EIROPAS KOMISIJA Briselē, 20.6.2016 COM(2016) 406 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļiem un protekcionisma tendencēm no 2014.gada 1.jūlija līdz 2015.gada 31.decembrim {SWD(2016) 204 final}



KOPSAVILKUMS Šajā ziņojumā ir ietverts un ar to tiek aizstāts Eiropas Komisijas Tirdzniecības ģenerāldirektorāta ziņojums par iespējamiem tirdzniecību ierobežojošiem pasākumiem (“ziņojums par protekcionismu”), un Komisijas ziņojums par tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļiem. Abi ziņojumi regulāri tiek publicēti attiecīgi kopš 2008. un 2011. gada. Šā ziņojuma pirmajā daļā ir atspoguļots ziņojums par protekcionismu. Tajā ir sniegts pārskats par protekcionisma tendencēm 31 ES tirdzniecības partnervalstī laikposmā no 2014. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim (“pārskata periods”), papildinot līdzīgu PTO pusgada ziņojumu par protekcionisma pasākumiem, kuri pieņemti G20 valstīs. Tajā konstatēts, ka tirdzniecību ierobežojošo pasākumu kopums, kas pieņemti kopš 2008. gada turpina palielināties, lai gan tas notiek nedaudz lēnāk nekā iepriekšējos gados. Otrajā daļā ir atspoguļots ziņojums par tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļiem un ir sniegts pārskats par galvenajiem tirdzniecības šķēršļiem, kuri ir spēkā dažās no valstīm, kas ir ES galvenie ekonomikas partneri (Mercosur valstis, Ķīna, Indija, Japāna, Krievija un Amerikas Savienotās Valstis (ASV)), jauniem šķēršļiem, kuri ieviesti pārskata periodā, un ES darbībām to mazināšanai. Trešajā daļā ir aprakstīta Komisijas stratēģija tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļu mazināšanai. Tajā ir uzsvērta sarunu un multilaterālu, plurilaterālu un divpusēju nolīgumu, kā arī tirgus piekļuves stratēģijas (TPS) īstenošanas nozīmība šajā kontekstā. Ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Tirdzniecība visiem”, tajā uzsvērta kopīgā Komisijas, ES dalībvalstu, Eiropas Parlamenta (EP) un ieinteresēto personu atbildība īstenošanā un tālab ierosināta “pastiprināta partnerība”. I.Globāla makroekonomiskā situācija un galvenās tendences Pārskats par protekcionisma tendencēm ir cieši saistīts ar vispasaules ekonomikas tendencēm. A.Neviennozīmīga makroekonomiskā un tirdzniecības rādītāju situācija 2015. gadā attīstītajās valstīs (tostarp ES) izaugsme pastiprinājās, savukārt jaunietekmes valstis nokļuva daudz sarežģītākos apstākļos, ko izraisīja attīstības palēnināšanās Ķīnā, preču cenu kritums un stingrāki starptautiskie finansiālie nosacījumi. Kopumā pasaules ekonomikas pieaugums samazinājās līdz 3,1 % (no 3,4 % 2014. gadā). Šajos apstākļos 2015. gadā pasaules tirdzniecības darbība bija salīdzinoši vāja: gada pirmajā pusē tirdzniecības apjomi samazinājās (−0,7 % gan 1., gan 2. ceturksnī) pirms izaugsmes atjaunošanās 3. ceturksnī (+1,9 %). Jaunākās SVF prognozes 2016. gadam norāda uz pasaules tirdzniecības apjomu (preču un pakalpojumu) izaugsmes paātrināšanos līdz 3,4 %. SVF arī norāda uz daudziem iespējamiem riskiem, kas var izraisīt sliktākus tirdzniecības rādītājus, nekā paredzēts. Turklāt PTO uzsver, ka pasaules tirdzniecība paplašinājusies jau ar mazāku ātrumu nekā 5 %, kas ir vidējais rādītājs pēdējos 20 gados (1995–2015). Līdz ar to perspektīva ir ļoti nenoteikta. Dziļā recesija attīstītajās valstīs pēc globālās finanšu krīzes sākuma pavēra iespēju nestandarta pasaules ekonomikas atveseļošanai, ko stiprināja jaunietekmes valstis, kuras joprojām bija strukturāli nestabilas un izrādījās pārāk atkarīgas no Ķīnas, ļoti liela kapitāla ieplūdes un ieņēmumiem no preču eksporta. Tas apdraud globālās ekonomikas perspektīvu noturīgumu un rada riskus, kuri varētu palēnināt tirdzniecības paplašināšanos tuvākajos mēnešos. Pastāv arī bažas, ka pašreizējai gausajai tirdzniecības izaugsmei ir strukturāls raksturs, kas atspoguļo tirdzniecības reaģēšanas spējas (vai elastīgumu) uz IKP samazinājumu laika gaitā. Makroekonomiskās nenoteiktības dēļ jaunietekmes un jaunattīstības valstīs, kā arī iespējamās ārvalstu valūtu un finanšu tirgu nestabilitātes dēļ tuvākajos mēnešos protekcionisma pasākumu uzraudzība jāsaglabā kā politikas prioritāte. B. Jauni iespējamie tirdzniecību ierobežojoši pasākumi laikposmā no 2014. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim 1.Vispārīgas protekcionisma tendences

(a)Vispārīgs raksturojums Tāpat kā iepriekšējos ziņojumos par protekcionismu, Komisija novērtējusi visus iespējamos tirdzniecību ierobežojošos pasākumus (“attiecīgie pasākumi”), kas pieņemti, būtiski pārveidoti vai bijuši pieņemšanas procesa beigu posmā 31 ES tirdzniecības partnervalstī pārskata periodā. Komisijas dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim pārskatam, ir minēti visi attiecīgie pasākumi katrā valstī un ir sniegta sīkāka protekcionisma tendenču analīze. Visu attiecīgo pasākumu, likvidēto pasākumu un tirdzniecību atvieglošanas pasākumu saraksts, kas pieņemti kopš 2008. gada, ir publicēts Komisijas tīmekļa vietnē ( Overview of potentially trade-restrictive measures December 2015 ). Atkarībā no attiecīgo pasākumu sarežģītības, izstrādājumu klāsta, ilguma un tvēruma, to ietekme uz tirdzniecību var būt atšķirīga un tai var būt vairāk vai mazāk tālejošas sekas ES vai trešo valstu uzņēmumiem. Turklāt Komisijai var nebūt pilnīgas informācijas par visiem jaunajiem attiecīgajiem pasākumiem, kuri pieņemti nepārskatāmā veidā. Saskaņā ar iepriekšējiem ziņojumiem par protekcionismu šīs sadaļas mērķis ir sniegt pārskatu par protekcionisma tendencēm, nevis visaptverošu jauno tirdzniecības šķēršļu sarakstu. Šajā sadaļā nav atzinumu, vai attiecīgie pasākumi ir likumīgi vai nelikumīgi. Tomēr visi konstatētie attiecīgie pasākumi var pārmērīgi ierobežot tirdzniecību. Minētajā 18 mēnešu pārskata periodā kopumā tika ieviests 201 jauns attiecīgais pasākums, savukārt tikai 16 agrāk noteiktie attiecīgie pasākumi tika atcelti. Lai iegūtu salīdzinājumu ar iepriekšējiem ziņojumiem par protekcionismu, attiecībā uz nosacītu 13 mēnešu laikposmu tika veikts pārrēķins, un apzināti 145 jauni attiecīgie pasākumi, — salīdzinājumā ar 170 attiecīgajiem pasākumiem, kas aplūkoti iepriekšējā ziņojumā par protekcionismu, tas nozīmē samazinājumu par 15 %. Tomēr ir palielinājies kopējais kopš 2008. gada konstatēto attiecīgo pasākumu skaits līdz 1059, taču kopš tā laika ir likvidēti tikai 180 attiecīgie pasākumi. Tādējādi protekcionisma tendences, kas bija vērojamas iepriekšējos periodos, kā arī aplūkotas PTO 14. tirdzniecības uzraudzības ziņojumā, arī šajā pārskata periodā galvenokārt tiek apstiprinātas. Tas attiecas arī uz dažām G20 dalībvalstīm, kaut arī tās apņēmušās nepieņemt jaunus protekcionisma pasākumus un likvidēt esošos (sal. ar 2. zemsvītras piezīmi). Lielāko daļu no jaunajiem attiecīgajiem pasākumiem ir pieņēmušas tās pašas jaunietekmes valstis, kas minētas pēdējā ziņojumā par protekcionismu: Ķīna, Krievija, Indonēzija un Indija ir pieņēmušas gandrīz pusi no visiem konstatētajiem jaunajiem attiecīgajiem pasākumiem. Tām seko Dienvidāfrika, Argentīna, Turcija, Ekvadora, Alžīrija, Brazīlija, Meksika, Taizeme, ASV, Ēģipte, Nigērija un Malaizija.



