Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru izveido daudzgadu plānu mencas, reņģes un brētliņas krājumiem Baltijas jūrā un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto, un ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2187/2005 un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1098/2007 /* COM/2014/0614 final - 2014/0285 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. 1. Priekšlikuma konteksts · Priekšlikuma pamatojums un mērķi Menca, reņģe un brētliņa ir nozīmīgu zvejniecību mērķsugas Baltijas jūrā. Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES)[1] zinātniskajā ieteikumā norādīts, ka intensitāte, ar kādu patlaban tiek izmantoti daži šo sugu krājumi, nav saderīga ar centieniem panākt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. Baltijas jūras mencas krājumu pārvaldības plāns ir spēkā kopš 2007. gada[2], bet reņģes un brētliņas krājumiem pārvaldības plāns vēl nav izstrādāts. Tas apgrūtina šo zvejniecību ilgtspējīgu pārvaldību un nenodrošina zvejas iespēju stabilitāti zvejniekiem, kuri darbojas šajās zvejniecībās. Mencas, reņģes un brētliņas ir ne vien zvejniecības sektora resursu bāze, bet arī svarīgi Baltijas ekosistēmas komponenti, starp kuriem pastāv cieša bioloģiskā mijiedarbība. Mencas barojas ar brētliņām un reņģēm, un tas nozīmē, ka mencas krājuma apmērs ietekmē reņģes un brētliņas krājumu apmēru un otrādi. Zinātniskajās analīzēs ir iegūtas dažas liecības par to, ka sakarā ar bioloģisko mijiedarbību starp vienas sugas īpatņiem un starp šīm sugām Baltijas jūrā ilgtspējīga varētu būt lielāka zvejas radītā slodze, nekā patlaban ieteikts. Tomēr Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK)[3] ir norādījusi[4], ka ir nepieciešams izvērstāks zinātniskais darbs, lai izprastu riskus, ko rada zveja šādos lielākos apjomos. Baltijas zivju – jo īpaši mencas un brētliņas – krājumu produktivitāti var būtiski ietekmēt Baltijas jūrā valdošie vides apstākļi. Baltijas jūras austrumdaļā mencas nārsto tikai dziļās vietās, kurās ūdens sāļums ir pietiekami liels, lai varētu notikt ikru apaugļošanās un apaugļotie ikri peldētu ūdenī. Tā kā okeāna ūdens ieplūde no Ziemeļjūras ir neliela, dziļo sāļūdeņu piesātinājums ar skābekli kopš 20. gs. 80. gadu vidus samazinās, un mencu vairošanās sekmīgi norit tikai dienvidu nārsta vietās. Ja Baltijas jūras austrumdaļā ieplūstu liels daudzums Ziemeļjūras ūdens, mencas krājumi varētu papildināties daudz labāk, nekā tas noticis pēdējos gados. Attiecībā uz brētliņu jānorāda, ka pastāv saikne starp krājuma papildināšanos un temperatūru, proti, siltākos apstākļos krājumu papildina vairāk zivju mazuļu. Šīs sakarības dēļ, piemēram, divas bargas ziemas pēc kārtas varētu smagi ietekmēt brētliņas krājumu. Ņemot vērā bioloģiskās mijiedarbības un vides apstākļu spēcīgo ietekmi uz mencas, reņģes un brētliņas krājumiem Baltijas jūrā, ir vēlams rast iespēju pielāgot šo krājumu izmantošanas intensitāti un modeļus, ņemot vērā uzlabojumus zinātniskajā izpratnē par šo mijiedarbību un vides apstākļu pārmaiņām. Turklāt šāda pieeja būtu saderīga ar ekosistēmas pieeju zvejniecības pārvaldībā. Pirmais solis ceļā uz šādu adaptīvu pārvaldību būtu visu attiecīgo krājumu iekļaušana vienā pārvaldības plānā. Tajā katram krājumam būtu noteikts zvejas izraisītas zivju mirstības mērķapjomu diapazons, kuru izmantotu par pamatu, nosakot minēto krājumu ikgadējo KPN. Pielāgošanās notiktu, atjauninot zvejas izraisītas zivju mirstības un krājuma apmēra references rādītājus katram krājumam, par kuru zinātniskajā ieteikumā norādīts, ka tas ir lietderīgi. Šā priekšlikuma mērķis ir izveidot Baltijas jūras mencas, reņģes un brētliņas krājumu pārvaldības plānu. Plāns nodrošinās šo krājumu ilgtspējīgu izmantošanu un zvejas iespēju stabilitāti, vienlaikus gādājot par to, lai pārvaldība balstītos uz visjaunāko zinātnisko informāciju par mijiedarbību šajos krājumos un starp tiem un par mijiedarbību ar citiem ekosistēmas un vides aspektiem. Šīs iniciatīvas konkrētais mērķis ir panākt to, lai mencas, reņģes un brētliņas krājumi Baltijas jūrā tiktu izmantoti ilgtspējīgi saskaņā ar maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma principu un ekosistēmas pieeju zvejniecības pārvaldībā. Tāpēc zivju ieguvei šajos krājumos būtu jānotiek apmērā, kas nodrošina maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. Mencas un pelaģisko sugu zvejā tiek gūtas plekstveidīgo zivju – jūras zeltplekstes, plekstes, akmeņplekstes un gludā romba – piezvejas. Mencas un pelaģisko krājumu izmantošana nedrīkstētu apdraudēt plekstveidīgo zivju ilgtspēju Baltijas jūrā. Plānu piemēros visiem Savienības zvejas kuģiem, kas darbojas Baltijas jūrā, neatkarīgi no to lielākā garuma, jo tas ir saskaņā ar KZP noteikumiem un atbilst kuģu ietekmei uz attiecīgajiem zivju krājumiem. · Vispārīgais konteksts 1. Baltijas jūras austrumdaļā un rietumdaļā mītošās mencas uzskata par diviem atsevišķiem krājumiem. Baltijas jūrā ir vairāki reņģes krājumi, un lielākais no tiem ir jūras austrumu baseinā. Mazāki krājumi uzturas Botnijas jūrā, Botnijas līcī, Rīgas jūras līcī un Baltijas jūras rietumdaļā. Pēdējais minētais krājums nārsto Baltijas jūras rietumos un tad migrē uz Skageraku un Ziemeļjūras austrumiem, lai barotos. Šajos apgabalos tas sajaucas ar Ziemeļjūras siļķes krājumu, un to iegūst jauktā vairāku krājumu zvejā. Baltijas jūrā ir tikai viens brētliņas krājums. 