Balstoties uz datiem, ko paziņojušas dalībvalstis saskaņā ar Kontroles regulas 118. pantu, un uz Komisijas novērojumiem, kas iegūti no revīzijām, pārbaudēm un inspekcijām, kas veiktas saskaņā ar Kontroles regulas X sadaļu, Komisija uzskata, ka dalībvalstis ir īstenojušas galvenos Kontroles regulas pienākumus un ir izveidojušas nepieciešamos instrumentus, procedūras un standartus, lai nodrošinātu zvejas darbību uzraudzību un pārbaudi visā ES. Tās ir izveidojušas modernus un efektīvus zvejas uzraudzības centrus, kas kopā ar uz risku balstītām kontroles stratēģijām un valsts kontroles programmām ir uzlabojuši zvejas kuģu uzraudzību un izsekošanu ES un starptautiskajos ūdeņos, kā arī ticamu datu apkopošanu un pārsūtīšanu. Kuģu satelītnovērošanas sistēmas (VMS) un elektroniskās ziņošanas sistēmas (ERS) tiek izmantotas visās zvejas flotēs kuģiem, kas garāki par 12 metriem, uzlabojot uzraudzību, kontroli un nozvejas datu ticamību. Zvejas kapacitāte ES līmenī ir samazinājusies saskaņā ar izvirzītajiem mērķiem, nozvejas datu kvalitāte salīdzinājumā ar iepriekšējo režīmu ir uzlabojusies, un pastāv vispārēji atzīta labāka atbilstība KZP noteikumiem attiecībā gan uz operatoriem, gan uz dalībvalstīm.

Turklāt šāda tiesiskā regulējuma novērtēšanu nevar veikt, neņemot vērā politisko vidi, ar kuru tas ir saistīts. Papildus kontekstam un mērķim tās pieņemšanas laikā Kontroles regula tika izvērtēta, ņemot vērā neseno KZP reformu, kas ieviesa jaunus mērķus un juridiskos pienākumus, piemēram, izkraušanas pienākumu. Tika ņemta vērā arī to kontroles aspektu attīstība, kas ieviesti, piemērojot NNN regulu, Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF) laika posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam (ieviešot, cita starpā, jaunus noteikumus par finanšu sankcijām), regula par tirgu kopīgo organizāciju (TKO), kā arī notiekošās diskusijas attiecībā uz regulu par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību un ES centieni, veidot starptautisku okeāna pārvaldību. Visbeidzot, veicot novērtēšanu, tika apsvērtas institucionālo un politisko scenāriju izmaiņas, jo īpaši Lisabonas līguma spēkā stāšanās un Eiropas līmeņa sadarbības izveide krasta apsardzes funkciju izpildē.

Šajā saistībā galvenie Kontroles regulas noteikumi tika izvērtēti attiecībā pret vienlīdzīgu konkurences apstākļu veicināšanas vispārējiem mērķiem un KZP noteikumu ievērošanas kultūru. Turklāt tika pārbaudīta arī to instrumentu efektivitāte, kuri Kontroles regulā paredzēti Komisijai, lai nodrošinātu KZP noteikumu īstenošanu dalībvalstīs. Šīs bija tās jomas, kuras iepriekšējā kontroles režīmā uzrādīja nepilnības un trūkumus un kuras tādēļ tika īpaši risinātas, izmantojot pašreizējās Kontroles regulas jaunos instrumentus.

Kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) sekmes lielā mērā ir atkarīgas no efektīvas kontroles sistēmas ieviešanas. Padomes Regulā (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido ES mēroga kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību KZP noteikumiem (turpmāk tekstā "”Kontroles regula"”), paredzēto pasākumu mērķis ir izveidot Kopienas sistēmu kontrolei, inspekcijai un izpildei, balstoties uz globālu un integrētu pieeju saskaņā ar proporcionalitātes principu un administratīvo izmaksu efektivitāti.

