LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 160/8

Komisijas paziņojums par ES biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo ilgtspējības shēmas praktisku īstenošanu un par biodegvielu uzskaites noteikumiem

2010/C 160/02

1. ES ILGTSPĒJĪBAS SHĒMA BIODEGVIELĀM UN BIOLOĢISKAJIEM ŠĶIDRAJIEM KURINĀMAJIEM

Ar ES jauno atjaunojamās enerģijas politiku ES ir ieviesusi pasaulē visaptverošāko un modernāko šāda veida saistošu ilgtspējības shēmu. Tā vienādi attieksies uz pašu zemē ražotajām un importētajām biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem. Šie ilgtspējības kritēriji ir izklāstīti 2009. gadā pieņemtajā Atjaunojamo energoresursu direktīvā (1). Biodegvielām attiecīgi kritēriji ir noteikti Degvielas kvalitātes direktīvā (2).

Šajā paziņojumā izklāstīts, kā dalībvalstis un ekonomikas dalībnieki var praktiski īstenot ilgtspējības kritērijus un Atjaunojamo energoresursu direktīvā noteiktos biodegvielu uzskaites noteikumus. Šis paziņojums nav saistošs. Tā mērķis ir palīdzēt dalībvalstīm un sekmēt ilgtspējības kritēriju saskaņotu ieviešanu. To pavada paziņojums par brīvprātīgajām shēmām un standartvērtībām un Komisijas Pamatnostādnes par to, kā aprēķināma oglekļa krāja zemē.

1.1. Šā paziņojuma ievads

Ilgtspējības kritēriji attiecas uz ES ražotām un uz importētām biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem.

Dalībvalstu uzdevums ir nodrošināt ilgtspējības kritēriju ievērošanu gadījumos, kad biodegvielas / bioloģiskie šķidrie kurināmie:

1) tiek ieskaitīti atjaunojamo energoresursu mērķu izpildē atbilstīgi Atjaunojamo energoresursu direktīvai (3);

2) tiek izmantoti atjaunojamo energoresursu izmantošanas pienākuma izpildei (4);

3) saņem finansiālu atbalstu to patēriņam (5);

4) tiek ieskaitīti Degvielas kvalitātes direktīvā paredzēto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma mērķa izpildē (tikai attiecībā uz biodegvielām) (6);

5) saņem ieguldījumu un/vai darbības atbalstu saskaņā ar Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu vides aizsardzībai (tikai attiecībā uz biodegvielām) (7);

6) tiek ņemti vērā atbilstīgi vieglo automobiļu CO2 regulas noteikumiem par alternatīvās degvielas transportlīdzekļiem (tikai attiecībā uz bioetanolu “E85”) (8).

Paziņojumam pievienotas Komisijas pamatnostādnes par to, kā aprēķināma oglekļa krāja zemē (9), – saistošs dokuments, kas pieņemts saskaņā ar Atjaunojamo energoresursu direktīvas V pielikuma 10. punktu – un Paziņojums par brīvprātīgām shēmām un standartvērtībām (10).

Atsaucoties uz konkrētiem noteikumiem, šajā paziņojumā izmantoti Atjaunojamo energoresursu direktīvas pantu numuri. Tālāk tabulā redzams, kādos pantos attiecīgie noteikumi atrodami Degvielas kvalitātes direktīvā. Atsauces uz “direktīvu” šajā paziņojumā jāsaprot kā atsauces uz Atjaunojamo energoresursu direktīvu. Ja atbilstošs noteikums iekļauts arī Degvielas kvalitātes direktīvā, atsauces attiecas arī uz to.

Tabula. Šajā paziņojumā minētie panti un pielikumi

Atjaunojamo energoresursu direktīva Degvielas kvalitātes direktīva 2. pants. Definīcijas nav iekļauts 5. pants. No atjaunojamajiem energoresursiem saražotas enerģijas īpatsvara aprēķināšana nav iekļauts 17. pants. Ilgtspējības kritēriji biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem 7.b pants. Biodegvielas ilgtspējības kritēriji 18. pants. Atbilstības verificēšana attiecībā uz biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem noteiktajiem ilgtspējības kritērijiem 7.c pants. Pārbaude par atbilstību biodegvielas ilgtspējības kritērijiem 19. pants. Biodegvielu un bioloģisko šķidro kurināmo siltumnīcefekta gāzu ietekmes aprēķināšana 7.d pants. Aprites cikla aprēķināšana siltumnīcefekta gāzu emisijām no biodegvielām 21. pants. Īpaši noteikumi attiecībā uz atjaunojamiem energoresursiem transportam nav iekļauts 24. pants. Pārredzamības platforma (11) nav iekļauts (12) III pielikums. Transporta degvielas energoietilpība nav iekļauts V pielikums. Biodegvielu, bioloģisko šķidro kurināmo un to fosilo kurināmo komparatoru siltumnīcefekta gāzu ietekmes aprēķina noteikumi IV pielikums. Noteikumi biodegvielu siltumnīcefekta emisijas dzīves cikla aprēķināšanai

