viens no svarīgākajiem faktoriem, lai tās mudinātu pastiprināt centienus; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu, ka atsevišķs iekšējā tirgus rezultātu apkopojums arī turpmāk tiks publicēts reizi gadā, vasarā; tomēr pauž bažas, ka atsevišķi ziņojumi par katru no dažādajiem gada pārvaldības pārskata elementiem varētu novērst uzmanību no koncentrēšanās uz vienoto pieeju un novirzīt Komisijas dienestu centienus uz ziņošanu, nevis uz gada pārvaldības pārskatā izvirzīto problēmu risināšanu;
11.

uzsver — lai iedibinātu valstī tiesiskumu, ir ārkārtīgi svarīgi cīnīties pret korupciju un organizēto noziedzību; atzinīgi vērtē to, ka nesen ir pieņemti vairāki tiesību akti par cīņu pret korupciju, un mudina Serbijas iestādes galveno uzmanību pievērst to efektīvai īstenošanai; tomēr pauž bažas par to, ka tie netiek pienācīgi piemēroti un ka palielinās izpildvaras ietekme uz neatkarīgo iestāžu un plašsaziņas līdzekļu darbu; saistībā ar to norāda, ka Serbijas vieta korupcijas uztveres indeksā pēdējo triju gadu laikā nav mainījusies; uzsver, ka korupcijas apkarošanai nepietiek ar paziņojumiem, ir vajadzīga patiesa politiskā griba; mudina valdību kļūt par spēcīgu līderi pretkorupcijas procesos; atzinīgi vērtē arī Konstitucionālās tiesas lēmumu par to, ka vairāku valsts amatu vienlaicīga ieņemšana ir pretrunā Konstitūcijai, un uzskata, ka šis lēmums ir solis pretim lielākai pārredzamībai publiskajā sektorā, kas samazinās interešu konfliktu iespējamību; tomēr uzsver, ka politisko partiju un privātā sektora savstarpēji saistītās intereses rada sistēmisku korupciju, kas vēl aizvien ir plaši izplatīta problēma visā reģionā, un aicina uzticamā veidā atspoguļot sodus „skaļās lietās” un izveidot pienācīgu aizsardzības sistēmu personām, kas ziņo par korupciju; uzsver arī to, ka īpašas bažas rada korupcija veselības aprūpes nozarē; aicina valdību veikt pasākumus, kad no Pretkorupcijas padomes un Pretkorupcijas aģentūras ir saņemta informācija par konstatētu augsta līmeņa sistēmisko korupciju, un nodrošināt šīm iestādēm pienācīgus finansiālos un cilvēkresursus, lai tās varētu pildīt savus uzdevumus, kā arī sniegt augstāka līmeņa atbalstu pretkorupcijas stratēģijai;
29.

atgādina par savu prasību attiecībā uz dzimumu paritāti visos līmeņos, ieceļot Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) sastāvu; aicina EĀDD veicināt sieviešu līdzdalību lēmumu pieņemšanas procesā Eiropas Savienības ārējo attiecību jomā un nodrošināt to, ka attiecībā uz visu to delegāciju sastāvu, kas pārstāv ES, tiek ievērots dzimumu paritātes princips un ka attiecībā uz sievietēm un vīriešiem piešķirto uzstāšanās laiku saistībā ar minēto tiek ievērots līdzsvars; norāda uz nepieciešamību palielināt to sieviešu skaitu, kuras darbojas kā starpnieces un galvenās sarunu dalībnieces cilvēktiesību stāvokļa novērošanas, korupcijas novēršanas un miera nodrošināšanas procesos, kā arī citos sarunu procesos, piemēram, starptautiskās tirdzniecības un vides aizsardzības jomā;
10.

