Komisijas ziņojums Padomei par īpašā režīma piemērošanu attiecībā uz AIEM nodokli, ko piemēro Kanāriju salās /* COM/2008/0528 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 28.8.2008 COM(2008) 528 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI par īpašā režīma piemērošanu attiecībā uz AIEM nodokli, ko piemēro Kanāriju salās (iesniegusi Komisija) KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI par īpašā režīma piemērošanu attiecībā uz AIEM nodokli, ko piemēro Kanāriju salās SATURA RĀDĪTĀJS 1. Vispārīga informācija 3 2. Kopsavilkums 3 3. Analīze 4 3.1. Ekonomiskā izaugsme – darbības un nodarbinātības mainīgie 4 3.2. Pastāvošās grūtības, kas pamato turpmāku īpašā režīma piemērošanu attiecībā uz AIEM 5 3.3. Kopienas tiesiskās kārtības integritāte un saskaņotība 6 4. Vispārīgi secinājumi 7 VISPāRīGA INFORMāCIJA EK līguma noteikumi, kas attiecas uz attālākajiem Kopienas reģioniem kā, piemēram, Kanāriju salas, pamatā liedz piemērot atšķirīgus nodokļus vietējiem ražojumiem un ražojumiem, ko viena dalībvalsts pārdod citai dalībvalstij. Tomēr EK līguma 299. panta 2. punktā paredzēta iespēja ieviest īpašus pasākumus šādos reģionos, ja tajos ir pastāvīgas grūtības, kas ietekmē šo reģionu sociālo un ekonomisko situāciju. Ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu (2002/546/EK), kas tika pieņemts, pamatojoties uz EK līguma 299. panta 2. punktu, Spānijas Karalistei tika atļauts laika posmā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim pilnībā atbrīvot no AIEM nodokļa (Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias) atsevišķus Kanāriju salās ražotus izstrādājumus vai daļēji samazināt šo nodokli. AIEM nodokli parasti piemēro izstrādājumiem, kurus importē Kanāriju salās vai ražo tajās. Padomes lēmuma pielikumā ir saraksts ar izstrādājumiem, uz kuriem attiecas iepriekš minētie īpašie pasākumi. Nodokļa starpība precēm, kurām piemēro nodokļa pamatlikmi, un precēm, kurām piemēro atbrīvojumu vai daļēju samazinājumu, nedrīkst būt lielāka par 5 %, 15 % vai 25 % atkarībā no izstrādājuma veida. Īpašā nodokļu režīma pieņemšanas iemesli ir izklāstīti Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumā. Galvenais sarežģījumu cēlonis Kanāriju salās ir to izolētība un tirgus sadrumstalotība. Tas rada dažādas grūtības, kas galvenokārt ir saistītas ar lielākām ražošanas izmaksām (transports, enerģija, izejvielu piegāde, atkritumu pārstrāde utt.). Šā iemesla dēļ pastāv arī zems ekonomikas diversifikācijas līmenis, un līdz ar to ekonomika ir vājāka un nenoturīgāka pret negatīvām izmaiņām salīdzinājumā ar Eiropas un pasaules tirgiem. Lai uzlabotu neizdevīgos apstākļus Kanāriju salās un ļautu attīstīties salu ekonomikai, tika ieviesti īpaši pasākumi. Tie tika īpaši vērsti uz vietējās rūpniecības nozares stiprināšanu, lai palielinātu tās konkurētspēju, kas šobrīd ir nelabvēlīgā situācijā atrašanās vietas, tirgus struktūras un lieluma dēļ. Iepriekš minētā Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmuma 2. pantā noteikts Spānijas iestāžu pienākums vēlākais līdz 2005. gada 31. decembrim iesniegt Komisijai ziņojumu par AIEM nodokļa režīma piemērošanu. Tas ir nepieciešams, lai izvērtētu īstenoto pasākumu ietekmi un to ieguldījumu vietējās saimnieciskās darbības sekmēšanā vai uzturēšanā, ņemot vērā grūtības, kas ietekmē attālākos reģionus. Minētais ziņojums, kas tika iesniegts Komisijai 2006. gada janvāra pirmajās dienās, ir pievienots šim