Briselē, 16.2.2005

SEC(2005) 232 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Lietuvas konverģences programmu 2004.–2007. gadam

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] paredz, ka neiesaistītās dalībvalstis, t.i., dalībvalstis, kas nav pieņēmušas vienoto valūtu, Padomei un Komisijai iesniedz savas konverģences programmas. Saskaņā ar šīs regulas 9. pantu Padome pārbauda visas konverģences programmas, ņemot vērā novērtējumu, ko sniedz Komisija un komiteja, kas izveidota ar Līguma 114. pantu (Ekonomikas un finanšu komiteja). Padome pēc Komisijas ieteikuma un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pamatojoties uz programmas pārbaudi, sniedza atzinumu. Saskaņā ar minēto regulu dalībvalstīm katru gadu jāiesniedz atjauninātas konverģences programmas, kuras Padome arī var pārbaudīt, izmantojot tādu pašu procedūru.

Desmit dalībvalstīs, kas 2004. gada 1. maijā pievienojās ES, netiek izmantota vienota valūta. Tās ir apņēmušās iesniegt konverģences programmas līdz 2004. gada 15. maijam, bet pirmo atjaunināto programmu — līdz 2004. gada beigām.

2004. gada 5. jūlijā Padome novērtēja pirmo Lietuvas konverģences programmu, kas tika iesniegta 2004. gada 14. maijā un aptver laika posmu no 2004. gada līdz 2007. gadam. Savu atjaunināto konverģences programmu Lietuva iesniedza 2005. gada 14. janvārī. Komisijas dienesti veica šīs atjauninātās programmas tehnisko novērtējumu, ņemot vērā Komisijas dienestu 2004. gada rudens ekonomikas prognožu rezultātus un rīcības kodeksu[2], vispārīgi pieņemtu potenciālā ražošanas apjoma aprēķināšanas metodoloģiju, vispārējo ekonomikas politikas pamatnostādņu ieteikumus laika posmam no 2003. gada līdz 2005. gadam un principus, kas noteikti 2002. gada 27. novembra Komisijas paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par budžeta politiku koordinācijas stiprināšanu[3]. Minētais novērtējums ir šāds:

- Makroekonomikas attīstības scenārijs paredz faktiskā IKP pieaugumu līdz pat 6,5 % 2004. gadā un 2005. gadā un tad tā pakāpenisku samazinājumu līdz 6,0 % 2007. gadā. Salīdzinot ar 2004. gada maija programmu, pieaugums tika samazināts visam programmas periodam. Ražošanas pieaugums 2004. gadā ir noteikts zemāks, nekā tas ir paredzēts Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozē. 2005. un 2006. gadā paredzētais augšanas temps ir nedaudz augstāks nekā Komisijas dienestu 2004. gada rudens prognozē. Programmā paredzamais potenciālais ražošanas apjoma pieaugums 2007. gadam ir zemāks nekā Komisijas dienestu novērtētais. Ņemot vērā pašreiz pieejamo informāciju, programmas scenāriju var uzskatīt par ticamu.

- Visā programmas periodā PCI inflācija ir tikusi pārskatīta augšupvērstā virzienā. Tā sasniedza 1,2 % 2004. gadā un, domājams, būs 2,9 % 2005. gadā, 2,5 % 2006. gadā un 2,9 % 2007. gadā. Lietuvas lits, saglabājot vienpusējas saistības pret pastāvošo valūtas pārvaldes režīmu, pievienojās VKM II 2004. gada jūnijā. Lits nav novirzījies no sava centralizētā maiņas kursa pret euro. Vidēja termiņa procentu likmes 2004. gadā ir samazinājušās; tās svārstās 0,65 procentu punktu robežās virs euro zonas līmeņa, iekļaujot ievērojami zemākas starpības periodus. Lietuva paredz ieviest euro 2007. gada sākumā.