2. ILGTSPĒJĪBAS KRITĒRIJU DARBĪBAS JOMA UN PIEMĒROŠANA

Direktīvā ir ietverti ilgtspējības kritēriji, kas attiecas uz siltumnīcefekta gāzu ietaupījumiem (13), zemi ar augstu bioloģisko daudzveidību (14), zemi ar augstu oglekļa koncentrāciju (15) un lauksaimniecības un vides apstākļiem (16). Šie ilgtspējības kritēriji ir jāizpilda 1. punktā minēto iemeslu dēļ. Tas nozīmē, ka kritēriji attiecas tikai uz biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kuri iekļauti šo iemeslu dēļ, – lai gan pašlaik tas nozīmē lielāko daļu.

2.1. Kritēriji, kas saistīti ar siltumnīcefekta gāzu ietaupījumiem un zemi

Dalībvalstīm ir jāpieprasa, lai ekonomikas dalībnieki pierāda, ka biodegvielas un bioloģiskie šķidrie kurināmie atbilst ilgtspējības kritērijiem, kas saistīti ar siltumnīcefekta gāzu ietaupījumiem un zemi (17). Ekonomikas dalībniekiem ir trīs metodes, kā to izdarīt:

1) iesniegt attiecīgajai valsts iestādei datus, izpildot dalībvalsts noteiktās prasības (“valsts sistēma”; tādai ir jābūt katrai dalībvalstij) (18);

2) izmantot “brīvprātīgo shēmu”, ko par piemērotu ir atzinusi Komisija (19);

3) saskaņā ar divpusēja vai daudzpusēja Savienības noslēgta nolīguma noteikumiem, kurus Komisija ir atzinusi par piemērotiem (20).

Lai pierādītu atbilstību atšķirīgiem kritērijiem, var izmantot atšķirīgas metodes.

Dalībvalstīm ir jānosaka, kuriem ekonomikas dalībniekiem ir jāiesniedz attiecīgā informācija. Vairums transporta degvielu tiek apliktas ar akcīzes nodokli, ko maksā, laižot apgrozībā (21). Acīmredzot atbildība par informācijas par biodegvielām iesniegšanu būtu jāuzliek tam ekonomikas dalībniekam, kurš maksā nodokli. Šajā brīdī būtu jābūt pieejamai informācijai par ilgtspējības kritērijiem visā degvielas ķēdē. (22)

Bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem un dažām biodegvielām, piemēram, tām, ko izmanto uzņēmuma transportlīdzekļu parkā vai aviācijā, var būt vajadzīgi atsevišķi noteikumi atbildīgā ekonomikas dalībnieka identificēšanai.

Dalībvalstīm ir jāprasa, lai ekonomikas dalībnieki noorganizē iesniegtajai informācijai piemērotu neatkarīga audita standartu. (23) Ja ekonomikas dalībnieki izmanto brīvprātīgu shēmu vai Komisijas atzītus divpusējus/daudzpusējus nolīgumus, lai pierādītu atbilstību ilgtspējības kritērijiem, tas jau ir noorganizēts, piešķirot atzīšanu. Ja ekonomikas dalībnieki izmanto valsts tiesību aktos noteiktu procedūru, dalībvalstis tiek aicinātas balstīties uz prasībām, kas attiecas uz piemērotu neatkarīga audita standartu un masu bilances sistēmu (24), kas dota Paziņojuma par brīvprātīgajām shēmām un standarta vērtībām 2.2. punktā (25).

