Rekomendācija Padomes atzinumam saskaņā ar Padomes 1997.gada 7.jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9.panta trešo punktu Par Latvijas konverģences programmu, 2004.-2007.g. /* SEC/2004/0821 galīgā redakcija */





Briselē, 24.6.2004 SEC(2004) 821 galīgā redakcija Rekomendācija PADOMES ATZINUMAM saskaņā ar Padomes 1997.gada 7.jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9.panta trešo punktu Par Latvijas konverģences programmu, 2004.-2007. g. (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Padomes regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta pozīciju uzraudzības veicināšanu un ekonomikas politisko nostādņu uzraudzību un koordinēšanu [1] nosaka, ka dalību neņemošajām dalībvalstīm, t.i., tām, kuras nav pieņēmušas vienotu valūtu, ir jāiesniedz Padomei un Komisijai konverģences programmas ar nolūku veikt daudzpusēju uzraudzību regulāros intervālos saskaņā ar Līguma 99.pantu. Saskaņā ar šīs regulas 9.pantu Padomei ir jāizvērtē katra konverģences programma, pamatojoties uz izvērtējumu, ko sagatavojusi Komisija un komiteja, kas izveidota saskaņā ar Līguma 114.pantu (Ekonomikas un finanšu komiteja). Pamatojoties uz Komisijas rekomendāciju un konsultējoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, Padomei ir jāsniedz atzinums pēc programmas izvērtēšanas. Saskaņā ar regulu katru gadu dalībvalstīm ir nepieciešams iesniegt aktualizētas konverģences programmas, ko var izvērtēt Padome saskaņā ar šīm pašām procedūrām. Desmit valstīm, kas pievienojās ES 2004.gada 1.maijā, ir izņēmuma statuss un tādējādi tās nepiedalās vienotās valūtas sistēmā. Tās iesniedza savas konverģences programmas līdz 2004.gada 15.maijam un pirmo aktualizāciju 2004.gada beigās. Latvijas konverģences programma, kas sedza laika periodu no 2004.-2007.gadam, tika iesniegta 2004.gada 14.maijā. Komisijas dienesti veica šīs programmas tehnisko izvērtēšanu, ņemot vērā 2004.gada pavasara prognožu rezultātus, kā arī Ētikas kodeksu[2] un principus, kas izklāstīti komunikācijā starp Komisiju un Padomi, un Eiropas Parlamentu 2002.gada 27.novembrī par budžeta politisko nostādņu koordinēšanas veicināšanu[3]. Šī izvērtēšana pilnvaro sekojošu novērtējumu: Pirmā Latvijas konverģences programma, kas sedza laika periodu no 2004.-2007.gadam, tika iesniegta 14.maijā. Programmā tika ietverti plāni attiecībā uz pievienošanos VKM II (valūtas kursa mehānismam) 2005.gada sākumā neilgi pēc 1. janvāra, kad tiks nomainīta nacionālās valūtas piesaiste no SDR (speciālās aizņēmuma tiesības) valūtu groza uz eiro. Eiro ieviešana ir plānota 2008.gadā, izpildot konverģences kritēriju līdz 2007.gadam. Dokumentā ir iestrādāti budžeta pasākumi 2004.gadam un tas aktualizē 2003. gada augusta pirmsiestāšanās ekonomisko programmu (PEP) laika posmam no 2003.-2006.gadam. Programma tikai daļēji atbilst pieprasītajiem datiem no pārstrādātā “stabilitātes un konverģences programmu satura un formāta ētikas kodeksa”. Jo īpaši daļa informācijas pilnībā neatbilst ESA95 standartiem un vispārējās valdības parāda un budžeta deficīta rādītāji ir jāizvērtē uzmanīgi, jo „Eurostat” neapstiprināja informāciju, kas tika iesniegta 2004.gada marta fiskālajā paziņojumā. Kopumā pastāv nopietnas bažas par informācijas kvalitāti un saturu.