EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 18.5.2011 
SEC(2011) 581 gal īgā redakcija 
  
[…] 
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
Ietekmes nov ērtējuma kopsavilkums 
Dokuments, kas papildina š ādu dokumentu: 
Komisijas pazi ņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un soci ālo 
lietu komitejai un Re ģionu komitejai -     
 
          Cietušo ties ību stiprin āšana Eiropas Savien ībā  
{COM(2011) 274 gal īgā redakcija} 
{SEC(2011) 580 gal īgā redakcija}  
 
LV 1   LV 1. POLITIKAS KONTEKSTS UN PROCED ŪRA 
Stokholmas programm ā (2010.-2014. g.) Eiropadome aicin āja rīkoties, lai noziegumos cietušo 
vajadzības nokļūtu mūsu tiesu sist ēmu uzman ības centrā, kas atkārtoti tika apstiprin āts 
Komisijas r īcības plānā Stokholmas programmas īstenošanai. Komisijas 2011. gada darba 
programmas I pielikum ā noziegumos cietušo ties ības un to atbalsts ir nor ādīta kā stratēģiska 
iniciatīva. Eiropas Parlaments ar ī ir aicinājis Padomi pie ņemt visaptverošu tiesisko 
regulējumu, kas noziegumos cietušajiem pied āvā visplašāko aizsardz ību. Turklāt Komisijas 
2010. gada 27. oktobra „Zi ņojumā par pilson ību” cenšas likvid ēt šķēršļus pilsoņu tiesību 
īstenošanai, stiprinot individu ālās tiesības, ko pieš ķir ES līmenī. Šo pieeju atspogu ļo cietušo 
tiesību stiprin āšana, kā arī krimināllietās aizdomās turēto vai aps ūdzēto procesu ālo tiesību 
stiprināšana. 
Izvērtētās problēmas, mērķis un politikas risin ājumi pamatoj ās uz sabiedrisk ās apspriešanas 
rezultātiem, diviem neatkar īgiem uz līguma pamata veiktiem p ētījumiem un Komisijas 
apkopoto pieredzi. Tika izveidota ar ī starpdienestu vad ības grupa. 
2. PROBLĒMAS DEFIN ĪCIJA 
Viktimizācijas probl ēma Eiropā ir ievērojama – aptuveni 15 % no ES iedz īvotājiem katru 
gadu tieši cieš no noziegumiem.1 Ietekmes nov ērtējumā risināts jautājums par attieksmes 
kvalitāti, ar ko cietušie saskaras p ēc nozieguma un p ēc tam arī kriminālprocesa laik ā, kā arī 
par to ties ībām uz tādu attieksmi, kas atbilst vien ādiem minimuma standartiem, tostarp 
nediskrimin ējošu piekļuvi tiesu sist ēmai visās ES dalībvalstīs neatkarīgi no pilson ības vai 
dzīvesvietas valsts.  
Stājoties spēkā Lisabonas l īgumam, jaunie noteikumi krimin āltiesību jomā sniedz skaidru 
juridisko pamatu, lai ES izveidotu oblig ātus minimuma noteikumus par cietušo ties ībām, kas 
nodrošina savstarp ēju uzticēšanos un tiesas spriedumu savstarp ēju atzīšanu. Tas noz īmē, ka 
tiesu iestāžu starpā jāvalda ticībai to god īguma un taisn īguma standartiem, bet ES pilso ņiem 
jābūt pārliecībai par to, ka tiem piem ēros vienāda līmeņa minimuma noteikumus, ja tie ce ļos 
vai dzīvos ārvalstīs.  
Šobrīd vairumam dal ībvalstu ir izveidots noteikt s noziegumos cietušo aizsardz ības un atbalsta 
līmenis, taču to tiesu sist ēmās vēl joprojām nav pietiekami risin āts jautājums par cietušo lomu 
un vajadz ībām kriminālprocesa laik ā. Cilvēkiem, kuri k ļuvuši par noziegumu upuriem vis ā 
Eiropā, nav garantijas, ka pret vi ņiem attieksies ar cie ņu un viņi saņems piem ērotu atbalstu, 
aizsardzību vai piek ļuvi justīcijas pamatelementiem. Lai risin ātu šo probl ēmu, dalībvalstīm 
nepieciešams paaugstin āt cietušo ties ību standartus saska ņā ar starptautisku dokumentu un 
Eiropas Cilv ēktiesību tiesas (ECT) tiesu prakses ja u noteiktajiem standartiem.  
ES esošajos ties ību aktos jau ir iek ļāvusi jautājumus par cietušo ties ībām kriminālprocesā. 
Tomēr, lai arī šādu tiesību aktu m ērķi un darbības joma ir noz īmīga, sabiedr ības viedoklis par 
cietušajiem ir att īstījies un radušies jauni m ērķi, ko nepieciešams sasniegt. Turkl āt tiesību aktu 
ieviešana ir bijusi neefekt īva. Tādēļ pašreizējie ES ties ību akti ir nepietiekami, lai risin ātu  
cietušo vajadz ības.  
Radušies jaut ājumi ir ietverti div ās problēmās, kas sīkāk izskatītas turpmāk: 
                                                 
