EIROPAS KOMISIJA Briselē, 12.9.2018 COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), Regulu (ES) Nr. 1094/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), Regulu (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), Regulu (ES) Nr. 345/2013 par Eiropas riska kapitāla fondiem; Regulu (ES) Nr. 346/2013 par Eiropas sociālās uzņēmējdarbības fondiem; Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 2015/760 par Eiropas ilgtermiņa ieguldījumu fondiem, Regulu (ES) 2016/1011 par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un finanšu līgumos vai ieguldījumu fondu darbības rezultātu mērīšanai, Regulu (ES) 2017/1129 par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību regulētā tirgū, un Direktīvu (ES) 2015/849/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai (Dokuments attiecas uz EEZ)



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Komisijas 2017. gada septembra priekšlikums pārskatīt Eiropas uzraudzības iestāžu regulas (turpmāk “pārskatīšanas priekšlikums”) paredz stiprināt to spēju nodrošināt vienveidīgu un efektīvu finanšu uzraudzību, bet tam nav konkrēta mērķa stiprināt iestāžu pilnvaras jautājumos, kas saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu un apkarošanu. Neraugoties uz pastiprinātu tiesisko regulējumu šajā jomā, vairāki nesenie nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas gadījumi Eiropas bankās liecina, ka Savienības uzraudzības sistēmā joprojām var būt nepieciešami uzlabojumi, lai stiprinātu uzticību banku savienībai un kapitāla tirgu savienībai. Šie uzlabojumi ir jāīsteno ātri un apņēmīgi. Efektīvākais veids, kā šo jautājumu risināt, ir grozīt pārskatīšanas priekšlikumu un jo īpaši izšķiroši stiprināt Eiropas Banku iestādes lomu. Komisija aicina likumdevējus pēc iespējas ātrāk pieņemt šos jaunos grozījumus kopā ar pārskatīšanas priekšlikumu. Šā grozījumu priekšlikuma mērķi ir šādi: 1) optimizēt zināšanu un atvēlēto resursu izmantošanu, centralizējot Eiropas Banku iestādē uzdevumus saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu un apkarošanu; 2) precizēt ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu saistīto uzdevumu jomu un saturu, kas uzticēti Eiropas Banku iestādei; 3) pastiprināt instrumentus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas uzdevumu veikšanai; 4) stiprināt Eiropas Banku iestādes koordinācijas lomu starptautiskajos nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas jautājumos. Šajā nolūkā ir ierosināts Eiropas Banku iestādei piešķirt vadošo un koordinējošo lomu, lai centralizētu resursus, kas pašlaik ir izkaisīti starp trim Eiropas uzraudzības iestādēm, un sniegt tai spēcīgāku atbalsta struktūru, ņemot vērā arī to, ka banku sektorā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas riskiem, visticamāk, būs sistēmiska ietekme. Pamatojoties uz esošajiem iestāžu instrumentiem un pilnvarām, kas grozītas ar vēl nepieņemto pārskatīšanas priekšlikumu, ir ierosināts piešķirt Eiropas Banku iestādei skaidrāku un visaptverošāku pilnvarojumu, lai nodrošinātu, ka nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas riski Savienības finanšu sistēmā tiek efektīvi un konsekventi iekļauti visu attiecīgo iestāžu uzraudzības stratēģijās un praksē. Eiropas Banku iestāde varēs arī pieprasīt kompetentajām iestādēm izmeklēt iespējamos attiecīgo noteikumu pārkāpumus un pārraudzīt valsts procedūras šajā jomā. Īpašos, ierobežotos apstākļos tā varēs adresēt lēmumus tieši individuāliem finanšu sektora dalībniekiem attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas jautājumiem un iesaistīties saistošā mediācijā starp valstu kompetentajām iestādēm šajos jautājumos. • Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Šis grozījumu priekšlikums atbilst Komisijas nepārtrauktajiem centieniem stiprināt Savienības finanšu uzraudzības sistēmu, attīstīt kapitāla tirgu savienību un apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Visu šajā priekšlikumā izklāstīto grozījumu juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 114. pants. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Tā kā Eiropas Uzraudzības iestādes ir Savienības struktūras, tām piemērojamos noteikumus var grozīt tikai Savienības likumdevējs. Turklāt šā priekšlikuma mērķis ir uzlabot uzraudzības efektivitāti, veicināt sadarbību starp kompetentajām iestādēm un optimizēt zināšanu un resursu izmantošanu Savienības līmenī jautājumos, kas saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas riskiem. Tādējādi tiks nodrošināta iekšējā tirgus konsekventāka un efektīvāka darbība – mērķis, kuru dalībvalstis nevar sasniegt, rīkojoties atsevišķi. •Proporcionalitāte Šajā priekšlikumā izklāstītie grozījumi ir mērķtiecīgas izmaiņas, lai uzlabotu Savienības uzraudzības sistēmu, kuri nepārsniedz regulā noteikto mērķu sasniegšanai nepieciešamo. Ierosinātie grozījumi palīdzēs uzlabot finanšu sistēmas integritāti, stabilitāti un efektivitāti visā Savienībā.

•Juridiskā instrumenta izvēle Ar šo priekšlikumu tiek grozīts vēl nepieņemtais pārskatīšanas priekšlikums. Ar to groza regulas, ar ko reglamentē trīs Eiropas uzraudzības iestādes, un direktīvu par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai teroristu finansēšanas nolūkā, un tā ir regula. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Šajā priekšlikumā ir ņemtas vērā pārdomas kopējā darba grupā, kuras sastāvā ir Eiropas uzraudzības iestāžu priekšsēdētāji, vienotā uzraudzības mehānisma uzraudzības padomes priekšsēdētājs, apvienotās komitejas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas apakškomitejas priekšsēdētājs un Komisija, kā arī viedokļu apmaiņa ar attiecīgajām ieinteresētajām personām. •Ietekmes novērtējums Ņemot vērā steidzamo vajadzību saglabāt un aizsargāt Eiropas banku sistēmu no potenciāli kaitējošiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas gadījumiem, šī iniciatīva tika sagatavota bez ietekmes novērtējuma vai sabiedriskās apspriešanas, bet izmantojot praktisko pieredzi un speciālās zināšanas, kas ir iepriekš minētā pārdomu dokumenta pamatā. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Šis ir mērķtiecīgs grozījums Savienības regulējumā par finanšu iestāžu un finanšu tirgus dalībnieku prudenciālu un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas uzraudzību, lai Eiropas Banku iestādē centralizētu Eiropas uzraudzības iestāžu uzdevumus saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu un apkarošanu finanšu sektorā un lai pastiprinātu instrumentus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas uzdevumu un koordinācijas veikšanai. Grozījumiem vajadzētu padarīt efektīvāku un lietderīgāku Savienības līmeņa uzraudzību, un tie uzlabos juridisko un ekonomisko noteiktību. Tas atbilst Komisijas labāka regulējuma programmai. •Pamattiesības Šajā priekšlikumā tiek ievērotas pamattiesības, un tas atbilst principiem, kas jo īpaši nostiprināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikuma finansiālā ietekme un ietekme uz budžetu sīkāk izskaidrota šī priekšlikuma beigās pievienotajā papildu tiesību akta finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Šīs regulas īstenošana tiks pārskatīta, regulāri pārskatot iestāžu sistēmu ik pēc trim gadiem. •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums Eiropas Banku iestādes lomas stiprināšana Ierosinātie grozījumi 1. panta 2. punktā mērķtiecīgi paplašina Eiropas Banku iestādes darbības jomu, lai Eiropas Banku iestādes pilnvarojumā iekļautu jautājumus, kas saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanu finanšu sektorā, papildinātu tās pašreizējo pilnvarojumu banku sektorā. Ierosinātie grozījumi 4. panta 2. punktā nodrošina definīciju, kas paredzēta finanšu sektora dalībniekiem, kuri ietver visas attiecīgās finanšu iestādes, uz kurām attiecas Direktīva 2015/849, tostarp tās, kas ir Regulas (ES) Nr. 1094/2010 un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 darbības jomā.

