LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 121/1

ATZINUMS Nr. 4/2015

(saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. panta 4. punktu)

par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Stratēģisko investīciju fondu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1291/2013 un (ES) Nr. 1316/2013

(2015/C 121/01)

SATURS

Punkts Lappuse I. IEVADS 1.–4. 3 Investīciju plāns Eiropai 1.–4. 3 II. VISPĀRĪGAS PIEZĪMES 5.–26. 4 ESIF pārvaldība 6.–8. 4 Tiesiskais regulējums 9.–12. 4 Komisijas pārskatatbildība 13.–16. 5 Eiropas Revīzijas palātas revīzijas mandāts 17.–20. 6 Finansiālā atbildība par publiskajām finansēm 21.–24. 6 Daudzgadu finanšu shēmas starpposma pārskatīšana 25.–26. 7 III. KONKRĒTI KOMENTĀRI 27.–45. 7 1. panta 1. punkts. Riska uzņemšanās spēja 28. 8 2. panta 2. punkts. Eiropas Investīciju konsultāciju centrs 29.–31. 8 5. panta 3. punkts. EIB izdevumi 32. 8 5. panta 4. punkts. Līdzfinansēšana no ESI fondiem 33. 8 7. panta 2. punkts. Pilnas garantijas sniegšana 34. 8 8. pants. ES garantiju fonds 35.–37. 8 10. pants. Ziņošana un uzskaite 38.–41. 9 12. pants. Novērtējums un pārskatīšana 42.–43. 9 13. pants. Pārredzamība un informācijas publiska atklāšana 44. 9 20. pants. Pārejas noteikumi 45. 9 PIELIKUMS. Saīsinājumi un atsauces 10

EIROPAS SAVIENĪBAS REVĪZIJAS PALĀTA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 13. panta 2. punktu un 17. panta 1. punktu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 172. un 173. pantu, 175. panta trešo daļu, 182. panta 1. punktu, 287. panta 4. punktu, 317.–319. pantu un 322. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu,

ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Stratēģisko investīciju fondu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1291/2013 un (ES) Nr. 1316/2013 (1),

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

I. IEVADS

Investīciju plāns Eiropai

1. Reaģējot uz investīciju krišanos kopš 2007. gada, Komisija 2014. gada novembrī sāka īstenot “Investīciju plānu Eiropai” (turpmāk tekstā – “Investīciju plāns”) (2). Investīciju plāna intervences loģika ir šāda: “(…) Eiropai ir daudz investīciju vajadzību un ekonomiski dzīvotspējīgi projekti, kam nepieciešams finansējums. Uzdevums ir produktīvi izmantot ietaupījumus un finanšu likviditāti, lai atbalstītu ilgtspējīgas darba vietas un izaugsmi Eiropā” (3). Investīciju plānam nevajadzētu noslogot valstu publiskos līdzekļus vai radīt jaunu parādu. Komisija paredz, ka Investīciju plāna pilna izpilde nākamajos trīs gados radītu 1–1,3 miljonus jaunu darba vietu.

2. Investīciju plānam ir trīs galvenie novirzieni (sk. grafiku): — tiks izveidots jauns Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF), ar kuru nākamos trīs gadus (2015.–2017. g.) mobilizēs vismaz 315 miljardus EUR papildu (galvenokārt ilgtermiņa) investīciju, — tiks sagatavots projektu plānojums, kā arī palīdzības programma, ar kuru investīcijas virzīt turp, kur tās visvairāk vajadzīgas, — tiks izstrādāts ceļvedis, ar kuru Eiropu padarīt pievilcīgāku investīcijām un novērst regulatīvās problēmas. Grafiks Investīciju plāns Eiropai Avots: COM(2014) 903 final, 5. lpp.

3. Komisijas priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Eiropas Stratēģisko investīciju fondu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1291/2013 un (ES) Nr. 1316/2013 (turpmāk tekstā – “regulas priekšlikums”) veido tiesisko regulējumu un nodrošina budžeta līdzekļu piešķīrumus Investīciju plāna pirmajiem diviem novirzieniem (4).

