KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Inovācijas rezultātu noteikšana Eiropā – virzībā uz jaunu rādītāju /* COM/2013/0624 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Inovācijas rezultātu noteikšana Eiropā – virzībā uz jaunu rādītāju (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Šajā paziņojumā ir aprakstīts rādītājs inovācijas rezultātu noteikšanai. Inovācijas politikas ietekmes precīzs rādītājs ir ļoti svarīgs uz pierādījumiem balstītai politikas veidošanai. Turklāt tas veicina publiskā sektora rīcības leģitimitāti un publiskā finansējuma izmantošanu. Šobrīd Eiropa ir pasaules nozīmes zināšanu centrs. neraugoties uz tās pasaules līmeņa zinātnisko bāzi un vadošo pozīciju tehnoloģiju attīstībā stratēģiskās nozarēs, ir jāpieliek pūles, lai uzlabotu rezultātus inovāciju jomā ES un valsts līmenī, radot inovācijai labvēlīgākus apstākļus, jo īpaši strauji augošiem uzņēmumiem inovatīvās nozarēs. Ierosinātais rādītājs palīdzēs politikas veidotājiem izveidot jaunas vai pastiprinātas darbības, lai likvidētu šķēršļus, kas novatoriem traucē idejas realizēt ražojumos un pakalpojumos, kuri varētu gūt panākumus tirgū. Labāka veiktspēja veicinās gudru izaugsmi saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” un tās pamatiniciatīvu “Inovācijas Savienība”[1]. Ar ierosināto rādītāju papildina Inovācijas savienības rezultātu pārskatu (IUS)[2] un tās summāro inovāciju rādītāju (SII), kas izvērtē to, kā dažādas dalībvalstu un ES stiprās puses un trūkumi nosaka to vispārējo darbību, ņemot vērā plašu 24 inovācijas rādītāju klāstu, tostarp resursu, procesa un rezultātu rādītājus. Turklāt reizi divos gados arī Inovācijas savienības konkurētspējas ziņojumā tiek analizēta inovācijas veiktspēja. Šajā paziņojumā aplūkotais rādītājs sīkāk raksturo tikai inovāciju rezultātus un uzrauga tikai noteiktus aspektus, kā arī strauji augošu uzņēmumu ieguldījumu darbvietu radīšanā . Ņemot vērā tā papildināmību ar IUS, plānots, ka ierosinātā rādītāja rezultāti tiks publicēti vienlaicīgi ar IUS rezultātiem. Eiropadome pilnvaroja Komisiju izstrādāt rādītāju saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, lai papildinātu pētniecības un izstrādes intensitātes mērķi[3], ņemot vērā pamatiniciatīvas "Inovācijas Savienība" pieprasījumu Komisijai “sākt darbu, lai izstrādātu jaunu rādītāju, kas konstatē ātri augošu, inovatīvu uzņēmumu īpatsvaru ekonomikā”. 2013. gada martā valstu un valdību vadītāji pieprasīja 2013. gada oktobrī organizēt apspriešanos par inovāciju, aicinot Komisiju iepazīstināt ar rādītāju[4]. Lai sniegtu Komisijai padomu par šā rādītāja izveidošanu, 2010. gadā tika izveidota augsta līmeņa novatoru un ekonomistu darba grupa[5]. Tā rosināja Komisiju ar Eurostat palīdzību vākt datus par strauji augošiem uzņēmumiem inovatīvās nozarēs. Vienlaikus tika sākta sadarbība ar ESAO ar mērķi izstrādāt nozaru inovācijas koeficientus. Apspriedes ar dalībvalstīm par rādītāja piemērošanas jomu un definīciju notika 2012. gada oktobra un decembra un 2013. gada jūlija darbsemināros. Šajā paziņojumā ir aprakstīts rādītājs (2. iedaļa), tā izstrādes kritēriji un dati (3. sadaļa) un veiktā noturības analīze (4. iedaļa). Tam ir pievienots dienestu darba dokuments. 