LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 198/14

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Tehniskie audumi kā izaugsmes virzītājspēks” (pašiniciatīvas atzinums)

2013/C 198/03

Ziņotāja: BUTAUD-STUBBS kdze

Līdzziņotāja: NIESTROY kdze

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2012. gada 12. jūlijā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Tehniskie audumi kā izaugsmes virzītājspēks”

(pašiniciatīvas atzinums).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Rūpniecības pārmaiņu konsultatīvā komisija (CCMI) savu atzinumu pieņēma 2013. gada 12. martā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 489. plenārajā sesijā, kas notika 2013. gada 17. un 18. aprīlī (2013. gada 17. aprīļa sēdē), ar 172 balsīm par un 6 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ierosinājumi

1.1. Tehnisko audumu nozare, kurā vērojamas pozitīvas tendences ekonomiskajā un nodarbinātības jomā ES, ir piemērs tradicionālai nozarei, kurai ir izdevies atjaunoties, izmantojot jaunu uzņēmējdarbības modeli, kas ir pilnībā atbilstošs jaunās industriālās revolūcijas vajadzībām (gudrāks, iekļaujošāks un ilgtspējīgāks).

1.2. Tekstilmateriāli un tehnoloģijas ir svarīgas inovatīvas jomas, ar kuru palīdzību varētu risināt daudzas un dažādas sociālas problēmas. Tehniskie audumi sekmē attīstību citās nozarēs, piedāvājot — alternatīvus materiālus: vieglus, elastīgus, mīkstus, (daudz)funkcionālus, izturīgus; — jaunas tehnoloģijas: elastīgas, pastāvīgas, daudzveidīgas; — funkcionālus komponentus: drošas, daudzfunkcionālas, rentablas, lietotājdraudzīgas lielāku tehnoloģisko sistēmu un risinājumu sastāvdaļas.

1.3. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja evērš Eiropas Komisijas un Eiropas Parlamenta uzmanību uz nozīmīgākajiem veiksmes faktoriem, kas jāveicina, lai šajā perspektīvajā nozarē sekmētu izaugsmi: — valstu un ES līmenī ieviest vienkāršus un efektīvus līdzekļus ar mērķi sekmēt un finansēt tehnoloģisku un ar tehnoloģijām nesaistītu inovāciju; — atbalstīt visus vajadzīgos centienus, kas ļauj darbaspēkam paaugstināt kvalifikāciju un pielāgot prasmes augošajiem tirgiem (veselības aprūpe, celtniecība, transports, kosmētika …); — iekļaut attiecīgajās Eiropas Savienības pētniecības un izstrādes programmās tekstilnozares aspektu, lai veicinātu tādu tradicionālo materiālu kā tērauda un cementa aizstāšanu ar ilgtspējīgākiem tekstilmateriāliem, kā arī veikt plašākus pētījumus šo materiālu otrreizējas pārstrādes un attīstībā esošās “zemas CO2 emisiju ekonomikas” jomā (CO2 kā resurss); — ņemt vērā energoizmaksu paaugstināšanās ietekmi energoietilpīgos uzņēmumos ES, kuri darbojas, piemēram, neaustu materiālu un kompozītmateriālu ražošanas jomā; — atbalstīt rūpniecību, veicot dzīves cikla novērtējumus, lai pierādītu ražojumu atbilstību vides ilgtspējas prasībām.

2. Tehnisko audumu ražošanas nozare ES

2.1. Nozares definīcija un nozīmīgākie tirgi

2.1.1. Tehniskie audumi ir tekstilšķiedras, materiāli un papildmateriāli, kas vairāk atbilst tehniskiem nekā estētiskiem kritērijiem, lai gan atsevišķiem tirgiem paredzētos ražojumos (piemēram, darba apģērbi vai sporta inventārs) ņem vērā abus kritērijus.

Tehniskie audumi nodrošina funkcionālu risinājumu dažādām specifiskām prasībām: vieglums, nodilumizturība, stiegrojums, filtrēšana, karstumizturība, vadītspēja, izolācija, elastīgums, uzsūkšana utt.

Pateicoties šķiedru īpatnībām (poliestera, polipropilēna, viskozes, kokvilnas, oglekļa, stikla, aramīda u.c. šķiedras), kā arī visatbilstošākajai ražošanas tehnikas izvēlei (vērpšana, aušana, pīšana, adīšana, neausto šķiedru tehnika …), un iekļaujot arī nobeiguma posmu (krāsošana, apdruka, pārklāšana, laminēšana …), tehnisko audumu ražotāji var piedāvāt tekstilmateriālus, kas to mehānisko, apmaiņas vai aizsargīpašību dēļ ir piemēroti galapatērētāju specifiskajām vajadzībām.

Tādējādi definīcija nav atkarīga no izejvielām, šķiedras vai izmantotās tehnoloģijas, bet gan no ražojuma galapatēriņa.

Tirgū Messe Frankfurt, kas līdz ar Techtextil ir pasaules lielākais tehnisko audumu gadatirgus, noteikti 12 nozīmīgākie tirgi (1):

Būtībā tehniskie audumi ir daļa no plašākas jomas, kuru David Rigby Associates definē kā “elastīgu materiālu tehnoloģiju” (2), iekļaujot putas, plēves, pulverus, sveķus un plastmasu. Tie ir arī svarīga sastāvdaļa kompozītmateriālos, kurus var definēt kā divu vai vairāku pēc formas vai sastāva atšķirīgu materiālu kombināciju; parasti ar matricu, kas var būt veidota no šķiedrām, un par matricu stingrāku stiegrojumu.