Ierosinātajā 8. panta 1. punkta l) apakšpunktā ir uzsvērta īpašā nozīme, kas piešķirta Eiropas Banku iestādes darbam saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanu. Ierosinātais jaunais 9.a pants Eiropas Banku iestādei sniedz pastiprinātus instrumentus, lai Savienības finanšu sistēmā veicinātu konsekventu, sistemātisku un efektīvu rīcību nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanas un apkarošanas jomā. Konkrētāk, ar to Eiropas Banku iestāde tiek pilnvarota vākt informāciju par trūkumiem, kas konstatēti finanšu iestāžu procesos un procedūrās, pārvaldībā, uzņēmējdarbības modelī un darbībās, lai novērstu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu, kā arī par kompetento iestāžu veiktajiem pasākumiem un vajadzības gadījumā minēto informāciju darīt pieejamu attiecīgajām kompetentajām iestādēm. Tajā uzsvērts arī tas, cik svarīgi ir veikt kompetento iestāžu pārbaudes, kā arī veikt riska novērtējumus, lai pārbaudītu kompetento iestāžu stratēģijas un resursus saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas riskiem. Ierosinātais pants arī paredz, ka Eiropas Banku iestāde sadarbojas un uztur sakarus ar attiecīgajām nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas uzraudzības iestādēm trešās valstīs, lai labāk koordinētu rīcību Savienības līmenī būtiskos nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai terorisma finansēšanas gadījumos ar trešās valsts dimensiju. Visbeidzot, ierosinātais pants paredz, ka koordinācija un sadarbība saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu notiek ar Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas komitejas starpniecību, kas ir integrēta Eiropas Banku iestādē. Tās sastāvā būs dalībvalstu iestāžu un struktūru vadītāji, kuru kompetencē ir nodrošināt finanšu iestāžu atbilstību Direktīvas (ES) 2015/849 prasībām, un novērotāji no Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes, Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes, Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas Uzraudzības valdes. Ierosinātā 9.b panta mērķis ir pastiprināt Eiropas Banku iestādes spēju nodrošināt Savienības tiesību aktu efektivitāti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas un apkarošanas jomā. Ar to iestādei tiek piešķirtas pilnvaras, ja tai ir norādes par būtiskiem pārkāpumiem, pieprasīt kompetentajām iestādēm sākt izmeklēšanu par iespējamiem attiecīgo noteikumu pārkāpumiem un apsvērt iespēju pieņemt lēmumus un piemērot sankcijas finanšu sektora dalībniekiem. Izmaiņas, kas ierosinātas 17. pantā par Savienības tiesību aktu pārkāpuma procedūru un 19. pantā par saistošās mediācijas procedūru, paredz ļaut Eiropas Banku iestādei saistībā ar tās uzdevumiem, kas saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanu un apkarošanu, pieņemt atsevišķus finanšu sektora dalībniekiem adresētus lēmumus pat tad, ja būtiskie noteikumi nav tieši piemērojami šiem finanšu sektora dalībniekiem. Tas ietvers būtiskus noteikumus, kas ietverti valstu tiesību aktos, ar kuriem transponē direktīvas, kā arī valsts tiesību aktus, kas paredz iespējas, kuras dalībvalstīm piešķirtas ar regulām. Ierosinātie 54. panta grozījumi precizē, ka šo trīs uzraudzības iestāžu apvienotā komiteja darbojas kā forums sadarbībai starp trim iestādēm jautājumos, kas saistīti ar mijiedarbību starp prudenciāliem un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas aspektiem. Ierosinātie grozījumi regulā, kas reglamentē Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi, un regulā, kura reglamentē Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi, izņem Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, no šo abu iestāžu darbības jomas un precizē, ka Apvienotā komiteja būtu jāizmanto kā forums sadarbībai jautājumos, kas saistīti ar mijiedarbību starp prudenciāliem un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas aspektiem. Priekšlikumā ietverti arī nelieli grozījumi Direktīvā (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, lai atsauces ar Eiropas uzraudzības iestādēm aizstātu ar atsauci uz Eiropas Banku iestādi. Tie ir tehniski grozījumi, lai nodrošinātu saskaņotību ar Eiropas Banku iestādei ierosināto jauno uzdevumu. 2017/0230 (COD) Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), Regulu (ES) Nr. 1094/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), Regulu (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), Regulu (ES) Nr. 345/2013 par Eiropas riska kapitāla fondiem; Regulu (ES) Nr. 346/2013 par Eiropas sociālās uzņēmējdarbības fondiem; Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 2015/760 par Eiropas ilgtermiņa ieguldījumu fondiem, Regulu (ES) 2016/1011 par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un finanšu līgumos vai ieguldījumu fondu darbības rezultātu mērīšanai, Regulu (ES) 2017/1129 par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību regulētā tirgū, un Direktīvu (ES) 2015/849/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Pēc finanšu krīzes ievērojot ieteikumus, ko sniedza Jacques de Larosière vadītā Augsta līmeņa ekspertu grupa, Savienība ir guvusi ievērojamus panākumus, vienota noteikumu krājuma veidā radot ne vien stingrākus, bet arī saskaņotākus noteikumus attiecībā uz finanšu tirgiem. Savienība ir arī izveidojusi Eiropas Finanšu uzraudzības sistēmu (“EFUS”), kas pamatā ir divu pīlāru sistēma un apvieno mikroprudenciālo uzraudzību, ko koordinē Eiropas Uzraudzības iestādes (“EUI”), un – līdz ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (“ESRK”) izveidi – makroprudenciālo uzraudzību. Trīs EUI, proti, Eiropas Banku iestāde (“EBI”), ko izveidoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010, Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (“EAAPI”), ko izveidoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1094/2010, un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (“EVTI”), ko izveidoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (kopā sauktas “dibināšanas regulas”), sāka darboties 2011. gada janvārī. EUI vispārīgais darbības mērķis ir ilgtermiņā stiprināt finanšu sistēmas stabilitāti un efektivitāti visā Savienībā un uzlabot patērētāju un ieguldītāju aizsardzību. (2)EUI ir devušas būtisku ieguldījumu Savienības finanšu tirgu noteikumu saskaņošanā, sniedzot Komisijai ieguldījumu tās iniciatīvās Padomes un Parlamenta pieņemto regulu un direktīvu izstrādei. EUI ir arī iesniegušas Komisijai sīki izstrādātu tehnisko noteikumu projektus, kas tikuši pieņemti kā deleģētie un īstenošanas akti. (3)Turklāt EUI ir veicinājušas finanšu uzraudzības konverģenci un uzraudzības praksi Savienībā, izdodot kompetentajām iestādēm adresētas pamatnostādnes un koordinējot uzraudzības prakšu izskatīšanu. Tomēr EUI iestāžu rīcībā esošo resursu ierobežojumi un šo instrumentu veids, kā arī to dibināšanas regulās noteiktais lēmumu pieņemšanas process ir kavējuši tās pilnībā sasniegt savus vispārīgos mērķus. (4)Pēc septiņus gadus ilgušas darbības un sekojošiem Komisijas veiktiem novērtējumiem un sabiedriskajām apspriešanām šķiet, ka tiek arvien vairāk ierobežotas EUI iespējas sasniegt to mērķus – turpināt integrēt finanšu tirgus un pakalpojumus un uzlabot patērētāju aizsardzību esošā tiesiskā regulējuma ietvaros gan Savienībā, gan Savienības un trešo valstu starpā. (5)Jebkādu paplašinātu pilnvaru piešķiršana EUI, lai tās varētu sasniegt šos mērķus, būtu saistīta arī ar nepieciešamību gan pēc atbilstīgas pārvaldības, gan pēc pietiekama finansējuma. Tikai ar paplašinātām pilnvarām vien EUI mērķu sasniegšanai nepietiktu, ja tām nebūtu pietiekama finansējuma vai tās netiktu pārvaldītas iedarbīgā un efektīvā veidā. (6)Komisijas 2017. gada 8. jūnija Paziņojumā par kapitāla tirgu savienības rīcības plāna vidusposma pārskatu bija uzsvērts, ka finanšu tirgu un pakalpojumu efektīvāka un konsekventāka uzraudzība ir ļoti būtiska, lai novērstu regulatīvās arbitrāžas iespējas starp dalībvalstīm, veicot savus uzraudzības uzdevumus, paātrinātu tirgus integrāciju un radītu vienotā tirgus iespējas finanšu sabiedrībām un ieguldītājiem. (7)Tāpēc turpmāka virzība uzraudzības integrācijas ziņā ir īpaši steidzams uzdevums kapitāla tirgu savienības izveides pabeigšanai. Desmit gadus pēc finanšu krīzes sākuma un jaunās uzraudzības sistēmas izveides finanšu pakalpojumus un kapitāla tirgu savienību arvien vairāk virzīs divas nozīmīgas tendences: ilgtspējīgas finanses un tehnoloģiskā inovācija. Tām abām piemīt finanšu pakalpojumu pārveides potenciāls, un mūsu finanšu uzraudzības sistēmai vajadzētu būt attiecīgi sagatavotai. (8)Tāpēc ir ļoti būtiski, lai finanšu sistēma pilnībā izpildītu savu daļu no uzdevuma risināt ar ilgtspēju saistītas svarīgas problēmas. Tam būs nepieciešama padziļināta finanšu sistēmas pārveide, kurā EUI vajadzētu sniegt aktīvu ieguldījumu, sākot ar reformām, lai izveidotu piemērotu regulatīvo un uzraudzības sistēmu privātā kapitāla plūsmu piesaistīšanai un virzīšanai uz ilgtspējīgiem ieguldījumiem. (9)EUI vajadzētu būt nozīmīgai lomai, apzinot riskus, kādus finanšu stabilitātei rada vides, sociālie un pārvaldības faktori, ziņojot par šiem riskiem un padarot finanšu tirgu darbību atbilstīgāku ilgtspējas mērķiem. EUI būtu jāsniedz norādījumi par to, kā ar ilgtspēju saistītus apsvērumus var efektīvi iekļaut attiecīgajos ES finanšu jomas tiesību aktos, un pēc šo noteikumu pieņemšanas jāveicina to saskaņota īstenošana. (10)Tehnoloģiskā inovācija ir arvien vairāk ietekmējusi finanšu nozari, tāpēc kompetentās iestādes ir īstenojušas dažādas iniciatīvas, lai pielāgotos šai tehnoloģiju attīstībai. Lai veicinātu labāku uzraudzības konverģenci un apmaiņu ar paraugpraksi starp attiecīgajām iestādēm, no vienas puses, un finanšu iestādēm vai finanšu tirgus dalībniekiem, no otras puses, būtu jāpastiprina EUI loma attiecībā uz to pārraudzības funkciju un uzraudzības koordināciju. (11)Tehnoloģiju attīstība finanšu tirgos var uzlabot finansiālo integrāciju, sniegt piekļuvi finansējumam, uzlabot tirgu integritāti un darbības efektivitāti, kā arī mazināt šķēršļus iekļūšanai šajos tirgos. Tiktāl, ciktāl tas ir būtiski piemērojamajām materiālajām normām, arī kompetento iestāžu apmācības joma būtu jāpaplašina, iekļaujot tajā tehnoloģisko inovāciju. Tam vajadzētu palīdzēt novērst to, ka dalībvalstīs šajās jomās tiek izstrādātas atšķirīgas prakses. (11a) Arvien svarīgāk kļūst veicināt Savienības finanšu sistēmā konsekventu, sistemātisku un efektīvu risku uzraudzību un novērtēšanu saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu. Ņemot vērā sekas finanšu stabilitātei, kas var rasties no finanšu sektora ļaunprātīgas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai teroristu finansēšanas nolūkā, un pamatojoties uz pieredzi, ko EBI jau guvusi, aizsargājot banku sektoru no šādas ļaunprātīgas izmantošanas, EBI būtu jāuzņemas vadošā loma Savienības līmenī, lai aizsargātu finanšu sistēmu no nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas riskiem. Tādēļ EBI papildus tās pašreizējai kompetencei ir jāpiešķir pilnvaras rīkoties Regulas (ES) Nr. 1094/2010 un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 ietvaros, ciktāl šīs pilnvaras ir saistītas ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu un apkarošanu, ja tās attiecas uz finanšu sektora dalībniekiem un kompetentajām iestādēm, kas tos uzrauga, un uz ko attiecas minētās regulas. Turklāt šī pilnvarojuma attiecībā uz visu finanšu sektoru koncentrēšana EBI optimizētu tās zināšanu un resursu izmantošanu, un neskar būtiskos pienākumus, kas noteikti Direktīvā (ES) 2015/849. (11b) Lai EBI varētu efektīvi īstenot savu pilnvarojumu, tai būtu pilnībā jāizmanto visas savas pilnvaras un instrumenti saskaņā ar regulu. Atbilstīgi jaunajai lomai ir svarīgi, ka EBI apkopo visu būtisko informāciju saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas darbībām, kuras ir noteikušas attiecīgās Savienības un valsts iestādes, neskarot uzdevumus, kas iestādēm uzticēti saskaņā ar Direktīvu (ES) 2015/849. EBI šī informācija būtu jāglabā centralizētā datubāzē un jāveicina sadarbība starp iestādēm, nodrošinot attiecīgas informācijas izplatīšanu. Turklāt EBI būtu jāveic kompetento iestāžu pārskati, kā arī riska novērtēšanas pasākumi saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu. Turklāt EBI būtu arī jāiesaistās sadarbībā un saziņā ar attiecīgajām trešo valstu iestādēm šajos jautājumos, lai labāk koordinētu Savienības līmeņa rīcību nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas būtiskos gadījumos ar pārrobežu un trešo valstu dimensiju. (11c) Lai uzlabotu atbilstības uzraudzības kontroles efektivitāti nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas jomā un nodrošinātu valstu kompetento iestāžu izpildes lielāku koordināciju tieši piemērojamo Savienības tiesību aktu vai valsts transponēšanas pasākumu pārkāpumu gadījumos, EBI vajadzētu būt pilnvarām, ja ir pazīmes par būtiskiem pārkāpumiem, pieprasīt kompetentajām iestādēm veikt izmeklēšanu par jebkādiem iespējamiem attiecīgo noteikumu pārkāpumiem, apsvērt iespēju pieņemt lēmumus un piemērot sankcijas, kas attiecas uz finanšu iestādēm, kurām ir pienākums ievērot to juridiskās saistības. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto tikai tad, ja EBI ir norādes par būtiskiem pārkāpumiem. (12)Vairākas valstu iestādes dibināšanas regulās nav definētas kā kompetentās iestādes, tomēr ir pilnvarotas nodrošināt Savienības tiesību aktu finanšu pakalpojumu un tirgu jomā piemērošanu. Lai nodrošinātu konsekventu, efektīvu un konstruktīvu uzraudzības praksi Eiropas Finanšu uzraudzības sistēmas ietvaros, ir nepieciešams tādu definēt. Tas jo īpaši dotu iespēju EUI pieņemt pamatnostādnes un sniegt ieteikumus attiecīgajām valstu iestādēm. (13)Lai nodrošinātu atbilstīgus pasākumus ieinteresēto personu interešu aizsardzībai, kad EUI īsteno savas pilnvaras pieņemt pamatnostādnes un sniegt ieteikumus, dažādajām ieinteresēto personu grupām vajadzētu būt iespējai sniegt atzinumu gadījumā, ja divas trešdaļas to locekļu uzskata, ka attiecīgā EUI ir pārkāpusi savas kompetences robežas. Šāda gadījumā Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai pēc pienācīgas izvērtēšanas veikšanas pieprasīt EUI atsaukt attiecīgās pamatnostādnes vai ieteikumus. (14)Turklāt dibināšanas regulu 17. pantā minētās procedūras un Savienības tiesību aktu pienācīgas piemērošanas labad ir lietderīgi atvieglot un paātrināt EUI piekļuvi informācijai. Tādēļ tām vajadzētu būt iespējai ar pienācīgi pamatotu un argumentētu pieprasījumu tieši pieprasīt informāciju no visām attiecīgajām kompetentajām iestādēm, finanšu iestādēm un finanšu tirgus dalībniekiem pat tad, ja šīs kompetentās iestādes, finanšu iestādes vai tirgus dalībnieki paši nav pārkāpuši nevienu Savienības tiesību aktu noteikumu. EUI būtu jāinformē attiecīgā kompetentā iestāde par šādiem pieprasījumiem, un attiecīgajai kompetentajai iestādei būtu jāpalīdz EUI iegūt prasīto informāciju. (15)Lai finanšu nozares uzraudzība notiktu saskaņotā veidā, kompetentajām iestādēm ir jāpiemēro konsekventa pieeja. Tālab EUI būtu jāveic regulāra un neatkarīga kompetento iestāžu darbību izvērtēšana, kura būtu jāatbalsta visu EUI izveidotajām izvērtēšanas komitejām. EUI būtu arī jāizstrādā metodoloģiski pamatprincipi attiecībā uz šādu izvērtēšanu. Veicot neatkarīgu izvērtēšanu, uzmanība būtu jāpievērš ne tikai uzraudzības prakses konverģencei, bet arī kompetento iestāžu spējai sasniegt augstus uzraudzības rezultātus, kā arī šo kompetento iestāžu neatkarībai. Lai sekmētu atbilstību un palielinātu pārskatāmību, šādas izskatīšanas rezultāti būtu jāpublicē, ja vien šāda publicēšana nebūtu saistīta ar finanšu stabilitāti apdraudošiem riskiem.

