(3)2020. gada 11. martā Pasaules Veselības organizācija oficiāli pasludināja Covid-19 uzliesmojumu par pasaules mēroga pandēmiju. Tā ir nopietna sabiedrības veselības ārkārtas situācija, kas skar iedzīvotājus, sabiedrību kopumā un ekonomiku. Tā pakļauj valstu veselības sistēmas smagai spriedzei, rada traucējumus globālajās piegādes ķēdēs, nestabilitāti finanšu tirgos un patērētāju pieprasījuma satricinājumus un negatīvi ietekmē dažādas nozares. Pandēmija apdraud iedzīvotāju darbvietas, viņu ienākumus un uzņēmumu darbību. Tā ir izraisījusi milzīgu ekonomikas satricinājumu, kam jau ir nopietnas sekas Eiropas Savienībā. Komisija 2020. gada 13. martā pieņēma paziņojumu, kurā aicināja koordinēt rīcību, reaģējot uz krīzi ekonomikā, un iesaistīt visus dalībniekus valstu un Savienības līmenī.

(4)Vairākas dalībvalstis ir izsludinājušas ārkārtas stāvokli vai ieviesušas ārkārtas pasākumus. Ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt stingri samērīgiem, nepieciešamiem, ar ierobežotu ilgumu un saskaņā ar Eiropas un starptautiskajiem standartiem. Turklāt uz tiem būtu jāattiecina demokrātiskā pārraudzība un iespēja tos neatkarīgi pārskatīt tiesā.

(5)Komisija 2020. gada 20. martā pieņēma paziņojumu par Stabilitātes un izaugsmes pakta vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšanu. Šī klauzula, kuru veido Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punkts, 6. panta 3. punkts, 9. panta 1. punkts un 10. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punkts un 5. panta 2. punkts, atvieglo budžeta politikas koordināciju nopietnas ekonomikas lejupslīdes laikā. Komisija savā paziņojumā pauda Padomei viedokli, ka pašreizējos apstākļos, ņemot vērā paredzamo nopietno ekonomikas lejupslīdi Covid-19 uzliesmojuma dēļ, ir pieļaujams iedarbināt šo klauzulu. Dalībvalstu finanšu ministri 2020. gada 23. martā piekrita Komisijas novērtējumam. Vispārējās izņēmuma klauzulas iedarbināšana ļauj uz laiku atkāpties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ja tas neapdraud fiskālo stabilitāti vidējā termiņā. Attiecībā uz korektīvo daļu Padome uz Komisijas ieteikuma pamata var arī nolemt pieņemt pārskatītu fiskālo trajektoriju Vispārējā izņēmuma klauzula neaptur Stabilitātes un izaugsmes pakta procedūras. Tā ļauj dalībvalstīm atkāpties no budžeta prasībām, kas būtu piemērojamas parastā situācijā, vienlaikus ļaujot Komisijai un Padomei veikt vajadzīgos politikas koordinācijas pasākumus saskaņā ar paktu.

(6)Ir jāturpina rīcība, lai ierobežotu un kontrolētu pandēmijas izplatīšanos, stiprinātu valstu veselības sistēmu noturību, mazinātu sociālekonomiskās sekas, izmantojot atbalsta pasākumus uzņēmumiem un mājsaimniecībām, un nodrošinātu atbilstošus veselības un drošības apstākļus darbavietās ar mērķi atsākt saimniecisko darbību. Savienībai būtu pilnībā jāizmanto dažādi tās rīcībā esošie instrumenti, lai atbalstītu dalībvalstu centienus minētajās jomās. Vienlaikus dalībvalstīm un Savienībai būtu jāsadarbojas, sagatavojot pasākumus, kas vajadzīgi, lai atjaunotu mūsu sabiedrības un ekonomikas normālu darbību un ilgtspējīgu izaugsmi, citstarp integrējot zaļo pārkārtošanos un digitālo pārveidi un mācoties no krīzes laikā gūtās pieredzes.

