LV   LV 
 
 
 EIROPAS  
KOMISIJA   
Briselē, 26.4.2019.  
COM(2019) 198 final  
 
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS 
CENTRĀLAJAI BANKAI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU 
KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI  
2019.gada Eiropas Savienības rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā   
 
2 
   
 
 
“Eiropas Savienība ir kopiena, kuras darbību regulē tiesiskums. Tiesiskuma un tiesu nolēmumu 
ievērošana ir nevis izvēle, bet gan pienākums. ”  
Komisijas priekšsēdētājs Žans -Klods Junkers, runa par stāvokli Savienībā 2018.  gadā (1) 
 
“Tiesiskuma ievērošana ir ne tikai priekšnoteikums visu [LES] 2.  pantā minēto pamatvērtību 
aizsardzībai. Tas ir arī priekšnoteikums visu to tiesību un pienākumu ievēro šanai, kas izriet no 
Līgumiem, kā arī priekšnoteikums, lai radītu iedzīvotāju, uzņēmumu un valsts iestāžu savstarpējo 
uzticēšanos visu pārējo dalībvalstu tiesību sistēmām. ” (2)  
Priekšsēdētāja pirmais vietnieks Franss Timmermanss, EP plenārsēde, 2018.  gada  28. februāris  
 
“Mēs strādājam, lai vairotu ticību tiesiskumam. Pietiekamu finanšu resursu nodrošināšana 
nenozīmē izmaksas  — tas ir ieguldījums. (..) Valsts ar pienācīgi funkcionējošu tiesu sistēmu ir 
pievilcīgāka investoriem. ” (3)  
Komisijas locekle Jourova, Vīne, 2018.  gada 30.  novembris  
  
                                                           
1  Runa par stāvokli Savienībā 2018.  gadā, kas sniegta 2018.  gada 12.  septembrī Eiropas Parlamentā: 
https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/soteu2018 -speech_lv_0.pdf.   
2  Komisijas priekšsēdētāja pirmā vietnieka Timmermansa paziņojums,  kas sniegts Eiropas Parlamenta 
2018.  gada 28.  februāra plenārsēdes debatēs, par Komisijas lēmumu piemērot LES 7.  panta 1.  punktu attiecībā 
uz stāvokli Polijā.  
3  Runa, kas sniegta 2018.  gada 30.  novembrī Vīnes konferencē par tiesu sistēmu efektivitāti.  
 
3 
  1. IEVADS  
Neatkarībai, kvalitātei un efektivitātei kā būtiskiem efektīvu tiesu sistēmu elementiem ir izšķiroša 
nozīme gan tiesiskuma, gan ES pamatā esošo vērtību ievērošanā. Efektīvas tiesu sistēmas ir 
svarīgas ES  tiesību aktu īstenošanai. Valstu tiesas ES tiesību aktu piemērošanā darbojas kā ES 
tiesas. Tieši valstu tiesas ir tās, kas nodrošina, ka tiek efektīvi īstenotas ES tiesību aktos noteiktās 
tiesības un pienākumi (4). Kā norādījusi Eiropas Savienības Tiesa, efektīva tiesību aizsardzība 
neatkarīgās tiesās ir tiesiskuma “kodols” (5).  
Paziņojumā “ Tiesiskuma turpmāka stiprināšana Savienībā. Pašreizējā situācija un iespējamie 
turpmākie pasākumi ”, kas pieņemts 2019.  gada 3.  aprīlī, ES rezultātu apkopojums tiesisku ma 
jomā ir norādīts kā daļa no ES rīkiem tiesiskuma stiprināšanai, dodot ieguldījumu tiesu reformas 
un standartu tiesiskuma jomā veicināšanā (6). Tiesiskuma ievērošanai, kas ietver arī tiesu sistēmas 
neatkarību, ir būtiska ietekme uz ieguldījumu lēmumiem u n uzņēmumu piesaisti. Tādēļ valstu 
tiesu sistēmu efektivitātes uzlabošana ir Eiropas pusgada  — ES ikgadējā ekonomikas politikas 
koordinēšanas cikla  — prioritāte. 2019.  gada izaugsmes pētījumā, kurā ir noteiktas ES un tās 
dalībvalstu nākamā gada prioritātes  ekonomikā un sociālajā jomā, ir atkārtoti norādīts uz saikni 
starp tiesiskumu un efektīvām tiesu sistēmām, no vienas puses, un uzņēmējdarbībai draudzīgu 
vidi un ekonomikas izaugsmi, no otras puses (7).  
Lai uzraudzītu tiesu sistēmu  reformas un to ietekmi dalībvalstīs, kopš 2013.  gada ES rezultātu 
apkopojumā tiesiskuma jomā (turpmāk “rezultātu apkopojums”) tiek sniegts ikgadējs pārskats par 
rādītājiem, kas ir būtiski tiesu sistēmas neatkarībai, kvalitātei un efektivitātei  — efektīvas tiesu 
sistēmas būtiskie m parametriem. Rezultātu apkopojuma 2019.  gada izdevumā ir plašāk izvērsti 
rādītāji, kas attiecas uz visiem trim elementiem, un pirmo reizi ir sniegti rādītāji par šādiem 
aspektiem:  
- finanšu resursu izlietojuma detalizēts pārskats par katru tiesu sistēmu;  
- standarti, ko piemēro, lai uzlabotu spriedumu kvalitāti augstākajās tiesās;  
- pārvaldības pilnvaras pār valstu prokuratūrām un prokuroru iecelšana un atlaišana;  
- iestādes, kas iesaistītas disciplinārlietās, kuras saistītas ar tiesnešiem;  
- standarti un prakse a ttiecībā uz izskatāmo lietu apjoma un neizskatīto lietu uzkrāšanās 
pārvaldību tiesās.  
  
                                                           
4  Līguma par Eiropas Savienību (LES) 19.  pants  
5  Tiesas spriedums (virspalāta), 2018.  gada 27.  februāris, Associação Sindical dos Juízes 
Portugueses  / Tribunal de Contas , C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117.  
6          COM(2019)  163 final. 
7  Komisijas paziņojums “2019.  gada izaugsmes pētījums”, 21.11.2018., COM(2018)  770 final, 12. lpp. 
 
4 
 Kas ir ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā?  
ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā ir salīdzinošs informācijas rīks, kura mērķis ir katru gadu 
palīdzēt ES un dalībvalstīm uzlabot valstu tiesu sistēmu efektivitāti, sniedzot objektīvus, ticamus un 
salīdzināmus datus par vairākiem rādītājiem, kas ir būtiski visu dalībvalstu tiesu sistēmu kvalitātes, 
neatkarības un efektivitātes novērtējumam. Rezultātu apkopojums i r nevis atsevišķs vispārējs novērtējums, 
bet gan pārskats par visu tiesu sistēmu darbību, pamatojoties uz rādītājiem, kas saistīti ar visu dalībvalstu 
kopējām interesēm.  
Rezultātu apkopojums nepopularizē kādu konkrētu tiesu sistēmas veidu, un tajā pret vis ām dalībvalstīm ir 
pausta vienlīdzīga attieksme.  
Neatkarība, kvalitāte un efektivitāte ir būtiski efektīvas tiesu sistēmas rādītāji neatkarīgi no tā, uz kādu 
valsts tiesu sistēmas modeli vai tiesiskajām tradīcijām tā ir balstīta. Skaitļi, kas attiecas uz minētajiem trim 
rādītājiem, būtu jāinterpretē visi kopumā, jo efektīvai tiesu sistēmai ir nepieciešami visi trīs elementi un tie 
bieži vien ir savstarpēji saistīti (iniciatīvas ar mērķi uzlabot vienu elementu var ietekmēt citu).  
Rezultātu apkopojumā galve nā uzmanība ir pievērsta strīdīgām civillietām un komerclietām, kā arī 
administratīvām lietām, lai palīdzētu dalībvalstīm to centienos radīt ieguldījumiem, uzņēmējdarbībai un 
iedzīvotājiem labvēlīgāku vidi. Rezultātu apkopojums ir salīdzinošs rīks, kas att īstās dialogā ar 
dalībvalstīm un Eiropas Parlamentu (8). Tā mērķis ir noteikt efektīvas tiesu sistēmas būtiskos rādītājus un 
katru gadu nodrošināt svarīgus datus.  
Kāda metodika ir izmantota, izstrādājot ES rezultātu apkopojumu tiesiskuma jomā?  
Rezultātu ap kopojumā izmantoti dati no dažādiem informācijas avotiem. Lielu daļu kvantitatīvo datu 
sniedz Eiropas Padomes Tiesiskuma efektivitātes izvērtēšanas komisija ( CEPEJ ), ar ko Komisija ir 
noslēgusi līgumu par īpaša gada pētījuma veikšanu. Šie dati attiecas uz laikposmu no 2010.  gada līdz 
2017.  gadam, un dalībvalstis tos ir sniegušas atbilstoši CEPEJ  metodikai. Pētījumā iekļautas arī detalizētas 
piezīmes un faktu lapas par īpašām iezīmēm konkrētā valstī, kas sniedz plašāku kontekstu. Tās būtu 
jāinterpretē kopā a r sniegtajiem datiem (9). 
CEPEJ  ievāktie dati par tiesvedības ilgumu norāda “nolēmumu pieņemšanas laiku”, kas ir aprēķinātais 
tiesvedības ilgums (pamatojoties uz nepabeigto lietu un pabeigto lietu skaita attiecību). Dati par tiesu 
efektivitāti, piemērojot ES tiesības konkrētās jomās, norāda vidējo tiesvedības ilgumu, kas iegūts no tiesās 
esošo lietu reālā izskatīšanas ilguma. Jāatzīmē, ka tiesvedības ilgums vienā dalībvalstī var būtiski 
atšķirties arī atkarībā no ģeogrāfiskā novietojuma, jo īpaši pilsētu ce ntros, kur komercdarbības dēļ var 
palielināties izskatāmo lietu apjoms.  
Citi informācijas avoti ir valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupa (10), Eiropas Tiesu iestāžu padomju 
tīkls ( ENCJ ) (11), ES Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīkls ( NPSJC ) (12), ES Valstu padomju un augstāko 
administratīvo tiesu asociācija (13), Eiropas Konkurences tīkls ( ECN ) (14), Komunikāciju komiteja 
                                                           
8  Eiropas Parlaments pieņēma 2018.  gada 29.  maija rezolūciju par 2017.  gada ES rezultātu apkopojumu 
tiesiskuma jomā (P8_TA(2018)0216), kas izmantots par atsauci šā izdevuma sagatavošanā un tiks izmantots 
arī, lai sagatavotu turpmākus ES rezultātu apkopojuma tiesiskuma jomā izdevumus.  
9 https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_lv.  
10  Lai sagatavotu ES rezultātu apkopojumu tiesiskuma jomā un sekmētu paraugprakses apmaiņu par tiesu 
sistēmu efektivitāti, Komisija aicināja dalībvalstis norīkot divas kontaktpersonas, proti, vienu personu no tiesu 
iestādēm un vienu no tiesliet u ministrijas. Šīs neformālās grupas dalībnieku sanāksmes notiek regulāri.  
11 ENCJ  apvieno dalībvalstu valsts iestādes, kas darbojas neatkarīgi no izpildvaras un likumdevēja varas un kas 
ir atbildīgas par tiesu iestāžu atbalstu, nodrošinot neatkarīgu tiesu sistēmu: https://www.encj.eu/.  
12   NPSJC  piedāvā forumu, kurā Eiropas iestādēm ir iespēja pieprasīt augstāko tiesu atzinumus un kurā 
nodrošināt ciešāku to sadarbību, veicinot diskusiju un ideju apmaiņu: http://network -presidents.eu/.  
13 ES Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācijas sastāvā ir ES Tiesa un katras ES dalībvalsts 
augstākā administratīvā tiesa vai valsts padome: http://www.juradmin.eu/index.php/en/.  
14 ECN  ir izveidots kā forums Eiropas konkurences iestāžu diskusijai un sadarbībai lietās, kurām piemēro 
Līguma par ES darbību 101. un 102.  pantu. ECN  ir Padomes Regulā (EK) Nr.  1/2003 minēto c iešas 
sadarbības mehānismu pamats. Ar ECN  palīdzību cita ar citu sadarbojas Komisija un visu ES dalībvalstu 
konkurences iestādes: http://ec.europa.eu/competition/ecn/index_en.html.  
 
5 
 (COCOM ) (15), Eiropas Intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu novērošanas centrs (16), Ekspertu grupa 
nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanas jomā ( EGMLTF ) (17), 
Eurostat  (18), Eiropas Tiesiskās apmācības tīkls ( EJTN ) (19) un Pasaules Ekonomikas forums ( WEF ) (20). 
Ciešā sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu ir pilnveidota rezultātu apkopojumā 
izmantotā metodika, jo īpaši izmantojot aptaujas anketu un vācot datus par konkrētiem tiesu sistēmu 
darbības aspektiem.  
Turpina uzlaboties datu, jo īpaši par rādītājiem, kas attiecas uz tiesu sistēmu efektivitāti, pieejamība, jo 
daudzas dalībvalstis ir ieguld ījušas savā spējā sagatavot labākus tiesu sistēmas statistikas datus. Ja vēl 
pastāv kādas grūtības savākt vai nodrošināt datus, to iemesls ir vai nu nepietiekama statistikas kapacitāte, 
vai arī fakts, ka valstu kategorijas, par kurām dati tiek vākti, precī zi neatbilst rezultātu apkopojumā 
izmantotajām kategorijām. Tikai ļoti retos gadījumos datu iztrūkums ir saistīts ar dažu valstu iestāžu 
nevēlēšanos tos sniegt. Komisija joprojām aicina dalībvalstis mazināt šo datu iztrūkumu un aktīvi 
iesaistīties paraugpr akses apmaiņā.  
Kā ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā ietekmē Eiropas pusgadu?  
Rezultātu apkopojumā ir ietverti elementi valstu tiesu sistēmu kvalitātes, neatkarības un efektivitātes 
novērtēšanai, un tādējādi tā mērķis ir palīdzēt dalībvalstīm uzlabot to tiesu sistēmu efektivitāti. Tas ļauj 
vieglāk noteikt nepilnības un paraugpraksi, kā arī novērot problēmas un progresu. Eiropas pusgada 
kontekstā konkrētu valstu novērtējumi tiek veikti, organizējot divpusēju dialogu ar iesaistītajām valstu 
iestādēm un i einteresētajām personām. Šis novērtējums ir atspoguļots ikgadējos ziņojumos par valstīm 
Eiropas pusgada ietvaros un apvieno no rezultātu apkopojuma gūto ieskatu ar kvalitatīvu analīzi, ņemot 
vērā attiecīgo dalībvalstu tiesību sistēmu specifiku un plašāko k ontekstu. Pamatojoties uz pusgada ietvaros 
veikto analīzi, Komisija var ierosināt Padomei pieņemt atsevišķām dalībvalstīm adresētus ieteikumus par 
to tiesu sistēmu uzlabošanu.  
Kāpēc efektīvas tiesu sistēmas ir svarīgas ieguldījumiem labvēlīgai videi?  
Jau izsenis ir atzīts, ka efektīvas tiesu sistēmas, kurās tiek ievērots tiesiskums, labvēlīgi ietekmē 
ekonomiku. Ja tiesu sistēmas nodrošina tiesību ievērošanu, kreditori labprātāk sniedz aizdevumus, 
uzņēmumi nerīkojas oportūnistiski, samazinās darījumu izmaks as un inovatīvi uzņēmumi labprātāk veic 
ieguldījumus. Par labi funkcionējošu valsts tiesu sistēmu labvēlīgo ietekmi uz ekonomiku liecina arī 
vairāki pētījumi un akadēmiskās literatūras avoti, tostarp tie, kuru autori ir Starptautiskais Valūtas fonds 
(21), Eiropas Centrālā banka (22), ESAO (23), Pasaules Ekonomikas forums (24) un Pasaules Banka (25). 
                                                           
15 COCO M sastāvā ir ES dalībvalstu pārstāvji. Tās galvenais uzdevums ir sniegt atzinumus par pasākumu 
projektiem, kurus Komisija plāno pieņemt digitālā tirgus jautājumos: https://ec.europa.eu/digital -single -
market/en/communications -committee.  
16 Eiropas Intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu novērošanas centrs ir ekspertu un ieinteresēto speciālistu 
tīkls. Tā sastāvā ir publiskā un privātā sektora pārstāvji, kuri sadarbojas ak tīvās darba grupās. 
https://euipo.europa.eu/ohimportal/en/web/observatory/home.   
17  EGMLTF  regulāri tiekas, lai apmainītos ar viedokļiem un palīdzētu Komisijai formulēt politiku un sagatavot 
jaunus tiesību aktus par cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu: 
http://ec.europa.eu/justice/civil/financial -crime/index_en.h tm. 
18 Eurostat  ir ES statistikas birojs: http://ec.europa.eu/eurostat/about/overview.  
19 EJTN  ir galvenā apmācības un zināšanu apmaiņas platforma un sadarbības veicinātājs Eiropas tiesu sistēmas  
jomā. Tīkls izstrādā apmācības standartus un mācību programmas, koordinē tiesiskās apmācības apmaiņu un 
programmas, izplata speciālās zināšanas un veicina ES tiesiskās apmācības iestāžu sadarbību. EJTN  ir 
aptuveni 34  dalībnieki, kas pārstāv ES valstis, kā arī ES transnacionālās struktūras. http://www.ejtn.eu/.  
20 WEF ir starptautiska organizācija publiskā un privātā sektora sadarbības veicināšanai, kuras dalībnieki ir 
uzņēmumi: https://www.weforum.org/.  
21  SVF, Regional Economic Outlook  [“Reģionālās ekonomikas attīstības perspektīvas”], 2017.  gada novembris, 
Europe: Europe Hitting its Stride , xviii)  punkts, 40., 70.  lpp.: 
https://www.imf.org/~/media/Files/Publications/REO/EUR/2017/November/eur -booked -print.ashx?la=en.   
22 ECB, “ Structural policies in the euro ar ea” [“Strukturālā politika eurozonā”], 2018.  gada jūnijs, ECB 
vienreizējo izdevumu sērija Nr.  210: 
https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/scpops/ecb.op 210.en.pdf?3db9355b1d1599799aa0e475e5624651.   
 
6 
 Nesen veiktā pētījumā ir secināts, ka, saīsinot tiesvedības ilgumu par 1  % (mērot pēc nolēmuma 
pieņemšanas laika (26)), var palielināt uzņēmumu izaugsmi (27), un to uz ņēmumu īpatsvara palielināšana 
par 1  %, kuri uzskata, ka tiesu sistēma ir neatkarīga, mēdz būt saistīta ar lielāku apgrozījumu un 
produktivitātes pieaugumu (28). Citā pētījumā ir pierādīta pozitīva saistība starp priekšstatu par tiesu 
sistēmas neatkarību un  ārvalstu tiešo ieguldījumu plūsmām Centrāleiropā un Austrumeiropā (29).  
Turklāt vairākās aptaujās ir uzsvērts valstu tiesu sistēmu efektivitātes nozīmīgums uzņēmumiem. 
Piemēram, vienā aptaujā 93  % lielo uzņēmumu atbildēja, ka tie sistemātiski un pastāvīgi  pārskata 
tiesiskuma apstākļus (tostarp tiesu neatkarību) tajās valstīs, kurās tie veic ieguldījumus (30), savukārt citā 
aptaujā vairāk nekā puse mazo un vidējo uzņēmumu atbildēja, ka attiecīgi dārga un pārmērīgi ilga 
tiesvedība ir daži no galvenajiem iemes liem, kāpēc netiek uzsāktas tiesvedības par intelektuālā īpašuma 
tiesību (IĪT) pārkāpumiem (31). 
  
                                                                                                                                                                                            
23 Sk., piem., “What makes civil justice effective?” [“Kas civiltiesiskumu padara efektīvu?”], ESAO 
Ekonomikas departamenta politikas piezīmes Nr.  18, 2013.  gada jūnijs, un “The Economics of Civil Justice: 
New Cross -Country Data and Empirics” [“Civiltiesiskuma ekonomika: jauni starpvalstu dati un empīriskie 
dati”], ESAO Ekonomikas departamenta darba dokumenti, Nr.  1060.  
24 Pasaules Ekonomikas forums, “ The Global Competitiveness Report  2018 ” [“Globālās konkurētspē jas 
ziņojums par 2018.  gadu], 2018.  gada oktobris: https://www.weforum.org/reports/the -global -competitveness -
report -2018.   
25 Pasaules Banka, “ World Development Report  2017:  Governance and the Law, Chapter  3: The role of law ” 
[“Pasaules attīstības ziņojums par 2017.  gadu. Pārvaldība un likums, 3.  nodaļa “Likuma loma””], 83., 
140. lpp.: http://www.worldban k.org/en/publication/wdr2017.   
26   “Nolēmuma pieņemšanas laika” rādītājs ir nepabeigto lietu skaits, kas dalīts ar pabeigto lietu skaitu gada 
beigās un reizināts ar 365 (dienām). Tas ir standarta rādītājs, ko noteikusi Eiropas Padomes CEPEJ : 
http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp.  
27  Vincenzo Bove and Leandro Elia ; The judicial system and economic development across EU Member States  
[“Ties u sistēma un ekonomikas attīstība ES dalībvalstīs”], JRC tehniskais ziņojums, EUR  28440 EN, ES 
Publikāciju birojs, Luksemburga, 2017.  gads: 
http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC104594/jrc104594__2017_the_judicial_system_a
nd_economic_development_across_eu_member_states.pdf.  
28  Turpat.  
29  Effect of judicial independence to FDI into Eastern Europe and South Asia  [“Tiesu sistēmas neatkarības 
ietekme uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem Austrumeiropā un Dienvidāzijā”]; Bülent Dogru ; 2012.  gads, 
MPRA Munich Personal RePEc Archive : https://mpra.ub.uni -muenchen.de/40471/1/MPRA_paper_40322.pdf . 
Pētījumā bija iekļautas šādas ES DV: Bulgārija, Čehija, Horvātija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Rumānija, 
Slovākija, Slovēnija un Ungārija.  
30  The E conomist Intelligence Unit:  “Risk and Return  — Foreign Direct Investment and the Rule of Law ” 
[“Risks un atdeve  — Ārvalstu tiešie ieguldījumi un tiesiskums”], 2015.  gads: 
http://w ww.biicl.org/documents/625_d4_fdi_main_report.pdf , 22. lpp. 
31  ES Intelektuālā īpašuma birojs ( EUIPO ), Intellectual Property (IP) SME Scoreboard  2016  [“2016.  gada 
rezultātu apkopojums par intelektuālā īpašuma (IĪ) jomā strādājošiem MVU”]: https://euipo.europa.eu/tunnel -
web/secure/webdav/guest/document_library/observatory/documents/sme_scoreboard _study_2016/Executive -
summary_en.pdf.  
 
7 
 2. KONTEKSTS : GALVENĀS NORISES TIES U SISTĒMU REFORMU JO MĀ 2018.  GADĀ  
2.1. Tiesu sistēmu reformu kartēšana  
Liela daļa dalībvalstu 2018.  gadā turpināja uzlabot savas tiesu sistēmas efektivitāti. Turpmāk 
1. attēlā ir sniegts pārskats par pieņemtajiem un plānotajiem pasākumiem dalībvalstu tiesu 
sistēmu dažādajās funkcionālajās jomās.  
 1. attēls. Tiesību aktu un reglamentējošu noteikumu pieņemšana attiecībā uz tiesu sistēmām 
2018.  gadā (pieņemtie pasākumi  / paziņotās iniciatīvas dalībvalstīs) (avots: Eiropas Komisija (32)) 
 
Arī 2018.  gadā procesuālās tiesības bija joma, kurai daudzās dalībv alstīs tika pievērsta īpaša 
uzmanība un kurā norisinājās vai bija tuvākajā nākotnē ieplānoti daudzi likumdošanas pasākumi. 
Palielināta aktivitāte bija vērojama arī attiecībā uz tiesnešu statusu, reformām praktizējošu juristu 
jomā, IKT attīstību, juridisko palīdzību un tiesu karšu optimizācijas pasākumiem. Salīdzinot ar 
iepriekšējo rezultātu pārskatu, ir redzams, ka dažās jomās, dalībvalstīm īstenojot iepriekš 
izziņotos reformu plānus, aktivitātes līmenis ir paaugstinājies vēl vairāk, savukārt citās jomās 
plašākas reformas ir gaidāmas tuvākajā nākotnē. Tas arī apstiprina novērojumu, ka tiesu sistēmu 
reformām ir vajadzīgs ilgs laiks  dažreiz paiet vairāki gadi no reformu sākotnējās izziņošanas 
līdz tiesību aktu un reglamentējošo noteikumu pieņemšanai un fakti skai īstenošanai.  
  
                                                           
32 Informācija apkopota sadarbībā ar 26  dalībvalstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu. Apvienotā Karaliste 
nav iesniegusi informāciju. Vācija paskaidroja, ka tiek īstenotas vairākas reformas attiecībā uz tiesu iestādēm , 
kur reformēšanas procesa tvērums un mērogs 16  federālajās zemēs var būt atšķirīgs.  
BE BG CZ DK IE EL ES HR IT CY LT LV LU HU MT AT PL 
RO SK FI SE 
BE IE EL ES CY LT HU RO
BG CZ EL ES FR LV LT HU PL FI SE 
BE BG CZ DK HR IT HU MT NL AT SE
BE BG ES HR LV MT AT PT RO FI 
BG CZ HR LT HU AT
ES HR HU MT PL RO
BG EL HR IT LU HU MT NL PL RO SK SE
BG HR LV RO 
BE ES LU HU MT PT RO
BG CZ HR IT LV HU MT PL PT RO SE
BE IE ES LV MT PLBE CZ DK EE EL ES FR HR IT CY LV HU NL AT PL RO FI 
SE
ES FR HR IT CY LT LU NL PT SE
BE CZ FR HR MT NL PL FI 
BE CZ EE FR HR IT CY LV AT SK FI
EL FR HR IT PT
BE HR AT SK
BE EL ES FR HR CY HU RO FI
BE EE IE ES FR HR IT LV LT NL PT SI SK
BE IE FR HR LV LT NL PT RO FI
DK IE EL FR CY LV  NL
BE EL ES FR HR LV LU HU NL AT PL RO SI SK
EL CY LV PL 
0510152025
Procesuālās
reformasSAI metožu
popularizēšanaJuridiskais
atbalstsIKT attīstīšana Tiesu kartes
optimizēšanaTiesas nodevas Tiesu pārvaldība Tiesneši Tiesu iestāžu
padomeTiesas
specializācijaPraktizējoši juristi Citas darbības
Pieņemts Tiek apspriests
 
8 
 2.2. Tiesu sistēmu reformu uzraudzība  
Komisija 2018.  gadā turpināja uzraudzīt dalībvalstu centienus reformu īstenošanā.  
 2018.  gada Eiropas pusgada rezultāti  – 
Tiesu sistēmu neatkarības, kvalitātes un efektivitātes uzlabošana ir Eiropas pusgada ietvaros 
sekmēto strukturālo reformu stabila prioritāte. Eiropas pusgada cikls sākas katru gadu novembrī, 
kad Komisija iepazīstina ar savām prioritātēm nākamajam gadam (Paziņojums par gada 
izaugsmes pētījumu). Februārī Komisijas dienesti sn iedz konkrētu valstu novērtējumu ziņojumos 
par attiecīgajām valstīm, aptverot visus pusgada ietvaros aplūkotos jautājumus. Maijā/jūnijā 
Komisija nāk klajā ar konkrētām dalībvalstīm adresētu ieteikumu priekšlikumiem. Jūlijā minētos 
ieteikumus pieņem Padome,  bet pirms tam tos apstiprina Eiropadome.  
Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, 2018.  gada Eiropas pusgadā Padome sniedza piecām 
konkrētām dalībvalstīm adresētus ieteikumus saistībā ar to tiesu sistēmām (33). Papildus 
dalībvalstīm, kas saņēmušas tām īpaši  adresētus ieteikumus, vēl 11  dalībvalstis joprojām saskaras 
ar īpašām grūtībām, kuras saistītas ar to tiesību sistēmām, tostarp tiesiskumu un tiesu sistēmas 
neatkarību, un Komisija tās rūpīgi uzrauga Eiropas pusgada ietvaros (34). 
 2018.  gada ziņojumi atb ilstīgi sadarbības un pārbaudes mehānismam  – 
Sadarbības un pārbaudes mehānisms (SPM) tika izveidots pēc Bulgārijas un Rumānijas 
pievienošanās Eiropas Savienībai 2007.  gadā (35), lai novērstu trūkumus tiesu sistēmas reformā 
un korupcijas un  — attiecībā uz Bu lgāriju  — arī organizētās noziedzības apkarošanā. Kopš tā 
laika SPM ziņojumu mērķis ir bijis palīdzēt koncentrēt Bulgārijas un Rumānijas iestāžu 
centienus, izmantojot konkrētus ieteikumus, un tajos ir sniegts pārskats par panākto progresu (36).  
SPM ziņojum os, kas izdoti 2018.  gada novembrī, Komisija sniedza kopsavilkumu par sasniegto, 
salīdzinot ar ieteikumiem, kuri bija ietverti iepriekšējos ziņojumos. Ziņojumā par Rumāniju bija 
norādīts, ka Rumānija ir veikusi dažus pasākumus galīgo ieteikumu īstenošanai,  tomēr neseno 
norišu iespaidā situācija ir mainījusies un radījusi pamatu apšaubīt 2017.  gada janvāra pozitīvo 
                                                           
33  Horvātija, Itālija, Kipra, Portugāle, Slovākija. Sk. Padomes Ieteikumu (2018.  gada 13.  jūlijs) par Horvātijas 
2018.  gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padome s atzinumu par Horvātijas 2018.  gada 
konverģences programmu (2018/C  320/10); Padomes Ieteikumu (2018.  gada 13.  jūlijs) par Itālijas 2018.  gada 
valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Itālijas 2018.  gada stabilitātes programmu 
(2018/C  320/11); Padomes Ieteikumu (2018.  gada 13.  jūlijs) par Kipras 2018.  gada valsts reformu programmu 
un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Kipras 2018.  gada stabilitātes programmu (2018/C  320/12); Padomes 
Ieteikumu (2018.  gada  13. jūlijs) par Portugāles 2018.  gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz 
Padomes atzinumu par Portugāles 2018.  gada stabilitātes programmu (2018/C  320/21); Padomes Ieteikumu 
(2018.  gada 13.  jūlijs) par Slovākijas 2018.  gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes 
atzinumu p ar Slovākijas 2018.  gada stabilitātes programmu (2018/C  320/24).  
34 Beļģija, Bulgārija, Grieķija, Īrija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija, Spānija, Ungārija. Šīs grūtības 
ir atspoguļotas konkrētām valstīm adresēto ieteikumu apsvērumos un valstu z iņojumos saistībā ar šīm 
dalībvalstīm. Jaunākie 2019.  gada ziņojumi par valstīm, kas publicēti 2019.  gada 27.  februārī, ir pieejami 
vietnē https://ec.europa .eu/info/publications/2019 -european -semester -country -reports_en.  
35  Ministru padomes 2006.  gada 17.  oktobra secinājumi (13339/06); Komisijas lēmums (2006.  gada 
13. decembris), ar ko izveido mehānismu, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Bulgārij ā sasniegto, 
novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju un organizēto 
noziedzību (izziņots ar dokumenta numuru C(2006)  6570).  
Ministru padomes 2006.  gada 17.  oktobra secinājumi (13339/06); Komisijas Lēmums (200 6. gada 
13. decembris), ar ko izveido mehānismu, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Rumānijā sasniegto, 
novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju (izziņots ar 
dokumenta numuru  C(2006)  6569).  
36  https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -right s/effective -justice/rule -law/assistance -
bulgaria -and-romania -under -cvm/reports -progress -bulgaria -and-romania_en.   
 