(15a)Ņemot vērā to, cik svarīgi ir nodrošināt, lai efektīvi tiktu piemērota Savienības uzraudzības sistēma nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā, īpaši svarīgi ir veikt neatkarīgu pārskatīšanu, lai nodrošinātu objektīvu un pārredzamu perspektīvu par uzraudzības praksi. Ja šādā pārskatīšanā atklāj nopietnas bažas, kuras kompetentā iestāde nenovērš, EBI būtu jāinformē Eiropas Parlaments, Padome un Komisija. (15b) Lai pildītu savus uzdevumus un īstenotu pilnvaras, EBI vajadzētu būt iespējai pieņemt atsevišķus lēmumus, kas adresēti finanšu sektora dalībniekiem saistībā ar Savienības tiesību aktu pārkāpuma procedūru un saistošās mediācijas procedūru, pat tad, ja būtiskie noteikumi nav tieši piemērojami finanšu sektora dalībniekiem pēc tam, kad ir pieņemts kompetentajai iestādei adresēts lēmums. Gadījumos, kad būtiskie noteikumi ir paredzēti direktīvās, EBI būtu jāpiemēro valsts tiesību akti, ar kuriem transponē minētās direktīvas. Ja attiecīgie Savienības tiesību akti sastāv no regulām un ja šīs regulas spēkā stāšanās dienā šīs regulas skaidri piešķir izvēles iespējas dalībvalstīm, EBI būtu jāpiemēro valsts tiesību akti, ar kuriem izmanto šīs iespējas. (16)Lai finanšu nozares uzraudzība notiktu saskaņotā veidā, ir nepieciešams arī efektīvi risināt pārrobežu situācijās radušās domstarpības starp dažādu dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Esošie noteikumi, kas attiecas uz šādu domstarpību risināšanu, nav pilnībā apmierinoši. Tāpēc tos vajadzētu pielāgot tā, lai tie būtu vieglāk piemērojami. (17)Daļa no EUI darba, lai panāktu uzraudzības prakses konverģenci, ir Savienības uzraudzības kultūras sekmēšana. Tomēr EUI rīcībā nav visu šā mērķa sasniegšanai vajadzīgo instrumentu. Ir nepieciešams radīt EUI iespēju izklāstīt uzraudzības vispārīgos mērķus un prioritātes daudzgadu stratēģiskā uzraudzības plānā, kas paredzēts, lai palīdzētu kompetentajām iestādēm apzināt un koncentrēties uz svarīgākajām problemātiskajām jomām saistībā ar tirgus integritāti un finanšu stabilitāti visā ES, tostarp attiecībā uz tādu uzņēmumu prudenciālu uzraudzību, kuri veic pārrobežu darbības. Stratēģiskajam uzraudzības plānam vajadzētu būt balstītam uz riskiem un tajā būtu jāņem vērā uzraudzības darbību vispārējā ekonomiskā un regulatīvā orientācija, kā arī būtiskas mikroprudenciālās tendences, potenciālie riski un apdraudējumi, kas apzināti EUI veiktajās kompetento iestāžu izvērtēšanās un Savienības mēroga un spriedzes testos. Pēc tam kompetentajām iestādēm būtu jāizstrādā gada darba programmas stratēģiskā uzraudzības plāna īstenošanai, kurā Savienības prioritātes un mērķi ir pārvērsti šo iestāžu darbības mērķos. EUI vajadzētu būt pilnvarotām izvērtēt gada darba programmu īstenošanu attiecībā uz ikdienā veikto uzraudzību, izlases veidā iekļaujot arī atsevišķos gadījumos veiktus uzraudzības pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt, ka EUI var sasniegt savu mērķi saskaņot uzraudzības prakses. (18)Pašreizējā uzraudzības prakse attiecībā uz ārpakalpojumu izmantošanu, deleģēšanu vai riska nodošanu (paralēli (back-to-back) vai frontēšanas (fronting) darījumi) no vienas licencētas vienības citai dažādās dalībvalstīs atšķiras. Šīs atšķirīgās regulatīvās pieejas rada regulatīvās arbitrāžas risku starp dalībvalstīm (pēc iespējas zemāku standartu meklēšana). Neefektīva ārpakalpojumu, deleģēto vai nodoto darbību uzraudzība rada riskus Savienības finanšu stabilitātei. Šie riski ir īpaši aktuāli saistībā ar uzraudzītajām vienībām, kuras izmanto ārpakalpojumus, veic deleģēšanu vai nodod risku trešām valstīm, kur uzraudzības iestādēm var nebūt vajadzīgo instrumentu, lai pienācīgi un efektīvi uzraudzītu būtiskās darbības un pamatfunkcijas. EUI vajadzētu aktīvi piedalīties uzraudzības konverģences veicināšanā, nodrošinot vienotu izpratni un uzraudzības praksi attiecībā uz ārpakalpojumu izmantošanu, riska nodošanu un būtisku darbību un pamatfunkciju deleģēšanu trešām valstīm, saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un ņemot vērā pamatnostādnes, ieteikumus un atzinumus, ko EUI var pieņemt. Tāpēc EUI vajadzētu būt pilnvarām, kas vajadzīgas, lai efektīvi koordinētu uzraudzības darbības, ko veic valstu uzraudzības iestādes, gan piešķirot atļaujas uzņēmumiem vai reģistrējot tos, gan uzraudzības prakses izvērtēšanas ietvaros. Veicot šo koordinēšanas uzdevumu, EUI būtu īpaši jākoncentrējas uz situācijām, kuru rezultātā var tikt apieti noteikumi, un jāpārrauga finanšu iestādes vai finanšu tirgus dalībnieki, kuri plāno lielā mērā izmantot ārpakalpojumus, veikt deleģēšanu vai nodot risku trešām valstīm, lai izmantotu ES pasi, kaut arī būtībā veic būtiskas darbības vai pilda būtiskas funkcijas ārpus Savienības. (19)Lai nodrošinātu nepārtrauktu finanšu stabilitāti, ir pastāvīgi jāpārrauga situācija saistībā ar Komisijas pieņemtiem trešo valstu līdzvērtības lēmumiem. Tādēļ EUI būtu jāpārliecinās, vai vēl joprojām ir izpildīti kritēriji, uz kuru pamata tikuši pieņemti trešo valstu līdzvērtības lēmumi, un visi šajos lēmumos ietvertie nosacījumi. Turklāt EUI būtu jāpārrauga gan regulatīvās un uzraudzības norises, gan izpildes nodrošināšanas prakses attiecīgajās trešajās valstīs. Šajā kontekstā EUI būtu jāizstrādā arī administratīvie nolīgumi sadarbībai ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, lai saņemtu informāciju pārraudzības mērķiem un uzraudzības darbību koordinēšanai. Šis pastiprinātās uzraudzības režīms nodrošinās lielāku pārredzamību attiecībā uz lēmumiem par trešo valstu līdzvērtību, to, ka tie attiecīgajām trešām valstīm būs paredzamāki un visās nozarēs konsekventāki. (20)Precīzas un pilnīgas informācijas vākšana un apkopošana Eiropas Uzraudzības iestādēm ir ļoti būtiska to uzdevumu un funkciju pildīšanai un to mērķu sasniegšanai. Lai izvairītos no ziņošanas pienākuma dublēšanās finanšu iestādēm un finanšu tirgus dalībniekiem, šī informācija būtu jāsniedz attiecīgajām kompetentajām iestādēm vai valstu uzraudzības iestādēm, kuras ir vistuvākās finanšu tirgiem un iestādēm. Tomēr EUI vajadzētu būt iespējai nosūtīt pienācīgi pamatotu un argumentētu informācijas pieprasījumu tieši finanšu iestādēm vai finanšu tirgu dalībniekiem, ja kompetentā iestāde noteiktā laikposmā nesniedz vai nevar sniegt šādu informāciju. Turklāt, lai nodrošinātu, ka EUI efektīvi izmanto tiesības iegūt informāciju, ir nepieciešams, lai tām būtu iespēja piemērot periodiskus soda maksājumus vai naudas sodus tām finanšu iestādēm vai finanšu tirgus dalībniekiem, kuri precīzi, pilnībā vai laikus neizpilda pieprasījumu vai lēmumu par informācijas sniegšanu. Būtu skaidri noteikti jāgarantē attiecīgās finanšu iestādes vai finanšu tirgus dalībnieka tiesības tikt uzklausītiem Eiropas Uzraudzības iestādēs. (21)EUI dibināšanas regulās bija noteikts, ka kompetentajām iestādēm būs būtiska nozīme to pārvaldības struktūrā. Minētajās regulās bija arī noteikts, ka, lai novērstu interešu konfliktus, Uzraudzības padomes un Valdes locekļi darbosies neatkarīgi un vienīgi Savienības interesēs. Tomēr EUI sākotnējā pārvaldības struktūra nesniedza pietiekamus aizsargpasākumus, lai nodrošinātu pilnīgu izvairīšanos no interešu konfliktiem, un tas var ietekmēt EUI spēju pieņemt visus nepieciešamos lēmumus uzraudzības konverģences jomā un nodrošināt to, ka to lēmumos ir pilnībā ņemtas vērā Savienības plašākas intereses. Lai nodrošinātu EUI lēmumu pieņemšanas procesa efektivitāti, būtu jāpārdala lēmumu pieņemšanas pilnvaras Eiropas Uzraudzības iestādēs. (22)Turklāt būtu jāpastiprina Savienības dimensija lēmumu pieņemšanas procesā Uzraudzības padomes ietvaros, kā padomes locekļus iekļaujot neatkarīgus pilnas darba slodzes locekļus, kam nevar rasties interešu konflikti. Lēmumu pieņemšanas pilnvarām attiecībā uz regulatīva rakstura jautājumiem un tiešu uzraudzību būtu jāpaliek pilnībā Uzraudzības padomes kompetencē. Valde būtu jāpārveido par tādu valdi, kuru veido pilnas darba slodzes locekļi, un tai būtu jālemj par noteiktiem neregulatīviem jautājumiem, tostarp saistībā ar kompetento iestāžu neatkarīgu izvērtēšanu, strīdu izšķiršanu, Savienības tiesību aktu pārkāpumiem, stratēģisko uzraudzības plānu, ārpakalpojumu izmantošanas pārraudzīšanu, deleģēšanu vai risku nodošanu trešām valstīm, spriedzes testiem un informācijas pieprasījumiem. Valdei būtu arī jāizvērtē un jāsagatavo visi lēmumi, kas jāpieņem Uzraudzības padomei. Turklāt priekšsēdētāja statuss un funkcijas būtu jāstiprina, pilnvarojot priekšsēdētāju veikt oficiālus uzdevumus un piešķirot izšķirošo balsi Valdē. Visbeidzot, būtu jāstiprina arī Savienības dimensija EUI pārvaldībā, veicot grozījumus Valdes priekšsēdētāja un locekļu izraudzīšanās procedūrā, lai tajā iekļautu arī Padomes un Eiropas Parlamenta funkcijas. Valdes sastāvam vajadzētu būt līdzsvarotam. (23)Lai nodrošinātu atbilstošu zinātības un pārskatatbildības līmeni, Valdes priekšsēdētājs un locekļi būtu jāieceļ, pamatojoties uz nopelniem, prasmēm, zināšanām tīrvērtes, pēctirdzniecības un finanšu jautājumos un ar finanšu uzraudzībai būtisku pieredzi. Lai nodrošinātu pārredzamību un demokrātisku kontroli, kā arī aizsargātu Savienības iestāžu tiesības, Valdes priekšsēdētājs un locekļi būtu jāizraugās, pamatojoties uz atklātu atlases procedūru. Komisijai būtu jāsagatavo kandidātu saraksts un jāiesniedz apstiprināšanai Eiropas Parlamentā. Padomei pēc šīs apstiprināšanas būtu jāpieņem lēmums par Valdes locekļu iecelšanu. Valdes priekšsēdētājam un pilnas darba slodzes locekļiem vajadzētu būt atbildīgiem Eiropas Parlamentam un Padomei par visiem lēmumiem, kuri pieņemti, pamatojoties uz dibināšanas regulām. (24)Lai nodrošinātu efektīvāku darbības uzdevumu sadalījumu, no vienas puses, un administratīvo ikdienas darbību pārvaldību, no otras puses, visu EUI izpilddirektoru pašreizējie uzdevumi būtu jāuzņemas vienam no Valdes locekļiem, kurš būtu jāizraugās, pamatojoties uz šiem konkrētajiem uzdevumiem. (24 a)Lai nodrošinātu, ka atbilstīgs zināšanu līmenis pamato lēmumus, kas attiecas uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanas pasākumiem, ir jāizveido komiteja, kurā ir iestāžu un struktūru vadītāji, kas atbild par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanas tiesību aktu ievērošanu, un tā izskatīs un sagatavos lēmumus, kas jāpieņem EBI. Lai izvairītos no dublēšanās, šī jaunā komiteja aizstās esošo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas apakškomiteju, kura ir izveidota EUI Apvienotajā komitejā. (25)Ir lietderīgi, lai finanšu iestādes un finanšu tirgus dalībnieki sniegtu ieguldījumu EUI darbību finansēšanā, jo EUI darbību vispārīgais mērķis ir sekmēt finanšu stabilitāti un – novēršot konkurences izkropļojumus –, vienotā tirgus pareizu darbību. EUI darbības sniedz labumu visām finanšu iestādēm un finanšu tirgus dalībniekiem, neatkarīgi no tā, vai tie veic pārrobežu darbību. EUI palīdz tiem veikt darījumdarbību stabilā vidē un vienlīdzīgos konkurences apstākļos. Tāpēc arī finanšu iestādēm un finanšu tirgus dalībniekiem, kas neatrodas tiešā EUI uzraudzībā, būtu jāsniedz ieguldījums šo EUI darbību finansēšanā, no kurām tie gūst labumu. Turklāt EUI būtu tomēr jāsaņem arī maksas no finanšu iestādēm un finanšu tirgus dalībniekiem, kuri ir to tiešā uzraudzībā. (26)Nosakot iemaksu līmeni katras finanšu iestāžu un finanšu tirgus dalībnieku kategorijas ietvaros, būtu jāņem vērā tas, cik lielu labumu katra finanšu iestāde un finanšu tirgus dalībnieks gūst no EUI darbībām. Attiecīgi, finanšu iestāžu un finanšu tirgus dalībnieku individuālās iemaksas būtu jānosaka atbilstoši to lielumam, lai ņemtu vērā to nozīmīgumu attiecīgajā tirgū. Ļoti nelielu iemaksu iekasēšanai būtu jāpiemēro de minimis robežvērtība, lai nodrošinātu, ka šāda iekasēšana ir ekonomiski jēgpilna, un vienlaikus arī to, ka no lielākiem uzņēmumiem netiek pieprasīts neproporcionāls ieguldījums. (27)Lai noteiktu, kā aprēķināmas atsevišķu finanšu iestāžu un finanšu tirgus dalībnieku ikgadējās iemaksas, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu. Deleģētajos aktos noteiks metodiku aplēsto izdevumu iedalīšanai finanšu iestāžu vai finanšu tirgus dalībnieku kategorijām un kritērijus individuālu iemaksu līmeņa noteikšanai, pamatojoties uz lielumu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. (28)Lai saglabātu EUI darba konfidencialitāti, dienesta noslēpuma ievērošanas prasības būtu jāpiemēro arī jebkurai personai, kura tieši vai netieši, pastāvīgi vai sporādiski sniedz kādu pakalpojumu, kas saistīts ar attiecīgajiem EUI uzdevumiem. (29)Regulā (EK) 1093/2010, 1094/2010 un 1095/2010, kā arī nozares finanšu pakalpojumu jomas tiesību aktos ir noteikta prasība, ka EUI mēģina panākt efektīvus administratīvos nolīgumus, kas ietver informācijas apmaiņu ar trešo valstu uzraudzības iestādēm. Nepieciešamībai pēc efektīvas sadarbības un informācijas apmaiņas būtu jākļūst vēl jo svarīgākai, kad saskaņā ar šo grozošo regulu dažas EUI uzņemsies plašākas papildu pilnvaras saistībā ar trešo valstu vienību un darbību uzraudzību. Šajā saistībā, EUI apstrādājot personas datus, tostarp pārraidot šādus datus ārpus Savienības, tām saistošas ir Regulas (ES) Nr. 2018/XXX (datu aizsardzības regula, kas attiecas uz ES iestādēm un struktūrām) prasības. Ja nav pieņemts lēmums par datu aizsardzības līmeņa pietiekamību vai atbilstīgi aizsardzības pasākumi, kas, piemēram, noteikti administratīvajās vienošanās datu aizsardzības regulas, kas attiecas uz ES iestādēm un struktūrām, 49. panta 3. punkta nozīmē, EUI var veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu iestādēm atbilstīgi sabiedrības interešu atkāpes nosacījumiem, kā izklāstīts minētās regulas 51. panta 1. punkta d) apakšpunktā, kuri jo īpaši ir spēkā gadījumos, kad notiek starptautiska apmaiņa ar datiem starp finanšu uzraudzības iestādēm. (30)Ir ļoti būtiski, lai EBI lēmumu pieņemšanas procedūras nodrošinātu atbilstīgus aizsardzības pasākumus dalībvalstīm, kas nav banku savienības dalībnieces, vienlaikus dodot EBI iespēju efektīvi pieņemt lēmumus arī turpmāk, kad banku savienībā neiesaistīto dalībvalstu skaits samazināsies. Būtu jāsaglabā pašreizējie balsošanas noteikumi, saskaņā ar kuriem EBI lēmumu pieņem, ja ir panākts iesaistīto dalībvalstu balsu vairākums un neiesaistīto dalībvalstu balsu vairākums. Tomēr ir nepieciešami papildu aizsardzības pasākumi, lai novērstu tādu scenāriju, kurā lēmumus nav iespējams pieņemt vienīgi tāpēc, ka nepiedalās dalībvalstu kompetentās iestādes, un lai nodrošinātu to, ka balsošanā piedalās pēc iespējas vairāk valstu kompetento iestāžu un tādējādi balsojums ir spēcīgs un likumīgs. (31)EUI dibināšanas regulās noteikts, ka EUI sadarbībā ar ESRK uzsāk un koordinē visas Savienības spriedzes testus, lai novērtētu finanšu iestāžu vai finanšu tirgus dalībnieku noturību pret nelabvēlīgām norisēm tirgū. Tam būtu arī jānodrošina, ka attiecībā uz šādiem testiem valstu līmenī tiek piemērotas iespējami konsekventas metodes. Lai nodrošinātu pienācīgu līdzsvaru starp kompetento iestāžu uzraudzības apsvērumiem un visas Savienības mēroga interesēm, ir lietderīgi nodot EUI Valdei pilnvaras lemt par spriedzes testu iniciēšanu un koordinēšanu. Attiecībā uz visām EUI būtu arī jāprecizē, ka kompetento iestāžu dienesta noslēpuma ievērošanas pienākumi neliedz kompetentajām iestādēm nosūtīt EUI spriedzes testa rezultātus publicēšanai. (32)Lai nodrošinātu augstu konverģences līmeni uzraudzības un iekšējo modeļu apstiprināšanas jomā, EAAPI būtu jāspēj sniegt atzinumus, lai novērstu iespējamās neatbilstības un palīdzētu kompetentajām iestādēm panākt vienošanos attiecībā uz iekšējo modeļu apstiprināšanu. Kompetentajām iestādēm būtu jāpieņem lēmumi atbilstīgi šiem atzinumiem vai arī jāpaskaidro, kāpēc tie nav atbilstīgi atzinumam.

