ĪPAŠAIS ZIŅOJUMS Nr. 9/2007

par “ES pētniecības un tehnoloģiju attīstības (RTD) pamatprogrammu vērtēšanu – vai Komisijas pieeju iespējams uzlabot?”, ar Komisijas atbildēm

(saskaņā ar EK Līguma 248. panta 4. punkta otro daļu)

(2008/C 26/01)

SATURS

I pielikums: Ietekmes un rezultātu mērīšana publiskajai intervencei pētniecībā un tehnoloģiju attīstībā

II pielikums: Noteikumi attiecībā uz uzraudzību un vērtēšanu likumdevēja lēmumos (Ceturtajai, Piektajai, Sestajai un Septītajai pamatprogrammai)

III pielikums: Galvenās atšķirības pētniecības programmu ex post novērtējumā Eiropas Savienībā (PP4–PP6), ASV un Kanādā

IV pielikums: Ekspertu grupas iespējamā struktūra Septītajai pamatprogrammai

Komisijas atbildes

KOPSAVILKUMS

ģenerāldirektorātiem, kas īsteno pamatprogrammas, jāizstrādā visaptveroša vērtēšanas stratēģija (un jāvienojas par to), konkrēti – konsekventa pieeja attiecībā uz to obligāto līmeni, kurā jāveic detalizēts novērtējums, lai ņemtu vērā katras zinātnes jomas īpatnības;

IEVADS

Eiropas Savienības loma pētniecības un tehnoloģiju attīstības pasākumu atbalstā

Pamatprogrammas atšķiras no daudzām valstu programmām ar to, ka tās aptver gan fundamentālos pētījumus, gan lietišķos pētījumos, un tajās piedalās rūpniecības pārstāvji un valstu pētniecības iestādes (6) . Pamatprogrammās ietilpst īpašās programmas (un apakšprogrammas) daudzās zinātnes nozarēs. Šajās programmās parasti ietilpst vairākas jomas, kas pievēršas visai specifiskiem zinātnes sektoriem. Šīs jomas īsteno ar projektu starpniecību (“netiešas darbības”) pēc uzaicinājumiem izteikt priekšlikumus. Tādējādi katrā jomā finansē simtiem individuālu projektu.

Pamatprogrammu vispārējais īpatsvars kopējā publiskajā RTD finansējumā Eiropas Savienībā un tās dalībvalstīs svārstās starp 4 % un 5 %. Tomēr pamatprogrammu ietekme uz to, kādus pētniecības pasākumus veic Eiropā, ir daudz lielāka, jo Kopienas dotācijas parasti ir tikai daļa no projekta kopējā finansējuma. Turklāt, piesakoties uz finansējumu, zinātniekiem jāparāda, ka viņu projekti veicina to mērķu sasniegšanu, kas norādīti uzaicinājumos izteikt priekšlikumus. Tādējādi pamatprogrammas stimulē RTD pasākumu virzīšanu atbilstīgi īpašiem ES mērķiem.

Pamatprogrammu vērtēšana un uzraudzība

Šajā ziņojumā izmantota Komisijas definīcija vārdam “novērtēšana” kā “spriedums par intervencēm atkarībā no to rezultātiem, ietekmes un vajadzībām, kuras tās tiecas apmierināt” (9) un vārdam “uzraudzība” kā informācijas sniegšana par kārtējo programmu un projektu īstenošanu, lai apmierinātu pārvaldības vajadzības (10) . Šādi šīs divas darbības nošķir arī tiesību aktos, kas attiecas uz pašreizējo Septīto pamatprogrammu.

viens vērtēšanas pasākums pamatprogrammai un tās trim īpašajām programmām (termiņa vidusposma), bet ne katrai no 20 apakšprogrammām, to papildina īpašs novērtējums un regulāri progresa (t. i., pārraudzības) ziņojumi

REVĪZIJAS TVĒRUMS UN METODE

15. Revīzijas galvenais mērķis bija noteikt, vai Komisijai ir atbilstīga pieeja RTD pamatprogrammu rezultātu izvērtēšanā.

Šis ziņojums aptver attiecīgos pasākumus saskaņā ar Ceturto pamatprogrammu (1995.–1998. g.), Piekto pamatprogrammu (1999.–2002. g.) un Sesto pamatprogrammu (2003.–2006. g.). Tajā izskatītas arī tiesību aktos noteiktās prasības, kas šobrīd ir spēkā Septītajai pamatprogrammai (2007.–2013. g.), bet nav sniegts vērtējums par Komisijas “Ietekmes izvērtējumu un ex ante novērtējumu” (16) par Septīto pamatprogrammu. Ziņojumā uzmanība pievērsta programmu uzraudzībai un ex post novērtējumam, nevis projektu priekšlikumu ex ante novērtējumam vai pašu projektu ex post novērtējumam.

REVĪZIJAS APSVĒRUMI

Intervences loģika, mērķu noteikšana un izpildes rādītāji

Pamatprogrammu intervences loģika nav skaidri formulēta

Intervences loģikas trūkumu pamatprogrammām uzsvēra arī 2004. gada piecu gadu novērtējuma ekspertu grupa, kura norādīja, ka “ekspertu grupas – tādas kā šī – ir aicinātas aizpildīt plaisu starp pierādījumiem, kas galvenokārt savākti projektu līmenī, no vienas puses, un pētniecības politikas augstāka līmeņa sociālekonomiskajiem mērķiem, no otras puses. Tomēr tas, kādā veidā pamatprogramma ir plānota, šobrīd apgrūtina šādas saiknes veidošanu. Pamatprogrammai trūkst skaidri formulētas loģikas, kas savienotu augstākos mērķus ar konkrētiem pētniecības un zināšanu mērķiem” (21) .

Bez skaidri formulēta loģiskā modeļa ir grūtāk nospraust saskanīgus programmas mērķus

Bez skaidri formulētas intervences loģikas un skaidriem mērķiem ir grūtāk izstrādāt izpildes rādītājus

Šobrīd īstenotā ABB/ABM nav piemērots instruments pamatprogrammu rezultātu mērīšanai

Ieteikumi

34. Komisijai, izstrādājot turpmākos tiesību aktu projektus Padomei un Eiropas Parlamentam, jānorāda skaidra intervences loģika pamatprogrammai kopumā un tās sastāvdaļām. 35. Attiecībā uz Septīto pamatprogrammu Komisijas pienākums būtu: — skaidri izklāstīt pamatprogrammas un tajā ietilpstošo īpašo programmu (un apakšprogrammu) mērķus un to, kā šos mērķus sasniegt, — precizēt saikni starp zinātniskajiem un sociālekonomiskajiem mērķiem katrai īpašajai programmai (un apakšprogrammai) un — definēt atbilstīgus darbības mērķus. 36. Septītās pamatprogrammas uzraudzības sistēmā Komisijai jāievieš ierobežots, bet līdzsvarots izpildes rādītāju kopums, kas mēra programmas izpildes produktivitāti un efektivitāti katrai īpašajai programmai (un apakšprogrammai). 37. “Pētniecības ģenerāldirektorātiem” jāharmonizē ABM/ABB nomenklatūra, lai padarītu izpildes rādītājus salīdzināmus laikā un, ja iespējams, starp īpašajām programmām (un apakšprogrammām).

Vērtēšanas stratēģija

Nav visaptverošas vērtēšanas stratēģijas pamatprogrammām

Komisija pirmo reizi publiskoja pamatprogrammu vērtēšanas pieeju pagājušā gadsimta astoņdesmitajos gados (27) . To atjaunināja 1996. gadā, kad Komisija informēja Eiropas Parlamentu un Padomi par to, ko tā tolaik uzskatīja par svarīgiem uzraudzības un vērtēšanas pakārtotajiem principiem, un izklāstīja paredzēto pieeju pēc Ceturtās pamatprogrammas pieņemšanas (28) . Tomēr tā nebija iepriekš minētā visaptverošā vērtēšanas stratēģija (sk. 38. un 39. punktu). Turklāt no 1996. līdz 2006. gadam Komisija nav pārskatījusi pēc būtības savu pieeju PP5 un PP6 vērtēšanai, lai gan pamatprogrammas ir mainījušās gan tvēruma, gan orientācijas ziņā (sk. 7. punktu). Proti, “pētniecības ģenerāldirektorāti” nav vienojušies par konsekventu pieeju pamatprogrammu un tajās ietilpstošo programmu vērtēšanai ārpus tiesību aktu prasībām, kas pieņemtas 1999. gadā (Piektajai pamatprogrammai), 2002. gadā (Sestajai pamatprogrammai) un 2006. gadā (Septītajai pamatprogrammai) (29) .

Atšķirības pamatprogrammu vērtējuma tvērumā un intensitātē

Tādējādi 2004. gada piecu gadu novērtējumā Ceturtās un Piektās pamatprogrammas būtiskas daļas nemaz netika izvērtētas (tas atbilst 30 % no visām budžeta apropriācijā m Ceturtajai pamatprogrammai un 50 % no Piektās pamatprogrammas budžeta apropriācijām). Tas nozīmē, ka Komisija neizpildīja novērtēšanas prasības, kas norādītas Finanšu regulas 27. pantā.

Ieteikumi

49. “Pētniecības ģenerāldirektorātiem” steidzami jāizstrādā vienota vērtēšanas stratēģija pamatprogrammām un jāvienojas par to. Šai stratēģijai nav jābūt pārlieku ierobežojošai, bet tai jāparedz konsekventa pieeja pamatprogrammu un tajās ietilpstošo programmu novērtēšanai. Šādas stratēģijas uzdevums ir arī nodrošināt metodiku saistībā ar obligāto līmeni, kurā jāveic detalizēts vērtējums, lai ņemtu vērā katras zinātnes nozares īpatnības.

Pamatprogrammu vērtēšanas organizēšana

Pamatprogrammu vērtēšanai ir vajadzīgs atbilstīgu organizatorisku pasākumu atbalsts. Šiem pasākumiem ir jāizriet no Komisijas stratēģiskās orientācijas pamatprogrammu vērtēšanai. Palāta pārbaudīja, cik lielā mērā organizatoriskā struktūra nodrošināja to, lai vērtēšanas sistēma būtu pienācīgi koordinēta, lai tai būtu atbilstīgi resursi un lai ieinteresētās puses vērtēšanu uztvertu kā pietiekami neatkarīgu.

