LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 13.10.2008 
SEC(2008) 2599 
  
KOMISIJAS DARBINIEKU DARBA DOKUMENTS 
Pavaddokuments 
 
priekšlikumam Eiropas Parlamenta un Padomes regulai 
par pārrobežu maks ājumiem Kopien ā 
  
KOPSAVILKUMS PAR IETEKMES NOV ĒRTĒJUMU 
{COM(2008) 640} 
{SEC(2008) 2598} 
LV 2   LV 1. IEVADS  
Iekšējam tirgum ir nepieciešama vienm ērīga un efekt īva maksājumu sist ēmu darbība. 
Efektīvas maks ājumu sist ēmas ir sist ēmiski svar īgas Eiropas konkur ētspējai, saimniecisko 
darījumu atvieglošanai un monet ārās politikas īstenošanai. Maks ājumu tirgu integr āciju 
Eiropas Savien ībā 2000. gad ā noteica par vienu no galvenajiem pas ākumiem, kas j āveic, lai 
sasniegtu Lisabonas darba k ārtības mērķus. 
Līdz ar Ekonomikas un monet ārās savienības (EMS) izveidi k ļuva skaidrs, ka ir nepieciešama 
mūsdienīga, stabila un efekt īva maks ājumu infrastrukt ūra, kas veicin ātu pārrobežu 
elektroniskos maks ājumus Eiropas Savien ībā. Tā kā maksājumu nozare neizvirz īja nekādas 
iniciatīvas, lai att īstītu nepieciešamo visas Eiropas m ēroga apstr ādes infrastrukt ūru un 
samazinātu maksu par p ārrobežu maks ājumiem, Komisija nol ēma rīkoties.  
Eiropas Parlamenta un Padome s Regula (EK) Nr. 2560/2001 par p ārrobežu maks ājumiem 
euro („Regula 2560”) st ājās spēkā 2001. gada 31. decembr ī. Minētā regula ir piem ērojama 
pārskaitījumiem, skaidras naudas iz ņemšanai no bankom ātiem un elektroniskajiem 
maksājumiem, ko veic euro par summu l īdz EUR 50 000. T ā nodrošina, ka tad, kad pat ērētājs 
veic pārrobežu elektronisku maks ājumu euro, tas vi ņam maksā tikpat daudz k ā tad, kad vi ņš 
veic atbilstošu maks ājumu euro sav ā dalībvalstī. Regulu 2560 var uzskat īt par sākumu 
integrēta tirgus izveidei euro maks ājumiem. 
Šī ietekmes nov ērtējuma pamat ā ir plašs sagatavošanas darbs un apspriešan ās, ko veikusi 
Komisija, un taj ā ievēroti secin ājumi, kas izdar īti 2008. gada zi ņojumā Eiropas Parlamentam 
un Padomei par to, k ā tiek piem ērota Regula (EK) Nr. 2560/2001 par p ārrobežu maks ājumiem 
euro. Min ētajā ziņojumā attiecībā uz regulu tika konstat ētas trīs galvenās problēmas, kas s īkāk 
aplūkotas ietekmes nov ērtējumā. Tās ir šādas: 
– augstas maksas, tirgus sadrumstalot ības un nekonsekventa tiesisk ā režīma risks pārrobežu 
tiešā debeta maks ājumiem ; 
– pārrobežu maks ājumu zemā efektivit āte, nevienlīdzīgi noteikumi un augstas izmaksas 
maksājumiem, ko rada uz norēķiniem balst īti ziņošanas pien ākumi statistikas jom ā; 
– par regulas piem ērošanu atbild īgo valsts kompetento iest āžu trūkums un ārpustiesas 
pārsūdzības strukt ūru trūkums ar to saist ītiem strīdiem. 
Turklāt šajā ietekmes nov ērtējumā tiek ņemti vērā arī jaunākie notikumi mazumtirdzniec ības 
finanšu tirgos, tostarp vienot ās euro maks ājumu telpas ( Single Euro Payments Area - SEPA ) 
pakāpeniskā parādīšanās un Komisijas ap ņemšanās pieskaņot regulas tekstu Maks ājumu 
pakalpojumu direkt īvai (Eiropas Parlamenta un Padomes Direkt īva 2007/64/EK par 
maksājumu pakalpojumiem iekš ējā tirgū — MPD). 
