[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 26.9.2005

COM(2005) 455 galīgā redakcija

2003/0300 (COD)

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par

Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas pieņemšanu par enerģijas gala patēriņa efektivitāti un enerģētikas pakalpojumiem

2003/0300 (COD)

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par

Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas pieņemšanu par enerģijas gala patēriņa efektivitāti un enerģētikas pakalpojumiem

1. PRIEKŠVĒSTURE

Datums, kad priekšlikums nosūtīts EP un Padomei(dokuments KOM(2003) 739 galīgais - C5-0642-03–2003/0300(KOD)): | 2003. gada 11. decembris |

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: | 2004. gada 28. oktobris |

Eiropas Parlamenta atzinuma datums (pirmais lasījums): | 2005. gada 7. jūnijs |

Kopējās nostājas pieņemšanas datums: | 2005. gada 23. septembris |

2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

Šis priekšlikums ir paredzēts, lai sekmētu un attīstītu enerģijas gala patēriņa efektivitātes un enerģētikas pakalpojumu tirgu, veicinot oglekļa dioksīda emisiju samazināšanu un atbalstot Lisabonas stratēģiju, vienlaikus uzlabojot energoapgādes drošību. Priekšlikuma galvenie elementi ir šādi:

- Priekšlikumā izklāstīti divi vienotie ikgadējie obligātie enerģijas taupīšanas mērķi sešiem gadiem. Tie ir: 1) vispārējs kumulatīvs mērķis - 1% no iepriekšējā laikposmā (pieci gadi) gala patērētājiem sadalītās un/vai pārdotās enerģijas vidējā daudzuma, 2) līdzīgs, bet tālejošāks apakšmērķis – 1.5% katru gadu valsts sektoram.

- Dalībvalstis uzliek saistības enerģijas sadales un/vai enerģijas mazumtirdzniecības uzņēmumiem piedāvāt klientiem enerģētikas pakalpojumus vai veikt energoauditus.

- Lai palīdzētu dalībvalstīm novērtēt mērķu izpildes progresu, priekšlikumā izklāstīta saskaņotas metodoloģijas struktūra mērķu izpildes progresa novērtēšanai.

- Papildus iepriekš minētajiem mērķiem un saistībām priekšlikumā ir noteikti energofektivitātes veicināšanas līdzekļi īpašu finanšu instrumentu veidā, prasības uzlabotai mērīšanai un rēķinu sagatavošanai, lai labāk informētu patērētājus, un prasības par enerģētikas pakalpojumu sniedzēju sertificēšanu. Tāpat priekšlikumā ir ietverti pasākumi, lai uzlabotu energoauditu un mudinātu reglamentējošās iestādes attīstīt elektrības un gāzes tarifus, kas sekmētu energoefektivitāti un nevis lielāku enerģijas patēriņu.

Priekšlikumam ir plaša darbības joma. Tajā ietverta galapaterētājiem nogādātās enerģijas sadale un/vai pārdošana, tajā skaitā elektrība, gāze, šķidrais kurināmais un transporta degviela. Tas attiecas uz vairumu no enerģijas gala patērētājiem, izņemot emisiju tirdzniecības nozares patērētājus.

3. PIEZĪMES PAR KOPĒJO NOSTĀJU

3.1. Vispārējas piezīmes par kopējo nostāju

Komisija uzskata, ka panāktā kopējā nostāja kopumā atbilst Komisijas 2003. gada 10. decembra priekšlikuma garam, ar izņēmumu par 1) vispārējo ietaupījumu mērķi (ieteicošs pretēji saistošam) un 2) ietaupījumu mērķa likvidēšanu valsts sektorā. Kopējā nostāja ir pieņemama kā svarīgs solis, lai panāktu vispārēju vienošanos ar Eiropas Parlamentu par šo priekšlikumu, jo kopējā nostājā minēti pieņemami kompromisi gandrīz visās citās priekšlikuma jomās un tādējādi ir sagatavots labs pamats otrajam lasījumam. Protams, ir jāatrisina jautājumi par mērķi un valsts sektoru.

