KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Paplašināšanās stratēģija un galvenās problēmas (2014.-2015. gads) /* COM/2014/0700 final */





Ticamības pamatu izveides pabeigšana I. Paplašināšanās programma — sasniegumi un problēmas Pēdējo piecu gadu laikā Komisija ir pastiprinājusi paplašināšanās politikas ticamību un uzlabojusi tās transformējošo ietekmi, nodrošinot lielāku koncentrāciju uz pamatreformu īstenošanu jau paplašināšanās procesa sākumā. Komisija lika īpašu uzsvaru uz trim pīlāriem – tiesiskumu, ekonomikas pārvaldību un valsts pārvaldes reformu. Savā paziņojumā par paplašināšanās stratēģiju[1] 2012. gadā Komisija ieviesa jaunu pieeju tiesiskumam. Savā 2013. gada paziņojumā[2] Komisija izklāstīja ietvaru ekonomikas pārvaldības stiprināšanai, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta saistībā ar Eiropas pusgadu. Šogad Komisija izklāsta jaunas idejas, lai atbalstītu valsts pārvaldes reformu paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Minētie trīs pīlāri ir savstarpēji saistīti, un šajās jomās panāktais progress būs izšķirošs faktors, lai noteiktu, kad valstis būs pilnībā gatavas pievienoties ES. ES paplašināšanās politika veicina abpusējus ieguvumus – mieru, drošību un labklājību Eiropā. Tā pastiprina ES politisko un ekonomisko spēku un tai ir spēcīga transformējoša ietekme uz attiecīgajām valstīm. Labi sagatavots pievienošanās process nodrošina, ka paplašināšanās nenotiek uz Savienības efektivitātes rēķina. Maijā atzīmētā desmitā gadskārta kopš desmit dalībvalstu pievienošanās 2004. gadā ir atgādinājums par panākto progresu. Eiropas Savienībai paplašinoties, paplašinās arī mūsu uzņēmumu, finanšu ieguldītāju, patērētāju, tūristu, studentu un īpašnieku iespējas. Pievienošanās deva labumu gan valstīm, kuras pievienojās ES, gan sākotnējām dalībvalstīm. Tirdzniecības un ieguldījumu apjoms ir palielinājies. Iedzīvotāju dzīves kvalitāte ir uzlabojusies, jo arvien plašāk tiek piemēroti ES vides, patērētāju un citi standarti. Rietumbalkānu valstīm skaidrās izredzes uz dalību ES, ko nodrošināja ES dalībvalstis, ir nozīmīgs stabilizācijas faktors. Tā atbalsta progresu ceļā uz to, lai izpildītu nepieciešamos, tostarp stabilizācijas un asociācijas procesa, nosacījumus. Ir vitāli svarīgas labas kaimiņattiecības un reģionālā sadarbība. Pēdējā gada laikā šajā jomā ir panākts progress, tomēr daži atklāti jautājumi joprojām pastāv. Nepārtraukti centieni risināt divpusējus jautājumus paplašināšanās procesā iesaistīto valstu starpā un ar dalībvalstīm, tostarp attiecīgā gadījumā ANO paspārnē, un pagātnes mantojuma pārvarēšana ir izšķiroši svarīgi, ņemot vērā šā reģiona vēsturi, kurā vēl pavisam nesen plosījās konflikts. Pievienošanās process ir stingrs, tā pamatā ir taisnīgi nosacījumi, vispāratzīti kritēriji un pašu nopelnu princips. Tas ir izšķiroši svarīgi paplašināšanās politikas ticamībai un tam, lai sniegtu stimulus paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm veikt tālejošas reformas un lai nodrošinātu ES iedzīvotāju atbalstu. Dalībvalstīm, no savas puses, kopā ar ES iestādēm būtu jārīko pārdomāta diskusija par paplašināšanās politikas politisko, ekonomisko un sociālo ietekmi. *** Pašreizējā paplašināšanās programma aptver Rietumbalkānu valstis, Turciju un Islandi. Šis ir bijis nozīmīgs gads vairākām Rietumbalkānu valstīm: Melnkalne ir veikusi papildu pasākumus pievienošanās sarunās. Ir uzsāktas divpadsmit sarunu sadaļas. Tiesiskuma reformu īstenošana ir sākusies. Tagad ir vajadzīgi konkrēti rezultāti, un tie būs nozīmīgi, lai noteiktu pievienošanās sarunu vispārējo tempu. Pievienošanās sarunu sākšana ir pagrieziena punkts ES attiecībās ar Serbiju. Tagad Serbijai ir ilgtspējīgā veidā jāīsteno savas reformu prioritātes, jo sarunu temps būs atkarīgs no progresa tādās svarīgās jomās kā tiesiskums un normalizācijas process ar Kosovu*. Jārada jauns impulss dialogā starp Belgradu un Prištinu, lai risinātu galvenos neatrisinātos jautājumus un sāktu jaunu posmu attiecību normalizācijā. Albānijai jūnijā tika piešķirts kandidātvalsts statuss kā atzinība par tās reformu centieniem un progresu, kas panākts nepieciešamo nosacījumu izpildē. Valstij ir jāturpina pilnveidot un konsolidēt reformu tempu un jākoncentrē savi centieni uz savu ar ES integrāciju saistīto problēmu risināšanu ilgtspējīgā un iekļaujošā veidā. Gan valdībai, gan opozīcijai jānodrošina, ka politiskās debates galvenokārt notiek parlamentā. Stabilizācijas un asociācijas nolīguma ar Kosovu parafēšana jūlijā ir svarīgs pavērsiens ES un Kosovas attiecībās. Tagad Kosovai jāpanāk rezultāti attiecībā uz galvenajām reformām, jo īpaši tiesiskuma jomā. Pievienošanās process ES ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku ir strupceļā. Ir jārīkojas, lai novērstu neseno atkritienu atpakaļ, jo īpaši attiecībā uz vārda un preses brīvību un tiesu varas neatkarību. Steidzami jārīkojas, lai rastu saskaņotu un abpusēji pieņemamu risinājumu jautājumam par nosaukumu. Valdībai un opozīcijai būtu jāveic pasākumi, lai atjaunotu politisko dialogu parlamentā. Bosnijas un Hercegovinas virzība uz integrāciju Eiropā joprojām ir apstājusies. Pēc vēlēšanām būs vitāli svarīgi, lai valsts spētu paust vienotu nostāju, spētu īstenot steidzamas sociālekonomiskās reformas un panākt progresu savas Eiropas darba kārtības īstenošanā. Turcija ir turpinājusi dažu reformu saistību, piemēram, 2013. gada demokratizācijas paketes, īstenošanu, un ir veikti pasākumi, lai atrisinātu kurdu jautājumu. Tomēr ir bijis pamats nopietnām bažām par tiesu varas neatkarību un pamatbrīvību aizsardzību. Aktīvas un ticamas pievienošanās sarunas nodrošina vispiemērotāko ietvaru tam, lai pilnībā izmantotu ES un Turcijas attiecību potenciālu. Sarunu sākšana par attiecīgajām sadaļām par tiesiskumu un pamattiesībām nodrošinātu ceļvedi reformām šajās galvenajās jomās. Pēc Islandes valdības lēmuma pievienošanās sarunas kopš 2013. gada maija ir apturētas. *** Komisijas pieeja, pievēršoties pamatprincipiem vispirms, piešķir prioritāti reformām, kas saistītas ar tiesiskumu un pamattiesībām, ekonomikas pārvaldību un ekonomikas konkurētspējas uzlabošanu, demokrātisko iestāžu stiprināšanai. Tajā ietilpst valsts pārvalde, kas lielākajā daļā paplašināšanās procesā iesaistīto valstu joprojām ir vāja, ar ierobežotu administratīvo kapacitāti, augstu politizācijas līmeni un pārredzamības trūkumu. Demokrātisko iestāžu darbības stiprināšanai nepieciešams arī pareizs vēlēšanu process un pareiza parlamentu darbība, tostarp konstruktīvs un ilgtspējīgs dialogs visā politiskajā spektrā. Ir jādara vairāk, lai veicinātu labvēlīgu vidi pilsoniskās sabiedrības organizācijām. Spēcīga pilsoniskā sabiedrība uzlabo politisko pārskatatbildību un veicina dziļāku izpratni par reformām, kas saistītas ar pievienošanos. Šā paziņojuma II iedaļā uzmanība veltīta galvenajām problēmām un izvērtēts progress tādās jomās kā valsts pārvaldes reforma, ekonomikas pārvaldība un konkurētspēja, kā arī tiesiskums un pamattiesības. III iedaļā ir izvērtēti reģionālie un divpusējie jautājumi, īpaši Rietumbalkānos. IV iedaļā ir izklāstīti secinājumi un ieteikumi gan par horizontālajiem jautājumiem, gan par konkrētām valstīm raksturīgiem jautājumiem. Visās iepriekšminētajās jomās Komisijas mērķis ir maksimāli izmantot esošos mehānismus un forumus, lai reformas virzītu uz priekšu, izmantojot stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN) struktūras, pievienošanās sarunas vai Komisijas vadītas mērķtiecīgas, konkrētām valstīm paredzētas iniciatīvas, piemēram, augsta līmeņa dialogu vai strukturētu dialogu par tiesiskumu. Šādas iniciatīvas tika vēl vairāk paplašinātas 2013. gada novembrī, kad tika izveidots augsta līmeņa dialogs ar Albāniju par galvenajām prioritātēm. Attiecībā uz valsts pārvaldes reformu Komisija ievieš strukturētāku dialogu un veido "īpašas grupas" ar paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm. 2014. gadā tika uzsākts jaunais Pirmspievienošanās palīdzības instruments (PPI II). Izmantojot PPI II, ES ar 11,7 miljardiem euro laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam atbalstīs paplašināšanās procesā iesaistīto valstu gatavošanos pievienošanai, kā arī reģionālo un pārrobežu sadarbību. PPI II vairāk uzmanības velta prioritātēm saistībā ar pievienošanos ES tādās jomās kā demokrātija un tiesiskums, kā arī konkurētspēja un izaugsme; PPI II arī ievieš nozaru pieeju, stimulus rezultātu panākšanai, palielinātu budžeta atbalstu un projektu prioritārās kārtības noteikšanu. Ir vajadzīga koordinēta pieeja attiecībā uz lieliem ieguldījumiem galvenajos infrastruktūras koridoros. Tiek nostiprināta koordinācija ar starptautiskām finanšu iestādēm (SFI). Rietumbalkānu ieguldījumu sistēma turpinās sniegt atbalstu ieguldījumiem, kas stimulē nodarbinātību un izaugsmi un sekmē savienojamību reģionā. Trīs stratēģiskie paplašināšanās ieguvumi (1) padara Eiropu drošāku. Ar pievienošanās procesa palīdzību ES sekmē demokrātiju un pamatbrīvību ievērošanu un nostiprina tiesiskumu visās valstīs, kuras vēlas pievienoties, samazinot pārrobežu noziedzības ietekmi. Pašreizējā paplašināšanās politika nostiprina mieru un stabilitāti Rietumbalkānos un veicina atgūšanos un samierināšanas procesu pēc 90. gadu kariem. (2) palīdz uzlabot iedzīvotāju dzīves kvalitāti, izmantojot integrāciju un sadarbību tādās jomās kā enerģētika, transports, tiesiskums, migrācija, pārtikas nekaitīgums, patērētāju un vides aizsardzība un klimata pārmaiņas. Paplašināšanās palīdz nodrošināt, ka mūsu augstie standarti tiek piemēroti ārpus mūsu robežām, kas samazina risku, ka ES iedzīvotājus apdraud, piemēram, ievests piesārņojums. (3) palielina mūsu labklājību. Lielāka Eiropa ir spēcīgāka Eiropa. 2012. gadā ES IKP bija 23 % no pasaules IKP, sasniedzot 13 triljonus euro. Pievienošanās nodrošināja priekšrocības gan valstīm, kuras pievienojās ES, gan sākotnējām dalībvalstīm. Eiropas Savienībai paplašinoties, paplašinās arī mūsu uzņēmumu, ieguldītāju, patērētāju, tūristu, studentu un īpašnieku iespējas. Lielāks vienotais tirgus ir pievilcīgāks ieguldītājiem. Tiešie ārvalstu ieguldījumi no pārējās pasaules Eiropas Savienībā kā procentuālā daļa no IKP kopš pievienošanās 2004. gadā ir divkāršojušies (no 15,2 % no IKP 2004. gadā līdz 30,5 % no IKP 2012. gadā). *** II. Pamatprincipi vispirms — konsolidēt reformas un stiprināt ticamību Šajā iedaļā ir noteiktas galvenās problēmas un izvērtēts progress tādās jomās kā valsts pārvaldes reforma, ekonomikas pārvaldība un konkurētspēja, kā arī tiesiskums un pamattiesības. Tajā izklāstītas jaunas idejas par to, kā stiprināt uzmanību uz valsts pārvaldes reformu, un sīkāk pilnveidota pieeja ekonomikas pārvaldībai. Pagājušā gada paziņojumā īpaši uzsvērts, kā pirmspievienošanās finansējums atbalsta reformu procesu visās jomās. Šogad uzmanība vērsta uz konkrētu praksi iepriekš minētajās jomās, kas tiek īstenota paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs un kas var kalpot kā iedvesmas avots reformām citviet. a) Valsts pārvaldes reforma Valsts pārvaldes reforma (VPR) kopā ar tiesiskumu un ekonomikas pārvaldību ir paplašināšanās procesa pīlārs. Visi trīs "pīlāri" ir savstarpēji cieši saistīti, transversāli jautājumi, kuri ir izšķiroši svarīgi, lai politiskās un ekonomikas reformas būtu sekmīgas un varētu veidot pamatu ES noteikumu un standartu īstenošanai. Demokrātiskai pārvaldībai ir nepieciešama labi funkcionējoša valsts pārvalde. Tā arī tieši ietekmē valdību spēju nodrošināt sabiedriskos pakalpojumus un veicināt konkurētspēju un izaugsmi. Valsts pārvaldes reformas mērķis ir pārredzamības, pārskatatbildības un efektivitātes uzlabošana un lielākas uzmanības pievēršana iedzīvotāju un uzņēmumu vajadzībām. Cilvēkresursu pienācīgai pārvaldībai, labākai politikas plānošanai, koordinēšanai un izstrādei, pareizām administratīvajām procedūrām un uzlabotai publisko finanšu pārvaldībai, tostarp ieņēmumu pārvaldībai un iekasēšanai, ir vitāli svarīga nozīme valsts darbībā un to reformu īstenošanā, kas nepieciešamas integrācijai ES. Valstīm ir aktīvāk jāstrādā pie tā, lai uzlabotu valsts pārvaldi visos tās līmeņos, pamatojoties uz valsts līmeņa stratēģijām. Atzīstot paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs vērojamās problēmas, Komisija pastiprina atbalstu, lai izveidotu pievienošanās procesā vajadzīgās administratīvās struktūras un kapacitāti. Komisija strukturēs savu darbu pie VPR ar paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm, balstoties uz turpmāk izklāstītajiem galvenajiem jautājumiem. Valsts pārvaldes reformas galvenie jautājumi 1. Valsts pārvaldes reformas stratēģiskais ietvars – tas ietver politisko apņemšanos īstenot reformu procesu, tostarp uzņemties politisko vadību un īstenošanas tehnisko koordināciju un uzraudzību. 