C 47/198

P9_TA(2022)0290

Valstu veto tiesības, kas apdraud globālo vienošanos par nodokļiem

Eiropas Parlamenta 2022. gada 6. jūlija rezolūcija par valstu veto, kuru mērķis ir vājināt globālo vienošanos par nodokļiem (2022/2734(RSP))

(2023/C 47/14)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) III sadaļu un 113., 115., 116. un 326. pantu,

— ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību (LES) 4. un 20. pantu,

— ņemot vērā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO)/G20 nodokļu bāzes samazināšanas un peļņas novirzīšanas (BEPS) jomā izveidotā iekļaujošā satvara paziņojumu “Divu pīlāru risinājums, lai risinātu nodokļu problēmas, kas izriet no ekonomikas digitalizācijas”, kuram 2021. gada 4. novembrī pievienojās un par kuru vienojās 137 dalībvalstis no 141,

— ņemot vērā ESAO/G20 BEPS II pīlāra iekļaujošā satvara paraugnoteikumus par piemērošanu vietējā līmenī,

— ņemot vērā Komisijas 2021. gada 22. decembra priekšlikumu Padomes direktīvai par globāla minimāla nodokļu līmeņa nodrošināšanu starptautiskām grupām Savienībā (COM(2021)0823),

— ņemot vērā 2022. gada 19. maija nostāju par priekšlikumu Padomes direktīvai par globāla minimāla nodokļu līmeņa nodrošināšanu starptautiskām grupām Savienībā (1),

— ņemot vērā Komisijas 2019. gada 15. janvāra paziņojumu “Virzība uz efektīvāku un demokrātiskāku lēmumu pieņemšanu ES nodokļu politikā” (COM(2019)0008),

— ņemot vērā ES Nodokļu novērošanas centra 2021. gada 25. oktobra analīzi “Globālas minimālās nodokļa likmes ietekme uz ieņēmumiem: aplēses par katru valsti”,

— ņemot vērā Ekonomikas un finanšu padomes 2022. gada 5. aprīļa secinājumus un 2022. gada 17. jūnija sanāksmes rezultātus,

— ņemot vērā konferences par Eiropas nākotni galīgo ziņojumu un tā 2022. gada 4. maija rezolūciju par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar konferences par Eiropas nākotni secinājumiem (2),

— ņemot vērā 2021. gada 29. aprīļa rezolūciju “Nodokļu uzlikšana digitālajā ekonomikā: ESAO sarunas, digitālo uzņēmumu rezidence nodokļu vajadzībām un iespējams Eiropas digitālais nodoklis” (3),

— ņemot vērā 2022. gada 10. marta rezolūciju ar ieteikumiem Komisijai par taisnīgāku un vienkāršāku nodokļu sistēmu atveseļošanas stratēģijas atbalstam (EP turpmākie pasākumi saistībā ar Komisijas jūlijā pieņemto rīcības plānu un 25 iniciatīvām PVN, uzņēmējdarbības nodokļu un individuālu nodokļu uzlikšanas jomā) (4),

— ņemot vērā Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) 2021. gada 25. maija pētījumu “Taxing Multinationals in Europe” (Starptautisko uzņēmumu aplikšana ar nodokļiem Eiropā),

— ņemot vērā jaunākās SVF aplēses 2022. gada aprīļa fiskālās uzraudzības ziņojumā,

— ņemot vērā 2022. gada 19. maija rezolūciju par sociālajām un ekonomiskajām sekām, ko Eiropas Savienībai rada Krievijas karš Ukrainā — ES rīcībspējas pastiprināšana (5),

— ņemot vērā Reglamenta 132. panta 2. un 4. punktu,

A. tā kā 2021. gada 4. novembrī 137 no 141 ESAO/G20 BEPS jomā izveidotā iekļaujošā satvara dalībvalstīm, tostarp visas ES dalībvalstis, vienojās par starptautiskās nodokļu sistēmas reformu, izmantojot divu pīlāru risinājumu, lai novērstu ekonomikas digitalizācijas radītās problēmas, tai skaitā noteica daudzpusēji saskaņotus ierobežojumus peļņas novirzīšanas un nodokļu konkurences jomā, ieviešot vispārējo minimālo likmi 15 % apmērā; tā kā šāda vienošanās ir panākta plaša kompromisa rezultātā un ir vairākus gadus ilgušu sarunu iznākums;