atzinīgi vērtē pirmo ziņojumu, ko 2011. gada septembrī UNHCR iesniedza uz Lībiju nosūtītā neatkarīgā starptautiskās izmeklēšanas komisija, kuru izveidoja saskaņā ar 15. īpašajā sesijā pieņemto lēmumu; atbalsta tās pilnvaru paplašināšanu un ar nepacietību gaita komisijas galīgo rakstisko ziņojumu, kas jāiesniedz 19. sesijā; mudina īstenot šīs izmeklēšanas komisijas ieteikumus un pauž stingru atbalstu veikt visaptverošu, objektīvu un publisku izmeklēšanu saistībā ar visiem šā konflikta laikā novērotajiem varbūtējiem starptautisko cilvēktiesību un starptautisko humanitāro tiesību pārkāpumiem neatkarīgi no tā, kurš tos ir veicis, pilnībā ievērojot tiesiskās garantijas; uzskata, ka cilvēktiesību stāvoklis Lībijā joprojām ir satraucošs, jo īpaši attiecībā uz apcietinājuma apstākļiem un to, kā pret apcietinātajiem izturas dažādi valsts militārie spēki, pār kuriem pagaidu valdībai nav īstas kontroles, un aicina starptautisko sabiedrību nezaudēt modrību un sniegt palīdzību, kā to 2012. gada 25. janvārī ANO Drošības padomē aicināja augstā komisāre cilvēktiesību jautājumos;
32.

atgādina Komisijas pētījuma rezultātus (Consumer Empowerment in the EU - SEC(2011)0469), kas liecina, ka 18 % aptaujāto Eiropas iedzīvotāju neizprot marķējuma „ieteicams līdz” nozīmi; tādēļ prasa Komisijai un dalībvalstīm precizēt termiņa marķējumu („ieteicams līdz” un „izlietot līdz”) nozīmi, lai mazinātu neskaidrības patērētājiem par to, vai produkts ir lietojams uzturā, un publiski izplatīt precīzu informāciju, jo īpaši par to, ka minimālā derīguma termiņa apzīmējums „ieteicams līdz” ir saistīts ar kvalitāti, savukārt „izlietot līdz” ir saistīts ar produkta nekaitīgumu, tādējādi palīdzot patērētājiem izdarīt izvēli, kas pamatota ar informāciju; mudina Komisiju publicēt lietotājdraudzīgu rokasgrāmatu par to, kā izmantot pārtiku, kurai tuvojas derīguma termiņa beigas, vienlaikus nodrošinot pārtikas nekaitīgumu pārtikas ziedojumos un dzīvnieku barībā, kā arī izmantot ieinteresēto personu labākās prakses pārtikas piegādes ķēdē, piemēram, lai ātrāk un efektīvāk nodrošinātu atbilstību starp piedāvājumu un pieprasījumu;
33.

uzskata, ka Vidusāzijas valstu valdībām ir jāveicina un jāatbalsta MVU veidošana, jo MVU ir viens no elementiem, kas vajadzīgi attiecīgo valstu attīstībai, un uzsver, ka ES tās palīdzība MVU ir jānosaka par augstāku prioritāti, izmantojot EIB pilnvaras Vidusāzijā, un jāatvieglina vīzu režīma noteikumi cilvēkiem, kuri no Vidusāzijas ierodas uzņēmējdarbības un augstākās izglītības nolūkā, vienlaikus paaugstinot darba, vides un uzņēmumu sociālās atbildības standartus; uzskata arī, ka ir jāizvairās no diskriminējošas prakses pret Eiropas uzņēmumiem, tostarp tik svarīgā jomā kā publiskie iepirkumi, un aicina ES sekmēt sadarbību starp Eiropas Savienības un Vidusāzijas MVU;
22.

uzsver to, cik svarīgi ir nemitīgi apmainīties ar viedokļiem ar Krieviju par cilvēktiesību jautājumiem saistībā ar ES un Krievijas apspriedēm cilvēktiesību jautājumos, lai nostiprinātu pušu sadarbspēju visās sadarbības jomās, un prasa uzlabot šo sanāksmju formu, lai palielinātu to efektivitāti, pievēršot īpašu uzmanību kopīgai rīcībai cīņā pret rasismu un ksenofobiju, kā arī ļaujot sniegt efektīvu ieguldījumu šajā procesā Eiropas Parlamentam, Krievijas parlamentam un NVO, kas darbojas cilvēktiesību jomā, neatkarīgi no tā, vai dialogs norisinās Krievijā vai kādā no ES dalībvalstīm;
—

