Eiropas Parlamenta rezolūcija par zivsaimniecības nozares ekonomiskās situācijas uzlabošanu (2006/2110(INI))



Oficiālais Vēstnesis 306 E , 15/12/2006 Lpp. 0417 - 0424



P6_TA(2006)0390 Zivsaimniecības nozares ekonomiskās situācijas uzlabošana Eiropas Parlamenta rezolūcija par zivsaimniecības nozares ekonomiskās situācijas uzlabošanu (2006/2110(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā 2002. gada decembrī notikušo kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) pārskatīšanu un īpaši tā 2002. gada 17. janvāra rezolūciju par Eiropas Komisijas ziņojumu par Eiropas Komisijas 1998.—1999. gadā organizētajām reģionālajām sanāksmēm par kopējo zivsaimniecības politiku pēc 2002. gada [1], - ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2005. gada 6. jūlija Nostāju par priekšlikumu Padomes regulai par Eiropas Zivsaimniecības fondu [2], - ņemot vērā Padomes 2006. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu [3], - ņemot vērā Eiropas Komisijas 2006. gada 9. marta paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam "Zivsaimniecības nozares ekonomiskās situācijas uzlabošana" (COM(2006)0103), - ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas 2006. gada 3. maijā rīkoto publisko uzklausīšanu par degvielas cenas pieauguma ietekmi uz Eiropas zivsaimniecības nozari, - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu (A6-0266/2006), A. tā kā zivsaimniecības nozarei ir stratēģiska nozīme attiecībā uz sociāli ekonomisko stāvokli, uz sabiedrības nodrošināšanu ar zvejas produktiem un uz pārtikas līdzsvara nodrošināšanu daudzās dalībvalstīs un Eiropas Savienībā kopumā, un tā kā šai jomai ir īpaša loma piekrastes kopienu sociāli ekonomiskās labklājības, vietējās attīstības un nodarbinātības nodrošināšanā, saimnieciskās darbības un darbavietu saglabāšanā un/vai radīšanā saistītajās ekonomikas nozarēs, svaigu zivju piegādē un vietējo kultūras tradīciju saglabāšanā; B. tā kā pastāv KZP, saskaņā ar kuru ir jāuzņemas atbildība par līdzekļiem izdevumu segšanai, bet īpaši par finansējuma nodrošināšanu šajā jomā pieņemtajiem lēmumiem; C. tā kā ir jāievēro ierobežojumi, kas noteikti finanšu plānā 2007.—2013. gadam, lai gan zivsaimniecības nozarei būtu vēlams piešķirt atbilstīgāku finansējumu; D. tā kā kopējais kuģu skaits dažādās dalībvalstu flotēs 2004. gadā bija gandrīz 90000 un tajās bija tieši nodarbināti 190000 zvejnieki; E. tā kā kopējā zivsaimniecības politikā ir jāņem vērā lielās atšķirības, kas ir konstatētas starp flotēm, to segmentiem, nozvejas sugām, zvejas rīkiem, produktivitāti, patērētāju vēlmēm un patērēto zivju daudzumu uz vienu iedzīvotāju dažādās ES dalībvalstīs, un ir jārēķinās arī ar zvejas darbības īpatnībām, kuras ir atkarīgas no sociālās struktūras, kā arī no strukturālajām un dabas atšķirībām dažādos zvejas reģionos; F. tā kā galvenais mērķis, lai varētu nodrošināt zivsaimniecības ilgtspējību un zivsaimniecības jomas dzīvotspēju, ir zvejas resursu ilgtspējība; G. tā kā zivsaimniecības darbība