Subsīdijas tehniskās palīdzības nodrošināšanai varētu segt līdz 50 % no atbilstīgajām izmaksām, apmācības darbībām līdz 80 % un juridiskajai apmācībai — līdz 90 % apmērā no atbilstīgajām izmaksām. Subsīdijas saņēma:

Novērtējumā netika pilnībā aptverta programmas nozīme, jo tā tika izskatīta Komisijas priekšlikumam par programmu Hercule III (2014.–2020.) pievienotajā ietekmes novērtējumā. Novērtējums aptvēra visas programmā paredzētās darbības 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Tā uzmanības centrā bija tehniskā palīdzība, kuras rezultāti tika uzskatīti par būtiskiem programmas vispārējo panākumu nodrošināšanā.

Metodes

Novērtējums tika veikts, pamatojoties uz līgumslēdzēja izstrādāto metodi („ieguldījuma analīze”), kas ietver informācijas apkopošanu par programmu, tās īstenošanu un sasniegumiem, lai radītu hipotēzes par cēloniskām saiknēm starp darbībām, kas tika nodrošinātas ar programmas finansiālu atbalstu, no vienas puses, un to iznākumiem un galarezultātiem, no otras puses. Pēc tam šīs hipotēzes tika pārbaudītas, salīdzinot tās ar aptaujās, intervijās un gadījumu izpētē gūtajiem jaunajiem datiem. Rezultāti tika iekļauti „pārmaiņu teorijā”, kurā izklāstīts, kā Hercule finansētās darbības veicina ilgtermiņa ietekmi, pateicoties gūtajiem iznākumiem un galarezultātiem. Tādējādi bija iespējams noteikt un izskaidrot produktīvos mehānismus programmas ietvaros un kontekstuālos faktorus, kas tos ietekmēja. Ņemot vērā saskaņā ar programmu finansēto darbību neviendabīgumu, kā arī šo darbību radītos rezultātus, bija nepieciešama visaptveroša pieeja, lai izskatītu sasniegtos programmas mērķus. Pateicoties līgumslēdzēja izstrādātajai metodei, bija iespējams novērtēt kvantitatīvos rezultātus (iznākumus) un ilgāka termiņa galarezultātus, salīdzinot tos ar intervijās un aptaujās apkopotajiem ekspertu un ieinteresēto personu priekšstatiem un viedokļiem. Intervijas un aptaujas ietvēra jautājumus un apgalvojumus saistībā ar programmas rezultātiem (efektivitāti), kā arī ar tās īstenošanas kvalitāti (lietderību). Saņemto aptaujas atbilžu skaits bija apmierinošs, ņemot vērā to, ka respondenti pārstāvēja programmas atbalsta saņēmējus ģeogrāfiskās izplatības, darbības veida un finansējuma instrumenta ziņā. Tika intervēts pietiekams skaits ieinteresēto personu, aptverot visas darbības nozares un visu periodu. Pamatojoties uz interviju un aptauju rezultātiem, tika apstiprināti sākotnējie konstatējumi un pielāgoti programmas rezultāti.

Ņemot vērā programmas pieticīgo apmēru, nebūtu lietderīgi veikt izmaksu un ieguvumu analīzi pilnā apmērā, jo tās izmaksas būtu nesamērīgas ar programmas budžetu.

Programmas ierobežotā apmēra dēļ ir sarežģīti novērtēt vispārējo ietekmi uz Savienības finansiālo interešu aizsardzību, tomēr līgumslēdzēja metode nodrošina pietiekamu pamatojumu, lai ārējā novērtējuma rezultātus uzskatītu par pamatotiem, reprezentatīviem un ticamiem.

Datu avoti

Ārējam vērtētājam tika sniegta administratīvā un finanšu informācija no Komisijas datubāzēm par subsīdiju un līgumu skaitu, kopsummu un ģeogrāfisko izplatību, tostarp subsīdiju saņēmēju galīgo ziņojumu kopijas. Šie ziņojumi ietver informāciju par gūtajiem rezultātiem, kas sekmēja Kopienas finansiālo interešu aizsardzību, piemēram, par to konfiskāciju skaitu un vērtību, kas veiktas rentgena skeneru pārbaužu rezultātā, par novērstajiem zaudējumiem valstu un Savienības budžetos un par dalībnieku vērtējumiem attiecībā uz konferenču un apmācības kursu galarezultātiem.

