Nolīgumu piemēro pagaidu kārtā saskaņā ar nolīguma 41. panta 3. punktu no tā parakstīšanas dienas, līdz tas stājas spēkā.

par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Transporta kopienas līgumu

Reģionālās sadarbības stiprināšana ar Rietumbalkāniem ir būtisks elements, lai nodrošinātu reģiona politisko stabilitāti, drošību, ekonomisko labklājību un sociālo attīstību. Šajā sakarā Transporta kopiena gūs labumu no Rietumbalkānu pievienošanās shēmas, paātrinot valsts tiesību aktu saskaņošanu ar Savienības acquis transporta jomā un citās svarīgās jomās. Transporta kopiena būs arī galvenais instruments, kas veicinās reformu procesu, ko uzsāka sešu Rietumbalkānu valstu iniciatīva, kā arī infrastruktūras (TEN-T) īstenošanu un finansēšanu šajā reģionā.

Diskusijas tehniskā līmenī tika sekmīgi pabeigtas 2010. gada jūlijā. Tomēr, ņemot vērā, ka nebija iespējams vienoties par attiecīgu apzīmējumu vienai no pusēm, proti, Kosovai, tad Transporta kopienas līguma pabeigšana bija apstājusies gandrīz trīs gadus. Apspriešanās atsākās 2013. gadā un vienošanos par līguma galīgo redakciju sasniedza 2016. gadā. Nolīgums tagad būtu jāparaksta Eiropas Savienības vārdā un pārējām pusēm.

SM tomēr ir parādījis, ka tas ir ierobežots, un pēc Komisijas veikta novērtējuma 2008. gadā tika ierosināta aptverošāka sadarbības pieeja, kurā iesaistītu citas transporta politikas un ar transportu saistītas jomas. Šajā kontekstā, pamatojoties uz Enerģētikas kopienas pozitīvo pieredzi, Komisija ierosināja izmantot šo pieredzi transporta nozares mērķiem un tādējādi panākt vienošanos, kas palīdzētu nodrošināt to, ka mūsu attiecīgo svarīgāko reģionālo partneru tiesību akti, standarti un tehniskās specifikācijas nav pretrunā Savienības tiesību aktiem, standartiem un tehniskajām specifikācijām.

Labi funkcionējoša transporta sistēma, kas savieno Eiropas Savienību un kaimiņvalstis, ir būtiska ilgtspējīgai ekonomikas izaugsmei un visu iedzīvotāju labklājībai. Sadarbību transporta jomā ar Rietumbalkānu valstīm patlaban nosaka Dienvidaustrumu Eiropas transporta novērošanas centrs, 2004. gada 11. jūnija saprašanās memorands (SM) starp Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas, Horvātijas, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Melnkalnes un Serbijas valdību un ANO misiju Kosovā un Eiropas Komisiju, kurā galvenais mērķis bija virzienā uz Dienvidaustrumeiropas valstīm paplašināt TEN-T tīklu un ar to saistītās politikas jomas.

par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Transporta kopienas līgumu

EIROPAS KOMISIJA Briselē, 9.6.2017 COM(2017) 324 final PIELIKUMS

dokumentam Priekšlikums ­– Padomes Lēmums par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Transporta kopienas līgumu





2017. gada 10. februāris (02. vers. 2017. gada jūnijs final) TRANSPORTA KOPIENAS DIBINĀŠANAS LĪGUMS

Puses, proti, EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk – “Savienība” vai “Eiropas Savienība”, un DIENVIDAUSTRUMEIROPAS PUSES, Albānija, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova* (turpmāk – “Kosova”), Melnkalne, Serbija, turpmāk visas kopā – “Līgumslēdzējas puses”, PAMATOJOTIES uz darbu, kas veikts saistībā ar Saprašanās memorandu par Dienvidaustrumeiropas galvenā reģionālā transporta tīkla izveidi, kas parakstīts 2004. gada 11. jūnijā Luksemburgā, un ATZĪMĒJOT, ka šis Saprašanās memorands vairs nebūs aktuāls; ATZĪSTOT starptautiskā transporta integrēto raksturu un vēloties izveidot Transporta kopienu starp Eiropas Savienību un Dienvidaustrumeiropas pusēm, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu transporta tirgu pakāpenisku integrāciju, kas balstās uz attiecīgu acquis; ŅEMOT VĒRĀ, ka noteikumiem par Transporta kopienu ir jābūt daudzpusēji piemērojamiem Transporta kopienā un tādēļ ir jāformulē īpaši noteikumi; ATZĪMĒJOT, ka Grieķija un bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika 1995. gadā ir parakstījušas pagaidu nolīgumu un memorandu par praktiskiem pasākumiem;

PIEKRĪTOT, ka ir lietderīgi Transporta kopienas noteikumus balstīt uz attiecīgajiem Eiropas Savienībā spēkā esošajiem tiesību aktiem, kā noteikts šā līguma I pielikumā, saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību un ņemot vērā tajos ietvertos iepriekšējo līgumu grozījumus, tostarp “Eiropas Kopiena” aizstāšanu ar “Eiropas Savienība”; PATUROT PRĀTĀ, ka transporta tirgu integrēšana nav sasniedzama uzreiz, bet drīzāk ar pāreju, ko veicina īpaši, laika ziņā ierobežoti pasākumi; * Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244/1999 un Starptautiskās tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju. UZSVEROT, ka saistībā ar piekļuvi transporta infrastruktūrām attiecībā uz transporta operatoriem būtu jāievēro nediskriminācijas princips; PATUROT PRĀTĀ visu Dienvidaustrumeiropas pušu vēlmi savus tiesību aktus transporta jomā un saistītos jautājumos padarīt saderīgus ar Eiropas Savienības tiesību aktiem , tostarp saistībā ar Savienības acquis turpmāko attīstību; ATZĪSTOT, ka šajā sakarā svarīga nozīme ir tehniskajai palīdzībai; PATUROT PRĀTĀ nepieciešamību aizsargāt vidi un cīnīties pret klimata pārmaiņām, kā arī to, ka transporta nozares attīstībai jānotiek ilgtspējīgi; PATUROT PRĀTĀ nepieciešamību ņemt vērā Transporta kopienas sociālo dimensiju un izveidot sociālā dialoga struktūras Dienvidaustrumeiropas pusēs. PATUROT PRĀTĀ Dienvidaustrumeiropas pušu Eiropas perspektīvu, kas apstiprināta vairākās pēdējās Eiropas augstākā līmeņa sanāksmēs; ATZĪMĒJOT, ka bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Melnkalne, Serbijas Republika un Albānijas republika ir Eiropas Savienības kandidātvalstis un ka Bosnija un Hercegovina arī ir iesniegusi pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā; ATZĪMĒJOT, ka, saņemot dokumentus, ko Kosovas iestādes izdevušas saskaņā ar šo nolīgumu, drīkst tikt piemērotas Eiropas Savienības dalībvalstu iekšējās procedūras; ATZĪMĒJOT kandidātvalstu un potenciālo kandidātu apņemšanos tuvināties Eiropas Savienībai un īstenot acquis, jo īpaši transporta jomā, IR PIEŅĒMUŠAS LĒMUMU IZVEIDOT TRANSPORTA KOPIENU.



Mērķi un principi 1. PANTS 1. Šā līguma mērķis ir izveidot Transporta kopienu autoceļu, dzelzceļa, iekšējo ūdensceļu un jūras transporta jomā (turpmāk – “Transporta kopiena”), kā arī attīstīt transporta tīklu starp Eiropas Savienību un Dienvidaustrumeiropas pusēm. Transporta kopiena pamatojas uz Dienvidaustrumeiropas pušu transporta tirgu pakāpenisku integrēšanu Eiropas Savienības transporta tirgū, balstoties uz attiecīgu acquis, tostarp tehnisko standartu, savstarpējas izmantojības, drošības, drošuma, satiksmes vadības, sociālās politikas, publiskā iepirkuma un vides jomā, to attiecinot uz visiem transporta veidiem, izņemot gaisa transportu. Minētajā nolūkā šajā līgumā ir ietverti noteikumi, ko saskaņā ar turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem piemēro starp Līgumslēdzējām pusēm. Šie noteikumi ietver noteikumus, kas paredzēti I pielikumā norādītajos tiesību aktos. 2. Šā līguma noteikumus piemēro, ciktāl tie attiecas uz autotransportu, dzelzceļa transportu, iekšējo ūdensceļu transportu, jūras transportu un transporta tīkliem, tostarp lidostu infrastruktūru, vai uz saistītiem jautājumiem, kas minēti I pielikumā. 3. Šo līgumu veido panti, kuros noteikta Transporta kopienas vispārējā darbība, turpmāk – “pamatlīgums”, pielikumi, kur I pielikumā ir uzskaitīti Eiropas Savienības tiesību akti, ko saskaņā ar pamatlīgumu piemēro starp Līgumslēdzējām pusēm, un protokoli, no kuriem vismaz viens attiecībā uz katru Dienvidaustrumeiropas pusi nosaka tai piemērojamos pārejas pasākumus.

2. PANTS

1. Šajā līgumā: a) “līgums” ir pamatlīgums, tā pielikumi, protokoli un I pielikumā minētie tiesību akti; b) “Dienvidaustrumeiropas puses” ir Albānijas Republika, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova, Melnkalne un Serbijas Republika; c) neviens termins, formulējums vai definīcija, kas izmantota šajā līgumā, tostarp tam pievienotajos pielikumos un protokolos, nenozīmē to, ka ES atzīst Kosovu par neatkarīgu valsti, kā arī nenozīmē, ka atsevišķas dalībvalstis Kosovu par tādu atzīst, ja iepriekš nav to izdarījušas; d) “konvencija” ir jebkāda starptautiska konvencija vai nolīgums par starptautisko transportu, kas atvērta parakstīšanai, izņemot šo līgumu; e) “ES dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts; f) “acquis” ir tiesību aktu kopums, ko Eiropas Savienība pieņēmusi savu mērķu sasniegšanai. 2. Terminu “valsts”, “attiecīgā valsts”, “valstspiederīgie”, “teritorija” vai “karogs” lietojums neskar nevienas Līgumslēdzējas puses statusu saskaņā ar starptautisko tiesību normām.



3. PANTS 1. Līgumslēdzējām pusēm ir saistoši piemērojamie noteikumi tiesību aktos, kas ir minēti vai iekļauti vai nu I pielikumā, pielāgojot saskaņā ar II pielikumu, vai Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumos. 2. Šādi noteikumi ir Dienvidaustrumeiropas pušu iekšējās tiesību sistēmas daļa vai par tādu kļūst, ievērojot šādu kārtību: a) tiesību akts, kas atbilst Eiropas Savienības regulai, kļūst par attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses iekšējās tiesību sistēmas daļu termiņā, ko Dienvidaustrumeiropas pusēm nosaka Reģionālā pārvaldības komiteja; b) tiesību akts, kas atbilst Eiropas Savienības direktīvai, ļauj attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses kompetentajām iestādēm izraudzīties īstenošanas veidu un metodi; c) tiesību akts, kas atbilst Eiropas Savienības lēmumam, kļūst par attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses iekšējās tiesību sistēmas daļu termiņā un veidā, ko Dienvidaustrumeiropas pusēm nosaka Reģionālā pārvaldības komiteja. 3. Ja 1. punktā minēto tiesību aktu piemērojamie noteikumi rada pienākumus ES dalībvalstīm, minētie pienākumi ir piemērojami ES dalībvalstīm pēc tam, kad pieņemts lēmums saskaņā ar Eiropas Savienībā piemērojamiem noteikumiem, pamatojoties uz Komisijas veiktu novērtējumu par to, vai Dienvidaustrumeiropas puses ir pilnībā īstenojušas I pielikumā minētos ES tiesību aktus.



4. PANTS Līgumslēdzējas puses veic visus piemērotos vispārējus vai konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu no šā līguma izrietošo pienākumu izpildi, un atturas no jebkādiem pasākumiem, kas varētu apdraudēt šā līguma mērķu sasniegšanu. SOCIĀLIE JAUTĀJUMI 5. PANTS

Dienvidaustrumeiropas puses īsteno attiecīgo sociālās jomas acquis attiecībā uz transportu, kā noteikts I pielikumā. Transporta kopiena stiprina un veicina sociālo dialogu un sociālo dimensiju, ņemot vērā sociālo jautājumu acquis, ievērojot darba ņēmēju pamattiesības un attiecīgā līmenī iesaistot Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un valstu un Eiropas sociālos partnerus, kas darbojas transporta nozarē. VIDE 6. PANTS Dienvidaustrumeiropas puses īsteno attiecīgo vides jomas acquis attiecībā uz transportu, jo īpaši stratēģisko vides novērtējumu, ietekmes uz vidi novērtējumu un ar dabu, ūdeni un gaisa kvalitāti saistītās direktīvas, kā noteikts I.6. pielikumā. PUBLISKAIS IEPIRKUMS 7. PANTS Dienvidaustrumeiropas puses īsteno attiecīgo publiskā iepirkuma jomas acquis attiecībā uz transportu, kā noteikts I.7. pielikumā.

