KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS pievienots Izaugsmes pētījumam par 2014. gadu PĀRSKATS PAR PANĀKUMIEM, KAS GŪTI DALĪBVALSTĪS, ĪSTENOJOT KONKRĒTĀM VALSTĪM ADRESĒTUS IETEIKUMUS /* SWD/2013/0800 <EMPTY> */





Ievads Šajā dienestu darba dokumentā sniegts pagaidu pārskats par to, kāda ir situācija konkrētām valstīm adresētu ieteikumu (KVAI) īstenošanā konkrētās dalībvalstīs un jo īpaši eurozonā kopumā. Pārskatā ņemts vērā iepriekšējos trijos gados panāktais progress un parādītas galvenās reformas, kas veiktas kopš Eiropas semestra procesa uzsākšanas, iezīmējot trūkumus īstenošanā jaunāko 2013. gadā pieņemto ieteikumu kontekstā. Tā kā vairākums nozīmīgāko problēmu, kas tikušas risinātas, šķiet, nav pārvaramas viena gada laikā, šis pārskats rāda reformu veikšanas centienu turpināmību laikā. Šī analīze ir provizoriska un tehniska. Komisija iepazīstinās ar galīgo novērtējumu, kura pamatā ir valstu programmas un kurā ņemti vērā padziļināti pārskati saskaņā ar makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, 2014. gada konkrētām valstīm adresētu ieteikumu paketē. Informācija ir sniegta arī par valstīm, kuras īsteno Ekonomikas korekciju programmu (EL, IE, PT, CY, RO), lai gan nav sniegti konkrētām valstīm adresēti ieteikumi šīm valstīm pēc programmu īstenošanas. Daži no uzraudzības un ziņošanas pienākumiem saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu netiek piemēroti un vairākums pienākumu saskaņā ar Eiropas semestri programmas valstīm ir atcelti kopš divu tiesību aktu kopuma stāšanās spēkā. Ir sniegts arī pārskats par situāciju Horvātijā, lai gan tā vēl nav saņēmusi nekādus oficiālus konkrētai valstij adresētus ieteikumus. Beļģija Publiskā sektora finanses. Lai gan tika veltītas pūles konsolidācijas panākšanai, Beļģijā saglabājas sarežģīts fiskālais stāvoklis saistībā ar tās augsto parāda līmeni. Lai gan deficīts kopš 2010. gada pakāpeniski samazinājās, tas joprojām ir augstāks nekā Līgumos noteiktais 3 % slieksnis no IKP. Beļģija apņēmās 2013. gadā veikt papildu pasākumus. Pensiju reforma, kas tika uzsākta 2011. gada beigās, noteica stingrākas prasības attiecībā uz minimālo pensionēšanās vecumu un karjeras ilgumu agrīnas darba tirgus atstāšanas un agrīnas pensionēšanās shēmās un pastiprināja finansiālus stimulus darba karjeras paildzināšanai, un to balstīja aktīvu vecumdienu pasākumi. Ņemot vērā uzdevuma vērienu, šķiet vajadzīgi papildu pasākumi un reformas, lai ietaupītu publiskā sektora finanses ilgtermiņā. Nav skaidrs, kā Kopienas jaunās kompetences attiecībā uz ilgtermiņa aprūpi uzlabos izmaksu efektivitāti. Finanšu nozare. Beļģija ir veikusi pasākumus savas banku nozares stabilizācijai, rekapitalizējot vājākās bankas un reformējot uzraudzības sistēmu attiecībā uz finanšu nozari. Taču dažu banku finansiālā situācija, lai gan tā uzlabojas, joprojām ir jāuzrauga, jo īpaši augstā valdības eventuālo pasīvu augstā līmeņa kontekstā. Izaugsme un konkurētspēja. Beļģija ir veikusi pasākumus, lai ierobežotu inflācijas spiedienu, pastiprinot konkurences iestādi, kā arī ar regulatīviem intervences pasākumiem enerģētikas un telekomunikāciju tirgos. Tā rezultātā enerģijas cenas un telekomunikāciju pakalpojumu cenas nokritās un kopējā inflācija samazinājās zemāk par līmeni, kas novērots kaimiņvalstīs. Turpmāki strukturāli pasākumi joprojām ir vajadzīgi, jo īpaši mazumtirdzniecībā un profesionālo pakalpojumu jomā. Beļģija ir veikusi dažus pasākumus, lai samazinātu darba algu atšķirību pieaugumu. Reāla darba algu iesaldēšana tika veikta 2013. un 2014. gadā, un tika palielināti lineāri un mērķtiecīgi samazinājumi attiecībā uz sociālā nodrošinājuma iemaksām, ko veic darba devējs. Reforma, kas attiecās uz darba algu noteikšanas mehānismu, kura mērķis bija novērst jebkādu darba algu atsaisti no ražīguma nākotnē, ir nonākusi strupceļā. Lai gan pētniecības un inovāciju sistēmas pastiprināšana daļēji kompensēja valsts izmaksu konkurētspējas pasliktināšanos, Beļģija varētu gūt labumu no savas inovāciju bāzes paplašināšanas un kvalificētu profesionāļu pieejamības uzlabošanās, kā arī no uzņēmējdarbības veicināšanas. Tā kā siltumnīcefekta gāzu emisiju prognozes joprojām ir krietni lielākas par noteikto mērķi, Beļģijai nepieciešams īstenot vērienīgākas politikas galvenokārt transporta un celtniecības nozarē, tostarp ieviešot efektīvu iekšēju centienu sadalījuma sistēmu starp dažādām kompetentajām iestādēm. Nodarbinātības un sociālā politika. Lai gan netika veikta liela pāreja no darbaspēka nodokļiem uz tādiem nodokļiem, kas mazāk traucētu izaugsmi, mērķtiecīgi pasākumi samazināja darbaspēka nodokļu slogu, un tika veikti vairāki pasākumi darba tirgus darbības uzlabošanai. Bezdarba pabalstu sistēmas reforma paātrināja pakāpenisku pabalstu samazināšanos. Tika veikti daži pasākumi apmācības un mūžizglītības spēju palielināšanai. Ir vajadzīga pamatīgāka iedziļināšanās jautājumā par izglītības un apmācības rezultātiem un darba tirgus prasībām. Jāturpina uzlabot darbaspēka mobilitāte starp reģioniem. Ir vajadzīgi arī konkrēti pasākumi, ar ko vērsties pret pieaugošo jaunatnes bezdarbu, kā arī pasākumi migrantu izcelsmes iedzīvotāju integrācijai darba tirgū un sociālajai integrācijai. Bulgārija Publiskā sektora finanses. Bulgārija ir veikusi būtiskus pasākumus fiskālās stabilitātes nodrošināšanai. Tā koriģēja pārmērīgo budžeta deficītu 2011. gadā, un strukturālā ziņā sasniedza savu vidējā termiņa mērķi par -0,5 % no IKP 2012. gadā. Ar mazāku nekā 20 % no IKP vispārējās valdības parādu Bulgārijai ir viena no mazākajām parāda attiecībām ES. Bulgārija ir ievērojami pastiprinājusi savu fiskālo sistēmu iepriekšējos gados, kas ir veicinājis fiskālās disciplīnas uzturēšanu un fiskālās politikas uzticamības palielināšanos. Kas attiecas uz ieņēmumiem, fiskālo pienākumu ievērošana un administrācijas efektivitāte Bulgārijā jorpojām rada grūtības. Bulgārija ir veikusi dažus pozitīvi vērtējamus pasākumus attiecībā uz pensiju reformu, taču vajadzīgi turpmāki centieni nolūkā mazināt motivāciju agrīnai darba tirgus atstāšanai. Joprojām nav veikti konkrēti pasākumi invaliditātes pensiju sistēmas ļaunprātīgas izmantošanas ierobežošanai. Veselības aprūpes nozarē reformas kavējās administratīvās spējas trūkuma dēļ. Izaugsme un konkurētspēja. Publiskā iepirkuma tiesību akti tika reformēti, taču ir vajadzīgi turpmāki uzlabojumi, lai pastiprinātu administratīvo spēju un nodrošinātu īstenošanu. Nesenās izmaiņas noteikumos par kavētiem maksājumiem uzlabos kopējo uzņēmējdarbības vidi, piemēram, plānotā maksātnespējas procedūras reforma, kuru valdībai joprojām vajadzētu virzīt. Bulgārijai vēl jāpanāk lielāks progress juridiskās sistēmas reformēšanā. Bulgārijas transporta infrastruktūra iepriekšējos gados ir pieredzējusi uzlabojumus, taču vēl joprojām ir saglabājies ievērojams efektivitātes uzlabošanas potenciāls. To pašu var attiecināt uz ūdensapgādes un atkritumu apsaimniekošanas nozari. Šajā sakarībā Bulgārijai ir jāuzlabo attiecīgo regulatīvo iestāžu administratīvā spēja. Ir vajadzīgas ievērojamas reformas Bulgārijas enerģētikas nozarē, lai padarītu to atbilstošu iekšējam enerģijas tirgum un uzlabotu efektivitāti. Nodarbinātības un sociālā politika. Bulgārija cieš no tā, ka stāvoklis nodarbinātības jomā ir sliktāks par vidējo līmeni un turpina pasliktināties, kā arī no tā, ka starp reģioniem un iedzīvotāju grupām ir vērojamas lielas nodarbinātības atšķirības. Ir vajadzīgas reformas, lai uzlabotu nodarbinātības dienestu efektivitāti un īstenotu efektīvus pasākumus jaunatnes nodarbinātības palielināšanai. Jāuzlabo arī izglītības sistēmas vispārējā kvalitāte un efektivitāte. Reformas tiek gatavotas, taču to pieņemšana un īstenošana ir atlikta. Kas attiecas uz sociālā nodrošinājuma iemaksu minimālajām robežvērtībām, valdība ir veikusi pasākumus to ietekmes ierobežošanai, taču nav veikta pamatīgāka sistēmas pārskatīšana. Čehijas Republika Publiskā sektora finanses. Čehijas Republika ir veikusi pasākumus, lai 2013. gadā novērstu pārmērīga valdības budžeta deficītu. Tomēr vēl ir nepieciešami pasākumi fiskālās konsolidācijas kvalitātes jautājuma risināšanai. Konkrētāk, izaugsmes veicināšanas izdevumi, piemēram, publiskā sektora ieguldījumi, piedzīvoja krasu kumulatīvu kritumu laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam. Tas līdztekus zemajam struktūrfondu apguves līmenim pakļauj riskam ilgtermiņa izaugsmes perspektīvas. Kopumā tika panākts ierobežots progress tādā ziņā, ka tika uzlabota publiskā sektora izdevumu efektivitāte. Tika pieņemtas reformas fiskālās disciplīnas un nodokļu iekasēšanas palielināšanai, bet vienota iekasēšanas punkta ieviešana tika atlikta, un pilnībā netiek izmantotas iespējas samazināt augsto administratīvo slogu saistībā ar nodokļu maksāšanu. Daži netiešie nodokļi, īpaši PVN un akcīzes nodokļi, tika palielināti. Tomēr šeit ir iespējas izteiktāk pārcelt nodokļus no darbaspēka uz tādām jomām, kas mazāk negatīvi ietekmē izaugsmi, un turpmākai neatbilstības samazināšanai attieksmē pret darba ņēmējiem un pašnodarbinātajiem. Pensiju sistēmas 2011. gada reforma uzlaboja ilgtermiņa fiskālo stabilitāti, tomēr joprojām ir nepieciešami turpmāki pasākumi. Izaugsme un konkurētspēja. Publiskā sektora administrācijas zemā efektivitāte joprojām ir Čehijas uzņēmējdarbības galvenā problēma. Čehijas iestādes ir veikušas pasākumus korupcijas apkarošanai un pieņēmušas divas secīgas pretkorupcijas stratēģijas. Tomēr to īstenošana nav bijusi pietiekami efektīva – daži būtiski pasākumi ir īstenoti daļēji, piemēram, tie, kas attiecas uz publiskā iepirkuma likumu, savukārt citi joprojām gaida īstenošanu, piemēram, ilgi gaidītais Likums par valsts ierēdņiem. Čehijas Republikas ilgtermiņa konkurētspējai ir būtiski palielināt obligātās un augstākās izglītības kvalitāti. Lai gan daži ES finansēti pasākumi obligātās izglītības jomā tiek veikti, nav panākts progress saistībā ar augstākās izglītības reformu. Nodarbinātības un sociālā politika. Lai gan ir plaši atzīts, ka sieviešu, kurām ir mazi bērni, un neaizsargātāko grupu iesaistīšanās darba tirgū ir nepietiekama, līdz šim ir gūti visai ierobežoti panākumi šā jautājumā risināšanā. Valdības priekšlikums jaunam likumam par bērnu aprūpes pakalpojumu sniegšanu, kuru papildinātu nodokļu atlaides pakalpojumu sniedzējiem un iesaistītajām ģimenēm, ir pareizas ievirzes pasākums, taču tas varētu sniegt tikai daļēju atbildi šīs problēmas risināšanā. Nodarbinātības dienestu reforma tika pieņemta 2011. Gadā, un kopš tā laika tikusi īstenota. Vēl būs redzams, vai veiktie pasākumi ir pietiekami, lai nodrošinātu, ka nodarbinātības dienesti, kuru rīcībā ir kvalificēts personāls un atbilstoši rīki, var sniegt efektīvu un mērķtiecīgu palīdzību darba meklēšanā. Dānija Publiskā sektora finanses. Sagaidāms, ka Dānijas budžeta deficīts 2013. gadā samazināsies līdz 1,7% no IKP. Pozitīvās attīstības tendences attiecībā uz Dānijas publiskā sektora finansēm daļēji skaidrojamas ar vienreizējiem pasākumiem, kas parādīja, cik nozīmīga ir piesardzīga fiskālā politika, kas pārsniedz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras robežas ar mērķi saglabāt uzticēšanos Dānijas ekonomikas politikai un pielāgot izdevumus saistībā ar novecojošu sabiedrību. Finanšu nozare. Šķiet, ka finanšu stabilitāti apdraud riski, kas saistīti ar augsto mājsaimniecību parāda līmeni Dānijā. Valdība un finanšu nozare pagājušajā gadā veica pareizas ievirzes pasākumus. Tomēr ir vajadzīga cieša uzraudzība, lai nodrošinātu tiem vēlamo ietekmi. Līdz šim nav paredzētas izmaiņas izkropļojumu samazināšanai un pretciklisko elementu stiprināšanai saistībā ar īpašuma aplikšanu ar nodokli. Izaugsme un konkurētspēja. Vājā iekšzemes konkurence Dānijā izpaužas augstos pakalpojumu un preču cenu uzcenojumos. Valdība 2012. gadā iepazīstināja ar konkurences paketi, kurā ietverti atbilstoši pasākumi. Turklāt Ražīguma komiteja pašlaik analizē vājo ražīguma pieaugumu Dānijas ekonomikā un Dānijas pakalpojumu nozares nepietiekamā konkurences līmeņa iespējamo ieguldījumu. Rezultāti gaidāmi 2013. gada beigās, un pēc tam tie būtu jāiekļauj attiecīgos politikas pasākumos. Nodarbinātības un sociālā politika. Dānija ir veikusi nozīmīgas reformas attiecībā uz agrīnu pensionēšanos, invaliditātes pensiju un subsidēto darba vietu shēmām (piemēram, flex-job sistēma) darba pieejamības sekmēšanai. Tomēr ir nepieciešami turpmāki pasākumi to personu nodarbināmības uzlabošanai, kas ir margināli darba ņēmēji, piemēram, zemu kvalificēti strādnieki, personas ar ierobežotām darbaspējām un migrantu izcelsmes personas. Dānijas valdība ir veikusi pasākumus situācijas uzlabošanai, konkrētāk, pastiprinot apmācības un izglītības aspektu aktīva darba tirgus pasākumos, kur vajadzētu izmantot arī šīs grupas. Tika arī izveidotas divas ekspertu komitejas darba tirgus pasākumu uzlabošanai gan apdrošinātiem, gan neapdrošinātiem darba ņēmējiem. Tika apstiprināta sākumskolas izglītības un pamatizglītības sistēmas reforma, un tā tiks īstenota 2014.