Komisija

Pamatprogrammas īsteno vairāki ĢD kopā, bet atbildība par novērtēšanu ir decentralizēta

Komisijas centrālie dienesti nosaka standartus, bet nepārbauda to piemērošanu

ASV un Kanādas pieredze liecina: ja standartus izstrādājošas organizācijas veic izpildes uzraudzību, tas ievērojami veicina vērtēšanas sistēmas efektīvu darbību. Abās valstīs federālie departamenti izstrādā un piemēro sistēmu, ar kuras palīdzību galu galā spriež par to, cik veiksmīga ir programma (sk. III pielikumu). Kaut arī konteksts ir atšķirīgs, šo valstu sistēmas tomēr ir balstītas uz vienu un to pašu pamatprincipu, proti, iestādei, kas nav tā pati iestāde, kura īsteno programmu, ir jānovērtē vairāki vērtēšanas sistēmas koncepcijas aspekti un rūpīgi jāpārbauda tās efektivitāte. To pašu var vērot dažās dalībvalstīs (piem., Francijā (31) , Spānijā (32) un Vācijā (33) ), kur ārējas iestādes uzrauga vērtēšanu, ko veic finansēšanas aģentūras, vai pat pašas veic šo vērtēšanu.

Ekspertu grupas

Ārēju ekspertu grupas: pamatprogrammu tiesību aktu prasība kopš Ceturtās pamatprogrammas

Nepilnības Komisijas ieviestajā ekspertu grupu pieejā

veids, kādā strādā ekspertu grupas, ir atšķirīgs no “profesionālapskates”. Ekspertu grupu dalībniekiem nav laika pašiem veikt novērtējumu; parasti viņi sniedz ieteikumus, kas balstīti uz viņiem pieejamiem datiem un pierādījumiem no citiem avotiem. Laika trūkuma dēļ grupām ir bijušas tikai ierobežotas iespējas pasūtīt papildu pētījumus, kas tām vajadzīgi, lai risinātu jautājumus, kuri iekļauti to darba uzdevumā. Praksē – ar nedaudziem izņēmumiem – piecu gadu novērtējuma grupām bija pieejama tikai Komisijas sniegtā informācija.

Resursi

Pamatprogrammu novērtēšanai nav īpaši rezervēti resursi

Finansējumu vērtēšanai piešķir katru gadu saskaņā ar vajadzībām, ko precizē ĢD, kas īsteno pamatprogrammas. Finansējuma avots šobrīd ir Komisijas līdzekļi no Budžeta ĢD un līdzekļi no budžeta administratīvo izdevumu daļas attiecīgo ĢD līmenī. Turklāt īpašos pasākumus finansē kā netiešas darbības no pamatprogrammu darbības budžeta. Tas nozīmē, ka nav summas, kas ir īpaši rezervēta vērtēšanai.

Komisijas personāls, kas 2006. gadā bija nodarbināts vērtēšanas jomā un pārvaldībā pa darbības jomām, vidēji tika lēsts kā aptuveni 1 % no kopējā darbinieku skaita (37) . Atbilstošie skaitļi par RTD pamatprogrammu uzraudzību un vērtēšanas pasākumiem Pētniecības ĢD un Informācijas sabiedrības ĢD bija attiecīgi 1,2 % un 1,3 %. Pētniecības ĢD vairāk nekā divas trešdaļas šo personāla resursu tomēr strādāja darbības programmu nodaļās, nevis vērtēšanas vienībā, un vērtēšana bija tikai viens no daudziem pienākumiem, kas bija uzticēti šiem darbiniekiem.

Finansējums pamatprogrammu vērtēšanai ir mazāks, nekā to iesaka Komisija

Līdzekļus, kas paredzēti vērtēšanai, var izteikt arī procentuāli no visām budžeta apropriācijām, kas piešķirtas programmai. Revīzijā iegūtie skaitļi liecināja, ka pētniecības programmām ES dalībvalstīs tie parasti ir 0,1 % līdz 2 %. Komisijas pamatnostādnēs ir ieteikts vērtēšanai atvēlēt 0,5 % no programmas budžeta (38) . Tomēr lielākām programmām apjoma ekonomija nozīmē, ka pietiktu ar mazāku daļu no programmu budžeta.

Salīdzinot Komisijas vērtēšanas izdevumus 2003.–2006. gadā un budžeta apropriācijas katram ģenerāldirektorātam, tika konstatēts, ka vidējais rādītājs ir aptuveni 0,15 %, kas ir būtiski zem Komisijas ieteiktā līmeņa. Sīkāka analīze par 2006. gadu rāda, ka Informācijas sabiedrības ĢD par vērtēšanu iztērēja aptuveni četras reizes vairāk nekā Pētniecības ĢD salīdzinājumā ar apropriācijām, kas ir to pārziņā. Turklāt Pētniecības ĢD uz katru miljonu EUR no gada budžeta tikai 0,7 % ierēdņa pilna darba laika ir veltīti vērtēšanai, turpretī Informācijas sabiedrības ĢD piešķir divtik.

Ieteikumi

66. Komisijas “pētniecības ģenerāldirektorātiem” jāapsver kopēja vērtēšanas biroja izveide papildus pašreizējām vērtēšanas vienībām katrā ĢD. Saskaņā ar pašreizējo praksi citās politikas jomās šis birojs varētu koordinēt Komisijas vērtēšanas pasākumus pamatprogrammai kopumā. Šādas kopējas atbalsta funkcijas ir iepriekš ieteiktas ģenerāldirektorātiem, kas īsteno pamatprogrammas (40), un tās var kļūt vēl svarīgākas nākotnē līdz ar EPP izveidi un programmu īstenošanas deleģēšanu izpildaģentūrām. 67. Komisijai jāturpina izmantot vērtēšanas ekspertu grupas, kas tai palīdzētu veikt vērtēšanas pasākumus, tomēr jāapsver, kā saskaņot ekspertu grupu struktūru ar kopējo pamatprogrammas programmu struktūru. To varētu darīt, veidojot ekspertu grupas īpašajām programmām un, ja vajadzīgs, apakšprogrammām (sk. IV pielikumu). Turklāt šīs ekspertu grupas jāveido pietiekami agri, lai tās sniegtu efektīvu atbalstu Komisijai un turpinātu to darīt programmu izstrādes posmā un pēc tam. 68. Komisijai jāpārskata pamatprogrammu un tajās ietilpstošo programmu vērtēšanai izmantojamie līdzekļi.

Vērtēšanas metodoloģijas un paņēmieni

Pamatprogrammām raksturīgu standartu un pamatnostādņu izmantošana

Tomēr tas tā nav attiecībā uz pamatprogrammām. Komisija ir publicējusi (vai finansējusi) vairākas metodoloģijas rokasgrāmatas un instrumentu kopumu vērtēšanas pasākumiem pētniecības jomā (43) , tomēr šīs publikācijas nesniedz ne īpašas norādes par to, kā veikt pamatprogrammu vērtēšanu, ne arī definē to, kā Komisijas darbiniekiem vai ārējiem ekspertiem jālieto galvenie jēdzieni vai terminoloģija. Tas ir pastiprinājis turpmāk aprakstītās problēmas.

Vajadzīgie dati un datu vākšana

Informācijas vajadzības nav pietiekami analizētas

Divu pēdējo veidu datiem jo īpaši jābūt pieejamiem Komisijai, taču to problēmu dēļ, kas saistītas ar Komisijas iekšējām IT sistēmām, kuras ir avots lielākajai daļai datu par programmu pārvaldību un dalībniekiem (44) , praksē ir novērotas nozīmīgas grūtības šajā sakarā (45) .

Neefektīva pieeja vērtēšanas datu ieguvē no dalībniekiem

Tomēr neviena no esošajām sistēmām neparedz standartizētu informācijas vākšanu projekta dzīves cikla beigās (vai īsi pēc tā). Aptaujātās ieinteresētās personas ierosināja, ka šāda informācija varētu iekļaut projekta mērķu sasniegšanu, paredzētus (vai neplānotus) rezultātus un to, kā dalībnieki uztver Kopienas pievienoto vērtību. Šāda informācija varētu arī kalpot par pamatu pabeigtu projektu ārējām pārbaudēm (48) .

Citi nepietiekami izmantotie datu avoti

Komisijas veiktie vērtēšanas pētījumi

Palātas pārbaudītie ziņojumi

Vērtēšanā koncentrējas uz uzraudzības jautājumiem, bet neizvērtē iznākumu un ietekmi

Nepietiekama pievēršanās inovatīvu metodoloģiju attīstīšanai

Problēmas, kas norādītas piecu gadu novērtējumos, nevarēja risināt, pamatojoties uz Komisijas īpašajiem vērtēšanas pētījumiem

Par to liecina arī nozīmīgas grūtības, ar kurām saskārās 2004. gada piecu gadu novērtējuma ekspertu grupa (58) , atbildot uz darba uzdevumā piedāvātajiem vērtēšanas jautājumiem. Daudzas no šīm problēmām nemaz nevarēja izskatīt tāpēc, ka Komisija iepriekš nebija veikusi pienācīgus pētījumus (vai šādi pētījumi nebija veikti Komisijas uzdevumā) un ekspertu grupas dalībniekiem nebija iespējams savlaicīgi pasūtīt šādus pētījumus (sk. 7. attēlu).

Valstu līmenī veiktie pamatprogrammu vērtējumi

Ieteikumi

91. Komisijai jāizstrādā pamatprogrammu finansēto pasākumu novērtēšanas rokasgrāmata, kurā jāiekļauj galveno jēdzienu definīcijas un terminoloģija un jāparedz atbilstīgas metodoloģijas atsevišķiem vērtēšanas pasākumiem. Par pamatu šai rokasgrāmatai jāņem esošie metodiskie līdzekļi un instrumenti un tā regulāri jāatjaunina. 92. Komisijai jādefinē savas informācijas vajadzības, bet jāņem vērā, ka jāierobežo administratīvais slogs, kas gulstas uz dalībniekiem. 93. Komisijas pienākums ir savlaicīgi sniegt informāciju par pamatprogrammu īstenošanas uzraudzību. Saskaņā ar PP7 “Līdzdalības noteikumu” prasībām steidzami jārisina problēmas saistībā ar Komisijas IT sistēmām to datu pārvaldīšanai, kas attiecas uz programmu pārvaldību un dalībniekiem. 94. Būtiski jāsamazina dalībnieku ziņošanas prasības Komisijai, un apsekojumi jāveic tikai izlases veidā. Līgumprasības iesniegt uz rādītājiem balstītus ietekmes datus par katru projektu jāaizstāj ar īsu pašnovērtējumu pēc projekta pabeigšanas. 95. Komisijai savos vērtējumos plašāk jāizmanto esošie svarīgu datu papildavoti (gan Komisijā, gan dalībvalstīs). 96. Komisijai jāizmanto visi pieejamie vērtēšanas paņēmieni. Turklāt tai jāatbalsta novatorisku pieeju izstrāde, lai risinātu metodoloģiskas grūtības, kas raksturīgas publisku intervenču vērtēšanai pētniecībā (sk. I pielikumu), un jāizmanto šīs pieejas savos vērtējumos. 97. Komisijai jāapspriežas ar dalībvalstīm par to, kā palielināt ieguvumu, ko sniedz pamatprogrammu vērtēšana valstu līmenī.

