ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

uzsver, ka šie desmit gadu nacionālie enerģētikas un klimata plāni jāsagatavo par laikposmu no 2021. gada līdz 2030. gadam, un tiem valsts līmenī jāveicina jaunu Savienības enerģētikas un klimata mērķu īstenošana līdz 2030. gadam, izveidojot pamatu, lai sekmīgi īstenotu 2050. gada ilgtermiņa stratēģiju attiecībā uz klimatneitralitāti, kuras mērķis ir palēnināt cilvēka darbības radītās globālās sasilšanas tempu, kā arī šim plāniem jāatbilst Parīzes nolīguma mērķiem. Šajā nolūkā RK aicina dalībvalstis līdz 2019. gada beigām savos galīgajos nacionālajos enerģētikas un klimata plānos ņemt vērā ES vērienīgos mērķus 2030. gadam, it īpaši atjaunojamo energoresursu un energoefektivitātes jomā. Komisijas veiktie valstu enerģētikas un klimata plānu sākotnējie novērtējumi liecina, ka ir gūti labi panākumi, bet daudzi plānu projekti neatbilst prasībām, un – saistībā ar vispārējiem ES mērķiem un to sasniegšanu – visām dalībvalstīm ir jāpieņem vērienīgāki pasākumi, tāpēc priekšlikumos ir vajadzīgi papildinājumi, precizējumi un uzlabojumi. Tagad visām dalībvalstīm saskaņā ar Komisijas ieteikumiem būtu jāsagatavo galīgie enerģētikas un klimata plāni, nodrošinot to atbilstību iepriekš minētajiem mērķiem;
uzskata, ka taisnīgas pārejas princips “neatstāt nevienu novārtā” ir viens no galvenajiem klimata un ekoloģiskās pārejas principiem no sociālā, teritoriālā un politiskā skatupunkta. Šajā saistībā enerģētiskās nabadzības apkarošana jāuzskata par vienu no prioritātēm, kad tiek izstrādāti ar enerģētiku saistīti politikas pasākumi un programmas, un jānosaka konkrēti mērķi enerģētiskās nabadzības samazināšanai līdz 2030. gadam un tās izskaušanai līdz 2050. gadam ( 14 )
8.

atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvas, kuru mērķis ir atbalstīt e-veselības ( eHealth ) ieviešanu reģionos kā līdzekli, ar ko risināt novecošanas problēmu: sadarbības struktūras, piemēram, Eiropas Inovācijas partnerība aktīvām un veselīgām vecumdienām, aktīvu un veselīgu vecumdienu ( AHA ) atsauces vietņu ( Reference Sites on AHA ) apzīmējums vai atbalsts Konceptuālajam plānam digitālajai pārveidei veselības un aprūpes vajadzībām novecojošā sabiedrībā ( Blueprint for Digital Transformation of Health and Care for the Ageing Society );
36.

pauž bažas par to, ka – atšķirībā, piemēram, no tabakas,– nav iespējams pilnībā izvairīties no endokrīnajiem disruptoriem, jo tie ir sastopami visur un nokļūst Eiropas iedzīvotāju ķermenī bez viņu zināšanas un piekrišanas;
6.

atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu izveidot to preču sarakstu (IIIa pielikums), kam nevar piemērot samazinātu nodokļa likmi, pašreizējā to preču saraksta (kurā iekļauti arī dažādi pagaidu izņēmumi) vietā, kam PVN likme var būt zemāka nekā standarta likme. Priekšlikums dalībvalstīm nodrošina lielāku elastīgumu un novērš nodokļu neitralitātes trūkumu, kas izriet no fakta, ka dažas dalībvalstis ir samazinājušas PVN precēm, kurām citās dalībvalstīs nav paredzēts samazinājums. RK norāda, ka saraksta mērķis ir izvairīties no konkurences kropļojumiem. Tāpēc sarakstu nevajadzētu izmantot citu politikas mērķu sasniegšanai;
17.