INFRASTRUKTŪRA 8. PANTS 1. Šā līguma I.1. pielikumā ir ietvertas Eiropas transporta tīkla (TEN-T) visaptverošā tīkla un pamattīkla indikatīvā paplašinājuma uz Rietumbalkāniem kartes. Reģionālā pārvaldības komiteja Ministru padomei katru gadu ziņo par šajā līgumā aprakstītā tīkla īstenošanu. Tehniskās komitejas palīdz Reģionālajai pārvaldības komitejai sagatavot šādu ziņojumu. 2. Transporta kopiena atbalsta TEN-T visaptverošā tīkla un pamattīkla indikatīvo paplašinājumu uz Rietumbalkāniem saskaņā ar Komisijas 2016. gada 4. februāra Deleģēto regulu (ES) 2016/758, kā noteikts I.1. pielikumā. Tā ņem vērā saistītos divpusējos un daudzpusējos nolīgumus, ko noslēgušas Līgumslēdzējas puses, tostarp svarīgu savienojumu un starpsavienojumu izstrādāšanu, kas vajadzīgi, lai novērstu nepietiekamas caurlaides spējas un veicinātu valstu tīklu starpsavienošanu un starpsavienojumus ar ES TEN-T tīkliem. 9. PANTS 1. Transporta kopiena reizi divos gados izstrādā piecu gadu mainīgo darba plānu TEN-T visaptverošā tīkla un pamattīkla indikatīvā paplašinājuma uz Rietumbalkāniem attīstīšanai un reģionālas nozīmes prioritāro projektu noteikšanai saskaņā ar labāko Savienības praksi, kas palīdz sabalansēti un ilgtspējīgi attīstīties ekonomikai, telpiskajai integrācijai, ietekmei uz vidi un sociālo jomu, kā arī sociālajai kohēzijai. 2. Cita starpā piecu gadu mainīgais darba plāns: a) atbilst attiecīgajiem Eiropas Savienības tiesību aktiem, kā noteikts I pielikumā, jo īpaši, ja paredzēts Eiropas Savienības finansējums; b) uzskatāmi parāda visizdevīgākos risinājumus un plašāko sociālekonomisko ietekmi atbilstoši līdzekļu devēju finansējuma noteikumiem un labākajiem starptautiskajiem standartiem un praksei; c) projekta definēšanas un analīzes posmā īpaši pievēršas globālajām klimata pārmaiņām un vides ilgtspējai; d) ietver finansējuma iespējas no līdzekļu devējiem un starptautiskām finanšu iestādēm, jo īpaši ar Rietumbalkānu ieguldījumu sistēmas starpniecību.

3. Transporta kopiena veicina nepieciešamos pētījumus un analīzi, jo īpaši attiecībā uz ekonomisko dzīvotspēju, tehniskajām specifikācijām, ietekmi uz vidi, sociālajām sekām un finansēšanas mehānismiem. 4. Pastāvīgais sekretariāts ievieš informācijas sistēmu, kas lēmumu pieņēmējiem jāizmanto, lai uzraudzītu un pārskatītu TEN-T visaptverošā tīkla un pamattīkla indikatīvā paplašinājuma uz Rietumbalkāniem stāvokli un darbību . 10. PANTS Dienvidaustrumeiropas puses izstrādā efektīvas satiksmes vadības sistēmas, tostarp intermodālas sistēmas un intelektiskas transporta sistēmas. DZELZCEĻA TRANSPORTS 11. PANTS 1. Saistībā ar šā līguma darbības jomu un nosacījumiem un saistībā ar darbības jomu un nosacījumiem, kas noteikti ar attiecīgajiem, I pielikumā norādītajiem tiesību aktiem, dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, kas licencēti kādā ES dalībvalstī vai kurus licencējusi kāda Dienvidaustrumeiropas puse, ir tiesības piekļūt infrastruktūrai visās ES dalībvalstīs un Dienvidaustrumeiropas pusēs nolūkā veikt starptautiskus dzelzceļa pasažieru vai kravu pārvadājumus. 2. Saistībā ar šā līguma darbības jomu un nosacījumiem un saistībā ar darbības jomu un nosacījumiem, kas noteikti ar attiecīgajiem, I pielikumā noteiktajiem tiesību aktiem, nav ierobežojumu attiecībā uz dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licenču, to drošības sertifikātu, vilcienu vadītāju sertifikācijas dokumentu un ES vai dalībvalsts kompetentās iestādes vai Dienvidaustrumeiropas puses izsniegtu dzelzceļa ritekļu atļauju derīgumu. AUTOTRANSPORTS 12. PANTS Dienvidaustrumeiropas puses veicina efektīvas, drošas un neapdraudētas autotransporta operācijas. Sadarbība starp Līgumslēdzējām pusēm ir vērsta uz to, lai sasniegtu konverģenci attiecībā uz Eiropas Savienības autotransporta darbības standartiem un rīcībpolitiku, šajā nolūkā jo īpaši īstenojot autotransporta acquis, kā minēts I pielikumā. IEKŠĒJO ŪDENSCEĻU TRANSPORTS 13. PANTS

Līgumslēdzējas puses veicina efektīvas, drošas un neapdraudētas iekšējo ūdensceļu transporta operācijas. Sadarbība starp Līgumslēdzējām pusēm ir vērsta uz to, lai sasniegtu konverģenci attiecībā uz Eiropas Savienības iekšējo ūdensceļu transporta darbības standartiem un rīcībpolitiku, šajā nolūkā jo īpaši Dienvidaustrumeiropas pusēm īstenojot I pielikumā noteiktos tiesību aktus. JŪRAS TRANSPORTS 14. PANTS Līgumslēdzējas puses veicina efektīvas, drošas un neapdraudētas jūras transporta operācijas. Sadarbība starp Līgumslēdzējām pusēm ir vērsta uz to, lai sasniegtu konverģenci attiecībā uz Eiropas Savienības jūras transporta darbības standartiem un rīcībpolitiku, šajā nolūkā jo īpaši Dienvidaustrumeiropas pusēm īstenojot I pielikumā noteiktos tiesību aktus. ADMINISTRATĪVO FORMALITĀŠU ATVIEGLOŠANA 15. PANTS 1. Līgumslēdzējas puses atvieglo administratīvās procedūras (formalitātes) pārejai no vienas muitas teritorijas uz citu saskaņā ar noteikumiem par muitas sadarbību, kas ietverti nolīgumos, kuri piemērojami starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un katru no Dienvidaustrumeiropas pusēm, no otras puses. 2. Šajā pašā nolūkā Dienvidaustrumeiropas puses atvieglo administratīvās procedūras pārejai no vienas muitas teritorijas uz citu saskaņā ar noteikumiem par muitas sadarbību, kas ietverti nolīgumos, kuri piemērojami starp tām. NEDISKRIMINĒŠANA 16. PANTS Saistībā ar šā līguma darbības jomu un neskarot nekādus tajā ietvertus īpašos noteikumus, ir aizliegta jebkāda ar valstspiederību saistīta diskriminācija. KONKURENCE 17. PANTS 1. Saistībā ar šā līguma darbības jomu piemēro III pielikuma noteikumus. Ja konkurences un valsts atbalsta noteikumi ir iekļauti citos nolīgumos, piemēram, asociācijas nolīgumos, ko ir noslēgušas divas vai vairākas Līgumslēdzējas puses, tos piemēro starp attiecīgajām pusēm. 2. Attiecībā uz tiem III pielikuma noteikumiem, kas attiecas uz konkurenci, nepiemēro 18., 19. un 20. pantu. Minētos pantus piemēro attiecībā uz valsts atbalstu.

IZPILDE 18. PANTS 1. Neskarot 2. punktu, katra Līgumslēdzēja puse nodrošina, ka uz tiesībām, kas izriet no šā līguma un jo īpaši no I pielikumā uzskaitītajiem tiesību aktiem, var atsaukties attiecīgo valstu tiesās. 2. Visi jautājumi saistībā ar I pielikumā uzskaitīto, Eiropas Savienības iestāžu pieņemto tiesību aktu likumību ir Eiropas Savienības Tiesas, turpmāk – “Tiesa”, ekskluzīvā kompetencē. INTERPRETĀCIJA 19. PANTS 1. Ciktāl šā līguma noteikumi un I pielikumā norādīto tiesību aktu noteikumi pēc būtības ir identiski atbilstošajiem Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem un tiesību aktiem, kas pieņemti saskaņā ar minētajiem līgumiem, šos noteikumus attiecībā uz to īstenošanu un piemērošanu interpretē saskaņā ar attiecīgajiem Tiesas nolēmumiem un Eiropas Komisijas lēmumiem, kuri ir pieņemti pirms šā līguma parakstīšanas dienas. Par nolēmumiem un lēmumiem, kas ir pieņemti pēc šā līguma parakstīšanas dienas, informē pārējās Līgumslēdzējas puses. Pēc kādas Līgumslēdzējas puses lūguma par šādu vēlāk pieņemtu nolēmumu un lēmumu ietekmi, lai nodrošinātu šā līguma pienācīgu darbību, lemj Reģionālā pārvaldības komiteja, kurai palīdz tehniskās komitejas. Par pastāvošajām interpretācijām Dienvidaustrumeiropas puses tiek informētas pirms šā līguma parakstīšanas dienas. Saskaņā ar šo procedūru pieņemtie Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumi ir saderīgi ar Tiesas judikatūru. 2. Ja lietā, ko gatavojas izskatīt kāda Dienvidaustrumeiropas puses tiesa, rodas interpretācijas jautājums saistībā ar šo līgumu, I pielikumā uzskaitīto tiesību aktu noteikumiem vai tādu tiesību aktu noteikumiem, kas ir pieņemti saskaņā ar tiem un kas pēc būtības ir identiski atbilstošajiem Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumiem vai tiesību aktiem, kuri ir pieņemti saskaņā ar minētajiem līgumiem, tad šī tiesa gadījumā, ja uzskata to par vajadzīgu sprieduma pieņemšanai, un saskaņā ar IV pielikumu lūdz Tiesu lemt par šo jautājumu. Dienvidaustrumeiropas puse ar lēmumu un saskaņā ar IV pielikumu drīkst noteikt to, ciktāl un saskaņā ar kādu kārtību tās tiesām jāpiemēro šis noteikums. Par šādu lēmumu paziņo depozitāram un Tiesai. Depozitārs informē pārējās Līgumslēdzējas puses. Tiesas prejudiciālais nolēmums ir saistošs tās Dienvidaustrumeiropas puses tiesām, kas izskata lietu, kurā radās attiecīgais jautājums.



JAUNI TIESĪBU AKTI 20. PANTS 1. Šis līgums neskar nevienas Dienvidaustrumeiropas puses tiesības vienpusēji pieņemt jaunus tiesību aktus vai grozīt savus spēkā esošos tiesību aktus transporta jomā vai kādā no I pielikumā minētajām saistītajām jomām, ievērojot nediskriminēšanas principu un šā panta noteikumus. Dienvidaustrumeiropas puses pieņem šādus tiesību aktus vienīgi tad, ja tie ir saskaņā ar šo līgumu. 2. Tiklīdz kāda Dienvidaustrumeiropas puse ir pieņēmusi jaunus tiesību aktus vai grozījusi spēkā esošos tiesību aktus, tā ar Reģionālās pārvaldības komitejas starpniecību ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc pieņemšanas informē pārējās Līgumslēdzējas puses. Pēc jebkuras Līgumslēdzējas puses pieprasījuma attiecīgā tehniskā komiteja pēc tam divu mēnešu laikā rīko viedokļu apmaiņu par šādu jaunu tiesību aktu vai grozījumu ietekmi uz šā līguma pienācīgu darbību. 3. Reģionālā pārvaldības komiteja attiecībā uz jauniem, juridiski saistošiem Eiropas Savienības tiesību aktiem: a) vai nu pieņem lēmumu, ar kuru pārskata I pielikumu, lai tajā iekļautu – vajadzības gadījumā, pamatojoties uz savstarpīgumu – attiecīgo jauno tiesību aktu; vai arī b) pieņem lēmumu, ka attiecīgais jaunais tiesību akts ir uzskatāms par atbilstīgu šim līgumam; vai c) lemj par jebkādiem citiem pasākumiem, lai nodrošinātu šā līguma pienācīgu darbību. 4. Attiecībā uz jaunajiem, juridiski saistošajiem Savienības tiesību aktiem, kuri ir pieņemti laikposmā starp šā līguma parakstīšanu un tā stāšanos spēkā un par kuriem pārējās Līgumslēdzējas puses ir informētas, par atsauces dienu uzskata dienu, kad šāda informācija tika saņemta. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem lēmumu ne agrāk kā sešdesmit dienas pēc šā līguma stāšanās spēkā.