Vērtēšanas konstatējumu izplatīšana un izmantošana

Vērtēšanas termiņu noteikšanā nebija ņemts vērā, kāda veida informāciju var reāli iegūt

Paziņošana un izplatīšana

Vērtējumu konstatējumu pēcpārbaude

Ieteikumi

108. Komisijai jānosaka vērtēšanas veids un tvērums, ko var pamatoti paredzēt tiesību aktos norādītajā laikā (2008., 2010. un 2015. gadā), jāpaskaidro, kā vērtējumus var izmantot, lai pielāgotu programmas (“mācību programmas”), un jāprecizē, kādu devumu vērtējumi var dot politikas lēmumiem. Proti, Komisijai jākonkretizē tās paredzētā pieeja attiecībā uz iepriekšējo un pašreizējo pamatprogrammu ilgtermiņa rezultātu novērtēšanu, ņemot vērā to, ka var paiet 7–10 gadi, kamēr šādi rezultāti īstenojas (sk. 8. attēlu). 109. Komisijai jāpārskata savu vērtējumu konstatējumu paziņošanas un izplatīšanas prakse, lai nodrošinātu, ka ieinteresētās puses saņem vajadzīgo informāciju. Konkrēti, “pētniecības ģenerāldirektorātu” pienākums ir sniegt oficiālas atbildes uz visiem novērtējumiem, un kopā ar savām atbildēm savlaicīgi jādara šie pētījumi publiski pieejami. “Pētniecības ģenerāldirektorātiem” savos ABB budžeta pārskatos un gada darbības pārskatos arī jāziņo par veikto pēcpārbaudi un jāizmanto ieteikumi darba programmu atjaunināšanā un turpmāko programmu plānošanā.

VISPĀRĒJI SECINĀJUMI

(1) Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO) pētniecību un attīstību definē kā “.. sistemātisku radošu darbu, lai vairotu zināšanas, tostarp zināšanas par cilvēku, kultūru un sabiedrību, un šo zināšanu izmantošanu jaunu pielietojumu izstrādē” (sk. ESAO, Frascati Manual – Proposed standard practice for surveys on research and experimental development, Paris, 2002, 30. lpp.). Kopienas kontekstā akronīmu RTD lieto, lai aptvertu gan tehnoloģiju, gan pētniecību un attīstību.

(2) Pētniecības ĢD ir galvenais ģenerāldirektorāts, kas pārvalda un koordinē pamatprogrammas. No pieciem pārējiem ĢD, kas arī pārvalda īpašo programmu daļas, svarīgākais ir Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ĢD (pārējie ir Enerģētikas un transporta ĢD, Uzņēmējdarbības un rūpniecības ĢD, Zivsaimniecības ĢD un Komisijas Kopīgais pētniecības centrs).

(3) Eiropadomes sanāksmē Lisabonā 2000. gadā nosprauda mērķi līdz 2010. gadam padarīt ES par dinamiskāko, konkurētspējīgāko un ilgtspējīgāko uz zinātnes atziņām balstīto ekonomiku ar pilnu nodarbinātību un lielu ekonomisko un sociālo kohēziju.

(4) Eiropadome 2002. gadā vienojās, ka kopējie izdevumi RTD un jauninājumiem Eiropas Savienībā jāpalielina, lai tie līdz 2010. gadam sasniegtu 3 % no IKP. Tā precizēja, ka divām trešdaļām šīs summas jābūt no privātām investīcijām (sk. Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ieguldījumi pētniecībā: Eiropas rīcības plāns”, COM(2003) 226, galīgā redakcija, 7. lpp.).

(5) Tiešas pārvaldības gadījumā Komisija veic darbības, kas vajadzīgas, lai īstenotu budžeta izpildes pasākumus, bez jebkādas to dalībvalstu vai trešu valstu līdzdalības, kurās atrodas līdzekļu saņēmēji.

(6) Līdz 2006. gadam tikai Sestajā pamatprogrammā vien ir piedalījušies vairāk nekā 22 000 publisku un privātu juridisku personu, galvenokārt daudzpartneru konsorcijos.

(7) Šī ir sadarbības metode, kas balstās uz starpvaldību brīvprātīgas sadarbības principu, jo īpaši uz savstarpēju mācīšanos, standartizāciju un labākās prakses apmaiņu.

(8) Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.), 27., 48., 59. un 60. pants.

(9) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, D. Grybauskaitė ziņojums Komisijai (saskaņots ar priekšsēdētāju) “Reaģējot uz stratēģiskām vajadzībām: novērtēšanas pastiprināta izmantošana”, SEC(2007) 213, 2007. gada 21. februāris; Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, M. Schreyer ziņojums Komisijai “Uzsvars uz rezultātiem: Komisijas pasākumu vērtēšanas stiprināšana”, SEC(2000) 1051, 2000. gada 26. jūlijs.

(10) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmums Nr. 1982/2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) (OV L 412, 30.12.2006., 1. lpp.), 7. panta 1. punkts; uzraudzības informācija, ko Komisija sniedz programmas komitejām, ir definēta īpašajos programmu lēmumos (piem., sk. Padomes 2006. gada 19. decembra Lēmumu 2006/971/EK par īpašo programmu “Sadarbība”, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrāciju pasākumiem (2007.–2013. g.) (OV L 400, 30.12.2006., 86. lpp.), 8. panta 4. punkts un V pielikums).

(11) Eiropas Komisijas 1986. gada 20. novembra ziņojums Padomei par Kopienas rīcības plānu saistībā ar Kopienas pētniecības un attīstības pasākumu novērtējumu 1987.–1991. gadam, COM(86) 660, galīgā redakcija, atbilde uz Padomes 1983. gada 28. jūnija rezolūciju.

(12) Eiropas Komisija, “Eiropas Savienības pētniecības un tehnoloģiju attīstības programmu piecu gadu novērtējums, 1992–1996”; neatkarīgu ekspertu grupas ziņojums Viscount Davignon vadībā (1997); Eiropas Komisija, “Eiropas Savienības pētniecības un tehnoloģiju attīstības programmu piecu gadu novērtējums, 1995–1999”; neatkarīgu ekspertu grupas ziņojums Joan Majó vadībā (2000. gada jūlijs); Eiropas Komisija, “Eiropas Savienības pētniecības pamatprogrammu piecu gadu vērtējums par laika posmu no 1999. līdz 2003. gadam”; neatkarīgu ekspertu grupas ziņojums Erkki Ormala vadībā (2004. gada 15. decembris).

(13) Eiropas Komisija, “Sestās pamatprogrammas jauno instrumentu efektivitātes novērtējums”, 2004. gada 21. jūnijs, augsta līmeņa ekspertu grupas ziņojums profesora Ramon Marimón vadībā.

(14) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, M. Schreyer ziņojums Komisijai “Uzsvars uz rezultātiem: Komisijas pasākumu vērtēšanas stiprināšana”, 2000. gada jūlijs, SEC(2000) 1051; Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, priekšsēdētāja un M. Schreyer ziņojums Komisijai “Vērtēšanas standarti un laba prakse”, C(2002) 5267, 2002. gada 23. decembris.

(15) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, D. Grybauskaitė ziņojums Komisijai (saskaņots ar priekšsēdētāju) “Reaģējot uz stratēģiskām vajadzībām: novērtēšanas pastiprināta izmantošana”, SEC(2007) 213, 2007. gada 21. februāris.

(16) Eiropas Komisijas dienestu darba dokuments “Ietekmes izvērtējums un ex ante novērtējums” par “Septīto pamatprogrammu”, SEC(2005) 430.

(17) Eiropas Parlamenta Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja (ITRE) (jo īpaši) atbild par rūpniecības politiku, pētniecības politiku (tostarp pētniecības atzinumu izplatīšanu un izmantošanu), kosmosa politiku, Kopīgā pētniecības centra darbību, Euratom līgumu, kā arī par informācijas sabiedrību un informācijas tehnoloģiju.

(18) CREST (Comité de la Recherche Scientifique et Technique – Zinātniskās un tehniskās pētniecības komiteju) izveidoja ar Padomes 1974. gada 14. janvāra rezolūciju, un tajā ietilpst valstu iestāžu pārstāvji, kas atbild par dalībvalstu zinātnes un tehnoloģiju politiku. CREST ir padomdevēja loma, tā informē Komisiju un Padomi, jo īpaši par jautājumiem, kas saistīti ar valstu pētniecības un attīstības politikas koordinēšanu un pamatprogrammu uzraudzību un vērtēšanu.

(19) Loģiskie modeļi, kas rāda, kā ieguldījums dažādās darbībās noved pie paredzētā rezultāta, ir vispiemērotākais veids intervences loģikas ilustrēšanai. Šie modeļi var precīzi paskaidrot pieņēmumus, kas pakārtoti programmas koncepcijai un tam, kā vispārējie mērķi sadalās darbības mērķos.

(20) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, “ES darbību vērtēšana: praktiska rokasgrāmata Komisijas dienestiem”, 2004. gada jūlijs, 87. un 106. lpp.

(21) “Eiropas Savienības pētniecības pamatprogrammu piecu gadu vērtējums par laika posmu no 1999. līdz 2003. gadam”, neatkarīgu ekspertu grupas ziņojums Erkki Ormala vadībā (2004. gada 15. decembris), 6. iedaļa “Pamatprogrammas vērtēšana”, 19. lpp.

(22) Ārējā atbalsta saņēmējvalstīm ir jāiesniedz loģiskie modeļi, lai saņemtu Kopienas finansējumu (Eiropas Komisija, “Atbalsta sniegšanas metodes”, 1. sējums “Projekta cikla pārvaldības pamatnostādnes”, 2004. gada marts, 5. iedaļa “Loģiskas sistēmas pieeja”).

(23) Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, 27. panta 3. punkts.