–2015. mācību gadā. Ticis arī iesniegts profesionālās izglītības un apmācības sistēmas reformas priekšlikums, kam paredzams stāties spēkā 2015. gada augustā. Norisinās arī terciārās izglītības sistēmas reforma. Vācija Publiskā sektora finanses. Pēc tam, kad 2009. un 2010. gadā deficīts Vācijā pārsniedza 3 % no IKP, Vācija ir atkal panākusi stabilu fiskālo stāvokli. 2012. gadā vispārējās valdības budžetā bija neliels pārpalikums un tika izpildīti vidējā termiņa budžeta mērķi. Pēdējos gados Vācija ir palielinājusi izdevumus izglītības un pētniecības jomā, tomēr šajā ziņā būtu nepieciešami turpmāki pasākumi. Vācija ir stiprinājusi publisko izdevumu efektivitāti veselības aprūpes un ilglaicīgas aprūpes jomā un – ierobežotā apjomā – nodokļu sistēmas efektivitāti. Ir veikti pasākumi, lai īstenotu konstitūcijā iekļauto līdzsvarota budžeta noteikumu (parādu ierobežojumu), tomēr šķiet, ka vairumā zemju joprojām nepieciešami īpaši īstenošanas noteikumi. Finanšu nozare. Vācija ir stiprinājusi finanšu nozares tiesisko regulējumu un pārraudzības sistēmu un ir veikusi pasākumus, lai panāktu atbilstību jaunajam ES tiesiskajam regulējumam. Komisijas lēmumi valsts atbalsta jomā ir veicinājuši Landesbanken restrukturizāciju, tomēr Vācijai nepieciešams veikt turpmākus pasākumus banku nozares konsolidācijas atbalstam. Izaugsme un konkurētspēja: Vācija ir veikusi pasākumus, lai uzlabotu apstākļus elektroenerģijas tīkla paplašināšanas paātrināšanai, un ir sākusi koordinēt energotīkla pārvaldību ar dažām dalībvalstīm, kas atrodas tās kaimiņos. Pēdējos gados Vācija ļoti ierobežotā apmērā ir centusies nodrošināt konkurenci dzelzceļa tirgos un īstenojusi pavisam niecīgas reformas, lai atvērtu pakalpojumu nozares, konkrēti profesionālos pakalpojumus un amatniecību. Vācija nesen pieņēma tiesību aktu reformu nolūkā uzlabot konkurences tiesību īstenošanu. Nodarbinātības un sociālā politika: Vācija ir guvusi panākumus ilgtermiņa bezdarba samazināšanā, tomēr tā varētu vairāk izmantot savu darbaspēka potenciālu, ņemot vērā demogrāfiskās izmaiņas. Pēc ģimenes atbalsta pasākumu vispārējas novērtēšanas valdībai nepieciešams veikt pasākumus, lai pakāpeniski likvidētu fiskālā stimula trūkumu tam, lai strādātu otrs pelnītājs. Vācija ir palielinājusi bērnu aprūpes iestāžu skaitu un ir īstenojusi vairākas iniciatīvas, lai uzlabotu valodu apguvi agrīnā vecumā un bērnu lasītprasmes apguvi, un rastu risinājumu lielajam to ārvalstīs dzimušo skolēnu skaitam, kas mācības pārtrauc priekšlaicīgi (šajā grupā minētais rādītājs ir divreiz lielāks par valsts vidējo rādītāju). Pagājušo gadu laikā ir būtiski pieaugusi darba alga. Neraugoties uz pensiju iemaksas likmes pusautomātisko samazinājumu, nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās joprojām ir liels, īpaši attiecībā uz zemajiem ienākumiem. Igaunija Publiskā sektora finanses. Igaunijā ir stabils fiskālais stāvoklis, kas atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam. Tās budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgu fiskālo politiku, kas atbalsta līdzsvarotu ekonomikas izaugsmi. Vidēja termiņa mērķis ir strukturāls pārpalikums, kas 2012. gadā tika sasniegts. Ir izstrādāts jauns tiesību akta priekšlikums ar mērķi panākt atbilstību Līgumam par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību un padarīt oficiālu jau esošu, taču līdz šim neoficiālu noteikumu par (strukturālu) budžeta līdzsvaru vidējā termiņā. Igaunijai joprojām ir jāievieš konkrēti pasākumi, lai pastiprinātu pašreizējo daudzgadu izdevumu noteikumu un maksimālo summu saistošo raksturu. Izaugsme un konkurētspēja. Igaunija strauji pārvarēja 2008.–2009. gada krīzi. Kaut arī tās IKP pieaugums palēninājās, valsts joprojām pārsniedz ES vidējo līmeni. Igaunija ir arī uzlabojusi savu pozīciju starptautiskajā vērtību ķēdē un nozarēs, kurām raksturīga augsta kvalifikācija un gūst labumu no augošajiem ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē. Tomēr jau 2012. gadā eksporta daļu samazinājumi un diezgan liels darbaspēka izmaksu uz vienu vienību pieaugums liecināja par konkurētspējas samazināšanos. 2013. gada pirmajā pusē, tā kā produkcijas izlaides kāpuma nodarbinātības pieauguma temps palēninājās, ražīguma pieaugums ekonomikā kritās, savukārt darba algas ievērojami pieauga, vēl vairāk samazinot konkurētspēju. Īpaša uzmanība būs jāpievērš tam, lai nodrošinātu izglītības rezultātu labāku atbilstību darba tirgus vajadzībām, un jāierobežo risks saistībā ar to, ka algas pieaug straujāk nekā ražīgums. Valdība ir ierosinājusi vairākas reformas, piemēram, tika sagatavota pamatskolas un vidusskolas tīkla reforma, PIA (profesionālās izglītības un apmācības) un augstākās izglītības reforma un citas, tostarp ilgi gaidītā mūžizglītības stratēģija. Tomēr galīgā koncepcija vēl ir jāizstrādā un šo reformu ietekme kļūs redzama tikai vidējā termiņā. Nodarbinātības un sociālā politika. Igaunijas darba tirgus ātri atveseļojās no 2008.–2009. gada krīzes. Ekonomikas izaugsme 2013. gadā turpinās, lai gan nedaudz lēnākā tempā, vairāk bezdarbnieku atrod darbu un reālās darba algas pieaug. Tomēr noturīgais jaunatnes un ilgstošais bezdarbs, prasmju neatbilstība un darbaspēka zudumi saistībā ar hroniskām kaitēm vai veselības problēmām joprojām ir lielākais bažu avots. Turklāt pastāvīgais bērnu aprūpes iestāžu trūkums attālina vecāku, jo īpaši māšu, atgriešanos darba tirgū, un tas viņiem neļauj pilnībā iesaistīties darba tirgū. Valdība pievēršas šā trūkuma risināšanai vairākos reformu projektos, jo īpaši darbnespējas shēmas reformā, taču tās vēl ir jāizstrādā un jāiesniedz parlamentam apstiprināšanai. Visbeidzot, vietējā līmenī bieži sastopamā fiskālās un administratīvās spējas savstarpēja neatbilstība līdztekus pienākumu sadalījumam negatīvi ietekmē vietējās pārvaldes sniegto pakalpojumu efektivitāti un kvalitāti daudzās nozarēs, tostarp ilgtermiņa aprūpes jomā, ģimeņu atbalsta pakalpojumu jomā, izglītībā un transporta nozarē, un tas pats attiecas uz vietējiem atbalsta pasākumiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu efektīvu veselības aprūpes pakalpojumu sniegšanu. Reformas šo problēmu risināšanai vēl nav apstiprinātas. Konkrētāk, ir atlikta jaunās Reģionālās attīstības stratēģijas iesniegšana valdībai, bet rīcības plāns vietējās publiskās administrācijas uzlabošanai tiek gatavots. Īrija Publiskā sektora finanses. Visā Ekonomikas stabilizācijas programmas posmā Īrija ir stingri ievērojusi fiskālos pamatmērķus. 2013. gada deficīts ir prognozēts 7,4 % apmērā no IKP, kas ir mazliet mazāk nekā programmas un pārmērīga deficīta procedūras noteiktais maksimums – 7,5 %. Vispārējās valdības parāds, kas izteikts kā procents no IKP, joprojām ir augsts, un sagaidāms, ka 2013. gadā tas būs visaugstākais, taču vēlāk tam vajadzētu samazināties, pateicoties konsolidācijas pasākumiem un lielākam IKP pieaugumam. Budžeta struktūras reforma ir noritējusi apmierinoši, ņemot vērā attīstību ES līmenī, tomēr turpmāki uzlabojumi nepieciešami attiecībā uz izdevumu programmu un datu paziņošanu un pārredzamību. Finanšu nozare: Vietējo banku saistību un aktīvu īpatsvara samazināšana un restrukturizācija ir noritējusi sekmīgi, kaut arī joprojām ir daudz darāmā. Jaunākajos pasākumos uzsvars ir likts uz mērķu noteikšanu un sasniegšanu attiecībā uz ilgtspējīgu risinājumu hipotekāro kredītu nokavētiem maksājumiem, risinājumu citiem ienākumus nenesošiem aizdevumiem un tiesiskās un regulatīvās sistēmas (personu maksātnespējas un atgūšanas regulējuma, rīcības kodeksa hipotekāro kredītu nokavētu maksājumu jomā un kredītu reģistra) uzlabošanu. Banku bilanču visaptverošs novērtējums pirms stresa testiem, kas 2014. gadā jāveic saskaņā ar Vienoto uzraudzības mehānismu, norit sekmīgi un tiks pabeigts līdz novembra beigām. Izaugsme un konkurētspēja: 2013. gadā paredzams pieticīgs reālā IKP pieaugums 0,3 % apmērā, bet sagaidāms, ka 2014. gadā pieaugums būs straujāks, sasniedzot 1,7 %. Tas atbilst nelielajam privātā patēriņa un ienākumu apmēram 2013. gada pirmajā pusē, neraugoties uz nodarbinātības pieaugumu, ņemot vērā mājsaimniecību pastāvīgo saistību un aktīvu īpatsvara samazināšanu un piesardzīgu uzkrājumu augsto līmeni. Tomēr darba tirgus prognozes turpina uzlaboties, kam visbeidzot vajadzētu radīt vietējā pieprasījuma un ražošanas apjoma pieaugumu. Dažiem būtiskiem Īrijā ražotiem farmaceitiskajiem produktiem šogad beidzas patents, un tas ir izraisījis eksporta un importa izaugsmes palēnināšanos. Sagaidāms, ka cenu spiediens joprojām būs zems, ņemot vērā ekonomikas lielās rezerves jaudas un fiskālo pasākumu ierobežoto inflācijas ietekmi. Nodarbinātības un sociālā politika. Strukturālās reformas ir uzlabojušas ekonomikas pamatrādītājus, tomēr dažās jomās darbs jāturpina. Nesenajās reformās, kas tika veiktas programmas ietvaros, uzsvars tika likts uz aktivizācijas mehānismu stiprināšanu, padziļināta un plašāka atbalsta sniegšanu darba meklētājiem (īpaši ilglaicīgiem bezdarbniekiem un jauniešiem) un tālākizglītības un apmācības programmu atbilstības un snieguma uzlabošanu, lai veicinātu pārkvalificēšanu un kvalifikācijas celšanu. Darbs pie šo pakalpojumu pakāpeniskas ieviešanas vēl nav pabeigts. Citu programmas ietvaros veikto reformu mērķis ir samazināt veselības aprūpes sniegšanas izmaksas un palielināt tās efektivitāti, reformēt ūdensapgādes nozari un samazināt juridisko pakalpojumu izmaksas, palielinot konkurenci. Grieķija Publiskā sektora finanses. Grieķija turpina gūt vispārēju progresu Otrās ekonomikas stabilizācijas programmas ietvaros, tomēr dažas svarīgas darbības ir aizkavējušās. Ir veikti svarīgi pasākumi, lai panāktu Grieķijas publisko finanšu ilgtspēju. Jaunākās attīstības tendences fiskālajā jomā pamatā ir apmierinošas. Tomēr nepieciešams nodrošināt turpmākus centienus, lai panāktu sākotnējās budžeta bilances izpildi 2013. gadā un nodrošinātu turpmākus budžeta uzlabojumus. Galvenās prioritātes ir publisko ieņēmumu palielināšana un neefektīvās ieņēmumu pārvaldības reformēšana, un ir nepieciešami būtiski centieni, lai panāktu, ka nesen izveidotā pusautonomā ieņēmumu pārvaldība darbojas pilnībā, un lai uzlabotu tās efektivitāti. Turpinās valsts pārvaldes reforma, cita starpā norisinoties diskusijām par cilvēkresursu stratēģiju, mobilitātes shēmas attīstību un atalgojuma sistēmas īstenošanu nolūkā panākt algu izdevumu ilgtspēju. Vairākas svarīgas strukturālās reformas ir īstenotas veselības aprūpes un publisko finanšu pārvaldības jomās. Tomēr daudzās citās jomās joprojām nepieciešamas tālejošas reformas. Finanšu nozare. Nepieciešams apņēmīgi un efektīvi īstenot privatizācijas programmu. Ir pabeigta četru galveno banku rekapitalizācija. Izaugsme un konkurētspēja. Makroekonomiskā perspektīva uzrāda pirmās atgūšanās pazīmes, 2014. gadā prognozējot pozitīvu izaugsmi 0,6 % apmērā. Pēc vairākiem lejupslīdes gadiem 2013. gada pirmajā pusē bija jaušams lejupslīdes vispārējs atslābums un pirmās pazīmes, kas liecināja, ka ir sasniegts cikla zemākais punkts. Darbaspēka vienības izmaksu samazināšanās, ko veicina sekmīgas darba tirgus reformas, uzlabo izmaksu konkurētspēju, tomēr notiekošās produktu tirgu reformas nepieciešams paātrināt un pastiprināt. Ekonomikas stabilizācijas programmā spēcīgs uzsvars likts uz strukturālajām reformām, kas nepieciešamas pareizu apstākļu radīšanai, lai pēc tam, kad ekonomikas ciklā būs iestājies pavērsiens, atjaunotos ieguldījumi, darbavietu pieejamība un ražīgums. Būtiskākās reformas, lai cita starpā veicinātu efektīvu un konkurētspējīgu uzņēmējdarbības vidi, reformētu tiesu sistēmu, attīstītu efektīvas tīkla nozares un pakalpojumus un atvērtu reglamentētās profesijas, ir noritējušas saskaņā ar programmā paredzēto apņemšanos, tomēr vēl jāpieņem politiski lēmumi. Nodarbinātības un sociālā politika. Cīņa ar bezdarbu joprojām ir viena no galvenajām prioritātēm. Grieķija ir īstenojusi apjomīgas darba tirgus reformas, un tagad ir būtiski izvērst nodarbinātības rīcības plāna četrus galvenos pīlārus: sabiedrisko darbu programmu, jauniešu stažēšanās pasākumus ("kuponu shēmu"), valsts nodarbinātības dienesta reformu un arodapmācības un māceklības stiprināšanu. Grieķija cenšas rast veidus, kā pašreizējā budžeta ietvaros uzlabot sociālās drošības sistēmu, piemēram, iekļaujot palīdzības attīstību ilglaicīgiem bezdarbniekiem un līdz 2014. gada janvārim izveidojot garantētā ienākumu minimuma shēmu (izmēģinājuma kārtā). Spānija Publiskā sektora finanses. Spānija ir apņēmusies novērst savu pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2016. gadam. Spānija gūst panākumus, reformējot pensiju sistēmu. 