LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 75/63

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei “Daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam vidusposma pārskats/pārskatīšana – Uz rezultātiem orientēts ES budžets””

(COM(2016) 603 final),

“Priekšlikums Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam”

(COM(2016) 604 final – 2016/0283 (APP)),

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un (ES) Nr. 652/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 541/2014/ES”

(COM(2016) 605 final – 2016/0282 (COD))

(2017/C 075/12)

Ziņotājs: Stefano PALMIERI

Apspriešanās Eiropas Komisija, 20.4.2016. Padome, 9.12.2016. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants Atbildīgā specializētā nodaļa Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa Biroja lēmums 20.9.2016. Pieņemts plenārsesijā 14.12.2016. Plenārsesija Nr. 521 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 169/5/9

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK atbalsta Komisijas centienus, kas veikti, ierosinot daudzgadu finanšu shēmas (2014–2020) vidusposma pārskatīšanu, un atzinīgi vērtē pievienotos elastīguma noteikumus, kas ieviesti, lai risinātu neparedzētas pēdējo gadu krīzes situācijas. Tomēr tā uzskata, ka ierosinātais regulējums ir nepietiekams, lai tiktu galā ar Eiropas Savienības (ES) problēmām un prioritātēm, jo īpaši attiecībā uz Eiropas politisko projektu, kas pašlaik tiek nopietni apšaubīts.

1.1.1. Patlaban risinājumi pasaules mēroga problēmām un krīzes situācijām jārod Eiropas līmenī. Šā iemesla dēļ EESK uzskata, ka daudzgadu finanšu shēmā patlaban un pēc 2020. gada būtu pienācīgi jākoncentrē savi resursi uz tām programmām, kuras nodrošina spēju: — dot jaunu impulsu ekonomiskajai, sociālajai un vides attīstībai (ieskaitot Parīzes klimata nolīgumu), nodarbinātībai, inovācijai un konkurētspējai, — reaģēt uz migrācijas un bēgļu krīzi, iekšējās drošības jautājumiem, ārējo krīzi un krīzi lauksaimniecības nozarē.

1.2. EESK uzskata, ka daudzgadu finanšu shēmas vidusposma pārskatā (2014–2020) un debatēs par šo shēmu pēc 2020. gada būs pilnā mērā jāvadās gan pēc Lisabonas līguma 3. panta, nodrošinot, ka ES pilsoņiem viņu labsajūtas interesēs ir pienācīgi dzīves apstākļi, gan arī pēc LESD 311. panta, kurā teikts, ka “Savienība nodrošina līdzekļus, kas vajadzīgi, lai tā sasniegtu savus mērķus un īstenotu savu politiku”.

1.3. EESK īpaši nosoda Eiropas Savienībā valdošo solidaritātes krīzi, kas jārisina un jāatrisina. Nav pieļaujams, ka dažas dalībvalstis piekrīt tam, ka solidaritātes princips ir pareizs, ja to piemēro attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmas resursu sadali 2014.–2020. gadam, taču tajā pašā laikā to noraida, ja jāapmierina ārkārtas vajadzības bēgļiem un migrantiem.

1.4. ES spēja risināt pašreizējās un turpmākās problēmas būs atkarīga no intervences pasākumu kvalitātes un kvantitātes aspektiem. Debatēs par daudzgadu finanšu shēmu jākoncentrējas uz jautājumu par to, vai tā ir piemērota – gan piešķiramo līdzekļu, gan budžeta struktūras ziņā –, lai nodrošinātu Eiropas Savienībai vajadzīgos līdzekļus tās stratēģisko prioritāšu īstenošanai un vienlaikus nepalielinātu nodokļu slogu iedzīvotājiem un uzņēmumiem, proti, runa ir par to, vai tad, ja iedzīvotājiem būs vienāds slogs, varēs panākt pievienoto vērtību Eiropas līmenī. Eiropas pievienotā vērtība, par kuru pastāv plaša politiskā vienprātība, tiek atbalstīts ar ES pasākumiem un nodrošina reālu labumu Eiropas iedzīvotājiem. EESK uzskata, ka darbības ar lielāko Eiropas pievienoto vērtību ir šādas: lielu ieguldījumu un inovācijas finansējuma sekmēšana (Eiropas Stratēģisko investīciju fonds); norādīšana uz iespējamajiem ekonomikas, darba tirgus un sabiedrības attīstības ieguvumiem, ko sniedz migranti un bēgļi; uzraudzība un sekošana tam, kā notiek Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondu) īstenošana 2014.–2020. gadā; sociālā pīlāra nostiprināšana. Varētu būt lietderīgs un nepieciešams īpašs instruments, kas ļautu cīnīties pret jauniešu bezdarbu, nodarbinātības nestabilitāti un tādu parādību kā NEET (jaunieši, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu).

