KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Otrais ziņojums par valstu stratēģijas plānu un Kopienas lauku attīstības stratēģisko pamatnostādņu īstenošanu (2007.–2013. gads) /* COM/2013/0640 final */





SATURA RĀDĪTĀJS 1........... Pamatinformācija un kopaina........................................................................................... 4 2........... Kopienas prioritāšu īstenošana........................................................................................ 7 3........... Nākotnes perspektīvas................................................................................................. 13 KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Otrais ziņojums par valstu stratēģijas plānu un Kopienas lauku attīstības stratēģisko pamatnostādņu īstenošanu (2007.–2013. gads) Šis ziņojums ir otrais Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par to, kā tiek īstenoti valstu stratēģijas plāni (VSP)[1] un Kopienas stratēģiskās pamatnostādnes lauku attīstības jomā (2007.–2013. gadā)[2]. Šā Komisijas ziņojuma[3] pamatā ir dalībvalstu (DV) 2012. gadā iesniegto kopsavilkuma ziņojumu[4] analīze un novērtējums, kā arī cita pieejamā informācija, proti, finansiālie un fiziskie kopīgās uzraudzības rādītāji un daži secinājumi par Eiropas Lauku attīstības tīklu. Tas sniedz apkopojumu par lielākajiem pašreizējiem notikumiem, tendencēm un problēmām saistībā ar valstu stratēģijas plānu un Kopienas stratēģisko pamatnostādņu īstenošanu. Ir svarīgi norādīt, ka DV 2012. gada kopsavilkuma ziņojumos izmantotie dati ir apkopojumi par laiku no plānošanas perioda sākuma 2007. gadā līdz 2011. gada beigām. Šajā ziņojumā ir ņemti vērā VSP un ar tiem saistīto lauku attīstības programmu (LAP) precizējumi, kas sekoja kopējās lauksaimniecības politikas "veselības pārbaudei" (VP) un Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānam (EEAP)[5], kura galīgā redakcija pieņemta 2010. gadā. 1. Pamatinformācija un kopaina 1.1. Kopienas prioritātes lauku attīstībai laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam 2006. gada februārī Eiropas Savienības Padome pieņēma Lauku attīstības stratēģiskās pamatnostādnes 2007.–2013. gada laikposmam2, izvirzot trīs galvenās tematiskās prioritātes: Lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspējas paaugstināšana. Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA[6]) būtu jāveicina spēcīgas un dinamiskas Eiropas lauksaimniecības un pārtikas nozares attīstība, galveno uzmanību veltot tādām prioritātēm kā zināšanu nodošana, modernizācija, inovācijas un kvalitāte pārtikas ķēdē un tādām prioritārām sfērām kā ieguldījumi fiziskajā kapitālā un cilvēkkapitālā. Pasākumiem, kas paredzēti 1. asī, galvenokārt jāveicina LAP konkurētspējas mērķa sasniegšana. Apkārtējās vides un lauku vides uzlabošana. Lai aizsargātu un bagātinātu ES dabas resursus un ainavas lauku apvidos, resursiem, kuri paredzēti šai prioritātei, ir jāveicina trīs ES līmeņa prioritārās sfēras: bioloģiskā daudzveidība un ekoloģiski vērtīgu lauksaimniecības un mežsaimniecības sistēmu un tradicionālo lauksaimniecības ainavu saglabāšana un attīstība; ūdens; klimata pārmaiņas. Pasākumi, kas paredzēti saskaņā ar LAP 2. asi, galvenokārt jāizmanto, lai