4. ESIF izveidos Eiropas Investīciju bankas (EIB) ietvaros kā trasta fondu (5) uz nenoteiktu laiku, lai finansētu projektu riskantākās daļas. Papildu risku, ko uzņemsies EIB, kompensēs ar garantiju 16 miljardu EUR apmērā (6). Garantiju nodrošinās ar ES budžetu, un vajadzīgie līdzekļi nāks no pastāvošajām ES budžeta rezervēm (2 miljardi EUR), no Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (3,3 miljardi EUR) un no programmas “Apvārsnis 2020” (2,7 miljardi EUR), kas kopā veido 8 miljardus EUR. EIB saistības būs 5 miljardi EUR. Dalībvalstu ieguldījums ESIF var būt riska uzņemšanās (jau esošo ieguldījumu papildināšana) ar investīciju platformu palīdzību vai konkrētu projektu un darbību līdzfinansēšana.

II. VISPĀRĪGAS PIEZĪMES

5. Turpmākajos punktos izteiktie komentāri attiecas uz regulas priekšlikumu. Palāta ir gatava sniegt Padomei un Eiropas Parlamentam arī turpmāku devumu saistībā ar pašreizējo likumdošanas procesu.

ESIF pārvaldība

6. Lai gan regulas priekšlikumā nav noteikts ESIF juridiskais statuss, šim fondam ir sava pārvaldības struktūra. Fonda Valde noteiks stratēģisku ievirzi, stratēģisko aktīvu izvietojumu un darbības politikas un procedūras, tostarp investīciju politiku projektiem, ko ESIF var atbalstīt, un ESIF riska profilu. Dalība Valdē būs proporcionāla ieguldījumiem, bet lēmumus pieņems ar konsensu. Gan Komisijai, gan EIB būs veto tiesības lemt par jaunu ieguldītāju pievienošanos.

7. Pamatojoties uz Valdes noteikto investīciju politiku un vadlīnijām, neatkarīga Investīciju komiteja atlasīs projektus, kuri var pretendēt uz ES garantijas atbalstu. Projektu atlase notiks, vērtējot projektus pēc būtības, t. i., neatkarīgi no to ģeogrāfiskās atrašanās vietas vai attiecīgās nozares. Lai varētu saņemt ESIF atbalstu, ir vajadzīgs Investīciju komitejas pozitīvs novērtējums. Tomēr galīgo lēmumu par ESIF projektu finansēšanu pieņems EIB vadības struktūras pēc tam, kad tās būs konsultējušās ar Komisiju, saskaņā ar EIB Statūtiem un iekšējām procedūrām (7).

8. Regulas priekšlikumā ir norādīts, ka EIB finansēšanas un investīciju operācijām, kuras segs Savienības garantija, būs finansiālais risks, ko nevar uzskatīt par nebūtisku, un ka varbūtība, ka tiek pieprasīts veikt maksājumu saistībā ar garantiju, ir reāla (8), tomēr ESIF pārvaldības struktūrā neatspoguļojas ES budžeta dalības pārsvars. Pārvaldības struktūrai ir divdaļīga shēma. Komisija būs tieši atbildīga tikai par ES garantijas līdzekļu pārvaldību, savukārt EIB vadības struktūras būs atbildīgas par līdzekļu faktisko investēšanu.

Tiesiskais regulējums

9. Regulas priekšlikumā vairāki svarīgi aspekti ir atlikti uz vēlāku laiku, kad Komisijai un EIB par tiem jāvienojas, tostarp ESIF kā atsevišķa garantiju instrumenta ieviešana EIB uzskaitē, ESIF pārvaldības un iekšējās revīzijas kārtība, kā arī darbības rezultātu novērtējums. Vienošanās nosacījumi būs ļoti svarīgi attiecībā uz ES garantijas sniegšanu un izmantošanu.

10. Turklāt, lai gan ES budžeta izpildes tiesiskais regulējums ir ietverts Finanšu regulā (9) (LESD 317. pants) – un lielākā daļa ESIF līdzekļu nāks no ES budžeta –, tomēr Finanšu regulas attiecīgie noteikumi neattieksies uz ES garantiju Eiropas Investīciju bankai un uz garantiju fondu (10). Šie noteikumi ir ieviesti, lai risinātu vairākas nepilnības saistībā ar finanšu instrumentu izmantošanu (11), bet nav pienācīga skaidrojuma, kāpēc šajā gadījumā izdarīts izņēmums (12). Būtu noderīgi zināt, vai Finanšu regula tiek uzskatīta par šķērsli privāto investīciju piesaistei. Ja tā, tad jāizdara plašāki secinājumi attiecībā uz citām līdzīgām shēmām.

