Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Ietekmes uz patērētājiem uzraudzība vienotajā tirgū - “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem otrais izdevums {SEC(2009) 76} /* COM/2009/0025 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 28.1.2009 COM(2009) 25 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Ietekmes uz patērētājiem uzraudzība vienotajā tirgū “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem otrais izdevums {SEC(2009) 76} KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Ietekmes uz patērētājiem uzraudzība vienotajā tirgū“Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem otrais izdevums Kopsavilkums Šajā paziņojumā sniegti “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem otrā izdevuma rezultāti, un tas papildina Komisijas veikto plašāko tirgus uzraudzības procesu[1], sniedzot papildu informāciju par trūkumiem tirgu darbībā no patērētāju perspektīvas. “Rezultātu tablo” galvenais mērķis ir noteikt, kuras iekšējā tirgus daļas nedarbojas sekmīgi attiecībā uz patērētājiem. “Rezultātu tablo” galvenie konstatējumi ir šādi. - Patērētāji vairāk ir neapmierināti un viņiem ir vairāk problēmu ar pakalpojumu nevis preču tirgiem. Visvairāk problēmu no pētītajām nozarēm ir enerģētikas, transporta (autobusi un dzelzceļš)[2] un banku pakalpojumu nozarē. Visvājākie rādītāji saistībā ar piegādātāju maiņu ir enerģētikas nozarē, kas ir viena no nozarēm, kurā patērētāju neapmierinātība ir vislielākā un ir visvairāk sūdzību. Pēdējos divos gados tikai 7 % patērētāju mainījuši enerģijas piegādātāju, bet mazāk nekā divas trešdaļas patērētāju ir apmierināti ar esošo piegādātāju. Autobusu un dzelzceļa transports ir nozares, kurās patērētāji ir pauduši vislielāko neapmierinātību un par kuru darbību ir visvairāk sūdzību. Banku pakalpojumu nozarē pakalpojumu sniedzējus maina reti, un ir gūti salīdzināt banku piedāvājumus. Lielās atšķirības banku noteiktajās maksās par pakalpojumiem dalībvalstīs nav pamatojamas ar dažādiem izdevumu līmeņiem. No trim noteiktajām nozarēm patērētāji visvairāk tērē enerģētikas nozarē (5,7 % no mājsaimniecības budžeta), un enerģētikas nozarē patērētājiem vislielākie izdevumi ir par elektrību (2,1 %). Tāpēc elektrības mazumtirdzniecības tirgus ir mērķa nozare dziļākai tirgus analīzei, lai sīkāk novērtētu patērētāju problēmas. - Tirgos, kuros pakalpojuma sniedzējus maina biežāk, piemēram, auto apdrošināšanas, interneta un mobilo sakaru pakalpojumi, nav gaidāms, ka patērētāji ziņos par cenu pieaugumu. Pakalpojumu sniedzēju mainīšanas procesa atvieglošana jānosaka par politikas prioritāti vissvarīgāko mazumtirdzniecības pakalpojumu jomā. - Laikā, kad iepirkšanās tiešsaistē kļūst arvien populārāka, pārrobežu e-komercija neattīstās tik strauji, kā vietējā mērogā, jo pārrobežu tiešsaistes tirdzniecība sastopas ar šķēršļiem. Ziņojumā par e-komerciju, kas publicēts reizē ar šo “Rezultātu tablo”, sīki aprakstīts pašreizējais stāvoklis ES e-komercijas jomā. 2009. gada ziņojumā par mazumtirdzniecības tirgiem tiks ietverta nodaļa par tiešsaistes mazumtirdzniecību, kurā tiks uzskaitītas dažādas iniciatīvas, kas vērstas uz ģeogrāfisku tirgus segmentāciju tiešsaistē un aprakstīti šķēršļi, ar ko sastopas patērētāji, iepērkoties tiešsaistē ārpus savas valsts robežām, un to risināšanai paredzētie pasākumi. - Lai tirgi labi darbotos, ļoti svarīga ir efektīva normatīvo aktu izpilde un tiesiskā aizsardzība. Pieredze liecina, ka starp dalībvalstīm ir lielas atšķirības un ir plašas iespējas uzlabot izpildes un tiesiskās aizsardzības mehānismus. Komisija risinās šos jautājumus, izstrādājot paziņojumu par normatīvo aktu izpildi un turpmākiem pasākumiem saistībā ar Zaļo grāmatu par patērētāju kolektīvo tiesisko aizsardzību. - Ir vajadzīgi kvalitatīvi papildu dati, lai izveidotu uzticamu faktu bāzi par patērētāju jautājumiem. Komisija turpinās izstrādāt