Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - Ziņojums par IDA II programmas novērtējumu /* COM/2005/0493 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 14.10.2005 COM(2005) 493 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Ziņojums par IDA II programmas novērtējumu 1. IEVADS IDA programma (datu apmaiņa starp pārvaldes iestādēm) tika aizsākta 1995. gadā pēc Kopienas lēmuma, ar kuru visā ES varēja izveidot IT infrastruktūru, noteikt vienotus formātus un integrēt uzņēmējdarbības procesus. Divu savstarpēji saistītu Kopienas lēmumu pieņemšana 1999. gadā liecināja par IDA programmas otrā posma, tā dēvētās IDA II programmas, sākumu. Šīs Uzņēmumu ģenerāldirektorāta programmas mērķis ir atbalstīt dalībvalstu pārvades iestāžu ātro informācijas apmaiņu elektroniski. Tās misija ir koordinēt Eiropas telemātikas tīkla izveidi valsts pārvaldes iestādēm visās līdzdalīgajās valstīs. Programmas gada budžets ir gandrīz 24 miljoni EUR, un ar IDA II iecerēts veicināt informācijas tehnoloģiju piemērošanu nozaru politikas jomās, kā arī uzlabot valstu infrastruktūras sadarbspēju. Sākotnēji programma bija vērsta uz administratīviem pakalpojumiem, bet 2004. gadā, tās beigu posmā, programma tika vērsta uz pakalpojumu izstrādi uzņēmumiem un iedzīvotājiem. Programmas beigu posma novērtējums, kas jāveic atbilstoši tās tiesiskajam pamatam, attiecībā uz programmas sasniegumiem tās atbilstības un efektivitātes aspektos bija visnotaļ pozitīvs. Tomēr atklājās arī virkne trūkumu, kurus ieteicams ņemt vērā IDABC, IDA II pēctecīgajā programmā pēc 2005. gada 1. janvāra. Šā dokumenta mērķis ir izklāstīt Eiropas Parlamentam un Padomei par konstatējumiem IDA II programmas beigu posma novērtējuma gaitā, vienlaikus ieskicējot, kā konstatēto pārņem IDABC programma. 2. INFORMāCIJAI Otrā IDA programmas fāze (IDA II) stājās spēkā pēc Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 1719/1999/EK[1] un 1720/1999/EK[2] pieņemšanas (turpmāk tekstā „Pamatnostādnes un lēmumi par savietojamību) 1999. gada 12. jūlijā. Tā kā Eiropas pārvaldes iestādēm vajag pēc iespējas labāk izmantot jaunās tehnoloģiskās iespējas, IDA II virzība tika vērsta uz savietojamības nodrošināšanu. Tādēļ IDA II ir jāstrādā, lai maksimāli palielinātu pielāgotiesspēju un minimizētu informācijas apmaiņas izmaksas, kā arī pēc iespējas vairāk palielinātu pārvaldes iestāžu iedzīvotājiem un uzņēmumiem sniegto tiešsaistes pakalpojumu efektivitāti, jo īpaši Eiropas līmenī. Programmas vidusposmā IDA II lēmumus grozīja attiecīgi ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 2046/2002/EK[3] un 2045/2002/EK[4], lai ņemtu vērā programmas vidusposma novērtējumā izteiktās rekomendācijas. Izmaiņās bija iekļauta norāde uz secinājumiem un rekomendācijām pēc diviem augsta līmeņa pasākumiem 2001. gadā, tas ir, Ministru konferences par e-pārvaldību, kuru kopīgi organizēja Komisija un Padomes Beļģijas prezidentūra, kā arī IDA un Zviedrijas prezidentūras konferences „e-Pārvaldība Eiropas iedzīvotājiem un uzņēmumiem labā”, Zviedrijā, Sandhamn pilsētā. Tāpat tajos bija arī norādes uz iedzīvotājiem un uzņēmumiem sniegto Eiropas e-pārvaldības pakalpojumu definēšanu un izvietošanu. Nepieciešamība veikt galīgo IDA II programmas