Šā gada februārī sākusies Krievijas militārā agresija pret Ukrainu zvejniecības, it īpaši Melnajā jūrā, ir ietekmējusi vairākos veidos. Drošības situācijas izmaiņas Melnajā jūrā ir novedušas pie zvejas darbību pārtraukšanas dažās dalībvalstīs, piemēram, drošības apsvērumu dēļ zvejas darbības uz laiku aizliegtas Rumānijas ūdeņos, kas Donavas deltā robežojas ar Ukrainu, savukārt reģiona līmenī dalībvalstis un citas piekrastes valstis nozarei izdevušas drošības brīdinājumus. Krievijas militārā agresija turklāt iztraucējusi tirdzniecības plūsmas, ietekmējusi zinātnisko ieteikumu sniegšanu un atsevišķas sarunas starptautiskā līmenī, kā arī izraisījusi enerģijas cenu pieaugumu, kura dēļ nācies iedarbināt Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fonda (EJZAF) krīzes pasākumus, lai palīdzētu nozarei pārciest šo būtisko tirgus satricinājumu. Tas parāda, cik svarīgi ir turpināt izturētspējas vairošanu, lai Eiropā garantētu nodrošinātību ar pārtiku un, turpinot inovāciju un pārkārtojot enerģētiku, sasniegtu zaļā kursa mērķus.

Pateicoties nozares centieniem ne vien turpināt uzlabot krājumu stāvokli, bet arī labā stāvoklī uzturēt ilgtspējīgus krājumus, zvejniecība kopumā ir turpinājusi augt. Iznākumā vēl vairāk krājumu ir no jauna atgriezušies ilgtspējīgā līmenī, un īpaši labi rezultāti sasniegti Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā.

Šajā paziņojumā sniegta sīkāka informācija par Eiropas zvejniecības stāvokli un izklāstīts, kā uz priekšu virzās ar 2023. gada zvejas iespējām saistītie Komisijas priekšlikumi un konsultācijas ar trešām valstīm: to mērķis ir vēl vairāk stiprināt dažu krājumu atjaunošanos un uzturēt veselīgus krājumus maksimālajā ilgtspējīgas ieguves (MSY) apjomā.

Komisija uz krīzi reaģēja ātri un 2022. gada 25. martā iedarbināja EJZAF krīzes mehānismu, kas dalībvalstīm ļauj sniegt EJZAF atbalstu, lai novērstu radušos būtisko tirgus iztraucējumu. Šo atbalstu var apvienot ar citiem pasākumu kopumiem, kas pieejami, lai mīkstinātu krīzes ietekmi, un konkrēti ar krīzes laika pagaidu regulējumu valsts atbalsta pasākumiem. Spēkā saglabājas arī iespēja līdz 10 % no neizmantotajām kvotām pārnest uz nākamo gadu. Bez tam 2022. gada 13. aprīlī Komisija ierosināja grozīt Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF) regulu, lai tādējādi noteiktu vēl citus krīzes pasākumus.

Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) ziņojums par ES zvejas flotes ekonomisko sniegumu gaidāms 2022. gada jūlijā, bet pirmās aplēses rāda, ka tad, ja enerģijas cenas saglabāsies pašreizējā līmenī, 27 dalībvalstu ES zvejas flote 2022. gadā zaudēs kopumā 0,3 miljardus EUR no darbības peļņas.

Viens no EJZAF atbalstītajiem instrumentiem flotes strukturālās kapacitātes pārpalikuma novēršanai ir zvejas darbību pilnīga izbeigšana, un Komisija aicina dalībvalstis savas EJZAF programmas, kas tiek gatavotas par 2021.–2027. gada periodu, saskaņot ar nacionālo flotes pārvaldības politiku.

Ziņojumi rāda, ka pastāv būtiskas nepilnības bioloģisko datu sniegšanā par tālākajiem reģioniem un Vidusjūras austrumdaļas baseinu, kā arī ekonomisko rādītāju sniegšanā. Bulgārijai, Kiprai, Spānijai, Francijai, Grieķijai, Īrijai, Itālijai, Maltai, Portugālei un Zviedrijai visām ir flotes segmenti, kas sastāv no 50 vai vairāk kuģiem, par kuriem bioloģiskie vai ekonomiskie dati nebija pieejami. Kipras, Francijas, Īrijas un Zviedrijas gadījumā runa ir par vairāk nekā 200 kuģiem.

