[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 30.4.2009 COM(2009) 204 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI STANDARTIZĒTI PRIVĀTO IEGULDĪJUMU PRODUKTI {SEC(2009) 556} {SEC(2009) 557} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI STANDARTIZĒTI PRIVĀTO IEGULDĪJUMU PRODUKTI (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. IEVADS „Standartizēti privāto ieguldījumu produkti” sniedz iespēju privātajiem ieguldītājiem viegli piekļūt finanšu tirgiem. Šādus produktus reglamentējošajiem noteikumiem jābūt stabiliem un saskaņotiem, lai varētu veikt efektīvus un atbildīgus privātos ieguldījumus. Finanšu krīze ir krasi vērsusi uzmanību uz to, ka pārredzamībai ir būtiska nozīme finanšu produktu jomā, kā arī norādījusi uz iespējamajām izmaksām, ko var radīt bezatbildīga pārdošana. Ieguldītāju uzticības zaudēšana liecina par to, ka nekavējoties jāievieš pareizs tiesiskais regulējums, lai pienācīgi varētu atjaunot uzticību. Kopienas tiesību aktos jau ietverts būtisks noteikumu kopums, ar ko aizsargā ieguldītāju intereses. Tomēr juridiskās prasības par produktu pārredzamību, pārdošanu un konsultācijām atšķiras atkarībā no produkta juridiskās formas un izplatīšanas kanāla. Šādā situācijā nav saskaņota pamata privāto ieguldītāju aizsardzībai vai tirgus līdzsvarotai attīstībai standartizētu privāto ieguldījumu produktu jomā. Privātajiem ieguldītājiem noteiktajam aizsardzības līmenim nebūtu jāatšķiras atkarībā no minēto produktu juridiskās formas. Ar šo paziņojumu noslēdz darbu, ko uzsāka pēc ECOFIN padomes 2007. gada maijā paustā lūguma izskatīt šos jautājumus. Šā darba galvenie posmi bija uzaicinājums iesniegt atsauksmes 2007. gada oktobrī, 2008. gada martā sagatavotais paziņojums par atsauksmēm, tehnisks seminārs ar nozares pārstāvjiem 2008. gada maijā, kā arī augsta līmeņa atklāta noklausīšanās 2008. gada jūlijā. Šajā paziņojumā aprakstīti pasākumi, ko Eiropas Komisija veiks, lai Eiropas tiesību aktu sistēmu saskaņotu ar tirgus faktisko situāciju attiecībā uz obligāto informācijas sniegšanu un tirdzniecības praksi standartizētu privāto ieguldījumu produktu jomā. Paziņojuma mērķis ir ieviest horizontālu pieeju, ar ko nodrošinās saskaņotu pamatu regulējumam obligātās informācijas sniegšanas un tirdzniecības prakses jomā Eiropas mērogā neatkarīgi no tā, kā produkts ir standartizēts vai pārdots. Šā darba mērķis ir panākt, lai standartizētu privāto ieguldījumu produktu tirgos dominētu lielāka pārredzamība, tiktu sniegta plašāka informācija par ierosinātajiem ieguldījumiem un produktu tirdzniecība atbilstu ieguldītāju interesēm. Tādējādi tirgū novērsīs to, ka ar regulatīvo arbitrāžu ieguldījumus novirza attiecībā uz īpašiem produktiem. Šis darbs palīdzēs sākt atjaunot ieguldītāju uzticību standartizētiem ieguldījumu produktiem, kura bija ievērojami mazinājusies finanšu krīzes dēļ. Lēš, ka visbiežāk sastopamajos privāto ieguldījumu produktos ieguldīto aktīvu apjoms samazinājās no 10 miljardiem euro 2007. gada beigās līdz aptuveni 8 miljardiem euro 2008. gada beigās, ko ietekmēja aktīvu norakstījumi un ieguldījumu izņemšana. Ņemot vērā iepriekš minēto, šis paziņojums ir daļa no Eiropadomes pavasara sanāksmē noteiktajiem Eiropas Komisijas paziņojumā ietvertajiem reformas pasākumiem, ar kuriem paredzēts novērst finanšu krīzes norādītos trūkumus regulatīvajā jomā. Kas ir standartizēti privāto ieguldījumu produkti? Privātie ieguldījumi finanšu tirgos pašlaik lielākoties nonāk ar „standartizētu” privāto ieguldījumu produktu starpniecību. Šādiem produktiem var būt dažāda juridiskā forma, kas privātajiem ieguldītājiem sniedz ievērojamas līdzvērtīgas funkcijas. - Tie sniedz pieeju pamata finanšu aktīviem, bet standartizētā veidā, kas atšķiras no tiešās līdzdalības. - To primārā funkcija ir kapitāla uzkrāšana, lai gan daži produkti piedāvā arī kapitāla aizsardzību. - Tie parasti ir paredzēti privāto ieguldījumu tirgum vidējam termiņam vai ilgtermiņam, kā arī - Tie tiek tirgoti tieši privātajiem ieguldītājiem, lai gan tos var pārdot arī pieredzējušiem ieguldītājiem. Daudzi privātie ieguldītāji, meklējot piemērotas ieguldīšanas iespējas, izpēta visus attiecīgos saistītos produktus. Šādu darbību lielā mērā atvieglo bankas un citas izplatīšanas sistēmas, kuras pārdod plašu ieguldījumu produktu klāstu. 