Īpašais ziņojums Pārvaldība Eiropas 
Komisijā: vai tiek 
izmantota labākā prakseLV 2016  Nr. 27
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis: +352  4398-1
Uzziņām:  eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx
Tīmekļa vietne:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print ISBN 978-92-872-6106-9 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/38397 QJ-AB-16-027-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-6085-7 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/290017 QJ-AB-16-027-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-6059-8 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/17946 QJ-AB-16-027-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
10. izcēlumā iekļautā attēla (30. lpp.) izmantošanai vai reproducēšanai atļauja jālūdz tieši autortiesību īpašniekam.  
Visas tiesības aizsargātas.
Pārvaldība Eiropas 
Komisijā: vai tiek  
izmantota labākā prakse
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2016  Nr. 27
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības 
un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, 
konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu apjoms, 
paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica V apakšpalāta, kura revidē Eiropas Savienības finansēšanas un pārvaldības lietas. Revīziju 
vadīja ERP loceklis un V apakšpalātas vecākais loceklis Lazaros  S. Lazarou , un revīzijas darbā piedalījās locekļa biroja 
vadītājs Andreas Antoniades , locekļa biroja atašejs Johan Adriaan Lok , direktors Peter Welch , atbildīgais vadītājs Mariusz 
Pomienski , darbuzdevuma vadītāja Bogna Kuczynska  un revidenti Rogelio Abarquero Grossi , Erik De Bruyne ,  
Daria Bochnar , Andreas Dürrwanger , Mehmet Ergün , Paul Sime , Michael Tatianos  un Carl Westerberg .
No kreisās uz labo:  E. De Bruyne, A. Dürrwanger, J. A. Lok, P. Sime, D. Bochnar, L. S. Lazarou,  
B. Kuc  zynska, A. Antoniades, P. Welch, M. Pomienski, C. Westerberg, R. Abarquero Grossi .
03
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumu saraksts
I–VIII  Kopsavilkums
1–10 Ievads
1–10 Labas pārvaldības nodrošināšana ir publiskā un privātā sektora struktūru prioritāte
11–14 Revīzijas tvērums un mērķi
15–57 Apsvērumi
15–31 Pārvaldības struktūru izmaiņas un Iekšējās revīzijas dienesta un Revīzijas progresa 
komitejas izveide
15–22 Komisija nošķir savu politisko atbildību un ģenerāldirektoru atbildību par vadību
23–24 Komisija likvidēja finanšu kontroliera funkciju un izveidoja iekšējās revīzijas funkciju
25 Iekšējās revīzijas dienests sākotnēji vairāk pievērsās visai iestādei kopīgiem augsta līmeņa pārvaldības 
jautājumiem,  …
26 … taču patlaban lielāku uzmanību pievērš Komisijas iekšējās kontroles sistēmai
27–29 Viens no pirmajiem pasākumiem, kurus Komisija veica reformu procesā, bija Revīzijas progresa 
komitejas izveide
30–31 Praksē Revīzijas progresa komitejas veiktais pārskats aptver tikai Iekšējās revīzijas dienesta darbu
32–41 Iekšējās kontroles un finanšu pārskatu sagatavošanas pielāgošana starptautiskajiem standartiem
32–34 Komisija izvēlējās COSO  pamatnostādnes kā pamatu saviem iekšējās kontroles standartiem,  …
35–39 … taču pāreja uz atjauninātajām COSO  pamatnostādnēm ir sarežģīta
40–41 Gada pārskatu sagatavošana atbilstīgi starptautiskajiem standartiem uzlaboja finanšu pārskatu kvalitāti
04 Saturs 
42–57 Nefinanšu informācijas sniegšana iekšējām un ārējām ieinteresētajām personām
42–44 Komisija kopā ar pārskatiem sniedz nefinanšu informāciju,  …
45–47 … taču tās apjoms ir mazāks nekā citās organizācijās
48–51 Kopš 2013. gada Komisija ir ziņojusi par būtisku kļūdu līmeni izdevumos
52–53 Saskaņā ar labāko praksi aplēses par riskam pakļautajām summām jāizdara, izmantojot 
saskaņotas metodes
54–57 Pamats Komisijas iekšējo ziņojumu sagatavošanai joprojām ir Romano Prodi reformas gaitā 
ieviestie ziņojumi
58–66 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums. LPPS satvars un COSO  2013. gada pamatnostādnes
 II pielikums.  Atsevišķu iestāžu/organizāciju pārskatu sniegšanas sistēmu būtiskākie elementi
 III pielikums.   Pārskats par atsevišķu publiskā sektora struktūru gada ziņojumiem un pārskatiem
 Komisijas atbilde
05
 Saīsinājumu saraksts
AGRI  ĢD : Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts
ARI : augstākā revīzijas iestāde
BKK : Budžeta kontroles komiteja
BUDG  ĢD : Budžeta ģenerāldirektorāts
CFD : Centrālais finanšu dienests
CFO : finanšu direktors [ Chief Financial Officer ]
CIPFA : Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts
COSO : Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja
DEVCO  ĢD : Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāts
DIGIT  ĢD : Informātikas ģenerāldirektorāts
ERP : Eiropas Revīzijas palāta
ES: Eiropas Savienība
ESAO : Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija
FEE : Eiropas Grāmatvežu federācija [ Fédération des Experts-comptables Européens ]
FPAA : Finanšu pārskatu apspriešana un analīze
GAO : ASV Valdības pārskatatbildības birojs [ Government Accountability Office ]
GDP : gada darbības pārskats
ĢD: ģenerāldirektorāts
ĢS: ģenerālsekretariāts
IASB : Starptautisko grāmatvedības standartu padome
IDKD : Informācijas drošības koordinācijas dienests
IFAC : Starptautiskā Grāmatvežu federācija
IFRS : starptautiskie finanšu pārskatu standarti
IIA: Iekšējo revidentu institūts [ Institute of Internal Aditors ]
IKPS : iekšējā kontrole publiskajā sektorā
IPERIA : Akts par nepareizu maksājumu novēršanu un atgūšanas uzlabošanu
IPK: Starptautiskā Integrēto pārskatu komiteja
06 Saīsinājumu saraksts 
IPP: ieteicamās prakses pamatnostādne
IPSAS : starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti
IPSASB : Starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu padome
IRD : Iekšējās revīzijas dienests
IRS: iekšējās revīzijas struktūra
IVP: ikgadējais vadības plāns
KP: kopsavilkuma pārskats
LES : Līgums par Eiropas Savienību
LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību
LPPS : laba pārvaldība publiskajā sektorā
NEK : Neatkarīgo ekspertu komiteja
OLAF : Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai
REGIO  ĢD : Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts
RPK : Revīzijas progresa komiteja
RTD  ĢD : Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāts
SG: sagatavošanas grupa
SPPI : stratēģiskā plānošana un programmu izstrāde
VDJ : vadība pa darbības jomām
VP: vadības plāns
07
 Kopsavilkums
I
Pēc Žaka Santēra vadītās Komisijas demisijas, kā arī, atbildot uz Neatkarīgo ekspertu komitejas ziņojumu, Komisija 
2000. gada martā apstiprināja Balto grāmatu “Komisijas reforma”, kuras mērķis bija modernizēt Komisijas pārval ­
dību. Ierosinātās reformas ietvēra prioritāšu noteikšanu un resursu piešķiršanu, cilvēkresursu politikas maiņu, kā arī 
būtiskas pārmaiņas revīzijas, finanšu pārvaldības un kontroles jomā. Šī Baltā grāmata, kā arī Neatkarīgo ekspertu 
komitejas ziņojums līdz šai dienai ir ietekmējuši un joprojām ietekmē lēmumu pieņemšanu un pārvaldību Komisijā.
II
Vajadzība panākt izcilību pārvaldības jomā joprojām ir liela. Kādā nesen izstrādātā Komisijas dokumentā skaid ­
rots šādi: “Mēs dzīvojam laikā, kad Eiropas Savienībā izjūtams ievērojams spiediens uz publiskajām finansēm visos 
līmeņos. (..) Šādos apstākļos ir ārkārtīgi svarīgi publiskajā sektorā ieviest mūsdienīgas sistēmas un standartus.”1 
Laba pārvaldība nav tikai attiecību jautājums, laba pārvaldība nozīmē sasniegt rezultātus un nodrošināt lēmumu 
pieņēmējiem instrumentus, lai viņi varētu veikt savu darbu. Labai pārvaldībai būtu jāveicina resursu lietderīga 
izmantošana, jāstiprina pārskatatbildība par resursu pārvaldību, kā arī jāveicina stingra kontrole un jāuzlabo orga ­
nizatoriskā vadība, pārvaldība un uzraudzība. Ja šie uzdevumi tiek veikti, būtu jāpaaugstinās intervences pasākumu 
efektivitātei2.
III
Lai gan Komisijas ieviestie noteikumi un struktūras lielākoties atbilda labākajai praksei tajā laikā, šī prakse ir pastā ­
vīgi attīstījusies. Tādēļ Palāta izvērtēja pašreizējo pārvaldības sistēmu Komisijā, galveno uzmanību pievēršot revīzijai, 
finanšu pārvaldībai un kontrolei, lai noteiktu, vai minētās jomas ir saskaņā ar labāko praksi un vai joprojām atbilst 
iestādes vajadzībām.
IV
Kopš 2000. gada reformām labākā prakse ir turpinājusi attīstīties. Lai gan ir veikti daži pasākumi3, Revīzijas palāta 
konstatē, ka vairākās jomās Komisija vai nu novirzās no labākās prakses, kas noteikta standartos vai ko ieviesušas 
Palātas par paraugu izraudzītās starptautiskās iestādes, vai arī pilnībā tai neatbilst.
1 Eiropas Komisijas “Iekšējās kontroles sistēma publiskajā sektorā” ir pieejama šeit: http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm .
2 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts ( CIPFA ) / Starptautiskā 
grāmatvežu federācija ( IFAC ), 2014. g., 6. lpp.
3 Tostarp, tagad papildus pēc uzkrājumu principa sagatavotajiem ES pārskatiem tiek publicēts arī dokuments “Finanšu pārskatu apspriešana un analīze”, 
tiek ziņots par darbības rezultātiem (2015. gadā šī tēma tika integrēta ziņošanā par pārvaldību, proti, ES budžeta pārvaldības un izpildes ziņojumā) un 
notiek pāreja uz atjauninātajām COSO  2013. gada iekšējās kontroles integrētajām pamatnostādnēm.
08 Kopsavilkums 
V
Komisāru politiskās atbildības un ģenerāldirektoru atbildības par darbu nošķiršana nozīmē, ka ne vienmēr ir ticis 
paskaidrots, vai “politiskā atbildība” ietver atbildību par ģenerāldirektorātiem vai ir nošķirta no tās. Nesen veikto 
organizatorisko reformu ietekmē sāk mazināties daži no riskiem, ko rada tā dēvētā norobežošanās un noslēpumainī ­
bas kultūra. Taču, lai turpinātu mazināt būtiskākos riskus, Komisijai būs vēl vairāk jānostiprina pārvaldības struktūra 
iestādē kopumā.
VI
Iekšējās revīzijas dienests galveno uzmanību pievērš Komisijas iekšējās kontroles sistēmām. Pēdējos gados, risinot 
visai iestādei kopīgus pārvaldības jautājumus, Komisija cita starpā ir pievērsusies korporatīvās informācijas drošībai. 
Izdevumi ārpus Komisijas, par kuriem tā ir atbildīga, ir izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos izveidoto revī ­
zijas direktorātu un struktūrvienību atbildības jomā. Šāda situācija ietekmē informāciju, ko sniedz Komisijas Revīzijas 
komitejai. Revīzijas progresa komitejas (arī neatkarīgu ārējo komitejas locekļu līdzdalības) loma ir vairāk ierobežota 
nekā revīzijas komiteju loma starptautiskajās iestādēs, kuras Palāta ir izraudzījusies kā paraugus.
VII
Komisija nesen ir sākusi pievienot pārskatiem nefinanšu informāciju. Lai gan pēdējā laikā ir panākti uzlabojumi, 
tomēr Komisija kopā ar pārskatiem joprojām sniedz mazāk nefinanšu informācijas nekā organizācijas, kuras Palāta 
izraudzījusies kā labākās prakses paraugus.
VIII
Palāta iesaka Komisijai:
 ο ja Komisija nolemj neievērot labāko praksi, paskaidrot šāda lēmuma iemeslus, kā to nosaka prasības attiecībā uz 
Eiropas sabiedriskas nozīmes struktūrām;
 ο aicināt Iekšējās revīzijas dienestu (IRD) veikt vairāk revīzijas darba saistībā ar augsta līmeņa pārvaldības 
jautājumiem;
 ο pabeigt iekšējās kontroles sistēmu pieskaņošanu COSO  2013. gada principiem;
 ο publicēt gada pārskatus vēl agrāk;
09 Kopsavilkums 
 ο apkopot dažādos jau pastāvošajos ziņojumos sniegto informāciju, lai izveidotu vienotu pārskatatbildības ziņoju ­
mu vai to kopumu, kurā būtu ietverti pārskati, kā arī šādi elementi:
– paziņojums par korporatīvo pārvaldību,
– priekšsēdētāja ziņojums,
– darbības un stratēģisko risku izvērtējums,
– ziņojums par nefinanšu darbības rezultātiem,
– informācija par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu,
– ziņojums par Revīzijas komitejas lomu un secinājumiem,
– ziņojums par vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju, attiecīgā gadījumā norādot saites uz informāciju, 
kas iekļauta citos ziņojumos;
 ο iesniegt šo vienoto pārskatatbildības ziņojumu vai to kopumu pārskatu revīzijas vajadzībām un revidenta pār ­
baudēm par to, vai tajā sniegtā pārējā informācija atbilst grāmatvedības informācijai;
 ο gada pārskatu vai tai pievienotās informācijas ietvaros publicēt kļūdu līmeņa aplēsi, kas sagatavota, pamatojo ­
ties uz saskaņotām metodēm;
 ο regulāri atjaunināt un publicēt informāciju par savu pārvaldības sistēmu, kā arī sniegt paskaidrojumus par struk ­
tūru un procesu izvēli saistībā ar izvēlēto sistēmu;
 ο pārveidot Revīzijas progresa komiteju par revīzijas komiteju, kurā vairākums locekļu ir neatkarīgi ārējie eksperti, 
un paplašināt tās mandātu, iekļaujot tajā arī riska pārvaldību, finanšu pārskatus, kā arī ex post  kontroles struktūr ­
vienību un revīzijas direktorātu darbu un rezultātus.
10
 Ievads
Labas pārvaldības nodrošināšana ir publiskā un 
privātā sektora struktūru prioritāte
01 
Virkne korporatīvo neveiksmju pagājušā gadsimta deviņdesmitajos gados 
pievērsa sabiedrības uzmanību korporatīvās vadības jautājumam, kā arī izvirzīja 
pārvaldības sistēmas uzlabošanu privātajā sektorā par būtisku politikas prioritāti. 
Parasti šīs neveiksmes bija saistītas ar situāciju, kad pilns riska vai nelikumīgas 
rīcības apmērs pārvaldes struktūras locekļiem vai nu nebija zināms, vai arī bija 
zināms tikai nelielam skaitam tās vadošo (parasti valdes) locekļu. Ņemot vērā 
bažas par neveiksmēm privātajā sektorā, tika veiktas izmaiņas ES tiesību aktos, 
pieprasot visām sabiedriskas nozīmes struktūrām4 nodrošināt atbilstību pārval ­
dības kodeksam5 un apstiprināt šādu atbilstību to publicētajā gada pārskatā un 
finanšu pārskatos.
02 
Centieni pieņemt labas pārvaldības principus paplašinājās, aptverot arī publisko 
sektoru. Par to liecina nesen pieņemtais CIPFA /IFAC  dokuments “Laba pārvaldība 
publiskajā sektorā”6 (LPPS), kā arī EK virzītā iniciatīva attiecībā uz iekšējo kontroli 
publiskajā sektorā (IKPS)7, kurā uzsvars likts uz atbilstīgu pārvaldību un kontroles 
pasākumiem valstīs, kas vēlas pievienoties ES.
03 
Laba pārvaldība (sk.  1. izcēlumu ) nav tikai attiecību jautājums, laba pārvaldība 
nozīmē sasniegt rezultātus un nodrošināt lēmumu pieņēmējiem instrumentus, lai 
viņi varētu veikt savu darbu.4 Piemēram, fondu biržas 
sarakstos iekļautiem 
uzņēmumiem (Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2004. gada 21. aprīļa 
Direktīva 2004/39/EK, 
kas attiecas uz finanšu 
instrumentu tirgiem un ar 
ko groza Padomes 
Direktīvas 85/611/EEK un 
93/6/EEK un Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Direktīvu 2000/12/EK un atceļ 
Padomes Direktīvu 93/22/EEK 
(OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.)).
5 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 26. jūnija 
Direktīva 2013/34/ES par 
noteiktu veidu uzņēmumu 
gada finanšu pārskatiem, 
konsolidētajiem finanšu 
pārskatiem un saistītiem 
ziņojumiem (OV L 182, 
29.6.2013.,19. lpp.), (kas grozīta 
ar Direktīvu 2014/95/ES 
(OV L 330, 15.11.2014., 1. lpp.)) 
(Grāmatvedības direktīva).
6 “Starptautiskie pamatprincipi: 
laba pārvaldība publiskajā 
sektorā”, Sertificēts publisko 
finanšu un grāmatvedības 
institūts ( CIPFA ) / Starptautiskā 
grāmatvežu federācija ( IFAC ), 
2014.
7 Iekšējā kontrole publiskajā 
sektorā ir platforma 
informācijas un labas prakses 
apmaiņai starp valsts 
pārvaldes iestādēm ES.
Laba pārvaldība
“Laba pārvaldība publiskajā sektorā veicina labāk apzinātu lēmumu pieņemšanu, kā arī resursu efektīvu iz ­
mantošanu. Laba pārvaldība stiprina pārskatatbildību par šādu resursu pārvaldību. Labu pārvaldību raksturo 
stingra kontrole, kas izdara būtisku spiedienu uz to, lai tiktu uzlaboti publiskā sektora darbības rezultāti un 
apkarota korupcija. Laba pārvaldība var uzlabot organizatorisko vadību, pārvaldību un uzraudzību, tādējādi 
nodrošinot efektīvāku intervenci un galu galā arī labākus rezultātus.”8
8 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts ( CIPFA ) / Starptautiskā 
grāmatvežu federācija ( IFAC ), 2014. g., 6. lpp.1. izcēlums
11 Ievads 
04 
Bažas par pārvaldību Eiropas Komisijā samilza 1999. gadā, kad demisionēja Žaka 
Santēra vadītā Komisija un, jo īpaši, kad tika publicēts ziņojums, ko sagatavoja 
Neatkarīgo ekspertu komiteja (NEK), kuru izveidoja Parlaments, lai izmeklētu 
demisiju izraisījušās problēmas, kā arī lai sniegtu ieteikumus attiecībā uz turpmā ­
ko rīcību. Galveno kritiku par pārvaldību Komisijā NEK pamatoja ar sūdzību par 
to, ka nebija neviena, kurš “būtu gatavs uzņemties atbildību” (sk.  2. izcēlumu ). 
Ņemot vērā šos notikumus, kā arī NEK ziņojumu, Romano Prodi  vadītā Komisija 
2000. gadā piekrita īstenot visaptverošu reformu ar mērķi modernizēt Komisijas 
pārvaldību (tā dēvētā Prodi reforma). Baltā grāmata, Komisijas demisija, kā arī NEK 
ziņojums līdz šai dienai ir ietekmējuši un joprojām ietekmē lēmumu pieņemšanu 
Komisijā. 2. izcēlumsPārvaldības un pārskatatbildības sistēmas
Saskaņā ar dokumentu “Laba pārvaldība publiskajā sektorā” “pārvaldība ietver sistēmu, kas ieviesta, lai 
nodrošinātu, ka tiek noteikti un sasniegti ieinteresēto personu paredzētie rezultāti”.
COSO  2013. gadā9 pieņemtie principi paredz, ka pārvaldes struktūra “uzskatāmi parāda, ka ir neatkarīga no 
vadības, un uzrauga iekšējās kontroles attīstību un rezultātus”10 (sk. 10. izcēlumu ).
Pārskatatbildība ir pārvaldības būtisks elements, jo īpaši publiskajā sektorā. IFAC  definē pārskatatbildību 
kā “procesu, kura ietvaros publiskā sektora struktūras, kā arī tajās strādājošās personas, uzņemas atbildību 
par saviem lēmumiem un rīcību, tostarp par publiskā finansējuma pārvaldību un visiem darbības rezultātu 
aspektiem, un pakļaujas atbilstīgai ārējai kontrolei. Pārskatatbildību panāk, nodrošinot, ka visām iesaistītajām 
pusēm ir skaidra izpratne par saviem pienākumiem, kā arī pamatotā struktūrā skaidri noteikti uzdevumi. Būtī ­
bā pārskatatbildība ir pienākums atbildēt par uzticēto atbildību.”11
Komisija ir iesaistīta labas pārvaldības popularizēšanā ES dalībvalstīs ar IKPS tīkla  starpniecību. Tā ir uzsvērusi, 
cik būtiska nozīme ir efektīvai kontrolei un labākās prakses standartu piemērošanai: “Mēs dzīvojam laikā, kad 
Eiropas Savienībā ir ievērojams spiediens uz publiskajām finansēm visos līmeņos. Vairāk nekā jebkad iepriekš 
nodokļu maksātāji ikvienā dalībvalstī sagaida līdzekļu lietderīgu izlietojumu, un publiskais sektors ir atbildīgs 
par tam uzticēto finanšu līdzekļu pārdomātu un efektīvu pārvaldību. Publiskajam sektoram ir uzskatāmi jāpa ­
rāda, ka resursi tiek izlietoti lietderīgi un ka rezultāti un iznākums ir efektīvi. Šādos apstākļos ir ārkārtīgi svarīgi 
publiskajā sektorā ieviest mūsdienīgas sistēmas un standartus.”12
Iepriekš minēti labākās prakses piemēri, kas izriet no attiecīgajiem kodeksiem un pamatnostādnēm. Šajā ziņo ­
jumā Palāta lieto simbolu   , lai apzīmētu izcēlumus, kuros sniegti šādi piemēri.
9 Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komitejas ( COSO ) 2013. gada iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes.
10 Avots : Iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes, kopsavilkums, © Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja ( COSO ).
11 “Pārvaldība publiskajā sektorā: pārvaldes struktūras perspektīva”, IFAC  Publiskā sektora komiteja, 2001. g., 12. lpp.
12 Eiropas Komisijas “Iekšējās kontroles sistēma publiskajā sektorā” ir pieejama šeit: http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm .Labas 
pārvaldības 
pamatnostādnes
LABĀKĀ
PRAKSE
12 Ievads 
05 
Komisija savu reformu programmu balstīja uz trim pīlāriem, proti, reformām prio ­
ritāšu noteikšanā un budžeta plānošanā, cilvēkresursu politikas modernizāciju un 
revīzijas, finanšu pārvaldības un kontroles uzlabojumiem (sk.  1. attēlu ). Komisija 
apgalvoja, ka “kultūras pārmaiņu” perioda pamatā jābūt pieciem pamatprinci ­
piem, proti, Komisijas neatkarībai, atbildībai, pārskatatbildībai, rezultātu efektīvai 
sasniegšanai un pārredzamībai. 1. attēlsRomano Prodi īstenotās reformas trīs pīlāri (Baltā grāmata)
Avots : Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz dokumentu “Komisijas reforma, Baltā grāmata — I daļa”, COM(2000) 200 galīgā redakcija/2.
Politisko prioritāšu 
noteikšana 
un resursu
piešķiršana
Uzlabot ﬁnanšu 
pārvaldību, 
efektivitāti un 
pārskatatbildībuModernizēt 
cilvēkresursu politiku 
no darbinieku 
pieņemšanas darbā 
līdz darba attiecību 
izbeigšanai (..) visu 
līmeņu darbinieku 
interesēsIeviest efektīvāku 
metodi prioritāšu 
noteikšanai un tām 
nepieciešamo 
resursu piešķiršanaiRevīzija, ﬁnanšu 
pārvaldība un 
kontroleCilvēkresursu
 politika
MērķiPīlāri2000. gada
Baltās grāmatas reforma
13 Ievads 
06 
Ar reformas pirmo pīlāru tika ieviesti jauni plānošanas un uzraudzības mehānis ­
mi ikvienam Komisijas dienestam (vadības plāni (VP) un gada darbības pārskati 
(GDP)). Trešais pīlārs (sk.  3. izcēlumu ) paredzēja vienkāršot noteikumus par 
izdevumu pilnvarošanu. Viens no jautājumiem, par kuru notika intensīvas deba ­
tes, bija tas, kā pārvaldīt un apvienot dažādās atbildības jomas Komisijā. Lielākā 
vērība tika pievērsta Komisijas kā kolēģijas lomai, atsevišķu komisāru un finanšu 
kontroliera lomai, kā arī ģenerāldirektorātu (ĢD) lomai (tostarp ģenerāldirekto ­
riem, kuri ĢD ietvaros veic galveno administratīvo funkciju).