2.2. Fakti un skaitļi

2.2.1. Tekstilrūpniecība un apģērbu ražošana ES

Saskaņā ar nesenajām EURATEX aplēsēm 2011. gadā ES tekstilrūpniecības un apģērbu ražošanas nozarē apgrozījums sasniedza 171,2 miljardus euro, pateicoties gandrīz 187 000 uzņēmumiem, kuros nodarbināti 1,8 miljoni strādājošo. Uzņēmumi ir visai nelieli (tekstilražošana: 13, apģērbu ražošana: 9, kopā: 10), kas izskaidro pārdošanu galvenokārt iekšējā tirgū, savukārt eksports uz valstīm ārpus ES sasniedza 38,7 miljardus euro jeb 22,6 % no kopējā pārdošanas apjoma pasaulē.

2011 Mājsaimniecību patēriņš (mljrd euro) Apgrozījums (mljrd euro) Uzņēmumi (.000) Nodarbinātība (.000 cilvēku) Imports no trešām valstīm (mljrd euro) Eksports uz trešām valstīm (mljrd euro) Tirdzniecības bilance (mljrd euro) Apģērbi 304,0 77,5 131,4 1 117,9 67,7 18,4 –49,32 Audumi 166,5 93,9 55,5 716,4 25,4 20,3 –5,06 KOPĀ 470,5 171,4 186,9 1 834,3 93,1 38,7 –54,37 Avots: EURATEX pārskatītie dati par dalībniekiem un EUROSTAT - 2011

2.2.2. Tehnisko audumu nozare ES

Iepriekšējos atzinumos par tekstilrūpniecības nozari EESK norādījusi, ka tehnisko audumu ražošana ir viena no Eiropas tekstiluzņēmumu, it īpaši MVU, visdaudzsološākajām darbības jomām. ES rūpniecībai jau ir vadošā loma tehnisko audumu nozares attīstībā (3). Minētā nozare, pateicoties tās augstajai inovācijas spējai, piedāvā potenciālu tiešas un netiešas nodarbinātības jomā, kā arī izaugsmei ES.

2.2.2.1. Tekstilražošanas apakšnozare

Saskaņā ar EURATEX datiem tehnisko audumu ražošanas nozare ES veido apmēram 30 % no kopējā tekstilizstrādājumu apgrozījuma (neieskaitot apģērbus), t.i., 30 miljardus euro (tirgus daļa dažās dalībvalstīs varētu būt augstāka, piemēram, 50 % Vācijā, 45 % Austrijā un 40 % Francijā), nozarē darbojas 15 000 uzņēmumu un nodarbināti 300 000 strādājošo. Daži analītiķi uzskata, ka pie tās pieder citas ES nozaru daļas, proti, daļa tekstilmašīnu ražošanas nozares, kā arī ar tekstilizstrādājumiem saistītā citu ražošanas nozaru darbība, piemēram, riepu un ceļu segumu ražošana, kā arī ēku celtniecība, izmantojot ģeotekstilu. Tādēļ ES tehnisko audumu ražošanas nozares apjoms kopumā varētu būt pat vēl lielāks (līdz 50 miljardiem euro).

2.2.2.2. Šķiedru patēriņš ES un citur pasaulē

Visā pasaulē tehnisko audumu ražošanas attīstību raksturo šķiedru patēriņš. 2010. gadā tehnisko audumu ražošanā pasaulē patērēja 22 miljardus tonnu šķiedru, kas ir 27,5 % no kopējā patēriņa (80 miljardi tonnu) visā tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošanā. Saskaņā ar CIRFS (Eiropas Mākslīgo šķiedru asociācija) aplēsēm un salīdzinājumā ar kopējo patēriņa apjomu pasaulē Eiropā patērē apmēram 15 % tehnisko audumu.

Šķiedru patēriņš (000 tonnu) ES 3 437 Ziemeļamerika un Dienvidamerika 4 111 Ķīna 7 100 Indija 4 020 Citas pasaules valstis 3 812 Visā pasaulē 21 880 Avoti: CIRFS, Edana, JEC

ES tirgus daļa pēc vērtības ir nozīmīgāka: tā svārstās no 20 % līdz 33 % no pasaules tehnisko audumu ražošanas galveno apakšnozaru apjoma (230 miljardi ASV dolāru), ieskaitot neaustos un kompozītmateriālus.

TEHNISKO AUDUMU TIRGUS STRUKTŪRA PASAULĒ — 2011. GADS

2011 Milj. tonnu Mljrd. ASV dolāru ES daļa Izaugsmes ātrums Tehniskie audumi 25,0 133 20 % +3,0 % Neaustie tekstilmateriāli 7,6 26 25 % +6,9 % Kompozītmateriāli 8,0 94 33 % +6,0 % Kopā 40,6 253 Avots:: INDA, Freedonia Group, IFAI, JEC

2.2.2.3 Tehnisko audumu eksports no ES-27 uz citām pasaules valstīm 2011. gadā

Piecas lielākās tehnisko audumu eksportētājvalstis (DE, IT, FR, UK, BE) veido 60 % no kopējā dalībvalstu eksporta apjoma uz citām pasaules valstīm. Turklāt dalībvalstis, kurās tehnisko audumu eksports veido lielāko daļu tekstilizstrādājumu eksporta (izņemot apģērbus), ir Somija, Dānija, Zviedrija, Čehijas Republika un Ungārija (skatīt 1. pielikumu “Tehnisko audumu eksporta daļa tekstilizstrādājumu eksporta jomā katrā dalībvalstī 2011. gadā ”).