novērtējumu izriet no 9. un 13. panta attiecīgajos lēmumos, ar kuriem programmu izveido. Atbilstīgi šiem noteikumiem Eiropas Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par novērtējuma gaitu. Tā, Komisija 2003. gada decembrī aizsāka IDA II beigu posma novērtējumu un darbu beidza 2004. gada novembrī. Komisija novērtējumu veica kopā ar neatkarīgu ekspertu grupu no konsultāciju uzņēmuma. Dažādu IDA ieinteresētu grupu pārstāvji un dalībvalstis piedalījās novērtēšanas projekta valdes sēdēs un sniedza savu ieguldījumu, formulējot metodoloģiju un secinājumus. Viss ziņojums publicēts tiešsaistē http://europa.eu.int/idabc/en/document/3536/5588. 3. PāRSKATS PAR SASNIEGUMIEM 3.1. Projekta īstenošana Laikā no 1999. līdz 2004. gadam Eiropas politikas darba kārtība ievērojami paplašinājusies, ko atspoguļo arī tas, kā izstrādāta IDA II programma. Piemēri plašākām politikas tendencēm, kas ietekmē IDA finansētās darbības, ietver pasākumus, lai ar informācijas sistēmu palīdzību uzlabotu veterināro kontroli un veselību, ņemot vērā GSE skandālus, jūrlietu un civilās aizsardzības jautājumus pēc tādām dabas un cilvēku izraisītām katastrofām kā, piemēram, Prestige tankera avārija un Erica avārija attiecīgi 1999. un 2002. gadā. Minētās problēmas jārisina papildus tradicionālajiem Eiropas politikas jautājumiem, tādiem kā nodarbinātība un sociālā drošība vai transports. Nesen aktualizējušās bažas par sabiedrības drošību devušas jaunu impulsu informācijas sistēmu pielietošanai šajā jomā; lai gan IDA finansējums minētajām sistēmām nebija paredzēts, tajās bieži tika izmantoti programmas horizontālie pasākumi. Kopumā IDA II finansējusi vispārējas intereses projektus deviņpadsmit dažādās politikas jomās. Par daudziem sīkāka informācija publicēta IDA II tīmekļa vietnē http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/550. Visplašāk pazīstamas tādas IDA II atbalstītas informācijas sistēmas kā darba iespēju tīmekļa vietne EURES, portāls par iespējām mācīties PLOTEUS, brīdinājuma sistēma plūdu gadījumā LISFLOOD, sabiedrības veselības informācijas tīkls EUPHIN, sistēma iekšējā tirgus strīdu izšķiršanai SOLVIT, telemātikas lietojumprogramma statistikas datu vākšanai DSIS, arī SAFESEANET – jūrniecības drošībai un CARE – ceļa satiksmes negadījumu datu bāze. Lai gan ES paplašināšanās rezultātā, iekļaujot desmit jaunās dalībvalstis 2004. gadā, netika izveidotas jaunas informācijas sistēmas, tika darīts viss, lai paplašinātu esošo projektu piemērošanu arī šajās valstīs. Projektos, ar kuru palīdzību risina datu apmaiņas tehniskos priekšnoteikumus, tā dēvētās horizontālās rīcības un pasākumi, vairums IDA II pūliņu tika vērsti uz to, lai izveidotu pamata infrastruktūru datu apmaiņai, īpaši izceļot sakaru drošību. Visu šo iniciatīvu centrā ir TESTA, sadarbības tīkls drošai saziņai starp Eiropas pārvaldes iestādēm, tas ir sadarbības tīkls, ko aizvien vairāk izmanto divpusējai un daudzpusējai datu apmaiņai ES. IDA II programmas beigās visas dalībvalstis ir pievienojušās TESTA, un plānots, ka tīkls drīzumā saņems drošības akreditāciju. Citas darbības, lai izveidotu Eiropas infrastruktūru pārrobežu apmaiņai, tika ierosinātas gan tādās jomās kā pārraides sistēmas, lietojumprogrammu mitināšana, ziņojumapmaiņas