Galveno konstatējumu grafisks attēlojums par šo pārskata periodu ir redzams 1. un 2. tabulā. 1. tabula. Iespējamie tirdzniecību ierobežojošie pasākumi pa valstīm no 2008. gada oktobra (* — G20 valstis) 2. tabula. Iespējamie tirdzniecību ierobežojošie pasākumi pēc veida kopš 2008. gada oktobra (b)Pasākumi pie robežas

Kā redzams 2. tabulā, piemēroto attiecīgo pasākumu veidu ziņā valstis kārtējo reizi galvenokārt izmantojušas pasākumus pie robežas, kas tieši ietekmē importu un eksportu, kas parasti ietvēra tarifu paaugstināšanu, daudzuma ierobežojumus, importa licencēšanu vai pilnīgu tirdzniecības aizliegumu. Minētajā 18 mēnešu periodā jaunu importa pasākumu skaits atkal bija daudz lielāks (80) par eksporta ierobežojumu skaitu (12). Salīdzinājumam ar pēdējo ziņojumu par protekcionismu veiktais aprēķins par 13 mēnešiem liecina, ka jaunu importa pasākumu skaits palicis nemainīgs, savukārt jaunu eksporta ierobežojumu skaits ir samazinājies uz pusi. Lai gan tā ir pozitīva virzība, likvidēto pie robežas piemēroto ierobežojumu skaits ne tuvu nav līdzvērtīgs šāda veida pasākumu pieaugumam. (c)Iekšējie pasākumi Pārskata periodā arī ir novērojams būtisks tādu jaunu pasākumu skaita pieaugums, kas piemēroti “valsts iekšienē” (81). Tas liecina, ka pret ārvalstu konkurenci plašāk tiek izmantoti iekšējie pasākumi, ar kuriem bieži vien ir grūtāk cīnīties nekā ar šķēršļiem pie robežām. Cita starpā tie ir jauni pasākumi valsts iepirkumu jomā (23) un pakalpojumu un ieguldījumu jomā (27) (abi šie rādītāji atbilst pēdējo septiņu gadu vidējam rādītājam), kā arī 31 “cits” iekšējais pasākums. Ķīna kārtējo reizi ir izmantojusi lielāko šādu iekšējo pasākumu skaitu; tai seko Krievija. Krievija noteikusi visvairāk pasākumu, kas ierobežo valsts iepirkumu; tai seko ASV. Salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata periodu, šādu pasākumu skaits ir ievērojami palielinājies Krievijā, taču samazinājies ASV. Pastāvīgās protekcionisma tendences šajā jomā apstiprina to, cik nozīmīgi ir nodrošināt iespējami plašu Nolīguma par valsts iepirkumu tvērumu un cik nozīmīgi ir ES centieni sarunās par publiskā iepirkuma nodaļu iekļaušanu brīvās tirdzniecības nolīgumos (BTN), tostarp TTIP. Tas arī parāda ierosinātā “Starptautiskā iepirkuma akta” īstenošanas nozīmīgumu (sal. ar III sadaļas A daļas 1. punktu). Sevišķi pakalpojumu un ieguldījumu jomā Ķīna ir pieņēmusi lielāko ierobežojošo pasākumu skaitu; tai seko Indonēzija. Pastāvīgas protekcionisma tendences daudzās valstīs šajā jomā liecina par vērienīga plurilaterālā pakalpojumu tirdzniecības nolīguma (TiSA) nepieciešamību, kā arī nepieciešamību gūt vērienīgus rezultātus divpusējās pakalpojumu un ieguldījumu sarunās, sākot ar divpusējo ieguldījumu nolīgumu ar Ķīnu (sal. ar III sadaļu). Turklāt 31 iekšējais pasākums, kas klasificēts pie “citiem”, ar pakalpojumiem, ieguldījumiem vai publisko iepirkumu nesaistītiem pasākumiem, joprojām veido lielu daļu (38 %) no jaunajiem iekšējiem pasākumiem, lai gan salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata periodu to skaits ir samazinājies (par aptuveni 34 %). Tie parasti ietver diskriminējošus nodokļu pasākumus vai citus diskriminējošus noteikumus, kas ir labvēlīgi vietējiem uzņēmumiem, vai vietējo resursu prasības, reģistrācijas procedūras, citus standartus un tehniskas prasības. Šādi pasākumi galvenokārt konstatēti Ķīnā, kā arī Argentīnā, Taizemē, Indonēzijā un Alžīrijā. Īstenojot daudzus pasākumus, kuri ietver vietējo resursu prasības un subsīdiju shēmās (sal. ar II sadaļas F daļu), arī Krievija piekopj importa aizstāšanas politiku. (d)Stimulu kopumi un citi stimuli Visbeidzot, daudzas valstis turpinājušas sniegt atbalstu uzņēmējiem, izmantojot jaunas subsīdijas, stimulus un citus pasākumus (28). Lai gan šādu jaunu pasākumu skaits kļūst mazāks, salīdzinot ar iepriekšējo uzraudzības periodu, tas neattiecas uz vairākiem jauniem stimuliem, kas vērsti uz eksporta palielināšanu (11), — to skaits saglabājas nemainīgs. Šādiem pasākumiem var būt kropļojoša ietekme uz konkurences nosacījumiem pasaulē, un tie tiek regulāri skatīti PTO Subsīdiju un kompensācijas pasākumu komitejā. (e)Tirdzniecības atvieglošanas pasākumi Papildus protekcionisma tendenču uzraudzībai Komisija arī apzināja pasākumus, kas varētu uzlabot tirdzniecības un ieguldījumu nosacījumus. Pārskata periodā tika konstatēti 70 tirdzniecības atvieglošanas pasākumi, no tiem vairāk nekā 40 % ieviesti Ķīnā, Argentīnā un Meksikā kopā. Aplūkotajā 13 mēnešu periodā šis skaits (46) ir ievērojami lielāks par pēdējā uzraudzības periodā konstatēto (36). Tās ir pozitīvas izmaiņas, jo šie pasākumi veicina pasaules globālās tirdzniecības plūsmu liberalizāciju un esošo protekcionisma tendenču ietekmes mazināšanu, piemēram, samazinot ievedmuitu un izvedmuitu, atvieglojot importa procedūras vai mazinot ārvalstu īpašumtiesību ierobežojumus. Tomēr tie nav uzskatāmi par esošo šķēršļu likvidēšanu saskaņā ar G20 valstu apņemšanos tos likvidēt (sal. ar 2. zemsvītras piezīmi). 2.Protekcionisma tendences konkrētās nozarēs

Kā novērots iepriekšējā ziņojumā par protekcionismu, daudzās valstīs joprojām ir saglabājušies šķēršļi izejvielu eksportam un diskriminējoši noteikumi attiecībā uz energoproduktiem. Pārskata periodā eksporta ierobežojumi, kas attiecās uz izejvielām, galvenokārt tika saglabāti (piemēram, Alžīrijā, Indonēzijā, Ēģiptē, Indijā un Dienvidāfrikā) un tika ieviesti jauni ierobežojumi (piemēram, Indonēzijā, Malaizijā un Ukrainā). Vietējo resursu prasības tiek bieži izmantotas enerģētikas nozarē (piemēram, Marokā, Nigērijā, Turcijā un Dienvidkorejā). Ar piekļuvi tirgum saistīto šķēršļu novēršana un tirgu atvēršana šajās nozarēs saglabā prioritāru nozīmi. Plašākā kontekstā, kas ietver darbu pie Eiropas Enerģētikas savienības izveides , un saskaņā ar Izejvielu iniciatīvu Komisija ir arī apņēmusies iekļaut nodaļu par enerģētiku un izejvielām visos tirdzniecības nolīgumos. Ekonomikas digitalizācija ir radījusi jaunus tirdzniecības šķēršļus. Kopš 2008. gada attiecībā uz informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) nozari ir pieņemti vairāk nekā 35 attiecīgie pasākumi (galvenokārt Ķīnā, Indijā, Krievijā un Indonēzijā), no kuriem vairāk nekā 15 pasākumi ir pieņemti vai īstenoti pārskata periodā. Tie bieži ietver lokalizāciju vai vietējo resursu prasības. Komisija izmantos visus pieejamos tirdzniecības instrumentus, lai risinātu šos jautājumus. Izmantojot tirdzniecības nolīgumus, jo īpaši BTN un TiSA (sal. ar III sadaļas A daļas 1. punktu), tā centīsies izstrādāt noteikumus, kas saistīti ar IKT standartiem, e-komerciju un pārrobežu datu plūsmu, un apkarot jaunas digitālā protekcionisma formas. Pozitīvs aspekts ir tas, ka nesen noslēgtajam Informācijas tehnoloģiju nolīgumam (ITN2, sal. ar III sadaļas A daļas 1. punktu) būs liela nozīme turpmākā muitas nodokļu atcelšanā IKT produktiem. Visbeidzot, strauji pasliktinoties tērauda nozares situācijai, kuru raksturo globāls ražošanas jaudas pārpalikums, pasaulē šajā nozarē ir pastiprinājušies protekcionisma pasākumi, jo īpaši tie ir pasākumi pie robežas (lielākoties nodokļi), kā arī tirdzniecības aizsardzības instrumentu (TAI), tostarp aizsardzības pasākumu, plašāka izmantošana (sal. ar III sadaļas A daļas 3. punktu). Lai novērstu ražošanas jaudas pārpalikuma problēmas pamatcēloņus, ES piedalās divpusējās apspriedēs ar saviem partneriem (jo īpaši ar Ķīnu) un ar ESAO Tērauda komiteju. Tā kā gaidāms, ka efektīvu risinājumu rašanai būs nepieciešams laiks, paredzams, ka šī tendence turpināsies