Jaunāko SMK projektu izstrādē ir optimizēta projektu metodika. Darbības procesu modelēšana, datu modelēšana un tehniskās specifikācijas ir izstrādātas paralēli un jau no paša sākuma cieši sadarbojoties ar Komisijas un valstu administrāciju juridiskajiem, darījumdarbības un IT ekspertiem, kā arī apspriežoties ar tirdzniecības pārstāvjiem. Komisija pieņem elastīgākus procesus SMK elektronisko sistēmu izstrādei, pakāpeniski paplašinot funkcionalitāti lietotājiem, izmantojot ātrākus un vieglāk pārvaldāmus programmatūras laidienus.

-Šajā kontekstā tiek izstrādātas tehniskās specifikācijas, kurās konkrētāk nosaka to, kā sistēma tiks veidota, kāda ir izmantojamā arhitektūra, uzņēmēju un muitas iestāžu iesniedzamie ziņojumi, saskarnes ar citām sistēmām, testēšanas plāni u. c.

No pārējiem deviņiem projektiem seši projekti attiecas uz transeiropas sistēmām, no kurām trīs tika pirmo reizi ieviestas 2021. gadā (sk. 4.2.1. iedaļu), lai gan projekti vēl nebija pilnībā pabeigti. Līdzīgi ir ar trim projektiem, kas attiecas uz valstu sistēmām, kuras dažas dalībvalstis ir sākušas ekspluatēt (sk. 4.2.2. iedaļu), lai gan projekti vēl nebija pilnībā pabeigti (visās dalībvalstīs).

4)SMK projekts “Importa centralizēta muitošana” – CCI (jauna sistēma): mērķis ir radīt iespēju precēm piemērot muitas procedūru, izmantojot centralizētu muitošanu, tādējādi ļaujot uzņēmējiem centralizēt to darījumdarbību no muitas viedokļa. Muitas deklarācijas noformēšana un preču faktiskā izlaišana tiks koordinēta starp iesaistītajām muitas iestādēm. Sistēma pamatosies uz jaunajām valstu importa sistēmām un nodrošinās centralizētās muitošanas procesa automatizētu darbību Eiropas līmenī.

3)SMK projekts “Savienības statusa apliecinājums” – PoUS (jauna sistēma): sistēma ir paredzēta visu to apliecinājumu glabāšanai, pārvaldībai un izguvei, kurus tirgotāji sniedz, lai pierādītu savu preču Savienības statusu. Šo projektu var ieviest vai nu centralizēti, vai valstu līmenī, bet daudzas dalībvalstis ir skaidri paudušas savu nodomu izmantot Komisijas izstrādāto centrālo sistēmu. Ņemot vērā SMK muitas preču manifesta kā Savienības statusa pierādījuma īstenošanas un Eiropas Jūras vienloga sistēmas īstenošanas savstarpējo atkarību, projekts tiks izpildīts divos posmos, lai izvairītos no neatbilstības un mazinātu riskus.

Kopumā par sešu atlikušo transeiropas projektu statusu var sacīt, ka Komisija strādā atbilstoši plānam, lai sešos atlikušajos transeiropas projektos ievērotu tiesību aktos noteiktos termiņus, par kuriem panākta vienošanās saskaņā ar SMK un SMK DP, un sasniegtu projekta atskaites punktus, kas noteikti 2019. gada MASP-C. Arī dalībvalstis lielākoties strādā atbilstoši plānam, tomēr piecas dalībvalstis ir norādījušas, ka dažu sistēmu ieviešana kavējas no viena mēneša līdz (vienā gadījumā) vairāk nekā diviem gadiem . Divas dalībvalstis ir norādījušas, ka pēc ieviešanas tās saviem uzņēmējiem savienojuma izveidei ar to sistēmām noteiks (par vienu mēnesi un attiecīgi par vienu gadu) ilgāku pārejas periodu nekā tiesību aktos noteiktais periods. Tā kā attiecīgās sistēmas ir plānotas 2023., 2024. un 2025. gadā, vēl ir laiks veikt mazināšanas pasākumus, lai novērstu šobrīd paredzētos kavējumus. Šajā nolūkā Komisija cieši sadarbosies ar minētajām dalībvalstīm.