ēc ievērojamas 6,2% pēdējo piecu gadu vidējās gada izaugsmes laikā no 1999.-2003.gadam, ar pieaugumu 7,5% apmērā, kas tika sasniegts 2003.gadā, makroekonomiskais scenārijs paredz, ka vidējais IKP gada pieauguma temps programmas perioda laikā būs 6,6% apmērā. Kas attiecas uz 2004. un 2005.gadu, salīdzinājumā ar Komisijas 2004.gada pavasara prognozēm, Latvijas varas instances optimistiskāk prognozē IKP izaugsmi, sagaidot katru programmas gadu pieauguma tempu 6,7% apmērā, nevis 6,2% apmērā, kā to prognozē Komisija. Atšķirība galvenokārt radusies Latvijas varas instanču prognozētā sevišķi spēcīgā privātā patēriņa un investīciju pieauguma dēļ. Tiek plānots, ka vidējā termiņā saglabāsies liels iekšzemes pieprasījuma pieauguma temps; lai gan tas nav neiespējami, tas nav pilnībā savienojams ar pieņēmumu, ka visā programmas periodā saglabāsies liels tekošā konta deficīts (8,5-9,0% no IKP). Prognozētais izaugsmes temps nākošajos divos programmas gados nedaudz krītas līdz 6,5%, kas atkal var tikt uzskatīts par ticamu scenāriju, taču nepietiekoši piesardzīgu vidēja termiņa fiskālās plānošanas veikšanai. Papildus jūtīgumam pret ārējo pieprasījumu izaugsmes riski izriet no strukturāliem faktoriem. Kopumā makroekonomikās prognozes ir ticamas, ar tendenci sliekties uz optimistisko pusi. Lai sasniegtu Latvijas Bankas cenu stabilitātes mērķi, nacionālā valūta (lati) kopš 1994.gada ir piesaistīta SDR valūtu grozam ar fiksētu piesaistes kursu, kam pieļaujamas svārstības +/-1% robežās. Rezultātā kopš 2002.gada lats ir zaudējis vērtību attiecībā pret eiro, šai tendencei daļēji mainoties šī gada sākumā. Valūtas piesaiste SDR valūtu grozam ir veicinājusi deflācijas procesu Latvijā. Laika posmā no 1999. līdz 2002.gadam HICP inflācija bija pieticīga, sasniedzot vidēji 2,3% gadā. Tomēr kopš 2003.gada vasaras inflācija ir augusi. To ietekmēja administratīvi regulējamo cenu pieaugums (jo īpaši enerģētikas tarifi, īres un veselības aprūpes maksas), netiešo nodokļu likmes maiņas un aizkavēta reakcija uz valūtas kursa attīstību. 2003.gadā HICP inflācija sasniedza 2,9%, salīdzinot ar 2,0% 2002.gadā. Inflācija turpināja pieaugt 2004.gada pirmajā ceturksnī un maijā sasniedza 6,2%, padarot nesasniedzamus gan programmas prognozētos 4,5%, gan Komisijas 2004.gadam prognozēto 4,0% HICP inflācijas tempu. Tomēr tiek plānots, ka inflācija pakāpeniski samazināsies un sasniegs apmēram 3%, sākot ar 2006.gadu. Lai gan Latvijas varas instances uzskata, ka inflācijas pieaugumam 2003. un 2004.gadā ir tikai pagaidu raksturs un ka tas galvenokārt radies vienreizēju faktoru dēļ, Latvijas Banka nesen palielināja refinansēšanas likmi par 0,5 % uz 3,5%, lai novērstu pašreizējā augstā inflācijas tempa iespējamo negatīvo ietekmi uz uzskatu veidošanos par nākotnē gaidāmo cenu kāpumu. Īstermiņa procentu likmes starpība ar eiro zonas naudas tirgus procentu likmēm saglabājas virs 200 bāzes