2011. gadā tika pieņemta pakāpeniska likumā noteiktā pensionēšanās vecuma un iemaksu perioda, kas vajadzīgs pilnas pensijas saņemšanai, palielināšana, bet pieeja un stimuli attiecībā uz priekšlaicīgu un daļēju pensionēšanos tika ierobežoti 2013. gada martā. Šā gada beigās ir paredzēts pieņemt likumu par ilgtspējas faktora regulējumu pensiju sistēmā. Ir stiprināta valsts finanšu pārvaldība; ir uzlabota reģionālo budžetu pārredzamība un kontrole; ir samaksāti nokavētie maksājumi un veikti pasākumi, lai mazinātu kavētus maksājumus nākotnē; gada beigās paredzēts pieņemt indeksācijas nepiemērošanas likumu, kas ļaus nepiemērot inflācijas indeksāciju publiskajos līgumos. Kopš 2012. gada ir veikti pasākumi, lai pārbīdītu relatīvo nodokļu slogu uz patēriņu un vides nodokļiem, uzlabotu nodokļu saistību izpildi un samazinātu parādu kropļojošo ietekmi uz iedzīvotāju un uzņēmumu ienākuma nodokļiem. Tomēr ir vajadzīgi papildu centieni un jūlijā tika izveidota neatkarīgu ekspertu grupa, lai īstenotu nodokļu sistēmas vispārējo pārskatīšanu, Finanšu nozare. Joprojām tiek īstenota finanšu nozares programma, kura noslēgsies 2014. gada janvārī. Valsts atbalstu saņemošo banku restrukturizācija jau tiek sekmīgi īstenota, bet atbilstība horizontālās politikas prasībām ir gandrīz pabeigta. Tādējādi ir stiprināta Spānijas banku sektora pārvaldība, kā arī regulējuma un uzraudzības sistēma. Izaugsme un konkurētspēja. Uzņēmējdarbības vides vājie posmi, piemēram, vietējā tirgus segmentācija vai šķēršļi uzņēmējdarbības uzsākšanai pakalpojumu nozarēs kavē darba vietu radīšanu. Tiesību akta projekts ar mērķi veicināt Spānijas iekšējā tirgus darbību (likums par tirgus vienotības garantiju) ir iesniegts parlamentā. Pašlaik notiek apspriešanās par pirmo likuma projektu profesionālo pakalpojumu reformai, tomēr tā izstrādes pabeigšana nenorit saskaņā ar plānu. Nesen pieņemtajā likumā par uzņēmējdarbību iekļauti uzlabojumi regulējumā par uzņēmumu maksātnespēju un elastīgākām uzņēmumu formām. Kopš 2012. gada tika veikti arī pasākumi, lai atvērtu mazumtirdzniecības sektoru un mājokļu īres tirgus kļūtu efektīvāks. Pēc pasākumu veikšanas 2012. gadā iestādes 2013. gada jūlijā ierosināja tiesību aktu kopumu, lai pamatīgi izvērtētu elektroenerģijas nozari un likvidētu ilgstošā elektroenerģijas tarifa deficītu. Ir vajadzīgi papildu centieni, lai risinātu trūkumus attiecībā uz konkurenci transporta sektorā. Spānija veic pasākumus arī savas valsts pārvaldes reformēšanai: 2013. gada februārī valdība nāca klajā ar likuma projektu par pašvaldību reformu (paredzēts, ka parlaments to apstiprinās līdz 2013. gada beigām) un ir uzsākts darbs, lai veiktu plašāku valsts pārvaldes reformu. Nodarbinātības un sociālā politika. Pamatojoties uz iepriekšējām 2010. un 2011. gada reformām, šķiet, ka visaptverošākā 2012. gada reforma līdz ar sociālo partneru vienošanos 2012. gadā ir radījušas apstākļus lielākai darba tirgus stabilitātei. Tomēr ir pāragri spriest par tās ietekmi. Turpinās darbs, lai stimulētu aktīvas darba tirgus politikas, kā arī to saikni ar pasīvām politikām. Tomēr efektīva piemērošana aizņem ilgāku laiku, nekā paredzēts, un koordinācija starp centrālajiem un autonomajiem reģioniem joprojām apdraud efektīvu izpildi. Pasākumi tiek veikti saskaņā ar Jauniešu nodarbinātības un uzņēmējdarbības stratēģiju, lai uzlabotu jauniešu nodarbinātības iespējas. Tiek gatavotas arī reformas PIA uzlabošanai. Līdz šim tikai daži pasākumi ir veikti, lai risinātu nabadzības un sociālās iekļaušanas jautājumus. Francija Publiskā sektora finanses. Lai gan Francija veikusi ievērojamus konsolidācijas centienus, lai panāktu, ka pamata deficīts samazinātos no 7,5 % no IKP 2009. gadā līdz 4,8 % 2012. gadā, tā nav koriģējusi savu pārmērīgo budžeta deficītu 2013. gadā, jo ekonomikas apstākļi bija sliktāki nekā paredzēts, un tāpēc Padome piešķīra divus papildu gadus. Joprojām nav skaidrs, vai iecerētā decentralizācijas reforma dos vispārējai valdībai ievērojamus ietaupījumus. Sagaidāms, ka 2013. gada pensiju reforma veicinās pensiju sistēmas ilgtermiņa stabilitāti, taču tā var būt nepietiekama vidējā termiņā. Paredzētie pasākumi galvenokārt koncentrēti uz ieņēmumiem, jo īpaši saistībā ar sociālā nodrošinājuma iemaksu palielinājumu gan darba ņēmējiem, gan darba devējiem. 2013. gada pensiju reforma arī attiecas tikai uz vispārējo pensiju shēmu un ir nepietiekama, lai pilnībā atrisinātu jautājumus saistībā ar īpašo pensiju shēmu pārskatīšanu. Konkurētspēja un izaugsme. Ir veikti daži pasākumi, lai palielinātu nodokļu sistēmas efektivitāti, samazinot atsevišķus nodokļu izdevumus. Tika īstenoti arī pasākumi, lai samazinātu parāda veidošanas stimulus uzņēmumu nodokļu jomā. Starppatēriņa PVN likmes ieviešana 10 % apmērā 2013. gadā ir paredzēta nodokļu sistēmas vienkāršošanai, taču nesamazinās efektivitātes trūkumu (piemēram, samazinātās restorānu pakalpojumu PVN likmes). Francija ir veikusi dažus pasākumus konkurētspējas uzlabošanai, konkrētāk, 2013. gadā ieviešot nodokļu atlaides konkurētspējas un nodarbinātības jomā. Ir veikti tikai ierobežoti pasākumi konkurētspējas palielināšanai reglamentētās nozarēs. Ar tīkliem saistītās nozarēs Likums par elektroenerģijas tirgu jaunu organizēšanu (NOME likums) samazinās šķēršļus ienākšanai enerģētikas nozarē, un ir uzsākta reforma, kas paredz palielināt dzelzceļa sistēmas efektivitāti. Darba tirgus. 2013. gada jūnijā pieņemtais likums par darbvietu nodrošināšanu ir pasākums darba tirgus darbības uzlabošanai. Tas jo īpaši risina jautājumu par sliktu piekļuvi mūžizglītībai. Tika veikti arī pasākumi vecāka gadagājuma darbinieku un jaunatnes nodarbinātības atbalstam, jo īpaši ar subsidētām darbvietām un apmācību, taču rezultāti bija nevienmērīgi. Pavisam nesen izveidota programma "nākotnes darbvietas" efektīvi atbalsta nodarbinātības iespējas zemu kvalificētiem jauniešiem, savukārt "Paaudžu līgums" līdz šim sniedzis ierobežotus rezultātus. Arī valsts nodarbinātības dienesta reforma tika sākta 2012./2013. gadā. Darba tirgus segmentācija daļēji tika novērsta, palielinot sociālā nodrošinājuma iemaksas, ko veic darba devēji par mazāk nekā trīs mēnešu līgumiem, lai samazinātu īstermiņa līgumu īpatsvaru. Lai saglabātu konkurētspēju, tika ierobežots darba algu pastāvīgs pieaugums, izmantojot darba algu indeksācijas formulu. Drīzumā tiks uzsāktas sarunas starp sociālajiem partneriem par bezdarba pabalstu sistēmu. Ņemot vērā bezdarba līmeni, ir nepieciešamas turpmākas strukturālas reformas darbaspēka izmaksu samazināšanai. Horvātija Saistībā ar pievienošanos ES 2013. gada 1. jūlijā Horvātija brīvprātīgi un neoficiāli piedalījās 2013. gada Eiropas semestrī, 2013. gada aprīlī iesniedzot ekonomikas programmu. Komisijas dienestu darba dokumentā sniegts programmas kvalitātes novērtējums; kurā secināts, ka, neraugoties uz panākto progresu, joprojām saglabājas ļoti nozīmīgas fiskālas un structurālas problēmas. Dokumentā nebija konkrētai valstij adresētu ieteikumu. Publiskā sektora finanses. Iepriekšējos gados fiskālā sistēma Horvātijā tika reformēta ar trim galvenajiem tiesību aktiem, kas stājās spēkā: i) Budžeta likumu (2009), ii) Fiskālās atbildības likumu (2011) un iii) Valdības lēmumu par Fiskālās politikas komitejas izveidi (2011). Kas attiecas uz ieņēmumiem, Horvātija veica pasākumus, lai mainītu nodokļu struktūru tādējādi, ka nodokļi tiek pārcelti no darba uz izaugsmei mazāk traucējošiem nodokļiem, un uzlabotu fiskālo pienākumu ievērošanu ar pasākumiem, kuru mērķis ir novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un uzlabot nodokļu administrēšanas efektivitāti. Kas attiecas uz izdevumiem, tika ierosināti pasākumi to izdevumu efektivitātes un stabilitātes pārskatīšanai, kas saistīti ar sociālo aizsardzību un pensijām. Saskaņā ar iestāžu paziņotajiem datiem vispārējās valdības deficīts Horvātijā 2012. gadā saglabājās 5,0 % apmērā no IKP. Vispārējās valdības budžeta deficīts naudas līdzekļu izteiksmē 2013. gada pirmajos deviņos mēnešos bija gandrīz 4,0 % no IKP – augstāks, nekā tika plānots gadam kopumā (3 %). Vispārējās valdības parāds strauji pieauga kopš 2009. gada, sasniedzot 55,5 % 2012. gadā, un sagaidāms, ka tas turpinās pieaugt. Izaugsme un konkurētspēja. Uzņēmējdarbības vides sliktā kvalitāte un juridiskās sistēmas zemā efektivitāte, kā arī konkurences trūkums galvenajos tirgos ietekmēja Horvātijas ekonomikas izaugsmes iespējas. Iepriekšējos gados Horvātija veica juridiskus, institucionālus un praktiskus pasākumus administratīvā sloga samazināšanai un ieguldījumu stimulēšanai. Tika veikti pirmie pasākumi publiskā sektora administrācijas modernizācijai, tiesu sistēmas efektivitātes uzlabošanai un preventīvu mehānismu ieviešanai cīņai pret korupciju publiskajā sektorā, taču vēl ir vajadzīgi turpmāki pasākumi administratīvās un tiesu spējas uzlabošanai. Līdztekus neefektīvai juridiskajai sistēmai šajā valstī ir zems ieguldījumu līmenis pētniecībā un izstrādē. Jaunā inovācijas stratēģija un paredzētā pārdomātas specializācijas stratēģija ir pareizas ievirzes pasākumi. Nodarbinātības un sociālā politika. Horvātijas darba tirgus potenciāls ir ārkārtīgi maz izmantots – tam ir raksturīgs ilgstošs jauniešu bezdarbs un īpaši nelabvēlīga vecāka gadagājuma personu un sieviešu situācija. Nesen tika uzlabots aktīvā darba tirgus politikas pasākumu aptvērums, tomēr vēl jānovērtē pasākumu efektivitāte. Nolūkā uzlabot arī vājos darba tirgus rādītājus Horvātija pieņēma pirmos grozījumus darba likumā, kas daļēji attiecas uz nodarbinātības aizsardzības tiesību aktiem. Otrais Darba likuma grozīšanas posms, kurā paredzēts ieviest nozīmīgākas izmaiņas nodarbinātības aizsardzības tiesību aktos, pašlaik tiek gatavots, tāpat arī plaša pensiju sistēmas reforma. Sociālā situācija pasliktinās, pakļaujot trešdaļu iedzīvotāju nabadzības riskam. Te ir plašas iespējas sociālās labklājības sistēmas efektivitātes uzlabojumiem, kā arī risinājumiem, kas vērsti pret dažu grupu motivācijas trūkumu atsākt darbu. Sociālās labklājības stratēģija 2011.