Novērtēšana apstiprina Kontroles regulas svarīgumu un ES pievienoto vērtību, kas ir derīgs instruments, kas nodrošina konsekventu regulējumu kontrolei, inspekcijai un izpildei, lai nodrošinātu atbilstību KZP. Tā tiek uzskatīta arī par ļoti nozīmīgu, veidojot vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp operatoriem.

Kontroles regula vienkāršo un racionalizē iepriekšējo kontroles sistēmu. Neraugoties uz to, ka pastāv citi paralēli instrumenti, kas satur kontroles pasākumus (piemēram, Zvejas atļauju regula, tehniskie pasākumi un Vidusjūras regula), tos vienlaicīgi īstenojot, netika konstatēti nekādas konkrētas problēmas. Kontroles regula ir saskaņota arī ar citiem zivsaimniecības tiesību aktiem un likumiem (piemēram, ar TKO regulu un EJZF). Tā saskaņo ES ar tās starptautiskajām saistībām kontroles jomā, jo īpaši ļaujot nediskriminējošu NNN regulas īstenošanu attiecībā uz trešām valstīm. Netiek apstrīdēta arī saskaņotība ar citām ES politikas jomām, piemēram, vides, jūras, inovāciju (zilās izaugsmes), sanitāro, muitas un tirdzniecības politiku. Neskatoties uz šo konsekvenci, starp ieinteresētajām personām tomēr pastāv bažas par pašreizējiem noteikumiem dažu jauno pienākumu kontrolei, kas noteikti KZP, kā, piemēram, izkraušanas pienākuma. Arī ar izsekojamību saistītie trūkumi var kavēt efektīvu TKO īstenošanu. Turklāt Kontroles regulas instrumentiem trūkst sinerģijas, lai efektīvi un lietderīgi īstenotu Jūras stratēģijas pamatdirektīvu un jaunizveidoto Eiropas līmeņa sadarbību krasta apsardzes funkciju izpildei.

Ciktāl tas attiecas uz efektivitāti un lietderību, tad VMS un ERS ieviešana un uz risku balstītas kontroles stratēģiju izmantošana ir svarīgi instrumenti, lai uzraudzītu darbības un palielinātu ziņoto nozvejas datu kvalitāti. Tika arī atzīts, ka elektronisko zivsaimniecības informācijas sistēmu izmantošana un standarta kontroles procedūras samazināja administratīvo slogu operatoriem, kā arī publiskajām iestādēm (sīkāka informācija sniegta nākamajā sadaļā “Vienkāršošana un administratīvā sloga mazināšana”). Tomēr dažu noteikumu sarežģītība un jaunā pieeja, salīdzinot ar iepriekšējo režīmu, ir izraisījusi ieviešanas aizkavēšanos. Ņemot vērā to, ka virkne noteikumu arī stājās spēkā trīs gadu laikā kopš 2010. gada, dažās jomās ieguvumu apmērs materializējas tikai tagad, un priekšrocības kļūs redzamas tikai ilgtermiņā. Tomēr ir jāņem vērā, ka, ja zināmā mērā ieviešanas aizkavēšanās ir saistīta ar laiku, kas nepieciešams tehniskajai attīstībai (piemēram, lai ieviestu jaunas tehnoloģijas un IT sistēmas) vai transponēšanai valsts tiesību aktos, dažas ieinteresētās personas atsaucās arī uz politiskās gribas trūkumu, lai nodrošinātu savlaicīgu ieviešanu, un dalībvalstis sistemātiski uzsvēra cilvēkresursu trūkumu.

Skaidrības trūkums dažos noteikumos, novecojuši noteikumi un iestāžu rīcības brīvība attiecībā uz ieviešanu visās dalībvalstīs (piemēram, atkāpes, sankcijas) arī mazina šī juridiskā instrumenta efektivitāti un lietderību.

