Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko nosaka galīgo antisubsidēšanas nodokli Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam /* COM/2011/0201 galīgā redakcija - NLE 2011/0083 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 12.4.2011 COM(2011) 201 galīgā redakcija 2011/0083 (NLE) Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko nosaka galīgo antisubsidēšanas nodokli Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums attiecas uz to, kā piemērot 10. pantu Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulā (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis. | Vispārīgais konteksts Šis priekšlikums sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām. | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Antidempinga pagaidu pasākumi tai pašai ražojumu grupai tika noteikti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1042/2010 (OV L 299, 16.12.2010., 7. lpp). Vienlaicīgs priekšlikums noteikt galīgos antidempinga pasākumus. | Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. | 2. APSPRIEŠANĀS REZULTĀTI AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI Apspriešanās ar ieinteresētajām personām | Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses izmeklēšanas laikā saskaņā ar pamatregulas noteikumiem. | Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. | Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet ir sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums. | 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Ierosināto pasākumu kopsavilkums Komisija 2010. gada 17. aprīlī uzsāka antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importu. Izmeklēšanā tika konstatēta attiecīgā ražojuma subsidēšana, kas nodara kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Izmeklēšanā tika arī konstatēts, ka antisubsidēšanas pasākumu noteikšana nav pret Savienības interesēm. Tādēļ tiek ierosināts, ka Padome pieņem pievienoto regulas priekšlikumu, lai noteiktu galīgos antisubsidēšanas pasākumus attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importu. | Juridiskais pamats Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (“pamatregula”). | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. | Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus. | Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Savienības, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu. | Juridisko instrumentu izvēle | Ierosinātais juridiskais instruments: regula. | Citi instrumenti nebūtu piemēroti, jo pamatregula neparedz alternatīvas. | 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē ES budžetu. | 2011/0083 (NLE) Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko nosaka galīgo antisubsidēšanas nodokli Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1] (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. pantu, ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju, tā kā: 1. PROCEDŪRA 2. Procedūras sākšana 3. Eiropas Komisija 2010. gada 17. aprīlī, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicējot paziņojumu[2] (“paziņojums par procedūras sākšanu”), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes krītotā papīra importu Savienībā. 4. Antisubsidēšanas procedūru sāka pēc tam, kad Eiropas Krītotā papīra ražotāju asociācija CEPIFINE (“sūdzības iesniedzējs”) 2010. gada 4. martā iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri ražo nozīmīgu daļu, šajā gadījumā vairāk nekā 25 %, no kopējās krītotā papīra produkcijas Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par minētā ražojuma subsidēšanu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, ko uzskatīja par pietiekamiem, lai pamatotu procedūras sākšanu. 5. Pirms procedūras sākšanas un saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu Komisija paziņoja ĶTR valdībai (“ĶV”), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka subsidētais ĶTR izcelsmes krītotā papīra imports rada būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. ĶV tika uzaicināta apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. ĶV pieņēma piedāvājumu apspriesties, un apspriedes notika. Apspriežu laikā nevarēja panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. Tomēr pienācīgi ņēma vērā ĶV iestāžu atsauksmes attiecībā uz sūdzībā izteiktajiem apgalvojumiem par to, ka shēmas nav kompensējamas. Pēc apspriedēm no ĶV tika saņemta informācija. 6. Antidempinga procedūra 7. Eiropas Komisija 2010. gada 18. februārī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī [3], uzsāka antidempinga procedūru attiecībā uz ĶTR izcelsmes krītotā papīra importu Savienībā. 8. Komisija 2010. gada 17. novembrī ar Regulu (ES) Nr. 1042/2010[4] noteica antidempinga pagaidu maksājumu ĶTR izcelsmes krītotā papīra importam. 9. Kaitējuma analīze, kas veikta šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā un vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā, ir identiska, jo Savienības ražošanas nozares, nozari pārstāvošo Savienības ražotāju un izmeklēšanas perioda definīcija abās izmeklēšanās ir vienāda. Tāpēc abās procedūrās tika ņemtas vērā piezīmes par kaitējuma aspektiem, kas izteiktas abās šajās procedūrās. 10. Procedūrā iesaistītās personas 11. Komisija par procedūras sākšanu oficiāli informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos ražotājus Savienībā, zināmos ražotājus eksportētājus ĶTR un ražotāju asociāciju (papīra ražotāju asociāciju), attiecīgās valsts pārstāvjus, zināmos importētājus un zināmos lietotājus. Ieinteresētajām personām bija dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un lūgt, lai tās uzklausa. 12. Ņemot vērā acīmredzami lielo ražotāju eksportētāju, Savienības ražotāju un nesaistīto importētāju skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu bija paredzēta izlases veida pārbaude saskaņā ar pamatregulas 27. pantu. Lai Komisija varētu izlemt, vai jāveic atlase, un vajadzības gadījumā izveidotu izlasi, visi zināmie ražotāji eksportētāji un ar tiem saistītās zināmās papīra ražotāju asociācijas, visi zināmie Savienības ražotāji un nesaistītie importētāji tika aicināti pieteikties Komisijā un, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, sniegt pamatinformāciju par savu darbību, kas no 2009. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim veikta saistībā ar attiecīgo ražojumu (kā definēts turpmāk 2.1. iedaļā). Notika arī apspriešanās ar ĶTR iestādēm. 13. Kā skaidrots 51. apsvērumā, divas Ķīnas ražotāju eksportētāju grupas sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlases veida pārbaudē. Pamatojoties uz to, tika nolemts, ka ĶTR ražotāju eksportētāju izlases veida pārbaude nav nepieciešama. 14. Kā skaidrots 53. apsvērumā, tika nolemts, ka Savienības ražotāju izlases veida pārbaude nav nepieciešama. 15. Kā skaidrots 54. apsvērumā, tika nolemts, ka nesaistīto importētāju izlases veida pārbaude nav nepieciešama. 16. Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajos termiņos nosūtīja aptaujas anketas visām zināmajām iesaistītajām personām un visām citām personām, kas to lūdza, proti, sūdzības iesniedzējam, citiem zināmajiem Savienības ražotājiem, zināmajiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem un ražotāju asociācijai (papīra ražotāju asociācijai), attiecīgās valsts pārstāvjiem, zināmajiem importētājiem, zināmajiem lietotājiem. 17. Atbildes uz anketas jautājumiem un cita informācija tika saņemta no divām Ķīnas ražotāju eksportētāju grupām, asociācijas, kas iesniedza sūdzību (“Eiropas Krītotā papīra ražotāju asociācija” jeb CEPIFINE ), četriem Savienības ražotājiem — sūdzības iesniedzējiem — un vēl viena Savienības ražotāja, 13 nesaistītiem importētājiem un tirgotājiem, pieciem lietotājiem un vienas apvienības, kura pārstāv poligrāfijas nozari. 18. Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumus veica šādas valsts iestādes un uzņēmumu telpās: 19. Ķīnas Tautas Republikas valdība: 20. Ķīnas Tirdzniecības ministrija, Pekina, Ķīna; 21. ražotāji un asociācija Savienībā: 22. CEPIFINE, Brisele, Beļģija, 23. Sappi Fine Paper Europe , Brisele, Beļģija, 24. LECTA Group ( CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda , Itālija, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson , Francija, un TORRASPAPEL, S.A. , Barselona, Spānija), Barselona, Spānija, 25. Burgo Group spa , Altavilla Vicentina , Itālija, un ar to saistītie uzņēmumi Burgo Distribuzione srl , Milāna, Itālija, un Ebix sa , Barselona, Spānija, 26. Papierfabriek Scheufelen GmbH , Leningene, Vācija; 27. ražotāji eksportētāji ĶTR: 28. Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, uzņēmuma Asia Pulp & Paper Group (“APP”) kontrolakciju sabiedrība: 29. Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd , Džeņdzjanas pilsēta, Dzjansu province, ĶTR, 30. Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd [Sudžou Rūpnieciskais parks], Sudžou pilsēta, Dzjansu province, ĶTR, 31. Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd , Ninbo pilsēta, Džedzjanas province, ĶTR, 32. Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd , Ninbo pilsēta, Džedzjanas province ĶTR; 33. Chenming Paper Group (“ Chenming ”): 34. Shangdong Chenming Paper Holdings Limited , Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR, 35. Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd , Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR; 36. importētāji Savienībā: 37. Cartaria Subalpina , Turīna, Itālija, 38. Paperlinx , Northemptona, Apvienotā Karaliste. 39. Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods 40. Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2006. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”). 41. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS 42. Attiecīgais ražojums 43. Attiecīgais ražojums ir krītots papīrs — papīrs vai kartons ar pārklājumu uz vienas vai abām pusēm (izņemot kraftpapīru vai kraftkartonu) loksnēs vai ruļļos, kura svars ir 70 g/m2 vai lielāks, bet nepārsniedz 400 g/m2, un kura baltuma pakāpe ir augstāka par 84 (saskaņā ar standartu ISO 2470-1), kura izcelsme ir ĶTR (“attiecīgais ražojums” jeb “krītotais papīrs”) un kuru pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 un ex 4810 99 90. 44. Krītotais papīrs ir augstas kvalitātes papīrs un kartons, ko parasti izmanto tādas lasāmvielas kā žurnālu, katalogu, gada pārskatu, gadagrāmatu drukāšanai. Attiecīgais ražojums gan loksnēs, gan ruļļos ir piemērots lietošanai lokšņpadeves (“ cut star ” tipa) iespiedmašīnās. Lokšņpadeves presēm piemēroto ruļļu (“griešanai paredzēto ruļļu”) dizains ir tāds, lai pirms apdrukāšanas tos varētu sagriezt gabalos, tādējādi tie var aizvietot loksnes un tiešā veidā ar tām konkurē. 45. Attiecīgais ražojums nav ražojums ruļļos, kurus izmanto ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts ar mainīta ātruma metodi saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību, izmantojot IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērot perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērot padeves virzienā. Turklāt atšķirībā no lokšņu padeves iespiedmašīnās izmantojamiem ruļļiem ruļļi, ko izmanto ruļļpadeves presēs, parasti tiek tieši ievietoti iespiedmašīnās un pirms tam netiek sagriezti. 46. Viena persona iebilda, ka izmeklēšanā iekļauto ražojumu apjoms ir pārāk šaurs un ka tajā būtu vajadzējis iekļaut arī ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētos krītotā papīra ruļļus. Tika apgalvots, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantotajiem ruļļiem un ruļļiem, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana (griešanai paredzētie ruļļi un loksnes), ir vienādas tehniskās un fizikālās pamatīpašības un tie nav atšķirami viens no otra. Turklāt tika apgalvots, ka tos abus izmanto augstas kvalitātes iespieddarbiem un ka tāpēc tie zināmā mērā ir savstarpēji aizvietojami. 