ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C.

tā kā Komisija 2018. gada 2. maijā iesniedza tiesību aktu priekšlikumu kopumu par 2021.–2027. gada DFS un Savienības pašu resursiem, kam sekoja tiesību aktu priekšlikumi par jaunu Savienības programmu un instrumentu izveidi; tā kā šajā priekšlikumā bija paredzēts kopējais DFS maksimālais apjoms 1 134,6 miljardu EUR apmērā 2018. gada cenās jeb 1,11 % apmērā no ES-27 NKI pirms krīzes (9) (tostarp 0,03 % no Eiropas Attīstības fonda), kas bija ievērojami mazāks par 2014.–2020. gada DFS lēstajiem 1,16 % no ES-27 NKI, un tā iecerētais mērķis bija nodrošināt pamatu ātrai sarunu noslēgšanai līdz 2019. gada Parlamenta vēlēšanām;
16.

uzstāj, ka Padomei ir jābūt pārstāvētai ministru līmenī un ka Eiropas Parlamenta un valstu parlamentu pārstāvjiem būtu jānodrošina līdzsvarota politiskā pārstāvība, kas atspoguļo to attiecīgo daudzveidību; uzsver, ka konferences institucionālās puses piedalīsies kā līdzvērtīgi partneri un ka tiks nodrošināta stingra paritāte starp Eiropas Parlamentu, no vienas puses, un Padomi un valstu parlamentiem, no otras puses; uzstāj, ka ir jāpanāk vienprātība par konferences plenārsēdes ieteikumiem vai vismaz par to, ka šie ieteikumi atspoguļo katras no trijām ES iestādēm un pārstāvju no valstu parlamentiem vairākuma viedokli;
1.

pauž nopietnas bažas par netiešo kaitējumu, ar ko saskaras ES lauksaimniecības pārtikas nozare visā lauksaimniecības pārtikas piegādes ķēdē, kas ir sekas tam, kas izriet no ASV pieņemtā lēmuma piemērot pretpasākumus “Airbus” strīda dēļ; uzskata par nepieņemamu to, ka lauksaimniecības nozarei jāsedz liela daļa sloga no juridiska strīda, kura izcelsme ir pilnīgi nesaistītā nozarē; pauž nožēlu par lēmumu noteikt nodevas tik daudziem lauksaimniecības produktiem;
1.

pauž vislielāko satraukumu par arvien represīvāko režīmu, ar ko saskaras uiguri un citas musulmaņu etniskās minoritātes, un prasa iestādēm ievērot viņu pamatbrīvības, kā tas ir ieteikts ticamos ziņojumos; stingri nosoda to, ka simtiem tūkstošu uiguru un etnisko kazahu tiek nosūtīti uz politiskās “pāraudzināšanas nometnēm”, balstoties uz profilaktisko policejisko pieeju, tostarp par to, ka cilvēki ir bijuši ārvalstīs vai varas ieskatā ir pārāk reliģiozi; aicina Ķīnas varas iestādes Siņdzjanā sniegt informāciju par ieslodzīto personu atrašanās vietu un veselības stāvokli; mudina Ķīnas valdību nekavējoties izbeigt praksi bez apsūdzības, tiesāšanas vai notiesājoša sprieduma krimināllietā patvaļīgi ieslodzīt uiguru un kazahu minoritātes pārstāvjus, slēgt visas nometnes un ieslodzīšanas centrus un nekavējoties un bez nosacījumiem ieslodzītās personas atbrīvot; uzsver, ka jebkāda veida ieslodzīšana, ja to īsteno, pārkāpjot starptautiskās pamattiesības, konkrētu personu vai grupu vajāšana etnisku, kultūras vai reliģisku iemeslu dēļ un citas necilvēcīgas darbības, kas rada lielas ciešanas vai smagas traumas, ja tās tiek veiktas kā daļa no plaša vai sistemātiska uzbrukuma kādam civiliedzīvotāju kopumam, ņemot vērā starptautisko tiesisko regulējumu, ir nepieņemamas;
M.

tā kā tiek uzskatīts, ka novērtējums par ĢM augos konstatētajām herbicīdu atliekām un to noārdīšanās produktiem ir ārpus EFSA Ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā (EFSA ĢMO ekspertu grupa) kompetences, un tādēļ to neveic kā daļu no ĢMO apstiprināšanas procesa; tā kā tā ir problēma, jo veidu, kādā attiecīgajā ĢM augā noārdās papildu herbicīdi, noārdīšanās produktu (metabolītu) sastāvu un līdz ar to arī toksiskumu var veicināt pati ģenētiskā modifikācija (16);
Q.

tā kā drausmīgie apstākļi to dzīvesvietā liek migrantiem, galvenokārt no Centrālamerikas, doties uz ASV robežu un šķērsot to; tā kā spiediens uz dienvidu un ziemeļu robežām liek tūkstošiem migrantu, no kuriem lielākā daļa ir sievietes un bērni, pakļaut savu dzīvību nopietnam riskam;
33.

atzinīgi vērtē neseno Maltas valdības paziņojumu par leģislatīvā procesa sākšanu nolūkā īstenot dažādus Venēcijas komisijas ieteikumus; aicina Maltas valdību un parlamentu īstenot visus Venēcijas komisijas ieteikumus bez izņēmuma, attiecīgā gadījumā arī atpakaļejoši, lai tādējādi nodrošinātu, ka līdzšinējie un pašreizējie lēmumi, pozīcijas un struktūras tiek saskaņotas ar šiem ieteikumiem, jo īpaši: — stiprināt Maltas Pārstāvju palātas neatkarību, uzraudzības pilnvaras un spējas, it sevišķi — padarot stingrākus noteikumus par nesaderību un piedāvājot labāku atalgojumu un neitrālu atbalstu; — publiski izziņot tiesnešu amatu vakances (44. punkts); — mainīt TIK sastāvu, paredzēt, ka vismaz pusi locekļu, kas ir tiesneši, var ievēlēt to kolēģi, un piešķirt TIK kompetenci klasificēt kandidātus uz nopelnu pamata un šos kandidātus tieši piedāvāt iecelšanai prezidentam, arī virstiesneša iecelšanas gadījumā (44. punkts); — pilnvaras atsaukt tiesnešus un miertiesnešus piešķirt Tiesu darbības komisijai un paredzēt iespēju minētas komisijas noteiktus disciplinārpasākumus pārsūdzēt tiesā (53. punkts); — izveidot neatkarīga prokuratūru direktora (PD) biroju, kas būtu atbildīgs par visām prokuratūrām un pārņemtu pašreizējos ģenerālprokurora prokuratūras uzdevumus, kā arī policijas prokuratūras uzdevumus un miertiesnešu izmeklēšanas, kā ieteikusi Venēcijas komisija (61.–73. punkts); aicina Maltas valdību paredzēt, ka šo potenciālo jauno PD var pakļaut izskatīšanai tiesā, it sevišķi attiecībā uz lēmumiem neveikt kriminālvajāšanu (68. un 73. punkts); — reformēt PPK, gan nodrošinot, ka iecelšanas process ir mazāk atkarīgs no izpildvaras, sevišķi premjerministra, gan nodrošinot, ka PPK ziņojumu rezultātā patiešām tiek veikta kriminālvajāšana; būtu jāizskata arī iespēja, ka PPK varētu tieši ziņot jaunizveidotajam PD (72. punkts); — sākt konstitucionālo reformu, lai nodrošinātu, ka Konstitucionālās tiesas spriedumu rezultātā — bez vajadzības iejaukties parlamentam — noteikumi, kas atzīti par nekonstitucionāliem, tiktu pasludināti par spēkā neesošiem (79. punkts); — izbeigt praksi, kas pieļauj nepilna laika parlamenta deputātus, palielināt deputātu algu, ierobežot deputātu iecelšanu oficiāli ieceltās struktūrās, nodot deputātu rīcībā pietiekamu palīgpersonālu un neatkarīgas zināšanas un konsultācijas, kā arī atturēties no pārmērīga deleģēto tiesību aktu izmantojuma (94. punkts); — nodrošināt, ka iestādes pilnībā ievēro ombuda informācijas pieprasījumus, ka ombuda ziņojumi tiek apspriesti parlamentā, ka ombuda birojs tiek reglamentēts konstitucionālā līmenī un ka tiek atjaunināts Informācijas brīvības likums (100.–101. punkts); — pārveidot procesu, kā tiek iecelti pastāvīgie sekretāri, tā, lai atlasi uz nopelnu pamata veiktu neatkarīga civildienesta komisija, nevis premjerministrs (119.–120. punkts); — būtiski ierobežot “uzticamu amatu vai personu” praksi un ieviest skaidrus noteikumus un konstitucionālu grozījumu, kas būtu pamats šīs prakses reglamentēšanai (129. punkts); — mainīt policijas komisāra iecelšanas procedūru tā, lai tā būtu uz nopelnu pamata, izveidojot atklātu konkursu (134. punkts);
15.

