Pati ES 2022. gadā Ukrainai piešķīra 2,2 miljardus EUR MFP aizdevumu veidā. Martā un maijā ārkārtas MFP ietvaros tika izmaksāti 1,2 miljardi EUR, un 1. un 2. augustā ārkārtas MFP ietvaros tika izmaksāts vēl 1 miljards EUR. Šis pēdējais maksājums ir pirmā daļa no ārkārtas MFP atbalsta, kas sasniedz 9 miljardus EUR un kas tika izziņots Komisijas 18. maija paziņojumā “Palīdzība Ukrainai un Ukrainas atjaunošana”, un ko Eiropadome apstiprināja 2022. gada 23.–24. jūnijā. Ņemot vērā lielo kopējo finansējuma iztrūkumu, ES ir paziņojusi par savu apņemšanos sniegt ievērojamu ieguldījumu, lai finansētu Ukrainas atlikušās finansējuma vajadzības visam 2022. gadam. To, ka ir steidzami jāatbrīvo ievērojami līdzekļi līdz gada beigām, vēl vairāk parāda ierobežotā starptautiskā finansiālā atbalsta plūsma, kas apsolīta attiecībā uz ceturto ceturksni.

G7 finanšu ministru un centrālo banku vadītāju sanāksmē Petersbergā 18.–20. maijā Ukrainai solītās divpusējās un daudzpusējās finansiālā atbalsta saistības ir sasniegušas gandrīz 20 miljardus ASV dolāru. Lai gan šīs saistības ir būtiskas, lai atbalstītu Ukrainas valsts darbību, pat to pilnīga un ātra izmaksa nesegtu atlikušo iztrūkumu aptuveni 10 miljardu ASV dolāru apmērā no SVF aplēstajām finansējuma vajadzībām. Atlikušās ārkārtas MFP ievērojamas daļas atbrīvošana sniegtu būtisku papildu palīdzību, kas segtu daļu no šā iztrūkuma.

Krievijas agresijas karš pret Ukrainu ir izraisījis ne tikai milzīgu kaitējumu ekonomikai, bet arī to, ka valsts zaudē piekļuvi starptautiskajiem kapitāla tirgiem. Saskaņā ar iestāžu un Starptautiskais Valūtas fonda (SVF) aplēsēm 2022. gada jūnijā maksājumu bilances finansējuma deficīts 2022. gadā sasniegs aptuveni 39 miljardus USD. Saskaņā ar SVF sākotnējo novērtējumu Ukraina no šā deficīta varētu finansēt 9 miljardus USD, drošā veidā izmantojot savas oficiālās starptautiskās rezerves, kas neapdraudētu tās makrofinansiālo stabilitāti.

·Lai nodrošinātu nepieciešamo budžeta segumu 70 % apmērā, dalībvalstīm būtu jāsniedz budžeta garantijas atlikušajam 61 % no kopējās ārkārtas MFP aizdevumu paketes 6 miljardu EUR apmērā. Kopējais apjoms, ko garantēs dalībvalstis, būtu 3,66 miljardi EUR. Šīs garantijas tiktu pieprasītas tikai tad, ja būtu izsmeltas summas, kas tiek turētas kā uzkrājumi īpašā CPF nodalījumā, kurš paredzēts MFP Ukrainai. Dalībvalstis apņemas nodrošināt resursus bez nosacījumiem un nekavējoties, atbildot uz Komisijas pieprasījumu, kas izriet no Ukrainas iespējamās maksājumu saistību neizpildes. Tā kā dalībvalstis nesniedz skaidru naudu avansā, budžeta garantijas, par kurām vienojušās dalībvalstis, ir iespējamās saistības. Garantijas ir otrais aizsardzības līmenis ieguldītājiem ES obligācijās, kas finansē ārkārtas MFP aizdevumus.

·Plānotie uzkrājumi no ES budžeta, ko paredzēts izmantot tikai, lai apmierinātu iespējamās prasības 6 miljardu EUR apmērā, kuras izriet no jauniem riska darījumiem saistībā ar Ukrainu, sasniegs 540 miljonus EUR. Šī apjomīgā summa (ko vēl vairāk palielinās ar uzkrājumiem pārprofilētiem ĀAP aizdevumiem — sk. turpmāk) nodrošinās ievērojamu rezervi atmaksas vajadzību pārvaldībai gadījumā, ja Ukraina uz laiku vai citādi nespēs izpildīt savas maksājumu saistības pret ES. Šāda apmēra rezerve var kalpot kā efektīvs pirmais aizsardzības līmenis gadījumā, ja Ukraina neveiktu maksājumus ES, un var aizkavēt nepieciešamību pieprasīt dalībvalstu garantijas. Šos uzkrājumus 540 miljonu EUR apmērā var glabāt īpašā CPF nodalījumā. Tas ļautu atbrīvot uzkrājumus 160 miljonu EUR apmērā no 700 miljoniem EUR, kas jau bija paredzēti 1 miljarda EUR aizdevumam ārkārtas MFP paketes pirmajā daļā.

