LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 59/33

Reģistrācijas pieprasījuma publicēšana Regulas (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību 6. panta 2. punkta nozīmē

(2005/C 59/07)

Šī publikācija dod tiesības iesniegt iebildumus minētās regulas 7. un 12.d panta nozīmē. Visi iebildumi, kas attiecas uz šo pieprasījumu, ir jāiesniedz ar dalībvalsts kompetentās iestādes, VTO dalībvalsts vai saskaņā ar 12. panta 3. punktu atzītas trešās valsts starpniecību sešu mēnešu laikā no publicēšanas dienas. Publikācijas pamatojumam jo īpaši izmanto 4.6. punktu, ar ko atzīst, ka pieprasījums ir pamatots Regulas (EEK) Nr. 2081/92 nozīmē.

KOPSAVILKUMA VEIDLAPA

PADOMES REGULA (EEK) Nr. 2081/92

“OLIVA ASCOLANA DEL PICENO”

EK Nr. IT/00331/4.12.2003

ACN ( X ) AĢN ( )

Šis kopsavilkums ir sagatavots tikai informatīvā nolūkā. Lai iegūtu visu informāciju, konkrēti attiecīgā ACN produkta ražotājiem ir jāiepazīstas ar produktu specifikācijām pilnīgā redakcijā, ko var saņemt konkrētās valsts vai Komisijas kompetentajos dienestos (1).

1. Dalībvalsts kompetentais dienests

Nosaukums: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali Adrese: Via XX Settembre n.20 – 00187 ROMA Tel.: 06 481 99 68 Fakss: 06 42 01 31 26 e-pasts: qualita@politicheagricole.it

2. Iesniedzēja grupa:

2.1. Nosaukums: Associazione di Produttori di Oliva Ascolana tenera 2.2. Adrese: Via delle Zeppelle, 113 – 63100 Ascoli Piceno 2.3. Sastāvs: ražotāji/pārstrādātāji (x) citi( )

3. Produkta tips:

Kategorija 1.6. – Pārstrādāti vai nepārstrādāti augļi, dārzeņi un labība.

4. Specifikācijās sniegtais apraksts:

(4. panta 2. punktā izvirzīto prasību kopsavilkums)

4.1. Nosaukums: “Oliva Ascolana del Piceno”

4.2. Apraksts: Aizsargātas cilmes vietas nosaukumu (ACN) “Oliva Ascolana del Piceno” piešķir olīvām sālījumā vai pildītām olīvām, kuras ražo, izmantojot “Ascolana tenera” šķirnes olīvas.

Produktam, kad tas nonāk pārdošanā, ir jāatbilst turpmāk norādītajām īpašībām, kuras tam jāsaglabā līdz derīguma termiņa beigām, kas norādīts un iepakojuma:

Vienāda krāsa, kuras tonis variē no zaļas līdz gaiši dzeltenai, ar rūgšanai raksturīgo smaržu, garša ir viegli skāba ar vieglu rūgtuma pēcgaršu, aromātiskas un kraukšķīgas, ar biezu, viendabīgu un stingru mīkstumu.

Organoleptiskās īpašības:

Ārējais izskats: viegli noapaļota (elipses veida), neregulāra forma; redzami zaļi plankumi; kad olīva pārgriezta, pildījums joprojām turas pie tās, un saglabā savu viendabīgo masu.

Smaržas īpašības: vidēji intensīva smarža ar zaļo olīvu un garšvielu aromātu.

Garšas īpašības: tā kā ražošanā izmanto “ascolana tenera” šķirnes olīvas, iegūtais produkts ir kraukšķīgs, ar maigu garšu, kurai, savukārt, ir pēcgarša diapazonā no izteikti rūgtas līdz vidēji rūgtai.

Mikrobioloģiskās īpašības:

Šīs īpašības atbilst spēkā esošajiem pārtikas nekaitīguma noteikumiem.

Fiziskās īpašības:

1 kg pildītu olīvu ir jābūt no 65 līdz 95 olīvām.

4.3. Ģeogrāfiskais apgabals: ACN ražošanas apgabals aptver vairākas Askoli Pičeno provinces municipalitātes un vairākas Teramo provinces municipalitātes, kas norādītas specifikācijās un kas atrodas Markes un Abruci reģionos. Ražošanas apgabals atbilst robežām, kas noteiktas šim nolūkam paredzētā kartē.