47. Taču pretēji minētajam iebildumam izmeklēšanā apstiprinājās, ka patiešām pastāv tādas acīmredzamas tehnisko un fizikālo īpašību atšķirības kā ruļļpadeves iespiedmašīnās un lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantojamā papīra mitrums un cietība. Izmeklēšanā arī apstiprinājās, ka 18. apsvērumā minētās tehniskās īpašības piemīt tikai tiem ruļļiem, kas piemēroti lietošanai ruļļpadeves presēs. Šo atšķirību dēļ papīru, ko izmanto ruļļpadeves presēs, un papīru, kuru izmanto lokšņpadeves iespiedmašīnās, nevar izmantot viena un tā paša veida iespiedmašīnās, un tāpēc tie nav savstarpēji aizvietojami. Visas personas piekrita tam, ka abi šie papīra veidi ir atšķirīgi virsmas stiprības un stiepes izturības ziņā. 48. Turklāt saskaņā ar attiecīgās personas apgalvojumu klienti uzskata, ka loksnēs, griezējruļļos un ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētos ruļļos pārdodamais krītotais papīrs veido vienotu tirgu, un tādējādi tam ir vieni un tie paši izplatīšanas kanāli. Atšķirīgās tehniskās īpašības atspoguļojas vienīgi nelielajās cenu atšķirībās starp šīm ražojumu grupām. 49. Tomēr izmeklēšanā konstatēja, ka abu veidu ruļļi nav savstarpēji aizvietojami arī no ekonomiskā viedokļa, jo ruļļi, ko izmanto ruļļpadeves iespiedmašīnās, paredzēti masas un apjoma iespieddarbiem, tos parasti ražo pēc pasūtījuma, un tiem nepieciešama tiešlaika piegāde, tādējādi šos ražojumus neuzkrāj starpnieki, bet tos piegādā tieši galapatērētājiem, t. i., tos pārdod, izmantojot atšķirīgu izplatīšanas kanālu nekā ruļļiem, kurus izmanto lokšņpadeves iespiedmašīnās. Atšķirīgais ražošanas process un tajā vērojamie atšķirīgie apjomradītie ietaupījumi izpaužas noteiktās cenu atšķirībās. 50. Turklāt jāatgādina, ka attiecīgajā periodā no ĶTR netika importēts neviens ruļļpadeves presēs izmantojams rullis. Var uzskatīt arī, ka ir maz ticams, ka šos ražojumus importēs nākotnē, jo šāda pakalpojuma izmantošana sakarā ar lielo attālumu ir ekonomiski neizdevīga iepriekšējā apsvērumā minēto iemeslu dēļ. 51. Pamatojoties uz iepriekš minēto, šie apgalvojumi tika noraidīti. 52. Šī persona arī apgalvoja, ka virsmas noturība bija nepiemērota tehniskā iezīme, lai atšķirtu dažādus ražojumus, jo šī pārbaude ir vispārīga un tās rezultātus var ietekmēt pārbaudītā papīra mitruma saturs. Turklāt tā apgalvoja, ka, pamatojoties uz dažu citu pārbaužu rezultātiem, kas veikti tā laboratorijā un kas gūti, mērot Savienības ražotāju ražotu ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētu ruļļu virsmas noturību , ir skaidrs, ka uz šiem ražojumiem neattiecas pašreizējā ražojuma definīcija, saskaņā ar kuru minētais virsmas noturības kritērijs nav piemērots, lai nošķirtu ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzēto krītoto papīru no lokšņpadeves iespiedmašīnām paredzētā krītotā papīra. 53. Attiecībā uz apgalvojumu, ka papīra mitruma saturs var padarīt neuzticamus ISO testēšanas standarta ISO 3783:2006 testēšanas rezultātus, pierādījumi netika iesniegti. 54. Ražotāja eksportētāja iesniegtie testēšanas rezultāti sastāv no tā laboratorijā veikto pārbaužu rezultātu kopsavilkuma. Turklāt rezultāti nebija pieejami, lai tos varētu pārbaudīt un komentēt citas ieinteresētās personas, jo īpaši Savienības ražošanas nozare, kā arī konkrētais ražotājs eksportētājs neiesniedza izsmeļošu nekonfidenciālu rezultātu kopsavilkumu, neraugoties uz vairākkārtējiem atgādinājumiem. 55. Pēc rezultātu izpaušanas ražotājs eksportētājs nesniedza sīkāku papildu informāciju, kas varētu būt noderīga pārbaužu ticamības novērtēšanā. Tā kā netika iesniegta šīs pārbaudes nekonfidenciālā versija, uzņēmumi, kuru ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētie ruļļi tika, kā tiek apgalvots, pārbaudīti, nevarēja sniegt savas atbildes uz pārbaudes secinājumiem. Tādējādi Komisija nevarēja objektīvi pārbaudīt, vai iesniegtie pārbaudes rezultāti ir ticami un pareizi un vai uz tiem var paļauties izmeklēšanas nolūkos. Pamatojoties uz Komisijai pieejamiem faktiem, tika secināts, ka pārbaudes objektivitāte un ticamība ir nepietiekama, jo informāciju, kas sniegta, tai piemērojot konfidencialitāti, nav iespējams salīdzināt ar ticamiem avotiem. 56. Pēc secinājumu izpaušanas šis ražotājs eksportētājs iesniedza rezultātus par citu pārbaudi, ko tā uzdevumā veikusi neatkarīga pārbaužu laboratorija, un vēlreiz atkārtoja, ka ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētais krītotais papīrs patvaļīgi nav iekļauts izmeklēšanā. Pārbaužu ziņojumos ir norādīts, ka virsmas noturība ir mērīta 25 ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētā krītotā papīra paraugiem, ko ražotājs eksportētājs nodrošināja un norādīja laboratorijai kā Savienības ražotāju ražotā papīra paraugus.Saskaņā ar šo ziņojumu neviens no papīra veidiem neatbilda 18. apsvērumā noteiktajiem kritērijiem. 57. Testa ziņojuma novērtēšanā tika konstatēts, ka, pirmkārt, neatkarīgās laboratorijas testa ziņojums attiecās galvenokārt uz ražojumiem, attiecībā uz kuriem šie rezultāti bija nebūtiski, jo lielākā daļa no paraugiem, kas tika pārbaudīti, nebija ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētie ruļļi; otrkārt, testa ziņojums attiecās uz ražojumiem, kuri netika pietiekami identificēti, jo pēc pārbaudes ziņojuma nevarēja pārliecināties, vai pārbaudītais papīrs ir paredzēts lokšņpadeves iespiedmašīnām vai ruļļpadeves iespiedmašīnām, jo ziņojumā raksturotais papīra zīmols ir iespējams abiem formātiem. Turklāt ziņojums neradīja pārliecību par to, ka norādītie ruļļi, kuru paraugi tika izmantoti, patiešām bija paraugi, kurus pārbaudīja. 58. Atbildot uz neatkarīgās laboratorijas testa ziņojumu, sūdzības iesniedzējs iesniedza kāda Savienības ražotāja veiktus to pašu ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamo ruļļu testēšanas rezultātus, kurus esot testējusi arī neatkarīgā laboratorija. Šī testa rezultāti bija atšķirīgi. Sūdzības iesniedzējs izskaidro atšķirības ar, iespējams, atšķirīgiem testa apstākļiem un tāpēc iespējamu neatbilstību standartam ISO 3783:2006, t. i., standartam, saskaņā ar kuru ir mērāma virsmas noturība, kā noteikts pagaidu noteikumu 16. apsvērumā. 60. Pirmkārt, Komisija nekad nav apšaubījusi neatkarīgās laboratorijas testa ziņojuma objektivitāti un šajā saistībā tas nav svarīgi, ka testēšana veikta ar atpazīstamiem paraugiem. Otrkārt, šaubas radīja testēto paraugu atlase un izcelsme, nevis paši testi. Šaubas nekliedēja arī ražotāja eksportētāja apgalvotais, jo vairākos aspektos tas nebija saprotams un skaidrs, piemēram, tika apgalvots, ka administratīvas vai piegādātāju kļūmes dēļ — piegādājot nepareizos paraugus — tika testēti ražojumi, kas nebija ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi. 61. Tā kā gan testēto, kā tiek apgalvots, ražojumu avots, gan paraugi nebija skaidri un dažādo pušu veikto testu rezultāti bija pretrunīgi, tika uzskatīts, ka iesniegtais neatkarīgās laboratorijas testa ziņojums, kas veikts Ķīnas ražotāja eksportētāja uzdevumā, pārliecinoši nedemonstrē, ka virsmas noturības tests nebija atbilstošs, lai izšķirtu lietošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemēroto krītoto papīru un lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantoto krītoto papīru. Tātad testa ziņojums uzskatāmi neparāda, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās lietotais krītotais papīrs patvaļīgi tika izslēgts no izmeklēšanas. 62. Attiecībā uz virsmas noturības kā tāda kritērija būtiskumu, pēc kura nošķir ruļļpadeves iespiedmašīnām piemērotos ruļļus, jāatgādina, ka ražojuma definīcijā abas ražojumu grupas ir nošķirtas viena no otras, cita starpā pamatojoties uz ražojumu izmantojumu, t. i., to, vai ražojums ir piemērots lietošanai lokšņpadeves vai ruļļpadeves iespiedmašīnās, nosaka pēc izmantotās iespiedmašīnas prasībām, ko cita starpā atspoguļo virsmas noturības rādītāji. Turklāt jānorāda, ka virsmas noturība ir tikai viena no īpašībām, pēc kurām lietošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemēroto krītoto papīru nošķir no lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantotā krītotā papīra; 18. un 20. apsvērumā ir izklāstīti papildu kritēriji, ko attiecīgais ražotājs eksportētājs nav apstrīdējis. Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka mitrums, kā definēts 20. apsvērumā, nav noteikts pamatparametrs, lai atšķirtu ražojumus. Izmeklēšanas laikā citas ieinteresētās puses šajā jautājumā pauda atšķirīgu viedokli. Jebkurā gadījumā konstatēts, ka cietība un virsmas noturība ir svarīgākie faktori. 63. Sūdzības iesniedzējs iesniegtajā atbildē piekrita, ka varētu būt ruļļi, kas pilnībā neatbilst visiem 18. apsvērumā noteiktajiem virsmas noturības kritērijiem, bet ko tik un tā var izmantot ruļļpadeves iespiedmašīnās. Tomēr tas joprojām uzstāja uz savu viedokli, ka virsmas noturības pārbaude ir vienīgā pārbaude, kurā var ar pārliecību noskaidrot, vai rullis patiešām ir piemērots izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās, t. i., ja rullis atbilst 18. apsvērumā noteiktajiem virsmas noturības kritērijiem, tas noteikti ir piemērots izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās. 64. Lai pamatotu minētos apgalvojumus par virsmas noturību, ražotājs eksportētājs atsaucās uz argumentiem, ko minēja viens no sūdzību iesniegušajiem Savienības ražotājiem antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanā Amerikas Savienotajās Valstīs, kurā Savienības ražotājs esot atzinis, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamos ruļļus nevar nošķirt, pamatojoties uz virsmas noturības pārbaudi vai jebkādu citu mērījumu metodi. 65. Sūdzības iesniedzējs apstrīdēja šos ražotāja eksportētāja apgalvojumus un norādīja, ka pretēji tam, kas tika apgalvots, no ASV veiktās procedūras izriet, ka pastāv skaidri kritēriji, pēc kuriem nošķir ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamos ruļļus no krītotā papīra. 66. Pirmkārt, jānorāda, ka apgalvojumi, uz kuriem atsaucas ražotājs eksportētājs, tika izteikti izmeklēšanā, ko veica citās jurisdikcijās un citas personas, nevis pašreizējā procedūrā iesaistītās, un tāpēc tie nav būtiski. Griešanai paredzētie ruļļi tika uzskatīti par pusfabrikātiem, savukārt izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemērotos ruļļus neuzskatīja par attiecīgo ražojumu. ASV iestādes, definējot ražojuma klāstu, skaidri nenoteica ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētos ruļļus. Tāpēc minētajā izmeklēšanā virsmas noturības kritērijam nebija nozīmes ražojumu klāsta definēšanā. 67. Pamatojoties uz iepriekš minētajām piezīmēm, tehniskais parametrs “virsmas noturība” tika apstiprināts kā ticams parametrs, lai raksturotu krītoto papīru, kas piemērots izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās. 68. No izteiktajām piezīmēm var secināt, ka pastāv ruļļi, kurus var izmantot ruļļpadeves iespiedmašīnās, pat ja tie pilnībā neatbilst visiem virsmas noturības kritērijiem. Tāpēc tika atzīts par nepieciešamu vēl vairāk precizēt izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemēroto ruļļu definīciju. 69. Lai nodrošinātu papildu kritēriju to ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamo ruļļu nošķiršanai, kas pilnībā neatbilst visiem virsmas noturības kritērijiem, sūdzības iesniedzējs ieteica rulli, kurš pilnībā neiztur virsmas noturības pārbaudi, bet kura iekšējais pamatizmērs ir mazāks par 80 mm, uzskatīt par ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamu rulli. 