Komisijas paziņojumsEiropas Parlamentam, Padomei unrevīzijas palātai - Vairāk vai mazāk pārbaužu? Pareizais līdzsvars starp kontroles administratīvajām izmaksām un kļūdas risku (SEC(2010) 640) (SEC(2010) 641) /* COM/2010/0261 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 26.5.2010 COM(2010) 261 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI Vairāk vai mazāk pārbaužu? Pareizais līdzsvars starpkontroles administratīvajām izmaksām un kļūdas risku (SEC(2010) 640)(SEC(2010) 641) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI Vairāk vai mazāk pārbaužu? Pareizais līdzsvars starpkontroles administratīvajām izmaksām un kļūdas risku 1. Pamatinformācija un šā paziņojuma mērķis Komisija ir atbildīga par budžeta izpildi un katru gadu izmaksā aptuveni EUR 130 miljardus saņēmējiem dalībvalstīs un visā pasaulē dažādās politikas jomās. Lai gan Komisija tieši pārvalda aptuveni piekto daļu budžeta, atlikušo daļu, aptuveni 75 %, tā īsteno kopā ar partnerorganizācijām, tostarp ar dalībvalstīm. Minēto darbību riska profili atšķiras atkarībā no tiesību aktu sarežģītības, kontroles posmu garuma un sarežģītības, saņēmēju veidiem un citiem aspektiem. Lai nodrošinātu noteikumu izpildi un sasniegtu politikas mērķus, kontroles stratēģijas jāpielāgo katras politikas jomas riskiem un īpatnībām, nosakot veicamo (preventīvo, izmeklēšanas un koriģējošo) pārbaužu raksturu un termiņus, kā arī ņemot vērā ar saņēmēju profilu saistītos dažādos riskus. Attiecībā uz centralizēti pārvaldītajiem izdevumiem Komisija 2009. gadā veica vairāk nekā 500 000 atsevišķu maksājumu 85 000 dažādām struktūrām vai personām (tostarp darbiniekiem). Parasti dotāciju izdevumi ietver iepriekšēju finansējumu, kam seko izmaksu pieprasījumi, kuri „attaisno” iepriekšēju finansējumu, pamatojoties, galvenokārt, uz faktiskajām izmaksām. Daudzos gadījumos Komisija galīgo kontroli par izmaksu atbilstību veic laikā, kad notiek galīgais maksājums vai pēc tā izpildes, un dažās jomās — vairākus gadus pēc sākotnējā priekšfinansējuma. Minētā pārbaude bieži vien tiek veikta izlases veidā un var ietvert dokumentācijas pārbaudi un/vai pārbaudes uz vietas. Attiecībā uz izdevumiem dalītajā pārvaldībā Komisija veic maksājumus dalībvalstu iestādēm, kuras pārvalda līdzekļus un izmaksā tos saņēmējiem. Dalībvalstis ir atbildīgas par daudzu galasaņēmēju pārbaudi (veicot piemērotās administratīvās pārbaudes 100 % saņēmēju un pārbaudes uz vietas — vismaz 5 % katru gadu). Lauku attīstības jomā (kopējās lauksaimniecības politikas otrais pīlārs) saņēmēju kopējais skaits 2008. gadā bija aptuveni 3,6 miljoni, kuri no publiskā sektora izdevumiem saņēma EUR 13,7 miljardus, no kuriem EUR 8,5 miljardi bija ES ieguldījums. Katru dotāciju shēmu reglamentē Finanšu regula, un vairumā gadījumu — īpaši nozaru tiesību akti, kuros noteikti attiecināmības nosacījumi izmaksu kompensācijai. Nozaru tiesību akti ir izstrādāti tādēļ, lai palīdzētu sasniegt bieži vien ļoti specifiskus politikas mērķus. Minētie tiesību akti vairumā gadījumu ir sarežģīti. Minētās sarežģītības dēļ saņēmēji var iesniegt kļūdainus finanšu pieprasījumus, jo, iespējams, ir pārpratuši vai nepareizi interpretējuši attiecināmības nosacījumus: šādas