Tāpat Komisija uzskata, ka kopējā nostāja daudzējādā ziņā uzlabo sākotnējo priekšlikumu, vienlaikus risinot vairākas idejas un jautājumus, kurus Eiropas Parlaments ierosināja savos grozījumos.

Jaunu apsvērumu ieviešana, esošo definīciju uzlabošana un jaunu definīciju ieviešana ir uzlabojušas Komisijas priekšlikuma vienotību un konsekvenci.

Piemēram, darbības lauka paplašināšana 6. pantā (enerģijas piegādātāju pienākums piedāvāt patērētājiem enerģētikas pakalpojumus) uzlabo šo pantu, piedāvājot vairākas papildus alternatīvas šo saistību izpildei. Tagad tiek piedāvāti enerģētikas pakalpojumi, energoaudits, energoefektivitāti veicinoši pasākumi vai iemaksa energoefektivitātes fondā. Atceļot brīvu audita izvēli, ir nodrošināti dominējoši tirgus apstākļi uzņēmumu darbībai.

Nosacījumi, kas izklāstīti pantos par finanšu instrumentiem, rēķinu sagatavošanu, uzskaiti un energoauditu, ir pārstrādāti un vairāk pielīdzināti dalībvalstu nosacījumiem. Par uzlabojumu var uzskatīt arī komiteju, kuru izveidoja, lai tā palīdzētu Komisijai radīt saskaņotāku sistēmu energoefektivitātes uzlabojumu novērtēšanai.

Vairāki grozījumi, kurus Parlaments ierosināja pirmajā lasījumā un kurus pieņēma Komisija, pilnībā, principā vai daļēji ir atspoguļoti arī kopējā nostājā. Tajos ietverta lielākā daļa definīciju, komitoloģijas procedūras ieviešana un 6. panta uzlabošana attiecībā uz saistībām. Turklāt, kopējā nostājā jau ir integrēti daudzi no Parlamenta grozījumos minētajiem energoefektivitātes uzlabojumu novērtēšanas sistēmas aspektiem. Arī Komisija tos akceptē. Tie ietver augšupvērstu mērījumu un lejupvērstu rādītāju aspektus, kā arī salīdzinošo novērtēšanu, kuru izmanto kā salīdzinošo lejupvērsto rādītāju.

No otras puses kopējā nostāja nerisina dažus no Parlamenta grozījumos minētajiem jautājumiem, atstājot tos vēlākai izskatīšanai un apspriešanai. Tie ietver mērķu obligāto raksturu, ilgāka mērķa perioda iespēju, augstāku mērķu iespēju un nepieciešamību pēc konkrēta mērķa valsts sektoram. Lai gan vairāki no šiem jautājumiem tiks izskatīti vēlāk, Komisija uzsver, ka tā nevar pieņemt kopējās nostājas grozījumu attiecībā uz 1 % obligātā vispārējā ietaupījumu mērķa aizstāšanu ar orientējošu mērķi[1]. Šā paša iemesla dēļ Komisija nepiekrīt valsts sektora obligātā 1,5% mērķa samazināšanai, nosakot to kā vienkāršu prasību dalībvalstīm, lai nodrošinātu, ka valsts sektors veic energoefektivitātes pasākumus[2]. Visbeidzot, kopējā ir apsvērums (8a), kurā vairākkārt uzsvērts, ka orientējošie mērķi nav juridiski saistoši. Komisijai tas nav pieņemams, jo līdz ar to vēl vairāk tiek mazināta mērķu izpildes un to ievērošanas nozīmīgums.

