Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko groza Direktīvu 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki) (18. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) /* COM/2012/015 galīgā redakcija - 2012/0003 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Priekšlikuma konteksts 1.1. Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šā priekšlikuma mērķis ir līdz 2014. gada 30. aprīlim atlikt transponēšanas termiņu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvai 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki) (18. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)[1]. Medicīnas sabiedrība 2006. gadā Komisiju informēja par bažām saistībā ar šīs direktīvas īstenošanu. Direktīvā noteiktās iedarbības robežvērtības nesamērīgi ierobežojot iespējas izmantot un attīstīt magnētiskās rezonanses attēlu (MRA) tehnikas pielietojumu, kuru šobrīd uzskata par neaizstājamu instrumentu vairāku slimību diagnostikā un ārstēšanā. Pēc tam arī citas rūpniecības nozares pauda bažas par direktīvas ietekmi uz šo nozaru darbību. Atbildot uz to, Komisija īstenoja vairākus pasākumus. Lai Komisija varētu veikt padziļinātu ietekmes analīzi un ierosināt grozījumus, direktīvas transponēšanas termiņu no 2008. gada 30. aprīļa atlika līdz 2012. gada 30. aprīlim, pieņemot Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Direktīvu 2008/46/EK, ar kuru groza Direktīvu 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki)[2]. Komisija rūpīgi izpētīja situāciju, analizējot jaunākos pētījumus, tostarp Komisijas ierosināto pētījumu par direktīvā noteikto iedarbības robežvērtību iespējamo nelabvēlīgo ietekmi uz magnētiskās rezonanses attēlu (MRA) tehnikas pielietojumu medicīnā. Pēc ievērojama konsultāciju skaita ar ieinteresētajām personām un ņemot vērā jaunākos zinātniskos ieteikumus[3], Komisija 2011. gada 14. jūnijā pieņēma priekšlikumu COM(2011)348 jaunai direktīvai, lai grozītu un aizstātu Direktīvu 2004/40/EK nolūkā garantēt darba ņēmējiem augstu veselības aizsardzības un drošības līmeni, vienlaikus veicinot elektromagnētisko lauku izmantojumu un attīstību medicīnas un citās rūpniecības nozarēs. Galvenokārt pieņemšanu kavēja tas, ka jaunie starptautiskie ieteikumi attiecībā uz elektromagnētiskā lauka iedarbību uz darba ņēmējiem un sabiedrību tika publicēti tikai 2010. gada decembrī nevis 2009. gadā, kā tika plānots. Turklāt priekšlikuma COM(2011) 348 mērķis ir atjaunināt un uzlabot būtisku skaitu Direktīvas 2004/40/EK noteikumu, kā arī ar to tiek ieviesti daži jauni elementi, lai atvieglotu darba devējiem, jo īpaši mazajiem uzņēmējiem, pasākumu īstenošanu. Pēc Komisijas priekšlikuma pieņemšanas Eiropas Parlaments un Padome nekavējoties sāka darbu, lai grozītu Direktīvu 2004/40/EK pirms 2012. gada 30. aprīļa. Tomēr, ņemot vērā · nepieciešamību apspriesties ar nacionālajiem ekspertiem konkrētā jautājuma tehniskās sarežģītības dēļ, · galēji atšķirīgus viedokļus par dažiem priekšlikuma pamatnoteikumiem, šķiet, ka Eiropas Parlamentam un Padomei neizdosies pieņemšanas procesu pabeigt līdz 2012. gada 30. aprīlim. Minētajos apstākļos būs nepieciešama jauna direktīva, ar kuru otro reizi atlikt Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas termiņu. Jānovērš juridiskās nenoteiktības rašanās varbūtība pēc 2012. gada 30. aprīļa, līdz kuram visām dalībvalstīm būtu bijis jātransponē esošā Direktīva 2004/40/EK, ja netiek veikti papildu pasākumi. Šādai juridiskai nenoteiktībai būtu divējādas sekas: – Komisijai principā būtu jāsāk pienākuma pārkāpuma procedūra par transponēšanas pasākumu nepaziņošanu pret jebkuru dalībvalsti, kas