ziņojumam (1. pielikums). Tāpat ir pievienots arī minētā ziņojuma kopsavilkums angļu valodā (2. pielikums). Turklāt minētā Padomes lēmuma 2. pantā Komisijai prasīts iesniegt Padomei ziņojumu, kas ietver ekonomisko un sociālo aspektu analīzi saistībā ar AIEM nodokļa īpašā režīma piemērošanu un, ja nepieciešams, arī priekšlikumu par minētā lēmuma noteikumu pielāgošanu. Kopsavilkums Šā ziņojuma mērķis ir pārbaudīt saskaņā ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu (2002/546/EK) īstenoto pasākumu ietekmi un novērtēt to ieguldījumu vietējās saimnieciskās darbības sekmēšanā vai uzturēšanā, ņemot vērā grūtības, kas ietekmē attālākos reģionus. Lielākās grūtības, ar kurām saskaras reģions, ir saistītas ar izolētību, tirgus nelielo izmēru un tā sadrumstalotību. Salām šo ierobežojumu dēļ ir lielākas ražošanas un transporta izmaksas, kā arī lielākas ar vides aizsardzību saistītās izmaksas. Salas arī negūst labumu no globalizācijas. AIEM mērķis ir mazināt šo Kanāriju salu tirgus neizdevīgo situāciju. Spānijas valdības iesniegtie dati apliecina, ka īpašo pasākumu ieviešanai bija pozitīvas sekas, tomēr problēmas, kuru dēļ ieviesa īpašo nodokļa režīmu, joprojām pastāv. Līdz ar to īpašo pasākumu turpināšana ir pamatota. Ziņojumā veiktajā analīzē ir ņemtas vērā konkrētas reģiona īpatnības un ierobežojumi, kā arī mērķis saglabāt Kopienas tiesiskās kārtības integritāti un saskaņotību, tostarp arī attiecībā uz iekšējo tirgu un kopējo politiku. Pamatojoties uz Spānijas iestāžu sniegtajiem datiem un to, ka no ieinteresētajām personām nav saņemtas būtiskas sūdzības, Komisija secina, ka AIEM darbojas apmierinoši. Tāpēc pašreizējie noteikumi var palikt spēkā un nav nepieciešams grozīt minētā lēmuma noteikumus. Analīze Analīze ir balstīta uz datiem, kuri ir norādīti Spānijas iestāžu ziņojumā, kas iesniegts saskaņā ar 2. pantu. Ziņojumā ir raksturoti mainīgie faktori un cita starpā norādītas izmaiņas, kas ir notikušas pēc tam, kad tika ieviesti īpašie pasākumi saistībā ar AIEM nodokli. Ekonomiskā izaugsme – darbības un nodarbinātības mainīgie Analīzes pārskata laikposmā, kura laikā bija spēkā īpašais AIEM nodokļa režīms, tika novērotas daudzas pozitīvas tendences. Pirmkārt, tika konstatēta Kanāriju salu ekonomikas izaugsme. Rūpniecības nozare Kanāriju salās (jo īpaši būvniecība) ir attīstījusies straujāk nekā pārējā Spānijas daļā, un līdz ar to ir pieaudzis Kanāriju salu rūpniecības nozīmīgums Spānijas rūpniecības nozarē. Uzņēmējdarbības aktivitātes analīze liecina, ka laikā no 2001. līdz 2003. gadam pakāpeniski palielinājās AIEM uzņēmumu (uz kuriem attiecas īpašie pasākumi, kas tika ieviesti saskaņā ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu) skaits, aptverot gandrīz 60 % ražotāju. Jāuzsver, ka šāds AIEM uzņēmumu skaita palielinājums ir bijis daudz ievērojamāks nekā citu ražošanas uzņēmumu skaita pieaugums Kanāriju salās. To uzņēmumu skaits, kuri ražo izstrādājumus, kas tiek aplikti tikai ar importa nodokli, laikā no 2001. līdz 2003. gadam palielinājās par 12,5 %. Šis pieaugums bija lielāks nekā kopumā rūpniecības nozarē, kas tajā pašā laika posmā palielinājās tikai par 2,6 %. Attiecībā uz apgrozījumu AIEM uzņēmumu neto apjoms liecina par tendenci palielināties ātrāk nekā citās ražošanas nozarēs, jo īpaši 2004. gadā. Pēc AIEM ieviešanas rūpniecības nozarē tika novērota zināma nozares diversifikācija. Kanāriju salu ražotnēs tika izveidotas vairākas jaunas ražošanas