1  Atbilstoši Statistikas biroja datiem 2007. gad ā ES dalībvalstīs bija re ģistrēti aptuveni 30 miljoni 
noziedzīgu nodarījumu (neskaitot maz āk smagus p ārkāpumus) ( Eurostat, Statistics in focus , 36/2009). 
Pamatojoties uz ES starptautisko p ētījumu par noziedz ību ziņojumā „Noziedz ības slogs ES” („ The 
Burden of Crime in the EU ”) (www.europeansafetyobservatory.eu ), šim skaitlim j āpievieno pie ņemtā 
nepaziņoto noziedz īgo nodar ījumu proporcija – 60 %, rezult ātā iegūstot aptuveni 75 miljonus 
noziedzīgos nodar ījumos tieši cietušo gad ā (aptuveni 15 % no ES iedz īvotājiem). 
 
LV 2   LV A problēma: esošie ES tiesību akti ir nepietiekami , lai uzlabotu cietušo situ āciju – tie ir neskaidri, tajos nav 
iekļauti konkr ēti pienākumi un tie nav izpild āmi, tādēļ dalībvalstīs tie ir slikti īstenoti. 
B problēma: noziegumos cietušo vajadz ībām dalībvalstīs nav piev ērsta pietiekama uzman ība  – cietušie 
nesaņem 1) atzīšanu un cieņu, 2) aizsardz ību, 3) atbalstu, 4) efekt īvu piekļuvi tiesu sist ēmai un 5) efekt īvu 
piekļuvi kompens ācijai un iepriekš ējā stāvokļa atjaunošanas iesp ējām.  
Noziegumu sekām un cietušo vajadz ību neizpild īšanai arī ir nozīmīgas slēptās izmaksas , tostarp svar īgas 
finanšu un vesel ības aprūpes izmaksas.  
2.1. A problēma – ES ties ību akti ir nepietiekami, lai uzlabotu cietušo situ āciju 
ES ir pieņēmusi Pamatl ēmumu 2001/220/TI par cietušo statusu krimin ālprocesā (turpmāk – 
pamatlēmums) un Direkt īvu 2004/80/EK par kompens āciju noziegumos cietušajiem. Šo abu 
tiesību aktu īstenošanas l īmenis dal ībvalstīs ir dažāds. Direkt īva par kompens āciju dalībvalstīs 
ir plaši transpon ēta, taču nepieciešams papildu p ētījums, lai noteiktu, tieši k ādā apjomā tā ir 
efektīva. No otras puses, pamatl ēmuma īstenošana nav apmierinoša. 
Lai arī pamatlēmuma darb ības joma ietver vairumu visa veida noziedz īgos nodar ījumos 
cietušo ties ības un tas kopum ā joprojām ir piem ērots, jebkurai jaunai r īcībai ir jāietver plaš āks 
dalībvalstu ties ību un pien ākumu diapazons, ņemot vērā pieaugošo inform ētību un izmai ņas 
tiesiskajā kultūrā, lai pievērstos ne tikai aps ūdzēto, bet arī cietušo ties ībām un vajadz ībām. 
Tādēļ ES tiesību aktu par cietušajiem darb ības jomu ir nepieciešams atjaunin āt, ņemot vērā 
jaunus pētījumus un atkl ājumus par cietušajiem jo īpaši attiec ībā uz aizsardz ības pasākumu 
savstarpēju atzīšanu un piek ļuvi tiesu sist ēmai. 
Pamatlēmums nav bijis efekt īvs, ievērojot vai tiecoties uz v ēlamajiem rezult ātiem cietušo 
vajadzību apmierin āšanai un minimuma standartu sasniegšanai vis ā ES. Neviena no 
dalībvalstīm nevar apliecin āt, ka ir piln ībā īstenojusi pamatl ēmumu. Šī tiesību akta 
neefektivit ātes cēlonis ir neviennoz īmīgs formul ējums, konkr ētu pienākumu trūkums un tas, 
ka pārkāpuma proced ūra pret dal ībvalstīm nav iesp ējama. 
Pamatojoties uz esošiem instrumentiem un tos papildinot, š ī juridiskā bāze noteiks minimuma 
standartus, lai nodrošin ātu, ka cietušo situ ācija uzlabojas gan ties ību, gan politikas jom ā visā 
Eiropā un to, ka noziegumos cietušajiem ir nodrošin ātas vienādas pamatties ības, pakalpojumi 
un piekļuve tiesu sist ēmai visās ES dalībvalstīs. 
2.2. B problēma – ES cietušo vajadz ībām nav piev ērta nepieciešam ā uzmanība 
Cietušo vajadz ības var iedal īt piecās kategorij ās: vajadzība būt atzītam un sa ņemt cieņpilnu 
attieksmi; vajadz ība būt aizsargātam; vajadz ība saņemt atbalstu; vajadz ība piekļūt tiesu 
sistēmai; vajadz ība saņemt kompens āciju un stāvokļa atjaunošanu. Fakts, ka š īs vajadzības 
dalībvalstīs nav pietiekoši vai pien ācīgi apmierin ātas, ir galven ā problēma, ko risin ās 
piedāvātie pasākumi. 
• 1. jautājums – cietušie nav pietiekami atz īti un pret vi ņiem neizturas ar cie ņu. Cietušie ir 
jāatzīst par cietušajiem, un j āatzīst to ciešanas. Pret cietušajiem j āattiecas cie ņpilni 
saskarsmē ar visām person ām, kuras iesaist ītas tiesas proces ā. Īpaša uzman ība jāpievērš 
neaizsarg ātu cietušo, piem ēram, bērnu, cilvēku ar invalidit āti, seksuālās vardarbības upuru, 
vajadzībām. Nepieciešams atz īt, ka nozieguma sekas attiecas ar ī uz netieši cietušajiem 
(piemēram, ģimenes locek ļiem). 
• 2. jautājums – cietušie nav pietiekami aizsarg āti. Cietušie ir j āaizsargā, lai nepie ļautu 
turpmāku noziegumu vai iebied ēšanu no likump ārkāpēja puses. Ilgstošas vardarb ības 
upuriem, zi ņojot par noziegumu, droš ība ir prim ārā vajadzība, kā arī to galven ās bažas. 
Cietušie ar ī jāsargā no turpm ākas viktimiz ācijas tiesved ības laikā, kas var rasties no 
nepareizas attieksmes saist ībā ar tiesas procesu un t ā laikā.  
 
