[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 12.7.2006 SEC(2006) 914 KOMISIJAS PERSONĀLA DARBA DOKUMENTS Kopsavilkums ILGTSPĒJĪGAS PESTICĪDU IZMANTOŠANAS TEMATISKĀS STRATĒĢIJAS IETEKMES NOVĒRTĒJUMS {COM(2006) 373 final} {SEC(2006) 894} Šo ietekmes novērtējumu (IN) ir sagatavojuši Komisijas dienesti ilgtspējīgas pesticīdu izmantošanas tematiskās stratēģijas pamatojumam. Pamatojoties uz detalizētu pētījumu, ko pēc Komisijas pasūtījuma veicis ārējs līgumslēdzējs[1], tajā ļoti detalizēti izpētīta stratēģijā piedāvāto pasākumu ekonomiskā un sociālā ietekme, kā arī ietekme uz veselību un vidi. PROBLēMAS DEFINīCIJA PESTIC īdi ir aktīvas vielas un preparāti, kas ir izstrādāti ar mērķi ietekmēt dzīvo organismu dzīvības procesus, un līdz ar to spēj nonāvēt vai ierobežot kaitīgos organismus. Tos lieto lauksaimniecībā vai nelauksaimnieciskajās platībās augošo augu ierobežošanai ( augu aizsardzības līdzekļi, AAL ) vai citiem nolūkiem ( biocīdie produkti ). Ņemot vērā augu aizsardzības līdzekļu lielāko nozīmi gan lietotā daudzuma, gan ar to saistītās ekonomiskās aktivitātes ziņā, stratēģijā pagaidām iekļauti tikai AAL. AAL lietošana sniedz būtiskus ekonomiskus un sociālus ieguvumus . Tā paaugstina un aizsargā ražas, novēršot vai samazinot nezāļu konkurenci un kaitēkļu uzbrukumus; paaugstina vai palīdz saglabāt ražas kvalitāti un samazina darbaspēka nepieciešamību. AAL ir būtiska loma arī, ik gadu nodrošinot stabilu lauksaimniecības produktu apgādi, palīdzot novērst ikgadējo ražu svārstības. Turklāt AAL lietošana palīdz nodrošināt, ka labas kvalitātes augļi un dārzeņi ir nopērkami par pietiekami zemām cenām, un tos varētu atļauties visi patērētāji. AAL lietošana samazina pārtikas ražošanai vajadzīgās zemes platības un ļauj reģionos ražot plašāku pārtikas preču sortimentu, kas savukārt var samazināt transportēšanas izmaksas un atbrīvot vairāk zemes citām vajadzībām, piemēram, labiekārtojumam, dabas parkiem un bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai. Ar herbicīdu lietošanu daļēji ir saistīta augsni saglabājoša zemkopības prakse un augsnes minimālā apstrāde, kas samazina fosilās enerģijas patēriņu lauksaimniecībā, augsnes eroziju un augu barības vielu izskalošanos. Pēdējais, bet ne mazāk svarīgais arguments ir tāds, ka Eiropas augu aizsardzības nozare ir nozīmīgs ekonomisks spēks pasaules tirgū un darba devējs Eiropā, kurā 25 dalībvalstīs nodarbināti aptuveni 26 000 strādājošo. Bez tam AAL lietošanā ir iesaistīti daudzi citi uzņēmumi, (piemēram, smidzināšanas iekārtu ražotāji, pakalpojumu sniedzēji uzņēmumi, kas smidzināšanai izmanto aviāciju, u.c.). Tajā pašā laikā pesticīdiem bieži ir kaitīgas īpašības un parasti, tos lietojot, tie tiek apzināti izplatīti vidē, kā rezultātā tie var iedarboties uz cilvēkiem un vidi. Risks cilvēka veselībai var rasties tiešas iedarbības (nozarē strādājošie, kuri pesticīdus ražo un operatori — jo īpaši lauksaimnieki —, kuri tos lieto) un netiešas iedarbības rezultātā (patērētāji, iedzīvotāji un