Tādējādi kopējā nostāja atliek uz vēlāku laiku diskusiju par vairākiem Eiropas Parlamenta izdarītajiem grozījumiem. Iespējams, ka dalībvalstis būtu apstiprinājušas dažus no šiem grozījumiem daļēji vai principā un būtu iekļāvušas kopējā nostājā, ja būtu bijis pietiekami daudz laika to apspriedei. Tā vietā priekšroka tika dota to kompromisu konsolidēšanai un iekļaušanai kopējā nostājā, kas tika panākti visās pārējās priekšlikuma jomās. Pēc Komisijas ieskatiem dažus no grozījumiem, kas nav iekļauti kopējā nostājā, varēja iekļaut. (Skatīt turpmāk 3.4. punktu)

3.2. Grozījumi, ko Komisija ir akceptējusi un kas pilnīgi vai daļēji iekļauti kopējā nostājā

1. grozījumā (1. apsvērumā) izklāstīts, ka uzlabota energoefektivitāte atvieglo atjaunojamo enerģijas avotu ražošanu un ka arī plašāka atjaunojamo enerģijas avotu izmantošana ir svarīgs Kopienas enerģētikas mērķis. Tas ir svarīgs papildus ieguvums no uzlabotas energoefektivitātes, kas bieži vien netiek pienācīgi ņemts vērā.

Pārstrādātajā 3. grozījumā pienācīgi izskaidrots, cik daudz priekšrocību ir uzlabotai energoefektivitātei. Vispārīgāka atsauce uz Lisabonas stratēģiju ir atbilstošāka nekā atsauces uz Kok High-Level Group .

5. un 12. grozījums ir iekļauts 9. apsvērumā (enerģētikas pakalpojumu piegāde un pieprasījums), 12. apsvērumā (valsts sektora loma, pieaugot pieprasījumam pēc energoefektivitātes tehnoloģijām un enerģētikas pakalpojumiem) un 15a apsvērumā (komitoloģija), un tie visi ir nozīmīgi.

7. grozījums ir apmierinoši iekļauts, izņemot daļu par mērķa raksturu, kas kopējā nostājā bija orientējošs. Protams, ka šīs daļas izlaišana nav pieņemama. Tomēr ir pieļaujami izlaist atsauci uz standartiem, jo tie tagad, vismaz attiecībā uz tirgojamām precēm, ir Komisijas kompetencē.

8. grozījums ir pieņemams tāds, kāds tas ir iekļauts. 6.3. pantā (par enerģijas piegādātāju saistībām piedāvāt saviem klientiem enerģētikas pakalpojumus un citus energoefektivitātes uzlabošanas pasākumus) ir skaidri norādīts, ka dalībvalstīm jānodrošina visiem attiecīgā tirgus dalībniekiem iespējas iekļūt tirgū, kā arī līdzvērtīgi konkurences apstākļi. 8. grozījumā minētais princips par enerģētikas un tehnoloģiju šķērssubsidēšanas regulēšanu un aizliegumu ir svarīgs un ir daļēji minēts 6.3. pantā.

10. grozījums, ar ko izsvītro 12. apsvērumu, ir pieņemams, jo to apmierinoši aizstāj ar 5. grozījumu, kāds tas ir iekļauts.

11. grozījums par mērījumu tehnoloģijas attīstības jaunākajām tendencēm ir atspoguļots kopējās nostājas 13.a) apsvērumā. Tas attiecas arī uz iekšējā tirgus direktīvu 13. grozījumu, kas tagad ir pietiekoši aptverts un izklāstīts 4. apsvērumā.

12. grozījums par komitoloģijas procedūru ir atspoguļots pieņemamā veidā kopējās nostājas 15.a) apsvērumā.

14. grozījums ir apmierinoši daļēji iekļauts, kā izklāstīts 2.2. pantā. Komisija akceptē emisiju tirdzniecības nozares izslēgšanu. IPPC direktīvā minētais aprīkojums ir gandrīz tāds pats kā emisiju tirdzniecības direktīvā minētais, un IPPC direktīvā ir izslēgti bioloģiski noārdāmie atkritumi, kas radītu neatbilstību kopējai nostājai. Tādēļ Komisija akceptē arī IPPC izslēgšanas atcelšanu. Jautājums par ēkām un to izslēgšanu ir minēts 12.3. pantā, kur ēku sertificēšanā izmantotie energoauditi akceptēti kā atbilstīgi, tādējādi netieši atļaujot šajā grozījumā minēto izslēgšanu.