Romano Prodi īstenotās reformas trešais pīlārs: finanšu pārvaldības, kontroles un 
revīzijas sistēmas modernizācija13
Būtisku pārmaiņu veikšana finanšu pārvaldības, kontroles un revīzijas sistēmā atbilstīgi labākajai 
praksei:
 οfinanšu kontroliera atbildības par izdevumu kontroli nodošana ģenerāldirektorātiem;
 οkatra ģenerāldirektora deklarācija gada darbības pārskatā (GDP), apliecinot, ka īstenoti atbilstīgi iekšējās 
kontroles pasākumi un ka resursi izlietoti paredzētajiem mērķiem;
 οfinanšu struktūrvienību izveide ģenerāldirektorātos, lai sniegtu ieteikumus un palīdzību citām funkcionāla ­
jām struktūrvienībām;
 οCentrālā finanšu dienesta izveide, lai sniegtu ieteikumus citiem funkcionālajiem departamentiem;
 οIekšējās revīzijas dienesta (IRD) izveide priekšsēdētāja vietnieka reformu jautājumos pakļautībā, lai sniegtu 
atbalstu vadībai Komisijā;
 οīpašas “revīzijas struktūras”, kas sniedz ziņojumus tieši ģenerāldirektoram, izveide katrā ĢD;
 οRevīzijas progresa komitejas (RPK) izveide, lai uzraudzītu Komisijas kontroles procesu, revīzijas laikā sniegto 
ieteikumu īstenošanu, kā arī revīzijas darba kvalitāti.
Kredītrīkotāju un struktūrvienību vadītāju atbildības noteikšana:
 οvienkāršotu un viegli pieejamu noteikumu izstrāde, ar kuriem nosaka to darbinieku atbildību, kas pieņem 
svarīgus lēmumus finanšu jautājumos.
13 Avots : ERP, pamatojoties uz COM(2000) 200 galīgā redakcija/2.3. izcēlums
14 Ievads 
07 
Nākamā reforma, kas nebija iekļauta Baltajā grāmatā, bet kas tika ierosināta, 
apspriežot Komisijas priekšlikumu Finanšu regulas pārskatīšanai, bija ES pārskatu 
sagatavošanas pamata pārveidošana. Pakļaujoties Padomes izdarītajam spiedie ­
nam, Komisija piekrita izaicinājumam līdz 2005. gadam ieviest uzkrājumu grāmat ­
vedības sistēmu, kas balstīta uz starptautiskajiem standartiem14.
08 
Lai īstenotu Romano Prodi reformas, Komisija rīkojās ātri: Revīzijas progresa komi ­
teja (RPK) tikās 2000. gada decembrī (sk. 27. punktu), nākamajā dienā tika iecelts 
iekšējās revīzijas vadītājs — ārpus iestādes piesaistīts speciālists; jauno Finanšu 
regulu apstiprināja 2002. gada 25. jūnijā, savukārt jaunos Civildienesta notei ­
kumus — 2004. gada 22. martā. Gada pārskatus, kuri pilnībā atbilda uzkrājumu 
principam saskaņā ar IPSAS15, Komisija pirmo reizi sagatavoja 2005. gadā.
09 
Komisija 2005. gada decembra Progresa ziņojumā par sasniegto Komisijas refor ­
mas īstenošanā norādīja, ka galvenie reformu pamatā esošie principi joprojām ir 
spēkā un ka Komisija ir apņēmusies “turpmāk attīstīt sasniegto un nodrošināt tās 
finanšu resursu un cilvēkresursu efektīvu un lietderīgu un atklātu un pārredzamu 
izmantošanu, lai veicinātu kontroli un panāktu Eiropas iedzīvotāju uzticību”16.
10 
Kopš šā paziņojuma pagājuši vairāk nekā desmit gadi. Lai gan Komisijas ieviestie 
noteikumi un struktūras lielākoties atbilda tā laika labākajai praksei, pārvaldības 
noteikumi gan privātajā, gan arī publiskajā sektorā ir pastāvīgi attīstījušies. Komi ­
sijas locekļiem vajadzīgi efektīvi līdzekļi, lai īstenotu savu vispārējo atbildību par 
ES budžeta pārvaldību.14 ERP jau kopš 1978. gada bija 
ieteikusi to ieviest. Sk.  Eduardo 
Ruiz García  rakstu “Revīzijas 
palātas loma Eiropas iestāžu 
grāmatvedības sistēmas 
modernizācijā”, kas 2013. gada 
maijā publicēts izdevumā 
Revista Española de Control 
Externo.
15 Starptautiskie publiskā sektora 
grāmatvedības standarti.
16 “Ziņojums par sasniegto 
Komisijas reformā —  
Stāvoklis pēc reformas” 
COM(2005) 668 galīgā 
redakcija, 21.12.2005.
15
 Revīzijas tvērums  
un mērķi
11 
Galvenais jautājums revīzijas darbā, ko Palāta veica, lai sagatavotu šo ziņojumu, 
īpašu uzmanību pievēršot revīzijai, finanšu pārvaldībai un kontrolei, bija šāds:
vai pārvaldības sistēma Komisijā atbilst atzītai labākajai praksei17 un 
iestādes vajadzībām?
12 
Palāta pievērsās šādiem jautājumiem (sk.  1. attēlu  un 3. izcēlumu ):
 ο pārvaldības struktūru izmaiņas un Iekšējās revīzijas dienesta un Revīzijas 
progresa komitejas izveide (15. līdz 31. punkts);
 ο iekšējās kontroles un finanšu pārskatu sagatavošanas pielāgošana starptau ­
tiskajiem standartiem (32. līdz 41. punkts);
 ο nefinanšu informācijas sniegšana iekšējām un ārējām ieinteresētajām perso ­
nām (42. līdz 56. punkts).
13 
Kā galveno atsauci Palāta izmantoja dokumentu “Laba pārvaldība publiskajā sek ­
torā” (sk.  2. izcēlumu ). Palāta ņēma vērā arī agrāk veiktu IFAC  pētījumu “Pārvaldī ­
ba publiskajā sektorā: pārvaldes struktūras perspektīva”, jo īpaši, lai saprastu, ko 
nozīmēja labākā prakse Romano  Prodi  īstenotās reformas laikā18. Galvenais avots, 
uz ko balstījās Komisijas darbība iekšējās kontroles jomā reformas laikā, bija COSO  
pamatnostādnes (paskaidrojums sniegts 32. līdz 39. punktā). COSO  pamatnostād ­
ņu pēdējā pārskatīšana 2013. gadā pamatojas uz principiem, kas paredz iekšējo 
kontroli iekļaut labas pārvaldības sistēmā. Palāta salīdzināja LPPS un 2013. gada  
COSO  prasības (sk.  I pielikumu ), lai atspoguļotu Palātas pārdomas par labāko 
praksi pārvaldības jomā. Palāta ir ņēmusi vērā arī ES direktīvu prasības attiecībā 
uz sabiedriskas nozīmes struktūrām, kā arī Komisijas ieteikumus šajā jomā.19
14 
Palāta veica revīziju, pārskatot Komisijas dokumentus (Balto grāmatu, iekšējos 
un ārējos ziņojumus), kā arī attiecīgo starptautisko organizāciju ( CIPFA , FEE, IASB , 
IFAC , ESAO20 u. c.), akadēmisko aprindu pārstāvju un citu sagatavotos dokumen ­
tus. Palāta organizēja sanāksmes ar galvenajām iesaistītajām personām Komisijā, 
tostarp ar RPK locekļiem, kā arī ar RPK Sagatavošanas grupas, IRD, Ģenerālsekreta ­
riāta (ĢS) un Budžeta ģenerāldirektorāta ( BUDG  ĢD) pārstāvjiem. Palāta pārrunāja 
labāko praksi ar ekspertu mērķgrupas pārstāvjiem — tajā bija pārstāvētas vado ­
šās starptautiskās organizācijas, publiskā sektora revidenti, neatkarīgi eksperti 
un universitātes —, kā arī apsprieda reformu procesu ar dalībniekiem, kuriem 
bija svarīga loma šajā procesā. Palāta aptaujāja ES dalībvalstu augstākās revīzijas 
iestādes par pārvaldību publiskajā sektorā to jurisdikcijās. Palāta ņēma vērā tās 
veikto revīziju rezultātus un ziņojumus kopš 2001. gada.17 Šajā ziņojumā mēs lietojam 
terminu “labākā prakse”, ar ko 
apzīmējam visus atsauces 
dokumentos izmantotos 
dažādos terminus “labākā 
prakse”, “vadošā prakse” vai 
“laba prakse”.
18 “Pārvaldība publiskajā sektorā: 
pārvaldes struktūras 
perspektīva”, IFAC , 2001. g.
19 Grāmatvedības direktīva 
(sk. 4. zemsvītras piezīmi), 
Komisijas 2014. gada 9. aprīļa 
Ieteikums attiecībā uz 
paziņojumu par korporatīvo 
pārvaldību (“izpildi vai 
paskaidro”) kvalitāti (OV L 109, 
12.4.2014., 43. lpp.). Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2014. gada 16. aprīļa 
Direktīva 2014/56/ES, ar kuru 
groza Direktīvu 2006/43/EK, ar 
ko paredz gada pārskatu un 
konsolidēto pārskatu obligātās 
revīzijas (OV L 158, 27.5.2014., 
196. lpp.) (Direktīva par 
obligātajām revīzijām), un 
Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2014. gada 16. aprīļa 
Regula (ES) Nr. 537/2014 par 
īpašām prasībām attiecībā uz 
obligātajām revīzijām 
sabiedriskas nozīmes 
struktūrās un ar ko atceļ 
Komisijas 
Lēmumu 2005/909/EK 
(OV L 158, 27.5.2014., 77. lpp.).
20 Sk. saīsinājumu sarakstu šā 
ziņojuma sākumā.
16
 Apsvērumi
Pārvaldības struktūru izmaiņas un Iekšējās revīzijas 
dienesta un Revīzijas progresa komitejas izveide
Komisija nošķir savu politisko atbildību un ģenerāldirektoru 
atbildību par vadību
15 
Eiropas Komisija ir ES izpildvaras iestāde. Tās pārvaldes struktūra (sk.  4. izcē -
lumu ), proti, komisāru kolēģija (turpmāk — kolēģija) ir Komisijas galīgā lēmēj­
instance. Komisijai saskaņā ar Līgumu ir kopīga atbildība par budžeta izpildi. 
Taču Komisijas atbildība ir krietni vien plašāka par budžeta izpildi. Praksē tai ir 
monopoltiesības uz ES tiesību aktu ierosināšanu21, tā izstrādā noteikumus par 
tiesību aktu īstenošanu, kā arī pilda svarīgu uzdevumu ES tiesību aktu izpildes 
nodrošināšanā22.
16 
Atsevišķiem komisāriem uztic atbildību par konkrētām politikas jomām. Tas 
nozīmē, ka lielākajai daļai komisāru ir vadītāja loma vienā vai vairākos ģenerāldi ­
rektorātos (ĢD)23. Ģenerāldirektorātus vada ģenerāldirektori24. Komisijas pilnvaras 
apstiprināt ES izdevumus praksē ir deleģētas ģenerāldirektoriem (veicot šo funk ­
ciju, viņi tiek saukti par deleģētajiem kredītrīkotājiem).21 Saskaņā ar LES 17. panta 
2. punktu, “ja vien Līgumos 
nav noteikts citādi, Savienības 
leģislatīvos aktus var pieņemt, 
tikai pamatojoties uz Komisijas 
priekšlikumu”.
22 Piemēram, konkurences 
politikas jomā.
23 Šajā ziņojumā Palāta lieto 
terminu “ģenerāldirektorāts”, 
ar to apzīmējot gan 
ģenerāldirektorātus, gan arī 
dienestus.
24 Šajā ziņojumā Palāta lieto 
terminu “ģenerāldirektors”, 
ar to apzīmējot gan 
ģenerāldirektorus, gan arī 
dienestu vadītājus.
Pārvaldes struktūra
“Pārvaldes struktūra ir persona( ­s) vai grupa, kuras galvenā atbildība ir uzraudzīt iestādes stratēģisko virzību, 
darbību un pārskatatbildību. Pārvaldes struktūrai ir izšķiroša vadošā loma attiecībā uz iestādes pārvaldības 
īstenošanu, novērtēšanu un uzlabošanu.”25
25 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts ( CIPFA ) / Starptautiskā 
grāmatvežu federācija ( IFAC ), 2014. g., 9. lpp.4. izcēlumsLabas 
pārvaldības 
pamatnostādnes
LABĀKĀ
PRAKSE
17 Apsvērumi 
17 
Priekšsēdētājs Žans Klods Junkers 2014. gada novembra paziņojumā par Komi ­
sijas darba metodēm uzsvēra, ka “komisāriem būtu jāuzņemas pilnīga politiskā 
atbildība par darbu, ko veic dienesti, kuri viņiem sniedz ziņojumus”26. Priekšsē ­
dētājs arī organizēja kolēģiju ar mērķi, lai tā “strādātu kopā kā spēcīga komanda, 
sadarbojoties savā starpā (..), lai pārvarētu norobežošanās un noslēpumainības 
mentalitāti, kopā strādājot tajās jomās, kurās mēs (kolēģija) patiešām spējam 
panākt pārmaiņas”27 (sk. 2. attēlu ).
18 
Kopš reformas īstenošanas Komisijai palīdz vairākas turpmāk minētās vadības 
grupas (sk.  3. attēlu ).
 ο VDJ28 koordinācijas grupa: izveidota, lai koordinētu politikas un stratēģijas 
jautājumus, kuri saistīti ar reformas trim virzieniem (stratēģiskā plānošana un 
programmu izstrāde, cilvēkresursu politika, finanšu pārvaldība un revīzija). 
Kopš 2015. gada šīs koordinācijas grupas pārziņā ir arī visas Komisijas IT pār ­
valdības jautājumi. Šo grupu vada ģenerālsekretārs, un tajā kopīgi darbojas 
ģenerāldirektori un to kabinetu pārstāvji29, kas ir atbildīgi par galvenajām 
funkcijām.
 ο Ģenerāldirektoru grupa: izveidota, lai īstenotu reformu, taču patlaban uzrau ­
ga politikas īstenošanas koordinēšanu un nodrošina forumu diskusijām par 
horizontālā līmeņa jautājumiem.
 ο Resursu direktoru grupa: izveidota, lai kontrolētu īpašus jautājumus saistībā 
ar reformas īstenošanu; tā ir resursu direktoru30 konsultatīvā struktūra, kuras 
mērķis ir veicināt Komisijas resursu saskaņotu un optimālu pārvaldību, kā arī 
nodrošināt, ka tiek ņemtas vērā funkcionālo dienestu vajadzības. Šī grupa no ­
drošina forumu diskusijām un labākās prakses apmaiņai starp horizontālajiem 
un funkcionālajiem dienestiem.26 Priekšsēdētāja paziņojums 
Komisijai “Eiropas Komisijas 
darba metodes 2014.–
2019. gadā”. C(2014) 9004, 
7. lpp.
27 Priekšsēdētāja paziņojums 
Komisijai “Eiropas Komisijas 
darba metodes 2014.–
2019. gadā”. C(2014) 9004, 
2. lpp.
28 Vadība pa darbības jomām.
29 Jeb “biroji”.
30 Komisija definē resursu 
direktoru kā “valdes locekli, 
kas atbildīgs par resursu 
pārvaldību ĢD līmenī, tostarp 
par plānošanu, cilvēkresursiem 
un finanšu resursu pārvaldību” 
SEC(2003) 59 galīgā redakcija).
18 Apsvērumi 2. attēlsKomisāru kolēģija laikā no 2014. gada novembra līdz 2016. gada jūnijam1

Dombrovskis
Ansip
Katainen
Šefčovič








Priekšsēdētājs JunckerTimmermansGeorgievaMogherini
Priekšsēdētāja vietnieku (PV) atbildības jomas
pa krāsām 
PV: budžets un cilvēkresursi.
PV: Enerģētikas savienība.
PV: darbvietas, izaugsme, ieguldījumi un
konkurētspēja.
PV: eiro un sociālais dialogs.PV: digitālais vienotais tirgus.

Jomas, kurās komisāri veic īpašu ieguldījumu.


Komisāri ir projektu grupu locekļi, ko vada 
priekšsēdētāja vietnieki. Komisāru kolēģijā ir Komisijas priekšsēdētājs, septiņi 
priekšsēdētāja vietnieki (PV), tostarp priekšsēdētāja pirmais vietnieks, kā arī Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos un 20 komisāri, kas atbildīgi par konkrētām jomām.
Savienības Augstā pārstāve (AP) ārlietās un 
drošības politikas jautājumos/PV.Priekšsēdētāja pirmais vietnieks: labāks regulējums, iestāžu attiecības, tiesiskums un Pamattiesību harta.Stylianides: humānā palīdzība un krīžu pārvarēšana
Hahn: Eiropas kaimiņattiecību politika un paplašināšanās sarunas 
Avramopoulos: migrācija, iekšlietas unpilsonība
Thyssen:nodarbinātība,sociālās lietas,prasmes un darbaspēka mobilitāte
Moscovici: Ekonomika unﬁnanses, nodokļi un muitas lietas
Hill: ﬁnanšu stabilitāte, ﬁnanšu pakalpo-jumi un kapitāla tirgu savienība
Jourová: tieslietas, patērētāji un dzimumulīdztiesība
Oettinger: digitālā ekonomika un sabiedrībaNavracsics: izglītība, kultūra, jaunatneun sportsBie
ńkowska : iekšējais tirgus, rūpniecība, uzņēmējdarbība un MVUVestager: konkurence
Moedas: pētniecība, zinātne un inovācijaCreţu:reģionālā politikaHogan:lauksaimnie-cībaun lauku attīstībaBulc:transportsArias Cañete: klimatapolitika unenerģētika Vella: vide, jūrlietas un zivsaim-
niecībaAndriukaitis: veselība un pārtikas nekaitīgumsMalmström: tirdzniecībaMimica: starptautiskā 
sadarbība un attīstība
1  Komisārs Jonathan Hill  2016. gada 15. jūlijā atkāpās no amata, un viņa portfeli pārņēma priekšsēdētāja vietnieks Valdis Dombrovskis un 
komisārs Pierre Moscovici .
Avots:  ERP, pamatojoties uz paziņojuma “Eiropas Komisijas darba metodes 2014.–2019. gadā”, C(2014) 9004, 3. pielikumu.
19 Apsvērumi 
Kolēģijai nodrošinātās informācijas plūsmas attiecībā uz iekšējo kontroli3. attēls
Avots : Eiropas Revīzijas palāta.
Ģenerāldirektorāts
Ģenerāldirektoru grupa
VDJ koordinācijas grupa
Centrālais ﬁnanšu
dienests
OLAF
Iekšējās revīzijas
dienestsĢenerālsekretariāts
bbbbbbbbb
b
b
b
b
bccccc
c Revīzijas progresa 
komitejaResursu direktoru 
grupa
ģenerāldirektors
resursu direktorsVadības
grupas
Komisāru
kolēģija
20 Apsvērumi 
19 
Ģenerālsekretariāts (ĢS) ir atbildīgs par vairākiem korporatīvajiem procesiem, to ­
starp par lēmumu pieņemšanu, dokumentu pārvaldību, darbības nepārtrauktības 
nodrošināšanu, kā arī stratēģisko plānošanu un programmu izstrādi. Tas pārvalda 
koleģiālo lēmumu pieņemšanas procesu un nodrošina atbalstu priekšsēdētājam 
un viņa vietniekiem. Ģenerālsekretariāts koordinē darbību dažādās politikas 
jomās un Komisijas departamentos un veic Komisijas “saskarnes” funkciju, kā arī 
pārvalda attiecības ar citām Eiropas iestādēm, dalībvalstu parlamentiem, ne ­
valstiskām organizācijām un struktūrām.
20 
Viens no Neatkarīgo ekspertu komitejas (NEK) uzdevumiem bija rūpēties par to, 
lai ģenerāldirektori netiktu atstāti bez atbalsta31. Tādēļ tā ieteica izveidot Centrālo 
finanšu dienestu. Šis dienests BUDG  ĢD paspārnē nodrošina atbalstu un konsul ­
tācijas jautājumos par finanšu pārvaldību, finanšu noteikumu un tiesību aktu 
interpretāciju, iekšējo kontroli un riska pārvaldību.
21 
Līdz reformas īstenošanai Komisijas finanšu kontrolieris bija atbildīgs par visu 
izdevumu apstiprināšanu. Šī finanšu kontroliera funkcija izraisīja kritiku par to, ka 
ģenerāldirektorātu atbildība par ES līdzekļu izlietošanu būtībā aprobežojās tikai 
ar finanšu kontroliera apstiprinājuma (vīzas) iegūšanu (sk. 4. punktu). Komisija 
atcēla finanšu kontroliera funkciju un atbildību par pārbaudēm uzticēja ģenerāl ­
direktorātiem. Pāreja no centralizētas ex ante  apstiprināšanas sistēmas uz decen ­
tralizētas atbildības sistēmu, kā arī ex post  pārskatatbildību bija reformas stūrak ­
mens. Taču tas nozīmē, ka nekad tā arī nav bijis skaidrs, vai Komisijas atbildība 
kopumā ietver atbildību par ģenerāldirektoru rīcību, vai arī Komisijas atbildība ir 
nošķirta no ģenerāldirektoru atbildības (sk.  4. attēlu ).31 “Otrais ziņojums par Komisijas 
reformu”, Neatkarīgo ekspertu 
komiteja, 1999. g., 118. lpp.
21 Apsvērumi 
Komisijas pārskatatbildība4. attēls






 




28/uni00A0komisāri
DEVCO:
JRC:
DGT:
NEAR:
RTD:
OIB:
GROW:
COMM:
AGRI:
CONNECT:






0 1000 2000 3000“Kopīga politiskā atbildība” /one.superior
Atbildība par “visu pārvaldības procesu” /one.superior
Citi ĢD (33)Ģenerāldirektorāta/dienesta darbinieki/three.superiorĢD/DK /two.superior“Komisāru kolēģija uzņemas kopīgu politisku atbildību, bet praksē pati neīsteno tai piešķirtās budžeta izpildes pilnvaras. 
Katru gadu tā deleģē šos uzdevumus atsevišķiem ierēdņiem.”/one.superior
“Kredītrīkotāji atbild par visu pārvaldības procesu: tie gan nosaka, kas jādara, lai tiktu sasniegti iestādes noteiktie 
politikas mērķi, gan pārvalda sāktās darbības no darbību un budžeta viedokļa.”/one.superior
Desmit lielākie ĢD vada aptuveni 50/uni00A0% no 33/uni00A0000/uni00A0ierēdņu, 
kuri strādā Komisijā. 
Aptuveni16/uni00A0500/uni00A0ierēdņu
1  “Eiropas Savienības 2014. gada konsolidētie finanšu pārskati” COM(2015) 377  final , 23.7.2015., 11. lpp. Attiecīgos ierēdņus — parasti ģenerāldi ­
rektorus un dienestu vadītājus — dēvē par deleģētajiem kredītrīkotājiem vai DK, vai saīsinot — par kredītrīkotājiem.
2  Komisijas kredītrīkotājs ir 28 komisāru kolēģija. Kolēģija, pieņemot konkrētus lēmumus, deleģē finanšu pārvaldības uzdevumus ģenerāldirek ­
toriem, kuri tādējādi kļūst par “deleģētajiem kredītrīkotājiem”. Ģenerāldirektori šos uzdevumus deleģē tālāk direktoriem, nodaļu vadītājiem 
u. c., kuri tādējādi kļūst par “pastarpināti deleģētajiem kredītrīkotājiem” saskaņā ar Finanšu regulas 56., 65. un 66. pantu.
3  Galvenie dati par Komisijas cilvēkresursiem 2016. gadā — darbiniekiem (izņemot izpildaģentūru darbiniekus).
Avots : ERP, pamatojoties uz Komisijas informāciju un datiem.
22 Apsvērumi 
22 
Tomēr juridiskā situācija ir skaidra. Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības 
darbību (turpmāk — “Līgums”) Komisijai ir kopīga atbildība par budžeta izpildi32. 
Šis princips atspoguļots Finanšu regulā, kurā skaidri noteikts, ka “katra iestāde 
pilda kredītrīkotāja pienākumus”33. Komisija uzņemas šo atbildību, lai gan tā dele ­
ģēta ģenerāldirektoriem (sk.  5. izcēlumu ), un tādējādi kredītrīkotājs (Komisija) ir 
atbildīgs par “ieņēmumu un izdevumu izpildi saskaņā ar pareizas finanšu pārval ­
dības principu, kā arī par to, lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas prasības attiecībā 
uz likumību un pareizību”34.32 Līgums par Eiropas Savienības 
darbību (LESD), 234. pants.
33 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2012. gada 
25. oktobra Regula (ES, 
Euratom) Nr. 966/2012 par 
finanšu noteikumiem, 
ko piemēro Savienības 
vispārējam budžetam, un 
par Padomes Regulas 
(EK, Euratom) 
Nr. 1605/2002 atcelšanu 
(OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.), 
65. panta 1. punkts.
34 Regula (ES, Euratom) 
Nr. 966/2012, 66. panta 
1. punkts.
