LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 218/74

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka tehniskās prasības kredīta pārvedumiem un tiešajiem debetiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009”

COM(2010) 775 galīgā redakcija – 2010/0373 (COD)

2011/C 218/13

Ziņotājs: Joachim WUERMELING kgs

Eiropas Parlaments 2011. gada 18. janvārī un Padome 2011. gada 28. janvārī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka tehniskās prasības kredīta pārvedumiem un tiešajiem debetiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009”

COM(2010) 775 galīgā redakcija – 2010/0373 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 5. aprīlī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 471. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 4. un 5. maijā (2011. gada 5. maija sēdē), ar 137 balsīm par, 8 balsīm pret un 19 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Komitejas secinājumi un ieteikumi

1.1 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) atbalsta Eiropas Komisiju vienotās euro maksājumu telpas (SEPA) izveidē. Tas ir svarīgs solis vienotā tirgus īstenošanā, jo tas dod iespēju, piemērojot vienotu maksāšanas kārtību, no viena konta veikt bezskaidras naudas maksājumus euro visā Eiropā.

1.2 EESK tomēr uzskata, ka daži punkti Komisijas priekšlikumā regulai vēl ir jāgroza, lai patērētāju un uzņēmumu, kas ir klienti, un banku, kas ir piedāvātāji, interesēs nodrošinātu netraucētu pāreju.

1.3 EESK uzskata, ka priekšlikumā regulai noteiktie termiņi obligātai pārejai uz SEPA maksāšanas kārtību ir pārlieku īsi. Tikai tad, kad visām kredītiestādēm būs pietiekami daudz laika, lai sagatavotos pārejai, varēs nodrošināt darbības spēju, drošību un lietotājdraudzīgumu. Attiecībā uz kredīta pārvedumiem īstenošanas termiņš būtu jānosaka nevis tikai viena gada, bet trīs gadu garumā pēc regulas stāšanās spēkā. Tiešo debetu jomā īstenošanas termiņš būtu jānosaka nevis divu gadu, bet četru gadu garumā pēc regulas stāšanās spēkā.

1.4 Priekšlikumā regulai paredzētās pilnvaras pieņemt deleģētos tiesību aktus būtu ievērojami jāierobežo vai jāsvītro, jo regulā paredzēto maksāšanas noteikumu pielāgošana tehnikas attīstībai un pārmaiņām tirgū radīs ievērojamu praktisku ietekmi. Par to ir jālemj likumdevējam likumdošanas procesā, iesaistot arī EESK.

1.5 EESK īpaši atzinīgi vērtē to, ka ar priekšlikumu regulai turpmāk principā tiek aizliegta daudzpusēja savstarpējās apmaiņas maksa par tiešā debeta darījumiem. Tādējādi tiek ieviesta skaidrība un pārredzamība sarežģītajās līgumattiecībās, kas ir maksājumu kārtības pamatā. Tas īpaši labvēlīgi ietekmē mazos un vidējos uzņēmumus.

2. Vispārīga informācija

2.1 Vienotās euro maksājumu telpas (SEPA) izveides pabeigšana ir viena no Eiropas Komisijas prioritātēm saistībā vienotā tirgus izveidi. Maksājumu instrumentu lietotāji, pateicoties jaunajai Eiropas sistēmai, kas regulē SEPA pārvedumus un SEPA tiešos debetus, var veikt bezskaidras naudas maksājumus gan savā valstī, gan uz citām valstīm, izmantojot vienu un to pašu kārtību. Tas atvieglo maksājumus, samazina administratīvo slogu un izmaksas visiem Kopienas tirgus dalībniekiem, t.i., gan patērētājiem, gan uzņēmumiem. Nākotnē jaunās kārtības priekšrocības vienotajā tirgū izmantos vairāk nekā 500 miljonu iedzīvotāju un 20 miljonu uzņēmumu.

2.2 Pirmie svarīgie tiesiskie nosacījumi SEPA izveidei radīti jau aizvadītajos gados. Ar Direktīvu 2007/64/EK “Maksājumu pakalpojumi iekšējā tirgū” ieviesa saskaņotus noteikumus un tiesības maksājumu pakalpojumu izmantotājiem Eiropas Savienībā. Lai arī tādējādi tika atvērts maksājumu pakalpojumu vienotais tirgus, tomēr saglabājās valstu sistēmu daudzveidība un atšķirības iekšējo un pārrobežu maksājumu kārtībā. Taču ar minēto direktīvu izveidoja tiesisku pamatu, lai noteiktu vienotu kārtību visiem pārrobežu maksājumiem.

