Apstiprināšanas pieteikuma publikācija attiecībā uz produkta specifikācijas grozījumu, kas nav maznozīmīgs, saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2020/C 274/08)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret šo pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS ATTIECĪBĀ UZ PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAS GROZĪJUMU, KAS NAV MAZNOZĪMĪGS, AIZSARGĀTA CILMES VIETAS NOSAUKUMA / AIZSARGĀTAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀDES GADĪJUMĀ

Grozījuma apstiprināšanas pieteikums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta pirmo daļu

“MONTI IBLEI”

ES Nr.: PDO-IT-1521-AM03 – 14.3.2018.

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Pieteikuma iesniedzēja grupa un tās likumīgās intereses

Consorzio di Tutela dell’olio extravergine d’oliva Monti Iblei (Neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas “Monti Iblei” aizsardzības apvienība), kas atrodas Ragusa Tirdzniecības, rūpniecības, amatniecības un lauksaimniecības kamerā, Piazza della Libertà – 97100, Ragusa.

Neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas “Monti Iblei” aizsardzības apvienību veido “Monte Iblei” ražotāji. Tai ir tiesības iesniegt grozījuma pieteikumu atbilstīgi Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas 2013. gada 14. oktobra Dekrēta Nr. 12511 13. panta 1. punktam.

2. Dalībvalsts vai Trešā Valsts

Itālija

3. Produkta specifikācijas punkts, uz kuru attiecas grozījums vai grozījumi

☐ Produkta nosaukums

☒ Produkta apraksts

☒ Ģeogrāfiskais apgabals

☒ Izcelsmes apliecinājums

☒ Ražošanas metode

☒ Saikne

☒ Marķējums

☒ Cits: pievieno punktu par pārbaudes struktūru, kas spēkā esošajā specifikācijā nav minēta, un punktu par iepakošanu.

4. Grozījuma vai grozījumu veids

☒ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu.

☐ Ar reģistrētu ACVN vai AĢIN apzīmēta produkta specifikācijas grozījums, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 53. panta 2. punkta trešo daļu, ja vienots dokuments (vai tā ekvivalents) attiecībā uz produktu nav publicēts.

5. Grozījumi

Apraksts par produktu, uz kuru attiecas nosaukums

Nosaukuma “Monti Iblei” izmantošana

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 1. punktu, pašreizējās kopsavilkuma lapas 4.2. punktu un vienotā dokumenta 3.2. un 3.6. punktu.

Ievieš iespēju izmantot nosaukumu “Monti Iblei” attiecībā uz visu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā iegūto eļļu ar mērķi papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu izmantošanu padarīt par brīvprātīgu.

Formulējums pašreizējā redakcijā ir šāds:

“Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, kas ir jāraksta kopā ar kādu no šīm ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm – “Monte Lauro”, “Val d’Anapo”, “Val Tellaro”, “Frigintini”, “Gulfi”, “Valle dell’Irminio”, “Calatino” un “Trigona-Pancali” – paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura atbilst šajā produkta specifikācijā minētajiem noteikumiem un prasībām.”,

jaunais formulējums ir šāds:

“Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko var rakstīt arī kopā ar kādu no šīm ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm – “Monte Lauro”, “Val d’Anapo”, “Val Tellaro”, “Frigintini”, “Gulfi”, “Valle dell’Irminio”, “Calatino” un “Trigona-Pancali” – paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kura atbilst šajā produkta specifikācijā minētajiem noteikumiem un prasībām.”

Ar grozījumu apmierina kādu neatliekamu vajadzību, kas radusies ražotājiem. Kad tika reģistrēts nosaukums “Monti Iblei”, produktu pārdeva vietējā tirgū vai ne tālāk kā Itālijas teritorijā, kur papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu izmantošana bija svarīga.

Pēdējo gadu laikā ražošanas apjoms palielinājies, un nu produktu pārdod starptautiskajā tirgū. Tāpēc nosaukuma “Monti Iblei” izmantošana bez nosacījuma tam obligāti pievienot papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi ir daudz efektīvāks produkta noformēšanas un noieta veicināšanas veids. Tomēr tirgus dalībnieki var izvēlēties, vai šo iespēju izmantot vai ne.

Produkta apraksts

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 6. punktu, pašreizējās kopsavilkuma lapas 4.2. punktu un vienotā dokumenta 3.2. punktu.

Saskaņā ar iepriekšējo grozījumu ierosina ieviest vienu īpašību, kura saistīta ar patēriņu un organoleptiskā novērtējuma ziņā attiecas uz Starptautiskās Olīvu padomes (SOP) metodi un paneļa testa sesiju oficiālo vadības programmu.

Ir nolemts svītrot krāsas parametru, jo to vairs neuzskata par parametru, pēc kā nosaka eļļas kvalitāti.

Nu smaržu un garšu attiecīgi apraksta ar vārdu “augļu” un formulējumu “rūgta un sīva” un iedala skalā no 0 līdz 10.

Attiecībā uz ķīmisko novērtējumu pašreizējā specifikācijā norādītie parametri jau ir pietiekami konsekventi.

Peroksīdu un kopējo polifenolu saturs paliek nemainīgs.

Pašreizējā specifikācijā maksimālais kopējais skābju daudzums ir no 0,5 līdz 0,65 atkarībā no nosaukumam “Monti Iblei” pievienotās papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes.

Attiecībā uz nosaukumu “Monti Iblei” ierosina ieviest oleīnskābē izteiktu maksimālo kopējo skābju daudzumu 0,5 % apmērā, kas atbilst pašreizējā specifikācijā norādītajai ierobežojošākajai vērtībai.

Pašreizējā specifikācijā K232 un K270 vērtības ir šādas: K232 ir ≤ 2,20 un K270 ir ≤ 0,18.

Tās groza šādi:

K232 ir ≤ 2,50 un K270 ir ≤ 0,22.

Šā grozījuma pamatā ir tas, ka gadu gaitā veiktās ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētās olīveļļas ķīmiskajās analīzēs pierādījies, ka dažas olīvu šķirnes eļļas 18 mēnešus ilgajā lietošanas laikā ietekmē K vērtību un atsevišķos gadījumos tās līmeni palielina nedaudz virs pašreizējā produkta specifikācijā norādītā līmeņa (bet nepārsniedzot standartā noteikto ierobežojumu).

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“1. Iepakojot ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Monte Lauro”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar vidēji izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir vidēji sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,5 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

2. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val d’Anapo”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar viegli izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir viegli sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,5 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

3. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val Tellaro”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar vidēji izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir vidēji sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,5 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≥ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

4. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Frigintini”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar stipri izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir vidēji sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,5 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

5. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Gulfi”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar stipri izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir vidēji sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,5 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

6. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Valle dell’Irminio”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar viegli izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir viegli sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,65 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

7. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Calatino”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar viegli izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir viegli sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,6 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

8. Laižot apgrozībā ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ar pievienotu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Trigona-Pancali”, tai jābūt šādām īpašībām: krāsa ir zaļa; smarža ir ar vidēji izteiktu zaļajām olīvām piemītošo augļu aromātu; garša ir viegli sīva augļu garša; oleīnskābē izteiktais maksimālais kopējais skābju daudzums pēc masas nepārsniedz 0,5 gramus uz 100 gramiem eļļas; peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12; · K232 ir ≤ 2,20; · K270 ir ≤ 0,18; kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm.

9. Citiem parametriem, kas nav skaidri norādīti, ir jāatbilst ES tiesību aktiem.”,

aizstāj ar šādu formulējumu:

“Iepakojot ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu, tai jābūt turpmāk minētajām īpašībām.

Ķīmiskais novērtējums

— skābju daudzums ir ne vairāk kā 0,5 % (izteikts oleīnskābē),

— maksimālais peroksīdu skaits mekv. O2/kg ≤ 12,

— K232 ir ≤ 2,5,

— K270 ir ≤ 0,22,

— kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm,

— Delta-K ir ≤ 0,01.

Organoleptiskais novērtējums

Mediānas intervāls min., maks.

— augļu smarža (nogatavojušās olīvas) > 2, ≤ 6,

— augļu smarža (zaļas olīvas) > 2, ≤ 8,

— rūgta garša > 2, ≤ 6,

— sīva garša > 2, ≤ 8,

— zāles un/vai tomātu, un/vai artišoka smarža > 2, ≤ 8,

jebkādu defektu mediānai ir jābūt = 0.

Citiem parametriem, kas nav skaidri norādīti, ir jāatbilst ES tiesību aktiem.”

Ģeogrāfiskais apgabals

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 3. punktu, pašreizējās kopsavilkuma lapas 4.3. punktu un vienotā dokumenta 4. punktu.

Pievieno Avola pašvaldību Syracuse provincē un Mirabella Imbaccari un Scordia pašvaldību Catania provincē, jo tās atzītas par vēsturiskā un agronomiskā ziņā iederīgām ar nosaukumu “Monti Iblei” apzīmētās olīveļļas ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā. Turklāt, lai “Monti Iblei” specifikāciju pielāgotu principam, ka ACVN atsauces apgabalam jābūt apgabalam ar unikālu raksturu, ģeogrāfisko apgabalu groza, lai iekļautu visu Carlentini pašvaldību, no kuras pašreizējā specifikācijā ietverta tikai daļa.

Reģistrācijas laikā šīs teritorijas bija ārpus noteiktā ģeogrāfiskā apgabala, jo eļļa šajās teritorijās tika ražota galvenokārt pašu patēriņam, tāpēc šo pašvaldību ražotāji nebija ieinteresēti sava produkta apzīmēšanā ar ACVN. Pēdējo gadu laikā olīvu audzēšana šajās teritorijās ir atdzimusi, jo īpaši pateicoties jaunajiem uzņēmējiem. Tā kā šīm teritorijām ir ģeogrāfiska, vēsturiska un agronomiska saikne ar ģeogrāfisko apgabalu, tām ir tādas pašas īpašības kā ģeogrāfiskajam apgabalam, un tajās ražo eļļu ar tādām pašām īpašībām, kādas piemīt ar nosaukumu “Monti Iblei” apzīmētajai eļļai. Tāpēc tās iekļauj ražošanas apgabalā.