atzinīgi vērtē to, ka ES politikas izstrādes procesā minētais pētījums ir sniedzis uz konkrētiem datiem balstītu, zinātnisku atbalstu, jo ES lauksaimnieki ir informēti par to, ko viņi var sagaidīt no tirdzniecības nolīgumiem, jo īpaši ar Austrāliju un Jaunzēlandi; uzskata, ka šādu sarunu kontekstā Komisijai īpašs uzsvars ir jāliek uz iespējamajām negatīvajām sekām konkrētajos lauksaimniecības sektoros, kā tas ir norādīts pētījumā, un jāaizsargā minētie sektori, ņemot vērā kopējās lauksaimniecības politikas pamatprincipus un faktu, ka lauksaimniecība ir galvenā un vienīgā darbības joma, kas atbalsta nodarbinātību, uzņēmējdarbību un vietējo pārtikas piegādi daudzos ES apgabalos, piemēram, kalnu rajonos, kur lauksaimnieki uztur lauku apvidu dzīvotspēju grūtos apstākļos, citastarp veicinot izšķirošā ekoloģiskā līdzsvara saglabāšanu;
25.

norāda, ka lielo plēsēju dzīvotņu kvalitāte un platība vairākos reģionos liecina par uzlabošanās tendenci, tomēr tas – saistībā ar lauksaimniecības faktoriem – var izraisīt dažu tradicionālu lauksaimniecības formu norietu; atzīmē, ka it īpaši kalnu ganībās un pļavās daudzas citas dzīvotnes, to skaitā putnu un augu kopu aizsardzības teritorijas, pamazām izzūd, jo izzūd arī to pastāvēšanai nepieciešamās cilvēka aktivitātes;
12.

pētījumā The potential of closing missing links of small scale infrastructure in Europe’s border regions for growth and employment (2) analizēti vairāki piemēri, kas šo viedokli apstiprina;
4.

atzīmē, ka veselība un veselības veicināšana ir svarīgi aspekti saistībā ar mērķiem, kas izvirzīti 2015. gadā apstiprinātajā ANO ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam. Vairumam no 17 mērķiem ir skaidra saikne ar veselību, taču viens no šiem mērķiem (3. mērķis) skaidri paredz nodrošināt veselīgu dzīvi visu vecumu cilvēkiem un veicināt viņu labklājību. Arī veselības veicināšana tiek uzskatīta par vienu no ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanas stūrakmeņiem. Šie mērķi arī atbilst mērķiem, kas izvirzīti Pasaules Veselības organizācijas (PVO) Eiropas reģiona 2012. gadā pieņemtajā dažādas nozares aptverošajā veselības un labklājības programmu kopumā (“Veselība 2020”);
6.

atzinīgi vērtē to, ka SIP preventīvajā daļā ieguldījumu klauzulas piemērošanas joma ir paplašināta, lai ņemtu vērā dalībvalstu ieguldījumu programmas, ko īsteno, pamatojoties uz pasākumiem struktūrpolitikas un kohēzijas politikas, jaunatnes nodarbinātības iniciatīvas, Eiropas komunikāciju tīklu un Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta ietvaros, kā arī uz līdzfinansējumu saskaņā ar ESIF; atkārtoti pauž vēlēšanos pārvarēt ekonomikas krīzi un arvien lielāku plaisu starp Eiropas centru un tālākajiem reģioniem, izmantojot anticikliskus pasākumus, kas vērsti uz ieguldījumu veicināšanu, vienlaikus ES programmas centrā no jauna liekot uzticēšanos. Tādēļ Komiteja apstiprina savu 2015. gada 17. aprīļa atzinumā par priekšlikumu ESIF regulai pausto nostāju, proti, SIP aprēķinos neņemt vērā valstu līdzfinansējumu ESIF, lai kāds arī nebūtu dalībvalstu stāvoklis attiecībā uz SIP, tādā veidā varētu izvairīties no riska, ka valstis, kurām ir lielāka vajadzība pēc jauniem ieguldījumiem nespēs īstenot pat tos ieguldījumus, kas tiek finansēti no ES līdzekļiem. Citiem vārdiem sakot, nedrīkst kavēt investīciju projektu līdzfinansēšanu un jāizvairās no izaugsmes atšķirību palielināšanās eurozonas valstīs;
19.

uzsver, ka mobilās veselības aprūpes veiksmīga attīstība ir atkarīga no tā, kā varēs nodrošināt privātuma aizsardzību. Iedzīvotāju uzticēšanās veselības aprūpes sistēmai un tam, ka tai ir rūpīga attieksme pret pacientu datiem, ir būtisks priekšnosacījums, lai vietējās un reģionālās pašvaldības varētu sniegt labus un drošus veselības aizsardzības pakalpojumus. Vienlaikus, protams, jānodrošina, ka konfidenciāli dati nenonāk nepiederošu personu rīcībā un netiek izmantoti sekundāriem mērķiem, kam attiecīgais cilvēks nav piekritis. Tas nozīmē, ka būtu jāapspriežas par to, vai līdztekus attiecīgajiem spēkā esošajiem tiesību aktiem nav vajadzīgas papildu kontroles, pamatnostādnes vai mobilās veselības aprūpes pakalpojumu, kurus piedāvā to sniedzēji, sertifikācija. Būtu vēlams arī rosināt tādu uzticamu un drošu ierīču izstrādi, ar kurām personas identificē, pamatojoties uz biometriskajiem datiem;
44.

atgādina darbu, ko Eiropas Komisija jau ir veikusi jautājumā par ITS lietojumu savietojamību un saskaņotību, proti, nodrošinot tiesisko regulējumu ar Direktīvu 2010/40/ES (ITS direktīvu) un izveidojotekspertu grupu par ITS pilsētās, kura jau ir izstrādājusi vadlīnijas par pamata ITS lietojumu ieviešanu pilsētu teritorijās;
35.

tāpēc ierosina ieviest neaizsargātiem lietotājiem paredzētas programmas, kuru mērķis ir paaugstināt ēku energoefektivitāti, lai enerģijas izmaksu radītais slogs ilgtspējīgi samazinātos (piemēram, apstiprināt plānu, lai finansētu centrālapkures sistēmu un visu to elementu, kas ražo vai izmanto visu veidu siltumenerģiju, modernizēšanu vai ēku izolācijas uzlabošanu). Vienlaikus ar šīm programmām jāsniedz atbalsts iekārtām, kas paredzētas enerģijas ražošanai galvenokārt pašu patēriņam (siltais ūdens no termiskām saules enerģijas iekārtām, elektroenerģija no nelielām saules fotoelementu sistēmām). Tā varētu nodrošināt gan enerģijas pieprasījuma mazināšanos, gan atjaunojamas enerģijas ražošanu, kas mazina atkarību no fosiliem enerģijas avotiem, kuri pārsvarā tiek importēti;
45.

uzskata, ka finansējums ir viens no galvenajiem priekšnosacījumiem pielāgošanās pasākumu īstenošanai vietējā līmenī. Ir vajadzīga skaidrība par to, kā iegūt ievērojamos līdzekļus, kas nepieciešami pielāgošanās pasākumu sekmēšanai, it īpaši ņemot vērā to, ka attiecībā uz šai sakarā minētajiem ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas izsoles ieņēmumiem pastāv zināmas šaubas. Īpaši nepieciešams noteikt, ka nākamajā plānošanas periodā pielāgošanās pasākumiem būs iespējams izmantot struktūrfondu (piemēram, Eiropas Reģionālās attīstības fonda) līdzekļus, turklāt nesamazinot klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumiem nepieciešamo budžetu;
70.

uzsver, ka daži no EER izcilības zīmi saņēmušajiem reģioniem ir nopietni iesaistījušies minētajā programmā un to uzņēmēju sasniegtie rezultāti ir ļoti iedvesmojoši. Programma piedāvā nākamajiem uzņēmējiem apmācības jau izveidotos MVU; tādējādi pieredzējuši uzņēmēji vienlaikus gūst ierosmes no jauniem un motivētiem [topošajiem] uzņēmējiem, kuri viņiem sniedz svaigu skatījumu uz ikdienas problēmām (ražošanas vai citiem esošiem procesiem). Šādā veidā var ievērojami uzlabot apmaiņā iesaistīto uzņēmumu inovācijas spējas;
—

īpaši iesaka veicināt reģionālo GMES attīstības un izmantošanas centru izveidi, kā arī atbalstīt Eiropas tīklus, piemēram, NEREUS (Network of European Regions Using Space Technologies) un veicināt to attīstību.
32.

