Kopumā attiecības ar valstu parlamentiem arī 2018. gadā bija intensīvas un produktīvas. Atzinumi, kas izdoti gan Komisijas politiskā dialoga kontekstā ar valstu parlamentiem, gan saskaņā ar subsidiaritātes agrīnās brīdināšanas mehānismu, attiecas uz dažādiem politikas virzieniem un jautājumiem. To atzinumu skaits, kas iesniegti politiskā dialoga ietvaros, 2018. gadā saglabājās tādā pašā augstā līmenī kā 2017. gadā, lai gan lielāko daļu atzinumu iesniedza tikai dažas ļoti aktīvas palātas. Savukārt to valstu parlamentu skaits, kuri neizdeva nevienu atzinumu, 2018. gadā palielinājās līdz astoņiem (desmit palātas). Tai pašā laikā aptuveni viena trešdaļa no visiem Komisijas saņemtajiem atzinumiem attiecās uz priekšlikumiem, kuriem nepiemēro subsidiaritātes pārbaudi, tostarp vairākiem pašiniciatīvas atzinumiem, kas nav saistīti ar kādu konkrētu Komisijas priekšlikumu.

Arī Komisijas tīmekļa vietne “Kā atvieglot slogu — izsakiet viedokli!” un Normatīvās atbilstības un izpildes programmas (REFIT) platforma nodrošina veidu, kā sabiedrība un ieinteresētās personas var sazināties ar Komisiju par to, ka esošie Savienības tiesību akti, iespējams, rada pārmērīgu slogu vai nav efektīvi, tostarp arī par subsidiaritātes vai proporcionalitātes aspektiem. REFIT platforma 2018. gadā sagatavoja 20 atzinumus ar ieteikumiem Komisijai par to, kā vienkāršot un samazināt esošo Savienības tiesību aktu radīto regulatīvo slogu. Komisija uz šiem ieteikumiem sniedz atbildes, jo īpaši īstenojot savas darba programmas.

Komisija 2018. gadā turpināja īstenot savu padziļināto labāka regulējuma programmu un integrēt subsidiaritātes un proporcionalitātes principus visos politikas veidošanas posmos, balstoties uz 2017. gadā publicētajām uzlabotajām vadlīnijām. Tika vēl vairāk uzlabots tīmekļa portāls “Izsakiet viedokli”, lai iedzīvotājiem un ieinteresētajām personām nodrošinātu vienotu kontaktpunktu dalībai Komisijas politikas izstrādes procesā. Komisija arī turpināja izvērtēt esošos tiesību aktus un politikas satvarus, pirms iesniegt priekšlikumus par to pārskatīšanu. Šie izvērtējumi ietvēra novērtējumus par to, vai esošie politikas pasākumi joprojām atbilst mērķim un ciktāl tie atbilst subsidiaritātes principam un proporcionalitātes principam.

·palīdzēs valstu parlamentiem efektīvāk pildīt to uzdevumus, vienojoties ar Eiropas Parlamentu un Padomi par to, ka Ziemassvētku / Jaungada brīvdienu laikposms netiek iekļauts astoņu nedēļu termiņā, kas tiem atvēlēts pamatotu atzinumu iesniegšanai;

JURI komiteja arī ierosināja, ka astoņu nedēļu periodu, kurā valstu parlamentiem ir jāizdod pamatotie atzinumi, varētu pagarināt, balstoties uz pamatotiem un objektīviem iemesliem (piem., dabas katastrofu un pārtraukumu gadījumā). To varētu panākt ar politisku vienošanos starp Eiropas Savienības iestādēm un valstu parlamentiem. Turklāt JURI komiteja ierosināja, ka Komisija varētu kopā ar valstu parlamentiem novērtēt iespēju izstrādāt nesaistošas pamatnostādnes, lai palīdzētu valstu parlamentiem novērtēt atbilstību subsidiaritātes principam un proporcionalitātes principam, nekaitējot to rīcības brīvībai.

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta Reglamenta V pielikumu Juridiskā komiteja (JURI) ir horizontāli atbildīga par to, lai tiktu nodrošināta atbilstība subsidiaritātes principam. Reizi sešos mēnešos kāds no JURI komitejas locekļiem tiek iecelts par pastāvīgo referentu subsidiaritātes jautājumos saskaņā ar politisko grupu rotācijas principu. Sajjad Karim (Eiropas Konservatīvo un reformistu grupa) bija pastāvīgais referents 2018. gada pirmajā pusgadā; pēc tam šo amatu uz otro pusgadu ieņēma Gilles Lebreton (grupa “Nāciju un brīvības Eiropa”). Saņemtos pamatotos atzinumus, kurus par tādiem atzinusi minētā komiteja, informatīvā nolūkā iekļauj JURI komitejas pirmās pieejamās sanāksmes darba kārtībā.

