KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Dalībvalstu atbildes par Revīzijas palātas 2012. gada pārskatu /* COM/2014/0120 final */





SATURA RĀDĪTĀJS Dalībvalstu atbildes par Revīzijas palātas 2012. gada pārskatu. 3 Kopsavilkums. 3 Dalībvalstu atbildes par Revīzijas palātas 2012. gada pārskatu. 5 1. Ziņojuma darbības joma. 5 2. Palātas 2012. gada pārskata galvenās iezīmes. 5 3. Dalībvalstu sniegto atbilžu apkopojums. 6 3.1. Darbības rezultāti — ES budžeta izpildes rezultāti 6 3.2. Attiecināmības un precizitātes kļūdas. 9 3.3. Labāka kontrole un sistēmas. 10 4. Secinājums. 14 KOMISIJAS ZIŅOJUMS Dalībvalstu atbildes par Revīzijas palātas 2012. gada pārskatu Kopsavilkums Šajā ziņojumā analizētas dalībvalstu sniegtās atbildes par Revīzijas palātas (turpmāk „Palātas”) pārskatu par 2012. budžeta gadu, un tas atbilst Finanšu regulas 162. panta 5. punktā noteiktajiem pienākumiem. Saskaņā ar Palātas veiktās revīzijas rezultātiem konsolidētie finanšu pārskati par 2012. gadu sniedz Savienības finanšu stāvokļa patiesu atspoguļojumu un tajos nav sniegtas būtiski nepareizas ziņas. Tomēr Palāta secināja, ka maksājumos par izdevumiem ir būtisks kļūdu līmenis, un pārbaudītās saistītās kontroles sistēmas tikai daļēji efektīvi darbojušās visās izdevumu jomās, izņemot administratīvos izdevumus, kurā kļūdas netika konstatētas. Saistībā ar budžetu kopumā iespējamākais kļūdu īpatsvars palielinājās no 3,9 % 2011. gadā līdz 4,8 % 2012. gadā. Palāta konstatēja, ka aplēstajā kopējā kļūdu īpatsvarā ievērojamu daļu veidoja attiecināmības kļūdas. Palāta arī norādīja, ka dalītas pārvaldības izdevumi, kas veidoja 80 % no ES izdevumiem, ievērojami veicinājuši aplēsto kopējo kļūdu īpatsvaru un daudzas konstatētās kļūdas varēja tikt atklātas, ja dalībvalstīs būtu bijusi labāka pirmā līmeņa kontrole. Šajā ziņojumā analizētas dalībvalstu sniegtās atbildes trīs nozīmīgās tematiskās grupās: 1) darbības rezultāti — ES budžeta izpildes rezultāti; 2) attiecināmības un precizitātes kļūdas un 3) labāka kontrole un sistēmas. Saistībā ar darbības rezultātiem Palāta kritizēja pašreizējo sistēmu darbības rezultātu novērtēšanai un ziņojumu sniegšanai. Tādējādi dalībvalstis tika aicinātas sniegt atbildes uz jautājumiem par darbības rezultātu noteikšanu, novērtēšanu un ziņojumu sniegšanu saistībā ar līdzfinansētām programmām. 23 dalībvalstis norādīja, ka tās izmanto SMART mērķus un RACER rādītājus, un dalībvalstis arī sniedza sīku informāciju par valstī veiktā darbības rezultātu novērtēšanas procesa dažādajiem aspektiem. Ja dalībvalstu paustais pozitīvais viedoklis apstiprināsies, Komisija varētu uzlabot vispārējo darbības rezultātu novērtēšanu un ziņojumu sniegšanu, pamatojoties uz dalībvalstu datiem. Maksājumu par izdevumiem jomā Palāta konstatēja atkārtotas attiecināmības kļūdas, kuru finansiālā ietekme bija saistīta ar neattiecināmo PVN izmaksu deklarācijās. Lauksaimniecības jomā Palāta arī norādīja uz ievērojamiem trūkumiem saistībā ar trijām revidētajām zemes gabalu identifikācijas sistēmas (ZGIS), kuru dēļ izveidojušās attiecināmības un precizitātes kļūdas. Visas iesaistītās dalībvalstis norādīja, ka tās ir centušās labot PVN kļūdas un atjaunināt un uzlabot ZGIS datubāzes. Palāta norādīja uz vienkāršoto izmaksu iespēju pozitīvo ietekmi tādās jomās kā nodarbinātība un kohēzija, un vairākums dalībvalstu piekrita Palātas atzinumam. Tas ir īpaši svarīgi tādēļ, ka vienkāršoto izmaksu iespēju lietošana varētu kalpot par galveno ieroci kļūdu novēršanai programmās jaunās daudzgadu finanšu shēmas ietvaros. Dalītās pārvaldības jomā Komisija pēc iespējas piemēro vienotās revīzijas jēdzienu; tas nozīmē, ka Komisija varētu paļauties uz revīziju un kontroli, ko veic valstu revīzijas iestādes, ja ir pierādīts, ka uz tām var paļauties un ja vadības un kontroles sistēmas ir pilnībā efektīvas. Šajā ziņojumā Palāta atsaucas uz risku, ka revīzijas iestāžu sniegtā informācija bieži nav ticama. 