nav vēl transponējusi direktīvu; – Direktīvai 2004/40/EK parādītos tieša vertikāla iedarbība uz visu dalībvalstu tiesību sistēmām, un pilsoņi varētu sūdzēt savu valdību tiesā par direktīvas neīstenošanu. Mēs uzskatām par lietderīgu atlikt transponēšanas termiņu uz diviem gadiem, lai dotu pietiekamu laiku Eiropas Parlamentam un Padomei apspriesties un panākt kompromisu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu COM(2011) 348 jaunai direktīvai, ar kuru atjauninātu un uzlabotu Direktīvas 2004/40/EK noteikumus, atceļot un aizstājot iepriekšējo direktīvu. 1.2. Direktīva 2004/40/EK Direktīva 2004/40/EK ir 18. atsevišķā direktīva saskaņā ar 16. panta 1. punktu Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvā 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā. Tā attiecas uz īslaicīgu nelabvēlīgu ietekmi uz darba ņēmēju veselību, ko rada elektromagnētisko lauku iedarbība darba laikā. Direktīvas noteikumi ir minimālās prasības, un katra dalībvalsts var pieņemt stingrākus noteikumus. Direktīvā ir noteiktas iedarbības robežvērtības laikā mainīgiem elektriskajiem, magnētiskajiem un elektromagnētiskajiem laukiem, kuru frekvence ir 0–300 GHz[4]. Nevienu darba ņēmēju nevar pakļaut tādu vērtību ietekmei, kas pārsniedz minētās robežvērtības, kas balstītas uz ietekmi uz veselību un bioloģiskiem apsvērumiem. Direktīvā noteiktas arī iedarbību izraisošās vērtības gan laika gaitā mainīgiem, gan statiskiem laukiem. Šīs tieši izmērāmās vērtības ir robežvērtības, kuras pārsniedzot, darba devējiem jāveic viens vai vairāki direktīvā paredzētie pasākumi. Iedarbību izraisošo vērtību ievērošana nodrošinās attiecīgo iedarbības robežvērtību ievērošanu. Direktīvā paredzētie ierobežojumi ir noteikti, pamatojoties uz 1998. gadā izdotajiem ieteikumiem, ko sniegusi ICNIRP, kura attiecīgajās aprindās ir atzīta par vadošo organizāciju šāda veida starojuma ietekmes uz veselību novērtēšanā. ICNIRP cieši sadarbojas ar visām attiecīgajām starptautiskajām organizācijām, piemēram, PVO, ILO, IRPA, ISO, CENELEC, IEC, CIE un IEEE. Direktīvas pamatā ir preventīva pieeja, kas vispārīgos vilcienos ir noteikta jau Pamatdirektīvā 89/391/EEK: – visu darba ņēmēju aizsardzība — neatkarīgi no darbības nozares darba ņēmējiem, kas ir pakļauti vienādiem riskiem, ir vienādas tiesības uz aizsardzību; – darba devēju pienākums noteikt un novērtēt riskus; – atklāto risku novēršana vai, ja tas nav iespējams, samazināšana līdz minimumam; – specifiskas informācijas un mācību nodrošināšana un konsultēšanās ar attiecīgajiem darba ņēmējiem; – piemērota medicīniskā uzraudzība. Direktīva attiecas uz visām darbības nozarēm bez izņēmuma un tā ir jātransponē valsts tiesību aktos vēlākais līdz 2012. gada 30. aprīlim, ja netiek veikti papildu pasākumi. Diskusijās pirms direktīvas pieņemšanas gan Padomē, gan Eiropas Parlamentā sīkāk tika apspriesta īpašā magnētiskās rezonanses attēlu tehnika. Tehnisku atbalstu sarunām Padomē nodrošināja valstu eksperti no tādām iestādēm kā National Radiation Protection Board (NRPB, Apvienotā Karaliste), l'Institut national de recherche et de sécurité (INRS, Francija), Finnish Institute of Occupational Health (FIOH, Somija), Bundesamt für Strahlenschutz (BfS, Vācija). Padomes prezidentvalsts vairākkārt lūdza ICNIRP sniegt atzinumu. Nesaņemot nevēlamas ietekmes pierādījumus, Eiropas Parlaments un Padome pieņēma direktīvu ar dažiem grozījumiem sākotnēji Komisijas ierosinātajās vērtībās. Tostarp netika noteiktas iedarbības robežvērtības statiskiem magnētiskiem laukiem, kas ir būtiska MRA sastāvdaļa, jo minēto vērtību grozīja, ņemot vērā jaunākos zinātniskos atklājumus, kas kļuva pieejami direktīvas pieņemšanas laikā. 