Eiropas Parlaments 2018. gadā no valstu parlamentiem oficiāli saņēma 473 iesniegumus atbilstīgi 2. protokolam par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes principa piemērošanu. No tiem 46 bija pamatoti atzinumi, savukārt pārējie 427 — skaidrojumi (iesniegumi, kuros nebija izvirzīti ar subsidiaritātes atbilstību saistīti problēmjautājumi). Salīdzinājumam — 2017. gadā Eiropas Parlamentam oficiāli tika iesniegti 49 pamatoti atzinumi un 372 skaidrojumi. Pamatoto atzinumu un skaidrojumu attiecība joprojām ir maza, un tas parāda, ka valstu parlamenti neuzskata, ka subsidiaritātes kontrole ir līdzeklis Eiropas Savienības likumdošanas procesa apturēšanai, bet gan drīzāk iespēja paust viedokļus un bažas.

Subsidiaritātes uzraudzības tīkls joprojām bija nozīmīgs instruments saistībā ar komitejas veiktajām subsidiaritātes uzraudzības darbībām. Salīdzinot ar 2017. gadu, tīkls izmainījās tikai nedaudz, proti, līdz 2018. gada beigām partneru skaits bija no 155 pieaudzis līdz 156. Vienīgais jaunpienācējs 2018. gadā bija Maia pašvaldība no Portugāles.

Otrā no 2018. gada otrā pusgada subsidiaritātes darba programmā ietvertajām prioritārajām iniciatīvām bija daudzgadu finanšu shēma. No tiesību aktu priekšlikumu kopuma vienīgais priekšlikums, par kuru tika paustas bažas, bija priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Savienības budžeta aizsardzību vispārēju trūkumu gadījumā saistībā ar tiesiskumu dalībvalstīs; šajā saistība tika uzsvērts, ka netika veikts ietekmes novērtējums un ka, tā kā šis ir nozīmīgs un pilnībā jauns temats, ietekmes novērtējuma neesība būtu jāuzskata par būtisku procedūras nepilnību. Lai gan tika atzinīgi vērtēts Komisijas nolūks ieviest trīs jaunus pašu resursus, atzinumā ir norādīts, ka Reģionu komiteja pauž nožēlu par to, ka Komisijas priekšlikumā ieviest jaunus pašu resursus nav sniegts pietiekams novērtējums par atbilstību subsidiaritātes principam un nav izvērtēta priekšlikuma iespējamā ietekme uz vietējo un reģionālo iestāžu finansiālo stāvokli. Komisija atbildēja, ka jaunu resursu ieviešana samazinātu dalībvalstu ieguldījumu, balstoties uz nacionālo kopienākumu, un ka princips par kopīgas nodokļu bāzes (piem., pievienotās vērtības nodoklim) piemērošanu starp Eiropas Savienību un dalībvalstīm bija labi iedibināta prakse.

Turklāt, balstoties uz savu reglamentu, komiteja novērtēja visu to tiesību aktu priekšlikumu atbilstību subsidiaritātes principam un proporcionalitātes principam, par kuriem tā sniedza atzinumus. Komiteja 2018. gadā pieņēma 78 atzinumus, no kuriem 40 bija saistīti ar kādu tiesību akta priekšlikumu, 35 ietvēra novērtējumu par atbilstību subsidiaritātes principam un 33 ietvēra novērtējumu par atbilstību proporcionalitātes principam.

Komiteja 2018. gadā atkal īstenoja subsidiaritātes darba programmu kā tās galveno subsidiaritātes uzraudzības instrumentu. Sākotnēji no Komisijas 2018. gada darba programmas tika izraudzītas 5 prioritāras iniciatīvas un 5 papildu iniciatīvas. Tomēr tādēļ, ka komitejas delegācija darbojās darba grupā, komitejas ierastās subsidiaritātes uzraudzības darbības 2018. gada pirmajā pusgadā tika apturētas. Pārskatītās 2018. gada otrā pusgada subsidiaritātes darba programmas ietvaros tika uzraudzītas divas no piecām sākotnēji izraudzītajām iniciatīvām.