(7)Covid-19 krīze ir apliecinājusi, ka vienotais tirgus ir pietiekami elastīgs, lai spētu pielāgoties ārkārtas situācijām. Tomēr, lai nodrošinātu ātru un vienmērīgu pāreju uz ekonomikas atlabšanas posmu un preču, pakalpojumu un darba ņēmēju brīvu apriti, iespēju robežās ir jāatceļ – tiklīdz tie vairs nav nepieciešami – steidzamie ārkārtas pasākumi, kas kavē vienotā tirgus darbību. Pašreizējā krīze rāda, ka veselības nozarē ir vajadzīgi gatavības krīzei plāni, kas jo īpaši ietver uzlabotas iepirkuma stratēģijas, diversificētas piegādes ķēdes un būtiskāko materiālu stratēģiskās rezerves. Tie ir galvenie elementi plašāku krīzes gatavības plānu izstrādei.

(8)Savienības likumdevējs jau ir grozījis attiecīgos tiesiskos regulējumus, lai ļautu dalībvalstīm mobilizēt visus neizmantotos līdzekļus no Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nolūkā novērst Covid-19 pandēmijas ārkārtējās sekas. Šie grozījumi nodrošinās papildu elastīgumu, kā arī vienkāršotas un racionalizētas procedūras. Lai mazinātu spiedienu uz naudas plūsmu, dalībvalstis arī drīkst 2020.–2021. grāmatvedības gadā izmantot 100 % līdzfinansējuma likmi no Savienības budžeta. Kipra tiek mudināta pilnībā izmantot šīs iespējas, lai palīdzētu problēmu visvairāk skartajām personām un nozarēm.

(9)Paredzams, ka pandēmijas sociālekonomiskās sekas valstī izpaudīsies nevienādi, jo pastāv atšķirīgi specializācijas modeļi; sevišķi tas attiecas uz vietām, kuras lielā mērā paļaujas uz tūrismu un plašākā nozīmē – uz uzņēmējdarbību, kurā pastāv tieša saskare ar klientiem. Tas rada risku, ka Kiprā palielināsies teritoriālās atšķirības. To papildina risks, ka uz laiku izirs konverģences process starp dalībvalstīm, tāpēc pašreizējā situācijā ir vajadzīga politiska atbildes reakcija.

(10)Kipra savu 2020. gada valsts reformu programmu un 2020. gada stabilitātes programmu iesniedza 2020. gada 7. maijā. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās izvērtētas vienlaikus.

(11)Kipra šobrīd ir Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā, un tai piemēro noteikumu par parādu.

(12)Valdība savā 2020. gada stabilitātes programmā plāno nominālās bilances pasliktināšanos no pārpalikuma, kas bija 1,7 % no IKP 2019. gadā, līdz deficītam 4,3 % apmērā no IKP 2020. gadā. Paredzams, ka deficīts 2021. gadā samazināsies līdz 0,4 % no IKP. Pēc tam, kad vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2019. gadā samazinājās līdz aptuveni 95,5 % no IKP, 2020. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka 2020. gadā tā palielināsies līdz 116,8 %. Makroekonomikas un fiskālo perspektīvu ietekmē liela nenoteiktība Covid-19 pandēmijas dēļ. Turklāt budžeta prognožu pamatā ir valstij specifiski riski, proti, konkrētas iespējamās saistības un potenciālās valsts slimnīcu finansēšanas vajadzības valsts veselības apdrošināšanas sistēmas īstenošanas pirmajos gados.

