EIROPAS KOMISIJA Briselē, 7.10.2020 COM(2020) 621 final 2020/0288(NLE) Priekšlikums PADOMES IETEIKUMS par romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību {SWD(2020) 530}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma sagatavošanas iemesli un mērķi Priekšlikums Padomes ieteikumam par romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību ir izstrādāts, reaģējot uz vajadzību rīkoties Eiropas Savienības līmenī, lai cīnītos pret Eiropas lielākās etniskās minoritātes diskrimināciju un panāktu vienlīdzīgu attieksmi pret to, tostarp veicinot līdztiesību un sociāli ekonomisko iekļaušanu. Šis priekšlikums tiek iesniegts kopā ar Eiropas Komisijas paziņojumu “Savienība, kurā valda līdztiesība: ES romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības stratēģiskais satvars” (”paziņojums"), kurā ietverti ES uzdevumi un pamatmērķi un ierosināts izmantot rādītāju kopumu (paziņojuma 2. pielikums). Diskriminācijas un sociālekonomiskās atstumtības novēršana ir vēl svarīgāka krīzes apstākļos, kad varētu pieaugt nabadzība un strukturālā nevienlīdzība. Tāpēc sociālās atveseļošanās pasākumiem būtu jāaptver visas, jo īpaši visnelabvēlīgākajā situācijā esošas personas neatkarīgi no dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas. Komisijas priekšsēdētāja Ursula von der Leyen ir apņēmusies atbalstīt Līdztiesības savienību un “gādās, lai atveseļošanas pamatā būtu līdztiesība”. Komisijas 2011. gada 5. aprīlī pieņemtās “ES programmas attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām līdz 2020. gadam” īstenošana tuvojas noslēgumam. Tās galvenie izvirzītie uzdevumi bija romu sociāli ekonomiskās atstumtības novēršana ES un paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs, veicinot vienlīdzīgu piekļuvi izglītībai, nodarbinātībai, veselības aprūpei un mājokļiem. Šajā programmā (satvarā) dalībvalstis tika aicinātas izstrādāt romu integrācijas valsts stratēģijas un noteikt valsts mērķus, pamatojoties uz romu integrācijas virsmērķiem četrās iepriekšminētajās jomās. Padome 2013. gadā pieņēma Ieteikumu par efektīviem romu integrācijas pasākumiem dalībvalstīs. Tas bija pirmais ES ieteikuma tiesību instruments, kas veltīts tieši romiem. Šis ieteikums nostiprināja ES programmu (satvaru): ·sniedzot ieteikumus dalībvalstīm par to, kā palielināt to valsts pasākumu ietekmi, kuru mērķis ir integrēt romus, un kā efektīvāk īstenot romu integrācijas valsts stratēģijas (RIVS); ·iesakot dalībvalstīm īstenot efektīvus politikas pasākumus, lai nodrošinātu romiem vienlīdzīgu attieksmi, tostarp vienlīdzīgu piekļuvi izglītībai, nodarbinātībai, veselības aprūpei un mājokļiem, kā arī norādot, kā varētu sasniegt katru no četriem virsmērķiem (vienlīdzīgas piekļuves nodrošināšanu izglītībai, nodarbinātībai, veselības aprūpei un mājokļiem); ·norādot, ka šos mērķus varētu sasniegt vai nu ar vispārīgiem pasākumiem, vai izmantojot mērķtiecīgus pasākumus, tostarp konkrētus pasākumus nelabvēlīgu apstākļu novēršanai vai kompensēšanai, vai apvienojot abus minētos pasākumus, īpašu uzmanību pievēršot dzimumu vienlīdzības jautājumam; ·vairāk pievēršoties diskriminācijas novēršanai, skaidri atsaucoties uz antičigānismu, kā arī paplašinot romu integrācijai veltītā darba tvērumu, iekļaujot tajā jaunas horizontālās un strukturālās jomas papildus nodarbinātībai, izglītībai, veselības aprūpei un mājokļiem; un ·aicinot dalībvalstis reizi gadā, sākot ar 2016. gadu, informēt Komisiju par visiem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar ieteikumu, kā arī par stratēģiju īstenošanā panākto progresu. Nodarbinātības, sociālās politikas, veselības un patērētāju tiesību aizsardzības (EPSCO) padomes 2016. gada 8. decembra secinājumos Komisija ir mudināta “veikt ES programmas attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām līdz 2020. gadam vidusposma novērtējumu un ierosināt Romu integrācijas stratēģiju laikposmam pēc 2020. gada, un iekļaut tajā priekšlikumu pārskatīt Padomes ieteikumu”. Komisija sagatavoja ES programmas (satvara) padziļinātu izvērtējumu, kas tika pieņemts 2018. gada decembrī, un publicēja dienestu darba dokumentu par šo izvērtējumu. Izvērtējums un secinājumi, ko uz izvērtējuma pamata izdarījusi Padome, Eiropas Parlaments un vairākas Eiropas mēroga un valsts pilsoniskās sabiedrības organizācijas, liecina par vajadzību atjaunot un stiprināt apņemšanos romu līdztiesības labā. Šīs apņemšanās ietvaros būtu īpaši jāpievēršas nediskriminēšanai, kas ietver antičigānisma novēršanu un darbu četrās sociālekonomiskajās jomās, kurās ir jāuzlabo iekļaušana, proti, izglītības, nodarbinātības, veselības aprūpes un mājokļu jomā. Tai arī būtu jāatspoguļo konkrētu grupu vajadzības un romu iedzīvotāju dažādība, romi jāiesaista romu līdztiesības un iekļaušanas stratēģiju izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un izvērtēšanā, jāuzlabo mērķu noteikšana, datu vākšana, uzraudzība un ziņojumu sniegšana, kā arī jānodrošina, lai vispārējās politikas programmās vairāk tiktu ņemti vērā romu līdztiesības un iekļaušanas jautājumi. Rietumbalkānu valstu premjerministri 2019. gada jūlijā apstiprināja deklarāciju par romu integrāciju, apņemoties līdz pievienošanās laikam panākt ievērojamu progresu izglītības, nodarbinātības, veselības aprūpes, mājokļu, civilstāvokļa aktu reģistrācijas un nediskriminēšanas jomā. Komisija 2019. gada septembrī pieņēma 2019. gada ziņojumu par romu integrācijas valsts stratēģiju īstenošanu. Eiropā joprojām ir jāpaveic liels darbs, lai panāktu tās romu iedzīvotāju līdztiesību. Šodien romu marginalizācija turpinās, un daudzi no aptuveni 10–12 miljoniem Eiropā dzīvojošo romu ikdienā joprojām saskaras ar diskrimināciju, antičigānismu un sociāli ekonomisko atstumtību. Šīs parādības ir savstarpēji saistītas. Situācijā, kurā pastāv diskriminācija, nav līdztiesības un nav iespējams efektīvi cīnīties pret diskrimināciju, nenovēršot antičigānismu un neuzlabojot romu iedzīvotāju sociālekonomisko iekļaušanu un līdzdalību. Romu bērnu iespēju potenciāla pilnīgu īstenošanu kavē tas, ka pārāk daudziem no viņiem ir liegta vienlīdzīga piekļuve izglītībai nabadzības, atstumtības un diskriminācijas dēļ. Saskaņā ar ES Pamattiesību aģentūras 2011., 2016. un 2019. gadā savāktajiem pieejamajiem datiem vispārējais romu integrācijas jomā panāktais progress kopš 2011. gada ir bijis ierobežots, tomēr starp dažādām politikas jomām un valstīm pastāv būtiskas atšķirības. Lielākie panākumi ir gūti izglītības jomā (samazinājušies priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītāji un panākti rādītāju uzlabojumi saistībā ar dalību pirmsskolas izglītībā un aprūpē un skolas apmeklētību, bet pasliktinājušies ar segregāciju saistītie rādītāji). Neraugoties uz nabadzības riska samazināšanu un romu veselības stāvokļa pašnovērtējuma uzlabošanos, veselības apdrošināšanas segums joprojām ir ierobežots. Statistiski nozīmīgu uzlabojumu nodarbinātības pieejamības jomā nav, un to romu jauniešu īpatsvars, kuri nestrādā, nemācās un neapgūst arodu, ir pat palielinājies. Mājokļu situācija joprojām ir sarežģīta, un tā ir viena no lielākajām problēmām, ar kurām romu kopiena saskaras Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām. Antičigānisms turpina radīt nopietnas bažas. Tajā pašā laikā daži pierādījumi liecina par romu diskriminācijas gadījumu nelielu samazināšanos attiecībā uz piekļuvi noteiktu veidu pakalpojumiem. Saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. jūnija Direktīvu 2000/43/EK, ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (“Rasu vienlīdzības direktīva”), Komisija pret trim valstīm ir sākusi pārkāpumu procedūras par romu skolēnu segregāciju. Covid-19 pandēmija ir atklājusi izstumto un marginalizēto romu kopienu ārkārtīgi lielo neaizsargātību pret negatīvo ietekmi uz veselību īstermiņā un sociāli ekonomisko ietekmi vidējā termiņā. Marginalizētās kopienās dzīvojoši romu bērni ir starp tiem, kurus pandēmija ir ietekmējusi vissmagāk. Pārāk daudziem romu bērniem attālinātā mācīšanās nav bijusi iespējama, jo viņi dzīvo mājsaimniecībās bez IT aprīkojuma vai elektrības. Šī krīze ir atklājusi arī steidzamo nepieciešamību pēc efektīvākas politiskās reakcijas Eiropas līmenī. Nevienlīdzības un sistēmiski nelabvēlīgas situācijas saglabāšanās Eiropas valstu tautsaimniecībām rada cilvēkkapitāla un resursu zudumu. Nelabvēlīgie apstākļi, ar kuriem saskaras romu iedzīvotāji, negatīvi ietekmē ekonomiku un sabiedrību Eiropā. Valstīs, kurās ir lielāks romu skaits, šajā grupā pieaug skolas vecuma personu un nākotnes darbaspēka īpatsvars. Progress romu sociālekonomiskās iekļaušanas jomā nevēlamas demogrāfiskās attīstības laikā varētu samazināt darbaspēka un prasmju trūkumu un sociālos izdevumus, kā arī sniegt labumu ekonomikai. Ieguldījumi labākas izglītības nodrošināšanā un iepriekš izslēgta darbaspēka kvalifikācijas celšana var pozitīvi ietekmēt ražīguma pieaugumu. Eiropas Savienībai ir efektīvāk jārisina nevienlīdzības problēmas, nodrošinot, ka romi var pilnībā izmantot sociālās aizsardzības sistēmas un likt lietā savu potenciālu, lai sniegtu ieguldījumu ekonomikā un sabiedrībā kopumā, kas visai sabiedrībai nodrošinās labākus rezultātus sociālajā un ekonomikas jomā. Šis priekšlikums kopā ar Komisijas paralēli pieņemto paziņojumu varētu sniegt iespējas risināt nevienlīdzības problēmas, kas skar romu iedzīvotājus, un labākus sociālos rezultātus visiem.