ņemot vērā 2003. gada 25. septembra rezolūciju par Pasaules Tirdzniecības organizācijas 5. Ministru konferenci Kankūnā (1), 2005. gada 12. maija rezolūciju par Dohas sarunu kārtas novērtējumu pēc PTO Ģenerālpadomes 2004. gada 1. augusta lēmuma (2), 2005. gada 1. decembra rezolūciju par gatavošanos Pasaules Tirdzniecības organizācijas 6. Ministru konferencei Honkongā (3), 2006. gada 23. marta rezolūciju par ekonomisko partnerattiecību nolīgumu (EPN) ietekmi uz attīstību (4), 2006. gada 4. aprīļa rezolūciju par Dohas sarunu kārtas izvērtējumu pēc PTO Ministru konferences Honkongā (5), 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par tirdzniecību un nabadzību: tirdzniecības politiku izstrāde, lai nodrošinātu tirdzniecības maksimālu ieguldījumu nabadzības mazināšanā (6), 2006. gada 7. septembra rezolūciju par Dohas Attīstības programmas (DAP) sarunu apturēšanu (7), 2007. gada 23. maija rezolūciju par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (8), 2007. gada 12. decembra rezolūciju par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem (9), 2008. gada 5. jūnija nostāju par priekšlikumu Padomes regulai par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu laikposmam no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 552/97, (EK) Nr. 1933/2006 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 964/2007 un (EK) Nr. 1100/2006 (10) un 2009. gada 25. marta rezolūciju par pagaidu partnerattiecību nolīguma noslēgšanu starp Klusā okeāna valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu, no otras puses (11),
D.

tā kā 2010. gadā ir notikuši vairāki uzbrukumi kristiešu kopienām visā pasaulē un bijuši vairāki tiesas procesi un gadījumi, kad piespriests nāvessods par zaimošanu, bieži vien sievietēm; tā kā pēdējo gadu statistikas dati par reliģiskās pārliecības brīvību liecina, ka lielākā daļa reliģiskās pārliecības dēļ pastrādātas vardarbības aktu ir vērsti pret kristiešiem, kā norādīts organizācijas “Aid to the Church in Need” 2009. gada ziņojumā par reliģiskās pārliecības brīvību pasaulē; tā kā dažos gadījumos kristiešu kopienas ir nostādītas tādā situācijā, kas apdraud to turpmāko pastāvēšanu, un, ja tās pazustu, tas katrā konkrētajā valstī nozīmētu būtisku reliģiskā mantojuma zaudējumu;
K.

tā kā uz vairākiem simtiem cilvēku, tostarp skolotājiem un medicīnas darbiniekiem, šāva, viņus pēc protestiem arestēja vai nepamatoti apsūdzēja un masveidā tiesāja militārajās tiesās un tā kā daudzi no viņiem nav pieņemti atpakaļ darbā pēc tam, kad tika atlaisti par piedalīšanos protestos, lai gan karalis apgalvoja, ka lielākā daļa no šiem cilvēkiem tiks no jauna pieņemti darbā;
22.

uzskata, ka dažāda veida tiešsaistes azartspēles, piemēram, interaktīvas azartspēles ar intensīvu pasākumu biežumu, kas mērāms sekundēs, derības un loterijas ar izlozi reizi nedēļā cita no citas atšķiras un tām ir vajadzīga atšķirīga pieeja, jo ļaunprātīgas izmantošanas iespējas noteiktos spēļu veidos ir lielākas nekā citos; jo īpaši norāda uz to, ka nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana ir atkarīga no identifikācijas stabilitātes, no spēles veida, kā arī no izmantotajiem maksāšanas veidiem, tādēļ dažiem azartspēļu veidiem ir nepieciešama spēles uzraudzība reālajā laikā un stingrāka kontrole nekā citiem;
89.

