[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 15.12.2006

COM(2006) 806 galīgā redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Divgadu ziņojums par Īpašās palīdzības struktūru tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm.

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Divgadu ziņojums par Īpašās palīdzības struktūru tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm.

Ievads

Banānu importu Eiropas Kopienā tradicionāli regulē kvotu sistēma, piemērojot būtisku atvieglojumu režīmu attiecībā uz banāniem no Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna reģiona (ĀKK) valstīm. Par šo jautājumu ir bijušas vairākas debates deviņdesmitajos gados un šā gadsimta sākumā. Kvotu sistēmā tika veiktas dažādas izmaiņas (1998. gadā un 2001. gadā), ko visbeidzot no 2006. gada 1. janvāra aizstāja ar tarifu sistēmu.

Lai palīdzētu divpadsmit tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm pielāgoties tirdzniecības noteikumu izmaiņām, 1999. gadā izveidoja Īpašās palīdzības struktūru (ĪPS), ko finansē no īpaši paredzētas budžeta pozīcijas. Tradicionālās piegādātājvalstis un tādējādi ĪPS atbalsta saņēmējvalstis ir šādas piecas Āfrikas un septiņas Karību jūras valstis:

Beliza, Kamerūna, Kaboverde, Dominika, Grenāda, Kotdivuāra, Jamaika, Madagaskara, Sentlusija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Somālija, un Surinama.

Minētā struktūra nodrošina tehnisku un finansiālu atbalstu īpašiem projektiem, ko iesniedz attiecīgās valstis, pamatojoties uz ilgtermiņa stratēģiju, kas iepriekš ir saskaņota ar Komisiju un ko tā ir apstiprinājusi. Piešķīrumus katrai valstij aprēķina katru gadu, ņemot vērā divus kritērijus, proti, novēroto konkurētspējas trūkumu salīdzinājumā ar trešām piegādātājvalstīm un to, cik banānu ražošana ir svarīga attiecīgās ĀKK valsts ekonomikai. Gada budžets ir pakāpeniski samazinājies no 44,5 miljoniem euro 1999. gadā līdz 30,7 miljoniem euro 2006. gadā. Laikposmā starp 1999. gadu un 2003. gadu piešķiršanas sistēma bija iecerēta tādā veidā, lai tā sniegtu lielāku atbalstu valstīm, kuras cieš no lielāka konkurētspējas trūkuma un kurās banānu nozare veido lielu daļu kopējā IKP. No 2004. gada, veicot aprēķinus, valsts piešķīrumiem jāpiemēro maksimāls samazinājums 15 % apmērā, mazāku likmi piemērojot valstīm, kuras ir guvušas panākumus konkurētspējas jomā.

Juridiskais pamats

Padome 1999. gada 22. aprīlī pieņēma Regulu (EK) Nr. 856/1999[1], ar ko izveido Īpašās palīdzības struktūru tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm. Komisija 1999. gada 22. jūlijā pieņēma Regulu Nr. 1609/1999[2], ar ko noteica sīki izstrādātus noteikumus iepriekšminētās regulas īstenošanai.

Shēmas vispārējais mērķis ir paaugstināt tradicionālo ĀKK banānu piegādātājvalstu ražošanas konkurētspēju vai atbalstīt dažādošanu, ja konkurētspēju vairs nevar uzlabot. Kopumā šo mērķi jāsasniedz, finansējot projektus, kuru mērķis ir:

- paaugstināt ražīgumu,

- paaugstināt kvalitāti,

- pielāgot ražošanu un tirdzniecību Kopienas kvalitātes standartiem,

- veidot ražotāju organizācijas, ar mērķi uzlabot tirdzniecību, kā arī izstrādāt videi nekaitīgas ražošanas metodes, to skaitā banānu godīgu tirdzniecību,

- izstrādāt tirdzniecības stratēģijas, kas nodrošinātu atbilstību ES banānu kopējā tirgus organizācijas prasībām,

- palīdzēt banānu ražotājiem attīstīt videi nekaitīgas ražošanas metodes, to skaitā banānu godīgu tirdzniecību,

- atbalstīt dažādošanu, ja konkurētspēja banānu sektorā nav ilgtspējīga.