10 dalībvalstis norādīja, ka tās neplāno veikt uzlabojumus, jo uzskata, ka uz to revīzijas iestādēm var paļauties. Visas dalībvalstis norādīja, ka tās kopumā apmierina norādījumi par kļūdu apstrādi un Komisijas organizētie semināri 2012. un 2013. gadā. Vairākums dalībvalstu norādīja, ka tās vēlas ieviest efektīvus un samērīgus pasākumus krāpšanas novēršanai. Kaut gan Komisija atbalsta vienotās revīzijas jēdziena priekšrocības, tai ir jānodrošina dalībvalstu paziņoto datu ticamība, tādēļ tā veic sistēmu pārbaudes un revīzijas valstu revīzijas iestādēs un valstu struktūrās, kas atbild par ES programmu īstenošanu. KOMISIJAS ZIŅOJUMS Dalībvalstu atbildes par Revīzijas palātas 2012. gada pārskatu 1. Ziņojuma darbības joma Finanšu regulas 162. panta 5. punktā noteikts, ka, tiklīdz Palāta iesniegusi savu gada ziņojumu, Komisija nekavējoties informē attiecīgās dalībvalstis par tām minētā ziņojuma daļām, kuras attiecas uz to līdzekļu pārvaldību, par kuriem tās ir atbildīgas. Dalībvalstis sniedz atbildi sešdesmit dienu laikā, un pēc tam Komisija līdz nākamā gada 28. februārim nosūta atbilžu kopsavilkumu Revīzijas palātai, Eiropas Parlamentam un Padomei. Pēc tam, kad tika publicēts Palātas pārskats par 2012. budžeta gadu, Komisija attiecīgi informēja dalībvalstis par pārskatā iekļauto informāciju. Šāda informācija tika sniegta vēstulē, un katrai dalībvalstij bija jāaizpilda trīs pielikumi. Vēstules I pielikums ir anketa par pārskata punktiem, kuri attiecas uz atsevišķām dalībvalstīm, II pielikums ir anketa par revīzijas konstatējumiem, kuri attiecas uz katru dalībvalsti, un III pielikums ir anketa par aktuālākajiem konstatējumiem par dalīto pārvaldību saistībā ar Palātas ticamības deklarāciju par 2012. gadu. Šajā ziņojumā analizētas dalībvalstu sniegtās atbildes trīs nozīmīgās tematiskās grupās: 1) darbības rezultāti — ES budžeta izpildes rezultāti; 2) attiecināmības un precizitātes kļūdas un 3) labāka kontrole un sistēmas; ziņojumam pievienots Komisijas dienestu darba dokuments (DDD), kurā ir dalībvalstu atbildes par I un III pielikumu. 2. Palātas 2012. gada pārskata galvenās iezīmes Saskaņā ar Palātas veiktās revīzijas rezultātiem konsolidētie finanšu pārskati par 2012. gadu sniedz Savienības finanšu stāvokļa patiesu atspoguļojumu un tajos nav sniegtas būtiski nepareizas ziņas. Netika arī konstatētas būtiskas kļūdas saistībās kādā no izdevumu jomām. Tomēr Palāta secināja, ka maksājumos par izdevumiem ir būtisks kļūdu līmenis, un pārbaudītās saistītās kontroles sistēmas kopumā tikai daļēji bija efektīvas. Palāta arī secināja, ka 2012. gadā palielinājies iespējamākais kļūdu īpatsvars visās politikas jomās. Tādējādi arī budžetā kopumā kļūdu īpatsvars palielinājies no 3,9 % 2011. gadā līdz 4,8 % 2012. gadā. Visvairāk kļūdu bija tādās izdevumu jomās kā lauku attīstība, vide, zivsaimniecība un veselība (4. nodaļa) un reģionālā politika, enerģētika un transports (5. nodaļa) (attiecīgi 7,9 % un 6,8 %). Starp Palātas konstatētajām kļūdām 2012. gadā attiecināmības kļūdas veidoja visnozīmīgāko daļu aplēstajā kopējā kļūdu īpatsvarā, un tām sekoja iepirkuma kļūdas. Grafikā turpmāk norādīta katra veida kļūdas daļa kopējā aplēstajā kļūdu īpatsvarā[1]. Palāta arī norādīja, ka kopumā saskaņā ar tās aplēsēm dalītas pārvaldības izdevumi ievērojami veicināja aplēsto kopējo kļūdu īpatsvaru (skatīt 1.3. grafiku)[2]. Palāta arī norādīja, ka par lielu daļu darījumu, kuriem tika konstatētas kļūdas un kuri tiek pārvaldīti dalīti, dalībvalstu iestādēm bija pietiekami daudz informācijas, lai tās atklātu un izlabotu šīs kļūdas[3]. 