līnijas. Tika ieviesti arī daži jauni produkti un zīmoli, tostarp jauni dzērienu un tabakas zīmoli, pudelēs pildīts ūdens un iepakojuma materiāli. Ieguldījumu temps AIEM uzņēmumiem laika posmā no 2001. līdz 2003. gadam palielinājās par 13,7 % ( AIEM uzņēmumu neto ieguldījumi miljonos euro: 2001. gadā – 114,44; 2002. gadā – 125,28; 2003. gadā – 130,14). Neto ieguldījumi visās rūpniecības nozarēs ievērojami pieauga 2002. gadā, taču samazinājās 2003. gadā (visu ražošanas uzņēmumu neto ieguldījumi miljonos euro: 2001. gadā – 209,58; 2002. gadā – 260,29; 2003. gadā – 238,86). AIEM ietekmēja arī nodarbinātību. 2002. gadā un 2003. gadā AIEM darbības jomā radīto darbavietu skaits palielinājās ātrāk nekā citās ražošanas nozarēs. Nodarbinātība AIEM darbības jomā veidoja gandrīz 63 % no kopējās nodarbinātības ražošanā (darbavietu skaits AIEM darbības jomā: 2001. gadā – 22 618; 2002. gadā – 23 721; 2003. gadā – 24 561/kopējais darbavietu skaits ražošanā: 2001. gadā – 37 112; 2002. gadā – 38 571; 2003. gadā – 39 107). Šo gadu laikā AIEM apgrozījuma proporcija visā ražošanas nozares apgrozījumā saglabājās līdzīgā līmenī – apmēram 51,5 % (2001. gadā – 51,8 %; 2002. gadā – 51,5 %; 2003. gadā – 51,3 %). 2004. gadā sākotnējie rezultāti uzrādīja nodarbinātības samazinājumu AIEM darbības jomā, taču tas bija mazāk manāms nekā kopumā Kanāriju salās novērotais. Kopumā patēriņa cenu indeksa (PCI) attīstība Kanāriju salās bija daudz labvēlīgāka nekā pārējā Spānijas daļā. Inflācijas atšķirība 2004. gadā bija 0,7 %. Salīdzinot PCI attīstību Kanāriju salās ar AIEM produktu groza PCI, AIEM produktiem šī attīstība bija labāka. Lai gan PCI 2001.–2004. gadā pieauga par 2,5 %, AIEM produkcijai tas palielinājās tikai par 1,8 %. AIEM produkcijas klāstā īpaši zemi inflācijas rādītāji bija pārtikai un dzērieniem, kā arī tabakas izstrādājumiem. AIEM nodokļa ieņēmumi ir jāietver Kanāriju salu ekonomikā un jāizmanto ekonomiskās un sociālās attīstības stratēģijai, tostarp vietējās darbības sekmēšanai (Padomes Lēmuma 2002/546/EK 23. apsvērums). Spānijas ziņojums liecina, ka Kanāriju salu valsts iestāžu faktiskie izdevumi vietējo pasākumu veicināšanai pārsniedz AIEM nodrošinātos ieņēmumus. Iepriekš minētās tendences liecina, ka pēc īpašo pasākumu ieviešanas saskaņā ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu Kanāriju salu ekonomikā ir notikušas pozitīvas izmaiņas. Daudzējādā ziņā (kopējā izaugsme, apgrozījums, diversifikācija, ieguldījumi, nodarbinātība) ir uzlabojusies situācija uzņēmumos, kuriem piemēroja atbrīvojumu no AIEM nodokļa vai daļēju tā samazinājumu par izstrādājumiem, ko ražo uz vietas. Jo īpaši tas redzams, salīdzinot ar uzņēmumiem, kuriem nepiemēro īpašos pasākumus saistībā ar AIEM nodokli. Tātad iesniegtie pierādījumi liecina, ka Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumā noteiktais mērķis tiek īstenots. Tomēr vietējā tirgū strādājošo uzņēmumu situācija joprojām nav labvēlīga, un tāpēc vēl aizvien ir nepieciešams šis konkrētais mērķpasākums. Šis aspekts tiks analizēts turpmākajā apakšnodaļā. P astāvošās grūtības, kas pamato turpmāku īpašā režīma piemērošanu attiecībā uz AIEM Vietējā rūpniecība joprojām ir nelabvēlīgā situācijā. Reģionā ir dažas pastāvīgas grūtības, kas kavē Kanāriju salu ekonomikas attīstību – ģeogrāfiskā izolētība, tirgus nelielais izmērs un tā sadrumstalotība. Šie apstākļi iespaido daudzus svarīgus aspektus, kas ir saistīti ar reģiona ekonomikas