B. tā kā globālas minimālās nodokļu likmes ieviešana saskaņā ar šo divu pīlāru reformu ļautu valstīm katru gadu iekasēt jaunus ieņēmumus aptuveni 150 miljardu ASV dolāru apmērā (6); tā kā vēsturiskā vienošanās, kas panākta ESAO/G20 BEPS jomā izveidotā iekļaujošā satvara sanāksmē 2021. gada oktobrī un ko plaši atbalsta valstis, kuras pārstāv vairāk nekā 90 % no pasaules ekonomikas, ir liels politisks panākums, kas ir ātri un plaši jāīsteno, lai ar to nodrošinātu arī sociālus un ekonomiskus panākumus un veicinātu taisnīgu nodokļu uzlikšanu;

C. tā kā saskaņā ar jaunākajām SVF aplēsēm minimālā nodokļa ieviešana, nosakot papildu nodokli, var palielināt ieņēmumus no globālā uzņēmumu ienākuma nodokļa par 5,7 % un, nosakot saskaņotus ierobežojumus peļņas novirzīšanas un nodokļu konkurences jomā, iespējams, vēl par 8,1 % (7);

D. tā kā tikai ES vien varētu palielināt savus ieņēmumus no uzņēmumu ienākuma nodokļa par aptuveni 64 miljardiem EUR gadā, piemērojot minimālo efektīvo uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi 15 % apmērā saskaņā ar šādas globālās vienošanās II pīlāru (8);

E. tā kā uz nodokļu jautājumiem Savienībā attiecas īpaša likumdošanas procedūra un Padome par tiem lemj vienprātīgi; tā kā Komisijas 2021. gada 22. decembra priekšlikums Padomes direktīvai par iekļaujošā satvara II pīlāra īstenošanu ir balstīts uz LESD 115. pantu;

F. tā kā visas ESAO un G20 valstis, tostarp visas 27 ES dalībvalstis, atzinīgi novērtēja 2021. gada oktobrī panākto vienošanos reformēt starptautiskos nodokļu noteikumus;

G. tā kā, neraugoties uz šo apņemšanos, Eiropas Savienības Padomei Ekonomikas un finanšu lietu padomes (ECOFIN) sastāvā trīs reizes nav izdevies pieņemt šo ES direktīvu, lai atbalstītu un īstenotu šā starptautiskā nolīguma II pīlāru (II pīlāra direktīva), jo netika panākta vienprātība;

H. tā kā Padomes sarunās Polija izmantoja savas valsts veto tiesības, lai kavētu II pīlāra direktīvas pieņemšanu visā Eiropas Savienībā, lai gan to atbalstīja visas pārējās 26 dalībvalstis; tā kā Polija vēlāk atsauca savus iebildumus;

I. tā kā Ungārija, kura bija paudusi piekrišanu direktīvas īstenošanai iepriekšējās ECOFIN sanāksmēs, tomēr izmantoja savas veto tiesības ECOFIN padomes 2022. gada jūnija sanāksmē pēc tam, kad Polija bija atsaukusi savu veto;

J. tā kā publiskie ieņēmumi no II pīlāra direktīvas īstenošanas būtu īpaši svarīgi ES, ņemot vērā vēl nepieredzēto ietekmi, ko rada Krievijas agresija Ukrainā un globālo piegādes ķēžu traucējumi apvienojumā ar nepieciešamību nodrošināt ekonomikas atveseļošanu pēc pandēmijas un vajadzīgās investīcijas ES klimata mērķu sasniegšanai;

K. tā kā pēdējo desmitgažu laikā ir bijuši daudzi mēģinājumi noteikt uzņēmumu ienākuma nodokļa minimālo likmi Savienībā;

L. tā kā konferences par Eiropas nākotni galaiznākumā tika izstrādāti priekšlikumi par fiskālo un nodokļu politiku, kā izklāstīts attiecīgajā 2022. gada 9. maija ziņojumā,

M. tā kā Eiropas Parlamenta iesaistīšana, izmantojot parasto likumdošanas procedūru, uzlabotu lēmumu pieņemšanu nodokļu jomā un dotu efektīvākus, atbilstīgākus un vērienīgākus rezultātus ES nodokļu politikas jomā;

Vispārīgi apsvērumi

1. apgalvo, ka spēkā esošie starptautiskie nodokļu noteikumi ir lielā mērā novecojuši un nav atbilstoši arvien pieaugošajai ekonomikas digitalizācijai un vajadzībai efektīvi novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu; uzsver, ka ir steidzami jāreformē noteikumi, pieņemot ESAO/G20 globālo vienošanos par nodokļiem, lai nodrošinātu, ka starptautiskās, ES un dalībvalstu nodokļu sistēmas spēj veikt 21. gadsimta jaunos ekonomiskos, sociālos un tehnoloģiskos uzdevumus;

2. ar lielām bažām norāda uz valstu uzņēmumu ienākuma nodokļa likmju sadrumstalotību Eiropas Savienībā, kas var kropļot ES vienoto tirgu un kaitēt ES ekonomikai; turklāt ņem vērā to, ka ES pēdējās desmitgadēs pastāvīgi pazeminās uzņēmumu ienākuma nodokļa vidējās likmes; atkārtoti uzsver, ka steidzami ir jāizveido plaša nodokļu bāze un jāsamazina iespējas izvairīties no nodokļu maksāšanas, īstenot krāpšanu nodokļu jomā un veikt agresīvu nodokļu plānošanu, tostarp īstenojot ESAO/G20 vienošanos ES līmenī;

3. uzsver, ka spēkā esošie nodokļu noteikumi un neatbilstības starp nodokļu noteikumiem dalībvalstīs un citās jomās apvienojumā ar starptautiskās sadarbības trūkumu cita starpā ļauj daudznacionāliem uzņēmumiem iesaistīties agresīvā nodokļu plānošanā, kas ievērojami samazina to faktiskās nodokļu likmes; atgādina, ka šāda situācija arī rada ievērojami neizdevīgākus konkurences apstākļus maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), jo tie maksā daudz augstākas faktiskās nodokļu likmes nekā starptautiskie uzņēmumi, un tas ir nepieņemami;

4. uzsver savu nesen pieņemto nostāju attiecībā uz II pīlāra direktīvu, kurā aicināts to ātri īstenot līdz 2023. gada janvārim;

5. uzsver, ka Ungārijas ziņotās prasības, jo īpaši saistībā ar izslēgšanu pēc satura, lielā mērā jau tika ņemtas vērā šajā starptautiskajā nolīgumā;

6. šajā sakarībā atgādina visām dalībvalstīm par to apņemšanos ievērot ESAO vispārējo vienošanos; uzsver, ka procesa vispārējie panākumi būs atkarīgi no ātras un plašas nolīguma īstenošanas; akcentē, ka ir svarīgi, lai ES uzņemtos globālu vadošo lomu cīņā pret nodokļu oāzēm, panākot, ka tā kļūst par pirmo reģionu, kas īsteno ESAO nolīgumu; uzsver riskus, kas saistīti ar II pīlāra direktīvas neīstenošanu Eiropas Savienībā; uzsver, ka tas, ka ES neīsteno II pīlāra direktīvu, varētu apdraudēt II pīlāra īstenošanu ASV un citās jurisdikcijās;

Pašreizējais lēmumu pieņemšanas process un dalībvalstu veto ietekme

7. šajā sakarībā atgādina dalībvalstīm, ka Līgumos norādītā vienprātība ir jālīdzsvaro ar ļoti augstu atbildības līmeni un tai ir jāatbilst lojālas sadarbības principam, kas pamatojas uz LES 4. panta 3. punktu;

8. uzsver, ka noteikums par vienprātības balsojumu Padomē nodokļu politikas jomā neveicina izmaiņas, kas vajadzīgas, lai risinātu pašreizējās problēmas; pauž nožēlu par to, ka pašreizējā situācijā bieži ir vērojama kavēšanās un progresa trūkums nodokļu noteikumu saskaņošanā un koordinēšanā visā Savienībā, kas nenāk visiem par labu;

9. uzsver, ka dalībvalstu veto tiesības ir pastāvīgi kavējušas progresu daudzās svarīgās nodokļu jomās; pauž nožēlu par to, ka Padomē joprojām ir nobloķēti vairāki priekšlikumi, piemēram, par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB), Procentu un honorāru maksājumu direktīvas pārskatīšanu un Rīcības kodeksa attiecībā uz uzņēmējdarbības nodokļiem reformu;

10. nosoda to, ka dažas dalībvalstis ļaunprātīgi izmanto dalībvalstu veto nodokļu jomā, lai panāktu koncesijas citās politikas jomās; uzsver, ka šādu veto esamība var radīt arī kaitējošu nodokļu praksi un sociālo netaisnību, kas mazina Savienības spēju efektīvi darboties, veicināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un aizsargāt tās iedzīvotāju un MVU intereses;

Ieteikumi rīcībai un reformu jomām

11. atkārtoti aicina Padomi ātri pieņemt II pīlāra direktīvu, lai nodrošinātu, ka nolīgums stājas spēkā līdz 2023. gada janvārim;

