KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

Pamatnostādnes par atsevišķiem valsts atbalsta pasākumiem saistībā ar siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu pēc 2021. gada

(2020/C 317/04)

Saturs

Ievads 6

1. Darbības joma un definīcijas 7

1.1. Piemērošanas joma 7

1.2. Atbalsta pasākumi, uz kuriem attiecas šīs pamatnostādnes 7

1.2.1. Atbalsts, kura mērķis ir kompensēt elektroenerģijas cenu pieaugumu, ko izraisījusi ar ES ETS saistīto siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksu iekļaušana (parasti dēvētas par “emisiju netiešajām izmaksām”) 7

1.2.2. Atbalsts saistībā ar iespēju piešķirt pagaidu bezmaksas kvotas enerģētikas nozares modernizācijai 7

1.3. Definīcijas 8

2. Kopējie novērtēšanas principi 9

3. Novērtējums par saderību saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu 10

3.1. Atbalsts tādu nozaru uzņēmumiem, kuras uzskata par pakļautām reālam oglekļa emisiju pārvirzes riskam, kam par iemeslu ir ievērojamas netiešās izmaksas, kuras faktiski rada siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksu iekļaušana elektroenerģijas cenā (atbalsts emisiju netiešo izmaksu kompensēšanai) 10

3.2. Atbalsts saistībā ar iespēju piešķirt pagaidu bezmaksas kvotas elektroenerģijas ražošanas modernizācijai 12

4. Novērtēšana 14

5. Energoauditi un vadības sistēmas 14

6. Pārredzamība 14

7. Ziņošana un uzraudzība 15

8. Piemērošanas laikposms un pārskatīšana 16

I pielikums 17

II pielikums 18

III pielikums 19

IEVADS

1. Lai novērstu, ka valsts atbalsts izkropļo konkurenci iekšējā tirgū un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm veidā, kas ir pretrunā kopīgajām interesēm, Līguma par Eiropas Savienības darbību (“Līgums”) 107. panta 1. punktā ir noteikts princips, saskaņā ar kuru valsts atbalsts ir aizliegts, ja vien tas nepieder pie Līguma 107. panta 2. punktā paredzētajiem izņēmumiem vai Komisija to nav atzinusi par saderīgu ar iekšējo tirgu saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punktu. Arī Līguma 42. un 93. pantā, 106. panta 2. punktā un 108. panta 2. un 4. punktā ir paredzēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem valsts atbalsts ir saderīgs vai var tikt uzskatīts par saderīgu ar iekšējo tirgu.

2. Pamatojoties uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, Komisija par saderīgu ar iekšējo tirgu var uzskatīt valsts atbalstu konkrētas saimnieciskās darbības attīstības veicināšanai, ja šādam atbalstam nav tādas nelabvēlīgas ietekmes uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgajām interesēm.

3. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK ( 1 ) nolūkā veicināt siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksefektīvu un ekonomiski efektīvu samazināšanu tika izveidota sistēma siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā (turpmāk “ES ETS”). 2018. gadā Direktīva 2003/87/EK tika grozīta ( 2 ) , lai uzlabotu un pagarinātu ES ETS attiecībā uz 2021.–2030. gada periodu.

4. Komisija 2019. gada 11. decembrī publicēja paziņojumu par Eiropas zaļo kursu ( 3 ) , kurā izklāstīta rīcībpolitika klimatneitralitātes panākšanai Eiropā līdz 2050. gadam un citu vides problēmu risināšanai. Lai īstenotu Eiropas zaļo kursu, ir jāpārdomā apgādes ar tīru enerģiju rīcībpolitika visās tautsaimniecības jomās, kas ietver rūpniecību, ražošanu un patēriņu, liela mēroga infrastruktūru, transportu, pārtiku un lauksaimniecību, būvniecību, kā arī nodokļus un sociālos pabalstus.

5. Kamēr daudzi starptautiskie partneri vēl nerīkojas ar tādu vērienu kā Savienība, pastāv oglekļa emisiju pārvirzes risks – vai nu tāpēc, ka ražošana no Savienības tiek pārvirzīta uz citām valstīm, kam emisiju samazināšanas mērķi ir pieticīgāki, vai tāpēc, ka Savienības ražojumi tiek aizstāti ar oglekļietilpīgākām importētām precēm. Ja šis risks īstenosies, globālās emisijas nesamazināsies, un tas nāks par ļaunu Savienības un tās nozaru centieniem sasniegt globālos klimata mērķus, kas noteikti Parīzes nolīgumā ( 4 ) , kurš pieņemts 2015. gada 12. decembrī pēc Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 21. sesijas (“Parīzes nolīgums”).

6. Attiecībā uz ES ETS īstenošanu valsts atbalsta kontrole galvenokārt tiek veikta ar mērķi pārliecināties, ka atbalsta pozitīvā ietekme ir lielāka par tā radīto negatīvo ietekmi, kas izpaužas kā konkurences izkropļojumi iekšējā tirgū. Valsts atbalstam jābūt nepieciešamam ES ETS vidiskā mērķa sasniegšanai (atbalsta nepieciešamība), un tam jābūt ierobežotam līdz minimālajam apjomam, kāds vajadzīgs, lai panāktu paredzēto vides aizsardzību (atbalsta samērīgums), pārlieku neizkropļojot konkurenci un tirdzniecību iekšējā tirgū.

7. Šajās pamatnostādnēs Komisija izklāsta nosacījumus, saskaņā ar kuriem ar ES ETS saistītus atbalsta pasākumus var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu atbilstīgi Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktam. Pēc tam, kad būs izskatīti un, iespējams, pārskatīti visi ar klimatu saistītie rīcībpolitikas instrumenti (it īpaši Direktīva 2003/87/EK), kuru mērķis ir līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju papildu samazinājumus saskaņā ar klimata mērķu plānu, un iniciatīva par oglekļa ievedkorekcijas mehānismu, Komisija pārbaudīs, vai šīs pamatnostādnes ir nepieciešams pārskatīt vai pielāgot nolūkā nodrošināt atbilstību klimatneitralitātes mērķiem un veicināt to sasniegšanu, vienlaikus ievērojot vienlīdzīgus konkurences apstākļus ( 5 )

8. Šajās pamatnostādnēs saskaņā ar MVU stratēģiju ilgtspējīgai un digitālai Eiropai ( 6 ) ir ņemtas vērā arī Eiropas mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) īpašās vajadzības.

1. DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1.1. Piemērošanas joma

9. Šajās pamatnostādnēs izklāstītie principi attiecas tikai uz Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktā un 10.b pantā paredzētajiem konkrētajiem atbalsta pasākumiem.

10. Atbalstu nedrīkst piešķirt grūtībās nonākušiem uzņēmumiem pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai ( 7 ) izpratnē.