aicina Komisiju atbalstīt pasākumus, kas veicina to, ka patērētāji, iegādājoties transportlīdzekļus, atzīst novatoriskas transportlīdzekļu drošības tehnoloģijas, daudzas no kurām pašlaik nav obligātas, taču kurām ir uzskatāmas drošības priekšrocības; aicina apdrošināšanas sabiedrības atsaucīgāk piedāvāt priekšrocību likmes vadītājiem, ja viņu transportlīdzekļi ir aprīkoti ar drošības sistēmām, kas, kā pierādīts, pasargā no negadījumiem vai samazina to radītās sekas;
H.

tā kā no Ceturtā foruma aspekta ir svarīgi atgādināt palīdzības sniedzējām valstīm to apņemšanos attīstības palīdzībai līdz 2015. gadam veltīt 0,7 % no NKP/NKI, saistībā ar to attiecībām ar jaunattīstības valstīm iekļaut visos politikas virzienos un praksē būtisku elementu attiecībā uz vīriešu un sieviešu līdztiesību, skaidrāk noteikt oficiālo attīstības sadarbību un ievērot joprojām spēkā esošos Akras rīcības programmas principus; tā kā jāvirzās tālāk par oficiālo attīstības palīdzību, lai veidotu partnerattiecības tāda attīstības redzējuma atbalstam, par kuru lemj un kuru nosaka pašas valstis;
13.

pauž nožēlu par to, ka, neraugoties uz vairāk nekā desmit gadus ilgušo pasaules lielākās un visvairāk finansētās humānās atmīnēšanas programmas veikto neitralizēšanu, Afganistānā vēl aizvien ir viens no augstākajiem nelaimes gadījumu rādītājiem pasaulē, un pauž dziļas bažas par to, ka no 508 cietušajiem no APL un citiem IED laikā no 2009. gada 1. marta līdz 2010. gada 1. martam vairāk nekā puse bija bērni;
36.

uzsver to, ka MVU var būt inovatīvi tautsaimniecības dalībnieki un uzsver nepieciešamību attīstīt šo segmentu, cita starpā, īstenojot Mazās uzņēmējdarbības aktu, atvieglojot MVU piekļuvi finansējumam un darbības kapitālam un mudinot MVU iesaistīties inovatīvos projektos, lai tādējādi palielinātu to konkurētspēju un iespējas palielināt nodarbinātību; uzsver, ka ir iespējams gūt daudz sociālu un ekonomisku priekšrocību no vietēja un reģionāla līmeņa sadarbības starp valsts iestādēm, MVU, uzņēmējdarbības tīkliem, pētniecības institūtiem un kopām, kā arī no efektīvas esošo resursu izmantošanas, tostarp, izmantojot finanšu vadības instrumentus (Jeremie) kā MVU kapitāla palielināšanas elementu; neraugoties uz iepriekš minēto, uzsver, ka attiecībā uz kredītu finansēšanu juridiskā noteiktība ir jāpalielina tādā veidā, lai finanšu starpnieki un bankas var radīt apstākļus inovatīviem finanšu instrumentiem, kas var turpināt darboties visu plānošanas perioda laiku;
16.

