Komisijas dienestu darba dokuments - Pavaddokuments Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula par Eiropas Tehnoloģijas institūta izveidi - Ietekmes novērtējums Iekļautas iepriekšējā novērtējuma prasības - Kopsavilkums {COM(2006) 604 galīgā redakcija} {SEC(2006) 1313} /* SEC/2006/1314 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 18.10.2006 SEC(2006) 1314 KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Pavaddokuments Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Tehnoloģijas institūta izveidi IETEKMES NOVĒRTĒJUMS Iekļautas iepriekšējā novērtējuma prasības KOPSAVILKUMS {COM(2006) 604 galīgā redakcija}{SEC(2006) 1313} KOPSAVILKUMS Ievads Priekšlikumu dibināt Eiropas Tehnoloģijas institūtu pirmo reizi izvirzīja Komisija savā 2005. gada pavasara ziņojumā. Pamatojoties uz plašo apspriešanas procesu 2005. gadā, Komisija pieņēma pirmo paziņojumu par ETI 2006. gada 22. februārī, iezīmējot institūta mērķus un iespējamo darbības lauku. Eiropadome 2006. gada martā atzina, ka ETI būs svarīgs solis, lai aizpildītu plaisu starp augstāko izglītību, pētniecību un jaunradi, un aicināja Komisiju līdz 2006. gada jūnija vidum iesniegt priekšlikumu par turpmākajiem soļiem. Pēc plašas apspriešanās ar Eiropas ieinteresētajām personām un dalībvalstīm Komisija 2006. gada 8. jūnijā iesniedza otro paziņojumu par ETI, sniedzot sīkākas ziņas par vairākiem īpašiem jautājumiem un iezīmējot turpmākos soļus tā izveidošanai. Eiropadome 2006. gada jūnijā apstiprināja ETI nozīmi un aicināja Komisiju izstrādāt oficiālu priekšlikumu iesniegšanai 2006. gada rudenī. Šis ietekmes novērtējums ir priekšlikuma būtiska sastāvdaļa[1]. Problēmas definīcija Vispārējā problēma, ko risina ar priekšlikumu par ETI, ir investīciju augstākajā izglītībā un pētījumu un attīstības (P&A) zemais līmenis un koncentrācija un zinību un P&A rezultātu vājā pārveidošana saimnieciskā darbībā un nodarbinātībā, salīdzinot ar galvenajiem konkurentiem, īpaši Japānu un ASV. Šī „jaunrades plaisa” starp Eiropu un galvenajiem konkurentiem ir uzrādīta kā viena no pamata problēmām, kas Eiropai jāatrisina Lisabonas Izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas kontekstā. Pieredze rāda, ka šī plaisa neizrāda aizvēršanās pazīmes. Tam pamatā ir vismaz piecas galvenās problēmas: - Resursu nepietiekama koncentrācija izcilības centros, kas spētu konkurēt pasaules arēnā; - Nepietiekams pārnozaru un starpnozaru pētījumu un izglītības uzsvars uz vidēja un ilgāka termiņa jaunrades problēmām; - Zinību triādes trīs elementu vāja integrācija; - Jaunrades vadības un organizatorisko modeļu trūkums Eiropas pētniecības un augstākās izglītības iestādēs; - Pārāk liels skaits šķēršļu, kas jaunradē palielina „Eiropai neraksturīgās” izmaksas. Esošās iniciatīvas un piedāvātās iniciatīvas Eiropas pievienotā vērtība Par izglītības, pētniecības un jaunrades politiku pirmām kārtām atbild dalībvalstis. Taču ES dalībvalstu starpā ir manāmas atšķirības to pieejā jaunradei, un ir daudz pozitīvu valsts ierosmju un izstrādņu, kuras jāsaglabā un jāizvērš. Taču jaunradei veicamā uzdevuma raksturu un apmēru dēļ Eiropas līmeņa rīcība varētu radīt papildu ieguvumus, ko varbūt nevar sasniegt ar atsevišķu dalībvalstu darbībām. Katrā ziņā, Kopiena ir iesaistījusies, atbalstot dalībvalstu centienus uzlabot jaunradi un zinību triādi. Lisabonas stratēģijas un ar to saistītās Izglītības un apmācības atklātas koordinācijas metodes (AKM) 2010 un mērķa 3 % kontekstā Komisija atvieglo politikas apmaiņu, kuras mērķis ir noteikt labāko praksi un veicināt labākas politikas izveidi jaunrades plaisas pārvarēšanai. Kopienas Lisabonas programmā darbojas vairākas programmas, kas pieder pie zinību triādes. Šīs programmas piedāvā