2. Politikas izstrāde un koordinācija – tas ietver attiecīgu koordinēšanu valdības centrā, koordinēšanu ministriju starpā, politikas izstrādi un finanšu analīzi. 3. Valsts dienesta un cilvēkresursu pārvaldība – tas ietver valsts dienesta organizāciju un darbību, tostarp depolitizāciju, uz nopelniem balstītu pieņemšanu darbā un paaugstināšanu amatā, apmācību un profesionalizāciju. 4. Pārskatatbildība – tas ietver pārvaldības, tostarp piekļuves informācijai un administratīvās un tiesiskās aizsardzības, pārredzamību. 5. Pakalpojumu sniegšana — tas ietver pakalpojumu uzlabošanu iedzīvotājiem un uzņēmumiem, tostarp labākas administratīvās procedūras un e-pārvaldes pakalpojumus. 6. Publisko finanšu pārvaldība (PFP) — tas ietver apņemšanos izmantot vispusīgāku pieeju, lai uzlabotu publisko finanšu pārvaldību un vispārējo budžeta procesu, izmantojot daudzgadu PFP programmu sagatavošanu un īstenošanu un iesaistoties PFP politikas dialogā ar Komisiju un starptautiskajām finanšu iestādēm (SFI). Ticama un piemērota publisko finanšu pārvaldības programma ir būtiska arī attiecībā uz PPI nozaru budžeta atbalstu. Komisijas mērķis ir labāk integrēt valsts pārvaldes reformu paplašināšanās procesā. Ar Rietumbalkānu valstīm ir izveidotas vai tiek veidotas "VPR īpašās grupas", par paraugu izmantojot SAN apakškomitejas. Īpašās grupas jau ir rīkojušas sanāksmes Albānijas, Kosovas, bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un Melnkalnes gadījumos. Pirmā VPR īpašā grupa ar Serbiju rīkos sanāksmi oktobrī. Īpašās grupas kļūs par nozīmīgu platformu, lai virzītu uz priekšu darbu pie VPR, kā pamatā būs iepriekš minētie jautājumi. VPR īpašo grupu darba rezultātiem būtu jāiekļaujas SAN padomes/komitejas darbā ar strukturētāku, politiskāku diskusiju par galvenajiem VPR jautājumiem. Lai gan nav īpašas acquis sadaļas par valsts pārvaldi, pievienošanās sarunas būtu arī jāizmanto, lai veicinātu vajadzīgās reformas. Būtiskie jautājumi būtu jārisina, izmantojot attiecīgās sadaļas – jo īpaši publiskā iepirkuma, finanšu kontroles, tiesu iestāžu un pamattiesību, nodokļu, ekonomikas un monetārās politikas –, un saistībā ar starpvaldību konferencēm, ja tas ir svarīgi acquis īstenošanai. Koordinācijai ar SFI, jo īpaši publisko finanšu pārvaldības jomā, būs izšķiroša nozīme. Komisija turpina atbalstīt Reģionālo valsts pārvaldes skolu, kurai ir ļoti liela nozīme pieredzes apmaiņā šajā reģionā attiecībā uz VPR, kā arī saistībā ar ES integrācijas procesu. Valsts pārvaldes kapacitātes palielināšana Kosovā Lai nostiprinātu valsts pārvaldes profesionālo un institucionālo kapacitāti, Kosova izveidoja jauno speciālistu programmu. Liekot spēcīgu uzsvaru uz Eiropas integrācijas vajadzībām, šī programma nodrošina stipendijas labākajiem studentiem īpašas maģistra studiju programmas apgūšanai Kosovā kopā ar iespēju studēt ES. Kosovas pārvaldes iestādes nodarbināja aptuveni 80 % no augstskolu absolventiem. Tas dod labumu ne tikai Eiropas integrācijas ministrijai, bet arī nozaru ministrijām un iestādēm, kuras būs atbildīgas par to saistību īstenošanu, kuras tiks pieņemtas saskaņā ar potenciālo SAN. b) Ekonomikas pārvaldība un konkurētspēja Komisija stiprina savu atbalstu tam, lai uzlabotu ekonomikas pārvaldību un konkurētspēju paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Tas ir būtiski, lai risinātu iedzīvotāju problēmas pastāvīgi sarežģītā ekonomikas vidē, kurā ir augsts bezdarbs un zems ieguldījumu līmenis. Šī jaunā pieeja ir īpaši svarīga saistībā ar Rietumbalkānu valstīm, jo neviena no tām vēl netiek uzskatīta par funkcionējošu tirgus ekonomiku. Tās pamatā būs ES dalībvalstu pieredze Eiropas pusgada ietvaros. Lielāks uzsvars tiks likts uz strukturālām reformām, kuras pēc būtības ir nozaru reformas. Paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm tiks lūgts iesniegt valsts ekonomikas reformu programmu. ES, savukārt, sniegs papildu norādes attiecībā uz reformu prioritātēm un mērķtiecīgāku PPI finansējumu. Lai saglabātu atbalstu paplašināšanās procesam Eiropas Savienībā, ir svarīgi arī uzlabot ekonomikas pārvaldību paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Visas Rietumbalkānu valstis saskaras ar nopietnām strukturālām ekonomikas problēmām, augstu bezdarba līmeni un zemu ārvalstu ieguldījumu līmeni. Visās paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs joprojām ir ievērojamas problēmas saistībā ar ekonomikas reformu, konkurētspēju, darbavietu radīšanu un fiskālo konsolidāciju. Nepilnības tiesiskuma un publisko finanšu pārvaldības jomā saasina korupcijas risku, negatīvi ietekmējot ieguldījumu klimatu. Līdz šim neviena no valstīm nav izstrādājusi vispusīgu un pārliecinošu iekšpolitikas reformu programmu. Makroekonomikas situācija paplašināšanās valstīs ÞVērtējot paplašināšanās procesā iesaistīto valstu sociālekonomiskās norises, situācija ir neviendabīga. Visas paplašināšanās procesā iesaistītās valstis lielākoties ir spējušas saglabāt vispārējo makroekonomikas stabilitāti, taču vairākās no tām ir ievērojami palielinājušies fiskālie riski. Turpinās pieticīga atveseļošanās. Komisijas visjaunākā prognoze liecina, ka Rietumbalkānu kandidātvalstu izaugsmei 2014. gadā vajadzētu būt vidēji 1,6 %. Atveseļošanās nav radījusi vairāk darbavietu. Bezdarbs joprojām ir saglabājies augsts, īpaši jauniešu vidū, un patlaban Rietumbalkānos tā līmenis ir vidēji 21 %, bet vēl augstāks tas ir Bosnijā un Hercegovinā, bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā un Kosovā. Joprojām saglabājas augsts nabadzības līmenis. ÞES ir Rietumbalkānu valstu galvenā tirdzniecības partnere, saņemot aptuveni 60 % eksporta no šā reģiona. ES ir arī vislielākā ārvalstu tiešo ieguldījumu nodrošinātāja. ÞTurcijā 2013. gadā bija vērojams izaugsmes pieaugums līdz 4 %, un tiek lēsts, ka 2014. gadā izaugsme būs 2,6 %. Turcijas liras kurss ir samazinājies un tekošā konta deficīts pieauga līdz gandrīz 8 % no IKP 2013. gadā. Turcijas jaunākie ekonomiskie rādītāji apliecina gan valsts ekonomikas lielās iespējas, gan joprojām pastāvošo nelīdzsvarotību. ES joprojām ir Turcijas galvenā tirdzniecības partnere, un vairāk nekā 40 % no tās apģērbu eksporta nonāk Eiropas Savienībā. Turcija ir kļuvusi par ieguldījumu bāzi Eiropas uzņēmumiem, tai arvien vairāk integrējoties ES piegādes un ražošanas ķēdē. Aptuveni 70 % no ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem Turcijā ieplūst no ES. Galvenie ekonomiskie rādītāji || IKP uz vienu iedzīvotāju pēc pirktspējas līmeņa (% no ES) || IKP pieaugums (%) || Inflācija (%) || Bezdarbs (%) || Nodarbinātības līmenis vecuma grupā no 20 līdz 64 gadiem (%) || Līdzdalības līmenis vecuma grupā no 20 līdz 64 gadiem (%) || Eksports (preces un pakalpojumi % no IKP) || Valdības parāds (% no IKP) || Valdības deficīts (% no IKP) Albānija || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || -3,4* Bosnija un Hercegovina || 29 || 2,5 || -0,2 || 27,5 || n/p || n/p || 30,0 || n/p || -2,2 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || -4,1 Kosova || n/p || 3,4 || 1,8 || 30,0 || n/p || n/p || 17,4 || n/p || n/p Melnkalne || 42 || -2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || -2,3 Serbija || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || -5,0 Turcija || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || -0,3* Avots: Eurostat. 2013. pārskata gads, izņemot (*) – 2012. gads. Ø Ekonomikas pārvaldības uzlabošana 2013.–2014. gada paplašināšanās stratēģijā tika ierosināta jauna pieeja, lai palīdzētu paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm risināt ekonomikas pamatjautājumus un izpildīt ekonomikas kritērijus. Jaunā pieeja nozīmē izmaiņas dialogā un uzlabotu ziņošanu, lai sniegtu skaidrākas norādes par reformām, kuras nepieciešamas, lai atbalstītu ilgtermiņa izaugsmi un konkurētspēju. Galvenās ekonomikas problēmas Rietumbalkānos ÞStiprināt fiskālo konsolidāciju, samazinot budžeta deficītu un īstenojot ticamas publiskā sektora reformas, tostarp valsts pārvaldes un pensiju sistēmu reformu. ÞStiprināt publisko finanšu pārvaldību, tostarp ieņēmumu pārvaldīšanu un iekasēšanu, budžeta izstrādi un izpildi, grāmatvedību un ziņojumu sniegšanu, kā arī ārējo pārraudzību. ÞPievērsties ienākumus nenesošo aizdevumu augstajam slogam. ÞPārstrukturēt un uzlabot valstij piederošo uzņēmumu pārvaldību. ÞUzlabot uzņēmējdarbības vidi, tostarp digitālo ekonomiku, un atbalstīt privātā sektora attīstību, samazināt parafiskālos maksājumus, vienkāršot regulējumu un palielināt ieguldījumus pētniecībā. ÞUzlabot enerģētikas un transporta tīklus un palielināt savienojamību. ÞIzveidojot funkcionējošus darba tirgus, tostarp pietiekamu elastību, risinot jautājumus, kas saistīti ar ēnu ekonomiku, uzlabot darba ņēmēju nodarbināmību un labāk saskaņot izglītības piedāvājumu un prasmes ar darba tirgus vajadzībām. Rietumbalkānu valstis ir aicinātas uzlabot ekonomikas politiku un tās pārvaldību, sagatavojot ikgadējas valsts ekonomikas reformu programmas. Šīs programmas veidos divas daļas. Pirmo daļu veidos pastāvošo pirmspievienošanās ekonomikas programmu (PEP) kandidātvalstīm un ekonomikas un fiskālo programmu (EFP) potenciālajām kandidātvalstīm uzlabota versija, un tajās tiks iekļauta arī Kosova. Valsts ekonomikas reformu programmu pirmajā daļā tiks izklāstīts vidēja termiņā makroekonomikas un fiskālās politikas ietvars, lielāku uzmanību pievēršot ārējās ilgtspējas un izaugsmes strukturālo šķēršļu izvērtēšanai, kā arī konkrēti reformu pasākumi politikas ietvara atbalstam. Valsts ekonomikas reformu programmu otrajā daļā tiks aplūkotas strukturālās reformas, kas pēc būtības ir nozaru (piemēram, transporta, enerģētikas, izglītības, vides, pētniecības, rūpniecības, konkurences, iekšējā tirgus) reformas un ir visnozīmīgākās, lai uzlabotu konkurētspēju un izaugsmi katrā atsevišķā valstī, tostarp infrastruktūras ieguldījumu vajadzības. Komisija sniegs valstīm skaidras un konsolidētas norādes, lai nodrošinātu, ka šīs programmas ir vērstas uz galvenajiem jautājumiem. Attiecībā uz to, ka lielāka uzmanība tiek pievērsta strukturālajām reformām, 2015. gads būtu jāuzskata par pirmā gada izmēģinājuma posmu. Šajos dokumentos skarto reformu pamatā būs PPI palīdzība. Lai stiprinātu uzraudzību, novērtēšanas procesa rezultātā katrai valstij būs sagatavotas mērķtiecīgas politikas norādes. Jau 2014. gada maija apvienotā ECOFIN padome deva mērķtiecīgākas norādes katrai kandidātvalstij. Turcija un ES ir savstarpēji ieinteresētas veicināt ekonomikas reformu darba kārtību un apmainīties ar pieredzi, saskaņot nostājas G20 un padziļināt ekonomisko integrāciju. Turklāt nesen veiktajā ES un Turcijas muitas savienības novērtējumā ir ietverti svarīgi elementi, lai uzlabotu šo tirdzniecības nolīgumu. Abu pušu interesēs ir uzlabot savas tirdzniecības attiecības līdz tādam līmenim, kas ir atbilstošs mūsdienu tirdzniecības nolīgumiem un ES un Turcijas attiecību stratēģiskajai nozīmībai. Ekonomikas darba kārtībai varētu pievērsties regulārā ES un Turcijas augsta līmeņa ekonomikas dialogā. Šos pastiprinātos politiskos sakarus varētu papildināt ar ikgadēju ES un Turcijas uzņēmējdarbības forumu. Ekonomikas politikas pārskatīšanas ikgadējais cikls un norādes Rietumbalkānu valstīm 31. janvāris — valstis Komisijai iesniedz valsts ekonomikas reformu programmas (1. daļa – par makroekonomikas un fiskālo regulējumu un reformu atbalstu, 2. daļa – par strukturālajām reformām, kuras pēc būtības ir nozaru reformas, un konkurētspēju). Ņemot vērā 2. daļas reformu ilgāka termiņa būtību, tam būtu jāpiemēro vienkārši ikgadēji atjauninājumi katrā secīgajā valsts ekonomikas reformu programmā. Februāris — Komisijas novērtēšanas apmeklējumi Rietumbalkānu valstīs. Aprīlis — valstu sanāksmes ar Komisiju, lai apspriestu mērķtiecīgas politikas norādes. Maijs – ECOFIN padomes secinājumi. Jūnijs/jūlijs — ministru līmeņa sanāksmes ar konkrētām valstīm. Rudens — Komisijas paplašināšanās paketē tiek izvērtēts turpmāks progress kopš ECOFIN padomes, piedāvājot papildu, sīkākas un turpmākam darbam paredzētas norādes, kas jāatspoguļo nākamā gada janvārī iesniedzamajās programmās. Lai atbalstītu šīs pieejas īstenošanu, ir nepieciešama īpaši tam paredzēta tehniskā palīdzība. Konkrētai valstij paredzētu politikas norāžu īstenošana būs ātri jāatbalsta ar mērķtiecīgiem un konkrētiem PPI projektiem, lai uzlabotu ekonomikas pārvaldību. PPI valstu un daudzvalstu stratēģijas dokumenti 2014.