3. Dalībvalstu sniegto atbilžu apkopojums 3.1. Darbības rezultāti — ES budžeta izpildes rezultāti Palāta kopš 2010. gada sniedz atsevišķus ziņojumus par darbības rezultātu jautājumiem. Savā 2012. gada ziņojumā Palāta uzsvēra dažas svarīgākās tēmas un iespējamo pieredzi saistībā ar 2012. gada īpašajiem ziņojumiem. Palāta norādīja, ka "budžeta izpildi novērtē, pamatojoties uz pareizas finanšu pārvaldības principiem (saimnieciskums, lietderība un efektivitāte)". Šis novērtējums ir ļoti svarīgs publiskās intervences procesā, un tas attiecas uz ieguldījumiem, faktiskajiem rezultātiem, koprezultātiem un uz ietekmi[4]. Tomēr Palāta arī norādīja, ka „daudzām ES budžeta jomām ir sarežģīts juridiskais regulējums, un galvenā uzmanība ne vienmēr ir pievērsta budžeta izpildes rezultātiem.”[5]. Saistībā ar darbības rezultātu revīzijas rezultātiem Palāta savā pārskatā norādījusi, ka tā „pievēršas tēmām, kas ir svarīgas, lai panāktu, ka nākamās paaudzes izdevumu programmas sasniedz vēlamos rezultātus un ietekmi.”[6]. Ziņojums ir vērsts, pirmkārt, uz SMART mērķiem un piemērotiem programmu rādītājiem, otrkārt, uz ticamiem un savlaicīgiem datiem par programmu rezultātiem, un, visbeidzot, uz ES finansēto projektu ilgtspējību. Šādi paši jautājumi ir arī apskatīti Palātas īpašajos ziņojumos. Piemēram, īpašajā ziņojumā par trešo valstu valstspiederīgo integrāciju Palāta secināja, ka „lai gan Komisija sniedza izsmeļošas norādes par rādītājiem, četrās no piecām dalībvalstīm atklājās nozīmīgi trūkumi saistībā ar SMART mērķu iekļaušanu programmās, atbilstīgu IT datu vākšanas sistēmu izveidi un/vai ziņošanu par mērķu sasniegšanu. Tādējādi tika mazinātas dalībvalstu un Komisijas iespējas uzraudzīt un virzīt programmas.”[7]. Nosūtītajā anketā (III pielikums) dalībvalstis tika lūgtas atbildēt uz jautājumiem par darbības rezultātu noteikšanu, novērtēšanu un ziņojumu sniegšanu. Dalībvalstīm bija iespēja sniegt skaidrojumus par to, kā darbojas to sistēmas darbības rezultātu novērtēšanai saistībā ar līdzfinansētām programmām. Sniedzot atbildes uz jautājumu par mērķiem un rādītājiem, kas tiek izmantoti darbības rezultātu novērtēšanai, 23 dalībvalstis norādīja, ka tās izmanto SMART mērķus un RACER rādītājus (skatīt grafiku turpmāk). Atbildes sniedza 27 dalībvalstis, no kurām 23 norādīja, ka tās ar kontaktpersonu Eiropas Komisijā apspriež jēdziena „mērķi un rādītāji līdzfinansētām programmām” definīciju. Savās atbildēs dalībvalstis sīki norādīja dažādus aspektus darbības rezultātu novērtēšanas procesos līdzfinansētām programmām. Atbildes bija koncentrētas uz četriem galvenajiem elementiem: vispārīgu pārskats par procesu, darbības rezultātu uzraudzība, novērtēšana un ziņojumu sniegšana. Dalībvalstis sniedza vispārīgu procesa pārskatu un aprakstu un norādīja atbildīgās iestādes. Savās atbildēs tās raksturoja, kā tiek uzraudzīti un novērtēti rādītāji un sniegti ziņojumi, visbiežāk minot gada īstenošanas ziņojumus. Procedūru kopumā galvenokārt koordinē vadošās iestādes jeb uzraudzības komitejas. Tomēr dažos gadījumos vadošās iestādes sistemātiski neuzņemas veikt novērtēšanu un ziņojumu sniegšanu. Igaunija un Ungārija attiecīgi norādīja, ka „novērtējumus parasti veic ārējie eksperti”[8] un „novērtēšanas projekti tiek nodoti ārpakalpojumu sniedzējiem, parasti uz pusgadu vai laiku līdz vienam gadam”[9]. Saistībā ar uzraudzību dalībvalstis aprakstīja izmantotos rādītājus. Austrija, Čehija, Kipra un Polija norādīja, ka tās novērtē darbības rezultātus, pamatojoties uz darbības programmās (DP) precizētiem rādītājiem[10]. Bulgārija, Čehija un Kipra norādīja, ka tās izmanto ne tikai DP līmenī, bet arī projekta līmenī noteiktus rādītājus[11]. Bulgārija, Čehija un Slovākija arī norādīja, ka tās novērtē darbības rezultātus, precizējot sākuma un mērķa vērtības, savukārt Grieķija un Kipra norādīja, ka tās izmanto ekonomikas, faktisko rezultātu un iznākuma rādītājus[12]. Dānija norādīja, ka tā izmanto ne tikai DP vai īpašā projektā noteiktus rādītājus, bet arī atbalsta informāciju no statistikas avotiem, piemēram, Dānijas Statistikas biroja datus[13]. Rādītāju noteikšanai un novērtēšanai