1. ierāmējumā aprakstītas galvenās šādu produktu kategorijas. Tās atšķiras pēc tām piemērojamā nodokļu režīma un piedāvātā ieguldīšanas veida. Lai izvēlētos katram ieguldītājam vispiemērotāko produktu, jāņem vērā viņa/viņas profils, finansiālais stāvoklis un ieguldījuma vajadzības, ģimenes stāvoklis, vecums, nodokļu maksātāja statuss un vēlme uzņemties risku. Zemāk minētais uzskaitījums nav izsmeļošs. Nepārtraukti parādās jauni ieguldījumu produkti. Zemāk norādītie ieguldījumu produkti nav vienīgie, kas ir piemēroti mazumtirdzniecības tirgum. Turpmāk sniegto produktu aprakstu un sarakstu var izmantot kā sākotnējas norādes, lai definētu standartizētos privāto ieguldījumu produktus šādas iniciatīvas nolūkā. 1. ierāmējums. Standartizētu privāto ieguldījumu produktu kategorijas Turpmāk sniegtajam produktu aprakstam ir tikai orientējoša nozīme; vairumā gadījumu attiecīgajām produktu kategorijām pašlaik nav vispārīgi atzītu juridisko definīciju. - Ieguldījumu (jeb kopējie) fondi. Ieguldījumu fondi ir kolektīvs ieguldījumu veids, kurā par maksu iegulda kopējos fondos, kas izveidojušies, pateicoties lielam ieguldītāju skaitam. Fondi gūst peļņu, pārdodot fonda sertifikātus ieguldītājiem. Eiropas Savienībā ieguldījumu fondi var būt PVKIU (Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, kuri saskaņoti PVKIU direktīvā) vai valstu reglamentētie fondi (nesaskaņoti fondi vai fondi, kas nav PVKIU). - Ieguldījumi, kas klasificēti kā dzīvības apdrošināšanas polises. Tirgum piesaistītās dzīvības apdrošināšanas polisēs daļa no prēmijas tiek izmantota, lai iegādātos dzīvības apdrošināšanu (apdrošinātā summa), bet atlikumu iegulda tādā fondā kā PVKIU. Polises peļņa ir saistīta ar fondu veikumu. Pretstatā tradicionālajiem dzīvības apdrošināšanas produktiem tirgum piesaistītās polises parasti negarantē noteiktas summas maksājumu, jo īpaši nāves/izdzīvošanas gadījumā, bet toties nodrošina summu, kas ir viena vai vairāku sertifikātu tirgus vērtības daudzkāršojums. Tādēļ pēc definīcijas ieguldījuma risku uzņemas apdrošinājuma ņēmējs. - Mazumtirdzniecības strukturētie vērtspapīri. Strukturētos vērtspapīrus atvasina no viena vērtspapīra, vērtspapīru groza, indeksa, pamatpreces, parādu vērtspapīra un/vai ārvalstu valūtas, vai arī strukturēto vērtspapīru pamatā ir kāds no iepriekš minētajiem elementiem. Parasti attiecībā uz strukturētajiem vērtspapīriem investīciju banka apsola veikt maksājumu iepriekš noteiktā laikposmā, pamatojoties uz jau definētu formulu. Vairums strukturēto vērtspapīru piedāvā termiņa beigās ieguldītās pamatsummas pilnīgu aizsardzību, turpretim citi piedāvā lielāku peļņu, bet mazāku pamatsummas aizsardzību vai nepiedāvā to pavisam. Strukturētos vērtspapīrus var pārdot ieguldītājiem, inter alia , kā sertifikātus, strukturētus vekseļus (obligācijas) vai garantijas. - Strukturēti termiņnoguldījumi. Strukturēti termiņnoguldījumi piedāvā termiņnoguldījumu, kas saistīts ar konkrētām iespējām vai procentu likmes struktūru. Tie ir izveidoti, lai sasniegtu īpašu ienākumu profilu, ko tie panāk, izmantojot darījumus ar atvasinātajiem instrumentiem, tādiem kā procentu likme un valūtas iespējas. Dažādas finanšu institūcijas, kuras darbojas vairākos finanšu pakalpojumu nozares sektoros, ir iesaistītas šādu produktu izstrādē un to pārdošanā privātajiem ieguldītājiem. Šādus produktus strukturē un pārvalda fondu pārvaldītāji, apdrošināšanas uzņēmumi, komercbankas un investīciju bankas. Tās izplata tos privātajiem ieguldītājiem vai nu tiešā veidā, vai ar finanšu starpnieku, tostarp brokeru, apdrošināšanas starpnieku un neatkarīgu finanšu konsultantu, tīkla starpniecību. Privāto ieguldītāju riski Labi funkcionējošā tirgū konkurence ieguldījumu produktu sektorā var sniegt ievērojamus ienākumus privātajiem ieguldītājiem un visai ekonomikas nozarei. Konkurējoši spēki var veicināt stimulus piedāvāt produktus, kas atbilst mainīgajiem tirgus apstākļiem un jaunām ieguldītāju vajadzībām. Ieguldījumu produktu standartizēšana var dot īpašus