2. Uz abiem Baltijas jūras mencas krājumiem patlaban attiecas pārvaldības plāns2, un šo krājumu zvejniecībām piemērojamie pārvaldības pasākumi ietver ikgadējas KPN noteikšanu, zvejas piepūles ierobežojumus un tehniskos pasākumus, tostarp minimālo linuma acs izmēru, noteikumus par nozvejas sastāvu, minimālo izkraušanas izmēru un zvejai slēgtos apgabalus/sezonas. Pašreizējā reņģes un brētliņas zvejniecību pārvaldība ietver ikgadēju KPN noteikšanu un tehniskos pasākumus, tostarp noteikumus par linuma acs izmēru un nozvejas sastāvu. 3. ICES uzskata, ka par mazo reņģes krājumu Botnijas līcī ir pieejami tikai ierobežoti dati, tāpēc patlaban nav iespējams pilnībā novērtēt šā krājuma stāvokli un sniegt ieteikumus par nozveju. Šā iemesla dēļ plānā nav iekļauts ieguves noteikums attiecībā uz šo krājumu. Ņemot vērā to, ka minētais krājums un zvejniecība, kas to izmanto, ir nelieli, nav samērīgi noteikt atsevišķu KPN minētajam krājumam. Tā vietā ir paredzēts, ka nozvejas no šā krājuma ir daļa no reņģes KPN, kas aptver Botnijas jūras un Botnijas līča teritoriju. 4. No 2014. gada 1. janvāra spēkā esošie KZP noteikumi ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulā (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku, kurā iekļauti noteikumi par daudzgadu plāniem un paredzēts ieviest izkraušanas pienākumu attiecībā uz krājumiem, kam noteikta KPN. Daudzgadu plānu principi, mērķi un saturs ir noteikti 9. un 10. pantā. Saskaņā ar 15. pantu izkraušanas pienākumu Baltijas jūrā no 2015. gada piemēros pelaģisko sugu un lašu zvejniecībām un zvejniecības galvenajām sugām un no 2017. gada 1. janvāra – visām pārējām sugām, kam noteikta KPN. 5. Maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstošie mērķapjomi ir norādīti diapazonos, kurus ieteikusi ICES. Šie diapazoni dod iespēju īstenot attiecīgo krājumu pārvaldību, pamatojoties uz maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, un šķiet, ka tie dod iespēju veikt pielāgojumus gadījumā, kad zinātniskais ieteikums tiek mainīts, vienlaikus saglabājot augstu paredzamības pakāpi. Šos mērķapjomus papildina aizsardzības noteikumi, kas saistīti ar pasākumus ierosinošu saglabāšanas references rādītāju. Attiecīgajiem krājumiem šie references rādītāji ir izteikti kā nārsta bara biomasa, kas noteikta pēdējā salīdzinošajā novērtēšanā, kuru veikusi ICES. Ja ieteikuma par nārsta bara biomasu nav, aizsardzības pasākumi būtu jāveic tad, ja zinātniskajā ieteikumā norādīts, ka krājums ir apdraudēts. 6. Lai palīdzētu īstenot izmetumu aizliegumu, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantu plānā ir iekļauts pienākums izkraut visas mencas, reņģes, brētliņas un jūras zeltplekstes nozvejas, kas iegūtas mencas, reņģes un brētliņas zvejā Baltijas jūrā, izņemot gadījumus, kad ir pierādījumi par augstiem izdzīvošanas rādītājiem. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 7. punktu dalībvalstīm KPN sava karoga kuģiem ir jāiedala, ņemot vērā iespējamo nozvejas sastāvu un pienākumu izkraut visas nozvejas. Lai to panāktu, dalībvalstis var pieņemt valsts pasākumus, piemēram, saglabāt zināmu rezervi no valstī pieejamās KPN vai veikt kvotu apmaiņu ar citām dalībvalstīm. 7. Saskaņā ar ZZTEK zinātnisko ieteikumu4 plānā nav noteikti zvejas piepūles gada limiti. 8. Ja Komisijai ir piešķirtas pilnvaras pieņemt īstenošanas vai deleģētos aktus, lai sasniegtu daudzgadu plāna mērķus, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. pantu dalībvalstis, kuras ir tieši ieinteresētas pārvaldībā, var iesniegt kopīgus ieteikumus, arī par konkrētiem pasākumiem, kas jāpieņem. Šajā nolūkā plānā ir paredzēta reģionāla sadarbība attiecībā uz tehniskiem pasākumiem, noteikumiem par izkraušanas pienākumu un īpašiem saglabāšanas pasākumiem, kas saistīti ar piezvejām attiecīgo krājumu zvejniecībā. 9. Tiecoties sasniegt KZP vispārējo mērķi zvejas resursu saglabāšanas jomā un īpaši atsaucoties uz Regulas (ES) Nr. 1380/2013 9. un 10. pantu, kurā iekļauta prasība izstrādāt daudzgadu plānus, šā plāna galvenie elementi ir šādi: – mērķi un mērķapjomi (sasniegt zvejas izraisītu zivju mirstību, kas ir saskaņā ar maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma principu); – saglabāšanas references rādītāji, kas izteikti nārsta bara biomasas apmēros, un īpaši saglabāšanas pasākumi; – noteikumi, kas saistīti ar izkraušanas pienākumu; – tehnisko pasākumu pamatsistēma; – plāna periodiska novērtēšana, kas pamatojas uz zinātniskajiem ieteikumiem. · Spēkā esošie Savienības noteikumi priekšlikuma jomā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulā (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 204/585/EK[5], ir noteikts KZP vispārējais satvars un norādītas situācijas, kurās Padomei ir jāpieņem daudzgadu plāni. Padomes 2007. gada 18. septembra Regulā (EK) Nr. 1098/2007, ar ko izveido daudzgadu plānu Baltijas jūras mencas krājumiem un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto, groza Regulu (EEK) Nr. 2847/93 un atceļ Regulu (EK) Nr. 779/97, ir paredzēti noteikumi par mencas krājumu ilgtspējīgu izmantošanu Baltijas jūrā. Padomes 2005. gada 21. decembra Regulā (EK) Nr. 2187/05, ar ko nosaka tehniskus pasākumus zvejas resursu saglabāšanai Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1434/98, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 88/98, ir noteikti tehniskie saglabāšanas pasākumi Baltijas jūrā, t. i., nozvejas sastāva noteikumi, minimālais linuma acs izmērs, minimālais izkraušanas izmērs, aizlieguma apgabali un aizlieguma sezonas, kas attiecas uz laša zveju. Tajā noteikts arī aizliegums Baltijas jūrā zvejot ar dreifējošiem tīkliem. Ikgadējās Padomes regulās, ar ko nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas un ar tām saistītos nosacījumus, kuri piemērojami Baltijas jūrā, ir noteikti attiecīgo krājumu (mencas, reņģes un brētliņas) un jūras zeltplekstes KPN apjomi (piemēram, 2014. gadam tie noteikti Padomes 2013. gada 19. novembra Regulā (ES) Nr. 1180/2013, ar ko 2014. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Baltijas jūrā). Padomes Regulā (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006, ir izklāstītas vispārīgas kontroles prasības attiecībā uz zvejniecībām, kā arī īpašas kontroles prasības attiecībā uz daudzgadu plāniem. · Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums un tā mērķi ir saskaņā ar Savienības politiku, jo īpaši vides, sociālo, tirgus un tirdzniecības politiku. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI · Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Tā kā Baltijas jūrā sastopamie mencas, reņģes, brētliņas un plekstveidīgo zivju krājumi galvenokārt ir komerciālo zvejniecību interešu lokā, galvenā apspriešanās notika ar Baltijas jūras konsultatīvo padomi (BJKP) un Baltijas jūras reģiona dalībvalstu zivsaimniecības pārvaldēm. BJKP darbojas pārstāvji no zvejniecības un citām interešu grupām, kuras skar kopējā zivsaimniecības politika. Zvejniecības nozare ietver zvejnieku apvienības, ražotāju organizācijas, apstrādes uzņēmumus un tirgus organizācijas. Citu interešu grupu piemēri ir NVO, kas darbojas vides jomā, patērētāji, sieviešu apvienības, personas, kas nodarbojas ar atpūtas un sporta zveju, un zvejnieki, kuri zvejo pašpatēriņa vajadzībām. Šīs iniciatīvas apspriešanas un izstrādes process noritēja saskaņā ar Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāta (MARE ĢD) noteikto kārtību ilgtermiņa pārvaldības plānu izstrādei un novērtēšanai. Procedūrai ir divi posmi. Pirmais posms ir retrospektīvs novērtējums, kurā atskatās uz spēkā esoša pārvaldības plāna rezultātiem. Pēc tam, ja vajadzīgs, seko provizorisks novērtējums, kurā aplūko iespējamus jaunus daudzgadu plānus un to potenciālo ietekmi. Katrā posmā notiek vairākas Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) ekspertu grupu sanāksmes. Šīs sanāksmes organizē ar mērķi izskatīt MARE ĢD noteiktos darba uzdevumus. Visās šajās sanāksmēs var piedalīties konsultatīvo padomju un dalībvalstu pārstāvji, kuri var dot savu ieguldījumu un izvirzīt apspriešanai, pēc viņu domām, svarīgus jautājumus. Šajā gadījumā pēc ZZTEK novērtēšanas procesa pabeigšanas notika arī turpmākas apspriešanās ar BJKP un dalībvalstīm par konkrētiem plāna elementiem. Zinātnes nozares un specializācijas jomas Kā izklāstīts iepriekš, novērtēšanas procesa gaitā ZZTEK eksperti sniedza savus ieteikumus. Tie ietvēra gan zivsaimniecības pētnieku, gan citu disciplīnu, tostarp ekonomikas un sociālo zinātņu, speciālistu devumu. Tika saņemts arī ICES zinātniskais ieteikums. Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Pēc tam, kad bija veikts pelaģisko krājumu pārvaldības plāna provizorisks novērtējums[6] un pašreizējā Baltijas jūras mencu plāna retrospektīvs[7] un provizorisks novērtējums[8], 2011. gada jūnijā tika pieņemts lēmums pāriet uz vairāksugu plānu, kas aptvertu mencas, reņģes un brētliņas krājumus Baltijas jūrā. Šis lēmums tika pieņemts, reģionālā foruma BALTFISH sanāksmē apspriežoties ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām. Pēc tam lēmumu oficiāli apstiprināja Zivsaimniecības padomes 2011. gada oktobra sanāksmē[9]. Šajā lēmumā bija ievērota KZP reformas kontekstā gaidāmā prasība, ka pārvaldības plāniem, kad vien tas iespējams, ir jāaptver vairāki krājumi. Sakarā ar lēmumu izstrādāt vairāksugu plānu Baltijas jūras krājumiem bija jāsāk jauna ZZTEK sanāksmju kārta. Lai nodrošinātu provizoriskā novērtējuma pamatu, MARE ĢD organizēja vairākas ekspertu sanāksmes, kuras lielākoties kopīgi noturēja ZZTEK un ICES. Visās šajās sanāksmēs varēja piedalīties ieinteresētās personas, un BJKP locekļi pilnībā izmantoja šo iespēju. Tika organizētas šādas sanāksmes: darbības jomas noteikšanas sanāksme, kurā tikās ZZTEK ekspertu darba grupa daudzgadu pārvaldības plānu jautājumos, Edinburgā (Apvienotā Karaliste) no 2011. gada 28. novembra līdz 2. decembrim[10]; ICES darbseminārs par integrētu/vairāksugu ieteikumu Baltijas jūras zvejniecībām Šarlotenlundā (Dānija) 2012. gada 6.–8. martā[11]; sanāksme, kurā tikās ZZTEK ekspertu darba grupa daudzgadu pārvaldības plānu jautājumos, Rostokā (Vācija) 2012. gada 26.–30. martā[12]. Pēc iepriekš minētajām secīgajām sanāksmēm ZZTEK savā ieteikumā norādīja, ka pārvaldības plāns, kura pamatā būtu pašreizējās vienas sugas MSY mērķapjomi, atbilstu kritērijiem par lielu ieguves apjomu ilgtermiņā un minimālu risku krājumam. Īsāk sakot, šāds plāns būtu saskaņā ar maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma (MSY) principiem. Tā norādīja arī to, ka izteiktāka vairāksugu pieeja dotu iespēju noteikt lielākus zvejas izraisītās zivju mirstības mērķapjomus dažiem krājumiem, taču būtu vajadzīgs arī izvērstāks zinātniskais darbs, lai novērtētu ar šādu pieeju saistītos riskus. Ņemot vērā šo ieteikumu, tika sagatavots diskusiju dokuments, kurā bija raksturotas abas iespējas un to ietekme. 2012. gada jūnija vidū tas tika apspriests gan ar dalībvalstīm foruma BALTFISH sanāksmē, gan ar BJKP. Pēc tam, kad 2013. gadā tika pieņemta regula par kopējās zivsaimniecības politikas reformu un 2014. gada aprīlī publicēts Eiropas Parlamenta un Padomes izveidotās uzdevumgrupas galīgais ziņojums par daudzgadu plāniem[13], tika organizētas turpmākas apspriešanās ar ieinteresētajām personām BJKP satvarā un ar dalībvalstu pārvaldēm BALTFISH satvarā. Tās notika laikā no 2014. gada marta līdz jūnijam. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Visu attiecīgo ZZTEK ekspertu sanāksmju ziņojumi ir atrodami ZZTEK tīmekļa vietnē: https://stecf.jrc.ec.europa.eu/. Turklāt visā apspriešanās procesā ieinteresētās personas tika aktīvi iesaistītas katrā nākamajā iniciatīvas izstrādes posmā. · Ietekmes novērtējums · Pirms daudzgadu plāna izstrādes tika veikts plašs ietekmes novērtējums. Novērtēšanas laikā no bioloģiskā, vides un ekonomiskā un sociālā aspekta tika analizēti trīs risinājumi. Risinājums ar vislabvēlīgāko ietekmi tika iestrādāts pašreizējā daudzgadu plānā. Līdz 2015. gadam panākott attiecīgo krājumu ilgtspējīgu zveju MSY apjomā, tiks nodrošināti ieguvumi bioloģiskajā un vides aspektā. Vispārējā zvejas apjoma iespējamais samazinājums nozīmētu arī kuģu dzinēju emisiju samazinājumu. · Attiecībā uz ekonomisko un sociālo ietekmi jānorāda, ka, ietverot pārvaldības plānā reņģes un brētliņas krājumus, tiktu izveidots sistemātisks pamats ikgadējo KPN noteikšanai tādā veidā, kas nodrošinātu nozveju paredzamību pelaģiskās zvejas segmentā un tādējādi palīdzētu plānot darbību un stabilizēt piegādes. Tas dotu arī pievienoto vērtību, jo pārvaldības plāni parasti ir priekšnoteikums, lai zvejniecība saņemtu, piemēram, Jūras uzraudzības padomes (MSC) sertifikāciju. Par zivīm, kas nozvejotas šādās sertificētās zvejniecībās, tirgū var prasīt augstāku cenu. · Zvejas iespēju samazinājums varētu radīt nelielu peļņas samazinājumu zvejniekiem un apstrādes rūpniecībai, un īstermiņā tas varētu negatīvi ietekmēt patērētājus, taču krājumu stāvokļa atjaunošana dos ilgtermiņa ieguvumus gan peļņas, gan ilgtspējīgas zvejas ziņā. Turklāt, ja kvotas uz laiku tiek samazinātas, parasti ir vērojams attiecīgajā krājumā iegūtu zivju cenas kāpums. · Atceļot zvejas piepūles sistēmu un prasību zvejot vienā apgabalā, tiks vienkāršots tiesiskais regulējums un samazināts administratīvais slogs dalībvalstīm un nozarei. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI · Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 2. punkts. · Subsidiaritātes princips Priekšlikuma noteikumi ir saistīti ar jūras bioloģisko resursu saglabāšanu, un šie pasākumi ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. · Proporcionalitātes princips Ierosinātie pasākumi ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tie ir piemēroti, vajadzīgi un vēlamo politikas mērķu sasniegšanai nav pieejami citi, mazāk ierobežojoši pasākumi. · Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: Eiropas Parlamenta un Padomes regula. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē budžetu. 2014/0285 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru izveido daudzgadu plānu mencas, reņģes un brētliņas krājumiem Baltijas jūrā un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto, un ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2187/2005 un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1098/2007 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[14], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[15], pēc priekšlikuma nosūtīšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijā[16], kuras līgumslēdzēja puse ir Savienība, ir paredzēti saglabāšanas pienākumi, tostarp izmantojamo sugu populāciju uzturēšana vai atjaunošana tādā apmērā, kas vajadzīgs maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma nodrošināšanai. (2) Johannesburgā 2002. gadā rīkotajā Pasaules samitā par ilgtspējīgu attīstību Savienība un tās dalībvalstis apņēmās cīnīties pret daudzu zivju krājumu nepārtraukto samazināšanos. Tāpēc mencas, reņģes un brētliņas izmantošanas intensitāte Baltijas jūrā ir jāpielāgo, lai nodrošinātu to, ka šie krājumi izmantošanas rezultātā tiek atjaunoti un uzturēti virs līmeņa, kas var nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. (3) Kopējai zivsaimniecības politikai jāpalīdz aizsargāt jūras vidi, ilgtspējīgi pārvaldīt visas komerciāliem mērķiem izmantotās sugas un jo īpaši vēlākais līdz 2020. gadam sasniegt labu vides stāvokli, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/56/EK 1. panta 1. punktā[17]. (4) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 ir paredzēti kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) noteikumi, kas ir saskaņā ar Savienības starptautiskajām saistībām. Daži no KZP mērķiem ir nodrošināt zvejniecības un akvakultūras ilgtspēju no vides viedokļa, piemērot piesardzīgu pieeju zvejniecības pārvaldībā un ieviest ekosistēmas pieeju zvejniecības pārvaldībā. (5) Zinātniskajā ieteikumā, ko nesen sniegusi Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES) un Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK), norādīts, ka mencas, brētliņas un dažu reņģes krājumu izmantošana pārsniedz to, kas vajadzīga maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma nodrošināšanai. (6) Mencas krājumu pārvaldības plāns ir spēkā kopš 2007. gada[18], bet reņģes un brētliņas krājumiem līdzīgi plāni vēl nav ieviesti. Starp mencas krājumiem un pelaģiskajiem krājumiem pastāv cieša bioloģiskā mijiedarbība, tāpēc mencas krājuma apmērs var ietekmēt reņģes un brētliņas krājumu apmēru un otrādi. Turklāt dalībvalstis un ieinteresētās personas ir izteikušas atbalstu galveno Baltijas jūras krājumu pārvaldības plānu izstrādei un īstenošanai. (7) Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 9. un 10. pantu daudzgadu plānam, kas izveidots ar šo regulu, būtu jābalstās uz zinātniskiem, tehniskiem un ekonomiskiem ieteikumiem un jāsatur mērķi, kvantitatīvi nosakāmi mērķapjomi un skaidri termiņi to sasniegšanai, saglabāšanas references rādītāji un aizsardzības pasākumi. (8) Ir lietderīgi izveidot vairāksugu zvejniecību plānu, ņemot vērā mencas, reņģes un brētliņas krājumu savstarpējo dinamiku un neatstājot bez ievērības arī šo krājumu zvejniecībā gūtās piezvejas sugu – jūras zeltplekstes, gludā