finansiālās kļūdas lielākoties ir nejaušas un neliecina par krāpniecību. Juridiskā sarežģītība un potenciāli ilgais posms starp iepriekšēju finansējumu un galīgo izmaksu pieprasījumu paaugstina kļūdas risku. Šādas kļūdas notiek dažādu iemeslu dēļ un dažādos veidos atkarībā no specifiskā noteikuma vai neievērotajām līgumsaistībām, un konkrētā pārkāpuma veida. Publiskajā sektorā pamatprincips tradicionāli ir bijusi atbilstība noteikumiem (nulles risks), un nav skaidri atzīts kļūdas līmenis, kuru, veicot pārbaudes, nelabo vai nevar izlabot laikus. Līdzekļu pārvaldītājs ir atbildīgs par to, lai tiktu īstenota ticama kontroles stratēģija, kas novirza kontroles resursus labākā rezultāta panākšanai, koncentrējoties uz augsta riska saņēmējiem, kuriem piešķirtas lielākās summas, vienlaikus veltot uzmanību arī pārējiem. Šādas stratēģijas mērķis ir nodrošināt pamatotu ticamību, ka nauda ir izmantota paredzētajiem nolūkiem, vienlaikus ievērojot atbilstošu līdzsvaru starp kontroles izmaksām un ieguvumiem (galvenokārt kļūdu samazināšana/ līdzekļu atgūšana un preventīva ietekme). Praktiski tiks noteikta riska pakāpe, kas būs attaisnota vai „pieļaujama”, jo riska samazināšana līdz nulle ir pārāk dārga vai vienkārši neiespējama. Šī attaisnotā kļūdas riska akceptēšana līdz šim nebija skaidri definēta. Revīzijas palāta piemēro standarta 2 % būtiskuma līmeni par notikušo darījumu likumību un pareizību („zaļā gaisma”). Turpretim, ja kļūdu koeficients, ko aprēķinājusi Palāta, ir robežās no 2 % līdz 5 %, tā novērtējumam pievieno „dzelteno karodziņu”, bet ja tas pārsniedz 5 % — tiek piešķirts „sarkanais karodziņš”. Komisija ir saņēmusi lēmumus par budžeta izpildes apstiprinājumu katru gadu, lai arī dažās jomās kļūdu koeficienti pārsniedza 2 %. Pēdējos gados Palātas gada novērtējums par Komisijas ES līdzekļu pārvaldību ir uzlabojies: tomēr dažās jomās kļūdu līmenis aizvien pārsniedz 2 % robežu. Komisija turpinās uzlabot kontroles sistēmas, tostarp tās, kuras izmanto īstenošanas partneri, lai nodrošinātu savlaicīgu un pareizu kontroli. Tā kā pārvaldīto darbību riska pakāpe atšķiras, Komisija uzskata, ka ir svarīgi noteikt pienācīgus un sarežģītus kritērijus, lai vērtētu tās riska pārvaldību saskaņā ar izmaksu un ieguvumu analīzi. To atzina arī Budžeta izpildes apstiprināšanas iestāde un aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumus par pieļaujamo risku visās budžeta jomās.[1] Šis paziņojums sagatavots pēc 2008. gada paziņojuma Uz vispārēju izpratni par pieļaujamā kļūdas riska jēdzienu (COM(2008)866) , un tā mērķis ir izpildīt minētajā paziņojumā noteiktās saistības, kā arī attaisnot Parlamenta un Padomes cerības. Tajā ietverti Komisijas priekšlikumi par pieļaujamā kļūdas riska līmeņiem attiecībā uz politikas jomām „Pētniecība, enerģētika un transports” un „Lauku attīstība”. Priekšlikumi par pieļaujamo kļūdas risku citās jomās tiks iesniegti līdz 2011. gada beigām. Šis paziņojums iesniegts kopā ar Komisijas priekšlikumu par Finanšu regulas pārskatīšanu reizi trīs gados, kurā ietverts pants par pieļaujamās kļūdas riska jēdzienu. Šim paziņojumam ir pievienoti divi dienestu darba dokumenti, kuros sniegti tehniskie dati par priekšlikumos izmantotās analīzes rezultātiem un metodēm. Tajos ietverta precīza informācija par kontroles izmaksām un kļūdu koeficientiem, kā arī izskatīta saikne starp veikto pārbaužu apjomu un to kļūdu līmeni, kuras, iespējams, netiek atklātas. 