KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2011. GADA ZIŅOJUMS PAR ATTIECĪBĀM STARP EIROPAS KOMISIJU UN VALSTU PARLAMENTIEM /* COM/2012/0375 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS 2011. GADA ZIŅOJUMS PAR ATTIECĪBĀM STARP EIROPAS KOMISIJU UN VALSTU PARLAMENTIEM 1. Ievads Šajā septītajā gada ziņojumā par attiecībām starp Komisiju un valstu parlamentiem uzsvars ir likts uz politisko dialogu ar valstu parlamentiem plašā nozīmē. Tas attiecas uz visu saziņu, kā arī informācijas un viedokļu apmaiņu starp Komisiju un valstu parlamentiem. Īpaši aspekti, kas saistīti ar subsidiaritātes kontroles mehānismu (kuru izmantojot, valstu parlamenti pārbauda, vai tiesību aktu priekšlikumi atbilst subsidiaritātes principam), ir apskatīti Gada ziņojumā par subsidiaritāti un proporcionalitāti, kas tiek publicēts paralēli[1] un papildina šo ziņojumu. Politiskais dialogs starp Komisiju un valstu parlamentiem ir pastāvīgas debates par Komisijas darba programmu un ES politikas prioritātēm, viedokļu apmaiņa rakstveidā par noteiktiem Komisijas dokumentiem (leģislatīviem dokumentiem vai citiem) un diskusijas par dažādiem politikas jautājumiem COSAC, apvienotās parlamentārās sanāksmēs, starpparlamentārās komiteju sanāksmēs un komiteju apvienotajās sanāksmēs. Tas ietver arī aizvien lielāku divpusējo kontaktu skaitu administratīvā vai politiskā līmenī, tai skaitā vairākas komisāru vizītes valstu parlamentos. Apstāklim, ka kopš 2011. gada gandrīz visi valstu parlamenti ir nosūtījuši pastāvīgos pārstāvjus uz Briseli, ir bijusi būtiska loma šā politiskā dialoga aspekta nostiprināšanā. Komisijas un valstu parlamentu attiecības 2010. gadā vēl joprojām lielā mērā ietekmēja Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Uzsvars tika likts uz jauno Līguma noteikumu īstenošanu, jo īpaši uz jauno subsidiaritātes kontroles mehānismu. Valstu parlamenti pielāgoja savus pārbaudes procesus un politisko uzmanību. 2011. gadu raksturoja aizvien pieaugoša ekonomiskā, sociālā un politiskā nestabilitāte. Globālajai ekonomikas krīzei skarot eurozonu, politiskās debates valstīs arvien vairāk tika pievērstas Eiropas rīcībpolitiku saturam. Kopumā no politiskā dialoga ar valstu parlamentiem 2011. gadā izriet, ka no Komisijas tiek sagaidīts daudz. Politiskais dialogs plašākā nozīmē, protams, attiecas uz plašu tēmu un rīcībpolitiku loku. Tomēr 2011. gadā parādījās divi būtiski kopējās interesēs esoši jautājumi. Neskaitot atzinumus un viedokļu apmaiņu par lielu skaitu leģislatīvo pasākumu, kas ierosināti, reaģējot uz ekonomikas un finanšu krīzi (piemēram, attiecībā uz finanšu tirgus regulējumu, vienoto tirgu un ekonomikas pārvaldību), valstu parlamenti iesaistījās arī debatēs par daudzgadu finanšu shēmu 2014. – 2020. gadam kopumā un jo īpaši attiecībā uz nozaru priekšlikumiem. 2. Kopējas problēmu izpratnes veidošana 2011. gadā kļuva arvien skaidrāks, ka papildus regulārajai Eiropas lietu parlamentārajai pārbaudei 40 valstu parlamentārajās palātās, nepieciešams izveidot arī strukturētu viedokļu apmaiņu starp un ar valstu parlamentiem, lai veidotu kopēju izpratni par galvenajiem Eiropas jautājumiem un problēmām. Papildus dažādajām starpparlamentu konfigurācijām, kuru vadību nodrošina Eiropas Parlaments un Padomes prezidentvalsts parlaments, COSAC līdz šim lietotā metode bija koncentrēties uz subsidiaritātes izvērtējumu, balstoties uz koordinētu