- Programmā noteiktais vidējā termiņa fiskālās stratēģijas galvenais mērķis ir sasniegt cikliski sabalansētu vispārēju valdības budžetu. Programma paredz, ka vispārējais valdības budžeta deficīts saglabāsies 2,5 % no IKP 2005. gadā, bet tad pakāpeniski samazināsies līdz 1,5 % 2007. gadā. Primārā deficīta noteiktais laika posms ir ļoti līdzīgs; tas ievērojami uzlabosies no 1,5 % no IKP 2004. gadā līdz 0,5 % 2007. gadā. Tiek plānots, ka konsolidācija galvenokārt tiks panākta, palielinot ieņēmumus, bet no 2005. gada devums būs arī no izdevumu puses. Ieņēmumus tiek paredzēts palielināt no 33 % no IKP 2004. gadā līdz 34,5 % 2007. gadā, kas galvenokārt ir saistāms ar lielāku ES finanšu darījumu apjomu, jaunu nodokļu ieviešana un labāku nodokļu iekasēšanu. Tajā pašā periodā ir paredzams palielināt valsts izdevumus par 0,5 % no IKP, galvenokārt būtiski palielinot kapitālieguldījumu izmaksas, kas ir saistītas ar ES projektiem un „citiem” izdevumiem, kuru lielākā daļa attiecas uz pārvedumiem uz ES budžetu un pensiju reformas izmaksām[4]. Šāda veida pieaugumu daļēji kompensēs patēriņa un pārvedumu, kā arī procentu maksājumu samazināšanās. Tiek īstenota ievērojama valsts ieguldījumu programma, kas palielina valsts ieguldījumus no 3,4 % no IKP 2004. gadā līdz 5 % 2007. gadā un programmas periodā dod vidējo valsts ieguldījumu līmeni apmēram 4,6 % no IKP. Salīdzinot ar 2004. gada maija programmu, 2004. gada budžeta deficīts, pateicoties lielākiem ieņēmumiem, ir noteikts zemāks, nekā ir fiksēts budžetā. 2005. līdz 2007. gada mērķi tiek saglabāti, kaut arī tiek paredzēts ievērojams IKP pieauguma samazinājums.

- Programmas budžeta prognožu riski šķiet visumā līdzsvaroti. Lai pēdējos gados sasniegtu fiskālos mērķus, valdība ir uzrādījusi pozitīvu ievirzi. Jaunie pieņēmumi par pieaugumu ir piesardzīgāki nekā maija programmā uzrādītie, bet negatīvie makroekonomiskie riski šķiet mazināti. Galvenais fiskālo prognožu risks izriet no nenoteiktības saistībā ar programmā paredzētu detalizētu pasākumu piemērošanu. Konkrēti 2005. gada nodokļu ieņēmumu mērķis var nebūt sasniedzams, ja netiks ieviesti kompensācijas pasākumi saistībā ar ceļu nodokļa atcelšanu. Lai ierobežotu papildu izlietojumu gada beigās, kas ir bieža budžeta prakse pagātnē un kas novērsa ātrāku fiskālu konsolidāciju. Ir ārkārtīgi svarīgi īstenot plānus par lielāku ieņēmumu un deficīta samazināšanai paredzēto neizlietoto līdzfinansējuma fondu izmantošanu. Citi riski izriet no salīdzinoši neskaidrām pensijas reformas izmaksām, augstām nenokārtotām iespējamām saistībām, budžeta parādiem, saistībām attiecībā uz uzkrājumiem un nekustamā īpašuma kompensācijas saistībām, kā arī izdevumiem saistībā ar Ignalinas atomelektrostacijas ekspluatācijas pārtraukšanu.

- Ņemot vērā šo risku novērtējumu, budžeta nostādne programmā var arī nenodrošināt pietiekamu drošības rezervi, lai programmas periodā un jo īpaši 2005. gadā parastu makroekonomisku svārstību dēļ nepārsniegtu deficīta slieksni 3 % no IKP , kā arī lai sasniegtu bezdeficīta budžetu vidējā termiņā. Salīdzinājumā ar spēcīgu ekonomisko veiktspēju un lielo pašreizējo konta deficītu budžeta mērķi neizskatās ambiciozi, arī ņemot vērā to, ka tiek novērsti potenciālie riski, kas saistīti ar pārmērīgi strauju ekonomikas attīstību.

- Programma paredz primāru parāda pieaugumu pret IKP līmeni 2004. gadā par 0,8 procentu punktiem, kas lielākoties ir saistāms ar vispārējā valsts budžeta deficīta pieaugumu tajā pašā gadā. Tiek paredzēts šo attiecību samazināt visā atlikušajā programmas laikā un sasniegt 20,1 % 2007. gadā. Valdība plāno samazināt valsts garantēto kredītu fondu no 2 % no IKP līdz 1,2 % vidējā termiņā. Kopš 2003. gada jauniem kredītiem nav izsludinātas garantijas.