īstenotu šos vides mērķus. Dzīves kvalitātes uzlabošana lauku apvidos un atbalsts lauku ekonomikas dažādošanai. Resursiem, kas atvēlēti šīm sfērām, ir jāveicina svarīgākā prioritāte — radīt nodarbinātības iespējas un izaugsmes nosacījumus. Pasākumi būtu jāīsteno galvenokārt tālab, lai sekmētu resursu palielināšanu, prasmju apguvi un vietējo attīstības stratēģiju izstrādāšanu, kā arī nodrošinātu to, ka lauku apvidi piesaista arī nākamās paaudzes. Sekmējot mācības, informētību un uzņēmējdarbību, jāņem vērā īpašās sieviešu, jauniešu un vecāku darba ņēmēju vajadzības. Pasākumi, kas paredzēti saskaņā ar LAP 3. asi, galvenokārt jāizmanto plašākiem lauku attīstības mērķiem, tāpat kā 4. ass pasākumi. Papildus šīm tematiskajām prioritātēm stratēģiskās pamatnostādnes uzsvēra arī vajadzību pēc turpmākā: - vietējo nodarbinātības un dažādošanas iespēju palielināšana — ciktāl tā sekmē tematiskās prioritātes. Šai horizontālajai asij, ko dēvē arī par Leader asi (4. asi), būtu stingri jāveicina labāka pārvaldība un lauku apvidu endogēnā attīstības potenciāla mobilizācija, izmantojot vietējās attīstības stratēģijas; - saskaņotas programmēšanas nodrošināšana. Būtu jāpanāk maksimāla sinerģija atsevišķajās asīs un starp tām. Vajadzības gadījumā ir jāņem vērā arī citas ES līmeņa stratēģijas. Jāmobilizē resursi pārvaldības uzlabošanai un politikas izstrādei. Jo īpaši Eiropas un valstu lauku attīstības tīkliem būtu jādarbojas kā platformām iesaistīto personu paraugprakses un speciālo zināšanu apmaiņai visos aspektos, kas attiecas uz politikas izstrādi, vadību un īstenošanu; - Kopienas instrumentu savstarpējā papildināmība. Lai veicinātu strukturālās, nodarbinātības un lauku attīstības politikas sinerģiju, dalībvalstīm jānodrošina savstarpēja papildināmība un saderība starp pasākumiem, ko finansē no dažādiem ES fondiem. Šīs stratēģiskās pamatnostādnes izveidoja sistēmu, uz kuras pamata dalībvalstis sagatavoja savus VSP, kas pārveido ES prioritātes par valstu prioritātēm, un tos var izmantot kā atsauci LAP vajadzībām. Lauku attīstības programmas īsteno šīs prioritātes ar izvēlētu pasākumu palīdzību, kas sagrupēti pa asīm (sk. 1. tabulā[7] pasākumu sarakstu sadalījumā pa asīm). Programmas var būt valstu vai reģiona līmeņa, un Komisija tās apstiprināja 2007. un 2008. gadā. To īstenošanu uzrauga un novērtē, pamatojoties uz vienotu uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (VUNS). 1.2. Pārskats par budžetu un darbības uzdevumiem ELFLA vispārējais budžets visam 2007.–2013. gada plānošanas periodam bija EUR 96,2 miljardi[8] pēc tam, kad bija pievienoti 4,95 miljardi no KLP "veselības pārbaudes" un Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna. Lai nodrošinātu līdzsvarotu stratēģiju, ELFLA bija noteikti minimālie izlietojuma līmeņi katrai tematiskajai asij, un tie bija jāpiemēro katrā LAP (10 %, 25 % un 10 % attiecīgi 1., 2. un 3. asij). Leader asij bija rezervēti vismaz 5 % (2,5 % jaunajām dalībvalstīm) ES finansējuma katrā programmā. ELFLA izmanto saskaņā ar dalītu pārvaldību — papildina ar valsts budžeta finansējumu[9]. Kad plānošana dalībvalstu līmenī bija pabeigta, 2011. gada decembrī[10] finansiālais sadalījums starp dažādām asīm, kā arī galveno mērķu noteikšana 