Lai optimāli pārvaldītu situācijas, kad ES budžeta uzkrājumus un dalībvalstu garantijas var pieprasīt, lai nodrošinātu atmaksu ES obligāciju ieguldītājiem, tiek ierosināts pārvaldīt neseno ārkārtas MFP aizdevumu 1 miljarda EUR apmērā, kas tika izmaksāts 2022. gada 1. un 2. augustā, un papildu aizdevumus 5 miljardu EUR apmērā saskaņā ar šo iniciatīvu kā riska darījumu integrētu kopumu 6 miljardu EUR apmērā. Izmantojot šo pieeju, ES budžets nodrošinās pirmās kārtas zaudējumu aizsardzību 9 % apmērā no pilnās aizdevumu paketes 6 miljardu EUR apmērā. To pastiprinātu dalībvalstu garantijas vēl 61 % apmērā no aizdevumu vērtības.

Dalībvalstu garantiju nodrošināšana ir paņēmiens, kas ticis izmantots saistībā ar Regulu par atbalstu bezdarba riska mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE) kā pamatu, lai nodrošinātu, ka ES ir pietiekama budžeta kapacitāte, lai absorbētu paredzamos zaudējumus no aizdevumiem dalībvalstīm. Tomēr atšķirībā no SURE, kur bija nepieciešama visu garantiju stāšanās spēkā, ņemot vērā Ukrainas finansējuma vajadzību ārkārtējo steidzamību, ārkārtas MFP aizdevumi Ukrainai varētu kļūt pieejami, pirms stāsies spēkā atsevišķie valstu garantijas nolīgumi starp Komisiju un dalībvalstīm, ja dalībvalstis stingri apņemsies tos īstenot pēc iespējas ātrāk.

Lielākā daļa no šiem uzkrājumiem jau ir paredzēti MFP aizdevumiem Ukrainai, tostarp ārkārtas MFP aizdevumiem 1,2 miljardu EUR apmērā ar uzkrājumu 9 % apmērā (108 miljoni EUR uzkrājumos) un nesenajam ārkārtas MFP aizdevumam 1 miljarda EUR apmērā ar uzkrājumu 70 % apmērā (700 miljoni EUR uzkrājumos). Tādējādi atlikušie ES budžeta resursi nav pietiekami, lai nodrošinātu budžeta segumu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu papildu aizdevumus 5 miljardu EUR apmērā par 70 % no to nosacītās vērtības.

Ārējās darbības garantija Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumenta “Eiropa pasaulē” ietvaros ir izstrādāta tā, lai garantētu MFP darbības kopumā aptuveni 11 miljardu EUR apmērā, kas nodrošināta ar 9 % likmi, ņemot vērā to, ka MFP aizdevumi ir saistīti ar valsts risku. Pamatojoties uz to, no Regulas (ES) 2021/947 31. panta 5. punkta trešajā daļā paredzētajiem līdzekļiem finanšu plānojumā MFP darbībām trešām valstīm ir paredzēts uzkrājums 1 miljarda EUR apmērā.

Šajā ārkārtas MFP aizdevumu paketē ir jāņem vērā ES riska darījumu ar Ukrainu apmērs un paaugstināts riska profils, kā arī īpašie ierobežojumi, ar kuriem pašreizējos apstākļos saskaras ES budžets. Tomēr ir arī paredzēts, ka aizdevumi tiks izsniegti ar ļoti labvēlīgiem nosacījumiem (ar vidējo atmaksas termiņu līdz 25 gadiem), vienlaikus piedāvājot arī īstermiņa atvieglojumus Ukrainas valstij, atbrīvojot to no sloga veikt procentu likmju atmaksu — vismaz pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) darbības laikā. Ņemot vērā šos dažādos apsvērumus, šajā priekšlikumā ir atspoguļotas šādas iezīmes.

Saprašanās memorandā (SM), par ko jāvienojas ar Ukrainas iestādēm, ir sniegta sīkāka informācija par aizdevuma daļu atbrīvošanu. Papildus politikas nosacījumiem, ar kuriem tiks saistīti maksājumi saskaņā ar šo ārkārtas MFP otro daļu Ukrainai, šajā saprašanās memorandā būs jāizmanto arī ziņošanas sistēmas, kas izveidotas saistībā ar ārkārtas MFP pirmo daļu. Izvēlētie politikas pasākumi, ar kuriem ir saistīta palīdzības izmaksa, gan attieksies uz vissvarīgākajiem jautājumiem, gan būs samērīgi ar to, ko varētu sasniegt pašreizējos apstākļos, ņemot vērā notiekošo Krievijas agresijas karu pret Ukrainu. Ar ziņošanas sistēmas palīdzību nākamajā saprašanās memorandā tiktu uzsvērta lielāka pārredzamība un pārskatatbildība attiecībā uz budžeta līdzekļu (tostarp saskaņā ar šo palīdzību saņemto līdzekļu) izmantojumu. Tajā varētu iekļaut arī risināmo vajadzību novērtējumus, jo īpaši attiecībā uz kritisko infrastruktūru, piemēram, autoceļiem, dzelzceļu, slimnīcām, skolām un mājokļiem. Attiecīgā gadījumā varētu tikt apsvērti arī nepārvaramas varas dēļ nepabeigtie politikas pasākumi, lai uzlabotu valsts noturību un stabilitāti pārvaldības un tiesiskuma jomā, kā arī enerģijas nozarē no 2022. gada martā un maijā izmaksātajiem 1,2 miljardiem EUR ārkārtas MFP ietvaros.