- Programmā tiek apskatītas valsts strukturālās reformas, kas skar pensijas un veselības aprūpi, darba tirgu, lauksaimniecību un produktu tirgus. Tiek paredzēts, ka pensiju un veselības aprūpes reformas uzlabos sistēmas efektivitāti un valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā, tomēr par vidējā termiņa izmaksām paliek vairākas neskaidrības. Tiek ierosināti pasākumi, ar kuru palīdzību var iegūt labāku līdzsvaru starp kapitāla un nodarbinātības nodokļiem (samazinot nodokļu spiedienu uz iepriekšminēto), kā arī uzlabot izdevumu kontroli un efektivitāti.

- Šķiet, ka Lietuva ir salīdzinoši labvēlīgā situācijā attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, no kurām prognozētās budžeta izmaksas saistībā ar iedzīvotāju novecošanos ir svarīgs elements. Salīdzinoši zemais parāda līmenis, īstenotie pensiju reformas pasākumi, tai skaitā fondētā pensiju sistēmas ieviešana, palīdzēs ierobežot iedzīvotāju novecošanās ietekmi uz budžeta. Programmā izklāstītās stratēģijas pamatā ir samērīgs budžeta deficīts vidējā termiņā un pensiju reformas ilgtermiņa ietekme. Tomēr ir jāņem vērā riski attiecībā uz pensiju reformas izmaksām un nenokārtotām iespējamām saistībām. Turklāt reformas pasākumi veselības aprūpes jomā varētu radīt augstākas izmaksas. Lietuvai ir relatīvi zems nodokļu līmenis: ilgtermiņā veidojušās ilgtspējības problēmas varētu tikt atrisinātas, paaugstinot šo līmeni.

- Kopumā vērtējot, atjauninātajā programmā izklāstītā ekonomikas politika vispārēji atbilst valstij specifiskajām vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām valsts finanšu jomā. Ir noteikti pasākumi, lai izmantotu lielākus ieņēmumus, nekā plānots, un uzkrājumus budžetā fiksētajā ES līdzfinansējuma sadalījumā, kas ir paredzēts deficīta samazināšanai un izdevumu pārtēriņa ierobežošanai. Izsludinātajos pasākumos neietilpst uzkrājumi, kas tiek ieguldīti vienībās, kuras nav saistītas ar ES līdzfinansējumu.

Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, Lietuvai būtu:

(i) turpmāk jātiecas uz bezdeficīta budžetu, jo īpaši ņemot vērā savu tekošā konta deficītu un iekšzemes pieprasījuma spiedienu, ko veicina liels kredītu pieaugums;

(ii) stingri jāīsteno 2005. gada budžets, lai samazinātu 3 % salīdzināmās vērtības pārsniegšanas risku;

(iii) jāizmanto lielāki vai papildu ieņēmumi un neizlietotie izdevumi, lai samazinātu budžeta deficītu.

Ņemot vērā šo novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi klātpievienoto ieteikumu, kas ir paredzēts Padomes atzinumam par atjaunināto Lietuvas konverģences programmu, un nosūta to Padomei.

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulas (EK) Nr. 1466/97 9. panta 3. punktu par atjaunināto Lietuvas konverģences programmu 2004.–2007. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[5], un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu;

ņemot vērā Komisijas ieteikumu;

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

1. Padome [2005. gada 8. martā] pārbaudīja atjaunināto Lietuvas konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2004. gada līdz 2007. gadam. Programma kopumā atbilst “rīcības kodeksam par stabilitātes un konverģences programmu saturu un formātu”. Daži nepieciešamie dati saistībā ar ārējiem pieņēmumiem nav pieejami, kā arī nav iesniegti daži izvēles dati, kaut gan tas nerada papildu grūtības programmas novērtējumā. Tādējādi Lietuva tiek aicināta panākt atbilsmi ar rīcības kodeksa datu prasībām.

2. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir programmas pamatā, paredz reālu IKP pieauguma samazinājumu no 6,5 % 2004. gadā līdz 6,2 % pārējā programmas periodā. Ņemot vērā pašreiz pieejamo informāciju, šķiet, ka šis scenārijs atspoguļo ticamus pieauguma pieņēmumus. Programmas prognozes saistībā ar inflāciju arī šķiet ticamas, kaut gan 2006. gada prognozes nav augstas.

3. Programmā noteiktais vidējā termiņa fiskālās stratēģijas galvenais mērķis ir sasniegt cikliski sabalansētu valsts budžetu. Programma paredz, ka vispārējais valsts budžeta deficīts saglabāsies 2,5 % no IKP 2005. gadā, bet tad pakāpeniski samazināsies līdz 1,5 % 2007. gadā. Ir paredzams, ka primārais deficīts nedaudz uzlabosies — no 1,5 % no IKP 2004. gadā līdz 1,4 % 2005. gadā, pēc tam pakāpeniski samazinoties līdz 0,5 % 2007. gadā. Tiek plānots, ka konsolidācija tiks galvenokārt panākta, palielinot ieņēmumu līmeni, bet no 2005. gada devums būs arī no izdevumu puses. Tiek paredzēts palielināt ieņēmumus no 33 % no IKP 2004. gadā līdz 34,5 % 2007. gadā, sasniedzot maksimumu 2006. gadā. Sākotnēji tiek paredzēts palielināt izdevumus no 35,5 % no IKP 2004. gadā līdz 36,9 % 2005. gadā, pakāpeniski tos samazinot līdz 36 % 2007. gadā. Tiek īstenota ievērojama valsts ieguldījumu programma, kas palielina valsts ieguldījumus no 3,4 % no IKP 2004. gadā līdz 5 % 2007. gadā un programmas periodā dod vidējo valsts ieguldījumu līmeni apmēram 4,6 % no IKP. Salīdzinot ar 2004. gada maija programmu, 2004. gada deficīts ir noteikts zemāks, nekā ir fiksēts budžetā. 2005.–2007. gada mērķi tiek saglabāti, kaut arī tiek plānots IKP pieauguma samazinājums.

4. Programmas budžeta prognožu riski šķiet visumā līdzsvaroti. No vienas puses, lai pēdējos gados sasniegtu fiskālos mērķus, valdība ir uzrādījusi pozitīvu ievirzi. Jaunie pieņēmumi par pieaugumu ir piesardzīgāki, bet negatīvie makroekonomiskie riski šķiet mazināti. Galvenais fiskālo prognožu risks izriet no nenoteiktības saistībā ar programmā izsludinātu budžeta pasākumu piemērošanu. Konkrēti 2005. gada nodokļu ieņēmumu mērķis var nebūt sasniedzams, ja netiks ieviesti kompensācijas pasākumi saistībā ar ceļu nodokļa atcelšanu. Ja neizdodas īstenot paredzētos pasākumus, kas ierobežo izdevumus, pārtēriņi varētu apdraudēt budžeta mērķus programmas periodā. Citi riski izriet no salīdzinoši neskaidrām pensijas reformas izmaksām, augstām nenokārtotām iespējamām saistībām, budžeta parādiem, nenokārtotām saistībām attiecībā uz uzkrājumiem un nekustamā īpašuma kompensācijas saistībām, kā arī izdevumiem saistībā ar Ignalinas atomelektrostacijas ekspluatācijas pārtraukšanu.

5. Ņemot vērā šo risku novērtējumu, budžeta nostādne programmā var arī nenodrošināt pietiekamu drošības rezervi, lai programmas periodā un jo īpaši 2005. gadā parastu makroekonomisku svārstību dēļ nepārsniegtu deficīta slieksni 3 % no IKP . Tas ir arī nepietiekami, lai nodrošinātu Stabilitātes un Izaugsmes pakta vidējā termiņa bezdeficīta budžeta mērķa sasniegšanu.

6. Tiek novērtēts, ka parāda līmenis ir sasniedzis 20,1 % no IKP 2004. gadā, kas ir krietni zemāks par 60% no IKP Līgumā noteiktās atsauces vērtības. Programma prognozē, ka parāda attiecība 2007. gadā paliks tajā pašā līmenī, pirms tam 2005. gadā sasniedzot 20,9 %.