2013. gadam deva šādus rezultātus: - 1. ass "lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspējas paaugstināšana" izmanto 35 % no kopējiem ELFLA līdzekļiem. Paredzams, ka līdz 2013. gadam šī ass veicinās 600 000 ieguldījumu projektu lauku saimniecību modernizācijai, atbalstīs 35 000 uzņēmumu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības produkcijas pievienoto vērtību un iesaistīs pavisam 2,8 miljonus dalībnieku, kas sekmīgi pabeigs mācības lauksaimniecības un/vai mežsaimniecības jomā; - 2. ass "apkārtējās vides un lauku vides uzlabošana" ir galvenā ar 47 % no kopējā ELFLA finansējuma. Plānotais rezultāts ir 47 miljoni hektāru lauksaimniecības zemes agrovides pārvaldībā, 55 miljoni hektāru lauksaimniecības zemes mazāk labvēlīgos apgabalos un kalnu apgabalos ar kompensāciju par nelabvēlīgiem apstākļiem, 573 000 hektāru jaunapmežotas zemes un 1,3 miljoni hektāru lauksaimniecības zemes, kas tiek atbalstīta, lai atbilstu Natura 2000 prasībām. - 3. asij "dzīves kvalitātes uzlabošana lauku apvidos un atbalsts lauku ekonomikas dažādošanai" ir vismazākais īpatsvars ar 18 % no ELFLA kopējiem līdzekļiem. Līdz 2013. gadam ir paredzēts sekmēt labāku pakalpojumu sniegšanu 88 miljoniem lauku apvidu iedzīvotāju un atbalstīt 28 000 ciematu modernizācijas projektu. Leader ass īpatsvars ir 6 % no ELFLA kopējā finansējuma. Lielākajai daļai no atbalsta vietējo attīstības stratēģiju īstenošanai ir plānots sniegt ieguldījumu dažādošanā un dzīves kvalitātē (3. ass tipa projekti). Pasākumu līmenī galvenais pasākums arī turpmāk būs agrovides maksājumi (214), kas par visu laikposmu kopā veidos 23 miljardus euro. Nākamie budžeta izpratnē vissvarīgākie pasākumi ir atbalsts nelabvēlīgiem apvidiem (211+212) ar 13,4 miljardiem euro un lauksaimniecības uzņēmumu modernizācijas pasākums (121), kas prasīs 11 miljardus euro. 1. attēls. ELFLA piešķīrums (2007.–2013. g.) pa plānotajiem pasākumiem (stāvoklis 2011. gada beigās) (miljardos euro)[11] Tuvāk aplūkojot VP un EEAP specifisko plānojumu, kas pabeigts 2010. gadā, 2. attēlā redzams papildu VP un EEAP budžeta sadalījums pa dažādām prioritātēm. Lielāko daļu līdzekļu novirza bioloģiskās daudzveidības jomai (31 % no visiem līdzekļiem jeb 1,5 miljardus euro) un ūdens resursu apsaimniekošanai (27 % jeb 1,3 miljardus euro). Piena nozares pārstrukturēšana saņēma 15 % no papildu budžeta (EUR 0,7 miljardi), klimata pārmaiņu pasākumi veido 14 % (EUR 0,7 miljardi) un atjaunojamā enerģija — 6 % (EUR 0,3 miljardi). Platjoslas infrastruktūras attīstība lauku apvidos joprojām ir svarīgs politikas jautājums. Tādēļ dalībvalstis ir nolēmušas ieguldīt platjoslā 35 % no Eiropas ekonomikas atveseļošanas paketes līdzekļiem, kas atbilst EUR 360,4 miljoniem no pieejamā EUR 1 miljarda. 2. attēls. KLP "veselības pārbaudes" un Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna līdzekļu sadalījums jauniem uzdevumiem (%) Avots: 2. tabula no pievienotā Komisijas dienestu darba dokumenta[12] Jaunie lauku attīstības programmām (LAP) novirzītie līdzekļi, kas izdalīti no VP un EEAP, ir papildinājums vispārējam ELFLA, kas palielina vispārējo budžetu, risinot konkrētās apzinātās problēmas. Daudzos gadījumos attiecīgās darbības jau bija daļa no sākotnējām programmām un to finansējums ir palielināts, izmantojot VP un EEAP. 2. Kopienas prioritāšu īstenošana 2.1. Pārskats par rezultātiem, grūtībām un risinājumiem Kopējie ELFLA izdevumi, ko ES 27 dalībvalstis bija realizējušas 2011. gada beigās, bija EUR 44,5 miljardi[13], kas veido 46 % no 2007.