•Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

Komisija sāka ietekmes novērtēšanas pētījumu, ko papildināja trīs pētījumi par iespējamu tiesību akta priekšlikumu, kura mērķis ir: nevienveidības novēršana un patērētāju ērtību uzlabošana; e-atkritumu mazināšana; tālredzība un citu uzlādes tehnoloģiju (piemēram, bezvadu) attīstības stāvokļa uzraudzīšana ar mērķi novērst nevienveidību, bet nebremzēt inovāciju. Trīs atbalsta pētījumi ir šādi: ietekmes novērtēšanas pētījums par vienotu risinājumu mobilo tālruņu un varbūt citu mazu un vidēju pārnēsājamu ierīču uzlādei (“pirmais pētījums”), mobilajiem tālruņiem un tamlīdzīgām ierīcēm izmantoto bezvadu uzlādes tehnoloģiju stāvokļa novērtējums (“otrais pētījums”), ietekmes novērtēšanas pētījums par lādētāju atsaistīšanu (“trešais pētījums”).

•Ietekmes novērtējums

Pirmajā atbalsta pētījumā tika konstatēts, ka 2009. gada SM ir efektīvi saskaņojis uzlādes risinājumus (gan uzlādes saskarnes, gan uzlādes sakaru protokolus) un uzlabojis patērētāju ērtības. Tomēr nav panākta pilnīga uzlādes risinājumu saskaņošana. Nav panākta arī būtiska atsaistīšana, jo tikai daži ražotāji Savienībā piedāvā patērētājiem iespēju iegādāties tālruni bez uzlādes ierīces, tādējādi paredzamais ieguvums videi ir ierobežots.

Pirmajā pētījumā tika konstatēts, ka lielākā daļa ES pilsoņu, kuri piedalījās Komisijas rīkotajā sabiedriskajā apspriešanā par mobilo tālruņu lādētājiem, ir neapmierināti (41 %) vai ļoti neapmierināti (22 %) ar pašreizējo stāvokli mobilo tālruņu lādētāju un to sadarbspējas jomā un 76 % piekrīt vai visnotaļ piekrīt, ka pašreizējais stāvoklis mobilo tālruņu lietotājiem rada neērtības. Izrādījās arī, ka respondenti vēlētos vienotu lādētāju. 63 % bija par to, ka Savienībai jāizmanto regulatīvās pilnvaras noteikt lādētāja standartu, bet 31 % uzskatīja, ka Savienībai jāveicina nozares mēroga vienošanās. Tikai 6 % aptaujāto pilsoņu ierosināja Savienībai vispār atturēties no iejaukšanās. Arī valsts iestādes, NVO un patērētāju organizācijas pauda atbalstu vienotam uzlādes risinājumam.

Pirmajā pētījumā arī tika konstatēts, ka izejvielu patēriņam uzlādes ierīču ražošanā ir ietekme uz vidi, kā arī ietekme uz e-atkritumu rašanos izstrādājuma aprites cikla beigās. Tika aplēsts, ka mobilo tālruņu uzlādes ierīces 2018. gadā radījušas ap 11 000 t e-atkritumu un ar tiem saistītā aprites cikla emisija bijusi ap 600 ktCO2e. Paredzams, ka tuvākajos gados šie apjomi palielināsies, un to veicinās galvenokārt tendence pāriet uz smagākiem ātrajiem lādētājiem.