–2016. gadam un jaunie sociālās labklājības tiesību akti sniedz plašu pamatu sistēmas reformai; tomēr pasākumu ietekme būs atkarīga no to faktiskās īstenošanas. Itālija Publiskā sektora finanses. Kopš 2011. gada īstenotās fiskālās konsolidācijas rezultātā ir novērsts pārmērīgais deficīts. Tomēr valsts parāds joprojām rada būtisku slogu. Tādēļ ir nepieciešama budžeta tendenču cieša uzraudzība, lai nodrošinātu stingru atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam. Nodokļu sistēmas reforma joprojām norit nesaistīti ar kopējo procesu. Pastāvīgajai dzīvesvietai piemērojamais nodoklis 2013. gadā tika samazināts uz pusi, un 2014. gadā to paredzēts aizstāt ar jaunu vietējo pakalpojumu nodokli. Šā jaunā nodokļa pareizai noteikšanai un kadastrālo vērtību pārskatīšanai būs izšķiroša nozīme, lai panāktu īpašuma taisnīgu aplikšanu ar nodokli un nodokļu sistēmas efektivitāti. Neraugoties uz iepriekšējām darbībām un darbībām, kas ieplānotas 2014. gadā, darbaspēka un kapitāla nodokļi Itālijā joprojām ir lieli. Finanšu nozare. Lai stiprinātu Itālijas banku nozari, Itālijas Banka veica mērķtiecīgu aktīvu kvalitātes pārskatīšanu, kas ir pozitīvs solis, neraugoties uz iesaistīto banku ierobežoto reprezentatīvo izlasi. Turklāt tika ierosināts lielāks atvieglojums par komercsabiedrību pašu kapitālu, lai dažādotu finansējuma pieejamību uzņēmumiem. Tomēr uzlabojumi banku korporatīvajā pārvaldībā ir bijuši ierobežoti. Izaugsme un konkurētspēja. Ir veikti daži pasākumi, lai mazinātu administratīvo slogu, vienkāršotu tiesisko regulējumu un uzlabotu uzņēmējdarbības vidi. Tika veikta arī darbība, lai veicinātu tiesu sistēmas efektivitāti un uzlabotu ES fondu pārvaldību, tomēr tai ir nepieciešami tiesiski pēcpasākumi un tā būtu jāizvērš tālāk. Tika ieviestas dažas reformas, lai veicinātu konkurenci pakalpojumu tirgos, tomēr pastāv īstenošanas riski, īpaši attiecībā uz profesionālajiem pakalpojumiem. Pēc tam, kad Konstitucionālā tiesa 2012. gadā noraidīja noteikumus, kas paredzēja tirgus atvēršanu, ir nepieciešami pēcpasākumi, lai rīkotu pieteikumu konkursu par vietējo publisko pakalpojumu sniegšanu. Attiecībā uz tīkla nozarēm tiek veikti pasākumi, lai uzlabotu tirgus piekļuves nosacījumus, īpaši gāzes un transporta nozarē, bet enerģijas cenas joprojām ir ļoti augstas, un infrastruktūras uzlabošana valsts mērogā joprojām ir problemātiska. Nodarbinātības un sociālā politika. Itālijas darba tirgum bijis raksturīgs elastības trūkums un sadrumstalotība. Lai risinātu šīs problēmas, 2012. gadā tika pieņemta reforma, tostarp ietverot ierobežojumus netipiskiem darba līgumiem, jaunus noteikumus par darbinieku atlaišanu un integrētu bezdarba pabalstu shēmu. Tomēr īstenošana norit gausi, piemēram, attiecībā uz valsts nodarbinātības dienestu modernizāciju. 2012. gadā tika panākta vienošanās nolūkā labāk saskaņot algas ar ražīgumu, ko atbalsta ar nodokļu atlaidēm, bet tai ir nepieciešami pēcpasākumi vietējā līmenī. Joprojām ļoti problemātisks ir bezdarbs jauniešu un sieviešu vidū. Vairākos posmos ir pieņemti pasākumi, kas galvenokārt vērsti uz jauniešiem – pēdējie tika pieņemti 2013. gada augustā –, un tagad tie būtu ātri jāīsteno. Situācija izglītības jomā joprojām ir krietni problemātiska (proti, trešā līmeņa izglītības iegūšanas īpatsvars ir zemākais ES, bet NEET īpatsvars ir gandrīz 24 %), tādēļ ir steidzami nepieciešami uzlabojumi. Lai mērķtiecīgāk izmantotu pabalstus nabadzības un sociālās atstumtības problēmu risināšanai, būtisks solis tika sperts 2013. gada augustā, proti, esošā sociālā karte tika attiecināta arī uz visiem dienvidu reģioniem. Tomēr finansējums būs atkarīgs no tā, kā tiks pārplānotas valsts iemaksas ES struktūrfondos. Kipra Publiskā sektora finanses. Kipra pašlaik veic ievērojamu fiskālo konsolidāciju. Korekcija 2013.–2014. gadam pilnībā līdzsvaro izdevumus un ieņēmumus. Kas attiecas uz izdevumiem, ir īstenota 2013. gada pensiju sistēmas reforma, kas ietver pensionēšanās vecuma palielinājumu, motivācijas samazinājumu agrīnai aiziešanai pensijā un samazina dāsnos pabalstus. Tika veikti pasākumi finansējuma struktūras stabilitātes stiprināšanai, un ir paredzams, ka 2015. gada beigās tiks ieviesta valsts veselības aprūpes sistēma. Publiskā sektora finanšu pārvaldības jomā 2013. gada beigās ir jāpieņem vispārējs tiesību akts, kas sniegtu juridisku pamatu saprātīgiem publiskā sektora finanšu pārvaldības principiem, nosakot galvenās procedūras, uzdevumus un atbildības jomas gada budžeta ciklā. Kas attiecas uz ieņēmumiem, ir uzsāktas nodokļu ieņēmumu un publiskās administrācijas reformas, kuru mērķis ir fiskālās disciplīnas uzlabošana, vēršanās pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un publiskā sektora efektivitātes palielināšana tā pienākumu veikšanā, tostarp veicinot publiskā sektora līdzekļu izvietošanu jomās, kuras visvairāk skārusi ekonomikas krīze. Finanšu nozare. Apstākļos, kad strauji samazinājās uzticēšanās banku nozarei, tika pieņemtas vairākas reformas nolūkā pārstrukturēt un samazināt finanšu iestādes un pastiprināt uzraudzību. Konkrētāk, Kipras Centrālā banka tika noteikta kā vienīgā noregulējuma iestāde, Kipras Banka tika rekapitalizēta, un tika apturēta tās noregulējuma procedūra. Iestādes ir sākušas īstenot stratēģiju kooperatīvo kredītu institūciju pārstrukturēšanai, un pirmās apvienošanās jau ir notikušas. Ir pabeigta darba plāna izstrāde Kipras Centrālās bankas kooperatīvo kredītu institūciju uzraudzības integrācijai. Pakāpeniska administratīvo ierobežojumu atcelšana un kapitāla kontrole turpinājās saskaņā ar ceļvedi, par kuru tika vienojušies programmas partneri. Izaugsme un konkurētspēja. Trešās enerģētikas paketes transponēšana, enerģētikas nozares stratēģijas sagatavošana, tiesību aktu saskaņošana ar Pakalpojumu direktīvu, kā arī centieni liberalizēt reglamentētās profesijas ir izaugsmes pastiprināšanas pasākumi, ko pieņēmusi/paredzējusi Kipra. Vēl joprojām ir iespēja veikt papildu pasākumus transporta nozarē, arī nolūkā uzlabot energoefektivitāti un sekmēt privātā sektora ieguldījumus pētniecībā un izstrādē. Nodarbinātības un sociālā politika. Pēc noturīgas nodarbinātības samazināšanās kopš 2009. gada un straujas bezdarba līmeņa palielināšanās Kipra veica pasākumus, kas paredzēti ilgstošajiem un gados jaunajiem bezdarbniekiem, kā arī veidojot pēcvidējās izglītības iestādes, ieviešot jaunu modernu apmācību un izveidojot profesionālās izglītības sistēmu prasmju uzlabošanai. Tomēr ir nepieciešams veltīt vairāk centienu, lai ierobežotu augsto jaunatnes bezdarba līmeni un uzlabotu prasmju pielāgošanu darba tirgus vajadzībām. Kipra ir arī reformējusi algu indeksācijas sistēmu publiskajā sektorā, kam sekojis arī privātais sektors, un reformējusi sociālās labklājības sistēmu, lai uzlabotu neaizsargāto grupu aizsardzību un nodrošinātu atbilstošu līdzsvaru starp labklājības sistēmas ieguvumiem un stimuliem darba atsākšanai. Latvija Publiskā sektora finanses. Plašā fiskālā konsolidācija un valsts izdevumu lielāka efektivitāte, kas tika panākta makroekonomikas korekciju programmas ietvaros, ļāva Latvijai samazināt valsts budžeta deficītu no 8,1 % no IKP 2010. gadā līdz 1,3 % 2012. gadā un izpildīt vidējā termiņa mērķi (VTM) 2012. gadā. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra Latvijā tika atcelta 2013. gada jūnijā. 2014. gada budžets ir pirmais, kas tiks īstenots, pamatojoties uz jauno Fiskālās disciplīnas likumu. Parlaments ir pieņēmis pasākumus nodokļu jomā attiecībā uz ar iedzīvotāju ienākuma nodokli neapliekamo minimumu (vispārīgi un par apgādībā esošām personām) un vides nodokļiem. Finanšu nozare. Vairāku banku privatizācija pēc finanšu krīzes norit sekmīgi, un ir stiprināta finanšu pārraudzība, lai saglabātu nozares stabilitāti; kaut arī tiek veikti īpaši regulatīvie pasākumi un cieši uzraudzīti nerezidentu banku depozīti, joprojām svarīgi ir nezaudēt modrību. Izaugsme un konkurētspēja. Tālejošas reformas ir ierosinātas izglītības un zinātnes nozarē, tostarp izmaiņas augstākās izglītības iestāžu pārvaldībā, veicinot augstākās izglītības un zinātnes internacionalizāciju un ieviešot finansējuma modeli, kas atbalsta kvalitāti, vienlaikus tiek palielināts valsts finansējums augstākai izglītībai. Tomēr šo pasākumu īstenošana nav pavirzījusies uz priekšu, un nav īstenotas reformas studiju virzienu akreditācijas jomā. Latvija ir veikusi būtiskus pasākumus, lai mazinātu civiltiesiskās sistēmas nepilnības, kas negatīvi ietekmē uzņēmējdarbības vidi. Starp veiktajiem pasākumiem ir Tiesas reorganizācija, vairākas civilprocesa reformas, IKT risinājumu īstenošana un pasākumi pārredzamības jomā, publicējot spriedumus. Tiek apspriests likums par mediāciju un grozījumi maksātnespējas likumos. Enerģētikas jomā ir liberalizēts elektrības tirgus, un tiek īstenoti daži pasākumi nolūkā uzlabot energotīklu savienojumus. Tomēr nepieciešami turpmāki pasākumi attiecībā uz gāzes infrastruktūru un tirgiem, īpaši, lai nodrošinātu labi regulētu trešo personu piekļuvi piegādes tīkliem un glabāšanai. Zināms progress ir panākts energoefektivitātes jomā. Nodarbinātības un sociālā politika. Latvija ir samazinājusi darbaspēka nodokļus, un 2014.-2015. gadā ir ieplānoti turpmāki pasākumi darbaspēka nodokļu samazināšanai. Latvija ir palielinājusi aktīva darba tirgus politikas (ADTP) tvērumu un izstrādājusi jaunus ADTP pasākumus, kā arī modernizējusi profesionālās izglītības un apmācības iestādes. Tiek gatavota Jaunatnes garantiju shēma. Iepriekšējais Latvijas lēmums samazināt garantēto minimālo ienākumu līmeni un atcelt centrālo valdības finansējumu bija pretrunā valstij sniegtajiem ieteikumiem. Tomēr, kaut arī lēni, notiek darbs pie sociālās palīdzības reformas, lai uzlabotu sociālās palīdzības mērogu un adekvātumu. Citi pasākumi nabadzības un sociālās atstumtības jomā ietver algas minimuma palielināšanu un īpašus sociālos pakalpojumus personām ar invaliditāti vai palīdzību bērniem ar invaliditāti. Attiecībā uz bērnu nabadzību, kas ir viena no lielākajām Eiropā, Latvija 2013. gadā palielināja ģimenes pabalstu skaitu, un 2014. gadā ir paredzēts to palielināt vēl vairāk. Lietuva Publiskā sektora finanses. Pēdējo trīs gadu laikā ekonomiskā izaugsme ir bijusi viena no augstākajām ES, sekmējot budžeta deficīta samazināšanu. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra tika atcelta 2013. gada jūnijā. Lai arī ir vērojama strukturālā deficīta samazināšanās tendence, tomēr virzība uz VTM sasniegšanu bija nepietiekama minimālo prasību izpildei un būtu jāpastiprina centieni, lai šo virzību turpinātu. Lai arī ir veikti atsevišķi pasākumi, jo īpaši attiecībā uz īpašumu aplikšanu ar nodokli, tomēr kopumā 2012.-2013. gadā nodokļu uzlikšanas jomā nav notikusi būtiska attīstība. Ņemot vērā to, ka Lietuvas nodokļu un IKP attiecība ir viena no zemākajām ES, pastāv iespējas palielināt ieņēmumus. 2013. gada nodokļu pārskata darbības joma ir ierobežota, bet paplašinātās stratēģijas ietekme nodokļu saistību izpildes uzlabošanai ir paredzama drīzāk vidējā termiņā. . Fiskālās stabilitātes tiesību aktu pieņemšana ir atlikta un ir nepieciešama papildu rīcība fiskālās sistēmas stiprināšanai. . 2011. gadā tika noteikta pensionēšanas vecuma pakāpeniska palielināšana. Attiecībā uz papildpensiju uzkrājumiem tiesību aktos 2012. gada beigās tika izdarīti grozījumi. Tomēr vēl jāpieņem tiesību akti par pensiju sistēmas visaptverošu reformu un pasākumiem, lai nodrošinātu ilgāku darba mūžu. Izaugsme un konkurētspēja. Pēdējo gadu laikā Lietuva ir uzlabojusi savu konkurētspēju, pateicoties pastāvīgiem algu samazinājumiem un ārpuscenu konkurētspējas uzlabojumiem. Tomēr attiecībā uz izpēti, inovācijām un izglītības kvalitāti vēl ir liels uzlabojumu potenciāls. Turklāt reformām enerģētikas nozarē (Lietuvas tautsaimniecība ES ir viena no intensīvākajām enerģijas patēriņa un lielu oglekļa emisiju ziņā) būtu jāsamazina lielā atkarība no enerģijas importa. Attiecībā uz enerģētikas tīkliem ir veikti pasākumi, bet to īstenošana ir samērā lēna. Ēku energoefektivitātes jomā Lietuva 2013. gadā ir novērsusi juridiskos šķēršļus īpašu aizdevumu piešķiršanai atsevišķu kategoriju īpašniekiem. Lai arī šis ir solis pareizajā virzienā, tomēr šo pasākumu konkrētu ietekmi vēl ir jānovērtē. Valdība ir ieviesusi valsts uzņēmumu reformas tiesisko regulējumu un būtiski uzlabojusi pārredzamību. Tagad svarīgākais ir nodrošināt visu reformas elementu ieviešanu. Nodarbinātības un sociālā politika. Stāvoklis darba tirgū Lietuvā ir vēl vairāk uzlabojies, bet jauniešu un ilgtermiņa bezdarbs joprojām rada nopietnas bažas. Palielinās kvalificēta darbaspēka trūkums. Valdība ir īstenojusi vairākus pasākumus jauniešu bezdarba mazināšanai, panākot nelielus pozitīvus rezultātus; tiek gatavota Jaunatnes garantiju shēma. Tomēr ADTP pasākumi vēl nav pārskatīti, lai mērķtiecīgāk aptvertu mazkvalificētus un no darba tirgus attālinātus cilvēkus. Arodprakses veicināšana PIA joprojām ir nepietiekama. Darba aizsardzības tiesību akti joprojām ir ierobežojoši: izmaiņas Darba kodeksā bija nelielas un tām nebūs būtiskas ietekmes. Tika īstenotas sākotnējās reformas terminētu līgumu privātajā sektorā liberalizācijas atbalstam, bet tās nav pietiekamas ierobežotā termiņa un tvēruma dēļ. Ir uzsākta naudā sniegtas sociālās palīdzības reformas pasākumu ieviešana, lai uzlabotu mērķtiecīgu novirzīšanu. Vispārējās minimālās algas palielinājumam būtu jāuzlabo strādājošo nabadzības rādītāji un tas varētu mazināt vispārējo nabadzību. Tomēr šie pasākumi nešķiet pietiekami, lai novērstu nabadzību un sociālo atstumtību. Luksemburga Publiskā sektora finanses. Luksemburga ir guvusi panākumus, īstenojot savus fiskālās konsolidācijas centienus ceļā uz vidēja termiņa mērķa sasniegšanu. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai ilgtermiņā nodrošinātu publiskā sektora finanšu ilgtspēju. Ir izstrādāts tiesību akta projekts, ar kuru paredzēts ieviest vidēja termiņa budžeta programmu, tomēr tā pieņemšana kavējas. 2012. gada decembrī pieņemtā pensiju sistēmas reforma uzskatāma tikai par pirmo soli pareizajā virzienā, lai ilgtermiņā nodrošinātu valsts finanšu ilgtspēju. Ir vajadzīgi papildu pasākumi, tostarp tādi, kas saistīti ar ilgtermiņa aprūpi. Luksemburga vēl nav pieņēmusi pasākumus standarta PVN piemērošanas paplašināšanai, kas sekmētu ieņēmumu no patēriņa palielināšanu. Izaugsme un konkurētspēja. Laikposmā no 2008. līdz 2012. gadam nominālās darbaspēka vienības izmaksas Luksemburgā pieauga par gandrīz 16 % — gandrīz divas reizes straujāk nekā kaimiņvalstīs. Tomēr Luksemburgas veiktie pasākumi algu noteikšanas sistēmas uzlabošanai ir bijuši tikai daļēji un uz noteiktu laiku. Luksemburga ir īstenojusi atsevišķus centienus, lai diversificētu ekonomikas struktūru, kas ir ļoti atkarīga no finanšu nozares (ca. 30 % no kopējās pievienotās vērtības).Tomēr ir vajadzīgi turpmāki centieni, jo īpaši lai novērstu Luksemburgas izpētes un inovāciju sistēmas pašreizējos trūkumus. Ar nesen pieņemtajiem tiesību aktiem ir būtiski samazināts regulatīvais slogs saistībā ar profesionālajiem pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem ir vieglāka pieeja. . Šķiet, ka parādu kropļojošā ietekme uzņēmumu nodokļu sistēmā ir veicinājusi uzņēmumu lielu parādu veidošanos, bet nekādi pasākumi šī jautājuma risināšanai vēl nav veikti. Luksemburga nespēj sasniegt savu siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas mērķi un ir vajadzīgi papildu centieni, lai novērstu negatīvo ārējo ietekmi, ko rada zemie nodokļi attiecībā uz energoproduktiem transporta jomā, un uzlabotu sabiedriskā transporta sistēmu. Nodarbinātības un sociālā politika. Luksemburgas izglītības sistēma saskaras ar grūtībām, kas saistītas ar daudzvalodības prasībām, migrantu izcelsmes cilvēku procentuāli lielo daļu iedzīvotāju vidū (43 %) un vajadzību pēc īpašām prasmēm ļoti specializētā darba tirgū ar lielu finanšu nozari. Mazkvalificētu migrantu un jauniešu stāvoklis joprojām ir smags. Luksemburga ir veikusi pasākumus, tostarp izveidojot profesionālās karjeras izvēles centru, nodarbinātības observatoriju, t.s. “atbilst darbam” stimulus un “Jaunatnes garantiju“, kas ir vērsti pareizajā virzienā. Tomēr šo pasākumu ieviešana vēl ir tikai daļēja. Šobrīd tiek gatavota vidusskolas sistēmas reforma. Ņemot vērā gados vecāku darbinieku nodarbinātības līmeni, ar pensiju reformas starpniecību ir ieviesti finansiāli atvieglojumi darba dzīves pagarināšanai. Ungārija Publiskā sektora finanses. Ungārijas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra tika atcelta 2013. gada jūnijā, un pēc tam iestādes attiecībā uz bilanci pieņēma nedaudz ekspansīvu fiskālās politikas nostādni. Komisijas fiskālā prognoze 2014. gadam atbilst tieši Līguma atsauces vērtībai (3 % no IKP) ar ievērojamiem deficīta pieauguma riskiem. Turklāt jaunākie lēmumi fiskālās politikas jomā neliecina par jebkādu pavērsienu uz izaugsmi veicinošāku fiskālo stratēģiju. Daži pasākumi ir veikti fiskālās pārvaldības stiprināšanas jomā, tomēr nepieciešami turpmāki centieni. Finanšu nozare. MVU kreditēšana ir pieaugusi, un ir samazinājusies nozares atkarība no ārvalstu valūtās izteiktiem (FX) aizdevumiem, pateicoties Centrālās bankas Izaugsmes finansējuma shēmai (IFS). Tomēr šai shēmai var būt būtiskas fiskālās izmaksas vidējā termiņā. 2013. gadā atkal tika palielināti īpašie nozares nodokļi finanšu nozarē. Turklāt valdība pašlaik plāno jaunu atbalsta shēmu mājsaimniecību kredītiem, kas izteikti ārvalstu valūtās, un ar to saistītās izmaksas varētu vēl vairāk samazināt kredītu pieejamību bankās. Pārraudzības iestāde ir apvienota ar Magyar Nemzeti Bank (MNB), kam vajadzētu palielināt tās ārkārtas pilnvaras un makrouzraudzības un mikrouzraudzības mehānismu integrāciju. Attiecībā uz ieguldījumu portfeļa sanāciju netika pieņemti nekādi jauni pasākumi, kaut arī ienākumus nenesošu aizdevumu daļa banku nozares bilancē ir visai liela (gandrīz 20 %) papildus lielajai restrukturēto aizdevumu daļai. Izaugsme un konkurētspēja. Ungārijas ekonomikas izaugsme bijusi vājāka nekā tās līdziniecēm šajā reģionā (PL, CZ, SK), kam par iemeslu bija saistību un aktīvu īpatsvara samazināšana parādu apgrūtinātās nozarēs un uzņēmējdarbības vides pasliktināšanās. Pēdējās iemesls lielā mērā ir neprognozējamība, valdības politikas traucējošā ietekme, paredzot arvien vairāk ierobežojumu ieguldītājiem, un uzņēmuma ienākuma nodokļa kvalitāte, īpaši finanšu nozarē. Līdz šim nav veikti nekādi pasākumi, lai īstenotu ieteikumus saistībā ar uzņēmējdarbības vidi. Nodarbinātības un sociālā politika. Darbaspēka tirgus atpaliek no ES vidējiem rādītājiem, un nodarbinātības rādītāji kopumā ir zemi. Lielākās bažas rada bezdarbs jauniešu vidū un ilgtermiņa bezdarbs. Tiek gatavota Jaunatnes garantiju shēma. Plaša mēroga sabiedrisko darbu programmas, ko valdība ieviesa 2011. gadā, ir palīdzējušas ierobežot bezdarbu, taču to ilgtermiņa ietekme uz nodarbinātību vēl nav zināma. Plānotais aktivizēšanas aspekts ir solis pareizā virzienā, tomēr tas ir vienreizējs pasākums. Mūžizglītības programmu ietekme vēl nav zināma. Joprojām tiek tikai gatavotas stratēģijas priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas novēršanas, mūžizglītības un augstākās izglītības jomās. Valdība ieviesa mērķtiecīgus sociālo iemaksu samazinājumus, lai palielinātu darbaspēka pieprasījumu atvērtajā darba tirgū, taču šā pasākuma ietekme vēl nav jūtama. Neraugoties uz kopējā aktīvā darbaspēka mēreno pieaugumu, nabadzība un sociālā atstumtība palielinās, un liels skaits cilvēku saskaras ar materiālām grūtībām. Tās vēl vairāk padziļināja bezdarbnieku pabalstu ilguma un apmēra un tādējādi sociālās palīdzības pabalstu naudā samazinājums un atbilstības kritēriju ierobežojumi. Malta Publiskā sektora finanses. Malta plāno 2013. gadā samazināt savu vispārējās valdības budžeta deficītu līdz 2,7 % no IKP, bet Komisijas rudens prognozē paredzēts, ka šis rādītājs būs 3,4 % no IKP. Malta ir paziņojusi pasākumus nodokļu saistību izpildes uzlabošanai un cīņai pret izvairīšanos no nodokļu nomaksas, bet šo pasākumu ieviešana joprojām turpinās. Joprojām ir jārisina problēmas, kas saistītas ar parādu kropļojošo ietekmi uzņēmumu nodokļu sistēmā. Gada beigās ir gaidāma finanšu sistēmas reforma. Maltas publiskā sektora finanšu ilgtspēja ilgtermiņā joprojām ir problemātiska, jo paredzamais ar sabiedrības novecošanos saistīto izdevumu pieaugums joprojām krietni pārsniedz ES vidējo rādītāju. Attiecībā uz pensiju sistēmas reformu pašreizējie pensionēšanās vecuma palielinājumi ir pārāk pakāpeniski un nav saistīti ar paredzamo mūža ilgumu. Malta plāno to kompensēt ar citiem īstermiņa un vidēja termiņa pasākumiem, piemēram, palielinot sieviešu un gados vecāku darbinieku nodarbinātības līmeni (aktīvās novecošanas stratēģija gaidāma gada beigās), tomēr trūkst ilgtermiņa risinājuma. Veselības aprūpes izdevumi šo uzdevumu apgrūtina. Iestādes ievieš virkni pasākumu, lai uzlabotu sistēmas piemērotību, bet to finansiālā ietekme ir neskaidra. Finanšu nozare. Iestādes plāno pārskatīt divus banku regulējumus, kas attiecas uz uzkrājumu veidošanu bezcerīgiem parādiem un koncentrācijas risku. Šie regulējumu projekti vēl tiek apspriesti un sākotnējais termiņš jau tika nokavēts. Uzraudzības uzlabošanai iestādes izveidoja Kopējo finanšu stabilitātes padomi un ir iesniegušas attiecīgus grozījumus Likumā par Maltas centrālo banku. Izaugsme un konkurētspēja. Tiek izstrādāti plāni, lai deversificētu enerģijas piegādes, pārveidojot pašreizējo šķidrā kurināmā spēkstaciju tā, lai to darbinātu ar gāzi, kā arī uzbūvējot jaunu SDG spēkstaciju. Tāpat tiek veidots elektroenerģijas savienojums ar Itāliju, bet tā pabeigšana kavējas. Atjaunojamo energoresursu jomā ir ieviesti atbalsta mehānismi, bet tika konstatētas problēmas saistībā ar plānotu svarīgu vēja ģeneratoru parku attīstīšanu. Daži ierobežoti pasākumi ir ieviesti, lai risinātu problēmas transporta sektorā, bet izvēle par labu sabiedriskajam transportam, kā plānots atbilstoši īstenotajai reformai, ir bijusi pieticīga. Kopumā ir nepieciešami papildu centieni energoefektivitātes jomā. Malta ievieš elektroniskā iepirkuma sistēmu ar mērķi palielināt publisko iepirkumu efektivitāti un 2013. gadā tika uzsākta tiesu sistēmas reforma. Nodarbinātības un sociālā politika. Lai arī joprojām ļoti zems, tomēr sieviešu nodarbinātības līmenis palielinās. Kopš 2011. gada ir īstenoti pasākumi (piemēram, sabiedrisko un privāto bērnu aprūpes un pēcskolas dienas centru atvēršana), lai gan to sasniedzamība un pieejamība joprojām ir aktuāls jautājums. Tika pagarināts grūtniecības un dzemdību atvaļinājums, kā arī ieviesti jauni ienākumu nodokļa atvieglojumi vecākiem, kuri strādā. Priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas rādītājs joprojām ir augsts, bet šīs problēmas risināšanai ir ieviesti attiecīgi pasākumi. Ir paredzēti pasākumi, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar darba meklētāju un neaktīvo personu rakstpratību, mūžizglītību un reintegrāciju darba tirgū, tādējādi papildinot pašreizējo arodprakses un profesionālās izglītības sistēmas reformu. Maltas dzīves dārdzības korekcijas mehānismam ir īpašas iezīmes, kas šķietami mīkstina tā negatīvo ietekmi. Tomēr Malta ir aicināta cieši uzraudzīt tā ietekmi un būt gatavībā to attiecīgi reformēt. Nīderlande Publiskā sektora finanses. Arī vājās ekonomiskās attīstības dēļ Nīderlandei ir bijis pārmērīgs budžeta deficīts kopš 2009. gada. Saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozi ekonomika saruka par 1,2 % 2012. gadā un ir paredzams, ka tā saruks par 1 % 2013. gadā — pirms neliela pieauguma 2014. gadā. Nīderlande ir pieņēmusi pirmā līmeņa pensiju reformas. Otrā līmeņa un ilgtermiņa aprūpes reformas vēl ir jāpieņem. Paredzams, ka pasākumi pensiju fondu darbības uzlabošanai samazinās fiskālās subsīdijas šai sistēmai, tai pat laikā sekmējot gados vecāku cilvēku nodarbināmību. Finanšu nozare. Ņemot vērā būtiskus strukturālus Nīderlandes mājokļu tirgus kropļojumus, ir vajadzīgas papildu reformas arī tādēļ, lai ierobežotu tā ietekmi uz plašāku ekonomiku, kas kavē atveseļošanos. Kopš 2013. gada aprīļa ir īstenoti vairāki pasākumi. Daži no šiem pasākumiem attiecas uz mājokļu finansējuma fiskālā režīma pielāgojumiem. Pakāpeniskā pāreja uz nodokļu atskaitījumu ierobežošanu par hipotekāro kredītu procentu maksājumiem un amortizēšanas stimulu palielināšanu ir lietderīga, taču šā pasākuma ieviešana ir pārāk lēna. Nesen ieviestā īres maksas diferenciācija pēc ieņēmumiem sociālo mājokļu segmentā ir atzinīgi vērtējams solis, bet tā ietekme vēl ir jānovērtē. Izaugsme un konkurētspēja. Ir veiktas strukturālas reformas, bet kopš 2012. gada piemērots brīdis šādām ļoti vajadzīgām reformām, šķiet, ir pagājis. Ekonomikai sarežģītajā laikā, palielinoties bezdarbam, ir vajadzīgi jauni centieni, lai palielinātu Nīderlandes ekonomikas izaugsmes potenciālu. Nīderlande ir paaugstinājusi savu pozīciju 2013. gada Inovācijas savienības rezultātu pārskatā, ierindojoties grupā “Inovāciju ieviesēji”, kuras rādītāji pārsniedz vidējos rādītājus. Vairāki pasākumi ir paziņoti, tiek īstenoti un tika atzīti par soļiem pareizajā virzienā. Līdz ar to ieteikums attiecībā uz konkurētspēju un pētniecību un izstrādi 2013. gadā tika atcelts. Lai arī valsts finansējums izglītībai ir šķietami pasargāts no budžeta samazināšanas, tomēr ir apdraudēts finansējums beznosacījumu fundamentālajiem pētījumiem. 