11. Kaut arī piemēros EIB pašas noteikumus, nav skaidrs, kādā mērā ar tiem tiks nodrošināta Finanšu regulas pamatprincipu ievērošana, tostarp pareiza finanšu pārvaldība, pārredzamība, proporcionalitāte, nediskriminēšana, vienlīdzīga attieksme, papildināmība, konkurences nekropļošana, kā arī Komisijas un finanšu partneriestāžu interešu saskaņošana.

12. Lai izvairītos no tiesiskā vakuuma, ES finanšu instrumenti būtu jāpārvalda saskaņā ar standartizētiem noteikumiem, lai tādējādi veicinātu konsekventus instrumentus neatkarīgi no attiecīgā politikas virziena. Atkāpes no Finanšu regulas noteikumiem pienācīgi jāpamato. Atbilstoši LESD 290. pantam leģislatīvu aktu būtiskiem elementiem ir jāpaliek likumdevēja pārziņā un tie jāiekļauj pašā regulā. Pilnvaru deleģēšanu Komisijai vajadzētu pieļaut tikai saistībā ar nebūtiskiem elementiem. Pilnvaru deleģēšanas mērķi, saturs, apjoms un ilgums skaidri jānosaka regulā, lai būtu nodrošināta vajadzīgā pārredzamība.

Komisijas pārskatatbildība

13. Palāta ir norādījusi, ka instrumentiem, kuros ES sadarbojas ar privāto sektoru, jānodrošina publisko līdzekļu pietiekama pārredzamība un pārskatatbildība. Jānodrošina arī šo instrumentu darbības rezultātu izvērtēšana attiecībā pret finansēto darbību paredzētajiem mērķiem (13). Šajā ziņā ir vairāki iemesli bažām.

14. Galvenos rezultatīvos rādītājus izvirzīs vēlāk noslēdzamajā ESIF nolīgumā, bet pagaidām izskatās, ka paredzamā pārskatatbildības kārtība vairāk orientēta uz tiešajiem rezultātiem, nevis iznākumu un ietekmi (14). Tāpat nav skaidrs, vai Komisija plāno papildināt EIB ziņojumus pati ar savu novērtējumu un kādā mērā Komisija iekļaus ESIF savā ikgadējā Savienības finanšu novērtējumā, kura pamatā ir sasniegtie rezultāti (LESD 318. panta otrā daļa), īpaši saistībā ar Investīciju plānā ietvertajiem pieņēmumiem par radītajām jaunajām investīcijām un darba vietām. Turklāt atbildība par ESIF darbības rezultātiem ir uzticēta rīkotājdirektoram, kurš ir Investīciju komitejas loceklis, bet nelemj par faktisko finansējumu. Šķiet, ka galvenajiem lēmumpieņēmējiem (ESIF Valdei un EIB vadības struktūrām) nepiemēro nekādu publiskās pārskatatbildības procedūru, ar kuru atskaitīties budžeta lēmējiestādēm.

15. Komisijai būs jāpilda vairāku veidu uzdevumi saistībā ar ESIF shēmu. Komisija būs ES garantiju fonda pārvaldītāja un Valdes locekle, kas atbildēs par stratēģiskās ievirzes noteikšanu un Investīciju komitejas locekļu iecelšanu amatā. Komisija ir arī EIB Direktoru padomes locekle, ar kuru EIB konsultējas, pirms tā apstiprina katru finansēšanas un investīciju darbību. Katrs no šiem uzdevumiem dod Komisijai vajadzīgo lemtspēju un attiecīgo informāciju, lai tā varētu uzņemties pilnu atbildību par ES finanšu līdzekļu faktisko izmantojumu, kā tas paredzēts LES 17. panta 1. punktā un LESD 317. pantā. Regulas priekšlikumā šī atbildība nav nepārprotami noteikta.

16. Kā jau minēts iepriekš (sk. 8. punktu), ESIF pārvaldībai ir divdaļīga shēma. Tomēr šī izvēle nedrīkstētu vājināt Komisijas pilnu atbildību par ES budžeta izpildi. Sazarojies pārskatatbildības ietvars arī nenovēršami vājinātu ES budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras nozīmi.