Kopumā attiecībā uz valstu sistēmām – dalībvalstis iegulda lielu darbu, dažkārt intensīvi sadarbojoties, lai panāktu progresu ar NA/PN/TS saistīto prasību izpildē, valstu importa sistēmu pielāgošanā un savstarpēji saistīto īpašo procedūru īstenošanā. Tā kā ieviešanas termiņš tuvojas (2022. gada 31. decembris visiem trim), dalībvalstīm būtu jāpievērš īpaša uzmanība šim jautājumam, tas jo īpaši attiecas uz sešām dalībvalstīm, kuras nevarēja apstiprināt NA savlaicīgu ieviešanu, četrām dalībvalstīm, kas to nevarēja apstiprināt attiecībā uz PN, trīs dalībvalstīm, kas to nevarēja apstiprināt attiecībā uz TS, un divām dalībvalstīm, kas to nevarēja apstiprināt attiecībā uz NIS, kā norādīts šim ziņojumam pievienotā dienestu darba dokumenta 14., 15., 16. un 18. tabulā.

·Attiecībā uz projekta “Valstu importa sistēmas” jauninājuma ieviešanu – šādu dalībvalstu norādītais plānotais ekspluatācijas sākšanas datums ir pēc SMK darba programmā noteiktā termiņa: Beļģija (tikai dažas dienas) un Malta (divi ceturkšņi) (18. tabula). Dānija, Polija, Rumānija un Slovākija plānoto datumu nenorādīja. Turklāt Grieķija un Lietuva ziņoja, ka tās vēl nav sākušas tehnisko specifikāciju izstrādi, un tas arī varētu radīt problēmas progresa panākšanā, ņemot vērā, ka termiņš ir 2022. gada 31. decembris.

·Attiecībā uz ICS2 2. laidiena ieviešanu – šādas dalībvalsts norādītais plānotais ieviešanas datums ir pēc SMK darba programmā noteiktā termiņa: Malta (28. tabula). Beļģija, Grieķija, Itālija un Rumānija plānoto datumu nenorādīja.

·Attiecībā uz PoUS 1. posma ieviešanu – šādu dalībvalstu norādītais plānotais ieviešanas datums ir pēc SMK darba programmā noteiktā termiņa: Čehija un Ungārija (32. tabula). Beļģija, Dānija, Grieķija, Itālija, Lietuva, Malta un Polija plānoto datumu nenorādīja.

·Attiecībā uz CCI 1. posma ieviešanu – šādas dalībvalsts norādītais plānotais ieviešanas un ekspluatācijas sākšanas datums ir pēc SMK darba programmā noteiktā termiņa: Vācija (36. tabula). Šis plānotais datums ir vēlāks, nekā norādīts 2020. gada ziņojumā. Vācija ir norādījusi, ka pašreizējā valsts importa sistēmas arhitektūra un infrastruktūra nav pietiekama un ka tā ir būtiski jāatjauno un jāmodernizē, lai izpildītu SMK CCI prasības (skatīt dienestu darba dokumenta 4.7. iedaļu). Zviedrija plānoto datumu nenorādīja.

·Attiecībā uz CCI 2. posma ieviešanu – šādas dalībvalsts norādītais plānotais ekspluatācijas sākšanas datums ir pēc darba programmā noteiktā termiņa: Vācija (37. tabula). Vācijas plānotais ieviešanas datums šajā tabulā ir par vienu mēnesi vēlāks nekā DP noteiktais mērķa datums, un tā ir paredzējusi migrācijas periodu līdz 2026. gada 30. jūnijam. Tomēr pēc tam, kad bija veikta 37. tabulā norādīto datu vākšana, Vācija norādīja, ka tā attiecībā uz SMK DP noteikto ieviešanas laikposmu plāno ieviest 2. posmu. Vācija paskaidroja, ka šis projekts tiks īstenots valsts IT sistēmas ATLAS galvenajā laidienā (10.3. laidienā), kura sagatavošanas darbības vēl nav sāktas. Beļģija un Zviedrija plānoto datumu nenorādīja.