pēc pārskata perioda. To apstiprina, piemēram, tas, ka 2016. gada sākumā ES otrajā lielākajā eksporta galamērķī Alžīrijā ieviests importa licencēšanas režīms un kvotas tērauda izstrādājumiem. II.GALVENIE tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļi, kurus DAŽI NO ES GALVENAJIEM ekonomikas partneriem saglabājuši 2015. GADA 31. DECEMBRĪ Šajā sadaļā ir aprakstīti būtiskākie tirdzniecības šķēršļi, kas ir spēkā dažās no valstīm, kas ir ES galvenie ekonomikas partneri. Saskaņā ar iepriekšējo ziņojumu par tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļiem šajā ziņojumā ir īpaši pievērsta uzmanība Argentīnai/Brazīlijai (Mercosur), Ķīnai, Indijai, Japānai, Krievijai un ASV. A.Argentīna Lai gan Argentīna joprojām ir viena no valstīm, kurā ir visvairāk attiecīgo pasākumu, kas pieņemti kopš 2008. gada, situācija pārskata periodā ir iedrošinoša, jo šajā periodā ir ieviests mazāks skaits šādu pasākumu nekā iepriekšējos periodos un ir vērojamas vairākas pozitīvas pārmaiņas pēc jaunās Argentīnas valdības pilnvaru termiņa sākuma 2015. gada decembrī. Tirdzniecības atvieglošanas pasākumi ietver “ar zvērestu apliecinātu pirmsimportēšanas deklarāciju” (“DJAI”) likvidēšanu preču importam (nozīmīgs šķērslis pēdējos gados) pēc PTO nolēmuma lietā, kuru ierosināja ES un citas valstis (DS438). Tomēr DJAI joprojām attiecas uz pakalpojumiem. Turklāt attiecībā uz precēm tā tika aizstāta ar jaunu importa uzraudzības sistēmu (SIMI) un licences prasībām (automātiska piešķiršana paredzēta lielākajai daļai importēto preču, savukārt aptuveni 1400 tarifa pozīcijām nav paredzēta automātiska piešķiršana). Turklāt apavu un tekstilizstrādājumu importētājiem ir jāiesniedz ar zvērestu apliecināta izstrādājuma sastāva deklarācija. Komisija rūpīgi sekos šiem jaunajiem pasākumiem. Jaunā valdība atcēla lielāko daļu valūtas kontroles pasākumu un ļāva peso kursam brīvi svārstīties, lai palielinātu ārvalstu valūtas un ieguldījumu ieplūdi. Tā arī atcēla eksporta licenču sistēmu un lielāko daļu eksporta nodokļu lauksaimniecības produktiem un rūpniecības izstrādājumiem (šis jautājums jau ilgstoši ir aktuāls ES ekonomikai saistībā ar atvērtu un drošu piekļuvi izejvielām). Tika samazināti eksporta nodokļi sojas pupām un sojas blakusproduktiem. Visbeidzot, Argentīna arī pārveidojusi greznības nodokli, kas attiecas uz transportlīdzekļiem, motocikliem un laivām, likvidējot importētu ražojumu tiešu diskrimināciju. Pārveidotais nodoklis tiks piemērots nediskriminējošā veidā, tomēr tas joprojām var ietekmēt noteiktus (dārgākus) importētus automobiļus vairāk nekā Argentīnā ražotos. B. Brazīlija Jaunu attiecīgo pasākumu skaits, kas pieņemti Brazīlijā pārskata periodā, ir saglabājies nemainīgs, taču joprojām pastāv būtiski šķēršļi. Brazīlija joprojām izmanto gan pasākumus pie robežas, gan iekšējos pasākumus, tostarp jo īpaši sniedzot diskriminējošu atbalstu vietējai ekonomikai daudzās un dažādās ekonomikas nozarēs. Ieguldījumi: uz dažām nozarēm, tostarp plašsaziņas līdzekļu un sakaru, aviācijas, transporta, pasta pakalpojumu, ieguves un veselības aprūpes nozarēm, joprojām attiecas ārvalstu īpašumtiesību ierobežojumi. ES cenšas novērst šos ierobežojumus gan ar divpusējās sarunās ar Mercosur valstīm, gan multilaterālās sarunās. Nodokļi un subsīdijas, kas ir atkarīgi no nosacījuma, ka tiek izmantoti vietējie resursi, joprojām tiek piemēroti daudzās nozarēs, jo īpaši attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem, elektroniku, automātiskām iekārtām un citām saistītām precēm. ES ierosināja PTO izskatīt lietu pret Brazīliju (DS472) par diskriminējošiem nodokļu atvieglojumiem autobūves, elektronikas un tehnoloģiju nozarē, kurai 2014. gada 17. decembrī tika izveidota komisija. Pēc tam šis strīds tika procesuāli apvienots ar līdzīgu lietu, kuru ierosināja izskatīt Japāna (DS497). 2014. gada jūlijā Brazīlijā atkārtoti tika īstenota programma Reintegra, kuras ietvaros tiek piešķirtas eksportēšanas subsīdijas nodokļu atvieglojumu veidā vietējiem uzņēmumiem, kas eksportē vismaz 50 % no savas produkcijas. Minētā programma tagad attiecas uz lielāko Brazīlijas eksporta daļu. Komisija ar Brazīliju rūpīgi seko šim jautājumam ES un Brazīlijas Apvienotās tirdzniecības komitejas sanāksmēs, jo īpaši pievēršot uzmanību nodokļu kredītu aprēķina metodei. Tiek novērtēts arī tās saderīgums ar PTO Nolīgumu par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem. Citāda nodokļu diskriminācija: pēc Augstākās tiesas nolēmuma par nodokļu aprēķina bāzi sociālās nodrošināšanas nodokļiem 2015. gada jūnijā Brazīlija paaugstināja šo nodokļu likmes importētām precēm, paredzot lielāku pieaugumu konkrētām izstrādājumu kategorijām (piemēram, farmaceitiskajiem produktiem, kosmētikai un riepām) — rezultāts ir diskriminējoša attieksme pret importu un pastiprināta tirgus aizsardzība. ES turpina risināt šo jautājumu ar Brazīliju. Iepirkumi: Brazīlija saglabā pasākumus, ar kuriem publisko iepirkumu procedūrās nosaka preferenču starpību (8–25 % dažādās nozarēs) konkrētiem valstī ražotiem izstrādājumiem. Komisija risina šo jautājumu savas iepirkumu stratēģijas kontekstā. SFS: Brazīlijā joprojām ir ilgstošas, sarežģītas un neparedzamas apstiprināšanas procedūras; piemēram, dzīvnieku izcelsmes produktu etiķešu apstiprināšana, kavēšanās veikt pārbaudes vai dārgas riska analīzes uz kaitīgajiem organismiem augu produktos, kas jāveic Brazīlijas kompetentajai iestādei (MAPA). Tas ir izraisījis būtisku un ilgstošu kavēšanos saistībā ar dzīvnieku un augu izcelsmes produktu tirdzniecības pieteikumiem no ES. Brazīlija arī nepiemēro starptautiskos standartus par reģionalizāciju attiecībā uz augiem un dzīvniekiem kaitīgiem organismiem un augu un dzīvnieku slimībām un bieži vien kavē tādu ES uzņēmumu iepriekšēju sarakstu veidošanu, kas vēlas eksportēt dzīvnieku izcelsmes produktus uz Brazīliju. Komisija regulāri apspriež šādus jautājumus divpusējos kontaktos (piemēram, ES un Brazīlijas SFS konsultāciju mehānisma ikgadējās sanāksmēs), kā arī PTO SFS komitejā. Tirdzniecības atvieglošanas pasākumi: Pozitīvs aspekts ir tas, ka pēc būtības diskriminējošā sistēma attiecībā uz iekšējiem nodokļiem vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem tika atcelta 2015. gada 30. decembrī. Tiek saglabāta 5 % nominālās nodokļa likmes diskriminācija par labu dzērienam cachaça salīdzinājumā ar citiem stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem, taču, ņemot vērā iebildumus no ES un citām ieinteresētajām personām, tika noraidīts priekšlikums ieviest lielāku, proti, 13 %, diskriminācijas starpību. Brazīlija arī izsludinājusi jaunus tiesību aktus, kuriem jāpaātrina un jāvienkāršo etiķešu apstiprināšanas procedūras un kurus paredzēts pieņemt 2016. gadā, un ar nesen pieņemto stimulu programmu tā atvieglojusi vietējo resursu prasības attiecībā uz naftas un gāzes izpēti. SFS jomā 2015. gadā pēc Brazīlijas un ES politiskās apņemšanās tika panākts ievērojams progress attiecībā uz piena produktu, cūkgaļas, zivju, medus, liellopu gaļas un saistīto produktu, kā arī vairāku augu un augu produktu eksportu. Lai gan MAPA pagaidām nepiedalās strukturētā dialogā par importu/eksportu (kurā izveidotu juridisko un administratīvo darbību un termiņu sarakstu visu to jautājumu atrisināšanai, kuri saistīti ar pieteikumiem piekļūt tirgum un ar SFS), tā ir paziņojusi, ka tiek atvērts tirgus papildu produktiem, tā ir ieplānojusi pārbaudes vairākās ES dalībvalstīs 2015. un 2016. gadā un apņēmusies izskatīt sistēmiskos jautājumus un daudzos atlikušos pieteikumus.