Pētījums attiecas uz citu lielāku tehnoloģijas sasniegumu: (bezvadu) uzlādi bez elektriska kontakta. Šī tehnoloģija balstās uz uzlādes saskarni, kurā neizmanto īpašu uzlādes ligzdu (atšķirībā no radioierīcēm, kas tiek uzlādētas caur vadu). Bez vada lādējamu tālruņu izmantošana patērētāju vidū ir pastāvīgi augusi no šīs tehnoloģijas parādīšanās brīža. No 2016. līdz 2018. gadam pārdošanas apjoms palielinājies seškārtīgi – līdz aptuveni 44 miljoniem vienību jeb aptuveni 28 % no pārdošanas apjoma 2018. gadā. Tomēr lādētāju efektivitātes rādītāju dēļ šī tehnoloģija pašlaik netiek uzskatīta par aizstājēju uzlādei caur vadu. Turklāt, ņemot vērā bezvadu uzlādes un parastās uzlādes caur vadu pašreizējo līdzāspastāvēšanu, e-atkritumu samazināšanas potenciāls ir ierobežots, jo bezvadu lādētājos materiālus izmanto intensīvāk nekā vadu lādētājos.

Pirmajā pētījumā tika arī skatīts, cik lielā mērā iniciatīva par vienotu lādētāju varētu atbalstīt pašreizējo brīvprātīgas atsaistīšanas tendenci (t. i., ekonomikas dalībnieki piedāvā tālruņus bez uzlādes ierīces), lai gādātu par labumu videi un dotu patērētājiem šādu iespēju. Tas secināja, ka šāda iniciatīva, ko papildina citi atsaistīšanas veicināšanas pasākumi, varētu veicināt ES vidisko mērķu sasniegšanu. Jo lielāki būs atsaistīšanas mērogi, jo lielāks būs vides un patērētāju ieguvums ietaupījumu un ērtības ziņā.

Saskaņā ar otro pētījumu bezvadu uzlāde pagaidām ir tehnoloģija, kas attīstās un kam ir zema uzlādes saskarņu nevienveidība un augsts uzlādes risinājumu sadarbspējas līmenis, tāpēc būtu pāragri ieviest šai tehnoloģijai obligātas prasības. Tomēr, tehnoloģijai attīstoties un iekļaujoties arvien lielākā skaitā izstrādājumu, var rasties nevienveidība, ja izmantos atšķirīgas uzlādes saskarnes un uzlādes sakaru protokolus.

Saskaņā ar trešo pētījumu atsaistīšanas iespējas ietver ļoti skaidrus un acīmredzamus kompromisus, it īpaši attiecībā uz ieguvumiem vides jomā salīdzinājumā ar finansiālām izmaksām un ērtības zudumu patērētājiem. Lielākā daļa ieinteresēto personu aptaujas respondentu (publiskās iestādes, pilsoniskās sabiedrības organizācijas un privātpersonas) deva priekšroku iespējai noteikt ražotājiem un izplatītājiem pienākumu dot klientiem iespēju izvēlēties, vai kopā ar jaunu mobilo tālruni iegādāties jaunu ārējo barošanas avotu un/vai vadu. Tomēr seši no katriem desmit nozares respondentiem uzskatīja, ka katram mobilo tālruņu ražotājam un izplatītājam jābūt brīvībai izvēlēties, kā pārdot savus tālruņus un lādētājus (t. i., ko iekļaut mazumtirdzniecības iepakojumā).

Trešajā pētījumā norādīts, ka no 2020. gada oktobra daži ražotāji (kuri veido 30–40 % no tirgus daļas) ir paziņojuši par ārējā barošanas avota (un citu palīgierīču) izņemšanu no dažu jauno modeļu mazumtirdzniecības iepakojuma. Citi apdomā savas iespējas, un liekas ļoti iespējams, ka vismaz daži tuvākajā nākotnē sāks piedāvāt arī atsaistītu risinājumu. Taču ražotāji, kuri ir daudz ieguldījuši paši savās uzlādes tehnoloģijās, rādās mazāk ieinteresēti, jo tālruņa un ar to sasaistītā ārējā barošanas avota augstā uzlādes veiktspēja ir svarīga viņu tirgvedības stratēģijā. Tomēr ražotāji, kuri izstrādājuši šos risinājumus, nespēj pierādīt, ka tas ir izstrādes dēļ, nevis tāpēc, ka to risinājumi bloķē vai ierobežo citu lādētāju izmantošanas efektivitāti.