–2013. gada kopējā budžeta 96,2 miljardi euro. Ņemot vērā, ka aplūkojamais laikposms atbilst 56 % no maksājumu perioda (5 gadi no 9[14]), ikgadējo izdevumu temps ir paātrināts pēc sākotnējās lēnās uzsākšanas 2007.–2013. gada plānošanas perioda pirmajos gados. Situācija dalībvalstīs nebūt nav vienveidīga (2. att.): divām dalībvalstīm izdevumu līmenis ir ap 70 %, bet četras dalībvalstis ir iztērējušas mazāk par 40 %. Jāpiebilst, ka maksājumi par iepriekšējā 2000.–2006. gada plānošanas laikposma izdevumu saistībām, kā paredzēts pārejas noteikumos, lielākoties bija beigušies. 3. attēls. ELFLA budžeta vispārējā izpilde līdz 2011. gada beigām, salīdzinot ar vispārējo piešķīrumu 2007.–2013. gadā 2. ass izdevumi ir uzņēmuši paredzēto tempu, galvenokārt pateicoties galveno pasākumu (agrovide, mazāk labvēlīgie apgabali) daudzgadu raksturam — ikgadējiem regulāriem maksājumiem. 1. ass īstenošana arī kopumā norit tā, kā plānots. No otras puses, 3. ass apguves rādītāji joprojām ir zemi, ņemot vērā iespējamo saņēmēju finansiālās grūtības iegūt vajadzīgo līdzfinansējumu. Attiecībā uz 4. asi parasti ir vērojams lēns iesākums, ko izskaidro vajadzība pirms jebkura projekta īstenošanas papriekš izstrādāt vietējo stratēģiju un atlasīt vietējās rīcības grupas (sk. 4. tabulu). 4. attēls. Vispārējais lauku attīstības budžets (ELFLA, miljardos euro) un apgūto līdzekļu īpatsvars līdz 2011. gada beigām. Ja īpaši koncentrējas uz VP un EEAP īstenošanas tempu, tad 1,27 miljardi euro tika izlietoti līdz 2011. gada beigām no kopējiem plānotajiem 4,95 miljardiem eiro. Tas veido 26 % no kopsummas, bet ļoti ievērojamais pieaugums no 2010. līdz 2011. gadam (+235 %) uzrāda pozitīvu tendenci pēc paredzama pieticīga iesākuma 2010. gadā. Ja aplūkojam apguvi pa problēmām, tā liecina, ka klimata pārmaiņām un bioloģiskās daudzveidības problēmām ir augstāka apguve salīdzinājumā ar vidējo — attiecīgi 52 % un 32 %, bet platjoslas sakari, ūdens resursu pārvaldība un atjaunojamā enerģija atpaliek ar aptuveni 10 % apguvi. Augstāku apguvi bioloģiskās daudzveidības un klimata pārmaiņu problēmām izskaidro tas, ka šīs problēmas ir galvenokārt risinātas, izmantojot 2. ass pasākumus, kas zināmā mērā jau darbojās. 5. attēls. Kopējais VP un EEAP lauku attīstības budžets (ELFLA, miljardos euro) un indikatīvā apgūtā daļa līdz 2011. gada beigām[15] Apguves rezultātu rādītāji, salīdzinot ar dalībvalstu programmās izvirzītajiem vispārējiem mērķiem 2013. gadam, kopumā saskan ar īstenošanas finanšu līmeni. Pilnīgi apguves rezultātu rādītāji ir atspoguļoti 3. tabulā. Vispārīgās īstenošanas grūtības un rastie risinājumi Visbiežāk problēma DV bija ekonomikas krīze. Tā apgrūtināja ieguldījumu pasākumu apguvi, jo saņēmējiem trūka pašu resursu, pretendentiem bija problēmas ar aizdevumu saņemšanu un budžeta grūtības ierobežoja sabiedriskās iniciatīvas. Privātais sektors kopumā bija mazāk ieinteresēts uzņemties risku, un daži ieguldījumi varēja tikt