KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā no 2007. gada līdz 2009. gadam īstenota Regula (EK) Nr. 2038/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā no 2007. gada līdz 2009. gadam īstenota Regula (EK) Nr. 2038/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā /* COM/2011/0286 galīgā redakcija -*/





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā no 2007. gada līdz 2009. gadam īstenota Regula (EK) Nr. 2038/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā Ievads Regula 2038/2006[1] paredz finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūrai (turpmāk "Aģentūra"), lai nodrošinātu naudas līdzekļus kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas pasākumiem. Saskaņā ar iepriekšminētās regulas 8. pantu Komisija ar šo sniedz ziņojumu par minēto finanšu līdzekļu izlietojumu laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim. Šis ziņojums ir sagatavots ciešā sadarbībā ar Aģentūru, kas deva būtisku ieguldījumu[2], iekļaujot Aģentūras 2008. gada ārējā novērtējuma rezultātus, Komisijas Iekšējās revīzijas dienesta 2009. gadā veiktās revīzijas datus un 2010. gada martā notikušās ieinteresēto personu apspriešanās rezultātus. Šo jautājumu arī vairākkārt apsprieda Aģentūras Administratīvās padomes sanāksmēs. Saskaņā ar Regulas 1406/2002[3] 15. panta 2. punkta g) apakšpunktu Aģentūra ir sniegusi gada ziņojumus par sava sīki izstrādātā gatavības un reaģēšanas pasākumu plāna finanšu izpildi no 2007. līdz 2010. gadam. Šie ziņojumi ir pieejami Aģentūras tīmekļa vietnē. Komisija iepazīstina ar Aģentūras veikto analīzi, ko tā sagatavoja šī ziņojuma vajadzībām. Turpmāk ir iztirzāti galvenie secinājumi par laikposmu no 2007. gada līdz 2009. gadam. Aģentūras uzdevumi saistībā ar reaģēšanas pasākumiem piesārņojuma jomā Aģentūras uzdevumos ietilpst gan nejauša, gan apzināta piesārņojuma novēršana. Sākotnēji tas attiecās uz naftas piesārņojumu. Taču, sākot no 2007. gada, Aģentūra pievērsusies arī jautājumam par jūras piesārņojumu ar bīstamām un kaitīgām vielām (piemēram, ķīmiskām vielām). Saskaņā ar Regulu 2038/2006 un Direktīvu 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu[4] Aģentūras trīs galvenie uzdevumi saistībā ar reaģēšanas pasākumiem kuģu radītā piesārņojuma jomā ir šādi: a) operatīva palīdzība dalībvalstīm Aģentūra ir izveidojusi atbalsta kuģu tīklu, kas paredzēts reaģēšanas pasākumiem naftas noplūdes gadījumos un pastiprina dalībvalstu spējas, ja rodas šādas noplūdes. Tā nodrošina arī naftas noplūdes atklāšanas un uzraudzības satelītdienestu CleanSeaNet un ar MAR-ICE tīkla starpniecību sniedz informāciju par ķīmisko vielu noplūdēm; b) sadarbība un koordinēšana Aģentūra sadarbojas ar dalībvalstu reaģēšanas pasākumu ekspertiem piesārņojuma jomā un ar Starptautisko jūrniecības organizāciju (SJO), kā arī saistībā ar pašreizējiem reģionālajiem nolīgumiem; c) informēšana Aģentūra apkopo, analizē un izplata informāciju par gatavības un reaģēšanas pasākumu paraugpraksi, metodēm un inovācijām jūras piesārņojuma jomā. Budžets Iepriekšminēto