Komisijas ziņojums par to, kā no 2001. līdz 2002. gadam īstenota Regula (EEK) Nr. 3820/85 par dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz autotransportu (Komisijas 22. ziņojums par sociālās jomas tiesību aktu īstenošanu attiecībā uz autotransportu) {SEC(2006)791} /* COM/2006/0321 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 21.6.2006 COM(2006) 321 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS par to, kā no 2001. līdz 2002. gadam īstenota Regula (EEK) Nr. 3820/85 par dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz autotransportu(Komisijas 22. ziņojums par sociālās jomas tiesību aktu īstenošanu attiecībā uz autotransportu){SEC(2006)791} KOPSAVILKUMS Šis ziņojums ir sestais Komisijas ziņojums par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85 īstenošanu. Tajā izklāstītas tendences un statistika par dalībvalstu veiktajām pārbaudēm un izpildes pasākumiem no 2001. līdz 2002. gadam attiecībā uz Regulas (EEK) Nr. 3820/85 noteikumiem par vadīšanas laiku, atpūtas laikposmiem un pārtraukumiem. Tā pamatā ir dalībvalstu sniegtā statistika, un tajā ietverti dalībvalstu uzskati par šīs regulas īstenošanu. Visas dalībvalstis iesniedza Komisijai datus par kārtējo periodu. Diemžēl dažas dalībvalstis neiesniedza datus noteiktajā termiņā. Citas dalībvalstis vēl nav sadalījušas kopējos skaitļus, un to atbildes nav vienveidīgas. Tas ir aizkavējis ziņojuma sagatavošanu un ir arī ierobežojis laicīgu un efektīvu statistikas salīdzināšanu. Desmit dalībvalstis, proti, Dānija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Austrija, Zviedrija un Apvienotā karaliste, ir palielinājušas pārbaudes darbdienu skaitu uz ceļiem. Pārējās dalībvalstis norādīja, ka pārbaudes darbdienu skaits ir samazināts. Pārbaudes darbdienu kopējais skaits (valstī un citur kopā) no 2001. līdz 2002. gadam ir palielinājies. Vienpadsmit dalībvalstis — Dānija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Austrija, Portugāle, Zviedrija un Apvienotā Karaliste — ir palielinājušas pārbaužu skaitu uz ceļiem. Pārējās norādīja, ka pārbaužu kļuvis mazāk. Kopumā autovadītāju skaits, ko pārbauda uzņēmuma telpās, ir samazinājies. Visas dalībvalstis viegli iekļāvās pārbaužu pamatstandartā, kas ir 1% no profesionālo autovadītāju darbdienām, bet Vācijā, Grieķijā, Spānijā, Francijā, Luksemburgā un Apvienotajā Karalistē tās pārsniedza 2%. Dalībvalstis ziņoja par dažām iniciatīvām, kas īstenotas šā ziņojuma periodā un vēlāk. Atskaites periodā kopīgas pārbaudes veikušas Dānija, Norvēģija, Somija un Zviedrija. Komisija konstatē, ka sadarbība joprojām ir izņēmuma gadījums , jo izrādās, ka vairums dalībvalstu sadarbojas cita ar citu tikai reizēm. Jaunie Kopienas tiesību akti par darba laiku stājās spēkā 2005. gada 23. martā. Kā elementi, kas papildina šo regulu, tie liecina par pozitīvu attīstību. Dalībvalstīm jānodrošina, lai 2006. gada sākumā visos jaunajos transportlīdzekļos tiktu uzstādīts ciparu tahogrāfs. Tomēr vairākās dalībvalstīs kopējais reģistrēto pārkāpumu skaits ir turpinājis palielināties. Ļoti lielas konkurences tirgū, kurā uzņēmumi ir spiesti samazināt izdevumus līdz minimumam, jārīkojas, lai ievērotu atbilstību šiem būtiskajiem noteikumiem. Izpildes aģentūras, veicot pārbaudes, 100 darba dienās atklāj vidēji 1,69 pārkāpumus. Komisija veicinātu mērķtiecīgāku pieeju, kuras pamatā ir riska novērtējumi, izmantojot pieejamos ierobežotos resursus. Ir skaidrs, ka pašreizējo situāciju vairs nedrīkst pasliktināt. Tikai ar saskaņotākiem noteikumiem un lielākiem dalībvalstu centieniem un ieguldījumu izpildes pasākumos var sekmēt Kopienas sociālo normu ievērošanu autotransporta nozarē. 