–2020. gadam atspoguļo ekonomikas pārvaldības nozīmīgumu un šim mērķim piešķir indikatīvus līdzekļus. Konkrēti PPI projekti tiek gatavoti un tiks uzsākti 2015. gadā. Konkurētspējas palielināšana un tādu pasākumu ieviešana, kas sekmē darbavietu radīšanu reģionā, mazinās spiedienu, ko izraisa migrācija no paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm uz ES. Pēdējās paplašināšanās kārtās tika ieviesti pārejas noteikumi, lai pakāpeniski nodrošinātu jauno dalībvalstu darba ņēmēju pārvietošanās brīvību. Pārejas pasākumu un/vai aizsardzības mehānisma attiecībā uz darba ņēmēju brīvu pārvietošanos iespējamā nepieciešamība un būtība tiks apspriesta pievienošanās sarunās par turpmāku paplašināšanos, ņemot vērā nākotnes ietekmes novērtējumu. Ø Dialogs par nodarbinātību un sociālo reformu Komisijas atbalsts ilgtspējīgai ekonomikas attīstībai Rietumbalkānu valstīs nenozīmē tikai makroekonomikas stabilizāciju un funkcionējošas tirgus ekonomikas statusa sasniegšanu. Kopš krīzes sākuma Komisija ir uzstājusi, ka ir jādara vairāk, lai uzlabotu sarežģīto sociālekonomisko situāciju, jo īpaši attiecībā uz augsto bezdarba līmeni. Komisija jau ir uzsākusi jaunu dialogu par nodarbinātības un sociālās reformas programmām (NSRP) ar Turciju un Serbiju. Tiek gatavoti dialogi ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un Melnkalni. Sociālekonomiskā situācija atlikušajās valstīs ir sarežģītāka, un būs nepieciešams papildu atbalsts, lai veidotu administratīvo kapacitāti nolūkā sekmēt dalību jaunajā procesā. Šīs valstis pakāpeniski tiks uzaicinātas piedalīties jaunajā dialogā. Vispusīga tehniska palīdzība tiek sniegta, izmantojot PPI, papildus plašākam atbalstam nodarbinātības un sociālajā jomā. Komisija organizēs nodarbinātības un sociālo platformu kā papildu instrumentu, lai palīdzētu valstīm dalīties pieredzē un sagatavoties NSRP dialogam. Ar atsevišķu pasākumu ar mērķi samazināt prasmju nepietiekamību un uzlabot izglītības sistēmas Komisija arī turpinās pilnveidot Rietumbalkānu forumu par izglītību un apmācību. Ø Ieguldījumu veicināšana izaugsmes un nodarbinātības jomā; tīkli un reģionālā sadarbība Pārrobežu transporta, enerģētikas un komunikāciju tīkli Rietumbalkānu valstīs nav pietiekami attīstīti. Lai reģionā sekmētu ekonomikas attīstību, ir ļoti nepieciešami ieguldījumi infrastruktūrā. Ņemot vērā Rietumbalkānu valstu tautsaimniecību, ciešāka integrācija ir ļoti svarīga. Reģionālā ekonomiskā sadarbība ir ne tikai iespēja panākt ilgtspējīgu izaugsmi, bet arī politisku sadarbību un labas kaimiņattiecības. Turpinās darbs Reģionālās sadarbības padomes (RCC) paspārnē, lai sasniegtu SEE2020 mērķus un ievērotu prioritātes. Plānotā pakalpojumu liberalizācija Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības zonā (CEFTA) varētu vēl vairāk atbalstīt šo mērķi. Enerģētikas un transporta tīkli Enerģētikas un transporta starpsavienojumu uzlabošana starp ES un paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm ir prioritāte, lai veicinātu ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, nodarbinātību, tirdzniecību un kultūras apmaiņu. Maijā Komisija pieņēma Eiropas enerģētikas drošības stratēģiju[3], kuras mērķis ir stiprināt ES energoapgādes drošību. Īstermiņā stratēģijā ierosināts, ka Komisija uzsāk energoapgādes drošības spriedzes testus, lai modelētu gāzes piegādes traucējumus gaidāmajā ziemā un pārbaudītu to, kā enerģētikas sistēma var novērst piegādes drošības riskus. Ņemot vērā Eiropas energoapgādes drošības dimensiju, Komisija ir uzaicinājusi visas Rietumbalkānu valstis un Turciju dot savu ieguldījumu spriedzes testa veikšanā. Albānija, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova, Serbija un Turcija ir veicinājušas šā testa izpildi. Eiropas enerģētikas infrastruktūras turpmāka attīstība un sadarbība ar Enerģētikas kopienu ir vitāli svarīga. Enerģētikas kopiena, kuras mērķis ir paplašināt ES acquis enerģētikas jomā, attiecinot to uz paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm un kaimiņvalstīm, būtu vēl vairāk jānostiprina, ņemot vērā ES bažas par piegāžu drošību. Tas būtu jāsasniedz, turpinot veicināt enerģētikas nozares reformas iesaistītajās valstīs un vienlaikus arī atbalstot šo valstu enerģētikas sistēmas modernizāciju un ilgtspēju, kā arī to pilnīgu integrāciju ES enerģētikas normatīvajā regulējumā. Īpaša uzmanība Enerģētikas Kopienas turpmākajā darbā būtu jāpievērš reformu uzlabotai īstenošanai un izpildei, lai izveidotu īstu iekšējo tirgu gan vairumtirdzniecības, gan mazumtirdzniecības līmenī, jo īpaši attiecībā uz komunālo pakalpojumu nodalīšanu, cenu pārredzamību vai trešo personu piekļuves tīkliem garantēšanu. Nepieciešamība nodrošināt trešo personu piekļuvi ir viens no iemesliem, kādēļ Komisija ir paziņojusi, ka starpvaldību nolīgumi, kas parakstīti starp Krieviju un vairākām valstīm, kuras ir iesaistītas "South Stream" projektā, ir vēlreiz jāapspriež un projekta būvniecība jāaptur. Ņemot vērā Turcijas stratēģisko atrašanās vietu un tās kā enerģētikas centra potenciālu, sadarbība ar Turciju būtu jāpaplašina. ES un Turcijas sadarbības stiprināšana enerģētikas jomā, kā arī attiecīgs progress pievienošanās sarunās sekmētu vēl straujāku virzību uz enerģētikas tirgu savstarpēju savienošanu un integrāciju. Komisija ir pieņēmusi kopējas ieinteresētības projektu (PCI) sarakstu, lai izstrādātu Eiropas enerģētikas infrastruktūru. To projektu saraksts, kuri ir Enerģētikas kopienas interesēs (PECI), tika pieņemts Enerģētikas kopienas Ministru padomē. Lai ieviestu šos tīklus, pusēm (ar ES palīdzību) būs jāpārvar grūtības finansēt starpsavienojumus starp valstīm. Gaidāmais Transporta kopienas līgums veicinās sauszemes transporta tirgu un infrastruktūras integrāciju, vienlaikus palīdzot Rietumbalkānu valstīm īstenot ES sauszemes transporta standartus. Komisija ir arī pārskatījusi ES Eiropas komunikāciju tīklus transporta jomā (TEN-T) un enerģētikas jomā (TEN-E), lai uzlabotu savienojumus ar valstīm, uz kurām attiecas paplašināšanās un kaimiņattiecību politika. Rietumbalkānu ieguldījumu sistēmai (RIS) ir arvien svarīgāka loma, palīdzot sagatavot un atbalstīt tos ieguldījumus, kuri ir visvairāk vajadzīgi izaugsmes un darbavietu radīšanas sekmēšanai. RIS ietvaros Komisija, divpusējie līdzekļu devēji un starptautiskās finanšu iestādes atbalsta ieguldījumus 4 miljardu euro vērtībā gadā tādās jomās kā transports, enerģētika, vide, klimata pārmaiņas, atbalsts resursu izmantošanas ziņā efektīvai ekonomikai, sociālā sektora un privātā sektora/MVU attīstība; Komisija līdzfinansē Rietumbalkānu MVU platformu, kuras mērķis ir uzlabot MVU pieeju finansējumam, izmantojot garantijas un riska kapitālu. Komisija rosina valstis izveidot valsts ieguldījumu komitejas vai līdzīgus koordinācijas mehānismus, kuru rezultātā tiktu izveidoti vienoti nozaru projektu saraksti. Vienotas projektu plūsmas izveide Serbijā Serbija veido sarakstu ar prioritārajiem infrastruktūras projektiem, kuriem ir valstiska un ES stratēģiska nozīme tādās nozarēs kā enerģētika, transports, vide un ar uzņēmējdarbības infrastruktūra. Šīs prioritātes veidotu projektus, kuru īstenošanai līdz paplašināšanas brīdim un pēc tā ir politisks atbalsts. Saraksts tiek izstrādāts, izmantojot saskanīgu un objektīvu atlases metodiku, ar PPI finansēta projekta starpniecību. Projekti tiek rūpīgi novērtēti, ņemot vērā atlikušos sagatavošanas/administratīvos pasākumus un sīki izklāstītus iestāžu pienākumus, kas noteikti saistībā ar visiem attiecīgajiem pasākumiem. Tiklīdz būs panākts valdības politisks atbalsts, visi iepriekš minētie elementi, kuru trūka pagātnē, var palīdzēt labāk noteikt projektu finansējuma prioritātes, kā arī nodrošināt labāku koordināciju starp starptautiskajām finanšu iestādēm un starptautiskajām organizācijām, kuras ir ieinteresētas piešķirt līdzekļus. Mērķis ir nodrošināt, ka tikai projekti vienotajā projektu plūsmā saņem finansējumu no PPI un SFI. Ø Ieguldījumu ilgtspējības nodrošināšana un katastrofu riska efektīva pārvaldība Rietumbalkānu valstis ir pakļautas visdažādākajām katastrofām. Spēcīgie plūdi maijā Bosnijā un Hercegovinā un Serbijā izraisīja ne tikai vairāku desmitu cilvēku bojāeju, bet arī radīja ievērojamu sociālekonomisku ietekmi. Kopējie zaudējumi tiek lēsti aptuveni 2,04 miljardu euro apmērā Bosnijā un Hercegovinā (jeb gandrīz 15 % no IKP) un 1,52 miljardu euro apmērā Serbijā. Plūdiem arī bija ievērojama ietekme uz abu valstu izaugsmes izredzēm – tie negatīvi ietekmēja ilgtermiņa ilgtspējīgo attīstību. Plūdi parādīja, cik svarīgi ir ilgtspējīgi ieguldījumi katastrofu riska pārvaldībā un cik būtiski ir efektīvi integrēt katastrofu riska pārvaldības politiku šo valstu vispārējā ekonomikas politikā. c) Tiesiskums un pamattiesības i) Tiesiskums Tiesiskums ir pamatvērtība, kas ir ES pamatā, un tā ir pievienošanās procesa galvenā vērtība. Valstīm, kuras vēlas iestāties Savienībā, jau agrīnā posmā ir jāizstrādā un jāveicina to pamatiestāžu pareiza darbība, kuras nepieciešamas tiesiskuma nodrošināšanai. Tiesiskums ir izšķiroši svarīgs stabilai uzņēmējdarbības videi, jo tas nodrošina juridisko noteiktību saimnieciskās darbības veicējiem, atbalsta patērētājus un veicina ieguldījumus, nodarbinātību un izaugsmi. Paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs šajā jomā pēdējā gada laikā ir bijušas dažas pozitīvas norises. 23. un 24. sadaļas atvēršana rada nozīmīgu ietvaru tam, lai Melnkalne varētu īstenot tās vispusīgos rīcības plānus, kas aptver plašu tiesiskuma jautājumu loku. Serbija ir panākusi krietnu progresu līdzīgu rīcības plānu izstrādē, gatavojoties savu pievienošanās sarunu uzsākšanai attiecībā uz šīm sadaļām. Albānijā ir pieliktas nozīmīgas pūles, lai apkarotu organizēto noziedzību. Tiesiskuma stiprināšana ir galvenā problēma vairākumā valstu paplašināšanās procesā, jo īpaši tiesu iestāžu darbības un neatkarības uzlabošanas un korupcijas un organizētās noziedzības apkarošanas ziņā. Būs vajadzīga spēcīga politiskā griba pāriet no paziņojumiem pie taustāmiem rezultātiem. Valstīm ir jāuzkrāj ticami sasniegumi izmeklēšanā, kriminālvajāšanā un galīgo spriedumu pieņemšanā organizētās noziedzības un korupcijas lietās ar adekvātu notiesāšanu un līdzekļu konfiskāciju. Vairākumā gadījumu tālejošas tiesu iestāžu reformas ir jāveic ar mērķi nodrošināt neatkarīgas un efektīvas tiesu sistēmas, kas spēj nodrošināt taisnīgu tiesu, kurā tiesnešus ieceļ un paaugstina amatā pēc nopelniem un kurā tiesneši ir objektīvi un pārskatatbildīgi. Tiesu iestāžu reformas stratēģijas ir ieviestas lielākajā daļā valstu. Tomēr to īstenošana vēl ir agrīnā stadijā, un joprojām ir daudz risināmu problēmu. Ir jānodrošina valsts tiesu padomju neatkarība, jāievieš atbilstīgākas procedūras tiesnešu un prokuroru iecelšanai amatā un ir jāaizsargā tiesu iestāžu neatkarība, vienlaikus nodrošinot pārskatatbildību. Tiesiskuma kvalitāte un efektivitāte bieži vien ir nepietiekama, jo vairākumā valstu pārmērīgi uzkrājas neizskatītās lietas un ir sarežģījumi nodrošināt tiesu nolēmumu izpildi. Ir vajadzīgas pārmaiņas tiesu kultūrā, lielāku uzsvaru liekot uz pakalpojuma sniegšanu iedzīvotājiem. Tiesu amatpersonu apmācība bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā: Tiesnešu un prokuroru akadēmija tika izveidota 2006. gadā, un tā sāka darboties 2007. gadā. Tā nodrošina apmācību pirms darba uzsākšanas tiesnešiem un prokuroriem, izmantojot 2 gadu pilna laika teorētiskas un praktiskas apmācības programmu, kā arī pastāvīgu profesionālo apmācību tiesnešiem, prokuroriem, tiesu darbiniekiem un civildienesta ierēdņiem karjeras laikā. Apmācību galvenokārt nodrošina praktizējoši profesionāļi, piemēram, vecākie tiesneši. 