Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam Pārskats par vides politiku 2007. gadā {SEC(2008)2150} /* COM/2008/0409 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 2.7.2008 COM(2008) 409 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Pārskats par vides politiku 2007. gadā{SEC(2008)2150} Ievads 2007. gads ir bijis pagrieziena punkts ES vides politikā. Galvenās saistības atbilstoši Sestajai Vides rīcības programmai (2002-2012) ir izpildītas, ko apstiprina tās starpposma pārskats, un tagad jāturpina nostiprināt īstenošanas pasākumus. Vides jautājumi ir nostiprinājušies kā viens no politiskās dienaskārtības svarīgākajiem punktiem un piesaista lēmumu pieņēmēju, plašsaziņas līdzekļu un sabiedrības uzmanību. 80 % no Eiropas Savienības iedzīvotājiem uzskata, ka vide ir svarīgs viņu dzīves kvalitātes faktors. Labs piemērs ir klimata pārmaiņas, jo īpaši kopš Eiropas valstu un valdību vadītāji 2007. gada martā apstiprināja enerģētikas un klimata pārmaiņu dokumentu paketi. Instrumenti, cik iespējams, ir precizēti atbilstoši labāka regulējuma programmai. Arī pasaules mērogā Eiropas Savienība ir saglabājusi vadošās pozīcijas vides jautājumu risināšanā. To pamatā ir stabili panākumi pašā ES un labas divpusējās un daudzpusējās attiecības ar galvenajiem partneriem. Pasaules mēroga sarunās tas ļāvis panākt ievērojamu progresu vairākās jomās, jo īpaši klimata pārmaiņu konferencē Bali. Tomēr ir jāgatavojas turpmāko lielāko problēmu risināšanai — jādefinē ilgtermiņa stratēģiskais redzējums ilgtspējīgam patēriņam un ražošanai, jāpielāgojas nenovēršamajām klimata pārmaiņām un jāaizsargā bioloģiskā daudzveidība. Jāizmanto tas, ka 2008. un 2009. gada tiesību aktu pieņemšanas grafiks nav pārāk saspringts, un jāpanāk šo jautājumu risināšana. Starptautiskā līmenī mūs gaida sarežģītas sarunas, lai vienotos par turpmākiem starptautiskajiem nolīgumiem par klimatu un saglabātu un pārvaldītu bioloģisko daudzveidību. 2007. gadā sperti vairāki izšķirīgi soļi Pieņemta politikas pamatprogramma Pirmkārt un galvenokārt, Eiropadomes 2007. gadā apstiprinātā klimata pārmaiņu dokumentu pakete ir radījusi stabilu pamatu Eiropas virzībai uz zemu oglekļa emisiju ekonomiku. Eiropas Savienība apņēmās par 30 % samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, ja par to tiek noslēgts starptautisks nolīgums. Turklāt arī tad, ja šādu nolīgumu neizdodas noslēgt, ES sola vienpusēji panākt 20 % samazinājumu līdz 2020. gadam. Ir izvirzīts mērķis 20 % enerģijas iegūt no atjaunojamiem avotiem un panākt, lai 10 % no transporta nozarē izmantotās degvielas būtu biodegviela. 2008. gada janvārī Komisija pārgāja no vārdiem uz darbiem, pieņemot īstenošanas pasākumu paketi klimata un atjaunojamo energoresursu jomā. Tajā ietilpst priekšlikumi par a) uzlabotu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (ETS), b) centienu apvienošanu tādās nozarēs, uz kurām neattiecas ETS, piemēram, autotransports, celtniecība, pakalpojumi un lauksaimniecība, c) direktīvu ar juridiski saistošiem mērķiem attiecībā uz atjaunojamo enerģiju, tostarp ilgtspējības kritēriju kopumu biodegvielām, d) jaunām Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu vides aizsardzībai un e) normatīvu sistēmu, lai nodrošinātu oglekļa uztveršanas un ģeoloģiskās uzglabāšanas tehnoloģiju drošu izmantošanu. Tā kā viens no iemesliem nesenajam pārtikas cenu pieaugumam visā pasaulē ir biodegvielu ražošanas apjoma