Dalībvalstis 2021. gada ziņojumos norāda, ka to flotes tiek turētas maksimāli pieļaujamā apjoma robežās, tādējādi ievērojot Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. panta prasības. Tomēr attiecībā uz dzinēju jaudu pastāv nopietnas bažas par dalībvalstu deklarāciju precizitāti un ticamību, kā arī par datiem, kas ir valstu ziņojumu pamatā, un par to, vai dalībvalstu rīcības plāni, kas prasīti ar KZP regulas 22. pantu, pastāv un vai tie ir pareizi.

Salīdzinājumā ar 2020. gadu kuģu skaits, GT un dzinēju jauda tika nedaudz samazināti attiecīgi par 0,07 %, 0,1 % un 0,1 %. Rezultātā 2021. gada decembrī ES reģistrēto floti (arī to, kas darbojas tālākajos reģionos) veidoja 74 380 kuģi ar bruto tilpību 1 320 362 GT un dzinēju jaudu 5 304 015 kW.

Dalībvalstīm flotes jānotur valstij noteiktās maksimāli pieļaujamās kuģu kapacitātes (bruto tilpības) un dzinēju jaudas (kW) robežās. Lai samazinātu to flotu kapacitāti, kuras nav līdzsvarā, dalībvalstīm jāgatavo gada ziņojumi par flotu bioloģisko un ekonomisko ilgtspēju un, ja pierādās nelīdzsvarotība, jāiesniedz rīcības plāni, lai skaidri noteiktā termiņā situāciju labotu. Kapacitāti, kas no flotes izņemta ar publisko atbalstu, nedrīkst aizstāt.

KZP attiecas arī uz zvejas flotu lieluma pārvaldīšanu, lai nodrošinātu, ka to nozvejas kapacitāte ir līdzsvarā ar zivju krājumu produktīvo potenciālu. Pārmērīga zvejas kapacitāte ir ekoloģiski un finansiāli nevēlama, jo tā pakļauj krājumus pārmērīgas izmantošanas riskam, nelietderīgi tērē degvielu un mazina flotes rentabilitāti.

Atsaucoties uz deviņām deleģētajām regulām, kurās precizēta izkraušanas pienākuma īstenošanas kārtība, ZZTEK norāda: ņemot vērā to, cik daudz tiek ziņots par nozvejām, kas izmestas saskaņā ar atbrīvojumiem, šādu atbrīvojumu ietekme uz zvejas izraisīto mirstību nav pietiekami izprasta. Tāpēc Komisija un dalībvalstu reģionālās grupas 2023. gadā pārskatīs visus spēkā esošos atbrīvojumus no izkraušanas pienākuma. Izkraušanas pienākuma īstenošanā ar lielu publiskā atbalsta daļu palīdz EJZF un EJZAF. Šajā sakarā dalībvalstis 2020. gadā vairāk nekā 86 miljonus EUR iztērējušas, lai atbalstītu ar izkraušanas pienākumu saistītus pasākumus, un tas ir vairāk nekā jebkad iepriekš. Lai gan turpinājis pieaugt atbalsts selektivitāti uzlabojošiem tehniskiem pasākumiem, detalizēta analīze uzrāda arī to, ka lielākā daļa finansiālā atbalsta novirzīta ar atbrīvojumiem saistītai pētniecībai un IT sistēmu modernizācijai, kas ļauj kvotas apgūt efektīvāk. Īstenoti daudzi zvejas rīku inovācijas projekti un izmēģinājumi, tomēr flotes šos jauninājumus bieži nav pārņēmušas tik lielā mērā, kā varēja gaidīt. ZZTEK turklāt norādīja, ka dalībvalstis šķiet vairāk koncentrējušās uz atbrīvojumu pieņemšanu, nevis selektivitātes uzlabošanu. Tāpēc Komisija aizvien mudina dalībvalstis labāk izmantot fondu līdzekļus, lai nodrošinātu inovācijas turpināšanu un selektīvāku zvejas rīku un paņēmienu faktisku pielietošanu, uzlabotu kontroli un nevēlamajām nozvejām piešķirtu zināmu vērtību (bet neveidotu strukturētu šādu nozveju tirgu).