80 tiesnešu un prokuroru kandidāti jau ir beiguši šo apmācības programmu pirms darba uzsākšanas, un pagājušajā gadā akadēmijas dalībnieku skaits sasniedza 7300 un tika rīkoti vairāk nekā 270 stažēšanās pasākumi. Decentralizētu sistēmu var izmantot arī dalībnieki ārpus galvaspilsētas tāpat kā e-apmācības moduļus, kas ir pieejami akadēmijas tīmekļa portālā. Tiek veicināta arī saziņa ar starptautiskām tiesu organizācijām, tostarp prakse ārvalstīs. Korupcija joprojām ir nopietna problēma vairākumā paplašināšanās procesā iesaistīto valstu. Tādās jomās kā publiskais iepirkums un privatizācija koruptīvo darbību rezultātā joprojām valsts budžetā neienāk ierobežotie resursi; tas negatīvi ietekmē uzņēmējdarbības un ieguldījumu vidi, kurai nepieciešama juridiska noteiktība, lai attīstītos. Korupcija arī tieši ietekmē iedzīvotājus, viņu pieeju noteiktiem sabiedriskiem pakalpojumiem, piemēram, izglītībai un veselības pakalpojumiem. Joprojām netiek pietiekami izmantoti instrumenti efektīvai korupcijas novēršanai. Ir nepieciešama aktīvāka, labāk koordinēta un efektīvāka tiesībaizsardzība, lai nodrošinātu, ka korupcijas lietās, tostarp augsta līmeņa lietās, notiek pienācīga izmeklēšana un kriminālvajāšana un tiek piemēroti attiecīgi sodi. Šajā jomā būs nepieciešami noturīgi un vērā ņemami rezultāti. Valstīm ir jānodrošina spēcīga korupcijas novēršanas sistēma; ir vajadzīgi papildu centieni attiecībā uz politisko partiju un vēlēšanu kampaņu finansēšanu, interešu konfliktu pārvaldību, pārredzamību publisko līdzekļu izmantojumā, pieeju informācijai un līdzekļu arestu un konfiskāciju. Šajā saistībā valsts pārvaldes reformai un publisko finanšu pārvaldībai būs izšķiroša nozīme. Lai uzlabotu pārredzamību un palīdzētu pārraudzīt pretkorupcijas politikas īstenošanu, ir vajadzīgi uzlabojumi datu vākšanas un pieejamības jomā. Vairumā paplašināšanās procesā iesaistīto valstu cīņa pret organizēto noziedzību joprojām ir būtiska problēma. Tiek panākts progress, taču vēl joprojām ir ļoti daudz darāmā, lai nodrošinātu tiesībaizsardzības iestādes un prokuratūras dienestus ar efektīviem juridiskiem un izmeklēšanas instrumentiem, lai tie varētu pienācīgi apkarot un sodīt organizēto noziedzību un nodrošināt aktīvu izmeklēšanu. Cīņa ar organizēto noziedzību un korupciju ir būtiska, lai apkarotu noziedznieku iefiltrēšanos politiskajās, juridiskajās un ekonomiskajās sistēmās. Tiesībaizsardzības iestādes, prokuratūras dienesti un tiesu iestādes ir jāpadara daudz noturīgākas pret korupciju un jāievieš lielāka kontrole, lai konstatētu acīmredzami likumīgus uzņēmumus, kas nodrošina aizsegu kriminālām darbībām. Spēja veikt sarežģītu finanšu izmeklēšanu, kā arī cīnīties ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, ir būtiski jāuzlabo, un ir jāpievēršas tādiem jauniem draudiem kā kibernoziedzība. Noziedzīgi iegūti līdzekļi ir efektīvi jākonfiscē, ir jāievieš paplašinātas līdzekļu konfiskācijas sistēma un jāapsver materiālā stāvokļa nelikumīgas uzlabošanas kriminalizācija, lai risinātu nepamatotas bagātības problēmu. Daudzu kriminālo darbību un organizētās noziedzības grupu pārrobežu rakstura dēļ ir nepieciešama labāka reģionālā un starptautiskā sadarbība ar uzlabotiem risinājumiem attiecībā uz dalībvalstu pieprasījumiem pēc policijas un tiesu iestāžu sadarbības. Tiek īstenota arī lielāka operatīvā sadarbība ar attiecīgajām Eiropas aģentūrām, jo īpaši Eiropolu, Eurojust un Frontex. Operatīvie nolīgumi ar Eiropolu stājās spēkā ar Serbiju un Albāniju un ir gandrīz pabeigta to sagatavošana ar Melnkalni. Komisija turpina atbalstīt prokuroru reģionālo tīklu un koordinētas liecinieku aizsardzības sistēmas attiecīgajā reģionā. Stratēģiskas analīzes par situāciju saistībā ar organizēto noziedzību Melnkalnē izstrādāšana Jebkurai valstij, kas vēlas veiksmīgi cīnīties pret organizēto noziedzību, ir jābūt saskaņotam, visaptverošam, stratēģiskam novērtējumam par organizēto noziedzību tās teritorijā. Visām ieinteresētajām personām, pat tām, kas neietilpst tiesībaizsardzības struktūrās, ir jāsaprot tie draudi, ar kuriem valsts saskaras, un jāprot pārvaldīt tendences. Melnkalne 2014. gada pavasarī publicēja Smagās un organizētās noziedzības draudu novērtējumu, sniedzot pārskatu par noziedzības draudiem reģionā un valstī, kas ietekmē Melnkalnes drošības situāciju. Šī analīze tagad kalpo tam, lai noteiktu kopīgas prioritātes tiesībaizsardzības struktūrām, ļaujot tām izstrādāt piemērotus risinājumus un īstenotu koncepciju “uz izlūkdatiem balstīta kārtības nodrošināšana”. Komisija joprojām piešķir augstu prioritāti visiem tiesiskuma aspektiem paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Pievienošanās sarunu sadaļās par tiesu varu un pamattiesībām, tiesiskumu, brīvību un drošību tiek īstenota jauna pieeja. Tam nepieciešami stabili rezultāti reformu īstenošanā, kas jāpanāk visā pievienošanās sagatavošanas procesa gaitā. ES pirmo reizi pievienošanās sarunās ar Melnkalni 2013. gada decembrī ir noteikusi starpposma kritērijus. Serbijai ir sniegtas vērā ņemamas norādes attiecībā uz vispusīgo rīcības plānu, ko tā gatavo kā pamatu sarunu uzsākšanai par tiesiskuma jautājumiem. Šīs norādes un kritēriji noteiks gaisotni gaidāmajās sarunās un darbā ar citām paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm. Tiesiskuma jautājumi tagad tiek risināti agrīnā pievienošanās procesa posmā ar visām paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm, un progress šajā jomā ir svarīgs apsvērums, kas jāņem vērā, lemjot par katru pievienošanās ES procesa posmu. Īsumā par jauno pieeju 23./24. sadaļai Aptverot sarunu 23. sadaļu “Tiesu iestādes un pamattiesības” un 24. sadaļu “Tiesiskums, brīvība un drošība”, jaunā pieeja sniedz strukturētāku pamatu sarunām, kurā ņemts vērā reformu pienācīgai īstenošanai nepieciešamais laiks. ► 23./24. sadaļa jāatver procesa sākumposmā un jāpabeidz tā noslēgumā, lai dotu maksimāli daudz laika stabilu rezultātu panākšanai ar mērķi nodrošināt reformu neatgriezeniskumu. ► ES jāsniedz vērā ņemamas norādes kā pamats vispusīgiem reformu rīcības plāniem, kas ir nepieciešami kā kritēriji sarunu sākšanai un kalpo kā reformu katalizators. ► "Starpposma kritēriju" ieviešana, lai virzītu reformas procesu un nodrošinātu reformu atbilstīgu īstenošanu. ► Slēgšanas kritēriji tiek noteikti tikai pēc tam, kad visās jomās ir panākts ievērojams progress, tostarp attiecībā uz īstenošanas rezultātiem uz vietas. ► Aizsardzības un koriģējošie pasākumi, piemēram, kritēriju atjaunināšana un lai nodrošinātu vispārējo līdzsvaru sarunu virzībā visās sadaļās, mehānisms sarunu apturēšanai par citām sadaļām, ja progress attiecībā uz 23./24. sadaļu kavējas. ► Lielāka procesa pārredzamība un iekļautība, paredzot, ka notiks apspriešanās ar plašu ieinteresēto personu loku par reformām, lai nodrošinātu maksimālu atbalstu to īstenošanai. Vispārīgāk runājot, Komisija izmanto visus tai pieejamos instrumentus, lai stiprinātu tiesiskumu, tostarp ar regulārās uzraudzības palīdzību, jo īpaši izmantojot kopīgās struktūras saskaņā ar stabilizācijas un asociācijas nolīgumiem, novērtēšanas apmeklējumus un strukturētu dialogu; ar ziņošanas palīdzību, jo īpaši progresa ziņojumiem; sniedzot finansiālu palīdzību, galveno vērību pievēršot tiesiskumam saskaņā ar PPI II; izmantojot iestāžu veidošanu, Taiex, mērķsadarbību, kā arī ar salīdzinošiem novērtējumiem, kas nodrošina tiešu kontaktu dalībvalstu tiesnešiem, prokuroriem un citiem tiesībaizsardzības, robežu pārvaldības un migrācijas jomas ekspertiem ar viņu kolēģiem. Saskaņā ar pozitīvo darba kārtību ar Turciju ir izveidota darba grupa par 23. sadaļu. Lai labāk risinātu starptautiskās noziedzības problēmu, Komisija mudina veikt pastiprinātu tiesu iestāžu un policijas sadarbību reģionā, ar ES dalībvalstīm, kā arī ar Eiropolu, Eurojust un Frontex, un arvien vairāk arī ar Eiropas Patvēruma atbalsta biroju. Lai izstrādātu piemērotus pasākumus nolūkā risināt ārvalstu kaujinieku problēmu, paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm būs jāuzlabo spēja novērst radikalizēšanos, tostarp apmainoties ar labāko praksi, un jāpastiprina sadarbība ar dalībvalstīm. Vīzu režīma liberalizācijas process ar konkrētajiem nosacījumiem reformas veikšanai ir palīdzējis valstīm labāk koncentrēt savus centienus. Valstīm ir jāiegulda lielākas pūles, lai konsolidētu šīs reformas. Valstīm, kurām piemēro atbrīvojumu no vīzām, ir jāuzņemas veikt tūlītējus pasākumus, lai novērstu jebkādu liberalizētā vīzu režīma ļaunprātīgu izmantošanu. Migrācijas un robežu pārvaldības jomā ir nepieciešami apvienoti centieni. Neatrisinātie jautājumi šajās jomās arī turpmāk tiks izskatīti attiecīgajos forumos, piemēram, stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN) ietvaros, un tostarp 24. sadaļā par tiesiskumu, brīvību un drošību. ii) Pamattiesības Komisija rūpīgi uzrauga situāciju paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs attiecībā uz pilsoņu, politiskajām, sociālajām un ekonomiskajām tiesībām, kā arī pie minoritātēm piederošu personu tiesībām. Pamattiesības lielākoties ir nostiprinātas likumos, bet ir jādara vairāk, lai nodrošinātu, ka tās tiek pilnībā ievērotas arī praksē. Vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvība joprojām ir īpaša problēma. Ir nepieciešams labāk aizsargāt pie minoritātēm piederošu personu tiesības un novērst diskrimināciju un naidīgumu pret neaizsargātām grupām, tostarp seksuālās orientācijas dēļ. Ir arī nepieciešams ieguldīt vairāk darba, lai veicinātu sieviešu tiesības, tostarp risināt problēmu saistībā ar vardarbību ģimenē. Ir vajadzīgi uzlabojumi attiecībā uz bērna tiesībām, ir nepieciešami papildu centieni, lai atbalstītu cilvēkus ar invaliditāti. Joprojām pastāv problēmas saistībā ar citām pamattiesībām, piemēram, tiesībām uz īpašumu. Bieži vien ir nepieciešami efektīvāki pasākumi, lai atvieglotu tiesu pieejamību. Valstīm ir jāievieš stingrāka institucionālā sistēma pamattiesību aizsardzībai. Cilvēktiesību aizsardzības iestādes, tostarp ombuds, ir izveidotas, bet tām ir jāpiešķir lielāka nozīme, kas atbilst risināmo jautājumu nopietnībai. Pārāk bieži šādu iestāžu ieteikumi netiek ņemti vērā un valsts struktūras neveic pietiekamu pēckontroli. Ir jāveicina arī nevalstisko organizāciju (NVO) un cilvēktiesību aizstāvju darba atzīšana. Lai labāk integrētu paplašināšanās procesā iesaistītās valstis ES struktūrās un atbalstītu labākās prakses izplatīšanos, Komisija stingri mudina kandidātvalstis turpināt sagatavošanās pasākumus, kuru mērķis ir līdzdalība novērotāju statusā ES Pamattiesību aģentūras darbā. Turcijas Konstitucionālās tiesas garantētās pamattiesības Kopš 2011. gada ikviena persona, kura apgalvo, ka valsts pārvaldes iestādes ir pārkāpušas viņa/viņas Konstitūcijā garantētās pamattiesības un pamatbrīvības, var vērsties Konstitucionālajā tiesā principā pēc tam, kad ir izmantoti visi parastie juridiskās aizsardzības līdzekļi. Pamatojoties tieši uz šo procedūru, Turcijas Konstitucionālā tiesa 2014. gadā pieņēma lēmumus, kas • aizsargā vārda brīvību un internetu, • nodrošina tiesības uz brīvību un drošību, tiesības uz taisnīgu tiesu un deva iespēju atkārtoti izskatīt vairākas augsta līmeņa lietas, kas polarizēja Turciju, • atzina naida kurināšanu, pamatojoties uz seksuālo orientāciju, par noziedzīgu nodarījumu. Ø Vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvība Paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs lielākoties ir ieviests tiesiskais regulējums attiecībā uz vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību, un kopumā pastāv plašsaziņas līdzekļu plurālisms. Tomēr dažās valstīs pagājušajā gadā situācija saistībā ar vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību praksē ir pasliktinājusies. Ir steidzami jārisina daudz nozīmīgu problēmu; valdības iejaukšanās plašsaziņas līdzekļu brīvībā joprojām ir nopietna problēma. Ir jāiegulda lielākas pūles, lai nodrošinātu sabiedrisko raidorganizāciju politisko un finansiālo neatkarību, stiprinātu regulatorus un veicinātu plašsaziņas līdzekļu funkcionālu pašregulāciju. Ir jānovērš arī neoficiālais ekonomiskais spiediens uz plašsaziņas līdzekļiem, tostarp nodrošinot plašsaziņas līdzekļu īpašumtiesību pārredzamību, nepieļaujot šo īpašumtiesību pārmērīgu koncentrāciju un nosakot pārredzamus noteikumus attiecībā uz valdības reklāmu iepirkumu. Dažās valstīs baiļu un cenzūras atmosfēru veicina pastāvīga vardarbība un iebiedēšana pret žurnālistiem un valsts iestādes gūst minimālus panākumus vainīgo noteikšanā un atbilstīgā sodīšanā. Dažkārt valdības pašas sekmē atmosfēru, kurā par nodevējiem tiek pasludināti tie žurnālisti, kas kritizē valdības politiku, kā rezultātā rodas pašcenzūra. Lai gan apmelošana vairs nav noziedzīgs nodarījums, žurnālistu kriminālvajāšana turpinās. Lai nepieļautu valsts varas ļaunprātīgu izmantošanu, ir jāpilnveido tiesu iestādes un jāapmāca to darbinieki. Komisija ES pievienošanās procesā turpina par prioritāru uzskatīt darbu saistībā ar vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību. Komisija izpētīs iespēju 2015. gadā kopā ar Eiropas Parlamentu rīkot trešo "Speak-up!" konferenci, apvienojot galvenās ieinteresētās personas no plašsaziņas līdzekļiem, pilsoniskās sabiedrības un valsts pārvaldes iestādēm. Komisija šogad pirmo reizi piešķirs pētnieciskās žurnālistikas balvu. Ø Minoritāšu, tostarp romu, aizsardzība Kopumā pastāv pārdomāts un sīki izstrādāts tiesiskais regulējums minoritāšu aizsardzībai. Tomēr praktiskā īstenošana bieži vien ir sarežģīta, jo īpaši gadījumos, kad ir saikne ar neseniem konfliktiem. Ir jādara vairāk, lai nodrošinātu juridisko saistību pareizu īstenošanu un labāk novērstu grūtības, ar kurām saskaras etniskās minoritātes. Tādiem jautājumiem kā, piemēram, minoritāšu valodu izmantošana, pieeja izglītībai un politiskā pārstāvība, bieži