1.Ievads

Šis paziņojums par kodoljomas pārskata programmu (PINC), kas prasīts Euratom līguma 40. pantā, sniedz pārskatu par līdzekļiem, kas Eiropas Savienībā investēti visos kodolcikla posmos. Tā ir pirmā Komisijas pārskata programma kopš Fukušimas Daiichi avārijas 2011. gada martā.

Kodolenerģija ir energoresursu struktūras daļa pusē no ES dalībvalstīm. Valstīs, kas izvēlējušās to izmantot, kodolenerģija palīdz panākt elektroapgādes drošību. Šajā sakarā Enerģētikas savienības stratēģijā un Eiropas enerģētiskās drošības stratēģijā tika uzsvērts, ka dalībvalstīm ir jāpiemēro visaugstākie drošuma, drošības, atkritumu apsaimniekošanas un neizplatīšanas standarti, kā arī jādažādo kodoldegvielas piegādes. Tas palīdzēs sasniegt 2030. gadam noteiktā klimata un enerģētikas satvara mērķus.

Tā kā ES 27 % elektroenerģijas iegūst kodolceļā un 27 % elektroenerģijas saražo no atjaunojamajiem energoresursiem , ES pašlaik ir viena no trim lielākajām tautsaimniecībām , kas vairāk nekā pusi savas elektroenerģijas saražo bez siltumnīcefekta gāzu emisijām.

Kodolenerģētikas pārskata programma dod pamatu diskusijām, kā kodolenerģija var palīdzēt sasniegt ES mērķus enerģētikas jomā. Tā kā joprojām absolūta Komisijas prioritāte ir kodoldrošums, tajā aplūkotas investīcijas, kas saistītas ar drošuma uzlabojumiem, kas ieviesti pēc Fukušimas avārijas, un ar pašreizējo kodolelektrostaciju ilgtermiņa ekspluatāciju. Turklāt, tā kā ES kodolenerģētikas nozare ieiet jaunā fāzē, ko raksturo darbības intensifikācija darbmūža beigās, tā veicinās informētas debates par šajā sakarā vajadzīgajām investīcijām un kodolsaistību pārvaldību.

PINC aplūkoti arī jautājumi, kas saistīti ar investīcijām pētniecības reaktoros un ar tiem saistītajā degvielas ciklā, tostarp medicīnisko radioizotopu ražošanā.

2.Kodolenerģija

2.1.Jaunākā kodolpolitikas attīstība

14 dalībvalstīs darbojas 129 kodolreaktori, kuru kopējā jauda ir 120 GWe un vidējais vecums — gandrīz 30 gadi. 10 dalībvalstīs ir paredzēti jauni būvprojekti, un četri reaktori jau tiek būvēti — Somijā, Francijā un Slovākijā. Citi projekti, kurus paredzēts īstenot Somijā, Ungārijā un Apvienotajā Karalistē, ir atļauju saņemšanas posmā, savukārt citās dalībvalstīs (Bulgārijā, Čehijas Republikā, Lietuvā, Polijā un Rumānijā) īstenojamie projekti ir sagatavošanas posmā. Apvienotā Karaliste nesen paziņoja par savu nodomu līdz 2025. gadam slēgt visas ogļu elektrostacijas un jaudas trūkumu galvenokārt kompensēt ar jaunām gāzes elektrostacijām un kodolelektrostacijām.

Daudzas valstis Eiropā un visā pasaulē nākamajās desmitgadēs daļu elektroenerģijas iegūs kodolelektrostacijās. ES ir pasaulē vispamatīgākais juridiski saistošais un izpildāmais reģionālais kodoldrošuma satvars, un, lai gan dalībvalstis kodolelektroenerģijas jautājumā nav vienisprātis, tās vienlīdz atzīst, ka ir jānodrošina visaugstākie iespējamie standarti kodolenerģijas drošai un atbildīgai izmantošanai un iedzīvotāju aizsardzībai pret jonizējošo starojumu.

Kopš iepriekšējās PINC atjaunināšanas 2008. gadā ES kodolsituācija ir būtiski mainījusies: pēc Fukušimas Daiichi avārijas tiek organizēti visaptveroši ES kodolreaktoru riska un drošuma novērtējumi (noturības testi jeb stresa testi) un ir pieņemti izšķirīgi tiesību akti par kodoldrošumu, radioaktīvo atkritumu un izlietotās degvielas apsaimniekošanu un pretradiācijas aizsardzību.

Lai gan stresa testos tika konstatēts, ka ES, Šveices un Ukrainas kodolelektrostaciju drošuma standarti ir augsti, tika ieteikti vēl daži uzlabojumi. ENSREG vērtējumā kodolelektrostaciju operatori tos veic saskaņā ar nacionālajiem rīcības plāniem.

