KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI Komisijas deklarācija, kas pievienota Komisijas priekšlikumam Padomes regulai, ar ko nosaka ražošanas maksājumu apjomu cukura nozarē 2001./2002., 2002./2003., 2003./2004., 2004./2005. un 2005./2006. tirdzniecības gadam, koeficientu papildu maksājuma aprēķināšanai 2001./2002. un 2004./2005. tirdzniecības gadam un summas, kuras cukura ražotājiem ir jāmaksā cukurbiešu pārdevējiem sakarā ar starpību starp ražošanas pamatmaksājumu maksimālo apjomu un šo maksājumu apjomu 2002./2003., 2003./2004. un 2005./2006. tirdzniecības gadam. /* COM/2013/0526 final */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI Komisijas deklarācija, kas pievienota Komisijas priekšlikumam Padomes regulai, ar ko nosaka ražošanas maksājumu apjomu cukura nozarē 2001./2002., 2002./2003., 2003./2004., 2004./2005. un 2005./2006. tirdzniecības gadam, koeficientu papildu maksājuma aprēķināšanai 2001./2002. un 2004./2005. tirdzniecības gadam un summas, kuras cukura ražotājiem ir jāmaksā cukurbiešu pārdevējiem sakarā ar starpību starp ražošanas pamatmaksājumu maksimālo apjomu un šo maksājumu apjomu 2002./2003., 2003./2004. un 2005./2006. tirdzniecības gadam. 1. Pamatsummu un procentu atmaksāšana Eiropas Savienības Tiesa savā 2012. gada 27. septembra spriedumā[1] lēma, ka pēc Regulas (EK) Nr. 1193/2009[2] atzīšanas par spēkā neesošu ražotājiem ir tiesības uz to summu atmaksāšanu, kuras ir nepamatoti samaksātas saistībā ar spēkā neesošiem ražošanas maksājumiem par attiecīgajiem tirdzniecības gadiem. Šādi nepamatoti iekasētie maksājumi ir iemaksāti Savienības budžetā, neskaitot 25 % iekasēšanas izmaksas, kuras ir iemaksātas dalībvalstu budžetos saskaņā ar Padomes Lēmuma 2000/597/EK, Euratom par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu[3] 2. panta 3. punktu. Ierosinātā Padomes regula nosaka ražošanas maksājumus 2001./2002., 2002./2003., 2003./2004., 2004./2005. un 2005./2006. tirdzniecības gadam, kas ļaus dalībvalstīm noteikt cukura ražotājiem atmaksājamās summas. Cukura ražotājiem ir atmaksājama tikai veco un jauno maksājumu starpība, bet ne visas attiecīgajā laikposmā iekasētās summas. Saskaņā ar nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma principu dalībvalstīm vajadzētu spēt atgūt no ES budžeta summas, kuras dalībvalstis faktiski atmaksājušas uzņēmējiem, neskaitot dalībvalstu paturētās 25 % iekasēšanas izmaksas. Tiesa precizēja, ka personām, kurām ir tiesības uz to summu atmaksāšanu, kuras saskaņā ar spēkā neesošu regulu ir nepamatoti samaksātas saistībā ar ražošanas maksājumiem cukura nozarē, ir tiesības saņemt arī ar šīm summām saistīto procentu samaksu. No tā izriet, ka saskaņā ar ES tiesību aktiem, dalībvalstīm veicot nepamatoti samaksāto summu atmaksāšanu uzņēmējiem, minētās summas tādēļ papildina ar procentu maksājumiem, ciktāl valstu tiesību akti to paredz attiecībā uz līdzīgiem apstākļiem. Dalībvalstis procentu apmēra aprēķināšanai izmanto savus valstu tiesību aktus. 2. Atmaksāšana cukurbiešu pārdevējiem Ierosinātās Padomes regulas 1. panta 3. punktā noteiktas pārskatītas papildu cenas, uz kuru pamata cukura ražotājiem jāatmaksā cukurbiešu pārdevējiem. Jāuzsver, ka cukurbiešu pārdevējiem atmaksājamo summu aprēķinos būtu jāizmanto tikai veco un jauno papildu cenu starpība, atmaksājamās summas papildinot ar procentu maksājumiem saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kā minēts 1. punktā. Dalībvalstīm pirms nepamatoti iekasēto maksājumu atmaksāšanas cukura ražotājiem par attiecīgo laikposmu būtu jāievieš administratīvās procedūras, lai nodrošinātu, ka attiecīgie ražotāji vajadzības gadījumā atmaksā cukurbiešu pārdevējiem pienākošās summas. Ja atmaksāšana cukurbiešu pārdevējam netiek veikta, proporcionāli samazina cukura ražotājam atmaksājamo summu. 3. Grāmatvedības procedūra ES pašu resursus reglamentējošos noteikumos nav paredzēts gadījums, ka ES veiktu procentu maksājumus dalībvalstīm. Tāpēc dalībvalstīm savā izdevumu atmaksāšanas pieprasījumā jāinformē Komisija par summām, kas faktiski samaksātas attiecīgajiem uzņēmējiem kā kompensācija, nošķirot pamatsummas no procentu maksājumiem. 3.1. Pamatsumma Cukura maksājumu atmaksāšana ir uzskatāma par labojumu attiecībā uz ES pašu resursiem. Tas nozīmē, ka dalībvalstis var atskaitīt no ES pašu resursiem 75 % no summām, ko dalībvalstis faktiski atmaksājušas saistībā ar nepamatoti iekasētiem maksājumiem. Balstoties uz 2. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 (2000. gada 22. maijs), ar ko īsteno Lēmumu 2007/436/EK, Euratom par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu[4], dalībvalstīm līdz ierosinātās Padomes regulas, ar kuru nosaka cukura maksājumus, 2. pantā paredzētajam datumam ir jānosaka laboti cukura maksājumi attiecīgajiem gadiem. Tā kā ierosinātā Padomes regula attiecas uz tādu cukura maksājumu labošanu, kuru iemaksas ir veiktas, dalībvalstu rīcībā ir visas iespējas pareizi noteikt atmaksājamās summas. Dalībvalstis, izmantojot negatīvo korekciju tā sauktajā A pārskatā, var atgūt summas, kas faktiski samaksātas nolūkā atlīdzināt nepamatoti iekasētos maksājumus. Jāuzsver, ka dalībvalstīm A pārskatā kā labojums vispirms ir jāiekļauj pilna (100 %) atmaksātā summa. Pēc tam pārskata pēdējā ailē jāieraksta summa bez dalībvalsts paturētajām iekasēšanas izmaksām (75 %). Šī ir parastā procedūra iekasēšanas izmaksu atņemšanai. Saskaņā ar ierosinātās Padomes regulas 2. pantu dalībvalstu pašu resursu prasījumu noteikšanas diena ir ne vēlāk kā ceturtā mēneša pēdējā dienā pēc minētās regulas stāšanās spēkā. Dalībvalstīm ir jāiekļauj prasījumu noteikšanas iznākums A pārskatos, kurus jānosūta Komisijai ne vēlāk kā pirmajā darbdienā pēc deviņpadsmitās dienas mēnesī, kurš ir otrais mēnesis pēc prasījuma noteikšanas mēneša. Tāpēc dalībvalstīm pašu resursu prasījuma noteikšana praktiski jāveic ne vēlāk kā [….] pēdējā dienā. Prasījumu noteikšana A pārskatos, kas iesniedzami Komisijai, ir jāiekļauj ne vēlāk kā [….]. Priekšlikumam būs finansiāla ietekme uz ES budžeta ieņēmumu daļu 2013. vai 2014. budžeta gadā, vai abos divos budžeta gados, atkarībā no tā, kad pieņems Padomes regulu. 3.2. Procenti Kā norādīts iepriekš, saskaņā ar nepamatotas iedzīvošanās aizlieguma principu personām, kurām ir tiesības uz to summu atmaksāšanu, kuras saskaņā ar spēkā neesošu regulu ir nepamatoti samaksātas saistībā ar ražošanas maksājumiem cukura nozarē, ir tiesības saņemt arī ar šīm summām saistīto procentu samaksu, ciktāl valstu tiesību akti to paredz attiecībā uz līdzīgiem apstākļiem. Faktiski samaksātos procentus iekļauj deklarācijās saskaņā ar mēneša maksājumu veikšanas procedūru, kas minēta Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu 15. pantā, "strīdu izšķiršanai" paredzētajā budžeta pozīcijā 05 07 02. Šī budžeta pozīcija jo īpaši ir paredzēta, "lai vajadzības gadījumā nodrošinātu apropriācijas, lai segtu izdevumus (pozitīvus vai negatīvus), par kuriem Komisija var būt atbildīga Tiesas lēmuma rezultātā, tostarp prasību nokārtošanu, kas saistītas ar kaitējumu un procentiem." 4. Atmaksāšanas procesa pārraudzība Dalībvalstīm pārraudzības nolūkā līdz atmaksāšanas procesa uzsākšanai un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā līdz otrajam mēnesim pēc šīs regulas stāšanās spēkā būtu jāiesniedz Komisijai pārskats par cukura ražotājiem atmaksātajām summām, nošķirot pamatsummas no procentiem. Pārskatā būtu jāietver sīkāks skaidrojums par valsts tiesību aktos paredzēto juridisko pamatu procentu maksājumu un to likmes noteikšanai un par procentu maksājumu aprēķināšanā izmantoto laikposmu. Ievērojot līdzvērtības principu, Komisija vēlas uzsvērt, ka piemērotajai procentu likmei jāatbilst tādai, kas attiecīgajā dalībvalstī parasti tiek piemērota atmaksāšanai līdzīgos apstākļos. Komisija patur tiesības prasīt papildu pamatojumu attiecībā uz summām, kas deklarācijās norādītas kā samaksātas, un veikt piemērotus pasākumus, lai aizsargātu Savienības finanšu intereses. [1] Apvienotās lietas C-113/10, C-147/10 un C-234/10, spriedums Krājumā vēl nav publicēts. [2] OV L 321, 8.12.2009., 1. lpp. [3] OV L 253, 7.10.2000., 42. lpp. [4] OV L 130, 31.5.2000., 1. lpp.