1. IEVADS Šis ziņojums par 2001. līdz 2002. gadu ir sestais Komisijas ziņojums par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85[1] īstenošanu. Ziņojuma pamatā ir informācija, ko sniegušas dalībvalstis, izmantojot standarta veidlapu, kas ieviesta atbilstīgi Komisijas 1993. gada 22. februāra Lēmumam[2]. Datu iesniegšanai Komisijā visas dalībvalstis ir izmantojušas standarta veidlapu. To atbildes lielākoties ir pilnīgas, tomēr vēl nav sniegtas vienveidīgi, un daži sniegtie dati ir fragmentāri vai nepietiekami dažos aspektos. Atbildes sniegtas ar kavēšanos, konkrēti, no Īrijas, un dati no Grieķijas, Luksemburgas un Portugāles bija nepilnīgi. Tomēr standarta veidlapu izmantošana Komisijai ļauj vieglāk analizēt un salīdzināt statistiku ar pēdējā laika posma statistiku. Šajā ziņojumā izklāstītas visas iniciatīvas, par ko dalībvalstis ir paziņojušas, un raksturotas jaunākās norises Kopienā. 2. KOPSAVILKUMA TABULAS 2.1. Pārbaužu kopsavilkums Pārbaudes dienu faktiskā skaita un pārbaudes darbdienu minimālā skaita attiecība Dalībvalsts | - a - Pārbaudes darbdienu minimālais skaits | - b - Pārbaudes darbdienu skaits (valstī) | - c – Pārbaudes darbdienu skaits (ārpus valsts) | - d - Pārbaudes darbdienu kopējais skaits | -e - Pārbaudes darbdienu skaita un pārbaudes dienu minimālā skaita attiecība (d/a) | Austrija | 439 090 | 477 155 | 231 478 | 708 633 | 1,61 | Beļģija | 720 280 | 555 387 | 297 911 | 853 298 | 1,18 | Dānija | 209 000 | 280 595 | 28 193 | 308 788 | 1,48 | Somija | 270 160 | 312 310 | 50 778 | 363 088 | 1,34 | Francija | 2 500 000 | 5 999 030 | 1 176 688 | 7 175 718 | 2,87 | Vācija | 3 470 040 | 7 691 352 | 6 858 957 | 14 550 309 | 4,19 | Grieķija[3] | 4 883 | 34 616 | 5 512 | 40 128 | 8,21 | Īrija | 585 046 | 873 123 | 2 038 | 875 161 | 1,49 | Itālija | 2 189 651 | 4 191 031 | 130 898 | 4 321 929 | 1,97 | Luksemburga | 81 398 | 139 567 | 37 362 | 176 929 | 2,17 | Nīderlande | 546 922 | 541 430 | 56 666 | 598 096 | 1,09 | Portugāle[4] | 585 077 | 650 224 | 1,11 | Spānija | 2 016 000 | 4 231 802 | 445 872 | 4 677 674 | 2,32 | Zviedrija | 440 000 | 464 456 | 89 717 | 554 173 | 1,25 | Apvienotā Karaliste | 2 061 880 | 3 985 245 | 183 230 | 4 168 475 | 2,02 | 2.2. Pārkāpumu kopsavilkums Reģistrēto Regulas (EEK) Nr. 3820/85 6., 7., 8. un 14. panta pārkāpumu skaits Pārskats pa dalībvalstīm Dalībvalsts | PASAŽIERI | PRECES | Kopā | 6 | Transportlīdzekļa vadīšanas laikposms | 425 327 | 7 | Pārtraukumi | 333 401 | 8 | Atpūtas laikposmi | 416 783 | 14 | Kustības saraksts un darba žurnāls | 7 868 | Kopā | 1 183 379 | 3. DALīBVALSTU ATTIECīBAS UN SADARBīBA Dažu dalībvalstu prakse ir uzteicama, jo tās ziņojušas par saskaņotām pārbaudēm. Zviedrija veikusi saskaņotas pārbaudes ar Dāniju, Norvēģiju un Somiju. Vācijas policija ir strādājusi kopā ar Austrijas kolēģiem Kundl (Tirole) ceļu inspekcijas rajonā ar Austrijas atļauju pārbaudīt transportlīdzekļus uz ceļa Austrijā. 4. SECINāJUMI UN KOMENTāRI 4.1. Dalībvalstu priekšlikumi Vācija ierosina izmantot jaunu standarta ziņošanas veidlapu. Saskaņā ar tās ieteikumu iekļaujama šāda informācija. 