9 
 novērtējumu. Attiecībā uz Bulgāriju ziņojumā bija secināts, ka daži ieteikumi jau ir izpildīti un 
vairāki citi ir gandrīz izpildīti. Komisija ir veikusi atbilstošus turpmākus pasākumus attiecībā uz 
abiem minētajiem ziņojumiem.  
2.3. Tiesu sistēmu reformu atbalstīšana  
 Eiropas strukturālie un investīciju fondi  
Komisija finansiāli atbalsta konkrētas tiesu sistēmu reformas ar Eiropas strukturālo un  investīciju 
fondu (ESI fondi) starpniecību. Kopš 2007.  gada 16  dalībvalstis savu tiesu sistēmu efektivitātes 
uzlabošanai ir izmantojušas gan Eiropas Sociālo fondu (ESF), gan Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu (ERAF) (37). Laikposmā no 2007.  gada līdz 2020 . gadam tiesu sistēmu efektivitātes 
palielināšanai un kvalitātes uzlabošanai minētajās dalībvalstīs tiks piešķirti vairāk nekā 
900 miljoni  EUR (38). Finansētās darbības ir šādas:  
 darbības procesu attīstīšana un pilnveidošana tiesās un lietu pārvaldības sistēmu ieviešana 
vai cilvēkresursu pārvaldības procesu attīstīšana vai pilnveidošana;  
 tiesas pakalpojumu digitalizācija un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) 
sistēmu iegāde;  
 apmācības nodrošināšana tiesnešiem, prokuroriem, tiesu darbiniekiem,  tiesu izpildītājiem, 
notāriem, juristiem un iedzīvotāju informētības par viņu tiesībām veicināšana.  
Komisija pievērš īpašu uzmanību tam, lai nodrošinātu, ka ES līdzekļi tiek pienācīgi izlietoti 
attiecīgajām reformām, ievērojot tiesiskumu. Komisija uzsver,  ka, īstenojot finansējuma 
prioritātes, ir svarīgi izmantot uz rezultātiem orientētu pieeju, un aicina dalībvalstis novērtēt ESI 
fondu atbalsta ietekmi.  
 Tehniskais atbalsts  
Dalībvalstis arī izmanto Komisijas tehnisko atbalstu, kas pieejams ar Strukturā lo reformu atbalsta 
dienesta ( SRSS ) starpniecību Strukturālo reformu atbalsta programmā (39), kuras kopējais budžets 
laikposmam no 2017.  gada līdz 2020.  gadam ir 222,8  miljoni  EUR. Kopš 2017.  gada 
16 dalībvalstis (40) jau ir saņēmušas vai ir lūgušas tehnisko  atbalstu dažādām jomām. Minētais 
ietver, piemēram, tehnisko atbalstu tiesu sistēmas efektivitātes uzlabošanai, tiesu kartes reformas 
īstenošanai, tiesu darba organizēšanai, e -tiesiskuma programmu izstrādei vai īstenošanai un 
kibertiesiskumam, lietu pārval dības sistēmām, tiesnešu atlases un paaugstināšanas amatā 
procesam, tiesnešu apmācībai un patērētāju strīdu izšķiršanai ārpustiesas kārtībā. Komisija 
2018.  gada maijā arī nāca klajā ar priekšlikumiem par nākamo daudzgadu finansēšanas periodu 
2021. –2027.  gadam un jo īpaši par jaunu reformu atbalsta programmu ar kopējo budžetu 
25 miljardi  EUR, lai nodrošinātu finansiālu un tehnisku atbalstu visām dalībvalstīm tādu reformu 
                                                           
37  Beļģija, Čehija, Grieķija, Horvātija, Igaunija, Itālija, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Portugāle, Rumānija, 
Slovākija, Slovēnija, Spānij a un Ungārija.  
38  Norādītās informācijas pamatā ir 2017.  gada rudenī apkopotie un 2018.  gada jūnijā atjauninātie dati. Tā kā 
pašreizējais plānošanas periods 2014. –2020.  gadam vēl norisinās, līdz plānošanas perioda beigām 2023.  gadā 
tiesu sistēmām atvēlētās  kopējās summas var palielināties un piešķīrumi dažādajiem darbību veidiem var 
mainīties.  
39 https://ec.europa.eu/info/funding -tenders/funding -opportunities/funding -programmes/overview -funding -
programmes/structural -reform -support -programme -srsp_en.  
40  Beļģija, Bulgārija, Čehija, Grieķija, Horvātija, Igaunija, Itālija, Kipra, Latvija, Mal ta, Polija, Portugāle, 
Slovākija, Slovēnija, Spānija un Ungārija.  
 
10 
 īstenošanai, kuru mērķis ir modernizēt to ekonomiku, proti, īstenot reformu prioritātes,  kas 
noteiktas saistībā ar Eiropas pusgadu (41). 
2.4. Tiesu sistēmu neatkarības garantēšana  
ES izmanto dažādus instrumentus tiesu iestāžu neatkarības ievērošanas panākšanai dalībvalstīs, 
lai aizsargātu Savienības darbību.  
 Pienākumu neizpildes procedūra u n Eiropas Savienības Tiesas nolēmumi  – 
Komisija ir apņēmusies izskatīt lietas, kurās valstu tiesību akti kavē valstu tiesu sistēmas 
nodrošināt ES tiesību aktu efektīvu piemērošanu atbilstoši tiesiskuma prasībām un ES 
Pamattiesību hartas 47.  pantam (42). 
Komisija 2018.  gada septembrī nolēma vērsties pret Poliju Eiropas Savienības Tiesā par to, ka ar 
Likumu par Augstāko tiesu ir pārkāpts tiesnešu neatceļamības un tiesu sistēmu neatkarības 
princips (43). Komisijas bažas ir saistītas ar Augstākās tiesas tiesne šu pensionēšanās vecuma 
pēkšņo samazināšanu un republikas prezidentam piešķirto rīcības brīvību pagarināt tiesnešu 
aktīvo dienestu bez jebkādiem skaidriem kritērijiem un neveicot šajā saistībā pieņemtā galīgā 
lēmuma pārskatīšanu tiesā, ko Komisija uzskata par LES 19.  panta 1.  punkta pārkāpumu, minēto 
noteikumu lasot kopsakarā ar Hartas 47.  pantu (44). Eiropas Savienības Tiesa 2018.  gada 
17. decembrī pēc Komisijas pieprasījuma izdeva pagaidu noregulējuma pasākumus, prasot, lai 
Polija atjauno Augstākās tiesas situāciju, kāda tā bija līdz 2018.  gada 3.  aprīlim, kad stājās spēkā 
apstrīdētais likums, līdz šajā lietā tiek pasludināts galīgais spriedums (45). 2019.  gada 1.  janvārī 
stājās spēkā likums, ko Polijas Parlaments pieņēma Tiesas rīkojuma izpildei. Tiesas 
ģenerāladvokāts 2019.  gada 11.  aprīlī secināja, ka Tiesai būtu jānospriež, ka Polijas tiesību aktu 
normas, kas attiecas uz Augstākās tiesas tiesnešu pensionēšanās vecuma samazināšanu, ir 
pretrunā ES tiesību aktiem, jo ar tām tiek pārkāpts tiesnešu neatceļamīb as un tiesu sistēmu 
neatkarības princips (46). 
Komisija 2019.  gada 3.  aprīlī sāka pienākumu neizpildes procedūru, nosūtot Polijai oficiāla 
paziņojuma vēstuli par jaunajiem disciplinārajiem pasākumiem attiecībā uz vispārējās 
jurisdikcijas tiesu tiesnešiem, p amatojoties uz to, ka minētie pasākumi kaitē viņu neatkarībai, jo 
netiek piedāvātas nepieciešamās garantijas viņu aizsargāšanai no politiskas kontroles (47). 
Valstu tiesu neatkarības nodrošināšanas nozīmīgums dalībvalstīm kā viens no ES tiesību 
aspektiem ir  uzsvērts nesenajā Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā (48). proti, Tiesa paskaidroja, 
                                                           
41  Sk. 2018.  gada 31.  maija paziņojumu presei  IP/18/3972, kas pieejams vietnē http://europa.eu/rapid/press -
release_IP -18-3972_lv.htm.   
42 Komisijas paziņojums  — ES tiesību akti: labāki rezultāti līdz ar labāku piemērošanu (2017/C  18/02) (OV 
C 18, 19.1.2017., 10. –20. lpp.).  
43  Komisija 2017.  gada decembrī nolēma vērsties pret Poliju E iropas Savienības Tiesā par to, ka ar Likumu par 
vispārējās jurisdikcijas tiesu organizāciju ir pārkāpti ES tiesību akti. Komisija uzskata, ka ar minēto likumu ir 
pārkāpts LES 19.  panta 1.  punkts apvienojumā ar Pamattiesību hartas 47.  pantu. Plašāku inform āciju sk. 
vietnē http://europa.eu/rapid/press -release_IP -17-5367_en.pdf.   
44  http://europa.eu/rapid/press -release_IP -18-5830_lv.htm.   
45  https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2018 -12/cp180204en.pdf.   
46  Sk. ģenerāladvokāta E. Tanchev  2019.  gada 1 1. aprīļa atzinumu lietā Eiropas Komisija  / Polijas Republika, 
ECLI:EU:C:2019:325.  
47  Sk. 2019.  gada 3.  aprīļa paziņojumu presei  IP/19/1957, kas pieejams vietnē http://europa.eu/rapid/press -
release_IP -19-1957_en.pdf.   
48  Sk. jo īpaši Tiesas spriedumu (virspalāta), 2018.  gada 27.  februāris, Associação Sindical dos Juízes 
Portugueses  / Tribunal de Contas , C-64/16, ECLI:EU:C:2018:117, pieejams vietnē https://goo.gl/utc5GR . 
Tiesas spriedums (virspalāta), 2018.  gada 25.  jūlijs, LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586, pieejams 
vietnē https://goo.gl/ty1fnk . 
 
11 
 ka tiesu sistēmas neatkarības prasība arī pieprasa, lai to personu, kuras spriež tiesu, disciplinārie 
pasākumi arī būtu garantijas, kas nepieciešamas, lai izvairītos no jebkāda riska, ka šādi pasākumi 
tiks izmantoti kā tiesu nolēmumu satura politiskās kontroles sistēma (49).  
Vairākas valstu tiesas 2018.  gadā, izmantojot prejudiciālu nolēmumu mehānismu (LESD 
267. pants), vērsās Eiropas Savienības Tiesā, lūdzot precizēt ES tiesību aktu prasības par tiesu 
sistēmu neatkarību. Konkrētāk, Polijas Augstākā tiesa vērsās par sešām šādām lietām (50), Polijas 
Augstākā administratīvā tiesa  — par vienu lietu (51), un vispārējās kompetences tiesas  — par trīs 
lietām (52), (53). 
 LES 7.  pantā noteiktā  procedūra un tiesiskuma mehānisms  
LES 7.  panta 1.  punktā ir paredzēts preventīvs mehānisms, ko var aktivizēt, ja pastāv “droša 
varbūtība, ka varētu tikt nopietni pārkāptas” LES 2.  pantā noteiktās vērtības, un LES 7.  panta 
2. punktā ir paredzēt s sankciju mehānisms, ko izmanto gadījumā, kad “kāda dalībvalsts 
vairākkārt nopietni pārkāpusi” minētās vērtības. Tiesiskuma mehānismu Komisija izveidoja 
2014.  gadā (54), un tā lomu ir atzinusi Tiesa (55). Mehānismā ir paredzēta pakāpeniska procedūra 
dialoga m ar dalībvalsti, un tā struktūras pamatā ir Komisijas atzinumi un ieteikumi. Tā mērķis ir 
nepieļaut situācijas, kurās rodas sistēmiski draudi tiesiskumam un kurās būtu nepieciešams 
piemērot LES 7.  panta procedūru. Pirmo  — un pagaidām vienīgo  — reizi tiesi skuma mehānisms 
tika izmantots, uzsākot dialogu ar Poliju 2016.  gada janvārī (56). Lai arī dialogs palīdzēja 
identificēt problēmas un noteikt sarunu satvaru, tas neatrisināja atklātos trūkumus tiesiskuma 
jomā, un Komisija 2017.  gada decembrī sāka LES 7.  panta 1.  punkta procedūru (57). Padome 
saistībā ar LES 7.  panta 1.  punktu rīkoja trīs uzklausīšanas  — 2018.  gada 26.  jūnijā, 18.  septembrī 
un 11.  decembrī.  
Eiropas Parlaments 2018.  gada 12.  septembrī iesniedza pamatotu priekšlikumu saskaņā ar LES 
7. panta 1.  punktu, lai Padome konstatētu, ka pastāv droša varbūtība, ka Ungārija nopietni 
pārkāps ES pamatvērtības (58). 
  
                                                           
49  Tiesas spriedums (virspalāta), 20 18. gada 25.  jūlijs, LM, C-216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586, 67.  punkts, 
pieejams vietnē https://goo.gl/ty1fnk . 
50  Lietas  C-522/18; C -537/18; C -585/18; C -624/18; C -625/18; C -668/18.  
51  Lieta  C-824/18.  
52  Lietas  C-558/18; C -563/18; C -623/18.  
53  Minētie pieprasījumi sniegt prejudiciālus nolēmumus attiecas cita starpā uz jauno tiesnešiem piemērojamo 
disciplināro pasākumu, Valsts Tiesu iestāžu padomes sastāva un Augstākās tiesas jaunizveidotās 
disciplinārlietu palātas atbilstību ES prasībām par tiesu sistēmu neatkarību.  
54  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei (2014.  gada 11.  marts) “Jauns ES mehānisms 
tiesiskuma nostiprināšanai”, COM(2014)  158 final/2. Sk. arī 2014.  gada 11.  marta paziņojumu presei IP -14-
237, kas pieejams vietnē http://europa.eu/rapid/press -release_IP -14-237_lv.htm.  
55  Sk. lietu  C-619/18 R, Komisija/Polija, 2018.  gada 17.  decembra rīkojums.  
56  Dialogs notika no 2016.  gada janvāra līdz 2017.  gada decembrim. Komisija pieņēma vienu atzinumu 
2016.  gada 1.  jūnijā un četrus ieteikumus attiecīgi 2016.  gada 27.  jūlijā, 2016.  gada 21.  decembrī, 2017.  gada 
26. jūlijā un 2017.  gada 20.  decembrī. Komisija 2017.  gada 20.  decembrī s ecināja, ka pastāv droša varbūtība, 
ka Polijā tiks nopietni pārkāpts tiesiskuma princips, un tāpēc ierosināja Padomei pieņemt lēmumu atbilstoši 
LES 7.  panta 1.  punktam.  
57  COM(2017)  835 final. 
58  http://www.europarl.europa.eu/news/en/press -room/20180906IPR12104/rule -of-law-in-hungary -parliament -
calls-on-the-eu-to-act.   
 
12 
 3. ES 2019.  GADA REZULTĀTU APKOP OJUMA TIESISKUMA JOM Ā GALVENIE 
KONSTATĒJUMI  
Efektīvas tiesu sistēmas galvenie kritēriji ir efektivitāte, kvalitāte  un neatkarība, un rezultātu 
apkopojumā ir sniegti visu šo kritēriju rādītāji.  
3.1. Tiesu sistēmu efektivitāte  
Rezultātu apkopojumā ir sniegti rādītāji par tiesvedības efektivitāti plašās civillietu, komerclietu 
un administratīvo lietu jomās un konkrētās j omās, kurās administratīvās iestādes un tiesas 
piemēro ES tiesības (59) 
3.1.1. Izskatāmo lietu apjoma dinamika  
Dalībvalstu tiesu sistēmu izskatāmo lietu apjoms ir liels un saglabājas stabils, kaut arī tas būtiski 
atšķiras starp dalībvalstīm (2.  attēls). Tas  liecina, ka ir svarīgi turpināt nodrošināt tiesu sistēmas 
efektivitāti.  
2. attēls. Ienākošo civillietu, komerclietu, administratīvo lietu un citu lietu  skaits  (*) (pirmās 
instances tiesās  / uz 100  iedzīvotājiem) (avots: CEPEJ pētījums (60)) 
 (*) Atbilstoši CEPEJ metodikai šī kategorija ietver visas strīdīgās un bezstrīdus civillietas un komerclietas, ar zemes 
un uzņēmumu reģistrāciju saistītas bezstrīdus lietas, citas ar reģistrāciju saistītas lietas, citas bezstrīdus lietas, 
administratīvās lietas, kā arī citas lietas, kas nav krimināllietas. Slovākijā metodika mainīta.  
 
                                                           
59  Tiesu sistēmas efektivitātei svarīga ir arī t iesas nolēmumu izpilde. Tomēr lielākajā daļā dalībvalstu nav 
pieejami salīdzināmi dati.  
60  2019.  gada pētījums par tiesu sistēmu darbību ES dalībvalstīs, ko Komisijas uzdevumā veicis CEPEJ  
sekretariāts: https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -
scoreboard_lv.  
05101520253035404550
DKATSIPLHREESKCZLTFIHURONLPTELITBGIEESBEDELVFRCYSELUMTUK
2010 2015 2016 2017N
A
V
D
A
T
U
 
13 
 3. attēls. Ienākošu strīdīgo civillietu un komerclietu lietu skaits  (*) (pirmās instances 
tiesās  / uz 100  iedzīvotājiem) (avots: CEPEJ  pētījums)  
 
(*) Atbilstoši CEPEJ metodikai strīdīgas civillietas/komerclietas attiecas uz strīdiem starp pusēm, piem., strīdiem 
saistībā ar līgumiem. Bezstrīdus civillietas/komerclietas attiecas uz bezstrīdus tiesvedību, piem., neapstrīdētiem 
maksājuma uz devumiem. Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta.  Dati par Nīderlandi  ietver bezstrīdus lietas.  
4. attēls. Ienākošo administratīvo lietu  skaits  (*) (pirmās instances tiesās  / uz 
100 iedzīvotājiem) (avots: CEPEJ pētījums)  
 (*) Atbilstoši CEPEJ metodikai administratīvās lietas attiecas uz strīdiem starp iedzīvotājiem un vietējām, 
reģionālajām vai valsts iestādēm. Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Dānija  un Īrija administratīvās lietas 
nereģistrē atsevišķi.   
012345678
ROLTSKPLCZCYHRPTIEESITFRSIBEELHULVMTDEEEATNLLUDKSEFIBGUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
0,00,20,40,60,81,01,2
SEDEATRONLELFIBGLTESFRHRPTEECYLUSIPLBEHULVCZSKITMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
 
14 
 3.1.2. Vispārīgie dati par efektivitāti  
Rādītāji, kas attiecas uz tiesvedības efektivitāti plašās civillietu, komerclietu un administratīvo 
lietu jomās, ir: tiesvedības ilgums (nolēmumu pieņemšanas laiks), lietu pabeigšanas koeficients 
un izskatīšanā esošo lietu skaits.  
 Tiesvedības ilgums  — 
Tiesvedības ilgums ir aprēķinātais laiks (dienās), kas vajadzīgs, lai lietu izskatītu tiesā, t.  i., laiks, 
kas nepieciešams nolēmuma pieņemšanai pirmās instances tiesā. “Nolēmuma pieņemšanas laika” 
rādītājs ir nepabeigto liet u skaits, kas dalīts ar pabeigto lietu skaitu gada beigās un reizināts ar 
365 (dienām) (61). Dati pārsvarā attiecas uz tiesvedību pirmās instances tiesās un, kad iespējams, 
ir salīdzināti 2010., 2015., 2016. un 2017.  gada dati (62). Divos attēlos ir norādīts  nolēmuma 
pieņemšanas laiks 2017.  gadā strīdīgās civillietās un komerclietās, kā arī administratīvās lietās 
visās tiesu instancēs.  
5. attēls. Laiks, kas nepieciešams, lai izskatītu civillietas, komerclietas, administratīvās lietas 
un citas lietas  (*)  
(pirmās instances tiesās  / dienās) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Atbilstoši CEPEJ metodikai šī kategorija ietver visas strīdīgās un bezstrīdus civillietas un komerclietas, ar zemes 
un uzņēmumu reģistrāciju saistītas bezstrīdus lietas, citas ar reģistrāciju saistītas lietas, citas bezstrīdus lietas, 
administratīvās lietas, kā arī citas lietas, kas nav krimināllietas. Slovākijā  metodika mainīta. Čehijā  un — līdz 
2016.  gadam  — Slovākijā  nepabeigtās lietas ietver visas instances.  
                                                           
61 Tiesvedības ilgums, lietu pabeigšanas koeficients un nepabeigto lietu  skaits ir standarta rādītāji, ko definējusi 
CEPEJ : http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp.  
62 Šie gadi tika izvēlēti, lai ievērotu septi ņu gadu perspektīvu ar 2010.  gadu kā atsauces gadu, vienlaikus 
nepārpildot attēlus. Dati par 2012., 2013.  un 2014.  gadu ir pieejami CEPEJ  ziņojumā.  
02004006008001 0001 200
DKEELTATHUSIPLNLBGSKHRFISEROCZLVESFRMTITELPTCYBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017NAVDATU
 
15 
 6. attēls. Laiks, kas nepieciešams, lai izskatītu strīdīgas civillietas un komerclietas  (*)  
(pirmās instances tiesās  / dienās) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Atbilstoši CEPEJ metodikai strīdīgas civillietas/komerclietas attiecas uz strīdiem starp pusēm, piem, strīdiem 
saistībā ar līgumiem. Bezstrīdus civillietas/komerclietas attiecas uz bezstrīdus tiesvedību, piem., neapstrīdētiem 
maksājuma uzdevumiem. Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Čehijā  un — līdz 2016.  gadam  — Slovākijā  
nepabeigtās lietas ietver visas instances.Dati par Nīderlandi  ietver bezstrīdus lietas.  
7. attēls. Laiks, kas nepieciešams, lai izskatītu strīdīgas civillieta s un komerclietas  (*) visu 
instanču tiesās 2017.  gadā (pirmās, otrās un trešās instances tiesās  / dienās) (avots: CEPEJ 
pētījums)  
 
(*) Secību nosaka tiesas instance ar visilgāko tiesvedību katrā dalībvalstī. Dati nav pieejami par pirmās un otrās 
instances tiesām Beļģijā , Bulgārijā  un Īrijā, par otrās un trešās instances tiesām Nīderlandē  un Austrijā , par trešās 
instances tiesām Horvāt ijā. Maltā  nav trešās instances tiesas. Piekļuve trešās instances tiesai dažās dalībvalstīs var 
būt ierobežota.  
0100200300400500600700800900
LTBELUNLEEATCZSEROSKDKHUDEPLPTFISIESLVFRHRMTELCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
02004006008001 0001 2001 400
NLEEATSEBGSKCZDKROLTIEPLHUPTFIDESILVHRBELUFRELESMTITCYUK
Pirmās instances tiesas (2017) Otrās instances tiesas (2017) Trešās instances tiesas (2017)NAV
DATU
 
16 
 8. attēls. Laiks, kas nepieciešams, lai izskatītu administratīvās lietas  (*) (pirmās instances 
tiesās  / dienās) (avots:  CEPEJ pētījums)  
 
(*) Atbilstoši CEPEJ metodikai administratīvās lietas attiecas uz strīdiem starp iedzīvotājiem un vietējām, 
reģionālajām vai valsts iestādēm. Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Čehijā  un — līdz 2016.  gadam  — 
Slovākijā  nepabeigtās lietas ietver visas tiesas instances. Dānija  un Īrija administratīvās lietas nereģistrē atsevišķi.  
9. attēls. Laiks, kas nepieciešams, lai izskatītu administratīvās lietas  (*) visās  tiesu instancēs 
2017.  gadā  
(pirmās un, ja piemērojams, otrās un trešās instances tiesās  / dienās) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Secību nosaka tiesas instance ar visilgāko tiesvedību katrā dalībvalstī. Dati nav pieejami par pirmās instances 
tiesu Luksemburgā , par otrās instances tiesām Maltā  un Rumānijā  un par trešās instances tiesu Nīderlandē . 
Augstākā tiesa vai cita augstākās instances tiesa ir vienīgā apelācijas instance Čehijā , Itālijā , Kiprā , Austrijā , 
Slovēnijā  un Somijā . Trešās instances tiesu šiem lietu veidiem nav Horvātijā , Lietuvā , Luksemburgā  un Maltā . 
Augstākā administratīvā tiesa ir pirmās un vienīgās instances tiesa konkrētām lietām Beļģijā . Piekļuve trešās 
instances tiesai dažās dalībvalstīs var būt ierobežota. Dānija un Īrija administratīvās lietas nereģistrē atsevišķi.  
 Lietu pabeigšanas koeficients  – 
Lietu pabeigšanas koeficients ir pabeigto lietu skaita un ienākošo lietu skaita attiecība. Ar šo 
koeficientu novērtē, vai tiesa spēj laikus izskatīt ienākošās lietas. Ja lietu pabeigšanas koeficients 
ir aptuveni 100  % vai vairāk, tas nozīmē, ka tiesu sistēma spēj izskatīt vismaz tik daudz lietu, kas 
atbilst ienākošo lietu skaitam. Ja lietu pabeigšanas koeficients ir mazāks par 100  %, tas nozīmē, 
ka tiesās izskatīto lietu skaits ir mazāks par ienākošo lietu skaitu.  
05001 0001 5002 0002 5003 000
LTEEROHUBGPLSENLLULVFIHRFRSKESCZDEATSIBEELITPTMTCYDKIEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
05001 0001 5002 0002 500
SEBGEEROHULUFIHRSKFRLTLVCZDENLATSIBEPLESITPTELMTCYDKIEUK
Pirmā instance (2017) Otrā instance (2017) Trešā instance (2017)NAV
DATU
 
17 
 10. attēls. Civillietu, komerclietu, administratīvo lietu un citu lietu  pabeigšanas koeficients  
(*)  
(pirmās instances tiesās  / procentos  — par 100  % lielākas vērtības norāda, ka pabeigto lietu 
skaits pārsniedz jauno lietu skaitu, savukārt par 100  % mazākas vērtības norāda, ka pabeigto 
lietu skaits ir mazāks nekā jauno lietu skaits) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Slovākijā  metodika mainīta. Īrija:  paredzams, ka metodikas dēļ paziņoto pabeigto lietu skaits būs mazāks nekā 
reālais skaits.  
11. attēls. Strīdīgo civillietu un komerclietu  pabeigšanas koeficients  (*) (pirmās instances 
tiesās  / procentos) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Īrija:  paredzams, ka metodikas dēļ paziņoto pabe igto lietu skaits būs 
mazāks nekā reālais skaits. Dati par Nīderlandi ietver bezstrīdus lietas.  
0%20%40%60%80%100%120%140%
CYSKEESIFRITBELTHRCZATPLDKNLROHULULVBGFISEPTMTESIEELDEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
0%20%40%60%80%100%120%140%
SKPTBEFIHRSIITFRDKLTCZDELVSEEERONLATMTHULUELPLESCYIEBGUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
 
18 
 12. attēls. Administratīvo lietu  pabeigšanas koeficients  (*) (pirmās instances 
tiesās  / procentos) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Atspoguļošanas nolūkos iepriekšējās vērtības par dažām dalībvalstīm ir samazinātas ( Maltā 2015.  gadā  =411  %; 
Itālijā 2010.  gadā  = 316  %); Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Dānija  un Īrija administratīvās lietas 
nereģistrē atsevišķi.  
 Nepabeigtās lie tas – 
Nepabeigto lietu skaits ir to lietu skaits, kuras vēl ir jāizskata attiecīgā gada beigās. Tas arī 
ietekmē nolēmuma pieņemšanas laiku.  
13. attēls. Nepabeigto civillietu, komerclietu, administratīvo lietu un citu lietu  skaits  (*)  
(pirmās instances tiesās  / uz 100  iedzīvotājiem) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Slovākijā  metodika mainīta. Čehijā  un — līdz 2016.  gadam  — Slovākijā  nepabeigtās lietas ietver visas instances.  
0%20%40%60%80%100%120%140%160%180%200%
ELITMTHRSKLTFIPLNLPTESROFRHUBELVEEBGLUSECZDEATCYSIDKIEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
02468101214161820
SELTBGEEHUNLLVMTDKFRFIESROCZSKELSIATPLCYITHRPTBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017NAVDATU
 
19 
 14. attēls. Nepabeigtu strīdīgo civillietu un komerclietu lietu  skaits  (*) (pirmās instances 
tiesās  / uz 100  iedzīvotājiem) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Čehijā  un — līdz 2016.  gadam  — Slovākijā  nepabeigtās lietas ietver 
visas instances. Dati par Nīderlandi  ietver bezstrīdus lietas.  
15. attēls. Nepabeigto administratīvo lietu  skaits  (*) (pirmās instances tiesās  / uz 
100 iedzīvotājiem) (avots: CEPEJ pētījums)  
 (*) Atspoguļošanas nolūkos iepriekšējās vērtības par dažām dalībvalstīm ir samazinātas ( Grieķijā  2010.  gadā  = 
3,7). Grieķijā  un Slovākijā  metodika mainīta. Čehijā  un — līdz 2016.  gadam  — Slovākijā  nepabeigtās lietas ietver 
visas instances. Dānija  un Īrija administratīvās lietas nereģistrē atsevišķi.  
  