Izkraušanas pienākuma izpildes kontrole un izpildes panākšana joprojām ir problemātiska. Komisijas 2020. gadā sākto revīziju konstatējumi liecina, ka revidētās dalībvalstis nav pieņēmušas pasākumus, kas vajadzīgi, lai patiesi nodrošinātu izkraušanas pienākuma kontroli un izpildes panākšanu, un ka ievērojamus nozveju apjomus operatori izmetuši bez dokumentēšanas. To apstiprina arī citi ziņojumi, to vidū trīs atbilstības izvērtējumi, ko veikusi Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūra (EFCA). Tomēr ZZTEK kā pozitīvu un inovatīvu soli atzīmē sekmīgo virzību ar pilotprojektiem, ko dalībvalstis īsteno elektronisko uzraudzības sistēmu jomā un kas palīdzēs izkraušanas pienākumu īstenot rezultatīvi. Tā kā izkraušanas pienākuma uzraudzība un izpildes panākšana ir ļoti svarīga sekmīgai KZP īstenošanai, Komisija 2021. gadā pret Spāniju, Franciju, Beļģiju, Īriju un Nīderlandi uzsāka pārkāpuma procedūras par to, ka tās nav veikušas pienācīgus pasākumus, lai nodrošinātu izkraušanas pienākuma izpildes kontroli, izpildes panākšanu un inspicēšanu, kā arī detalizētu un precīzu nozvejas dokumentēšanu. Pienācīgu pasākumu neveikšanai minētajās jomās ir sekas, kuras izpaužas kā potenciāli lieli nereģistrētu vai nepareizi paziņotu nozveju daudzumi.

Komisija turklāt turpina kopīgi ar likumdevējām iestādēm strādāt pie tā, lai panāktu vienošanos par pārskatītu zivsaimniecības kontroles sistēmu un konkrēti lai uzdotu izmantot attālinātas elektroniskās uzraudzības rīkus, jo tie ir visefektīvākais un rentablākais veids, kā uzraudzīt izkraušanas pienākuma izpildi. Nozvejas datu vākšana un ziņošana ir nemainīgi būtiska arī zinātnisko ieteikumu kvalitātes nodrošināšanai un līdz ar to arī MSY sasniegšanai.

6.Galvenie vēstījumi un ievirzes 2023. gada zvejas iespēju priekšlikumiem

6.1. Galvenie soļi ceļā uz nākamā gada zvejas iespēju noteikšanu

Līdzīgi kā iepriekšējos gados Komisija savus 2023. gada zvejas iespēju priekšlikumus balstīs uz ICES un ZZTEK zinātniskajiem ieteikumiem, uz lēmumiem, kas pieņemti divpusējās sarunās ar trešām valstīm, uz lēmumiem, ko RZPO pieņēmušas 2022. gadā, un uz sociālekonomisko analīzi. Lai gan zinātniskie ieteikumi par dažiem krājumiem var aizkavēties tāpēc, ka Krievijas iebrukums Ukrainā ir ietekmējis ICES darbības, nav gaidāms, ka tas ietekmēs arī relevanto Padomes sanāksmju grafiku. Savos sākotnējos zvejas iespēju priekšlikumos Komisija aptvers pēc iespējas vairāk krājumu.

Komisija aicina dalībvalstis un ieinteresētās personas zinātniskos ieteikumus ņemt vērā, tiklīdz tie kļūst publiski pieejami. Ieteikumus ar konsultatīvo padomju un valsts iestāžu starpniecību vai individuāli var sniegt arī ieinteresētās personas.

No 2022. gada oktobra līdz decembrim Komisija rīkos dažādas apspriešanās ar Apvienoto Karalisti, Norvēģiju un piekrastes valstīm, un mērķis ir apspriešanos pabeigt laikus un iznākumu apstrādāt uz Lauksaimniecības un zivsaimniecības padomes decembra sanāksmi.

Lai nodrošinātu kopīgo krājumu izmantošanas ilgtspējību, Komisija līdztekus zvejas iespēju noteikšanai visu gadu strādās arī pie tā, lai gadījumos, kad attiecīga regulējuma nav, virzītu jautājumu par kārtību, kādā kopīgi ar trešām valstīm izmantojami plašā teritorijā sastopami krājumi.

6.2. Dažādos jūras baseinos piemērojamo zvejas iespēju noteikšana

Attiecībā uz krājumiem, kurus Baltijas jūrā, Skagerakā/Kategatā un dienvidrietumu ūdeņos pārvalda vienīgi ES, Komisija ierosinās arī turpmāk saglabāt/samazināt zvejas izraisīto zivju mirstību atbilstoši MSY, ja MSY ieteikums ir pieejams. Ja pārvaldības plāni ļauj nozvejas limitus noteikt elastīgāk, veselīgu krājumu gadījumā Komisija var ierosināt izmantot MSY vērtības augšējo diapazonu ar nosacījumu, ka zinātniskais ieteikums to uzskata par nepieciešamu, lai sasniegtu daudzgadu plāna mērķus attiecībā uz jauktu sugu zvejniecībām. Par krājumiem, kuriem zinātnieki iesaka nulles apjoma nozveju vai kuru biomasa ir samazinājusies tiktāl, ka tie atrodas ārpus drošām bioloģiskām robežām, tiks ierosināti ar relevantajiem daudzgadu plāniem saskanīgi korektīvie pasākumi krājumu atjaunošanai. Papildu uzmanība tiks veltīta tam, lai pēc iespējas drīzāk saņemtu pilnīgu MSY zinātnisko izvērtējumu par citiem galvenajiem krājumiem.