dalībvalstis izmantojušas dažādas metodes. Sešas dalībvalstis norādīja, ka rādītāji tiek pastāvīgi uzraudzīti vai tiek veikts pastāvīgs novērtējums. Bulgārija un Čehija arī norādīja, ka, pamatojoties uz sākuma un mērķa vērtībām, tiek salīdzinātas saistības un panāktās vērtības[14]. Visbeidzot, piemēram, Polija, Rumānija un Ungārija, norādīja, ka noteikšanai tiek izmantoti novērtējuma pētījumi, apsekojumi un pārskati[15]. Saistībā ar ziņojumu sniegšanu dalībvalstis koncentrējušas uzmanību uz to, kādā veidā un kad tiek sniegti ziņojumi. Visbiežāk ziņojumi tiek sniegti reizi gadā, izmantojot gada īstenošanas ziņojumu. Malta un Polija norādīja, ka tās sniedz ziņojumus divreiz gadā, savukārt Čehija norādīja, ka „par faktiskajiem rezultātiem tiek regulāri sniegts pārskats mēneša uzraudzības ziņojumā”[16]. Ziņojumi tiek arī publiskoti globālajā tīmeklī un izmantojot nozaru tīklus, lai tie būtu publiski pieejami, kā tas ir, piemēram, Portugālē, Spānijā un Ungārijā, un/vai tiek apspriesti publiskā uzklausīšanā, piemēram, Slovēnijā[17]. Bulgārija norādīja, ka valstī ir izstrādāta elektroniska sistēma SIBILA, „lai novērtētu, kā Bulgārijas ekonomiku ietekmē resursi, kas valstij tiek piešķirti no struktūrfondiem un kohēzijas fondiem”[18]. Austrija uzsvēra darbības rezultātu lomu, norādot, ka, „lai nodrošinātu direktīvu un regulu darbību, ir pastāvīgi jāattīsta uzraudzības arhitektūra. Šī iemesla dēļ Revīzijas palāta veic lietderības revīziju (skatīt 10. nodaļu Revīzijas palātas pārskatā par 2012. finanšu gadu), kuru ACA atzinīgi novērtē, apliecinot, ka turpmāk to izmantos arvien vairāk”[19]. Līdzīgā veidā Dānija norādījusi, ka „liela loma tiek piešķirta arī gada pārskata nodaļai par ES budžeta izpildes rezultātiem. Minētā nodaļa apstiprina, ka uzmanība pastāvīgi jākoncentrē uz to, lai tiktu izveidota spēcīga sistēma uz rezultātu vērstu ziņojumu sniegšanai un ietekmes novērtēšanai”[20]. Dalībvalstu atbildes uz šiem jautājumiem kopumā bija ļoti pozitīvas. Komisijas uzdevums būs uzlabot savu vispārējo darbības rezultātu novērtēšanu un ziņojumu sniegšanu, pamatojoties uz dalībvalstu datiem. 3.2. Attiecināmības un precizitātes kļūdas Kā norādīts iepriekš, dažādās politikas grupās attiecināmības kļūdas veido vairāk nekā divas trešdaļas no aplēstā kļūdu īpatsvara budžetā kopumā[21]. Gada pārskata 3. un 4. nodaļā[22] Palāta sniegusi šādu kļūdu piemērus dažādās dalībvalstīs. Piemēram, 3. nodaļā attiecināmības un precizitātes kļūdas tika konstatētas saistībā ar ZGIS. Savukārt 4. nodaļā Palāta norādījusi, ka ieguldījumu projektos nav ievērotas attiecināmības prasības. Palāta arī konstatēja atkārtotas attiecināmības kļūdas, kurām bija finanšu ietekme saistībā ar neattiecināmo PVN Francijā, Spānijā, Itālijā, Polijā, Portugālē un Rumānijā. Katrai attiecīgajai dalībvalstij tika uzdots jautājums par to, vai maksājumu aģentūras zina, kāds juridiskais pamats jāpiemēro PVN atmaksai, un visas valstis atbildēja apstiprinoši. Saistībā ar 3. nodaļu Palātas pārskata rezultāti liecināja par nozīmīgām nepilnībām trijās revidētajās ZGIS datubāzēs[23], kuru dēļ izveidojušās attiecināmības un precizitātes kļūdas. Palātas pārskatā tika norādīts, ka četrās valstīs — Spānijā, Austrijā, Portugālē un Apvienotajā Karalistē (Ziemeļīrijā) ir nepareizi dati ZGIS datubāzēs[24], un visas minētās valstis norādīja, ka tās ir centušās, lai atjauninātu un uzlabotu attiecīgās ZGIS datubāzes. Austrijas iestādes norādīja: „Austrijas ZGIS tiek regulāri atbilstīgi atjaunināta. Kopš 2009. gada, bet jo īpaši kopš 2012. gada, ir pieliktas ievērojamas pūles, lai panāktu labākus rezultātus aerofotoattēlu uzņemšanas jomā”[25]. Turklāt iestādes arī norādīja, ka tiks veikta „attēlu iepirkuma reorganizācija, sākot no 2013. gada”, tādēļ būs iespējams veikt regulārāku un precīzāku fotoattēlu uzņemšanu[26]. Spānija plaši izklāstīja, kā tiek ieviesti pasākumi