EP ir vienojies par jauniem elementiem, kas izriet no kompromisiem, kuri trialogu laikā panākti ar Padomi, taču ir saglabāta EP pirmā lasījuma nostāja, ko atspoguļo galīgā politiskā vienošanās.

Padomes nostāja atšķiras no Komisijas priekšlikuma attiecībā uz tā darbības jomu, tajā lietotajām definīcijām un zvejas atļauju izdošanas procedūrām. Padomes nostājā ir nostiprināti noteikumi par vienlīdzīgu attieksmi, tādējādi nodrošinot, ka pret ES kuģiem, kas darbojas ES ūdeņos un ārpus tiem, ir vienlīdzīga attieksme un trešo valstu kuģiem ES ūdeņos ir jāievēro tādi paši nosacījumi kā ES kuģiem. Tādējādi tiek nodrošināti visiem vienlīdzīgi konkurences apstākļi.

Komisija uzskata, ka šīs izmaiņas palīdz stiprināt priekšlikuma saskanību, vienkāršo un racionalizē paredzētās procedūras, līdz minimumam samazina administratīvo slogu un, ciktāl iespējams, atsaucas uz spēkā esošajiem RZPO un starptautisko zivsaimniecības nolīgumu (arī ziemeļu nolīgumu un IZPN) noteikumiem.

Tāpēc Komisijas priekšlikums tika grozīts, lai tajā iekļautu turpmāk aprakstītos pasākumus, kas ir saskaņā ar politisko vienošanos.

Iekļauta jauna 2. iedaļa “Zvejas darbības saskaņā ar nolīgumiem par apmaiņu vai kopīgu pārvaldību”. Šī iedaļa iekļauta, lai precizētu priekšlikuma darbības jomu un nodrošinātu, ka regula attiecas uz visiem trešo valstu zvejas kuģiem, kas zvejo ES ūdeņos.

5. panta 1. punkta d) apakšpunkts par atļaujas izdošanas kritērijiem — 12 mēnešu laikā pirms zvejas atļaujas pieteikuma iesniegšanas nav izdarīti smagi pārkāpumi. Šis atļaujas izdošanas kritērijs, ko piemēro ES kuģiem, kuri vēlas zvejot ārpus ES ūdeņiem, bija ierosināts kā priekšnosacījums zvejas atļaujas saņemšanai. Tomēr Padome uzskatīja, ka šis kritērijs rada divkāršu sankciju sistēmu un ļoti stingri iebilda pret to. Savukārt EP to atbalstīja. Komisija vispārēja kompromisa ietvaros piekrīt šā atļaujas izdošanas kritērija svītrošanai no teksta ar noteikumu, ka tiek panākta vienošanās par juridisku pamatu, kas ļautu Komisijai iesaistīties ar mērķi apturēt kuģa zvejas darbību saskaņā ar 7. pantu.

7. panta 6. punkts par zvejas darbību uzraudzību. Šis noteikums ļautu Komisijai iesaistīties kā pēdējai instancei ar mērķi apturēt kuģa zvejas darbību, ja karoga dalībvalsts nerīkojas (“apvērses” klauzula). Komisijas sākotnējais priekšlikums Padomei nav pieņemams, jo tiek uzskatīts par iejaukšanos karoga dalībvalstu kompetencē. EP atbalsta stingru juridisko pamatu, kas ļautu Komisijai iesaistīties ar mērķi apturēt kuģa zvejas darbību, ja attiecīgais kuģis neievēro noteikumus.

Komisija vispārēja kompromisa ietvaros ir piekritusi, ka tās iesaistīšanās ar mērķi apturēt kuģa zvejas darbību ir iespējama tikai tajos apgabalos, kuros pastāv starptautisks zivsaimniecības nolīgums, kurš uzliek Savienībai saistības attiecībā uz RZPO un trešām valstīm saskaņā ar IZPN.

6. panta 2. punkts par karoga maiņas darbībām. ES kuģi nedrīkst zvejot tādas valsts ūdeņos, kas saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. un 33. pantu ir atzīta par nesadarbīgu trešo valsti. Minētās regulas 31. pants ir par [nesadarbīgu valstu] noteikšanu, ko veic Komisija, un 33. pants — par [nesadarbīgo trešo valstu] saraksta izveidi, ko veic Padome. Padomes nostāja ir tāda, ka valstu iekļaušana nesadarbīgo trešo valstu sarakstā ir Padomes ziņā (tā pieņem attiecīgu lēmumu), un tāpēc [nesadarbīgu valstu] noteikšanai, ko veic Komisija, šā priekšlikuma kontekstā nevajadzētu būt nekādai ietekmei.