Šajā dokumentā ierosinātajā ieteikuma priekšlikumā ir izvērtēti, pārskatīti un paplašināti pasākumi, par kuriem kopš 2016. gada saskaņā ar 2013. gada Padomes ieteikumu ir ziņojušas dalībvalstis. Mērķis ir atjaunot un aizstāt 2013. gada instrumentu, sniedzot stingrākus ieteikumus dalībvalstīm un apstiprinot to atjaunoto ilgtermiņa apņemšanos risināt pastāvīgās problēmas un izaicinājumus, ar ko saskaras romu kopiena un kas varētu saasināties Covid-19 pandēmijas un tās ietekmes dēļ. Šis ieteikuma priekšlikums papildina paziņojumu. Abas iniciatīvas veido ES stratēģisko satvaru romu jautājumos laikposmam līdz 2030. gadam, kas ir izstrādāts, ņemot vērā iepriekšējās ES programmas (satvara) attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām līdz 2020. gadam īstenošanā gūtos secinājumus par intervenču jomām, uzraudzības un ziņošanas mērķiem, starpnozaru koordināciju, finansējumu un dažādu ieinteresēto personu iesaistīšanu. Priekšlikumu veido piecas nodaļas: 1.nodaļa par trim horizontālajiem uzdevumiem diskriminācijas novēršanai un apkarošanai, veicinot: i) līdztiesību, ii) iekļaušanu un iii) romu līdzdalību; 2.nodaļa par četriem nozaru uzdevumiem: izglītība, nodarbinātība, veselības aprūpes un sociālie pakalpojumi, mājokļi un pamatpakalpojumi; 3.nodaļa par partnerībām un institucionālajām spējām; 4.nodaļa par finansējumu; 5.nodaļa par uzraudzību un ziņošanu. Priekšlikums ir izstrādāts, lai nodrošinātu sinerģijas ar jaunajām Eiropas līmenī izstrādātajām iniciatīvām laikposmam līdz 2030. gadam un ar Savienības fondu izmantošanu, kā arī lai uzlabotu īstenošanu valsts, reģionālajā un vietējā līmenī. •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem šajā politikas jomā Ieteikums ir saskanīgs ar līdztiesības jomā spēkā esošajiem noteikumiem. Tas balstās uz ES programmu (satvaru) attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām, kuras īstenošanas periods noslēgsies 2020. gadā, un tajā ir izsmeļoši aplūkoti izvērtējumā gūtie konstatējumi. Ar šo ieteikumu tiek atjaunots un aizstāts 2013. gada Padomes Ieteikums par efektīviem romu integrācijas pasākumiem dalībvalstīs, lai sniegtu dalībvalstīm atbilstošākus un lietderīgākus ieteikumus par to, kā nākamo desmit gadu laikā paātrināt progresu virzībā uz romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību. Priekšlikums ir saskanīgs ar ES tiesību aktiem līdztiesības jomā un paredz to faktisku īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz Rasu vienlīdzības direktīvu, kas aizliedz diskrimināciju rasu vai etniskās piederības dēļ nodarbinātības, sociālās aizsardzības, sociālo atvieglojumu, izglītības, piekļuves publiski pieejamām precēm un pakalpojumiem un to piegādes jomās. Priekšlikums ir saskanīgs arī ar Komisijas Ieteikumu (ES) 2018/951, ar ko nosaka saskaņā ar Rasu vienlīdzības direktīvu izveidoto iestāžu vienlīdzīgas attieksmes nodrošināšanai (“līdztiesības iestādes”) efektīvas un neatkarīgas darbības standartus. Tas ir arī saskaņā ar ES Pamattiesību hartu, kas aizliedz jebkādu diskrimināciju, tostarp rases vai etniskās izcelsmes dēļ. Turklāt Padomes Pamatlēmums 2008/913/TI ir izstrādāts, lai, izmantojot krimināltiesības, cīnītos pret noteiktiem rasisma un ksenofobijas veidiem un izpausmēm. Šī priekšlikuma mērķis ir nodrošināt Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanu, nostiprinot 3. principu “vienlīdzīgas iespējas” un ņemot vērā tā saistību ar vairākiem citiem principiem. Priekšlikuma izstrādē iedvesma gūta arī no ANO Programmas 2030. gadam un ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem (IAM) . Priekšlikums ir saskanīgs ar nesen pieņemtajām stratēģijām līdztiesības jomā, piemēram, dzimumu līdztiesības stratēģiju 2020.–2025. gadam, ES rasisma apkarošanas rīcības plānu 2020.–2025. gadam un gaidāmo LGBTI+ līdztiesības stratēģiju, kurās ir aplūkota attiecīgi romu sieviešu un romu LGBT+ personu īpašā situācija, kā arī ar ES stratēģiju par cietušo tiesībām. •Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem Priekšlikums ir saskanīgs ar citām ES politikas programmām, jo īpaši Eiropas sociālo tiesību pīlāru, kas ir izstrādāts, lai palielinātu sociālo taisnīgumu neatkarīgi no dzimuma, rasu vai etniskās piederības, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas. Priekšlikums ir viena no īpašām iniciatīvām, ar kurām īsteno Eiropas pīlāru, un tas ir saskanīgs ar līdzīgām iniciatīvām, piemēram, nostiprināto Garantiju jauniešiem, plānoto Garantiju bērniem un gaidāmo rīcības plānu pīlāra īstenošanai. Tas veicina ES rasisma apkarošanas rīcības plāna 2020.–2025. gadam īstenošanu ir saskanīgs ar Direktīvu 2012/29/ES, ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimālos standartus, īpaši pievēršoties aizspriedumu vai diskriminējošu motīvu dēļ izdarītiem noziegumiem. Romu īpašās vajadzības jau ir iekļautas jaunajā ES stratēģijā par cietušo tiesībām un iezīmēsies gaidāmajā stratēģijā par Pamattiesību hartas īstenošanu Eiropas Savienībā. Priekšlikums ir arī saskanīgs ar ES tiesisko un politisko regulējumu cilvēku tirdzniecības novēršanai. Šis priekšlikums ir saskanīgs arī ar Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvu, kurā noteiktas prasības audiovizuālo mediju pakalpojumu un video koplietošanas platformu lietotāju aizsardzībai pret kūdīšanu uz vardarbību vai naidu, kā arī pret diskriminējošiem audiovizuāliem komercpaziņojumiem. Video koplietošanas platformām tajā noteikts arī pienākums veikt atbilstīgus pasākumus, lai aizsargātu lietotājus no rasistiska un ksenofobiska rakstura satura. Turklāt priekšlikums nodrošina saskanību starp ES politikas atbalsta instrumentiem, no vienas puses, un tiesību un finansēšanas instrumentiem, kurus var izmantot un saskaņot romu līdztiesības un iekļaušanas nodrošināšanai, no otras puses, piemēram, Next Generation EU, ieskaitot Atveseļošanas un noturības mehānismu un ES fondus. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 292. pants, saskaņā ar kuru Padome pieņem ieteikumus par Komisijas sniegtu priekšlikumu, kopā ar LESD 19. panta 1. punktu, kurā paredzēta attiecīgu pasākumu veikšana, lai cīnītos pret diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ.

Citas attiecīgās tiesību normas ir: –Līguma par Eiropas Savienību 2. pants, kurā ir norādīts, ka Savienība ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē cilvēka cieņu, brīvību, demokrātiju, vienlīdzību, tiesiskumu un cilvēktiesības, tostarp minoritāšu tiesības. Šīs vērtības dalībvalstīm ir kopīgas sabiedrībā, kur valda plurālisms, tolerance, taisnīgums, solidaritāte un kur nav diskriminācijas, kā arī valda sieviešu un vīriešu līdztiesība. –Līguma par Eiropas Savienību 3. panta 3. punkta otrā daļa, kas paredz, ka Savienība apkaro sociālo atstumtību un diskrimināciju un veicina bērnu tiesību aizsardzību. –Līguma par Eiropas Savienības darbību 10. pants, kas paredz, ka Savienības mērķis, nosakot un īstenojot savu politiku un darbības, ir cīnīties pret diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ. –Līguma par Eiropas Savienības darbību 8. pantā ir noteikts, ka, veicot savas darbības, Savienība tiecas novērst nevienlīdzību starp sievietēm un vīriešiem un sekmēt vienlīdzību. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 157. panta 3. punktu Eiropas Parlaments un Padome nosaka pasākumus, lai nodrošinātu to, ka nodarbinātības un profesiju jautājumos ir ievērots princips, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi pret sievietēm un vīriešiem, tostarp arī princips, ka tie par vienādu vai vienādi vērtīgu darbu saņem vienādu darba samaksu. –Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pants aizliedz jebkādu diskrimināciju, piemēram, dzimuma, rases, etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ. Hartas 23. pants paredz tiesības uz vīriešu un sieviešu līdztiesību visās jomās, tostarp nodarbinātības, darba un atalgojuma jomā. Hartas 26. pants atzīst un ievēro invalīdu tiesības izmantot pasākumus, kas paredzēti, lai nodrošinātu viņu neatkarību, sociālo un profesionālo integrāciju un dalību sabiedrības dzīvē. Turklāt ikvienas personas vienlīdzība likuma priekšā ir nostiprināta Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 20. pantā. •Subsidiaritāte (jomā, kas nav Savienības ekskluzīvā kompetencē) Ņemot vērā tādas kopīgās vērtības kā līdztiesība un pamattiesības, kā arī tādus kopīgos mērķus kā ekonomiskā labklājība, sociālā kohēzija un solidaritāte starp dalībvalstīm, Savienībai ir jāveido politikas programmas tā, lai panāktu romu līdztiesību un iekļaušanu. Turklāt romu starpvalstu mobilitāte ES dalībvalstīs kopsakarā ar pārvietošanās brīvību un romu migrāciju no trešām valstīm nozīmē, ka romu iekļaušana ir kopīgs ES līmeņa uzdevums. Priekšlikums nodrošina rīcības ES līmenī pastāvīgu pievienoto vērtību. ES programmas (satvara) izvērtējums apliecināja, ka tā ir sniegusi pozitīvu ES pievienoto vērtību, paredzot, ka romu iekļaušana ir daļa no ES un valsts rīcības programmām, izstrādājot struktūras un uzlabojot saskanību starp romu iekļaušanas veicināšanas nolūkā izmantotajiem ES politikas, juridiskiem un finansēšanas instrumentiem, kas ir izmantoti un saskaņoti romu iekļaušanas sekmēšanai. Priekšlikumā ir apstiprinātas politiskās saistības un likts uzsvars uz romu līdztiesību un