EAFVP 2021.–2027. gadā būs integrēts Eiropas Sociālajā fondā Plus (ESF+), lai uzlabotu abu fondu sinerģiju. Nolūkā stiprināt atbalstu sociālajai iekļaušanai, ESF+ regulā noteikts, ka vismaz 25 % no dalīti pārvaldītās ESF+ sadaļas līdzekļiem jāpiešķir sociālās iekļaušanas veicināšanai (salīdzinājumā ar 20 % 2014.–2020. gada ESF) un katrai dalībvalstij jānodrošina papildu minimālais piešķīrums 3 % apmērā materiālās nenodrošinātības mazināšanai, kas pašlaik ir galvenais EAFVP mērķis.

Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, tika pieņemtas divas investīciju iniciatīvas reaģēšanai uz koronavīrusu (CRII). Ar otro, Papildināto investīciju iniciatīvu reaģēšanai uz koronavīrusu (CRII+), kas pieņemta 2020. gada aprīlī, paredz ārkārtēju elastību Eiropas strukturālo un investīciju fondu izmantošanā. Turklāt ar to ievieš īpašus atbalsta pasākumus, lai palīdzētu vistrūcīgākajām personām, mainot noteikumus par EAFVP programmas darbību un tādējādi ļaujot vadošajām iestādēm, partnerorganizācijām un citām ieinteresētajām personām ātri reaģēt uz jaunajām problēmām. Piemēram, patlaban ir iespējams sniegt pārtikas palīdzību un pamata materiālo palīdzību, izmantojot talonus, un nodrošināt individuālos aizsardzības līdzekļus, tādējādi samazinot kontaminācijas risku, kam ir pakļautas personas, kuras sniedz atbalstu un palīdzību. Ar šo iniciatīvu attiecībā uz 2020.–2021. gadu arī ir ieviests līdzfinansējums 100 % apmērā. Laikposmā līdz 2021. gada aprīļa beigām CRII un CRII+ ieviešanas rezultātā deviņās dalībvalstīs (AT, ES, FR, HR, HU, LU, IT, PT un RO) tika ierosināti 12 EAFVP programmas grozījumu priekšlikumi: astoņu grozījumu mērķis bija panākt, ka tiek piemērota līdzfinansējuma likme 100 % apmērā, un četru grozījumu mērķis bija ieviest ārkārtas pasākumus reaģēšanai uz Covid-19 pandēmiju.

Savukārt 107 miljonus iedzīvotāju joprojām apdraud nabadzība un sociālā atstumtība. ES nav sasniegusi 2020. gada mērķi vismaz par 20 miljoniem samazināt to cilvēku skaitu, kurus apdraud nabadzība un sociālā atstumtība; 2019. gada beigās šo cilvēku skaits bija sarucis tikai par 10 miljoniem. Bērni, jo īpaši mazkvalificētu vecāku ģimenēs, un personas ar invaliditāti saskaras ar ievērojami lielāku nabadzības un sociālās atstumtības risku. Nabadzības un sociālās atstumtības riskam pakļauto bērnu (vecumā līdz 16 gadiem) kopējais īpatsvars 2019. gadā bija 23,1 %. To bērnu īpatsvars, kuri 2019. gadā dzīvoja ļoti sliktos sadzīves apstākļos (viena no spilgtākajām nabadzības izpausmēm), bija 3,8 %, tādējādi šo bērnu īpatsvars kopš 2018. gada bija samazinājies tikai par 0,2 %. Apkopojot šo statistiku, redzams, ka ar nabadzību saistītā situācija ES līdz 2019. gadam uzlabojās.

Pārskata gadā, t. i., pirms Covid-19 pandēmijas, to cilvēku īpatsvars, kurus apdraud nabadzība vai sociālā atstumtība, samazinājās jau septīto gadu pēc kārtas, no 21,9 % 2018. gadā noslīdot līdz 21,4 % 2019. gadā. To personu īpatsvars, kuras skar smaga materiālā nenodrošinātība, samazinājās no 5,9% 2018. gadā līdz 5,4% 2019. gadā. Absolūtos skaitļos tie ir 27,3 miljoni iedzīvotāju — par 2,4 miljoniem iedzīvotāju mazāk nekā iepriekšējā gadā.