01234567
FILUSENLDKATEEDEHULTCZLVBEMTSIESPLSKPTELFRROHRCYITBGIEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
0,00,51,01,52,02,53,0
LUHUEEPLLVMTSKLTCZBGSIFRBEROHRNLITESSEFIPTATCYDEELDKIEUK
2010 2015 2016 2017NAV
DATU
 
20 
 3.1.3. Efektivitāte konkrētās ES tiesību jomās  
Šī iedaļa papildina vispārīgos datus par tiesu sistēmu efektivitāti, un tajā ir sniegta informācija 
par vidējo tiesvedības ilgumu (63) konkrētās jomās, kas saistītas ar ES tiesībām. 2019.  gada 
rezultātu apkopojums ir balstīts uz iepriekšējiem datiem tādās jomās kā konkurence, elektroniskie 
sakari, ES preču zīme un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana. Jomas ir izvēlētas, 
ņemot vērā to būtiskumu vienotajam tirgum un uzņēmējdarbības videi. Kopumā ieilgusi 
tiesvedība var negatīvi ietekmēt no ES tiesību aktiem izrietošo tiesību izmantošanu, piem., 
gadījumos, kad tiesiskās aizsardzības līdzekļi vairs nav pieejami vai arī smagi finansiāli 
zaudējumi kļūst neatgūstami.  
– Konkurence  – 
Efektīva konkurences tiesību a ktu piemērošana nodrošina līdzvērtīgus apstākļus uzņēmumiem, 
tāpēc ir svarīga, lai radītu uzņēmējdarbībai pievilcīgu vidi. Turpmāk 16.  attēlā ir norādīts vidējais 
to lietu izskatīšanas ilgums, kas iesniegtas pret valstu konkurences iestāžu lēmumiem, piemēr ojot 
LESD 101. un 102.  pantu (64). 
16. attēls. Konkurence: vidējais lietu izskatīšanas ilgums  (*) (pirmās instances tiesās  / dienās) 
(avots: Eiropas Komisija kopā ar Eiropas Konkurences tīklu)  
 (*) Igaunija:  nav lietu. Īrija un Austrija : scenārijs nav piemērojams, jo iestādes nav pilnvarotas pieņemt attiecīgus 
lēmumus. Austrija:  dati ietver Karteļu tiesas iztiesātas lietas, kuras ir saistītas ar LESD 101. un 102.  punkta 
pārkāpumu, bet nav balstītas uz pārsūdzībām pret valsts konk urences iestādi. Attiecībā uz Beļģiju un Itāliju 
izmantota ilguma aplēse. Tukšs stabiņš var norādīt uz to, ka dalībvalsts nav ziņojusi par lietām attiecīgajā gadā. 
Daudzās dalībvalstīs lietu skaits ir mazs (mazāk par piecām gadā), kas var nozīmēt, ka gada dati ir atkarīgi no 
vienas lietas ar ļoti ilgu vai īsu izskatīšanas laiku. Attiecībā uz vairākām visilgāk izskatītajām datu kopā ietvertajām 
lietām laika nogrieznī ir iekļauts laiks, kas vajadzīgs, lai vērstos Eiropas Savienības Tiesā (piem., Lietuva ), 
konstitucionāla pārskatīšana (piem., Slovākija ) vai īpaša procesuāla kavēšanās (piem., Čehija , Grieķija , Ungārija ). 
 
                                                           
63  Tiesvedības ilgums konkrētās jomās tiek aprēķināts kalendārajās dienās, skaitot no dienas, kurā lieta vai  
pārsūdzība iesniegta tiesā (vai kurā apsūdzība kļuvusi galīga), līdz dienai, kurā tiesa pieņem nolēmumu (18. –
21., 23. un 24.  attēls). Vērtības ir sakārtotas, pamatojoties uz vidējiem svērtajiem datiem par 2013., 2014., 
2015. un 2016.  gadu 18. –21. attēlā, par 2015. un 2016.  gadu 23.  attēlā un par 2014., 2015. un 2016.  gadu 22. 
un 24.  attēlā. Ja dati nav bijuši pieejami par visiem gadiem, vidējais rādītājs atspoguļo pieejamos datus, kas 
aprēķināti, pamatojoties uz visām lietām, lietu izlasi vai aplēsēm.  
64  Sk. http://eur -lex.europa.eu/legal -content/LV/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012E/TXT&from=LV . 
0500100015002000250030003500
UKHRATPTLTITNLFRROSKFILVLUELSEHUDESIESBEPLCYMTBGCZDK
2013 2015 2016 2017 Vidēji 2013, 2015-17
 
21 
  
– Elektroniskie sakari – 
ES tiesību aktu elektronisko sakaru jomā mērķis ir palielināt konkurenci, veicināt vienotā tirgus 
attīstību un radīt  ieguldījumus, inovāciju un izaugsmi. Labvēlīgo ietekmi patērētājiem var 
sasniegt, efektīvi piemērojot šos tiesību aktus, kas rezultātā var pazemināt cenas galalietotājiem 
un uzlabot pakalpojumu kvalitāti. Turpmāk 17.  attēlā ir norādīts to lietu vidējais i zskatīšanas 
ilgums, kas ierosinātas pret valstu regulatīvo iestāžu lēmumiem, piemērojot ES tiesību aktus 
elektronisko sakaru jomā (65). Attēls aptver plašu lietu klāstu no sarežģītākām “tirgus analīzes” 
lietām līdz jautājumiem, kas saistīti ar patērētājiem.  
17. attēls. Elektroniskie sakari: vidējais lietu izskatīšanas ilgums  (*)  
(pirmās instances tiesās  / dienās) (avots: Eiropas Komisija kopā ar Komunikāciju komiteju)  
 (*) Lietu skaits dalībvalstīs ir atšķirīgs. Tukšs stabiņš norād a uz to, ka dalībvalsts nav ziņojusi par lietām attiecīgajā 
gadā (izņemot Portugāli  par 2017.  gadu: nav datu). Dažās instancēs attiecīgo lietu ierobežotais skaits ( Latvijā , 
Lietuvā , Maltā , Slovākijā , Zviedrijā ) nozīmē to, ka gada dati ir atkarīgi no vienas lietas ar ļoti ilgu vai īsu 
izskatīšanas laiku, kas var radīt lielas atšķirības starp dažādiem gadiem. Dānija:  pirmās instances apelācijas lietas 
izskata tiesām pielīdzināma iestāde. Spānija, Austrija un Poli ja: izskata dažādas tiesas atkarībā no lietas būtības. 
Malta:  2016.  gadā tika ziņots par ļoti ilgu lietas izskatīšanas laiku (2500  dienas), kas bija saistīts ar sarežģītu 
gadījumu, kad vietējā iestāde kopā ar vairākiem iedzīvotājiem iesniedza prasību saist ībā ar iespējamu kaitīgu 
starojumu no mobilo radiosakaru stacijām.  
– ES preču zīme  – 
Intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanai ir būtiska nozīme ieguldījumu inovācijās veicināšanā. ES 
preču zīmes reglamentējošās ES tiesības (66) paredz nozīmīgu lomu valstu t iesām, kas darbojas kā 
ES tiesas, pieņemot nolēmumus, kuri skar vienoto tirgu. Turpmāk 18.  attēlā ir redzams vidējais 
ES preču zīmes pārkāpumu lietu izskatīšanas ilgums tiesvedībā starp privātpersonām.  
                                                           
65  Aprēķins ir veikts, pamatojoties uz to pārsūdzības lietu izskatīšanas ilgumu, kas ierosinātas pret valstu 
regulatīvo iestāžu lēmumiem, kuros piemēroti valsts tiesību akti, ar ko tiek īstenoti reglamentējošie noteikumi 
attiecībā uz elektroniskajiem sakariem (Direktīva  2002/19/EK (Piekļuves direktīva), Direktīva  2002/20/EK 
(Atļauju izsniegšanas direktīva), Direktīva  2002/21/EK (Pamatdirektīva), Direktīva  2002/22/EK (Vispārējā 
pakalpojumu direktīva)), kā arī citi atbilstoši ES tiesību akti, piemēram, radiofrekvenču spektra politikas 
programma, Komisijas spektra lēmumi, izņemot D irektīvu  2002/58/EK par privātās dzīves aizsardzību un 
elektroniskajiem sakariem.  
66  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)  2017/1001 (2017.  gada 14.  jūnijs) par Eiropas Savienības preču 
zīmi (OV L  154, 16.6.2017., 1. –99. lpp.).  
05001000150020002500
EEDKHUROBGIEUKSILVLTFRLUPLSEFIHRSKELNLESDEBEMTITATCZCYPT
2013 2015 2016 2017 Vidēji 2013, 2015-17
 
22 
  
  
 
23 
 18. attēls. ES preču zīme:  ES preču zīmes pārkāpumu lietu izskatīšanas vidējais ilgums  (*)  
(pirmās instances tiesās  / dienās) (avots: Eiropas Komisija kopā ar Eiropas Intelektuālā īpašuma 
tiesību pārkāpumu novērošanas centru)  
 
(*) Francija , Itālija , Lietuva , Luksemburga: datiem par konkrētiem gadiem izmantota lietu izlase.  Bulgārija:  
2016.  gadam izmantotas tiesu aplēses. Polija: 2015.  gadam izmantotas tiesu aplēses. Par īpaši ilgu lietu izskatīšanas 
laiku, kas ietekmējis vidējo rādītāju, ziņots Igaunijā , Īrijā, Latvijā  un Zviedri jā. Grieķija:  datu pamatā ir vidējais 
svērtais ilgums par divām tiesām. Spānija:  vidējā ilguma aprēķinā iekļautas lietas, kas attiecas uz citām ES IĪ 
tiesībām. Dānija:  dati par visām preču zīmju lietām  — ne tikai ES  — augstākajās komerctiesās un jūras ties ās.  
– Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija  – 
Efektīva cīņa pret noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju ne tikai sekmē cīņu pret noziedzību, bet 
ir arī svarīga finanšu nozares drošībai, integritātei un stabilitātei, finanšu sistēmas uzticamībai un 
godīgai konkurencei vienotajā tirgū (67). Kā uzsvēris Starptautiskais Valūtas fonds, noziedzīgi 
iegūtu līdzekļu legalizācija var atturēt ārvalstu ieguldījumus, kropļot starptautiskās kapitāla 
plūsmas un negatīvi ietekmēt valsts makroekonomiku, kā rezultātā samazinās labklājība un no 
produktīvākiem saimnieciskās darbības veidiem aizplūst resursi (68). Nelikumīgi iegūtu līdzekļu 
legalizācijas novēršanas direktīva paredz, ka dalībvalstīm ir jāuztur statistika par to sistēmu 
efektivitāti, lai cīnītos pret noziedz īgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu (69). 
Sadarbībā ar dalībvalstīm, izmantojot atjauninātu aptaujas anketu, tika apkopoti dati par 
tiesvedības posmiem valstu režīmos, ar ko novērš nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. 
Turpmāk 19. attēlā ir norādīts ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas noziegumiem saistītu 
lietu vidējais izskatīšanas ilgums pirmās instances tiesās.  
                                                           
67 Eiropas Parlamenta un Padomes 2015.  gada 20.  maija Direktīvas (ES)  2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu 
sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai vai teroristu finansēšanai, 2.  apsvērums.  
68  SVF faktu lapa, 2016.  gada 6.  oktobris: 
http://www.imf.org/en/About/Factsheets/Sheets/2016/08/01/16/31/Fight -Against -Money -Laundering -the-
Financing -of-Terrorism.  
69  Direktīvas (ES)  2015/849 44.  panta 1.  punkts. Sk. arī pārskatīto 44.  pantu Direktīvā (ES)  2018/843, kas stājās 
spēkā 2018.  gada jūnijā un kas dalībvalstīm ir jāīsteno vēlākais līdz 2020.  gada janvārim.  
020040060080010001200
MTHUDEELLTBGPLROFIESNLLVLUPTHRSECZEEATDKSIFRITIESKBECYUK
2013 2015 2016 2017 Vidēji 2013, 2015-17NAV
DATU
 
24 
 19. attēls. Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācija: vidējais lietu izskatīšanas il gums tiesās  (*) 
(pirmās instances tiesās  / dienās) (avots: Eiropas Komisija kopā ar Ekspertu grupu nelikumīgi 
iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas jomā)  
 
(*) 2017.  gada datu nav par šādām valstīm: Luksemburga , Austrija , Kipra , Polija  un Francija . Spānija:  aplēstais 
ilgums. Latvija:  ņemot vērā lietu salīdzinoši mazo skaitu 2016.  gadā, ir dažādi faktori, kas var ietekmēt tiesvedības 
ilgumu, piem., atsevišķas lietas izskatīšanas apturēšana objektīvu iemeslu dēļ. Polija:  ilguma aprēķins par 
2016.  gadu veikts, pamatojoties uz nejauši izvēlētu lietu izlasi. Zviedrija:  aprēķins 2017.  gadā ir balstīts uz pabeigto 
lietu izlasi.  Itālija:  dati attiecas uz tiesām, kuras sniegušas atbildi un kurās izskatīts aptuveni 91  % lietu no visām 
lietām 2015.  gadā un aptuveni 99  % lietu no visām lietām 2016. un 2017.  gadā; dati attiecas gan uz lietas 
iztiesāšanām, gan pirmstiesas uzklausīšanu.  
 
02004006008001000120014001600
LUEEBGATBECZSEPLFIHRSKNLCYIEPTLTROFRESITSIHULVMTDKDEELUK
2014 2015 2016 2017 Vidēji 2014-2017NAVDATU
3.1.4.  Kopsavilkums par tiesu sistēmu efektivitāti  
Efektīva tiesu sistēma tiek galā ar izskatāmo li etu apjomu un neizskatīto lietu uzkrāšanos un 
pieņem lēmumus bez nepamatotas kavēšanās. Tāpēc ES rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā 
izmantotie galvenie tiesu sistēmu efektivitātes uzraudzības rādītāji ir tiesvedības ilgums  (lietas 
izskatīšanai vajadzīgai s aplēstais vai vidējais laiks dienās), lietu pabeigšanas koeficients 
(pabeigto lietu skaita un ienākošo lietu skaita attiecība) un nepabeigto lietu  skaits (to lietu skaits, 
kuras vēl ir jāizskata gada beigās).  
Vispārīgie dati par efektivitāti  
2019.  gada E S rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā ir ietverti efektivitātes dati par astoņu gadu 
laikposmu (2010. –2017.  gads). Šāds laikposms ir pietiekams, lai apzinātu konkrētas tendences un 
ņemtu vērā to, ka bieži paiet ilgs laiks, līdz kļūst redzams tiesu sistēmu  reformu rezultāts.  
Vērtējot pēc pieejamiem datiem kopš 2010.  gada, civillietās, komerclietās un administratīvās 
lietās efektivitāte ir uzlabojusies vai saglabājusies stabila 11  dalībvalstīs, bet samazinājusies (kaut 
arī nedaudz) 10  dalībvalstīs.  
Pozitīvas  norises var novērot lielākajā daļā dalībvalstu, kas Eiropas pusgadā tika atzītas par 
 
25 
                                                            
70  Sk. 2.  iedaļu [Horvātija, Itālijā, Kipra, Portugāl e, Slovākija, kas saņēma tām adresētus ieteikumus 2018.  gada 
Eiropas pusgadā, un Beļģija, Bulgārija, Grieķija, Īrija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija, Spānija un 
Ungārija, attiecībā uz kurām attiecīgās grūtības atspoguļotas tām adresēto 2018.  gada ieteikumu apsvērumos 
un 2019.  gada Eiropas pusgada ziņojumos par minētajām dalībvalstīm].  
Rezultātu atšķirības astoņu analizēto gadu laikā var pamatot ar kontekstuāliem faktoriem (atšķirības par 
vairāk nekā 10  % attiecībā uz ienākošajām lietām nav nek as neierasts) vai sistēmiskām nepilnībām (elastības 
vai atsaucības trūkums vai neatbilstības reformas procesā).  tādām, kuras saskaras ar īpašām grūtībām (70). 
 Kopš 2010.  gada gandrīz visās minētajās dalībvalstīs tiesvedības ilgums pirmās instances 
tiesās  plašajā “visu lietu” kategorijā (5.  attēls) un strīdīgajās civillietās un komerclietās 
(6. attēls) ir samazinājies vai saglabājies stabils. Administratīvajās lietās (8.  attēls) 
tiesvedības ilgums kopš 2010.  gada ir samazinājies vai saglabājies stabils lie lākajā daļā šo 
dalībvalstu. Tomēr dažās dalībvalstīs, kas saskārās ar vislielākajām grūtībām, tiesvedības 
ilgums palielinājās 2017.  gadā.  
 Rezultātu apkopojumā ir sniegti dati par tiesvedības ilgumu visās tiesas instancēs  strīdīgās 
civillietās un komerclietās (7.  attēls) un administratīvajās lietās (9.  attēls). Dati liecina, ka 
vairākās dalībvalstīs, kas apzinātas kā tādas, kuras saskaras ar grūtībām saistībā ar tiesvedības 
ilgumu pirmās instances tiesās, augstākas instanc es tiesas darbojas efektīvāk. Turpretī dažās 
citās dalībvalstīs, kas saskaras ar grūtībām, vidējais tiesvedības ilgums augstākas instances 
tiesās ir pat lielāks nekā pirmās instances tiesās.  
 Plašajās “visu lietu” un strīdīgo civillietu un komerclietu kateg orijās (10. un 11.  attēls) 
kopējais to dalībvalstu skaits, kurās lietu pabeigšanas koeficients  ir mazāks par 100  %, kopš 
2010.  gada ir samazinājies. 2017.  gadā gandrīz visas dalībvalstis, tostarp tās, kas saskārās ar 
grūtībām, ziņoja par augstu lietu pabei gšanas koeficientu (vairāk nekā 97  %), kas nozīmē, ka 
pārsvarā gadījumu tiesas spēj tikt galā ar ienākošajām lietām šajās kategorijās. 
Administratīvajās lietās (12.  attēls) ir vērojamas lielākas lietu pabeigšanas koeficienta 
atšķirības gadu griezumā, un ko pumā šis koeficients ir zemāks nekā citās lietu kategorijās, lai 
gan dažās dalībvalstīs ir bijuši uzlabojumi.  
 Kopš 2010.  gada uzlabojumi turpinās gandrīz visās dalībvalstīs, kas saskārās ar vislielākajām 
grūtībām uzkrāto neizskatīto lietu  pārvaldībā, neatk arīgi no lietu kategorijas. Būtiski 
uzlabojumi nepabeigto lietu skaita samazināšanā bieži ir novēroti gan attiecībā uz strīdīgajām 
civillietām un komerclietām (14.  attēls), gan attiecībā uz administratīvajām lietām 
(15. attēls). Neraugoties uz šiem uzlaboj umiem, joprojām pastāv būtiskas atšķirības starp 
dalībvalstīm, kurās ir salīdzinoši maz nepabeigtu lietu, un dalībvalstīm, kurās ir liels 
nepabeigto lietu skaits.  
Efektivitāte konkrētās ES tiesību jomās  
Dati par vidējo tiesvedības ilgumu konkrētās ES tiesī bu jomās (16. –19. attēls) sniedz priekšstatu 
par tiesu sistēmu darbību šādos ar uzņēmējdarbību saistītos strīdos.  
Dati par efektivitāti konkrētajās tiesību jomās ir apkopoti, pamatojoties uz šauri definētiem 
scenārijiem, un atbilstošo lietu skaits var šķi st mazs. Tomēr, salīdzinot ar aprēķināto tiesvedības 
ilgumu, kas atspoguļots vispārīgajos datos par efektivitāti, šie skaitļi norāda faktisko vidējo 
izskatīšanas ilgumu visām atbilstošajām lietām attiecīgajās jomās konkrētajā gadā. Tāpēc ir vērts 
atzīmēt, ka vairākas dalībvalstis, kas nav saskārušās ar grūtībām, spriežot pēc vispārīgajiem 
datiem par efektivitāti, ziņo par ievērojami ilgāku lietu vidējo izskatīšanas ilgumu konkrētajās ES 
tiesību jomās. Tajā pašā laikā tiesvedības ilgums dažādās konkrētās jom ās var ievērojami 
atšķirties arī vienā un tajā pašā dalībvalstī.  
 
26 
 3.2. Tiesu sistēmu kvalitāte  
Nav vienota veida, kā novērtēt tiesu sistēmu kvalitāti. 2019.  gada ES rezultātu apkopojumā 
tiesiskuma jomā turpina izvērtēt rādītājus, kas ir vispārēji pieņemti kā būtiski tiesiskuma 
kvalitātes uzlabošanai. Tāpat kā iepriekšējos gados tie ir sagrupēti četrās kategorijās:  
1) tiesu iestāžu pieejamība iedzīvotājiem un uzņēmumie m; 
2) atbilstoši materiālie resursi un cilvēkresursi;  
3) novērtēšanas rīku ieviešana un  
4) kvalitātes standartu izmantošana.  
3.2.1. Pieejamība  
Visā tiesu sistēmas ķēdē ir nepieciešama pieejamība, lai nodrošinātu attiecīgās informācijas 
iegūšanu  — par tiesu  sistēmu, to, kā celt prasību un kādi ir ar to saistītie finanšu aspekti, par 
tiesvedības statusu līdz pat tās beigām  —, lai nodrošinātu ātru piekļuvi spriedumam tiešsaistē (72). 
– Ar tiesu sistēmu saistītas informācijas sniegšana  – 
                                                           
71  Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2018.  gada 23.  oktobra Direktīvu (ES)  2018/1673 par nelikumīgi iegūtu 
līdzekļu legalizācijas apkarošanu ar krimināltiesībām tiks likvidēti juridiskie šķēršļi, kas var kavēt 
kriminālprocesu, piemēram, tas, ka kriminālvajāšanu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju var sākt tikai 
tad, kad ir noslēgusies tiesvedība par pamatā esošo predikatīvo nodarījumu. Dal ībvalstīm minētā direktīva 
jātransponē līdz 2020.  gada 8.  decembrim.  
72  Jāatzīmē, ka Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācija ir publicējusi transversālu pētījumu 
“Piekļuve augstākajām administratīvajām tiesām un to nolēmumiem” : 
http://www.juradmin.eu/images/media_kit/aca_surveys/Transversal -Analysis ---Annex -1.pdf.  Skaitļi par konkrētām ES tiesību jomām liecina par turpmāk aprakstītajām tendencēm.  
 Attiecībā uz konkurences lietām  (16. attēls) kopējais lietu apjoms, kas jāizskata tiesām 
dalībvalstīs, būti ski samazinājās, kā rezultātā izskatīšanas tiesā ilgums samazinājās septiņās 
dalībvalstīs, bet saglabājās stabils vai palielinājās septiņās citās dalībvalstīs. Par situācijas 
uzlabošanos liecina fakts, ka 2017.  gadā tikai trīs dalībvalstis ziņoja par vidēj o ilgumu, kas 
pārsniedz 1000  dienu, salīdzinājumā ar astoņām dalībvalstīm iepriekšējā gadā.  
 Elektronisko sakaru  jomā (17.  attēls), neraugoties uz tiesās izskatāmo lietu apjoma 
ievērojamo pieaugumu, visā ES var novērot  — dažkārt būtiski  — pozitīvu tendenci 
tiesvedības ilguma samazināšanās ziņā, un tikai dažām dalībvalstīm nav izdevies samazināt 
tiesvedības vidējo ilgumu vai to vismaz saglabāt iepriekšējā līmenī.  
 Attiecībā uz ES preču zīmes pārkāpumu lietām  (18. attēls) 2017.  gadā tiesas dažās 
dalībvalstīs la bāk tika galā ar izskatāmo lietu apjomu un samazināja lietu iztiesāšanai 
vajadzīgo laiku, savukārt citās vidējais ilgums diezgan ievērojami palielinājās.  
 Efektīva cīņa pret noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju  ir būtiska finanšu sistēmas 
aizsardzībai, g odīgai konkurencei un negatīvu ekonomisko seku novēršanai.  Problēmas 
saistībā ar tiesvedības ilgumu lietās, kas saistītas ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas 
nodarījumiem, var ietekmēt nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanas efektivit āti. 
2019.  gada ES rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā ir sniegti atjaunināti dati par to 
tiesvedību ilgumu, kurās izskata noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas nodarījumus 
(19. attēls), un tie liecina, ka, lai gan aptuveni pusē dalībvalstu tiesvedība pirmās instances 
tiesās ilgst vidēji līdz gadam, vairākās dalībvalstīs, kas saskaras ar grūtībām, šāda tiesvedība 
ilgst vidēji aptuveni divus gadus (71).  
 
27 
 Lai tiesu sistēma būtu i edzīvotājiem ērta lietošanā, ir jānodrošina, ka informācija par tiesu 
sistēmu tiek sniegta tā, ka tā ir ne tikai viegli pieejama, bet arī sniedz pielāgotu informāciju 
konkrētām sabiedrības grupām, kurām citādi būtu grūtības piekļūt informācijai. Turpmāk 
20. attēlā ir norādīta tiešsaistes informācijas par konkrētiem tiesu sistēmas aspektiem pieejamība 
konkrētām sabiedrības grupām.  
  
 
28 
 20. attēls.  Ar tiesu sistēmu saistītas informācijas pieejamība plašai sabiedrībai  (*) (avots: 
Eiropas Komisija (73)) 
 (*) Vācija: katra federālā zeme federālajā līmenī lemj, kādu informāciju sniegt tiešsaistē.  
– Juridiskā palīdzība un tiesu nodevas  – 
Piekļuve juridiskajai palīdzībai ir pamattiesības, kas nostiprinātas Hartā (74). Lielākā daļa 
dalībvalstu pi ešķir juridisko palīdzību, pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja ienākumiem (75).  
21. attēlā ir norādīta pilnīgas vai daļējas juridiskās palīdzības pieejamība 6000  EUR prasības 
scenārijā saistībā ar ienākumiem un dzīves apstākļiem katrā dalībvalstī (76). Tajā ir salīdzināts 
ienākuma slieksnis juridiskās palīdzības sniegšanai, izteikts procentos no Eurostat  noteiktā 
nabadzības riska sliekšņa katrā dalībvalstī. Piemēram, ja slieksnis juridiskās palīdzības 
saņemšanai ir 20  %, tas nozīmē, ka pieteikuma iesniedz ējs, kura ienākumi ir par 20  % lielāki 
nekā Eurostat  noteiktais nabadzības riska slieksnis, joprojām būs tiesīgs saņemt juridisko 
palīdzību. Turpretī, ja slieksnis juridiskās palīdzības saņemšanai ir zemāks par 0, tas nozīmē, ka 
persona, kuras ienākumi ir mazāki par nabadzības riska slieksni, nevar saņemt juridisko 
palīdzību.  
Dažās dalībvalstīs pastāv gan juridiskās palīdzības sistēma, kuras ietvaros ar tiesvedību saistītās 
izmaksas tiek segtas 100  % apmērā (juridiskā palīdzība pilnā apmērā), gan arī sistē ma daļējai 
                                                           
73 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
74  ES Pamattiesību hartas 47.  panta 3.  punkts.  
75  Atbilstības sliekšņa noteikšanai dalībvalstis izmanto dažādas metodes, piem., atšķirīgus atskaite s periodus 
(mēneša/gada ienākumi). Aptuveni pusē dalībvalstu ir arī slieksnis, kas saistīts ar pieteikuma iesniedzēja 
personīgo kapitālu. Šajā attēlā tas nav ņemts vērā. Beļģijā, Īrijā, Spānijā, Francijā, Horvātijā, Ungārijā, 
Lietuvā, Latvijā, Luksemburgā un Nīderlandē noteiktām personu grupām (piem., personām, kuras saņem 
noteiktus pabalstus) ir automātiski piešķirtas tiesības saņemt juridisko palīdzību civillietu/komerclietu strīdu 
gadījumā. Citi kritēriji, ko dalībvalstis var piemērot, piemēram, lietas b ūtība, šajā attēlā nav atspoguļoti. Lai 
gan tas nav tieši saistīts ar attēlu, būtu jāatzīmē, ka vairākās dalībvalstīs (Apvienotajā Karalistē (Anglijā un 
Velsā), Austrijā, Čehijā, Dānijā, Francijā, Igaunijā, Itālijā, Nīderlandē, Polijā, Portugālē, Slovēnijā , Spānijā, 
Vācijā) juridiskā palīdzība ir pieejama tikai fiziskām personām.  
76  Lai apkopotu salīdzināmus datus, katras dalībvalsts attiecīgais Eurostat  noteiktais nabadzības riska slieksnis ir 
pārrēķināts mēneša ienākumos. Nabadzības riska slieksnis ir 60 % no valsts vidējā ekvivalentā izmantojamā 
mājsaimniecības ienākuma. Eiropas aptauja par ienākumiem un dzīves apstākļiem, Eurostat  tabula ilc_li01 , 
pieejama vietnē http://ec.europa.eu/eurostat/web/income -and-living -conditions/data/database . 
BGIELVLTSIITNLATPTROFIDEEEHUBEDKESSEFRMTPLSKCZELHRCYLUUK
Izglītošana par juridiskajām tiesībām, izmantojot interaktīvos mācību rīkus
Datoru termināļi tiesās ar sabiedrībai pieejamu interneta pieslēgumu
Interaktīva simulācija tiešsaistē, lai novērtētu tiesības saņemt juridisko palīdzību
Tīmekļa vietne ar tiešsaistē pieejamām veidlapām iedzīvotājiem un uzņēmumiem
 Mērķorientēta informācija vājredzīgām vai vājdzirdīgām personām
Mēreķorientēta informācija bērniem
Mērķorientēta informācija iedzīvotājiem, kuriem attiecīgās valsts valoda nav dzimtā valodaNAVN
A
V
D
A
T
U
 
29 
 izmaksu segšanai (daļēja juridiskā palīdzība), kurā piemērojamie atbilstības kritēriji atšķiras no 
pirmajā minētajā sistēmā piemērojamajiem. Citās dalībvalstīs pastāv vai nu tikai pilna apmēra, 
vai tikai daļējas juridiskās palīdzības sistēma.  
21. attēls. Ienākumu slieksnis juridiskās palīdzības saņemšanai konkrētajā patērētāju 
tiesību aizsardzības lietā (*) (atšķirība (procentos) no Eurostat nabadzības riska sliekšņa) 
(avots: Eiropas Komisija kopā ar CCBE (77)) 
 
(*) Latvija:  ienākumu sliekšņi nav salīdzināmi ar iepriekšējo gadu aprēķināšanas metodikas pielāgošanas dēļ. 
Igaunija: lēmums piešķirt juridisko palīdzību nav balstīts uz pieteikuma iesniedzēja finanšu resursu apmēru. Īrija:  
ienākumu slieksnis juridiskās palīd zības saņemšanai pilnā apmērā nav salīdzināms ar iepriekšējo gadu 
aprēķināšanas metodikas pielāgošanas dēļ; attiecībā uz daļēju juridisko palīdzību jāņem vērā arī pieteikuma 
iesniedzēja izmantojamie līdzekļi.  
Lielākajā daļā dalībvalstu pusēm, uzsākot ties vedību, ir jāmaksā tiesas nodeva. Juridiskās 
palīdzības saņēmēji bieži ir atbrīvoti no tiesas nodevas maksāšanas. Tikai Igaunijā, Īrijā, 
Nīderlandē un Slovēnijā juridiskās palīdzības saņēmējam ir jāmaksā tiesas nodeva. Čehijā tiesa 
katrā individuālā gadīju mā lemj par juridiskās palīdzības saņēmēja atbrīvošanu no tiesas nodevas 
maksāšanas. Šā rezultātu apkopojuma 22.  attēlā ir salīdzināta tiesas nodevas likme abos 
scenārijos, kas izteikta kā procentuālā daļa no prasības vērtības. Piemēram, ja turpmāk dotajā 
attēlā norādītā tiesas nodeva ir 10  % no prasības vērtības 6000  EUR, patērētājam par tiesvedības 
uzsākšanu būs jāmaksā tiesas nodeva 600  EUR apmērā. Prasība ar zemu vērtību ir balstīta uz 
Eurostat  nabadzības riska slieksni katrai dalībvalstij.  
  