Saistībā ar to pielāgo ģeogrāfiskā apgabala robežas, iezīmējot, kur varētu tikt izmantotas papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, kuras ietekmē ģeogrāfiskā apgabala paplašināšana.

Konkrētāk, maina turpmāk minēto teritoriju robežas.

“Monte Iblei” apakšapgabals ar papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val Tellaro” nu ietver Avola pašvaldību;

“Monte Iblei” apakšapgabalu ar papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Calatino” paplašina, nu tajā ietverot Mirabella un Imbaccari pašvaldību;

“Monte Iblei” apakšapgabalu ar papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Trigona-Pancali” paplašina, nu tajā ietverot Scordia un Carlentini pašvaldību.

Turklāt labo vairākas neprecizitātes, nosakot uzticamas robežas, kas balstās galvenokārt uz administratīvajām robežām, galvenajiem ceļiem, galvenajām ūdenstecēm u. c., un pēc iespējas izvairoties no jebkādām norādēm uz saimniecības ceļiem un komercstruktūrām. Lai precīzi definētu to dažādo apakšapgabalu robežas, kas atbilst dažādajām papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, ģeogrāfiskā apgabala apraksts pašreizējā redakcija ietver norādes uz privātmājām, saimniecības ceļiem, komercstruktūrām u. c. Laika gaitā, rūpīgi izpētot šīs norādes, radušies vairāki strīdi, jo tās ne vienmēr interpretē vienādi.

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“1. To olīvu ražošanas apgabals, no kā ražo 1. punktā minēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu, ietver olīvu birzis, kurās iespējams nodrošināt šajā produkta specifikācijā norādītās kvalitātes īpašības un kuras atrodas Syracuse, Ragusa un Catania provinces administratīvajā teritorijā, šādās pašvaldībās: Syracuse: Buccheri, Buscemi, Canicattini Bagni, Carlentini, Cassaro, Ferla, Floridia, Francofonte, Lentini, Melilli, Noto, Pachino, Palazzolo Acreide, Rosolini, Syracuse, Solarino, Sortino; Ragusa: Acate, Chiaramonte Gulfi, Comiso, Giarratana, Ispica, Modica, Monterosso Almo, Ragusa, Santa Croce Camerina, Scicli, Vittoria; Catania: Caltagirone, Grammichele, Licodia Eubea, Mazzarrone, Militello in Val di Catania, Mineo, San Michele di Ganzaria, Vizzini.

2. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Monte Lauro”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Buccheri, Buscemi, Cassaro, Ferla.

3. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val d’Anapo”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas vai šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Canicattini Bagni, Floridia, Noto, Palazzolo Acreide, Syracuse, Solarino, Sortino. Teritoriju iezīmē līnija, kas sākas uz ziemeļiem no Sortino, Ferla un Carlentini pašvaldības robežpunkta un stiepjas austrumu virzienā pa Carlentini un Melilli pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 76, kura ved no Diddino uz Monte Climiti un Dariazza, kas atrodas Syracuse pašvaldībā. Dienvidu virzienā no Diddino tilta līnija stiepjas pa Anapo upes labo krastu līdz saimniecības ceļam, kas ved no Palazzelli mājām un Freddura saimniecības uz valsts automaģistrāli SS 124; turpinoties dienvidu virzienā, līnija 112. km atzīmē šķērso minēto ceļu un turpinās pa saimniecības ceļu, kas ved no valsts automaģistrāles SS 124 uz provinces automaģistrāli SP 14 Fusco–Canicattini Bagni–Passo Ladro, un pāri Cefalino ielejai – no Cardinale saimniecības uz Papeo saimniecību, San Francesco saimniecību, Benali di Sotto, Perrota saimniecību un Busacca īpašumu (pa provinces automaģistrāli SP 14 tā stiepjas, sākot no 9. km atzīmes). Tālāk līnija stiepjas no provinces automaģistrāles SP 14 9. km atzīmes līdz 11. km atzīmei un turpinās dienvidu virzienā pa provinces automaģistrāli SP 12 Floridia–Grotta Perciata–Cassibile, līdz sasniedz saimniecības ceļu, kas ved no Nava mājām līdz robežai ar Noto pašvaldību, un no šīs robežas tā turpinās dienvidu virzienā pa robežu starp Noto un Syracuse pašvaldību, līdz šķērso Cassible upi. Tad tā turpinās ziemeļrietumu virzienā pa Noto un Avola pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 4 Avola Manchisi, pa kuru tā stiepjas līdz krustojumam ar valsts automaģistrāli SS 287, kur tā stiepjas pa tās teritorijas robežu, uz kuru attiecas ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Val Tellaro” un pa kuru tā turpinās ziemeļu virzienā, ietverot visu Palazzolo pašvaldības teritoriju; tad tā turpinās pa Palazzolo, Giarratana, Buscemi, Cassaro un Ferla pašvaldības robežu, ziemeļos atgriežoties vietā, kur robežlīnija sākās.

4. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val Tellaro”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver Monti Iblei kalnu dienvidaustrumu daļu un daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas vai šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Rosolini, Noto, Ispica, Modica, Pachino. Šo teritoriju iezīmē līnija, kas dienvidos stiepjas pa provinces automaģistrāli SP 49, kura ved no Ispica uz Pachino, un tieši no Passo Corrado tilta turpinās austrumu virzienā pa to pašu provinces automaģistrāli līdz krustojumam ar provinces automaģistrāli SP 100 Burgio–Luparello. Tad tā turpinās līdz ceļam, kas ved no Burgio uz Prevuta, un no turienes austrumu virzienā pa privātu ceļu, kas ved no Coste uz Sant’Ippolito, līdz provinces automaģistrālei SP 85 Marzamemi–Chiaramida, pa kuru tā stiepjas, līdz sasniedz ārējo pašvaldības automaģistrāli, kas ved no Pianetti uz Serbatoio. Tālāk tā stiepjas pa Pachino pilsētas ziemeļrietumu robežu, līdz sasniedz ārējo pašvaldības automaģistrāli Via Vecchia–Guastalla, pa kuru tā turpinās, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 85 Marzamemi–Chiaramida, no kā tā turpinās austrumu virzienā, līdz sasniedz krustojumu ar provinces automaģistrāli SP 19 Pachino–Noto, pa kuru tā turpinās ziemeļu virzienā, līdz sasniedz Noto–Pachino dzelzceļa līniju, pa kuras rietumu daļu tā atkal sasniedz provinces automaģistrāli SP 19 Pachino–Noto, pa ko tā ziemeļu virzienā sasniedz Piazzetta San Corrado, kas atrodas Noto pilsētas centrā. Tālāk tā turpinās ziemeļu virzienā pa valsts automaģistrāli SS 287, kas ved no Noto uz Palazzolo Acreide, līdz šī automaģistrāle šķērso Noto un Palazzolo Acreide pašvaldības robežu, no kuras tā stiepjas rietumu virzienā pa Palazzolo Acreide un Noto pašvaldības robežu, līdz sasniedz Tellaro upi. Tad tā turpinās dienvidu virzienā pa Tellaro upi, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 22 Prainito–Renna, pa kuru tā stiepjas, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 17 Favarotta–Ritellini, pa ko tā turpinās līdz Cozza Rose, no kuras tā stiepjas pa Syracuse un Ragusa provinces robežu, līdz sasniedz Favarotta tiltu. Tā turpinās pa pašvaldības automaģistrāli Commaldo Superiore, līdz sasniedz Rosolini un Ispica pašvaldības robežu; tad pa ceļu, kas ved uz Cava d’Ispica, tā stiepjas līdz Bettola del Capitano krustojumā ar valsts automaģistrāli SS 115, no kuras pa šo automaģistrāli tā turpinās līdz Beneventano krustojumam un tad – līdz Zappulla krustojumam. Tad tā stiepjas pa provinces automaģistrāli SP 45 Bugilfezza–Pozzallo, līdz sasniedz Graffetta pašvaldības automaģistrāli un Pozzallo un Modica pašvaldības robežpunktu. Pa šo robežu tā stiepjas austrumu virzienā un tad pa Pozzallo un Ispica pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 46 Pozzallo–Ispica, pa kuru tā sasniedz krustojumu ar dzelzceļa līniju, kas atrodas Contrada pazalla. Tad tā stiepjas pa Nardella ārējo pašvaldības automaģistrāli, līdz sasniedz ceļu no Bufali uz Marza, pa kuru tā sasniedz tiltu pār Fosso Bufali kanālu. Pa šo kanālu tā sasniedz provinces automaģistrāli SP 49 Ispica–Pachino, pa kuru tā stiepjas austrumu virzienā, līdz sasniedz Syracuse pašvaldības robežu, kas atrodas Passo Corrado – vietā, kurā robežlīnija sākās.

5. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Frigintini”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas vai šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Ragusa, Modica, Rosolini. Teritoriju iezīmē līnija, kas stiepjas dienvidu virzienā pa valsts automaģistrāli SS 115, konkrēti no Bettola del Capitano, un turpinās ziemeļaustrumu virzienā pa “Val Tellaro” apgabala rietumu robežu, līdz sasniedz Ragusa un Syracuse provinces robežu, kas atrodas Contrada Cozzo Scozzaria. Tā turpinās pa Giarratana un Monterosso Almo pašvaldības dienvidu robežu, līdz sasniedz Monterosso Almo, Chiaramonte Gulfi un Ragusa pašvaldības robežu, no kuras tā turpinās pa Chiaramonte un Ragusa pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 62. Pa to tā stiepjas līdz Maltempo krustojumam un tad turpinās pa provinces automaģistrāli SP 10, līdz sasniedz valsts automaģistrāli SS 115, pa kuru tā stiepjas līdz Ragusa centram, no kura tā turpinās pa valsts automaģistrāles SS 115 veco maršrutu, sasniedz Modica centru un aizstiepjas tam garām, atgriežoties Bettola del Capitano – vietā, kur robežlīnija sākās.

6. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Gulfi”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Chiaramonte Gulfi, Monterosso Almo, Giarratana.

7. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Valle dell’Irminio”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas vai šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Ragusa, Scicli, Comiso, Vittoria, Acate, Modica, Santa Croce Camerina. Teritoriju iezīmē līnija, kas sākas uz dienvidiem no Contrada Zappulla krustojuma un stiepjas dienvidu virzienā līdz provinces automaģistrālei, kura ved no Modica uz Sampieri un pa kuru tā turpinās līdz krustojumam ar ceļu, kas ved no Scicli uz Pozzallo, no kā tā turpinās pa Guarnieri privāto ceļu līdz ceļa strādnieku mājai, kas atrodas uz provinces automaģistrāles, kas ved no Scicli uz Sampieri. Tā turpinās pa minēto privāto ceļu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli un pārbrauktuvi un turpina stiepties pa dzelzceļa līniju, līdz sasniedz Jungi di Scicli apgabalu, kur tā pāriet provinces automaģistrālē, kura ved no Scicli uz Donnalucata un pa kuru tā turpinās, līdz sasniedz privātu ceļu, kurš ved no L’Andolina uz Piano Corvaia un Cudiano un pa kuru tā sasniedz provinces automaģistrāli, kas ved no Scicli uz Santa Croce Camerina. No Santa Croce Camerina tā ziemeļu virzienā stiepjas līdz automaģistrāles, kas ved uz Comiso, 8. km atzīmei, kur tā turpinās pa provinces automaģistrāli, kas ved uz Vittoria, līdz sasniedz krustojumu ar jauno pašvaldības maģistrāli, kura šķērso “Cooperativa Agri Sud” un ved uz automaģistrāli, kas ved no Vittoria uz Scogilitti. Pēc šī krustojuma tā stiepjas līdz Alcerito automaģistrālei, turpinās līdz Macchione automaģistrālei un tad stiepjas pa pašvaldības automaģistrāli, kas ved uz valsts automaģistrāli SS 115 un dzelzceļu, no kura tā ziemeļaustrumu virzienā turpinās līdz provinces robežai ar Caltanissetta un austrumu virzienā stiepjas visā Catania provinces robežas garumā līdz “Gulfi” apgabala robežai, pa ko tā stiepjas līdz “Frigintini” apgabala rietumu robežai. Tad tā visā robežas garumā stiepjas dienvidu virzienā, līdz atgriežas vietā, kur robežlīnija sākās – krustojumā uz Zappulla, kas atrodas uz provinces automaģistrāles, kura ved no Modica uz Pozzallo.

8. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Calatino”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas vai šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Caltagirone, Grammichele, Licodia Eubea, Mineo, Vizzini, San Michele di Ganzaria, Mazzarone. Teritoriju iezīmē līnija, kas dienvidu virzienā stiepjas pa Catania provinces robežu ar Ragusa un Syracuse provinci līdz valsts automaģistrālei SS 194; rietumu virzienā tā stiepjas pa Catania un Caltanissetta provinces robežu un tad – pa San Michele di Ganzaria un San Cono pašvaldības robežu, un ziemeļu virzienā tā stiepjas pa Tempio-Pietrarossa-Margherita-Ferro upi līdz valsts automaģistrālei SS 417 Catania–Gela. Austrumu virzienā tā stiepjas pa automaģistrāli SS 194, kas ved uz Vizzini Scalo krustojumu, un tad – pa provinces automaģistrāli, kas ved no Vizzini Scalo krustojuma uz valsts automaģistrāli SS 417, pa kuru tā turpinās līdz Ferro upei.

9. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Trigona-Pancali”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas vai šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Francofonte, Lentini, Carlentini, Melilli, Militello in Val di Catania. Teritoriju iezīmē līnija, kas dienvidu virzienā stiepjas pa Melilli un Sortino pašvaldības robežu, netālu no automaģistrāles SP 30 Sotto Melilli–Sortino, un ziemeļaustrumu virzienā pa šo pašu provinces automaģistrāli turpinās pa Melilli pilsētas rietumu un ziemeļu robežu. No Melilli pašvaldības ziemeļu robežas tā turpinās pa pašvaldības automaģistrāli, kas ved uz provinces automaģistrāli SP 95 Priolo–Lentini, netālu no 151. km atzīmes. No turienes tā turpinās ziemeļu virzienā pa minēto provinces automaģistrāli līdz Melilli un Augusta pašvaldības robežai un pa šo robežu tālāk līdz ceļam, kas no Costa Arita ceļa ved ziemeļu virzienā, garām Rasolo mājām un Pandolfini mājām, līdz Melilli un Augusta pašvaldības jaunajai robežai. Pa šo robežu tā turpinās ziemeļu virzienā līdz Mulinello upei, pa kuru tā stiepjas tālāk uz rietumiem, uz provinces automaģistrāli SP 95 Priolo–Lentini – netālu no 140. km atzīmes –, tad turpinās pa šo pašu provinces automaģistrāli līdz Carlentini pilsētas dienvidu robežai, kurai tā pastiepjas garām, turpinoties pa provinces automaģistrāli, kas ved no Carlentini pašvaldības uz Lentini pašvaldību. Tad tā stiepjas rietumu virzienā pa abu minēto pašvaldību robežu, sasniedzot Zena upi. Līnija turpinās pa Zena upes rietumu krastu un tad – ziemeļu virzienā līdz provinces automaģistrālei Reina tilta tuvumā un provinces automaģistrālei, kas ved no Lentini uz Scordia. Tad tā Militello in Val di Catania pašvaldības robežas visā garumā stiepjas līdz robežai starp Francofonte, Vizzini un Militello in Val di Catania pašvaldību; no turienes tā turpinās pa robežu starp Francofonte un Vizzini pašvaldību, Francofonte un Buccheri pašvaldību un Ferla un Carlentini pašvaldību un tālāk pa robežu starp Sortino, Carlentini un Melilli pašvaldību līdz provinces automaģistrālei SP 30 Sotto Melilli–Sortino un vietai, kur robežlīnija sākās.”,

aizstāj ar šādu formulējumu:

“1. To olīvu ražošanas apgabals, no kā ražo 1. punktā minēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu, ietver olīvu birzis, kurās iespējams nodrošināt šajā produkta specifikācijā norādītās kvalitātes īpašības un kuras atrodas Syracuse, Ragusa un Catania provinces administratīvajā teritorijā, šādās pašvaldībās: Syracuse: Buccheri, Buscemi, Canicattini Bagni, Carlentini, Cassaro, Ferla, Floridia, Francofonte, Lentini, Melilli, Noto, Pachino, Palazzolo Acreide, Rosolini, Syracuse, Solarino, Sortino, Avola; Ragusa: Acate, Chiaramonte Gulfi, Comiso, Giarratana, Ispica, Modica, Monterosso Almo, Ragusa, Santa Croce Camerina, Scicli, Vittoria; Catania: Caltagirone, Grammichele, Licodia Eubea, Mazzarrone, Militello in Val di Catania, Mineo, San Michele di Ganzaria, Vizzini, Mirabella Imbaccari, Scordia.

2. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Monte Lauro”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Buccheri, Buscemi, Cassaro, Ferla.

3. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val d’Anapo”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Canicattini Bagni, Floridia, Palazzolo Acreide, Syracuse, Solarino, Sortino, kā arī daļu Noto pašvaldības administratīvās teritorijas. Teritoriju iezīmē līnija, kas sākas uz ziemeļiem no Sortino, Ferla un Carlentini pašvaldības robežpunkta un stiepjas austrumu virzienā pa Carlentini, Melilli un Sortino pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 76 Diddino–Monte Climiti–Dariazza Syracuse pašvaldībā. Dienvidu virzienā no Diddino tilta līnija stiepjas pa Anapo upes labo krastu līdz saimniecības ceļam, kas ved no Palazzelli mājām un Frescura saimniecības uz valsts automaģistrāli SS 124; turpinoties dienvidu virzienā, līnija 112. km atzīmē šķērso minēto ceļu un turpinās pa saimniecības ceļu, kas ved no valsts automaģistrāles SS 124 uz provinces automaģistrāli SP 14 Fusco–Canicattini Bagni–Passo Ladro, un pāri Cefalino ielejai – no Cardinale saimniecības uz Papeo saimniecību, San Francesco saimniecību, Benali di Sotto, Perrota saimniecību un Busacca īpašumu (pa provinces automaģistrāli SP 14 tā stiepjas, sākot no 9. km atzīmes). Tālāk līnija stiepjas no provinces automaģistrāles SP 14 9. km atzīmes līdz 11. km atzīmei un turpinās dienvidu virzienā pa provinces automaģistrāli SP 12 Floridia–Grotta Perciata–Cassibile, līdz sasniedz saimniecības ceļu, kas ved no Nava mājām līdz robežai ar Noto pašvaldību, un no šīs robežas tā turpinās dienvidu virzienā pa robežu starp Noto un Syracuse pašvaldību, līdz šķērso Cassible upi. Tad tā turpinās ziemeļrietumu virzienā pa Noto un Avola pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 4 Avola Manchisi, pa kuru tā stiepjas līdz krustojumam ar valsts automaģistrāli SS 287, kur tā stiepjas pa tās teritorijas robežu, uz kuru attiecas ģeogrāfiskās izcelsmes norāde “Val Tellaro” un pa kuru tā turpinās ziemeļu virzienā, ietverot visu Palazzolo pašvaldības teritoriju; tad tā turpinās pa Palazzolo, Giarratana, Buscemi, Cassaro un Ferla pašvaldības robežu, ziemeļos atgriežoties vietā, kur robežlīnija sākās.

4. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val Tellaro”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver Monti Iblei kalnu dienvidaustrumu daļu un šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Ispica, Pachino, Avola, kā arī daļu Rosolini, Noto un Modica administratīvās teritorijas. Šo teritoriju iezīmē līnija, kas dienvidos stiepjas pa provinces automaģistrāli SP 49, kura ved no Ispica uz Pachino, un tieši no Passo Corrado tilta turpinās austrumu virzienā pa to pašu provinces automaģistrāli līdz krustojumam ar provinces automaģistrāli SP 100 Burgio–Luparello. Tad tā turpinās līdz ceļam, kas ved no Burgio uz Prevuta, un no turienes austrumu virzienā pa privātu ceļu, kas ved no Coste uz Sant’Ippolito, līdz provinces automaģistrālei SP 85 Marzamemi–Chiaramida, pa kuru tā stiepjas, līdz sasniedz ārējo pašvaldības automaģistrāli, kas ved no Pianetti uz Serbatoio. Tālāk tā stiepjas pa Pachino pilsētas ziemeļrietumu robežu, līdz sasniedz ārējo pašvaldības automaģistrāli Via Vecchia–Guastalla, pa kuru tā turpinās, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 85 Marzamemi–Chiaramida, no kā tā turpinās austrumu virzienā, līdz sasniedz krustojumu ar provinces automaģistrāli SP 19 Pachino–Noto, pa kuru tā turpinās ziemeļu virzienā, līdz sasniedz Asinaro upi, kas ir Avola pašvaldības administratīvā robeža. Pa šo administratīvo robežu tā turpinās austrumu virzienā līdz ceļam, kas iet gar Cozzo Carrube un Casa Mazzone austrumu pusi, un tad pa šo ceļu stiepjas ziemeļu virzienā caur apdzīvoto vietu Contrada Risicone līdz provinces automaģistrālei SP 15 Avola–Bochino–Noto, pa ko tā stiepjas līdz Avola kapiem, no kuriem tā turpinās ziemeļu virzienā pa ceļu, kas iet gar Casa Sanghetello uz provinces automaģistrāli SP 4 Avola–Maghesi, un tad austrumu virzienā stiepjas pa ceļu, kas ved uz Casa Modica un Casa Fosso di Sotto. Pa šo ceļu tā turpinās līdz Avola un Syracuse pašvaldības robežai, rietumu virzienā stiepjoties pa to līdz Avola un Noto pašvaldības robežai. Pa šo robežu tā turpinās rietumu virzienā, līdz sasniedz vietu, kurā Val d’Anapo robeža nošķiras no Avola pašvaldības robežas. Tālāk tā pa provinces automaģistrāli SP 4 stiepjas pa Val d’Anapo apakšapgabala robežu, līdz sasniedz krustojumu ar valsts automaģistrāli SS 287, pa ko tā turpinās ziemeļu virzienā. Tā turpinās pa valsts automaģistrāli SS 287, kas ved no Noto uz Palazzolo Acreide, līdz šī automaģistrāle šķērso Noto un Palazzolo Acreide pašvaldības robežu, no kuras tā stiepjas rietumu virzienā pa Palazzolo Acreide un Noto pašvaldības robežu, līdz sasniedz Tellaro upi. Tad tā turpinās dienvidu virzienā pa Tellaro upi, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 82 Prainito–Renna, pa kuru tā stiepjas, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 17 Favarotta–Ritellini un Cozza Rose, aiztiepjoties gar Syracuse un Ragusa provinces robežu, līdz sasniedz Favarotta tiltu. Tā turpinās pa Commaldo Superiore pašvaldības automaģistrāli, līdz sasniedz Rosolini un Ispica pašvaldības robežu. Tad pa Ispica un Modica pašvaldības robežu tā stiepjas līdz valsts automaģistrālei SS 115, pa ko tā stiepjas rietumu virzienā līdz Bettola del Capitano, no kā tā pa minēto automaģistrāli turpinās dienvidu virzienā līdz Beneventano krustojumam un tad – līdz Zappulla krustojumam. Tad tā stiepjas pa provinces automaģistrāli SP 45 Bugilfezza–Pozzallo, līdz sasniedz Graffetta pašvaldības automaģistrāli un Pozzallo un Modica pašvaldības robežpunktu. Pa šo robežu tā stiepjas austrumu virzienā un tad pa Pozzallo un Ispica pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 46 Pozzallo–Ispica, pa kuru tā sasniedz krustojumu ar dzelzceļa līniju, kas atrodas Contrada pazalla. Tad tā pa pašvaldības automaģistrāli SC 40 stiepjas līdz pašvaldības automaģistrālei SC 97, līdz sasniedz veco provinces automaģistrāli Bufali–Marza, pa kuru tā sasniedz tiltu pār Fosso Bufali kanālu. Pa šo kanālu tā sasniedz provinces automaģistrāli SP 49 Ispica–Pachino, pa kuru tā stiepjas austrumu virzienā, līdz sasniedz Syracuse pašvaldības robežu, kas atrodas Passo Corrado – vietā, kurā robežlīnija sākās. Norāda arī to, ka šajā apakšapgabalā ietverto pašvaldību administratīvās teritorijas paplašināšana attiecas uz Noto pašvaldību, kas “Val Tellaro” apakšapbagala robežu dienvidu virzienā pārceļ uz vietu, kur atrodas Pachino pašvaldības robeža, un austrumu virzienā – uz valstij piederošu piekrastes zemi; tā attiecas arī uz Avola pašvaldību, kura dienvidaustrumu virzienā paplašinās līdz robežai ar valsts zemi, un, visbeidzot, uz Modica pašvaldību, kas šo apakšapgabalu paplašina, pārceļot tā robežu uz vietu, kur atrodas Pozzallo pašvaldības robeža.

5. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Frigintini”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver daļu šo pašvaldību administratīvās teritorijas: Ragusa, Modica, Rosolini. Teritoriju iezīmē līnija, kas stiepjas dienvidu virzienā pa valsts automaģistrāli SS 115, konkrēti no Bettola del Capitano, un turpinās ziemeļaustrumu virzienā pa “Val Tellaro” apgabala rietumu robežu, līdz sasniedz Ragusa un Syracuse provinces robežu, kas atrodas Contrada Cozzo Scozzaria. Tā turpinās pa Giarratana un Monterosso Almo pašvaldības dienvidu robežu, līdz sasniedz Monterosso Almo, Chiaramonte Gulfi un Ragusa pašvaldības robežu, no kuras tā turpinās pa Chiaramonte un Ragusa pašvaldības robežu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 8. Pa to tā stiepjas līdz Maltempo krustojumam un tad turpinās pa provinces automaģistrāli SP 10, līdz sasniedz valsts automaģistrāli SS 115, pa kuru tā stiepjas līdz Ragusa centram, no kura tā turpinās pa valsts automaģistrāles SS 115 veco maršrutu, sasniedz Modica centru un aizstiepjas tam garām, atgriežoties Bettola del Capitano – vietā, kur robežlīnija sākās.

6. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Gulfi”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Chiaramonte Gulfi, Monterosso Almo, Giarratana.

7. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Valle dell’Irminio”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Scicli, Comiso, Vittoria, Acate, Santa Croce Camerina, kā arī daļu Ragusa un Modica pašvaldības administratīvās teritorijas. Teritoriju iezīmē līnija, kas sākas uz dienvidiem no Contrada Zappulla krustojuma un stiepjas dienvidu virzienā līdz provinces automaģistrālei, kura ved no Modica uz Sampieri un pa kuru tā turpinās līdz krustojumam ar ceļu, kas ved no Scicli uz Pozzallo, no kā tā turpinās pa Guarnieri privāto ceļu līdz ceļa strādnieku mājai, kas atrodas uz provinces automaģistrāles, kas ved no Scicli uz Sampieri. Tā turpinās pa minēto privāto ceļu, līdz sasniedz provinces automaģistrāli un pārbrauktuvi un turpina stiepties pa dzelzceļa līniju, līdz sasniedz Jungi di Scicli apgabalu, kur tā pāriet provinces automaģistrālē, kura ved no Scicli uz Donnalucata un pa kuru tā turpinās līdz sasniedz provinces automaģistrāli SP 127 Marina–Donnalucata. Tad tā turpinās līdz provinces automaģistrālei SP 119 Scicli–Spinazza, pa ko tā stiepjas līdz provinces automaģistrālei Scicli–Santa Croce Camerina. No Santa Croce Camerina tā ziemeļu virzienā stiepjas līdz automaģistrāles, kas ved uz Comiso, 8. km atzīmei, kur tā turpinās pa provinces automaģistrāli, kas ved uz Vittoria, līdz sasniedz krustojumu ar jauno pašvaldības maģistrāli, kura šķērso “Cooperativa Agri Sud” un ved uz automaģistrāli, kas ved no Vittoria uz Scogilitti. Pēc krustojuma tā stiepjas līdz Alcerito automaģistrālei, turpinās līdz Macchione automaģistrālei un tad stiepjas pa saimniecības ceļu, kas ved no Macchione automaģistrāles uz valsts automaģistrāli SS 115 un dzelzceļu, no kura tā ziemeļaustrumu virzienā turpinās līdz provinces robežai ar Caltanissetta un austrumu virzienā stiepjas visā Catania provinces robežas garumā līdz “Gulfi” apgabala robežai, pa ko tā stiepjas līdz “Frigintini” apgabala rietumu robežai. Tad tā visā robežas garumā stiepjas dienvidu virzienā, līdz atgriežas vietā, kur robežlīnija sākās – krustojumā uz Zappulla, kas atrodas uz provinces automaģistrāles, kura ved no Modica uz Pozzallo. Norāda arī to, ka šajā apakšapgabalā ietverto pašvaldību administratīvās teritorijas paplašināšana attiecas uz Ragusa pašvaldību, kas “Valle Dell‘Irminio” apakšapgabala robežu pārceļ uz dienvidiem – uz valsts zemi, kas stiepjas gar Vittoria, Santa Croce un Scicli pašvaldības administratīvo robežu; tā attiecas arī uz Modica pašvaldību, kas šo apakšapgabalu paplašina uz dienvidiem, pārceļot robežu uz valsts zemi, kas stiepjas gar Pozzallo un Scicli pašvaldības robežu.

8. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Calatino”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Caltagirone, Grammichele, Licodia Eubea, Mineo, Vizzini, San Michele di Ganzaria, Mazzarone, Mirabella Imbaccari.

9. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Trigona-Pancali”, apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu ražošanas apgabals ietver šo pašvaldību pilnu administratīvo teritoriju: Francofonte, Lentini, Melilli, Militello in Val di Catania , Scordia un Carlentini.”

Izcelsmes apliecinājums

Specifikācijai pievieno tādu konkrētu punktu par izcelsmes apliecinājumu, kura pašreizējā specifikācijā nav. Iekļauj šādu punktu:

“4. punkts Izcelsmes apliecinājums Ir jāuzrauga katrs ražošanas posms un jāreģistrē katra posma izejvielas un saražotā produkcija. Produkta izsekojamību nodrošina, vienas pārbaudes struktūras pārvaldītos sarakstos ievadot tos kadastrālos zemes gabalus, kuros produktu audzē, kā arī informāciju par ražotājiem, spiedējiem un iepakotājiem, un uzturot ražošanas un iepakošanas reģistrus. Pārbaudes struktūra veic visu šajos sarakstos minēto fizisko un juridisko personu pārbaudes saskaņā ar produkta specifikāciju un kontroles plānu.”