LV 3   LV • 3. jautājums – cietušie nesa ņem pietiekamu atbalstu. Cietušajiem atbalsts nepieciešams 
uzreiz pēc nozieguma galvenok ārt neatliekam ās palīdzības veidā kopā ar psiholo ģisko 
pirmo pal īdzību. Arī turpmākajā tiesas proces ā cietušajiem, jo īpaši neaizsarg ātiem 
cietušajiem, bieži vien ir ne pieciešams atbalsts, kas var b ūt juridisks, emocion āls vai 
praktisks. Atbalsts var b ūt nepieciešams gan īstermiņā, gan nozieguma seku d ēļ arī 
ilgtermiņā. 
• 4. jautājums – cietušajiem nav efekt īvas piekļuves tiesu sist ēmai. Cietušajiem ir 
jānodrošina piek ļuve tiesu sist ēmai, piem ēram, piek ļuve tiesas procesiem, piem ērotas 
juridiskās pārstāvības krimin ālprocesā pieejam ība, piek ļuve neform ālākiem tiesu 
procesiem un ties ības piepras īt lēmuma par lietas neierosin āšanu pārskatīšanu. Cietušajiem 
arī jānodrošina iesp ēja saprast sa ņemto inform āciju un tiesved ību.  
• 5. jautājums – cietušajiem nav efekt īva piekļuve kompens ācijai un st āvokļa 
atjaunošanai. Cietušajiem j āsniedz iesp ēja piekļūt atjaunojoš ās justīcijas pakalpojumiem 
papildus parastajam tiesas procesam. Atjaunojoš ā justīcija cietušajiem sniedz iesp ēju 
sastapties ar savu p āridarītāju klātienē, un tas ļauj likump ārkāpējiem uzņemties atbild ību 
par savu r īcību. Šis process cietušajiem ļauj turpin āt savu dzīvi. 
2.3. Ar viktimiz āciju saist ītās slēptās izmaksas  
Katrs noziegums neizb ēgami ietekm ē tās personas, kuras tieši vai netieši sk ārusi 
viktimizācija, kā arī sabiedrību kopum ā. Noziedz ībai ir noz īmīgas ar ekonomiku un vesel ības 
aprūpi saistītas sekas, un š ādas „slēptās” izmaksas var samazin āt, izpildot cietušo vajadz ības. 
Nozieguma  kop ējās izmaksas atseviš ķai personai un sabiedr ībai ir ievērojamas. T ās ietver 
materiālās izmaksas, galvenok ārt tautsaimniec ības nozar ē, veselības aprūpes sektor ā un 
kriminālās justīcijas sistēmā, kā arī nemateriālās izmaksas, piem ēram, sāpes, ciešanas un 
dzīves kvalit ātes pazemin āšanās.  
Cietušo vajadz ību apmierin āšana pirms un p ēc kriminālprocesa, k ā arī tā laikā var ievērojami 
mazināt šīs negatīvās sekas, k ā arī var nepie ļaut to iesp ējamu pasliktin āšanos, ko var rad īt 
nepareiza attieksme tiesved ības laikā. Ja cietušais sa ņem piemērotu atbalstu un aizsardz ību, 
iespējama ātrāka fiziska un emocion āla atlabšana no nozieguma, t ādējādi, piemēram, 
ierobežojot ien ākumu zaud ējumu un pabalstu sa ņemšanu vai samazinot nepieciešam ību veikt 
turpmāku veselības aprūpi. Nodrošinot, ka tiek apmierin ātas cietušo vajadz ības, var 
ievērojami samazin āt noziedzības kopējās izmaksas.  
2.4. Problēmu galvenie c ēloņi 
Identificēto problēmu galvenie virz ītāji ir: priorit ātes nepieš ķiršana cietušajiem un zin āšanu 
trūkums par to vajadz ībām, kas rodas no v ēsturiskām un kult ūras nostādnēm; cietušo ties ību 
īstenošanas meh ānismu trūkums, kā arī ierēdņu zināšanu trūkums par cietušo jaut ājumiem. 
2.5. Pamata scen ārijs 
Analīze liecina, ka bez turpm ākas rīcības ļoti maz iesp ējams, ka tiktu izstr ādāti pietiekami 
valsts ties ību akti un veiktas darb ības, kas nodrošin ātu, lai cietušie sa ņemtu nediskrimin ējošu 
attieksmi neatkar īgi no tā, kurā ES dalībvalstī viņi atrodas, jo īpaši attiec ībā uz pakalpojumu 
saņemšanu un piek ļuvi tiesu sist ēmai. Pamatl ēmums – pat p ēc tam, kad Eiropas Kopienu 
Tiesa 2014. gad ā saskaņā ar Lisabonas l īgumu iegūs piekritību – nesniegs apmierinošu 
tiesisko pamatu, jo tam tr ūkst skaidrs formul ējums un taj ā nav noteikti konkr ēti pienākumi. 
Tādējādi būs grūti ierosināt procedūras par pien ākumu neizpildi un daudzos gad ījumos būs 
nepieciešama ļoti ierobežota r īcība, lai apliecin ātu atbilstību. 
 
