ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C.

tā kā ES gada budžets turpmākajos gados joprojām būs aptuveni 1 % no ES NKI, proti, tikpat liels kā 20. gs. 90.-to gadu sākumā, ievērojami atpaliekot no sākotnēji 1992. gadā noteiktā un vēlāk 2010. gadā atkārtoti apstiprinātā pašu resursu maksimālā apjoma 1,29 % apmērā no ES NKI saistību apropriācijām un 1,23 % apmērā no ES NKI maksājumu apropriācijām;
BZ.

tā kā pašreizējās drošības klauzulas Regulas (ES) Nr. 1093/2010, Regulas (ES) Nr. 1094/2010 un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 38. panta 1. punktā ierobežo starpniecības iespējas, kas izriet no to 18. un 19. panta, it īpaši pārrobežu grupu noregulējuma gadījumā saskaņā ar Banku sanācijas un noregulējuma direktīvu, jo pilnvaras pieņemt galīgo lēmumu ir atstātas tās dalībvalsts ziņā, kura ir fiskāli atbildīga par attiecīgo iestādi,
15.

norāda, ka ne ES publiskajām iestādēm, ne arī iedzīvotājiem nav nekādu garantiju, ka to IT drošība vai privātums varētu tikt pasargāts no labi aprīkotiem uzbrucējiem (“nepilnīga IT drošība”); norāda, ka, lai sasniegtu maksimālu IT drošību, eiropiešiem ir jāgrib atvēlēt pietiekamus resursus — gan finanšu, gan cilvēkresursus —, lai saglabātu Eiropas neatkarību un pašpaļāvību IT jomā;
42.

atzīst, ka lielākā daļa personu, kas nodarbojas ar prostitūciju, labprāt to vairs nedarītu, bet nejūtas spējīgas to pārtraukt; uzskata, ka šīm personām nepieciešams piemērots atbalsts, jo īpaši psiholoģiska un sociāla palīdzība, lai izkļūtu no seksuālās izmantošanas tīkliem un bieži ar tiem saistītajām atkarībām; tāpēc iesaka kompetentajām iestādēm ciešā sadarbībā ar ieinteresētajām personām ieviest programmas, kas palīdzētu izkļūt no prostitūcijas;
28.

mudina SAK iestādes atcelt vīriešu aizbildniecības sistēmu un brīdina, ka 2013. gada 26. augustā pieņemto tiesību aktu, kas aizsargā sievietes pret vardarbību ģimenē, būs iespējams efektīvi īstenot tikai tad, ja tiks atcelta vīriešu aizbildniecības sistēma, jo tā kavē sieviešu iespējas ziņot par vardarbību ģimenē vai seksuālu izmantošanu; mudina SAK iestādes atcelt arī visus ierobežojumus attiecībā uz sieviešu tiesībām, pārvietošanās brīvību, veselības aprūpi, izglītību, laulību, nodarbinātības iespējām, tiesībām būt juridiskai personai un būt pārstāvētai tiesu procesos, novēršot visus diskriminācijas veidus pret sievietēm ģimenes tiesībās un privātajā un sabiedriskajā dzīvē, lai veicinātu viņu līdzdalību ekonomikā, sociālajā jomā, kultūrā, pilsoniskajā darbībā un politikā; atzinīgi vērtē vispārējo kampaņu, ar kuru tiek pausts atbalsts tam, lai tiktu atcelts sievietēm noteiktais aizliegums vadīt automašīnu; aicina atbildīgās iestādes pārtraukt izdarīt spiedienu uz aktīvistiem, kuri piedalās kampaņā par sieviešu tiesībām vadīt automašīnu; turklāt atgādina Saūda Arābijas valdībai par tās saistībām saskaņā ar Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu un Konvenciju par bērna tiesībām, kā arī tām saistībām, kas izriet no ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijas Nr. 53/144, ar kuru tika pieņemta Deklarācija par cilvēktiesību aizstāvjiem; vērš uzmanību uz to, ka ir nepieciešams veicināt šādas informētības palielināšanas kampaņas un arī adresēt tās vīriešu mērķauditorijai, lai arī viņi būtu informēti par sieviešu tiesībām, kā arī sekām, ko sabiedrībai kopumā rada šo tiesību neievērošana; uzsver to, ka ir jānodrošina, lai informācija tiktu izplatīta arī lauku teritorijās un no pārējās valsts izolētās teritorijās;
1.