romba, plekstes un akmeņplekstes – krājumus Baltijas jūrā. Šā plāna mērķim vajadzētu būt panākt un uzturēt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu no attiecīgajiem krājumiem. (9) Mencas un pelaģisko krājumu izmantošana nedrīkstētu apdraudēt to krājumu ilgtspēju, no kuriem šajās zvejniecībās gūst piezvejas, un tie ir jūras zeltplekstes, gludā romba, plekstes un akmeņplekstes Baltijas jūras krājumi. Tāpēc ar plānu būtu jātiecas arī nodrošināt šo piezvejas krājumu saglabāšanu apmērā, kas ir lielāks par piesardzīgai pieejai atbilstošu biomasas apjomu. (10) Turklāt ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. pantu ir ieviests izkraušanas pienākums, kas attiecas uz visām sugām, kurām noteikta KPN, tāpēc plānam vajadzētu arī palīdzēt īstenot izkraušanas pienākumu attiecībā uz mencu, reņģi, brētliņu un jūras zeltpleksti. (11) Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 4. punktā prasīts, lai zvejas iespējas tiktu noteiktas saskaņā ar mērķapjomiem, kas paredzēti daudzgadu plānos. (12) Tāpēc būtu jānosaka šie mērķapjomi un, pamatojoties uz zinātnisko ieteikumu[19], jāizsaka tie ar zvejas izraisītas zivju mirstības rādītājiem. (13) Ir jānosaka saglabāšanas references rādītāji, kuri ļautu ievērot papildu piesardzību gadījumos, kad krājuma apmērs samazinās līdz konkrētam kritiskam līmenim, kas rada nopietnu risku. Šādi saglabāšanas references rādītāji būtu jānosaka krājuma nārsta bara minimālās biomasas apmērā, kas atbilst pilnai reproduktīvajai spējai. Būtu jāparedz korektīvi pasākumi, kurus veic gadījumā, ja krājuma apmērs kļūst mazāks par minimālo nārsta bara biomasu. (14) Ja attiecībā uz krājumiem, kuros iegūst piezveju, zinātniskā ieteikuma par šādu minimālo nārsta bara biomasu nav, būtu jāpieņem īpaši saglabāšanas pasākumi gadījumos, kad zinātniskajā ieteikumā norādīts, ka krājums ir apdraudēts. (15) Zivīm, kas nozvejotas ar murdiem, zivju ķeramajiem groziem un venteriem, ir augsts izdzīvošanas rādītājs minēto zvejas rīku raksturlielumu dēļ, jo tie zivīm nenodara kaitējumu, kā tas apstiprinājies izpētes zvejas reisos. Tāpēc papildus gadījumiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 4. punkta a)–c) apakšpunktā, ir lietderīgi uz minētajās zvejniecībās iegūtām mencām, reņģēm, jūras zeltplekstēm un brētliņām attiecināt atbrīvojumu no izkraušanas pienākuma. (16) Lai ievērotu izkraušanas pienākumu, kas ieviests ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktu, plānā būtu jāparedz citi pārvaldības pasākumi, kas nosaukti minētās regulas 15. panta 4. punkta a)–c) apakšpunktā. Šādi pasākumi būtu jānosaka ar deleģētajiem aktiem. (17) Lai palīdzētu sasniegt plāna mērķus, jo īpaši attiecībā uz zivju mazuļu vai nārstojošu zivju aizsardzību, plānā būtu jāparedz arī daži tehniskie pavadpasākumi, kas jāpieņem ar deleģētajiem aktiem. Kamēr Padomes Regula (EK) Nr. 2187/2005[20] vēl nav pārskatīta, būtu jāparedz arī tas, ka gadījumos, kad tas vajadzīgs šā plāna mērķu sasniegšanai, šādi pasākumi var atkāpties no dažiem nebūtiskiem minētās regulas elementiem. (18) Lai laikus un samērīgi pielāgotos tehnikas un zinātnes attīstībai un nodrošinātu elastību un konkrētu pasākumu pārveidošanas iespēju, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt aktus, lai papildinātu šo regulu ar korektīviem pasākumiem attiecībā uz jūras zeltpleksti, pleksti, akmeņpleksti un gludo rombu, izkraušanas pienākuma īstenošanu un tehniskiem pasākumiem. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (19) Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. pantu, ja Komisijai ir piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz konkrētiem plānā noteiktiem saglabāšanas pasākumiem, dalībvalstīm, kas ir tieši ieinteresētas Baltijas jūras zvejniecību pārvaldībā, vajadzētu būt iespējai iesniegt kopīgus ieteikumus par šādiem pasākumiem, lai šie pasākumi būtu labi izstrādāti un atbilstu Baltijas jūras un tās zvejniecību specifikai. Būtu jānosaka šo ieteikumu iesniegšanas termiņš, kā prasīts minētās regulas 18. panta 1. punktā. (20) Lai nodrošinātu atbilstību šajā regulā noteiktajiem pasākumiem, būtu jāpieņem īpaši kontroles pasākumi, kas papildinātu Padomes Regulā (EK) Nr. 1224/2009[21] paredzētos pasākumus. (21) Atzīstot, ka Baltijas jūra ir diezgan mazs zvejas apgabals, kurā galvenokārt mazi kuģi dodas īsos zvejas reisos, Regulas (EK) Nr. 1224/2009 17. pantā noteiktā iepriekšējā paziņojuma izmantošana būtu jāpaplašina, lai tā aptvertu visus kuģus, kuru lielākais garums ir astoņi metri vai vairāk, un iepriekšējie paziņojumi būtu jānosūta vismaz vienu stundu pirms paredzamās ierašanās ostā. Tomēr, ņemot vērā ietekmi, kādu zvejas reisi, kuros iegūst ļoti mazus zivju daudzumus, rada uz attiecīgajiem krājumiem, un administratīvo slogu, kas saistīts ar iepriekšējiem paziņojumiem, kuri jāsniedz par šiem daudzumiem, ir lietderīgi noteikt robežapjomu, t. i., paredzēt, ka šādi iepriekšējie paziņojumi jāsniedz tad, ja uz šiem kuģiem ir paturēti vismaz 300 kg mencu vai divas tonnas pelaģisko krājumu nozvejas. (22) Būtu jānosaka mencas, reņģes un brētliņas krājumiem piemērojamie robežapjomi, pēc kuru pārsniegšanas zvejas kuģim ir jāveic izkraušana apstiprinātā ostā vai vietā tuvu krastam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1224/2009 43. pantu. Turklāt, apstiprinot šīs ostas vai vietas tuvu krastam, dalībvalstīm minētās regulas 43. panta 5. punktā paredzētie kritēriji būtu jāpiemēro tādā veidā, kas nodrošina šīs regulas aptverto krājumu faktisku kontroli. (23) Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 10. panta 3. punktu būtu jāparedz noteikumi par šīs regulas piemērošanas atbilstības un