Aģentūras uzdevumu īstenošanai piešķirtais kopējais finansējums laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 154 miljoni (sk. Regulas 2038/2006 4. pantu). No šīs summas pirmajos trīs gados piešķīra aptuveni EUR 60 miljonus (t.i., gandrīz 40 %). Tas atbilst pieejamo finanšu līdzekļu samērīgai tērēšanai. No 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim aptuveni 98 % budžeta saistību bija paredzētas operatīvās palīdzības finansēšanai, galvenokārt atbalsta kuģu tīklam, kas paredzēts reaģēšanas pasākumiem naftas noplūdes gadījumos. Atlikušie 2 % attiecās uz sadarbību un informēšanu (sk. tabulu pielikumā). Piešķirto maksājumu apmērs ir aptuveni EUR 48 miljoni. To, ka šī summa ir mazāka, nekā paredzēts budžeta saistībās, var skaidrot ar vairākiem faktoriem. Daudzgadu līgumos noteiktos maksājumus drīkst sadalīt pa vairākiem gadiem, dažkārt pat pēc atsauces laikposma. Turklāt maksājumi ir mazāki arī tādēļ, ka ir bijuši kavējumi saistībā ar jauniem atbalsta kuģu līgumiem vai satelītuzņēmumu piegādātāji nav snieguši kvalitatīvus pakalpojumus. Finanšu shēmas atbilstība Apkopotā informācija liecina, ka Aģentūrai ir piešķirts pietiekams finansējums. Ar tā palīdzību atbalsta kuģu tīklā, kas paredzēts reaģēšanas pasākumiem naftas noplūdes gadījumos, 2009. gadā jau bija 13 pilnībā aprīkoti kuģi, kurus var vienlaicīgi mobilizēt un ar ko var aptvert lielāko daļu ES piekrastes[5]. Aģentūra arī izmantoja finansējumu, lai izveidotu CleanSeaNet sistēmu — naftas noplūdes uzraudzības satelītdienestu, kas sniedz pakalpojumus 24 Eiropas piekrastes valstīm (tostarp Horvātijai un Norvēģijai), jo līdz tam tikai 12 no šīm piekrastes valstīm bija pieredze satelītnovērošanas jomā. Tāpat no ieinteresētajām personām ir saņemtas pozitīvas atsauksmes par koordinēšanas un informēšanas pasākumiem, ko Aģentūra sniedz atbilstīgi šai shēmai. Finanšu shēma ar nolūku ir veidota kā daudzgadu shēma, lai varētu noslēgt daudzgadu līgumus ar nozari. Šāda veida līgumi svarīgi gan saistībā ar atbalsta kuģiem, kas paredzēti reaģēšanas pasākumiem naftas noplūdes gadījumos, gan CleanSeaNet darba organizēšanai. Visbeidzot, finanšu shēmas atbilstību ilgtermiņā apliecina tas, ka Aģentūra līdz 2013. gada beigām paredz izpildīt budžeta saistības 97 % apmērā no kopējā finansējuma. Pašreizējās sistēmas efektivitāte un pievienotā vērtība Saskaņā ar shēmu finansētie pasākumi līdz šim ir bijuši ekonomiski izdevīgi un nodrošinājuši pievienoto vērtību. Turklāt ar publiskā iepirkuma palīdzību var panākt, ka finansējums tiek izmantots visracionālākajā veidā. Saskaņā ar Aģentūras Administratīvās padomes pieņemto sīki izstrādāto gatavības un reaģēšanas pasākumu plānu piesārņojuma jomā Aģentūra nebūvē un neiegādājas kuģus, kas paredzēti reaģēšanas pasākumiem naftas noplūdes gadījumos, jo tas nebūtu ekonomiski izdevīgi neregulārās izmantošanas dēļ. Kuģus uz līguma pamata nomā no uzņēmējiem, izmantojot sistēmu, kas nodrošina gan kuģu piemērotu aprīkojumu, gan pieejamību pēc vajadzības. Fakti liecina, ka, aizstājot kuģu iegādi ar šāda veida