2.3 Ar Regulu par (EK) Nr. 924/2009 “Pārrobežu maksājumi Kopienā” noteica, ka nodevai par pārrobežu un iekšzemes tiešā debeta maksājumiem principā jābūt vienādai. Turklāt tika izveidots pamats SEPA maksājumu infrastruktūrai.

2.4 EESK par abiem minētajiem dokumentiem ir pieņēmusi atzinumus (1). Komiteja atzinīgi vērtēja to, ka pēc euro ieviešanas ir iecerēts izveidot arī vienotu euro maksājumu telpu.

2.5 SEPA pārvedumus norēķinu veikšanai bankas piedāvā jau kopš 2008. gada 28. janvāra. Kopš 2009. gada novembra ir noteikts, ka pārveduma ilgums nedrīkst pārsniegt bankas trīs darba dienas. No 2012. gada pārveduma ilgums jāsamazina līdz vienai bankas darba dienai.

2.6 SEPA tiešā debeta maksājumi ir iespējami kopš 2009. gada 2. novembra. Paredzētas divas dažādas kārtības: SEPA tiešā debeta pamatsistēma (SEPA Core Direct Debit) kā vispārēja sistēma un SEPA tiešā debeta sistēma norēķiniem starp uzņēmumiem (SEPA Business to Business Direct Debit). Kopš 2010. gada novembra visām bankām jānodrošina iespēja tajās veikt SEPA tiešā debeta pamatsistēmas maksājumus.

2.7 SEPA maksājumus pašreiz izmanto tikai nedaudz, proti, 2011. gada sākumā, t.i., trīs gadus pēc to ieviešanas, to īpatsvars bija apmēram 4 %. Ja šī tendence turpināsies, būs vajadzīgi vēl vairāk nekā 25 gadi, lai pilnībā varētu izpausties SEPA priekšrocības.

2.8 Eiropas Komisija uzskata, ka, SEPA projektā piemērojot tikai tirgus pieeju, panākumi nav pietiekami. Tāpēc tā ierosina likumdošanas pasākumus, lai noteiktu obligātu pāreju uz SEPA maksāšanas instrumentiem. Valstu maksāšanas instrumentus līdz konkrētam datumam jāaizstāj ar SEPA sistēmu.

2.9 Eiropas Komisija ir likusi veikt aprēķinus, kas liecina, ka, realizējot pāreju uz SEPA maksājumiem, bankas kā piedāvātāji zaudēs 52 miljardus euro. Savukārt lietotāji, būdami pieprasījuma pusē, būs ieguvēji, jo samazināsies cenas un radīsies praktiskas priekšrocības.

2.10 Eiropas Komisijas 2010. gada 16. decembra priekšlikumā ir noteikti termiņi, līdz kuriem jāpārtrauc izmantot valstīs pastāvošās pārvedumu un tiešo debeta maksājumu sistēmas un tās jāaizstāj ar SEPA maksāšanas instrumentiem. Pēc regulas stāšanās spēkā euro zonas valstīs to pārvedumu sistēmas var darboties vēl 12 mēnešus, savukārt tiešā debeta sistēmas — vēl 24 mēnešus.

2.11 Patērētājiem un uzņēmumiem jāņem vērā, ka SEPA pārvedumu un tiešā debeta maksājumu būtiska atšķirība no līdzšinējām valstu sistēmām ir tā, ka arī iekšzemes maksājumos pazīstamā nacionālā bankas identifikācijas koda un konta numura vietā turpmāk jāizmanto starptautiskais bankas konta numurs (IBAN) un bankas identifikācijas kods (BIC). IBAN ir standartizēts, starptautisks bankas konta numurs, kas sastāv no maksimāli 34 zīmēm. BIC ir standartizēts, starptautisks bankas identifikācijas kods, kas sastāv no maksimāli 11 zīmēm.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1 EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas priekšlikumu. Priekšlikums regulai ir izšķirošs solis funkcionējošas, vienotas euro maksājumu telpas izveidē.