2.2. Lauksaimniecības un vides prasības un standarti ES lauksaimniekiem (26)

Kritērijs, kas saistīts ar lauksaimniecības un vides prasībām un standartiem ES lauksaimniekiem, attiecas tikai uz biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kas ražoti no ES izcelsmes izejvielām. Atšķirībā no pārējiem kritērijiem, jautājums par atbilstības šim kritērijam verifikāciju direktīvā nav risināts (27). Var paredzēt, ka dalībvalstis pamatosies uz savām esošajām kontroles sistēmām (28), lai nodrošinātu, ka lauksaimnieki izpilda šīs prasības. Ja dalībvalstu teritorijā būs lauksaimnieki, kuri piegādā izejvielas biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, bet nav iekļauti šajās kontroles sistēmās, tad dalībvalstīm tie būs tajās jāiekļauj.

Ja kontroles sistēma atklās šā kritērija neizpildi, dalībvalstij būs jāgādā par to, lai tas tiktu ņemts vērā 1. punktā minētajos nolūkos.

2.3. Aptvertie materiāli

Direktīvā ir noteikts, ka “biodegvielas” ir transportā izmantojamā šķidrā vai gāzveida degviela, ko iegūst no biomasas. “Bioloģiskais šķidrais kurināmais” ir šķidrais kurināmais, ko iegūst no biomasas, bet neizmanto transportam (29). Tajā ietilpst tikai šķidrie kurināmie. Tas nozīmē, ka ilgtspējības kritēriji attiecas uz biogāzi transportam, nevis uz biogāzi, ko izmanto apkurei vai elektrības ražošanai.

Lai gan direktīvā ir minēti daudzi biodegvielas veidi (30), saraksti ir domāti tikai direktīvas īstenošanas sekmēšanai un nav visaptveroši. Bet direktīvas mērķi var attiekties arī uz sarakstos neiekļautām biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem.

Tiek uzskatīts, ka termins “bioloģiskais šķidrais kurināmais” ietver arī tādus viskozus šķidrumus kā izlietota cepamā eļļa, dzīvnieku tauki, palmu eļļa, neapstrādāta taleļļa un taleļļas piķis.

Uz biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, ko iegūst no atkritumiem un no atlikumiem, kas nav lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības un mežsaimniecības atlikumi, attiecas tikai tas ilgtspējības kritērijs, kas saistīts ar siltumnīcefekta gāzu ietaupījumiem (31). Atkritumu un atlikumu saturs ir aplūkots 5. punktā. Lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības un mežsaimniecības atlikumi ir atlikumi, ko tieši rada lauksaimniecība, akvakultūra, zivsaimniecība un mežsaimniecība; tajos neietilpst atlikumi no saistītajām nozarēm vai pārstrādes.

2.4. Ilgtspējības kritēriju saskaņošana

Direktīvas ilgtspējības kritēriji ir pilnīgi saskaņoti Kopienas līmenī un pieņemti atbilstīgi EK līguma 95. pantam (iekšējais tirgus). Tādēļ dalībvalstis nevar noteikt pašas savus papildkritērijus 1. punktā minētā 1.–4. nolūka dēļ (32). Tas nozīmē, ka dalībvalstis var šo iemeslu dēļ izdarīt izņēmumus biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem tikai uz direktīvā noteikto ilgtspējības kritēriju pamata, bet ne uz citāda pamata (33). Taču gadījumos, kad no atsevišķām biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem ir lielāks labums nekā no citiem un to ražošana ir dārgāka, valstu atbalsta shēmās var ņemt vērā to augstās ražošanas izmaksas (34).

2.5. Ilgtspējības informācijas publicēšana

Dalībvalstis saņems informāciju no ekonomikas dalībniekiem par atbilstību ilgtspējības kritērijiem. Tās saņems arī informāciju par visu autotransporta degvielu – kā fosilo, tā atjaunojamo – izcelsmes valsti un pirkšanas vietu (35). Atjaunojamo energoresursu direktīva neliek dalībvalstīm informāciju publiskot, bet arī neaizliedz to darīt. Komisija mudina dalībvalstis, kuras šādu informāciju publicē, darīt to konsekventi attiecībā uz visām degvielām. Komisijas viedoklis ir tāds, ka dalībvalstij, kura nolemj šādu informāciju publicēt, ir jāņem vērā, ka ekonomikas dalībnieka konkrētā informācija var būt komerciāli konfidenciāla.