sistēmu, izmaksas gadā ir samazinājušās aptuveni par 60 %, vienlaikus nodrošinot par 60 % vairāk vietas glabāšanai. Liela nozīme ir „tālāk nododamajai pirkšanas iespējai”, kas paredzēta aprīkojumam, ļaujot to nodot no viena kuģa citam, jo tādējādi ar vismazākajiem ieguldījumu zaudējumiem var mainīt līgumslēdzēju pusi. Valstu iestādes ir galvenokārt atbildīgas par starpgadījumu novēršanu, un šo iestāžu ieguldījumi ievērojami atšķiras. Tomēr aģentūras izstrādātie noplūdes scenāriji, kuru pamatā lielākoties ir agrāk piedzīvoti starpgadījumi ar katastrofālām sekām (piemēram, Erika un Prestige avārijas), liecina, ka cietušajai dalībvalstij izdotos ievērojami ietaupīt, ja savlaicīgi būtu izveidots kuģu tīkls. Naftas noplūdes atklāšanas un uzraudzības sistēmas darbība ES līmenī izmaksā lētāk (aptuveni par 20 %) un ir efektīvāka nekā valstu līmenī. Konstatēts, ka vienu satelītuzņēmumu var izmantot vidēji divu piekrastes valstu vajadzībām (Aģentūra izmantoja 6391 pieprasīto attēlu, lai atbildētu uz 11 886 pieprasījumiem, kas tika saņemti no valstīm). Tāpat Aģentūra ieviesusi stingru kvalitātes kontroles sistēmu, kas nodrošina maksājumu piešķiršanu tikai tad, ja saņēmējs atbilst visiem līguma noteikumiem. Iespējamie uzlabojumi, kas neskar finanšu shēmu Komisija norāda, ka var veikt vairākus cita veida uzlabojumus, kas neattiecas uz finanšu shēmu. Pirmkārt, visām dalībvalstīm ir būtiski ratificēt attiecīgās starptautiskās konvencijas, lai nodrošinātu kopīgu gatavības un reaģēšanas obligāto pakāpi. Tāpēc ar nožēlu jāatzīmē, ka ne visas dalībvalstis ir ratificējušas 1990. gada Starptautisko konvenciju par gatavību, reaģēšanu un sadarbību naftas piesārņojuma gadījumos (1990. gada OPRC konvenciju) un 2000. gada Protokolu Konvencijai par bīstamu un kaitīgu vielu izraisīta piesārņojuma gadījumiem (2000. gada OPRC - HNS protokolu). Tāpat ne visas dalībvalstis ir ratificējušas konvencijas par starptautiskā kompensāciju režīma ieviešanu personām, kuras cietušas piesārņojuma gadījumos, kuros iesaistīti tankkuģi ( CLC 92 [6], FUND 92 [7] un 2003. gada papildu fondu[8]). Otrkārt, novērots, ka visā Eiropā trūkst savākšanas iekārtu, kurās novietot no jūras savākto naftu. Aģentūra ir iekļāvusi kuģu līgumos t.s. „lihteru noteikumu” (t.i., noteikumu, saskaņā ar kuru līgumslēdzējām pusēm jāsagādā piemērots lihteris), kas palīdz risināt šo jautājumu, bet nevar aizstāt pienācīgu risinājumu valstu līmenī. Visbeidzot, dažās dalībvalstīs varētu uzlabot turpmākos pasākumus, kurus veic pēc tam, kad CleanSeaNet dienests konstatējis iespējamu naftas noplūdi. Kaut arī Aģentūras pienākums ir nodrošināt naftas noplūdes atklāšanas un uzraudzības dienesta darbu, par iespējamās noplūdes apstiprināšanu un attiecīgajiem turpmākajiem pasākumiem, lai novērstu piesārņojumu, atbild valstu iestādes. Kopējais apstiprināto gadījumu rādītājs (27 %) liecina, ka starp reģioniem valda krasas atšķirības, jo ne visām valstīm ir iespējas sniegt apstiprinājumu, jo īpaši ar novērošanu no gaisa. Tādējādi rodas risks, ka negodīgi kuģu ekspluatanti varētu