Komisijas paziņojums Padomei saskaņā ar Padomes direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (rūpniecībā izmantotās sašķidrinātās naftas gāzes aplikšana ar nodokļiem un akmeņogļu aplikšana ar nodokļiem) /* COM/2006/0768 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 5.12.2006 COM(2006) 768 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (rūpniecībā izmantotās sašķidrinātās naftas gāzes aplikšana ar nodokļiem un akmeņogļu aplikšana ar nodokļiem) 1. Ievads Saskaņā ar 19. panta 1. punktu Padomes Direktīvā 2003/96/EK[1], kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, (turpmāk tekstā – „Enerģētikas nodokļu direktīva” vai „direktīva”) un papildus direktīvā paredzētajiem noteikumiem, jo īpaši tās 5., 15. un 17. pantam, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienbalsīgi pieņemtu lēmumu var atļaut ikvienai dalībvalstij (kas to lūgusi) īpašu politikas apsvērumu dēļ ieviest turpmākus nodokļu atbrīvojumus vai nodokļu samazinājumus. Komisija izskata lūgumu. Pēc tam Komisija vai nu iesniedz Padomei priekšlikumu, vai arī informē Padomi par iemesliem, kāpēc tā nav ierosinājusi atļaut šādu pasākumu. Enerģētikas nodokļu direktīvas izņēmumu, kuru darbības termiņš beidzas 2006. gada beigās, plašākas pārskatīšanas kontekstā Grieķija un Lietuva iesniedza lūgumu atļaut piemērot noteiktiem energoproduktiem izņēmumus attiecībā uz dažiem Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumiem. Šīs vēstules tika reģistrētas Nodokļu un muitas savienības ģenerāldirektorātā[2]. Šā paziņojuma mērķis ir informēt Padomi par iemesliem, kāpēc Komisija neierosina sniegt pieprasītās atļaujas. 2. Lūgumu kopsavilkums 2.1. Grieķijas lūgums Grieķija vēlas sašķidrinātai naftas gāzei, ko izmanto rūpniecībā, piemērot samazinātu nodokļu likmi, kas ir līdzvērtīga EUR 0,29 par 1000 kg sašķidrinātās naftas gāzes. Piemērojamie minimālie nodokļu līmeņi (saskaņā ar Enerģētikas nodokļu direktīvas 8. pantu) ir EUR 41 par 1000 kg sašķidrinātās naftas gāzes, ko izmanto kā motordegvielu. Grieķijas iestādes uzskata, ka pasākumam ir divi galvenie mērķi. Pirmkārt, veicināt salīdzinājumā ar minerāleļļām videi nekaitīgākas degvielas izmantošanu – kā otro labāko un pagaidu izvēli, ņemot vērā, ka dabasgāzes tīkls Grieķijā vēl nav pabeigts. Šajā saistībā Grieķijas iestādes uzsver sašķidrinātās naftas gāzes vides priekšrocības. Otrs pasākuma mērķis ir sekmēt pašmāju rūpniecības konkurētspējas uzlabošanos. Lūgumā nav paredzēts pasākuma beigu datums. 2.2. Lietuvas lūgums Lietuva vēlas atkāpties no Enerģētikas nodokļu direktīvas vispārējiem noteikumiem, jo īpaši tās 2. panta 1. punkta, un neaplikt akmeņogles ar nodokļiem. Citiem vārdiem, Lietuva vēlas atlikt nodokļu uzlikšanu akmeņoglēm. Lietuvas iestādes uzskata, ka pasākuma galvenais mērķis ir atjaunot un modernizēt uzņēmumus valsts attālos apgabalos, īpaši tos, kas savā darbībā izmanto akmeņogles. Lietuvas iestādes uzskata, ka šā mērķa sasniegšana prasa daudz laika un tāpēc ir nepieciešams atlikt nodokļu uzlikšanu akmeņoglēm. Šajā sakarā Lietuvas iestādes uzsver, ka pasākuma mērķis ir veicināt valsts attālo apgabalu ekonomisko attīstību. Turklāt Lietuvas iestādes akcentēja arvien lielāko nepieciešamību pēc enerģijas avotiem ar zemām izmaksām, ņemot vērā pieaugošās naftas un gāzes enerģijas cenas, un tās arī norāda uz izmaiņām, kas šobrīd notiek valsts enerģētikas sistēmā Ignalīnas kodolspēkstacijas slēgšanas dēļ. Lūgumā paredzētais pasākuma beigu datums ir 2009. gada 31. decembris. 