Eiropas Revīzijas palātas revīzijas mandāts

17. Regulas priekšlikumā ir noteikts, ka Palātai ir revīzijas tiesības “attiecībā uz ES garantiju un attiecībā uz tiem maksājumiem un atgūtajiem līdzekļiem, kuri ir attiecināmi uz Savienības vispārējo budžetu” (15). Šāds formulējums ierobežotu Palātas revīzijas tiesības, jo, šķiet, ir iekļauti tikai maksājumi un atgūtie līdzekļi saistībā ar ES garantiju, bet nav iekļauta revīzija attiecībā uz ESIF ietvaros veiktām operācijām, attiecībā uz instrumentiem/struktūrām/mehānismiem, ko izveidos saskaņā ar ESIF regulas projektu (tostarp Eiropas Investīciju konsultāciju centru (EIKC) un ES garantiju fondu) un attiecībā uz to, kā EIB un EIF pārvalda ar ES garantiju segtās finansēšanas un investīciju operācijas. Tādējādi ESIF darbību būtība būs ārpus Palātas revīzijas jomas.

18. Līdz ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību Palātai ir piešķirts mandāts revidēt visu Eiropas Savienības ieņēmumu un izdevumu likumību, pareizību un pareizu finanšu pārvaldību. Turklāt, lai nodrošinātu publisko līdzekļu pārredzamību, Palātai publiski jāziņo par revīziju rezultātiem. Lai pildītu mandātu, Palātai ir dota neierobežota piekļuve dokumentiem un informācijai, “kas tai vajadzīga, lai veiktu savus uzdevumus”, tostarp tādu fizisku vai juridisku personu telpās, kas saņem budžeta līdzekļus (LESD 287. panta 3. punkta pirmā daļa) (16). Tāpēc tas ir Palātas ziņā definēt revīziju apjomu, ņemot vērā arī starptautiskos revīzijas standartus (17). ESIF šajā ziņā nav izņēmums. Īpaši, Palātas mandātu nevar ierobežot ar to, ka tiek paredzēta atkāpšanās no Finanšu regulas.

19. Šajā kontekstā Komisijai būtu jānodrošina, ka visām personām, kuras iesaistītas atbilstoši ESIF regulai un ESIF nolīgumam veiktās darbībās (tostarp finanšu starpniekiem un galasaņēmējiem), tiek darītas zināmas Palātas tiesības saskaņā ar LESD 287. panta 3. punkta pirmo daļu piekļūt visai informācijai, kas tai vajadzīga, lai veiktu revīzijas.

20. Lai pilnībā būtu ņemts vērā Palātas mandāts, regulas priekšlikuma 14. pants būtu jāizsaka šādi: “Eiropas Revīzijas palāta veic saskaņā ar ESIF regulu veikto darbību ārējo revīziju atbilstoši LESD 287. pantam.”

Finansiālā atbildība par publiskajām finansēm

21. Riska dalīšanas kārtību definēs ESIF nolīgumā. Pieņemot, ka riska dalīšana notiks saskaņā ar “pirmās kārtas zaudējumu” principu, saņēmēju un banku parakstītie aizdevumi nonāks instrumenta kopējā portfelī. Aizdevuma neatmaksāšanas gadījumā ES budžets segtu visriskantāko daļu (18). Galvenā finansiālā atbildība gulstas uz ES garantiju (vērtībā līdz 16 miljardiem EUR). Turklāt ES budžeta atbildībā būs arī ikgadējās izmaksas līdz pat 20 miljonu EUR apmērā saistībā ar Eiropas Investīciju konsultāciju centru (EIKC) (līdz 2020. gada 31. decembrim). Un no ES budžeta būs pienākums maksāt nenoteiktas papildu izmaksas, ja EIB finansēs Eiropas Investīciju fondu (EIF) ESIF vārdā.

22. Ir svarīgi apzināties, ka sniegtās garantijas var radīt papildu risku ES budžetam. Regulas priekšlikumā nav nepārprotami izslēgtas iespējamās saistības, ko no ES budžeta varētu nākties segt papildus tiem līdzekļiem, par kuriem uzņemtas sākotnējās saistības (19), un nav noteikts EIB izdevumu maksimālais apjoms. Lai no Komisijas netiktu prasīta atbildība, kas pārsniegtu ES garantiju, kuru finansē no ES budžeta, būtu jāparedz vispārēja imunitāte un noraidīšanas tiesības pret ESIF līdzekļu saņēmēju juridiskām prasībām (20). Turklāt EIB izdevumiem, kuri rodas ESIF vajadzībām, ir jāpiemēro beznosacījuma maksimālais apjoms.