3.2 Vienotais tirgus ir viens no svarīgākajiem ES ekonomikas izaugsmes virzītājspēkiem. Euro ieviešana bija svarīgs solis, kas ļāva padziļināt dalībvalstu integrāciju. Tāpēc EESK uzskata, ka projekts izveidot Eiropas vienoto maksājumu telpu liecina arī par rīcības konsekvenci.

3.3 EESK tomēr uzskata, ka priekšlikumā regulai ir noteikti pārlieku īsi termiņi valstīs izmantoto maksājumu sistēmu aizstāšanai. Izšķirošajam kritērijam jābūt projekta sekmīgumam, nevis īstenošanas ātrumam. Maksājumi ir ļoti jutīgs jautājums gan (it īpaši) patērētājiem, gan pārējiem ekonomikas dalībniekiem. Tāpat kā pirms euro ieviešanas jāveic visi iespējami sagatavošanās pasākumi, piemēram, testi, izmēģinājuma posmi, informācijas kampaņas utt., lai novērstu darbības traucējumus, kļūmes, nepareizi novirzītus maksājumus, pārskaitīto līdzekļu pazušanu u.c. Šādu pasākumu īstenošanai jāpiešķir pietiekami daudz laika. Tāpēc EESK brīdina no pārliekas steigas, kas varētu apdraudēt projekta panākumus sabiedrībā. Tomēr jāņem vērā arī tas, ka pārāk ilgi pārejas termiņi varētu radīt papildu izmaksas.

3.4 Ne visi jautājumi ir līdz galam atrisināti, lai nodrošinātu netraucētu pāreju uz SEPA maksājumu sistēmu. Šajā sakarā jāņem vērā, ka daudzus neskaidros jautājumus var atrisināt tikai valstu līmenī starp SEPA projektā iesaistītajām pusēm. Īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai nodrošinātu līdzsvaru starp banku, kas ir piedāvātāji, un lietotāju, kas ir pieprasītāji, interesēm.

3.5 Gan no patērētāju, gan ekonomikas viedokļa bieži rodas jautājums, kāpēc pārbaudītās valstu maksājumu sistēmas jāaizstāj ar SEPA. Valstu sistēmas ar ierastajiem kontu numuriem un banku identifikācijas kodiem ir izmantotas gadiem ilgi, tāpēc dalībnieki tām uzticas. Ar jauno SEPA maksāšanas kārtību tiek atviegloti pārrobežu pārvedumi un tiešā debeta maksājumi. Tomēr SEPA sistēmu jāpiemēro arī iekšzemes maksājumiem, kas veido maksājumu lielāko daļu. Eiropas Komisijai un bankām ir labāk jāinformē par jaunās SEPA sistēmas priekšrocībām saistībā ar norēķinu ātrumu un izmaksām.

3.6 SEPA projektu sekmes ir ļoti atkarīgas no tā, kā tos akceptēs lietotāji (patērētāji un uzņēmumi). Tāpēc vispirms un steidzami ir jāpalielina sabiedrības izpratne par SEPA maksāšanas instrumentiem un to sastāvdaļām — IBAN un BIC. Finanšu iestādēm jārīko plašāka informācijas kampaņa par šiem jautājumiem. Līdz šim ne visās dalībvalstīs šādas kampaņas ir bieži rīkotas. Tāpēc daudzi iedzīvotāji, kā arī mazie un vidējie uzņēmumi vēl nav pietiekami labi informēti par jaunajiem SEPA produktiem.

3.7 Lai padarītu līdz pat 34 zīmēm garo IBAN lietotājiem ērtāku, tajā varētu vismaz nodalīt katras četras zīmes (izmantojot atstarpi, defisi, jaunu lauku). Jāņem vērā, ka īpaši vecāka gadagājuma cilvēkiem var būt grūtības ar jaunajiem datiem un skaitļu rindām. Tāpēc bankām vajadzētu patērētājiem sniegt atbalstu, piemēram, izmantojot konversijas programmas.

3.8 Jaunie maksāšanas instrumenti ir arī pietiekami jāizmēģina. Līdz šim to nevarēja izdarīt ar visiem SEPA produktiem, jo, piemēram, SEPA tiešā debeta maksājumus iespējams plaši izmantot tikai kopš 2010. gada novembra sākuma, kad visām bankām bija jānodrošina iespēja tajās veikt šādus maksājumus. Tikai praktiski izmēģinājumi dod iesaistītajām pusēm (bankām un lietotājiem) iespēju apzināt un novērst sākotnējās grūtības un praktiskus traucējumus. Nosakot pietiekami ilgu pārejas periodu, galvenokārt jānodrošina, lai jaunos SEPA maksājumus varētu veikt automatizēti un tie būtu piemēroti plašai izmantošanai.

