Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Vietējo un reģionālo pašvaldību loma ES Apputeksnētāju iniciatīvas īstenošanas paātrināšanā”

(2022/C 270/03)

Ziņotāja: Frida NILSSON (SE/RE), Vietējās asamblejas locekle: Līdšēpingas komūna Atsauces dokuments: Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Progress ES Apputeksnētāju iniciatīvas īstenošanā” COM(2021) 261 final

IETEIKUMI POLITIJAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

1. uzsver apputeksnētāju nozīmi mūsu sabiedrības un dabas ilgtspējā. Apputeksnētājiem ir būtiska loma gan pārtikas sistēmās, gan bioloģiskās daudzveidības un ainavu saglabāšanā. Tāpēc atbalsts ir vajadzīgs ne tikai piejaucētiem apputeksnētājiem; ir jānodrošina dzīvotspējīgas dzīvotnes arī savvaļas apputeksnētājiem, jo tie ir daļa no dabas biodaudzveidības. Piejaucēti apputeksnētāji jāuzskata par savvaļas apputeksnētāju papildinājumu, nevis otrādi;

2. pauž bažas, ka trūkst izpratnes par to, kas ir apputeksnētāji, cik lielā mērā tie ir būtiski mūsu ekosistēmu darbībai, un par to, kā to skaita samazināšanās vai izzušana var ietekmēt mūsu dzīvi;

3. norāda uz svarīgo saikni starp biodaudzveidību un klimata pārmaiņām, kā arī uz to savstarpējo mijiedarbību un ietekmi. Temperatūras atšķirības, mainīgie laika apstākļi, dzīvotņu zudums un citi klimata pārmaiņu izraisīti faktori tieši ietekmē apputeksnētāju iznīkšanu. Savukārt bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai un atjaunošanai ir svarīga nozīme, klimatadaptācijas procesā;

4. ir gandarīta par izdevību dot ieguldījumu Eiropas Savienības regulējumā, kura mērķis ir atbalstīt un uzturēt dzīvotspējīgas un daudzveidīgas apputeksnētāju populācijas, tādēļ atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas veikto Apputeksnētāju iniciatīvas pārskatīšanu, kā arī Eiropas Parlamenta rezolūciju un Padomes secinājumus par šo tematu ( 1 )

5. atzinīgi vērtē pozitīvo virzienu, kurā 2018. gadā sākās ES Apputeksnētāju iniciatīvas īstenošana. Tomēr bažījas, ka kopš tā laika apputeksnētāju populācijas samazināšanās tendence ir turpinājusies. Ir gandarīta, ka IPBES Globālajā novērtējuma ziņojumā par bioloģisko daudzveidību un ekosistēmu pakalpojumiem secināts: kaut arī darīts ir par maz, klimatu un biodaudzveidību vēl nav par vēlu glābt, taču būs vajadzīga pārveidojoša rīcība visos līmeņos;

6. tādēļ atbalsta Eiropas Revīzijas palātas Īpašā ziņojuma Nr. 15/2020 ( 2 ) secinājumus un pauž lielas cerības saistībā ar ES Apputeksnētāju iniciatīvas pārskatīšanu;

7. atzinīgi vērtē ar biodaudzveidību un apputeksnētājiem saistīto mērķu iekļaušanu vairākās ES stratēģijās un politikas jomās, piemēram, jaunajā KLP, ES Biodaudzveidības stratēģijā un stratēģijā “No lauka līdz galdam”;

8. kā daļu no Eiropas Komisijas iecerētās iniciatīvas par dabas atjaunošanas mērķrādītājiem, kas atbilst ES bioloģiskās daudzveidības stratēģijai, aicina noteikt juridiski saistošus mērķrādītājus, kuru darbības joma aptver apputeksnētājus; ņemot to vērā, piedāvā atbalstīt jaunas ES Apputeksnētāju iniciatīvas īstenošanu, it īpaši attiecībā uz īstenošanas un uzraudzības pasākumiem;