No dalībvalstīm saņemto apkopoto informāciju par biodegvielām un bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem Komisija kopsavilkuma veidā publicēs savā pārredzamības platformā. (36)

3. SILTUMNĪCEFEKTA GĀZU IETEKMES APRĒĶINĀŠANA

Direktīvā noteikts siltumnīcefekta gāzu emisijas ietaupījums 35 % (kas pieaugs līdz 50 % 2017. gada janvārī un 60 % 2018. gada janvārī iekārtām, kurās ražošana būs sākusies 2017. gadā) (37). Tajā ir iekļauta metodika šā ietaupījuma (“faktiskās vērtības”) aprēķināšanai, kā arī “standartvērtības”, ieskaitot “sadalītās standartvērtības”, ko var izmantot atsevišķos gadījumos, lai pierādītu atbilstību kritērijam.

3.1. Izņēmums attiecībā uz iekārtām, kas darbojušās 2008. gada 23. janvārī

Uz biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, ko ražojušas iekārtas, kas darbojās 2008. gada 23. janvārī, līdz 2013. gada 1. aprīlim attiecas atbrīvojums no atbilstības siltumnīcefekta gāzu ietaupījuma kritērijam (38), tā ka, piem., kviešu etanola rūpnīcām, kur kurināmais ir brūnogles, un palmu eļļas fabrikām bez metāna piesaistes ir dots laiks ražošanas procesa pārkārtošanai. Termins “iekārta” aptver jebkuru pārstrādes iekārtu, ko izmanto ražošanas procesā. Tas nav jāsaprot tā, ka tiek iekļautas ražošanas iekārtas, kas apzināti iekļautas ražošanas ķēdē tikai tālab, lai varētu saņemt šajā noteikumā paredzēto atbrīvojumu. Ja vismaz viena no šādām ražošanas iekārtām, ko izmanto ražošanas ķēdē, darbojusies ne vēlāk kā 2008. gada 23. janvārī, 35 % siltumnīcefekta gāzu ietaupījuma kritēriju sāk piemērot no 2013. gada 1. aprīļa.

3.2. Standartvērtības

Direktīvā ir iekļautas “standartvērtības”, ko ekonomikas dalībnieki var izmantot, lai iesniegtu pierādījumus par atbilstību siltumnīcefekta gāzu ietaupījuma kritērijam (39). Šā paziņojuma I pielikumā ir doti norādījumi par to, kādos gadījumos standartvērtības var izmantot, ieskaitot gadījumus, kad var lietot sadalīto standartvērtību un faktisko vērtību kombinācijas (40).

Standartvērtības Komisija var atjaunināt. Standartvērtību atjaunināšanas process ir aplūkots Paziņojumā par brīvprātīgajām shēmām un standartvērtībām.

Direktīvā ir iekļautas arī “tipiskās vērtības” siltumnīcefekta gāzu emisijai no biodegvielām (41). Ekonomikas dalībnieki šīs vērtības nevar izmantot. Dalībvalstis tās var izmantot savos divgadu ziņojumos Komisijai par atjaunojamo resursu enerģijas veicināšanā un izmantošanā paveikto. (42)

3.3. Faktiskās vērtības aprēķināšana

Siltumnīcefekta gāzu ietaupījumu faktiskās vērtības var izmantot vienmēr neatkarīgi no tā, vai pastāv attiecīgās biodegvielas / bioloģiskā šķidrā kurināmā standartvērtība. Direktīvas V pielikuma C daļā ir noteikumi par faktiskās vērtības aprēķināšanu.

Liekas, ka nav vajadzīgs aprēķinos iekļaut vērtības, kas maz vai vispār neietekmē rezultātu, piemēram, ķīmiskas vielas, ko pārstrādē izmanto mazos daudzumos. (43)

Lai aprēķinātu emisijas no “audzēšanas”, kā alternatīvu faktiskajām vērtībām ir atļauts izmantot vidējās vērtības (konkrētam ģeogrāfiskam rajonam) (44). Tas varētu būt īpaši noderīgi izejvielām, kam nav standartvērtību, un ES reģionos, kur standartvērtību izmantošana dažām izejvielām nav atļauta (45). Dalībvalstis var sastādīt šādu vidējo vērtību sarakstus; tās var arī iestrādāt brīvprātīgajās shēmās, kas attiecas uz siltumnīcefekta gāzu emisijas ietekmi (46).