Komisijas darba programmas pārbaudi. Tomēr 2010. gadā uzsvars sāka mainīties. Madrides COSAC 2010. gada maijā tika izteikts priekšlikums, ka Komisijas priekšsēdētājam būtu jāiesniedz attiecīgā gada Komisijas darba programma pirmajā ik sešus mēnešus notiekošajā COSAC sanāksmē, savukārt otrajā no šīm sanāksmēm viņš tiktu aicināts iesniegt pārskatu par to, kā Komisijas darba programma tiek īstenota. Balstoties uz šīm pārdomām, priekšsēdētājs Barrozu uzrunāja Briseles COSAC 2010. gada oktobrī un vēlreiz atkārtoja Komisijas pārliecību, ka atsevišķi valstu parlamentu atzinumi vai kolektīvi viedokļi, kas izteikti, izmantojot COSAC, būtu jāiesniedz, lai tie tiktu iekļauti Komisijas darba programmas sagatavošanā, papildinot Komisijas strukturēto dialogu ar Eiropas Parlamentu. Tādējādi valstu parlamenti varētu palīdzēt veidot patiesu konsensu attiecībā uz jomām, kurās ES turpmākajos gados būtu jākoncentrē sava politika un resursi. 2011. gada pirmajā pusē COSAC prezidentvalsts Ungārija arī piekrita šim uzskatam un attiecīgi veidoja sarunas. Budapeštas COSAC 2011. gada maijā tika secināts, ka Komisijai būtu katra gada otrajā pusē jāiesniedz sava darba programma nākamajam gadam, un principā tika atbalstīta ideja par vispārīgu politikas diskusiju, kas tiktu iekļauta stratēģiskās plānošanas procesā, kaut arī vairākiem parlamentiem vēl joprojām bija šaubas par iespēju šādu ex ante diskusiju īstenot COSAC, nepastāvot dokumentam, kas varētu kalpot par pamatu diskusijai. Jau toreiz priekšsēdētāja vietnieks Šefčovičs vēlreiz pauda Komisijas pārliecību, ka, sperot pirmo soli šajā virzienā, valstu parlamenti varētu pievērsties būtiskajam jautājumam par ekonomikas pārvaldību. Kolektīvi iesaistoties Eiropas pusgadā, valstu parlamenti un Eiropas Parlaments varētu tikt aicināti kopīgi debatēt par galvenajiem ES politikas virzieniem, kā tie formulēti stratēģijā “Eiropa 2020” un atspoguļoti valstu reformu programmās un valstīm adresētajos ieteikumos vai attiecīgajā gada izaugsmes pētījumā. Priekšsēdētāja vietnieks norādīja, ka budžets ir vēl viens jautājums, kur kolektīvs novērtējums varētu palīdzēt labāk izprast kopainu. Šādā veidā varētu labāk īstenot starpparlamentu sadarbības pievienoto vērtību, t.i., iegūt pārskatu par to, kas notiek citās dalībvalstīs, apmainīties ar paraugpraksi un palielināt partneru spiedienu, kas nepieciešams rezultātu sasniegšanai. COSAC prezidentvalsts Polija 2011. gada otrajā pusē īpaši pievērsa valstu parlamentu uzmanību Komisijas iesniegtajam priekšlikumam daudzgadu finanšu shēmai 2014. – 2020. gadam. Kā turpmāko pasākumu Padomes prezidentvalsts Polija kopā ar Eiropas Parlamentu un Komisiju 2011. gada oktobrī rīkoja pirmo augsta līmeņa konferenci, kas veltīta daudzgadu finanšu shēmai pēc 2013. gada. Tā bija īpaši vērsta uz valstu parlamentiem, kas tajā aktīvi piedalījās. Viens no visvairāk apspriestajiem jautājumiem bija pašu resursi. Ir gaidāms, ka turpināsies valstu parlamentu, Eiropas Parlamenta un Komisijas pēdējo divu gadu laikā veiktie centieni koordinēt prioritātes Eiropas līmenī. Ekonomikas pārvaldība un nākamā daudzgadu finanšu shēma ļoti iespējams arī turpmāk būs divi būtiskākie kopējās politikas problēmjautājumi (skat. 5. nodaļu). 