Eiropas atbalsta fonds vistrūcīgākajām personām (EAFVP) palīdz mazināt nabadzības smagākās formas ES, piemēram, nenodrošinātību ar pārtiku, bērnu nabadzību un bezpajumtniecību. Kopējais no EAFVP pieejamais finansējums 2014.–2020. gadam ir 3,8 miljardi EUR (pašreizējās cenās). ES piešķir līdz 85 % no finansējuma, ko papildina dalībvalstu pašu līdzekļi. Tādējādi finansējuma kopējā vērtība ir aptuveni 4,5 miljardi EUR.

Vairāk nekā pusi (55 %) no pārtikas palīdzības veidoja piena produkti un milti, maize, kartupeļi, kā arī citi cieti saturoši produkti. Piena produktu īpatsvars bija īpaši augsts Francijā un Spānijā. Somijā, Latvijā, Slovākijā un Itālijā bija augsts miltu, maizes, kartupeļu un citu cieti saturošu produktu īpatsvars (50 % un vairāk). Izsniegto augļu un dārzeņu daudzums (4. kopējais iznākuma rādītājs — sk. pielikumu), kā arī gaļas, olu, zivju, jūras produktu daudzums (5. kopējais iznākuma rādītājs — sk. pielikumu) 2017.–2019. gadā turpināja palielināties, 2019. gadā sasniedzot attiecīgi 17,5 % un 8,5 % īpatsvaru. Tauku un eļļu daudzums dalībvalstīs ir dažāds un vidēji ir 5 %. Lietošanai gatavo pārtikas produktu īpatsvars ir salīdzinoši liels Īrijā (25 %), taču citās valstīs pietiekami mazs un samazinās — aptuveni 9 % visā ES, jo īpaši pateicoties ievērojamam īpatsvara kritumam Ungārijā (no aptuveni 36 % 2018. gadā līdz aptuveni 18 % 2019. gadā). Izsniegtās pārtikas izmaksas vienam cilvēkam diezgan ievērojami atšķiras dažādās dalībvalstīs un dažādos gados. Tas galvenokārt skaidrojams ar izsniegto produktu daudzumu un veidu (piemēram, liels svaigu produktu īpatsvars), kā arī atbalsta intensitāti.

Pārtikas palīdzības līmenis 2019. gadā salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu lielākoties nemainījās, lai gan kopš 2016. gada ir vērojama nedaudz lejupejoša tendence. Aptuveni puse no 21 dalībvalsts, kas īsteno DP I, palielināja sniegtās pārtikas daudzumu vai saglabāja to nemainīgu. Kopumā 2019. gadā tika izsniegts nedaudz mazāk pārtikas nekā 2018. gadā, un pieaugumu, konkrētāk Spānijā, Francijā un Itālijā, atsvēra samazinājums Polijā un Bulgārijā.

Īrijā: labumu no šīm shēmām gūst arī bērni no ģimenēm, kuras izmanto pārtikas bankas. Bērni gūst labumu arī no ģimenes sākumkomplektiem (kuros ietilpst komplekti bērniem), kurus izsniedz bēgļu ģimenēm, kas ievācas jaunos mājokļos. Turklāt 2019. gadā starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju bērni, kuri dzīvo valsts nodrošinātos mājokļos, saņēma skolas komplektus.

Ungārijā: bērni ir liela daļa no galasaņēmējiem. Nabadzīgo ģimeņu bērni saņem atbalstu pārtikas paku un pamata materiālās palīdzības veidā. Pārtikas atbalsts, kas tiek sniegts nabadzīgām grūtniecēm, var palīdzēt pasargāt viņu jaundzimušos bērnus no materiālās nenodrošinātības.

Bērnu īpatsvars ir aptuveni 30 % no cilvēkiem, kuri 2019. gadā saņēma pārtikas palīdzību, pamata materiālo palīdzību vai sociālās iekļaušanas palīdzību. Salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem šis īpatsvars ir nedaudz pieaudzis. Dažās dalībvalstīs bērni saņēma lielāko pārtikas atbalsta daļu, jo īpaši Kiprā, Čehijā, Horvātijā, Ungārijā un Maltā, kur šis īpatsvars bija 42–92 % no kopējā galasaņēmēju skaita. Līdzīgi Kiprā, Īrijā, Ungārijā un Austrijā liela daļa no pamata materiālās palīdzības galasaņēmējiem bija bērni, proti, 86–100 %. Minēto valstu programmās ir paredzēts īpašs atbalsts bērniem.