2. Kāpēc jānosaka pieļaujamais kļūdas risks? Periodā, kad tika pieņemti tiesību akti laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam, netika detalizēti izskatītas ne attiecināmības nosacījumu ievērošanas pārbaudes izmaksas, ne kļūdas risks. Attiecībā uz minēto laikposmu Komisija jau ir ieviesusi vienkāršojumus kopējā lauksaimniecības politikā, tostarp lauku attīstības jomā, un turpinās to darīt arī turpmāk. Tomēr ar turpmākiem vienkāršojumiem nepietiks, lai lauku attīstības jomā samazinātu kļūdas koeficientu zem Palātas noteiktās 2 % robežas, neapdraudot politikas mērķu sasniegšanu. Pētniecības jomā Komisija nesen nāca klajā ar paziņojumu par vienkāršošanu, kura mērķis ir uzsākt iestāžu diskusijas par minēto jautājumu[2]. Tomēr iespējas turpmāk vienkāršot spēkā esošos tiesību aktus ir ierobežotas, ņemot vērā laikposmu, kas vajadzīgs, lai šo jautājumu izskatītu un pieņemtu un lai tas stātos spēkā. Izmantojot pieļaujamo kļūdas risku, Komisija varētu uzlabot kontroli Septītajā pamatprogrammā (līdzsvarojot kontroles izmaksas un atgūtās summas, kā arī samazinot reputācijas risku) pirms vienkāršošanas ieviešanas, ko tā apņēmusies ierosināt attiecībā uz Astoto pamatprogrammu. Pieņemot pieļaujamo kļūdas risku, tiktu atzīts, ka dažās jomās sarežģītie noteikumi, pagarinātie pārbaudes posmi un kontroles izmaksas neļauj sasniegt 2 % kļūdas līmeni bez izmaksām, kuras pārsniedz attaisnotās izmaksas (šī attiecība attēlota 1. attēlā). 1. attēls. Juridiskā sarežģītība, kļūdu koeficienti un kontroles izmaksas ir savstarpēji saistītas. [pic] Komisija ir apņēmusies īstenot pamatotas un efektīvas kontroles stratēģijas, ietverot riska noteikšanu un augstvērtīgas darbības, tajā pašā laikā neatstājot novārtā pārējo. Lēmums par pieļaujamā kļūdas riska pieņemšanu nenozīmēs, ka saņēmēju līmenī pieļautais pašreizējais kļūdu koeficients tiek akceptēts: visas atklātās kļūdas tiks izlabotas. Ar pieļaujamo kļūdas risku skaidri definē jau netieši izteiktu uzskatu, kurā atzīst saikni starp juridisko sarežģītību un kļūdu koeficientiem, kā arī faktu, ka pārbaudes nevar sistemātiski veikt uz vietas, kas nozīmē, ka dažas kļūdas netiks atklātas. Pieļaujamā riska pieeja sniedz skaidrāku redzējumu par līdzsvaru starp kļūdu finansiālo ietekmi, kontroles izmaksām un attiecīgajām atgūtajām summām, kā arī pamatīgu un efektīvu ES līdzekļu pārvaldīšanu. Pieļaujamā kļūdas riska līmeņi katrā politikas jomā vai to būtiskās daļās jābalsta uz precīzu pārskatu, ko sagatavojušas visas ieinteresētās personas, kas saistītas ar kontroles izmaksu iestādēm, minēto pārbaužu rezultātiem un Palātas veiktajām pārbaudēm. No izdevumiem izrietošā pievienotā vērtība (labi politikas rezultāti par atbilstošām izmaksām) šajā kontekstā ir tikpat svarīga, jo izdevumiem, ar kuriem nesasniedz politikas mērķus, ir ierobežota vērtība, pat ja tos pilnībā kontrolē. Tā rezultātā, apspriežot jautājumu par pieļaujamo kļūdas risku, jāņem vērā politiska rakstura prasības, jo īpaši politikas ieguvumi un reputācijas aspekti. 