Budžeta piešķīrumi 2005. un 2006. gadā bija attiecīgi 34,5 un 30,7 miljoni euro. Attiecīgi Komisijas lēmumi, ar kuriem nosaka pieejamās (individuālās) summas 2005. un 2006. gadā tika pieņemti 2005. gada 29. aprīlī[3] un 2006. gada 31. martā[4]. Piešķīruma formula valstij tiek pamatota ar diviem kritērijiem: konkurētspējas trūkums starp ĀKK valstīm un trešām banānu piegādātājvalstīm un nozares svarīgums attiecīgās saņēmējas valsts ekonomikā. Attiecībā uz pirmo kritēriju 7. iedaļā minētā novērtējumā ir secināts, ka CIF cenas ir nepilnīgs instruments konkurētspējas novērtēšanā, jo tas ne vienmēr pilnībā atspoguļo konkurētspējas trūkumu starp ĀKK valstīm un vislielākās labvēlības ( MFN ) piegādātājiem.

Padomes regulas 9. pantā ir noteikts, ka „līdz 2000. gada 31. decembrim un pēc tam reizi divos gados Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu, kam nepieciešamības gadījumā pievienoti priekšlikumi, par minētās regulas darbību”. Šajā ziņojumā ir ietverts 2005. un 2006. gads. Iepriekšējais ziņojums par 2003. un 2004. gadu tika izdots 2004. gada 21. decembrī[5].

TIRGUS INFORMāCIJA

EK 2005. gadā tika patērētas 4 371 324 tonnas banānu, no kurām 3 722 949 tonnas tika importētas un 648 375 tonnas tika saražotas iekšējā tirgū, tādējādi veidojot otro lielāko importa tirgu pēc ASV (3 824 409 tonnas). Gandrīz visi 2005. gadā ASV importētie banāni bija Dienvidamerikas izcelsmes (tikai 4 437 tonnas banānu vai 0,12 % no kopējā banānu importa bija ĀKK valstu izcelsmes).

Turpretī EK apgādā trīs dažādas grupas: Dienvidamerika, ĀKK un EK ražotāji. Eiropas Kopienā 2005. gadā importa daļa no Dienvidamerikas bija 79,5 % no kopējā apjoma, bet no ĀKK valstīm — 20,5 %. Galvenie Dienvidamerikas piegādātāji Eiropas Kopienai 2005. gadā bija Ekvadora, Kolumbija un Kostarika ar attiecīgi 1 059 245 tonnām, 878 229 tonnām un 623 468 tonnām. Tajā pašā periodā galvenās ĀKK piegādātājvalstis Eiropas Kopienai bija: Kamerūna, Kotdivuāra un Dominikānas Republika, kuras attiecīgi eksportēja 253 349 tonnas, 183 397 un 144 683 tonnas.

Kopš 2006. gada 1. janvāra Eiropas Kopiena ir mainījusi importa režīmu. 2006. gada pirmajos sešos mēnešos visu banānu cenas (no Dienvidāfrikas, ĀKK un EK) bija zemākas nekā 2005. gadā, taču salīdzināmas ar 2004. gada cenu līmeni.

EK Tirdzniecības režīms

Kopš 2006. gada 1. janvāra Eiropas Kopiena piemēro jaunu importa režīmu banāniem ar vislielākās labvēlības tarifu EUR 176/tonnu un beznodokļa tarifa kvotu 775 000 tonnām banānu ar ĀKK valstu izcelsmi. Šis režīms atbilst EK mērķim sākot ar 2006. gadu pāriet no iepriekšējās kvotu sistēmas uz tarifu sistēmu. Tādējādi tiek ņemti vērā arī divi 2005. gada šķīrējtiesas lēmumi par EK ierosināto tarifa līmeni, kas tika pieņemti pēc īpašas PTO šķīrējtiesas procedūras, kura ir noteikta pielikumā Kotonū nolīguma izņēmuma noteikumos.