šo trūkumu novēršanai: „Reaģējot uz Komisijas izteikto pieprasījumu īstenot pasākumus šo problēmu risināšanai, 2010. gadā tika sagatavots rīcības plāna projekts, kurā tika iestrādāti korektīvi pasākumi, kādi tika uzskatīti par nepieciešamiem, un tika noteikts īpašs grafiks to īstenošanai. Plānā iekļautie pasākumi tiek piemēroti, pamatojoties uz zemes gabalu identifikācijas sistēmu jeb ZGIS, tie ir pilnībā konsolidēti un darbojas, un tiek īstenoti, pateicoties augstam ieguldījumu līmenim, kas bijis ilgtspējīgs laika gaitā, un plāns ir pārredzams un kvalitatīvs. Tādēļ šo pasākumu īstenošanas rezultātā tiek uzlabota esošās sistēmas kvalitāte.” Ņemot vērā situāciju valstī, Portugāle norādīja, ka „ZGIS rīcības plāna pabeigšana 2013. gada janvārī neapšaubāmi palīdzēs samazināt šādu gadījumu radīto ietekmi”[27]. Īpaši atsaucoties uz Ziemeļīriju, Apvienotā Karaliste norādīja, ka „Ziemeļīrijas iestādes uzskata, ka pastāvīgais darbs pie ZGIS īstenošanas projekta ir samazinājis risku fondam”[28]. Vēl viena joma, kurā Palāta konstatējusi nopietnus gadījumus, kad netiek ievērotas attiecināmības prasības, bija ieguldījumu projekti lauku attīstības jomā. Attiecīgajām dalībvalstīm tika pieprasīts sniegt atzinumu par attiecināmības prasībām ieguldījumu projektiem, un vairākums valstu norādīja, ka attiecināmības prasības bijušas pārāk sarežģītas. Tomēr vairākums respondentu norādīja, ka, neraugoties uz sarežģītajiem noteikumiem, visi pasākumi tikuši veikti, lai nodrošinātu pareizu īstenošanu. Piemēram, Polija norādīja, ka „attiecināmības prasības ieguldījumu projektiem ir salīdzinoši sarežģītas, tādēļ tās nav viegli kontrolēt. Tomēr Polija dara visu iespējamo, lai tiktu veikta plaša kontrole, izmantojot visus pieejamos instrumentus”[29]. Lietuva arī norādījusi, ka tās gadījumā „tika iesniegts koriģēts maksājuma pieprasījums saistībā ar līdzekļu atmaksu Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA) par nepareizi izmantotiem fonda līdzekļiem”[30]. Arī Spānija apliecināja, ka tā ir veikusi vajadzīgās korekcijas un „trūkumi, kuri tika konstatēti, veicot revīziju konkrētajā gadījumā, neietekmē citus gadījumus, tādēļ kļūda pēc būtības nav sistemātiska”[31]. Līdzīgā kārtā Itālija norādīja, ka tā iesniegusi papildu pamatojošu informāciju par konkrēto gadījumu un „maksājumu aģentūras skrupulozi piemēro ES noteikumus šajā lietā”[32]. Komisijas dienesti uzrauga, kā dalībvalstis īsteno savās pozitīvajās atbildēs norādītos pasākumus un plānus, lai nodrošinātu, ka tie efektīvi mazina Palātas konstatētos riskus. 3.3. Labāka kontrole un sistēmas Palāta savā 2012. gada pārskatā uzsvērusi vienkāršoto izmaksu iespēju radīto pozitīvo ietekmi. Iepriekš 2006. gadā Palāta ierosināja Komisijai vairāk izmantot vienreizējos un vienotas likmes maksājumus, nevis atmaksāt „reālās izmaksas”. Darījumu paraugā 2012. gada revīzijas nolūkā saistībā ar 6. nodaļu Palāta neatklāja nevienu skaitļos izsakāmu vai skaitļos neizsakāmu kļūdu saistībā ar vienkāršoto izmaksu iespēju konkrēto izmantojumu. Tādēļ secinājums bija, ka projektos, kuru izmaksas tiek deklarētas, izmantojot vienkāršoto izmaksu iespējas, ir mazāks kļūdu risks, tādēļ plašāka vienkāršoto izmaksu iespēju izmantošana pozitīvi ietekmētu kļūdu īpatsvaru. Dalībvalstīm tika uzdots jautājums par to, vai tās piekrīt Palātas atzinumam par iepriekš minētajām vienkāršoto izmaksu iespējām. Uz šo jautājumu visas dalībvalstis atbildēja apstiprinoši. Dalībvalstīm arī tika lūgts norādīt, vai tās plāno ieviest vienkāršoto izmaksu iespējas un, ja tās jau izmanto vienkāršoto izmaksu iespējas, vai tās būtu jāizmanto plašāk. Dalībvalstis bija vienisprātis par šo. Luksemburga uzsvēra, ka tā sniedz atbalstu maksājumu saņēmējiem programmas vai projekta sākumā, norādot, ka: „ESF vadošā iestāde ir izveidojusi salīdzinoši vienkāršu prezentāciju, kas ir pieejama pieteikumu iesniedzējiem procedūras sākumā. Vadošā iestāde arī aktīvi atbalsta maksājumu saņēmējus, ja tiem ir nepieciešama palīdzība ar budžeta pārvaldību saistītos jautājumos, tādējādi tiek likvidēti visi potenciālie kļūdu rašanās iemesli un maksājumu saņēmējiem tiek vienkāršota administrēšana”[33]. Visbeidzot dalībvalstīm tika lūgts sniegt atzinumu par to, vai Komisija pietiekami un atbilstīgi veicina vienkāršoto izmaksu iespēju izmantošanu. Gandrīz visi 27 respondenti norādīja, ka Komisija varētu darīt vairāk. Vācija un Ungārija norādīja, ka iepriekšējā plānošanas periodā 2007.