(24) Politikas jomas “08. Pētniecība” struktūras pamatā 2006. gadā bija kārtējā PP6 programmu posma īpašās programmas un apakšprogrammas (un tāpēc struktūra attiecīgi mainījās 2007. gadā), taču politikas jomā “09. Informācijas sabiedrība” kārtējo un iepriekšējo īpašo programmu apvienoja kā vienu ABB darbības jomu (Eiropas Komisija, Pētniecības ĢD, A direktorāts “Kopienas darbību koordinēšana, plānošana, programmu izstrāde un vērtēšana. 2006. gada pārvaldības plāns”, 20.12.2005.; Eiropas Komisija, Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ĢD, 2006. gada pārvaldības plāns, 23.12.2005.).

(25) Pētniecības ĢD gadījumā ABM mērķi (un rādītāji šo mērķu sasniegšanas mērīšanai) mainījās katru gadu. Savukārt Informācijas sabiedrības ĢD lietoja daudzgadu mērķus, kas tomēr nebija tādi paši kā programmas mērķi (vai tie mērķi, kas precizēti darba programmas līmenī).

(26) Eiropas Komisija, Iekšējās revīzijas dienesta pārskats par SPP/ABM cikla efektivitāti un produktivitāti; Ģenerālsekretariāts un Budžeta ĢD, 2005. g., 4.1. punkts, 31. lpp.

(27) Eiropas Komisijas paziņojums Padomei par Kopienas rīcības plānu saistībā ar Kopienas pētniecības un attīstības programmu vērtēšanu, COM(83) 1, galīgā redakcija, 1983. gada 19. janvāris.

(28) Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam “Neatkarīga ārējā uzraudzība un vērtēšana Kopienas rīcībai pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomā” (COM(1996) 220, galīgā redakcija), 1996. gada 22. maijs.

(29) Katrs ĢD, kas īsteno pamatprogrammas, dokumentē savus plānotos vērtējumus gada (un daudzgadu) vērtēšanas plānos, taču nevar teikt, ka šie plānošanas dokumenti atspoguļo vērtēšanas stratēģiju kā tādu.

(30) Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, 27. panta 4. punkts.

(31) “Loi de programme pour la recherche no 2006–450”, 18.4.2006.; “Décret no 2006–1334 relatif à l'organisation et au fonctionnement de l'Agence d'évaluation de la recherche et de l'enseignement supérieur (AERES)”, 3.11.2006.

(32) Agencia Nacional de Evaluación y Prospectiva under the Ministerio de Educación y Ciencia: Orden ECI/1252/2005, 2005. gada 4. maijs, ar kuru izveido Comisión Asesora de Evaluación y Prospectiva (Vērtēšanas un prognozēšanas padomdevēju komisiju).

(33) Deutsche Forschungsgemeinschaft (DFG) 2004. gadā izveidoja specializētu institūtu Institut für Forschungsinformation und Qualitätssicherung (IFQ), kuru pilnvaroja izstrādāt un standartizēt vērtēšanas metodoloģijas un kvalitātes nodrošināšanu un veikt DFG finansēto RTD pasākumu novērtējumu.

(34) Saistībā ar PP7 Komisija izveidoja 15 ekspertu padomdevējas grupas, salīdzinot ar 12 ekspertu padomdevējām grupām PP6 un 17 ekspertu padomdevējām grupām PP5. Šīs ekspertu padomdevējas grupas sniedz padomus Komisijai par politikas jomu un programmu jautājumiem, kas saistīti ar pamatprogrammām. Tomēr jāmin, ka šīs ekspertu padomdevējas grupas pilnībā neatbilst pamatprogrammu struktūrai, jo ne katrai īpašajai programmai (vai apakšprogrammai) ir izveidota ekspertu padomdevēja grupa.

(35) Kanādā, lai pārraudzītu vērtēšanas sistēmu, gandrīz visos federālajos valdības departamentos ir izveidotas pastāvīgas vērtēšanas komitejas, kurās darbojas vecākie departamentu ierēdņi un parasti arī ārējās ieinteresētās personas (Kanādas Sociālo un humanitāro zinātņu pētniecības padomes Pastāvīgās vērtēšanas komitejas pilnvaras un locekļi).

(36) Eiropas Komisijas 2004. gada pārraudzības ziņojums par EK un Euratom pasākumu un attiecīgo īpašo programmu īstenošanu, 2005. gada augusts, 5. lpp.

(37) Eiropas Komisija, “Komisijas cilvēkresursu plānošana un optimizēšana, lai kalpotu ES prioritātēm”, SEC(2007) 530, 2007. gada 24. aprīlis.

(38) Eiropas Komisija, priekšsēdētāja un M. Schreyer ziņojums Komisijai “Vērtēšanas standarti un laba prakse”, C(2002) 5267, 2002. gada 23. decembris; Eiropas Komisijas dienestu darba dokuments “Ietekmes izvērtējums un ex ante novērtējums”, SEC(2005) 430, 2005. gada 6. aprīlis, 1. pielikums, 209. zemsvītras piezīme.

(39) Eiropas Pētniecības padomdevēja valde (EURAB) 2007. gadā arī ieteica palielināt resursus, kas paredzēti pamatprogrammu vērtēšanai (EURAB, “Recommendations on Ex-Post Impact Assessment”, 2007. gada jūlijs).

(40) Īpašais ziņojums Nr. 1/2004 par netiešo darbību pārvaldību pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomā saskaņā ar Piekto pamatprogrammu attiecībā uz pētniecību un tehnoloģiju attīstību (1998.–2002. g.) (OV C 99, 23.4.2004.), 116. un 122. punkts.

(41) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, D. Grybauskaitė ziņojums Komisijai (saskaņots ar priekšsēdētāju) “Reaģējot uz stratēģiskām vajadzībām: novērtēšanas pastiprināta izmantošana”, SEC(2007) 213, 2007. gada 21. februāris; Eiropas Komisija, priekšsēdētāja un M. Schreyer ziņojums Komisijai “Vērtēšanas standarti un laba prakse”, C(2002) 5267, 2002. gada 23. decembris.

(42) Šādas vērtēšanas rokasgrāmatas ir 14 ģenerāldirektorātiem tām politikas jomām un programmām, par kurām šie ĢD atbild (Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, Izvērtēšanas struktūrvienība, “Pārskats par vērtēšanas rokasgrāmatām Komisijā”, 2004. gada oktobris).

(43) Fahrenkrog, G. et al. “RTD Evaluation Toolbox – Assessing the Socio-Economic Impact of RTD-Policies”, IPTS-JRC, 2002; PREST et al. “Assessing the Socio-economic Impacts of the Framework Programme”, University of Manchester; 2002.

(44) Kaut arī Komisijai ir šāda informācija par dalībniekiem, bieži vien to nevar viegli izmantot detalizētai analīzei, jo dati par konkrētu dalībnieku neglabājas vienā vietā, kā arī tie var nebūt reģistrēti saderīgā formātā. Tāpēc ir grūti izsekot dalībnieka līdzdalībai laika gaitā, piemēram, lai novērtētu iemeslus, kāpēc dalībnieks nav piedalījies, un attiecības starp dalībniekiem, piemēram, lai pētītu tīklu izmantošanas ietekmi (sk. 84. punktu).

(45) Pārskats par 2006. finanšu gadu, 2.3. tabula; Pārskats par 2005. finanšu gadu, 7.13. punkts; Pārskats par 2004. finanšu gadu, 6.8. un 6.10. punkts; Pārskats par 2003. finanšu gadu, 6.9. un 6.70. punkts; Īpašais ziņojums Nr. 1/2004, 105.–108. punkts; Atzinums Nr. 1/2006 par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, kas nosaka uzņēmumu, zinātniskās pētniecības centru un universitāšu dalību Septītajā pamatprogrammā un pētījumu rezultātu izplatīšanu (no 2007. līdz 2013. gadam), OV C 203, 25.8.2006., 57. punkts.

(46) Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, 173. pants: “Katra gada sākumā Komisija nosūta ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei. Ziņojums ietver informāciju par darbībām pētniecības, tehnoloģiju attīstības un rezultātu izplatīšanas jomā iepriekšējā gadā, kā arī darba programmu kārtējam gadam.”

(47) Datus no dalībniekiem nemēģināja sistemātiski vākt pēc projekta beigām, izņemot īpašu apsekojumu veikšanu saistībā ar novērtējumiem. Apsekojumu izmantošanu traucēja tas, ka tiesību aktos nav noteikts dalībnieku pienākums sniegt šādus analītiskus datus, pretēji tam, kā tas ir vairākās valstu RTD programmās (piem., Vācijā).

(48) Īpašais ziņojums Nr. 1/2004, 94. punkts; Atzinums Nr. 1/2006, 56. punkts.

(49) Pārskats par 2006. finanšu gadu, 7.33. punkts; Pārskats par 2005. finanšu gadu, 7.8. un 7.29. punkts; Atzinums Nr. 1/2006, 58.–61. punkts.

(50) CORDIS ir vienīgā datubāze, kas sniedz informāciju par piekšlikumiem, projektiem un rezultātiem, kuri ir kopēji visai pamatprogrammai, aptver vairākus programmu posmus un ir pieejama ārpus Komisijas, taču CORDIS datubāzē datus par atsevišķiem projektiem bieži neatjaunina pēc tam, kad priekšlikums ir izvēlēts. Līdz Sestajai pamatprogrammai un to ieskaitot, pamatprogrammu valsts un privātā sektora dalībniekiem nebija obligāti jāpublicē savi rezultāti (Eiropas Pētniecības padomdevēja valde (EURAB), “Scientific publication: policy on open access”, 2006. gada decembris).

(51) Hanne Foss Hansen “Choosing evaluation models: A discussion on evaluation design,” Evaluation, Vol 11 No 4, 2005, pp. 447–462.

(52) Līdz Sestajai pamatprogrammai un to ieskaitot, pamatprogrammu valsts un privātā sektora dalībniekiem nebija obligāti jāpublicē savi zinātniskie rezultāti. Brīvas publiskas piekļuves garantēšanu Kopienas finansētai pētniecībai, padarot publicēšanu obligātu, 2006. gada decembrī ieteica EURAB. Tā arī ierosināja Komisijai izveidot uz tīmekļa balstītu glabātavu publicētiem projektu rezultātiem (sk. EURAB, “Scientific publication: policy on open access”, 2006. gada decembris).

(53) Komisija atzīmē, ka plānotajai Septītajai pamatprogrammai mikroekonomiskās un makroekonomiskās ietekmes prognozēšanai izmantoja šādus modeļus (sk. Eiropas Komisijas 2004. gada pārraudzības ziņojums par EK un Euratom pasākumu un attiecīgo īpašo programmu īstenošanu, 2005. gada augusts, 23.–25. lpp.). Tomēr nekas neliecina par to, ka šis pamatprogrammas iespējamās ekonomiskās ietekmes izvērtējums ir saistīts ar kādu ex post novērtējuma plānu.