uzsverot, ka VNSP nedrīkst definēt, vadoties no to ekonomiskās ietekmes, ņem vērā Komisijas otro Divgadu ziņojumu un apstiprina, ka VNSP darba vietu radīšanas, ekonomiskās aktivitātes un pirktspējas jomā sniedz būtisku ieguldījumu ekonomikā un ka veselības aprūpes un sociālo pakalpojumu nozare veido 5 % no kopējiem ekonomiskajiem rādītājiem, un tajā ir nodarbināti 21,4 miljoni cilvēku; norāda, ka Eiropas Sabiedrisko pakalpojumu sniedzēju centra (CEEP) pārskatā par sabiedriskajiem pakalpojumiem arī ir apstiprināts, ka šajā nozarē nodarbināti 9,6 % no ES darbaspēka, un tā rada 9,4 % no ES IKP, norāda, ka saskaņā ar 2008. gada darbaspēka apsekojumu sievietes ir 79 % no nodarbinātajiem veselības aprūpes pakalpojumu jomā, 81 % — mājaprūpes pakalpojumu jomā un 83 % — ar pakalpojumu sniegšanu dzīvesvietā nesaistīta sociālā darba jomā; vēl norāda, ka MVU pārstāvošā struktūra — Eiropas Amatniecības, Mazo un Vidējo Uzņēmumu Asociācija (UEAPME) — uzskata, ka MVU, lai tie varētu sekmīgi darboties, ir nepieciešami augstas kvalitātes efektīvi VNSP; aicina dalībvalstis ņemt vērā arī dzimumu līdztiesības principus; norāda, ka iekļaujoša darba tirgus, profilakses un rehabilitācijas veicināšana ilgtermiņā nodrošinās izmaksu ietaupījumus un uzlabos pakalpojumu sniegšanas kvalitāti;
7.

uzsver GNSS nozīmi ITS attīstībā; norāda, ka ar ITS var nodrošināt efektīvākus, videi nekaitīgākus un drošākus transporta risinājumus, un ka vairāku ITS pakalpojumu pienācīgai īstenošanai ir vajadzīga pilnā apjomā strādājoša GNSS;
14.

ņem vērā neseno tiesību normu attīstību saistībā ar ES aizliegumu attiecībā uz izstrādājumiem, kas iegūti no roņveidīgajiem, un jo īpaši Kanādas prasību PTO izveidot oficiālu strīdu izšķiršanas institūciju; sagaida, ka Komisija stingri aizsargās ES nostāju attiecībā uz to izstrādājumu aizliegumu, kas iegūti no roņveidīgajiem, pauž lielu cerību, ka Kanāda atteiksies no PTO noteikumu apstrīdēšanas, kas ir pretrunā pozitīvām tirdzniecības attiecībām, pirms tam, kad Eiropas Parlamentam būs jāratificē visaptverošais ekonomikas un tirdzniecības nolīgums;
C.

tā kā no Eiropas Savienības Indijā ieplūst visvairāk ārvalstu tiešo investīciju — 2009. gadā tās veidoja 27 % no visu ārvalstu tiešo investīciju kopējā apjoma; tā kā tomēr jāatzīst, ka pēdējo trīs gadu laikā ES investīciju apjoms ir samazinājies, proti, 2007. gadā tas veidoja 37 % no visām ārvalstu tiešajām investīcijām, 2008. gadā — 32 %, bet 2007. gadā — 27 %, savukārt ES tiešo investīciju plūsmas uz Ķīnu 2009. gadā bija ievērojami lielākas — EUR 5,3 miljardi salīdzinājumā ar investīcijām Indijā EUR 3,1 miljarda apmērā;
30.

norāda, ka Eiropas iekšējā tirgū laistās patēriņa preces arvien biežāk ir importētas no trešām valstīm; pauž īpašas bažas par to, ka ar katru gadu pieaug RAPEX paziņojumu skaits, kuri attiecas uz Ķīnas izcelsmes produktiem un kuri veido vairāk nekā pusi no visiem RAPEX paziņojumiem, un 20 % gadījumu izrādās, ka nav iespējams noteikt šo produktu ražotājus; tādēļ aicina pastiprināt centienus starptautiskā līmenī un atzinīgi vērtē Eiropas Savienības, Ķīnas un ASV sadarbību produktu izsekojamības stratēģiju jomā; atzinīgi vērtē jebkuru atbalstu, apmācības un seminārus, ko organizē ES vai Ķīnas iestādes, lai uzlabotu produktu drošumu; uzsver, ka šo problēmu risināšanai vajadzīgas daudzgadu programmas;