·Attiecībā uz NCTS-P5 un AES-P1 īstenošanu – lai gan dalībvalstis ir labi progresējušas un visas dalībvalstis ir apstiprinājušas, ka tās līdz 2023. gada 1. decembrim ieviešanu būs pabeigušas, ir aizvien vairāk pierādījumu, ka vairākas dalībvalstis varētu saskarties ar ievērojamām grūtībām izpildīt savas saistības sakarā ar novēlotu sākšanu, iepirkuma grūtībām, īstenošanas kavējumiem, nepietiekamiem resursiem, Covid-19 un tirdzniecības pāreju.

Kopumā dalībvalstis ir sasniegušas 26 % pārejas atskaites punktu salīdzinājumā ar 18 % 2020. gada beigās, kas liecina par ievērojamu progresu. Tomēr tas ir mazāk par paredzētajiem 36 %. Ievērojamam skaitam dalībvalstu ir grūtības izpildīt juridiskās saistības. Kopš 2020. gada beigām dalībvalstu pāreja jau ir attālinājusies par vairāk nekā vienu ceturksni, un tā var attālināties vēl vairāk, jo 40 % dalībvalstu pašlaik pārskata savus valsts plānus, bet citas saskaras ar ievērojamām grūtībām nepieciešamo resursu ieguvē. Komisija uzskata, ka puse dalībvalstu plānu rada nopietnus riskus pareizai un savlaicīgai AES-P1 un NCTS-P5 ieviešanai līdz 2023. gada 1. decembra termiņam. Ja dalībvalstis uz to dinamiski un spēcīgi nereaģēs, šī situācija var apdraudēt termiņa ievērošanu. Ir būtiski, lai visas dalībvalstis savlaicīgi pabeigtu ieviešanu ar pienācīgu plānu neparedzētām situācijām un 2023. gada 1. decembrī varētu sākt pilnvērtīgu ekspluatāciju.

·Attiecībā uz NCTS-P6 īstenošanu – dalībvalstis pauda zināmas bažas par plānošanu, jo MASP-C un SMK darba programmā norādīto NCTS-P6 un ICS2 3. laidiena ieviešanas datumu neatbilstība rada īstenošanas grūtības. Komisija ir veikusi nepieciešamos pasākumus, lai atrisinātu šo problēmu, vienlaikus saglabājot minētos datumus SMK noteikto termiņu robežās.

·Attiecībā uz GUM 2. valsts komponenta īstenošanu – lielākā daļa dalībvalstu, izņemot Somiju un Franciju (aptuveni vienu mēnesi ilgs kavējums), plāno savlaicīgu ieviešanu un ekspluatācijas sākšanu (25. tabula). Tā kā šī ir viena no sistēmām, kas jāievieš tikai līdz 2025. gadam, un paziņotie kavējumi ir nelieli, un vēl ir laiks, lai novērstu šo risku.

Attiecībā uz dalībvalstīm – gadu no gada atkārtojas vairāki vispārēji riski. Grūtības pastāvīgi rada resursu trūkums un nepieciešamība turpināt SMK projektu integrāciju. Tās ir arī nodrošinājušas vairākus mazināšanas pasākumus, lai izvairītos no ekspluatācijas sākšanas kavējumiem. Jāatzīmē, ka dalībvalstu risks tika aplūkots kopā ar citiem ārējiem faktoriem (skatīt šim ziņojumam pievienotā dienestu darba dokumenta 12., 13., 17., 34., 35. un 38. tabulu). Turklāt jau 2020. gada progresa ziņojumā dalībvalstis norādīja uz grūtībām izpildīt saistības, kas noteiktas attiecībā uz muitas sistēmām 2017. gada 5. decembrī pieņemtajā e-komercijas PVN tiesību aktu kopumā . Līdz ar jauno noteikumu atlikšanu par sešiem mēnešiem (no 2021. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 1. jūlijam) dalībvalstīm bija vairāk laika, lai ievērotu tiesību aktos noteiktos termiņus attiecībā uz valstu darbībām, lai gan dažas dalībvalstis ziņoja par e-komercijas PVN iniciatīvas netiešu ietekmi uz SMK īstenošanu. Piecas dalībvalstis ziņoja par nepieciešamību pārplānot dažas SMK darbības, kā arī paplašināt platformas un atbalstīt IT sistēmas.