2. Inovācijas rezultātu noteikšana Inovācijas rezultāti ir plaši un atšķiras katrā nozarē. Inovācijas rezultātu noteikšana ietver to, cik lielā mērā jaunu produktu un pakalpojumu idejām, kas izriet no inovatīvām jomām, ir ekonomiskā pievienotā vērtība un kā tās spēj nonākt tirgū. Tāpēc tos var novērtēt dažādi. Pēc visdažādāko variantu izpētes Komisija izvēlējās četrus IUS rādītājus, kas iedalīti trīs komponentēs (patenti, nodarbinātība zinātnesietilpīgās darbībās un zinātnesietilpīgu preču un pakalpojumu konkurētspēja), un jaunu rādītāju nodarbinātībai strauji augošos uzņēmumos inovatīvās nozarēs[6]. Patentu komponentē ņem vērā izgudrojumus, kuros izmanto zināšanas, kas gūtas, veicot ieguldījumus pētniecībā un izstrādē un inovācijā, un ko var pārvērst veiksmīgās tehnoloģijās. Tāpat arī kvalificēta darbaspēka nodarbinātības intensitātes rādītāji zinātnesietilpīgos un strauji augošos uzņēmumos norāda uz ekonomikas pārorientēšanos uz preču un pakalpojumu ražošanu ar inovācijas pievienoto vērtību. Visbeidzot, tirdzniecības plūsmas, kas saistītas ar minētajām precēm, norāda to spēju sasniegt pasaules tirgus[7]. 2.1. Inovācijas rādītāja komponentes Pirmā komponente ir tehnoloģiski jauninājumi, ko nosaka pēc patentu skaita, kas ir izšķirošs pētniecības un izstrādes un inovāciju procesa rezultāts un apliecina ekonomikas spēju pārvērst zināšanas tehnoloģijā. Tādēļ politikas jomas, kas uzlabo intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) sistēmu un padara to lētāku, dod labumu uzņēmumiem, kas sekmē izaugsmi ar pašu inovācijām. Tādi pasākumi kā, piemēram, IĪT portfeļu pieejamības profesionalizācija un nodokļu samazinājums par patentu peļņu, var būtiski sekmēt inovatīvas uzņēmējdarbības dinamiku[8]. Izvēlētā komponente – IUS rādītājs 2.3.1.– balstās uz patentu pieteikumu skaitu uz IKP miljardu. Skaitītājs ir to starptautiskajā posmā iesniegto pieteikumu skaits, kuros Eiropas Patentu birojs (EPB) norādīts kā izraudzītais birojs saskaņā ar Nolīgumu par sadarbību patentu jomā (PCT). Saucējs ir IKP euro noteiktās pirktspējas paritātēs. Varētu rasties raksturīga novirze to valstu virzienā, kuras vairāk izmanto starptautiskus patentus nevis valsts patentus. Tāpēc tika pārbaudīti alternatīvi statistikas dati, piemēram, "triādes" patenti, no ESAO patentu datubāzes. Otrā komponente galvenokārt orientēta uz to, kā augsti kvalificēts darbaspēks dod ieguldījumu valsts ekonomikas struktūrā. Ieguldījumi cilvēkos ir uzdevums Eiropai, jo izglītība un mācības nodrošina darba ņēmējiem prasmes, kas nepieciešamas inovāciju radīšanai. Šī komponente ietver valsts strukturālu orientāciju uz zinātnesietilpīgām darbībām (ZID), nosakot to cilvēku skaitu, kuri strādā zinātnesietilpīgās darbībās uzņēmējdarbības nozarēs, kur vismaz vienai trešdaļai darbinieku ir augstākā izglītība proporcionāli kopējo darbinieku skaitam šajā valstī. Tas ir IUS rādītājs 3.2.1. Trešā komponente ir zinātnesietilpīgu preču un pakalpojumu konkurētspēja. Labi funkcionējošā ekonomikā tā atspoguļo inovācijas radītu spēju eksportēt inovatīvus produktus un piedalīties globālās vērtību radīšanas ķēdēs. Konkurenci veicinoši pasākumi un inovācijas stratēģijas savstarpēji papildina viena otru, lai veicinātu nodarbinātību, palielinātu eksporta daļas un apgrozījumu uzņēmumu līmenī. Komponente vienlīdzīgi apkopo augsto tehnoloģiju un vidēja līmeņa tehnoloģiju produktu tirdzniecības bilances ieguldījumu kopējā tirdzniecības bilancē un zinātnesietilpīgus pakalpojumus kā daļu no kopējā pakalpojumu eksporta, proti, IUS rādītāju 3.2.2. un rādītāju 3.2.3. Visbeidzot, pēdējā komponente nosaka nodarbinātību strauji augošos uzņēmumos inovatīvās nozarēs. Šo uzņēmumu attīstības sekmēšana ir neatņemama mūsdienu pētniecības un inovācijas politikas sastāvdaļa. Pētījumi liecina, ka izaugsme lielā mērā ir atkarīga no strauji