2. KONSTAT ĒTĀS PROBL ĒMAS 
2.1. Augstas maksas, tirgus sadrumstalot ības un nekonsekventa tiesisk ā režīma risks 
pārrobežu tieš ā debeta maks ājumiem 
Kad pieņēma Regulu 2560, p ārrobežu tieš ā debeta maks ājumi vēl nepastāvēja. Tāpēc tie 
nebija tās darbības jomā. Taču MPK paredz nepieciešamo tiesisko regul ējumu, kas ļauj ieviest 
LV 3   LV pārrobežu tieš ā debeta maks ājumus. Ja tieš ā debeta maks ājumus atst ātu ārpus pārskatītās 
regulas darb ības jomas, rastos nopietna neatbilst ība iekšējā tirgū, jo būtu atļauts, ka svar īgam 
elektronisko maks ājumu instrumentam var piem ērot atšķirīgu maksu par p ārrobežu un 
iekšzemes dar ījumiem, bet citiem instrumentiem tas neb ūtu atļauts. 
Tiešā debeta maks ājumi veido apm ēram 25 % no visiem beznaudas maks ājumu darījumiem 
Eiropas Savien ībā. Saskaņā ar Komisijas apl ēsēm pārrobežu tieš ā debeta maks ājumu vērtība 
samērā ātri varētu sasniegt apm ēram 250 miljonus euro gad ā. 
Tas, ka Regula 2560 pašlaik neaptver tieš ā debeta maks ājumus atš ķirībā no citiem 
elektroniskajiem maks āšanas līdzekļiem, rada nep ārprotamu risku, ka iekšzemes un p ārrobežu 
tiešā debeta maks ājumiem var tikt piem ērotas atšķirīgas cenas. Atseviš ķas finanšu iest ādes 
saistībā ar SEPA un MPD var br īvi diferenc ēt cenas pārrobežu dar ījumiem. Liel ākas peļņas 
iespējas var likt t ām piemērot šādu stratēģiju. Cenu atš ķirība varētu kropļot ES maks ājumu 
tirgus svar īgas daļas darbību, saglab ājot tā pašreizējo sadrumstalot ību gar valstu robež ām. Ja 
pārrobežu un iekšzemes tieš ā debeta maks ājumu cenas netiktu vien ādotas, maks ājumu 
pakalpojumu sniedz ējiem neb ūtu stimula ātri pāriet uz m ūsdienīgu un rentablu SEPA  
infrastrukt ūru, jo visas izmaksas var ētu atgūt no patērētājiem un uz ņēmumiem. 
2.2. Pārrobežu maks ājumu zem ā efektivit āte, nevienl īdzīgi noteikumi un augstas 
izmaksas maks ājumiem, ko rada uz nor ēķiniem balst īti ziņošanas pien ākumi 
statistikas jom ā 
Kopienas ties ību akti un Eiropas Centr ālās bankas akti prasa, lai dal ībvalstis v āc statistiku par 
maksājumu bilanci (MB). Tom ēr dalībvalstu izmantot ā metodolo ģija atšķiras. Izmantot ās 
metodes var klasific ēt divās plašās kategorij ās: 
– sistēmas, kuru pamat ā ir tiešā ziņošana un apsekojumi  un ar kur ām informācija tiek v ākta 
tieši no rezidentiem uz ņēmumiem un m ājsaimniec ībām, kas iesaist ītas saimnieciskaj ās 
darbībās; 
– sistēmas, kuru pamat ā ir norēķini (maksājumi) un ar kur ām inform ācija tiek v ākta no 
starpniekiem, tas ir, bank ām, kas izpilda maks ājuma uzdevumus. 
Ar Regulu 2560 ieviesa atbr īvojumu no MB statistikas zi ņošanas pien ākuma par banku 
norēķiniem līdz slieksnim EUR 12 500 apm ērā. Tas paātrināja pāreju uz sist ēmām, kuru 
pamatā ir tiešā ziņošana, jo tad, ja izmant o šo metodi, netiek piem ērots nekāds slieksnis. 