3. Lūgumu priekšvēsture Minerāleļļu, tostarp sašķidrinātās naftas gāzes, aplikšana ar nodokļiem ES ir saskaņota kopš 1993. gada.[3] Kopienas tiesību akti nosaka minimālos nodokļu līmeņus motordegvielas un kurināmā lietojumam. Atspoguļojot noteiktu ES tirdzniecības un rūpniecības nozaru bažas par konkurētspēju ar trešām valstīm, Enerģētikas nodokļu direktīvas 8. pantā ir noteikti ievērojami zemāki minimālie nodokļu līmeņi motordegvielas lietojumam attiecīgiem mērķiem. Iekšējā tirgū šo minimālo līmeņu mērķis ir radīt uzņēmumiem vienādas iespējas. Šajā sakarā Grieķijai sākotnēji bija atļauts piemērot samazinātas nodokļu likmes un atbrīvot no nodokļiem sašķidrināto naftas gāzi, ko izmanto rūpnieciskiem nolūkiem. 2001. gadā Padome pēdējo reizi pagarināja šīs atļaujas darbības termiņu līdz 2006. gada 31. decembrim un vēlāk to iekļāva Enerģētikas nodokļu direktīvas pārejas pasākumos. Ar Enerģētikas nodokļu direktīvas pieņemšanu paplašināja saskaņotu akcīzes nodokļu jomu, attiecinot tos uz energoproduktiem, kas nav minerāleļļas, bet tieši konkurē ar tām, piemēram, akmeņoglēm. Nolūks bija novērst konkurences traucējumus starp minerāleļļām un citiem tieši konkurējošiem energoproduktiem, ko neapliek ar nodokļiem ES mērogā, un piedevām novērst konkurences traucējumus starp enerģijas patērētājiem dažādās dalībvalstīs, kas apliek vai neapliek ar nodokļiem energoproduktus, kas nav minerāleļļas (sk. Enerģētikas nodokļu direktīvas otro apsvērumu). Lai dotu iespēju dalībvalstīm pielāgoties jaunajai situācijai un jo īpaši lai izvairītos no pēkšņas cenu paaugstināšanās produktiem, kam nesen uzlikti nodokļi, ar Enerģētikas nodokļu direktīvu piešķīra vairākus pārejas periodus (vai nu vispārējus, vai noteiktām valstīm). Šajā kontekstā un ņemot vērā Lietuvas īpašo situāciju, šai dalībvalstij bija atļauts atlikt nodokļu uzlikšanu akmeņoglēm, koksam un lignītam līdz 2007. gada 1. janvārim.[4] 2006. gada jūnija paziņojumā „Pārskats par izņēmumiem Padomes Direktīvas 2003/96/EK II un III pielikumā, kuri ir spēkā līdz 2006. gada beigām” (turpmāk tekstā – „2006. gada paziņojums”)[5] Komisija sniedza pārskatu par plašajām manevrēšanas iespējām, kas jau ietvertas Enerģētikas nodokļu direktīvā, un jo īpaši uzsvēra loģiku un motivāciju, kas kalpo par pamatu, iekļaujot vairākas elastīgas pieejas, ko piemēro konkrētiem produktiem vai konkrētiem lietotājiem. Konkrēti Komisija uzsvēra, ka direktīvā jau pietiekošā mērā ņemti vērā iespējamie konkurences ierobežojumi, kas varētu rasties saistībā ar energoproduktu aplikšanu ar nodokļiem. Šajā paziņojumā Komisija arī norādīja uz īpašo nozīmi, kas direktīvā piešķirta nodokļu uzlikšanai akmeņoglēm. 4. Komisijas novērtējums Komisija uzskata, ka Grieķija un Lietuva lūgumos ir izvirzījušas galvenokārt tādus argumentus, kas ir jau ņemti vērā direktīvā. Tas attiecas jo īpaši uz nodokļu uzlikšanas jomu, minimālo nodokļu līmeņu noteikšanu un iespējamo nodokļu diferenciāciju noteiktiem produktiem un lietojumam. Nosakot dažādus kritērijus, Kopienas likumdevējs, rīkojoties saskaņā ar EK Līguma 93. pantā noteikto procedūru, izsvēra līdzvērtīgu argumentu nozīmi salīdzinājumā ar aplūkotajiem mērķiem un interesēm, kas minēti