Pētījumā konstatēts, ka par e-cigaretēm pieejamā informācija ir ierobežota, tāpēc ir grūti izdarīt secinājumus par to, kā tirgus attīstīsies nākotnē. Turklāt ievērojami atšķiras atzinumi par e-cigarešu iespējamo ietekmi uz veselību un attiecīgi atbilstošo nodokļa režīmu. Tāpēc, no veselības viedokļa raugoties, attiecībā uz iespējamu saskaņota nodokļa piemērošanu e-cigaretēm būtu jāievēro piesardzīga pieeja. Aplēstie hipotētiskie akcīzes nodokļa zaudējumi, ko radītu tradicionālo cigarešu aizstāšana ar jaunieviestiem izstrādājumiem, tostarp e-cigaretēm, ir mazāki par 2,5 % (EUR 2 miljardi) no cigarešu akcīzes nodokļa kopējiem ieņēmumiem. Pozitīva nodokļa likme varētu papildināt dalībvalstu budžetus par aptuveni EUR 0,3–0,5 miljardiem, lai gan ir paredzamas grūtības ar izpildes panākšanu. Šie skaitļi jāuzlūko ar lielu piesardzību, jo vēl nav pilnīgi skaidrs, kādu ietekmi, jo īpaši uz mazākiem ražotājiem, atstās Tabakas izstrādājumu direktīvas (tā stājās spēkā 2016. gada 20. maijā) noteikumi. Tabakas izstrādājumu direktīva aptver plašāku izstrādājumu klāstu nekā Direktīva 2011/64/ES, tostarp bezdūmu tabaku, smēķēšanai paredzētus augu izcelsmes izstrādājumus un jo īpaši e-cigaretes un to uzpildes flakonus. Tabakas izstrādājumu direktīvā cita starpā ir paredzētas īpašas prasības attiecībā uz e-cigarešu iepakojumu, marķējumu, drošību, uzraudzību un ziņošanu par e-cigaretēm.

Daudzas dalībvalstis turklāt nav pieņēmušas lēmumu par fiskālo režīmu vienkārši tāpēc, ka to tirgū šos izstrādājumus nepārdod. Karsējamās tabakas izstrādājumus ES pašlaik lieto mazāk nekā pusmiljons iedzīvotāju, un ir konstatēts, ka aizstāšana ar tradicionālajiem tabakas izstrādājumiem ir nenozīmīga.

Tā kā šo izstrādājumu tirgus ir jauns un turpina attīstīties, Komisija uzskata, ka pašlaik būtu ļoti sarežģīti izstrādāt precīzu, saskaņotu definīciju, kas aptvertu šos izstrādājumus to pašreizējā attīstības stadijā un nākotnes perspektīvā. Uz dažiem no šiem izstrādājumiem jau attiecas direktīva (lai gan netieši), jo tie satur tabaku. Saskaņā ar Komisijas viedokli viens no iespējamiem risinājumiem varētu būt šo izstrādājumu aplikšana ar nodokli, piemērojot tādu pašu likmi kā smēķējamai tabakai saskaņā ar direktīvu. Arī pie šā jautājuma Komisija ir nolēmusi atgriezties saistībā ar nākamo REFIT novērtējumu un ziņojumu par tabakas aplikšanu ar nodokli, kas jāiesniedz saskaņā ar Direktīvas 2011/64/ES 19. pantu.

b)Jēltabakas nelikumīga tirdzniecība

Jēltabaka pašlaik nav iekļauta Direktīvā 2011/64/ES definēto akcīzes preču skaitā. Novērtējuma laikā 2014. gadā dalībvalstis ziņoja, ka jēltabaka tiek novirzīta uz nelikumīgās tirdzniecības ķēdi. Tas ir tāpēc, ka jēltabakas novirzīšana uz nelikumīgās tirdzniecības ķēdi varētu būt vieglāk īstenojama salīdzinājumā ar tabakas izstrādājumu novirzīšanu, jo tādus uzraudzības rīkus kā akcīzes preču aprites un kontroles sistēma (EMCS) neizmanto jēltabakas aprites uzraudzībai. Aplēstais jēltabakas nelikumīgas tirdzniecības apjoms ir aptuveni 10 000 tonnu gadā jeb aptuveni 1 % no ES jēltabakas tirgus. Ja no šā jēltabakas daudzuma saražotu cigaretes, ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas saistītā summa varētu sasniegt EUR 1 līdz 2 miljardus jeb 1,6 līdz 2,7 % no pašreizējiem ieņēmumiem no cigaretēm.

