Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Kopienas integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai {SEC(2009) 1454} {SEC(2009) 1455} /* COM/2009/0593 galīgā redakcija - COD 2009/0173 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 28.10.2009 COM(2009)593 galīgā redakcija 2009/0173 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Kopienas integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO 2 emisiju samazināšanai {SEC(2009) 1454}{SEC(2009) 1455} PASKAIDROJUMA RAKSTS Priekšlikuma konteksts - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā jānodrošina preču, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite un personu brīva pārvietošanās. ANO Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām, kuru Eiropas Kopienas vārdā apstiprināja ar Padomes 1993. gada 15. decembra Lēmumu 94/69/EK, kas attiecas uz ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām un tās noslēgšanu[1], galvenokārt ir vērsta uz to, lai stabilizētu siltumnīcefekta gāzu koncentrāciju atmosfērā tādā līmenī, kas novērstu bīstamu antropogēnisku iejaukšanos klimata sistēmā. Lai sasniegtu šo mērķi, ikgadējais zemeslodes virsmas vidējās temperatūras pieaugums nedrīkst pārsniegt 2°C, salīdzinot ar pirmsrūpniecības laikmeta līmeni. Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ( IPCC ) ceturtais novērtējuma ziņojums liecina, ka, lai šo mērķi sasniegtu, siltumnīcefekta gāzu emisijām visā pasaulē maksimums jāsasniedz pirms 2020. gada. Eiropadomes 2007. gada marta sanāksmē tika pausta stingra apņemšanās līdz 2020. gadam kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas Kopienā samazināt vismaz par 20 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni, vai pat par 30 %, ja citas attīstītās valstis apņemas panākt līdzvērtīgus emisiju samazinājumus, bet ekonomiski spēcīgākās jaunattīstības valstis apņemas emisijas samazināt atbilstoši to iespējām. Pagājušā gada decembrī pieņemot enerģētikas un klimata pārmaiņu jomā paredzēto pasākumu kopumu, šie mērķi ir ieguvuši juridisku spēku. Nozarēs, kas nav iekļautas ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā, tostarp autotransporta nozarē, Lēmums 406/2009/EK paredz samazinājumu vidēji par 10 % salīdzinājumā ar 2005. gada līmeni. Viena no šo saistību sekām ir tas, ka visām dalībvalstīm būs ievērojami jāsamazina autotransporta emisijas. Vieglos kravas automobiļus galvenokārt izmanto uzņēmumi, tostarp mazie un vidējie uzņēmumi, un patlaban vieglo kravas automobiļu skaits autoparkā atbilst aptuveni 12 %. Pakalpojumi, ko veic, izmantojot vieglos kravas automobiļus, ir vajadzīgi, lai izpildītu iedzīvotāju ikdienas vajadzības. Autotransports ir nozīmīgs nodarbinātības un izaugsmes avots daudzos ES reģionos. Tomēr transportlīdzekļu izmantošana būtiski ietekmē klimata pārmaiņas. Vieglo kravas automobiļu īpatsvars kopējo reģistrēto vieglo transportlīdzekļu skaitā (vieglie pasažieru automobiļi un vieglie kravas automobiļi) laikā no 1995. līdz 2007. gadam pastāvīgi pieauga. Vidējais vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazinājums laikā no 2002. līdz 2007. gadam bija 0,4–0,5 % gadā, un šos pieticīgos degvielas ekonomijas uzlabojumus aizēnoja transporta pieprasījuma un transportlīdzekļu izmēru pieaugums. Lai gan laikā no 1990. līdz 2007. gadam ES kopumā ir samazinājusi siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijas par aptuveni 9 % un emisijas samazinās ar transportu nesaistītās nozarēs, transporta CO2 emisijas ir palielinājušās par 29 %. Neskatoties uz būtiskiem transportlīdzekļu dzinēju tehnoloģiju uzlabojumiem, jo īpaši attiecībā uz degvielas ekonomiju, kas arī palīdz mazināt CO2 emisijas, ir palielinājies pieprasījums pēc transporta un transportlīdzekļu izmēri, līdz ar to izmaiņas notiek pārāk lēni, lai sasniegtu vispārējo Kopienas mērķi visu jauno pasažieru automobiļu vidējās emisijas samazināt līdz 120 g CO2/km. Šā priekšlikuma mērķis ir no 2014. gada pakāpeniski samazināt vieglo kravas automobiļu vidējās CO2 emisijas, lai līdz 2016. gadam sasniegtu 175 g CO2/km. Šis priekšlikums ir saistīts ar Komisijas ierosināto integrēto pieeju, un tas palīdz panākt emisiju samazinājumu par 10 g CO2/km, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu Kopienas mērķi — 120 g CO2/km atbilstīgi Paziņojumam COM(2007) 19. Kopienas mērķi attiecībā uz jauniem vieglajiem kravas automobiļiem ir jāpieņem, lai novērstu iekšējā tirgus sadrumstalotību, ko rada atšķirīgu pasākumu pieņemšana dalībvalstu mērogā. Salīdzinājumā ar atsevišķiem valsts mēroga samazināšanas mērķiem Kopienas mērķi sniedz ražotājiem lielāku noteiktību plānošanas ziņā un rīcības brīvību CO2 samazināšanas prasību ievērošanai. Turklāt jaunu vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju standarti ir vajadzīgi, lai nepieļautu nepietiekama regulējuma risku, kas var rasties no vieglo pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu reģistrāciju iespējamas pārklāšanās. Patlaban daudzus transportlīdzekļus, kas apstiprināti kā pasažieru automobiļi, reģistrē kā vieglos kravas automobiļus, galvenokārt lai gūtu labumu no samazinātiem nodokļiem un citiem fiskāliem stimuliem. Lai gan tiesību aktus par pasažieru automobiļiem (tāpat kā šo priekšlikumu) piemēro, ņemot vērā apstiprinātā transportlīdzekļa tipu (neatkarīgi no tā, kā tas ir reģistrēts), regulējuma trūkums vieglo kravas automobiļu jomā varētu radīt ievērojumu risku, ka tirgū lielāki pasažieru automobiļi tiek apstiprināti kā vieglie kravas automobiļi. Tas nozīmētu, ka šiem transportlīdzekļiem, kuru emisiju apjoms ir liels, CO2 emisiju standarti netiktu piemēroti. Regulas mērķis ir stimulēt automobiļu nozares uzņēmumus ieguldīt jaunās tehnoloģijās. Ar regulu tiek aktīvi veicinātas ekoinovācijas, un tajā ņemtas vērā turpmākas izmaiņas tehnoloģiju jomā. Tādējādi tiek sekmēta Eiropas rūpniecības konkurētspēja un augsti kvalificētu darbavietu radīšana. - Vispārīgais konteksts Komisija 1995. gadā pirmo reizi pieņēma Kopienas stratēģiju automobiļu CO2 emisiju samazināšanai. Šīs stratēģijas pamatā ir trīs pīlāri — brīvprātīga autoražotāju apņemšanās samazināt vieglo pasažieru automobiļu emisijas, uzlabojumi patērētājiem paredzētajā informācijā un degvielas izmantojuma ziņā ekonomisku automobiļu ražošanas veicināšana ar fiskāliem pasākumiem. Vides padome 2000. gada 10. oktobra secinājumos pieprasīja Komisijai izskatīt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas pasākumus attiecībā uz vieglajiem kravas automobiļiem. Komisija 2007. gada 7. februārī vienlaicīgi pieņēma divus paziņojumus — paziņojumu par rezultātiem, kas gūti, pārskatot Kopienas stratēģiju pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai, un paziņojumu par konkurētspējīgas autobūves nozares tiesisko regulējumu 21. gadsimtā jeb CARS 21 („paziņojumi”). Paziņojumos uzsvērts, ka, nepieņemot papildu pasākumus, Kopienas mērķis līdz 2012. gadam samazināt jauno automobiļu parka vidējās emisijas līdz 120 g CO2/km netiks sasniegts. Tādēļ Kopienas mērķa sasniegšanai paziņojumos ierosināts pieņemt integrētu pieeju un norādīts, ka šā mērķa sasniegšanai Komisija ierosinās tiesisko regulējumu, galveno uzmanību pievēršot obligātai CO2 emisiju samazināšanai, lai sasniegtu mērķi visu jauno automobiļu vidējās emisijas samazināt līdz 130 g CO2/km, uzlabojot transportlīdzekļu dzinēju tehnoloģijas, un panākt turpmāku samazinājumu par 10 g CO2/km vai līdzvērtīgu, ja tehniski tas būs vajadzīgs, ar citiem tehniskiem uzlabojumiem. Tie ietver vieglo kravas automobiļu degvielas patēriņa samazināšanu. Paziņojumos uzsvērts, ka ar tiesisko regulējumu transportlīdzekļu parka vidējo emisiju mērķa īstenošanai jānodrošina, lai emisiju samazināšanas mērķi neietekmētu konkurenci, atbilstu sociālās vienlīdzības principiem, būtu ilgtspējīgi un, ņemot vērā Eiropas autoražotāju daudzveidību, būtu taisnīgi un neradītu nepamatotus konkurences kropļojumus autoražošanas nozarē. Tiesiskajam regulējumam jābūt saderīgam ar Kopienas vispārējiem emisiju samazināšanas mērķiem. 