uzsver, ka saistībā ar agrāk īstenotām atbalsta programmām gūtā pieredze liecina, ka ir svarīgi, lai IPA sniegtais atbalsts būtu pēc iespējas mazāk birokrātisks un nebūtu iedalīts pārāk daudzos posmos, katrā no tiem nosakot īpašas apropriācijas. Tādēļ Komiteja vērš uzmanību uz to, ka projektiem jābūt elastīgiem, lai būtu iespējams budžeta līdzekļus pārcelt no viena pozīcijas uz citu, lai atspoguļotu jaunas norises, tādējādi palīdzot projektus uzlabot un attīstīt to īstenošanas posmā. Šajā sakarā RK vērš uzmanību uz to, ka sarežģītas birokrātiskas procedūras jo īpaši apgrūtina nelielu projektu īstenošanu. Komiteja atzīmē, ka, piemēram, Serbijas pieredze liecina, ka, tad, ja aizkavējas projekta līdzekļu pārskaitīšana par tā īstenošanu atbildīgajām iestādēm, var rasties nevēlamas sekas;
2.18

norāda uz to, ka būtu jāizskata izglītības un izglītības politikas, tostarp mūžizglītības, jautājumi visā to daudzveidībā, ne tikai attiecībā uz to ietekmi uz izaugsmi un nodarbinātību, bet arī no tādas sociālas un solidāras kopienas aspekta, kurai galvenokārt ir svarīga visu cilvēku līdzdalība sabiedrības un ne tikai ekonomikas procesos;
1.5.4

Aktīva un konstruktīva dalība valsts un Eiropas attīstības politikā. Ir nepieciešama aktīva ieinteresētas vietējās un reģionālās vadības līdzdalība Eiropas un valstu attīstības plānos. Savienības dažādie līmeņi ir atkarīgi viens no otra, un tikai ar konstruktīvas sadarbības palīdzību, aktīvi sadarbojoties Savienībai, dalībvalstīm un vietējām un reģionālajām varām , var izpausties viss Eiropas potenciāls. It īpaši svarīgi tas ir valstīs, kas saņem atbalstu no Eiropas Savienības struktūrfondiem.
2.7.

atzinīgi vērtē to, ka Konstitucionālajā Līgumā pirmo reizi, kā tā atkārtoti ir pieprasījusi (8), noteiktas skaidras Savienības, dalībvalstu un to reģionālo un vietējo pašvaldību kompetences kategorijas (ekskluzīvā, dalītā, papildu kompetence, I—12. pants) un veikta Savienības, dalībvalstu un to reģionālo un vietējo pašvaldību kompetences norobežošana (no I—13. līdz I— 18. pantam);
Tomēr mazoglekļa kurināmie/degvielas (LCF), piemēram, mazoglekļa ūdeņradis (LCH) var būt nozīmīgas enerģētiskajā pārkārtošanā, jo īpaši īstermiņā un ilgtermiņā, lai strauji mazinātu esošo kurināmo/degvielu radītās emisijas, un var veicināt atjaunīgu kurināmo/degvielu, piemēram, atjaunīgā ūdeņraža, ieviešanu tirgū. Lai sekmētu pārkārtošanos, ir jānosaka siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu robežvērības mazoglekļa ūdeņradim un sintētiskajiem gāzveida kurināmajiem/degvielām. (..)

Tomēr mazoglekļa kurināmie/degvielas (LCF), piemēram, mazoglekļa ūdeņradis (LCH) var būt nozīmīgas enerģētiskajā pārkārtošanā, jo īpaši īstermiņā un ilgtermiņā, lai strauji mazinātu esošo kurināmo/degvielu radītās emisijas, un var veicināt atjaunīgu kurināmo/degvielu, piemēram, atjaunīgā ūdeņraža, ieviešanu tirgū. Klimata mērķu sasniegšanas kontekstā svarīga atjaunīgā degviela ir arī biometāns, kas ir salīdzinoši viegli savietojams ar pašreizējo dabasgāzes infrastruktūru (analoģiskā degviela), turklāt ES ir liels iekšējais ražošanas potenciāls. Lai nodrošinātu biometāna tirgus attīstību, dalībvalstīm it īpaši būtu jācenšas īstenot ieguldījumus saskaņā ar biomasas kaskādes principiem ar mērķi būtiski palielināt biogāzes un biometāna decentralizētu ražošanu no esošajiem atkritumiem tādās nozarēs kā lauksaimniecība, mežsaimniecība un pašvaldību apsaimniekošana. Būtu jāizslēdz tādu augu audzēšana, kurus paredzēts izmantot tikai biogāzes iekārtās, un tādu biogāzes iekārtu būvniecība, kuras ir atkarīgas no intensīvās lopkopības turpmākas pastāvēšanas. Lai sekmētu pārkārtošanos, ir jānosaka siltumnīcefekta gāzu emisijas samazinājumu robežvērības mazoglekļa ūdeņradim un sintētiskajiem gāzveida kurināmajiem/degvielām.
Nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgās degvielas var izmantot ne tikai enerģētiskām vajadzībām, bet arī neenerģētiskām vajadzībām, piemēram, par ievadmateriālu vai izejvielu tādās nozarēs kā tērauda vai ķimikāliju rūpniecība. Nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo degvielu izmantošana abām vajadzībām nozīmē pilnvērtīgi izmantot to potenciālu aizstāt fosilās degvielas, ko izmanto par ievadmateriālu, un samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas industrijā, tāpēc tā būtu jāiekļauj mērķrādītājā par nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo degvielu izmantošanu. Valstu pasākumiem, kuru mērķis ir atbalstīt nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo degvielu izmantošanu industrijā, nevajadzētu izraisīt neto piesārņojuma palielinājumu sakarā ar lielāku pieprasījumu pēc elektroenerģijas, ko apmierina, to ražojot no vispiesārņojošākajiem fosilajiem kurināmajiem, piemēram, oglēm, dīzeļdegvielas, lignīta, naftas, kūdras un degslānekļa.

Nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgās degvielas var izmantot ne tikai enerģētiskām vajadzībām, bet arī neenerģētiskām vajadzībām, piemēram, par ievadmateriālu vai izejvielu tādās nozarēs kā tērauda vai ķimikāliju rūpniecība , kur tās ir vienīgā dekarbonizācijas iespēja un kur to izmantošanai ir liela efektivitāte siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā . Nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo degvielu izmantošana abām vajadzībām nozīmē pilnvērtīgi izmantot to potenciālu aizstāt fosilās degvielas, ko izmanto par ievadmateriālu, un samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas industrijā, tāpēc tā būtu jāiekļauj mērķrādītājā par nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo degvielu izmantošanu. Valstu pasākumiem, kuru mērķis ir atbalstīt nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo degvielu izmantošanu industrijā, nevajadzētu izraisīt neto piesārņojuma palielinājumu sakarā ar lielāku pieprasījumu pēc elektroenerģijas, ko apmierina, to ražojot no vispiesārņojošākajiem fosilajiem kurināmajiem, piemēram, oglēm, dīzeļdegvielas, lignīta, naftas, kūdras un degslānekļa.
“trešā valsts” ir valsts, kas nav Savienības dalībvalsts un nesaņem atbalstu no Interreg fondiem;

“trešā valsts” ir valsts, kas nav Savienības dalībvalsts un nesaņem atbalstu no Interreg fondiem;

“partnervalsts” ir IPA saņēmējs vai valsts vai teritorija, kas ietilpst “Kaimiņattiecību ģeogrāfiskajā apgabalā”, kas norādīts Regulas (ES) [KASSI] I pielikumā, un Krievijas Federācija, un kas saņem atbalstu no Savienības ārējās finansēšanas instrumentiem;

“partnervalsts” ir IPA saņēmējs vai valsts vai teritorija, kas ietilpst “Kaimiņattiecību ģeogrāfiskajā apgabalā”, kas norādīts Regulas (ES) [KASSI] I pielikumā, un Krievijas Federācija, un kas saņem atbalstu no Savienības ārējās finansēšanas instrumentiem;

4) “pārrobežu juridiskā struktūra” ir juridiska struktūra, kas izveidota atbilstoši vienas no Interreg programmā iesaistīto valstu tiesību aktiem, ar noteikumu, ka to izveidojušas teritoriālās iestādes vai citas struktūras no vismaz divām iesaistītajām valstīm.
c) skolā nostiprinot visu izglītojamo personu – un īpaši to, kuri nāk no migrantu vai nelabvēlīgas vides – mācību valodas kompetenci kā turpmākas mācīšanās un izglītības sasniegumu pamatu;

c) skolā nostiprinot visu izglītojamo personu – un īpaši to, kuri nāk no migrantu vides, tostarp situācijā, kad politisku un humanitāru krīžu dēļ atgriežas liels skaits eiropiešu, vai nelabvēlīgas vides – mācību valodas kompetenci kā turpmākas mācīšanās un izglītības sasniegumu pamatu vai personām ar īpašām izglītības vajadzībām un invaliditāti ;
41.

