6.

atsaucas uz UKCG un grupas vadītāju 2020. gada 11. septembra paziņojumu un pieņem zināšanai, ka Apvienotajai Karalistei kā Izstāšanās līguma parakstītājai ir juridisks pienākums pilnībā īstenot un ievērot tā noteikumus, un atzinīgi vērtē to, ka Apvienotā Karaliste atsauca tos Apvienotās Karalistes iekšējā tirgus likumprojekta noteikumus, kas neatbilda minētajam līgumam; nosoda pēdējā laikā Apvienotās Karalistes veiktās vienpusējās darbības, ar kurām tā pārkāpj Izstāšanās līguma noteikumus, cenšoties pagarināt labvēlības periodus, kuros Lielbritānija, veicot eksportu uz Ziemeļīriju, ir atbrīvota no pienākuma uzrādīt sanitāros eksporta sertifikātus visiem dzīvnieku izcelsmes produktu sūtījumiem, vēl nav jāpilda muitas deklarācijas par paku sūtījumiem un tiek piemērota atkāpe no ES noteikumiem, kas neļauj augsni ievest iekšējā tirgū, un noteikumiem par lolojumdzīvnieku pasēm; uzskata, ka šīs darbības nopietni apdraud vienotā tirgus integritāti; atkārtoti norāda, ka par visiem šādiem lēmumiem kopīgi jāvienojas ar attiecīgo apvienoto struktūru starpniecību; stingri aicina Apvienotās Karalistes valdību rīkoties godprātīgi un pilnībā īstenot tās parakstīto nolīgumu noteikumus, nekavējoties, pamatojoties uz ticamu un visaptverošu grafiku, kas izstrādāts kopā ar Eiropas Komisiju, un ievērojot Izstāšanās līgumā paredzēto labticīgas rīcības pienākumu; šajā sakarībā aicina Komisiju enerģiski turpināt pārkāpuma procedūru pret Apvienoto Karalisti, kas sākta 2021. gada 15. martā saskaņā ar Protokola par Īriju un Ziemeļīriju 12. panta 4. punktu; atgādina, ka saskaņā ar TSN noteikumiem pastāvīga Izstāšanās līgumā paredzēto strīdu izšķiršanas procedūru rezultātu neievērošana var novest ari pie tā, ka tiek apturēta saistību izpilde, , tostarp ierobežota piekļuve tirgum līdz šim vēl nepieredzētā līmenī; šajā sakarībā uzskata, ka TSN ratifikācija stiprina mūsu Izstāšanās līguma izpildes nodrošināšanai paredzēto instrumentu kopumu; atgādina, ka Izstāšanās līguma pilnīga un pienācīga ievērošana un īstenošana ir būtiska, lai aizsargātu pilsoņu tiesības, neapdraudētu miera procesu un izvairītos no fiziskas robežas Īrijas salā, aizsargātu iekšējā tirgus integritāti un nodrošinātu, ka Apvienotā Karaliste pilda taisnīgu daļu no saistībām, ko tā uzņēmusies gan savulaik kā ES dalībvalsts, gan tām saistībām, kas tagad tai ir ārpus tās, un tāpēc tas joprojām ir būtisks priekšnosacījums ES un Apvienotās Karalistes attiecību turpmākai attīstībai; uzsver, cik svarīga ir labticība un ka šajā ziņā ir vajadzīga uzticēšanās un uzticamība; atgādina, ka Protokola par Īriju/Ziemeļīriju struktūra un tā 16. pants liecina par ļoti trauslu un jutīgu politisko līdzsvaru; uzstāj, ka nevienai no Pusēm nevajadzētu pavirši vai bez pienācīgas iepriekšējas apspriešanās pieņemt priekšlikumus vai veikt darbības, kas varētu izjaukt šo līdzsvaru; uzsver Ziemeļīrijas unikālos apstākļus un lomu, kas Protokolā piešķirta Ziemeļīrijas Asamblejai, tostarp prasību, ka pēc četriem gadiem tai jāsniedz piekrišana Protokola turpmākai piemērošanai; norāda, ka ir nepieciešams pastāvīgs un ciešāks dialogs starp politiskajiem pārstāvjiem un pilsonisko sabiedrību, tostarp ar Ziemeļīrijas pārstāvjiem, par visiem Protokola par Īriju/Ziemeļīriju aspektiem un par plašāku Ziemeļīrijas miera procesu; pauž dziļas bažas par neseno spriedzi Ziemeļīrijā un atgādina, ka ES ir viena no Lielās piektdienas vienošanās galvenajām aizbildnēm un ir apņēmusies to aizsargāt;