LV 4   LV 2.6. Nepieciešam ība rīkoties ES l īmenī 
Lisabonas l īgumā sniegts skaidrs juridiskais pamatojums, lai sekm ētu tiesu iest āžu sadarb ību 
un savstarp ējo atzīšanu lietās ar pārrobežu raksturu, izstr ādājot minimuma standartus 
noziegumos cietušo ties ībām.  
Tiesu iest āžu sadarb ības pārrobežu raksturs ir plašs, un to var piem ērot dažādās situācijās, no 
kurām acīmredzamākā ir, ja persona cieš noziegum ā svešā ES valstī. Turklāt noziegumam 
pret cilvēkiem piem īt pārrobežu raksturs ar ī to dzīvesvietas valst ī (piemēram, ja cietušais uz 
ārvalstīm pārceļas tiesved ības laikā vai ja liecinieki vai l īdzekļi atrodas ārvalstīs). Tādējādi ir 
redzams, ka viktimiz ācijas pārrobežu raksturs ir noz īmīgs. Ņemot vērā brīvas pārvietošanās 
iespējas Eiropas Savien ībā, ES rīcībai ir skaidri redzama pievienot ā vērtība, kas pārsniedz 
darbību valsts l īmenī.  
Šo ES pievienoto v ērtību var apskat īt no vairākiem aspektiem. Pirmk ārt, cietušie nevar 
izmantot t ās pašas ties ības savā dzīvesvietas valst ī tāpat, kā savā mītnes valst ī, kā arī valstī, 
kurā viņi ir pagaidu ce ļojumā vai apmekl ējumā. Šis risks trauc ē cilvēku un pakalpojumu 
brīvai kustībai, kas ir viena no pamatpras ībām iekšējā tirgus sekm īgai funkcion ēšanai. 
Otrkārt, ES līmeņa minimuma standartu tr ūkums attiec ībā uz cietušo ties ībām novieto ES 
tiesu sistēmas kvalit āti zemākā līmenī nekā starptautiskos dokumentos un (ECT) tiesu praks ē 
noteiktie standarti. To ir gr ūti pieņemt kopējā brīvības, drošības un tiesiskuma telp ā. Esošo ES 
tiesību aktu vājās vietas un starptautisko dokumen tu neieviešana padara š ādu standartu 
piemērošanu vis ā ES par neiesp ējamu. Tādēļ vispiemērotākais veids, k ā nodrošināt 
līdzvērtīgus nosac ījumus vis ās dalībvalstīs, ir rīkoties ES l īmenī. Visbeidzot, kop ēju standartu 
trūkums mazina uztic ēšanos dalībvalstu tiesu sist ēmām, kas, savuk ārt, kavē ES instrumentu 
efektīvu darbību un piem ērošanu, pamatojoties uz L īgumā atbalstīto principu par tiesu 
lēmumu savstarp ēju atzīšanu, tādējādi stiprinot Eiropas br īvības, drošības un tiesiskuma telpu.  
Turklāt, lai arī minimuma standartu izveidošana attiecas uz noziegumos cietušajiem, š ādi 
standarti sekm ē policijas un tiesu visp ārējo sadarbību ne tikai attiec ībā uz cietušajiem. Tas 
liecina, ka attieksme pret cietušajiem un aps ūdzētajiem ir saist īta daudzos veidos un cietušos 
var ietekm ēt daudzas tiesu iest āžu pārrobežu sadarb ības vai savstarp ējas atzīšanas iniciat īvas. 
Tādējādi uzlabot š ādu sadarb ību iespējams, uzlabojot attieksmi pret cietušajiem un to 
aizsardzību. 
Tādā veidā rīcība ES līmenī nodrošinās, lai visas ES dal ībvalstis iev ērotu minimuma 
standartus vis ām personām, kuras to teritorij ā kļūst par noziegum ā cietušajiem.  
3. MĒRĶI 
Vispārīgie mērķi ir sekmēt Eiropas br īvības, drošības un tiesiskuma telpas izveidošanu un 
savstarpējas uzticēšanās starp krimin ālās justīcijas iestādēm veidošanu, nodrošinot, lai cietušo 
tiesības ir piln ībā ievērotas visā ES, vienlaic īgi ievērojot aizst āvības tiesības, kā arī to, lai 
pilsoņi varētu brīvi pārvietoties un sa ņemtu vienl īdzīgu attieksmi, k ļūstot par nozieguma 
upuriem. Īpašie mērķi un darbības mērķi ir aprakst īti turpmāk tabulā:
 