iekļaušanu ES dalībvalstīs. Ja ES neturpinās sniegt atbalstu, maz ticams, ka ES programmas (satvara) ietekme turpināsies arī pēc 2020. gada. Ir jāpastiprina dalībvalstu līmeņa centieni, un ir vajadzīgs ilgāks laiks, lai nostiprinātu darba struktūras, lai labāk saskaņotu un izmantotu citus politikas, juridiskos un finanšu instrumentus, kā arī efektīvāk uzraudzītu politikas programmu ietekmi. Priekšlikums arī ir izstrādāts, lai mazinātu valstu līmenī veiktās īstenošanas sadrumstalotību, kas bija viens no ES programmas izvērtējumā noteiktajiem trūkumiem. ES līmeņa rīcības pievienotā vērtība kļūst vēl svarīgāka, ņemot vērā ar Covid-19 krīzi saistītās un no tās izrietošās problēmas. Daudzas romu kopienas ir nesamērīgi cietušas, jo tām ir kopumā ierobežota piekļuve higiēnas un sanitārajai pamatlīmeņa infrastruktūrai, ierobežota piekļuve tīram ūdenim un veselības aprūpes pakalpojumiem, tās saskaras ar lielu ekonomisko nedrošību, to mājsaimniecības ir pārblīvētas, vai arī šīs kopienas dzīvo nošķirtās apmetnēs vai nometnēs, kurās arī valda pārblīvētība. Ir nepieciešama ES līmeņa rīcība, lai nodrošinātu, ka pandēmijas radītais slogs nesamērīgi negulstas uz visneaizsargātākajiem iedzīvotājiem, un nepieļautu jau pastāvošās nevienlīdzības padziļināšanos. •Proporcionalitāte Priekšlikums pilnībā atbilst proporcionalitātes principam. Dalībvalstis saskaras ar problēmām, cenšoties nodrošināt romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību. Tomēr atšķiras gan šo problēmu intensitāte (atkarībā no romu iedzīvotāju skaita un to īpatsvara kopējā iedzīvotāju skaitā, kā arī plašāka ekonomiskā konteksta un atstumtības un diskriminācijas sekām), gan to specifiskās iezīmes (piemēram, starpvalstu mobilitāte, migrācija vai ar civilstāvokļa dokumentiem saistītas problēmas). Priekšlikuma pamatā ir paziņojums, kas paredz vienotu ES satvaru ar kopīgām minimālajām saistībām visām dalībvalstīm, ko papildina citas dažāda līmeņa politiskās apņemšanās atbilstīgi konkrētajai situācijai valstīs un dažādajām problēmām, ar kurām saskaras to teritorijā dzīvojošie romi. Ierosinātajā pasākumā pilnībā ņemtas vērā dalībvalstu prakses un valstu stratēģisko satvaru daudzveidība. Nolūkā novērtēt progresu un papildināt dalībvalstu centienus Komisija ar ES Pamattiesību aģentūras atbalstu ir izveidojusi Darba grupa romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības rādītāju un ziņošanas jomā. Darba grupa ir ierosinājusi rādītāju kopumu attiecībā uz romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību, un tas ir izstrādāts, pilnībā ņemot vērā konkrēto situāciju dalībvalstīs. Dalībvalstis progresa novērtējuma veikšanai no kopīgo rādītāju kopuma var izvēlēties atbilstīgus kvalitatīvus un/vai kvantitatīvus rādītājus. Tajā pašā laikā, prasot valstīm izvēlēties kvalitatīvus un/vai kvantitatīvus valsts mērķus ceļā uz ES līmeņa mērķu sasniegšanu, priekšlikums nepieļauj pārmērīgu sadrumstalotību, un tā nolūks ir pastiprināt dalībvalstu apņēmību panākt progresu virzībā uz romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību. Instrumenta izvēli būtiski ietekmēja arī proporcionalitātes novērtējums. •Juridiskā instrumenta izvēle Ierosinātais instruments ir priekšlikums Padomes ieteikumam, kas atbilst subsidiaritātes un proporcionalitātes principam. Ierosinātajā ieteikumā dalībvalstīm ir sniegtas norādes par to, kā paātrināt virzību uz romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību. Priekšlikums ir publicēts kopā ar jaunu paziņojumu par ES romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības stratēģisko satvaru. Mērķis ir dalībvalstu, Komisijas un visu ieinteresēto personu saskaņota un konsekventa sadarbība, lai īstenotu kopīgos mērķus. Priekšlikums kā juridiskais instruments liecina par dalībvalstu apņemšanos īstenot tajā paredzētos pasākumus un nodrošina stabilu politisko pamatojumu Eiropas līmeņa sadarbībai šajā jomā, tajā pašā laikā pilnībā ievērojot dalībvalstu kompetenci. Pēc priekšlikuma pieņemšanas tas aizstās Padomes 2013. gada 9. decembra Ieteikumu par efektīviem romu integrācijas pasākumiem. Šī iniciatīva liecina par atjaunotu un stiprinātu dalībvalstu apņemšanos uzlabot valsts stratēģiskos satvarus romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības nodrošināšanai, stiprināt valsts kontaktpunktus romu jautājumos, turpināt koordinētu pārskatu sniegšanu Komisijai, kā arī par Komisijas apņemšanos turpināt veikt uzraudzību. Tādējādi šis ieteikums nodrošina rīcību ES līmenī, vienlaikus ņemot vērā ar romu situāciju saistītās atšķirības dalībvalstīs. Ieteikums sniedz ES iespēju īstenot kopīgus mērķus, tajā pašā laikā nodrošinot dalībvalstīm zināmu elastību saistībā ar to kvalitatīvo un/vai kvantitatīvo mērķu īstenošanu, ņemot vērā to izejas punktu, valsts vēsturi un pašreizējās prakses. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

•Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes Papildus Padomes 2016. gada 8. decembra secinājumiem Komisija veica padziļinātu programmas izvērtējumu, 2018. gada decembrī pieņēma ziņojumu par izvērtējumu un publicēja par to darba dienesta dokumentu. Izvērtējumā, kas aptvēra laikposmu no 2011. līdz 2017. gadam, tika novērtēta programmas (satvara) atbilstība, saskaņotība, lietderība, efektivitāte un ES pievienotā vērtība. Tā pamatā bija: –plaša sekundāro literatūras avotu, ziņojumu un datubāzu pārbaude, –padziļināti valstu pētījumi, –intervijas ar ieinteresētajām personām 16 ES dalībvalstīs, –intervijas ES līmenī un trīs paplašināšanās procesā iesaistītajās valstīs, –atklāta sabiedriskā apspriešana, –nevalstisko organizāciju aptauja, –2016. gada aptaujas dati no ES Pamattiesību aģentūras (EU-MIDIS II), kā arī – apstiprināšanas darbseminārs. Izvērtējumā tika secināts, ka četrām prioritārajām jomām (izglītība, nodarbinātība, veselības aprūpe un mājokļi) joprojām ir būtiska nozīme romu līdztiesības un iekļaušanas nodrošināšanai. Turklāt izvērtējumā tika izcelts, ka konkrētā nediskriminācijas mērķa pamatā vajadzētu būt iekļaušanas pieejai, un tas būtu īstenojams ar īpašu uzsvaru uz antičigānismu un diskriminācijas novēršanu un apkarošanu. Izvērtējumā tika konstatēts, ka programma ir sniegusi pozitīvu ES pievienoto vērtību, paredzot, ka romu iekļaušana ir daļa no ES un valsts rīcības programmām, izstrādājot struktūras un uzlabojot saskanību starp romu iekļaušanas veicināšanas nolūkā izmantotajiem ES politikas, juridiskiem un finansēšanas instrumentiem, kuri ir izmantoti un saskaņoti romu iekļaušanai. Tajā bija norādīts, ka programma sniedza dalībvalstīm iespēju pielāgot to mērķus konkrētajam valsts kontekstam. Tas nozīmēja, ka dalībvalstis varēja pielāgot savu pieeju atbilstoši vajadzībām, tomēr izvērtējumā tika konstatēts, ka šāda pieeja arī bieži sadrumstaloja īstenošanu, mazināja efektivitāti un kavēja progresu virzībā uz ES romu integrācijas mērķiem. Izvērtējumā arī tika konstatēts, ka programmai ir ierobežotas spējas risināt daudzveidības jautājumus romu iedzīvotāju vidū. Tajā nebija veltīta pietiekama uzmanība tam, lai pievērstos konkrētām romu grupām (sievietēm, jauniešiem un bērniem, kā arī ES robežās mobiliem romiem). Visbeidzot, izvērtējumā tika konstatēts, ka ES un valstu līmenī ir ieviesti pārvaldības mehānismi, taču to darbība joprojām ir ierobežota. Ir īstenoti centieni uzlabot līdzdalību pilsoniskajā sabiedrībā, bet romu iespējas efektīvi piedalīties politiskajā dzīvē visos politikas procesa posmos joprojām ir nepietiekamas. Komisijas ziņojumā par padziļinātu izvērtējumu tika secināts, ka “izvērtējums liecina, ka ES programma (satvars) ir tāda procesa sākums, kurā, neskatoties uz daudziem ierobežojumiem un ņemot vērā attiecīgo lielo uzdevumu, ir sasniegti pozitīvi rezultāti un vērojamas sākotnējas tendenču izmaiņas”. Lai gan tajā ir uzsvērts, ka “sākumposmā ir sasniegti zināmi konkrēti — kaut gan nepietiekami — rezultāti”, izcelts arī tas, ka “ir jāstiprina vispārējais process, kuram jākļūst mērķtiecīgākam, liekot uzsvaru uz lielāku politisko apņēmību, īpašu izmērāmu mērķu izvirzīšanu un stingras uzraudzības ieviešanu, kā arī efektīvāku īstenošanu, ko atbalsta ar pietiekamu finansējumu un līdzdalības pārvaldības sistēmām”. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Lai izvērtētu ES programmu, bija jāveic plaša apspriešanās, tostarp par vairākiem uz nākotni vērstiem jautājumiem, un gūtie secinājumi tika izmantoti iniciatīvas izstrādē. Papildu apspriešanās, kas tika organizētas saistībā ar iniciatīvu, papildināja apspriešanās, kas jau bija veiktas saistībā ar izvērtējumu, un to tvērums un mērķi bija saskaņoti ar pārējām datu vākšanas vajadzībām. Mērķorientētas apspriešanās tika organizētas, lai apkopotu atzinumus un ieteikumus par galvenajiem tematiskajiem aspektiem, piemēram, politikas risinājumiem, to, kā iniciatīvā risināt ar antičigānismu, romu līdzdalību un daudzveidību saistītos jautājumus, to, kā uzlabot uzraudzību un progresa novērtēšanu, izmantojot rādītājus un uzdevumus. Dienestu darba dokumentā, kas publicēts vienlaikus ar paziņojumu, kurā izklāstīts stratēģiskais satvars, un šo priekšlikumu, ir uzskaitītas apspriešanās darbības, iesaistītās ieinteresētās personas, kā arī tas, kā to sniegtais ieguldījums tika izmantots jaunās iniciatīvas izstrādē..

•Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana Priekšlikuma pamatā ir Komisijas ziņojums par ES programmas izvērtēšanu, dienestu darba dokuments par izvērtēšanu, kā arī ICF/Milieu nodrošināts detalizēts neatkarīgs izvērtējuma atbalsta pētījums , kas ir iepriekšminētā izvērtējuma pamatā. Priekšlikuma sagatavošanā joprojām bija aktuāli ES Pamattiesību aģentūras 2011., 2016. un 2019. gadā attiecīgi vienpadsmit, deviņās un piecās papildu dalībvalstīs veiktās aptaujas rezultāti. Komisijas 2019. gada septembra ziņojumā par progresu virzībā uz romu integrāciju tika apkopota laikā kopš 2016. gada no valsts kontaktpunktiem romu jautājumos ievāktā informācija par stratēģiju īstenošanu valsts līmenī Eiropas Savienībā. Šo informāciju papildināja pilsoniskās sabiedrības pārstāvju ziņojumi, kas tika sniegti Eiropas Parlamenta izmēģinājuma projekta “Roma Civil Monitor” kontekstā 2017.–2020. gadā. Papildu pierādījumi un dati tika meklēti, izmantojot Eirobarometra aptaujas par priekšstatiem par romu diskrimināciju rezultātus, kā arī neatkarīgu ekspertu pētījumus par to, kā praktiskā līmenī ņemt vērā romu vidū pastāvošo daudzveidību, par cīņu pret antičigānismu un par romu līdzdalību. Priekšlikums ieguva arī no ciešas sadarbības ar ES Pamattiesību aģentūru saistībā ar uzraudzības kārtību, tostarp rezultātu un procesa rādītāju izstrādi. •Ietekmes novērtējums Ierosinātais instruments — Padomes ieteikums — sniedz norādes par romu stratēģisko satvaru īstenošanu, tajā pašā laikā arī nodrošinot dalībvalstīm zināmu elastību pasākumu izstrādē un īstenošanā. Pašlaik ietekmes novērtējums nav vajadzīgs. Kā paskaidrots ceļvedī, gaidāmā ietekme lielā mērā ir atkarīga no tā, kāda līmeņa ieguldījumam romu līdztiesībā un iekļaušanā dalībvalstis piekrīt, t. i., no tā, kādi mērķi būs atspoguļoti pieņemtajā Padomes ieteikumā un vēlāk pieņemtajos valsts satvaros. Turklāt papildus vispārējām grūtībām izteikt līdztiesību, nediskrimināciju un pamattiesību ievērošanu skaitļos un naudā, dažās dalībvalstīs ietekmes novērtējuma veikšanu romu līdztiesības un iekļaušanas jomā ietekmē būtiski ierobežojumi saistībā ar etnisko datu vākšanu. Visaptverošs dienestu darba dokuments ietver pārskatu par galvenajiem secinājumiem, kas ir gūti, izstrādājot un īstenojot ES programmu līdz 2020. gadam. Tā pamatā ir Komisijas gada pārskati, vairāki ES līmenī veikti izvērtējumi un pētījumi, ekspertu ziņojumi, pilsoniskās sabiedrības ēnu ziņojumi, kā arī komentāri, kas tika saņemti, veicot mērķtiecīgu apspriešanos ar valsts un starptautiskajām ieinteresētajām personām. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Nav piemērojams. •Pamattiesības Šim priekšlikumam ir pozitīva ietekme uz pamattiesību aizsardzību. Tas paātrinās ES Pamattiesību hartas, jo īpaši tās 21. panta, īstenošanu, kas aizliedz jebkādu diskrimināciju, tostarp rases vai etniskās izcelsmes dēļ. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šim ieteikumam nav finansiālas ietekmes uz ES budžetu. 5.CITI ASPEKTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Priekšlikumā ir paredzēta vienota, bet diferencēta pieeja. Tajā dalībvalstīm ir sniegtas norādes par to, kā izstrādāt efektīvākus valsts stratēģiskos satvarus, ņemot vērā konkrētās valsts problēmas saistībā ar romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību. Lai labāk uzraudzītu progresu, priekšlikumā dalībvalstis ir aicinātas izmantot kopīgu rādītāju satvaru attiecībā uz romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību. Šo satvaru izstrādāja Darba grupa romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības rādītāju un ziņošanas jomā laikposmā pēc 2020. gada. Šo darba grupu pēc Komisijas pieprasījuma koordinēja ES Pamattiesību aģentūra. Rādītāju satvars nodrošina salīdzināmus, stabilus un atbilstīgus rādītājus progresa uzraudzībai un valsts stratēģisko satvaru romu jautājumos rezultātu izvērtēšanai. Tas ietver procesa rādītājus, lai atspoguļotu pasākumus (tostarp politikas virzienus, programmas un projektus), un rezultātu rādītājus, lai novērtētu progresu virzībā uz uzdevumu izpildi, pamatojoties uz statistikas informāciju, kas var būt iegūta no tautas skaitīšanas datiem, administratīvajiem datiem un/vai aptauju datiem. Šajā kvalitatīvo un kvantitatīvo rādītāju kopumā ir ņemti vērā apstākļi valstī un pieejamā pierādījumu bāze. Turpmāk sniegtajā tabulā ir sniegts kopsavilkums par uzraudzības, pārskatu sniegšanas un izvērtēšanas ciklu.

Regulāri apsekojumi (FRA) VKRJ ziņojumi Ziņojums par ES fondu izmantojumu Pilsoniskā uzraudzība Komisijas uzraudzības ziņojumi Izvērtējumi un priekšlikumi par turpmāku politiku Datu vākšana: 2020. gads Rezultāti: 2021. gads Valsts stratēģiskie satvari: 2021. gads Valstu pilsonisko ziņojumu 1. kārta: 2022. gada pavasaris Komisijas ziņojums par valsts stratēģiskajiem satvariem: 2022. gada rudens. Valstu ziņojumi par īstenošanu: 2023. gads Valstu pilsonisko ziņojumu 2. kārta: 2024. gada pavasaris Komisijas ziņojums par īstenošanu: 2024. gada rudens. Datu vākšana: 2024. gads Rezultāti: 2025. gads Ziņojums par rezultātu rādītāju starpposma mērķiem: 2024. gads ES stratēģiskā satvara romu jautājumos padziļināts izvērtējums Valstu ziņojumi par īstenošanu: 2025. gads Valstu pilsonisko ziņojumu 3. kārta: 2026. gada pavasaris Komisijas ziņojums par īstenošanu: 2026. gada rudens. Datu vākšana: 2028. gads Rezultāti: 2029. gads Valstu ziņojumi par īstenošanu: 2027. gads Ziņojums par rezultātu rādītāju mērķiem: 2029. gads Valstu pilsonisko ziņojumu 4. kārta: 2028. gada pavasaris Komisijas ziņojums par īstenošanu: 2028. gada rudens. Valstu ziņojumi par īstenošanu: 2029. gads Komisijas priekšlikums par turpmāku rīcību 2030. gads Ex post izvērtējums •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām) Nav piemērojams. •Sīkāks konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums 1.-4. punkts attiecas uz horizontāliem uzdevumiem līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības jomā, un tajos ierosināti pasākumi progresa veicināšanai šajās jomās. 5.-10. punkts attiecas uz uzdevumiem konkrētās nozarēs saistībā ar romu faktiskas vienlīdzīgas piekļuves nodrošināšanu vispārējai izglītībai, kvalitatīvai un ilgtspējīgai nodarbinātībai, kvalitatīviem veselības aprūpes un sociālajiem pakalpojumiem, atbilstošiem mājokļiem bez segregācijas, kā arī pamatpakalpojumiem. 11.-27. punkts attiecas uz vajadzību stiprināt vairāku ieinteresēto personu, kuras tiks iesaistītas šajā starpnozaru jomā, partnerības un institucionālās spējas. 11.-13. punktā dalībvalstīm ieteikts nodrošināt valsts kontaktpunktiem romu jautājumos nepieciešamos resursus un pilnvaras, lai tie varētu efektīvi koordinēt valsts politikas programmu īstenošanu romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības jomā. 14. un 15. punktā dalībvalstis ir mudinātas pastiprināt iestāžu vienlīdzīgas attieksmes nodrošināšanai līdzdalību, kā arī atbalstīt to neatkarību un sadarbību ar visiem attiecīgajiem dalībniekiem. 16. un 20. punktā dalībvalstis ir aicinātas turpināt iesaistīt un atbalstīt vietējā un reģionālā līmeņa pārstāvjus, lai uzlabotu valsts stratēģisko satvaru romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības nodrošināšanai īstenošanu. 21.-27. punktā ir aplūkota sadarbība un pilsoniskās sabiedrības līdzdalība. 28.-34. punkts attiecas uz efektīvākiem ES un valsts finansējuma izmantojuma veidiem. 35.-39. punktā ir pārskatīta uzraudzības un ziņošanas kārtība ar mērķi samazināt ziņošanas pienākuma radīto administratīvo slogu un paredzēts, ka Komisija un ES Pamattiesību aģentūra sniedz lielāku atbalstu, izmantojot vienotu procesa un rezultātu rādītāju kopumu, lai uzraudzītu panākto progresu ceļā uz ES uzdevumu un pamatmērķu sasniegšanu. . 2020/0288 (NLE) Priekšlikums PADOMES IETEIKUMS par romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 292. pantu kopā ar 19. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1)Padomes Direktīvā 2000/43/EK ir paredzēts satvars cīņai pret diskrimināciju rases vai etniskās izcelsmes dēļ visā Savienībā saistībā ar tādām jomām kā nodarbinātība, izglītība, sociālā aizsardzība (tostarp sociālā nodrošinājuma un veselības aprūpes joma), sociālie atvieglojumi un piekļuve precēm un pakalpojumiem, tostarp mājokļiem. Šā ieteikuma mērķis ir sekmēt efektīvu iepriekšminētās direktīvas īstenošanu. (2)Padomes Pamatlēmumā 2008/913/TI dalībvalstīm noteikts pienākums paredzēt kriminālatbildību par publisku kūdīšanu uz vardarbību vai naida kurināšanu rases, ādas krāsas, reliģijas, izcelsmes, nacionālās vai etniskās piederības dēļ un nodrošināt, ka rasistisku un ksenofobisku motivāciju uzskata par atbildību pastiprinošu apstākli vai ka tiesas tādu motivāciju var ņemt vērā, nosakot sankcijas. Šā ieteikuma mērķis ir pastiprināt cīņu pret naida runu, naida noziegumiem un vardarbību, kas vērsta pret romiem. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2012/29/ES, ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimālos standartus, Ieteikuma mērķis ir arī sekmēt atbalsta sniegšanu šādos noziegumos cietušajiem romiem. (3)Eiropas sociālo tiesību pīlārs paredz vairākus principus, lai atbalstītu un palielinātu sociālo taisnīgumu neatkarīgi no dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas. Lai īstenotu sociālo tiesību pīlāra principus, būtiski pievērsties grupām, kuras visvairāk apdraud diskriminācija vai sociālā atstumtība. Šis ieteikums arī sniedz ieguldījumu līdztiesīgu un iekļaujošu demokrātisko sabiedrību ilgtspējīgā attīstībā saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas ilgtspējīgas attīstības mērķiem. (4)Komisija ir iesniegusi Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumus 2021.