veikt nelikumīgas noplūdes tajos reģionos, kur neveic pietiekami stingrus turpmākos pasākumus. Secinājumi Jāsecina, ka Eiropas Jūras drošības aģentūrai ir piešķirts pietiekami liels budžets reaģēšanas pasākumiem naftas piesārņojuma jomā un saskaņā ar shēmu finansētie pasākumi līdz šim ir bijuši ekonomiski izdevīgi un nodrošinājuši pievienoto vērtību. Komisija 2010. gada oktobrī ierosināja EMSA dibināšanas regulas grozījumus[9], kuros cita starpā ietilpst noteikums, ka cietusī dalībvalsts drīkst pieprasīt EMSA palīdzību arī tajos gadījumos, ja jūras piesārņojums radies naftas un gāzes iekārtu dēļ. Tomēr Komisija neuzskata par vajadzīgu ierosināt labojumus daudzgadu finanšu shēmā, kas noteikta Regulā 2038/2006. Izstrādājot turpmāko finanšu programmu, Komisija izmantos Aģentūras sniegto ieguldījumu šī ziņojuma sagatavošanā. PIELIKUMS EMSA gatavības un reaģēšanas pasākumi piesārņojuma jomā Finansējuma kopsavilkums 2007.–2009. gadam Budžeta saistības, EUR | Maksājumi, EUR | Atbalsta kuģu tīkls, kas paredzēts reaģēšanas pasākumiem naftas noplūdes gadījumos | 46 363 654,42 | 34 559 298,86 | Mācības | 1 157 500,00 | 1 082 555,37 | Uzlabojumi | 5 324 730,86 | 4 547 630,50 | CleanSeaNet darbība | 2 859 946,40 | 4 671 731,14 | Atbalsts CleanSeaNet lietotājiem | 358 270,53 | 223 995,50 | CleanSeaNet dienesta attīstība | 2 673 615,53 | 2 283 212,01 | Sadarbība un koordinēšana | 564 458,95 | 347 445,45 | Darbs HNS reaģēšanas pasākumu jomā | 79 100,00 | 37 564,23 | Informācijas izplatīšana | 50 054,79 | 61 138,64 | Saistītie pamatuzdevumi | 475 052,70 | 379 498,10 | Kopā | 59 906 384,18 | 48 194 069,80 | Piezīme. Abās jomās, kur maksājumu apmērs pārsniedz budžeta saistības, daži no maksājumiem attiecas uz saistībām, kas noteiktas līdz 2007. gadam. Pārskats par piešķirto finansējumu [pic] [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 2038/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1406/2002 (OV L 394, 30.12.2006., 1. lpp. Sk. arī labojumu, kas publicēts OV L 30, 3.2.2007., 12. lpp.). [2] Pieejams EMSA tīmekļa vietnēhttps://extranet.emsa.europa.eu/index.php?option=com_joomdoc&task=cat_view&gid=298&Itemid=100005 [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu (OV L 245, 29.3.2003., 10. lpp.). [4] Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem (OV L 255, 30.9.2005., 11. lpp.). [5] Kopš tā laika tīkls ir pilnveidots. Kuģi tagad ir pieejami visām dalībvalstīm, neraugoties uz to faktisko darbības apgabalu. Kartes ir pieejamas Aģentūras sagatavotajos materiālos, kas minēti 2. zemsvītras piezīmē. [6] 1992. gada Protokols, ar ko groza 1969. gada Starptautisko konvenciju par civilo atbildību par naftas piesārņojuma radītajiem zaudējumiem. [7] 1992. gada Protokols par grozījumiem 1971. gada Starptautiskajā konvencijā par Starptautiskā fonda nodibināšanu naftas piesārņojuma radīto zaudējumu kompensācijai. [8] 1992. gada Starptautiskās konvencijas par Starptautiskā fonda nodibināšanu naftas piesārņojuma radīto zaudējumu kompensācijai 2003. gada Protokols. [9] COM(2010) 611, 28.10.2010.