metodes, lai vāktu datus par salīdzināmu un reprezentatīvu preču un pakalpojumu vidējām cenām. Komisija arī izstrādās saskaņotas metodes patērētāju sūdzību klasificēšanai. Pašlaik pieejamie fakti par patērētāju sūdzībām, cenām, patērētāju apmierinātību, pakalpojumu sniedzēju maiņu un par drošumu nav pietiekami, lai izdarītu noteiktus secinājumus, taču var novērot šādas tendences. Dati par patērētāju apmierinātību liecina, ka patērētāju neapmierinātība ar pakalpojumu tirgiem ir lielāka, nekā ar preču tirgiem. Pakalpojumi ir saistīti ar sarežģītākām līgumattiecībām un attiecībām ar patērētājiem, un ar mainīgu patērētāju vidi pēc tirgu liberalizēšanas. Visneapmierinātākie ir patērētāji, kuri izmanto autobusu un dzelzceļa transporta pakalpojumus, un viņi arī visvairāk saskaras ar problēmām. Mazāk nekā puse patērētāju ir apmierināti ar minētajiem pakalpojumiem, un apmēram viena ceturtā daļa saskaras ar problēmām. Arī fiksētās telefonijas, pasta pakalpojumu un enerģētikas jomā (elektroenerģijas un gāzes piegāde) vispārējais apmierinātības līmenis ir zems. Galvenie neapmierinātības iemesli šajos tirgos ir cenu līmenis, tas, cik pievilcīgs ir attiecīgais komercpiedāvājums, cik viegli ir iepirkties un cik daudz tiek domāts par klientu. Pieejamie dati par sūdzībām , neskatoties uz salīdzināmības problēmām, liecina arī par to, ka ļoti daudz sūdzību ir pakalpojumu tirgos, it īpaši transporta , komunikāciju ( telekomunikāciju un pasta pakalpojumu ), un tajā grupā, kas ietver banku pakalpojumus un apdrošināšanu . Par pakalpojumu sniedzēju maiņu pieejamie fakti liecina, ka īpaši daudz problēmu ir banku pakalpojumu (banku konti) un enerģētikas (elektroenerģijas un gāzes piegāde) jomā saistībā ar piedāvājumu salīdzināmību, to, cik viegli ir mainīt pakalpojumu sniedzējus un faktiski notiekošo pakalpojumu sniedzēju maiņu. Tikai 9 % norēķinu kontu lietotāju mainījuši bankas, 7 % patērētāju mainījuši gāzes piegādātāju un 8 % — elektroenerģijas piegādātāju. Šie rādītāji nav augsti, salīdzinot ar 25 % patērētāju, kuri mainījuši auto apdrošinātāju. Pieejamie dati par cenām nav pietiekami, lai nodrošinātu pienācīgu iekšējā tirgus uzraudzību. Daudzi no pašlaik pieejamajiem datiem ir eksperimentāli, tomēr pieejamo cenu pagaidu analīze dažādās valstīs uzrāda neizskaidrojamas atšķirības vairākām precēm un pakalpojumiem: banku pakalpojumu maksām, dažiem augsto tehnoloģiju ražojumiem (DVD atskaņotājiem un CD matricēm), dažiem pārtikas produktiem (kafijai, dabīgajam jogurtam, olīveļļai, saldējumam, apelsīnu sulai, melnajai tējai, ievārījumam, tunča konserviem), veļas pulverim un platjoslas pieslēgumam. Pārrobežu mazumtirdzniecība ir apstājusies. Kopš 2006. gada nav palielinājusies to patērētāju proporcija, kuri iepērkas ārpus savas valsts robežām, un ir samazinājusies to mazumtirgotāju proporcija, kuri veic pārrobežu tirdzniecību. Tomēr 25 % patērētāju pēdējos 12 mēnešos ir iepirkušies ārpus savas valsts robežām, savukārt nākošgad to paredz darīt 33 %. Ja ES ieviestu saskaņotus noteikumus patērētāju jautājumos, 49 % mazumtirgotāju būtu ieinteresēti iesaistīties pārrobežu tirdzniecībā. Tas būtu ievērojams uzlabojums, salīdzinot ar 20 % mazumtirgotāju, kuri to dara pašlaik. Iepirkšanās tiešsaistē kļūst arvien populārāka, taču pārrobežu e-komercija neattīstās tik ātri, kā tas notiek vietējā mērogā. To patērētāju procentuālā daļa, kuri uzskata, ka spēkā esošie pasākumi viņus atbilstoši aizsargā , dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras. 2008. gadā puse eiropiešu ir pārliecināti, ka spēkā esošie pasākumi labi aizsargā patērētājus. Turklāt pētījumu dati liecina, ka patērētāji saskaras ar grūtībām, mēģinot atrisināt kādu problēmu vai vēršoties pēc tiesiskās aizsardzības . Aptuveni puse Eiropas patērētāju, kuri ir iesnieguši sūdzību, nav bijuši apmierināti ar veidu, kādā viņu sūdzība izskatīta. Tikai četri no desmit patērētājiem