C. Ķīna Ķīna pārskata periodā ieviesa vairāk jaunu attiecīgo pasākumu nekā citas valstis, kaut arī ir apņēmusies palielināt piekļuvi tirgum privātajam sektoram, tostarp ārvalstu uzņēmumiem. Lielākā daļa jauno pasākumu ir iekšējie pasākumi, jo īpaši tie skar pakalpojumus un ieguldījumus. ES uzņēmumi joprojām Ķīnā saskaras ar daudziem šķēršļiem, tostarp saistībā ar vietējo partneru prasībām, ierobežojumiem iekļūšanai tirgū, apstiprināšanas procesiem, tehnoloģiju nodošanu, kā arī diskriminējošām praksēm pēc uzņēmējdarbības uzsākšanas, piemēram, tehnisko noteikumu un standartu jomā. Valsts drošības prasības: daudzi no jaunajiem pasākumiem, tostarp kibersfērā, ir pieņemti, par pamatojumu minot “valsts drošību”. Piemēram var minēt Valsts drošības likumu, Pretterorisma likumu, Kiberdrošības likuma projektu, Likuma projektu par ārvalstu NVO pārvaldību un pasākumus, kas veikti “drošu un kontrolējamu IKT” kontekstā (banku un apdrošināšanas nozarē). Lielā mērā šajos tiesību aktos ir pārsniegts nepieciešamais līmenis galvenajām valsts drošības problēmām, tajos ir plašas un neskaidras valsts drošības definīcijas, kas rada juridisko nenoteiktību, paredz uzņēmumiem nodot iestādēm sensitīvus datus un rada risku, ka komercdarbībai var piemērot nevajadzīgus ierobežojumus. Tas nav saderīgi ar Ķīnas Trešajā plēnumā pausto apņemšanos par “paredzamiem un atvērtiem ieguldījumu nosacījumiem” un var potenciāli samazināt tirdzniecību, ieguldījumus un inovācijas Ķīnā. ES ir atkārtoti risinājusi šo jautājumu divpusēji ar Ķīnu un izteikusi piezīmes par minētajiem tiesību aktiem sabiedriskajā apspriešanā. Šķiet, ka tas ir veicinājis vadlīniju pieņemšanu par drošām IKT banku nozarē. Tomēr arvien pastāv minētās bažas un Komisija turpina rūpīgi sekot šim jautājumam. Ieguldījumi: virzība uz tādu nozaru atvēršanu, kuras ir slēgtas ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem joprojām ir lēna. Ierobežojumi cita starpā ietver prasības veidot kopuzņēmumus, tehnoloģiju nodošanas ierobežojumus, kā arī vietējo resursu prasības un prasības saņemt iepriekšēju administratīvu apstiprinājumu. Turklāt 2015. gadā publicētajā Ārvalstu ieguldījumu likuma projektā ir daži pozitīvi aspekti, taču arī noteikta stingrāka valsts drošības pārbaude un paredzēta prasība saņemt iepriekšēju apstiprinājumu ieguldījumiem virs noteikta sliekšņa. Jomas, kurās ārvalstu ieguldījumi ir īpaši ierobežoti, pārsvarā ir palikušas tās pašas, un dažās jomās ir noteikti jauni ierobežojumi. 2015. gada oktobrī Ķīna paziņoja par valsts mēroga “negatīvo sarakstu” sistēmu, kas paredz pieņemt divus tādu nozaru sarakstus, kurās ieguldījumi ir aizliegti vai ierobežoti: viens saraksts ir paredzēts iekšzemes ieguldītājiem (un ārvalstu ieguldītājiem no jurisdikcijām, kuras ir noslēgušas ieguldījumu nolīgumu ar Ķīnu), un otrs saraksts ir paredzēts ārvalstu ieguldītājiem. Paredzēts, ka šī sistēma būs gan vienkāršāka, gan pārredzamāka, jo sarakstā neiekļautajās nozarēs ieguldījumi principā nebūtu iepriekš jāapstiprina. Tomēr minētā sistēma vēl ir jāievieš, un tā joprojām ir diskriminējoša. Turklāt valsts drošības apsvērumiem var būt augstāka prioritāte. ES un Ķīnas sarunās par ieguldījumu nolīgumu uzmanība galvenokārt tiek pievērsta jautājumiem, kas saistīti ar piekļuvi ieguldījumu tirgum un tā aizsardzību, tostarp regulatīvās vides uzlabošanu. 2015. gadā sarunās vēl netika apspriestas ar konkrētām nozarēm saistītās jomas. Iepirkumi: ES turpina rosināt Ķīnu uzlabot tās piedāvājumu attiecībā uz piekļuvi tirgum, lai pievienotos PTO Nolīgumam par valsts iepirkumu, un pielāgot tās tiesību aktus minētajam nolīgumam. 2014. gada decembrī Ķīna iesniedza pārstrādātu piedāvājumu attiecībā uz Nolīgumu par valsts iepirkumu. ES atzinīgi vērtē progresu attiecībā uz tā tvērumu centrālajam līmenim pakārtotajos līmeņos, taču joprojām jāveic būtiski uzlabojumi, jo īpaši par nolīguma attiecināšanu uz valsts uzņēmumiem. Intelektuālais īpašums: Komisijai joprojām ir lielas bažas par patentspējas prasībām, preču zīmju negodprātīgu izmantošanu, komercnoslēpumu aizsardzību un konkurences lietu ierosināšanu pret ārvalstu intelektuālā īpašuma (IĪ) īpašniekiem. Ķīnā joprojām pastāv problēmas ar administratīvo un tiesu sistēmu saistītas problēmas, kas jo īpaši skar ārvalstu uzņēmumus. E-komercijas platformas ir vēl vairāk pasliktinājušas Ķīnas nopietnās ar viltošanu saistītās problēmas. Visi šie jautājumi ir divpusēji apspriesti ar Ķīnu, jo īpaši gadskārtējā ES un Ķīnas IĪ dialogā un IĪ darba grupā, kur sanāk reizi pusgadā. Sanitārie un fitosanitārie pasākumi (SFS): Ķīna joprojām ir nozīmīgs tirgus ES lauksaimniecības un pārtikas produktu eksportam un piedāvā lielas izaugsmes iespējas. Kaut arī ES pārtikas nekaitīguma standarti ir ļoti augsti, ES uzņēmumi Ķīnā saskaras ar daudziem pret importu vērstiem ar SFS saistītiem pasākumiem. Tas ietver pārmērīgi apgrūtinošas apstiprināšanas procedūras, kas dažos gadījumos rada kavēšanos pat vairāku gadu garumā (jo īpaši attiecībā uz gaļu); valsts mēroga aizliegumus bez zinātniska pamatojuma (piemēram, vairāk nekā 15 gadus ilgs varbūtējas govju sūkļveida encefalopātijas dēļ noteikts aizliegums importēt liellopu gaļu no lielākās daļas ES dalībvalstu); neatbilstību starptautiskajiem standartiem; ar starptautiskajiem noteikumiem par reģionalizāciju nesaderīgus valsts mēroga aizliegumus, kas pieņemti pēc nopietnu slimību (piemēram, putnu gripas un Āfrikas cūku mēra) uzliesmojumiem. 