                                                           
77  Dati par 2018.  gadu vākti, izmantojot CCBE  locekļu sniegtās atbildes aptaujas anketā, pamatojoties uz šādu 
konkrētu scenāriju:  patērētāja strīds ar uzņēmumu (norādītas divas dažādas prasības vērtības  — 6000  EUR un 
Eurostat  nabadzības riska slieksnis katrā dalībvalstī). Ņemot vērā, ka juridiskās palīdzības nosacījumi ir 
atkarīgi no pieteikuma iesniedzēja situācijas, tika izmantots šāds scenārijs: neprecējies 35  gadus vecs 
pieteikuma iesniedzējs, kurš strādā algotu darbu, kura apgādībā nav nevienas personas un kuram nav juridisko 
izdevumu apdrošināšanas, ir pastāvīgi ienākumi un īrēts dzīvoklis.  
-50%-30%-10%10%30%50%70%90%110%130%150%
DK ES PT EL LV ITNL SE IE SI LT DE FR BE FISK LU HR RO HU CZ EE AT PL CY UK
(EN+
WL)BG MT
Pilna apjoma juridiskā palīdzība Daļēja juridiskā palīdzībaPĒC TIESAS 
IESKATIEM
NAV JURIDISKĀS 
PALĪDZĪBAS ŠAJĀ 
SCENĀRIJĀN
A
V
D
A
T
U
 
30 
 22. attēls. Tiesas nodeva tiesvedības uzsākšanai konkrētā patērētāju tiesību aizsardzības 
lietā (*) (tiesas nodevas apmērs, izteikts procentos no prasības vērtības ) (avots: Eiropas 
Komisija kopā ar CCBE (78)) 
 
(*) “Prasība ar zemu vērtību” ir prasība, kas atbilst Eurostat nabadzības riska slieksnim uz vienu personu katrā 
dalībvalstī, pārrēķināta mēneša ienākumos (piemēram, 2018.  gadā šī vērtība bija no 110  EUR Rumānijā  līdz 
1716  EUR Luksemburgā). Beļģija  un Rumānija:  informācija par tiesas nodevām prasības ar mazu vērtību gadījumā 
netika iesniegta. Luksemburga:  tiesvedības pusēm, ierosinot prasību kā prasītājiem, ir jāsamaksā nodeva tiesas 
izpildītājam, ja vien viņi nesaņem juridisko palīdzību. Nīderlande:  Tiesas node vas, ja ienākumi ir 
< 2242  EUR  mēnesī.  
– Prasības iesniegšana un sekošana tai līdzi tiešsaistē  – 
Iespēja konkrētus tiesvedības posmus izpildīt, izmantojot elektroniskus līdzekļus, ir tiesu sistēmas 
kvalitātes būtiska daļa, jo prasību iesniegšana elektroni ski, iespēja uzraudzīt un virzīt procesu 
tiešsaistē var uzlabot tiesu iestāžu pieejamību un mazināt kavējumus un izmaksas. IKT sistēmām 
tiesās arvien lielāka nozīme ir arī tiesu iestāžu pārrobežu sadarbībā, un tās arī atvieglo ES tiesību 
aktu īstenošanu, p iemēram, maza apmēra prasību procedūrās.  
  
                                                           
78  Dati attiecas uz ienākumu slieksni,  kas bija spēkā 2018.  gadā, un ir apkopoti, izmantojot CCBE  locekļu 
sniegtās atbildes aptaujas anketā, pamatojoties uz šādu konkrētu scenāriju:  patērētāja strīds ar uzņēmumu 
(norādītas divas dažādas prasības vērtības  — 6000  EUR un Eurostat  nabadzības riska  slieksnis katrā 
dalībvalstī).  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
ES FR EL IE HR DK PL IT SK LT LU NL SE UK
(EN+
WL)AT CZ SI DE HU LV EE PT FI CY RO BE BG MT
Tiesas nodeva par prasību, kuras vērtība ir 6000 EUR (%) Tiesas nodeva par prasību ar zemu vērtību* (%)N
A
VNAV
DATU
 
31 
 23. attēls. Elektronisko līdzekļu pieejamība (*) (0 = pieejami 0  % tiesu, 4  = pieejami 100  % 
tiesu (79)) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Dānija un Rumānija: lietas var iesniegt tiesā pa e-pastu.  
– Informācijas sniegšana pusēm  – 
Šā rezultātu apkopojuma 24.  attēlā ir norādīti standarti attiecībā uz to, kā puses tiek informētas un 
kādu informāciju par lietas virzību tās saņem, īpaši izceļot elektronisko vai automātisko metožu 
izmantošanu. Da žās dalībvalstīs ir automatizēta e -pasta vai īsziņas paziņojumu sistēma, kas 
sniedz informāciju par kavējumiem, grafikiem vai vispārējo lietas virzību. Citas valstis nodrošina 
piekļuvi informācijai tiešsaistē lietas izskatīšanas laikā, bet vēl citas to ats tāj tiesu ziņā.  
24. attēls. Standarti attiecībā uz informāciju par lietas virzību (avots: Eiropas Komisija (80)) 
 
(*) Maksimālais iespējamais rezultāts: 16  punkti. Punkti dalībvalstīm piešķirti atkarībā no metodes, kas izmantota 
katra informācijas veida sniegšanai. 1,5  punkti par automātisku paziņošanu ar e -pasta vai īsziņas starpniecību, 
1 punkts par piekļuvi lietai tiešsaistē tiesvedības laikā, 0,5  punkti par informāciju pēc pušu pieprasījuma, tiesas 
rīcības brīvību vai citu izmantoto metodi. Luksemburga:  paziņojumi, ko nosūta pa e -pastu, nav juridiski saistoši (vēl 
joprojām īstenošanas posmā). Slovēnija:  Jaunie ties u noteikumi paredz tiesām pienākumu nodrošināt iespēju 
tiešsaistē aplūkot datus, kas reģistrēti lietu reģistru sistēmās. Tas vēl ir jāīsteno.  
                                                           
79  Dati attiecas uz 2017.  gadu. Aprīkojuma rādītājs no 100  % (ierīce pilnībā izmantota) līdz 0  % (ierīces nav) 
norāda uz diagrammā ietvertās ierīces funkcionālo esamību tiesās, izmantojot šādu vērtējuma skalu: 
(100 % = 4 punk ti, ja piemērojama visās lietās  / 1,33 punkti par specifisku lietu; 50 –99 % = 3 punkti, ja 
piemērojama visās lietās  / 1 punkts par specifisku lietu; 10 –49 % = 2 punkti, ja piemērojama visās 
lietās  / 0,66 punkti par specifisku lietu; 1 –9 % = 1 punkts, ja pi emērojama visās lietās  / 0,33 punkti par 
specifisku lietu. Lieta attiecas uz notiekošās tiesvedības veidu (civillieta/komerclieta, krimināllieta, 
administratīvā vai cita lieta).  
80 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu g rupu.  
01234
CZEELVLTHUROSKPTESITATFISIDEPLMTSEIEFRBEBGDKNLELHRCYLUUK
lai iesniegtu prasību lai nosūtītu tiesas pavēsti lai uzraudzītu tiesvedības posmusN
A
VN
A
V
D
A
T
U
0246810121416
BGEELVLTHUESITPLPTDKMTSIELBEDEATLUNLFISECZHRROSKIEFRCYUK
Tiesas procesu grafiks Informācija par kavēšanos Informācija par lietas virzību CitsN
A
V
NAVDATU
 
32 
 – Spriedumu pieejamība  – 
Nodrošināta piekļuve spriedumiem tiešsaistē palielina tiesu sistēmu pārredzamību, palīdz  
iedzīvotājiem un uzņēmumiem saprast to tiesības un var veicināt judikatūras konsekvenci. 
Pasākumi spriedumu publicēšanai tiešsaistē ir būtiski, lai varētu izveidot lietošanai ērtas 
meklēšanas funkcijas (81), kas padara judikatūru pieejamāku praktizējošiem juristiem un 
sabiedrībai kopumā. Lai tiesu lēmumus varētu publicēt tiešsaistē, ir nepieciešams rast līdzsvaru 
starp dažādām interesēm, ievērojot tiesiskā un politiskā regulējuma noteiktos ierobežojumus  (82). 
Eiropas Komisija atbalsta atvērto datu iniciatīva s no publiskā sektora, tostarp tiesu sistēmas (83). 
25. attēls. Publicēto spriedumu pieejamība plašai sabiedrībai tiešsaistē (*) 
(civillietas/komerclietas, administratīvās lietas un krimināllietas lietas, visas instances) (avots: 
Eiropas Komisija (84)) 
 
(*) Maksimālais iespējamais rezultāts: 9  punkti. Civillietām/komerclietām un administratīvajām lietām un 
krimināllietām attiecīgi piešķirts 1  punkts par katru instanci, ja ir pieejami visi spriedumi (0,5  punkti, ja pieejami 
daži spr iedumi). Ja dalībvalstī ir tikai divas tiesu instances, punkti piešķirti par trim tiesas instancēm, atspoguļojot 
neesošajai instancei atbilstīgo augstāko instanci. Dalībvalstīm, kas nenošķir šīs divas tiesību jomas 
(civiltiesības/komerctiesības un administ ratīvās tiesības), par abām jomām ir piešķirts vienāds punktu skaits. 
Bulgārija:  tiek publicēti visi Kasācijas tiesas lēmumi, izņemot tos, kas satur klasificētu informāciju. Luksemburga  
un Zviedrija : tiesas regulāri nepublicē spriedumus tiešsaistē (tikai v ēsturiski un juridiski būtiskās lietās). Latvija:  
slēgtā tiesas sēdē pieņemtam spriedumam tiešsaistē publicē tikai publiski izziņotās daļas. Vācija:  katra federālā 
zeme lemj par pirmās instances spriedumu pieejamību tiešsaistē. Īrija:  krimināllietās lietu kopsavilkumus parasti 
neiekļauj rakstiskā spriedumā. Kipra:  administratīvajās lietās un krimināllietās tiesneši izlemj, kurus spriedumus 
publicēt. Nīderlande:  par publicēšanu tiesas lemj saskaņā ar publicētiem kritērijiem. Polija:  administratīvajās lietās 
par publicēšanu lemj attiecīgās nodaļas vadītājs katrā tiesā. Portugāle:  civillietās un krimināllietās par publicēšanu 
lemj tiesā izveidota komisija.  
  
                                                           
81  Sk. Rokasgrāmatu augstāko tiesu darba organizācijā , kas sagatavota projekta “Augstākās tiesas kā tiesu 
sistēmu efektivitātes garants” ietvaros, 29.  lpp. 
82  Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju secinājumi par labāko praksi saist ībā ar Tiesas 
lēmumu publicēšanu tiešsaistē (OV C  362, 8.10.2018., 2.  lpp.).  
83  https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/open -data.   
84 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar v alstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
0123456789
EELV LTHUMT RO SK LU IEES ITSIATBG CZDK HR NLDE CY PTBE PLSE EL FIFR
Pirmās instances tiesas Pirmās instances krimināltiesas Otrā instance
Otrās instances krimināltiesas Augstākās instances tiesas Augstākās instances krimināltiesas
 
33 
 26. attēls. Pasākumi visu instanču spriedumu publicēšanai tiešsaistē (*) 
(civillietas/komerclietas un administratīvās lietas un krimināllietas, visas instances) (avots: 
Eiropas Komisija (85)) 
 
(*) Maksimālais iespējamais rezultāts: 45  punkti. Katrai no trijām instancēm var piešķirt 3  punktus, ja tiek 
nodrošināta civillietu/kom erclietu, administratīvo lietu un krimināllietu pieejamība. Piemēram, ja ir aptverta tikai 
viena no trīs lietu kategorijām, katrai instancei tiek piešķirts tikai 1  punkts. Ja dalībvalstī ir tikai divas instances, 
punkti piešķirti par trīs instancēm, atspog uļojot neesošajai instancei atbilstīgo augstāko instanci.  Dalībvalstīm, kas 
nenošķir administratīvās lietas un civillietas/komerclietas, par abām tiesību jomām piešķirts vienāds punktu skaits. 
Čehija:  dažiem otrās instances spriedumiem civillietās/komercli etās piešķir ECLI. Īrija:  Īrijas tiesiskajā kārtībā 
administratīvās lietas faktiski pieder pie civillietu un komerclietu kategorijas. Nīderlande:  katram publicētajam 
spriedumam nav pievienoti atslēgvārdi, bet ir pievienots satura rādītājs.  
– Strīdu alternatīvas izšķiršanas metožu pieejamība  – 
27. attēlā ir atspoguļoti dalībvalstu centieni veicināt strīdu alternatīvas izšķiršanas metožu 
brīvprātīgu izmantošanu, īstenojot īpašus stimulus, kas var atšķirties atkarībā no tiesību jomas 
(86).  
  
                                                           
85 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
86  SAI izmantošanas veicināšanas un sekmēšanas metodes neietver obligātas prasības izmantot SAI pirms 
došanās uz tiesu, jo šādas p rasības raisa bažas par to atbilstību tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesas 
priekšā, kas nostiprinātas ES Pamattiesību hartā.  
051015202530354045
ATDEESROSKEEHRLVITLUMTNLPTHUSILTPLBEBGCYFIIEDKSEFRCZELUK
Ir ieviesti noteikumi par personas datiem
Spriedumi tiek atzīmēti ar atslēgvārdiem
Spriedumiem tiek piešķirts Eiropas judikatūras identifikators (ECLI)
Tīmekļa vietne tiek atjaunināta vismaz reizi mēnesī
Tīmekļa vietne ir pieejama plašai sabiedrībai bez maksas
NAVDATU
 
34 
 27. attēls. SAI metožu izmantošanas veicināšana un stimuls (*) (avots: Eiropas Komisija (87)) 
 
(*) Maksimālais iespējamais rezultāts: 48  punkti. Kopējo datu pamatā ir šādi rādītāji: 1)  tīmekļa vietne, kas sniedz 
informāciju par SAI; 2)  publicitātes kampaņas plašsaziņas līdzekļos; 3)  brošūras plašai sabiedrībai; 4)  tiesas pēc 
pieprasījuma sniedz spec iālas informācijas sesijas par SAI; 5)  SAI/mediācijas koordinators tiesās; 6)  SAI 
izmantošanas novērtējumu publicēšana; 7)  SAI izmantošanas statistikas datu publicēšana; 8)  juridiskā palīdzība 
ietver ar SAI saistītās izmaksas (pilnībā vai daļēji); 9)  tiesa s nodevu pilnīga vai daļēja atmaksa (iekļaujot arī 
zīmognodevas), ja SAI ir sekmīgs rezultāts, 10)  SAI procedūrai nav nepieciešams advokāts; 11)  tiesnesis var 
darboties kā mediators, un 12)  pušu panāktā vienošanās kļūst izpildāma tiesā. Par katru no šiem 1 2 rādītājiem tiek 
piešķirts 1  punkts katrā tiesību jomā. Dānija:  katrai tiesai ir vēstnieks, kurš atbild par mediācijas izmantošanas 
veicināšanu. Administratīvajām tiesām ir iespēja ieteikt pusēm izmantot mediāciju. Īrija:  administratīvās lietas 
pieder pie  civillietu un komerclietu kategorijas. Grieķija:  SAI pastāv publiskā iepirkuma procedūrā, kas norisinās 
administratīvajās apelācijas tiesās. Spānija:  SAI ir obligāta lietās, kas saistītas ar darba tiesībām. Lietuva:  Valsts 
tiesu administrācijas sekretārs koordinē mediācijas procesus tiesās. Portugāle:  civillietu/komerclietu strīdos tiesas 
nodevas tiek atmaksātas tikai miertiesnešu gadījumā. Slovākija:  Slovākijas tiesiskā kārtība neatbalsta SAI 
izmantošanu administratīviem mērķiem. Zviedrija:  tiesnešiem ir procesuāla rīcības brīvība attiecībā uz SAI. 
Tiesnesim ir obligāts uzdevums panākt mierizlīgumu, ja vien tas nav nepiemēroti.  
3.2.2. Resursi  
Tiesu sistēmas labai darbībai ir nepieciešami pietiekami resursi, tostarp ieguldījumi fiziskajā un 
tehniskajā infrastruktūrā, un labi kvalificēts, apmācīts un pienācīgi atalgots visu kategoriju 
personāls. Tiesvedības un nolēmumu kvalitāti var apdraudēt atbilstošu telpu un aprīkojuma 
trūkums vai tāda personāla trūkums, kam ir vajadzīgā kvalifikācija, prasmes un pie kļuve 
pastāvīgai apmācībai.  
– Finanšu resursi  – 
Turpmākajos attēlos ir norādīti faktiskie valdības izdevumi par tiesu sistēmas darbības 
nodrošināšanu (izņemot cietumus), izteikti gan uz vienu iedzīvotāju (28.  attēls), gan procentos no 
iekšzemes kopprodukta  (IKP) (29.  attēls), kritēriji finanšu resursu noteikšanai (30.  attēls) un, 
visbeidzot, ar tiesām saistīto izdevumu galvenās kategorijas (31.  attēls) (88). 
28. attēls. Vispārējie valdības kopējie izdevumi tiesām (*) (EUR uz iedzīvotāju) (avots: 
Eurostat)  
                                                           
87 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
88   Vispārējie valsts kopējie (fakti skie) izdevumi par administratīvo tiesu, civiltiesu, krimināltiesu un tiesu 
sistēmas pārvaldi, darbību vai atbalstīšanu, tostarp tiesu noteikto naudas sodu piedziņu un mierizlīgumu 
izpildi, probācijas sistēmu darbību un juridisko palīdzību  — juridisko pārs tāvību un konsultācijām, ko valsts 
vai citu pušu vārdā valsts sniedz naudas vai pakalpojumu veidā; izņemot cietumu pārvaldi (nacionālo kontu 
dati, valdības funkciju klasifikācija ( COFOG ), grupa  03.3), Eurostat  tabula gov_10a_exp , pieejama vietnē 
http://ec.europa.eu/eurostat/data/database . 
04812162024283236404448
DEDKNLHUESPTLTBEELEEHRROFIBGLVPLSISEATFRSKCZCYMTIEITLUUK
Civilstrīdi un komercstrīdi Darba strīdi Patērētāju strīdi Administratīvie strīdi
NAV DATU
 
35 
  
(*) Dalībvalstis sarindotas atbilstīgi izdevumu apjomam 2017.  gadā (no vislielākajiem līdz vismazākajiem). 
2017.  gada dati par Spāniju , Franciju , Horvātiju , Nīderlandi  un Slovākiju  ir provizoriski.  
29. attēls. Vispārējie valdības kopējie izdevumi tiesām (*) (procentos no IKP) (avots: 
Eurostat)  
 
(*) Dalībvalstis sarindotas atbilstīgi izdevumu apjomam 2017.  gadā (no vislielākajiem līdz vismazākajiem). 
2017.  gada dati par Spāniju , Franciju , Horvātiju , Nīderlandi  un Slovākiju  ir provizoriski.  
  
050100150200
LUDEUKIESEATNLBEITSIFIESFRDKPTMTPLLVELCZEEHRHUBGROSKLTCY
2010 2015 2016 2017
0,00,10,20,30,40,50,60,70,8
BGPLROSIHRHULVDEUKESITPTELCZEEATSENLBESKLTMTFILUFRIEDKCY
2010 2015 2016 2017
 
36 
 30. attēlā ir redzams, kura valsts vara (tiesu vara, likumdevēja vara vai izpildvara) nosaka 
kritērijus tiesu sistēmai paredzēto finanšu resursu noteikšanai un kādi kritēriji tiek iz mantoti.  
30. attēls. Kritēriji tiesu iestādēm paredzēto finanšu resursu noteikšanai (*) (89) 
 
 
(*) Dānija : ņem vērā ienākošo un pabeigto lietu skaitu pirmās instances tiesās. Vācija : tikai Federālās Augstākās 
tiesas budžetam  — attiecībā uz pirmās un otrās instances tiesām. Federālo zemju tiesu sistēmas ir atšķirīgas. 
Igaunija:  ienākošo un pabeigto lietu skaits pirmās un otrās instances tiesās.  Francija:  ienākošo un pabeigto lietu 
skaits visu instanču tiesās.  Ņem vērā pabeigto lietu skaitu, pamatojoties uz tiesu izmaksu novērtējumu. Itālija:  
Tieslietu ministrija nosaka kritērijus civiltiesām un krimināltiesām, savukārt Tiesu iestāžu padome (CPGA) nosaka 
kritērijus administratīvajām tie sām. Ungārija:  tiesību aktos ir noteikts, ka tiesnešu algas jānosaka likumā par 
centrālo budžetu tā, lai summa nebūtu mazāka par to, kāda tā bija iepriekšējā gadā. Nīderlande:  ņem vērā pabeigto 
lietu skaitu, pamatojoties uz tiesu izmaksu novērtējumu.  Somij a: Ņem vērā pabeigto lietu skaitu, pamatojoties uz 
tiesu izmaksu novērtējumu.  
Šā rezultātu apkopojuma 31.  attēlā pirmo reizi ir norādītas galvenās ekonomiskās kategorijas, kas 
veido valdības izdevumus par tiesām: 1)  tiesnešu un tiesu darbinieku darba algas , tostarp sociālās 
iemaksas (“darbinieku atalgojums”  (90)), 2) pamatdarbības izmaksas par precēm un 
pakalpojumiem, ko izmantojušas tiesas, piemēram, ēku noma, plašpatēriņa kancelejas preces, 
enerģija un juridiskā palīdzība (“starppatēriņš” (91)), 3) ieguldījumi pamatlīdzekļos, piemēram, 
tiesas ēkās un programmatūrā (“bruto pamatkapitāla veidošana” ( 92)), un 4)  citi izdevumi.  
                                                           
89 Dati vākti, izmantojot atjauninātu aptaujas anketu, ko Komisija sagatavoja ciešā sadarbībā ar ENCJ . Atbildes 
no dalībvalstīm, kurās nav tiesu iestāžu padomju,  tika iegūtas, sadarbojoties ar ES Augstāko tiesu 
priekšsēdētāju tīklu.  
90  Darbinieku atalgojumu veido darba alga, ko izmaksā naudā vai natūrā (D.11), un darbinieku faktiskās un 
nosacītās sociālās iemaksas (D.121 un D.122). Sk. https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Compensation_of_employees . 
91  “Starppatēriņš” ir nacionālo kontu jēdziens, ar ko izsaka  to preču un pakalpojumu vērtību, kuri patērēti kā 
izejmateriāls ražošanas procesā. Tas neietver pamatlīdzekļus , kuru patēriņu reģistrē kā pamatkapitālu . Preces 
un pakalpojumus var vai nu pārveidot, vai izlietot ražošanas procesā.  
Sk. https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -explained/index.php?title=Glossary:Intermediate_consumption . 
92  Bruto pamatkapitāla veidošana (saīsināti “ GFCF ”) sastāv no rezidentražotāju ieguldījumiem (atskaitot 
atsavinājumus) pamat līdzekļos  noteiktā periodā. Tā ietver arī konkrētus pieskaitījumus neražoto aktīvu 
vērtībai, ko gūst ražotāji vai institucio nālās vienības. “Pamatlīdzekļi” ir visi materiāli vai nemateriāli aktīvi, 
kuri rodas kā ražošanas procesu produkcija un kurus izmanto atkārtoti vai nepārtraukti ilgāk nekā gadu. Sk. 
https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Gross_fixed_capital_formation_(GFCF) . 
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK
(EN
+
WL)UK
(NI)UK
(SC)
Tiesu vara nosaka kritērijus Izpildvara nosaka kritērijus Parlaments nosaka kritērijus
Cita struktūra nosaka kritērijus Summa balstīta uz vēsturiskajām/realizētajām izmaksām Ņemts vērā ienākošo lietu skaits
Ņemts vērā atrisināto lietu skaits Prognozētās projektu izmaksas, ieguldījumi Tiesu vajadzības/pieprasījumi
 
37 
 31. attēls. Vispārējie valsts kopējie izdevumi par tiesām (2017.  gadā, procentos no 
izdevumiem) (avots: Eurostat)  
 
– Cilvēkresursi  – 
Atbilstoši cilvēkresursi ir būtiski tiesu sistēmas kvalitātei. Daudzveidība tiesnešu aprindās, tai 
skaitā dzimumu līdzsvars, nodrošina papildu zināšanas, prasmes un pieredzi, kā arī atspoguļo 
reālo situāciju  sabiedrībā.  
32. attēls. Tiesnešu skaits (*) (uz 100  000 iedzīvotāju) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Atbilstoši CEPEJ metodikai šajā kategorijā ietilpst tiesneši, kuri strādā pilnu slodzi. Tā neaptver tiesas 
sekretārus (Rechtspfleger), kuri ir dažās dalībvalstīs. Austrija:  dati par administratīvajām tiesām pirmo reizi ieviesti 
par 2016.  gada ciklu. Grieķija:  profesionālu tiesnešu kopējais skaits gadu gaitā ietver dažādas kategorijas, kā 
norādīts iepriekš, kas daļēji izskaidro skaita svārstības. Kopš 2016.  gada dati par profesionālo tiesnešu skaitu ietver 
visu rangu krimināltiesnešus un politiskos tiesn ešus, kā arī administratīvos tiesnešus. Itālija:  nav ņemtas vērā 
reģionālās administratīvās tiesas, reģionālās revīzijas komisijas, vietējās nodokļu komisijas un kara tiesas. 
Apvienotā Karaliste:  trīs jurisdikciju vidējais svērtais. 2010.  gada dati ietver 2012.  gada datus par Apvienoto 
Karalisti (Ziemeļīriju) . Luksemburga:  skaitļi ir pārskatīti atbilstoši uzlabotai metodikai.  
  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Citi
Pamatlīdzekļi (piem., tiesu ēkas un programmatūra)
Pamatdarbības izdevumi (piem., ēku noma, juridiskā palīdzība, enerģija)
Tiesnešu un tiesas darbinieku darba alga
05101520253035404550
HRSILUBGHUCZATLTELPLSKLVDEROPTFIEENLCYBESEESITFRMTDKIEUK
2010 2015 2016 2017
 
38 
 33. attēls.  Tiesnešu -sieviešu īpatsvars pirmās un otrās instances tiesās 2017.  gadā (avots: 
CEPEJ pētījums)  
 
(*) Grieķija: dati par 2016.  gadu.  
34. attēls. Profesionālu tiesnešu -sieviešu īpatsvars augstākajās tiesās 2017. un 2018.  gadā (*) 
(avots: Eiropas Komisija (93)) 
 
(*) Dalībvalstu secība ir tāda pati kā 33.  attēlā.  
  