Šos centienus spilgti parāda reģionālo centru tīkla izmēģinājuma projekts, lai novērtētu Eiropas Savienības tiesību aktu īstenošanu. Realizēt šo projektu bija ieteikts vienā no ieteikumiem darba grupas galīgajā ziņojumā, un komitejas Birojs to apstiprināja 2018. gada 8. oktobrī. Tā galvenais mērķis bija novirzīt vietējo un reģionālo pieredzi Eiropas politikas īstenošanā, lai palielinātu Savienības tiesību aktu pievienoto vērtību. Izmēģinājuma posmu ir plānots īstenot divus gadus, piedaloties 20 reģioniem, un politiski tas tika atklāts Eiropas reģionu un pilsētu 8. samitā, kas notika 2019. gada 14. un 15. martā Bukarestē.

3. Subsidiaritātes kontroles mehānisma piemērošana valstu parlamentos

3.1. Pārskats

Komisija 2018. gadā no valstu parlamentiem saņēma 37 pamatotus atzinumus, kas bija ievērojami mazāk nekā 2016. gadā (65) un 2017. gadā (52). Kopējais saņemto atzinumu skaits 2018. gadā bija gandrīz tāds pats kā iepriekšējos gados (2017. gadā — 576, 2018. gadā — 569), un tas nozīmē, ka pamatoto atzinumu īpatsvars attiecībā pret saņemto atzinumu kopējo skaitu turpināja samazināties no 10,5 % 2016. gadā un 9 % 2017. gadā uz 6,5 % 2018. gadā. Tāpat krasi samazinājās pamatoto atzinumu īpatsvars attiecībā pret to saņemto atzinumu kopējo skaitu, kuri attiecas uz Komisijas priekšlikumiem, kam piemēro subsidiaritātes kontroles mehānismu — no 17,6 % (65/370) 2016. gadā un 16 % (52/325) 2017. gadā uz 10,5 % (37/351) 2018. gadā

2018. gadā saņemtie 37 pamatotie atzinumi attiecās uz 22 dažādiem priekšlikumiem vai tiesību aktu kopumiem (sk. 1. pielikumu), taču nebija neviena tāda priekšlikuma / tiesību aktu kopuma, attiecībā uz kuru būtu saņemti vairāk nekā četri pamatoti atzinumi (ar piecām līdz septiņām balsīm). Tas atšķiras no situācijas 2016. gadā, kad par priekšlikumu pārskatīt direktīvu par darba ņēmēju norīkošanu darbā tika saņemti 14 pamatoti atzinumi un tādēļ tika iedarbināta “dzeltenās kartītes” procedūra, un no situācijas 2017. gadā, kad par priekšlikumu par iekšējo elektroenerģijas tirgu tika saņemti 11 pamatoti atzinumi, taču minētā procedūra netika uzsākta. Visvairāk pamatoto atzinumu tika saņemts par šādiem priekšlikumiem: priekšlikums par Dzeramā ūdens direktīvas pārskatīšanu, priekšlikums par digitālo darbību aplikšanu ar nodokli Savienībā un priekšlikums par pasākumu racionalizēšanu ar mērķi veicināt Eiropas transporta tīkla ieviešanu. Par katru no tiem tika saņemti 4 pamatoti atzinumi. Tie sīkāk ir aprakstīti 3.2. iedaļā.

Lai gan valstu parlamentu nosūtītajos pamatotajos atzinumos parasti tiek apšaubīta ierosinātās Eiropas līmeņa rīcības pievienotā vērtība salīdzinājumā ar rīcību valsts, reģionālā vai vietējā līmenī, ir vērts pieminēt arī gadījumu, kad gluži pretēji Francijas Assemblée nationale izdotajā pamatotajā atzinumā par stratēģiskajiem plāniem saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku tika oponēts pret pārmērīgu pilnvaru deleģēšanu dalībvalstīm un konstatēts, ka attiecīgo politiku varētu efektīvāk īstenot Savienības līmenī.