Tas specifikāciju padara atbilstīgu tiesību aktiem.

Ražošanas metode

Olīvu šķirnes

Grozījums attiecas uz produkta specifikācijas 2. punktu un vienotā dokumenta 3.2. punktu.

Ņemot vērā 1. punkta grozījumu, ar ko papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes izmantošanu padara par brīvprātīgu, groza punktu par olīvu šķirnēm ar mērķi nodrošināt to, ka visas pašreizējā specifikācijā minētās šķirnes var izmantot saistībā ar ACVN “Monti Iblei” neatkarīgi no tā, kādu papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi izmanto ražotāji.

Turklāt pievieno vietējās ‘Verdese’, ‘Biancolilla’ un ‘Zaituna’ šķirnes.

‘Verdese’ un ‘Biancolilla’ šķirnes ir nevis pievienotas kā jaunas šķirnes, bet iekļautas to pārējo šķirņu sarakstā, kas pašreizējā specifikācijā minētas kā šķirnes, kuras var izmantot atkarībā no papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, ko raksta kopā ar nosaukumu “Monti Iblei”, un kuru īpatsvars ir 10 % – 40 % no eļļas iegūšanai izmantotā šķirņu sastāva.

Turklāt ierosinātās specifikācijas redakcijā minēts, ka kopējais citu šķirņu īpatsvars nevar pārsniegt 20 %.

Tāpēc ierosina gan ‘Verdese’, gan ‘Biancolilla’ šķirni skaidri norādīt atļauto šķirņu sarakstā, jo reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas laikā tika par zemu novērtēts šo šķirņu izmantošanas īpatsvars dažās provincēs.

‘Zaituna’ šķirni ražotāji iekļauj vairāku iemeslu dēļ. Šo olīvu šķirni audzē tikai Syracuse provinces ziemeļu daļā un dažās kaimiņu pašvaldībās – Ragusa un Catania pašvaldībā – izkaisītās vietās. Daudzi to uzskata par šajā ACVN apgabalā senāko olīvu šķirni, ko audzē jau kopš laika, kad apgabals bija Seno Sirakūzu valdījumā. Iekļaujot specifikācijā ‘Zaituna’ šķirni un izvirzot prasību, ka tai jābūt piešķirtam “Slow Food Presidio” nosaukumam, iespējams novērst risku attiecībā uz tādas šķirnes izzušanu, kurai ir augsta vēsturiskā un vides vērtība. Norāda, ka pēdējos gados veiktajās analīzēs pierādījies, ka no ‘Zaituna’ šķirnes iegūta eļļa atbilst produkta aprakstā minētajām “Monti Iblei” īpašībām.

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“1. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Monte Lauro”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Tonda Iblea’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 90 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 10 %.

2. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val d’Anapo”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Tonda Iblea’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 60 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 40 %.

3. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Val Tellaro”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Moresca’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 70 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 30 %.

4. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Frigintini”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Moresca’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 60 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 40 %.

5. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Gulfi”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Tonda Iblea’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 90 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 10 %.

6. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Valle dell’Irminio”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Moresca’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 60 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 40 %.

7. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Calatino”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Tonda Iblea’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 60 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 40 %.

8. Aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”, ko raksta kopā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Trigona-Pancali”, paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai, kas iegūta olīvu birzīs, kurās ‘Nocellara Etnea’ šķirnes īpatsvars ir vismaz 60 % no kopējās produkcijas. Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 40 %.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“Produktiem ar aizsargātas cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei”, ko var rakstīt kopā ar kādu no 1. punktā minētajām ģeogrāfiskā izcelsmes norādēm, jābūt iegūtiem no šādām olīvu šķirnēm: ‘Tonda Iblea’, ‘Moresca’, ‘Nocellara Etnea’, ‘Verdese’, ‘Biancolilla’ un ‘Zaituna’ (un šīm pašām šķirnēm ar līdzvērtīgiem nosaukumiem), kuras olīvu birzīs audzē atsevišķi vai kopā un kuru īpatsvars ir vismaz 80 % no eļļas iegūšanai izmantotā šķirņu sastāva.

Citas šķirnes var izmantot daudzumā, kas kopumā nepārsniedz 20 %.”

Audzēšanas īpatnības

Groza produkta specifikācijas 5. punkta 1. apakšpunktu.

Pašreizējo formulējumu –

“1. To olīvkoku vides un audzēšanas apstākļi, kurus izmanto 1. punktā minētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanā, ir jābūt tradicionālajiem, apgabalam raksturīgajiem apstākļiem un jebkurā gadījumā tādiem, kas olīvām un no tām ražotajai eļļai spēj piešķirt to specifiskās kvalitātes īpašības. Tāpēc par piemērotām uzskata tikai tās olīvu birzis, kas atrodas 80 līdz 700 metru augstumā virs jūras līmeņa, ražošanas apgabalā, Monti Iblei plakankalnes ielejās, kuras vietējie dēvē par “karjeriem” un kuru kaļķainā augsne radusies miocēnā, izņemot “Calatino” apgabala augsni, kas satur kramzemi un magmatisko iežu dzīslas.”–

aizstāj ar šādu formulējumu:

“1. To olīvkoku vides un audzēšanas apstākļi, kurus izmanto 1. punktā minētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanā, ir jābūt tradicionālajiem, apgabalam raksturīgajiem apstākļiem un jebkurā gadījumā tādiem, kas olīvām un no tām ražotajai eļļai spēj piešķirt to specifiskās kvalitātes īpašības.”

Ir nolemts no audzēšanas īpatnību punkta svītrot augstuma ierobežojumu – 80 līdz 700 metri virs jūras līmeņa –, jo gadu gaitā veiktās analīzēs pierādījies, ka dažādo šķirņu olīvas novācot specifikācijā norādītajā laikā un ievērojot specifikācijā minētos mūsdienu spiešanas paņēmienu kritērijus, iegūtās olīveļļas īpašības nemainās pat, ja olīvu birzs atrodas mazāk nekā 80 metru augstumā. Nu labi iesakņojusies tendence ražas novākšanu katru gadu pārcelt uz arvien agrāku laiku un mūsdienu spiešanas paņēmienu (divu posmu jeb integrālās metodes sistēma kļūst arvien izplatītāka) izmantošana veicinājusi ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētajai olīveļļai raksturīgās īpašās smaržas un garšas uzlabošanos. Tāpēc ar reģistrāciju saistītajā specifikācijā aprakstītie apstākļi ir mainījušies, faktiski izslēdzot nosaukuma reģistrācijas laikā konstatētās atšķirības, kas attiecas uz olīvu birzīm, kuras atrodas dažādos augstumos.

Groza produkta specifikācijas 5. punkta 2. apakšpunktu.

Pašreizējo formulējumu –

“2. Olīvkoku vainagu veidošanas un atzarošanas metodēm un audzēšanas paņēmieniem jābūt tradicionāli izmantotajiem paņēmieniem un jebkurā gadījumā tādiem, kas neietekmē olīvu vai eļļas īpašības.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“2. Olīvkoku vainagu veidošanas un atzarošanas metodēm un audzēšanas paņēmieniem jābūt tradicionāli izmantotajiem vai labas lauksaimniecības prakses noteikumiem atbilstošiem paņēmieniem un jebkurā gadījumā tādiem, kas neietekmē olīvu vai eļļas īpašības.”

Grozījuma mērķis ir stiprināt ražotāju apņēmību profesionāli kopt savas olīvu birzis.

Groza produkta specifikācijas 5. punkta 4. apakšpunktu par ražas novākšanu.

Pašreizējo formulējumu –

“4. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ražo no veselīgām olīvām, ko vāc katru gadu no augļu nogatavošanās sākuma līdz 15. janvārim.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“4. Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” apzīmēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu ražo no veselīgām olīvām, ko vāc no brīža, kad olīvu krāsa no blāvi zaļas kļūst par spīdīgi zaļu, kas sliecas uz dzeltenu.”

Lai vienkāršotu pārbaudes un padarītu tās efektīvākas, sīkāk apraksta brīdi, kad jāsāk novākt ražu. Par atbilstošu atzīst arī ražas novākšanas beigu datuma svītrošanu, jo to uzskata par novecojušu ierobežojumu, kas balstās uz novecojušiem valsts tiesību aktiem.

Specifikācijas 5. punktā iekļaujot turpmāk minēto teikumu, ietver prasību par veidu, kādā olīvas transportē līdz spiednei.

“6. Olīvas līdz spiednei ir jātransportē atbilstošos traukos, kas ir caurumoti ar mērķi novērst pārkaršanu un fermentāciju. Maisus vai slēgtus traukus izmantot aizliegts.”

Prasību izmantot caurumotus traukus ievieš, lai novērstu olīvu fermentāciju un pārkaršanu, kas kaitētu olīveļļas kvalitātei.

Groza 5. punkta 7. apakšpunktu par maksimālo produkciju, jo uzskata, ka pareizāk ir izšķirt produkciju atkarībā no tā, vai olīvu birzis ir specializētas vai apvienotas ar citu kultūraugu birzīm.

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“1. punktā minētās ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu biržu maksimālā olīvu produkcija nedrīkst pārsniegt 10 000 kg no hektāra intensīvi ekspluatētās platībās. Olīvu biržu maksimālā olīvu produkcija nedrīkst pārsniegt 10 000 kg no hektāra. Olīvu maksimālais ražas iznākums ir ne vairāk kā 18 % eļļas.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“7. 1. punktā minētās ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu apzīmētās neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanai paredzēto olīvu biržu maksimālā olīvu produkcija nedrīkst pārsniegt 15 000 kg no hektāra. Ja olīvu birzīs olīvas audzē kopā ar citiem kultūraugiem, maksimālā raža nepārsniedz 120 kg no koka. Jebkurā gadījumā augstākie maksimālie daudzumi nemaina turpmāk 7. punktā aprakstītās specifiskās kvalitātes īpašības. Olīvu maksimālais ražas iznākums ir ne vairāk kā 18 % eļļas.”