1.4.1. Attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmas kvantitatīvo daļu EESK piekrīt resursu palielinājumam atsevišķām izdevumu pozīcijām, kas uzskatītas par ļoti efektīvām, piemēram, pamatprogramma “Apvārsnis 2020”, Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments (EISI), Erasmus+, COSME un Wifi4EU, kā arī Eiropas Stratēģisko Investīciju fonda (ESIF) pagarināšana un Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva.

1.4.2. EESK piekrīt arī jauniem piešķīrumiem, kas paredzēti, lai risinātu migrācijas krīzi (Eiropas Robežu un krasta apsardze, Eiropols, Patvēruma aģentūra, Dublinas kopējā patvēruma sistēma, ārkārtas atbalsts ES mērogā un ieceļošanas/izceļošanas sistēma) un novērstu politiskās un ekonomiskās nestabilitātes apstākļus Eiropas Savienībā un kaimiņvalstīs (vispārīgā partnerība, Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai, makrofinansiāla palīdzība, Eiropas Investīciju bankas (EIB) ārējā finansējuma pilnvaras, kohēzijas politikai paredzētā piešķīruma tehniskās korekcijas).

1.5. Attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmas kvalitatīvās daļas pārskatīšanu EESK atbalsta to, ka ir plānots radīt vienkāršākus un elastīgākus vispārīgos finanšu un nozaru noteikumus un tādēļ sevišķi atzinīgi vērtē to, ka tiek vienkāršotas administratīvās procedūras ES līdzekļu saņēmējiem, kā arī kontrole, revīzija un ziņošana.

1.5.1. Tomēr labākas līdzekļu izlietošanas principa ieviešana ar mērķi uzlabot līdzekļu izmantojumu un budžetu, kura izstrādes pamatā ir darbības rezultāti, nedrīkst nepamatoti kalpot tam, lai samazinātu izdevumus jomām vai programmām, kuru vērtība ir mazāk acīmredzama vai nu tāpēc, ka ieguvumi parādās ilgtermiņā, vai arī tāpēc, ka to sniegumu ir grūti izteikt skaitļos. Šāda pieeja varētu būt īpaši nelabvēlīga tādām programmām kā “Apvārsnis 2020”, EISI un COSME.

1.5.2. EESK atbalsta gan stimulus, kas var veicināt atbildīgu finansējuma izlietojumu, gan arī sistēmu, kura ļauj atbilstīgi un savlaicīgi uzraudzīt mērķu sasniegšanu dažādās ES budžeta darbības jomās.

1.6. Attiecībā uz sarunām par priekšlikumu attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmu, kāda tā būs pēc 2020. gada, EESK aicina nekavējoties rūpīgi izvērtēt pašreizējā budžeta rezultātus, ņemot vērā arī termiņa vidusposma pārskatu, un apspriest prioritāri risināmos jautājumus un veicamās izmaiņas.

1.7. EESK uzskata, ka būtu lietderīgi saskaņot nākamās daudzgadu finanšu shēmas ilgumu ar Komisijas un Parlamenta politikas ciklu. Atzinīgi vērtējams priekšlikums noteikt 5 + 5 gadu ilgu periodu ar obligātu vidusposma pārskatu dažām pozīcijām, kas prasa ilgtermiņa plānošanu (it īpaši kohēzijas politikā un lauku attīstībā), un visām pārējām pozīcijām – vidējo termiņu piecu gadu garumā atbilstīgi Eiropas Parlamenta vēlēšanu ciklam.

1.8. EESK atbalsta Komisijas centienus, kuru mērķis ir ieviest jaunus resursu veidus, un pašreizējo darbu, ko veic Augsta līmeņa grupa pašu resursu jautājumos. Tomēr, ņemot vērā, ka jāsagatavo daudzgadu finanšu shēma periodam pēc 2020. gada, ir lietderīgi 2017. gadā, atbilstīgi iesaistot EESK, apspriest un pieņemt Komisijas priekšlikumus, ko tā izstrādās attiecībā uz pašu resursu sistēmu.