galvenokārt ir koncentrēta reģionos, kuru ekonomiskais stāvoklis ir trausls — parasti tie ir 1. mērķa reģioni, un šajā jomā pastāvošā krīze spēcīgi ietekmē ekonomiskās un sociālās kohēzijas līmeni šajos reģionos; H. tā kā kopējai zivsaimniecības politikai ir jāatbalsta ir zivrūpniecības ilgtspējīga attīstība; I. tā kā dažās zivsaimniecības vietās to iedzīvotāju ienākumu līmenis, kuru iztikas avots ir zivsaimniecība, ir ievērojami zemāks nekā citu iedzīvotāju slāņu ienākumu līmenis, un tā kā šo nevienlīdzību palielina fakts, ka tas ir atkarīgs no zvejas nenoteiktības, no zivju mainīgās vērtības un no dažu ražošanas faktoru izmaksām; tā kā Kopienas politikas mērķis tādēļ ir nodrošināt pienācīgus dzīves apstākļus tiem iedzīvotājiem, kuru iztikas avots ir zivsaimniecība, galvenokārt uzlabojot līdzsvaru starp uzņēmumu ienākumiem un izdevumiem; J. tā kā ienākumu nestabilitāte un zivsaimniecībā nodarbināto algas ir atkarīgas no tirdzniecības šajā jomā, no tā, kā veidojas pirmā pārdevuma cenas un tās ietekmē zvejas neregularitāte, tādēļ absolūti ir nepieciešams saglabāt daļu no valsts un Kopienas atbalsta; K. tā kā degvielas cenu kāpumam ir tieša un negatīva ietekme uz kuģu apkalpju ienākumiem, jo pastāv saikne starp algām un ienākumiem no nozvejas pirmā pārdevuma un rodas samazinājums līdz pat 25 %; L. tā kā ļoti daudzu zivsaimniecības uzņēmumu ekonomiskais stāvoklis beidzamajos gados ir pasliktinājies, izraisot daudzu uzņēmumu slēgšanu ekonomisko ienākumu samazināšanās dēļ ar visām no tā izrietošajām sociālekonomiski negatīvajām sekām; M. tā kā ekonomiskās darbības peļņas sarukums ir skaidrojams, pirmkārt, ar zvejas ierobežojumiem (jaudas samazināšana, kopējā pieļaujamā nozveja, kvotas, zonas, kur zveja ir aizliegta, krājumu atjaunošanas plāni un zvejas dienu skaita samazinājums) un, otrkārt, ar to, ka saglabājas zemas pirmā pārdevuma cenas nozares struktūras ietekmē (zems piedāvājums, pieaugošs pieprasījums, slikts pievienotās vērtības sadalījums, pakāpeniski pieaugošs importētu zivsaimniecības produktu apjoms, akvakultūras ražīguma pieaugums); N. tā kā ekonomiskā un sociālā krīze, kuru pašlaik izjūt zivsaimniecības nozare, skar visas zvejas flotes, lai gan tās smaguma pakāpe ir atšķirīga; O. tā kā beidzamo desmit gadu laikā darba vietu skaits zivsaimniecības nozarē ir samazinājies par 35 %, kuģu skaits — par 20 % un nozvejas apjoms — par 28 %, neskatoties uz 2002. gadā, pārskatot kopējo zivsaimniecības politiku, veiktajiem mēģinājumiem šo tendenci vērst pretējā virzienā; P. tā kā, lai nodrošinātu zivsaimniecības nozares ekonomisko dzīvotspēju, to pielāgojot nepieciešams veikt arī sociāli ekonomiskus pasākumus ar mērķi, modernizējot floti, sasniegt visaugstāko drošības līmeni, nodrošināt augstu apmācības līmeni nozares speciālistiem un uzlabot darba un dzīves apstākļus tiem cilvēkiem, kas strādā zivsaimniecībā; Q. tā kā zivsaimniecības produktu tirdzniecības līdzsvara deficīts ar trešām valstīm nepārtraukti pieaug jau vairākus gadus, un tā kā ES