augošiem uzņēmumiem, kuri rada nesamērīgi lielu daļu darbvietu un var dot lielākus ieguldījumus inovācijās ekonomiskās lejupslīdes laikā[9]. Tādēļ dažas dalībvalstis stingri atbalsta vieglāku piekļuvi finansējumam strauji augošiem uzņēmumiem, tostarp inovatīviem projektiem un riska kapitālam sagatavošanas, sākuma un agrīnajā izaugsmes posmā. Nozarei raksturīgi inovācijas koeficienti, kas atspoguļo nozares inovācijas spējas un kas balstās uz vērtējumu, kuros ietverta to cilvēku daļa, kuri ieguvuši augstāko izglītību (ZID rādītājs), un tas, kā tajā esošie uzņēmumi sevi identificē kā inovatīvus uzņēmumus (Kopienas jauninājumu apsekojuma (CIS) rādītājs), ir rādītāji, kas palīdz nošķirt inovatīvus uzņēmumus. Nodarbinātības dati ir no uzņēmumu reģistra ad hoc apkopojumiem, ko Eurostat sagatavojis 2011. un 2012. gadā. Strauji augoši uzņēmumi ir tie, kuros ir 10 vai vairāk darbinieku, un vidējais darbinieku pieaugums ir vairāk nekā 10 % gadā trīs gadu laikā. Šī komponente ir ierosināta, lai aizpildītu vietu IUS (3.1.3. “Strauji augoši inovatīvi uzņēmumi"), kas paredzēta rādītājam, kurš atspoguļo ieguldījumu strauji augošu uzņēmumu tirgus dinamikā, kā tas ir paredzēts iniciatīvā “Inovācijas savienība”. Tādējādi tas varētu būt 25. apkopojuma rādītājs. 2.2. Valstu darbības efektivitāte 1. attēlā parādīta dalībvalstu un starptautisko partneru inovāciju rādītāja rezultāts 2010. un 2011. gadā. Vidējais rādītājs attiecas uz ES-27, jo IUS 2013. gadam tika publicēts pirms Horvātijas pievienošanās. Uzlabotām laikrindām, kas balstītas uz ilgākiem novērošanas periodiem, un labāk saskaņotiem atsauces gadiem ir būtiska nozīme, un tie būs pieejami vidējā termiņā. Rezultāti un to ietekme uz politiku ir norādīta Komisijas dienestu darba dokumenta 1. ailē, galveno uzmanību pievēršot četrām valstīm: Zviedrijai (vislabākie rezultāti), Francijai (labi rezultāti), Itālijai (vidēji rezultāti) un Bulgārijai (zemi rezultāti)[10]. Tajā ir iekļautas radara diagrammas, kurās atspoguļoti visu komponenšu un valstu rezultāti. Minētos rezultātus papildinās visaptveroši valsts novērtējuma profili. 1. attēls. Inovācijas rezultātu noteikšanas kompleksais rādītājs Valstu rezultāti 2011. gadā (sarkanie stabiņi) un 2010. gadā (krusti), ES vidējais 2010. gadā ir noteikts kā 100. 2011. gadā komponentes atspoguļo situāciju 2009. gadā (PCT), 2010. gadā (DYN) vai 2011. gada (zinātnesietilpīgas darbības, konkurētspēja) 2010. gadā tās pamatojas uz 2008. gada (PCT), 2009. gada (DYN) vai 2010. gada (zinātnesietilpīgas darbības, konkurētspēja) datiem Avots: Eiropas Komisija. Kopumā 2011. gadā pēc valstu rezultātiem ir noteiktas sešas rezultātu kategorijas. Zviedrijai, Vācijai, Īrijai un Luksemburgai ir labākie rezultāti — rādītāji virs 120 un vērtības ir augstas visās četrās komponentēs. Tām seko Dānija, Somija un Apvienotā Karaliste, kurām ir ļoti labi rezultāti un rādītāji no 110 līdz 120. Francijai, Beļģijai un Nīderlandei ir labi rezultāti ar rādītājiem no 100 līdz 110; tām cieši seko grupa ar vidēja līmeņa rezultātiem, ietverot Austriju, Ungāriju, Slovēniju, Itāliju un Kipru, kuru rādītāji ir no 90 līdz 100. Čehijai, Spānijai, Igaunijai, Grieķijai, Maltai, Rumānijai un Slovākijai ir vidēji zemi rezultāti, rādītāji no 80 līdz 90. Visbeidzot, tiek uzskatīts, ka valstīm, kuru rādītājs ir mazāks nekā 80, ir zemi rezultāti. Tās ir Polija, Horvātija, Portugāle un Latvija, kā arī Lietuva un Bulgārija, kurām abām ir īpaši zems rezultāts (gandrīz 65), kas ir aptuveni puse no augstākajiem rezultātiem. 