Komisijas atbildība
Neatkarīgo ekspertu komiteja (NEK) 1999. gadā uzsvēra, ka “varas avots Komisijā ir pati komisāru kolēģija. Tieši 
tādēļ atbildība par visām administrācijas darbībām ir jāuzņemas atsevišķiem komisāriem un ar viņu starpnie ­
cību — kolēģijai. (..) Deleģēšanas ķēde sākas Komisijas līmenī ar komisāra starpniecību. Tādēļ viņa vai viņš uz ­
ņemas galīgo atbildību par visiem finanšu jautājumiem, tostarp par iekšējo kontroli, turklāt komisārs uzņemas 
atbildību kā kolēģijas loceklis.”
BKK35 2007. gada darba dokumentā “Pārvaldība Eiropas Komisijā”36 pauda kritiku par dažiem reformas elemen ­
tiem. BKK nostāja bija šāda: “Redzot Komisijas norobežotās struktūras un ar to saistīto informācijas un varas 
koncentrāciju ģenerāldirektorātos, ikvienam vajadzēja saprast, ka nekāda veida nopietnas pārvaldības nebūs, 
ja nebūs funkcionālās pakļautības kārtības starp visu ģenerāldirektorātu saistītajiem dienestiem. Tas nenotika. 
(..) Visa institūcija kopā maksā cenu par katra ģenerāldirektorāta uzskatīšanu par neatkarīgu feodālu valdījumu 
ar saviem kontrolieriem, saviem grāmatvežiem un saviem iekšējiem revidentiem, kuri ir pakļauti tikai ģenerāl ­
direktoram, un tas neatbilst Līgumam, kurā kolēģijai noteikta kolektīva atbildība”.
Šajā ziņojumā Palāta lieto simbolu   , lai apzīmētu izcēlumus, kuros sniegti piemēri par Parlamenta izdarīto 
spiedienu.
35 Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komiteja.
36 PE 393.916v01 ­00, 3.9.2007., 2.–3. lpp.5. izcēlums
PARLAMENTA
SPIEDIENS
23 Apsvērumi 
Iekšējās revīzijas nozīme publiskajā sektorā
“Iekšējās revīzijas funkcija ir sniegt neatkarīgu un objektīvu ticamību un konsultāciju pakalpojumus, lai radītu 
pievienoto vērtību un uzlabotu struktūras darbību. Iekšējās revīzijas darbība palīdz struktūrai sasniegt mēr ­
ķus, piemērojot sistemātisku un disciplinētu pieeju, pēc kuras novērtēt un uzlabot pārvaldības, riska vadības 
un kontroles procesu efektivitāti. Iekšējās revīzijas ziņojumi var attiekties uz dažādām jomām, tostarp jomām, 
kuras saistītas ar līdzekļu lietderīgu izlietojumu un krāpšanas un korupcijas novēršanu un konstatāciju.”40
Šī definīcija saskan ar Iekšējo revidentu institūta ( IIA) definīciju “Iekšējā revīzija ir neatkarīga konsultatīva dar ­
bība, kas sniedz objektīvu pārliecību un kas ir paredzēta tam, lai dotu pievienoto vērtību un uzlabotu organi ­
zācijas darbības.  Tā palīdz organizācijai sasniegt mērķus, piemērojot sistemātisku un disciplinētu pieeju, pēc 
kuras novērtēt un uzlabot riska vadības, kontroles un pārvaldības procesu efektivitāti.”
40 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC,  2014. g., 29. lpp.6. izcēlumsKomisija likvidēja finanšu kontroliera funkciju un izveidoja 
iekšējās revīzijas funkciju
23 
Centralizētās finanšu kontroliera ex ante  funkcijas likvidēšana un “mūsdienīga 
Iekšējās revīzijas dienesta” izveidošana37 (sk. 6. izcēlumu ) bija Romano Prodi 
īstenotās reformas būtisks elements. Komisija 2001. gada aprīlī izveidoja IRD38 (tā 
jau bija iecēlusi iekšējo revidentu (sk. 8. punktu)). Notika plašas debates par to, kā 
būtu jāorganizē iekšējā revīzija (iestādes mērogā vai atsevišķos ģenerāldirektorā ­
tos). Galu galā Komisija papildus centrālajam Iekšējās revīzijas dienestam izveido ­
ja īpašas revīzijas struktūras (ĪRS), kuras bija pakļautas tieši katram ģenerāldirek ­
toram. Komisija 2015. gadā šīs revīzijas struktūras likvidēja.
24 
Galvenajos izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos joprojām ir ex post  kon ­
troles struktūrvienības un revīzijas direktorāti, kuri pārbauda izdevumus. Tā, pie ­
mēram, DEVCO  ĢD šādās struktūrvienībās ir apmēram 180 darbinieku, AGRI  ĢD — 
130, RTD  ĢD — 100 un REGIO  ĢD — 90. 2016. gadā IRD bija 147 darbinieki39.
Labas 
pārvaldības 
pamatnostādnes
LABĀKĀ
PRAKSE37 Plānošanas un koordinācijas 
grupas “Iekšējā revīzija” 
galīgais ziņojums “Jauns 
satvars resursu pārvaldībai un 
iekšējai revīzijai Komisijā”, 
2000. gada februāris, 2. lpp.
38 Komisijas Lēmums 
SEC(2000) 560.
39 No visiem IRD strādājošajiem 
31 darbinieka darbs ir saistīts 
ar decentralizētajām 
aģentūrām un citām 
neatkarīgajām struktūrām. 
Viņu darbu neskata Komisijas 
Revīzijas progresa komiteja.
24 Apsvērumi 
Iekšējās revīzijas dienests sākotnēji vairāk pievērsās visai 
iestādei kopīgiem augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem, …
25 
Jautājums par pārvaldības sistēmu bija Komisijai īpaši svarīgs, jo tā īstenoja Balto 
grāmatu. Sākotnēji šā iemesla dēļ IRD daudz pievērsās visai iestādei kopīgiem 
augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem41. Pēdējos gados IRD darbs ir bijis saistīts 
gan ar atsevišķu ģenerāldirektorātu procesiem, gan pārvaldību. Visai iestādei 
kopīgi pārvaldības jautājumi pēdējos gados ir cita starpā ietvēruši korporatīvās 
informācijas drošību (sk.  7. izcēlumu ). Palāta ir ņēmusi vērā IRD ieteikumu42 īste ­
not “korporatīva līmeņa centrālus pasākumus (..) ar mērķi nodrošināt konsekven ­
tu, uzticamu, pilnīgu un visaptverošu pieeju pamatdarbību līmenī, kā arī pārskatu 
par (..) visai Komisijai kopīgiem jautājumiem”, tostarp krāpšanas novēršanu un 
atklāšanu. Ārējā novērtētāja veikts ģenerāldirektorātu apsekojums parādīja, ka, lai 
gan IRD darbs kopumā tika visai atzinīgi novērtēts, IRD ietekmes uz korporatīvo 
vadību vērtējums bija ievērojami zemāks.
Daži būtiski IRD ieteikumi attiecībā uz pārvaldību nav īstenoti
Savā 2006. gada ziņojumā IRD ieteica Komisijai sagatavot gada paziņojumu par pārvaldību: “Lai sasniegtu 
pilnību un darītu zināmu pārvaldības struktūru un tās neseno attīstību ieinteresētajām personām, Komisijai jā ­
apraksta sava pārvaldības politika un prakse, vēlams kopsavilkuma pārskatā, kurā apkopoti ģenerāldirektorātu 
gada darbības pārskati, jādara tas pieejams savā tīmekļa vietnē un jānodrošina tā regulāra atjaunināšana”.43
Komisijas pārvaldības sistēma pēdējo reizi tika publicēta 2007. gadā (sk. 45. punktu).
Savā 2009. gada ziņojumā IRD ieteica iestādēm sagatavot pārskatu par kopīgajiem procesiem: “Riska pārvaldī ­
bas pārskats — būtu ievērojami jāpaplašina Ģenerālsekretariāta un BUDG  ĢD pašreizējā loma, lai panāktu, ka 
efektīvi tiek uzraudzīta riska pārvaldības īstenošana Komisijā, lai veicinātu labākās prakses izmantošanu riska 
pārvaldības jomā, kā arī lai noteiktu riskus, kuriem ir pakļauta Komisija kā iestāde kopumā”.44
Komisijas galvenie dienesti pilnībā nepiekrita šim ieteikumam, jo uzskatīja, ka tas neatbilst Komisijas pieejai, 
kas paredz galīgo atbildību uzticēt ģenerāldirektorātiem45.
IRD 2015. gadā veica korporatīvās informācijas drošības pārvaldības revīziju. IRD pārbaudīja, vai pārvaldības 
struktūras un īstenotie pasākumi ir piemēroti, lai nodrošinātu, ka Komisijas informācijas sistēmas un procesi 
darbojas atbilstīgi vispāratzītiem drošības noteikumiem.
Ņemot vērā IRD ieteikumu, Komisija izveidoja Informācijas drošības koordinācijas dienestu (IDKD) un jaunu 
IT drošības direktorātu.
43 “Gada ziņojums iestādei, kas atbrīvo no atbildības par budžeta izpildi, attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām”, 
COM(2007) 280 galīgā redakcija, 30.5.2007., 12. lpp.
44 “Galīgais revīzijas ziņojums par riska pārvaldību Komisijā” IRD, IAS.B1 ­2009 ­4 COMM ­001.
45 IRD revīzijas ziņojums “Galīgais revīzijas ziņojums par riska pārvaldību Komisijā”, IAS.B1 ­2009 ­Y COMM ­001, 2. pielikums, ģenerālsekretāra un 
BUDG  ĢD komentāri: 1. ieteikums.7. izcēlums41 Tam par piemēru var minēt 
2002. gada Verstehen  
konferenci, kurā IRD vadītājs 
veicināja “vienotās revīzijas” 
jēdzienu.
42 IRD pirmo reizi formulēja šo 
ieteikumu Darba dokumentā, 
kas pievienots Vispārējam 
atzinumam par 2010. gadu.
25 Apsvērumi 
… taču patlaban lielāku uzmanību pievērš Komisijas iekšējās 
kontroles sistēmai
26 
Komisijas būtiskākais apdraudējums ir saistīts ar tās izdevumu likumību un pa ­
reizību. Palātas veikums norāda uz likumības un pareizības jomā pieļauto kļūdu 
būtisko ietekmi visā laikposmā kopš Komisijas reformas. IRD centieni ir vērsti uz 
Komisijas iekšējās kontroles sistēmām. Lai gan šāda koncentrēšanās ir saprota ­
ma, ņemot vērā ievērojamo darbu, ko veic citas struktūras (revidenti dalībvalstīs, 
revīzijas direktorāti izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos, ERP), šāds 
ierobežots tvērums ietekmē informāciju, kas tiek sniegta Revīzijas progresa 
komitejai. IRD mandāts neietver darbības ārpus Komisijas — par tām ir atbildīgas 
ex post  kontroles struktūrvienības izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos 
(sk. 24. punktu). Šo struktūrvienību un direktorātu konstatējumus Komisijas revīzi ­
jas komiteja, proti, Revīzijas progresa komiteja, neņem vērā.
Viens no pirmajiem pasākumiem, kurus Komisija veica 
reformu procesā, bija Revīzijas progresa komitejas izveide
27 
Revīzijas progresa komitejas (RPK) pirmā sanāksme notika 2000. gada decembrī, 
tādējādi RPK ir viena no visilgāk pastāvējušajām struktūrvienībām reformētajā 
pārvaldības struktūrā. RPK sākotnēji bija komisārs budžeta jautājumos (Komitejas 
priekšsēdētājs), priekšsēdētāja vietnieks administrēšanas un reformu jautājumos 
un vēl divi Komisijas locekļi.
28 
Saskaņā ar labāko praksi lielākajai daļai revīzijas komitejas locekļu vajadzētu būt 
neatkarīgiem ārējiem speciālistiem (sk.  8. izcēlumu ). Komisija iecēla pirmo ārējo 
RPK locekli 2001. maijā un otro — 2004. gadā. Šādā sastāvā komitejā bija līdz tam 
laikam lielākais neatkarīgu ārējo speciālistu īpatsvars (divi no sešiem RPK locek ­
ļiem). 2005. gadā no Komisijas pārstāvju vidus iecelto komitejas locekļu skaits 
palielinājās līdz pieciem komitejas locekļiem un 2007. gadā — līdz septiņiem, tā ­
dējādi samazinot ārēji iecelto komitejas locekļu īpatsvaru līdz diviem no deviņiem 
komitejas locekļiem. Revīzijas laikā šīs pārmaiņas vēl turpinājās. Komisijas priekš ­
sēdētāja pirmais vietnieks vada pašreizējo RPK (2014.–2019. gads), un trīs komisāri 
ir RPK locekļi visā mandāta termiņā. Vēl trīs komisāri darbojas komitejā rotācijas 
kārtībā, mainoties mandāta termiņa vidū. Liela daļa iekšējo komitejas locekļu 
pārstāv ģenerāldirektorātus, kuriem ir būtiskākie izdevumi. Komisāri, kas darbojas 
RPK, ir atbildīgi par aptuveni 80 % ES budžeta izdevumu no to mandāta termiņa 
sākuma līdz 2017. gada jūlijam un par aptuveni 60 % ES budžeta izdevumu no 
2017. gada augusta līdz mandāta termiņa beigām. Turklāt RPK nolikumā ir ietver ­
ti noteikumi ar mērķi vēl vairāk nodrošināt to, lai netiktu apdraudēta atsevišķu 
RPK locekļu neatkarība, proti, locekļiem ir jādeklarē interešu konflikts un jāatturas 
izteikt komentārus gadījumos, kad RPK skata revīzijas ziņojumu, kas attiecas uz 
konkrētā locekļa struktūrvienību.
26 Apsvērumi 
Revīzijas komitejas
“Laba prakse publiskā sektora pārvaldes struktūrās ir izveidot revīzijas komiteju vai līdzvērtīgu struktūrvienību 
vai funkciju. Revīzijas komiteja ir vēl viens avots, kas nodrošina pārliecību par iestādes sistēmu, ko izmanto, lai 
pārvaldītu riskus, uzturētu efektīvas kontroles vidi un ziņotu par finanšu un nefinanšu rezultātiem. Komitejas 
darba efektivitāte ir atkarīga no tā, vai šī komiteja ir neatkarīga no izpildinstitūcijas. Komitejai var būt ievēroja ­
ma nozīme šādās jomās:
 οpalīdzības sniegšana, lai uzlabotu riska pārvaldības  un iekšējās kontroles  atbilstību un efektivitāti;
 οlabas pārvaldības  principu veicināšana un to piemērošana lēmumu pieņemšanā;
 οiekšējās revīzijas  uzraudzība un atbalsts iekšējās revīzijas kvalitātes uzlabošanai, jo īpaši, stiprinot organi ­
zatorisko neatkarību;
 οārējās revīzijas  objektivitātes un nozīmes stiprināšana un tādējādi revīzijas funkcijas efektivitātes 
uzlabošana;
 οizpratnes veicināšana par pārdomātas riska pārvaldības  un iekšējās kontroles  nepieciešamību, kā arī 
iekšējās un ārējās revīzijas laikā sniegto ieteikumu īstenošana;
 οatbalsts iestādei ētiskas pārvaldības  vērtību stiprināšanā, tostarp efektīva sistēma krāpšanas un korupci ­
jas apkarošanai.
Lai uzlabotu revīzijas komitejas efektivitāti, lielākajai daļai tās locekļu jābūt pārvaldes struktūras neatka -
rīgiem pārstāvjiem . Ir svarīgi arī, lai publiskā sektora iestādes gada pārskatā tiktu iekļauta atbilstīga informā ­
cija par revīzijas komitejas mandātu, darbību, īstenotajiem pasākumiem un rezultātiem.”46.
46 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC,  2014. g., 29.–30. lpp.8. izcēlumsLabas 
pārvaldības 
pamatnostādnes
LABĀKĀ
PRAKSE
27 Apsvērumi 
29 
RPK pienākumi cita starpā ir uzraudzīt iekšējās revīzijas darba kvalitāti un nodro ­
šināt, ka Komisijas ģenerāldirektorāti un dienesti pienācīgi ņem vērā un izpilda 
revīzijas laikā sniegtos ieteikumus47. Pirms katras RPK sanāksmes notiek Saga ­
tavošanas grupas (SG) sanāksmes — šajā grupā ir RPK divi ārējie locekļi, kā arī 
RPK pārstāvēto komisāru kabinetu pārstāvji (sk.  1. tabulu ). Pastāvīgu uzaicināju ­
mu piedalīties sanāksmēs saņem IRD, DIGIT  ĢD, BUDG  ĢD, kā arī Ģenerālsekreta ­
riāts direktoru līmenī.47 “Eiropas Komisijas Revīzijas 
progresa komitejas statūti”, 
C(2015) 3014  final .1. tabulaRevīzijas progresa komitejas un tās Sagatavošanas grupas 
sanāksmju skaits 2011.–2016. gadā
Gads RPK sanāksmes SG sanāksmes
2011 4 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) 12
2012 4 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) 9
2013 4 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) 9
2014 3 (tostarp divas sanāksmes, īstenojot rakstisku procedūru) 6
2015 2 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) 6
2016. g .–līdz šim 
laikam (24. maijs)3 4
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas dokumentiem.
Praksē Revīzijas progresa komitejas veiktais pārskats aptver 
tikai Iekšējās revīzijas dienesta darbu
30 
Turpmāk 2. tabulā  redzams, ka RPK galveno uzmanību pievērš iekšējās revīzijas 
ziņojumiem. RPK locekļi turpmāk plāno izskatīt jautājumus, kas izriet no ārējā 
revidenta (ERP) gada pārskatiem un īpašajiem ziņojumiem. RPK neizskata konsta ­
tējumus, ko izdarījuši revīzijas direktorāti un ex post  kontroles struktūrvienības 
ģenerāldirektorātos, kas atbild par līdzekļu izlietojumu (sk. 26. punktu).
28 Apsvērumi 2. tabulaRevīzijas progresa komitejas un salīdzinājumam atlasītu revīzijas komiteju funkcijas/
sastāvs salīdzinājumā ar labāko praksi, kas ieteikta labas pārvaldības publiskajā 
sektorā pamatprincipos
Labākā prakse, kas ieteikta 
labas pārvaldības publiska -
jā sektorā pamatprinciposKomisijas Revī -
zijas progresa 
komiteja2Dažu atlasītu revīzijas komiteju funkcijas1
Pasaules Pārtikas 
programmas  
Revīzijas komitejaEiropas Investīciju 
bankas  
Revīzijas komitejaPasaules Bankas 
grupas  
Revīzijas komitejaApvienoto Nāciju 
Organizācijas Neat -
karīga padomdevē -
ja komiteja
Sniegt pārliecību par riska 
pārvaldības sistēmux √ √ √ √
Sniegt pārliecību par iekšējās 
kontroles sistēmux √ √ √ √
Sniegt pārliecību par sistēmu, 
ko izmanto, lai ziņotu par 
finanšu un nefinanšu 
rezultātiemx √ √ √ √
Uzraudzīt iekšējo revīziju √ √ √ √ √
Uzlabot ārējās revīzijas 
efektivitātix √ √ √ x
Vairākums neatkarīgu locekļu x √ √ √ √
1  Avoti:  Pasaules Pārtikas programma, “Pasaules Pārtikas programmas Revīzijas komitejas darba uzdevums” (2011. gada novembris); Eiropas 
Investīciju banka, “Revīzijas komitejas statūti” (2007. gada jūnijs); Pasaules Bankas grupa, “Pasaules Bankas Rezolūcija par pastāvīgajām komi ­
tejām” (2009. gads), A pielikums: Revīzijas komitejas darba uzdevums; Apvienoto Nāciju Organizācija, “Neatkarīgas revīzijas padomdevējas 
komitejas darba uzdevums un Iekšējās uzraudzības pakalpojumu biroja stiprināšana” (2007. gada jūnijs).
2 Avots:  Eiropas Revīzijas palāta. RPK statūti attiecas arī uz ārējo revīziju (sk. 30. punktu).
31 
Komisijas paziņojumā par RPK statūtiem noteikts šādi: “Revīzijas komitejām ir 
arvien būtiskāka nozīme, lai nodrošinātu pārredzamību un pārskatatbildību, ko 
iedzīvotāji un citas ieinteresētās personas pamatoti pieprasa publiskā sektora 
struktūrām”48. RPK patlaban ir Komisijas “revīzijas komiteja”. Palāta pārbaudīja 
RPK, pamatojoties uz labākās prakses kritērijiem ( 8. izcēlums ) un kā paraugus 
izvēloties starptautiskas iestādes ( 2. tabula ). Šajās starptautiskajās iestādēs visi 
revīzijas komiteju locekļi ir neatkarīgi eksperti. Taču Komisijā septiņi no deviņiem 
RPK locekļiem ir iekšējie revidenti.48 “Eiropas Komisijas Revīzijas 
progresa komitejas statūti”, 
C(2015) 3014  final , 2. lpp.
29 Apsvērumi 
Iekšējās kontroles un finanšu pārskatu sagatavošanas 
pielāgošana starptautiskajiem standartiem
Komisija izvēlējās COSO  pamatnostādnes kā pamatu saviem 
iekšējās kontroles standartiem, …
50 Regula (ES, Euratom) 
Nr. 966/2012, 32. panta 
2. punkts.Iekšējā kontrole
“Iekšējā kontrole ir process, kuru īsteno direktoru valde, pārējie vadītāji un citi darbinieki un kura uzdevums ir 
nodrošināt pamatotu pārliecību, ka tiek sasniegti mērķi saistībā ar darbību, pārskatu sagatavošanu un atbilstī ­
bas nodrošināšanu.”49
49 Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komitejas ( COSO ) definīcija, 2013. gada iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes. © Tredveja 
komisijas organizāciju atbalsta komiteja ( COSO ). Visas tiesības aizsargātas. Saņemta atļauja informācijas izmantošanai.9. izcēlums
32 
Komisija veica izmaiņas savā iekšējās kontroles (sk.  9. izcēlumu ) sistēmā, īstenojot 
Romano Prodi reformu (sk.  1. attēlu  un 3. izcēlumu ). Jaunā sistēma būtiski atšķī ­
rās no iepriekšējās sistēmas, kuras pamatā bija finanšu kontroliera centralizēts 
apstiprinājums (vīza). Komisija savu kontroles sistēmu balstīja uz COSO  1992. gada 
pamatnostādnēm (sk.  10. izcēlumu ) un COSO  iekšējās kontroles definīciju ieviesa 
Finanšu regulā50.
33 
Komisija 2001. gadā ieviesa 24 kontroles standartus, kurus papildināja pamatpra ­
sību kopums, ar ko noteica īpašas praktiskas darbības, kurām būtu jābūt ikvienas 
struktūrvienības iekšējās kontroles sistēmas pamatā. Komisija pieprasīja ģenerāl ­
direktorātiem katru gadu izvērtēt savu atbilstību pamatprasībām un ziņot par to. 
Šo ziņojumu pamatā ir iekšējie pārskati, vadības pašnovērtējumi un attiecīgās re ­
vīzijas pārbaudes, ko veic IRD un ERP . Par sasniegumiem iepriekšminēto standartu 
īstenošanā Palāta ziņoja gada pārskatos laikposmā no 2002. līdz 2008. gadam.
30 Apsvērumi 
COSO  pamatnostādnes10. izcēlums34 
Komisija pārskatīja savu iekšējās kontroles sistēmu 2007. gadā, samazinot 
standartu skaitu līdz 16 standartiem. Komisija pieprasīja ģenerāldirektorātiem 
sniegt ziņojumus ārkārtas gadījumos (tikai tad, ja tie nebija piemērojuši kādu 
no standartiem). Komisija vēl vairāk samazināja prasību skaitu 2014. gadā. Ģe ­
nerāldirektorāti 2014. gadā novērtēja savus sasniegumus un ziņoja, ka Komisijā 
kopumā ir īstenojuši 98 % iekšējo kontroles standartu51. 2016. gadā Komisi ­
ja plāno atjaunināt iekšējās kontroles sistēmu, lai pieskaņotu to 2013. gada 
COSO  pamatnostādnēm52.51 2015. gada 7. maija Pārskats 
par situāciju iekšējās kontroles 
jomā Komisijas dienestos 
2014. gadā, 
ARES (2015) 1930721, 21. lpp.
52 2015. gada ES budžeta 
pārvaldības un izpildes gada 
ziņojums.
Darbības Ziņošana Atbilstība
Riska novērtējums
Iestādes/organizācijas līmenis
Nodaļa
Pamatdarbības struktūrvienība
Funkcija
Informācija un komunikācija
Uzraudzības pasākumiKontroles pasākumiKontroles videLabas 
pārvaldības 
pamatnostādnes
LABĀKĀ
PRAKSE
Avots : 2013. gada COSO  iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes.  
© Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja ( COSO ). Visas tiesības aizsargātas. Saņemta atļauja informācijas izmantošanai.