labumus, piemēram, piedāvājot privātajiem ieguldītājiem risku diversifikācijas iespējas vai specifiska riska novirzīšanu, kā arī peļņas gūšanu, vai arī nodrošinot piekļuvi profesionālām ieguldījumu pārvaldīšanas zināšanām tādā veidā, kas, veicot tiešos ieguldījumus, būtu nepraktisks vai dārgs. Tomēr novērojama izteikta informācijas un pieredzes asimetrija starp produktu izstrādātājiem un izplatītājiem, no vienas puses, un privātajiem ieguldītājiem, no otras puses, kuru sagatavotība finanšu nozarē parasti ir samērā neliela. Ieguldījumu standartizēšana var šo asimetriju palielināt, piemēram, padarot to vēl sarežģītāku, kas mazina galveno ieguldījumu procesu pārredzamību, un ieviešot papildu izmaksas, kuras nav īpaši skaidri definētas. Ņemot vērā iepriekš minēto, patērētājiem jāuzticas informācijai par produktu, ko sniedz produktu izstrādātāji, un tādiem pakalpojumiem kā konsultācijas, ko piedāvā izplatītāji un finanšu konsultanti. Neskaidras vai nepilnīgas informācijas sniegšana var veicināt nepiemērotu produktu izvēli vai pārpratumus to izvēlē. Tāpat, ja pārdošanas darbības un finanšu konsultācijas nav vērstas uz klienta vajadzībām, var tikt pārdoti nepiemēroti produkti. Tāda situācija var rasties galvenokārt tad, ja pārdevēju un pircēju intereses nav saskaņotas, piemēram, ja produkta piedāvātāji sniedz finanšu stimulus izplatītājiem vai konsultantiem, lai pārdotu savus produktus. Šādi riski kaitē ieguldītājam, radot tiešus finanšu zaudējumus, vai nepiemērotu ieguldījumu rezultātā radušās izmaksas var apdraudēt patērētāju uzticību standartizētu privāto ieguldījumu produktiem. Noteikumi par informācijas sniegšanu attiecībā uz standartizētiem privātajiem ieguldījumu produktiem un par to pārdošanu Ņemot vērā minētos privāto ieguldītāju riskus, Eiropas un dalībvalstu mērogā ir ieviesti tiesību akti. Dažkārt piemēro noteikumus par pašiem produktiem, piemēram, ierobežojot privāto ieguldītāju piekļuvi noteiktiem produktu veidiem vai ierobežojot aktīvus, kuros var ieguldīt privāto ieguldītāju pārvaldītāji. Lai arī konkrētos sektoros šāda pieeja ir veiksmīga, ņemot vērā inovācijas finanšu jomā, to ir sarežģīti īstenot efektīvā veidā. Tādējādi likumdevēji, visticamāk, galveno uzmanību pievērsa tam, lai sniegtu ieguldītājiem lielāku līdzdalību lēmumu pieņemšanā, koncentrējoties uz noteikumiem divās jomās: - galvenās ieguldītājiem paredzētās informācijas sniegšanas veids un saturs un ar to saistītie reklāmas materiāli, kurus sniedz ieguldītājiem, pirms tie pieņem lēmumu par ieguldījumu; arvien lielāka nozīme ir kopsavilkuma informācijai, kurā aprakstītas ieguldījuma priekšlikuma galvenās iezīmes (izmaksas, paredzētā riska atdeve u.c.) un kuras mērķis ir sniegt pietiekamu informāciju privātajiem ieguldītājiem; - produktu izplatītāju uzņēmējdarbības veikšanas noteikumi un interešu konfliktu novēršana, pārvaldīšana un atklāšana pārdošanas vai konsultēšanas procesā ( noteikumi pārdošanas jomā ). Šādi noteikumi attiecībā uz ieguldījumiem negarantē labus lēmumus. Tāpat tie neaizsargā pret negatīviem ieguldījumu iznākumiem, ņemot vērā tirgus risku, kas attiecas uz vairumu ieguldījumu produktu. Tomēr tie var samazināt risku ieguldītājiem, kuri saskaras ar negatīviem iznākumiem, par kuriem iepriekš nebija brīdināti. Būtisks papildinājums šiem noteikumiem ir pašreizējā iniciatīva uzlabot privāto ieguldītāju izglītības līmeni finanšu jomā Eiropas Savienībā, lai mazāk pieredzējušus ieguldītājus sagatavotu lēmumu pieņemšanai finanšu jautājumos. Tomēr izglītība finanšu jomā nav risinājums, lai mazinātu ieguldījumu produktu piedāvātāju un starpnieku atbildību. 