–2027. gada kopīgo noteikumu regulām, priekšlikumu regulai par Eiropas Sociālo fondu Plus, un priekšlikumu regulai par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Kohēzijas fondu. Šie priekšlikumi atsaucas uz līdztiesību un nediskrimināciju kā principu, kurš būtu jāievēro, apgūstot fondus. Priekšlikumā regulai par Eiropas Sociālo fondu Plus dalībvalstis un Komisija ir īpaši aicinātas nodrošināt līdztiesību un nediskrimināciju programmu īstenošanā, un tajā ir minēta trešo valstu valstspiederīgo sociālekonomiskās integrācijas un tādu marginalizētu kopienu kā romu iekļaušanas veicināšana, kas ir saistīta ar valsts stratēģiskā satvara romu jautājumos veicinošo nosacījumu. Gaidot šo pasākumu pieņemšanu, šā ieteikuma mērķis ir izveidot skaidru saikni starp Savienības finansējumu, no vienas puses, un romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības politikas prioritātēm, no otras puses. (5)Komisijas 2010. gada 3. marta paziņojums “Eiropa 2020 — stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” (stratēģija “Eiropa 2020”) ir sniedzis jaunu impulsu cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību, nosakot kopīgus Eiropas mērķus nabadzības un sociālās atstumtības mazināšanai, kā arī izglītības iegūšanas un nodarbinātības līmeņa paaugstināšanai. Šos mērķus nav iespējams sasniegt, neuzlabojot romu iedzīvotāju līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību, un šajā sakarā ieteikumā ir sniegti konkrēti norādījumi. (6)Padome 2011. gada 19. maijā apstiprināja Komisijas 2011. gada 5. aprīļa paziņojumu “ES programma attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām līdz 2020. gadam”, kurā dalībvalstis tika mudinātas vispusīgi sekmēt romu sociālo un ekonomisko iekļaušanu un noteikt mērķus izglītības, nodarbinātības, veselības aprūpes un mājokļu jomā. Neraugoties uz sākotnējās struktūras ierobežojumiem, programmai (satvaram) bija būtiska ES pievienotā vērtība, kas ir šā ieteikuma pamatā, cita starpā pateicoties šā satvara īstenošanas gaitā gūto secinājumu izmantošanai. (7)Padomes 2013. gada 9. decembra Ieteikums par efektīviem romu integrācijas pasākumiem dalībvalstīs tika izstrādāts, lai sekmētu romu integrācijas pasākumus dalībvalstīs. Šajā ieteikumā dalībvalstis tika aicinātas katru gadu ziņot Komisijai par visiem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar ieteikumu, kā arī par to romu integrācijas valsts stratēģiju (RIVS) īstenošanā panākto progresu. Šā ieteikuma pamatā ir pieredze, un tajā ir pārskatīti un izvērsti veicamie pasākumi. (8)Padomes 2016. gada 8. decembra secinājumos “Romu integrācijas procesa paātrināšana” Komisija tika aicināta veikt ES programmas attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām līdz 2020. gadam vidusposma izvērtējumu un, pamatojoties uz to, ierosināt iniciatīvu laikposmam pēc 2020. gada. Lai gan izvērtējumā ir atzīta programmas pievienotā vērtība, tajā ir atzīmēts, ka romi Eiropā turpina saskarties ar diskrimināciju un sociālekonomisku atstumtību. (9)Izvērtējums un secinājumi, ko uz tā pamata izdarījusi Padome, Eiropas Parlaments un vairākas Eiropas mēroga un valsts pilsoniskās sabiedrības organizācijas, liecina par vajadzību atjaunot un stiprināt apņemšanos romu līdztiesības un iekļaušanas labā. Šīs apņemšanās kontekstā konkrēts uzsvars būtu jāliek uz nediskrimināciju, tostarp novēršot antičigānismu — īpašu pret romiem vērstu rasisma veidu — un pastiprināti pievēršoties četrām sociālekonomiskās iekļaušanas jomām, proti, izglītībai, nodarbinātībai, veselības aprūpei un mājokļiem. Tai arī būtu jāatspoguļo konkrētu grupu vajadzības un romu iedzīvotāju dažādība, romi jāiesaista romu līdztiesības un iekļaušanas stratēģiju izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un izvērtēšanā, jāuzlabo mērķu noteikšana, datu vākšana, uzraudzība un ziņojumu sniegšana, kā arī jānodrošina, lai vispārējās politikas programmās vairāk tiktu ņemti vērā romu līdztiesības un iekļaušanas jautājumi. (10)Šā ieteikuma pamatā ir arī dažādi konstatējumi, kas ir iepriekš izklāstīti Eiropas Parlamenta rezolūcijās, Padomes secinājumos un Komisijas paziņojumos. (11)Pēc ES programmas attiecībā uz romu integrācijas valsts stratēģijām līdz 2020. gadam īstenošanas perioda noslēguma Komisija izstrādāja dokumentu paketi, kas ietver šo ieteikumu un paziņojumu “Savienība, kurā valda līdztiesība: ES romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības stratēģiskais satvars” (”paziņojums"). Paziņojumā ir noteikti ES līmeņa uzdevumi un mērķi un paredzētas minimālās saistības visām dalībvalstīm, ko varētu papildināt jauni valstu centieni un ES atbalsts atkarībā no konkrētās valsts situācijas un romu iedzīvotāju skaita. Nesen ievāktie dati liecina, ka seši no desmit Eiropas iedzīvotājiem joprojām uzskata, ka romu diskriminācija viņu valstī ir plaši izplatīta, un vairāk nekā seši no desmit iedzīvotājiem piekrīt, ka sabiedrība iegūtu, ja romi būtu labāk integrēti. Šā ieteikuma vispārējais mērķis ir veicināt līdztiesību un cīnīties pret romu atstumtību, aktīvi iesaistot pašus romus. (12)Covid-19 pandēmija rada ārkārtīgi lielu apdraudējumu izstumtajām un marginalizētajām romu kopienām gan saistībā ar negatīvu ietekmi uz veselību īstermiņā, gan sociālekonomiskajām sekām, kas varētu vēl vairāk palielināt pastāvošo nevienlīdzību. Šā ieteikuma mērķis ir mazināt strukturālo nevienlīdzību, ar ko saskaras romi, novēršot situāciju, ko raksturo ierobežota piekļuve tīram ūdenim, sanitārajai infrastruktūrai un veselības aprūpes pakalpojumiem, iespēju un digitālo prasmju trūkums, kas liedz cilvēkiem iesaistīties tālmācībā, liela ekonomiskā nedrošība, pārblīvētas mājsaimniecības, kā arī nošķirtas apmetnes vai nometnes. (13)Situācijā, ko raksturo populisma un rasisma pastiprināšanās Savienībā, īpaši jāpievēršas diskriminācijas apkarošanai un novēršanai, tostarp novēršot antičigānismu, kas ir diskriminācijas un atstumtības pamatcēlonis un to ietekmējošs faktors. Tas ir atzīts ES rasisma apkarošanas rīcības plānā 2020.–2025. gadam, kurā izklāstīta konkrēta rīcība rasisma apkarošanai. Antičigānisms joprojām ir plaši akceptēts rasisma veids, kura rašanās ir saistīta ar vēsturisko procesu, kurā sabiedrības vairākums sāk uzskatīt mazākumgrupas par “citiem”, pamatojoties uz stereotipiem un attieksmi (pat ja netīši vai neapzināti), kā arī to, kā sabiedrības vairākums raugās uz personām, kas tiek uzskatītas par “čigāniem”, un kā šis sabiedrības vairākums pret minētajām personām izturas. Eiropas Parlaments kopš 2005. gada izmanto terminu “antičigānisms” savos ziņojumos un rezolūcijās. Vairākas starptautiskās un pilsoniskās sabiedrības organizācijas ir atzinušas šādas attieksmes pastāvēšanu, un tā ir zināma arī kā pret romiem vērsts rasisms, romofobija un antičigānisms. Padome 2016. gadā atzina vajadzību “apkarot visu veidu rasismu pret romiem, ko dažkārt dēvē par “antičigānismu”, jo tas ir viņu sociālās atstumtības un diskriminācijas pamatcēlonis”. (14)Pievēršoties romu iedzīvotājiem, ir svarīgi ņemt vērā noteiktu grupu, tostarp romu sieviešu, jauniešu, bērnu, LGBTI+ personu, vecāka gadagājuma romu, romu ar invaliditāti, romu, kuri ir trešās valsts valstspiederīgie vai bezvalstnieki, kā arī ES robežās mobilo romu, īpašās vajadzības un neaizsargātība. Tāpēc šajā ieteikumā ņemts vērā, ka svarīgi risināt multiplās diskriminācijas problēmu. Tajā ir ierosināti pasākumi, kā labāk aizsargāt un iekļaut romu bērnus, kuri jo īpaši saskaras ar diskrimināciju un segregāciju. Tajā arī aplūkota iespēju radīšana un romu jauniešu neizmantotā potenciāla izmantošana, palielinot viņu aktīvu līdzdalību programmās un pasākumos, kas ir vērsti uz jauniešiem, piemēram, pasākumos, kas minēti paziņojumā “Jauniešu nodarbinātības atbalsts — tilts uz darbvietām nākamajai paaudzei”. (15)Ņemot vērā romu kopienu daudzveidību, vārds “romi” tiek lietots kā visaptverošs termins, kas aptver dažādas romu izcelsmes grupas, tostarp romus, sintus, kalus, čigānus, romanišelus un bojašus/rudarus. Tas aptver arī tādas grupas kā aškalus, ēģiptiešus, jenišus, austrumu grupas (tostarp domus, lomus, romus un abdalus), kā arī klejotājus un tautas, ko apzīmē ar administratīvo terminu “Gens du voyage”, kā arī cilvēkus, kas sevi identificē kā čigānus, nenoliedzot šo grupu īpašās iezīmes. (16)Saistībā ar mobilitāti Savienības robežās ir būtiski ievērot Savienības iedzīvotāju brīvas pārvietošanās tiesības un to izmantošanas nosacījumus. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/38/EK šie nosacījumi cita starpā ir pietiekami līdzekļi un visaptverošs veselības apdrošināšanas segums. Tajā pašā laikā ir jācenšas uzlabot romu sadzīves apstākļus un īstenot pasākumus, lai veicinātu viņu ekonomisko un sociālo iekļaušanu izcelsmes dalībvalstīs, kā arī dzīvesvietas dalībvalstīs. (17)Šajā ieteikumā ir atzīts, ka dalībvalstīm pašām būtu jāizvēlas uzraudzības metodes, tomēr ir uzsvērta datu vākšanas nozīme saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (Vispārīgā datu aizsardzības regula) un Augsta līmeņa grupas nediskriminācijas, līdztiesības un dažādības jautājumos apakšgrupas vienlīdzības datu jautājumos 2018. gadā publicētajām Pamatnostādnēm par vienlīdzības datu vākšanas un izmantošanas uzlabošanu. Šajā ieteikumā arī ir atzīta rādītāju kā uzraudzības metodes nozīme. Šos rādītājus var izvēlēties no romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības novērtēšanas rādītāju kopuma, kuru, savstarpēji sadarbojoties, sagatavoja Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra, Komisija un dalībvalstis. (18)Šajā ieteikumā uzmanība konkrēti pievērsta pasākumiem, ar ko veicina romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību, taču tā mērķis nav izslēgt citas marginalizētas un nelabvēlīgos apstākļos esošas grupas. Līdzīgās situācijās šiem pasākumiem vajadzētu būt balstītiem uz vieniem un tiem pašiem principiem. Šajā ziņā romu iekļaušanas kopējie pamatprincipi joprojām ir būtiski. Paziņojumā ir sniegtas papildu norādes par horizontālajiem principiem saistībā ar valsts stratēģisko satvaru romu jautājumos plānošanu un īstenošanu.