COSO  pamatnostādnes publicēja 1992. gadā Amerikas Savienotajās Valstīs, un tās sākotnēji bija paredzētas 
privātiem uzņēmumiem. Patlaban tās plaši piemēro gan privātajā, gan arī publiskajā sektorā visā pasau ­
lē. COSO  2013. gada maijā publicēja atjauninātas pamatnostādnes. COSO  ir noteikusi, ka pēc pārejas pe ­
rioda beigām 2014. gada decembrī 1992. gada pamatnostādnes ir aizstātas ar 2013. gadā atjauninātajām 
pamatnostādnēm.
Ar 2013. gadā pieņemtajām pamatnostādnēm tika ieviesti 17 principi, kas nepieciešami efektīvai iekšējai 
kontrolei. Vadība var noteikt, ka kāds no principiem nav būtisks, pamatojoties uz faktiskajiem apstākļiem. Ja 
princips ir būtisks, taču netiek piemērots un nedarbojas, tas norāda uz būtisku trūkumu iekšējās kontroles 
sistēmā.
Jaunās COSO  prasības ir lielākā mērā vērstas uz pārvaldības jēdzieniem, tostarp nepieciešamību noteikt uz ­
raudzības pienākumus valdei un tās komitejām par katru iekšējās kontroles komponentu (Palāta veikusi COSO  
2013. gada prasību salīdzinājumu ar LPPS prasībām I pielikumā ).
31 Apsvērumi 
… taču pāreja uz atjauninātajām COSO  pamatnostādnēm ir 
sarežģīta
35 
Palāta COSO  2013. gada pamatnostādņu prasības un LPPS prasības ir izklāstīju ­
si I pielikumā . Komisijas iekšējās kontroles standarti ietver lielāko daļu COSO  
2013. gada principu. Taču pabeigt pāreju uz jaunajām COSO  pamatnostādnēm 
ir problemātiski, jo tās paredz prasības organizācijām pārvaldes struktūru līme ­
nī, uzsverot pārvaldes struktūru pienākumu uzraudzīt visu iekšējās kontroles 
sistēmas komponentu sniegumu (sk.  11. izcēlumu , COSO  2. princips), kā arī prasa 
panākt visu  kontroles elementu ieviešanu un darbību pirms COSO  standartu 
īstenošanas organizācijā (sk.  I pielikumu ). Palāta 36. līdz 39. punktā apskata COSO  
pamatnostādņu trīs elementus, kuru īstenošana būs problemātiska.
COSO  pamatnostādņu trīs problemātiski īstenojami elementi
COSO  2. princips
“Valde uzskatāmi parāda, ka ir neatkarīga no vadības, un uzrauga iekšējās kontroles attīstību un rezultātus.”
COSO  5. princips
“Organizācija uzliek atbildību personām par tām uzticēto iekšējās kontroles pienākumu izpildi, tiecoties sa­
sniegt mērķus.”
COSO  8. princips
“Organizācija, novērtējot riskus, kas apdraud mērķu sasniegšanu, ņem vērā krāpšanas iespējamību.”53
53 Avots : 2013. gada COSO  iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes. © Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja ( COSO ). Visas tiesības 
aizsargātas. Saņemta atļauja informācijas izmantošanai.11. izcēlums
32 Apsvērumi 
54 IRD aplūkoja līdzīgu jautājumu 
Darba dokumentā, kas 
pievienots Vispārējam 
atzinumam par 2015. gadu: “ir 
vajadzīgs pārskats iestādes 
līmenī, ja ir vēlēšanās, lai tādi 
kopēji procesi kā krāpšanas 
novēršana un atklāšana 
efektīvi aizsargātu iestādi 
kopumā. IRD iesaka 
korporatīvajā līmenī veikt 
centrālus pasākumus ar mērķi 
nodrošināt konsekventu, 
uzticamu, pilnīgu un 
visaptverošu pieeju 
pamatdarbību līmenī, kā arī 
vispārēju pārskatu par visai 
Komisijai kopīgiem 
jautājumiem un par veikto 
pasākumu rentabilitāti. 
Centrālajiem dienestiem 
jāsniedz labāki norādījumi 
ģenerāldirektorātiem un 
citiem dienestiem, lai 
pamatdarbību 
(ģenerāldirektorātu un citu 
dienestu) līmenī uzlabotu 
kontroles mehānismu 
efektivitāti. Visu šo ieteikumu 
izpildes risināšana ir ietverta 
rīcības plānos.”
55 Dokumentu pārtrauca gatavot 
2015. gadā.
56 IRD sagatavo “ierobežotu 
secinājumu par iekšējo 
kontroli”, ko pievieno GDP , 
nevis “gada atzinumu”.
57 “Kopienu finanšu interešu 
aizsardzība — Krāpšanas 
apkarošana — Par kopēju 
stratēģisku pieeju”, 
COM(2000) 358 galīgā 
redakcija, 28.7.2000.
58 “Par Komisijas stratēģiju 
krāpšanas apkarošanai”, 
COM(2011) 376 galīgā 
redakcija, 24.6.2011. Šī 
stratēģija ir balstīta uz 
Paziņojumu par krāpšanas 
novēršanu, 
COM(2007) 806 galīgā 
redakcija.36 
Lai Komisijas kontroles sistēmu pielāgotu 2013. gada COSO  pamatprincipiem 
(COSO  2. princips), būtu nepieciešama centrālā līmeņa funkcija nolūkā nodroši ­
nāt iekšējās kontroles sistēmas uzraudzību. Komisija informēja Palātu, ka šādas 
funkcijas trūkuma iemesls ir vēlme saglabāt ģenerāldirektorātu līmeņa “atbildības 
un pārskatatbildības skaidru definīciju”. Komisija uzskata, ka pašreizējā struktū ­
rā atbildība par iekšējās kontroles sistēmas darbību ir uzticēta tikai atsevišķiem 
deleģētajiem kredītrīkotājiem un ka centralizēta uzraudzības funkcija varētu 
veicināt atbildības nodošanu54. Lai gan Centrālais finanšu dienests līdz 2014. ga ­
dam katru gadu sagatavoja dokumentu “Pārskats par iekšējās kontroles stāvokli 
Komisijā”55, to nevarēja uzskatīt par neatkarīgu pārliecības avotu, bet gan par 
aprakstošu kopsavilkumu.
37 
Komisija likvidēja finanšu kontroliera funkciju, lai atbildību par ģenerāldirektorātu 
izlietoto līdzekļu likumību un pareizību uzticētu attiecīgajiem ģenerāldirekto ­
riem. Ģenerāldirektorāti katru gadu sniedz ziņojumu par pārvaldību, izmantojot 
gada darbības pārskatu (GDP) (sk. 55. punktu). Taču mehānismi, kas liek personām 
atskaitīties par viņu ieguldījumu iekšējās kontroles nodrošināšanā ( COSO  5. prin ­
cips), ir samērā neattīstīti. Komisija nav ieviesusi personāla novērtēšanas kritērijus, 
kas saistīti ar šo mērķi. GDP nodrošina iespējamo mehānismu, kas būtu izmanto ­
jams, lai izveidotu šādu saikni attiecībā uz ģenerāldirektoriem. Taču praksē Komi ­
sija nav izveidojusi pamatu, lai noteiktu, vai GDP sniegtie paziņojumi ir pietiekami 
pamatoti56, kā arī nav noteikusi kritēriju, saskaņā ar kuru no ģenerāldirektorātiem 
var prasīt atbildību.
38 
Pēc pirmās vispārējās krāpšanas novēršanas stratēģijas pieņemšanas 2001. ga ­
dā57(COSO  8. princips) un pēc Baltās grāmatas par administratīvo reformu pieņem ­
šanas Komisija paziņoja, ka OLAF  struktūrvienība “izstrādās vispārēju stratēģisko 
pieeju krāpšanas novēršanai. Šī pieeja būtu jāpiemēro jaunajiem tiesību aktu 
projektiem ar būtiskām finansiālām sekām jomās, kuras apdraud krāpšanas risks.” 
Komisija 2011. gadā izstrādāja jaunu stratēģiju krāpšanas apkarošanai58; tā aptvē ­
ra visu krāpšanas apkarošanas ciklu no krāpšanas novēršanas un atklāšanas līdz 
izmeklēšanai, sankciju piemērošanai un neatbilstīgi izlietotu līdzekļu atgūšanai, 
un tajā bija precīzi noteikta dažādu iesaistīto personu atbildība.
39 
Komisijas riska pārvaldības pamatnostādnēs ņemts vērā krāpšanas risks un 
ģenerāldirektorātiem prasīts reizi gadā to GDP īpašā sadaļā sniegt ziņojumu par 
krāpšanas novēršanu un atklāšanu. Pašreizējie Komisijas iekšējās kontroles stan ­
darti nav tieši vērsti uz krāpšanas riska novēršanu, kā to prasa COSO  8. princips 
(sk. I pielikumu ). Komisija informēja Palātu, ka tā risinās šo jautājumu iekšējās 
kontroles standartu nākamās pārskatīšanas laikā.
33 Apsvērumi 
40 
Kā redzams 5. attēlā , uzkrājumu grāmatvedību ieviesa divās kārtās. Komisija vis ­
pirms pārgāja uz uzkrājumu grāmatvedību, veicot nelielas izmaiņas finanšu pār ­
skatu sagatavošanā 2001. gadā. Daudz vērienīgākas pārmaiņas notika 2005. gadā 
(sk. 8. punktu), kad Komisija sāka piemērot principu, kurš paredzēja finanšu pār ­
skatu izstrādē pamatoties uz starptautiskajiem standartiem. Šo pārmaiņu rezultā ­
tā daļējā bilance, ko sāka sagatavot vēl pirms 2000. gada, tika aizstāta ar pilnīgu 
aktīvu un saistību atspoguļojumu.
41 
Komisijas jaunā grāmatvedības sistēma pirmo reizi tika izmantota 2005. gadā, un 
Palāta pirmo reizi varēja sniegt atzinumu bez iebildēm par 2007. gada pārskatu 
ticamību. Tas iezīmēja Komisijas grāmatvedības sistēmas modernizācijas projek ­
ta veiksmīgu pabeigšanu. Sagatavojot finanšu pārskatus saskaņā ar uzkrājumu 
principu un atbilstīgi starptautiskajiem standartiem (sk.  12. izcēlumu ), Komi ­
sija ir uzlabojusi pārredzamību un sasniegusi labu standartu finanšu pārskatu 
sagatavošanā.Starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti ( IPSAS )
Starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti ( IPSAS ), ko pieņēmusi Starptautisko publiskā sektora 
grāmatvedības standartu padome ( IPSASB ), “nodrošina pilnīgāko uz uzkrājumiem balstītu starptautisko finan ­
šu pārskatu standartu kopumu, kas izstrādāts tieši publiskajam sektoram”.59
59 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC,  2014. g., 31. lpp.12. izcēlumsGada pārskatu sagatavošana atbilstīgi starptautiskajiem 
standartiem uzlaboja finanšu pārskatu kvalitāti
34 Apsvērumi 
Nefinanšu informācijas sniegšana iekšējām un ārējām 
ieinteresētajām personām
Komisija kopā ar pārskatiem sniedz nefinanšu informāciju, …
42 
Lai gan pēc veiktās reformas gada pārskatu sagatavošana ir ievērojami uzlabo ­
jusies, ES tajos neiekļāva pārvaldības analīzi vai aprakstošu ziņojumu līdz pat 
2014. gadam, kad tā pati pēc savas iniciatīvas konsolidētajiem pārskatiem par 
2014. gadu pievienoja dokumentu “Finanšu pārskatu apspriešana un analīze” 
(FPAA). Tajā bija sniegta vispārīga informācija un analītiskais materiāls lietotā ­
jiem60. Tomēr jāatzīmē, ka ES mērķu izvērtējums bija vērsts uz Komisijas mērķiem, 
kurus bija paziņojis tās priekšsēdētājs61, nevis uz apstiprināto stratēģiju “Eiro ­
pa 2020”62. Pārvaldības jautājumiem FPAA bija veltīts vien īss (turklāt uz Komisiju 
vērsts) galveno iestāžu funkciju uzskaitījums63.60 Daļa informācijas, ko līdzīgas 
organizācijas sniedz kopā ar 
pārskatiem gada ziņojumā, ir 
pieejama kopsavilkuma 
pārskatā (sk. 57. punktu un 
8. attēlu ).
61 COM(2015) 377  final , 6. lpp.
62 “Eiropa 2020 — stratēģija 
gudrai, ilgtspējīgai un 
integrējošai izaugsmei”, 
COM(2010) 2020 galīgā 
redakcija, 3.3.2010.
63 Padome ir raksturota kā 
forums, kurā “valdības aizstāv 
savas valsts nacionālās 
intereses”, savukārt 
“ES intereses kopumā veicina 
Eiropas Komisija”. 
COM(2015) 377  final , 7. punkts.5. attēlsEiropas Savienība: aktīvu un saistību atspoguļojums 1997 .–2015. gadā
- 225- 175- 125- 75- 252575125175
1997199819992000200120022003200420052006200720082009201020112012201320142015Miljardi EURpilnīga uzkrājumu grāmatvedība
Aktīvu kopsumma 
Saistību kopsumma 
Neto aktīviAktīvu kopsumma (pilnīga uzkrājumu grāmatvedība)
Saistību kopsumma (pilnīga uzkrājumu grāmatvedība)
Avots:  ERP (pamatojoties uz Francijas Revīzijas palātas sagatavotajiem vizuālajiem materiāliem publikācijā “La comptabilité générale de l’État, dix 
ans après” , 2016. gada februāris).
35 Apsvērumi 
43 
Viena no galvenajām labākās prakses atziņām ir aprakstīta 13. izcēlumā . Palāta 
salīdzināja vairākas sistēmas64 un vērtēšanas kritērijus un konstatēja, ka daudzām 
sistēmām bija kopīgi vairāki labākās prakses elementi (sk.  II pielikumu ). Visas 
sistēmas, ko Palāta izmantoja kā paraugus, ietvēra gada ziņojumu par pārvaldību 
(tāpat kā LPPS), risku izvērtējumu, kā arī finanšu un nefinanšu rezultātu izvērtē ­
jumu. Visas sistēmas, izņemot vienu, prasīja sagatavot aprakstošu ziņojumu par 
mērķiem un stratēģijām, kā arī par sociālajiem un personāla jautājumiem. Trijās 
sistēmās bija prasīts aprakstīt uzņēmējdarbības modeli. 13. izcēlumsGada pārskatu sagatavošanas principi
LPPS : “Publiskā sektora struktūrām būtu uzskatāmi jāparāda, ka tās izpildījušas uzņemtās saistības, prasības 
un prioritātes un, to darot, ir efektīvi izlietojušas publiskos resursus. Šai sakarā publiskā sektora struktūrām 
vismaz reizi gadā savlaicīgi jāiesniedz pārskati, lai ieinteresētās personas varētu gūt izpratni un izdarīt sprie ­
dumus par dažādiem jautājumiem, piemēram, kādi ir struktūras darbības rezultāti, vai tā lietderīgi izmanto 
resursus, kā arī cik pārdomāta ir tās resursu pārvaldība. Ir svarīgi arī, lai informācijas vākšanas un gada pārskata 
sagatavošanas process nodrošinātu, ka pārvaldes struktūra un augstākā līmeņa vadība uzņemas atbildību par 
sasniegtajiem rezultātiem.
Pārvaldes struktūrām būtu jāizvērtē, cik lielā mērā tās piemēro labas pārvaldības principus, kas noteikti šajā 
satvarā, kā arī jāpublisko šis novērtējums, tostarp rīcības plāns uzlabojumu veikšanai.
Informācija par darbības rezultātiem un pievienotie finanšu pārskati, ko publiskā sektora struktūras publicē, 
jāsagatavo konsekventi un savlaicīgi. Pārskatiem jābūt salīdzināmiem ar citu līdzīgu struktūru pārskatiem, un 
tie jāsagatavo, izmantojot starptautiski atzītus kvalitatīvus standartus.”65
Komisijas ieteikums fondu biržas sarakstos iekļautiem uzņēmumiem : pārvaldības informācijai vajadzētu 
būt pietiekami skaidrai, precīzai un plašai, lai akcionāri, ieguldītāji un citas ieinteresētās personas varētu gūt 
labu izpratni par veidu, kādā uzņēmums tiek pārvaldīts. Uzņēmumiem savās tīmekļa vietnēs būtu regulāri 
jādara pieejama šāda informācija un jāiekļauj atsauce uz tīmekļa vietni savā vadības ziņojumā.66
65 “Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC,  2014. g., 31. lpp.
66 Komisijas 2014. gada 9. aprīļa Ieteikums attiecībā uz paziņojumu par korporatīvo vadību (“izpildi vai paskaidro”) kvalitāti (OV L 109. 12.4.2014., 
43. lpp.).64 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2014. gada 
22. oktobra Direktīva 
2014/95/ES, ar ko groza 
Direktīvu 2013/34/ES attiecībā 
uz noteiktu lielu uzņēmumu 
un grupu nefinanšu un 
daudzveidības informācijas 
atklāšanu (OV L 330, 
15.11.2014., 1. lpp); Integrēto 
pārskatu komiteja (IPK), 
“Sabiedrības uzticības 
veidošanas godalgas” 
piešķiršanas kritēriji; IPSASB  
Ieteicamās prakses 
pamatnostādnes un ESAO 
pamatnostādnes.
Labas 
pārvaldības 
pamatnostādnes
LABĀKĀ
PRAKSE
36 Apsvērumi 
44 
ES dalībvalstīs67
 ο valsts iestādēm 21 no 28 dalībvalstīm ir jāpublicē ziņojums par iekšējo kon ­
troli un/vai pārvaldības ziņojums;
 ο 18 dalībvalstīs finanšu pārskati tiek sagatavoti sešu mēnešu laikā pēc gada 
beigām (deviņas no šīm dalībvalstīm sagatavo pārskatus pēc uzkrāšanas 
principa);
 ο 12 dalībvalstīs finanšu pārskatus, kas attiecas uz centrālās valdības iestādēm, 
paraksta finanšu ministrs;
 ο 12 dalībvalstīs pārskati tiek sagatavoti atbilstīgi uzkrājumu principam, savu ­
kārt četrās citās dalībvalstīs notiek pāreja uz pārskatu sagatavošanu atbilstīgi 
uzkrājumu principam (pamatojoties uz IPSAS );
 ο septiņās dalībvalstīs tiek prasīts publicēt revīzijas komitejas ziņojumu.
… taču tās apjoms ir mazāks nekā citās organizācijās
45 
Salīdzinot revidētos ES gada pārskatus (tostarp FPAA) ar pamatnostādnēm un 
praksi citur (sk.  6. attēlu  un 43.–44. punktu), Palāta izdarīja turpmāk izklāstītos 
konstatējumus.
 ο Pārskatu sagatavošana pēc uzkrājumu principa : kā aprakstīts 40. punktā, 
Komisija kopš 2005. gada sagatavo ES pārskatus atbilstoši IPSAS  — pēc uzkrā ­
jumu principa.
 ο Galveno rādītāju kopsavilkums : Finanšu pārskatu apspriešana un analīze 
(FPAA) aplūko galvenos rādītājus saimnieciskā rezultāta pārskatā un bilancē, 
kā arī priekšfinansējuma un finanšu instrumentu galvenos rādītājus.
 ο Neatkarīga revidenta atzinums : pārskatiem (kādus tos publicē Oficiālajā 
Vēstnesī ) pievieno neatkarīga revidenta atzinumu. (Citiem dokumentiem, 
kuriem piemīt dažas ik gadu sniedzamās pārskatatbildības informācijas iezī ­
mes (piemēram, kopsavilkuma pārskatam un finanšu pārskatam) neatkarīga 
revidenta atzinumu nepievieno.)
 ο Budžeta un finanšu rezultātu salīdzinājums : Komisija iekļauj gada pārska ­
tos pilnīgu budžeta un finanšu rezultātu salīdzinājumu.67 Palāta sazinājās ar 
augstākajām revīzijas 
iestādēm (ARI) 28 dalībvalstīs, 
lai gūtu ieskatu par pārskatu 
sagatavošanu, nefinanšu 
informācijas sniegšanu un 
atbildību par pārskatu 
parakstīšanu.
37 Apsvērumi 
 ο Pārvaldības struktūru un jautājumu analīze : Komisija nesagatavo gada 
ziņojumu par pārvaldību vai par iekšējo kontroli saskaņā ar labāko praksi un 
dalībvalstīs ierasto praksi (sk. 44. punktu)68. Šāds dokuments tika sagatavots 
2007. gadā, reaģējot uz iekšējā revidenta sniegto ieteikumu69, taču Palāta 
neguva pierādījumus tam, ka Komisija šo dokumentu būtu apstiprinājusi. 
Palāta ir informēta, ka Komisija patlaban atjaunina savu 2007. gada pārval ­
dības ziņojumu un ka tas tiks iesniegts komisāru kolēģijai. Kopš 2014. gada 
Komisija ir iekļāvusi Finanšu pārskatu apspriešanā un analīzē (FPAA) pārskatu 
par funkcijām iestādes iekšienē, finanšu dalībnieku atbildības jomām Komisijā 
un budžeta izpildes apstiprināšanu.
 ο Priekšsēdētāja/augstākās amatpersonas priekšvārds/ziņojums : ES pār ­
skatiem netiek pievienots priekšsēdētāja vai kāda cita Komisijas locekļa 
paskaidrojošs priekšvārds. Komisijas pārvaldes struktūra neapstiprina savu 
atbildību par gada pārskatiem, sagatavojot priekšsēdētāja vai komisāra 
budžeta jautājumos priekšvārdu vai aprakstošu ziņojumu. Tomēr atsevišķi 
publicētajam Finanšu ziņojumam (sk. 7. attēlu) pievieno par budžetu atbildīgā 
priekšsēdētāja vietnieka priekšvārdu.
 ο Nepareizu darījumu vai darbību riska izvērtējums : ES pārskatos un tiem 
pievienotajā informācijā nepareizu darījumu risks pieminēts ierobežotā mērā. 
Komisija 2015. gadā Finanšu pārskatu apspriešanā un analīzē (FPAA) ieviesa 
atsevišķu sadaļu par riskiem un neskaidrībām, kā arī par veiktajiem pasāku ­
miem to “ietekmes mazināšanai un novēršanai” saskaņā ar IPASB  ieteicamās 
prakses 2. pamatnostādni (sk. arī 42. punktu). Tiek aplūkoti tikai finanšu riski: 
pamatdarbības un stratēģiskie riski nav izvērtēti.
 ο Nepareizu darījumu līmeņa aplēse : Komisija izsaka skaitļos nepareizu darī ­
jumu risku kopsavilkuma pārskatā (tagad daļa no ES budžeta pārvaldības un 
izpildes gada ziņojuma), bet ne kopā ar revidētajiem gada pārskatiem.
 ο Informatīvs ziņojums par gada laikā veiktajām darbībām:
– ES pārskatos ir sniegta informācija par finanšu rezultātiem , bet nav 
informācijas par nefinanšu rezultātiem70,
– nav aprakstīts  ES uzņēmējdarbības modelis  (sk. II pielikumu ), kā arī nav 
ziņojuma par galvenajiem darbības veidiem ,
– Finanšu pārskatu apspriešana un analīze (FPAA) vairāk uzmanības pievērš 
jaunās Komisijas plāniem, taču neietver informāciju par ES  mērķiem un 
stratēģiju saskaņā  ar stratēģiju “Eiropa 2020”.
 ο Ilgtermiņa prognoze par finanšu ilgtspēju : Komisija nepievieno pārska ­
tiem prognozes par ES finanšu ilgtermiņa/vidējā termiņa ilgtspēju.
 ο Revīzijas komitejas lomas apraksts un konstatējumi : gada pārskatiem 
netiek pievienots dokuments, kurā būtu apkopota informācija par Revīzijas 
progresa komitejas (RPK) lomu un konstatējumiem.68 Saskaņā ar ES direktīvu biržas 
sarakstā iekļautiem 
ES uzņēmumiem savā vadības 
ziņojumā ir jāiekļauj 
korporatīvās pārvaldības 
ziņojums.
69 Gada ziņojums iestādei, kas 
atbrīvo no atbildības par 
budžeta izpildi, attiecībā uz 
2006. gadā veiktajām iekšējām 
revīzijām, 
COM(2007) 280 galīgā 
redakcija, 12. lpp., 
5. secinājums.
70 Komisijas atbildē minētos 
dokumentus dara pieejamus 
tikai pēc gada pārskatu 
revīzijas pabeigšanas.