2.2.3. Jaunākās attīstības tendences ES tehnisko audumu ražošanas nozarē

2.2.3.1. Neausto tekstilmateriālu un kompozītmateriālu ražošanas apjoma palielināšanās

Kā liecina diagramma par šķiedru patēriņa attīstību atkarībā no izmantošanas veida (izņemot stiklšķiedru), pēdējos desmit gados minētajā nozarē ir pieaugums par 22 %.

Tehnisko audumu ražošanas nozarē notiek būtiskas rūpnieciska rakstura pārmaiņas, kas saistītas ar jauniem izmantojuma veidiem (medicīnas nozare, sports un izklaide, aeronautika, vide), kā arī ar krasu pāreju no tradicionālām tehnoloģijām (adīšana, aušana, pīšana u.c.) uz jaunākām (piemēram, kompozītmateriālu vai neausto materiālu tehnoloģijas).

Izaugsmi Eiropā virza galvenokārt divas tehnoloģijas:

— neaustie materiāli, izaugsme par 60 % pēdējo desmit gadu laikā,

— kompozītmateriāli, izaugsme par 75% pēdējo desmit gadu laikā.

2.2.3.2. Svarīga pozīcija trijos tirgos

“Galvenās trīs izmantošanas jomas Eiropā veido arī vairāk nekā 50 % no kopējā patēriņa, bet šajā gadījumā tās ir Mobiltech, Hometech un Indutech.”(David Rigby Associates (4)).

2.2.3.3. Euromed partnervalstis

ES tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošanas nozaru pārstāvji izveidojuši veiksmīgas rūpnieciskas partnerattiecības (modes preču jomā) ar tādām Euromed valstīm kā Maroka, Tunisija, Ēģipte. Tā ir iespēja nākotnē veicināt ES ieguldījumus atsevišķos tehnisko audumu tirgos, kas ir labāk izveidojušies, ar zemāku tehnoloģiju izmantošanas līmeni un ir jutīgāki pret cenu spiedienu no Āzijas valstīm.

Turcijas situācija šajā sakarā būtu jāaplūko atsevišķi. Turcijai Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu vidū ir ļoti svarīga nozīme modes preču ražošanas jomā, un valstī ir spēcīga integrēta tekstilizstrādājumu ražošanas nozare, sākot ar izejvielām (kokvilna vai sintētiskās šķiedras) līdz apģērbiem un tekstilmateriāliem mājai. Aizvien lielāks skaits Turcijas uzņēmumu aktīvi darbojas tehniskajos tirgos (10 % līdz 15 %), un vietējais patēriņš ir dinamisks.

2.2.3.4. Nozare ar augstu inovācijas spēju

Vācijā nesen veiktie pētījumi apstiprināja, ka pie šīs daudznozaru jomas piederošajiem tehnisko audumu ražošanas uzņēmumiem, kas piegādā materiālus vairākiem rūpniecības segmentiem, ir augsta inovācijas spēja — vairāk nekā 25 % no apgrozījuma tie sasniedz ar jauniem, novatoriskiem produktiem, tādējādi ierindojoties trešajā vietā aiz automobiļu rūpniecības un elektronikas nozares. (Avots: Huneke kga uzstāšanās EURATEX pirmajā sanāksmē Stambulā).

2.3. SWOT analīze (priekšrocības, trūkumi, iespējas un riski)

2.3.1. Priekšrocības un iespējas

2.3.1.1. Priekšrocības:

— aizvien augstāks pētniecības, izstrādes un inovācijas līmenis uzņēmumos neatkarīgi no to lieluma;

— efektīvi kopīgi instrumenti inovācijas atbalstam valsts līmenī (tekstilnozares klasteri, pētniecības un izstrādes centri…), īpaši Vācijā, Francijā, Beļģijā, Itālijā, Spānijā, Nīderlandē, Polijā;

— efektīvi kopīgi instrumenti ES līmenī: T (tekstila) un C (apģērba) tehnoloģijas platforma ar daudziem sadarbības projektiem, kas attiecīgajiem tirgiem, tekstilizstrādājumu ražošanas uzņēmumiem un pētniekiem devuši savstarpējas papildināšanās iespēju; Eiropas tīkls, kurā iekļauti galvenie tekstiltehnoloģiju institūti (Textranet), augstskolu tīkli (AUTEX), kā arī galveno inovatīvo tekstilrūpniecības reģionu tīkls;

— ES vadošās pozīcijas izaugsmes tirgos (piemēram, Freudenberg vai Fiberweb neaustajiem materiāliem);

— ES vadošā pozīcija tekstiliekārtu ražošanā, 75 % no pasaules tirgus;

— daudzveidīgs galapatēriņš, kas nozīmē priekšrocību lēnas izaugsmes periodā;

— stingrs atbalsts individuālās aizsardzības līdzekļu ražošanai, kuru Eiropas Komisija uzskata par vienu no sešiem vadošajiem tirgiem;

— kopumā labāki finanšu rādītāji nekā citos tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošanas uzņēmumos (viens darbinieks rada lielāku pievienoto vērtību, lielāka naudas plūsma, augstāks rezerves līmenis…);

— pasaules vadošā tirdzniecības gadatirgus (Techtextil) kontrole.

2.3.1.2. Iespējas:

— galapatērētāju augošās vajadzības pēc tekstilizstrādājumu risinājumiem: ērtums un uzraudzības risinājumi aktīvam dzīvesveidam, oglekļa emisiju apjoma samazināšana transportam (samazinot svaru) un ēkām (izmantojot siltumizolāciju), medicīnas tehnoloģiju uzlabošana (nozokomiālu saslimšanu profilakse, implanti, veselības uzraudzība utt.);

— ražotāju un klientu cieša sadarbība, lai pievērstos ļoti specifiskām vajadzībām (“konkrētam gadījumam pielāgoti risinājumi”), un pieprasījuma virzīta inovācija;

— aizvien lielāks pieprasījums pēc otrreizējās pārstrādes iespēju uzlabošanas, piemēram, putu aizstāšana ar neaustiem materiāliem, kompozītmateriāli un gaisa filtri transportlīdzekļu kabīnes ventilācijas iekārtās;

— straujš tehnisko audumu patēriņa pieaugums uz vienu iedzīvotāju visā pasaulē un īpaši Ķīnā, Indijā un Brazīlijā.