23. Kaut arī Investīciju plānam nevajadzētu noslogot valstu publiskās finanses vai radīt jaunu parādu, Komisija mudina dalībvalstis ieguldīt ESIF vai nu tieši, vai arī finansējot investīciju projektus. Komisija neņems vērā šo ieguldījumu vai iemaksas, nosakot fiskālo korekciju saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo vai korektīvo daļu (21). Turklāt dalībvalstis var palielināt Eiropas strukturālajos un investīciju fondos (ESI fondos) ieguldīto valsts līdzfinansējumu tā, ka tas pārsniedz obligātās juridiskās prasības. Zināmos apstākļos tiek pieļauta pagaidu novirze no dalībvalstu vidēja termiņa budžeta mērķiem, ņemot vērā to, ka valstis līdzfinansē investīcijas, kuras atbalsta ar ESI fondiem, Eiropas komunikāciju tīkla shēmu un Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu (22).

24. Tātad nevar izslēgt publiskā parāda pieaugumu. Lai veiktu minēto ieguldījumu, dalībvalstīm (un/vai valsts attīstību veicinošām bankām) var nākties aizņemties līdzekļus. Ja dalībvalstis sniedz pretgarantiju ESIF, parāda palielināšanās risks tiek tikai atlikts. Un ar ESIF garantētiem projektiem, iespējams, būs vajadzīgi papildu publiskie līdzekļi pēc projektu pabeigšanas (piemēram, uzturēšanai). Tas varētu izraisīt pretreakciju finanšu tirgos, kas nozīmētu lielākas parāda apkalpošanas izmaksas, īpaši valstīs, kuras visvairāk skārusi ekonomikas un finanšu krīze. Ir arī ārkārtīgi svarīgi pienācīgi apsvērt ESIF vispārējo ietekmi uz publisko parādu un deficītiem un pievērst pienācīgu uzmanību šīs ietekmes novērtēšanai saskaņā ar pārredzamiem un konsekventiem kritērijiem.

Daudzgadu finanšu shēmas starpposma pārskatīšana

25. Tiek apgalvots, ka ESIF izveidošana ir steidzama vajadzība. Pirms fonda izveidošanas nav veikts ex ante novērtējums (23), kurā cita starpā būtu apzināti šādi aspekti: alternatīva politika to pašu mērķu sasniegšanai ar jau pastāvošajiem instrumentiem (24); pamatojums, kāpēc par galvenajiem finansējuma avotiem izvēlēts Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments un programma “Apvārsnis 2020”, lai gan tiem ir liela investīciju piesaistes spēja (25); sekas, kādas minēto programmu līdzekļu samazinājums atstātu uz investīciju nepietiekamības risināšanu, problemātisko šķēršļu likvidēšanu un stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu (26).

26. Ņemot vērā iepriekš minēto, kā arī iespējamos papildu pasākumus, kas Komisijai jāapsver laikā līdz 2016. gada vidum (27), drīzumā veicamā daudzgadu finanšu shēmas starpposma pārskatīšana (28) dod iespēju likumdevējam novērtēt ESIF panākumus, kā arī iespēju veikt vajadzīgos koriģējošos pasākumus. Izmantojot šo gadījumu, Komisijai būtu arī jāziņo par panākumiem, kas sasniegti, īstenojot pirmo pasākumu kopumu, kuru pieņēma 2014. gada decembrī, ar mērķi uzlabot regulatīvo vidi un novērst investīciju šķēršļus (29).

III. KONKRĒTI KOMENTĀRI

27. Šajā iedaļā ir ietverti papildu komentāri par regulas priekšlikumu.

1. panta 1. punkts. Riska uzņemšanās spēja

28. Būtu vēlams dot “riska uzņemšanās spējas” definīciju.

2. panta 2. punkts. Eiropas Investīciju konsultāciju centrs

29. Eiropas Investīciju konsultāciju centrs (EIKC) sniegs konsultatīvu atbalstu investīciju projektu apzināšanā, sagatavošanā un izstrādē un darbosies kā vienots tehnisko konsultāciju centrs (tostarp juridiskos jautājumos) projektu finansēšanā Eiropas Savienībā. Tas ietvers arī atbalstu saistībā ar tehniskās palīdzības izmantošanu projektu strukturēšanā, novatorisku finanšu instrumentu izmantošanu un publiskā un privātā sektora partnerības izmantošanu. Jau pastāv citas konsultatīvās struktūras, kurās ir iesaistīta EIB, Komisija un dalībvalstis, tostarp Eiropas PPP ekspertīzes centrs (EPEC) un “Finanšu instrumenti – Tehnisko padomdevēju platforma (FI-TAP) – ESIF”. Būtu jāpaskaidro, kādu pievienoto vērtību dos EIKC un kā šis centrs koordinēs savu darbu ar pārējām pieejamajām konsultāciju iespējām.