arī Enerģētikas nodokļu direktīvas 19. panta 1. punkta trešajā ievilkumā, jo īpaši iekšējā tirgus un netraucētas konkurences nodrošināšanu, Kopienas politiku vides un enerģētikas jomās. Proti, Kopienas likumdevējs, pieņemot direktīvu, pienācīgi ņēma vērā konkurētspējas aspektus. Tie ietekmēja vispirms to, kādus minimālos nodokļu līmeņus noteica atkarā no produkta un lietojuma. Turklāt direktīvā ir paredzēts vesels iespējamo variantu kopums, ko dalībvalstis var izmantot, pamatojoties tikai uz pašu direktīvu, kas pieļauj papildus nodokļu likmju diferenciāciju dažādu iemeslu dēļ, tostarp dažos gadījumos konkurētspējas apsvērumu dēļ. Lielākajā daļā gadījumu ir jāievēro minimālie nodokļu līmeņi, lai nodrošinātu uzņēmumiem vienādas iespējas iekšējā tirgū. Attiecībā uz lietojumu uzņēmējdarbībā līmeņus, kas ir zemāki par šiem minimālajiem līmeņiem, var piemērot saskaņā ar direktīvas 17. panta 2. līdz 4. punktā noteiktajiem stingrajiem nosacījumiem. Vienā no šiem nosacījumiem ir paredzēts, ka ar citiem paņēmieniem jānodrošina minimāliem līmeņiem līdzvērtīga ietekme uz vidi. Direktīvas 8. panta darbības jomā ietilpstošie piemērojamie minimālie līmeņi, kas ir zemāki par 7. panta 1. punktā noteiktajiem līmeņiem, jāskata šajā kontekstā. Līdz ar to Grieķijas atsauce uz tās rūpniecības konkurētspējas situāciju neatspoguļo īpašu politikas apsvērumu direktīvas 19. panta nozīmē. Tāpēc nevar pieņemt Grieķijas konkurētspējas iemeslu dēļ lūgto beztermiņa izņēmumu. Šajā kontekstā arī nav lietderīgi piešķirt turpmāku izņēmumu ar ierobežotu darbības laiku. Grieķijai jau ir bijis pietiekoši daudz laika, lai pielāgotos sašķidrinātās naftas gāzes minimālajiem nodokļu līmeņiem, ņemot vērā, ka saskaņotie minimālie nodokļu līmeņi motordegvielai, ko izmanto noteiktiem rūpnieciskiem un komerciāliem mērķiem, pastāv kopš 1993. gada un tos piemēro visās dalībvalstīs. Grieķija šajā ziņā nav izvirzījusi nevienu argumentu, ko var ņemt vērā saskaņā ar Enerģētikas nodokļu direktīvas 19. pantu. Attiecībā uz Grieķijas atsauci uz sašķidrinātās naftas gāzes vides aspektiem, Komisija vēlas norādīt, ka, ciktāl Komisijai ir zināms, dabasgāzes tīkla izmantojums tiešām jau ir daļēji pabeigts, jo īpaši Grieķijas rūpnieciskākajos apgabalos. Pārmērīgi labvēlīgs nodokļu režīms sašķidrinātai naftas gāzei, jo īpaši šīs dalībvalsts paredzētais gandrīz pilnīgs atbrīvojums no nodokļiem, var atturēt lietotājus pārslēgties uz dabasgāzi, kas ir vismaz tikpat videi nekaitīga kā sašķidrinātā naftas gāze. Tas izjauktu šo divu degvielu savstarpējo konkurenci, ko Padome noteica Enerģētikas nodokļu direktīvas 8. panta kontekstā. Rīkojoties saskaņā ar EK Līguma 93. pantā noteikto procedūru, Padome apzināti noteica šīs konkurences attiecības, tāpat kā citus līdzīgus savstarpējas konkurences gadījumus. Dalībvalsts savādāks novērtējums nav īpašs politikas apsvērums Enerģētikas nodokļu direktīvas 19. panta nozīmē. Attiecībā uz Lietuvas iesniegto lūgumu vispirms jāatceras, ka ar Enerģētikas nodokļu direktīvu apzināti paplašināja akcīzes nodokļu jomu, attiecinot tos uz akmeņoglēm (sk. iepriekš). Papildus tam, ka dažādām degvielām liek savstarpēji konkurēt, to attaisno nepieciešamība aizsargāt vidi, kas ir aspekts, kas Enerģētikas nodokļu direktīvā ņemts vērā saskaņā ar katra energoprodukta specifiskajām īpašībām. Šajā ziņā direktīvā ir skaidra