1.3. Priekšlikums COM(2011) 348 jaunai direktīvai Minētā priekšlikuma mērķis ir atjaunināt un uzlabot Direktīvas 2004/40/EK noteikumus, to atceļot un aizstājot. Direktīvā 2004/40/EK tiek saglabāti vairāki būtiski principi un noteikumi. Priekšlikumā ierosinātās svarīgākās pārmaiņas, ievērojot jaunākos zinātniskos atklājumus šajā jomā, ir šādas: – skaidrākas definīcijas, jo īpaši nelabvēlīgas ietekmes uz veselību definīcija (Direktīvas 2004/40/EK 2. pants); – iekļauta pārskatīta robežvērtību un atsauces vērtību sistēma, kuras vērtības atšķiras no pašreizējām robežvērtībām un iedarbību izraisošajām vērtībām 0–100 GHz frekvenču diapazonā (tas ietekmēs Direktīvas 2004/40/EK 2. un 3. pantu un pielikumu); – paredzēti rādītāji, lai atvieglotu mērījumus un aprēķinus (3. panta 3. punkts) un sniegtu norādījumus par to, kā ņemama vērā mērījumu nenoteiktība. Direktīvā 1999/5/EK un Direktīvā 2006/95/EK paredzētās prasības ražojumu drošības jomā nodrošina, ka sabiedrība, tostarp darba ņēmēji, nav pakļauti iedarbībai, kas pārsniedz Ieteikumā 1999/519/EEK minētās robežvērtības, ja ražojumus lieto, kā paredzēts. Tā kā salīdzinājumā ar darba ņēmējiem sabiedrībai noteiktie iedarbības līmeņi ir zemāki un ietver aizsardzību pret ilgtermiņa ietekmi, minēto direktīvu prasību ievērošana šajās situācijās nodrošinās pietiekamu aizsardzību; – iekļauti daži norādījumi, lai nodrošinātu vienkāršotu, bet efektīvāku riska novērtēšanu (4. pants), atvieglojot novērtēšanas darbu un mazinot slogu, kas uzlikts MVU; – paredzēta ierobežota, bet lietderīga elastība, ierosinot kontrolētu, rūpniecības sektoram piemērojamu ierobežotu izņēmumu kopumu attiecībā uz iedarbību izraisošām vērtībām un robežvērtībām. Priekšlikumā iekļauti divi īpaši izņēmumi – viens attiecībā uz medicīniskās magnētiskās rezonanses (MR) izmantošanu un otrs attiecībā uz bruņotajiem spēkiem. Trešais izņēmums attiecas uz atsevišķām situācijām, kuras pakļautas stingrai kontrolei un kurām nepieciešama dalībvalstu atļauja un novērtējums. Dalībvalstīm jāinformē Komisija par katru izsniegto atļauju. Minētie trīs izņēmumi, kas radušies intensīvu apspriežu rezultātā ar ieinteresētajām personām un kuriem skaidri noteikta darbības joma, garantē augstu veselības un drošības aizsardzības līmeni, nodrošinot, lai medicīnas un nozares darbības netiktu lieki kavētas; – iekļauts medicīniskās uzraudzības loģiskais pamatojums (8. pants); – pievērsta īpaša uzmanība specifiskajiem lietojumiem medicīnā, kuros izmanto magnētisko rezonansi, un ar to saistītajām darbībām; – paredzēti juridiski nesaistoši papildinoši pasākumi, piemēram, juridiski nesaistoša praktiska rokasgrāmata. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS 2.1. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās ar Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevēju komiteju (PK) Sociālo partneru pārstāvji un 27 dalībvalstu valdību pārstāvji Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevēju komitejā, kuras plenārsēde notika 2011. gada 1. decembrī, nāca klajā ar lēmumu atlikt termiņu Direktīvas 2004/40/EK transponēšanai dalībvalstu nacionālajā tiesību sistēmā, lai izvairītos no tiesiskās nenoteiktības pēc 2012. gada 30. aprīļa un lai dotu pietiekamu laiku Eiropas Parlamentam un Padomei panākt kompromisu par Komisijas priekšlikumu COM(2011) 348. Apspriešanās ar ES sociālajiem partneriem Ņemot vērā to, ka priekšlikums attiecas tikai uz direktīvas transponēšanas datumu un ar to netiek grozīti tās noteikumi, un pēc apspriešanās ar Komisijas juridisko dienestu un ģenerālsekretariātu, ir nolemts, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 154. pantu šajā gadījumā nav nepieciešams oficiāli apspriesties ar sociālajiem partneriem Eiropas mērogā. Neraugoties uz to, ar komisāra L. Andora vēstuli ES starpnozaru sociālie partneri tika informēti par priekšlikumu un aicināti iesūtīt savas piezīmes. 