–2013. gadam atļauju piešķiršana un apspriešana bija garš un laikietilpīgs process[34]. Apvienotā Karaliste arī norādīja, ka „būtu bijis vēlams, lai 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākotnējā posmā Komisija būtu izteikusi aktīvākus pamudinājumus”[35]. Austrija pievienojās šim viedoklim, norādot, ka, no vienas puses, Komisija centās veicināt vienkāršoto izmaksu iespēju izmantošanu, bet, no otras puses: „Pagātnes pieredze tomēr rāda, ka, lai dalībvalstis veiksmīgi izmantotu vienkāršoto izmaksu iespējas, galvenais faktors ir pilnīga pārliecība par to, ka, izmantojot vienkāršoto izmaksu iespējas, Komisija un/vai revīzijas iestāde piekritīs izmaksām. Tieši tā bija galvenā problēma saistībā ar struktūrfondiem 2007.–2013. gadā. Kaut gan tiesību aktos noteiktās vienotas likmes shēmas piedāvāja teorētiski plašu izmantošanas diapazonu, praksē skaidrojums savukārt ierobežoja izmantošanas jomu un palielinājās risks īstenošanas aģentūrām, ka saistībā ar vienkāršoto izmaksu iespējām Komisija vai revīzijas iestāde nepiekritīs pieprasītajām izmaksām”[36]. Rumānija un Malta aicināja Komisiju sniegt „papildu norādījumus”, un Rumānija arī norādīja, ka „ņemot vērā Eiropas regulējuma noteikumu piemērošanu no 2014. gada līdz 2020. gadam, būtu nepieciešami atbilstīgi papildu norādījumi un apmācība”[37]. Kipra un Latvija sīkāk norādīja, kāda veida palīdzību un norādījumus Komisija varētu sniegt. Kipra norādīja, ka vajadzētu „vairāk izmantot seminārus pieredzes apmaiņai starp dalībvalstīm”, savukārt Latvija aicināja izplatīt informāciju un piemērus saistībā ar „paraugpraksi par dažādu veidu vienkāršoto izmaksu piemērošanu, [..] informāciju par konkrētām jomām, kurās šādas izmaksas var tikt piemērotas, un standarta metodiku konkrētām jomām un izmaksām”[38]. Zviedrija atbalstīja Palātas ieteikumu par to, ka „Komisijai vajadzētu arī turpmāk veikt un turpināt attīstīt ex ante apstiprināšanu vienotajām likmēm, ņemot vērā vienkāršoto izmaksu iespēju sistēmu”. Šī mērķa sasniegšanai Zviedrija ierosina, ka „Komisijai jārezervē resursi vienkāršoto izmaksu iespēju attīstīšanai, lai tādējādi palielinātu atbalstu dalībvalstīm saistībā ar vienoto likmju apstiprināšanu. Jāpilnveido arī sadarbība ar Komisijas revidentiem, lai precizētu, kā vispārējais tiesiskais regulējums būtu jāskaidro saistībā ar vienkāršoto izmaksu iespējām. Tādēļ jāpalielina informācijas apjoms, kas ir pieejams ģeogrāfiskajiem birojiem, un sadarbība ar šiem birojiem, lai dalībvalstu darbības programmās tiktu ieviesti vienkāršošanas pasākumi”[39]. Ir svarīgi, ka dalībvalstis ir ieinteresētas plašāk izmantot vienkāršoto izmaksu iespējas, jo tas ir viens no galvenajiem ieročiem kļūdu riska samazināšanai programmās jaunās daudzgadu finanšu shēmas ietvaros. Saistībā ar kontroli pārskata 5. nodaļā „Reģionālā politika, enerģētika un transports” un 6. nodaļā "Nodarbinātība un sociālās lietas" Palāta vairākkārt atsaucas uz risku, ka revīzijas iestāžu sniegtā informācija bieži nav ticama. Tādējādi Palāta ierosina, ka „Komisijai jātiecas uzlabot revīzijas iestāžu darbu un gada kontroles ziņojumos un revīzijas atzinumos sniegtās informācijas kvalitāti un ticamību”[40]. Dalībvalstīm tika lūgts norādīt, vai tās plāno noteikt pasākumus situācijas uzlabošanai. Pavisam desmit dalībvalstu atbildēja, ka tās neplāno