MINISTRU PADOME 21. PANTS Ministru padome nodrošina šajā līgumā izvirzīto mērķu sasniegšanu. Tā: a) sniedz vispārējas politiskās pamatnostādnes; b)veic pārskatu par to, kā sekmējusies līguma īstenošana, tostarp sekojot līdzi Sociālā foruma izvirzītajiem priekšlikumiem; c)sniedz atzinumus par Pastāvīgā sekretariāta direktora iecelšanu; d)vienprātīgi lemj par Pastāvīgā sekretariāta mītni. 22. PANTS Ministru padomē darbojas viens katras Līgumslēdzējas puses pārstāvis. Novērotāja statusā drīkst piedalīties visas ES dalībvalstis. 23. PANTS Ministru padomes sanāksmes notiek katru gadu. REĢIONĀLĀ PĀRVALDĪBAS KOMITEJA 24. PANTS 1. Ar šo tiek izveidota Reģionālā pārvaldības komiteja, kas ir atbildīga par šā līguma pārvaldību un nodrošina tā pienācīgu īstenošanu, neskarot 19. pantu. Šajā nolūkā tā sniedz ieteikumus un pieņem lēmumus gadījumos, ko paredz šis līgums. Līgumslēdzējas puses īsteno Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumus saskaņā ar saviem noteikumiem. 2. Reģionālajā pārvaldības komitejā darbojas katras Līgumslēdzējas puses pārstāvis un alternatīvs pārstāvis. Novērotāja statusā drīkst piedalīties visas ES dalībvalstis. 3. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem lēmumus vienprātīgi. 4. Lai nodrošinātu šā līguma pienācīgu izpildi, Līgumslēdzējas puses apmainās ar informāciju, inter alia, par jauniem tiesību aktiem vai lēmumiem, kas attiecas uz šo līgumu, un pēc jebkuras Līgumslēdzējas puses pieprasījuma apspriežas Reģionālajā pārvaldības komitejā, tostarp par sociālajiem jautājumiem.

5. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem savu reglamentu. 6. Reģionālās pārvaldības komitejas priekšsēdētāja amatu pārmaiņus ieņem kāda no Dienvidaustrumeiropas pusēm, ievērojot kārtību, kas nosakāma Reģionālās pārvaldības komitejas reglamentā. 7. Reģionālās pārvaldības komitejas priekšsēdētājs sasauc tās sanāksmes vismaz divas reizes gadā, lai izskatītu šā līguma darbību kopumā, un – ja apstākļi to prasa – pēc kādas Līgumslēdzējas puses pieprasījuma. Reģionālā pārvaldības komiteja pastāvīgi seko Tiesas judikatūras attīstībai. Šajā nolūkā Eiropas Savienība nosūta Dienvidaustrumeiropas pusēm visus Tiesas spriedumus, kas attiecas uz šā līguma darbību. Reģionālā pārvaldības komiteja trīs mēnešu laikā rīkojas, lai saglabātu šā līguma viendabīgu interpretāciju. 8. Reģionālā pārvaldības komiteja sagatavo Ministru padomes darbu. 25. PANTS 1. Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumi ir saistoši Līgumslēdzējām pusēm. Ja Reģionālās pārvaldības komitejas pieņemts lēmums liek Līgumslēdzējām pusēm rīkoties, attiecīgā puse veic vajadzīgos pasākumus un par tiem informē Reģionālo pārvaldības komiteju. 2. Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumus publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un Dienvidaustrumeiropas pušu oficiālajos vēstnešos. Katrā lēmumā ir norādīts termiņš, līdz kuram Līgumslēdzējām pusēm tas jāīsteno, un visa cita informācija, kas varētu attiekties uz ekonomikas dalībniekiem.

TEHNISKĀS KOMITEJAS 26. PANTS 1. Reģionālā pārvaldības komiteja lemj par tehnisko komiteju izveidošanu ad hoc darba grupu veidā. Katra tehniskā komiteja drīkst Reģionālajai pārvaldības komitejai lēmuma pieņemšanai sagatavot priekšlikumus savā atbildības jomā. Tehniskajās komitejās darbojas Līgumslēdzēju pušu pārstāvji. Novērotāja statusā drīkst piedalīties visas ES dalībvalstis. Ad hoc kārtībā kā novērotājus uzaicina attiecīgas pilsoniskās sabiedrības organizācijas un jo īpaši vides organizācijas. 2.Tehniskās komitejas pieņem savus reglamentus. 3.Tehnisko komiteju priekšsēdētāja amatus pārmaiņus ieņem kāda no Dienvidaustrumeiropas pusēm, ievērojot kārtību, kas nosakāma tehnisko komiteju reglamentā. SOCIĀLAIS FORUMS 27. PANTS 1.Līgumslēdzējas puses pienācīgi ņem vērā sociālo dimensiju, un tās atzīst nepieciešamību attiecīgos līmeņos iesaistīt sociālos partnerus, šajā nolūkā veicinot sociālo dialogu saistībā ar līguma īstenošanas un tā ietekmes uzraudzību. 2.Līgumslēdzējas puses ņem vērā, ka ir svarīgi pievērsties šādām pamatjomām: a.darba ņēmēju pamattiesībām saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju, Eiropas Sociālo hartu, Kopienas Hartu par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām un ES Pamattiesību hartu;

b.darba tiesībām – attiecībā uz darba apstākļu un dzīves līmeņa uzlabošanu; c.darba drošībai un veselības aizsardzībai – attiecībā uz darba vides uzlabojumiem saistībā ar transporta nozares darbinieku veselību un drošību; d.iespēju vienlīdzībai – galveno uzmanību pievēršot tam, lai, kur nepieciešams, ieviestu principu, ka vīriešiem un sievietēm būtu jāsaņem vienāda atlīdzība par vienādu darbu.

3. Šo sociālo jautājumu risināšanai Līgumslēdzējas puses vienojas izveidot sociālo forumu. Katra Līgumslēdzēja puse saskaņā ar savām iekšējām procedūrām ieceļ savus pārstāvjus, kuri drīkst piedalīties attiecīgajās sociālā foruma sanāksmēs. Pārstāvība aptver valdības, kā arī darba ņēmēju un darba devēju organizācijas un citas attiecīgas struktūras, kuru pārstāvību uzskata par lietderīgu saistībā ar apspriežamajiem jautājumiem. Sanāksmēs ierodas un piedalās ar transporta nozari saistītās Eiropas sociālā dialoga komitejas, kā arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas pārstāvji. Sociālais forums izstrādā savu reglamentu. PASTĀVĪGAIS SEKRETARIĀTS 28. PANTS Pastāvīgais sekretariāts: a) sniedz administratīvu atbalstu Ministru padomei, Reģionālajai pārvaldības komitejai, tehniskajām komitejām un sociālajam forumam; b) darbojas kā transporta novērošanas centrs, lai uzraudzītu TEN-T visaptverošā tīkla un pamattīkla indikatīvā paplašinājuma uz Rietumbalkāniem darbību; c) atbalsta WB Six (WB6) savienojamības programmas īstenošanu, kura ir vērsta uz to, lai uzlabotu savienojumus Rietumbalkānos, kā arī starp šo reģionu un ES. 29. PANTS Pastāvīgajā sekretariātā strādā direktors un tādi darbinieki, kādi var būt vajadzīgi Transporta kopienai. Pastāvīgajam sekretariātam drīkst būt arī viens vai vairāki direktora vietnieki. Darba valoda ir angļu valoda. 30. PANTS Pastāvīgā sekretariāta direktoru pēc apspriešanās ar Ministru padomi ieceļ Reģionālā pārvaldības komiteja. Direktora mandāta ilgums nepārsniedz trīs gadus. Mandāts var tikt atjaunots. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem Pastāvīgā sekretariāta noteikumus, jo īpaši attiecībā uz sekretariāta darbinieku pieņemšanu darbā, darba nosacījumiem un ģeogrāfisko līdzsvaru. Reģionālā pārvaldības komiteja drīkst iecelt arī vienu vai vairākus direktora vietniekus. Pēc apspriešanās ar Reģionālo pārvaldības komiteju direktors izraugās un ieceļ darbiniekus. 31. PANTS Pildot savus pienākumus, Pastāvīgā sekretariāta direktors un darbinieki darbojas neatkarīgi un neprasa un nesaņem norādījumus ne no vienas Līgumslēdzējas puses. Viņi pārstāv Transporta kopienas intereses.

32. PANTS Pastāvīgā sekretariāta direktors vai iecelts viņa aizstājējs palīdz saistībā ar visām Ministru padomes, Reģionālās pārvaldības komitejas, tehnisko komiteju un sociālā foruma sanāksmēm. 33. PANTS Pastāvīgā sekretariāta atrašanās vietu nosaka saskaņā ar 21. panta d) punktu. BUDŽETS 34. PANTS Katra Līgumslēdzēja puse dod ieguldījumu Transporta kopienas budžetā, kā noteikts V pielikumā. Iemaksu apjoms ar Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumu var tikt pārskatīts reizi trijos gados pēc jebkuras Līgumslēdzējas puses pieprasījuma. 35. PANTS Reģionālā pārvaldības komiteja katru gadu pieņem Transporta kopienas budžetu. Budžetā paredz līdzekļus Transporta kopienas darbības izdevumiem, kas nepieciešami tās institūciju darbībai. Katras institūcijas izdevumus nosaka atšķirīgā budžeta daļā. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem lēmumu, ar kuru precizē budžeta īstenošanas procedūru, pārskatu iesniegšanas un revīzijas procedūru un pārbaužu procedūru. 36. PANTS Pastāvīgā sekretariāta direktors nodrošina budžeta izpildi un katru gadu iesniedz Reģionālajai pārvaldības komitejai ziņojumu par budžeta izpildi. Reģionālā pārvaldības komiteja vajadzības gadījumā drīkst nolemt uzdot neatkarīgiem revidentiem pārbaudīt, vai budžeta izpilde ir veikta pienācīgi. STRĪDU IZŠĶIRŠANA 37. PANTS 1. Saistībā ar strīdīgiem jautājumiem, kas skar šā līguma piemērošanu vai interpretāciju, jebkura Līgumslēdzēja puse drīkst vērsties Reģionālajā pārvaldības komitejā, izņemot gadījumus, kad šajā līgumā ir noteiktas īpašas procedūras. 2. Ja strīdīgais jautājums saskaņā ar 1. punktu ir iesniegts Reģionālajai pārvaldības komitejai, nekavējoties notiek strīdā iesaistīto pušu apspriedes. Ja Eiropas Savienība nav iesaistīta strīdā, viena no strīdā iesaistītajām pusēm drīkst uzaicināt Eiropas Savienības pārstāvi piedalīties apspriedēs. Strīdā iesaistītās puses drīkst sagatavot risinājuma priekšlikumu, ko nekavējoties iesniedz Reģionālajai pārvaldības komitejai. Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumos, ko pieņem saskaņā ar šo procedūru, ievēro Tiesas judikatūru.

3. Ja četru mēnešu laikā no dienas kopš strīdīgā jautājuma iesniegšanas Reģionālajai pārvaldības komitejai nav izdevies pieņemt lēmumu, kas atrisina strīdu, tad strīdā iesaistītās puses drīkst strīdīgo jautājumu iesniegt Tiesā, kuras lēmums ir galīgs un saistošs. Kārtība, saskaņā ar kuru jautājumus drīkst iesniegt Tiesā, ir noteikta IV pielikumā.





INFORMĀCIJAS ATKLĀŠANA 38. PANTS 1. Visas struktūras, kas izveidotas ar šo līgumu vai saskaņā ar to, savā darbā nodrošina iespējami labāku pārredzamību. Šajā nolūkā jebkuram Līgumslēdzēju pušu pilsonim un jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kura dzīvo vai kuras juridiskā adrese ir Līgumslēdzējā pusē, ir tiesības piekļūt dokumentiem, kas glabājas ar šo līgumu vai saskaņā ar to izveidotajās struktūrās, ievērojot principus un nosacījumus, kas nosakāmi atbilstoši 2. punktam. 2. Vispārējos principus un ierobežojumus, pamatojoties uz sabiedriskām vai privātām interesēm, kas reglamentē tiesības piekļūt dokumentiem, nosaka Reģionālā pārvaldības komiteja, izmantojot noteikumus, kuri balstās uz ES noteikumiem par piekļuvi dokumentiem, kas minēti Regulā (EK) Nr. 1049/2001. Noteikumos, kas jāpieņem Reģionālajai pārvaldības komitejai, paredz administratīvu procedūru, ar kuru atteikumus sniegt pieeju dokumentam var izvērtēt vēlreiz vai pārskatīt. 3. Ciktāl ar šo līgumu vai saskaņā ar to izveidotās struktūrās glabājas dokumenti ar vides informāciju, kā definēts Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem 2. panta 3. punktā, pieeju šādai informācijai nodrošina saskaņā ar minētās konvencijas 4. pantu. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem noteikumus, kas nepieciešami šā punkta īstenošanai. Minētajos īstenošanas noteikumos paredz administratīvu procedūru, ar kuru atteikumus sniegt pieeju vides informācijai var izvērtēt vēlreiz vai pārskatīt. 4. Uz Līgumslēdzēju pušu pārstāvjiem, delegātiem un ekspertiem, kā arī ierēdņiem un citiem darbiniekiem, kas rīkojas saskaņā ar šo līgumu, attiecas prasība arī pēc pienākumu izpildes beigām neizpaust informāciju, uz kuru attiecas profesionālās konfidencialitātes pienākums, jo īpaši informāciju par uzņēmumiem, to uzņēmējdarbības attiecībām un izmaksu komponentēm. TREŠĀS VALSTIS UN STARPTAUTISKAS ORGANIZĀCIJAS 39. PANTS 1. Pēc jebkuras Līgumslēdzējas puses pieprasījuma Līgumslēdzējas puses Reģionālajā pārvaldības komitejā savstarpēji apspriežas: a) par transporta jautājumiem, ar kuriem nodarbojas starptautiskas organizācijas, un reģionālām iniciatīvām; un b) par dažādiem aspektiem, kas skar Līgumslēdzēju pušu un trešo valstu ar transportu saistīto attiecību iespējamo attīstību, kā arī par šajā jomā noslēgto divpusējo un daudzpusējo nolīgumu svarīgāko elementu darbību. 2. Šā panta 1. punktā paredzētās apspriedes steidzamos gadījumos notiek, tiklīdz iespējams, bet jebkurā gadījumā triju mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. PĀREJAS PASĀKUMI 40. PANTS 1. I līdz VI protokolā ir noteikti pārejas pasākumi un atbilstošie laikposmi, ko piemēro starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un attiecīgo Dienvidaustrumeiropas pusi, no otras puses.