efektivitātes novērtējumu, ko periodiski veic Komisija. Šādā novērtējumā būtu jāievēro attiecīgo krājumu salīdzinošie novērtējumi, kurus veikusi ICES, un jābalstās uz tiem. (24) Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 9. panta 4. punktu pirms plāna izstrādes tika pienācīgi novērtēta tā iespējamā ekonomiskā un sociālā ietekme[22]. (25) Attiecībā uz termiņiem jānorāda, ka attiecīgo krājumu maksimālais ilgtspējīgas ieguves apjoms būtu jāpanāk līdz 2015. gadam. Pēc tam tas būtu jāuztur. (26) Tā kā nav izveidots zvejas piepūles režīms, ir jāsvītro īpašie noteikumi par īpašu zvejas atļauju un kuģu vai dzinēju aizstāšanu, kas piemērojami Rīgas jūras līcī. Tāpēc būtu jāgroza Padomes Regula (EK) Nr. 2187/2005. (27) Padomes Regula (EK) Nr. 1098/2007[23] būtu jāatceļ, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS 1. pants Priekšmets un darbības joma 1. Ar šo regulu tiek izveidots daudzgadu plāns (turpmāk “plāns”) šādiem krājumiem (turpmāk “attiecīgie krājumi”) Savienības ūdeņos Baltijas jūrā un zvejniecībām, kas attiecīgos krājumus izmanto: a) menca (Gadus morhua) ICES 22.–24. apakšrajonā (Baltijas jūras rietumdaļas menca); b) menca (Gadus morhua) ICES 25.–32. apakšrajonā (Baltijas jūras austrumdaļas menca); c) reņģe (Clupea harengus) ICES 25., 26., 27., 28.2., 29. un 32. apakšrajonā (Baltijas jūras centrālās daļas reņģe); d) reņģe (Clupea harengus) ICES 28.1. apakšrajonā (Rīgas jūras līča reņģe); e) reņģe (Clupea harengus) ICES 30. apakšrajonā (Botnijas jūras reņģe); f) reņģe (Clupea harengus) ICES 31. apakšrajonā (Botnijas līča reņģe); g) reņģe (Clupea harengus) ICES IIIa rajonā un 22.–24. apakšrajonā (Baltijas jūras rietumdaļas reņģe); h) brētliņa (Sprattus sprattus) ICES 22.–32. apakšrajonā. 2. Šo plānu piemēro arī attiecīgo krājumu zvejā iegūtām jūras zeltplekstēm, plekstēm, akmeņplekstēm un gludajiem rombiem ICES 22.–32. apakšrajonā. 2. pants Definīcijas Papildus definīcijām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013 4. pantā, Padomes Regulas (EK) Nr. 1224/2009 4. pantā un Padomes Regulas (EK) Nr. 2187/2005 2. pantā, šajā regulā piemēro šādas definīcijas: a) “pelaģiskie krājumi” ir šīs regulas 1. panta c)–h) apakšpunktā nosauktie krājumi un jebkura šo krājumu kombinācija; b) “murdi” ir lieli zvejas rīki, kas ir noenkuroti, nostiprināti uz steltīm vai reizēm peldoši, virspusē atvērti un aprīkoti ar dažāda veida ierīcēm zivju vadīšanai un noturēšanai, un kas parasti ir sadalīti krātiņos, kurus apakšā noslēdz linums; c) “zivju ķeramie grozi un venteri” ir mazas krātiņveida lamatas, kas konstruētas vēžveidīgo vai zivju ieguvei; tie ir no dažādiem materiāliem izgatavoti sprosti vai grozi, kas atsevišķi vai rindās novietoti uz jūras gultnes un ar virvēm (auklām) savienoti ar stoderēm, kuras virs ūdens norāda to atrašanās vietu, un tiem ir viens vai vairāki atvērumi vai ieejas; d) “attiecīgās dalībvalstis” ir Dānija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Somija, Vācija un Zviedrija. II NODAĻA MĒRĶI UN MĒRĶAPJOMI 3. pants Mērķi 1. Plāna mērķis ir veicināt Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. pantā minēto kopējās zivsaimniecības politikas mērķu sasniegšanu un jo īpaši: (a) sasniegt un uzturēt attiecīgo krājumu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu un (b) nodrošināt jūras zeltplekstes, gludā romba, plekstes un akmeņplekstes krājumu saglabāšanu saskaņā ar piesardzīgu pieeju. 2. Plāna mērķis ir veicināt Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punktā minētā izkraušanas pienākuma īstenošanu attiecībā uz attiecīgajiem krājumiem un jūras zeltpleksti. 4. pants Mērķapjomi 1. Attiecīgo krājumu zvejas izraisītas zivju mirstības mērķapjoms ir jāsasniedz līdz 2015. gadam un pēc tam jāuztur šādos diapazonos. Krājums || Zvejas izraisītas zivju mirstības mērķapjomu diapazons Baltijas jūras rietumdaļas menca || 0,23−0,29 Baltijas jūras austrumdaļas menca || 0,41−0,51 Baltijas jūras centrālās daļas reņģe || 0,23−0,29 Rīgas jūras līča reņģe || 0,32−0,39 Botnijas jūras reņģe || 0,13−0,17 Botnijas līča reņģe || Nav noteikts Baltijas jūras rietumdaļas reņģe || 0,25−0,31 Baltijas jūras brētliņa || 0,26−0,32 2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 4. punktu zvejas iespējām jāatbilst 1. punktā noteiktajiem mērķapjomiem. III NODAĻA SAGLABĀŠANAS REFERENCES RĀDĪTĀJI 5. pants Nārsta bara minimālā biomasa 1. Saglabāšanas references rādītāji, kas izteikti kā nārsta bara minimālā biomasa, kura atbilst pilnai reproduktīvajai spējai, attiecīgajiem krājumiem ir šāda. Krājums || Nārsta bara minimālā biomasa (tonnās) Baltijas jūras rietumdaļas menca || 36 400 Baltijas jūras austrumdaļas menca || 88 200 Baltijas jūras centrālās daļas reņģe || 600 000 Rīgas jūras līča reņģe || Nav noteikta Botnijas jūras reņģe || Nav noteikta Botnijas līča reņģe || Nav noteikta Baltijas jūras rietumdaļas reņģe || 110 000 Baltijas jūras brētliņa || 570 000 2. Ja kāda attiecīgā krājuma nārsta bara biomasa konkrētā gadā ir mazāka par minimālo nārsta bara biomasu, kas noteikta 1. punktā, tiek pieņemti atbilstoši korektīvi pasākumi, lai nodrošinātu attiecīgā krājuma strauju atjaunošanos līdz piesardzīgam apjomam. Jo īpaši, atkāpjoties no šīs regulas 4. panta 2. punkta un ievērojot Regulas (ES) Nr. 1380/2013 16. panta 4. punktu, zvejas iespējas nosaka tādos apmēros, kas ir mazāki par tiem, kuri nodrošinātu zvejas izraisītas zivju mirstības mērķapjomu diapazonus, kas noteikti 4. panta 1. punktā. Vajadzības gadījumā šo korektīvo pasākumu vidū var būt leģislatīva akta priekšlikumu iesniegšana, ko veic Komisija, un ārkārtas pasākumi, kurus Komisija pieņem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 