3. Valstu parlamentu atzinumi (politiskais dialogs) Dalība Priekšsēdētāja Barrozu 2006. gadā uzsāktais rakstisko atzinumu un atbilžu apmaiņas process starp valstu parlamentiem un Komisiju aizvadīto sešu gadu gaitā pakāpeniski ir kļuvis arvien intensīvāks. Kopumā 2011. gadā no valstu parlamentiem tika saņemti 622 atzinumi, tostarp saistībā ar subsidiaritātes kontroles mehānismu nosūtītie pamatotie atzinumi. Tas ir pieaugums par apmēram 60 %, salīdzinot ar 2010. gadu (387), kurā jau bija vērojams pieaugums 55 % apmērā salīdzinājumā ar 2009. gadu (250). Šī augšupejošā tendence turpinājās 2012. gadā, un līdz 2012. gada jūnijam bija saņemti vairāk nekā 400 atzinumu. Lielākajā daļā no 622 atzinumiem, kuri tika saņemti 2011. gadā, bija iekļauti saturiski komentāri un jautājumi par Komisijas priekšlikumu un iniciatīvu saturu. Tāpat kā iepriekšējos gados tikai neliels atzinumu skaits (64) bija pamatoti atzinumi 2. protokola izpratnē, ar kuriem tika paziņots par subsidiaritātes principa pārkāpumu. Būtiski palielinājās atzinumu skaits, kas tika saņemti no Portugāles parlamenta, no abām Rumānijas parlamenta palātām, no Zviedrijas parlamenta, Čehijas Senāta un Bulgārijas parlamenta[2]. Tikai četras palātas 2011. gadā vispār nepiedalījās politiskajā dialogā (salīdzinājumā ar desmit palātām 2010. gadā). Kopš tā uzsākšanas politiskais dialogs ir palīdzējis padarīt lēmumu pieņemšanas procesu Eiropā pārredzamāku un tuvināt Eiropas politiku publiskajām debatēm dalībvalstīs, tādējādi palielinot sabiedrības informētību par atsevišķiem Eiropas politikas jautājumiem. Komisija aicina tos parlamentus, kuri dažādu iemeslu dēļ līdz šim nav aktīvi piedalījušies tiešā viedokļu apmaiņā ar Komisiju par tās priekšlikumu un stratēģisko iniciatīvu saturu, iesaistīties šajā politiskajā dialogā. Tas attiecas arī uz pirmslikumdošanas posmu, t.i., sabiedriskās apspriešanas kontekstu, un uz mērķorientētiem kontaktiem un diskusijām gan politiskā, gan ekspertu līmenī. Šie ir īpaši efektīvi veidi, kā valstu parlamenti var konstruktīvi piedalīties nākotnes ES iniciatīvu un tiesību aktu veidošanā, kā to ir pierādījuši vairāki konkrēti piemēri. Komisija ir norādījusi, ka tā ir gatava izvērtēt iespēju sistemātiski brīdināt valstu parlamentus par visām sabiedriskajām apspriešanām un to uzsākšanu un precīzāk uzsvērt valstu parlamentu devumu. Paziņojuma par “Lietpratīgu regulējumu Eiropas Savienībā” {COM(2010)543} rezultātā Komisija pašlaik pārskata savu apspriešanās politiku. Cita starpā pārskatīšanā tiks pievērsta uzmanība nepieciešamībai un veidiem, kā palielināt tās apspriešanu tvērumu un uzlabot informācijas par apspriešanās rezultātiem kvalitāti un pārredzamību. Darbības joma Valstu parlamentu atzinumi vēl joprojām attiecas uz dažādām tēmām. Tie 622 atzinumi, kas tika saņemti 2011. gadā, attiecās uz lielu skaitu Komisijas dokumentu, galvenokārt leģislatīvajiem dokumentiem, taču par lielāko daļu no priekšlikumiem un iniciatīvām tika saņemti tikai no viena līdz trim atzinumiem. Tomēr Komisijas dokumentu skaits, par kuriem tika saņemti komentāri no vairāk nekā četrām palātām (67), ir būtiski palielinājies salīdzinājumā ar 2010. gadu (25). Priekšlikumi, par kuriem tika saņemti visvairāk komentāru 2011. gadā[3], bija arī tie, par kuriem tika saņemts vislielākais skaits pamatotu atzinumu subsidiaritātes kontroles mehānisma ietvaros, piemēram, par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi[4] (17 atzinumi, tai skaitā deviņi pamatoti atzinumi), par robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām ārkārtas apstākļos[5] (2011. gadā