2. Par katras Dienvidaustrumeiropas puses pakāpenisko pāreju uz pilnīgu Transporta kopienas piemērošanu veic novērtējumus. Novērtējumus veic Eiropas Komisija sadarbībā ar attiecīgo Dienvidaustrumeiropas pusi. Eiropas Komisija drīkst uzsākt novērtējumu pēc pašas iniciatīvas vai pēc attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses iniciatīvas. 3. Ja Eiropas Savienība konstatē, ka nosacījumi ir izpildīti, tā informē Reģionālo pārvaldības komiteju un pēc tam lemj par attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses gatavību nākamajam Transporta kopienas posmam. 4. Ja Eiropas Savienība konstatē, ka nosacījumi nav izpildīti, Eiropas Komisija par to paziņo Reģionālajai pārvaldības komitejai. Eiropas Savienība attiecīgajai Dienvidaustrumeiropas pusei iesaka konkrētus uzlabojumus. STĀŠANĀS SPĒKĀ, PĀRSKATĪŠANA, IZBEIGŠANA UN CITI NOTEIKUMI 41. PANTS Stāšanās spēkā 1. Parakstītāji šo līgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar savām procedūrām. Ratifikācijas vai apstiprināšanas instrumentus deponē Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātā, kas par to paziņo visiem pārējiem parakstītājiem un veic visas citas depozitāra funkcijas. 2. Šis līgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad ratifikācijas vai apstiprināšanas instrumentus ir deponējusi Eiropas Savienība un vismaz četras Dienvidaustrumeiropas puses. Attiecībā uz katru parakstītāju, kas šo līgumu ratificē vai apstiprina pēc minētās dienas, tas stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad šis parakstītājs ir deponējis savu ratifikācijas vai apstiprināšanas instrumentu. 3. Neskarot 1. un 2. punktu, Eiropas Savienība un vismaz trīs Dienvidaustrumeiropas puses drīkst nolemt šo līgumu savā starpā provizoriski piemērot no tā parakstīšanas dienas saskaņā ar saviem tiesību aktiem, paziņojot par to depozitāram, kas par to informē pārējās Līgumslēdzējas puses. 42. PANTS Pārskatīšana Šo līgumu pārskata pēc jebkuras Līgumslēdzējas puses pieprasījuma un jebkurā gadījumā piecus gadus pēc tā stāšanās spēkā.



43. PANTS Izbeigšana 1. Ikviena Līgumslēdzēja puse drīkst denonsēt šo līgumu, paziņojot par to depozitāram, kas par šo izbeigšanu paziņo pārējām Līgumslēdzējām pusēm. Ja šo līgumu denonsē Eiropas Savienība, tas zaudē spēku vienu gadu pēc paziņošanas dienas. Ja šo līgumu denonsē jebkura Dienvidaustrumeiropas puse, tas vienīgi attiecībā uz šo Līgumslēdzēju pusi zaudē spēku vienu gadu pēc paziņošanas dienas. 2. Ja kāda Dienvidaustrumeiropas puse pievienojas Eiropas Savienībai, attiecīgā Līgumslēdzēja puse automātiski pārstāj būt Dienvidaustrumeiropas puse šajā līgumā un kļūst par ES dalībvalsti. 44. PANTS Valodas

Šis līgums ir sagatavots vienā oriģināleksemplārā Eiropas Savienības iestāžu un Dienvidaustrumeiropas pušu oficiālajās valodās, visiem tekstiem esot vienlīdz autentiskiem. TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo līgumu.

Vieta:

Eiropas Savienības vārdā:

Albānijas Republikas vārdā:

Bosnijas un Hercegovinas vārdā:

Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas vārdā:

Kosovas* vārdā:

Melnkalnes vārdā:

Serbijas Republikas vārdā: * Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244/1999 un Starptautiskās tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.

I PIELIKUMS TRANSPORTA NOZAREI PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI UN SAISTĪTIE JAUTĀJUMI I.1. PIELIKUMS

DIENVIDAUSTRUMEIROPAS PAMATTĪKLA TRANSPORTA INFRASTRUKTŪRAI PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti TEN-T attīstība Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1315/2013 par Savienības pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 661/2010/ES, OV L 348, 20.12.2013., 1. lpp. Komisijas 2016. gada 4. februāra Deleģētā regula (ES) 2016/758, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1315/2013 attiecībā uz tās III pielikuma pielāgošanu, OV L 126, 14.5.2016., 3. lpp.



TEN-T INDIKATĪVO PAPLAŠINĀJUMU UZ RIETUMBALKĀNIEM KARTES (VISAPTVEROŠAIS TĪKLS UN PAMATTĪKLS)





I.2. PIELIKUMS

DZELZCEĻA TRANSPORTAM PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti Piekļuve tirgum Regula Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu, OV 52, 16.8.1960., 1121. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Direktīva 2012/34/ES, ar ko izveido vienotu Eiropas dzelzceļa telpu (pārstrādāta redakcija), OV L 343, 14.12.2012., 32. lpp. Komisijas 2014.gada 11.augusta Īstenošanas regula (ES) Nr.869/2014 par jauniem dzelzceļa pasažieru pārvadājumu pakalpojumiem, OV L 239, 12.8.2014., 1. lpp. Komisijas 2015. gada 6. janvāra Īstenošanas regula (ES) 2015/10 par kritērijiem pieteikuma iesniedzējiem, kas pieteikušies uz dzelzceļa infrastruktūras jaudu, un Īstenošanas regulas (ES) Nr. 870/2014 atcelšanu, OV L 3, 7.1.2015., 34. lpp. Komisijas 2015. gada 4. februāra Īstenošanas regula (ES) 2015/171 par dažiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanas procedūras aspektiem OV L 29, 5.2.2015., 3. lpp. Komisijas 2015. gada 12. jūnija Īstenošanas regula (ES) 2015/909 par kārtību, kā aprēķināt izmaksas, kas tieši radušās, sniedzot vilcienu satiksmes pakalpojumus, OV L 148, 13.6.2015., 17. lpp. Komisijas 2015. gada 7. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2015/1100 par dalībvalstu ziņošanas pienākumu dzelzceļa tirgus uzraudzības ietvaros, OV L 181, 9.7.2015., 1. lpp. Komisijas 2016. gada 7. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2016/545 par procedūrām un kritērijiem, kas saistīti ar pamata vienošanos par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu, OV L 94, 8.4.2016., 1. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 22. septembra Regula (ES) Nr. 913/2010 par Eiropas dzelzceļa tīklu konkurētspējīgiem kravas pārvadājumiem, OV L 276, 20.10.2010., 22. lpp. Komisijas 2016. gada 7. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2016/545 par procedūrām un kritērijiem, kas saistīti ar pamata vienošanos par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu, OV L 94, 8.4.2016., 1. lpp. Vilcienu vadītāju licencēšana Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīva 2007/59/EK par to vilcienu vadītāju sertifikāciju, kuri vada lokomotīves un vilcienus Kopienas dzelzceļu sistēmā, OV L 315, 3.12.2007., 51. lpp. Komisijas 2009. gada 3. decembra Regula (ES) Nr. 36/2010 par Kopienas paraugiem, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/59/EK noteikti vilciena vadītāja apliecībām, papildu sertifikātiem, apliecinātām papildu sertifikātu kopijām un pieteikuma veidlapām vilciena vadītāja apliecību saņemšanai, OV L 13, 19.1.2010., 1. lpp. Komisijas 2009. gada 29. oktobra Lēmums 2010/17/EK par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/59/EK paredzēto galveno parametru noteikšanu vilcienu vadītāju apliecību un papildu sertifikātu reģistriem, OV L 8, 13.1.2010., 17. lpp. Komisijas 2011. gada 22. novembra Lēmums 2011/765/ES par vilciena vadītāju apmācībās iesaistīto mācību centru atzīšanas kritērijiem, par vilciena vadītāju eksaminētāju atzīšanas kritērijiem un par zināšanu pārbaužu/eksāmenu organizācijas kritērijiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/59/EK, OV L 314, 29.11.2011., 36. lpp. Sadarbspēja Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Direktīva (ES) 2016/797 par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (pārstrādāta redakcija), OV L 138, 26.5.2016., 44. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Direktīva 2008/57/EK par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Kopienā (pārstrādāta redakcija), OV L 191, 18.7.2008., 1. lpp. [Direktīvas (ES) 2016/797 58. pants: “Atcelšana. Direktīvu 2008/57/EK, kurā grozījumi izdarīti ar V pielikuma A daļā norādītajām direktīvām, atceļ pēc 2020. gada 16. jūnija, neskarot dalībvalstu pienākumu attiecībā uz termiņu V pielikuma B daļā norādīto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos. Atsauces uz atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VI pielikumā. ”] Komisijas 2009. gada 30. novembra Lēmums 2009/965/EK par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/57/EK par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Kopienā 27. panta 4. punktā minēto atsauces dokumentu, OV L 341, 22.12.2009., 1. lpp. Komisijas 2014. gada 18. novembra Regula (ES) Nr. 1299/2014 par savstarpējas izmantojamības tehniskajām specifikācijām Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas infrastruktūras apakšsistēmai, OV L 356, 12.12.2014., 1. lpp. Komisijas 2014. gada 18. novembra Regula (ES) Nr. 1300/2014 par savstarpējas izmantojamības tehniskajām specifikācijām attiecībā uz Savienības dzelzceļa sistēmas pieejamību personām ar invaliditāti un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, OV L 356, 12.12.2014., 110. lpp. Komisijas 2014. gada 18. novembra Regula (ES) Nr. 1301/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Savienības dzelzceļu sistēmas energoapgādes apakšsistēmai, OV L 356, 12.12.2014., 179. lpp. Komisijas 2014. gada 18. novembra Regula (ES) Nr. 1302/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmu “Lokomotīves un pasažieru ritošais sastāvs”, OV L 356, 12.12.2014., 228. lpp. Komisijas 2014. gada 18. novembra Regula (ES) Nr. 1303/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju saistībā ar Eiropas Savienības dzelzceļa sistēmas drošību dzelzceļa tuneļos, OV L 356, 12.12.2014., 394. lpp. Komisijas 2014. gada 26. novembra Regula (ES) Nr. 1304/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz apakšsistēmu “ritošais sastāvs – troksnis”, ar ko groza Lēmumu 2008/232/EK un atceļ Lēmumu 2011/229/ES, OV L 356, 12.12.2014., 421. lpp. Komisijas 2014. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēmai un Regulas (EK) Nr. 62/2006 atcelšanu, OV L 356, 12.12.2014., 438. lpp. Komisijas 2011. gada 4. oktobra Īstenošanas lēmums 2011/665/ES par Eiropas apstiprināto dzelzceļa ritekļu tipu reģistru, OV L 64, 8.10.2011., 32. lpp. Komisijas 2014. gada 26. novembra Īstenošanas lēmums 2014/880/ES par dzelzceļa infrastruktūras reģistra kopīgajām specifikācijām un par Īstenošanas lēmuma 2011/633/ES atcelšanu, OV L 356, 12.12.2014., 489. lpp. Komisijas 2012. gada 14. novembra Lēmums 2012/757/ES par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēmu un par grozījumiem Lēmumā 2007/756/EK, OV L 345, 15.12.2012., 1. lpp. Komisijas 2011. gada 4. aprīļa Lēmums 2011/229/ES par savstarpējas izmantojamības tehniskajām specifikācijām attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas apakšsistēmu “ritošais sastāvs – troksnis”, OV L 99, 13.4.2011., 1. lpp. Komisijas 2011. gada 26. aprīļa Lēmums 2011/291/ES par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ritošā sastāva apakšsistēmu “Lokomotīves un pasažieru ritošais sastāvs”, OV L 139, 26.5.2011., 1. lpp. Komisijas 2011. gada 5. maija Regula (ES) Nr. 454/2011 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas dzelzceļu sistēmas pasažieru pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēmu, OV L 123, 12.5.2011., 11. lpp. Komisijas 2011. gada 12. maija Lēmums 2011/314/ES par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēmu, OV L 144, 31.5.2011., 1. lpp. Komisijas 2011. gada 1. marta Regula (ES) Nr. 201/2011 par apstiprināta dzelzceļa ritekļa tipa atbilstības deklarācijas paraugu, OV L 57, 2.3.2011., 8. lpp. Komisijas 2016. gada 27. maija Regula (ES) 2016/919 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz dzelzceļu sistēmas vilcienu vadības un signalizācijas iekārtu apakšsistēmām Eiropas Savienībā, OV L 158, 15.6.2016., 158. lpp. Komisijas 2013. gada 13. marta Regula (ES) Nr. 321/2013 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas Savienības dzelzceļa sistēmas apakšsistēmu “Ritošais sastāvs – kravas vagoni” un par Komisijas Lēmuma 2006/861/EK atcelšanu, OV L 104, 12.4.2013., 1. lpp. Komisijas 2010. gada 9. novembra Lēmums 2010/713/ES par atbilstības novērtēšanas, piemērotības lietošanai novērtēšanas un EK verificēšanas procedūru moduļiem, kas lietojami savstarpējas izmantojamības tehniskajās specifikācijās, kuras pieņemtas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/57/EK, OV L 319, 4.12.2010., 1. lpp. Eiropas Dzelzceļa aģentūra Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Regula (ES) 2016/796 par Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūru un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 881/2004, OV L 138, 26.5.2016., 1. lpp. Dzelzceļu drošība Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Direktīva (ES) 2016/798 par dzelzceļa drošību (pārstrādāta redakcija), OV L 138, 26.5.2016., 102. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva), OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp. [Skatīt Direktīvas (ES) 2016/798 34. pantu: “Atcelšana. Direktīvu 2004/49/EK, kas grozīta ar IV pielikuma A daļā uzskaitītajām direktīvām, atceļ no 2020. gada 16. jūnija, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz IV pielikuma B daļā norādītajiem termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar V pielikumā iekļauto atbilstības tabulu.”] Komisijas 2007. gada 13. jūnija Regula (EK) Nr. 653/2007 par vienota Eiropas parauga izmantošanu drošības sertifikātiem un pieteikuma dokumentiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK 10. pantu un par to drošības sertifikātu derīguma termiņu, kas izdoti atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/14/EK, OV L 153, 14.6.2007., 9. lpp. Komisijas 2011. gada 10. maija Regula (ES) Nr. 445/2011, ar ko izveido sistēmu par kravas vagonu tehnisko apkopi atbildīgo struktūru sertifikācijai un izdara grozījumus Regulā (EK) Nr. 653/2007, OV L 122, 11.5.2011., 22. lpp. Komisijas 2010. gada 9. decembra Regula (ES) Nr. 1158/2010 par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības sertifikātu iegūšanas prasībām, OV L 326, 10.12.2010., 11. lpp. Komisijas 2010. gada 10. decembra Regula (ES) Nr. 1169/2010 par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības atļaujas iegūšanas prasībām, OV L 327, 11.12.2010., 13. lpp. Komisijas 2012. gada 16. novembra Regula (ES) Nr. 1078/2012 par kopīgo drošības metodi pārraudzībā, kas jāveic dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem, infrastruktūras pārvaldītājiem pēc drošības sertifikāta vai drošības atļaujas saņemšanas un par tehnisko apkopi atbildīgajām struktūrvienībām, OV L 320, 17.11.2012., 8. lpp. Komisijas 2012. gada 16. novembra Regula (ES) Nr. 1077/2012 par kopīgo drošības metodi uzraudzībā, ko veic valsts drošības iestādes pēc drošības sertifikāta izdošanas vai drošības atļaujas izdošanas, OV L 320, 17.11.2012., 3. lpp. Komisijas 2009. gada 5. jūnija Lēmums 2009/460/EK par kopīgas drošības metodes pieņemšanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK 6. pantā minēto drošības mērķu sasniegšanas novērtēšanai, OV L 150, 13.6.2009., 11. lpp. Bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīva 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem, OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp. Pārvietojamas spiediena iekārtas Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 16. jūnija Direktīva 2010/35/ES par pārvietojamām spiediena iekārtām un par Padomes Direktīvu 76/767/EEK, 84/525/EEK, 84/526/EEK, 84/527/EEK un 1999/36/EK atcelšanu, OV L 165, 30.6.2010., 1. lpp. Sociālā joma - darba laiks/stundas Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīva 2003/88/EK par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem, OV L 299, 18.11.2003., 9. lpp. Padomes 2005. gada 18. jūlija Direktīva 2005/47/EK par Nolīgumu starp Eiropas Dzelzceļa kopienu (CER) un Eiropas Transporta darbinieku federāciju (ETF) par dažiem to mobilo darbinieku izmantošanas nosacījumu aspektiem, kuri sniedz savstarpējas izmantojamības pārrobežu pakalpojumus dzelzceļa sektorā — Nolīgums, kas noslēgts starp Eiropas Transporta darbinieku federāciju (ETF) un Eiropas Dzelzceļa kopienu (CER), par dažiem to mobilo darbinieku izmantošanas nosacījumu aspektiem, kuri sniedz savstarpējas izmantojamības pārrobežu pakalpojumus, OV L 195, 27.7.2005., 15. lpp. Pasažieru tiesības Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem, OV L 315, 3.12.2007., 14. lpp. I.3. PIELIKUMS