1. Plānoto un faktisko skaitļu salīdzinājums, kura pamatā ir dati no minētās vai tamlīdzīgas veidlapas. Pašlaik atbilstības koeficientu var noteikt, tikai izdarot papildu aprēķinus. 2. Direktīvas (EEK) 3821/85 pārkāpumi. Šādi pārkāpumi bieži ir saistīti ar Regulas (EEK) Nr. 3820/85 pārkāpumiem un tādēļ ir ne mazāk svarīgi. 3. Pārskats par informācijas apmaiņu atbilstīgi Direktīvas (EEK) 3820/85 17. pantam un dalībvalstu sadarbība, veicot pārbaudes, kas saskaņotas atbilstīgi Direktīvas 88/599/EEK 5. pantam. Tas, ka visas dalībvalstis neievēro šo noteikumu, ir neapmierinoši, un tādēļ Komisijai šis fakts jāņem vērā, veicot kontroli. 4. Tā kā Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Direktīvu 88/599/EEK iekļāva EEZ līgumā (OV L 1, 3.1.1994., 433. lpp.), šie noteikumi attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonas līgumslēdzējām pusēm ārpus ES. 1993. gada standarta ziņošanas veidlapā tas nav ņemts vērā, jo tajā paredzēts dalījums tikai starp EEK dalībvalstīm un trešām valstīm. Tādēļ pārējās EEZ valstis jāiekļauj trešām valstīm paredzētajā slejā, lai gan tās uzskatāmas par ES (EEK) dalībvalstīm, jo atbilstīgie noteikumi ir iekļauti EEZ līgumā. Komisija ir paredzējusi izskatīt šo jautājumu komitejā, ko izveidos saskaņā ar jauno regulu. 4.2. Komisijas secinājumi un komentāri Spēkā esošie tiesību akti joprojām veido kopīgu Kopienas standartu autotransporta operatoriem transportlīdzekļa maksimālā vadīšanas laika un atpūtas laikposmu noteikšanai. To īstenošanai dalībvalstīs ir būtiska nozīme, lai veicinātu ceļu satiksmes drošību un godīgu konkurenci ES. Tomēr Komisijai ir skaidrs, ka dalībvalstīm ir dažādi priekšstati par to, kā interpretēt un izpildīt šos tiesību aktus. Katrā dalībvalstī pārbaudes tiek veiktas ar atšķirīgu intensitāti un biežumu, un bieži vien to dara dažādas iestādes, kas rīkojas saskaņā ar atšķirīgām prioritātēm un atsevišķiem valsts noteikumiem. Turklāt par pārkāpumiem nesoda vienādi stingri. Bieži vien daži dalībvalstu sniegtie dati nav saskaņoti, un tādēļ var būt diezgan grūti izdarīt precīzus salīdzinājumus. Komisija atzīst arī vajadzību veicināt dalībvalstu sadarbību, lai nodrošinātu noteikumu saskaņotu izpildi. Šo iemeslu dēļ minēto problēmu risināšanai tā ierosināja trīs šādus pasākumus. Pirmkārt, šīs regulas pārskatīšana, lai vienkāršotu, precizētu un atjauninātu noteikumus. Otrkārt (tas ir jaunāks priekšlikums), Direktīvas 88/599/EEK izpildes pārskatīšana, lai veicinātu izpildes pasākumu kvantitāti un kvalitāti, sekmētu labāku izpildes aģentūru sadarbību dalībvalstīs un starp tām un precizētu izpildes prioritātes. Visbeidzot, tā uzstājīgi prasa nodrošināt ciparu tahogrāfa ieviešanu, lai līdz minimumam samazinātu krāpšanu un sekmētu ātru, precīzu un detalizētu datu ierakstīšanu, glabāšanu un pārbaudi. 4.2.1. Sniegts vairāk informācijas un mazāk nepilnīgu datu, tomēr problēma vēl nav novērsta Visas dalībvalstis sniedza informāciju par šā ziņojuma periodu, izmantojot standarta veidlapu, un lielākā daļa dalībvalstu spēja sniegt detalizētākus datus. Tomēr laicīga neziņošana Komisijai kavē visaptverošu salīdzināšanu un aizkavē ziņojuma pabeigšanu. Arī nestandarta skaitļi, kas galu galā tika saņemti, kavē dalībvalstu datu visaptverošu salīdzināšanu. Turklāt Dānija nesniedza Komisijai datus par to autovadītāju skaitu, kas pārbaudīti uzņēmumu telpās. Grieķija nesniedza datus par pārkāpumiem. Beļģija neapkopoja datus. Francija joprojām saglabājusi dalījumu rezidentos un nerezidentos valsts pilsoņu un citu pilsoņu vietā, tādēļ salīdzināšana ar citu dalībvalstu statistiku ir grūta. Dalībvalstīm tiek atgādināts, ka ar šo regulu[5] ir noteikts ne tikai īpašs pienākums sniegt šo informāciju, bet arī noteikts termiņš, kurā tā nosūtama Komisijai, proti, līdz tā gada 30. septembrim, kas seko atbilstīgā divu gadu perioda beigām. 