2018. gadā iesniegto pamatoto atzinumu kopskaita samazināšanās atspoguļoja to, ka līdzīgi samazinājās arī katras palātas iesniegto pamatoto atzinumu skaits. 2018. gadā pamatotus atzinumus iesniedza 14 no 41 palātas (salīdzinājumā ar 26 palātām 2016. gadā un 19 — 2017. gadā). Palāta, kas izdeva salīdzinoši daudz vairāk pamatoto atzinumu, bija Zviedrijas Riksdag. Tas izdeva 12 pamatotus atzinumus, kas ir vairāk nekā viena trešdaļa no minēto atzinumu kopskaita. Pamatotus atzinumus 2018. gadā izdeva arī šādas palātas (norādītas alfabētiskā kārtībā pēc dalībvalsts nosaukuma): Austrijas Bundesrat (3), Čehijas Poslanecká sněmovna (4), Čehijas Senát (1), Dānijas Folketing (2), Francijas Sénat (2), Francijas Assemblée nationale (1), Itālijas Senato della Repubblica (1), Īrijas Dáil un Seanad Éireann (4), Lielbritānijas House of Commons (2) un House of Lords (1), Maltas Kamra tad-Deputati (1), Nīderlandes Tweede Kamer (1), Vācijas Bundestag (2).

3.2. Nozīmīgākie gadījumi

Šajā iedaļā ir aprakstīti trīs konkrēti priekšlikumi / tiesību aktu kopumi, par kuriem 2018. gadā tika saņemts visvairāk pamatotu atzinumu (par katru 4).

·Priekšlikums pārskatīt Dzeramā ūdens direktīvu

Komisija 2018. gada 1. februārī ierosināja pārskatīt Direktīvu par dzeramā ūdens kvalitāti. Par šo priekšlikumu tika saņemti 4 pamatoti atzinumi.

Austrijas Bundesrat apšaubīja to, vai ierosinātie noteikumi par bīstamības novērtējumu un informāciju, kas jāsniedz sabiedrībai, dos kādus ieguvumus un vai noteikumi par tiesu iestāžu pieejamību atbilst Austrijas tiesu sistēmai. Īrijas Dáil un Seanad Éireann konstatēja, ka šis priekšlikums nevajadzīgi ierobežo valsts lēmumu pieņemšanas tvērumu un tajā netiek ņemti vērā valsts līmenī esošie noteikumi, kā arī vietējie un reģionālie apsvērumi. Lielbritānijas House of Commons argumentēja, ka šajā priekšlikumā nav izskaidrots tas, kādu lielāku ieguvumu sniegtu Eiropas līmeņa rīcība, un ka ar to dalībvalstīm tiek sniegta pārāk maza rīcības brīvība jauno noteikumu īstenošanas kontekstā, jo īpaši saistībā ar prasību nodrošināt piekļuvi dzeramajam ūdenim sabiedriskās vietās. Čehijas Poslanecká sněmovna pauda viedokli, ka jautājumu par ūdens kvalitāti un jautājumus, kas saistīti ar brīvu piekļuvi ūdenim sabiedriskās vietās, varētu pietiekamā mērā risināt dalībvalstis centrālā, reģionālā un vietējā līmenī.

Savās atbildēs uz valstu parlamentu paustajām bažām par subsidiaritāti Komisija uzsvēra, ka, ierosinot pārskatīt Dzeramā ūdens direktīvu, tā reaģēja uz pašu pirmo sekmīgo Eiropas pilsoņu iniciatīvu “Right2Water” un uz Eiropas Parlamenta rezolūciju, kurā tas aicina Komisiju iesniegt tiesību aktu priekšlikumus saskaņā ar Eiropas pilsoņu iniciatīvas primāro mērķi. Komisija ievēroja arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam. Turklāt Dzeramā ūdens direktīvas izvērtējums apliecināja dzeramā ūdens tiesību aktu vērtību Eiropas līmenī. Tāpēc Komisija palika pie sava viedokļa, ka šā priekšlikuma mērķi — aizsargāt cilvēku veselību, nodrošinot iedzīvotājiem kvalitatīvu dzeramo ūdeni visā Eiropā, — labāk varētu sasniegt Eiropas līmenī. Komisija arī atgādināja, ka saskaņā ar šo priekšlikumu dalībvalstīm joprojām ir plaša rīcības brīvība, integrējot Direktīvu valsts tiesību aktos un to īstenojot.

