Eiropas Komisijas dienesti un Eiropas Ārējās darbības dienests veica plašu apspriešanos ar Rietumsahāras iedzīvotājiem.

Šī apspriešanās parādīja, ka vairākums atbalsta liberalizācijas nolīguma grozīšanu, lai attiecinātu tarifa preferences arī attiecībā uz Rietumsahāras izstrādājumiem. Vairākums aptaujāto ziņoja, ka kopumā tirdzniecības preferences pozitīvi ietekmēs iedzīvotājus kopumā, jo īpaši uzsverot to izšķirošo sviras efektu privāto ieguldījumu jomā. Tie norādīja, ka priviliģēta piekļuve Eiropas tirgiem uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, kā arī Eiropas tiešos ieguldījumus, tādējādi atbalstot jauno Rietumsahāras uz līdzdalību balstītas un ilgtspējīgas attīstības modeli. Tomēr lielākā daļa aptaujāto arī uzskatīja, ka pastāvīga juridiska nenoteiktība, kas ietekmē tirdzniecības plūsmas ar Rietumsahāru, ievērojami mazina sociāli ekonomisko attīstību, ko to jau apliecina lejupslīde tirdzniecības attiecībās starp Rietumsahāru un atsevišķām dalībvalstīm un dažās nozarēs. Aptaujātās personas uzskata, ka, ierobežojot Rietumsahāras piekļuvi ārvalstu tirgiem un ieguldījumiem, tiktu kavēta iekšzemes saimnieciskās darbības attīstība un tiktu apdraudētas konkrētas sociāli ekonomiskas un politiskas pārmaiņas šajā brīdī, kad šķiet, ka Rietumsahārā attīstība varētu beidzot sākties.

Front Polisario, ar kuru arī notika apspriešanās, kā arī dažas nevalstiskās organizācijas pauda negatīvu viedokli. Šis negatīvais viedoklis nebija pamatots ar īpašu negatīvu ietekmi uz Rietumsahāras iedzīvotājiem, ko radītu plānoto tarifa preferenču piemērošana, bet drīzāk ar bažām par to, ka preferences saglabātu Rietumsahāras status quo, uzskatot, ka Maroka ir okupējusi Rietumsahāru.

Novērtējums parāda, ka ES un Marokas asociācijas nolīgumā paredzēto tarifa preferenču piešķiršana pozitīvi ietekmē Rietumsahāras ekonomiku un ka šai ietekme nākotnē būtu jāturpinās un pat jāpalielinās. Bailes, ka tarifa preferenču paplašināšana nozīmētu, ka tiek atzīts status quo, nav pamatotas, jo nekas šajā nolīgumā neparedz Marokas suverenitātes atzīšanu pār Rietumsahāru.

Cilvēktiesības

Kopumā cilvēktiesību situācija Rietumsahārā ir līdzīga cilvēktiesību situācijai Marokā. Pastāv tādi paši tiesību aizsardzības mehānismi un likumi. Tomēr saistībā ar politisko strīdu Rietumsahārā ir atsevišķi specifiski noteikumi, jo īpaši attiecībā uz vārda, demonstrāciju un biedrošanās brīvību. Faktiski jebkurš “teritoriālās integritātes apdraudējums”, proti, arī aicinājums uz neatkarības nodobināšanu, kā to dara pro-Polisario, ir aizliegts, un par to draud naudas sods vai pat cietumsods.

Vispārīgi runājot, attiecībā uz paredzamo ietekmi uz cilvēktiesību situāciju reģionā, ko radītu tarifa preferenču attiecināšana arī uz Rietumsahāras izstrādājumiem, pēc analoģijas var salīdzināt ar ES un Marokas asociācijas nolīguma ietekmi uz cilvēktiesību situāciju Marokā. Ciktāl nolīgums veicina regulējuma konverģenci virzībā uz ES standartiem dažādās jomās, konstatē pozitīvu netiešu ietekmi, galvenokārt, attiecībā uz darba apstākļiem (piemēram, drošības pasākumiem), tiesību aktiem darba tiesību jomā (piemēram, bērnu aizsardzība), fitosanitāriem pasākumiem un patērētāju aizsardzību.

Ekonomiskā un komerciālā ietekme

Attiecībā uz saimnieciskās darbības dažādām nozarēm secinājumi ir šādi.