punktiem, kamēr ilgtermiņa valsts obligāciju ienesīguma likmju starpība ar eiro zonas atbilstošā termiņa likmēm sasniedz apmēram 100 bāzes punktus. Programmā izklāstītā budžeta stratēģija paredz nodrošināt Līguma saistību par visprējās valdības budžeta deficītu ievērošanu un pakāpenisku deficīta samazināšanu tā, lai ilgtermiņā panāktu sabalansēta budžeta izveidi. Tomēr tiek paredzēts, ka programmas periodā vispārējās valdības deficīts saglabāsies nemainīgs apmēram 2% apmērā no IKP, ar nelielu pasliktināšanos 2004.gadā salīdzinot ar 2003.gadu centrālās valdības bilances pasliktināšanās dēļ. Programmā nav prognozēts straujš budžeta deficīta samazinājums, pamatojoties uz izdevumu vajadzībām saistībā ar dalību ES un NATO, kā arī ar investīcijām cilvēkresursu un fiziskajā kapitālā. Laika periodā līdz 2007.gadam programma paredz nelielu ieņēmumu un izdevumu samazināšanos pret IKP . Kas attiecas uz ieņēmumiem, šis faktors nav pilnībā paskaidrots, it īpaši par 2006. un 2007.gadu, jo pēc nodokļu samazināšanas 2004.gadā nodokļu sistēmā nekādas turpmākas izmaiņas netiek plānotas un tiek uzskatīts, ka programmas perioda laikā tiks veicināta nodokļu iekasēšanas efektivitāte un ka ievērojams ES finansējums ir jāsaņem perioda beigās. Kas attiecas uz izdevumiem, papildus izdevumi saistībā ar dalību NATO un ES daļēji finansēto plānu ieviešanu 2004.gadā kopā sasniedz apmēram 0,7% no IKP neto izteiksmē. Šos papildus izdevumus vairāk nekā atsvērs ciešāka izdevumu kontrole, kas īpašu uzmanību pievērsīs pārskaitījumu samazināšanai. Budžeta mērķu sasniegšana ir ticama, lai gan vidēja termiņa fiskālais plāns nav bez riska. Ar mērķu neizpildīšanu saistītie riski galvenokārt izriet no potenciāli zemākiem izaugsmes rādītājiem; bez tam pastāv vispārējas šaubas par veiksmīgu stratēģijas īstenošanu, zinot neuzticamo statistikas bāzi un administratīvās kapacitātes trūkumus. Spiediens, kas saistīts ar izdevumiem, kļūst intensīvāks programmas perioda laikā – galvenokārt saistībā ar lielu investīciju nepieciešamību, valsts administratīvās reformas izmaksām un nepieciešamību sniegt līdzfinansējumu ES fondu apguvei. Šajā kontekstā pasākumi, lai panāktu atbilstību starp budžeta un struktūrplāniem, lai noteiktu nepieciešamo izdevumu prioritātes un lai uzlabotu pašvaldību un veselības aprūpes finanšu vadību, liekas piemēroti. Attiecībā uz šiem ar mērķu neizpildīšanu saistītiem riskiem, deficīta prognozes 2004. un 2005.gadam ir lielākoties saskaņā ar Komisijas 2004.gada pavasara prognozēm, lai gan, kā tas minēts iepriekš, apskatot ilgāku laika periodu, tiek konstatēts zināms pesimisms attiecībā uz ieņēmumu prognozēm, ieskaitot faktu, ka budžetā līdz perioda beigām būtu jāieplūst ievērojamiem ar ES finansējumu saistītiem stīrajiem ienākumiem. Kopumā, risks, kas saistīts ar budžeta mērķu izpildi, liekas līdzsvarots. No otras puses, šie mērķi nenodrošina pietiekošu rezervi 3% no IKP deficīta sliekšņa ievērošanai, kā arī izpaliekošā virzība uz sabalansētu budžetu šķiet nepietiekoši mērķtiecīga. Salīdzinot ar 2003.gada PEP, piemēram, izaugsmes prognozes