uzskata, ka ir viegli risināt strīdus ar tirgotājiem un piegādātājiem, izmantojot alternatīvu strīdu izšķiršanu, un tikai trīs no desmit uzskata, ka ir viegli risināt strīdus tiesās. Šie rādītāji ir mazliet zemāki, nekā tie bija 2006. gadā. 1. Ievads 1. Komisija 2008. gada 29. janvārī pieņēma paziņojumu “Ietekmes uz patērētājiem uzraudzība vienotajā tirgū — “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem”[3] un pavaddokumentu, Komisijas dienestu darba dokumentu[4], “Rezultātu tablo” pirmo izdevumu. Iniciatīva uzraudzīt iekšējā tirgus darbību patērētāju labā ir rezultāts Vienotā tirgus pārskatam[5], kurā aicināja atjaunot saikni ar ES pilsoņiem, nodrošināt, lai politikas nostādnēs vairāk tiktu ņemti vērā jautājumi, kas satrauc pilsoņus, un lai, izstrādājot politiku, balstītos uz faktiem un uz labāku izpratni par reālo ietekmi uz patērētājiem. 2. Konkurētspējas Padome 2008. gada 25. februāra secinājumos par Vienotā tirgus pārskatu, ko 2008. gada 13.-14. marta secinājumos apstiprināja Eiropadome, atbalstīja Komisijas apņemšanos kopā ar dalībvalstīm izstrādāt “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem un jaunus datus par patēriņa cenām. 3. Eiropas Parlaments 2008. gada 18. novembrī pieņēma ziņojumu, ar kuru apstiprināja metodes un rādītājus un aicināja vākt papildu faktus par patērētāju iespēju palielināšanu, piemēram, izglītotība par patērētāju tiesībām un pieredze šajā jomā. Ziņojumā arī uzsvēra to, cik svarīgi ir cieši sadarboties ar dalībvalstīm un paziņot rezultātus plašākai sabiedrībai. 2. Ietekmes uz patērētājiem uzraudzība 4. Saistībā ar Vienotā tirgus pārskatu Komisija uzsāka plašāku tirgus uzraudzības procesu, kura mērķis ir sistemātiska tirgu uzraudzība, ko īsteno divos posmos. Datu trūkuma dēļ tikai daļēji ir ietverta patērētāju dimensija, tādēļ “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem var palīdzēt labāk integrēt patērētāju dimensiju tirgus uzraudzībā, sniedzot atbilstošākus datus. Pašlaik Komisija ir uzsākusi veikt padziļinātu analīzi četrās nozarēs: pārtikas piegādes ķēde, mazumtirdzniecības nozare, elektropreces un farmācijas nozares. 5. “Rezultātu tablo” tika izstrādāts, lai uzraudzītu tirgus no patērētāju perspektīvas divos posmos: skrīninga un analīzes posmā. “Rezultātu tablo” izstrādāja arī tādēļ, lai izveidotu bagātīgu salīdzināmu datu avotu par konkurenci, patērētājiem un citām jomām, kuru varētu izmantot valstu politikas veidotāji un kas tiem palīdzētu noteikt tirgus jomas, kuras valstī darbojas vāji. 6. “Rezultātu tablo” pirmajā daļā tiek uzraudzīta tirgu darbība visā ekonomikā, izmantojot piecus galvenos rādītājus. Tādējādi varētu noteikt, kurās nozarēs ir vislielākais risks, ka darbība būs vāja, ietekmējot ekonomiskos un sociālos rezultātus patērētājiem. Otrajā daļā iepazīstina ar rādītājiem, lai reģistrētu sasniegto mazumtirdzniecības tirgus integrācijā. “Rezultātu tablo” trešajā daļā sniegti dati, ko izmanto, veicot dažādu valstu patērētāju vides salīdzinošo novērtēšanu. 7. Tirgus uzraudzību īsteno arī no patērētāju perspektīvas valstu līmenī. Dānijā publicēts ikgadējs pārskats par patērētāju apstākļiem 57 tirgos, kuri ir novērtēti attiecībā cits pret citu. Pārskatā ietverti tādi jautājumi kā uzticēšanās, pārredzamība un sūdzību nosacījumi. Pamatojoties uz šo metodi, Norvēģija ir izstrādājusi līdzīgu pārskatu par patērētāju apmierinātību un Apvienotā Karaliste — apsekojumu par stāvokli patērētāju jautājumos. Francijā, Apvienotajā Karalistē un Portugālē ir izstrādātas visaptverošas sūdzību sistēmas politikas veidošanai, un vairākās dalībvalstīs (piemēram, Itālijā un Beļģijā) ir izstrādāti cenu novērojumi. 8. “Rezultātu tablo” pirmajā izdevumā ietvēra ierobežotus datus, kas tajā laikā bija pieejami, bet tie tikai ilustrēja to, kāds būs “Rezultātu tablo”. Šā pirmā izdevuma galvenais konstatējums bija tas, ka galvenokārt trūkst būtisko, salīdzināmo datu par visu ES, lai novērtētu, vai iekšējais tirgus darbojas patērētāju interesēs. 