2007. gada maijā Konkurētspējas padome atbalstīja „Komisijas ierosināto integrēto pieeju, lai samazinātu transportlīdzekļu CO2 emisijas”, uzsverot, „ka visiem tirgus dalībniekiem jāsniedz ieguldījums, lai samazinātu klimatam kaitīgās emisijas”[2]. Turklāt 2007. gada 28. jūnijā Padome aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumu par degvielas ekonomijas uzlabojumiem vieglajos kravas automobiļos[3]. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Direktīva 2004/3/EK[4], ar ko groza Padomes Direktīvu 70/156/EEK un 80/1268/EEK attiecībā uz CO2 emisijas mērījumiem un degvielas patēriņu N1 kategorijas transportlīdzekļiem - Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums atbilst Lisabonas stratēģijas trim pīlāriem, jo stingrākām prasībām par CO2 emisijām un degvielas ekonomiju vajadzētu stimulēt jaunu videi nekaitīgu tehnoloģiju izstrādi un ieviešanu, kas savukārt var veicināt augstas pievienotās vērtības tehnoloģiju un automobiļu eksportu uz jauniem tirgiem, kur ir naftas trūkums, un augsti kvalificētu darbavietu radīšanu Eiropā. Turklāt priekšlikums ir ieguldījums atjauninātajā ilgtspējīgas attīstības stratēģijā, ko Eiropadome pieņēma 2006. gada jūnijā, veicinot ilgtspējīgāku mobilitāti. Transportam kļūstot ilgtspējīgākam, vieglāk būtu sasniegt citus ilgtspējīgas attīstības mērķus. Šī saikne ir jo īpaši cieša starp transportu, klimata pārmaiņām, sabiedrības veselību, dabas resursu aizsardzību un enerģijas izmantošanu. Turklāt šā priekšlikuma mērķi palīdzēs sasniegt Kopienas mērķi, proti, līdz 2020. gadam vismaz par 20 % samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, jo ekonomikas nozarēs, kas nav iekļautas ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmās, transports rada ievērojamus emisiju apjomus. Bez tam priekšlikums atbilst un papildina Regulu (EK) Nr. 443/2009 par CO2 emisiju standartu noteikšanu pasažieru automobiļiem. Ar šo priekšlikumu tiks īstenots konkrēts pasākums mērķu sasniegšanai, un tas palīdzēs stiprināt ES līderpozīcijas cīņā pret klimata pārmaiņām, gatavojoties Apvienoto Nāciju Klimata konferencei, kas norisināsies Kopenhāgenā 2009. gada decembrī. 1. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Ieinteresēto personu apspriešanās procesā ietilpa sabiedriskā apspriešana internetā un divas ieinteresēto personu sanāksmes. - Laikā no 2007. gada maija līdz jūlijam norisinājās sabiedriskā apspriešana internetā, lai iegūtu visu ieinteresēto personu un sabiedrības pārstāvju viedokļus par pārskatītās stratēģijas īstenošanu saistībā ar vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanu. Tajā tika iekļauti vieglo kravas automobiļu emisiju samazināšanas pasākumi. Lielākā daļa apspriešanas procesā gūto atbilžu ir pieejamas:http://ec.europa.eu/reducing_co2_emissions_from_cars/index_en.htm - Papildus apspriedēm internetā Komisija 2008. gada 2. septembrī un 2009. gada 9. martā organizēja divas ieinteresēto personu sanāksmes. Tajās ieinteresētās aprindas, kuras tieši skar gaidāmie tiesību akti (automobiļu nozares uzņēmumi, piegādātāji, vides NVO, sociālie partneri un dalībvalstis), varēja izteikt savu viedokli. Abu sanāksmju kopsavilkumi ir iekļauti šim priekšlikumam pievienotā ietekmes novērtējuma II un III pielikumā. Turklāt tika veikts neatkarīgs pētījums, kurā izskatīti iespējamie regulatīvās pieejas varianti vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai, un sagatavots pētījums, kurā ir divi ziņojumi — Assessment of options for the legislation on CO 2 emissions from light commercial vehicles [5] un Assessment with respect to long term CO 2 emission targets for passenger cars and vans [6]. Pētījumu veica saistībā ar projektu Impacts of regulatory options to reduce CO 2 emissions from cars, in particular on car manufacturers atbilstīgi pamatlīgumam ENV.C.5/FRA/2006/0071 (pakalpojuma pieprasījums ENV C5/GK/ak/D(2007)17850). Alternatīvu politikas risinājumu analīzes pamatā ir šā pētījuma rezultāti. Ieinteresēto personu viedoklis tika ņemts vērā, izvērtējot dažādus iespējamos variantus, kā reglamentēt vieglo kravas automobiļu CO2 emisijas, jo īpaši attiecībā uz tiesību aktu izstrādi, varbūtēju nevēlamo ietekmi un to, kā tas ietekmēs automobiļu tirgu konkurenci, nozares konkurētspēju pasaulē, kā arī vides sekas. Lai izvērtētu dažādus pieejamos risinājumus, jo īpaši jautājumus, kas radās apspriešanas procesā, tika piesaistīti neatkarīgi eksperti (neatkarīgs līgumslēdzējs piedalījās sabiedriskajās apspriedēs). Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Informāciju, kas iegūta apspriedēs ar ieinteresētajām personām, ņēma vērā, izstrādājot ierosināto shēmu. Sīkāka informācija par to, kā tas tika darīts, izklāstīta šim priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējuma ziņojumā. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas 1) Automobiļu nozares ekspertu, tostarp ražotāju, atzinums un 2) neatkarīgu konsultantu nodrošināta modelēšana Izmantotās metodes Modelēšana ar formāliem matemātiskiem modeļiem un aprēķini, kas veikti izmantojot statistikas datus. Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumus Publiskā sektora iestādes, nozares asociācijas, tirdzniecības organizācijas, vides organizācijas un neatkarīgie konsultanti. Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Neatkarīgā konsultanta ieteikumi ņemti vērā, izvērtējot, kādas sekas būs dažādiem politikas risinājumiem priekšlikuma mērķu sasniegšanai. Šie risinājumi un to sekas ir raksturotas priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Pētījums, kas veikts, lai pamatotu ietekmes novērtējumu, kopā ar pirms tam veikto attiecīgo darbu būs pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/environment/co2/co2_studies.htm - Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējumā aplūkoti pieci galvenie risinājumi. Pirmie divi aplūkotie risinājumi paredzēja lineāru līkni, kurā norādīta CO2 vērtība, kas jāsasniedz konkrētajam automobilim, ņemot vērā tā „lietderību" (masu), lai 1) 2012. gadā un 2) 2013.–2015. gadā jaunu vieglo kravas automobiļu vidusmērā sasniegtu mērķi 175 g CO2/km. Otru divu risinājumu pamatā bija tas pats mērķis (175 g CO2/km) un gadi (2012. gads un 2013.–2015. gads), taču izmantojot lineāru līkni, kurā sasniedzamā CO2 vērtība noteikta, ņemot vērā alternatīvu „lietderību”, proti, aizņemto laukumu. Piektais un pēdējais risinājums paredzēja ražotājiem panākt noteiktu procentuālu samazinājumu, kas atbilst samazinājumam, kurš vajadzīgs, lai 2012.–2015. gadā sasniegtu mērķi 175 g CO2/km salīdzinājumā ar situāciju 2007. gadā. Ietekmes novērtējumā apsvērti dažādi elastīguma mehānismi, piemēram, ražotāja automobiļu parka vidējā emisiju rādītāja noteikšana un vairāku ražotāju apvienošanās, kā arī atbilstības mehānisms. Papildus pieciem politikas variantiem tika analizētas vairākas ilgtermiņa mērķa pakāpes, sākot no 160 līdz 125 g CO2/km 2020. gadā. Rūpīgi tika apsvērta iespējamā ietekme uz ekonomiku, sabiedrību un vidi. Detalizēts iespēju novērtējums ir izklāstīts priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā, kas būs pieejams šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/environment/co2/co2_home.htm - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Priekšlikums ir turpinājums Kopienas stratēģijai, kas vērsta uz vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanu, un papildina Regulu (EK) Nr. 443/2009 (regula par CO2 emisiju standartu noteikšanu jauniem pasažieru automobiļiem). Tā mērķis ir samazināt vieglo transportlīdzekļu ietekmi uz klimatu, nodrošinot, ka Kopienā reģistrētu jaunu vieglo kravas automobiļu vidējās īpatnējās emisijas nepārsniedz 175 g CO2/km. Šis mērķis tiks pakāpeniski ieviests no 2014. gada 1. janvāra, pilnīgu jaunu vieglo kravas automobiļu atbilstību nodrošinot no 2016. gada. CO2 emisiju standartu spēkā stāšanās datums attiecībā uz vieglajiem kravas automobiļiem atbilst laika grafikam, kādā Komisijai jāpieņem priekšlikums regulai, ar ko no 2012. gada nosaka līdzīgus standartus vieglajiem pasažieru automobiļiem. Tajā norādīts, ka vieglo kravas automobiļu emisiju standarti stāsies spēkā no 2014. gada. Bez ilgtermiņa mērķa (95 g/km no 2020. gada) iekļaušanas Regulā (EK) Nr. 443/2009 šajā priekšlikumā vieglajiem kravas automobiļiem noteikts emisiju mērķis 135 g CO2/km, kas jāsasniedz no 