Kopumā EAFVP atbalsta galasaņēmēju vispārējais raksturojums nav mainījies. Tāpat kā iepriekšējos gados, sievietes veidoja nedaudz mazāk par pusi (49%) no visām personām, kurām sniegts atbalsts. Bērni saņēma vairāk nekā 30 % no pieejamā atbalsta, nākamā grupa ir migranti, personas ar ārvalstu izcelsmi vai minoritāšu pārstāvji (10 %) un bezpajumtnieki (7 %). 2019. gadā 8 % EAFVP galasaņēmēju bija vismaz 65 gadus veci un nedaudz mazāk nekā 5 % galasaņēmēju bija personas ar invaliditāti. Šie skaitļi ir partnerorganizāciju aplēses un ir jāvērtē piesardzīgi.

Visas dalībvalstis, kas veica pārtikas izsniegšanu (21 dalībvalsts), izņemot Kipru, izsniedza to standartizētu pārtikas paku veidā. Četrpadsmit dalībvalstis nodrošināja arī maltītes (BE, BG, CY, CZ, EL, ES, FI, HR, HU, IE, IT, LV, PL un SK). Dažas no tām nodrošināja gatavās maltītes arī skolēniem (CY, CZ, EL un HR) vai bezpajumtniekiem (HU, IE, IT, LV, PL un SK). Igaunijas pārtikas bankas turpina cieši sadarboties ar vietējām iestādēm un sadarboties ar pašvaldībām, lai nodrošinātu pārtikas piegādi pēc iespējas tuvāk cilvēku mājoklim. Pateicoties labai partneru saziņai, tāpat kā 2018. gadā, 95 % no visām pārtikas atbalsta pakām tika izsniegtas mērķa periodā. Tāpat kā iepriekšējos gados, partnerorganizāciju veiktās pārtikas piegādes Bulgārijā, Kiprā, Ungārijā un Spānijā pilnīgi finansēja EAFVP, un 2019. gadā šāda situācija bija arī Grieķijā.

DP I — pamata materiālā palīdzība

Ievērojami palielinājās pamata materiālās palīdzības apmērs. Dalībvalstis 2019. gadā sniedza pamata materiālo palīdzību 19,2 miljonu EUR vērtībā — par 42% vairāk nekā 2018. gadā, kurā rādītājs jau bija par 44 % lielāks salīdzinājumā ar 2017. gadu. Tomēr atšķirībā no 2018. gada pieaugums nav skaidrojams galvenokārt ar to, ka pamata materiālo palīdzību ir sākušas sniegt papildu dalībvalstis, bet ar plaši izplatītu augšupēju tendenci materiālās palīdzības sniegšanā. Palielinājums bija īpaši izteikts Austrijā, Grieķijā, Horvātijā un Latvijā. Septiņas dalībvalstis turpināja sniegt pamata materiālo palīdzību līdzīgi kā iepriekšējos gados (CY, CZ, HU, IE, LT, LU un SK). Itālija sāka ziņot par progresu pamata materiālās palīdzības jomā pēc darbību sākšanas 2018. gadā, kad bezpajumtniekiem tika nodrošinātas pirmās nepieciešamības preces. Vairums preču tika izsniegts četrās dalībvalstīs: Austrijā, Grieķijā, Horvātijā un Ungārijā (sk. 4. attēlu). Itālijā ar mājokļiem saistīti atbalsta pasākumi bija īpaši vērsti uz bezpajumtniekiem, un šī iedzīvotāju grupa saņēma atbalstu arī Čehijā, Grieķijā, Horvātijā un Slovākijā, kur viņiem tika nodrošināti higiēnas līdzekļi un citas preces. Čehijā, Horvātijā un Itālijā šie cilvēki (tie, kurus izmitināja jaunā mājoklī vai kuru situācija saistībā ar mājokli bija nestabila) saņēma arī virtuves aprīkojumu un apģērbu, un Čehijā, Grieķijā, Horvātijā un Itālijā viņiem piešķīra guļammaisus/segas.