apkārtējie cilvēki), jo īpaši lietošanas laikā vai pēc lietošanas lauksaimniecībā, ainavu veidošanā un citās darbībās. Ar katru atsevišķu pesticīdu sastāvā esošo aktīvo vielu saistītie riski tiek novērtēti attiecīgo atļauju piešķiršanas procedūrās, taču nav pietiekama novērtējuma ķīmisko vielu maisījumu iedarbības sekām. Tāpēc ir neiespējami novērtēt visu šobrīd lietoto vielu kopējo ietekmi uz cilvēka veselību . Pesticīdu iedarbībai var būt akūta un hroniska ietekme uz veselību. Hroniska veselības pasliktināšanās rodas no nelielas, bet pastāvīgas un ilglaicīgas kaitīgas iedarbības (izraisot piemēram, vēzi, iedzimtus defektus, reproduktīvās veselības traucējumus, sensibilizāciju). Netieša iedarbība uz apkārtējiem cilvēkiem, iedzīvotājiem (smidzināšanas laikā notikušas aizneses veidā) un patērētājiem (atlieku veidā lauksaimniecības produktos un ūdenī) ir spēcīgāka īpaši neaizsargātām iedzīvotāju grupām, piemēram, bērniem, gados vecākiem cilvēkiem vai citām īpašām riska grupām un strādājošajiem. Šobrīd zinātnieku aprindās uzskata, ka trūkst zināšanu par iedarbību uz bērniem. Videi sagādātais risks no neparedzētas pārmērīgi lielu ķīmisku vielu daudzumu izplūdēm ūdenī, gaisā un augsnē ir saistīts ar kaitīgo ietekmi uz augiem, dzīvo dabu, vides kvalitāti un bioloģisko daudzveidību kopumā. Jo īpaši smidzināšanas aiznešu, izskalošanās vai virsūdeņu noteces dēļ var tikt piesārņota augsne, virszemes ūdeņi un gruntsūdeņi. Ļoti augsts ūdeņu piesārņojums ar pesticīdiem ir zemieņu upēs, kuru lielā daļā piesārņojuma līmenis pārsniedz pieļaujamo sliekšņa vērtību 0,1 µg/L, un tāpēc, šo upju ūdeni sagatavojot par dzeramo ūdeni, tas jāattīra no pesticīdiem. Iespējamā virszemes ūdeņu un gruntsūdeņu piesārņojuma noteikšanai jāveic pastāvīgs monitorings. Pesticīdu aprites ciklā saistībā ar iespējamo iedarbību uz cilvēkiem un tiešu nokļūšanu vidē bīstamākie ir lietošanas un pēclietošanas posmi . Lietotāji pieņem galīgo lēmumu par konkrētu pesticīdu izvēli un to lietošanas devām, laikiem un paņēmieniem, tāpēc viņiem ir acīmredzami svarīgākā nozīme vides piesārņojuma ierobežošanā. Vajadzība rīkoties ES līmenī Kopienas tiesiskajā regulējumā par AAL galvenā vērība veltīta to laišanai tirgū un aprites cikla beigām. Svarīgākie tiesību akti ir Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un Regula (EK) Nr. 396/2005 ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā. Viens no pesticīdu pašreizējā tiesiskā regulējuma trūkumiem ir tāds, ka nav pietiekami apskatīta reālās lietošanas fāze, kas ir pesticīdu radīto risku galvenais noteicošais elements. Pašreizējā pesticīdu lietošanas situācija dalībvalstīs ir ievērojami atšķirīga, ne tikai attiecībā uz lietošanu kopumā, bet arī tās galvenajām izmaiņu tendencēm. Šīs atšķirības daļēji var izskaidrot ar lauksaimniecības nozaru struktūras atšķirībām un dažādiem klimatiskiem apstākļiem (kā rezultātā atšķiras ar augu aizsardzību saistītās vajadzības), bet arī ar centieniem samazināt pesticīdu lietošanu un ar to saistīto