11. Novērtējot tādam uzņēmumam paredzētu atbalstu, uz kuru attiecas neizpildīts atgūšanas rīkojums, kas izdots saskaņā ar iepriekšēju Komisijas lēmumu, ar kuru atbalsts atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, Komisija ņems vērā vēl atgūstamo atbalsta summu ( 8 ) . Proti, tā novērtēs abu atbalsta pasākumu kumulatīvo ietekmi un var prasīt atlikt jaunā atbalsta maksājumu līdz brīdim, kad būs izpildīts neizpildītais atgūšanas rīkojums.

1.2. Atbalsta pasākumi, uz kuriem attiecas šīs pamatnostādnes

1.2.1. Atbalsts, kura mērķis ir kompensēt elektroenerģijas cenu pieaugumu, ko izraisījusi ar ES ETS saistīto siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksu iekļaušana (parasti dēvētas par “emisiju netiešajām izmaksām”)

12. Saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktu dalībvalstīm būtu jāpieņem finansiāli pasākumi par labu nozarēm vai apakšnozarēm, kurās pastāv reāls oglekļa emisiju pārvirzes risks, kam par iemeslu ir ievērojamas netiešās izmaksas, kuras faktiski rada siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksu iekļaušana elektroenerģijas cenā, ar noteikumu, ka šādi finansiālie pasākumi atbilst valsts atbalsta noteikumiem un jo īpaši nerada nepamatotus konkurences izkropļojumus iekšējā tirgū.

1.2.2. Atbalsts saistībā ar iespēju piešķirt pagaidu bezmaksas kvotas enerģētikas nozares modernizācijai

13. Saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.c pantu dalībvalstis, kas izpilda konkrētus nosacījumus attiecībā uz IKP līmeni uz vienu iedzīvotāju salīdzinājumā ar Savienības vidējo rādītāju, var atkāpties no Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 1. punkta otrajā daļā noteiktā principa, saskaņā ar kuru bezmaksas kvotas nepiešķir elektroenerģijas ražošanai. Minētās dalībvalstis elektroenerģijas ražošanas iekārtām bezmaksas kvotas var piešķirt pagaidu kārtā enerģētikas nozares modernizācijas, diversifikācijas un ilgtspējīgas pārveides nolūkā.

14. Kā jau noteikts vairākos Komisijas lēmumos ( 9 ) , pagaidu bezmaksas kvotu piešķiršana enerģētikas nozarei ietver valsts atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo dalībvalstis, piešķirdamas bezmaksas kvotas, atsakās no ieņēmumiem un sniedz selektīvas priekšrocības enerģētikas nozares dalībniekiem. Šie dalībnieki var konkurēt ar enerģētikas nozares dalībniekiem citās dalībvalstīs, kā rezultātā var tikt izkropļota konkurence vai radīti konkurences izkropļojuma draudi un ietekmēta tirdzniecība iekšējā tirgū.