1.8.1. Šajā saistībā EESK norāda uz to, ka Eiropas Savienības uzdevums ir nodrošināt sev pašu resursu sistēmu, kas būtu neatkarīga, pārredzama un taisnīga, un samazināt dalībvalstu iemaksu sistēmu, taču nepalielināt finansiālo spiedienu, jo īpaši uz visnelabvēlīgākajā situācijā esošiem iedzīvotājiem. EESK uzsver arī to, ka ir svarīgi cīnīties pret nodokļu nemaksāšanu, citstarp palielinot pārredzamību (1), un visa veida negodīgu nodokļu konkurenci starp dalībvalstīm.

1.8.2. EESK aicina Komisiju savlaicīgi izstrādāt aplēses par budžeta zaudējumiem, kas radušies, Apvienotajai Karalistei izstājoties no ES.

1.9. EESK piekrīt vēstījumam, ka Savienībai vajag “vairāk Eiropas (un labāku Eiropu), nevis mazāk” (2). ES krīzes cēlonis ir tas, ka nav stratēģiska redzējuma par Eiropas nākotni. Šī krīze var pasliktināties, ja daudzgadu finanšu shēma, kas paredzēta laikposmam pēc 2020. gada, neļaus risināt tos cēloņus, kuri saistīti ar demokrātijas un tiesiskuma trūkumu, kā arī globalizācijas ietekmi uz sociālajiem slāņiem un ražošanas nozarēm, kas globalizācijas laikmetā ir zaudētājas. Savienībai atkal jāizstrādā spēcīga nākotnes vīzija, lai sacenstos ar galvenajiem pasaules mēroga dalībniekiem, un tādēļ nepieciešama vērienīga daudzgadu finanšu shēma, kas ļautu risināt gaidāmās problēmas.

1.10. Lai varētu sasniegt daudzgadu finanšu shēmas mērķus, jaunajam ES budžetam jābūt parauga cienīgam, efektīvam, rezultatīvam un pārredzamam tā, lai iegūtu Eiropas iedzīvotāju uzticību un viņiem uzskatāmi parādītu Eiropas ieguvumus un zaudējumus, kādi rastos bez Eiropas integrācijas.

2. Vispārīgas piezīmes

2.1. Eiropas Komisijas ierosinātais pasākumu kopums daudzgadu finanšu shēmas (2014–2020) vidusposma pārskatīšanas gadījumā paredz regulējuma grozījumus un resursu pārdali līdz EUR 12,8 miljardiem veikt līdz perioda beigām, ietverot 2017. gada budžeta projektu, kura mērķis ir izaugsme un nodarbinātība, migrācija un drošība. Pārskatīšanas laikā paredzēti šādi pasākumi: — kvantitatīvā ziņā vairāk resursu piešķirt programmām, kas uzskatāmas par prioritārām un efektīvākām, piemēram, Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF), — kvalitatīvā ziņā vienkāršot vispārīgās un nozaru normas, kā arī nodrošināt lielāku elastību ES fondu īstenošanā un uzmanību pievērst rezultātu sasniegšanai (“uz rezultātiem vērsts budžets”).

2.2. Komiteja ir norādījusi iepriekš (3) un atkārtoti uzsver šajā atzinumā, ka tā apzinās, ka Eiropas Komisija 2013. gadā daudzgadu finanšu shēmā panāca līdzsvaru, pateicoties tam, ka Eiropas Komisija veica starpnieka funkciju starp divām pretrunīgām prasībām sociāli, ekonomiski un politiski sarežģītos apstākļos. Pirmā prasība bija noteiktu dalībvalstu vēlme ekonomikas un finanšu krīzes dēļ ierobežot publisko resursu izmantošanu. Otrā prasība bija nepieciešamība atbilstoši un efektīvi risināt vērienīgos Eiropas Savienības (ES) uzdevumus, ko paredz Lisabonas līgums un stratēģija “Eiropa 2020”.

2.3. Daudzgadu finanšu shēmas vidusposma pārskatīšana notiek apstākļos, kas ir mainījušies kopš 2013. gada. ES joprojām saskaras ar grūtībām, jo dažās dalībvalstīs aizvien ir spēcīgi jūtamas finanšu un ekonomikas krīzes sekas, jo īpaši personām ar zemiem un vidējiem ienākumiem, kā arī tādēļ, ka Kopienas līmenī nav kopīgas atbildes krīzes risināšanai. Toties ir radušies jauni sociāli, politiski un institucionāli uzdevumi, kā arī raizes saistībā ar nesenajiem terora aktiem Eiropā.