EK veica ciešu uzraudzību jaunā režīma ietekmei uz dažādas izcelsmes banānu importu, lai nodrošinātu vienlīdzīgu tirgus pieejas nosacījumu uzturēšanu tāpat kā iepriekšējā režīmā.

Attiecībā uz ĀKK piegādātājvalstīm galīgo tirdzniecības režīmu banāniem noteiks ekonomiskās partnerattiecību nolīgumos (EPN), par kuriem šobrīd notiek sarunas starp EK un ĀKK valstīm un kuru stāšanās spēkā ir paredzēta 2008. gada 1. janvārī.

Finanšu lēmumi

2005. gada budžeta pozīcija

EAF komiteja 2005. gada novembrī apstiprināja visu divpadsmit saņēmēju iesniegtos finansējuma priekšlikumus. Pamatojoties uz to, Komisija pieņēma attiecīgus lēmumus par finansējumu 2005. gada decembrī, un visi finansēšanas nolīgumi tika parakstīti 2006. gada pirmajā pusē. Finansēšanas nolīgumu kopējā summa bija 34,5 miljoni euro, kas atspoguļoja samazinājumu 7,5 % apmērā no 2004. gada budžeta izpildes.

Apstiprināto programmu starpā 48 % līdzekļu ir paredzēti banānu eksporta nozarē konkurētspējas uzlabošanai sešās valstīs. Aptuveni 52 % līdzekļu ir paredzēti dažādošanai ĀKK valstīs. Detalizēts pārskats par līdzekļu sadali starp diviem galvenajiem shēmas mērķiem ir sniegts 1. pielikumā.

2006. gada budžeta pozīcija

EAF komiteja 2006. gada oktobrī apstiprināja visu divpadsmit valstu iesniegtos finansējuma priekšlikumus. Pamatojoties uz to, Komisija pieņēma attiecīgus lēmumus par finansējumu 2006. gada decembrī. Ir plānots visus finansēšanas nolīgumus parakstīt 2007. gada pirmajā pusē. Finansēšanas nolīgumu kopējā summa bija 30,7 miljoni euro, kas atspoguļo samazinājumu 11% apmērā no 2005. gada budžeta.

Apstiprināto programmu starpā 39% no līdzekļiem ir paredzēti banānu eksporta nozarē konkurētspējas uzlabošanai piecās ĀKK valstīs. Aptuveni 61% līdzekļu ir paredzēti dažādošanai deviņās ĀKK saņēmējvalstīs. Detalizēts pārskats par līdzekļu sadali starp diviem galvenajiem Padomes Regulas (EK) Nr. 856/1999 mērķiem ir sniegts 1. pielikumā. 1. diagrammā ir parādīts līdzekļu sadalījums mērķiem laika griezumā, bet 2. diagrammā norāda līdzekļu sadalījumu mērķiem pa valstīm.

Īstenošana

Programmu vispārējās administrēšanas vērtējums

Jaunu finanšu noteikumu ieviešana dziļi ietekmēja visu no budžeta finansēto programmu izpildes kārtību. Lielākā daļa pielāgojumu minētajai kārtībai tika pabeigtas 2005. un 2006. gada laikā. Tas ietvēra derīguma pagarinājumu par 24 mēnešiem lielākai daļai programmu, kas tika apstiprinātas pirms 2003. gada.