Rietumsahārā ir lauksaimniecības nozare, kurā galvenokārt ražo agrīnas ražas augļus un dārzeņus (tomātus un melones), kam ir noiets Eiropas Savienības tirgū. Tiek lēsts, ka ražošanas apjoms ir 64 000 tonnas, un tas veido aptuveni 14 000 tiešu darbvietu. Importa vērtība sasniedz aptuveni 65 miljonus euro. Ja nebūtu tarifa preferenču, par šādu eksportu būtu jāmaksā muitas nodokļi 6,6 miljonu euro apmērā.

Šie ekonomiskie ieguvumi varētu paplašināties, ja nākotnē Rietumsahāra vēl vairāk attīstītu ražošanu un eksportu uz ES saskaņā ar projektiem, kas pašlaik tiek izskatīti. Tas ietekmētu arī darbvietu skaitu, kas saskaņā ar dažām prognozēm varētu palielināties piecas reizes. Attiecībā uz apgalvojumiem par to, ka ar nolīgumu rosināto lauksaimniecības darbību attīstība ietekmētu dabas resursu, īpaši ūdens, izmantošanu, Marokas aplēses par gruntsūdeņu izmantošanu, lai gan daži tās apšaubīja, liecina par nelielu ietekmi uz neatjaunojamo gruntsūdeņu rezervēm. Tiek veikti arī pasākumi, lai samazinātu ūdens patēriņu no gruntsūdeņiem (piemēram, lokalizēta apūdeņošana un jūras ūdens atsāļošana). Kopumā pašlaik šķiet, ka ir maz ticamu alternatīvu, kas ļautu attiecīgā reģiona ekonomikai attīstīties, un trūkumi, kas rodas ūdens resursu izmantošanas rezultātā, tiek kompensēti ar pozitīvo ekonomisko ietekmi uz Rietumsahāru.

Zivsaimniecības produktu nozarē Rietumsahārā ir liela apjoma zivsaimniecības produktu pārstrādes rūpniecība; tā ietver 141 uzņēmumu, kam ir atļauts eksportēt uz Eiropas Savienību. Zivsaimniecības produktu eksports no reģiona 2015. un 2016. gadā bija no 100 miljonu euro līdz 200 miljonu euro apmērā. Aptuveni 45 000 darbvietu tieši vai netieši bija atkarīgas no šā eksporta uz Eiropas Savienību. Tarifa preferenču attiecināšanai uz šo importu būtu nozīmīga ietekme uz reģiona ekonomiku un tātad – uz nodarbinātību. Tas atbilstu arī Eiropas Savienības centieniem, lai ar savu finansiālo atbalstu Rietumsahārā atbalstītu un attīstītu nozares konkurētspēju, nodarbinātību un zvejnieku dzīves kvalitāti, kā arī dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu. Savukārt, noraidot šo preferenču piešķiršanu, tiktu apdraudēts ne tikai eksports, bet arī nodarbinātība, kā arī palielināta iespējamība, ka šīs pārstrādes darbības tiek veiktas citās vietās un, iespējams, Marokā. Tas būtu arī pretrunā Eiropas Savienības mērķiem atbalstīt šīs nozares attīstību Rietumsahārā.

Eiropas importētāji, kas ieved zivsaimniecības produktus no Rietumsahāras, ir norādījuši, ka, ņemot vērā augsto kopējo ārējo tarifu (nepreferenciālā likme ārpus preferences), būtu daudz neizdevīgāk pirkt šos produktus, ja netiktu piešķirts nekāds preferenciāls režīms.

Visbeidzot, attiecībā uz fosfātu ražošanas nozari, ņemot vērā tās pašreizējo stāvokli, to tūlīt un tieši neietekmē Rietumsahāras izslēgšana no asociācijas nolīguma. Tam ir trīs galvenie iemesli: 1) dažiem izstrādājumiem (neapstrādātiem fosfātiem) piemēro nulles nodokļa likmi (vislielākās labvēlības tarifa klauzula), 2) netiek ražoti fosfāti, attiecībā uz kuriem pastāv tirgus Eiropas Savienībā, 3) dažu Rietumsahārā ražotu fosfātu pārstrāde Marokā (vai jebkurā citā valstī, ar kuru Eiropas Savienība ir noslēgusi nolīgumu par preferenciālu režīmu) būtu pietiekama, lai piešķirtu šiem izstrādājumiem Marokas preferenciālo izcelsmi; tātad preferenču attiecināšana uz šiem pārstrādātajiem izstrādājumiem nav atkarīga no rūdas izcelsmes.