(33)Arvien pieaug pārrobežu dimensija tirdzniecības darbībās un jo īpaši noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību veiktās darbībās, kurām to sistēmiskā rakstura dēļ var būt finanšu stabilitāti ietekmējošas pārrobežu sekas, tāpēc būtu jāpalielina EVTI koordinēšanas funkcijas, iesakot kompetentajām iestādēm uzsākt attiecīgu izmeklēšanu. Turklāt EVTI vajadzētu būt iespējai veicināt apmaiņu ar šādai izmeklēšanai būtisku informāciju, ja EVTI ir pamatots iemesls aizdomām, ka notiek darbība ar būtisku pārrobežu ietekmi, kura apdraud finanšu tirgu pareizu darbību un integritāti vai finanšu stabilitāti Savienībā. Šajā nolūkā EVTI vajadzētu uzturēt datu glabātuvi, lai vāktu no kompetentajām iestādēm un izplatītu tām visu būtisko informāciju. (34)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 345/2013, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 346/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2015/760 galvenie mērķi ir jaunu darbvietu radīšanas un izaugsmes sekmēšana, MVU finansēšana, sociālie un ilgtermiņa ieguldījumi, kā arī ES ieguldījumu kultūras veicināšana. Tomēr, neraugoties uz saskaņošanu, kas panākta ar minētajām trim regulām, joprojām valstu kompetentās iestādes atšķirīgi izmanto savu rīcības brīvību, atšķiras to administratīvās prakses, un saglabājas atšķirības uzraudzības kultūrās un sasniegtajos rezultātos. Šīs atšķirības neļauj nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kādi nepieciešami dažādu dalībvalstu kvalificētu riska kapitāla fondu, kvalificētu sociālās uzņēmējdarbības fondu un ilgtermiņa ieguldījumu fondu pārvaldniekiem, un vienlaikus palielina šiem pārvaldniekiem darījumu un darbības izmaksas. (35)Lai samazinātu darījumu un darbības izmaksas, paplašinātu ieguldītāju izvēli un palielinātu juridisko noteiktību, ir lietderīgi nodot no kompetentajām iestādēm EVTI uzraudzības pilnvaras, tostarp pilnvaras piešķirt un atsaukt reģistrāciju un atļaujas kvalificētu riska kapitāla fondu un Regulā (ES) Nr. 345/2013 minēto fondu pārvaldniekiem, kvalificētu sociālās uzņēmējdarbības fondu vai Regulā (ES) Nr. 346/2013 minēto fondu pārvaldniekiem un Eiropas ilgtermiņa ieguldījumu fondu pārvaldniekiem, kā minēts Regulā (ES) 2015/760. Šim nolūkam EVTI vajadzētu būt iespējai veikt izmeklēšanu un pārbaudes uz vietas un piemērot sodus vai periodiskus soda maksājumus, lai panāktu, ka personas izbeidz pārkāpumu, pēc EVTI pieprasījuma sniedz pilnīgu un pareizu informāciju vai sadarbojas izmeklēšanā vai pārbaudē uz vietas. (36)Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 29. aprīļa Regulā (ES) 2015/760 par Eiropas ilgtermiņa ieguldījumu fondiem ir noteiktas vienotas prasības, kuras jāievēro attiecībā uz ilgtermiņa fondiem, lai tie varētu saņemt atļauju darboties kā “ELTIF”. Regulā (ES) 2015/760 ir paredzēti noteikumi par kvalificētiem ieguldījumiem, kvalificētiem portfeļuzņēmumiem, koncentrāciju un atbilstīgiem ieguldītājiem. Noteikumos arī definētas uzraudzības pilnvaras, tostarp prasības saistībā ar atļauju piešķiršanu un pastāvīgu uzraudzību. Saglabājot Regulā (ES) 2015/760 paredzētos prudenciālos noteikumus, ar šo regulu EVTI tiek piešķirtas uzraudzības pilnvaras, tostarp attiecībā uz atļauju piešķiršanu, pastāvīgu uzraudzību un atļauju atsaukšanu. Ar šo regulu EVTI tiek uzticēts izstrādāt Komisijai iesniedzamo regulatīvo tehnisko standartu projektus, kuri nav saistīti ar politikas izvēli, lai būtu pietiekami skaidri noteiktas juridiskās saistības un EVTI rīcības brīvības apjoms saskaņā ar Regulu (ES) 2015/760. Līdzīgas izmaiņas ir veiktas Regulā (ES) 345/2013 un 346/2013, lai piešķirtu EVTI uzraudzības pilnvaras. (37)Lai efektīvi īstenotu savas uzraudzības pilnvaras attiecībā uz kvalificētiem riska kapitāla fondiem, kvalificētiem sociālās uzņēmējdarbības fondiem un Eiropas ilgtermiņa ieguldījumu fondiem un to pārvaldniekiem, EVTI vajadzētu būt iespējai veikt izmeklēšanu un pārbaudes uz vietas. Lai uzlabotu EVTI uzraudzības spējas, EVTI vajadzētu būt piešķirtām pilnvarām piemērot sodus vai periodiskus soda maksājumus, lai panāktu, ka personas izbeidz pārkāpumu, pēc EVTI pieprasījuma sniedz pilnīgu un pareizu informāciju vai sadarbojas izmeklēšanā vai pārbaudē uz vietas. Tādēļ šajā regulā būtu skaidri jānosaka šādu administratīvo sodu vai citu administratīvo pasākumu robežas; tiem vajadzētu būt iedarbīgiem, samērīgiem un atturošiem un būtu jānodrošina kopīga pieeja un preventīva ietekme. Veicot izmeklēšanas un izpildes nodrošināšanas darbības, EVTI nepieciešamības gadījumā vajadzētu paļauties uz valsts iestāžu atbalstu. EVTI vajadzētu būt pilnvarotai deleģēt noteiktas šādas funkcijas, kuras iespējams deleģēt atpakaļ valstu kompetentajām iestādēm. (38)Ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 40. pantu EVTI tika piešķirtas pagaidu intervences (iejaukšanās) pilnvaras, kas ļauj EVTI ar noteiktiem nosacījumiem uz laiku aizliegt vai ierobežot Savienībā noteiktu finanšu instrumentu vai finanšu instrumentu ar konkrētām noteiktām pazīmēm tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu vai kādu finanšu darbības veidu vai praksi. Ir nepārprotami noteikts, ka šīs produktu intervences pilnvaras saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 600/2014 attiecas uz ieguldījumu brokeru sabiedrībām un kredītiestādēm, kas iesaistītas finanšu instrumentu, tostarp kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu daļu tirdzniecībā, izplatīšanā vai pārdošanā. Tā kā kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu daļas var arī tieši tirgot, izplatīt vai pārdot pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu pārvaldības sabiedrības un ieguldījumu sabiedrības, kas saņēmušas atļauju atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2009/65/EK, un alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieki (AIFP), kas saņēmuši atļauju atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2011/61/ES, juridiskās noteiktības uzlabošanas interesēs ir nepieciešams nepārprotami noteikt, ka minētās produktu intervences pilnvaras saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 600/2014 ir piemērojamas arī attiecībā uz PVKIU pārvaldības sabiedrībām un PVKIU ieguldījumu sabiedrībām, kā arī AIFP. (39)Stingri noteiktos izņēmuma gadījumos EVTI var izmantot savas intervences pilnvaras, lai ierobežotu vai aizliegtu arī to, ka PVKIU vai AIF pārvaldnieki veic PVKIU vai AIF daļu vai ieguldījumu apliecību tirdzniecību, pārdošanu vai izplatīšanu. Tas būtu atbilstīgi tad, ja ierosinātā rīcība novērš būtisku ieguldītāju aizsardzības problēmu vai apdraudējumu finanšu tirgu pareizai darbībai un integritātei vai visas Savienības finanšu sistēmas vai tās daļas stabilitātei, ja Savienības tiesību aktu regulatīvās prasības, ko piemēro attiecīgajam finanšu instrumentam vai darbībai, nenovērš minētos draudus un ja kompetentā iestāde vai kompetentās iestādes nav rīkojušās, lai novērstu minēto apdraudējumu, vai veiktie pasākumi nav pietiekami risinājuši apdraudējuma problēmu. (40)Nekonsekvencei tirdzniecības datu kvalitātes, formatējuma, ticamības un izmaksu ziņā ir negatīva ietekme uz pārredzamību, ieguldītāju aizsardzību un tirgus efektivitāti. Lai veicinātu tirdzniecības datu pārraudzību un rekonstruēšanu, ar saprātīgām izmaksām uzlabotu šo datu saskanību un kvalitāti un to pieejamību attiecīgajām tirdzniecības vietām un piekļuvi tiem visā Savienībā, ar Direktīvu 2014/65/ES tika ieviests jauns tiesiskais režīms datu ziņošanas pakalpojumiem, tostarp attiecībā uz atļauju piešķiršanu datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem un to uzraudzību. (41)Tirdzniecības datu, tostarp pārrobežu datu, un to apstrādes un nodrošināšanas kvalitāte ir ārkārtīgi svarīga, lai sasniegtu Regulas (ES) Nr. 600/2014 galveno mērķi palielināt finanšu tirgu pārredzamību. Tāpēc pamatdatu sniegšanas pakalpojumi ir ļoti svarīgi lietotājiem, lai tie gūtu vajadzīgo pārskatu par tirdzniecības darbību Savienības finanšu tirgos, un kompetentajām iestādēm, lai tās saņemtu precīzu un vispusīgu informāciju par attiecīgajiem darījumiem. (42)Turklāt tirdzniecības dati kļūst par arvien būtisku instrumentu, lai efektīvi izpildītu no Regulas (ES) Nr. 600/2014 izrietošās prasības. Ņemot vērā pārrobežu dimensiju, kāda ir rīcībai ar datiem, datu kvalitātei un nepieciešamībai panākt apjomradītus ietaupījumus, un lai novērstu negatīvo ietekmi, kāda var būt potenciālajām atšķirībām gan datu kvalitātes, gan datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju uzdevumu ziņā, ir lietderīgi un pamatoti nodot atļauju piešķiršanas un uzraudzības pilnvaras attiecībā uz datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējiem no kompetentajām iestādēm Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei un precizēt šīs pilnvaras Regulā (ES) Nr. 600/2014, un vienlaikus sniegt iespēju konsolidēt ieguvumus, apvienojot ar datiem saistītās kompetences EVTI ietvaros. (43)Privātajiem ieguldītājiem, kad tie nolemj ieguldīt finanšu instrumentā, vajadzētu būt pienācīgi informētiem par potenciālajiem riskiem. Savienības tiesiskā regulējuma mērķis ir mazināt maldinošas pārdošanas iespējamības risku, ka privātajiem ieguldītājiem var pārdot finanšu produktus, kas neatbilst to vajadzībām vai priekšstatiem. Šim nolūkam Direktīvā 2014/65/ES un Regulā (ES) Nr. 600/2014 ir pastiprinātas organizatoriskās un darījumdarbības veikšanas prasības, lai nodrošinātu, ka ieguldījumu brokeru sabiedrības darbojas savu klientu interesēs. Starp šīm prasībām ir plašākas informācijas par riskiem sniegšana klientiem, ieteikto produktu piemērotības labāka novērtēšana un pienākums izplatīt finanšu produktus apzinātajā mērķtirgū, ņemot vērā tādus faktorus kā emitentu maksātspēja. EVTI būtu pilnībā jāizmanto tās pilnvaras nodrošināt uzraudzības konverģenci un atbalstīt valstu iestādes, lai tās varētu sasniegt augstu ieguldītāju aizsardzības līmeni un efektīvi pārraudzīt ar finanšu produktiem saistītos riskus. (44)Ir svarīgi nodrošināt datu efektīvu un lietderīgu iesniegšanu, apkopošanu, analizēšanu un publicēšanu aprēķinu veikšanai, lai noteiktu prasības pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības un tirdzniecības pienākuma režīmiem, kā arī atsauces datus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 600/2014 un Regulu (ES) Nr. 596/2014. Tādēļ EVTI būtu jāpiešķir kompetence tieši no tirgus dalībniekiem vākt datus attiecībā uz pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības prasībām, kā arī attiecībā uz atļauju piešķiršanu tiem un datu ziņošanas pakalpojumu sniedzēju uzraudzību. (45)Šādas kompetences piešķiršana EVTI sniedz iespēju centralizētai atļauju piešķiršanas pārvaldībai un uzraudzībai, kas ļautu novērst pašreizējo situāciju, kurā vairākām tirdzniecības vietām, sistemātiskajiem internalizētājiem, APS un KDLN ir jāsniedz vairākām kompetentajām iestādēm dati, kuri tikai pēc tam tiek sniegti EVTI. Šādai centralizēti pārvaldītai sistēmai vajadzētu būt ļoti noderīgai tirgus dalībniekiem labākas datu pārredzamības, ieguldītāju aizsardzības un tirgus efektivitātes ziņā. (46)Datu vākšanas, atļauju piešķiršanas un uzraudzības pilnvaru uzticēšana EVTI ir noderīga arī citu EVTI uzdevumu veikšanai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 600/2014, piemēram, veicot tirgus uzraudzību, īstenojot EVTI pagaidu intervences pilnvaras un pozīciju pārvaldības pilnvaras, kā arī nodrošinot pirmstirdzniecības un pēctirdzniecības pārredzamības prasību izpildi. (47)Lai EVTI varētu efektīvi īstenot savas uzraudzības pilnvaras datu apstrādes un sniegšanas jomā, tai vajadzētu būt iespējai veikt izmeklēšanu un pārbaudes uz vietas. EVTI vajadzētu būt iespējai piemērot sodus vai periodiskus soda maksājumus, lai panāktu, ka datu ziņošanas pakalpojumu sniedzējs izbeidz pārkāpumu, pēc EVTI pieprasījuma sniedz pilnīgu un pareizu informāciju vai sadarbojas izmeklēšanā vai pārbaudē uz vietas, un piemērot administratīvus sodus vai citus administratīvus pasākumus, ja EVTI konstatē, ka persona ir tīši vai netīši veikusi Regulas (ES) Nr. 600/2014 pārkāpumu. (48)Finanšu produkti, kuriem izmanto kritiski svarīgus etalonus, ir pieejami visās dalībvalstīs. Tāpēc šie etaloni ir ārkārtīgi nozīmīgi finanšu tirgu darbībai un finanšu stabilitātei Savienībā. Tādējādi kritiski svarīga etalona uzraudzībā vajadzētu izmantot vispusīgu skatījumu uz iespējamo ietekmi ne tikai administratora atrašanās vietas dalībvalstī un tā datu sniedzēju atrašanās dalībvalstīs, bet visā Savienībā. Tādēļ ir lietderīgi, ka EVTI kritiski svarīgus etalonus uzrauga Savienības līmenī. Lai izvairītos no uzdevumu dublēšanās, tikai EVTI vajadzētu uzraudzīt kritiski svarīgu etalonu administratorus, tostarp visus kritiski svarīgos etalonus, kurus tie varētu administrēt. (49)Tomēr, ja etalons ir kritiski svarīgs tikai vienā dalībvalstī, ņemot vērā šīs dalībvalsts kompetentās iestādes tuvāku atrašanos tirgum, varētu būt lietderīgi, ka EVTI pilnībā vai daļēji deleģē attiecīgā etalona uzraudzību administratora atrašanās vietas dalībvalsts kompetentajai iestādei ar nosacījumu, ka EVTI šim nolūkam ir saņēmusi iepriekšēju attiecīgās kompetentās iestādes piekrišanu. (50)Tā kā uz kritiski svarīgu etalonu administratoriem un to datu sniedzējiem attiecas stingrākas prasības nekā uz citu etalonu administratoriem un to datu sniedzējiem, etalonu kā kritiski svarīgu etalonu veidošana būtu jāveic Komisijai vai EVTI un jākodificē Komisijai. Tā kā valstu kompetentajām iestādēm ir vislabākā piekļuve datiem un informācijai par to uzraudzītajiem etaloniem, tām būtu jāpaziņo Komisijai vai EVTI tie etaloni, kuri pēc to uzskatiem atbilst kritiski svarīgu etalonu kritērijiem. . (51)Tika paredzēts, ka kritiski svarīgu etalonu uzraudzītāju kolēģijās sniegs ieguldījumu Regulas (ES) 2016/1011 noteikumu saskaņotai piemērošanai un uzraudzības prakses konverģencei. Tā kā EVTI tieši kontaktējas ar visām valstu uzraudzības iestādēm vai sastāv no šīm uzraudzības iestādēm, minētās uzraudzītāju kolēģijas vairs nebūs vajadzīgas. (52)Procedūra, ar kuru nosaka atsauces dalībvalsti etalonu administratoriem, kuri atrodas trešās valstīs, kas iesniedz pieteikumu atzīšanai Savienībā, ir apgrūtinoša un laikietilpīga gan pieteikumu iesniedzējiem, gan kompetentajām valsts iestādēm. Pieteikumu iesniedzēji var mēģināt ietekmēt attiecīgo noteikšanu, cerot uz uzraudzības arbitrāžu, tāpat kā to varētu darīt citi etalonu administratori, kas atrodas trešās valstīs, kuras meklē piekļuvi Savienībai, izmantojot apstiprināšanas režīmu. Šie etalonu administratori varētu stratēģiski izvēlēties savu likumīgo pārstāvi dalībvalstī, kurā pēc to uzskatiem uzraudzība ir mazāk stingra. Saskaņota pieeja ar EVTI kā kompetento iestādi attiecībā uz trešo valstu etaloniem un to administratoriem ļauj izvairīties no šiem riskiem un atsauces dalībvalsts noteikšanas kā arī turpmākās uzraudzības izmaksām. Turklāt līdz ar šo funkciju – kā kompetentā iestāde attiecībā uz trešo valstu etaloniem – EVTI tiek padarīta par trešo valstu uzraudzības iestāžu sadarbības partneri Savienībā, un pārrobežu sadarbība kļūst efektīvāka un lietderīgāka.