2.3.2. Trūkumi un riski

2.3.2.1. Trūkumi:

— mazi un vidēji uzņēmumi ar ierobežotu ieguldījumu jaudu;

— sarežģītāka piekļuve kredītiem;

— tekstilrūpniecības nozare augstskolu beidzējiem nešķiet pievilcīga;

— dabīgo un mākslīgo šķiedru ražošanas apjoma samazināšanās ES, kas apgrūtina inovāciju, jo pieejams neliels skaits šķiedru kategoriju, un aizvien palielinās risks iegūt atkarību no importa;

— tehnisko audumu otrreizējas pārstrādes pašreizējais zemais apjoms salīdzinājumā ar tradicionālajiem materiāliem;

— ļoti energoietilpīga nozare;

— specializēšanās uz labi izveidotiem lietojumu tirgiem, piemēram, Mobiltech (ņemot vērā kritisko stāvokli ES vieglo automobiļu ražošanas nozarē) vai Hometech, īpaši attiecībā uz paklājiem, mēbeļu audumiem un matračiem.

2.3.2.2. Riski:

— izejvielu trūkums un cenu celšanās (galvenokārt sintētiskās šķiedras, reģenerētas vai neorganisko materiālu šķiedras, polimēri, vērptās dzijas un šķeterētie pavedieni);

— enerģijas (gāzes un elektrības) izmaksu palielināšanās ES, kas varētu izraisīt to ražošanas uzņēmumu, kas patērē vairāk enerģijas (ražojot mākslīgās šķiedras, neaustos materiālus, krāsvielas un bagātinātājus), pārcelšanu uz ASV vai Āziju;

— jaunās tirgus ekonomikas valstu aizvien lielāka konkurence un aizvien lielāki šķēršļi tirgu pieejamībai šajās valstīs; Āzija, palielinot saražotās produkcijas vērtību 2,6 reizes, pēc saražotā apjoma 2010. gadā ražošanas reģionu vidū jau ieņēma pirmo vietu;

— aizvien lielāks spiediens uz cenām, īpaši uz stabiliem tirgiem;

— aizvien lielāks viltošanas un kopēšanas risks.

3. Minētās dinamiskās nozares ieguldījums stratēģijā “Eiropa 2020” izvirzītajos mērķos

3.1. Gudra izaugsme

Gudras izaugsmes pamatā būs inovatīvāka ES rūpniecība ar efektīvāku enerģijas izmantošanu, jauniem materiāliem, IKT (informācijas un komunikācijas tehnoloģija) atbalstu, kā arī uzņēmumu, tostarp MVU, konkurētspēja,

Tehnisko audumu ražošanas nozare šajā gudrajā izaugsmē var sniegt samērīgu ieguldījumu dažādos veidos:

— labākās prakses sekmēšana tehnoloģiju nodošanā no vienas nozares citai (savstarpēja papildināšana);

— centieni paaugstināt ražošanas energoefektivitāti;

— spēja apvienot tehnoloģisko un ar tehnoloģijām nesaistītu inovāciju: muguras jostas daļas ortozei jāatbilst ne tikai funkcionālajām īpašībām, bet pacienta labā jābūt arī estētiski izstrādātai;

— spēja sekmēt radošumu produktu/materiālu koncepcijas, izmantošanas un dzīves cikla beigu posma jomā;

— pieredze darba ņēmēju kvalifikācijas paaugstināšanā, lai apgūtu jaunus tirgus;

— IKT izplatīšana ikdienā, pateicoties viediem tekstilizstrādājumiem, kuri spēj “sazināties” ar vidi: piemēram, vecāka gadagājuma cilvēkiem paredzēts “vieds apģērbs”, kas uzrauga svarīgus fizioloģiskus datus un pārraida tos slimnīcām, dotu iespēju pacientiem uzturēties mājās.

3.2. Integrējoša izaugsme

Pēdējā laikā ES tehnisko audumu ražošanas nozarē darba vietu skaits daudzās dalībvalstīs ir pieaudzis, un tādēļ dažkārt jau vērojams darbaspēka un prasmju trūkums, kas būtu jānovērš.

Integrējoša izaugsme Eiropas Savienībā ļaus saglabāt un attīstīt mūsu sociālo modeli, kas balstīts uz augstiem standartiem, sociālās labklājības tradīciju un spēcīgu sociālā dialoga tradīciju. ES politikā un valstu līmenī īpaša uzmanība jāpievērš mazāk aizsargātām nozarēm, reģioniem un iedzīvotāju grupām, lai ikdienas dzīvē viņiem nodrošinātu ieguvumus, kurus sniedz saimnieciskā izaugsme, tehnikas progress un inovācija.

Tehnisko audumu ražošanas nozare var attiecīgajā līmenī veicināt integrējošu izaugsmi dažādos veidos:

— tā var ieviest tirgū noderīgas un novatoriskas preces un pakalpojumus cilvēkiem ar invaliditāti, slimiem vai vecāka gadagājuma cilvēkiem: pēc pasūtījuma izstrādātus apģērbus, apģērbus, kas palīdz saglabāt līdzsvaru, īpašu inventāru sportam un brīvā laika pavadīšanai;

— tā var rast individuālus risinājumus, kas ļauj pielāgoties demogrāfiskajām un sociālajām pārmaiņām, kuru dēļ palielinās pieprasījums pēc sarežģītākiem un personalizētiem produktiem un pakalpojumiem (skatīt dažus projektus Prosumer.net - European Consumer Goods Research Initiative).