2020. gada, kura īstenojamība vēl jāapstiprina, pamatojoties uz atjauninātiem ietekmes novērtējuma rezultātiem. Galvenie priekšlikuma aspekti ir šādi. - Šo priekšlikumu piemēros N1 kategorijas vieglajiem kravas automobiļiem, kuru standartmasa nepārsniedz 2610 kg, un transportlīdzekļiem, uz kuriem tipa apstiprinājumu attiecina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktu. N2 un M2 kategorijas transportlīdzekļus, kuru standartmasa atbilst iepriekš norādītajam kritērijam, iekļauj monitoringa nolūkā, un to pilnīgu iekļaušanu shēmā apsver pārskatīšanas laikā. - Priekšlikumā noteikti mērķi jaunu vieglo kravas automobiļu īpatnējām CO2 emisijām Kopienā, ņemot vērā to masu. Šie mērķi attieksies uz katra ražotāja to jaunu vieglo kravas automobiļu vidējām īpatnējām CO2 emisijām g/km, kas ir reģistrēti ES katrā kalendāra gadā. Lai sasniegtu mērķus, ražotāji var apvienoties grupā. Ja divi vai vairāki ražotāji apvienojas grupā, to uzskata par vienu ražotāju, lai varētu noteikt, vai tas sasniedzis mērķus. - Priekšlikums paredz veicināt pēc iespējas drīzāku zemu emisiju vieglo kravas automobiļu ienākšanu tirgū, uz ierobežotu laiku piešķirot tiem superkredītus. - Priekšlikumā iekļauti noteikumi ekoinovāciju veicināšanai (piemēram, tehnoloģijas CO2 samazināšanai, kas nav iekļautas testu posmā, kura laikā tiek mērītas CO2 emisijas). Atbilstīgi šim noteikumam no ražotāja īpatnējām vidējām CO2 emisijām ir iespējams atskaitīt līdz pat 7 g/km par inovatīvām tehnoloģijām, kas palīdz samazināt emisijas, pamatojoties uz neatkarīgi pārbaudītiem datiem. - Dalībvalstu pienākums būs ievākt datus par jauniem vieglajiem kravas automobiļiem, kas reģistrēti to teritorijā, un šie dati būs jāpaziņo Komisijai, lai novērtētu atbilstību mērķiem. - Ja ražotājs nesasniedz mērķi, tam būs jāmaksā maksa par pārsniegtajām emisijām. Minēto maksu aprēķina, reizinot g CO2/km skaitlisko vērtību, par kādu ražotājs pārsniedzis emisiju mērķi, ar pirmo reizi reģistrēto transportlīdzekļu skaitu un ar pārsniegto emisiju maksas summu, kas aprēķināta, ņemot vērā gadu un attālumu līdz mērķim. - Priekšlikums paredz alternatīvus emisiju samazināšanas mērķus ražotājiem, kuru izgatavoto transportlīdzekļu skaits, kas katru gadu tiek reģistrēti ES, nepārsniedz 22 000. - Mērķi šajā regulā ir noteikti, pamatojoties uz labākajām pašlaik pieejamām atziņām, jo īpaši par iespējamām ar autoparku saistītām izmaiņām līdz 2014. gadam attiecībā uz „autonomo masas pieaugumu”. 2. Priekšlikuma juridiskie aspekti - Juridiskais pamats EK līguma 175. pants ir piemērotākais juridiskais pamats, jo šā priekšlikuma galvenais mērķis ir nodrošināt augstu veselības un vides aizsardzības pakāpi, samazinot vieglo kravas automobiļu vidējās CO2 emisijas. - Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Dalībvalstis nevar pilnībā sasniegt priekšlikuma mērķus turpmāk minēto iemeslu dēļ. Tā kā jāizvairās no šķēršļu rašanās kopējā tirgū, ņemot vērā klimata pārmaiņu pārrobežu raksturu un iespējamās valstu atšķirības attiecībā uz jaunu vieglo kravas automobiļu vidējiem CO2 emisiju rādītājiem, dalībvalstis nespētu īstenot valsts mēroga pasākumus tā, lai kopumā ES tiktu sasniegts vidējais rādītājs 175 g CO2/km. Iemesli, kuru dēļ priekšlikuma mērķus var labāk sasniegt ar Kopienas pasākumiem, ir šādi. Saskaņotu rīcību, lai mazinātu vieglo kravas automobiļu radīto ietekmi uz klimata pārmaiņām, var vislabāk panākt, pieņemot tiesību aktus Kopienas mērogā. Salīdzinājumā ar atsevišķām stratēģijām, kas paredzētas atsevišķiem valsts mēroga samazinājuma mērķiem, Kopienas mērogā pieņemti šo transportlīdzekļu CO2 emisiju mērķi neļaus sadrumstalot iekšējo tirgu un sniegs lielāku rīcības brīvību ražotājiem, īstenojot noteikto CO2 samazinājumu attiecībā uz jauno transportlīdzekļu parku Kopienā. Priekšlikums attiecas tikai uz mērķu noteikšanu ražotājiem, proti, panākt jaunu vieglo kravas automobiļu parka vidējo emisiju samazinājumu līdz 175 g CO2/km, tas neparedz papildu pasākumus (piemēram, fiskālie stimuli), kurus dalībvalstis varētu veikt un kas varētu palīdzēt sasniegt vispārējo mērķi samazināt autotransportlīdzekļu CO2 emisijas. Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu. - Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šādu iemeslu dēļ. Tajā paredzēts tikai tas, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu pareizu iekšējā tirgus darbību un augstas pakāpes vides aizsardzību. Priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips attiecībā uz vispārējo ES uzdevumu sasniegt ES Kioto mērķus, un tajā noteiktie emisiju samazināšanas mērķi neietekmē konkurenci, atbilst sociālās vienlīdzības principiem, ir ilgtspējīgi un, ņemot vērā Eiropas autoražotāju daudzveidību, ir taisnīgi un nerada nepamatotus konkurences kropļojumus autoražotāju starpā. Ar priekšlikumu paredzēts īstenot monitoringa shēmu, kas ir ļoti līdzīga shēmai, kuru dalībvalstis jau ir īstenojušas attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem un kas ir atzīta par ļoti efektīvu CO2 un automobiļu stratēģijas īstenošanas uzraudzībā. - Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais instruments: regula. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Regula ir ierosināta, rūpīgi analizējot iespējamos risinājumus, ar kuriem ES var panākt vieglo kravas automobiļu vidējo īpatnējo emisiju samazinājumu. Šāds instruments pieņemts attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem, un ir lietderīgi izmantot to pašu pieeju attiecībā uz vieglajiem kravas automobiļiem, lai nodrošinātu saskaņotu tiesisko regulējumu, ar ko īsteno integrēto pieeju. Regula tiek uzskatīta par atbilstošu juridisko instrumentu, lai nodrošinātu atbilstību, turklāt nav jāveic transponēšana dalībvalstu tiesību aktos. Kopienas mērķis attiecas uz visu Kopienu. Tāpēc jānodrošina, lai visās dalībvalstīs tiktu piemērota vienota pieeja. Turklāt saskaņota pieeja vajadzīga, lai nerastos konkurences kropļojumi, kas varētu ietekmēt iekšējo tirgu. - Ietekme uz budžetu Ierosinātā regula un Regula (EK) Nr. 443/2009 par pasažieru automobiļu CO2 emisijām tiks īstenota vienlaicīgi, jo abās ir daudz līdzību, piemēram, ražotāju uzraudzība, īstenojot CO2 emisiju samazināšanas mērķus, un, ja vajadzīgs, tiesību aktos paredzētās maksas noteikšana par pārsniegtām emisijām. Izdevumi, kas jau paredzēti LIFE+ programmā, tiek uzskatīti par pietiekamiem, jo īpaši ņemot vērā vieglo kravas automobiļu tirgus apmēru salīdzinājumā ar pasažieru automobiļu tirgu. Tāpēc saistībā ar šo jauno priekšlikumu par vieglo transportlīdzekļu CO2 emisijām papildu finansiālie resursi nav vajadzīgi. - Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Pieņemot priekšlikumu, nebūs jāatceļ spēkā esoši tiesību akti. 3. Papildu informācija - Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Priekšlikumā ir ietverta atkārtotas izskatīšanas klauzula. - Eiropas Ekonomikas zona Priekšlikums attiecas uz jautājumu, kas skar EEZ, tāpēc tas jāattiecina arī uz Eiropas Ekonomikas zonu. 2009/0173 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Kopienas integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO 2 emisiju samazināšanai (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[7], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[8], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[9], tā kā: (1) ANO Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām, kuru Eiropas Kopienas vārdā apstiprināja ar Padomes 1993. gada 15. decembra Lēmumu 94/69/EK, kas attiecas uz ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām un tās noslēgšanu[10], galvenokārt ir vērsta uz to, lai stabilizētu siltumnīcefekta gāzu koncentrāciju atmosfērā tādā līmenī, kas varētu novērst bīstamu antropogēnisku iejaukšanos klimata sistēmā. Lai sasniegtu šo mērķi, ikgadējais zemeslodes virsmas vidējās temperatūras pieaugums nedrīkst pārsniegt 2 grādus pēc Celsija skalas, salīdzinot ar pirmsrūpniecības laikmeta līmeni. Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ( IPCC ) ceturtais novērtējuma ziņojums liecina, ka, lai šo mērķi sasniegtu, siltumnīcefekta gāzu emisijām visā pasaulē maksimums jāsasniedz pirms 2020. gada. Eiropadomes 2007. gada 8.