pārcelti uz mazāk vērienīgiem projektiem vai vienkārši atlikti uz vēlāku laiku. Situācija nav bijusi līdzīga visās ES-27, dažas dalībvalstis joprojām saskaras ar nelabvēlīgu situāciju, bet citas kopš 2008. gada ir pieredzējušas atlabšanu. Šī problēma visvairāk ir ietekmējusi 1. asi, bet vislabāk redzama 3. asī tādu projektu atbalstīšanā kā, piemēram, infrastruktūra, kam nepieciešams vairāk laika finansēšanai un īstenošanai. Dažas LAP īstenošanas struktūras (pārvaldības iestādes, maksājumu aģentūras) joprojām saskaras ar administratīvām un jaudas problēmām, kas neļauj apstrādāt visus pieteikumus. Līdzekļu apguvi var palēnināt arī potenciālo saņēmēju neinformētība un pieredzes trūkums, it īpaši dažās ES-12 dalībvalstīs (t. i., palēninot cilvēkkapitāla pasākumu gaitu, izraisot nepareizu pieteikumu iesniegšanu) vai visās ES-27 valstīs, kad tiek ieviesti jauni pasākumi. Lai novērstu šīs problēmas, dažas dalībvalstis paredz piedāvāt pietiekamu kritisko masu mācību un lauksaimniecības konsultāciju pakalpojumu jomā, taču tam vajadzīgs laiks. Ir atrasti risinājumi, un tie lielā mērā ir ieviesti programmās ar grozījumiem, it īpaši — sekojot termiņa vidusposma novērtējuma ieteikumiem. Saskaroties ar finanšu krīzi, dalībvalstis ieviesa dažādus programmu pielāgojumus, piemēram: izmaiņas valsts atbalsta aptvērumā, dotāciju apmērā, atbalstā mazāk populāriem pasākumiem, precizēja atlases procedūras un demarkāciju, palielināja ES līdzfinansējuma likmi un ieviesa finanšu inženierijas instrumentus, piemēram, garantijas fondi vai mehānismi, kas nodrošina bezprocentu aizdevumus, un/vai pārdalīja naudas līdzekļus. Šajā posmā ir ieviesti un pašlaik tiek īstenoti mehānismi, kas nodrošina papildināmību starp ELFLA un ES struktūrfondiem. Tie izpaužas kā demarkācijas līniju un koordinācijas mehānismu izveide (starpministriju struktūrvienība...). 2.2. Lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspējas uzlabošana Kopējie ELFLA 1. ass izdevumi, kas reģistrēti par 2007.–2011. gada laikposmu, ir 42 % no tās kopējā piešķīruma 2007.–2013. gadā (vidēji ES 27 dalībvalstīs). Galvenie rezultāti minētajam mērķim 2011. gada beigās bija šādi: · dalībnieku skaits, kuri sekmīgi pabeidza mācības lauksaimniecības un/vai mežsaimniecības jomā — 1 353 000 (49 % no aplēstā 2013. gada mērķa), · jaunus produktus vai jaunas tehnoloģijas ieviesušo saimniecību skaits — 73 600 (29 % no aplēstā 2013. gada mērķa). Pasākumu īstenošana[16] 121. pasākums (lauku saimniecību modernizācija) ir lielākais 1. ass pasākums pēc piešķirtā budžeta apjoma (11 miljardi euro). Šajā pasākumā apgūtie maksājumi veido 51 % no kopējā budžeta; 220 000 modernizācijas projektu jau pabeigti (37 % no 2013. gada mērķa), tostarp vairāk nekā 3000 projektiem un 765 miljoniem no kopējiem ieguldījumiem (privātiem + publiskiem) mērķis ir piena nozares pārstrukturēšana, izmantojot VP. Pozitīvie apguves rādītāji liecina par lauksaimnieku lielo interesi par ieguldījumiem. Ja īstenošanas rādītāji bija zemāki par mērķiem, galvenais dalībvalstu norādītais pamatojums bija ekonomikas krīze, kas negatīvi ietekmēja saimniecību ieguldītspēju. 