KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI

par 2014. gadā īstenotajiem dalībvalstu centieniem panākt ilgtspējīgu līdzsvaru starp zvejas kapacitāti un zvejas iespējām



Ievads

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (turpmāk “KZP pamatregula”) dalībvalstīm ir pienākums sagatavot gada ziņojumu par flotu zvejas kapacitāti salīdzinājumā ar zvejas iespējām. Lai veicinātu vienotu pieeju visā Savienībā, šie valstu ziņojumi par floti tiek sagatavoti, ievērojot Zvejas kapacitātes un zvejas iespēju līdzsvara analīzes pamatnostādnes saskaņā ar 22. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (turpmāk “Komisijas pamatnostādnes”), kuras Komisija pieņēmusi 2014. gadā. Turklāt tad, ja dalībvalsts konstatē strukturālu nelīdzsvarotību, tai par attiecīgo flotes segmentu vai segmentiem jāiesniedz rīcības plāns, kurā nosaka pielāgošanas mērķvērtības, līdzekļus un precīzus īstenošanas termiņus. Pamatojoties uz šiem valstu ziņojumiem par floti, Komisija sagatavo ziņojumu par dalībvalstu centieniem panākt ilgtspējīgu līdzsvaru starp zvejas kapacitāti un zvejas iespējām. Šajā ziņojumā ir aplūkots 2014. gads.

Dalībvalstu gada ziņojumi un rīcības plāni

Visas 23 piekrastes dalībvalstis ir iesniegušas Komisijai savus ziņojumus par 2014. gadu. Komisija ir lūgusi Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejai (turpmāk “ZZTEK”) analizēt līdzsvaru starp flotes kapacitāti un zvejas iespējām, izmantojot standarta pieeju visiem ES flotes segmentiem. Visi līdzsvara indikatori, kas norādīti un izmantoti ZZTEK EWG 15-17 ziņojumā, ir aprēķināti saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm.

ZZTEK secināja, ka dalībvalstis savu ziņojumu izstrādē ir ieguldījušas lielas pūles. Tomēr valstu ziņojumu analīze liecina, ka ne visos gadījumos bija iespējams aprēķināt indikatorus visiem flotes segmentiem. Tam par cēloni ir datu trūkums vai – ekonomisko un tehnisko indikatoru gadījumā – flotes segmentu grupēšana (to dara, lai nodrošinātu komercnoslēpuma aizsardzību). Datu trūkums apgrūtina flotes segmentu līdzsvara indikatoru aprēķināšanu un padara tos neuzticamus vai nereprezentatīvus. Kā atzīmējusi ZZTEK, lai uzlabotu indikatoru aptvērumu un piemērotību, dalībvalstīm ir jānodrošina vispusīgākas datu kopas ar lielāku flotes segmentu aptvērumu un analītiskāks krājumu novērtējums, kas pamatojas uz bioloģiskajiem datiem un uzskaišu datiem, kuri savākti saskaņā ar datu vākšanas sistēmu (turpmāk “DVS”). Indikatoru aptvērumu un piemērotību varētu uzlabot arī dati par nozvejām, nevis par izkrāvumiem. Tos varētu sasaistīt ar izmetumu datiem, kuri iegūti no zvejas žurnāliem, citiem vārdiem sakot, ar datiem, kuri savākti saskaņā ar Padomes 2009. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem (turpmāk “Kontroles regula”), un izmantoti DVS. Vēl viens neatrisināts jautājums ir nozvejas un zvejas piepūles dati pareizā ģeogrāfiskajā iedalījumā Vidusjūrā, kuru trūkuma dēļ zvejas kapacitāti nav iespējams sasaistīt ar zvejas piepūli un galu galā ar zvejas iespējām. Turklāt problēmas sagādā dati par mazapjoma zveju, jo dalībvalstis par to nevāc datus tādā pašā apmērā kā par citiem flotes segmentiem. Tāpēc mazapjoma zveja lielā mērā netiek uzraudzīta zvejas piepūles, izkrāvumu un nozveju aspektā. Analīze liecina, ka daži flotes segmenti, piemēram, traleru segments, ir ekonomiski atkarīgi no krājumiem, kuros tiek zvejots apjomā, kas pārsniedz MSY atbilstošu zvejas noslodzi. Analīze apstiprina arī to, ka kuģu izmantojums daudzās dalībvalstīs ir zems. Šie novērojumi attaisno pastāvīgu aktīvu flotes kapacitātes pārvaldību un nepieciešamās korekcijas. Lai panāktu ekonomiski dzīvotspējīgas flotes, kas ilgtspējīgi darbojas un izmanto jūras bioloģiskos resursus, dalībvalstīm būtu jāturpina optimizēt flotu zvejas kapacitāti.

Saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku dalībvalstīm ir pienākums ieviest pasākumus, ar kuriem flotu zvejas kapacitāte laika gaitā tiek pielāgota zvejas iespējām. Konkrētās situācijās, kad flotes segmentos tiek konstatēta pārmērīga strukturālā kapacitāte, rīcības plāns ar mērķi samazināt nelīdzsvarotību ir pārredzams un efektīvs līdzeklis, kas ļauj laika gaitā sasniegt līdzsvaru starp flotes zvejas kapacitāti un zvejas iespējām.