2008. gada s ākumā 14 dalībvalstis izmantoja tiešo zi ņošanu/apsekojumus, lai apkopotu savu 
maksājumu bilances statistiku, bet 13 dal ībvalstis izmantoja uz nor ēķiniem balst ītu MB 
ziņošanu. Sešas valstis no p ēdējās minētās grupas nol ēma šo slieksni br īvprātīgi paaugstin āt 
līdz EUR 50 000, bet p ārējās septiņas turpin āja piemērot slieksni EUR 12 500 apm ērā. 
Septiņas no 13 valst īm, kas piem ēro uz nor ēķiniem balst ītu ziņošanas sist ēmu, pašlaik ir 
pārejas proces ā vai arī gatavo pāreju uz tiešas zi ņošanas/apsekojumu datu v ākšanas metodi.  
Statistikas zi ņošanas k ārtība šīm 13 dal ībvalstīm atšķiras. Tas nopietni ietekm ē ES 
maksājumu sist ēmu efektivit āti, jo tas noz īmē, ka daudzos gad ījumos var b ūt neiespējami 
veikt piln ībā automatiz ētu tūlītēju apstrādi tiem p ārrobežu maks ājumiem, kuru apjoms 
pārsniedz atbr īvojuma slieksni. Saska ņā ar valstu banku apvien ību aplēsēm apmēram 50 % no 
maksājumiem, uz kuriem attiecas zi ņošanas pien ākums, ir nepieciešama manu āla iejaukšan ās, 
kas ievērojami palielina izmaksas un apstr ādei vajadz īgo laiku. 
LV 4   LV Tādēļ uz norēķiniem balst ītai MB zi ņošanai ir nep ārprotama ES politikas dimensija, jo š ī datu 
vākšanas metode rada š ķērsli iekšējā tirgus izveidei maks ājumu jom ā un saglab ā 
administrat īvi noteikto atš ķirību starp iekšzemes un p ārrobežu maks ājumiem. No konkurences 
viedokļa atšķirība starp maks ājumiem, ko veic dal ībvalsts teritorij ā un starp dal ībvalstīm, rada 
nevienlīdzīgus noteikumus maks ājumu pakalpojumu sniedz ējiem, kuri atrodas daž ādās 
dalībvalstīs. Tas ar ī ierobežo konkurenci, radot š ķēršļus ienākšanai tirg ū, kuri daž ām 
maksājumu pakalpojumu sniedz ēju kategorij ām varētu būt pārāk lieli. 
Slogam, kas saist īts ar ziņošanas pien ākumu un zi ņošanas infrastrukt ūras uztur ēšanu, ir 
ievērojama ietekme uz p ārskaitījumu izmaks ām. Piemēram, saska ņā ar Itālijas Banku 
apvienības novērtējumu MB zi ņošanas tieš ās izmaksas ir EUR 3,40 par katru atseviš ķu 
pārrobežu p ārskaitījumu. Apr ēķini, ko veikusi Sp ānijas baku nozare, liecina par l īdzīgiem 
skaitļiem (apm ēram EUR 3 par p ārskaitījumu). 
Turklāt var pak āpeniski samazin āties uz nor ēķiniem balst ītas ziņošanas lietder ība un 
precizitāte. Kad SEPA  projekts b ūs pilnībā īstenots, maks ājumu dati bieži vien vairs 
neatspogu ļos to pamat ā esošos saimnieciskos dar ījumus, jo uz ņēmēji varēs visus savus 
maksājumus veikt caur vienu kontu, kam nav katr ā ziņā jāatrodas dal ībvalstī, kurā tie paši 
fiziski atrodas. Tas var savuk ārt ietekmēt ticamību MB datiem, kas tiek sniegti, izmantojot uz 
norēķiniem balst ītu ziņošanas sist ēmu un ko daž ādiem nol ūkiem izmanto ES l īmenī, 
piemēram, gatavojot tirdzniec ības sarunas vai uzs ākot pārmērīga deficīta procedūras. 
2.3. Nav konkr ēti minētas valsts kompetent ās iestādes, kas ir atbild īgas par regulas 
piemērošanu, un ārpustiesas p ārsūdzības strukt ūras ar regulu saist ītiem 
strīdiem 
Ārpustiesas p ārsūdzības strukt ūras patērētāju sūdzību izskat īšanai past āv visās dalībvalstīs. 