2. VAI EIROPAS TIESISKAIS REGULēJUMS ATBILST MēRķIM? Kopienas tiesību aktos ir daudz atšķirīgu noteikumu par iestādēm, kuras piedāvā, izplata un pārdod standartizētus privāto ieguldījumu produktus. Obligātās informācijas sniegšanas un pārdošanas prakses regulēšana Eiropas mērogā tiek panākta, piemērojot vairākas nozaru direktīvas vērtspapīru, apdrošināšanas un fondu pārvaldības jomā; kā arī piemērojot transversālos tiesību aktus, kas jo īpaši vērsti uz tirdzniecības kanāliem vai tirdzniecības praksi. Vairumā nozaru direktīvu ietverti noteikumi par informācijas sniegšanu, kurus vajadzības gadījumā papildina transversālajos tiesību aktos paredzētie noteikumi. Tiesisko regulējumu pārdošanas un konsultēšanas jomā pārvalda divi galvenie tiesību akti, proti, Direktīva par finanšu instrumentu tirgiem (DpFIT) un Apdrošināšanas starpniecības direktīva ( IMD ). Šajās direktīvās, inter alia , paredzēti noteikumi par uzņēmējdarbības veikšanu pārdošanas vietā, kā arī interešu konfliktu pārvaldību un atklāšanu. Kā norādīts 1. tabulā, Kopienas tiesību aktu kopums ir ļoti fragmentēts. Informācijas sniegšanas un pārdošanas prakses jomā standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem piemēro dažādus noteikumus atkarībā no to juridiskās formas vai pārdošanas kanāla. Turklāt dažiem produktiem un izplatīšanas kanāliem pašlaik nepiemēro Kopienas tiesību aktos paredzētos noteikumus. 1. tabula : Kopienas tiesību aktu noteikumi informācijas sniegšanas un pārdošanas jomā attiecībā uz standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem DPFIT (augsta līmeņa informācija, kas DpFIT starpniekiem jāsniedz, pārdodot finanšu instrumentus) | IMD prasības par informācijas sniegšanu attiecībā uz dažiem produktiem | DPFIT (augsta līmeņa informācija, kas DpFIT starpniekiem jāsniedz, pārdodot finanšu instrumentus) | E-tirdzniecības direktīva vai Finanšu pakalpojumu tālpārdošanas direktīva | Noteikumi pārdošanas jomā | DPFIT | DPFIT | IMD | DPFIT | ES mērogā nav noteikumu | PVKIU direktīva | E-tirdzniecības direktīva vai Finanšu pakalpojumu tālpārdošanas direktīva | Vai tiesiskā regulējuma sadrumstalotība rada bažas? Eiropas tiesiskajam regulējumam pietrūkst saskaņotības, un tas tikai nelielā mērā attiecas uz pašreizējo privāto ieguldījumu tirgu. Nozaru noteikumu neatbilstības un trūkumi mazina uzticību tam, ka ieguldītāju aizsardzības līmenis ir pietiekami augsts attiecībā uz visiem produktiem. Var minēt daudzus piemērus, kuros informācijas sniegšana ir efektīva un vērsta uz patērētāju, savukārt pārdošana ir vērsta uz patērētāja vajadzībām, tam sniedzot piemērotus ieteikumus. Neraugoties uz iepriekš minēto, ir arī daudzi negatīvi piemēri, ko rada nepilnīga produkta izstrāde un informācijas sniegšana vai pārdošana, kas neatbilst standarta noteikumiem. Tirgū turpinās nepiemērotu produktu pārdošana. Produktus aizvien iegādājas privātie ieguldītāji, kuriem nav skaidras izpratnes par produktu iezīmēm. Ieguldītāju zaudējumus ir grūti izteikt kvantitatīvi, daļēji tāpēc, ka šie aprēķini bieži vien būs netiešās izmaksas. Ietekmes novērtējumā apkopoti fakti un ieinteresēto aprindu ekspertu — patērētāju, patērētāju pārstāvju, valstu regulatoru un tirgus dalībnieku — viedoklis. Tas pierāda apgalvojumu, ka tiesiskā regulējuma nepilnības rada būtiskus zaudējumus ieguldītājiem. Problēmas ar ES noteikumiem, kuri attiecas uz galveno ieguldītājiem sniedzamo informāciju Kopsavilkuma informācijas sniegšanas veidā un tās saturā attiecībā uz plaši salīdzināmiem produktiem novērotas būtiskas neatbilstības. Nav konsekventas pieejas, ar ko privātajiem ieguldītājiem sniegtu galveno informāciju par galīgajām izmaksām, produktu riskiem un atdevi, kā arī finanšu garantiju noteikumiem. Dažos gadījumos patērētājiem sniegtā informācija ir pārāk tehniska, slikti sagatavota vai grūti saprotama, tādējādi radot pārmērīgu informācijas apjomu. Citos gadījumos pašreizējās nozaru saistības informācijas sniegšanas jomā nepiemēro standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem, piemēram, apdrošināšanas nozarē, kur obligātās prasības par informācijas sniegšanu ir noteiktas visiem iespējamajiem apdrošināšanas produktiem, bet ne tiem, kuriem ir ieguldījumu funkcija. Vēl citos gadījumos Eiropas Savienības noteikumu nav vispār, piemēram, strukturētiem termiņnoguldījumiem. Šādas neatbilstības neļauj efektīvi salīdzināt dažādu produktu veidu iezīmes un pieņemt kvalitatīvus lēmumus par ieguldījumiem. Finanšu krīze ir norādījusi uz to, cik svarīga ir efektīva informācijas sniegšana šajās jomās. Ir jāizskata nopietni jautājumi par ieguldītāju izpratni par iespējamo negatīvo risku un darījumu partneru risku, kas raksturīgs dažām