Vienlīdzīgi konkurences apstākļi

Visas ieinteresētās personas apgalvoja, ka vienota, saskaņota un globāla zivsaimniecības kontroles sistēma ES līmenī ir Kopienas zivsaimniecības politikas prioritāte. Nodrošinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus kontroles zonā starp dalībvalstīm, starp zivsaimniecību, starp ES flotēm, kas zvejo ES ūdeņos vai ārpus tiem, starp ES un ārpus ES flotēm, kas zvejo ES ūdeņos, ir viens no KZP efektīvas funkcionēšanas pīlāriem. Lai gan daudz ir sasniegts, pateicoties jaunajam kontroles režīmam, joprojām ir iespējami uzlabojumi, un ir nepieciešama turpmāka dalībvalstu apņemšanās nodrošināt saskaņotu un vienotu regulas piemērošanu operatoriem ES līmenī.

Analīze apstiprināja, ka ES standartu attīstība, saskaņota pieeja attiecībā uz kontroles darbībām un kopīga IT platforma datu apmaiņai ir būtiski instrumenti, lai sasniegtu stabilus vienlīdzīgus konkurences apstākļus. Tika atzīts, ka šajā ziņā būtiska nozīme ir Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūrai (EFCA) un Eiropas Komisijai, izstrādājot un uzlabojot saskaņotu un konsekventu pieeju ar saderīgām sistēmām ziņošanai, datu apmaiņai, kā arī zivsaimniecības produktu izsekojamībai.

Zivsaimniecības produktu izsekojamība izraisa bažas dalībvalstīs. Lai gan visās dalībvalstīs tika novēroti būtiski uzlabojumi un lai gan kontrole pēc izkraušanas palielināja datu uzticamību un kvalitāti, joprojām pastāv problēmas ar kontroli pirmās pārdošanas un pārvadāšanas laikā. Galvenās problēmas ir saistītas ar izsekojamības trūkumu šajos divos ražošanas ķēdes posmos, kuros sūtījumi var tikt laisti tirgū bez iepriekšējas to izcelsmes kontroles. Kontroles iestādes uzskata, ka pašreizējais svēršanas un transportēšanas kontroles regulējums ļauj sniegt nepatiesu informāciju, bet svēršanas noteikumi sliecas nodot kontroles veikšanas pienākumu no karoga valsts piekrastes valstij. Pieredze liecina, ka transportēšana ir ideāls veids, kā sniegt nepatiesus nozvejas datus. Arī uz papīra dokumentiem balstīta izsekojamības sistēma, kas noteikta Kontroles regulā, nav uzskatāma par efektīvu. Tā rezultātā dažas dalībvalstis brīvprātīgi izstrādā elektroniskas izsekojamības sistēmas, bet dažādās pieejas, kas tiek izmantotas valsts līmenī, kavē datu apmaiņu, salīdzinošās pārbaudes un apstiprināšanu. No otras puses, ir jānorāda, ka dažos gadījumos datu apmaiņas grūtības ir attiecināmas uz nevēlēšanos dalīties ar datiem, tostarp starp dalībvalstīm, Komisiju un EFCA.

Vairākos gadījumos izvirzītās konfidencialitātes prasības arī varētu būt nopietns šķērslis citu saistīto politikas jomu īstenošanai (piemēram, sadarbībai krasta apsardzes funkciju izpildē). Turklāt joprojām pastāv neatrisināti jautājumi, kas attiecas uz zinātnisko datu izmantošanu kontroles mērķiem un kontroles datu izmantošanu pārvaldības nolūkos, kurus nepieciešams atrisināt, lai nodrošinātu efektīvu KZP mērķu sasniegšanu. Analīze skaidri parādīja, ka daži Kontroles regulas noteikumi par datu un informācijas vākšanu un apmaiņu nav pietiekami skaidri.