aicina Komisiju un dalībvalstis sadarbībā ar ENISA sagatavot norādījumus par to, kā novērst kiberdraudus un neaizsargātību, iegādājoties 5G aprīkojumu, piemēram, dažādojot aprīkojumu, iegādājoties to no dažādiem piegādātājiem vai ieviešot vairākposmu iepirkuma procesus;
16.

stingri iesaka tūlīt pēc tam, kad Padome ir devusi piekrišanu ciešākas sadarbības uzsākšanai, piemērot LESD 333. pantā paredzēto pārejas klauzulu, kas dod iespēju pāriet no vienprātīga balsojuma uz kvalificēta vairākuma balsojumu un no īpašās likumdošanas procedūras uz parasto likumdošanas procedūru, lai izvairītos no jauniem strupceļiem gadījumā, ja sadarbībā paredzēts iesaistīties daudzām dalībvalstīm;
6.

aicina Krievijas varas iestādes atcelt 2015. gada likumu par nevēlamām organizācijām un 2012. gada likumu par ārvalstu aģentiem, kā arī visus ar tiem saistītos tiesību aktus, kas tiek konsekventi izmantoti, lai iebiedētu un cilvēktiesību aizstāvjus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas un pret tām vērstos; pauž bažas par to, ka dažas Krievijas NVO ir bijušas spiestas pārtraukt darbību, lai izvairītos no tā, ka tās tiek stigmatizētas kā “ārvalstu aģenti” un izvairītos no saukšanas pie atbildības;
8.

pauž nožēlu par to, ka daudzās dalībvalstīs nav novērojama reāla apņemšanās ieviest IAA praksi, kuras pamatā ir astoņi principi par labu pesticīdiem alternatīviem neķīmiskajiem līdzekļiem; pauž nožēlu par to, ka viena no galvenajām problēmām saistībā ar IAA īstenošanu, kas ir direktīvas stūrakmens, šķiet, ir tā, ka pašlaik nav piemērotu kontroles instrumentu un metožu, lai novērtētu tās ievērošanu dalībvalstīs, kā arī skaidru noteikumu un norādījumu trūkums; uzsver, ka visaptveroša IAA īstenošana ir viens no galvenajiem pasākumiem, lai samazinātu atkarību no pesticīdu lietošanas ilgtspējīgā lauksaimniecībā, kas ir videi nekaitīga, ekonomiski dzīvotspējīga un sociāli atbildīga, kā arī veicina Eiropas pārtikas nekaitīgumu, vienlaikus stiprinot bioloģisko daudzveidību un cilvēku un dzīvnieku veselību, sekmējot lauku ekonomiku un samazinot lauksaimnieku izmaksas, jo tiek veicināta pesticīdu neķīmisko alternatīvu un zema riska AAL izplatīšana dažādās Savienības zonās; uzsver, ka ir jāparedz papildu finanšu stimuli un izglītojoši pasākumi, lai stiprinātu IAA prakses ieviešanu atsevišķu lauku saimniecību līmenī;
—

ņemot vērā Iekšpolitikas ģenerāldirektorāta 2016. gadā publicēto pētījumu Public Sector Reform: How the EU budget is used to encourage it (“ES budžeta izmantošana publiskā sektora reformas veicināšanai”) (1);
J.

tā kā “Agrofert Group” piederošie uzņēmumi laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ir saņēmuši ievērojamas summas no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, proti, no 42 miljoniem EUR 2013. gadā līdz 82 miljoniem EUR 2017. gadā;
4.

pieņem zināšanai Komisijas 2018. gada konkrētām valstīm adresētos ieteikumus (KVAI), kas ir svarīga daļa no Eiropas pusgada procesa, un atzinīgi vērtē to, ka īpaša uzmanība tajos ir veltīta sociālām problēmām; mudina Komisiju nodrošināt saskaņotību starp sociāliem un ekonomiskiem KVAI un ievērot Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto elastības klauzulu, kā noteikts Padomes Kopīgi saskaņotajā nostājā par Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzēto elastīgumu; ar bažām atzīmē, ka pilnībā vai daļēji tika īstenoti tikai 50 % no KVAI attiecībā uz 2017. gadu, un mudina dalībvalstis pastiprināt centienus šo ieteikumu īstenošanā, it īpaši šādās jomās: — nabadzība un sociālā atstumtība, tostarp bērnu un strādājošo nabadzība, it īpaši mazaizsargātās grupās, — jauniešu un ilgtermiņa bezdarbs — atbilstoši Padomes ieteikumam par ilgtermiņa bezdarbnieku integrāciju darba tirgū (18), — ienākumu nevienlīdzība, — darba samaksas pieaugums, — priekšlaicīga mācību pārtraukšana un lielais to jauniešu skaits, kuri nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (NEET), — izglītība, mūžizglītība, arodizglītība un apmācība, — pensiju sistēmu ilgtspēja un atbilstība, — veselības aprūpe, tostarp ilgtermiņa aprūpe, — droši un pielāgojami darba apstākļi, — dzimumu līdzsvars, it īpaši dalība darba tirgū, un darba samaksas un pensijas atšķirība starp dzimumiem;
C.

tā kā salīdzinājumā ar lielākiem uzņēmumiem un neatkarīgi no to organizatoriskās struktūras MVU nesamērīgi ietekmē administratīvais slogs un finansiāli šķēršļi, kas kavē to konkurētspēju, eksportu un darbvietu radīšanu; tā kā tie ES, dalībvalstu, reģionālā un vietējā līmenī gūst labumu no īpaša atbalsta, tostarp finansēšanas iespējām un vienkāršotām procedūrām, taču varētu tikt īstenoti papildu centieni, pārsniedzot jau uzņemtās politiskās saistības, lai radītu vienkāršāku un MVU labvēlīgu vidi;
50.

pauž dziļas bažas par īpaši akūto bērnu nabadzības problēmu, kas ES skar līdz 25 miljoniem bērnu (vairāk nekā 26,4 % no visiem Eiropas iedzīvotājiem vecumā līdz 18 gadiem) no ģimenēm, kas katru dienu cieš no pietiekamu ienākumu un pamata pakalpojumu trūkuma; uzskata, ka jaunatnes politika varētu palīdzēt tādās jomās kā bērnu un ģimenes politika;
4.

nosoda Burundi lēmumu izstāties no SKT; atbalsta to, ka SKT turpina sākotnējo izmeklēšanu ar daudziem noziegumiem un plašām represijām saistītajās lietās Burundi; prasa, lai ES turpinātu uzstāt uz to, ka jāsauc pie atbildības tie, kas izdarījuši noziegumus Burundi; cer, ka Burundi atsāks un turpinās sadarbību ar SKT, ņemot vērā to, ka cīņa pret nesodāmību, sodīšana par visiem cilvēktiesību pārkāpumiem un atbildība joprojām ir pasākumi, kas nepieciešami, lai atrisinātu krīzi un rastu noturīgu miermīlīgu risinājumu;
—

ņemot vērā Komisijas pētījumu “Consumer Market Study on the Functioning of the Market for Second-Hand Cars from a Consumer’s perspective” (“Patērētāju tirgus pētījums par lietotu automobiļu tirgus darbību no patērētāju viedokļa”),
28.

uzsver, ka dotācijām arī turpmāk jābūt galvenajam kohēzijas politikas finansēšanas instrumentam, bet atzīst, ka finanšu instrumenti var būt efektīvi sviras efekta nodrošinātāji, un ka tie būtu jāveicina, ja tie rada pievienoto vērtību, un pamatojoties uz atbilstīgu ex ante novērtējumu; tomēr uzsver, ka to izmantošana nav pašpietiekama, to iedarbība ir atkarīga no vairākiem faktoriem (projekta, teritorijas vai riska veida) un ka visiem reģioniem neatkarīgi no to attīstības līmeņa jāvar brīvi noteikt piemērotāko finansējuma veidu; iebilstu pret jebkādiem saistošiem mērķiem attiecībā uz finanšu instrumentu izmantošanu;
11.

pauž pārliecību par to, ka NKI resursu dominējošā pozīcija ir nostiprinājusi Padomes debatēs valdošo budžeta “taisnīgas atdeves”( juste retour ) loģiku ES budžeta ieņēmumu un izdevumu daļā; šajā sakarībā norāda uz AK korekcijas un virkni citu ar to saistītu atlaižu un citu korekcijas mehānismu ieviešanu ieņēmumu daļā, no vienas puses, un par nespēju vienoties par pietiekamu ES budžeta apropriāciju līmeni gada budžeta procedūrā, no otras puses; uzskata, ka ES ir jāatsakās no neto darbības bilances jēdziena, jo praksē visas dalībvalstis ir ES budžeta līdzekļu saņēmējas;
7.