9. Ziņojumā par e-komerciju , kas pievienots šim “Rezultātu tablo”, ir minēti sākotnējie konstatējumi par tendencēm pārrobežu e-komercijas jomā. Komisija 2009. gada pirmajā semestrī novērtēs problēmas, ar kurām saskaras patērētāji, kuras rodas mazumtirdzniecības finanšu pakalpojumu nepārredzamības dēļ. 10. Komisija 2008. gadā sāka nopietni izstrādāt un apkopot datus un faktus par patērētāju jautājumiem, veicot apsekojumus un pētījumus un sadarbojoties ar ieinteresētajām personām dalībvalstīs: valstu statistikas birojiem, patērētāju politikas veidotājiem, izpildes iestādēm un patērētāju organizācijām. Īpašu uzmanību pievērsa datu kvalitātes nodrošināšanai. “Rezultātu tablo” otrajā izdevumā ir vairāk datu par rādītājiem, tomēr vairākās jomās (piemēram, cenas, sūdzības, izpilde) darbs vēl nav pabeigts, — vēl nav pieejami dati par visiem patēriņa tirgiem, un reizēm tie ir apkopoti, izmantojot atšķirīgas tirgus definīcijas, — ir jāturpina rādītāju izstrāde un jāorganizē datu apkopošana, ņemot vērā valstu sistēmu atšķirības. Pašlaik dažas dalībvalstis neizmanto datus patēriņa tirgus uzraudzībai, un tām ir grūtības ar datu apkopošanu. Neskatoties uz šīm grūtībām, 2008. gadā veiktais darbs nodrošina stingrus pamatus turpmākai attīstībai. 3. “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem otrais izdevums 11. “Rezultātu tablo” otrais izdevums apstiprina uz faktiem balstītas pieejas vērtību, norādot, kuri tirgi, iespējams, darbojas, neievērojot patērētāju intereses. Tas arī pierāda, ka ir vajadzīgi pilnīgāki fakti, lai novērtētu visus galvenos patēriņa tirgus. 1. daļa. Patēriņa tirgu skrīnings 12. Izmantojot piecus rādītājus — sūdzības, cenas, apmierinātību, pakalpojumu sniedzēju maiņu un drošumu — var noteikt patēriņa tirgus, kuros ir risks, ka tie darbojas vāji. Nepietiek, ja kādu no šiem rādītājiem izmanto vienu pašu, lai izdarītu secinājumus par to, vai ir vajadzīga papildu analīze, jāņem vērā vairāki rādītāji. Turklāt, nosakot nozari, kurā vajadzīga papildu analīze, netiek apstiprināts, ka attiecīgais tirgus darbojas vāji. Patēriņa tirgu skrīnings papildina tirgus uzraudzības ietvaros veikto skrīningu. 13. Patērētāju sūdzības ir galvenais rādītājs, ka tirgi darbojas vāji, un to plaši izmanto valstu politikas veidotāji, lai ātri noteiktu problēmas. Visās dalībvalstīs valsts iestādes apkopo sūdzības, bet pašlaik dati par patērētāju sūdzībām nav saskaņoti un tos nevar izmantot, lai veiktu precīzu salīdzinājumu starp tirgiem vai valstīm. Komisija rīkoja sabiedrisku apspriešanu par saskaņotu metožu izstrādi patērētāju sūdzību klasificēšanai[6]. Ieinteresētās personas atbalstīja brīvprātīgu metodi, lai klasificētu trešām personām adresētas sūdzības un ziņotu par šādām sūdzībām (tādējādi izslēdzot sūdzības, ko sūta uzņēmumiem). Komisija sadarbojas ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai nodrošinātu pēc iespējas plašāku šo metožu pieņemšanu. 14. 23 dalībvalstu, Norvēģijas un Islandes iestādes iesniedza datus par patērētāju sūdzībām. Neskatoties uz atšķirīgo apkopošanu un klasificēšanu, apkopotos datus var salīdzināt. 1. diagrammā sniegtie dati nepārprotami ir ierobežoti, — atbildes būtiski atšķīrās pēc to pilnīguma, un apkopojuma pakāpe ir pārāk augsta, lai izšķirtu atsevišķus patēriņa tirgus. Tomēr šie dati norāda izteiktu vispārēju tendenci, ka patērētāji vairāk ziņo par problēmām pakalpojumu tirgū. 1. diagramma. Trešām personām adresētas patērētāju sūdzības — COICOP[7]. Galvenās rubrikas [pic] Avots: Dalībvalstis un EEZ iestādes. 15. Lai noteiktu tirgus, kuru darbība ir vāja, svarīga ir informācija par sūdzībām, taču tas, ka sūdzību nav, ne vienmēr nozīmē, ka nav problēmu. 2. diagrammā redzams, ka dažos tirgos patērētāju sūdzību ir ļoti maz, lai gan tie saskaras ar problēmām, piemēram, autobusu un dzelzceļa pakalpojumu tirgū un dažos pārtikas tirgos, piemēram augļu un dārzeņu tirgū. 