Lai noskaidrotu, vai tiek piedāvāti pakalpojumi, iestādēm ir jānovērtē, vai pakalpojumu sniedzējs ļauj juridiskām vai fiziskām personām vienā vai vairākās dalībvalstīs izmantot savus pakalpojumus. Tomēr pakalpojuma pieejamība (kas varētu izrietēt arī no pakalpojumu sniedzēja vai starpnieka tīmekļa vietnes vai e-pasta adreses un citas kontaktinformācijas pieejamības) vien nebūtu pietiekams nosacījums šīs regulas piemērošanai. Tādēļ ir nepieciešama būtiska saikne ar šīm dalībvalstīm, lai pārliecinātos par pietiekamu saistību starp pakalpojumu sniedzēju un teritoriju, kurā tas piedāvā savus pakalpojumus. Šāda būtiska saistība pastāv, ja pakalpojumu sniedzējam ir uzņēmums vienā vai vairākās dalībvalstīs. Ja uzņēmums Savienībā neveic uzņēmējdarbību, kritērijs par būtisku saistību ar Savienību būtu jāizvērtē, pamatojoties uz ievērojamu lietotāju skaitu vienā vai vairākās dalībvalstīs vai arī darbību vēršanu uz vienu vai vairākām dalībvalstīm. Darbību vēršanu uz vienu vai vairākām dalībvalstīm var noteikt, pamatojoties uz visiem būtiskajiem apstākļiem, tostarp tādiem faktoriem kā valoda vai valūta, ko parasti izmanto dalībvalstī. Darbību vēršanu uz kādu dalībvalsti tāpat var noteikt, ņemot vērā lietotnes pieejamību attiecīgās valsts lietotņu veikalā, vietējo reklāmas pakalpojumu sniegšanu vai reklāmas, kas sniegtas attiecīgajā dalībvalstī izmantotajā valodā, informācijas izmantošanu, kas iegūta no personām, kuras veic darbību attiecīgajā dalībvalstī, vai attiecības ar klientiem, piemēram, nodrošinot klientu apkalpošanas dienstu valodā, ko parasti izmanto attiecīgajā dalībvalstī. Tāpat tiek pieņemts, ka pastāv būtiska saistība, ja pakalpojumu sniedzējs vērš savas darbības uz vienu vai vairākām dalībvalstīm, kā noteikts 17. panta 1. punkta c) apakšpunktā Regulā 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās.

Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojums un Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojums ir izmeklēšanas pasākumi, kurus var izdot tikai kriminālizmeklēšanā vai krimināllietās par konkrētiem noziedzīgiem nodarījumiem. Saikne ar konkrētu izmeklēšanu atšķir tos no tiesību aktos paredzētajiem preventīvajiem pasākumiem vai datu saglabāšanas pienākumiem un nodrošina procesuālo tiesību piemērošanu kriminālprocesos. Tādēļ kompetence uzsākt izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu nodarījumu ir priekšnoteikums regulas izmantošanai.

Papildu prasība attiecas uz pieprasītajiem datiem, proti, tiem jābūt saistītiem ar pakalpojumiem, ko piedāvā pakalpojumu sniedzējs Savienībā.

2. nodaļa. Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojums, Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojums un sertifikāti

4. pants. Izdevējiestāde

Tiesu iestādei, kas izdod Eiropas e-pierādījumu sniegšanas vai e-pierādījumu saglabāšanas rīkojumu, vienmēr ir jābūt iesaistītai vai nu kā izdevējiestādei, vai kā apstiprinātājai iestādei. Rīkojumus par darījumu un satura datu sniegšanu izdod tiesnesis vai tiesa. Attiecībā uz abonenta vai piekļuves datiem tos var izdot arī prokurors.

5. pants. Eiropas elektronisko pierādījumu sniegšanas rīkojuma izdošanas nosacījumi

Regulas 5. pantā izklāstīti nosacījumi Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojuma izdošanai. Tie ir jāizvērtē izdevējai tiesu iestādei.

Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumu drīkst izdot tikai tad, ja tas ir nepieciešams un proporcionāls konkrētajā lietā. Turklāt e-pierādījumu sniegšanas rīkojums būtu jāizdod tikai tad, ja izdevējvalstī līdzīgā vietējā situācijā būtu pieejams līdzīgs pasākums.