2.3.1. Pirmkārt, Eiropā aizvien pieaugošais skaits migrantu un bēgļu, kas kara apstākļu un nabadzības spiesti atstāj Āfriku un Tuvos Austrumus, izraisīja sabiedrības bažas Eiropā, it sevišķi Vidusjūras un Balkānu valstīs, kuras cieš no migrācijas sākotnējās ietekmes, un mērķa valstīs, kuru uzdevums ir sekmēt integrāciju.

2.3.2. Otrkārt, migrācijas krīzi palielina plaši izplatītais skepticisms pret politikas, kā arī dalībvalstu un ES spēju saglabāt ekonomisko labklājību un sociālo kohēziju (4), kā rezultātā tiek izvirzīta prasība piešķirt dalībvalstīm lielāku rīcības brīvību jo īpaši tādā vēsturiskā brīdī, kad, tieši pretēji, Eiropas Savienībai jākļūst par globālo procesu dalībnieci.

2.3.3. Treškārt, referendums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no ES (tā sauktais Brexit) apliecina, ka ES nav nedz pašsaprotama, nedz neatgriezeniska izvēle un rada jaunas institucionālās un finansiālās problēmas daudzgadu finanšu shēmai, ņemot vērā, ka viena dalībvalsts vēlas izstāties no Eiropas Savienības.

2.4. Šajā strauji mainīgajā vidē daudzgadu finanšu shēmas efektivitātes novērtējums ir pilnībā atkarīgs no atbilstības gan Kopienas tiesību aktiem, it sevišķi Lisabonas līguma 3. pantam, kura mērķis ir nodrošināt, ka ES pilsoņiem viņu labsajūtas interesēs ir pienācīgi dzīves apstākļi (5), gan arī LESD 311. pantam, saskaņā ar kuru “Savienība nodrošina līdzekļus, kas vajadzīgi, lai tā sasniegtu savus mērķus un īstenotu savu politiku”.

2.5. ES spēja risināt pašreizējās un turpmākās problēmas būs atkarīga no intervences pasākumu kvalitātes un kvantitātes aspektiem. Ir jāsaprot, kurās jomās labāk izlietot līdzekļus, lai sekmētu izaugsmi, nodarbinātību un risinātu jaunās problēmas; kā efektīvāk izlietot līdzekļus; kā veikt nopietnu novērtējumu, bet nevis tikai formālus ieguldījumus; visbeidzot, kā informēt par ES iestāžu darbību, ņemot vērā pilsoņu vidū plaši izplatīto neuzticēšanos (6).

2.6. Šo iemeslu dēļ patlaban var apgalvot: lai gan ir saprotami Komisijas centieni ierosināt daudzgadu finanšu shēmas vidusposma pārskatu 2014.–2020. gadam, ierosinātā sistēma ir pilnīgi nepietiekama, lai risinātu ES problēmas un ievērotu prioritātes.

3. Īpašas piezīmes

3.1. Attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmas kvalitatīvās daļas pārskatīšanu EESK atbalsta to, ka ir plānots radīt vienkāršākus un elastīgākus vispārīgos finanšu un nozaru noteikumus, un tādēļ sevišķi atzinīgi vērtē to, ka tiek vienkāršotas administratīvās procedūras ES līdzekļu saņēmējiem, kā arī kontrole, revīzija un ziņošana.

3.2. Tomēr EESK uzskata, ka labākas līdzekļu izlietošanas principa ieviešana ar mērķi uzlabot līdzekļu izmantojumu un budžetu, kura izstrādes pamatā ir darbības rezultāti, nedrīkstētu nepamatoti kalpot tam, lai samazinātu izdevumus jomām vai programmām, kuru vērtība ir mazāk acīmredzama vai nu tāpēc, ka ieguvumi parādās ilgtermiņā, vai arī tāpēc, ka to sniegumu ir grūti izteikt skaitļos. Tas varētu būt īpaši nelabvēlīgs tādām programmām kā “Apvārsnis 2020”, Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments (EISI) un COSME.

3.2.1. EESK atbalsta gan stimulus, kas var veicināt atbildīgu un efektīvu finansējuma izlietojumu, gan arī sistēmu, kura ļauj atbilstīgi un savlaicīgi uzraudzīt mērķu sasniegšanu dažādās ES budžeta darbības jomās.