Grozījuma attiecībā uz maksimālo ražu no hektāra pamatā ir analīze, kura ietver pēdējo desmit gadu laikā ģeogrāfiskajā apgabalā savāktus datus un liecina, ka nepastāv negatīva korelācija starp grozīto daudzumu no hektāra un atbilstību produkta specifikācijā noteiktajiem ķīmiskajiem un organoleptiskajiem parametriem. Turklāt no koka iegūtā daudzuma ierobežojuma pievienošana attiecībā uz olīvu birzīm, kurās olīvas audzē kopā ar citiem kultūraugiem, sekmē precīzāku pārbaužu veikšanu.

Eļļas spiešanas metode

Groza specifikācijas 6. punktu par eļļas spiešanas metodi.

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“1. Eļļas spiešanu no olīvām, kuras izmanto, lai ražotu neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” un ar attiecīgu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, jāveic 3. punkta 1. apakšpunktā noteiktajā ražošanas apgabalā.

2. Eļļas spiešanai jānotiek ne vēlāk kā divu dienu laikā pēc ražas novākšanas.

3. Eļļas spiešanā ir atļauts pielietot tikai mehāniskus un fizikālus procesus, ar kuriem iespējams ražot eļļu, pēc iespējas labāk saglabājot sākotnēji izmantotajiem augļiem raksturīgās īpašības.”,

aizstāj ar šādu formulējumu:

“1. Eļļas spiešanu no olīvām, kuras izmanto, lai ražotu neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti Iblei” un, iespējams, ar attiecīgu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, jāveic 3. punkta 1. apakšpunktā noteiktajā ražošanas apgabalā.

2. Eļļas spiešanai jānotiek iekārtās, kurās izmanto vai nu nepārtraukto ciklu, vai tradicionālo (spiediena) metodi, ne vēlāk kā divu dienu laikā pēc olīvu novākšanas.

3. Eļļas spiešanā atļauts pielietot tikai mehāniskus un fizikālus procesus, ar kuriem iekārtās, kurās izmanto vai nu nepārtraukto ciklu, vai tradicionālo (spiediena) metodi, iespējams ražot eļļu, pēc iespējas labāk saglabājot izcelsmes augļu un šķirnes specifiskās sākotnējās īpašības.”

Šī daļa saskaņota ar 1. punkta grozījumu, ar ko papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes izmantošanu padara par brīvprātīgu.

Turklāt eļļas spiešanas metodes apraksta sīkāk ar mērķi tekstu padarīt skaidrāku.

Saikne

Pašreizējā specifikācija neietver punktu, kurā aprakstīta saikne, lai gan publicētais kopsavilkums tādu ietver. Tāpēc specifikācijai pievieno īpašu punktu, kas ietver informāciju no pašreizējās kopsavilkuma lapas 4.6. punkta un vienotā dokumenta 4. punkta, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 7. pantam.

Turklāt tekstā veikti turpmāk minētie grozījumi.

Atbilstoši uz ražošanas metodi attiecināmajam grozījumam, ar ko svītro augstuma ierobežojumu, norādi par šo ierobežojumu svītro no punkta “Saikne”. Tāpēc svītro piekto teikumu, kura redakcija ir šāda:

“Par piemērotām uzskata tikai tās birzis, kas atrodas no 80 līdz 770 metru augstumā virs jūras līmeņa.”

Svītro arī septīto teikumu, kura redakcija ir šāda:

“Šeit ražotajai olīveļļai ir vidēji izteikts augļu aromāts, bet garša ir nedaudz saldena un viegli sīva.”

Grozījumu veic, jo šis apraksts vairs neatbilst grozījumiem, kas produkta aprakstā izdarīti pēc SOP metodes un saistītās programmatūras iekļaušanas. Šajā metodē izmanto skaidri noteiktas mediānas parametrus attiecībā uz raksturlielumiem “augļu”, “rūgts” un “sīvs”, un tā ir daudz precīzāka, jo tajā ņem vērā ne tikai kvalitatīvos, bet arī kvantitatīvos parametrus.

Tāpēc ir jāsvītro formulējums “Šeit ražotajai olīveļļai ir vidēji izteikts augļu aromāts, bet garša ir nedaudz saldena un viegli sīva” – jo SOP metodē šos rādītājus neņem vērā, tāpēc nav viegli to daudzumu izteikt mediānās.

Atbilstoši ar olīvu šķirnēm saistītajam grozījumam un vienotā dokumenta 3.3. punktam pievieno arī ‘Verdese’‘Biancolilla’ un ‘Zaituna’ šķirni.

Ar saikni saistītās rindkopas beigās pievieno arī šādus teikumus:

“Visos valsts un starptautiskajos konkursos nosaka ar ACVN “Monti Iblei” apzīmēto olīveļļu organoleptiskās īpašības, kuras vislabāk atspoguļo raksturlielumi “zaļi vai nogatavojušies tomāti” (‘Tonda Iblea’ šķirnei) un “artišoks” (‘Moresca’, ‘Verdese’ un ‘Zaituna’ šķirnei). Raksturlielums “zāle” gandrīz vienmēr attiecas uz visām četrām šķirnēm. Vēl viena ar ACVN “Monti Iblei” apzīmēto olīveļļu īpatnība ir to iedalījums pēc augļainuma. Tās gandrīz vienmēr var iedalīt kā vidēji vai stipri augļainas un ļoti retos gadījumos – kā viegli augļainas. Izsmalcinātās organoleptiskās īpašības cieši saistītas ar visu četru “Monti Iblei” neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanā izmantoto šķirņu īpašo smaržu un garšu. Šīs šķirnes atspoguļo visu ACVN “Monti Iblei” noteiktā ģeogrāfiskā apgabala olīvu ražošanas vēsturi. Tās slikti pielāgojas citiem ražošanas apstākļiem, tāpēc ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētās olīveļļas organoleptiskās īpašības ir unikālas un neatdarināmas.”

Šie teikumi ir jāpievieno, lai aprakstītu “Monti Iblei” olīveļļas specifisko raksturu un tādējādi punktu par saikni saskaņotu ar ierosinātajiem grozījumiem.

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“Olīvkoku audzēšana ir ļoti svarīga ražošanas nozare šajā apgabalā. Visizplatītākā olīvkoku šķirne ir ‘Tonda Iblea’, ko dēvē arī par ‘Cetrala’, ‘Prunara’, ‘Abbunata’ un ‘Tunna’ – tā ir tipiska noteiktajam ģeogrāfiskajam apgabalam (vidēji izturīga pret slimībām un lieliski piemērota Monti Iblei kalnu kaļķakmens augsnei), un šīs šķirnes augļus patērē arī kā galda olīvas. Līdztekus izmanto arī citas vietējas šķirnes: ‘Moresca’ un ‘Nocellara Etnea’. Līdzās olīvu birzīm ar gadsimtus veciem olīvkokiem aug arī jaunākajos laikos iestādītu citu šķirņu olīvkoki, kurus ar mērķi pasargāt no valdošajiem vējiem apgriež, veidojot tādu pašu apaļu vainagu, kāds ir veco šķirņu kokiem. Šajā apgabalā ražotās olīveļļas jau kopš senatnes patērē gan uz vietas, gan visā valstī. Par piemērotām uzskata tikai tās birzis, kas atrodas 80 līdz 700 metru augstumā virs jūras līmeņa. Tām jāatrodas Monti Iblei plakankalnes ielejās, kuru kaļķainā augsne satur kramzemi un magmatisko iežu dzīslas. Šeit ražotajai olīveļļai ir vidēji izteikts augļu aromāts, bet garša ir nedaudz saldena un viegli sīva. Jāpiebilst, ka Monti Iblei masīvā ir īpašs dienas un nakts temperatūras svārstību režīms, kas ir ārkārtīgi svarīgs reģiona lauksaimniecības kultūru specifisko īpašību nodrošināšanai. Būtu jāņem vērā arī tas, ka Sicīlija ir sala ar vēsturiskām tradīcijām, kuru pirmsākumi meklējami senajās grieķu un romiešu apmetnēs, un laika gaitā tajā nostiprinājušās Magna Graecia paražas. Šis faktors bijis noteicošais kultūras attīstībai, un tam pievienojās arī satiksmes grūtības, tāpēc katra pilsētveida apmetne ir saglabājusi savas īpatnības, katrai apdzīvotajai vietai šajā ārkārtīgi specifiskajā ģeogrāfiskajā apgabalā ļaujot saglabāt savas tradīcijas. Kaut gan šajā teritorijā pastāv izteikta klimatisko apstākļu vienveidība, būtiska loma ir arī senajām vēsturiskajām tradīcijām. Tāpēc “Monti Iblei” cilmes vietas nosaukumā kopā ar tam atbilstošā teritoriālā apgabala nosaukumu ietverti to noteikto teritoriju nosaukumi, kas saistītas ar minētajām cilvēku veidotajām apmetnēm, kuras laika gaitā kļuvušas šīm teritorijām raksturīgas. Tie ir “Monti Iblei Monte Lauro”, “Monti Iblei Val d’Anapo”, “Monti Iblei Val Tellaro”, “Monti Iblei Frigintini”, “Monti Iblei Gulfi”, “Monti Iblei Valle dell’Irminio”, “Monti Iblei Calatino” un “Monti Iblei Trigona Pancali”, kas ietver arī Militello in Val di Catania pašvaldību. Jau šis papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu saraksts vien bez šaubām liecina par to, ka dažādajās Monti Iblei masīva ielejās pastāv cilvēku veidotas tradīcijas un, lai gan šīs ielejas atrodas cieši līdzās cita citai, katrā no tām saglabājusies izteikta cilvēku rīcības un rakstura savdabība. Neņemt to vērā neapšaubāmi nozīmētu samazināt kultūras un cilvēku veidoto tradīciju lielo lomu. Tomēr organoleptiskajā ziņā šajās dažādajās ielejās ražotajām olīveļļām ir tikai minimālas atšķirības, kuras var noteikt vien profesionāli degustatori.”,

aizstāj ar šādu formulējumu:

“Olīvkoku audzēšana ir ļoti svarīga ražošanas nozare šajā apgabalā. Visizplatītākā olīvkoku šķirne ir ‘Tonda Iblea’, ko dēvē arī par ‘Cetrala’, ‘Prunara’, ‘Abbunata’ un ‘Tunna’ – tā ir tipiska noteiktajam ģeogrāfiskajam apgabalam (vidēji izturīga pret slimībām un lieliski piemērota Monti Iblei kalnu kaļķakmens augsnei), un šīs šķirnes augļus patērē arī kā galda olīvas. Līdztekus izmanto arī citas vietējas šķirnes: ‘Moresca’, ‘Nocellara Etnea’, ‘Verdese’, ‘Biancolilla’ un ‘Zaituna’. Līdzās olīvu birzīm ar gadsimtus veciem olīvkokiem aug arī jaunākajos laikos iestādītu citu šķirņu olīvkoki, kurus ar mērķi pasargāt no valdošajiem vējiem apgriež, veidojot tādu pašu apaļu vainagu, kāds ir veco šķirņu kokiem. Šajā apgabalā ražotās olīveļļas jau kopš senatnes patērē gan uz vietas, gan visā valstī. Tām jāatrodas Monti Iblei plakankalnes ielejās, kuru kaļķainā augsne satur kramzemi un magmatisko iežu dzīslas. Jāpiebilst, ka Monti Iblei masīvā ir īpašs dienas un nakts temperatūras svārstību režīms, kas ir ārkārtīgi svarīgs reģiona lauksaimniecības kultūru specifisko īpašību nodrošināšanai. Būtu jāņem vērā arī tas, ka Sicīlija ir sala ar vēsturiskām tradīcijām, kuru pirmsākumi meklējami senajās grieķu un romiešu apmetnēs, un laika gaitā tajā nostiprinājušās Magna Graecia paražas. Šis faktors bijis noteicošais kultūras attīstībai, un tam pievienojās arī satiksmes grūtības, tāpēc katra pilsētveida apmetne ir saglabājusi savas īpatnības, katrai apdzīvotajai vietai šajā ārkārtīgi specifiskajā ģeogrāfiskajā apgabalā ļaujot saglabāt savas tradīcijas. Kaut gan šajā teritorijā pastāv izteikta klimatisko apstākļu vienveidība, būtiska loma ir arī senajām vēsturiskajām tradīcijām. Tāpēc “Monti Iblei” cilmes vietas nosaukumā kopā ar tam atbilstošā teritoriālā apgabala nosaukumu ietverti to noteikto teritoriju nosaukumi, kas saistītas ar minētajām cilvēku veidotajām apmetnēm, kuras laika gaitā kļuvušas šīm teritorijām raksturīgas. Tie ir “Monti Iblei Monte Lauro”, “Monti Iblei Val d’Anapo”, “Monti Iblei Val Tellaro”, “Monti Iblei Frigintini”, “Monti Iblei Gulfi”, “Monti Iblei Valle dell’Irminio”, “Monti Iblei Calatino” un “Monti Iblei Trigona Pancali”, kas ietver arī Militello in Val di Catania pašvaldību. Jau šis papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu saraksts vien bez šaubām liecina par to, ka dažādajās Monti Iblei masīva ielejās pastāv cilvēku veidotas tradīcijas un, lai gan šīs ielejas atrodas cieši līdzās cita citai, katrā no tām saglabājusies izteikta cilvēku rīcības un rakstura savdabība. Neņemt to vērā neapšaubāmi nozīmētu samazināt kultūras un cilvēku veidoto tradīciju lielo lomu. Tomēr organoleptiskajā ziņā šajās dažādajās ielejās ražotajām olīveļļām ir tikai minimālas atšķirības, ko var noteikt vien profesionāli degustatori. Visos valsts un starptautiskajos konkursos nosaka ar ACVN “Monti Iblei” apzīmēto olīveļļu organoleptiskās īpašības, kuras vislabāk atspoguļo raksturlielumi “zaļi vai nogatavojušies tomāti” (‘Tonda Iblea’ šķirnei) un “artišoks” (‘Moresca’, ‘Verdese’ un ‘Zaituna’ šķirnei). Raksturlielums “zāle” gandrīz vienmēr attiecas uz visām četrām šķirnēm. Vēl viena ar ACVN “Monti Iblei” apzīmēto olīveļļu īpatnība ir to iedalījums pēc augļainuma. Tās gandrīz vienmēr var iedalīt kā vidēji vai stipri augļainas un ļoti retos gadījumos – kā viegli augļainas. Izsmalcinātās organoleptiskās īpašības cieši saistītas ar visu četru “Monti Iblei” neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanā izmantoto šķirņu īpašo smaržu un garšu. Šīs šķirnes atspoguļo visu ACVN “Monti Iblei” noteiktā ģeogrāfiskā apgabala olīvu ražošanas vēsturi. Tās slikti pielāgojas citiem ražošanas apstākļiem, tāpēc ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētās olīveļļas organoleptiskās īpašības ir unikālas un neatdarināmas.”

Marķējums

Groza specifikācijas 7. punkta 5. apakšpunktu, kopsavilkuma lapas 4.8. punkta 3. rindkopu un vienotā dokumenta 3.6. punktu par papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm. Ņemot vērā 1. punkta grozījumu, ar ko papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes izmantošanu padara par brīvprātīgu, vārdus “jābūt rakstītai” aizstāj ar vārdiem “var rakstīt”.

Turklāt norāda, kāda ir šķirnes iekļaušanas kārtība.

Tāpēc pašreizējo formulējumu –

“5. Katrai šīs specifikācijas 1. punktā paredzētajai ģeogrāfiskās izcelsmes norādei jābūt rakstītai uz etiķetes ar burtiem, kas nedrīkst būt lielāki par burtiem, ar kādiem norādīts aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“5. Uz etiķetes var rakstīt gan 1. punktā paredzētās papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, gan to olīvu šķirņu nosaukumus, kuras izmantotas ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētās eļļas ražošanā un ir minētas 2. punktā, ja koki ir sertificēti kā šo šķirņu koki. Turklāt, ja eļļa ražota no vienas šķirnes olīvām, šo šķirni var norādīt uz etiķetes aiz izmantotā kultivāra nosaukuma, un arī šajā gadījumā – ja koki ir sertificēti kā šo šķirņu koki. Katrai papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādei, izmantoto šķirņu vai vienīgās izmantotās šķirnes norādei jābūt rakstītai uz etiķetes ar burtiem, kas nedrīkst būt lielāki par burtiem, ar kādiem norādīts aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”.”

Groza produkta specifikācijas 7. punkta 8. apakšpunktu un vienotā dokumenta 3.6. punktu.

Pašreizējo formulējumu –

“8. Uz etiķetes līdztekus obligāti norādāmajai informācijai jānorāda abi tās sezonas kalendārie gadi, kurā audzētas un novāktas eļļas ražošanās izmantotās olīvas.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“8. Uz etiķetes līdztekus obligāti norādāmajai informācijai jānorāda arī eļļas partijas numurs un gads, kurā audzētas un novāktas eļļas ražošanās izmantotās olīvas.”

Partijas numura norādīšanu kā obligātu paredz attiecīgie tiesību akti par produktu marķējumu un izsekojamību (grozītā Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002).

Attiecībā uz formulējumu saistībā ar ražošanas gadu atsauces vienmēr attiecas uz abiem gadiem, ko ietver ražošanas periods, ņemot vērā to, ka ražas novākšanas laiks ilgst no septembra līdz nākamā gada janvārim. Tāpēc par ražošanas gadu uzskata ražas gadu, kas ietver divus kalendāros gadus.

Cits

Pievieno pašreizējā specifikācijā neiekļautas un kopsavilkuma lapā iekļautas atsauces uz pārbaudes struktūru.

Tāpēc specifikācijā iekļauj šādu punktu:

“10. punkts Pārbaudes Produkta atbilstību specifikācijai pārbauda pārbaudes struktūra saskaņā ar spēkā esošajiem ES tiesību aktiem. Izraudzītā pārbaudes struktūra ir: Agroqualità Viale Cesare Pavese 305 00144, Roma ITALIA E-pasts: agroqualita@agroqualita.it Tālr. 06 54228675 Fakss 06 54228692.”

Groza sadaļu par iepakojumu, t. i., 8. punkta 7. apakšpunktu par nosaukumu un noformējumu un vienotā dokumenta 3.6. punktu.

Pašreizējo formulējumu –

“7. 1. punktā minēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļa tirgū jālaiž pudelēs vai bundžās, kuru tilpums nepārsniedz 5 l.” –

aizstāj ar šādu formulējumu:

“7. 1. punktā minēto neapstrādāto augstākā labuma olīveļļa tirgū jālaiž pudelēs, bundžās vai citos eļļas glabāšanai piemērotos traukos, kuru tilpums nepārsniedz 5 l.”

Šo grozījumu izdara, jo ražotājiem jāspēj iepakošanai izmantotos traukus pielāgot daudzējādajam tirgus pieprasījumam.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“MONTI IBLEI”

ES Nr.: PDO-IT-1521-AM03 – 14.3.2018.

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums vai nosaukumi

“Monti Iblei”

2. Dalībvalsts vai Trešā Valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.5. grupa. Eļļa un tauki

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Aizsargātas cilmes vietas nosaukums “Monti iblei” paredzēts neapstrādātai augstākā labuma olīveļļai ar turpmāk minētajām īpašībām.

Ķīmiskais novērtējums

— skābju daudzums ir ne vairāk kā 0,5 % (izteikts oleīnskābē),

— maksimālais peroksīdu skaits — mekv. O2/kg ≤ 12,

— K232 ir ≤ 2,5,

— K270 ir ≤ 0,22,

— kopējais polifenolu saturs ir ≥ 120 ppm,

— Delta-K ir ≤ 0,01.

Organoleptiskais novērtējums

Mediānas intervāls min., maks.

— augļu smarža (nogatavojušās olīvas) > 2, ≤ 6,

— augļu smarža (zaļas olīvas) > 2, ≤ 8,

— zāles un/vai tomātu, un/vai artišoka smarža > 2, ≤ 8,

— rūgta garša > 2, ≤ 6,

— sīva garša > 2, ≤ 8,

— jebkādu defektu mediānai ir jābūt

= 0.