(13)Reaģējot uz Covid-19 pandēmiju un īstenojot saskaņotu Savienības pieeju, Kipra ir noteikusi budžeta pasākumus, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas kapacitāti, ierobežotu pandēmiju un sniegtu atbalstu vissmagāk skartajiem iedzīvotājiem un nozarēm. Saskaņā ar 2020. gada stabilitātes programmu minētie budžeta pasākumi sasniedz 4,4 % no IKP. Pasākumi ietver veselības aprūpes pakalpojumu stiprināšanu ar papildu budžetu līdz 0,5 % no IKP, subsidētas algas darba ņēmēju paturēšanai uzņēmumā uzņēmējdarbības pārtraukšanas gadījumā (2,7 % no IKP) un ienākumu atbalstu mazajiem uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām (0,3 % no IKP). Turklāt Kipra ir paziņojusi par pasākumiem, kuri, lai gan bez tiešas ietekmes uz budžetu, palīdzēs nodrošināt uzņēmumu likviditāti, kā, piemēram, PVN maksājuma atlikšana uz diviem mēnešiem. Kopumā Kipras veiktie pasākumi atbilst pamatnostādnēm, kas izklāstītas Komisijas paziņojumā par koordinētu ekonomisko reakciju uz Covid-19 uzliesmojumu. Minēto pasākumu pilnīga īstenošana, kam sekotu fiskālās politikas pārorientēšana uz piesardzīga vidēja termiņa fiskālā stāvokļa sasniegšanu, kad to ļaus ekonomikas apstākļi, palīdzēs saglabāt fiskālo stabilitāti vidējā termiņā.

(14)Pamatojoties uz Komisijas 2020. gada pavasara prognozi ar nemainīgas politikas pieņēmumu, Kipras vispārējās valdības bilance tiek prognozēta -7 % apmērā no IKP 2020. gadā un -1,8 % apmērā no IKP 2021. gadā. Tiek prognozēts, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2020. gadā sasniegs 115,7 %, bet 2021. gadā – 105 %.

(15)Komisija 2020. gada 20. maijā nāca klajā ar ziņojumu, kas sagatavots saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, jo Kipra 2019. gadā nebija izpildījusi noteikumu par parādu un 2020. gadā plāno pārkāpt deficīta robežvērtību, kas ir 3 % no IKP. Kopumā analīze liecina, ka Līgumā un Regulā (EK) Nr. 1467/1997 noteiktais parāda kritērijs ir izpildīts, savukārt deficīta kritērijs nav izpildīts.

(16)Kipra reaģēja uz Covid-19 uzliesmojumu ar virkni pasākumu krīzes ekonomiskās ietekmes mazināšanai. Valdība 2020. gada 15. martā nāca klajā ar finansiālā atbalsta programmu, kuras mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību un nodrošināt uzņēmumu un darba devēju ekonomisko izdzīvošanu. Programmā paredzēti 100 miljoni EUR finansiālam atbalstam veselības aprūpes nozarē pandēmijas apkarošanai, tostarp papildu medicīnas, aprūpes un atbalsta personāla pieņemšanai darbā, kā arī aprīkojumam un infrastruktūrai. Tajā ir izklāstīta virkne pasākumu, kas atbalstītu uzņēmumus, uzlabojot likviditāti, piemēram, atbalsta shēmas uzņēmumiem un pašnodarbinātām personām un PVN maksājumu pagaidu apturēšana uzņēmumiem. Pasākumu kopums ietver arī īpašu atbalstu 11 miljonu EUR apmērā, kas palīdzēs atgūties tūrisma nozarei.

(17)Covid-19 krīze liecina par nepieciešamību virzīt investīcijas tā, lai uzlabotu un modernizētu sabiedrības veselības aprūpi, atjaunotu tās spējas un īstenotu veselības aprūpes reformu. Jaunā veselības aprūpes sistēma nodrošina labāku piekļuvi primārās aprūpes pakalpojumiem, atbilstošiem norādījumiem un ārstēšanai, pamatojoties uz klīniskajiem protokoliem. Tā paredz arī vispārējas tiesības uz cenas ziņā pieejamiem veselības aprūpes pakalpojumiem saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu. Kiprai ir izstrādāts ārkārtas plāns rīcībai pandēmijas situācijā, un tā ir piešķīrusi papildu resursus infekcijas izplatīšanās novēršanai un tās ietekmes pārvaldībai. Vidējā termiņā Kiprai ir jāvirza investīcijas tā, lai palielinātu veselības aprūpes sistēmas efektivitāti, pieejamību un vispārējo noturību. Papildu resursi veselības aprūpes sistēmai novērsīs turpmāku medicīniskā personāla, kritiski svarīgu medicīnas preču un infrastruktūras trūkumu. Lai nodrošinātu piekļuvi veselības aprūpei un vispārēju segumu, būtiska nozīme ir veselības aprūpes reformas raitai īstenošanai saskaņā ar plānu. Digitāli veselības aizsardzības risinājumi un jaunas lietojumprogrammas palīdzētu veicināt e-veselības pakalpojumu ieviešanu un uzlabot telekonsultācijas un brīdināšanas mehānismus. Ļoti svarīga ir politika, kas uzlabo slimnīcu kapacitāti, veselības aprūpes darbinieku darba apstākļus un nodrošina individuālo aizsardzības līdzekļu izmantošanu, testēšanu, zāles un medicīniskās ierīces. Ņemot vērā demogrāfiskās pārmaiņas, būtiska nozīme ir ilgtermiņa aprūpes integrācijai ar primāro un ambulatoro aprūpi, kā arī atbalstam visneaizsargātākajiem, tostarp cilvēkiem ar invaliditāti.

