Īpašais ziņojums Nr. 14/2012 “ES higiēnas tiesību aktu īstenošana to valstu kautuvēs, kas pievienojušās ES kopš 2004. gada”





AKRONĪMI DVKP : Daudzgadu valsts kontroles plāns ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai ELVGF : Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds ĢD : ģenerāldirektorāts HACCP : Riska analīze un kritiskie kontrolpunkti [Hazard Analysis and Critical Control Points] OLAF : Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai PVB : Pārtikas un veterinārais birojs SAPARD : Īpašā pirmspievienošanās programma lauksaimniecībai un lauku attīstībai [Special Accession Programme for Agriculture and Rural Development] GLOSĀRIJS Aukstuma ķēde : Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem visā pārtikas ražošanas procesā — no dzīvnieku kaušanas līdz produktu nogādāšanai gala patērētājam — ir jānodrošina nepārtraukta regulējamas temperatūras produktu apstrādes un uzglabāšanas ķēde, kas rada apstākļus un iespējas pārtikas produktu uzturēšanai piemērotā temperatūrā. Šīs temperatūras ir paredzētas, lai saglabātu un pagarinātu svaigu produktu derīguma termiņu un novērstu mikroorganismu attīstību un vairošanos. Daudzgadu valsts kontroles plāns (DVKP) : Dalībvalstis īsteno pārtikas aprites tiesību aktus un uzrauga un pārbauda, vai pārtikas un barības apritē iesaistītie uzņēmēji pilda attiecīgās pārtikas aprites tiesību aktu prasības. Šajā nolūkā viņiem ir jāuztur oficiālās kontroles sistēma [1]. Lai nodrošinātu šo prasību efektīvu īstenošanu, ikvienai dalībvalstij ir jāsagatavo vienots un integrēts daudzgadu valsts kontroles plāns, kurā jāiekļauj vispārēja informācija par barības un pārtikas aprites kontroles sistēmu struktūru un organizāciju, kā arī par dzīvnieku veselības un labturības kontroli dalībvalstīs. DVKP ir paredzēts, lai veicinātu konsekventu, visaptverošu un integrētu pieeju oficiālajai kontrolei un lai noteiktu uz risku pamatotas prioritātes, riska klasifikācijas kritērijus un visefektīvākās kontroles procedūras attiecīgajiem pasākumiem [2]. Kritiskie kontrolpunkti : Tie ir punkti, kuros kontrole ir būtiski svarīga, lai novērstu, likvidētu vai samazinātu līdz pieņemamam līmenim risku (sk. HACCP). Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu : "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" ir Komisijas iniciatīva, kuras mērķis ir Kopienas (ES) mācību stratēģijas īstenošana attiecībā uz pārtikas aprites tiesību aktiem, barības aprites tiesību aktiem, dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, kā arī uz augu veselības noteikumiem. Mācības ir paredzētas visiem dalībvalstu kompetento iestāžu darbiniekiem, kas iesaistīti oficiālos kontroles pasākumos, lai informētu tos par visiem jaunākajiem Kopienas tiesību aspektiem iepriekš minētajās jomās un nodrošinātu, ka kontrole dalībvalstīs tiek veikta vienotākā, objektīvākā un pienācīgākā veidā [3]. Mikrobioloģiskā testēšana : Pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji nodrošina, ka pārtikas produkti atbilst konkrētiem mikrobioloģiskiem kritērijiem un ka no dzīvnieku liemeņiem un gaļas tiek ņemti atlasīti paraugi atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 2073/2005 [4]. Pašu kontroles programma : Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem katrā pārtikas ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmā ir jāņem paraugi, lai nodrošinātu, ka ražošanas process darbojas pieņemamā līmenī un ka piesārņojuma līmenim nav vajadzīgi koriģējoši pasākumi. Liemeņu paraugu ņemšanas biežums kautuvēs ir noteikts Regulas (EK) Nr. 2073/2005 I pielikumā. Paraugi ir jāņem arī no produktu pārstrādes vietām un iekārtām, kas tiek izmantotas pārtikas produktu ražošanā. Pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju paraugu ņemšana (pašu kontroles programma) ir jāatšķir no dalībvalstu veterinārārstu veiktās paraugu ņemšanas, kas tiek veikta saskaņā ar daudzgadu valsts kontroles plāniem. Riska analīze un kritiskie kontrolpunkti (HACCP) : Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem savā darbībā ir jāievieš, jāuztur un jāpiemēro procedūras, kas pamatotas uz HACCP principiem: jānosaka novēršamais, likvidējamais vai mazināmais risks, jānosaka kritiskie kontrolpunkti, kuros kontrole ir būtiski svarīga, lai novērstu, likvidētu vai samazinātu līdz pieņemamam līmenim risku, jānosaka kritiskā robeža kritiskajos kontrolpunktos, kas atšķir pieņemamību no nepieņemamības, jānosaka un jāīsteno efektīvas uzraudzības procedūras kritiskajos kontrolpunktos, jāievieš koriģējoši pasākumi, ja uzraudzības procesā ir konstatēts, ka kritiskais kontrolpunkts nav kontrolējams, jāievieš procedūras, kas ļauj pārbaudīt, vai iepriekš minētie pasākumi darbojas efektīvi; jāievieš dokumenti un pieraksti, kas liecina par minēto pasākumu efektīvu piemērošanu [5]. KOPSAVILKUMS I. Kautuves ir būtisks posms pārtikas pārstrādes ķēdē. Saskaņā ar Eiropas Savienības higiēnas tiesību aktiem pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem, kas atbildīgi par kautuvēm, ir jānodrošina piemēroti apstākļi un procedūras, lai garantētu pārtikas nekaitīgumu. Kautuvēm valstīs, kas pievienojās ES 2004. gadā un vēlāk, tika piešķirts ES finansējums, lai sekmētu tiesību aktu noteikumu ievērošanu. Tā kā ES prasības parasti bija grūtāk izpildāmas nekā pašreizējās dalībvalstu prasības, tas bija vērienīgs uzdevums. Kautuvju modernizēšana tika atbalstīta ar ES finansējumu saskaņā ar Īpašo pirmspievienošanās programmu lauksaimniecībai un lauku attīstībai (SAPARD) un vēlāk Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fondu (ELVGF) un Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA). II. Palātas revīzijā tika pārbaudīts, vai Komisija un attiecīgās dalībvalstis ir veikušas vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu kautuvju pielāgošanu ES higiēnas standartiem. Revīzija ietvēra to pasākumu pārraudzības, vadības, īstenošanas un finansējuma pārbaudi, kas attiecas uz higiēnas prasībām (1.–21. punkts). III. Revīzijā tika atklāti trūkumi noteikumu un procedūru piemērošanā apmeklētajās dalībvalstīs, kuri ir apkopoti turpmāk tekstā. Šie trūkumi neliek apšaubīt sistēmu vispārējo koncepciju, bet atklāj stingrāku pārbaužu nepieciešamību visos līmeņos, lai mazinātu risku un izvairītos no iespējamām nopietnām problēmām attiecībā uz pārtikas nekaitīgumu (51. punkts). IV. Piemērojamās higiēnas regulas prasību īstenošanu dalībvalstīs daļēji pārbaudīja Komisijas Pārtikas un veterinārais birojs (22.–25. punkts). Tika atklāti trūkumi dalībvalstu daudzgadu kontroles plānu īstenošanā (26. un 27. punkts). Valsts kompetento iestāžu uzraudzība nenovērsa pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju pieļautās kļūdas higiēnas prasību īstenošanā (28.