(54) Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ĢD, “IST-RTD uzraudzība un vērtēšana, rezultātu un ietekmes rādītāji (2003–2004)”, 2005. g.; “Jauninājumu tīkli informācijas sabiedrības attīstībā un attīstībā Eiropā”, 2006. g.

(55) Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ĢD noslēguma ziņojums “Eiropas Pētniecības telpas tīkli (ERAnets) – IST pētniecības dalībnieku sadarbības tīklu novērtēšana un to pāraugšana par sadarbību Eiropas Pētniecības telpā”, 2005. g.; “Vērtējums par virzību uz Eiropas pētniecības telpu saistībā ar informācijas sabiedrības tehnoloģijām”, 2005. g.; “Jauninājumu tīkli informācijas sabiedrības attīstībā un attīstībā Eiropā”, 2006. g.

(56) Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ĢD, “Ietekmes novērtējumu pamatlīgums attiecībā uz pētniecību informācijas sabiedrības tehnoloģiju jomā”.

(57) EURAB, “Recommendations on Ex-Post Impact Assessment”, 2007. gada jūlijs.

(58) Eiropas Komisija, “Eiropas Savienības pētniecības pamatprogrammu piecu gadu vērtējums par laika posmu no 1999. līdz 2003. gadam”. Erkki Ormala vadītas neatkarīgu ekspertu grupas ziņojums (2004. gada 15. decembris), 1. pielikums.

(59) Eiropas Komisija, “EK pētniecības un attīstības politikas ietekme uz Eiropas zinātnes un tehnoloģijas kopienu. Valstu ietekmes pētījuma noslēguma kopsavilkuma ziņojums”, 1995.

(60) Eiropas Komisija, “Harmonizētas ietekmes pētījumu metodoloģijas koncepcija ES pētniecības un attīstības pamatprogrammām”, 1992.

(61) Eiropas Komisija, Komisijas dienestu darba dokuments “Eiropas Pētniecības telpa: jaunas perspektīvas”, SEC(2007) 412/2, 2007. gada 4. aprīlis, 3.3.3. sadaļa “Eiropas Pētniecības telpa un ietekme uz uzraudzību un vērtēšanu, kas balstīta uz faktiem”, 93. lpp.

(62) Jāatzīmē, ka dotāciju līgumus projektiem paraksta visā programmu posmā; pirmie līgumi parasti stājas spēkā programmas pirmā gada beigās. Šo līgumu ilgums parasti ir trīs līdz pieci gadi, tāpēc galīgos faktiskos rezultātus var gaidīt agrākais pēc četriem līdz sešiem gadiem.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

(63) Eiropas Komisija, “Eiropas Savienības pētniecības pamatprogrammu piecu gadu vērtējums par laika posmu no 1999. līdz 2003. gadam”, Erkki Ormala vadītas neatkarīgu ekspertu grupas ziņojums (2004. gada 15. decembris), 6. iedaļa “Pamatprogrammas vērtēšana”, 19. lpp.

(64) Eiropas Komisija, “Evaluation Toolbox – Assessing the Socio-Economic Impact of RTD Policies” jeb tā sauktais “EPUB Toolbox”, ko izdevis Kopīgais pētniecības centrs (KPC) – Institute for Prospective Technological Studies (IPTS) and Joanneum Research (2002. gada augusts), kopsavilkums, 9. un 12. lpp.

(65) Eiropas Komisija, “Sestās pamatprogrammas jauno instrumentu efektivitātes novērtējums”, 2004. gada 21. jūnijs, augsta līmeņa ekspertu grupas ziņojums profesora Ramon Marimón vadībā, 20. lpp.

(66) European Policy Evaluation Consortium (EPEC), Technopolis France, “Study on the use of evaluation results in the Commission: Final report”, Dossier No 1 Synthesis report and annexes, 2005. gada maijs.

(67) Augstāks apmierinātības rādītājs CREST aptaujāto vidū (šie aptaujātie bieži ir arī programmas komiteju locekļi) var būt saistīts arī ar šo respondentu oficiālo lomu programmas īstenošanas uzraudzībā.

(68) Eiropas Komisijas dienestu darba dokuments “2004. gada vērtēšanas pārskats; kopsavilkums par Komisijas vērtēšanas konstatējumiem un darbībām”, SEC(2005) 587, 2005. gada 28. aprīlis.

(69) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD, D. Grybauskaitė ziņojums Komisijai (saskaņots ar priekšsēdētāju) “Reaģējot uz stratēģiskām vajadzībām: novērtēšanas pastiprināta izmantošana”, SEC(2007) 213, 2007. gada 21. februāris, 4. lpp.

Ticamība, objektivitāte un neatkarība. Vērtējuma kvalitāte ir ievērojami atkarīga no tā, cik lielā mērā vērtētāji ir saistīti ar attiecīgo tematu, un tas nozīmē kompromisu starp izpratni un kompetenci, no vienas puses, un neatkarību un objektivitāti, no otras puses. Vērtējuma kvalitāte ir atkarīga arī no politikas veidotāju pieņēmumiem un interesēm un vērtējuma motīviem un nolūka.

Attiecināšanas problēmas. Ar attiecināšanas problēmām sastopas vērtēšanā un izpildes mērīšanā. Šīs problēmas ir cieši saistītas ar “papildināmības” jautājumu, t. i., jautājumu par to, vai izmaiņas nebūtu notikušas arī tāpat. To, ka rezultātus ir grūti attiecināt uz konkrētu publisku intervenci, ietekmē arī daudzi ārēji faktori (kā citu politiku un programmu ietekme, izmaiņas tiesiskajā regulējumā, izmaiņas sabiedrībā u. c.). Turklāt pētniecībā gaidīto rezultātu nesasniegšana arī var būt veiksme. Nākamais sarežģījums ir nepārprotamas grūtības skaidri attiecināt pētniecības faktiskos rezultātus, nemaz nerunājot par iznākumu un ietekmi, uz RTD procesa īpašiem aspektiem vai pat atsevišķām vienībām, kas iesaistītas pētniecības pasākumā.

PP7 (EK): 24 īpašās apakšprogrammas, no kurām 10 ir pārgrupētas īpašajā programmā “Sadarbība”, viena attiecas uz īpašo programmu “Idejas”, piecas apakšprogrammas – uz īpašo programmu “Cilvēki” un astoņas apakšprogrammas – uz īpašo programmu “Iespējas” (viena no tām ir veltīta Kopējā pētniecības centra (KPC) darbībām, kas nav saistītas ar kodoljautājumiem)

ne vēlāk kā 2010. gadā ar ārējo ekspertu palīdzību veikt šīs pamatprogrammas un tās īpašo programmu uz pierādījumiem balstītu starpposma novērtējumu, turpinot iepriekšējās pamatprogrammas ex post novērtējumu. Šis novērtējums attiecas uz notiekošo pētniecības darbību kvalitāti, kā arī to īstenošanas un pārvaldības kvalitāti un virzību uz izvirzītajiem mērķiem (7. panta 2. punkts)

(2) Rezultātos balstīta pārvaldības un pārskatatbildības sistēma (Results-based Management and Accountability Framework (RMAF)), sk. Kanādas Valsts kases sekretariāts (Treasury Board of Canada Secretariat (TBS)).

(1) Programmu vērtēšanas reitingu instruments (Programme Assessment Rating Tool (PART)) kopš 2002. gada, sk. Pārvaldības un budžeta birojs (Office of Management and Budget (OMB)), Prezidenta padomnieku kabinets (Executive Office of the President), ASV.

KOMISIJAS ATBILDES

I. Kopienas pētniecības un tehnoloģiju attīstības (RTD) pamatprogrammas (PP) pēdējo desmitgažu laikā ir izveidojušās par pētnieku atbalsta mehānismu plašu, bet saskaņotu sistēmu 27 ES dalībvalstīs, asociētajās valstīs un citur. PP šodien ir lielākā starptautiskās pētniecības publiskā finansējuma sistēma pasaulē. PP pašlaik veido aptuveni 5 % no ES kopējā publiskā finansējuma pētniecībai. Kopienas ikgadējās finanšu līdzdalības ziņā PP7 aptuveni par 60 % pārsniegs PP6. Šīs unikālās sistēmas vērtēšana ir īpaši sarežģīts uzdevums visām iesaistītajām personām. Vērtēšanas un uzraudzības pasākumos pēdējo gadu laikā ir notikušas nozīmīgas izmaiņas, no kurām pēdējās ir saistītas ar PP7 sākšanu 2007. gadā. Vērtēšanas un uzraudzības sistēma Komisijā ir balstīta uz īstenojošo Komisijas dienestu tiešo atbildību. Šeit ir pieejami augstākā līmeņa eksperti. Vērtējumus pamatprogrammu līmenī veic ar koordinētām darbībām visos ģenerāldirektorātos (ĢD).

IV. Komisija atzinīgi vērtē Palātas apsvērumu, ka ĢD, kuri īsteno PP (“pētniecības ĢD”), ir izpildījuši Komisijas prasības, tostarp tās, kas noteiktas 2000. un 2002. gada paziņojumos par vērtēšanu. PP vērtēšanā ir ieviestas nozīmīgas izmaiņas, tostarp būtiska pārstrukturēšana PP7 vajadzībām. Komisija uzskata arī, ka: i) PP vienmēr ir bijušas balstītas uz pamatotu intervences loģiku. PP7 tas ir padarīts skaidrāks, tādējādi tiks papildus stiprināta Komisijas vērtēšanas un uzraudzības sistēma; ii) Komisijas pieejas vērtēšanai un uzraudzībai galvenie stratēģiskie elementi tika noteikti secīgos tiesību aktos attiecībā uz PP kopš 20. gadsimta 90. gadu vidus. Tā kā Komisija 1996. gadā pieņēma savu jaunāko paziņojumu par pētniecības vērtēšanu, notika Komisijas pieejas PP vērtēšanai pastāvīgas uzlabošanas process un tika veiktas nozīmīgas izmaiņas vērtēšanas pasākumos. Palātas revidētā perioda laikā ik pēc četriem gadiem tika veikti būtiski PP vērtēšanas pasākumi, tā saucamie “piecu gadu novērtējumi”; iii) “pētniecības ĢD”, kuri darbojas neatkarīgi un nepieciešamības gadījumā sadarbojas, kopīgi īsteno PP. Komisijas centrālie dienesti un jo īpaši Budžeta ĢD aktīvi piedalās dažādajos ar vērtēšanas procesu saistītajos posmos. Ņemot vērā Komisijas decentralizēto organizāciju un katras zinātnes nozares specifiku, vērtējumi jāvada atbildīgajiem darbības dienestiem. Komisijas iekšējais “RTD vērtēšanas tīkls” ir izrādījies ļoti noderīgs koordinācijai. Komisija piekrīt, ka grupām jābūt svarīgai lomai vērtēšanā, un atzinīgi vērtē revīzijas konstatējumu, ka tās grupas “piecu gadu novērtējumiem” un citiem būtiskiem vērtējumiem iestāžu ieinteresētās personas uzskata par garantiju Komisijas izmantotās pieejas neatkarībai revīzijas aptvertā perioda laikā; iv) tiešu metodoloģisku norādījumu sniegšanu vērtējumiem ierobežo nepieciešamība saglabāt vērtētāju neatkarību. Komisija atzīst iepriekšējās problēmas ar datu vākšanu un piekrīt, ka par PP ilgāka termiņa iznākumiem un ietekmēm ir zināms mazāk, nekā tas ir ar lielāko daļu publisku intervenču vērtējumu pētniecības jomā un ārpus tās; v) lielākās daļas vērtējumu laiks ir noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes pieņemtajos PP tiesību aktos. Kopumā Komisija uzskata savu PP vērtēšanas un uzraudzības sistēmu par efektīvu. Šim uzskatam piekrita Eiropas Parlaments un Padome, 2006. gadā pieņemot Komisijas jaunākos tiesību aktu priekšlikumus attiecībā uz PP7.