attīstību. Viens no būtiskākajiem trūkumiem ir transporta veidu ierobežojums (tikai gaisa vai jūras transports). Līdz ar to transporta izmaksas ir daudz augstākas nekā vidējās izmaksas Spānijā. Jo īpaši tas ir redzams saistībā ar kravu pārvadājumiem un mazliet mazāk attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem. Preču pārvadājumiem praksē ir daudz ierobežojumu, kas ir saistīti ar vāju cenu konkurenci un piegāžu kavējumiem. Tāpēc Kanāriju salu uzņēmumiem ir papildu izmaksas, kas ir saistītas gan ar finanšu līdzekļiem, gan laika resursiem. Šādi ierobežojumi izraisa zemāku efektivitāti un augstākas ražošanas izmaksas Kanāriju salās. Augstākas izmaksas rada arī citi ar ražošanas procesu saistīti aspekti. Uzņēmumi pārsvarā ir atkarīgi no izejvielu un enerģijas importa (to imports salās pārsniedz 70 %, turpretim pārējā Spānijas daļā šāds imports nepārsniedz 40 %). Uzņēmumiem ir jāveido papildu krājumi, un nereti veidojas krājumu pārpalikums. Līdz ar to dažām izejvielām ir augstākas izmaksas. Piemēram, kopējās vidējās izmaksas par vienu kubikmetru ūdens ir 1,68 euro. Šī ir visaugstākā cena Spānijā, kur vidējās izmaksas valstī kopumā ir 0,86 euro. Papildu izmaksas uzņēmumiem ir saistītas arī ar tādiem faktoriem kā specializēti apkopes pakalpojumi, speciālistu un tehnisko darbinieku mācības vai uzņēmējdarbības veicināšana. Tā kā tirgus ir mazs, speciālisti ir jāpiesaista no citām vietām. Tas pats attiecas uz gadījumiem, kad personālam jāpiedalās mācībās, uzņēmumu gadatirgos vai konferencēs vai jādodas dienesta komandējumos, lai veicinātu preču izplatīšanu vai parakstītu jaunu līgumu. Turklāt arī izmaksas, kas ir saistītas ar rūpniecisko atkritumu apsaimniekošanu, ir augstas. Daudzu veidu atkritumus (tostarp toksiskos atkritumus) nevar pārstrādāt Kanāriju salās, jo tajās ir ierobežots specializētu pārstrādes vietu skaits. Tāpēc nereti atkritumus nepieciešams transportēt ārpus salām. Cenu līmeņa analīze liecina, ka dažām AIEM izstrādājumu grupām (pārtika, zāles un parfimērija) cenu līmenis Kanāriju salās kopumā ir augstāks nekā pārējā Spānijas daļā. Augstākas cenas atspoguļo papildu slodzi rūpnieciskajai darbībai Kanāriju salās. Tas nozīmē, ka šādas aizsardzības samazināšana vai izbeigšana vēl vairāk samazinātu Kanāriju salu rūpnieciskās ražošanas konkurētspēju salīdzinājumā ar importa produkciju, līdz ar to ražojumu rentabilitāte un turpmāka vismaz dažu konkrētu darbības veidu pastāvēšana var būt tieši apdraudēta. Ņemot vērā ģeogrāfiskos ierobežojumus, Kanāriju salu tirgus joprojām ir ļoti ierobežots. Eksporta daļa kopējā IKP ir viszemākā no visām Spānijas autonomajām kopienām. Salīdzinot ar pārējo Spānijas daļu, Kanāriju salām ir mazākais eksportā iesaistīto uzņēmumu skaits. Turklāt vietējie uzņēmumi ir ļoti atkarīgi cits no cita – viena uzņēmuma slēgšana negatīvi iespaido pārējos uzņēmumus. Arī Kanāriju salu rūpniecisko uzņēmumu vidējais lielums darbinieku skaita ziņā ir zemāks nekā visā valstī. Kanāriju salu tirgus ierobežojumi izraisa zemu diversifikāciju visā ekonomikā. Tas nozīmē, ka tirgū nav dažādu nozaru līdzsvara. Pakalpojumu nozares (jo īpaši tūrisma) pārsvars saglabājas līdzšinējā līmenī un dažu pēdējo gadu laikā gandrīz nemaz nav mainījies. 