3. Kā varētu noteikt pieļaujamā kļūdas riska LīMEņUS Lai izveidotu tiesisko regulējumu pieļaujamā kļūdas riska līmeņu pieņemšanai, pieļaujamā kļūdas riska jēdziens ir ietverts priekšlikumā par Finanšu regulas pārskatīšanu reizi trīs gados. Pēc iestāžu diskusijām par šā paziņojuma saturu koplēmējs (Parlaments un Padome) pēc apspriešanās ar Revīzijas palātu varētu pieņemt pieļaujamā kļūdas riska līmeņus, pamatojoties uz Komisijas sagatavotajiem tiesību aktu priekšlikumiem. Pēc tam Komisija ņemtu vērā koplēmēja lēmumu, izpildot budžetu un kontrolējot izdevumus. Tā ierosinātu pārskatīt pieļaujamā kļūdas riska līmeņus, ņemot vērā būtiskas izmaiņas kontroles vidē (piemēram, attiecināmības noteikumu vienkāršošana, ar ko samazina kļūdas risku). Lēmumi par kontroles līmeņiem un pieļaujamo kļūdas riska līmeni nav tikai finanšu analīze. Bieži vien saņēmēji pārbaudes uzskata par apgrūtinošām, un tas var tos atturēt no piedalīšanās programmās, tādējādi apdraudot mērķi par vispiemērotāko saņēmēju piesaistīšanu un līdz ar to — politikas mērķu sasniegšanu. Pieļaujamo kļūdu koeficientu arī var ietekmēt politiskās prasības vai reputācijas riska līmenis. Tiklīdz būs noteikti pieļaujamā kļūdas riska līmeņi, Komisija turpinās piemērot efektīvas kontroles stratēģijas, lai samazinātu kļūdu koeficientus, pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu analīzi, un pievērsīs uzmanību tam, lai kontroles ciklā tiktu ietverti sasniegtie rezultāti, tādējādi nodrošinot galveno risku novērtēšanu. Lai samazinātu kļūdas risku, tā ierosinās turpmāk veikt vienkāršošanu laikposmam pēc 2013. gada. Atbildība par vienkāršošanu kopīgi jāuzņemas Komisijai un koplēmējiem, kā arī dalībvalstīm. 4. Komisijas priekšlikumi Komisija pakāpeniski ierosinās noteikt pieļaujamā kļūdas riska līmeņus katrā politikas jomā vai to būtiskā daļā. Šis paziņojums attiecas uz politikas jomām „Pētniecība, enerģētika un transports” un „Lauku attīstība”, pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu analīzi un saikni starp pašreizējo pārvaldību, kontroles izmaksām[3] un atlikušo kļūdu. Salīdzinājumā ar 2008. gada paziņojumu ir uzlabojusies pamatdatu metodika un kvalitāte. Tomēr jebkurā modelī ir ietverti pieņēmumi, kā izklāstīts Komisijas detalizētajos darba dokumentos. 4.1. Pētniecība, enerģētika un transports Šo politikas jomu īsteno, izmantojot galvenokārt centralizētu tiešu pārvaldību. 2008. gadā tika veikti maksājumi EUR 7,2 miljardu apmērā. Aptuveni 76 % no tiem tika piešķirti pētniecības projektiem daudzgadu pamatprogrammās un aptuveni 12 % — enerģētikas un transporta projektiem, jo īpaši — Eiropas tīkliem. Komisijas priekšlikuma pamatā ir Komisijas apkopoto kontroles datu izmaksu analīze, dati par 2008. gada maksājumiem un kļūdas, kuras atklājusi Revīzijas palāta (ticamības deklarācijas ( DAS) , 2008. gads). Pamatojoties uz DAS datiem, Komisija aprēķināja, ka kļūdas koeficients šai nodaļai 2008. gadā bija 3 % („dzeltenā gaisma”). Komisija kontroles darbību izmaksas šajā jomā ir aptuveni EUR 267 miljoni (3,6 % no 2008. gada maksājumiem). Analīze, kas sīki izskaidrota pievienotajā darba dokumentā, liecina par to, ka 2 % kļūdas līmeņa sasniegšanas izmaksas