finansiālu atbalstu, kas galvenokārt vērsts uz tādas sistēmas izveidi, kurā ES augstskolas, pētniecības centri un citi zinību triādes dalībnieki var dot maksimālu ieguldījumu Izaugsmes un nodarbinātības stratēģijā. ES tiek īstenotas vairākas Kopienas programmas, kas tieši vai netieši atbalsta dažādus zinību triādes aspektus, kā 7. pētniecības un tehnoloģijas attīstības pamatprogramma, Konkurences un inovācijas programma, integrētā Mūžizglītības programma un struktūrfondi. Līdz šim neviena ES iniciatīva nav bijusi pilnīgi integrētā un savstarpēji pastiprinošā veidā veltīta visām trim zinību triādes komponentēm; līdzšinējie instrumenti domāti vai nu vienai atsevišķai zinību triādes daļai, vai labākā gadījumā integrē divas, taču pa lielākai daļai tas tiek darīts, atbalstot attīstību valsts līmenī. Līdz šai dienai neviena ES ierosme nav mudinājusi Eiropas līmenī izveidot pasaules klases iestādi, kuras mērķis būtu panākt nepieciešamo uz pētniecību, izglītību un jaunradi orientēto izcilību un kritisko masu konkrētā palīdzības jomā. Šis potenciāls vēl nav izmantots. Lai pārvarētu jaunrades plaisu ES un tās lielāko konkurentu starpā, būs nepieciešams atbalstīt izcilības virzītas stratēģiskas partnerības ES līmenī starp personām, kas iesaistītas visās trijās zinību triādes daļās, izmantojot starpnozaru un pārnozaru darbības. Eiropas Tehnoloģijas institūta (ETI) mērķis būs kļūt par pasaules klases figūru savā jomā un karognesēju, kas jaudās iedvesmot uz labāku sniegumu Eiropas zinību triādē iesaistītās personas un tīklus. Tādējādi tas var papildināt pastāvošās ES un valstu politikas iniciatīvas un finansēšanas instrumentus, lai pārvarētu jaunrades plaisu ES un tās lielāko konkurentu starpā. ETI mērķi Vispārīgie ETI mērķi ir: - palīdzēt uzlabot Eiropas jaunrades spējas, iesaistot partnerorganizācijas integrētos jaunrades, pētniecības un izglītības pasākumos, kas atbilst augstākajiem starptautiskajiem standartiem; - kļūt par paraugu un karognesēju integrētajā Eiropas jaunrades pētījumu un izglītības nozarē, radot jauninājumus svarīgākajās ekonomikas un sociālās intereses jomās un veidojot jaunrades vadības paraugmodeli. ETI jo īpaši: - uzņemas un/vai veicina pārnozaru un starpnozaru stratēģiskos pētījumus svarīgākajās ekonomikas un sociālās intereses jomās; - darbojas kā paraugs, kas tieši ar rezultatīvām darbībām un netieši veicina plašākas labvēlīgas izmaiņas un augstākās izglītības un pētniecības „modernizāciju” ES; - veicina ETI darbības „produktu” izmantošanu ES labā; - sasniedz cilvēkresursu un fizisko resursu „kritisko masu” stratēģiskās pārnozaru un starpnozaru zinību jomās, tā piesaistot un paturot augsta līmeņa pētniekus no partnerorganizācijām un privātā sektora investīcijas pētījumos un attīstībā; - veicina jaunas sadarbības formas starp zinību triādē iesaistītajām dažādu veidu partnerorganizācijām; - stiprina sinerģijas (un izvairās no dublēšanās) ar citiem ES politikas pasākumiem un programmām izglītības un pētniecības un attīstības jomā. Politikas varianti Ietekmes novērtējums aplūkoja piecus politikas variantus tāda ETI radīšanai, kas sasniegs šos mērķus. Pirmie trīs no šiem nodrošina jaunus darbības mehānismus jaunrades īstenošanai, pētniecībai un izglītībai, bet tie atšķiras pēc centralizācijas pakāpes un organizācijas virziena no augšas vai no apakšas. Ceturtais variants nebūtu dalībnieks, bet tas censtos sasniegt savus mērķus, piešķirot dotācijas esošajiem dalībniekiem un tīkliem. Piektais (pašreizējais) variants nodrošina atzīmi, pēc kuras salīdzināt citus. 