pašlaik importē vairāk nekā 40 % no patērētajiem zivsaimniecības produktiem; R. tā kā tirdzniecības dinamika neļauj izmaksu faktoru svārstībām ietekmēt zivju cenas un vidējās pirmā pārdevuma cenas kopš 2000. gada ir nemainīgas vai pat pazeminās, bet savukārt svaigo zivju cenas gala patērētājiem nesamazinās; S. tā kā atsevišķos gadījumos pašreiz pastāvošā zvejas produktu tirgus kopīgā organizācija nav pietiekami veicinājusi nedz pirmās pārdošanas cenu palielināšanos, nedz pievienotās vērtības labāku sadalījumu vērtības veidošanās ķēdē šajā jomā; T. tā kā kuģu ekspluatācijas nediferencētas pārtraukšanas veicināšana, neņemot vērā attiecīgās flotes īpatnības, zvejas resursus un zivju patērētāju vajadzības katrā valstī, ir izraisījusi flotes lieluma piemērošanu pastāvošajiem zivsaimniecības resursiem, radot būtiskas ekonomiskas un sociālas sekas; U. tā kā zvejas intensitātes samazināšana dažas dalībvalstis ir skārusi vairāk nekā citas un tā kā atsevišķu dalībvalstu flotes kopumā ir samazinātas vairāk nekā vidēji Kopienā, bet citas savukārt ir palielinājušas zvejas intensitāti; V. tā kā, pārtraucot izmantot dažas zvejas metodes, automātiski izzudīs vairākas nerūpnieciskās zvejas nozares, izraisot būtiskas sociālas un ekonomiskas sekas; W. tā kā beidzamo trīs gadu laikā notikušais degvielas cenu pieaugums ir īpaši negatīvi ietekmējis zivsaimniecības nozari un ievērojami padziļinājis pastāvošo krīzi, tas ir sašaurinājis darbības iespējas šajā jomā un vājinājis tās ekonomisko dzīvotspēju, un līdz ar to ir būtiski samazinājušies zvejnieku ienākumi; X. tā kā no 2004. līdz 2006. gadam degvielas cena ir palielinājusies gandrīz par 100 % un tā kā izdevumi par degvielu pašreiz dažos šīs jomas sektoros ir gandrīz puse no uzņēmumu darbības kopējiem izdevumiem; Y. tā kā dažos pētījumos ir norādīts, ka degvielas cenas pieaugums varētu izraisīt tūkstošiem zivsaimniecības uzņēmumu izzušanu, un līdz ar to tiktu likvidētas arī tūkstošiem darba vietu; Z. tā kā daudzas ES dalībvalstis ir īstenojušas īpašus pasākumus, kuru mērķis ir atlīdzināt flotei degvielas cenas pieauguma radītos izdevumus, izveidojot garantijas fondus un uzlabotas kredītlīnijas; AA. tā kā degvielas cenas pieauguma tendencei ir strukturāls raksturs; AB. tā kā attiecībā uz atbrīvojumiem no paziņojuma par valsts atbalstu Komisija ierosina, ka de minimis noteikumā zivsaimniecības nozarē noteiktā summa ir jāpalielina par aptuveni 30000 euro uz saņēmēju un uz trīs gadiem — šī summa ir mazāka nekā citās nozarēs piemērotā; AC. tā kā Komisijas priekšlikuma sakarā 2005. gada 15. un 16. decembrī Briselē notikušās Eiropadomes laikā tika nolemts samazināt piešķīrumu Eiropas Zivsaimniecības fondam (EZF) 2007.