Izkraušanas pienākuma kontekstā ar de minimis vai augstas izdzīvotības atbrīvojumu saistītie daudzumi attiecīgā gadījumā tiks atskaitīti no ZZTEK ieteikuma. Komisija izvērtēs arī to, kā dalībvalstis īsteno pašreizējos piezvejas samazināšanas pasākumus.

Krājumiem, kas ir kopīgi ar trešām valstīm (Apvienotā Karaliste, Norvēģija, piekrastes valstis), saskaņā ar zinātnisko ieteikumu noteikto KPN skaits 2022. gadā ir audzis gan MSY ieteikuma, gan piesardzīga ieteikuma došanas gadījumā. 2023. gadā ES attīstīs to, ko tā iesākusi 2022. gadā, un, kā paredzēts KZP un Tirdzniecības un sadarbības nolīgumā, turpinās pāreju uz ilgtspējīgām KPN, kas noteiktas saskaņā ar zinātniskajiem ieteikumiem. Apspriešanos ar Apvienoto Karalisti un Norvēģiju Komisija centīsies sākt pēc iespējas agrākā rudenī, tiklīdz kļūs pieejami zinātniskie ieteikumi.

ES ir rosinājusi sākt arī apspriešanos par kvotu sadali attiecībā uz trijiem plašā teritorijā sastopamiem krājumiem (makrele, putasu, pavasarī pie Norvēģijas krastiem nārstojošā siļķe), kas ir kopīgi ar citām piekrastes valstīm. Attiecībā uz makreli apspriešanās rit uz priekšu kopš 2022. gada marta, un attiecīgās puses ir vienojušās no septembra paātrināt apspriešanos par putasu un siļķi. Savienība ir aicinājusi visas puses panākt ilgtspējīgu kompromisu, kas neapdraud Savienības un tās ražojošās nozares likumīgās intereses.

Attiecībā uz Vidusjūru un Melno jūru ir būtiski, lai dalībvalstis turpinātu centienus sasniegt Vidusjūras rietumdaļā piemērojamā daudzgadu plāna un GFCM mērķus un pieņemtu un īstenotu vērienīgas EJZAF darbības programmas, ar kurām izstrādāt papildu pasākumus. Zvejas iespēju priekšlikuma mērķis būs turpināt īstenot Vidusjūras rietumdaļas daudzgadu plānu, arī nosakot turpmākus samazinājumus un izstrādājot pārvaldības instrumentus, lai divu gadu laikā, pamatojoties uz holistisku pieeju, vēlākais līdz 2025. gada janvārim attiecībā uz visiem krājumiem sasniegtu MSY.

Vidusjūras rietumdaļas daudzgadu plāna īstenošanu kopš tā pieņemšanas ik gadu izvērtē ZZTEK, bet Komisija tikmēr sāks gatavoties tam, lai līdz 2024. gada jūlijam saskaņā ar daudzgadu plānā prasīto ziņotu par plāna rezultātiem un ietekmi uz attiecīgajiem krājumiem un uz zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto.

Līdztekus Vidusjūras rietumdaļas daudzgadu plāna īstenošanai, kam ir izšķiroša nozīme Vidusjūras flotu nākotnē, nepieciešams īstenot arī kopīgo krājumu pārvaldību, konkrēti tādēļ, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem Vidusjūras zvejniekiem. Tāpēc Komisija ar dalībvalstu atbalstu turpinās proaktīvi darboties GFCM. Šādā garā 2023. gada zvejas iespēju priekšlikums aptvers arī GFCM pasākumus, proti, pagarinās spēkā esošos un iekļaus papildu pasākumus, kas novembrī tiks pieņemti GFCM ikgadējā sesijā. Attiecībā uz Melno jūru akmeņplekstes KPN un kvotas tiks ierosinātas saskaņā ar GFCM 2022. gada novembra lēmumu.

Turklāt, ņemot vērā zuša krājumu kritisko stāvokli, Komisija pēta, kā ņemt vērā jaunāko ICES ieteikumu par nulles apjoma nozveju un sekot līdzi dalībvalstu sekmēm zuša pārvaldības plānu un pasākumu īstenošanā saskaņā ar Zušu regulu.