pieaugums, Komisija uzraudzīs vides politikas ietekmi uz vidi un sabiedrību un, ja vajadzīgs, ierosinās koriģējošas darbības. Arī citās politikas jomās Komisija ir izpildījusi gandrīz visas galvenās apņemšanās atbilstīgi Sestajai Vides rīcības programmai. Visas septiņas tematiskās stratēģijas (gaiss, atkritumu rašanās novēršana un pārstrāde, jūras vide, augsne, pesticīdi, dabiskie resursi un pilsētvide) ir iesniegtas Parlamentam. Pievienotie tiesību aktu priekšlikumi ir pieņemti vai arī tos izskata Padome un Parlaments. Tika aizsāktas arī citas svarīgas iniciatīvas. Komisija iesniedza priekšlikumu jaunai direktīvai par rūpnieciskajām emisijām, ar kuru apvieno un pārskata direktīvu par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli un sešas citas nozaru direktīvas. Tas pastiprina emisiju ierobežojumus noteiktas nozarēs, nosaka vides inspekcijas standartus un paplašina piemērošanas jomu, ietverot vidēji lielas sadedzināšanas iekārtas. Ir pieņemta ilgi gaidītā regula par ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu ( REACH ), reformējot veidu, kādā notiek darbības ar ķīmiskām vielām. Ir stājusies spēkā arī direktīva par atbildību vides jomā. Šie galvenie tiesību akti veido pamatu ilgtspējīgai rūpniecības nozarei Eiropā. Attiecībā uz resursu pārvaldību ir panākta vienošanās par Jūras vides stratēģijas pamatdirektīvu, saskaņā ar kuru dalībvalstīm ir atbilstoši jārīkojas, lai līdz 2020. gadam nodrošinātu labu jūras vides stāvokli. Kopš jūlija ir spēkā jauns tiesību akts atkritumu pārvadāšanas jomā, un tajā ir ietverts arī aizliegums izvest bīstamos atkritumus uz jaunattīstības valstīm. Tomēr panākumi nav vienlīdz labi visās nozarēs. Piemēram, Komisija pauž nožēlu, ka Padomē netika panākta politiska vienošanās saistībā ar priekšlikumu par Augsnes pamatdirektīvu. Sestās Vides rīcības programmas starpposma pārskatā tika apstiprinātas programmas prioritārās jomas, proti, klimata pārmaiņas, daba un bioloģiskā daudzveidība, vide un veselība un dabas resursi un atkritumi, un izvērtēti panākumi. Tajā atzīmēts, ka ES vēl nav ceļā uz ilgtspējīgu attīstību. Eiropas Savienības politika, to pilnīgi īstenojot, dos rezultātus tikai laika gaitā, jo iedarbība uz vidi aizvien palielinās, un ir vajadzīga papildu rīcība. Šāds novērtējums, ciktāl tas attiecas uz klimatu un enerģiju, apstiprināts arī progresa ziņojumā par atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai. Iedarbināti jauni finanšu instrumenti Saskaņā ar pašreiz spēkā esošo daudzgadu finanšu shēmu vides politikai paredzētie finanšu instrumenti sāka darboties 2007. gadā. LIFE+, par kuru Padome un Parlaments vienojās 2007. gada martā un kuras budžets 2007.-2013. gadam ir 2 143 miljoni euro, nodrošinās finansējumu visām Sestās Vides rīcības programmas prioritārajām jomām, un 50 % no līdzekļiem ir paredzēti dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai. Pirmo no trim instrumentiem, kas saskaņā ar Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu paredzēts ekoinovatīvu mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) atbalstam, ieviesa 2007. gadā. 2007.-2013. gadam ekoinovācijām ir paredzēti 228 miljoni euro. Komisija uzsāka arī Vides un dabas resursu, tostarp enerģijas, ilgtspējīgas pārvaldības tematisko programmu, kuras sākotnējais budžets 2007.-2013. gadam ir 889 miljoni euro, lai risinātu vides jautājumus saistībā ar attīstību un citu ārējo politiku un veicinātu ES vides un enerģētikas politiku ārvalstīs. 