V. Ņemot vērā Palātas ieteikumus, Komisija: i) norāda uz skaidrāku intervences loģiku, kas ietverta PP7 tiesību aktos (kurus Eiropas Parlaments un Padome pieņēmuši 2006. gadā), un pastiprinās skaidras intervences loģikas izmantošanu savos turpmākajos tiesību aktu priekšlikumos. Turklāt Komisija plāno sīkāk skaidrot savus darbības mērķus attiecībā uz PP7 darba programmu līmenī un sīkāk izstrādāt savu pieeju rezultātu mērīšanai; ii) sīkāk izstrādās savu vērtēšanas stratēģiju attiecībā uz PP7, pamatojoties uz priekšlikumiem PP7 ietekmes novērtējumā. Uzmanība tiks pievērsta tam, lai nodrošinātu atbilstīgu elastības līmeni, lai katrs darbības dienests varētu noteikt savas konkrētās vērtēšanas vajadzības; iii) lai gan tā neuzskata par nepieciešamu nodibināt kopēju vērtēšanas biroju, piekrīt apsvērt citas iespējas koordinācijas uzlabošanai. Grupas jāsasauc pēc iespējas drīz, lai atbalstītu konkrētu vērtēšanu. Tomēr speciālam nolūkam sasauktas grupas, visticamāk, nodrošinās priekšrocības skaidrības un uzmanības koncentrēšanas ziņā; iv) jau ir veikusi pasākumus, lai labāk izmantotu esošos un jaunus datu avotus saviem vērtējumiem. PP7 ziņošanas prasības tika daļēji pārskatītas, pamatojoties uz vērtēšanas un uzraudzības vajadzībām. Turklāt Komisija pašlaik PP7 vajadzībām izstrādā jaunu IT sistēmu, kas ir paredzēta, lai nodrošinātu noturīgāku pamatu projektu datu ziņā. Komisija apsvērs iespēju izstrādāt jaunu rokasgrāmatu par PP vērtēšanu, ņemot vērā nesen sagatavotos paraugus; v) Komisija plāno attīstīt un nostiprināt savu vērtējumu turpmāko plānošanu PP7 ietvaros, atspoguļojot konsekvences un konstatējumu izmantošanas iespējamās priekšrocības.

1.–13. Kopienas pētniecības un tehnoloģiju attīstības (RTD) pamatprogrammas (PP) pēdējo desmitgažu laikā ir izveidojušās par pētnieku atbalsta mehānismu plašu, bet saskaņotu sistēmu 27 ES dalībvalstīs, asociētajās valstīs un citur. PP šodien ir lielākā starptautiskās pētniecības finansējuma sistēma pasaulē (sk. Palātas dokumenta 6. punktu). Kopienas ikgadējās finanšu līdzdalības ziņā PP7 aptuveni par 60 % pārsniegs PP6 (sk. Palātas dokumenta 1. attēlu). Šīs unikālās sistēmas vērtēšana ir īpaši sarežģīts uzdevums visām iesaistītajām personām. Vērtēšanas veidos pēdējo gadu laikā ir notikušas nozīmīgas izmaiņas (sk. Palātas dokumenta 2. attēlu), no kurām pēdējās ir saistītas ar PP7 sākšanu 2007. gadā (sk., piemēram, atbildes uz 23., 30., 41., 46., 72., 76.–78., 93. punktu).

14. ĢD, kuri īsteno RTD PP (“pētniecības ĢD”), ir formāli izpildījuši Komisijas prasības par vērtēšanu, tostarp tās, kas noteiktas 2000. un 2002. gada paziņojumos par vērtēšanu (sk. Palātas dokumenta 54. punktu).

22. Komisija piekrīt pamatotas intervences loģikas nozīmei programmu izstrādē un piekrīt uzskatam, ka Līguma 163. pantā noteiktās pilnvaras ir galvenais elements šajā ziņā. Turklāt liela nozīme ir Komisijas finansēto RTD darbību ieguldījumam citos Kopienas politikas virzienos un mērķos. Nesen Komisijas uzskats par ES RTD ieguldījuma lomu tika sīki izklāstīts atjaunotajā “Lisabonas” un “Ilgtspējīgas attīstības” stratēģijā (1).

23. PP vienmēr ir bijušas balstītas uz pamatotu intervences loģiku. PP7 tas ir padarīts skaidrāks (2), tādējādi tiks papildus stiprināta Komisijas vērtēšanas un uzraudzības sistēma.

25. Vairākas valstis, tostarp dažas dalībvalstis, attīsta šo pieeju, bet tā nekādā ziņā nav vienota pieeja. ASV un Kanādas pieredze var nebūt tik viegli nododama kā ES dalībvalstu pieredze.

26. Komisija uzskata, ka Palātas revidētā perioda laikā tai ir bijusi efektīva vērtēšanas un uzraudzības sistēma (sk. arī atbildi uz 23. punktu).

28. Ir sarežģīti, jo īpaši ņemot vērā pētniecības nenoteiktību, nodrošināt, lai visi mērķi precīzi atbilstu SMART kritēriju stingrajām definīcijām. Visās darba programmās PP7 ietvaros ir paredzētās ietekmes pārskati, kuri atbilst mērķiem, loģiskajam pamatam un darbībām, kas izklāstītas konkrētajās programmās.

29. Lielāka nozīme ir pievērsta īsāka termiņa sasniegumiem Palātas revidētā perioda laikā; ir iespējams veikt vairāk ilgtermiņa analīžu.

30. PP līmenī Komisija pašlaik izstrādā PP7 uzraudzības sistēmu, kuras mērķis ir nodrošināt rezultātu rādītāju saskaņotāku un sistemātiskāku izmantošanu. Notiek arī vairāki atsevišķi pasākumi rezultātu rādītāju izveidei dažādajos dienestos, kuri īsteno PP7.

34. Komisija jau ir apņēmusies nodrošināt lielāku skaidrību programmu intervences loģikā, pamatojoties uz PP7 tiesību aktos un ietekmes novērtējumā ietverto progresu, un apsvērs Palātas ieteikumu par turpmākiem tiesību aktu priekšlikumiem.

35. Komisija atzinīgi vērtē Palātas ieteikumu sīkāk skaidrot PP7 programmas mērķus, un Eiropas Parlamenta un Padomes pieņemto attiecīgo pamata tiesību aktu ierobežojumu ietvaros strādās, lai to sasniegtu.

36.–37. Komisija atzinīgi vērtē Palātas ieteikumus un veic pasākumus rezultātu mērīšanas turpmākai izstrādei un izmaiņu veikšanai ABM/ABB nomenklatūrā.

38.–39. Komisija uzskata, ka tās PP vērtēšanas stratēģijā jāizklāsta kopējie principi PP vērtēšanas un uzraudzības organizēšanai un izstrādei. Stratēģijai jāsniedz pārskats par mērķi, jādefinē sistēmas galvenie komponenti, tostarp svarīgākie pasākumi, un jāizstrādā nākotnes vīzija. Tai joprojām jābūt vērstai uz stratēģisko līmeni, ņemot vērā Komisijas decentralizēto vērtēšanas sistēmu attiecībā uz PP.

41. Komisijas pieejas vērtēšanai un uzraudzībai galvenie stratēģiskie elementi tika noteikti secīgos pamata tiesību aktos attiecībā uz PP kopš 20. gadsimta 90. gadu vidus (sk. II pielikumu). Tā kā Komisija 1996. gadā pieņēma paziņojumu par pētniecības vērtēšanu, notika tās pieejas PP vērtēšanai pastāvīgas uzlabošanas process un tika veiktas nozīmīgas izmaiņas vērtēšanas pasākumos (sk. Palātas dokumenta 2. attēlu). Pašreizējam programmas posmam Komisijas plānotā vērtēšanas stratēģija ir skaidrāk izklāstīta PP7 ex ante ietekmes novērtējumā (SEC(2005) 430). Tas ietver vērtēšanas sistēmas izstrādi, to, kā tā tiks ieviesta, un sīki izstrādātu laika grafiku plānotajiem PP līmeņa vērtējumiem. Būs jāiegulda lielāks darbs, lai pārveidotu šo stratēģiju konkrētos plānos, un Komisija šim nolūkam izmantos konkrētas koordinācijas struktūras.

43. Atzinīgi vērtējot Palātas apsvērumu, Komisija atzīmē, ka situācija ASV un Kanādā ir ievērojami niansētāka, nekā to varēja attēlot ar vienotām vērtēšanas stratēģijām.

44. Atšķirības vērtēšanas izmantošanā un pieejā tai starp PP atspoguļo decentralizēto Komisijas sistēmu, kas saista vērtēšanu ar lēmumu pieņemšanu.

46. Ņemot vērā Komisijas decentralizēto organizāciju, atbildīgajiem darbības dienestiem jāatbild uz jautājumu par vērtēšanas darbības atbilstīgo līmeni (sk. arī atbildes uz 41. un 49. punktu). — (otrais ievilkums) 2004. gada piecu gadu novērtējums (1999.–2003. g.), kuru koordinēja Pētniecības ĢD, nodrošināja vērtēšanu vispārējā PP līmenī. Lēmums par to, vai veikt atsevišķus pasākumus programmu līmeņos, atspoguļoja iesaistīto dienestu vajadzības un attiecīgo darbību dažādos kontekstus un mērogu.