saņemti 11 atzinumi, tai skaitā seši pamatoti atzinumi), par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām[6] (astoņi atzinumi, tai skaitā četri pamatoti atzinumi) un par Vienotajiem Eiropas tirdzniecības noteikumiem[7] (2011. gadā saņemti septiņi atzinumi, tai skaitā pieci pamatoti atzinumi). Vairāk nekā puse no 2011. gadā politiskā dialoga kontekstā saņemtajiem atzinumiem attiecās uz piecām politikas jomām – iekšējo tirgu un pakalpojumiem, tieslietām, lauksaimniecību, iekšlietām un nodokļiem. Lai gan Komisija ir aicinājusi valstu parlamentus attiekties pret Komisijas darba programmu kā stratēģisku instrumentu, palīdzot veidot konsensu par to, kuriem jautājumiem ES politikai būtu jāpievēršas turpmākajos gados, tikai ļoti neliels skaits valstu parlamentu ir izteikuši savu viedokli par Komisijas darba programmu 2011. gadam politiskā dialoga kontekstā. Politiskais dialogs par galvenajiem tematiem Neskaitot virkni lietu, kas attiecās uz ekonomikas pārvaldību un daudzgadu finanšu shēmu, valstu parlamentu īpašu uzmanību 2011. gadā izpelnījās šādi priekšlikumi. · Energoefektivitātes direktīva[8] Desmit atzinumos, kuri tika saņemti 2011. gadā (vēl četri saņemti 2012. gadā), parlamenta palātas izteica samērā līdzīgus viedokļus. No vienas puses, tās bija norūpējušās par finansiālo un administratīvo slogu, no otras puses, tās aicināja īstenot specifiskāku, katrai valstij piemērotu pieeju, valstu un vietējām iestādēm piešķirot lielāku rīcības brīvību. Tās baidījās, ka ES rīcība pārvaldes līmenī liegtu iespēju rast risinājumus, kas būtu pielāgoti valstu un reģionālajai situācijai. Divi valstu parlamenti šajā saistībā nosūtīja pamatotus atzinumus, kuros tika apgalvots, ka esot pārkāpts subsidiaritātes princips. Tomēr valstu parlamenti piekrita, ka mērķis panākt 20 % primārās enerģijas ietaupījumu ir viens no stratēģijas “Eiropa 2020” galvenajiem mērķiem. · Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai[9] No desmit atzinumiem, kas tika saņemti 2011. gadā, pusē tika izteikts viedoklis, ka priekšlikumam pievienotais ietekmes novērtējums nav pietiekami rūpīgs un nesniedz pietiekamus kvantitatīvus un kvalitatīvus rādītājus, kas pamatotu priekšlikuma atbilstību subsidiaritātes principam. Vairākos atzinumos tika uzsvērts, ka priekšlikumā paredzētie noteikumi varētu apdraudēt ES ekonomikas konkurētspēju. Bažas raisīja arī finansiālais un fiskālais slogs, kā arī iespējamās negatīvās sociālās sekas. · Paziņojums par procedūrām Eiropola darbību pārraudzībai, kuru veic Eiropas Parlaments kopā ar valstu parlamentiem[10] Komisija saņēma deviņus atzinumus, kuros tika atzinīgi novērtēts Komisijas paziņojums. Lielākā daļa parlamentāro palātu atbalstīja pastāvošo starpparlamentu komiteju izmantošanu, lai nodrošinātu pietiekamu Eiropola veikto darbību pārraudzību, nevis jaunu forumu vai konferenču izveidošanu. Tās atbalstīja vairāk efektivitātes un elastības un ierosināja izmantot tās pašas struktūras Eurojust parlamentārai uzraudzībai. Valstu parlamenti aicināja arī īstenot līdzsvarotu pieeju, nosakot parlamentāro delegāciju lielumu jaunajā uzraudzības struktūrā, tomēr saprotot, ka izpratne par to, kas ir līdzsvarots, ir atšķirīga. 