1. Centralizētais ETI. Šī iespēja ietver tāda ETI izveidi, kur tiek atlasītas un vadītas zinību un jaunrades apvienības (ZJA) stratēģiskās pārnozaru un starpnozaru jomās, uzņemoties izglītības, pētniecības un jaunrades darbības. ZJA izveidotu no resursiem, kas piešķirti ETI un ko tas izmanto. Resursus dod partnerorganizācijas, un juridiski tās kļūst par daļu no ETI, ko var konfigurēt kā atsevišķu, jaunu iestādi. ETI šādā variantā piešķirtu augstskolas grādus. To vadītu centrāla valde, kam būtu liela autonomija, izvēloties ZJA, atalgojot personālu, sarunās pieaicinot esošo iestāžu elementus un sadarbojoties ar citām personām. Šī iestāde spēlētu tiešu vadošo lomu kopīgas sistēmas un noteikumu izveidē, kas organizētu ZJA darbību un novērtētu un atalgotu cilvēkus. Sākotnējo finansējumu nodrošinātu ES. 2. Decentralizētais ETI. Šis variants līdzīgi 1. variantam ietver zinību un jaunrades apvienību virknes radīšanu, bet tās būtu pilnīgi autonomas no centrālās pārvaldības un savā starpā. ETI būtu finansējošā iestāde, kas spēj novadīt resursus uz šīm jaunajām juridiskajām vienībām. ZJA būtu iespēja piešķirt augstskolas grādus, izmantojot elastīgākus modeļus, tādus kā apvienotie grādi. Esošās iestādes tiktu uzaicinātas iesniegt priekšlikumus, un tām piedāvātu „sākuma” finansējumu no ETI. Vadība lielā apjomā būtu deleģēta ZJA līmenim un to veidojošām organizācijām. Centrālā koordinācija apriori neizvirzīs interesējošās jomas vai īpašus darbības nosacījumus, tos abus noteiks katrā ZJA. 3. Integrētais ETI. Šis variants ir 1. un 2. varianta sajaukums. Tāpat kā 2. variantā tas paredz jaunu juridisko vienību dibināšanu, kurā partnerorganizācijas no izglītības, pētniecības un uzņēmējdarbības jomas dod cilvēkresursus un fiziskos resursus. Šiem „kopuzņēmumiem” būtu liela autonomijas pakāpe, nosakot, kā partneriem jāsaistās, bet ar kopīgu principu un pamatnostādņu izpratni, ko nosaka ETI Valde. Faktiski tāpat kā 1. variantā ZJA visu laiku koordinēs cita juridiska vienība, ETI Valde, kas nosaka vispārējo stratēģiju (piemēram, kurās jomās ieguldīt), izvēlēsies un novērtēs partnerattiecību kandidātus, piešķirs tiem ETI ZJA statusu un saistīto finansējumu un uzraudzīs viņu sniegumu. Tomēr, salīdzinot ar 2. variantu, ZJA saglabās autonomiju lielākā mērā. Šajā sistēmā ZJA autonomi organizēs savu darbu un aktivitātes, ieskaitot darbā pieņemšanu un grādu piešķiršanu. 4. ETI – finansētājs un marķētājs. Šajā variantā ETI kā finansējoša organizācija piešķir ETI marķējumu un iedala resursus esošajām organizācijām, kas atbilst izcilības kritērijiem. Tas izvēlas un finansē esošās organizācijas, kas atbilst izcilības kritērijiem, pamatojoties uz priekšlikumu konkursiem. Dažas no finansētajām organizācijām var iesaistīt starpvalstu sadarbību, bet to sasniedz, izmantojot esošos sadarbības mehānismus. Izvēlētās iestādes pieņem ETI apzīmējumu. 5. Esošais stāvoklis. Tagadējā stāvoklī ETI nav, un tā vietā iepriekš apspriestās problēmas risina ar esošajām programmām un politiku. Šis variants nodrošina atzīmi, pēc kuras salīdzināt citus. Politikas variantu salīdzinājums Novērtējuma pamatā ir plašs dažādu ieinteresēto personu ieguldījums dažādos veidos, piemēram, sabiedriska apspriešana, dokumenti par nostāju, raksti un sanāksmes. Pieņem, ka speciālā finansējuma līmenis (no ES un citiem avotiem), kas ETI būs pieejams atbilstoši 1., 2., 3. un 4. politikas variantam, būs vienāds, bet esošais stāvoklis (5. politikas variants) neietvers nekādu speciālu ES finansējumu. Tiek pieņemts, ka šis līmenis 2008.