mudina Komisiju sākt piemērot īpašu statistikas programmu no zivsaimniecības atkarīgajiem reģioniem, sevišķu uzmanību pievēršot mazapjoma un piekrastes zvejai, tradicionālajām zvejas metodēm un īpašajiem tirdzniecības kanāliem, kā arī īpaši pievērsties gliemju, vēžveidīgo un adatādaiņu vācēju, tīklu lāpītāju un mazapjoma zvejas un ar to saistīto darbu veicēju darbam un viņu sociālajiem un nodarbinātības apstākļiem, lai novērtētu īpašās vajadzības, kas saistītas ar šo sieviešu darbību, un veicinātu to, ka šīs grūtās profesijas tiek atzītas sociālā jomā;
C.

tā kā jaunajā Ēģiptes konstitūcijā ir daudz pozitīvu elementu tādās jomās kā pamatbrīvības un cilvēktiesības, minoritāšu aizsardzība un jo īpaši sieviešu tiesības, bet ir arī panti, ar ko bruņotos spēkus atbrīvo no civilās uzraudzības un to budžetu atbrīvo no parlamentārās kontroles, un militārajiem tiesnešiem atļauj tiesāt civilpersonas, vienlaikus citā pantā ierobežo brīvību praktizēt reliģiskos rituālus un izveidot kulta vietas Ābrama reliģiju sekotājiem;
2.

uzskata, ka, neskaitot vajadzību nodrošināt ex ante nosacījumu izpildi, šādas stratēģijas izstrāde vidējā un ilgā termiņā reģioniem var sniegt būtiskus ieguvumus saistībā ar to R&D&I efektivitāti, jo šī stratēģija ietver saskaņotas pieejas piemērošanu un rūpīgu to inovācijas iespēju izvērtēšanu;
9.

norāda, ka tiesības uz veselības aprūpi ir cilvēka pamattiesības, un tāpēc aicina dalībvalstis atsaistīt veselības politiku no imigrācijas kontroles un šā iemesla dēļ atturēties no tādas prasības piemērošanas, saskaņā ar kuru veselības aprūpes speciālistiem ir pienākums ziņot par migrantiem bez personu apliecinošiem dokumentiem; arī mudina dalībvalstis nodrošināt atbilstošu aprūpi un palīdzību, pamatojoties uz īpašām vajadzībām, kas saistītas ar dzimumu; tāpat arī aicina dalībvalstis ierēdņiem, kas risina ar migrantēm bez personu apliecinošiem dokumentiem saistītas problēmas, sniegt īpašu apmācību par jautājumiem saistībā ar dzimumu un atturēties no prasības, saskaņā ar kuru skolām ir jāziņo par bērniem, kam nav personu apliecinošu dokumentu;
7.

pauž nožēlu par pastāvīgajām grūtībām, ar ko saskaras ES pilsoni, kas vēlas iekļūt Serbijā no Kosovas un pēc tam izbrauc no Serbijas, lai dotos uz trešo valsti; šīs grūtības izriet no tā, ka Serbija neatzīst Kosovas ārējās robežas un uzskata, ka pirmā ierašanās Kosovā ir nelegāla ierašanās Serbijā; pauž nožēlu arī par to, ka Serbijas robežsardze iespiež anulēšanas zīmogus virs Kosovas zīmogiem ārzemju pasēs; mudina Serbiju pārdomāt šādu politiku, uzskatot to par spēcīgas pašapziņas vairošanas pasākumu, nepieciešamu soli ceļā uz attiecību normalizēšanu ar Kosovu un konkrētu līdzekli, lai veicinātu turpmāku integrāciju Eiropas Savienībā atbilstoši pārvietošanās brīvības idejai;
4.

pauž dziļas bažas par to, ka strīdīgie tiesību akti par zaimošanu rosina uz to ļaunprātīgu izmantošanu, kas var ietekmēt visu reliģisko pārliecību cilvēkus Pakistānā; pauž īpašas bažas par to, ka tiesību akti par zaimošanu, pret kuriem publiski iebilda bijušais ministrs Shahbaz Bhatti, bijušais gubernators Salman Taser un Rashid Rehman, kuri tika nogalināti tādēļ, ka viņi iestājās par iecietību reliģijas jautājumos, Pakistānā arvien vairāk tiek izmantoti, lai vērstos pret neaizsargātām minoritāšu grupām, tostarp ahmediem un kristiešiem;
35.