Jēltabakas iekļaušana akcīzes preču skaitā uzlabotu kontroli, bet būtu saistīta arī ar administratīvām un atbilstības nodrošināšanas izmaksām, kas attiektos uz visiem likumīgajiem ekonomikas dalībniekiem. Salīdzinājumā ar produkcijas vērtību šīs izmaksas ir augstas — aptuveni 35 % no ES jēltabakas tirgus cenas. Salīdzinot ar kopējo ES jēltabakas tirgu, šīs izmaksas veidotu aptuveni 8 % no tā vērtības. Tas novestu pie ES audzētas tabakas konkurētspējas zuduma salīdzinājumā ar importa tabaku. Regulatīvās izmaksas veido muitas noliktavu ierīkošana un to izmantošanas atļauju saņemšana un EMCS sistēmas ieviešana un preču aprite saskaņā ar šo sistēmu. Tas radītu priekšrocības audzētājiem un pirmapstrādātājiem ārpus ES, uz kuriem šīs izmaksas neattiektos un kuri joprojām varētu turpināt eksportēt (jēl)tabaku uz ES. Turklāt maz ticams, ka apietā nodokļa summa, ko, iespējams, varētu piedzīt, ieviešot EMCS uzraudzību, pārsniegtu administratīvās un atbilstības nodrošināšanas izmaksas, kuras rastos ekonomikas dalībniekiem un mazākā mērā publiskajām iestādēm.

Tāpēc Komisija vēlētos atbalstīt ārējā novērtējuma ieteikumu, kurā secināts, ka jēltabakas iekļaušana akcīzes preču skaitā būtu nesamērīga un ka līdzīgus ieguvumus ar zemākām izmaksām, iespējams, varētu sasniegt, attiecinot uz ES audzētājiem un pirmapstrādātājiem kopīgu tiesisko regulējumu. Dažas dalībvalstis jau ir pieņēmušas valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru ekonomikas dalībniekiem ir jāreģistrē un jāuzskaita jēltabakas krājumi un plūsmas.

c)Ar nodokli saistīta cigarešu aizstāšana ar lētām cigarillām

Kategorijai "cigāri un cigarillas" piemērojamā minimālā akcīzes nodokļa likme ir zemāka nekā likme, ko piemēro cigaretēm. Grūti atšķiramas cigarillas pēc īpašībām ir līdzīgas cigaretēm, bet tās var pārdot lētāk, jo tās klasificē kā cigarillas un uz tām attiecas labvēlīgāks nodokļa režīms. Šādi grūti atšķirami izstrādājumi varētu mazināt ieņēmumus, radīt konkurences izkropļojumus un kaitēt tabakas kontroles politikai.

Pētījumā tomēr secināts, ka pēc tam, kad 2015. gada 1. janvārī stājās spēkā kategorijas "cigāri un cigarillas" pārskatīta definīcija un dalībvalstis attiecīgi pieņēma atbilstošas nodokļa struktūras, ar nodokli saistīta cigarešu aizstāšana ar grūti atšķiramām cigarillām ir ievērojami samazinājusies.

Tāpēc Komisija atbalsta ārējā pētījuma ieteikumu, ka turpmākai rīcībai šajā jautājumā ES līmenī trūkst pietiekama pamatojuma. Turklāt direktīva ļauj dalībvalstīm veidot nodokļa struktūru, kas mazina stimulu attiecībā uz lētām cigarillām, kuras konkurē ar cigaretēm. Dalībvalstis, piemēram, varētu ieviest vai paaugstināt īpašus nodokļus vai noteikt minimālo akcīzes nodokli šai izstrādājumu kategorijai.