12. pantu. IV NODAĻA Īpaši jūras zeltplekstes, plekstes, akmeņplekstes un gludā romba saglabāšanas pasākumi 6. pants Pasākumi jūras zeltplekstes, plekstes, akmeņplekstes un gludā romba apdraudējuma gadījumā 1. Ja zinātniskajos ieteikumos norādīts, ka jūras zeltplekstes, plekstes, akmeņplekstes un gludā romba krājuma saglabāšana Baltijas jūrā ir apdraudēta, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 15. pantu pieņemt deleģētos aktus par īpašiem aizsardzības pasākumiem, kas attiecas uz apdraudēto krājumu jebkurā no turpmāk minētajiem aspektiem: (c) a) zvejas kapacitātes un zvejas piepūles pielāgošana; (d) b) tehniskie pasākumi, tostarp tādi, kas nosaka: (1) zvejas rīku raksturlielumus, jo īpaši linuma acs izmēru, auklas diametru, zvejas rīka izmēru, (2) zvejas rīku izmantošanu, jo īpaši ūdenī atrašanās laiku, zvejas rīka ievietošanas dziļumu, (3) aizliegumu vai ierobežojumu zvejot konkrētos apgabalos, (4) aizliegumu vai ierobežojumu zvejot konkrētos laikposmos, (5) minimālo saglabāšanas references izmēru. 2. Ar 1. punktā minētajiem pasākumiem tiecas sasniegt 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā izvirzīto mērķi, un tie balstās uz zinātnisko ieteikumu. 3. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 1. punktu attiecīgās dalībvalstis var iesniegt kopīgus ieteikumus par īpašiem saglabāšanas pasākumiem, kas minēti 1. punktā. V NODAĻA IZKRAUŠANAS PIENĀKUMS 7. pants Atkāpe attiecībā uz murdiem, zivju ķeramajiem groziem un venteriem Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 1. punkta, attiecīgajiem krājumiem un jūras zeltplekstei izkraušanas pienākumu nepiemēro, ja zvejo ar šādiem zvejas rīkiem: murdi, zivju ķeramie grozi un venteri. 8. pants Izkraušanas pienākuma īstenošana 1. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 15. pantu pieņemt deleģētos aktus par šādiem pasākumiem: a) to sugu saraksts, kuru zveja ir aizliegta, lai piemērotu atbrīvojumu no izkraušanas pienākuma, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 4. punkta a) apakšpunktā; b) Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 4. punkta b) apakšpunktā paredzētie atbrīvojumi no izkraušanas pienākuma attiecībā uz sugām, par kurām pieejamie zinātniskie pierādījumi apliecina augstus izdzīvošanas rādītājus, ņemot vērā zvejas rīku, zvejas prakses un ekosistēmas raksturlielumus, un c) Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 4. punkta c) apakšpunktā minētie de minimis atbrīvojumi. 2. Ar 1. punktā minētajiem pasākumiem tiecas sasniegt 3. panta 2. punktā izvirzīto mērķi, un attiecīgā gadījumā tie balstās uz zinātnisko ieteikumu. De minimis atbrīvojumi ir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 5. punkta c) apakšpunktu. 3. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 1. punktu attiecīgās dalībvalstis var iesniegt kopīgus ieteikumus par pasākumiem, kas minēti 1. punktā. VI NODAĻA TEHNISKIE PASĀKUMI 9. pants Tehnisko pasākumu pamatsistēma 1. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 15. pantu pieņemt deleģētos aktus par šādiem pasākumiem: a) zvejas rīku raksturlielumu specifikācijas un noteikumi par to izmantošanu; b) zvejas rīku pārveidojumu vai palīgierīču specifikācijas; c) konkrētu zvejas rīku izmantošanas un zvejas darbību ierobežojumi vai aizliegumi noteiktos apgabalos vai laikposmos; d) minimālais saglabāšanas references izmērs jebkuram krājumam, uz ko attiecas šī regula. 2. Ar 1. punktā minētajiem pasākumiem tiecas sasniegt 3. pantā izvirzītos mērķus un jo īpaši zivju mazuļu vai nārstojošu zivju aizsardzību. 3. Ja tas vajadzīgs 2. punktā minēto mērķu sasniegšanai, ar 1. punktā minētajiem deleģētajiem aktiem var atkāpties no šādiem Regulas (EK) Nr. 2187/2005 noteikumiem: a) zvejas mērķsugu un linuma acs izmēru specifikācijas, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 2187/2005 II un III pielikumā un minētas tās 3. un 4. pantā; b) struktūras, raksturlielumi un noteikumi, kas reglamentē aktīvo zvejas rīku izmantošanu un ir noteikti tās 5. panta 2., 3. un 4. punktā un 6. pantā; c) struktūras, raksturlielumi un noteikumi, kas reglamentē pasīvo zvejas rīku izmantošanu un ir noteikti tās 8. pantā; d) zvejas aizlieguma apgabalu koordinātas un piemērošanas laikposmi, kas noteikti tās 16. pantā; e) sugas, ģeogrāfiskie apgabali un laikposmi, uz kuriem attiecas konkrētu krājumu zvejas ierobežojumi, kas noteikti tās 18.a panta 1. punktā, un atkāpes tehniskie dati, kas noteikti tās 18.a panta 2. punktā; f) tralēšanas aizliegums Rīgas jūras līcī, kas noteikts tās 22. pantā. 4. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 1. punktu attiecīgās dalībvalstis var iesniegt kopīgus ieteikumus par pasākumiem, kas minēti 1. punktā. VII NODAĻA REĢIONALIZĀCIJA 10. pants Reģionālā sadarbība 1. Šajā nodaļā paredzētajiem pasākumiem piemēro Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 1.–6. punktu. 2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 18. panta 1. punktu attiecīgās dalībvalstis turpmāk norādītajos termiņos var iesniegt kopīgus ieteikumus: a) par pasākumiem, kas izklāstīti 6. panta 1. punktā un attiecas uz konkrēto kalendāra gadu, – ne vēlāk kā iepriekšējā gada 1. septembrī; b) par pasākumiem, kas izklāstīti 8 panta 1. punktā un 9. panta 1. punktā, – pirmo reizi ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā un pēc tam sešus mēnešus pēc katras plāna novērtējuma iesniegšanas saskaņā ar 14. pantu. VIII NODAĻA KONTROLE UN NOTEIKUMU IZPILDE 11. pants Saistība ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1224/2009 Ja šajā nodaļā nav noteikts citādi, papildus Padomes Regulā (EK) Nr. 1224/2009 paredzētajiem pasākumiem piemēro šajā nodaļā paredzētos kontroles pasākumus. 