3.3. Tomēr ar to vien nepietiek, lai, veicinot izaugsmi, nodarbinātību un sociālo pīlāru, efektīvi reaģētu uz pieaugošajām ekonomiskajām, sociālajām un politiskajām problēmām. Tas ir jo īpaši uzskatāmi, ja nav papildu resursu jomās, kurās ES budžetam ir pievienotā vērtība salīdzinājumā ar politikas pasākumiem, ko dalībvalstis var veikt.

3.4. Kā minēts iepriekšējos EESK atzinumos, problēmas, ar kurām saskaras ES, liecina par to, ka Savienības budžeta palielināšana ir ne tikai vēlama, bet arī nepieciešama (7).

3.5. Atbilde uz šīm problēmām galvenokārt meklējama gan publisko, gan privāto ieguldījumu spēcīgā atbalstā un sekmēšanā. Ieguldījumu līmenis 2014. gadā bija par 15 % zemāks, nekā reģistrēts 2007. gadā, tieši pirms lielās finanšu un ekonomikas krīzes, un tas atbilst samazinājumam par EUR 430 miljardiem no maksimālā apjoma un aptuveni EUR 300 miljardiem, salīdzinot pēdējo gadu vidējo rādītāju; taču piecas valstis (Spānija, Itālija, Grieķija, Lielbritānija un Francija) vien veido 75 % no šā samazinājuma (8).

3.6. Lai netieši pārvarētu ieguldījumu trūkumu, Komisija ierosināja un aktivizēja ESIF, kam ar EIB starpniecību būtu papildus Savienības līdzekļiem jāpiesaista privātie resursi. Fonda vērtējums ir atkarīgs no spējas atbalstīt projektus papildus tiem, kas parasti tiek finansēti. Pirmie pētījumi rāda, ka tomēr lielākā daļa ESIF projektu ir ļoti līdzīgi citiem projektiem, kurus parasti finansē EIB, jo īpaši attīstītākajos reģionos (9). EESK aicina lielāku uzmanību piešķirt patiešām inovatīviem un riskantiem projektiem, kas pretējā gadījumā netiktu finansēti, un tādiem projektiem, kuri nodrošina reālu ekonomikas izaugsmi un darbvietu radīšanu Eiropas Savienībā.

3.7. Migrantu un bēgļu krīze nav saistīta tikai ar uzņemšanas pienākumu. ES piešķirtie līdzekļi var kalpot arī tam, lai iekšējās drošības riskus pārveidotu par iespējām, uzsverot iespējamos ieguvumus ekonomikā, darba tirgū un sabiedrības attīstībā. EESK, tāpat kā Eiropas Parlaments (10), uzskata, ka resursi, kas piešķirti 3. pozīcijā (“Drošība un pilsoniskums”) un 4. pozīcijā (“Globālā Eiropa”), jo īpaši resursi, kas paredzēti bēgļu krīzei un ārējai palīdzībai, var būt nepietiekami, lai risinātu problēmas, kas var rasties nākamajos mēnešos un gados, un tāpēc aicina paaugstināt izdevumu ierobežojumus.

3.7.1. Turklāt šajā sakarā EESK nosoda Eiropas Savienībā valdošo solidaritātes krīzi, kas jārisina un jāatrisina. Nav pieļaujams, ka dažas dalībvalstis piekrīt tam, ka solidaritātes princips ir pareizs, ja to piemēro attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmas resursu sadali 2014.–2020. gadam, taču tajā pašā laikā to noraida, ja jāapmierina ārkārtas vajadzības bēgļiem un migrantiem.

3.8. Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi) ir stratēģijas “Eiropa 2020” un tās mērķu pamatā un nodrošina EUR 454 miljardu budžetu 2014.–2020. gada programmu izstrādes ciklam. ESI fondi, kas ir galvenais ES ieguldījumu instruments, var veicināt ekonomikas izaugsmi un jaunu kvalitatīvu darbvietu izveidi, pateicoties lielākai sociālajai un teritoriālajai kohēzijai. Tikko uzsāktā cikla īstenošana jāuzrauga, cieši sadarbojoties ar ES institūcijām, lai sasniegtu paredzētos rezultātus, kas saskaņoti starp Komisiju, dalībvalstīm un reģioniem. Lai to īstenotu, rūpīgāk jāiesaista pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālie partneri, kas ir pārstāvēti komitejā.