starpprogrammatūra un elektronisko sertifikātu nodrošinājums, gan satura līmenī, piemēram, mudinājums izmantot mašīntulkošanu. Otrā horizontālo rīcību un pasākumu grupā bija virkne lietojumprogrammu, kas risina konkrētas publiskā sektora prasības, tostarp CIRCA, grupprogrammatūras lietojumprogramma, kura īpaši piemērota daudzvalodu darbībai komitejās un ekspertu grupās, kas vajadzīgs Eiropas politikas īstenošanas gaitā, IPM, instruments interaktīvai politikas veidošanai vai portāla rīkkopa, kas īpaši piemērota informācijas publicēšanai daudzās valodās. Programmas beigās mobilitātes portāls, ko vēlāk nosauca „Your Europe” (Tava Eiropa), tika pozicionēts kā konsolidēta informācijas piegādes platforma iedzīvotājiem un uzņēmējiem par mobilitātes prasībām. Trešajā, plašākajā IDA II ierosināto darbību grupā, ietilpst pamatnostādnes un rekomendācijas, kas atspoguļo aizvien pieaugošās prasības valstu IT infrastruktūrām un stratēģijām, lai attīstītu nepieciešamo sadarbspēju ar atbilstīgajām sadarbības pusēm citur ES vai arī nodrošinātu to atvērtību un pieejamību iedzīvotājiem un uzņēmumiem. Tādēļ ļoti svarīgs ir Eiropas savietojamības satvars un Arhitektūras pamatnostādnes, ar ko formulē rekomendācijas efektīvākai un iedarbīgākai saziņai dalībvalstu pārvaldes iestāžu starpā. Turklāt IDA II jau savlaicīgi sāka interesēties par atklātā pirmkoda programmatūru un meklēja iespējas stimulēt tās izmantošanu publiskajā sektorā, kur vien tas būtu lietderīgi. Citas pamatnostādnes, tostarp prasības par paraugiem elektronisku ierakstu pārvaldībai ( MoReq ) un informācijas resursu pārvaldībai e-pārvaldības vajadzībām ( MIReG ) vai rekomendācijas par atklātu dokumentu formātiem, bija vērstas uz sadarbību starp sabiedrisko sektoru un plašāku sabiedrību. Jāmin arī IDA II veiktais nozīmīgais darbs, lai veicinātu konsekventu Eiropas pieeju elektroniskajiem iepirkumiem. Informācija par šiem un citiem horizontālajiem pasākumiem un rīcību atrodama tiešsaistē http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/556 . 3.2. Eiropas publiskā sektora IT politikas koordinēšana Lai arī IDA II lielā mērā bijusi uz projektiem vērsta programma, koordinācijas mehānisms starp Kopienu un valsts partneriem guvis nozīmi pats par sevi. Šīs koordinācijas centrā bija pārvaldības komiteja un tās tehniskā darba grupa, virkne ekspertu grupu, kas strādāja pie dažādām tēmām, piemēram, tikai dažas: videokonferences, datu sadarbības tīkli, informācijas drošība, IT sistēmu sadarbspēja, atklātā pirmkoda programmatūra, starpprogrammatūra, un direktoriju pakalpojumu tehnoloģijas, metadatu nolīgumi, e-iepirkumi un portālu saturs. 2004. gadā vien notika 30 šādu ekspertu grupu tikšanās, kas veicināja kopēja redzējuma izveidi par to, kā ieviest e-pārvaldības IT sistēmas. 