–9. marta sanāksmē tika pausta stingra apņemšanās līdz 2020. gadam kopējās siltumnīcefekta gāzu emisijas Kopienā samazināt vismaz par 20 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni, vai pat par 30 %, ja citas attīstītās valstis apņemas panākt līdzvērtīgus emisiju samazinājumus, bet ekonomiski spēcīgākās jaunattīstības valstis apņemas emisijas samazināt atbilstoši to iespējām. (2) Lai panāktu vajadzīgos emisiju samazinājumus, politika un pasākumi dalībvalstu un Kopienas mērogā jāīsteno visās Kopienas ekonomikas nozarēs, ne tikai rūpniecības un enerģētikas nozarē. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Lēmums 406/2009/EK par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020. gadam[11], paredz vidējo samazinājumu par 10 % salīdzinājumā ar 2005. gada līmeni nozarēs, kuras nav iekļautas ES emisiju kvotu tirdzniecības shēmā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK[12], tostarp autotransporta nozarē. Autotransporta nozare ir otrs lielākais siltumnīcefekta gāzu avots Kopienā, un tās radītās emisijas, tostarp vieglo kravas automobiļu emisijas, turpina pieaugt. Ja autotransporta emisijas turpinās pieaugt, cīņā pret klimata pārmaiņām būtiski tiks apdraudēti citu nozaru pūliņi. (3) Salīdzinājumā ar atsevišķiem valsts mēroga samazināšanas mērķiem Kopienas mērķi attiecībā uz jauniem autotransportlīdzekļiem sniedz ražotājiem lielāku noteiktību plānošanas ziņā un rīcības brīvību CO2 samazināšanas prasību ievērošanai. Nosakot emisiju standartus, ir svarīgi ņemt vērā, kā tie ietekmēs tirgu un ražotāju konkurētspēju, uzņēmējdarbības tiešās un netiešās izmaksas un ieguvumus, kas rodas, stimulējot inovācijas un samazinot enerģijas patēriņu un degvielas izmaksas. (4) Komisija 2007. gada 7. februāra Paziņojumā par rezultātiem, kas gūti, pārskatot Kopienas stratēģiju pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai[13], un par konkurētspējīgas autobūves nozares tiesisko regulējumu 21. gadsimtam ( CARS21 )[14] uzsvēra, ka, nepieņemot papildu pasākumus, Kopienas mērķis līdz 2012. gadam samazināt jauno pasažieru automobiļu parka vidējās emisijas līdz 120 g CO2/km netiks sasniegts. (5) Šajos paziņojumos tika ierosināta integrēta pieeja, lai sasniegtu Kopienas mērķi līdz 2012. gadam Kopienā reģistrētu jaunu vieglo pasažieru automobiļu vidējās emisijas samazināt līdz 120 g CO2/km, galveno uzmanību pievēršot obligātiem CO2 emisiju samazinājumiem ar nolūku samazināt jauno automobiļu parka vidējās emisijas līdz 130 g CO2/km, uzlabojot transportlīdzekļa dzinēja tehnoloģijas, un panākt turpmāku samazinājumu par 10 g CO2/km vai līdzvērtīgu, ja tehniski tas būs vajadzīgs, ar citiem tehniskiem uzlabojumiem, tostarp paaugstinot vieglo kravas automobiļu degvielas patēriņa efektivitāti. (6) Noteikumiem, ar ko īsteno mērķi attiecībā uz vieglo kravas automobiļu emisijām, jāatbilst tiesiskajam regulējumam par jaunu vieglo pasažieru automobiļu parka emisiju mērķu īstenošanu, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Regulā (EK) Nr. 443/2009 ar ko, īstenojot daļu no Kopienas integrētās pieejas CO2 emisiju samazināšanai no vieglajiem transportlīdzekļiem, nosaka emisijas standartus jauniem vieglajiem automobiļiem. (7) Tiesiskajam regulējumam par jaunu vieglo kravas automobiļu vidējo emisiju mērķa sasniegšanu jānodrošina, lai emisiju samazināšanas mērķi neietekmētu konkurenci, atbilstu sociālās vienlīdzības principiem, būtu ilgtspējīgi un ņemtu vērā Eiropas autoražotāju daudzveidību, būtu taisnīgi un neradītu tiem nepamatotus konkurences kropļojumus. Tiesiskajam regulējumam jābūt saderīgam ar vispārējo mērķi sasniegt Kopienas emisiju samazināšanas mērķus, un tas jāpapildina ar citiem instrumentiem, kas vairāk saistīti ar lietošanu, piemēram, automobiļu un enerģijas nodokļu diferencēšana vai pasākumi vieglo kravas automobiļu ātruma ierobežošanai. (8) Lai saglabātu vieglo kravas automobiļu tirgus dažādību un tā spēju atbilst dažādām patērētāju vajadzībām, CO2 emisiju mērķi attiecībā uz vieglajiem kravas automobiļiem jānosaka kā transportlīdzekļa lietderības funkciju pēc linearitātes principa. Lietderības raksturošanai piemērots parametrs ir masa, jo tā nodrošina atbilstību ar pašreizējām emisijām un tāpēc ļauj noteikt reālistiskākus un konkurences ziņā neitrālākus mērķus. Turklāt dati par masu ir pieejami uzreiz. Jāapkopo dati par alternatīviem lietderības parametriem, piemēram, aizņemto laukumu (šķērsbāze reizināta ar garenbāzi) un lietderīgo slodzi, lai uz lietderību balstīto pieeju varētu novērtēt ilgākā laika posmā. (9) Ar šo regulu aktīvi tiek veicinātas ekoinovācijas un ņemta vērā tehnoloģiju pilnveidošana nākotnē, kas var uzlabot Eiropas automobiļu nozares konkurētspēju ilgtermiņā un radīt vairāk kvalitatīvu darabavietu. Lai regulāri novērtētu ar ekoinovāciju palīdzību gūtos emisiju samazinājumus, Komisijai jāapsver iespēja testa procedūru pārskatā iekļaut ekoinovācijas pasākumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 14. panta 3. punktu, ņemot vērā šādas iekļaušanas tehnisko un ekonomisko ietekmi. (10) Atzīstot ārkārtīgi augstās pētniecības un izstrādes, kā arī vienības ražošanas izmaksas, kas radīsies, ieviešot tirgū agrīno paaudžu ļoti maza oglekļa emisiju apjoma transportlīdzekļu tehnoloģijas pēc tam, kad stāsies spēkā šī regula, tajā ir ietverti arī konkrēti pagaidu noteikumi, kurus piemēros, lai paātrinātu un veicinātu ārkārtīgi maza oglekļa emisiju apjoma transportlīdzekļu ieviešanu Kopienas tirgū to sākotnējos tirdzniecības posmos. (11) Lai nodrošinātu atbilstību Regulai (EK) Nr. 443/2009 un izvairītos no ļaunprātīgas izmantošanas gadījumiem, mērķis jāattiecina uz jauniem vieglajiem kravas automobiļiem, kas pirmo reizi reģistrēti Kopienā un kas agrāk nav bijuši reģistrēti ārpus Kopienas, izņemot uz ierobežotu laiku. (12) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai[15], izveidoja saskaņotu sistēmu, kurā ietilpst administratīvie noteikumi un vispārīgas tehniskās prasības, visu to jauno transportlīdzekļu apstiprināšanai, uz ko tā attiecas. Iestādei, kas atbild par minētās direktīvas ievērošanu, jābūt iestādei, kas atbild par visiem tipa apstiprināšanas procesa aspektiem atbilstīgi minētajai direktīvai un par ražojumu atbilstības nodrošināšanu. (13) Ražotājiem jābūt iespējām izvēlēties, kā sasniegt mērķus saskaņā ar šo regulu, un tiem jāievēro jauno transportlīdzekļu parka vidējo emisiju rādītāji, nevis CO2 mērķi attiecībā uz katru atsevišķu transportlīdzekli. Tādēļ ražotājiem jānodrošina, lai visiem jauniem vieglajiem kravas automobiļiem, kuri reģistrēti Kopienā un par ko tie ir atbildīgi, vidējās īpatnējās emisijas nepārsniedz vidējo emisiju mērķus, kas noteikti šiem transportlīdzekļiem. Šī prasība būtu pakāpeniski jāievieš laika posmā no 2014. gada līdz 2016. gadam, lai veicinātu tās īstenošanu. Tas atbilst norādītajiem termiņiem un pakāpeniskas ieviešanas perioda ilgumam, kas noteikts Regulā Nr. 443/2009. (14) Lai nodrošinātu, ka mērķi atspoguļo mazo un specifisku modeļu ražotāju iezīmes un atbilstu ražotāja emisiju samazināšanas iespējām, šiem ražotājiem jānosaka alternatīvi emisiju samazināšanas mērķi, ņemot vērā konkrētā ražotāja transportlīdzekļu tehnoloģiskās iespējas samazināt to īpatnējās CO2 emisijas un atbilstīgi attiecīgo tirgus segmentu īpašībām. Šī atkāpe jāiekļauj I pielikuma īpatnējo emisiju mērķu pārskatā, kas jāpabeidz vēlākais līdz 2013. gada sākumam. (15) Ar Kopienas stratēģiju vieglo pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai tika izveidota integrēta pieeja, lai līdz 2012. gadam sasniegtu Kopienas emisiju mērķi 120 g CO2/km, kā arī iepazīstinātu ar ilgāka laikposma redzējumu par turpmākiem emisiju samazinājumiem. Regulā (EK) Nr. 443/2009 precizēts šis ilgāka laikposma redzējums, nosakot, ka visu jauno automobiļu parka vidējās emisijas jāsamazina līdz 95 g CO2/km. Lai nodrošinātu atbilstību šai pieejai un plānošanas noteiktību nozares uzņēmumiem, jānosaka ilgtermiņa mērķis attiecībā uz vieglo kravas automobiļu īpatnējām CO2 emisijām 2020. gadam. (16) Lai ražotājiem nodrošinātu rīcības brīvību emisiju mērķu sasniegšanai atbilstīgi šai regulai, tie uz atklātības, pārredzamības