Eiropas Parlamenta rezolūcija par Azerbaidžānu



Oficiālais Vēstnesis 124 E , 15/05/2006 Lpp. 0569 - 0571



P6_TA(2005)0243 Azerbaidžāna Eiropas Parlamenta rezolūcija par Azerbaidžānu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Azerbaidžānu un Dienvidkaukāzu, īpaši ņemot vērā 2004. gada 26. februāra Eiropas Parlamenta ieteikumu Padomei par ES politiku attiecībā uz Dienvidkaukāzu [1], - ņemot vērā Parlamenta 2003. gada 20. novembra rezolūciju par dokumentu "Plašākas Eiropas kaimiņattiecības - jauns pamats attiecībām ar mūsu austrumu un dienvidu kaimiņiem" [2], - ņemot vērā Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu ar Azerbaidžānu, kas stājās spēkā 1999. gada 1. jūlijā un kurā ir nostiprināta demokrātijas, starptautisko tiesību un cilvēktiesību ievērošana, - ņemot vērā Komisijas 2005. gada 2. marta ziņojumu par situāciju Azerbaidžānā, - ņemot vērā 2005. gada 25. un 26. aprīļa ES Vispārējo un ārlietu Padomes secinājumus un 2005. gada 24. maija ES prezidentūras deklarāciju par notikumiem Baku, - ņemot vērā 2005. gada 1. jūnija Venēcijas Komisijas un EDSO Demokrātisko iestāžu un cilvēktiesību biroja kopējos ieteikumus par Azerbaidžānas vēlēšanu likumu un vēlēšanu komiteju un EDSO 2005. gada 4. februāra ziņojumu par tiesas prāvu uzraudzību, - ņemot vērā 2005. gada 18. un 19. aprīlī Baku notikušās Sestās ES un Azerbaidžānas parlamentārās sadarbības komitejas sanāksmes ieteikumus, - ņemot vēra Azerbaidžānas iekļaušanu ES kaimiņattiecību politikā un lēmumu īstenot rīcības plānus saistībā ar trim Dienvidkaukāza valstīm, - ņemot vērā to, ka Azerbaidžāna ir Eiropas Padomes dalībvalsts un ir parakstījusi Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, ņemot vērā arī daudzās Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas rezolūcijas par situāciju Azerbaidžānā, - ņemot vērā Starptautisko Paktu par civilajām un politiskajām tiesībām un jo īpaši tā 19. un 21. pantu, kas garantē tiesības uz vārda un mierīgas pulcēšanās brīvību, - ņemot vērā ES prezidentūras 2005. gada 19. maija paziņojumu par Azerbaidžānu, kurā tā atzinīgi vērtē prezidenta Ilhama Alijeva dekrētu par Azerbaidžānas vēlēšanu prakses uzlabošanu, - ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, A. tā kā Baku mērs neļāva opozīcijas partijām rīkot demonstrāciju 2005. gada 21. maijā, lai gan saskaņā ar prezidenta 2005. gada 12. maija dekrētu pašvaldībai ir jāatļauj politiskas demonstrācijas un jāatvēl tām piemērota vieta; B. tā kā pēc opozīcijas mēģinājuma 2005. gada 21. maijā Baku sarīkot demonstrāciju sākās vardarbība, policija brutāli izturējās pret žurnālistiem un demonstrantiem, un daudzi tika aizturēti uz vairākām dienām; C. tā kā 2005. gada 31. maijā Azerbaidžānas varas iestādes aizturēja vairākus jauniešus, kas izplatīja skrejlapas; D. tā kā pēc tam, kad bija panākta vienošanās ar varas iestādēm, 2005. gada 4. jūnijā Baku bez starpgadījumiem notika jauna opozīcijas rīkota demonstrācija; E. tā kā ES pārstāvji ir pauduši bažas par protestantu un opozīcijas līderu aizturēšanu brīdī, kad viņi izmantoja savas tiesības uz pulcēšanās brīvību, jo viena no jebkuras demokrātiskas sabiedrības pamatbrīvībām ir tiesības paust politiskos uzskatus; F. tā kā šī nav pirmā reize, kad varas iestādes ar rupju spēku apspiež opozīciju; 2003. gada oktobrī pēc ar plaši kritizētajām prezidenta vēlēšanām saistītajiem nemieriem septiņus opozīcijas pārstāvjus arestēja, viņiem piesprieda piecu gadu cietumsodu, bet vēlāk apžēloja; G. tā kā EDSO secinājumos par 2004. gada decembrī notikušajām pašvaldību vēlēšanām teikts, ka "netika ievēroti vairāki starptautiski demokrātisku vēlēšanu standarti", lai gan vēlēšanu norise tika vērtēta kā pieņemama un tika ziņots par to, ka novērsti atsevišķi 2003. gada prezidenta vēlēšanās novēroti tehniski trūkumi; H. tā kā sakarā ar 2005. gada novembrī paredzētajām parlamenta vēlēšanām prezidents Ilhams Alijevs 2005. gada 12. maijā izdeva dekrētu par "Azerbaidžānas Republikas vēlēšanu prakses uzlabošanu"; I. tā kā EDSO ziņojuma par tiesas prāvu uzraudzību Azerbaidžānā secinājumi parāda, ka tiesas prāvas neatbilst