Abonenta datu un piekļuves datu sniegšanas rīkojumus var izdot par jebkuru noziedzīgu nodarījumu. Salīdzinot ar abonenta un piekļuves datiem, darījumu datiem un satura datiem būtu jāpiemēro stingrākas prasības, lai atspoguļotu šādu datu sensitivitāti un attiecīgi lielāku tiesību aizskārumu, ko rada rīkojumi par šādiem datiem. Tādējādi rīkojumus var izdot tikai par nodarījumiem, kuros maksimālais brīvības atņemšanas sods ir vismaz trīs gadi. Sliekšņa noteikšana, pamatojoties uz maksimālo brīvības atņemšanas sodu, ļauj piemērot proporcionālāku pieeju kopā ar vairākiem citiem ex ante un ex post nosacījumiem un drošības pasākumiem, lai nodrošinātu proporcionalitātes principa un iesaistīto personu tiesību ievērošanu.

Tajā pašā laikā slieksnis nedrīkst mazināt instrumenta efektivitāti un tā praktisku izmantošanu.. Dalībvalstis piemēro dažādus maksimālos soda apmērus spriedumos, kas attiecas uz to valsts sistēmu. Valstu kriminālkodeksi ir atšķirīgi un nav saskaņoti. Tas attiecas uz noziedzīgiem nodarījumiem un tiem piemērojamām sankcijām. Valstu procesuālie kodeksi atšķiras arī attiecībā uz darījumu vai satura datu iegūšanas sliekšņiem: dažas dalībvalstis nenosaka konkrētu slieksni; citās ir izveidoti noziedzīgu nodarījumu saraksti. Trīs gadu slieksnis ierobežo instrumenta darbības jomu attiecībā uz smagākiem noziegumiem, pārmērīgi neierobežojot to praktisku izmantošanu. Šis slieksnis no darbības jomas izslēdz daudzus noziegumus atkarībā no dalībvalsts kriminālkodeksa (piemēram, dažās dalībvalstīs pārrobežu datu e-pierādījumu sniegšanas rīkojumu par vairāk sensitīviem datiem var uzskatīt par neproporcionālu attiecībā uz dalību organizētās noziedzības grupā un nolaupīšanu, kā arī tādiem noziedzīgiem nodarījumiem kā sīkas zādzības, krāpšana un uzbrukums). No otras puses, trīs gadu slieksnis ietver noziedzīgus nodarījumus, kuru apkarošanai nepieciešama efektīvāka pieeja; tie ir, piemēram, dalība noziedzīgā organizācijā, teroristu grupu finansēšana, noziedzīgas organizācijas atbalstīšana vai reklamēšana, apmācība teroristu nodarījumu izdarīšanai, konkrēti teroristiski nodarījumi un gatavošanās teroristiska nodarījuma izdarīšanai vai gatavošanās ķīlnieku sagrābšanai, kas pretējā gadījumā tiktu izslēgti, ja atkarībā no dalībvalsts tiktu piemērots augstāks slieksnis. Šis slieksnis ir izvēlēts, lai visām dalībvalstīm nodrošinātu līdzsvaru starp kriminālizmeklēšanas efektivitāti un tiesību aizsardzību un proporcionalitāti. Sliekšņa piemērošanai ir arī priekšrocība, proti, tas ir vienkārši piemērojams praksē.

Turklāt rīkojumus par darījumu vai satura datu sniegšanu var izdot arī attiecībā uz uzskaitītajiem konkrētiem saskaņotiem nodarījumiem,par kuriem pierādījumi parasti ir pieejami tikai elektroniskā formā. Tas pamato regulas piemērošanu arī lietās, kad maksimālais brīvības atņemšanas sods ir mazāks par iepriekšminēto slieksni; pretējā gadījumā šos noziedzīgos nodarījumus nevarētu pienācīgi izmeklēt, kā rezultātā nodarījuma izdarītājs varētu palikt nesodīts. Nodarījumi ir minēti šādu tiesību aktu īpašajos noteikumos: i) Padomes Pamatlēmums 2001//413/TI par krāpšanas un viltošanas apkarošanu attiecībā uz bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļiem, ii) Direktīva 2011/93/ES par seksuālas vardarbības pret bērniem, bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2004/68/TI un iii) Direktīva 2013/40/ES par uzbrukumiem informācijas sistēmām un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2005/222/TI. Rīkojumus var izdot arī par nodarījumiemm, kas uzskaitīti Direktīvā 2017/541/ES par terorisma apkarošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2002/475/TI un groza Padomes Lēmumu 2005/671/TI. Dažiem no šiem nodarījumiem minimālais maksimālais slieksnis ir vismaz 1 gads, citiem – 2 gadi, bet neviens nav zemāks par maksimālo 1 gada slieksni.