risku. Tādējādi pesticīdu lietotāji un pesticīdu ražotāji ir nevienlīdzīgā situācijā. Turklāt cilvēku veselības vai vides aizsardzības līmenis Kopienā ir nevienāds. Bez jebkādas Kopienas iejaukšanās ir ļoti iespējams, ka šīs atšķirību palielināšanās tendences dalībvalstīs turpināsies. MēRķI Šī stratēģija ietilpst Sestajā vides rīcības programmā, kur ir izklāstīti tās vispārējie un specifiskie mērķi. Stratēģijas vispārējais mērķis ir samazināt sekas, ko uz cilvēka veselību un vidi atstāj pesticīdi, veicinot pesticīdu lietošanas ilgtspējas paaugstināšanos, kā arī vispārēju būtisku pesticīdu lietošanas un ar to saistīto risku samazināšanos, nodrošinot augu aizsardzības nepieciešamo līmeni. Stratēģijas specifiskie mērķi ir: i) iespējami samazināt ar pesticīdu lietošanu saistītos bīstamības riskus un kaitīgo iedarbību uz veselību un vidi; ii) pilnveidot pesticīdu lietošanas un izplatīšanas kontroles pasākumus; iii) samazināt kaitīgo aktīvo vielu līmeni, tostarp aizstājot bīstamākās vielas ar nekaitīgākām vielām vai ar drošākiem alternatīviem risinājumiem (arī tādiem, kas neparedz ķīmisko vielu izmantošanu); iv) veicināt tādu zemkopības metožu plašāku izmantošanu, pēc kurām pesticīdus lieto nelielā daudzumā vai neizmanto nemaz, jo īpaši paaugstinot lietotāju zināšanu un sapratnes līmeni, sekmēt labas prakses standartu ieviešanu, šajā nolūkā paredzot finanšu instrumentu iespējamu izmantošanu; v) stratēģijas mērķu īstenošanai izveidot pārskatāmu ziņojumu un pārraudzības sistēmu, tostarp izstrādājot un ieviešot piemērotus vērtējuma indikatorus. Izvēloties pasākumus ar optimālu ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī ietekmi uz vidi un cilvēka veselību, stratēģija pilnībā atbilst Lisabonas mērķiem attiecībā uz izaugsmi un nodarbinātību. Bez tam mērķis būtiski samazināt pesticīdu lietošanas bīstamību pilnībā sakrīt ar piesardzības principu ilgtspējīgai attīstībai. IZMANTOTā METODOLOģIJA Tematiskajās stratēģijās konkrēta jautājuma apskatīšanā ievērotās holistiskās pieejas dēļ liela vērba veltīta stratēģijas pasākumu integrācijai pašlaik spēkā esošajās politikas jomās un tiesību aktos. Ilgtspējīgas pesticīdu izmantošanas tematisko stratēģiju veido vairāki atsevišķi pasākumi, kas, ievērojot šādas integrācijas principu, tiks īstenoti ar esošo juridisko instrumentu palīdzību, bet gadījumos, kad tas nav iespējams, tiks paredzēti ar jauniem tiesību aktiem. Tādējādi pamata pieejā ietilpst trīs jautājumi: - vairāku pasākumu iekļaušana esošajā tiesību aktu un politikas pamatprincipu regulējumā (KLP, Direktīvas 91/414/EEK pārskatīšana un grozījumi direktīvā par mašīnām); - jaunu tiesību aktu priekšlikumi: pamatdirektīva par pesticīdu ilgtspējīgu izmantošanu, kurā tiks iekļauti visi vajadzīgie pasākumi gadījumiem, par kuriem konstatēts, ka tie jārisina ar tiesību aktu starpniecību, bet kurus nevar integrēt pašreizējos tiesību aktos. Turklāt tiks ierosināta regula par tādu statistikas datu vākšanu, kas attiecas uz pesticīdu lietošanu; - ieteikumi