2.2. Priekšlikuma nosūtīšana valstu parlamentiem Leģislatīvo aktu projekti, tostarp Komisijas priekšlikumi, kas nosūtīti Eiropas Parlamentam un Padomei, atbilstoši Līgumiem pievienotajam Protokolam Nr. 1 par dalībvalstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā jānosūta valstu parlamentiem. Saskaņā ar protokola 4. pantu no dienas, kad leģislatīvā akta projekts ir pieejams valstu parlamentiem, līdz dienai, kad projektu iekļauj Padomes pagaidu darba kārtībā, lai to pieņemtu vai lai formulētu nostāju saskaņā ar likumdošanas procedūru, ir jāpaiet astoņām nedēļām. Tomēr saskaņā ar 4. pantu steidzamības gadījumos ir iespējami izņēmumi, kuru pamatojumu norāda Padomes aktā vai nostājā. Minētā priekšlikuma pieņemšana Eiropas Parlamentā un Padomē uzskatāma par īpašas steidzamības gadījumu iepriekšminēto iemeslu dēļ, kurus var apkopot šādi. Komisijas priekšlikums COM(2011) 348, kuru patlaban apspriež Eiropas Parlaments un Padome, ir paredzēts, lai līdz 2012. gada 30. aprīlim atjauninātu un uzlabotu Direktīvas 2004/40/EK noteikumus, to atceļot un aizstājot. Tādējādi lielākā daļa dalībvalstu netransponēja Direktīvu 2004/40/EK, gaidīdamas jaunās, atjauninātās direktīvas pieņemšanu par minēto priekšlikumu. Neraugoties uz to, ņemot vērā konkrētā jautājuma sarežģītību un galēji atšķirīgos viedokļus Padomē, šķiet, ka nepastāv iespējamība Eiropas Parlamentam un Padomei pabeigt pieņemšanas procesu līdz noteiktajam termiņam – 2012. gada 30. aprīlim. Tādējādi minētais priekšlikums, kura vienīgais mērķis ir atlikt Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas termiņu uz diviem gadiem, ir jāpieņem steidzamības kārtā ļoti īsā atlikušajā laikposmā. Ja priekšlikums netiks pieņemts līdz 2012. gada 30. aprīļa termiņam, var rasties negatīvas juridiskas sekas jebkuras to dalībvalstu iekšējā tiesību sistēmā, kuras vēl nav transponējušas direktīvu (skat. 1.1. sadaļu). 2.3. Ietekmes novērtējums Ņemot vērā priekšlikuma steidzamību, priekšlikumam nav pievienots atsevišķs ietekmes novērtējums. Bezdarbība šajā posmā liktu lielākajai daļai dalībvalstu, kuras vēl nav transponējušas Direktīvu 2004/40/EK valsts tiesību aktos, to darīt un piemērot ļoti īsā laikposmā, t. i. līdz esošajam termiņam 2012. gada 30. aprīlī, kam varētu būt potenciāli nopietnas sekas attiecībā uz tādas veselības aprūpes nepārtrauktību, kurā izmanto MRA. Šajā gadījumā nepamatotu kaitējumu varētu nodarīt arī atsevišķām rūpniecības darbībām. Jebkurā dalībvalstī, kura nav transponējusi direktīvu līdz noteiktajam termiņam, rastos ļoti neskaidra juridiskā situācija. Saskaņā ar Tiesas noteikto ES tiešas vertikālas iedarbības principu, viņu pilsoņi varētu vērsties valsts tiesā pret dalībvalsti par direktīvas neīstenošanu. Turklāt principā Komisijai būtu jāsāk pienākuma pārkāpuma procedūra pret minētajām dalībvalstīm par transponēšanas pasākumu nepaziņošanu. Direktīvas transponēšanas datuma atlikšana neradītu situāciju, kad nepamatoti tiek apturēta MRA izmantošana vai citas rūpnieciskas darbības. Tajā pašā laikā atlikšana sniegtu pietiekami daudz laika, lai direktīvu un jo īpaši iedarbības robežvērtības, atjauninātu un uzlabotu ar jaunas direktīvas palīdzību, kura balstītos uz Komisijas priekšlikumu COM(2011) 348. Tādējādi, atspoguļojot jaunākos zinātniskos atklājumus, tiktu garantēta darba ņēmēju augsta līmeņa aizsardzība un ekonomiskās aktivitātes nepārtrauktība. Ierosinātais grozījums attiecas tikai uz dalībvalstu pienākumu transponēt direktīvu līdz 20012. gada 30. aprīlim, pagarinot to līdz 2014. gada 30 aprīlim. Tas nemaina minētās direktīvas būtību un tādējādi neuzliek uzņēmējdarbībām papildu pienākumus. 