(18)Pēc noturīgām pozitīvām tendencēm darba tirgū pēdējos gados Kipra veselības krīzes dēļ tagad saskarsies ar problēmām nodarbinātības līmeņa ziņā. Nepieciešami turpmāki centieni, lai mazinātu krīzes sociālekonomisko ietekmi. Kipra jau ir pieņēmusi ārkārtas pasākumus, tostarp īstermiņa darbalaika režīmu un bezdarbnieka pabalstu attiecināšanu uz pašnodarbinātām personām. Svarīgi būs saglabāt nodarbinātību un nodrošināt izziņoto pasākumu īstenošanu, rūpīgi konsultējoties ar sociālajiem partneriem. Ļoti svarīgi būs stiprināt valsts nodarbinātības dienestu spējas ar pastāvīgiem darbiniekiem, sevišķi nodrošinot to nodarbinātības konsultantu pakalpojumu nepārtrauktību, kuru pagaidu līgumiem termiņš beidzas 2020. gada otrajā pusē. Tādējādi tiks novērsta turpmāka spriedze šajos dienestos un tiks sniegts efektīvs atbalsts nesenajiem bezdarbniekiem un citām neaizsargātām grupām, piemēram, jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu, ilgtermiņa bezdarbniekiem un personām ar invaliditāti. Papildu uzmanība īpaši jāpievērš tam, lai atbalstītu pāreju no skolas uz darba dzīvi un informētu jauniešus, jo nesenie absolventi var saskarties ar papildu grūtībām darba atrašanā.

(19)Covid-19 uzliesmojums prasa atbilstošus pasākumus, kas mazinātu sociālo ietekmi, noturētu mājsaimniecību ienākumu līmeni un nodrošinātu ātru ekonomikas atveseļošanos. Saskaņā ar Komisijas prognozi paredzams, ka bezdarbs 2020. gadā pieaugs līdz 8,6 %, bet 2021. gadā samazināsies līdz 7,5 %. Domājams, ārējais pieprasījums pēc pakalpojumiem ievērojami samazināsies, jo paredzams, ka krīze īpaši smagi skars tūrisma nozari. Būtu jānodrošina pienācīga ienākumu kompensācija visiem skartajiem darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, ieskaitot tos, kuriem nav piekļuves sociālajai aizsardzībai. Sociālās aizsardzības shēmām ir jāaizsargā nodarbinātie, pašnodarbinātie un bezdarbnieki. Būtu jānostiprina vispārējā sociālās aizsardzības sistēma, lai novērstu nabadzības un nevienlīdzības pieaugumu, it sevišķi vēršoties pie visneaizsargātākajiem, kā bērniem, ekonomiski neaktīvām personām, nedeklarētiem darba ņēmējiem un personām ar migrantu izcelsmi.