(53)Daudzi (ja ne vairākums) etalonu administratori ir bankas vai finanšu pakalpojumu sabiedrības, kas rīkojas ar klientu naudu. Lai nekavētu Savienības cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu, uz sadarbības nolīguma noslēgšanu ar kompetento iestādi līdzvērtīguma režīma ietvaros vajadzētu attiecināt priekšnosacījumu, ka kompetentās iestādes valsts nav to jurisdikciju sarakstā, kurām nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas valstu režīmos ir stratēģiskas nepilnības, kas rada būtiskus draudus Savienības finanšu sistēmai. (54)Gandrīz visi etaloni ir atsauce finanšu produktiem, kas pieejami vairākās dalībvalstīs, ja ne visā Savienībā. Lai noteiktu riskus, kas saistīti ar tādu etalonu izmantošanu, kuri varētu vairs nebūt uzticami vai vairs neatspoguļot tirgus vai ekonomikas realitāti, ko tās vēlas novērtēt, kompetentajām iestādēm, tostarp EVTI, vajadzētu sadarboties un attiecīgā gadījumā savstarpēji palīdzēt. (55)Ņemot vērā attiecīgo vērtspapīru un emitentu būtību, noteikta veida prospekti, kas sagatavoti saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1129, ir saistīti ar pārrobežu dimensiju Savienībā, ievērojamu tehnisko sarežģītību un/vai regulējuma arbitrāžas iespējamajiem riskiem, kas ir tādi, ka EVTI veikta centralizēta uzraudzība sniegtu iedarbīgākus un efektīvākus rezultātus nekā to uzraudzība valstu līmenī. Šādu prospektu apstiprināšanas, kā arī saistīto uzraudzības un izpildes darbību konsolidēšanai EVTI līmenī vajadzētu samazināt atbilstības nodrošināšanas izmaksas un administratīvos šķēršļus, palielinot uzraudzības kvalitāti, saskaņotību un efektivitāti Savienībā. (56)Vērtspapīru, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri, privāti izvietojumi ir svarīgs kapitāla avots emitentiem, un tiem ir pārrobežu raksturs. Privātam izvietojumam pie kvalificētiem ieguldītājiem nav vajadzīgs prospekts, tomēr, lai saņemtu vērtspapīru turpmāku pielaidi tirdzniecībai regulētā tirgū, ir jāpublicē prospekts saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1129. Prospekta režīms nodrošina emitentiem iespēju izvēlēties izcelsmes dalībvalsti, ja vērtspapīriem, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri, vienas vienības nominālvērtība pārsniedz 1000 EUR. Tā kā attiecīgo vērtspapīru, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri un uz kuriem attiecas privāts izvietojums, vienas vienības nominālvērtība parasti pārsniedz 1000 EUR, tas rada iespējas izvēlēties labvēlīgāko jurisdikciju. Uzticot EVTI pilnvaras apstiprināt šādus vairumtirgus prospektus vērtspapīriem, kas nav pašu kapitāla vērtspapīri un kurus atļauts tirgot regulētā tirgū vai tā konkrētā segmentā, kuram var piekļūt tikai kvalificēti ieguldītāji, būtu jāsasniedz divi mērķi – nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus ieguldītājiem un panākt lielāku efektivitāti, būtiski racionalizējot apstiprināšanas procedūras. (57)Lai varētu apstiprināt prospektus, kas attiecas uz vērtspapīriem, kuri nodrošināti ar aktīviem, kā arī prospektus, ko sagatavojuši specializēti emitenti, piemēram, derīgo izrakteņu ieguves uzņēmējsabiedrības, sabiedrības, kas darbojas zinātniskajā pētniecībā, vai kuģniecības uzņēmumi, valstu kompetentajām iestādēm ir jābūt pieejamam augstā līmenī specializētam personālam, kam pārsvarā jānodarbojas ar diezgan ierobežotu prospektu apjomu. Turklāt noteikta nefinanšu informācija, kas jāatklāj specializētiem emitentiem, nav izklāstīta Regulas (ES) 2017/1129 13. pantā minētajos deleģētajos aktos, bet gan atstāta valstu kompetento iestāžu ziņā. Tas ir potenciāls neefektivitātes un regulējuma arbitrāžas avots. Tam, ka EVTI tiktu uzticēta šo veidu prospektu apstiprināšana, no vienas puses, vajadzētu nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus attiecībā uz informācijas atklāšanu un novērst regulējuma arbitrāžas risku un, no otras puses, optimizēt uzraudzības resursu sadalījumu Savienības līmenī, padarot EVTI par kompetences centru un tādējādi uzlabojot attiecīgo prospektu uzraudzības efektivitāti. (58)Trešo valstu emitentiem, kuri sagatavo prospektus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, ir zināma rīcības brīvība attiecībā uz izcelsmes dalībvalsts izvēli prospekta apstiprināšanas nolūkā, un tas ir saistīts ar risku, ka notiks labvēlīgākās jurisdikcijas izvēlēšanās starp dalībvalstīm. Konsolidējot šādu apstiprinājumu veikšanu EVTI līmenī, tiktu nodrošināta pilnībā saskaņota pieeja attiecībā uz trešo valstu emitentiem un novērsta regulatīvās arbitrāžas iespējamība. Tādējādi EVTI būs vienots kontaktpunkts Savienībā trešo valstu emitentiem, neatkarīgi no dalībvalsts(-īm), kurā(-s) tie piedāvā savus vērtspapīrus vai pieprasa atļauju tirdzniecības veikšanai. Tāpēc šādiem trešo valstu emitentiem vairs nebūs nepieciešams noteikt piederības dalībvalsti. (59)Līdzvērtības režīms attiecībā uz prospektiem, kuri sastādīti saskaņā ar trešo valstu tiesību aktiem, būtu jāgroza, lai nodrošinātu, ka līdzvērtīguma novērtējums un attiecīgo Komisijas lēmumu pieņemšana ir balstīti ne tikai uz šādas trešās valsts tiesību aktos paredzētajām informācijas sniegšanas prasībām, bet arī uz to, vai pastāv regulējums attiecībā uz trešās valsts uzraudzības iestādes veiktām pārbaudēm un attiecībā uz prospektu, tostarp attiecīgā gadījumā to papildinājumu, apstiprināšanu un regulējums piedāvājumu un atļauju tirdzniecībai saskaņā ar šādiem prospektiem efektīvai uzraudzībai un izpildes nodrošināšanai. Lai rīkotos saskaņā ar pieeju, kas izklāstīta Komisijas dienestu darba dokumentā “ES lēmumi par līdzvērtību finanšu pakalpojumu jomā: novērtējums” (SWD(2017) 102 final), Komisijai vajadzētu būt iespējai attiecināt uz saviem lēmumiem par līdzvērtību papildu nosacījumus ar mērķi aizsargāt tirgus integritāti Savienībā un sekmēt finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus darbību, kā arī veicināt kopīgu vērtību ievērošanu un kopīgu regulatīvo mērķu sasniegšanu starptautiskā līmenī. Šādi nosacījumi var ietvert prasību, ka trešajai valstij jānodrošina efektīva līdzvērtīga sistēma tādu prospektu atzīšanai, kas sastādīti saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1129, vai iespēja EVTI sadarboties ar attiecīgajām trešās valsts uzraudzības iestādēm, lai varētu pastāvīgi pārraudzīt trešās valsts noteikumus. (60)Ja Komisija trešās valsts juridiskos un uzraudzības pasākumus attiecībā uz prospektiem, kas sagatavoti saskaņā ar šīs trešās valsts tiesību aktiem, ir atzinusi par līdzvērtīgiem un ja ir izveidots pienācīgs sadarbības mehānisms starp EVTI un attiecīgās trešās valsts uzraudzības iestādi, visi prospekti, kurus apstiprinājusi attiecīgās trešās valsts uzraudzības iestāde un kurus izmanto Savienībā vērtspapīru publiskiem piedāvājumiem vai pielaidei tirdzniecībai regulētā tirgū, būtu jāiesniedz EVTI un piederības dalībvalsts noteikšanas noteikumu piemērošana būtu jāatceļ. (61)Tā kā saskaņā ar Regulā (ES) 2017/1129 noteikto līdzvērtības režīmu kompetentajām iestādēm un EVTI ir jāpaļaujas uz trešo valstu uzraudzības iestādēm attiecībā uz piedāvājumiem un atļaujām tirdzniecībai, kas notiek Savienībā, balstoties uz saskaņā ar trešās valsts noteikumiem sagatavotu prospektu, šīm kompetentajām iestādēm un EVTI ir arī jābūt pārliecinātām, ka attiecīgajā trešajā valstī ir nodrošināta finanšu sistēmas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un teroristu finansēšanai novēršana. Šajā nolūkā un arī lai nekavētu Savienības cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un/vai teroristu finansēšanu, uz EVTI sadarbības nolīguma noslēgšanu ar kompetento iestādi Regulā (ES) 2017/1129 noteiktā līdzvērtīguma režīma ietvaros vajadzētu attiecināt priekšnosacījumu, ka trešā valsts nav iekļauta to jurisdikciju sarakstā, par kurām paziņots, ka to nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīmos ir stratēģiskas nepilnības, kas rada būtiskus draudus Savienības finanšu sistēmai. (62)EVTI būtu jāpiešķir pilnvaras piemērot administratīvus sodus vai veikt citus administratīvus pasākumus attiecībā uz Regulas (ES) 2017/1129 pārkāpumiem saistībā ar konkrēto veidu prospektiem, kuru apstiprināšanas pilnvaras ir piešķirtas EVTI. Tādēļ šajā regulā būtu skaidri jānosaka šādu administratīvo sodu vai citu administratīvo pasākumu robežas; tiem vajadzētu būt iedarbīgiem, samērīgiem un atturošiem. (63)Arī ar šiem prospektiem, kuru apstiprināšanas pilnvaras ir piešķirtas EVTI, saistīto reklāmu uzraudzība būtu jānodod EVTI. EVTI vajadzētu būt iespējai kontrolēt šo reklāmu atbilstību. Tomēr šāda kontrole EVTI būtu jāveic vienmēr attiecībā uz jebkādas reklāmas izplatīšanu dalībvalstī, kuras kompetentā iestāde ir oficiāli lūgusi EVTI izmantot savas kontroles pilnvaras, ja EVTI apstiprinātu prospektu izmanto piedāvājumam vai tirdzniecības atļaušanai tās jurisdikcijā. Šāda uzdevuma veikšanai EVTI vajadzētu būt atbilstošiem cilvēkresursiem, kuriem ir pietiekamas zināšanas par attiecīgās valsts noteikumiem patērētāju aizsardzības jomā. (64)EVTI vajadzētu veikt pārbaudi un apstiprināšanu visu šajā regulā definēto veidu prospektiem, kas ir iesniegti apstiprināšanai sākot no šīs regulas piemērošanas dienas. Šajā regulā definēto veidu prospektus, kurus apstiprinājusi kompetentā iestāde pirms šīs regulas piemērošanas dienas vai kuri iesniegti apstiprināšanai kompetentajā iestādē, bet līdz minētajai dienai vēl nav apstiprināti, būtu jāturpina uzraudzīt kompetentajai iestādei. Lai izvairītos no pārpratumiem, šādai uzraudzībai vajadzētu attiekties jo īpaši uz šādu vēl neapstiprinātu prospektu pārbaudes un apstiprināšanas procedūras pabeigšanu, kā arī attiecīgā gadījumā uz visiem apstiprināšanas un paziņošanas uzdevumiem, kas attiecas uz saistītiem papildinājumiem un galīgajiem noteikumiem. (65)Ir lietderīgi noteikt samērīgu laikposmu visu pasākumu veikšanai, kas nepieciešami paredzētajai pārvaldības struktūrai un deleģētajiem un īstenošanas aktiem, lai dotu EUI un citām attiecīgajām pusēm iespēju piemērot ar šo regulu ieviestos noteikumus. (66)Tāpēc Regula (ES) Nr. 1093/2010, Regula (ES) Nr. 1094/2010, Regula (ES) Nr. 1095/2010, Regula (ES) Nr. 345/2013, Regula (ES) Nr. 346/2013, Regula (ES) Nr. 600/2014, Regula (ES) Nr. 2015/760, Regula (ES) 2016/2011 un Regula (ES) 2017/1129 būtu attiecīgi jāgroza, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1093/2010 Regulu (ES) 1093/2010 groza šādi: (1)regulas 1. pantu groza šādi: (a)panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Iestāde rīkojas saskaņā ar pilnvarām, ko tai piešķir šī regula, un atbilstoši Direktīvai 2002/87/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2008/48/EK*, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 575/2013, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2013/36/ES, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2014/49/ES**, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2014/92/ES***, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) 2015/847****, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai (ES) 2015/2366******, un, ciktāl šie akti ir piemērojami ieguldījumu pakalpojumu uzņēmumiem vai kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas tirgo savas ieguldījumu apliecības vai daļas, un tos uzraugošajām kompetentajām iestādēm, atbilstoši attiecīgajām daļām Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2015/849*****, ieskaitot visas direktīvas, regulas un lēmumus, kas pamatojas uz minētajiem aktiem, un visus turpmāk pieņemtos juridiski saistošos Savienības aktus, ar ko nosaka iestādes uzdevumus. Iestāde rīkojas arī saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013********.

* Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Direktīvu 87/102/EEK (OV L 133, 22.5.2008., 66. lpp.). **Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/49/ES (2014. gada 16. aprīlis) par noguldījumu garantiju sistēmām (dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 173, 12.6.2014., 149. lpp.). ***Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/92/ES (2014. gada 23. jūlijs) par maksājumu kontu tarifu salīdzināmību, maksājumu kontu maiņu un piekļuvi maksājumu kontiem ar pamatfunkcijām (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 257, 28.8.2014., 214. lpp.). ****Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.). ****Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. novembra Direktīva (ES) 2015/2366 par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.) *****Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 684/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.). *****Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.).”; (b)regulas 1. panta 2. punktam pievieno šādu daļu: “Iestāde darbojas arī saskaņā ar pilnvarām, kas tai piešķirtas ar šo regulu un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849(*) darbības jomā, ciktāl minētā direktīva attiecas uz finanšu sektora dalībniekiem un kompetentajām iestādēm, kas tos uzrauga. Vienīgi šajā nolūkā EBI veic uzdevumus, kas uzticēti ar jebkuru juridiski saistošu Savienības aktu par Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi, kura izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1094/2010, vai Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei, kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010. Veicot šādus uzdevumus, iestāde pastāvīgi informē minētās iestādes par savu darbību attiecībā uz jebkuru subjektu, kas ir “finanšu iestāde”, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1094/2010 4. panta 1. punktā, vai “finanšu tirgu dalībnieks”, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1095/2010 4. panta 1. punktā.”; (*) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.)”; (2)regulas 2. panta 5. punktā iekļauj šādu daļu: “Šajā regulā minētā uzraudzība ietver visu kompetento iestāžu darbības, kas jāveic saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem leģislatīvajiem aktiem.”; (3)regulas 4. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1) “finanšu iestāde” ir jebkurš uzņēmums, kurš tiek regulēts un uzraudzīts saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem Savienības aktiem; ”; (aa) iekļauj šādu (1a) punktu: “(1a) “finanšu sektora dalībnieks” ir jebkurš subjekts, uz kuru attiecas Direktīva (ES) 2015/849 un kurš ir vai nu “finanšu iestāde”, kā definēts šīs regulas 4. panta 1. punktā un Regulas (ES) Nr. 1094/2010 4. panta 1. punktā, vai “finanšu tirgu dalībnieks”, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1095/2010 4. panta 1. punktā”; (b) panta 2. punkta i) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “i) kompetentās iestādes, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 40. apakšpunktā, tostarp Eiropas Centrālā banka jautājumos, kas saistīti ar uzdevumiem, kuri tai noteikti Regulā (ES) Nr. 1024/2013;”; (c) panta 2. punkta ii) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“ii) attiecībā uz Direktīvuām 2002/65/EK un (ES) 2015/849 – iestādes un struktūras, kas ir kompetentas nodrošināt kredītiestāžu un finanšu iestāžu atbilstību šo minētās direktīvasu prasībām; (iia) attiecībā uz Direktīvu (ES) 2015/849 — iestādes un struktūras, kas uzrauga finanšu iestādes un ir kompetentas nodrošināt to atbilstību minētās direktīvas prasībām”; (d) panta 2. punkta iii) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “iii) attiecībā uz noguldījumu garantiju sistēmām – iestādes, kuras pārvalda noguldījumu garantiju sistēmas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/49/ES, vai gadījumā, ja noguldījumu garantiju sistēmas darbību nodrošina privāts uzņēmums, − valsts iestāde, kas uzrauga šādas sistēmas atbilstīgi minētajai direktīvai, un tajā minētās attiecīgās administratīvās iestādes, un”; (e) panta 2. punktam pievieno šādu v) un vi) apakšpunktu: “v), kompetentās iestādes, kas minētas Direktīvā 2014/17/ES, Regulā 2015/751, Direktīvā (ES) 2015/2366, Direktīvā 2009/110/EK, Regulā (EK) Nr. 924/2009 un Regulā (ES) Nr. 260/2012; vi) struktūras un organizācijas, kas minētas Direktīvas 2008/48/EK 20. pantā.”; (4)regulas 6. pantu groza šādi: (a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2) Valde, kura veic 47. pantā noteiktos uzdevumus;”; (b) panta 4. punktu svītro; (5) regulas 8. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktu groza šādi: (i) aizstāj aa) apakšpunktu ar šādu: (1) “aa) izstrādāt un atjaunināt Eiropas uzraudzības rokasgrāmatu par finanšu iestāžu uzraudzību Savienībā;”; (ii) iekļauj šādu ab) apakšpunktu: (2)“ab) izstrādāt un atjaunināt Savienības noregulējuma rokasgrāmatu par finanšu iestāžu noregulējumu Savienībā, kurā izklāstīta paraugprakse un kvalitatīvas uzraudzības metodoloģijas un procesi;”; (iii) un f) apakšpunktu aizstāj ar šādiem: (3)“e) organizēt un veikt kompetento iestāžu izvērtēšanu un saistībā ar to pieņemt pamatnostādnes un sniegt ieteikumus, kā arī apzināt paraugprakses, lai palielinātu uzraudzības rezultātu konsekvenci; (4)f) pārraudzīt un izvērtēt tirgus norises, kuras attiecas uz tās kompetences jomu, tostarp attiecīgā gadījumā norises saistībā ar tendencēm kredītu jomā, jo īpaši attiecībā uz mājsaimniecībām, MVU un inovatīviem finanšu pakalpojumiem;”;

(iv) tā h) apakšpunktu aizstāj ar šādu: (5)“h) sekmēt noguldītāju, patērētāju un ieguldītāju aizsardzību;”; (v) pievieno šādu l) apakšpunktu: “l) nepieļaut finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un teroristu finansēšanai.”; (b) panta 1.a punktā iekļauj šādu c) apakšpunktu: “c) ņem vērā tehnoloģisko inovāciju, inovatīvus un ilgtspējīgus uzņēmējdarbības modeļus un mērķi integrēt vides, sociālos un ar pārvaldību saistītus faktorus.”; (c) panta 2. punktu groza šādi: (i) iekļauj šādu ca) apakšpunktu: “ca) sniegt ieteikumus, kā noteikts 29.a un 31.a pantā;”; ii) panta h) punktu aizstāj ar šādu: “h) vākt vajadzīgo informāciju par finanšu iestādēm, kā noteikts 35. un 35.b pantā”; (6)regulas 9. pantu groza šādi: panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Iestāde pārrauga jaunās un esošās finansiālās darbības un var pieņemt pamatnostādnes un ieteikumus, lai veicinātu tirgu drošumu un stabilitāti un regulatīvās un uzraudzības prakses konverģenci.”; panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Iestāde kā tās sastāvdaļu izveido finanšu jauninājumu komiteju, kurā darbojas visas attiecīgās kompetentās iestādes un par patērētāju aizsardzību atbildīgās iestādes, lai panāktu saskaņotu pieeju regulatīvajām un uzraudzības darbībām attiecībā uz jaunām vai novatoriskām finanšu darbībām un sniegtu konsultācijas, ar kurām iestāde iepazīstina Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju. Iestāde komitejā var ietvert arī valstu datu aizsardzības iestādes.”; (6 a) iekļauj šādu 9.a un 9.b pantu: “9.a pants

Īpaši uzdevumi saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanu 1.Iestāde uzņemas vadošo lomu integritātes, pārredzamības un drošības veicināšanā finanšu sistēmā, pieņemot pasākumus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanai un apkarošanai, tajā skaitā: (a)vācot informāciju no kompetentajām iestādēm par procesos un procedūrās konstatētajiem trūkumiem, pārvaldības kārtību, atbilstības un piemērotības novērtējumiem, uzņēmējdarbības modeļiem un finanšu sektora dalībnieku darbībām, lai novērstu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu, kā arī kompetento iestāžu veiktajiem pasākumiem. Kompetentās iestādes sniedz iestādei visu minēto informāciju papildus visiem pienākumiem saskaņā ar 35. pantu. Iestāde cieši koordinē darbības ar finanšu ziņu vākšanas vienībām;