Komisija ir iecerējusi savā pārredzamības platformā publicēt faktisko vērtību aprēķinu piemērus ar anotācijām, kā arī tādu standartvērtību kompleksu, kas atvasinātas no datu kopām, kuras izmanto standartvērtību noteikšanai, un ko varētu izmantot dažiem no koeficientiem, kurus izmanto faktisko vērtību aprēķināšanā.

Siltumnīcefekta gāzu ietekmes aprēķināšanas metodikas papildu elementi ir doti šā paziņojuma II pielikumā.

4. ATBILSTĪBA AR ZEMI SAISTĪTAJIEM KRITĒRIJIEM

Direktīvā ir identificētas zemes ar augstu bioloģisko daudzveidību kategorijas (47). No šādas zemes nedrīkst iegūt biodegvielu / bioloģiskā šķidrā kurināmā izejvielas.

Direktīvā ir identificētas zemes ar augstu oglekļa koncentrāciju kategorijas (48). Ja 2008. gada janvārī zeme piederējusi pie vienas no šīm kategorijām, bet vairs nepieder, no šādas zemes nedrīkst iegūt biodegvielu/bioloģisko šķidro kurināmo izejvielas.

Dažiem no šiem kritērijiem direktīvā ir pieļauti izņēmumi, ar noteikumu, ka tiek sniegti pierādījumi.

Ja zeme pieder pie vairāk nekā vienas no šīm zemes kategorijām, spēkā ir visi attiecīgie kritēriji. Tiesības saņemt izņēmumu atbilstīgi vienam no kritērijiem nerada izņēmumu no citiem piemērojamajiem kritērijiem.

4.1. Zeme ar augstu bioloģisko daudzveidību

Izejvielas nedrīkst iegūt no pirmatnējiem mežiem un citādām (pirmatnējām) meža zemēm, speciālām aizsargājamām dabas teritorijām un zālājiem ar augstu bioloģisko daudzveidību (49). Komisija ir iecerējusi 2010. gadā noteikt kritērijus un ģeogrāfisko izplatību, lai noteiktu, kādus zālājus var uzskatīt par zālājiem ar augstu bioloģisko daudzveidību (50).

Attiecībā uz zālājiem ar augstu bioloģisko daudzveidību, kas nav dabiski zālāji, ir iespējams izņēmums, ja tiek sniegti pierādījumi, ka izejvielas ir jānovāc, lai saglabātu šās platības zālāja statusu. Attiecībā uz aizsargājamām dabas teritorijām izņēmums ir iespējams tad, ja tiek sniegti pierādījumi, ka izejvielu ražošana netraucē konkrētajam dabas aizsardzības mērķim (51). Komisijai ir zināms, ka CEN – Eiropas Standartizācijas komiteja – strādā pie jautājuma par to, kādi pierādījumi būtu iesniedzami.

Direktīvā ir ietverta procedūra, kurā saskaņā ar Komisijas lēmumu ir iespējams ņemt vērā jaunas aizsargājamās teritorijas (52). Patlaban šādu teritoriju nav. Ja tiks pieņemti lēmumi par teritoriju atzīšanu par aizsargājamām, informācija par šiem lēmumiem tiks darīta zināma Komisijas pārredzamības platformā.

4.2. Zeme ar augstu oglekļa koncentrāciju

Izejvielas nedrīkst iegūt no mitrājiem, pastāvīgām mežaudzēm, platībām ar 10–30 % vainaga projektīvo segumu un kūdrājiem – ja zemes statuss ir mainījies salīdzinājumā ar tās statusu 2008. gada janvārī (53).

Tādējādi, ja izejvielas tiek ņemtas no zemes, kas bijis mitrājs (54) 2008. gada janvārī un joprojām ir mitrājs pēc izejvielu ieguves, šādu izejvielu izmantošana nebūtu kritērija neievērošana.

Termins “statuss” attiecas uz direktīvā definētajām fiziskajām kategorijām.

Zemes izmantojuma izmaiņa, ko šis kritērijs neaptver, tomēr ir jāņem vērā, aprēķinot siltumnīcefekta gāzu ietekmi (sk. II pielikumu).

4.2.1. Pastāvīgās mežaudzes (55)

Aplūkojot “pastāvīgo mežaudžu” jēdzienu, jāatceras, ka siltumnīcefekta gāzu ietekmes aprēķinā ir jāņem vērā jebkādas zemes izmantojuma izmaiņas (56); tās, iespējams, jāņem vērā ne tikai šajā direktīvā, bet arī citos politikas tematos.