4. Kontakti un vizītes Tāpat kā iepriekšējos gados valstu parlamentu un Komisijas rakstisko atzinumu un atbilžu apmaiņu ir papildinājuši plaši personīgi kontakti un tikšanās gan politiskā, gan administrācijas līmenī. Komisijas priekšsēdētāja vietnieks iestāžu attiecību jautājumos Šefčoviča kungs turpināja regulāri apmeklēt valstu parlamentus, īstenojot savu mērķi apmeklēt katru no tiem vismaz vienu reizi savā pilnvaru termiņā. Komisijas locekļi 2011. gadā apmeklēja 24 no 27 valstu parlamentiem. Politiskā līmenī Komisija ir bijusi pārstāvēta visās galvenajās starpparlamentārajās sanāksmēs, kas notika 2011. gadā, tostarp COSAC sanāksmēs un apvienotajās parlamentārajās sanāksmēs. Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos/Komisijas priekšsēdētaja vietniece baronese Eštone apmeklēja COFACC un CODACC[11] sanāksmes vai tika tajās pārstāvēta. Konference par Kopējās zivsaimniecības politikas reformu, kuru Komisija rīkoja 2011. gada oktobrī, un pirmā augsta līmeņa konference par daudzgadu finanšu shēmu 2014. – 2020. gadam, kuru 2011. gada 20. un 21. oktobrī kopīgi rīkoja Padomes prezidentvalsts, Eiropas Parlaments un Eiropas Komisija, bija īpaši vērstas uz valstu parlamentiem, kuru locekļi tajās aktīvi piedalījās. Komisijas amatpersonas arī turpināja praksi pēc uzaicinājuma sniegt liecības valstu parlamentu komitejām un regulāri tikties ar valstu parlamentu pastāvīgajiem pārstāvjiem Briselē, lai apspriestu dažādas jaunas iniciatīvas vai kārtējās likumdošanas lietas. Valstu parlamentu pastāvīgie pārstāvji 2011. gadā divreiz tikās ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku Šefčoviču un vienreiz ar priekšsēdētāja vietnieku Kallasu un ar komisāri Georgijevu. Kontakti starp valstu parlamentiem un Komisiju 2011. gadā kļuva intensīvāki, sagatavojot jauno regulu par Eiropola demokrātisko uzraudzību. Ieinteresēto personu sanāksme 2011. gada janvārī, kurā piedalījās valstu parlamentu pārstāvji, sniedza iespēju pirmo reizi apmainīties ar viedokļiem par šo jautājumu. 5. Nākotnes perspektīvas – kopēji politikas problēmjautājumi Cīņa ar ekonomikas krīzes sekām, izaugsme, jaunu darbavietu radīšana (īpaši jauniešiem) un Eiropas ekonomikas pārvaldības uzlabošana 2012. gadā turpinās būt Eiropas politiskās darba kārtības prioritātes. Starpparlamentāro komiteju sanāksme par ekonomikas pārvaldību, kas 2012. gada februārī notika Briselē, apstiprināja, ka gan valstu parlamenti, gan Komisija ir ļoti ieinteresēti intensīvākā viedokļu apmaiņā, arī tāpēc, ka Eiropas pusgads vēl joprojām ir relatīvi jauns un attīstības procesā esošs mehānisms. Finanšu, ekonomikas un valsts parāda krīzes ir atklājušas, kāpēc ir nepieciešama ciešāka koordinācija starp dalībvalstīm. Īstenojot šos centienus, tomēr ir jāsaprot, ka daudzi ekonomikas politikas aspekti paliek valstu kompetencē. Ieinteresētajām personām valstu līmenī un jo īpaši valstu parlamentiem ir pilnībā jāizprot ES līmeņa un eurozonas konteksts, lai tās varētu pieņemt uz visaptverošu informāciju balstītus lēmumus. Eiropas pusgada ieviešana 2011. gadā bija būtisks solis šajā saistībā. Komisijas gada izaugsmes pētījums, ar kuru katru gadu tiek uzsākts Eiropas pusgads, nosaka pārnozaru politikas vadlīnijas ES līmenī un eurozonas mērogā, kuras dalībvalstīm ir jāņem vērā, veidojot valstu politikas. Eiropas semestra panākumus nosaka, izvērtējot ciktāl atsevišķām valstīm adresētie ieteikumi ir atspoguļoti valsts politikas veidošanā gada otrajā pusē – valsts pusgadā –, kurā valdības ierosina budžeta un reformu programmu priekšlikumus un tos pieņem parlamenti. Valstu parlamentu loma, skaidrojot