Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar kuru Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi attiecībā uz elektroenerģiju, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi noteiktos Zviedrijas ziemeļu apgabalos, saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu /* COM/2011/0852 galīgā redakcija - 2011/0403 (NLE) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai Savienībā reglamentē Padomes Direktīva 2003/96/EK[1] (turpmāk — “Enerģijas nodokļu direktīva” vai “direktīva”). Saskaņā ar minētās direktīvas 19. panta 1. punktu un papildus 5., 15. un 17. pantā paredzētajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus no nodokļa vai nodokļa samazinājumus īpašu politisku apsvērumu dēļ. Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut Zviedrijai noteiktās robežās piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi elektroenerģijai, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi noteiktos Zviedrijas ziemeļu apgabalos. Pasākuma mērķis ir kompensēt konkrētā reģiona īpašo klimatisko apstākļu radītās papildu izmaksas par apkuri minētajos apgabalos. Lūgums un tā vispārīgais konteksts Direktīvas 19. panta 1. punkts paredz, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs. Ar Padomes Lēmumu 2005/231/EK[2], kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 2006/503/EK[3], Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļu likmi elektroenerģijai, ko patērē pielikumā uzskaitītajās pašvaldībās esošās mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi, turklāt nodokļa samazinājumam jābūt samērīgam ar papildu izmaksām par apkuri Zviedrijas ziemeļos, salīdzinot ar pārējo valsts teritoriju, un samazinātajai likmei jāatbilst Direktīvas 2003/96/EK prasībām, jo īpaši minimālajām likmēm, kuras noteiktas minētās direktīvas 10. pantā. Šīs atļaujas termiņš beidzas 2011. gada 31. decembrī. Ar 2011. gada 8. jūnija vēstuli, pamatojoties uz direktīvas 19. pantu, Zviedrijas iestādes informēja Komisiju par nodomu turpināt piemērot samazinātu minētā nodokļa likmi. Samazinājums nedrīkst pārsniegt SEK 96 par MWh jeb EUR 10,40[4]. Zviedrija ir lūgusi nodokļa samazinājumu apstiprināt uz sešu gadu laikposmu, proti, līdz 2017. gada 31. decembrim, kas ir direktīvas 19. panta 2. punktā minētais maksimālais periods. Zviedrija pamato šādu pasākumu ar vides, kā arī reģionālās un kohēzijas politikas mērķiem. Zviedrija uzsver, ka valstī noteiktās elektroenerģijas nodokļa likmes ievērojami pārsniedz Direktīvā 2003/96/EK paredzētās minimālās likmes un ka tādēļ lielāks energoefektivitātes palielināšanas stimuls ir valsts līmeņa nodokļu sistēmas, nevis ES minimālās nodokļu likmes piemērošana. Tomēr Zviedrijas iestādes uzskata, ka šo nodokļu augsto vispārējo līmeni var saglabāt tikai tad, ja ziemeļu apgabalos, kuros klimata apstākļi ir radījuši neizdevīgus konkurences nosacījumus, tiks noteikts nodokļu samazinājums. Vienlaikus ar šo pasākumu tiks mazinātas apkures izmaksu atšķirības dažādu valsts reģionu starpā, tādējādi veicinot ES reģionālās un kohēzijas politikas mērķu sasniegšanu. Kas attiecas uz klimata apstākļu radītajiem neizdevīgajiem konkurences nosacījumiem, tad Zviedrijas iestādes vēlreiz atkārto jau iepriekšējos lūgumos izteikto apgalvojumu, proti, ka apkures izmaksas ziemeļu reģionos ir vidēji par 25 % augstākas, jo apkures periods tajos ir ilgāks. Tiek lēsts, ka aptuvenais ieņēmumu zaudējums, ko