varētu būt pārāk augstas: papildu EUR 150 miljoni faktiski garantētu kļūdas koeficientu, kas zemāks par 2 %, un, ja 2 % robežas (visticamākā kļūda) sasniegšana ir pamatoti iespējama, tas papildus varētu izmaksāt EUR 90 miljonus (modelis 1). Kļūdas koeficienta samazinājums par 1 %, ko nozīmētu šāds kontroles līmenis, ir aptuveni EUR 72 miljoni, pieņemot, ka ar visām kļūdām saistītās summas tiek pilnībā atgūtas. Turpmākā analīzē (modelis 2ab) norādīts, ka kļūdas koeficienta samazinājums no pašreizējiem 3 % līdz 2,5 % aizvien izmaksātu dārgi: EUR 55 miljoni, pieņemot, ka kļūdas no datu kopas tiek izslēgtas izlases kārtā. Trešā analīze tika veikta, lai izpētītu ietekmi uz kļūdu koeficientu, ja samazina uz vietas veicamo pārbaužu skaitu (un izmaksas) (modelis 2c). Iegūtie rezultāti liecina, ka, pieņemot kļūdu koeficientu, kas pārsniedz 3,5 %, kontroles izmaksas samazinātos straujāk, nekā pārbaužu rezultātā sagaidāmo atgūto summu apjoms. Attiecībā uz 4 % kļūdu koeficientu šis samazinājums varētu būt gandrīz viena trešdaļa no pašreizējām izmaksām. Analīzes rezultāti ir apskatāmi turpmāk attēlā. 2. attēls. Kopsavilkums par plānoto ietekmi noteikta kļūdu koeficienta sasniegšanas gadījumā Kļūdu koeficients mainīts uz | Izmaiņas plānotajās kontroles izmaksās (miljonos euro) | Plānotās iespējamās izmaiņas atgūtajās summās (miljonos euro) | 4 % (modelis 2c) | - EUR 15,5 | - EUR 3,1 | 3,5 % (modelis 2c) | - EUR 8,0 | - EUR 1,5 | 2,5 % (modelis 2ab) | + EUR 0,9 līdz EUR 55 – vidēji EUR 28 | + EUR 36 | 2 % (modelis 1) | + EUR 90 līdz + EUR 150 | + EUR 72 | Kā izriet no iepriekš sniegtajiem rādītājiem, izmaksas, kas rastos, samazinot kļūdu koeficientu līdz 2 %, varētu būt lielākas par minētā samazinājuma vērtību (EUR 72 miljoni). Koeficienta samazināšana līdz 2,5 % varētu būt lietderīga, bet tam būtu vajadzīgas 500 papildu revīzijas pārbaudes. Kļūdu koeficienta palielināšana varētu radīt tādu kontroles izmaksu samazinājumu, kuras pārsniedz ar attiecīgajām kļūdām saistīto atgūto summu samazinājumu. Visiem statistikas modeļiem piemīt neprecizitātes līmenis, jo to pamatā ir uz paraugu balstīti aprēķini, un paredzams, ka laika gaitā tie zināmā mērā mainīsies. Lai ņemtu vērā šīs iespējamās izmaiņas, Komisijas priekšlikuma pamatā ir diapazons: koplēmējs var noteikt maksimālo robežvērtību minētajā diapazonā. Diapazona izmantošana ir būtiska, jo 2008. gada DAS pamatā lielākoties bija Sestajā pamatprogrammā ietvertie maksājumi, turpretim no 2010. gada noteicošā būs Septītā pamatprogramma. No patlaban pieejamās informācijas izriet, ka Septītās pamatprogrammas izdevumus aizvien ietekmēs kļūdu koeficienti, kas pārsniedz 2 %, un kļūdu koeficienti, kas pielīdzināmi Sestās pamatprogrammas kļūdu koeficientiem vai tos nedaudz pārsniedz, jo: - dotācijas arī turpmāk tiks piešķirtas, pamatojoties uz saņēmēju faktiskajām izmaksām: visticamāk, galvenais kļūdu iemesls būs pārāk augsts novērtējums; kā arī - nepieciešamo revīzijas apliecinājumu skaita samazināšanās vienkāršošanas dēļ un samērā zemais to saņēmēju skaits, kas izvēlas veikt savu izmaksu metodikas ex-ante sertifikāciju, visticamāk, paaugstinās kļūdas risku. Attiecībā uz Sesto pamatprogrammu Komisija būtiski