Šā ieteikuma mērķis ir apstiprināt ilgtermiņa apņemšanos par kopīgajiem uzdevumiem romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības jomā un sniegt atjaunotas un stingrākas norādes, nosakot pasākumus, kurus dalībvalstis var pieņemt, lai virzītos uz šo uzdevumu izpildi. IESAKA TURPMĀKO 1. Dalībvalstīm būtu jāpieņem valsts stratēģiskie satvari romu jautājumos un jāpaziņo par tiem Eiropas Komisijai līdz 2021. gada septembrim. Atbilstīgi valsts un Savienības tiesību aktiem, pieejamajiem resursiem un apstākļiem valstī, piemēram, ņemot vērā valsts teritorijā dzīvojošo romu iedzīvotāju skaitu, sociāli ekonomisko situāciju, īpašās vajadzības un valstspiederību, dalībvalstīm būtu jāapsver šajā ieteikumā aprakstīto pasākumu atbilstība valsts kontekstam un attiecīgi jāīsteno tie samērīgi un selektīvi, cieši sadarbojoties ar visām attiecīgām ieinteresētajām personām. Novērtējot atbilstīgumu, dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja rīkoties saskaņā ar brīvprātīgām minimālajām saistībām un atkarībā no konkrētās valsts situācijas, iespējams, veikt papildu centienus, kā paredzēts paziņojumā. Horizontālie uzdevumi: līdztiesība, iekļaušana un līdzdalība 2.Dalībvalstīm būtu jāpastiprina centieni pieņemt un īstenot pasākumus, lai sekmētu līdztiesību un efektīvi novērstu un apkarotu diskrimināciju un tās pamatcēloņus. Šiem centieniem būtu jāietver pasākumi, kas paredz: a)pastiprināt cīņu pret tiešu un netiešu diskrimināciju, aizskaršanu, stereotipizēšanu, pret romiem vērstu retoriku, naida runu, naida noziegumus un vardarbību pret romiem, tostarp kūdīšanu gan tiešsaistē, gan bezsaistē, jo īpaši saistībā ar Direktīvas 2000/43/EK, Pamatlēmuma 2008/913/TI un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/13/ES transponēšanu, īstenošanu un izpildi; b)izveidot un atbalstīt visaptverošu cietušo atbalsta sistēmu saskaņā ar Direktīvu 2012/29/ES, kā arī sniegt mērķtiecīgu atbalstu romiem, kuri ir cietuši naida noziegumos un diskriminācijas dēļ; c)apkarot romu, jo īpaši romu sieviešu, romu bērnu, LGBT+ romu, romu ar invaliditāti, vecāka gadagājuma romu, romu bezvalstnieku un ES robežās mobilu romu, multiplo un strukturālo diskrimināciju; d)uzlabot informētību par faktu, ka centieni apkarot diskriminējošas prakses ir cieši saistīti ar pūliņiem novērst antičigānismu un sociālo un ekonomisko atstumtību un ka viss šis darbs sekmē plašāka līdztiesības mērķa sasniegšanu; e)analizēt un atzīt antičigānisma fenomenu un uzlabot informētību par tā pastāvēšanu, tā izpausmes veidiem un tā postošajām sekām, izmantojot plašsaziņas līdzekļus, skolu mācību programmas un citus instrumentus, kā arī apmācot valsts ierēdņus un citas ieinteresētās personas par to, kā noteikt un novērst antičigānismu; f)atbalstīt daudzkultūru informētības uzlabošanas pasākumus un kampaņas skolās; g)veicināt informētību par romu kultūrām, valodu un vēsturi, tostarp romu holokausta atceri un samierināšanas procesiem, cita starpā īstenojot pasākumus, kuru ietvaros skolotājiem tiek nodrošināta atbilstoša apmācība un tiek izstrādāta attiecīga skolu mācību programma, jo šai izpratnei ir būtiska nozīme, lai vājinātu aizspriedumus un antičigānismu kā nozīmīgus diskriminācijas cēloņus; (a)veicināt pozitīvus vēstījumus par romiem un pozitīviem paraugiem no romu vidus, tostarp atbalstot saskarsmi starp kopienām un starpkultūru izglītību. 3.Dalībvalstīm būtu jāpastiprina centieni novērst ārkārtīgi augsto nabadzības riska rādītāju, kā arī materiālo nenodrošinātību un sociālo maznodrošinātību romu iedzīvotāju vidū, lai nodrošinātu efektīvu atbalstu romu līdztiesībai un nediskriminēšanai. Šiem centieniem būtu jāietver pasākumi, kas paredz: a)palielināt un uzlabot ieguldījumu novirzīšanu uz cilvēkkapitālu, infrastruktūras attīstību un sociālās kohēzijas politikas programmām; b)nodrošināt nelabvēlīgā situācijā esošiem romiem piekļuvi atbilstošām sociālās aizsardzības sistēmām (gan ienākumu atbalstam, gan pabalstiem natūrā un pakalpojumiem); c)apvienot ienākumu atbalstu ar aktivizēšanas pasākumiem, lai veicinātu līdzdalību darba tirgū; veikt pasākumus, lai nodrošinātu šo pasākumu plašu izmantošanu iespējamo atbalsta saņēmēju vidū; d)nodrošināt, ka īpaša uzmanība tiek veltīta bērnu nabadzības novēršanai un apkarošanai, tostarp īstenojot stingrākus valsts pasākumus, kuru ietvaros ņem vērā mehānismus, kuri turpina nabadzību vairākās paaudzēs, kā arī vajadzību atbalstīt romu bērnus un viņu ģimenes savstarpēji saistītajās nodarbinātības, sociālo pakalpojumu, izglītības, pirmsskolas izglītības un aprūpes, veselības aprūpes, mājokļu un piekļuves pamatpakalpojumiem, uztura un piekļuves atpūtas pasākumiem jomās; (e)atbalstīt finanšpratību (jauniešiem / ģimenes locekļiem), tostarp labākas lēmumu pieņemšanas un plānošanas prasmes kā daļu no spēju stiprināšanas un finanšu iekļaušanas pasākumiem. 4.Dalībvalstīm būtu jāpastiprina romu, tostarp sieviešu, bērnu un jauniešu, jēgpilnu līdzdalību un apspriešanos ar viņiem, lai nodrošinātu efektīvu atbalstu romu līdztiesībai un nediskriminēšanai. Šiem centieniem būtu jāietver pasākumi, kas paredz:

a)atbalstīt aktīvu pilsoniskumu, sekmējot sociālo, ekonomisko, politisko un kultūras dalību, jo īpaši romu sieviešu un jauniešu vidū; b)veicināt spēju veidošanu un vadību romu pilsoniskajā sabiedrībā, lai sniegtu iespēju romiem piedalīties visos politiskā cikla posmos un sabiedriskajā dzīvē kopumā; c)sekmēt romu profesionāļu nodarbinātību valsts iestādēs, lai veicinātu pozitīvus piemērus un dažādību, kā arī bagātinātu politikas procesu ar nepieciešamo kompetenci un precīzām zināšanām par vajadzībām; d)uzlabot informētību marginalizētās romu kopienās par cilvēktiesībām un pilsoņu tiesībām un pienākumiem; e)koordinēt resursus, tīklus un kompetenci dažādās nozarēs, lai palielinātu romu jauniešu iesaistīšanos lēmumu pieņemšanas procesos un palīdzētu stiprināt viņu vadības prasmes. Nozaru uzdevumi Piekļuve kvalitatīvai un iekļaujošai vispārējai izglītībai 5.Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai romiem būtu vienlīdzīga piekļuve visiem izglītības posmiem un viņi spētu tajos piedalīties, sākot no pirmsskolas izglītības un aprūpes, līdz terciārai izglītībai, tostarp otrās iespējas izglītībai, tālākizglītībai un mūžizglītībai. 6.Dalībvalstīm būtu jāuzlabo vienlīdzīga piekļuve kvalitatīvai un iekļaujošai romu skolēnu izglītībai, tostarp īstenojot pasākumus, kas paredz: a)novērst un nepieļaut jebkāda veida segregāciju izglītības jomā un nodrošināt pagātnes netaisnību atzīšanu un atlīdzināšanu; b)novērst un nepieļaut nepareizas diagnozes uzstādīšanu, kā dēļ romu skolēnus nepamatoti ievieto izglītības iestādēs, kuras paredzētas personām ar īpašām vajadzībām, kā arī nodrošināt pagātnes netaisnību atzīšanu un atlīdzināšanu; c)sekmēt iekļaujošu mācīšanas un mācīšanās metožu izstrādi un popularizēšanu, kā arī atbalstīt skolotājus problēmu risināšanā, kas saistītas ar skolēnu daudzveidību, izmantojot profesionālās attīstības programmas, darbaudzināšanu un mācīšanos no līdzbiedriem; d)veicināt vecāku efektīvu iesaistīšanos romu skolēnu izglītībā un sekmēt saiknes starp skolām un vietējām kopienām, tostarp izmantojot mediatoru pakalpojumus; e)atbalstīt romu skolēnu līdzdalību un aktīvu iesaistīšanos visos izglītības pasākumos un procesos kopā ar visiem pārējiem skolēniem; f)apkarot iebiedēšanu un aizskaršanu skolas vidē — gan tiešsaistē, gan bezsaistē; g)nodrošināt skolotāju un citu skolas darbinieku apmācību par romu vēsturi, romu kultūrām, kā arī metodēm, kā novērst diskrimināciju un tās pamatcēloņus, tostarp antičigānismu un neapzinātus aizspriedumus, uzlabot informētību par to, cik svarīga ir nediskriminējoša izglītība un faktiski vienlīdzīga piekļuve vispārējai izglītībai; h)atbalstīt centienus nodrošināt, lai romu skolēni apgūtu darba tirgus vajadzībām atbilstošas prasmes. 7.Dalībvalstīm būtu jānodrošina papildu mērķtiecīgs atbalsts, lai kompensētu diskrimināciju un atstumtību, kā arī samazinātu romu skolēnu sociālās un ekonomiskās vides ietekmi uz izglītības rezultātiem, tostarp veicot pasākumus, kas paredz: a)veikt ieguldījumus pirmsskolas izglītībā un aprūpē, īpaši pievēršoties romu bērnu iekļaušanai agrīnā posmā; (b)nodrošināt individualizētu atbalstu un mediāciju, lai kompensētu lingvistiskās, kognitīvās un ar izglītību saistītās nepilnības, cieši sadarbojoties ar romu skolēnu ģimenēm, un atbalstīt otrās iespējas izglītību un tālākizglītību;