3.3. Ilgtspējīga izaugsme

ES ilgstpējīga izaugsme nozīmē, ka jāveido enerģijas un resursu izmantošanas ziņā efektīva ekonomika, kas spēj pildīt saistības ierobežot klimata pārmaiņas un pielāgoties gaidāmajai resursu nepietiekamībai. Pirmo no minētajiem ekonomikas veidiem parasti dēvē par “zemas oglekļa emisijas ekonomiku”, tā norādot uz CO2 emisiju apjoma samazināšanu. Tomēr tehnisko audumu ražošanas nozare ir pirmais piemērs, kas liecina par iespēju virzīties uz tādu ekonomiku, kurā oglekli izmanto kā resursu.

Tehnisko audumu ražošanas nozare var atbilstoši veicināt ilgtspējīgu izaugsmi trīs veidos:

— samazināt CO2 emisijas, nodrošinot vieglākus materiālus transporta nozarei (kompozītmateriāli aeronautikai un oglekļa šķiedras vieglajiem automobiļiem);

— piedāvāt konkrētus risinājumus audumu izmantošanai, piemēram, filtrācijai, armatūrai un izolācijai, lai uzlabotu energoefektivitāti mājokļu un celtniecības nozarēs;

— akkārtoti izmantot polietilēntereftalātu (plastmasas pudeles), lai ražotu poliesteru.

Ja tiktu veidota ilgtspējīga tehnisko audumu marķēšanas politika, ES uzņēmumi būtu jārosina:

— produktu un ražošanas metožu izstrādē pievērst uzmanību ekodizainam;

— veikt produktu dzīves cikla novērtējumu, kura nozīme turpmāk palielināsies, jo līdz šim tradicionālo materiālu, piemēram, metālu, otrreizējā pārstrāde bieži vien ir bijusi lētāka.

Saistībā ar oglekļa šķiedrām nav atrisināti trīs svarīgi jautājumi:

— pirmkārt, tuvojoties benzīna ēras beigām, ES ir jāizstrādā otrreiz pārstrādājama oglekļa šķiedra, izmantojot dabīgās šķiedras (5);

— otrkārt, jāizstrādā otrreizējās pārstrādes metodes, kas ļautu pilnībā pārstrādāt dažādu šķiedru audumus (80–90 %);

— treškārt, izvirzot tālejošāku mērķi, jāatbalsta nozares un zinātnieku centieni izstrādāt atbilstošas metodes, kā lietderīgi izmantot oglekli no CO2, piemēram, to transformējot paātrinātas fotosintēzes procesā vai izmantojot citas metodes. Zinātniskā izpēte jau uzsākta saistībā ar citiem lietojumiem, bet tā būtu jāpaātrina (virzība uz ekonomiku ar zemāku CO2 emisijas līmeni) (6).

[Skatīt 2. pielikumu: “Tradicionālo materiālu un tehnisko audumu ietekme uz vidi — kvalitatīvs salīdzinājums, izmantojot trīs piemērus”.]

4. Būtiskākie veiksmes faktori, kas jāatbalsta ES līmenī

4.1. Prasmju un zinātības papildināšana un tālāknodošana

4.1.1. Izglītībai ir visbūtiskākā nozīme minētās nozares attīstībā: universitātes, tehniskās augstskolas zināšanu apguvei par audumiem, plastmasu, elastīgajiem materiāliem utt.. ES uzņēmumiem jābūt iespējām piesaistīt gados jaunus profesionāļus, kuriem ir šiem jaunajiem tirgiem vajadzīgās prasmes, kvalificētāku darbaspēku, inženierus ar dažādām zināšanām ne tikai par audumiem, bet arī par plastmasu un sveķiem, vieglo automobiļu ražošanu, celtniecību utt.

Būtiska nozīme ir arī darba ņēmēju apmācībai un kvalifikācijai. Valstu līmenī būtu jānosaka, ka prioritāte ir pāreja no piesātinātiem tirgiem vajadzīgo nozīmīgāko prasmju apguves uz augošiem tirgiem vajadzīgo prasmju apguvi.

Tāpēc Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atbalsta sadarbībā ar sociālajiem partneriem un ar Eiropas Komisijas finansiālo atbalstu 2011. gadā izveidotās Eiropas prasmju padomes “Tekstilzistrādājumi, apģērbi un ādas apstrāde” (ESC-TCL) paveikto un lūdz šo padomi novērtēt tehnisko audumu ražošanas uzņēmumos vajadzīgās īpašās prasmes.

4.1.2. Tā kā jaunu noieta tirgu strauja attīstība sākusies samērā nesen, šajā nozarē jāveicina jaunas darba vietu izveides iespējas. Jāatbalsta projekts, kas paredz izveidot dažādo prasmju un nodarbinātības novērošanas centru tīklu. Šis uzdevums ir sevišķi steidzams, jo tekstilrūpniecības tēls nav pozitīvs.

4.2. Piekļuve netehnoloģiskiem un tehnoloģiskiem jauninājumiem un iespējas jaunu produktu un pakalpojumu piedāvāšanai tirgū

Eiropas Komisija programmā “Apvārsnis 2020” laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam izvirzījusi trīs galvenās prioritātes:

— sabiedrības problēmu risināšana,

— vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā,

— zinātnes izcilība.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atbalsta galvenās izmaiņas, kas, salīdzinot ar iepriekšējo Septīto pētniecības pamatprogrammu, veiktas programmā “Apvārsnis 2020”:

— palielināta rūpniecības un MVU līdzdalība un to ieguvumi;

— paredzēts lielāks skaits mazāku projektu un samazināts administratīvais slogs (maksimālais ilgums 2 gadi, 3 līdz 6 partneri);

— skaidri pausta apņemšanās atbalstīt inovāciju, tostarp netehnoloģisko inovāciju.