AUTOTRANSPORTAM PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI



Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti Ceļa nodevu infrastruktūra — ikgadējie transporta nodokļi Direktīva 1999/62/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīvu 2006/38/EK, OV L 187, 20.7.1999., 42. lpp. Atļauja veikt autopārvadātāja profesionālo darbību Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regula (EK) Nr. 1071/2009, ar ko nosaka kopīgus noteikumus par autopārvadātāja profesionālās darbības veikšanas nosacījumiem un atceļ Padomes Direktīvu 96/26/EK, OV L 300, 14.11.2009., 51. lpp. Sociālie noteikumi — transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laiks Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85, OV L 102, 11.4.2006., 1. lpp. Komisijas 2010. gada 1. jūlija Regula (ES) Nr. 581/2010 par maksimālajiem termiņiem, kuros jāveic attiecīgo datu lejupielāde no transportlīdzekļa datu saglabāšanas ierīces un vadītāja kartes, OV L 168, 2.7.2010., 16. lpp. Tahogrāfs Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 4. februāra Regula (ES) Nr. 165/2014 par tahogrāfiem autotransportā, ar kuru atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, OV L 60, 28.2.2014., 1. lpp. [Skatīt 46. pantu: "Pārejas pasākumi. Kamēr nav pieņemti šajā regulā minētie īstenošanas akti, lai tos varētu piemērot vienlaikus ar šo regulu, uz pārejas laiku līdz šajā regulā minēto īstenošanas aktu piemērošanas dienai turpina piemērot Regulas (EEK) Nr. 3821/85, tostarp tās I.B pielikuma, noteikumus. "] Komisijas 2016. gada 21. janvāra Īstenošanas regula (ES) 2016/68 par kopīgām procedūrām un specifikācijām, kas vajadzīgas vadītāja karšu elektronisko reģistru savstarpējai savienojamībai, OV L 15, 22.1.2016., 51. lpp. Komisijas 2016. gada 18. marta Īstenošanas regula (ES) 2016/799, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 165/2014, ar kuru nosaka prasības attiecībā uz tahogrāfu un to komponentu konstrukciju, testēšanu, uzstādīšanu, darbību un remontu, OV L 139, 26.5.2016., 1. lpp. Padomes Regula (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp. [Skatīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 4. februāra Regulas (ES) Nr. 165/2014 par tahogrāfiem autotransportā, ar kuru atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, 46. pantu: “Pārejas pasākumi. Kamēr nav pieņemti šajā regulā minētie īstenošanas akti, lai tos varētu piemērot vienlaikus ar šo regulu, uz pārejas laiku līdz šajā regulā minēto īstenošanas aktu piemērošanas dienai turpina piemērot Regulas (EEK) Nr. 3821/85, tostarp tās I.B pielikuma, noteikumus. "] Sociālās jomas tiesību aktu izpilde Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīva 2006/22/EK par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā un par Padomes Direktīvas 88/599/EEK atcelšanu, OV L 102, 11.4.2006., 35. lpp. Veidlapa darbību apliecināšanai Komisijas 2007. gada 12. aprīļa Lēmums 2007/230/EK par veidlapu saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem, kas attiecas uz darbībām autotransporta jomā, OV L 99, 14.4.2007., 14. lpp. Darba laiks Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīva 2002/15/EK par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, OV L 80, 23.3.2002., 35. lpp. Pārvietojamas spiediena iekārtas Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 16. jūnija Direktīva 2010/35/ES par pārvietojamām spiediena iekārtām un par Padomes Direktīvu 76/767/EEK, 84/525/EEK, 84/526/EEK, 84/527/EEK un 1999/36/EK atcelšanu, OV L 165, 30.6.2010., 1. lpp. Tehniskā apskate Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/40/EK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm, OV L 141, 6.6.2009., 12. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīva 2014/45/ES par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju periodiskajām tehniskajām apskatēm un par Direktīvas 2009/40/EK atcelšanu, OV L 127, 29.4.2014., 51. lpp. (Skatīt Direktīvas 2014/45/ES 24. pantu: “Atcelšana. Direktīvu 2009/40/EK atceļ no 2018. gada 20. maija.”) Tehniskās pārbaudes uz ceļiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 6. jūnija Direktīva 2000/30/EK par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem, OV L 203, 10.8.2000., 1. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīva 2014/47/ES par Savienībā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem un par Direktīvas 2000/30/EK atcelšanu, OV L 127, 29.4.2014., 134. lpp. (Skatīt Direktīvas 2014/47/ES 27. pantu “Atcelšana. Direktīvu 2000/30/EK atceļ no 2018. gada 20. maija.”) Ātruma ierobežošanas ierīces Padomes 1992. gada 10. februāra Direktīva 92/6/EEK par ātruma ierobežošanas ierīču uzstādīšanu un izmantošanu noteiktu kategoriju transportlīdzekļos Kopienā, OV L 57, 2.3.1992., 27. lpp. Drošības jostas Padomes 1991. gada 16. decembra Direktīva 91/671/EEK par drošības jostu un bērnu ierobežotājsistēmu obligātu lietošanu transportlīdzekļos, OV L 373, 31.12.1991., 26. lpp. Spoguļi Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīva 2007/38/EK par Kopienā reģistrētu smago kravas transportlīdzekļu modernizēšanu, aprīkojot tos ar spoguļiem, OV L 184, 14.7.2007., 25. lpp. Reģistrācijas dokumenti Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīva 1999/37/EK par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem, OV L 138, 1.6.1999., 57. lpp. Padomes 2006. gada 20. novembra Direktīva 2006/103/EK, OV L 363, 20.12.2006., 344. lpp. Vadītāju apmācība Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Direktīva 2003/59/EK par dažu kravu vai pasažieru pārvadāšanai paredzētu autotransporta līdzekļu vadītāju sākotnējās kvalifikācijas iegūšanu un periodisku apmācību, par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85 un Padomes Direktīvas 91/439/EEK grozīšanu un Padomes Direktīvas 76/914/EEK atcelšanu, OV L 226, 10.9.2003., 4. lpp. Vadītāja apliecība Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīva 2006/126/EK (pārstrādāta redakcija), OV L 403, 30.12.2006., 18. lpp. Komisijas 2012. gada 4. maija Regula (ES) Nr. 383/2012, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz vadītāju apliecībām, kurās iestrādāts datu glabāšanas līdzeklis (mikroshēma), OV L 120, 5.5.2012., 1. lpp. Pārrobežu apmaiņa ar informāciju Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 11. marta Direktīva (ES) 2015/413, ar ko veicina pārrobežu apmaiņu ar informāciju par ceļu satiksmes drošības noteikumu pārkāpumiem, OV L 68, 13.3.2015., 9. lpp. Bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīva 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem, OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp. Bīstamo kravu pārvadājumu pārbaudes Padomes 1995. gada 6. oktobra Direktīva 95/50/EK par vienotu kārtību, kādā pārbauda bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem, OV L 249, 17.10.1995., 35. lpp. Tuneļi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/54/EK par minimālajām drošības prasībām Eiropas ceļu tīkla tuneļiem, OV L 201, 7.6.2004., 56. lpp. Ceļu infrastruktūras drošības pārvaldība Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/96/EK par ceļu infrastruktūras drošības pārvaldību, OV L 319, 29.11.2008., 59. lpp. Transportlīdzekļu gabarīti un masa Padomes 1996. gada 25. jūlija Direktīva 96/53/EK, ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos, ОV L 235, 17.9.1996., 59. lpp. Pasažieru tiesības Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 181/2011 par autobusu pasažieru tiesībām un par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 2006/2004, OV L 55, 28.2.2011., 1. lpp. “Tīrie” transportlīdzekļi un/vai alternatīvo degvielu infrastruktūra Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/33/EK par tīro un energoefektīvo autotransporta līdzekļu izmantošanas veicināšanu, OV L 120, 15.5.2009., 5. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 22. oktobra Direktīva 2014/94/ES par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu, OV L 307, 28.10.2014., 1. lpp. ITS Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Direktīva 2010/40/ES par pamatu inteliģento transporta sistēmu ieviešanai autotransporta jomā un saskarnēm ar citiem transporta veidiem, OV L 207, 6.8.2010., 1. lpp. Komisijas 2011. gada 13. jūlija Īstenošanas lēmums 2011/453/ES, ar ko pieņem dalībvalstu ziņošanas pamatnostādnes, ko tās veic saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES, OV L 193, 23.7.2011., 48. lpp. Komisijas 2016. gada 12. februāra Īstenošanas lēmums (ES) 2016/209 par standartizācijas pieprasījumu Eiropas standartizācijas organizācijām attiecībā uz intelektiskajām transporta sistēmām (ITS) pilsētās, lai atbalstītu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES par pamatu inteliģento transporta sistēmu ieviešanai autotransporta jomā un saskarnēm ar citiem transporta veidiem, OV L 39, 16.2.2016., 48. lpp. Komisijas 2012. gada 26. novembra Deleģētā regula (ES) Nr. 305/2013, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES papildina attiecībā uz sadarbspējīga ES mēroga eCall pakalpojuma saskaņotu nodrošināšanu, OV L 91, 3.4.2013., 1. lpp. Komisijas 2013. gada 15. maija Deleģētā regula (ES) Nr. 885/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes ITS direktīvu 2010/40/ES attiecībā uz informācijas pakalpojumu sniegšanu saistībā ar drošām stāvvietām kravas automobiļiem un komerciālajiem transportlīdzekļiem, OV L 247, 18.9.2013., 1. lpp. Komisijas 2013. gada 15. maija Deleģētā regula (ES) Nr. 886/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES attiecībā uz datiem un procedūrām, lai lietotājiem, ja iespējams, nodrošinātu vispārējas ar ceļu satiksmes drošību saistītas bezmaksas informācijas minimumu, OV L 247, 18.9.2013., 6. lpp. Komisijas 2014. gada 18. decembra Deleģētā regula (ES) 2015/962, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES attiecībā uz reāllaika satiksmes informācijas pakalpojumu nodrošināšanu visā ES, OV L 157, 23.6.2015., 21. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Lēmums Nr. 585/2014/ES par ES mēroga sadarbspējīgā eCall pakalpojuma ieviešanu,