70. ĶV un ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu (līdz ar to arī attiecīgo ražojumu) definīciju pārskatīja, kā jaunu aspektu ražojuma definīcijā iekļaujot pamatizmēru. Tas arī apgalvoja, ka pamatizmērs nav derīgs kritērijs, jo ir ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi, kuru pamatizmērs pārsniedz 80 mm, un griešanai paredzēti ruļļi ar pamatizmēru, kas ir mazāks par 80 mm. 71. Komisija centās precizēt ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu definīciju un papildu skaidrojumu, lai vēl labāk nošķirtu attiecīgo ražojumu un pārējos ražojumus arīdzan nolūkā līdz minimumam samazināt pasākumu apiešanas iespējamību. Par pamatizmēra kā alternatīva definēšanas kritērija derīgumu tika iesniegti pierādījumi, kuri tomēr atklāja, ka minētais kritērijs no pasākumu piemērošanas jomas varētu izslēgt attiecīgo ražojumu, t. i. griešanai paredzētus ruļļus, kuru pamatizmērs nepārsniedz 80 mm. Tādēļ ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu definēšanai šo kritēriju neņēma vērā. 72. Iepriekš minētais neietekmē tās metodes ticamību, atbilstoši kurai izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemērotie ruļļi netika iekļauti izmeklēšanā, kā to apgalvoja Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa. 73. Izmeklēšanas gaitā dažas personas arī apgalvoja, ka izmeklēšana nebūtu jāattiecina uz daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu (kas definēti nākamajā apsvērumā). Tās apgalvoja, ka daudzslāņu papīram un daudzslāņu kartonam ir tādas atšķirīgas fizikālās īpašības kā vairākas kārtas, lielāka cietība un mazāks blīvums un ka šo ražojumu galīgais pielietojums atšķiras, jo tos parasti izmanto lokāmā kartona un iepakojuma izgatavošanai. Visbeidzot, šīs personas apgalvoja, ka vienslāņa un daudzslāņu papīru un kartonu var viegli atšķirt pēc izskata. 74. Daudzslāņu papīrs un daudzslāņu kartons, kā definēts Harmonizētās sistēmas paskaidrojošās piezīmēs par 4805. pozīciju, ir ražojumi, ko iegūst, sapresējot kopā divas vai vairākas mitras celulozes kārtas, no kurām vismaz vienai ir citādas īpašības nekā pārējām. Šīs atšķirības var rasties no izmantotās celulozes pamatīpašībām (piemēram, pārstrādātie atkritumi), ražošanas metodes (piemēram, mehāniskā vai ķīmiskā metode) vai — gadījumos, kad izmantotajai celulozei ir vienādas pamatīpašības un tā izgatavota pēc vienas un tās pašas metodes, — no pārstrādes pakāpes (piemēram, nebalināta, balināta vai krāsota celuloze). 75. Izmeklēšanā tika pierādīts, ka daudzslāņu papīram un kartonam patiešām ir dažas atšķirīgas fizikālās un tehniskās īpašības, proti, tam ir vairākas celulozes kārtas, kas padara to stingrāku. Daudzslāņu papīru un kartonu ražo, izmantojot atšķirīgu ražošanas metodi, kurai nepieciešama citādāka papīra ražošanas mašīna nekā tā, ko izmanto krītotā papīra ražošanā, jo ražošanas procesā vienā ražojumā iekļauj vairākas celulozes kārtas. Visbeidzot, daudzslāņu papīrs un kartons kalpo atšķirīgiem nolūkiem (galvenokārt iepakojumam) salīdzinājumā ar krītoto papīru, ko izmanto augstas kvalitātes iespieddarbu, reklāmas materiālu, žurnālu utt. iespiešanai. Tāpēc daudzslāņu papīrs un kartons, kā definēts 47. apsvērumā, netiek uzskatīti par attiecīgo ražojumu. Tāpēc minētie KN kodi, kas attiecas uz importēto daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu, netiek ņemti vērā izmeklēšanā. 76. Visbeidzot, viens Ķīnas ražotājs apgalvoja, ka izmeklēšana nebūtu jāattiecina uz tā saukto “kartonu”, jo uz to neattiecas krītotā (glancēta vai neglancēta) papīra definīcija atšķirīgā svara, biezuma un stingrības dēļ. Tika konstatēts, ka terminu “kartons” parasti lieto, runājot par papīru ar lielāku vielu saturu, kas kopumā padara papīru smagāku, t. i., “kartons” parasti tiek definēts kā papīrs, kura pamatsvars ir lielāks par 224 g/m2. Taču izmeklēšanā tika konstatēts, ka svara atšķirība būtiski neietekmē pārējās fizikālās un tehniskās īpašības un galīgo izmantojumu, kas to varētu padarīt atšķirīgu no attiecīgā ražojuma. Turklāt jānorāda, ka atbilstoši 16. apsvērumā minētajam attiecīgā ražojuma definīcija skaidri attiecas uz visu to krītoto papīru, kura svars ir 70 g/m2 vai lielāks, bet nepārsniedz 400 g/m2. Tāpēc kartons tiek uzskatīts par attiecīgo ražojumu. 77. Līdzīgs ražojums 78. Tika konstatēts, ka attiecīgajam ražojumam, ĶTR ražotajam un vietējā tirgū pārdotajam ražojumam, kā arī ražojumam, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražotāji, ir vienādas fiziskās un ķīmiskās īpašības un tos izmanto vienam un tam pašam mērķim. Tāpēc šie ražojumi tiek uzskatīti par līdzīgiem pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē. 79. IZLASES VEIDA PĀRBAUDE 80. ĶTR ražotāju eksportētāju izlases veida pārbaude 81. Tikai divas ĶTR ražotāju eksportētāju grupas atsaucās un atbildēja uz paziņojumā par procedūras sākšanu izteikto lūgumu iesniegt izlases datus. Viena grupa ( Chenming ) pārstāv divus saistītus ražotājus eksportētājus, bet otra grupa ( APP ) pārstāv četrus saistītus ražotājus eksportētājus. Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji pārstāv visu attiecīgā ražojuma eksportu no ĶTR uz Savienību. Šajos apstākļos Komisija nolēma, ka ražotāju eksportētāju izlases veida pārbaude ĶTR nav nepieciešama. 82. Tika konstatēts, ka divi no četriem saistītajiem APP grupas ražotājiem eksportētājiem ražo tikai daudzslāņu kartonu, kas minēts 47. apsvērumā. Šajā sakarā tiek atgādināts, ka ir secināts, ka daudzslāņu kartons nebūtu iekļaujams šajā izmeklēšanā aplūkoto ražojumu klāstā. Tiek arī atgādināts, ka daudzslāņu kartons netika iekļauts vienlaikus notiekošajā antidempinga procedūrā aplūkoto ražojumu klāstā. Tāpēc tiek secināts, ka uz abiem saistītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas, kā noskaidrots, ražo tikai daudzslāņu kartonu, nav attiecināma pašreizējā procedūra. Tāpēc turpmāk izklāstītie secinājumi nav pamatoti ar viņu sniegto informāciju un datiem. 83. Savienības ražotāju izlases veida pārbaude 84. Ievērojot to, ka šajā procedūrā varētu būt iesaistīts liels skaits Savienības ražotāju, saskaņā ar pamatregulas 27. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta izlases veida pārbaude. Tomēr pēc iesniegtās informācijas pārbaudes un ņemot vērā to, ka paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā atsaucās tikai četri Savienības ražotāji, tika nolemts, ka izlases veida pārbaude nav nepieciešama. Tika uzskatīts, ka šie četri sadarbībā iesaistītie ražotāji pārstāv Savienības ražošanas nozari (jo to produkcija veido 61 % no kopējās Savienības produkcijas), kā noteikts 372. apsvērumā. Minēto četru uzņēmumu sniegtā informācija tika pārbaudīta uz vietas un tika izmantota mikroekonomisko rādītāju noteikšanai, kā skaidrots 386. apsvērumā. 85. Nesaistīto importētāju izlases veida pārbaude 86. Ievērojot to, ka importētāju skaits varētu būt liels, saskaņā ar pamatregulas 27. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta importētāju izlases veida pārbaude. Tomēr pēc iesniegtās informācijas pārbaudes un ņemot vērā mazo to importētāju skaitu, kuri bija pauduši vēlmi sadarboties, tika nolemts, ka izlases veida pārbaude nav nepieciešama. 87. SUBSIDĒŠANA 88. Ievada piezīmes 89. Jāatgādina, ka gan ĶV, gan četri Ķīnas ražotāji eksportētāji sniedza atbildes uz anketas jautājumiem un piekrita apmeklējumiem uz vietas, ko veic, lai pārbaudītu atbildes. 90. Attiecībā uz ĶV — pēc tam, kad bija sniegtas atbildes uz anketas jautājumiem, Komisija nosūtīja Ķīnai trīs vēstules par trūkumiem un pirmspārbaudes vēstuli. Komisija atvēlēja ĶV pietiekamu laiku tās argumentu sagatavošanai un iesniegšanai, kad vien tas tika prasīts un bija pamatoti. ĶV patiešām tika piešķirti ievērojami termiņu pagarinājumi, t. i., divas nedēļas, lai sniegtu atbildes uz anketas jautājumiem; tādējādi kopējais termiņš bija 49 dienas atbilžu sniegšanai uz anketas jautājumiem un trīs nedēļas, lai atbildētu uz pirmo vēstuli par trūkumiem, ar kopējo termiņu 40 dienas. 91. Pirms pārbaudes apmeklējumiem uz vietas ĶV lūdza Komisiju rakstiski sniegt papildu informāciju, jo īpaši iesniegt visu to jautājumu sarakstu, kurus iecerēts uzdot pārbaudes apmeklējuma laikā, un to valdības iestāžu sarakstu, kas iecerējušas piedalīties apmeklējumā uz vietas. Tika apgalvots, ka Komisija kā izmeklēšanas iestāde neizpildīs savus pienākumus, kas izklāstīti Nolīgumā par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SKP nolīgums”), un jo īpaši tā VI pielikuma 8. punktā noteiktos pienākumus, ja tā nesniegs prasīto informāciju. ĶV arī norādīja, ka šādas informācijas trūkuma dēļ tā nevarēs garantēt pārbaudes rezultātu. 92. Komisija ar pietāti noraidīja ĶV lūgumu. Šajā saistībā jānorāda, ka Komisija ir izpildījusi visus attiecīgos SKP nolīguma VI pielikuma 8. punkta, kā arī pamatregulas 26. panta nosacījumus. ĶV tika nosūtīta sīki izstrādāta pirmspārbaudes vēstule, kurā apstiprināta pārbaudes darba kārtība (dienas un katrā pārbaudes dienā apspriežamo shēmu grupas) un prasīta par attiecīgajām shēmām atbildīgo iestāžu un ĶV argumentu sagatavošanā iesaistīto amatpersonu klātbūtne. Pirms pārbaudes uz vietas apmeklējuma Komisija arī paskaidroja, ka tikai ĶV zina iestādes, kas atbild par shēmām, uz kurām attiecas izmeklēšana, un amatpersonas, kas ir vislabākajā situācijā, lai piedalītos pārbaudē un atbildētu uz jautājumiem. Attiecībā uz konkrēto jautājumu sarakstu Komisija pirms pārbaudes uz vietas apmeklējuma un tā laikā skaidroja, ka šādu sarakstu neparedz ne PTO, ne ES tiesību akti un ka šīs izmeklēšanas mērķis ir pārbaudīt ĶV atbildes uz anketas jautājumiem un atbilstošos papildu argumentus; tāpēc pārbaude notiks atbilstoši šo dokumentu struktūrai. Komisija arī centīsies iegūt un precizēt papildu informāciju, kas vajadzīga notiekošajai procedūrai, bet precīzi jautājumi šajā saistībā būs atkarīgi no ĶV atbildes uz tās sniegto atbilžu sākotnējo pārbaudi. Pirms pārbaudes uz vietas apmeklējuma ĶV tika arī skaidrots, ka atteikšanās sniegt vajadzīgo informāciju vai palīdzēt izmeklēšanas iestādei pārbaudīt tādu informāciju un datus, ko uzskata par vajadzīgiem procedūrai, var būtiski kaitēt izmeklēšanas procesam. ĶV tika arī atgādināts par pamatregulas 28. panta noteikumu sekām. 93. Veicot pārbaudes uz vietas apmeklējumu Ķīnas Tirdzniecības ministrijā Pekinā, Komisija centās pārbaudīt sniegto informāciju, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kas tika izmantoti ĶV atbildes sagatavošanai, atbilstoši pamatregulas 11. un 26. panta noteikumiem. To darot, Komisija sākotnēji secināja, ka informācijas trūkums un pieejamie apliecinošie dokumenti neļauj pienācīgi pārbaudīt uz anketas jautājumiem sniegtās atbildes. Turklāt atsevišķa informācija vispār netika sniegta, lai gan tā tika īpaši prasīta, un uz dažiem jautājumiem vienkārši netika atbildēts. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ĶV ir darītas zināmas nesadarbošanās sekas. 94. ĶV apgalvoja, ka izmeklēšanas iestādei ir jānosaka informācijas nepieciešamība saprātīgi, neizmantojot ļaunprātīgi savas tiesības. Tika arī apgalvots, ka pat tad, ja informāciju neuzskata par ideālu visos aspektos, to nedrīkst neņemt vērā. Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem, ĶV apgalvoja, ka tā sadarbojas, cik vien spēj, un ka tās atbildes uz anketas jautājumiem ir pilnīgas. Tā arī apgalvoja, ka pārbaudes uz vietas apmeklējums ir neatbilstoši saplānots, jo pirmspārbaudes vēstule nesniedz pamatotu izpratni par to, kas ir jāpārbauda, un Komisija neveic īpašus apmeklējumus uz vietas katrā valdības iestādē. Tika arī argumentēts, ka Komisija ir piemērojusi ĶV nepamatotu slogu un prasījusi neatbilstošu un nevajadzīgu informāciju. 