–35. punkts). V. Komisija publicēja norādījumus, kuru mērķis bija sekmēt higiēnas prasību īstenošanu, bet dažas dalībvalstis neizstrādāja savas vadlīnijas (36.–38. punkts). VI. Komisija un Veselības un patērētāju izpildaģentūra nerīkoja regulāras apspriedes par iniciatīvu "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" (39. punkts), un dalībvalstīs trūka piemērotu procedūru iniciatīvas rezultātu izplatīšanai (40.–44. punkts). VII. ES finansējumam, kas bija paredzēts, lai sekmētu higiēnas prasību īstenošanu kautuvēs, bija ar projektu atlasi un ilgtspēju saistīti trūkumi (45.–50. punkts). VIII. Palāta iesaka Komisijai uzlabot nesen pievienojušos dalībvalstu higiēnas prasību īstenošanas pārraudzību un vadību. Ņemot vērā ES finansējuma izmantošanu higiēnas prasību īstenošanai šajās dalībvalstīs, Palāta iesaka Komisijai efektīvi pārraudzīt ar higiēnu saistītu programmu īstenošanu un novērtēt ES finansējuma ietekmi. IEVADS 1. Augsta līmeņa pārtikas nekaitīguma nodrošināšana par saprātīgām izmaksām, novēršot galvenos riskus un nodrošinot pārtikas nekaitīguma tiesību aktu efektīvu īstenošanu, ir viena no Komisijas prioritātēm [6]. Vesela virkne krīžu pārtikas un barības apritē (piemēram, govju sūkļveida encefalopātija, dioksīns) ir atklājusi trūkumus pārtikas aprites regulējuma koncepcijā un īstenošanā Eiropas Savienībā (ES). Kopš "Baltās grāmatas par pārtikas nekaitīgumu" nākšanas klajā 2000. gadā [7] Komisija ir veikusi pasākumus, lai visaptveroši pārstrādātu ES tiesību aktus par pārtikas aprites higiēnas un veterinārajiem jautājumiem. 2. Eiropas Parlaments un Padome 2002. gadā pieņēma regulu par pārtikas nekaitīgumu [8]. Īpašas regulas par higiēnu un pārtikas nekaitīgumu kautuvēs un to īstenošanas uzraudzību pieņēma 2004. gadā, apvienojot tās higiēnas tiesību aktu kopumā, kas stājās spēkā 2006. gada janvārī un ietvēra a) pārtikas produktu higiēnas noteikumus [9]; b) īpašus dzīvnieku izcelsmes pārtikas higiēnas noteikumus [10] un c) īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu [11]. 3. Oficiālu kontroli [12] veic, lai nodrošinātu, ka tiek pārbaudīts, kā ievēro dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktus un dzīvnieku veselības un labturības noteikumus. Uzturot augstu pārtikas nekaitīguma līmeni, kautuves [13] ir svarīgs posms pārtikas produktu pārstrādes ķēdē. Galvenās higiēnas un pārtikas nekaitīguma prasības, kas jāievēro kautuvēs [14], ir izklāstītas I pielikumā. 4. Atšķirībā no vecajām dalībvalstīm, kas jau piemēroja ES higiēnas tiesību aktus, dalībvalstīm, kas pievienojās ES 2004. gadā un vēlāk, bija īpaši grūti izpildīt higiēnas tiesību aktu kopuma jaunās prasības. Tādēļ kautuvēm jaunajās dalībvalstīs tika piešķirts ES finansējums, lai sekmētu to atbilstību tiesību aktu prasībām. 5. Līdz 2011. gada decembrim šo dalībvalstu iestādes (sk. tabulu 45. punktā) kā ES higiēnas regulām atbilstošu bija apstiprinājušas 2154 kautuvi. ATBILDĪBA 6. Par higiēnas un pārtikas nekaitīguma tiesību aktu kopumu atbildību dala Komisija, dalībvalstis un pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji. KOMISIJA 7. Komisija (Veselības un patērētāju ĢD) ir atbildīga par ES pārtikas nekaitīguma politikas izstrādi un jo īpaši par riska pārvaldību attiecībā uz pārtikas nekaitīgumu. Šā uzdevuma izpildē to atbalsta divas aģentūras: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, kas atrodas Parmā un sniedz ekspertu slēdzienus par pārtikas nekaitīguma jautājumiem, kuri kalpo par ES pasākumu zinātnisko pamatojumu, un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs, kurš atrodas Stokholmā un kuram arī ir zinātnisks un riska novērtēšanas uzdevums, bet tas ir vairāk pievērsies cilvēku veselības jautājumiem. 8. Komisija pārbauda, kā dalībvalstis īsteno ES pārtikas nekaitīguma politiku, jo īpaši kontrolējot, vai dalībvalstis saskaņā ar ES tiesību aktiem organizē valsts oficiālās kontroles sistēmu. Šo pārbaudi veic viens no Veselības un patērētāju ģenerāldirektorāta direktorātiem — Pārtikas un veterinārais birojs (PVB) —, kas revidē dalībvalstu oficiālās kontroles pasākumus. Veselības un patērētāju ĢD saskaņā ar programmu "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" dalībvalstīs rīko mācības par pārtikas nekaitīgumu. Šos mācību kursus pārvalda Veselības un patērētāju izpildaģentūra, kas atrodas Luksemburgā. DALĪBVALSTIS 9. Ikvienai dalībvalstij ir kompetenta iestāde, kuras uzdevums ir ieviest 2004. gada higiēnas tiesību aktu kopumu un pārbaudīt, vai pārtika apritē iesaistītie uzņēmēji ievēro tā prasības. Kompetento iestāžu galvenie uzdevumi ir šādi: a) izstrādāt un izplatīt valsts vadlīnijas; b) apstiprināt kautuves; c) sagatavot vienotu daudzgadu valsts kontroles plānu (DVKP), kurā aprakstīta valsts oficiālās kontroles sistēma un citi pasākumi, kas paredzēti, lai pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji ievērotu pārtikas nekaitīguma prasības visos pārtikas aprites posmos; d) sagatavot DVKP īstenošanas ziņojumus; e) veikt pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju oficiālo kontroli (papildus kontrolei, ko veic oficiālie veterinārārsti, kas strādā kautuvē) saskaņā ar DVKP; f) veicināt kontroli veicošo darbinieku mācības; g) veikt sagatavošanas darbu, kas vajadzīgs, lai izraudzītos valsts references laboratorijas; h) revidēt oficiālās kontroles sistēmas, lai nodrošinātu Regulas (EK) Nr. 882/2004 mērķu sasniegšanu. 10. Dalībvalstis katru gadu ziņo Komisijai par iepriekšējā gada kontroles un revīziju rezultātiem. PĀRTIKAS APRITĒ IESAISTĪTIE UZŅĒMĒJI 11. Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem ir jānodrošina, lai visi pārtikas produktu ražošanas, apstrādes un izplatīšanas posmi, kas ir viņu pārziņā, atbilstu attiecīgajām higiēnas prasībām. Pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji, kas pārvalda kautuves dalībvalstīs, ir atbildīgi par prasību ievērošanu, kuras attiecas uz a) pienācīgu iekārtu pieejamību, lai oficiālie veterinārārsti varētu veikt pirmskaušanas un pēckaušanas pārbaudes; b) dzīvnieku izcelsmes produktu izsekojamību; c) paraugu ņemšanu mikrobioloģiskā piesārņojuma noteikšanai; d) darba nodalīšanu laikā un telpā, lai izvairītos no krusteniskās kontaminācijas; e) aukstuma ķēdes uzturēšanu un pienācīgu iesaiņojumu vai iepakojumu un produktu nosūtīšanu; f) pareizu visu to atkritumu noglabāšanu, kas radušies kautuvē ražošanas procesā. 