3Šis paziņojums pievienots Komisijas priekšlikumam grozīt Regulu (EK) Nr. 1367/2006 (“Orhūsas regula”) ar mērķi uzlabot administratīvo aktu iekšējo pārskatīšanu ((COM) 2020 ..). Priekšlikums, kad likumdevēji to būs pieņēmuši, uzlabos Orhūsas konvencijas (“konvencija”) īstenošanu “tādā veidā, kas ir saderīgs ar Savienības tiesiskās kārtības sistēmas pamatprincipiem un pārskatīšanas tiesā sistēmu”. Ir ierosināts, ka vides nevalstiskajām organizācijām (NVO) jābūt plašākām iespējām apstrīdēt ES iestāžu un struktūru darbību vai bezdarbību saskaņā ar Konvenciju.

27Lai novērtētu EST judikatūras praktiskās sekas un palīdzētu dalībvalstu iestādēm un praktiķiem saprast, cik nozīmīgas ir šīs sekas jomās, ko reglamentē ES vides tiesību akti, 2017. gadā Komisija izdeva paziņojumu par tiesu pieejamību vides lietās (“paziņojums”). Paziņojumā tika izklāstīti standarti, kas reglamentē tiesu iestāžu pieejamību vides lietās saistībā ar privātpersonu un NVO procesuālajām garantijām un tiesībām celt prasību tiesā. Tajā tika arī precizēta prasība izvairīties no dārgām vai ilgstošām procedūrām un tas, ka dalībvalstīm jāpadara publiski pieejama visa ar tiesu iestāžu pieejamību saistītā informācija, kā tas paredzēts EST judikatūrā. Dalībvalstīm jāseko līdzi EST judikatūras attīstībai, kas apskatīta paziņojumā, kā arī jāveic nepieciešamie pasākumi to īstenošanai.

25Tāpēc LESD 267. pantā paredzētās prejudiciālā nolēmuma procedūras efektivitāte attiecībā uz ES tiesību aktu spēkā esību ir atkarīga no tā, vai dalībvalstis nodrošina NVO un privātpersonām pietiekamas tiesības celt prasību tiesā. Tas ir to pienākums nodrošināt tiesu iestāžu pieejamību saistībā ar tiem vides tiesību jautājumiem, uz ko attiecas ES noteikumi. Tas ietver gadījumus, kad “uz konkrētu jautājumu, par kuru vēl nepastāv Savienības tiesiskais regulējums, var attiekties Savienības tiesības, ja tas attiecas uz jomu, kuru lielā mērā regulē Savienības tiesības”.

21Pirmkārt, saskaņā ar LES 4. panta 3. punktā noteikto lojālās sadarbības principu dalībvalstīm jāveic visas atbilstīgās darbības, tostarp tiesību efektīva aizsardzība tiesā, lai nodrošinātu to, ka tiek pieņemti ES tiesību aktos paredzētie pasākumi un tiek pietiekami aizsargātas no ES tiesību aktiem izrietošās privātpersonu tiesības. Turklāt LES 19. panta 1. punktā ir paredzēts, ka dalībvalstis “nodrošina tiesību aizsardzības līdzekļus, kas ir pietiekami efektīvi tiesiskās aizsardzības nodrošināšanai jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesības”. Tāpēc valstu tiesu iestāžu pieejamība ir nepieciešama, lai pareizi darbotos ES tiesiskās aizsardzības sistēma.

13Atbildē ES paziņoja, ka “ES iestādes konvenciju piemēros saskaņā ar pašreizējiem un turpmākiem noteikumiem par piekļuvi dokumentiem un citiem attiecīgajiem ES noteikumiem jomā, uz ko attiecas konvencija”. Kā vissvarīgāko tā piebilda, ka “ES ir atbildīga par to pienākumu izpildi, kuri izriet no konvencijas un uz kuriem attiecas spēkā esošie ES tiesību akti” un ka “ES kompetences īstenošana pēc savas būtības nepārtraukti attīstītās”.

30Komisijas Vides politikas īstenošanas 2019. gada pārskatā konstatēts, ka vairākām dalībvalstīm ir jāveic turpmāki pasākumi, lai nodrošinātu vides NVO tiesības vērsties tiesā ar prasībām ES vides jautājumos. Tāpat konstatēts, ka ar vidi saistītu prasību iesniedzēji nedrīkst saskarties ar valsts procesuālajiem šķēršļiem, piemēram, pārmērīgi augstām izmaksām (atsevišķos gadījumos — simtiem tūkstošu eiro).

31Ņemot vērā šā paziņojuma IV iedaļā izklāstītās dalībvalstu saistības un Komisijas konstatējumus par attiecīgo situāciju katrā dalībvalstī, prioritāra rīcība ir vajadzīga turpmāk minētajās četrās jomās.

32Saskaņā ar Komisijas stratēģisko paziņojumu “ES tiesību akti: labāki rezultāti līdz ar labāku piemērošanu” pirmā dalībvalstu prioritāte ir nodrošināt ES sekundāro tiesību aktu pareizu transponēšanu. Tas attiecas uz ES vides tiesību aktiem, kuros ietverti noteikumi par tiesu iestāžu pieejamību. Dalībvalstīm ir pienākums transponēt šīs direktīvas pareizi un pilnībā ar mērķi nodrošināt to īstenošanu saskaņā ar LESD 291. panta 1. punktu.