1.3. Definīcijas

15. Šajās pamatnostādnēs piemēro šādas definīcijas: 1) “atbalsts” ir pasākums, kas atbilst visiem Līguma 107. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem; 2) “atbalsta piešķiršanas periods” ir viens vai vairāki gadi 2021.–2030. gada periodā. Ja dalībvalsts atbalstu vēlas piešķirt uz īsāku periodu, tai kā atsauces punkts būtu jāizmanto atbalsta saņēmēju finanšu gads un atbalsts jāpiešķir uz gada bāzes; 3) “oglekļa emisiju pārvirze” ir paredzamais siltumnīcefekta gāzu emisiju palielinājums pasaulē gadījumā, ja uzņēmumi pārceļ ražošanu uz teritoriju ārpus Savienības, tamdēļ, ka tie nevar pārnest ES ETS izraisīto izmaksu pieaugumu uz patērētājiem, vienlaikus nezaudējot būtisku tirgus daļu; 4) “atbalsta maksimālā intensitāte” ir atbalsta kopējā summa, kas izteikta kā attiecināmo izmaksu procentuāla daļa; 5) “autonoma ražošana” ir elektroenerģijas ražošana, izmantojot iekārtu, kas nav “elektroenerģijas ražošanas iekārta” Direktīvas 2003/87/EK 3. panta u) punkta izpratnē; 6) “atbalsta saņēmējs” ir uzņēmums, kas saņem atbalstu; 7) “Eiropas Savienības emisijas kvota” (ES emisijas kvota) ir pārvedama atļauja noteiktā laikposmā emitēt vienu tonnu CO2 ekvivalenta; 8) “bruto pievienotā vērtība” (BPV) ir bruto pievienotā vērtība pēc ražošanas faktoru izmaksām, kas ir BPV tirgus cenās, no kuras atskaitīti netiešie nodokļi un kurai pieskaitītas saņemtās subsīdijas; 9) “ES emisijas kvotu nākotnes darījumu cena” (izteikta euro) ir viena gada ES emisijas kvotu nākotnes darījumu dienas cenu (noslēguma pārdošanas cenu) aritmētiskais vidējais piegādei tā gada decembrī, par kuru piešķir atbalstu; šīs noslēguma pārdošanas cenas ir tās, kas novērotas noteiktā ES oglekļa tirdzniecības biržā no tā gada 1. janvāra līdz 31. decembrim, kas ir pirms gada, par kuru piešķir atbalstu (10); 10) “CO2 emisijas faktors” (izteikts t CO2/MWh) ir dažādos ģeogrāfiskajos apgabalos no fosilā kurināmā saražotās elektroenerģijas vidējā svērtā CO2 intensitāte. Svērums atspoguļo fosilā kurināmā ražošanas struktūru konkrētajā ģeogrāfiskajā apgabalā. CO2 emisijas faktors ir rezultāts, kas iegūts, dalot enerģētikas nozares paziņotās CO2 ekvivalenta emisijas ar tādas elektroenerģijas bruto apjomu (izteiktu TWh), kura saražota, izmantojot fosilo kurināmo. Šo pamatnostādņu (11) mērķiem apgabali ir definēti kā ģeogrāfiskas zonas, kuras a) veido apakštirgi, ko sasaista elektroenerģijas biržas, vai b) kurās nav paziņotas pārslodzes; abos gadījumos euro izteikto cenu (atbilstoši ECB dienas maiņas kursam) atšķirības starp konkrēto zonu elektroenerģijas biržas nākamās dienas cenu pa stundām ievērojamā visu stundu skaitā gada laikā nepārsniedz 1 %. Šāda reģionālā diferencēšana atspoguļo fosilā kurināmā spēkstaciju nozīmi galīgās vairumtirdzniecības cenas noteikšanā un to marginālo lomu saimnieciskā izdevīguma ziņā. Tas vien, ka elektroenerģija tiek tirgota starp divām dalībvalstīm, automātiski nenozīmē, ka tās veido pārvalstisku reģionu. Tā kā trūkst relevantu reģionāla vai vietēja līmeņa datu, ģeogrāfiskie apgabali aptver visu vienas vai vairāku dalībvalstu teritoriju. Pamatojoties uz iepriekš minēto, var noteikt šādus ģeogrāfiskos apgabalus – Adrijas jūras apgabals (Horvātija un Slovēnija), Ziemeļvalstu apgabals (Zviedrija un Somija), Baltijas apgabals (Lietuva, Latvija un Igaunija), Centrālrietumeiropas apgabals (Austrija, Vācija un Luksemburga), Pireneju pussalas apgabals (Portugāle un Spānija), Čehijas un Slovākijas apgabals (Čehija un Slovākija) un visas pārējās dalībvalstis atsevišķi. Attiecīgie maksimālie reģionālie CO2 faktori, ko piemēro kā maksimālās vērtības tad, ja paziņotāja dalībvalsts nav veikusi tirgū balstītā CO2 faktora novērtējumu saskaņā ar (11) apakšpunktu, ir uzskaitīti III pielikumā. Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret elektroenerģijas avotiem un novērstu iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu, visiem elektroapgādes avotiem (autonoma ražošana, elektroenerģijas piegādes līgumi vai piegāde pa tīklu) un visiem atbalsta saņēmējiem attiecīgajā dalībvalstī piemēro vienādu CO2 emisijas faktoru; 11) “tirgū balstīts CO2 emisijas faktors”, izteikts t CO2/MWh. Dalībvalstis, kuras plāno piešķirt kompensāciju par netiešajām izmaksām, paziņojumā par attiecīgo shēmu var pieprasīt piemērojamo CO2 emisijas faktoru noteikt, balstoties uz pētījumu par CO2 saturu tajā tehnoloģijā, kas faktiski nosaka robežcenu elektroenerģijas tirgū. Šādā paziņojumā par tirgū balstītu CO2 emisijas faktoru jāpierāda, ka saglabātais tirgū balstītais CO2 emisijas faktors ir piemērots, pamatojoties uz elektrosistēmas modeli, kas simulē cenu veidošanu, un novērotajiem datiem par robežcenu noteicošo tehnoloģiju visā t–1 gadā (ieskaitot stundas, kurās robežcenu noteica imports). Šis ziņojums jāiesniedz valsts regulatīvajai iestādei apstiprināšanai un jānosūta Komisijai, kad Komisijai saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu tiek paziņots par valsts atbalsta pasākumu. Komisija pētījuma piemērotību un no tā izrietošo tirgū balstīto CO2 emisijas faktoru novērtē saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un šīm pamatnostādnēm veiktās saderīguma analīzes laikā; 12) “faktiskais ražošanas apjoms” (tonnas gadā) ir faktiskais iekārtā saražotais apjoms t gadā, ko nosaka ex post t+1 gadā; 13) “faktiskais elektroenerģijas patēriņš” (MWh) ir iekārtas faktiskais elektroenerģijas patēriņš (ieskaitot elektroenerģijas apjomu, kas patērēts atbalsttiesīgu ražojumu ražošanai ārpakalpojuma ietvaros) t gadā, ko nosaka ex post t+1 gadā; 14) “elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme” (izteikta kā MWh / ražošanas apjoms tonnās un noteikta Prodcom 8 līmenī (12)) ir elektroenerģijas daudzums, kas patērēts, lai saražotu vienu tonnu konkrēta ražojuma, izmantojot elektroenerģijas patēriņa ziņā visefektīvākās attiecīgā ražojuma ražošanas metodes. Elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmes atjaunina saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 2. punktu. Atbalsttiesīgo nozaru ražojumiem, attiecībā uz kuriem pastāv kurināmā un elektroenerģijas apmaināmība saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/331 (13) I pielikuma otro iedaļu, atbalsta apmēra noteikšanas nolūkā elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmes nosaka tajās pašās sistēmas robežās, ņemot vērā tikai elektroenerģijas īpatsvaru. Atbalsttiesīgo nozaru ražojumiem piemērojamās atbilstošās elektroenerģijas patēriņa līmeņatzīmes ir uzskaitītas šo pamatnostādņu II pielikumā; 15) “alternatīva elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme” ir [...] % no faktiskā elektroenerģijas patēriņa un to nosaka ar Komisijas lēmumu reizē ar elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmēm. Tā atbilst sasniedzamajam vidējam samazinājumam, kas nepieciešams, ņemot vērā elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmju piemērošanu (elektroenerģijas patēriņa līmeņatzīme / ex ante elektroenerģijas patēriņš). To piemēro visiem atbalsttiesīgo nozaru ražojumiem, kuriem nav noteikta elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme.

2. KOPĒJIE NOVĒRTĒŠANAS PRINCIPI

16. Lai novērtētu, vai paziņoto atbalsta pasākumu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, Komisija parasti analizē, vai atbalsta pasākuma struktūra nodrošina, ka atbalsta pozitīvā ietekme kopēju interešu mērķa sasniegšanā pārsniedz tā iespējamo negatīvo ietekmi uz tirdzniecību un konkurenci.

17. Komisijas 2012. gada 8. maija paziņojumā par valsts atbalsta modernizāciju ( 14 ) ir izteikts aicinājums noteikt un definēt kopējus principus, kas piemērojami saderīguma izvērtējumam par visiem atbalsta pasākumiem, kuriem šo izvērtējumu veic Komisija. Tāpēc Komisija atbalsta pasākumu uzskatīs par saderīgu ar Līgumu tikai tad, ja tas atbilst visiem turpmāk minētajiem kritērijiem, proti: tam jāpalīdz sasniegt kopīgu interešu mērķi saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punktu; jābūt vērstam uz tādas situācijas risināšanu, kurā atbalsts var sniegt būtisku uzlabojumu, ko tirgus pats nespētu nodrošināt, piemēram, novēršot tirgus nepilnību vai atrisinot taisnīguma vai kohēzijas problēmu; tam jābūt piemērotam politikas instrumentam kopīgu interešu mērķa sasniegšanai; tam jāmaina attiecīgo uzņēmumu rīcība tā, lai tie iesaistītos papildu darbībās, ko tie bez šāda atbalsta neveiktu vai veiktu ierobežotā vai atšķirīgā veidā vai vietā; tā apjoms un intensitāte nedrīkst pārsniegt nepieciešamo minimumu; tā negatīvajai ietekmei jābūt pietiekami ierobežotai; visiem attiecīgajiem tiesību aktiem un saistītajai informācijai par atbalstu, kas piešķirts atbilstīgi tiem, jābūt viegli pieejamiem dalībvalstīm, Komisijai, ekonomikas dalībniekiem un sabiedrībai.

18. 3.1. un 3.2. iedaļā paskaidrots, kā šie vispārējie kritēriji atspoguļojas konkrētās saderības prasībās, kas jāizpilda saistībā ar atbalsta pasākumiem, uz kuriem attiecas šīs pamatnostādnes.