vien ir jāpievērš lielāka uzmanība. Jāveicina vispārēja minoritāšu pieņemšanas kultūra un jācīnās pret sabiedrības naidīgumu ar izglītības, plašu sabiedrības diskusiju un izpratnes veicināšanas palīdzību. Ir jāīsteno nepiekāpīga, aktīva pieeja pret etniskā naida kurināšanas gadījumiem, diskrimināciju, vardarbību un iebiedēšanu. Ir svarīgi konsolidēt saskaņotu regulējumu konkrētu rasisma un ksenofobijas veidu un izpausmju apkarošanai tādās jomās kā audiovizuālie plašsaziņas līdzekļi, sports, politika, izglītība un internets. Romu kopienu stāvoklis vairākumā gadījumu rada nopietnas bažas visās Rietumbalkānu valstīs un Turcijā. Romi ļoti bieži ir rasisma, diskriminācijas un sociālās atstumtības upuri un dzīvo dziļā nabadzībā, bez pienācīgas pieejas veselības aprūpei, izglītībai un apmācībai, mājokļiem un darba iespējām. Problēma ir arī civilstāvokļa aktu trūkums. Komisija organizēja romu augsta līmeņa sanāksmi 2014. gada aprīlī, lai vērstu uzmanību uz problēmām, ar ko saskaras romi visā Eiropā, tostarp paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Tajā tika uzsvērta vietējo pašvaldību īpašā nozīme, lai nodrošinātu romu sociālo iekļaušanu. Komisija 2014. gadā izveidoja balvu par romu iekļaušanu, lai atzītu NVO nenovērtējamo ieguldījumu romu integrācijā. Komisija cieši sadarbojas ar katru paplašināšanās procesā iesaistīto valsti, lai nodrošinātu valsts romu integrācijas stratēģiju pienācīgu īstenošanu, pēckontroli un uzraudzību. Lai atbalstītu ilgtspējīgu progresu piecās prioritārajās jomās – izglītībā, nodarbinātībā, veselības aizsardzībā, mājokļu jomā un civilstāvokļa aktu jomā –, tiek palielināts un mērķtiecīgāk izmantots PPI finansiālais atbalsts. Komisija plāno uzlabot stratēģisko sadarbību ar starptautiskām organizācijām un citiem līdzekļu devējiem. Romu iekļaušanai ir jākļūst par valsts prioritāti, ko atbalsta spēcīga politiskā griba visos līmeņos un visas ieinteresētās personas uzņemas atbildību. Atbalsts agrīnai izglītībai — romu skolotāja palīgi Serbijā Lai palielinātu romu bērnu uzņemšanu izglītības sistēmā un veicinātu pamatskolas pabeigšanu, kopš 2008. gada ir izveidots tīkls ar vairāk nekā 170 pedagogu asistentiem. Asistenti sniedz atbalstu skolēniem no neaizsargātām iedzīvotāju grupām, daudzi no kuriem ir romi, rīko mācību stundas un uztur kontaktus ar vecākiem. Šī iniciatīva, kas tagad ir nostiprināta Serbijas izglītības sistēmā, ir ievērojami palielinājusi uzņemto skolēnu skaitu zemākajās klasēs, kā arī pirmsskolas programmās. Ø Seksuālā orientācija un dzimumidentitāte Homofobija, diskriminācija un naida noziegumi, tostarp vardarbība un iebiedēšana, kas balstīti uz seksuālo orientāciju un dzimumidentitāti, Rietumbalkānu valstīs un Turcijā joprojām ir izplatīta parādība. Turcijā un bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir steidzami jānodrošina pretdiskriminācijas tiesību aktu darbības jomas paplašināšana, iekļaujot tajā seksuālo orientāciju un dzimumidentitāti. Šajās divās valstīs, kā arī Bosnijā un Hercegovinā un Kosovā, ir jāievieš tiesību akti attiecībā uz naida noziegumiem. Lai uzlabotu informētību par jauno tiesisko regulējumu, nodrošinātu tā pienācīgu īstenošanu un veicinātu izpratnes uzlabošanos, ir jānodrošina tiesībaizsardzības un ombuda iestāžu darbinieku, kā arī tiesnešu un plašsaziņas līdzekļu jomā strādājošo profesionāļu apmācība. Ir nepieciešama nepiekāpīga pieeja naida kurināšanai, vardarbībai un iebiedēšanai, kā arī pārvaldes iestādēm ir jāuzņemas stingra vadība, lai panāktu izmaiņas bieži vien naidīgajā sabiedrības attieksmē pret lesbietēm, gejiem, biseksuāļiem, transpersonām un interseksuāļiem (LGBTI). Valstīm ir jārīkojas, lai cīnītos pret stereotipiem un maldinošu informāciju, tostarp izglītības sistēmā. Jebkādas formas diskrimināciju nevar pamatot ar reliģijas vai kultūras vērtībām. Pulcēšanās un vārda brīvībai ir jābūt aizsargātai, tostarp ar piemērotu attieksmi pret praida gājieniem. Komisija rudens beigās organizēs augsta līmeņa konferenci kopā ar Eiropas Parlamentu un Padomes prezidentvalsti Itāliju, lai izvērtētu pašreizējo stāvokli un progresu, kas sasniegts LGBTI jautājumos, un apmainītos ar labāko praksi. Policijas reakcijas uz vardarbību pret LGBTI personām uzlabošana Bosnijā un Hercegovinā Visā reģionā parasti ļoti maz tiek ziņots par draudu un vardarbības gadījumiem pret personām, balstoties uz viņu seksuālo orientāciju. Tam par iemeslu daļēji ir policijas un sabiedrības kopumā vienaldzība un pat naidīgums un neuzticēšanās pārvaldes iestāžu reakcijai. Policija Sarajevā ir iecēlusi īpaši apmācītus sadarbības koordinatorus, lai risinātu homofobisku draudu un uzbrukumu gadījumus. Šī iniciatīva ir tapusi labas sadarbības rezultātā starp policiju un NVO un veicinājusi izpratni policijā par vajadzību pievērsties šai parādībai nopietnāk un atbilstoši reaģēt uz visiem naida noziegumu gadījumiem. Ø Sieviešu tiesības Ir jādara vairāk, lai atbalstītu sieviešu tiesības un nodrošinātu dzimumu līdztiesību. Jāpievēršas diskriminācijai nodarbinātības jomā, kā arī sieviešu zemajam līdzdalības līmenim darba tirgū. Joprojām saglabājas stereotipi un tradicionālās dzimumu lomas, dažos gadījumos pat tik lielā mērā, ka tie nopietni ierobežo sieviešu iespējas aizstāvēt savas tiesības, jo īpaši Turcijā. Kosovā nopietni šķēršļi liedz sievietēm īstenot savas tiesības mantot zemi. Lielākā daļa reģiona valstu ir ratificējušas Eiropas Padomes konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu, kas stājās spēkā šogad. Īstenošana ir ļoti būtiska, jo vardarbība pret sievietēm un atbalsta sniegšana cietušajiem joprojām ir problēma visās valstīs. Turcijā nopietnas bažas rada vardarbība ģimenē, vardarbība un apspiešana aizskarta goda dēļ, kā arī agras un piespiedu laulības. Konvencijā noteikta virkne nodarījumu, kas tiek raksturoti kā vardarbība pret sievietēm un ir jāatzīst par noziedzīgu nodarījumu. Tie ietver psiholoģisku, fizisku un seksuālu vardarbību, tostarp izvarošanu, piespiedu laulības un vajāšanu. Visaptveroša dzimumu līdztiesības programma Melnkalnē Politikas un tiesību aktu attīstība pēdējos pāris gados ir radījusi jaunu pamatu, lai risinātu jautājumu par sieviešu piekļuvi cilvēktiesībām un viņu iespēju dot ieguldījumu politiskajā, ekonomiskajā un sociālajā attīstībā. Lai nodrošinātu, ka tiesību akti un politika tiek īstenoti, Melnkalne ir uzsākusi vispusīgu dzimumu līdztiesības programmu, lai uzlabotu sieviešu personas integritāti, ekonomisko progresu un politisko pārstāvību. Tā rezultātā ir izveidotas daudzdisciplīnu darba grupas cīņai pret vardarbību pret sievietēm un palīdzēts palielināt sieviešu līdzdalību parlamentā. Ø Bērnu tiesības Ir jādara vairāk, lai aizsargātu bērnu tiesības, jo īpaši, lai nodrošinātu aizsardzību pret visu veidu vardarbību, lai uzlabotu pieeju tiesu iestādēm un nepilngadīgo tiesu sistēmām un veicinātu uz kopienu un ģimeni balstītas alternatīvas bērnu bez vecāku aprūpes ievietošanai institūcijās (“deinstitucionalizācija”). Lielākā daļa reģiona valstu tagad ir izstrādājušas tiesiskos regulējumus un rīcības plānus, bet to īstenošana kavējas. III. Reģionālie un divpusējie jautājumi un ar pagātnes mantojumu saistītu problēmu pārvarēšana Labas kaimiņattiecības un reģionālā sadarbība ir būtiski stabilizācijas un asociācijas procesa elementi. Labas kaimiņattiecības ir nostiprinātas, pateicoties pastiprinātai sadarbībai un kontaktiem divpusējā līmenī, arī tādās jutīgās jomās kā kara noziegumi, bēgļu atgriešana, tostarp īstenojot reģionālo mājokļu programmu Sarajevas procesa[4] ietvaros, kur šobrīd notiek mājokļu būvniecība, un attiecībā uz organizēto noziedzību un policijas sadarbību. Panāktais progress ir jānostiprina. Plūdi, kas maijā smagi skāra Bosniju un Hercegovinu un Serbiju, izraisīja ne tikai spēcīgu ES reakciju, uzsverot ES solidaritāti un ciešākas integrācijas priekšrocības, bet arī labu sadarbību starp abām šīm valstīm un visā reģionā. Tika parādīta stipra solidaritāte, kas pārsniedza valstu un etniskās robežas, jo īpaši – bet ne tikai – zemākajā līmenī. Politiskajiem vadītājiem būtu jāizmanto iespēja balstīties uz šo labo gribu, lai vērstu uzmanību uz turpmāku sadarbību attiecībā uz kopējām problēmām ceļā uz ES. Ir vajadzīgi papildu centieni pārvarēt divpusējos strīdus starp paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm un ar dalībvalstīm. Daudzas neatrisinātas problēmas turpina apgrūtināt divpusējās attiecības reģionā, jo īpaši tās, kas izriet no bijušās Dienvidslāvijas sabrukuma, piemēram, etnisko grupu savstarpējie strīdi un strīdi par statusu, minoritāšu situācija, atbildība par kara noziegumiem, pazudušās personas un robežu demarkācija. Attiecības apgrūtina arī fundamentāli pretēji viedokļi par neseno vēsturi. Sākotnējiem pasākumiem, kas atbalsta Patiesības un izlīguma iniciatīvu RECOM, būtu jāveic pēckontrole. Lai Dienvidaustrumeiropā sekmētu stabilitāti un atbalstītu tādas vides radīšanu, kas veicina ar pagātnes mantojumu saistīto problēmu pārvarēšanu, tādējādi mazinot risku, ka neatrisināti divpusēji jautājumi varētu tikt izmantoti politiskos nolūkos, ir vitāli svarīgi panākt izlīgumu. Attiecīgajām pusēm divpusējie jautājumi jārisina pēc iespējas agrākā posmā, un tiem nebūtu jākavē pievienošanās process, kā pamatā vajadzētu būt vispāratzītiem nosacījumiem. Komisija mudina puses darīt visu iespējamo, lai atrisinātu atlikušos strīdīgos jautājumus saskaņā ar noteiktajiem principiem un līdzekļiem, tostarp vajadzības gadījumā nododot jautājumus izskatīšanai Starptautiskajā Tiesā vai citās esošās vai ad hoc strīdu izšķiršanas struktūrās. Pievienošanās sarunas var sniegt politisko stimulu strīdu atrisināšanai. Normalizēšanas procesam starp Serbiju un Kosovu ir jāturpinās, un ir jāīsteno Briseles vienošanās[5]. ES ir integrējusi prasību normalizēt attiecības sarunu pamatnostādnēs ar Serbiju un SAN ar Kosovu. Attiecībā uz bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku joprojām ir vitāli svarīgi uzturēt labas kaimiņattiecības, tostarp sarunu ceļā ANO paspārnē bez kavēšanās panākot pusēm pieņemamu vienošanos jautājumā par valsts nosaukumu. Komisija arī turpmāk visām attiecīgajām valstīm piedāvās politisko atbalstu un šķēršļu mazināšanu pēc iespējas ātrākai divpusējo jautājumu atrisināšanai un turpinās aktīvi atbalstīt darbu citos forumos, lai rastu risinājumus. Labu kaimiņattiecību nostiprināšana tiek turpināta, izmantojot dažādas reģionālās sadarbības iniciatīvas. Komisija pilnībā atbalsta Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesa (SEECP) un Reģionālās sadarbības padomes darbu, tostarp reģionālo stratēģiju 2020. gadam. Komisija atzinīgi vērtē SEECP Reģionālās parlamentārās asamblejas izveidi maijā, kā arī nesen uzsākto sešu Rietumbalkānu valstu uzlaboto sadarbību stabilizācijas un asociācijas procesa ietvaros. Šīs iniciatīvas rezultātā nesen ir notikusi būtiska saziņa starp reģiona ārlietu un finanšu ministriem, lai apspriestu kopīgās problēmas, jo īpaši ekonomikas pārvaldības jomā. Sadarbība turpinājās citos reģionālos forumos, piemēram, Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības zonā (CEFTA) un Reģionālajā valsts pārvaldes skolā. Ir svarīgi, lai šīs iniciatīvas būtu savstarpēji papildinošas, iekļaujošas un atbildība par tām un to virzība notiktu reģionos. Komisija atzinīgi vērtē Berlīnes augstākā līmeņa sanāksmi augustā, kurā tika parādīts stingrs politiskais atbalsts Rietumbalkānu valstu Eiropas perspektīvai. Ir paredzētas turpmākas ikgadējas augstākā līmeņa sanāksmes, un Austrija būs galvenā rīkotājvalsts. “Berlīnes procesam” var būt izšķirīga nozīme, lai veicinātu reformas un panāktu vienošanos par reāli izpildāmām prioritātēm attiecībā uz galvenajiem savienojamības ieguldījumiem. Tas var darboties arī kā stimuls, lai palīdzētu atrisināt atlikušos divpusējos jautājumus. Komisija ir gatava atbalstīt šīs iniciatīvas pēcpasākumus. *** IV. Secinājumi un ieteikumi Pamatojoties uz iepriekš minēto analīzi un valstu novērtējumiem, kas iekļauti pielikumā sniegtajos kopsavilkumos par valstīm, Komisija izvirza turpmāk izklāstītos secinājumus un ieteikumus. I 1. Pēdējo piecu gadu laikā Komisija ir pastiprinājusi paplašināšanās politikas ticamību un uzlabojusi tās transformējošo ietekmi, nodrošinot lielāku koncentrāciju uz pamatreformu īstenošanu jau paplašināšanās procesa sākumā. Komisija īpaši uzsvēra trīs pīlārus – i) tiesiskumu, ii) ekonomikas pārvaldību un iii) valsts pārvaldes reformu. 2. 2012. gadā Komisija ieviesa jaunu pieeju tiesiskumam. 