12. aicina Ungāriju nekavējoties pārtraukt globālās vienošanās par nodokļiem bloķēšanu Padomē; pauž nožēlu par to, ka viena dalībvalsts spēj gan kavēt šāda vēsturiska darījuma īstenošanu, gan neļaut pārējām 26 dalībvalstīm rīkoties;

13. mudina Komisiju un Padomi nesākt politisku tirgošanos ar dalībvalstīm, kuras ļaunprātīgi izmanto savas valsts veto tiesības;

14. atkārtoti aicina Komisiju un Padomi pieprasīt pieņemto noteikumu par ES politikas jomu nosacītību un lēmumu pieņemšanas pārredzamību īstenošanu un atturēties no Ungārijas nacionālā atveseļošanas un noturības plāna apstiprināšanas, kamēr Ungārija nebūs pilnībā izpildījusi visus regulā noteiktos kritērijus, jo īpaši konkrētai valstij adresētos ieteikumus tiesiskuma, tiesu iestāžu neatkarības, kā arī krāpšanas, interešu konfliktu un korupcijas novēršanas, atklāšanas un apkarošanas jomā;

15. uzsver, ka pašreizējā kontekstā nevajadzētu izslēgt nevienu iespējamo scenāriju un ka ir ātri jārīkojas, ja turpmākajos mēnešos Ungārijas veto joprojām būs spēkā; mudina Komisiju un Padomi izskatīt alternatīvas iespējas, kā izpildīt ES saistības, ko tā uzņēmusies ESAO/G20 līmenī;

16. aicina Komisiju un dalībvalstis apsvērt iespējamos īstermiņa pasākumus, kas ļautu ES pildīt savas starptautiskās saistības, piemēram, vai būtu lietderīgi kā galējo līdzekli globālās vienošanās par nodokļiem īstenošanai izmantot “ciešākas sadarbības” procedūru, kas noteikta LES 20. pantā; uzskata, ka gadījumā, ja šo vienošanos nav iespējams savādāk īstenot ES līmenī, II pīlāra direktīvas vienpusēja īstenošana visās dalībvalstīs sniegtu pieņemamus rezultātus;

17. aicina Komisiju vajadzības gadījumā izmantot LESD 116. pantā noteikto procedūru attiecībā uz konkrētām nodokļu politikas jomām; šajā sakarībā atgādina Urzulas fon der Leienas paziņojumu, ar kuru viņa nāca klajā kā Komisijas priekšsēdētāja amata kandidāte un kurā viņa pauda apņemšanos izmantot Līgumos ietvertās klauzulas, kas ļauj pieņemt priekšlikumus nodokļu uzlikšanas jomā koplēmuma procedūrā un par to lemt ar kvalificētu balsu vairākumu Padomē;

18. atgādina bijušā Komisijas priekšsēdētāja Žana Kloda Junkera 2018. gada runu par stāvokli Savienībā, kurā viņš aicināja konkrētos nodokļu jautājumos pieņemt lēmumus ar kvalificētu balsu vairākumu;

19. uzsver, ka ilgtermiņā dalībvalstīm būtu jāapsver pievienotā vērtība, ko sniedz pāreja uz kvalificētu balsu vairākumu, kā ieteikts konferencē par Eiropas nākotni; šajā sakarībā aicina Komisiju atsākt diskusiju par to, lai konkrētos nodokļu jautājumos izmantotu kvalificēta vairākuma balsošanu, īstenojot pakāpenisku pieeju kā turpinājumu 2019. gada paziņojumam par šo jautājumu un reaģējot uz konferences par Eiropas nākotni rezultātiem;

o

o o

20. uzdod priekšsēdētājai šo rezolūciju nosūtīt Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem.

(1) Pieņemtie teksti, P9_TA(2022)0216.

(2) Pieņemtie teksti, P9_TA(2022)0141.

(3) OV C 506, 15.12.2021., 54. lpp.

(4) Pieņemtie teksti, P9_TA(2022)0082.

(5) Pieņemtie teksti, P9_TA(2022)0219.

(6) https://www.oecd.org/tax/international-community-strikes-a-ground-breaking-tax-deal-for-the-digital-age.htm

(7) SVF, “Fiscal Policy from Pandemic to War” (Fiskālā politika no pandēmijas līdz karam), 28. lpp., https://www.imf.org/en/Publications/FM/Issues/2022/04/12/fiscal-monitor-april-2022

(8) https://www.taxobservatory.eu/wp-content/uploads/2021/10/Note-2-November-2021-1.pdf