38 Apsvērumi 
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.6. attēlsPārskats par atsevišķu publiskā sektora struktūru gada ziņojumiem un pārskatiem 
(sk. III pielikumu )
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11Iekļautie elementi:
Ir
Nav
⁽*⁾   Sagatavots kopsavilkuma veidā
Publicē atsevišķi
⁽**⁾   Sagatavots kopsavilkuma veidā
(sk./uni00A045./uni00A0punktu)
⁽***⁾   Neattiecas
7
8
9
6
5
3
2
1
 1
2
3
4
5
6
7
8
9
11
10
4
11
9
3
2
1
 1
2
4
10
9
5
4
2
1
7
6
10
6
4
7
8
 8
7
10
11
1
3
5**
8
9
36
11*
10
11
5***
***
ASV/uni00A02015./uni00A0gada /f_inanšu 
pārskatsEiropas Investīciju 
fonda 2015./uni00A0gada 
pārskatsEiropas Investīciju 
bankas 2015./uni00A0
gada /f_inanšu 
pārskatsComptes de l’Etat
2014./uni00A0g.,
(Francija)
Uzkrājumu grāmatvedība
Galveno rādītāju kopsavilkums
Pievienots neatkarīga revidenta atzinumsBudžeta un tā izpildes salīdzinājums       Pārvaldības struktūru un jautājumu analīzePriekšsēdētāja/ augstākā līmeņa amatpersonas priekšvārds vai ziņojumsNelikumīgu darījumu vai darbību riska izvērtējumsNepareizu darījumu aplēstais līmenisInformatīvs ziņojums par gada laikā veiktajām darbībāmIlgtermiņa prognozes/ilgtspējības ziņojumsRevīzijas komitejas lomas un secinājumu aprakstsES 2014./uni00A0gada pārskati
39 Apsvērumi 
46 
ES gada pārskati nesniedz vispārīgu priekšstatu par Komisijas veikto pārvaldību, 
darbības rezultātiem un stratēģiju attiecībā uz riskiem, kas apdraud tās mērķu 
sasniegšanu. Būtiska informācija ir izkaisīta korporatīvā un ģenerāldirektorātu 
līmeņa dokumentos, kurus iesniedz atsevišķi gada laikā (bieži vien pārāk vēlu, 
lai tos varētu izskatīt, veicot gada pārskatu revīziju). Daži elementi, kuru nav 
gada pārskatos (sk. 45. punktu), ir iekļauti citos ziņojumos (sk.  7. attēlu ). Finanšu 
pārskats sākas ar komisāra budžeta jautājumos priekšvārdu, kurā viņš sniedz 
informāciju par gada laikā paveikto. Daļējs pamatdarbību un stratēģisko risku 
izvērtējums sniegts plānošanas dokumentos (ģenerāldirektorātu stratēģiskie 
un vadības plāni). Nepareizu darījumu risks ir aprakstīts ES budžeta pārvaldības 
un izpildes gada ziņojumā. Dokumentā par Eiropas Komisijas darba metodēm, 
kuru apstiprināja neilgi pēc tam, kad darbu uzsāka pašreizējais Komisijas sastāvs, 
apskatīti daži Komisijas pārvaldības sistēmas71 elementi. Taču komisāru kolēģija 
nesagatavo gada ziņojumu, kurā tā uzņemtos atbildību par iekšējo kontroli un 
riska pārvaldību Komisijā.
47 
2016. gada 19. jūlijā, t. i., četras nedēļas pēc šā revīzijas ziņojuma projekta no ­
sūtīšanas Komisijai un vienu nedēļu pēc Palātas veiktās gada pārskatu revīzijas 
noslēgšanas, Komisija laida klajā Integrēto finanšu ziņojumu paketi, kurā ietilpst 
četri ziņojumi72. Līdz šim divus no šiem ziņojumiem publicēja vēlāk gada gaitā. 
Kaut arī Palāta atzinīgi novērtē šo pasākumu, kura mērķis ir agrāk un pilnīgāk pa ­
skaidrot ES darbības un finanses, šis ziņojumu kopums, izņemot gada pārskatus, 
netika revidēts. Papildus FPAA ieviešanai 2014. gadā šis ir vēl viens solis uz priek ­
šu, lai sagatavotu vienotu pārskatatbildības ziņojumu (vai ziņojumu kopumu), par 
kuru būtu jāsniedz ārēja pārliecība.
Kopš 2013. gada Komisija ir ziņojusi par būtisku kļūdu līmeni 
izdevumos
48 
Ja ir augsts nepareizu darījumu risks, labākā prakse ir gan izvērtēt risku, gan 
arī izteikt skaitļos to līmeni un iespējamo ietekmi. Kā Palāta norādījusi iepriekš, 
Komisijai ir daudz darbinieku, kuri strādā revīzijas un kontroles jomā, turklāt 
arī ES tiesību akti prasa struktūrām, kas pārvalda ES līdzekļus, veikt vērienīgas 
pārbaudes par līdzekļu izlietojumu. Komisija, ziņojot par šo tēmu, pievērš lielu uz ­
manību “koriģējošajai kapacitātei” (iespējai neatļaut deklarētu izdevumu izmaksu 
pēc Komisijas sākotnējā apstiprinājuma) tā vietā, lai konstatētās kļūdas izteiktu 
skaitļos un analizētu to veidus. Svarīgākajā dokumentā, kas attiecas uz šo jautā ­
jumu (“ES budžeta aizsardzība”, sk.  7. attēlu ), nav sniegtas aplēses par nepareizu 
darījumu līmeni sākotnējos vai apstiprinātajos atmaksas pieprasījumos.71 Piemēram, priekšsēdētāja 
paziņojums Komisijai “Eiropas 
Komisijas darba metodes 
2014.–2019. gadā”, 
C(2014) 9004.
72 Pārvaldības un izpildes gada 
ziņojums, finanšu ziņojums, 
paziņojums par ES budžeta 
aizsardzību un gada pārskati.
40 Apsvērumi 
Galveno periodiski sagatavoto pārskatu kopsavilkums (norādīts 2015. gada un 
agrāko gadu laika grafiks, sk. 47 . punktu)7 . attēls
1  2016. gadā Komisija apvienoja vienā dokumentā Kopsavilkuma pārskatu par Komisijas sasniegumiem vadības jomā un Savienības finansiālā 
stāvokļa novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem. Komisija apstiprināja šo apvienoto dokumentu un iesniedza to Palātai 5. jūlijā.
Avots : Eiropas Revīzijas palāta.Publicēšanas datums
1 “n+1” gada 31./uni00A0marts:
2 “n+1” gada jūnijs:
3 “n+1” gada jūnijs:
4 “n+1” gada jūlijs:
5
6“n+1” gada 31./uni00A0jūlijs:
“n+1” gada 31./uni00A0jūlijs:
7 “n+1” gada 31./uni00A0jūlijs:
8“n+1”/uni00A0gada
septembris:
9“n+1” gada30./uni00A0septembris:
10 “n+1”/uni00A0gada okt./nov.:3
“n+1” gads
1 3 9
5
 6
 7
2
 4
 8
 10
Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei “n”/uni00A0gada31./uni00A0decembrī par ﬁnanšu instrumentiem, ko atbalsta no vispārējā budžeta saskaņā ar Finanšu regulas 140./uni00A0panta 8./uni00A0punktu.ES budžets, “n”/uni00A0gada /f_inanšu pārskats, Eiropas Savienības Publikāciju birojsKomisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei: Gada ziņojums 
budžeta izpildes apstiprinātājiestādei, attiecībā uz“n”/uni00A0gadā veiktajām iekšējām revīzijām (Finanšu regulas 99./uni00A0panta 5./uni00A0punkts).Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam,Padomei un Revīzijas palātai: 
Eiropas Savienības “n” gada konsolidētie gada pārskati.Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam,Padomei un Revīzijas palātai: 
Eiropas Komisijas “n” gada pārskati.Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam,Padomei un Revīzijas palātai: 
ES budžeta aizsardzība līdz “n” gada beigām.Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei: Eiropas Savienības 
ﬁnanšu interešu aizsardzība — krāpšanas apkarošana, “n” gada ziņojums.Finanšu pārredzamības sistēma (FPS) “n” gadā.Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei un Revīzijas palātai: 
Kopsavilkuma pārskats/one.superior.“n” /f_inanšu gada pārskats par budžeta un ﬁnanšu pārvaldību. Pārskats 
saskaņā ar Finanšu regulas 142./uni00A0pantu./uni00A0Pārskati, kas saistīti ar “n” ﬁnanšu gaduvai apstiprina 
komisāru kolēģija vai apstiprina PV/
īstenojot pilnvarojuma
procedūru;Apstiprina, 
īstenojot iekšējo 
procedūru;
Piemēro
budžeta izpildesapstiprinājuma procedūru
Veic ārējo 
revīziju
41 Apsvērumi 14. izcēlums49 
Komisija 2013. gadā kopsavilkuma pārskatā pirmo reizi atzina, ka ES izdevumos 
ir būtisks kļūdu līmenis (sk.  3. tabulu ). Komisijas metodes kļūdu līmeņa aplē ­
šanai gadu gaitā ir attīstījušās, daļēji reaģējot uz Parlamenta izdarīto spiedienu 
(sk. 14. izcēlumu ).
Parlamenta izdarītais spiediens: informācijas sniegšana par riskam 
pakļautajām summām
Eiropas Parlaments budžeta izpildes apstiprināšanas rezolūcijā par 2013. gadu lūdza Komisijai “sniegt turpmā ­
kus precizējumus par riskam pakļauto summu aprēķināšanu, paskaidrojot koriģējošo mehānismu prognozēja ­
mo ietekmi uz šo skaitli”73.
73 P8_TA ­(2015)0118, 27. punkts.
50 
Vienīgais mehānisms revīzijas struktūrvienību darba pārraudzīšanai šajā aspektā 
ir IRD ierobežotās pārbaudes (sk. 26. punktu), kuras kopš 2013. gada veic attiecībā 
uz 11 ģenerāldirektorātiem un izpildaģentūrām. Komisijai vajadzīga kvalitatīva in ­
formācija, lai tā varētu izdarīt ticamas aplēses par kļūdu līmeni. Palāta jau iepriekš 
ir ziņojusi par darbībām, kas jāveic, lai uzlabotu Komisijas datu ticamību74.
51 
Palāta par labu praksi uzskata DEVCO  ĢD pieeju75, kas atšķiras no parastās kārtī ­
bas un izdevumos pieļauto kļūdu līmeņa aplēšanai izmanto ASV modelim līdzīgu 
modeli76 (IPERIA ) (sk.  15. izcēlumu  un 3. tabulu ).74 Sk. 2010. gada pārskata 
1.20. punktu (OV C 326, 
10.11. 2011., 2011. gada  
pārskata 1.22., 1.23. un 
1.25. punktu (OV C 344, 
12.11.2012.), 2012. gada 
pārskata 1.41., 1.42., 1.44. un 
1.45. punktu (OV C 331, 
14.11.2013.), 2013. gada 
pārskata 1.29., 1.30. un 
1.32. punktu (OV C 398, 
12.11.2014.), 2014. gada 
pārskata 1.50., 1.53., 1.54. un 
1.65. punktu (OV C 373, 
10.11.2015.), 2015. gada 
pārskata 1.35. un 1.48. punktu 
un Palātas ziņojuma 
“Lauksaimniecība un kohēzija: 
apskats par ES izdevumiem 
2007.–2013. gadā” 61.–63., 69., 
70., 81.–88., 113. un 
114. punktu ( http://www.eca.
europa.eu/Lists/
ECADocuments/PL14_AR13/
PL14_AR13_EN.pdf ).
75 Skatīt arī sadaļu par pētījumu 
par 2015. gada atlikušo kļūdu 
īpatsvaru ( RER) gada pārskatā 
par darbībām, ko finansē no 8., 
9., 10. un 11. Eiropas Attīstības 
fonda (EAF).
76 Aprēķins ir izdarīts pēc 
statistiski derīgas metodes.PARLAMENTA
SPIEDIENS
42 Apsvērumi 15. izcēlumsIPERIA
ASV Kongresa likums prasa visām valdības aģentūrām veikt savu maksājumu pietiekamas pārbaudes, lai 
aprēķinātu statistiski derīgu aplēsi par neatbilstīgu maksājumu ikgadējo summu programmās, kurās riska 
analīze norāda uz to, ka šādi maksājumi var pārsniegt 1,5 % no kopējās samaksātās summas. Aģentūrām šie 
rezultāti jāpublicē gan kā ekstrapolēta kopējā summa, gan arī kā veikto maksājumu īpatsvars. Valdības aģen ­
tūru revidentiem ir jāziņo par to, vai šādu datu ieguves un publicēšanas process atbilst attiecīgajam Kongresa 
likumam77.
Nepareizus maksājumus definē šādi:
 ο nepareizas summas, kas samaksātas attiecināmiem saņēmējiem;
 ο maksājumi, kas veikti neattiecināmiem saņēmējiem;
 ο maksājumi par nesaņemtām precēm vai pakalpojumiem;
 ο dubulti maksājumi;
 ο maksājumi, kurus apliecinošie dokumenti nav pietiekami vai nav pieejami.
77 Patlaban — 2012. gada Akts par nepareizu maksājumu novēršanu un atgūšanas uzlabošanu ( IPERIA ). Atsevišķas aģentūras pirmo reizi sāka ziņot 
par nepareiziem maksājumiem 2003. gadā, kā to pieprasīja 2002. gada Akts par ziņošanu par nepareiziem maksājumiem ( IPIA).PARLAMENTA
SPIEDIENS
43 Apsvērumi 3. tabulaAtšķirīgais un līdzīgais ASV un ES modeļos, kurus izmanto, lai noteiktu budžeta 
izdevumu kļūdu līmeni
ASV valdība Eiropas Komisija
Atbildība par aplēstā kļūdu 
līmeņa aprēķināšanuFondu vadītāju pienākums ir nodrošināt kļūdu līmeņu 
statistisko aplēsi√ daļēji1
TvērumsIzlase attiecas uz visiem maksājumiem no budžeta x x
Izlasē tiek iekļauti izdevumi programmās, kuras fondu vadītāji 
uzskata par riskantām√ x
Kļūdu aprēķina pamatsTādu darījumu izlases pārbaude, kas izvēlēti, izmantojot 
statistiskās metodes√ daļēji
Korektīvi pasākumi (tos īsteno fondu vadītāji) var mazināt 
aplēsto kļūdu līmenix √
Aplēstā kļūdu līmeņa 
atspoguļošanaAplēstais kļūdu līmenis naudas izteiksmē √ √2
Aplēstais kļūdu līmenis procentos √√2  
2013 un 2015 g.
Pārvaldības rezultātiVidējais kļūdu līmenis 2013.–2015. gadā 4,0% No 2,6 % līdz 3,1 %3
Kļūdu līmenis 2015. gadā 4,4% No 2,3 % līdz 3,1 %
1 Tomēr Komisija prasa vadītājiem dalībvalstīs sagatavot statistiskās aplēses dažās izdevumu jomās..
2  Komisija iekļauj kopsavilkuma pārskatā / ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumā skaitļos izteiktu “riskam pakļauto summu”, ko 
Palāta uzskata par ekvivalentu kļūdu līmenim..
3  Komisija 2015. gada ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumā, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, mainīja šīs aplēses aprēķināšanas 
veidu. Vidējo rādītāju aprēķina, izmantojot publicētos skaitļus.
44 Apsvērumi 
Saskaņā ar labāko praksi aplēses par riskam pakļautajām 
summām jāizdara, izmantojot saskaņotas metodes
52 
Izdevumu ex post  pārbaude organizācijā var tikt veikta dažādos nolūkos. Šāda 
pārbaude var
 ο sniegt brīdinājumu vadītājiem par rīcības modeļiem;
 ο atklāt konkrētus riskus, kas saistīti ar spēkā esošajiem tiesību aktiem;
 ο nodrošināt pamatu mērķtiecīgai darbībai, lai mazinātu riskus;78
 ο nodrošināt iespēju pārvaldes struktūrai novērtēt augstākā līmeņa vadītāju 
centienus risku mazināšanas jomā.
Lai sasniegtu visus šos mērķus, organizācijai atsevišķi no korektīvo pasākumu aplē ­
sēm ir jāsagatavo kļūdu aplēses. Ir svarīgi arī, lai struktūra izvērtētu dažādu iemeslu 
dēļ radušos kļūdu ietekmi.
53 
ASV Prezidenta izpildbirojs (Pārvaldības un budžeta birojs) sniedz federālajām 
aģentūrām norādījumus par to, kā jāizdara statistiskās aplēses par nepareizu 
maksājumu līmeni, cita starpā neļaujot ASV aģentūrām balstīties uz zemāka līme ­
ņa aģentūru vai maksājumu saņēmēju sagatavotiem ziņojumiem kā uz vienīgo 
avotu par nepareizu maksājumu aplēsēm79, kā arī tām nav atļauts samazināt ne ­
pareizu maksājumu kopējo summu, aprēķinot līdzekļu atgūšanas darbību ietek ­
mi. Valdības aģentūru revidentiem (ģenerālinspektoriem) tiek prasīts novērtēt, 
vai aģentūras ir ievērojušas IPERIA  aktu. Aģentūrām, kuru programmas trīs gadus 
pēc kārtas ir atzītas par noteikumiem neatbilstošām, ir jāiesniedz priekšlikumi 
Kongresam par programmu atkārtotu apstiprināšanu vai par to izveides statūtu 
mainīšanu80.78 Mehānismu risku mazināšanai 
nodrošina tā sauktā četru 
T pieeja: Treat  (rīkoties), 
Tolerate  (pieļaut), Transfer  
(nodot), Terminate  (likvidēt).
79 Taču aģentūra šo darbu var 
koordinēt ar citu revidentu 
veikto darbu. Prezidenta 
izpildbirojs, Pārvaldības un 
budžeta birojs, apkārtraksta 
Nr. A ­123 C pielikums “Prasības 
nepareizu maksājumu 
efektīvai noteikšanai un 
koriģēšanai”, 2014. g.
80 NEPAREIZI MAKSĀJUMI: 
Finanšu direktoru ( CFO ) aktā 
iekļautajām aģentūrām vairāk 
jācenšas risināt noteikumu 
neievērošanas jautājumi, 
ASV Valdības pārskatatbildības 
birojs ( GAO ), 2016. g. jūnijs.
45 Apsvērumi 
Pamats Komisijas iekšējo ziņojumu sagatavošanai joprojām 
ir Romano Prodi reformas gaitā ieviestie ziņojumi
54 
Īstenojot reformu, Komisijā tika ieviesti plānošanas un uzraudzības mehānismi. 
Katrs ģenerāldirektorāts sagatavoja vadības plānu (VP) nākamajam gadam ar 
mērķi Komisijas darba programmā paredzētos politikas mērķus integrēt konkrē ­
tos darbības mērķos. Komisija 2016. gadā mainīja šo kārtību, aizstājot VP ar piecu 
gadu stratēģiskajiem plāniem (SP) un ikgadējiem vadības plāniem (IVP)81.
55 
Gada darbības pārskats (GDP) ir vadības ziņojums (iekšējais ziņojums), ko saga ­
tavo ģenerāldirektors Komisijas locekļiem82. GDP aptver tādus jautājumus kā 
pārvaldība un iekšējā kontrole, kā arī galveno vadības plānā noteikto mērķu 
sasniegšana un uzdevumu izpilde. GDP ietver ģenerāldirektora vai dienesta vadī ­
tāja deklarāciju par GDP sniegto finanšu informāciju.
56 
Ja ģenerāldirektors nevar sniegt prasīto deklarāciju, viņš formulē atrunu (proti, 
viņš iekļauj iebildes par ticamību).
57 
Komisija sniedz GDP kopsavilkumu un komentārus par tiem gada pārskatā, kurš 
līdz 2015. gadam bija zināms kā kopsavilkuma pārskats (KP) (to kopā sagatavoja 
Ģenerālsekretariāts un BUDG  ĢD). Lai gan Parlaments to ir prasījis (sk.  16. izcēlu -
mu), Komisija ar šo dokumentu nenodrošina pilnīgu pārliecību: kā aprakstīts ie ­
priekš (sk.  4. attēlu ); tā sniedz paziņojumu, ka, apstiprinot KP , tā uzņemas “politis ­
ku atbildību” par Komisijas darbībām. KP dažādie nosaukumi, kā arī dažādie veidi, 
kādos Komisija informējusi par saviem pienākumiem, atspoguļoti 8. attēlā .81 Stratēģisko plānu izstrādā, 
pamatojoties uz mērķiem, kas 
jāsasniedz, lai palīdzētu 
īstenot Komisijas prioritātes 
visā tās mandāta laikā (proti, 
2016.–2019. gadā šajā 
plānošanas ciklā) un lai 
nodrošinātu satvaru 
īstenošanas nosacījumiem, kas 
jāprecizē nākamajā ikgadējā 
vadības plānā.
82 Gada darbības pārskati ir 
publiski pieejami pēc tam, kad 
ir publicēts ES budžeta 
pārvaldības un izpildes gada 
ziņojums. Lai gan 
Ģenerālsekretariāts, BUDG  ĢD 
un IRD pārskata gada darbības 
pārskatus (tā dēvētā 
salīdzinošā pārskatīšana) un 
IRD katru gadu veic nelielu 
skaitu “ierobežota tvēruma” 
revīziju, galīgos lēmumus par 
pārskata saturu pieņem 
ģenerāldirektors.
46 Apsvērumi 16. izcēlumsParlamenta izdarītais spiediens: pārliecības sniegšana
Eiropas Parlaments bieži ir prasījis Komisijai nodrošināt lielāku pārliecību.
2003. gads : Eiropas Parlaments aicināja Komisiju “pārveidot ikgadējo kopsavilkumu par konsolidētu ticamības 
deklarāciju par Komisijas pārvaldības un finanšu kontrolēm kopumā”.83
2010. gads : Eiropas Parlaments mudināja Komisiju “vēl vairāk uzlabot savu korporatīvo vadību un informēt 
budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par darbībām un pasākumiem, kas veikti:
 οiekļaujot tos korporatīvās vadības elementus, kuri prasīti vai ierosināti Savienības uzņēmējdarbības tiesībās 
attiecībā uz Savienības institūcijām;
 οīstenojot pasākumus, kas Komisijas priekšsēdētājam ļautu parakstīt pārskatus un kopā ar tiem iesniegt:
– to risku un neskaidrību aprakstu, kuri varētu ietekmēt politikas mērķu sasniegšanu, kā arī paziņojumu, 
kurā Komisijas priekšsēdētājs kopā ar komisāru kolēģiju uzņemas atbildību par riska pārvaldību, un
– oficiālu korporatīvās vadības deklarāciju, kurā būtu skaidri noteikts, kādus starptautiskos korporatīvās 
vadības standartus Komisija apņēmusies ievērot, kā arī — ja ir nepieciešams atkāpties no korporatīvās 
vadības kodeksa ieteikumiem — objektīvu un pilnīgu šādas nepieciešamības paskaidrojumu (“ievēro 
vai paskaidro” princips)”.84
Komisija noraidīja ieteikumu.
2013. gads : Eiropas Parlaments aicināja Komisiju “kopsavilkuma pārskatā iekļaut pienācīgu ticamības deklarā ­
ciju, kura būtu balstīta uz ģenerāldirektoru gada darbības pārskatiem”.85
83 P6_TA(2005)0092, 62. punkts.
84 P7_TA(2012)0153, 35. punkts.
85 Sk. 74. zemsvītras piezīmi.PARLAMENTA
SPIEDIENS
47 Apsvērumi 
No kopsavilkuma pārskata līdz ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumam8. attēls
2015Nav
Nav
“2004. gada kopsavilkums”
2014201120102006200520042002
20032001Ziņošana par pārvaldību Ziņošana par darbības rezultātiem
Komisijas 
sniegtās 
deklarācijasKomisija 
deklarācijas nav 
sniegusi
“ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojums”
 [“Pamatojoties uz gada darbības ziņojumos iekļautajām ticamības 
deklarācijām un atrunām, kolēģija pieņem šo pārvaldības un izpildes 
2015. gada ziņojumu par ES budžetu un uzņemas vispārēju politisko 
atbildību par ES budžeta pārvaldību.”]“318. pantā paredzētais 
novērtējuma ziņojums”¹“Kopsavilkums par politi-
kas sasniegumiem”
“Pieņemot šo kopsavilkuma pārskatu, 
pamatojoties uz Komisijas ģenerāldi-
rektoru un dienestu vadītāju izteikta-
jām deklarācijām un atrunām savos 
GDP , Komisija uzņemas politisko 
atbildību par ES budžeta pārvaldību. ”“Pieņemot šo kopsavilkuma pārskatu, 
Komisija uzņemas politisko atbildību par 
vadības darbu, ko veic tās ģenerāldirekto-
ri un dienestu vadītāji, pamatojoties uz 
ticamības deklarācijām un atrunām, ko 
tie izteikuši savos GDP . ”“Kopsavilkums par Komisijas 
sasniegumiem vadības jomā 
[..]. gadā”“ĢD un dienestu GDP
kopsavilkums”“GDP un ģenerāldirektoru un dienestu 
vadītāju deklarāciju kopsavilkums”
1  Saskaņā ar LESD 318. pantu Komisijai ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei novērtējuma ziņojums par Savienības finansēm, kas 
balstīts uz sasniegtajiem rezultātiem, — minētais ziņojums šajā Palātas ziņojumā netiek apskatīts.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
48
 Secinājumi  
un ieteikumi
58 
Komisija ir sarežģīta organizācija, kas atbildīga par gada budžetu vairāk nekā 
140 miljardu  EUR apmērā. Komisija tūkstošgades pirmajā desmitgadē īstenoja 
būtiskas pārmaiņas savā pārvaldības sistēmā, piemēram, izveidoja Iekšējās revīzi ­
jas dienestu (IRD)86, izveidoja Revīzijas progresa komiteju (RPK)87 un sāka piemē ­
rot starptautiskos standartus attiecībā uz iekšējo kontroli88 un grāmatvedību89. 