2. diagramma. Patērētāji, kas ziņo par problēmām, ar kurām tie saskārušies, un iesnieguši pieprasījumus vai sūdzības, 19 preču un pakalpojumu tirgi [pic] Avots: IPSOS Patērētāju apmierinātības pētījumi, 2006. un 2008. gads. 16. Patērētājus visvairāk satrauc cenas , kas ir būtisks to labklājību ietekmējošs faktors. Nepamatota cenu diverģence var norādīt uz tirgus vāju darbību un fragmentāciju. Cenu atšķirības var atspoguļot izmaksu un dzīves līmeņa atšķirības, savukārt patērētāju preferences, nodokļi, iespējas tirgot produktus vai nespēja tos tirgot var liecināt arī par iekšējā tirgus fragmentāciju vai vāju darbību. 17. Dati par cenām ir pieejami tikai ierobežotam skaitam preču un pakalpojumu[8]. Novērotās cenu atšķirības dažādās valstīs nereti ir saistītas ar izdevumu līmeņa atšķirībām[9]. Tomēr ir daži produkti, kuriem novērotās cenu atšķirības nav saistītas ar izdevumu līmeni. Šādi produkti ir daži augsto tehnoloģiju ražojumi (DVD atskaņotāji un CD matrices), daži pārtikas produkti (kafija, dabīgais jogurts, olīveļļa, saldējums, apelsīnu sula, melnā tēja, ievārījums, tunča konservi), veļas pulveris, banku pakalpojumu maksas un platjoslas pieslēgums. Tomēr jāņem vērā, ka daži no šiem datiem par cenām ir pētniecības dati, ko apkopojis Eurostat un kuri šajā posmā uzskatāmi par eksperimentāliem datiem. 18. Pieejamie dati vēl nav pietiekami, lai nodrošinātu pienācīgu iekšējā tirgus uzraudzību. Ir nepieciešams palielināt uzraudzīto preču un pakalpojumu cenu skaitu un uzlabot datu kvalitāti, it īpaši datu par cenām salīdzināmību un tirgus reprezentativitāti. Piemēram, tikpat kā nav datu par profesionālajiem pakalpojumiem, lai gan vienā pētījumā[10], ko veikusi Komisija, vērojamas būtiskas cenu atšķirības dažādās valstīs. Pārredzami dati par cenām liecinās par to, ka tiek risināti jautājumi, kas ikdienā satrauc pilsoņus. Komisija sadarbosies ar valstu statistikas birojiem, lai turpmākajos gados apkopotu un publicētu ļoti daudzu produktu cenas visās dalībvalstīs. 19. Patērētāju apmierinātības līmenis atspoguļo to, kā patērētāji uztver izvēli, cenu un kvalitātes salīdzināmību, pārredzamību, uzticēšanos un uzticību. 3. diagrammā redzami dati par vispārējo apmierinātību ar 19 tirgiem, kas par pakalpojumiem apkopoti 2006. gadā un par precēm — 2008. gadā. Diagrammā redzams, ka vispārējā patērētāju apmierinātība ar pakalpojumu tirgiem mazinās vairāk, nekā ar preču tirgiem. Tas var atspoguļot sarežģītākas līgumattiecības un pakalpojumu sniegšanu, salīdzinot ar precēm, kuru vērtību var novērtēt pirms lēmuma pieņemšanas par pirkšanu. Vispārējo zemo apmierinātības līmeni ar autobusu un dzelzceļa pakalpojumiem ietekmē fakts, ka patērētāji saskaras ar daudzām problēmām un ir neapmierināti ar cenām, ar to, cik viegli ir iepirkties un cik daudz tiek domāts par klientu. Atšķirības dalībvalstīs ir daudz lielākas, nekā atšķirības tirgos. 3. diagramma. Vispārējā apmierinātība/neapmierinātība ar 19 pakalpojumu un preču tirgiem [pic] Avots: IPSOS Patērētāju apmierinātības pētījumi, 2006. un 2008. gads. 20. Turpmākajos “Rezultātu tablo” apmierinātības pētījumā ietvers arī visus galvenos patēriņa tirgus, lai nodrošinātu salīdzināmu novērtējumu (par to pašu gadu). 21. Būtiska konkurences dimensija tirgus ekonomikā ir iespēja mainīt pakalpojumu sniedzējus. Pakalpojumu sniedzēju maiņai ir labvēlīga ietekme, ja ar to saistītās izmaksas naudas, laika un ieguldīto pūļu ziņā ir pietiekoši zemas, salīdzinot ar pakalpojuma cenu. Turklāt patērētāji var izvēlēties vislabāko piedāvājumu tikai tad, ja viņi spēj saprast piedāvājumu nosacījumus un salīdzināt tos. 22. 