Citiem parametriem, kas nav skaidri norādīti, ir jāatbilst ES tiesību aktiem.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Ar aizsargāto cilmes vietas nosaukumu “Monti iblei” apzīmētajiem produktiem jābūt iegūtiem no šādu olīvu šķirņu olīvām: ‘Tonda Iblea’, ‘Moresca’, ‘Nocellara Etnea’, ‘Verdese’, ‘Biancolilla’ un ‘Zaituna’ (un šīm pašām šķirnēm ar līdzvērtīgiem nosaukumiem), kuras olīvu birzīs audzē atsevišķi vai kopā un kuru īpatsvars ir vismaz 80 % no eļļas iegūšanai izmantotā šķirņu sastāva.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visiem ražošanas procesa posmiem, proti, audzēšanai, ražas novākšanai un eļļas spiešanai, ir jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Lai saglabātu produktam raksturīgās īpašības visā ražošanas procesā un garantētu atbilstību kvalitātes prasībām, vienmēr pastāvējis noteikums, ka “Monte Iblei” eļļa ir jāiepako 4. punktā minētajā apgabalā. Vietējie ražotāji zina, kā tieši eļļa reaģē fasēšanas un iepakošanas posmā, piemēram, to, kāds ir filtrēšanas un nostādināšanas laiks un paņēmieni, kā arī, kāda ir iepakošanas temperatūra. Ražošanas procesa beigās iepakojot produktu noteiktajā apgabalā, tiek nodrošināts arī tas, ka saglabājas eļļas organoleptiskās īpašības, kuras citādi saskarsmē ar skābekli ātri vien sāktu zust. Neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu “Monti Iblei” tirgū jālaiž pudelēs, bundžās vai citos eļļas glabāšanai piemērotos traukos, kuru tilpums nepārsniedz 5 l.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Monti Iblei” var pievienot arī kādu no šīm ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm: “Monte Lauro”, “Val d’Anapo”, “Val Tellaro”, “Frigintini”, “Gulfi”, “Valle dell’Irminio”, “Calatino”, “Trigona-Pancali”.

Ir aizliegts pievienot jebkādus apzīmējumus, kas nav skaidri paredzēti aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Monti Iblei”, tostarp šādus īpašības vārdus: “fine” (izsmalcināta), “scelto” (izlases), “selezionato” (izmeklēta), “superiore” (izcila).

Ir atļauts norādīt faktiskus nosaukumus, uzņēmumu nosaukumus, zīmolus u. c., ja tie nav slavinoši un nemaldina patērētāju.

Uzņēmumu un saimniecību nosaukumus, kā arī atsauces uz iepakošanu olīvkoku audzēšanas saimniecībā vai olīvkoku audzēšanas uzņēmumā, kas atrodas ražošanas apgabalā, atļauts norādīt tikai tad, ja produkts ražots vienīgi no olīvām, kas novāktas šim uzņēmumam piederošās olīvu birzīs.

Uz etiķetes var norādīts gan atļautās papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, gan to olīvu šķirņu nosaukumus, kuras izmantotas ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētās eļļas ražošanā, ja koki ir sertificēti kā šo šķirņu koki. Turklāt, ja eļļa ražota no vienas šķirnes olīvām, šo šķirni var norādīt uz etiķetes aiz izmantotā kultivāra nosaukuma, un arī šajā gadījumā – ja koki ir sertificēti kā šo šķirņu koki.

Katrai papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norādei, izmantoto šķirņu vai vienīgās izmantotās šķirnes norādei jābūt rakstītai uz etiķetes ar burtiem, kas nedrīkst būt lielāki par burtiem, ar kādiem norādīts aizsargātais cilmes vietas nosaukums “Monti Iblei”.

Uz etiķetes aizsargātajam cilmes vietas nosaukumam “Monti Iblei” jābūt rakstītam skaidriem un neizdzēšamiem burtiem un tādā krāsā, kas krasi atšķiras no etiķetes krāsas, lai tas būtu labi salasāms uz pārējās norādītās informācijas fona. Turklāt nosaukumam jāatbilst spēkā esošajos tiesību aktos paredzētajiem marķēšanas noteikumiem.

Uz etiķetes līdztekus obligāti norādāmajai informācijai jānorāda arī eļļas partijas numurs un gads, kurā audzētas un novāktas eļļas ražošanās izmantotās olīvas.

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

To olīvu ražošanas apgabals, no kurām ražo neapstrādāto augstākā labuma olīveļļu “Monti Iblei”, ietver to turpmāk minēto pašvaldību teritorijā esošas olīvu birzis, kas atrodas Syracuse, Ragusa un Catania provinces administratīvajā teritorijā. Syracuse: Buccheri, Buscemi, Canicattini Bagni, Carlentini, Cassaro, Ferla, Floridia, Francofonte, Lentini, Melilli, Noto, Pachino, Palazzolo Acreide, Rosolini, Syracuse, Solarino, Sortino, Avola.

Ragusa: Acate, Chiaramonte Gulfi, Comiso, Giarratana, Ispica, Modica, Monterosso Almo, Ragusa, Santa Croce Camerina, Scicli, Vittoria.

Catania: Caltagirone, Grammichele, Licodia Eubea, Mazzarrone, Militello in Val di Catania, Mineo, San Michele di Ganzaria, Vizzini, Mirabella Imbaccari, Scordia.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Olīvkoku audzēšana ir ļoti svarīga ražošanas nozare šajā apgabalā.

Visizplatītākā olīvkoku šķirne ir ‘Tonda Iblea’, ko dēvē arī par ‘Cetrala’, ‘Prunara’, ‘Abbunata’ un ‘Tunna’ – tā ir tipiska noteiktajam ģeogrāfiskajam apgabalam (vidēji izturīga pret slimībām un lieliski piemērota Monti Iblei kalnu kaļķakmens augsnei), un šīs šķirnes augļus patērē arī kā galda olīvas. Līdztekus izmanto arī citas vietējas šķirnes: ‘Moresca’, ‘Nocellara Etnea’, ‘Verdese’, ‘Biancolilla’ un ‘Zaituna’.

Līdzās olīvu birzīm ar gadsimtus veciem olīvkokiem aug arī jaunākajos laikos iestādītu citu šķirņu olīvkoki, kurus ar mērķi pasargāt no valdošajiem vējiem apgriež, veidojot tādu pašu apaļu vainagu, kāds ir veco šķirņu kokiem. Šajā apgabalā ražotās olīveļļas jau kopš senatnes patērē gan uz vietas, gan visā valstī.

Tām jāatrodas Monti Iblei plakankalnes ielejās, kuru kaļķainā augsne satur kramzemi un magmatisko iežu dzīslas.

Jāpiebilst, ka Monti Iblei masīvā ir īpašs dienas un nakts temperatūras svārstību režīms, kas ir ārkārtīgi svarīgs reģiona lauksaimniecības kultūru specifisko īpašību nodrošināšanai.

Būtu jāņem vērā arī tas, ka Sicīlija ir sala ar vēsturiskām tradīcijām, kuru pirmsākumi meklējami senajās grieķu un romiešu apmetnēs, un laika gaitā tajā nostiprinājušās Magna Graecia paražas. Šis faktors bijis noteicošais kultūras attīstībai, un tam pievienojās arī satiksmes grūtības, tāpēc katra pilsētveida apmetne ir saglabājusi savas īpatnības, katrai apdzīvotajai vietai šajā ārkārtīgi specifiskajā ģeogrāfiskajā apgabalā ļaujot saglabāt savas tradīcijas. Kaut gan šajā teritorijā pastāv izteikta klimatisko apstākļu vienveidība, būtiska loma ir arī senajām vēsturiskajām tradīcijām.

Tāpēc “Monti Iblei” cilmes vietas nosaukumā kopā ar tam atbilstošā teritoriālā apgabala nosaukumu ietverti to noteikto teritoriju nosaukumi, kas saistītas ar minētajām cilvēku veidotajām apmetnēm, kuras laika gaitā kļuvušas šīm teritorijām raksturīgas.

Tie ir “Monti Iblei Monte Lauro”, “Monti Iblei Val d’Anapo”, “Monti Iblei Val Tellaro”, “Monti Iblei Frigintini”, “Monti Iblei Gulfi”, “Monti Iblei Valle dell’Irminio”, “Monti Iblei Calatino” un “Monti Iblei Trigona Pancali”, kas ietver arī Militello in Val di Catania pašvaldību. Jau šis papildu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu saraksts vien bez šaubām liecina par to, ka dažādajās Monti Iblei masīva ielejās pastāv cilvēku veidotas tradīcijas un, lai gan šīs ielejas atrodas cieši līdzās cita citai, katrā no tām saglabājusies izteikta cilvēku rīcības un rakstura savdabība. Neņemt to vērā neapšaubāmi nozīmētu samazināt kultūras un cilvēku veidoto tradīciju lielo lomu. Tomēr organoleptiskajā ziņā šajās dažādajās ielejās ražotajām olīveļļām ir tikai minimālas atšķirības, ko var noteikt vien profesionāli degustatori.

Visos valsts un starptautiskajos konkursos nosaka ar ACVN “Monti Iblei” apzīmēto olīveļļu organoleptiskās īpašības, kuras vislabāk atspoguļo raksturlielumi “zaļi vai nogatavojušies tomāti” (‘Tonda Iblea’ šķirnei) un “artišoks” (‘Moresca’, ‘Verdese’ un ‘Zaituna’ šķirnei). Raksturlielums “zāle” gandrīz vienmēr attiecas uz visām četrām šķirnēm.

Vēl viena ar ACVN “Monti Iblei” apzīmēto olīveļļu īpatnība ir to iedalījums pēc augļainuma. Tās gandrīz vienmēr var iedalīt kā vidēji vai stipri augļainas un ļoti retos gadījumos – kā viegli augļainas. Izsmalcinātās organoleptiskās īpašības cieši saistītas ar visu četru “Monti Iblei” neapstrādātās augstākā labuma olīveļļas ražošanā izmantoto šķirņu īpašo smaržu un garšu.

Šīs šķirnes atspoguļo visu ACVN “Monti Iblei” noteiktā ģeogrāfiskā apgabala olīvu ražošanas vēsturi. Tās slikti pielāgojas citiem ražošanas apstākļiem, tāpēc ar ACVN “Monti Iblei” apzīmētās olīveļļas organoleptiskās īpašības ir unikālas un neatdarināmas

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Produkta specifikācijas pilnais teksts pieejams šajā tīmekļa vietnē: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai,

atverot tieši Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas mājaslapu (www.politicheagricole.it), noklikšķinot uz “Qualità” (ekrāna augšdaļas labajā pusē), tad uz “Prodotti DOP IGP STG” (ekrāna kreisajā malā) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.