—2013. gadam no aptuveni 4,9 miljardiem euro līdz aptuveni 3,8 miljardiem euro, tādējādi palielinot Kopienas finanšu resursu nepietiekamību zivsaimniecības nozarei; AD. tā kā Luksemburgas Lauksaimniecības un zivsaimniecības lietu Padomē 2006. gada 19. jūnijā tika noslēgta politiska vienošanās par EZF, bet tajā netika ņemti vērā iepriekš minētās Parlamenta 2005. gada 6. jūlija Nostājas galvenie aspekti un iekļauti Komisijas paziņojumā ietvertie priekšlikumi par ekonomiskā stāvokļa uzlabošanu zivsaimniecības nozarē, Komisijas paziņojums 1. pauž nožēlu par to, ka Komisijas paziņojums iesniegts novēloti un par mērķtiecības trūkumu īstenot pausto apņemšanos; uzskata, ka sniegtie ierosinājumi ir nepietiekami un dažos gadījumos pat nepiemēroti, ņemot vērā šajā jomā pašlaik pastāvošās krīzes plašumu un smagumu — turklāt Komisija pirmā ir konstatējusi un raksturojusi šo krīzi; 2. pauž nožēlu par to, ka ieteiktajā politikā šīs jomas sociāli ekonomiskā degradācija, kuras iemesls ir ārkārtīgi straujais degvielas cenu kāpums, kļūst par ieganstu, kura dēļ ir jāveicina zvejas kuģu ekspluatācijas pārtraukšana un to darbības pilnīga izbeigšana; 3. pauž nožēlu par to, ka ierosinātajos pasākumos nav ietverta patiesa sociāli ekonomiskā dimensija, un turklāt šajos pasākumos nav ņemts vērā, kā to ieviešanas sekas ietekmēs kuģu apkalpes; 4. vērš uzmanību uz faktu, ka Komisijas paziņojumā nav ietverta zivsaimniecības nozares pašreizējo stāvokli atspoguļojošo datu, un īpaši zvejas intensitātes sistemātiska analīze; 5. uzsver, ka daudzu izstrādāto priekšlikumu ietekme uz zivsaimniecības nozares ekonomisko stāvokli labākajā gadījumā būs manāma vidējā un tālākā perspektīvā; Tūlītēji pasākumi 6. pauž nožēlu par to, ka attiecībā uz glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu Komisija turpina noraidīt iespēju piešķirt pabalstus kompensācijai un līdzekļus darbības atbalstam; tādēļ apliecina nepieciešamību vienoties par konkrētiem un tūlītējiem pasākumiem, lai vērstos pret degvielas cenu lielo nestabilitāti attiecīgajā jomā, izveidojot atbalsta pasākumus attiecībā uz degvielas izmaksām; tādēļ aicina izveidot garantiju fondu, kurš tiktu līdzfinansēts Kopienas līmenī un kura mērķis būtu nodrošināt cenu stabilitāti un piešķirt pagaidu kompensācijas attiecīgajiem zivsaimniecības uzņēmumiem; 7. uzskata, ka ir nepieciešams izmantot visas iespējas un visus līdzekļus, kas pieejami 2006. gada Kopienas budžetā, lai finansētu ārkārtas pasākumus šīs nozares atbalstam ar nolūku panākt, lai tā varētu pārvarēt grūtības, kas saistītas ar degvielas cenu paaugstināšanos līdz brīdim, kad tiks īstenoti cita veida pasākumi; 8. aicina Komisiju, ar mērķi nodrošināt ES flotes konkurētspēju, zvejojot ārpus Kopienas ūdeņiem, kur tai jākonkurē vienā tirgū ar trešo valstu flotēm, kaut arī Kopienas kuģu izmaksas var būt par 300 % augstākas nekā citiem kuģiem, izpētīt nozares priekšlikumus, lai izveidotu sistēmu, ar kuras palīdzību būtu iespējams šiem uzņēmumiem piešķirt nodokļu atvieglojumus; 9. aicina Komisiju pašreizējo krīzi, kura saistīta ar degvielas cenām, uzskatīt par neparedzētiem apstākļiem saskaņā ar 1999. gada 17. decembra Padomes Regulas (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē [4], 16. panta noteikumiem — uz neparedzētiem notikumiem attiecas Zivsaimniecības