pauž nožēlu, ka Krievijas valdošās aprindas uzskata ES Austrumu partnerību par apdraudējumu tās politiskajām un ekonomiskajām interesēm; uzsver, ka gluži pretēji — Krievija būs ieguvēja no aktīvākas tirdzniecības un intensīvākas ekonomiskās darbības, vienlaikus uzlabojot tās drošību, ja kaimiņvalstis būs stabilas un to rīcība paredzama; pauž nožēlu par to, ka Krievija tirdzniecību izmanto kā instrumentu, lai destabilizēt reģionu, ieviešot vairākus importa aizliegumus produktiem no Ukrainas un Moldovas un pavisam nesen atceļot Neatkarīgo Valstu Sadraudzības brīvo tirdzniecības nolīgumu ar Ukrainu, Gruziju un Moldovu, un līdz ar to atkārtoti ieviešot vislielākās labvēlības režīma nodokli produktiem, kas nāk no šīm valstīm;
A.

tā kā ir novērtēts, ka Katarā ir aptuveni 1,35 miljoni ārvalstu pilsoņu, kas veido gandrīz 90 % no valsts darbaspēka; tā kā viesstrādnieki galvenokārt tiek nodarbināti kā būvstrādnieki, pakalpojumu sniedzēji un mājkalpotāji; tā kā šie skaitļi liecina, ka viesstrādnieku attiecība pret vietējiem iedzīvotājiem Katarā ir visaugstākā pasaulē; tā kā paredzams, ka Katarā papildus ieradīsies vismaz 500 000 viesstrādnieku, lai paātrinātu būvdarbus pirms 2022. gada Pasaules kausa izcīņas futbolā; tā kā lielākā daļa viesstrādnieku nāk no Indijas un Nepālas, kā arī no Bangladešas, Pakistānas, Filipīnām un Šrilankas;
B.

tā kā izglītības un apmācības stratēģiskajā programmā 2020. gadam (ET 2020) noteiktas robežvērtības, kas paredz, ka vismaz 95 % bērnu vecumā no četriem gadiem līdz obligātās pamatizglītības ieguves uzsākšanas vecumam jāpiedalās pirmsskolas izglītības programmās; piecpadsmitgadīgo jauniešu vidū ir mazāk nekā 15 % jauniešu ar nepietiekamām lasīšanas, matemātikas un dabaszinātņu prasmēm; vidēji vismaz 15 % pieaugušo (vecuma grupā no 25 līdz 64 gadiem) piedalās mūžizglītības programmās;
12.

uzsver lielākas sinerģijas nepieciešamību starp valstu, vietējo pašvaldību un Eiropas publisko izdevumu budžetiem, skaidri nosakot dažādu budžeta iestāžu uzdevumus un atbildību ES, dalībvalsts un vietējās pašvaldības līmenī, tostarp skaidri nosakot un īsi izklāstot ES politikas un finansējuma intervences nozīmi un būtību, ievērojot maksājumu periodus, kas noteikti Maksājumu kavējumu direktīvā 2011/7/ES, ievērojot subsidiaritāti un vietējo un reģionālo pašvaldību iestāžu tiesības budžeta jomā (to nozīmi lēmumu pieņemšanā un pārbaudē), t. i., to demokrātisko pārskatatbildību kopienām, kas tās ievēlējušas, un nodrošinot katra pārvaldības līmeņa autonomiju prioritāšu un izdevumu noteikšanā; aicina Komisiju sniegt skaidru un konkrētu informāciju par to, kā būtu iespējams pastiprināt ES budžeta lomu ieguldījumu veicināšanā dažādos līmeņos;
42.

uzskata, ka nolīgumā kā viena no galvenajām prioritātēm būtu jāiekļauj efektīvi starpvalstu un ieguldītāja un valsts strīdu izšķiršanas mehānismi, lai, no vienas puses, novērstu situācijas, kad nepamatotas prasības izraisa nepamatotu to izskatīšanu šķīrējtiesā, un, no otras puses, nodrošinātu, ka visiem ieguldītājiem ir piekļuve taisnīgai tiesai, kurai nekavējoties seko visu šķīrējtiesas nolēmumu izpilde;
13.