15. grozījums par ainavu saglabāšanas atkritumiem nav skaidri iekļauts kopējā nostājā, tomēr ir netieši un Komisijai pieņemamā veidā iekļauts 3. a) pantā, kurā piemērota Direktīvas 2001/77/EK biomasas definīcija.

Definīciju (3. pants) 16., 17., 21. un 22. grozījums ir apmierinoši iekļauts kopējās nostājas definīcijās. (21. un 22. grozījumā ieteikts pārstrādāt definīcijas „Trešās puses finansēšanas līgums” un „Energoefektivitātes līgšana”. Šie grozījumi Komisijai ir pieņemami.) 23. grozījums ir iekļauts vācu valodas versijā.

26. grozījums par „enerģijas ietaupījumu izpildes līgumiem” nav tieši iekļauts kopējā nostājā, jo šī definīcija tagad tiek uzskatīta par apakškopu „energoefektivitātes līgumiem”, kuru definīcija ir minēta kopējā nostājā. Komisija tagad piekrīt, ka tas ir pietiekoši iekļauts.

33. grozījumā uzsvērts fakts, ka valstu līmenī, iespējams, jau tiek veikti energoefektivitātes pasākumi. Komisija piekrīt tam, ka ir nepieciešams pārbaudīt esošo valsts pasākumu rezultātus, jo tos var izmantot ietaupījumu mērķa sasniegšanai.

47. labojums atceļ brīvo auditu kā saistību izpildes veidu 6. pantā. Tas ir pieņemami, jo ir jāturpina attīstīt jauno komerctirgu, lai veiktu šādus auditus.

48. grozījums ir pieņemams tāds, kāds tas ir iekļauts, jo enerģētikas pakalpojumu un citu energoefektivitātes uzlabošanas pasākumu tirgū pieprasījums ir tikpat svarīgs kā piedāvājums. Dalībvalstīm jāveic arī nepieciešamie pasākumi, lai novērstu tirgus darbības šķēršļus.

49. grozījumā noteikta nepieciešamība aizsargāt privātumu un personīgo integritāti. Šis svarīgais aspekts ir apmierinoši iekļauts.

50. grozījumā paredzēts, ka dalībvalstis nodrošina iespēju visiem tirgus dalībniekiem ņemt dalību enerģētikas pakalpojumu un energoefektivitātes uzlabošanas pasākumu tirgū. Šis ir nozīmīgs apsvērums un tas ir precīzi iekļauts kopējā nostājā.

57. grozījums ir pieņemams tāds, kāds tas ir iekļauts, jo ir jāprasa dalībvalstīm, lai tās vēršas pie mazajiem patērētājiem iekšzemes nozarē, kur ir augstākas darījumu izmaksas.

58. grozījums ir apmierinoši iekļauts, jo energoefektivitātes fondiem jābūt atvērtiem visiem enerģētikas pakalpojumu piegādātājiem un energoefektivitātes uzlabošanas pasākumu veicējiem.

64. grozījums ir pieņemami iekļauts un tajā norādīts, ka jānodrošina regulāra un bieža informācija, kas ļautu klientiem regulēt savu patēriņu.

69. grozījums ir apmierinoši iekļauts. Jāinformē galapatērētāji un citas iestādes, piemēram, enerģētikas aģentūras.

74. grozījumā noteikts, ka Komisijas ziņojums jāsagatavo ne vēlāk kā četrus gadus pēc transponēšanas. Tas ir daļēji iekļauts. Tomēr tāpat ir lietderīgi iekļaut 14.1. pantā ieteikto prasību par labākās pieredzes apmaiņu, kā ieteikts grozījumā.

76. grozījums ir iekļauts 16. pantā. Tajā ieteikta komitoloģijas procedūra, lai palīdzētu attīstīt saskaņotu sistēmu energoefektivitātes uzlabojumu novērtēšanai.

Ar 78. grozījuma iekļaušanu izskaidrota aprēķina metode, kā tas paredzēts attiecīgajā grozījumā.

79. grozījums ir iekļauts I pielikumā, lai gan ir izmantots sešu gadu periods. Tāpat ir pieņemami iekļauti skaidrojumi attiecībā uz mērķa aprēķinu un faktu, ka mērķis ir nemainīgs un tas nav grozāms IKP turpmākajos gados.

82., 86., 88. un 90. grozījumā ierosināti jauni piemēroti pasākumi energoefektivitātes uzlabošanai un tie ir iekļauti III pielikumā pieņemamā veidā, jo līdz ar to ir izveidots vēl visaptverošāks saraksts.

Komisija daļēji vai principā pieņem 83., 84., 92., 93., 95. un 96. grozījumu. Arī šie grozījumi ir pieņemami iekļauti kopējā nostājā: 83., 92. un 95. grozījums ir daļēji iekļauts III pielikuma jaunajā tekstā, m un n punktā. 93. grozījums ir daļēji iekļauts f punktā (jaunas efektīvas ierīces un optimizētas enerģijas izmantošanas laika kontrole) un d punktā (digitālās kontroles sistēmas). Arī 84. grozījums ir daļēji iekļauts f punktā (kombinētās siltuma – elektroiekārtas). 96. grozījums ir daļēji iekļauts (netieši) p punktā (energomarķējuma shēmas).

99. grozījumā izklāstīta saskaņota augšupvērsta sistēma energoefektivitātes uzlabojumu novērtēšanai. Tas ir daļēji iekļauts, un Komisiju tas apmierina. Tomēr ierosinātie limiti – 2 % no mērījumu izmaksām un 40 miljoni kWh vienkāršotu rādītāju izmantošanai – būtu jāatstāj komitoloģijas ziņā.

3.3. Komisijas noraidītie un kopējā nostājā iekļautie grozījumi

Komisija noraidīja 80., 87. un 98. grozījumu, bet iekļāva tos kopējā nostājā. 80. grozījums ir iekļauts kopējā nostājā tā, ka šiem agrīnajiem pasākumiem ir jābūt ar „ilgstošu rezultātu”. Komisija noraidīja 80. grozījumu lielākoties tādēļ, ka ar to cenšas samazināt laikposmu dalībvalstu "agrīnām rīcībām”, mainot sākuma gadu no 1995. (dažos gadījumos – 1991.) uz 2000. gadu. Komisija noraidīja 87. un 98. grozījumu (III un IV pielikumā), jo tie jau tika minēti citur un tādēļ netiek uzskatīti par vajadzīgiem. (To varētu arī izskaidrot tā, ka tie jau ir veiksmīgi iekļauti un tāpēc tie būtu jāizskata iepriekš minētajā 3.2. pantā.)

3.4. Grozījumi, ko akceptējusi Komisija un kas nav iekļauti kopējā nostājā

Komisijai ir pieņemams 2. grozījums (jaunais 2a apsvērums) un 4. grozījums, lai gan tas nav iekļauts kopējā nostājā. Komisija neuzskatīja par vajadzīgu atkārtot faktu, ka ierosinātie mērķi automātiski neaizkavēs kopējā enerģijas patēriņa pieaugumu. (Tomēr var uzskatīt, ka ietaupāmās enerģijas absolūtais un fiksētais daudzums ir pietiekami iekļauts kopējās nostājas I.1. pielikumā.)

6. grozījumā par Parlamenta 2001. gada 14. marta rezolūcijā minēto 2,5 % energointensitātes uzlabojuma mērķi norādīts, cik lielu nozīmi Parlaments piešķir pēc iespējas ātrākai energoefektivitātes uzlabošanai un tāpēc tas ir pieņemams, lai gan nav iekļauts kopējā nostājā.

9. grozījumā skaidri paredzēta iespēja izmantot līdzekļus energoefektivitātes tirgus veidošanai, un tādēļ tas ir pieņemams, lai gan nav iekļauts.

Ir vairāki citi grozījumi, kurus Komisija pieņem, bet tie nav iekļauti kopējā nostājā. Šādi grozījumi ir pelnījuši, ka tos akcentē, jo tie attiecas uz 4. un 5. pantu par vispārējiem un valsts sektora mērķiem:

Komisija principā pieņem 28. grozījumu (ja „energoefektivitātes uzlabošanas pasākumus” aizstāj ar „energoefektivitātes pasākumiem”, lai saskaņotu kopējās nostājas definīcijas). Šis ir svarīgs grozījums, kas atspoguļo Parlamenta uzskatus attiecībā uz obligātajiem mērķiem un ilgāku (deviņu gadu) mērķa laikposmu, kas sastāv no trijiem trīs gadu laikposmiem sešu gadu mērķa vietā.

Komisija daļēji pieņem arī 29. grozījumu, jo ideja par deviņu gadu mērķi ir pieņemama. Tomēr, pakāpeniska triju mērķu apjoma palielināšana rada problēmas, jo šajā laikposmā tiks ieviesta precīzāka augšupvērsta sistēma mērķu novērtēšanai. Parasti precīzāka augšupvērsta sistēma ļauj nospraust zemāku mērķi nekā tas būtu gadījumā, ja mērķi novērtētu ar lejupvērstu sistēmu. Tas ir tādēļ, ka augšupvērstai novērtēšanas sistēmai ir zemāka kļūdas robežvērtība.

32. grozījumā dalībvalstīm pieprasa ieviest jaunus pasākumus, ja tās ziņo, ka nevarēs īstenot mērķi. To var pieņemt pēc pārstrādāšanas, jo šī prasība veicinās tūlītēju rīcību no dalībvalstu puses. Tomēr piemērotāka vieta šim grozījumam būtu ziņojuma pantā (14. pants).

39. grozījumā (par valsts sektora mērķiem) ierosināti trīs secīgi trīs gadu obligātie mērķi. Šis princips ir pieņemams, lai gan tas nav iekļauts. Tomēr pakāpeniska mērķa palielināšana līdz 2 % gadā neatbilst pakāpeniskai precīzākas augšupvērstas sistēmas attīstīšanai un ieviešanai, kas ļautu noteikt konstantu mērķi. Turklāt līmenis ir augstāks nekā to var panākt dažās dalībvalstīs. Tā paša iemesla dēļ ir pieņemams arī 40. grozījums, proti, tādēļ, ka tas attiecas uz trīs secīgiem trīs gadu mērķiem.

41. grozījumā papildus obligātajiem mērķiem noteiktas obligātās valsts iepirkumu pamatnostādnes. Šādas pamatnostādnes ir labākais veids, kā nodrošināt, lai mērķis patiešām tiktu sasniegts.

43. grozījumā minēta prasība, ka jāpublicē un jāziņo par katras dalībvalsts sistēmu valsts iepirkumu pamatnostādnēm un ka Komisijai tās jāizvērtē. Tādējādi tiktu nodrošināts taisnīgums, salīdzināmība un savlaicīga zināma saskaņotība, vismaz attiecībā uz mērķa lielumu. Komisija akceptē visus šos principus.

45. grozījums par (brīvprātīgu) līgumu izmantošanu prasību izpildē jau ir pieņemts citā direktīvā (piem., direktīvā par ēku energoefektivitāti), ja var pierādīt līdzvērtību. To var pieņemt arī šeit, jo tas ir minēts 5.1. pantā.

85. grozījums par pasīvo apkuri un dzesēšanu ir svarīgs, tomēr tas nav iekļauts kopējās nostājas III pielikumā.