4.2.2. Visas dalībvalstis ir sasniegušas pārbaužu obligāto standartu Salīdzinot ar pēdējā ziņojuma periodu (1999–2000)[6] sešas dalībvalstis — Vācija, Francija, Nīderlande, Luksemburga, Austrija un Apvienotā Karaliste — reģistrēja pārbaužu skaita palielinājumu. Kopumā visas dalībvalstis viegli iekļāvās pamatstandartā, kas ir 1%. Vācija, Spānija un Francija joprojām pārsniedza 2%. To pārkāpumu skaits, kas saistīti ar transportlīdzekļa vadīšanas laikposmiem un atpūtas laikposmiem, palielinājās, vienlaikus samazinoties pārējo pārkāpumu skaitam. Tikai Itālijā, Īrijā, Nīderlandē un Zviedrijā ir samazinājies 6. panta (transportlīdzekļa vadīšanas laikposmi) pārkāpumu skaits. Kopējais pārkāpumu skaits attiecībā pret atpūtas laikposmiem ir palielinājies, salīdzinot ar pēdējo periodu. Vienlaikus minētie pārkāpumi, kas reģistrēti attiecībā uz pārtraukumiem, samazinājās, salīdzinot ar pēdējo periodu (jo īpaši Austrijai, Somijai, Zviedrijai). Samazinājums bija ievērojams arī attiecībā uz to pārkāpumu skaitu, kas atklāti attiecībā uz 14. pantu par kustības sarakstu un darba žurnālu. Vairums dalībvalstu ir sniegušas pietiekamus datus par pārkāpumiem attiecīgajā periodā. Pēc Apvienotās Karalistes iesniegtajiem datiem joprojām bija grūti sadalīt skaitļus starp transportlīdzekļa vadīšanas laikposmu pārkāpumiem, atpūtas laikposmu pārkāpumiem vai pārtraukumu pārkāpumu. 4.2.3. Vairākās dalībvalstīs reģistrēto pārkāpumu skaits ir palielinājies Dažās dalībvalstīs, piem., Vācijā, Austrijā un Apvienotajā Karalistē, reģistrēto pārkāpumu kopējais skaits šajā periodā ir palielinājies. Šis palielinājums var būt noticis daudzu atšķirīgu faktoru dēļ: faktisks izdarīto pārkāpumu skaita palielinajums, mērķtiecīgāki izpildes iestāžu centieni vai labāka statistikas datu vākšana. Ar to ir saistīts fakts, ka Dānijā, Vācijā, Spānijā, Francijā, Luksemburgā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē pārbaudes darbdienu kopējais skaits palielinājās, bet Beļģijā, Īrijā, Itālijā, Austrijā, Somijā un Zviedrijā pārbaudes darbdienu kopējais skaits samazinājās. Kopumā, lai gan vairākas dalībvalstis ziņo par palielinājumu, visā ES atklāto pārkāpumu kopējais skaits ir tikai mazliet palielinājies. No 1999. līdz 2000. gadam pavisam reģistrēti 1 173 122 pārkāpumi, un no 2000. līdz 2001. gadam pavisam reģistrēti 1 180 334 pārkāpumi. Pārbaužu intensifikācija vai to skaita samazināšana uzreiz nenozīmē atbilstīgu atklāto pārkāpumu skaita palielināšanos vai samazināšanos. Lai arī šī attiecība reizēm var liecināt par biežāku izpildes pasākumu negatīvo ietekmi, ir skaidrs, ka daudzām dalībvalstīm intensīvāki izpildes pasākumi norāda uz problēmas saasināšanos. 