95. Attiecībā uz pārbaudes uz vietas plānojumu jāatgādina, ka ĶV ir piekritusi pārbaudes laikam, grafikam un vietai. Patiešām, apspriedes par apmeklējuma uz vietas laiku notika 2010. gada augustā. Komisija sākotnēji ierosināja veikt apmeklējumu uz vietas 2010. gada oktobra pirmajā nedēļā un vēlāk divreiz grozīja savu priekšlikumu, ņemot vērā Ķīnas prasību; vispirms apmeklējums tika pārcelts uz 2010. gada oktobra otro nedēļu un vēlāk — uz 2010. gada oktobra trešo nedēļu. Tāpēc nav pamata jebkādām sūdzībām par pārbaužu uz vietas laika grafiku, jo Komisija darīja visu iespējamo, lai izpildītu jebkuru pienācīgi pamatotu Ķīnas prasību. Attiecībā uz prasīto informāciju jānorāda, ka ĶV nekad nav apstrīdējusi anketas formātu vai informācijas pieprasīšanas veidu. Ķīnas Tirdzniecības ministrija iesniedza ĶV vārdā savas atbildes uz anketas jautājumiem un vēlākus argumentus. Komisija pieprasīja informāciju, ko uzskata par vajadzīgu, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu, un izmeklēšanas laikā turpināja konsekventi pieprasīt minētos datus un informāciju un to, lai ĶV skaidro sniegto informāciju un tās ietekmi uz shēmām, uz kurām attiecas izmeklēšana. 96. Konkrētās shēmas 97. Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika pārbaudītas šādas shēmas, ar kurām valdības iestāde, iespējams, piešķir subsīdijas: I) Preferenciāli aizdevumi krītotā papīra ražošanas nozarei; II) Ienākumu nodokļa programmas: - Preferenciāla nodokļu politika uzņēmumiem, kurus uzskata par augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem; - Preferenciāla nodokļu politika pētniecībai un attīstībai; - Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem; III) Netiešās nodokļu un importa tarifu programmas: - PVN un tarifu atbrīvojums importētam aprīkojumam; - PVN atlaides vietējā ražojuma aprīkojumam; - Pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļi un izglītības uzcenojumi, ko piemēro ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem; IV) Dotāciju programmas: - Slaveni zīmoli; - Īpaši naudas līdzekļi ārvalstu ieguldījumu projektu veicināšanai; - Palīdzība antidempinga respondentiem; - Šouguanas tehnoloģiju atjaunošanas dotācija; - Sudžou Rūpnieciskā parka intelektuālā īpašuma tiesību fonds; - Augsto tehnoloģiju rūpnieciskās attīstības fonda subsīdija; - No Sudžou Rūpnieciskā parka saņemtais piešķīrums izaugsmes saglabāšanai; - Īpaši naudas līdzekļi Taihu ezera ūdens attīrīšanai no piesārņojuma Dzjansu provincē; - Īpaši naudas līdzekļi Sudžou Rūpnieciskā parka enerģijas taupīšanai; - Īpaši naudas līdzekļi būtiskāko piesārņotāju kopējās emisijas mazināšanai Sudžou pašvaldības līmenī; - Subsīdija ūdens taupīšanai un emisiju mazināšanai; - Vides aizsardzības piešķīrums, kas saņemts no Sudžou Vides aizsardzības biroja; - Piešķīrums enerģijas taupīšanai Šouguanas pilsētā; V) Valdības preču un pakalpojumu nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo (“Less than Adequate Remuneration”, LTAR ): - Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana; - Papīra ražošanā izmantojamo ķīmisko vielu nodrošināšana; - Elektroenerģijas apgāde. - Preferenciāli aizdevumi krītotā papīra ražošanas nozarei a) Ievads 98. Tiek apgalvots, ka attiecīgā ražojuma ražotāji Ķīnā gūst labumu no aizdevumiem ar zemām procentu likmēm, kurus piešķir valdības politikas bankas un valstij piederošas komercbankas (“VPKB”) atbilstoši ĶV politikai, tādējādi sniedzot finansiālu palīdzību, lai veicinātu un atbalstītu papīra ražošanas nozares izaugsmi un attīstību Ķīnā. Kā liecina piecgadu plāni un rūpniecības politika, banku sistēma ir piešķīrusi preferenciālus finansējuma atvieglojumus papīra ražošanas nozarei. b) Pieejamo faktu izmantošana 99. Pamatojoties uz sūdzībā ietverto informāciju, Komisija vēlējās izmeklēt banku aizdevumus krītotā papīra ražošanas nozarei. Šajā saistībā tika uzskatīts par nepieciešamu prasīt, lai ĶV savās atbildēs uz anketas jautājumiem un vēlākajiem argumentiem iekļautu konkrētu informāciju un datus par vairākiem valdības plāniem un projektiem Ķīnas papīra ražošanas nozares attīstības veicināšanai un atbalstīšanai. Minētie plāni un projekti bija šādi: 100. Ķīnas civilās ekonomikas un sociālās attīstības 10. piecgadu plāns (“10. piecgadu plāns”); 101. “10. piecgadu plāns” papīra ražošanas nozarē (“papīra ražošanas plāns”); 102. 10. piecgadu plāns un 2010. gada īpašais plāns Valsts mežsaimniecības un papīra ražošanas integrācijas projektam (“Integrācijas projekts”); 103. Valsts Padomes Lēmums Nr. 40 par to, kā tiek izsludināti un īstenoti “Pagaidu noteikumi par rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu” (“Lēmums Nr. 40”); 104. Direktoriju katalogs par rūpnieciskās struktūras atkārtotu pielāgošanu (“Direktoriju katalogs”); 105. Pamatnostādnes par Vienpadsmito piecgadu plānu valsts ekonomikas un sociālajai attīstībai (2006.(2010. gads) (“11. piecgadu plāns”); 106. Valsts Padomes Apkārtraksts par (11. piecgadu plāna) galveno mērķu īstenošanu un pienākumu sadalījumu (“11. piecgadu plāna īstenošanas apkārtraksts”); 107. 2007. gada Papīra ražošanas nozares attīstības politika (“2007. gada papīra ražošanas plāns”); 108. Guandunas attīstības plāns; 109. Džaņdzjanas pilsētas 11. piecgadu attīstības plāns; 110. Dzjiņninas pašvaldības 11. piecgadu attīstības plāns. 111. ĶV tikai daļēji sniedza prasīto informāciju par plāniem. Tikai divi no prasītajiem plāniem tika iesniegti pilnībā, t. i., ķīniešu valodas versijā kopā ar tulkojumu angļu valodā (Lēmums Nr. 40 un Direktoriju katalogs par rūpnieciskās struktūras atkārtotu pielāgošanu). Par trim reģionālajiem plāniem, ko Komisija sākotnēji pieprasīja, Ķīnas iestādes apgalvoja, ka tie nav būtiski, jo sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji neatrodas šajos reģionos. Tādējādi tie netika iesniegti. Komisija tam piekrita, bet pieprasīja attīstības plānus, kas saistīti ar teritorijām (reģioniem, provincēm, pašvaldībām), kurās reģistrēti sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji. ĶV iesniedza 11. piecgadu plāna kopijas ķīniešu valodā par Dzjansu provinci un 11. piecgadu plāna kopijas par Šaņdunas provinci, bet bez jebkāda to tulkojuma — nebija tulkots pat satura rādītājs. Attiecībā uz abiem plāniem, kas netika iesniegti, ĶV apgalvoja, ka tie attiecas uz laika posmu no 2000. līdz 2005. gadam un tāpēc vairs nav aktuāli. Komisija tam piekrita. Atlikušie plāni tika iesniegti tikai ķīniešu valodā (Integrācijas projekts, 11. piecgadu plāns, 11. piecgadu plāna īstenošanas apkārtraksts, 2007. gada papīra ražošanas plāns) ar angļu valodā iztulkotiem to satura rādītājiem. ĶV apgalvoja, ka Komisijas prasības ir pārāk apgrūtinošas, ka tām ir tikai ierobežoti resursi un tāpēc tās nav varējušas iztulkot tekstus. 112. Attiecībā uz iepriekš minēto jānorāda, ka Komisija pieprasīja informāciju, ko uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai, jo minētie dokumenti ir norādīti sūdzībā. Turklāt Komisija bija atkārtoti uzsvērusi vajadzību iesniegt prasītos dokumentus angļu valodā. Tas ir vajadzīgs šāda veida svarīgiem dokumentiem, ņemot vērā, ka, pamatojoties tikai uz satura rādītāju, nebija iespējams noteikt, kura dokumenta daļa ir būtiska attiecībā uz izmeklēšanu. Turklāt ķīniešu valodā iesniegtie plāni nebija apjomīgi, un šķiet, ka attiecīgās dokumentācijas kopijas angļu valodā pastāv un ir pieejamas vai nu no neatkarīgiem avotiem (advokātu birojiem, kas specializējas Ķīnas tiesībās), vai no antisubsidēšanas izmeklēšanas, ko Ķīnā veikušas Amerikas Savienotās Valstis (“ASV”). 113. Attiecīgi Komisijai bija iespēja pārbaudīt tikai šādus dokumentus: Lēmums Nr. 40, Direktoriju katalogs un 2007. gada papīra ražošanas plāns, kura versija angļu valodā bija iekļauta sūdzībā un kuru arī iesniedza kāds ražotājs eksportētājs. 114. Lai noskaidrotu valdības intervences līmeni Ķīnas finanšu tirgū un gūtu vajadzīgo pārskatu par finanšu nozari ĶTR, Komisija pieprasīja informāciju par valdības turējuma tiesību īpatsvaru finanšu iestādēs un valstij piederošo banku piešķirto aizdevumu summu/procentu datiem. ĶV apgalvoja, ka tām nav datu par banku akciju turējumiem, lai gan 61. pants [2003. gada] Komercbanku likumā Nr. 13 paredz, ka bankas paziņo šos datus “Valsts Padomes banku nozari reglamentējošai iestādei un Ķīnas Tautas Bankai”. Attiecībā uz valstij piederošo banku aizdevumu summām/procentiem ĶV apstiprināja, ka šādi dati tiek turēti, tomēr tā nevar tos sniegt. Komisija vēl vairāk atviegloja ĶV darbu, ierobežojot prasīto informāciju par valdības turējuma procentuālo daļu līdz tām finanšu iestādēm, par kurām tika konstatēts, ka tās piešķir aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem. Tomēr ĶV nesniedza attiecīgos datus pat par šo ierobežoto Ķīnā darbojošos finanšu iestāžu segmentu. 115. Lai izvērtētu Ķīnas banku aizdevumu politiku (piemēram, aizdevumu procentu likmju noteikšanā izmantotās metodes, aizdevumu novērtēšanu utt.), ĶV tika prasīts sniegt informāciju par politiku, ko īsteno attiecīgās valsts iestādes, proti, Ķīnas Tautas Banka (“ĶTB”) un Banku regulēšanas komisija. ĶV nesniedza būtisku informāciju par aizdevumu politiku. Netika iesniegts neviens ĶTB dokuments, noteikums vai vadlīnijas, kas attiecas uz banku sistēmu, lai pamatotu ĶTB lomu procentu likmju noteikšanā un tās saistību ar banku sistēmu. Turklāt netika sniegti paskaidrojumi — lai arī tie tika īpaši prasīti — par to, kā tiek piemērots [2003. gada] Likums par komercbankām Nr. 13 un jo īpaši tā 34., 38. un 39. pants, kurā izklāstīti pamatnoteikumi, ar ko reglamentē komercbanku aizdevumus un citu darbību. 116. Lai izvērtētu to Ķīnas banku aizdevumu politiku, kuras IP laikā piešķīrušas aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, Komisija pieprasīja ĶV noorganizēt tikšanās ar konkrētām bankām, kas ir piešķīrušas aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, lai pārbaudītu informāciju par preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei Ķīnā. ĶV apgalvoja, ka tā nespēj iejaukties valstij piederošo banku darbā, lai noorganizētu šādas tikšanās. Tāpēc no Ķīnas bankām nav savākti pierādījumi par to, vai tās novērtē kredītrisku aizdevumu piešķiršanā, un, ja novērtē, tad kā. 117. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ĶV ir darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Ņemot vērā šo nesadarbošanos, papildus attiecīgiem ĶV dokumentiem, ko iesniedza citas personas, vajadzēja izmantot informāciju no sekundāriem avotiem, tostarp sūdzībā sniegto un internetā iegūto pieejamo publisko informāciju. ĶV apstrīdēja pieejamo faktu izmantošanu, bet neiesniedza jaunus papildu pierādījumus. 118. Arī sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem tika prasīts noorganizēt tikšanās ar konkrētām bankām, kas ir piešķīrušas tiem aizdevumus IP laikā, lai pārbaudītu informāciju par preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei Ķīnā. Tomēr šādas tikšanās nenotika. Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji informēja attiecīgās bankas par Komisijas atkārtotajām prasībām rīkot šādas tikšanās, bet tās atteicās sadarboties izmeklēšanā. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Ņemot vērā šo nesadarbošanos, tiek uzskatīts par nepieciešamu jebkurus secinājumus par aizdevumiem, ko bankas piešķīrušas sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, pamatot ar pieejamiem faktiem. Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji apstrīdēja pieejamo faktu izmantošanu, bet neiesniedza papildu pierādījumus. 