Grozītā Kodoldrošuma direktīva5 kodoldrošuma standartus paceļ augstākā līmenī. Tā nosaka skaidru ES mēroga mērķi samazināt avāriju risku un nepieļaut lielas radioaktīvu vielu noplūdes. Tā turklāt nosaka jaunu prasību — Eiropas salīdzinošās novērtēšanas sistēmu, kurā reizi sešos gados izskata konkrētus drošuma jautājumus. Investējot jaunās kodoliekārtās, prasības jāņem vērā vienmēr, bet modernizējot esošās — iespēju robežās.

2015. gada sākumā Euratom bija liela loma Vīnes deklarācijas pieņemšanas panākšanā. Minētā deklarācija Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras Konvencijas par kodoldrošību līgumslēdzējām pusēm uzliek pienākumu panākt drošuma standartus, kas būtu līdzvērtīgi grozītajā Kodoldrošuma direktīvā noteiktajiem. Kodolenerģijas izmantošanai izplatoties visos kontinentos un tajā iesaistoties daudziem apgādātājiem, ir svarīgi visā pasaulē nodrošināt augstus drošuma standartus un panākt, ka tos negrauj lētāku vai novecojušu tehnoloģisko risinājumu izmantojums.

ES tiesiskais regulējums prasa lielāku pārredzamību un sabiedrības līdzdalību kodoljautājumos, kā arī labāku sadarbību starp visām ieinteresētajām personām. Iepriekš minētās direktīvas par kodoldrošumu, radioaktīvajiem atkritumiem un pretradiācijas aizsardzību visas nosaka prasības, kas attiecas uz informācijas pieejamību un sabiedrības līdzdalību. ES dalībvalstu kodoldrošuma iestāžu sadarbība tagad veiksmīgi norit Eiropas Kodoldrošuma jomas regulatoru grupas paspārnē. Turklāt Komisija dialogu starp ieinteresētajām personām arī turpmāk veicinās Eiropas Kodolenerģētikas forumā.

2.2.ES kodolenerģijas tirgus un galvenās norises

Ņemot vērā citos reģionos notiekošā iespējamo ietekmi uz ES kodolnozari, globālo drošumu, drošību, veselību un sabiedrisko domu, ES kodolenerģijas tirgus ir jāaplūko pasaules kontekstā. Vajadzētu pastiprināt sadarbību ar ES kandidātvalstīm un kaimiņvalstīm, it sevišķi Ukrainu, Baltkrieviju, Turciju un Armēniju. Drošuma stresa testi jau ir veikti Ukrainā, tiem 2016. gadā jānotiek Armēnijā, un plānots tos veikt arī Baltkrievijā un Turcijā.

ES kodolnozare visos kodolnozares segmentos ir kļuvusi par pasaules tehnoloģiju līderi un tieši nodarbina 400 000–500 000 personu, bet netieši rada vēl aptuveni 400 000 darbvietu. Šādai līderpozīcijai ir liels iespaids visā pasaulē. Tiek lēsts, ka pasaules tirgus vajadzība pēc kodolinvestīcijām 2050. gadā sasniegs aptuveni 3 triljonus euro , pēc prognozēm — lielākoties Āzijā. Paredzams, ka līdz 2040. gadam kodolreaktori būs lielākā skaitā valstu un arī pasaulē uzstādītā kodoljauda būs lielāka. Saskaņā ar prognozēm tikai Ķīnas uzstādītā kodoljauda vien pieaugs par 125 GWe, kas ir vairāk nekā ES (120 GWe), ASV (104 GWe) un Krievijas (25 GWe) pašreizējā jauda.

Komisija prognozē, ka, ņemot vērā dažu dalībvalstu lēmumu no kodolenerģijas pakāpeniski atteikties vai samazināt tās daļu energoresursu struktūrā, ES mērogā kodolenerģijas ražošanas jauda līdz 2025. gadam saruks. Paredzams, ka pēc tam līdz 2030. gadam tendence savukārt būs pretēja, jo iecerēts elektrotīklam pieslēgt jaunus reaktorus un pagarināt citu reaktoru darbmūžu. Laikposmā līdz 2050. gadam kodoljauda nedaudz palielinātos un nostabilizētos diapazonā no 95 līdz 105 GWe (1. attēls). Tā kā paredzams, ka pieprasījums pēc elektroenerģijas šajā laikposmā pieaugs, kodolenerģijas īpatsvars ES no pašreizējiem 27 % saruktu līdz aptuveni 20 %.