Vērtētāja rīcībā bija arī ziņojums par 2010. gadā veikto programmas starpposma novērtējumu un tās galvenajiem rezultātiem, kā arī ieteikumi no Revīzijas palātas 2005. gada un 2010. gada revīzijas par Komisijas (OLAF) īstenoto finanšu programmu pārvaldību.

Vērtētājs apkopoja datus no atbalsta saņēmēju un dalībnieku tiešsaistes aptaujām, 38 ieinteresēto personu intervijām un 20 gadījumu izpētēm. Atbalsta saņēmēju aptaujas vajadzībām tika nosūtīta anketa vairāk nekā 100 organizācijām, tostarp NVO, tiesu, muitas, policijas un izglītības iestādēm, kas bija saņēmušas subsīdiju vai noslēgušas līgumu par pasākuma (piemēram, konferences, semināra vai apmācības kursu) organizēšanu. Saņemto atbilžu skaits bija samērā liels (65 % jeb 68 respondenti), taču vairumu atbilžu nosūtīja organizācijas, kas bija nesen saņēmušas finansiālo atbalstu no programmas. Tikai dažas atbildes tika saņemtas no organizācijām, kas bija saņēmušas atbalstu tikai pirmajos programmas darbības gados (2007.–2010. gadā), un bija sarežģīti sameklēt un intervēt atbalsta saņēmējus un dalībniekus par šā perioda pasākumiem.

Anketa dalībnieku aptaujas vajadzībām tika nosūtīta 1464 personām, kas bija apmeklējušas programmas ietvaros atbalstītu konferenci, semināru vai apmācības kursu. Pēc trīs atgādinājumiem saņemto atbilžu skaits sasniedza 39 % (574 respondenti), turklāt 90 % atbilžu attiecās uz 2013. vai 2014. gada pasākumiem un 23 % (131) — uz digitālās kriminālistikas apmācības sesijām.

Līgumslēdzējs veica īpašu aptauju par datubāzu lietotājiem, taču saņemto atbilžu skaits bija pārāk mazs, lai izdarītu pamatotus vai ticamus secinājumus. Lietotāju skaits dalībvalstīs ir ierobežots, un viņiem jau divas reizes tika lūgts paust viedokli par datubāzu noderīgumu viņu darbā. Vērtētāja konstatējumi par datubāzu izmantošanu pamatojas tikai uz gadījumu izpēti.

4. Ārējā novērtējuma galvenie konstatējumi

Efektivitāte

Hercule II efektivitāte tika novērtēta, ņemot vērā katru no pieciem programmas juridiskajā pamatojumā noteiktajiem mērķiem (skatīt iepriekš).

Ar programmas palīdzību tika uzlabota starptautiskā un daudznozaru sadarbība. Aptaujas un ieinteresēto personu intervijas liecina par to, ka apmācība krāpšanas apkarošanas jomā un apmācība, semināri un konferences, kuros galvenā uzmanība tika veltīta juridiskajiem jautājumiem, bija galvenie virzītājspēki šā mērķa sasniegšanā. Dažos gadījumos to sekmēja arī tehniskā palīdzība (piemēram, automātiskās numura zīmes atpazīšanas sistēmas (ANPRS) izstrāde pārrobežu līmenī), taču to galvenokārt izmantoja vienas dalībvalsts robežās un nevis dalībnieki divās vai vairākās dalībvalstīs. Tāpat ar programmas palīdzību tika efektīvi uzlabota atbalsta saņēmēju un dalībnieku izpratne par ES un valstu mehānismiem Savienības finansiālo interešu aizsardzībai; konstatējumi liecina, ka dalībvalstis tādējādi aizvien vairāk apzinājās pastiprinātas sadarbības ieguvumus.

Novērtējumā izdarītie konstatējumi pierāda programmas efektivitāti Savienības finansiālo interešu aizsardzībā iesaistīto dalībnieku tīklu veidošanā un stiprināšanā. Tika izveidoti gan formālie, gan (pārsvarā) neformālie tīkli starp dalībvalstu iestādēm, Komisiju un OLAF. Cita starpā šie tīkli veicināja ātrāku informācijas apmaiņu starp valstu iestādēm, plašāku piekļuvi informācijai un uzlabotas iespējas reaģēt uz krāpšanu. Turklāt ar programmas palīdzību tika uzlabota sadarbība starp dalībvalstu praktiķiem un akadēmisko aprindu pārstāvjiem. Starp dažāda veida darbībām tīklu veidošanā visefektīvākā bija apmācība krāpšanas apkarošanā. Programmas efektivitāti varētu uzlabot, nodrošinot personiskākus kontaktus starp administratoriem, piemēram, ar personāla apmaiņas palīdzību.