Saskaņā ar Finanšu regulas 164. pantu 2004. gadā tika veikta pirmā pārbaude, kuras rezultātā desmit valstis noteica programmu daļēji decentralizētu vadības veidu, bet atlikušajām divām valstīm programmas bija jāīsteno ar centralizētu vadību. Šo kārtību pieņēma attiecībā uz apstiprinātām programmām 2003., 2004., 2005. budžeta gadam un ierosinātai programmai 2006. gadam, ar izņēmumu attiecībā uz Belizu, kura pāriet uz daļēji decentralizētu vadības veidu. Programmās, ko īsteno saskaņā ar centralizētu vadību (Beliza, Grenāda, Surinama, Kamerūna un Somālija), Komisija sagatavo visus līgumus un veic visus maksājumus. Programmās, ko īsteno saskaņā ar daļēji decentralizētu vadību (Jamaika, Dominika, Sentlusija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Kaboverde, Kotdivuāra un Madagaskara), daļu programmas īsteno līgumslēdzēja iestāde, kas ir noteikta finansēšanas nolīgumā, saskaņā ar programmas tāmi. Komisija apstiprina programmas tāmi un veic ex-ante kontroli līgumu slēgšanas procedūrām līgumiem virs 50 000 euro, un ex-post kontroli līgumiem zem 50 000 euro. Programmas tāmē maksājumi darbības izmaksām un par maza apjoma līgumiem ir decentralizēti attiecīgi šādām maksimālām summām:

Darbi | Piegādes | Pakalpojumi | Dotācijas |

< EUR 300 000 | < EUR 150 000 | < EUR 200 000 | ≤ EUR 100 000 |

Attiecībā uz līgumiem, kuri nav ietverti programmas tāmē, Komisija veic ex-ante kontroli līgumu slēgšanas procedūrām līgumiem, kas >50 000 euro, un ex-post kontroli līgumiem, kas <50 000 euro, un veic maksājumus.

2005. gadā atbildība par visu ĀKK saņēmējvalstu programmām tika nodota attiecīgajām delegācijām. Šī norise tika pabeigta 2005. gada augustā, un tas lielā mērā palīdzēja uzlabot programmu izpildi gan no kvantitātes (parakstītie līgumi), gan kvalitātes viedokļa. Ir iesaistītas delegācijas Jamaikā (Jamaika un Beliza), Barbadosā (Dominika, Sentlusija, Sentvinsenta un Grenadīnas un Grenāda), Kotdivuārā, Kamerūnā, Kenijā (Somālija) un Madagaskarā kā arī birojos Surinamā un Kaboverdē.

Konkurētspējas uzlabošana

Projekti banānu eksportētāju konkurētspējas attīstībai turpinājās piecās valstīs, kuras atbalstīja šo mērķi no 2002. līdz 2004. gadam. 2005.un 2006. gadā šīs programmas ietver šādus pasākumus:

- plantāciju atjaunošana Belizā, Kamerūnā, Jamaikā un Surinamā. Jamaikas plantācijas gan 2004., gan 2005. gadā cieta no viesuļvētrām. Belizā, Jamaikā un Surinamā tiek ieviestas jaunas banānu šķirnes, kas ir izturīgākas pret slimībām, piemēram, Black Sigatoka;

- ieguldījumi, lai iegūtu un uzturētu EUREGAP un/vai ISO 14001 kvalitātes sertifikātu Belizā, Kamerūnā, Kotdivuārā, Jamaikā un Surinamā. Šos kvalitātes standartus pieprasa lielākie Eiropas mazumtirgotāji;

- banānu apstrāde, iesaiņošana un uzglabāšana Kamerūnā, Kotdivuārā un Surinamā;

- sociālās infrastruktūras plantācijās un sociālie mikroprojekti plantāciju strādniekiem Kamerūnā un Kotdivuārā;

- tehnikā palīdzība Belizai, Kamerūnai un Jamaikai galvenokārt ir koncentrēta uz lauku attīstību un institucionālo stiprināšanu.