3. Atlases kritēriji Veidojot rādītāju, par pamatu tika ņemti Eurostat, ESAO un SVF starptautiskie kvalitātes standarti. 3.1. Četri piemērotie principi Pamatojoties uz Eurostat konceptuālo sistēmu, tika piemēroti četri principi. (1) Politikas ietekme. Uzsvars tika likts uz vienkāršu un pārskatāmu interpretāciju ar ievērojamu un tiešu saikni ar noteiktajiem faktiem. Rādītājs ļauj uzraudzīt tādus aspektus kā intelektuālā īpašuma tiesību nosacījumi, tirgū pieprasītu prasmju uzlabošana zinātnesietilpīgās un inovatīvās nozarēs, pamata veidošana tirdzniecībai ar zinātnesietilpīgām precēm un pamatnosacījumi strauji augošiem uzņēmumiem. (2) Datu kvalitāte. Par būtisku tika uzskatīta savlaicīgu, reprezentatīvu un apstiprinātu laikrindu pieejamība un visu pieejamo avotu izmantošana. (3) Starptautiskā pieejamība un salīdzināmība starp valstīm. Mērķis bija noteikt pamatu rādītājam, kas būtu piemērots jēgpilnam salīdzinājumam starp valstīm un kritēriju izstrādei. (4) Noturība. Saliktos rādītājus visā pasaulē izmanto liels skaits dalībnieku, tostarp starptautiskas organizācijas. To veidošanai vajadzīga tāda mūsdienīga apstiprināšanas un noturības analīze[11], kuras rezultāti ļauj veikt salīdzinošo novērtēšanu un atbilst politikas vajadzībām. Tā kā trūkst datu, šajā posmā tikai daļēji varēja ievērot 2. un 3. kritēriju, un aizvien ir jomas turpmākai analizēšanai. Rādītāja pamatā ir trūkstošo vērtību aprēķini un starptautiska salīdzināmība, kas veikta ceturtajā rādītāja komponentē attiecībā uz četrām dalībvalstīm un starptautiskajiem partneriem un kuras noturība ir pārbaudīta. 3.2. Turpmākas analīzes jomas Lai sīkāk izstrādātu rādītāju un pilnveidotu tā potenciālu, tika noteiktas četras jomas. Pirmkārt, attiecībā uz datu tvērumu un to regulāru sniegšanu jāuzlabo dati par strauji augošiem uzņēmumiem inovatīvās nozarēs, izmantojot obligātu datu vākšanas prasību grozītajā Komisijas regulā, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes regulu par uzņēmējdarbības strukturālo statistiku, kas aptvers finanšu nozari. Finanšu pakalpojumi šajā posmā nav ietverti, bet tiem ir nozīme, ņemot vērā to izplatību un ietekmi ekonomikā. Sniedzot šos datus, tiks uzlabota arī rādītāja pārskata gadu saskaņošana. Otrkārt, jāanalizē to datu uzlabošanas iespējas, kuri nosaka inovācijas koeficientus, lai nodrošinātu vairākus novērojumus visās nozarēs un laika gaitā, kā arī tas, kā labāk konstatēt intensitātes izmaiņas dažādās valstīs. Tas ietver jutīguma analīzi koeficientiem, kuri izmanto jaunos datus no divgadu CIS un gada darbaspēka apsekojuma (LFS). Treškārt, jāpārbauda, vai un kā varētu: uzlabot datus par zinātnesietilpīgu preču un pakalpojumu konkurētspēju; precizēt prasmju komponenti, lai vislabāk konstatētu izglītības devumu, pētot tās saikni ar rādītāju rezultātiem; ņemt vērā citus statistikas datus par inovāciju panākumiem tirgū. Visbeidzot, jāpaplašina tā starptautiskais mērogs, izmantojot plašāku datu vākšanu par strauji augošiem uzņēmumiem un kopīgu darbu ar ESAO par inovāciju koeficientu starptautisko tvērumu, veicot salīdzinošus apsekojumus trešās valstīs. 