veikt uzlabojumus, jo uzskata, ka uz to revīzijas iestādēm var paļauties, un dažos gadījumos tās pat saņēmušas Komisijas apstiprinājumu. Piemēram, Portugāle norādīja, ka „Gada darbības pārskatos un revīzijas atzinumos ir ietverta kvalitatīva un pietiekami ticama informācija”[41]. Kipra uzsvēra, ka „ES paudusi apmierinātību saistībā ar uzraudzības iestādes gada revīzijas pārskatu līmeni”[42]. Luksemburga norādīja, ka tās revīzijas iestādes nav iekļautas Palātas revīzijas paraugā 2012. gadam un kopumā tās pārskatus „Komisija [vienmēr] pieņēmusi”, un „pārvaldības sistēmu struktūra Luksemburgā ir vienkārša un pārredzama”[43]. Visbeidzot, Īrija norādīja, ka „Revīzijas iestāde neveic īpašu riska novērtējumu saistībā ar krāpšanu. Pastāv uzskats, ka programma pārvaldības pārbaužu veikšanai (gan klātienē, gan neklātienē) ir atbilstīga un sniedz pamatotu pārliecību par to, ka krāpšanas risks tiek mazināts”[44]. Situācijas uzlabošanai dalībvalstis visbiežāk pieprasījušas tādus pasākumus kā Komisijas nodrošināti papildu norādījumi un apmācība. Turklāt dažas dalībvalstis norādīja nepieciešamību uzlabot kvalitātes kontroles pasākumus revīzijas iestādēs. Dažas dalībvalstis uzskatīja, ka to revīzijas iestādēm jāveic ārējais novērtējums un uzraudzība, kaut gan šāds priekšlikums netika bieži izteikts. Čehija sniedza padziļinātu informāciju par pasākumiem, kas jau ir veikti, reaģējot uz Palātas ieteikumiem saistībā ar revīzijas iestādēm. Tā sniedza datus par rīcības plānu (tas tika īstenots 2012. gadā) un iecerēm uzlabot sistēmas struktūrfondu pārvaldībai un kontrolei, tostarp revīzijas darbību centralizācijai. Tā arī uzsvēra nepieciešamību nodrošināt darbiniekiem rokasgrāmatu par revīzijas darbībām un iekšējo un ārējo apmācību. Čehijas secinājums bija šāds: „Revīzijas iestādes (Finanšu ministrijas) pārstāvji personīgi informēja Revīzijas palātu par minētajām izmaiņām. Čehija ir pieņēmusi visus Komisijas ierosinātos pasākumus, plāno turpināt komunikāciju ar Komisijas dienestiem, lai uzlabotu informācijas kvalitāti un ticamību, un atzinīgi novērtētu Komisijas turpmāk rīkotos seminārus revīzijas iestāžu darba uzlabošanai”[45]. Saistībā ar revīzijas iestādēm visas dalībvalstis norādīja, ka kopumā tās ir apmierinātas ar sniegtajiem norādījumiem par kļūdu apstrādi un Komisijas rīkotajiem semināriem 2012. un 2013. gadā, un secinājums ir, ka „papildu norādījumi/apmācība vienmēr tiks atzinīgi novērtēti”[46] Atsaucoties uz dažādiem semināriem un norādījumiem par paraugu atlasi Itālijā, Latvijā Slovēnijā, Slovākijā un Grieķijā, tika norādīts, ka šādas iniciatīvas ir īpaši lietderīgas un tām ir pievienotā vērtība[47]. Lietuva, Malta un Polija[48] arī minēja, ka lietderīgas bijušas OLAF rīkotās sanāksmes un konferences, savukārt Latvija un Bulgārija[49] norādīja ieguvumus saistībā ar revidentiem rīkoto homologo grupu tikšanos. Vācija pozitīvi izteicās par to, ka „atzinīgi vērtējami ir ne tikai semināri, bet arī tas, ka Palātas kontaktpersonas vienmēr ir gatavas sniegt izsmeļošas atbildes uz atsevišķiem jautājumiem”[50]. Lai arī turpmāk stiprinātu sistēmas, kohēzijas politikas jaunais tiesiskais regulējums prasa vadošajām iestādēm ieviest efektīvus un samērīgus pasākumus krāpšanas novēršanai. Uz jautājumu par to, vai dalībvalstis veic krāpšanas riska novērtējumu savās vadības un kontroles sistēmās, vairāk nekā 60 % dalībvalstu atbildēja apstiprinoši. Turklāt līdzīgs skaits dalībvalstu norādīja, ka tās nodrošina efektīvus un samērīgus pasākumus krāpšanas novēršanai un tie ieviesti krāpšanas riska mazināšanai. Nedaudz vairāk par 50 % dalībvalstu ziņoja, ka tās definējušas rādītājus, kuri liecina par tādas kontroles rezultātiem, kuras mērķis ir atklāt un novērst krāpšanu (skatīt tabulu). Dalītās pārvaldības jomā Komisijai, veicot ES budžeta uzraudzību, jāspēj paļauties uz dalībvalstu sistēmām un kontroli. Komisija atzīst vienotās revīzijas koncepcijas priekšrocības, taču apzinās arī Palātas norādīto risku par to, ka revīzijas iestāžu sniegtie dati var nebūt ticami. Tādēļ tā arī turpmāk veiks sistēmu pārbaudes un revīzijas valstu revīzijas iestādēs un valsts struktūrās, kas atbild par ES programmu īstenošanu. 