4.2.1. Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atbalsta Uzņēmumu konkurētspējas un MVU programmu (COSME), jo tā paver iespējas atbalstīt patēriņa preču nozares MVU, lai šie uzņēmumi varētu iesaistīties projektos un iniciatīvās, kas veicina jaunu tehnoloģiju pārtapšanu tirgū realizējamos produktos, jo tiek izmantoti jauni uzņēmējdarbības modeļi, un ieviest tirgū novatoriskas patēriņa preces.

4.2.2. Dažādu kopīgu instrumentu izmantošanas pieredze valstu un ES līmenī (jau minēts) liecina, ka šajā nozarē radušās dažas īpašas vajadzības:

— veidot vienkāršu, MVU draudzīgu saziņu par pētniecības un izstrādes programmām, kas saistītas ar jauniem produktiem un jauniem materiāliem (tiem savukārt bieži ir saistība ar tekstilrūpniecību);

— atbalstīt uzņēmumu, augstskolu un inovāciju struktūru (Eiropas Nākotnes tekstilmateriālu un apģērbu tehnoloģiju platforma, padomes un tīkli valstu līmenī, inovācijas kopas reģionu līmenī utt.) sadarbību zinātniskās izpētes jomā;

— nodrošināt saziņu un sadarbību starp minētajām ES struktūrām un līdzīgām struktūrām citās nozarēs, lai sekmētu starpnozaru inovāciju;

— ierosināt, ka programmā “Apvārsnis 2020” jāparedz jauns un pietiekami liels finansējums tekstilmateriālu (gan ražošanas atkritumu, gan galaproduktu) otrreizējai pārstrādei, lai palielinātu tekstilmateriālu otrreizējās pārstrādes apjomu, salīdzinot ar otrreizējās pārstrādes apjomu papīra un stikla rūpniecībā un kokrūpniecībā; Atkritumu direktīvas pārskatīšana paver iespēju sakārtot tekstilizstrādājumu otrreizējās pārstrādes nozari;

— aktīvāk pētīt, kādi tehniski risinājumi (tostarp paātrinātā fotosintēze) ļauj izmantot CO2 kā resursu.

4.3. Problēmas saistībā ar piekļuvi finansējumam

4.3.1. Piekļuve finansējumam no bankām

Ieviešot jaunos maksātspējas noteikumus (Bāzele III) (7), banku nozarē radīsies lielāki ierobežojumi kreditēšanai, jo banku darbību regulējošās iestādes pieprasīs palielināt akcionāru pašu kapitālu. Ierobežojumi kreditēšanā būtiski ietekmēs MVU, īpaši ražošanas uzņēmumus.

Iespējas iegūt līdzekļus dažādiem ieguldījumiem (ieguldījumi iekārtās, jaunās tehnoloģijās, ārējā izaugsmē, patentu iegādē u.c.) ir svarīgs aspekts, kas ietekmē tehnisko audumu izstrādi Eiropas Savienībā.

Kopumā saņemt finansējumu no bankām sarežģītāk ir maziem un vidējiem uzņēmumiem, kam ir visai neliels pašu kapitāls, un negatīvs nozares reitings to stāvokli varētu pasliktināt vēl vairāk.

4.3.2. Piekļuve ārpusbanku finansējumam

Eiropas Savienībā salīdzinājumā ar ASV ārpusbanku finansējuma daļa ekonomikā ir daudz mazāka: 1/3 pret 2/3. Tādēļ būtu jāatbalsta centieni uzlabot MVU iespējas piekļūt finanšu tirgiem, kā arī jāpopularizē “uzņēmējdarbības eņģeļi” (business angels) un kapitāla fondi.

Tehnisko audumu ražošanas uzņēmumiem ir noteiktas iezīmes, kas varētu piesaistīt privātos ieguldījumus: bieži vien tie ir ģimenes uzņēmumi, to vadītāji bieži ir inženieri ar zinātniskām zināšanām (piemēram, Francijā ķirurgi izveidojuši uzņēmumus, lai izstrādātu īpašus ķirurģiskos diegus un protēzes) un pētniecībā uz izstrādē ieguldītā apgrozījuma daļa ir lielāka nekā tā dēvētajos “tradicionālajos uzņēmumos” (skatīt iepriekš minēto 2.2.3.4. punktu).

4.4. Intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzība Eiropas Savienībā un trešās valstīs

MVU kopumā pārāk zemu novērtē savus nemateriālos aktīvus. Tiem jāsniedz atbalsts intelektuālo īpašumtiesību aizsardzībā, īpaši patentu un zīmolu jomā, jo modeļu un dizaina nozīme modes un mājas preču tirgū palielinās.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzsver, ka steidzami jāievieš Eiropas patents, kas patentspējas ietvaros (īpaša priekšrocību, trūkumu, iespēju un riska analīze par inovācijas veidu, tirgu un uzņēmuma īpašībām) vienkāršotu novatorisku ES mazo un vidējo uzņēmumu darbību un nodrošinātu vienotu aizsardzību, kura nav saistīta ar augstām izmaksām.