–2013. gadā būs EUR 2,4 miljardi, kā minēts ietekmes novērtējuma ziņojuma 8. nodaļā. Analīze parāda, ka trim politikas variantiem ir lielāka papildu ietekme, salīdzinot ar esošo stāvokli. Tie ir varianti 1., 2. un 3. Šo ietekmi saista ar spēju risināt vajadzību apvienot resursus, lai sasniegtu kritisko masu izvēlētajās jomās un lai nodrošinātu jaunus modeļus, kas spēj integrēt visus trīs zinību triādes aspektus. Trīs varianti galvenokārt atšķiras ar pārvaldības modeli, ar ko sasniedz šo integrāciju. Pirmajā variantā uzsvērta vajadzība koordinēt, tā ļaujot vadības struktūrai spēlēt lielāku lomu prioritāšu noteikšanā un ZJA darba organizācijā. Tas dod spēcīgākas sinerģijas starp ZJA un rada apstākļus novatoriskākiem modeļiem, kas iesaista privātus partnerus, skaidrāk izteiktu vajadzību pārvarēt šķēršļus mobilitātei un sadarbībai ES, kļūt par redzamu karognesēju un zinību simbolu Eiropā. No otras puses, spēcīga centralizācija var novest pie birokratizēšanās un nepietiekoša elastīguma, kurš vajadzīgs, lai tiktu galā ar jaunām zinību nozarēm; bez tam tā pati centralizācija var mazināt partneru vēlēšanos ieguldīt, tā samazinot spēju sasniegt kritisko masu, apvienojot jau pastāvošo. Otrais variants lielāko daļu stratēģisko un operatīvo uzdevumu deleģē ZJA, kas ir atvērtākas partneru ietekmei un rīcībai. Šis variants līdzsvaro 1. varianta vājumu, piedāvājot potenciāli vairāk pielāgojamu un dalībniekiem pievilcīgāku modeli, bet tomēr tam ir vairāki trūkumi, salīdzinājumā ar 1. variantu. ZJA būs mazāk koordinētas, un tas rada darbības dublēšanās risku; modeļi, ko tie radīs sava darba organizēšanai, būs mazāk novatoriski, salīdzinot ar esošo praksi; tie ne tik skaidri pievērsīsies vajadzībai pēc ES līmeņa risinājumiem, lai pārvarētu šķēršļus mobilitātei un sadarbībai; beidzot, tiem nebūs tāda līmeņa pamanāmības un simboliskās ietekmes. Trešais variants, kam tiek dota priekšroka, dod modeli, kā risināt pamata kompromisu. Tā mērķis ir līdzsvarot vairākas pretrunīgas vajadzības: vajadzība pēc koordinācijas, lai nodrošinātu sinerģiju un stratēģisko virzību līdztekus autonomijai, kas vajadzīga ZJA, lai tā spētu pielāgoties; vajadzība pēc pietiekamas neatkarības, lai ETI ievērotu pats savu pasākumu plānu, un vajadzība spēt piesaistīt partnerorganizācijas; vajadzība eksperimentēt jaunos veidos, lai integrētu pētniecību, izglītību un jaunradi, vienlaikus balstoties uz esošo pieņemto praksi. Pareizā līdzsvara sasniegšana starp šiem kompromisiem būs ļoti atkarīga no konkrēta modeļa īstenošanas. Izraudzītā politikas varianta galvenās problēmas Trešajā variantā ir vairākas problēmas, kas rodas tieši no vajadzības vadīt vairākus pamata kompromisus. Ietekmes novērtējumā ir izstrādātas šīs problēmas un kompromisi, sniedzot pamatnostādnes to risināšanai, īpaši attiecībā uz pārvaldi, ZJA atlasi, personālu, intelektuālo īpašumu, grādu piešķiršanu un finansējumu. Izmaksu pamatojums Priekšlikuma vēriens ir tāds, ka laika posmā no 2007. līdz 2013. gadam ETI un ZJA kopā paredzēts iztērēt 2 367,1 miljardus euro. Lielāko daļu ES resursu iztērēs ZJA produktivitātes finansēšanai. ZJA līmenī vajadzīgie resursi atspoguļos to vispārējo ieņēmumu un izdevumu profilu, un tiem jābūt samērojamiem ar visrentablākajām augstskolām un pētniecības institūtiem ES. Tā kā ETI plāno novērst darba dublēšanos un radīt sinerģijas starp esošajiem resursiem, tad resursiem, ko tērē ZJA produktivitātei, jābūt rentabliem. ETI administratīvās un pārvaldes izmaksas kopumā ir salīdzinoši neliela visu izmaksu daļa. Šīs izmaksas ir visa jaunrades, pētniecības un izglītības integrēšanas procesa koordinācijas izmaksas. Šīs izmaksas jāsalīdzina ar pievienoto vērtību, ko var iegūt no jaunas un stipras Eiropas līmeņa institucionālas sadarbības bāzes un potenciāla radīt kritisko masu un izcilību, kas palielinās ES konkurētspēju. Ja piedāvātais ETI modelis būs veiksmīgs, ETI izrādīsies ļoti rentabls. [1] Šis ziņojums ir saistošs tikai Komisijas dienestiem, kas iesaistīti tā sagatavošanā, ir sagatavots kā pamats piezīmēm un neskar Komisijas turpmāko lēmumu galīgo redakciju