2015. gadā Ķīna arī pārstrādāja Pārtikas nekaitīguma likumu jo īpaši attiecībā uz piena produktu importu. Komisija ir iesniegusi apsvērumus par attiecīgo īstenošanas noteikumu projektu, lai nepieļautu nevajadzīgus ierobežojumus. Jautājumi SFS jomā tiek risināti vairākos divpusējos dialogos. Tirdzniecības tehniskie šķēršļi (TBT): medicīnisko ierīču un farmaceitisko produktu jomā Ķīnas tiesiskā regulējuma sistēma būtu jāpielāgo starptautiskajiem standartiem tādos jautājumos kā klīniskās pārbaudes un reģistrācijas prasības. Turklāt būtu jāuzlabo jaunu kosmētikas sastāvdaļu reģistrācijas process, un tas būtu jāattiecina tikai uz augstāka riska sastāvdaļām. Attiecībā uz kosmētikas produktu marķēšanu, kurā izmanto uzlīmes (tā sauktā “uzlīmju pārlīmēšana”), atzinīgi ir vērtējams, ka Ķīna ir atcēlusi pasākumu, kura mērķis bija aizliegt uzlīmju pārlīmēšanu. Komisija risināja šos jautājumus divpusējos tirdzniecības dialogos un ar attiecīgajām nozarēm saistītos tehniskos dialogos. D. Indija Indija joprojām ir viena no četrām valstīm, kurās ir lielākais attiecīgo pasākumu skaits. Tarifi: Indija ir paaugstinājusi nodokļus daudziem produktiem, tostarp IKT, tēraudam un mehāniskajiem transportlīdzekļiem. Attiecībā uz IKT Indija ir noteikusi reālu 10 % muitas nodokli četrām IKT produktu grupām, apgalvojot, ka uz tām neattiecas Informācijas tehnoloģiju nolīgums 1 (ITN1). Komisija ir regulāri apspriedusi šo jautājumu ar Indiju, tostarp ES un Indijas IKT darba grupā, kā arī Tirdzniecības apakškomitejā, un ES delegācijā Deli ir izveidota darba grupa, kas risina ar piekļuvi tirgum saistītus jautājumus (apvieno ES, dalībvalstis un ieinteresētās personas), lai rūpīgi sekotu jautājumiem IKT jomā. Attiecībā uz tēraudu, mēģinot ierobežot globālā ražošanas jaudu pārpalikuma nelabvēlīgo ietekmi, Indija ir noteikusi pagaidu aizsardzības maksājumu 20 % apmērā, paaugstinājusi muitas nodokļus konkrētiem tērauda izstrādājumiem un paplašinājusi obligāto Indijas Standartu biroja (BIS) veikto sertifikāciju (sk. sadaļu par TBT tālāk). SFS: Indijas prasības nešķiet samērīgas un bieži vien atšķiras no starptautiskajiem standartiem. Cita starpā tās skar dzīvnieku un dzīvnieku produktu (konkrēti, buļļu spermas, cūkgaļas), augu un augu produktu, apstrādātas pārtikas un alkoholisko dzērienu eksportu no ES. Indija pārskata piezīmes, ko iesnieguši ES uzņēmumi un iestādes par tās 2015. gada noteikumu projektu, kas attiecas uz alkoholiskajiem dzērieniem, un kompetentā iestāde (FSSAI) piekrita iesaistīties dialogā ar ES un tikties ar Eiropas rūpniecības pārstāvjiem. Turklāt 2015. gada septembrī Indija noteica ierobežojumu, paredzot, ka ābolus var importēt tikai caur Mumbajas ostu, tādējādi ES eksportētājiem palielinot izmaksas, kas nepieciešamas produktu nogādāšanai galamērķī. Galu galā 2016. gadā pēc tam, kad ES bija aktualizējusi jautājumu divpusējās sarunās un PTO komitejās, Indija atcēla pasākumu. Tirdzniecības tehniskie šķēršļi: uz IKT un tērauda izstrādājumiem, kā arī riepām joprojām attiecas nesamērīgas atbilstības novērtējuma prasības, kuras, šķiet, neatbilst PTO TBT nolīgumam. Konkrētāk, ierosinātā obligātā valstī veicamā telesakaru tīkla elementu testēšana un sertifikācija (atlikta līdz 2016. gada aprīlim) rada jautājumus par pārbaudes metodēm, izmaksām un kavējumiem. Turklāt BIS veiktā obligātā sertifikācijas sistēma, kas skāra 15 veidu tērauda izstrādājumus, tika attiecināta vēl uz 21 tērauda izstrādājumu veidu un 3 nerūsējošā tērauda izstrādājumu veidiem, radot papildu slogu ES tērauda nozarei apgrūtinošu un ilgstošu atbilstības novērtējuma procedūru un ražotņu inspicēšanas veidā. Attiecībā uz riepām galvenie šķēršļi ES eksportētājiem joprojām ir marķēšanas maksas un banku garantiju prasības. Turklāt ar jauno BIS shēmu attiecībā uz testēšanu un inspicēšanu, ko veic, lai sertificētu vieglos automobiļus un vieglajiem pasažieru automobiļiem paredzētas pneimatiskās riepas, ieviests jēdziens “pārbaudes vienība” (5000 vienas saimes riepas) un paredzēta katras desmitās pārbaudes vienības testēšana. Šādi nosacījumi ir uzskatāmi par uzlabojumu salīdzinājumā ar iepriekšējo prasību reizi ceturksnī veikt produkcijas atbilstības testus visu izmēru riepām, kas importētas Indijā, taču arī jaunie nosacījumi ir ļoti apgrūtinoši. ES apsprieda šo jautājumu ar Indiju un prasīja pasākumu paziņot PTO. 2015. gadā ES uzņēmumi arī saskārās ar TBT saistībā ar Indijas liberalizācijas reformu īstenošanu mazumtirdzniecības un apdrošināšanas pakalpojumu jomā un attiecībā uz alkoholisko dzērienu tirdzniecību un marķēšanu. Komisija šos netarifa pasākumus regulāri apspriež PTO TBT komitejā un SFS komitejā, divpusēji attiecīgajās ES un Indijas darba grupās un ES un Indijas Tirdzniecības apakškomitejā. Saglabāta arī cieša mijiedarbība ar ES dalībvalstīm un ieinteresētajām personām gan Deli, gan Briselē. Iepirkumi: nav būtisku uzlabojumu attiecībā uz tādas politikas īstenošanu, kas paredz iekšzemē ražotām elektronikas precēm preferenciālu piekļuvi tirgum publiskajā iepirkumā. Intelektuālais īpašums: Indijā joprojām problemātiska ir efektīva patentaizsardzība. Daži no iemesliem ir ierobežojoši patentspējas kritēriji, piemēram, pārāk šaura jēdziena “izgudrojuma līmenis” definīcija, kas liedz patentaizsardzību inovatīviem farmaceitiskajiem produktiem, kuri pamatojas uz jau esošiem produktiem, kā arī patentu tiesību izpildes grūtības un īpaši plaši kritēriji obligāto licenču piešķiršanai un patentu anulēšanai. Tas ietekmē farmaceitisko produktu, ķīmisko vielu un citas nozares, kurās tiek veicināta vietējā inovācija. Indija līdz šim ir noraidījusi ES aicinājumus uz regulāru IĪ dialogu (saskaņā ar īpašu 2005. gada nolīgumu), taču Komisija turpina paust bažas citos divpusējos kontaktos, iekaitot ES un Indijas Tirdzniecības apakškomiteju.

Ieguldījumi: jaunā Indijas valdība nav atcēlusi esošo 51 % ierobežojumu ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem vairāku zīmolu mazumtirdzniecībā (neraugoties uz pirmsvēlēšanu paziņojumiem, ka tā slēgs šo mazumtirdzniecības daļu ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem), bet ir atstājusi tā īstenošanu katra atsevišķa Indijas štata pārziņā, nenodrošinot centralizētu izpildi. Tas de facto ierobežo ES ieguldījumus lielākajā daļā Indijas štatu. Pozitīvs aspekts ir tas, ka 2015. gada novembrī tika atvieglota prasība par 30 % vietējo resursu attiecībā uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem atsevišķu zīmolu mazumtirdzniecībā (jāsasniedz piecu gadu laikā pēc pirmās ārvalstu tiešo ieguldījumu daļas saņemšanas), un piemērojamais nosacījums ir 30 % vietējo resursu piecu gadu laikā pēc darījumdarbības sākšanas. Pašreizējā paziņojuma tekstā ir norādīts, ka prasība par 30 % vietējo resursu ir jāsasniedz uzreiz pēc darījumdarbības sākšanas, taču kompetentā ministrija ir apsolījusi to labot. Turklāt pēc regulārajām apspriedēm starp ES un attiecīgajām Indijas iestādēm, kopš 2015. gada novembra atsevišķu zīmolu mazumtirdzniecības uzņēmumiem ir atļauts veikt pārdošanu tiešsaistē. E. Japāna Visaptverošās BTN sarunās ar Japānu ES mēģina novērst vairākus ar piekļuvi tirgum saistītus ilgstošus šķēršļus (tostarp tarifus, netarifa pasākumus (proti, TBT un SFS) un publiskā iepirkuma ierobežojumus). Tas jau ir devis dažus konkrētus rezultātus. Netarifa pasākumi: daži TBT/SFS šķēršļi (piemēram, attiecībā uz bioloģiskās pārtikas, alkoholisko dzērienu vairumtirdzniecības licencēšanu) jau ir novērsti. Attiecībā uz dažiem citiem šķēršļiem, kurus Japāna apņēmusies mazināt pirmajā sarunu gadā, ir panākts ievērojams progress, tostarp attiecībā uz starptautisko standartu pieņemšanu (piemēram, farmaceitisko produktu, pārtikas piedevu, medicīnisko ierīču apstiprināšanas procedūru un autobūves standartu jomā, pamatojoties uz ANO EEK noteikumiem). Turklāt līdz 2015. gada 31. decembrim Japāna bija atcēlusi ilgstošo liellopu gaļas aizliegumu (pamatojoties uz varbūtējo govju sūkļveida encefalopātijas risku) četrām ES dalībvalstīm, un trijām citām dalībvalstīm pieteikumu izskatīšanas procedūra bija beigu posmā. Turpinās arī apspriedes par ierobežojumiem attiecībā uz cūkgaļas un cūkgaļas produktu importu no konkrētām ES dalībvalstīm, kurus Japāna joprojām saglabā. Kopumā sarunas par netarifa pasākumiem turpinās, balstoties uz otro sarakstu, kas Japānai tika iesniegts 2014. gada decembrī. Šajā sarakstā ir iekļauti daudzi neatrisināti jautājumi, kas skar SFS pasākumus, piemēram, pārtikas piedevu apstiprināšanu. Citi iespējamie netarifa pasākumi tiek apspriesti konkrētu BTN nodaļu kontekstā, piemēram, subsīdijas, kuru noteikumi aplūkoti nodaļā par konkurenci. Iepirkumi: ES arī risina sarunas par turpmāku Japānas publiskā iepirkuma tirgus, tostarp dzelzceļa tirgus, atvēršanu. Apspriedēs par tā saukto “viena gada paketi” Japāna ir jau pieņēmusi konkrētus pasākumus tās dzelzceļa nozares iepirkumu tirgus pārredzamības uzlabošanai. Tagad turpinās apspriedes ar mērķi uzlabot piekļuvi tirgum ES uzņēmumiem, jo īpaši apspriežot tā saukto “operatīvās drošības klauzulu”, kuru Japāna var piemērot, lai izvairītos no publisko konkursu rīkošanas. F. Krievija ES tirdzniecības politikā ar Krieviju uzmanība tiek pievērsta vairāku tirdzniecību ierobežojošo pasākumu novēršanai, kurus Krievija ir ieviesusi pēdējā laikā, tostarp tādus pasākumus, kas neatbilst tās PTO saistībām. Pārskata periodā Krievija ir ieviesusi otro lielāko jaunu attiecīgo pasākumu skaitu pēc Ķīnas, galvenokārt tie ir pasākumi tieši pie robežas. SFS: pārskata periodā Krievija ieviesusi 10 jaunus ar SFS saistītus importa aizliegumus. Pašlaik PTO tiek izskatīta lieta, kurā ES vēršas pret Krievijas importa ierobežojumiem attiecībā uz ES izcelsmes dzīvām cūkām, cūkgaļu un konkrētiem cūku produktiem (DS 475). Attiecībā uz ES izcelsmes lauksaimniecības produktiem un pārtiku 2014. gada 7. augustā Krievija noteica jaunu politiski motivētu aizliegumu, ko piemēro valstīm, tostarp ES dalībvalstīm, kuras noteikušas sankcijas pret Krieviju Ukrainas krīzes kontekstā. Kopējos ES eksporta zaudējumus daļēji kompensē eksporta pieaugums uz Ķīnu, Dienvidkoreju, Honkongu, Turciju un ASV. Tomēr aizliegums ir smagi skāris konkrētas dalībvalstis un nozares (piemēram, Somijas un Baltijas valstu piena produktu nozari). Tarifi: Krievijas tarifi papīram un papīra izstrādājumiem, iekārtām (piemēram, ledusskapjiem) un palmu eļļai neatbilst Krievijas PTO tarifu saistībām. 2014. gada 31. oktobrī ES ierosināja PTO izskatīt lietu, apstrīdot šos tarifus (DS485). 2014. gada 15. septembrī tā arī ierosināja PTO izskatīt lietu (DS479) pret Krievijas nelikumīgi iekasētajiem antidempinga maksājumiem par vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem no Vācijas un Itālijas. TBT: dažos Krievijas tehniskajos noteikumos, kuri tagad ir pieņemti Eirāzijas Ekonomikas savienībā, ir ietvertas pārmērīgi apgrūtinošas atbilstības novērtējuma prasības, kas neatbilst starptautiskajiem standartiem. Komisija ir īpaši noraizējusies par diviem noteikumiem: tehnisko noteikumu projektu par alkoholisko dzērienu nekaitīgumu (jo īpaši prasībām, kas attiecas uz alu, vīnu un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem) un grozījumu projektu noteikumos par bērniem un pusaudžiem paredzēto preču drošumu. Komisija ir paudusi bažas par šiem noteikumiem divpusējās sarunās un PTO TBT komitejā un ir prasījusi Krievijai nodrošināt pietiekami ilgu laiku pirms to stāšanās spēkā, lai sniegtu ražotājiem iespēju pielāgoties. Subsīdijas: Krievija ir pieņēmusi vairākas diskriminējošas subsīdiju programmas, kuras ir labvēlīgas Krievijas ražotājiem, proti, vieglo automobiļu nozarē (subsīdijas ar vietējo resursu prasībām) un lauksaimniecības iekārtu un lauksaimniecības mašīnu ražošanas nozarē, kur subsīdijas piešķir ar nosacījumu, ka tiek izmantoti vietējie resursi. Tas nelabvēlīgi ietekmē ES automobiļu un lauksaimniecības mašīnu (jo īpaši kombainu) eksportētājus, kuriem ir liela interese par Krievijas tirgu. Komisija vairākas reizes ir apspriedusi šo jautājumu divpusēji un PTO komitejās. Iepirkumi: Krievija pārskata periodā pieņēmusi vairākus nozares pasākumus, ar kuriem tiek ierobežota piekļuve publiskajam iepirkumam uzņēmumiem, kas nav Krievijas uzņēmumi. Krievija nav parakstījusi Nolīgumu par valsts iepirkumu, taču šim pasākumu kopumam galu galā var būt nevēlamas ekonomiskas sekas. Tā ir arī pieņēmusi tiesību aktus, kuru mērķis ir formalizēt politiku, kas paredz dot priekšroku Krievijas precēm Krievijas valsts uzņēmumu rīkotajos iepirkumos un ieguldījumu projektos (tostarp ar privātiem uzņēmumiem), kuros valsts līdzdalība ir vismaz 10 %. G. Amerikas Savienotās Valstis (ASV) Ar piekļuvi tirgum saistītie šķēršļi ar ASV galvenokārt tiek apspriesti TTIP sarunās.