uzsver nepieciešamību izstrādāt globālo bioloģiskās daudzveidības satvaru laikposmam pēc 2020. gada, visus attiecīgos ANO nolīgumus vides jomā, piemēram, ANO Ilgtspējīgas attīstības mērķus, Parīzes klimata pārmaiņu nolīgumu un Sendai pamatprogrammu katastrofu riska mazināšanai, saskaņojot un sasaistot ar – atjauninātajiem – Aiči mērķiem bioloģiskās daudzveidības jomā, lai novērstu bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu pakalpojumu nodalīšanu no to balstītajiem sociālajiem un ekonomiskajiem mērķiem; tas ļaus bioloģiskās daudzveidības vērtības integrēt citās nozarēs un līdz ar to arī politikas jomās un plānošanas procesos, kā arī pārrobežu sadarbībā;
12.

norāda: lai varētu nodrošināt pāreju no institucionālās aprūpes uz aprūpi dzīvesvietā, ir vajadzīga paradigmas maiņa arī personāla un tā prasmju jomā. Ja līdz šim uzsvars tika likts uz medicīnas zināšanām un ārstniecības profesijām, tad pašlaik, pārejot uz aprūpi dzīvesvietā, ir vajadzīgas sociālās un pedagoģiskās prasmes. RK uzskata, ka ir svarīgi, lai aprūpes darbinieki tiktu atbilstoši apmācīti veikt savu profesionālo darbību (Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām 4. pants). Ja personāls būs atbilstoši apmācīts, varēs ne vien paātrināt pāreju, bet arī nepieļaut jaunu aprūpes iestāžu izveidi. Daudzās valstīs trūkst personāla, kam būtu atbilstoša akadēmiskā kvalifikācija. Starptautiska sadarbība un informācijas apmaiņa šajā jomā varētu uzlabot piemērotu speciālistu pieejamību. Lai atvieglotu pāreju, RK iesaka nodrošināt speciālistu apmaiņu un jaunas mācību iespējas augstākās un vidējās izglītības posmā. Lai kvalificēti darbinieki būtu pieejami, nepieciešama plānošana un koordinācija. RK uzskata, ka jaunu speciālistu apmācībā vai darbinieku pārkvalifikācijā svarīgi ir apgūt zināšanas par cilvēktiesībām, par to, kāda ir cilvēku ar invaliditāti dzīve, par to, kāda ir dzīve aprūpes iestādē, un par attiecīgo personu iesaistīšanu lēmumu pieņemšanā par tām vēlamo atbalstu. Nav viegli atradināties no dzīves aprūpes iestādē un pierast pie dzīves savās mājās, kur daudzus lēmumus vari pieņemt pats. Cilvēka pielāgošanās dzīvei sabiedrībā saistīta ar izolācijas un/vai atstumtības risku. Svarīgi ir šos cilvēkus apzināt un nodrošināt, ka viņiem palīdz kompetenti darbinieki, kas izprot viņu stāvokli un individuālās vajadzības. Pozitīvi ir vērtējama pētniecības attīstība un zināšanu līmeņa paaugstināšanās šajā jomā, un it īpaši tas attiecas uz garīgās veselības problēmām un neiropsihiskām slimībām. Uz zināšanām un faktiem balstītu metožu pieejamība un izmantošana ir uzlabojusies, un šie uzlabojumi saistīti gan ar medicīnisko un psiholoģisko ārstēšanu, gan ar psihosociālo atbalstu un kognitīvajiem palīglīdzekļiem. Piemēram, Zviedrijā kopš dažiem gadiem spēkā ir Veselības un sociālo lietu galvenās pārvaldes (Socialstyrelsen) pamatnostādnes attiecībā uz vairākām kategorijām, tostarp šizofrēniju un ar to saistītiem stāvokļiem (8). Pamatnostādnēs minēti būtiskākie ieteikumi par to, kādas uz faktiem balstītas metodes izmantojamas veselības aprūpē un sociālajā aprūpē. Zviedrijas Veselības un sociālo lietu galvenā pārvalde arī publicējusi pamatnostādnes par darba metodēm un vispārīgas pamatnostādnes attiecībā uz to darbinieku un darba devēju zināšanu un kvalifikācijas līmeni, kuri strādā ar cilvēkiem ar dažāda veida invaliditāti (9) (10);
(4)