4.4. Izcelsmes apliecinājums: Olīvu audzēšanas aizsākumi Pičeno meklējami tajos laikos, kad feniķieši un grieķi šo augu ieveda pussalas teritorijā. Galda olīvu šķirne, kuru mūsdienās pazīst ar nosaukumu “Ascolana tenera”, ir gadsimtu gaitā paveikta selekcionāru darba rezultāts. Jau Senās Romas laikiem to pazina un atzinīgi novērtēja ar nosaukumu “Picenae”, līdz šai šķirnei piešķīra nosaukumu “Ascolana”. Satīriskā epigrammā romiešu dzejnieks kritizē kādu Mančino par to, ka tas rīkojis ne visai bagātīgas viesības, kurās starp citām delikatesēm, kuras trūkušas, jo īpaši tika akcentētas olīvas “Picenae”; savukārt citā epigrammā viņš slavē šīs šķirnes olīvas kā lieliskas apetītes veicināšanai. Kāda mazāk pazīstama latīņu autora dzejolī ar nosaukumu “la Punique” ir teikts, ka agrākos laikos Pičeno teritorijā bija bagātīgas olīvu audzes. Tajā laikā pietika tikai ar šo vārdu “olivae picenae”, lai norādītu, ka šīs olīvas uz Romu ir nosūtītas no šīs provinces. Plīnijs šīs olīvas uzskatīja par labākajām Itālijas olīvām. Maz ticams, ka nosaukums “Picenae” attiecās arī uz citām galda olīvu šķirnēm, jo Kolumella savā traktātā par lauksaimniecību ir ietvēris konkrētu atsauci, saskaņā ar kuru ir desmit galda olīvu šķirnes, no kurām viena ir “Picenae”. Nākamie ir jāpiemin benediktīņu mūki, kas nodarbojās ar olīvu audzēšanu, racionalizējot olīvu audzēšanā pielietoto praksi, un kuri pirmie apstrādāja olīvas ar sārmu “ranno” – sārmainu šķidrumu, kuru iegūst, izšķīdinot ūdenī vienu daļu neveldzētu kaļķu un no 4 līdz 5 daļām koksnes pelnu. Nepublicētos dokumentos no benediktīņu klosteru arhīviem ir sniegtas ziņas, kas datētas ar laiku pirms XIV gadsimta, par galda olīvu audzēšanu, novākšanu un izmantošanu Askoli Pičeno provincē. Šā laikmeta dokumenti liecina, ka, sagatavojot olīvas, tika izmantota metode, kas paredzēja to apstrādi ar maisījumu uz kaļķu un kālija pamata, pēc kuras tika veikta konservēšana. Atsevišķi autori apraksta olīvu novākšanu iepriekš minētajā teritorijā, to apstrādi un sagatavošanu. Olīvas, kurām izņemti kauliņi, dēvēja par “jūdu” olīvām (par “olīvām bez dvēseles”); “bez dvēseles” tādēļ, ka itāļu valodā ar vārdu “anima” apzīmēja arī augļu kauliņu. Šīs olīvas var uzskatīt par pildīto olīvu priekštecēm.

Tādējādi ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu (ACN) “Oliva Ascolana del Piceno” tiek apzīmēts produkts, kas iegūts sarežģītu procesu rezultātā, apvienojot cilvēku izkoptu praksi un gadsimtu gaitā uzturētu tradīciju turpinājumu. Ir svarīgi saglabāt šo tradicionālo produktu, lai tādējādi veicinātu būtisku ekonomisko interešu aizsardzību un tās kultūras identitātes noturību, kas stingri iesakņojusies šajā teritorijā; tādēļ ir nepieciešama izsekojamības sistēma, kas garantētu produkta izcelsmi. Ražošanas procesa posmi tiek secīgi kontrolēti, veicot īpašus ierakstus olīvu audzētāju reģistros (norādot tos kadastrālos zemes gabalus, kur notiek olīvu audzēšana), pārstrādātāju un iepakotāju dokumentos (norādot, kur olīvas ir pārstrādātas un iepakotas), liellopu, cūkgaļas un mājputnu gaļas ražotāju, pildītu olīvu ražotāju reģistros (norādot, kur olīvas ir pārstrādātas). Tā pati struktūra, kuru atzinusi Lauksaimniecības un mežsaimniecības politikas ministrija, pārbaudīs, lai šis ACN aizsargātais produkts atbilstu specifikācijās sniegtajiem priekšrakstiem.

4.5. Iegūšanas metode: Iegūšanas metodei pilnībā jāsaskan ar aprakstu, kas izklāstīts ES dienestiem iesniegtajās produkta specifikācijās. Lai nodrošinātu produkta izsekojamību un kontroli, tā audzēšanai, pārstrādei un iepakošanai ir jānotiek 4.3. punktā noteiktajā ražošanas apgabalā.