4. diagrammā redzami rādītāji par pakalpojumu sniedzēju maiņu un iesniegtie dati par neto cenu izmaiņām izvēlētajos tirgos[11]. Pakalpojums, kuram patērētāji visbiežāk mainījuši pakalpojuma sniedzēju, ir civiltiesiskās atbildības auto apdrošināšana . Pēdējos divos gados ceturtā daļa no visiem polišu īpašniekiem ir mainījuši pakalpojuma sniedzēju. Pēc tam seko telekomunikāciju pakalpojumi: internets (22 %), mobilie tālruņi (19 %) un fiksēto tālruņu tīklu pakalpojumi (18 %). Pēdējos divos gados pakalpojumu sniedzējus ir mainījuši vidēji tikai 11 % mazumtirdzniecības banku pakalpojumu lietotāju. Vislabprātāk pakalpojumu sniedzējus vēlējās mainīt klienti, kuriem ir hipotekārie kredīti un ieguldījumu produkti (abās kategorijās 13 %), turpretī tikai 9 % klientu mainījuši esošos kontus un 10 % — ilgtermiņa kredīta nosacījumus. Enerģētikas nozarē pakalpojumu sniedzēji mainīti vismazāk: 7 % mainījuši gāzes piegādātāju un 8 % — elektroenerģijas piegādātāju. 4. diagramma. Tirgus mobilitāte un cenu attīstība pa pakalpojumu jomām [pic] Avots: Flash Eurobarometer pētījums Nr. 243 par patērētāju viedokli par pakalpojumu sniedzēju maiņu. 23. Lielākā daļa patērētāju, kuri mainījuši pakalpojumu sniedzējus, ir atbildējuši, ka šis process viņiem ir bijis finansiāli izdevīgs. Tirgos, kuros pakalpojumu sniedzējus maina biežāk, patērētāji kopumā retāk ziņo par cenu pieaugumu (4. diagramma). Patērētāji, kuri palielina savas iespējas, mainot pakalpojumu sniedzējus, palīdz uzlabot ietekmi uz visiem patērētājiem. 24. Patērētāju politikas prioritāte ir nodrošināt, lai patēriņa preces un pakalpojumi būtu droši. Pētījums[12] liecina, ka patērētāju uzticēšanās produktu drošumam kopumā ir augsta. Gandrīz puse no visiem patērētājiem uzskata, ka tikai ļoti nedaudzi produkti nav droši, un vēl 17 % uzskata, ka būtībā visi produkti ir droši. Turpretī 18 % patērētāju uzskata, ka ievērojams daudzums produktu nav droši. Dalībvalstīs, kurās patērētāju uztvere par drošumu ir pozitīva, arī mazumtirgotāju uztvere[13] parasti ir pozitīva. Tomēr stāvoklis dažādās dalībvalstīs ļoti atšķiras. 25. Pašlaik 16 dalībvalstīs apkopo datus par traumām un negadījumiem, izmantojot vienoto Traumu un ievainojumu reģistra datu bāzi ( IDB ). 5. diagrammā redzams, cik lielā mērā dažādas produktu kategorijas ir iesaistītas negadījumos 10 dalībvalstīs (diagrammā nav ietvertas produktu kategorijas, kuras iesaistītas mazāk nekā 0,5 % negadījumu). No patēriņa produktiem visaugstākie rādītāji ir kategorijās “sauszemes transportlīdzekļi” un “aprīkojums, ko galvenokārt izmanto sporta/atpūtas pasākumos”. Tomēr reālie procentuālie rādītāji nav augsti (attiecīgi 7,7 % un 4,5 %, jo ir daudz nenoteiktu produktu). 5. diagramma. Traumas, ko izraisījis negadījumā iesaistīts produkts, — apkopoti vidējie dati par 10 dalībvalstīm [pic] Avots: IDB — Visi traumu gadījumi Eiropā. 2. daļa. Mazumtirdzniecības tirgus integrācijas sasniegumu reģistrēšana 26. Iekšējā mazumtirdzniecības tirgus pilnīga izveide ir svarīgs faktors, saskaroties ar Eiropas mēroga ekonomikas uzdevumiem un lai nodrošinātu reālas priekšrocības pilsoņiem. Iekšējais tirgus, kas sekmīgi darbojas, piedāvātu patērētājiem produktus plašā izvēlē, par vislabākajām cenām, vienlaikus nodrošinot augstu patērētāju aizsardzības līmeni. 27. Pārrobežu mazumtirdzniecībā stāvoklis ir daudzpusīgs. Pagājušajā gadā ārpus savas valsts robežām ir iepirkusies ceturtā daļa Eiropas patērētāju (apmēram tāpat kā 2006. gadā). 75 %[14] mazumtirgotāju pārdod preces un pakalpojumus tikai patērētājiem savā valstī (mazliet vairāk nekā 2006. gadā). Lai gan to patērētāju daļa, kuri iepērkas citās valstīs, nav palielinājusies, arvien vairāk patērētāju jūtas droši, iepērkoties ārpus savas valsts robežām. Vidējie izdevumi par pārrobežu pirkumiem ir ievērojami (EUR 737 uz vienu cilvēku gadā). Mazumtirgotāju ieņēmumi par pārrobežu tirdzniecības darījumiem (līdzīgi kā 2006. gadā) ir 10-17 % atkarībā no izmantotā tirdzniecības kanāla. Viens no veidiem, kā stimulēt mazumtirgotājus veikt pārrobežu tirdzniecību, varētu būt noteikumu saskaņošana visā ES. Gandrīz katrs otrais mazumtirgotājs ir atbildējis, ka gribētu veikt pārrobežu tirdzniecību, ja noteikumi būtu saskaņoti, salīdzinot ar 20 % mazumtirgotāju, kuri pašlaik veic pārrobežu tirdzniecību. Nepārprotami ir potenciāls, lai tuvākajā nākotnē palielinātu pārrobežu tirdzniecības apjomu, ja izdotos noteikt un novērst šķēršļus. 