3. NOVĒRTĒJUMS PAR SADERĪBU SASKAŅĀ AR LĪGUMA 107. PANTA 3. PUNKTA C) APAKŠPUNKTU

3.1. Atbalsts tādu nozaru uzņēmumiem, kuras uzskata par pakļautām reālam oglekļa emisiju pārvirzes riskam, kam par iemeslu ir ievērojamas netiešās izmaksas, kuras faktiski rada siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksu iekļaušana elektroenerģijas cenā (atbalsts emisiju netiešo izmaksu kompensēšanai)

19. Atbalsts emisiju netiešo izmaksu kompensēšanai tiks uzskatīts par saderīgu ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ja būs ievēroti turpmāk minētie nosacījumi.

20. Šāda atbalsta mērķis ir novērst ievērojamu oglekļa emisiju pārvirzes risku, kuru galvenokārt rada emisijas kvotu izmaksu iekļaušana atbalsta saņēmēja segtajās elektroenerģijas cenās, ja tā konkurentiem no trešām valstīm nerodas līdzīgas izmaksas, kas iekļautas elektroenerģijas cenā, un ja atbalsta saņēmējs nevar šīs izmaksas iekļaut ražojuma cenās, nezaudējot būtisku tirgus daļu. Centieni novērst oglekļa emisiju pārvirzes risku, palīdzot mazināt atbalsta saņēmēju pakļautību šādam riskam, palīdz sasniegt vidisko mērķi, proti, atbalsta nolūks ir nepieļaut, ka ražošanas pārcelšana uz teritoriju ārpus Savienības izraisa siltumnīcefekta gāzu emisiju palielināšanos pasaulē, jo nav saistoša starptautiska nolīguma par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu.

21. Lai mazinātu konkurences izkropļojumu risku iekšējā tirgū, atbalsts ir pieļaujams tikai nozarēs, kurās pastāv reāls oglekļa emisiju pārvirzes risks, kam par iemeslu ir ievērojamas netiešās izmaksas, kuras faktiski rada siltumnīcefekta gāzu emisiju izmaksu iekļaušana elektroenerģijas cenā. Šo pamatnostādņu nolūkā uzskata, ka reāls oglekļa emisiju pārvirzes risks pastāv tikai tad, ja atbalsta saņēmējs darbojas kādā no I pielikumā uzskaitītajām nozarēm.

22. Ja dalībvalstis nolemj atbalstu piešķirt tikai dažām I pielikumā uzskaitītajām nozarēm, nozares jāizvēlas, pamatojoties uz objektīviem, nediskriminējošiem un pārredzamiem kritērijiem.

23. Dalībvalstīm jānodrošina, ka atbalsta saņēmēji atbalsttiesīgajā nozarē tiek izvēlēti, balstoties uz objektīviem, nediskriminējošiem un pārredzamiem kritērijiem, un ka visiem vienas nozares konkurentiem, ja to faktiskā situācija ir līdzīga, atbalstu piešķir principā vienādi.

24. Valsts atbalstu uzskata par piemērotu instrumentu ETS netiešo izmaksu kompensēšanai neatkarīgi no tā, kādā veidā tas tiek piešķirts. Šajā kontekstā par piemērotu instrumentu uzskata kompensāciju tiešas dotācijas veidā.

25. Atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu tikai tad, ja tam ir stimulējoša ietekme. Lai atbalstam būtu stimulējoša ietekme un tas faktiski novērstu oglekļa emisiju pārvirzi, atbalsta saņēmējam tam jāpiesakās un šis atbalsts jāizmaksā saņēmējam izmaksu rašanās gadā vai nākamajā gadā.

26. Ja atbalstu izmaksā izmaksu rašanās gadā, jābūt ieviestam ex post maksājumu korekcijas mehānismam, lai nodrošinātu, ka visas pārmaksātās atbalsta summas tiek atmaksātas līdz nākamā gada 1. jūlijam.

27. Atbalsts ir samērīgs un tā negatīvā ietekme uz konkurenci un tirdzniecību ir pietiekami ierobežota tad, ja tas nepārsniedz 75 % no faktiskajām emisiju netiešajām izmaksām. Elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme nodrošina, ka atbalsts neefektīviem ražošanas procesiem ir ierobežots, un saglabā stimulu energoefektīvāko tehnoloģiju izplatīšanai.

28. Atbalsta maksimālo summu, kas maksājama par katru iekārtu par produktu ražošanu I pielikumā uzskaitītajās nozarēs, aprēķina pēc šādas formulas. a) Ja atbalsta saņēmēja ražotajiem ražojumiem ir piemērojamas II pielikumā minētās elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmes, tad atbalsta maksimālo summu, kas maksājama par iekārtu, lai kompensētu t gadā radušās izmaksas, aprēķina šādi. Amaxt = Ai × Ct × Pt–1 × E × AOt Šajā formulā Ai ir atbalsta intensitāte gadā, kas izteikta kā daļskaitlis (piem., 0,75), Ct ir piemērojamais CO2 emisijas faktors vai tirgū balstīts CO2 emisijas faktors (t CO2/MWh) (t gadā), Pt–1 ir ES emisijas kvotu nākotnes darījumu cena t–1 gadā (EUR/t CO2), E ir konkrētam ražojumam piemērojamā elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme, kas noteikta II pielikumā, un AOt ir faktiskais ražošanas apjoms t gadā. Šie jēdzieni ir definēti 1.3. iedaļā. b) Ja atbalsta saņēmēja ražotajiem ražojumiem nav piemērojamas II pielikumā uzskaitītās elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmes, tad atbalsta maksimālo summu, kas maksājama par iekārtu, lai kompensētu t gadā radušās izmaksas, aprēķina šādi. Amaxt = Ai × Ct × Pt–1 × EF × AECt Šajā formulā Ai ir atbalsta intensitāte gadā, kas izteikta kā daļskaitlis (piem., 0,75), Ct ir piemērojamais CO2 emisijas faktors (t CO2/MWh) (t gadā), Pt–1 ir ES emisijas kvotu nākotnes darījumu cena t–1 gadā (EUR/t CO2), EF ir alternatīvā elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme, kas noteikta II pielikumā, un AEC ir faktiskais elektroenerģijas patēriņš (MWh) t gadā. Šie jēdzieni ir definēti 1.3. iedaļā.

29. Ja vienā iekārtā ražo ražojumus, kuriem ir piemērojama elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme, kas minēta II pielikumā, un ražojumus, kuriem ir piemērojama alternatīvā elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīme, tad katra ražojuma ražošanas elektroenerģijas patēriņu nosaka atbilstoši attiecīgajā iekārtā saražotajai katra ražojuma tonnāžai.

30. Ja vienā iekārtā ražo atbalsttiesīgus ražojumus (t. i., ražojumus, kas tiek ražoti I pielikumā uzskaitītajās atbalsttiesīgajās nozarēs) un ražojumus, kas nav atbalsttiesīgi, tad atbalsta maksimālo summu aprēķina tikai par atbalsttiesīgajiem ražojumiem.