(b)izstrādājot vienotus standartus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanai finanšu nozarē un veicinot to konsekventu īstenošanu; (c)uzraugot tirgus attīstību un novērtējot apdraudējumus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas jomā finanšu nozarē. 2.Iestāde izveido un atjaunina centrālu datubāzi ar informāciju, kas savākta saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu. Iestāde nodrošina, ka informāciju analizē un dara pieejamu kompetentajām iestādēm, pamatojoties uz vajadzību pēc informācijas un ievērojot konfidencialitāti. 3.Iestāde veicina Direktīvā (ES) 2015/849 minēto uzraudzības procesu konverģenci, tajā skaitā veicot periodisku pārskatīšanu saskaņā ar 30. pantu. Ja šāda pārskatīšana atklāj nopietnus trūkumus nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas risku noteikšanā, novērtēšanā vai novēršanā un kompetentā iestāde neveic pasākumus, lai īstenotu turpmākus pasākumus, kuri izklāstīti 30. panta 3. punktā minētajā ziņojumā, iestāde informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju. 4.Iestāde regulāri veic riska novērtējumus par kompetentajām iestādēm, galveno uzmanību pievēršot kompetentajām iestādēm, kā minēts 4. panta 2. punkta iia) apakšpunktā, lai pārbaudītu to stratēģijas un resursus, nolūkā risināt un uzraudzīt svarīgākos jaunos riskus, kas saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu. Iestāde informē Komisiju par šo riska novērtējumu rezultātiem, tajā skaitā integrējot rezultātu analīzi atzinumā, ko tai lūdz sniegt saskaņā ar Direktīvas (ES) 2015/849 6. panta 5. punktu. 5.Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas vai teroristu finansēšanas būtiskos gadījumos, kas skar pārrobežu jautājumus ar trešām valstīm, iestādei ir vadošā loma, veicinot sadarbību starp kompetentajām iestādēm Savienībā un attiecīgajām iestādēm trešās valstīs. 6.Iestāde izveido pastāvīgu iekšējo komiteju nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas apkarošanai, lai koordinētu pasākumus nolūkā apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu un sagatavot lēmumu projektus, kas iestādei jāpieņem saskaņā ar 44. pantu. 7.Komiteju vada Uzraudzības padomes priekšsēdētājs, un komitejas sastāvā ir iestāžu un struktūru vadītāji, kuru kompetencē ir nodrošināt, lai finanšu iestādes ievērotu Direktīvas (ES) 2015/849 prasības. Turklāt Komisija, ESRK, Eiropas Centrālās bankas Uzraudzības valde, Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde katra var izvirzīt augsta līmeņa pārstāvi dalībai komitejas sanāksmēs kā novērotājiem.”; 9.b pants

Pieprasījums veikt izmeklēšanu saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu 1.Jautājumos, kas saistīti ar to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un teroristu finansēšanai saskaņā ar Direktīvu (ES) 2015/849, iestāde, ja tai ir norādes uz būtiskiem pārkāpumiem, var lūgt kompetento iestādi, kā minēts 4. panta 2. punkta iia) apakšpunktā, izmeklēt finanšu sektora dalībnieka iespējamus Savienības tiesību aktu pārkāpumus un gadījumos, kad šie Savienības tiesību akti ir direktīvas vai skaidri piešķir iespējas dalībvalstīm, to valsts tiesību aktu pārkāpumus, ar kuriem transponē direktīvas vai izmanto iespējas, kas dalībvalstīm piešķirtas ar Savienības tiesību aktiem, un apsvērt iespēju šim dalībniekam piemērot sankcijas par šādiem pārkāpumiem. Vajadzības gadījumā tā var arī pieprasīt, lai kompetentā iestāde, kā minēts 4. panta 2. punkta iia) apakšpunktā, pieņemtu individuālu lēmumu, kas adresēts šim finanšu sektora dalībniekam, kura pienākums ir veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu saistības, kas noteiktas tieši piemērojamajos Savienības tiesību aktos vai saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ar kuriem transponē direktīvas vai izmanto iespējas, kas dalībvalstīm piešķirtas ar Savienības tiesību aktiem, tajā skaitā jebkādas darbības pārtraukšanu. 2.Kompetentā iestāde izpilda jebkuru pieprasījumu, kas tai adresēts saskaņā ar 1. punktu, un 10 dienu laikā informē iestādi par pasākumiem, ko tā ir veikusi vai plāno veikt, lai izpildītu minēto pieprasījumu. 3.Neskarot LESD 258. pantā noteiktās Komisijas pilnvaras, ja kompetentā iestāde neievēro šā panta 2. punktu, piemēro 17. pantu.”; (7)regulas 16. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktam pievieno šādu daļu: “Iestāde var adresēt pamatnostādnes un ieteikumus arī dalībvalstu iestādēm, kuras šajā regulā nav definētas kā kompetentās iestādes, bet ir pilnvarotas nodrošināt 1. panta 2. punktā minēto aktu piemērošanu. (b) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Iestāde, izņemot ārkārtas apstākļos, veic atklātu sabiedrisko apspriešanu par pamatnostādnēm un ieteikumiem, ko tā sniedz, un izvērtē ar šādu pamatnostādņu un ieteikumu sniegšanu saistītās iespējamās izmaksas un ieguvumus. Šādu apspriešanu un izvērtēšanu veic tā, lai tā būtu samērīga ar pamatnostādņu vai ieteikuma darbības jomu, veidu un ietekmi. Iestāde, izņemot ārkārtas apstākļos, arī pieprasa atzinumu vai konsultāciju 37. pantā minētajai Banku nozares ieinteresēto personu grupai.”; (c) panta 4. punktam pievieno šādu teikumu: “Pārskatā arī paskaidro, kā iestāde pamato savu pamatnostādņu pieņemšanu un ieteikumu sniegšanu, un apkopo atsauksmes no sabiedriskās apspriešanas par attiecīgajām pamatnostādnēm un ieteikumiem.”;

(d) pievieno šādu 5. punktu: “5. Ja divas trešdaļas Banku nozares ieinteresēto personu grupas locekļu uzskata, ka iestāde, izdodot konkrētas pamatnostādnes vai ieteikumus, ir pārkāpusi savas kompetences robežas, viņi var nosūtīt argumentētu atzinumu Komisijai. Komisija iestādei pieprasa paskaidrojumu, kurā pamatota attiecīgo pamatnostādņu vai ieteikumu izdošana. Saņēmusi iestādes paskaidrojumu, Komisija izvērtē pamatnostādņu vai ieteikumu darbības jomu, ņemot vērā iestādes kompetences jomu. Ja Komisija uzskata, ka iestāde ir pārkāpusi savas kompetences robežas, tā pēc tam, kad ir devusi iestādei iespēju paust savu viedokli, var pieņemt īstenošanas lēmumu, ar kuru iestādei tiek prasīts atsaukt attiecīgās pamatnostādnes vai ieteikumus. Komisijas lēmumu publisko.”; (8) regulas 17. pantu groza šādi: (a)panta 2. punktā pievieno šādas daļas: “Neskarot 35. pantā noteiktās pilnvaras, iestāde var tiešā veidā adresēt pienācīgi pamatotu un argumentētu informācijas pieprasījumu citām kompetentajām iestādēm vai attiecīgajām finanšu iestādēm, ja tas ir uzskatāms par nepieciešamu, lai izmeklētu iespējamu Savienības tiesību aktu pārkāpumu vai nepiemērošanas gadījumu. Ja argumentētais pieprasījums tiek adresēts finanšu iestādēm, tajā paskaidro, kāpēc attiecīgā informācija ir nepieciešama, lai izmeklētu iespējamu Savienības tiesību aktu pārkāpumu vai nepiemērošanas gadījumu. Šāda pieprasījuma adresāts bez liekas kavēšanās sniedz iestādei skaidru, precīzu un pilnīgu informāciju. Ja informācijas pieprasījums adresēts finanšu iestādei, Eiropas Banku iestāde informē attiecīgās kompetentās iestādes par šo pieprasījumu. Ja iestāde to pieprasa, kompetentās iestādes palīdz tai iegūt attiecīgo informāciju.”; (b)panta 6. un 7. punktu aizstāj ar šādiem: “6. Neskarot LESD 258. pantā noteiktās Komisijas pilnvaras, ja kompetentā iestāde noteiktajā termiņā nepilda 4. punktā minēto oficiālo atzinumu un ja savlaicīgi ir jānovērš šāda neizpilde, lai saglabātu vai atjaunotu neitrālus konkurences apstākļus tirgū vai nodrošinātu finanšu sistēmas pienācīgu darbību un integritāti, gadījumos, kad finanšu iestādēm vai – saistībā ar jautājumiem attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu un apkarošanu – finanšu sektora dalībniekam ir tieši piemērojamas attiecīgās prasības saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem aktiem, iestāde var pieņemt atsevišķu finanšu iestādei vai finanšu sektora dalībniekam adresētu lēmumu, pieprasot veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu pienākumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, tajā skaitā jebkādas darbības pārtraukšanu. Jautājumos, kas attiecas uz to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un teroristu finansēšanai, ja 1. panta 2. punktā minēto aktu attiecīgās prasības nav tieši piemērojamas finanšu sektora dalībniekiem, iestāde var pieņemt lēmumu, ar ko pieprasa, lai kompetentā iestāde ievēro 4. punktā minēto oficiālo atzinumu tajā norādītajā termiņā. Ja iestāde nepilda minēto lēmumu, iestāde var pieņemt arī lēmumu saskaņā ar pirmo daļu. Šajā nolūkā iestāde piemēro visus attiecīgos Savienības tiesību aktus un, ja Savienības tiesību akti ir direktīvas, – valsts tiesību aktus, ar kuriem transponē minētās direktīvas. Ja attiecīgie Savienības tiesību akti sastāv no regulām un ja šīs regulas pašlaik skaidri piešķir izvēles iespējas dalībvalstīm, iestāde piemēro arī valsts tiesību aktus, ar kuriem izmanto šīs iespējas. Iestādes lēmums atbilst Komisijas oficiālajam atzinumam, kas izdots saskaņā ar šā panta 4. punktu. 7. Saskaņā ar 6. punktu pieņemtie lēmumi ir noteicošie attiecībā uz kompetento iestāžu iepriekš pieņemtiem lēmumiem par to pašu jautājumu. Veicot pasākumus saistībā ar jautājumiem, uz kuriem attiecas saskaņā ar šā panta 4. punktu sniegts oficiāls atzinums vai saskaņā ar 6. punktu pieņemts lēmums, kompetentās iestādes ievēro attiecīgi vai nu šādu oficiālu atzinumu, vai lēmumu.”; (9)regulas 19. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Gadījumos, kas paredzēti 1. panta 2. punktā minētajos Savienības aktos, un, neskarot 17. pantā noteiktās pilnvaras, iestāde var saskaņā ar 2. līdz 4. punktā noteikto procedūru palīdzēt kompetentajām iestādēm panākt vienošanos šādos apstākļos: (a) pēc vienas vai vairāku attiecīgo kompetento iestāžu pieprasījuma, ja kāda kompetentā iestāde nepiekrīt citas kompetentās iestādes procedūrai, pasākuma vai ierosinātā pasākuma saturam vai tās bezdarbībai; (b) pēc savas iniciatīvas, ja, balstoties uz objektīviem kritērijiem, var konstatēt, ka starp kompetentajām iestādēm pastāv domstarpības. Gadījumos, kad saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem aktiem kompetentajām iestādēm ir jāpieņem kopīgs lēmums, pieņem, ka domstarpības pastāv, ja minētās iestādes nav pieņēmušas kopīgu lēmumu minētajos aktos paredzētajā termiņā.”;