dalībvalstīm pēc vajadzības veikt konkrētus papildu pasākumus gadījumos, kad Kopienas iesaistīšanās tiek atzīta par nepiemērotu. IN pievēršas pasākumiem un ar tiem saistītajām alternatīvām, ko nevar integrēt spēkā esošajos tiesību aktos/politikas jomās, taču tiem var būt svarīga nozīme stratēģijas mērķu sasniegšanai, vai par kuriem apspriešanas procesā izteikti ļoti pretrunīgi viedokļi. Katram IN detalizēti pētītajam pasākumam ir izstrādātas vairākas alternatīvas to īstenošanai. Alternatīvu diapazons pēc to rakstura sniedzas no „nerīkošanās” līdz obligātām normatīvām juridiski saistošām alternatīvām. „Nerīkošanās” alternatīva ir sistemātiski minēta un attiecas uz stingru esošās situācijas ( status quo ) saglabāšanu: netiek pilnveidots pašreizējais regulējums, taču nenotiek arī pielāgošanās zemākam līmenim. Tā rezultātā „nerīkošanās izmaksas” pēc lieluma ir vienādas ar piedāvātajā stratēģijā paredzamo ieguvumu, tikai ir ar pretējo zīmi. Visas alternatīvas ir analizētas šādi: - noteikta un dokumentēta esošā situācija ( status quo ) dalībvalstīs saistībā ar galvenajiem pasākumiem un alternatīvām, - noteiktas cēloņsakarības, - novērtēta dažādo alternatīvu ietekme, - ieteiktas piemērotākās alternatīvas. Stratēģijas ietekme novērtēta attiecībā uz tās: - ekonomiskajām sekām (kur iespējams, izmērot iesaistīto pušu papildu izmaksas vai papildu ienākumus salīdzinot ar esošo situāciju status quo ), - sociālajām sekām (kur iespējams, tās izsakot ar iespējamo darbavietu skaitu un kvalitāti; pamatojoties uz vidējām korelācijām starp iegūtajām un zaudētajām darbavietām), - vides sekām (galvenokārt novērtētas, pamatojoties uz sagaidāmo AAL lietošanas apjoma samazināšanos, kā arī ņemot vērā AAL aizstāšanas iespējamo ietekmi un citas ietekmes, kurām nav saistības ar lietošanas apjoma samazināšanos, taču samazina risku, piemēram, buferjoslas ūdens aizsardzībai), - ietekmi uz cilvēka veselību (nav noteikta kvantitatīvi, bet novērtēta kvalitatīvi, ņemot vērā novērsto kaitīgo iedarbību uz operatoru, patērētāju, iedzīvotāju un apkārtējo cilvēku veselību, vai negadījumu skaita samazināšanās dēļ). IEROSINāTIE PASāKUMI Ņemot vērā IN rezultātus, kā stratēģijas daļa tika ierosināti šādi pasākumi: - visās dalībvalstīs noteikt apmācību un kvalifikācijas prasības pesticīdu izplatītājiem un profesionāliem lietotājiem, Kopienas līmenī paredzot attiecīgās minimālās prasības; - visās dalībvalstīs noteikt obligātu sertifikācijas sistēmu jaunu pesticīdu lietošanas iekārtu laišanai tirgū, un veikt ekspluatācijā esošo iekārtu regulāras inspekcijas; - noteikt vispārēju aizliegumu smidzināšanai izmantot aviāciju, taču dalībvalstīm var dot atbrīvojumu no šā aizlieguma gadījumos, kad var pierādīt, ka aviācijas izmantošanai salīdzinājumā ar citām smidzināšanas metodēm ir izteiktas priekšrocības, vai ja nav citu piemērotu alternatīvu; - veicināt ūdeņu aizsardzību, „ierīkojot buferjoslas” un ar „piemērotām tehniskām iekārtām” samazinot smidzināšanas aizneses; - ieviest juridiski