Programmai būtu jāaptver divu gadu laikposms no 2019. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim, minētajam laikposmam nosakot finansējuma apjomu programmas īstenošanai. Lai programmu finansētu no Savienības vispārējā budžeta, šim nolūkam būtu jāparedz 500 miljoni EUR faktiskajās cenās. Ņemot vērā to, ka programma ir jauna iniciatīva, kas 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas izstrādes laikā nebija plānota, un lai izvairītos no negatīvas ietekmes uz pašreizējo daudzgadu programmu finansējumu, šī summa būtu jāņem no nepiešķirtajām rezervēm, nepārsniedzot 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmas maksimālos apmērus. Galīgā summa ar ikgadējo budžeta procedūru būtu jāapstiprina Eiropas Parlamentam un Padomei.
36.

atzinīgi vērtē Komisijas ieceri izstrādāt publiskā iepirkuma Eiropas IKT standartu kataloga prototipu un uzsver, ka publiskais iepirkums ir ļoti svarīgs, it īpaši vietējās un reģionālajās pašvaldībās, lai varētu izvairīties no atkarības no viena ražotāja vai piegādātāja un nodrošināt iespēju ieviest risinājumus un pakalpojumus, kam raksturīga ļoti laba sadarbspēja un kas ir ļoti progresīvi;
4.

iesākumā secina, ka, lai gan pirmajā mirklī var šķist, ka EKP ir gandrīz vienīgi dalībvalstu valdību kompetencē, vietējām un reģionālajām pašvaldībām un to sadarbības tīkliem (apvienībām un pilsētu tīkliem, Eiropas teritoriālās sadarbības grupām) ir liela nozīme šajā jomā. Līdz ar to EKP nevar būt process tikai starp valdībām un ES iestādēm, bet būtu jānodrošina, ka tajā piedalās arī citi dalībnieki no partnervalstīm un jo īpaši vietējās un reģionālās pašvaldības. Komiteja vērš īpašu uzmanību arī uz pilsētu diplomātiju, kas ir mehānisms vietējo un reģionālo struktūru dialoga atbalstam starptautiskajā līmenī, lai veicinātu stabilitātes, drošības un labklājības kopējās telpas izveidi;
8.

šajā sakarā aicina Komisiju atzīt, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir svarīga loma cīņā pret nedeklarētu darbu, ņemot vērā līdz šim īstenoto vietējo un reģionālo pašvaldību, darba devēju, darba ņēmēju un nodarbinātības iestāžu sadarbību, kā arī vietējā un reģionālā līmeņa labās prakses piemērus šajā jomā. Platformas veiksmīga darbība tiešām lielā mērā būs atkarīga no vietējo pārstāvju līdzdalības, jo tieši viņi visaktīvāk atbalsta iedzīvotāju ikdienas dzīvi un to vislabāk pārzina. Vēl viena no iespējām būtu – līdzīgi kā EURES tīklā – iekļaut pilsoniskās sabiedrības partnerus, lai paplašinātu platformas darbības jomu;
11.

rosina Komisiju priekšlikumā direktīvai uzsvērt, ka, cenšoties sasniegt vienu no tās pamatmērķiem, proti, nodrošināt neatkarību no naftas, valstu stratēģiskajās pamatnostādnēs būtu jāparedz dažādu enerģijas veidu līdzsvarota izmantošana. Nekādā gadījumā nedrīkst no vienas atkarības (nafta no trešām valstīm) nonākt citā atkarībā (dabasgāze no trešām valstīm). Priekšlikumā par alternatīvo degvielu enerģijas avotu dažādošanu uzmanība jāpievērš dažādām izejvielām, kas vajadzīgas alternatīvo degvielu ražošanai un ir pieejamas vietējām un reģionālajām pašvaldībām;
6.

uzskata, ka pašreizējo pamatnostādņu darbības termiņa pagarināšana ļaus izvērtēt krīzes ietekmi uz valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai. Šajā sakarā pauž neizpratni par to, ka Komisijas ziņojuma par ES dalībvalstu piešķirto valsts atbalstu 2012. gada precizētajā redakcijā (3) nav skaidri norādīts, kādas izmaiņas vērojamas grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai paredzētā valsts atbalsta apjomā, un ka krīzes ietekmes novērtējumā valsts atbalsta jomā ņemts vērā vienīgi atbalsts finanšu sektoram. Jāatgādina, ka Komisija nošķīrusi ar krīzi nesaistītu valsts atbalstu, kura apjoms 2011. gadā bija EUR 64,3 miljardi (0,5 % no ES IKP), un atbalstu finanšu sektoram, kas 2011. gadā sasniedza EUR 714,7 miljardus (5,7 % no ES IKP);