Skolas piederumi un personīgās higiēnas līdzekļi ģimenēm ar bērniem joprojām bija galvenās pamata materiālās palīdzības preces, kas tika izplatītas ar EAFVP starpniecību. Ģimenēm ar bērniem 2019. gadā cita starpā tika izsniegtas kancelejas preces un mācību materiāli (AT, EL, HR, HU, IE un LV), skolas somas (AT, EL, HR un LV), zīdaiņu aprūpes produktu pakas (CY, EL, HR, HU un IE), sporta aprīkojums (EL un HR) un apģērbs (EL, HR un IT). Grieķijā, Ungārijā, Luksemburgā, Latvijā un Slovākijā tika izsniegtas arī tādas preces kā veļas mazgāšanas līdzekļi, krēmi un ziepes zīdaiņiem un maziem bērniem, mitrās salvetes un autiņbiksītes.

4.attēls. Kopējā preču vērtība naudas izteiksmē 2014.–2019. gadā atbilstoši preču veidam

5.attēls. Kopējā preču vērtība naudas izteiksmē 2014.–2019. gadā pa dalībvalstīm

Avots: SFC2014

DP I — papildpasākumi

Saskaņā ar EAFVP regulu dalībvalstis, kuras 2019. gadā īstenoja DP I programmas, ieviesa arī papildpasākumus. Lielākā daļa dalībvalstu turpināja piedāvāt daudzus papildpasākumus. Piemēram,

·Austrija katrā pakā, kas bija paredzēta skolas gaitu uzsākšanai, iekļāva arī brošūru, kurā bija aplūkoti vairāki temati, tostarp informācija par citiem pakalpojumiem, piemēram, apmācībām par finanšu jautājumiem, pārtikas atbalstu un apģērba dalīšanu, kā arī noderīgi bērniem paredzēti ieteikumi par skolu;

·Igaunija izplatīja jauno žurnāla “Palīdzība” izdevumu, kurā bija sniegts noderīgu organizāciju kontaktinformācijas saraksts un receptes pakās iekļautās pārtikas pagatavošanai; un

·Polija paplašināja tās papildpasākumu piedāvājumu, iekļaujot tādas darbības kā fizioterapija un treniņi cilvēkiem, kuri cieš no aptaukošanās, lai palīdzētu novērst mugurkaula saslimšanas.

Citi pasākumi tostarp bija šādi:

·plaša mēroga sociāli profesionāls integrācijas projekts, kura pamatā ir dažādi Magasins Citoyens (pilsoņu veikali), kuri atrodas Laluvjēras pilsētas centrā un piedāvā dažādus pakalpojumus (piemēram, lietoto apģērbu veikals un atbalsta sniegšana darba meklētājiem) un kurus ir izveidojuši CPAS (valsts sociālo pasākumu centri) (Beļģija);

·Izglītības psiholoģijas dienests, kas palīdz integrēt un atbalstīt bērnus ar sensoro invaliditāti vai intelektuālās attīstības traucējumiem, vai nopietnām mācīšanās grūtībām, īstenojot tādas programmas kā “Rakstītpratības programmas vidusskolās” (Kipra); un

·“Solidaritāte Dramas reģionā”, sociālā partnerība atbalsta sniegšanai vecāka gadagājuma cilvēkiem (Grieķija).

Lielākā daļa dalībvalstu veica vairākus papildpasākumus, un vienīgi dažas dalībvalstis izvēlējās pievērsties tikai vienai vai divām darbībām. 2019. gadā cita starpā tika īstenoti šādi papildpasākumi (sk. 6. attēlu):

·ieteikumi par ēdiena gatavošanu un uzglabāšanu (BG, CZ, EE, FI, FR, HR, LT, LV, PL, PT un SK);

·izglītojoši pasākumi, kas popularizē veselīgu uzturu, piemēram, ēdiena gatavošanas semināri (BE, BG, CZ, EE, FI, FR, EL, HR, IE, IT, LT, LU, LV, PL un SK);