30. EIKC galvenokārt finansēs no esošā finansējuma EIB tehniskajai palīdzībai saskaņā ar jau esošajām ES programmām (Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments, “Apvārsnis 2020”). Tomēr tiek paredzēts arī papildu finansējums ne vairāk par 20 miljoniem EUR gadā līdz 2020. gadam. Bet, lai pamatotu šādu papildu finansējumu, nav norādīta sīkāka informācija vai atsauces rādītāji.

31. Regulas priekšlikumā nav norādīta ne EIKC juridiskā forma, ne darbības struktūra.

5. panta 3. punkts. EIB izdevumi

32. ESIF pilnībā jāuzņemas EIB izmaksu neatgūšanas risks vērtībā līdz 160 miljoniem EUR. Šie izdevumi nav definēti, un tie varētu pieaugt, ja tiem pieskaita EIB radušās vadības darba izmaksas saistībā ar finansējumu, ko EIB sniedz EIF. Tā kā ESIF izveido uz nenoteiktu laiku, tad ESIF vadības izmaksu konsolidētā summa (ieskaitot EIKC) nav zināma un turklāt nav ierobežota.

5. panta 4. punkts. Līdzfinansēšana no ESI fondiem

33. Ņemot vērā ESIF tīmekļa vietnē ievietoto pašreizējo projektu plānojumu, lielākā daļa no projektiem principā varētu kā attiecināmi pretendēt uz finansējumu no jau pastāvošajiem ES instrumentiem. Ja viens un tas pats projekts saņem finansiālu atbalstu no dažādiem avotiem un saskaņā ar dažādu tiesisko regulējumu, piemērojamie noteikumi var konfliktēt. Šie jautājumi nav risināti regulas priekšlikumā.

7. panta 2. punkts. Pilnas garantijas sniegšana

34. Regulas priekšlikumā paredzēts, ka ar ES garantiju pilnībā sedz finansējumu (nepārsniedzot 2,5 miljardus EUR), kas sniegts EIF, lai veiktu MVU finansēšanas un investīciju operācijas, ar nosacījumu, ka EIB piešķir tādu pašu finansējuma summu bez ES garantijas. Praksē saistībā ar ES garantiju, ko pārvalda EIF, sviras efektu neradīs EIF, bet gan tikai piesaistītie finanšu starpnieki.

8. pants. ES garantiju fonds

35. Regulas priekšlikumā nav noteikta ne fonda juridiskā forma, ne darbības kārtība.

36. Fonds ir paredzēts tam, lai veidotu likviditātes nodrošinājumu Savienības budžetam saistībā ar zaudējumiem, kas ESIF radušies, īstenojot tā mērķus. 50 % attiecība, kas noteikta maksājumiem no ES budžeta pret kopējām ES garantiju saistībām, ir noteikta, pamatojoties uz pieredzi. Priekšlikumā noteikts, ka Komisija var pieņemt deleģēto aktu, lai koriģētu minēto attiecību ne vairāk kā par 10 %, t. i., 800 miljoniem EUR (8. panta 6. punkts un 17. panta 2. punkts).

37. Lai gan šī korekcija varētu vai nu palielināt, vai arī samazināt minēto attiecību, nav nekāda noteikuma par tām daudzgadu finanšu shēmas kategorijām un budžeta pozīcijām, kuras skartu likviditātes nodrošinājuma iespējams pieaugums, lai risinātu situāciju, kad nepietiktu ar garantiju saistību 50 % maksājumiem. Šis aspekts jāaplūko Komisijas pirmajā novērtējumā par garantijas apjoma piemērotību; šis novērtējums jāsagatavo līdz 2018. gada 31. decembrim.

10. pants. Ziņošana un uzskaite

38. Būtu jānorāda kritēriji, pēc kādiem saskaņā ar 2. punkta b) apakšpunktu novērtē papildu vērtību, privātā sektora resursu mobilizāciju un aplēsto un faktisko rezultātu, iznākumu un ietekmi EIB finansēšanas un investīciju operācijām apkopotā veidā.

39. Aplūkotā panta 2. punkta f) apakšpunktā minētajiem ESIF finanšu pārskatiem būtu jāpievieno neatkarīga ārējā revidenta atzinums.

40. Panta 1.–3. punktā minētajiem ziņojumiem būtu jānorāda iesniegšanas datumi. Nosakot termiņus, cita starpā jāņem vērā tas, ka Komisijai vajadzētu iekļaut attiecīgo informāciju gada pārskatos.

