1.IEVADS

Globālā Covid-19 pandēmija vēl nav beigusies. Modrība un sagatavotība aizvien ir ļoti svarīga.

Eiropā vērojams atšķirīgs saslimšanas gadījumu skaits, taču pieaugums nav saistīts ar smagu slimības norisi vai nāvi tik bieži kā iepriekš. Pašlaik dominējošais omikrona variants nav tik smags kā iepriekšējie varianti. Ir būtiski palielinājusies iedzīvotāju imunitāte pret vīrusu neatkarīgi no tā, vai tas ir noticis dabiski vai vakcinācijas ceļā.

Pēdējie divi gadi ir pierādījuši, ka vasaras mēnešos saslimstības rādītāji, visticamāk, būs zemāki. Attiecīgi turpmākajos mēnešos pandēmijas radītais spiediens kopumā, visticamāk, samazināsies. Tas rada tik ļoti nepieciešamo iespēju sagatavoties iespējamiem turpmākiem pandēmijas uzliesmojumiem. Mums ir jārīkojas ātri un kopā, lai pilnībā izmantotu šo iespēju sagatavoties šim rudenim un ziemai un arī laikam pēc tam.

Pasaulē aizvien ir miljoniem inficēšanās gadījumu. Daudziem cilvēkiem visā pasaulē ir piemēroti pārvietošanās ierobežojumi. Daudzi joprojām cieš vai mirst no Covid-19. Pret infekcijām novājināta imunitāte un iespējamā ziemas sezonalitāte palielina iespējamību, ka radīsies un izplatīsies jauni SARS-CoV-2 — vīrusa, kas izraisa Covid-19 , — varianti.

Paturot to prātā, vairākas dalībvalstis ir sākušas īstenot jaunas pieejas, lai pārvaldītu pašreizējo Covid-19 pandēmiju un panāktu ilgtspējīgu un noturīgu atveseļošanos.

Dalībvalstis īsteno jaunas pieejas pašreizējās pandēmijas pārvaldīšanai, taču sadrumstalotās sagatavotības un reaģēšanas stratēģijas, visticamāk, mazinās ieguvumus, ko līdz šim ir devusi ES mēroga veselības drošības pasākumu koordinācija. ES Vakcīnu stratēģija visiem ir nodrošinājusi piekļuvi pietiekami daudz drošām un efektīvām vakcīnām. PVO un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) lēš, ka Covid-19 vakcīnas ir izglābušas gandrīz pusmiljonu dzīvību visā Eiropā un būtiski samazinājušas smagas slimības norises gadījumu skaitu.

Strādājot kopā, ES ir arī saglabājusi sava vienotā tirgus darbību, līdz minimumam samazinājusi ceļošanas ierobežojumus un mobilizējusi kritiski svarīgo produktu ražošanas jaudu, kad piegādes ķēdes tika pārtrauktas, — pateicoties cilvēku nerimstošajam darbam. Šajā jaunajā pandēmijas fāzē koordinācija atkal būs ļoti svarīga.

Šajā paziņojumā ir ierosināta pieeja pandēmijas pārvaldībai nākamajos mēnešos, pārejot no ārkārtas uz ilgtspējīgāku režīmu. Tajā dalībvalstis tiek aicinātas veikt pasākumus līdz rudenim, balstoties uz veiksmīgo ES mēroga koordināciju veselības sagatavotības un reaģēšanas jomā. Kopējam mērķim vajadzētu būt sabiedrības veselības aizsardzībai, vienlaikus saglabājot sabiedrību un ekonomiku atvērtu un noturīgu.

2.PAŠREIZĒJĀ SITUĀCIJA UN PROBLĒMAS

Saistībā ar vakcināciju, gaidot rudeni, bažas raisa divi elementi: vakcinācijas stagnācija un/vai neoptimāla vakcinācijas aptvere vairākās ES dalībvalstīs; un zemāka vakcīnu efektivitāte to cilvēku vidū, kuri vēl nav saņēmuši balstdevu. ES/EEZ joprojām nav vakcinēti vairāk nekā 90 miljoni cilvēku, tostarp aptuveni 9 miljoni cilvēku vecumā no 60 gadiem, tādējādi palielinās mirstības risks un jaunu vīrusa variantu rašanās risks. Turklāt ES/EEZ dalībvalstīs pastāv lielas atšķirības vakcinācijas aptveres rādītājos. Dažās dalībvalstīs gandrīz 85 % visu iedzīvotāju ir saņēmuši pilnu pirmreizējo vakcināciju; citās valstīs šis rādītājs ir mazāks par 50 %. Otrkārt, ES/EEZ to pieaugušo procentuālais īpatsvars, kuri ir vecāki par 18 gadiem un kuri ir saņēmuši balstdevu, ir sācis stagnēt un pašlaik ir aptuveni 64 % līmenī.

Lai gan ir grūti prognozēt pandēmijas turpmāko virzību, viens ir skaidrs — Covid-19 ir šeit uz palikšanu. Vīruss turpinās attīstīties, un ir ļoti iespējama jaunu vīrusa variantu parādīšanās. Mums ir jāsaglabā augsts gatavības līmenis, ja notiktu Covid-19 uzliesmojumi un parādītos jauni vīrusa varianti, kā arī jāpalielina vakcinācijas aptvere, mērķtiecīgi cenšoties uzrunāt tos, kuri aizvien nav vakcinēti.

Valstis ir pielāgojušas savas testēšanas stratēģijas, piemēram, testēšanā lielāko uzmanību pievēršot smagiem slimības norises gadījumiem un cilvēkiem ar smagas slimības norises riska faktoriem. Līdz ar šīm izmaiņām dalībvalstīs, visticamāk, samazināsies testēto personu loks. Tas arī padarīs grūtāku epidemioloģisko datu interpretēšanu. Tāpēc ir svarīgi izstrādāt jaunas testēšanas stratēģijas tā, lai tās nodrošinātu reprezentativitāti un tādējādi sniegtu noderīgas norādes par epidemioloģisko tendenci.