Ņemot vērā nepieredzētos Krievijas agresijas kara pret Ukrainu apstākļus, šī ārkārtas MFP atšķiras no parastas MFP darbības, piedāvājot lielāku elastību vairākos aspektos. Palīdzības koncesionālais raksturs tiek stiprināts, nosakot augstāku aizdevumu vidējo atmaksas termiņu līdz 25 gadiem un iespēju ES budžetam segt procentu likmes un administratīvo maksu maksājumus. Turklāt pašreizējā situācijā un atšķirībā no parastajām MFP darbībām ierosinātā ārkārtas MFP līdz 5 miljardu EUR apmērā formāli nav saistīta ar SVF izmaksu programmu.

Šajā priekšlikumā paredzēts, ka Eiropas Komisija tūlīt pēc šā lēmuma stāšanās spēkā rīkosies, lai organizētu aizdevumus, ja visas dalībvalstis skaidri un nepārprotami apņemsies, ka garantijas tiks sniegtas tik ātri, cik to pieļauj valstu procedūras. Iepriekšējā pieredze liecina, ka, lai gan daudzas dalībvalstis var sniegt garantijas 2–3 mēnešu laikā, garantiju pilna kopuma saņemšanai var būt vajadzīgi 4–5 mēneši. Tas nebūtu savienojams ar mērķi sniegt steidzamu atbalstu Ukrainai. Tādēļ Komisija paredz izņēmuma kārtā, ņemot vērā situācijas ārkārtējo raksturu, sniegt aizdevumus paralēli garantiju saņemšanai. Šajā konkrētajā gadījumā risks ES budžetam tiek mazināts, ņemot vērā to, ka ilgākā laikposmā nav neviena maksājuma termiņa (procentu maksājums). Jo īpaši nevienam veicamajam maksājumam nepienāks termiņš starpposma periodā (4-5 mēneši) pirms nebūs saņemtas visas garantijas. Teorētiski, ja šajā starpposma periodā notiktu nemaksāšanas gadījumi, CPF atliktos uzkrājumus (un, ja nepieciešams, citu CPF nodalījumu pagaidu izmantojumu) var mobilizēt, lai novērstu jebkādus īslaicīgus iztrūkumus. CPF uzkrājumu pieejamība nozīmē, ka ir pieejami naudas līdzekļi, lai nodrošinātu visus maksājumus, kas pienākas ES obligāciju ieguldītājiem, pat ja garantijas vēl nav pilnībā ieviestas.

Augstais uzkrājuma līmenis šajā priekšlikumā ir pamatots ar to, ka Ukraina pašlaik saskaras ar liela bruņota konflikta izraisītām militārām, ekonomiskām un sociālām sekām. Ja Ukrainas militārais un ekonomiskais stāvoklis stabilizēsies vai uzlabosies, iespējams, šāds nodrošinājuma līmenis vairs nebūs vajadzīgs. Tāpēc šis priekšlikums paredz regulāru (reizi 6 mēnešos) šīs uzkrājumu likmes pārskatīšanu, sākot no 2023. gada vidus vai attiecīgā gadījumā agrāk. Šī pārskatīšana attieksies arī uz 1 miljarda EUR aizdevuma nodrošinājumu, kas piešķirts, pamatojoties uz Lēmumu (ES) 2022/1201, un uz ārkārtas uzkrājumiem 70 % apmērā, kuri tiek turēti attiecībā pret 1,59 miljardu EUR pārprofilētajiem aizdevumiem (sk. turpmāk). Papildus šai regulārajai pārskatīšanai Komisija varētu pārvērtēt uzkrājumu likmi uz ad hoc pamata, īpaši, ja to pamato kāds būtisks notikums.

Tiek ierosināts, ka, ja vien netiek mainīts saistīto risku novērtējums, jebkādas turpmākas ĀAP aizdevumu izmaksas Ukrainai būs atkarīgas no tā, vai ir atrasti budžeta līdzekļi, lai nodrošinātu riska darījumus 70 % apmērā no to nosacītās vērtības, ņemot vērā NDICI instrumenta “Eiropa pasaulē” prioritātes.