2012. un 2013. gadā tika veikti pasākumi, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, taču atsevišķās jomās ir iespējas veikt turpmākus uzlabojumus. Nodarbinātības un sociālā politika. Nesen stāvoklis Nīderlandes darba tirgū ir pasliktinājies. Pasākumi ar mērķi palielināt līdzdalību darba tirgū ietver palielinātas nodokļa atlaides darbaspēkam un nodokļu atvieglojumu pakāpenisku samazināšanu personām, kuras ir otrie pelnītāji mājsaimniecībā Turklāt tika paredzēts palielināt darbaspēka mobilitāti, izvērtējot nodarbinātības aizsardzības tiesisko regulējumu un bezdarbnieku pabalstu piešķiršanas ilgumu, kā arī īstenojot pasākumus konkrētu personu grupu integrācijai darba tirgū. Valdība 2012. gada beigās ierosināja vairākas reformas attiecībā uz sociālekonomisko politiku. Joprojām jāīsteno paredzētie pasākumi attiecībā uz bezdarba pabalstu shēmu, nodarbinātības aizsardzības / atlaišanas tiesisko regulējumu un jauno Līdzdalības aktu. Tomēr šos pasākumus ir paredzēts ieviest pakāpeniski. Darba tirgus darbības uzlabošanai ir vajadzīgas papildu reformas. Austrija Publiskā sektora finanses. Austrija ir sekmīgi samazinājusi tās vispārējās valdības budžeta deficītu un pašlaik strādā pie tā, lai sasniegtu vidēja termiņa budžeta mērķi, jo vēl jāuzlabo gada strukturālā korekcija. Pienākumu pārklāšanās federālā, reģionālā un vietējā līmenī, kā arī nekonsekvence attiecībā uz atbildību par finansēšanas un izdevumu jautājumiem joprojām ir uzdevums, kas ir jārisina. Šī situācija patiešām var apdraudēt dažas reformas, kas pašlaik tiek īstenotas, piemēram, paredzēto sistēmu attiecībā uz izdevumiem veselības aprūpes sistēmā. Finanšu nozare. Ir uzsākta (daļēji) nacionalizēto banku pārstrukturēšana, taču ir vajadzīga turpmāka rīcība, un ir cieši jāuzrauga budžeta riski. Izaugsme un konkurētspēja. Ir vajadzīgs veltīt vairāk centienu konkurences un pakalpojumu sniegšanas veicināšanai, tostarp novēršot pārmērīgus šķēršļus pakalpojumu sniedzējiem un pārskatot, vai pašreizējos ierobežojumus reglamentētās profesijās pamato vispārējās intereses. Konkurences likuma reforma pašlaik tiek īstenota, taču saglabājas bažas par pārāk ierobežotu resursu piešķiršanu federālajai konkurences iestādei. Turklāt Austrija, lai gan kopš 2012. gada ir piešķīrusi dažus papildu budžeta resursus, vēl nav veikusi visus pasākumus, kas tika prasīti, lai nodrošinātu to, ka lielākam skaitam studentu ir piekļuve augstas kvalitātes, piemērotām mācībām un viņi sekmīgi var pabeigt savas studijas. Nodarbinātības un sociālā politika. Austrija ir veikusi pasākumus, lai vidējā termiņā pastiprinātu vecāko darba ņēmēju līdzdalību darba tirgū un ierobežotu agrīnu darba tirgus atstāšanu. Šo pasākumu īstenošana un un to efektivitāte prasa ciešu uzraudzību. Nekādi pasākumi netika veikti, lai savstarpēji pielāgotu ar likumu noteikto sieviešu un vīriešu pensionēšanās vecumu. Darbaspēka slogs saistībā ar efektīvu nodokļu uzlikšanu un sociālā nodrošinājuma iemaksām joprojām saglabājas augsts, un nav veikti nekādi pasākumi, lai pārceltu nodokļu slogu no zemu ienākumu darba uz tādu nodokļu bāzi, kam būtu mazāk negatīva ietekme uz izaugsmi. Tika veikti daži pasākumi, lai palielinātu sieviešu līdzdalību darba tirgū. Tika pagarināts bērnu aprūpes un ilgtermiņa aprūpes pakalpojumu ilgums, lai gan budžeta piešķīrumi nešķiet pietiekami vērienīgi, lai apmierinātu augošo pieprasījumu. Tika veikti daži pasākumi, lai risinātu jautājumu par migrantu izcelsmes iedzīvotāju līdzdalību darba tirgū, piemēram, saistībā ar valodu apguves stratēģiju, un lai uzlabotu rezultātus izglītības jomā, jo īpaši nelabvēlīgā situācijā esošu jauniešu vidū. Progress ir lēns, un ir vajadzīga šo pasākumu efektivitātes cieša uzraudzība. Polija Publiskā sektora finanses. Lai nodrošinātu atbilstību ieteikumam, kas sniegts saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, — 2014. gadā panākt budžeta deficītu 3 % apmērā no IKP — Polija paziņoja par turpmākiem fiskāla rakstura pasākumiem, kuri galvenokārt attiecas uz pensiju sistēmu, finanšu sistēmu, nodokļu saistību izpildi, kā arī nodokļu ieņēmumu pasākumiem.Polija neierobežoja līdz minimumam izaugsmi veicinošu izdevumu samazinājumus, jo deficīta mazināšanas centienu būtiska daļa pēdējos gados ir radusies no ieguldījumu samazināšanas. Fiskālo noteikumu reforma ir uzsākta, bet vēl nav īstenota. Nodokļu saistību izpilde joprojām ir problēma. No 2013. gada Polija ir uzsākusi pakāpenisku likumā noteiktā pensionēšanās vecuma palielināšanu līdz 67 gadiem. Tai pat laikā īpaša lauksaimnieku sociālā nodrošinājuma shēma un īpaša pensiju sistēma ogļračiem netika reformēta. Attiecībā uz izmaksu efektivitāti veselības aprūpes jomā Polija informēja par dažiem pasākumiem, kas saistīti ar Valsts veselības fonda pārvaldību. Daži pasākumi sociālās politikas mērķtiecības uzlabošanai ir paredzēti regulējuma par sociālo aprūpi projektā. To ietekme tomēr būs vēl jānovērtē, pamatojoties uz gala tiesību normām. Izaugsme un konkurētspēja. Zinātnes un augstākās izglītības reforma ir bijis solis pareizajā virzienā, bet Polijas uzņēmumu rezultāti inovācijas jomā joprojām ir vāji. Līdz šim veiktie pasākumi, lai palielinātu uzņēmumu ieguldījumu apjomu pētniecībā un izstrādē, kā arī inovācijas uzņēmumu iekšienē nav devuši nepārprotamus uzlabojumus un valsts instrumenti inovāciju atbalstam nav pietiekami mērķtiecīgi. Tādi efektīvi instrumenti kā pašreizējie nodokļa atvieglojumi tiek izmantoti ļoti reti, bet uzlabojumi vai alternatīvas nodokļu shēmas netiek pētītas. Lielākā daļa no pasākumiem enerģētikas sektorā ir vēl tikai sagatavošanas posmā. Tomēr atsevišķi centieni ir īstenoti gan elektroenerģijas, gan gāzes sektorā, uzsākot dažus projektus elektrotīklu un 2013. gadā izveidotās gāzes tirdzniecības platformas attīstības un uzlabošanas jomā. Energoefektivitātes jomā valdība ir modernizējusi sabiedriskās ēkas. Neskatoties uz dažiem centieniem, dzelzceļa ieguldījumu projekti joprojām ievērojami kavējas, bet dzelzceļa regulators ir nostiprināts. Polija ir izstrādājusi nopietnu reformu plānu, lai likvidētu vai samazinātu kvalifikācijas prasības līdz pat 230 profesijām, un pirmie tiesību akti ir jau stājušies spēkā. Polija vēl nav rīkojusies, lai tieši reaģētu uz ieteikumiem saistībā ar atkritumu un ūdens resursu apsaimniekošanu, kā arī platjoslas tīkla pārklājuma palielināšanu. Nodarbinātības un sociālā politika. Ir īstenota virkne centienu jauniešu bezdarba samazināšanai. Valdība ir ieviesusi vairākas reformas izglītības un apmācības jomā. Tiek gatavoti papildu pasākumi, kas vērsti uz nodarbinātības politikas mērķtiecīguma uzlabošanu, jo īpaši attiecībā uz jauniešiem. 2013. gada septembrī tika pieņemta mūžizglītības stratēģija. Tomēr ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai uzlabotu māceklības un apmācību darbavietā pieejamību. Polija veica tikai nenozīmīgus pasākumus, lai mazinātu darba tirgus segmentāciju un strādājošo nabadzību. Bērnu aprūpes vietu skaits pieaug, bet bērnudārzu piedāvājums joprojām ir pārāk mazs, lai būtiski palielinātu sieviešu līdzdalību darba tirgū. Joprojām ir nepieciešams veikt pastāvīgu un pamatotu lauksaimnieku sociālās nodrošinājumu sistēmas (KRUS) reformu. Portugāle Publiskā sektora finanses. Pēdējo trīs gadu laikā ir uzlabojusies fiskālā konsolidācija, sasniedzot fiskālās konsolidācijas rādītāju 5,1 % apmērā no IKP. Saskaņā ar Komisijas 2013. gada rudens prognozi paredzams, ka vispārējās valdības budžeta deficīts 2013. gadā būs 5,95 % no IKP. Valdība ir apstiprinājusi savu mērķi budžeta deficītam 4 % apmērā no IKP 2014. gadā, kam pamatā ir pastāvīgi konsolidācijas pasākumi. Fiskālā konsolidācija 2013. gadā ietver iedzīvotāju ienākuma un īpašuma nodokļa palielinājumus, un aktīvākuatsevišķu valsts izdevumu pārskatā paredzēto pasākumu īstenošanu. Saskaņā ar Konstitucionālās tiesas lēmumiem valsts sektorā nodarbinātajiem un pensionāriem 2013. gadā tika atjaunoti divi prēmiju maksājumi, kuri tika atcelti 2012. gadā. Valsts sektora reformas turpina stiprināt valsts finanšu pārvaldību, cīņu pret izvairīšanos no nodokļu nemaksāšanas, valsts uzņēmumu restrukturizāciju, kā arī samazina publisko un privāto partnerību izmaksas. Finanšu nozare. No Ekonomisko korekciju programmas sākuma Portugāles bankas ir ievērojami uzlabojušas kapitāla rādītājus un ar līdzsvarotāku finanšu struktūru un pieejamu likviditāti tās ir izdevīgā pozīcijā, lai izturētu īsus nenoteiktības laikposmus un var izturēt potenciālu turpmāku aktīvu kvalitātes samazināšanos. Finanšu nozare turpināju savu saistību un aktīvu īpatsvara samazināšanu paātrinātā tempā, pastāvot mazam aizdevumu pieprasījumam, un 2013. gada otrā ceturkšņa beigās sasniedza aizdevumu un noguldījumu attiecību 122 % apmērā. Tiek īstenoti pasākumi, lai nodrošinātu pietiekamu finansējumu dzīvotspējīgiem maziem un vidējiem uzņēmumiem, tostarp ierosmes veicināt finanšu resursu diversifikāciju. Izaugsme un konkurētspēja. Strukturālo reformu ekonomikas korekciju programmas plāna izpildē vērojama laba virzība. Būtisks progress ir panākts tādās jomās kā tiesas, tīklu nozares, mājokļi, pakalpojumi un reglamentētās profesijas. Lai arī ar kavēšanos, tomēr ir gūti panākumi uzņēmējdarbības šķēršļu nojaukšanā, mazinot administratīvo slogu un izmantojot licencēšanas procedūras. Joprojām ir vajadzīgs lielāks progress, lai transporta sektors kļūtu ilgtspējīgāks un būtu atvērts konkurencei, jo īpaši ostās. . Ir pieņemti daži svarīgi pasākumi, lai uzlabotu uzņēmējdarbības sektora likviditātes nosacījumus, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU). Nodarbinātības un sociālā politika. Nodarbinātība ir izteikti mazinājusies no ekonomiskās krīzes sākuma, nodarbinātības rādītājam krītoties no 73,1 % 2008. gadā līdz 66,5 % 2012. gadā. Lai arī stāvoklis darba tirgū nesen ir uzlabojies, bezdarba līmenis joprojām ir augsts, jo īpaši jauniešu vidū. Kā daļa no ilgtermiņa stratēģijas darba vietu radīšanai tika īstenotas šādas reformas: elastīgāki darba koplīguma slēgšanas noteikumi; būtisks atlaišanas pabalstu samazinājums; bezdarbnieku pabalstu samazināšana, lai stimulētu atgriešanos darba tirgū; izmaiņas darba laika režīmā un reformas ADTP un PIA, lai mazinātu darbaspēka prasmju neatbilstību. Svarīgi pasākumi ir pieņemti arī izglītības jomā. Rumānija Publiskā sektora finanses. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra attiecībā uz Rumāniju tika izbeigta 2013. gada jūnijā. Fiskālā pārvaldība ir stiprināta ar Fiskālās atbildības likumu, Fiskālās padomes izveidošanu, pensiju reformu un budžeta izstrādes procesa uzlabošanas pasākumiem. Tomēr joprojām ir aktuāla problēma, kas saistīta ar valdības kavētiem maksājumiem, kā arī veselības aprūpes sistēmas fiskālo stabilitāti un efektivitāti. Vēl problemātiska ir nodokļu saistību izpilde, radot būtiskus ieņēmumu iztrūkumus, jo īpaši ar PVN un darbaspēka nodokļiem saistītās jomās. Finanšu nozare. Ir veikta virkne pasākumu finanšu nozares stiprināšanai: uzlabota banku noregulējuma sistēma un stiprināti noguldījumu garantiju fondi; visā banku sektorā tika ieviesti starptautiski atskaišu sniegšanas standarti un pieņemti pasākumi, lai vēl vairāk atturētu nenodrošinātus patērētājus un MVU aizņemties ārvalstu valūtā. Pašreizējā aktīvu kvalitātes pasliktināšanās tiek risināta ar jauniem pasākumiem. Izaugsme un konkurētspēja. Rumānijai ir būtiskas konkurētspējas problēmas: zema un vidēji attīstīta līmeņa tehnoloģiju sektoru pārsvars; zems valsts un privāto ieguldījumu līmenis pētniecībā un izstrādē; zems darba ražīgums rūpniecībā un pakalpojumu jomā, kā arī uzņēmumu izaugsmes grūtības. Tiek izstrādāta Valsts konkurētspējas stratēģija, aptverot visu šo politiku jomas. Valsts uzņēmumu restrukturizācija, to pārvaldības un darbības uzlabošana, jo īpaši transporta un enerģētikas sektorā, ir bijusi lēna. Vāja valsts pārvalde joprojām ir galvenā problēma izaugsmei un konkurētspējai, kavējot ES fondu apguvi. Rīcības plāni, ka izstrādāti, lai uzlabotu valsts pārvaldes efektivitāti, tiek ieviesti lēni. Līdz 2013. gada beigām tiek gatavota stratēģija valsts pārvaldes stiprināšanai. Valsts prioritāšu rīcības plāna veiksmīga izpilde ES fondu apguves palielināšanai ir bijusi ļoti ierobežota, lai gan ES fondu apguves rādītājs ir uzlabojies. Nodarbinātības un sociālā politika. Kopējais bezdarba rādītājs Rumānijā ir salīdzinoši zems, taču pieaugošs (7,5 % 2013. gada septembrī). Tomēr jauniešu bezdarba rādītājs ir augsts (23 %), bet kopējais nodarbinātības rādītājs 2012. gadā bija tikai 63,8 %. 