2007. gadā vides projektiem bija paredzēti 74 miljoni euro. Atbalstu vides politikai nodrošina arī, izmantojot ārējus finanšu instrumentus, kuri stājās spēkā 2007. gadā, t.i., Attīstības sadarbības instrumentu, Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumentu un Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu. Civilās aizsardzības finanšu instruments, kuru Padome pieņēma 2007. gadā un kura budžets 2007.-2013. gadam ir 189,8 miljoni euro, nodrošinās finansējumu visām ES darbībām civilās aizsardzības jomā. Labāks regulējums kļuvis par būtisku vides politikas veidošanas sastāvdaļu Visos gadījumos, kad tas bijis iespējami un lietderīgi, ir turpinājušies centieni vienkāršot tiesību aktus. Piemēram, Komisijas priekšlikums par jaunu rūpniecisko emisiju direktīvu piedāvā skaidrāku un saskaņotu tiesisko regulējumu rūpniecības nozarei, un šādai direktīvai vajadzētu palīdzēt samazināt administratīvās izmaksas. Vēl viens Komisijas 2007. gadā pieņemts lēmums precizēs emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas (ETS) uzraudzīšanu un samazinās ziņošanas prasības zemu emisiju iekārtām. Komisija iesniedza arī Zaļo grāmatu par tirgus instrumentiem, lai veicinātu diskusijas par paņēmieniem, kā vēl vairāk veicināt tirgus instrumentu izmantošanu Kopienas un valstu līmenī, jo bieži vien tie ir visrentablākais paņēmiens vides mērķu sasniegšanai. Lai izveidotu labāku regulējumu, ir vajadzīgas labas zināšanas, kas ļauj novērtēt virzītājspēkus, slodzi un ietekmi uz vidi un tās stāvokli. Līdz ar INSPIRE direktīvas stāšanos spēkā ES ir spērusi nozīmīgu soli uz priekšu, lai nodrošinātu attiecīgas telpiskās informācijas pieejamību, piekļuvi tai un tās koplietošanu. Komisija turpina veikt visu svarīgāko politikas priekšlikumu ietekmes novērtējumus. 2007. gads bija pirmais pilna darba gads Ietekmes novērtējuma komisijai, kura rūpīgi pārbauda šādus novērtējumus. Notikusi plašāka vides jautājumu integrācija citās politikas jomās Turpmāka integrēšana atspoguļo pieaugošo vienprātību, ka cīņa pret klimata pārmaiņām jāiestrādā vairumā politikas jomu. Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes sagatavotais 4. novērtējuma ziņojums apstiprināja, ka nepārprotami notiek globālā sasilšana un ka tās ietekme var būt ārkārtīgi nopietna, radot nepieciešamību rīkoties daudzās politikas jomās. Daļēji tāpēc, lai risinātu šo jautājumu, ir gūti panākumi, integrējot vides jautājumus transporta jomā. Tā ir viena no sarežģītākajām jomām cīņā pret klimata pārmaiņām un cita veida piesārņojumu. 2007. gadā Komisija ierosināja tiesisko regulējumu, lai sasniegtu 2012. gadam noteikto mērķi par 120 g/km CO2 emisijām jauniem vieglajiem automobiļiem, turklāt Padome un Parlaments oficiāli pieņēma jaunus standartus (Euro 5 un 6), kas vēl vairāk ierobežo daļiņu un slāpekļa oksīdu emisijas. Komisija ierosināja arī jaunas emisiju normas lieljaudas transportlīdzekļiem (Euro VI), kuras, kad tās pieņems, samazinās smago automobiļu un autobusu radīto piesārņojumu. Ir ierosināts pārskatīt Degvielas kvalitātes direktīvu, lai samazinātu sēra saturu degvielā un samazinātu piesārņojošu vielu emisijas, kā arī degvielu radīto siltumnīcefekta gāzu intensitāti visā to aprites ciklā. Direktīva par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu, ko pieņēma 2008. gada aprīlī, samazinās daļiņu (PM2.5) daudzumu apdzīvotās vietās. Komisija pieņēma arī Zaļo grāmatu par