radīs minētā nodokļa samazinājums līdz SEK 96 par MWh, ir SEK 910 miljoni jeb EUR 99 miljoni gadā. - Pasākuma darbība Šo pasākumu īsteno, nosakot samazinātu nodokļa likmi. Nodokļa likmi samazina tieši, uzliekot nodokli. - Darbības joma Zviedrijas iestādes ir norādījušas, ka ģeogrāfiskā diferenciācija ir pamatota ar objektīvu informāciju par vidējo gaisa temperatūru, tādēļ zemāka nodokļa likme piemērojama visās Norrbotten , Västerbotten un Jämtland reģionu pašvaldībās, kā arī tādās pašvaldībās kā Sollefteå , Ånge , Örnsköldsvik , Ljusdal , Malung , Mora , Orsa , Älvdalen un Torsby . Pasākums attiecas vienīgi uz mājsaimniecībām un pakalpojumu nozares uzņēmumiem, jo tikai šīs grupas maksā nodokli par elektroenerģiju pilnā apmērā. Tā kā, no otras puses, ražošanas nozarē patērētajai elektroenerģijai noteiktā nodokļa likme ir zemāka, šis pasākums neietekmēs minētās nozares uzņēmumus. Zviedrijas iestādes ir paudušas viedokli, ka pasākums sniedz valsts ziemeļu apgabalos esošajiem saņēmējiem tādas pašas priekšrocības kā patērētāju grupām Zviedrijas dienvidu daļā. - Zviedrijas iestāžu argumenti par pasākuma ietekmi uz iekšējo tirgu Zviedrijas iestādes uzskata, ka pasākums neietekmēs iekšējā tirgus pareizu darbību. Tās uzskata, ka, ja arī minētais pasākums, ar kuru paredzēts samazināt valsts ziemeļu apgabalos esošo pakalpojumu nozares uzņēmumu izmaksas, ietekmēs tirdzniecību dalībvalstu starpā, tad šī ietekme būs ierobežota, jo vairums minētās nozares uzņēmumu parasti darbojas konkrētā ģeogrāfiskā apgabalā. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai. Pasākuma novērtējums saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu - Īpaši politikas apsvērumi Direktīvas 19. panta 1. punkta pirmā daļa skan šādi: “ Papildus iepriekšējos pantos, jo īpaši 5., 15. un 17. pantā, izklāstītajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs”. Zviedrijas iestāžu paredzētā pasākuma mērķis ir samazināt akcīzes nodokļa likmi elektroenerģijai, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi šīs valsts ziemeļu apgabalos. Zviedrijas iestādes vērš uzmanību uz diviem pasākuma mērķiem. Pirmkārt, tās apgalvo, ka samazinātai nodokļa likmei ir netieša pozitīva ietekme uz vidi, jo tā ļauj piemērot lielāku kopējo nodokļu likmi, kas citādi nebūtu iespējams. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija atzīmē, ka vides aizsardzības prasības kā tādas jau ir Direktīvas 2003/96/EK[5] neatņemama sastāvdaļa un tādēļ tās uzskatāmas par īpašiem politikas apsvērumiem. Tomēr, kā noteikts minētajā direktīvā, īpašiem klimatiskiem apstākļiem pakļautu reģionu konkrētās vajadzības apmierināt vispārīgā veidā nav atļauts. Šajā kontekstā mērķis veicināt relatīvi augstas nodokļu likmes saglabāšanu, izvairoties ieviest samazinātu likmi, lai atvieglotu īpašo klimatisko apstākļu radīto pārmērīgo slogu konkrētiem reģioniem, ir uzskatāms par īpašu politikas apsvērumu. Otrkārt, Zviedrijas iestādes apgalvo, ka minētais samazinājums tuvina Zviedrijas ziemeļu reģionos esošo patērētāju kopējās apkures izmaksas citu valsts reģionu patērētāju izmaksām, tādējādi veicinot reģionālās un kohēzijas politikas mērķu sasniegšanu. Tādējādi var uzskatīt, ka pieprasītās atļaujas pamatā ir īpaši politikas apsvērumi. - Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem un mērķiem Vispārējā nodokļa likme elektroenerģijai, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi Zviedrijā, ir SEK 283 jeb EUR 30,70 par MWh salīdzinājumā ar nekomerciālam patēriņam[6] noteikto ES minimālo likmi EUR 1 par MWh. Saskaņā ar ierosināto samazinājumu Zviedrijas ziemeļu reģionos piemērojamā likme ir vismaz SEK 187 jeb EUR 20,29 par MWh. Tā kā Zviedrijas ziemeļos un arī citur valstī noteiktās elektroenerģijas nodokļa likmes ievērojami pārsniedz minimālās likmes, var pamatoti pieņemt, ka minētā nodokļa samazinājums būtībā netieši veicinās vispārējā vides aizsardzības līmeņa paaugstināšanu, kā to ir atzīmējušas Zviedrijas iestādes. Šajā kontekstā pasākuma mērķis ir daļēji mazināt augstās apkures izmaksas, konkrētos apgabalos piemērojot samazinātu nodokļa likmi. Zviedrijas iestādes ir paudušas viedokli, ka klimatiskie apstākļi minētajos apgabalos veicina lielāku elektroenerģijas patēriņu un vidēji tas ir par 25 % lielāks nekā citur valstī, galvenokārt ilgāka apkures perioda dēļ. Komisija atzīmē, ka, pamatojoties uz pašreizējām Zviedrijas elektroenerģijas cenām, ierosinātā pasākuma rezultātā noteiktais cenu samazinājums konkrētajām patērētāju grupām būs mazāks par 25 %. Eurostat jaunākie dati liecina, ka šāds samazinājums varētu būt robežās no 3,1 % līdz 6,8 % atkarībā no konkrēto mājsaimniecību un uzņēmumu elektroenerģijas patēriņa līmeņa[7]. Tādēļ atvieglojuma summa konkrētajos reģionos ir mazāka nekā papildu izmaksas par apkuri, un finansiālais stimuls efektīvi izmantot enerģiju saglabājas vismaz tādā pašā līmenī kā pārējos Zviedrijas reģionos. Tāpēc var secināt, ka pasākums ir saderīgs ar Savienības veselības, vides, enerģētikas un transporta politiku. Minētajā situācijā pasākums nav pretrunā iekšējā tirgus pareizai darbībai un nepieciešamībai nodrošināt godīgu konkurenci. Ņemot vērā, ka pasākums attiecas vienīgi uz attālinātos apgabalos esošām mājsaimniecībām un pakalpojumu nozares uzņēmumiem, nav sagaidāms, ka tas varētu radīt būtiskus konkurences izkropļojumus vai izmaiņas dalībvalstu tirdzniecības modeļos. Visbeidzot, jāatgādina, ka nodokļu samazinājums attiecīgajos apgabalos ir spēkā jau trīsdesmit gadus un, pēc Komisijas rīcībā esošās informācijas, nav radījis šķēršļus iekšējā tirgus pareizai darbībai vai citu ES politikas mērķu sasniegšanai. - Pasākuma piemērošanas laiks un ES enerģijas nodokļu sistēma Komisija ierosina apstiprināt maksimālo Direktīvā 2003/96/EK atļauto piemērošanas periodu, tas ir, 6 gadus. Šāds periods ir piemērots, lai nodrošinātu konkrētajiem uzņēmumiem un patērētājiem pietiekamu noteiktību. Kas attiecas uz pašreizējā tiesiskā regulējuma turpmāko attīstību un, konkrētāk, uz Komisijas 2011. gada 13. aprīlī iesniegto priekšlikumu [COM(2011)169] pārskatīt Direktīvu 2003/96/EK, jāatgādina, ka šā priekšlikuma pieņemšana neradīs izmaiņas pašreizējos noteikumos saistībā ar šeit ierosinātā pasākuma darbību. Tādēļ konkrēti drošības pasākumi šajā gadījumā nav vajadzīgi. Noteikumi par valsts atbalstu Saskaņā ar Zviedrijas iestāžu paredzēto samazinājumu elektroenerģijas nodokļu likme attiecīgajos reģionos arī turpmāk nepārsniegs Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteikto minimālo nodokļu līmeni. Turklāt Padomes atļauja tiek piemērota no 2012. gada 1. janvāra, un tā būs spēkā līdz 2017. gada 31. decembrim (tādējādi mazāk nekā 10 gadus). Uz šo pasākumu attiecas tā dēvētā Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (Regula (EK) Nr. 800/2008)[8], tāpēc šis pasākums ir atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas prasības. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā priekšlikuma pamatā ir Zviedrijas lūgums, un tas attiecas tikai uz šo dalībvalsti. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums attiecas uz atļaujas piešķiršanu atsevišķai dalībvalstij pēc tās lūguma. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Priekšlikuma mērķis ir ļaut Zviedrijai atkāpties no Padomes Direktīvas 2003/96/EK vispārīgajiem noteikumiem un noteiktās robežās piemērot diferencētu nodokļa likmi elektroenerģijai. Juridiskais pamats Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants. Subsidiaritātes princips Netiešo nodokļu uzlikšana, kas minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā Eiropas Savienības kompetencē LESD 3. panta nozīmē. Tomēr dalībvalstu kompetences īstenošanu šajā jomā stingri nosaka un ierobežo spēkā esošie ES tiesību akti. Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu vienīgi Padome ir pilnvarota atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē. Dalībvalstis nevar šajā ziņā aizstāt Padomi. Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips. Proporcionalitātes princips Šajā priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips. Nodokļu samazinājums nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo. Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums. Direktīvas 2003/96 19. pantā paredzēts tikai šāda veida pasākums. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Pasākums nerada Eiropas Savienībai finansiālu un administratīvu apgrūtinājumu. Tāpēc priekšlikums neietekmē ES budžetu. 2011/0403 (NLE) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar kuru Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi attiecībā uz elektroenerģiju, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi noteiktos Zviedrijas ziemeļu apgabalos, saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai[9], un jo īpaši tās 19. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: 1. Ar Padomes Lēmumu 2005/231/EK[10], kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 2006/503/EK[11], Zviedrijai līdz 2011. gada 31. decembrim atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi elektroenerģijai, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi noteiktos Zviedrijas ziemeļu apgabalos, saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu. 2. Zviedrija ar 2011. gada 8. jūnija vēstuli lūdza atļauju vēl turpmākos sešus gadus, tas ir, līdz 2017. gada 31. decembrim, piemērot samazinātu akcīzes nodokli elektroenerģijai, ko patērē minētie saņēmēji. Samazinājums jāierobežo līdz SEK 96 par MWh. 3. Minētajos apgabalos apkures izmaksas ir vidēji par 25 % augstākas nekā citur valstī, jo apkures periods tajos ir ilgāks. Samazinot mājsaimniecību un pakalpojumu nozares uzņēmumu izdevumus par patērēto elektroenerģiju Zviedrijas ziemeļu apgabalos, tiks mazinātas kopējo apkures izmaksu atšķirības starp šiem un pārējiem valsts reģioniem. Tādējādi pasākums veicinās reģionālās un kohēzijas politikas mērķu sasniegšanu. Turklāt minētais pasākums ļaus Zviedrijai piemērot lielāku elektroenerģijas nodokļa kopējo likmi, kas citādi nebūtu iespējams, un vienlaikus veicinās vides politikas mērķu sasniegšanu. 4. Nodokļa samazinājums nedrīkst pārsniegt summu, kas paredzēta, lai kompensētu papildu izmaksas par apkuri Zviedrijas ziemeļu reģionu mājsaimniecībām un pakalpojumu uzņēmumiem. 5. Samazinātās nodokļu likmes būs lielākas par Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktajām minimālajām likmēm. 6. Ņemot vērā, ka nodokļu samazinājums attiecas vienīgi uz attālinātos apgabalos esošām mājsaimniecībām un pakalpojumu nozares uzņēmumiem, kā arī to, ka šāds samazinājums nedrīkst pārsniegt papildu izmaksas par apkuri Zviedrijas ziemeļu apgabalos, nav sagaidāms, ka minētais pasākums varētu radīt būtiskus konkurences izkropļojumus vai izmaiņas dalībvalstu tirdzniecības modeļos. 7. Tāpēc pasākums nav pretrunā iekšējā tirgus pareizai darbībai un nepieciešamībai nodrošināt godīgu konkurenci, kā arī tas sader ar Eiropas Savienības veselības, vides, enerģētikas un transporta politiku. 8. Lai nodrošinātu pietiekamu noteiktību konkrētajiem uzņēmumiem un patērētājiem, ir lietderīgi atļaut Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļu likmi valsts ziemeļu apgabalos patērētajai elektroenerģijai līdz 2017. gada 31. decembrim. 9. Ir jānodrošina, lai atļauju, kas saskaņā ar Lēmumu 2005/231/EK piešķirta iepriekšējam laikposmam līdzīgu iemeslu dēļ, turpinātu piemērot, neradot pārtraukumu starp minētā lēmuma beigu termiņu un šā lēmuma stāšanās spēkā dienu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants 10. Zviedrijai ir atļauts piemērot pazeminātu nodokļu likmi elektroenerģijai, ko patērē mājsaimniecības un pakalpojumu nozares uzņēmumi pielikumā uzskaitītajās pašvaldībās.Valsts noteiktās standarta nodokļu likmes elektroenerģijai samazinājums nedrīkst pārsniegt summu, kas nepieciešama, lai kompensētu papildu izmaksas par apkuri Zviedrijas ziemeļos, salīdzinot ar pārējiem šīs valsts reģioniem, un tas nedrīkst pārsniegt SEK 96 par MWh. 11. Attiecībā uz samazinātajām likmēm ir jāievēro Direktīvas 2003/96/EK prasības un jo īpaši tās 10. pantā noteiktās minimālās likmes. 2. pants Šo lēmumu piemēro no 2012. gada 1. janvāra, un tas ir spēkā līdz 2017. gada 31. decembrim. 3. pants Lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs Pielikums Reģioni | Pašvaldības | Norrbottens län | Visas pašvaldības | Västerbottens län | Visas pašvaldības | Jämtlands län | Visas pašvaldības | Västernorrlands län | Sollefteå, Ånge, Örnsköldsvik | Gävleborgs län | Ljusdal | Dalarnas län | Malung, Mora, Orsa, Älvdalen | Värmlands län | Torsby | [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. [2] OV L 72, 18.3.2005, 27. lpp. [3] OV L 199, 21.7.2006., 19. lpp. [4] Aprēķins balstīts uz maiņas kursu 2010. gada 1. oktobrī (9,2183 SEK = 1 EUR), sal. ar Direktīvas 2003/96/EK 13. panta 1. punktu. [5] Sal. jo īpaši ar 6. un 7. apsvērumu. [6] Pamatojoties uz Direktīvas 2003/96/EK 11. panta 4. punktu, dalībvalstis var ierobežot nodokļu samazinātā līmeņa jomu izmantošanai uzņēmuma vajadzībām. Kā norādīts iepriekš, Zviedrija gan mājsaimniecībām, gan pakalpojumu uzņēmumiem faktiski piemēro nodokļa likmi par nekomerciālam mērķim patērētu elektroenerģiju. [7] Avots: Eurostat dati par cenām 2010. gada 2. pusgadā. Skaitļi attiecas uz kategorijām DA (patēriņš nepārsniedz 1000 kWh) līdz DE (patēriņš pārsniedz 15 000 kWh), kas nav saistītas ar elektroenerģijas patēriņu rūpniecības vajadzībām. [8] Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula), OV L 214, 9.8.2008. [9] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. [10] OV L 72, 18.3.2005., 27. lpp. [11] OV L 199, 21.7.2006., 19. lpp.