norāda, ka mikroģenerācijas uzsākšana plašā mērogā ir nozīmīgs solis pārejā no tradicionālās centralizētās energosistēmas uz decentralizētāku un elastīgāku sistēmu, kas nepieciešama, lai sasniegtu ES enerģētikas un klimata pārmaiņu jomā izvirzītos mērķus; uzsver, cik svarīgi pašlaik ir popularizēt mikroģenerāciju, vienlaikus godīgi risinot problēmas attiecībā uz izplatīšanas tīklu operatoriem, tostarp izmaksu sadali un nepieciešamību ieguldīt līdzekļus viedajās tehnoloģijās; uzver, ka precīzi būtu jādefinē pozitīvā ietekme, ko dod mikroražotāju sniegtie papildpakalpojumi, un to ieguldījums sistēmas drošā darbībā, un par to būtu jāsaņem taisnīga atlīdzība; tādēļ uzsver, ka ir pienācis laiks pieņemt pareizos lēmumus, nospraust pareizos mērķus un vairs neatlikt atbilstīgu ieguldījumu veikšanu un tālejoša regulējuma pieņemšanu;
12.

uzsver, ka cīņa pret terorismu ir iekļauta IDS kā viena no prioritātēm; norāda, ka saskaņā ar Eiropola sniegto informāciju terorisma draudi Eiropas Savienībā ir reāli, lai gan terorisma izpausmes ir ļoti dažādas, bet apšauba to, vai Savienība ir pareizi noteikusi prioritātes šajā jomā attiecībā uz teroristu uzbrukumu faktisko izcelsmes vietu; uzstāj, ka par lielāku prioritāti būtu jānosaka preventīvas politikas nostādnes un represīvi pasākumi; ņem vērā to, ka šajā jautājumā ir jāpievērš lielāka uzmanība un jāpiešķir atbilstīgi finanšu un cilvēku resursi mērķtiecīgiem politikas pasākumiem un informācijas pakalpojumiem, lai faktiski varētu novērst teroristu uzbrukumus; atgādina, ka ir svarīgi nepieļaut terorisma finansēšanu, un gaida priekšlikumu tiesisku un administratīvu pasākumu sistēmas izveidei, kas ietvertu tādu personu līdzekļu iesaldēšanu saskaņā ar LESD 75. pantu, ko tur aizdomās par terorismu; aicina Komisiju un dalībvalstis pienācīgi izvērtēt to, kāda veida un cik lielus draudus izraisa uz vardarbību tendētas politiskas radikalizācijas rašanās; uzskata, ka ir būtiski svarīgi izstrādāt mehānismus, kas ļauj agri pamanīt šādas radikalizācijas pazīmes, un prasa Komisijai un dalībvalstīm ņemt to vērā savās attiecīgajās darbības jomās, tai skaitā saistībā ar preventīviem pasākumiem; pauž bažas par to, ka pastiprinās to personu darbība, kurus parasti dēvē par “vientuļajiem vilkiem”, proti, to ES vai trešo valstu valstspiederīgo personu darbība, kuri dodas uz konflikta zonām un pēc tam atgriežas ES teritorijā, jo viņi rada jauna veida riskus, kurus nevar novērst ar parastajām pretterorisma metodēm; mudina apmainīties ar labu praksi radikalizācijas novēršanai jauniešu vidū un atbalsta ierosinājumu par ES instrumentu kopuma izveidi šajā jomā; gaida, kad tiks izstrādāts pamatlēmuma par cīņu pret terorismu novērtējums, lai labāk varētu ņemt vērā visus šos aspektus, un uzsver nepieciešamību labāk sasaistīt esošos pretterorisma instrumentus;
B.

tā kā saskaņā ar ANO Attīstības programmas tautas attīstības indeksa rādītājiem Mali ir viena no pasaulē nabadzīgākajām valstīm, ierindojoties 182. vietā no 187. valstīm; tā kā pat pirms pašreizējās krīzes Mali cieta no sociāli ekonomiskajām atšķirībām starp tās dienvidiem un ziemeļiem, kā arī no tā, ka tajā bija vājas demokrātiskās institūcijas, slikta pārvaldība, korupcija un organizētā noziedzība;
7.