(20)Ļoti svarīgi ir veicināt elastīgu darba režīmu, iesaistot sociālos partnerus, īpaši tāldarba veidā. Īstermiņā tas atbalstīs darba ņēmējus, kuriem ir neparedzēti jāaprūpē bērni un citi apgādājamie, savukārt ilgtermiņā veicinās to sieviešu atgriešanos darba tirgū, kuras ir neaktīvas aprūpes pienākumu dēļ. Tā kā vecāka gadagājuma cilvēkiem un cilvēkiem ar hroniskām slimībām smagas slimības risks vīrusa dēļ ir palielinājies, investīcijas kvalitatīvos ilgtermiņa aprūpes pakalpojumos ir ļoti svarīgas, lai nodrošinātu to nepārtrauktu sniegšanu un efektivitāti īstermiņā un vidējā termiņā.

(21)Šajā krīzes situācijā ir būtiski uzlabot izglītības un apmācības kvalitāti, efektivitāti un atbilstību darba tirgus prasībām, lai nodrošinātu ātru darba tirgus atveseļošanos. Cilvēku nodrošināšana ar vajadzīgajām prasmēm ir vēl jo svarīgāka laikā, kad arvien lielākam skaitam ir risks zaudēt darbu un pēc tam jābūt gataviem pārejai uz citu darbu. Mobilitātes ierobežojumi padarīja uzskatāmākas problēmas saistībā ar digitālo prasmju zemo līmeni Kiprā. Tas apgrūtina tādas tiešsaistes darbības kā tāldarbs, tālmācība un e-veselības pakalpojumu izmantošana. No kvalitatīvas digitālās izglītības un tālmācības viedokļa ļoti svarīga ir vienlīdzīga piekļuve IT infrastruktūrai un internetam (ieskaitot nelabvēlīgā situācijā esošus izglītojamos), kā arī labi apmācīti skolotāji. Lai tiktu galā ar zemajiem vispārējiem izglītības un apmācības rezultātiem un uzlabotu prasmes plašākā nozīmē, ir būtiski turpināt izglītības reformu, vienlaikus ieguldot digitālās mācīšanās, mācīšanās darbavietā un māceklības apmācības risinājumos, kā arī skolotāju un pasniedzēju prasmēs efektīvi izmantot IT rīkus. Būtu jāmeklē risinājums nepietiekamām pamatprasmēm, kā arī jāpalielina līdzdalība pieaugušo izglītībā. Lai paātrinātu pieteikšanos, pārkvalificēšanās programmas iespēju robežās varētu izstrādāt lietošanai tiešsaistē, bet pēc pandēmijas ierobežošanas tajās pēc nepieciešamības iekļaut klātienes nodarbības.

(22)Gan krīzes laikā, gan pēc tās ir un būs vajadzīgi ievērojami līdzekļi uzņēmumu atbalstam. Lai uzņēmumi varētu turpināt strādāt, bet darbinieki – saņemt algas, ir būtiski nodrošināt pienācīgu piekļuvi finansējumam un likviditātei, īpaši mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) gadījumā. Izstrādājot un īstenojot šos pasākumus, ir jāņem vērā banku nozares noturība. Kipra ir ieviesusi īpašu mazo uzņēmumu atbalsta shēmu, kas subsidē algu maksājumus uzņēmumiem, kuros ir ne vairāk kā pieci darbinieki. Turklāt tūlītējais spiediens tiks mazināts, apturot palielinātās iemaksas valsts veselības aprūpes sistēmā un atliekot nodokļu (piemēram, PVN) maksājumus. Liela nozīme ir ātrai administratīvai koordinācijai, praktiskam atbalstam un efektīvai saziņai par MVU pieejamo palīdzību sadarbībā ar MVU atbalsta struktūrām un uzņēmējdarbības organizācijām. Arī tas, ka valsts iestādes ātrāk veic savus līgumsaistību maksājumus, var palīdzēt uzlabot MVU naudas plūsmu. Jaundibinātiem jaunuzņēmumiem un augošiem uzņēmumiem var būt vajadzīgs īpašs atbalsts, piemēram, kā valsts struktūru daļas pašu kapitālā un stimuli riska kapitāla fondiem palielināt ieguldījumus šajos uzņēmumos. Joprojām ir svarīgi īstenot kapitāla atbalsta pasākumus, kas sagatavoti pirms krīzes (Kipras Enerģētikas fonds, kolektīvo investīciju kapitāla fonds).