·Priekšlikums direktīvām par digitālo darbību aplikšanu ar nodokli Savienībā

Komisija 2018. gada 21. martā pieņēma priekšlikumu direktīvai, ar ko paredz noteikumus par uzņēmumu nodokļa uzlikšanu nozīmīgas digitālas klātbūtnes gadījumā, un direktīvai par digitālo pakalpojumu nodokļa kopējo sistēmu attiecībā uz ieņēmumiem, ko rada konkrētu digitālo pakalpojumu sniegšana. Šīs direktīvas bija daļa no digitālās ekonomikas nodokļu tiesību aktu kopuma, un to mērķis bija risināt problēmas, ko rada tas, ka pašreizējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma atpaliek no digitālās nozares jaunajiem elementiem. Par abiem šiem priekšlikumiem tika saņemti 4 pamatoti atzinumi. Četras palātas, kas izdeva pamatotos atzinumus, argumentēja, ka nodokļi, pirmkārt, ir dalībvalstu jautājums un ka priekšlikumu mērķi labāk varētu sasniegt ar valsts līmeņa risinājumiem, kas tiek koordinēti starptautiskā līmenī, jo īpaši Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas paspārnē.

Savās atbildēs Komisija uzsvēra, ka digitālo darbību aplikšanai ar nodokļiem ir starptautiska dimensija, jo tā sakņojas starptautiskajā nodokļu sistēmā un aptver gadījumus, kad digitālās darbības tiek īstenotas pāri robežām. Nekoordinēti valsts pasākumi šajā jomā sarežģītu situāciju, novedot pie izkropļojumiem vienotajā tirgū un palielinot nodokļu dubultās uzlikšanas risku. Tādējādi Eiropas risinājums nodrošinātu pievienoto vērtību salīdzinājumā ar dažādiem valsts politikas virzieniem, jo tas samazinātu atbilstības slogu uzņēmumiem, uz kuriem attiecas jaunie noteikumi, un sniegtu spēcīgu vēstījumu starptautiskajai kopienai, ka Eiropas Savienība ir apņēmusies nodrošināt digitālās ekonomikas aplikšanu ar taisnīgiem nodokļiem. Komisija ir cieši sadarbojusies ar Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizāciju, lai atbalstītu starptautiska risinājuma izstrādi, bet tas aizņems laiku un priekšlikums par uzņēmumu aplikšanu ar nodokli nozīmīgas digitālas klātbūtnes gadījumā veicinātu starptautiskās diskusijas.

·Priekšlikums regulai par pasākumu racionalizēšanu ar mērķi veicināt Eiropas transporta tīkla ieviešanu

Komisija 2018. gada 27. maijā pieņēma priekšlikumu regulai par pasākumu racionalizēšanu ar mērķi veicināt Eiropas transporta tīkla ieviešanu. Šā priekšlikuma mērķis ir atbalstīt Eiropas transporta pamattīkla efektīvu un savlaicīgu īstenošanu, un tajā ir noteikta prasība katrai dalībvalstij iecelt vienotu kompetento iestādi, kas būtu atbildīga par atļauju piešķiršanu. Par šo priekšlikumu tika saņemti 4 pamatoti atzinumi.

Zviedrijas Riksdag atbalstīja šā priekšlikuma mērķus, bet kritizēja regulas projektā ierosināto darbības jomu, kas ietvertu visus infrastruktūras komponentus, kuri ietilpst Eiropas transporta pamattīklā, ko veido valsts transporta tīkli, uz kuriem attiecas valsts plānošanas un atļauju piešķiršanas procedūras. Riksdag uzskata, ka nav nepieciešams rūpīgi kontrolēt valsts plānošanas un atļauju piešķiršanas procedūras, ne arī valsts iestāžu, tostarp vietējo un reģionālo pašpārvalžu, darbību. Arī Vācijas Bundestag atbalstīja šā priekšlikuma mērķus, bet pauda viedokli, ka šos mērķus varētu tikpat efektīvi sasniegt dalībvalstis centrālā, reģionālā vai vietējā līmenī bez nepieciešamības katrai dalībvalstij izraudzīt vienotu kompetento iestādi. Tāpat tas kritizēja regulas izvēli, norādot, ka, pieņemot direktīvu, varētu labāk ņemt vērā valstu konkrēto situāciju. Čehijas Senát pauda viedokli, ka ierosinātajā vienotajā integrētajā procedūrā netiek ņemta vērā dažādo situāciju sarežģītība un ka pašreizējo stāvokli varētu uzlabot, dalībvalstīm apmainoties ar labu praksi. Īrijas Oireachtas norādīja, ka ar šo priekšlikumu nevajadzīgi tiek ierobežota valsts lēmumu pieņemšana un tajā netiek ņemti vērā vietējie un reģionālie apsvērumi.