ES budžets var segt procentu likmju izmaksas, kas rodas no jūlija aizdevuma 1 miljarda EUR apmērā pašreizējās DFS laikā, ja to pieprasa Ukraina un ja ir pieejami budžeta līdzekļi. Uzņemoties procentu likmju izmaksas, ES sniegtu papildu finansiālu atbalstu Ukrainai, kā arī ierobežotu un atliktu iespējamas pamatsummas neatmaksāšanas risku līdz aizdevuma termiņa beigām vai iespējamai saistību neizpildei. Komisija varētu organizēt aizdevumu ar ilgu atmaksas termiņu (vidējais atmaksas termiņš būtu 25 gadi), lai Ukrainai nodrošinātu pēc iespējas ilgāku laiku izaugsmes atsākšanai un tās ekonomikas atjaunošanai saskaņā ar tās virzību uz Eiropu, kā arī maksimāli palielinātu pilnīgas atmaksas iespējas. Šādi strukturējot saistības, Eiropas Komisija var arī mēģināt mazināt risku, ka tiek daļēji vai pilnībā pieprasītas dalībvalstu garantijas. Lai šo pašu režīmu attiecinātu arī uz procentu likmju izmaksām, kas izriet no papildu 5 miljardu EUR ārkārtas MFP aizdevumiem, ir jāmobilizē papildu līdzekļi.

Komisijas dienesti ir iesaistījušies arī apspriešanā ar to iestāžu partneriem starptautisko finanšu iestāžu riska departamentos, kurām ir apjomīgi riska darījumi Ukrainā. Šīs apspriešanās mērķis bija saprast, kā šīs iestādes veidos uzkrājumus un pārvaldīs savus riska darījumus attiecībā uz Ukrainu. Apspriešanās ir atklājusi pakāpi, līdz kurai katras iestādes institucionālā pieeja ir atkarīga no tā, kā tās bilance ir pakļauta ar Ukrainas riska darījumiem saistīto zaudējumu ietekmei. Dažas iestādes gūst labumu no pilnīgām garantijām vai pretgalvojumiem saviem riska darījumiem, vai gūst labumu no citiem aizsardzības veidiem (rezerves, ko Ukraina turēja SVF). Situācija, kādā atrodas ES, kas ir finansējusi MFP aizdevumus, izmantojot kompensējošos aizdevumus, nozīmē, ka tā ir unikālā situācijā, kad tai jānodrošina vienmērīga un paredzama maksājumu plūsma tās obligāciju ieguldītājiem atbilstoši fiksētam un regulāram maksājumu grafikam neizpildīto saistību maksājumu plūsmu gadījumā no aizdevuma saņēmējiem. Lai pašreizējos apstākļos un arī turpmāk varētu nodrošināt ātru ārkārtēja apmēra MFP vienam saņēmējam, vienlaikus saglabājot savu finansēšanas modeli, Savienībai ir jāstiprina kopējais uzkrājumu fonds ar dalībvalstu papildu garantijām, kas darbotos kā atbalsta mehānisms riska darījumiem ar Ukrainu.

Dalībvalstu garantijas, kas izmantojamas tikai ārkārtas apstākļos, šķiet visefektīvākais risinājums no finanšu perspektīvas. Tas ļauj izvairīties no nepieciešamības rast papildu resursus pašreizējo DFS maksimālo apjomu ietvaros, visām summām šobrīd esot pilnībā izmantotām. Tas arī novērš to, ka dalībvalstīm ex ante būtu jānodrošina papildu līdzekļi, bet ļauj summas pieprasīt ex post, ja rastos zaudējumi.

Turklāt procentu likmju subsīdija MFP 2021.-2027. gada periodā būtu jāpiešķir, kā aprakstīts turpmāk, no finansējuma, kas minēts NDICI-GE regulas 6. panta 2. punkta a) apakšpunktā. Ar aizņemšanos un aizdošanu saistītās administratīvās izmaksas tiktu atceltas un tādējādi netiktu atgūtas no Ukrainas. Tās segtu no attiecīgiem administratīvā budžeta posteņiem.

Ņemot vērā ar garantijām nodrošinātās makrofinansiālās palīdzības ārkārtas raksturu, ir lietderīgi saskaņā ar šo lēmumu un saskaņā ar Lēmumu (ES) 2022/1201 no MFP izrietošās finanšu saistības segt atsevišķi no citām finanšu saistībām saskaņā ar Ārējās darbības garantiju. Ir lietderīgi kopējā uzkrājumu fondā rezervētos uzkrājumus attiecībā uz šo MFP izmantot tikai finanšu saistībām saskaņā ar šo lēmumu, nevis saskaņā ar NDICI-GE regulas 31. panta 6. punkta vispārējo noteikumu.

Garantijas segtu summas, kas pārsniedz sākotnēji iemaksātos uzkrājumus 9 % apmērā no aizdevuma summas saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201, un kurām atbilstoši NDICI-GE regulas 31. panta 5. punktam un finanšu plānojumam ir paredzēti līdzekļi no DFS. Garantiju pieprasījumi būs saistīti tikai ar situācijām, kad Ukraina neatmaksās aizdevumu saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201, un tās izmantos, lai pirmām kārtām izpildītu Savienības saistības un vajadzības gadījumā papildinātu ar Ukrainu saistīto īpašo nodalījumu kopējā uzkrājumu fondā. Šādas iemaksas tiktu ņemtas vērā, aprēķinot uzkrājumus, kas izriet no Finanšu regulas 211. panta 1. punktā minētās uzkrājumu likmes, atkāpjoties no Finanšu regulas 211. panta 4. punkta otrās daļas.