31. Ņemot vērā to, ka dažās nozarēs atbalsta intensitāte 75 % apmērā varētu nebūt pietiekama, lai nodrošinātu pienācīgu aizsardzību pret oglekļa emisiju pārvirzes risku, dalībvalstis vajadzības gadījumā var noteikt, ka netiešo izmaksu summa, kas jāsedz uzņēmumiem, ir tikai 1,5 % no attiecīgā uzņēmuma bruto pievienotās vērtības t gadā. Uzņēmuma bruto pievienoto vērtību aprēķina šādi: apgrozījums plus kapitalizētā produkcija, plus citi saimnieciskās darbības ieņēmumi, plus vai mīnus krājumu izmaiņas, mīnus preču un pakalpojumu iepirkumi (kuros nedrīkst ietvert personāla izmaksas), mīnus citi ar apgrozījumu saistīti, bet neatskaitāmi nodokļi par ražojumiem, mīnus ar ražošanu saistītās nodevas un nodokļi. Alternatīvi to var aprēķināt, bruto darbības rezultātam pieskaitot personāla izmaksas. Ieņēmumus un izdevumus, ko uzņēmuma pārskatos klasificē kā finanšu vai ārkārtas ieņēmumus un izdevumus, pievienotajā vērtībā neieskaita. Pievienoto vērtību pēc ražošanas faktoru izmaksām aprēķina “bruto”, jo netiek atņemtas vērtības korekcijas (piemēram, amortizācija) ( 15 )

32. Ja dalībvalstis nolemj noteikt, ka netiešo izmaksu summa, kas jāsedz uzņēmumiem, ir tikai 1,5 % no bruto pievienotās vērtības, minētais ierobežojums jāpiemēro visiem atbalsttiesīgajiem uzņēmumiem attiecīgajā nozarē. Ja dalībvalstis nolemj ierobežojumu 1,5 % apmērā no bruto pievienotās vērtības piemērot tikai dažām I pielikumā uzskaitītajām nozarēm, šīs nozares jāizvēlas, pamatojoties uz objektīviem, nediskriminējošiem un pārredzamiem kritērijiem.

33. Atbalstu var kumulēt ar: a) jebkādu citu valsts atbalstu saistībā ar citām nosakāmām attiecināmajām izmaksām; b) jebkuru citu valsts atbalstu saistībā ar tām pašām attiecināmajām izmaksām, kas daļēji vai pilnībā pārklājas, un jebkuru citu valsts atbalstu bez nosakāmām attiecināmajām izmaksām tikai tad, ja šādas kumulācijas rezultātā netiek pārsniegta šim atbalstam saskaņā ar šo iedaļu piemērojamā atbalsta maksimālā intensitāte vai maksimālā summa.

34. Savienības finansējums, ko centralizēti pārvalda Komisija un kas nav tiešā vai netiešā dalībvalsts kontrolē, nav uzskatāms par valsts atbalstu. Ja šāds Savienības finansējums tiek apvienots ar valsts atbalstu, tad, lai noteiktu, vai ir ievērotas paziņošanas robežvērtības un atbalsta maksimālā intensitāte, ņem vērā vienīgi valsts atbalstu, ja vien publiskā finansējuma kopsumma, ko piešķir attiecībā uz vienām un tām pašām attiecināmajām izmaksām, nepārsniedz maksimālo(-ās) finansējuma likmi(-es), kas noteikta(-as) piemērojamajos Savienības tiesību aktos.

35. Atbalstu nedrīkst kumulēt ar de minimis atbalstu attiecībā uz tām pašām attiecināmajām izmaksām, ja šādas kumulācijas rezultātā tiktu pārsniegta šajā iedaļā noteiktā atbalsta intensitāte.

36. To atbalsta shēmu ilgums, saskaņā ar kurām piešķir atbalstu, nedrīkst pārsniegt šo pamatnostādņu piemērošanas periodu (2021.–2030. gads).

3.2. Atbalsts saistībā ar iespēju piešķirt pagaidu bezmaksas kvotas elektroenerģijas ražošanas modernizācijai

37. Valsts atbalsts saistībā ar iespēju piešķirt pagaidu bezmaksas kvotas elektroenerģijas ražošanas modernizācijai saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.c pantu ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ja ir izpildīti turpmāk izklāstītie nosacījumi.

38. Atbalsta mērķim jābūt enerģētikas nozares modernizācijai, diversifikācijai un ilgtspējīgai pārveidei. Atbalstītajām investīcijām jābūt saskanīgām ar pāreju uz drošu un ilgtspējīgu mazoglekļa ekonomiku, ar mērķiem, ko paredz Savienības klimata un enerģētikas politikas satvars laikposmam līdz 2030. gadam, ar Eiropas zaļo kursu un ar Parīzes nolīgumā paustajiem ilgtermiņa mērķiem.

39. Ja investīciju rezultātā rodas papildu elektroenerģijas ražošanas jauda, attiecīgajam operatoram arī jāpierāda, ka tas vai cits saistīts operators pirms papildu jaudas darbības sākuma ir pārtraucis ekspluatēt atbilstīgu apjomu elektroenerģijas ražošanas jaudas ar lielāku emisiju intensitāti.

40. Atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu tikai tad, ja tam ir stimulējoša ietekme. Stimulējoša ietekme rodas, ja atbalsts mudina tā saņēmēju mainīt savu rīcību, proti, rīkoties tā, kā tas nerīkotos, ja atbalstu nesaņemtu. Atbalsts nedrīkst subsidēt darbības izmaksas, kas uzņēmumam rastos jebkurā gadījumā, un tas nedrīkst kompensēt saimnieciskās darbības parasto uzņēmējdarbības risku.

41. Saņemot atbalsta pieteikumu, piešķīrējai iestādei ir jāpārbauda, vai atbalstam būtu prasītā stimulējošā ietekme.

42. Atbalstu kvotu veidā operatoriem var piešķirt tikai tad, ja tiek pierādīts, ka ir veikta investīcija, kas izvēlēta saskaņā ar konkursa procedūras noteikumiem.