pārsniedza sākotnēji plānoto revīziju skaitu. Minētās papildu pārbaudes radīja smagu slogu saņēmējiem un Komisijas dienestiem, tomēr neļāva sasniegt daudzgadu kļūdu līmeņus, kas zemāki par 2 %. Ja koplēmējs noteiktu augstāku pieļaujamā kļūdas riska līmeni, Komisija varētu pārskatīt savu kontroles stratēģiju un veltīt uzmanību mērķtiecīgām uz risku balstītām pārbaudēm un krāpšanas novēršanai. Tas radītu stabilu atbildības sistēmu, kurā pienācīgu uzmanību velta kļūdu novēršanai un pārbaužu grafikam, vienlaikus saglabājot piemērotu preventīvu līmeni attiecībā uz līdzekļu nelikumīgu izmantošanu. Komisija ierosina noteikt pieļaujamo kļūdas riska līmeni „dzeltenās gaismas” diapazonā (2 %-5 %). Par pieņemamu un attaisnotu tiktu uzskatīts DAS kļūdu koeficients šā diapazona vidū. Paralēli minētajam līmenim tiktu veikti papildu pasākumi, lai samazinātu kļūdu koeficientu, pastiprinot pārbaudes, nosakot kļūdu galvenos iemeslus un ņemot vērā izdevumu tendences daudzgadu posmā. Minētajam koeficientam jāattiecas uz visām pētniecības pamatprogrammām neatkarīgi no nodaļas, kurā tās ir ietvertas Palātas gada ziņojumā, kā arī uz šajā analīzē iekļautajām darbībām, arī ja tās turpmāk tiek pārceltas uz citām Palātas gada ziņojuma nodaļām. Šo līmeni varētu pārskatīt, ņemot vērā būtiskas izmaiņas kontroles vidē, kuras ietekmē DAS kļūdu koeficientu. | 4.2. Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) darbību īsteno dalībvalstis, izmantojot dalīto pārvaldību, un tas ir ietverts Palātas gada pārskata 5. nodaļā. Ņemot vērā atšķirīgo pārvaldības veidu un pieejamos datus (saņēmēju līmenī pārbaudes veic galvenokārt dalībvalstis), analīze šajā jomā atšķiras no analīzes, ko veic attiecībā uz Pētniecības, enerģētikas un transporta jomu. Maksājumi 2008. gadā veidoja aptuveni EUR 13,7 miljardus no kopējiem publiskā sektora izdevumiem, no kuriem EUR 8,5 miljardi tika piešķirti no ES (tostarp avansi). Šī joma veidoja aptuveni 16 % no kopējiem lauksaimniecības izdevumiem. Palāta savā 2008. gada pārskatā secināja, ka lauku attīstības jomā kļūdu koeficients pārsniedza 2 %, turpretim attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) tas bija zemāks par 2 %. Komisijas priekšlikuma pamatā ir kļūdu koeficienti un dalībvalstu sniegtie dati par 2008. gada kontroles izmaksām, kas būtiski ietekmē 2009. gada izdevumus. Analīze tika balstīta uz dalībvalstu kļūdu koeficientiem, jo Palātas DAS paraugs, kas ir reprezentatīvs visai nodaļai, nav reprezentatīvs attiecībā tikai uz ELFLA. Dalībvalstu statistika, kurā ietverti dati par aptuveni 300 000 pārbaudēm uz vietas, ir pietiekami izsmeļoša, lai sniegtu pamatotu situācijas novērtējumu par visu datu kopu. Dalībvalstu sertifikācijas iestādes minētos datus ir lielā mērā pārbaudījušas un validējušas. Analīzē, kas sīki izskaidrota pievienotajā darba dokumentā, norādīts uz to, ka ELFLA attiecīgās kontroles izmaksas ir gandrīz trīs reizes augstākas par ELGF izmaksām (7,3 % no programmas budžeta attiecīgajā gadā salīdzinājumā ar 2,7 %). Neraugoties uz augstajām kontroles izmaksām, kumulatīvais kļūdu koeficients, par ko ziņoja dalībvalstis, attiecībā uz ELFLA ir 2,8 %. To var izskaidrot ar sarežģītajiem noteikumiem un attiecināmības