2013. gadā Komisija izklāstīja ietvaru ekonomikas pārvaldības stiprināšanai, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta saistībā ar Eiropas pusgadu. Šogad Komisija izklāsta jaunas idejas, lai atbalstītu valsts pārvaldes reformu paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. No jauna pastiprinātā paplašināšanās procesa trīs pīlāri ir savstarpēji saistīti, un šajās jomās panāktais progress būs izšķirošs faktors, lai noteiktu, kad valstis būs pilnībā gatavas pievienoties ES. 3. ES paplašināšanās politika turpina veicināt abpusējus ieguvumus – mieru, drošību un labklājību Eiropā. Tā pastiprina ES politisko un ekonomisko spēku un tai ir spēcīga transformējoša ietekme uz attiecīgajām valstīm. Labi sagatavots pievienošanās process nodrošina, ka paplašināšanās nenotiek uz Savienības efektivitātes rēķina. 4. Maijā atzīmētā desmitā gadskārta kopš desmit dalībvalstu vēsturiskās pievienošanās 2004. gadā ir atgādinājums par panākto progresu. Eiropas Savienībai paplašinoties, paplašinās arī mūsu uzņēmumu, ieguldītāju, patērētāju, tūristu, studentu un īpašnieku iespējas. Pievienošanās nodrošināja priekšrocības gan valstīm, kuras pievienojās ES, gan sākotnējām dalībvalstīm. Tirdzniecības un ieguldījumu apjoms ir palielinājies. Iedzīvotāju dzīves kvalitāte ir uzlabojusies, jo arvien plašāk tiek piemēroti ES vides, patērētāju un citi standarti. 5. Rietumbalkānu valstīm skaidrās izredzes uz dalību ES, ko nodrošināja ES dalībvalstis, ir nozīmīgs stabilizācijas faktors. Tā atbalsta progresu ceļā uz to, lai izpildītu nepieciešamos, tostarp stabilizācijas un asociācijas procesa, nosacījumus. Ir vitāli svarīgas labas kaimiņattiecības un reģionālā sadarbība. Nepārtraukti centieni risināt divpusējus jautājumus un pārvarēt pagātnes mantojumu ir izšķiroši svarīgi, ņemot vērā šā reģiona vēsturi, kurā vēl pavisam nesen plosījās konflikts. 6. Paplašināšanās ir kļuvusi par ietekmīgu Savienības ārpolitikas instrumentu. Norises ES kaimiņzemēs uzsver to, cik nozīmīga ir paplašināšanās politika kā līdzeklis sadarbības vēl lielākai padziļināšanai galvenajos ārpolitikas jautājumos. Ar katru paplašināšanās procesā iesaistīto valsti būtu jāuzlabo divpusējais ārpolitikas dialogs. 31. sadaļa: Ārlietu, drošības un aizsardzības politikai būtu jāpievēršas savlaicīgi ar sarunās iesaistītajām valstīm. Komisija uzsver, cik svarīgi ir, lai paplašināšanās procesā iesaistītās valstis arvien vairāk pievienotos ES ārpolitikas nostājām. Tā arī uzsver, cik nozīmīga ir kopējās drošības un aizsardzības politika, tostarp, piemēram, līdzdalība Eiropas Aizsardzības aģentūras programmās. 7. Pievienošanās process ir stingrs, tā pamatā ir taisnīgi nosacījumi, vispāratzīti kritēriji un pašu nopelnu princips. Tas ir izšķiroši svarīgi paplašināšanās politikas ticamībai un tam, lai stimulētu paplašināšanās procesā iesaistītās valstis veikt tālejošas reformas un lai nodrošinātu ES iedzīvotāju atbalstu. Dalībvalstīm, savukārt, kopā ar ES iestādēm būtu jārīko pārdomāta diskusija par paplašināšanās politikas politisko, ekonomisko un sociālo ietekmi. 8. Attiecībā uz pirmo pīlāru tiesiskuma stiprināšanai ir galvenā loma, lai no jauna aktivizētu pievienošanās procesu. Tiesu sistēmas reforma ir enerģiski jāturpina, lai nodrošinātu, ka neatkarīga un objektīva tiesu vara efektīvi panāk tiesiskumu. Valstīm ir jāuzkrāj ticami sasniegumi izmeklēšanā, kriminālvajāšanā un spriedumu pieņemšanā organizētās noziedzības un korupcijas lietās. Notiesāšanai vajadzētu būt preventīvai, un aktīvi, kas iegūti noziedzīgā ceļā, būtu jākonfiscē. Tiesiskums stimulē uzņēmējdarbības un ieguldījumu vidi, nodrošinot juridisko noteiktību un sekmējot konkurētspēju, darbavietu radīšanu un izaugsmi. 9. Komisija turpina īstenot jauno pieeju tiesiskumam, kuru Padome atbalstīja 2011. gada decembrī. Tiesiskuma jautājuma risināšana pievienošanās procesa sākumā palielina laiku, kas valstīm dots, lai uzkrātu stabilus rezultātus reformu īstenošanā. Tas palīdz nodrošināt, ka reformas ir dziļi iesakņojušās un neatgriezeniskas. Saskaņā ar jauno pieeju Komisija ir apņēmusies nodrošināt vispārēju līdzsvaru sarunās. Progress 23. sadaļas (tiesu iestādes un pamattiesības) un 24. sadaļas (tiesiskums, brīvība un drošība) ietvaros būs jāpanāk vienlaikus ar progresu sarunās kopumā. Komisija atgādina, ka pastāv sarunu pamatnostādņu "vispārēja līdzsvara" klauzula un iespēja apturēt sarunas par citām sadaļām, ja progress tiesiskuma jautājumos kavējas. 10. Pamattiesības lielākoties ir nostiprinātas paplašināšanās procesā iesaistīto valstu tiesiskajā regulējumā, bet ir jādara vairāk, lai nodrošinātu, ka tās tiek pilnībā ievērotas arī praksē. Vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvība joprojām ir īpaša problēma. Ir labāk jāaizsargā to personu tiesības, kuras pieder pie minoritātēm. Diskriminācija un naidīgums pret neaizsargātām iedzīvotāju grupām, tostarp, pamatojoties uz seksuālo orientāciju, joprojām ir svarīgs jautājums. Ir vajadzīgs papildu darbs, lai veicinātu sieviešu tiesības, tostarp cīnītos pret vardarbību ģimenē, kā arī veicinātu bērnu un cilvēku ar invaliditāti tiesības. Ir labāk jāintegrē paplašināšanās procesā iesaistītās valstis ES struktūrās un jāatbalsta labākās prakses izplatīšana. Šajā nolūkā Komisija stingri iesaka kandidātvalstīm turpināt gatavošanos līdzdalībai kā novērotājām ES Pamattiesību aģentūras darbā. 11. Attiecībā uz otro pīlāru ekonomikas pārvaldības un konkurētspējas stiprināšanai paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs ir izšķiroša nozīme, lai izpildītu ekonomikas kritērijus dalībai ES. Reformas būtu jāpadara intensīvākas, lai panāktu ilgtspējīgu izaugsmi, uzlabotu uzņēmējdarbības vidi un sekmētu ieguldījumus. Ir jānovērš augstais bezdarbs, it īpaši jauniešu vidū. Ekonomikas attīstības atbalstam arī vajadzētu mazināt migrācijas spiedienu uz ES. Pārejas pasākumu un/vai aizsardzības mehānisma attiecībā uz darba ņēmēju brīvu pārvietošanos iespējamā nepieciešamība un būtība tiks apspriesta pievienošanās sarunās par turpmāku paplašināšanos, ņemot vērā nākotnes ietekmes novērtējumu. 12. Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta Eiropas pusgada laikā, un pastiprināto ekonomikas pārvaldību Eiropas Savienībā, Komisija ir uzsākusi uzlabotus sadarbības procesus ar paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm. Attiecībā uz Rietumbalkānu valstīm Komisija plāno sagatavot valsts ekonomikas reformu programmas, kas sastāv no divām daļām. Pirmo daļu veidos pastāvošo pirmspievienošanās ekonomikas programmu kandidātvalstīm un ekonomikas un fiskālo programmu potenciālajām kandidātvalstīm uzlabota versija un tiks iekļauta arī Kosova. Tajā tiks izklāstīts vidēja termiņa makroekonomikas un fiskālās politikas ietvars, lielāku uzmanību pievēršot ārējās ilgtspējības un izaugsmes strukturālo šķēršļu novērtējumam. Otrā daļa aptvers strukturālās reformas, kuras pēc būtības ir nozaru reformas un kas ir īpaši būtiskas uzlabotai konkurētspējai un izaugsmei, tostarp infrastruktūras ieguldījumu vajadzības. Lai stiprinātu uzraudzību, novērtēšanas procesa rezultātā arī turpmāk katrai valstij tiks sagatavotas mērķtiecīgas politikas norādes. Turcijai tiks izveidots augsta līmeņa ekonomikas dialogs. 13. Attiecībā uz trešo pīlāru valsts pārvaldes reforma (VPR) ir prioritāte visās valstīs. Valsts darbs joprojām ir pārmērīgi politizēts. Ir jāuzlabo valsts pārvaldes pārredzamība, pārskatatbildība, profesionalitāte un efektivitāte. Lielāka uzmanība ir jāpievērš iedzīvotāju un uzņēmumu vajadzībām. Publisko finanšu pārvaldībai arī ir jāpievērš lielāka uzmanība. Komisijas labāk integrēs valsts pārvaldes reformu paplašināšanās procesā. "VPR īpašās grupas" ir izveidotas vai tiek veidotas ar paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm. Šīs grupas kļūs par galveno platformu, lai virzītu uz priekšu darbu pie VPR. Asociācijas padomē/komitejā vajadzētu būt strukturētākām politiskām diskusijām par galvenajiem jautājumiem. Pievienošanās sarunas būtu arī jāizmanto, lai veicinātu nepieciešamās reformas. Būtiskie jautājumi būtu jārisina, izmantojot attiecīgās sadaļas – jo īpaši publiskā iepirkuma, finanšu kontroles, tiesu iestāžu un pamattiesību, nodokļu, ekonomikas un monetārās politikas sadaļu –, un saistībā ar starpvaldību konferencēm. Īpašās grupas arī būs forums, kurā risināt horizontālos VPR jautājumus no attiecīgajām sarunu sadaļām, uzraugot progresu un nodrošinot konsekvenci. Rezultāti tiks izmantoti sarunās par sadaļām. 14. Lai atbalstītu reformu procesu, ir vitāli svarīgi stiprināt galveno demokrātisko institūciju darbību un neatkarību paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs. Tas ietver konstruktīva un ilgtspējīga dialoga nodrošināšanu visā politiskajā spektrā, jo īpaši parlamentā. Ir arī jādara vairāk, lai veicinātu labvēlīgu vidi pilsoniskās sabiedrības organizācijām. Spēcīga pilsoniskā sabiedrība uzlabo politisko pārskatatbildību un veicina dziļāku izpratni par reformām, kas saistītas ar pievienošanos. 15. Labas kaimiņattiecības ir būtisks stabilizācijas un asociācijas procesa elements. Ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai pārvarētu pagātnes atstāto mantojumu, sekmētu samierināšanos un atrisinātu divpusējos strīdus starp paplašināšanās procesā iesaistītajām valstīm un ar dalībvalstīm. Attiecīgajām pusēm divpusējie jautājumi jārisina pēc iespējas agrākā posmā, un tiem nebūtu jākavē pievienošanās process, kā pamatā vajadzētu būt vispāratzītiem nosacījumiem. 16. Pagājušā gada laikā vēl vairāk tika stiprināta reģionālā sadarbība. Komisija pilnībā atbalsta Dienvidaustrumeiropas sadarbības procesa (SEECP) un Reģionālās sadarbības padomes darbu, tostarp reģionālo stratēģiju 2020. gadam. Kosovas arvien lielāka iekļaušana reģionālajās iniciatīvās ir bijis pozitīvs notikums. Komisija atzinīgi vērtē sešu Rietumbalkānu valstu uzlabotās sadarbības uzsākšanu stabilizācijas un asociācijas procesa ietvaros. Šīs norises stiprina paplašināšanās politikas daudzpusējo dimensiju, atbalsta iekļaujošu sadarbību un dalīšanos labākajā praksē ekonomikas pārvaldības jomā, kā arī sekmē savienojamību reģionā un ar Eiropas Savienību. Komisija atzinīgi vērtē arī Berlīnes augstākā līmeņa sanāksmi augustā, kurā tika parādīts stingrs politiskais atbalsts Rietumbalkānu valstu Eiropas perspektīvai. Ir paredzētas turpmākas ikgadējas augstākā līmeņa sanāksmes, un Austrija būs galvenā rīkotājvalsts. “Berlīnes procesam” var būt izšķirīga nozīme, lai veicinātu reformas un panāktu vienošanos par reāli izpildāmām prioritātēm attiecībā uz galvenajiem savienojamības ieguldījumiem. Tas var darboties arī kā stimuls, lai palīdzētu atrisināt atlikušos divpusējos jautājumus. Komisija ir gatava atbalstīt šīs iniciatīvas turpmākos pasākumus. 17. 2014. gadā tika ieviests jaunais Pirmspievienošanās palīdzības instruments. Izmantojot PPI II, ES piešķirs 11,7 miljardus euro laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam, lai atbalstītu paplašināšanās procesā iesaistīto valstu gatavošanos pievienošanai, kā arī reģionālo un pārrobežu sadarbību. PPI II velta lielāku uzmanību prioritātēm saistībā ar pievienošanos ES tādās jomās kā demokrātija un tiesiskums, kā arī konkurence un izaugsme. PPI II arī ievieš nozaru pieeju, stimulus rezultātu panākšanai, palielinātu budžeta atbalstu un projektu prioritārās kārtības noteikšanu. Ir vajadzīga koordinēta pieeja attiecībā uz lieliem ieguldījumiem galvenajos infrastruktūras koridoros. Koordinācija ar starptautiskām finanšu iestādēm tiek nostiprināta. Rietumbalkānu ieguldījumu sistēma turpinās sniegt atbalstu ieguldījumiem, kas stimulē nodarbinātību un izaugsmi un sekmē savienojamību reģionā. II 18. Melnkalne. Ir veikti papildu pasākumi pievienošanās sarunās. ES acquis analītiskā izskatīšana (pārbaude) tika pabeigta 2014. gada maijā. Decembrī tika uzsāktas sarunas par 23. sadaļu (Tiesu iestādes un pamattiesības) un 24. sadaļu (Tiesiskums, brīvība un drošība). Pamatojoties uz Melnkalnes pieņemtajiem rīcības plāniem, ES izveidoja vispusīgu 84 pagaidu kritēriju kopumu saistībā ar 23. un 24. sadaļu. Šie kritēriji sniedz skaidras norādes turpmākām reformām. Kopumā sarunas ir uzsāktas par divpadsmit sadaļām, bet provizoriski slēgtas – par divām sadaļām. 19. Rīcības plānu īstenošana ir sākusies. Pēc attiecīgo tiesību aktu saskaņošanas ar 2013. gada konstitucionālajām reformām amatos tika ievēlētas un ieceltas vairākas nozīmīgas tiesu un prokuratūras amatpersonas. Pēc vairākiem mēģinājumiem parlaments 2014. gada oktobrī visbeidzot iecēla jaunu Valsts augstāko prokuroru. Palielinājās tiesu iestāžu efektivitāte. Tika pastiprināts tiesiskais regulējums attiecībā uz pamattiesību aizsardzību, tostarp likums par ombudu. 