33Otrā prioritāte attiecas uz abiem likumdevējiem, kam noteikumi par tiesu iestāžu pieejamību jāiekļauj ES tiesību akta priekšlikumos, kurus sagatavo Komisija par jauniem vai pārskatītiem ES tiesību aktiem vides jautājumu jomā. Ja Komisija nāk klajā ar šādiem priekšlikumiem, Eiropas Parlamentam un Padomei tas ir aktīvi jāatbalsta. Noteikumi par tiesu iestāžu pieejamību tiks izstrādāti, ņemot vērā EST judikatūru un paziņojumā noteiktos standartus. Pēdējos gados Padome ir negribīgi pieņēmusi šādus noteikumus, atkāpjoties no iepriekšējās pieejas, kas agrāk ir bijusi par pamatu iepriekš minēto direktīvu pieņemšanai.

34Šajā sakarā Komisija uzskata, ka skaidri ES vides tiesību aktu noteikumi šajā jautājumā varētu būt juridiskās noteiktības interesēs, kā arī varētu būt nepieciešami, lai nostiprinātu saistības nodrošināt ES tiesību aktos ietverto tiesību efektīvu aizsardzību tiesā. Tāpēc tā aicina Eiropas Parlamentu un Padomi izmantot šo pieeju, apspriežot izvirzāmos tiesību aktu priekšlikumus.

35Komisija arī regulāri novērtēs, vai tās sekundārie tiesību akti atbilst mērķim. Piemēram, kā daļu no Eiropas zaļajā kursā paziņotās ES pasākumu pārskatīšanas ar mērķi novērst piesārņojumu no rūpnieciskām iekārtām Komisija arī izvērtēs, inter alia, noteikumus, kas ietekmē attiecīgo pušu tiesības, tostarp sabiedrības līdzdalību un tiesu iestāžu pieejamību.

36Trešā prioritāte ir dalībvalstīm pārskatīt arī citus savus leģislatīvos un regulatīvos noteikumus, ne tikai tos, ar ko transponē iepriekš 32. punktā minētās direktīvas. Ir valsts noteikumi, kas traucē NVO, kuri darbojas vides aizsardzības jomā, un privātpersonām, ko tieši ietekmē ES vides tiesību aktu pārkāpums, kurš izriet no valsts iestāžu darbības vai bezdarbības. Tāpēc ir nepieciešams pārskatīt šos valsts noteikumus, lai novērstu jebkādus šķēršļus saistībā ar tiesu iestāžu pieejamību, piemēram, ierobežojumus attiecībā uz tiesībām celt prasību tiesā vai arī nesamērīgas izmaksas, un tādējādi nodrošināt tiesu iestāžu reālu pieejamību ES vides lietās.

37Ceturtā prioritāte attiecas uz valstu tiesu pienākumu garantēt privātpersonu un NVO tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību saskaņā ar ES tiesību aktiem. Viens no stūrakmeņiem, uz kā balstās ES efektīvas tiesiskās aizsardzības sistēmas pienācīga darbība, ir princips, ka valstu tiesas ir arī ES tiesas. Vajadzības gadījumā valstu tiesām ir jāatceļ visi noteikumi, kas ir pretrunā ES tiesību aktiem, pat ja tie ir leģislatīvie vai regulatīvie noteikumi. Tas ietver arī nevajadzīgus ierobežojumus tiesībām celt prasību tiesā, jo tā tiek nodrošināts, ka ES noteikumi ir spēkā un pilnīgi efektīvi. Šajā sakarā vislielākā nozīme ir dalībvalstu augstākajām tiesu iestādēm, ņemot vērā to pozīciju valsts tiesu sistēmā un to judikatūras ietekmi uz zemākajām tiesām. Tikai to efektīva funkcionēšana šajā lomā var nodrošināt, ka pareizi darbojas ES vispārējā tiesu iestāžu pieejamības sistēma vides lietās.

38No attiecīgi 32., 36. un 37.punktā minētās pirmās, trešās un ceturtās prioritātes Komisija kā līgumu sargātāja vadīsies, risinot jautājumus par nepamatoti ierobežotu tiesu iestāžu pieejamību vides lietās, uz kurām attiecas ES tiesību akti. Tas ietver pilnvaras sākt pārkāpuma procedūras.

39ES likumdošanas darbībām, kas aprakstītas saistībā ar otro prioritāro jomu 33., 34. un 35. punktā, arī ir svarīga nozīme, kas palīdzēs dalībvalstīm iedibināt prasītajiem standartiem atbilstošu valstu tiesu iestāžu pieejamību. Attiecībā uz valstu tiesām, kas iztirzātas 37. punktā, Komisija rūpīgi sekos tam, kā valstu tiesas, tostarp augstākās tiesas savā tiesiskajā kārtībā nodrošina tiesību efektīvu aizsardzību tiesā saistībā ar vides jautājumiem, un vajadzības gadījumā veiks pasākumus.

40Īstenojot visas četras iepriekš izklāstītās prioritātes, Komisija atbalstīs dalībvalstis un kāpinās aktīvu sadarbību ar pilsonisko sabiedrību un publiskās pārvaldes iestādēm, lai panāktu piemērojamo ES vides tiesību aktu pilnīgu īstenošanu. Tā plāno turpināt īstenot publiskās pārvaldes iestādēm un NVO paredzētās spēju veidošanas iniciatīvas, mācību un izglītības shēmas un iniciatīvas informācijas apmaiņai ar pilsonisko sabiedrību. Sadarbība ar tiesu sistēmu noritēs, piemēram, Eiropas Tiesiskās apmācības tīklā (EJTN), Eiropas Savienības Tiesnešu forumā vides tiesībaizsardzībai un Eiropas administratīvo tiesnešu asociācijā.

41Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi — Komisija turpinās sekot līdzi, kā tiek īstenoti ES tiesību akti attiecībā tiesu iestāžu pieejamību vides lietās. Lai to atvieglinātu, Komisija darīs informāciju pieejamu tiešsaistē savā portālā eJustice un vides politikas īstenošanas pārskata ietvaros veiks regulāru īstenošanas uzraudzības darbu.