3.3. Statistikas dati Programmas laikā kopā 107 projektiem tika piešķirts kāda veida atbalsts no IDA II līdzekļiem. Turklāt 62 no minētajiem projektiem bija vispārējas intereses projekti, tas ir, projekti, ar kuriem risina tiesiskas prasības konkrētās politikas jomās. Veselības aprūpes un lauksaimniecības sektorā bija lielākais vispārējas intereses projektu skaits ( PCI ), lai arī lauksaimniecība nebija pirmajās rindās budžeta izteiksmē, lielākais saņēmējs šajā ziņā bija veselības aprūpes un vides sektors un projekti, kurus aizsākušas Eiropas aģentūras. Finansējuma sadalījums pa politikas jomām: Nozare | % IDA PCI finansējuma | Projektu skaits | Lauksaimniecība | 4,9% | 9 | Konkurence | 0,2% | 1 | Izglītība | 1,7% | 2 | Nodarbinātība | 1,3% | 2 | Uzņēmējdarbība | 3,1% | 1 | Vide | 13,7% | 5 | Iekšējais tirgus | 1,3% | 5 | Zivsaimniecība | 2,3% | 1 | Veselības aprūpe | 21,9% | 11 | Humānā palīdzība | 0,5% | 2 | Tieslietas un iekšlietas | 0,9% | 3 | Reģionu politika | 0,9% | 1 | Statistika | 10,9% | 5 | Rakstiskās tulkošanas pakalpojumi | 2,2% | 1 | Transports un enerģētika | 1,5% | 5 | Eiropas aģentūras | 20,0% | 4 | Starpiestāžu attiecības | 12,2% | 1 | Tehniskās prasības | 0,5% | 1 | Tirdzniecība | 0,0% | 1 | Šajā tabulā nav iekļautas IT sistēmas, kas gan nesaņēma nekādu tiešu finansiālu atbalstu, tomēr ir uzskatāmas par IDA II labumguvējiem, jo izmantoja infrastruktūras un programmas nodrošinātus risinājumus. Kā piemērs šeit minama Eurodac, sistēma patvēruma meklētāju pārvaldībai, civilās aizsardzības sistēma Prociv-Net un FIU-Net – cīņai pret finansiālu krāpšanu. Attiecībā uz horizontālā līmeņa ( HAM ) rīcību un pasākumiem, programmas ietvaros tika pieņemta klasifikācijas sistēma, ar kuras palīdzību nošķir tehnoloģiju risinājumus, uzņēmējdarbību un organizatoriskus risinājumus, labas prakses izplatīšanu un visbeidzot – programmas pārvaldību. Visvairāk izstrādātā no minētajām jomām bija tehnoloģiskie risinājumi, kam līdz ar to bija lielākais projektu skaits un kam tika piešķirts visvairāk budžeta līdzekļu HAM kategorijās. Finansējuma sadalījums pa kategorijām: HAM kategorija | % IDA HAM finansējuma | Projektu skaits | Tehnoloģiskie risinājumi | 69,91% | 25 | Uzņēmējdarbības/ organizatoriskie risinājumi | 18,28% | 9 | Labas prakses izplatīšana | 7,73% | 4 | Programmas pārvaldība | 4,38% | 7 | 3.4. Budžeta dati Budžeta apropriācijas (miljonos EUR) programmas pastāvēšanas laikā bija sadalītas šādi: 1999. | 2000. | 2001. | 2002. | 2003. | 2004. | 23,44 | 24,36 | 24,00 | 24,00 | 24,92 | 26,50 | Ikgadējās saistības pa gadiem bija šādas (miljonos EUR, noapaļojot līdz tuvākajiem 10 000): 1999. | 2000. | 2001. | 2002. | 2003. | 2004. | 21,31 | 20,15 | 19,85 | 19,68 | 17,33 | 22,55 | No augšminētajām saistībām aptuveni 52% tika nodoti vispārējas intereses projektiem, savukārt 48% – horizontālai rīcībai un pasākumiem. 4. IETEKMES UN SNIEGUMA NOVēRTēJUMS Atbilstīgi Paziņojumam par novērtēšanas standartiem un labu praksi[5], vērtējums tika koncentrēts uz pieciem svarīgākajiem jautājumiem: 1. Atbilstība Cik lielā mērā IDA II programma atbilst vajadzībām, problēmām un jautājumiem, ar kuriem sastopas programmas mērķi? 2. Lietderīgums Cik lietderīga bijusi IDA II programma, lai radītu tādu efektu un ietekmi, kas atbilst Pamatnostādnēs un savietojamības lēmumos noteiktajiem mērķiem? 3. Efektivitāte Cik efektīvi IDA II programmas resursi un tajā ieguldītais pārvērsts attiecīgos efektos un ietekmē? 4. Pielietojamība Kādu pielietojamību mērķa auditorija spēja gūt no IDA II programmas rezultātiem? 5. Ilgtspējība Cik ilgtspējīgas bija pozitīvās izmaiņas, kas radušās no IDA II programmas? 