produktu garantijām. Tieši šo problēmu dēļ Eiropas Komisija ierosināja pašreiz PVKIU pieprasīto vienkāršoto prospektu aizstāt ar īsāku, skaidrāku obligāto sniedzamo informāciju, kas būtu vērsta uz ieguldītāju — ar dokumentu „Pamatinformācija ieguldītājam”. Pamatinformāciju ieguldītājam izstrādā ciešā sadarbībā ar ieinteresētajām aprindām, tostarp kopā ar privātajiem ieguldītājiem, pamatīgi pārbaudot sniedzamās informācijas paraugus. Šis darbs varētu noderēt kā kritērijs dokumenta izstrādei par obligāto sniedzamo informāciju attiecībā uz visu standartizēto privāto ieguldījumu produktu tirgu. Tiesiskā regulējuma trūkumi pārdošanas prakses jomā Ar Eiropas Savienības noteikumiem par pārdošanas praksi cenšas nodrošināt to, ka izplatītāji rīkojas profesionāli un godīgi, un to, ka tie velta uzmanību ieguldītāja vajadzībām, pārdodot produktus vai par tiem konsultējot; kā arī to, ka interešu konflikti tiek novērsti, efektīvi pārvaldīti un/vai darīti zināmi. Tas ir ļoti svarīgs faktors. Saskaņā ar neseno ieguldīšanas konsultantu apsekojumu 72 % respondentu uzskata, ka veidi, kādos strukturē komisijas naudu par pārdošanu, var ietekmēt produktus, kurus pārdod ieguldītājam[2]. Režīmos, ko paredz piemērot divi galvenie Kopienas tiesību aktu kopumi šajā jomā, DpFIT un IMD , vērojamas dažas atšķirības. Attiecībā uz interešu konfliktiem ar DpFIT ieviesa sarežģītu režīmu interešu konfliktu novēršanai, pārvaldībai un atklāšanai, un tajā ietverti precīzi noteikumi par finansiālo pamudinājumu izmaksāšanu starpniekiem. Turpretim IMD nav paredzēti šāda veida noteikumi. Saskaņā ar direktīvas noteikumiem starpniekiem klients jāinformē par to, vai tie sniedz konsultācijas, pamatojoties uz godīgu analīzi (izmantojot pietiekami lielu skaitu apdrošināšanas līgumu), vai arī tiem ir līgumsaistības ar vienu vai vairākiem apdrošinātājiem. Līdz šim praktiskā pieredze, kurā izmantota gan DpFIT, gan IMD , ir ierobežota. Tomēr Eiropas Komisijai ir bažas par to, ka standartizētu privāto ieguldījumu produktu pārdošanas prakses standartu neatbilstības šajās divās direktīvās palielina ieguldītāju risku un regulatīvo arbitrāžu. Uz dažiem produktiem un izplatīšanas kanāliem šīs direktīvas neattiecas. Tiešajai pārdošanai, ko veic produkta izstrādātāji (piemēram, fondu pārvaldītāji vai apdrošināšanas kompānijas), nepiemēro tādas pašas disciplīnas kā pārdošanai, ko veic starpnieki. Turklāt ES mērogā nav noteikumu par strukturālo termiņnoguldījumu izplatīšanu, kuri pēc DpFIT direktīvā ietvertās definīcijas nav finanšu instrumenti. Šādi trūkumi rada nevienlīdzīgas konkurences apstākļus. 3. VAI IZMAIņAS EIROPAS TIESīBU AKTOS SNIEGS UZLABOJUMUS? Vai šīs problēmas ir tiesiskā regulējuma neatbilstību rezultāts Eiropas mērogā, vai tās ir radušās citu iemeslu dēļ, piemēram, neefektīvas tiesību aktu izpildes dēļ? Vai nepilnības Kopienas tiesību aktos var pienācīgi kompensēt ar darbību dalībvalstīs vai attiecīgajās nozarēs? Dažas dalībvalstis jau ir reaģējušas uz neatbilstībām un trūkumiem Eiropas tiesiskajā regulējumā, valsts mērogā nosakot papildu prasības par obligāto informācijas sniegšanu un pārdošanas praksi. Izstrādātāji un izplatītāji daudzās nozarēs ir arī rīkojušies, lai uzlabotu informācijas dokumentus un veicinātu atbildīgus pārdošanas un konsultēšanas procesus, izmantojot rīcības kodeksus un labas prakses paziņojumus. Tomēr šādi pasākumi parasti ir ierobežoti ģeogrāfiskā mērogā. Tie nevar veidot koordinētu vai sistemātisku risinājumu, lai novērstu trūkumus Eiropas tiesiskajā regulējumā. Valstu regulatoru centienus panākt lielāku tiesisko saskaņotību kavē neatbilstības Kopienas tiesību aktos, jo īpaši gadījumos, kad Kopienas tiesību aktos paredzēts, ka nedrīkst pieņemt papildu pasākumus valsts mērogā. Tas attiecas pat uz tiem produktiem, kurus pārdod galvenokārt vietējā mērogā. Turklāt nesaskaņoti valstu pieņemti risinājumi var ierobežot vienotā tirgus darbību. Produktiem, kuriem pašlaik nav piemērojamu formālu noteikumu, ar ko saskaņo nosacījumus par pārrobežu izplatīšanu, saskaņotāki ES noteikumi par informācijas sniegšanu un pārdošanas praksi Eiropas mērogā varētu novērst šķēršļus mazumtirdzniecības produktu izplatīšanai pārrobežu mērogā. Tādēļ Eiropas Komisija secinājusi, ka jāveic izšķiroša rīcība Eiropas mērogā, lai sistemātiski un koordinēti novērstu riskus, kas saistīti ar sadrumstalotu tiesisko regulējumu standartizētu privāto ieguldījumu produktu jomā. Lielāka saskaņotība Eiropas regulatīvajā vidē ir vajadzīga, lai nodrošinātu drošu un ilgtspējīgu regulatīvo vidi visā Eiropā, kā arī lai sekmētu vienotā tirgus vienmērīgu darbību. 