Tajā pašā laikā šķiet, ka preferenču piešķiršana Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem ietekmētu dažu fosfātu ražošanas turpmāko attīstību. Būtiski paziņotie ieguldījumi (vairāk nekā 2 miljardu ASV dolāru apmērā) fosfāta atvasināto izstrādājumu ražošanā Rietumsahārā (jo īpaši fosforskābe un mēslošanas līdzekļi) tiktu apdraudēti, ja uz šo fosfāta izstrādājumu eksportu uz Savienību nevarētu attiecināt preferenciālu režīmu. Ja nebūtu preferenču, ieguldījumi citos apgabalos, kur uz ražošanu būtu attiecināmas preferences (piemēram, Marokā), būtu pievilcīgāki nekā Rietumsahārā. Ieguldījumu pārtraukšana Rietumsahārā ietekmētu ražošanas jaudu, izstrādājumu daudzveidību un tādējādi arī nodarbinātību fosfāta ražošanas nozarē reģionā.

Kopumā tarifa preferenču piešķiršanai vajadzētu radīt būtisku ietekmi uz reģiona ekonomisko attīstību. Tomēr, lai uzraudzītu šo ietekmi, nolīgumā īpaši paredzēta piemērota sistēma un procedūra, lai ļautu pusēm, izmantojot regulāru informācijas apmaiņu, novērtēt nolīguma ietekmi tā īstenošanas laikā.

Neraugoties uz grūtībām iegūt vienmēr precīzus datus, no šā pētījuma var secināt, ka Rietumsahārā ir saimnieciskās un ražošanas darbības, kam lielā mērā būtu interese gūt labumu no tādām pašām tarifa preferencēm kā tās, ko piešķir Marokas Karalistei. Patiesībā uz dažām no šīm ražošanas darbībām līdz 2016. gada 21. decembrim attiecās šādas preferences, kas nodrošināja ekonomisko izaugsmi un darbvietu radīšanu Rietumsahārā: jo īpaši tas attiecas zivsaimniecības un dažu lauksaimniecības produktu nozari. Savienības tarifa preferenču attiecināšana uz šiem produktiem ļautu turpināt šo eksportu.

Rietumsahāras ekonomiskā potenciāla dažādošana nozīmē ārvalstu ieguldījumu veicināšanu, kam būs nepieciešama lielāka juridiskā noteiktība un līdz ar to arī precizējums par tarifa nosacījumiem, kuri piemērojami Rietumsahāras pašreizējam un turpmākajam eksportam uz Savienību. Tarifa preferenču attiecināšana arī uz Rietumsahāras izstrādājumiem padarīs drošākus nosacījumus ieguldījumiem un, ņemot vērā reģiona neizmantoto ekonomisko potenciālu un pašreizējo zemo tiešo ārvalstu ieguldījumu līmeni, veicinās būtisku un strauju izaugsmi, kas ir labvēlīga vietējai nodarbinātībai.

Savukārt tarifa preferenču nepiešķiršana būtiski apdraudētu Rietumsahāras eksportu, jo īpaši eksportu, kas attiecas uz zivsaimniecības produktiem un lauksaimniecības produktiem, un līdz ar to ir iespējams, ka ražošanas darbību jau tā nelielais skaits tiktu vēl samazināts, radot papildu šķēršļus reģiona attīstībai. Ja preferences netiktu attiecinātas uz Rietumsahāras izstrādājumiem, uz šiem izstrādājumiem attiektos muitas nodokļi, kas piemērojami Savienībā vislielākās labvēlības režīma ietvaros, un tādēļ tiem nebūtu priviliģētas piekļuves Savienības tirgum. Tas tikai ļoti mazā mērā skartu rūpniecisko izstrādājumu eksportu (fosfāti), bet tam būtu ļoti negatīva ietekme uz zivsaimniecības produktu un lauksaimniecības produktu eksportu uz Savienību.

Vispārīgāk runājot, tarifa preferenču piešķiršana būtiski ietekmētu Rietumsahāras ekonomikas attīstību, stimulējot šajās nozarēs veiktos ieguldījumus. Tā tas ir, piemēram, attiecībā uz noteiktiem fosfātiem (jo īpaši fosforskābi un mēslošanas līdzekļiem), ieguldījumi jau tiek plānoti lauksaimniecības jomā, kur jau pastāv arī attīstības projekti, kā arī zivsaimniecības jomā. Savukārt, ja šīs preferences netiktu piešķirtas, varētu tikt nelabvēlīgi ietekmēti ieguldījumi, izaugsme un saimnieciskās darbības dažādošana, kā arī nodarbinātība.