saistošu tādu zonu noteikšanu, kurās AAL lietošana jāsamazina, vai tos lietot aizliegts. Konkrēti norādījumi par šīm zonām un tajās izmantojamajiem labākajiem paņēmieniem jāizstrādā Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm; - paredzēt pasākumus pesticīdu, to iepakojuma un atlikumu drošai glabāšanai, savākšanai un iznīcināšanai. Attiecīgos organizatoriskos jautājumus atstāj dalībvalstu ziņā; - ieviest valstu datu vākšanas shēmas datiem par AAL laišanu tirgū un lietošanu. Dalībvalstis var izvēlēties optimālāko veidu, kā organizēt datu vākšanu, kas galvenokārt ir atkarīgs no lauksaimniecības nozares struktūras; - ieviest vienotu integrētas augu aizsardzības (IAA) sistēmu, īstenojot alternatīvu „Vispārējā prasību minimuma saskaņošana ar integrētas augu aizsardzības definīcijas grozījumu palīdzību Direktīvā 91/414/EEK” kopā ar alternatīvu „Konkrētu IAA pamatnostādņu izstrādāšana”. Ņemot vērā ietekmes novērtējuma rezultātus, tika noraidīti gan juridiski saistoši kvantitatīvi lietošanas samazināšanas mērķi , gan nodokļu/nodevu noteikšana Kopienas līmenī. PAREDZAMāS IZMAKSAS UN IEGUVUMI Piedāvāto pasākumu mērķis ir samazināt ar AAL izmantošanu saistītos riskus videi un cilvēka veselībai, neradot lauksaimniekiem ar ražības samazināšanos saistītus zaudējumus. No AAL lietošanas samazināšanās kopumā ieguvēja būs visa sabiedrība, jo īpaši operatori, patērētāji un vide. Ņemot vērā Vācijā veikta daudzpusīga pētījuma rezultātus, var izdarīt secinājumu, ka pesticīdu lietošanas optimizācija, samazinot ar to saistītos nevēlamos blakus efektus, piemēram, kaitīgu ietekmi uz vidi un cilvēku veselību, dotu ES kopējo ieguvumu, kas pārsniegtu 200 milj. euro gadā. Liels daudzums ne tik pilnīgu datu, kas iegūti Apvienotajā Karalistē un Nīderlandē, sniedz papildu liecības par pesticīdu radītā ūdeņu piesārņojuma izmaksām. Izmaksas (AAL nozarei un zemniekiem, kas maksā par apmācību un par lietošanas iekārtu sertificēšanu un tehnisko apkopi) un ieguvumi (zemniekiem, kas patērēs mazāk, kā arī ietaupījumi par apmācības, tehniskās apkopes vai sertificēšanas uzņēmumu pakalpojumiem) ir līdzsvarā. Sagaidāmā tīrā kopējā ietekme, kas ir vienāda ar iepriekšminēto nozares iekšējo efektu starpību ir izteikti pozitīva (jo ir vienīgais ieguvums, kuram nav ar to saistītu izmaksu). Stratēģijā piedāvāto pasākumu īstenošanas kopējās izmaksas un ieguvumi ir apkopoti 1. tabulā. Ieguvumus cilvēkiem un videi ir grūti noteikt kvantitatīvi dažādu iemeslu dēļ: i) nav pieejami attiecīgi dati, ii) dažiem ieguvumiem ir tikai kvalitatīva un relatīva nozīme, un iii) ne vienmēr ir pieejama metodoloģija ieguvumu kvantitatīvai novērtēšanai. Lai gan tāds mērķis netiek izvirzīts, sagaidāms, ka pasākumi samazinās gada kopējo izmantošanas apjomu par 11% līdz 16% (t.i., par 31 000 līdz 44 000 tonnām aktīvo vielu gadā). Attiecīgais lauksaimnieku ietaupījums būtu no 770 milj. līdz 1100 milj. euro, kas nozīmē arī apgrozījuma samazināšanos AAL nozarē. Pat ja pasākumu kopējās izmaksas (izņemot 40 