Atbilstoši ĪPS-2005 Sentlusija lūdza izmantot 30 % no piešķīrumiem apmācībai un tehniskai palīdzībai, lai atbalstītu atlikušo banānu eksporta nozari. Lai gan banānu eksporta konkurētspējas stiprināšanai programmas saņēma 50 %, no pieejamiem piešķīrumiem 2005. gadā, šis skaitlis 2006. gadā samazinājās līdz 39 %, kas ir līdzīgs rādītājam periodam no 2000. gada (skatīt 1. pielikumu). Visas piecas valstis, kas atbalstīja šo mērķi, bija spējīgas saglabāt vai palielināt banānu eksporta apjomus uz Eiropas Kopienu laikposmā no 2003. gada līdz 2006. gadam.

[pic]

Dažādošana

Diversifikācijas mērķis 2005. un 2006. gadā tika izvēlēts septiņām valstīm (Kaboverde, Dominika, Grenāda, Madagaskara, Somālija, Sentlusija un Sentvinsenta un Grenadīnas). Šīs valstis ir pārtraukušas eksportu vai banānu eksports ir būtiski samazinājies no 1990. gada līdz 2000. gadam. Laika periodā no 2003. gada līdz 2006. gadam neviena no minētām valstīm nav spējušas atgūt vietu tirgū. Plānotie pasākumi ietver tautsaimniecības nozaru un ieguldījumu veidu plašu spektru, bet to mērķis ir sniegt (bijušajiem) banānu audzētājiem un strādniekiem pieeju alternatīviem ienākumu avotiem. Minētam programmām tiek paredzēts ilgāks laiks, tipiski no četriem līdz pieciem gadiem, jo ir vajadzīgs ilgāks laiks, lai tās panāktu pilnīgu ietekmi. 2005.un 2006. gadā šīs programmas ietver:

- arodapmācību, ieskaitot pieaugušo lasīt un rakstīt prasme, lai uzlabotu bijušo banānu audzētāju/strādnieku nodarbināmību pakalpojumu nozarē Austrumkarību jūras valstīs;

- lauksaimniecības dažādošanu, pārejot uz dārzkopību, koncentrējoties uz vietējo tirgu Madagaskarā, tūrisma nozari un Austrumkarību vietējiem tirgiem. Jamaikā tiek sniegta palīdzība bijušajiem banānu eksportētājiem, lai dažādotu banānu un miltu banānu produktus vietējam tirgum (Jamaika patērē aptuveni 100 000 tonnas gadā kopā gan svaigus, gan apstrādātus banānus un miltu banānus). Atbalsts lauksaimniecības dažādošanai ietver lauksaimniecības attīstības pakalpojumus, ko sniedz Lauksaimniecības ministrija;

- tūrisma un/vai privātā sektora spēcināšanu Austrumkarību valstīs;

- lauku attīstību tradicionālajos banānu ražošanas rajonos Belizā, Kaboverdē, Jamaikā un Somālijā (ieskaitot ieguldījumus neliela apjoma apūdeņošanai);

- tehnisko atbalstu un institucionālo atbalstu visās septiņās valstīs.

[pic]

Saistības un apmaksa

Kopumā programmu īstenošana kavējas. Tikai par 48 % no piešķirtajiem līdzekļiem ir uzņemtas saistības par būvdarbu, piegāžu un pakalpojumu vai dotāciju līgumiem, un tikai 35 % ir apmaksāti. Programmām, kas tika apstiprinātas laikposmā no 1999. gada līdz 2005. gadam, vēl ir 150 miljoni euro, par kuriem ir jāslēdz līgumi ( RAC ) un aptuveni 186 miljoni euro, kas vēl ir jāapmaksā ( RAL ).

[pic]

2. tabulā ir redzama piešķīrumu attīstība pa gadiem.

[pic]

Piešķīrumi 2006. gadam ir ietverti 2. tabulā, bet tie nav ietverti starpsummās, jo vēl ir jāparaksta finansēšanas nolīgumi. Jo īpaši kavējas to programmu īstenošana, kas tika apstiprinātas pēc Finanšu regulas pieņemšanas 2003. gadā.