 
LV 5   LV Īpašie mērķi, kas nodrošina, lai tiktu iev ērotas un izpild ītas noziegumos cietušo vajadz ības, ir 
plaša mēroga un attiecas uz vair ākām citām ES politik ām, tostarp cilv ēku tirdzniec ību un 
bērnu seksu ālo izmantošanu, un b ērnu pornogr āfiju, kā arī ir saskan īgi ar pieeju šaj ās jomās. 
Piedāvātie pasākumi pamatosies uz esošajiem instrumentiem un tos papildin ās, kā arī izveidos 
cietušo ties ību minimuma standartus, ka s uzlabos cietušo aizsardz ības vispārīgo vidi ES 
tiesību aktos un politik ā, piemēram, attiecoties ar ī uz cietušajiem terorisma aktos un ce ļu 
satiksmes noteikumu p ārkāpumos.  
ES rīcībā un dalībvalstīm, īstenojot ES ties ību aktus, nepieciešams iev ērot visu personu 
pamatties ības. Tādējādi ES rīcība šajā jomā paaugstina standartus attiec ībā uz noziegumos 
cietušo pamatties ībām, vienlaic īgi nodrošinot, lai visi aizst āvības tiesību vai pamatties ību 
ierobežojumi b ūtu skaidri un paredzami formul ēti un būtu nepieciešami un proporcion āli, 
aizsargājot cietušā tiesības un brīvības.  
4. POLITIKAS RISIN ĀJUMI  
Šajā novērtējumā izskatītie risinājumi sastāv no kombin ētas pieejas ar atš ķirīgām sīkāka 
apraksta pak āpēm vai noteiktajiem pien ākumiem, ietverot gan jaunos ES ties ību aktus, gan 
praktisku r īcību, kas nodrošina pareizu īstenošanu. T ādējādi visiem pas ākumiem tiks noteikti 
arī praktiskie pas ākumi, kas pal īdzēs īstenošanā un labākās prakses noteikšan ā.  
Ietekmes nov ērtējumā izskatīti pieci risin ājumi: status quo  saglabāšana (1. risin ājums) un tr īs 
politikas risin ājumi (2., 3.a, 3.b un 4. risin ājums). Risin ājumā status quo  saglabāšanai nav 
jārīkojas  ES līmenī, kas ir nepietiekami, lai sasniegtu kop īgos minimuma standartus cietušo 
aizsardzībā visā Eiropā, turpretī pārējie četri alternat īvie politikas risin ājumi ir identific ēti, lai 
uzlabotu cietušo situ āciju visā Eiropā. Četriem politikas risin ājumiem ir daž ādi noteikto 
pienākumu līmeņi dalībvalstīm, sākot no zema, l īdz vidējam un augstam, k ā arī šādu 
pienākumu sīkāks apraksts:  Īpašais mērķis Darb ības mērķis 
A.1 Nodrošināt netieši cietušo vajadz ību apmierin āšanu 
A.2 Nodrošināt, lai policisti, prokurori, tiesneši un tiesas person āls, kas kontakt ējas ar 
cietušajiem, sa ņemtu atbilstošas m ācības  A. Nodrošin āt, lai 
cietušos atz ītu un pret 
tiem iztur ētos cieņpilni  
A.3 Izveidot vajadz ību novērtējuma meh ānismus visiem cietušajiem, lai identific ētu 
cietušo vajadz ības, kā arī neaizsarg ātus cietušos un to vajadz ības 
B.1 Nodrošin āt, lai cietušie nezaud ētu sev paredz ēto aizsardz ību, ceļojot vai 
pārceļoties uz ārvalstīm B. Nodrošin āt 
cietušo aizsardz ību 
B.2 Nodrošin āt, lai tiesved ības laikā nenotiktu kontakts starp cietušo un 
likumpārkāpēju 
C Nodrošin āt 
cietušo atbalstu  C.1 Nodrošin āt, lai ir pieejami efekt īvi cietušo atbalsta pakalpojumi 
D.1 Nodrošin āt, ka visi cietušie var apmekl ēt tiesas procesu 
D.2 Nodrošin āt, ka cietušie sa ņem palīdzību, lai izprastu savas ties ības, pienākumus un 
tiesvedību D. Nodrošin āt, lai 
cietušajiem ir efekt īva 
piekļuve tiesu sist ēmai 
 D.3 Nodrošin āt, ka visiem cietušajiem ir ties ības piepras īt prokurora l ēmumu 
pārskatīšanu 
E. Nodrošin āt, lai 
cietušajiem ir piek ļuve 
kompens ācijai un 
atjaunošanai  E.1 Nodrošin āt, ka visiem cietušajiem ir piek ļuve atjaunojoš ās justīcijas 
pakalpojumiem 
 