12. Visām pārtikas higiēnas procedūrām jābūt balstītām uz riska analīzes un kritisko kontrolpunktu (HACCP) principiem [15], kas ir starptautiska standarta metodika ar pārtikas apriti saistīta riska pārvaldībai. ĪPAŠS FINANSĒJUMS JAUNAJĀM DALĪBVALSTĪM 13. Dalībvalstīm, kas pievienojās ES 2004. gadā, bija jānodrošina kautuvju atbilstība ES higiēnas prasībām. Tā kā šīs prasības parasti bija daudz augstāka standarta par dalībvalstu prasībām, tām tika piešķirts ES finansējums kautuvju modernizēšanai, lai sekmētu to atbilstību higiēnas prasībām. 14. No Īpašās pirmspievienošanās programmas lauksaimniecībai un lauku attīstībai (SAPARD) [16] līdzekļiem 241 kautuvei tika piešķirti aptuveni 117 miljoni EUR saskaņā ar pasākumu "Lauksaimniecības un zivsaimniecības produktu apstrādes un pārdošanas uzlabošana" [17]. Saskaņā ar šo pasākumu dalībvalstīm tiek piešķirts finansējums strukturālu pielāgojumu veikšanai lauksaimniecības nozarēs un lauku teritorijās, tostarp arī higiēnas tiesību aktiem, kas attiecas uz kautuvēm. Pasākums ir galvenokārt veltīts pievienošanās partnerības nolīgumos noteiktajām prioritātēm, un sīkāka informācija par katru valsti ir sniegta lauku attīstības plānā. 15. SAPARD finansējumu izmantoja, piemēram, kautuvju ēku būvniecībai, iekārtu pirkšanai, ražošanas telpu pārveidošanai, izmantojot higiēniskus materiālus (piemēram, nav atļauts parastais sienu krāsojums), sterilizēšanas un tīrīšanas iekārtām, lai panāktu atbilstību higiēnas standartiem. 16. Pēc tam kautuvēm finansējumu piešķīra no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) [18] saskaņā ar pasākumu "Lauksaimniecības produktu apstrādes un pārdošanas uzlabošana" un vēlāk arī no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) [19] saskaņā ar pasākumu "Lauksaimniecības un mežsaimniecības ražojumu pievienotās vērtības palielināšana". Šo finansējumu pārvalda Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD un dalībvalstis. REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA 17. Revīzijas mērķis bija pārbaudīt, vai Komisija un dalībvalstis, kas saņēma SAPARD, ELVGF un ELFLA programmu [20] finansējumu, ir veikušas nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kautuves pielāgojas Eiropas Savienības (ES) higiēnas standartiem. Tika aplūkoti šādi jautājumi: a) vai Komisija un dalībvalstu kompetentās iestādes pienācīgi uzrauga kautuvēm piemērojamo higiēnas prasību īstenošanu; b) vai tika sniegti pienācīgi norādījumi un piedāvātas mācības, lai atbalstītu kautuvēm piemērojamo higiēnas prasību īstenošanu; c) vai bija ieviestas pienācīgas procedūras, lai īstenotu kautuvēm piemērojamās higiēnas prasības; d) vai ieviestās procedūras ES finansējuma piešķiršanai kautuvēm, lai tās īstenotu ES higiēnas un pārtikas nekaitīguma prasības, bija efektīvas. 18. Revīzijā apmeklēja attiecīgos Komisijas dienestus, Veselības un patērētāju izpildaģentūru un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi. Tika apmeklētas piecas no iepriekš minētajām jaunajām dalībvalstīm (Čehijas Republika, Ungārija, Polija, Rumānija un Slovēnija), un 25 kautuvēs (piecās katrā dalībvalstī), kam bija piešķirts ES finansējums, tika veikta revīzija uz vietas. 19. To Komisijas dienestu revīzija, kas atbildīgi par pārtikas nekaitīgumu, ietvēra dokumentu un procedūru pārbaudi, kas saistītas ar pārtikas nekaitīguma revīzijas un pārbaudes apmeklējumiem, mācību programmu pārvaldību un pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju un kompetento iestāžu lietošanai paredzētajām vadlīnijām. 20. To Komisijas dienestu revīzija, kas ir atbildīgi par finansējumu, ietvēra dokumentu pārbaudi, kas saistīti ar lauku attīstības programmām, kuras izstrādātas atbilstoši pirmspievienošanās fondiem (SAPARD), ELVGF un ELFLA, un attiecīgo dokumentu pārbaudi, kas saistīti ar programmu īstenošanu revīzijā apmeklētajās dalībvalstīs. 21. Dalībvalstīs galvenokārt revidēja pārvaldības sistēmas ES higiēnas tiesību aktu īstenošanai kautuvēs un cita starpā aplūkoja ES finansētu programmu ieguldījumu šā mērķa sasniegšanā. Revīzijās, ko veica kautuvēs, pārbaudīja ar šīm sistēmām saistītu procedūru piemērošanu. APSVĒRUMI HIGIĒNAS PRASĪBU ĪSTENOŠANAS PĀRRAUDZĪBA 22. Revīzijā tika pārbaudīts, kā Komisija uzrauga dalībvalstu pasākumus un kā dalībvalstis uzrauga pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju pasākumus. Palāta konstatēja, ka kopumā Komisijas un apmeklēto dalībvalstu kompetento iestāžu (18. punkts) higiēnas prasību pārraudzības sistēmu konstrukcija ir atbilstoša, bet vairākus svarīgus prasību īstenošanas aspektus ir iespējams vēl uzlabot, kā izklāstīts turpmāk tekstā. 23. Komisija vēl nebija pilnā apjomā pārbaudījusi higiēnas prasību īstenošanu (24. un 25. punkts). Revidētajās dalībvalstīs atklāja trūkumus daudzgadu valsts kontroles plāna īstenošanā (26. un 27. punkts) un veterinārās kontroles veikšanā (28. punkts). KOMISIJA IR TIKAI DAĻĒJI IZVĒRTĒJUSI 2004. GADA HIGIĒNAS TIESĪBU AKTU KOPUMA ĪSTENOŠANU DALĪBVALSTĪS 24. Veselības un patērētāju ĢD uzrauga higiēnas prasību īstenošanu dalībvalstīs, uzticot pārbaudes savam Pārtikas un veterinārajam birojam. Pārtikas un veterinārais birojs veic aptuveni 250 pārbaudes apmeklējumu gadā, no kuriem vairāk nekā trešo daļu veic trešās valstīs. Veselības un patērētāju ĢD katru gadu nosaka savu pārbaužu prioritātes un apsver risku, regulējošos faktorus, kārtējo stratēģiju un iepriekšējo pārbaužu rezultātus. Tiek veiktas nozaru pārbaudes [21], vispārējas pēcpārbaudes un konkrētas pēcpārbaudes. 25. Pārtikas un veterinārais birojs 2006. gadā pārbaudīja 2004. gada higiēnas tiesību aktu kopuma prasību īstenošanu (8. punkts) sarkanās gaļas nozarē visās dalībvalstīs, kas pievienojušās ES kopš 2004. gada. Šajā pārbaudē atklāto neapmierinošo īstenošanas gadījumu pēcpārbaudi pabeidza revīzijas laikā 2011. gadā. Mājputnu gaļas nozarē pārbaude sākās tikai 2008. gadā. Revīzijas laikā 2011. gadā (piecus gadus pēc higiēnas prasību īstenošanas termiņa beigām) šī pārbaude un tai sekojošā pēcpārbaude vēl nebija pabeigta [22]. NEPILNĪBAS DAUDZGADU VALSTS KONTROLES PLĀNU ĪSTENOŠANĀ REVIDĒTAJĀS DALĪBVALSTĪS 26. Dalībvalstu daudzgadu kontroles plānu (9. punkts un glosārijs) īstenošanu novērtē Pārtikas un veterinārais birojs (PVB), veicot vispārējas pēcpārbaudes revīzijas. PVB atklāja trūkumus daudzgadu valsts kontroles plānu (DVKP) īstenošanā [23] trijās apmeklētajās jaunajās dalībvalstīs (Ungārijā, Rumānijā un Slovēnijā), un tie mazināja šo dokumentu piemērotību kalpot par bāzi oficiālo kontroles pasākumu veikšanai. 