Šiem centieniem ir plašāka nozīme, jo veselība un ekonomiskā labklājība ir savstarpēji saistītas. Starptautiskais Valūtas fonds ir novērtējis pandēmijas radītos globālos ekonomiskos zaudējumus 12,25 triljonu EUR apmērā. Bezprecedenta ekonomiskie un budžeta pasākumi spēja būtiski mīkstināt ekonomisko un sociālo ietekmi. Veselības drošības sagatavotība un noturīgas veselības un sociālās aizsardzības sistēmas ir ieguldījums izaugsmē, stabilitātē un ekonomikas noturībā, kas jau atkal pierādījās pēdējās nedēļās, kad Ķīna piedzīvoja dramatisku saslimšanas gadījumu skaita pieaugumu un no jauna ieviesa stingrus pasākumus, kas atgādina laiku, kad pandēmija sākās. 2022. gada aprīļa sākumā Ķīnā desmitiem miljonu cilvēku tika piemēroti stingri pārvietošanās ierobežojumi. Agrīnie pierādījumi liecina par ietekmi uz loģistiku un noliktavām, kā arī to, ka daži galvenie piegādātāji aptur ražošanu, piemēram, elektronikas nozarē. Situācijas kā, piemēram, tā, kas pašlaik vērojama Ķīnā, var palielināt iespējamo negatīvo ietekmi uz pasaules ekonomiku un globālajām vērtību ķēdēm, kā arī uz tādu stratēģisku produktu piegādi no Ķīnas, no kā ES ir atkarīga. Tāpēc piegādes ķēžu noturībai aizvien jābūt prioritātei.

Pēdējos divos gados esam bijuši liecinieki noturīgu piegādes ķēžu izšķirošajai lomai mūsu atbildē uz pandēmiju. Novērojot vakcīnām kritiski svarīgo ielaidmateriālu piegādes ķēdes, atbalstot ES ražošanas jaudas izvēršanu un cieši sadarbojoties ar starptautiskajiem partneriem, Komisijas darba grupa vakcīnu ražošanas rūpnieciskai palielināšanai ir novērsusi piegādes ķēžu vājās vietas un atbalstījusi bezprecedenta ražošanas jaudas palielināšanu. Tā kā vājās vietas aizvien var parādīties, šī darba turpināšana ir ļoti svarīga.

Sabiedrības veselībai, kopīgai, koordinētai sagatavotībai un reaģēšanas spējai aizvien jābūt ES darba kārtības augšgalā, ja vēlamies nākotnē pierādīt savu ekonomikas izaugsmes ceļu pandēmiju laikmetā. Turklāt ir jāuzlabo veselības aprūpes sistēmu kvalitāte un noturība, jo īpaši vismazāk attīstītajos reģionos, kur mirstība no Covid-19 ir bijusi augstāka nekā attīstītākos reģionos, kā norādīts 8. kohēzijas ziņojumā. Šim nolūkam valstu iestādēm ir pieejami kohēzijas līdzekļi. Laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam liela ESF finansējuma daļa tika novirzīta veselības un sociālo pakalpojumu atbalstam, un līdz šim ar ERAF atbalstu uzbūvētās vai uzlabotās veselības aprūpes iestādes ir sniegušas uzlabotus pakalpojumus 53,3 miljoniem cilvēku.

Krievijas militārā agresija pret Ukrainu turpmākajos mēnešos radīs papildu spiedienu uz dalībvalstu veselības sistēmām. Daudzi no miljoniem cilvēku, kas ir spiesti bēgt no Ukrainas, ir neaizsargāti, un viņiem ir nepieciešama neatliekama palīdzība, jo īpaši garīgās veselības atbalsts, hronisku slimību ārstēšana un ikdienas veselības aprūpe, piemēram, bērnu vakcinācija. Bēgļiem un pārvietotajām personām ir nepieciešama piekļuve veselības aprūpei, tostarp vakcinācijai pret Covid-19, kā arī garīgās veselības un psihosociālajam atbalstam.

Ārkārtas reaģēšanas koordinācijas centrs ir koordinējis plašu darbību klāstu Ukrainā un tās kaimiņvalstīs, lai novērstu kara izraisītās ārkārtas situācijas veselības jomā. Piemēram, Komisija ir izveidojusi īpašu Eiropas solidaritātes mehānismu, ar kura palīdzību dalībvalstis var lūgt atbalstu, lai pārvietotu pacientus, kuriem nepieciešama specializēta stacionāra ārstēšana un aprūpe. Arī ECDC operatīvie ieteikumi sniedz norādījumus ES dalībvalstīm un veselības aprūpes speciālistiem par infekcijas slimību profilaksi un kontroli šādās situācijās, lai pārvietoto personu vidū varētu turpināt parastās vakcinācijas programmas pret Covid-19 un citām slimībām.

Komisija arī rūpīgi novērtē iespējamos turpmākos veselības apdraudējumus un medicīnisko pretlīdzekļu pieejamību un piekļuvi tiem, lai apmierinātu konkrētas vajadzības veselības jomā, ko ir radījis Krievijas iebrukums un notiekošais karš Ukrainā. Vakcinēto cilvēku skaita palielināšana, tostarp bēgļu vidū, palīdzēs mazināt spiedienu uz mūsu veselības aprūpes sistēmām. Tas savukārt atbrīvos vietu, lai varētu palīdzēt ievainotiem, hroniski slimiem vai psiholoģiski traumētiem bēgļiem, kuri bēg no kara.