4. Secinājums Palātas 2012. gada pārskats norāda, ka uzmanība joprojām jāpievērš kļūdu samazināšanai dalītās pārvaldības jomā. Palāta norādījusi, ka par lielāko daļu darījumu, kas tiek pārvaldīti dalīti, dalībvalstīm bija pietiekama informācija, lai atklātu un labotu kļūdas. Turklāt Palāta arī kritizē dažu revīzijas iestāžu nepietiekamo efektivitāti un norāda, ka pietiekama uzmanība netiek veltīta darbības rezultātiem. Šajā gadā dalībvalstis savās atbildēs sīki aprakstījušas savus centienus reaģēt uz Palātas ieteikumiem. Tādi pasākumi kā vienkāršoto izmaksu iespēju izmantošana, ko Palāta aktīvi atbalsta, dažās dalībvalstīs jau kļuvuši par programmu un projektu finanšu pārvaldības neatņemamu sastāvdaļu. Turklāt dalībvalstis aicinājušas Komisiju atbalstīt un veicināt vienkāršoto izmaksu iespēju plašāku izmantošanu. Daudzas dalībvalstis nepiekrīt Palātas atzinumam par to, ka revīzijas iestādes nav efektīvas, un dažas norāda, ka atsevišķos gadījumos Komisija pilnībā paļaujas uz revīzijas iestāžu darbu (piešķirot 73. pantā paredzēto statusu)[51]. Tomēr šķiet, ka dalībvalstis ar Komisijas palīdzību pastāvīgi veic pasākumus, kas dod ieguldījumu revīzijas iestāžu kapacitātes veidošanā. Saistībā ar darbības rezultātiem dalībvalstis savās atbildēs norādījušas, ka patlaban tās liek uzsvaru uz darbības rezultātu jautājumiem, un ir apņēmušās izveidot un veicināt uz darbības rezultātiem orientētu kultūru. Jaunā plānošanas perioda sākumā ir skaidrs, ka dalībvalstis ciešā sadarbībā ar Komisiju īstenojušas centienus ieviest vairākus konkrētus pasākumus. Šo pasākumu mērķis ir turpmāki uzlabojumi, tie palīdzēs veicināt un uzturēt pareizu finanšu pārvaldību, un tādējādi tiks samazināts kļūdu risks. [1] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 1.17. punkts. [2] Šī ziņojuma A pielikums. [3] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 5.27. un 6.12. punkts. [4] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 10.2. punkts. [5] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 10.3. punkts. [6]Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 10.26. punkts. [7] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 10.29. punkts. [8] DDD, 164. lpp. [9] DDD, 189. lpp. [10] DDD, 131., 152., 154. un 239. lpp. [11] DDD, 140., 152. un 154. lpp. [12] DDD, 140., 152., 264. un 185. lpp. [13] DDD, 158. lpp. [14] DDD, 140. un 155. lpp. [15] DDD, 186.–187., 242. un 263. lpp. [16] DDD, 156. lpp. [17] DDD, 191., 272., 258. un 268. lpp. [18] DDD, 147. lpp. [19] DDD, 302. lpp. [20] DDD, 303. lpp. [21] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 1.17. punkts. [22] 3. nodaļa „Lauksaimniecība, tirgus un tiešais atbalsts” un 4. nodaļa „Lauku attīstība, vide, zivsaimniecība un veselība”. [23] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 3.22. punkts. [24] Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 3.1. un 3.3. izcēlums. [25] DDD, 130. lpp. [26] DDD, 130. lpp. [27] DDD, 50. lpp. [28] DDD, 56. lpp. [29] DDD, 238. lpp. [30] DDD, 78. lpp. [31] DDD, 77. lpp. [32] DDD, 201. lpp. [33] DDD, 208. lpp. [34] DDD, 175. un 186. lpp. [35] DDD, 299. lpp. [36] DDD, 130. lpp. [37] DDD, 214. un 263. lpp. [38] DDD, 152. un 203. lpp. [39] DDD, 296. lpp. [40] DDD, Revīzijas palātas 2012. gada pārskats, 6.24. punkts [41] DDD, 256. lpp. [42] DDD, 152. lpp. [43] DDD, 208. lpp. [44] DDD, 195. lpp. [45] DDD, 155.–156. lpp. [46] DDD, 299. lpp. [47] DDD, 201., 202., 267., 264. un 185. lpp. [48] DDD, 205., 214. un 238. lpp. [49] DDD, 202. un 140. lpp. [50] DDD, 175. lpp. [51] Padomes Regulas Nr. 1083/2006 73. pants.