123. pasākums (lauksaimniecības un mežsaimniecības produkcijas pievienotā vērtība), kas ir otrais lielākais 1. ass pasākums pēc līdzekļu piešķīruma, tika apgūts par 35 %, atbalstot 15 770 saimniecības (no 35 250, kas ir 2013. gada mērķis). Citiem 1. ass pasākumiem redzams šāds apguves līmenis: 112. pasākums (atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem, 50 % un 100 000 atbalstīto jauno lauksaimnieku) un 141. pasākums (daļēji naturālās saimniecības, 51 % un 40 000 atbalstīto daļēji naturālo lauku saimniecību). 2.3. Vides un lauku ainavas uzlabošana ELFLA 2. ass kopējie izdevumi par 2007.–2011. gada laikposmu bija 58 % no tās kopējā piešķīruma. Galvenie rezultāti, kas sasniegti minētajam mērķim, 2011. gada beigās bija šādi: · 50 miljonos hektāru ieviesta sekmīga zemes apsaimniekošanas sistēma, kas veicina bioloģisko daudzveidību; · 32 miljonos hektāru uzlabota ūdens kvalitāte; · 40 miljonos hektāru uzlabota augsnes kvalitāte[17]. Pasākumu īstenošana Trīs lielākie pasākumi pēc piešķirtā budžeta arī ir tie, kuros ir augstākais apguves līmenis starp 2. ass pasākumiem: 211. pasākums (dabisku traucējumu maksājumi lauksaimniekiem kalnu apvidos, apguves līmenis 74 %), 212. pasākums (maksājumi lauksaimniekiem apvidos ar traucējumiem, izņemot kalnu apvidus, apguves līmenis 67 %) un 214. pasākums (agrovides maksājumi, apguves līmenis 58 %). 211. un 212. pasākums kopā atbalsta 52,8 miljonus ha, un agrovide atbalsta 41[18] miljonu ha, ieskaitot attiecīgi 4 un 5,2 miljonus, lai risinātu klimata pārmaiņu un bioloģiskās daudzveidības problēmas, izmantojot VP[19]. Šiem trim pasākumiem finanšu apguves jomā sekoja 215. pasākums (labturība, kur finanšu apguve bija 50 % un pagaidām atbalstīti 144 650 līgumi) un 221. pasākums (pirmā lauksaimniecības zemes apmežošana ar apguvi 41 % apmērā un pagaidām apmežotiem 165 600 hektāriem). 2.4. Dzīves kvalitātes uzlabošana lauku apvidos un atbalsts lauku ekonomikas dažādošanai Kopējie ELFLA 3. ass izdevumi par 2007.–2011. gada laikposmu bija 31 % no tās vispārējā piešķīruma 2007.–2013. gadā, bet starp dalībvalstīm bija būtiskas atšķirības (sk. 4. tabulu). Kā informēja dalībvalstis, galvenās problēmas, kas izskaidro tik lēnu līdzekļu apgūšanu, bija finanšu krīze (privāto un valsts/vietējo līdzekļu nepietiekamība) un dažas administratīvas grūtības (kontroles prasības, laiietilpīgas pieteikšanās un atlases procedūras u. c.). Turklāt dažās dalībvalstīs 3. ass īstenošana notiek tikai ar Leader starpniecību, un tāpēc kavēšanās ar Leader īstenošanu ietekmēja arī 3. ass apguves rādītājus. Galvenie rezultāti, kas sasniegti minētajam mērķim, 2011. gada beigās bija šādi: · 3. ass veicināja darba vietu izveidi (vairāk nekā 20 000), neraugoties uz augošo bezdarbu lauku apvidos[20]; · iedzīvotāju skaits lauku apvidos, kas saņēma ELFLA atbalstītos uzlabotos pakalpojumus — 62 miljoni cilvēku[21]; · papildus 3,5 miljoniem saimniecību lauku apvidos ir potenciāla piekļuve internetam. Pasākumu īstenošana[22] Lielākie 3. ass pasākumi pēc kopējā piešķīruma bija 321. pasākums (pamatpakalpojumi ekonomikai un lauku iedzīvotājiem, finanšu apguve 31 % un 35 400 projekti, kas pabeigti, tostarp 550 projektu, kas palielina platjoslas infrastruktūru lauku apvidos, kurus atbalsta ar EEAP) un 322. pasākums (ciematu atjaunošana un attīstība, finanšu apguve 42 % un 27 700 ciemati, kuros notikuši atjaunošanas darbi). Starp 3. ass pasākumiem ar augstāko apguves līmeni lai minam 341. pasākumu (prasmju ieguve, aktivizēšanas pasākumi un vietējo attīstības stratēģiju īstenošana) ar 41 % un 5600 pabeigtiem projektiem un 323. pasākumu (lauku apvidu mantojuma saglabāšana un atjaunošana) ar 30 % apguvi un līdz šim pabeigtiem 48 400 projektiem. 