3.9. Jauniešu bezdarbs (aptuveni 20 % no darbaspēka, lai gan starp dalībvalstīm ir lielas atšķirības (11)), nodarbinātības nestabilitāte un tādas parādības izplatība kā NEET (jaunieši, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu) vēl joprojām ir nepieņemami augstā līmenī (apmēram 19 % iedzīvotāju vecumā no 20 līdz 34 gadiem (12)), un tas negatīvi ietekmē izglītības līmeni un kopumā cilvēkkapitālu Eiropā. Lai to atrisinātu, ar lielākiem līdzekļiem jānostiprina un jāfinansē Eiropas Sociālais fonds (ESF), jauniešu nodarbinātības iniciatīva, un jāpalielina 1.B pozīcijā (“Sociālā un teritoriālā kohēzija”) paredzētie izdevumu ierobežojumi.

3.10. Visbeidzot, jāsāk risināt jautājums par kavētiem maksājumiem. Atšķirība, kas radusies pēdējo gadu laikā starp izdevumu saistībām un dalībvalstu veiktajiem maksājumiem, 2014. gada beigās sasniedza gandrīz EUR 25 miljardus, un šīs atšķirības samazināšana jāuzsāk līdz 2016. gada beigām. Izdevumu parādu negatīvās sekas ietekmē visus ES budžeta saņēmējus, tostarp uzņēmumus, pētniecības institūtus un pašvaldības. Ņemot vērā budžetu, kas jau pats par sevi ir ierobežots salīdzinājumā ar Eiropas IKP, šķiet, ka ir nepieciešams vismaz nodrošināt saistību savlaicīgu apmaksu, veicot visus pasākumus, lai šī situācija nesaglabātos vai neatkārtotos nākamajā daudzgadu finanšu shēmā.

3.11. EESK tāpēc atbalsta resursu palielināšanu tām izdevumu pozīcijām, kas uzskatāmas par īpaši efektīvām, piemēram, “Apvārsnis 2020”, Eiropas Infrastruktūras savienošanas instruments (EISI) – Transports, Erasmus+, COSME un Wifi4EU, ESIF pagarināšana un Jaunatnes nodarbinātības iniciatīva.

3.11.1. EESK piekrīt arī jauniem piešķīrumiem, kas paredzēti, lai risinātu migrācijas krīzi (Eiropas Robežu un krasta apsardze, Eiropols, Patvēruma aģentūra, Dublinas kopējā patvēruma sistēma, ārkārtas atbalsts ES mērogā un ieceļošanas/izceļošanas sistēma) un novērstu politiskās un ekonomiskās nestabilitātes apstākļus Eiropas Savienībā un kaimiņvalstīs (vispārīgā partnerība, Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai, makrofinansiāla palīdzība, EIB ārējā finansējuma pilnvaras, kohēzijas politikai paredzētā piešķīruma tehniskās korekcijas).

4. Daudzgadu finanšu shēma pēc 2020. gada

4.1. Eiropas Komisija 2018. gada 1. janvārī iesniegs priekšlikumu par daudzgadu finanšu shēmu pēc 2020. gada. EESK aicina nekavējoties rūpīgi izvērtēt pašreizējā budžeta rezultātus, ņemot vērā arī termiņa vidusposma pārskatu, un apspriest prioritāri risināmos jautājumus un veicamās izmaiņas. Mērķis ir izstrādāt daudzgadu finanšu shēmu, kas ļautu risināt ES problēmas un atbilstu prioritātēm ilgtermiņā.

4.2. ES krīzes cēlonis ir tas, ka nav stratēģiska redzējuma par Eiropas nākotni. Šī krīze var pasliktināties, ja daudzgadu finanšu shēma, kas paredzēta laikposmam pēc 2020. gada, neļaus risināt tos cēloņus, kuri saistīti ar demokrātijas un tiesiskuma trūkumu, kā arī globalizācijas ietekmi uz sociālajiem slāņiem un ražošanas nozarēm, kas globalizācijas laikmetā ir zaudētājas. ES fiskālie noteikumi ir samazinājuši dalībvalstu spēju rīkoties patstāvīgi un ir radījuši nedrošību darba tirgū un valsts labklājības sistēmā, taču šobrīd tie nerada pilsoņu sociālās aizsardzības tīklus Savienības līmenī un vēl mazāk Eiropas ekonomikas sistēmu, kas būtu patiešām inovatīva un konkurētspējīga, lai varētu stāties pretī globālām problēmām (13).