4.1. Atbilstība ES datu savstarpējās apmaiņas prasības nav izpildāmas, ja atsevišķu dalībvalstu rīcība nav koordinēta. Tādēļ jānodrošina vispārēja darba koordinēšana, lai īstenotu administratīvo sistēmu integrēšanu visā ES. Lai arī programma un projekti, ar kuru to ieviesa, bija IDA II programmas centrā, sarunas, kurās sagatavoja programmas pieņemšanu un kas pavadīja atsevišķu darbību īstenošanu, bija vienlīdz svarīgas ar programmas aspektiem un darbību kā tādu. Programmas ietvaros tika organizētas gandrīz četrdesmit ekspertu grupu tikšanās gadā par plašu tematu loku, sākot no vienota informācijas tīkla izveides politikas līdz elektroniskiem iepirkumiem un no atklātiem dokumentu formātiem līdz informācijas drošībai, turklāt šie forumi bija nozīmīgi, lai koordinētu valstu IT politiku un nodrošinātu gan vienotu pieeju, gan dalībvalstu līdzdalību (tik lielā mērā, cik iespējams). Turklāt papildus iespējai valstu e-pārvaldības ekspertiem tikties, apspriest un pieņemt lēmumus par politiku, IDA II arī nodrošināja vērtīgu piekļuvi informācijai par e-pārvaldības praksi ES un aiz tās robežām, pateicoties prakses izplatīšanas pasākumiem, jo īpaši e-pārvaldības observatorijai. Pastāvēšanas laikā IDA II programma paplašināja darbības loku jaunās jomās, lai ievērotu un jau iepriekš paredzētu programmas mērķauditorijas vajadzības un prasības. Līdz ar to elektronisku pakalpojumu sniegšanas nozīmība uzņēmumiem un iedzīvotājiem palielinājās. Tomēr šī virziena maiņa netika atbilstoši atbalstīta, definējot stratēģiskos mērķus, līdz ar to samazinot potenciālo ieguldījumu mērķa auditorijai. Tāpat novērtēšanas gaitā radās jautājumi par to, vai gadījumā, ja nebūtu tiesiskā pamata, darbībām konkrētā jomā attiecībā uz iedzīvotājiem un uzņēmumiem būtu sagaidāma liela valstu līdzdalība. 4.2. Efektivitāte Pamatojoties uz konstatējumiem novērtēšanas gaitā, var teikt, ka IDA II programma, salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu, radījusi lielus ieguvumus darba metožu ziņā un rezultātu sasniegšanā. Novērtējumā arī atzīmēts, ka, lai arī iztērēts samērā neliels budžets, panākti daudzi taustāmi labumi. Tomēr jāatzīmē, ka atsevišķās programmas daļās iespējams panākt vēl lielāku efektivitāti. Viens konkrēts jautājums, kas tika atzīmēts, ir tas, ka informācija nebija plaši pieejama, lai projekta vadības komiteja projektus varētu atbilstīgi pārraudzīt. Runājot par finansējumu, novērtējumā secināts, ka resursi būtu varējuši būt ciešāk saistīti ar programmas prioritāšu sasniegšanu. IDA II programmā bija tikai nedaudzi centieni piešķirt preferenciālo finansējumu projektiem, kas ciešāk saistīti ar programmas stratēģiskajiem mērķiem. Visbeidzot, programma būtu noteikti guvusi labumu no nozares pārstāvju lielākas iesaistīšanas tehnoloģiju izvēlē, ar ko nācās sastapties. Tādējādi, saskarē ar straujām izmaiņām tehnoloģijās, kas saistītas ar e-pārvaldību, novērtējumā minēts, ka IDA II bijis risks pieņemt nepiemērotus tehnoloģiskus lēmumus. Tomēr bažas par šādu apspriežu caurskatāmību un nediskriminēšanas aspektiem tajās bijušas lielas. 