2001. gadā pakalpojumu nozares daļa kopējā bruto pievienotajā vērtībā bija 79 % un 2004. gadā – 78 %. Spānijā šajā pašā laika posmā tā bija 66 %. Šādas tendences vājina tirgu. Kopienas tiesiskā s kārtības integritāte un saskaņotība Ziņojumā ietvertajā analīzē sniegtie dati liecina, ka attiecībā uz šo pasākumu ir arī ievērota prasība, saskaņā ar kuru Padomes pasākumi atbilstoši Līguma 299. panta 2. punktam nedrīkst mazināt Kopienas tiesiskās kārtības integritāti un saskaņotību. Saskaņā ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu (2002/546/EK) piemērotie pasākumi ir nepieciešami un samērīgi ar minētajā lēmumā noteiktajiem mērķiem. Atbilstoši Padomes lēmumam pieņemtie pasākumi jau no sākuma bija vērsti tikai uz visneaizsargātākajiem rūpnieciskajiem ražojumiem. Spānijas valdības aprēķini liecina, ka papildu izmaksas, ar kurām saskaras šis attālais reģions, netiek pārmērīgi kompensētas, piemērojot atļautos atvieglojumus konkrētai AIEM produkcijai. Līdz ar to ieviestie pasākumi ir samērīgi ar noteiktajiem mērķiem. Papildu ziņas ir izklāstītas Komisijas 2008. gada 16. aprīļa lēmumā saistībā ar šīs lietas valsts atbalsta aspektu. [1] Turklāt no Spānijas valdības iesniegtā papildu pētījuma ( IMPACTO DE LOS APE EN CANARIAS , 2006. gada 26. septembris) var secināt, ka tirdzniecības attiecības starp Kanāriju salām un Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna reģiona (ĀKK) valstīm ir nenozīmīgas, un tāpēc īpašo AIEM nodokļa režīmu nevar uzskatīt par šķērsli saistībā ar Eiropas partnerattiecību nolīgumu, par kuru patlaban notiek pārrunas starp ES un Rietumāfriku un kura nolūks ir palielināt to savstarpējo tirdzniecību un ieguldījumus. Turklāt Komisija nav saņēmusi būtiskas sūdzības par iespējamo AIEM negatīvo ietekmi uz iekšējo tirgu. Jo īpaši, Komisija nav saņēmusi informāciju, kas norādītu, ka AIEM piemērošana pārmērīgi kompensētu izmaksas, kuras ir saistītas ar pastāvīgajām grūtībām, kas ietekmē Kanāriju salas. Noslēgumā var secināt, ka pašreizējā kārtība darbojas pienācīgi un tai vajadzētu palikt spēkā, lai atbilstoši kompensētu Kanāriju salu sarežģīto situāciju. Vispārīgi secinājumi Ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu (2002/546/EK) ieviestie īpašie pasākumi ir pozitīvi ietekmējuši salu ekonomiku un sociālo vidi. Šo rādītāju tendenču analīze liecina, ka tiek īstenots mērķis sekmēt vai uzturēt vietējo saimniecisko darbību. Ņemot vērā grūtības, kas ir saistītas ar Kanāriju salu īpašo situāciju, šo pasākumu turpināšana joprojām ir pamatota. Jo īpaši šķiet, ka Kanāriju salu situācija joprojām ir neizdevīga daudzos aspektos neatkarīgi no pozitīvajām tendencēm. Pieejamā informācija apstiprina, ka īpašais AIEM nodokļa režīms neapdraud Kopienas tiesiskās kārtības integritāti un saskaņotību. Pasākumi ir ļoti mērķtiecīgi (vērsti tikai uz visneaizsargātākajiem ražojumiem) un attiecas tikai uz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu noteiktos mērķus (reģionā pastāvošo grūtību – attālums, tirgus nelielais izmērs un tā sadrumstalotība – kompensēšana). Visas ieinteresētās aprindas ir apmierinātas ar pašreizējo kārtību, kas netraucē iekšējā tirgus pienācīgai darbībai. No otras puses, šādas aizsardzības samazināšana vai atcelšana ievērojami samazinātu rūpnieciskās ražošanas rentabilitāti Kanāriju salās. Dažos gadījumos tas pat varētu izraisīt dažu vietējās ražošanas nozaru izzušanu. Komisija secina, ka AIEM nodoklis, kas ir ieviests saskaņā ar Padomes 2002. gada 20. jūnija lēmumu, tā pašreizējā formā joprojām ir pamatots. Tāpēc nav vajadzīgs Komisijas priekšlikums par minētā Padomes lēmuma spēkā esošo noteikumu pielāgošanu. [1] Lieta NN 22/2008.