Programma sekmēja informācijas, pieredzes un labākās prakses apmaiņu. Vairāki respondenti un interviju sniedzēji apstiprināja, ka tas galvenokārt attiecās uz krāpšanas novēršanas apmācības, semināru vai konferenču dalībniekiem, jo īpaši pasākumu laikā, kā arī pēc viņu atgriešanās ierastajā darba vidē.

Saskaņā ar novērtējumu programmas īstenošanas rezultātā tika gūti paredzētie rezultāti, nodrošinot atbalstu tehniskās palīdzības vajadzībām, jo īpaši veicinot atbalsta saņēmēju darbības un izmeklēšanas spējas, lai stātos pretī darbībām, kas kaitē Savienības finansiālajām interesēm. Kā liecina aptaujās, ieinteresēto personu intervijās un gadījumu izpētē gūtie pierādījumi, kopumā ir maz ticams, ka attiecīgais aprīkojums tiktu iegādāts, ja nebūtu ES līdzfinansējuma. Bija daudz tādu piemēru, kad tiesībaizsardzības iestādes, pateicoties tehniskajai palīdzībai, ieguva augstas kvalitātes aprīkojumu, kas palīdzēja gūt pierādījumus par korupcijas, krāpšanas un kontrabandas gadījumiem dalībvalstīs. Turklāt, tehniskā palīdzība veicināja atbalsta saņēmēju elastīgumu un izmeklēšanas spējas.

Kopumā iegūtie konstatējumi liecināja, ka atbalsta saņēmēji piekļuvi datubāzēm uzskatīja par noderīgu savā darbā. Dažās dalībvalstīs programma efektīvi sekmēja piekļuvi datiem un datubāzēm, taču citās — tikai ierobežotā apjomā. Komisija pārvaldīja valstu kontaktpunktu piekļuvi datubāzēm, savukārt tie sadalīja to tālāk valsts līmenī. Kā liecina konstatējumi, piekļuves sadalījums tikai starp valstu kontaktpunktiem nenodrošināja, ka no tā gūtu labumu visas attiecīgās dalībvalstu iestādes. Kopumā šāda piekļuve sniedza atbalstu valstu iestādēm, veicot izmeklēšanu, kas pretējā gadījumā nebūtu tik veiksmīga, un nodrošināja apjomradītus ietaupījumus atbalsta saņēmējiem.

Ar programmas palīdzību tika atbalstīta IT rīku izstrāde liela apjoma datu analīzei. Viens no šiem rīkiem, sistēma „Contraffic”, nodrošina muitas iestādēm informāciju par konteineru statusu un konteineru plūsmu, izmantojot ziņojumus par konteinera statusu no pieejamajiem avotiem. „Contraffic” rīks saņem vairāk nekā 15 000 datu pieprasījumus gadā no vairāk nekā 300 muitas ierēdņiem un ir uzlabojis muitas iestāžu spējas atklāt krāpšanu. Turklāt ar šā rīka palīdzību bija iespējams automatizētā veidā analizēt vairāk nekā 2 miljonus no jūras transporta operatoriem saņemto vienotā administratīvā dokumenta (VAD) importa deklarāciju, lai atklātu nepareizi deklarētu izcelsmes valsti eksperimentālā projektā, kas ietvēra 12 dalībvalstis. Cits IT atbalsta rīks, automātiskās uzraudzības instruments (AUI), ģenerē automatizētus brīdinājumus par novirzēm tirdzniecības datos, un to var izmantot, lai uzraudzītu tirdzniecības plūsmas, kas ir nozīmīgas izlūkdatu analīzē un dalībvalstu muitas iestāžu mērķtiecīgajās pārbaudēs. Pateicoties AUI, ir uzlabotas iestāžu spējas atklāt importēto preču nepietiekamu novērtējumu un sekmēta to lietderība, atbrīvojot cilvēkresursus un ietaupot laiku, ko veltīt citiem izmeklēšanas darbiem. Tomēr paredzams, ka AUI pilnībā īstenos savu potenciālu tikai tad, ja tiks veikti uzlabojumi ar mērķi samazināt „maldīgi pozitīvu” brīdinājumu skaitu, kas tika uzsākti tikai ar programmu Hercule III un tiks turpināti 2015.–2016. gadā.