norāda, ka Komisija ir izmantojusi to pašu pārcelšanas procedūru saskaņā ar Civildienesta noteikumu 7. pantu attiecībā uz trīs iepriekšējiem ģenerālsekretāriem (pārcelšana, saglabājot amatu, nevis pārcelšana tiešā nozīmē); tomēr uzsver, ka neviens no iepriekšējiem ģenerālsekretāriem vienas un tās pašas kolēģijas sanāksmes laikā netika secīgi iecelts par ģenerālsekretāra vietnieku un pēc tam par ģenerālsekretāru; uzsver arī to, ka visi trīs iepriekšējie ģenerālsekretāri tika ierosināti kolēģijai tajā pašā sanāksmē, kurā to attiecīgie priekšteči tika pārcelti uz citu amatu vai paziņoja par savu aiziešanu pensijā;
7.

mudina Komisiju, dalībvalstis un attiecīgos gadījumos reģionus ieviest mehānismus, kuri ļautu saskaņot ES, valstu un reģionālās pētniecības un enerģētikas inovāciju programmas, lai sekmētu sinerģijas un izvairītos no dublēšanās, tādējādi nodrošinot visefektīvāko izmantošanu dalībvalstīs pieejamajiem resursiem un infrastruktūrai, kā arī energoavotiem, ar nolūku maksimizēt jaunu tehnoloģiju un inovāciju iekļūšanu tirgū un veicinātu jaunus uzņēmējdarbības modeļus visā ES; uzskata, ka attiecīgās informācijas iekļaušana integrētos valstu enerģētikas un klimata plānos varētu veicināt šo mērķi; šajā kontekstā uzsver to, cik svarīgi ir veicināt paraugprakses un informācijas apmaiņu, kā arī racionalizējot noteikumus par dalību enerģētikas inovāciju programmās visām organizācijām, uzņēmumiem, universitātēm un institūtiem gan no ES, gan no trešām valstīm;
—

ņemot vērā ANO Drošības padomes priekšsēdētāja 2018. gada 31. janvāra paziņojumu saistībā ar Drošības Padomes apsvērumu par punktu “Reports of the Secretary-General on the Sudan and South Sudan”(“Ģenerālsekretāra ziņojumi par Sudānu un Dienvidsudānu”),
K.

tā kā Kambodža gūst labumu no visizdevīgākā režīma, kāds ir pieejams ES vispārējā preferenču shēmā (VPS), proti, no “Viss, izņemot ieročus” (EBA) režīma; tā kā ES finanšu periodā no 2014. līdz 2020. gadam ir piešķīrusi Kambodžai līdz pat EUR 410 miljoniem, no kuriem EUR 10 miljoni ir piešķirti vēlēšanu reformu procesa Kambodžā atbalstam;
4.

norāda, ka digitālās ekonomikas tīkla efekts rada vienam uzņēmumam vai nelielam skaitam uzņēmumu iegūt savā rīcībā lielu tirgus daļu, kas varētu izraisīt pārmērīgu tirgus koncentrāciju; uzsver to, ka ir svarīgi tirdzniecības nolīgumos sekmēt godīgu un efektīvu konkurenci, jo īpaši tādu digitālo pakalpojumu sniedzēju kā tiešsaistes platformas un tādu lietotāju kā mikrouzņēmumu, MVU un jaunuzņēmumu konkurenci, un veicināt patērētāju izvēles iespējas, samazināt darījumu izmaksas, nodrošināt nediskriminējošu attieksmi pret visiem tirgus dalībniekiem un nepieļaut to, ka veidojas dominējošas pozīcijas, kas kropļo tirgus; šajā sakarībā uzsver, ka ir svarīgi, lai digitālās tirdzniecības stratēģijā kā nozīmīgs tās elements tiktu iekļauta tīkla neitralitāte; uzskata, ka digitālās tirdzniecības stratēģija būtu jāpapildina ar pastiprinātu un efektīvu starptautisko regulējumu attiecībā uz konkurences politiku, tostarp pastiprinot konkurenci regulējošu iestāžu sadarbību un iekļaujot tirdzniecības nolīgumos stingrus noteikumus par konkurenci; aicina Komisiju nodrošināt to, lai uzņēmumi un sabiedrības ievērotu konkurences noteikumus un lai nenotiktu konkurentu diskriminācija, kas kaitētu patērētāju interesēm;
6.