41. Termiņš, kādā iesniedzams 6. punktā minētais gada pārskats par garantiju fonda stāvokli, būtu jāpieskaņo provizorisko gada pārskatu termiņam vai tam termiņam, kādā sagatavojams Finanšu regulas 142. pantā minētais ziņojums par budžeta un finanšu pārvaldību, t. i., 31. marts.

12. pants. Novērtējums un pārskatīšana

42. Paredzēto novērtējumu sagatavošana būtu jāuztic neatkarīgām ārējām personām.

43. Būtu piemērotāk, ja par ESIF projektiem ziņotu, pamatojoties uz apakšprogrammu veidu, jo tādējādi ziņošana būtu pieskaņota mērķinvestīciju dzīves ciklam.

13. pants. Pārredzamība un informācijas publiska atklāšana

44. Ja sīkāku kārtību paredzēts izklāstīt Komisijas un EIB nolīgumā, būtu ieteicams šo nolīgumu publicēt.

20. pants. Pārejas noteikumi

45. Ar ES garantiju var segt arī projektus, ko EIB un EIF finansējis ārpus ierastā profila 2015. gada laikā, pirms regulas stāšanās spēkā. Tādā gadījumā Komisija novērtē, vai ES garantija var segt attiecīgās operācijas. Tā būtu atkāpe no noteikumiem, kuros prasīts, lai projektus atlasītu neatkarīga Investīciju komiteja pēc to nopelniem, bez nozaru vai ģeogrāfiski iepriekš noteikta sadalījuma, pamatojoties uz Valdes izstrādāto investīciju politiku un vadlīnijām.

Šo atzinumu Revīzijas palāta pieņēma 2015. gada 12. marta sēdē Luksemburgā. Revīzijas palātas vārdā – priekšsēdētājs Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA Priekšsēdētāja uzdevumā – Palātas loceklis Igors LUDBORŽS

(1) COM(2015) 10 final, 13.1.2015.

(2) COM(2014) 903 final, 26.11.2014.

(3) COM(2014) 903 final, 4. lpp.

(4) Trešajā Investīciju plāna novirzienā attiecībā uz normatīvo vidi un investīciju šķēršļu novēršanu Komisija ir nākusi klajā ar pirmo pasākumu kopumu savā darba programmā (COM(2014) 910 final, 16.12.2014., III pielikums).

(5) Komisijas līgumiska vienošanās ar EIB, sk. regulas priekšlikuma 1. pantu un Investīciju plāna 6. zemsvītras piezīmi 6. lpp.

(6) ES garantiju galvenokārt izmantos tam, lai atbalstītu parāda instrumentus infrastruktūrai un inovācijai (gandrīz 70 %), savukārt atlikušo summu vienlīdzīgi dalīs tam, lai atbalstītu kapitāla veida investīcijas infrastruktūrā un inovācijā un lai atbalstītu MVU un uzņēmumus ar vidēji lielu kapitālu ar Eiropas Investīciju fonda (EIF) starpniecību.

(7) Sk. EIB Statūtu 19. panta 2. punktu (Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību 5. protokols).

(8) COM(2015) 10 final, 30. un 31. lpp. Ir norādīts arī, ka paši projekti var saskarties ar kavējumiem īstenošanas gaitā un izmaksu pārsniegšanu un ka iniciatīvas rentabilitāte varētu ciest no instrumentu nepietiekamas ieviešanās tirgū un tirgus apstākļu maiņas laika gaitā, samazinot paredzēto daudzkāršojošo ietekmi.

(9) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

(10) Sk. Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 VIII sadaļu.

(11) Sk. īpašos ziņojumus Nr. 4/2011 “Mazo un vidējo uzņēmumu garantiju mehānisma revīzija” un Nr. 2/2012 “No Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzfinansēto mazo un vidējo uzņēmumu finansēšanas instrumenti”.

(12) Finanšu regulas noteikumu nepiemērošana ir minēta regulas priekšlikuma 30. apsvērumā, un kā pamatojums ir minēta vienīgi ES garantijas un garantiju fonda izveides būtība.

(13) 2014. gada dokumenti “Nepilnības, pārklāšanās un problēmas: ES pārskatatbildības un publiskā sektora revīzijas pasākumu vispārējā stāvokļa apskats”, 52. punkts, un “ES naudas optimāla izlietošana: vispārējā stāvokļa apskats par risku, kādam pakļauta ES budžeta finansiālā pārvaldība”, 12. punkta e) apakšpunkts.