119. Vienam Ķīnas ražotājam eksportētājam tika prasīts sniegt konkrētu informāciju par īpašu parāda pārstrukturēšanas nolīgumu ar trim Ķīnas bankām. Minētais ražotājs eksportētājs atteicās sniegt vajadzīgo informāciju. Tāpēc nebija iespējams pārbaudīt visu attiecīgo nolīgumu un atbilstošos aizdevuma līgumus, kā arī tādus īpašus aspektus kā aizdevumu termiņš, atmaksas grafiki un procentu likmes. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu sadarbībā iesaistītajam ražotājam eksportētājam ir darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Ņemot vērā šo nesadarbošanos, tiek uzskatīts par nepieciešamu jebkurus secinājumus par attiecīgajiem aizdevumiem, ko bankas piešķīrušas sadarbībā iesaistītajam ražotājam eksportētājam, pamatot ar pieejamiem faktiem. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apstrīdēja pieejamo faktu izmantošanu, bet neiesniedza jaunus papildu pierādījumus. c) Izmeklēšanas secinājumi i) Valdības intervence finansiālajā banku sistēmā preferenciālu aizdevumu piešķiršanai papīra ražošanas nozarei - Valdības plānu nozīme 120. Izmeklēšanā tika konstatēta īpašu politikas plānu esamība attiecībā uz papīra ražošanas nozari. Šajos plānos paredzēts, ka valsts iestādes cieši uzrauga papīra ražošanas nozares darbību un īsteno īpašu politiku (piemēram, īstenošanas dekrētus) politikas plānu mērķu sasniegšanai. Turklāt izmeklēšanā tika arī konstatēts, ka īpašie politikas plāni paredz preferenciālus aizdevumus papīra ražošanas nozarei. 121. Patiešām, pārbaudot Lēmumu Nr. 40 un 2007. gada papīra ražošanas plāna sadaļu, kas īpaši attiecas uz finansējumu, ir acīmredzams, ka Ķīnas valsts plānošanas sistēma dod norādījumus bankām piešķirt aizdevumus papīra ražošanas nozarei. 122. Attiecībā uz Lēmumu Nr. 40 jānorāda, ka šis tiesību akts ir rīkojums, ko devusi Valsts Padome, t. i., visaugstākā administratīvā iestāde ĶTR, un tāpēc tas ir juridiski saistošs citām valsts iestādēm un uzņēmējiem. Lēmumā rūpniecības sektori ir klasificēti “atbalstītos, ierobežojošos un likvidētos projektos”. Minētais tiesību akts ir rūpniecības politikas pamatnostādne, kas kopā ar Direktoriju katalogu parāda, kā ĶV uztur politiku tādu uzņēmumu vai nozaru grupu veicināšanai un atbalstīšanai kā, piemēram, papīra ražošanas nozare, kura Direktoriju katalogā klasificēta kā “atbalstīta ražošanas nozare”. Attiecībā uz to nozaru skaitu, kuras uzskaitītas kā “atbalstītas”, jānorāda, ka to kopskaits ir 26, kas veido tikai nelielu daļu no Ķīnas ekonomikas. Turklāt tikai dažām darbībām šajās 26 nozarēs ir piešķirts statuss “atbalstītas”. Lēmumā Nr. 40 arī paredzēts, ka saskaņā ar 17. pantu “atbalstītie ieguldījumu projekti” gūst labumu no īpašām privilēģijām un atvieglojumiem (finansiāls atbalsts, ievedmuitas maksājuma atbrīvojums, PVN atbrīvojums, nodokļu atbrīvojums). Savukārt attiecībā uz “ierobežojošiem un likvidētiem projektiem” Lēmumā Nr. 40 valsts iestādes tiek pilnvarotas tieši iejaukties, lai regulētu tirgu. Faktiski 18. un 19. pants pieprasa attiecīgajai iestādei apturēt finanšu iestāžu aizdevumu piešķiršanu; tie arī pieprasa valsts administratīvajam cenu departamentam paaugstināt elektrības cenu un liek elektroenerģijas apgādes uzņēmumiem pārtraukt elektroenerģijas piegādi šādiem “ierobežojošiem un likvidētiem projektiem”. No iepriekšminētā ir skaidri saprotams, ka Lēmumā Nr. 40 paredzēti saistoši noteikumi visām ekonomikas iestādēm, kas pieņemti kā direktīvas par atbalstīto nozaru vecināšanu un atbalstīšanu, no kurām viena ir papīra ražošanas nozare. 123. Attiecībā uz 2007. gada papīra ražošanas plānu jānorāda, ka tajā paredzēti īpaši nosacījumi, virzieni un mērķi papīra ražošanas nozarei. Tajā ir raksturots Ķīnas papīra ražošanas nozares stāvoklis (piemēram, uzņēmumu skaits, produkcija, patēriņš un eksports, statistika par izmantoto izejvielu veidu). Plānā ir izklāstīta papīra ražošanas nozares politika un mērķi attiecībā uz rūpniecības struktūru, izejvielu izmantošanu, tehnoloģiju un aprīkojuma izmantošanu, papīra ražotāju produkcijas struktūru un organizatorisko struktūru. Tekstā ir arī noteikti nozares “atzīšanas kritēriji”, jo plānā ir paredzētas īpašas aktīvu/pasīvu attiecības prasības papīra ražošanas nozarei, noteikti īpaši kredītvērtējumi papīra ražošanas nozarei un īpaši mērķi apjomradītiem ietaupījumiem, kā arī tirgus daļu attiecības, enerģijas un ūdens patēriņš, kas jāsasniedz uzņēmumiem. Tajā uzņēmumiem ir pieprasīts izstrādāt attīstības plānus, pamatojoties uz 2007. gada papīra ražošanas plānu. Tajā ir arī dots norādījums vietējām provincēm un reģioniem piedalīties plāna īstenošanā, bet viena nodaļa ir veltīta papīra ražošanas nozares “ieguldījumiem un finansēšanai”. Šajā saistībā svarīgi ir norādīt, ka plānā ir skaidri noteikts, ka finanšu iestādes nepiešķir aizdevumus projektiem, kas neatbilst tā noteikumiem. Kopumā no teksta interpretācijas un lietotā formulējuma ir saprotams, ka 2007. gada papīra ražošanas plāns ir īpašs valsts instruments, kas vērsts uz Ķīnas papīra ražošanas nozares regulēšanu, un ka to var uzskatīt tikai par obligātu rūpniecības politikas rīku, kurš ir konkrēti jāīsteno attiecīgajām Ķīnas ieinteresētajām personām (valsts iestādēm, finanšu iestādēm un ražotājiem). 124. ĶV apgalvoja, ka 2007. gada papīra ražošanas plāns ir uzskatāms par pamatnostādņu plānu bez saistoša spēka. Tika arī apgalvots, ka tajā pašā kontekstā neviens no valdības plāniem un projektiem nav juridiski saistošs un ka tāpēc nevar piešķirt finansiālu ieguldījumu vai labumu saistībā ar šādiem plāniem un projektiem. Tomēr 2007. gada papīra ražošanas plāna un iepriekšminēto tā noteikumu teksta interpretācija vien liecina, ka tekstu nevar uzskatīt par nesaistošām pamatnostādnēm. Šajā saistībā jānorāda, ka 2007. gada papīra ražošanas plāna tekstā cita starpā lasāms “Rūpnieciskās attīstības politika ir formulēta, pamatojoties uz prasībām uzlabot sociālistiskās tirgus ekonomikas reformu un saistītos likumdošanas aktus un noteikumus, lai izveidotu godīgu tirgu un labu vidi attīstībai un lai atrisinātu pašreizējās problēmas saistībā ar papīra ražošanas nozares attīstību, jo īpaši saistībā ar nozares veselīgu attīstību”. Attiecībā uz pārējiem 64. apsvērumā uzskaitītajiem plāniem un projektiem jāņem vērā, ka vismaz viens no tiem attiecas uz 11. piecgadu plāna īstenošanas apkārtrakstu. Ir grūti saprast, kā juridiski nesaistošam — kā tiek apgalvots — dokumentam (valdības plānam) var būt juridiski saistošs īstenošanas akts (šajā gadījumā — Valsts Padomes apkārtraksts). 125. Turklāt 34. pants [2003. gada] Likumā par komercbankām Nr. 13 nosaka, ka bankas “veic savu darbību aizdevumu jomā atbilstoši valsts ekonomikas vajadzībām un sociālajai attīstībai un saskaņā ar valsts rūpniecības politikas pamatnostādnēm”. Šajā konkrētajā gadījumā atbilstošā valsts rūpniecības politika ir 2007. gada papīra ražošanas plāns. Tāpēc ir tikai loģiski secināt, ka aizdevumi, ko krītotā papīra ražotāji saņem no VPKB, tiek piešķirti atbilstoši valdības direktīvām. 126. Tika noskaidrota arī Valsts Attīstības un reformu komisijas (“VARK”) nozīme. ĶV apgalvoja, ka VARK ir Valsts Padomes aģentūra, kas koordinē makroekonomikas politiku un pārvalda valdības ieguldījumus. Šī valsts iestāde citu plānu starpā izdeva 2007. gada papīra ražošanas plānu. Netika iesniegta pieejamā informācija par tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tika izveidota un darbojas VARK, piemēram, tās statūti, lai gan šī informācija tika skaidri prasīta. Vienīgais ĶV sniegtais paskaidrojums bija tāds, ka Valsts Padome, kas ir visaugstākā valdības administratīvā iestāde, dod norādījumus, kuri VARK ir jāizpilda, un ka jebkurā gadījumā šī informācija ir nebūtiska izmeklēšanā. Šim argumentam nevar piekrist. Tādas iestādes statūti, kura izdod valdības plānus, tiek uzskatīti par būtiskiem šajā izmeklēšanā, ņemot vērā, ka šī izmeklēšana attiecas uz valdības plāniem un projektiem. Komisija arī interesējās par iemesliem, kāpēc VARK pastāvīgi ievāc detalizētu informāciju no uzņēmumiem. ĶV skaidroja, ka informāciju var ievākt ar rūpniecisko asociāciju un citu publisku avotu starpniecību. Tomēr tas, ka pastāv sistemātisks mehānisms tādu ar uzņēmumiem saistītu datu vākšanai, kas izmantojami valdības plānos un projektos, liecina, ka šie plāni un projekti tiek uzskatīti par svarīgu valsts rūpniecības politikas elementu. 127. No iepriekš minētā izriet, ka jebkurā lēmumā, ko pieņem finanšu iestādes attiecībā uz papīra ražošanas nozari, būtu jāņem vērā vajadzība sasniegt attiecīgo politikas plānu mērķus. Šajos īpašajos politikas plānos par “atbalstītām nozarēm” klasificētos uzņēmumus patiešām uzskata par tādiem, kam ir augsts kredītvērtējums, — šim aspektam ir tiešas sekas uz Ķīnas finanšu sistēmas kredītspējas novērtēšanu. Turklāt, izvērtējot 2007. gada Papīra ražošanas plāna sadaļu, kas īpaši attiecas uz finansēšanu, un piezīmi par kredītvērtējumu, kuru izteica viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs, ir acīmredzams, ka Ķīnas valsts plānošanas sistēma dod norādījumus bankām piešķirt aizdevumus papīra ražošanas nozarei, un uzņēmumus uzskata par tādiem, kam ir augsts kredītvērtējums, jo tie atbilst īpašiem politikas plāniem. Būtiski ir norādīt, ka izmeklēšanas laikā saņemtā īpašā piezīme par kredītvērtējumu uzņēmuma pozitīvās nākotnes izredzes tieši saista ar papīra ražošanas politikas plānu esamību un to mērķu sasniegšanu. Ir arī pierādījumi, ka valsts iestādes uzrauga uzņēmumu veiktspēju, jo tās katru gadu pārbauda to uzņēmējdarbības licences un tādējādi uztur finansiālo un veiktspējas statistiku. Turklāt ir arī no sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju sniegtās informācijas atvasināti pierādījumi par to, ka ĶTB atbilstoši Nolikuma par banku reģistrēšanu un konsultēšanu 9. pantā paredzētajiem noteikumiem uzrauga uzņēmumu situāciju attiecībā uz aizdevumiem, ikgadēji pārbaudot, kādus aizdevumus uzņēmumi atļaujas ņemt katru gadu. 128. Visi iepriekš minētie fakti pierāda saikni starp īpašajiem politikas plāniem un papīra ražošanas nozares finansēšanu. - Valdības iejaukšanās banku nozarē 129. Attiecībā uz sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanā tika konstatēts, ka diviem no tiem vairumā gadījumu automātiski tika piešķirta viszemākā iespējamā procentu likme atbilstoši ĶTB noteiktajiem ierobežojumiem, savukārt pārējie divi ražotāji eksportētāji guva labumu no būtiskas tiem piešķirto aizdevumu pārstrukturēšanas 2008. gadā. Patiešām, Ķīnas valstij piederošās bankas atpirka visus aizdevumus, kas bija atmaksājami ārvalstu bankām, un pārstrukturētie aizdevumi neparedzēja ievērojamu riska prēmiju, kura pārsniegtu ĶTB etalona procentu likmi. 