pauž bažas par slikto administratīvo praksi pret ES pilsoņiem, kas dzīvo Apvienotajā Karalistē; turklāt atgādina Apvienotajai Karalistei, ka tik ilgi, kamēr tā ir Eiropas Savienības dalībvalsts, tai ir jāievēro un jāīsteno Eiropas Savienības tiesību akti un jāatturas no jebkādas administratīvas vai cita veida prakses, kas rada šķēršļus un diskriminē ES-27 pilsoņus, kuri dzīvo Apvienotajā Karalistē, tostarp darba vietā; sagaida, ka visas pārējās ES dalībvalstis no savas puses nodrošinās, lai pret Apvienotās Karalistes pilsoņiem, kas dzīvo Eiropas Savienībā, izturētos pilnīgā saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem, ņemot vērā, ka viņi ir ES pilsoņi līdz brīdim, kad Apvienotā Karaliste izstājas no Eiropas Savienības;
23.

ņem vērā, ka saskaņā ar gada pārskata ziņojumos minēto informāciju, pamatojoties uz 7. kritēriju, atteikums 2014. gadā tika sniegts 117 reizes un 2015. gadā — 149 reizes; cita starpā pauž bažas par to, ka tiek ziņots par VIKI eksportu no Eiropas valstīm uz noteiktiem galamērķiem, no kuriem šis eksports tiek novirzīts tālāk, lai apgādātu nevalstiskos dalībniekus un citus tiešos lietotājus, kas neatbilst Kopējās nostājas prasībām, tādās valstīs kā Sīrija, Irāka, Jemena un Dienvidsudāna; norāda, ka ir steidzami nepieciešams ieroču novirzīšanas riska novērtēšanā balstīties uz ko vairāk kā vien tiešā lietotāja sertifikātā pausto saņēmējas valsts apņemšanos; uzsver, ka ir vajadzīgi efektīvi mehānismi pārbaužu veikšanai pēc nosūtīšanas, lai pārliecinātos par to, ka ieroči netiek reeksportēti atļaujā neparedzētiem tiešajiem lietotājiem; uzsver EĀDD iespējamo lomu, ko tas varētu uzņemties, lai atbalstītu dalībvalstu centienus šajā jomā;
17.

ar milzīgu nožēlu norāda uz nesenajiem paziņojumiem par izstāšanos no Romas statūtiem, kas rada sarežģījumus, īpaši cietušo piekļuvē tiesu iestādēm, un kuri ir stingri jānosoda; atzinīgi vērtē to, ka Gambija un Dienvidāfrika jau ir atsaukušas savu izstāšanos paziņojumu; aicina attiecīgo valsti, kura vēl to nav izdarījusi, pārskatīt savu lēmumu; turklāt aicina ES pielikt visas iespējamās pūles, lai nodrošinātu, ka turpmāk nenotiek neviena izstāšanās, tostarp sadarbojoties ar Āfrikas Savienību; atzinīgi vērtē to, ka Starptautiskās Krimināltiesas dalībvalstu asambleja piekrita izskatīt ierosinātos Romas statūtu grozījumus, lai novērstu Āfrikas Savienības bažas, kuras tika paustas īpašā samita laikā;
—

ņemot vērā Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu (SAN) starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses (1),
G.

tā kā LESD 349. panta mērķis ir ne vien nodrošināt tālākajiem reģioniem iespēju attīstīties un integrēties gan Eiropas, gan attiecīgās ģeogrāfiskās teritorijas mērogā, bet arī sniegt tiem iespēju gūt labumu no politikas un attiecīgā gadījumā no to faktiskajai situācijai un vajadzībām pielāgotiem īpašiem pasākumiem;
B.