OV L 164, 3.6.2014., 6. lpp. Ceļa nodevu sistēmas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/52/EK par ceļu lietotāju nodokļa elektronisko iekasēšanas sistēmu savstarpēju izmantojamību Kopienā, OV L 200, 7.6.2004., 50. lpp. Komisijas 2009. gada 6. oktobra Lēmums 2009/750/EK par Eiropas ceļu lietotāju nodevu elektroniskās iekasēšanas sistēmas un tās tehnisko elementu definēšanu, OV L 268, 13.10.2009., 11. lpp. Tipa apstiprinājums Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīva 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”), OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.



I.4. PIELIKUMS

JŪRAS TRANSPORTAM PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti Jūrlietu politika Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 30. novembra Regula (ES) Nr. 1255/2011, ar ko izveido programmu integrētas jūrlietu politikas turpmākas izstrādes atbalstam, OV L 132, 5.12.2011., 1. lpp. Piekļuve tirgum Padomes 1992. gada 7. decembra Regula (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža), OV L 364, 12.12.1992., 7. lpp. Padomes 1986. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4055/86, ar ko brīvas pakalpojumu sniegšanas principu piemēro jūras pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm, OV L 378, 31.12.1986., 1. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 789/2004 par kravas un pasažieru kuģu nodošanu Kopienā no viena reģistra citā un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 613/91, OV L 138, 30.4.2004., 19. lpp. Padomes 1986. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4058/86 par saskaņotu rīcību, lai nodrošinātu brīvu piekļuvi kravām tāljūras pārvadājumos, OV L 378, 31.12.1986., 21. lpp. Starptautiskās attiecības Padomes 1986. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4057/86 par negodīgu cenu noteikšanu jūras transportā, OV L 378, 31.12.1986., 14. lpp. Starptautiskie nolīgumi Padomes 2011. gada 12. decembra Lēmums 2012/22/ES par Eiropas Savienības pievienošanos 1974. gada Atēnu Konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada protokolam, izņemot tā 10. un 11. pantu, OV L 8, 12.1.2012., 1. lpp. Padomes 2011. gada 12. decembra Lēmums 2012/23/ES par Eiropas Savienības pievienošanos 1974. gada Atēnu Konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada protokolam attiecībā uz tā 10. un 11. pantu, OV L 8, 12.1.2012., 13. lpp. Organizācijas, kas veic kuģu pārbaudes un apsekojumus - pilnvarotās organizācijas Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā, OV L 131, 28.5.2009., 47. lpp. Komisijas 2009. gada 16. jūnija Lēmums 2009/491/EK par kritērijiem, kas jāievēro, pieņemot lēmumu par to, kādos apstākļos karoga valsts vārdā darbojošās organizācijas darbība uzskatāma par nepieļaujamu draudu drošībai un videi, OV L 162, 25.6.2009., 6. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Regula (EK) Nr. 391/2009 par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates (pārstrādāta redakcija), OV L 131, 28.5.2009., 11. lpp. Komisijas 2014. gada 18. jūlija Regula (ES) Nr. 788/2014, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par naudas sodiem un periodiskiem soda maksājumiem un atzīšanas atsaukšanu kuģu inspekcijas un apskates organizācijām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 391/2009 6. un 7. pantu, OV L 214, 19.7.2014., 12. lpp. Labojums OV L 234, 7.8.2014., 15. lpp. Karoga valsts Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/21/EK par karoga valstij noteikto prasību ievērošanu, OV L 131, 28.5.2009., 132. lpp. Ostas valsts kontrole Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/16/EK par ostas valsts kontroli, OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp. Kuģu satiksmes uzraudzība Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīva 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK, OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp. Starptautiskais drošības vadības kodekss Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. februāra Regula (EK) Nr. 336/2006 par Starptautiskā drošības vadības kodeksa īstenošanu Kopienā un Padomes Regulas (EK) Nr. 3051/95 atcelšanu, OV L 64, 4.3.2006., 1. lpp. Ziņošanas formalitātes Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Direktīva 2010/65/ES par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK, OV L 35, 6.2.2010., 18. lpp. Kuģu aprīkojums Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Direktīva 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK, OV L 257, 28.8.2014., 146. lpp. Pasažieru kuģi Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 14. aprīļa Direktīva 2003/25/EK par īpašām stabilitātes prasībām ro-ro pasažieru kuģiem, OV L 123, 17.5.2003., 22. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Regula (EK) Nr. 392/2009 par pasažieru pārvadātāju atbildību nelaimes gadījumos uz jūras, OV L 131, 28.5.2009., 24. lpp. Padomes 1998. gada 18. jūnija Direktīva 98/41/EK par to personu reģistrāciju, kas atrodas uz pasažieru kuģiem, kuri kursē uz Kopienas dalībvalstu ostām vai no tām, OV L 188, 2.7.1998., 35. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (pārstrādāta redakcija), OV L 163, 5.6.2009., 1. lpp. Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīva 1999/35/EK par obligāto apsekojumu sistēmu ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu regulārās satiksmes drošībai, OV L 138, 1.6.1999., 1. lpp. Zvejas kuģu drošība Padomes 1997. gada 11. decembra Direktīva 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, OV L 34, 9.2.1998., 1. lpp. Naftas tankkuģi Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 13. jūnija Regula (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem, OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp. Beramkravu jūras kuģi Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. decembra Direktīva 2001/96/EK, ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai 2002, OV L 13, 16.1.2002., 9. lpp. Negadījumu izmeklēšana Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/18/EK, ar ko nosaka pamatprincipus negadījumu izmeklēšanai jūras transporta nozarē un groza Padomes Direktīvu 1999/35/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK, OV L 131, 28.5.2009., 114. lpp. Komisijas 2011. gada 5. jūlija Īstenošanas regula (ES) Nr. 651/2011, ar ko pieņem pastāvīgās sadarbības sistēmas reglamentu, ko dalībvalstis izveidojušas sadarbībā ar Komisiju un saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/18/EK 10. pantu, OV L 177, 6.7.2011., 18. lpp. Komisijas 2011. gada 9. decembra Regula (ES) Nr. 1286/2011, ar ko pieņem jūras negadījumu un starpgadījumu izmeklēšanas kopējo metodoloģiju, kas izstrādāta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/18/EK 5. panta 4. punktu, OV L 328, 10.12.2011., 36. lpp. Apdrošināšana Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/20/EK par kuģu īpašnieku apdrošināšanu pret jūras prasībām, OV L 131, 28.5.2009., 128. lpp. Kuģu radītais piesārņojums Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un sodu, tostarp kriminālsodu, ieviešanu par nodarījumiem, kas saistīti ar piesārņojumu, OV L 255, 30.9.2005., 11. lpp. Kuģu atkritumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai, OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp. Alvorganiskie savienojumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 14. aprīļa Regula (EK) Nr. 782/2003 par aizliegumu attiecībā uz alvorganiskajiem savienojumiem uz kuģiem, OV L 115, 9.5.2003., 1. lpp. Jūras satiksmes drošība Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regula (EK) Nr. 725/2004 par kuģu un ostas iekārtu drošības pastiprināšanu, OV L 129, 29.4.2004., 6. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīva 2005/65/EK par ostu aizsardzības pastiprināšanu, OV L 310, 25.11.2005., 28. lpp. Komisijas 2008. gada 9. aprīļa Regula (EK) Nr. 324/2008, ar ko nosaka pārskatītas procedūras Komisijas pārbaužu veikšanai jūras satiksmes drošības jomā, OV L 98, 10.4.2008., 5. lpp. Jūrnieku apmācība Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīva 2008/106/EK par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni (pārstrādāta versija),

OV L 323, 3.12.2008., 33. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/45/EK par dalībvalstu izsniegto jūrnieku sertifikātu savstarpēju atzīšanu, OV L 255, 30.9.2005., 160. lpp. Sociālie aspekti Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 20. novembra Direktīva 2013/54/ES par dažiem karoga valsts atbildības aspektiem attiecībā uz atbilstību 2006. gada Konvencijai par darbu jūrniecībā un tās izpildi, OV L 329, 10.12.2013., 1. lpp. Padomes 1999. gada 21. jūnija Direktīva 1999/63/EK attiecībā uz Nolīgumu par jūrnieku darba laika organizēšanu, ko noslēgusi Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociācija (EKKĪA) un Eiropas Savienības Transporta darbinieku arodbiedrību federācija (ESTDAF), OV L 167, 2.7.1999., 33. lpp. Jāņem vērā, ka šīs direktīvas juridiskais pamats ir 139. pants, jo ar to īsteno nolīgumus, kas noslēgti starp sociālajiem partneriem Eiropas līmenī. Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīva 1999/95/EK par noteikumu ieviešanu attiecībā uz to jūrnieku darba stundām, kas strādā uz kuģiem, kuri ierodas Kopienas ostās, OV L 14, 20.1.2000., 29. lpp. Padomes 2009. gada 16. februāra Direktīva 2009/13/EK, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociāciju (EKKĪA) un Eiropas Transporta darbinieku federācijas (ETDF) Nolīgumu par 2006. gada Konvenciju par darbu jūrniecībā un groza Direktīvu 1999/63/EK, OV L 124, 20.5.2009., 30. lpp. Padomes 1992. gada 31. marta Direktīva 92/29/EEK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām medicīniskās palīdzības uzlabošanai uz kuģiem, OV L 113, 30.4.1992., 19. lpp. Jūra un iekšzemes ūdensceļi Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1177/2010 par pasažieru tiesībām, ceļojot pa jūru un iekšzemes ūdensceļiem, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004, OV L 334, 17.12.2010., 1. lpp. Pārvietojamas spiediena iekārtas Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 16. jūnija Direktīva 2010/35/ES par pārvietojamām spiediena iekārtām un par Padomes Direktīvu 76/767/EEK, 84/525/EEK, 84/526/EEK, 84/527/EEK un 1999/36/EK atcelšanu, OV L 165, 30.6.2010., 1. lpp. EMSA Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu, OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp. COSS Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 5. novembra Regula (EK) Nr. 2099/2002, ar ko izveido Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteju (COSS) un groza regulas par kuģošanas drošību un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu, OV L 324, 29.11.2002., 1. lpp.