Tomēr labākā prakse ir turpinājusi attīstīties. Kaut arī ir veikti atsevišķi pasākumi90, 
Palāta ir konstatējusi vairākas jomas, kurās Komisijas pārvaldības sistēma, kurā 
galvenā uzmanība ir pievērsta revīzijai, finanšu pārvaldībai un kontrolei, atšķiras 
no labākās prakses vai pilnībā neatbilst labākajai praksei, kas izklāstīta standartos 
vai ko īsteno starptautiskās publiskā sektora struktūras, kuras Palāta izvēlējusies 
kā paraugus.
59 
Komisāru politiskās atbildības un ģenerāldirektoru atbildības par pamatdarbībām 
nošķiršana nozīmē, ka ne vienmēr ir ticis paskaidrots, vai “politiskā atbildība” 
ietver atbildību par ģenerāldirektorātu darbībām vai ir nošķirta no tās (sk. 21. un 
22. punktu). Nesen veikto organizatorisko reformu ietekmē sāk mazināties daži 
no riskiem, ko rada tā dēvētā norobežošanās un noslēpumainības kultūra91. Taču, 
lai turpinātu mazināt būtiskākos riskus, Komisijai būs vēl vairāk jāstiprina pārval ­
dības struktūra iestādē kopumā.
60 
IRD centieni ir vērsti uz Komisijas iekšējās kontroles sistēmām. Darbības ārpus 
Komisijas — izdevumi, par kuriem Komisija ir atbildīga — ir izdevumus pārvaldo ­
šajos ģenerāldirektorātos izveidoto ex post  kontroles struktūrvienību atbildības 
jomā (sk. 25.–26. punktu). Šāda situācija ietekmē informāciju, ko sniedz Komi ­
sijas revīzijas komitejai — Revīzijas progresa komitejai (RPK). RPK (arī neatkarī ­
gu ārējo komitejas locekļu līdzdalības) loma ir vairāk ierobežota nekā revīzijas 
komiteju loma starptautiskajās iestādēs, kuras Palāta ir izvēlējusies kā paraugus 
(sk. 30.–31. punktu).
61 
Iekšējās kontroles jomā pēc COSO  1992. gada pamatnostādņu īstenošanas Komisi ­
ja tiecas ieviest COSO  2013. gada pamatnostādnes. Kaut arī Komisija ir izstrādājusi 
divus paziņojumus par krāpšanu un krāpšanas apkarošanas stratēģiju, šis risks 
nav atspoguļots pašreizējā iekšējās kontroles sistēmā (39. punkts). Tas var nega ­
tīvi ietekmēt ģenerāldirektorātu krāpšanas novērtēšanas efektivitāti92, tādējādi 
pakļaujot Komisiju potenciālam krāpšanas riskam.86 Sk. 23.–24. punktu.
87 Sk. 27.–29. punktu.
88 COSO , sk. 32.–34. punktu.
89 IPSAS , sk. 40.–41. punktu.
90 Tostarp, tagad papildus pēc 
uzkrājumu principa 
sagatavotajiem ES pārskatiem 
tiek publicēta arī Finanšu 
pārskatu apspriešana un 
analīze, tiek ziņots par 
darbības rezultātiem (tā, 
2015. gadā šī tēma tika 
integrēta ziņošanā par 
pārvaldību, proti, ES budžeta 
pārvaldības un izpildes 
ziņojumā) un notiek pāreja uz 
atjauninātajām COSO  
2013. gada iekšējās kontroles 
integrētajām 
pamatnostādnēm.
91 Sk. 17. punktu.
92 “(..) ģenerāldirektorātu 
izstrādātie krāpšanas riska 
novērtējumi nav pietiekami 
koordinēti ar ikgadējo riska 
pārvaldības ciklu, turklāt tie ir 
sagatavoti pārāk augstā 
līmenī, lai būtu ņemta vērā 
pašreizējā iekšējās kontroles 
struktūra. Šajos riska 
novērtējumos nav aplūkoti ne 
visi krāpšanas cikla elementi, 
ne visi līdzekļu pārvaldības 
veidi. Turklāt Krāpšanas 
apkarošanas stratēģijā 
apzinātie riska faktori nav 
sarindoti prioritārā secībā, un 
katru no tiem atsevišķi nav 
iespējams savietot ar 
Krāpšanas apkarošanas 
stratēģijas Rīcības plāna 
darbībām” (IRD Darba 
dokuments, kas pievienots 
Vispārējam atzinumam par 
2015. gadu, 2016. g. maijs).
49 Secinājumi un ieteikumi  
62 
Komisija kopš 2005. gada sagatavo gada pārskatus saskaņā ar starptautiskajiem 
standartiem. Taču, lai gan pēdējā laikā sadarbībā ar Palātu ir ieviesti vairāki jauni 
elementi, Komisija joprojām šos pārskatus publicē vēlāk nekā lielākā daļa ES da ­
lībvalstu (sk. 44. punktu un 7. attēlu ).
63 
Komisija nesen ir sākusi pievienot pārskatiem nefinanšu informāciju. Lai gan ir 
panākti uzlabojumi, Komisija joprojām kopā ar pārskatiem sniedz mazāk nefinan ­
šu informācijas nekā citas organizācijas, kuras Palāta izvēlējusies salīdzinājumam. 
Informācija ir izkaisīta dažādos korporatīvā un ģenerāldirektorātu līmeņa doku ­
mentos (sk. 45.–47. punktu).
64 
Komisija kopš 2013. gada ir atzinusi, ka ES izdevumos ir būtisks kļūdu līmenis. 
Ģenerāldirektorāti aplēš nepareizo izdevumu līmeni pēc dažādām metodēm 
(sk. 50.–53. punktu).
65 
Kopš Prodi reformām labākā prakse ir turpinājusi attīstīties. Lai gan ir veikti daži 
pasākumi, Palāta secina, ka Komisija vai nu novirzās no labākās prakses, vai arī 
pilnībā neatbilst tai vairākās jomās, un tās ir šādas:
 ο apmērs, kādā Iekšējās revīzijas dienests (IRD) aptver augsta līmeņa pārvaldī ­
bas jautājumus (25. un 26. punkts);
 ο Revīzijas progresa komitejas (RPK) sastāvs (31. punkts); kā arī
 ο RPK tvērums attiecībā uz
– ārējās revīzijas rezultātiem,
– riska pārvaldību,
– finanšu un darbības pārskatu sagatavošanu, kā arī
– Komisijas revīzijas direktorātu un ex post  kontroles struktūrvienību darbu 
(26., 30. un 31. punkts);
 ο krāpšanas riska ņemšana vērā iekšējās kontroles sistēmā (39. punkts);
 ο finanšu pārskatu publicēšanas termiņiem (44. punkts);
50 Secinājumi un ieteikumi  
 ο šādu dokumentu pievienošanu finanšu pārskatiem:
– paziņojums par korporatīvo pārvaldību,
– priekšsēdētāja ziņojums,
– darbības un stratēģisko risku izvērtējums,
– ziņojums par nefinanšu darbības rezultātiem,
– informācija par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu,
– ziņojums par Revīzijas komitejas lomu un secinājumiem,
– ziņojums par vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju (sk.  7. attēlu  
un 45. punktu);
 ο nepareiza līdzekļu izlietojuma līmeņa aprēķinu saskaņotība un rezultātu ana ­
līze visos ģenerāldirektorātos (sk. 53. punktu).
66 
Komisijai būtu vai nu jānodrošina atbilstība labākajai praksei, vai arī jāsniedz 
paskaidrojumi, kādēļ tā uzskata šādu rīcību par nepiemērotu (sk. 19. zemsvītras 
piezīmi).
1. ieteikums. Sniegt paskaidrojumus par jomām, kurās nav 
nodrošināta atbilstība labākajai praksei
Komisijai, ņemot vērā prasības attiecībā uz Eiropas sabiedriskas nozīmes struktū ­
rām, ja tā nolemj neievērot labāko praksi, jāpaskaidro šāda lēmuma iemesli.
Izpildes mērķtermiņš: 2017. gada aprīlis.
51 Secinājumi un ieteikumi  
2. ieteikums. Nodrošināt atbilstību labākajai praksei
Komisijai
a) jāaicina Iekšējās revīzijas dienests (IRD) veikt vairāk revīzijas darba saistībā ar 
augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem;
b) jāpabeidz pieskaņot iekšējās kontroles sistēma COSO  2013. gada principiem;
c) jāpublicē gada pārskati vēl agrāk;
d) jāapkopo ziņojumos jau iekļautā informācija, lai izveidotu vienotu pārskat­
atbildības  ziņojumu vai to kopumu , kas ietvertu pārskatus, kā arī šādus 
dokumentus:
 ο paziņojumu par korporatīvo pārvaldību,
 ο priekšsēdētāja ziņojumu,
 ο darbības un stratēģisko risku izvērtējumu,
 ο ziņojumu par nefinanšu darbības rezultātiem,
 ο informāciju par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu,
 ο ziņojumu par Revīzijas komitejas lomu un secinājumiem,
 ο ziņojumu par vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju, attiecīgā ga ­
dījumā tajā norādot saites uz informāciju, kas iekļauta citos ziņojumos;
e) jāiesniedz šo vienoto pārskatatbildības ziņojumu vai to kopumu  pārskatu 
revīzijas vajadzībām un revidenta pārbaudēm par to, vai tajā sniegtā pārējā 
informācija atbilst grāmatvedības informācijai;
f) gada pārskatu vai tai pievienotās informācijas ietvaros jāpublicē kļūdu līmeņa 
aplēse, kas sagatavota, pamatojoties uz saskaņotām metodēm;
g) regulāri jāatjaunina un jāpublicē sava pārvaldības sistēma , kā arī jāsniedz 
paskaidrojumi par struktūru un procesu izvēli saistībā ar izvēlēto sistēmu;
h) jāpārveido RPK  par revīzijas komiteju, kurā vairākums locekļu ir neatkarīgi 
ārējie eksperti, un jāpaplašina tās mandāts, iekļaujot tajā arī riska pārvaldību, 
finanšu pārskatus, kā arī ex post  kontroles struktūrvienību un revīzijas direkto ­
rātu darbu un rezultātus.
Izpildes mērķtermiņš: 2018. gada aprīlis.
52 Secinājumi un ieteikumi  
Šo ziņojumu 2016. gada 20. septembra sēdē pieņēma V apakšpalāta, kuru vada 
Revīzijas palātas loceklis Lazaros S. LAZAROU .
 Revīzijas palātas vārdā  —
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 priekšsēdētājs

53
 Pielikumi
LPPS satvars un COSO  2013. gada pamatnostādnesI pielikums
A. 
(A-1)
B. 
(B-15)
C. 
(C-6)
D. 
E.
(E-3 un 4)(D-6)
F.
(F-7, 9, 10, 11 un 12)
G.
(G-13, 14, 16 un 17)COSO 2013./uni00A0gada iekšējās kontroles principi
1.
2. 
3. 
4.
5.
6.
7. 
8.
9.
10.
11. 
12. 
13.14.
15.
16.
17.Īstenot labu praksi 
pārredzamības, ziņojumu sniegšanas un revīzijas jomā, lai panāktu efektīvu pārskatatbildību.Pārvaldīt riskus un darbības 
rezultātus, īstenojot stingru iekšējo kontroli, kā arī stingru publisko /f_inanšu pārvaldību.Attīstīt iestādes/organizāci-jas spējas, tostarp vadības 
un darbinieku spējas.Noteikt intervences 
pasākumus, kas nepie-ciešami, lai optimizētu paredzēto mērķu sasniegšanu.Noteikt darbības rezultātus 
ilgtspējīgu ekonomisko, 
sociālo un ekoloģisko 
ieguvumu ziņā.Nodrošināt atklātību un 
vispusīgu ieinteresēto personu līdzdalību.Rīkoties godprātīgi, uzskatāmi parādīt ciešu apņemšanos ievērot ētiskās vērtības, kā arī 
nodrošināt tiesiskumu.Laba pārvaldība publiskajā 
sektorā (LPPS)/uni00A0— 
pamatprincipi
(CIPFA/IFAC) 
Organizācija savlaicīgi izvērtē iekšējās kontroles trūkumus un paziņo par tiem 
iesaistītajām pusēm, kas atbildīgas par korektīviem pasākumiem, tostarp, attiecīgā gadījumā, augstākā līmeņa vadītājiem un valdei.Organizācija izvēlas, pilnveido un veic pastāvīgus un/vai atsevišķus novērtējumus, lai pārliecinātos par iekšējās kontroles komponentu pastāvēšanu un to darbību.Organizācija sazinās ar ārējām iesaistītajām pusēm par jautājumiem, kuri ietekmē iekšējās kontroles īstenošanu.Organizācija iekšēji paziņo nepieciešamo informāciju, tostarp par iekšējās 
kontroles mērķiem un atbildību, lai sekmētu iekšējās kontroles īstenošanu.Organizācija iegūst vai sagatavo un izmanto atbilstīgu un kvalitatīvu 
informāciju, lai sekmētu iekšējās kontroles īstenošanu.Organizācija integrē kontroles pasākumus politikā, ar ko nosaka turpmāko 
virzību, kā arī procedūrās politikas īstenošanai.Organizācija izvēlas un pilnveido vispārējus tehnoloģiju kontroles pasākumus, lai veicinātu mērķu sasniegšanu.Organizācija izvēlas un pilnveido kontroles pasākumus, kas veicina mērķu 
sasniegšanu apdraudošu risku mazināšanu līdz pieņemamam līmenim.Organizācija nosaka un izvērtē pārmaiņas, kas varētu būtiski ietekmēt iekšējās kontroles sistēmu.Organizācija, novērtējot riskus, kas apdraud mērķu sasniegšanu, ņem vērā 
krāpšanas iespējamību.Organizācija nosaka riskus, kas apdraud tās mērķu sasniegšanu organizācijā 
kopumā, un analizē riskus, lai noteiktu to iespējamo pārvaldību.Organizācija pietiekami skaidri konkretizē mērķus, lai nodrošinātu ar tiem 
saistīto risku noteikšanu un izvērtēšanu.Organizācija piemēro atbildību personām par tām uzticēto iekšējās kontroles 
pienākumu izpildi, tiecoties sasniegt mērķus.Organizācija uzskatāmi parāda ieinteresētību piesaistīt un saglabāt kompe-
tentus darbiniekus, kā arī veicināt to izaugsmi atbilstīgi mērķiem.Vadība valdes uzraudzībā nosaka struktūras, ziņošanas kārtību un atbilstīgas 
pilnvaras un pienākumus noteikto mērķu sasniegšanai.Valde uzskatāmi parāda, ka ir neatkarīga no vadības, un uzrauga iekšējās 
kontroles attīstību un rezultātus.Organizācija uzskatāmi parāda, ka ir ieinteresēta panākt integritāti un ievērot 
ētiskās vērtības.
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
54 Pielikumi 
Atsevišķu iestāžu/organizāciju pārskatu sniegšanas sistēmu būtiskākie elementi
Direktīva  2014/95/ESStarptautiskā 
Integrēto pārskatu 
komiteja ( IIRC )Uzticības veidošanas 
godalga (Apvienotā 
Karaliste)IPSASB  2. Ietei -
camās prakses 
pamatnostādneESAO Pamatnostād -
nes starptautiskiem 
uzņēmumiem  
(III izdevums)
Pārvaldība Korporatīvā pārvaldība Pārvaldība Izklāsts, kas sniedz 
skaidru informāciju par 
pārvaldības struktūru 
un vadības stratēģiju.
Pārredzama informācija 
par to, kā valde veic 
efektīvu darbu, lai pār -
valdītu organizāciju.Pārvaldība Pārvaldības struktūras 
un politika
RiskiGalvenie ar minētajiem 
jautājumiem saistītie riski, 
kuri ir raksturīgi uzņēmu -
ma darījumiem, tostarp 
vajadzības gadījumā, ja tas 
ir samērīgi, darījumdar -
bības attiecības, produkti 
vai pakalpojumi, kas var 
radīt negatīvas sekas šajās 
jomās, un to, kā uzņēmums 
šos riskus pārvalda.Risku un iespēju izklāstsIzklāsts par saikni starp 
riskiem, stratēģiskajiem 
mērķiem un gada 
pārskatu.
Izmērāmi riski.
Izvērtējums par to, kā 
laika gaitā mainījusies 
riska profila dinamika.Riski un neskaidrības: 
riski un neskaidrības ar 
finansiālu ietekmi, riska 
mazināšanas pasākumi, 
iekšējie un ārējie riski.Informācija par risku 
pārvaldības sistēmām 
un atbilstību tiesību 
aktiem, kā arī
informācija par rīcības 
paziņojumiem vai 
kodeksiem.
Paredzami riska 
faktori.
Finanšu un 
nefinanšu  
darbības  
rezultātiPrasība sagatavot infor -
māciju saskaņā ar atzītiem 
noteikumiem (valsts, 
Savienības vai starptautis -
kajiem noteikumiem).
Prasība publicēt attiecīgo 
informāciju kopā ar pār -
skatiem vai atsevišķi (sešu 
mēnešu laikā).
Nefinanšu pārskats ietver 
atsauces uz gada finanšu 
pārskatos paziņotajām 
summām, kā arī sniedz 
papildu skaidrojumus par 
šīm summām.
Nefinanšu GDR, kas ir 
būtiski konkrētam darbības 
veidam.PerspektīvaSaprotams un patiess 
finanšu darbības rezul -
tātu atspoguļojums, 
kas atbilst pamatā 
esošajiem finanšu 
pārskatiem.
Faktisko darbības 
rezultātu izvērtējums 
salīdzinājumā ar 
gaidītajiem/budžetā 
paredzētajiem darbības 
rezultātiem.
Izmērāmi galvenie 
darbības rādītāji, kas 
saskaņoti ar stratē -
ģiskajiem mērķiem. 
Sasniegto mērķu līdz -
svarots izvērtējums un 
darbības rezultātu un 
mērķu salīdzinājums.Informācija par finanšu 
pārskatiem, neatbilstī -
bām un tendencēm.
Budžeta un finanšu pār -
skatos norādīto faktisko 
summu salīdzinājums.Uzņēmuma finanšu un 
darbības rezultāti.II pielikums
Elementi, kuri ir visās sistēmās. Elementi, kuri ir 4 no 5 sistēmām. Elementi, kuri ir 3 no 5 sistēmām.
55 Pielikumi II pielikumsDirektīva  2014/95/ESStarptautiskā 
Integrēto pārskatu 
komiteja ( IIRC )Uzticības veidošanas 
godalga (Apvienotā 
Karaliste)IPSASB  2. Ietei -
camās prakses 
pamatnostādneESAO Pamatnostād -
nes starptautiskiem 
uzņēmumiem  
(III izdevums)
Sociālie un 
personāla 
jautājumiSociālie un personāla 
jautājumi.
Cilvēktiesību ievērošana.Kapitāls: finanšu kapi -
tāls, ražošanas kapitāls, 
intelektuālais kapitāls, 
cilvēkkapitāls, sociālais 
un attiecību kapitāls, kā 
arī dabas kapitāls. Organizācijas cilvēk -
faktoru izvērtējums un 
kvantitatīva analīze.
Informācija par vien -
līdzīgām iespējām un 
daudzveidību.-Jautājumi saistībā 
ar darbiniekiem un 
citām ieinteresētajām 
personām.
Mērķi un  
stratēģijas-Stratēģija un 
resursu piešķiršana. 
Ieguldījums.Skaidri noteikts mērķis.
Līdzsvarots skatījums 
uz progresu attiecībā 
pret mērķiem.Informācija par mēr -
ķiem un stratēģijām.
Misija un redzējums.Uzņēmuma mērķi.
Uzņēmējdarbības  
modelisUzņēmējdarbības modeļa 
īss apraksts.
Uzņēmuma īstenoto 
politikas virzienu apraksts, 
tostarp īstenoto pienācīgas 
pārbaudes procedūru 
apraksts.
Šo politikas virzienu 
rezultāti.Uzņēmējdarbības 
modelis (saimnieciskā 
darbība, kas īstermiņā, 
vidējā termiņā un ilg -
termiņā rada vērtību).
Vērtības radīšanas 
process: ieinteresēto 
personu grupas, 
būtiskākie materiālie 
jautājumi, riski, stratē -
ģiskie mērķi, vērtības 
paaugstinātāji, galvenie 
darbības rādītāji, mērķi, 
ietekme.Dažādi darbības modeļi.
Izklāsts par to, kā saim -
nieciskā darbība veicina 
vērienīgāku mērķu 
sasniegšanu parlamen -
ta līmenī. Kapitāliegul -
dījumu izvērtējums, kā 
arī vērtējums par to, 
kā kapitālieguldījumi 
nodrošina līdzekļu 
efektīvu izlietojumu.- -
Elementi, kuri ir visās sistēmās. Elementi, kuri ir 4 no 5 sistēmām. Elementi, kuri ir 3 no 5 sistēmām.
Avots : Eiropas Revīzijas palāta.
56 Pielikumi III pielikumsPārskats par atsevišķu publiskā sektora struktūru gada ziņojumiem un pārskatiem
ES 2014. gada  
konsolidētie 
pārskati1Eiropas Investīciju 
fonda 2015. gada 
pārskatsEiropas Investīciju 
bankas 2015. gada 
finanšu pārskatsASV 2015. gada 
finanšu 
pārskatsComptes de 
l’état , 2014. g. 
(Francija)
Uzkrājumu grāmatvedība Ir Ir Ir Ir Ir
Galveno rādītāju kopsavilkums Ir Ir Ir Ir Ir
Pievienots neatkarīga revidenta atzinums Ir Ir Ir IrTiek publicēts 
atsevišķi
Budžeta un tā izpildes salīdzinājums IrTiek publicēts 
atsevišķiTiek publicēts 
atsevišķiIr Ir
Pārvaldības struktūru un jautājumu analīzeSagatavots 
kopsavilkuma 
veidā2Ir Ir Ir Ir
Priekšsēdētāja/prezidenta/augstākā līmeņa 
amatpersonas priekšvārds/ziņojumsTiek publicēts 
atsevišķiIrTiek publicēts 
atsevišķiIrTiek publicēts 
atsevišķi
Nepareizu darījumu vai darbību riska 
izvērtējumsTiek publicēts 
atsevišķiNav3Nav3Ir Nav
Nepareizu darījumu ietekmes izvērtējumsTiek publicēts 
atsevišķiNav Nav Ir Nav
Informatīvs ziņojums par gada laikā 
veiktajām darbībāmTiek publicēts 
atsevišķiIr Ir Ir Ir
Ilgtermiņa prognozes/ilgtspējas ziņojums NavTiek publicēts 
atsevišķiTiek publicēts 
atsevišķiIr Ir
Revīzijas komitejas lomas un konstatējumu 
aprakstsNav Ir Ir NavSagatavots 
kopsavilkuma 
veidā
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
1 Sk. 45. un 46. punktu.
2 Sk. 45. punktu.
3 Neattiecas. Šajos ziņojums nav iekļauts nepareizu darījumu vai darbību riska izvērtējums. Tomēr mūsu rīcībā esošā informācija liek domāt, ka 
nepareizu darījumu riska līmeņi nav būtiski.
57 Komisijas  
atbilde
Kopsavilkums
Komisijas kopīgā atbilde uz I–IV punktu
Komisija atzīst mūsdienīgas sistēmas nozīmi pārvaldībā. Komisija cenšas nodrošināt atbilstību standartos noteiktajai 
vai starptautisko vai publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei, kas tiek pastāvīgi pilnveidota, un 
turpinās atbilstoši pielāgot savu pārvaldības struktūru.
Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (proti, pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība, Komisijas 
un tās locekļu iecelšana amatā un atkāpšanās no amata, pārredzamība) ir noteikti ES līgumos.
Kolēģija deleģē funkcionālos uzdevumus saviem dienestiem. Lai nodrošinātu, ka visi Komisijas dienesti ir ieviesuši 
tās mērķu sasniegšanai piemērotāko organizatorisko struktūru un iekšējās kontroles sistēmas, Komisija korporatī ­
vajā līmenī ir noteikusi obligātos elementus, kas pamatoti uz starptautiski atzītām COSO  pamatnostādnēm. Komisija 
2015. gada pārvaldības un izpildes gada pārskatā ziņoja par minēto standartu efektīvu īstenošanu.
Eiropas Komisijai piemērojamie pārvaldības pasākumi ir pielāgoti iestādes pārvalstiskajai būtībai vai tās īpašajai 
struktūrai, kas ietver komisāru kolēģiju ar pastāvīgu administratīvo struktūru atbalstu. Minētie elementi veidoja 
pamatu 2000. gadā pieņemtajam lēmumam par Komisijas pārvaldības struktūru. Šie elementi tika ņemti vērā arī 
Neatkarīgo ekspertu komitejas ziņojumos un palātas atzinumā Nr. 4/97 un atzinumā Nr. 1/2000. Komisijas kontroles 
un revīzijas pasākumi ir pamatoti un visaptveroši, un tie pašlaik tiek uzlaboti, lai pilnībā atbilstu COSO  2013. gada 
iekšējās kontroles principiem. Turklāt, kā liecina ārējais kvalitātes novērtējums, IRD pilnībā atbilst iekšējās revīzijas 
profesijas standartiem. Minētie pasākumi ļauj Komisijai stingri uzraudzīt pārvaldības struktūras darbību.