tā kā Etiopijā ir 100 miljoni iedzīvotāju un tiek ziņots, ka tā ir viena no visstraujāk augošajām ekonomikām Āfrikā, piesaistot ievērojamas ārvalstu investīcijas, tostarp lauksaimniecībā, būvniecībā un ražošanā, lielapjoma attīstības projektos, piemēram, hidroelektrostaciju aizsprostu būvniecībā un plantācijās, un tajā ir plaši izplatīta zemes noma, bieži vien ārvalstu uzņēmumiem, un pagājušajā desmitgadē vidējais izaugsmes radītājs bija 10 %; tā kā tomēr tā joprojām ir viena no nabadzīgākajām ekonomikām, jo nacionālais kopienākums (NKI) uz vienu iedzīvotāju ir USD 632; tā kā 2014. gada tautas attīstības indeksā tā atradās 173. vietā no 187 valstīm;
V.

tā kā rohingi ir viena no pasaulē visvairāk vajātajām minoritātēm, viena no pasaulē lielākajām bezvalstnieku grupām un oficiāli bezvalstnieki kopš 1982. gadā pieņemtā Birmas pilsonības likuma piemērošanas; tā kā rohingus Mjanmas un kaimiņvalstu varas iestādes uzskata par nevēlamiem, kaut arī dažas no kaimiņvalstīm ir uzņēmušas lielu bēgļu kontingentu; tā kā Rakhainas štatā notiek sadursmes; tā kā tūkstošiem bēgļu, kuriem ir izdevies šķērsot robežu un nonākt Bangladešā, ir steidzami nepieciešama humānā palīdzība un viņiem ar varu liek atgriezties, un tas ir starptautisko tiesību pārkāpums; tā kā rohingi bēg no kolektīvas sodīšanas politikas Rakhainas štatā, kur drošības spēki veic neselektīvus represīvus uzbrukumus, kā tiek ziņots, šaujot uz ciemu iedzīvotājiem no kaujas helikopteriem, dedzinot mājas, veicot patvaļīgu aizturēšanu un izvarojot sievietes un meitenes; tā kā vietējie un starptautiskie pasākumi, kas veikti, reaģējot uz rohingu cilvēktiesību stāvokļa pasliktināšanos un humanitāro krīzi, ir bijuši lielā mērā nepietiekami un daudzi instrumenti, ar ko risināt šo jautājumu, vēl nav izpētīti;
C.

tā kā Dadābas bēgļu uzņemšanas komplekss tika izveidots 1991. gadā, kā pagaidu risinājums, lai sniegtu pajumti tiem, kas bēga no vajāšanām, vardarbības un nestabilitātes Austrumāfrikas reģionā, un jo īpaši tiem, kas glābās no pilsoņu kara Somālijā; tā kā šis komplekss patlaban sastāv no piecām atsevišķām nometnēm, kas paredzētas dažādiem bēgļu veidiem, un šī kompleksa teritorija ir 50 kvadrātkilometri un visvecākās, kā arī visblīvāk apdzīvotās ir Hagadera, Dagahaley un Ifo nometnes;
—

ņemot vērā 2016. gada 14. decembra nenormatīvo rezolūciju par projektu Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, ar kuru groza nolīgumu, lai paplašinātu nolīguma noteikumus, attiecinot tos uz tekstilizstrādājumu divpusēju tirdzniecību, ņemot vērā to, ka beidzas termiņš divpusējam nolīgumam par tekstilizstrādājumiem (18),
52.

uzskata, ka līdzekļi, kas iegūti no naudas sodu piemērošanas transportlīdzekļu ražotājiem, no pārkāpuma procedūrām pret dalībvalstīm, kuras neievēro ES tiesību aktus par emisijām, un no maksas par jaunu vieglo automobiļu pārsniegtajām emisijām (711. budžeta pozīcija), būtu jāizmanto kā piešķirtie ieņēmumi konkrētiem ES projektiem vai programmām saistībā ar gaisa kvalitāti un vides aizsardzību, un tie nedrīkstētu samazināt dalībvalstu atbilstoši nacionālajam kopienākumam aprēķinātās iemaksas ES budžetā; šajā sakarā aicina attiecīgajos Savienības tiesību aktos iekļaut nepieciešamos noteikumus; ierosina, ka dalībvalstis naudas sodu piemērošanā iegūtos līdzekļus varētu daļēji izmantot arī kompensāciju izmaksai personām, kuras ir negatīvi ietekmējis pārkāpums, kā arī citiem šāda veida pasākumiem patērētāju interesēs;
—

ņemot vērā Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas un to dalībvalstu, no vienas puses, un Ukrainas, no otras puses, noslēgto asociācijas nolīgumu un padziļinātas un visaptverošas brīvās tirdzniecības zonu,