Direktīvā termins “pastāvīgā mežaudze” ir definēts šādi: “platība, kura aizņem vairāk nekā vienu hektāru un kurā koku augstums pārsniedz piecus metrus un lapotnes (vainagu projektīvais) segums – 30 %, vai kurā augošie koki var sasniegt šos rādītājus in situ”. Termins neietver zemi, kuru pārsvarā izmanto kā lauksaimniecības vai pilsētas zemi (57).

4.2.2. Platības ar 10–30 % vainagu projektīvo segumu (58)

Zemei, kas ir līdzīga pastāvīgām mežaudzēm, bet kuras vainagu projektīvais segums ir 10–30 %, ir iespējams izņēmums, ja tiek sniegti pierādījumi, ka siltumnīcefekta gāzu ietekme (59), ieskaitot attiecīgās platības oglekļa koncentrācijas izmaiņas kopš 2008. gada janvāra, atbilst attiecīgajai siltumnīcefekta gāzu ietaupījuma kritērija robežvērtībai.

4.2.3. Kūdrāji (60)

Biodegvielām / bioloģiskajiem šķidrajiem kurināmajiem, kurus ražo no biomasas, kas tiek audzēta zemē, kura bijusi kūdrājs 2008. gada janvārī, ir iespējams izņēmums, ja tiek sniegti pierādījumi, ka

— 2008. gada janvārī augsne bijusi pilnīgi nosusināta, vai

— kopš 2008. gada janvāra nav bijis augsnes nosusināšanas.

Tas nozīmē, ka attiecībā uz kūdrājiem, kuri 2008. gada janvārī bijuši daļēji nosusināti, vēlāka dziļāka nosusināšana, kas ietekmē vēl pilnīgi nenosusinātu augsni, būtu neatbilstība kritērijam.

Pati kūdra netiek uzskatīta par biomasu (61).

4.3. Atbilstības pierādījumu sniegšana

Atbilstību ar zemi saistītiem kritērijiem var pierādīt dažādi, piemēram, ar aerofotogrāfiju vai satelītattēlu, kartēm, zemesgrāmatu ierakstiem/datubāzēm (62) un platību apsekojumiem.

Pierādījumi var būt “pozitīvi” vai “negatīvi”.

Piemēram, atbilstību “pirmatnēja meža” kritērijam var pierādīt:

— ar zemes aerofotogrāfiju, kurā redzams, ka tā apstādīta ar cukurniedrēm (pozitīvs); vai

— ar visu reģiona pirmatnējo mežu karti, kurā redzams, ka zeme tajos neietilpst (negatīvs).

Kritēriji attiecas uz zemes statusu 2008. gada janvārī. Taču netiek izslēgta arī agrāku pierādījumu izmantošana. Piemēram, ja tiek pierādīts, ka zeme bijusi aramzeme neilgi pirms 2008. gada, piemēram, 2005. gadā, ar to var pietikt, lai pierādītu atbilstību dažiem vai visiem ar zemi saistītajiem kritērijiem.

Komisija ir iecerējusi savā pārredzamības platformā publicēt norādījumus ekonomikas dalībniekiem par attiecīgo zemes kategoriju identificēšanu.

5. BIODEGVIELU UZSKAITES NOTEIKUMI

5.1. Daļēji no neatjaunojamiem resursiem ražotu degvielu uzskaite

Dažas degvielas tikai pa daļai sastāv no atjaunojamām izejvielām. Dažām no tām, piemēram, ETBE, direktīvas III pielikumā norādīts, kāda procentuālā daļa degvielas mērķa izpildes uzskaites vajadzībām ir uzskatāma par degvielu no atjaunojamiem energoresursiem (63). Tāda veida degvielām, kuras nav ietvertas III pielikuma sarakstā, ieskaitot degvielas, kas tiek ražotas viegli pārkārtojamos procesos, kur ne vienmēr piegādā sūtījumus ar vienādu resursu procentuālo sadalījumu, var izmantot analoģiju ar noteikumu par elektroenerģiju, ko ražo no dažādām degvielām: “katra energoresursu veida ieguldījumu aprēķina, pamatojoties uz tā enerģijas saturu” (64)

Lai panāktu atbilstību siltumnīcefekta gāzu ietaupījumu ilgtspējības kritērijam, no biomasas iegūtajai degvielu daļai, kas minēta šā punkta iepriekšējā daļā, ir jāatbilst attiecīgajai robežvērtībai. Dažām degvielām, piemēram, ETBE, direktīvā ir dotas standartvērtības.