27. Turklāt Palātas revīzijā tika atklāts, ka Rumānijā 2009. gadam plānotie DVKP pasākumi nav pilnībā īstenoti. TRŪKUMI DALĪBVALSTU VETERINĀRĀS KONTROLES ĪSTENOŠANĀ 28. Dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir jāveic oficiāla veterinārā kontrole kautuvēs saskaņā ar dokumentētām procedūrām [24]. Efektīviem kontroles pasākumiem ir nepieciešamas skaidri definētas un pareizi īstenotas procedūras (sk. II pielikumu). Revīzijā konstatēja, ka kopumā īstenotās procedūras ir adekvātas un atbilst prasībām, tomēr tika atklātas dažas nepilnības saistībā ar koordinācijas problēmām, paraugu ņemšanas programmu un kontroles pasākumu rezultātu dokumentāciju (sk. 1. izcēlumu). PĀRTIKAS APRITĒ IESAISTĪTO UZŅĒMĒJU ĪSTENOTĀS HIGIĒNAS UN PĀRTIKAS NEKAITĪGUMA PRASĪBAS KAUTUVĒS 29. Palāta pārbaudīja, kā pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji īsteno higiēnas un pārtikas nekaitīguma prasības kautuvēs, kuras ir dalībvalstu kompetento iestāžu pārraudzībā. Revīzijā tika konstatēts, ka šie uzņēmēji ir ieviesuši prasību izpildei piemērotas procedūras. Tomēr turpmāk minētie secinājumi liecina, ka valstu kompetentajām iestādēm ir stingrāk jāpārbauda, kā pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji īsteno higiēnas un pārtikas nekaitīguma prasības, un tās ir ciešāk jāpārrauga arī Komisijai. 1. IZCĒLUMS OFICIĀLO VETERINĀRO KONTROLES PASĀKUMU TRŪKUMI Polijā oficiālās veterinārās kontroles revīziju, kas jāveic kompetentajām iestādēm, Palātas revīzijas laikā īstenoja tie paši pārbaudes dienesti, kas veic veterināro kontroli. Tas apdraud šā darba neatkarību. Rumānijā vienā ziņojumā par kontroli, ko kompetentās iestādes veica, lai pārbaudītu oficiālā veterinārārsta uzdevumus, bija iekļauti konstatējumi par kautuves darbību un pašu kontroles īstenošanu, par ko faktiski ir atbildīgi pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji. Dalībvalstu veterinārie dienesti pārbauda, vai pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju HACCP sistēmu plānošana un īstenošana atbilst regulējošām prasībām. Ungārijā tomēr centrālajiem veterinārajiem dienestiem nebija kopainas par HACCP piemērošanu. Turklāt informācija par bieži konstatētajām nepilnībām nebija pietiekami sakārtota. Tāpēc nebija iespējams pārraudzīt HACCP sistēmas vispārējo piemērošanu un īstenošanu. Slovēnijā nebija skaidru vadlīniju un standarta dokumentācijas veterinārās kontroles rezultātu ziņošanai, tāpēc ziņojumi par kontroli bija atšķirīgi, un to kvalitāte un pilnīgums bija pakļauti riskam. Dažās revīzijas laikā apmeklētajās mazajās kautuvēs pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju un oficiālo veterinārārstu pienākumi nebija pienācīgi norobežoti. Tas varētu ietekmēt oficiālās kontroles neatkarību. NEPILNĪBAS HIGIĒNAS PRASĪBU ĪSTENOŠANĀ 30. Revīzijā tika atklātas nepilnības higiēnas prasību īstenošanā deviņās no 25 apmeklētajām kautuvēm. Šīs nepilnības bija nepietiekama tīrība un dezinfekcija, neatbilstošas apdullināšanas iekārtas, "tīro" un "netīro" teritoriju neatdalīšana un pienācīgu noliktavu trūkums gaļai, kas atzīta par nepiemērotu cilvēku patēriņam (sk. 2. izcēlumu). 2. IZCĒLUMS NEPILNĪBAS HIGIĒNAS PRASĪBU ĪSTENOŠANĀ Lai gan produkcijas plūsmai kautuvēs ir jābūt plānotai tā, lai nenotiktu krusteniskā kontaminācija, vienā apmeklētajā kautuvē Rumānijā darbinieki varēja brīvi pārvietoties no netīrām uz tīrām teritorijām, un revīzijas grupai bija jāatgriežas uz plūsmas sākumpunktu no netīrās teritorijas uz tīro teritoriju, jo telpām nebija citas izejas. Citā Rumānijas kautuvē gaļa no noliktavas bija jānogādā atpakaļ izcirstuvē, lai to varētu marķēt nosūtīšanai. Abās kautuvēs darbu nenodalīšana laikā vai telpā varētu izraisīt krustenisko kontamināciju. Trešajā kautuvē netika pienācīgi turēti kaušanas naži. Ceturtajā kautuvē darbinieki apstrādāja cūku liemeņus tūlīt pēc grīdas tīrīšanas, nenomazgājuši rokas. Čehijas Republikā apmeklētajā kautuvē nebija pienācīgu iekārtu roku un zābaku tīrīšanai, lai nodrošinātu, ka visi darbinieki tās lieto pirms ieiešanas tīrajās teritorijās. Šajā un vēl vienā kautuvē dažādas teritorijas nebija nodalītas, ļaujot brīvi piekļūt iekārtām bez pienācīgiem dezinfekcijas pasākumiem. Trešajā apmeklētajā kautuvē būri, kuros transportēja dzīvas vistas, netika pietiekami iztīrīti pēc putnu izkraušanas, kas var novest pie krusteniskās kontaminācijas. Vienā apmeklētajā kautuvē Polijā pienācīgi nedarbojās apdullināšanas iekārta, radot nevajadzīgas ciešanas dzīvniekiem, jo nebija pieejama rezerves iekārta, lai savlaicīgi pabeigtu dzīvnieku apdullināšanu. Citā apmeklētajā kautuvē Polijā nebija atsevišķu dzesēšanas iekārtu cilvēku patēriņam nederīgās gaļas uzglabāšanai. NEPIETIEKAMA PĀRLIECĪBA PAR RISKA ANALĪZES UN KRITISKO KONTROLPUNKTU SISTĒMU 31. Pienācīga dokumentācija (piemēram, attiecībā uz aukstuma ķēdi) ir būtiska riska analīzes un kritisko kontrolpunktu (HACCP) sistēmu daļa [25]. Apmeklēto kautuvju HACCP plānos ir paredzēta kritisko kontrolpunktu uzraudzības pasākumu dokumentēšana. Tomēr piecās apmeklētajās kautuvēs HACCP procedūras netika piemērotas, jo kritisko kontrolpunktu dokumentācija attiecībā uz temperatūru un kritisko kontrolpunktu pārbaužu dokumentācija bija nepilnīga un/vai uz to nevarēja paļauties (sk. 3. izcēlumu). Tas mazināja ziņojumu par kritiskajiem kontrolpunktiem ticamību. 3. IZCĒLUMS NEPILNĪGA KRITISKO KONTROLPUNKTU PĀRBAUDE Kādā apmeklētajā kautuvē Slovēnijā maksimālā gaļas temperatūra pirms nosūtīšanas, kam pēc noteikumiem bija jābūt 7 °C, tika izmantota kā kritiskā kontrolpunkta robežtemperatūra. Temperatūru nolasīja regulāri. Ja temperatūras mērījums liecināja, ka nosūtīšanai sagatavotā gaļa nav pietiekami auksta, tā bija vēl vairāk jāatdzesē. Tomēr revīzijā tika atklāts, ka no šīs kautuves ir nosūtīta gaļa, kuras temperatūras nolasījums bijis augstāks par 8 °C, bet kura nav pēc tam atdzesēta līdz vajadzīgajai temperatūrai. Kādā Ungārijā apmeklētajā kautuvē temperatūrai dzesēšanas telpās bija jāatbilst kritiskajam kontrolpunktam. Tomēr temperatūras uzraudzības sistēma neraidīja pietiekamus brīdinājumus, ja temperatūra novirzījās no līmeņa, kas bija noteikts HACCP plānā. Kādā citā apmeklētā kautuvē kritiskos kontrolpunktus dokumentēja tikai tad, ja radās problēmas. Nebija pieejami nekādi temperatūras nolasījumu dokumenti, ja temperatūra bija normas robežās. Kādā apmeklētajā kautuvē Rumānijā temperatūras pierakstus dzesēšanas telpās neuzskatīja par ticamiem. Šajos pierakstos konsekventi tika reģistrēta viena un tā pati temperatūra, kuras nolasījumus vairāku nedēļu laikā četras reizes dienā veica viena un tā pati persona. Citā apmeklētā kautuvē Rumānijā temperatūras pierakstus veica pirms tās mērīšanas, vienmēr atzīmējot to kā "atbilstošu". NEPILNĪBAS PAŠU KONTROLES PROGRAMMAS ĪSTENOŠANĀ 32. Tiesību aktos ir paredzēts, ka pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji īsteno pašu kontroles programmu, kas ietver paraugu ņemšanu no liemeņiem, lai vismaz reizi nedēļā pārbaudītu mikrobioloģisko piesārņojumu, izņemot konkrētus gadījumus, kad veterinārās iestādes atļauj ņemt paraugus reizi divās nedēļās. Piecās apmeklētajās kautuvēs trijās dalībvalstīs paraugu ņemšanas biežums vai paraugu apstrāde netika veikta saskaņā ar prasībām. Četros gadījumos, kuros veterinārās iestādes bija atļāvušas ņemt paraugus reizi divās nedēļās, paraugu ņemšana tika veikta vēl retāk. Vienā gadījumā testēšanas rezultāti nebija pieejami (sk. 4. izcēlumu). 