LV 6   LV 1. risinājums – 
Status quo Status quo  saglabāšana. Nav r īcības ES līmenī.  
  
2. risinājums – 
zems pien ākumu 
līmenis Vismazāk preskript īvais risin ājums. Dal ībvalstīm uzliek minim ālus pienākumus 
izveidot sist ēmas vai pakalpojumus ar minim ālu sīkāku aprakstu par to, k ādi standarti ir 
jāsasniedz. Ja nepieciešams veikt juridiskus pas ākumus, šim risin ājumam nepieciešams 
vismazāk izmaiņu valstu procesu ālajos likumos.  
  
3.a risinājums – 
vidēja līmeņa 
pienākumi Vidēji preskript īvs risinājums. Dal ībvalstīm uzliek vid ēja līmeņa pienākumus izveidot 
pakalpojumus un ties ības, kā arī ievieš noteikumus, uz kuriem j ābalstās šādiem 
pakalpojumiem, turkl āt, nosakot minim ālu sīkāku aprakstu par to, k ādi standarti ir 
jāpiemēro. Tomēr dalībvalstīm uzlikto pien ākumu līmenis izveidot atjaunojoš ās 
justīcijas pakalpojumus (AJP) (sk. 11. pas ākumu turpm āk) ir zems un neliek 
dalībvalstīm izveidot AJP, bet tikai nodrošin āt aizsardz ības un minimuma kvalit ātes 
standartu piem ērošanu, ja izmanto AJP . 
  
3.b risinājums – 
vidēja/augsta 
līmeņa 
pienākumi Vidēji preskript īvs risinājums. Dal ībvalstīm uzliek vid ēja līmeņa pienākumus visiem 
pasākumiem izveidot pakalpojumus un ties ības, kā arī ievieš noteikumus, uz kuriem 
jābalstās šādiem pakalpojumiem, turkl āt, nosakot minim ālu sīkāku aprakstu par to, k ādi 
standarti ir j āpiemēro. Tomēr dalībvalstu pien ākumu līmenis attiec ībā uz AJP ir 
augstāks nekā 3.a risin ājumā, jo dalībvalstīm jāizveido AJP un j āpiemēro minimuma 
standarti.  
  