                                                           
93  Dati par 2018.  gadu. Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts, dzimumu statistikas datubāze, pieejama vietnē 
http://eige.europa.eu/lt/gender -statistics/dgs/indicator/wmidm_jud_natcrt__wmid_natcrt_supcrt  . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROEL*HUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
Pirmās instances tiesas Otrās instances tiesasNAV
DATU
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROELHUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
2017 2018
 
39 
 35. attēls.  Advokātu skaits (*) (uz 100  000 iedzīvotāju) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
(*) Atbilstoši CEPEJ metodikai advokāts ir kvalificēta un pilnvarota persona, kurai saskaņā ar valsts tiesību aktiem 
ir tiesības vērsties tiesā un darboties savu klientu interesēs, nodarboties ar jurista praksi, piedalīties tiesas sēdēs vai 
sniegt juridisk us padomus un pārstāvēt savus klientus juridiskos jautājumos (Eiropas Padomes Ministru komitejas 
Ieteikums Nr.  Rec (2000)21 par tiesībām brīvi strādāt advokāta profesijā). Vācija:  Vācijā netiek nošķirtas dažādas 
juristu grupas, piemēram, juriskonsulti un a dvokāti. Somija:  kopš 2015.  gada norādītais advokātu skaits ietver gan 
privātajā, gan valsts sektorā strādājošo advokātu skaitu.  Apvienotā Karaliste:  dati attiecas uz 2010.  un 2014.  gadu.  
– Apmācība  – 
Tiesnešu apmācība ir svarīga tiesas nolēmumu, kā arī iedzīvotājiem sniegto tiesu pakalpojumu 
kvalitātei. Turpmāk sniegtie dati aptver tiesnešu apmācību plašā jomu klāstā, tostarp saziņā ar 
pusēm un presi un tiesnešu prasmju jomā.  
36. attēls. Tiesneši, kuri piedalās pastāvīgās mācību aktivitātēs ES tiesību vai citas 
dalībvalsts tiesību jomā (*) (procentos no kopējā tiesnešu skaita) (avots: Eiropas Komisija (94)) 
 
(*) Atspoguļošanas nolūkos vērtības par dažām dalībvalstīm ir samazinātas (Slovēnijā  =257  %). Vairākās dalībvalstīs dalībnieku 
attiecība pārsniedz 100  %, kas nozīmē, ka daži dalībnieki ir piedalījušies vairāk nekā vienā apmācības aktivitātē. Dānija:  
ieskai tot tiesu darbiniekus. Itālija:  nav ņemtas vērā reģionālās administratīvās tiesas, reģionālās revīzijas komisijas, vietējās 
nodokļu komisijas un kara tiesas. Austrija:  ieskaitot prokurorus. Apvienotā Karaliste:  dati attiecas uz 2016.  gadu.  
37. attēls. Pastāvīgās tiesnešu mācību aktivitātes procentos dažādos prasmju veidos (*) 
(procentos no kopējā to tiesnešu skaita, kuri piedalās šāda veida mācībās) (avots: Eiropas 
Komisija (95)) 
                                                           
94 Dati par 2017.  gadu vākti sadarbībā ar Eiropas Tiesiskās apmācības tīklu un CEPEJ . 
050100150200250300350400450
CYLUEL ITMT ESPTUK* IEDEBGBEPLROHRHUDKSKCZNLFR SILTEEATLV FISE
2010 2015 2016 2017
0%20%40%60%80%100%120%140%
SIHULVMTDKITIEEECYLTSEBGDECZESROHRFRBENLATPLPTSKUKELFILUN
A
V
 
40 
  
(*) Tabulā redzams to tiesnešu sadalījums, kuri piedalās pastāvīgās mācību aktivitātēs (t.  i., tādās, kas norisinās pēc tiesnešu 
sākotnējās apmācības pirms kļūšanas par tiesnesi) katrā no četrām apzinātajām jomām, izsakot procentos no kopējā to tiesnešu 
skaita, kuri piedalās šāda veida mācībās. Nav ņemt a vērā juridiskās mācības  Tiesnešu apmācības iestādes Grieķijā , Kiprā , 
Luksemburgā  un Maltā  nenodrošināja īpašas mācības par izvēlētajām prasmēm. Dānija:  ieskaitot tiesu darbiniekus. 
Austrija:  ieskaitot prokurorus. Apvienotās Karalistes dati attiecas uz An gliju un Velsu.  
38. attēls. Apmācības par komunikāciju pieejamība tiesnešiem (*) (avots: Eiropas Komisija 
(96)) 
 
(*) Maksimālais iespējamais rezultāts: 12  punkti. Dalībvalstīm piešķirts 1  punkts, ja tās nodrošina sākotnējo apmācību, un 
1 punkts, ja tās nodrošina pastāvīgo apmācību (maksimālais iespējamais rezultāts ir 2  punkti par katru apmācības veidu). 
Dānija: netiek piedāvāta apmācība par saziņu ar vājredzīgām vai vājdzirdīgām personām, jo valsts piedāvā šādām p ersonām 
atbalstu, tām atvēlot īpašus rīkus vai norīkojot asistentu tiesas zālē, piem., zīmju valodas tulku .  
3.2.3. Novērtēšanas rīki  
Tiesu darbību uzraudzība un novērtēšana palīdz atklāt trūkumus un vajadzības un tādējādi palīdz 
tiesu sistēmai paaugstināt  tās kvalitāti. Regulāra novērtēšana var uzlabot tiesu sistēmas 
reaģētspēju uz esošajiem un nākotnes izaicinājumiem. Ar atbilstošiem IKT rīkiem ir iespējams 
nodrošināt reāllaika lietu pārvaldības sistēmas, un tie var palīdzēt sniegt standartizētu tiesu 
statistiku valsts mērogā. Tos var izmantot arī neizskatīto lietu uzkrāšanās pārvaldībai un 
automatizētām agrīnās brīdināšanas sistēmām. Aptaujas ir būtiskas tiesu sistēmas darbības 
                                                                                                                                                                                            
95 Dati par 2017.  gadu vākti sadarbībā ar Eiropas Tiesiskās apmācības tīklu un CEPEJ . “Tiesneša arods” ietver 
tādas aktivitātes kā tiesas sēžu vadīšana, nolēmumu formulēšana vai retorika.  
96 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEESFRHRITLVLTHUNLATPLPTROSISKFISEUKELCYLUMT
Tiesneša arods IT prasmes Tiesu pārvaldība Tiesu ētikaNAV
024681012
PT ITBG AT PLSE DE SK LV HU IEES EE RO NL EL LU BE SI LTDK CZ HR FRMT FICY UK
Izpratnes veicināšana un vēršanās pret viltus ziņām un dezinformācijas kampaņām jaunos plašsaziņas līdzekļos
Dzimumu līdztiesības aspektu ņemšana vērā tiesvedībā
Saziņa ar personām, kuras ir ar dzimumu saistītas vardarbības upuri (ieskaitot vardarbību ģimenē)
Saziņa ar patvēruma meklētājiem
Saziņa ar vājredzīgām/vājdzirdīgām personām
Saziņa ar bērniemNAV
 
41 
 izvērtējumam no praktizējošo juristu un tiesu pakalpojumu lietotāju viedokļa. Atbilstīga 
turpmākā rīcība pēc aptaujām ir priekšnosacījums tiesu sistēmu kvalitātes uzlabošanai.  
39. attēls. Tiesu darbības uzraudzības un novērtējuma pieejamība (*) (avots: CEPEJ 
pētījums (97)) 
 
(*) Novērtēšanas sistēma attiecas uz tiesu sistēmu veiktspēju, izmantojot rādītājus un mērķus. Visas dalībvalstis 
2018.  gadā ziņoja, ka tām ir sistēma, kas ļauj tām pārraudzīt ienākošo lietu un pieņemto nolēmumu skaitu, kā arī 
tiesvedības ilgumu, tāpēc šīs  kategorijas vairs nav aktuālas iepriekš dotajos attēlos. Līdzīgā veidā padziļinātais 
darbs saistībā ar kvalitātes standartiem aizstājis to izmantošanu kā novērtējuma kategoriju. Dati par “citiem 
elementiem” ietver, piemēram, datus par lietu pabeigšanas ko eficientu ( Austrija , Francija ), pārsūdzēto lietu un 
izpildes procedūru skaitu ( Spānija ), lietu skaitu atbilstīgi strīdu veidiem ( Slovākija ), tiesas iznākumu, piemēram, 
pilnīgu vai daļēju apmierināšanu ( Slovākija ), notiesājošiem spriedumiem un apturētajām l ietām ( Rumānija ) un 
tiesas sēžu skaitu ( Polija ). 
40. attēls. Lietu pārvaldībā un tiesu darbības statistikā izmantoto IKT pieejamība  
(0 = pieejamas 0  % tiesu; 4  = pieejamas 100  % tiesu (98)) (avots: CEPEJ pētījums)  
 
                                                           
97  Dati par 2017.  gadu.  
98  Dati par 2017.  gadu. Aprīkojuma rādītājs no 100  % (ierīce pilnībā izmantota) līdz 0  % (ierīces nav) norāda uz 
diagrammā ietvertās i erīces funkcionālo klātesamību tiesās, izmantojot šādu vērtējuma skalu: 
100 % = 4 punkti, ja piemērojama visās lietās  / 1,33 punkti par specifisku lietu; 50 –99 % = 3 punkti, ja 
piemērojama visās lietās  / 1 punkts par specifisku lietu; 10 –49 % = 2 punkti, j a piemērojama visās 
lietās  / 0,66 punkti par specifisku lietu; 1 –9 % = 1 punkts, ja piemērojama visās lietās  / 0,33 punkti par 
specifisku lietu. Lieta attiecas uz izskatāmās tiesvedības veidu (civillieta/komerclieta, krimināllieta, 
administratīvā vai cita lieta).  
PT SISKESFRLVLTHU ATPLRODK EEELHR ITCYMTNL FIBGCZSEDELUBE IEUK
Gada darbības ziņojums Atlikto lietu skaits
Lietu vecums Darbības un kvalitātes rādītāji
Regulāras novērtēšanas sistēma Specializēti tiesas darbinieki attiecībā uz kvalitāti
Citi elementiN
A
V
D
A
T
U
01234
BGCZEEESHRLVLTHUMTATPLPTROSISEDKIENLFIDEBEITFRELLUSKCYUK
Lietu pārvaldības sistēmas Tiesu darbības statistikas sagatavošanas rīki
NO DATAN
A
VN
A
V
D
A
T
U
 
42 
 41. attēls. Tiesu pakalpojumu lietotāju vai praktizējošu juristu aptauju temati (*) (avots: 
Eiropas Komisija (99)) 
 
(*) Dalībvalstīm tika piešķirts 1  punkts par katru norādīto aptaujas tematu neatkarīgi no tā, vai aptauja veikta valsts, 
reģionālā vai tiesas līmenī. “Citi temati” ietver šādus: fiziskā pieejamība ( Malta ); tiešsaistes portāla, kurā pieejama 
tiesas informācija, izmantojamība ( Dānija ); piekļuve tiesas informācijai ( Portugāle ), veidlapu lasāmības pieejamība 
un norādījum u pieejamība par to aizpildīšanu ( Polija ). Šī kategorija ietver arī tiesu darbinieku aptaujas, piemēram, 
par tiesnešu integritāti ( Ungārija ), tiesas ierēdņu zināšanu līmeni un personīgo kultūru ( Polija ) un tiesu varas 
īpašuma raksturojumu ( Austrija ), un kv alitatīvus aspektus, tādus kā apmierinātība ( Austrija ), notiesāšanas kvalitāte 
(Malta ), uzticēšanās tiesām ( Portugāle ) un pienācīga soda koncepcija ( Somija ).  
 
42. attēls. Turpmākā rīcība pēc tiesu pakalpojumu lietotāju vai praktizējošu juristu 
aptaujām  (*) (avots: Eiropas Komisija (100)) 
 
(*) Dalībvalstīm piešķirts 1  punkts par katru turpmākās rīcības veidu. Kategorijā “cita īpaša turpmākā rīcība” bija 
ietverti šādi pasākumi: pamatnostādnes un satvars jaunam tiešsaistes portālam ( Dānija ), pamatnostādnes politikas 
un darbības virzībai ( Malta ), vispārējā priekšstata par tiesu sistēmu uzlabošana ( Portugāle ) un plašai sabiedrībai 
paredzētu informatīvu rīku publicēšana. Īrija:  dati attiecas uz 2016.  gadā veikto probācijas apta uju. 
  
                                                           
99 Dati par 2017.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
100 Dati par 2017.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
LV HU MT SI BG EE PT NL SE ES PL AT DK FI BE CZ IE EL FR HR IT CY LT LU RO SK UK
Tiesas pakalpojumu pieejamība Tiesas klientu apkalpošana
Tiesas sēžu norise Tiesas spriedums/lēmums
Personu, kurām valsts valoda nav dzimtā valoda, vajadzības un apmierinātība Bērnu vajadzības un apmierinātība
Vājredzīgu/vājdzirdīgu personu vajadzības un apmierinātība Vispārējā uzticēšanās tiesu sistēmai
Informētība par tiesībām CitsN
A
V
D
A
T
U2017. GADĀ APTAUJAS NAV VEIKTAS
SI LV DE IE HU NL PT EE AT ES MT FI DK SE BG PL BE CZ EL FR HR IT CY LT LU RO SK UK
Rezultāti publiski pieejami pilnā apjomā Rezultātus izmanto gada/īpaša ziņojuma sagatavošanai vietējā vai valsts līmenī
Rezultātus izmanto novērtējumam vai lai apzinātu vajadzību grozīt tiesību aktus Tiesu darbības izmaiņas/uzlabošana
Nosaka tiesnešu un tiesu darbinieku apmācības vajadzības Cita īpaša turpmākā rīcība2017. GADĀ APTAUJAS NAV VEIKTASN
A
V 
D
A
T
UN
A
V
 
43 
 3.2.4.  Standarti  
Standarti var paaugstināt tiesu sistēmu kvalitāti. Pirmo reizi, pamatojoties uz datiem, ko 
apkopojusi ES Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācija ( ACA -Europe ) un ES 
Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīkls ( NPSJC ), 2019 . gada ES rezultātu apkopojumā tiesiskuma 
jomā ir sniegs pārskats par augstāko un zemāko instanču tiesās izmantoto praksi spriedumu 
kvalitātes uzlabošanai (43.  attēls).  
Pēc iepriekšējā izdevumā veiktās standarta pasākumu izpētes saistībā ar laiku un infor mācijas 
sniegšanas pusēm, 2019.  gada ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā pievēršas pārsvarā laika 
grafikiem, neizskatītu lietu uzkrāšanās jautājumiem un termiņiem kā pārvaldības rīkam tiesu 
iestādēs (101). 44.  attēlā ir sniegts pārskats par to, kuras dalībvalstis izmanto laika ierobežojumu, 
termiņu un neizskatīto lietu uzkrāšanās pārvaldības standarta pasākumus. Laika ierobežojumi ir 
kvantitatīvi termiņi, piem., maksimālais dienu skaits no lietas reģistrē šanas līdz pirmajai tiesas 
sēdei. Lietu uzkrāšanās ir lietas, kas vecākas par noteiktu laikposmu. Termiņi ir izmērāmie 
mērķi/prakse, piem., nosakot, ka iepriekš noteikta daļa lietu ir jāpabeidz noteiktā laika periodā. Šā 
rezultātu pārskata 45.  attēlā ir no rādīts, kuras struktūras nosaka un uzrauga lietu uzkrāšanās 
standartus un īsteno attiecīgu turpmāko rīcību, un 46.  attēlā ir detalizētāk atspoguļoti konkrēti 
aspekti saistībā ar termiņiem.  
– Spriedumu kvalitāte  – 
Par kvalitatīviem tiesas nolēmumiem parast i uzskata nolēmumus, kuri ir skaidri formulēti, 
strukturēti un kuros ir ievērots pienācīgs līdzsvars starp skaidru argumentāciju un konkrētumu, 
kas padara tos viegli saprotamus un izpildāmus. Tiesas nolēmumu formulējums un struktūra var 
arī ietekmēt to, ci k efektīvi tos varēs apstrādāt programmatūra, jo īpaši dabiskās valodas 
apstrādes ( NLP) lietojumprogrammas. Šādu gala rezultātu var sasniegt tikai, attiecībā uz tiesu 
sistēmas neatkarību apvienojot sarežģītus un daudzveidīgus elementus, piemēram, tiesnešu 
kvalitatīvu profesionālo apmācību, labas prakses pieņemšanu nolēmumu izstrādei un to kvalitātes 
uzraudzībai. ES Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācija ( ACA -Europe ) 
izstrādāja aptaujas anketu, uz kuras jautājumiem atbildes sniedza augstā kās administratīvās tiesas 
un augstākās tiesas (ES Savienības Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīkla ( NPSJC ) dalībnieki). 
Neiedziļinoties individuālos nolēmumos pēc būtības, 43.  attēlā ir norādīti standarti, ko 
dalībvalstis pieņēmušas attiecībā uz atlasītiem rādītājiem, kurus uzskata par spriedumu vispārējo 
kvalitāti veicinošiem.  
  
                                                           
101  ES rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā laika ierobežojumu un termiņu standar ti ir augstāki par prasībām, 
kas izriet no tiesībām uz uzklausīšanu saprātīgā termiņā, kā noteikts ES Pamattiesību hartas 47.  pantā un 
Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6.  pantā.  
 
44 
 43. attēls. Standarti, ko piemēro, lai uzlabotu spriedumu kvalitāti augstākajās tiesās (*) 
(avots: Eiropas Komisija kopā ar ACA -Europe un NPSJC)  
 
(*) Par katru dalībvalsti kreisajā ailē ir norādīta prakse, ko izmanto augstākajās tiesās, bet labajā ailē ir norādīta 
prakse, ko izmanto augstākajās administratīvajās tiesās (aile, kas apzīmēta ar burtu “A”). Dalībvalstis ir norādītas 
alfabētiskā secībā a tbilstoši to ģeogrāfiskajiem nosaukumiem oriģinālvalodā. Dalībvalstīm piešķirts 1  punkts par 
katru spriedumu kvalitātes rādītāju. Apmācība ietver tiesnešu juridisko apmācību par rakstisko lēmumu struktūru 
(0,25  punkti), augstāko tiesu tiesnešu juridisko ap mācību par rakstisko spriedumu argumentēšanas veidu 
(0,25  punkti) un apmācību par spriedumu sagatavošanu (universitātē, tiesnešu skolā vai darbavietā) (0,25  punkti). 
Uzskata, ka pastāv pienākums izmantot skaidru un vienkāršu valodu, neatkarīgi no tā, vai t o prasa likums, 
reglaments vai profesionālā prakse (1  punkts). Pienākumu ievērot konkrētumu uzskata par piemērojamu neatkarīgi 
no tā, vai tas balstīts uz likumu, tiesas reglamentu vai praksi (1  punkts). Spriedumu kvalitātes novērtējums attiecas uz 
iekšēja mehānisma esību augstākās tiesas līmenī tās lēmumu vispārējās kvalitātes novērtēšanai (1  punkts). Itālija, 
Corte Suprema di Cassazione: lai gan procesuāls rīks spriedumu precizēšanai nepastāv, dažās situācijās konkrētus 
lietas aspektus var noskaidrot no ko mpetentā tiesneša lēmuma izpildes posmā. Dānija  un Rumānija : nav datu. 
Iesaistītās tiesas: Beļģija:  Cour de Cassation (Augstākā tiesa) un Conseil d’Etat (Valsts padome). Bulgārija:  
Върховен касационен съд (Augstākā tiesa) un Върховен административен съд (A ugstākā administratīvā tiesa). 
Čehija:  Nejvyšší soud (Augstākā tiesa) un Nejvyšší správní soud (Augstākā administratīvā tiesa). Vācija:  
Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa). Igaunija:  Riikohus (Augstākā tiesa). Īrija:  Chúirt 
Uachtarach (Augstākā tiesa). Grieķija:  Συμβούλιο της Επικρατείας (Valsts padome). Spānija:  Tribunal Supremo 
(Augstākā tiesa). Francija:  Cour de Cassation (Augstākā tiesa) un Conseil d’Etat (Valsts padome). Horvātija:  
Vrhovni sud (Augstākā tiesa) un Visoki upravni (Au gstākā administratīvā tiesa). Itālija:  Corte Suprema di 
Cassazione (Augstākā tiesa) un Consiglio de Stato (Valsts padome). Kipra:  Ανώτατο Δικαστήριο (Augstākā tiesa). 
Latvija:  Augstākā tiesa. Lietuva:  Vyriausiasis Administracinis Teismas (Augstākā administ ratīvā tiesa). 
Luksemburga:  Cour de Cassation (Augstākā tiesa). Ungārija:  Kúria (Augstākā tiesa). Malta: Apelācijas tiesa. 
Nīderlande:  Hoge Raad (Augstākā tiesa) un Raad van State (Valsts padome). Austrija:  Oberster Gerichtshof 
(Augstākā tiesa) un Verwaltu ngsgerichtshof (Augstākā administratīvā tiesa). Polija:  Sąd Najwyższy (Augstākā tiesa) 
un Naczelny Sąd Administracyjny (Augstākā administratīvā tiesa). Portugāle:  Supremo Tribunal Administrativo 
(Augstākā administratīvā tiesa). Slovēnija:  Vrhovno sodišče ( Augstākā tiesa). Slovākija:  Najvyšší súd (Augstākā 
tiesa). Somija:  Korkein hallinto -oikeus (Augstākā administratīvā tiesa). Zviedrija:  Högsta domstolen (Augstākā 
tiesa) un Högsta förvaltningsdomstolen (Augstākā administratīvā tiesa). Apvienotā Karaliste:  Augstākā tiesa.  
  
Iepriekš noteikti argumentācijas vai strukturēšanas elementi Apmācība
Pienākums izmantot skaidru un vienkāršu valodu Mehānisms spriedumu precizēšanai
Pienākums ievērot konkrētumu Spriedumu kvalitātes novērtējumsNAVDATU
AA
AA
AA
A
A
AA
A
A
ANAVDATU
 
45 
 44. attēls. Laika standarti (*) (avots: Eiropas Komisija (102)) 
 
(*) Dalībvalstīm tika piešķirts 1  punkts, ja standarti ir noteikti, neatkarīgi no jomas (civilās/komerciālās, 
administratīvās vai citas tiesības).  
Šā rezultātu apkopojuma 45.  attēlā ir atspoguļoti galvenokārt lietu uzkrāšanās pārvaldības 
standarti, kuri sastāv no kavējumu mazināšanas pasākumiem, lai uzlabotu termiņu noteikšanas 
tempu tiesvedībā. Attēlā ir norādītas dažādu dalībvalstu valsts varu komp etences noteikt un 
uzraudzīt lietu uzkrāšanās pārvaldības standartus un īstenot attiecīgu turpmāko rīcību. 46.  attēls 
attiecas uz termiņiem, kas var būt efektīvs pārvaldības rīks tiesu iestādēs, jo tie var palīdzēt atklāt 
iespējamas efektivitātes nepilnība s un apzināt risinājumus (piemēram, papildu cilvēkresursi vai 
finanšu resursi, tiesu pārvaldības procesa reorganizācija, pagaidu palīdzība tiesai). ●● 
45. attēls. Lietu uzkrāšanās pārvaldības standartu noteikšana un uzraudzība  (*) (avots: 
Eiropas Komisija (103)) 
 
(*) “Izpildvara” ietver iestādes, kas ir tiešā vai netiešā valdības pakļautībā. “Cits” attiecas uz Valsts tiesu iestāžu 
biroju Ungārijā, ko vada priekšsēdētājs, kuru ievēlē no tiesnešu vidus ar kvalificētu Parlamenta locekļu  balsu 
vairākumu uz deviņu gadu termiņu.  “Tiesu iestādes” ietver struktūras, piemēram, priekšsēdētājus, tiesu iestāžu 
padomes, tiesnešu struktūras. Ungārija: Valsts tiesu iestāžu birojs ir iesaistīts lietu uzkrāšanās pārvaldības 
standartu noteikšanā un uz raudzībā un turpmākās rīcības īstenošanā.  
  
                                                           
102 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
103 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
BEEEITLTHUATROSIFISEDKDEESHRCYLVNLSKCZIEELFRMTPLPTBGLUUK
Laika ierobežojumi Termiņi Lietu uzkrāšanāsN
A
V
NAV DATU
BEBGCZDKDEEEESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATROSISKFISEPLPTIEELUK
Izpildvara/cits ● ●●●●●● ●● ●● ●●●
Tiesu vara ●●●●●●●●●● ●● ●● ●●●●●●
Izpildvara/cits ● ● ● ●● ●● ● ●●●●
Tiesu vara ●●●●●●● ●●●●● ● ●●●●●●
Izpildvara/cits ● ● ● ● ●●●●
Tiesu vara ● ●●●● ● ●●● ● ● ●●
BEBGCZDKDEEEESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATROSISKFISEPLPTIEELUKNAV
NAV DATU
NoteikšanaTurpmākā rīcība
Uzraudzība
 
46 
 46. attēls. Termiņi definīcija, automātiska uzraudzība un turpmāka rīcība (*) (avots: 
Eiropas Komisija (104)) 
 
 
3.2.5.  Kopsavilkums par tiesu sistēmu kvalitāti  
Viegla piekļuve, pietiekami resursi, efektīvi novērtēšanas instrumenti un atbilstoši standarti un 
prakse ir faktori, kas veicina tiesu sistēmu augstu kvalitāti. Iedzīvotāji un uzņēmumi gaida, ka 
efektīvā tiesu sistēmā tiks pieņemti kvalitatīvi nolēmumi (105). 2019.  gada ES rezultātu 
apkopojumā tiesiskuma jomā ir ietverts salīdzinošs šo faktoru izvērtējums.  
Pieejamība  
Šajā izdevumā ir aplūkoti aspekti, kas veicina iedzīvotājiem lietošanā ērtu tiesu sistēmu.  
 Gandrīz visas dalībvalstis nodrošina piekļuvi noteiktai tiešsaistes informācijai  par savu tiesu 
sistēmu, tostarp nodrošinot centralizētu tīmekļa portālu, kurā ir pieejamas tiešsaistes veidlapas 
un interaktīvi izglītojoša informācija par likumīgajām tiesībām (20.  attēls). Atšķiras 
informācijas saturs un tas, cik  informācija ir atbilstoša cilvēku vajadzībām. Piemēram, 
attiecībā uz iespēju aprēķināt juridisko palīdzību ar tiešsaistes simulācijas starpniecību ir 
palielinājies to dalībvalstu skaits (13), kuras piedāvā iedzīvotājiem iespēju noskaidrot, vai viņi 
ir tiesīgi saņemt juridisko palīdzību. Lai gan informācija iedzīvotājiem, kuriem attiecīgās valsts 
valoda nav dzimtā valoda, ir pieejama lielākajā daļā dalībvalstu, to pašu nevar teikt par 
mērķorientētas informācijas pieejamību bērniem un vājredzīgām vai vājdzir dīgām personām.  
 Tiesu iestāžu pieejamību, jo īpaši nabadzīgiem iedzīvotājiem, būtiski ietekmē juridiskās 
palīdzības pieejamība un tiesu nodevu likme . 21.  attēlā ir redzams, ka dažās dalībvalstīs 
patērētāji, kuru ienākumi ir mazāki par Eurostat  nabadzības r iska slieksni, nesaņem juridisko 
palīdzību. Salīdzinot ar iepriekšējo gadu, divas no dalībvalstīm ir uzlabojušas juridiskās 
palīdzības pieejamību. Tajā pašā laikā gadu gaitā dažās dalībvalstīs juridiskā palīdzība ir 
kļuvusi mazāk pieejama. Tiesas nodevas a pmērs (22.  attēls) kopš 2016.  gada ir lielākoties 
saglabājies stabils, lai gan vairākās dalībvalstīs tiesas nodevas apmērs ir palielinājies kā 
procentuālā daļa no prasības vērtības, jo īpaši maza apmēra prasībās, ko var saistīt ar 
                                                           
104 Dati par 2018.  gadu vākti sadarbībā ar valstu tiesu sistēmu kontaktpersonu grupu.  
105       Par aktuālu jautājumu ir kļuvusi mākslīgā intelekta izmantošana tiesu sistēmās. Komisija 2018.  gada aprīlī 
pieņēma paziņojumu “Mākslīgais intelekts Eiropai” (COM(2018)  237 final), kurā uzsvērts, cik svarīgi ir 
ieguldīt svarīgākajās lietojuma jomās, piemēram, valsts pārvaldē, tostarp tiesu sistēmā. Nākamajos gados ES 
rezultāt u apkopojumā tiesiskuma jomā varētu būt sniegts pārskats par situāciju dalībvalstīs. 26. un 43.  attēlā 
(pasākumi spriedumu publicēšanai tiešsaistē un prakse attiecībā uz spriedumu kvalitāti) jau ir norādīti dati, 
kas saistīti ar faktoriem, kuri ir būtiski stabilas “juridisko tehnoloģiju” nozares attīstīšanai Eiropā.  
BELVHUNLESITATROSEBGEELTSIDKFRFICYCZDEIEPTELHRLUMTPLSKUK
Iespējamā turpmākā rīcība: tiesneša ziņojums
Iespējamā turpmākā rīcība: tiesu pārvaldības procesa reorganizācija
Iespējamā turpmākā rīcība: pagaidu palīdzība, ko sniedz īpašie tiesneši
Iespējamā turpmākā rīcība: papildu resursi
Termiņu pastāvīga uzraudzība reāllaikā
Standartu definēšana attiecībā uz termiņiemNAVN
A
V
D
A
T
U
 
47 
 piemērojamās minimālās ti esas nodevas palielinājumu. Grūtības izmantot juridisko palīdzību 
apvienojumā ar daļēji augstajām tiesas nodevu likmēm dažās dalībvalstīs varētu atturēt 
nabadzīgos iedzīvotājus no vēršanās tiesu iestādēs.  
 Elektronisko līdzekļu pieejamība  tiesvedības laikā veicina tiesu iestāžu pieejamību un 
mazina kavēšanos un izmaksas. Šā rezultātu apkopojuma 23.  attēlā ir redzams, ka vairāk nekā 
pusē dalībvalstu prasību elektroniska iesniegšana nenotiek vai ir iespējama tikai ierobežotā 
apjomā un ka ne visas dalībvalstis ļauj sekot līdzi tiesvedības procesam tiešsaistē.  
 Lielākajai daļai dalībvalstu ir standarti, kas nosaka, kā ir jāinformē puses par to lietas 
virzību , tiesas grafiku vai iespējamiem kavējumiem (24.  attēls). Salīdzinot ar iepriekšējiem 
gadiem, tikai dažas dalībvalstis ir būtiski uzlabojušas šos standartus. Atšķirības starp 
dalībvalstīm lielākoties ir saistītas ar izmantotajām metodēm. Dažās dalībvalstīs ir 
automatizētu e -pasta vai SMS paziņojumu sistēma, kas sniedz informāciju par kavēšanos , 
grafikiem vai vispārējo lietas virzību, savukārt citas tikai nodrošina tiešsaistē piekļuvi 
informācijai par lietu, bet citas arī šo jautājumu atstāj tiesu ziņā.  
 Salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, piekļuve tiešsaistē tiesas spriedumiem  (25. attēls) ir 
uzlabojusies, jo īpaši attiecībā uz augstākās instances tiesu spriedumu publicēšanu, proti, 
19 dalībvalstis publicē visus spriedumus civillietās/komerclietās un administratīvajās lietās. 
Pirmo reizi ES rezultātu apkopojumā ir atspoguļota situācija attiecībā  uz spriedumu 
krimināllietās publicēšanu. Tas liecina, ka 19  dalībvalstis publicē visus augstākās instances 
tiesu spriedumus krimināllietās.  Šīs pozitīvās tendences ir mudinājums visām dalībvalstīm 
turpināt uzlabojumu ieviešanu, jo augstākās instances ties u nolēmumiem ir svarīga nozīme 
judikatūras konsekvences nodrošināšanā. Tā kā dažādi pasākumi spriedumu publicēšanai 
tiešsaistē (26.  attēls) var atvieglot attiecīgās judikatūras meklēšanu, varētu plašāk attīstīt 
spriedumu atzīmēšanu ar atslēgvārdiem un Eiro pas judikatūras identifikatora ( ECLI ) 
izmantošanu.  
 Salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, turpina palielināties to dalībvalstu skaits, kuras veicina 
strīdu alternatīvas izšķiršanas  (SAI) metožu  brīvprātīgu izmantošanu (27.  attēls) privātos 
strīdos. Tas tiek galvenokārt panākts, ieviešot vairāk SAI izmantošanas stimulu dažādās tiesību 
jomās. Ir ņemti vērā arī administratīvi strīdi, un mazāk nekā puse dalībvalstu pieļauj SAI 
izmantošanu šajā jomā.  
Resursi  
Kvalitatīvām tiesu sistēmām dalībvalstīs ir vajadzīgs pi etiekams finanšu resursu un cilvēkresursu 
līmenis, tostarp ieguldījumi fiziskajā un tehniskā infrastruktūrā, pienācīga sākotnējā un pastāvīgā 
apmācība, kā arī daudzveidība tiesnešu aprindās, tai skaitā dzimumu līdzsvars. 2019.  gada ES 
rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā liecina par turpmāk izklāstīto.  
 Finanšu resursu  ziņā dati liecina, ka kopumā 2017.  gadā vispārējās valdības kopējie izdevumi 
par tiesām dalībvalstīs lielākoties saglabājās stabili, bet joprojām bija vērojamas būtiskas 
faktisko summu atšķirī bas, izsakot gan EUR uz vienu iedzīvotāju, gan procentos no IKP (28. 
un 29.  attēls). Tomēr, salīdzinot ar 2016.  gadu, 2017.  gadā ir samazinājies to dalībvalstu skaits, 
kuras palielinājušas šos izdevumus. Dalībvalstis finanšu līdzekļu noteikšanai tiesu iest ādēm 
lielākoties izmanto vēsturiskās vai faktiskās izmaksas, un tikai dažas ņem vērā reālo darba 
slodzi vai tiesu pieprasījumus (30.  attēls).  
 Pirmo reizi, pamatojoties uz Eurostat  apkopotajiem datiem, 2019.  gada ES rezultātu 
apkopojumā tiesiskuma jomā ir a rī norādīts kopējo izdevumu sadalījums dažādās 
kategorijās . Kā redzams 31.  attēlā, starp dalībvalstīm pastāv būtiskas atšķirības izdevumu 
veidošanās ziņā. No vienas puses, tiesnešu un tiesas darbinieku darba algas (tostarp sociālās 
iemaksas) veido vislielā ko izdevumu īpatsvaru lielākajā daļā dalībvalstu, tomēr ieguldījumi 
pamatlīdzekļos, piemēram, tiesu ēkās un programmatūrā, ir ļoti mazi, un dažos gadījumos to 
vispār nav. No otras puses, pamatdarbības izdevumi (piemēram, ēku noma, juridiskā palīdzība 
 