bieži vien sarežģītus politikas risinājumus, kuriem ir ietekme ārpus valsts robežām, ir ārkārtīgi būtiska, savukārt aktīva valsts līdzdalība ir nepieciešama, lai radītu politiskos nosacījumus, pie kuriem reformas var gūt panākumus. Ņemot to vērā, kā uzsvērts 2011. gada gaitā, Komisija ir pilnībā apņēmusies nostiprināt politisko dialogu ar valstu parlamentiem, jo īpaši attiecībā uz ekonomikas pārvaldību. Konkrētāk, kā Komisija pauda Kopenhāgenas COSAC sanāksmē 2012. gada aprīlī, tā redz divus brīžus Eiropas pusgada laikā, kad intensīvāks dialogs ar valstu parlamentiem varētu sniegt patiesu pievienoto vērtību: pirmkārt, pēc Komisijas gada izaugsmes pētījuma publicēšanas, kurā noteiktas vispārīgas prioritātes nākamajam gadam ES kopumā, un, otrkārt, pēc tam, kad Komisija ir iesniegusi dalībvalstīm adresētās vadlīnijas un Eiropadome tās ir apstiprinājusi, balstoties uz dalībvalstu valsts reformu programmām un stabilitātes un konverģences programmām. Šajos būtiskajos posmos Komisija ir gatava un vēlas apspriest ar valstu parlamentiem gan pārnozaru jautājumus, gan atsevišķām valstīm būtiskus jautājumus, kas saistīti ar ekonomikas pārvaldību, un sniegt plašākus skaidrojumus. 2012. gada Eiropas pusgada ietvaros Eiropas Komisija 2012. gada 30. maijā pārsūtīja Padomei konkrētām valstīm adresētos ieteikumus, ņemot vērā situāciju katrā dalībvalstī. Komisija ir sniegusi arī ieteikumus eurozonai kopumā un izklāstījusi savu redzējumu, kādai būtu jābūt ES līmeņa rīcībpolitikai, lai papildinātu valstu pasākumus, īstenojot vērienīgu ES divlīmeņu izaugsmes iniciatīvu[12]. Papildus ekonomikas pārvaldības jautājumam diskusijas un sarunas par daudzgadu finanšu shēmu 2014. – 2020. gadam sasniegs vēlāku stadiju 2012. gadā. Otrajā konferencē par daudzgadu finanšu shēmu 2012. gada martā tika apstiprināts, ka vajadzīga cieša un efektīva saziņa starp Komisiju un valstu parlamentiem par jaunās daudzgadu finanšu shēmas saturu un tādējādi par turpmāko ES rīcībpolitiku darbības jomu un ietekmi. Visbeidzot, sagatavošanās darbi leģislatīvajam priekšlikumam par Eiropola demokrātisko uzraudzību, kas balstās uz LESD 88. pantu, kļūs intensīvāki 2012. gada gaitā. Pēc valstu parlamentu reakcijas uz Komisijas 2010. gada novembra paziņojumu (skat. 3. nodaļu) 2012. gada aprīlī notika konstruktīva augsta līmeņa tikšanās starp Komisiju, valstu parlamentiem un Eiropas Parlamentu, un Komisija turpinās cieši iesaistīties gan notiekošajās pārdomās, gan pirmslikumdošanas diskusijās. Tā kā lēmumu pieņemšanas process Eiropas līmenī kļūst aizvien sarežģītāks un ir jāiegūst sabiedrības atbalsts pamatīgām un bieži vien sarežģītām reformām, Komisija arī turpmāk apņemas veicināt iniciatīvas, kuras palīdzēs uzlabot ES politikas procesa demokrātisko uzraudzību un palielināt valstu līdzdalību mūsu kopējos politikas risinājumos. 1. pielikums Kopējais atzinumu skaits, kas saņemti no valstīm/parlamentārām palātām (politiskais dialogs/subsidiaritātes kontroles mehānisms) Valsts parlaments || Palāta || Kopējais atzinumu skaits (politiskais dialogs) || Pamatoti atzinumi (2. protokols) Portugāle || Assembleia da República || 184 || 1 Itālija || Senato della Repubblica || 76 || 3 Čehija || Senát || 43 || 0 Zviedrija || Riksdag || 42 || 11 Rumānija || Camera Deputaţilor || 40 || 2 Rumānija || Senatul || 33 || 2 Vācija || Bundesrat || 33 || 1 Itālija || Camera dei Deputati || 28 || 2 