Direktīvas III pielikumā dotos procentus piemēro arī nosakot, vai degvielai, kuras sastāvā ir biodegviela, ir vajadzīga īpaša norāde tirdzniecības vietās. (65) Piemēram, benzīnam, kura sastāvā ir 20 % ETBE, īpaša norāde nebūtu vajadzīga, jo no atjaunojamajiem avotiem ir mazāk nekā 10 %.

5.2. Biodegvielas ar divkāršu ieguldījumu

Pierādot atbilstību biodegvielas īpatsvara mērķim – 10 % visu veidu transportā 2020. gadā – un izpildot valstu atjaunojamo energoresursu izmantošanas pienākumu, dažu biodegvielu ieguldījums ir divkāršs. (66) Visas citas biodegvielas ir jāierēķina vienreiz. Ja biodegvielas tikai pa daļai ražo no divkārtīgi ierēķināmām izejvielām, divkārtīgi ierēķina tikai šo biodegvielas daļu. (67)

Divkārt ierēķināmajās biodegvielās ietilpst biodegvielas no atkritumiem un atlikumiem.

Pašā direktīvā “atkritumi” un “atlikumi” nav definēti. Komisija uzskata, ka šie jēdzieni jāinterpretē atbilstīgi direktīvas mērķiem:

— divkāršajai ierēķināšanai – izejvielu dažādošana (68),

— siltumnīcefekta gāzu aprēķināšanas metodikai – emisijas vērtības netiek piešķirtas blakusproduktiem, kuri nav ražošanas mērķis, piemēram, salmiem kviešu ražošanas gadījumā. (69)

Šajā sakarā ar atkritumiem var saprast vielas vai priekšmetus, ko ražotājs izmet vai ir paredzējis izmest, vai ko tam ir pienākums izmest (70). Izejvielas, kas ir tīši pārveidotas, lai tās varētu pieskaitīt pie atkritumiem (piemēram, piejaucot atkritumvielas vielām, kas nav atkritumi), nebūtu jāuzskata par attiecīgi kvalificējamām.

Šajā sakarā atkritumi var būt:

— lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības un mežsaimniecības atkritumi, un

— pārstrādes atkritumi.

Pārstrādes atkritumi ir materiāls, kas nav galaprodukts, kuru ražošanas procesā tieši vēlas iegūt. Tas nav ražošanas procesa pamatmērķis, un process nav apzināti pārveidots, lai to saražotu.

Piemēram, atkritumi ir jēlglicerīns, taleļļas piķis un kūtsmēsli.

(1) Direktīvas 2009/28/EK 17. pants.

(2) 7.b pants Direktīvā 98/70/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2009/30/EK.

(3) Direktīvas 17. panta 1. punkta a) apakšpunkts. Saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 1099/2008 noteikto “enerģijas galapatēriņa” izpratni tas ietver starptautiskajā aviācijā izmantojamās biodegvielas (ja tās pārdotas dalībvalstī), bet neietver starptautiskajā jūras transportā izmantojamās biodegvielas.

(4) Direktīvas 17. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Saskaņā ar definīciju Atjaunojamo energoresursu direktīvas 2. panta l) punktā.

(5) 17. panta 1. punkta c) apakšpunkts. Parasti valsts atbalsta shēmas ietvaros.

(6) Degvielas kvalitātes direktīvas 7.a pants.

(7) OV C 82, 1.4.2008., 1. lpp.

(8) Regulas (EK) Nr. 443/2009 6. pants.

(9) OV L 151, 17.6.2010., 19. lpp.

(10) Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.

(11) Tiešsaistē – http://ec.europa.eu/energy/renewables/transparency_platform/transparency_platform_en.htm

(12) Dokumentus, kuri attiecas uz Degvielas kvalitātes direktīvu, Komisija ir iecerējusi publicēt arī Degvielas kvalitātes direktīvas vietnē.

(13) 17. panta 2. punkts.

(14) 17. panta 3. punkts.

(15) 17. panta 4. un 5. punkts.

(16) 17. panta 6. punkts.

(17) 18. panta 1. punkts.