4.3. Lietderīgums Programmas lietderīgumu mēra pretstatā tam, kā tas ietekmē mērķa auditoriju. Tomēr, kā izklāstīts Pamatnostādnēs un Savietojamības lēmumos, mērķi bijuši plaši. Piemērs minētajam ir mērķis sasniegt sadarbspēju pārvaldes sektoros. šādus mērķus programmā ir grūti izmērīt un grūti tiem izsekot, tādēļ novērtējumā tika minēts, ka maz ticams, ka tos sasniegs ar pieejamajiem resursiem. Tomēr savietojamības sasniegšanā nozīmīga ir arī apņemšanās risināt jautājumu visos valdības līmeņos. Rezultātā novērtējumā konstatēts, ka pastāv daudz viedokļu par programmas potenciālo ietekmi, sākot no ļoti pozitīviem ieskatiem līdz pat kritiskākiem uzskatiem. Tāpēc novērtējumā uzmanība koncentrēta uz aizstājošu pasākumu, tas ir, horizontālas rīcības un pasākumu pieņemšanu ( HAM ), ievērojot, ka tas radīja dalītu rezultātu, jo tikai daži HAM tika plaši pieņemti vispārējas intereses projektos ( PCI ), nemaz nerunājot par pārējo ES. Tomēr, pozitīvi raugoties, novērtējumā konstatēts, ka IDA II programma saņēma to dalībvalstu maksimālo uzmanību, kas pievienojās ES pēc paplašināšanās 2004. gadā. Šajās valstīs bieži vien nav pat bijušas IDA II vietējās alternatīvas, tomēr bijusi politiska vēlme iesaistīties un integrēties ES. Lietderīguma guvuma iespējas jaunajām ES dalībvalstīm bijušas patiešām labas. 4.4. Pielietojamība Novērtējumā minēts, ka IDA un IDA II programmu darbības laikā Eiropas sniegums datu apmaiņas ziņā ievērojami uzlabojies. Daudziem sektoriem ir sadarbības tīkli, kas pieļauj datu apmaiņu, vēlamo IDA programmu rezultātu. Ne visas attīstības tendences uzskatāmas par IDA II laikā sasniegtām, tomēr tās nebūtu bijušas iespējamas, ja IDA censtos vien sasniegt mērķus, kas noteikti 1999. gada IDA II lēmumos. IDA spējusi ierosināt un veicināt tādas infrastruktūras radīšanu, kas mērķa auditorijām ES sniedz vērā ņemamas pielietojamības iespējas. Mērķis, ko, saskaņā ar novērtējumu, šķiet, izdevās attīstīt visvairāk, ir ekonomiski pietiekama informācijas apmaiņa ES, savukārt e-pārvaldības pakalpojumu sniegšanu iedzīvotājiem un uzņēmumiem – vismazāk. Tas nepārsteidz, ņemot vērā salīdzinoši īso laika posmu, kas pagājis kopš 2002. gada grozījumiem, ar kuriem iedzīvotāji un uzņēmumi tika definēti kā IDA II programmas labumguvēji. Novērtējumā redzams arī, ka IDA vispārējo dienestu klātbūtne nav plaši vērojama pat IDA finansētos projektos. Tas samazina programmas potenciālo pielietojamību. Lai gan atsevišķu risinājumu pirmkods, piemēram, portāla rīkkopa ( Portal toolkit ) un CIRCA, bija pieejami citām pārvaldes iestādēm, vairums risinājumu, kas radīti viena projekta ietvaros, nebija pieejami citiem projektiem saskaņā ar atkārtotas/atklātas lietošanas principiem. 4.5. Ilgtspējīgums Ilgtspējīgums IDA II programmas kontekstā nozīmē vairāk nekā vienkārši garantēt atsevišķu projektu ilgtspējīgumu: drīzāk tas nozīmē ilgtspējīgas ietekmes nodrošināšanu mērķa auditorijai. Tādēļ bija nepieciešams sekot tam, cik labi projektos izpildīti to izveides mērķi, un pārliecināties, ka šie mērķi bija kopsolī ar mainīgajām mērķa auditorijas vajadzībām. Pieredze liecina, ka ilgtspējīga finansējuma iespējas ir lielākas, ja mērķi tiek regulāri sasniegti. Tādēļ bija svarīgi, lai IDA programma kopumā būtu vērsta uz to, lai ievērotu mērķa auditorijas vajadzības. Atbilstība un ilgtspējīgums ir cieši saistīti. IDA II programmas sākotnējā fāzē liela uzmanība ilgtspējīgumam netika pievērsta. Tomēr pēdējos divos gados tika pieliktas lielas pūles, lai nodrošinātu IDA II programmas projektu ilgtspējīgumu, pat ja vispārēju risinājumu izstrāde vēlāk nebūtu iespējama. 5. REKOMENDāCIJAS IDA II programmas novērtējuma rezultātā izkristalizējās vairākas rekomendācijas. Lai gan vairākas no tām IDA II programmas ietvaros nevar ievērot, daļēji tās izpaudušās IDABC tiesiskajā pamatojumā, ko pieņēma 2004. gada aprīlī[6], lai nodrošinātu IDA II pēctecību. 5.1. Stratēģiska satvara nepieciešamība Šķiet, ka vienīgā svarīgākā rekomendācija, kas izriet no novērtējuma, bija tāda, ka programmas darbības būtu jāizstrādā stratēģiskā satvarā, kas: - sāktos ar savietojamības problēmas analīzi un datu apmaiņu Eiropā, paturot prātā Lisabonas programmas mērķus un e-Eiropas 2005. gada rīcības plāna vajadzības; - būtu balstīts uz ieinteresēto personu analīzi , kas aptvertu visas iesaistītās personas un to motivāciju un vēlmi līdzdarboties; - būtu izveidots, balstoties uz mērķu stratēģisku definēšanu problēmu risināšanai; - novērtētu atšķirīgu īstenošanas iespēju ietekmi ; - dotu priekšroku tādām darbībām, kas sniedz vislielāko ieguldījumu, lai sasniegtu programmas mērķus un uzdevumus; kā arī - visbeidzot, kas izveidotu īstenošanas plānu, kurš stratēģiskos mērķus un uzdevumus pārvērstu konkrētās PCI un HAM darbībās. Lai arī šīs rekomendācijas IDA II darbam tika izteiktas pārāk vēlu, IDABC programma veido stratēģiskā satvara pamatus: - Komisija veica plašu ieinteresēto pušu aptauju laikā pirms IDABC pieņemšanas, lai noteiktu vissvarīgākos pārrobežu e-pārvaldības pakalpojumus iedzīvotājiem un uzņēmumiem. Tika publicēts arī atklāts uzaicinājums iesniegt rakstus, un tika izsūtīti ielūgumi piedalīties konferencē 2005. gada sākumā, lai tālāk pārrunātu vēlamo IDABC programmas virzību. Šādas rīcības rezultātā tika noteiktas septiņas prioritārās darbības jomas pārrobežu pakalpojumu sniegšanā. - Ar Eiropas Sadarbspējas satvara pirmo pilno darbības posmu 2004. gadā izveidoja konceptuālo satvaru IDABC tālākām darbībām, lai uzlabotu elektronisku saziņu Eiropas publiskajā sektorā. Tehniskās, semantiskās un organizatoriskās sadarbspējas jēdzieni, kas ar to iedibināti, jau ieguvuši kopējas valodas statusu un palīdz precizēt darba jomas, kuras dalībvalstīm un Komisijai jārisina. Šo dokumentu 2005. gada sākumā papildināja ar tehniskās arhitektūras projektu e-pārvaldības pakalpojumu pārrobežu nodrošināšanai. 5.2. Risinot ilgtspējības nepieciešamību Jautājums par finansējuma avotu pēc IDA II projekta īstenošanas nav atrisināts un joprojām ir aktuāls saistībā ar IDABC. Attiecīgajās programmās nav vispārējas intereses projektu turpmākās darbības finansēšanas iespējas, un saskaņā ar IDABC finansējumu var sniegt ne ilgāk par četriem gadiem. Runājot par PCI, novērtējumā minēts, ka IDA nebūtu jāapstiprina finansējums bez atbilstošām finanšu garantijām no attiecīgā ĢD vai aģentūras attiecībā uz esošo projekta finansēšanu pēc tā ieviešanas. HAM gadījumā tika ieteikts projektam jau iepriekš pieņemt īstermiņa un ilgtermiņa mērķu/uzdevumu/snieguma indikatorus, kas sasniedzami noteiktā laika posmā. Pašreizējais finansējums jāsaista ar šo mērķu sasniegšanu. Projektiem, kas neatbilst mērķa vajadzībām, nav jāpiešķir esošais finansējums. Tomēr šīs rekomendācijas, šķiet, neatrisinās ilgtspējības problēmu, jo praktiski nav iespējams sniegt apliecinājumu par finansējumu nākotnē un arī veiksmīgs projekts neradīs finansējuma avotus, kas būtu neatkarīgi no IDABC programmas budžeta. Tādēļ Komisija izvērtēs ilgtermiņa finansēšanas iespējas un stratēģiskas infrastruktūras komponentu vadību un iesniegs priekšlikumu par risinājumiem. 5.3. Tehnisku risinājumu atkārtota izmantošana Novērtējumā teikts, ka Eiropas Komisijai jāuzskata atkārtota tehnisko risinājumu izmantošana par vienu no svarīgākajiem jautājumiem IT efektivitātes darba plānošanā. Tika norādīts, ka jādefinē skaidrs process, kuram nepieciešami vispārīgi instrumenti un dienesti un kurš nodrošinātu attiecīgo ieinteresēto personu iesaistīšanu. PCI radītiem risinājumiem attiecīgos gadījumos jābūt pieejamiem saskaņā ar vispārīgiem atvērtā pirmkoda principiem. Lai arī IDA II programmas centrā bijusi atkārtota vispārīgo komponentu izmantošana, PCI izstrādāto risinājumu atkārtota izmantošana pagātnē nav uzskatīta par darba mērķi. Reaģējot uz ieteikumu efektīvāk izmantot IDABC finansētus IT darbus, Komisija veiks pasākumus, lai uzlabotu koordināciju starp PCI un atbilstošu pieejamo risinājumu apzināšanos, neatkarīgi no tā, vai tie ir horizontāli pasākumi vai risinājumi, kas izstrādāti citu sektoru projektu ietvaros. Vispārēja stratēģiska satvara definīcija arī palīdzēs virzīt projektus uz rezultātiem, kuru sasniegšanā tie varētu balstīties uz IDABC . 6. SECINāJUMI Norādot uz vairākiem programmas trūkumiem, IDA II beigu posma novērtējumā lielākoties iekļauti pozitīvi secinājumi par programmas sniegumu tās piecu gadu darbības laikā. Pārsvarā ieteiktie uzlabojumi tikuši vai tiek īstenoti IDABC programmās, kas turpināja IDA II programmu pēc 2005. gada 1. janvāra. Šķiet, vissvarīgākais ir tas, ka novērtējumā izcelta programmas vadības kultūra, kas balstās uz izmērāmu mērķu noteikšanu un atsevišķu darbību sasaisti ar nospraustajiem mērķiem. [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 12. jūlija Lēmums Nr. 1719/1999/EK, ar ko definē pamatnostādņu kopumu, kā arī vispārējas intereses projektus attiecībā uz Eiropas komunikāciju tīkliem elektroniskai datu apmaiņai starp pārvaldes iestādēm (IDA), OV L 203, 3.8.1999., 1. lpp. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 12. jūlija Lēmums Nr. 1720/1999/EK, ar ko pieņem vairākus darbības un pasākumus, lai nodrošinātu to, ka Eiropas komunikāciju tīkli elektroniskai datu apmaiņai starp pārvaldes iestādēm (IDA) būtu savietojami un pieejami, OV L 203, 3.8.1999., 9. lpp. [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 21. oktobra Lēmums Nr. 2046/2002/EK, ar kuru groza Lēmumu Nr. 1719/1999/EK, OV L316, 20.11.2002., 4. lpp. [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 21. oktobra Lēmums Nr. 2045/2002/EK, ar kuru groza Lēmumu Nr. 1720/1999/EK, OV L316, 20.11.2002., 1. lpp. [5] K(2002) 5267 – 23.12.2002. [6] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Lēmums 2004/387/EK par Viseiropas elektroniskās pārvaldības pakalpojumu savietojamības nodrošināšanu valsts pārvaldes iestādēm, uzņēmumiem un pilsoņiem ( IDABC) , OV 181, 18.5.2004., 25. lpp.