48 
 un ci tas plašpatēriņa pozīcijas) dažās dalībvalstīs ir ievērojami lielāki (31.  attēls).  
 Lielākā daļa tiesnešu ir sievietes.  Pirmās un otrās instances tiesās viņu ir vairāk nekā tiesnešu -
vīriešu lielākajā daļā dalībvalstu (33.  attēls). Situācija ir pretēja atti ecībā uz augstākajām 
tiesām, kur lielākajā daļā dalībvalstu mazāk nekā 50  procenti tiesnešu ir sievietes (34.  attēls). 
Tomēr tiesnešu -sieviešu īpatsvars augstākajās tiesās kopš 2010.  gada ir palielinājies lielākajā 
daļā dalībvalstu.  
 Tiesnešu apmācības  ziņā lielākā daļa dalībvalstu nodrošina pastāvīgo apmācību par ES 
tiesībām, citas dalībvalsts tiesībām un tiesneša arodu, tomēr mazāks ir to dalībvalstu skaits, 
kuras piedāvā apmācību par IT prasmēm, tiesu pārvaldību un tiesu ētiku (37.  attēls). Attiecībā  
uz apmācību par saziņu ar neaizsargātām pušu grupām ir vērojami uzlabojumi, ciktāl runa ir 
par saziņu ar bērniem, vājredzīgām vai vājdzirdīgām personām un ar dzimumu saistītas 
vardarbības upuriem (38.  attēls) un  — mazākā apmērā  — patvēruma meklētājiem. Ma zāk nekā 
puse dalībvalstu nodrošina apmācību par izpratnes veicināšanu un spēju risināt ar viltus ziņām 
un sociālajiem plašsaziņas līdzekļiem saistītus jautājumus.  
Novērtēšanas rīki  
 Tiesu darbības uzraudzība un novērtēšana  (39. attēls) notiek visās dalībva lstīs. Parasti tā 
ietver dažādus darbības un kvalitātes rādītājus un regulāru ziņošanu. Gandrīz visas dalībvalstis 
veic tiesās izskatāmo lietu skaita un ilguma uzraudzību un ir ieviesušas regulāras novērtēšanas 
sistēmas. Salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem,  vairākas dalībvalstis ir iekļāvušas uzraudzībā 
vairāk specifisku elementu un dažas ir iesaistījušas vairāk specializētu tiesu darbinieku 
kvalitātes uzraudzībai.  
 Daudzām dalībvalstīm vēl ir jāsasniedz IKT lietu pārvaldības sistēmu  maksimālais 
potenciāls, u n, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, šajā ziņā uzlabojumu nav bijis (40.  attēls). Šīs 
sistēmas ir paredzētas dažādiem nolūkiem, tostarp statistikas izveidei, un tās ir konsekventi 
jāīsteno visā tiesu sistēmā. Dažās dalībvalstīs ir agrīnās brīdināšanas sistēm as, kas ļauj 
konstatēt nepilnības un neatbilstības lietu apstrādes standartos, tādējādi ļaujot laicīgi rast 
risinājumus. Dažās dalībvalstīs nav iespējams nodrošināt datu apkopošanu valsts mērogā visās 
tiesību jomās.  
 Ir samazinājusies tiesu pakalpojumu lietotāju un tieslietu speciālistu aptauju izmantošana  
(41. attēls), pieaugot to dalībvalstu skaitam, kuras izvēlas neveikt nekādas aptaujas. 
Pieejamība, klientu apkalpošana, tiesas sēdes un spriedumi, kā arī vispārējā u zticēšanās tiesu 
sistēmai joprojām bija galvenie aptauju temati, bet tikai dažas dalībvalstis interesējās par to 
grupu apmierinātību, kurām ir īpašas vajadzības, un informētību par tiesībām. Gandrīz visas 
dalībvalstis, kas izmantoja aptaujas, arī nodrošinā ja turpmāko rīcību (42.  attēls), lai gan šādas 
turpmākās rīcības apjoms joprojām bija ļoti atšķirīgs. Rezultāti pārsvarā tika publiskoti un 
izmantoti ziņojumu sagatavošanai, un lielākajā daļā dalībvalstu aptauju rezultāti sniedza 
iespēju apzināt vajadzību pēc grozījumiem tiesību aktos.  
Standarti  
Standarti var paaugstināt tiesu sistēmu kvalitāti. Arī šajā izdevumā ir detalizēti izpētīti noteikti 
standarti, kuru mērķis ir uzlabot tiesvedības ilgumu un pusēm sniegto informāciju. Pirmo reizi 
2019.  gada rezultāt u apkopojumā tiesiskuma jomā ir arī ietverti dati par standartiem attiecībā uz 
spriedumu kvalitāti.  
 Pamatojoties uz ACA -Europe  un NPSJC  apkopotajiem datiem, 43.  attēlā ir redzams, ka 
standarti attiecībā uz spriedumu kvalitāti  ievērojami atšķiras gan starp dalībvalstīm, gan 
dažās dalībvalstīs arī starp tiesām. Tomēr lielākā daļa dalībvalstu nodrošina noteiktu 
profesionālo apmācību tiesnešiem par spriedumu struktūru, argumentēšanas veidu un 
sagatavošanu.  
Lielākajā daļā dalībvalstu nolēmumu struktūrā un argume ntācijā  iekļauj iepriekš noteiktus 
 
49 
 elementus. Turklāt dažās dalībvalstīs tiesu pakalpojumu lietotājiem ir pieejami mehānismi 
paskaidrojumu iegūšanai par tiesas nolēmumiem, kas ir interesanta prakse, kā tiesu sistēmas 
padarīt pieejamākas iedzīvotājiem.  
Augstākās tiesas, kas izmanto savu nolēmumu kvalitātes pašnovērtējuma instrumentus , ir 
mazākumā, lai gan šāda prakse, kurā tiek ievērota tiesu sistēmas neatkarība, var sniegt 
uzlabojumu iespējas.  
 Lielākā daļa dalībvalstu izmanto laika standartus . Taču dažas d alībvalstis, kas saskaras ar 
īpašām grūtībām saistībā ar efektivitāti, šādus standartus šobrīd neizmanto. Lietu uzkrāšanās 
pārvaldības standarti vēl nav tik plaši izplatīti kā standarti, ar kuriem nosaka laika 
ierobežojumus (piemēram, noteiktu laiku no lie tas reģistrēšanas līdz pirmajai tiesas sēdei) un 
termiņus (piemēram, nosakot, ka iepriekš noteikta daļa lietu ir jāpabeidz noteiktā laikā) 
(44. attēls).  
 Lietu uzkrāšanās  pārvaldības standarti ir noderīgs rīks, kas var veicināt lietu pārvaldības un 
efektivi tātes uzlabošanos. Šā rezultātu apkopojuma 45.  attēlā ir redzams, ka termiņus lietu 
uzkrāšanās pārvaldības standartus lielākoties nosaka tikai tiesu iestādes vai tiesu iestādes, 
sadarbojoties ar izpildvaru. Par uzraudzību un turpmākās rīcības īstenošanu at bild galvenokārt 
tiesu iestādes, bet dažās dalībvalstīs arī izpildvarai ir būtiska ietekme uzraudzības un 
turpmākās rīcības posmos.  
 Lai gan lielākajā daļā dalībvalstu ir noteikti standarti attiecībā uz termiņiem  (46. attēls), tikai 
dažās dalībvalstīs ir pastāvīgās uzraudzības mehānismi iepriekš noteiktu termiņu uzraudzībai. 
2019.  gada ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā liecina, ka lielākā daļa dalībvalstu 
izmanto papildu resursus turpmāko pasākumu īstenošanai, tomēr to apjoms ir atšķirīgs. 
Visbiežāk izmantotais turpmākais pasākums ir tiesas pārvaldības procesa reorganizācija, 
savukārt iespēja, ka īpaši tiesneši sniedz pagaidu palīdzību, ir paredzēta tikai dažās 
dalībvalstīs.  
 
  
 
50 
 3.3. Neatkarība  
Tiesu sistēmas neatkarība ir prasība, kas izriet no efektīvas tiesiskās aizsardzības principa, kurš 
minēts Līguma 19.  pantā, un no ES Pamattiesību hartā nostiprinātajām tiesībām uz efektīvu 
tiesisko aizsardzību tiesas priekšā (47.  pants) (106). Tā garantē tiesu sistēmas godīgumu, 
paredzamību un noteiktību, ka s ir svarīgi elementi, lai nodrošinātu tiesiskumu un radītu 
ieguldījumiem labvēlīgu vidi . Priekšstats par tiesu sistēmu neatkarību ir izaugsmi veicinošs 
faktors, jo uzskats, ka tiesu sistēma nav neatkarīga, var kavēt ieguldījumus. Papildus rādītājiem 
par p riekšstatu attiecībā uz tiesu iestāžu neatkarību, kas gūts no dažādiem avotiem, rezultātu 
apkopojumā ir ietverti vairāki rādītāji par to, kā tiek organizētas tiesu sistēmas, lai aizsargātu 
tiesu sistēmas neatkarību konkrētu veidu situācijās, kurās to neatk arība var būt apdraudēta. 
Ņemot vērā Eiropas Tiesu iestāžu padomju tīkla ( ENCJ ), ES Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīkla 
(NPSJC ) un ES Valstu padomju un augstāko administratīvo tiesu asociācijas ( ACA -Europe ) 
nodrošinātos ievaddatus, 2019.  gada ES rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā ir atspoguļoti 
jauni vai atjaunināti rādītāji, kas attiecas uz tiesiskajām garantijām pret tiesnešiem ierosinātās 
disciplinārlietās un tiesnešu iecelšanu tiesu iestāžu padomēs un uz prokuratūru darba 
organizāciju.  
3.3.1. Priekšs tats par tiesu sistēmas neatkarību  
47. attēls. Plašas sabiedrības priekšstats par tiesu un tiesnešu neatkarību (*) (avots: 
Eirobarometrs (107) — gaišās krāsas: 2016., 2017. un 2018.  gads, tumšās krāsas: 2019.  gads)  
 
(*) Dalībvalstis  sarindotas, vispirms norādot to respondentu īpatsvaru, kuri atbildējuši, ka tiesu un tiesnešu neatkarību vērtē kā 
“ļoti lielu” vai “diezgan lielu” (“liela” kopā); ja dažām dalībvalstīm ir vienāds kopējais atbildes “liela” īpatsvars, tās ir  
sarindotas pēc to respondentu īpatsvara, kuri norādījuši, ka tiesu un tiesnešu neatkarība ir “diezgan maza” vai “ļoti maza” 
(“maza” kopā); ja dažām dalībvalstīm ir vienāds kopējais atbildes “liela” un atbildes “maza” īpatsvars, tās ir sarindotas pēc  to 
respondentu īpatsv ara, kuri norādījuši, ka tiesu un tiesnešu neatkarība ir “ļoti liela”; ja dažām dalībvalstīm ir vienāds kopējais 
atbilžu “liela”, “maza” un “ļoti liela” īpatsvars, tās ir sarindotas pēc to respondentu īpatsvara, kuri norādījuši, ka tiesu un 
tiesnešu neatka rība ir “ļoti maza”.  
48. attēlā ir attēloti priekšstata par tiesu un tiesnešu neatkarības trūkumu galvenie iemesli, ko 
norādījuši respondenti. Respondenti no plašas sabiedrības, kas novērtēja tiesu sistēmas neatkarību 
                                                           
106  Sk. http://eur -lex.europa.eu/legal -content/LV/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012P/TXT&from=LV . 
107  Eirobarometra aptauja FL474, veikta no 2019.  gada 9.  janvāra līdz 11.  janvārim. Atbildes uz jautājumu: 
“Ņemot vērā savas zināšanas, lūdzu, novērtējiet (mūsu valsts) tiesu sistēmu no tiesu un tiesnešu neatkarības 
aspekta. Vai jūs teiktu, ka tā ir ļoti liela, di ezgan liela, diezgan maza vai ļoti maza?”; sk. 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -scoreboard_lv . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK FI AT SE IE DE NL LU UK BE CY FR EL MT EE CZ LT LV HU PT RO SI PL IT ES BG SKHR
Ļoti labs Diezgan labs Diezgan slikts Ļoti slikts Nezinu
 
51 
 kā “diezgan mazu” vai “ļoti mazu”, var ēja pamatot savu vērtējumu, izvēloties kādu no trim 
iemesliem. Dalībvalstis uzskaitītas tādā pašā secībā kā 47.  attēlā.  
48. attēls. Galvenie iemesli plašas sabiedrības priekšstatam par neatkarības trūkumu 
(respondentu īpatsvars  — augstāka vērtība nozīmē lielāku ietekmi) (avots: Eirobarometrs (108)) 
 
49. attēls. Uzņēmumu priekšstats par tiesu un tiesnešu neatkarību  (*) (avots: Eirobarometrs 
(109) — gaišās krāsas: 2016., 2017. un 2018.  gads, tumšās krāsas: 2019.  gads)  
 
(*) Dalībvalstis sarindotas, vispirms norādot to respondentu īpatsvaru, kuri atbildējuši, ka tiesu un tiesnešu neatkarību vēr tē kā “ļoti lielu” vai 
“diezgan lielu” (“liela” kopā); ja dažām dalībvalstīm ir vienāds kopējais atbildes “liela” īpatsvars, tās ir sarindotas pēc to respondentu 
īpatsvara, kuri norādījuši, ka tiesu un tiesnešu neatkarība ir “diezgan maza” vai “ļoti maza” (“maza” kopā); ja dažām dalībva lstīm ir vienāds 
kopējais atbildes “liela” un atbildes “maza” īpatsvars, tās ir sar indotas pēc to respondentu īpatsvara, kuri norādījuši, ka tiesu un tiesnešu 
neatkarība ir “ļoti liela”; ja dažām dalībvalstīm ir vienāds kopējais atbilžu “liela”, “maza” un “ļoti liela” īpatsvars, tās ir sarindotas pēc to 
respondentu īpatsvara, kuri norādī juši, ka tiesu un tiesnešu neatkarība ir “ļoti maza”.  
                                                           
108  Eirobarometra aptauja FL474, atbildes uz jautājumu: “Lūdzu, norādiet, cik lielā mērā katrs no turpmāk 
uzskaitītajiem iemesliem izskaidro jūsu vērtējumu par (mūsu valsts) tiesu sistēmas neatkarību: ļoti, nedaudz, 
ne pārāk, ne maz.”  
109  Eirobarometra aptauja FL475, veikta no 2019.  gada 7.  janvāra līdz 16.  janvārim. Atbildes uz jautājumu: 
“Ņemot vērā savas zināšanas, lūdzu, novērtējiet (mūsu valsts) tiesu sistēmu no tiesu un tiesnešu neatkarības 
aspekta. Vai jūs teiktu, ka tā ir ļ oti liela, diezgan liela, diezgan maza vai ļoti maza?”; sk. 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/ef fective -justice/eu -justice -scoreboard_lv . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKFIATSEIEDENLLUUKBECYFRELMTEECZLTLVHUPTROSIPLITESBGSKHR
Tiesnešu statuss un amats nepietiekami garantē viņu neatkarību
Iejaukšanās vai spiediens ekonomisko vai citu konkrētu interešu dēļ
Valdības un politiķu iejaukšanās vai spiediens
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK LU FI AT IE NL DE RO SE BE UK MT LT FR EL CY LV CZ BG EE IT ES PT PL SI SK HUHR
Ļoti labs Diezgan labs Diezgan slikts Ļoti slikts Nezinu
 
52 
 50. attēlā ir attēloti priekšstata par tiesu un tiesnešu neatkarības trūkumu galvenie iemesli, ko 
norādījuši respondenti. Aptaujātie uzņēmumi, kas novērtēja tiesu sistēmas neatkarību kā “diezgan 
mazu” v ai “ļoti mazu”, varēja pamatot savu vērtējumu, izvēloties kādu no trim iemesliem. 
Dalībvalstis uzskaitītas tādā pašā secībā kā 49.  attēlā.  
50. attēls. Galvenie iemesli uzņēmumu priekšstatam par neatkarības trūkumu (respondentu 
vērtējums  — augstāka vērtība nozīmē lielāku ietekmi) (avots: Eirobarometrs (110)) 
 
51. attēls. PEF: uzņēmumu priekšstats par tiesu sistēmas neatkarību (priekšstats  — augstāka 
vērtība nozīmē labāku vērtējumu) (avots : Pasaules Ekonomikas forums (111)) 
 
                                                           
110  Eirobarometra aptauja FL475; atbildes uz jautājumu: “Lūdzu, norādiet, cik lielā mērā katrs no turpmāk 
uzskaitītajiem iemesliem izskaidro jūsu vērtējumu par (mūsu valsts) tiesu sistēmas neatkarību: ļoti, nedaudz,  
ne pārāk, nemaz.”  
111 Pasaules Ekonomikas foruma (PEF) rādītājs ir balstīts uz atbildēm, kas sniegtas uz šādu aptaujas jautājumu: 
“Cik lielā mērā tiesu sistēma jūsu valstī ir neatkarīga no valdības, privātpersonu un uzņēmumu ietekmes? 
[1 = nepavisam nav nea tkarīga; 7  = pilnībā neatkarīga]”. Aptaujas anketu atbildēm atlasīti uzņēmumi, kas 
pārstāv tautsaimniecības svarīgākās nozares (lauksaimniecību, pārstrādes rūpniecību, ar pārstrādi nesaistītu 
rūpniecību un pakalpojumu jomu) visās iesaistītajās dalībvalstīs . Aptaujas formāti ir dažādi, tostarp intervijas 
ar uzņēmumu vadītājiem klātienē vai pa telefonu, pa pastu sūtītas anketas vai tiešsaistes anketas. Sk. 
https://www.wef orum.org/reports/the -global -competitveness -report -2018 .  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKLUFIATIENLDEELROFRSEBEUKMTLTCYLVCZBGEEITESPTPLSISKHUHR
Tiesnešu statuss un amats nepietiekami garantē viņu neatkarību
Iejaukšanās vai spiediens ekonomisko vai citu konkrētu interešu dēļ
Valdības un politiķu iejaukšanās vai spiediens
012345678
FINLLUDKIEUKBESEATEEDEFRPTCYCZROLTMTESITLVELSIBGHUPLSKHR
2010-12 2015-16 2016-17 2017-18 Aptaujas veikšanas gads :
 
53 
 3.3.2. Strukturālā neatkarība  
Strukturālās neatkarības garantēšanai ir nepieciešams, lai pastāvētu tiesību normas, it īpaši 
attiecībā uz tiesas sastāvu, iecelšanu, pilnvaru ilgumu, kā arī tās locekļu atturēšanās, noraidīšanas 
un atlaišanas iemesliem, ļaujot kliedēt indivīdos jebkādas pamatotas šaubas par minētās tiesas 
ārēju ietekmējamību un tās neitralitāti attiecībā uz interesēm, ar ko tā saskaras  (112).  
Ir izstrādāti Eiropas standarti, proti, tos izstrādājusi Eiropas Padome, piemēram, Eiropas 
Padomes 2010.  gada Ieteikumā jautājumā par tiesnešu neatkarību, efektivitāti un pienākumiem  
(113). Rezultātu apkopojumā ir ietverti vairāki rādītāji par to, kā ir organizētas tiesu sistēmas, lai 
aizsargātu tiesu sistēmas neatkarību.  
Pirmo reizi šajā rezu ltātu apkopojuma izdevumā ir ietverti rādītāji par struktūrām un iestādēm, 
kas iesaistītas pret tiesnešiem ierosinātās disciplinārlietās (52. un 53.  attēls), un tāpat kā 
iepriekšējā gadā ir ietverts rādītājs par tiesu iestāžu padomju locekļu –tiesnešu iecel šanu 
(54. attēls) (114). 2019.  gada ES rezultātu apkopojumā tiesiskuma jomā ir sniegts plašāks pārskats 
par to, kā dalībvalstīs notiek prokuratūru darba pārvaldība un organizēšana (55., 56. un 
57. attēls)  (115). Attēli atspoguļo valstu sistēmas, kādas tās bija  2018.  gada decembrī.  
Rezultātu apkopojumā sniegtie dati nav uzskatāmi par novērtējumu vai pašreizējiem 
kvantitatīvajiem datiem attiecībā uz aizsardzības pasākumu efektivitāti. To mērķis nav atspoguļot 
aizsardzības pasākumu sarežģītību un nianses. Vairāku aizsardzības pasākumu esība pati par sevi 
nenodrošina tiesu sistēmas efektivitāti. Jāatzīmē arī tas, ka būtiska nozīme tiesu sistēmas 
neatkarības nodrošināšanā ir arī īstenošanas politikai un praksei, ar ko veicina tiesu iestāžu 
objektivitāti un novērš to korupciju. Galu galā efektīvai tiesu sistēmas neatkarības aizsardzībai ir 
vajadzīga integritātes un objektivitātes kultūra, kas ir kopīga tiesnešiem un ko ievēro plašāka 
sabiedrība.  
  
                                                           
112  Sk. Eiropas Savienības Tiesas 2018.  gada 25.  jūlija spriedumu lietā LM, C -216/18 PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, 66.  punktu. Sk. arī 46. un 47.  punktu Ieteikumā  CM/Rec(2010)12 par tiesnešu 
neatkarību, ef ektivitāti un pienākumiem (pieņēmusi Eiropas Padomes Ministru komiteja 2010.  gada 
17. novembrī) un paskaidrojuma rakstu, kurā paredzēts, ka iestādei, kas pieņem lēmumus par tiesnešu atlasi 
un karjeras virzību, vajadzētu būt neatkarīgai no izpildvaras un li kumdošanas varas. Attiecībā uz neatkarības 
garantēšanu vismaz pusei iestādes locekļu vajadzētu būt tiesnešiem, kurus izvēlējušies viņu līdzbiedri. Tomēr, 
ja konstitucionālo tiesību aktu noteikumos vai citās tiesību normās ir noteikts, ka lēmumus par tiesne šu izvēli 
un karjeras virzību pieņem valsts vadītājs, valdība vai likumdošanas vara, neatkarīgai un kompetentai iestādei, 
ko lielākoties veido tiesneši (neskarot IV  nodaļā iekļautos noteikumus, kas piemērojami tiesu iestāžu 
padomēm), vajadzētu būt pilnvaro tai sniegt ieteikumus vai paust viedokli, ko praksē ievēro attiecīgā 
iecēlējinstitūcija.   
113 Sk. Ieteikumu  CM/Rec(2010)12 par tiesnešu neatkarību, efektivitāti un pienākumiem, ko pieņēmusi Eiropas 
Padomes Ministru komiteja 2010.  gada 17.  novembrī, un paskai drojuma rakstu (turpmāk 
Ieteikums  “CM/Rec(2010)12”).  
114  Dati ir balstīti uz atbildēm, kas sniegtas atjauninātajā aptaujas anketā, kuru Komisija izstrādāja ciešā sadarbībā 
ar ENCJ . Tajās dalībvalstīs, kurās nav tiesu iestāžu padomes, kuras nav ENCJ  dalībnie ces vai kuru dalība 
ENCJ  ir apturēta (Čehija, Vācija, Igaunija, Kipra, Luksemburga, Austrija un Somija), atbildes uz atjauninātās 
anketas jautājumiem tika iegūtas sadarbībā ar ES Augstāko tiesu priekšsēdētāju tīklu.  
115  Datu pamatā ir atbildes, kas sniegta s atjauninātā aptaujas anketā, kuru Komisija izstrādāja ciešā sadarbībā ar 
Ekspertu grupu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas jomā.  
 
54 
 – Aizsardzības pasākumi pret tiesnešiem ierosinātās disciplinārlietās  – 
Disciplinārlietu ierosināšana pret tiesnešiem ir viens no vissensitīvākajiem jautājumiem attiecībā 
uz tiesu sistēmu neatkarību. Kā noteikusi Eiropas Savienības Tiesa, “neatkarības prasība arī 
pieprasa, lai to personu, kuras spriež tiesu, disciplinārie pasā kumi arī būtu garantijas, kas 
nepieciešamas, lai izvairītos no jebkāda riska, ka šādi pasākumi tiks izmantoti kā tiesu nolēmumu 
satura politiskās kontroles sistēma”. (116) To aizsardzības pasākumu kopums, kuras Tiesa 
noteikusi par būtiskām tiesu varas neatka rības saglabāšanai, ietver noteikumus, kuros ir definēta 
gan rīcība, kas ir disciplinārpārkāpumi, gan konkrēti piemērojami sodi, kuri paredz neatkarīgas 
instances iesaistīšanos saskaņā ar procedūru, kas pilnībā garantē Hartas 47.  un 48.  pantā 
paredzētās ti esības, jo īpaši tiesības uz aizstāvību, un kuros ir paredzēta iespēja tiesā apstrīdēt 
disciplināro iestāžu lēmumus (117). Tiesa nosprieda, ka “ar LESD 267.  pantu tiesām ir piešķirtas 
visplašākās iespējas vērsties Tiesā, (..) jebkurā tiesvedības brīdī, kuru tās uzskata par atbilstošu” 
(118). Tiesa papildus noteica, ka ikviena valsts tiesību norma, kas liedz šo rīcības brīvību, “lai 
izvairītos no (..) disciplinārsoda piemērošanas”, aizskar valsts tiesu prerogatīvas, kas tām ir 
atzītas LESD 267.  pantā, un tādējād i Tiesas un valsts tiesu sadarbības, kura izveidota ar 
prejudiciālā lūguma procedūru, iedarbīgumu” (119). Tiesa vēlāk norādīja, ka “disciplinārsoda 
nepiemērošana par (..) lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu nosūtīšanu Tiesai (..) ir ar tiesnešu 
neatkarību ne dalāmi saistīta garantija” (120). 
Saskaņā ar Eiropas Padomes standartiem disciplinārlietas pret tiesnešiem var ierosināt, ja viņi 
nepilda savus pienākumus efektīvi un pienācīgi (121). Tiesību interpretācija, faktu novērtējums vai 
pierādījumu izvērtēšana, ko veic tiesneši, lai izspriestu lietas, nedrīkstētu būt par pamatu 
civilatbildībai vai disciplināratbildībai, izņemot ļaunprātības un rupjas neuzmanības gadījumā 
(122). Turklāt disciplinārlietas izskatīšanai vajadzētu notikt neatkarīgā iestādē, kāda ir tiesa, ar 
visām taisnīgas tiesas garantijām. Tiesnesim, pret kuru ierosināta disciplinārlieta, vajadzētu būt 
tiesīgam apstrīdēt lēmumu un sodu. Disciplinārsodiem vajadzētu būt samērīgiem (123). 
Šā rezultātu apkopojuma 52.  attēlā ir sniegts pārskats par iestādēm, ka s lemj par 
disciplinārsodiem attiecībā uz vispārējās jurisdikcijas tiesu tiesnešiem un kas var būt vai nu 
a) parastas neatkarīgas iestādes, piemēram, tiesas (augstākā tiesa, administratīvā tiesa vai tiesas 
priekšsēdētājs), vai arī b)  citas iestādes, kuru l ocekļus īpaši ieceļ tiesu iestāžu padome, tiesneši 
vai izpildvara, lai lemtu disciplinārlietās, kas attiecas uz tiesnešiem.  
  
                                                           
116  Sk. Eiropas Savienības Tiesas 2018.  gada 25.  jūlija spriedumu lietā LM, C -216/18 PPU, 
ECLI :EU:C:2018:586, 67.  punktu.  
117  Sk. Eiropas Savienības Tiesas 2018.  gada 25.  jūlija spriedumu lietā LM, C-216/18 PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, 67.  punktu.  
118  Sk. Eiropas Savienības Tiesas 2016.  gada 5.  jūlija spriedumu lietā Ognyanov , C -614/14, 
ECLI:EU:C:2016:51 4, 17.  punktu.  
119  Sk. Eiropas Savienības Tiesas 2016.  gada 5.  jūlija spriedumu lietā Ognyanov , C -614/14, 
ECLI:EU:C:2016:514, 25.  punktu.  
120  Sk. Eiropas Savienības Tiesas 2019.  gada 12.  februāra spriedumu lietā RH, C-8/19, ECLI:EU:C:2019:110, 
47. punktu.  
121  Ieteikums  CM/Rec(2010)12, 69.  punkts.  
122  Ieteikums  CM/Rec(2010)12, 66.  punkts.  
123  Ieteikums  CM/Rec(2010)12, 69.  punkts.  
 