ir labākas, bet budžeta konsolidācijas plāni ir palikuši nemainīgi. Ja programmas paredzētais pieauguma temps īstenosies, tad būtu vēlama ātrāka vispārējās valdības deficīta samazināšana, jo īpaši ņemot vērā pašreizējo tekošā konta deficītu un iekšzemes pieprasījuma spiedienu. Ātrāka virzība tuvāk sabalansētai budžeta pozīcijai, kas ir saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes aktu, ļautu brīvi darboties automātiskajiem stabilizatoriem gadījumā, ja izaugsme palēninātos. Programmā tiek paredzēts, ka parāds attiecībā pret IKP pieaugs no 15,3% no IKP 2003.gadā līdz 17,7% no IKP 2007.gadā. Galvenais pieaugošā parāda rādītāja virzītājspēks ir primārais deficīts. Izņemot 2004.gadu, tiek plānots, ka ar privatizācijas ieņēmumiem un citiem faktoriem saistītās korekcijas būs nelielas. Programmas perioda laikā procentu maksājumi lielākoties saglabājas 2003.gada līmenī, kamēr nominālā IKP pieaugumam ir ievērojama parādu samazinoša ietekme. Šī parāda prognoze liekas ticama, ņemot vērā citus programmas pieņēmumus. Programma sniedz plašu pārskatu par valdības strukturālās reformas programmu, kas uzmanību pievērš galvenokārt uzņēmējdarbības un investīciju vides uzlabošanai, kā arī nodarbinātības, mobilitātes un pielāgošanās spēju veicināšanai darba tirgū. Programmā arī ir izcelti pasākumi, kas lielā mērā atspoguļo vispārējās ekonomikas attīstības vadlīnijas šajās jomās. Bez tam programmā ir minēti fiskālās konsolidācijas prioritārie pasākumi, konkrēti, pasākumi, lai palielinātu fiskālo lietderīgumu, uzlabotu budžeta plānošanas procesu un veiktu stingrāku izdevumu kontroli. Tomēr, lai veiktu detalizētāku plānoto pasākumu izvērtēšanu, būtu nepieciešama papildus informācija. Latvija ir diezgan labā situācijā, lai segtu budžeta izmaksas saistībā ar sabiedrības novecošanos. Prognozes attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspēju ir uzlabojušās, ieviešot trīs pīlāru pensiju reformu. To pastiprina arī ļoti zems vispārējās valdības parāds. Tomēr risks attiecībā uz ilgtermiņa budžeta nelīdzsvarotību nevar tikt izslēgts. Savlaicīga pasākumu ieviešana ar nolūku ietvert ar sabiedrības novecošanos saistītos izdevumus kopā ar fiskālo konsolidāciju, lai nodrošinātu atbilstošu primāro pārpalikumu, ir svarīgi faktori, kas garantē, ka valsts finanses ir stabilas un ilgtspējīgas. Tabula: Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | IKP (% izmaiņas salīdzināmās cenās) | KP | 7.5 | 6.7 | 6.7 | 6.5 | 6.5 | KOM | 7.5 | 6.2 | 6.2 | n.a. | n.a. | PEP | 6.5 | 6.1 | 6.0 | 6.0 | n.a. | HICP (harmonizētā patērētāju cenu inflācija) inflācija (%) | KP | 2.9 | 4.5 | 3.7 | 3.0 | 3.0 | KOM | 2.9 | 4.0 | 3.5 | n.a. | n.a. | PEP | 2.6 | 2.8 | 3.0 | 3.0 | n.a. | Vispārējās valdības bilance (% no IKP) | KP | -1.8 | -2.1 | -2.2 | -2.0 | -2.0 | KOM | -1.8 | -2.2 | -2.1 | n.a. | n.a. | PEP | -2.9 | -2.4 | -2.2 | -2.0 | n.a. | Primārā bilance (% no IKP) | KP | -0.9 | -1.2 | -1.3 | -1.2 | -1.2 | KOM | -1.0 | -1.4 | -1.3 | n.a. | n.a. | PEP | -2.3 | -1.5 | -1.5 | -1.3 | n.a. | Valdības bruto parāds (% no IKP) | KP | 15.3 | 16.2 | 16.8 | 17.3 | 17.7 | KOM | 15.6 | 16.1 | 16.3 | n.a. | n.a. | PEP | 19.1 | 17.0 | 17.4 | 17.4 | n.a. | Avoti: Konverģences programma (KP); 2003.gada augusta pirmsiestāšanās ekonomikas programma (PEP); Komisijas dienestu 2004.gada pavasara prognozes (KOM) | Pamatojoties uz šo izvērtējumu, Komisija ir pieņēmusi pielikumā pievienoto rekomendāciju Padomes atzinumam par Latvijas konverģences programmu un iesniedz to Padomei. Rekomendācija PADOMES ATZINUMAM saskaņā ar Padomes 1997.gada 7.jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9.panta trešo punktu Par Latvijas konverģences programmu, 2004.-2007. g. EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997.gada 7.jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politiskas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4], un jo īpaši tās 9.panta 3.apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, IR SNIEGUSI ŠO ATZINUMU. 2004.gada [5.jūlijā] Padome izvērtēja Latvijas konverģences programmu, kas aptver laikposmu no 2004. līdz 2007.gadam. Programma tikai daļēji atbilst pieprasītajiem datiem no pārstrādātā “stabilitātes un konverģences programmu satura un formāta ētikas kodeksa”. Jo īpaši daļa informācijas pilnībā neatbilst ESA95 standartiem un vispārējā valsts parāda un budžeta deficīta rādītāji ir jāizvērtē uzmanīgi, jo „Eurostat” neapstiprināja informāciju, kas tika iesniegta 2004.gada marta fiskālajā paziņojumā. Programmā izklāstītā budžeta stratēģija paredz nodrošināt Līguma saistību par visprējās valdības budžeta deficītu ievērošanu un pakāpeniski samazināt deficītu tā, lai ilgtermiņā panāktu sabalansēta budžetu izveidi. Tomēr tiek paredzēts, ka programmas periodā vispārējās valdības deficīts saglabāsies nemainīgs apmēram 2% apmērā no IKP, ar nelielu pasliktināšanos 2004.gadā salīdzinot ar 2003.gadu centrālās valdības bilances pasliktināšanās dēļ. Programma paredz saglabāt primāro deficītu 1% apmērā no IKP, kas ir saskaņā ar nelielu ienākumu un izdevumu rādītāju samazināšanos programmas ietvertajā laikposmā. Kas attiecas uz ieņēmumiem, šis faktors nav pilnībā paskaidrots, it īpaši par 2006. un 2007.gadu, jo pēc nodokļu samazināšanas 2004.gadā nodokļu sistēmā nekādas turpmākas izmaiņas netiek plānotas un tiek uzskatīts, ka programmas perioda laikā tiks veicināta nodokļu iekasēšanas efektivitāte. Attiecībā uz izdevumiem, tiek uzskatīts, ka tie samazināsies stingras izdevumu kontroles rezultātā, īpašu uzmanību pievēršot pārskaitījumu samazināšanai, tajā pašā laikā pieļaujot papildus izdevumus saistībā ar dalību NATO un ES daļēji finansēto plānu īstenošanu. Divi iepriekšminētie rādītāji 2004.gadā kopā sasniedz apmēram 0,7% no IKP neto izteiksmē. Lai gan valsts parāda rādītājs pieaug līdz 17,7% no IKP 2007.gadā, tas joprojām ir ļoti zems. Makroekonomiskais scenārijs, kas kalpo par programmas pamatu, atspoguļo samērā labvēlīgus izaugsmes pieņēmumus. Jo īpaši programmā prognozētā vidējā termiņa pieauguma tempa attīstība, ņemot vērā strukturālos ierobežojumus un ekonomikas neaizsargātību pret riskiem, kas saistīti ar ārējo ekonomisko vidi, varētu izrādīties nedaudz par optimistisku. Inflācijas prognoze 2004.gadam visticamāk izrādīsies par zemu, bet tā ir reālistiska nākamajos gados. Programmas mērķi vispārējās valdības budžeta deficītam nevienu gadu nepārsniedz 3% no IKP atskaites vērtību. Tomēr tie ir pieticīgi un neatbilst mērķim tuvoties sabalansētai budžeta pozīcijai programmā ietvertajā laikposmā. Budžeta izpildes risks šķiet kopumā līdzsvarots. Iespējami pārāk optimistiskā pieauguma tempa prognoze, kas minēta iepriekš, ir negatīvs risks prognozēto budžeta mērķu izpildei, tai pat laikā sliktās informācijas kvalitātes dēļ mazinās programmas ticamība. To atsver zināms pesimisms saistībā ar ieņēmumu prognozēm, jo īpaši pēdējos programmā minētajos gados. Programmā paustā fiskālā pozīcija nenodrošina pietiekošu rezervi 3% no IKP deficīta sliekšņa ievērošanai līdz ar normālām makroekonomikas svārstībām. Latvija ir diezgan labā situācijā, lai segtu budžeta izmaksas saistībā ar sabiedrības novecošanos. Prognozes attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspēju ir uzlabojušās, ieviešot trīs pīlāru pensiju reformu. To pastiprina arī ļoti zems vispārējās valdības parāds. Tomēr risks attiecībā uz ilgtermiņa budžeta nelīdzsvarotību nevar tikt izslēgts. Savlaicīga pasākumu ieviešana ar nolūku ietvert ar sabiedrības novecošanos saistītos izdevumus kopā ar fiskālo konsolidāciju, lai nodrošinātu atbilstošu primāro pārpalikumu, ir svarīgi faktori, kas garantē, ka valsts finanses ir stabilas un ilgtspējīgas. * * * Ņemot vērā iepriekš minēto, ja programmā paredzētais pieauguma temps īstenosies, tad Latvijai vajadzētu panākt ātrāku vispārējās valdības deficīta samazināšanu, it īpaši, ņemot vērā tekošā konta deficītu un iekšzemes pieprasījuma palielināšanos. Bez tam, lai nodrošinātu labāku ESA95 standartu ievērošanu, Latvija tiek mudināta uzlabot izmantoto datu avotu un metožu ticamību un pamatotību. Visbeidzot Latvijas varas iestādes tiek mudinātas turpināt veikt valsts administratīvā sektora reformas attiecībā uz administratīvo kapacitāti, tādējādi veicinot nodokļu iekasēšanas efektivitāti un pastiprinot izdevumu kontroli. Galvenās prognozes no Latvijas konverģences programmas 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | IKP izaugsme salīdzināmās cenās (%) | 7.5 | 6.7 | 6.7 | 6.5 | 6.5 | Nodarbinātības izaugsme (%) | 1.8 | 1.0 | 1.0 | 0.5 | 0.5 | HICP inflācija (%) | 2.9 | 4.5 | 3.7 | 3.0 | 3.0 | Vispārējās valdības bilance (% no IKP) | -1.8 | -2.1 | -2.2 | -2.0 | -2.0 | Valsts bruto parāds (% no IKP) | 15.3 | 16.2 | 16.8 | 17.3 | 17.7 | [1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, kas minēti šajā tekstā, ir atrodami sekojošā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm. [2] Ekonomiskās un finanšu komitejas izskatīts atzinums par konverģences programmu stabilitātes saturu un formātu, ko apstarpinājusi ECOFIN Padome 10.7.2001. [3] COM(2002) 668 final, 27.11.2002. [4] OV L 209, 2.8.1997, 1. lpp., dokumenti, kas minēti šajā tekstā, ir atrodami sekojošā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.