atsevišķām svarīgām Azerbaidžānā spēkā esošām prasībām un Azerbaidžānas starptautiskajām saistībām cilvēktiesību un tiesiskuma jomā; J. tā kā žurnālisti šajā valstī saskaras ar nemitīgiem un traucējošiem preses brīvības ierobežojumiem; K. ņemot vērā sarežģīto sociālo un politisko situāciju, kas ir saistīta ar neatrisināto Kalnu Karabahas konfliktu, kura rezultātā valstī ir liels bēgļu un pārvietoto personu skaits, 1. pauž nožēlu par Baku mēra lēmumu neļaut opozīcijai 2005. gada 21. maijā rīkot demonstrāciju un asi nosoda nesamērīgo spēku, ar kādu policija vērsās pret opozīcijas pārstāvjiem un jaunatnes kustības aktīvistiem, kuri izmantoja tiesības uz vārda brīvību un mierīgu pulcēšanos; 2. atzīmē, ka opozīcijas aktīvistu aizturēšana bija saistīta ar politiskiem motīviem, atzinīgi vērtē aizturēto atbrīvošanu un aicina veikt šo notikumu un policijas rīcības izmeklēšanu; 3. asi nosoda žurnālista Elmāra Huseinova slepkavību šā gada martā un pauž atbalstu plurālismam, demokrātijai un tiesiskumam; aicina varas iestādes darīt visu iespējamo, lai vainīgie tiktu nodoti tiesai; mudina valdību atcelt plašsaziņas līdzekļiem noteiktos ierobežojumus, pārtraukt to žurnālistu, kuri uzdrīkstas kritizēt valdību, vajāšanu, iebiedēšanu un aizturēšanu, aizsargāt žurnālistu drošību pienākumu pildīšanas laikā un ļaut viņiem strādāt saskaņā ar profesionālā godīguma principiem; 4. aicina Azerbaidžānu nodrošināt tiesu iestāžu neatkarību un ievērot aizturēto personu pamattiesības, kas tām pienākas un nedrīkst tikt atņemtas; aicina varas iestādes veikt pasākumus, lai novērstu pamanītos tiesu prāvu trūkumus, un mudina valdību īstenot Eiropas Padomes ieteikumus par izturēšanos pret politieslodzītajiem, kas pieņemti tādēļ, ka tika saņemts liels skaits ticamu liecību par ieslodzīto spīdzināšanu un sliktu izturēšanos pret viņiem; 5. atzinīgi vērtē Azerbaidžānas varas iestāžu lēmumu apžēlot 114 cilvēkus, kas tika apcietināti sakarā ar nemieriem pēc 2003. gada prezidenta vēlēšanām un kuru vidū ir gan personas, ko Eiropas Padome uzskata par politieslodzītajiem, gan septiņi opozīcijas līderi, kas notiesāti par piedalīšanos protesta akcijās; uzskata, ka šis solis varētu nozīmēt soli pretim politiskam plurālismam Azerbaidžānā un aicina atbrīvot pārējos politieslodzītos; 6. atzinīgi vērtē prezidenta dekrētu, saskaņā ar kuru izpildiestādēm ir jānodrošina iespējas izmantot pulcēšanās brīvību, jāsastāda precīzi vēlētāju saraksti, jānodrošina visiem kandidātam vienādas iespējas izmantot plašsaziņas līdzekļus un tās nedrīkst vajāt pilsoņus to politisko uzskatu dēļ; aicina varas iestādes nodrošināt, lai šis dekrēts un tālākās reformas visos līmeņos tiktu īstenotas pilnībā un atbilstīgi starptautiskajiem standartiem; 7. aicina valdību nodrošināt, lai novembrī paredzētās parlamenta vēlēšanas būtu brīvas un godīgas un netiktu apspiesti opozīcijas aktīvisti un kandidāti; 8. aicina puses atjaunot apaļā galda diskusijas ar valdošās partijas un opozīcijas partiju piedalīšanos, lai nostiprinātu uzticību vēlēšanu norisei un mazinātu rezultātu viltošanas iespēju; 9. aicina vēlēšanu laikā uz šo valsti nosūtīt pietiekamu skaitu starptautisko novērotāju, tostarp Eiropas Parlamenta delegāciju; 10. uzskata, ka Azerbaidžānas Rīcības plānā galvenā uzmanība ir jāpievērš demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma uzlabošanai; tādēļ aicina Komisiju saskaņot savu rīcību ar Eiropas Padomi un darīt visu iespējamo trauslās Azerbaidžānas pilsoniskās sabiedrības atbalstam un attīstībai; 11. atbalsta turpinājumu dialogam starp Azerbaidžānas valdību, EDSO Demokrātisko iestāžu un cilvēktiesību biroju, Venēcijas Komisiju un Eiropas Padomi un atzinīgi vērtē Demokrātisko iestāžu un cilvēktiesību biroja ziņojumu par jūnija misiju vajadzību novērtēšanai; 12. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu parlamentiem un valdībām, Azerbaidžānas Republikas prezidentam, valdībai un parlamentam, kā arī EDSO un Eiropas Padomes parlamentārajām asamblejām. [1] OV C 98 E, 23.4.2004., 193. lpp. [2] OV C 87 E, 7.4.2004., 506. lpp. --------------------------------------------------