9. mērķiem, kas izvirzīti, lai palīdzētu atbalstīt apputeksnētājus, vajadzētu būt vērstiem arī uz to, lai Eiropas Savienībai būtu vieglāk sasniegt ANO 2030. gada programmas un ilgtspējīgas attīstības mērķus ( 3 ) , īpaši tos, kuru uzdevums ir saglabāt biodaudzveidību un dzīvotnes, kas nepieciešamas savvaļas apputeksnētājiem;

10. ir pārliecināta: lai novērstu apputeksnētāju iznīkšanu, ir vajadzīga koordinācija un integrētas stratēģijas, kas attiektos uz visām nozarēm un politikas jomām. Ir svarīgi iesaistīt visus attiecīgos dalībniekus un uzlabot pašreizējo augsti vērtējamo, taču sadrumstaloto centienu efektivitāti. Ar Apputeksnētāju iniciatīvu, kas patlaban ir spēkā, ir izveidots pamats, taču tagad darbs ir jāturpina;

11. uzskata, ka procesā, kura mērķis ir nodrošināt savvaļas apputeksnētāju populāciju ilgtspēju, būtu jāņem vērā visi trīs ilgtspējas pīlāri. Tas nozīmē, ka īstenošanas pasākumos ir pietiekami jāpatur prātā sociālā, ekonomikas un bioloģiskā ilgtspēja;

Apputeksnētāji kā daļa no plaisas starp laukiem un pilsētām

12. uzsver: lai apturētu apputeksnētāju iznīkšanu, ar lauksaimniecības politiku vien nepietiek, jo lauksaimniecības nozare un tās ietekme uz sarūkošajām savvaļas apputeksnētāju populācijām daudzējādā ziņā jau ir reglamentēta, un regulējums tiek īstenots vairākās ES politikas jomās;

13. aicina pievērst īpašu uzmanību tradicionālajiem lauksaimniekiem viņu centienos samazināt savu ietekmi uz apputeksnētājiem, jo bioloģiskā lauksaimniecība un agroekoloģiskā prakse daudzējādā ziņā jau aizsargā un baro apputeksnētājus. Lai risinātu šīs problēmas, kā arī nodrošinātu lauksaimniecības nozares daudzveidību, būtiska nozīme ir pētniecībai, inovācijai un elastīgai īstenošanas sistēmai;

14. uzsver, ka ir pilnībā jāizvērtē un jāapkaro ne tikai pesticīdi, bet arī pārējie vides piesārņotāji, piemēram, gaismas piesārņojums, kas – ir pierādīts – lielā mērā ietekmē apputeksnētājus, taču jautājums joprojām nav risināts;

15. norāda, ka pilsētu teritorijas var veicināt pozitīvu biodaudzveidības attīstību, izmantojot botāniskos dārzus, mazdārziņu piešķīrumus un dzīvojamo rajonu dārzus, kā arī brīvās platības pilsētā; šādas teritorijas var tieši ietekmēt savvaļas bišu sugu populāciju ( 4 )

16. brīdina, ka augošu pilsētu pasaulē ir absolūti nepieciešams, lai pilsētplānošanā un praksē tiktu iekļauta biodaudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu saglabāšana ar mērķi aizsargāt apputeksnētāju populācijas, veicināt to daudzveidību un radīt jaunas dzīvotnes;

17. aicina attiecīgās iestādes veikt ietekmes novērtējumus, kuros būtu ņemta vērā attīstība, kas ierobežo īpašumtiesības un kas citādi maina ilgtspējīgu iztikas līdzekļu iespēju. Šajos ietekmes novērtējumos jāņem vērā ne tikai bioloģiskie ieguvumi, bet arī varbūtējā negatīvā ietekme uz iedzīvotāju iztiku un dzīvi;

Rīcība ES līmenī

18. aicina Eiropas Komisiju, Eiropas Parlamentu un ES dalībvalstis gādāt, ka atveseļošanas politika, programmas un plāni pēc pandēmijas veicina ilgtspējīgu biodaudzveidības pārvaldību, apturot arī satraucošo savvaļas un piejaucēto apputeksnētāju iznīkšanu;