4.3. Tāpēc ir ļoti svarīgi pievērst lielāku uzmanību jaunajai daudzgadu finanšu shēmai, kā arī jaunajiem resursiem attiecībā uz Eiropas galveno stratēģisko prioritāti, kurai ir izšķirošā loma ES pastāvēšanā: — izaugsmes un nodarbinātības sekmēšana, īpaši jauniešu vidū, piemēram, tādu jaunu profesiju gadījumā, kas saistītas ar IT un telekomunikāciju attīstību (sākot no “lietiskā interneta” un rūpniecības 4.0), — atbilstošu pārkvalifikācijas fondu izveide, lai vadītu jauno tehnoloģiju veicinātas ievērojamas pārmaiņas ražošanas sistēmā un darba tirgū, un tas sekmēs jaunu profesiju rašanos, vienlaikus likvidējot citas, — ekonomikas un finanšu krīzes atstātā ieguldījumu deficīta likvidēšana un to krīzes seku novēršana, kuras vēl saglabājušās, it sevišķi attiecībā uz vidējiem un zemiem ienākumiem, un kuras saasinājusi taupības politika eurozonas valstīs, — vides ilgtspēja, tostarp saistībā ar Parīzes vienošanos par klimata pārmaiņām, kā arī plašāka kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) resursu piesaiste un nepieciešamība pēc to darbinieku un amatu pārcelšanas, kas cietuši ekonomikas progresīvas dekarbonizācijas dēļ, — atbalsta pasākumi, kas veicami saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no ES, lai nekaitētu citu dalībvalstu ekonomikai un Eiropas pilsoņu profesionālajām iespējām, — ārējā palīdzība kaimiņvalstīm un jaunattīstības valstīm, kuras raugās uz Eiropu kā paraugu un nozīmīgu dalībnieku pasaules mērogā.

4.4. Attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmas reformas ilgumu EESK, tāpat kā Eiropas Parlaments (14), uzskata, ka ir lietderīgi saskaņot Parlamenta un Komisijas politiskos ciklus, lai Eiropas Parlamenta vēlēšanu kampaņa koncentrētos uz sarunām par Kopienas budžeta prioritātēm. Atzinīgi vērtējams priekšlikums noteikt 5 + 5 gadu ilgu periodu ar obligātu vidusposma pārskatu dažām pozīcijām, kas prasa ilgtermiņa plānošanu (it īpaši kohēzijas politikā un lauku attīstībā), un visām pārējām pozīcijām – vidējo termiņu piecu gadu garumā atbilstīgi Eiropas Parlamenta vēlēšanu ciklam.

4.5. Būtu lietderīgi, ja Komisija, ņemot vērā arī paredzamo priekšlikumu par daudzgadu finanšu shēmu pēc 2020. gada, pēc iespējas drīzāk sagatavotu precīzas aplēses par to, kāBrexit ietekmēs ES ienākumus un izdevumus (15).

4.6. Turklāt eurozonā jāpieņem atbilstīgs budžets, ar ko var risināt specifiskus to dalībvalstu jautājumus, kuras ievieš euro. EESK jau agrāk ir ieteikusi, ka “būtu vajadzīga virzība uz atbilstīgu eurozonas budžetu ar kopīgiem noteikumiem; tikai šādi varētu radīt iespēju, lai virzītos uz kopēju fiskālo politiku, un spētu absorbēt jebkurus turpmākus “triecienus”” (16).

4.7. Attiecībā uz ieņēmumiem jaunajā daudzgadu finanšu shēmā būs jāņem vērā priekšlikumi, ko Mario Monti vadībā izstrādā Augsta līmeņa grupa pašu resursu jautājumos, no kuras līdz 2016. gada beigām gaidāms galīgais ziņojums kopā ar Komisijas izstrādātu tiesību aktu priekšlikumu.

4.7.1. EESK uzskata, ka sevišķi svarīga nozīme ir jaunam budžetam, kurā pareizi novirzītiem un ilgtspējīgiem pašu resursiem tiktu dota priekšroka salīdzinājumā ar dalībvalstu iemaksām, kuras, gluži pretēji, pastiprina nepareizo “taisnīgas atdeves” principu. Lai to panāktu, komiteja atkārtoti norāda uz to, kas tika apgalvots iepriekšējos atzinumos (17), atbalstot Eiropas Komisijas priekšlikumu par pašu resursiem, kuru ieņēmumi nonāktu tieši ES budžetā, nevis ar dalībvalstu starpniecību. Jaunā sistēma nedrīkst palielināt kopējo nodokļu slogu, jo īpaši visnelabvēlīgākajos apstākļos esošiem iedzīvotājiem, kā arī mazajiem un vidējiem uzņēmumiem.