3.9 EESK uzskata, ka līdztekus pienākumam ieviest SEPA sistēmu jāparedz pietiekami drošības pasākumi, vienlaikus nodrošinot procedūru lietotājdraudzīgumu, īpaši privātiem klientiem. Maksātājiem, maksājuma saņēmējiem un maksājuma pakalpojuma sniedzējiem jābūt pārliecinātiem, ka maksājumus veiks pareizi, precīzi un uzticami.

3.10 Problēmas, pārejot uz SEPA maksājumu sistēmu, var rasties arī valstu līmenī. Piemēram, Vācijā, valstī, kurā salīdzinājumā ar citām ES dalībvalstīm tiešā debeta maksājumus izmanto visvairāk, vēl nav skaidrs, vai esošās tiešā debeta pilnvaras var izmantot arī SEPA tiešā debeta maksājumu veikšanai. Šajā jautājumā jārod efektīvs un tiesiski drošs risinājums, lai nepamatoti nekaitētu ne patērētājiem, ne uzņēmumiem. Nebūtu pieņemami, ja būtu jāsazinās ar visiem klientiem un jālūdz izdot jaunas pilnvaras. Tas radītu nesamērīgu administratīvo slogu un izmaksas. Arī patērētājam tas nebūtu izdevīgi, jo viņam būtu jāveic plaša korespondence ar saviem līgumpartneriem.

3.11 Izstrādājot maksāšanas kārtību, Eiropas un valstu līmenī arī vairāk jāapspriežas ar lietotājiem. Tas attiecas ne tikai uz pašreizējo posmu, t.i., SEPA maksāšanas instrumentu ieviešanu, bet arī uz šīs sistēmas turpmāko attīstīšanu. Eiropas Komisija un Eiropas Centrālā banka, izveidojot SEPA padomi, ir spērušas pirmo soli, lai attīstīšanas procesā labāk iesaistītu lietotājus. Diemžēl jāatzīmē, ka SEPA padomē pārstāvētās lietotāju apvienības pietiekami neatspoguļo SEPA projektā iesaistītās puses. Turklāt būtu svarīgi SEPA padomē izveidot ekspertu grupu, kurā vienlīdzīgi būtu pārstāvēti gan piedāvātāji, gan lietotāji, lai apzinātu iespējas SEPA maksājumu sistēmas tālākai tehniskai pilnveidei.

4. Īpašas piezīmes

4.1. 5. panta 1. un 2. punkts — pietiekami termiņi pārejai uz SEPA sistēmu

4.1.1 EESK uzskata, ka Eiropas Komisijas ierosinātie termiņi obligātai pārejai uz SEPA maksāšanas sistēmu ir pārāk īsi. Vispirms ir jānodrošina, ka jaunie SEPA produkti ir tikpat efektīvi un droši kā valstīs pastāvošā līdzšinējā maksāšanas kārtība.

4.1.2 Attiecībā uz kredīta pārvedumiem termiņš būtu jānosaka nevis tikai viena gada, bet trīs gadu garumā pēc regulas stāšanās spēkā.

4.1.3 Tiešo debetu jomā termiņš būtu jānosaka nevis divu gadu, bet četru gadu garumā pēc regulas stāšanās spēkā.

4.1.4 Vajadzīgi ilgāki termiņi, galvenokārt, lai iegūtu patērētāju uzticēšanos jaunajai SEPA maksājumu sistēmai. Sabiedrība plašāk jāinformē par SEPA sistēmu. Tas īpaši attiecas uz informētību par IBAN un BIC. Vairāk ir arī jāinformē par SEPA maksāšanas kārtības priekšrocībām. Jaunajiem produktiem praksē ir jābūt efektīviem un drošiem. Turklāt vēl jāatrisina valstu līmeņa problēmas, piemēram, pilnvaru nodošana.

4.1.5 Uzņēmumiem ilgāki termiņi ir nepieciešami tādēļ, ka pielāgošanās jaunajai kārtībai ir laikietilpīga un saistīta ar izmaksām. Uzņēmumiem ir jāiegulda papildu līdzekļi un jāpielāgo darba metodes un tajos izmantotās sistēmas. Piemēram, visa klientu datu bāze jāpārorientē uz IBAN un BIC. Pati Eiropas Komisija ietekmes novērtējumā ir secinājusi, ka ar IT sistēmām saistītais ieguldījumu cikls uzņēmumos parasti ir trīs līdz pieci gadi.