nosacījumiem, kas ir noteikti, lai sasniegtu mērķus vides un citu politikas virzienu jomā, un kurus ir grūti pārbaudīt. Ņemot vērā kontroles augstās izmaksas, jebkāds līmeņa paaugstinājums virs pašreizējiem līmeņiem attiecībā uz pārbaudēm uz vietas nebūtu lietderīgs, proti, šādu pārbaužu izmaksas būtu piecas reizes augstākas par vidēji sagaidāmajām atgūtajām summām (vidējais kļūdu koeficients reizināts ar vidējo summu, ko atgūst no katra saņēmēja). ES lauku attīstības politikas ietvaros atzīta vajadzība sasniegt progresu ekonomikas, vides un sociālajā jomā, kuri ir trīs aspekti, kas cits citu pastiprina. Tās mērķis ir paaugstināt lauksaimniecības nozares konkurētspēju, rūpēties par vidi un saglabāt dabas resursus, kā arī attīstīt lauku teritorijas ekonomikas un sociālajā ziņā. Tomēr ar turpmākiem attiecināmības noteikumu vienkāršojumiem nepietiks, lai lauku attīstības jomā samazinātu kļūdas koeficientu zem Palātas noteiktās 2 % robežas, neapdraudot politikas mērķu sasniegšanu. Lai arī Komisijai un dalībvalstīm maksimāli jāpaaugstina pārvaldības efektivitāte un kontroles sistēmas, lai kļūdas novērstu, atklātu un labotu, Komisija uzskata, ka būtu ekonomiski neizdevīgi pastiprināt pārbaudes ELFLA. Palātas secinājumā, kura pamatā ir dalībvalstu sniegtie dati, norādīts, ka kļūdu koeficients šajā jomā pārsniedz 2 %. Attiecībā uz ELFLA izdevumiem Komisija ierosina noteikt pieļaujamo kļūdas riska līmeni „dzeltenās gaismas” diapazonā (2 %-5 %). Par pieņemamu un attaisnotu tiktu uzskatīts DAS kļūdu koeficients šā diapazona vidū. Paralēli šim līmenim būtu jāveic papildu pasākumi, lai samazinātu kļūdu koeficientu, pastiprinot pārbaudes un nosakot kļūdu galvenos iemeslus. KLP pirmā pīlāra mērķim turpinātu piemērot „zaļās gaismas” diapazonu (2 %). | 5. secinājums Kad Palāta ieviesa 2 % būtiskuma līmeni, Komisijai nebija uzticamas informācijas par kontroles izmaksām. Palāta noteica minēto līmeni laikā, kad nebija pieejami pretēji norādījumi politiskajā līmenī. Tomēr informācija par kontroles izmaksām patlaban ir pieejama, kas ļauj veidot konkrētas diskusijas starp ieinteresētajām pusēm par pārbaužu lietderību izmaksu ziņā. Komisija veica būtisku progresu, un 2008. gada DAS līdz šim ir bijis labākais informācijas avots. Minēto virzību veicināja tas, ka tika uzlabotas kontroles sistēmas un paaugstināts pārbaužu skaits, tādējādi saņēmējiem palielinot izmaksas un administratīvo slogu (Pētniecības ģenerāldirektorāts veica par 20 % vairāk saņēmēju pārbaužu uz vietas, nekā bija sākotnēji plānots Sestajā pamatprogrammā laikposmā no 2007. līdz 2009. gadam). Komisija turpinās izstrādāt un īstenot ticamas kontroles stratēģijas, nodrošinot efektīvu un savlaicīgu kontroli, pievēršot uzmanību riskam un ietverot rezultātus kontroles ciklā. Pašreizējie kontroles līmeņi ir augsti, tostarp lauku attīstības jomā, un abās iepriekš minētajās jomās DAS kļūdu koeficientu varēja samazināt līdz minimālajam lietderīguma līmenim. Komisijas dienestiem savos gada darbības pārskatos aizvien jāapliecina, ka tās kontroles stratēģijas ir efektīvas, pielāgojot stratēģijas katras politikas jomas riskiem un īpatnībām, nodrošinot, ka tās tiek uzlabotas, lai atspoguļotu reālos riskus un