Komisija vispārēja kompromisa ietvaros ir piekritusi, ka pēc tam, kad trešā valsts saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu ir noteikta par nesadarbīgu valsti, kuģim tiek dotas sešas nedēļas laika pamest attiecīgās trešās valsts ūdeņus.

13.–15. pants par neizmantoto zvejas iespēju pārdali. Saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem Komisija neizmantotās zvejas iespējas pārdala (lūgums iekļaut atsauci uz Padomes Regulas (EK) Nr. 1006/2008 attiecīgo pantu) ar Komisijas lēmumu. Priekšlikums attiecībā uz ārējām flotēm paredz Komisijai īstenošanas pilnvaras, kas vajadzīgas, lai veiktu šādu pārdali. Padome uzstāj, ka pārdale jāveic, pamatojoties uz LESD 43. panta 3. punktu.

Komisija vispārēja kompromisa ietvaros piekrīt šim neizmantoto zvejas iespēju pārdales juridiskajam pamatam.

26.a pants par pārkraušanu citā kuģī. EP bija grūti pieņemt “zvejas darbības” definīciju, ko Padome ierosinājusi 3. panta g) punktā. Parlaments apgalvoja, ka minētā definīcija nav tik visaptveroša kā KZP lietotā definīcija. EP ir galvenokārt ieinteresēts definīcijā iekļaut “izkrāvumus” un “pārkraušanu citā kuģī”, taču tas radītu ievērojamu administratīvo slogu, kas saistīts ar atļauju izdošanu šādām darbībām. Kā kompromisam Padome piekrita 26.a panta darbības jomu paplašināt, ietverot tajā arī atklātā jūrā veiktu pārkraušanu citā kuģī un tiešas atļaujas, tostarp noteikumu par iepriekšēja paziņojuma sniegšanu karoga dalībvalstij un dalībvalstu gada ziņojuma sniegšanu Komisijai. Komisija ir piekritusi šim kompromisam, jo tas palīdzēs Komisijai iegūt informāciju par pārkraušanu citā kuģī.

Regulas 39. panta 2. punkts par publiski pieejamo informāciju datubāzē. Komisijas priekšlikums un Padomes vispārējā pieeja paredz publiskot šādus datus: kuģa vārds un karogs, atļaujas veids un laiks un zona, kurā atļauts veikt zvejas darbību. EP nostāja paredzēja iekļaut arī šādus datus: 1) CFR numurs un SJO numurs, 2) uzņēmuma īpašnieka un faktiskā īpašnieka vārds, pilsēta un dzīvesvietas valsts un 3) atļaujas veids un zvejas iespējas.

Nedz Padome, nedz Komisija nevar atbalstīt šādu EP pieprasījumu, jo pastāv bažas saistībā ar tiesībām uz privātumu, datu aizsardzību un komercinterešu aizsardzību. Likumdevēji panāca kompromisu, saskaņā ar kuru dati par uzņēmuma īpašnieku un faktisko īpašnieku tiks glabāti datubāzes drošajā daļā. Taču publiski pieejami būs šādi dati: 1) CFR numurs un SJO numurs, 2) atļaujas veids, tostarp mērķsuga vai mērķsugu grupa, un 3) laiks un zona, kurā atļauts veikt zvejas darbību. Komisija ir piekritusi šim kompromisam, jo tas palielinās pārredzamību, vienlaikus pilnībā ievērojot datu aizsardzības noteikumus.

Nostāja pirmajā lasījumā, ko Padome pieņēmusi 2017. gada 17. oktobrī, nostiprina Komisijas priekšlikuma galvenos elementus un piedāvā līdzsvarotu tekstu, kurā ņemti vērā galvenie Eiropas Parlamenta, Komisijas un Padomes apsvērumi.

4.Secinājums

Eiropas Parlamenta un Padomes juridiskajiem dienestiem un juristiem-lingvistiem tika uzdots veikt visas attiecīgās teksta korekcijas. Tātad sagatavotais dokuments atspoguļo politisko vienošanos, ko likumdevēji panākuši 2017. gada 20. jūnijā.