mobilitāti pilsētās un aizsāka sabiedrisku apspriešanu par turpmākām darbībām, ar kurām 2008. gada rudenī iepazīstinās Rīcības plānā par mobilitāti pilsētās. Turklāt Komisija ierosināja direktīvu, ar kuru vides aspekti tiktu iekļauti transportlīdzekļu publiskā iepirkumā jomā. Integrācija notika arī citās jomās. Lauksaimniecība . Lai gan Kopējā lauksaimniecības politikā (KLP) jau ir iekļauta virkne instrumentu, kas veicina vides aizsardzību un dabas saglabāšanu (piemēram, atsaistīšanas, savstarpējās atbilstības, agrovides un Natura 2000 maksājumi), 2007. gadā Komisija vēl apstiprināja 57 no 94 lauku attīstības programmām laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam ar kopējo budžetu 68 miljardi euro. Gandrīz puse no minētā budžeta ir paredzēta pasākumiem „vides un lauku ainavas uzlabošana”. Kohēzijas politika. Līdz 2007. gada beigām Komisija pieņēma gandrīz visas dalībvalstu darbības programmas, paredzot 2007.-2013. gadam 347 miljardus euro. Aptuveni 28 % no šiem līdzekļiem plānots ieguldīt ar vidi saistītos projektos un infrastruktūrā, galvenokārt ilgtspējīga transporta (aptuveni 34 miljardi euro) un ūdens (aptuveni 22 miljardi euro) jomā papildus, piemēram, atjaunojamo enerģiju un energoefektivitātes, atkritumu apsaimniekošanas, riska novēršanas, dabas aizsardzības un tīru tehnoloģiju jomai. Attīstība. Komisija turpināja pakāpeniski ieviest ilgtspējības jautājumus attīstības sadarbības nolīgumos, gan pievēršoties konkrētām vides tēmām, gan integrējot vides jomas jautājumus visās attīstības sadarbības darbībās. Veselība. Vides un veselības rīcības plāna 2004.-2010. gadam starpposma pārskatā norādīts, ka sadarbība vides politikā, veselības politikā un attiecīgajās pētniecības jomās ir nostiprināta. Rūpniecības politika . Rūpniecības politikas starpposma pārskatā Komisija paziņoja par nolūku veicināt iespējas, kuras Eiropas uzņēmumiem var nodrošināt pareizu vides problēmu pārvaldību. Komisija to īstenos ar rīcību attiecībā uz ilgtspējīgu rūpniecības politiku, patēriņu un ražošanu. Pētniecība. Komisija turpināja integrēt vides ilgtspējību savās pētniecības programmās. Septītajā pamatprogrammā 2007.-2013. gadam vides un enerģētikas tēma (budžets attiecīgi 1 890 miljoni euro un 2 350 miljoni euro) atbalsta vides politikas attīstību un īstenošanu, tostarp pētniecību enerģētikas un klimata pārmaiņu jomā. Tirdzniecība . Komisija aktīvi rīkojās, lai iekļautu ilgtspējīgu attīstību reģionālās un divpusējās brīvās tirdzniecības un asociācijas nolīgumos, par kuriem tā pašlaik risina sarunas dažādās pasaules daļās. Darbu šajā jomā daļēji nosaka ar tirdzniecību saistītie ilgtspējīgas attīstības ietekmes novērtējumi, kurus Komisija veic pirms brīvās tirdzniecības nolīgumu noslēgšanas. Apstiprinājusies ES vadošā loma uz starptautiskās skatuves vides politikas jomā Eiropas Savienības centieni veicināt augstus vides standartus visā pasaulē pamatojas uz vides politikas iniciatīvām pašā ES. 2007. gada starptautiskās sarunas par klimata pārmaiņām noslēdzās ar lēmuma pieņemšanu Bali par nepieciešamību intensīvi strādāt, lai panāktu visaptverošu pasaules mēroga vienošanos par reālu rīcību pēc 2012. gada un noslēgtu sarunas 2009. gadā. ES mērķis ir nolīgums par saistošiem absolūtiem emisiju samazināšanas mērķiem attīstītajām valstīm un par jaunattīstības, jo īpaši nesen industrializēties sākušu valstu, lielāku ieguldījumu. Panākumi gūti arī citās jomās. Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām sugām Līgumslēdzēju pušu 14. konferencē puses vienojās par deviņu gadu moratoriju attiecībā uz ziloņkaula tirdzniecību pēc vienreizējas valstīm piederošu ziloņkaula krājumu pārdošanas. Lai garantētu to meža izstrādājumu likumību, kurus ES importē no minēto dokumentu parakstījušajām valstīm, Komisija uzsāka oficiālas sarunas ar Indonēziju, Ganu un Kamerūnu un turpināja sarunas ar Malaiziju par brīvprātīgas partnerības nolīgumiem par Meža tiesību aktu noteikumu izpildi, tiesisko regulējumu un par tirdzniecību. Kopā ar UNEP Komisija izveidoja starptautisku ekspertu grupu resursu ilgtspējīgas pārvaldības jomā, lai politikas veidotājiem visā pasaulē sniegtu pamatotus zinātniskos ieteikumus par resursu pārvaldību. Komisija arī turpināja apspriedes ar kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm, lai atbalstītu to pakāpenisku pieskaņošanos ES standartiem un palīdzētu sagatavoties iestāšanās sarunām. Dialogs par vides jautājumiem tika uzlabots ar Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstīm un ES un Krievijas stratēģiskās partnerības ietvaros. Palielinājusies uzticēšanās ES vides politikai Jaunākā Eurobarometer aptauja par Eiropas iedzīvotāju nostāju, kas veikta 2007. gada beigās, apstiprināja, ka iedzīvotāji atbalsta ES vides politiku. Faktiski visās dalībvalstīs respondenti atbalsta to, ka lēmumi par vides aizsardzību jāpieņem kopā ar ES (67 %), nevis valsts līmenī. Viņi uzskata, ka ir nepieciešami saskaņoti Eiropas tiesību akti (82 %), ka ES vajadzētu palielināt atbalstu ārpuskopienas valstīm, lai palīdzētu tām uzlabot vides standartus (80 %), un viņi piekristu, ka ES vairāk naudas piešķir vides aizsardzībai, pat ja tas notiktu uz citu jomu rēķina (78 %). 2007. gada decembrī parakstītais jaunais Lisabonas līgums nostiprina ES spēju rīkoties. Ar to klimata pārmaiņas nepārprotami iekļauj ES vides politikā un atzīst, ka ES jābūt vadošai lomai starptautiskajā arēnā, lai mēģinātu tās nepieļaut. Tas arī nodrošina skaidrāku tiesisko pamatu ES rīcībai enerģētikas un civilās aizsardzības jomā, uzsverot solidaritāti starp dalībvalstīm. Tomēr, lai risinātu pasaules mēroga problēmas 2008. gadā un turpmāk, ir vajadzīgi jauni impulsi… Neraugoties uz minētajiem panākumiem, jāturpina rīkoties tikpat aktīvi. Pirmkārt, tāpēc ka panākumi materializēsies tikai šo pasākumu pilnīgas īstenošanas gadījumā, un, otrkārt, tāpēc ka turpmāko problēmu risināšanai vajadzīga vēl enerģiskāka rīcība. Tas uzsvērts ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas pirmajā progresa ziņojumā. Jāturpina īstenošanas stiprināšana Lai gan pamatpolitika un vairums pasākumu ir izveidoti, bieži vien dalībvalstis ES vides tiesību aktus ievieš lēni vai nepilnīgi. 2007. gada beigās saistībā ar ES vides tiesību aktiem bija 479 nenoslēgtas pienākumu neizpildes lietas, t.i., 22 % no kopējā šādu lietu skaita. Vairums lietu saistītas ar ES vides tiesību aktu neatbilstošu piemērošanu, bet ir arī lietas saistībā ar netransponēšanu vai nepiemērotām transponēšanas direktīvām. Komisija turpināja rīkoties, lai uzlabotu īstenošanu, izmantojot divējādu pieeju, t.i., gan atbalsta pasākumus, gan sankcijas. Tā ir izteikusi pārnozaru ierosinājumus, tostarp par labāku informēšanu, palīdzību problēmu risināšanā, uzlabotu pārskatāmību un ar pārkāpumiem saistīto lietu efektīvāku pārvaldību. Dalībvalstīs par dažādiem jautājumiem ir rīkoti informatīvi pasākumi, jo īpaši par Atkritumu pārvadāšanas regulu un Atkritumu poligonu direktīvu, jo attiecībā uz tām ir ievērojamas īstenošanas atšķirības un iespējama nopietna ietekme uz vidi. Komisija ierosināja Vides tiesību aktu ievērošanas palīdzības programmu, lai, izmantojot apmācību, tehniskas konsultācijas un atbalsta tīklu stiprināšanu, palīdzētu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Komisija ir arī uzsākusi tiesvedību pret vairākām dalībvalstīm par galveno vides tiesību aktu neatbilstīgu īstenošanu vai transponēšanu. Turklāt tika iesniegts ierosinājums direktīvai, kuras mērķis ir nodrošināt, lai par nopietniem vides pārkāpumiem visās dalībvalstīs tiktu paredzēta kriminālatbildība. 2008. gadā Komisija pastiprinās centienus atbalstīt dalībvalstis un to iestādes saistībā ar tiesību aktu īstenošanu, nodrošinot labāku informācijas apmaiņu, ieteikumus un apmācību. Turpināsies finanšu un tehniskā atbalsta sniegšana partnervalstīm, izmantojot ES ārējās palīdzības programmas, lai palīdzētu saskaņot to vides politiku ar ES acquis . Jo īpaši tas attiecas uz kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm. Komisija turklāt ir pieņēmusi lēmumu iesniegt paziņojumu, lai informētu par līdzekļiem, kurus var izmantot, lai novērstu vides jomas tiesību aktu pārkāpumus, un noteiktu kritērijus pienākumu neizpildes lietu noteikšanai, saistībā ar kurām Komisijai nekavējoties un aktīvi jāsāk tiesvedība. Komisija pārskatīs arī 2001. gada ieteikumu par vides pārbaužu obligātajiem kritērijiem. Visbeidzot, 2008. gada vidū tiks uzsākta integrēta informācijas kampaņa, lai palielinātu ieinteresēto personu un sabiedrības izpratni un nodrošinātu maksimālu atbalstu galvenajai politikai un iniciatīvām. Jāturpina centieni vienkāršot un uzlabot politiku un instrumentus Tā kā vides politika un tās integrēšana citās politikas jomās kļūst aizvien svarīgāka, ir nepārtraukti jāstrādā, lai maksimāli uzlabotu tās efektivitāti, finanšu izlietojuma lietderīgumu un pārredzamību. Tāpēc Komisija turpinās šajā jomā piemērot labāka regulējuma principus. Šajā nolūkā 2008. gadā tiks pārskatīta direktīva par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem un direktīva par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās. Regula par vielām, kas noārda ozona slāni, tiks atjaunināta un vienkāršota. Tiks pārskatīta ekomarķējuma un Vides vadības un audita sistēma ( EMAS ), lai uzlabotu procedūras un samazinātu administratīvo slodzi uzņēmumiem, kas tajās piedalās. Komisija un Eiropas Vides aģentūra ( EEA ) ir kopīgi izstrādājušas Ūdens informācijas sistēmu Eiropai ( WISE ), kurā līdz 2010. gadam jāietver visas ziņošanas prasības atbilstīgi ūdens direktīvām. Komisija turpinās arī izstrādāt Kopīgo vides informācijas sistēmu ( SEIS ) un stiprināt GMES (Globālais monitorings par vidi un drošību) programmu. Ziņojumos par Ietekmes uz vidi novērtējuma un Stratēģiskā vides novērtējuma direktīvu norādīts, ka vislielākā iespēja uzlabot efektivitāti ir dalībvalstīm. Komisija gatavo ieteikumus, lai atrisinātu atlikušos interpretācijas jautājumus un uzlabotu piemērošanas konsekvenci. Gaidāmās galvenās problēmas Ilgtspējība Pašlaik pasaules ekonomika nav ilgtspējīga. Videi tiek nodarīts kaitējums, un tiek noplicināti resursi. Palielinoties materiālajai bagātībai, mēs parasti izvirzām augstākas prasības attiecībā uz vidi savās un tirdzniecības partneru valstīs. Tikām jauno industrializēto valstu pieaugošais iedzīvotāju skaits drīz sasniegs tādu pašu resursu patēriņa līmeni, kāds pašlaik ir ES. Pasaules ekonomikai nākotnē vajadzēs būt tīrākai, efektīvākai un viedākai. Reģioni, kuri pirmie tam pielāgosies, iegūs, nevis cietīs no pārmaiņām, un gūs ekonomisku un politisku ietekmi. 