43. Projektiem, kuru kopējais investīciju apjoms pārsniedz 12,5 miljonus EUR, atbalstu var piešķirt, tikai pamatojoties uz konkursa procedūru, kas notiek vienā vai vairākās kārtās laikā no 2021. gada līdz 2030. gadam. Minētajai konkursa procedūrai jābūt tādai, kas: a) atbilst pārredzamības, nediskriminēšanas, vienlīdzīgas attieksmes un pareizas finanšu pārvaldības principiem; b) nodrošina, ka konkursā var piedalīties tikai tādi projekti, kas sekmē energoresursu struktūras un piegādes avotu diversifikāciju, nepieciešamo pārstrukturēšanu, infrastruktūras uzlabošanu un modernizēšanu vides ziņā, tīrās tehnoloģijas, piemēram, atjaunojamo energoresursu tehnoloģijas, vai enerģijas ražošanas nozares, piemēram, efektīvas un ilgtspējīgas centralizētās siltumapgādes, un pārvades un sadales nozares modernizāciju; c) nosaka skaidrus, objektīvus, pārredzamus un nediskriminējošus atlases kritērijus, pēc kuriem projektus sarindo, lai nodrošinātu, ka tiek atlasīti tikai tādi projekti, kas: i) pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu analīzi, nodrošina neto pozitīvu ieguvumu emisiju samazinājuma veidā un sasniedz atkarībā no projekta apjoma iepriekš noteiktu ievērojamu CO2 emisiju samazinājumu; ii) ir papildinoši, nepārprotami atbilst nomaiņas un modernizācijas vajadzībām un nerada tirgus virzītu enerģijas pieprasījuma pieaugumu; iii) ir ekonomiski visizdevīgākie; iv) neatbalsta vai neuzlabo ļoti emisijintensīvas elektroenerģijas ražošanas finansiālo dzīvotspēju, nedz arī palielina atkarību no emisijintensīva fosilā kurināmā.

44. Projektiem, kuru kopējā investīciju summa ir mazāka par 12,5 miljoniem EUR, atbalstu var piešķirt bez konkursa procedūras. Šādā gadījumā projekti jāizvēlas, balstoties uz objektīviem un pārredzamiem kritērijiem. Atlases procedūras rezultāti jāpublisko, lai sabiedrība tos var komentēt. Ja vienā iekārtā tiek veikta vairāk nekā viena investīcija, nolūkā noteikt, vai nav pārsniegts 12,5 miljonu EUR slieksnis, tās vērtē kā vienotu veselumu, izņemot, ja minētās investīcijas katra par sevi ir tehniski vai finansiāli dzīvotspējīgas.

45. Komisija atbalstu uzskatīs par samērīgu, ja atbalsta intensitāte nepārsniegs 70 % no attiecīgajām investīciju izmaksām. Visi izmantojamie lielumi ir pirms jebkādu nodokļu vai citu maksu atskaitīšanas. Ja atbalstu piešķir citā veidā, nevis kā dotāciju, atbalsta apmēram jāatbilst dotācijas vērtībai. Atbalsts, kas izmaksājams vairākās daļās, ir jāaprēķina tā kopējā neto pašreizējā vērtībā pirmā maksājuma piešķiršanas brīdī, izmantojot attiecīgo Komisijas atsauces likmi vērtības diskontēšanai laikā. Atbalsta intensitāti aprēķina katram atbalsta saņēmējam.

46. Atbalstam nedrīkst būt tāda nelabvēlīga ietekme uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgajām interesēm, jo īpaši gadījumos, kad atbalsts paredzēts ierobežotam saņēmēju skaitam vai kad atbalsts var nostiprināt saņēmēju stāvokli tirgū (grupu līmenī).

47. Atbalstu var kumulēt ar: a) jebkādu citu valsts atbalstu saistībā ar citām nosakāmām attiecināmajām izmaksām; b) jebkuru citu valsts atbalstu saistībā ar tām pašām attiecināmajām izmaksām, kas daļēji vai pilnībā pārklājas, un jebkuru citu valsts atbalstu bez nosakāmām attiecināmajām izmaksām tikai tad, ja šādas kumulācijas rezultātā netiek pārsniegta šim atbalstam saskaņā ar šo iedaļu piemērojamā atbalsta maksimālā intensitāte vai maksimālā summa.

48. Atbalstu var piešķirt vienlaikus saskaņā ar vairākām atbalsta shēmām vai kumulēt ar ad hoc atbalstu, ja vien valsts atbalsta kopējais apmērs darbībai vai projektam nepārsniedz šajā iedaļā noteikto atbalsta maksimālo intensitāti. Savienības finansējums, ko centralizēti pārvalda Komisija un kas nav tiešā vai netiešā dalībvalsts kontrolē, nav uzskatāms par valsts atbalstu. Ja šāds Savienības finansējums tiek apvienots ar valsts atbalstu, tad, lai noteiktu, vai ir ievērotas paziņošanas robežvērtības un atbalsta maksimālā intensitāte, ņem vērā vienīgi valsts atbalstu, ja vien publiskā finansējuma kopsumma, ko piešķir attiecībā uz vienām un tām pašām attiecināmajām izmaksām, nepārsniedz maksimālo(-ās) finansējuma likmi(-es), kas noteikta(-as) piemērojamajos Savienības tiesību aktos.

49. Atbalstu nedrīkst kumulēt ar de minimis atbalstu attiecībā uz tām pašām attiecināmajām izmaksām, ja šādas kumulācijas rezultātā tiktu pārsniegta šajā iedaļā noteiktā atbalsta intensitāte.

50. To atbalsta shēmu ilgums, saskaņā ar kurām piešķir atbalstu, nedrīkst pārsniegt šo pamatnostādņu piemērošanas periodu (2021.–2030. gads).

4. NOVĒRTĒŠANA

51. Lai pastiprinātu konkurences izkropļojumu ierobežošanu, Komisija var pieprasīt veikt konkrētu atbalsta shēmu ex post novērtējumu. Novērtējums būs nepieciešams tikai tām shēmām, kurām ir izteikti liela iespēja radīt konkurences izkropļojumu, tas ir, shēmām, kas varētu būtiski ierobežot vai izkropļot konkurenci, ja to īstenošana netiktu laikus pārskatīta.

52. Ņemot vērā novērtējuma mērķus un lai neradītu pārmērīgu slogu dalībvalstīm un mazākiem atbalsta projektiem, novērtējums veicams tikai par tām atbalsta shēmām, kurām ir liels budžets un iepriekš nebijušas iezīmes, vai gadījumos, kad paredzētas būtiskas izmaiņas tirgū, tehnoloģijās vai regulējumā. Novērtējums jāveic no atbalsta piešķīrējas iestādes neatkarīgam ekspertam, pamatojoties uz kopēju Komisijas noteiktu metodi. Tas ir jāpublisko. Dalībvalstīm kopā ar atbalsta shēmu ir jāpaziņo novērtējuma plāna projekts, kas būs Komisijas veiktā shēmas izvērtējuma neatņemama sastāvdaļa.

53. Novērtējums jāiesniedz Komisijai savlaicīgi, lai tā varētu izvērtēt atbalsta shēmas iespējamo pagarināšanu, un katrā ziņā pēc shēmas darbības beigām. Katra novērtējuma konkrētais tvērums un noteikumi/prasības tiks noteikti lēmumā, ar ko apstiprina atbalsta shēmu. Ja pēc tam tiek īstenots atbalsta pasākums, kam ir līdzīgs mērķis, jāņem vērā minētā novērtējuma rezultāti.