Bulgārija || Narodno Sabranie || 19 || 2 Apvienotā Karaliste || House of Lords || 16 || 1 Dānija || Folketing || 14 || 1 Luksemburga || Chambre des Députés || 14 || 7 Apvienotā Karaliste || House of Commons || 8 || 3 Austrija || Nationalrat || 7 || 0 Vācija || Bundestag || 6 || 1 Nīderlande || Eerste Kamer || 6 || 0 Polija || Sejm || 5 || 5 Čehija || Poslanecká sněmovna || 5 || 0 Polija || Senat || 4 || 4 Lietuva || Seimas || 4 || 0 Belģija || Chambre des Représentants || 4 || 1 Francija || Sénat || 4 || 1 Grieķija || Vouli ton Ellnion || 4 || 0 Austrija || Bundesrat || 3 || 1 Nīderlande || Abas palātas || 3 || 2 Spānija || Abas palātas || 2 || 2 Somija || Eduskunta || 2 || 1 Belģija || Sénat || 2 || 1 Francija || Assemblée nationale || 2 || 1 Malta || Kamra tad-Deputati || 2 || 2 Slovākija || Národná Rada || 2 || 2 Nīderlande || Dail Eireann || 1 || 1 Rumānija || Abas palātas || 1 || / Nīderlande || Tweede Kamer || 1 || 1 Kipra || Vouli ton Antiprosopon || 1 || 1 Latvija || Saeima || 1 || 0 Igaunija || Riikikogu || 0 || 0 Slovēnija || Državni svet || 0 || 0 Slovēnija || Državni zbor || 0 || 0 Ungārija || Országgyülés || 0 || 0 || Kopā || 622 || 64 2. pielikums Komisijas priekšlikumi un iniciatīvas, par kuriem politiskā dialoga kontekstā saņemti visvairāk atzinumu (2011. gads) Komisijas dokuments || Nosaukums || Kopējais atzinumu skaits (politiskais dialogs) || Pamatoti atzinumi (2. protokols) COM(2011) 121 || Kopējā konsolidētā uzņēmumu ienākuma nodokļa bāze (KKUINB) || 17 || 9 COM(2011) 560 || Robežkontroles pagaidu atjaunošana pie iekšējām robežām ārkārtas apstākļos || 11[13] || 6 COM(2011) 370 || Energoefektivitāte || 10[14] || 2 COM(2011) 169 || Kopienas noteikumi par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai || 10 || 2 COM(2011) 32 || Pasažieru datu reģistrs || 9[15] || / COM(2010) 776 || Eiropola darbību pārraudzība, kuru veic Eiropas Parlaments kopā ar valstu parlamentiem || 9 || / COM(2011) 127 || Jurisdikcija, piemērojamie tiesību akti, nolēmumu atzīšana un izpilde lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām || 8 || 4 COM(2010) 608 || Ceļā uz aktu par vienoto tirgu – par augsti konkurētspējīgu tirgus sociālo ekonomiku || 8 || / COM(2011) 608 || Globalizācijas pielāgošanās fonds || 7[16] || 3 COM(2011) 635 || Vienotie Eiropas tirdzniecības noteikumi || 7[17] || 5 COM(2011) 594 || Finanšu darījuma nodoklis || 7[18] || 3 [1] COM(2012) 373. [2] Sk. tabulu 1. pielikumā. [3] Sk. 2. pielikumu. [4] COM(2011) 121. [5] COM(2011) 560. [6] COM(2011) 127. [7] COM(2011) 635. [8] COM(2011) 370. [9] COM(2011) 169. [10] COM(2010) 776. [11] Parlamentu ārlietu komiteju priekšsēdētāju konference un Parlamentu aizsardzības lietu komiteju priekšsēdētāju konference. [12] Paziņojums par rīcību stabilitātei, izaugsmei un nodarbinātībai {COM(2012)299}. [13] Līdz 2012. gada maija vidum Komisija par šo priekšlikumu bija saņēmusi kopā 12 atzinumus. [14] Līdz 2012. gada maija vidum Komisija par šo priekšlikumu bija saņēmusi kopā 12 atzinumus. [15] Līdz 2012. gada maija vidum Komisija par šo priekšlikumu bija saņēmusi kopā 10 atzinumus. [16] Līdz 2012. gada maija vidum Komisija par šo priekšlikumu bija saņēmusi kopā 9 atzinumus. [17] Līdz 2012. gada maija vidum Komisija par šo priekšlikumu bija saņēmusi kopā 11 atzinumus. [18] Līdz 2012. gada maija vidum Komisija par šo priekšlikumu bija saņēmusi kopā 11 atzinumus.