20. Tomēr vairāki pasākumi ir aizkavējušies, sevišķi tiesību aktu reformu jomā, jo īpaši attiecībā uz korupcijas apkarošanu. Pieņemtie likumdošanas pasākumi praksē nav devuši rezultātus. Melnkalnei būtu ātri jānodrošina, ka tiek pieņemts adekvāts likums par politisko partiju finansēšanu. Ir jāpanāk ticami rezultāti korupcijas lietu, tostarp augsta līmeņa korupcijas, izmeklēšanā, kriminālvajāšanā un galīgajā notiesāšanā. Būtu jānodrošina aktīvu aresta un konfiskācijas instrumentu sistemātiska izmantošana. Joprojām pastāv nopietnas bažas par vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvības ievērošanu. Būtu jāpaātrina izmeklēšanas darbs lietās par vardarbību pret žurnālistiem. Ir jāizveido konstruktīvs politiskais dialogs un jāatjauno uzticēšanās vēlēšanu procesam un valsts institūcijām. Administratīvās kapacitātes stiprināšana ES integrācijas jautājumos būs ļoti svarīga, lai saglabātu uzņemto tempu ceļā uz ES. Ir nepieciešama civildienesta depolitizācija un lielāka profesionalitāte. Būtu jāveic ekonomikas reformas, kā arī jārisina augstā bezdarba problēma un jāuzlabo uzņēmējdarbības vide. Ir steidzami nepieciešams ilgtspējīgs un ar SAN saderīgs risinājums attiecībā uz alumīnija ražotāju KAP. 21. Spēcīga politiskā apņemšanās ir izšķiroši svarīga, lai politiskās reformas, kas nepieciešamas tiesiskuma nostiprināšanai, būtu dziļas un noturīgas. Melnkalne ir pirmā valsts, kas jaunās pieejas tiesiskumam ietvaros pievienošanās sarunās atvēra 23. un 24. sadaļu. Komisija atgādina, ka sarunu pamatnostādnēs pastāv "vispārējā līdzsvara" klauzula. Progress starpposma kritēriju izpildē attiecībā uz tiesiskuma sadaļām un attiecīgie iepriekš konstatētie trūkumi, kuru apliecina reāli rezultāti, ietekmēs pievienošanās sarunu tempu kopumā, tostarp turpmāko starpvaldību konferenču darba kārtības. 22. Serbija. Tagad ir uzsāktas sarunas par Serbijas pievienošanos Eiropas Savienībai. Eiropadomes lēmums sākt sarunas tika panākts Serbijas progresa dēļ reformu īstenošanā un pateicoties tās apņēmībai turpināt normalizēt attiecības ar Kosovu. Pirmā starpvaldību konference par sarunām notika 2014. gada janvārī. ES acquis analītiskā izskatīšana (pārbaude) notiek, kā plānots. Lielie plūdi, kas maijā skāra valsti, atstāja ievērojamu sociālekonomisku ietekmi. ES veica tūlītējus un vērā ņemamus glābšanas un palīdzības pasākumus un jūlijā organizēja līdzekļu devēju konferenci. Starptautiskā kopiena solīja ievērojamus līdzekļus seku likvidēšanas un atjaunošanas darbu posmam. 23. Serbija ir panākusi nelielu progresu valsts pārvaldes reformu jomā. Serbija pieņēma vispusīgu stratēģiju un pastiprināja koordināciju un plānošanu. Attiecībā uz tiesu iestādēm tika pieņemti nozīmīgi tiesību akti, kā arī tiesnešu un prokuroru novērtēšanas noteikumi. Būtisks skaits tiesu priekšsēdētāju ir iecelti amatā pastāvīgā darbā. Korupcijas apkarošanai ir spēcīgs politisks stimuls. Ir veiktas vairākas izmeklēšanas augsta līmeņa lietās un ieguldīts darbs, lai uzlabotu koordināciju. Serbija aktīvi piedalījās reģionālajā tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībā. 24. Tomēr joprojām ir jāturpina darbs pie tā, lai nodrošinātu efektīvu, neatkarīgu tiesu varu. Galvenie tiesību akti vēl ir jāpieņem, piemēram, likums par bezmaksas juridisko palīdzību, likums par ziņotājiem un likums par interešu konfliktiem. Korupcija joprojām ir izplatīta daudzās jomās. Serbijai ir jāpanāk stabili, konkrēti rezultāti cīņā pret korupciju un organizēto noziedzību. Pamattiesības ir pilnībā jārespektē praksē, tostarp jāaizsargā vismazāk aizsargātās grupas. Pastāv bažas, ka pasliktinās apstākļi vārda brīvības pilnīgai izmantošanai. Valsts pārvaldes trūkumi ir jānovērš. Ir labāk jāņem vērā neatkarīgu regulatīvo struktūru konstatējumi. Ekonomikas reformas arī ir būtiskas, lai radītu izaugsmi un risinātu augstā bezdarba problēmu. 25. Ar spēcīgo atbalstu, kas tai piešķirts, jaunajai valdībai vajadzētu izmantot iespēju enerģiski īstenot reformas. Serbija nākotnē saskarsies ar daudzām problēmām. Serbijai ir aktīvi jāveicina tas, lai pievienošanās process būtu iekļaujošs un pārredzams. Lai atbalstītu reformu procesu, Serbijai būtu jāuzlabo jauno tiesību aktu un politikas plānošana, koordinācija un īstenošanas uzraudzība. Saskaņā ar jauno pieeju tiesiskuma jautājumiem 23. un 24. sadaļas ietvaros ir noteikti kritēriji sarunu sākšanai. Šie kritēriji paredz, ka Serbija iesniedz vispusīgus rīcības plānus. Lai nodrošinātu vispārēju līdzsvaru sarunās, progress attiecībā uz šīm sadaļām būs jāpanāk līdztekus progresam sarunās kopumā. 26. Serbijai ir jāsaglabā sava apņemšanās īstenot reģionālo sadarbību un aktīvi un konstruktīvi iesaistīties normalizācijas procesā ar Kosovu, kurā ir panākts ievērojams progress. Serbijai būtu jāturpina nodrošināt to vienošanos īstenošana, kas panāktas dialoga laikā. Komisija atgādina, ka, līdzīgi kā tiesiskuma sadaļu gadījumā, sarunu pamatnostādnes paredz panākt progresu attiecību normalizācijā ar Kosovu saskaņā ar 35. sadaļu, kas jāpanāk līdztekus progresam sarunās kopumā. 35. sadaļa būtu jāatver sarunu agrīnā posmā. Tas nodrošinās stabilu ietvaru, lai uzraudzītu panākto vienošanos īstenošanu. 27. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika. Pievienošanās process ES attiecībā uz bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku ir strupceļā. Nespēja pieņemt lēmumu par Komisijas ieteikumu Padomei nozīmē, ka pievienošanās sarunas vēl nav sāktas. Tajā pašā laikā valdības nespēja panākt pietiekamus rezultātus vairākos būtiskos jautājumos kaitēja reformu ilgtspējai, un dažās jomās kritiens atpakaļ bija acīmredzams. 28. Valsts pārvaldes reformas jomā, kā arī aktīvas reģionālās un starptautiskās policijas sadarbības jomā ir panākts neliels turpmāks progress. Valsts uztur augstu saskaņošanas līmeni ar acquis salīdzinājumā ar tās vietu pievienošanās procesā. ES darba kārtība joprojām ir valsts stratēģiskā prioritāte. 29. Tomēr pēdējā gada laikā ir radušās nopietnas bažas par pieaugošo valsts iestāžu politizāciju un valdības kontroli pār plašsaziņas līdzekļiem, tostarp saistībā ar vēlēšanām, kā par to ziņoja EDSO/ODIHR. Uzticēšanās valsts iestādēm pakāpeniski dilst. Pieaug bažas par selektīvu tiesiskumu. Situācija attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu brīvību turpināja pasliktināties. Nesenās politiskās krīzes valdības un opozīcijas partiju starpā parādīja, ka partiju intereses arvien vairāk dominē pār valsts interesēm. Nodrošināt, ka politiskās diskusijas notiek galvenokārt parlamentā, un palīdzēt radīt apstākļus tā pareizai darbībai ir gan valdības, gan opozīcijas pienākums. Valdībai ir jānodrošina, ka opozīcijai ir iespēja pilnībā veikt savu demokrātiskās kontroles funkciju. Vienlaikus opozīcijai arī konstruktīvi jāiesaistās demokrātiskajos procesos. Pēdējā gada laikā netika rīkota neviena Augsta līmeņa pievienošanās dialoga sanāksme. Attiecībā uz situāciju etniskajās attiecībās ir jārada lielāka uzticēšanās kopienu starpā. Ohridas pamatnolīguma pārskatīšana vēl ir jāpabeidz un jāīsteno tās ieteikumi. 30. Joprojām ir būtiski pieņemt izšķirošus lēmumus, lai atrisinātu "nosaukuma jautājumu" ar Grieķiju. Šā strīda pušu nespēja panākt kompromisu pēc 19 gadus ilgām sarunām, kurās ANO darbojas kā starpniece, tieši un negatīvi ietekmē valsts centienus attiecībā uz Eiropu. Ir nepieciešama apņēmīga rīcība, kā arī aktīvs atbalsts no ES vadītāju puses. Komisija atgādina savu viedokli, ka tad, ja būtu notikusi pārbaude un Padomes diskusijas par sarunu pamatnostādnēm, būtu bijis iespējams radīt nepieciešamo impulsu, kas būtu palīdzējis sarunu gaitā rast abpusēji pieņemamu risinājumu nosaukuma jautājumam pat pirms sarunu sadaļu atvēršanas. 31. Kopumā, ņemot vērā valsts panākto kumulatīvo progresu, Komisija uzskata, ka politiskie kritēriji ir pietiekami izpildīti, un pieturas pie sava ieteikuma uzsākt pievienošanās sarunas, bet pauž nožēlu par pagājušā gada laikā atpakaļgaitā spertajiem soļiem. Komisija rosina pārvaldes iestādēm rīkoties izšķiroši, lai novērstu bažas par pieaugošo politizāciju un arvien lielākajām nepilnībām tiesu varas neatkarības un vārda brīvības jomā tā, lai tās ieteikumu varētu saglabāt nemainīgu turpmākajos gados. Komisija saglabā apņēmību palīdzēt valsts centienos, tostarp ar iekļaujošu Augsta līmeņa pievienošanās dialoga procesa palīdzību, risināt visas ar ES saistītās reformas tā, lai varētu pilnībā īstenot attiecību potenciālu. 32. Albānija. Eiropadomes 2014. gada jūnija lēmums piešķirt Albānijai kandidātvalsts statusu ir atzinība par veiktajiem reformu pasākumiem. Tas ir arī rosinājums paātrināt reformu tempu. Komisija 2013. gada novembrī uzsāka augsta līmeņa dialogu ar Albāniju, lai palīdzētu valstij turpināt koncentrēt uzmanību uz tās integrācijas procesu ES un uzraudzīt reformu progresu to galveno prioritāšu ietvaros, kas noteiktas pievienošanās sarunu sākšanai. Albānija 2014. gadā pieņēma ceļvedi, kurā noteiktas un strukturētas iecerētās reformas saskaņā ar galvenajām prioritātēm. 33. Albānija pēdējā gada laikā ir progresējusi. Tika veikti papildu pasākumi attiecībā uz tiesu iestāžu reformu. Valdība ir parādījusi politisko gribu rīkoties izšķirīgi, lai novērstu un apkarotu korupciju. Tiesiskais regulējums tika pastiprināts un politikas koordinācija un uzraudzība – uzlabota. Cīņā pret organizēto noziedzību ir vērojama pozitīva tendence vairākās jomās; tiesībaizsardzības darbības kļuvušas intensīvākas, jo īpaši narkotiku konfiskācijas un ar narkotikām saistītu noziegumu jomā, kā arī ekonomisko noziegumu un cilvēku kontrabandas jomā. Daži pasākumi tika veikti, lai uzlabotu lesbiešu, geju, biseksuāļu, transpersonu un interseksuāļu tiesību juridisko atzīšanu. 34. Tomēr saglabājas daudz nepilnību, jo īpaši tiesiskuma jomā. Vēl būs jāiegulda ļoti liels darbs. Korupcijas un organizētās noziedzības apkarošana ir ievērojamas problēmas. Albānijai būs jāiegulda vērā ņemamas un noturīgas pūles, lai īstenotu galvenās prioritātes, kas noteiktas pievienošanās sarunu atklāšanai. Albānijai būs jārīkojas izšķirīgi, lai turpinātu valsts pārvaldes reformu nolūkā uzlabot tās profesionalitāti un depolitizāciju; lai īstenotu visaptverošu tiesu iestāžu reformu nolūkā nostiprināt to neatkarību, efektivitāti un pārskatatbildību, izmantojot iekļaujošu procesu un cieši apspriežoties ar Venēcijas komisiju; lai palielinātu tās pretkorupcijas centienus un veiktu turpmākus mērķtiecīgus pasākumus cīņā pret organizēto noziedzību nolūkā panākt stabilus rezultātus, abās jomās veicot aktīvu izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un notiesāšanu; un lai veiktu efektīvus pasākumus nolūkā nostiprināt cilvēktiesību, tostarp romu tiesību, aizsardzību un pretdiskriminācijas politiku, kā arī īstenotu īpašuma tiesības. Attiecībā uz vārda un plašsaziņas līdzekļu brīvību valdība neīstenoja noteiktās prioritātes. Ir jāatjauno visas Audiovizuālo mediju iestādes likumā paredzētās funkcijas un praksē jāgarantē tās neatkarība. Albānijai būtu jāīsteno ekonomikas reformas, kuru mērķis ir palielināt konkurētspēju un novērst augsto bezdarbu, kā arī risināt augsto "ēnu ekonomikas" līmeni un uzlabot uzņēmējdarbības vidi. 35. Izšķiroši svarīgi, ka reformu procesu pavada konstruktīvs un ilgtspējīgs politiskais dialogs starp valdību un opozīciju. Nodrošināt, ka politiskās diskusijas notiek galvenokārt parlamentā, un palīdzēt radīt apstākļus tā pareizai darbībai ir gan valdības, gan opozīcijas pienākums. Valdībai ir jānodrošina, ka opozīcijai ir iespēja pilnībā veikt savu demokrātiskās kontroles funkciju. Vienlaikus opozīcijai arī konstruktīvi jāiesaistās demokrātiskajos procesos. Uz kompromisu balstīts un konstruktīvs darbs parlamentā ir vitāli svarīgs reformu ilgtspējai. Eiropas integrācijas nacionālās padomes izveidošana, apvienojot visas ieinteresētās personas, vēl vairāk palīdzēs uzlabot reformu procesa iekļaujošo raksturu. Tas ir arī būtiski vienprātības panākšanai visā Albānijas sabiedrībā par attiecīgajām reformām. 36. Bosnija un Hercegovina. Valsts integrācijas process Eiropas Savienībā joprojām ir apstājies. Politiskajiem vadītājiem vēl aizvien trūkst kopīgas politiskās gribas pievērsties reformām, kas vajadzīgas, lai virzītos uz dalību ES. Progress attiecībā uz politiskiem un ekonomikas jautājumiem, kā arī virzību uz Eiropas standartiem, ir bijis ļoti ierobežots. Lielie plūdi, kas maijā skāra valsti, atstāja ievērojamu sociālekonomisku ietekmi. ES veica tūlītējus un vērā ņemamus glābšanas un palīdzības pasākumus un jūlijā organizēja līdzekļu devēju konferenci. Starptautiskā kopiena solīja ievērojamus līdzekļus seku likvidēšanas un atjaunošanas darbu posmam. 