Iepirkumi: Pārskata periodā ASV ieviesusi otro lielāko jaunu iepirkumu ierobežojumu skaitu pēc Krievijas. Ierobežojumi ar saukli “pērciet amerikāņu preci” federālajā, štatu un vietējā līmenī joprojām attiecas uz lielu daļu publisko iepirkumu. Intelektuālais īpašums: ES uzņēmumi saskaras ar grūtībām aizsargāt IĪ tiesības, jo īpaši ES ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm (ĢIN) vīna, siera un gaļas nozarē. SFS/TBT: ASV ir saglabājušas vairākus ilgstošus TBT (trešās personas veiktu sertifikāciju vai vietējā standarta prasības vairākās, jo īpaši inženiertehniskajās, nozarēs), kā arī SFS importa ierobežojumus attiecībā uz gaļu (aitu, liellopu un kazu) un olu produktiem; ES uzņēmumu iesniegtie importa pieteikumi attiecībā uz noteiktiem dzīvnieku un augu izcelsmes produktiem vēl aizvien tiek izskatīti ar pārmērīgu kavēšanos. TTIP sarunas nodrošina būtisku iespēju likvidēt šos šķēršļus, panākt labāku ES ĢIN aizsardzību ASV un saņemt solījumus SFS pieteikumus izskatīt drīzāk. Subsīdijas: pārskata periodā ES ierosināja izskatīt jaunu PTO lietu pret ASV par subsīdijām, kas piešķirtas uzņēmumam Boeing (DS487). III.ES STRATĒĢIJA tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļu novēršanai A.Multilaterālas un plurilaterālas tirdzniecības sistēma un sarunas 1.Multilaterālas un plurilaterālas tirdzniecības sarunas Šajā ziņojumā raksturotais nemitīgais tirdzniecības ierobežojumu skaita pieaugums pasaulē un nepietiekamā atteikšanās no tiem uzsver spēcīgas multilaterālas tirdzniecības sistēmas nozīmi, kuru var labi izmantot šādu protekcionisma pasākumu novēršanai. Tāpēc ES turpina stingri atbalstīt multilaterālas tirdzniecības programmas un strīdu izšķiršanas sistēmas veidošanu, kas joprojām ir ES tirdzniecības politikas stūrakmens. Šajā kontekstā PTO Nairobi paketes ietvaros, kas tika pieņemta PTO 10. ministru konferencē 2015. gada 15.–18. decembrī (“MK10”), tika panākta ļoti nozīmīga vienošanās, kuras mērķis ir nodrošināt taisnīgāku globālo tirdzniecību un atbalstīt attīstību. Cita starpā tika panākta vienošanās par subsīdiju un citu netaisnīga atbalsta shēmu likvidēšanu lauksaimniecības preču eksportam; par to, lai nodrošinātu, ka pārtikas palīdzība jaunattīstības valstīm tiek sniegta tādā veidā, kas nerada vietējo tirgu kropļojumus; par to nosacījumu vienkāršošanu, kuri ir jāizpilda eksportētājiem no nabadzīgākajām valstīm, lai attiecībā uz to precēm darbotos tirdzniecības nolīgumi (izcelsmes noteikumi), un par plašāku iespēju nodrošināšanu nabadzīgāko valstu uzņēmumiem sniegt pakalpojumus citās valstīs, kas ir PTO locekles. Rezultāti, kas panākti vismazāk attīstītajām valstīm specifiskos jautājumos, kā arī lēmumi par Afganistānas un Libērijas iestāšanos norādīja uz to, ka PTO pievērš uzmanību tās visneaizsargātāko dalībnieku vajadzībām. Turklāt MK10 ietvaros tika noslēgts Informācijas tehnoloģiju nolīgums (ITN2), ar kuru tiek atcelti muitas nodokļi vairāk nekā 200 augsto tehnoloģiju produktiem (ieskaitot pusvadītājus, medicīnas iekārtas, spēļu konsoles un GPS ierīces), attiecinot 1996. gada ITN uz globālo tirdzniecību EUR 1,3 triljonu apmērā. 2015. gada 5. oktobrī ES ratificēja PTO Tirdzniecības atvieglošanas nolīgumu, kas ir nozīmīgākā multilaterālā tirdzniecības vienošanās kopš 1990. gadiem. Paredzams, ka Tirdzniecības atvieglošanas nolīgums ievērojami vienkāršos un modernizēs muitas procedūras visā pasaulē. Tam būtu īpaši jāpalīdz nodrošināt mazajiem uzņēmumiem piekļuve jaunām eksporta iespējām. Tam būtu jāieņem svarīga loma jaunattīstības valstu iesaistes palielināšanā globālajās vērtību ķēdēs. Plurilaterālā līmenī sekmīgi turpinājušās sarunas par pakalpojumu tirdzniecības nolīgumu TiSA, un paredzams, ka 2016. gadā tās kļūs vēl intensīvākas. Sarunās par TiSA pašlaik piedalās 23 PTO locekles (ieskaitot ES), kuras kopā nodrošina 70 % no pasaules pakalpojumu tirdzniecības apjoma. Tā mērķis ir liberalizēt pakalpojumu tirdzniecību ārpus GATS tādās jomās kā licencēšana, finanšu pakalpojumi, telekomunikācija, e-komercija, jūras transports un speciālisti, kuri uz laiku dodas sniegt pakalpojumus ārvalstīs. Pakalpojumi nodrošina aptuveni 70 % no ES IKP un darbavietām, un kļūst par arvien nozīmīgāku starptautiskās tirdzniecības daļu. TiSA ir ievērojams potenciāls palīdzēt ES uzņēmumiem eksportēt pakalpojumus. Kopš 2014. gada ES un 16 citas PTO locekles ved sarunas, kas attiecas uz nolīgumu par vides preču globālās tirdzniecības liberalizāciju (“Vides preču nolīgums” jeb VPN), lai likvidētu tirdzniecības un ieguldījumu šķēršļus attiecībā uz precēm, pakalpojumiem un tehnoloģijām, kas var veicināt vides aizsardzību un uzlabošanu. Pašlaik sarunas ir vērstas uz tarifu likvidēšanu daudzām vides precēm. ES mērķis ir arī iekļaut ar vides preču eksportu saistītos pakalpojumus (piemēram, vējturbīnu remonts un apkope) un nepieļaut netarifa šķēršļus, piemēram, vietējo resursu prasības vai ierobežojumus ieguldījumiem. Tā kā ES ir pasaules līdere vides preču eksporta un importa jomā, tad VPN var sniegt ES uzņēmumiem nozīmīgas iespējas. 2014. gada 6. aprīlī stājās spēkā pārstrādātais Nolīgums par valsts iepirkumu. Kamēr notiek ratifikācija, turpinās apspriedes par valstu, jo īpaši Ķīnas un Austrālijas, gaidāmo pievienošanos nolīgumam. ES piedalās šajās apspriedēs, lai nodrošinātu lielāko iespējamo tvērumu. Turklāt 2016. gada 29. janvārī Komisija pieņēma grozītu “starptautiskā iepirkuma akta” priekšlikumu, kas palīdzēs veicināt turpmāku publiskā iepirkuma tirgu atvēršanu visā pasaulē. ES ir atvērta ekonomika, tomēr daudzi no ES galvenajiem tirdzniecības partneriem izmanto ierobežojošu praksi, kas diskriminē ES uzņēmumus. Pārskata periodā pieņemti daudzi jauni šādi pasākumi (sal. ar I sadaļas B daļas 1. punkta c) apakšpunktu). Jaunais ierosinātais instruments dotu Komisijai iespēju sākt publisku izmeklēšanu varbūtējas ES uzņēmumu diskriminācijas gadījumos trešo valstu iepirkuma tirgos. Ja diskriminācija tiek apstiprināta, Komisija var aicināt attiecīgo valsti piedalīties apspriešanā par tās iepirkuma tirgus atvēršanu. Ja tas neizdodas, attiecīgās valsts uzņēmumu piedāvājumiem ES iepirkumu konkursos var piemērot cenu korekcijas mehānismu, tādējādi radot konkurences priekšrocības piedāvājumiem, ko iesniedz uzņēmumi no citām valstīm un no ES. 2015. gada beigās priekšlikumu sāka apspriest Padomē. Tas būtu jāpieņem parastajā likumdošanas (koplēmuma) procedūrā. 2.PTO komitejas un strīdu izšķiršanas procesi ES joprojām ir viena no aktīvākajām PTO loceklēm PTO komitejās, kas darbojas TBT, SFS, subsīdiju un kompensācijas pasākumu, importa licencēšanas procedūru un ar tirdzniecību saistīto ieguldījumu pasākumu jomā. Šīs komitejas ir efektīvs forums ES bažu aktualizēšanai, informēšanai, izpratnes veicināšanai un sadarbībai ar citām attiecīgajām PTO loceklēm, kā arī jautājumu risināšanai vai, nepieciešamības gadījumā, pamatojuma sagatavošanai turpmākiem izpildes pasākumiem.