55 
 52. attēls. Iestāde, kas lemj par disciplinārsodiem tiesnešiem (*) (124) 
 
(*) Bulgārija:  vieglākus disciplinārsodus var piemērot tiesas priekšsēdētājs. Čehija:  disciplinārlietas izskata Augstākās 
administratīvās tiesas disciplinārlietu kameras. Locekļu kandidatūras iesaka tiesas priekšsēdētājs no tiesnešu saraksta, un v iņus 
izvēlas lozējot. Dānija:  lēmumu pieņem Īpašā disciplinārlietu tiesa, kuras locekļu kandidatūras iesaka vairāki dalībnieki (tiesu 
varas pārstāvji, advokatūras un publiskas organizācijas) un locekļus ieceļ Tieslietu ministrija pēc Tiesnešu iecelšanas padom es 
(neatkarīga struk tūra) ieteikuma. Vācija:  disciplinārpasākumus var piemērot oficiālās disciplinārlietās (Vācijas Tiesu varas 
likuma 63.  pants) civildienesta tiesas (“Dienstgerichte der Länder” attiecībā uz federālo zemju tiesu tiesnešiem un “Dienstgericht 
des Bundes” attie cībā uz federālo tiesu tiesnešiem), kas ir īpašas parasto tiesu palātas. Šo tiesas palātu locekļus ieceļ konkrētās 
tiesas (augstākās reģionālās tiesas vai reģionālās tiesas, vai Federālās tiesas) tiesneši (“Präsidium”). Disciplinārlietā pie ņemta 
nolēmuma g adījumā vai nu tiesas priekšsēdētājs, vai arī Tieslietu ministrija (gan viens, gan otrs federālo zemju līmenī un federālā 
līmenī) var piemērot mazāk stingrus disciplinārpasākumus, piemēram, rājienu (Vācijas Tiesu likuma 64.  pants). Igaunija:  
disciplinārlie tas izskata disciplinārlietu tiesnešu palāta, ko ieceļ Augstākā tiesa un visu Igaunijas tiesnešu kopsapulce. Īrija:  
tiesneši nav pakļauti disciplinārai struktūrai vai disciplināram režīmam, izņemot Konstitūcijā paredzēto procedūru, saskaņā a r 
kuru tiesnesi  var atbrīvot no amata par amata pienākumu pārkāpumu vai rīcībnespēju, pamatojoties uz abu Parlamenta palātu 
(Oireachtas) izdotām rezolūcijām, kurās pieprasa tiesneša atcelšanu no amata. Grieķija:  pirmajā un otrajā instancē disciplināro 
varu pār tiesnešiem  īsteno padomes, kuru sastāvā ir vispārējās jurisdikcijas tiesu augstāka ranga tiesneši, ko izvēlas lozējot. 
Disciplināro varu pār augsta ranga tiesnešiem īsteno Augstākā disciplinārpadome. Latvija:  disciplinārlietas izskata Tiesnešu 
disciplinārkolēģija, k uras locekļus ieceļ tiesnešu ģenerālsapulcē. Spānija:  disciplinārus lēmumus par nelieliem 
disciplinārpārkāpumiem pieņem tā rajona attiecīgās tiesas pārvaldības palāta, kurā atrodas disciplinārlietu tiesneša tiesa 
(Augstā tiesa, valsts tiesa un Augstākā tie sa). Lietuva:  pirmajā instancē lēmumu pieņem Goda tiesa, kuras tiesneši un 
priekšsēdētājs (tiesnesis, kuru ievēlē Tiesu iestāžu padome) ir noteikti Tiesu iestāžu padomes nolēmumā. Tās sastāvu veido se ši 
tiesneši, kurus izvēlas un ieceļ Tiesu iestāžu padome , divi locekļi, kurus ieceļ valsts prezidents, un divi locekļi, kurus ieceļ Seima 
priekšsēdētājs. Otrajā instancē lēmumu pieņem Augstākā tiesa. Ungārija:  disciplinārlietas izskata Darba tiesa, kuras tiesnešus 
ieceļ Tiesu iestāžu padome. Malta:  Lēmumu pieņe m Tiesu iestāžu pārvaldes komisija. Polija:  tieslietu ministrs izvēlas 
disciplinārlietu tiesnešus pēc nesaistošām apspriedēm ar Valsts tiesu iestāžu padomi. Slovēnija:  disciplinārtiesu ieceļ Tiesu 
iestāžu padome no savu locekļu vidus un no Augstākās tiesas  ieteikto tiesnešu vidus. Slovākija:  disciplinārlietu palātas ieceļ Tiesu 
iestāžu padome. Attiecībā uz Augstākās tiesas priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku kompetentā tiesa disciplinārlietu 
izskatīšanai ir Konstitucionālā tiesa. Zviedrija:  pastāvīgo  tiesnesi var atcelt no amata tikai tad, ja viņš ir izdarījis smagu 
noziegumu vai atkārtoti nav pildījis savus pienākumus, tādējādi apliecinot, ka viņš acīmredzami nav piemērots savam amatam. J a 
lēmumu par tiesneša atcelšanu no amata ir pieņēmusi cita iest āde, nevis tiesa (praksē tā ir Nacionālā disciplinārpārkāpumu 
izskatīšanas padome), attiecīgais tiesnesis var aicināt tiesu pārskatīt attiecīgo lēmumu. Apvienotā Karaliste (Anglija un Velsa):  
lordam galvenajam tiesnesim ir pilnvaras ar lorda kanclera piekr išanu sniegt tiesnesim oficiālu konsultāciju, izteikt oficiālu 
brīdinājumu vai rājienu vai konkrētos apstākļos atstādināt viņu no amata. Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija):  disciplinārlietas 
izspriež lords galvenais tiesnesis un ombuds tiesnešu iecelšanas l ietās.  
Šā rezultātu apkopojuma 53.  attēlā ir sniegts pārskats par izmeklēšanas struktūrām, kas veic 
oficiālu izmeklēšanu pret tiesnešiem ierosinātās disciplinārlietās. Tas neattiecas uz sākotnējo 
izmeklēšanu, kuras mērķis ir izlemt, vai ir jāierosina ofici āla disciplinārlieta. Izmeklēšanas posms 
ir īpaši sensitīvs disciplinārprocesa posms, kas var ietekmēt tiesu sistēmas neatkarību. 
Izmeklēšanas pilnvaras var īstenot vai nu a)  parastās izmeklēšanas iestādes, piemēram, tiesu 
priekšsēdētāji vai tiesu iestāžu padomes, vai arī b)  citi izmeklētāji, kurus īpaši iecēlusi tiesu 
iestāžu padome, tiesneši vai citas iestādes izmeklēšanas veikšanai pret tiesnešiem ierosinātās 
disciplinārlietās.  
53. attēls. Izmeklētājs, kurš atbild par oficiālajām disciplinārlietām pret tiesnešiem (*) (125) 
                                                           
124  Dati vākti, izmantojot atjauninātu aptaujas anketu, ko Komisija sagatavoja ciešā sadarbībā ar ENCJ . Tajās 
dalībvalstīs, kurās nav tiesu iestāžu padomes, kuras nav ENCJ  dalībnieces vai kuru dalība ENCJ  ir apturēta, 
atbildes uz atjauninātās anketas jautājumiem tika iegūtas sadarbībā ar NPSC . 
125  Dati vākti, izmantojot atjauninātu aptaujas anketu, ko Komisija sagatavoja ciešā sadarbībā a r ENCJ . Tajās 
dalībvalstīs, kurās nav tiesu iestāžu padomes, kuras nav ENCJ  dalībnieces vai kuru dalība ENCJ  ir apturēta, 
atbildes uz atjauninātās anketas jautājumiem tika iegūtas sadarbībā ar NPSC . 
IEBEDKDELUNLAT FISEUKBGESFRHR ITCYMTPTROLTHU SISKCZEEELLVPL
Īpaša tiesa, kuras sastāvu veido tieslietu ministra atlasīti tiesneši
Īpaša tiesa, kuras sastāvu veido tiesnešu atlasīti tiesneši
Īpaša tiesa, kuras locekļus atlasa tiesu iestāžu padomePARASTĀ TIESA / TIESAS 
PRIEKŠSĒDĒTĀJS PIEŅEM 
LĒMUMUTIESU IESTĀŽU PADOME PIEŅEM 
LĒMUMUN
A
V
 
56 
  
(*) Bulgārija:  izmeklēšanu veic attiecīgais administratīvais tiesas vadītājs vai Bulgārijas Augstāko tiesu iestāžu padomes 
Tiesnešu kolēģija. Čehija:  tieslietu m inistrs var veikt arī noteiktu sākotnējo izmeklēšanu, lai sagatavotu priekšlikumu par 
disciplinārlietas ierosināšanu, parasti apspriežoties ar tās tiesas priekšsēdētāju, kuras sastāvā tiesnesis darbojas.  Dānija:  
izmeklēšanu veic ģenerālprokurors. Vācija:  nav oficiāla pirmsizmeklēšanas posma. Disciplināros rīkojumos, kas attiecas uz 
mazāk stingriem disciplinārpasākumiem, piemēram, rājienu, tiesas priekšsēdētājs un visaugstākā dienesta iestāde (parasti tā i r 
Tieslietu ministrija  — gan federālo zemju līmenī, g an federālā līmenī) novērtē faktus. Visaugstākā dienesta iestāde izlemj, vai 
ierosināt disciplinārlietu tiesā. Tad tiesa veic oficiālu izmeklēšanu.  Igaunija:  izmeklēšanu var veikt tiesas priekšsēdētājs vai 
tieslietu kanclers (ombuds). Īrija:  tiesneši nav pakļauti disciplinārai struktūrai vai disciplināram režīmam, izņemot Konstitūcijā 
paredzēto procedūru, saskaņā ar kuru tiesnesi var atbrīvot no amata par amata pienākumu pārkāpumu vai rīcībnespēju, 
pamatojoties uz abu Parlamenta palātu (Oirea chtas) izdotām rezolūcijām, kurās pieprasa tiesneša atcelšanu no amata. Grieķija:  
civiltiesas un krimināltiesas: tiesu inspekcijas struktūra, kuru ievēlē no tiesnešu vidus lozējot; administratīvās tiesas: iz meklētāju 
izvēlas no Valsts padomes locekļu vidus . Spānija:  disciplinārlietu virzītāju ieceļ Vispārējā tiesu iestāžu padome; lietu virzītāju 
izvēlas no tādu Augstākās tiesas tiesnešu un maģistrātu kopuma, kuriem ir vairāk nekā 25  gadu pieredze juridiskās lietās, bet viņš 
savu pilnvaru laikā īsteno tikai lietu virzītāja funkcijas. Itālija:  Augstākās tiesas ģenerālprokurors (kurš ir Tiesu iestāžu padomes 
loceklis) ir tiesīgs veikt izmeklēšanu. Kipra:  izmeklēšanu veic izmeklēšanas tiesnesis, kuru ieceļ Augstākā tiesa. Latvija:  
izmeklēšanu veic Tiesnešu disci plinārkolēģija. Ungārija:  izmeklēšanu veic disciplinārlietu komisārs, kuru ieceļ Darba tiesa 
(disciplinārtiesa). Lietuva:  izmeklēšanu veic Tiesnešu ētikas un disciplināro lietu komisija, kuras locekļi un priekšsēdētājs (ko 
ievēlē Tiesu iestāžu padome) ir n oteikti Tiesu iestāžu padomes nolēmumā un kuras sastāvu veido četri tiesneši, ko ieceļ Tiesu 
iestāžu padome, divi locekļi, ko ieceļ valsts prezidents, un viens loceklis, ko ieceļ Seima priekšsēdētājs. Tiesnešu ētikas u n 
disciplināro lietu komisijas priekšs ēdētājam ir tiesības deleģēt tās tiesas priekšsēdētājam, kurā strādā tiesnesis, vai augstākas 
tiesas priekšsēdētājam izmeklēšanas veikšanu un iepazīstināšanu ar izmeklēšanas rezultātiem. Malta:  izmeklēšanu veic Tiesu 
iestāžu pārvaldes komisija. Nīderlande:  izmeklēšanu veic ģenerālprokurors. Polija:  tieslietu ministrs ieceļ par disciplinārlietām 
atbildīgo amatpersonu attiecībā uz vispārējās jurisdikcijas tiesu tiesnešiem un viņa diviem vietniekiem (kuri, savukārt, var iecelt 
savus vietniekus no tiesnešu iete ikto kandidātu vidus, bet dažos gadījumos var arī iecelt vietniekus pēc savas izvēles). Tieslietu 
ministrs var pārņemt jebkuru notiekošu izmeklēšanu, ieceļot ad hoc tieslietu ministra par disciplinārlietām atbildīgo 
amatpersonu. Portugāle:  Tiesu iestāžu pa dome ieceļ tiesu inspekcijas struktūru, kas veic izmeklēšanu. Rumānija:  izmeklēšanu 
veic tiesu inspekcijas struktūra. Slovēnija:  Tiesu iestāžu padome ieceļ disciplinārlietu prokuroru no Augstākās tiesas ieteikto 
kandidātu vidus, kurš veic izmeklēšanu.  Slovākija:  izmeklēšanu veic Disciplinārlietu palāta, ko ieceļ Tiesu iestāžu padome. 
Zviedrija:  smagas nolaidības lietās Parlamenta ombudi un tieslietu kanclers pilda apsūdzības funkcijas. Apvienotā Karaliste 
(Anglija un Velsa):  atkarībā no lietas būtības un di sciplinārprocesa posma sūdzības dažādos disciplinārprocesa posmos izskata 
dažādas iestādes  — Tiesnešu ētikas un izmeklēšanas birojs izskata lietas materiālus pirmajā instancē; ieceltie tiesneši, kurus 
izvēlas lords galvenais tiesnesis, parasti pieņem lēmum us par lietas materiāliem paši, bet viņiem nav tiesību brīvi iztaujāt puses; 
disciplinārlietu palātas, ko izvēlas lords galvenais tiesnesis un lords kanclers, parasti izskata materiālus un personīgi iev āc 
liecības no sūdzības subjekta, un izmeklēšanas ties neši, ko izvēlas lords galvenais tiesnesis, parasti iztaujā sūdzības subjektu un 
var arī iztaujāt citas puses. Jāatzīmē, ka ne visām sūdzībām ir piemērojami visi šie posmi. Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija):  
Ziemeļīrijas lords galvenais tiesnesis.  
– Aizsar dzības pasākumi saistībā ar tiesu iestāžu padomju locekļu –tiesnešu izvirzīšanu  – 
Tiesu iestāžu padomes ir pamatstruktūras, kas nodrošina tiesu sistēmas neatkarību. Dalībvalstu 
ziņā ir organizēt to tiesu sistēmas, tostarp izlemt, vai ir jāizveido tiesu iest āžu padome. Tomēr 
vispāratzītos Eiropas standartos, jo īpaši Ieteikumā  CM/Rec(2010)12, ir ieteikts, ka “ne mazāk kā 
pusei [tiesu iestāžu padomju] locekļu vajadzētu būt tiesnešiem, kurus izvēlējušies viņu 
līdzgaitnieki  no visiem tiesu sistēmas līmeņiem, iev ērojot plurālismu tiesu sistēmā” (126). 
Turpmākajā attēlā ir norādīts, vai tiesu vara ir iesaistīta tiesu iestāžu padomju locekļu –tiesnešu 
iecelšanā.  
                                                           
126  Ieteikums  CM/Rec(2010)12, 27.  punkts; sk. arī Eiropas Padomes 2016.  gada rīcības plāna C  nodaļas 
ii) punktu; Eiropas Tiesnešu konsultatīvās padomes ( CCJE ) Atzinums Nr.  10 (2007.  gads) Eiropas Padomes 
Ministru komitejai par Tiesu iestāžu padomi sabiedrības vajadzībām, 27.  punkts, un ENCJ Ziņojuma par tiesu 
iestāžu padomēm (2010. –2011.  gads)  2.3. punkts.  
IE FI BE BG CZ DE EE FR LU NL AT UK
(SC)UK
(NI)DK HR ITMT RO SK SE ES LT PT SI EL CY LV HU UK
(EN&
WL)PL
Izmeklētājs ko atlasa tiesu iestāžu padome
Izmeklētājs, ko atlasa tiesneši
Izmeklētājs, ko atlasa tieslietu ministrsTIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS VEIC 
IZMEKLĒŠANUTIESU IESTĀŽU PADOME / 
CITA NEATKARĪGA 
STRUKTŪRA VEIC 
IZMEKLĒŠANUNAV
 
57 
 54. attēls. Tiesu iestāžu padomju locekļu –tiesnešu iecelšana: tiesu varas iesaiste (*) (127) 
 
(*) Dalībvalstis ir norādītas alfabētiskā secībā atbilstoši to ģeogrāfiskajiem nosaukumiem oriģinālvalodā. Attēls 
atspoguļo valstu sistēmas, kādas tās bija 2017.  gada decembrī. Dānija:  Padomes locekļus –tiesnešus izvēlas tiesneši. 
Visus locekļus o ficiāli ieceļ tieslietu ministrs. Grieķija:  locekļus –tiesnešus izvēlas lozējot. Spānija : locekļus –
tiesnešus ieceļ Parlaments  — padome paziņo parlamentam to kandidātu sarakstu, kuri saņēmuši tiesnešu asociācijas 
vai 25  tiesnešu atbalstu. Nīderlande:  locekļu s–tiesnešus izvēlas tiesneši un ieceļ pēc padomes priekšlikuma, cita 
starpā pamatojoties uz atlases komitejas (kuras sastāvā ir galvenokārt tiesneši un tiesu darbinieki) ieteikuma. Visus 
padomes locekļus oficiāli ieceļ ar karaļa dekrētu  — administratīvu ak tu, kas neparedz nekādu izpildvaras rīcības 
brīvību. Polija:  locekļu –tiesnešu kandidātus ierosina grupas, kurās ir vismaz 2000  pilsoņu vai 25  tiesnešu. Vietnieku 
klubi no kandidātu vidus izvēlas līdz deviņiem kandidātiem, no kuriem Parlamenta (Sejma) apakš palātas komiteja 
izveido galīgu sarakstu ar 15  kandidātiem, ko ieceļ Sejms. Rumānija:  kampaņu un locekļu –tiesnešu ievēlēšanu 
organizē Tiesnešu augstākā padome. Kad ievēlēto locekļu –tiesnešu galīgais saraksts ir apstiprināts, Senāts to 
apstiprina “en block” . Senāts var atteikties apstiprināt sarakstu tikai tad, ja padomes locekļu ievēlēšanas procedūrā 
ir izdarīts likuma pārkāpums, un tikai tad, ja pārkāpums ir ietekmējis ievēlēšanas rezultātu. Senātam nav rīcības 
brīvības attiecībā uz kandidātu izvēli. Apvie notā Karaliste : locekļus –tiesnešus izvēlas tiesneši.  
– Aizsardzības pasākumi saistībā prokuratūru darbību  ES – 
Prokuratūrai ir būtiska loma krimināltiesu sistēmā, kā arī sadarbībā krimināltiesību jomā. 
Prokuratūras pienācīga darbība ir svarīga nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un korupcijas 
apkarošanai. Saskaņā Tiesas judikatūru Pamatlēmuma par Eiropas apcietināšanas orderi (128) 
kontekstā prokuratūru var uzskatīt par dalībvalsts tiesu iestādi, kas ir atbildīga par kriminālās 
tiesvedības īstenošanu, k ad vien tā ir nošķirama no izpildvaras, ievērojot varas dalīšanas principu, 
kurš raksturo tiesiskuma darbību (129). 
Prokuratūru organizācija visā ES atšķiras, un nav vienota modeļa visām dalībvalstīm. Tomēr 
pastāv plaši izplatīta tendence dot priekšroku neat karīgākai prokuratūrai, nevis tādai, kas ir 
pakārtota vai piesaistīta izpildvarai (130). Pārvaldības pilnvaras pār valstu prokuroriem 
apvienojumā ar prokuroru iecelšanas un atlaišanas procedūrām var ietekmēt prokuratūras 
neatkarības līmeni. Neatkarīgi no tā,  kāda ir valsts tiesu sistēma vai tās pamatā esošās tiesiskās 
tradīcijas, Eiropas standarti nosaka, ka dalībvalstis veic efektīvus pasākumus, lai garantētu, ka 
prokurori spēj pildīt savus profesionālos uzdevumus un pienākumus atbilstoši pienācīgiem 
                                                           
127  Dati vākti, izmantojot atjauninātu aptaujas anketu, ko Komisija sagatavoja ciešā sadarbībā ar ENCJ . 
128  OV L  190, 18.7.2002., 1.  lpp. 
129  Eiropas Savienības Tiesas 2016.  gada 10.  novembra spriedums lietā Openba ar Ministerie  / Ruslanas 
Kovalkovas, C-477/16 PPU, 34. un 36.  punkts, ECLI:EU:C:2016:861; 2016.  gada 10.  novembra spriedums 
lietā Openbaar Ministerie  / Halil Ibrahim Özçelik , C-453/16 PPU, ECLI:EU:C:2016:860, 32. un 34.  punkts. 
Sk. arī Atzinumu Nr.  13 (201 8. gads) par prokuroru neatkarību, pārskatatbildību un ētiku, ko pieņēmusi 
Eiropas Prokuroru konsultatīvā padome (EPKP), xii)  ieteikumu.  
130  CDL -AD(2010)040 -e, Ziņojums par Eiropas standartiem attiecībā uz tiesu sistēmu neatkarību: II  daļa 
“Prokuratūra”, pi eņēmusi Venēcijas komisija savā 85.  plenārsēdē (Venēcija, 2010.  gada 17. un 
18. decembris), 26.  punkts.  

 
58 
 tiesisk ajiem un organizatoriskajiem nosacījumiem (131) un bez nepamatotas iejaukšanās (132). Jo 
īpaši tad, ja valdība sniedz vispārīgus norādījumus, piemēram, par politiku cīņai pret noziedzību, 
šādiem norādījumiem jābūt noformētiem rakstiski un pienācīgi publicētiem  (133). Ja valdībai ir 
pilnvaras sniegt norādījumus kriminālvajāšanas sākšanai konkrētā lietā, šādiem norādījumiem 
jābūt papildinātiem ar pienācīgām garantijām (134). Saskaņā ar Eiropas Padomes Ministru 
padomes 2000.  gada ieteikumu norādījumi neuzsākt krimināl vajāšanu būtu jāaizliedz (135). 
Ieinteresētajām personām (tostarp cietušajiem) būtu jāspēj apstrīdēt prokurora lēmumu nesākt 
kriminālvajāšanu lietā (136). 
Šā rezultātu apkopojuma 55.  attēlā ir sniegts pārskats par prokuroru pārvaldības galveno pilnvaru 
sadalīj umu starp dažādām iestādēm. Attēlā ir norādīts, kurai iestādei  — ģenerālprokuroram, tiesu 
iestāžu padomei  / prokuroru padomei, tieslietu ministram  / valdībai  / prezidentam vai 
Parlamentam  — ir šādas pārvaldības pilnvaras:  
1) izdot vispārīgus norādījumus pa r kriminālvajāšanas politiku;  
2) sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu atsevišķās lietās;  
3) izvērtēt prokuroru;  
4) paaugstināt prokuroru amatā;  
5) atsaukt atsevišķu lietu, kas piešķirta prokuroram (pārcelt lietu);  
6) lemt par disciplinārpasākumiem attiecībā uz prokuroru un  
7) pārcelt prokurorus, neprasot viņu piekrišanu.  
Papildus šīm atsevišķajām galvenajām pārvaldības pilnvarām tām pašām vai citām iestādēm var 
būt vēl citas pārvaldības pilnvaras attiecībā uz prok uratūru (piemēram, pilnvaras atrisināt 
kompetenču konfliktus starp dalībvalstu prokuratūrām, iegūt datus un informāciju no zemākas 
pakāpes prokuratūrām). Jāatzīmē, ka iepriekš uzskaitīto pārvaldības pilnvaru īstenošanā noteikta 
loma var būt citām iestādēm (piemēram, disciplinārtiesa var lemt par konkrētiem 
disciplinārpasākumiem).  
Šā rezultātu apkopojuma 55.  attēlā ir sniegts tikai faktu pārskats par konkrētiem prokuratūru 
organizācijas aspektiem, bet nav novērtēta to reālā darbība  — šim nolūkam ir jāveic k valitatīvs 
novērtējums, ņemot vērā katras dalībvalsts konkrētos apstākļus.   
Norādītais īpatsvars atspoguļo septiņu iepriekš minēto pārvaldības pilnvaru sadalījumu starp 
četrām iespējamām iestādēm, nepiemērojot svērumu katra punkta nozīmīguma ziņā.  
55. attēls. Galveno pārvaldības pilnvaru pār prokuratūrām sadalījums (*) (avots: Eiropas 
Komisija kopā ar Ekspertu grupu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu 
finansēšanas jomā)  
                                                           
131  Ieteikums Rec(2000)19 par prokuratūras lomu krimināltiesību sistēmā, pieņēmusi Eiropas Padomes Ministru 
komiteja 2000.  gada 6.  oktobrī (“2000.  gada i eteikums”), 4.  punkts.  
132  2000.  gada ieteikuma 11. un 13.  punkts. Sk. arī Atzinumu Nr.  13 (2018.  gads) par prokuroru neatkarību, 
pārskatatbildību un ētiku, ko pieņēmusi Eiropas Prokuroru konsultatīvā padome (EPKP), i) un iii)  ieteikumu.  
133  2000.  gada ietei kuma 13.  punkta c)  apakšpunkts.  
134  2000.  gada ieteikuma 13.  punkta d)  apakšpunkts.  
135  2000.  gada ieteikuma 13.  punkta f)  apakšpunkts. Sk. arī Atzinumu Nr.  13 (2018.  gads) par prokuroru 
neatkarību, pārskatatbildību un ētiku, ko pieņēmusi Eiropas Prokuroru k onsultatīvā padome (EPKP), 
iv) ieteikumu.  
136  2000.  gada ieteikuma 34.  punkts.  
 
59 
  
(*) Dalībvalstis ir norādītas alfab ētiskā secībā atbilstoši to ģeogrāfiskajiem nosaukumiem oriģinālvalodā. Ģenerālprokurora 
pārvaldības galvenās pilnvaras ir norādītas 56.  attēlā. Beļģija:  Tiesu iestāžu padome: pilnvaras paaugstināt prokurorus amatā; 
tieslietu ministrs: pilnvaras izdot visp ārīgus norādījumus par kriminālvajāšanas politiku pēc Ģenerālprokuroru padomes 
ieteikuma un sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu atsevišķās lietās (tiesības izdot “pozitīvu” priekšrakstu kriminālvajāša nai 
ir paredzētas Kriminālprocesa kodeksa 364.  pantā  un Konstitūcijas 151.  panta 1.  punktā. Bulgārija:  Tiesu iestāžu padome 
(Augstāko tiesu iestāžu padomes prokuroru kolēģija): pilnvaras lemt par disciplinārpasākumu attiecībā uz prokuroru, par 
individuālu izvērtējumu un par prokuroru paaugstināšanu amatā. t ieslietu ministrs var ierosināt prokuroru un izmeklēšanas 
tiesnešu iecelšanu, paaugstināšanu amatā, pazemināšanu amatā, pārcelšanu un atbrīvošanu no amata. Čehija:  tieslietu ministrs: 
pilnvaras lemt par prokuroru paaugstināšanu amatā; pilnvaras pārcelt pro kurorus, neprasot viņu atļauju, tikai tādu 
organizatorisku izmaiņu gadījumā, kas balstītas uz likumu. Dānija:  tieslietu ministrs: pilnvaras lemt par disciplinārpasākumiem 
attiecībā prokuroriem un lemt par prokuroru paaugstināšanu amatā. Vācija:  tieslietu m inistrs: pilnvaras izdot vispārīgus 
norādījumus par kriminālvajāšanas politiku un sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu atsevišķās lietās. Igaunija: 
disciplinārprocesu ierosina tieslietu ministrs pēc ieinteresētās personas pieprasījuma vai pēc savas inic iatīvas pret 
ģenerālprokuroru, valsts virsprokuroru vai virsprokuroru. Grieķija:  Augstāko tiesu iestāžu padome: pilnvaras paaugstināt amatā 
un pārcelt prokurorus, pamatojoties uz prezidenta dekrētu.  Tieslietu ministram ir izņēmuma tiesības izdot vispārīgus  informatīvus 
norādījumus prokuroriem par Eiropas Savienības Padomē pieņemto tiesību instrumentu piemērošanu attiecībā uz dalībvalstu 
tiesu iestāžu sadarbību konkrētu noziegumu veidu novēršanā un apkarošanā. Spānija:  Fiskālajai padomei (Prokuroru padomei) 
ir pilnvaras likumā noteiktos gadījumos pārskatīt ģenerālprokurora pieņemtos lēmumus. Francija:  tieslietu ministrs: pilnvaras 
izdot vispārīgus norādījumus par kriminālvajāšanas politiku; pilnvaras lemt par disciplinārpasākumiem saistībā ar prokuroriem , 
pamatojoties uz Augstās tiesu iestāžu padomes (Conseil Supérieur de la Magistrature) atzinumu (Francijas Konstitūcijas 
65. pants un Dekrētlikuma 48.  pants, 58.  panta 1.  punkts un 59.  pants). Ja ministrs plāno pieņemt lēmumu, kas ir stingrāks par 
Augstās tiesu  iestāžu padomes ierosināto, ir atkārtoti jāapspriežas ar padomi (Dekrētlikuma 58.  panta 1.  punkts). Republikas 
prezidents izdod dekrētu par prokurora paaugstināšanu amatā, pamatojoties uz Tiesu iestāžu padomes atzinumu. Augstā tiesu 
iestāžu padome sniedz atzinumu par disciplinārpasākumiem, prokuroru pārcelšanu bez viņu piekrišanas un prokuroru 
paaugstināšanu amatā. Horvātija:  Valsts Advokātu padome: pilnvaras lemt par disciplinārpasākumiem un paaugstināt 
prokurorus amatā. Itālija:  Tiesu iestāžu padome: pil nvaras lemt par disciplinārpasākumiem attiecībā uz prokuroriem, pārcelt 
prokurorus, neprasot viņu piekrišanu, lemt par individuālu prokurora izvērtējumu un paaugstināt amatā prokuroru. Kipra:  Tiesu 
iestāžu padome atlaiž ģenerālprokuroru. Latvija:  Ģenerālpr okurora padome: saskaņā ar Prokuratūras likuma 29.  panta 2.  daļu 
Ģenerālprokurora padome ir koleģiāla padomdevēja institūcija, kas izskata galvenos prokuratūras organizācijas un darbības 
jautājumus, kā arī veic citas minētajā likumā noteiktās funkcijas (pi emēram, izstrādā un pieņem prokurora amata kandidātu 
atlases, stažēšanās un kvalifikācijas pārbaudes nolikumus un prokuroru profesionālās darbības novērtēšanas nolikumus). 
Lietuva:  Parlaments (Seimas) nosaka Prokuratūras darbības prioritātes un veic neproc esuālo darbību parlamentāro uzraudzību. 
Luksemburga:  tieslietu ministrs var izdot rīkojumu prokuratūrām sākt kriminālvajāšanu konkrētā lietā (bet nevar izdot rīkojumu 
nesākt kriminālvajāšanu). Tomēr šādi rīkojumi nav izdoti jau vairāk nekā 20  gadus. Nav juridiskas prasības apspriesties ar 
prokuroru vai pras īt ģenerālprokurora atzinumu par šādu rīkojumu. Lielhercoga kā valsts vadītāja kompetencē ir lemt par 
prokuroru paaugstināšanu amatā, pamatojoties uz prokurora  / ģenerālprokurora labvēlīgu atzinumu.  Malta:  policijai ir 
ekskluzīva kompetence ierosināt un īs tenot kriminālprocesu un pildīt apsūdzības funkcijas zemākas instances tiesās; 
ģenerālprokurors  pilda apsūdzības funkcijas augstākajās tiesās, kad ir pabeigta pierādījumu vākšana zemākas instances tiesās . 
Nīderlande:  Ģenerālprokuroru padome (College van p rocureurs -generaal): pilnvaras izdot vispārīgus norādījumus par 
kriminālvajāšanas politiku; tieslietu ministrs: pilnvaras izdot vispārīgus norādījumus par kriminālvajāšanas politiku un lemt  par 
konkrētiem disciplinārpasākumiem attiecībā uz prokuroriem; var  izdot prokuratūrām rīkojumu sākt vai nesākt kriminālvajāšanu 
konkrētā lietā, bet pirms tam viņam ir jāsaņem Ģenerālprokuroru padomes (College van procureurs -generaal) rakstisks pamatots 
atzinums par ierosinātajiem rīkojumiem, kā arī ir jāinformē Parlament s. Tomēr līdz šim ir bijis tikai viens šāds gadījums pirms 
vairāk nekā 20  gadiem. Prokuratūras vadītājam tajā rajonā, kur ir prokurora darba vieta, ir pilnvaras lemt par 
disciplinārpasākumiem un par prokuroru izvērtējumu. Austrija:  tieslietu ministrs: piln varas izdot vispārīgus norādījumus par 
kriminālvajāšanas politiku un sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu atsevišķās lietās, saņemot apstiprinājumu no neatkarīga s 
struktūras (Weisungsrat), kas izveidota Ģenerālprokuratūrā. Ģenerālprokurora pilnvaras nei etver prokuratūras tiešu pārvaldību, 
kā norādīts diagrammā. Pārējās diagrammā norādītās pārvaldības pilnvaras īsteno vai nu augstākais prokurors, vai arī 
neatkarīga personāla struktūra (Personalkommission), kuras sastāvā ir četri locekļi, kam jābūt prokuro riem (sk. piezīmes zem 
56. attēla). Lai prokuroru paaugstinātu amatā, ir vajadzīgs pieteikums par iecelšanu augstākā amatā un jāievēro noteikumi, kas 
piemērojami prokurora iecelšanai (i.  i., neatkarīgās personāla struktūras (Personalkommission) priekšlikum s; federālais ministrs 
deleģē iecelšanu tieslietu ministram). Pilnvaras lemt par disciplinārpasākumu attiecībā uz prokuroru ir disciplinārtiesām, ka m ir 
0%50%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Ģenerālprokurors Tiesu iestāžu padome / prokuroru padome
Tieslietu ministrs / valdība / prezidents Parlaments
NAVDATU
 