Attiecībā uz Covid-19 pandēmijas izraisītajām problēmām – Komisija vēlreiz ziņoja, ka pandēmija nav ietekmējusi tās darbības. Dalībvalstis ziņoja, ka ir bijis papildu spiediens uz valstu veikto plānošanu un uz iekšēji un ārēji pieejamo cilvēkresursu skaitu (IT darbuzņēmēji un uzņēmēji).

Rezumējot – SMK sistēmu savlaicīgas īstenošanas galveno risku novērtējums atklāja, ka riski galvenokārt ir dalībvalstu pusē un ir saistīti ar ierobežotiem resursiem, projektu un to integrācijas sarežģītību, iepirkuma un līgumiskajiem jautājumiem un dažiem ārējiem faktoriem, piemēram, Covid-19 pandēmiju. Komisija turpinās atbalstīt dalībvalstis, lai izvairītos no tā, ka materializējušos risku dēļ aizkavējas elektronisko sistēmu ieviešana, kā aprakstīts 4.4. iedaļā.

4.4Mazināšanas pasākumi

Papildus mazināšanas pasākumiem, kas tika sākti 2020. gadā nolūkā mazināt datu nestabilitātes risku, Komisija 2020. gada 7. decembrī un attiecīgi 2021. gada 8. februārī pieņēma nepieciešamos SMK deleģētā akta un SMK īstenošanas akta grozījumus un 2021. gada 23. februārī tos publicēja Oficiālajā Vēstnesī (OV); grozījumi stājās spēkā 2021. gada 15. martā. Ar šiem grozījumiem B pielikumā noteiktās datu prasības ir stabilizētas turpmākai ieviešanai elektroniskajās sistēmās. Lai varētu veikt iespējamus turpmākus labojumus, 2021. gadā tika ieviesta ikgadēja B pielikuma izmaiņu pārvaldības procedūra.

Lai nodrošinātu savlaicīgu SMK un MASP-C IT risinājumu ieviešanu, Komisija 2021. gadā ieviesa jaunu pamatlīgumu par ārpakalpojumu izmantošanu tās IT izstrādes darbību veikšanai, iekļaujot IT modernizācijas virzienu, kas balstīts uz inovāciju un elastību. TAXUD ĢD notiekošais IT modernizācijas process ļauj ātrāk ieviest labojumus, veikt darbus paralēli un strādāt līdzsvarotāku darba slodzi, sadalot darbu vieglāk izpildāmās darba paketēs un iterācijās. Mehānisms visu ieinteresēto personu ciešākai sadarbībai no projektu sākuma turpina uzlabot sagatavošanas darbību kvalitāti un ļauj izvairīties no sarežģījumiem lēmumu pieņemšanā un papildu prasībām vēlākos posmos.

SMK DP īstenošanas gaitas uzraudzībai Komisija izmantoja vairākus instrumentus.

Pirmkārt, visu notiekošo projektu progresa pārraudzības nolūkā Komisija joprojām izmanto MASP-C infopaneli, lai jau agrīnā posmā varētu konstatēt iespējamos kavējumus. Infopaneļa atskaites punktu pamats ir 2019. gada MASP-C un 2019. gada SMK DP. Informēšanas un vadības nolūkos infopaneli reizi ceturksnī iesniedz dalībvalstīm (Elektroniskās muitas koordinācijas grupai) un tirdzniecības kopienai (Tirdzniecības kontaktu grupai).

Otrkārt, Komisija ir izveidojusi decentralizēto transeiropas sistēmu koordinācijas un uzraudzības programmas.

Piemēram, ICS2 programmas īstenošanai Komisija turpināja “ICS2 transeiropas koordinācijas pasākumus” , lai nodrošinātu veiksmīgu ICS2 1. laidiena ieviešanu. Pēc tam uzmanība no ICS2 1. laidiena tika pārvirzīta uz 2. un 3. laidienu. Komisija sniedza atbalstu dalībvalstīm un uzņēmējiem to izstrādes darbībās, veicot cita starpā šādus pasākumus: