LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 5/6

Grozījumu pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2014/C 5/05

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

GROZĪJUMU PIETEIKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

GROZĪJUMU PIETEIKUMS SASKAŅĀ AR 9. PANTU

“BLEU DE GEX HAUT-JURA”/“BLEU DE SEPTMONCEL”

EK Nr.: FR-PDO-0217-0941-24.01.2012

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Produkta specifikācijas nodaļa, kurā izdarīti grozījumi

—  Produkta nosaukums — ☒ Produkta apraksts —  Ģeogrāfiskais apgabals — ☒ Izcelsmes apliecinājums — ☒ Ražošanas metode — ☒ Saikne — ☒ Marķēšana — ☒ Valsts prasības — ☒ Cita (atsauces uz ražotājgrupas un pārbaudes struktūru kontaktinformāciju)

2. Grozījuma(-u) veids

— ☒ Grozījumi vienotajā dokumentā vai kopsavilkuma lapā —  Grozījumi reģistrēta ACVN vai AĢIN specifikācijā, ja nav publicēts ne vienots dokuments, ne kopsavilkums —  Grozījumi specifikācijā, ja publicētajā vienotajā dokumentā (Regulas (EK) Nr. 510/2006 9. panta 3. punkts) nav jāizdara grozījumi —  Pagaidu grozījumi specifikācijā, kas saistīti ar valsts iestāžu noteikto obligāto sanitāro vai fitosanitāro pasākumu ievērošanu (Regulas (EK) Nr. 510/2006 9. panta 4. punkts)

3. Grozījums(-i)

3.1. Grozījums 2. punktā “Produkta apraksts”

Izejviela

Frāze “Govs piena siers” aizstāta ar frāzi “siers iegūts vienīgi no pārstrādāta govs svaigpiena”, kas ir precīzāka.

Organoleptiskās īpašības

Veikta siera deskriptoru kopuma analīze, lai labāk aprakstītu produktu tādu, kāds tas ir īstenībā:

— attiecībā uz veidnēm teiciens “nedaudz izliektām malām” aizstāts ar teikumu “šķautnes starp siera rituļa pusēm un malām ir izteikti noapaļotas”, kas labāk apraksta šā siera tradicionālo formu,

— siera rituļa svars no “6,5–8,5 kilogramiem” palielināts līdz “6–9 kilogramiem”. Gan 6 kg, gan arī 9 kg rituļiem saglabātas “Bleu de Gex Haut-Jura”/“Bleu de Septmoncel” raksturīgās īpašības, arī zilo pelējumsēņu izvietojuma ziņā. Šī dažādība daļēji izskaidrojama ar piena sastāva izmaiņām visa gada laikā, ar to, ka receklis ir ļoti čaugans, tātad tā blīvums ir grūti novērtējams vai izmērāms, un it īpaši ar neiespējamību standartizēt pildīšanu veidnēs ar rokām,

— teikums “iepildīts 36 cm diametra veidnē” aizstāts ar teikumu “laižot tirdzniecībā, rituļa diametrs ir 31 līdz 35 centimetri”, tādējādi aprakstot nogatavinātu sieru,

— garozas apraksts ir papildināts ar “iebrūninājumiem. Uz garozas ir sīkas audekla paliekas un, iespējams, audekla nospiedumi”,

— siera masas apraksts papildināts ar vārdiem “ir neliels ieplaisājums”,

— pelējumsēņu radītā marmorējuma aprakstā frāze “vienmērīgi izkliedēts pa visu masu” aizstāta ar teikumu “Sieru pārgriežot, redzams, ka zilais pelējums, proteolīzes rezultātā izveidojušies sadzeltējumi un, iespējams, krītam līdzīgie sausie baltumi izkliedēti vienmērīgi pa visu griezuma vietu. Var būt redzami durstījumi, kuros attīstās zili vai balti pelējumi”, kas ir precīzāks.

Analītiskās īpašības

Teikums “sausnā (kuras ir vismaz 52 grami 100 gramos produkta) ir līdz 50 procentiem tauku” aizstāts ar teikumu “satur vismaz 50 gramus tauku 100 gramos siera pēc pilnīgas izžāvēšanas, un sausnas saturs nedrīkst būt zemāks par 52 gramiem 100 gramos siera”. Šāda redakcija negroza produkta sastāvu.

Minimālais sāls saturs no nodaļas “Produkta ražošanas metode” pārvietots uz nodaļu “Produkta apraksts”, kurā šim analītiskajam rādītājam ir piemērotāka vieta.

3.2. Grozījumi 4. punktā “Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā”

Saskaņā ar izmaiņām valsts tiesību aktos un normatīvajos aktos nodaļas “Pierādījumi par produkta izcelsmi ģeogrāfiskajā apgabalā” redakcija ir konsolidēta, un tajā jo īpaši iekļauti obligātie noteikumi par deklarēšanu un reģistru kārtošanu attiecībā uz produkta izsekojamību un ražošanas apstākļu pārraudzību.

Šie grozījumi ir saistīti ar cilmes vietas nosaukumu kontroles sistēmas reformu, ko ieviesa ar 2006. gada 7. decembra rīkojumu Nr. 2006-1547 par lauksaimniecības, mežsaimniecības vai pārtikas produktu un jūras velšu popularizēšanu. Konkrētāk, ir paredzēts veikt uzņēmēju apstiprināšanu, ar kuru atzīst to spēju izpildīt ar to nosaukumu apzīmētā produkta specifikācijas prasības, kuru tie vēlas izmantot. Ar šo cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta pārbaudi veic, izmantojot pārbaudes struktūras izstrādātu pārbaužu plānu.

Turklāt šajā nodaļā ieviesti precizējumi un papildinājumi vairākos noteikumos, kas saistīti ar reģistriem un deklarāciju dokumentiem, kuri ļauj nodrošināt siera rituļu izsekojamību.

3.3. Grozījumi 5. punktā “Ražošanas metode”

5. Piena ražošana

5.1. Šķirnes

Lai atvieglotu pārbaužu veikšanu, pievienota frāze “pieder pie 46. vai 35. tipa šķirnēm”.

Tiek pieļauti arī “dzīvnieki, kas izaudzēti, krustojot abas šīs šķirnes, kurām ir sertificētas pēcnācēju līnijas”. Abas tīršķirnes, kā arī to krustošana vēsturiski tiek veikta ar vietējas izcelsmes dzīvniekiem. Krustošanas ietekme uz produkta specifiku nav novērota.

5.2. Pļavu apsaimniekošana un ielabošana

Pievienots ierobežojums par slāpekļa mēslu lietošanu, lai saglabātu pļavu botānisko dažādību: “Minerālmēslu izkliedēšanu drīkst veikt tikai pēc pirmā pļāvuma, un deva nedrīkst pārsniegt 35 slāpekļa vienības uz hektāru”.

Šā paša iemesla dēļ regulēta tiek arī pļavu atkārtota apsēšana: “Ņemot vērā pļavu bioloģiskās dažādības ietekmi uz produkta īpašību bagātību, atkārtoto apsēšanu veic, izmantojot vismaz vienas graudzāļu un vienas pākšaugu sugas sēklas, un tā, lai būtu vismaz četru sugu augu sēklas”.

Ierobežojumi jāievēro arī organiskā mēslojuma izmantošanā: “Attiecībā uz organiskajiem mēsliem, atļauti ir vienīgi kūtsmēsli, šķidrie kūtsmēsli, virca, saimniecības zaļo atkritumu komposti, “zaļo atkritumu kūtsmēslu” jauktie lauksaimniecības komposti, kā arī stabilizētas attīrīšanas iekārtu dūņas, kuru izcelsme ir ar cilmes vietas nosaukumu “Bleu de Gex Haut-Jura” jeb “Bleu de Septmoncel” apzīmētā produkta ģeogrāfiskajā apgabalā. Kūtsmēsli, kas iegūti no dzīvniekiem, kuriem izēdināta skābbarība, ir aizliegti. Attīrīšanas iekārtu dūņas neizkliedē laikposmā no 15. jūnija līdz 15. septembrim. Ir aizliegta jebkāda lopbarības platību izmantošana (ganības vai siena pļavas) vismaz 4 nedēļas pēc organiskā mēslojuma izkliedēšanas”.

5.3. Slaucamo govju ēdināšana

Lai saglabātu saikni starp produktu un vietējo zemi, ganības ir obligātas: “Slaucamās govis laiž ganībās pēc sniega nokušanas un tiklīdz to atļauj augsnes stāvoklis, un tās tur ganās tik ilgi, kamēr laikapstākļi un augsnes stāvoklis to ļauj un kamēr pietiek zāles. Ganībās laišanas un kūtī sadzīšanas datumi ir jāreģistrē”.

Lai saglabātu saikni ar zemi, koncentrētās lopbarības daudzums ir ierobežots: “Koncentrētās lopbarības (tostarp dehidratēto augu) daudzums ganāmpulka slaucamo govju ēdināšanā nedrīkst pārsniegt vidēji 1 800 kilogramus vienai govij gadā” un “Slaucamajām govīm aizliegts izēdināt lopbarību, kas nelabvēlīgi ietekmē piena smaržu un garšu, – puravus, kāpostus, rapšus, rāceņus, kāļus, biešu lapas, ar amonjaku apstrādātus salmus, kā arī sūkalas, izņemot, ja tās iegūtas pašu saimniecībā”.

Šā paša iemesla dēļ ierobežota ir arī zaļbarības izēdināšana: “Ja pastāv augsnes noplicināšanas risks vai ganību barības nepietiekamība, papildbarībā pieļaujams izēdināt zaļbarību, taču ne biežāk kā vienu ēdienreizi dienā un tā, lai ganībās iegūtā barība veidotu vismaz pusi no rupjās lopbarības ikdienas devas. Šādā gadījumā tīri novākta zaļbarība jānogādā fermā svaiga. Pirms izēdināšanas dzīvniekiem zaļbarība nedrīkst būt sakarsusi. Jebkurā gadījumā zaļbarība, pirms to izbaro dzīvniekiem, nedrīkst būt stāvējusi ilgāk par 4 stundām pēc tās nopļaušanas”.

5.4. Barība, ko saimniecībā aizliegts izēdināt

Lai nepieļautu piena īpašību pasliktināšanos, visu atgremotāju dzīvnieku ganāmpulku ēdināšana tiek regulēta: “Turpmāk izklāstītie nosacījumi piemērojami visu gadu, visiem tādas piensaimniecības atgremotāju dzīvnieku ganāmpulkiem, no kuriem iegūst pienu “Bleu de Gex Haut-Jura” jeb “Bleu de Septmoncel” ražošanai”.

“Atļauts izēdināt dzīvniekiem augus un papildbarību, kas iegūta no ģenētiski nemodificētiem produktiem. Nejaušas un tehniski nenovēršamas kontaminācijas līmenis nedrīkst pārsniegt spēkā esošajos tiesību aktos noteikto maksimumu. Kombinētajos barības līdzekļos šis maksimālais līmenis attiecināms uz katru sastāvdaļu”.

“Ir aizliegts: mitrināt barību pirms tās izēdināšanas, izmantot jebkādus siena konservantus, izņemot nātrija hlorīdu, papildbarības līdzekļus, kuru mitruma saturs pārsniedz 15 % (tomēr tos atļauts izēdināt telēm), ar melasi bagātinātu barību, kurā melases saturs pārsniedz 5 % kopējā svara, urīnvielu, šķiedeņus un urīnvielu un šķiedeņus saturošus koncentrātus, jebkādas barības piedevas, izņemot vitamīnus un minerālvielas (aizliegtas ir aizsargātās aminoskābes)”.

“Tādu skābbarības un citas raudzētas barības produktu izmantošana, kas ķīpās ir ietīti plastmasas plēvē, ir aizliegta, un ar tiem nedrīkst barot saimniecības atgremotāju dzīvnieku ganāmpulkus”.

“Lopbarības bietes pirms izēdināšanas ir rūpīgi jānotīra. Ja bietes sagriež gabalos, tās izēdināmas tajā pašā dienā”.

“Ja barības līdzekļus jauc, tad jebkāda mitrināšana ir aizliegta, jo īpaši ūdens, biešu vai zaļbarības pievienošanas veidā”.

5.5. Slaukšana

Lai saglabātu piena dabisko mikrofloru, “slaukšanas un tīrīšanas procedūras veicamas, ievērojot piena dabisko mikrofloru. Slaukšana veicama divas reizes dienā, no rīta un vakarā un vienās un tajās pašās stundās. Ir aizliegts izlaist slaukšanas reizi”.

5.6. Termiņš piena iepildīšanai siera vannā

Piens jāsavāc katru dienu, un tā pārstrāde atbilstīgi vietējām tradīcijām attiecībā uz termiņiem jāsāk tūlīt: “Katrā piensaimniecībā ne ilgāk kā 24 stundu laikā drīkst savākt ne vairāk kā divu secīgu slaukumu piena maisījumu. Ja pienu tur atdzesētu 10–18 °C temperatūrā, tad siera ražošanā to sāk izmantot ne vēlāk kā pirms plkst. 12.00 dienā (ja vecākais slaukums ir iepriekšējās dienas rīta slaukums) vai pirms pusnakts (ja vecākais slaukums ir iepriekšējās dienas vakara slaukums). Ja pienu tur atdzesētu 2–8 °C temperatūrā, tad laika sprīdis no visvecākā slaukuma līdz piena iepildīšanai siera vannā nedrīkst pārsniegt 36 stundas”.

Paskaidrojums: iepriekš izmantotā vārdkopa “katru dienu” ir aizstāta ar “24 stundām”, precizējot to slaukumu skaitu vienā un tajā pašā saimniecībā, kuru pienu drīkst savākt. Attiecībā uz pienu, kuru tur atdzesētu 2–8 °C temperatūrā, teksta redakcija nav mainīta. Attiecībā uz pienu, kuru tur atdzesētu 10–18 °C temperatūrā, teksta redakcija ir grozīta, lai atvieglotu kontroli.

Teikums “piena atdzesēšana jāveic tūlīt, ja vien himozīna recinātāju nepievieno divu stundu laikā”, kurā izklāstītā noteikuma izpilde ir grūti kontrolējama (nav norādīta maksimālā temperatūra) un kurā iekļauti vispārīgie noteikumi, aizstāts ar virkni stingru noteikumu attiecībā uz temperatūru un himozīna recinātāja pievienošanas termiņiem.

“To slaukumu skaits, no kuriem katrā saimniecībā savāc pienu, palielināts līdz trijiem 36 stundu laikā, un himozīna recinātāja pievienošanas termiņu papildus var pagarināt par 12 stundām gadījumā, ja laikapstākļu dēļ rodas ārkārtīgi sarežģīti apstākļi uz ceļiem”.

Paskaidrojums: tiek uzskatīts, ka kalnu apvidū, kam raksturīgs skarbs klimats, vajag paredzēt īslaicīgus pielāgojumus gadījumiem, kad nelabvēlīgu laikapstākļu dēļ rodas sevišķas ceļa grūtības, kas reizumis kavē piena savācēju transportam savākt pienu.

5.7. Pārstrāde

Teikums “Šo pienu jāsavāc atsevišķi no jebkāda cita piena, attiecībā uz kuru neievēro specifikācijas prasības” ir svītrots, jo atkārto iepriekšējā teikuma saturu: “Ražotnes telpās drīkst ievest tikai pienu, kas atbilst šīs specifikācijas prasībām”.

Pievienota piebilde, ka iepildīšana veidnēs “noris ar rokām”, lai ievērotu tradīciju un rīkotos saskaņā ar siernieka amatprasmi. Tam ir savs pamats: arī tad, ja pārējās darbības (sagriešana, maisīšana) nākotnē tiktu automatizētas, iepildīšanai veidnēs vienmēr būs jānotiek ar rokām. Ar šādu prasību izskaidrojama neiespējamība noteikt šim sieram stingru svara amplitūdu.

Attiecībā uz veidnes lielumu pielaide ir “plus vai mīnus 2 centimetri, lai ņemtu vērā iespējamu nelielu veidnes deformēšanos”. Attiecībā uz sālīšanu vārdi “vairāku dienu laikā” aizstāti ar vārdiem “vismaz divu dienu laikā”, lai nozarē iesaistītajiem dalībniekiem būtu saprotamāk un lai atvieglotu kontroli.

Atļauto piedevu un ražošanas palīgvielu sarakstam pievienoti nogatavināšanas fermenti.

Paskaidrojums: tā kā nogatavināšanai izmantoto mikroorganismu kultūrās var ietilpt tikai pienskābes baktērijas, iepriekšējo redakciju vajadzēja papildināt.

5.8. Nogatavināšana

Durstīšana, “lai siera rituļos nodrošinātu gaisa cirkulāciju”, jāveic laikā no “7.” (“8.” vietā) līdz 15. dienai, skaitot no ražošanas sākuma dienas. Atļauja durstīt sieru no septītās dienas (astotās dienas vietā) nemaina produkta specifiku. Maksimālais termiņš pirms durstīšanas (15 dienas) ir saglabāts, jo tā pārsniegšana gan varētu negatīvi ietekmēt produkta specifiku.

Grozījumi 6. punktā “Pierādījumi par produkta saikni ar ģeogrāfisko vidi”

Nodaļa “Saikne ar izcelsmes apgabalu” ir izkārtota trijās daļās: “Ģeogrāfiskā apgabala specifika”, “Produkta specifika” un “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu un kvalitāti vai produkta raksturīgajām īpašībām”. Pierādījumi par šo saikni ar izcelsmes vidi ir izklāstīti plašāk un precīzāk.

3.4. Grozījums 7. punktā “Atsauces attiecībā uz pārbaudes struktūrām”

Ir norādīta to struktūru kontaktinformācija, kuras pārbauda ražošanas apstākļus, un jo īpaši tās jaunās sertificēšanas struktūras kontaktinformāciju, kuru ražotājgrupa izvēlējusies par kontroles struktūru.

3.5. Grozījums 8. punktā “Īpaši noteikumi marķēšanai”

Svītrots obligātais noteikums par valsts “INAO” logotipa piestiprināšanu. Pievienots precizējums par marķējumā atļautajām norādēm, kā arī obligātā prasība par Eiropas Savienības “ACVN” simbola piestiprināšanu.

3.6. Grozījums 9. punktā “Valsts prasības”

Pievienoti “galvenie kontrolējamie parametri” ar to atsauces vērtībām un to novērtēšanas metodēm.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (3)

“BLEU DE GEX HAUT-JURA”/“BLEU DE SEPTMONCEL”

EK Nr. FR-PDO-0217-0941-24.01.2012

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums

“Bleu de Gex Haut-Jura”/“Bleu de Septmoncel”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

“Bleu de Gex Haut-Jura”/“Bleu de Septmoncel” ir siers, ko iegūst vienīgi no pārstrādāta svaiga govs piena.

Siera masā ir pelējumsēņu marmorējums, tā nav ne karsēta, ne presēta, tajā ir vismaz 50 gramu tauku 100 gramos siera pēc pilnīgas izžāvēšanas, un sausnas saturs nedrīkst būt zemāks par 52 gramiem 100 gramos siera.

Pēc formas siers ir ritulis ar plakanām pusēm, un šķautnes starp siera rituļa pusēm un malām ir izteikti noapaļotas; piedāvājot tirdzniecībā, siers sver 6–9 kilogramus un tā diametrs ir 31–35 centimetri.

Siera miza ir plāna, sausa, bālgana līdz dzeltenīga, nedaudz miltaina, iespējami nelieli sarkanīgi vai brūngani plankumi. Uz garozas ir sīkas audekla paliekas un, iespējams, audekla nospiedumi.

Siera masa ir maiga, baltā līdz ziloņkaula krāsā, tajā ir neliels ieplaisājums un samērā bāls zilganzaļš pelējumsēņu marmorējums. Sieru pārgriežot, redzams, ka zilais pelējums, proteolīzes rezultātā izveidojušies sadzeltējumi un, iespējams, krītam līdzīgie sausie baltumi izkliedēti vienmērīgi pa visu griezuma vietu. Var būt redzami durstījumi, kuros attīstās zili vai balti pelējumi.

Siera minimālais sāls (NaCl) saturs ir 0,8 grami 100 gramos produkta.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Pienu, kuru izmanto šā siera ražošanā, iegūst tikai no Montbéliarde šķirnes govīm (šķirnes tips – 46) vai Francijas Simmental šķirnes govīm (šķirnes tips – 35), vai no govīm, kas izaudzētas, krustojot abas minētās šķirnes, kurām ir sertificētas pēcnācēju līnijas.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Lai nodrošinātu ciešu saikni starp zemi un produktu, izmantojot ģeogrāfiskā apgabala īpašo barību, slaucamo govju pamatbarība ir lopbarība, kas iegūta ģeogrāfiskā apgabala pļavās, bet papildbarības daudzums katrai govij nedrīkst pārsniegt 1 800 kg gadā.

Vienā saimniecībā faktiski izmantota ganību platība ir vismaz 1 hektārs uz vienu slaucamo govi.

Lai saglabātu tradicionālo noganīšanu, ir aizliegts saimniecībā izmantot praksi, kur visu lopbarību izēdina no silēm. Pēc sniega nokušanas un tiklīdz augsnes stāvoklis to ļauj, slaucamās govis laiž ganībās.

Slaucamo govju uzturam visu gadu aizliegts izmantot fermentētu barību, piemēram, skābbarību, jo šādas barības izmantošana var negatīvi ietekmēt siera ražošanas un nogatavināšanas tehnoloģisko procesu.

Lai saglabātu tradicionālo barošanas praksi, ir atļauts saimniecībā izmantot vienīgi tādas izejvielas un papildu barību, kas iegūti no ģenētiski nemodificētiem produktiem.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena ražošana, tā pārstrādāšana sierā un siera nogatavināšana notiek ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

Nav

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

Uz katra siera rituļa jābūt iegrebtam vārdam “Gex”; iegrebumu izdara siera ražošanas laikā.

Sieram piestiprina marķējumu, kurā norāda cilmes vietas nosaukumu “Bleu de Gex Haut-Jura”/“Bleu de Septmoncel” ar burtiem, kas pēc izmēra ir vismaz divas trešdaļas no to burtu izmēra, kas marķējumā ir vislielākie.

Neatkarīgi no normatīvajām norādēm attiecībā uz visiem siera veidiem, jebkādu apzīmējumu vai citu norāžu izmantošana kopā ar izcelsmes norādi marķējumā, reklāmā, rēķinos vai tirdzniecības dokumentos ir aizliegta, izņemot īpašus tirdzniecības vai ražotāja zīmolus.

Marķējumā obligāti jābūt Eiropas Savienības “ACVN” simbolam. Marķējumā var būt arī norāde “appellation d’origine protégée” (aizsargāts cilmes vietas nosaukums).

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst turpmāk uzskaitīto pašvaldību teritorija vai to daļa.

Ēnas (Ain) departamentā: Gex, Lélex, Mijoux, Chèzery-Forens, Confort, Lancrans, Léaz, Champfromier, Giron, Montanges, Plagne, Saint-Germain-de-Joux, Grand-Abergement, Petit-Abergement, Belleydoux, Échallon, Apremont, Charix, Lalleyriat un Le Poizat, kā arī daļas, kas atrodas vismaz 800 metrus virs jūras līmeņa Crozet, Échenevex, Vesancy, Divonne-les-Bains, Péron, Farges, Collonges, Saint-Jean-de-Gonville, Thoiry, Sergy, Billiat, Châtillon-en-Michaille, Injoux-Génissiat un Villes pašvaldības teritorijā, visbeidzot, Bellegarde-sur-Valserine pašvaldības daļa, kas atrodas Rhône vai Valserine ziemeļaustrumos.

Juras (Jura) departamentā: Bellecombe, Les Bouchoux, Choux, Coiserette, Coyriere, Larrivoire, Les Moussières, La Pesse, Rogna, Viry, Vulvoz, Lézat, Longchaumois, La Mouille, Prémanon, Tancua, Chassal, Lajoux, Lamoura, Lavancia-Épercy (izņemot šīs pašvaldības teritorijas daļu, kas atbilst senajam Epercy sektoram), Molinges, Les Molunes, La Rixouse, Saint-Claude, Septmoncel, Vaux-lès-Saint-Claude, Villard-Saint-Sauveur, Villard-sur-Bienne, Château-des-Prés, La Chaumusse, Chaux-des-Prés, La Chaux-du-Dombief, Fort-du-Plasne, Grande-Rivière, Lac-des-Rouges-Truites, Les Piards, Prénovel, Saint-Laurent-en-Grandvaux, Saint-Maurice-Crillat (izņemot šīs pašvaldības teritorijas daļu, kas atbilst senajai Crillat pašvaldības teritorijai) un Saint-Pierre.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

5.1.1. Dabas faktori

Ģeogrāfiskais apgabals atbilst šā siera izcelsmes reģionam – Augšjurai (Haut-Jura). Apgabalā pārsvarā ir apvidi, kas atrodas 800–1 200 m virs jūras līmeņa.

Ģeoloģiskajā ziņā Augšjuras baseins ir diezgan viendabīgs, to veido galvenokārt juras perioda vai agrās krīta epohas kaļķakmeņi un merģelis. Šie veidojumi var būt klāti ar leduslaikmeta sanesumiem.

Klimatam raksturīgi bagātīgi nokrišņi, un bieža parādība ir zemas temperatūras saistībā ar augstumu virs jūras līmeņa. Sniega sega itin bieži turas vairākus mēnešus. Bagātīgie un regulārie nokrišņi gandrīz vienmēr nodrošina ūdens pārpalikumu. Zemās temperatūras ierobežo bioloģisko ciklu ilgumu.

Šajā apgabalā, kurā liela teritorijas daļa apaugusi skujkoku, galvenokārt egļu, mežiem (dažu pašvaldību teritoriju mežainums pārsniedz 60 %), galvenie lopbarības iegūšanas avoti ir pļavas. Dabisko pļavu lielais pārsvars (lielākās daļas apgabala pašvaldību teritorijās pastāvīgās zālaugu platības aizņem 100 % lauksaimnieciski izmantojamās zemes) nodrošina stipru saikni starp vides dabas faktoriem un produkta specifiku.

Mitrais, pļavām labvēlīgais klimats, kā arī reljefs ir faktori, kas noteikuši lopkopības uzplaukumu un siera ražošanu.

5.1.2. Cilvēkfaktori

Juras kalnājos pelējumsēņu marmorētas masas sieru ražo jau izsenis. Administratīvi dokumenti liecina, ka vismaz kopš 18. gadsimta beigām šo sieru kalnu koka mājiņās ražo no piena, kas slaukts no govīm, kuras ganās šā mitrā apvidus ganībās, kas pazīstamas ar iekšēja pelējuma caurausto sieru. Produktu pārdeva ar nosaukumu “Gex” vai “Septmoncel”, vai arī “fromage bleu du Haut-Jura”.

Šī ražošana, kas ir neatņemama vietējās tautsaimniecības līdzsvara veidotāja daļa un saistīta ar cilmes vietas nosaukumu, kuru 1935. gada jūlijā atzina Nantuā (Nantua) tiesa, ļāva saglabāt reģionā tradicionālo lauksaimniecisko darbību.

5.2. Produkta specifika

“Bleu de Gex Haut-Jura”/“Bleu de Septmoncel” ir govs piena siers ar pelējumsēņu marmorējuma cauraustu masu, kas nav ne termiski apstrādāta, ne presēta.

Sierā ir “veidnes atstāti caurumi” un cita veida caurumojums, kas saistīts ar dažādu mikroorganismu fermentatīvajiem procesiem, kur sava nozīme ir arī vietējā piena dabiskajai mikroflorai.

“Marmorējumu” veido pelējumsēnes, kuru proteolītiskā darbība padara siera masu maigāku un attīsta raksturīgos aromātus. Ja šīs proteolītiskās darbības nav, tad siera masa paliek krītaina; šis krītainums saistīts ar darba grūtībām, receklim atrodoties siera vannā, un ar to, ka siers netiek presēts, tātad tajā saglabājas tā sauktā “skābā rezerve” kā sekas nepilnīgai sūkalu notecināšanai.

Šis līdzsvars starp krītaino izskatu, proteolīzes iespaidotajām vietām un zilā pelējuma attīstības vietām ir šā siera raksturīga pamatīpašība. Šis līdzsvars ir arī tas faktors, kas nosaka, kādam jābūt optimālajam siera lielumam: ja siera ritulis būtu mazāks, tad visa masa tiktu strauji proteolizēta, tādējādi ierobežojot kalnu apvidus siera tirdzniecībai vajadzīgo elastīgumu. Turpretī lielāka izmēra ritulis radītu tehnoloģiskas pārvaldības grūtības: no vienas puses, līdzsvara nodrošināšanā starp siera krītainajām un proteolizētajām vietām un, no otras puses, zilā pelējuma izvietošanā siera masā.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Augšjura tās ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ – tā ir kalnu zeme – saglabā dabas vides noteikto lauksaimniecisko ražošanu: zālājus nogana govis, kuru pienu izmanto siera ražošanai.

Kalnos augošā zāle tiek uzskatīta par patiesu floras mantojumu. Augšjurā lauksaimniecība, kas nav sevišķi intensīva, ir ļāvusi saglabāt bagātīgu un daudzveidīgu floru: siena pļavās un ganībās ir ne mazāk kā 70 dažādu sugu augi; tas nodrošina sieram savdabīgu garšu. Lai šādus resursus varētu izmantot ilgtspējīgi, lopkopji laiž dzīvnieku ganībās iespējami ilgāk, dažas platības pārmaiņus tad nogana, tad nopļauj. Regulāra attīrīšana saglabā šo resursu bioloģisko dažādību, un tas ir arī ieguldījums ainavas saglabāšanā.

Šajā reģionā, kur pļavas mijas ar mežiem un gravām, ļoti daudzveidīgie un smaržīgie augi piešķir pienam, kas slaukts no Montbéliarde un Francijas Simmental šķirnes govīm, kuras sevišķi labi pielāgojušās ģeogrāfiskā apgabala apstākļiem, specifisku garšu, kas saglabājas sierā, jo pienu izmanto svaigu. Zāles pārsvars un rūpīgā ievestas barības ierobežošana dzīvnieku ēdināšanā noteica to, ka iegūtajam pienam ir līdzsvarots tauku un proteīnu sastāvs, bet to bagātīgums ir ierobežots.

Līdzīgi kā visās kalnu zemēs siera rituļiem jābūt iespējami lielākiem. Piena salīdzinošais nabadzīgums un sierniecības rīku primitīvisms droši vien ir bijuši par iemeslu zilā pelējuma veidošanai: tā kā augstums virs jūras līmeņa ir samērā liels, ražošanas vietā piens bieži vien nonāk, kad tā temperatūra ir noslīdējusi zem 30 °C, tādējādi radīdams recekļa sasaistes grūtības. Šīs grūtības kompensēja recekļa maisīšana siera vannā, kamēr galu galā izveidojas pat plāna plēvīte, kas pārklāj siera graudus, tādējādi apgrūtinot to sasaisti veidnē. Masas iepildīšana veidnē ar rokām ļauj sierniekam izpaust savu amatprasmi. Veidnes audekla izmantošana uzlabo sūkalu noteci siera virsā, tādējādi piešķirot mizai attiecīgu izskatu. Tā kā sieru nepresē, papildu notecināšanu panāk, sieru vairākas dienas turot sālī. Durstīšana, kas nodrošina gaisa cirkulāciju sierā, ļauj arī attīstīties zilajam pelējumam.

Apaļā forma un svara attiecība pret diametru atbilst optimālākajai attiecībai starp siera rituļa virsmu un tilpumu, tādējādi nodrošinot labu uzglabājamību, kas nepieciešama kalnu apvidū.

Siera rituļu noapaļotās šķautnes veidojušās pēc sālīšanas toveru formas. Ir lietderīgi atgādināt, ka tā ir atšķirīga parādība no parastās rituļu sānu nojaukšanās, kas saistīta ar siera masas proteolīzi.

“Bleu de Gex Haut-Jura”/“Bleu de Septmoncel” ļauj nodrošināt tādu nogatavināšanu, kas, ņemot vērā rituļa apjomu, ir strauja. Patērēšanas brīdī šim sieram tātad būs līdzsvarots izskats un sabalansēta garšas buķete.

Tā kā kaļķakmens iezī izgrebtie pagrabi ir dabīgi sausi un siera nogatavināšanas ilgums ir salīdzinoši neliels (tāda lieluma rituļiem), virsas pelējuma, kas parasti ir balts vai pelēkos toņos, “Bleu de Gex Haut-Jura” jeb “Bleu de Septmoncel” sierā neattīstīsies daudz, tādējādi līdz pat nogatavināšanas beigām ritulis saglabā veidnes audekla nospiedumus. Siera miza veidojas sausa; tam par iemeslu daļēji ir arī izmantotais sālīšanas paņēmiens.

Nogatavināšana uz koka dēļiem rada sierā vietas, kur darbojas aerobie mikroorganismi, kamēr ritulis ir kontaktā ar dēli. Šādas vietas ir labvēlīgas baktērijām, kas iekrāso rituļa mizu sarkanīgā un brūnganā krāsā. Šā faktora darbību ierobežo rituļu regulāra apvēršana pagrabā un egles koksnes izmantošana. Porainā egles koksne labāk nekā citas koku sugas koksne regulē siera rituļa virsas mitrumu.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (4) 5. panta 7. punkts)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBleudeGex.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(4) Skat. 3. atsauci.