60 
 arī pilnvaras sodīt prokuroru, viņu pārceļot citā amatā. Polija:  ģenerālprokurors ir arī tieslietu mini strs. Portugāle: Tiesu iestāžu 
padome: pilnvaras lemt par disciplinārpasākumiem attiecībā uz prokuroriem, pārcelt prokurorus, neprasot viņu piekrišanu, lemt  
par individuālu prokurora izvērtējumu un par prokurora paaugstināšanu amatā. Parlaments var izdot v ispārīgus norādījumus 
par kriminālvajāšanas politiku. Rumānija:  Tiesu iestāžu padome: pilnvaras lemt par disciplinārpasākumiem attiecībā uz 
prokuroriem un par prokuroru paaugstināšanu amatā (saskaņā ar Likuma Nr.  317/2004 40.  panta 2.  punkta i)  apakšpunktu  
Tiesnešu augstākās padomes (TAP) Prokuroru nodaļa izdod lēmumu par prokuroru paaugstināšanu amatā, bet par 
paaugstināšanu amatā izlemj tikai pēc konkursa (Likuma Nr.  303/2004 43.  pants). Tieslietu ministrs saskaņā ar nesen grozīto 
Likuma Nr.  304/2004 par tiesu organizāciju 69.  pantu var prasīt, lai Prokuratūras ģenerālprokurors pēc Augstās kasācijas tiesas 
vai — attiecīgā gadījumā  — Valsts Korupcijas apkarošanas prokuratūras ģenerālprokurors sniedz informāciju par prokuratūru 
darbību, un var izdot rakstisk as pamatnostādnes par veicamajiem pasākumiem noziegumu novēršanā un ierobežošanā. Saskaņā 
ar Likuma Nr.  317/2004 par TAP 40.  panta 2.  punkta h)  punktu TAP Prokuroru nodaļa ir kompetenta lemt par sūdzībām, kas 
iesniegtas pret izvērtēšanas komitejas galīgo n ovērtējumu (secību). Saskaņā ar Likuma Nr.  303/2004 par tiesnešu un prokuroru 
nolikumiem 39.  panta 3.  punktu prokuroru individuālo novērtējumu veic īpašas komitejas, ko izveido ar TAP lēmumu. Slovēnija:  
Valsts Prokuroru padome: pilnvaras pārcelt prokurorus , neprasot viņu piekrišanu, lemt par individuālu prokurora izvērtējumu un 
par prokurora paaugstināšanu amatā. Turklāt Valsts Prokuroru padome ir atbildīga par rajonos strādājošo prokuratūru vadītāju 
iecelšanu un atlaišanu, prokuroru darbības izvērtēšanu un  paaugstināšanu amatā, pārcelšanu, norīkošanu, kā arī piedalīšanos 
prokuroru iecelšanas procedūrā, atzinumu sniegšanu par kriminālvajāšanas politiku, darbības novērtēšanu un prokuratūru 
darbības efektivitāti, patstāvības aizsardzību prokuratūras pakalpojum u sniegšanā un citiem jautājumiem saskaņā ar 
Prokuratūras likumu. Slovākija: Prokuroru padomes pilnvaras neietver prokuratūras tiešu pārvaldību, kā norādīts diagrammā. 
Prokuroru padomei ir citas pilnvaras (piemēram, tā lemj par prokurora iebildumiem pret i zvērtējuma saturu, ko Civildienesta 
biroja vadītājs nav ievērojis, un sniedz atzinumu par prokurora pagaidu pārcelšanu uz citu prokuratūru). Zviedrija:  valdība var 
izdot vispārīgus norādījumus par kriminālvajāšanas politiku.  
Šā rezultātu apkopojuma 56.  attēlā ir sniegts faktu pārskats par galvenajām ģenerālprokurora 
pārvaldības pilnvarām pār prokuroriem, proti, 1)  izdot vispārīgus norādījumus par 
kriminālvajāšanas politiku, 2)  sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu atsevišķās lietās, 
3) izvērtēt prokuroru , 4) paaugstināt prokuroru amatā, 5)  atsaukt atsevišķu lietu, kas piešķirta 
prokuroram (pārcelt lietu), 6)  lemt par disciplinārpasākumiem attiecībā uz prokuroru un 7)  pārcelt 
prokurorus, neprasot viņu piekrišanu. Papildus šīm pilnvarām ģenerālprokuroram va r būt citas 
pilnvaras, kas nav norādītas attēlā (137). 
  
                                                           
137  Piemēram, ģenerālprokuroram var būt loma struktūrās, kas atbild par lēmumiem attiecībā uz prokuroriem, pat 
ja viņš tieši nepieņem šādus lēmumus.  
 
61 
 56. attēls. Ģenerālprokurora pārvaldības pilnvaras (*) (avots: Eiropas Komisija kopā ar 
Ekspertu grupu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas jomā)  
 
(*) Dalībvalstis ir norādītas alfabētiskā secībā atbilstoši to ģeogrāfiskajiem nosaukumiem oriģinālvalodā. Beļģija:  attiecībā uz 
pilnvarām sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu individuālās lietās tiesības izdot izpildrakstu par karaļa prokurora vajāša nu 
ir paredzētas Kriminālprocesa kodeksa 364.  pantā. Civilprocesa kodeksa 150.  panta 2.  punktā un 138.  panta 2.  punktā ir 
paredzētas vispārējas tiesības īstenot varu pār karaļa prokuroru. Čehija:  pilnvaras sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu 
atsevišķās lietās ir tikai Ģenerālprokuratūrai un pret augstajiem prokuroriem. Grieķija:  Augstākās tiesas prokuroram (t.  i., 
ģenerālprokuroram) ir tiesības adresēt visiem prokuroriem vispārīgus norādījumus un ieteikumus par viņu pienākumu izpildi, 
taču, protams, viņa  norādījumu un ieteikumu adresātiem nav saistošs atzinumu formulējums un izteiktais viedoklis. Spānija:  
ģenerālprokurors nosaka iekšējos rīkojumus un norādījumus, kas ir atbilstoši dienestam un kriminālvajāšanas funkciju 
īstenošanai un kas var būt vispārīg i vai saistīti ar konkrētiem jautājumiem. Vispārējās pamatnostādnes ir būtiskas, lai ievērotu 
rīcības vienotības principu, un tās pamatā definē ar apkārtrakstu, norādījumu un konsultāciju starpniecību.  Pārcelšana bez 
piekrišanas ir pieļaujama tikai lielas darba slodzes gadījumos. Itālija:  Apelācijas tiesas ģenerālprokuroriem ir pilnvaras  
teritoriālā prokurora bezdarbības gadījumā atsaukt konkrētu tam piešķirtu lietu; turklāt viņiem ir pilnvaras iegūt datus un 
informāciju no rajonu (vai teritoriālām) prokur atūrām un nosūtīt tos Kasācijas tiesas ģenerālprokuroram, lai pārbaudītu, vai 
prokuratūras darbojas pareizi un vienoti un vai tiek ievēroti noteikumi par pienācīgu procesu. Kasācijas tiesas ģenerālprokur ors 
saskaņā ar likumu ir atbildīgs par Valsts Mafijas  apkarošanas direktorāta kontroli; papildus viņš atbild arī par kompetenču 
konfliktu atrisināšanu starp divām vai vairākām teritoriālām prokuratūrām. Kipra:  ģenerālprokuroram ir pilnvaras lemt par 
disciplinārpasākumiem attiecībā uz prokuroriem nelielu disc iplinārpārkāpumu gadījumos. Smagu disciplinārpārkāpumu 
gadījumos ģenerālprokurors neierosina sankcijas, bet iesaka Civildienesta komisijai ierosināt disciplinārpasākumus. Lietuva:  
attiecībā uz pilnvarām sniegt norādījumus par atsevišķām lietām  ģenerālproku rors nevar norādīt, kāds lēmums jāpieņem; 
attiecībā uz pilnvarām lemt par prokuroru paaugstināšanu amatā  ģenerālprokurors lemj par Prokuroru atlases komisijas vai 
Virsprokuroru atlases komisijas secinājumiem. Luksemburga:  ģenerālprokuroram ir pilnvaras izd ot rīkojumu prokuratūrām sākt 
kriminālvajāšanu konkrētā lietā (bet nevar izdot rīkojumu nesākt kriminālvajāšanu). Attiecībā uz prokurora paaugstināšanu 
amatā prokurors/ģenerālprokurors ar labvēlīgu atzinumu paaugstināšanu amatā ierosina izpildvarai, un val sts vadītājs paraksta 
iecelšanas rīkojumu. Austrija:  ģenerālprokurora pilnvaras neietver prokuratūras tiešu pārvaldību, kā norādīts diagrammā. 
Augstākajiem prokuroriem ir šādas pilnvaras: izdot vispārīgus norādījumus par kriminālvajāšanas politiku to attie cīgajos 
rajonos, sniegt norādījumus par kriminālvajāšanu atsevišķās lietās, pārcelt prokurorus organizatorisku iemeslu dēļ, neprasot viņu 
piekrišanu (piemēram, lai tiktu galā ar pārmērīgu darba slodzi vai ilgiem slimības atvaļinājumiem vienā prokuratūrā, b et tikai 
prokurora rajona robežās un uz ierobežotu termiņu). Attiecīgās prokuratūras vadītājam ir pilnvaras sniegt norādījumus par 
kriminālvajāšanu atsevišķās lietās un atsaukt atsevišķu lietu, kas piešķirta prokuroram (pārcelt lietu). Neatkarīgajai person āla 
struktūrai (Personalkommission), kuras sastāvā ir četri locekļi, kam jābūt prokuroriem, ir pilnvaras izvērtēt prokuroru. Polija:  
ģenerālprokurors ir arī tieslietu ministrs. Rumānija:  ģenerālprokuroram ir pilnvaras pārcelt atsevišķu lietu no vienas 
kriminālvajāšanas struktūrvienības uz citu un izdot vispārīgus norādījumus par kriminālvajāšanas politiku (ieteikumus), lai 
garantētu vienotu pieeju kriminālizmeklēšanā. Slovēnija:  gan ģenerālprokuroram, gan Prokuratūras vadītājam ir pilnvaras izdot 
vispārīgus  norādījumus par kriminālvajāšanas politiku un atsaukt atsevišķu lietu, kas piešķirta prokuroram.  
Šā rezultātu apkopojuma 57.  attēlā ir sniegts pārskats par iestādēm (tiesu iestāžu 
padome  / prokuroru padome  / tiesa, tieslietu ministrija, ģenerālprokurors/p rokuratūra), kuru darbs 
ir saistīts ar prokuroru iecelšanu amatā un atlaišanu, bet tajā nav atspoguļota ģenerālprokuroru vai 
citu pielīdzināmu vadītāju iecelšana amatā un atlaišana. Attēlā ir atspoguļots prokuratūru 
organizācijas modeļu daudzveidīgums dalī bvalstīs, kas aptver izpildvaru vai tiesu varu. Attēlā ir 
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Pārcelšana, neprasot piekrišanu Lēmums par disciplinārpasākumiem
Atsevišķas prokuroram piešķirtas lietas atsaukšana Paaugstināšana amatā
Individuāls izvērtējums Norādījumi atsevišķās lietās
Vispārīgi norādījumi par kriminālvajāšanas politiku
NAVDATU
 
62 
 arī parādīta ģenerālprokurora un tiesu iestāžu padomju  / prokuroru padomju kā svarīgu dalībnieku 
loma gan prokuroru iecelšanā, gan atlaišanā.  
57. attēls. Prokuroru iecelšana  un atlaišana (*) (avots: Eiropas Komisija kopā ar Ekspertu 
grupu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas jomā)  
 
(*) Beļģija:  priekšlikums par iecelšanu: Tiesu iestāžu padome; lēmums par iecelšanu: valsts vadītājs pēc tieslietu ministra 
ieteikuma; priekšlikums par atlaišanu: disciplinārtiesa; lēmums par atlaišanu: valsts vadītājs pēc tieslietu ministra ieteiku ma. 
Bulgārija:  lēmu ms par iecelšanu un atlaišanu: Tiesu iestāžu padomes Prokuroru palāta. Čehija:  priekšlikums par iecelšanu: 
ģenerālprokurors; priekšlikums par atlaišanu: ģenerālprokurors, virsprokurori un tieslietu ministrs; lēmums par atlaišanu: ti esa. 
Dānija:  priekšlikum s par iecelšanu: ģenerālprokurors ierosina galīgos prokurora stažiera amata kandidātus (uz aptuveni trīs 
gadu termiņu) Tieslietu ministrijai, kas ieceļ kandidātus. Ja prokurora stažieris nokārto eksāmenu un vēlāk pabeidz mācības, viņš 
kļūst par prokuroru. Igaunija:  priekšlikums par iecelšanu: prokuroru konkursa komiteja attiecībā uz specializētajiem 
prokuroriem, rajona prokuroriem un prokuroru palīgiem; virsprokurori attiecībā uz vecākajiem prokuroriem; lēmums par 
iecelšanu un atlaišanu: ģenerālprokurors. Īrija: priekšlikums par iecelšanu: konkurss par pieņemšanu darbā, kas notiek atbilstoši 
darbā pieņemšanas licencei, kuru izdevusi Valsts civildienesta ierēdņu iecelšanas komisija (CPSA), un ko parasti rīko 
Ģenerālprokuratūra (vai, iespējams, Ierēdņu iecelša nas dienests); lēmums par iecelšanu: ģenerālprokurors; priekšlikums par 
atlaišanu: Ģenerālprokuratūra saskaņā ar finanšu, valsts izdevumu un reformu ministra paredzētiem nosacījumiem; lēmums par 
atlaišanu: ģenerālprokurora vietnieks (attiecībā uz prokurori em, kas atbilst augstākā līmeņa ierēdņu rangam un augstākam 
rangam,  — ģenerālprokurors). Spānija:  priekšlikums par iecelšanu: prokurors, pamatojoties uz Fiskālās padomes ziņojumu, 
pirms tam uzklausot attiecīgā autonomā apgabala Augstāko fiskālo padomi, ja attiecīgais amats ir prokuratūrā, kura atrodas 
apgabala teritoriālajā piekritībā; lēmums par iecelšanu: valdība; priekšlikums par atlaišanu: ģenerālprokurors; lēmums par 
atlaišanu: tieslietu ministrs, pamatojoties uz Fiskālās padomes labvēlīgu ziņojumu. Grieķija:  priekšlikums par iecelšanu: 
Tieslietu ministrija katru gadu izdod ministra lēmumu par uzņemšanas eksāmeniem Valsts tiesnešu skolā, kas paredzēti prokuror a 
amata kandidātiem. Atlases process, kuru rīko komiteja piecu locekļu sastāvā, patlaban sastāv  no rakstiskiem un mutiskiem 
pārbaudījumiem. Pēc uzņemšanas Grieķijas Valsts tiesnešu skolā sekmīgie kandidāti sāk 16  mēnešu mācību kursu, apgūstot gan 
teoriju, gan praksi. Mācību noslēgumā kārto eksāmenu, un studentiem piešķir attiecīgu pakāpi atbilstoši eksāmena rezultātiem. 
Atkarībā no pakāpes viņus ieceļ kompetentajā tiesā; lēmums par iecelšanu: kandidātus ieceļ par prokuroriem ar prezidenta 
dekrētu; priekšlikums par atlaišanu: tieslietu ministrs; lēmums par atlaišanu: tiesas lēmums, ko pieņem disciplin ārpadomes, 
kuras paredzētas Konstitūcijas 91.  panta 2.  punktā un kuru sastāvā ir profesionāli tiesneši. Francija:  priekšlikums par iecelšanu: 
tieslietu ministrs, pamatojoties uz Tiesu iestāžu padomes nesaistošu ieteikumu; lēmums par iecelšanu: republikas p rezidents; 
priekšlikums par atlaišanu: tieslietu ministrs, pamatojoties uz Tiesu iestāžu padomes nesaistošu ieteikumu; lēmums par atlaiš anu: 
republikas prezidents. Itālija:  lēmums par iecelšanu: tieslietu ministrs pēc Padomes priekšlikuma izdod ministra de krētu, bet 
viņam nav tiesību neiecelt ieteikto prokurora amata kandidātu vai iecelt jebkuru citu prokurora amata kandidātu. Kipra:  
priekšlikums par iecelšanu/atlaišanu: ģenerālprokurors; lēmums par iecelšanu/atlaišanu: Civildienesta komisija, pamatojoties uz 
ģenerālprokurora atzinumu. Lietuva:  priekšlikums par iecelšanu: prokuroru atlases komisija (kuras sastāvā ir divi prokurori, ko 
izvirza Koleģiāta padome, divi prokurori, ko izvirza ģenerālprokurors, un pa vienam loceklim, ko izvirza attiecīgi republikas  
prezidents, Seima priekšsēdētājs un ministru prezidents); lēmums par iecelšanu: ģenerālprokurors; priekšlikums par atlaišanu:  
Prokuroru ētikas padome (tādā pašā sastāvā kā Prokuroru atlases komisija). Luksemburga:  priekšlikums par iecelšanu: tieslietu 
BEBG CZDK EE IEES EL FRHR ITCY LV LTLUHU MT NL AT PL PTRO SISK FISE DE UK
Tiesu iestāžu padome / prokuroru padome / tiesa / cita neatkarīga struktūra
Tieslietu ministrs / valdība / valsts vadītājs
Ģenerālprokurors / vecākais prokurors / struktūra prokuratūrā
Tieslietu ministrs, pamatojoties uz tiesu iestāžu padomes / prokuroru padomes / ģenerālprokurora / vecākā prokurora atzinumuIECEĻ
IEROSINA
KANDIDĀTUSATLAIŽ
IEROSINA
ATLAIŠANUN
A
V
D
A
T
U
 
63 
 ministrs, pamatojoties uz labvēlīgu ģenerālprokurora atzinumu, ierosina iecelšanu Lielhercogam; lēmums par iecelšanu: valsts 
vadītājs; priekšlikums par atlaišanu: ģenerālprokurors; lēmums par atlaišanu: tiesa. Ungārija:  priekšlikums/lēmums par 
iecelšanu; vecā kais prokurors; priekšlikums par atlaišanu: vecākais prokurors; lēmums par atlaišanu: ģenerālprokurors. Malta:  
policijai ir ekskluzīva kompetence ierosināt un īstenot kriminālprocesu un pildīt apsūdzības funkcijas zemākas instances ties ās; 
ģenerālprokurors  rīkojas kā prokurors augstākajās tiesās, kad ir pabeigta pierādījumu vākšana zemākas instances tiesās. 
Nīderlande:  priekšlikums par iecelšanu: tieslietu ministrs. Lēmumu par iecelšanu pieņem ar karaļa dekrētu (iecēlējinstitūcijai 
saskaņā ar konstitucionāl o praksi ir pienākums izpildīt ieteikumu par prokurora amata kandidāta iecelšanu); priekšlikums par 
atlaišanu: tieslietu ministrs pēc prokuratūras vadītāja ieteikuma. Lēmumu par atlaišanu pieņem ar karaļa dekrētu. Austrija:  
priekšlikums par iecelšanu: neat karīgā personāla struktūra (Personalkommission), kuras sastāvā ir četri locekļi, kam jābūt 
prokuroriem; lēmums par iecelšanu: federālais prezidents lēmuma pieņemšanu deleģē tieslietu ministram; priekšlikums un 
lēmums par atlaišanu: disciplinārtiesa. Polija : priekšlikums un lēmums par iecelšanu: ģenerālprokurors, kurš ir arī tieslietu 
ministrs  — pēc valsts prokurora iniciatīvas. Kompetenta prokuratūras padome sniedz atzinumu par prokurora amata kandidātu; 
priekšlikums par atlaišanu: prokurors; lēmums par at laišanu: disciplinārtiesa. Ļoti nedaudzās situācijās arī ģenerālprokurors var 
atlaist prokuroru pēc valsts prokurora pieprasījuma. Atzinumu par prokurora atlaišanu sniedz Prokuratūras prokuroru sapulce 
vai kompetentā reģionālā prokuratūra. Rumānija:  priekš likums par iecelšanu: Tiesnešu augstākā padome; lēmums par iecelšanu: 
prezidents (iecēlējinstitūcijai saskaņā ar likumu ir pienākums izpildīt ieteikumu par prokurora amata kandidāta iecelšanu). 
Slovēnija:  priekšlikums par iecelšanu: tieslietu ministrs, pam atojoties uz Prokuratūras padomes atzinumu; lēmums par iecelšanu: 
Prokuratūras padome (iecēlējinstitūcijai nav pienākuma izpildīt ieteikumu par prokurora amata kandidāta iecelšanu); 
priekšlikums par atlaišanu: Prokuratūras padome; lēmums par atlaišanu: val dība pēc tieslietu ministra ieteikuma. Slovākija:  
priekšlikums par iecelšanu: Ģenerālprokuratūras Atlases padomes priekšsēdētājs; iecelšana un atlaišana: ģenerālprokurors. 
Somija:  iecelšana un atlaišana: ģenerālprokurors. Zviedrija:  priekšlikums un lēmums par iecelšanu: Zviedrijas 
kriminālvajāšanas iestādes personāla nodaļas vadītājs, pamatojoties uz ģenerālprokurora atzinumu; priekšlikums par atlaišanu:  
Zviedrijas kriminālvajāšanas iestādes personāla nodaļas vadītājs; lēmums par atlaišanu: tiesa, pamatojot ies uz ģenerālprokurora 
atzinumu.  
 
3.3.3.  Kopsavilkums par tiesu sistēmas neatkarību  
Tiesu sistēmas neatkarība ir efektīvas tiesu sistēmas pamatelements. Tā ir ļoti svarīga, lai veicinātu 
tiesiskumu, taisnīgu tiesvedību un iedzīvotāju un uzņēmumu uzticēšanos tiesu sistēmai. Tādēļ 
jebkurā tiesu sistēmas reformā būtu jāaizstāv tiesiskums un jāievēro Eiropas tiesu sistēmas 
neatkarības standarti. Rezultātu pārskatā ir norādīts, kā ir mainījies plašas sabiedrības un 
uzņēmumu priekšstats par tiesu sistēmas neatkarību. Šajā izdevumā ir arī atspoguļoti daži atsevišķi 
rādītāji par tiesiskajām garant ijām attiecībā uz struktūrām, kas iesaistītas disciplinārlietās pret 
prokuroriem, un par prokuratūru pārvaldību. Tikai pēc strukturālajiem rādītājiem vien nevar izdarīt 
secinājumus par dalībvalstu tiesu sistēmu neatkarību, tomēr tie atspoguļo iespējamus el ementus, 
kurus var izmantot kā sākumpunktu šādai analīzei.  
 2019.  gada rezultātu apkopojumā ir atspoguļotas tendences attiecībā uz priekšstatu par 
neatkarību , pamatojoties uz iedzīvotāju (Eirobarometrs) un uzņēmumu (Eirobarometrs un 
Pasaules Ekonomikas for ums) aptaujām.  
 Visas aptaujas kopumā uzrāda līdzīgus rezultātus , it īpaši attiecībā uz abu to dalībvalstu 
grupu sastāvu, kurās vērtējums priekšstatam par tiesu sistēmas neatkarību ir 
visaugstākais un viszemākais.  
 Pasaules Ekonomikas foruma aptaujā (51.  attēls), kas tika organizēta septīto reizi, ir 
redzams, ka uzņēmumu priekšstats par neatkarību aptuveni trīs piektdaļās dalībvalstu ir 
uzlabojies  vai saglabājies stabils , salīdzinot ar 2010.  gadu. Arī dalībvalstīs, kas saskaras 
ar īpašām grūtībām  (138), priekšs tats par neatkarību ir uzlabojies  vai saglabājies stabils  
gandrīz trīs piektdaļās valstu, vērtējot astoņu gadu griezumā. Tomēr, salīdzinot ar 2016. –
2017.  gadu, uzņēmumu priekšstats par neatkarību ir pasliktinājies  aptuveni trīs piektdaļās 
visu dalībvalstu.    
 Eirobarometra veiktajā plašas sabiedrības aptaujā (47.  attēls), kas tika organizēta ceturto 
reizi, ir redzams, ka priekšstats par neatkarību ir uzlabojies  aptuveni divās trešdaļās 
dalībvalstu, salīdzinot ar 2016.  gadu. Vērtējot četru gadu griezumā, plaš as sabiedrības 
priekšstats par neatkarību ir uzlabojies  vairāk nekā divās trešdaļās dalībvalstu, kuras 
saskaras ar īpašām problēmām. Tomēr, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, plašas sabiedrības 
priekšstats par neatkarību ir pasliktinājies  aptuveni trīs piektd aļās visu dalībvalstu (vairāk 
                                                           
138  Sk. 70. zemsvītras piezīmi.  
 
64 
 nekā divās trešdaļās dalībvalstu, kas saskaras ar īpašām grūtībām, un aptuveni pusē 
pārējo dalībvalstu).  
 Eirobarometra veiktajā uzņēmumu aptaujā (49.  attēls), kas tika organizēta ceturto reizi, ir 
redzams, ka priekšstats par neatkarību ir uzlabojies  aptuveni divās trešdaļās dalībvalstu, 
salīdzinot ar 2016.  gadu un iepriekšējo gadu (salīdzinot ar iepriekšējo gadu, priekšstats 
uzlabojās vairāk nekā divās trešdaļās dalībvalstu, kas saskaras ar īpašām grūtībām, un 
aptuveni trīs pi ektdaļās pārējo dalībvalstu).  
 Attiecībā uz priekšstatu par tiesu un tiesnešu neatkarības trūkumu viens no visbiežāk 
minētajiem iemesliem bija valdības un politiķu iejaukšanās vai spiediens , kā arī 
spiediens ekonomikas vai citu konkrētu interešu dēļ. Abi ši e iemesli joprojām bieži tika 
minēti vairākās dalībvalstīs, kurās priekšstata par tiesu sistēmas neatkarību (48. un 
50. attēls) līmenis ir zems.  
 Attiecībā uz iemesliem, kādēļ priekšstata līmenis par tiesu un tiesnešu neatkarību ir 
augsts, gandrīz četras pi ektdaļas uzņēmumu un iedzīvotāju (attiecīgi 40  % un 44  % 
respondentu) norādīja tiesnešu statusa un amata nodrošinātās garantijas . 
 2019.  gada ES rezultātu apkopojums tiesiskuma jomā sniedz pārskatu par disciplinārajām 
iestādēm, kas iesaistītas tiesas proces os attiecībā uz tiesnešiem, kā arī par tiesu varas, 
izpildvaras un parlamenta kompetenci tiesu iestāžu padomju locekļu -tiesnešu atlasē un dažiem 
ar prokuratūru pārvaldību un organizāciju saistītiem aspektiem.  
 Rezultātu apkopojuma 52.  attēlā ir sniegts pārskats par iestādēm, kas atbild par 
disciplinārprocesiem attiecībā uz tiesnešiem . Lielākajā daļā dalībvalstu iestāde, kas lemj 
par disciplinārsodiem, ir neatkarīga iestāde, piemēram, tiesa (augstākā tiesa, admin istratīvā 
tiesa vai tiesas priekšsēdētājs) vai tiesu iestāžu padome, lai gan dažās dalībvalstīs tā ir īpaša 
tiesa, kuras locekļus īpaši atlasa vai ieceļ (tiesu iestāžu padome, tiesneši vai  — vienā 
dalībvalstī  — tieslietu ministrs), lai viņi darbotos discip linārprocesā.  
 Rezultātu apkopojuma 53.  attēlā ir sniegts pārskats par atbildīgo institūciju, kas veic 
disciplināro izmeklēšanu attiecībā uz tiesnešiem . Lielākajā daļā dalībvalstu izmeklēšanu 
veic tiesas priekšsēdētājs vai tiesu iestāžu padome. Dažās dalībv alstīs izmeklēšanas veicēju 
īpaši atlasa tiesneši vai tiesu iestāžu padome, vai  — vienā dalībvalstī  — tieslietu ministrs.  
 54. attēlā ir atspoguļota tiesu varas iesaistīšanās tiesu iestāžu padomes locekļu –tiesnešu 
iecelšanā . Dalībvalstu ziņā ir organizēt to  tiesu sistēmas, tostarp izlemt, vai ir jāizveido 
tiesu iestāžu padome. Tomēr, ja dalībvalsts ir izveidojusi tiesu iestāžu padomi, ir jāgarantē 
padomes neatkarība atbilstoši Eiropas standartiem. Gandrīz visās dalībvalstīs padomju 
locekļus –tiesnešus ierosin a un ievēlē vai atlasa tiesneši.  
 Šā rezultātu pārskata 55.  attēlā ir sniegts pārskats par galveno pārvaldības pilnvaru pār 
prokuroriem  sadalījumu starp dažādām iestādēm. Savukārt 56.  attēlā ir sniegts faktu 
pārskats par galvenajām ģenerālprokurora pārvaldī bas pilnvarām pār prokuroriem. 
Minētajos attēlos ir redzams, ka dažās dalībvalstīs galvenās pārvaldības pilnvaras attiecībā 
uz prokuratūrām ir noteiktā līmenī koncentrētas vienā atsevišķā iestādē. Visbeidzot, 
57. attēlā ir sniegts pārskats par iestādēm, ka s iesaistītas prokuroru iecelšanas un 
atlaišanas procedūrās . Lai gan situācija būtiski atšķiras starp dalībvalstīm, lielākajā daļā 
valstu šajās procedūrās ir iesaistīta tiesu iestāžu padome  / prokuroru padome vai 
prokuratūra.  
 4. SECINĀJUMI  
Šis ES rezultātu apkopojuma tiesiskuma jomā septītais izdevums apliecina, ka liels skaits 
dalībvalstu ir turpinājušas centienus vēl vairāk uzlabot savas tiesu sistēmas efektivitāti. Tomēr vēl 
ir daudz darāmā, lai nodrošinātu, ka iedzīvotāji pilnīgi uzticas to dal ībvalstu tiesību sistēmām, 
kurās var būt apdraudētas tiesnešu statusa un amata garantijas un tādējādi arī viņu neatkarība. 
 
65 
 Komisija ir īstenojusi nepieciešamo rīcību un turpina sekot līdzi situācijai dalībvalstīs. Tā ir 
apņēmusies nodrošināt, ka ikvienā ti esu sistēmas reformā tiek ievērotas ES tiesības un Eiropas 
standarti attiecībā uz tiesiskumu.