(14) Sk. regulas priekšlikuma 2. panta 1. punkta g) apakšpunktu un 1.4.4. punktu 27. lpp.

(15) Sk. regulas priekšlikuma 14. pantu.

(16) Līgumā ir arī noteikts, ka attiecībā uz Eiropas Investīciju bankas darbību, tai pārvaldot Savienības ieņēmumus un izdevumus, Palātas tiesības piekļūt informācijai, kas ir Bankas rīcībā, reglamentē trīspusējs nolīgums starp Palātu, EIB un Komisiju. Ja šāda nolīguma nav, Palātai tomēr ir tiesības piekļūt informācijai, kas vajadzīga EIB pārvaldīto Savienības izdevumu un ieņēmumu revīzijai (LESD 287. panta 3. punkta trešā daļa).

(17) Piemēram, ISSAI 5000“Starptautisko iestāžu revīzijas labākās kārtības principi” ir noteikts, ka nolūkā veicināt labāku pārvaldību, pārredzamību un pārskatatbildību augstākās revīzijas iestādes revidē visas starptautiskās iestādes, ko finansē vai atbalsta ar publiskajiem finanšu līdzekļiem; ISSAI 5010“Norādījumi augstākajām revīzijas iestādēm” ir aprakstīta starptautisko iestāžu revīzijas labākās kārtības pamatinformācija, rezultāti un principi.

(18) Pirmās kārtas zaudējumu principu piemēro, īstenojot Aizdevuma garantijas instrumentu Eiropas transporta tīkla projektiem (LGTT) un stratēģijas “Eiropa 2020” projektu obligāciju iniciatīvu (PBI), un portfelim ir divas daļas: “portfeļa pirmās kārtas zaudējumu laidiens” (Portfolio first loss piece – PFLP) un “atlikušā riska daļa” (Residual Risk Tranche – RRT). Aizdevuma neatmaksāšanas gadījumā PFLP uzskatāma par riskantāko daļu. To savstarpēji dala ES budžets un EIB: no ES budžeta iegulda 95 %, savukārt no EIB – 5 %. PFLP ir noteikts 30 %, un aizdevuma neatmaksāšanas gadījumā ES budžetam būs jāuzņemas līdz pat 28,5 % no portfeļa vērtības. Lai gan EIB varētu uzņemties visu risku saistībā ar RRT, praktiski ir maza varbūtība, ka RRT tiks skarts. Parasti visus zaudējumus segs PFLP.

(19) Sk. Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 140. panta 3. punktu.

(20) ESIF saņēmēji (tie nav definēti regulas priekšlikumā) ir personas, kuras aizņemas līdzekļus no ES garantētiem finanšu instrumentiem, kurus īsteno EIB saskaņā ar ESIF nolīgumu.

(21) Ja ir pārsniegta budžeta deficīta atsauces vērtība, Komisija nesāks pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, ja šis pārsniegums ir tikai iemaksas dēļ un ir neliels un varētu būt īslaicīgs. Novērtējot parāda atsauces vērtības pārsniegumu, Komisija neņems vērā iemaksas ESIF (sk. COM(2015) 12 final, 13.1.2015., 5.–7. lpp.).

(22) Sk. COM(2015) 12 final, 7.–9. lpp.

(23) Prasības pēc ex ante novērtējuma ir noteiktas Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 30., 31. un 140. pantā un 53. apsvērumā. Sk. arī 18. un 224. pantu Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētajā regulā (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

(24) Piemēram, viena no alternatīvām varēja būt EIB kapitāla palielināšana.

(25) Tika sagaidīts, ka TEN-T finansējums (gandrīz 80 % no Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta) ar katru Eiropas līmenī izdoto miljonu piesaistītu 5 miljonus dalībvalstu investīciju. Turklāt katrs miljons piesaistītu 20 miljonus no privātā sektora: attiecība 1:25. Tāpat tika paredzēts, ka katrs ES Pētniecības pamatprogrammas euro palielinātu rūpniecības pievienoto vērtību no 7 līdz 14 EUR (sk. Eiropas Komisijas Memo/11/469, 29.6.2011.).

(26) Piemēram, saistībā ar Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta iepriekš definētiem projektiem (sk. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1316/2013 I pielikumu (OV L 348, 20.12.2013., 129. lpp.)).

(27) COM(2014) 903 final, 16. lpp.

(28) Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam, 2. pants (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

(29) COM(2014) 910 final, III pielikums.