Papildus iepriekš minētajiem grozījumiem Komisija akceptē arī šādus Parlamenta grozījumus pilnībā, daļēji vai principā: 30.-31., 34., 38., 40., 44., 46., 51.-52., 54., 60., 63., 65.-66., 71.-72., 75., 78., 95. un 107.-109. Šie grozījumi nav iekļauti kopējā nostājā dažādu iemeslu dēļ. Vairākos gadījumos nepieciešams papildu laiks un turpmāka apspriešana, lai saņemtu Padomes piekrišanu. Piemēram, 30., 46. un 107. grozījums (izņemot daļu, kas attiecas uz diferencētiem mērķiem, kas Komisijai nav pieņemami) un 108. grozījums (tostarp salīdzinošā novērtēšana, kuru droši vien varētu pieņemt kā lejupvērstu rādītāju, kas palīdzētu dalībvalstīm izvēlēties rentablas nozares energoefektivitātes pasākumiem). 31. grozījums attiecas uz deviņu gadu mērķi sešu gadu mērķa vietā, un to droši vien varētu uzskatīt par veidu, kā palielināt elastību. 38., 40. un 44. grozījums nav iekļauts kopējā nostājā sakarā ar to, ka gan valsts sektora, gan valsts sektora mērķa loma tika samazināta salīdzinājumā ar Komisijas sākotnējo priekšlikumu. Iespējams, ka varētu izskatīt arī grozījumus attiecībā uz kopējās nostājas 7. pantu (51., 52. un 54. grozījums), lai arī kopējā nostājā ir mainījies 7. panta raksturs. Tāpat iespējams, ka pēc apspriešanas un nelielas pārstrādāšanas varētu pieņemt 63. grozījumu par mērierīču aizvietošanu. Tāpat, iespējams, varētu pieņemt arī 75. grozījumu par Komisijas izmaksu un ieguvumu ziņojumu, taču ar citiem termiņiem un ar citiem nosacījumiem. Attiecīgi I un III pielikuma 78. un 95. grozījumu arī droši vien varētu pieņemt pēc turpmākas apspriešanas.

(Komisija noraidīja šādus III pielikuma grozījumus, kas arī nav iekļauti kopējā nostājā: 81., 89. un 91. grozījumu attiecībā uz pamataprīkojumu, degvielas apmaiņu un biodegvielām. Visi šie grozījumi neattiecas uz ierosināto direktīvu.)

3.5. Jauni elementi, ko iekļāvusi Padome

Salīdzinājumā ar Komisijas izstrādāto priekšlikumu kopējā nostājā ietvertas vairākas izmaiņas, daudzas no kurām saskan ar Parlamenta grozījumiem, kā minēts iepriekš. Ievērojams izņēmums ir obligātā mērķa maiņa uz orientējošu mērķi (4.1. pants un 8.a) apsvērums). Valsts sektoram (5.1. pants) vairs nav (augstāka ) īpaša mērķa (1,5 %). Tā vietā dalībvalstīm ir jāveic pasākumi, lai sekmētu vispārējā mērķa sasniegšanu (4.1. pants).. Tā vietā jaunajā V pielikumā ir iekļauts paredzamais energoefektivitātes uzlabošanas pasākumu saraksts valsts sektoram.

Turklāt komitoloģijas procedūra tagad ir iekļauta kopējā nostājā. Tās mērķis ir turpināt pielikumos minētās aprēķina metodes attīstīšanu un tās pielāgošanu tehnikas attīstībai. Tas atbilst Eiropas Parlamenta grozījumiem. Bez tam ir ieviesti īpaši noteikumi, kas ļaus izmantot brīvprātīgos līgumus un baltā sertifikāta shēmas kā līdzekļus 6. panta saistību izpildei un mērķa sasniegšanai.

4. SECINĀJUMS

Komisija uzskata, ka 2005. gada 19. septembrī pieņemtajā kopējā nostājā precīzāk izskaidroti daudzi jautājumi, uzlabotas definīcijas un nodrošināts apmierinošs komitoloģijas process un sistēma energoefektivitātes uzlabojumu novērtēšanai. Ar kopējo nostāju tiek ieviesta papildu elastība rentablai direktīvas ieviešanai dalībvalstīs.

Tāpat ir efektīvi risināti un uzlaboti citi jautājumi saistībā ar enerģētikas pakalpojumu piegādātāju kvalifikācijas procesu un energoefektivitātes uzlabošanas pasākumiem, kā arī finanšu instrumentu izmantošanu energoefektivitātes ieguldījumos. Komisija uzskata, ka ir pieņemami izmantot kopējā nostājā novatoriskas tarifu struktūras, efektivitātes fondu struktūru un energoauditu pieejamību un kvalitātes nodrošināšanu. Tāpat ir apmierinoši noformulēti pasākumi uzlabotu mērījumu un informatīvu rēķinu piestādīšanas nodrošināšanai, lai iegūtu līdzsvaru, kas nodrošina rentablu ieviešanu.