Tomēr dažās dalībvalstīs šīs struktūras atsakās izskatīt sūdzības, kas saist ītas ar Regulu 2560, 
kā attaisnojumu nor ādot to, ka t ām nav attiec īgu pilnvaru konkr ētās valsts ties ību sistēmā. Šī 
iemesla d ēļ dažās valstīs sūdzības iesniedz ējam tiesisk ā aizsardzība joprojām jāmeklē tiesā. 
Patērētājam, kura dz īvesvieta ir cit ā valstī, tas rada gr ūtības un ir ar ī apšaubāmi no 
rentabilitātes viedok ļa.  
Attiecībā uz kompetentaj ām iestādēm lielākā daļa dalībvalstu ir Komisijai neofici āli 
paziņojušas par to, kas ir atbild īgā iestāde. Taču dažos gad ījumos, kad ir konstat ēta kāda 
vispārēja problēma saistībā ar regulas nepareizu piem ērošanu, dažas dal ībvalstis ir atteikuš ās 
risināt problēmu, norādot, ka tām nav juridiska pien ākuma to dar īt.  
3. MĒRĶI 
Regulas p ārskatīšanas visp ārējais mērķis ir panākt, ka tiek izveidots iekš ējais tirgus 
maksājumiem euro, kur ā valda efekt īva konkurence un kur nav nek ādas atšķirības starp 
pārrobežu maks ājumu un iekš ējo maksājumu rež īmu, tādējādi nodrošinot iev ērojamus 
ietaupījumus un priekšroc ības Eiropas ekonomikai kopum ā. Lai šo galveno m ērķi sasniegtu, ir 
noteikti tr īs darbības mērķi: 1) likvid ēt administrat īvos šķēršļus, kas kav ē maksājumu iekš ējā 
tirgus efekt īvu darbību, 2) paplašin āt garantiju par vien ādām cenām iekšzemes un p ārrobežu 
maksājumiem, lai iek ļautu tiešā debeta maks ājumus, un 3) nodrošin āt Eiropas maks ājumu 
tiesību aktu konsekvenci un to piem ērošanu dal ībvalstīs. Vidējā laika posm ā tas nodrošin ātu 
konkrēto mērķu sasniegšanu, kas paredz veicin āt un atvieglot to, ka pat ērētāji un uzņēmumi 
izmanto p ārrobežu elektroniskos maks ājumu pakalpojumus, nodrošin āt vienlīdzīgus 
noteikumus no konkurences viedok ļa, pastiprin āt juridisko droš ību attiecībā uz beznaudas 
LV 5   LV maksājumiem euro un samazin āt maksājumu izmaksas Eiropas pat ērētājiem, uzņēmumiem un 
maksājumu pakalpojumu sniedz ējiem. 
4. IETEKME  
4.1. Ietekme, kas saist īta ar darb ības jomas paplašin āšanu, taj ā iekļaujot tieš ā 
debeta maks ājumus 
Iespējas attiec ībā uz regulas darb ības jomas paplašin āšanu, lai iek ļautu tieš ā debeta 
maksājumus, ir š ādas: 1) regulas darb ības jomu neattiecin āt uz tiešā debeta maks ājumiem; 
2) veicināt nozares pašregul ējumu un/vai ieteikt regul ēšanas darb ību, kas jāveic dalībvalstīm, 
un 3) paplašin āt regulas darb ības jomu, pie ņemot ties ību aktus, lai aptvertu tieš ā debeta 
maksājumus.  
Pirmā iespēja maksājumu pakalpojumu sniedz ējiem dotu iesp ēju noteikt atš ķirīgas cenas 
iekšzemes un p ārrobežu tieš ā debeta maks ājumiem. Daudzi t ā varētu darīt. Tā rezultātā tiešā 
debeta maks ājumi visdr īzāk nesasniegtu savu pilno p ārrobežu potenci ālu (tiktu izmantoti citi, 
regulēti maksājumu instrumenti) un nesniegtu iekš ējā maksājumu tirgus soci ālās priekšroc ības 
(zemas cenas par maks ājumiem). 
Otrā iespēja paredz ētu, ka maks ājumu nozare tiktu mudin āta ar pašregul ējumu noteikt 
vienādas cenas iekšzemes un p ārrobežu tieš ā debeta maks ājumu darījumiem. Alternat īvi vai 
paralēli Komisija pie ņemtu ieteikumu dal ībvalstīm, aicinot t ās vienādot maksu. Maksas 
vienādošana visdr īzāk skartu tikai dažas dal ībvalstis un/vai bankas, un š ī iemesla d ēļ 
saglabātos ES maks ājumu tirgus sadrumstalot ība. Iekšējā tirgus soci ālās priekšroc ības 
joprojām būtu mazākas, nekā tās varētu būt. 