3. Priekšlikuma juridiskie aspekti 3.1. Ierosināto pasākumu kopsavilkums Ar priekšlikumu groza Direktīvas 2004/40/EK 13. panta 1. punktu, atliekot tās transponēšanas termiņu līdz 2014. gada 30. aprīlim. 3.2. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 153. panta 2. punkts. 3.3. Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ja priekšlikums attiecas uz jomu, kas neietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē, un darba ņēmēju drošība un veselības aizsardzība darbā ir šāda joma. Dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt priekšlikuma mērķus, jo direktīvu noteikumus nevar grozīt un atcelt valstu līmenī. Priekšlikuma mērķus var sasniegt tikai ar ES līmeņa pasākumiem, jo ar šo priekšlikumu groza spēkā esošu ES tiesību aktu, ko nebūtu iespējams izdarīt dalībvalstu līmenī. Subsidiaritātes princips ir ievērots, jo ar priekšlikumu groza pastāvošu ES tiesību aktu. 3.4. Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šāda iemesla dēļ. Tas nemaina pašreizējā ES tiesību akta būtību – tas attiecas tikai uz Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas termiņa atlikšanu līdz 2014. gada 30. aprīlim, lai izvairītos no tiesiskas nenoteiktības pēc tam, kad beigtos esošais termiņš, un lai sniegtu pietiekamu laiku Eiropas Parlamentam un Padomei apspriesties un panākt kompromisu par Komisijas priekšlikumu COM(2011) 348, ar kuru atjauninātu un uzlabotu Direktīvas 2004/40/EK noteikumus, to atceļot un aizstājot. 3.5. Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais(-ie) juridiskais(-ie) instruments(-i): direktīva. Citi instrumenti nebūtu piemēroti. Tā kā ir jāgroza direktīva, vienīgais piemērotais instruments ir direktīvas pieņemšana. 4. IETEKME UZ BUDŽETU – Priekšlikums neietekmē ES budžetu. 5. PAPILDU INFORMĀCIJA · Vienkāršošana Priekšlikumā nav paredzēta tiesību aktu vienkāršošana. Priekšlikuma vienīgais mērķis ir atlikt Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas datumu līdz 2014. gada 30. aprīlim. · Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Ja priekšlikumu pieņems, spēkā esošie tiesību akti netiks atcelti. · Eiropas Ekonomikas zona Ierosinātais tiesību akts attiecas uz EEZ līgumā ietvertu jautājumu, tāpēc tas jāattiecina uz Eiropas Ekonomikas zonu. · Sīkāks priekšlikuma skaidrojums pa nodaļām vai pa pantiem Ar šo priekšlikumu atliek Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas datumu līdz 2014. gada 30. aprīlim. Minētos divus papildu gadus direktīvas noteiktumu transponēšanai valsts tiesību aktos attaisno izteiktās bažas, kas dažos gadījumos ir apstiprinātas, ka direktīvā noteiktās iedarbības robežvērtības iespējams var neproporcionāli ietekmēt tādu medicīnisku procedūru nepārtrauktību, kurās izmanto magnētiskās rezonanses attēlu tehniku. Atlikšana sniegs pietiekami daudz laika direktīvas, un jo īpaši iedarbības robežvērtību, atjaunināšanai un uzlabošanai, izmantojot jaunu direktīvu, kas balstīta uz Komisijas priekšlikumu COM(2011) 348, kas patlaban tiek apspriests Eiropas Parlamentā un Padomē un kura mērķis ir garantēt darba ņēmējiem augstu aizsardzības līmeni, kā arī medicīnisko procedūru un citas ekonomiskās aktivitātes nepārtrauktību. Atlikšana uz diviem gadiem ļaus izvairīties arī no negatīvām sekām to dalībvalstu tiesību sistēmā, kuras vēl nav transponējušas direktīvu. Ar priekšlikuma 1. pantu groza 1. punktu Direktīvas 2004/40/EK 13. pantā “Transponēšana”. 