I.5. PIELIKUMS

IEKŠĒJO ŪDENSCEĻU PĀRVADĀJUMIEM PIEMĒROJAMIE NOTEIKUMI Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti Piekļuve tirgum Padomes Regula (EK) Nr. 1356/96 par kopīgiem noteikumiem, ko piemēro preču vai pasažieru pārvadājumiem pa dalībvalstu iekšējiem ūdensceļiem, lai ieviestu šādu transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību,OV L 175, 13.7.1996., 7. lpp. Padomes Regula (EEK) Nr. 3921/91, ar ko paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem ārvalstu pārvadātāji drīkst pārvadāt kravas vai pasažierus pa dalībvalsts iekšējiem ūdensceļiem, OV L 373, 31.12.1991., 1. lpp. Padomes 1999. gada 29. marta Regula (EK) Nr. 718/99 par Kopienas flotes jaudas politiku iekšējo ūdensceļu pārvadājumu veicināšanai, OV L 90, 2.4.1999., 1. lpp. Padomes Direktīva 96/75/EK par fraktēšanas un cenu noteikšanas sistēmu valsts un starptautiskajos pārvadājumos pa iekšējiem ūdensceļiem Kopienā, OV L 304, 27.11.1996., 12. lpp. Padomes Regula (EEK) Nr. 2919/85 par pieejas nosacījumiem attiecībā uz režīmu, kas saskaņā ar Pārskatīto konvenciju par kuģošanu Reinā paredzēts Reinas kuģniecības kuģiem, OV L 280, 22.10.1985., 4. lpp. Piekļuve profesijai Padomes Direktīva 87/540/EEK par piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai iekšzemes un starptautiskos pārvadājumos un par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu šajā profesijā, OV L 322, 12.11.1987., 20. lpp. Kuģu vadīšanas apliecība Padomes Direktīva 91/672/EEK par savstarpēju atzīšanu attiecībā uz valstu izdotām kuģu vadīšanas apliecībām kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem, OV L 377, 31.12.1991., 48. lpp. Padomes Direktīva 96/50/EK par to nosacījumu saskaņošanu, ar kuriem dažādās valstīs piešķir kuģu vadīšanas apliecību kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem Kopienā, OV L 235, 17.9.1996., 31. lpp. Drošība / tehniskās prasības Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/100/EK par iekšējo ūdensceļu kuģu kuģošanas licenču savstarpēju atzīšanu, OV L 259, 2.10.2009., 8. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/87/EK, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšējo ūdensceļu kuģiem un atceļ Padomes Direktīvu 82/714/EEK, OV L 389, 30.12.2006., 1. lpp. Skatīt Direktīvas (ES) 2016/1629 38. pantu: “Atcelšana. Direktīvu 2006/87/EK atceļ no 2018. gada 7. oktobra. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas sniegta VII pielikumā.” Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Direktīva (ES) 2016/1629, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem, groza Direktīvu 2009/100/EK un atceļ Direktīvu 2006/87/EK, OV L 252, 16.9.2016., 118. lpp. Skatīt 38. pantu: “Atcelšana. Direktīvu 2006/87/EK atceļ no 2018. gada 7. oktobra. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas sniegta VII pielikumā.” Bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīva 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem, OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp. Upju informācijas pakalpojumi (RIS) Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/44/EK par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem, OV L 255, 30.9.2005., 152. lpp. Komisijas 2013. gada 10. septembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 909/2013 par iekšzemes navigācijai paredzētās elektronisko karšu attēlošanas un informācijas sistēmas (iekšzemes ECDIS) tehniskajām specifikācijām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/44/EK, OV L 258, 28.9.2013., 1. lpp. Komisijas 2010. gada 25. janvāra Regula (ES) Nr. 164/2010 par tehniskajām specifikācijām elektroniskiem kuģu ziņojumiem iekšzemes navigācijā, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/44/EK 5. pantā par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem, OV L 57, 6.3.2010., 1. lpp. Komisijas 2007. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 416/2007 par tehniskajām specifikācijām paziņojumiem kapteiņiem, kā minēts 5. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/44/EK par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem, OV L 105, 23.4.2007., 88. lpp. Komisijas 2007. gada 13. marta Regula (EK) Nr. 415/2007 par kuģošanas līdzekļu lokalizācijas un līdzsekošanas sistēmu tehniskajām specifikācijām, kas minētas 5. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/44/EK par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem, OV L 105, 23.4.2007., 35. lpp. Komisijas 2007. gada 13. marta Regula (EK) Nr. 414/2007 par upju informācijas pakalpojumu (RIS) plānošanas, īstenošanas un sniegšanas tehniskajām vadlīnijām, kas minētas 5. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/44/EK par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem, OV L 105, 23.4.2007., 1. lpp. Vide Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/30/EK, ar ko groza Direktīvu 98/70/EK attiecībā uz benzīna, dīzeļdegvielas un gāzeļļas specifikācijām un ievieš mehānismu autotransporta līdzekļos lietojamās degvielas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas kontrolei un samazināšanai, groza Padomes Direktīvu 1999/32/EK attiecībā uz tās degvielas specifikācijām, kuru lieto iekšējo ūdensceļu kuģos, un atceļ Direktīvu 93/12/EEK, OV L 140, 5.6.2009., 88. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 16. decembra Direktīva 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai,OV L 59, 27.2.1998., 1. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/26/EK, ar ko groza Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no visurgājējai tehnikai uzstādāmiem iekšdedzes dzinējiem (piemērošanas jomā iekļaujot iekšzemes ūdensceļu kuģu dzinējus), OV L 146, 30.4.2004., 1.lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Regula (ES) 2016/1628 par prasībām attiecībā uz autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas iekšdedzes motoru gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju robežvērtībām un tipa apstiprināšanu, ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1024/2012 un (ES) Nr. 167/2013 un groza un atceļ Direktīvu 97/68/EK, OV L 252, 16.9.2016., 53. lpp. Jūra un iekšzemes ūdensceļi Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1177/2010 par pasažieru tiesībām, ceļojot pa jūru un iekšzemes ūdensceļiem, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004, OV L 334, 17.12.2010., 1. lpp.



I.6. PIELIKUMS

TRANSPORTA NOZAREI PIEMĒROJAMIE VIDES AIZSARDZĪBAS NOTEIKUMI Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti Ietekmes novērtējums Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 13. decembra Direktīva 2011/92/ES par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, OV L 026, 28.1.2012., 1. lpp., un Espo konvencija. “Visiem projektiem, kas ietilpst līguma darbības jomā, tiks veikts ietekmes uz vidi novērtējums saskaņā ar ES standartiem. Turklāt pārrobežu aspekti jārisina saskaņā ar Espo konvencijas prasībām.” Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. jūnija Direktīva 2001/42/EK par noteiktu plānu un programmu ietekmes uz vidi novērtējumu, OV L 197, 21.7.2001., 30. lpp. Espo konvencijas SVN protokols. “Visi plāni un programmas transporta jomā vajadzības gadījumā tiks pakļauti ietekmes uz vidi novērtējumam, kas līdzvērtīgs SVN direktīvā noteiktajam. Turklāt pārrobežu aspekti jārisina saskaņā ar Espo konvencijas SVN protokola prasībām.” Aizsardzība Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību, OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp. “Ja projekts varētu ietekmēt nozīmīgas dabas aizsardzības vietas, ir jāveic piemērots dabas aizsardzības novērtējums, kas līdzvērtīgs Dzīvotņu direktīvas 6. pantā noteiktajam.” Degvielas Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 13. oktobra Direktīva 98/70/EK, kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/12/EEK, OV L 350, 28.12.1998., 58. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Direktīva (ES) 2016/802, ar ko paredz sēra satura samazināšanu konkrētiem šķidrā kurināmā veidiem, OV L 132, 21.5.2016., 58. lpp. Ūdens resursu politika Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. “Visi transporta projekti kuģošanā, kas ietilpst šā līguma darbības jomā, ir jāizstrādā un jāīsteno saskaņā ar Ūdens pamatdirektīvas 4. panta 7. punkta noteikumiem.” Visi transporta projekti kuģošanā, kas ietilpst šā līguma darbības jomā, vajadzības gadījumā jāīsteno saskaņā ar Starptautiskās Donavas upes aizsardzības komisijas, Donavas komisijas un Savas komisijas atbalstīto Kopīgo paziņojumu par iekšzemes navigāciju un vides ilgtspējību Donavas upes baseinā.





I.7. PIELIKUMS

TRANSPORTA NOZAREI PIEMĒROJAMIE PUBLISKĀ IEPIRKUMA NOTEIKUMI Turpmāk uzskaitīto Eiropas Savienības tiesību aktu “piemērojamos noteikumus” piemēro saskaņā ar līgumu un II pielikumu par horizontālajiem pielāgojumiem, ja vien šajā pielikumā vai I līdz VI protokolā nav noteikts citādi. Vajadzības gadījumā še ir attiecīgi norādīti atsevišķu tiesību aktu īpaši pielāgojumi. Turpmākie Eiropas Savienības tiesību akti ir šādu aktu jaunākā redakcija ar jaunākajiem izdarītajiem grozījumiem. Regulējuma joma Tiesību akti Pārskatīšanas procedūras Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām, OV L 395, 30.12.1989., 33. lpp. Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/13/EEK, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, OV L 76, 23.3.1992., 14. lpp. Iepirkuma procedūras Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīva 2014/23/ES par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu, OV L 94, 28.3.2014., 1. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīva 2014/24/ES par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, OV L 94, 28.3.2014., 65. lpp. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīva 2014/25/ES par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK, OV L 94, 28.3.2014., 243. lpp. Komisijas 2015. gada 11. novembra Īstenošanas regula (ES) 2015/1986, ar ko izveido standarta veidlapas paziņojumu publicēšanai publisko iepirkumu jomā un atceļ Īstenošanas regulu (ES) Nr. 842/2011, OV L 296, 12.11.2015., 1. lpp. Sabiedriskie pakalpojumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1370/2007 par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70, OV L 315, 3.12.2007., 1. lpp.

II PIELIKUMS

Horizontāli pielāgojumi un daži procedūras noteikumi I pielikumā uzskaitīto tiesību aktu noteikumus piemēro saskaņā ar līgumu un šā pielikuma 1. līdz 3. punktu, ja vien I pielikumā nav noteikts citādi. Gadījumi, kad atsevišķi tiesību akti ir īpaši jāpielāgo, ir izklāstīti I pielikumā. Šo līgumu piemēro saskaņā ar procedūras noteikumiem, kas izklāstīti šā pielikuma 4. un 6. punktā. 1. TIESĪBU AKTU IEVADDAĻAS Uzskaitīto tiesību aktu preambulas netiek pielāgotas šā līguma nolūkos. Tām ir nozīme tiktāl, ciktāl to prasa minētajos tiesību aktos iekļauto noteikumu pareiza interpretācija un piemērošana saistībā ar šo līgumu. 2. TIESĪBU AKTU ĪPAŠĀ TERMINOLOĢIJA Turpmāk norādītos terminus, kas lietoti I pielikumā uzskaitītajos tiesību aktos, lasa šādi: a) terminus “Eiropas Kopiena”, “Kopiena”, “Eiropas Savienība” un “Savienība” lasa kā “Transporta kopienas zona”; b) terminus “Kopienas tiesības”, “Kopienas tiesību akti”, “Kopienas instrumenti”, “Savienības tiesības”, “Savienības tiesību akti”, “Savienības instrumenti” un terminu “Līgums”, kad tas attiecas uz Līgumu par Eiropas Savienību vai Līgumu par Eiropas Savienības darbību, lasa kā “Transporta kopienas līgums”; c) terminu “dzelzceļa infrastruktūra” lasa kā “dzelzceļa infrastruktūra Transporta kopienas zonā”; d) terminu “autoceļu infrastruktūra” lasa kā “autoceļu infrastruktūra Transporta kopienas zonā”;

e) terminu “lidostu infrastruktūra” lasa kā “lidostu infrastruktūra Transporta kopienas zonā”; f) terminu “iekšējo ūdensceļu infrastruktūra” lasa kā “iekšējo ūdensceļu infrastruktūra Transporta kopienas zonā”; g) terminus "Eiropas Kopienu Oficiālais Vēstnesis" vai "Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis" lasa kā "Līgumslēdzēju pušu oficiālie vēstneši". 3. ATSAUCES UZ DALĪBVALSTĪM Neskarot šā pielikuma 4. punktu, gadījumos, kad I pielikumā uzskaitītajos tiesību aktos ir atsauces uz "dalībvalsti(-īm)", uzskata, ka šīs atsauces attiecas ne vien uz ES dalībvalstīm, bet arī uz Dienvidaustrumeiropas pusēm. 4. NOTEIKUMI PAR EIROPAS SAVIENĪBAS KOMITEJĀM UN APSPRIEŠANOS AR DIENVIDAUSTRUMEIROPAS PUSĒM

Eiropas Komisija apspriežas ar Dienvidaustrumeiropas pušu ekspertiem, un viņiem ir iespēja paust viedokli vienmēr, kad I pielikumā uzskaitītajos tiesību aktos ir paredzēta Eiropas Komisijas apspriešanās ar Eiropas Savienības komitejām un to iespēja paust viedokli vai sniegt atzinumus. Apspriešanās noris kā viena sanāksme, ko vada Eiropas Komisija un kas notiek Reģionālajā pārvaldības komitejā pēc Eiropas Komisijas uzaicinājuma pirms apspriešanās ar attiecīgo Eiropas Savienības komiteju. Eiropas Komisija sniedz katrai Dienvidaustrumeiropas pusei visu vajadzīgo informāciju vismaz divas nedēļas pirms sanāksmes, ja vien īpaši apstākļi neliek saīsināt šo termiņu. Dienvidaustrumeiropas puses saņem uzaicinājumu paust viedokli Eiropas Komisijai. Eiropas Komisija pienācīgi ņem vērā Dienvidaustrumeiropas pušu pausto viedokli. Iepriekš izklāstītie noteikumi neattiecas uz šajā līgumā izklāstīto konkurences noteikumu piemērošanu, ko reglamentē III pielikumā izklāstītās īpašās apspriešanās procedūras.