4.6. Sakne: Pičeno apgabals ir vēsturisks reģions, kas plešas no Ankonas provinces līdz Atri Abruci reģionā. Ievērojot pašreizējo administratīvo sadalījumu, ģeogrāfiskais apgabals daļēji iesniedzas divos dažādos reģionos, t.i. Markes un Abruci reģionos, konkrētāk Askoli Pičeno un Teramo provincē. Vēsturiskais centrs, kas ir ar šīm olīvām saistīto tradīciju un to audzēšanas šūpulis, ir Askoli Pičeno pilsēta un tās apkārtne. Ražošanas apgabals ir īpaši kalnains, to raksturo Apenīni rietumos, austrumos – Monti Sibillini, kas klinšu grēdas veidā stiepjas uz Adrijas jūras piekrastes pusi. Klimatu ietekmē šā reģiona ģeogrāfiskais novietojums, kā arī garā piekraste, kur pūš siltais un mitrais siroko. Nokrišņu daudzums pakāpeniski pieaug virzienā no piekrastes uz iekšzemes kalnainiem apgabaliem, kur reģistrētais nokrišņu daudzums nav vienāds sakarā ar to, ka nokrišņu daudzums ir lielāks rudenī un ziemas beigās/pavasara sākumā. Jūra ietekmē klimatu visā apgabalā, kur audzē “Ascolana” šķirnes galda vīnogas, kam ideālie audzēšanas apstākļi ir tad, ja vidējais nokrišņu daudzums gadā ir 900 mm un ja augsne ir kaļķaina. Ražošanu ietekmējošo faktoru kombinācija visspilgtāk izpaužas iepriekš raksturotajā noteiktajā apgabalā, šajos apstākļos produkts iegūst tipiskās olīvas mīkstuma īpašības, kā arī raksturīgos aromātus un smaržu, kuru dēļ šāda ražošanas metode ir unikāla līdzīgu produktu vidū. Olīvu audzēšanas sākotnējo apgabalu veido Askoli Pičeno municipalitāte un tuvējās teritorijas, kur “Ascolana” šķirnes olīvu audzēšana joprojām notiek drīzāk kultūras nosacītu apsvērumu, nevis ekonomisku motīvu dēļ. Šo šķirni raksturo olīvkoka stingrums, augstums, ļoti blīva lapotne, olveidīgs kaulenis, kura vidējais svars ir 8 g, un kauliņš, kura svars nepārsniedz 1 g, kas ir aptuveni 1/9 kauleņa. “Ascolana” šķirnes olīvu kvalitātes īpašības ir atzinušas un novērtējušas dažādas vēstures personas, tostarp pāvests Siksts V, kurš tās ieviesa arī Vatikāna ēdienkartē, kā ari Rosini, Garibaldi, Pučini. Atsevišķi bibliogrāfiski pētījumi liecina, ka olīvu pildīšanas un cepšanas tradīcijas pirmsākumi, atbilstoši metodēm un receptēm, kas tiek izmantotas vēl šodien, ir meklējami 19. gadsimtā. Tautas tradīcijā uzskata, ka olīvu pildīšanas un cepšanas prakse ir saistīta ar centieniem atkārtoti izmantot gaļu, kas jau tikusi pasniegta turīgu ģimeņu rīkotās viesībās un maltītēs. Oriģinālās olīvu pildījuma receptes pirmsākumi meklējami Itālijas karalistes veidošanas laikā (1859./61. gads). “Oliva Ascolana del Piceno” ir produkts, kam izdevies saglabāt tā kvalitāti un reputāciju, ko tam ir piešķīrusi ilgā un nostiprinātā tradīcija.

4.7. Kontroles struktūra:

Nosaukums: ASSAM – Agenzia Servizi Settore Agroalimentare delle Marche. Adrese: Via Alpi, 21 60100 ANCONA.

4.8. Etiķetējums: Produkti sālījumā vai ar pildījumu, kuru nosaukums ir “Oliva Ascolana del Piceno”, ir iepakoti īpašos traukos vai apvalkos, kas atbilst spēkā esošajiem pārtikas nekaitīguma noteikumiem. Ir aizliegts pievienot jebkādu norādi, ko neparedz produkta specifikācijas. Nosaukumam uz etiķetes ir jābūt skaidram un neizdzēšamam, burtiem jābūt vismaz divas reizes lielākiem, nekā norādēs par ražotāju, uzņēmumu vai citu informāciju. Turklāt uz etiķetes ir jābūt norādei “sālījumā”, “savā sulā” vai “pildītas”, atkarībā no konkrētā produkta veida, kā arī grafiskam simbolam, ko izmanto, strikti ievērojot noteikumus, kas regulē aizsargātas cilmes vietas nosaukuma izmantošanu.

Logo forma ir kubs, kas vienā plaknē attēlots perspektīvā no apakšas. To veido trīs dažāda izmēra malas. Uz priekšējās malas, kas ir kvadrāts, ir attēlotas divas stilizētas olīvkoka lapas, kuru ārējās malas veido apli šā kvadrāta iekšienē un kuru iekšējās malas veido ovālu, kurš, savukārt, simbolizē olīvu, ko horizontāli šķeļ trīs viļņotas līnijas, kas sadala olīvu četrās daļās; galvenā olīvas daļa (ovāls) un lapu zīmējums attiecībā pret pamatni veido 30o leņķi virzienā pa labi, olīvu ar lapām savieno zars, kurš beidzas kvadrāta apakšējā kreisajā stūrī. Uz malas, kas atrodas zem galvenās malas, ir grafisks attēls pilij uz šūnakmens pamatnes, kas veido 30o slīpu leņķi attiecībā pret priekšējo malu. Uz trešās sānu malas pa labi, kas veido 60o grādu slīpu leņķi attiecībā pret priekšējo malu, ir attēlota tikai šūnakmens pamatne. Krāsa: logo ir melnbalts, bet to var atveidot arī jebkurā citā krāsā vai krāsu kombinācijā.

4.9. Valsts prasības: –

(1) Eiropas Komisija, Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts – Lauksaimniecības produktu kvalitātes politikas nodaļā, B-1049, Brisele