Sk. arī Komisijas atbildi uz VI punktu.
V
Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (t. i., pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība) ir noteikti 
ES līgumos. Kolēģija pieņem ES budžeta pārvaldības un izpildes gada pārskatu un uzņemas vispārēju politisko atbil ­
dību par ES budžeta pārvaldību. Komisija uzskata, ka tā ietver pārskatatbildību par tās dienestu darbu.
Attiecībā uz darbību uzraudzība tiek veikta, pirmkārt, īstenojot praktiskus pasākumus, kas reglamentē darba 
attiecības starp Komisijas locekļiem, birojiem un dienestiem, otrkārt, regulāri iesaistot RPK, kas izskata visus IRD 
ieteikumus, un, treškārt, izmantojot gada darbības pārskatus (GDP), kuros ietverti deleģēto kredītrīkotāju ziņojumi 
Komisijai, un deleģēto kredītrīkotāju iesniegtās ticamības deklarācijas un iekšējā revidenta vispārējo atzinumu. Sk. 
arī Komisijas atbildes uz 55. un 57. punktu.
Problēmas, kas saistīta ar tā dēvēto norobežošanās kultūru, risināšana ir jaunās Komisijas prioritāte. Tā ieviesa jaunu 
struktūru, kurā priekšsēdētāja vietnieki pārrauga vairākas politikas jomas un kurā pastiprināta Ģenerālsekretariāta 
un citu centrālo dienestu atbildība koordinēšanas jomā, un iesaistītas dažādas korporatīvās vadības grupas, tostarp 
uz darbību jomām balstītas pārvaldības ( Activity-Based Management  — ABM ) vadības grupa un resursu pārvaldnieku 
grupa.
Komisijas atbilde 58
VI
Saskaņā ar labāko praksi, Finanšu regulu un tās hartu, IRD vienmēr pievērš uzmanību to ģenerāldirektorātu pārval ­
dības un kontroles sistēmām, kuri ir atbildīgi par darījumu likumības un pareizības nodrošināšanu, tostarp pārbauda 
šo ģenerāldirektorātu ex post  pārbaužu/revīzijas funkciju. Līdztekus revīzijai attiecībā uz informācijas drošības pār ­
valdību tika aptvertas arī citas pārvaldības jomas, piemēram:
ο mērķa noteikšanas process saistībā ar pārvaldības plānu;
ο gada darbības pārskata sagatavošanas process;
ο krāpšanas apkarošanas stratēģijas pārvaldība.
RPK ir tikai viens no vairākiem instrumentiem, kas ieviesti, lai kolēģijai būtu vieglāk uzraudzīt Komisijas darbību 
pārvaldības, risku pārvaldības un iekšējās kontroles jomā. Galvenais saziņas veids ir to oficiālo saziņas mehānismu 
izmantošana, kas noteikti darba kārtībā starp komisāriem, to birojiem un Komisijas dienestiem (kārtējās sanāksmes, 
stratēģisko plānu, pārvaldības plānu, gada darbības pārskatu u. c. apspriešana) un kurus izmanto, lai vispirms infor ­
mētu komisāru, bet pēc tam — kolēģiju.
Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post  pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, 
BUDG  ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums.
VII
Saskaņā ar IPSASB  konceptuālo regulējumu attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem1, kurā paredzēts, ka 
šajos pārskatos “visticamāk tiks ietverti vairāki pārskati”, kuros konkrētāk risinātas dažādu ieinteresēto personu 
īpašās vajadzības, Komisija nodrošina integrētu finanšu pārskatu kopumu. To veido Pārvaldības un izpildes gada 
pārskats, finanšu pārskats, paziņojums par ES budžeta aizsardzību un ES gada pārskati. Minētajā dokumentu 
kopumā ietvertā informācija ir līdzvērtīga tai, ko sniegušas iestādes, kuras Palāta izraudzījusies kā paraugus. Turklāt 
dokumentos ir pieejama tāda papildinformācija kā priekšsēdētāja runa par stāvokli Eiropas Savienībā, gada pārskata 
ziņojums par Eiropas Savienības darbību, novērtējuma ziņojums par ieteikumiem budžeta izpildes apstiprināšanai 
u. c.
VIII, pirmais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija cenšas nodrošināt atbilstību standartos noteiktajai vai starptautisko vai 
publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei, kas tiek pastāvīgi pilnveidota (sk. atbildes uz I–IV, VIII, 
24.–26., 44.–49. punktu), un turpinās pielāgot savu pārvaldības struktūru.
VIII, otrais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam saskaņā ar Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 116. panta 2. punktu (skatīt arī 
Komisijas atbildi uz 2.h ieteikumu).
VIII, trešais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisijas kontroles (tostarp IRD) pasākumi ir pamatoti un visaptveroši un tiek 
uzlaboti, lai pilnībā atbilstu COSO  2013. gada iekšējās kontroles principiem. Minētie pasākumi ļauj Komisijai pienācīgi 
uzraudzīt pārvaldības struktūras darbību.
1 “Konceptuālais regulējums attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem, ko sniedz publiskās struktūras” (konceptuālais regulējums attiecībā 
uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem), ko 2014. gada oktobrī pieņēma publiskā sektora grāmatvedības standartu padome ( IPSASB ).
Komisijas atbilde 59
VIII, ceturtais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Sk. atbildi uz 62. punktu.
VIII, piektais ievilkums
Komisija piekrīt ieteikumam izdot ziņojumu kopumu tā, lai mazinātu papildu riskus attiecībā uz informācijas pieeja ­
mību un kvalitāti. Sk. arī atbildi uz 2.e ieteikumu.
Komisija jau ir veikusi pasākumus šajā saistībā, 2016. gada 19. jūlijā publicējot Integrētu finanšu pārskatu kopumu.
Ar vienu pārskatatbildības ziņojumu nebūtu pietiekami, un tas neatbilstu IPSASB  konceptuālajam regulējumam 
attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem, kurā skaidri noteikts, ka vispārēja rakstura finanšu pārskatos, kuru 
mērķis ir sniegt noderīgu informāciju pārskatatbildības un lēmumu pieņemšanas nolūkā, “visticamāk, tiks ietverti 
vairāki pārskati, kuros konkrētāk risināti noteikti finanšu pārskatu mērķu aspekti”. Saskaņā ar konceptuālo regulē ­
jumu Komisija nodrošina vai nodrošinās tālāk norādītos dokumentus, kuri ietver Palātas konstatētos elementus.
VIII, piektais ievilkums, pirmais apakšievilkums
Komisija pašlaik veic atjauninājumus paziņojumā par pārvaldību.
VIII, piektais ievilkums, otrais apakšievilkums
Komisija uzskata, ka septembrī sniegtā runa par stāvokli Eiropas Savienībā atbilst priekšsēdētāja ziņojumam.
VIII, piektais ievilkums, trešais apakšievilkums
Papildus Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ietvertajai informācijai Komisija sniedz ziņojumus un plaši informē 
par darbības un stratēģiskajiem riskiem, kas minēti priekšsēdētāja runā par stāvokli Eiropas Savienībā, kā arī katra 
ģenerāldirektorāta stratēģiskajos un pārvaldības plānos.
VIII, piektais ievilkums, ceturtais apakšievilkums
Informācija par nefinanšu darbības rezultātiem ir pieejama GDP un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.
VIII, piektais ievilkums, piektais apakšievilkums
Vispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ir ietverta informācija 
par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu.
VIII, piektais ievilkums, sestais apakšievilkums
RPK gada pārskatā apkopoti RPK secinājumi saistībā ar savu uzdevumu izpildi un norādītas problēmas, par kurām 
RPK ir informējusi kolēģiju. Informācija par RPK darbu tika iekļauta arī 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārval ­
dības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attie ­
cībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.
VIII, piektais ievilkums, septītais apakšievilkums
ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt 
finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu 
līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).
Komisijas atbilde 60
ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un 
paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem Pārvaldības un izpildes 
gada pārskatā, finanšu pārskatā, attiecīgajos pārskatos un vajadzības gadījumā arī citos ziņojumos.
VIII, sestais ievilkums
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.
Informācija, uz kuru pamatots jaunais integrētais finanšu pārskatu kopums un papildu ziņojumi, Palātai būs iespēju 
robežās pieejama (proti, īpaši ņemot vērā attiecīgos dalībvalstīm noteiktos termiņus vajadzīgo datu iesniegšanai), lai 
tā varētu veikt konsekvences pārbaudes.
VIII, septītais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā turpinās ziņot par Pārvaldības un izpildes gada pārskatā minēto kopējo riskam 
pakļauto summu.
VIII, astotais ievilkums
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā regulāri atjauninās un publicēs informāciju par savu pārvaldības sistēmu un 
sniegs skaidrojumu par tās atbilstību starptautiskajiem standartiem un labai praksei.
VIII, devītais ievilkums
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Saistībā ar dalības RPK mandāta atjaunošanu vidējā termiņā Komisija apsvērs 
jautājumu par tādu ārējo locekļu skaita palielināšanu, kuriem ir apliecināta profesionālā pieredze revīzijas un līdzī ­
gās jomās un kurus ieceļ Komisija atklātā un pārredzamā procedūrā. Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post  
pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG  ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju 
pienākums. Saziņas kanāli, jo īpaši GDP pārskati, pārvaldības un stratēģiskie plāni u. c., nodrošina, ka deleģētie 
kredītrīkotāji informē attiecīgos komisārus un kolēģiju, tādējādi nodrošinot kolēģijai iespēju veikt atbilstīgu uzrau ­
dzību. Turklāt IRD regulāri pārbauda ex post  pārbaužu/revīzijas funkciju attiecīgajos ģenerāldirektorātos, jo īpaši 
tādās būtiskās jomās kā dalīta pārvaldība, un tās konstatējumus izskata RPK. Komisija apsvērs iespēju aicināt IRD 
veikt revīziju pārvaldības/uzraudzības pasākumiem attiecībā uz risku pārvaldību, finanšu pārskatiem un ex post  pār ­
baužu/revīzijas funkciju, jo īpaši otrā līmeņa pārbaudi, lai noteiktu, kādi uzlabojumi varētu turpmāk uzlabot minēto 
mehānismu darbības rezultātus.
Apsvērumi
15
Pirmā īpašā pārvaldības iezīme Komisijā ir tā, ka pienākumu sadalījums un pārskatatbildība ir noteikti Līgumā 
(317. pants) un Finanšu regulā (66. pants) un izklāstīti 2000. gada Baltajā grāmatā, kurā ņemti vērā Neatkarīgo 
ekspertu komitejas ieteikumi.
Otrā Komisijas iezīme ir tā, ka, sākoties jaunās kolēģijas pilnvaru laikam, var pārskatīt iekšējās organizatoriskās, pār ­
valdības un pārskatatbildības kārtības aspektus. Tas tiek veikts, izmantojot komisāru uzdevumu aprakstus, Eiropas 
Komisijas darba metodes (sk. C(2014) 9004) un rakstisku darba kārtību starp komisāriem un dienestiem.
Komisijas atbilde 61
21
Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (t. i., pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība) ir noteikti 
ES līgumos. Kolēģija pieņem ES budžeta pārvaldības un izpildes gada pārskatu un uzņemas vispārēju politisko atbil ­
dību par ES budžeta pārvaldību. Komisija uzskata, ka tā ietver pārskatatbildību par tās dienestu darbu.
Attiecībā uz darbību uzraudzība tiek veikta, pirmkārt, īstenojot praktiskus pasākumus, kas reglamentē darba attie ­
cības starp Komisijas locekļiem, birojiem un dienestiem, otrkārt, regulāri iesaistot RPK, kas izskata visus IRD ieteiku ­
mus. un, treškārt, izmantojot GDP , kuros ietverti deleģēto kredītrīkotāju ziņojumi Komisijai, un deleģēto kredītrīko ­
tāju iesniegtās ticamības deklarācijas un iekšējā revidenta vispārējo atzinumu.
5. izcēlums. Komisijas atbildība
Komisija laikposmā no 2007. gada līdz 2016. gadam ir veikusi papildu izmaiņas savā pārvaldības un pārskatu sniegša ­
nas kārtībā.
23
Komisija likvidēja īpašās revīzijas struktūras, jo laika gaitā kļuva aizvien svarīgāk, lai iekšējās revīzijas funkcija 
aptvertu ne tikai vienu ģenerāldirektorātu. Pilnībā centralizēta iekšējās revīzijas funkcija būtu ievērojami efektīvāka. 
Turklāt centralizēti IRD ir pilnīgi neatkarīgi, un tas ļauj nodrošināt kvalitatīvu revīziju. Ārējā kvalitātes novērtējumā, 
kurā sniegts pozitīvs atzinums par IRD, norādīts, ka netiek veikta pietiekami neatkarīga iekšējās revīzijas struktūrvie ­
nību uzraudzība un ka var tikt apdraudēta to neatkarība.
Tagad IRD sniedz ģenerāldirektoriem ierobežotas pārliecības ziņojumu, ko izmanto gada darbības pārskatu (GDP) 
sagatavošanā, tāpat, kā to dara iekšējās revīzijas struktūrvienības (pirmo reizi 2016. gada februārī attiecībā uz 
2015. gadu).
24
Revīzijas un kontroles darbību veikšana nav tikai un vienīgi Palātas norādīto struktūrvienību personāla pienākums.
Ex post  pārbaužu/revīziju funkcija (bieži norādīta kā revīzijas funkcija) daudzos galvenajos tērētājos ģenerāldirekto ­
rātos veido daļu no deleģētā kredītrīkotāja iekšējās kontroles sistēmas. Tā būtu skaidri jānošķir no iekšējās revīzijas 
funkcijas.
25
Līdztekus informācijas drošības pārvaldības revīzijai tika pārbaudītas arī citas pārvaldības jomas, konkrētāk, veicot 
revīzijas (bet ne tikai) daudzos ģenerāldirektorātos, piemēram, revīzijas attiecībā uz:
ο mērķa noteikšanas procesu saistībā ar pārvaldības plānu;
ο gada darbības pārskata sagatavošanas procesu;
ο krāpšanas apkarošanas stratēģijas pārvaldību;
ο darba pārvaldību Eiropas pusgadā;
ο RTD  ĢD uzturētā kopējā atbalsta centra pārvaldību;
ο ES ieguldījumu fondu pārvaldību;
ο decentralizēto aģentūru uzraudzību;
ο IT domēna pārvaldību.
Komisijas atbilde 62
7 . izcēlums. Daži būtiski IRD ieteikumi attiecībā uz pārvaldību nav īstenoti
Komisija veic paziņojuma par pārvaldību pārskatīšanu.
26
IRD piekrīt Palātas veiktajam novērtējumam, proti, ka būtiskākais apdraudējums ir saistīts ar izdevumu likumību un 
pareizību. Tieši tādēļ apmēram 40–50 % no revīzijai atvēlētā laika tiek veltīti tādu pārvaldības un kontroles sistēmu 
novērtēšanai, kuru mērķis ir novērst un konstatēt/koriģēt neprecizitātes.
Tas ietver ģenerāldirektorātu kontroles stratēģiju (tostarp ex post  pārbaudes/revīzijas funkcijas) nopietnu revīziju, 
aptverot galvenās politikas izdevumu jomas. Visi minētie revīzijas pārskati tiek iesniegti RPK, kura tos izskata.
Saskaņā ar labāko praksi, Finanšu regulu un tās hartu IRD vienmēr pievērš uzmanību to ģenerāldirektorātu pārvaldī ­
bas un kontroles sistēmām, kuri ir atbildīgi par darījumu likumības un pareizības nodrošināšanu.
RPK ir tikai viens no vairākiem instrumentiem, kas ieviesti, lai kolēģijai būtu vieglāk uzraudzīt Komisijas darbību 
pārvaldības, risku pārvaldības un iekšējās kontroles jomā. Galvenais saziņas veids ir to oficiālo saziņas mehānismu 
izmantošana, kas noteikti darba kārtībā starp komisāriem, to birojiem un Komisijas dienestiem (kārtējās sanāksmes, 
stratēģisko plānu, pārvaldības plānu, gada darbības pārskatu u. c. apspriešana) un kurus izmanto, lai vispirms infor ­
mētu komisāru, bet pēc tam — kolēģiju.
30
Komisija apstiprina, ka RPK 2015. gada mandāts ietver ar Revīzijas palātas ieteikumiem saistīto turpmāko pasākumu 
pastiprināšanu. RPK analizē Revīzijas palātas ziņojumus un attiecīgos konstatējumus, ja tādi ir, saistībā ar tās tematis ­
kajām diskusijām, pamatojoties uz IRD grupu sniegtajiem revīzijas ziņojumiem.
IRD veic ex post  pārbaužu/revīzijas funkcijas efektivitātes pārbaudi daudzos galvenajos tērētājos ģenerāldirekto ­
rātos. Tādējādi tā aptver šo svarīgo elementu deleģēto kredītrīkotāju iekšējās kontroles sistēmā, kuras mērķis ir 
novērst un konstatēt/koriģēt neprecizitātes (sk. atbildi uz 26. punktu). RPK risina minētos jautājumus, ciktāl uz tiem 
attiecas IRD revīzijas.
Atbilde saistībā ar 2. tabulu
RPK saņem un izskata visus IRD revīzijas ziņojumus attiecībā uz tādām jomām kā riska pārvaldība, iekšējā kontrole 
un ziņošana par finanšu un nefinanšu rezultātiem. Tādējādi tā ļauj Komisijai vieglāk veikt uzraudzību, nodrošinot IRD 
iespēju veikt neatkarīgu sava darba kvalitātes uzraudzību un ar ieteikumiem saistītos turpmākos pasākumus. Turklāt 
tā izskata galvenos dokumentus par iekšējās kontroles sistēmu.
Komisijas atbilde 63
31
Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post  pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, 
BUDG  ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums. Saziņas kanāli, jo īpaši GDP pārskati, pārvaldības un stra ­
tēģiskie plāni u. c., nodrošina, ka deleģētie kredītrīkotāji informē attiecīgos komisārus un kolēģiju, tādējādi nodro ­
šinot kolēģijai iespēju veikt atbilstīgu uzraudzību. Turklāt IRD regulāri pārbauda ex post  pārbaužu/revīzijas funkciju 
attiecīgajos ģenerāldirektorātos, jo īpaši tādās būtiskās jomās kā dalīta pārvaldība, un tās konstatējumus izskata 
RPK.
Citām starptautiskajām organizācijām (Pasaules Pārtikas programmai, Eiropas Investīciju bankai, Pasaules Bankai un 
ANO) ir atšķirīgas pārvaldības struktūras.
35
Jaunajā iekšējās kontroles sistēmas pārskatīšanā, ko patlaban veic Komisija, tiks izskatīti visi Palātas apsvērumi.
36
Ņemot vērā Komisijai raksturīgos elementus, COSO  2. princips ir jāaplūko divējādi. Ģenerāldirektorātu līmenī katrs 
ģenerāldirektors veic neatkarīgu iekšējās kontroles pilnveides un izpildes uzraudzību, iesaistot iekšējās kontroles 
koordinatoru. Komisijas līmenī kolēģija, kas saskaņā ar COSO  2. principu ir līdzvērtīga Valdei, veic neatkarīgu iekšējās 
kontroles pilnveides un izpildes uzraudzību (sk. atbildi uz 21. punktu).
Centrālais finanšu dienests tika izveidots, lai sniegtu atbalstu un konsultācijas saistībā ar finanšu pārvaldību, tiesību 
aktu interpretēšanu, iekšējo kontroli un risku pārvaldību, nevis tāpēc, lai uzraudzītu iekšējās kontroles sistēmas 
faktisko īstenošanu.
37
Kā paredzēts Komisijas reformā un noteikts Finanšu regulā, pašreizējā sistēma nodrošina skaidru definīciju attiecībā 
uz pienākumiem un pārskatatbildību. Ģenerāldirektorātiem ir izvirzīta prasība izveidot organizatorisko struktūru un 
iekšējās kontroles sistēmas, tostarp pastarpināti deleģētus aktus un ar to saistīto “kaskādveida” ziņošanas sistēmu, 
kas palielinātu ticamības līmeni katrā ģenerāldirektorātā.
Attiecībā uz pamatu, lai noteiktu, vai GDP ietvertās deklarācijas ir pietiekami pamatotas, norādījumi (un pamat ­
nostādnes) par GDP sagatavošanu nodrošina stabilu pamatu ticamības deklarācijas izstrādei un ir skaidrs kritērijs 
ģenerāldirektorātu pārskatatbildības noteikšanai. Turklāt GDP ietver sadaļu par ziņojumiem un iekšējā revidenta 
secinājumus par ģenerāldirektorāta kontroles sistēmas stāvokli. Visbeidzot, GDP pārskatīšanas process nodrošina 
GDP kvalitāti, lai politiskajā līmenī varētu paļauties uz vadības apliecinājumiem un ticamības deklarāciju.
Tomēr Komisija turpinās analizēt, vai noteiktus aspektus var precizēt konkrētāk.
Komisijas atbilde 64
38
Kopš 2013. gada Komisija katrā gada ziņojumā par ES finansiālo interešu aizsardzību (325. pants “Ziņojums”) sniedz 
ziņojumu par Komisijas stratēģijas krāpšanas apkarošanai ( CAFS ) īstenošanu.
39
Lai gan Komisija uzskata, ka krāpšanas risks ir pietiekami ņemts vērā metodoloģijā un norādījumos ģenerāldirek ­
torātiem par krāpšanas novēršanas stratēģiju, Komisija patlaban izstrādā priekšlikumu, lai krāpšanas risku īpaši 
iekļautu jaunajā iekšējās kontroles sistēmā.
42
Finanšu pārskata izvērtējuma un analīzes (FPIA) mērķis saskaņā ar IPSASB  ieteicamās prakses 2. pamatnostādni ir 
sniegt “skaidrojumu par svarīgiem punktiem, darījumiem un pasākumiem, kas minēti iestādes finanšu pārskatos, un 
par faktoriem, kas tos ietekmē”.
Tādēļ ir loģiski, ka FPIA galvenā uzmanība ir pievērsta priekšsēdētāja 10 prioritātēm, jo tās “ir stratēģijas 
“Eiropa 2020” turpinājums” un Komisijas politikas un veida, kādā tiek tērēti ES līdzekļi, galvenās noteicējas. Turklāt 
FPIA ietver arī informāciju par stratēģiju “Eiropa 2020”. Tomēr FPIA vēl ir sagatavošanas procesā. Tādēļ Komisija lab ­
prāt apspriedīs uzlabojums attiecībā uz tā saturu un mērķi.
44, trešais ievilkums
ES pārskatus pieņem Komisija.
44, ceturtais ievilkums
Komisija norāda, ka tās grāmatvedības sistēma, kas pamatota uz uzkrājumu principu, un pārskatu sniegšana tādējādi 
ir ļoti progresīvas salīdzinājumā ar daudzu dalībvalstu sistēmām.
45, otrais ievilkums
Komisijas sagatavotā FPIA ir atbilstīga IPSASB  ieteicamās prakses 2. pamatnostādnē ierosinātajai struktūrai un 
saturam.
45, trešais ievilkums
Kā norādījusi Palāta, Oficiālajā Vēstnesī  pārskatiem tiek pievienota ticamības deklarācija. Komisija atzinīgi vērtētu 
iespēju Palātas atzinumu par pārskatiem iekļaut pārskatu dokumentā, tiklīdz tas tiks pieņemts, līdzīgi kā privātajā 
sektorā.
45, piektais ievilkums
Komisija FPIA ir iekļāvusi arī informāciju par dažādiem pārvaldības veidiem, finanšu pārskatu sniegšanu un 
pārskatatbildību.
Komisija veic paziņojuma par pārvaldību pārskatīšanu.
Komisijas atbilde 65
45, sestais ievilkums
ES gada pārskatus pieņem Komisija. Ņemot vērā, ka priekšvārds ir iekļauts finanšu pārskatā, tas netiek dublēts pār ­
skatos. Komisija apsvērs iespēju turpmāk pārskatos iekļaut priekšvārdu.
45, septītais ievilkums
Papildus gada pārskatiem un tiem pievienotajai informācijai Komisija arī sagatavo Pārvaldības un izpildes gada 
pārskatu, paziņojumu par ES budžeta aizsardzību un finanšu pārskatu, pārskata ziņojumu par Eiropas Savienības 
darbību un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja runu par stāvokli Eiropas Savienībā. Minētie dokumenti satur plašu 
nefinanšu informāciju, un tajos ir izklāstīti darbības un stratēģiskie riski.
ES gada pārskati atbilst attiecīgajos starptautiskajos grāmatvedības standartos ( IPSAS ) noteiktajām informācijas 
prasībām un ES grāmatvedības noteikumiem.
Komisija Pārvaldības un izpildes gada pārskatā sniedz ziņojumu par kopējo riskam pakļauto summu attiecībā uz 
darījumu likumību un pareizību (maksājuma posmā riskam pakļautās summas un slēgšanas posmā riskam pakļautās 
summas). Ziņojumā arī izskatītas izdevumu jomas, kurās biežāk rodas kļūdas.