virzības finansēšanas instruments (ZVFI), jo tas dod iespēju piešķirt vienādu atbalstu gan uz īsu laiku, gan pārtraucot darbību uz laiku, un šajā gadījumā netiek piemēroti nedz jaudas samazināšanas, nedz bioloģiski kritēriji; atgādina par daudzajām saistībām, kuras šā mērķa labā tas jau sen ir uzņēmies; 10. neatlaidīgi aicina Komisiju pagarināt glābšanas pasākumu derīguma termiņu līdz divpadsmit mēnešiem; 11. uzsver, ka valsts atbalsta mērķis ir arī kuģu apkalpju interešu aizsardzība, viņu vajadzību apmierināšana un viņu problēmu risināšana; 12. pauž vilšanos par Komisijas nesen izsludinātajiem tiesību aktiem, kuros de minimis atbalsta griesti zivsaimniecības nozarei noteikti tikai EUR 30000 uz trijiem gadiem; atgādina par šīs nozares un daudzu dalībvalstu pārvaldes iestāžu neatlaidīgajiem lūgumiem šā atbalsta apjomu palielināt līdz EUR 100000 un to saista ar citās ražošanas nozarēs nesen apstiprinātajiem griestiem, kas var sasniegt EUR 200000; vērš uzmanību uz saistībām, kuras pieņemtas ar mērķi paaugstināt summu, uz kuru attiecas de minimis noteikums un aicina Komisiju steidzami pārskatīt nesen pieņemto vienošanos un to palielināt; 13. aicina Komisiju atļaut agrāk sniegt atbalstu, kurš atkarīgs no Zivsaimniecības vadības finanšu instrumenta vai no topošā Eiropas Zivsaimniecības fonda, ar mērķi izveidot finansēšanas kategorijas, kas ļaus samazināt darbības izmaksu pieaugumu; Pasākumi, kuru rezultāti būs jūtami vidējā un tālākā perspektīvā Flotes atjaunošana un modernizācija 14. ņem vērā Komisijas ierosinājumu turpmāko pārstrukturēšanas programmu kontekstā paredzēt investīcijas zvejas iekārtu pārveidei, aprīkojuma iegādei un motoru nomaiņai, lai veicinātu pārorientāciju, energoefektivitāti un enerģijas taupīšanu; 15. uzskata, ka dažu Eiropas Savienības dalībvalstu pārstrukturēšanas plāniem jābūt zivsaimniecības nozares pārstrukturēšanas pamatelementam; 16. uzskata, ka Komisijai un dalībvalstīm būtu jāpieņem vispārējs plāns, lai samazinātu enerģijas patēriņu flotē, tostarp attīstot mazākas energointensitātes zvejas rīkus, videi nekaitīgākus motorus un ilgtermiņā samazinot atkarību no fosilā kurināmā; 17. pauž nožēlu par jaunā Eiropas Zivsaimniecības Fonda mērķtiecības trūkumu attiecībā uz atbalsta piešķiršanu dzinēju nomaiņai; uzskata, ka tādi pasākumi, kā atbalsta piešķiršana ar priekšnoteikumu, ka jānomaina dzinējs tiem kuģiem, kas garāki par 12 metriem, lai samazinātu to jaudu par 20 %, patiesībā atsevišķus zvejas veidus padarīs dzīvotnespējīgus, tie var samazināt drošību, kā arī veicināt krāpšanos, deklarējot zemāku dzinēja jaudu; 18. neatlaidīgi atgādina, ka ir nepieciešams, lai Eiropas Zivsaimniecības fonds turpina piešķirt atbalstu zvejas flotes atjaunošanai un modernizācijai — it īpaši motoru nomaiņai drošības, vides aizsardzības vai degvielas taupīšanas nolūkā; pirmkārt, atbalsts jāsniedz piekrastes sīkzvejai un nerūpnieciskajai zvejai, kā arī to kuģu nomaiņai, kuri ir vairāk nekā divdesmit gadus veci un kuru darbības drošību vairs nav iespējams garantēt; Piekrastes zveja 19. aicina Komisiju atzīt piekrastes sīkzvejas un nerūpnieciskās zvejas īpašo raksturu kopējās zivsaimniecībās politikas kontekstā, analizēt to, cik lielā mērā pastāvošie instrumenti atbilst nozares vajadzībām un, ja nepieciešams, tos pielāgot; 20. aicina Komisiju iesniegt priekšlikumu par Kopienas atbalsta programmas izstrādi piekrastes sīkzvejai un nerūpnieciskajai zvejai ar mērķi sekmēt darbību koordināciju un piesaistīt citu esošo instrumentu finansējumu, lai varētu risināt šā nozares segmenta problēmas; Tirdzniecība 21. atzinīgi vērtē to, ka Komisija gatavojas padziļināti izvērtēt pastāvošo zivsaimniecības produktu tirgus kopīgo organizāciju; uzsver nepieciešamību veikt plašu šīs kopīgās tirgus organizācijas darbības pārskatīšanu, lai varētu uzlabot zivju un zvejas produktu tirdzniecību un palielināt pievienoto vērtību; 22. uzskata, ka vissvarīgākais ir, lai zvejnieki būtu tiešāk iesaistīti pārstrādē un tirdzniecībā, lai paplašinātu viņu ienākumu pamatu un uzlabotu viņu dzīves līmeni; aicina, lai Komisija iesniedz priekšlikumus zivsaimniecības produktu tirgus kopīgās organizācijas pārskatīšanai, tajā iekļaujot mehānismus, kas ļaus uzlabot pirmā pārdevuma cenas, un veicinās godīgu un atbilstošu pievienotās vērtības sadalījumu vērtību ķēdē; 23. pauž nožēlu par to, ka daudzos gadījumos nozare pietiekami neizmanto konkurētspējas uzlabošanas iespējas, ko nodrošina pašreizējā kopīgā tirgus organizācija, un aicina Komisiju sadarbībā ar valstu pārvaldes iestādēm un dažādām ražotājus pārstāvošām organizācijām pēc iespējas vairāk popularizēt šīs iespējas, kā arī citas iespējas, kas varētu rasties pēc nākotnē paredzamās kopīgās tirgus organizācijas pārskatīšanas; 24. uzskata, ka ir jāparedz iespēja izmantot citus risinājumus, kas ir analogi garantētai cenai vai ienākumu aplikšanai ar maksimālu nodokli, lai nodrošinātu labāku pievienotās vērtības sadalījumu, samazinot starpniecības rezervi; 25. uzsver, ka struktūrfondiem ir jāveicina modernizācija un tirdzniecības infrastruktūru veidošana zivsaimniecības nozarē; 26. atbalsta iniciatīvu, kuras mērķis ir izstrādāt Kopienas zivsaimniecības nozares produktu tirdzniecības rīcības kodeksu; 27. piekrīt viedoklim, ka ekomarķēšana varētu padarīt produktus vieglāk pazīstamus un veicināt zivsaimniecības produktu ilgtspējīgu tirdzniecību; 28. aicina Komisiju meklēt veidu, lai varētu, piemēram, ar pircēju atbalsta palīdzību veicināt pārstrādātu zivsaimniecības produktu un tādu produktu tirdzniecību, kam ir augstāka pievienotā vērtība (piemēram, konservi), līdzīgi, kā tas notiek ar dažiem lauksaimniecības produktiem; 29. neatlaidīgi aicina Komisiju pievērsties ārējai Kopienas zivsaimniecības produktu, piemēram, konservu popularizēšanai, finansējot to izplatīšanu starptautiskās izstādēs un gadatirgos; 30. uzskata, ka ir būtiski, lai Komisija ierosina pētījumu par Kopienas un importa akvakultūras produktu ietekmi uz zivju cenām, jo īpaši uz pirmā pārdevuma cenām; 31. aicina