Evaluation of the European Heritage Label (EHL)

KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI

Eiropas mantojuma zīmes (EMZ) novērtējums

Eiropas mantojuma zīme (EMZ) ir Eiropas Savienības rīcība, kuras mērķis ir stiprināt Eiropas pilsoņu, īpaši jauniešu, piederības sajūtu Savienībai, pamatojoties uz kopīgām Eiropas vēstures un kultūras mantojuma vērtībām un elementiem, kā arī izpratni par nacionālo un reģionālo daudzveidību. Rīcība ir vērsta uz kopējo Eiropas vēsturi un vērtībām un palīdz stiprināt kultūru dialogu; tajā mazāk uzsvērta objektu saglabāšana. Rīcībā piedalās visas dalībvalstis, izņemot Īriju un Zviedriju.

Līdz šim Komisija Eiropas mantojuma zīmi ir piešķīrusi četrdesmit astoņiem objektiem par to simbolisko vērtību, nozīmi Eiropas vēsturē un darbībām, ko tie piedāvā, lai tuvinātu Eiropas Savienību un tās iedzīvotājus. Šajā rīcībā “objekti” ir pieminekļi, dabas, zemūdens, arheoloģiski, rūpnieciski vai pilsētvides objekti, kultūras ainavas, piemiņas vietas, kultūras preces un priekšmeti un nemateriāls mantojums, kas saistīts ar kādu vietu, arī mūsdienu mantojums. Eiropas mantojuma zīme nav saistīta ar naudas balvu.

Eiropas mantojuma zīmes īstenošanā – objektu atlasē un pārraudzībā Savienības līmenī – Komisijai palīdz Eiropas neatkarīgo ekspertu žūrija.

Šis Eiropas mantojuma zīmes novērtējuma ziņojums ir iesniegts saskaņā ar Lēmuma Nr. 1194/2011/ES 18. pantu, un tam ir pievienots Komisijas dienestu darba dokuments (SWD), kurā izklāstīti visi pierādījumi. Tā pamatā ir 102 atbildes, kas atklātā sabiedriskā apspriešanā saņemtas no visām ieinteresētajām personām. Novērtējumā izvērtēta rīcības īstenošanas gaita pirmajos sešos darbības gados (no 2011. līdz 2017. gadam) nolūkā vēl vairāk pilnveidot rīcību, lai pilnībā izmantotu tās potenciālu un spertu kvalitatīvu soli uz priekšu. Novērtējumā ir aplūkoti pieci kritēriji, proti, nozīmība, saskanība, lietderība, efektivitāte un ES pievienotā vērtība, kas noteikti saskaņā ar Komisijas labāka regulējuma pamatnostādnēm.

Kopumā novērtējums liecina, ka Eiropas mantojuma zīmes rīcība joprojām atbilst ES pašreizējām vajadzībām un ir saskaņā ar jauno Eiropas darba kārtību kultūrai un ES iedzīvotāju pieaugošo interesi par kultūru un kultūras mantojumu, par ko liecina plašā dalība Eiropas Kultūras mantojuma gadā (2018). Šā novērtējuma konstatējumi, kas sīki izklāstīti Komisijas dienestu darba dokumentā (SWD), liecina, ka rīcību jāturpina pilnveidot, bet tās ģeogrāfiskajai darbības jomai nevajadzētu paplašināties ārpus ES, kamēr darbība nav nostabilizējusies ES.

1. Nozīmība

Šā novērtējuma konstatējumi liecina, ka Eiropas mantojuma zīme ir svarīga sakarā ar ES iedzīvotāju pieaugošo interesi par kultūru un kultūras mantojumu. Pieredzes apmaiņas un paraugprakses apmaiņas veicināšana visā Savienībā ir ļoti svarīga, lai nodrošinātu Eiropas mēroga sadarbību kultūras un kultūras mantojuma jomā. Tā ir visperspektīvākā iespēja attīstīt profesionālo izpratni un praksi un stiprināt partnersadarbību Eiropā. Tomēr pirmajos īstenošanas gados šis rīcības potenciāls vēl nav īstenots un rīcībā nav iesaistītas visas dalībvalstis.

·Komisija turpinās pilnveidot rīcību un pastiprināt centienus, lai iesaistītu šajā rīcībā visas dalībvalstis.

2. Saskanība

Novērtējumā tika konstatēts, ka Eiropas mantojuma zīme ir īpaša iniciatīva Eiropas Savienībā. Eiropas mantojuma zīme mazāk uzsver objektu saglabāšanu, tā vietā pievēršot uzmanību tam, kā vairot Eiropas iedzīvotāju informētību par Eiropas vēsturi un kultūru. Tāpat novērtējumā konstatēts, ka mērķu ziņā Eiropas mantojuma zīme vairāk līdzinās citām ES iniciatīvām un programmām kultūras jomā, nevis UNESCO programmām. Tomēr tika konstatēts zināms risks, ka Eiropas mantojuma zīmes un Eiropas Padomes “kultūras maršruti” varētu pārklāties.

Tā kā kultūras mantojums ir transversāls, Eiropas mantojuma zīme piedāvā zināmu iespēju sinerģijai ar sociālās, ekonomikas un starptautiskās politikas jomām. Sinerģiju varētu veidot, veicinot aktīvāku politisko sadarbību saskaņā ar jauno Eiropas darba kārtību kultūrai un Eiropas satvaru rīcībai kultūras mantojuma jomā. Zināmu sinerģiju varētu panākt arī starp Eiropas mantojuma zīmi un ES programmām izglītības un apmācības jomā, piemēram, programmu “Erasmus+”.

·Komisija turpinās pievērst uzmanību Eiropas kultūras mantojuma objektu nozīmei Eiropas vēsturē un kultūrā un/vai Savienības veidošanā, kas būs īpaša rīcības iezīme un pamats tās pilnveidei un mērķu sasniegšanai. ·Komisija centīsies izmantot noteikto saskaņotību un sinerģiju starp Eiropas mantojuma zīmi un citām ES rīcībām kultūras, izglītības un pilsonības jomā (piemēram, programma “Eiropa pilsoņiem”, programma “Erasmus+”, iniciatīva “DiscoverEU”, rīcība “Eiropas kultūras galvaspilsētas” u. c.).

3. Lietderība un pārvaldība

Eiropas mantojuma zīmi var piešķirt dažādiem objektiem — materiālajiem un nemateriālajiem objektiem, atsevišķiem objektiem un vairākiem kopā, kā arī valsts un starptautiskiem objektiem. Novērtējumā tā tiek uzskatīta par priekšrocību, jo tādējādi zīmes iegūšanai tiek piesaistīti un apvienoti dažādi iespējamie objekti, un tas rīcību nošķir no citām iniciatīvām kultūras mantojuma jomā. Vienotu atlases kritēriju ieviešana bija viena no galvenajām izmaiņām, ko ieviesa 2011. gadā, kad Eiropas mantojuma zīme no valdību iniciatīvas kļuva par ES līmeņa rīcību. Kopējie atlases kritēriji nodrošina objektu atbilstību Eiropas mantojuma zīmes mērķiem, jo izraudzītie objekti skaidri iezīmē savu Eiropas nozīmi un apņemas īstenot darbības, ar kurām sasniegt rīcības mērķus. Turklāt vienotie atlases kritēriji ir palīdzējuši veidot rīcības identitāti.

Novērtējumā tika uzsvērts, ka salīdzinājumā ar citām programmām vai iniciatīvām kultūras mantojuma jomā Eiropas nozīmes kritērijs ir rīcības īpaša iezīme un faktiski galvenais Eiropas mantojuma zīmes piešķiršanas kritērijs. Tomēr novērtējumā tika atzīts, ka lielai daļai kandidātobjektu ir grūti izstrādāt Eiropas vēstījumu.