19. aicina vietējā un reģionālajā līmenī atbalstīt apputeksnētāju ekoshēmu, kas ietvertu šādus pasākumus: vismaz 10 % lauksaimniecības platības izmantot viengadīgiem kultūraugiem, kas ir pievilcīgi apputeksnētājiem; papildus daudzgadīgo kultūraugu ziedēšanas periodam paredzēt vismaz divas augu sugas, kas interesē apputeksnētājus un kas ir iestādītas starp tādu ražojošo augu rindām, kuri zied atšķirīgā laikā pa gadu, un tādējādi garantēt apputeksnētājiem pēc iespējas lielāku resursu pieejamību; piedāvāt lauksaimniekiem apmācību par derīgiem kukaiņiem un integrētas augu aizsardzības praksi; veikt pasākumus, kas nāk par labu saimniecībām, kuras nodrošina apputeksnētāju klātbūtni teritorijās, kurās nav bioloģiskās daudzveidības;

20. aicina visos publisko lēmumu pieņemšanas līmeņos un visās politikas jomās ņemt vērā vides apsvērumus, jo cilvēku mijiedarbība ar dabu vairumā gadījumu tādā vai citādā mērā ietekmē ekosistēmas. Attiecībā uz apputeksnētājiem tas īpaši būtu jāņem vērā, attīstot pilsētu teritorijas vai infrastruktūru, vai citādi mainot zemes izmantojumu;

21. brīdina: lai gan reģionālās un vietējās pašvaldības darbojas kā tieša saikne ar Eiropas iedzīvotājiem, atbildība par to, kā tiek izstrādāti un īstenoti ar apputeksnētājiem saistītie mērķi, ir ne tikai pašvaldību kompetencē. Valstu valdībām un Eiropas Savienībai ir jāpalīdz šajā darbā, atbalstot, veicinot un koordinējot risinājumus, kurus var viegli īstenot vietējā un reģionālā mērogā;

22. aicina Eiropas Komisiju aktīvi atbalstīt izpratnes veicināšanas kampaņas valstu, reģionālā un vietējā līmenī, rūpniecības nozarēs un sabiedrībā, izmantojot gan esošos kanālus, gan meklējot jaunus;

23. pauž nožēlu, ka platformas, kas Apputeksnētāju iniciatīvas ietvaros tika radītas zināšanu uzkrāšanai un paraugprakses apmaiņai, piemēram, ES Apputeksnētāju informācijas krātuve, nav spējušas sasniegt visus dalībniekus un joprojām nav pietiekami labi pazīstamas. Tāpēc aicina topošajās Komisijas iniciatīvās izstrādāt un sniegt skaidru informāciju par finansējumu, zināšanām un spēju veidošanu, kā arī paraugpraksi, lai iedzīvotāji gūtu ne tikai iedvesmu, bet arī zināšanas par to, kā palīdzēt izveidot ilgtspējīgus biotopus apputeksnētājiem;

24. mudina pārskatītajā Apputeksnētāju iniciatīvā iekļaut izpēti par to, kā esošos tīklus un organizācijas var izmantot zināšanu un paraugprakses apmaiņai ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās;

25. tādēļ piedāvā sadarboties ar Eiropas Komisiju, lai Apputeksnētāju iniciatīvu iekļautu pašreizējās ES iniciatīvās, piemēram, Pilsētvides zaļināšanas platformā un Zaļo pilsētu vienošanās satvarā;

26. atkārtoti uzsver, ka apputeksnētāju populāciju attīstības uzraudzībai un ziņošanai par to ir svarīga loma izpratnē par visu īstenoto pasākumu efektivitāti. Tālab aicina Eiropas Komisiju dalīties ar ziņošanas un uzraudzības sistēmu, ko šajā nolūkā varētu izmantot arī vietējās un reģionālās pašvaldības. Lai vietējā un reģionālajā līmenī īstenošana būtu vienkārša un lai būtu vieglāk izstrādāt standartizētas apputeksnētāju monitoringa programmas, vajadzētu izmantot jau ieviesto paraugpraksi;

27. norāda uz ciešo saikni starp vietējām ziedu sugām un vietējām apputeksnētāju sugām vai to variācijām, tādēļ aicina veikt ieguldījumus zināšanās par šīm sugām, to saglabāšanā un audzēšanā, lai atbalstītu apputeksnētājus;

28. tādēļ aicina Eiropas Komisiju izvērtēt, kā apņemšanos – līdz 2030. gadam ES pilsētu teritorijās iestādīt vēl vismaz trīs miljardus koku – varētu paplašināt, iekļaujot tajā arī vietējo ziedu sugu stādīšanu;

29. vēlētos, lai centieni nodrošināt savvaļas apputeksnētāju populāciju veselību un efektīvus, apputeksnētājiem piemērotus biodrošības pasākumus, kā arī pamudinājumi izmantot vietējos augus, tiktu iekļauti kā mērķis nacionālajos 2022. gadā apstiprināmajos KLP stratēģiskajos plānos, tādējādi veicinot turpmāku rīcību. Lai īstenošana būtu vienkārša un pareiza, atbildība jāuzņemas dalībvalstīm;

Vietējā un reģionālā līmeņa rīcība un RK iesaistīšana

30. uzsver vietējo un reģionālo pašvaldību iespējas un atbildību Apputeksnētāju iniciatīvas īstenošanas paātrināšanā – gan patlaban, gan vēl jo vairāk nākotnē;

31. uzskata, ka, pieņemot un īstenojot vides pasākumus, ir vajadzīga vietējo un reģionālo pašvaldību sadarbība gan valsts, gan pārrobežu līmenī. Bioloģiskajiem koridoriem ir ārkārtīgi svarīga nozīme apputeksnētāju populāciju ilgtspējas un noturības atbalstīšanā. Šādi uzdevumi ir labi piemēroti vietējām un reģionālajām pašvaldībām, kuras sadarbības ceļā var viegli īstenot pasākumus, kas veicinās apputeksnētāju populāciju ilgtspēju;

32. turklāt norāda, ka ir svarīgi iesaistīt ne tikai vietējās un reģionālās pašvaldības, bet arī pilsonisko sabiedrību, zināšanu iestādes, vietējos lauksaimniekus un privāto sektoru. Lai varētu pilnībā izmantot šos dalībniekus un likt lietā viņu darbu un inovācijas, ko tie īsteno katrs savā nozarē, ar jauno Apputeksnētāju iniciatīvu ir jārada efektīva sistēma brīvprātīgām iniciatīvām, zināšanu bāzei, kopīgiem mērķiem un ziņojumiem. Tad šie dalībnieki varētu palīdzēt sasniegt ne tikai iniciatīvā izvirzītos mērķus, bet arī virzīties tālāk;

33. apņemas, strādājot ar vides jautājumiem, it īpaši tādiem, kas saistīti ar biodaudzveidību, veicināt izpratni un uzsvērt, cik svarīgi ir atbalstīt apputeksnētājus; būtu skaidri jānosaka valstu, reģionālo un vietējo pašvaldību uzdevumi palīdzēt novērst apputeksnētāju izzušanu un atbalstīt nacionālo un vietējo apputeksnētāju rīcības plānu izstrādi, tostarp saistībā ar kampaņu “Zaļais kurss vietējā līmenī”;

34. uzsver, ka ir svarīgi atzīt arī apputeksnētāju programmu sociālekonomiskos ieguvumus. Koncentrējoties uz šādām programmām, rodas ekonomiskās iespējas un sociālās iekļaušanas izredzes;

35. vēlas turpināt ciešo sadarbību ar Eiropas Komisiju, it sevišķi biodaudzveidības mērķu pārskatīšanā un īstenošanā attiecībā uz apputeksnētājiem;

36. piedāvā nodibināt Apputeksnētāju tīklu kā izmēģinājuma projektu, kurā vietējās pašvaldības varētu dalīties zināšanās un paraugpraksē un kurš būtu īpaši orientēts uz pilsētu centriem;

37. aicina vietējās un reģionālās pašvaldības uzraudzīt apputeksnētāju apstākļus un ziņot par tiem, jo zināšanas par vietējām sugām un vietējo floru un faunu ir svarīgas gan savvaļas, gan piejaucēto apputeksnētāju vietējo apstākļu izpratnei, un vietējās un reģionālās pašvaldības jau pazīst savus vietējos un reģionālos apstākļus;