(b) iekļauj šādu 1.a un 1.b punktu: “1.a Attiecīgās kompetentās iestādes šādos gadījumos nekavējoties paziņo iestādei, ka vienošanās nav panākta: a) ja 1. panta 2. punktā minētajos Savienības aktos ir paredzēts termiņš, kurā kompetentajām iestādēm jāpanāk vienošanās, un iestājas kāda no šādām situācijām: i) ir beidzies termiņš; ii) viena vai vairākas attiecīgās kompetentās iestādes uz objektīvu faktoru pamata secina, ka pastāv domstarpības; b) ja 1. panta 2. punktā minētajos Savienības aktos nav paredzēts termiņš, kurā kompetentajām iestādēm jāpanāk vienošanās, un iestājas kāda no šādām situācijām: i) viena vai vairākas attiecīgās kompetentās iestādes uz objektīvu faktoru pamata secina, ka pastāv domstarpības; vai ii) ir pagājuši divi mēneši no dienas, kad kompetentā iestāde no citas kompetentās iestādes saņēma pieprasījumu veikt konkrētas darbības, lai panāktu atbilstību minētajiem Savienības aktiem, un pieprasījumu saņēmusī iestāde vēl nav pieņēmusi lēmumu, kas apmierinātu šo pieprasījumu. 1.b Priekšsēdētājs izvērtē, vai iestādei būtu jārīkojas, kā paredzēts 1. punktā. Ja iejaukšanās notiek pēc pašas iestādes iniciatīvas, iestāde attiecīgajām kompetentajām iestādēm paziņo savu lēmumu par iejaukšanos. Tikmēr, kamēr iestāde nav pieņēmusi lēmumu saskaņā ar procedūru, kas noteikta 47. panta 3.a punktā, gadījumos, kad saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem aktiem kompetentajām iestādēm ir jāpieņem kopīgs lēmums, visas kompetentās iestādes, kurām tas jāpieņem, atliek atsevišķo lēmumu pieņemšanu. Ja iestāde nolemj rīkoties, visas kompetentās iestādes, kurām jāpieņem kopīgais lēmums, atliek savu lēmumu pieņemšanu, līdz ir pabeigtas 2. un 3. punktā paredzētās procedūras.”; (c) panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “Ja attiecīgās kompetentās iestādes 2. punktā minētajā samierināšanas posmā nepanāk vienošanos, iestāde var pieņemt lēmumu, ar kuru minētajām iestādēm tiek prasīts veikt konkrētus pasākumus vai atturēties no konkrētu pasākumu veikšanas nolūkā atrisināt jautājumu, lai tādējādi panāktu atbilstību Savienības tiesību aktiem. Iestādes lēmums attiecīgajām kompetentajām iestādēm ir saistošs. . Iestādes lēmumā var tikt prasīts, lai kompetentās iestādes atceltu vai grozītu to pieņemto lēmumu vai izmantotu pilnvaras, kuras tām ir atbilstoši attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.”; (d) iekļauj šādu 3.a punktu: “3.a Iestāde attiecīgajām kompetentajām iestādēm paziņo par 2. un 3. punktā paredzēto procedūru pabeigšanu, attiecīgā gadījumā – ar tās lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 3. punktu.”; (e) panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. “4. Neskarot Līguma 258. pantā noteiktās Komisijas pilnvaras, gadījumā, ja kompetentā iestāde nepilda iestādes lēmumu un tādējādi nenodrošina, ka finanšu iestāde panāk atbilstību prasībām, kas tai ir tieši piemērojamas, pamatojoties uz 1. panta 2. punktā minētajiem aktiem, iestāde var pieņemt atsevišķu finanšu iestādei adresētu lēmumu, ar kuru tiek prasīts veikt nepieciešamās darbības, lai tā izpildītu Savienības tiesību aktos paredzētos pienākumus, tostarp pārtraukt kādu praksi.”; “4. Neskarot LESD 258. pantā noteiktās Komisijas pilnvaras, ja kompetentā iestāde nepilda iestādes lēmumu un tādējādi nenodrošina finanšu iestādes vai – saistībā ar jautājumiem attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu un apkarošanu – finanšu sektora dalībnieka atbilstību prasībām, kas tai ir tieši piemērojamas, pamatojoties uz 1. panta 2. punktā noteiktajiem aktiem, iestāde var pieņemt atsevišķu šai finanšu iestādei vai finanšu sektora dalībniekam adresētu lēmumu, pieprasot veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu pienākumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, tajā skaitā jebkādas darbības pārtraukšanu. Jautājumos, kas attiecas uz to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijai un teroristu finansēšanai, iestāde var arī pieņemt lēmumu saskaņā ar pirmo daļu, ja attiecīgās 1. panta 2. punktā minēto aktu prasības nav tieši piemērojamas finanšu sektora dalībniekiem. Šajā nolūkā iestāde piemēro visus attiecīgos Savienības tiesību aktus un, ja Savienības tiesību akti ir direktīvas, – valsts tiesību aktus, ar kuriem transponē minētās direktīvas. Ja attiecīgie Savienības tiesību akti sastāv no regulām un ja šīs regulas pašlaik skaidri piešķir izvēles iespējas dalībvalstīm, iestāde piemēro arī valsts tiesību aktus, ar kuriem izmanto šīs iespējas.”; (10)regulas 22. pantu groza šādi: (a)svītro 1.a punktu;

(b)panta 4. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Minētajos nolūkos iestāde var izmantot pilnvaras, kas tai piešķirtas saskaņā ar šo regulu, tostarp 35. un 35.b pantu.”; (11)regulas 29. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktu groza šādi: (i) iekļauj šādu aa) apakšpunktu: “aa) izdod stratēģisko uzraudzības plānu saskaņā ar 29.a pantu;”; (ii) tā b) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “b) veicina efektīvu divpusēju un daudzpusēju informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm par visiem attiecīgajiem jautājumiem, tostarp attiecīgā gadījumā par kiberdrošību un kiberuzbrukumiem, pilnībā ievērojot piemērojamos konfidencialitātes un datu aizsardzības noteikumus, kas noteikti attiecīgajos Savienības tiesību aktos;”; (iii) tā e) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “e) izveido nozares un starpnozaru mācību programmas, tostarp attiecībā uz tehnoloģisko inovāciju, veicina personāla apmaiņu un mudina kompetentās iestādes intensīvāk izmantot darbinieku pārcelšanas sistēmas un citus instrumentus;”; (b) panta 2. punktam pievieno šādu daļu: “Lai iedibinātu kopēju uzraudzības kultūru, iestāde izstrādā un uztur Savienības uzraudzības rokasgrāmatu par Savienības finanšu iestāžu uzraudzību, ņemot vērā finanšu iestāžu uzņēmējdarbības prakses un uzņēmējdarbības modeļu izmaiņas. Iestāde arī izstrādā un atjaunina Savienības noregulējuma rokasgrāmatu par finanšu iestāžu noregulējumu Savienībā. Gan Savienības uzraudzības rokasgrāmatā, gan Savienības noregulējuma rokasgrāmatā izklāsta uzraudzības paraugpraksi un nosaka kvalitatīvas uzraudzības metodoloģijas un procesus.”; (12)iekļauj šādu 29.a pantu: “29.a pants Stratēģiskais uzraudzības plāns 1. Stājoties spēkā Regulai [XXX – ievietot atsauci uz grozījumu regulu] un pēc tam ik trīs gadus iestāde līdz 31. martam izdod kompetentajām iestādēm adresētu ieteikumu, kurā nosaka uzraudzības stratēģiskos mērķus un prioritātes (turpmāk “stratēģiskais uzraudzības plāns”) un ņem vērā kompetento iestāžu devumu. Stratēģisko uzraudzības plānu iestāde informācijas nolūkā nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai un publicē to savā tīmekļa vietnē. Stratēģiskajā uzraudzības plānā norāda konkrētās uzraudzības darbību prioritātes ar mērķi sekmēt konsekventu, efektīvu un konstruktīvu uzraudzības praksi un Savienības tiesību aktu kopēju, vienveidīgu un konsekventu piemērošanu un ņemt vērā būtiskās mikrouzraudzības tendences, iespējamos riskus un apdraudējumus , kas apzināti saskaņā ar 32. pantu. 2. Ik gadu līdz 30. septembrim katra kompetentā iestāde iesniedz iestādei izskatīšanai gada darba programmas projektu nākamajam gadam un konkrēti nosaka to, kā programmas projekts ir saskaņots ar stratēģisko uzraudzības plānu. Gada darba programmas projektā norāda uzraudzības darbību konkrētos mērķus un prioritātes un finanšu iestāžu izraudzīšanās kvantitatīvos un kvalitatīvos kritērijus, kā arī tirgus prakses un rīcības un finanšu tirgus, kas kompetentajai iestādei, kura iesniedz gada darba programmas projektu, jāpārbauda tā gada laikā, uz kuru attiecas šī programma. 3. Iestāde izvērtē gada darba programmas projektu un, ja ir būtisks risks nesasniegt stratēģiskajā uzraudzības plānā noteiktās prioritātes, tā izdod attiecīgajai kompetentajai iestādei adresētu ieteikumu ar mērķi panākt, ka šīs kompetentās iestādes gada darba programma tiek saskaņota ar stratēģisko uzraudzības plānu.

Kompetentās iestādes pieņem gada darba programmu līdz katra gada 31. decembrim, ņemot vērā šādus iespējamos ieteikumus. 4. Katra kompetentā iestāde ik gadu līdz 31. martam nosūta iestādei ziņojumu par gada darba programmas īstenošanu. Ziņojumā ietver vismaz šādu informāciju: (a) aprakstu par finanšu iestāžu, tirgus prakšu un rīcību un par finanšu tirgu uzraudzības darbībām un pārbaudēm un informāciju par administratīvajiem pasākumiem un sankcijām, kas piemēroti finanšu iestādēm, kuras ir atbildīgas par Savienības un valstu tiesību aktu pārkāpumiem; (b) aprakstu par veiktajām darbībām, kuras nav bijušas paredzētas gada darba programmā; (c) pārskatu par gada darba programmā paredzētām darbībām, kuras nav tikušas veiktas, un par minētās programmas nesasniegtajiem mērķiem, kā arī iemeslus, kāpēc nav tikušas veiktas attiecīgās darbības un nav sasniegti attiecīgie mērķi. 5. Iestāde izvērtē kompetento iestāžu īstenošanas ziņojumus. Ja ir būtisks risks nesasniegt stratēģiskajā uzraudzības plānā noteiktās prioritātes, iestāde izdod katrai attiecīgajai kompetentajai iestādei adresētu ieteikumu par to, kā var novērst attiecīgās nepilnības tās darbībās. Iestāde, balstoties uz ziņojumiem un pašas veikto riska izvērtējumu, nosaka tās kompetentās iestādes darbības, kurām ir būtiska nozīme stratēģiskā uzraudzības plāna izpildē, un attiecīgā gadījumā par minētajām darbībām veic izvērtēšanu saskaņā ar 30. pantu. 6. Iestāde publisko paraugpraksi, kas apzināta, izvērtējot gada darba programmas.”; (13)regulas 30. pantu groza šādi: (a) panta nosaukumu aizstāj ar šādu: “Kompetento iestāžu izvērtēšana”; (b) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1. Iestāde periodiski izvērtē dažas vai visas kompetento iestāžu veiktās darbības, lai palielinātu uzraudzības rezultātu konsekvenci. Šajā nolūkā iestāde izstrādā metodes, kas nodrošina izvērtējamo iestāžu objektīvu novērtējumu un salīdzināšanu. Veicot izvērtējumus, ņem vērā pieejamo informāciju un jau veiktos vērtējumus par attiecīgo kompetento iestādi, ieskaitot visu informāciju, kas iestādei sniegta saskaņā ar 35. pantu, un informāciju no ieinteresētajām personām.”; (c) iekļauj šādu punktu: 1a. Šā panta īstenošanas nolūkā iestāde izveido izvērtēšanas komiteju, kuras sastāvā ir vienīgi iestādes personāls. Iestāde atsevišķus uzdevumus vai lēmumus var deleģēt izvērtēšanas komitejai. (d) panta 2. punktu groza šādi: (i) ievadteikumu aizstāj ar šādu: “Veicot izvērtēšanu, cita starpā tiek vērtēti šādi aspekti:”; (ii) tā a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“a) kompetentās iestādes resursu pietiekamība, neatkarības pakāpe un pārvaldības kārtība, jo īpaši attiecībā uz 1. panta 2. punktā minēto Savienības aktu efektīvu piemērošanu un spēju reaģēt uz tirgus norisēm;”; (e) panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Iestāde sagatavo ziņojumu, kurā izklāsta izvērtēšanas rezultātus. Minētajā ziņojumā izskaidro un norāda pēcpasākumus, ko paredzēts veikt izvērtēšanas rezultātā. Šos pēcpasākumus var pieņemt pamatnostādņu un ieteikumu veidā saskaņā ar 16. pantu un atzinumu veidā saskaņā ar 29. panta 1. punkta a) apakšpunktu. Saskaņā ar 16. panta 3. punktu kompetentās iestādes dara visu iespējamo, lai izpildītu visas izdotās pamatnostādnes un ieteikumus. Ja kompetentās iestādes nerīkojas, lai īstenotu ziņojumā norādītos pēcpasākumus, iestāde izdod papildu ziņojumu. Lai panāktu konverģenci pretim kvalitatīvākajām uzraudzības praksēm, iestāde, izstrādājot regulatīvo tehnisko standartu projektus vai īstenošanas tehnisko standartu projektus saskaņā ar 10. līdz 15. pantu vai pamatnostādnes vai ieteikumus saskaņā ar 16. pantu, ņem vērā izvērtējuma iznākumu, kā arī jebkuru citu informāciju, ko iestāde ieguvusi savu uzdevumu izpildes gaitā.”; (f) iekļauj šādu 3.a punktu: “3.a Iestāde iesniedz Komisijai atzinumu, ja, ņemot vērā izvērtējuma iznākumu vai jebkuru citu informāciju, ko iestāde ieguvusi savu uzdevumu izpildes gaitā, tā uzskata, ka būtu jāturpina saskaņot noteikumus, kas piemērojami finanšu iestādēm vai kompetentajām iestādēm.”; (g) panta 4. punktu aizstāj ar šādu: 4. Iestāde publicē 3. punktā minētos ziņojumus, tostarp iespējamo papildu ziņojumu, izņemot, ja publicēšana būtu saistīta ar finanšu sistēmas stabilitāti apdraudošiem riskiem. Kompetento iestādi, par kuru tiek veikta izvērtēšana, pirms ziņojuma publicēšanas aicina sniegt piezīmes. Minētās piezīmes publisko, izņemot, ja publiskošana būtu saistīta ar finanšu stabilitāti apdraudošiem riskiem.”; (14)regulas 31. pantam pievieno jaunu punktu: Attiecībā uz kompetento iestāžu darbībām nolūkā atvieglot ieiešanu tirgū dalībniekiem, kuri izmanto tehnoloģisko inovāciju, vai produktiem, kuros izmantota tehnoloģiskā inovācija, iestāde sekmē uzraudzības konverģenci, īpaši informācijas apmaiņas un paraugprakses veidā. Attiecīgā gadījumā iestāde var pieņemt pamatnostādnes un ieteikumus saskaņā ar 16. pantu.” (15)Iekļauj šādu 31.a pantu: “31.a pants Koordinācija attiecībā uz darbību deleģēšanu un nodošanu ārpakalpojumu sniedzējiem, kā arī uz riska nodošanu 1. Iestāde saskaņā ar 2., 3., 4. un 5. punktu pastāvīgi koordinē kompetento iestāžu uzraudzības pasākumus ar mērķi sekmēt uzraudzības konverģenci tādās jomās kā finanšu iestāžu darbību deleģēšana un nodošana ārpakalpojumu sniedzējiem, kā arī attiecībā uz šo dalībnieku riska nodošanu. 2. Kompetentās iestādes paziņo iestādei, ja tās plāno veikt atļaujas piešķiršanu vai reģistrāciju attiecībā uz finanšu iestādi, kuru attiecīgā kompetentā iestāde uzrauga saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem aktiem, un šīs finanšu iestādes darījumdarbības plāns paredz nodot ārpakalpojumu sniedzējiem vai deleģēt tās darbību būtisku daļu vai kādu no pamatfunkcijām vai nodot tās darbību būtiskas daļas riskus trešām valstīm, lai tādējādi izmantotu ES pasi, kaut arī būtībā veic būtisku darbību vai pilda bū