līdz 80 milj. euro, kas vajadzīgi iepakojuma un konteineru apsaimniekošanas programmu izveidošanai, kas likumsakarīgi būtu jāatbalsta pesticīdu nozarei) sedz lauksaimnieki, to tīrais ieguvums joprojām būtu nozīmīgs, no 380 milj. līdz 710 milj. euro (t. sk. atbalsts lauku attīstībai). Izmaksas veido 250 milj. euro apmācībai, 90 milj. euro smidzināšanas iekārtu testēšanai un pārbaudēm, 40 milj. euro par iekārtu tehnisko apkopi, 2–4,5 milj. euro papildu izmaksas jaunu sertificētu iekārtu iegādei, 2 milj. euro detalizētai pesticīdu lietošanas uzskaitei un pārskatiem. Papildu izmaksas par lielāku darba laiku (apm. 210 milj euro) un intensīvāku konsultāciju dienestu izmantošanu (apmēram 130 milj. euro) varētu kompensēt saskaņā ar KLP lauku attīstības pasākumiem. Vienīgais gadījums, kur bija iespējams novērtēt un kvantitatīvi izteikt būtisku administratīvo slogu dalībvalstīm, ir datu vākšana par pesticīdu pārdošanu un lietošanu, kas varētu izmaksāt apmēram 9 milj. euro gadā. Nodarbinātības ziņā sagaidāmā bilance ir ļoti pozitīva ar kopējo tīro pieaugumu par apmēram 3000 darbavietu. No 1700 līdz 2000 (sliktākajā gadījumā) darbavietu samazināšanās ražošanas un izplatīšanas nozarēs kompensēs jaunu darbavietu radīšana citās nozarēs: 200 darbavietu saistībā ar iepakojuma apsaimniekošanas shēmām, 2500 saistībā ar apmācību un sertifikāciju, 1000 ar smidzināšanas iekārtu testēšanu un pārbaudēm, 500 darbavietu saistībā ar iekārtu tehnisko apkopi un 900–1300 darbavietu lauksaimniecības konsultāciju dienestos. Turklāt stratēģija stimulēs pētījumus un inovāciju tādu jaunu aktīvo vielu izstrādē, kurām ir selektīvāka iedarbība. Tādējādi rastos radītu tirgus iespējas novatorisko uzņēmumu lielākajai daļai, kas pilnībā saskan ar Lisabonas stratēģiju. Tā kā pašreizējā situācija dalībvalstīs atšķiras, ir paredzams, ka deviņās dalībvalstīs ietekme būs no ļoti mazas līdz vidējai, astoņās tā būs vidēja, un astoņās dalībvalstīs tā būs no vidējas līdz lielai. 1. tabula. Tematiskās stratēģijas kopējās izmaksas un ieguvumi Ieguvumi | Izmaksas | Bilance | Lauksaimnieki | 1110 milj. līdz 1440 milj. EUR/gadā Samazināta kaitīgā ietekme uz veselību | 725 milj. EUR/gadā | +380 milj. līdz +710 milj. EUR/gadā Samazināta kaitīgā ietekme uz veselību | Nozares | +3000 darbavietu | 300 milj. līdz 670 milj. EUR/gadā (iespējams ierobežot, palielinot izmantoto konsultāciju apjomu un izstrādājot inovatīvus līdzekļus) | -670 milj. līdz -300 EUR/gadā + 3000 darbavietu Konkurētspējas pieaugums | Dalībvalstu iestādes | 200 milj. EUR /gadā (izmaksu ietaupījumi veselībai un videi) +180 darbavietu Pozitīva ietekme uz cilvēkiem un vidi | 9 milj. EUR/gadā | +191 milj. EUR/gadā +180 darbavietu Pozitīva ietekme uz cilvēkiem un vidi | [1] Apspriešanu sāka Komisija pēc Paziņojuma ‘Ceļā uz ilgtspējīgas pesticīdu izmantošanas tematisko stratēģiju’ (COM (2002) 349 galīgās redakcijas pieņemšanas. Visi konsultāciju posmi un saistītie dokumenti pieejami: http://europa.eu.int/comm/environment/ppps/home.htm