38. aicina RK locekļus rādīt piemēru un organizēt dialogus un atklātas sanāksmes vietējā un reģionālajā līmenī, iekļaujot arī pilsonisko sabiedrību un NVO, jo konstatēt un novērst zināšanu trūkumu ir viens no svarīgākajiem Apputeksnētāju iniciatīvas aspektiem;

39. aicina vietējo un reģionālo kopienu pārstāvjus novērtēt, cik lielā mērā to industriālās un vēsturiskās teritorijas var atveseļot, izmantojot dabā balstītus risinājumus ar mērķi palielināt apputeksnētāju skaitu;

40. STING pauž stingru pārliecību, ka debatēs un risinājumu meklēšanā noteikti ir jāiesaista jaunākās paaudzes, jo vides mērķu īstenošana un konkrēti apputeksnētāju savvaļas populāciju stiprināšana prasīs vairākas paaudzes. Šajā saistībā atzinīgi vērtē pastāvošos piemērus, piemēram, jauniešu iesaistīšanos projektā ( 5 ) , taču aicina gan RK locekļus, gan visu vietējo un reģionālo pašvaldību kopienu izmantot šo piemēru un savās pilsētās un reģionos rosināt iedzīvotāju iesaistīšanas pasākumus, kas īpaši būtu domāti bērniem un. Eiropas Jaunatnes gada (2022) ietvaros varētu veicināt informētību par apputeksnētājiem;

Eiropas iesaistīšanās pasaules mērogā

41. atzinīgi vērtē pozitīvo signālu, ko raida ANO KBD Pušu konferences 15. sesija un tās apņemšanās līdz 2030. gadam novērst dzīvnieku un augu sugu izzušanu;

42. norāda uz sevišķo nozīmi, kāda ir reģionu, pilsētu un vietējo pašvaldību Edinburgas deklarācijai par globālo biodaudzveidības satvaru laikposmam pēc 2020. gada ( 6 ) , kā arī apņemas to popularizēt Eiropas un starptautiskā līmeņa diskusijās par apputeksnētājiem;

43. aicina Komisiju apputeksnētāju iznīkšanas problēmu risināt starptautiskā mērogā un tālab KBD Pušu konferences 15. sesijā, kas no 2022. gada 25. aprīļa līdz 8. maijam plānota Kuņminā, Ķīnā, atbalstīt apputeksnētāju un to dzīvotņu aizsardzībai domātus stingrus pasākumus;

44. pauž gatavību piedalīties ES delegācijā ANO KBD Pušu konferences 15. sesijā ( COP15 ) un gaidāmajās KBD Pušu konferencēs, lai darītu zināmu ES vietējo un reģionālo pašvaldību viedokli un informētu par pasākumiem, ko pašvaldības jau veikušas, kā arī palīdzētu likt lietā Edinburgas deklarācijas panākumus apputeksnētāju un to dzīvotņu aizsardzībā.

Briselē, 2022. gada 26. janvārī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) 2019/2803(RSP) un Padomes secinājumi, ko Padome pieņēma 3782. sanāksmē 2020. gada 17. decembrī (14168/20).

(2) https://op.europa.eu/webpub/eca/special-reports/pollinators-15-2020/lv/

(3) ANO programma 2030. gadam, https://sdgs.un.org/2030agenda.

(4) Baldock, K. C. R. et al. Where is the UK’s pollinator biodiversity? The importance of urban areas for flower-visiting insects. Proc. R. Soc. B Biol. Sci. 282, 20142849 (2015), Theodorou, P. et al. The structure of flower visitor networks in relation to pollination across an agricultural to urban gradient. Funct. Ecol. 31, 838–847 (2017).

(5) Eiropas Komisijas projekts STING (Science and Technology for Pollinating Insects (Zinātne un tehnoloģija apputeksnētājkukaiņu jomā)).

(6) https://www.gov.scot/publications/edinburgh-declaration-on-post-2020-biodiversity-framework/