7. Šķiet, ka Lietuva ir salīdzinoši labvēlīgā situācijā attiecībā uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, no kurām prognozētās budžeta izmaksas saistībā ar iedzīvotāju novecošanos ir svarīgs elements. Salīdzinoši zemais parāda līmenis, īstenotie pensiju reformas pasākumi, tai skaitā fondētā pensiju sistēmas ieviešana, palīdzēs ierobežot iedzīvotāju novecošanās ietekmi uz budžetu. Programmā izklāstītās stratēģijas pamatā ir samērīgs budžeta deficīts vidējā termiņā un pensiju reformas ilgtermiņa budžeta ietekme. Tomēr ir jāievēro riski attiecībā uz pensiju reformas izmaksām. Turklāt reformas pasākumi veselības aprūpes jomā varētu radīt augstākas izmaksas. Lietuvai ir relatīvi zems nodokļu līmenis: ilgtermiņā veidojušās ilgtspējības problēmas varētu tikt atrisinātas, paaugstinot šo līmeni.

8. Kopumā vērtējot, atjauninātajā programmā izklāstītā ekonomikas politika vispārēji atbilst valstij specifiskajām vispārējām ekonomikas politikas vadlīnijām valsts finanšu jomā. Ir noteikti pasākumi, lai izmantotu lielākus ieņēmumus, nekā plānots, un uzkrājumus budžetā fiksētajā ES līdzfinansējumā, kas ir paredzēts deficīta samazināšanai un izdevumu pārtēriņa ierobežošanai. Izsludinātajos pasākumos neietilpst uzkrājumi, kas tiek ieguldīti vienībās, kuras nav saistītas ar ES līdzfinansējumu.

* * *

Ņemot vērā iepriekšminēto novērtējumu, Padome uzskata, ka Lietuvai ir:

(i) turpmāk jātiecas uz bezdeficīta budžetu, jo īpaši ņemot vērā savu tekošā konta deficītu un iekšzemes pieprasījuma spiedienus, ko veicina liels kredītu pieaugums;

(ii) strikti jāīsteno 2005. gada budžets, lai samazinātu 3 % salīdzināmās vērtības pārsniegšanas risku;

(iii) jāizmanto lielāki vai papildu ieņēmumi un neizlietotie izdevumi, lai samazinātu budžeta deficītu.

Nozīmīgāko makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums

2004. | 2005. | 2006. | 2007. |

Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2005.g. janv. | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |

KOM 2004.g. okt. | 7,1 | 6,4 | 5,9 | n.p. |

KP 2002.g. maijs | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |

SPCI1 inflācija (%) | KP 2005.g. janv. | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2.9 |

KOM 2004.g. okt. | 1,2 | 2,9 | 2,8 | n.p. |

KP 2002.g. maijs | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |

Valsts bilance (% no IKP) | KP 2005.g. janv. | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |

KOM 2004.g. okt. | -2,6 | -2,5 | -1,9 | n.p. |

KP 2002.g. maijs | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |

Primārā bilance (% no IKP) | KP 2005.g. janv. | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |

KOM 2004.g. okt. | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |

KP 2002.g. maijs | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |

Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP 2005.g. janv. | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |

KOM 2004.g. okt. | 21,1 | 21,7 | 21,3 | n.p. |

KP 2002.g. maijs | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |

Piezīme: 1 Konverģences programmas datu PCI inflācija. Avoti: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu ekonomikas prognozes (KOM). |

[1] OV L 209, 2.8.1997. Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Ekonomikas un finanšu komitejas pārskatītais atzinums par stabilitātes un konverģenču programmu saturu un formātu, kuru 10.7.2001. ko apstiprinājusi ECOFIN Padome.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] Otrā līmeņa pensiju sistēma tika ieviesta 2004. gadā. Darba ņēmēji, kas piedalās otrajā pensiju līmenī, neveic tiešus maksājumus otrajā pensiju līmenī. Valsts iekasē visus darba ņēmēju maksājumus pirmajā un otrajā pensiju līmenī, bet pēc tam pārsūta tos uz otrā pensijas līmeņa atbilstošu daļu (kā kapitāla pārvedumu). Tāpēc pensiju reformas izmaksas atspoguļojas programmas valdības statistikas datu izdevumu pusē.

[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Dokumenti, uz kuriem ir atsauce šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.