un nediskriminācijas pamata var vienoties par grupas izveidi. Izveidojot grupu, atsevišķa ražotāja mērķi jāaizstāj ar vienotu grupas mērķi, kas kopīgi jāsasniedz grupas locekļiem. (17) Vajadzīgs uzticams atbilstības novērtēšanas mehānisms, lai nodrošinātu, ka šīs regulas mērķi tiek sasniegti. (18) Vieglo kravas automobiļu īpatnējās CO2 emisijas Kopienā tiek mērītas saskaņoti atbilstīgi metodei, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 20. jūnija Regulā (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem („Euro 5” un „Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai[16]. Lai šīs shēmas administratīvais slogs būtu minimāls, atbilstība jānosaka, atsaucoties uz tādiem datiem par jaunu transportlīdzekļu reģistrāciju Kopienā, kurus apkopojušas dalībvalstis un kas paziņoti Komisijai. Lai nodrošinātu to datu saskaņotību, kas izmantoti atbilstības novērtēšanai, iespējami vairāk jāsaskaņo noteikumi par šo datu apkopošanu un paziņošanu. (19) Direktīva 2007/46/EK paredz, ka ražotājiem jāizdod atbilstības sertifikāts par katru jaunu vieglo kravas automobili un ka dalībvalstīm jaunu vieglo kravas automobili jāatļauj reģistrēt un nodot ekspluatācijā tikai tad, ja tam ir derīgs atbilstības sertifikāts. Dalībvalstu apkopotajiem datiem jāatbilst vieglā kravas automobiļa ražotāja izdotā atbilstības sertifikāta datiem, un to apkopošanā jāizmanto tikai šis dokuments. Jābūt Kopienas datubāzei, kurā reģistrē atbilstības sertifikātā norādītos datus. Tā jāizmanto kā vienīgais uzziņas avots, lai dalībvalstīm atvieglotu darbības ar reģistrācijas datiem, ja transportlīdzekļus reģistrē pirmo reizi. (20) Tas, kā ražotājs ir sasniedzis mērķus saskaņā ar šo regulu, jānovērtē Kopienas mērogā. Ražotājiem, kuru vidējās īpatnējās CO2 emisijas pārsniedz ar šo regulu atļautās emisijas, no 2014. gada 1. janvāra attiecībā uz katru kalendāra gadu jāmaksā par pārsniegtajām emisijām. Šai maksai jābūt atšķirīgai atkarībā no tā, cik lielā mērā ražotāji nav sasnieguši mērķi. Lai nodrošinātu konsekvenci, maksas mehānismam jālīdzinās mehānismam, kas noteikts Regulā (EK) Nr. 443/2009. Summas, kas samaksātas par pārsniegtajām emisijām, jāuzskata par Eiropas Savienības vispārējā budžeta ieņēmumiem. (21) Ņemot vērā šīs regulas mērķi un tajā noteiktās procedūras, valsts pasākumos, ko dalībvalstis var saglabāt vai ieviest atbilstīgi Līguma 176. pantam, nedrīkst paredzēt papildu vai stingrākas sankcijas ražotājiem, kuri nesasniedz šajā regulā noteiktos mērķus. (22) Šī regula nedrīkst skart Kopienas konkurences noteikumu pilnīgu piemērošanu. (23) Jāapsver jauna kārtība ilgtermiņa mērķa sasniegšanai, īpaši attiecībā uz līknes slīpumu, lietderības parametru un maksu par pārsniegtajām emisijām. (24) Autotransportlīdzekļu ātrums būtiski ietekmē to degvielas patēriņu un CO2 emisijas. Turklāt, ja nav vieglo kravas automobiļu ātruma ierobežojumu, ir iespējams, ka pastāv konkurences elements attiecībā uz maksimālo ātrumu, kā rezultātā elektropārvades sistēmu izmēri var būt pārāk lieli un var mazināties efektivitāte samazināta ātruma gadījumos. Tāpēc ir lietderīgi izpētīt iespējas paplašināt darbības jomu Padomes Direktīvai 92/6/EEK par ātruma ierobežošanas ierīču uzstādīšanu un izmantošanu noteiktu kategoriju transportlīdzekļos Kopienā, lai tajā iekļautu vieglos kravas automobiļus, uz kuriem attiecas šī regula. (25) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[17]. (26) Konkrētāk, Komisijai jābūt pilnvarām grozīt uzraudzības un ziņošanas prasības, ņemot vērā šīs regulas piemērošanā gūto pieredzi, noteikt metodes maksas ievākšanai par pārsniegtajām emisijām, pieņemt sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz atkāpi dažiem ražotājiem un pielāgot I pielikumu, lai ņemtu vērā Kopienā reģistrēto jauno vieglo kravas automobiļu masas izmaiņas un atspoguļotu izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā īpatnējo CO2 emisiju mērīšanai, ko paredz Regula (EK) Nr. 715/2007. Tā kā šie pasākumi ir vispārīgi un paredzēti, lai grozītu šīs regulas nebūtiskus elementus un papildinātu šo regulu, pievienojot jaunus nebūtiskus elementus, tie jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas noteikta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā. (27) Tā kā ierosināto pasākumu mērķi nevar sasniegt, dalībvalstīm rīkojoties atsevišķi, un ierosināto pasākumu apjoma un ietekmes dēļ to var labāk sasniegt Kopienas mērogā, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Priekšmets un mērķi 1. Ar šo regulu nosaka CO2 emisiju prasības jauniem vieglajiem kravas automobiļiem. Šajā regulā noteikts, ka, uzlabojot transportlīdzekļu tehnoloģijas atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 715/2007 un tās īstenošanas pasākumiem, kā arī izmantojot inovatīvas tehnoloģijas, visu jaunu vieglo kravas automobiļu vidējām CO2 emisijām jābūt 175 g CO2/km. 2. Ar šo regulu attiecībā uz Kopienā reģistrētu jaunu vieglo kravas automobiļu vidējām emisijām nosaka mērķvērtību 135 g CO2/km, kas piemērojama no 2020. gada. 2. pants Darbības joma 1. Šī regula attiecas uz N1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā, kuru standartmasa nepārsniedz 2610 kg, un transportlīdzekļiem, kuru tipa apstiprinājums ir paplašināts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktam („vieglie kravas automobiļi”), kuri pirmo reizi reģistrēti Kopienā un kuri iepriekš nav bijuši reģistrēti ārpus Kopienas („jauni vieglie kravas automobiļi”). 2. Neņem vērā iepriekšēju reģistrāciju ārpus Kopienas, ja tā notikusi mazāk nekā trīs mēnešus pirms reģistrācijas Kopienā. 3. Šī regula neattiecas uz speciālajiem transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikuma 5. punktā. 3. pants Definīcijas Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: 1. ražotāja „vidējās īpatnējās CO2 emisijas” ir visu tā izgatavoto jauno vieglo kravas automobiļu īpatnējo CO2 emisiju vidējais rādītājs; 2. „atbilstības sertifikāts” ir Direktīvas 2007/46/EK[18] 18. pantā minētais sertifikāts; 3. „pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kam tipa apstiprinājums piešķirts pēc vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa atbilstīgi Direktīvai 2007/46/EK; 4. „ražotājs” ir persona vai organizācija, kas atbilstīgi Direktīvai 2007/46/EK atskaitās apstiprinošajai iestādei par visiem EK tipa apstiprināšanas procedūras aspektiem un par ražojumu atbilstības nodrošināšanu; 5. „masa” ir transportlīdzekļa pašmasa ar virsbūvi, transportlīdzeklim esot tehniskā kārtībā, kā norādīts atbilstības sertifikātā un definēts Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.6 punktā; 6. „īpatnējās CO2 emisijas” ir vieglā kravas automobiļa emisijas, kas izmērītas atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 715/2007 un atbilstības sertifikātā norādītas kā CO2 masas emisija (jauktā režīmā); 7. „īpatnējo emisiju mērķis” ražotājam ir indikatīvo īpatnējo CO2 emisiju vidējais rādītājs, kas saskaņā ar I pielikumu noteikts katram ražotāja izgatavotam jaunam vieglajam kravas automobilim. 4. Šajā regulā „saistītu ražotāju grupa” nozīmē ražotāju un ar to saistītos uzņēmumus. Attiecībā uz ražotāju „saistīti uzņēmumi” ir: 8. uzņēmumi, kuros ražotājam tieši vai netieši ir: i) tiesības uz vairāk nekā pusi no balsstiesībām vai ii) tiesības iecelt vairāk nekā pusi no uzņēmuma uzraudzības padomes, valdes vai uzņēmumu juridiski pārstāvošu struktūru locekļus, vai iii) tiesības vadīt uzņēmuma darījumus; 9. uzņēmumi, kuriem attiecībā uz ražotāju tieši vai netieši ir a) apakšpunktā uzskaitītās tiesības vai pilnvaras; 10. uzņēmumi, kuros b) apakšpunktā minētajam uzņēmumam tieši vai netieši ir a) apakšpunktā uzskaitītās tiesības vai pilnvaras; 11. uzņēmumi, kuros ražotājam kopā ar vienu vai vairākiem a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem uzņēmumiem vai kuros diviem vai vairākiem no iepriekšminētajiem uzņēmumiem kopā ir a) apakšpunktā uzskaitītās tiesības un pilnvaras; 12. uzņēmumi, kuros a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras kopīgi ir ražotājam vai vienam vai vairākiem tā saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, un vienai vai vairākām trešām personām. 