(c)atbalstīt sadarbību starp skolām, sociālās aizsardzības dienestiem un mediatoriem, lai novērstu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu; (d)apzināties to bērnu neaizsargātību, kuru vecāki ir devušies uz ārvalstīm, un nodrošināt prioritāru piekļuvi pēcskolas programmām un individuāli pielāgotu atbalstu; e)uzlabot romu sociālo mobilitāti ar pozitīvas rīcības palīdzību, kas var ietvert īpašas stipendijas profesionālās, pamatizglītības otrā posma un augstākās izglītības, kā ar skolotāju apmācības kontekstā; f)nodrošināt netraucētu pāreju no viena izglītības līmeņa nākamajā un veicināt vidējās izglītības un terciārās izglītības iegūšanu, tostarp izmantojot profesionālās orientācijas pakalpojumus, padomdošanu, darbaudzināšanu un finanšu atbalsta shēmas; g)samazināt priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājus visos izglītības līmeņos, īpašu uzmanību veltot romu meitenēm; h)atbalstīt dalību neformālajās mācībās un ārpusskolas nodarbībās, tostarp jauniešu, sporta, kultūras pasākumos, kā arī pasākumos saistībā ar pašattīstību, psiholoģisko izturētspēju un labklājību; i)veicināt to, lai romu skolēni, viņu skolotāji, mediatori un vecāki apgūtu digitālās prasmes, lai viņiem būtu piekļuve platjoslai, atbilstošai digitālajai infrastruktūrai, attālinātās mācīšanās mācību materiāliem — gan formālās, gan neformālās izglītības kontekstā, jo īpaši to personu gadījumā, kuras dzīvo marginalizētās kopienās. Piekļuve kvalitatīvai un ilgtspējīgai nodarbinātībai 8.Dalībvalstīm būtu jāveicina romu, jo īpaši romu jauniešu, faktiski vienlīdzīga piekļuve kvalitatīvai un ilgtspējīgai izglītībai, tostarp īstenojot pasākumus, kas paredz: a)aktīvāk iesaistīt romu jauniešus, lai uzlabotu viņu informētību par pieejamajiem (vēlams, integrētiem) nodarbinātības un sociālajiem pakalpojumiem, kā arī nodrošināt viņu piekļuvi šiem pakalpojumiem; b) risināt bez darba esošu un neaktīvu romu jauniešu vajadzības, izstrādājot tiem īpaši pielāgotus, individualizētus un visaptverošus rīcības plānus, lai ņemtu vērā viņu preferences un motivāciju, šķēršļus, nelabvēlīgus apstākļus, ar kuriem tie saskaras, kā arī iemeslus, kāpēc viņi ir bez darba un neaktīvi; c)sniegt atbalstu saistībā ar pirmo darba pieredzi, iekārtošanu darbā, māceklību un karjeras attīstību; d)atvieglot pāreju no izglītības uz nodarbinātību, izmantojot apmācīšanu, darbaudzināšanu, praksi, biznesa inkubatorus un duālo izglītību; e)atbalstīt romu jauniešu piekļuvi informācijas un komunikācijas tehnoloģijām (IKT) un digitālajām prasmēm, kā arī šo tehnoloģiju un prasmju apgūšanu, lai viņus labāk sagatavotu darba tirgus prasībām un lai viņi izmantotu iespējas, ko ikdienas dzīvē piedāvā esošie un jaunie digitālie rīki un tendences; f)atbalstīt nodarbinātības subsidēšanu un ar nodarbinātību saistītu izdevumu sadali, apmācību darbavietā, prasmju pilnveidošanu, profesionālās kvalifikācijas iegūšanu un uzlabošanu, kā arī otrās iespējas izglītību; g)sekmēt patiešām līdztiesīgu piekļuvi pašnodarbinātībai un uzņēmējdarbībai, tostarp sociālajai uzņēmējdarbībai, sniedzot mērķtiecīgu atbalstu; h)atbalstīt nodarbinātību gan publiskajā, gan privātajā sektorā, tostarp īstenojot pozitīvu rīcību un nodrošinot atbalsta shēmas darba devējiem; i)apkarot, mazināt un izskaust diskrimināciju, pastiprinot informētību par nediskriminējošu nodarbinātību un piekļuvi nodarbinātībai, kā arī apmācīt darba devējus par diskriminācijas un tās pamatcēloņu, tostarp antičigānisma un neapzinātu aizspriedumu, atpazīšanas un novēršanas metodēm. Veselība un piekļuve kvalitatīviem veselības aprūpes un sociālajiem pakalpojumiem 9.Dalībvalstīm būtu jānodrošina vienlīdzīga piekļuve (bez šķēršļiem) kvalitatīviem veselības aprūpes pakalpojumiem, jo īpaši tām grupām, kuras ir pakļautas vislielākajam riskam vai kuras dzīvo marginalizētos vai attālos apvidos, tostarp veicot pasākumus, kas paredz:

a)veicināt un uzlabot: i)romu sieviešu piekļuvi kvalitatīvām medicīniskām pārbaudēm, skrīningam, pirmsdzemdību un pēcdzemdību aprūpei, konsultācijām un ģimenes plānošanas pakalpojumiem, kā arī seksuālās un reproduktīvās veselības aprūpei, ko parasti sniedz valsts veselības aprūpes dienesti; ii)romu bērnu piekļuvi kvalitatīvai primārajai veselības aprūpei, preventīviem pasākumiem un bērnu vakcinācijas programmām; iii)neaizsargātu romu iedzīvotāju (vecāka gadagājuma romu, romu ar invaliditāti, LGBTI+ romu, Savienības robežās ceļojošu romu, kuri ir trešās valsts valstspiederīgie, kā arī romu bezvalstnieku) piekļuvi kvalitatīvai veselības aprūpei; b)atbalstīt veselības aprūpes mediatorus un uzlabot romu informētību par primārās profilakses pasākumiem, piemēram, veselīga dzīvesveida veicināšanu, pārmērīgas reibinošu vielu lietošanas novēršanu, un uzlabot piekļuvi garīgās veselības aprūpes pakalpojumiem; c)novērst un apkarot romu diskrimināciju, uzlabojot informētību par nediskriminējošu veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu un piekļuvi veselības aprūpei, apmācot veselības aprūpes darbiniekus, medicīnas studentus un veselības aprūpes mediatorus par diskriminācijas un tās pamatcēloņu, tostarp antičigānisma un neapzinātu aizspriedumu, atpazīšanas un novēršanas metodēm; (d)apkarot romu digitālo atstumtību saistībā ar piekļuvi veselības aprūpes pakalpojumiem, tostarp novēršot digitālo prasmju plaisu attiecībā uz piekļuvi informācijai par veselību; e)novērst un izskaust segregāciju veselības aprūpes pakalpojumu jomā un nodrošināt pagātnes netaisnību, tostarp romu sieviešu piespiedu sterilizācijas, atzīšanu un atlīdzināšanu; f)veicināt romu piekļuvi medicīnas studijām un sekmēt to, lai romus pieņemtu darbā kā veselības aprūpes darbiniekus un mediatorus, jo īpaši reģionos, kuros ir liels romu iedzīvotāju skaits; g)apkarot un novērst iespējamus slimības uzliesmojumus romu kopienās, kuras dzīvo marginalizētos un/vai attālos apvidos; h)uzlabot cilvēku ar invaliditāti, vecāka gadagājuma ļaužu un bērnu, kuri ir palikuši bez vecāku aprūpes, piekļuvi sabiedrībā un ģimenē balstītai aprūpei (piemēram, attīstības pakalpojumiem, sociāliem mājokļiem, cilvēku ar invaliditāti dienas centriem un audžuvecāku tīkliem); i)novērst institucionalizāciju un atbalstīt pāreju no institucionālas aprūpes uz kopienā un ģimenē balstītu aprūpi, nodrošinot atbalstu ģimenēm nestabilos apstākļos un cilvēkiem ar invaliditāti (piemēram, konsultāciju pakalpojumus un finanšu stimulus, pārtikas palīdzības izplatīšanu, mājokļu un attīstības palīdzības pakalpojumus). (j)veicināt ar romu veselību saistītās paraugprakses apmaiņu un nodošanu, izmantojot, piemēram, Komisijas un dalībvalstu sabiedrības veselības satvaru Veselības veicināšanas, slimību profilakses un nepārnēsājamu slimību pārvaldības koordinācijas grupā; Piekļuve atbilstošiem mājokļiem bez segregācijas un pamatpakalpojumiem 10.Dalībvalstīm būtu jānodrošina vienlīdzīga attieksme pret romiem saistībā ar piekļuvi atbilstošiem mājokļiem bez segregācijas un pamatpakalpojumiem, tostarp veicot pasākumus, kas paredz: a)nodrošināt piekļuvi pamatpakalpojumiem, piemēram, krāna ūdenim, drošam un tīram dzeramajam ūdenim, atbilstošiem sanitāriem apstākļiem, atkritumu vākšanas un apsaimniekošanas pakalpojumiem, vides pakalpojumiem, elektrībai, gāzei, transportam, finanšu pakalpojumiem un elektroniskai saziņai, kā arī fiziskajai infrastruktūrai, nodrošinot komunālo pamatpakalpojumu nepārtrauktību gan normālos apstākļos, gan pandēmijas, ekoloģisko katastrofu un citu krīžu laikā; b)nodrošināt jebkādas telpiskas segregācijas uzraudzību, izskaušanu un nepieļaušanu un veicināt segregācijas novēršanu ar konkrētu plānu izstrādes palīdzību, lai risinātu ar mājokļiem saistītās problēmas, iesaistot vietējās kopienas un skartās romu kopienas; c)atbalstīt un stiprināt valsts iestādes, kas atbild par mājokļiem, pamatpakalpojumiem un vides standartiem, kā arī citus attiecīgos dalībniekus šajā jomā, tostarp nodrošinot tiem vajadzīgās pilnvaras un resursus, lai noteiktu ar mājokļiem saistītās vajadzības, uzraudzītu segregāciju un īstenotu visaptverošus reglamentējošus vai atbalsta pasākumus; d)novērst piespiedu izlikšanas no mājām, izmantojot agrīno brīdināšanu un mediāciju, organizēt atbalstu cilvēkiem, kuriem draud izlikšana no mājām, kā arī nodrošināt alternatīvu atbilstošu mājokli, īpašu uzmanību veltot ģimenēm; e)uzlabot romu sadzīves apstākļus, novērst un risināt negatīvo ietekmi uz veselību, ko rada piesārņojuma ietekme;