[pic]

Finanšu stāvoklis pa valstīm, skatīt 3. tabulu, atspoguļo ļoti lielu dažādību, piemēram, Somālijai gandrīz par visiem piešķirtajiem līdzekļiem ir uzņemtas saistības, bet Madagaskarai un Kaboverdei ir uzņemtas saistības tikai par ¼ no piešķirtajiem līdzekļiem. Programmās, kas ir apstiprinātas Austrumkarību jūras valstīm (visas par dažādošanas atbalstu), ir lielāki kavējumi. Tomēr pielāgojumi programmām ir pabeigti un atbildība par programmu īstenošanu ir nodota delegācijām, līdz ar to programmu izpilde ir atsākusies. Kā redzams 3. diagrammā, stāvoklis 2006. gadā ar summām, par kurām ir uzņemtas saistības līgumos un kas ir apmaksātas līdz oktobra beigām, iepriekšējo gadu laikā ir uzlabojies. Komisija plāno situāciju nostabilizēt turpmāko divu gadu laikā.

ĪPS novērtējumā, kas minēts 7. iedaļā, salīdzinot dažādošanas un konkurētspējas pasākumu finansiālo izpildi ātruma izteiksmē, ir minēts, ka konkurētspējas pasākumu finansiālā izpilde ir veikusies labāk. Programmu izpildes aktuālā analīze rāda, ka ilgtermiņa pūliņi, kas ir vajadzīgi banānu nozarē, nav viegli savietojami ar Padomes lēmuma prasību par atbalsta programmām lemt katru gadu. Turklāt vajadzība pielāgot programmu kārtību pēc jaunās Finanšu regulas stāšanās spēkā uz laiku samazināja pasākumu izpildi un līdz ar to programmu ietekmi. Taču lielākai daļai darbības problēmu risinājumu atrada jau 2005. gadā. Tas veicināja strauju paātrinājumu programmu īstenošanā 2006. gadā.

[pic]

ĪPS ietekmes novērtējums

Vispārīgi

Shēmas ārēja novērtēšana tika veikta laikposmā no 2005. gada beigām līdz 2006. gada sākumam[6]. Bija iespējams rūpīgi pārbaudīt intervenci deviņās ĀKK valstīs (Belizā, Kamerūnā, Kotdivuārā, Dominikā, Grenādā, Jamaikā, Sentlusijā, Sentvinsentā un Grenadīnās, un Surinamā), jo šajās valstīs laikposmā no 2000. gada līdz 2005. gadam projektu pasākumu īstenošanā strauji paātrinājās, turpretim pārējās trīs saņēmējvalstis (Kaboverde, Madagaskara un Somālija), uzsākot pētījumu, nebija uzsākušas nevienu ieguldījumu ĪPS.

Valstu stratēģiju atbilstība ĪPS

Vidēja termiņa un ilgtermiņa stratēģijas (kas ir noteiktas banānu nozares stratēģijas dokumentos), kas tika saskaņotas ar ĀKK saņēmējvalstīm un veido pamatu programmām, par kurām katru gadu vienojas ar to valdībām, ir pierādījušas savu atbilstību. Tās valstis, kuras izvēlējās atbalstīt savas valsts banānu nozares konkurētspēju, bija spējīgas noturēt vai palielināt eksportēto banānu daudzumu uz Eiropas Kopienu, tai skaitā arī 2006. gada pirmajos mēnešos. Tās valstis, kuras izvēlējās atbalstīt dažādošanu, laikposmā no 1996.gada līdz 2004. gadam piedzīvoja banānu eksporta (Vinvarda salas 1996. gadā kopā eksportēja aptuveni 191 000 tonnas un tikai 79 000 tonnas 2004. gadā) un tirgus daļas tālāku samazinājumu Eiropas Kopienā. Īpašs gadījums ir Jamaika, kas atbalsta abus mērķus.