4. pants Īpatnējo emisiju mērķi Kalendāra gadā, kas sākas 2014. gada 1. janvārī, un katrā nākamajā kalendāra gadā visi vieglo kravas automobiļu ražotāji nodrošina, ka to vidējās īpatnējās CO2 emisijas nepārsniedz īpatnējo emisiju mērķi, kas noteikts atbilstīgi I pielikumam vai, ja saskaņā ar 10. pantu ražotājam piešķir atkāpi, atbilstīgi minētajai atkāpei. Lai noteiktu katra ražotāja īpatnējās CO2 emisijas, ņem vērā turpmāk norādītās procentuālās vērtības attiecībā uz katru ražotāja jaunu vieglo kravas automobili, kas reģistrēts attiecīgajā gadā: - 75 % 2014. gadā, - 80 % 2015. gadā, - 100 % no 2016. gada. 5. pants Superkredīti Aprēķinot vidējās īpatnējās CO2 emisijas, katru jaunu vieglo kravas automobili, kuram īpatnējās CO2 emisijas nepārsniedz 50 g CO2/km, skaita kā: - 2,5 vieglos kravas automobiļus 2014. gadā, - 1,5 vieglos kravas automobiļus 2015. gadā, - 1 vieglo kravas automobili no 2016. gada. 6. pants Apvienošanās grupā 1. Jaunu vieglo kravas automobiļu ražotāji, kam saskaņā ar 10. pantu nav piešķirta atkāpe, var apvienoties grupā, lai izpildītu 4. pantā norādītās saistības. 2. Vienošanās apvienoties grupā var attiekties uz vienu vai vairākiem kalendāra gadiem, bet katras vienošanās kopējais termiņš nedrīkst pārsniegt piecus kalendāra gadus, un vienošanās jānoslēdz vēlākais 31. decembrī pirmajā kalendāra gadā, kurā emisijas tiks summētas. Ražotāji, kas apvienojas grupā, iesniedz Komisijai šādu informāciju: 13. ražotāji, kurus iekļaus grupā; 14. ražotājs, kas izvirzīts par grupas vadītāju, būs grupas kontaktpersona un būs atbildīgs par to maksu par pārsniegtām emisijām samaksāšanu, kuras grupai noteiktas saskaņā ar 8. pantu; un 15. pierādījumi, ka grupas vadītājs varēs izpildīt b) apakšpunktā minētos pienākumus. 3. Ja izvirzītais grupas vadītājs neizpilda prasību samaksāt par pārsniegtajām emisijām, kura grupai noteikta saskaņā ar 8. pantu, Komisija paziņo par to ražotājiem. 4. Grupā iekļautie ražotāji kopīgi informē Komisiju par grupas vadītāja vai tā finanšu stāvokļa izmaiņām, ciktāl tas ietekmē tā spējas izpildīt prasību samaksāt par pārsniegtajām emisijām, kas grupai noteikta saskaņā ar 8. pantu, kā arī par izmaiņām grupas sastāvā vai grupas likvidēšanu. 5. Ražotāji var vienoties par apvienošanos grupā, ja to vienošanās atbilst Līguma 81. un 82. pantam un ja tie ar komerciāli pamatotiem nosacījumiem atklāti, pārredzami un bez diskriminācijas ļauj grupā darboties visiem ražotājiem, kas vēlas kļūt par grupas dalībniekiem. Neskarot Kopienas konkurences noteikumu vispārēju piemērošanu šādām grupām, visi grupas dalībnieki jo īpaši nodrošina, ka saistībā ar to vienošanos par apvienošanos grupā nedrīkst notikt ne datu kopīga izmantošana, ne apmaiņa ar informāciju, izņemot attiecībā uz šādu informāciju: 16. vidējās īpatnējās CO2 emisijas; 17. īpatnējo emisiju mērķis; 18. kopējais reģistrēto transportlīdzekļu skaits. 6. Šā panta 5. punktu nepiemēro, ja visi grupas ražotāji veido vienu un to pašu saistītu ražotāju grupu. 7. Ja nav 3. punktā minētā paziņojuma, to ražotāju grupu, par ko Komisijai iesniegta informācija attiecībā uz 4. pantā minēto saistību izpildi, uzskata par vienu ražotāju. Ar uzraudzību un ziņojumu iesniegšanu saistītā informācija par ikvienu ražotāju, kā arī ikvienu ražotāju grupu tiek reģistrēta, nodota un ir pieejama 7. panta 4. punktā minētajā centralizētajā reģistrā. 7. pants Vidējo emisiju monitorings un ziņošana par tām 1. Saskaņā ar II pielikuma A daļu par kalendār a gadu, kas sākas 2012. gada 1. janvārī, un katru nākamo kalendāra gadu, katra dalībvalsts fiksē informāciju par katru jaunu vieglo kravas automobili, kas reģistrēts tās teritorijā. Šo informāciju dara pieejamu ražotājiem un viņu izraudzītajiem importētājiem vai pārstāvjiem katrā dalībvalstī. Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka par reģistrāciju atbildīgo iestāžu darbība ir pārredzama. 2. Sākot no 2013. gada, katru gadu līdz 28. februārim dalībvalsts nosaka un nosūta Komisijai II pielikuma B daļā minēto informāciju par iepriekšējo kalendāra gadu. Datus nosūta II pielikuma C daļā noteiktajā formātā. 3. Pēc Komisijas pieprasījuma dalībvalsts nosūta arī visus atbilstīgi 1. punktam savāktos datus. 4. Komisija uztur centralizētu reģistru, kurā apkopo tos datus, kuras dalībvalstis paziņojušas atbilstīgi šim pantam, un šis reģistrs ir publiski pieejams. Līdz 2013. gada 30. jūnijam un katru nākamo gadu Komisija katram ražotājam provizoriski aprēķina: 19. vidējās īpatnējās CO2 emisijas iepriekšējā kalendāra gadā; 20. īpatnējo emisiju mērķus iepriekšējā kalendāra gadā un 21. starpību starp ražotāja vidējām īpatnējām CO2 emisijām iepriekšējā kalendāra gadā un tā īpatnējo emisiju mērķi minētajā gadā. Komisija katram ražotājam paziņo provizorisko aprēķinu par attiecīgo ražotāju. Paziņojums ietver datus par katrā dalībvalstī reģistrēto jauno vieglo kravas automobiļu skaitu un to īpatnējām CO2 emisijām. 5. Ražotājs trīs mēnešu laikā pēc 4. punktā minētā provizoriskā aprēķina saņemšanas var paziņot Komisijai par kļūdām datos, norādot dalībvalsti, kurā, pēc ražotāja domām, radusies kļūda. 6. Komisija izskata visus ražotāju ziņojumus un līdz 31. oktobrim vai nu apstiprina, vai groza provizoriskos aprēķinus, kas minēti 4. punktā. 7. Attiecībā uz 2012. un 2013. kalendāra gadu un pamatojoties uz aprēķiniem, kas veikti saskaņā ar 5. punktu, Komisija informē ražotāju, ja Komisijai šķiet, ka ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas pārsniedz tā īpatnējo emisiju mērķi. 8. Katrā dalībvalstī kompetentā iestāde monitoringa datu vākšanai un paziņošanai atbilstīgi šai regulai ir tā iestāde, kas izraudzīta saskaņā ar 8. panta 7. punktu Regulā (EK) Nr. 443/2009. 9. Saskaņā ar 13. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru Komisija var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus par monitoringu un datu paziņošanu saskaņā ar šo pantu un par II pielikuma piemērošanu. Ņemot vērā pieredzi, kas gūta šīs regulas piemērošanā, Komisija var grozīt II pielikumu. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 10. Turklāt dalībvalstis apkopo un paziņo datus saskaņā ar šo pantu par to M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu reģistrācijām, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā un kuru standartmasa nepārsniedz 2610 kg, un transportlīdzekļiem, kuru tipa apstiprinājums ir paplašināts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktu. 8. pants Maksa par pārsniegtajām emisijām 1. Attiecībā uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra un katru nākamo kalendāra gadu Komisija nosaka maksu par pārsniegtajām emisijām attiecīgi ražotājam vai grupas vadītājam, ja ražotāja vidējās īpatnējās CO 2 emisijas pārsniedz tā īpatnējo emisiju mērķi. 2. Maksu par pārsniegtajām emisijām, kas minēta 1. punktā, aprēķina pēc šādas formulas: 22. no 2014. gada līdz 2018. gadam: i) ja emisijas pārsniegtas par vairāk nekā 3 g CO2/km: ((pārsniegtās emisijas – 3) × EUR 120 + EUR 45) × jauno vieglo kravas automobiļu skaits, ii) ja emisijas pārsniegtas par vairāk nekā 2 g CO2/km, bet ne vairāk kā 3 g CO2/km: ((pārsniegtās emisijas – 2) × EUR 25 + EUR 20) × jauno vieglo kravas automobiļu skaits, iii) ja emisijas pārsniegtas par vairāk nekā 1 g, bet ne vairāk kā 2 g CO2/km: ((pārsniegtās emisijas – 1) × EUR 15 + EUR 5) × jauno vieglo kravas automobiļu skaits, iv) ja emisijas pārsniegtas par mazāk nekā 1 g CO2/km: pārsniegtās emisijas × EUR 5 × jauno vieglo kravas automobiļu skaits; 23. no 2019. gada: (pārsniegtās emisijas × EUR 120) × jauno vieglo kravas automobiļu skaits. Šajā pantā: „pārsniegtās emisijas” ir gramos uz kilometru (pozitīvs skaitlis) izteikta un līdz trim zīmēm aiz komata noapaļota CO2 vērtība, par kuru ražotājs pārsniedzis īpatnējo emisiju mērķi kalendāra gadā vai kalendāra gada daļā, uz kuru attiecas 4. pantā noteiktās saistības, ņemot vērā CO2 emisiju samazinājumu saistībā ar inovatīvu tehnoloģiju izmantošanu, kas apstiprinātas atbilstīgi 11. pantam; un „jaunu vieglo kravas automobiļu skaits” ir ražotāja izgatavotu un minētajā periodā reģistrētu jaunu vieglo kravas automobiļu skaits atbilstīgi pakāpeniskas ieviešanas kritērijam, kas noteikts 4. pantā. 