4. risinājums – 
pienākumu 
augstākais 
līmenis Visvairāk preskript īvais risin ājums. Dal ībvalstīm uzliek daž ādus pienākumus izveidot 
pakalpojumus un ties ības. Tas ar ī ievieš noteikumu s īkāku aprakstu, uz kuriem j ābalstās 
šādiem pakalpojumiem, un prec īzus standartus, kas ir j āpiemēro. 
Katrs politikas risin ājums ir nov ērtēts, ņemot vērā vienpadsmit zem āk minētos pasākumus, 
kam varētu būt vislielākā ietekme darb ības mērķu sasniegšan ā un kam var ētu būt 
visnozīmīgākās izmaksas un sekas. 
1 Netieši cietušo iek ļaušana 
2 M ācību sniegšana 
3 Cietušo vajadz ību novērtēšana 
4 Neaizsarg ātu cietušo identifik ācija un īpašu pakalpojumu sniegšana 
5 Aizsardz ības pasākumu nodrošin āšana pāri robežām 
6 Atseviš ķu uzgaidāmo telpu nodrošin āšana, lai izvair ītos no kontakta starp cietušo 
un likump ārkāpēju 
7 Cietušo atbalsta pakalpojum u, tostarp atbalsta tiesved ības laikā, minimālā līmeņa 
noteikšana 
8 Tiesas procesa apmekl ēšana 
9 Tulkošanas un tulkojumu nodrošin āšana 
10 Lēmumu pārskatīšana 
11 Atjaunojoš ās justīcijas pakalpojumu izveidošana 
 
LV 7   LV 5. IETEKMES ANAL ĪZE  
Katram risin ājumam veica plašu ietekmes anal īzi. Politikas risin ājumu atbilstoš ā 
visiespējamākā ietekme ir ekonomisk ā un sociālā ietekme. Gaid āms, ka visliel ākās izmaksas 
attieksies uz valsts iest ādēm. Nav paredzama ietekme uz vidi. Turkl āt visiem risin ājumiem, 
izņemot status quo , ir gaidāma pozitīva ietekme uz pamatties ībām, un risin ājumi ar visliel āko 
ietekmi visliel ākā mērā uzlabos ar ī pamatties ības. 
Atšķirīgu risinājumu ietekme uz dal ībvalstīm atšķirsies atkar ībā no cietušo ties ību esošo 
standartu l īmeņa. Ņemot vērā, ka esošie valstu ties ību akti un prakse ir atš ķirīga dažādos 
līmeņos salīdzinājumā ar minimuma standartiem, ko tiecas pan ākt piedāvātie pasākumi, šo 
piedāvāto pasākumu ietekme, visticam āk, vislielākā būs dalībvalstīs, kurās cietušo ties ības 
nav vai nav pietiekami risin ātas tā, kā paredz šie standarti, bet maz āka ietekme b ūs tajās 
valstīs, kurās jau ir augsts cietušo aizsardz ības un atbalsta l īmenis.  
6. RISINĀJUMU SAL ĪDZINĀŠANA  
Kaut arī pilnībā praktiski īstenojams, politikas 1. risin ājums ( status quo ) neatbilst 
noteiktajiem m ērķiem un tādēļ nav izskat īts. Arī politikas 2. risin ājums ir nepietiekams un ar 
to nav iesp ējams pietiekam ā mērā izpildīt darbības mērķus, ko Eiropas Komisija tiecas 
sasniegt, pie ņemot jaunos pas ākumus.  
Politikas 4. risin ājums ir vispiem ērotākais, lai sasniegtu m ērķus un sasniegtu tos visliel ākajā 
apjomā. Tomēr tas ir visvair āk preskript īvais risinājums, kas dal ībvalstīm sniedz vismaz ākās 
elastīguma iesp ējas. Tas dal ībvalstīm arī uzliek papildu pien ākumus. Rezult ātā izmaksas b ūs 
daudz augst ākas nekā citu risin ājumu īstenošanai, k ā arī pastāv vismazākā iespēja, ka tam 
piekritīs. Iespējamo papildu ieguvumu l īmeni nevar uzskat īt par proporcion ālu papildu 
izmaksām.  
Arī politikas 3.a un 3.b risin ājums ir ļoti piemērots, lai sasniegtu m ērķus, taču ne tik liel ā 
apjomā kā 4. risinājums. Tom ēr, dalībvalstīm sniedzot liel āku elastīgumu, abi šie risin ājumi ir 
vispiemērotākie pārrunām un tie ir maz āks finansi ālais apgrūtinājums nekā 4. risinājums. 
Turklāt ar praktiskajiem pas ākumiem b ūs novērsti pazemin ātas efektivit ātes riski. Tom ēr tiek 
uzskatīts, ka attiec ībā uz īpašo pasākumu par atjaunojoš ās justīcijas pakalpojumiem 
izpildāmība un izmaksas ir t ādas, ka piem ērotāks ir jauktais 3.a risin ājums. Īstenojot 
3.a risinājumu, iev ērojami samazin āsies kopējās ieviešanas izmaksas sal īdzinājumā ar 
3.b risinājumu. Tādēļ ieteicamais risin ājums ir 3.a risin ājums. 
Ieteicamā 3.a politikas risin ājuma īstenošana ļautu sasniegt zem āk minētos rezultātus. 
Eiropas Parlamenta un Padomes pie ņemtie ties ību akti (atsauce uz darb ības mērķiem 
iekavās): 
– visās dalībvalstīs ir viegli pieejami cietušo atba lsta pakalpojumi, kas atbilst 
pakalpojumu minimuma  standartiem (C1); 
– visās dalībvalstīs policija, prokurori un tiesas person āls ir apm ācīti par cietušo 
jautājumiem; tiesnešiem ir pieejami juridiskie p ētījumi (A2); 
– visās dalībvalstīs pastāv mehānismi cietušo individu ālo vajadzību novērtēšanai un 
neaizsarg ātu cietušo identific ēšanai (A3); 
– ja persona ir atz īta par neaizsarg ātu, tai ir pieejami konkr ēti noteiktie minimuma 
pakalpojumi (A3); 
– visās dalībvalstīs cietušajiem tiesved ības laikā ir pieejama tulkošana un tulkojumi 
 