130. Turklāt izmeklēšanā ir konstatēts, ka Ķīnas finanšu tirgum ir raksturīga valsts iejaukšanās, jo vairums lielāko banku pieder valstij. Ķīnas iestādes ir sniegušas vienīgi ļoti ierobežotu informāciju par Ķīnas banku akciju/īpašumtiesību daļām. Tomēr, kā plašāk izklāstīts turpmāk, Komisija apkopoja pieejamo informāciju, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu. Gatavojot analīzi, vai bankas ir iestādes, kas pilnvarotas rīkoties vai rīkojas kā valsts iestādes, Komisija lūdza informāciju ne vien attiecībā uz bankām kā valsts īpašumu, bet arī par citām pazīmēm, piemēram, valsts pārstāvju klātbūtne direktoru padomē, vai valsts kontrolē banku darbību, valsts politikas vai interešu īstenošana un vai iestādes tika izveidotas ar likumdošanas aktu. 131. No pieejamās informācijas tiek secināts, ka valstij piederošās bankas Ķīnā kontrolē vislielāko tirgus daļu un ir dominējošie dalībnieki Ķīnas finanšu tirgū; saskaņā ar Deutsche Bank veikto 2006. gada Pētījumu par Ķīnas banku sektoru valstij piederošo banku tirgus daļa var būt lielāka par 2/3 no Ķīnas tirgus. Attiecībā uz to pašu jautājumu PTO savā Ķīnas tirdzniecības politikas pārskatā norādīja, ka “lielais valsts īpašumā esošo struktūrvienību apjoms ir vēl viena vērā ņemama Ķīnas finanšu nozares iezīme”[5]. Būtiski ir norādīt, ka četras lielākās valstij piederošās bankas (Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Celtniecības banka un Rūpniecības un komercbanka) pārstāv vairāk nekā pusi no Ķīnas banku nozares. Vairāk nekā 50 % politikas banku un citu valsts banku pieder valstij. Komisija pieprasīja informāciju arī par valsts īstenotās kontroles struktūru iepriekšminētajās Ķīnas bankās un par valsts politikas vai interešu īstenošanu attiecībā uz papīra ražošanas nozari (t. i., direktoru padome un akcionāru padome, akcionāru/direktoru sapulču protokoli, aizdevumu politika un riska novērtēšana, ņemot vērā aizdevumus, kas nodrošināti sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem). Tomēr ne ĶV, ne bankas nesniedza šādu informāciju. Tās vienīgi vairākkārt atsaucās uz informāciju banku gada pārskatos, ko tās bija iesniegušas. Tomēr banku gada pārskati nesatur (un nevar saturēt) detalizētu informāciju nepieciešamajā līmenī. Tātad Komisijai bija jāizmanto pieejamā informācija. Pamatojoties uz pieejamiem datiem, Komisija secināja, ka valdība kontrolē iepriekšminētās bankas un tās darbojas kā valsts iestādes, veidā, kādā to darbības var tikt attiecinātas uz valsti. Atbilstošie dati, kas izmantoti, lai izdarītu minētos secinājumus, ir atvasināti no ĶV sniegtās informācijas, Ķīnas banku gada pārskatiem, kurus vai nu iesniedza ĶV, vai kuri bija publiski pieejami, no informācijas, kas izgūta no Deutsche Bank 2006. gada Pētījuma par Ķīnas banku sektoru, kā arī no sadarbībā iesaistīto ražotāju iesniegtās informācijas un sūdzībā ietvertās informācijas. Attiecībā uz ārvalstu bankām neatkarīgi avoti lēš, ka to daļa Ķīnas banku nozarē ir neliela, tāpēc tām ir maznozīmīga loma aizdevumu politikā; atbilstošā informācija liecina, ka šī daļa varētu būt tikai 1 % no Ķīnas tirgus[6]. Arī atbilstošā publiski pieejamā informācija apstiprina, ka Ķīnas bankas, jo īpaši lielās komercbankas, joprojām paļaujas uz valstij piederošiem akcionāriem un valdību, lai papildinātu kapitālu gadījumos, kad tā nepietiek kredīta ekspansijas dēļ[7]. No bankām, kas piešķīra aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, lielais vairums ir valstij piederošas bankas. Patiešām, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tika secināts, ka vismaz 13 no 19 bankām, par kurām tika ziņots, pieder valstij, tostarp politikas bankas (Ķīnas Eksporta un importa banka, Ķīnas Attīstības banka) un lielākās komercbankas Ķīnā, piemēram, Ķīnas Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Celtniecības banka un Ķīnas Rūpniecības un komercbanka. Arī attiecībā uz atlikušajām valstij piederošajām bankām Komisija pieprasīja to pašu informāciju, kas minēta iepriekš — par valsts kontroli bankās un valsts politikas un interešu īstenošanu saistībā ar papīra ražošanas nozari. Atkal netika nodrošināta detalizēta šāda veida informācija, ja neskaita atkārtotu ierosinājumu meklēt informāciju attiecīgajos banku gada pārskatos, kas lielākoties bija iesniegti vienīgi ķīniešu valodā, bez tulkojuma angļu valodā. Tomēr banku gada pārskati nevar nodrošināt detalizētu informāciju nepieciešamajā līmenī. Attiecībā uz politikas bankām, kā skaidrots turpmāk, izmeklēšana noskaidroja, ka nav skaidru tiesību normu, ar ko tiktu reglamentēta to loma un attiecības ar valsti. Jānorāda arī, ka saskaņā ar ĶV apgalvojumiem pārbaudes uz vietas apmeklējuma laikā, šķiet, ka politikas bankas atbalsta valsts politikas Ķīnā un nedarbojas ar nolūku gūt peļņu. Iepriekšminētais apstiprina, ka valdība kontrolē šīs bankas un tās darbojas kā valsts iestādes, veidā, kādā to darbības var tikt attiecinātas uz valsti. 132. Komisija arī centās noskaidrot atšķirību starp politikas bankām (saskaņā ar pieejamo informāciju tās ir Ķīnas Eksporta un importa banka, Ķīnas Attīstības banka un Ķīnas Lauksaimniecības attīstības banka) un valstij piederošām komercbankām. Komisija pieprasīja precizējumus par šiem abiem finanšu iestāžu veidiem. ĶV apgalvoja, ka politikas bankām nav rakstisku tiesību normu, kas reglamentētu to nozari, ņemot vērā, ka Ķīnas iestādes pašlaik izstrādā likumprojektu par politikas bankām. Tika arī apgalvots, ka viena politikas banka (proti, Ķīnas Attīstības banka) nav uzskatāma par politikas banku, jo tā ir kļuvusi par akciju sabiedrību un pašlaik atrodas pārejas periodā. Attiecībā uz iepriekšminēto jānorāda, ka iesniegtā informācija apstiprina, ka politikas bankas tiek uzskatītas par atšķirīgām. Kaut arī nav nekādu noteikumu, kas reglamentētu politikas banku nozari un to, kā šīs bankas darbojas Ķīnas finanšu tirgū, tas izriet no turpmāk minētajiem ĶTB apkārtrakstiem, kuros skaidri tiek pieminēts, ka tām ir īpašs statuss, salīdzinot ar pārējām bankām. Attiecībā uz Ķīnas Attīstības bankas statusu jānorāda, ka Ķīnas valsts (ar Ķīnas Finanšu ministrijas starpniecību) turējumā ir vairāk nekā 50 % bankas akciju un ka tāpēc minētās bankas pārstrukturizācijai par akciju sabiedrību nav nekādas ietekmes uz valdības kontroli. 133. Vēl viens faktors, kas kropļo Ķīnas finanšu tirgu, ir ĶTB nozīme īpašo ierobežojumu noteikšanā attiecībā uz to, kā tiek noteiktas un svārstās procentu likmes. Izmeklēšanā patiešām tika konstatēts, ka ĶTB ir īpaši noteikumi, kas reglamentē procentu likmju svārstības Ķīnā. Saskaņā ar pieejamo informāciju šie noteikumi ir izklāstīti ĶTB apkārtrakstā par jautājumiem saistībā ar noguldījumiem un aizdevumiem piemērojamo procentu likmju pielāgošanu — Yinfa (2004. gads), Nr. 251. Finanšu iestādēm tiek prasīts noteikt aizdevumu likmes, kas atbilstu konkrētam ĶTB aizdevumu etalona procentu likmju diapazonam. Komercbanku aizdevumiem un komerciāli pārvaldītiem politikas banku aizdevumiem nepiemēro augstāko ierobežojumu diapazonu, bet piemēro vienīgi zemāko ierobežojumu diapazonu. Pilsētu kredītu kooperatīviem un lauku kredītu kooperatīviem piemēro gan augstāko, gan zemāko ierobežojumu diapazonu. Preferenciāliem aizdevumiem un aizdevumiem, par kuriem Valsts Padome pieņēmusi īpašus noteikumus, nenotiek procentu likmju augšupējas svārstības. Komisija pieprasīja no ĶV precizējumus par iepriekšminētajā apkārtrakstā lietoto definīciju un formulējumu un par iepriekšējiem tiesību aktiem (ĶTB Apkārtraksts par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju svārstību diapazona paplašināšanu — YinFa (2003. gads) Nr. 250). ĶV skaidroja, ka iepriekšminētie apkārtraksti ir daļa no procentu likmju tirgus reformas Ķīnā, bet nepaskaidroja neko plašāk. ĶV tika arī prasīts paskaidrot, kādi ir Valsts Padomes noteiktie preferenciālie aizdevumi un citi aizdevumi. ĶV iebilda, ka attiecīgo ķīniešu valodā izstrādāto tekstu formulējums attiecas uz citu Valsts Padomes norādīto aizdevumu pieņemšanu. ĶV nesniedza citus paskaidrojumus un neiesniedza attiecīgu dokumentāciju, lai izskaidrotu, kāpēc preferenciāli aizdevumi ir definēti Ķīnas tiesību aktos. Attiecībā uz pārējiem aizdevumiem, pat ja piekrīt ĶV argumentam, nav skaidrs, kāpēc likumdevējs uzskatīja par nepieciešamu ieviest iespēju piešķirt citus aizdevumus, kā to izklāstījusi Valsts Padome. Komisija arī pieprasīja precizējumus par konkrētajā apkārtrakstā minēto komerciāli pārvaldīto politikas aizdevumu esamību. ĶV nesniedza paskaidrojumus vai jebkādus pierādījumus par šo jautājumu. ĶV tika arī prasīts iesniegt jebkādus vēlākus atjauninājumus vai vēlākus tiesību aktus, kas izdoti par minēto apkārtrakstu saistībā ar komercbanku un politikas banku aizdevumu politiku, bet šāda informācija netika sniegta. 134. Visbeidzot, jānorāda, ka ĶV nesniedza citus datus vai statistiku par Ķīnas banku sistēmas struktūru. 135. Pamatojoties uz visu iepriekš minēto (sk. 74.-88. apsvērumu) un ņemot vērā Ķīnas nesadarbošanos (un ievērojot turpmāk 90. apsvērumā izklāstītos apsvērumus), Komisija secina, ka Ķīnas finanšu tirgu kropļo valdības iejaukšanās, un procentu likmes, ko piemēro nevalstiskās bankas un citas finanšu iestādes, visticamāk, tiek pielāgotas valdības noteiktajām likmēm. Tāpēc nosakot, vai valdības aizdevumi nodrošina labumu, nevalstisko banku un citu finanšu iestāžu piemērotās procentu likmes nevar uzskatīt par atbilstošiem komerciāliem etaloniem. ii) Finansiālais ieguldījums 136. Turklāt, ņemot vērā pierādījumu kopumu, tiek secināts, ka lielo vairumu aizdevumu abiem sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir piešķīrušas politikas bankas vai citas valstij piederošas bankas, kas tiek uzskatītas par valsts iestādēm to ciešās saistības ar valdību dēļ. Šajās bankās vairāk nekā 50 % pieder valstij, un tādējādi tiek uzskatīts, ka tās kontrolē valdība. Ir arī citi pierādījumi par to, ka šīs bankas patiesībā darbojas kā valsts iestādes, jo, kā skaidrots 65. apsvērumā, acīmredzama ir valsts (t. i., ĶTB) iejaukšanās komercbanku lēmumu pieņemšanā par procentu likmēm, ko piemēro Ķīnas uzņēmumiem piešķirtajiem aizdevumiem, savukārt citos gadījumos, kuri skaidroti 83. apsvērumā, tiem gandrīz automātiski tika piešķirta viszemākā iespējamā likme atbilstoši valsts noteiktajiem ierobežojumiem. Šajos apstākļos šo struktūrvienību aizdevumu piešķiršanas prakse ir tieši saistāma ar valdību. Faktu, ka bankas darbojas kā valsts iestādes, apstiprina arī 2007. gada Papīra ražošanas plāns, Lēmums Nr. 40 un Komercbanku likuma 34. pants attiecībā uz valsts ražošanas politiku īstenošanu (sk. 74.-81. apsvērumu). Ir daudz uz objektīviem pētījumiem un ziņojumiem balstītu detalizētu pierādījumu par to, ka plaša apjoma valsts iejaukšanās Ķīnas finanšu sistēmā joprojām pastāv (sk. 312. apsvērumu). Visbeidzot, Ķīna nesniedz informāciju, kas sekmētu lielāku izpratni par valstij piederošo banku attiecībām ar valdību (sk. 68.-70 apsvērumu un 84.-86. apsvērumu). Tādējādi attiecībā uz politikas banku vai citu valstij piederošu banku piešķirtajiem aizdevumiem Komisija secina, ka krītotā papīra ražotājiem tiek nodrošināts finansiāls ieguldījums valdības tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. iii) Ieguvums 137. Tiek piešķirts ieguvums atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam un 6. panta b) apakšpunktam tiktāl, ka valdības aizdevumi tiek piešķirti ar labvēlīgākiem nosacījumiem nekā tie, ko saņēmējs varētu faktiski iegūt tirgū. Tā kā ir konstatēts, ka nevalstisko iestāžu aizdevumi Ķīnā nenodrošina atbilstošu tirgus etalonu, tas ir veidots, izmantojot 96.-102. apsvērumā izklāstīto metodi. iv) Īpašas iezīmes 138. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz konkrētiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Jānorāda, ka 28. panta 6. punktā formulēts, ka “ja kāda ieinteresētā puse nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji, tā ka līdz ar to netiek atklāta būtiska informācija, rezultāts var būt šai pusei mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies”. Starp vērā ņemtajiem faktiem ir šādi: 139. sūdzības iesniedzēja sniegtie pierādījumi par īpašām iezīmēm; 140. secinājumi (sk. 77. un 78. apsvērumu), ka papīra ražošanas nozarei tiek novirzītas konkrētas subsīdijas, pamatojoties uz īpašu nozares plānu, t. i., Papīra ražošanas plānu; 141. pierādījumi (sk. 76. apsvērumu) par to, ka papīra ražošanas nozare ir “atbalstīta nozare” (Lēmums Nr. 40); 142. 