4.2.4. Pārkāpumu atklāšanas biežuma koeficienti ļoti atsķiras Kopējā atklāto pārkāpumu skaita attiecība pret pārbaudes darbdienu kopējo skaitu liecina par ļoti atšķirīgiem dalībvalstu panākumiem, vēršoties pret potenciālajiem pārkāpējiem. No 2000. līdz 2001. gadam Austrija, Vācija un Somija guva vislielākos panākumus ar vidēji attiecīgi 6,67, 5,36 un 3,79 atklātiem pārkāpumiem 100 pārbaudes darbdienās attiecīgajā periodā. Dažās dalībvalstīs 100 pārbaudes darbdienās atklāja vairāk nekā 1 pārkāpumu (Francija, Itālija, Nīderlande), bet citās šis rādītājs bija mazāks. Šāda koeficientu atšķirība var liecināt par iespējamu labumu, kas gūstams, dalībvalstīm apmainoties ar pieredzi un informāciju par labāko praksi un pārņemot visefektīvāko un valstij atbilstošāko praksi visā ES. 4.2.5. Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85 un 3821/85 interpretācija Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumos. Aptvertais periods ir 2001.–2002. gads No 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim nav bijis Eiropas Kopienu Tiesas nolēmumu par Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un 3821/85. 4.2.6. Ciparu tahogrāfa ieviešana Komisija 2002. gada 13. jūnijā pieņēma Regulu (EK) Nr. 1360/2002, ar kuru septīto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā. Komisijas regulas 1.B pielikumā ietvertas ciparu tahogrāfa tehniskās specifikācijas, ko ieviesa ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98. Atbilstīgi pašreizējiem noteikumiem plānoja noteikt, ka ciparu tahogrāfs pēc 2004. gada 5. augusta ir obligāts visiem jaunajiem transportlīdzekļiem visās dalībvalstīs. Tomēr ieviešanas termiņu pārcēla uz 2005. gada 5. augustu, nosakot pielaides periodu līdz 2006. gada 1. janvārim, jo paredzētajā 2003. gada 5. augusta dienā ciparu tahogrāfi ar apstiprinātu tipu nebija pieejami transportlīdzekļu ražotājiem. Šis pielaides periods ir pagarināts līdz 2006. gada maijam, ņemot vērā jaunos noteikumus, kas iekļauti nesenajā nolīgumā par jaunajiem autotransporta sociālajiem tiesību aktiem. Uzlabot izpildi ir ciparu tahogrāfa ieviešanas galvenais mērķis. Tas arī būs svarīgs stimuls sekmēt vienādus apstākļus, veicinot šīs regulas īstenošanu un kopēju pieeju attiecībā uz izpildes praksi. Ciparu tahogrāfa dēļ izpildes aģentūrām būtu ievērojami jāmodernizē noteikumu izpilde un pārkāpēju sodīšana. Šajā ziņā ar Komisijas atbalstu tiek īstenots projekts. Projekts ļauj dalībvalstīm izstrādāt kopīgus īstenošanas plānus, iespējas apmainīties ar informāciju un izstrādāt saskaņotus un efektīvākus risinājumus. Panāktie uzlabojumi transportlīdzekļa vadītāja darba laika noteikumu izpildē ievērojami sekmēs ceļu satiksmes drošību, transportlīdzekļa vadītāja darba apstākļus un godīgu konkurenci. Projekta nobeiguma ziņojums tika sniegts 2004. gada oktobrī, un tika uzsākta papildu darbība, kas ilgs no 2005. līdz 2008. gadam, lai atbalstītu īstenošanu jaunajās dalībvalstīs un veiktu apmācību, un īstenotu saziņu (piem., tīmekļa vietne, palīdzības dienests). 4.2.7. Regulas (EEK) Nr. 3820/85 pārskatīšana Baltajā grāmatā „Eiropas pārvadājumu politika 2010. gadam: laiks pieņemt lēmumu” (KOM (2001) 370) Komisija paziņoja: „ES autotransporta noteikumi, jo īpaši par darba apstākļiem, nav tikai nepietiekami; pats galvenais, tie tiek ļoti slikti pildīti. Šī paviršība noteikumu izpildē rada problēmas. Tādēļ Kopienas un valsts tiesību aktu efektivitāte ir atkarīga no pareizas, objektīvas to piemērošanas visā Kopienā.” Lai uzlabotu situāciju, Komisija ir paredzējusi veicināt Kopienas autotransporta tiesību aktu efektīvu, vienādu