Tādējādi kopējais segums gūtu pirmās kārtas zaudējumu aizsardzību ar iemaksātiem uzkrājumiem 9 % apmērā no 6 miljardiem EUR, kam sekotu dalībvalstu papildu garantijas riska darījumiem līdz 3,66 miljardu EUR apmērā jeb 61 % apmērā no MFP 6 miljardu EUR aizdevumiem, un saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem visas atlikušās summas tiktu segtas no Savienības budžeta kā iespējamās saistības.

Lai aizsargātu Savienības budžetu, diviem Ukrainai sniegtiem ārkārtas MFP aizdevumiem kopsummā līdz 6 miljardu EUR apmērā būtu jāsaņem 70 % segums, ko veido iemaksātie uzkrājumi 9 % apmērā un pieprasāmās garantijas no dalībvalstīm 61 % apmērā. Nepieciešamie iemaksātie uzkrājumi (9 % apmērā no Ārējās darbības garantijas) tiks rezervēti NDICI-GE 540 miljonu EUR kopsummā (budžeta pozīcija 14 02 01 70 “NDICI-GE — Kopējā uzkrājumu fonda finansējums”). Tomēr iespējas mobilizēt budžeta resursus šim papildu finansējumam, kas pārsniedz 9 % no pašreizējiem DFS maksimālajiem apjomiem, ir ierobežotas. Dalībvalstu garantiju izmantošana ir nepieciešama, lai varētu sniegt turpmākus MFP aizdevumus Ukrainai, pareizi pārvaldot budžetu un nekavējot 2021.–2027. gada DFS īstenošanu. Tas ir pamatojums priekšlikumam, lai dalībvalstis sniegtu garantijas vēl 61 % apmērā no ierosinātās 6 miljardu euro lielās aizdevumu vērtības.

(4)Šī jaunā ārkārtas makrofinansiālās palīdzības kārta sniegs būtisku ieguldījumu Ukrainas finansējuma vajadzību segšanā saskaņā ar Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) un citu starptautisko finanšu iestāžu aplēsēm, ņemot vērā tās spēju finansēt sevi ar saviem resursiem. Palīdzības apmēra noteikšanā ņemtas vērā arī gaidāmās finanšu iemaksas, ko sniedz divpusējie un daudzpusējie līdzekļu devēji, un vajadzība nodrošināt taisnīgu sloga sadali starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem, kā arī citu Savienības ārējās finansēšanas instrumentu līdzšinējā izmantošana Ukrainā un Savienības vispārējās iesaistes pievienotā vērtība. Būtu jāņem vērā arī Ukrainas iestāžu apņemšanās cieši sadarboties ar SVF, izstrādājot un īstenojot īstermiņa ārkārtas pasākumus, un to nodoms strādāt kopā ar SVF pie atbilstīgas ekonomikas programmas, kad apstākļi to ļaus. Šāda programma tika oficiāli pieprasīta 2022. gada augustā. Savienības ārkārtas makrofinansiālās palīdzības mērķim vajadzētu būt šādam – saglabāt makrofinansiālo stabilitāti un noturību Krievijas agresijas kara apstākļos. Komisijai būtu jānodrošina, ka Savienības ārkārtas makrofinansiālā palīdzība juridiski un pēc būtības atbilst to pasākumu pamatprincipiem un mērķiem, kuri veikti dažādās jomās ārējā darbībā, un citiem attiecīgajiem Savienības politikas virzieniem.

(6)Savienības ārkārtas makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas priekšnoteikumam vajadzētu būt tādam, ka Ukrainā tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana. Ar Krievijas agresijas karu pret Ukrainu saistītajiem pašreizējiem apstākļiem un jo īpaši patlaban izsludinātajam karastāvoklim nebūtu jāietekmē šo principu ievērošana, neraugoties uz varas koncentrēšanos izpildvaras zarā.

(7)Lai nodrošinātu, ka Savienības finansiālās intereses, kas saistītas ar Savienības ārkārtas makrofinansiālo palīdzību, tiek efektīvi aizsargātas, Ukrainai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus saistībā ar minēto palīdzību. Turklāt būtu jāparedz, ka Komisija veic pārbaudes, ka Revīzijas palāta veic revīzijas un ka Eiropas Prokuratūra īsteno savas kompetences.

(8)Savienības ārkārtas makrofinansiālā palīdzība būtu jāsaista ar ziņošanas prasībām un politikas nosacījumiem, kas izklāstāmi saprašanās memorandā (SM). Pamatīgo ziņošanas prasību mērķis pašreizējos Krievijas agresijas kara pret Ukrainu apstākļos ir nodrošināt līdzekļu izmantošanas efektivitāti, pārredzamību un pārskatatbildību. Politikas nosacījumu mērķis ir stiprināt valsts tūlītējo noturību un tās parāda atmaksājamību ilgtermiņā, tādējādi samazinot riskus, kas saistīti ar tās nenokārtoto un turpmāko finansiālo saistību atmaksu.

(9)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.

(10)Maksimālajam vidējam aizdevumu termiņam saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201 vajadzētu būt 25 gadiem.

(11)Ņemot vērā to, ka aizdevumi saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201 ietver vienādus riskus ES budžetam un ka to kopīgajam maksimālajam vidējam atmaksas termiņam vajadzētu būt 25 gadiem, uz šajā lēmumā un Lēmumā (ES) 2022/1201 paredzētās makrofinansiālās palīdzības Ukrainai kopējo summu 6 miljardu EUR apmērā būtu jāattiecina vienota metodika, kā pārvaldīt ietekmi uz finansēm un budžetu. Jo īpaši būtu jānosaka vienāds budžeta seguma līmenis kā pienācīga aizsardzība pret iespēju, ka Ukraina, iespējams, paredzētajā laikā neatmaksās daļu aizdevumu vai visus aizdevumus. Uzkrājumi, kas no ES budžeta darīti pieejami abiem ārkārtas makrofinansiālās palīdzības aizdevumu kopumiem, būtu jāpārvalda kā integrēts uzkrājumu kopums. Tas uzlabos ES budžeta noturību un elastību, reaģējot uz jebkādu nemaksāšanas gadījumu. Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Lēmuma (ES) 2022/1201 7. panta 2. punkts.

(12)Ārkārtas makrofinansiālā palīdzība saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201 veido Savienības finanšu saistības Ārējās darbības garantijas kopējā apjoma ietvaros. Uz ārkārtas makrofinansiālās palīdzības aizdevumu Ukrainai kopējo summu līdz 6 miljardiem EUR būtu jāattiecina 9 % no iemaksātā uzkrājuma, kas pieejams makrofinansiālās palīdzības aizdevumiem saskaņā ar Ārējās darbības garantiju. Uzkrājumu summa būtu jāņem no finansējuma, kas paredzēts makrofinansiālajai palīdzībai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/947, ar uzkrājuma kopējo summu 540 miljonu EUR apmērā. Par šo summu būtu jāuzņemas saistības, un tā būtu jāiemaksā kopējā uzkrājumu fondā saskaņā ar 2021.–2027. gada DFS.

(13)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 (“Finanšu regula”) 210. panta 3. punktu iespējamās saistības, kuras izriet no budžeta garantijām vai finansiālās palīdzības, ko sedz no budžeta, tiek uzskatītas par ilgtspējīgām, ja to prognozētā daudzgadu attīstība ir savienojama ar Padomes Regulā (ES, Euratom) 2020/2093 , ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu, kā paredzēts LESD 312. panta 2. punktā, noteiktajām robežām un ar gada maksājumu apropriāciju maksimālo robežu, kas paredzēta Padomes Lēmuma 2014/335/ES, Euratom 3. panta 1. punktā. Lai Savienība finansiāli drošā veidā varētu sniegt Ukrainai būtisku atbalstu, izmantojot makrofinansiālo palīdzību vēl nepieredzētā apmērā, vienlaikus saglabājot Savienības augsto kredītspēju un līdz ar to tās spēju nodrošināt efektīvu finansējumu gan saistībā ar tās iekšpolitiku, gan ārpolitiku, ir būtiski pienācīgi aizsargāt Savienības budžetu no minēto iespējamo saistību realizēšanās un nodrošināt, ka tās ir finansiāli ilgtspējīgas Finanšu regulas 210. panta 3. punkta nozīmē.

(14)Saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu kopējais uzkrājumu fonds būtu jāstiprina ar līdzekļiem, kas ir samērīgi ar riskiem, kuri izriet no iespējamām saistībām, kas saistītas ar šo nepieredzēti lielo makrofinansiālo palīdzību vienam saņēmējam. Bez šāda pastiprinājuma Savienības budžets nebūtu spējīgs finansiāli droši sniegt vēl nepieredzēti lielu palīdzību, kas Ukrainai vajadzīga saistībā ar karu. Lai aizsargātu Savienības budžetu, uz ārkārtas MFP aizdevumiem Ukrainai līdz 6 miljardu EUR apmērā būtu jāattiecina 70 % segums, izmantojot iemaksātus uzkrājumus (9 % līmenī), ko papildina valstu garantijas, lai nodrošinātu budžeta segumu zaudējumiem vēl 61 % apmērā no aizdevumu vērtības.

(15)Resursi saskaņā ar Regulu (ES, Euratom) 2020/2093 ir pakļauti lielam spiedienam, ņemot vērā Savienības vispārējās izdevumu prioritātes. Tāpēc ir lietderīgi meklēt alternatīvu risinājumu papildu resursiem, kas neietekmē 2021.–2027. gada DFS finanšu plānojumā paredzētos parastos izdevumus.

(16)Ir konstatēts, ka dalībvalstu iemaksas garantiju veidā ir piemērots instruments, lai nodrošinātu aizsardzību papildus sākotnēji iemaksātajiem uzkrājumiem. Dalībvalstīm garantijas būtu jāsniedz brīvprātīgi, un tām būtu jābūt piemērotam Savienības budžeta atbalsta mehānismam gadījumā, ja kopējā uzkrājumu fonda līdzekļi iepretim finanšu saistībām atbilstīgi šim lēmumam un Lēmumam (ES) 2022/1201 tiktu izsmelti. Iemaksas saskaņā ar šīm garantijām būtu jāiekļauj atļauto finansiālo saistību summā, atkāpjoties no Finanšu regulas 211. panta 1. punkta pirmās daļas. Šīs summas būtu jāņem vērā, aprēķinot uzkrājumus, kas izriet no Finanšu regulas 211. panta 1. punktā minētās uzkrājumu likmes, atkāpjoties no Finanšu regulas 211. panta 4. punkta otrās daļas.

(17)Dalībvalstu sniegtajām garantijām būtu jāsedz ārkārtas MFP aizdevums saskaņā ar šo lēmumu un ārkārtas MFP aizdevums 1 miljarda EUR apmērā saskaņā ar Lēmumu (ES) 2022/1201. Tām vajadzētu būt neatsaucamām, beznosacījumu un pēc pieprasījuma. Šīm garantijām būtu jānodrošina Savienības spēja atmaksāt līdzekļus, kas aizņemti kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm. Tās būtu jāpieprasa tikai tad, ja ir izpildīti stingri nosacījumi attiecībā uz pieejamo uzkrājumu atbilstību un ja Savienība no Ukrainas nesaņem maksājumu par makrofinansiālās palīdzības aizdevumiem, kas piešķirti saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201, lai laikus izpildītu Savienības finansiālās saistības, kuras saistītas ar obligācijām, vai ja būtu jāgroza saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201 piešķirto aizdevumu maksājumu grafiks. Dalībvalstu garantijas būtu jāpieprasa tādā apjomā, kas atbilst summai, kura rodas no zaudējumiem no Ukrainai sniegtās finansiālās palīdzības saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201, lai papildinātu kopējo uzkrājumu fondu līdz nepieciešamajam iemaksāto uzkrājumu līmenim. Dalībvalstu garantiju pieprasījumi būtu jāveic tikai pēc tam, kad būtu izsmelta vai drīzumā tiktu izsmelta sākotnējā uzkrājumu summa, kas rezervēta attiecībā uz MFP saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201. Summas, kas atgūtas atbilstoši aizdevuma līgumiem saistībā ar finansiālo palīdzību Ukrainai saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201, būtu jāatmaksā tām dalībvalstīm, kuras ir izpildījušas garantijas pieprasījumus, atkāpjoties no Finanšu regulas 211. panta 4. punkta c) apakšpunkta.

(18)Ja Savienības finansiālo saistību maksājums, kas izriet no obligācijām, makrofinansiālai palīdzībai Ukrainai atbilstīgi šim lēmumam un Lēmumam (ES) 2022/1201 pagaidu kārtā tiek veikts no uzkrājumiem, kuri kopējā uzkrājumu fondā rezervēti citu Savienības finanšu saistību segšanai, dalībvalstu garantiju pieprasījumu varētu izmantot, lai papildinātu uzkrājumus minēto finanšu saistību nodrošināšanai.

(19)Ņemot vērā ar garantijām nodrošinātās makrofinansiālās palīdzības ārkārtas raksturu, ir lietderīgi atsevišķi no citām finanšu saistībām saskaņā ar Ārējās darbības garantiju un Garantiju fondu ārējai darbībai pārvaldīt uzkrājumus, kas tiek turēti attiecībā uz finanšu saistībām, kuras izriet no makrofinansiālās palīdzības saskaņā ar šo lēmumu un Lēmumu (ES) 2022/1201, un jebkādām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 466/2014/ES garantēto aizdevumu izmaksām pēc 2022. gada 15. jūlija. Tādēļ tiek ierosināts izmantot kopējā uzkrājumu fondā rezervētos uzkrājumus tikai finanšu saistībām attiecībā uz makrofinansiālo palīdzību, ko aptver šis lēmums un Lēmums (ES) 2022/1201, nevis saskaņā ar NDICI–“Eiropa pasaulē” regulas 31. panta 6. punktā izklāstīto vispārīgo noteikumu. Tiek arī ierosināts izmantot kopējā uzkrājumu fondā rezervētos uzkrājumus aizdevumiem, kas garantēti saskaņā ar Lēmumu Nr. 466/2014/ES un kas izmaksāti pēc 2022. gada 15. jūlija, tikai finanšu saistībām attiecībā uz šiem aizdevumiem un piemērot uzkrājumiem Finanšu regulas noteikumus, nevis NDICI–“Eiropa pasaulē” regulas 31. panta 8. punktā paredzēto vispārīgo noteikumu. Tāpat uzkrājumi, kas rezervēti šai makrofinansiālajai palīdzībai, būtu jāizslēdz no faktiskās uzkrājumu likmes piemērošanas, atkāpjoties no Finanšu regulas 213. panta.