uzsver, ka ir svarīgi ņemt vērā – jo īpaši 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmā – to dalībvalstu īpašās vajadzības, kurām tika piešķirti līdzekļi, lai tās izglābtu no krīzes, un kurām ir sevišķi sarežģīti uzsākt augstu izmaksu projektus, kā arī tālāko un salu reģionu īpašās vajadzības, jo šie reģioni saskaras ar strukturāliem ierobežojumiem to attāluma un dabisko īpatnību dēļ;
7.

aicina dalībvalstis sniegt datus pa dzimumiem attiecībā uz profesionālo mobilitāti un, izstrādājot valsts politiku un valsts reformu programmas, tajās iekļaut noteikumus par dzimumu līdztiesības veicināšanu un īpašu uzmanību pievērst to darbības programmu izstrādei un īstenošanai valsts vai reģionālajā līmenī, kuras saņem finansējumu no Eiropas Sociālā fonda (ESF) gan laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, gan arī turpmāk; atsaucas uz savu 2012. gada 23. oktobra rezolūciju, ar ko apstiprina Komisijas priekšlikumu 25 % no kopējā kohēzijas politikas finansējuma atvēlēt ESF (4);
11.

atzinīgi vērtē jaunajai Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvai piešķirtos EUR 6 miljardus un aicina pirmajos daudzgadu finanšu shēmas gados maksājumus galvenokārt izmantot, lai steidzami novērstu jauniešu bezdarbu un īstenotu garantijas jauniešiem; uzsver, ka pēc Starptautiskās Darba organizācijas aprēķiniem garantiju jauniešiem īstenošanas izmaksas visā eurozonā ir EUR 21 miljards, un tādēļ aicina pārskatīt minēto piešķīrumu un to palielināt, pārskatot daudzgadu finanšu shēmu; atzinīgi vērtē to, ka ir paplašināta to jauniešu mērķgrupa, kuri ir tiesīgi izmantot Jaunatnes garantiju, aptverot jauniešus, kuri vēl nav sasnieguši 30 gadu vecumu;
38.

uzskata – tas, ka kopumā cilvēki dzīvo ilgāk, veselīgāk un pārtikušāk, ir viens no mūsdienu sabiedrības lielākajiem sasniegumiem; aicina debatēs par novecošanu ieviest pozitīvu noskaņu, no vienas puses, aktīvi risinot būtisko, bet pārvaramo novecošanas problēmu un, no otras puses, izmantojot iespējas, ko sniedz novecošana un senioru ekonomika; atzīst ļoti aktīvo un vērtīgo lomu, kāda ir vecāka gadagājuma cilvēkiem mūsu sabiedrībā;
17.

uzsver, ka visu to cilvēku (darba devēju, uzraugu, darba ņēmēju) apmācībā, kuri veic darbu, kas var būt (vai ir) saistīts ar azbestu, būtu jāietver šādi jautājumi: azbesta īpašības un tā ietekme uz veselību, tostarp smēķēšanas sinerģiskā iedarbība; to materiālu vai produktu veidi, kuru sastāvā var būt azbests, un vietas, kur tie var būt sastopami; informācija par to, kā materiālu vai produktu stāvoklis ietekmē to, cik viegli vidē nokļūst azbesta šķiedras, un ko darīt, nonākot saskarsmē ar materiāliem, par kuriem ir aizdomas, ka tie varētu saturēt azbestu;
F.

tā kā bezdarbības izmaksas saistībā ar to, ka ES nerisina to jauniešu problēmas, kuri nav iesaistīti darbā, izglītībā un apmācībā, ir ap EUR 153 miljardiem, kas ir 1,2 % no ES IKP, un tā kā pašlaik ES šādi par 25 gadiem jaunāki jaunieši ir 7,5 miljoni;
15.

atzinīgi vērtē to, ka pēc Parlamenta pieprasījuma 2012. gada budžetā EGF budžeta pozīcijā 04 05 01 ir iekļautas maksājumu apropriācijas EUR 5 0 0 00 000 apmērā; atgādina, ka EGF tika izveidots kā īpašs patstāvīgs instruments ar konkrētiem mērķiem un termiņiem un ka līdz ar to tam ir vajadzīgs atsevišķs piešķīrums, lai nevajadzētu veikt pārvietojumus no citām budžeta pozīcijām, kā tas notika agrāk un kas varētu apgrūtināt EGF politikas mērķu sasniegšanu;
—

ņemot vērā Pasaules Veselības organizācijas (WHO) ziņojumu “Empower Women – Combating Tobacco Industry Marketing in the WHO European Region” (WHO, 2010),
7.