interpretāciju, īstenošanu un kontroli. Lai interpretācija būtu vienāda, ierosināja pieņemt jaunu regulu[7]. Priekšlikuma galvenais mērķis bija vienkāršot, precizēt un atjaunināt regulu. Priekšlikumā paredzēti stingrāki noteikumi par darba devēja atbildību, ar priekšlikumu ieviests ekstrateritorialitātes princips satiksmes inspektoriem un paredzēts, ka par nopietniem pārkāpumiem parasts sods ir transportlīdzekļa konfiscēšana. Ir izveidota padomdevēja komiteja, kuras sastāvā ir valsts izpildes aģentūru pārstāvji, lai veicinātu nepārtrauktu līdzdalību un pastāvīgas saistības šīs regulas izpildē. Eiropas Parlaments un Padome 2006. gada 2. februārī beidzot vienojās par jauno regulu, un tā stāsies spēkā 20 dienas pēc tās publicēšanas (gaidāma 2006. gada maijā). Tās noteikumus piemēros pēc viena gada, izņemot noteikumus par ciparu tahogrāfu, ko piemēro uzreiz. 4.2.8. Direktīvas 88/599/EEK pārskatīšana Izvirzot priekšlikumu pārskatīt Direktīvu 88/599/EEK[8], Komisijas mērķis bija uzlabot arī pārbaužu un sankciju veikšanu, efektivitāti un vienveidību. Tās trīs mērķi bija uzlabot pārbaužu kvantitāti un kvalitāti, veicināt labāku izpildes iestāžu sadarbību un risināt jautājumu par sankciju saskaņošanu. Attiecībā uz lielāku pārbaužu skaitu minimālais pārbaužu procents ir palielināts no 1% līdz 3% no profesionālo autotransporta vadītāju kopējā nostrādāto dienu skaita; no šā kopējā procenta minimālais procents, kas atvēlēts pārbaudēm uz ceļa, ir palielināts no 15% līdz 25%, un procents, kurš atvēlēts pārbaudēm uzņēmuma telpās, no 25% līdz 50%. Attiecībā uz labāku kvalitāti priekšlikumā bija paredzēta katrā dalībvalstī viena vadošā koordinējoša izpildes struktūra, kas izstrādā, publicē un īsteno izpildes stratēģiju; izpildes personāls, kurš pietiekami apgādāts ar savietojamu aprīkojumu no pamatsaraksta un apmācīts sadarbībā ar citu dalībvalstu dienestiem; ceļu infrastruktūra ar pietiekami daudzām transportlīdzekļu stāvvietām ceļmalā vai degvielas uzpildes stacijām, kur izdarīt pārbaudes. Veicamas gan izlases veida, gan mērķtiecīgas pārbaudes, izmantojot kopēju riska novērtēšanas sistēmu. Dalībvalstu izpildes iestāžu sadarbību nodrošina, arvien vairāk veicot kopīgas darbības, labāk apmainoties ar informāciju elektroniskā tīklā un ar izpildes iestāžu pastāvīgo komiteju, lai precizētu šīs direktīvas īstenošanu, veicinātu saskaņotu pieeju un atvieglotu nozares un aģentūru dialogu. Par sankcijām priekšlikumā bija paredzēts, ka dalībvalstis ietver un izmanto savā sankciju klāstā transportlīdzekļa kustības īslaicīgu pārtraukšanu, operatora licences vai autovadītāja tiesību atņemšanu, aizturēšanu vai ierobežošanu, no tām visas ir izmantojamas efektīvi, samērīgi un preventīvi. Priekšlikumā arī atbalstīta samērīgu finansiālu sankciju iekļaušana visā transporta ķēdē, ja par pārkāpumiem pienākas finansiālas sankcijas. Visbeidzot tajā ir ietverts to pārkāpumu saraksts, ko parasti atzīst par nopietniem un par ko jāpiemēro atbilstīgs sods. Eiropas Parlaments un Padome 2006. gada 2. februārī beidzot vienojās par jaunās direktīvas noteikumiem. Tā stāsies spēkā 20 dienas pēc tās publicēšanas (gaidāma 2006. gada maijā), un dalībvalstīm līdz 2007. gada 30. aprīlim tā ir jātransponē. 4.2.9. Darba laika ieviešana autotransporta nozarē. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/15/EK Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/15/EK par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, pieņēma 2002. gada 11. martā. Lai īstenotu minēto direktīvu, kā arī vispārējo darba laika Direktīvu 2003/88/EK, autotransporta nozarei jāveic transponēšana dalībvalstu tiesību aktos. Nozares Direktīvas 2002/15/EK transponēšanas termiņš bija 2005. gada 23. marts. Divas dalībvalstis, Somija un Spānija, iesniedza Eiropas Kopienu Tiesā kopīgu prasību atcelt daļu no nozares direktīvas vai visu šo direktīvu. Tiesa šo prasību noraidīja 2004. gada 4. septembrī. Komisija ir pārliecināta, ka direktīva, ja to īstenotu visās dalībvalstīs, veicinātu sociālo apstākļu uzlabošanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi, un arī ceļu satiksmes drošības uzlabošanos. 4.2.10. Komentāru kopsavilkums Noteikumu par transportlīdzekļa vadīšanas laiku un atpūtas laikposmiem efektīva piemērošana ir visu interesēs. Komisija joprojām mudina visas dalībvalstis palielināt pārbaužu kvantitāti un kvalitāti un veicināt izpildi visās dalībvalstīs, kā arī piedalīties sadarbības iniciatīvās, kas sekmē apmaiņu ar informāciju un personālu, un organizēt kopīgus pasākumus. Šie paskumumi veicinās izpildi un sekmēs labāku kopīgo izpratni par regulas īstenošanu. Dalībvalstīm tiek atgādināts, ka ar regulu ne tikai nosaka īpašu pienākumu sniegt šo informāciju, bet arī termiņu, kura tā nosūtama Komisijai, proti, līdz tā gada 30. septembrim, kas seko atbilstīgā divu gadu perioda beigām. Komisija ir gandarīta, ka visas dalībvalstis ir panākušas minimālo pārbaužu līmeni, kas ir 1% no profesionālo autovadītāju darbdienām. Turklāt pirmo reizi visas ir iesniegušas datus standarta formātā. Tomēr rezultāti raisa bažas. Pārkāpumu ir pārāk daudz un, salīdzinot ar iepriekšējiem ziņojumiem, to skaits palielinās. Ļoti lielās konkurences tirgū, kurā uzņēmumi ir spiesti samazināt izdevumus līdz minimumam, jārīkojas, lai ievērotu atbilstību šiem būtiskajiem noteikumiem. Tādēļ Komisija uzskata par būtiskiem divus priekšlikumus, kas tagad ir likumdošanas pasākumu kopums, par kuru ir panākta vienošanās, un ar ko paredz vienkāršot, precizēt un atjaunināt pamatnoteikumus un palielināt izpildes pasākumus. Komisija arī norāda, ka nozares pārstāvjiem jācenšas panākt, lai jaunos darba laika noteikumus piemērotu un izpildītu vienveidīgi un taisnīgi visā ES, lai nepieļautu konkurences traucējumus. Tā arī vēlas, lai dalībvalstis noteiktu vajadzīgos pasākumus ar mērķi ieviest ciparu tahogrāfu, kas sekmētu drošu, ilglaicīgu datu uzglabāšanu, kā arī ātru datu lejupielādi un pārbaudi. Tikai ar saskaņotākiem noteikumiem un lielākiem centieniem un dalībvalstu ieguldījumu attiecībā uz izpildes pasākumiem var sekmēt Kopienas sociālo normu ievērošanu autotransporta nozarē. Paturot to prātā, Komisija turpinās pārraudzīt norises šajā nozarē visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu sociālo tiesību aktu saskaņotu īstenošanu, veicinātu labu praksi un uzlabotu izpildes līmeni un efektivitāti. [1] OV L 370, 31.12.1985., 1. lpp. [2] OV L 72, 25.3.1993., 33. lpp. [3] Atbilstīgi Komisijas aprēķiniem pārbaudes darbdienu minimālajam skaitam a jābūt 9766,40, un tādēļ Grieķijas izpildes līmenis ir 4,1%. [4] Šā aprēķina pamatā ir tikai vispārējā statistika. [5] 16. panta 2. punkts. [6] KOM(2004) 360 galīgais, 30.4.2004. [7] KOM (2001) 573 galīgais, 12.10.2001. [8] KOM (2003) 628 galīgais, 21.10.2003.