Tika atzīts, ka šīs stratēģijas ir saskanīgas ar attiecīgo ĀKK valstu attīstības stratēģijām un atbalsta stratēģijām, kas ir saskaņotas ar Komisiju valsts stratēģijas dokumentos.

Kopumā 2003.-2006. gada stratēģijas (kas ir pamats finansēšanas nolīgumiem, saskaņā ar kuriem tiek uzsākti ieguldījumi) daudz saskaņotākā veidā atspoguļo valsts un starptautiskās izmaiņas un nākotnes izredzes Eiropas Kopienas banānu tirgū. Šis apsvērums vistiešāk attiecas uz tām valstīm, kuras apņēmīgi cenšas uzlabot savas valsts banānu nozares konkurētspēju: Kamerūnu, Kotdivuāru, Belizu un Surinamu.

ĪPS ietekme uz banānu nozari

Valstīs, kurās pirms ĪPS ieguldījumiem banānu nozare attīstījās un bija stabila, ĪPS ietekme izpaudās ražīguma un efektivitātes palielināšanā un izmaksu samazināšanā. Tā tas ir Kamerūnas un Kotdivuāras gadījumā. Šeit nozare ir stipri koncentrēta un paļaujas uz vidēju un lielu ražošanas uzņēmumu un/vai tirdzniecības uzņēmumu (starptautisku vai vietēju) klātbūtni. ĪPS jūtami ietekmēja ražošanu un nozares organizēšanu, kas jau bija laba. Attiecībā uz Kamerūnu skaitļi liecina, ka vidējā ražas likme pieauga par 13,9 %, salīdzinot periodu no 1994. gada līdz 1998. gadam ar periodu no 2002. gada līdz 2004. gadam; eksports palielinājās par 20 % laikā no 1998. līdz 2003. gadam; strādnieku skaits, rēķinot uz 1000 tonnām, samazinājās 1998. gadā no 50,78 līdz 40,77 2003. gadā; un viena konkrēta uzņēmuma izmaksas par iesaiņotu preci samazinājās par 12,8 % laikposmā no 2000. gada līdz 2005. gadam. Kotdivuārā būtisks progress tika sasniegts laikposmā no 1991. gada līdz 1999. gadam, palielinot eksportu no 118 400 tonnām, kas izaudzētas 12 000 hektārus lielā zemes platībā 1991. gadā, uz 217 500 tonnām, kas izaudzētas 5 493 hektārus lielā zemes platībā 1999. gadā. Turpmāki uzlabojumi tika novēroti laikposmā no 1999. gada 2004. gadam, 2004. gadā eksportam sasniedzot 229 000 tonnas, kas ir izaudzētas 5 120 hektārus lielā zemes platībā. Attiecīgi ražas likme 1991. gadā bija 9,9 tonnas par hektāru, 39,6 tonnas par hektāru 1999. gadā un 41,7 tonnas par hektāru 2004. gadā.

ĪPS stratēģiju pielāgošana nozares kontekstam un strukturālām iezīmēm deva labus rezultātus gan Belizā, gan Surinamā, kur ĪPS spēlēja pamatlomu nozares atdzīvināšanā. Belizā pēc „ Iris ” viesuļvētras, kas 2001. gadā nopostīja visas plantācijas, ražošana ir pieaugusi no 472 kastēm uz akru 2001. gadā līdz 760 kastēm uz akru 2004. gadā. Surinamā pēc krīzes un rūpnīcas slēgšanas 2002.-2003. gadā, izaudzētā apjoms samazinājās no 15,7 tonnām uz hektāru 2001. gadā līdz 14,5 tonnām uz hektāru 2004. gadā, bet strauji pieauga līdz 34,8 tonnām uz hektāru 2005. gadā.

Turklāt konkurētspējas uzlabojumam (ko novērtē ar kopējā eksporta tendenci uz Eiropas kopienas tirgu), kas daļēji ir panākts, pateicoties ĪPS ieguldījumam palielināt ražīgumu (ko novērtē ar produkcijas pieaugumu un darba ražīgumu kopā ar ražošanas izmaksu samazināšanos), ir bijusi pozitīva ietekme uz nodarbinātību banānu nozarē, jo īpaši Kamerūnā, Surinamā un Belizā.