PTO strīdu izšķiršana joprojām ir visefektīvākais līdzeklis, kad pārējie izpildes instrumenti nav bijuši pietiekami. Lai gan šādām procedūrām ir nepieciešams ievērojams laiks un resursi, tās var sistemātiski vērsties pret būtiskiem šķēršļiem un ilgtermiņā palielināt juridisko noteiktību. Pārskata periodā ES ierosināja izskatīt divas PTO strīdu izšķiršanas lietas: vienu pret Krieviju par tarifiem (DS485) un vienu pret ASV par subsīdijām, kas piešķirtas uzņēmumam Boeing (DS487). PTO apakškomisijas tika izveidotas arī saistībā ar strīdu ar Brazīliju par nodokļu atvieglojumiem mehānisko transportlīdzekļu, elektronikas un automatizēto preču iekšzemes ražotājiem (DS472) un diviem strīdiem ar Krieviju par konkrētiem pasākumiem attiecībā uz cūku un cūkgaļas importu (DS475) un antidempinga maksājumiem par vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem (DS479). Turklāt tika izbeigti vairāki procesi svarīgā strīdā par Argentīnas importa ierobežojumiem (DS438) ar ES labvēlīgu iznākumu (sal. ar II sadaļu). Vēl viens svarīgs piemērs veiksmīgam tādas lietas (DS 432) iznākumam, kuru izskatīt ierosinājusi ES, saistīts ar Ķīnas ierobežojumiem retzemju metālu eksportam: pēc PTO nolēmuma, kuru 2014. gada augustā pieņēma Strīdu izšķiršanas padome, Ķīna 2015. gada janvārī pieņēma lēmumu atcelt eksporta kvotas un aprīlī — izvedmuitu. 3.Tirdzniecības aizsardzības instrumenti (TAI) Uz TAI (antidempinga pasākumu (AD), kompensācijas pasākumu (AS) un aizsardzības pasākumu) izmantošanu attiecas PTO noteikumi. Minētie pasākumi nav aplūkoti šajā ziņojumā kā iespējami protekcionistiski, jo to mērķis ir koriģēt pret konkurenci vērstu rīcību vai reaģēt uz strauju importa apjoma palielinājumu, kas rada kaitējumu. Pārskata perioda beigās spēkā esošo TAI pasākumu skaits pret ES vai tās dalībvalstīm saglabājās nemainīgs (151). Visvairāk šādus pasākumus piemēroja Brazīlija, Indija, Austrālija, Indonēzija, Maroka un Turcija. Lielas bažas ES rada piemēroto aizsardzības pasākumu pieaugums (24 pasākumi pārskata periodā). Šādi pasākumi tiek piemēroti pret visām izcelsmes valstīm neatkarīgi no tā, vai tās rada kaitējumu iekšzemes ražošanas nozarei, un nepierādot netaisnīgu tirdzniecības praksi. Komisija turpina aktīvi uzraudzīt tirdzniecības aizsardzības lietas, kuras ierosinājušas trešās valstis pret ES uzņēmumiem, lai pārliecinātos, vai visi pasākumi tiek piemēroti, stingri ievērojot attiecīgos PTO noteikumus. Piemēram, pārskata periodā ES ierosināja izskatīt PTO strīdu izšķiršanas lietu pret Krievijas netaisnīgi iekasētajiem antidempinga maksājumiem par vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem (sal. ar II sadaļas F daļu). Turpretī ES piemēro TAI arī pret netaisnīgu trešo valstu tirdzniecības praksi. 2015. gada beigās kopumā bija spēkā 97 galīgie pasākumi (86 AD un 11 AS). Visvairāk šie pasākumi ietekmēja tērauda un ķīmisko vielu nozari. Visvairāk pasākumu tiek piemēroti pret Ķīnu — 56. Tomēr TAI skar mazāk nekā 1 % no ES kopējā importa apjoma, tādējādi globāli ES izmantotais TAI skaits ir pavisam neliels. Ņemot vērā pašreizējo būtisko jaudas pārpalikumu un ievērojamo spiedienu uz cenām tērauda nozarē, kopš 2015. gada otrās puses ir vērojama biežāka TAI izmantošana attiecībā uz tērauda izstrādājumiem. Līdz 2015. gada beigām no 33 spēkā esošajiem galīgajiem pasākumiem, kas noteikti tēraudam (30 AD un 3 AS), 14 pasākumi bija vērsti pret Ķīnas izcelsmes tērauda izstrādājumu importu (13 AD un 1 AS), un citas izmeklēšanas vēl turpinās. Lai risinātu krīzi tērauda nozarē, arī citas valstis (jo īpaši ASV, Maroka un Indija) pieņēma šādus pasākumus, tostarp aizsardzības pasākumus (Indija). B.Divpusējas tirdzniecības programma 1.Sarunas ES mērķis ir panākt divpusējus un reģionālus nolīgumus, lai PTO atkal kļūtu par globālās tirdzniecības centru. Eiropas Savienībai ir vērienīgākā divpusējās tirdzniecības programma pasaulē, kuras ietvaros tiek piemēroti preferenciālas tirdzniecības nolīgumi ar 52 valstīm un notiek sarunas par BTN un ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem ar 80 valstīm, tostarp dažām valstīm, kas ir ES galvenie ekonomikas partneri (ASV, Japāna, Mercosur valstis un Indija, lai gan sarunas ar Indiju pašlaik ir nonākušas strupceļā). ES arī ved sarunas par ieguldījumu nolīgumiem ar Ķīnu un Mjanmu. Pirms desmit gadiem spēkā esošie BTN attiecās uz mazāk nekā ceturto daļu no ES tirdzniecības kopējā apjoma, savukārt pašlaik tie aptver vairāk nekā trešdaļu no ES tirdzniecības kopējā apjoma un, beidzoties notiekošajām sarunām, aptvers divas trešdaļas. Divpusējas un reģionālās sarunas ir ļoti nozīmīgas tirdzniecības šķēršļu likvidēšanas un tirgu atvēršanas ziņā. Tas attiecas gan uz sarunu laiku, gan uz laiku pēc to noslēguma. Piemēram, pat pirms oficiālā BTN sarunu sākuma ar Japānu tika veikts vērā ņemams darbs pie netarifa pasākumiem, kas ļāva sasniegt konkrētus rezultātus sarunu laikā, piemēram, attiecībā uz alkoholisko dzērienu vairumtirdzniecības licencēšanu (sal. ar II sadaļu). Turklāt 2015. gada decembrī tika noslēgtas sarunas par BTN ar Vjetnamu. Saskaņā ar parasto kārtību BTN tekstam tiks veikta juridiskā pārbaude, un pirms iesniegšanas Padomei un Eiropas Parlamentam ratifikācijai tas tiks tulkots visās ES oficiālajās valodās. Šajā periodā Komisija jau cieši sadarbojas ar Vjetnamu, lai identificētu tiesību aktus, kas pusēm jāpieņem vai jāgroza, lai tos saskaņotu ar jauno BTN. Paredzams, ka šajā procesā tiks likvidēti ilgstoši ar piekļuvi tirgum saistīti šķēršļi, tādējādi, stājoties spēkā BTN, varētu gūt drīzus rezultātus. (Komisijas tīmekļa vietnē sal. ar dokumentu " overview of potentially trade-restrictive measures December 2015 "). 2014. gada 17. jūlijā arī tika noslēgtas sarunas starp ES un Ekvadoru par pievienošanās protokolu ES un Kolumbijas/Peru BTN, un tagad pusēm ir jāveic parakstīšana un ratifikācija. Tāpat 2014. gada 26. septembrī tika noslēgtas sarunas par ES un Kanādas BTN (CETA), 2014. gada 17. oktobrī — par ES un Singapūras BTN. 2.Spēkā esošo BTN īstenošana un izpilde Kā uzsvērts Komisijas paziņojumā “Tirdzniecība visiem”, lai nodrošinātu, ka pēc BTN stāšanās spēkā tiktu īstenota paredzētā tirgus atvēršana un darījumdarbības iespējas uz vietas, ir būtiski nodrošināt BTN pilnīgu īstenošanu. Pašlaik tas galvenokārt tiek panākts ar tirgus piekļuves stratēģijas (TPS) starpniecību (sal. ar C sadaļu), izmantojot specializētās struktūras, kas izveidotas saskaņā ar BTN (piemēram, specializētas tirdzniecības komitejas, kuras sniedz iespēju agrīnā stadijā apmainīties ar informāciju un diplomātiskā ceļā risināt ar tirgus šķēršļiem saistītās problēmas, un kā pēdējo līdzekli — specializētus strīdu izšķiršanas mehānismus), kā arī vispārējās struktūras, piemēram, PTO komitejas vai PTO strīdu izšķiršanas procesu, ja tās ir piemērotākas. ES BTN ar Dienvidkoreju, kas tiek piemērots kopš 2011. gada 1. jūlija, apliecina, cik nozīmīga ir efektīva uzraudzība iespējami pilnīgas BTN īstenošanas nodrošināšanā. Tādējādi šajā pārskata periodā bija iespējams atrisināt vairākus jautājumus, kas saistīti ar BTN īstenošanu un piekļuvi tirgum. Piemēram, finanšu pakalpojumu jomā pēc nepārtraukta ES spiediena un atbilstoši Korejas BTN saistībām 2015. gada jūnijā tika ieviesta jauna sistēma, kas ļauj ES finanšu iestādēm nosūtīt datus uz ārvalstīm un izmantot ārpakalpojumus attiecībā uz IT iekārtām, ievērojami atvieglojot to darbību Korejā. Turklāt attiecībā uz bioloģisko pārtiku 2015. gada februārī stājās spēkā līdzvērtības pieeja, kuras izstrāde tika pabeigta 2014. gada rudenī, un kopš tā laika pieeja tiek veiksmīgi īstenota. Autobūves jomā pēc ES intervences Korejas iestādes kopš 2015. gada vasaras pieņem transportlīdzekļus, kuriem apstiprināta atbilstība standartam “Euro VI”, bez pārmērīgiem papildu informācijas pieprasījumiem. Tomēr šajā jomā ir saglabājušās problēmas, kas saistītas ar piekļuvi tirgum, un joprojām ir svarīga pastāvīga un cieša uzraudzība.