4. IZCĒLUMS PARAUGU ŅEMŠANU NO LIEMEŅIEM NE VIENMĒR VEIC SASKAŅĀ AR NOTEIKUMIEM Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem, kas ir kautuvju pārvaldītāji, jāņem paraugi mikrobioloģiskajai analīzei vismaz reizi nedēļā. Divās apmeklētajās kautuvēs Rumānijā paraugu ņemšana salmonellas testiem pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem tika samazināta bez veterināro iestāžu iepriekšējas atļaujas līdz līmenim, kas bija zemāks par tiesību aktos noteiktajām prasībām. Turklāt paraugus ņēma oficiāli apstiprinātais veterinārārsts, lai gan par to bija atbildīgs pārtikas apritē iesaistītais uzņēmējs. Kādā apmeklētā kautuvē Polijā paraugu ņemšana bija samazināta līdz vienai reizei mēnesī. Citā kautuvē nebija nekādu liecību, ka tiek veikti visi vajadzīgie testi. Kādā apmeklētā kautuvē Čehijas Republikā uzņēmējs gan ievēroja paraugu ņemšanas biežumu, bet paraugi tika sūtīti uz laboratoriju tikai reizi mēnesī vai vēl retāk. Šāda prakse rada risku ražošanas procesa higiēnai, jo nebūtu bijis iespējams veikt tūlītējus koriģējošus pasākumus, ja paraugu mikrobioloģiskās analīzes pozitīvu rezultātu gadījumā to nevarētu nekavējoties uzzināt.. IZSEKOJAMĪBAS PRASĪBU NEIEVĒROŠANA 33. Pārtikai un barībai, kuru pārdod ES, ir jābūt atbilstoši marķētai vai identificētai, lai atvieglotu tās izsekojamību, izmantojot attiecīgu dokumentāciju vai informāciju [26]. Revīzijā tika atklāti trūkumi sešās no 25 apmeklētajām kautuvēm. Tie attiecās uz neatbilstošām liemeņu vai ganāmpulku identifikācijas sistēmām un nepilnīgām sistēmām produktu pārstrādes izsekošanai no dzīviem dzīvniekiem līdz liemeņiem pārtikas apritē (sk. 5. izcēlumu). 5. IZCĒLUMS IZSEKOJAMĪBAS INFORMĀCIJAS TRŪKUMS Kautuvju operatori nedrīkst pieņemt dzīvniekus kautuves telpās, ja viņiem netiek sniegta attiecīga informācija par pārtikas nekaitīgumu, kas glabājas izcelsmes saimniecības uzskaitē. Divās apmeklētajās kautuvēs Polijā govīm, kuras nokāva apmeklējuma laikā, pārtikas aprites informācija nebija pieejama. Divās apmeklētajās cūku kautuvēs Rumānijā un vienā kautuvē Čehijas Republikā liemeņu identifikācijas noteikumi izsekojamības nodrošināšanai nebija pietiekami. Par abām Rumānijas kautuvēm pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji apgalvoja, ka kaušanas datums ir dzīvnieku partijas numurs. Pirmās kautuves saldētavā apmeklējuma laikā bija atrodamas cūku galvas bez jebkādām identifikācijas zīmēm. Konkrētas informācijas trūkums, kas nepieciešams liemeņu daļu vai visas partijas identifikācijai, varēja radīt risku izsekojamības nodrošināšanai. Čehijas Republikas gadījumā liemeņi bija marķēti tikai ar kaušanas kārtas numuru, bet kaušanas datums nebija atzīmēts. Krīzes gadījumā tas neļautu ātri izsekot gaļu līdz saimniecībai. Divās apmeklētajās mājputnu kautuvēs Polijā nesakrita piegādāto un nokauto putnu skaits. Vienā no kautuvēm tika atklātas atšķirības starp to putnu skaitu, kas kaušanai bija apstiprināti saimniecības pirmskaušanas veterinārajā pārbaudē, un to putnu skaitu, kas bija piegādāti kautuvei. Otrajā kautuvē nokautie putni netika saskaitīti. Turklāt šajā gadījumā kaujamo putnu identifikācijas dokumentos bija minēta izcelsmes saimniecība, bet trūka informācijas putnu saimes identifikācijai. Ja saimniecībā ir vairākas saimes, tad izsekojamība starp pārbaudīto putnu saimi un nokauto putnu saimi nav iespējama. Līdzīgu izsekojamības trūkumu konstatēja kādā apmeklētā mājputnu kautuvē Ungārijā. ELASTĪBAS NOTEIKUMU NESADERĪBA 34. Kā norādīts 11. punktā, pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem kautuvēs ir jāņem paraugi mikrobioloģiskajām analīzēm. Tiesību aktos [27] ir paredzēti izņēmumi attiecībā uz paraugu ņemšanas biežumu mazās kautuvēs, ja tiek veikta riska analīze, kas parāda, ka paraugu ņemšanas samazinājums ir pamatots. 35. ES higiēnas tiesību aktos nav sniegta maza pārtikas uzņēmuma definīcija. Turklāt nav konsekventa prasība, lai visi uzņēmumi neatkarīgi no to lieluma piemēro spēkā esošos higiēnas tiesību aktus, no vienas puses, bet arī Regulu (EK) Nr. 2073/2005, kurā pieļauti izņēmumi mazām kautuvēm, no otras puses. NORĀDĪJUMI UN MĀCĪBAS 36. Revīzijā tika pārbaudīts, vai Komisija un dalībvalstis ir izstrādājušas attiecīgas vadlīnijas un veicina pienācīgas mācības ieinteresētām personām. Komisija ir izstrādājusi vadlīnijas, bet dalībvalstu profesionālās nozares ir sagatavojušas tikai nedaudzus norādījumus higiēnas nodrošināšanai kautuvēs (37. un 38. punkts). Apmeklētajās dalībvalstīs Komisijas izstrādāto mācību programmu atzīst par ļoti noderīgu, bet revīzijā tika konstatēts, ka to iespējams vēl uzlabot (39.–44. punkts). NEPIETIEKAMI DALĪBVALSTU NORĀDĪJUMI PAR TIESĪBU AKTU ĪSTENOŠANU 37. Pārtikas nekaitīguma regulās ir paredzēts, ka Komisijai ir jāizstrādā oficiālo kontroles pasākumu vadlīnijas [28] un labas prakses rokasgrāmatas [29] par higiēnas jautājumiem un HACCP principu piemērošanu un jānodrošina to atjaunināšana un izplatīšana. Šajā nolūkā Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstīm un citām ieinteresētajām pusēm publicē un atjaunina attiecīgās vadlīnijas. 38. Dalībvalstīm jāmudina pārtikas uzņēmējdarbības nozaru pārstāvjus izstrādāt labas prakses rokasgrāmatas par higiēnas jautājumiem un HACCP principu piemērošanu [30]. Šīs rokasgrāmatas būtu svarīgs instruments, ar kuru novērst tādas situācijas, kādas aprakstītas Palātas revīzijas konstatējumos par dalībvalstu praksi, kā arī trūkumus, ko savās pārbaudēs atklājis Pārtikas un veterinārais birojs. Tomēr trijās revidētajās dalībvalstīs (Polijā, Rumānijā un Slovēnijā) valsts profesionālās asociācijas nebija izstrādājušas šādas rokasgrāmatas. VESELĪBAS UN PATĒRĒTĀJU ĢD UN VESELĪBAS UN PATĒRĒTĀJU IZPILDAĢENTŪRAS NEPIETIEKAMI REGULĀRAS APSPRIEDES 39. Mācību tematus izvēlas un "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" izstrādā Veselības un patērētāju ĢD, kas tos sīki aprakstītā veidā nodod Veselības un patērētāju izpildaģentūrai. Pārbaudes periodā (balstoties uz revīzijas apmeklējumiem līdz 2011. gada janvārim) aģentūra un ģenerāldirektorāts regulāri neapspriedās par mācību kursu izstrādi, radot risku, ka zināšanas, kuras aģentūra bija guvusi, īstenojot programmas, netiek izmantotas. NEPILNĪBAS INICIATĪVAS "LABĀKAS MĀCĪBAS, LAI NODROŠINĀTU PĀRTIKAS NEKAITĪGUMU" ĪSTENOŠANĀ 40. Lai saskaņotu dalībvalstu oficiālās veterinārās kontroles pasākumus, Komisija var organizēt mācību kursus dalībvalstu darbiniekiem [31]. Mācību iniciatīvu "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" izstrādāja Veselības un patērētāju ĢD, un to īsteno Veselības un patērētāju izpildaģentūra. Lai nodrošinātu labāku saziņu ar dalībvalstīm, tiek organizētas regulāras sanāksmes starp Komisiju un dalībvalstu izveidotajiem valsts kontaktpunktiem. 41. Viens no "Labāku mācību" pamatprincipiem ir tāds, ka ar šiem kursiem nav jāaizstāj dalībvalstu mācību programmas vai jāmāca visi kompetento iestāžu darbinieki, bet gan jāveicina pieeja "māci nākamo pasniedzēju", ar kuru dalībvalstīm ir jānodod "Labāku mācību" kursu dalībnieku saņemtā informācija saviem veterinārajiem dienestiem. Pieeja "māci nākamo pasniedzēju" vēl nav pilnā mērā īstenota ES līmenī. Pašlaik vēl nav izstrādāta kopēja koncepcija, kā īstenot zināšanu izplatīšanas pasākumus, nedz arī definēti kritēriji izplatīšanas rezultātu uzraudzībai dalībvalstu līmenī, lai veiktu turpmākos pasākumus. 42. Ungārijā un Rumānijā valsts "Labāku mācību" kontaktpunktu uzdevums aprobežojas ar informācijas par pasākumu sekmēm nodošanu Komisijai, bet tiem nepietiek resursu mācību uzraudzīšanai, atgriezeniskās saites nodrošināšanai un informācijas izplatīšanai. 43. "Labāku mācību" starpposma novērtējums [32] parādīja, ka kursu dalībnieki uzskata mācību pasākumus par pārāk teorētiskiem, jo tiem trūkst praktisku demonstrējumu. Turklāt Palātas revīzijās dalībvalstīs tika konstatēts, ka izplatītajai informācijai dalībvalstīs pēc kursu noslēguma trūkst pietiekamu praktisku demonstrējumu, kas varētu uzlabot zināšanu izplatīšanas rezultātus un to ietekmi dalībvalstu līmenī (sk. 6. izcēlumu). 44. Nākamais kursu novērtējums, kuru bija sākotnēji paredzēts veikt 2011. gadā, aizkavējās, un to cer pabeigt 2012. gadā. 6. IZCĒLUMS MĀCĪBAS JĀUZLABO Revīzijā apmeklēto dalībvalstu kompetentās veterinārās iestādes uzskata, ka iniciatīva "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" ir lietderīgs pasākums, bet tās ierosina šādus uzlabojumus: a) atjaunināt mācību tematiku, jo vairākums šo iestāžu centrālo inspektoru ir jau piedalījušies pašreizējos mācību kursos, un ir daudz citu tematu, kas saistīti ar aktuāliem jautājumiem, kuri jāapgūst, lai nodrošinātu saskaņotu pieeju oficiālajai kontrolei; b) pārdomāt, vai mācības piedāvā pietiekami daudzās valodās, jo kursus parasti pasniedz tikai angļu, franču vai vācu valodā. Iestādes uzsvēra, ka ir grūti atrast inspektorus, kam ir pietiekama valodu prasme, lai piedalītos šajos kursos. Turklāt ne visos uzņēmumos, ko apmeklēja mācību kursu dalībnieki, tika ievērotas pašreizējās higiēnas prasības vai sniegti paraugprakses piemēri. Rumānijā un Ungārijā informācijas apmaiņas trūkuma dēļ starp valsts kontaktpunktu un veterinārajām iestādēm ieteikumi mācību kursu uzlabošanai netika izskatīti. ES FONDU IZMANTOŠANAS PROCEDŪRAS 45. Revīzijā tika pārbaudītas procedūras ES finansējuma nodrošināšanai kautuvēm, lai sekmētu higiēnas prasību īstenošanu. Palāta atklāja trūkumus projektu atlasē un to ilgtspējas nodrošināšanā (46.–50. punkts). Tabulā ir parādīts kautuvēm pieejamais SAPARD finansējums, kura mērķis ir kautuvju modernizēšana, lai tās atbilstu ES higiēnas standartiem. Šo mērķi atbalsta ELFLA pasākums "Lauksaimniecības un mežsaimniecības ražojumu pievienotās vērtības palielināšana" [33]. TABULA SAPARD PASĀKUMS "LAUKSAIMNIECĪBAS UN MEŽSAIMNIECĪBAS RAŽOJUMU PIEVIENOTĀS VĒRTĪBAS PALIELINĀŠANA" Avoti: Dalībvalsts | Kautuvju skaits, kuras pasākuma ietvaros atbalsta SAPARD | ES atbalsta summa kautuvēm, kuras pasākuma ietvaros finansē SAPARD (miljonos EUR) | Vidējā ES atbalsta summa vienai kautuvei (miljonos EUR) | Apstiprinātu kautuvju skaits 31.12.2011. | (A) | (B) | (C) | (D)=(C)/(B) | (E) | Bulgārija [6666] | 42 | 29 | 0,69 | 108 | Čehijas Republika [7777] | 30 | 4 | 0,13 | 239 | Igaunija [7777] | 4 | 1 | 0,25 | 60 | Latvija [6666] | 4 | 1 | 0,25 | 78 | Lietuva [6666] | 9 | 12 | 1,33 | 78 | Ungārija [7777] | 13 | 3 | 0,23 | 283 | Polija [7777] | 77 | 22 | 0,29 | 1003 | Rumānija [7777] | 51 | 40 | 0,78 | 156 | Slovēnija [7777] | 4 | 3 | 0,75 | 61 | Slovākija [7777] | 7 | 2 | 0,29 | 88 | Kopā | 241 | 117 | 0,49 | 2154 | 46. Valsts programmā bija paredzēti vispārējie noteikumi par programmas īstenošanu, tostarp, pārvaldību, uzraudzību un kontroli, un šādi noteikumi bija priekšnosacījums, lai Komisija apstiprinātu SAPARD programmas. 47. Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD 2008. gada darbības pārskatā bija iekļauta atruna par SAPARD pārvaldības un kontroles sistēmu Rumānijā un Bulgārijā. Atruna bija tik nopietna, ka Komisija pārtrauca maksājumus šīm dalībvalstīm. Rumānijā (kur problēmas bija smagākas) no 197 SAPARD projektiem, kas tika atbalstīti saskaņā ar pasākumu "Lauksaimniecības un zivsaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības uzlabošana", pirms Palātas revīzijas 104 projektus jau bija izmeklējis Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), jo bija izteiktas bažas par publiskā iepirkuma procedūrām. Nopietnus trūkumus atklāja 64 projektos, un tam sekoja ieteikums atgūt visu publiskā atbalsta summu. No šiem projektiem 60 gadījumos bija aizdomas par krāpšanu, un tika informētas attiecīgās tiesu iestādes. NEPILNĪBAS SAISTĪBĀ AR FINANSĒTO PROJEKTU ILGTSPĒJU 48. Viens no kritērijiem SAPARD finansējuma piešķiršanai bija tāds, ka projektiem pēc ieguldījuma realizēšanas jāatbilst jaunajiem higiēnas un pārtikas nekaitīguma standartiem. Vēl viens mērķis bija projekta ilgtspēja. Finansēti projekti ir jāuztur plānotajā līmenī vismaz piecus gadus pēc finansējuma ieguldīšanas. 49. Revīzijā tika konstatēts, ka ES finansējums dod ieguldījumu kautuvju pārstrukturēšanā, lai veicinātu to atbilstību ES higiēnas standartiem un uzturētu to saimniecisko darbību. Komisijas dienesti nebija īpaši izvērtējuši, kā finansētie ieguldījumi ietekmē jauno higiēnas standartu īstenošanu. Revīzijā visās apmeklētajās dalībvalstīs tika atklāti gadījumi, kad nebija nodrošināta projekta rezultātu turpināšana vismaz piecus gadus vai kad nebija sasniegts plānotais darbības līmenis (sk. 7. izcēlumu). Tas mazināja ietekmi finansējumam, kas bija izlietots, lai veicinātu kautuvju atbilstību higiēnas prasībām. NEATBILSTOŠI SAPARD PROJEKTU PIEŠĶIRŠANAS KRITĒRIJI 50. Čehijas Republikā piešķiršanas kritēriji SAPARD apakšpasākumā "Atbalsts riska analīzes un kritisko kontrolpunktu (HACCP) ieviešanai" ietvēra prasību izveidot HACCP darba grupu. Tāpēc vairāk atlasīja tādus pretendentus, kuriem jau bija izveidota HACCP darba grupa un kuri bija labi apguvuši HACCP piemērošanu, un mazāk atlasīja tādus pretendentus, kuriem šajā ziņā bija mazāk pieredzes, bet kuriem faktiski būtu bijis jāpalīdz vairāk. Tas neatbilda mērķim veicināt HACCP īstenošanu. Divās revidentu apmeklētajās kautuvēs, kurām bija piešķirts atbalsts saskaņā ar šo apakšpasākumu, vienīgie piešķiršanas kritēriji, pēc kuriem šīs kautuves atlasīja, bija HACCP darba grupa un ISO sertifikāts. Tādējādi SAPARD finansējuma piešķiršana ES higiēnas tiesību aktu īstenošanai tika ierobežota, jo lielākas atlases izredzes bija tiem uzņēmumiem, kas jau aktīvi ieviesa procedūras jauno prasību īstenošanai. 7. IZCĒLUMS PIEMĒRI, KUROS PLĀNOTAIS DARBĪBAS LĪMENIS NETIKA SASNIEGTS VAI NEBIJA ILGTSPĒJĪGS Rumānijā divas no piecām apmeklētajām kautuvēm (0,9 miljoni EUR SAPARD finansējuma) nebija sasniegušas plānoto kaušanas intensitāti. Tas notika tāpēc, ka pēc to gaļas produktiem bija mazāks pieprasījums, kā arī mazāks piemērotu dzīvnieku piedāvājums, nekā bija cerēts. Polijā viena no finansētajām kautuvēm, kuru sākotnēji bija plānots apmeklēt (SAPARD finansējums — 0,7 miljoni EUR), 2010. gadā beidza darbību nerentabilitātes dēļ. Ungārijā viena no apmeklētajām vietām bija cūku kautuve, kas 2003. gadā saņēma SAPARD atbalstu (EUR 60000), bet kas 2006. gadā beidza darboties. Pārtikas apritē iesaistītais uzņēmums turpināja cūku kaušanu kādā citā no savām kautuvēm. Lai gan maksājumu aģentūra atguva SAPARD finansējumu, ES finansējuma mērķi netika sasniegti. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 51. Palāta revīzijā konstatēja, ka kopumā Komisijas izstrādātās sistēmas higiēnas prasību pārraudzībai un kompetentās iestādes jaunajās dalībvalstīs ir atbilstošas. Revīzijā apmeklētajās dalībvalstīs tika atklāti vairāki trūkumi noteikumu un procedūru piemērošanā. Turklāt revīzijā atklāja trūkumus finansēto projektu atlasē un to ilgtspējas nodrošināšanā. Lai gan atklātie trūkumi ne individuāli, ne kolektīvi neliek apšaubīt to sistēmu vispārējo koncepciju, kuras nodrošina higiēnas prasību īstenošanu, tie liecina par stingrāku pārbaužu vajadzību visos līmeņos, lai mazinātu risku, kas varētu izraisīt nopietnas pārtikas kaitīguma problēmas. 52. Higiēnas prasību īstenošanu valstīs, kas pievienojās ES 2004. gadā un vēlāk, Komisija vēl nav pilnīgi pārbaudījusi (24. un 25. punkts). Dalībvalstu līmenī konstatēja trūkumus daudzgadu valsts kontroles plānu īstenošanā, veterinārajā kontrolē (26.–28. punkts) un pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju darbībā, īstenojot higiēnas prasības (29.–35. punkts). 1. IETEIKUMS Attiecībā uz higiēnas prasību īstenošanas pārraudzību Komisijai a) jāliek Pārtikas un veterinārajam birojam (PVB) pabeigt pēcpārbaudi par saviem iepriekšējiem ieteikumiem, kuri sniegti dalībvalstīm pēc 2004. gada higiēnas tiesību aktu kopuma īstenošanas pārbaudes; b) jāuzlabo norādījumi par dalībvalstu daudzgadu kontroles plānu sagatavošanu un izpildi un šis aspekts ir labāk jāpārrauga, lai nodrošinātu efektīvu oficiālās kontroles sistēmu; c) jāmudina dalībvalstis īstenot efektīvus veterinārās kontroles pasākumus, galvenokārt ar mācību, PVB veiktu pārbaužu un dalībvalstu ziņojumu pārskatīšanas palīdzību; d) jāuzlabo dalībvalstu kontroles pasākumu pārraudzība, lai mazinātu trūkumus, kas tika atklāti Palātas revīzijā. 53. Revīzijā tika atklāts, ka pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem nav pietiekama atbalsta un norādījumu un ka ir dažas nepilnības iniciatīvas "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" īstenošanā (36.–44. punkts). 2. IETEIKUMS Attiecībā uz norādījumiem un mācībām Komisijai a) jāmudina dalībvalstis izstrādāt rokasgrāmatas, kas palīdzētu novērst Palātas veiktajā revīzijā atklātos trūkumus; b) jāapsver mācību uzlabošanas pasākumi un jāpabeidz iniciatīvas "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" novērtēšana; c) jānodrošina Komisijas dienestu pienācīga un efektīva saziņa ar mērķi uzlabot mācības; d) jāmudina dalībvalstis uzlabot pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem sniegtos norādījumus un mācības. 54. Lai gan ES finansējums dod ieguldījumu ES higiēnas prasību īstenošanā, tomēr radās grūtības ar finansēto projektu atlasi un ilgtspēju (45.–50. punkts). 3. IETEIKUMS Attiecībā uz ES finansējuma izmantošanu higiēnas prasību īstenošanai to valstu kautuvēs, kas pievienojās ES 2004. gadā un vēlāk, Palāta formulē Komisijai šādus ieteikumus: a) jāsniedz dalībvalstīm norādījumi, lai mudinātu tās efektīvi izmantot ES finansējumu, jo īpaši, lai efektīvi atlasītu ilgtspējīgus projektus; b) jānovērtē ietekme, kāda ir ES finansējumam, kas piešķirts higiēnas standartu īstenošanai un pārtikas nekaitīguma nodrošināšanai; c) pamatojoties uz minēto novērtējumu, jāapsver, vai ir vajadzīgi turpmāki pasākumi, lai garantētu augstu higiēnas standartu līmeni kautuvēs. Šo ziņojumu 2012. gada 25. jūlija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisIoannis SARMAS. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Regulas (EK) Nr. 178/2002 17. pants. [2] Regulas (EK) Nr. 882/2004 V sadaļa. [3] Avots: Veselības un patērētāju izpildaģentūra http://ec.europa.eu/eahc/food/about.html [4] Regulas (EK) Nr. 2073/2005 I pielikums. [5] Regulas (EK) Nr. 852/2004 5. pants. [6] http://ec.europa.eu/food/intro_en.htm [7] COM(1999) 719 galīgā redakcija, 12.1.2000. [8] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.). [9] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (OV L 139, 30.4.2004., 1. lpp., kļūdu labojums OV L 226, 25.6.2004., 3. lpp.). [10] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp., kļūdu labojums OV L 226, 25.6.2004., 22. lpp.). [11] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (OV L 139, 30.4.2004., 206. lpp., kļūdu labojums OV L 226, 25.6.2004., 83. lpp.). [12] Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un labturības noteikumiem (OV L 191, 28.5.2004., 1. lpp.) "oficiāla kontrole" nozīmē jebkādu kontroles veidu, ko Kopienas kompetentā iestāde veic, lai pārbaudītu atbilstību dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un labturības noteikumiem. [13] Saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 853/2004 sniegto definīciju kautuve ir "uzņēmums, kurā kauj un dīrā dzīvniekus, kuru gaļa ir paredzēta lietošanai pārtikā". [14] Regulas (EK) Nr. 852/2004 3. pants. [15] Sk. šo principu definīciju glosārijā. [16] Regula (EK) Nr. 1268/1999 par Kopienas atbalstu pirmspievienošanās pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstībai Centrāleiropas un Austrumeiropas kandidātvalstīs laikposmā pirms to pievienošanās (OV L 161, 26.6.1999., 87. lpp.). [17] Šim pasākumam kopējais piešķīrums ir 1025 miljoni EUR. Aprēķins par kautuvēm piešķirtiem 117 miljoniem EUR ir Palātas aplēse, kas balstās uz Komisijas un dalībvalstu sniegto informāciju.SAPARD palīdzības apjomu noteica un fiksēja pasākumu līmenī. Tā kā tajā nebija īpaši kautuvēm paredzētu pasākumu, trūkst ticamas un pilnīgas informācijas par to finansējumu.SAPARD palīdzība bija pieejama līdz 2006. gadam. Ja projektā tiek veikti būtiski grozījumi piecos gados pēc galīgā SAPARD maksājuma saņemšanas, tad dalībvalstu kompetentās iestādes pirms programmas slēgšanas var atgūt līdzekļus.Faktiski SAPARD programmu slēgs ilgākais septiņos gados pēc galīgo maksājumu veikšanas projektiem. Tātad dalībvalstīs, kas pievienojās ES 2004. gadā, līdzekļus var atgūt līdz 2013. gadam. Bulgārijā un Rumānijā, kas pēdējo izdevumu deklarāciju iesniedza 2009. gadā, līdzekļus var atgūt līdz 2016. gadam. [18] Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp.). [19] Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.). [20] Bulgārija, Čehijas Republika, Igaunija, Latvija, Lietuva, Ungārija, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija. [21] Piem., revīzijas "Pārtikas higiēna — dzīvnieku izcelsmes pārtika", ko 2006. gadā veica visās dalībvalstīs. [22] Igaunijā un Rumānijā pārbaude vēl nebija veikta. [23] Piemēram, Ungārijas DVKP nesniedza pietiekamu informāciju par konkrētiem aspektiem mājputnu nozarē — par apstiprinātu veterinārārstu pienākumiem, riska novērtējumu un sistēmu, kuru izmanto, lai noteiktu oficiālo kontroles pasākumu biežumu.Rumānijas DVKP nesniedza pietiekamu informāciju par to, vai sankcijas bija iedarbīgas, samērīgas un atturošas; oficiālo kontroles pasākumu prioritārie aspekti netika noteikti saskaņotā veidā; un plānā nebija noteiktas procedūras oficiālo veterinārārstu darba pārbaudei.Slovēnijas DVKP nesniedza pietiekamu informāciju par procedūrām oficiālo kontroles pasākumu objektivitātes un konsekvences nodrošināšanai; plāns bija nepilnīgs. [24] Regulas (EK) Nr. 882/2004 8. panta 1. punkts. [25] Regulas (EK) Nr. 852/2004 5. pants (sk. arī glosāriju). [26] Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. panta 4. punkts. [27] Komisijas 2005. gada 15. novembra Regulas (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem I pielikums (OV L 338, 22.12.2005., 1. lpp.). [28] Regulas (EK) Nr. 882/2004 8. panta 4. punkts. [29] Regulas (EK) Nr. 852/2004 III nodaļa. [30] Regulas (EK) Nr. 852/2004 7. un 8. pants. [31] Regulas (EK) Nr. 882/2004 51. panta 1. punkts. [32] Iniciatīvas "Labākas mācības, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu" starpposma novērtējums; galīgais ziņojums. Pārtikas aprites vērtēšanas konsorcijs, Veselības un patērētāju ģenerāldirektorātam, 2009. gada 4. aprīlī. [33] Regulas (EK) Nr. 1698/2005 28. pants. Šajā pasākumā 1936 projektiem piešķirtā kopējā summa bija 1025 miljoni EUR. [6666] Pieejamie SAPARD ikgadējie īstenošanas ziņojumi un ex post novērtējumi. [7777] Informācija, ko Palātai nosūtījušas dalībvalstu maksājumu aģentūras. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS HIGIĒNAS UN PĀRTIKAS NEKAITĪGUMA STANDARTI, KAS JĀIEVĒRO PĀRTIKAS APRITĒ IESAISTĪTAJIEM UZŅĒMĒJIEM Pārtikas apritē iesaistītie uzņēmēji laiž tirgū ES ražotos dzīvnieku izcelsmes produktus tikai tad, ja tie ir sagatavoti un pārstrādāti vienīgi apstiprinātos uzņēmumos, kas ievēro attiecīgās prasības pārtikas aprites tiesību aktos (Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku). Pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju ieviestajām procedūrām ir jāgarantē, ka dzīvnieki, kas uzņemti kautuves telpās, tiek pienācīgi identificēti. Kautuvēs ir jābūt piemērotām un higiēniskām izvietošanas iekārtām. Dažādiem darbiem kautuves teritorijā jābūt nodalītiem laikā un telpā. Kaušanas līnijām jānodrošina nepārtraukta kaušanas procesa plūsma, un tās dažādās daļas nedrīkst saskarties, lai izvairītos no krusteniskās kontaminācijas. Kautuvēs ir jābūt darba rīku dezinfekcijas iekārtām ar karstu ūdeni, kura temperatūrai jābūt vismaz 82 °C, vai arī alternatīvai sistēmai, kas darbojas līdzīgi. Kautuvē ir jābūt aizslēdzamai saldētavai vēl nerealizētās gaļas uzglabāšanai un atsevišķām aizslēdzamām iekārtām tādas gaļas uzglabāšanai, kas atzīta par cilvēku patēriņam nederīgu. To telpu, kurās uzglabā pārtiku, izkārtojumam, plānojumam, konstrukcijai, novietojumam un lielumam ir jānodrošina a) piemērota darba vieta, kas ļautu higiēniski veikt visas operācijas un nodrošinātu labu praksi attiecībā uz pārtikas produktu higiēnu, tostarp aizsardzību pret piesārņojumu; b) piemēroti produktu apstrādes un uzglabāšanas apstākļi regulējamā temperatūrā un c) pietiekams skaits ērti izvietotu un roku mazgāšanai piemērotu izlietņu (Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu). Kautuvē jābūt pietiekamam dzeramā ūdens daudzumam, kas jālieto, lai nodrošinātu pārtikas produktus pret piesārņojumu. Ikvienai personai, kas atrodas pārtikas produktu apstrādes teritorijā, ir jāievēro personīgā tīrība un jāvalkā piemērotas un tīras drēbes un vajadzības gadījumā aizsargtērps. Svaigā gaļā nedrīkst būt salmonellu, ir jāievēro arī citi mikrobioloģiskie kritēriji un paraugu ņemšanas prasības. Ir jānodrošina mācības kautuvju darbiniekiem un personām, kas atbildīgas par HACCP sistēmas īstenošanu. -------------------------------------------------- II PIELIKUMS OFICIĀLĀS VETERINĀRĀS KONTROLES DETALIZĒTĀS PRASĪBAS Oficiālās veterinārās kontroles prasības ir noteiktas Regulas (EK) Nr. 882/2004 II pielikuma II nodaļā. 1. Kompetentās iestādes organizācija un centrālo kompetento iestāžu saistība ar iestādēm, kurām tās deleģējušas oficiālās kontroles veikšanas uzdevumus. 2. Kompetento iestāžu saistība ar kontroles institūcijām, kurām tās deleģējušas uz oficiālo kontroli attiecošos uzdevumus. 3. Paziņojums par mērķiem, kas jāsasniedz. 4. Personāla uzdevumi, kompetence un pienākumi. 5. Paraugu ņemšanas metodika, kontroles metodes un paņēmieni, rezultātu interpretēšana un no tās izrietošie lēmumi. 6. Monitoringa un uzraudzības programmas. 7. Savstarpēja palīdzība gadījumā, ja oficiālajā kontrolē jāiesaistās vairāk nekā vienai dalībvalstij. 8. Rīcība pēc oficiālās kontroles. 9. Sadarbība ar citiem dienestiem vai struktūrvienībām, kurām var būt attiecīga kompetence. 10. Paraugu ņemšanas metožu, analīzes metožu un noteikšanas testu atbilstības pārbaude. 11. Jebkura cita darbība vai informācija, kas vajadzīga, lai nodrošinātu oficiālās kontroles efektivitāti. --------------------------------------------------