šajā saistībā aicina dalībvalstis un Komisiju saglabāt līdzsvaru starp darbībām steidzamu krīzes izraisītu problēmu risināšanai un vidēja termiņa vai ilgtermiņa darbībām un noteikt īpašu prioritāti pasākumiem, kas paredz: a) palīdzēt bezdarbniekiem atgriezties darbā, izveidojot inovatīvu un dinamisku vidi, kā arī nodrošinot katrai situācijai piemērotus risinājumus un vajadzīgo apmācību; palīdzēt darba tirgū ienākušajiem cilvēkiem sameklēt darbu un radīt priekšnosacījumus labākai pārejai no izglītības un apmācības uz darba dzīvi; b) mazināt jauniešu bezdarbu un dot iespēju iesaistīt jauniešus pastāvīgā darba dzīvē, tostarp jauniešus, kam nav ne darba, ne pabeigtas vispārējās vai profesionālās izglītības; c) veicināt ekonomikas izaugsmi, lai gan sievietēm, gan vīriešiem radītu kvalitatīvas un ilgspējīgas darba vietas, jo īpaši mazajos un vidējos uzņēmumos; uzlabot darba produktivitāti un darba dalījumu; d) uzlabot apmierinātību darbavietā un samazināt iemeslus aiziešanai no darba, piemēram, negadījumi darbavietā, individuālais terors darbavietā un citi nelabvēlīgi darba apstākļi; e) ieguldīt visa vecuma grupu mūžizglītībā un apmācībā, īpašu uzvaru liekot uz agrīnās bērnības izglītību un pieeju terciārajai izglītībai, uzņēmumu un izglītības iestāžu sadarbību, apmācību darba vietā un īpašu apmācību to nozaru vajadzībām, kurās trūkst darbaspēks, kā arī profesionālo izglītību; f) ieguldīt inovācijās, veicinot novatorisku produktu un pakalpojumu ražošanu, galvenokārt saistībā ar klimata pārmaiņām, energoefektivitāti, veselību un sabiedrības nevecošanu; g) novērst dzimumu segregācijas cēloņus darba tirgū; h) palielināt līdzsvaru starp darba līgumu elastību un drošību, lai veicinātu nodarbinātību, un palīdzētu apvienot ģimenes un darba dzīvi; i) pielāgot pensiju sistēmas mainīgajiem ekonomiskajiem un demogrāfiskajiem apstākļiem, ieviest vajadzīgās reformas, ņemot vērā to ilgtspējību un uzticamību, un mazināt ekonomiskās atkarības koeficientu, piemēram, radot apstākļus, lai cilvēki brīvprātīgi strādātu ilgākas darba stundas, piemēram, nodrošinot labāku arodveselību un drošību, dažādus stimulus un elastīgus nodarbinātības modeļus, kā arī palielinot nodarbinātību visās vecuma grupās; j) izskaust nabadzību un sociālo un medicīnisko atstumtību, jo īpaši koncentrējoties uz preventīviem un proaktīviem pasākumiem;
Q.

tā kā patērētāji gūst labumu gan no zemākām cenām un plašākas izvēles elektroniskajā komercijā, gan no ērtībām, ko sniedz iespēja iepirkties no mājām; tā kā tas ir īpaši izdevīgi patērētajiem ar invaliditāti un patērētājiem attālos rajonos vai lauku apvidos;
25.

vērš uzmanību uz to, ka energoapgādes drošība ir cieši saistīta ar klimata pārmaiņām; uzskata, ka energoapgādes drošība ir jāveicina, samazinot ES atkarību no fosilā kurināmā, piemēram, no Krievijas pa cauruļvadiem eksportētā kurināmā; atgādina, ka, mūžīgajam sasalumam kūstot, šie cauruļvadi kļūs mazaizsargāti pret traucējumiem, un uzsver, ka Arktikas pārveidošanās ir viena no tām klimata pārmaiņu izraisītām ietekmēm, kas visvairāk skars ES drošību; uzsver, ka šo risku pastiprinošo faktoru ir jāņem vērā izvērstā ES stratēģijā Arktikai, un jāpilnveido ES politika attiecībā uz Eiropas Savienībā ražotu atjaunojamo enerģiju un energoefektivitāti, kas būtiski samazinātu Savienības atkarību no ārējiem enerģijas avotiem, tādējādi uzlabojot drošības situāciju;
6.