2013. gadā Rumānijas iestādes ir īstenojušas valsts plānu jauniešu nodarbinātības veicināšanai. Tiek gatavota valsts nodarbinātības stratēģija 2013-2020. gadam, pievēršot uzmanību jauniešiem, gados vecākiem darbiniekiem, lauksaimniecībā nodarbinātajiem, sievietēm un neaizsargātām grupām. Lai cīnītos ar nedeklarētu nodarbinātību, kopš 2011. gada tiek izstrādāts likums par darbiem, kurus veic gadījuma darbos nodarbinātie. Nabadzības samazināšana joprojām ir galvenā problēma Rumānijā. 2011. gadā uzsāktajai sociālās palīdzības reformai būtu jāpalīdz palielināt sociālās palīdzības pabalstu efektivitāte un lietderīgums. Slovēnija Publiskā sektora finanses. Slovēnija ir apņēmusies novērst pārmērīga budžeta deficītu līdz 2015. gadam. Finanšu sistēmā tiek veiktas papildu izmaiņas pēc 2013. gada maijā pieņemtā konstitucionālā grozījuma, ar kuru nosaka pamatu vispārējās valdības budžeta sabalansētībai/pārpalikumam. Ar pēdējo pensiju reformu izdevumi pensijām ir stabilizēti tikai līdz 2020. gadam, un pēc tam ir paredzams, ka izdevumi pensijām būtiski pārsniegs ES vidējo rādītāju. Valdība ir izveidojusi darba grupu, lai izvērtētu turpmākas reformas iespējas. Ņemot vērā sabiedrības novecošanu, ilgtspējas grūtības ilgtermiņā arī izriet no paredzamā pieprasījuma pēc ilgtermiņa aprūpes un ar to saistītiem izdevumiem. 2013. gada maijā valdība paziņoja par nodomu stiprināt sabiedrības sniegtu ilgtermiņa aprūpi un jaunu Akta par ilgtermiņa aprūpi pieņemšana ir paredzēta 2014. gada pirmajā pusē. Finanšu nozare. Vairākas Slovēnijas bankas bankas saskārās ar grūtībām saistībā ar to kapitāla rezervēm, kas ir salīdzinoši nelielas, un fiskālo stabilitāti būtiski apdraud kapitāla trūkuma izraisīta banku atkarība no valsts. 2013. gada augustā Slovēnijas banka uzsāka neatkarīgu Aktīvu kvalitātes novērtējumu un stresa pārbaudi, aptverot gandrīz 70 % banku sektora. Šī pārbaude joprojām tiek veikta un to paredzēts noslēgt 2013. gada beigās. Jaunais Banku aktīvu pārvaldības uzņēmums kopumā ir gatavs aktīvu saņemšanai, lai atvieglotu banku bilanci. Slovēnijas iestādes ir spērušas pirmos soļus, lai līdz 2013. gada beigām pārskatītu banku tiesisko regulējumu un stiprinātu uzraudzību, pārredzamību un statistiskās informācijas sniegšanu. Izaugsme un konkurētspēja. Augstākās tiesas sniegtie dati, šķiet, apstiprina, ka tiesu sistēmas efektivitātē joprojām ir vērojamas atsevišķas pozitīvas tendences. Tiesiskais regulējums attiecībā uz nefinanšu uzņēmumu ārpustiesas finansiālo pārstrukturēšanu tiek gatavots, bet 2013. gada septembris (KVAI minētais termiņš) ir nokavēts. Septembra vidū tika izveidota ekspertu darba grupa ar mērķi iekļaut ārpustiesas pārstrukturēšanu maksātnespējas procesā un oktobrī valdība pieņēma jaunus grozījumus maksātnespējas likumā. Finanšu ministrija septembrī ir izstrādājusi jaunu tiesību akta projektu Pārvaldības iestādes (Slovenia Sovereign Holding) izveidošanai, kurai paredzēts kļūt par instrumentu netiešo valsts kapitāldaļu īpašumtiesību konsolidācijai un papildaktīvu privatizācijas veicināšanai. Tomēr termiņš valsts īpašumā esošo aktīvu klasifikācijai (2013. gada septembris) ir nokavēts. 2012. gada starpministriju sadarbība ar mērķi pilnveidot Slovēnijas daudzās reglamentētās profesijas nav notikusi kopš 2013. gada maija. Jaunā neatkarīgā Konkurences aizsardzības aģentūra ir stiprināta ar papildu personālu, tomēr tās darbību kavē ierobežotie finanšu resursi, ko vēl vairāk pastiprina paredzamie budžeta samazinājumi 2014. gadam. Nodarbinātības un sociālā politika. Saistībā ar darba tirgus reformām ir izveidota darba grupa, kuras uzdevums ir līdz 2014. gada martam ziņot par 2013. gada reformas īstenošanu un ietekmi. Tiek izstrādāts jauns studentu darba regulējums ar mērķi saglabāt elastīgumu, ieviešot sociālā nodrošinājuma iemaksas kropļojumu mazināšanai, kas jāpapildina ar pasākumiem izglītības jomā, lai ierobežotu pieeju studenta statusam. Tiek pārskatīts tiesību akts par minimālo algu un tiks sāktas konsultācijas ar sociālajiem partneriem. Pavisam nedaudzi pasākumi ir veikti, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar prasmju neatbilstību. Slovēnija ir izstrādājusi un īstenojusi atsevišķus jaunus pielāgotus aktīvā darba tirgus politikas pasākumus, kuru lietderību būs cieši jāuzrauga. Slovākija Publiskā sektora finanses. Slovākija uzsāka intensīvus konsolidācijas centienus, lai novērstu pārmērīgo budžeta deficītu līdz 2013. gadam. Ciktāl šie centieni balstās arī uz vienreizējiem pasākumiem, tie būs jāaizstāj ar strukturētākiem pasākumiem nākotnē, lai nodrošinātu šādu korekciju ilgtspēju. Pēdējos gados valdības ieguldījumi un izdevumi izglītībā (procentuālā izteiksmē no IKP) ir samazinājušies un budžetā ieplānots, ka tie turpinās samazināties, kas ir liecība tam, ka ir grūtības pildīt ieteikumā minēto attiecībā uz izaugsmi veicinošu izdevumu saglabāšanu. 2012. gada pensiju reforma vairoja tās ilgtspēju ilgtermiņā, taču tā joprojām ir plānota ar deficītu ilgtermiņā. Paredzētās reformas veselības aprūpes sistēmā līdz šim nav virzījušās uz priekšu. Vairāki pasākumi 2012/2013. gadā ir veikti, lai mazinātu starp dažādiem nodarbinātības veidiem darbaspēkam piemērojamo nodokļu kropļojumus un uzlabotu PVN saistību izpildi. Ir vajadzīgi papildu centieni, lai uzlabotu tādu nodokļu saistību izpildi, kas nav PVN. Joprojām ir iespējas vairāk balstīties uz nodokļiem, kas mazāk kavē izaugsmi, piemēram, nodokļi īpašumam un nodokļi vides jomā. Izaugsme un konkurētspēja. Slovākijai ir grūtības saglabāt lielāku uz zināšanām balstītu izaugsmi un konkurētspēju vidējā termiņā. Iestāžu, cilvēku kapitāla, inovatīvu spēju un uzņēmējdarbības vides stiprināšana ir priekšnoteikumi šo grūtību risināšanai. 2012/2013. gadā tika veikti pasākumi, lai publiskie iepirkumi un tiesu sistēma kļūtu pārredzamāki, tai skaitā vairojot Publisko iepirkumu biroja neatkarību. Tiesu sistēmas reforma tomēr turpinās. No 2012. gada valdība ir uzsākusi valsts pārvaldes nozīmīgu reformu, paredzot šīs reformas īstenošanas pasākumus vairākos gadu garumā. Joprojām ir jāpievērš uzmanība konkurences uzlabošanai un cenas noteikšanas mehānismu pārredzamībai regulētās nozarēs, jo īpaši enerģētikas sektorā. Nodarbinātības un sociālā politika. Slovākija ir veikusi pasākumus aktīvā darba tirgus politiku reformēšanai. Tomēr vēl jāvērtē, vai 2013. gada maija reformas īstenošana radīs gaidītos rezultātus, jo īpaši attiecībā uz valsts nodarbinātības pakalpojumu ietekmes novērtējumu un spēju, un ir vajadzīgi papildu pasākumi, kas ir precīzāk mērķorientēti uz darba meklētajiem visnelabvēlīgākajā situācijā. Agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes pieejamība labā kvalitātē un par pieejamu cenu, jo īpaši bērniem vecumā līdz trīs gadiem, joprojām ir šķērslis sieviešu līdzdalībai darba tirgū. Slovākijai vēl būs jārīkojas, lai veicinātu nelabvēlīgos apstākļos esošo kopienu sociālo iekļaušanu. Izglītības jomā Slovākija ir veikusi vairākus pasākumus, jo īpaši uzsākusi jauniešu rīcības plāna īstenošanu un pieņēmusi grozījumus tiesību aktos par arodizglītību un arodapmācību, augstāko izglītību un mūžizglītību. Somija Publiskā sektora finanses. Somijas publiskā sektora finanšu sistēma kopumā bija stabila, un Somija īstenoja paredzētos fiskālās konsolidācijas pasākumus. Taču ekonomisko apstākļu pasliktināšanās apgrūtināja paredzēto rezultātu sasniegšanu, lai tuvotos Somijas vidējā termiņa budžeta mērķim. Somija neizpildīja savu vidējā termiņa mērķi (VTM) sasniegt 0,5 % structurālo pārpalikumu 2012. gadā un izvirzīja jaunu VTM sasniegt budžeta deficītu 0,5 % apmērā 2013. gadā. Tomēr saskaņā ar Komsijas 2013. gada rudens prognozi tas netiks sasniegts. 2013. gada augustā Somijas valdība sāka strukturālo reformu programmu, kura papildināja un pastiprināja iepriekšējās saistības un pasākumus izaugsmes veicināšanai un ilgtspējas starpības samazināšanai. Ir sākta pašvaldību struktūras, veselības aprūpes sistēmas un sociālo pakalpojumu visaptverošu reformu sagatavošana. Tie ir pasākumi, kuru ievirze ir pareiza, taču tiem vēl ir nepieciešama turpmāka attīstība, lai tos varētu novērtēt. Pensiju reforma ir ieplānota 2017. gadā. Izaugsme un konkurētspēja. Somija ir vadošās pozīcijās inovāciju jomā, un tās izdevumi pētniecībai un izstrādei joprojām ir lielākie ES. Tomēr tā saskaras ar vairākām problēmām, konkrētāk, eksporta tirgus daļu zudumu iepriekšējos gados, un tas apdraud valsts konkurētspēju. Somu pētniecības un izstrādes sistēmas efektivitāte, pārvēršot ieguldījumus pētniecībā un izstrādē jaunos inovatīvos izstrādājumos un pakalpojumos, ir ārkārtīgi nozīmīga. Valdība līdztekus citiem pasākumiem piešķīrusi pagaidu nodokļu atvieglojumus pētniecības un izstrādes atbalstam, papildu atbalstu finanšu pārstrukturēšanai un izaugsmei IKT nozarē, un ir apņēmusies veikt pētniecības institūtu un finansējuma visaptverošu reformu. Tika izveidota programma konkurētspējas veicināšanai izstrādājumu tirgū. Ar 2014. gadu Somija samazinās uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi, un ir iesniegti priekšlikumi par regulatīvā sloga samazināšanu un reformu attiecībā uz atbalsta sistēmu uzņēmumiem. Panākumi ir atkarīgi no konkrētām reformu detaļām, kuras līdz šim nav publiskotas. Nodarbinātības un sociālā politika. Somijas darba tirgus kopumā darbojas labi. Lielākās problēmas ir saistītas ar sabiedrības novecošanu. Ir būtiski saglabāt darba pieejamību nākotnē un uzlabot pensiju sistēmas un ilgtermiņa aprūpes sistēmas stabilitāti. Agrīna darba tirgus atstāšana tiks novērsta, samazinot agrīnas pensionēšanās pieejamību, kaut arī pašlaik vēl ir saglabājušās dažas iespējas, un ir paredzēti pasākumi darba dzīves kvalitātes uzlabošanai un tādējādi karjeras paildzināšanai. Jaunatnes garantiju un pagaidu prasmju apguves programma 2013. gadā tika paplašināta. Tika sākta arī izmēģinājuma programma ilgstošā bezdarba problēmas risināšanai. Sociālie partneri panāca vienošanos par jaunu shēmu attiecībā uz nolīgumu par darba algām nākamajiem trijiem gadiem (2+1), nodrošinot mērenu darba algu pieaugumu, kura nolūks ir uzlabot ekonomikas konkurētspēju. Nolīgums ietver arī ceļvedi attiecībā uz nolīgumu par pensiju reformu. Tie ir konkrēti pasākumi ar pareizu ievirzi, taču to ietekme kļūs redzama vēlāk. Zviedrija Publiskā sektora finanses. Zviedrijā ir stabils fiskālais stāvoklis, kas atbilst Stabilitātes un izaugsmes pakta prasībām, tai pat laikā izmantojot pieejamo fiskālo telpu, lai atbalstītu izaugsmi un nodarbinātību. Zviedrijas vidēja termiņa un ilgtermiņa plāni būs jāprecizē, tostarp par to, kā un kad Zviedrija plāno sasniegt mērķi — pārpalikumu 1 % apmērā no IKP, un kā tā rīkosies saistībā ar lielajiem veselības aprūpes izdevumiem ilgtermiņā. Finanšu nozare. Pēdējo gadu laikā ir īstenoti atsevišķi pasākumi, kas ir sekmējuši mājsaimniecību parādu stabilizāciju, lai arī augstā līmenī (aptuveni 80 % no IKP). Tomēr šķiet, ka pēdējo trīs mēnešu laikā mājsaimniecību parādiem un kredītiem atkal ir vērojama pieaugoša tendence. Finanšu uzraudzības iestādes ieviestie nesenie pasākumi ir vērtējami atzinīgi, bet tie var būt jāpastiprina. Pašreiz nav paredzētas izmaiņas attiecībā uz mājokļu īpašuma nodokļiem vai nodokļu atskaitījumu noteikumiem attiecībā uz hipotēkas procentu maksājumiem. Ierobežotais mājokļu piedāvājums līdz ar parādu veidojošiem mājokļu nodokļiem rada mājokļu cenu palielinājuma tendenci. Atsevišķi pasākumi ir veikti īres tirgū, tomēr īres maksas noteikšanas sistēmā ir vajadzīgas papildu reformas. 