Tādējādi kopējā nostājā konsolidētas Padomē panāktās vienošanās par vairākiem svarīgiem jautājumiem, un tas ir izdarīts tā, ka tās ir iekļautas attiecīgajos Eiropas Parlamenta grozījumos pieņemtajos apsvērumos un pantos.

Tomēr Komisijai diemžēl jāatzīmē, ka kopējā nostājā nav minēti jēgpilni obligātie mērķi gan attiecībā uz vispārējiem mērķiem, gan arī uz valsts sektora mērķiem. Komisija nevar arī pieņemt 8.a) apsvērumu, kurā atkārtots un uzsvērts ierosinātā ietaupījumu mērķa nesaistošais raksturs. Komisija uzskata, ka ar vājināto mērķa raksturu un 8.a) apsvērumu tiek samazināta uz uzlabotu energoefektivitāti vērsta darba nozīme. Bez tam Komisija pauž nožēlu par prasību samazināšanu attiecībā uz valsts iepirkuma pamatnostādnēm.

Komisija ņem vērā, cik lielu nozīmi dalībvalstis ir piešķīrušas un turpina piešķirt uzlabotai energoefektivitātei. Tādējādi Komisija apzinās, cik plašu atbalstu dalībvalstis ir sniegušas šā priekšlikuma vispārējam mērķim. Komisija saskata zināmu nekonsekvenci dalībvalstu minētajās bažās attiecībā uz iespējām veikt izmeklēšanu pārkāpumu gadījumā, ja netiek sasniegts ietaupījumu mērķa līmenis (apsvērums 8.a)). Šajā apsvērumā ir ņemts vērā fakts, ka dalībvalstīm jāveic tikai rentabli pasākumi. Lai gan dažreiz var būt sarežģīti ietekmēt atsevišķu pilsoņu un uzņēmumu enerģijas patērēšanas uzvedību sev vēlamā veidā, tomēr valsts sektorā energoefektivitātes veicināšanu var izteikti ietekmēt. Tas nav skaidri norādīts kopējā nostājā.

Vispār Komisija uzskata, ka gadījumā, ja netiks sasniegts priekšlikumā noteiktais vispārējais ikgadējo ietaupījumu mērķis, dalībvalstīm un ES kopumā būs grūtības ar savu Kioto saistību ievērošanu. Tas ir tādēļ, ka vismaz puse no saistībām attiecas uz pieaugošiem enerģijas ietaupījumiem. Ja netiks sasniegti mērķi, tiks aizkavēts arī progress ceļā uz Lisabonas stratēģijā noteikto Kopienas konkurētspējas un nodarbinātības mērķu sasniegšanu. Tas nozīmēs arī, ka tiks zaudēta iespēja uzlabot enerģijas piegādes drošību ES.

Tādēļ Komisija uzskata, ka kopējā nostāja ir nozīmīgs atspēriena punkts, kuru var izmantot tālākai attīstībai, kā arī lai dotos atpakaļ un otrajā lasījumā atrisinātu dažus atlikušos jautājumus attiecībā uz nepieciešamību noteikt nozīmīgus mērķus un atzīt valsts sektora vadošo lomu.

Komisija nodod šo kopējo nostāju Eiropas Parlamentam.

[1] Eiropas Parlamenta nostāja attiecībā uz obligātā mērķa saglabāšanu atbilst Komisijas nostājai. To skaidri parādīja 7. jūnija plenārsesijas balsošanas rezultāti. Balsojums (458 - par, 148 –pret un 27 – atturējās) liecina par stingru atbalstu obligātajiem mērķiem un nodrošina skaidras pilnvaras otrajam lasījumam.

[2] Eiropas Parlaments ne tikai dod priekšroku konkrētam valsts sektora mērķim, bet ir izdarījis grozījumu, lai palielinātu mērķa lielumu.