2.5. Vietējo nodarbinātības un dažādošanas iespēju palielināšana 2011. gada beigās vietējās rīcības grupu (VRG) atlase bija pabeigta 25 dalībvalstīs. VRG kopskaits patlaban ir 2323[23]. VRG skaits ir dubultojies, salīdzinot ar Leader+ , un pusē teritoriju Leader metode tiek īstenota pirmo reizi. Tā kā VRG atlases process tika pabeigts relatīvi vēlu, daudzas atlasītās VRG ir tikai sākušas īstenot projektus saistībā ar savu vietējo attīstības stratēģiju. Tas izskaidro ELFLA 4. ass finanšu apguves zemo līmeni, kas ir tikai 18 % no kopējā piešķīruma šai asij visam plānošanas laikposmam, taču notika būtisks pieaugums pēdējā kvartāla izdevumos. Dažas DV ir norādījušas uz īpašām grūtībām. Leader programmas integrēšana ir ievērojami mainījusi pieeju, liekot veikt svarīgas administratīvas korekcijas (administratīvā reorganizācija, personāla apmācība). 3. Nākotnes perspektīvas Daudzu programmu īstenošana pa īstam sākās tikai 2008. gadā. Turpmākajos gados rādītāji liecināja par paātrinājumu, un 2011. gada beigās finanšu apguve jau sasniedza vēlamo tempu par spīti dažiem nelabvēlīgiem apstākļiem, piemēram, ekonomiskajai situācijai. Lielākā daļa lauku attīstības programmu varēs pilnībā izmantot savu ELFLA budžetu. Atsevišķās programmās lielākā daļa īstenošanas problēmu tagad ir atrisināta. Daudzas LAP izmaiņas ir veiktas, lai novērstu pirmajos īstenošanas gados novērotās grūtības, izpildītu termiņa vidusposma novērtējumu ieteikumus un piesaistītu papildu līdzekļus, risinot jaunas problēmas ("veselības pārbaude") un pārvarot ekonomikas krīzi (Eiropas ekonomikas atveseļošanas pasākumu pakete). Joprojām paredzamas dažas pārbīdes starp asīm, lai maksimizētu apguvi, tomēr ievērojot katras ass minimālo izlietojuma likmi. Tomēr dažām lauku attīstības programmām, it īpaši ES-12, varētu būt grūti izpildīt 4. ass minimālo izdevumu līmeni sakarā ar vēlīnu Leader īstenošanu. Politikas mērķu īstenošanas aspektā — kad palikuši četri gadi īstenošanai — programmās izvirzītie mērķi kopumā tiek sekmīgi pildīti 1. un 2. asij, bet īstenošana joprojām mazliet atpaliek 3. un 4. asij, taču tendences kopumā ir pozitīvas. Konkrētāk, 1. asī jau pabeigti 220 000 modernizācijas projektu (37 % no 2013. gada mērķa) un dažādu ieguldījumu atbalsta pasākumu rezultātā 73 600 jaunu saimniecību ir ieviesušas jaunus produktus vai jaunas darba metodes (29 % no aplēstā 2013. gada mērķa). 2. asī vides problēmu risināšanas pasākumi līdz šim ir īstenoti 41 miljonā hektāru (87 % no 2013. gada mērķa). 3. asī ir pabeigti 35 400 ekonomikas un lauku iedzīvotāju pamatpakalpojumu projekti (40 % no 2013. gada mērķa) un atbalstīti vai izveidoti 19 000 mikrouzņēmumu (25 % no 2013. gada mērķa). Visbeidzot, līdz šim ir atbalstīti 55 000 Leader projektu (4. ass) (25 % no 2013. gada mērķa). Vienotā uzraudzības un novērtēšanas sistēma sniedz noderīgu informāciju, kas atviegloja ziņojumu gatavošanu un turpmāko regulāro darbu ar programmas īstenošanu un sasniegumiem. Sākotnējie dati par 2012. gadu liecina, ka vairums 3. un 4. ass programmu arī tiek līdzi pārējām, lai gan līdz 2011. gada beigām apguve vēl bija lēna. [1] Sk. Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) II daļas II nodaļu. [2] Padomes Lēmums (2006. gada 20. februāris) par Kopienas lauku attīstības stratēģiskajām pamatnostādnēm (2007.–2013. gada plānošanas laikposms) (2006/144/EK). [3] Sk. Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 14. pantu "Komisijas ziņojums". [4] Sk. Padomes 2005. gada 20. septembra Regulas (EK) Nr. 1698/2005 13. pantu. Šie kopsavilkuma ziņojumi atspoguļo panākumus, kas gūti valstu stratēģijas plānu un mērķu īstenošanā, un ieguldījumu Kopienas stratēģisko pamatnostādņu īstenošanā. [5] Sk. http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck/index_fr.htm, lai iegūtu informāciju par KLP "veselības pārbaudi" un Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu un piekļūtu ar to saistītajiem 2009. gadā pieņemtajiem tiesību aktiem. [6] Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai, ko sniedz Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA). [7] Visas tabulas ir iekļautas Komisijas dienestu darba dokumentā. [8] Kopš 2007. gada ELFLA budžets 2007.–2013. gada plānošanas laikposmam ir palielināts (proti, saistībā ar "veselības pārbaudi" un Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu) līdz 96,2 miljardiem euro. [9] Visi finanšu dati šajā ziņojumā attiecas tikai uz ELFLA. [10] Turpmākajos attēlos un tabulā daļa līdzekļu, kas bija piešķirti Leader, tehniskajai palīdzībai un tiešajiem maksājumiem, ir proporcionāli sadalīti starp trim galvenajām asīm. [11] Sk. pasākumus Komisijas dienestu darba dokumenta 1. tabulas apzīmējumos. [12] Inovācijai plānotās summas ir pārdalītas starp citiem uzdevumiem. [13] Maksājumi dalībvalstīm par 2007., 2008., 2009., 2010. un 2011. kalendāro gadu. To nevar salīdzināt ar Komisijas 5. finanšu ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par ELFLA īstenošanu, jo tā pamatā ir finanšu gads. [14] Maksājumus var veikt divus gadus pēc pēdējām saistībām (2013. gads), tātad — līdz 2015. gada beigām. [15] Pamatojoties uz CMEF monitoringa datiem 2011. gadā. [16] Sk. 4. tabulā sadalījumu pēc dzimuma un vecuma saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 81. panta 3. punktu. [17] Rezultāta rādītājs no vienotās uzraudzības un novērtēšanas sistēmas (VUNS), vienā platībā var risināt vairākas problēmas vienlaikus. [18] Saistības tikai no 2007. gada un uz priekšu. [19] Atkarībā no programmā noteiktās zemes apsaimniekošanas prakses īpatnībām papildu praksi varēja piekopt tajā pašā hektārā. [20] Bezdarbs kopumā palielinājās no 7,1 % 2007. gadā līdz 10,1 % 2011. gadā mazapdzīvotajos lauku apvidos un no 7 % 2007. gadā līdz 8,5 % 2011. gadā apvidos, kas bija daļēji lauku apvidi (avots — Eirostats). [21] Tas ietver iedzīvotājus, kuri potenciāli gūst labumu no pakalpojumiem. [22] Sk. 4. tabulā sadalījumu pēc dzimuma un vecuma saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 81. panta 3. punktu. [23] Pēc tam, kad VRG atlases procedūras pabeigtas Rumānijā un Bulgārijā 2012. gadā.