2013. gada beigās un 2014. gad sākumā ir paredzēts pieņemt vairākus tiesību aktus ar mērķi uzlabot būvniecības ātrumu un palielināt konkurenci būvniecības sektorā. Izaugsme un konkurētspēja. Lai arī Zviedrija ir starp līderiem atbilstoši vairumam pētniecības un izstrādes rādītāju, tomēr tai ir virkne grūtību, kas var apdraudēt valsts konkurētspējas pozīciju vidējā termiņā, jo īpaši uzņēmumu ieguldījumu samazinājums pētniecībā un izstrādē, kā arī inovatīvo rezultātu neliela komercializācija. 2012. gada oktobrī Zviedrija pieņēma jaunu stratēģiju inovācijām, ar kuru paredzēts pievērst uzmanību šobrīd īstenotajam 2012. gada KVAI. Nodarbinātības un sociālā politika. Zviedrijas darba tirgus kopumā darbojas labi, taču ir grupas, kurām ir vāja piesaiste darba tirgum, jo īpaši jaunieši un migrantu izcelsmes cilvēki. Valdība veici virkni pasākumu, tostarp rosina jaunus priekšlikumus turpmākai PIA sistēmas reformēšanai, darba uzsākšanas līgumu ieviešanai no 2014. gada un notiekošajām sarunām par “darba paktiem”, kuru mērķis ir samazināt to darba devēju izmaksas pirmajā gadā, kuri pieņem darbā jaunus cilvēkus un nodrošina tiem iespēju turpināt mācības. Šie ir soļi pareizajā virzienā, taču konkrētu ietekmi varēs novērtēt vēlāk. 2011. gadā ieviestais PVN samazinājums restorāniem tika paziņots kā pasākums jauniešu bezdarba mazināšanai. Šobrīd tiek novērtēta šī pasākuma ietekme uz cenām, algām un nodarbinātību attiecīgajā sektorā, un ar tā rezultātiem varēs iepazīties 2014. gada janvārī. Apvienotā Karaliste Publiskā sektora finanses. Tiek ieviesta fiskālās konsolidācijas stratēģija un tas ir solis pareizajā virzienā, bet vidējais temps attiecīgajā laikposmā ir palēninājies. Budžeta deficīts samazinās un ir paredzams, ka 2015-2016. gadā tas būs 4,4 % apmērā. Turpretim augsts un pieaugošs valsts parāds joprojām rada bažas, jo laikposmā no 2009. līdz 2012. gadam tas ievērojami pieauga, sasniedzot 88,8 %. Tiek ieviesta fiskālās konsolidācijas stratēģija un tā virzās pareizajā virzienā, taču vidējais temps attiecīgajā laikposmā ir palēninājies. Saskaņā ar Komisijas rudens prognozi vispārējās valdības parāda attiecība turpinās pieaugt līdz vismaz 2015.-2016. gadam. Finanšu nozare. Nesenais finansējums aizdevumu sistēmai sāk uzlabot mājsaimniecību un uzņēmumu pieeju kredītiem. Paredzams, ka Banku reformas likums stāsies spēkā 2014. gada sākumā. Lai arī kredītu plūsma ekonomikā uzlabojas, tomēr pārsvarā tie nonāk lielos uzņēmumos un nekustamā īpašuma sektorā. MVU joprojām ziņo par grūtībām iegūt bankas kredītu. Tomēr atsevišķas pazīmes liecina par uzlabojumiem attiecībā uz ārpusbanku kredītu pieejamību. Valdības atbalstītas uzņēmumu bankas izveidei 2014. gadā būtu jāsekmē MVU vieglāka pieeja finansējumam. Mājokļu tirgus ir aktivizējies visos reģionos, lai arī ar plašām reģionālajām variācijām, tomēr mājokļu piedāvājuma trūkums ir nemainīgs. Pasākumi ar mērķi stimulēt mājokļu pieprasījumu, jo īpaši Help to Buy (Palīdzība iegādei) shēma, riskē radīt aktīvu cenu “burbuli”, turpmāku ēlīgu spēju atļauties un mājsaimniecību pieaugošu parādu nastu. Īpašuma nodokļa reforma netiek ieviesta, ne arī tāda ir paredzēta. Nav īstenota vai paredzēta arī mājokļu īpašuma nodokļu reforma un nav veikti pasākumi PVN bāzes palielināšanai. Izaugsme un konkurētspēja. Pastāv plaša vienprātība attiecībā uz to, ka ekonomika pamazām atgriežas pareizajās sliedēs, uzrādot ievērojamus uzlabojumus gan uzticamu rezultātu datu, gan uz nākotni vērstas aptaujas rādītājos. Neto eksports ir sācis pozitīvi ietekmēt izaugsmi, bet tas notika dēļ importa ievērojama krituma — pretēji eksporta kāpumam. 2013. gada Izaugsmes un infrastruktūras akts, ko piemēro Anglijai un Velsai, 2013. gada aprīlī kļuva par likumu. Valdība paziņoja par “Ieguldījumi Lielbritānijas nākotnē” pakotni, kurā sīkāk atspoguļots tas, kā paredzēts izmantot valsts ieguldījumus infrastruktūrā vairāk kā £100 miljardu apmērā līdz 2020. gadam, kā arī politikas reformas, lai stimulētu jaunus privātā sektora ieguldījumus enerģijas ražošanā, un turpmāka garantiju shēmas īstenošana un paplašināšana ar mērķi finansēt lielus projektus. Ir pāragri veikt novērtējumu, bet attiecībā uz enerģijas ražošanas jaudu ieviestie pasākumi, šķiet, nenodrošina pietiekamu noteiktības līmeni pēc 2020. gada. Nodarbinātības un sociālā politika. No krīzes sākuma darba tirgus ir uzrādījis zināmu stabilitāti un nodarbinātības rādītājs 71,7% apmērā ir augsts. Tomēr joprojām ir jomas, kas rada bažas, jo īpaši attiecībā uz jauniešu nodarbinātību un NEET (jaunieši, kuri nav nodarbināti un nav iesaistīti izglītības vai apmācības procesā) rādītāju. Daudz cilvēku, jo īpaši gados jauni darba ņēmēji, strādā gadījuma darbus vai nepilnu darba laiku. Turklāt AK ir pārāk daudz mazkvalificētu darba ņēmēju, kā arī tādu darba ņēmēju trūkums, kuriem ir augstas kvalitātes profesionālās un tehniskās prasmes. Valdības ieviestās programmas šo jautājumu risināšanai, jo īpaši “Darba programma” un “Jauniešu līgums”, nav bijušas pietiekamas valdības mērķu sasniegšanai. AK saskaras arī ar plašāku darba ražīguma problēmu — nesenie oficiālie dati liecina, ka tā zaudē pozīcijas attiecībā pret konkurentiem G7 valstīs (darba ražīgums vienā stundā ir par 16 % zemāks, nekā vidējais G7 valstu rādītājs 2012. gadā, un joprojām par 2 % zemāks par 2007. gada līmeni). AK ir augstākais nabadzības riska rādītājs attiecībā uz vientuļu vecāku mājsaimniecību ES 28 dalībvalstu vidū. Ir ieviesta rīcība ar mērķi uzlabot bērnu aprūpes nodrošināšanu un pieejamību, bet galvenās labklājības sistēmas reformas (“Universālais kredīts”) īstenošanai ir vairākas problēmas. Eurozona Ekonomiskā situācija eurozonā joprojām ir problemātiska, ņemot vērā nelīdzsvarotību, kas tika radīta pēc 2000. gada, kā arī finanšu tirgu sadrumstalotību un ilgstošu politikas nenoteiktību attiecībā uz ekonomiskās un monetārās savienības izveides pabeigšanu. Lai panāktu stabilu izaugsmi un radītu ieguldījumu iespējas, ir vajadzīgas papildu reformas ar mērķi uzlabot eurozonas dalībvalstu pielāgošanās spējas un konkurētspēju. Attiecībā uz vispārējās politikas konsekvenci, kā arī vajadzību uzraudzīt un koordinēt reformas, septembra Eurogrupa apsprieda ekonomisko stāvokli un tā ietekmi uz eurozonu un dalībvalstu KVAI. Septembrī un oktobrī Eurogrupa apsprieda specifiskas politikas jomas, piemēram, attiecībā uz banku savienību un situāciju konkrētās eurozonas dalībvalstīs. Tomēr ekonomikas politiku koordinācija eurozonā ir jāturpina stiprināt, jo īpaši palielinot iesaistes un atbildības pakāpi attiecībā uz ekonomikas reformām, kā arī šo reformu īstenošanu. Attiecībā uz fiskālo politiku visas eurozonas dalībvalstis ir iesniegušas budžeta plāna projektus: tas ir nozīmīgs solis dalībvalstu fiskālo politiku koordinācijas uzlabošanā. Pēc apjomīgas konsolidācijas, kas veikta pēdējo trīs gadu laikā, konsolidācija turpināsies, lai gan tās temps ar laiku mazināsies. Tas ir sākotnējās konsolidācijas eurozonas līmenī rezultāts, kas bija nepieciešama, ievērojot riskus parādu atmaksājamībai, un tā tika veikta saskaņā ar pārmērīga budžeta deficītu pakāpenisku novēršanu. Konsolidācijas modelis dažādās dalībvalstīs joprojām ir piemēroti diferencēts atbilstoši fiskālajai telpai. Turklāt, ievērojot pielāgojumu vajadzību samazinājumu, īstermiņa ietekme uz izaugsmi mazināsies un tādējādi ir lielākas iespējas īstenot izaugsmi veicinošu konsolidāciju. Šajā jomā var īstenotu papildu uzlabojumus, piemēram, nodokļu veidošanā nepietiekami izmanto bāzes paplašināšanas palīdzību un mazāk kropļojošus nodokļus, un izdevumu samazinājumi ir pārāk daudz vērsti uz izaugsmi veicinošiem izdevumiem, piemēram, ieguldījumiem. Dalībvalstis tiek aicinātas vēl vairāk pievērst uzmanību izaugsmi veicinošai fiskālajai politikai, kuras pamatā ir vidēja termiņa fiskālā sistēma. Lai arī ir gūti ievērojami panākumi, stiprinot vidēja termiņa fiskālo stratēģiju uzticamību vairumā eurozonas dalībvalstu, tomēr papildu panākumus var gūt pilnībā un savlaicīgi transponējot Līgumu par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību (LSKP) un direktīvu par budžeta sistēmām līdz 2013. gada beigām. Turklāt dalībvalstis tiek aicinātas papildināt savu budžeta politiku ar strukturālajām reformām, kas uzlabo ekonomiskās izaugsmes potenciālu, lai turpinātu sekmēt parādu atmaksājamību. Attiecībā uz finanšu tirgu fragmentāciju Komisija un EIB ir nākušas klajā ar priekšlikumiem par tādu pasākumu īstenošanu, kas vērsti uz ekonomikas finansēšanu. Jo īpaši tika ierosināts izvērst kopīgus riska dalīšanas finanšu instrumentus starp Komisiju un Eiropas Investīciju banku (EIB), lai panāktu sviras efektu privātā sektora un kapitāla tirgu investīcijās MVU ar mērķi paplašināt jaunu kredītu apjomu MVU visā Eiropas Savienībā. Šie priekšlikumi būtu jāīsteno cik vien drīz iespējams, piedaloties maksimāli daudz dalībvalstīm un pastāvot nepieciešamībai sasniegt kritisko masu. Turklāt ilgtermiņa perspektīvā būtu jāparedz, ka banku starpniecības nozīmīgums ES samazināsies. Arī ECB ir paziņojusi sīkāku informāciju attiecībā uz banku visaptverošu novērtējumu, kas sākas novembrī un turpināsies 12 mēnešus, un EBA ir izstrādājusi tehniskos standartus par ienākumus nenesošiem aizdevumiem un “iecietību pret parādiem”. Arī Eurogrupa ir uzsākusi apspriešanos par ticamu fiskālo atbalstu. Visbeidzot, ir gūti panākumi ceļā uz banku savienību — panākta vienošanās par Vienotu uzraudzības mehānismu (VUM), starp Padomi, Parlamentu un Komisiju notiek apspriešanās attiecībā uz Banku sanācijas un noregulējuma direktīvu un Noguldījumu garantiju direktīvu, kā arī apspriešanās par vienotu noregulējuma mehānismu (VNM).Banku savienības izveides pabeigšana ir steidzama; tam nepieciešams ne tikai vienots uzraudzības mehānisms, bet arī vienots noregulējuma mehānisms. Šajā sakarā ir būtiski, lai Banku sanācijas un noregulējuma direktīva un Noguldījumu garantiju direktīva būtu pieņemtas līdz gada beigām, bet vienots noregulējuma mehānisms — līdz pašreizējā likumdošanas perioda beigām. Strukturālo reformu jomā pastāv lielas atšķirības to izpildē. Eurozona pārvar centra un perifērijas klasisko pretnostatījumu, kas ir bijis raksturīgs euro krīzes attīstībai līdz šim. Programmas valstis ir apņēmušas īstenot vērā ņemamu reformu plānu, bet tām jāturpina uzņemtais reformu temps, jo ekonomiskie pamatrādītāji vēl nav uzlaboti. Komisijas progresa ziņojumi par Spāniju un Slovēniju, kurām ir pārmērīgs budžeta deficīts, liecina par šo dalībvalstu īstenoto politikas rīcību aktivizēšanu pēc pārmērīga budžeta deficīta konstatēšanas un tā novēršanai joprojām ir jāveic svarīgi pasākumi. Uzmanība jāpievērš arī nelīdzsvarotībai citās valstīs — neatkarīgi no tā vai tās ir tekošā konta deficīta vai pārpalikuma valstis — ar mērķi stiprināt ekonomikas pamatrādītājus un izaugsmes potenciālu. Konkurētspējas attīstībai tādās lielajās dalībvalstīs kā Francija un Itālija ir tiešāka ietekme uz eurozonu, tādējādi palielinot šo dalībvalstu atbildību īstenot strukturālās reformas, kas uzlabos visas eurozonas izredzes kopumā. Visbeidzot, attiecībā uz nodarbinātību un sociālo stāvokli eurozonā Komisija ir pieņēmusi Paziņojumu par EMS sociālo dimensiju. Turklāt EMS stabilitātei ir vajadzīga dalībvalstu vērienīga rīcība, lai nodrošinātu darba tirgu pienācīgu darbību, tai pat laikā novēršot ilgākus bezdarba posmus neaizsargātu grupu vidū. Šajā sakarā ir svarīgi, lai ES dalībvalstis pastiprinātu savus centienus ieviest Jauniešu bezdarba apkarošanas iniciatīvu un Jaunatnes garantiju līdz 2014. gada janvārim. Tādējādi secināms: progresa pārskats par eurozonas KVAI atklāj, ka tiek veikti pasākumi pašreizējo ekonomisko grūtību pārvarēšanai. Tomēr reformu plāns nav pabeigts un atveseļošanās stiprināšanai ir vajadzīgs, lai dalībvalstis paustu kolektīvu atbildību un apņemtos veikt tādas nepieciešamās reformas dalībvalsts un eurozonas līmenī, kas vajadzīgas EMS pienācīgai darbībai ar mērķi nodrošināt tās pilsoņiem dzīves apstākļu ilgstošu uzlabošanu.