KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI

par 13., 18. un 45. panta pārskatīšanu attiecībā uz EBI pilnvarām veikt saistošu starpniecību, lai ņemtu vērā finanšu pakalpojumu tiesību aktu attīstību nākotnē

Ievads

Saskaņā ar 129. pantu Direktīvā 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu (BAND), un pēc apspriešanās ar Eiropas Banku iestādi (EBI) Eiropas Komisija ir sagatavojusi šo ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par 13. panta (Grupas noregulējuma plāns), 18. panta (Šķēršļi grupas noregulējamībai) un 45. panta (MREL) piemērošanas pārskatīšanu attiecībā uz EBI pilnvarām veikt saistošu starpniecību, lai ņemtu vērā finanšu pakalpojumu attīstību.

Noteikumi

BAND 13., 18. un 45. pants ir balstīts uz vispārēju principu, ka attiecībā uz grupām lēmumi attiecīgās jomās būtu kopīgi jāpieņem attiecīgajām noregulējuma iestādēm. Visos trīs noteikumos ir paredzēts četru mēnešu laikposms, kurā ir jāpanāk vienošanās šajā jautājumā. 13. un 18. pantā noteikts, ka šajā laikposmā EBI var būt uzlikts pienākums palīdzēt iestādēm pieņemt kopīgu lēmumu attiecībā uz grupas noregulējuma plāniem un attiecīgi šķēršļiem noregulējamībai, ja to pieprasa noregulējuma iestāde. Turklāt šie trīs noteikumi paredz, ka, ja nav kopīga lēmuma, jebkura noregulējuma iestāde četru mēnešu laikposma beigās (kas tiek uzskatīts par samierināšanas laikposmu EBI regulas 19. panta 2. punkta nolūkā) var iesniegt šo jautājumu izskatīšanai EBI, lūdzot tai pieņemt lēmumu par saistošu starpniecību saskaņā ar EBI regulas 19. pantu. Šādā gadījumā sākotnēji atbildīgā noregulējuma iestāde nodod EBI atbildību par lēmuma pieņemšanu šajā jautājumā. Saskaņā ar minētās regulas 19. panta 3. punktu EBI pieņem lēmumu viena mēneša laikā. Pēc tam EBI lēmums ir saistošs attiecīgajām noregulējuma iestādēm.

Turpmāk sniegtajā tabulā salīdzinātas EBI nesaistošas un saistošas starpniecības pilnvaras un attēloti attiecīgo noteikumu priekšmeti.

Panti Nesaistošas starpniecības pilnvaras

(EBI regulas 31. panta 2. punkta c) apakšpunkts) Saistošas starpniecības pilnvaras

(EBI regulas 19. panta 3. punkts) Grupas noregulējuma plāni

(13. pants) EBI pēc noregulējuma iestādes pieprasījuma var palīdzēt pieņemt kopīgu lēmumu samierināšanas laikposmā (4. punkts).

(izņēmums: lēmums var apdraudēt dalībvalsts fiskālo atbildību (9. punkts)) Ja noregulējuma iestāde nodod lēmuma pieņemšanu EBI samierināšanas laikposma beigās

- grupas līmenī (5. punkts)

- meitasuzņēmumu līmenī (6. punkts) Šķēršļi grupas noregulējamībai

(18. pants) EBI pēc noregulējuma iestādes pieprasījuma var palīdzēt pieņemt kopīgu lēmumu samierināšanas laikposmā (5. punkts). Ja noregulējuma iestāde nodod EBI lēmuma pieņemšanu grupas līmenī (6. punkts) vai meitasuzņēmumu līmenī (7. punkts) samierināšanas laikposma beigās gadījumā, kad tiek veikti pasākumi saistībā ar: - izmaiņām juridiskajās vai operacionālajās struktūrās; - mātes finanšu pārvaldītājsabiedrības izveidi; - atsevišķas finanšu pārvaldītājsabiedrības izveidi, lai kontrolētu meitasuzņēmumu. MREL

(45. pants) Ja noregulējuma iestāde nodod EBI lēmuma pieņemšanu grupas līmenī (9. punkts) vai meitasuzņēmuma līmenī (10. punkts) samierināšanas laikposma beigās

BAND 13. panta 4. punktā noteikts, ka lēmumu par grupas noregulējuma plānu kopīgi pieņem grupas līmeņa noregulējuma iestāde un meitasuzņēmumu noregulējuma iestāde. EBI var sniegt konsultācijas, lai palīdzētu šajā procesā. Ja četru mēnešu laikā pēc informācijas iesniegšanas nav pieņemts kopīgs lēmums par noregulējuma plānu, grupas līmeņa noregulējuma iestāde pieņem lēmumu grupas līmenī, un meitasuzņēmumu noregulējuma iestādes pieņem lēmumus individuālā līmenī (attiecīgi 5. un 6. punkts). Tomēr, ja kāda no noregulējuma iestādēm četru mēnešu laikposmā nodod jautājuma izskatīšanu EBI, grupas līmeņa noregulējuma iestāde vai noregulējuma iestāde, kas ir individuāli atbildīga par meitasuzņēmumu, atliek lēmuma pieņemšanu un gaida lēmumu, ko var pieņemt EBI. EBI viena mēneša laikā pieņem lēmumu, kas pēc tam ir saistošs attiecīgajai iestādei, un to piemēro citas attiecīgās noregulējuma iestādes.

Tomēr, ja grupas līmeņa noregulējuma iestāde identificē šķēršļus noregulējamībai, grupas noregulējuma plāna sagatavošanas termiņš tiek atlikts. Šajā gadījumā iestādei četru mēnešu laikā ir jāierosina noregulējuma iestādei iespējamie pasākumi būtisko šķēršļu pārvarēšanai vai novēršanai. Noregulējuma iestāde novērtē, vai ierosinātie pasākumi ir efektīvi.

Ja noregulējuma iestāde vērtē, ka ar ierosinātajiem pasākumiem nav iespējams efektīvi samazināt vai novērst attiecīgos šķēršļus, tā pieprasa iestādei veikt alternatīvus pasākumus. Grupas kontekstā saskaņā ar BAND 18. pantu grupas līmeņa noregulējuma iestādei, sadarbojoties ar konsolidētās uzraudzības iestādi un EBI, ir jāsagatavo ziņojums par pasākumiem, lai novērstu šādus šķēršļus.

Savienības mātesuzņēmums var iesniegt apsvērumus četru mēnešu laikā pēc ziņojuma saņemšanas.

Četru mēnešu laikā pēc apsvērumu saņemšanas no mātesuzņēmuma vai pēc to iesniegšanas termiņa beigām grupas līmeņa noregulējuma iestāde un meitasuzņēmumu noregulējuma iestādes, apspriežoties ar kompetento iestādi un ar noregulējuma iestādēm jurisdikcijās, kurās atrodas nozīmīgas filiāles, un ņemot vērā Savienības mātesuzņēmuma iespējamos apsvērumus, pieņem kopīgu lēmumu par būtisko šķēršļu konstatēšanu un atvieglojumu noteikšanu. Saskaņā ar 18. panta 5. punktu EBI var sniegt konsultācijas, lai palīdzētu pieņemt kopīgu lēmumu. Ja netiek pieņemts kopīgs lēmums par ziņojumu par šķēršļiem noregulējamībai, grupas līmeņa noregulējuma iestāde pieņem lēmumu grupas līmenī, un meitasuzņēmumu noregulējuma iestādes pieņem lēmumus individuālā līmenī. Tomēr četru mēnešu perioda laikā var pieprasīt, lai EBI sniegtu saistošu starpniecību, atsaucoties uz pasākumiem attiecībā uz būtiskām izmaiņām juridiskajās vai operacionālajās struktūrās, pārvaldītājsabiedrības izveidi vai attiecībā uz pārvaldītājsabiedrības izveidi ar mērķi kontrolēt iestādi. Ja kāda no noregulējuma iestādēm četru mēnešu laikposmā nodod jautājuma izskatīšanu EBI, grupas līmeņa noregulējuma iestāde vai noregulējuma iestāde, kas ir individuāli atbildīga par meitasuzņēmumu, atliek lēmuma pieņemšanu un gaida lēmumu, ko var pieņemt EBI. EBI saistošu lēmumu pieņem viena mēneša laikā.

Saskaņā ar BAND 45. panta 9. punktu par minimuma prasību pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām piemērošanu grupas līmeņa noregulējuma iestāde un noregulējuma iestāde, kas ir individuāli atbildīga par meitasuzņēmumiem, veic visus savā kompetencē esošos pasākumus, lai pieņemtu kopīgu lēmumu par konsolidēto minimuma prasību. Ja attiecīgās noregulējuma iestādes nespēj pieņemt kopīgu lēmumu par minimuma prasību konsolidētā līmenī, lēmumu pieņem grupas līmeņa noregulējuma iestāde, pienācīgi ņemot vērā meitasuzņēmumu novērtējumu, ko veikusi attiecīgā noregulējuma iestāde. Ja kopīgs lēmums netiek pieņemts meitasuzņēmumu līmenī, lēmumu pieņem attiecīgās meitasuzņēmumu noregulējuma iestādes, pienācīgi ņemot vērā grupas līmeņa noregulējuma iestādes pausto viedokli un atrunas. Ja kāda no noregulējuma iestādēm nodod jautājuma izskatīšanu EBI četru mēnešu laikposmā, grupas līmeņa noregulējuma iestāde vai attiecīgi noregulējuma iestāde, kas ir individuāli atbildīga par meitasuzņēmumu, atliek lēmuma pieņemšanu un gaida lēmumu, ko EBI var pieņemt viena mēneša laikā un kurš tad ir saistošs attiecīgajām noregulējuma iestādēm. Lēmumu regulāri pārskata un attiecīgos gadījumos atjaunina.

Pieredze, kas iegūta, EBI izmantojot starpniecības pilnvaras

Kopš tās izveidošanas ar Regulu (ES) Nr. 1093/2010, EBI ir saņēmusi deviņus starpniecības lūgumus, no kuriem trīs ir par saistošu un seši par nesaistošu starpniecību. No šiem deviņiem gadījumiem divi starpniecības lūgumi tikai iesniegti EBI, pamatojoties uz BAND, kas stājās spēkā 2015. gada 1. janvārī. Līdz šim visi pieprasījumi par starpniecības procesu (saistošu, nesaistošu) galu galā tika atrisināti ar vienošanos starp attiecīgajām personām, pamatojoties uz EBI norādījumiem un palīdzību. Šā iemesla dēļ līdz šim nav bijis nepieciešams izmantot saistošu starpniecību lēmuma pieņemšanai.

Pieredze, kas gūta šajās lietās, kaut arī tā ir ierobežota, šķiet, liecina, ka starpniecības process var būt efektīvs līdzeklis motivēt kompetentās iestādes pieņemt kopīgus lēmumus, jo EBI spēja atrisināt domstarpības samierināšanas posmā (vai izmantojot nesaistošu starpniecību).

Tomēr netika pieņemti kopīgi lēmumi attiecībā uz pasākumiem, ar ko atrisināt vai novērst būtiskus šķēršļus, un attiecībā uz minimuma prasību pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām (MREL).