atsauce uz EK Līguma 6. pantu, kurā ir prasīts ņemt vērā vides aizsardzību, definējot un īstenojot Kopienas politiku citās jomās (6. apsvērums). Turklāt tā atsaucas uz Kioto Protokolu, ko Kopiena ir ratificējusi,[6] un atgādina, ka nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai ir viens no pieejamajiem instrumentiem, lai palīdzētu sasniegt Protokola mērķus (7. apsvērums). Salīdzinot ar citām galvenajām degvielas kategorijām, uz ko attiecas Enerģētikas nodokļu direktīva, akmeņoglēm ir augstākais CO2 emisiju līmenis. Ņemot vērā iepriekš minēto, nevar pieņemt Lietuvas lūgumu tiktāl, ciktāl var uzskatīt, ka tas ir balstīts uz vispārīgām bažām par konkurētspēju. Akmeņogles ir iekļautas Enerģētikas nodokļu direktīvas režīmā apzināti, tieši konkurences apsvērumu dēļ, tajā pašā laikā nosakot vairākas iespējas, kā izklāstīts iepriekš. Tādēļ šādas bažas nevar uzskatīt par īpašiem politikas apsvērumiem Enerģētikas nodokļu direktīvas 19. panta nolūkos. Tāpat no iepriekš minētā izriet tas, ka arī vides apsvērumu ziņā, kas arī jāņem vērā saskaņā ar 19. pantu, nevar attaisnot labvēlīgāku nodokļu piemērošanas kārtību akmeņoglēm. Iepriekš minētos secinājumus tikai apstiprina Lietuvas arguments, ka akmeņoglēm mazāk paaugstinās cena nekā citām videi nekaitīgākām degvielām, piemēram, dabasgāzei. Turklāt ir lietderīgi izskatīt dažus papildu argumentus, ko Lietuva ir izvirzījusi. Lietuvas lūgumu var saprast arī tā, ka to motivēja vēlēšanās pagarināt nodokļu atbrīvojumu akmeņoglēm kā pārejas pasākumu. Šajā ziņā jāuzsver, ka Lietuvai bija piešķirts izņēmums, kas tai ļāva atbrīvot no nodokļiem akmeņogles, koksu un lignītu līdz 2007. gada 1. janvārim[7] un kas pilnībā atbilda lūgumam, ko tā iesniedza pirms pievienošanās ES atbilstīgi pārejas periodiem, ko piešķīra pievienošanās dalībvalstīm saistībā ar neilgi pirms tam pieņemto direktīvu[8]. Pārejas periodu nolūks bija dot iespēju attiecīgajām dalībvalstīm pielāgoties jaunajām, ar direktīvu ieviestajām prasībām. Šajā ziņā Padome uzskatīja, ka Direktīvā 2003/96/EK noteiktās minimālās likmes var radīt nopietnas ekonomiskas un sociālas grūtības un tāpēc ir nepieciešami pārejas periodi (sk. Direktīvas 2004/74/EK 2. un 3. apsvērumu). Lietuvas lūgtajos un saskaņā ar Direktīvu 2004/74/EK piešķirtajos pārejas periodos jo īpaši bija ņemts vērā Lietuvas šodien izvirzītais arguments par Lietuvas enerģētikas nozarei nepieciešamo pārejas periodu pēc Ignalīnas kodolspēkstacijas ekspluatācijas pārtraukšanas. Šajā sakarā Lietuva lūdza un tai piešķīra izņēmumu, atbilstīgi kuram var atbrīvot no nodokļiem dabasgāzi un elektroenerģiju līdz 2010. gada 1. janvārim saskaņā ar Ignalīnas kodolspēkstacijas ekspluatācijas pārtraukšanas programmu. Tā kā visus šos aspektus pilnībā ņēma vērā, pieņemot Direktīvu 2004/74/EK, Komisija pašreizējā kontekstā nevar identificēt jebkādus īpašus politikas apsvērumus. Visbeidzot, Komisija nevar pieņemt Lietuvas izvirzīto reģionālās politikas argumentu. Šajā sakarā Komisija atzīmē, ka no 2004. līdz 2006. gadam piešķirtā izņēmuma nolūks nebija atbalstīt uzņēmumu rekonstrukciju un modernizāciju valsts attālos apgabalos, tāpēc izņēmuma darbības termiņa „pagarināšana” saskaņā ar šo sadaļu nav iespējama. Minēto mērķi pašu par sevi arī nevar pieņemt kā derīgu politikas apsvērumu, kas var attaisnot saskaņā ar Enerģētikas nodokļu