4. KO IEROSINA EIROPAS KOMISIJA? Eiropas Komisija uzskata, ka pašreizējā nozaru sadrumstalotība jāaizstāj ar horizontālu pieeju obligātās informācijas sniegšanas un pārdošanas prakses jomā . Šī pieeja ļaus sasniegt konsekventus rezultātus neatkarīgi no produkta juridiskās formas vai iesaistītā izplatīšanas kanāla, un to varētu arī izmantot mazumtirdzniecības tirgū saistībā ar nepārtrauktiem jauninājumiem. Pieeja, kas balstīta uz izmaiņām pašreizējos nozaru tiesību aktos, un jaunu tiesību aktu ieviešana nozarēs, kur tādu patlaban nav, šķiet, mazākā mērā ietekmē spēkā esošās prasības. Tomēr tā nebūtu pietiekami efektīva konsekventas un saskaņotas pieejas nodrošināšanā un nenovērstu risku, ko rada nepilnīgi vai novecojuši noteikumi, kuriem vēlākā posmā būtu vajadzīga turpmāka iejaukšanās. Horizontālie pasākumi neizslēgtu iespēju pielāgot regulatīvās prasības, lai atspoguļotu objektīvas atšķirības attiecībā uz produktu iezīmēm. Horizontālie pasākumi Lamfalussy tiesību aktu veidā varētu ietvert vienotus principus un pamatprasības visiem attiecīgajiem produktiem vai dalībniekiem, vienlaikus ļaujot pieņemt precīza satura un veida prasības par dažādu produktu īpatnībām. Kāda būs horizontālā pieeja? Nākamajā iedaļā aprakstīta paredzētā pieeja horizontālo noteikumu izstrādei gan attiecībā uz galveno informāciju, ko sniedz standartizētu privāto ieguldījumu produktu izstrādātāji, gan uz šādu produktu pārdošanu, ko veic starpnieki vai citi izplatītāji, tostarp produkta piedāvātājs. Divās rīcības jomās ir paredzētas atšķirīgas likumdošanas iniciatīvas galvenokārt tāpēc, ka produktu pārdošanā un izstrādē ir iesaistītas atšķirīgas personas. Šādiem atšķirīgajiem instrumentiem vajadzētu būt savstarpēji efektīvi saskaņotiem. Galvenā informācija, ko ieguldītājiem sniedz produktu piedāvātāji Šajā jomā horizontālā pieeja ietver jauna instrumenta izstrādi, attiecīgo pašreizējo nozaru regulējuma noteikumu aizstāšanu vai papildināšanu un to paplašināšanu, ietverot produktus, kuriem šobrīd nav piemērojamu noteikumu. Turpmāk aprakstīti horizontālā standartizēto produktu instrumenta galvenie elementi. 2. ierāmējums. Galvenā informācija ieguldītājiem Mērķis: Mērķis ir sasniegt pēc iespējas lielāku saskaņotības un standartizācijas pakāpi attiecībā uz galveno sniedzamo informāciju privāto ieguldījumu jomā, lai dotu iespēju salīdzināt produktus, vienlaikus nosakot dažus precīzus noteikumus, kuri pielāgoti atsevišķu produktu īpatnībām. Darbības joma Jaunais horizontālais instruments būtu attiecināms uz visiem standartizētu privāto ieguldījumu produktu izstrādātājiem. Tas notiktu neatkarīgi no tā, vai produkts ir izstrādāts no kāda cita pamatprodukta, piemēram, kā gadījumā, ja tiek izmantoti „produktu iesaiņojumi” (wrappers) jeb atšķirīga produkta juridiskā forma. Produkti, kuri ietilpst piemērojamajā darbības jomā, ir tie, kas definēti kā standartizēts privāto ieguldījumu produkts, kā provizoriski izklāstīts 1. iedaļā. Principi, kurus izmantos, lai izstrādātu svarīgāko informāciju, ko sniedz ieguldītājiem Informācijai par produktu jābūt pareizai, skaidrai un nav jābūt maldinošai. Tai jābūt saprotamai ieguldītājiem, kuriem tā ir paredzēta un kuriem ieguldījumu jomā bieži vien nav nekādu zināšanu, vai arī tās ir nelielas. Šādos principos jāietver informācija, kas vajadzīga, lai pieņemtu uz informāciju balstītu lēmumu par ieguldījumu (piemēram, par veikumu un riskiem, izmaksām, garantijām un produkta darbību, piemēram, par fiksētiem atmaksas termiņiem). Tie pēc iespējas lielākā mērā jāizstrādā standartizētā veidā, kas sekmē produktu salīdzināšanu. Informācija jāsniedz formātā, kas piemērots privātajam ieguldītājam: tai jābūt īsai un vienkāršai (bet