4.7.2. Būtu jānosaka kopējā konsolidētā uzņēmumu ienākuma nodokļa bāze (KKUINB), lai uzlabotu nodokļu pārredzamību, palīdzētu cīnīties pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un veicinātu darbvietu radīšanu, ieguldījumus un tirdzniecību Eiropas Savienībā.

4.8. EESK piekrīt vēstījumam, ka Savienībai vajag “vairāk Eiropas (un labāku Eiropu), nevis mazāk”. Lai varētu sasniegt daudzgadu finanšu shēmas mērķus, jaunajam ES budžetam jābūt parauga cienīgam, efektīvam, rezultatīvam un pārredzamam tā, lai iegūtu Eiropas iedzīvotāju uzticību un viņiem uzskatāmi parādītu Eiropas ieguvumus un zaudējumus, kādi rastos bez Eiropas integrācijas.

Briselē, 2016. gada 14. decembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) EESK atzinums “Publiskā nodokļu pārredzamība (pārskats par katru valsti)” (OV C 487, 28.12.2016., 62. lpp.).

(2) EESK atzinumā “Eiropas pasivitātes izmaksu atjaunināta analīze” teikts, ka “(..) jāatrod tādi problēmu risinājumi, kuros subsidiaritāte būtu virzīta uz mērķi panākt “vairāk labākas Eiropas” (..)” (OV C 351, 15.11.2012., 36. lpp.).

(3) EESK atzinums “Priekšlikums Padomes regulai, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam” (OV C 229, 31.7.2012., 32. lpp.).

(4) Tikai trešdaļa Eiropas iedzīvotāju uzticas ES un tās iestādēm. Eiropas Komisija, Sabiedriskā domā Eiropas Savienībā, Eirobarometra standartaptauja Nr. 85, 2016. gada maijs,

http://ec.europa.eu/COMMFrontOffice/publicopinion/index.cfm/Survey/getSurveyDetail/instruments/STANDARD/surveyKy/2130

(5) “Savienības mērķis ir veicināt mieru, stiprināt savas vērtības un savu tautu labklājību.”

(6) Daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam vidusposma pārskats/pārskatīšana. Uz rezultātiem orientēts ES budžets (SWD(2016) 299 final).

(7) EESK atzinums par daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV C 229, 31.7.2012., 32. lpp.).

(8) Eiropas Komisijas – Eiropas Investīciju banka. Why does the EU need an investment plan? (“Kāpēc ES ir vajadzīgs investīciju plāns?”), 2015. gads.

(9) G. Claeys, A. Leandro, Assessing the Juncker Plan after one year, Bruegel.org, 2016. gada maijs.

(10) Eiropas Parlamenta 2016. gada 6. jūlija rezolūcija par gatavošanos DFS 2014.–2020. gadam pārskatīšanai pēc vēlēšanām – Parlamenta ieteikumi pirms Komisijas priekšlikuma izstrādes (P8_TA-PROV(2016)0309).

(11) Eurostat, Bezdarba statistika (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Unemployment_statistics).

(12) Eurostat, Statistika par jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Statistics_on_young_people_neither_in_employment_nor_in_education_or_training).

(13) P. De Grauwe, “What Future for the EU After Brexit?”, CEPS, 2016. gada oktobris.

(14) Skatīt 10. zemsvītras piezīmi..

(15) Fiskālo pētījumu institūts ir aprēķinājis, ka Apvienotās Karalistes gada vidējo neto ieguldījumu ES budžetā var novērtēt EUR 8 miljardu apmērā. Skatīt: Institute for Fiscal Studies, “The Budget of the EU: a guide”, 2016. gads. IFS Briefing Note BN 181. J. Browne, P. Johnson, D. Phillips.

(16) Nākamajam ES likumdošanas periodam veltītais EESK atzinums “EMS pabeigšana – priekšlikumi nākamajam Eiropas Savienības likumdošanas periodam” (OV C 451, 16.12.2014., 10. lpp.).

(17) EESK atzinums “ES budžeta pārskatīšana” (OV C 248, 25.8.2011., 75. lpp.).