2008. gadā Komisija iesniegs rīcības plānu par ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu un par ilgtspējīgu rūpniecības politiku. Tās vispārīgais mērķis ir noteikt un pārvarēt ilgtspējīgas ražošanas un patēriņa šķēršļus, kas vai nu vēl nav risināti, vai kurus var pārvarēt, stiprinot un labāk koordinējot esošo politiku. Komisija paplašinās direktīvas par ekodizaina prasībām attiecībā uz enerģiju patērējošiem ražojumiem piemērošanas jomu, nostiprinās produktu marķējumu un saskaņos labāku produktu un viedāka patēriņa iniciatīvas. Komisija pārskatīs EMAS un ekomarķējuma sistēmu, veicinās „zaļos” publiskos iepirkumus un pievērsīsies darbam ar mazumtirgotājiem, lai ietekmētu piegādes ķēdi. Vadošā tirgus iniciatīvas ietvaros tā izstrādās pasākumus, lai radītu labvēlīgus pamatnosacījumus konkrētām ar vidi saistītām nozarēm. Sagaidāms, ka 2008. gadā pieņems Atkritumu pamatdirektīvu, un tas palīdzēs veidot Eiropā uz pārstrādi orientētu sabiedrību. Lai politika būtu sekmīga, ir vajadzīgi atbilstoši rādītāji tās novērtēšanai. Šādā ziņā IKP ir nepilnīgs progresa rādītājs. „Ne tikai IKP” konferencē 2007. gadā tikai aizsākts process, lai papildinātu IKP ar visaptverošākiem bagātības un labklājības rādītājiem, iekļaujot arī sociālo un vides dimensiju. Paziņojumā 2008. gadā Komisija izklāstīs, kā tā paredzējusi tālāk virzīt šīs idejas. Pielāgošanās klimata pārmaiņām Pašlaik ir skaidrs, ka klimata pārmaiņas būs viena no lielākajām problēmām, ar kurām cilvēce saskarsies nākamo 100 gadu laikā. Lai to risinātu, politikas veidotājiem vajadzēs pievērsties diviem atšķirīgiem jautājumiem, kuri pamatā tomēr ir saistīti. Pirmais ir temperatūras paaugstināšanās ierobežošana, lai novērstu katastrofiskas klimata pārmaiņas. Tas tiek risināts ar klimata pārmaiņu dokumentu paketes pieņemšanu 2007. gadā un 2008. gada sākumā un ar sarunām pēc Kioto protokola. Eiropas Savienība pieliek lielas pūles, lai tiktu noslēgts jauns pasaules klimata pārmaiņu nolīgums, ļaujot ievērojami samazināt emisijas, tostarp aviācijas un jūras transporta nozarē. Gatavojoties ANO Klimata konferencei Poznaņā 2008. gada decembrī, Komisija turpinās darbu pie galvenajām šāda nolīguma sastāvdaļām, kā norādīts Bali rīcības plānā. Sagaidāms, ka minētā konference nodrošinās papildu politiskas nostādnes sarunām pēc 2012. gada, ņemot vērā rezultātus, kas gūti citās augsta līmeņa klimata pārmaiņu sanāksmēs. Tomēr pat tad, ja pasaulē jau rīt tiktu pārtrauktas siltumnīcefekta gāzu emisijas, klimats joprojām turpinātu mainīties vēl daudzas desmitgades. Tāpēc ir jāpielāgojas, lai sadzīvotu ar neizbēgamo. Pielāgošanās nozīmē rast jaunus paņēmienus, kā efektīvāk izmantot ūdeni, kā iegūt kultūras, kas spēj pārciest sausumu, kā nodrošināt, lai vāji un veci cilvēki tiktu aprūpēti karstuma viļņu laikā, kā arī izveidot sauszemes koridorus, lai palīdzētu migrēt augu un dzīvnieku sugām un stiprināt piekrastes pretplūdu aizsargsistēmas. Turpinot to, kas tika aizsākts ar 2007. gada Zaļo grāmatu par pielāgošanos un paziņojumu par ūdens trūkumu un sausumu (nosakot, ka pareizai cenai par ūdeni un ūdens izmantošanas efektivitātei jākļūst par politisko