(18) 18. panta 3. punkts

(19) 18. panta 4. punkta otrā daļa; 18. panta 7. punkts.

(20) 18. panta 4. punkta pirmā daļa; 18. panta 7. punkts.

(21) Sk. Direktīvu 2008/118/EK un Direktīvu 2003/96/EK.

(22) Vienīgais izņēmums varētu būt siltumnīcefekta gāzu emisijas no degvielas izplatīšanas (ja vajadzīgas faktiskās vērtības aprēķināšanai). Šim nolūkam būtu izmantojams standarta koeficients.

(23) 18. panta 3. punkts.

(24) 18. panta 1. punkts.

(25) Būtiska atšķirība ir tā, ka brīvprātīgajā shēmā parasti brīvprātīgai shēmai ir jānodrošina ekonomikas dalībnieku revīzija pirms tam, kad tiek dota atļauja piedalīties shēmā. Valsts sistēmā nav vajadzības pēc šādas prasības, jo tajā var paredzēt ekonomikas dalībnieku īpašus pieprasījumus.

(26) 17. panta 6. punkts.

(27) Sk. 18. panta 1. punktu.

(28) Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 22. pantam.

(29) 2. pants.

(30) Piemēram, III un V pielikumā.

(31) Sk. 17. panta 1. punktu.

(32) Uz 1. punkta 5. un 6. gadījumu šis jautājums neattiecas.

(33) 17. panta 8. punkts.

(34) Sk. Atjaunojamo energoresursu direktīvas 89. un 95. apsvērumu, kā arī Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu vides aizsardzībai.

(35) Degvielas kvalitātes direktīvas 7.a panta 1. punkta a) apakšpunkts.

(36) 18. panta 3. punkts.

(37) 17. panta 2. punkts.

(38) 17. panta 2. punkta pēdējā daļa.

(39) V pielikums.

(40) Jāpiezīmē, ka (sadalīto) standartvērtību aprēķinā ir ņemta vērā tā emisiju daļa, kas attiecas uz blakusproduktiem.

(41) V pielikums.

(42) Sk. 22. panta 2. punktu.

(43) Šeit ir jāpiezīmē, ka siltumnīcefekta gāzu ietaupījumu skaitļi tiek noapaļoti līdz tuvākajam procentpunktam.

(44) Sk. V pielikuma C daļas 6. punktu.

(45) Sk. 19. panta 2. un 3. punktu.

(46) Sk. 18. panta 4. punktu.

(47) 17. panta 3. punkts.

(48) 17. panta 4. un 5. punkts.

(49) 17. panta 3. punkts.

(50) Sabiedriskās apspriešanas dokumenti pieejami šādā adresē: http://ec.europa.eu/energy/renewables/consultations/2010_02_08_biodiverse_grassland_en.htm

(51) 17. panta 3. punkta b) apakšpunkts; attiecas gan uz i), gan ii) daļu.

(52) 17. panta 3. punkta b) apakšpunkta ii) daļa.

(53) 17. panta 4. un 5. punkts.

(54) 17. panta 4. punkta a) apakšpunkts.

(55) 17. panta 4. punkta b) apakšpunkts.

(56) Sk. šā paziņojuma II pielikumu.

(57) Lauksaimniecībā izmantojama zeme šajā sakarā ietver kokaudzes lauksaimniecības ražošanas sistēmās, kā augļu koku stādījumus, eļļas palmu stādījumus un jauktas sistēmas, kad lauksaimniecības kultūras audzē zem kokiem.

(58) 17. panta 4. punkta c) apakšpunkts.

(59) V pielikuma C daļa.

(60) 17. panta 5. punkts.

(61) Sk. 2. pantu.

(62) Piem., ES kopējās lauksaimniecības politikas integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS).

(63) 5. panta 5. punkts.

(64) 5. panta 3. punkts.

(65) 21. panta 1. punkts.

(66) 21. panta 2. punkts.

(67) Minētā daļa ir fiziskais īpatsvars (ilgtspējības kritērija “masu bilances sistēma” uz šo noteikumu neattiecas).

(68) Sk. Atjaunojamo energoresursu direktīvas 89. apsvērumu.

(69) V pielikuma C daļas 18. punkts.

(70) Ieskaitot materiālus, kas ir jāizņem no tirgus veselības vai drošuma apsvērumu dēļ.

I PIELIKUMS Siltumnīcefekta gāzu ietekmes aprēķina metodes