2015. gadā bija vairāk dalībvalstu rīcības plānu nekā 2014. gadā. Pavisam 17 dalībvalstis, izmantojot bioloģiskos, ekonomiskos vai tehniskos indikatorus un/vai papildu informāciju, ir identificējušas flotes segmentus, kurus tās uzskatīja par tādiem, kuriem raksturīga nelīdzsvarotība vai kuri uzrāda potenciālas nelīdzsvarotības pazīmes, un tāpēc saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm tiem vajadzīgi rīcības plāni. Vēl 5 citas dalībvalstis secināja, ka to flotēs nav segmentu, kuros būtu acīmredzama nelīdzsvarotība, un rīcības plānus neiesniedza.

Šajā kontekstā gada ziņojumam ir svarīga nozīme. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regulu (ES) Nr. 508/2014 par Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu (turpmāk “EJZF regula) valsts ziņojums par līdzsvaru starp zvejas kapacitāti un zvejas iespējām, kas sagatavots saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm, ir viens no EJZF darbības programmas apstiprināšanas ex ante nosacījumiem. Turklāt par konkrētiem EJZF finansētiem pasākumiem, tādiem kā zvejas darbību izbeigšana, dzinēja nomaiņa vai darbības sākšanas atbalsts jaunajiem zvejniekiem, EJZF atbalstu var saņemt tikai tad, ja tie attiecas uz flotes segmentiem, kuros ir konstatēta pārmērīga kapacitāte (zvejas darbību izbeigšana) vai kuros pārmērīga strukturālā kapacitāte nepastāv (dzinēja nomaiņa un darbības sākšanas atbalsts jaunajiem zvejniekiem).

Tātad rīcības plāni dod dalībvalstīm iespēju paredzēt pasākumus, tostarp zvejas darbību izbeigšanu, ar mērķi samazināt zvejas kapacitāti segmentos, kurus uzskata par tādiem, kas nav līdzsvarā ar to zvejas iespējām. Dažos turpmākajos gados EJZF atbalsts zvejas darbību izbeigšanas pasākumiem palīdzēs samazināt ES flotes kapacitāti un tādā veidā atvieglot jūras resursu noslodzi.

Zvejas flotu kapacitātes stāvoklis Savienībā

Kopējā zivsaimniecības politikā (turpmāk “KZP”) dalībvalstīm ir izvirzīta prasība nodrošināt arī to, lai no 2014. gada to flotu zvejas kapacitāte nepārsniegtu Regulas (ES) Nr. 1380/2013 II pielikumā noteiktos kapacitātes limitus. Kā minēts iepriekš, flotes kapacitāte joprojām tiek samazināta. Atbilstoši pēdējās desmitgades tendencēm (skatīt III un IV pielikumu) laikā no 2014. gada janvāra līdz 2015. gada novembrim ES-28 dalībvalstu zvejas kapacitāte samazinājās par 0,8 % dzinēju jaudas (kW) izteiksmē un par 1,3 % bruto tilpības (GT) izteiksmē (skatīt I pielikumu).

2015. gada novembrī ES flotes reģistrā bija 85 065 kuģi ar kopējo kapacitāti 1 627 125 GT un 6 474 617 kW. Tas liecina par to, ka 2015. gadā kuģu skaits (izņemot tālākos reģionus) samazinājies par 0,6 % (skatīt I pielikumu). ES flotes zvejas kapacitāte ir bijusi par 18,42 % mazāka nekā maksimāli pieļaujamā kapacitāte tilpības izteiksmē un par 11,60 % mazāka dzinēju jaudas izteiksmē (skatīt 1. attēlu). Attiecībā uz ES tālākajiem reģioniem, kuros ir 5,4 % no kopējās ES flotes, laikā no 2014. gada janvāra līdz 2015. gada novembrim flotes kapacitāte ir samazinājusies par 0,1 % GT izteiksmē un palielinājusies par 0,9 % kW izteiksmē (skatīt V pielikumu).

Lai nodrošinātu flotes reģistrā ievadīto mērījumu pareizību, dalībvalstīm saskaņā ar Kontroles regulu ir noteikts pienākums no 2012. gada janvāra attiecībā uz zvejas piepūles režīmā iekļautiem kuģiem un no 2013. gada janvāra attiecībā uz visiem kuģiem sistemātiski sertificēt jaunos dzinējus, aizstājējdzinējus un tehniski pārveidotus dzinējus, kuru jauda pārsniedz 120 kW. Turklāt saskaņā ar Kontroles regulu dalībvalstīm jāveic datu verifikācija, pamatojoties uz paraugu ņemšanas plāniem. Ja informācija liecina, ka dzinēja jauda ir lielāka nekā kuģa zvejas licencē norādītā jauda, dalībvalstīm jāveic fiziskas verifikācijas.

2015. gada decembra beigās paraugu ņemšanas plānu dzinēju jaudas verifikācijas vajadzībām bija pieņēmušas astoņpadsmit dalībvalstis.

16 ES pirmstiesas gadījumu rezultātā Komisija no dalībvalstīm ir saņēmusi visus dzinēju jaudas paraugu ņemšanas plānus. Patlaban Komisija veic revīzijas, lai uzraudzītu to faktisku īstenošanu.