4.2. 5. panta 4. punkts saistībā ar 12. pantu — Nepieļaut pārlieku plašu kompetences nodošanu

4.2.1 EESK uzskata, ka, attīstot SEPA sistēmu, arī turpmāk būtiskus lēmumus jāpieņem Eiropas likumdevējiem, apspriežoties ar padomdevējām iestādēm, piemēram, EESK. Komiteja uzskata, ka Eiropas Komisijas pilnvaras ar deleģētiem tiesību aktiem izdarīt grozījumus, rēķinoties ar tehnikas attīstību un pārmaiņām tirgū, ir pārlieku plašas. Arī nelielas izmaiņas Eiropas maksājumu sistēmā var radīt ievērojamas sekas patērētājiem, uzņēmumiem un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, un tās vispirms detalizēti ir jāapspriež saskaņā ar ierasto likumdošanas kārtību, lai pieņemtu lēmumu.

4.2.2 Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantā noteikts, ka pilnvaras pieņemt deleģētus aktus var nodot tikai tad, lai papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus leģislatīvu aktu elementus.

4.2.3 Regulas priekšlikuma pielikumā minētās prasības, kas piemērojamas SEPA pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem, ir izšķirīgi kritēriji, kas ietekmē turpmākos SEPA produktus. Pat nelielas prasību izmaiņas var ietekmēt tehniskās procedūras, ko izmanto piedāvātāji un lietotāji. Visbeidzot pielikumā minētās prasības arī nozīmē, ka jāatsakās no valstu sistēmām, jo tās vairs neatbilst SEPA prasībām. Tāpēc nav pieņemami mainīt prasības bez Eiropas Parlamenta un Padomes pietiekamas līdzdalības.

4.3. 6. pants — Skaidrība par turpmāko izmaksu struktūru

4.3.1 EESK atzinīgi vērtē to, ka turpmāk principā tiek aizliegta daudzpusēja savstarpējās apmaiņas maksa par tiešā debeta darījumiem. Jānodrošina, lai turpmākās nodevas par maksājumu veikšanu būtu pārredzamas un attiektos uz konkrētiem banku pakalpojumiem.

4.3.2 Eiropas Komisija jau no paša sākuma ir uzsvērusi, ka jaunie SEPA maksājumi nedrīkst būt dārgāki par līdzšinējiem maksājumiem, ko veica saskaņā ar valstu sistēmām. EESK šo prasību pilnībā atbalsta un ļoti lūdz Komisiju veiktu visus vajadzīgos pasākumus un nodrošināt, lai jaunie SEPA maksājumi nekļūtu dārgāki par līdzšinējiem valstu noteiktajiem maksājumiem un netiktu paaugstināti maksājumi, kā tas notika, ieviešot euro. Pretējā gadījumā sabiedrība, it īpaši patērētāji, šo jauno sistēmu neakceptēs. Daudzpusēja savstarpējās apmaiņas maksa nav ierasta visās euro zonas valstīs. Tādējādi tās ieviešana atsevišķās euro zonas valstīs ar SEPA sistēmu principā būtu nepareizs signāls.

4.3.3 EESK arī uzsver, ka par tiešā debeta darījumiem, kurus maksājumu pakalpojumu sniedzējs nespēj pienācīgi izpildīt maksājuma uzdevuma atraidīšanas, izpildes atteikšanas, atpakaļsūtīšanas vai atpakaļpārvešanas dēļ (R darījumi), patērētājam piemērojama daudzpusēja savstarpējas apmaiņas maksa vienīgi tādā gadījumā, ja tiešā debeta maksājuma veikšanas brīdī viņa kontā nav pietiekami daudz līdzekļu. Visos citos gadījumos šī maksa tiek piemērota maksājuma saņēmējam. Maksājuma saņēmējam, maksājuma saņēmēja bankai un maksātāja bankai nav atļauts maksātājam piemērot maksājumu par R darījumiem, kurus nav ierosinājis maksātājs.

Briselē, 2011. gada 5. maijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) OV C 318, 23.12.2006., 51. lpp., un OV C 228, 22.09.2009., 66. lpp.