34. panta noteikumi [2003. gada] Likumā par komercbankām Nr. 13 (sk. 79. apsvērumu), kuros paredzēts, ka komercbankas veic savu uzņēmējdarbību aizdevumu jomā, pamatojoties uz valsts ekonomikas un sociālās attīstības vajadzībām un atbilstoši valsts rūpniecības politikas garam, t. i., konkrētajā gadījumā — Papīra ražošanas plāna garam; 143. secinājumi (sk. 81. apsvērumu), ka Ķīnas valsts plānošanas sistēma dod bankām norādījumus piešķirt aizdevumus papīra ražošanas nozarei un ka uzņēmumi tiek uzskatīti par tādiem, kam ir augsts kredītreitings, tāpēc ka tie atbilst īpašiem politikas plāniem. 144. Ņemot vērā iepriekš minēto un ĶV nesadarbošanos, pieejamie pierādījumi liecina, ka subsīdijas, kas tiek piešķirtas uzņēmumiem papīra ražošanas nozarē, nav vispārīgi pieejamas un tāpēc ir īpašas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Ņemot vērā ĶV nesadarbošanos, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. d) Secinājums 145. Ņemot vērā minēto, papīra ražošanas nozares finansēšana ir jāuzskata par subsīdiju. 146. Ņemot vērā finansiālā ieguldījuma esamību, labumu ražotājiem eksportētājiem un īpašās iezīmes, šī subsīdija tiek uzskatīta par kompensējamu. e) Subsīdijas summas aprēķināšana 147. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta b) apakšpunktu par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata atšķirību starp summu, ko uzņēmums, kurš saņem valsts aizdevumu, maksā par šo valsts aizdevumu, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komerciālu aizņēmumu, kuru tas faktiski varēja saņemt tirgū. 148. Kā skaidrots iepriekš, tā kā Ķīnas banku piešķirtie aizdevumi liecina par ievērojamu valdības iejaukšanos banku nozarē un neatspoguļo likmes, kādas tiktu konstatētas funkcionējošā tirgū, atbilstošs tirgus etalons veidots, izmantojot turpmāk izklāstīto metodi. Turklāt ĶV nesadarbošanās dēļ Komisija arī izmantoja pieejamos faktus, lai noteiktu atbilstošu procentu likmes etalonu. 149. Veidojot atbilstošu etalonu, uzskata par pamatotu piemērot Ķīnas procentu likmes, kas koriģētas, lai atspoguļotu parasto tirgus risku. Patiešām, situācijā, kad eksportētāju pašreizējais finansiālais stāvoklis noteikts izkropļotā tirgū un nav pieejamas uzticamas informācijas no Ķīnas bankām par riska novērtējumu un kredītreitingu noteikšanu, tiek uzskatīts par nepieciešamu nevis izmantot Ķīnas eksportētāju kredītspējas nominālvērtību, bet piemērot uzcenojumu, lai atspoguļotu Ķīnas izkropļotā tirgus ietekmi uz eksportētāju finansiālo situāciju. 150. Attiecībā uz minēto, kā skaidrots 68.-72. apsvērumā, gan ĶV, gan sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem tika prasīts sniegt informāciju par Ķīnas banku aizdevumu politiku un to, kā šie aizdevumi tika saistīti ar ražotājiem eksportētājiem. Minētās personas nesniedza šo informāciju, lai gan tas tika prasīts atkārtoti. Attiecīgi, ņemot vērā šo nesadarbošanos un pieejamo faktu kopumu, kā arī saskaņā ar pamatregulas 28. panta 6. punktu, tiek atzīts par atbilstošu uzskatīt, ka visiem uzņēmumiem Ķīnā tiks piemērota tikai visaugstākā “ar ieguldījumiem nesaistītā” pakāpe (“BB” līmenis pēc Bloomberg ), un atbilstošo prēmiju, ko paredzēts saņemt par vērstpapīriem, kurus emitējuši uzņēmumi ar šo reitingu, piemērot Ķīnas Tautas Bankas standarta aizdevumu likmei. Attiecībā uz ārvalstu valūtā saņemtiem aizdevumiem Komisija atbilstošo prēmiju, ko paredzēts saņemt par vērstpapīriem, kurus emitējuši uzņēmumi ar šo reitingu, piemēro atbilstošajos Ķīnas aizdevuma līgumos minētajām standarta aizdevumu likmēm ( LIBOR likme). Tomēr, ņemot vērā ĶV absolūto nesadarbošanos attiecībā uz informācijas sniegšanu par valstij piederošām bankām vai piekļuvi šīm bankām, saskaņā ar pamatregulas 28. panta 6. punktu, ņemot vērā pieejamo faktu kopumu, tiek atzīts par atbilstošu izmantot “BB” kredītreitingu (ar ieguldījumiem nesaistītā, spekulatīvā pakāpe). 151. Ieguvums ražotājiem eksportētājiem ir aprēķināts, ņemot vērā procentu likmes diferenciāli, kas izteikts procentos, to reizinot ar neatmaksāto aizdevuma summu, t. i., procentiem, kuri nav samaksāti IP laikā. Šī summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo apgrozījumu. 152. Kā skaidrots 73. apsvērumā, viens ražotājs eksportētājs atteicās dot svarīgu piekrišanu parāda pārstrukturēšanai. Tāpēc nebija iespējams pārbaudīt pamatinformāciju, kas paziņota saistībā ar aizdevumiem, uz kuriem attiecas šī piekrišana, piemēram, procentu likmi, aizdevuma termiņu, atmaksas grafiku utt. Ražotājs eksportētājs arī nevarēja pierādīt, ka ir atmaksājis to aizdevumu pamatsummas, uz kuriem attiecas šī piekrišana. Tāpēc ieguvuma aprēķināšanā šie aizdevumi tika uzskatīti par dotāciju un tika sadalīti pa IP papildus procentiem, kas nebija atmaksāti IP laikā, kā skaidrots 100. apsvērumā. 153. Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā ir 5,37 % APP uzņēmumiem un 1,26 % Chenming uzņēmumiem. 154. Ienākumu nodokļa programmas - Preferenciāla nodokļu politika uzņēmumiem, kurus uzskata par augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem 155. Šī shēma ļauj uzņēmumam, kas veiksmīgi piesakās Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma apliecības saņemšanai, gūt labumu no ienākumu nodokļa samazinājuma līdz 15 %, salīdzinot ar parasto likmi 25 %. a) Juridiskais pamats 156. Shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši 28. pantam ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likumā (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā), līdztekus administratīvajiem pasākumiem augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai. Uz šo shēmu attiecas arī Valsts Nodokļu administrācijas Paziņojums par jautājumiem, kas saistīti ar uzņēmumu ienākumu nodokļa maksājumiem, kurus veic augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi ( Guo Shui Han (2008. gads) Nr. 985), kur ietverta plašāka informācija par tās īstenošanu. b) Tiesības uz subsīdiju 157. Administratīvajos pasākumos augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanā, konkrēti to 10. pantā, ir uzskaitīti atbilstības kritēriji uzņēmumiem, lai tie varētu gūt labumu no šīs shēmas. Ja uzņēmums atbilst visiem 10. pantā izklāstītajiem nosacījumiem, tam jāiesniedz pieteikums attiecīgajās iestādēs saskaņā ar minētā likuma 11. pantā noteikto kārtību. c) Praktiska īstenošana 158. Jebkuram uzņēmumam, kas ir iecerējis pieteikties šai shēmai, ir jāiesniedz tiešsaistē aizpildīts pieteikums vietējam Zinātnes un tehnoloģiju birojam, kurš veic iepriekšēju pārbaudi. Pēc tam vietējais Zinātnes un tehnoloģiju birojs izstrādā ieteikumu provinces Zinātnes un tehnoloģiju departamentam. Pirms lēmuma pieņemšanas par Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma apliecības izsniegšanu Zinātnes un tehnoloģiju departaments var arī nolemt veikt izmeklēšanu tieši pieteikuma iesniedzēja telpās. d) Izmeklēšanas secinājumi 159. Šo shēmu izmantoja trīs sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, kas guva labumu IP laikā. Lai gan ĶV neiesniedza administratīvus noteikumus, ražotāji eksportētāji iesniedza pieejamos juridiskos tekstus. Tomēr pat no minētajiem tekstiem ir grūti saprast pieteikumu iesniegšanas procedūru, kas joprojām ir neskaidra un nepārredzama. e) Secinājums 160. Ņemot vērā iepriekš minēto, shēma tiek uzskatīta par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu. 161. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. sadaļā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. 162. Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz konkrētiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificēti kā atbalstīti, piemēram, tiem, kuri ir daļa no krītotā papīra ražošanas nozares. Patiešām, ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā) 4. nodaļas “Nodokļu atvieglojums” 25. pantā paredzēts, ka “valsts piešķir uzņēmumu ienākumu nodokļa atvieglojumus galvenajām nozarēm un projektiem, ko atbalsta un veicina valsts”. Kā to saprot Komisija, Valsts Padome savā Lēmumā Nr. 40 (14. pantā) un Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu katalogā piedāvā principus un klasifikāciju, saskaņā ar kuriem uzņēmums uzskatāms par atbalstītu. Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības noteikšanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību. 163. Ņemot vērā iepriekš minēto, šī subsīdija tiek uzskatīta par kompensējamu. f) Subsīdijas summas aprēķināšana 164. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi, no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti saskaņā ar samazināto preferenciālā nodokļa likmi. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav saistīta ar eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. 165. Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 1,22 % APP grupai un 0,58 % Chenming grupai. - Preferenciāla nodokļu politika pētniecībai un attīstībai 166. Šī shēma nodrošina ieguvumu visiem uzņēmumiem, kas tiek atzīti par tādiem, kuri veic pētniecības un attīstības projektus. Šī kvalifikācija ļauj uzņēmumu ienākumu nodokli samazināt par 50 % no faktiskajām izmaksām par apstiprinātiem projektiem. a) Juridiskais pamats 167. Shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā) 30. panta 1. punktam, ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma īstenošanas noteikumu 95. pantam, ĶTR Valsts Padomes Dekrētam Nr. 512, kas izsludināts 2007. gada 6. decembrī, un Pamatnostādnēm par galvenajām jomām (Paziņojums Nr. 6, 2007. gads). b) Tiesības uz subsīdiju 168. Šī shēma nodrošina ieguvumu uzņēmumiem, kas tiek atzīti par tādiem, kuri veic pētniecību un attīstību. Shēmai atbilst tikai to jauno un augsto tehnoloģiju nozaru uzņēmumu pētniecības un attīstības projekti, kuri saņem primāro atbalstu no valsts, un projekti, kas uzskaitīti Pamatnostādnēs par augsto tehnoloģiju industrializācijas galvenajām jomām saskaņā ar Valsts Attīstības un reformu komisijas noteikto pašreizējo attīstības prioritāti. c) Praktiska īstenošana 169. Jebkuram uzņēmumam, kas ir iecerējis pieteikties šai shēmai, ir jāiesniedz sīka informācija par pētniecības un attīstības projektiem vietējam Zinātnes un tehnoloģiju birojam. Pēc pārbaudes nodokļu birojs izdod paziņojumu par apstiprināšanu. Apstiprinātiem projektiem summu, kam piemēro uzņēmumu ienākumu nodokli, samazina par 50 % no faktiskajām izmaksām. d) Izmeklēšanas secinājumi 170. Šo shēmu izmantoja sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, kas guva labumu IP laikā. Lai gan ĶV neiesniedza administratīvus noteikumus, ražotāji eksportētāji iesniedza pieejamos juridiskos tekstus. Tomēr pat no minētajiem tekstiem ir grūti saprast pieteikumu iesniegšanas procedūru, kas joprojām ir neskaidra un nepārredzama. e) Secinājums 171. Ņemot vērā iepriekš minēto, shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu. 172. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. 173. Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz konkrētiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificēti kā atbalstīti, piemēram, tiem, kas ir daļa no krītotā papīra ražošanas nozares. Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības ierobežošanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību. 174. Ņemot vērā iepriekš minēto, šī subsīdija tiek uzskatīta par kompensējamu. f) Subsīdijas summas aprēķināšana 175. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi, no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti, piemērojot papildu samazinājumu par 50 % no faktiskajiem pētniecības un attīstības izdevumiem par apstiprinātajiem projektiem. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav saistīta ar eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. 176. Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 0,02 % APP grupai un 0,05 % Chenming grupai. - Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem 177. Shēma attiecas uz Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kas ir akcionāri citos Ķīnas rezidentuzņēmumos. Pirmie minētie ir tiesīgi saņemt atbrīvojumu no ienākumu nodokļa par noteiktām dividendēm, ko maksā pēdējie minētie uzņēmumi. a) Juridiskais pamats 178. Šī shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma 26. pantam un ir sīkāk skaidrota ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma īstenošanas noteikumu 83. pantā un ĶTR Valsts Padomes Dekrētā Nr. 512, kas izsludināts 2007. gada 6. decembrī. b) Tiesības uz subsīdiju 179. Šī shēma nodrošina ieguvumu visiem rezidentuzņēmumiem, kas ir akcionāri citos Ķīnas rezidentuzņēmumos. c) Praktiska īstenošana 180. Uzņēmumi var izmantot šo shēmu tieši ar nodokļu deklarāciju starpniecību. d) Izmeklēšanas secinājumi 181. Sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju ienākumu nodokļa atskaitēs ir norādīta summa, kam nepiemēro ienākumu nodokli. Šī summa ir minēta kā dividendes, prēmijas un citi tiesīgo rezidentu un uzņēmumu ieņēmumi no kapitāla ieguldījumiem atbilstoši ienākumu nodokļa atskaites 5. pielikuma (Nodokļu priekšrocību gada pārskats) nosacījumiem. Attiecīgie uzņēmumi nemaksāja ienākumu nodokli par šīm summām. e) Secinājums 182. Ņemot vērā iepriekš minēto, shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu. 183. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. 184. Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kas saņem ienākumus par dividendēm no citiem Ķīnas rezidentuzņēmumiem, atšķirībā no uzņēmumiem, kuri iegulda ārvalstu uzņēmumos. 185. Turklāt, tā kā saskaņā ar ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma 4. nodaļu visas iepriekšminētās nodokļu shēmas ir rezervētas tikai svarīgām valsts atbalstītām vai veicinātām nozarēm un projektiem, kā noteikts 25. pantā, arī šī shēma ir īpaša, jo tā ir rezervēta tikai noteiktiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificētas kā atbalstītas, piemēram, krītotā papīra ražošanas nozarei. Patiešām, kā to saprot Komisija, Valsts Padome savā Lēmumā Nr. 40 (14. pantā) un Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu katalogā piedāvā principus un klasifikāciju, pēc kuriem uzņēmumu uzskata par atbalstītu. Turklāt tādā gadījumā nav objektīvu kritēriju atbilstības ierobežošanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību. 186. Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, šī subsīdija tiek uzskatīta par kompensējamu. f) Subsīdijas summas aprēķināšana 187. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata maksājamo kopējā nodokļa summu, kurā iekļauti ieņēmumi par dividendēm no citiem Ķīnas rezidentuzņēmumiem un no kuras atskaitītas summas, kas faktiski samaksātas, piemērojot dividenžu nodokļa atbrīvojumu. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumu kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav saistīta ar eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. 188. Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 1,34 % APP grupai un 0,21 % Chenming grupai. 189. Netiešās nodokļu un importa tarifu programmas - PVN un tarifu atbrīvojums importētam aprīkojumam 190. Šī shēma nodrošina ieguvumu kā atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas maksājumiem par kapitāla precēm ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem [ Foreign Invested Enterprise , FIE ] vai vietējiem uzņēmumiem, kas var saņemt Ķīnas iestāžu izsniegto Apliecību par valsts atbalstītiem projektiem atbilstoši attiecīgajiem tiesību aktiem, kuri saistīti ar ieguldījumiem, nodokļiem un muitu. a) Juridiskais pamats 191. Shēmas pamatā ir tiesību normu kopums, t. i., Valsts Padomes Apkārtraksts par importētā aprīkojuma nodokļu politikas pielāgošanu Nr. 37/1997, Finanšu ministrijas, Vispārējās muitas administrācijas un Valsts Nodokļu administrācijas [2008. gada] Paziņojums Nr. 43, VARK Paziņojums par attiecīgajiem jautājumiem saistībā ar to, kā rīkoties ar Apstiprinājuma vēstuli par vietējiem vai ārvalstu finansētiem projektiem, kuru attīstību veicina valsts, Nr. 316 2006, datētu ar 2006. gada 22. februāri, un Katalogu par importa precēm, kas nav atbrīvojamas no nodokļa, un ir paredzētas vai nu FIE , vai vietējiem uzņēmumiem — 2008. gads. b) Tiesības uz subsīdiju 192. Tiesības uz subsīdiju ir ierobežotas līdz pieteikumu iesniedzējiem — FIE vai vietējiem uzņēmumiem —, kas var saņemt Apliecību par valsts atbalstītiem projektiem. c) Praktiska īstenošana 193. Saskaņā ar I.1. pantu VARK Paziņojumā par jautājumiem saistībā ar to, kā rīkoties ar Apstiprinājuma vēstuli par vietējiem vai ārvalstu finansētiem projektiem, kuru attīstību veicina valsts, Nr. 316 2006, datēts ar 2006. gada 22. februāri, ārvalstu ieguldījumu projektiem, kas atbilst “tiem, kuri iekļauti atbalstītajā kategorijā Nozaru katalogā atvalstu ieguldījumu virzīšanai un Katalogā par prioritārajām nozarēm ārvalstu ieguldījumiem Centrālajā un Rietumu reģionā ar tehnoloģiju pārnesi, nepiemēro tarifu un PVN par pašu lietošanai paredzētu aprīkojumu, ko importē kopējo ieguldījumu un tehnoloģiju, detaļu un komponentu ietvaros, un rezerves detaļām, ko importē kopā ar šādu aprīkojumu saskaņā ar līgumu; izņēmums ir preces, kas uzskaitītas Katalogā par importa precēm saskaņā ar ārvalstu ieguldījumu projektiem, kuri nav atbrīvoti no nodokļa”. VARK izdod Projektu apstiprinājuma vēstuli par ārvalstu ieguldījumu projektiem, kas iekļauti atbalstītajā kategorijā, ar kopējo ieguldījumu summu USD 30 miljoni vai vairāk. Komisijas vai ekonomikas municipalitātes provinču līmenī izdod Projektu apstiprinājuma vēstuli par atbalstītajā kategorijā iekļautiem ārvalstu ieguldījumu projektiem ar kopējo ieguldījumu summu, kas ir mazāka par USD 30 miljoniem. Tiklīdz uzņēmumi saņem Projektu apstiprinājuma vēstuli par atbalstīto kategoriju, tie iesniedz apliecības un citus pieteikuma dokumentus savām vietējām muitas iestādēm, lai pretendētu uz ievedmuitas maksājuma un PVN atbrīvojumu aprīkojuma importam. d) Izmeklēšanas secinājumi 194. Labumu no šīs shēmas guva visi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji. e) Secinājums 195. Ņemot vērā iepriekš minēto, shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu. 196. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. 197. Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz uzņēmumiem, kas iegulda konkrētās uzņēmējdarbības kategorijās, kuras ekskluzīvi definētas likumā (t. i., katalogā par pamatnostādnēm attiecībā uz ārvalstu ieguldījumiem un tādu galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju katalogā, kuru attīstību veicina valsts). Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības noteikšanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību. 198. Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, šī subsīdija tiek uzskatīta par kompensējamu. f) Subsīdijas summas aprēķināšana 199. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Saņēmējiem piešķirto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas maksājuma aprīkojuma importam. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta pa IP laikposmu, izmantojot lietošanas laiku, kas atbilst vidējam šādu aktīvu nolietojuma laikposmam konkrētajā ražošanas nozarē (t. i., 15 gadi). Rezultātā iegūtā summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. 200. Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 1,17 % APP grupai un 0,61 % Chenming grupai. - PVN atlaides vietējā ražojuma aprīkojumam 201. Šī shēma nodrošina ieguvumu PVN atlaižu veidā, ko FIE maksā par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi. a) Juridiskais pamats 202. Shēmas pamatā ir Valsts Nodokļu administrācijas Apkārtraksts Nr. 171, 1999, 20/09/1999 par pagaidu pasākumu piemērošanu Administrācijas nodokļu atmaksai par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi, ko veic ārvalstu ieguldījumu uzņēmumi, un tā tika izbeigta ar Apkārtrakstu par nodokļu atmaksas politikas izbeigšanu attiecībā uz vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi, ko veic FIE ( Caishui 2008. gads, Nr. 176). Pēdējais minētais apkārtraksts paredz pārejas periodu pēc programmas izbeigšanas no 2009. gada 1. janvāra. b) Tiesības uz subsīdiju 203. Tiesības uz subsīdiju ir ierobežotas līdz FIE , kas iegādājas vietējā ražojuma aprīkojumu. c) Praktiska īstenošana 204. Programmas mērķis ir atmaksāt PVN, ko FIE samaksājuši par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi, ja aprīkojums nav iekļauts no nodokļa neatbrīvojamo preču katalogā un ja aprīkojuma vērtība nepārsniedz FIE piemērojamo kopējo ieguldījumu ierobežojumu saskaņā ar “izmēģinājuma administratīvajiem pasākumiem, ko piemēro vietējā ražojuma aprīkojuma iegādei”. d) Izmeklēšanas secinājumi 205. Labumu no šīs shēmas guva visi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji. e) Secinājums 206. Ņemot vērā iepriekš minēto, shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu. 207. ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. 208. Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz konkrēta veida uzņēmumiem (t. i., FIE ). Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības noteikšanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību. 209. Turklāt shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka subsīdijas piešķiršanas nosacījums ir vietējā ražojuma preču izmantošanas pārsvars pār importētām precēm. 210. Tādējādi šo subsīdiju uzskata par kompensējamu. f) Subsīdijas summas aprēķināšana 211. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Saņēmējiem piešķirto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā PVN, kas atmaksāts par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta par IP laikposmu, izmantojot lietošanas laiku, kas atbilst vidējam šādu aktīvu nolietojuma laikposmam konkrētajā ražošanas nozarē (t. i., 15 gadi). Rezultātā iegūtā summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. 212. Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 0,03 % APP grupai un 0,05 % Chenming grupai. - Pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļi un izglītības uzcenojumi, ko piemēro FIE 213. Šī shēma paredz atbrīvojumu FIE no vietējā pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa un izglītības uzcenojuma maksāšanas. a) Juridiskais pamats 214. Shēmas pamatā ir Pagaidu noteikumi par Ķīnas Tautas Republikas Pilsētu uzturēšanas nodokli ( Guo Fa , publicēti 1985. gada 8. februārī, Nr. 19) un Finanšu ministrijas Noteikumi par vairākiem īpašiem jautājumiem saistībā ar to, kā īstenojami Pagaidu noteikumi par Ķīnas Tautas Republikas Pilsētu uzturēšanas nodokli ( Cai Shui Zi , publicēti 1985. gada 22. martā, Nr. 69). b) Tiesības uz subsīdiju 215. Tiesības uz subsīdiju ir ierobežotas līdz FIE . c) Praktiska īstenošana 216. Saskaņā ar Pagaidu noteikumiem par Ķīnas Tautas Republikas Pilsētu uzturēšanas nodokli pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa bāze ir “ražojuma nodokļa, PVN un uzņēmējdarbības nodokļa summa, ko faktiski samaksā nodokļu maksātāji, un to maksā vienlaicīgi ar attiecīgi ražojuma nodokli, PVN un uzņēmējdarbības nodokli”. d) Izmeklēšanas secinājumi 217. Labumu no šīs shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs. Kā skaidrots 347. un 348. apsvērumā, no 2010. gada 1. decembra visiem uzņēmumiem, kas darbojas Ķīnā, ir piemērojams pienākums maksāt nodokli saskaņā ar šo shēmu. e) Secinājums 218. Ņemot vērā iepriekš minēto un pamatojoties uz informāciju līdz 2010. gada 30. novembrim, shēma ir uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1.