uzsver, ka paziņojumā būtu jānorāda nozaru atšķirības, jo tādu MVU starptautiskā darbība, kuri sniedz pakalpojumus, būtiski atšķiras no tādu MVU starptautiskās darbības, kuri nodarbojas ar ražošanu; norāda, ka daudziem MVU, kas sniedz pakalpojumus un kuri turklāt ir lielākā daļa no MVU, bieži vien nav jāsasniedz noteikts apmērs eksporta sākšanai, turklāt šādi uzņēmumi galvenokārt gūtu labumu no atklātākiem noteikumiem un piekļuves IKT mērķa valstīs, turpretī MVU, kas nodarbojas ar ražošanu, gūtu labumu no labākiem apstākļiem pārvadājumu loģistikā un tirdzniecības veicināšanā;
62.

tādēļ aicina dalībvalstis neuzskatīt valstu NKI ieguldījumu ES budžetā par pielāgošanos, kas to konsolidācijā ir mainīga, kā arī necensties mākslīgi samazināt to ES budžeta izdevumu apjomu, kas veicina izaugsmi, pretēji to augstākajā līmenī noteiktajām politiskajām saistībām; tomēr ir informēta par ekonomisko spriedzi starp nepieciešamību īsā laika posmā konsolidēt valsts finanses un jebkādu iespējamu pieaugumu dažu dalībvalstu ieguldījumā, kura pamatā ir NKI un kuru izraisījis maksājumu līmeņa pieaugums ES budžetā; tāpēc atkārtoti stingri aicina veikt reformas ES budžeta finansēšanā (par to vienosies sarunās par daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam), līdz 2020. gadam samazinot dalībvalstu uz NKI balstīto pašu resursu īpatsvaru ES budžetā līdz 40 %, tādējādi atbalstot to konsolidācijas centienus (42);
5.

uzsver faktu — lai gan 2011. gadā ES patvēruma meklētāju skaits ir palielinājies, pēdējās desmitgades laikā ir vērojams būtisks patvēruma meklētāju pieteikumu skaita samazinājums; uzsver, ka dažas dalībvalstis dažādu faktoru, tostarp to ģeogrāfiskās atrašanās, dēļ saņem nesamērīgi daudz patvēruma piešķiršanas pieteikumu salīdzinājumā ar citām dalībvalstīm, un uzsver patvēruma pieteikumu nevienmērīgo izplatību ES; atgādina, ka 2011. gadā vairāk kā 90 % patvēruma pieteikumu attiecās uz desmit dalībvalstīm, ka līdz pat 2011. gada vasarai ES teritorijā no Maltas uz sešām citām dalībvalstīm tika pārvietoti tikai 227 starptautiskās aizsardzības saņēmēji un ka 2011. gadā uz ES tika pārvietoti tikai 4 125 bēgļi — un tikai uz 10 dalībvalstīm, kas pārstāv apmēram 6,6 % no visām šajā gadā uz ES pārvietotajām personām; uzsver, ka ir ārkārtīgi svarīgi identificēt šo nevienlīdzību, cita starpā, salīdzinot absolūtos skaitļus un uzņemšanas spēju rādītājus, un ka dalībvalstīm, kas saņem visvairāk patvēruma piešķiršanas pieteikumu būtu no ES jāsaņem vairāk atbalsta gan administratīvā, gan finansiālā veidā;
20.

tāpēc iesaka sadarbībā ar šajā nozarē strādājošām organizācijām un asociācijām un it īpaši to Eiropas tīkliem izveidot centralizētu ES portālu, kurā būtu ietverta arī brīvprātīgā darba labākās prakses resursu banka, sadaļa par pārrobežu brīvprātīgo darbu, ar informāciju par pieejamajām programmām, to izmaksām un nosacījumiem, sekmējot informācijas apmaiņu par administratīvajiem šķēršļiem, brīvprātīgā darba tiesiskajiem un fiskālajiem aspektiem, šķēršļiem attiecībā uz piekļuvi programmām un labāko veidu šo šķēršļu novēršanai;