47. 2004. gada piecu gadu novērtējums nodrošināja koordinētu, visaptverošu, savlaicīgu vērtēšanu vispārējā PP līmenī saskaņā ar Finanšu regulu. To veica izcili ārējie eksperti, un tā rezultāti tika plaši izplatīti.

48. Sk. atbildes uz 41. un 46. punktu.

49. Pašreizējam programmas posmam Komisijas plānotā vērtēšanas stratēģija ir izklāstīta PP7 ex ante ietekmes novērtējumā (SEC(2005) 430). Tas ietver vērtēšanas sistēmas izstrādi, to, kā tā tiks ieviesta, un sīki izstrādātu laika grafiku plānotajiem PP līmeņa vērtējumiem. Komisija piekrīt, ka ir jāiegulda lielāks darbs, lai pārveidotu šo stratēģiju konkrētos plānos, un šim nolūkam izmantos konkrētas koordinācijas struktūras. Tomēr Komisija uzskata, ka ne vienmēr var noteikt sīki izstrādātas vērtēšanas minimālo līmeni sakarā ar nepieciešamību saglabāt pietiekamu elastību vadībai, lai noteiktu atbilstīgās vērtēšanas vajadzības.

51. “Pētniecības ĢD”, kuri darbojas neatkarīgi un nepieciešamības gadījumā sadarbojas, kopīgi īsteno PP.

52. EuropeAid ir uzticēti operatīvi un vadības pienākumi, kurus tas pilda sadarbībā ar Komisijas delegācijām un īstenošanas iestādēm trešās valstīs. Tas apgrūtina šīs Komisijas daļas uzskatīšanu par paraugu, jo tā nav salīdzināma ar pienākumu decentralizēto sistēmu pētniecības jomā.

53. Komisijas iekšējais “RTD vērtēšanas tīkls” nodrošina neformālus līdzekļus vērtēšanas stratēģijas izstrādei un PP līmeņa vērtēšanas pasākumu koordinēšanai. Šis elastīgais mehānisms ir izrādījies ļoti noderīgs.

55. Komisijas Iekšējās kontroles standartu nesen pārskatītajā redakcijā, kas pieņemta 2007. gada 16. oktobrī (SEC(2007) 1341), ir 21 vērtēšanas standarts, un tādēļ šo standartu ievērošana tiks iekļauta ĢD gada darbības pārskatos. Komisijas centrālie dienesti, jo īpaši Budžeta ĢD, aktīvi piedalās dažādajos ar vērtēšanas procesu saistītajos posmos. Dienestu vērtēšanas darbību revīziju var veikt iekšējās revīzijas nodaļa un iekšējās revīzijas dienests. Turpmāk minimālo kvalitātes prasību novērtējumā izmantos nesen izstrādāto Komisijas “kvalitātes novērtējuma sistēmu” (3). Kopš 2007. gada kvalitātes kontrolē par paredzamo ietekmes novērtējumu ir palīdzējusi Komisijas “Ietekmes novērtējuma kolēģija”.

56. Salīdzinājums, kas sniegts III pielikumā, aptver Palātas revidēto periodu. Tādēļ tajā nav ņemti vērā PP7 nozīmīgi uzlabojumi, īpaši attiecībā uz jaunu vērtēšanas stratēģiju, skaidrāku intervences loģiku un skaidriem pārskatiem par paredzamajiem rezultātiem darba programmās. Palāta norāda dažas dalībvalstis, kurās atbildība par vērtēšanu un finansēšanu ir nodalīta. Tāpat ir citi piemēri (piemēram, Apvienotā Karaliste), kad vērtēšana ir programmas vadības daļa (kā tas ir Komisijas gadījumā). Attiecībā uz galveno jautājumu par neatkarību Palātas veiktā revīzija ir parādījusi, ka ārējās ieinteresētās personas ir apmierinātas ar Komisijas rezultātiem šajā jautājumā (sk. Palātas dokumenta 58. punktu un 4. attēlu).

59. — (pirmais ievilkums) Ir sarežģīti nodrošināt augsta līmeņa dalībnieku pietiekamu iesaistīšanu sasauktajās grupās ilgos laikposmos. — (otrais ievilkums) PP līmeņa grupu darba uzdevumus nosaka ar Komisijas lēmumu pēc plašas, neformālas apspriedes ar ieinteresētajām personām, tostarp pēc formālā atzinuma, ko sniegušas PP7 programmas komitejas, kurās ir dalībvalstu un asociēto valstu pārstāvji. Tā tas būs arī nākamās PP6 ex post vērtēšanas gadījumā 2008. gadā.

62. Mērķi, ka 0,5 % no programmas budžeta jāvelta vērtēšanai, Komisija iesaka kā vidusmēru. Faktiski piešķirtie līdzekļi lielā mērā ir atkarīgi no programmas veida.

66. Lai gan Komisija neuzskata par nepieciešamu nodibināt kopēju vērtēšanas biroju, tā piekrīt apsvērt citas iespējas koordinācijas uzlabošanai. Saikni starp vērtēšanu un vadības lēmumu pieņemšanu vislabāk var panākt ar vērtēšanas funkcijām, kas atrodas katrā ĢD, un dodot jaunu impulsu Komisijas esošajam iekšējam “RTD vērtēšanas tīklam” ar centrālo dienestu atbalstu. Tas atbilst arī likumdošanas un budžeta sastādīšanas procesiem, kā noteikts Finanšu regulā, Komisijas 2007. gada paziņojumā par vērtēšanu un procedūrās ABM kontekstā.

67. Komisija piekrīt, ka grupām var būt svarīga loma vērtēšanā. Lai gan tā piekrīt, ka grupas jāsasauc pēc iespējas drīz, lai atbalstītu konkrētu vērtēšanu, tā neuzskata par lietderīgu nodibināt pastāvīgas grupas visam programmas posmam. Speciālam nolūkam sasaukta grupa, visticamāk, nodrošinās priekšrocības skaidrības un uzmanības koncentrēšanas ziņā.

68. Komisija rūpīgi novērtēs vajadzīgos resursus, lai veiktu PP vērtēšanu nākamajos gados.

70.–71. Metodoloģiskie norādījumi par vērtēšanu, tostarp pieejamie rīki un terminu glosārijs, ir pieejami Budžeta ĢD rokasgrāmatā (4), kuru dienesti, tostarp “pētniecības ĢD”, pašlaik atjaunina. Turklāt Uzņēmējdarbības ĢD 2002. gadā izstrādāja konkrētus vērtēšanas norādījumus, kuri aptver visas darbības, par kurām ir atbildīgs šis ĢD, tostarp PP. Tiks apsvērti papildu atbalsta pasākumi atsāktajam “Eiropas RTD vērtēšanas tīklam” (kurā ir dalībvalstu un asociēto valstu eksperti) un Komisijas iekšējam “RTD vērtēšanas tīklam”. Komisija arī turpinās atbalstīt neatkarīgus vērtēšanas metodoloģijas pētījumus un seminārus.

72. Komisija piekrīt, ka projektu datu ierastās vākšanas process ir bijis tikai daļēji efektīvs. Projektu ziņošanas procedūras tika pārskatītas PP6 ietvaros un tiks papildus uzlabotas attiecībā uz PP7 (piemēram, tiks vienkāršota periodiska ziņošana; ir aizliegtas starpposma anketas; nobeiguma ziņošana kļūs noderīgāka, īpaši attiecībā uz datu vākšanu par projekta īstenošanu un rezultātiem).

74. “Pētniecības ĢD” ar Informātikas ĢD atbalstu pašlaik izstrādā jaunu IT sistēmu PP7 vajadzībām. Šis uzlabotais IT atbalsts ir paredzēts, lai nodrošinātu noturīgāku pamatu vērtēšanai un uzraudzībai.

76.–78. Vērtēšanas datu iegūšana bija tikai daļēji efektīva revīzijas aptvertā perioda laikā. Komisija ievieš uzlabojumus PP7 ietvaros (sk. atbildi uz 72. punktu).

79. Komisijas mērķis ir veicināt Palātas ierosināto kvantitatīvo pētījumu veidus.

81. Komisija uzskata, ka pēdējā laikā ir veikti daudzi metodoloģiski interesantāki vērtējumi (sk. 84. punktu) un jānodala liela mēroga vērtējumi no ierastākiem pasākumiem.

82. Komisija piekrīt, ka parasti vērtēšanas darbā lielāka uzmanība tika pievērsta īsāka termiņa sasniegumiem, un piekrīt, ka ir iespējams vairāk veikt analīzi attiecībā uz iznākumiem un ietekmēm. Tomēr šai pieejai ir nepieciešama ilgāka termiņa perspektīva, un tādēļ Komisijas veiktie vērtējumi parasti ir salīdzināmi ar līdzīgu darbu citur.

83. Komisija cenšas ievērot vērtēšanas ekspertu neatkarību, īpaši par atbilstīgo metodoloģiju izvēli. Nākamajai PP6 ex post vērtēšanai 2008. gadā tiek ierosināts veikt pētījumus par rīcības papildināmību, tīklu analīzi un scientometrisku pieeju izmantošanu.

84. Neatkarīgs eksperts veica iepriekšējo vērtēšanas pētījumu metaanalīzi par 2004. gada piecu gadu novērtējumu (1999.–2003. g.) (5). — (otrais ievilkums) Papildus Palātas minētajiem pētījumiem 2007. gadā ir sākti papildu būtiski pētījumi (6).

85. Komisija piekrīt, ka turpmāk jāizstrādā jaunas metodoloģiskas pieejas, lai pievērstos PP mainīgajam raksturam. Komisija atbalsta un turpinās atbalstīt šo metodoloģisko izstrādi.

86. Tā kā darba uzdevumos uzskaitītie jautājumi par 2004. gada piecu gadu novērtējumu (1999.–2003. g.) bija tikai orientējoši jautājumi, grupa varēja izvēlēties jomas, uz kurām koncentrēt uzmanību, un noteikt savus darbības veidus. Grupas dalībnieki ir snieguši atsauksmes par pasākuma izcilību (7).

87. Pētniecības programmas būtība, attieksme pret nenoteiktību nozīmē, ka pastāv ierobežojumi apmēram, kādā var nospraust kvantitatīvi nosakāmus mērķus.