5. ENERGOAUDITI UN VADĪBAS SISTĒMAS

54. EMAS ) Attiecībā uz atbalstu, uz ko attiecas 3.1. iedaļa, dalībvalstis apņemas pārliecināties, ka atbalsta saņēmējs izpilda savu pienākumu veikt energoauditu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES ( 16 ) 8. panta nozīmē vai nu kā atsevišķu energoauditu, vai sertificētas energovadības vai vides vadības sistēmas, piemēram, ES vides vadības un audita sistēmas ( ( 17 ) , ietvaros.

55. Dalībvalstis arī apņemas uzraudzīt, vai atbalsta saņēmēji, kam ir pienākums veikt energoauditu saskaņā ar Direktīvas 2012/27/ES 8. panta 4. punktu, veic šādas darbības: a) īsteno audita ziņojuma ieteikumus, proti, attiecīgo investīciju atmaksāšanās laiks nepārsniedz trīs gadus un investīciju izmaksas ir samērīgas; vai b) samazina sava elektroenerģijas patēriņa radīto oglekļa pēdu tā, lai vismaz 30 % no patērētās elektroenerģijas būtu saražota no bezoglekļa avotiem; vai c) ievērojamu daļu – vismaz 50 % no atbalsta summas – investē projektos, kuru rezultātā iekārtas radīto siltumnīcefekta gāzu emisijas ievērojami samazinās un ir ievērojami zemākas par piemērojamo līmeņatzīmi, ko izmanto, piešķirt bezmaksas kvotas ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā.

6. PĀRREDZAMĪBA

56. Dalībvalstīm jānodrošina, ka Komisijas Atbalsta pārredzamības modulī ( 18 ) vai visaptverošā valsts atbalstam veltītā nacionāla vai reģionāla līmeņa tīmekļa vietnē tiek publicēta šāda informācija: a) apstiprinātās atbalsta shēmas vai lēmuma par individuāla atbalsta piešķiršanu un attiecīgo īstenošanas noteikumu pilns teksts vai saite uz to; b) piešķīrējas iestādes vai iestāžu identitāte; c) katra saņēmēja nosaukums un identifikators, izņemot komercnoslēpumus un citu konfidenciālu informāciju, ja ir sniegts pietiekams pamatojums un Komisija tam ir piekritusi saskaņā ar Komisijas paziņojumu par dienesta noslēpumu valsts atbalsta lēmumos (19); d) atbalsta instruments (20), atbalsta elements un – ja atšķiras – atbalsta nominālā summa, kas izteikta kā pilna summa valsts valūtā (21), kura piešķirta katram saņēmējam; e) atbalsta piešķiršanas datums (22) un publicēšanas datums; f) uzņēmuma veids (mazs vai vidējs uzņēmums / liels uzņēmums); g) saņēmēja atrašanās vietas reģions (NUTS II līmenī vai sīkākā); h) saņēmēja darbības galvenā ekonomikas nozare (NACE grupu līmenī); i) atbalsta mērķis.

57. Šo prasību piemēro individuālajam atbalstam, kas ir lielāks par 500 000 EUR.

58. Šī informācija ir jāpublicē pēc tam, kad ir pieņemts lēmums par atbalsta piešķiršanu, tā jāglabā vismaz 10 gadus, un tai bez ierobežojumiem jābūt pieejamai sabiedrībai ( 23 )

7. ZIŅOŠANA UN UZRAUDZĪBA

60. Papildus minētajās regulās noteiktajam dalībvalstīm, izmantojot Komisijas sagatavotu standarta veidlapu, savos gada pārskatos jānorāda: a) visu atbalsta saņēmēja nosaukumi un tiem piederošās iekārtas, par kurām piešķirts atbalsts; b) nozare(-es), kurā(-ās) katrs saņēmējs darbojas (jānorāda NACE-4 kods); c) gads, par kuru atbalsts ir piešķirts, un gads, kurā atbalsts ir izmaksāts; d) katras iekārtas, par kuru piešķirts atbalsts, faktiskais ražošanas apjoms konkrētajā nozarē; e) katras iekārtas, par kuru piešķirts atbalsts, faktiskais elektroenerģijas patēriņš (ja ir piešķirts atbalsts, piemērojot alternatīvu elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmi); f) katra saņēmēja atbalsta summas aprēķināšanai izmantotā emisijas kvotu nākotnes darījumu cena; g) atbalsta intensitāte; h) nacionālais CO2 emisijas faktors.

61. Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka tiek reģistrēta detalizēta informācija par visiem ar atbalsta piešķiršanu saistītajiem pasākumiem. Šādiem reģistriem jāsatur visa informācija, kas nepieciešama, lai noteiktu, vai attiecīgā gadījumā ir ievēroti nosacījumi par attiecināmajām izmaksām un maksimālo pieļaujamo atbalsta intensitāti. Minētā informācija ir jāglabā 10 gadus no atbalsta piešķiršanas dienas un pēc pieprasījuma jāsniedz Komisijai.

62. Jebkurā gadā, kad 3.1. iedaļā minēto atbalsta shēmu budžets pārsniedz 25 % no kvotu izsolēs gūtajiem ieņēmumiem, attiecīgajai dalībvalstij saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 6. punktu jāpublicē ziņojums, kurā izklāstīti minētā apjoma pārsniegšanas iemesli. Neskarot prasības par konfidenciālas informācijas aizsardzību, ziņojumā jāiekļauj attiecīga informācija par elektroenerģijas cenām lieliem rūpnieciskiem patērētājiem, kas gūst labumu no shēmas. Tāpat ziņojumā jāiekļauj informācija par to, vai tika rūpīgi apsvērti citi pasākumi netiešo oglekļa izmaksu ilgtspējīgai samazināšanai vidējā termiņā līdz ilgtermiņā.

63. 3.2. iedaļā paredzēto atbalstu saņemošajiem elektroenerģijas ražotājiem un tīkla operatoriem katru gadu līdz 28. februārim ir jāziņo par izvēlēto investīciju realizāciju, kas ietver ziņošanu par samēru starp bezmaksas kvotām un investīciju izmaksām, un atbalstīto investīciju veidiem.

8. PIEMĒROŠANAS LAIKPOSMS UN PĀRSKATĪŠANA

64. Ar šīm pamatnostādnēm no 2021. gada 1. janvāra aizstāj 2012. gada 5. jūnijā publicētās Pamatnostādnes par atsevišķiem valsts atbalsta pasākumiem saistībā ar siltumnīcefekta gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu pēc 2012. gada ( 26 )

65. Minētajās pamatnostādnēs izklāstītos principus Komisija piemēros no 2021. gada 1. janvāra līdz 2030. gada 31. decembrim.

66. Komisija šajās pamatnostādnēs izklāstītos principus piemēros visiem paziņotajiem atbalsta pasākumiem, par kuriem tai jāpieņem lēmums, sākot no 2021. gada 1. janvāra, pat ja par projektiem paziņots pirms pamatnostādņu publicēšanas. Nelikumīgs atbalsts, ievērojot Komisijas paziņojumu par to noteikumu noteikšanu, kas piemērojami nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai ( 27 ) , tiks novērtēts saskaņā ar noteikumiem, kuri bija spēkā atbalsta piešķiršanas dienā.