(20)Katras dalībvalsts iemaksu relatīvajai daļai (iemaksu sadalījumam) kopējā garantētajā summā būtu jāatbilst dalībvalstu relatīvajai daļai no Savienības kopējā nacionālā kopienākuma. Garantijas pieprasījumiem vajadzētu būt proporcionāliem un balstītiem uz šo iemaksu sadalījumu.

(21)Dalībvalstīm būtu jānosaka par augstāko prioritāti to savu valsts procedūru pabeigšana, kuras nepieciešamas, lai garantijas stātos spēkā. Ņemot vērā situācijas steidzamību, laikam, kas vajadzīgs minēto procedūru pabeigšanai, nebūtu jākavē steidzami nepieciešamās ārkārtas makrofinansiālās palīdzības izmaksāšana Ukrainai saskaņā ar šo lēmumu. Papildu MFP aizdevumi saskaņā ar šo lēmumu tiks organizēti ātri pēc šā lēmuma stāšanās spēkā, saprašanās memoranda pieņemšanas un aizdevuma nolīguma parakstīšanas.

(22)Ņemot vērā Ukrainas sarežģīto situāciju, ko izraisījis Krievijas agresijas karš, un nepieciešamību atbalstīt tās ilgtermiņa stabilitāti, ir lietderīgi atkāpties no Finanšu regulas 220. panta 5. punkta e) apakšpunkta un atļaut Savienībai iespēju segt procentu likmju izmaksas, kā arī nelikt Ukrainai segt administratīvās izmaksas. Procentu likmes subsīdija būtu jāpiešķir kā instruments, kas tiek uzskatīts par piemērotu atbalsta efektivitātes nodrošināšanai Finanšu regulas 220. panta 1. punkta nozīmē, un tā vismaz šajā DFS ciklā būtu jāsedz no Savienības budžeta. No 2021. līdz 2027. gadam tā būtu jāsedz no finansējuma, kas minēts Regulas (ES) 2021/947 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmajā ievilkumā.

(23)Ukraina katru gadu līdz marta beigām varētu pieprasīt procentu likmes subsīdiju un atbrīvojumu no administratīvajām izmaksām. Lai nodrošinātu elastību pamatsummas atmaksāšanā, vajadzētu būt arī iespējai, atkāpjoties no Finanšu regulas 220. panta 2. punkta, refinansēt saistītos aizņēmumus, par kuriem noslēgti līgumi Savienības vārdā.

(24)Ņemot vērā Ukrainas steidzamās finansējuma vajadzības, Eiropas Komisija 2022. gada jūlijā vienojās pārprofilēt un izmaksāt vēl 1,59 miljardus EUR EIB aizdevumos Ukrainai, kas garantēti saskaņā ar ārējo aizdevumu pilnvarām 2014.–2020. gadam (ĀAP). Tomēr, tā kā tie ir aizdevumi Ukrainas valstij un valstij piederošām vienībām, tie ietver tādu pašu riska līmeni ES budžetam kā MFP aizdevumi. Tāpēc ES budžetā šiem riska darījumiem būtu jāpiemēro tāda pati piesardzības pieeja kā jaunajiem MFP aizdevumiem. Tādēļ ar šo lēmumu piemēro 70 % uzkrājumu likmi pārprofilētajiem ĀAP aizdevumiem 1,59 miljardu EUR apmērā, kā arī jebkurai turpmākai ĀAP aizdevumu izmaksai Ukrainai. Būtu jāpiemēro minētā uzkrājumu likme nevis tā uzkrājumu likme, kas izriet no Regulas (ES) 2021/947 31. panta 8. punkta trešā teikuma. 70 % uzkrājumu likmi 1,59 miljardu EUR ĀAP aizdevumu izmaksai Ukrainai finansēs no ES budžeta.

(25)Ik pēc sešiem mēnešiem no 2023. gada vidus vai attiecīgā gadījumā no agrāka datuma būtu regulāri jāpārskata attiecīgajiem MFP un ĀAP aizdevumiem paredzētie uzkrājumi. Šajā pārskatīšanā jo īpaši būtu jānovērtē, vai situācija Ukrainā ir attīstījusies tā, ka ir pamatoti palielināt vai samazināt uzkrājumu likmi. Komisija var atkārtoti izvērtēt uzkrājumu likmi uz ad hoc pamata, īpaši, ja to pamato kāds būtisks notikums. Lai nodrošinātu, ka uzkrājumu likme saglabājas samērīga ar finanšu riskiem, saistībā ar uzkrājumu likmi būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, ja ir pamatota uzkrājumu likmes palielināšana vai samazināšana. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.