jāietver visi galvenie dati), un tā pamatīgi jāpārbauda kopā ar ieguldītājiem, lai nodrošinātu, ka tā darbojas, kā paredzēts. Informācija ieguldītājam jādara pieejama laikus, lai varētu ietekmēt tā lēmumu par to, vai veikt ieguldījumu. Visiem, kas pārdod standartizētus privāto ieguldījumu produktus, jāsniedz ieguldītājam produkta izstrādātāja sagatavotā obligātā informācija. Šis pienākums attiecas gan uz starpniekiem, gan uz izstrādātājiem, kuri pārdod savus produktus; un neatkarīgi no tā, vai, veicot pārdošanu, vienlaikus sniedz tādu pakalpojumu kā konsultācija. Visiem saistītajiem reklāmas materiāliem jābūt pareiziem, skaidriem un nav jābūt maldinošiem, kā arī tie skaidri jānodala no obligātās sniedzamās informācijas, bet vienlaikus jānodrošina reklāmas materiālu pilnīga saskaņotība ar informāciju. | - Nesenais darbs pie pamatinformācijas ieguldītājam PVKIU jomā ir precīza atsauce uz standarta obligāto informāciju, kas jāsniedz arī par citiem standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem, kaut gan šāda informācija būtu jāpielāgo, lai atspoguļotu citu produktu īpašas iezīmes un juridiskās formas. Cits darbs, ko veic Komisija, piemēram, darbs pie Patēriņa kredīta direktīvā paredzētās vienotas Eiropas kredītinformācijas veidlapas izstrādes, arī var sniegt norādes par to, cik vērtīgi ir sniegt patērētājiem standartizētu informāciju pirms līguma noslēgšanas. Standartizēto privāto ieguldījumu produktu pārdošana, ko veic starpnieki un citi izplatītāji Eiropas Komisija uzskata, ka pareizā pieeja ir piemērot tās pašas juridiskās prasības visu standartizēto privāto ieguldījumu produktu pārdošanai neatkarīgi no izmantotā izplatīšanas kanāla. DpFIT noteikumos par uzņēmējdarbības veikšanu un interešu konfliktiem ir paredzēts skaidrs kritērijs šādām prasībām. Lai panāktu, ka šādus pasākumus piemēro visiem standartizēto privāto ieguldījumu produktiem, jāpaplašina attiecīgo DpFIT noteikumu darbības joma, lai tos piemērotu visām juridiskām/fiziskām personām, kas pārdod attiecīgos produktus. Horizontālās pieejas galvenie elementi pārdošanas praksē būs šādi. 3. ierāmējums. Horizontāla pieeja pārdošanas prakses regulējumam Darbības joma Izmantojot DpFIT kā standartu, būtu konsekventi jādarbojas uzņēmējdarbības, pamudinājumu un interešu konfliktu jomā attiecībā uz visiem pārdodamajiem standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem neatkarīgi no tā, vai fiziskā/juridiskā persona ir starpnieks vai produkta izstrādātājs. Precīzajās prasībās jāņem vērā piedāvātais pakalpojums (konsultācija, pasūtījumu nosūtīšana). Principi Pārdošanas praksē galvenā uzmanība jāvērš uz taisnīgu izturēšanos pret ieguldītāju. Ja ieguldītājs saņem konsultāciju par ieguldījumu, konsultantam jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka pārdotie produkti atbilst ieguldītāja profilam un vajadzībām un ka ieguldītājs izprot konsultanta sniegtā pakalpojuma būtību. Ja produktu pārdod, nesniedzot šādu konsultāciju, ieguldītājs skaidri jāinformē par šāda pakalpojuma ierobežojumiem un riskiem. Atsevišķos apstākļos aizvien jāpieprasa novērtēt produkta piemērotību ieguldītāja vajadzībām. Gadījumos, ja pārdošanu veic kopā ar konsultēšanu vai bez tās, interešu konfliktiem nav jārada negatīvas sekas ieguldītājiem. No interešu konfliktiem, ja iespējams, jāizvairās, vai arī tie jānorāda, jāpārvalda un par tiem jāinformē ieguldītājus tiem saprotamā veidā. Veicot pārdošanu kopā ar konsultēšanu vai bez tās, lietderīgā formā jāsniedz skaidra un efektīva informācija ieguldītājiem par atlīdzības pasākumiem un visām izmaksām, komisijām un samaksātajām maksām. Tiem, kas novērtē produktu piemērotību, pilnībā jāizprot attiecīgie produkti un to iezīmes. | - Kādi ir lielākie šķēršļi horizontālas pieejas ieviešanas gadījumā? Lai arī vispārējais jēdziens par standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem ir samērā skaidrs, vajadzīga vispārīga pietiekami precīza definīcija, lai novērstu tiesisko nenoteiktību un arbitrāžu. Šo vispārējo definīciju būs jāpapildina ar skaidrām norādēm par produktiem, kuri ietilpst attiecīgajā darbības jomā. Eiropas Komisija atzīst, ka tas ir grūts