Tāpēc efektīvas un jēgpilnas atsaistīšanas priekšnoteikumi ir saskaņota uzlādes saskarne radioierīcē (ja radioierīci uzlādē caur vadu, proti, uzlādes ligzdu), minimāla vienota uzlādes sadarbspēja, kur izmanto saskaņotu uzlādes sakaru protokolu, un informācijas sniegšana par radioierīces uzlādes prasībām.

Tika veikta ietekmes novērtēšana, kurā izskatīja politiskos risinājumus, kuros apvienojas trīs (3) dažādie pasākumi: a) radioierīču uzlādes saskarnes saskaņošana; b) atbalsts attiecīgajam radioierīču uzlādes sakaru protokolam un patērētāju informēšana par uzlādes veiktspēju; c) vismaz atsaistīta risinājuma pieejamība tirgū.

Visiem risinājumiem ir šauras darbības jomas apakšrisinājumi (t. i., tikai mobilajiem tālruņiem) vai plašāka darbības joma (noteiktas ierīces ar uzlādes parametriem, kas ir salīdzināmi ar mobilā tālruņa parametriem). Vēlamākais politiskais risinājums ir 5. risinājums ar plašu tvērumu, jo tas prasa vistaisnīgāko samēru starp visiem mērķiem un rada abpusēji izdevīgu situāciju lielākajai daļai ieinteresēto personu un videi.

Paredzams, ka 5. risinājums dos labumu videi, samazinot siltumnīcefekta gāzu izmeti par aptuveni 180 ktCO2e gadā, materiālu izmantošanu par aptuveni 2600 t gadā un e-atkritumus par 980 t gadā. Ārējā barošanas avota atsaistīšana dod vislielāko labumu, jo mazinās lādētāju resursu ieguve, ražošana, transportēšana, izmantošana un likvidēšana.

Patērētāju ērtību ziņā vēlamais risinājums nodrošinās sadarbspēju, izmantojot vienotu saskarni un uzlādes veiktspēju, samazinās ārējo barošanas avotu un vadu pārdošanu atsevišķi un veicinās to atkalizmantošanu. Uzlādes saskarnes saskaņošanas ziņā USB Type-C uzlādes pieslēgvietas pieprasīšana radioierīcēm ir pietiekama, lai novērstu neērtības patērētājiem, kuri nespēj uzlādēt ierīci tāpēc, ka viņu rīcībā nav savietojama lādētāja. Tas nozīmēs arī ar šiem priekšmetiem saistīto patērētāju izdevumu samazinājumu par kādiem 250 miljoniem euro gadā.

Paredzams, ka vēlamais risinājums uzlabos ekonomikas dalībnieku apgrozījumu kopumā par 105 miljoniem euro gadā. Mazumtirgotāju un izplatītāju apgrozījuma radītais ieguvums (457 miljoni euro gadā) no tā, ka uzlādes ierīces netiek iekļautas mazumtirdzniecības iepakojumā un tāpēc biežāk tiek pirktas atsevišķi, pārspēj negatīvo ietekmi uz ierīču ražotāju apgrozījumu (352 miljoni euro gadā), kas rodas, ierīču ražotājiem ieviešot vienoto savienotāju, kā arī ārējo barošanas avotu ražotājiem atrauto peļņu.

Tiešās izmaksas ražotājiem, kuri neizmanto vienoto savienotāju un kuriem jāpārprojektē ražošanas iekārtas, pārejas periodā mazināsies, un tāpēc tās uzskatāmas par nenozīmīgām. Tiešās izmaksas ražotājiem, kuri pašlaik izmanto paši savus ātrās uzlādes sakaru protokolus, kas nav saderīgi ar vienoto risinājumu, tiek lēstas ap 30 miljoniem euro. Netiešās izmaksas ir grūti aprēķināt (ražotāji nevēlas tādas ziņas izpaust), un tās radīsies tikai no licences maksas zaudējuma ražotājiem, kuri savos ražojumos vēl neizmanto vienoto savienotāju.