pieredzi, kā arī ļaujot pieņemt informētus lēmumus par kontroles izmaksām/ieguvumiem. Tomēr, tiklīdz tiek parādīta šāda pienācīga rūpība, pieļaujamais risks ir piemērots ieguldījums, un koplēmējs var noteikt pieļaujamo kļūdas risku, kas ir augstāks par pašreizējo kļūdas risku. Tas radītu stabilu pamatu Budžeta izpildes apstiprināšanas iestādei spriest par Komisijas riska pārvaldību. Lai arī pieļaujamais kļūdas risks būs gada kritērijs (saskaņā ar DAS ), kurā Komisija izmanto daudzgadu kontroles sistēmas, kļūdu koeficienti programmas beigās būs zemāki par DAS datiem, jo tiks veiktas finanšu korekcijas un atgūtas nepamatoti izmaksātās summas. Komisija strādās, lai attiecīgā gadījumā noteiktu šādus atlikušos kļūdu koeficientus, un turpinās labot visas atklātās kļūdas. Tomēr liels skaits saņēmēju nozīmē to, ka nevar sistemātiski veikt kontroles uz vietas un ka kļūdas netiks atklātas. Komisija uzskata, ka - pieļaujamā kļūdas riska līmenis šajā paziņojumā ietvertajās abās politikas jomās būtu jānosaka „dzeltenās gaismas” diapazonā: no 2 % līdz 5 %; - DAS kļūdas koeficients šā diapazona vidū abās jomās būtu pieņemams un attaisnots. Paralēli šim līmenim būtu jāveic papildu pasākumi, lai samazinātu kļūdu koeficientu, pastiprinot pārbaudes un nosakot kļūdu galvenos iemeslus; kā arī - paralēli pamatota gada pieļaujamā kļūdas riska līmeņa pieņemšanai tai jāuzrauga daudzgadu kļūdu koeficienti un attiecīgos programmas izpildes posmos jāsniedz ziņojumi budžeta lēmējinstitūcijai. Komisija ierosināja ietvert pieļaujamā kļūdas riska jēdzienu tās priekšlikumā par finanšu regulas pārskatīšanu reizi trīs gados. Ņemot vērā laikposmu, kas vajadzīgs starpiestāžu diskusijām par minēto jautājumu pirms tā stāšanās spēkā, un pēc šā paziņojuma apspriešanas ar koplēmēju Komisija ierosinās tiesību aktu priekšlikumus, lai formalizētu pieļaujamā kļūdas riska līmeņus attiecībā uz jomām „Pētniecība, enerģētika un transports” un „Lauku attīstība”. Komisija iesniegs konkrētus priekšlikumus pieļaujamā kļūdas riska līmeņu noteikšanai attiecībā uz jomām „Administratīvie izdevumi” un „Ārējais atbalsts, attīstība un paplašināšanās” pirms 2010. gada beigām un pakāpeniski arī atlikušajām nozarēm 2011. gadā. Tā ierosinās vienkāršot nozaru tiesību aktus nākamajai pamataktu kārtai, lai samazinātu kļūdas risku laikposmam pēc 2013. gada. Komisija ir apņēmusies pierādīt, ka tās kontroles sistēmas darbojas efektīvi, un ieteiks saviem dienestiem nākamajā gada darbības pārskatu kārtā uzlabot ziņojumus par sistēmu efektivitāti. [1] Eiropas Parlamenta 2009. gada 23. aprīļa rezolūcija (P6_TA(2009)0289) ar konstatējumiem, kuri veido būtisku daļu no lēmumiem par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras, 48. punkts: „[…]sagaida, ka Komisija pabeigs šo darbu, kad tā gatavos priekšlikumu par pieļaujamā riska līmeni pa budžeta jomām” . Eiropas Parlamenta 2010. gada 5. maija rezolūcija (P7_TA(2010)0134) ar konstatējumiem, kuri veido būtisku daļu no lēmumiem par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras, 59.-60. punkts. [2] Pētniecības pamatprogrammu īstenošanas vienkāršošana: (COM(2010)187). [3] Šādas izmaksas ietver programmu administrācijas un finanšu kontroles darbības.