uzdevums. Tomēr Eiropas Komisija neuzskata, ka šīs definēšanas problēmas ir neatrisināmas. Pēc šā paziņojuma pieņemšanas izstrādās vispārēju definīciju un to papildinās ar tādu produktu „balto sarakstu”, kas ietilpst darbības jomā. Otrais lielais uzdevums būt jaunā instrumenta (jauno instrumentu) saskaņošana ar pašreiz spēkā esošajiem nozaru tiesību aktiem. Ar jaunajiem horizontālajiem pasākumiem efektīvi jāatceļ un jāaizstāj visi attiecīgie spēkā esošie pasākumi, lai novērstu prasību dubultošanos. Paredzams, ka būtiskas problēmas radīsies, izstrādājot precīzus priekšlikumus par informācijas sniegšanu, piemēram, par konsekventu informācijas sniegšanu par produkta izmaksām, riskiem un iespējamo atdevi gadījumos, ja pamatprodukti pēc to funkcijām ievērojami atšķiras. Pieredze, kas iegūta, uzlabojot informācijas sniegšanu PVKIU jomā, liecina par to, ka tas ietver apjomīgu precīzu tehnisku darbu un priekšlikumu izvērtēšanu kopā ar ieguldītājiem. Labāka regulējuma izveidošana pats par sevi nav pietiekams noteikums, lai sasniegtu šajā dokumentā noteiktos rezultātus. Aizvien būtiski būs izveidot efektīvu sadarbību starp valstu uzraudzības iestādēm un nodrošināt to, ka tās konsekventi un efektīvi uzrauga prasību izpildi. Lai panāktu efektīvus rezultātus no noteikumos ieviestajiem uzlabojumiem, būs svarīgi tas, ka nozares pārstāvji velta pastiprinātu uzmanību ieguldītāju vajadzībām, kā arī tas, ka uzlabojas privāto ieguldītāju finansiālās iespējas. 5. SECINāJUMS Ņemot vērā finanšu krīzes pastiprināšanos, būs jānosaka pamats turpmākai ieguldītāju atkārtotai iesaistīšanai standartizētu privāto ieguldījumu produktu jomā: cilvēkiem aizvien vajadzēs taupīt un ieguldīt, tiem vajadzēs labi pārvaldītus drošus produktus, kurus tie var saprast un par kuriem sniedz efektīvu informāciju, un kurus tiem pārdod pareizā veidā. Eiropas Komisija atzīst, ka standartizētiem privāto ieguldījumu produktiem ir svarīga funkcija, gan nodrošinot virkni efektīvu ieguldījumu instrumentu mazumtirdzniecības tirgiem, gan sekmējot efektīvus kapitāltirgus. Šajā kontekstā produktu izstrādātājiem un starpniekiem ir būtiska loma efektīvu un lietderīgu mazumtirdzniecības tirgu izveidē, kā arī tie palīdz potenciālajiem ieguldītājiem izraudzīties ieguldījumus, kuri atbilst to vajadzībām. Neapšaubāmi produktu izstrādātājus un starpniekus jāatlīdzina par šādu uzdevumu veikšanu. Eiropas Komisija uzskata, ka ilgtspējīga un apmierinoša regulatīvā vide standartizētu privāto ieguldījumu produktu pārdošanai un informācijas sniegšanai par tiem nevar tikt izveidota, ja ir jācīnās ar būtiskām atšķirībām Eiropas tiesību aktos. Lai izstrādātu šo pieeju, ir jāpārvar būtiskas problēmas, tostarp uzraudzītājiem, kuri ir atbildīgi par jauno prasību izpildi, un nozarei, kas tās ievieš. Būs jāpieliek lielas pūles, lai samazinātu izmaksu ietekmi. Horizontālā transversālā pieeja arī nozīmēs vajadzību veikt ievērojamu papildu koordināciju un dialogu starp spēkā esošajiem nozaru uzraudzītājiem, lai nodrošinātu konsekventu tiesību aktu interpretāciju un attiecīgo nozaru efektīvu līdzdalību. Nākamie posmi Eiropas Komisija pašlaik sāks darbu pie precīzu priekšlikumu izstrādes, lai sagatavotu šajā paziņojumā norādīto tiesisko pieeju. Tas ietvers šādus posmus. - Tehniskā ieguldījuma apkopošana, lai dalībvalstu iestādes, tehniskās komitejas un citas ieinteresēto aprindu grupas palīdzētu sagatavot šādus pasākumus. - Pētījumu uzsākšana, lai veicinātu tiesību aktu un turpmāka ietekmes novērtējuma sagatavošanu. - Līdz 2009. gada beigām tiks publicēts pirmais izklāsts par iespējamo iepriekš aprakstīto pasākumu veidu un saturu. Šis dokuments būs pamats apspriedēm ar ieinteresētajām aprindām. [1] Būs jāveic turpmāka analīze, lai pārliecinātos, ka prasības tiek precīzi piemērotas atkarībā no strukturētā produkta veida, jo, iespējams, atsevišķos apstākļos var piemērot spēkā esošās prasības. [2] CFA Institute European Union Member Poll on Executive Compensation and Retail Investment Products ( CFA Institūta Eiropas Savienības dalībnieku aptauja par finanšu iestāžu vadītāju kompensēšanu un privāto ieguldījumu produktiem), 2009. gada janvāris.