Sabiedriskās apspriešanas ietvaros tika saņemtas 153 atbildes. Bija daudz atbilžu no uzņēmumiem (91), nākamais lielākais skaits bija no dalībvalstu iestādēm (45) un no iedzīvotājiem (17). Sabiedriskajā apspriešanā atbildēja 45 dalībvalstu iestādes. Atsevišķi uzņēmumi (44) un uzņēmēju organizācijas (44) bija pārstāvētas līdzīgi.

Komisija iesniedza arī risinājumus, kas paredzēti, lai veicinātu to, ka valstu iestādes izpilda prasību paziņot administratīvos lēmumus, ar kuriem aizliedz vai ierobežo savstarpēju atzīšanu, piemēram, tādus kā labāka pārredzamība un IT rīka izmantošana un iespēja izveidot jaunu ātru procedūru, kura būtu alternatīva dārgajām un ilgstošajām tiesas procedūrām, kas pieejamas pašlaik.

Savstarpējas atzīšanas konsultatīvās komitejas septītā un astotā sanāksme notika attiecīgi 2015. gada 2. decembrī un 2016. gada 25. oktobrī. Komitejas locekļi ir dalībvalstu pārstāvji, kuri risina savstarpējas atzīšanas problēmas. Komisija iesniedza idejas, kā uzlabot informētību par savstarpēju atzīšanu, un dalībvalstis tās uzņēma atzinīgi, kā arī to galveno problēmu iepriekšēju analīzi, kuras rada savstarpējas atzīšanas nepietiekama darbība, un iepriekšējus risinājumus, kā uzlabot savstarpēju atzīšanu, un lūdza atgriezenisko informāciju no delegācijām.

Uzņēmumi ģeogrāfiskā ziņā bija pārstāvēti diezgan līdzsvaroti. Runājot par valsts iestādēm, sabiedriskajā apspriešanā piedalījās 18 dalībvalstis un Norvēģija.

Kā ieinteresētās personas redz savstarpēju atzīšanu un tās iespējamos trūkumus

Lielākā daļa atbildējušo uzņēmumu, kuri vēlas pārdot produktus citā dalībvalstī, pārbauda minētās dalībvalsts piemērojamos noteikumus un, ja šie noteikumi neļauj produktu pārdot, vairums pielāgo produktu. Tas notiek, neraugoties uz to, ka 70 % no tiem ir pilnīgi informēti par savstarpējas atzīšanas principu. Vairāk nekā puse no uzņēmumiem, kuri atbildēja, ir mēģinājuši izmantot savstarpēju atzīšanu, lai ienāktu jaunā tirgū. No tiem pusei piekļuve tirgum tika liegta, un tikai 2 % veiksmīgi pārsūdzēja šo lēmumu.

Neraugoties uz augsto informētības līmeni par savstarpēju atzīšanu, lielākā daļa atbildējušo uzskata, ka joprojām vajadzīga informētības uzlabošana.

Attiecībā uz šķēršļiem savstarpējas atzīšanas darbībai uzņēmumi kā lielāko šķērsli norādīja, ka trūkst ātru tiesiskās aizsardzības līdzekļu to valstu lēmumu pārsūdzēšanai, kuri liedz piekļuvi tirgum, un kā nākamo — nepietiekamu komunikāciju iestāžu starpā. 52 % atbildējušo paši bija saskārušies ar šādiem šķēršļiem.

Savstarpējas atzīšanas regulas darbība

Rezultativitāte – kādā mērā regula ir sasniegusi savus mērķus?

Lielākā daļa atbildējušo ir informēti par regulu un uzskata, ka vairums instrumentu, ko tā radījusi, ir lietderīgi un joprojām ir nepieciešami. Attiecībā uz to, vai regula sasniedz savu mērķi, ļoti neliels skaits ekonomikas dalībnieku uzskata, ka kopš regulas stāšanās spēkā ir vieglāk pārdot produktus citā dalībvalstī. Lielākā daļa uzskata, ka regula nav uzlabojusi situāciju, vai nezina, jo tie vai nu neizmanto savstarpēju atzīšanu, vai nepārdod produktus ārzemēs.

Efektivitāte – regulas izmaksas un ieguvumi

Valstu iestādes izmaksas novērtēja kā vidējas un pilnīgi vai daļēji piekrita, ka no regulas ir ieguvumi tādā ziņā, ka tā atvieglo piekļuvi tirgum.

Uzņēmumiem galvenās izmaksas radās no nepieciešamības pielāgot produktus piemērojamajiem valstu noteikumiem, kad savstarpējā atzīšana vai nu tika liegta, vai netika izmantota, lai iekļūtu tirgū. Augstās izmaksas saistītas arī ar kavēšanos ienākt tirgū un zaudētām iespējām, kad uzņēmumi atsakās ienākt tirgū to atšķirīgo valsts noteikumu dēļ, kuri prasa pielāgot produktus. Izmaksas, kas saistītas ar to administratīvo lēmumu pārsūdzēšanu, kuri liedz piekļuvi tirgum, uzskata par mazāk nozīmīgām, galvenokārt tādēļ, ka maz uzņēmumu bija izvēlējušies to darīt.

Izmaksas arī saistītas ar novērtēšanu, vai savstarpēju atzīšanu var izmantot, lai pārdotu produktus citā dalībvalstī. Ļoti nedaudzi ekonomikas dalībnieki (2 %) šo novērtēšanu nodod ārpakalpojumu sniedzējiem, bet 26 % to veic paši. 46 % izvēlas abus variantus atkarībā no produkta.

Regulas sniegto ieguvumu ziņā atbildējušo uzņēmumu uzskati ir diezgan dažādi. Lai gan dalībvalstis tiecas uzskatīt, ka regulas izmaksas ir proporcionālas ieguvumiem, ko tā rada, uzņēmumi lielākoties nepiekrīt un tikai 9 % tam piekrīt.

Saskaņotība

Atbildējušo starpā ir vienprātība par regulas saskaņotību.

ES pievienotā vērtība

Atbildes sniegušie ļoti uzsvēra savstarpējas atzīšanas noteikumu Eiropas pievienoto vērtību.

Novērtējums par komunikāciju, izmantojot savstarpēju atzīšanu

Lielākā daļa atbildējušo uzņēmumu nekad nav kontaktējušies ar produktu informācijas punktu nolūkā iegūt informāciju par produktiem piemērojamiem noteikumiem, galvenokārt tāpēc, ka tie nezina, ka šādi punkti pastāv. Atbildējušās dalībvalstis uzskata, ka komunikācija ar iestādēm savā valstī ir laba, bet komunikācija ar citas dalībvalsts iestādēm ir drīzāk viduvēja vai slikta.

Prioritātes savstarpējas atzīšanas uzlabošanai