Trešā iespēja nodrošin ātu, ka cenas, ko piem ēro par iekšzemes tieš ā debeta maks ājumiem un 
pārrobežu tieš ā debeta maks ājumiem, ir vien ādas katrā dalībvalstī. Patērētāji būtu aizsarg āti 
pret iespējamām diskrimin ējošām cenām pārrobežu tieš ā debeta maks ājumu jom ā. Eiropas 
uzņēmumiem b ūtu vēl lielākas priekšroc ības, jo ar ī uzņēmumi rīkojas kā maksātāji. Cenu 
vienādošanas rezult āts būtu tāds, ka maks ājumu dar ījumu izmaksas uz ņēmumiem b ūtu 
vienādas neatkar īgi no maks ātāja atrašan ās vietas.  
4.2. Ietekme, kas saist īta ar MB zi ņošanas pien ākumu 
Iespējas attiecībā uz ziņošanas pien ākumiem MB jom ā ir 1) saglab āt pašreizējo atbrīvojuma 
slieksni EUR 12 500 apm ērā; 2) izveidot br īvprātīgu Papildu izv ēles pakalpojumu (PIP) 
kopienu SEPA , kas ļautu turpin āt statistikas datu v ākšanu no banku nor ēķiniem; 3) veicin āt to, 
ka dalībvalstis veic br īvprātīgas korekcijas; 4) ar MB zi ņošanas pien ākumiem saist ītās 
problēmas risināt ar tiesību aktu pal īdzību, paredzot tr īs pakārtotas iesp ējas: 4.a) paaugstin āt 
atbrīvojuma slieksni l īdz EUR 50 000, 4.b) atcelt maks ājumu pakalpojumu sniedz ējiem 
noteiktos MB zi ņošanas pien ākumus un 4.c) paaugstin āt atbrīvojuma slieksni l īdz 
EUR 50 000 un n ākamajā stadijā, līdz 2012. gada janv ārim, atcelt uz nor ēķiniem balst īta MB 
ziņošanas pien ākumu. 
Ja pieņemtu pirmo iesp ēju, joproj ām saglab ātos nevienl īdzīgi noteikumi attiec ībā uz 
konkurenci starp maks ājumu pakalpojumu sniedz ējiem un zi ņošanas pien ākums par p ārrobežu 
maksājumiem kav ētu maksājumu iekš ējā tirgus efektivit āti. Patērētājiem un uz ņēmumiem 
tajās 13 dalībvalstīs, kurās saglabātu ziņošanas pien ākumu, būtu joprojām jāsaskaras ar 
LV 6   LV augstāku maksu (vai nu tieši — maks ājumu pakalpojumu cenu d ēļ —, vai netieši, proti, 
augstāku konta maksu un/vai citu saist ītu maksu d ēļ). 
Otrā iespēja ļautu turpin āt uz maks ājumiem balst ītu statistikas zi ņošanu SEPA  vidē un ļautu 
veikt maks ājumu automatiz ētu apstrādi. Tā samazin ātu uz nor ēķiniem balst ītas ziņošanas 
izmaksas un atbr īvojuma slieksni paaugstin ātu līdz EUR 50 000 dal ībvalstīm, kas piedal ās 
brīvprātīgi. Taču fiksētās izmaksas, kas saist ītas ar ziņošanas infrastrukt ūras uzturēšanu, 
bankām joprojām būtu ievērojams finansi ālais slogs, un tiktu saglab āts atšķirīgs režīms 
iekšzemes un p ārrobežu maks ājumiem. Neb ūtu arī pieejami dati par maks ājumiem, kas ien āk 
no dalībvalstīm, kuras nepiedal ās (lielākā daļa dalībvalstu nepiedal ītos PIP, jo tas t ām nav 
nepieciešams).  
Ja izvēlētos trešo iesp ēju, tad var ētu zināmā mērā mazināt pirmajā iespējā aprakstītās 
negatīvās sekas, lai gan tas, cik liel ā mērā tās izzustu, b ūtu atkarīgs no dalībvalstu rīcības.  
Ja atbrīvojuma slieksni paaugstin ātu līdz EUR 50 000 (4.a iesp ēja), tiktu pan ākta lielāka 
vienveidība starp ES dal ībvalstīm, jo vismaz mazumtirdzniec ības maks ājumu jom ā tiktu 
samazināti konkurences krop ļojumi. Ta ču ziņošanas pien ākuma saglab āšana joproj ām radītu 
ievērojamus š ķēršļus pārrobežu maks ājumiem. 
4.b iespēja ļautu maks ājumu izmaksas samazin āt maksim āli iespējamā apjomā, nebūtu 
nekādas administrat īvas atšķirības starp iekšzemes un p ārrobežu maks ājumiem, un no 
konkurences viedok ļa tiktu pan ākti vienl īdzīgi noteikumi maks ājumu pakalpojumu 
sniedzējiem. Tiktu atvieglota p ārrobežu maks ājumu pakalpojumu izmantošana, jo īpaši 
uzņēmumiem.  
4.c iespējai ir tādas pašas priekšroc ības kā 4.b iespējai — vien īgā atšķirība ir tāda, ka pēc 
pirmās stadijas, kuras laik ā tiktu paaugstin āts ziņošanas pien ākuma slieksnis, tiktu 
pakāpeniski atceltas MB pras ības. Tas ļautu MB apkopot ājiem savas datu v ākšanas metodes 
pakāpeniski piel āgot vajadz īgajām izmaiņām, tādējādi maksim āli samazinot ietekmi uz MB 
statistikas kvalit āti. 
4.3. Ietekme, kas saist īta ar kompetentaj ām iestādēm un ārpustiesas p ārsūdzības 
struktūrām 
Iespējas attiec ībā uz kompetent ām iestādēm un ārpustiesas p ārsūdzības strukt ūrām ir 
1) neiecelt kompetentas iest ādes un ārpustiesas p ārsūdzības strukt ūras un 2) iecelt 
kompetentas iest ādes un ārpustiesas p ārsūdzības strukt ūras, lai risin ātu ar regulu saist ītos 
jautājumus. 
Ja izvēlētos pirmo iesp ēju, tad tas, ka nav pieejams skaidrs veids, k ādā nodrošin āt ātru un 
izdevīgu tiesisko aizsardz ību, kaitētu patērētājiem un iekš ējā maksājumu tirgus efektivit ātei. 
Tas radītu juridisku neatbilst ību starp MPD un regulu un rad ītu neskaidr ības gadījumos, kad 
uz maksājumiem attiecas abi maks ājumu ties ību akti. Run ājot par kompetentaj ām iestādēm, 
tas, ka neb ūtu konkrēti ieceltu administrat īvo struktūru, kas pārrauga regulas piem ērošanu, 
novestu pie t ā, ka Komisijai b ūtu nepieciešams daudz vair āk laika un b ūtu grūtāk risināt 
problēmas, kas saist ītas ar nepareizu interpret āciju vai tirgus nepiln ībām attiecībā uz regulas 
piemērošanu. 
Pieņemot otro iesp ēju, dalībvalstīm būtu jānorāda, kuras kompetent ās iestādes būtu atbildīgas 
par regulas pareizu piem ērošanu valsts l īmenī. Patērētāji un uzņēmumi var ētu ierobežot 
LV 7   LV juridiskās izmaksas, kas saist ītas ar v ēršanos ties ā, un paātrināt maksājumu str īdu 
atrisināšanu, izmantojot š ķīrējtiesas un vidut ājus.  
5. SECINĀJUMI  
No Kopienas politikas viedok ļa priekšroka b ūtu dodama š ādām iespējām: 1) Regulas 2560 
darbības jomas paplašin āšana, lai iek ļautu tiešā debeta maks ājumus, 2) uz maks ājumiem 
balstītu ziņošanas pien ākumu pak āpeniska atcelšana l īdz 2012. gada janv ārim un 
3) kompetento iest āžu un ārpustiesas p ārsūdzības strukt ūru iecelšana. 
Ierosinātā grozītā regula tiktu pieska ņota formul ējumam un defin īcijām, kas izmantotas MPD, 
lai nodrošin ātu juridisko konsekvenci un skaidr ību starp abiem maks ājumu tiesību aktiem.