risinājumu svarīgu sastāvdaļu), Komisija iesniegs Balto grāmatu par pielāgošanos. Tajā tiks aplūkoti veidi, kā pielāgošanās principus integrēt kopīgajā politikā, piemēram, lauksaimniecības, zivsaimniecības, transporta, enerģētikas, reģionālās attīstības, pētniecības un veselības jomā, turklāt ņemot vērā arī starptautisko dimensiju. Ņemot vērā pieaugošās bažas par klimata pārmaiņu ietekmi uz iedzīvotāju pārvietošanos, jo īpaši jaunattīstības valstīs, Komisija uzlabos zināšanas par šo jomu. Komisija apsvērs vajadzību pēc konkrētām nostādnēm ES migrācijas un attīstības plānā. Bioloģiskās daudzveidības saglabāšana Bioloģiskās daudzveidības zaudēšana ir pasaules mēroga apdraudējums, kas ir tikpat nopietns kā klimata pārmaiņas un jārisina tikpat neatliekami. Vienā būtiskā ziņā tā ir vēl satraucošāka, jo nav paņēmiena izmirušu sugu atjaunošanai. Bioloģiskās daudzveidības saglabāšana ir mūsu dzīvības apdrošinājums nākotnei. Konvencijas par bioloģisko daudzveidību (KBD) Līgumslēdzēju pušu 9. konferencē Bonnā 2008. gada maijā tika novērtēti panākumi saistībā ar KBD lēmumu īstenošanu un to, kādi ir panākumi, lai sasniegtu bioloģiskās daudzveidības zaudēšanas ātruma samazināšanas mērķi 2010. gadam. Tā kā līdz 2010. gadam atlikuši tikai divi gadi, konferences laikā pieņēma lēmumus, lai veicinātu KBD lēmumu īstenošanu pasaules, reģionālā un valstu līmenī. Lai vēl vairāk uzsvērtu jautājuma nozīmīgumu, Komisija kopā ar Vāciju iesniedza bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu ekonomiskā vērtējuma pirmos rezultātus, kā arī bezdarbības izmaksu rezultātus. Eiropas Savienībā būs vajadzīga papildu rīcība, lai līdz 2010. gadam sasniegtu ES mērķi bioloģiskās daudzveidības zaudēšanas apturēšanas jomā. EEZ veiktais ceturtais Eiropas mēroga novērtējums liecina, ka pašlaik ir apdraudētas vairāk nekā 700 Eiropas sugas, vienlaicīgi palielinoties svešu invazīvu sugu skaitam visā Eiropā. 2008. gadā Komisija pastiprinās Bioloģiskās daudzveidības rīcības plāna īstenošanas centienus, turpinās darbu pie Natura 2000 aizsargājamo teritoriju tīkla paplašināšanas, tostarp jūras zonās, un iesniegs ierosinājumu paketi meža jomā, lai apkarotu nelikumīgu izciršanu un meža platību samazināšanos. Pēc Jūras vides stratēģijas direktīvas pieņemšanas turpināsies darbs, lai izveidotu Eiropas jūras vides reģionus un izstrādātu jūras vides stratēģijas ar skaidri noteiktiem mērķiem. Secinājums Vides politika aizvien vairāk ir saistīta ar visām citām politikas jomām un dod ieguldījumu mūsu nākotnes veidošanā. Tā ir strukturālu pārmaiņu virzītājspēks. Tas nozīmē jaunus pienākumus, riskus un iespējas. Ekonomisko izdevību ir daudz: ekonozaru potenciāls ir milzīgs, un Eiropai vajadzētu izmantot un pat veicināt strauji augošu pasaules tirgu attīstību. Veselīga vide un sociālais taisnīgums un kohēzija ir cieši saistīti sociālā ziņā. No otras puses, ietekme uz dažām nozarēm un grupām uz laiku var būt spēcīgāka nekā uz citām. Palielināsies tā vispārējās politikas paketes daļa, kurā ņems vērā šādu iespējamo ietekmi un mēģinās to mazināt. Vides politikā aizvien vairāk jāintegrē ekonomiskā un sociālā dimensija, un pati vides politika savukārt jāintegrē nozaru politikā, lai sasniegtu noteiktos mērķus. Jāapzinās, kādas var būt vides politikas sekas citās politikas jomās, jāuzlabo finanšu izmantojuma lietderīgums un visos iespējamajos gadījumos jāveicina sinerģija. Ilgtspējīgas nākotnes atslēga ir integrācija.