direktīvas 19. pantu lūgto atļauju. Neatkarīgi no tā, ka paredzētā labvēlīgāku nodokļu piemērošana pat nav saistīta ar noteiktiem reģioniem, nodokļu atbrīvojums akmeņoglēm nešķiet samērīgs risinājums šī politikas mērķa sasniegšanai. Pretēji lietderīgajam tiešajam atbalstam konkrētām darbībām,[9] nodokļu atbrīvojums akmeņoglēm nebūtu mērķtiecīgs risinājums dažādo situāciju attiecīgajām vajadzībām, bet attiektos uz akmeņogļu patēriņu bez izšķirības, nevajadzīgi traucējot vienam no galvenajiem šo nodokļu mērķiem, proti, veicināt energoefektivitāti un tā rezultātā aizsargāt vidi. Turklāt Komisija vēlas vēlreiz atgādināt, ka Enerģētikas nodokļu direktīvā ir iekļauti noteikumi, kas pieļauj noteiktas atkāpes nodokļu piemērošanā, tajā pašā laikā saglabājot vides efektus, ko tā paredz nodrošināt (sk. jo īpaši direktīvas 17. panta 2. līdz 4. punktu). 5. Secinājumi Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem, Komisija uzskata, ka izvirzītie politikas apsvērumi neattaisno lūgtās atļaujas, kuru rezultātā rastos izņēmumi dažiem no svarīgākajiem Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumiem. Ņemot vērā Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumus, tostarp vairākas tajā noteiktās iespējas, konkurētspējas apsvērumi, ar kuriem pamatoti lūgumi, neatbilst īpašo politikas apsvērumu būtībai 19. panta nolūkā. Daži iesniegto lūgumu aspekti ir pretrunā ar mērķiem un interesēm, kas ir direktīvas pamatā un minēti arī tās 19. pantā. Akmeņogļu atbrīvošana no nodokļiem nav samērīgs risinājums, lai sasniegtu Lietuvas izvirzītos rekonstrukcijas un modernizācijas mērķus. Tie arī nav iemesli, kas saskaņā ar 19. pantu attaisnotu lūgtās atļaujas kā pārejas pasākumus. Tāpēc Komisija neierosina piešķirt pieprasītās atļaujas . [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.; direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/74/EK un Direktīvu 2004/75/EK (OV L 157, 30.4.2004., 87. un 100. lpp.). [2] 2006. gada 13. oktobrī (Grieķijas) un 2006. gada 29. septembrī (Lietuvas). [3] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz minerāleļļām (OV L 316, 31.10.1992.); kopš 2003. gada 31. decembra šī direktīva un Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/82/EEK par minerāleļļām uzlikto akcīzes nodokļu likmju tuvināšanu ir atceltas ar Padomes Direktīvu 2003/96/EK. [4] Sk. Padomes Direktīvu 2004/74/EK, 30.04.2004., OV L 157, 87. lpp. [5] COM(2006) 342, 2006. gada 30. jūnijs, „Pārskats par izņēmumiem Padomes Direktīvas 2003/96/EK II un III pielikumā, kuri ir spēkā līdz 2006. gada beigām”. [6] Padomes 1993. gada 15. decembra Lēmums 94/69/EEK, kas attiecas uz Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām noslēgšanu, OV L 33, 7.2.1994., 11. lpp. [7] Padomes Direktīva 2004/74/EK, ar ko groza Direktīvu 2003/96/EK par dažu dalībvalstu iespēju piemērot nodokļu līmeņa pagaidu atbrīvojumus vai samazinājumus attiecībā uz enerģētikas produktiem un elektroenerģiju (OV L 157, 30.04.2004., 87. lpp.). [8] 2004. gada 28. janvāra COM(2004) 42, „Priekšlikums Padomes Direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/96/EK par dažu dalībvalstu iespēju piemērot nodokļu līmeņa pagaidu atbrīvojumus vai samazinājumus attiecībā uz enerģētikas produktiem un elektroenerģiju”. [9] Kā piešķiršanā, protams, ņem vērā valsts atbalsta jomā piemērojamos noteikumus.