90. Komisija 2007. gadā atsāka savu “Eiropas RTD vērtēšanas tīklu”, kurā ir dalībvalstu amatpersonas un vērtēšanas eksperti, ko tā plāno izmantot, lai veicinātu ES pētniecības vērtēšanas darbību lielāku saskaņotību, īpaši attiecībā uz ietekmes pētījumiem dalībvalstu līmenī.

91. Komisija apsvērs iespēju izstrādāt jaunu rokasgrāmatu par PP vērtēšanu, ņemot vērā nesen sagatavotos paraugus (8).

92. Projektu ziņošanas procedūras tika pārskatītas PP6 ietvaros un tiks papildus uzlabotas attiecībā uz PP7 (sk. atbildi uz 72. punktu).

93. PP līmenī Komisija pašlaik izstrādā PP7 uzraudzības sistēmu, kuras mērķis ir nodrošināt rezultātu rādītāju saskaņotāku un sistemātiskāku izmantošanu (sk. atbildi uz 30. punktu). “Pētniecības ĢD” ar Informātikas ĢD atbalstu pašlaik izstrādā jaunu IT sistēmu PP7 vajadzībām. Šis uzlabotais IT atbalsts ir paredzēts, lai nodrošinātu noturīgāku pamatu vērtēšanai un uzraudzībai.

94. Komisija piekrīt Palātas bažām par ziņošanas sloga problēmu un ir īpaši ņēmusi to vērā, precizējot ziņošanas prasības attiecībā uz PP7 (sk. atbildi uz 72. punktu).

95. Komisija pašlaik veic pasākumus, lai izmantotu esošos un jaunos datu avotus vērtēšanai un uzraudzībai (sk. atbildi uz 72. punktu).

96. PP7 ietvaros 8. tematā (Sociālās un humanitārās zinātnes) ir īpašs darbības virziens, lai pievērstos novatoriskām pieejām vērtēšanai un uzraudzībai.

97. Komisija 2007. gadā ir atsākusi savu Eiropas RTD vērtēšanas tīklu (sk. atbildes uz 70.–71. un 90. punktu), kuru tā plāno izmantot, lai veicinātu ES pētniecības vērtēšanas darbību, īpaši dalībvalstu ietekmes pētījumu, lielāku saskaņotību. Komisija plāno arī saglabāt savu pirmo vietu starptautisku sakaru veidošanas atbalstā un pētniecības vērtēšanas prakses apmaiņā ar semināru un citu pasākumu palīdzību.

99. Vērtēšanas laiku nosaka prasības, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes pieņemtajos pamata tiesību aktos. Komisija piekrīt, ka mazāk ir zināms par ilgtermiņa ietekmēm, un piekrīt, ka šajā jomā ir iespējams ieguldīt vairāk darba.

100. Komisija piekrīt, ka piecu gadu novērtējumos īsāka termiņa novērtējumam parasti pievērsa lielāku uzmanību nekā ilgāka termiņa novērtējumam. Tas skaidrojams ar faktoriem, tostarp ārējo ieinteresēto personu, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes, interesi par ātrām atsauksmēm par PP rezultātiem, problēmu saistībā ar ietekmju attiecināšanu uz pētniecību ilgākā termiņā un pasākumus veicošo neatkarīgo grupu izvēlētā uzmanības koncentrēšanas joma. Tomēr Komisija piekrīt, ka vairāk uzmanības ir jāpievērš ilgāka termiņa ietekmju novērtēšanai.

108. Komisija pašlaik plāno galvenās vērtēšanas darbības PP7 ietvaros un rūpīgi ņems vērā Palātas ieteikumu. Komisija piekrīt, ka mazāk ir zināms par ilgtermiņa ietekmēm, un piekrīt, ka šajā jomā ir iespējams ieguldīt vairāk darba.

109. Kā Palāta atzīmējusi 107. punktā, Komisija savā ikgadējā vērtēšanas pārskatā sniedz kopsavilkumu par visiem konstatējumiem un darbībām, kas veiktas pētniecības novērtējumu nolūkā. Komisija ir apņēmusies nodrošināt sava vērtēšanas darba pilnīgu pārredzamību un izskatīs Palātas ieteikumu pārskatīt konstatējumu paziņošanas un izplatīšanas veidus.

110.–111. Komisija piekrīt Palātai, ka pētniecības vērtēšana, īpaši tik visaptverošai programmai kā PP, ir ļoti sarežģīta. Tā atzīmē, ka pēdējo 25 gadu laikā sistēmā ir veikti ļoti nozīmīgi uzlabojumi un ka sistēma kopumā ir bijusi efektīva politikas veidotājiem, pētniecības vadītājiem un citām ieinteresētajām personām.

112. Komisija atzinīgi vērtē Palātas apsvērumu, ka ĢD, kuri īsteno PP, ir izpildījuši Komisijas prasības, tostarp tās, kas noteiktas 2000. un 2002. gada paziņojumos par vērtēšanu. PP vērtēšanā ir ieviestas nozīmīgas izmaiņas, tostarp PP7 būtiska pārstrukturēšana, kā izklāstīts stratēģijā, ko nodrošina ietekmes novērtējums (SEC(2005) 430).

113. Attiecībā uz vērtējumu būtiskumu un noderīgumu Komisija var norādīt uz kopumā pozitīvajām atsauksmēm, ko tā ir saņēmusi, īpaši saistībā ar nesenajiem galvenajiem pasākumiem, piemēram, 2004. gada piecu gadu novērtējumu (1999.–2003. g.). Notika piecu gadu novērtējuma konstatējumu plaša izplatīšana, tostarp iesniegšana galvenajām iestādēm, piemēram, Eiropas Parlamentam, Padomei, Komitejai zinātniskās un tehniskās pētniecības jautājumos (CREST) un PP programmu komitejai. Ņemot vērā to, ka bija obligāta prasība, lai šis pasākums tiktu veikts pirms Komisijas priekšlikuma par jaunu pamatprogrammu (šajā gadījumā PP7), par tā vispārējo pieņemamību liecināja PP7 iespējamā pieņemšana. Tas nenozīmē, ka nevar veikt uzlabojumus, un Komisija pilnībā piekrīt, ka ir jāveic rūpīgi pārdomātas izmaiņas, kuras ir balstītas uz pašreizējās pieejas elementiem, kas jau labi darbojas.

114. Komisija atzinīgi vērtē to, ka Palāta atzīst vērtēšanas un uzraudzības nozīmi, un, pamatojoties uz jau veiktajiem nozīmīgajiem uzlabojumiem, turpinās tālāk atjaunināt savu pašreizējo praksi, ņemot vērā jaunu politisko un praktisko realitāti.

115. Komisija jau ir apņēmusies nodrošināt lielāku skaidrību programmu intervences loģikā, pamatojoties uz PP7 tiesību aktos un ietekmes novērtējumos ietverto progresu, un tā apsvērs Palātas ieteikumu par turpmākiem tiesību aktu priekšlikumiem.

116. Pamatojoties uz jau veiktajiem PP vērtēšanas nozīmīgajiem uzlabojumiem, Komisija piekrīt, ka joprojām ir iespējams uzlabojums, tostarp ciešāka koordinācija darbības līmenī starp attiecīgajiem dienestiem. Komisija turpinās savus centienus, lai atbalstītu vērtēšanas metodoloģijas pilnveidošanu.

117. Attiecībā uz organizatoriskajiem pasākumiem Komisija uzskata, ka: — (pirmais ievilkums) grupas jāsasauc pēc iespējas drīz, lai atbalstītu konkrētu vērtēšanu. Tomēr speciālam nolūkam sasauktas grupas, visticamāk, nodrošinās priekšrocības skaidrības un uzmanības koncentrēšanas ziņā, — (otrais ievilkums) jāpastiprina koordinācija starp ĢD, kuri īsteno PP. Papildus jaunajai PP7 vērtēšanas stratēģijai tas tiks panākts, izmantojot konkrētas koordinācijas struktūras, lai papildinātu Komisijas iekšējo “RTD vērtēšanas tīklu”, nevis nodibinot kopēju vērtēšanas biroju.

(1) Komisijas paziņojums pavasara Eiropadomes sanāksmei – Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana (COM(2006) 816).

(2) Piemēram, Komisijas priekšlikums par PP7 tika izstrādāts, pamatojoties uz sīku ex ante ietekmes novērtējumu, kurš ietvēra pētniecības darbības potenciālās ietekmes uz tādiem jautājumiem kā ekonomiskā izaugsme un darba vietu radīšana ekonometrisko modelēšanu (sk. Eiropas Komisija, Komisijas dienestu darba dokuments, “Ietekmes novērtējums un ex ante vērtējums par priekšlikumiem Padomes un Eiropas Parlamenta lēmumam par 7. pamatprogrammu (EK un Euratom)”, SEC(2005) 430). PP7 lēmumi nodrošina skaidru struktūru, kas saista mērķus, loģisko pamatu un darbības. Turklāt PP7 speciālo programmu lēmumos izklāstīti mērķi, pieeja un darbības.

(3) “Kvalitātes novērtējuma sistēma” ir pieejama http://ec.europa.eu/budget/documents/evaluation_en.htm.

(4) Eiropas Komisija, Budžeta ĢD rokasgrāmata “Evaluating EU Activities – A Practical Guide for the Commission services”, 2004. gada jūlijs, ir pieejama http://ec.europa.eu/budget/publications/other_en.htm.

(5) E. Arnold, “What the Evaluation Record tells us about the Framework Programme Performance”, 2004. gads.

(6) Pētniecības ĢD, “Structuring Effects of Community Research – The Impact of The Framework Programme on Research & Technological Development (RTD) Network Formation”, 2007. gads; Informācijas sabiedrības un saziņas līdzekļu ĢD, “Effectiveness of IST-RTD Impacts on the EU Innovation System”, 2007. gads.

(7) Sk. C. Mandl, “Evaluating Evaluations or The Case for Action Research”, Austrijas Plattform Forschungs- und Technologieevaluierung, Nr. 30, 2007. gada jūnijs.

(8) Sk., piemēram, Eiropas Komisija, Kopīgais pētniecības centrs, “Assessing the Socio-Economic Impact of RTD-Policies” (EPUB), 2002. gads, un Mančestras Universitāte, “Assessing the Socio-economic Impacts of the Framework Programme” (ASIF), 2002. gads, abi pieejami http://circa.europa.eu/Public/irc/rtd/fiveyearasskb/library?l=/iii-knowledge_base/040-evaluation_methodolo&vm=detailed&sb=Title. Šie ziņojumi ir plaši izplatīti un tika darīti pieejami darbuzņēmējiem un ekspertiem, kuri veic vērtēšanas pētījumus Komisijas uzdevumā.