Šajā pantā noteikta arī obligātā informācija, kura ir jāietver Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumā, lai pakalpojumu sniedzējs varētu identificēt un sniegt pieprasītos datus. Tāpat Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumā ir jāiekļauj pasākuma nepieciešamības un proporcionalitātes pamatojums, norādot pasākuma

Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumu īsteno, izsniedzot Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojuma sertifikātu (EPOC) (sk. 8. pantu), kas tiek iztulkots un nosūtīts pakalpojumu sniedzējam. EPOC ir norādīta tā pati obligātā informācija kā rīkojumā, izņemot norādi par pasākuma nepieciešamību un proporcionalitāti vai sīkāku informāciju par attiecīgo lietu.

Situācijās, kad pieprasītie dati tiek glabāti vai apstrādāti kā daļa no infrastruktūras, ko pakalpojumu sniedzējs nodrošina uzņēmumam — parasti mitināšanas vai programmatūras pakalpojumu gadījumā —, pašam uzņēmumam jābūt galvenajam izmeklēšanas iestāžu pieprasījuma adresātam. Gadījumos, kad uzņēmums nav pakalpojumu sniedzējs, uz kuru attiecas šīs regulas darbības joma, šim nolūkam var būt nepieciešama EIR vai STP procedūra. Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumu var adresēt pakalpojumu sniedzējam tikai tad, ja pieprasījumu nebūtu pareizi adresēt uzņēmumam, jo īpaši, ja tas radītu izmeklēšanas apdraudējuma risku, piemēram, ja ir uzsākta izmeklēšana par pašu uzņēmumu.

Pirms Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojuma izdošanas izdevējiestādei arī jāņem vērā iespējamā imunitāte un privilēģijas saskaņā ar pakalpojumu sniedzēja dalībvalsts tiesību aktiem vai ietekmi uz šīs dalībvalsts pamatinteresēm, piemēram, valsts drošību un aizsardzību. Šā noteikuma mērķis ir nodrošināt, lai izdevējvalstī tiek ņemta vērā imunitāte un privilēģijas, kas aizsargā pakalpojumu sniedzēja reģistrācijas dalībvalstī pieprasītos datus, jo īpaši, ja tie nodrošina augstāku aizsardzību nekā izdevējvalsts tiesību akti.

6. pants. Eiropas elektronisko pierādījumu saglabāšanas rīkojuma izdošanas nosacījumi

Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojumam piemērojami līdzīgi nosacījumi kā Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumam. To var izdot par jebkuru noziedzīgu nodarījumu saskaņā ar 6. pantā izklāstītajiem nosacījumiem. Tā mērķis ir novērst attiecīgo datu izņemšanu, dzēšanu vai grozīšanu situācijās, kad šo datu sniegšanai var būt nepieciešams ilgāks laiks, piemēram, tāpēc, ka tiks izmantoti tiesiskās sadarbības kanāli. Piemēram, ņemot vērā to, ka EIR kopumā var izdot par jebkuru pārkāpumu, neierobežojot to ar sliekšņiem, arī Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojums netiks ierobežots. Pretējā gadījumā šis instruments nebūtu efektīvs. Lai izmeklēšanas iestādes varētu ātri rīkoties un, ņemot vērā to, ka attiecīgais datu sniegšanas pieprasījums būs nākamais pieprasījums, kad atkal tiks pārbaudīti visi nosacījumi, prokurors var izdot vai apstiprināt arī Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojumus.

7. pants. Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojuma vai Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojuma adresāts

Eiropas e-pierādījumu sniegšanas rīkojumi un Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojumi jāadresē juridiskajam pārstāvim, ko pakalpojumu sniedzējs ir izraudzījies pierādījumu vākšanai kriminālprocesos saskaņā ar direktīvu, ar ko nosaka saskaņotus noteikumus par juridisko pārstāvju iecelšanu pierādījumu vākšanai kriminālprocesos. Nosūtīšanai izmantos Eiropas e-pierādījumu sniegšanas sertifikātu (“EPOC”) vai Eiropas e-pierādījumu saglabāšanas rīkojuma sertifikātu (“EPOC-PR”), kā minēts 8. pantā. Minētais juridiskais pārstāvis būs atbildīgs par sertifikātu saņemšanu un savlaicīgu un pilnīgu izpildi. Tādējādi pakalpojumu sniedzēji varēs izvēlēties, kā organizēt dalībvalsts iestāžu prasīto datu sagatavošanu.