28. 6. diagrammā redzams, ka pārrobežu darījumu apjoms visā ES vēl joprojām ievērojami atšķiras. Lielākajā daļā valstu, kurās patērētāji iepērkas ārpus savas valsts robežām, arī daudzi mazumtirgotāji veic pārrobežu tirdzniecību un otrādi. To, ka lielākā daļa mazumtirgotāju pārdod preces un pakalpojumus tikai savas valsts patērētājiem un ka tikai 7 % mazumtirgotāju pārdod preces un pakalpojumus sešās vai vairāk Eiropas valstīs, apstiprina fakts, ka 8 % patērētāju, kuri ir iepirkušies ārpus savas valsts robežām, kādā brīdī ir saskārušies ar grūtībām, mēģinot nopirkt preces vai pakalpojumus kādā citā ES valstī, jo nedzīvo attiecīgajā valstī. Mazumtirgotāji veic pārrobežu tirdzniecību vidēji tikai uz 1,3 ES valstīm. 6. diagramma. Patērētāji, kuri iepērkas ārpus savas valsts robežām, un mazumtirgotāji, kuri veic pārrobežu tirdzniecību [pic] Avoti: Eurobarometer speciālizlaidums Nr. 298 par patērētāju aizsardzību iekšējā tirgū, 2008. gada jūnijs, un Eurobarometer speciālizlaidums Nr. 205 par patērētāju aizsardzību iekšējā tirgū, 2006. gada marts. 29. E-komercija kļūst arvien populārāka, taču pārrobežu e-komercija neattīstās tik strauji, kā vietējā mērogā. Pagājušajā gadā tiešsaistē iepirkušies 33 % patērētāju, salīdzinot ar 27 % 2006. gadā. Šis pieaugums nav atspoguļots rādītājos par pārrobežu iepirkšanos internetā, jo šie rādītāji ir stabili (6 % 2006. gadā un 7 % 2008. gadā). Sīkāks izklāsts par mazumtirdzniecības tiešsaistes darījumu pašreizējo stāvokli ES ir sniegts atsevišķā ziņojumā par e-komerciju. 3. daļa. Valstu patērētāju politikas salīdzinoša novērtēšana 30. Efektīva valstu patērētāju politika un patērētāju organizācijas ir būtisks priekšnosacījums iekšējā tirgus darbībai. Veicot rezultātu salīdzinošu novērtēšanu visā ES, varēs noteikt labu praksi un palielināt uzņēmumu, patērētāju un iestāžu uzticēšanos un pārliecību, ka uz visiem attiecas vienlīdzīgi noteikumi. Drošu produktu brīva aprite un patērētāju aizsardzība pret negodīgiem tirgotājiem ir cieši saistīta ar to, cik efektīva būs normatīvo aktu izpilde un tirgus uzraudzība visās dalībvalstīs. Patērētāju iespēju palielināšana ir efektīvas tirgu darbības priekšnosacījums, jo rada priekšrocības godīgiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri vislabāk reaģē uz patērētāju vajadzībām. 31. To patērētāju procentuālā daļa, kuri uzskata, ka spēkā esošie pasākumi sniedz viņiem atbilstošu aizsardzību, dalībvalstīs ievērojami atšķiras, un lielākajā daļā valstu 2008. gadā tā bija mazāka, nekā 2006. gadā. Aptuveni puse eiropiešu ir pārliecināta, ka spēkā esošie pasākumi labi aizsargā patērētājus. Pašreizējie pētījumu dati liecina, ka patērētāji saskaras ar grūtībām, mēģinot atrisināt kādu problēmu vai vēršoties pēc tiesiskās aizsardzības . Aptuveni puse Eiropas patērētāju, kuri ir iesnieguši sūdzību, nav bijuši apmierināti ar veidu, kādā viņu sūdzība izskatīta. Tikai četri no desmit patērētājiem uzskata, ka ir viegli risināt strīdus ar tirgotājiem un piegādātājiem, izmantojot alternatīvu strīdu izšķiršanu, un tikai trīs no desmit uzskata, ka ir viegli risināt strīdus tiesās. 7. diagramma. To patērētāju procentuālā daļa, kuri uzskata, ka spēkā esošie pasākumi sniedz viņiem atbilstošu aizsardzību [pic] Avoti: Eurobarometer speciālizlaidums Nr. 298 par patērētāju aizsardzību iekšējā tirgū, 2008. gada jūnijs, un Eurobarometer speciālizlaidums Nr. 205 par patērētāju aizsardzību iekšējā tirgū, 2006. gada marts. 