67. 2025. gadā Komisija šīs pamatnostādnes pielāgos, lai atjauninātu elektroenerģijas patēriņa efektivitātes līmeņatzīmes, ģeogrāfiskos apgabalus un CO 2 emisijas faktorus. Turklāt Komisija 2025. gadā izvērtēs, vai ir pieejami papildu dati, kas ļautu uzlabot III pielikumā sniegto CO 2 emisijas faktoru aprēķina metodi, t. i., ņemt vērā klimatneitrālu tehnoloģiju pieaugošo nozīmi cenu noteikšanā Savienības elektroenerģijas tirgos un Komisijai saskaņā ar 15. punkta 11. apakšpunktu paziņoto novērtējumu konstatējumus. Tādēļ dalībvalstīm var nākties pielāgot savas attiecīgās shēmas, lai tās saskaņotu ar pielāgotajām pamatnostādnēm.

68. Komisija jebkurā laikā var izlemt veikt šo pamatnostādņu pārskatīšanu vai pielāgošanu, ja tas vajadzīgs saistībā ar konkurences politiku vai lai ņemtu vērā citas Savienības rīcībpolitikas, starptautiskās saistības vai būtiskas tirgus norises. Dalībvalstīm var nākties pielāgot savas attiecīgās shēmas, lai tās saskaņotu ar pielāgotajām pamatnostādnēm.

(1) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).

(2) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/410 (2018. gada 14. marts), ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, lai sekmētu emisiju izmaksefektīvu samazināšanu un investīcijas mazoglekļa risinājumos, un Lēmumu (ES) 2015/1814 (OV L 76, 19.3.2018., 3. lpp.).

(3) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas zaļais kurss” (COM(2019) 640 final).

(4) OV L 282, 19.10.2016., 4. lpp.

(5) Skatīt Eiropadomes 2019. gada 12. decembra sanāksmē pieņemtos secinājumus.

(6) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “MVU stratēģija ilgtspējīgai un digitālai Eiropai” (COM(2020) 103 final).

(7) Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (OV C 249, 31.7.2014., 1. lpp.).

(8) Šajā saistībā skatīt spriedumu apvienotajās lietās T-244/93 un T-486/93 TWD Textilwerke Deggendorf GmbH/Komisija ECLI:EU:T:1995:160 un Komisijas paziņojumu “Ceļā uz Komisijas lēmumu efektīvu izpildi, kuros dalībvalstīm tiek uzdots atgūt nelikumīgu un nesaderīgu valsts atbalstu” (OV C 272, 15.11.2007., 4. lpp.).

(9) Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu SA.34385 – Bulgaria – Allocation of free greenhouse gas emission allowances in line with Article 10c of Directive 2003/87/EC in exchange for investments in installations for electricity production and in energy infrastructure (OV C 63, 20.2.2015., 1. lpp.), Komisijas lēmumu SA.34674 – Poland – Free allowances to power generators under Article 10c of Directive 2003/87/EC (OV C 24, 23.1.2015., 1. lpp.).

(10) Piemēram, attiecībā uz atbalstu, ko piešķir par 2023. gadu, šī nākotnes darījumu cena ir aritmētiskais vidējais, ko iegūst no ES emisijas kvotu noslēguma pārdošanas cenām uz 2023. gada decembri, kas noteiktā ES oglekļa tirdzniecības biržā novērotas no 2022. gada 1. janvāra līdz 2022. gada 31. decembrim.

(11) Šīs pamatnostādnes nav uzskatāmas par likumdošanas instrumentiem, un tādēļ EEZ Apvienotajai komitejai tās nav jāiekļauj EEZ līgumā. EBTA Uzraudzības iestādes kompetencē ir noteikt attiecīgos EBTA valstīm piemērojamos noteikumus, arī CO2 faktoru noteikšanas metodiku.

(12) Prodcom saraksts ir Eiropas ieguves un ražošanas nozaru ražojumu saraksts: https://ec.europa.eu/eurostat/ramon/nomenclatures/index.cfm?TargetUrl=LST_NOM&StrGroupCode=CLASSIFIC&StrLanguageCode=EN&IntFamilyCode=&TxtSearch=prodcom&IntCurrentPage=1.

(13) Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/331 (2018. gada 19. decembris), ar ko nosaka Savienības mēroga pārejas noteikumus saskaņotai bezmaksas emisijas kvotu iedalei saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK 10.a pantu (OV L 59, 27.2.2019., 8. lpp.).

(14) COM(2012) 209 final.

(15) Kods 12 15 0 saskaņā ar tiesisko regulējumu, kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 295/2008 (2008. gada 11. marts) par uzņēmējdarbības strukturālo statistiku (OV L 97, 9.4.2008., 13. lpp.).

(16) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/27/ES (2012. gada 25. oktobris) par energoefektivitāti, ar ko groza Direktīvas 2009/125/EK un 2010/30/ES un atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK (OV L 315, 14.11.2012., 1. lpp.).

(17) Regula (EK) Nr. 1221/2009 par organizāciju brīvprātīgu dalību Kopienas vides vadības un audita sistēmā (EMAS) (OV L 342, 22.12.2009., 1. lpp.).

(18) https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public?lang=lv

(19) C(2003) 4582 (OV C 297, 9.12.2003., 6. lpp.).

(20) Dotācija / procentu likmju subsīdija; aizdevums / atmaksājamie avansa maksājumi / atmaksājama dotācija; garantija; nodokļu atvieglojums vai atbrīvojums no nodokļiem; riska finansējums; cits (precizēt). Ja atbalstu piešķir, izmantojot vairākus atbalsta instrumentus, atbalsta summa norādāma par katru instrumentu.

(21) Bruto dotācijas ekvivalents. Attiecībā uz darbības atbalstu var norādīt atbalsta gada summu par katru atbalsta saņēmēju.

(22) Datums, kurā atbalsta saņēmējam saskaņā ar piemērojamo valsts tiesisko regulējumu ir piešķirtas likumīgās tiesības saņemt atbalstu.

(23) Šī informācija jāpublicē sešu mēnešu laikā no piešķiršanas dienas. Nelikumīga atbalsta gadījumā dalībvalstīm būs jānodrošina, ka šī informācija tiek publicēta ex post sešu mēnešu laikā no Komisijas lēmuma datuma. Informācijai jābūt pieejamai tādā formātā, kas nodrošina iespēju datus meklēt, izgūt un viegli publicēt internetā, piemēram, CSV vai XML formātā.

(24) OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.

(25) OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.

(26) OV C 158, 5.6.2012., 4. lpp.

(27) OV C 119, 22.5.2002., 22. lpp.