Tiek uzskatīts, ka īpašie noteikumi, kas attiecas uz kuģiem, kas ir īsāki par 12 metriem, nav pilnībā piemēroti: lai gan lielāku kuģu operatori uzskata atbrīvojumus un atkāpes par kontroles trūkumu un kavēkli vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem, maza mēroga zivsaimniecības uztver dažu piemēroto noteikumu stingrību kā nepamatotu slogu, jo īpaši nozarēs, kuras smagi cieta pēdējā ekonomiskajā krīzē.

Dalībvalstis nepienācīgi īsteno darbību kontroli kuģiem, kuri ir īsāki par 10 metriem un kuri šobrīd ir atbrīvoti no pienākuma vest zvejas žurnālu (piemēram, kontroli, ņemot paraugus izkraušanās brīdī). Šis ir jautājums, kuru pašreizējā Kontroles regula risina nepietiekami attiecībā uz Vidusjūru, kur vairāk nekā 80 % kuģu ir maza izmēra. Līdzīgas grūtības ir novērojamas arī citos jūru baseinos, kaut arī mazākā apmērā.

Iedzīvotāji un vairākums attiecīgo ieinteresēto personu uzskata, ka kontroles noteikumu trūkums attiecībā uz atpūtas zveju ir šķērslis vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem un ka šādi noteikumi ir nepieciešami.

Daudzas ieinteresētās personas izteica bažas attiecībā uz izkraušanas pienākuma kontroli. Operatori jo īpaši ir noraizējušies par vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem un cenšas ierobežot jebkādu papildu slogu. Jāpiebilst, ka, lai gan Kontroles regulas teksts ir saskaņots ar jauno KZP, izmantojot tā dēvēto Omnibus regulu, tiek uzskatīts, ka noteikumi par izkraušanas pienākuma kontrolēšanu nav piemēroti un ka jauno pienākumu kontrolei (piemēram, sugu nozveju, kuras ir mazākas par minimālo saglabāšanas references izmēru, izmantošanas, kas nav paredzēta tiešam patēriņam, kontrole) ir jābūt atbilstoši atrisinātai, lai izvairītos no daudzu publiskā un privātā sektora ieinteresēto personu pārpratumiem un šaubām.

Novērtēšana arī atklāja, ka attiecībā uz dažiem uzdevumiem Komisijas, EFCA un dalībvalstu loma un pienākumi nav saprotami, tādējādi izraisot līdzīgu darbību dublēšanos.

Rūpniecības operatori un zvejnieki pauda bažas par dažu tehnisko noteikumu stingrību, kuri tiek uzskatīti par grūti īstenojamiem (piemēram, svēršanas prakse, pielaides, transportēšana, iepriekšēju ziņojumu sniegšana, pārdošanas piezīmju nosūtīšanas termiņš).

Noteikumu ievērošanas kultūra

Svarīgs Kontroles politikas stūrakmens ir veicināt visu dalībnieku informētību, kas iesaistīti pilna spektra darbībās, kas saistītas ar zivsaimniecību (nozveja, apstrāde, izplatīšana un tirdzniecība) par to, cik svarīgi ir ievērot KZP noteikumus. Novērtēšana atklāj, ka pašreizējais regulējums palīdzēja veidot operatoru un dalībvalstu noteikumu ievērošanas kultūru, kas savukārt ļāva labāk ievērot KZP pienākumus. Tomēr ir arī skaidrs, ka joprojām ir nepieciešams stiprināt KZP noteikumu ievērošanu, izmantojot visaptverošas un spēcīgas uzraudzības un kontroles sistēmas, kā arī celt nozares izpratni par saglabāšanas pasākumu ievērošanas nozīmi.

Īpašas kontroles un inspekcijas programmas un kopēji izvietošanas plāni, ko īsteno sadarbībā ar EFCA, ir efektīvi instrumenti un tiek uzskatīti par lielisku risinājumu, kā uzlabot sadarbību un informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm. Informācijas izpaušanas darbības un apmācības, ko veic EFCA, arī ir ļoti vērtīgas, skaidrojot jaunos, piemērojamos noteikumus un veicinot operatoru izpratni par saglabāšanas jautājumiem.