2012/0003 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko groza Direktīvu 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki) (18. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 153. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[5], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[6], rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru , tā kā: (1) Pēc tam, kad stājās spēkā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki)[7], ieinteresētās personas, jo īpaši medicīnas aprindu pārstāvji, pauda nopietnas bažas par minētās direktīvas īstenošanas ietekmi uz tādu medicīnisko procedūru izmantošanu, kuru pamatā ir medicīnas attēlveidošana. Izskanēja arī bažas par direktīvas ietekmi uz dažām rūpnieciskām darbībām. (2) Komisija izskatīja ieinteresēto personu izvirzītos apsvērumus un nolēma pārskatīt dažus Direktīvas 2004/40/EK noteikumus, pamatojoties uz jaunām zinātniskām liecībām. (3) Tādējādi ar 2008. gada 23. aprīļa Direktīvu 2008/46/EK[8] , lai varētu pieņemt jaunu direktīvu, balstoties uz jaunākajām liecībām, Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas termiņš tika atlikts līdz 2012. gada 30 aprīlim. (4) Komisija 2011. gada 14. jūnijā pieņēma priekšlikumu jaunai direktīvai, ar ko aizstāj Direktīvu 2004/40/EK. Jaunajai direktīvai būtu jānodrošina darba ņēmējiem augsts veselības un drošības aizsardzības līmenis, kā arī tādu medicīniskās un citu rūpniecības nozaru darbību, kurās izmanto elektromagnētiskos laukus, nepārtrauktība un attīstība. Tādējādi lielākā daļa dalībvalstu, gaidot jaunās direktīvas pieņemšanu, vēl nav transponējušas Direktīvu 2004/40/EK. (5) Tomēr, ņemot vērā konkrētā jautājuma sarežģītību, ir maz ticams, ka direktīvu varētu pieņemt pirms noteiktā Direktīvas 2004/40/EK transponēšanas termiņa. (6) Tādējādi minētais termiņš būtu jāpagarina. (7) Ņemot vērā iepriekšminēto, kā arī ļoti īso laikposmu, kas atlicis līdz noteiktajam termiņam – 2012. gada 30. aprīlim, ir jānodrošina, lai Eiropas Parlaments un Padome šo direktīvu pieņemtu steidzamības kārtā un lai tā stātos spēkā bez kavēšanās. (8) Tādējādi attiecībā uz nosūtīšanu valstu parlamentiem, atbilstoši Līgumiem pievienotajam Protokolam Nr. 1 par dalībvalstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, šajā gadījumā tiek piemērots minētā protokola 4. pantā noteiktais izņēmums steidzamiem gadījumiem attiecībā uz astoņām nedēļām, kam jāpaiet no dienas, kad leģislatīvā akta projekts ir pieejams valstu parlamentiem, līdz dienai, kad projektu iekļauj Padomes pagaidu darba kārtībā, lai to pieņemtu vai lai formulētu nostāju saskaņā ar likumdošanas procedūru, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 2004/40/EK 13. panta 1. punktā datumu “2012. gada 30. aprīlim” aizstāj ar datumu “2014. gada 30. aprīlim”. 2. pants Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 3. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV L 184, 24.5.2004., 23. lpp. [2] OV L 114, 26.4.2008., 88. lpp. [3] Jo īpaši Starptautiskās komisijas aizsardzībai pret nejonizējošu radiāciju (ICNIRP) ieteikumi attiecībā uz statiskajiem magnētiskajiem laukiem (2009. gada aprīlī) un attiecībā uz elektromagnētiskajiem laukiem diapazonā no 1 Hz līdz 100 kHz (2010. gada decembrī). [4] 300 GHz: frekvence — 300 miljardu hercu jeb ciklu sekundē. Hercs (saīsinājums Hz) ir starptautiskā frekvences vienība. [5] OV C […], […], […] lpp. [6] OV C […], […], […] lpp. [7] OV L 184, 24.5.2004., 1. lpp. [8] OV L 114, 26.4.2008., 88. un 89. lpp.