LV 8   LV tādā mērā, kas ir proporcion āls lietas apst ākļiem (D2); 
– ja ir nodrošin āti atjaunojoš ās justīcijas pakalpojumi, vis ās dalībvalstīs piemēro 
konkrētus minimuma standartus (E1); 
– ja tiek piepras īti, un, pamatojoties uz savstarp ēju atzīšanu, person ām, kurām jau ir 
piemēroti aizsardz ības pasākumi, pied āvā aizsardz ības pasākumus, ce ļojot vai 
pārceļoties uz ārvalstīm (B1); 
– cietušajam ir ties ības piepras īt apsūdzības pārskatīšanu visās dalībvalstīs; precīzu 
mehānismu, lai veiktu š ādu pārskatīšanu, nosaka valsts l īmenī (D3); 
– cietušā izslēgšana no tiesas procesa ir balst īta uz individu ālo novērtējumu, un 
cietušo inform ē par tiesas s ēdes datumu un apmaks ā apmeklējumu (D1); 
– tiesvedības laikā kontakts starp cietušo un likump ārkāpēju ir samazin āts līdz 
minimumam; jaunas tiesu ēkas ceļ, iekļaujot tajās atsevišķas uzgaid āmās telpas 
(B2); 
– kopumā tiesību akti attieksies uz tieši cietušajiem, tom ēr visas ties ības piemēros 
slepkavību upuru tuv ākajiem ģimenes locek ļiem; atbalsta pas ākumi un aizsardz ība 
būs pieejama visu cietušo tuv ākajiem ģimenes locek ļiem (A1). 
• Praktisko pas ākumu ieviešana, kas papildin ās tiesību aktus, lai sekm ētu to 
īstenošanu un apsv ērtu turpm āku rīcību ES līmenī, tostarp ar ī: 
– pētījums par valsts kompens āciju un atl īdzināšanu no likump ārkāpēja; 
– pētījums par juridisko un tiesisko pal īdzību noziegumos cietušajiem; 
– atbalsta projekti, lai izstr ādātu labāko praksi, kas dal ībvalstīm sniegs s īkāku 
izpratni par to, k ā labāk sasniegt ties ību aktos noteiktos m ērķus; 
– Eiropas Komisija ar ī veiks savus projektus un p ētījumus, lai turpin ātu papildin āt 
zināšanas šajā jomā, kas, piem ēram, varētu ietvert interakt īvu lapu izveidošanu 
visās dalībvalstīs, kas cietušajiem ļautu labāk izprast krimin ālprocesu un savu 
lomu tajā vai arī ietvertu m ācību programmu izstr ādi. 
 
7. UZRAUDZ ĪBA UN V ĒRTĒJUMS  
Stabila uzraudz ības un nov ērtēšanas meh ānisma noteikšana ir b ūtiska, lai nodrošin ātu to, ka 
paredzētās tiesības ievēro gan praktiski, gan ties ību aktos. Komisija pl āno veikt īpašu 
empīrisku pētījumu, liekot uzsvaru uz datu v ākšanu 3-5 gadus par priekšlikuma īstenošanu, lai 
iegūtu visaptverošu kvantitat īvu un kvalitat īvu ieskatu attiec ībā uz priekšlikuma efektivit āti. 
Šie dati kop ā ar cietušo aptauj ām Komisijai ļautu izvērtēt faktisko atbilst ību dalībvalstīs labāk 
nekā, izmantojot l īdz šim pieejamos l īdzekļus, kā arī izvērtēt attieksmi pret  cietušajiem nol ūkā 
saprast, vai ir apmierin ātas to vajadz ības.