32. Apkopotie fakti liecina, ka normatīvo aktu izpilde un patērētāju iespēju palielināšana visā ES nenotiek vienoti un ka lielākajā daļā valstu ir savi stiprie un vājie punkti. Tomēr šajā posmā rādītāji ir jāinterpretē piesardzīgi. Lai labāk izprastu šos datus, Komisija plāno 2010. gadā veikt apjomīgu pētījumu par patērētāju iespēju palielināšanu. 4. Nākošie posmi 33. Tādi tirgus uzraudzības instrumenti kā “Rezultātu tablo” par patēriņa tirgiem palīdz Komisijai noteikt, kurās jomās tirgi nedod labus rezultātus patērētājiem, un papildina plašo tirgus uzraudzības procesu. Otrajā izdevumā ir noteikti daži vienotā tirgus vājie punkti un uzsvērta nepieciešamība veikt turpmākus pasākumus, lai iegūtu uzticamus datus, kas nodrošinātu Komisijai aktuālu un tirgus stāvokli raksturojošu informāciju, uz kuru tā varētu pamatot rīcību. 34. Turpinot izstrādāt nepieciešamo faktu bāzi, svarīga būs sadarbība ar dalībvalstīm. Lai nodrošinātu, ka iekšējais tirgus darbojas patērētāju labā, ir svarīgi salīdzināt tā ietekmi uz patērētājiem dažādās valstīs un veikt patērētāju vides salīdzinošu novērtēšanu valstu līmenī. Valstu fakti par sūdzībām, cenām un izpildi nodrošinās, ka debates par iekšējā tirgus darbību būs pārredzamākas un skaidrākas, un ilustrēs labāko praksi. Komisija sadarbosies ar valstu ekspertiem dalībvalstu komitejās, darba grupām un valstu statistikas birojiem un patērētāju organizācijām. 35. 2009. gadā veicami šādi pasākumi. - Tirgus pētījums par elektrības mazumtirdzniecības tirgu. - Nodaļa par ģeogrāfisku tirgus segmentāciju tiešsaistē pētījumā par mazumtirdzniecības tirgu, kurā analizēs problēmas, ar kurām patērētāji saskaras, iepērkoties tiešsaistē ārpus savas valsts robežām. - Paziņojums par normatīvo aktu izpildi, kurā noteiks vispārēju stratēģiju, lai nodrošinātu patērētāju acquis efektīvu izpildi. - Eurostat un valstu statistikas biroji nodrošinās salīdzināmu patēriņa produktu un pakalpojumu vidējo cenu regulāru apkopošanu. - Saskaņotu brīvprātīgu metožu izstrāde patērētāju sūdzību klasificēšanai. Atbilstošu rādītāju izstrāde, ar kuru palīdzību mērītu normatīvo aktu izpildi un patērētāju iespēju palielināšanu sadarbībā ar valstu ieinteresētajām personām. [1] SEC(2008)3074 – Market Monitoring: State of Play and Envisaged Follow-Up . [2] Komisija jau ir sākusi īstenot pasākumus abās problēmu skartajās transporta nozarēs. Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem stāsies spēkā 2009. gada decembrī. Komisija nesen pieņēma arī priekšlikumu regulai par autobusu pasažieru tiesībām un par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (COM(2008) 817). [3] COM(2008) 31. [4] SEC (2008) 87. [5] COM(2007) 724. [6] Visas atbildes ir publicētas Veselības un patērētāju ĢD tīmekļa vietnē, un tām pievienots apkopojošs pārskats: http://ec.europa.eu/consumers/consultations/consultations_en.htm. [7] Individuālā patēriņa veidu klasifikācija. [8] Eurostat un 23 dalībvalstu, Šveices, Islandes un Norvēģijas statistikas biroji īstenoja eksperimentālu pētniecības projektu, kurā apkopoja orientējošās cenas 66 produktiem un pakalpojumiem. No dažādiem avotiem ir pieejamas arī automašīnu, telekomunikāciju, enerģijas un banku kontu cenas. [9] Šajā paziņojumā izdevumu līmeni izmanto kā aizvietotājdatus reālajam individuālajam patēriņam, kas ir to atsevišķo preču un pakalpojumu kopsumma, kurus patērējušas mājsaimniecības un kuri finansēti gan no valsts, gan privātiem avotiem. Cenas aprēķināšanas rezultāti atrodami šim paziņojumam pievienotā dienestu darba dokumenta 1.2. nodaļā. [10] COMP/2006/D3/003 – Conveyancing Services Markets , 2007. gada decembris. [11] Flash Eurobarometer pētījums Nr. 243 par patērētāju viedokli par pakalpojumu sniedzēju maiņu. [12] Eurobarometer speciālizlaidums Nr. 298 par patērētāju aizsardzību iekšējā tirgū, 2008. gads. [13] Flash Eurobarometer pētījums Nr. 224 par uzņēmumu attieksmi pret pārrobežu tirdzniecību un patērētāju aizsardzību, 2008. gads. [14] Izņemot pārrobežu tirdzniecību veikalos.