5. SADARBĪBA UN INFORMĀCIJAS APMAIŅA Lai atvieglinātu Līgumslēdzēju pušu kompetento iestāžu attiecīgo pilnvaru īstenošanu, kompetentās iestādes pēc pieprasījuma savstarpēji apmainās ar visu informāciju, kas ir vajadzīga šā līguma pienācīgai darbībai. 6. ATSAUCE UZ VALODĀM Saistībā ar šā līguma darbības jomu noteiktajās procedūrās un neskarot IV pielikumu, Līgumslēdzējām pusēm ir tiesības lietot jebkuru Eiropas Savienības iestāžu vai citas Līgumslēdzējas puses oficiālo valodu. Līgumslēdzējas puses tomēr apzinās, ka angļu valodas lietojums atvieglina šīs procedūras. Ja kādā oficiālā dokumentā ir lietota valoda, kas nav Eiropas Savienības iestāžu oficiālā valoda, tad, ņemot vērā iepriekšējā teikumā paredzēto, vienlaikus iesniedz tulkojumu kādā no Eiropas Savienības iestāžu oficiālajām valodām. Ja kāda Līgumslēdzēja puse gatavojas mutiskā procedūrā lietot valodu, kas nav Eiropas Savienības iestāžu oficiālā valoda, tad šī Līgumslēdzēja puse nodrošina vienlaicīgu mutisku tulkojumu angļu valodā. III PIELIKUMS

Pamatlīguma 17. pantā minētie konkurences un valsts atbalsta noteikumi 1. pants Valsts monopoli Katra Dienvidaustrumeiropas puse pakāpeniski pielāgo ikvienu komerciāla rakstura valsts monopolu tā, lai nodrošinātu, ka, beidzoties otrajam posmam, ko saistībā ar attiecīgo Dienvidaustrumeiropas pusi paredz atbilstīgais šā līguma protokols par pārejas pasākumiem, Līgumslēdzēju pušu valstspiederīgo starpā vairs nepastāv diskriminācija attiecībā uz preču iepirkuma un pārdošanas nosacījumiem. Par šā mērķa sasniegšanai pieņemtajiem pasākumiem ziņo Reģionālajai pārvaldības komitejai. 2. pants Valsts atbalsta un konkurences tiesību aktu tuvināšana 1. Līgumslēdzējas puses atzīst, ka esošos Dienvidaustrumeiropas pušu valsts atbalsta un konkurences tiesību aktus ir svarīgi tuvināt attiecīgajiem Eiropas Savienības tiesību aktiem. Dienvidaustrumeiropas puses pieliek visas pūles, lai pakāpeniski nodrošinātu savu esošo un turpmāko valsts atbalsta un konkurences tiesību aktu atbilstību acquis. 2. Minēto tuvināšanu sāk līdz ar šā līguma stāšanos spēkā un līdz brīdim, kad beidzas otrais posms, ko saistībā ar katru attiecīgo Dienvidaustrumeiropas pusi paredz atbilstīgais šā līguma protokols par pārejas pasākumiem, pakāpeniski paplašina, aptverot visus šajā pielikumā minētos Eiropas Savienības valsts atbalsta un konkurences noteikumu elementus. Attiecīgā Dienvidaustrumeiropas puse, vienojoties ar Eiropas Komisiju, nosaka arī veicamo tiesību aktu tuvināšanas un tiesību aktu izpildes pasākumu īstenošanas pārraudzības kārtību.

3. pants Konkurences noteikumi un citi ekonomikas noteikumi 1. Turpmāk norādītā prakse ar šā līguma pareizu darbību nav saderīga tiktāl, ciktāl tā var iespaidot tirdzniecību starp divām vai vairākām Līgumslēdzējām pusēm:

i) visi tādi nolīgumi starp uzņēmumiem, uzņēmumu apvienību lēmumi un starp uzņēmumiem saskaņotas darbības, kuru mērķis vai rezultāts ir konkurences nepieļaušana, ierobežošana vai kropļošana; ii) viena vai vairāku uzņēmumu dominējoša stāvokļa ļaunprātīga izmantošana visā Līgumslēdzēju pušu teritorijā vai būtiskā tās daļā; iii) jebkurš valsts atbalsts, kas kropļo vai draud kropļot konkurenci, radot labvēlīgākus apstākļus konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētiem produktiem. 2. Praksi, kas ir pretrunā ar šo pantu, izvērtē, pamatojoties uz kritērijiem, kas izriet no Eiropas Savienības konkurences noteikumu piemērošanas, jo īpaši no Līguma par Eiropas Savienības darbību 93., 101., 102., 106., 107. un 108. panta un Eiropas Savienības iestāžu pieņemtajiem interpretējošajiem instrumentiem. 3. Katra Dienvidaustrumeiropas puse nodrošina, ka funkcionāli neatkarīgai publiskā sektora struktūrai ir dotas pilnvaras, kas vajadzīgas 1. punkta i) un ii) apakšpunkta pilnīgai piemērošanai attiecībā uz privātā un publiskā sektora uzņēmumiem un uzņēmumiem, kam ir piešķirtas īpašas tiesības. 4. Katra Dienvidaustrumeiropas puse norīko vai izveido funkcionāli neatkarīgu iestādi, kurai ir dotas pilnvaras, kas vajadzīgas 1. punkta iii) apakšpunkta pilnīgai piemērošanai. Šī iestāde ir tiesīga, inter alia, piešķirt atļaujas valsts atbalsta shēmām un individuālā atbalsta subsīdijām saskaņā ar 2. punktu, kā arī pieprasīt atmaksāt nelikumīgi piešķirtu valsts atbalstu.

5. Visas Līgumslēdzējas puses nodrošina pārredzamību valsts atbalsta jomā, inter alia, sniedzot citām Līgumslēdzējām pusēm regulārus gada ziņojumus vai tiem līdzvērtīgus dokumentus, ko sagatavo, ievērojot Eiropas Savienības valsts atbalsta pārskata metodiku un izklāstu. Pēc vienas Līgumslēdzējas puses pieprasījuma cita Līgumslēdzēja puse sniedz informāciju par konkrētiem atsevišķiem publiskā atbalsta gadījumiem. 6. Katra Dienvidaustrumeiropas puse sagatavo to atbalsta shēmu visaptverošu sarakstu, kas ir sāktas pirms 4. punktā minētās iestādes izveides, un pielāgo šīs atbalsta shēmas atbilstīgi 2. punktā minētajiem kritērijiem. 7. a) Līgumslēdzējas puses piekrīt, ka 1. punkta iii) apakšpunkta noteikumu piemērošanas nolūkā posmos, ko saistībā ar katru attiecīgo Dienvidaustrumeiropas pusi paredz atbilstīgais šā līguma protokols par pārejas pasākumiem, jebkuru attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses piešķirtu publisko atbalstu izvērtē, ņemot vērā, ka šo Dienvidaustrumeiropas pusi uzskata par apgabalu, kas ir līdzvērtīgs tiem Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajiem Eiropas Savienības apgabaliem, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs. b) Līdz brīdim, kad beidzas pirmais posms, ko saistībā ar katru attiecīgo Dienvidaustrumeiropas pusi paredz atbilstīgais šā līguma protokols par pārejas pasākumiem, attiecīgā puse Eiropas Komisijai iesniedz NUTS II līmenī saskaņotus rādītājus par IKP uz vienu iedzīvotāju. Tad 4. punktā minētā iestāde un Eiropas Komisija kopīgi izvērtē attiecīgās Dienvidaustrumeiropas puses reģionu atbilstību, kā arī tiem piemērojamo maksimālo atbalsta intensitāti, lai izstrādātu reģionālo atbalsta karti, pamatojoties uz attiecīgajām Eiropas Savienības pamatnostādnēm. 8. Ja kāda Līgumslēdzēja puse uzskata, ka kāda konkrēta prakse nav saderīga ar 1. punkta noteikumiem, tā var veikt piemērotus pasākumus pēc apspriešanās Reģionālajā pārvaldības komitejā vai pēc 30 darbdienām pēc pieprasījuma sarīkot šādu apspriešanos. 9. Līgumslēdzējas puses apmainās ar informāciju, ņemot vērā ierobežojumus, ko uzliek profesionālās un uzņēmējdarbības konfidencialitātes prasības.



IV PIELIKUMS

Jautājumu iesniegšana Eiropas Savienības Tiesā 1. Ar līguma 19. pantu saistītie vispārīgie principi 1. Eiropas Savienības Tiesas, turpmāk – "Tiesa", statūtu un reglamenta noteikumus par lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu piemēro, ciktāl tas ir atbilstoši, lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Dienvidaustrumeiropas puses tiesa iesniegusi, pamatojoties uz līguma 19. pantu. 2. Šādos gadījumos Dienvidaustrumeiropas pusēm šā līguma darbības jomā ir tādas pašas tiesības iesniegt apsvērumus Tiesā kā ES dalībvalstīm. 2. Līguma 19. pantā noteiktās procedūras

piemērošanas joma un kārtība 1. Ja kāda Dienvidaustrumeiropas puse saskaņā ar 19. panta otro daļu pieņem lēmumu par procedūras piemērošanas jomu un kārtību jautājumu iesniegšanai Tiesā, minētajā lēmumā norāda kādu no šiem variantiem: a) jebkura šīs Dienvidaustrumeiropas puses tiesa, kuras nolēmumi saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem nav pārsūdzami, lūdz Tiesu sniegt prejudiciālu nolēmumu saistībā ar tādu jautājumu lietā, ko šī tiesa gatavojas izskatīt, kurš skar šā līguma vai 19. pantā minēta noteikuma likumīgumu vai interpretāciju, ja šī tiesa uzskata, ka lēmums saistībā ar šo jautājumu vajadzīgs, lai varētu pieņemt spriedumu, vai

b) jebkura šīs Dienvidaustrumeiropas puses tiesa var lūgt Tiesu sniegt prejudiciālu nolēmumu saistībā ar šai tiesai iesniegtu jautājumu, kurš skar šā līguma vai 19. pantā minēta noteikuma likumīgumu vai interpretāciju, ja šī tiesa uzskata, ka lēmums saistībā ar šo jautājumu vajadzīgs, lai varētu pieņemt spriedumu.

2. Šā līguma 19. panta piemērošanas kārtība pamatojas uz principiem, kas iestrādāti Tiesas darbību reglamentējošajās tiesību normās, tostarp attiecīgajos Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību noteikumos, Tiesas statūtos un reglamentā, kā arī Tiesas judikatūrā. Ja Dienvidaustrumeiropas puse pieņem lēmumu par šā noteikuma piemērošanas kārtību, tā ņem vērā arī Tiesas izstrādātos ieteikumus valsts tiesām saistībā ar prejudiciālo nolēmumu tiesvedības sākšanu. 3. Strīdīgo jautājumu iesniegšana Tiesā

saskaņā ar līguma 37. panta 3. punktu Eiropas Savienības Tiesas statūtu un reglamenta noteikumus par strīdīgiem jautājumiem, kas iesniegti Tiesā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 273. pantu, piemēro tiktāl, ciktāl tas ir atbilstoši, strīdīgiem jautājumiem, kas Tiesā iesniegti saskaņā ar līguma 37. panta 3. punktu. 4. Jautājumu iesniegšana Tiesā

un valodas Saistībā ar līguma darbības jomu noteiktajās procedūrās Tiesā Dienvidaustrumeiropas pusēm ir tiesības lietot jebkuru Eiropas Savienības iestāžu vai Dienvidaustrumeiropas puses oficiālo valodu. Ja kādā oficiālā dokumentā lieto valodu, kas nav Eiropas Savienības iestāžu oficiālā valoda, vienlaikus iesniedz tulkojumu franču valodā. Ja kāda Dienvidaustrumeiropas puse gatavojas mutiskā procedūrā lietot valodu, kas nav Eiropas Savienības iestāžu oficiālā valoda, tad šī Dienvidaustrumeiropas puse nodrošina vienlaicīgu mutisku tulkojumu franču valodā.



V PIELIKUMS IEGULDĪJUMS TRANSPORTA KOPIENAS BUDŽETĀ Puses Ieguldījums (%) Eiropas Savienība 80,00 Albānijas Republika 3,20 Bosnija un Hercegovina 3,55 Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika 2,88 Kosova 2,57 Melnkalne 2,38 Serbijas Republika 5,42 Priekšlikums, kas apspriežams nākamajā reģionālajā sanāksmē, paredz ieguldījumu sadalīt divās daļās: 80 % – Eiropas Savienībai un 20 % – 6 Dienvidaustrumeiropas partnervalstīm. Dienvidaustrumeiropas partnervalstu ieguldījums 20 % apmērā arī tiks sadalīts atbilstīgi šādai shēmai: katra partnervalsts budžetā iegulda 2 %, un atlikušie 8 % tiks sadalīti starp 6 Dienvidaustrumeiropas partnervalstīm atbilstīgi to IKP īpatsvaram Dienvidaustrumeiropas pušu kopējā IKP.

_______________________________________ I PROTOKOLS PĀREJAS PASĀKUMI STARP

EIROPAS SAVIENĪBU, NO VIENAS PUSES,

UN ALBĀNIJAS REPUBLIKU, NO OTRAS PUSES I. Ar pāreju saistīti nosacījumi dzelzceļa transportā 1. pants 1. Pirmais pārejas posms ilgst no šā līguma stāšanās spēkā līdz brīdim, kad Albānijas Republika, turpmāk – “Albānija”, ir izpil