3. Komisija nosaka metodes 1. punktā minēto emisiju pārsniegšanas maksu iekasēšanai. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, papildinot to, pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 4. Maksas par pārsniegtajām emisijām uzskata par Eiropas Savienības vispārējā budžeta ieņēmumiem. 9. pants Informācijas publicēšana par ražotāju sasniegtajiem rezultātiem 1. Līdz 2013. gada 31. oktobrim un pēc tam līdz katra nākamā gada 31. oktobrim Komisija publicē sarakstu, kurā par katru ražotāju norāda: 24. tā īpatnējo emisiju mērķi iepriekšējā kalendāra gadā; 25. tā vidējās īpatnējās CO2 emisijas iepriekšējā kalendāra gadā; 26. atšķirību starp iepriekšējā kalendāra gada vidējām īpatnējām CO2 emisijām un attiecīgā gada īpatnējo emisiju mērķi; 27. vidējās īpatnējās CO2 emisijas visiem jaunajiem vieglajiem kravas automobiļiem Kopienā iepriekšējā kalendāra gadā; un 28. visu jaunu vieglo kravas automobiļu vidējo masu Kopienā iepriekšējā kalendāra gadā. 2. No 2014. gada 31. oktobra sarakstā, ko publicē saskaņā ar 1. punktu, norāda arī to, vai ražotājs izpildījis 4. panta prasības iepriekšējam kalendāra gadam. 10. pants Atkāpes konkrētiem transportlīdzekļu ražotājiem 1. Pieteikumu atkāpei no tā īpatnējo emisiju mērķa izpildes, kas aprēķināts saskaņā ar I pielikumu, var iesniegt ražotājs, kura izgatavoto vieglo kravas automobiļu skaits, kas katru gadu tiek reģistrēti Kopienā, nepārsniedz 22 000 un: 29. kurš nav daļa no saistītu ražotāju grupas; vai 30. kurš ir daļa no saistītu ražotāju grupas, kas kopā ir atbildīga par mazāk nekā 22 000 Kopienā kalendāra gadā reģistrētiem jauniem vieglajiem kravas automobiļiem; vai 31. kurš ir daļa no saistītu ražotāju grupas, bet tam ir savas ražošanas iekārtas un projektēšanas centrs. 2. Atkāpi, kas minēta 1. punktā, var piešķirt uz laikposmu, kas nepārsniedz piecus kalendāra gadus. Pieteikumu iesniedz Komisijai un tajā norāda: 32. ražotāja nosaukumu un kontaktpersonu; 33. pierādījumus, ka ražotājam ir tiesības uz 1. punktā minēto atkāpi; 34. informāciju par vieglajiem kravas automobiļiem, ko tas ražo, tostarp par šo vieglo kravas automobiļu masu un īpatnējām CO2 emisijām; un 35. īpatnējo emisiju mērķi, kas atbilst tā emisiju samazināšanas iespējām, tostarp ekonomiskajām un tehniskajām iespējām samazināt īpatnējās CO2 emisijas, un ņemot vērā ražotā vieglā kravas automobiļa tipa tirgu. 3. Komisija piešķir ražotājam atkāpi, ja tā uzskata, ka ražotājam ir tiesības uz 1. punktā minēto atkāpi, un atzīst, ka ražotāja ierosinātais īpatnējo emisiju mērķis atbilst tā emisiju samazināšanas iespējām, tostarp ekonomiskajām un tehniskajām iespējām samazināt īpatnējās CO2 emisijas, kā arī ņemot vērā ražotā vieglā kravas automobiļa tipa tirgus īpatnības. Atkāpi piemēro no tā gada 1. janvāra, kas seko atkāpes piešķiršanas dienai. 4. Ražotājs, uz kuru saskaņā ar šo pantu attiecas atkāpe, nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām, kas ietekmē vai var ietekmēt viņa tiesības uz atkāpi. 5. Ja Komisija pēc 4. punktā minētā paziņojuma saņemšanas vai kāda cita iemesla dēļ uzskata, ka ražotājam vairs nav tiesību uz atkāpi, tā no nākamā kalendāra gada 1. janvāra atceļ atkāpi un paziņo par to ražotājam. 6. Ja ražotājs nesasniedz savu īpatnējo emisiju samazināšanas mērķi, Komisija ražotājam nosaka maksu par pārsniegtajām emisijām saskaņā ar 8. pantu. 7. Komisija var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus 1. līdz 6. punkta īstenošanai, tostarp noteikumus par to kritēriju interpretāciju, pēc kuriem nosaka tiesības izmantot atkāpes, par pieteikumu saturu un par īpatnējo CO2 emisiju samazināšanas programmu saturu un novērtēšanu. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 8. Pieteikumus par atkāpes piemērošanu, tostarp ar tiem saistīto papildinformāciju, 4. pantā minētos paziņojumus, informāciju par 5. pantā minēto atkāpju atcelšanu un 6. pantā minētajām maksām par pārsniegtajām emisijām, kā arī pasākumus, kas pieņemti atbilstoši 7. pantam, dara publiski pieejamus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem. 11. pants Ekoinovācijas 1. Saņemot iesniegumu no piegādātāja vai ražotāja, ņem vērā CO 2 emisiju ietaupījumu, ko panāk, izmantojot inovatīvas tehnoloģijas. Šo tehnoloģiju kopējais ieguldījums ražotāja īpatnējo emisiju mērķa samazināšanā var būt līdz 7 g CO2 /km. 2. Saskaņā ar 13. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru Komisija līdz 2012. gada 31. decembrim pieņem sīki izstrādātus noteikumus par šādu inovatīvu tehnoloģiju apstiprināšanas kārtību. Šo sīki izstrādāto noteikumu pamatā ir šādi kritēriji attiecībā uz inovatīvajām tehnoloģijām: 36. piegādātājam vai ražotājam jābūt atbildīgam par to, ka, izmantojot šīs inovatīvās tehnoloģijas, tiek panākts CO2 ietaupījums; 37. inovatīvajām tehnoloģijām jāsniedz pārbaudīts ieguldījums CO2 samazināšanā; 38. inovatīvajām tehnoloģijām nedrīkst būt piemēroti standarta pārbaudes cikla CO2 mērījumi vai obligātie noteikumi saistībā ar papildu pasākumiem, kas atbilst 10 g CO2/km, kas minēts 1. pantā Regulā Nr. 443/2009 vai kas ir obligāti saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem. 3. Piegādātājs vai ražotājs, kurš iesniedz pieteikumu apstiprināt pasākumu kā inovatīvu tehnoloģiju, iesniedz Komisijai ziņojumu, tostarp verifikāciju, kuru sagatavojusi neatkarīga sertificēta iestāde. Ja ir iespējama mijiedarbība starp šo pasākumu un citu inovatīvu tehnoloģiju, kas jau ir apstiprināta, ziņojumā min šo mijiedarbību, un pārbaudes ziņojumā izvērtē, ciktāl šī mijiedarbība maina ar katru pasākumu sasniegto samazinājumu. 4. Komisija apliecina panākto samazinājumu, pamatojoties uz 2. punktā noteiktajiem kritērijiem. 12. pants Pārskatīšana un ziņojums 1. Līdz 2016. gada 31. oktobrim un turpmāk reizi trijos gados pieņem pasākumus, ar kuriem izdara grozījumus I pielikumā, lai pielāgotu tajā minēto M0 skaitli jaunu vieglo kravas automobiļu vidējai masai iepriekšējos trijos kalendāra gados. Šie pasākumi pirmoreiz stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī un turpmāk reizi trīs gados. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 2. Komisija iekļauj vieglos kravas automobiļus CO2 emisiju mērījumu procedūru pārskatīšanā atbilstīgi 13. panta 3. punktam Regulā (EK) Nr. 443/2009. No dienas, kad CO2 emisiju mērīšanai piemēro pārskatīto procedūru, inovatīvās tehnoloģijas vairs neapstiprina saskaņā ar saskaņā ar 11. pantā noteikto procedūru. 3. Komisija iekļauj vieglos kravas automobiļus Direktīvas 2007/46/EK pārskatīšanā atbilstīgi 13. panta 4. punktam Regulā (EK) Nr. 443/2009. 4. Līdz 2013. gada 1. janvārim Komisija pabeidz pārskatīt I pielikumā paredzētos īpatnējo emisiju mērķus un 10. pantā paredzētās atkāpes, lai noteiktu: - kārtību, ar kuru līdz 2020. gadam izmaksu ziņā efektīvi sasniedz 135 g CO2/km ilgtermiņa mērķi, kura īstenojamība vēl jāapstiprina, pamatojoties atjauninātiem ietekmes novērtējuma rezultātiem; un - šā mērķa īstenošanas aspektus, tostarp maksu par pārsniegtajām emisijām. Pamatojoties uz šādu pārskatu un tā ietekmes novērtējumu, kurā novērtēta arī vispārējā ietekme uz automobiļu ražošanas nozari un no tās atkarīgajām nozarēm, Komisija vajadzības gadījumā - iesniedz priekšlikumu, lai no konkurences viedokļa šo regulu grozītu pēc iespējas neitrālākā veidā, sociāli taisnīgi un ilgtspējīgi, - apstiprina to M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu iekļaušanu šajā regulā, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā un kuru standartmasa nepārsniedz 2610 kg, un transportlīdzekļiem, kuru tipa apstiprinājums ir paplašināts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktu. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 5. Līdz 2014. gadam Komisija pēc ietekmes novērtējuma veikšanas publicē ziņojumu par datiem attiecībā uz aizņemto laukumu un lietderīgo kravu un to izmantošanu par lietderības parametriem, lai noteiktu īpatnējo emisiju mērķus, un vajadzības gadījumā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu grozīt I pielikumu. 6. Pieņem pasākumus, lai nodrošinātu I pielikumā iekļauto formulu pielāgošanu, tādējādi atspoguļojot jebkādas izmaiņas reglamentētajā pārbaudes procedūrā īpatnējo CO2 emisiju mērīšanai. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs regulas elementus, pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. 7. Komisija līdz 2015. gadam pārskata paņēmienu II pielikuma B daļas 7. punktā minēto pabeigto transportlīdzekļu īpatnējo CO2 emisiju noteikšanai un vajadzības gadījumā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu grozīt II pielikumu. 13. pants Komitejas procedūra 1. Komisijai palīdz Komiteja, kas izveidota ar Lēmuma 93/389/EEK 8. pantu. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši. 3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu. 14. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS ĪPATNĒJO CO2 EMISIJU MĒRĶI 1. Katra vieglā kravas automobiļa aptuvenās īpatnējās CO2 emisijas, ko mēra gramos kilometrā, aprēķina, izmantojot šādu formulu. 39. No 2014. gada līdz 2017. gadam: Aptuvenas īpatnējās CO2 emisijas = 175 + a × (M – M0), kur M = transportlīdzekļa masa kilogramos (kg); M0 = 1706,0; a = 0,093. 40. No 2018. gada: Aptuvenas īpatnējās CO2 emisijas = 175 + a × (M – M0), kur M = transportlīdzekļa masa kilogramos (kg), M0 = vērtība, kas pieņemta saskaņā ar 12. panta 1. punktu, a = 0,093. 2. Ražotāja īpatnējo emisiju mērķi kalendāra gadā aprēķina kā vidējās aptuvenās īpatnējās CO2 emisijas katram šajā kalendāra gadā reģistrētam jaunam vieglajam kravas automobilim, kuram tas ir ražotājs. II PIELIKUMS EMISIJU MONITORINGS UN ZIŅOŠANA PAR TĀM A. DATU APKOPOšANA PAR VIEGLAJIEM KRAVAS AUTOMOBIļIEM UN CO 2 MONITORINGA INFORMāCIJAS NOTEIKšANA 1. Par gadu, kas sākas 2011. gada 1. janvārī, un katru nākamo gadu dalībvalsts reģistrē šādu informāciju par katru jaunu vieglo kravas automobili, kurš reģistrēts tās teritorijā: 41. ražotājs; 42. tips, variants un versija; 43. īpatnējās CO2 emisijas (g/km); 44. masa (kg); 45. garenbāze (mm); 46. šķērsbāze (mm); 47. lietderīgā slodze (kg). 2. Informāciju, kas minēta 1. punktā, iegūst no konkrētā vieglā kravas automobiļa atbilstības sertifikāta. Ja atbilstības sertifikātā norādīta gan minimālā, gan maksimālā vieglā kravas automobiļa masa, dalībvalstis šīs regulas nolūkā izmanto tikai to vērtību, kas atbilst maksimālajai masai. Divu degvielu transportlīdzekļu gadījumā (benzīns/gāze), kuru atbilstības sertifikātā ir norādītas abu degvielas veidu īpatnējās CO2 emisijas, dalībvalstis izmanto tikai tos datus, kas mērīti attiecībā uz gāzi. 3. Kalendāra gadā, kas sākas 2011. gada 1. janvārī, un katrā nākamajā kalendāra gadā katra dalībvalsts atbilstīgi B daļā izklāstītajām metodēm par katru ražotāju nosaka: 48. tās teritorijā reģistrēto jaunu vieglo kravas automobiļu kopējo skaitu; 49. vidējās īpatnējās CO2 emisijas atbilstīgi šā pielikuma B daļas 2. punktam; 50. vidējo masu atbilstīgi šā pielikuma B daļas 3. punktam; 51. attiecībā uz jauna vieglā kravas automobiļa katra tipa katra modeļa katru versiju: i) tās teritorijā reģistrēto jaunu vieglo kravas automobiļu kopējo skaitu, atbilstīgi šā pielikuma B daļas 4. punktam, ii) īpatnējās CO2 emisijas, iii) masu, iv) transportlīdzekļa aizņemto laukumu atbilstīgi šā pielikuma B daļas 5. punktam, v) lietderīgo slodzi. B. Metode jaunu vieglo kravas automobiļu CO 2 MONITORINGA INFORMāCIJAS NOTEIKšANAI Monitoringa informāciju, kas dalībvalstīm jānosaka atbilstīgi A daļas 3. punktam, nosaka saskaņā ar šajā daļā norādīto metodiku. 1. Jaunu reģistrēto vieglo kravas automobiļu skaits (N). Dalībvalstis nosaka attiecīgajā monitoringa gadā tās teritorijā reģistrēto jauno vieglo kravas automobiļu skaitu (N). 2. Vidējās īpatnējās jaunu vieglo kravas automobiļu CO2 emisijas (S ,ave ) Visu monitoringa gadā dalībvalsts teritorijā pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo kravas automobiļu vidējās īpatnējās CO2 emisijas (S ,ave ) aprēķina, dalot katra jaunā transportlīdzekļa īpatnējo CO2 emisiju summu (S) ar jauno transportlīdzekļu skaitu (N). S ave = (1/ N ) × Σ S 3. Jaunu vieglo kravas automobiļu vidējā masa Visu monitoringa gadā dalībvalsts teritorijā reģistrēto jaunu vieglo kravas automobiļu vidējo masu (M ,ave ) aprēķina, dalot katra jaunā kravas automobiļa masas summu (M) ar jauno transportlīdzekļu skaitu (N). M ave = (1/ N ) × Σ M 4. Jaunu vieglo kravas automobiļu sadalījums pēc versijas Attiecībā uz jauna vieglā kravas automobiļa katra tipa katra varianta katru versiju atzīmē pirmo reizi reģistrēto transportlīdzekļu skaitu, masu, īpatnējās CO2 emisijas un transportlīdzekļa aizņemto laukumu. 5. Aizņemtais laukums Transportlīdzekļa aizņemto laukumu aprēķina, reizinot transportlīdzekļa garenbāzi ar šķērsbāzi. 6. Lietderīgā slodze Transportlīdzekļa lietderīgo slodzi definē kā atšķirību starp tehniski pieļaujamo maksimālo pilno masu atbilstīgi Direktīvas 2007/46/EK III pielikumam un transportlīdzekļa masu. 7. Pabeigto transportlīdzekļu īpatnējās emisijas Pabeigto transportlīdzekļu īpatnējās emisijas nosaka saskaņā ar Direktīvu 2004/3/EK. Ja vērtība nav pieejama, pabeigta transportlīdzekļa īpatnējās emisijas uzskata par līdzvērtīgām visu to pabeigto transportlīdzekļu īpatnējo emisiju lielākajai vērtībai, kuru tips ir tāds pats kā nepabeigtajam transportlīdzeklim, no kura izgatavo pabeigto transportlīdzekli, un kas tikuši reģistrēti ES tajā pašā monitoringa gadā. Terminu „transportlīdzekļa tips” definē saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK 3. pantu. Ja attiecībā uz visiem pabeigtajiem transportlīdzekļiem pastāv vairāk nekā trīs dažādas īpatnējo emisiju vērtības, izmanto otru lielāko īpatnējo emisiju vērtību. C. Datu nosūtīšanas formāts Katru gadu dalībvalstis paziņo A daļas 3. punktā minētos datus par katru ražotāju šādā formātā. Datu kopsavilkums: Gads | Ražotājs | Jaunu reģistrēto vieglo kravas automobiļu kopskaits | Vidējās īpatnējās CO2 emisijas (g/km) | Vidējā masa (kg) | Vidējā balstvirsma (m2) | Vidējā lietderīgā slodze (kg) | (1. ražotājs) | … | … | … | … | … | (2. ražotājs) | … | … | … | … | … | … | … | … | … | … | … | Visi ražotāji kopā | … | … | … | … | … | Sīkāki dati ražotāja līmenī: Gads |Ražotājs |Vieglā kravas automobiļa tips |Variants |Versija |Apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija |Reģistrētā transportlīdzekļa kategorija |Marka |Tirdzniecības nosaukums |Inovatīvās tehnoloģijas vai inovatīvu tehnoloģiju kopuma[19] kods |Pavisam reģistrēts pirmo reizi |Īpatnējās CO2 emisijas (g/km) |Ūdeņraža patēriņš (g/km) |Elektroenerģijas patēriņš (Wh/km) |Masa (kg) |Balstvirsma (m2) |Vidējā lietderīgā slodze (kg) |Emisiju samazinājums, izmantojot inovatīvas tehnoloģijas[20] | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(1. ražotāja nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(1. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(1. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(1. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |(2. tipa nosaukums) |(2. varianta nosaukums) |(2. versijas nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |1. gads |(2. ražotāja nosaukums) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | | [1] OV L 33, 7.2.1994., 11. lpp. [2] 2007. gada 21.–22. maijā pieņemtie Konkurētspējas padomes secinājumi (9671/07) [3] 2007. gada 28. jūnijā pieņemtie Vides padomes secinājumi (11483/07) [4] Direktīva 2004/3/EK, OV L 49, 19.2.2004., 36. lpp. [5] Šis ziņojums ir pieejams Europa tīmekļa vietnē, izmantojot šo saiti: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/co2/pdf/final_report_lcv_co2_250209.pdf [6] Šis ziņojums ir pieejams Europa tīmekļa vietnē, izmantojot šo saiti: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/co2/pdf/Report%20LT%20targets.pdf [7] OV C , , . lpp. [8] OV C , , . lpp. [9] OV C , , . lpp. [10] OV L 33, 7.2.1994., 11. lpp. [11] OV L 140, 5.6.2009., 136. lpp. [12] OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp. [13] COM(2007)19, galīgā redakcija. [14] COM(2007)22, galīgā redakcija. [15] OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp. [16] OV L 171, 29.6.2007., 1. lpp. [17] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.). [18] OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp. [19] Saskaņā ar šīs regulas 10. pantu. [20] Saskaņā ar šīs regulas 10. pantu.