37. Plaši, iedzīvotāju vadīti protesti 2014. gada sākumā uzsvēra sociālekonomiskās situācijas nestabilitāti. Komisija ir uzsākusi trīs iniciatīvas, lai novirzītu uzmanību uz reformām un jautājumiem, kas tieši skar iedzīvotājus. Tā ir paplašinājusi ES un Bosnijas un Hercegovinas strukturēto dialogu par tiesiskumu, iekļaujot papildu tiesiskuma jautājumus, jo īpaši cīņu pret korupciju. Komisija izveidoja kopīgu ES un Bosnijas un Hercegovinas darba grupu, lai paātrinātu ES finansēto projektu īstenošanu. Tā ir koncentrējusies uz ekonomikas pārvaldības stiprināšanu. Tas ietvēra "Līguma izaugsmei un darbavietām" izstrādi kopā ar galvenajiem dalībniekiem, tostarp starptautiskajām finanšu iestādēm. Šis līgums nākamo mēnešu laikā būs vajadzīgo ekonomikas reformu mēraukla. Tas arī būs pamats valsts ekonomikas reformu programmai, kuras izstrādi valstī Komisija sagaida līdz 2015. gada janvāra beigām. 38. Jebkāda efektīva koordinācijas mehānisma trūkums ES jautājumos turpina negatīvi ietekmēt valsts mijiedarbību ar ES. Politiskā spriedze Ministru padomē saistībā ar kompetenču sadalījumu dažādos valdības līmeņos turpinājās. To vēl sarežģī institucionālās kārtības komplicētība valstī. Tas ir liedzis rīkot trīs no pēdējām sešām apakškomiteju sanāksmēm saskaņā ar Pagaidu nolīgumu. Bosnija un Hercegovina joprojām arī atsakās pielāgot šo nolīgumu, lai ņemtu vērā tās tradicionālo tirdzniecību ar Horvātiju, pirms tā pievienojās ES. Komisija veica pasākumus, lai apturētu dažas Bosnijas un Hercegovinas tirdzniecības priekšrocības, ja pielāgošanas process netiks pabeigts līdz 2015. gada beigām. Stabilizācijas un asociācijas nolīgums (SAN), kas parakstīts 2008. gadā un ratificēts 2011. gadā, vēl nav stājies spēkā, jo Bosnija un Hercegovina vēl nav izpildījusi nosacījumus. 39. Iesaistītie politiskie dalībnieki vēl nav spējuši vienoties par visas valsts mēroga stratēģijām, kas nepieciešamas Pirmspievienošanās palīdzības instrumentam tādās nozarēs kā enerģētika, transports un vide. Tā rezultātā ir ievērojami samazinājies finansējums šajās jomās un uzmanība tiek vērsta uz palīdzību, kas tiešā veidā dod labumu iedzīvotājiem. Panākot vajadzīgo vienošanos, Bosnija un Hercegovina varēs pilnībā izmantot pieejamo finansējumu. 40. Neraugoties uz intensīvajiem Komisijas centieniem sekmēt to, lai tiktu novērsti atlikušie šķēršļi, Eiropas Cilvēktiesību tiesas Sejdić-Finci nolēmums nav īstenots. Nolēmums joprojām tiek padarīts par instrumentu šaurām partiju politiskajām un etniskajām interesēm, un tā risinājums tiek sasaistīts ar citiem jautājumiem. 41. Lai Bosnija un Hercegovina varētu progresēt ceļā uz ES, ir svarīgi, lai pēc vēlēšanām tiktu strauji izveidoti visi valdības līmeņi un ātri veikti konkrēti reformu pasākumi. Politiskie vadītājiem ir pienākums pret Bosnijas un Hercegovinas iedzīvotājiem – nodrošināt, lai valstij būtu skaidrs virziens. Politisko institūciju efektivitāte un darbība visos valdības līmeņos ir jāuzlabo. Tas jo īpaši attiecas uz mijiedarbību starp dažādiem valdības līmeņiem. Šajā nolūkā ir jāizveido labi funkcionējošs koordinācijas mehānisms ES jautājumos. Valsts pārvalde arī ir jāstiprina visās jomās. 42. Kosova. Sarunu pabeigšana par Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu ar Kosovu un tā parafēšana jūlijā ir pagrieziena punkts Kosovas ceļā uz integrāciju Eiropā. Tas būs pirmais visaptverošais nolīgums starp ES un Kosovu. SAN paredz uzlabotu politisko dialogu, ciešāku tirdzniecības integrāciju, tostarp ES tirgu atvēršanu Kosovas rūpniecības un lauksaimniecības ražojumiem, un jaunus sadarbības veidus. Komisija tagad gaida tā parakstīšanu un noslēgšanu. Pēc vēlēšanām jūnijā ir izveidojusies arvien polarizētāka politiskā vide, un Kosova ir nonākusi politiska strupceļa situācijā, aizkavējot dažas būtiskas reformas. 43. Kosova ir progresējusi savā vīzu režīma liberalizācijas dialogā. Turpinājās laba sadarbība ar ES tiesiskuma misiju – EULEX. Kosovas pārvaldes iestādes ir paudušas vērā ņemamu politisko apņēmību atjaunot misijas pilnvaras, vienlaikus uzņemoties lielākus pienākumus, un piekritušas izveidot speciālu tiesu, lai uzklausītu lietas, kas izriet no Īpašās izmeklēšanas darba grupas vadītās izmeklēšanas. Lai pabeigtu šo procesu, Kosovai ir jāpieņem vajadzīgās tiesību aktu izmaiņas, tostarp konstitūcijā. Kosovai būtu jāsadarbojas ar iecerēto tiesu un jāpārvar pagātne. 44. Kosova saskaras ar vairākām problēmām. Lielas bažas Kosovā turpina radīt tiesiskums, tostarp tiesu varas neatkarība, un ierobežotie rezultāti cīņā pret organizēto noziedzību un korupciju. Vairāk jādara, lai novērstu nepilnības, kas norādītas vīzu režīma dialogā, tostarp drošības un migrācijas risku mazināšana saistībā ar potenciālo vīzu režīma liberalizāciju. Steidzama kļūst vajadzība pēc strukturālām ekonomikas reformām, kas novērstu augsto bezdarba līmeni. Tādas svarīgas reformas kā vēlēšanu reforma un valsts pārvaldes reformas ir jāizvirza kā prioritāras, un jāpievēršas minoritāšu aizsardzībai. 45. Kosovai ir aktīvi jāstrādā pie savas ES reformu programmas un 2012. gada priekšizpētē un jaunākajos progresa ziņojumos uzsvērtajām prioritātēm. Saskaņā ar SAN Kosova ir apņēmusies veikt visaptverošu reformu un tiesību aktu saskaņošanu ar ES acquis, tostarp tādās nozarēs kā tiesiskums, valsts pārvalde, ekonomika, konkurence un tirdzniecība. Kosovai būtu jākoncentrējas uz SAN, tostarp vajadzīgo struktūru, netraucētu ieviešanu. Komisija ir gatava atbalstīt Kosovu tās pārejā uz šo būtisko jauno posmu attiecībās ar ES un intensificēt dialogu ar Eiropas integrācijas nacionālo padomi. 46. Kosovas virzība ceļā uz nākotni Eiropā ir bijusi iespējama, pateicoties Kosovas progresam reformu īstenošanā un tās nemainīgai apņēmībai normalizēt attiecības ar Serbiju, kur ir vērojami būtiski panākumi. Šajā saistībā jaunajai valdībai Kosovā būs jāsaglabā apņēmība sadarboties reģionālā līmenī un aktīvi un konstruktīvi iesaistīties normalizācijas procesā ar Serbiju. Kosovai būtu jāturpina nodrošināt dialogā panākto vienošanos īstenošana. 47. Situācija Kosovas ziemeļos joprojām ir saspringta. Visiem dalībniekiem vajadzētu sadarboties ar EULEX un atturēties no vienpusējām darbībām. EULEX būtu pilnībā jāatbalsta tā pilnvaru izpildē Kosovas ziemeļos. Jāpieliek papildu pūles, lai ļautu četrām ziemeļu pašvaldībām funkcionēt saskaņā ar Kosovas tiesisko regulējumu. 48. Turcija. Turcija ir Eiropas Savienības kandidātvalsts un stratēģiskā partnere. Tās dinamiskā ekonomika dod vērtīgu ieguldījumu Eiropas kontinenta labklājībā. Ļoti nopietnās norises reģionā, jo īpaši Sīrijā un Irākā, padara sadarbību ārpolitikas jautājumos vēl izšķirošāku. Turcijas stratēģiskā atrašanās vieta arī liecina, cik svarīga ir turpmākā sadarbība migrācijas politikas un enerģētikas drošības jomās. Šādas sadarbības vērtība top vēl skaidrāka, ņemot vērā ievērojamās problēmas, ko rada nesenie notikumi mūsu kopīgajās kaimiņvalstīs, tostarp Ukrainas krīze. 49. Aktīvas un ticamas pievienošanās sarunas nodrošina vispiemērotāko ietvaru tam, lai pilnībā izmantotu ES un Turcijas attiecību potenciālu. Ņemot vērā tā nepieredzēto mērogu un dziļumu, pievienošanās process, kuru nevar aizstāt neviena cita alternatīva, sekmē ar ES saistītas reformas un dod būtisku pamatu intensīvākam dialogam par ārpolitikas un drošības jautājumiem un ekonomikas konkurētspējas un tirdzniecības iespēju stiprināšanai. Tas arī palīdz palielināt sadarbību enerģētikas, tiesiskuma un iekšlietu jomā, tostarp vīzu/migrācijas politikas/atpakaļuzņemšanas jomā. Pievienošanās sarunās ir jāatgūst impulss, ievērojot ES saistības un izveidotos nosacījumus. ES vajadzētu turpināt būt nozīmīgam Turcijas ekonomikas un politisko reformu enkuram. Šajā saistībā gan Turcijas, gan ES interesēs ir pēc iespējas ātrāk noteikt kritērijus sarunu sākšanai par 23. sadaļu (tiesu iestādes un pamattiesības) un 24. sadaļu (tiesiskums, brīvība un drošība), kā rezultātā var uzsākt sarunas saskaņā ar šīm divām sadaļām. Turcija var paātrināt sarunu tempu, pavirzoties uz priekšu kritēriju īstenošanā, sarunu pamatnostādņu prasību izpildē un ievērojot savas līgumiskās saistības pret ES. Tas varētu ievērojami sekmēt sarunu procesu. Tikmēr sadarbība starp ES un Turciju būtu jāattīsta visās izšķirīgajās jomās, jo īpaši tajās, kuras jau ir norādītas pozitīvajā darba kārtībā. 50. Turcijai ir svarīga reģionāla loma un tā ir aktīvi iesaistīta savā paplašinātā kaimiņu reģionā. Šajā saistībā ir vairāk jāattīsta dialogs un sadarbība kopīgas ieinteresētības ārpolitikas jautājumos. Turcijas pastāvīgā līdzdalība KDAP misijās un operācijās un tās nesenais piedāvājums dot savu ieguldījumu EUFOR CAR un EUBAM Lībijā tiek atzinīgi novērtēti. Turcijas loma ir būtiska Sīrijas jautājumā, jo īpaši attiecībā uz ļoti nozīmīgo humāno palīdzību, kas tiek sniegta Sīrijas iedzīvotājiem, kuri bēg no vardarbības pāri robežām. ES ir apsolījusi turpināt atbalstīt Sīrijas kaimiņvalstu valdības un uzņemošās kopienas, lai tās varētu efektīvi tikt galā ar pieaugošo bēgļu plūsmu un palielināt savu izturētspēju. Turcija ir skaidri norādījusi uz savu gatavību aktīvi piedalīties koalīcijā pret ISIL. Politiskais dialogs būtu jāizmanto, lai veidotu ciešāku sadarbību cīņā pret ISIL un tā finansējuma tīkliem. Aktīvais pretterorisma dialogs starp ES un Turciju tiek atzinīgi vērtēts un būtu vēl vairāk jāpastiprina, jo īpaši "ārvalstu kaujinieku" jautājumā. Šo sadarbību vēl vairāk uzlabos Turcijas pieņemtie papildu attiecīgie pretterorisma tiesību akti. ES turpina rosināt Turciju veidot tās ārpolitiku tā, lai tā būtu papildinoša un koordinēta ar ES, un pakāpeniski saskaņot to ar ES politiku un nostājām. 51. Iepriekšējos gados pieņemto reformu, jo īpaši 2013. gada septembra demokratizācijas paketē paziņoto pasākumu, īstenošana turpinājās. Konstitucionālā tiesa ir pieņēmusi vairākus svarīgus nolēmumus, kas parādīja valsts konstitucionālās sistēmas izturētspēju. ES un Turcijas atpakaļuzņemšanas nolīgums tika parakstīts 2013. gada decembrī, līdztekus vīzu režīma liberalizācijas dialoga uzsākšanai, un stājās spēkā 2014. gada 1. oktobrī, radot jaunu impulsu ES un Turcijas attiecībās. Centieni ir atjaunojušies, lai miermīlīgi atrisinātu kurdu jautājumu, proti, tika pieņemti tiesību akti, kuru mērķis ir "piešķirt procesam spēcīgāku juridisko pamatu". Šim procesam Turcijā ir vēsturiska nozīme, un tas būtu godīgi jāīsteno visām iesaistītajām pusēm. 52. Valdības reakcija pēc apgalvojumiem par korupciju 2013. gada decembrī radīja nopietnas bažas par tiesu varas neatkarību un pilnvaru nodalījumu. Policijas amatpersonu, tiesnešu un prokuroru plaši izplatītā pārcelšana un atlaišana, neraugoties uz valdības apgalvojumu, ka tas nebija saistīts ar pretkorupcijas lietu, ir ietekmējusi attiecīgo iestāžu efektīvu darbību un izraisījusi jautājumus par veidu, kā procedūras tika izmantotas šo darbību formalizēšanai. Ir izšķiroši svarīgi, lai korupcijas apgalvojumu izmeklēšana notiktu pareizi, pilnīgi pārredzami, un tiktu nodrošinātas tiesu iestāžu un policijas operatīvās spējas. Mēģinājumi aizliegt sociālos plašsaziņas līdzekļus, ko vēlāk atcēla Konstitucionālā tiesa, un spiediens uz plašsaziņas līdzekļiem, kā rezultātā plaši izplatījās pašcenzūra, norāda uz ierobežojošu pieeju vārda brīvībai. Pieeja, kas izmantota attiecībā uz pulcēšanās brīvību, joprojām ir ierobežojoša. Turcijas tiesību akti un to īstenošana attiecībā uz pulcēšanās brīvību un tiesībaizsardzības amatpersonu iejaukšanos būs jāsaskaņo ar Eiropas standartiem. 53. Šajā kontekstā Turcijas prioritātes būs sekmēt dialogu visā politiskajā spektrā un plašākā sabiedrībā, lai stiprinātu savus tiesiskuma reformas centienus, un atvēlēt īpašu uzmanību pamattiesību ievērošanai gan tiesību aktos, gan praksē. Sarunu atklāšana par 23. un 24. sadaļu sniegtu Turcijai vispusīgu reformu ceļvedi šajā būtiskajā jomā. Turcija ir aicināta sistemātiskāk sadarboties ar Komisiju un citām attiecīgajām struktūrām, piemēram Eiropas Padomi, tostarp Venēcijas komisiju. Kopumā lielāka uzmanība jāpiešķir pastāvošo tiesību aktu efektīvai īstenošanai. Eiropas lietu ministrijai ir izšķiroša loma, nodrošinot jauno tiesību aktu koordinēšanu un saderību ar ES tiesību aktiem. Komisija cer uz konkrētiem Turcijas veiktiem pēcpasākumiem saistībā ar tās nesen pieņemto ES stratēģiju, kuru mērķis ir stimulēt Turcijas pievienošanās procesu. 54. Ar 2012. gadā sāktās pozitīvās darba kārtības starpniecību turpinās atbalsta sniegšana pievienošanās sarunām ar Turciju un šo sarunu papildināšana, pastiprinot sadarbību vairākās kopīgu interešu jomās. Sadarbību vēl vairāk nostiprinātu plašāki augsta līmeņa kontakti starp Turciju, ES un tās dalībvalstīm. Izmantojot uzlabotus kopīgus pasākumus, ir jārisina problēmas tiesiskuma un tieslietu, jo īpaši migrācijas, jomā. ES sagaida, ka Turcija pilnā mērā un efektīvi izpildīs savas saistības pret