Komisiju pieņemt normas, saskaņā ar kurām importa zivsaimniecības produkti, kas tiek tirgoti iekšējā tirgū, tiktu pakļauti tām pašām prasībām, kuras attiecas uz Kopienas zivsaimniecības produktiem; 32. uzskata, ka ieguldījumi ar mērķi uzlabot zivju apstrādi uz zvejas kuģa, it īpaši atbalstot ieguldījumus dzesēšanas sistēmās, varētu uzlabot pirmā pārdevuma cenas; Finansiāli jautājumi 33. pauž bažas par nepietiekamo finanšu resursu apjomu, kas 2007.—2013. gada finanšu plānā piešķirts zivsaimniecības nozarei, un jo īpaši Eiropas Zivsaimniecības fondam, un uzskata, ka ir nepieciešams šos resursus palielināt, lai varētu pārvarēt šajā jomā pašreiz pastāvošo krīzi; Resursu ilgtspējība 34. atkārtoti aicina Komisiju vēlreiz paraudzīties plašāk uz jūras vides aizsardzības pasākumiem un uz zvejas krājumu atjaunošanu, jo īpaši ņemot vērā un izskatot tos faktorus, kas būtiski ietekmē jūras vidi un zivsaimniecības resursu stāvokli (krasta un jūras piesārņojumam, rūpniecības un lauksaimniecības notekūdeņiem, jūras dibena bagarēšanai un jūras transportam), un papildināt pastāvošās pārvaldes metodes; aicina Komisiju uzsākt Kopienas iniciatīvu šajā jomā; 35. norāda, ka ļoti būtiski ir nodrošināt līdzsvaru starp ekonomisko stāvokli un vides ilgtspējību un ka vienlīdz būtiski ir veicināt subsidēšanas vai kompensāciju izmaksu mehānisma darbību, kas paredzēts tiem zvejniekiem, kurus ietekmē zivju krājumu atjaunošanas programmu negatīvās ekonomiskās un sociālās sekas vai citi ekosistēmu aizsardzības pastiprināšanas pasākumi, īpaši mazāk attīstītos reģionos; 36. uzsver nepieciešamību izveidot tiesisko regulējumu ar mērķi zvejas intensitāti pielāgot pieejamajiem resursiem, un īpaši — atrisināt problēmu, kuru rada lielie kuģi, kas, aprīkoti ar pārāk lieliem zvejas rīkiem, zvejo mazos zvejas apgabalos; 37. uzsver, ka zvejas jaudas un intensitātes samazināšana ir jāuzsāk, neaizmirstot, ka mērķis ir zvejas nozari saglabāt ilgtermiņā; 38. ir pārliecināts, ka sociālās un ekonomiskās problēmas, kas skar Eiropas zvejas nozari, nav iespējams atrisināt, neuzlabojot zvejas pārvaldi, kas ļautu atjaunot zivju krājumus, jo bez zivīm zveja nevar pastāvēt; 39. uzsver, ka, piemērojot valstu flotes pastāvošajiem krājumiem, ir jāņem vērā jau panāktais zvejas jaudas samazinājums; 40. atgādina, ka visi zvejas krājumu atjaunošanas pasākumi ir jāpieņem, tos saskaņojot ar zvejniekiem, un to pamatā jābūt zinātniskiem pētījumiem zivsaimniecības jomā; 41. aicina Komisiju nošķirt zvejas metodes un to izmantošanas veidus; uzsver, ka, atsevišķas zvejas metodes, kuras, izmantojot rūpnieciskā līmenī, tiek uzskatītas par kaitīgām, var atbilst ilgtspējīgas zvejas principiem, ja tās izmanto nerūpnieciskajā zvejā, un tādējādi tās var nodrošināt pastāvēšanas iespējas pašlaik iznīcībai lemtām zvejnieku kopienām; 42. aicina Komisiju ņemt vērā faktu, ka zvejas darbības nav savstarpēji nošķiramas, bet veido vienotu (kāda konkrēta reģiona) resursu izmantošanas sistēmu; uzsver, ka ierobežojoši pasākumi (aizliegums vai ierobežojumi), kas attiecas uz kādu no darbībām, izjauc līdzsvaru un rezultātā zvejas intensitāte tiek novirzīta uz citām sugām, izraisot būtiskas sociālas un ekonomiskas sekas zvejnieku kopienās un vēl intensīvāk tiek nozvejotas jau pilnā apmērā izmantotas sugas; Nelegālā zveja 43. uzskata, ka ļoti būtiski ir pieņemt normas nelegālas, nedeklarētas un nereglamentētas zvejas apkarošanas pastiprināšanai; neatlaidīgi aicina dalībvalstis stiprināt to rīcībā esošos kontroles mehānismus šajā jomā; uzskata, ka ir nepieciešams uzlabot Eiropas Savienības robežu kontroli, lai aizsargātu ES no nelikumīgi nozvejotu zivju ievešanas; 44. aicina Komisiju pārskatīt pašreizējos kopējās zivsaimniecības politikas noteikumus par nelikumīgo, nedeklarēto un neregulēto zveju; uzskata, ka steidzami ir jāizstrādā noteikumi, kas aizliegtu lielu nozvejas daļu izgāzt atpakaļ jūrā; Pētniecība 45. uzsver, ka ir būtiski ar Eiropas Zivsaimniecības fonda un ar Kopienas 7. pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pamatprogrammas palīdzību atbalstīt tādas investīcijas, kuru mērķis ir veicināt zivsaimniecības nozares enerģētiskās intensitātes pazemināšanos un tās energoefektivitātes palielināšanos; 46. uzskata, ka ir būtiski izvērtēt degvielas veida maiņas iespējas, kā arī sinerģiju, kuru no enerģētiskā viedokļa varētu izveidot ar lauksaimniecības nozari; 47. uzsver, ka ir svarīgi Kopienas 7. pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pamatprogrammas ietvaros nodrošināt, ka jūras un zivju resursiem ir acīmredzama prioritāte un ir pieejams atbilstīgs finansējums; Kopējās zivsaimniecības politikas pārvalde 48. ņem vērā Komisijas ierosinājumus par zivsaimniecības ekonomisko pārvaldi, bet atgādina, ka kvotu sadalījums un zvejas tiesības ir dalībvalstu ekskluzīva kompetence; Iesaistīšanās kopējās zivsaimniecības politikas pārvaldē 49. uzsver, ka reģionālajām konsultatīvajām padomēm var būt liela nozīme zvejnieku iesaistīšanā lēmumu pieņemšanā attiecībā uz KZP; uzsver, ka ir būtiski piešķirt Kopienas atbalstu šo padomju darbībai, un tas ir jāpārskata pēc pieciem gadiem; 50. atgādina par nepieciešamību sniegt atbalstu zvejnieku grupām un profesionālajām organizācijām, kuras vēlas uzņemties atbildību, īstenojot kopējo zivsaimniecības politiku (kopīga lēmumu pieņemšana); 51. aicina decentralizēt kopējo zivsaimniecības politiku, lai nodrošinātu zvejnieku, zvejniekus pārstāvošo organizāciju un zvejnieku kopienu lielāku iesaistīšanos kopējās zivsaimniecības politikas īstenošanā un zivsaimniecības pārvaldes uzlabošanā; 52. uzsver nepieciešamību labāk regulēt zivju tirgu ar efektīvas kontroles sistēmas un ekomarķēšanas programmas palīdzību, kā arī izveidojot zivsaimniecības nozares tiesību kodeksu; * * * 53. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] OV C 271 E, 7.11.2002., 401. lpp. [2] OV C 157 E, 6.7.2006., 324. lpp. [3] OV L 223, 15.8.2006., 1. lpp. [4] OV L 337, 30.12.1999., 10. lpp. --------------------------------------------------