f)nodrošināt sociālo atbalstu un piekļuvi vispārējiem pakalpojumiem romiem, kuri ir bez pajumtes; (g)nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi sociālajiem mājokļiem, pieņemot piekļuves kritērijus, kuros par prioritāti noteiktas sociālās vajadzības; h)atbalstīt integrētus mājokļu risinājumus, kas īpaši vērsti uz marginalizētiem romiem, apvienojot mikroaizdevumus mājokļu celtniecībai un uzturēšanai ar finanšpratību un uzkrājumu plāniem, celtniecības apmācībām un aktivizēšanas pasākumiem; i)atbalstīt klejotāju apmešanās vietu izbūvi un uzturēšanu. Partnerības un institucionālās spējas Valsts kontaktpunktu romu jautājumos iesaistīšana un atbalsts 11.Dalībvalstīm būtu jānodrošina valsts kontaktpunkti romu jautājumos ar atbilstošiem un nepieciešamiem resursiem, personāla kompetenci, pilnvarām un politisko ietekmi, lai tie var efektīvi koordinēt un uzraudzīt valsts politikas programmas romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības jomā, tostarp veikt informēšanas pasākumus vietējā līmenī. 12.Dalībvalstīm būtu jāsniedz iespēja valsts kontaktpunktiem romu jautājumos sekmēt romu pilsoniskās sabiedrības līdzdalību un iesaistīšanos valsts stratēģisko satvaru romu jautājumos un vietējo rīcības plānu izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un pārskatīšanā, izmantojot reformētus valsts romu platformas procesus. 13.Dalībvalstīm būtu jānodrošina valsts kontaktpunktu romu jautājumos līdzdalība sociālās iekļaušanas politikas programmu un universālo pakalpojumu izstrādē, lai uzlabotu to atbilstību romu vajadzībām un to ietvaros piedāvāto palīdzību, tostarp attiecīgos gadījumos nodrošinot kontaktpunktu līdzdalību lēmumu pieņemšanā par Savienības fondu programmu plānošanu un uzraudzību. Iestāžu līdzdalība vienlīdzīgas attieksmes veicināšanā 14.Dalībvalstīm būtu jāatbalsta iestādes vienlīdzīgas attieksmes veicināšanai (“līdztiesības iestādes”), lai tās var efektīvi un neatkarīgi strādāt un sadarboties ar visiem attiecīgajiem dalībniekiem, tostarp valsts kontaktpunktiem romu jautājumos, valsts iestādēm, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un privātā sektora pārstāvjiem. Šādam atbalstam cita starpā būtu jāsniedz līdztiesības iestādēm iespēja: a)izskatīt diskriminācijas, naida runas un naida noziegumu gadījumus un īstenot stratēģisku tiesvedību; b)novērst neziņošanu par diskriminācijas, naida runas un naida noziegumu gadījumiem un uzlabot romu informētību par viņu tiesībām; c)veikt izpēti par romu līdztiesību un diskrimināciju un vākt ar to saistītos datus; d)veidot romu pilsoniskās sabiedrības spējas un sadarboties ar to, īpaši pievēršoties tiesu iestāžu pieejamībai un līdztiesības tiesību aktu piemērošanai; e)sniegt norādes un nodrošināt apmācību publiskām un privātām organizācijām un plašsaziņas līdzekļiem. 15.Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai līdztiesības iestādes tiktu cieši iesaistītas valsts stratēģisko satvaru romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības nodrošināšanai un attiecīgo Savienības fondu programmu izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un pārskatīšanā, kā arī varētu sniegt šajā procesā lietderīgu ieguldījumu, tostarp: a)ņemot vērā līdztiesības iestāžu ieteikumus par valsts stratēģisko satvaru īstenošanas standartiem, lai to izstrādē un īstenošanā nodrošinātu lielāku uzsvaru diskriminācijas apkarošanai un novēršanai, tostarp risinot antičigānisma problēmu un cenšoties likvidēt strukturālo diskrimināciju; b)iesaistot līdztiesības iestādes struktūrās, kas ir izveidotas valsts stratēģisko satvaru romu jautājumos īstenošanas, uzraudzības un pārskatīšanas pārraudzībai, un attiecīgo Savienības fondu uzraudzības komitejās. Vietējo un reģionālo ieinteresēto personu iesaistīšana

16.Dalībvalstīm būtu jāiesaista reģionālās un vietējās iestādes un vietējā pilsoniskā sabiedrība valsts stratēģisko satvaru izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un pārskatīšanā. 17.Dalībvalstīm būtu jāmudina reģionālās un vietējās iestādes to attiecīgo kompetenču ietvaros izstrādāt vai atjaunināt vietējos rīcības vai segregācijas novēršanas plānus vai valsts stratēģiskos satvarus romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības nodrošināšanai. Šiem rīcības plāniem vai stratēģiskajiem satvariem būtu jāietver pasākumi, atsauces vērtības, kritēriji, izmērāmi mērķi un finansējuma piešķīrums. 18.Dalībvalstīm būtu jānodrošina sadarbība starp centrālajām un vietējām iestādēm saistībā ar tādu Savienības finansējuma programmu izstrādi un īstenošanu, kuras ir saistītas uz romu diskriminācijas novēršanu un risināšanu, lai nodrošinātu romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības ietveršanu visā programmu sagatavošanas, uzraudzības un novērtēšanas gaitā, kā arī nodrošinātu labāku Savienības līdzekļu novirzīšanu vietējā līmenī. 19.Dalībvalstīm būtu jāveicina iekļautība, daudzveidība un pozitīva rīcība, lai nodrošinātu, ka valsts iestādes vietējā un reģionālajā līmenī pieņemtu darbā romu profesionāļus. 20.Dalībvalstīm būtu jāstiprina un jāatzīst romu pārstāvība vietējā līmenī, iesaistot kopienu, proti, īstenojot sabiedrības virzītu vietējo attīstību. Sadarbība ar pilsonisko sabiedrību 21.Dalībvalstīm būtu jāveicina sociālā inovācija, partnerība un sadarbība starp valsts iestādēm, romiem un romu intereses aizstāvošo pilsonisko sabiedrību. 22.Dalībvalstīm būtu jāizmanto visas iespējas, ko sniedz valsts romu platformas vai citi sadarbības un dialoga kanāli dalībvalstīs, lai valsts stratēģisko satvaru romu jautājumos un vietējo rīcības plānu izstrādē, īstenošanā, uzraudzībā un pārskatīšanā pārredzamā un iekļaujošā veidā iesaistītu romus un romu intereses aizstāvošo pilsonisko sabiedrību, kā arī citas ieinteresētās personas. 23.Dalībvalstīm būtu jāatbalsta pilsoniskā sabiedrība pret romiem vērstas naida runas un naida noziegumu uzraudzības un ziņošanas jomā un sniegt atbalstu cietušajiem saistībā ar ziņošanu par naida noziegumiem un naida runu. 24.Dalībvalstīm būtu jānodrošina finansējums, lai atbalstītu romu un romu intereses aizstāvošās pilsoniskās sabiedrības plurālismu un neatkarību, tādējādi sniedzot tai iespēju ziņot par valsts stratēģiskajiem satvariem romu jautājumos un tās uzraudzīt kā neatkarīgām novērotāju organizācijām, kā arī saglabāt to administratīvo spēju. 25.Dalībvalstīm būtu jāiesaista pilsoniskā sabiedrība un romu kopienas (tostarp kā attiecīgo Savienības fondu uzraudzības komiteju locekļus) visā Savienības fondu programmu ciklā valsts, reģionālā un vietējā līmenī. 26.Dalībvalstīm būtu jāveicina spēju veidošana un vadība romu pilsoniskajā sabiedrībā, tostarp jauniešu organizācijās, lai sniegtu iespēju attiecīgajām iestādēm un organizācijām piedalīties visos politiskā cikla posmos un sabiedriskajā dzīvē kopumā. 27.Dalībvalstīm būtu jāveicina starpnozaru darbs un plašākas apvienības līdztiesība un iekļaušana sekmēšana, iesaistot valdību, pilsonisko sabiedrību, uzņēmumus un rūpniecības nozaru pārstāvjus, akadēmiskās un pētniecības aprindas. No tā varētu izrietēt tādu struktūru kopīgi īstenoti pasākumi, kuras atbalsta dzimumu līdztiesību, rasisma, rasu diskriminācijas, ksenofobijas un ar to saistītas neiecietības apkarošanu vai strādā, lai atbalstītu bērnu, vecāka gadagājuma cilvēku, romu, LGBTI+, cilvēku ar invaliditāti, patvērumu meklētāju, bēgļu un citu migrantu, kā arī bezvalstnieku tiesības. Finansējums 28.Dalībvalstīm, jo īpaši tām, kuras saskaras ar lielākām problēmām saistībā ar romu līdztiesību, iekļaušanu un līdzdalību un/vai kurās ir lielākas romu kopienas, būtu pilnībā un optimāli jāizlieto vispārējais un mērķtiecīgais Savienības un valsts finansējums, kas ir saistīts ar romu diskriminācijas novēršanu un risināšanu, un šā finansējuma izlietošana var ietvert konkrētu uzdevumu izvēli tādu marginalizētu kopienu kā romu sociālekonomiskai integrācijai, kā arī efektīvas koordinācijas nodrošināšanu starp Savienības un valsts finansējumu avotiem, kas attiecas uz romu līdztiesību un sociālekonomisko iekļaušanu. 29.Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai iesaistītos reģionālās, vietējās, pilsētu un citas publiskā sektora iestādes, ekonomiskie un sociālie partneri, attiecīgās struktūras, kuras pārstāv pilsonisko sabiedrību, nevalstiskās organizācijas, kā arī struktūras, kas atbild par sociālās iekļaušanas, pamattiesību un nediskriminācijas veicināšanu, sagatavojot, īstenojot, uzraugot un novērtējot Savienības programmas, tostarp piedaloties uzraudzības komitejās. 30.Dalībvalstīm būtu jāpiešķir pietiekami valsts resursi tam, lai īstenotu ES romu līdztiesības, iekļaušanas un līdzdalības stratēģiskajā satvarā, kā arī valstu stratēģiskajos satvaros paredzētos politikas pasākumus, nodrošinot, ka tie atspoguļo romu kopienu faktiskās vajadzības un ir samērīgi ar romu kopienu lielumu un problēmām. 31.Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai nacionālie atveseļošanas un noturības plāni veicinātu neaizsargāto grupu, tostarp romu un citu cilvēku ar rasu vai etnisko piederību minoritātei, iekļaušanu. 32.Dalībvalstīm būtu jāuzlabo ES programmu vai ar minoritāšu sociālekonomiskās iekļaušanas mērķi īstenoto strukturālo reformu izstrāde, īstenošana, uzraudzība un novērtēšana, piemēram, pieprasot tehnisko atbalstu no strukturālo reformu atbalsta programmas. 33.Dalībvalstīm būtu jāveicina valsts un Savienības finansējuma izmantošana, lai atbalstītu centrālā un vietējā līmeņa iestāžu, kā arī pilsoniskās sabiedrības organizāciju spēju veidošanu, kā arī nodrošinātu labas prakses apmaiņu starp šīm iestādēm un organizācijām, lai tās varētu sekmēt romu diskriminācijas apkarošanas pasākumu īstenošanu, paātrinot līdztiesības un iekļaušanas nodrošināšanu, tostarp apkarojot segregāciju un veicinot romu līdzdalību.