45, astotais ievilkums
Ņemot vērā, ka Pārvaldības un izpildes gada pārskats ietver nelikumīgu darījumu risku skaitliskā izteiksmē (maksā ­
juma posmā riskam pakļautās summas un slēgšanas posmā riskam pakļautās summas), Komisija uzskata, ka informā ­
cija nav jādublē. Sk. iepriekšējo atbildi.
45, devītais ievilkums, pirmais apakšievilkums
Papildus gada pārskatiem un tiem pievienotajai informācijai Komisija arī sagatavo Pārvaldības un izpildes gada 
pārskatu, paziņojumu par ES budžeta aizsardzību un finanšu pārskatu, pārskata ziņojumu par Eiropas Savienības 
darbību un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja runu par stāvokli Eiropas Savienībā, ja ir iesniegta informācija par nefi ­
nanšu rezultātiem.
45, devītais ievilkums, otrais apakšievilkums
Papildus gada pārskatiem un tiem pievienotajai informācijai Komisija arī sagatavo Pārvaldības un izpildes gada 
pārskatu, paziņojumu par ES budžeta aizsardzību un finanšu pārskatu, pārskata ziņojumu par Eiropas Savienības 
darbību un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja runu par stāvokli Eiropas Savienībā.
45, devītais ievilkums, trešais apakšievilkums
Informācija par progresu saistībā ar stratēģijas “ES 2020” pamatmērķiem tiek regulāri atjaunināta un publicēta Euro -
stat tīmekļa vietnē un paziņota Eiropas pusgada kontekstā. Sk. arī atbildi uz 42. punktu.
Komisijas atbilde 66
45, desmitais ievilkums
ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt 
finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu 
līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).
ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un 
paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem dažādos pārskatos.
45, vienpadsmitais ievilkums
RPK nozīme tika izklāstīta 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos 
Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attiecībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.
Kopīga atbilde uz 46.–47 . punktu
Šogad Komisija pirmo reizi ir iesniegusi visaptverošu integrētu finanšu pārskatu kopumu. Iesniedzot šo dokumentu 
kopumu, Komisija vienlaikus iesniedz visu galveno finanšu informāciju par 2015. gadu. Dokumentu kopumā ietilpst:
a) Pārvaldības un izpildes gada pārskats, kurā ietverta informācija par ES budžeta izpildi, pamatojoties uz ES budže ­
ta izpildes rezultātiem, kas panākti līdz 2015. gada nogalei. Tas ietver arī Komisijas veikto ES budžeta pārvaldību 
2015. gadā, ieskaitot pārskatu par to iekšējās kontroles sistēmu darbību, ko Komisijas dienesti ieviesuši, lai nodro ­
šinātu politikas un darbības mērķu sasniegšanu, un galvenos ar to saistītos riskus, ja tādi ir. Tajā iekļauts ar likumību 
un pareizību saistīto risku, kontroles izmaksu lietderības un krāpšanas novēršanas stratēģiju novērtējums; 
b) finanšu pārskats, kurā sniegts detalizēti izstrādāts pārskats par ieņēmumiem un līdzekļu sadalījums pa dalībvalstīm 
un DFS izdevumu kategorijām;
c) paziņojums par ES budžeta aizsardzību attiecībā uz pasākumiem, kas veikti, lai izslēgtu no ES budžeta finansējuma 
visus nelikumīgos un nepareizos izdevumus, norādot arī to, kā tiek iesaistītas un ietekmētas dalībvalstis;
d) ES gada pārskati (t. i., aktīvi un saistības, ieņēmumi un izdevumi) 2015. gada nogalē.
Pirms integrētā finanšu pārskatu kopuma iekļauj budžeta komisāra priekšvārdu. 
Komisāru kolēģija ir vispārēji atbildīga par Komisijas iekšējās kontroles sistēmām un riska pārvaldību, pieņemot Pār ­
valdības un izpildes gada pārskatu.
48
Komisija Pārvaldības un izpildes gada pārskatā norāda riskam pakļauto summu aplēsi un sniedz pārskatu par pre ­
ventīviem pasākumiem paziņojumā par ES budžeta aizsardzību. Atbildīgais deleģētais kredītrīkotājs gada darbības 
pārskatā sniedz ziņojumu par veikto pārbaužu rezultātiem un aplēsi par riskam pakļauto summu nepareizu maksā ­
jumu dēļ. Turklāt GDP ir izklāstīta arī konstatēto kļūdu specifika. Saistībā ar budžeta izpildes apstiprināšanas pro ­
cedūru Komisija pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma iesniedza ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, lai novērstu 
dažas biežāk sastopamās kļūdas konkrētās politikas jomās.
Komisijas atbilde 67
49
Komisija kopš 2013. gada ir uzlabojusi informācijas par riskam pakļautajām summām sniegšanu salīdzinājumā ar 
iepriekšējos gados sniegto informāciju, jo īpaši pievienojot informāciju par kopējo riskam pakļauto summu maksā ­
juma posmā un slēgšanas posmā. Attiecībā uz šo summu ņem vērā finanšu korekcijas un summu atgūšanu, kas ir 
detalizēti izklāstīts paziņojumā par ES budžeta aizsardzību.
Līdz 2013. gadam Komisija pārredzami sniedza informāciju kopsavilkuma pārskatā par veiktajām atrunām un noteica 
izdevumu jomām aplēstās riskam pakļautās summas, uz kurām attiecas atruna. Plašāka informācija bija pieejama 
attiecīgajos GDP.
50
IRD velta lielu daļu savu resursu (aptuveni 40–50 %) tādu pārvaldības un kontroles sistēmu novērtēšanai, kuru 
mērķis ir novērst un konstatēt/koriģēt kļūdas, papildus ierobežotajiem pārskatiem par atlikušo kļūdu īpatsvara 
aprēķināšanu.
IRD veiktais darbs radīja reālus uzlabojumus, jo īpaši AGRI  ĢD, ko atzinīgi novērtēja gan Palāta, gan budžeta izpildes 
iestāde.
51
DEVCO  ĢD īsteno savu budžeta izpildi galvenokārt tiešā pārvaldībā, kam ir atšķirīga apstiprināšanas struktūra 
salīdzinājumā ar struktūru dalītajā pārvaldībā, kas veido 80 % no ES budžeta.
Sk. arī Komisijas atbildi uz 1.35. punktu Eiropas Revīzijas palātas 2015. gada pārskatā.
Komisija uzskata, ka atsauce uz statistikas metodoloģiju, ko izmantojušas “ASV struktūras, kas pārvalda federālo 
fondu”, nav piemērota līdzekļiem, kuru pārvaldība ir dalīta. Saskaņā ar dalīto pārvaldību Komisija paļaujas nevis uz 
izdevumu revīzijām, ko veic tās aģentūras ES līmenī, bet uz suverēno dalībvalstu revīzijas iestādēm, kuras pārbauda 
šo valstu izdevumus, kas bieži ietver valsts līdzfinansējumu. Tādēļ Komisija uzskata, ka statistiski derīgas kļūdu 
līmeņa ES mēroga aplēses, ko veic pašu saņēmēju revīzijas struktūras, nesniegs pievienoto vērtību izdevumiem, 
kuru pārvaldība ir dalīta.
Saskaņā ar tiesiskā regulējuma prasībām Komisija arī turpmāk sadarbosies ar dalībvalstu revīzijas iestādēm un defi ­
nēs statistiski derīgu pieeju kļūdu līmeņa aplēsēm un šādu kļūdu īpatsvara izmantošanai pēc apstiprināšanas. Tādē ­
jādi Komisija īsteno “vienotas revīzijas principu”, galvenokārt veicot dalībvalstu revidentu pārbaudes un apstiprinot 
to veiktās revīzijas. Šis darbs ir pamatots uz Palātas Atzinumu Nr. 2/2004 par vienotas revīzijas modeli un par priekš ­
likumu attiecībā uz Kopienas iekšējās kontroles sistēmu. Minētā pieeja pilnībā atbilst mērķim samazināt administra ­
tīvo slogu saņēmējiem un mazina vajadzību pēc revidenta amata vietām Eiropas Komisijā.
Komisijas atbilde 68
53
Komisija norāda, ka ASV Galvenais pārskatatbildības birojs, proti, ārējais revidents, ir konstatējis būtiskas nepilnības 
un secinājis, ka: “kamēr federālā valdība neīstenos efektīvus procesus, lai noteiktu nepareizo maksājumu kopējo 
apjomu, un kamēr netiks veikti atbilstīgi pasākumi struktūrās un programmās, lai efektīvi samazinātu nepareizos 
maksājumus, tam nebūs pietiekamas pārliecības, ka federālā fonda izmantošana tiek pienācīgi aizsargāta”.
Komisija arī norāda, ka ASV prezidenta izpildbirojs 2014. gada 20. oktobra norādījumos iekļāva šādu informāciju: 
“Sadarbība ar citām struktūrām. Aģentūrām jāapsver sadarbība ar struktūrām — piemēram, dotāciju saņēmējiem —, 
kurām piemēro vienotās revīzijas, lai uzlabotu notiekošās revīzijas, palīdzot veikt nepareizo maksājumu īpatsvara un 
summas aplēses”.
Komisija uzsver, ka Pārvaldības un izpildes gada pārskatā tā sniedz aplēses par riskam pakļauto summu maksājumu 
posmā (kurā netiek ņemti vērā atgūšanas pasākumi attiecībā nepareizajiem maksājumiem). Šo informāciju papildina 
aplēse par riskam pakļauto summu slēgšanas posmā (kurā tiek ņemta vērā daudzgadu korekcijas sistēmu ietekme).
57
Komisija atsaucas uz savām atbildēm uz iepriekšējiem Parlamenta pieprasījumiem un atkārtoti apstiprina savu 
nostāju jautājumā par pārliecības sniegšanu, kā to norādījusi Palāta (sk. Komisijas atbildi uz Palātas 2012. gada pār ­
skata 1.40. punktu).
Sk. arī atbildi uz kopsavilkuma V punktu.
Secinājumi un ieteikumi
58
Komisija turpinās centienus nodrošināt, lai tās pārvaldības sistēma revīzijas, finanšu pārvaldības un kontroles jomā 
atbilstu standartos noteiktajai vai starptautisko vai publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei 
(sk. plašākas Komisijas atbildes uz I ­IV, IX, 24.–26., 44.–46. punktu).
59
Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (t. i., pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība) ir noteikti 
ES līgumos. Sk. arī Komisijas atbildes uz 21., 55. un 57. punktu.
60
RPK ir tikai viens no vairākiem instrumentiem, kas ieviesti, lai kolēģijai būtu vieglāk uzraudzīt Komisijas darbību 
pārvaldības, risku pārvaldības un iekšējās kontroles jomā. Galvenais saziņas veids ir to oficiālo saziņas mehānismu 
izmantošana, kas noteikti darba kārtībā starp komisāriem, to birojiem un Komisijas dienestiem (kārtējās sanāksmes, 
stratēģisko plānu, pārvaldības plānu, gada darbības pārskatu u. c. apspriešana) un kurus izmanto, lai vispirms infor ­
mētu komisāru, bet pēc tam — kolēģiju.
Komisijas atbilde 69
61
Sk. Komisijas atbildi uz 39. punktu.
62
Finanšu regulā noteiktais gada pārskatu pieņemšanas termiņš ir 31. jūlijs. Tomēr šogad Komisija, sadarbojoties ar 
Palātu, jau ir ierosinājusi pieņemt 2015. gada pārskatus vairāk nekā divas nedēļas agrāk. Pamatojoties uz termiņiem, 
kas noteikti dalībvalstu datu iesniegšanai, Komisija izskatīs turpmākas uzlabojumu iespējas.
63
Komisija nesniedz mazāk nefinanšu informācijas nekā citas organizācijas — šī informācija tiek sniegta vispārēja rak ­
stura finanšu pārskatos, bet ne gada pārskatos. Turklāt, sākot ar 2016. gadu, Komisija izdos tādu ziņojumu integrētu 
kopumu, kurā vienlaikus ietverta finanšu un nefinanšu informācija (sk. iepriekšējās atbildes).
Kā norādīts iepriekš, IPSAS  konceptuālajā regulējumā (8.6. punkts) īpaši paredzēts izmantot vairākus vispārēja rak ­
stura finanšu pārskatus, kuros ietverti pārskati vai finanšu pārskati, FPIA un citi ziņojumi, kuros izskatītas lietotāju 
papildinformācijas vajadzības.
64
Komisija nepiekrīt Palātas viedoklim, ka kļūdu līmeņa aplēses netiek pamatotas ar saskaņotu metodoloģiju. Ģenerāl ­
direktorātiem ir pienākums sniegt ziņojumus saskaņā ar GDP norādījumiem, ko izdevuši centrālie dienesti. Dažādās 
koncepcijas un rādītāji ir noteikti pietiekami elastīgi, lai būtu iespējams ņemt vērā dažādu ģenerāldirektorātu īpašos 
apstākļus un nodrošināt pietiekamu konsekvenci datu apvienošanā2.
65
Sk. turpmāk norādītās atsauces uz atbildēm par konkrētiem secinājumiem.
65, pirmais ievilkums
Sk. atbildes uz 24.–26. punktu.
65, trešais ievilkums, pirmais apakšievilkums
Sk. atbildi uz 30. punktu.
Komisija apstiprina, ka RPK 2015. gada mandāts ietver ar Revīzijas palātas ieteikumiem saistīto turpmāko pasākumu 
pastiprināšanu.
65, trešais ievilkums, otrais apakšievilkums
Sk. atbildes uz 30. un 31. punktu.
2 Sk. arī Komisijas atbildes uz Palātas 2010. gada pārskata 1.19.–1.20. punktu, Palātas 2011. gada pārskata 1.22., 1.23. un 1.25. punktu, Palātas 
2012. gada pārskata 1.41.–1.42. un 1.44.–1.45. punktu, Palātas 2013. gada pārskata 1.29.–1.30. un 1.32. punktu, Palātas 2014. gada pārskata 1.50., 
1.53.–1.54. un 1.65. punktu un Palātas 2015. gada pārskata 1.35. un 1.48. punktu.
Komisijas atbilde 70
65, trešais ievilkums, trešais apakšievilkums
Sk. atbildes uz VIII un 30., 31. un 45. punktu. Darbības pārskatu sagatavošana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, 
BUDG  ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums.
65, trešais ievilkums, ceturtais apakšievilkums
Sk. Komisijas atbildes uz 26., 30. un 31. punktu.
65, ceturtais ievilkums
Sk. atbildi uz 39. punktu.
65, piektais ievilkums
Sk. atbildi uz 62. punktu.
65, sestais ievilkums, pirmais apakšievilkums
Komisija pašlaik veic atjauninājumus paziņojumā par pārvaldību.
65, sestais ievilkums, otrais apakšievilkums
Komisija uzskata, ka priekšsēdētāja runa par stāvokli Eiropas Savienībā ir veids, kādā priekšsēdētājs sniedz ziņojumu 
par panākumiem un problēmām.
Turklāt Vispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību, ko Eiropas Komisija publicē katru gadu, tiek sniegts 
pārskats par galvenajām ES iniciatīvām un sasniegumiem pagājušajā gadā. Šajā ziņojumā izklāstīti Komisijas panā ­
kumi prioritāšu īstenošanā (aptverot vairāk aspektu, nevis tikai finanšu informāciju). Tas ietver arī priekšsēdētāja 
priekšvārdu.
65, sestais ievilkums, trešais apakšievilkums
Risku pārvaldība Komisijā ir galvenā daļa stratēģiskās plānošanas posmā, jo īpaši stratēģisko plānu un pārvaldības 
plānu sagatavošanā, ko veic katrs Komisijas dienests. Par būtiskiem riskiem tiek ziņots pārvaldības plāna 4. pieli ­
kumā, un iespējamos transversālos būtiskos riskus novērtē centrālie dienesti. Būtiskie riski, kas ir īstenojušies, ir 
izklāstīti gada darbības pārskatos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.
Līdztekus informācijai, kas ietverta Pārvaldības un izpildes gada pārskatā, Komisija dažādos veidos sniedz ziņojumus 
un plaši informē par politiskajiem mērķiem, problēmām un riskiem. Priekšsēdētāja runa par situāciju Eiropas Savie ­
nībā ir galvenais veids, kā politiskajā līmenī sniegt informāciju par problēmām un iespējām. Turklāt katra ģenerāldi ­
rektorāta sagatavotajos stratēģiskajos un pārvaldības plānos tiek iekļauts vairāk detalizēti izstrādātu ziņojumu par 
jautājumiem, kas raksturīgi katrai politikas jomai.
65, sestais ievilkums, ceturtais apakšievilkums
Informācija par nefinanšu darbības rezultātiem ir pieejama GDP un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.
Komisijas atbilde 71
65, sestais ievilkums, piektais apakšievilkums
Minētā informācija tiek iekļauta Pārvaldības un izpildes gada pārskatā un ikgadējā vispārējā ziņojumā par Eiropas 
Savienības darbību.
65, sestais ievilkums, sestais apakšievilkums
RPK uzdevumu aprakstā noteikta prasība RPK katru gadu sniegt kolēģijai ziņojumu par tās darbību. RPK gada pār ­
skatā apkopoti RPK secinājumi saistībā ar savu uzdevumu izpildi un norādītas problēmas, par kurām RPK ir informē ­
jusi kolēģiju. Tie veido daļu no pierādījumiem, uz kuriem Komisija pamatojas, pieņemot ES budžeta Pārvaldības un 
izpildes gada pārskatu. Informācija par RPK darbu tika iekļauta arī 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārvaldī ­
bas un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attiecībā 
uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.
65, sestais ievilkums, septītais apakšievilkums
ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt 
finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu 
līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).
ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un 
paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem dažādos pārskatos.
IPSAS  ieteicamās prakses pamatnostādnēs nav ieteikuma, ka ziņojums par fiskālo ilgtspēju būtu jāiekļauj gada pār ­
skatos vai jāpublicē kopā ar tiem.
65, septītais ievilkums
Komisija nepiekrīt Palātas viedoklim, ka kļūdu līmeņa aplēses netiek pamatotas ar saskaņotu metodoloģiju. Ģenerāl ­
direktorātiem ir pienākums sniegt ziņojumus saskaņā ar GDP norādījumiem, ko izdevuši centrālie dienesti. Dažādās 
koncepcijas un rādītāji ir noteikti pietiekami elastīgi, lai būtu iespējams ņemt vērā dažādu ģenerāldirektorātu īpašos 
apstākļus un nodrošināt pietiekamu konsekvenci datu apvienošanā.
Komisija uzskata, ka atsauce uz kādu no “ASV aģentūru” kritērijiem nav piemērota atsaucei uz ES budžetu (sk. atbildi 
uz 53. punktu).
1. ieteikums. Sniegt paskaidrojumus par jomām, kurās nav nodrošināta atbilstība 
labākajai praksei
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija cenšas nodrošināt atbilstību standartos noteiktajai vai starptautisko vai 
publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei, kas tiek pastāvīgi pilnveidota (sk. atbildes uz I–IV, VIII, 
24.–26., 44.–49. punktu), un turpinās pielāgot savu pārvaldības struktūru.
2. ieteikums. Nodrošināt atbilstību labākajai praksei
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam (sk. plašākas atbildes uz dažādiem tālāk norādītajiem pasākumiem).
Komisijas atbilde 72
2. ieteikums, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam saskaņā ar Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 116. panta 2. punktu. Sk. Komi ­
sijas atbildi uz 2. h) ieteikumu.
2. ieteikums b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisijas kontroles (tostarp IRD) pasākumi ir pamatoti un visaptveroši un tiek 
uzlaboti, lai pilnībā atbilstu COSO  2013. gada iekšējās kontroles principiem. Minētie pasākumi ļauj Komisijai pienācīgi 
uzraudzīt pārvaldības struktūras darbību.
2. ieteikums c)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Sk. atbildi uz 62. punktu.
2. ieteikums d)
Komisija piekrīt ieteikumam izdot ziņojumu kopumu tā, lai mazinātu papildu riskus attiecībā uz informācijas pieeja ­
mību un kvalitāti. Sk. arī atbildi uz 2. e) ieteikumu.
Komisija jau ir veikusi pasākumus šajā saistībā, 2016. gada 19. jūlijā publicējot Integrētu finanšu pārskatu kopumu.
Ar vienu pārskatatbildības ziņojumu nebūtu pietiekami, un tas neatbilstu IPSASB  konceptuālajam regulējumam 
attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem, kurā skaidri noteikts, ka vispārēja rakstura finanšu pārskatos, kuru 
mērķis ir sniegt noderīgu informāciju pārskatatbildības un lēmumu pieņemšanas nolūkā, “visticamāk, tiks ietverti 
vairāki pārskati, kuros konkrētāk risināti noteikti finanšu pārskatu mērķu aspekti”. Saskaņā ar konceptuālo regulē ­
jumu Komisija nodrošina vai nodrošinās tālāk norādītos dokumentus, kuri ietver Palātas konstatētos elementus.
ο Komisija pašlaik veic atjauninājumus paziņojumā par pārvaldību.
ο Komisija uzskata, ka septembrī sniegtā runa par stāvokli Eiropas Savienībā atbilst priekšsēdētāja ziņojumam.
ο Papildus Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ietvertajai informācijai Komisija sniedz ziņojumus un plaši informē 
par darbības un stratēģiskajiem riskiem, kas minēti priekšsēdētāja runā par stāvokli Eiropas Savienībā, kā arī katra 
ģenerāldirektorāta stratēģiskajos un pārvaldības plānos.
ο Informācija par nefinanšu darbības rezultātiem ir pieejama GDP un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.
ο Vispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ir ietverta informācija 
par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu.
ο RPK gada pārskatā apkopoti RPK secinājumi saistībā ar savu uzdevumu izpildi un norādītas problēmas, par kurām 
RPK ir informējusi kolēģiju. Informācija par RPK darbu tika iekļauta arī 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un 
Pārvaldības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa 
attiecībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.
ο ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt 
finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu 
līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).
ο ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un 
paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem Pārvaldības un izpildes 
gada pārskatā, finanšu pārskatā, ES gada pārskatos un vajadzības gadījumā arī citos ziņojumos.
Komisijas atbilde 73
2. ieteikums e)
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.
Informācija, uz kuru pamatots jaunais integrētais finanšu pārskatu kopums un papildu ziņojumi, Palātai būs iespēju 
robežās pieejama (proti, īpaši ņemot vērā attiecīgos dalībvalstīm noteiktos termiņus vajadzīgo datu iesniegšanai), lai 
tā varētu veikt konsekvences pārbaudes.
2. ieteikums f)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā turpinās ziņot par Pārvaldības un izpildes gada pārskatā minēto kopējo riskam 
pakļauto summu.
2. ieteikums g)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā regulāri atjauninās un publicēs informāciju par savu pārvaldības sistēmu un 
sniegs skaidrojumu par tās atbilstību starptautiskajiem standartiem un labai praksei.
2. ieteikums h)
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Saistībā ar dalības RPK mandāta atjaunošanu vidējā termiņā Komisija apsvērs 
jautājumu par tādu ārējo locekļu skaita palielināšanu, kuriem ir apliecināta profesionālā pieredze revīzijas un līdzī ­
gās jomās un kurus ieceļ Komisija atklātā un pārredzamā procedūrā. Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post  
pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG  ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju 
pienākums. Saziņas kanāli, jo īpaši GDP pārskati, pārvaldības un stratēģiskie plāni u. c., nodrošina, ka deleģētie 
kredītrīkotāji informē attiecīgos komisārus un kolēģiju, tādējādi nodrošinot kolēģijai iespēju veikt atbilstīgu uzrau ­
dzību. Turklāt IRD regulāri pārbauda ex post  pārbaužu/revīzijas funkciju attiecīgajos ģenerāldirektorātos, jo īpaši 
tādās būtiskās jomās kā dalīta pārvaldība, un tās konstatējumus izskata RPK. Komisija apsvērs iespēju aicināt IRD 
veikt revīziju pārvaldības/uzraudzības pasākumiem attiecībā uz riska pārvaldību, finanšu pārskatiem un ex post  pār ­
baužu/revīzijas funkciju, jo īpaši otrā līmeņa pārbaudi, lai noteiktu, kādi uzlabojumi varētu turpmāk uzlabot minēto 
mehānismu darbības rezultātus.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālru/uni0146a numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā da/uni013Ca zvanu ir bezmaksas (iz/uni0146emot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Notikums Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums 15.12.2015.
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) 21.6.2016.
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras 20.9.2016.
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās 14.10.2016.
Pārvaldība ir kārtība, kas ieviesta, lai nodrošinātu, ka tiek 
noteikti un sasniegti ieinteresēto personu iecerētie 
rezultāti. Laba pārvaldība nav tikai sakarību jautājums, 
laba pārvaldība nozīmē sasniegt rezultātus un nodrošināt 
lēmumpieņēmējiem instrumentus, lai viņi varētu veikt 
savu darbu. Vairākās jomās Komisija vai nu novirzās no 
labākās prakses, kas noteikta standartos vai ko ieviesušas 
Palātas salīdzinājumam izraudzītās starptautiskās un 
publiskās struktūras, vai arī pilnībā neatbilst šai labākajai 
praksei. Lai turpinātu mazināt būtiskākos riska faktorus, 
Komisijai vēl vairāk jānostiprina pārvaldības struktūra visā 
iestādē kopumā.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA