LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 182/65

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas A par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Atjaunināta sociālā programma – iespējas, pieejamība un solidaritāte 21. gadsimta Eiropā”

COM(2008) 412 galīgā redakcija

(2009/C 182/14)

Ziņotāja: REGNER kdze

Līdzziņotājs: PEZZINI kgs

Eiropas Komisija 2008. gada 2. jūlijā saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262.pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Atjaunināta sociālā programma – iespējas, pieejamība un solidaritāte 21. gadsimta Eiropā”

COM(2008) 412 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2008. gada 10. decembrī. Ziņotāja – REGNER kdze, līdzziņotājs – PEZZINI kgs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 450. plenārajā sesijā, kas notika 2009. gada 14. un 15. janvārī (14. janvāra sēdē), ar 162 balsīm par, 21 balsīm pret un 25 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1. EESK atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu par atjauninātu sociālo programmu un, ņemot vērā pārējās šībrīža sociālās iniciatīvas, uzskata to par soli Eiropas labklājības telpas modernizācijas virzienā, pievēršot galveno uzmanību tam, lai nodrošinātu cilvēkiem iespējas pilnībā īstenot savu potenciālu un piešķirt Eiropas Savienībai sociālāku ievirzi.

1.2. Ņemot vērā plašo vispasaules finanšu un ekonomikas krīzi, ir īpaši svarīgi, lai Eiropas Savienība veicinātu spēcīgu sociālu un konkurētspējīgu Eiropu. Tādēļ EESK uzsver, ka papildus atjauninātai sociālajai programmai vajadzīga īsta sociālpolitiska rīcības programma.

1.3. Komisijas paziņojums galvenokārt koncentrējas uz to, kā reaģēt uz jauniem apstākļiem. Īpaši aplūkota sociālās politikas pielāgošana pārmaiņām sabiedrībā, kā arī pārmaiņām ekonomikā un darba tirgū. Eiropā steidzami jāizstrādā modernas darba tirgus politikas pasākumi un spēcīgas, ilgtspējīgas, nodarbinātību veicinošas sociālās sistēmas.

1.4. EESK konstatē, ka Komisija ir atturīga attiecībā uz darba obligāto standartu tālāku attīstību. Kādreiz tie bija Eiropas sociālās politikas, kā arī dzīves un darba apstākļu uzlabošanas pamats, tādēļ tur, kur tie ir nepieciešami un lietderīgi, tiem arī turpmāk vajadzētu būt katras sociālās programmas sastāvdaļai.

1.5. EESK ir pārliecināta, ka sociālais dialogs joprojām ir viens no Eiropas sociālā modeļa pīlāriem gan valsts, gan Eiropas līmenī. Sociālajiem partneriem ir galvenā nozīme visos sociālo pārmaiņu jautājumos, tādēļ tie būtu jāiesaista visu atjauninātās sociālās programmas pasākumu izstrādē, īstenošanā un uzraudzībā. Dialogs ar pilsonisko sabiedrību turpmāk būs vēl viens nozīmīgs pīlārs.

1.6. Būtu jāstiprina atklātā koordinācijas metode, jo īpaši, turpinot izmantot kvantitatīvus un kvalitatīvus mērķus. EESK iesaka minētajā procesā vairāk iesaistīt Eiropas Parlamentu un noteikt prasību obligāti ievērot sociālajā jomā izvirzītos mērķus vai attiecīgi publiskā iepirkuma jomā noteiktās pamatnostādnes.

1.7. EESK uzskata, ka Eiropas Savienībai, cieši sadarbojoties ar sociālajiem partneriem, jāatbalsta dalībvalstis kopīgo elastdrošības principu piemērošanā, saskaņošanā un uzraudzībā. Tādēļ EESK pieprasa izveidot ciešāku saikni starp debatēm par elastdrošību un sociālā dialoga paplašināšanu visos līmeņos, kā arī attiecīgā līmeņa sarunām par darba koplīguma slēgšanu.

1.8. Komiteja uzskata, ka Kopienas pasākumi līdztiesības veicināšanai, cilvēku ar invaliditāti atbalstam, sociālās atstumtības novēršanai un aktīvas iekļautības sekmēšanai būtu jāpapildina ar aktīviem politiskiem pasākumiem, kuru mērķis ir arī gados vecāku cilvēku, kā arī nelabvēlīgā situācijā esošu iedzīvotāju grupu un bezdarbnieku nodarbinātība. Arī nabadzības apkarošanai jābūt prioritārai.

1.9. EESK uzskata, ka ir pienācīgi jāreaģē uz nesenajiem EKT spriedumiem par darba ņēmēju norīkošanu darbā un arodbiedrību pasākumiem. Komisijas ieplānotais diskusiju forums ir pirmais solis. Galvenokārt būtu jānorāda dažādi veidi, kā risināt saspringtās attiecības starp iekšējā tirgus brīvībām no vienas puses un pamattiesībām no otras. Ja tas ir nepieciešami un lietderīgi, pēc iespējas ātrāk būtu jāveic piemēroti un konkrēti darba ņēmēju aizsardzības pasākumi, kuri skaidri norādītu, ka ne ekonomiskās brīvības, ne konkurences noteikumi nav prioritāri salīdzinājumā ar sociālajām pamattiesībām.

1.10. Tā kā liela Eiropas iedzīvotāju daļa ir nobažījusies par to, ka pēc 20 gadiem daudziem vairs nebūs nodrošināta piekļuve kvalitatīviem veselības aprūpes pakalpojumiem (1), būtu jāizvirza atbilstīgi, skaidri un pārredzami mērķi, kas jāīsteno, veicot piemērotu uzraudzību un darbu sabiedrībā.

1.11. Papildus jaunām iespējām un ekonomikas izaugsmes, kā arī konkurētspējas veicināšanai migrācijai ir arī ēnas puses. Komisijai arī turpmāk būtu jāpievēršas šiem negatīvajiem aspektiem un jāizstrādā pasākumi to novēršanai.

1.12. EESK tāpat kā Komisija lielu nozīmi piešķir spēkā esošo tiesību normu piemērošanai un īstenošanai. Ar atgādinājumiem dalībvalstīm ir par maz, īpaši attiecībā uz darbā norīkošanas direktīvu. Šajā sakarā par prioritāti jāizvirza efektīvu pasākumu izstrāde gadījumiem, kad tiek izpildīti pārrobežu spriedumi. Komiteja atzinīgi vērtē arī Komisijas aicinājumu dalībvalstīm rādīt piemēru, ratificējot un īstenojot Starptautiskās Nodarbinātības organizācijas (ILO) konvencijas, kuras ILO uzskata par aktuālām.

2. Komisijas priekšlikums.

2.1. Eiropas Komisija 2008. gada 2. jūlijā iepazīstināja ar paziņojumu par atjauninātu sociālo programmu (2). Tajā konstatēts, ka jaunai sociālai realitātei ir vajadzīgi jauni risinājumi. Pārmaiņas notiek strauji. Politikai jāpielāgojas šīm pārmaiņām, atbildot ar inovatīviem un elastīgiem risinājumiem par globalizācijas jautājumiem, tehnoloģiju attīstību un demogrāfiskajām pārmaiņām.

2.2. Komisija izklāsta, ka iespējamā darbības joma ir ļoti plaša, tāpēc ir jānosaka prioritātes. Tādēļ programmā uzmanība vērsta uz vairākām svarīgākajām jomām, kurās ES rīcība rada acīmredzamu pievienoto vērtību un kurās pilnībā iespējams ievērot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus:

— bērni un jaunieši – rītdienas Eiropa;

— ieguldījumi cilvēkos, vairāk un labākas darbavietas, jaunas iemaņas;

— mobilitāte;

— ilgāka un veselīgāka dzīve;

— cīņa ar nabadzību un sociālo atstumtību;

— diskriminācijas apkarošana;

— iespējas, pieejamība un solidaritāte visā pasaulē.

2.3. Pasākumi visās minētajās jomās sekmē triju programmas mērķu sasniegšanu (iespējas, pieejamība un solidaritāte).

2.4. Pēc Komisijas teiktā, mainīgās sociālās realitātes analīze liecina, ka iedzīvotāji un ieinteresētās personas gaida, lai ES sniegtu pievienoto vērtību sociālajai attīstībai.

2.5. Komisijas nolūks ir turpināt lietot EK līgumā paredzētos instrumentus (tiesību akti, sociālais dialogs, Kopienas metode, atklāta koordinācijas metode, ES finansējums, pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanās) un izmantot sinerģijas starp šiem instrumentiem, piemērojot plašu pieeju un politikas instrumentu “inteliģentu” apvienojumu. Šajā kontekstā liela nozīme ir arī ekonomiskās un budžeta politikas koordinācijai un pārraudzībai.

3. Vispārīgas piezīmes.

3.1. Atjauninātajā sociālajā programmā Komisija uzsver, ka ES politikai jau šobrīd ir būtiska sociālā dimensija un pozitīva sociālā ietekme. EESK jebkurā gadījumā piekrīt uzskatam, ka ES politikai ir jābūt ar būtisku sociālo dimensiju un pozitīvu sociālo ietekmi, jo īpaši laikā, kad, tēlaini izsakoties, par pasauli dēvētajā mazpilsētā iestājusies finanšu krīze. Šīs finanšu krīzes sekas ir ekonomiskā krīze, un Eiropas Savienības dalībvalstīs manāmas recesijas pazīmes. Tas savukārt nozīmē grūtības uzņēmumiem un sarežģītu laikposmu darba ņēmējiem un sabiedrībai kopumā. Kaut arī sociālā politika lielākoties ir dalībvalstu valdību kompetencē, Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvas, kas 2007. gadā sākās ar sociālās realitātes analīzi un tagad turpinās ar priekšlikumu par atjauninātu sociālo programmu, un uzskata, ka kopīga stratēģija palīdzēs mazināt bailes par turpmāko labklājības attīstību. Tomēr Eiropas iedzīvotājiem būtu jāsaņem vēl skaidrāks sociālais vēstījums.

3.2. Principā pozitīvi jāvērtē arī tas, ka programma neaprobežojas tikai ar sociālās politikas tradicionālajām jomām, bet aptver arī citas nozares, piemēram, izglītību, veselības aizsardzību un starpkultūru dialogu.

3.3. Tomēr Komiteja uzskata, ka “tradicionāla”, kaut arī atjaunināta un citas jomas aptveroša Kopienas pieeja šobrīd ir nepietiekama. Nedrīkst aizmirst makroekonomiskās politikas pamatvirziena jautājumu. Pretējā gadījumā pastāv risks, ka nozīmīgie virzieni arī turpmāk neiegūs jūtamu sociālo dimensiju.

3.4. Komiteja uzskata, ka Eiropas sociālā dimensija cita starpā būtu jāiekļauj īstā sociālā rīcības programmā. Tikai atjaunināta sociālā programma ir nepietiekama. Rīcības programmai būtu jābalstās uz dalībvalstu pozitīvu sadarbību, nevis sociālo tiesību, sociālās aizsardzības un darba apstākļu atšķirību konkurējošu nolīdzināšanu “uz leju” (3). Tai jākoncentrējas uz aspektiem, kas jūtami uzlabo dzīves un darba apstākļus, stiprina sociālā nodrošinājuma sistēmas, lai tās būtu ilgtspējīgas un labvēlīgi ietekmētu nodarbinātību, uz paaugstinātu konkurētspēju, uzņēmumu un darba ņēmēju labāku pielāgošanās spēju, kā arī vairāk un labākām darba vietām.

3.5. Ir noteikti jāuzsāk aktīva sociālo mērķu īstenošana. Reaktīva nostāja tādā izpratnē, ka reaģēt uz pārmaiņām un palīdzēt cilvēkiem pielāgoties jaunajām ekonomikas prasībām ir sociālās politikas uzdevums, ir nepietiekama. Centrā jāizvirza cilvēks un ieguldījumi cilvēkos, mērķim jābūt dzīves un darba apstākļu uzlabošanai, un Eiropas sociālās politikas pamatā jābūt acīmredzamiem, efektīviem un saistošiem instrumentiem.

3.6. Tieši, ņemot vērā pašreizējo krīzi, nedrīkst ignorēt to, ka pastāv sabiedrības kopēja atbildība par indivīdu labklājību. Tas jo īpaši nozīmē ienākumu taisnīgu sadali, pietiekamas nodarbinātības iespējas konkurētspējīgos uzņēmumos, sociālo nodrošinājumu pret slimības, invaliditātes, bezdarba, vecumdienu risku, atbalstu ģimenēm, izglītības iespējas visiem, nodrošinājumu pret nabadzību, kā arī augstvērtīgus un pieejamus vispārējas nozīmes pakalpojumus.

3.7. Ekonomikas dinamika un sociālais progress nav pretstati — t tie viens otru balsta. Sociāla tirgus ekonomika apvieno konkurētspēju ar sociālo taisnīgumu. Ir būtiski, lai sociālā, ekonomikas un vides joma tiktu atzītas par vienlīdz svarīgām.

4. Mērķi un prioritātes.

4.1. EESK uzskata, ka Eiropas Savienībai, cieši sadarbojoties ar sociālajiem partneriem, jāatbalsta dalībvalstis kopīgo elastdrošības principu piemērošanā, saskaņošanā un uzraudzībā. Pirmām kārtām būtu jāpalīdz cilvēkiem un jāuzlabo viņu dzīves un darba apstākļi. Īpaša uzmanība jāpievērš sociālajiem aspektiem. Komisijai un dalībvalstīm būtu jācenšas saistīt diskusijas par iespējamām reformām ar darba attiecību stiprināšanu un modernizāciju visos līmeņos. Tādēļ EESK aicina izveidot ciešāku saikni starp debatēm par elastdrošību un sociālā dialoga paplašināšanu visos līmeņos, kā arī attiecīgā līmeņa sarunām par darba koplīguma slēgšanu. Elastdrošības koncepcijai būtu jānodrošina gan elastīguma, gan drošības līdzsvarota sekmēšana. Elastdrošības koncepcija nenozīmē darba ņēmēju tiesību vienpusēju un nepamatotu ierobežošanu, ko EESK noraida (4)

4.2. Galvenokārt gados jauni darba meklētāji, meklējot darbu, sastopas ar lielām grūtībām. “Praktikantu paaudzi” darba tirgū bieži sagaida ar netipiskiem nodarbinātības veidiem, kas dažos gadījumos varētu radīt nestabilas darba attiecības (5). Īpaši atzinīgi jāvērtē aktīvas iekļautības un mūžizglītības atbalsta pasākumi. Augstvērtīgas darba vietas un nodrošināts darbs daudzos gadījumos saistīts ar labu un plašu izglītību. Eiropas Savienībai un jo īpaši dalībvalstīm tomēr papildus būtu jāizvērš dažādu veidu politika, lai savstarpēji labāk saskaņotu prasmes un kvalifikāciju no vienas puses un uzņēmumu prasības – no otras. Būtu jānodrošina skolu un augstskolu beidzējiem lielākas nodarbinātības iespējas un jāuzlabo uzņēmējdarbības vide, lai izveidotu augstvērtīgas darba vietas. Jāveic arī darbības, lai nepieļautu nestabilas darba attiecības. Pirms Eiropas Jaunatnes pakta (2005) novērtēšanas būtu lietderīgi beidzot veikt konkrētus pasākumus.

4.3. Būtu lietderīga arī Kopienas iniciatīva, ar ko veicinātu augstvērtīgas darba vietas jauniešiem. Tai vajadzētu būt vērstai uz to, lai ar sociālo partneru aktīvu atbalstu atzītu mācību iestāžu beidzēju kvalitāti un sekmes, izmantojot jaunu kontaktpunktu atbilstīgi JASMINE mikrokredītu (6) programmai.

4.4. EESK uzskata, ka ir svarīgi veicināt uzņēmējdarbības garu, apmācību uzņēmējdarbībā un sniegt atbalstu finanšu izglītībai ES. Uzņēmējdarbība plašākajā nozīmē, kas var stimulēt un veicināt novatorisku un radošu attieksmi, ir nozīmīgs Lisabonas programmas instruments, ar kura palīdzību var paātrināt izaugsmi, radīt labākas darba vietas, veicināt sociālo kohēziju un novērst sociālo atstumtību (7).

4.5. Atbilstīgi nodarbinātības stratēģijai un atklātajai koordinācijas metodei būtu jāizvirza daudz vērienīgāki, efektīvāki un labāk mērāmi mērķi ar lielākām Eiropas Komisijas darbības pilnvarām. Ir atkal jākoncentrējas uz kvantitatīviem Eiropas mērķiem, īpaši aktivizācijas, izglītības un mūžizglītības, jauniešu nodarbinātības, piekļuves kvalitatīvi augstvērtīgai veselības aprūpei un dzimumu līdztiesības jomās (8).

4.6. Atbalstot mūžizglītību, īpaša uzmanība būtu jāpievērš izglītības politikas paradoksam, tas ir, apstāklim, ka personas ar zemu kvalifikāciju tālākizglītības jomā atrodas nelabvēlīgākā situācijā.

4.7. Cīņa ar ilgstošu bezdarbu un bezdarbu jauniešu vidū, dzimumu līdztiesības un lielākas sieviešu nodarbinātības sekmēšana, Kopienas Nodarbinātības un sociālās solidaritātes programmas – Progress 2007–2013 (9) stiprināšana, jo īpaši ar nolūku stiprināt nozīmīgāko Savienības tīklu jaudu, lai sekmētu un atbalstītu Kopienas politikas, un ar nolūku ieviest progresīvus instrumentus vajadzību un perspektīvu pārbaudei (foresight) ar līdzdalības metodi atbilstīgi augšupējai pieejai.

4.8. Jāuzlabo sociālā dialoga vide. Šajā sakarā Komiteja konstatē, ka vēl nav izstrādāts nesaistošu noteikumu kopums starptautiskām sarunām par darba koplīguma slēgšanu, kas ir 2005. gada sociālās programmas (10) daļa.

4.9. EESK piekrīt Komisijai, ka ir ļoti svarīgi ātri un pozitīvi vienoties par darba laika direktīvas (11) un pagaidu darbinieku direktīvas (12) priekšlikumiem. Tiktāl EESK atzinīgi vērtē to, ka Padome ir pieņēmusi pagaidu darbinieku direktīvu.

4.10. Vairāki Eiropas Kopienu Tiesas nesen pasludinātie spriedumi (Laval (13), Viking (14) un Rüffert (15) lietās) nepārprotamā veidā ir atklājuši saspringtās attiecības starp iekšējā tirgus brīvībām no vienas puses un pamattiesībām, jo īpaši arodbiedrību tiesībām, no otras puses un izvirzījuši principiālus jautājumus. Minētās lietas liecina, ka ir atbilstoši jārīkojas. Komisijas ieplānotais diskusiju forums ir pirmais solis. Tagad Komisijai vajadzētu rūpīgi pārbaudīt iekšējā tirgus ietekmi uz darba ņēmēju tiesībām un sarunām par koplīguma slēgšanu. Ja tas ir nepieciešami un lietderīgi, pēc iespējas ātrāk būtu jāveic piemēroti un konkrēti darba ņēmēju aizsardzības pasākumi, kuri skaidri norādītu, ka ne ekonomiskās brīvības, ne konkurences noteikumi nav prioritāri salīdzinājumā ar sociālajām pamattiesībām.

4.11. Cilvēku mobilitāte piedāvā daudzveidīgas iespējas un palīdz paaugstināt ekonomikas izaugsmi un konkurētspēju. Papildus minētajiem pozitīvajiem aspektiem Komiteja tomēr uzsver, ka mobilitātes negatīvās puses atklājas galvenokārt saistībā ar lielākiem migrācijas viļņiem. Ar to galvenokārt domātas sociālās sekas, piemēram, migrantu un viņu ģimenes locekļu sociālais un ģimenes stāvoklis, sociālais dempings, jo īpaši sakarā ar nelegālo nodarbinātību, migrantu dzīves apstākļi, kā arī iespējamas sekas darba tirgū. Jāaplūko arī vidēja un ilgāka termiņa ietekme uz izglītības sistēmu izcelsmes valstī un intelektuālā darbaspēka emigrācija (brain-drain) (16). Rezultāti varētu veidot pamatu pasākumiem šādu seku nepieļaušanai.

4.12. EESK atzinīgi vērtē Komisijas nodomu veicināt kvalitatīvi augstvērtīgu, viegli pieejamu un ilgtspējīgu sociālo pakalpojumu attīstību. Tomēr Komiteja noteikti uzsver, ka vispārējām interesēm šajos pakalpojumos noteikt jābūt prioritārām salīdzinājumā ar iekšējā tirgus un konkurences noteikumiem. Jebkurā gadījumā ir vajadzīgs attiecīgo jēdzienu un regulējuma skaidrojums. Tādēļ Komiteja iesaka piemērot vairākvirzienu pakāpenisku koncepciju, kurā savstarpēji saistīti nozaru un tematiskie aspekti. Tās rezultātā būtu jāpieņem tiesību akti jomās, kur tas ir nepieciešams, un/vai jāveic minēto principu un noteikumu pielāgošana dažādām attiecīgajām nozarēm (transversāla, tematiska pieeja) (17).

4.13. Tā kā liela Eiropas iedzīvotāju daļa ir nobažījusies par to, ka pēc 20 gadiem daudziem vairs nebūs nodrošināta piekļuve kvalitatīviem veselības aprūpes pakalpojumiem (18), būtu jāizvirza atbilstīgi, skaidri un pārredzami mērķi, kas jāīsteno, veicot piemērotu uzraudzību un darbu sabiedrībā.

4.14. Runāt par “plašu sociālo pamatu” (19) tieši saistībā ar publiskā iepirkuma tiesībām, ņemot vērā EKT spriedumu Rüffert lietā, ir drosmīgs solis. Nedrīkst aizmirst arī to, ka Eiropas iepirkuma direktīvas lielākoties un publiskā iepirkuma realitāte gandrīz vienmēr pamatojas tikai uz ekonomiskiem apsvērumiem. Lai attiecīgi varētu ņemt vērā sociālos aspektus, līgumslēdzējām iestādēm par publisko iepirkumu ir vajadzīgi skaidri un saistoši pamatnoteikumi. Sociālu ievirzi valsts un pašvaldību iepirkums iegūtu tad, ja dažu sociālu aspektu ievērošana būtu ne tikai iespējama, bet arī saistoša. Tādēļ EESK uzskata, ka būtu lietderīgi, ja Komisija šajā virzienā izstrādātu konkrētus apsvērumus. Piemēram, var minēt sociālās prasības, kas noteiktas Eiropas pamatnostādnēs, lai šādā veidā pilnīgāk izmantotu atklātās koordinācijas metodes potenciālu.

4.15. EESK jau atzinumā par darba laika direktīvu (20) izsaka nožēlu, ka Eiropas Savienība, neņemot vērā privātās un profesionālās dzīves savienošanas iespējas, palaiž garām nozīmīgu iespēju. Tādēļ EESK ļoti atzinīgi vērtē iznākumu Komisijas konsultācijām ar sociālajiem partneriem par privātās un profesionālās dzīves savienojamību un šobrīd publicētajiem priekšlikumiem par dekrēta atvaļinājumu (21) un plašākām tiesībām pašnodarbinātām sievietēm (22). Komiteja atzinīgi vērtē arī to, ka Eiropas sociālie partneri ir uzsākuši bērna kopšanas atvaļinājuma direktīvas pārskatīšanu.

4.16. Komiteja uzskata, ka Kopienas pasākumi līdztiesības veicināšanai, cilvēku ar invaliditāti atbalstam, sociālās atstumtības novēršanai un aktīvas iekļautības sekmēšanai būtu jāpapildina ar intensīvākiem aktīviem politiskiem pasākumiem, kuru mērķis ir arī gados vecāku cilvēku, kā arī nelabvēlīgā situācijā esošu iedzīvotāju grupu un bezdarbnieku nodarbinātība. Arī nabadzības apkarošanai jābūt prioritārai. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš sievietēm un ģimenēm, kurās bērnu audzina viens no vecākiem. Vienlaikus vēlams pastiprināt arī politiskos pasākumus imigrantu līdzsvarotai integrācijai. EESK ar Darba tirgus novērošanas centra palīdzību var aktīvi sekmēt šādas analīzes veikšanu.

5. Instrumenti.

5.1. Pēdējos gadu desmitos ES ir izveidojusi tiesiskus obligātos standartus dzimumu līdztiesības un diskriminācijas aizlieguma jomās, kā arī dažās ar darba apstākļiem un darba ņēmēju tiesību kolektīvu aizsardzību saistītās jomās. Šīs tiesību normas ir nozīmīga Eiropas sociālās politikas sastāvdaļa. Neraugoties uz panākto progresu, vēl ir daudz, ko uzlabot.

5.2. EESK uzskata, ka jāizmanto viss sociāli politisko instrumentu klāsts (tiesību normas, atklātā koordinācijas metode, autonomas sociālo partneru vienošanās) un katrā konkrētajā jomā jāizmanto vispiemērotākais instruments. Dažas jomas Eiropas līmenī vispār nav apspriestas, piemēram, atalgojuma izmaksa slimības gadījumā, darba ņēmēja statusa definēšana vai aizsardzība uzņēmuma pārvietošanas gadījumā. Citās jomās regulējums ir nepilnīgs, piemēram, attiecībā uz ģimenes un profesionālās dzīves savienošanu un aizsardzību pret uzteikumu.

5.3. Neapšaubāmi, svarīga ir spēkā esošā regulējuma efektīva transponēšana valsts tiesību aktos, tā piemērošana un īstenošana. Šajā ziņā EESK piekrīt Komisijai. Ir arī svarīgi, lai obligāto prasību īstenošanu uzskatītu par pirmo impulsu faktiskai dzīves un darba apstākļu uzlabošanai nevis attīstības beigas. Sekmīgai ieviešanai vajadzīgi efektīvi un piemēroti instrumenti un jo īpaši atbalsts ar pārrobežu jautājumiem saistītās lietās. Pēdējais gadījums skaidri izpaudās, ieviešot un piemērojot darbā norīkošanas direktīvu (23). Šajā gadījumā nepietiek tikai ar aicinājumu sadarboties, bet ir vajadzīgi Eiropas mērogā saistoši pamatnoteikumi. Šajā sakarā par prioritāti jāizvirza arī efektīvu pasākumu izstrāde gadījumiem, kad tiek izpildīti pārrobežu spriedumi.

5.4. Viens no galvenajiem sociālā modeļa pīlāriem gan dalībvalstīs, gan ES līmenī joprojām ir starpnozaru, nozaru un pārrobežu sociālais dialogs. Darba devējiem un arodbiedrībām sociāli politisko problēmu pārvarēšanā ir galvenā nozīme, jo tie ir ekonomiskā un sociālā progresa virzītājspēks (24).

5.5. Dialogs ar pilsonisko sabiedrību, kas ir skaidri jānošķir no sociālā dialoga, turpmāk būs vēl viens nozīmīgs pīlārs. Viens no lielākajiem uzdevumiem būs visos līmeņos iesaistīt visus iedzīvotājus un viņu organizācijas sociālas Eiropas veidošanā (25).

5.6. EESK piekrīt Komisijai, ka jāpaplašina atklātās koordinācijas metode (AKM) potenciāls un šajā procesā jāpielieto gan kvantitatīvie, gan kvalitatīvie mērķi. EESK apstiprina, ka AKM būtu vairāk jāizmanto vietējā līmenī, tādējādi atspoguļojot līdzdalības augšupējo pieeju un nodrošinot nepieciešamo koordinēšanu starp partneriem un politiskajiem pasākumiem (26). Tomēr ieteicams AKM piemērošanā vairāk iesaistīt Eiropas Parlamentu. Tādā veidā varētu palielināt AKM metodes demokrātisko leģitimitāti.

5.7. Komiteja atzinīgi vērtē mērķu noteikšanu iedzīvotāju labklājības jomā, kas neattiecas tikai uz IKP uz vienu iedzīvotāju un var veicināt attieksmes maiņu pret pārsvarā ekonomisko skatījumu uz tautsaimniecības sasniegumiem (27).

Briselē, 2009. gada 14. janvārī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) Sk. 2008. gada maija analītiskā pārskata “Expectations of European citizens regarding the social reality in 20 years' time” 2.9. punktu. Eirobarometra 227. zibensaptauja.

(2) COM(2008) 412 galīgā redakcija “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Atjaunināta sociālā programma – iespējas, pieejamība un solidaritāte 21. gadsimta Eiropā”

(3) EESK atzinums par tematu “Jauna ES sociālās politikas rīcības programma,” ziņotājs – Olsson kgs, 4.1. punkts, OV C 27, 3.2.2009., 99. lpp.

(4) Sk. EESK atzinumu par tematu “Elastīgums un sociālā drošība (sarunas par darba koplīgumu slēgšanu un sociālā dialoga nozīme”, ziņotājs – Janson kgs, OV C 256, 27.10.2007., 1.4. punkts, 108. lpp.

(5) Sk. EESK ierosināto pasākumu kopumu par nākotnes perspektīvām jauniem cilvēkiem kā alternatīvu nestabilai nodarbinātībai. 2007. gada 12. jūlija pašiniciatīvas atzinums “Prioritāru iedzīvotāju grupu nodarbinātība”, ziņotājs – Greif kgs, 5. nodaļa “Efektīva jauniešu bezdarba apkarošana”, OV C 256, 27.10.2007., 93. lpp..

(6) Sk. EESK atzinumu CESE, par tematu “Mikrokredīti”, ziņotājs – Pezzini kgs, OV C 77, 31.3.2009., 23. lpp.

(7) Sk. EESK atzinumu par tematu “Uzņēmēju domāšanas veids un Lisabonas stratēģija”, ziņotāja – Sharma kdze, līdzziņotājs – Olsson kgs (SOC/267, CESE 1460/2007), OV C 44, 16.2.2008., 1.1. punkts, 84. lpp.

(8) Sk. EESK atzinumu CESE par tematu “Nodarbinātības pamatnostādnes”, ziņotājs – Greif kgs, OV C 162, 25.6.2008., 2.1. punkts, 92. lpp.

(9) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1672/2006/EK (2006. gada 24. oktobris), ar ko izveido Kopienas Nodarbinātības un sociālās solidaritātes programmu – Progress (OV L 315, 15.11.2006.).

(10) Komisijas paziņojums “Par sociālo programmu”,09.02.2005, COM(2005) 33 galīgā redakcija.

(11) Grozīts priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/88/EK par dažiem darba laika plānošanas aspektiem, COM(2005) 246 galīgā redakcija.

(12) Grozīts priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par pagaidu darbinieku darba apstākļiem, COM(2002) 701 galīgā redakcija.

(13) EKT lieta C-341/05, Laval un Partneri Ltd / Svenska Byggnadsarbetareförbundet (Zviedrijas Būvstrādnieku arodbiedrība).

(14) EKT lieta C-438/05, International Transport Workers’ Federation u.c. / Viking Line u.c.

(15) EKT lieta C-346/06, advokāts Dr. Dirk Rüffert kā maksātnespējas administrators Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG īpašuma lietās v Land Niedersachsen.

(16) Īpaši izglītotu vai talantīgu cilvēku emigrācija no valsts.

(17) Sk. EESK atzinumu par tematu “Vienots tirgus 21. gadsimta Eiropai”, ziņotājs – Cassidy kgs, līdzziņotāji – Hencks kgs un Cappellini kgs, 1.13. un 1.15. punkts (OV C 77, 31.3.2009., 15. lpp.).

(18) Sk. 2008. gada maija analītiskā pārskata “Expectations of European citizens regarding the social reality in 20 years' time” 2.9. punktu. Eirobarometra 227. zibensaptauja. Aptauju veicis Ungārijas Gellapa sabiedriskās domas institūts pēc Nodarbinātības ģenerāldirektorāta pieprasījuma.

(19) COM(2008) 412 galīgā redakcija, 5.6. punkts.

(20) Sk. EESK atzinumu par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem”, ziņotāja – Engelen-Kefer kdze (OV C 267, 27.10.2005., 16. lpp.).

(21) 2008. gada 3. oktobra Priekšlikums direktīvai, ar ko groza Direktīvu 92/85/EEK, COM(2008) 600/4.

(22) Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva par to, kā piemērot vienlīdzības principu attieksmē pret vīriešiem un sievietēm, kuri darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar ko atceļ Direktīvu 86/613/EEK, COM(2008) 636 galīgā redakcija.

(23) Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīva 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā; OV L 018, 21.1.1997.

(24) Sk. EESK 2008. gada 9. jūlija atzinumu par tematu “Jauna ES sociālās politikas rīcības programma,” ziņotājs – Olsson kgs (OV C 27, 3.2.2009., 99. lpp.), 5.6. punkts.

(25) Sk. EESK 2008. gada 9. jūlija atzinumu par tematu “Jauna ES sociālās politikas rīcības programma,” ziņotājs – Olsson kgs (OV C 27, 3.2.2009., 99. lpp.), 5.7. punkts.

(26) Sk. EESK 2008. gada 9. jūlija atzinumu par tematu “Jauna ES sociālās politikas rīcības programma,” ziņotājs – Olsson kgs (OV C 27, 3.2.2009., 99. lpp.), 7.9.3. punkts.

(27) Sk. EESK 2008. gada 9. jūlija atzinumu par tematu “Jauna ES sociālās politikas rīcības programma,” ziņotājs – Olsson kgs (OV C 27, 3.2.2009., 99. lpp.), 7.9.2. punkts.