12. pants Iepriekšēji paziņojumi 1. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1224/2009 17. panta 1. punkta, minētajā pantā paredzēto iepriekšējas paziņošanas pienākumu piemēro Savienības zvejas kuģu kapteiņiem, kuru kuģu lielākais garums ir astoņi metri vai vairāk un uz kuriem ir paturēti vismaz 300 kg mencu vai divas tonnas pelaģisko krājumu nozvejas. 2. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1224/2009 17. panta 1. punkta, minētajā pantā noteiktais iepriekšējas paziņošanas termiņš ir vismaz viena stunda pirms paredzamās ierašanās ostā. 13. pants Apstiprinātās ostas Robežapjoms, kurš piemērojams daudzgadu plānā ietverto sugu dzīvsvaram un pēc kura pārsniegšanas zvejas kuģim ir jāizkrauj nozveja apstiprinātā ostā vai vietā tuvu krastam, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1224/2009 43. pantā, ir: a) 750 kilogrami mencu; b) 5 tonnas zivju no pelaģiskajiem krājumiem. IX NODAĻA TURPMĀKIE PASĀKUMI 14. pants Plāna novērtēšana Komisija sešus gadus pēc plāna stāšanās spēkā un pēc tam reizi sešos gados nodrošina novērtējumu par šā plāna ietekmi uz krājumiem, kas ietilpst šīs regulas darbības jomā, un uz zvejniecībām, kas izmanto minētos krājumus, jo īpaši lai ņemtu vērā izmaiņas zinātniskajos ieteikumos. Šo novērtējumu rezultātus Komisija nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei. X NODAĻA PROCEDŪRAS NOTEIKUMI 15. pants Deleģēšanas īstenošana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2. Pilnvaras pieņemt 6., 8. un 9. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no šīs regulas spēkā stāšanās dienas. 3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 6., 8. un 9. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus. 4. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Saskaņā ar 6., 8. un 9. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja 2 mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par 2 mēnešiem. XI NODAĻA GROZĪJUMI 16. pants Grozījumi Padomes Regulā (EK) Nr. 2187/2005 Regulas (EK) Nr. 2187/2005 20. un 21. pantu svītro. XII NODAĻA ATCELŠANA 17. pants Padomes Regulas (EK) Nr. 1098/2007 atcelšana Regulu (EK) Nr. 1098/2007 atceļ. Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu. XIII NODAĻA Nobeiguma noteikumi 18. pants Šī regula stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no 2015. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] http://www.ices.dk/aboutus/aboutus.asp. [2] Padomes 2007. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 1098/2007, ar ko izveido daudzgadu plānu Baltijas jūras mencu krājumiem un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto, groza Regulu (EEK) Nr. 2847/93 un atceļ Regulu (EK) Nr. 779/97 (OV L 248, 22.9.2007.). [3] Komisijas 2005. gada 26. augusta Lēmums 2005/629/EK par Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas izveidošanu. [4] ZZTEK ekspertu grupas sanāksmes ziņojums Multispecies management plans for the Baltic (STECF-12-06). [5] OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp. [6] MRAG, 2009. gada septembris. Economic and social impacts of the proposed scenarios for a multi-annual management plan for Baltic pelagic fisheries, FISH/2006/09 — Lot 4. [7] Pārvaldības mērķu un stratēģiju apakšgrupas ziņojums (STECF SGMOS 10-06), e) daļa Evaluation of multi-annual plan for Baltic cod. [8] ZZTEK ekspertu grupas sanāksmes ziņojums Impact Assessment of Baltic cod multi-annual plans (STECF 11-05). [9] Eiropas Savienības Padome, dokuments 16684/11 ADD 1, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16684-ad01.en11.pdf. [10] ZZTEK ekspertu grupas sanāksmes ziņojums Scoping for Impact Assessments for Multi-Annual plans for Baltic Multispecies and cod in the Kattegat, North Sea, West of Scotland and Irish Sea (STECF-12-05). [11] Baltijas jūras zvejniecībām paredzēta integrēta/vairāksugu ieteikuma izstrādes darba grupas (WKMULTBAL) ziņojums, 2012. gada 6.–8. marts, Šarlotenlunda, Dānija. ICES CM 2012/ACOM:43. [12] ZZTEK ekspertu grupas sanāksmes ziņojums Multispecies management plans for the Baltic (STECF-12-06). [13] http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/pech/dv/taskfor/taskforce.pdf. [14] OV C […], […], […] lpp. [15] OV C […], […], […] lpp. [16] OV L 179, 23.6.1998., 3. lpp. [17] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.). [18] Padomes 2007. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 1098/2007, ar ko izveido daudzgadu plānu Baltijas jūras mencu krājumiem un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto, groza Regulu (EEK) Nr. 2847/93 un atceļ Regulu (EK) Nr. 779/97 (OV L 248, 22.9.2007., 1. lpp.). [19] ICES tehniskie dienesti, 2014. gada septembris; http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/Special%20Requests/EU_Fmsy_range_for_Baltic_cod_and_pelagic_stocks.pdf. [20] Padomes 2005. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 2187/2005, ar ko nosaka tehniskus pasākumus zvejas resursu saglabāšanai Baltijas jūrā, Beltos un Zunda šaurumā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1434/98, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 88/98 (OV L 349, 31.12.2005., 1. lpp.). [21] Padomes 2009. gada 20. novembra Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.). [22] Ietekmes novērtējums publicēts [...] (jāaizpilda). [23] Padomes 2007. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 1098/2007, ar ko izveido daudzgadu plānu Baltijas jūras mencu krājumiem un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto, groza Regulu (EEK) Nr. 2847/93 un atceļ Regulu (EK) Nr. 779/97 (OV L 248, 22.9.2007., 1. lpp.).