Starptautiskā līmenī Eiropas uzņēmumi cieš no plaša mēroga kopēšanas un viltošanas. Eiropas Komisijai būtu jāpalīdz uzņēmumiem aizsargāt savas tiesības tādos jaunajos tirgos kā Ķīna, Indija, Brazīlija un Meksika. Radošajās nozarēs jau labi zināmas problēmas saistībā ar zīmolu, dizaina un modeļu aizsardzību. Eiropas Komisijas rīcības plānā par intelektuālā īpašuma aizsardzību ir jāpastiprina patentētu tekstilražošanas iekārtu, jaunu šķiedru un jaunu metožu aizsardzība.

4.5. Publiskā iepirkuma pieejamība Eiropas Savienībā un trešās valstīs

Publiskais iepirkums ir spēcīga svira, lai radītu darba vietas, sekmētu ilgtspējīgu attīstību un veicinātu inovāciju tehnisko audumu ražošanas nozarē (8). Eiropas Savienībā prasībās būtu jāiekļauj ekonomiskie, sociālie un vides kritēriji. Publisko iepirkumu veicēji būtu aktīvi jāatbalsta un jāapmāca, kā nenoteikt pārāk stingru cenas kritēriju un ar cenu nesaistītos kritērijus (praktiskas pamatnostādnes).

Būtu jāierobežo ārvalstu uzņēmumu, kas, neievērojot ES sociālos un vides standartus, darbojas no ārvalstīm, iespējas piekļūt publiskajam iepirkumam Eiropā, un būtu jāuzlabo ES uzņēmumu iespējas piekļūt publiskajam iepirkumam ārvalstīs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atbalsta 2012. gada 21. marta priekšlikumu regulai, kuras mērķis ir nodrošināt savstarpīguma principa piemērošanu attiecībā uz trešo valstu piekļuvi ES publiskā iepirkuma tirgum un ES uzņēmumu piekļuvi trešo valstu publiskā iepirkuma tirgum (9).

4.6. Piekļuve trešo valstu tirgiem

Tirdzniecības ĢD pilnībā apzinās visas ES tekstilizstrādājumu un apģērbu ražošanas nozares aktīvo ieinteresētību, un Komisija jau ir demonstrējusi izpratni par dažādiem ar tarifiem saistītiem un nesaistītiem šķēršļiem un tos novērsusi.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja rosina Tirdzniecības ĢD pašreizējās un turpmākajās divpusējās sarunās (ar Indiju, Kanādu, Japānu, ASV un citām valstīm) ņemt vērā tehnisko audumu nozares īpašās vajadzības,

— pievēršot lielāku uzmanību ieguldījumiem (un ne tikai eksportam);

— pievēršot lielāku uzmanību visām tām muitas tarifu pozīcijām, kas nav īpaši iekļautas 50.–63. nodaļā (no diegiem līdz apģērbiem), piemēram, stiklšķiedras audumi (HS 70.19) vai neaustie higiēnas produkti (HS 96.19);

— turpinot apzināt problēmas, ar kurām ārvalstīs saskaras ES uzņēmumi, lai piekļūtu publiskajam iepirkumam tādos segmentos kā darba apģērbi, slimnīcas utt.;

— turpmākajā transatlantiskajā nolīgumā iekļaujot dažas saistības attiecībā uz standartizāciju.

4.7. Piekļuve kritiski svarīgām izejvielām

Vairāk nekā 80 % tehnisko audumu ražošanā izmantoto šķiedru ir sintētiskas sķiedras. Dažas no tām pieejamas lielos daudzumos un par pieejamām cenām, piemēram, poliesters, savukārt citas, piemēram, oglekļa šķiedras, aramīds, stiklšķiedras un augstas stiprības pavedieni, ir dārgākas, un parasti tās ražo trešās valstīs.

ES tehnisko audumu ražošanas nozare ir atkarīga no piegādātājiem trešās valstīs, un viņi varētu mēģināt ieviest tirdzniecības ierobežojumus, kā tas 2011. gadā bija Indijā, kas noteica tirdzniecības ierobežojumus kokvilnas izejvielām un kokvilnas diegiem.

Tādēļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja rosina Eiropas Komisiju īstenot šādus pasākumus:

— vajadzības gadījumā izejvielu “diplomātijā” ņemt vērā tehniskajiem audumiem kritiski svarīgas izejvielas;

— sekmēt dabīgo šķiedru, t.i., linu, kaņepju, vilnas, celulozes šķiedru un biopolimēru ražošanu, lai tekstilražošanas nozares nodrošinātu ar vietējiem izejmateriāliem.

5. 1. pielikums

Tehnisko audumu eksporta īpatsvars 2011. gadā katrā dalībvalstī (izņemot apģērbus)

Dalībvalsts Tehnisko audumu īpatsvars tekstilizstrādājumu eksportā (tikai audumi) Eksporta apjoms (euro) Kopējais īpatsvars AT 21 % 545 836 380 2,5 % BE 28 % 1 664 943 280 7,5 % BG 23 % 94 353 020 0,4 % CZ 46 % 1 075 687 960 4,9 % DE 37 % 5 471 826 120 24,8 % DK 55 % 696 198 480 3,2 % EE 40 % 44 819 560 0,2 % FI 61 % 201 378 760 0,9 % FR 35 % 1 781 833 080 8,1 % GR 16 % 106 778 290 0,5 % HU 47 % 356 668 170 1,6 % IT 23 % 2 608 481 980 11,8 % LT 39 % 178 787 500 0,8 % NL 31 % 1 499 620 840 6,8 % PL 42 % 723 561 280 3,3 % PT 23 % 383 053 520 1,7 % RO 24 % 237 749 020 1,1 % SE 65 % 558 986 660 2,5 % SK 36 % 262 766 180 1,2 % SL 37 % 221 994 210 1,0 % SP 28 % 963 521 670 4,4 % UK 40 % 1 683 055 490 7,6 % Atlikušie 5 % (o) 65 % 712 194 990 3,2 % ES dalībvalstis 33,3 % 22 074 096 440 100 % (o): Kipra, Īrija, Luksemburga, Latvija un Malta. Avots: EURATEX calculation on CITH data