4. Noturības analīze Inovācijas uzraudzība rada problēmas, kas saistītas ar datu kvalitāti un to apvienošanu vienā pasākumā. Tādējādi atkārtotā procesā tika novērtēta rādītāja konceptuālā un statistikas saskaņotība un tā modelēšanas pieņēmumu ietekme: (1) iespējamie rādītāji tika izvēlēti, pamatojoties uz to atbilstību inovācijas politikai, uz literatūras pārskatu, ekspertu atzinumu, valstu tvērumu un savlaicīgumu; (2) tika izmantoti jaunākie publicētie dati ar vismaz 93 % pieejamību divu gadu laikā visās komponentēs; (3) rādītāja pamatā ir līdzsvarota struktūra, ciktāl tā četrām komponentēm ir vienlīdzīga nozīme, izvēloties to nominālsvērumus kā mēroga koeficientus un izmantojot pieeju, kas līdzinās vadošo starptautisko indeksu, piemēram, pasaules inovāciju indeksa un ekoloģisko rādītāju indeksa, pieejai; (4) visbeidzot, valsts rādītāji un pozīcijas tika novērtētas, lai pārbaudītu to atbilstību esošiem pierādījumiem, izpētei vai dominējošajai teorijai. Modelēšanas pieņēmumi tika pārbaudīti attiecībā uz trūkstošo datu aprēķiniem, agregēšanas formulām, alternatīviem risinājumiem visām komponentēm un svērumu piemērošanu. Tika aprēķināti iedalījuma ticamības intervāli, kā arī attālums līdz lietderīgai robežai. 5. Secinājumi Atbildot Eiropadomei, šajā paziņojumā ir aprakstīts inovācijas rezultātu rādītājs, pamatojoties uz Komisijas centieniem uzlabot tā pierādījumu kvalitāti, lai atbalstītu politikas veidošanas procesu, un novērtēt inovāciju ietekmi. Īpašu uzmanību pievēršot inovācijas rezultātiem, rādītājs papildina inovācijas savienības progresa rādītājus un tā summāro inovāciju rādītāju. Saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” un tās pamatiniciatīvu “Inovācijas savienība” rādītājs palīdzēs politikas veidotājiem radīt inovācijai labvēlīgu vidi. Tas tika izstrādāts, izmantojot starptautiskus kvalitātes standartus un mūsdienīgas statistikas analīzes. Tomēr Komisija noteica četras jomas, lai pilnveidotu tā potenciālu, tostarp paplašinot tā starptautisko salīdzināmību, uzlabojot datus par strauji augošiem uzņēmumiem un analizējot to, kā varētu uzlabot inovāciju koeficientu datu kopas. Rādītājs ir salikts indekss, kurā skaitliski izteikti četri inovācijas rezultātu aspekti: patenti, prasmes, tirdzniecība ar zinātnesietilpīgām precēm un pakalpojumiem un nodarbinātība strauji augošos uzņēmumos. Komisijas dienestu darba dokumentā ir atspoguļoti tā rezultāti un ietekme uz politiku. [1] Stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīva “Inovācijas savienība” (COM (2010) 546 galīgā redakcija, 6.10.2010.). [2] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/files/ius-2013_en-pdf. [3] 2011. gada 4. februāra secinājumi (Padomes dok. EUCO 2/1/11 REV1) un 1-2/3/2012 (EUCO 4/2/12 REV2). [4] Eiropadome norādīja uz “nākamā gada debatēm par stratēģiju “Eiropa 2020”” un aicināja veikt “sagatavošanas darbu, par prioritāriem izvirzot šādus jautājumus: (..) b) inovācija (2013. gada oktobris)”, sagaidot, ka “Komisija pirms pārrunām iepazīstinās ar (…) paziņojumu "Inovācijas savienības attīstība (2012. gadā)", tostarp vienoto inovācijas rādītāju” Padomes dok. EUCO 23/13. [5] Augsta līmeņa ekspertu grupa inovāciju novērtēšanai, A. Mass-Koleļs (priekšsēdētājs), 2010. gada septembris. [6] Rādītāja formula ir iekļauta Komisijas dienestu darba dokumenta 1. vienādojumā. [7] Tika pārbaudīta iespēja izmantot jebkuru no četriem IUS iekļauto rezultātu veida papildu rādītājiem. [8] "Inovācijas savienības 2012. gada attīstības novērtējums. Pārmaiņu paātrināšana", COM(2013) 149, final, 2013. gada 21. marts. [9] ESAO (2010), "High-growth Enterprises: What Governments Can Do to Make a Difference". Archibugi, D et al. (2013) "Economic crisis and innovation: is destruction prevailing over accumulation?" Pētniecības politika 42, 2. [10] Ir sniegtas arī norādes par starptautisko partneru, piemēram, ASV, veiktspēju attiecībā pret ES. [11] Skatīt: http://composite-indicators.jrc.ec.europa.eu/