6. 2. pielikums: Tradicionālo materiālu un tehnisko audumu ietekme uz vidi — kvalitatīvs salīdzinājums, izmantojot trīs piemērus

2013. gada februāris, IFTH – Francijas tekstila un iekārtu institūts

Sīki izstrādātus un uz zinātnes atziņām pamatotus salīdzinājumus par ietekmi uz vidi ieteicams veikt, izmantojot dzīves cikla novērtējumu (LCA). Minētā instrumenta būtisks trūkums ir lielais savācamo un apstrādājamo datu apjoms, kā arī ievērojamais skaits hipotēžu, kuras var izmantot, un tas apgrūtina salīdzināšanu un šīs analīzes interpretāciju.

Lai sniegtu ieskatu, kā tehnisko audumu izmantošana ietekmē vidi, turpinājumā minēti trīs dažādu lietojumu piemēri, kas atspoguļo dzīves cikla novērtējuma rezultātus, salīdzinot tekstilmateriālus un tradicionālos materiālus. Šie lietojumi ir celtniecībai un transportam paredzēti izstrādājumi. Šo divu nozaru, kā arī pārtikas un dzērienu ražošanas nozares produkti Eiropā rada no 70 % līdz 80 % ietekmes, kas rodas to dzīves ciklā (Produktu ietekme uz vidi (EIPRO) — analīze par dzīves cikla ietekmi uz vidi saistībā galapatēriņu ES–25) (http://ec.europa.eu/environment/ipp/pdf/eipro_report.pdf). Atspoguļoto rezultātu pamatā ir standartvērtība (izņemot trešo piemēru, kuram standartvērtība pētījumā netika aprēķināta) un katra produkta ietekme uz vidi. Rezultāti liecina, ka no ekoloģiskās ietekmes viedokļa tehniskajiem audumiem ir dažas būtiskas priekšrocības.

6.1. 1. Celtniecība — izolācija

6.2. 2. Celtniecība — ūdens rezervuārs

6.3. 3. Gaisa transports — hidrauliskā caurule

Briselē, 2013. gada 17. aprīlī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Henri MALOSSE

(1) 1. Agrotech: lauksaimniecība, mežsaimniecība un zvejniecība. 2. Buildtech: būvniecība un celtniecība. 3. Clothtech: apavu un apģērbu funkcionālās sastāvdaļas. 4. Geotech: ģeotekstilmateriāli un inženiertehniskā būvniecība. 5. Hometech: mēbeļu un grīdas segumu daļas. 6. Indutech: filtri un citi nozarē izmantotie ražojumi. 7. Medtech: higiēnas un medicīnas preces. 8. Mobiltech: transports, celtniecība, iekārtas un apdare. 9. Oekotech: vides aizsardzība. 10. Packtech: iesaiņojums un glabāšana. 11. Protech: individuālā un īpašuma aizsardzība. 12. Sporttech: sports uz brīvais laiks.

(2) Technical Textiles and Nonwovens: World Market Forecasts to 2010, David Rigby Associates, pieejams tīmekļa vietnē http://www.fibre2fashion.com/industry-article/pdffiles/Technical-Textiles-and-Nonwovens.pdf.

(3)

— Papildatzinums par paziņojumu “Tekstilpreču un apģērbu nozares attīstība paplašinātajā Eiropas Savienībā”, (CCMI/009), pieņemts 2004. gada 7. jūnijā, ziņotājs: Nollet.

— Atzinums par paziņojumu “Tekstilpreču un apģērbu nozares attīstība paplašinātajā Eiropas Savienībā”, (INT/220), pieņemts 2004. gada 1. jūlijā, ziņotājs: Pezzini.

— CCMI informatīvais ziņojums par tematu “Eiropas tekstilrūpniecības un apavu ražošanas nozares attīstība” (CCMI/041), pieņemts 2008. gada 4. februārī, ziņotājs: Cappellini.

— Atzinums par tematu “Priekšlikums regulai par tekstilmateriālu nosaukumiem un ar tiem saistīto tekstilizstrādājumu marķēšanai” (INT/477), pieņemts 2009. gada 16. decembrī, ziņotājs: Cappellini.

(4) Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

(5) Minētā iespēja tomēr ir ierobežota, jo ir vajadzīgas zemes platības un rodas konflikti ar pārtikas ražotājiem (kā tas jau ir saistībā ar biodegvielām).

(6) Skatīt, piemēram, www.bio-based.eu, www.nova-institut.de VCI /Dechema, 2009: Positionspapier – Verwertung und Speicherung von CO2 .

(7) Tie ir jaunie noteikumi attiecībā uz banku kapitālu un likviditāti.

(8) Skatīt arī CCMI informatīvo ziņojumu par tematu “Eiropas tekstilrūpniecības un apavu ražošanas nozares attīstība” (CCMI/041) CESE 1572/2007, pieņemts 2008. gada 4. februārī, ziņotājs — Cappellini kgs.

(9) Eiropas Komisijas priekšlikums regulai par trešo valstu preču un pakalpojumu piekļuvi Eiropas Savienības publiskā iepirkuma iekšējam tirgum un par procedūrām, kas atbalsta sarunas par Savienības preču un pakalpojumu piekļuvi trešo valstu publiskā iepirkuma tirgiem, COM(2012) 124 final, 21.3.2012., pieejams: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0124:FIN:LV:PDF.