Jamaikā ĪPS ir pielietots, lai atbalstītu to uzņēmumu konkurētspēju, kas turpina darboties banānu eksporta nozarē, izmantojot labu tehniskās palīdzības stratēģiju, koncentrējoties uz produktu komerciālo kvalitāti. Pirmos rezultātus var redzēt, novērtējot konkurētspējas rādītāju izmaiņas. ĪPS ir veicinājis pasākumus (finansēti gan no konkurētspējas, gan no dažādošanas mērķiem), kas ir paredzēti ražotāju atbalstam pārejai uz vietējo tirgu un miltu banānu ražošanu, kuriem bija samērā labi rezultāti.

Vinvarda salās pēc sākotnējas koncentrēšanās uz programmām, kas daļēji ir paredzētas konkurētspējas uzlabošanai banānu nozarē, notika pārslēgšanās uz projektiem, kas atbalsta dažādošanu. Lai gan Vinvarda salu banānu nozares vājums un pieaugošais konkurences līmenis Eiropas Kopienas tirgū, iespējams, netika pietiekami novērtēts, izstrādājot sākotnējo stratēģiju, minētās stratēģijas maiņas pamatā bija pakāpeniskas izpratnes veidošanās Vinvarda salās par vajadzību mainīt salu ekonomiskās attīstības balsta punktu. Taču par spīti kopējam samazinājumam kopš 1990. gada, Vinvarda salu banānu nozare ir saglabājusies īpašos Eiropas Kopienas tirgos. Vinvarda salu banānu nozares stratēģijas relatīvā sasnieguma galvenais elements bija orientācija uz godīgas tirdzniecības tirgu. Lai gan ĪPS atbalstīja banāna nozari kopumā, līdz šim šis stratēģijas aspekts nevienā projektā nav atbalstīts tieši.

Būtu jāpiemin saistība starp ĪPS un komerciālo kvalitāti. Jamaikā, Belizā un Kamerūnā vērtēšanas periodā ĪPS līdzekļi tika piešķirti komerciālai stratēģijai ar mērķi iegūt EUREPGAP (Eiropas mazumtirgotāju standarts, kura pamatā ir vides un sociāli kritēriji) un ISO14001 (vides pārvaldība) sertifikātus. Sertificēta kvalitāte ir aizvien nozīmīgāka mazumtirdzniecības uzņēmumu prasība, jo īpaši Eiropas Kopienas tirgū. Šie ieguldījumi, ko finansē ĪPS ar mērķi iegūt minētos sertifikātus, ir atstājuši pozitīvu ietekmi, uzlabojot gan vides aspektus, gan sociālekonomiskos darba apstākļus plantācijās, turklāt stiprinot nozares pozīciju realizācijas ķēdē.

Ietekme uz tautsaimniecības dažādošanu un sociāliem apstākļiem

Lai gan vēl ir pāragri izdarīt kopēju vērtējumu, ietekmes pētījumā tika minēti dažādi rezultāti attiecībā uz dažādošanas pasākumiem, ko finansēja laikposmā no 1999. gada līdz 2004. gadam. Kopumā tomēr var teikt, ka ĪPS dažādošanas pasākumiem, šķiet, ir bijusi sociāla ietekme, jo sociālie projekti un infrastruktūras, ko tie finansēja, bija paredzēti, lai uzlabotu to iedzīvotāju dzīves apstākļus, kurus iespaidoja banānu nozares pagrimums.

Secinājumi un ieteikumi

Komisijas sagatavotajā analīzē par ĪPS īstenošanu tā uzskaita grūtības, kas ir radušās instrumenta īstenošanā. Taču lielākai daļai darbības problēmu saistībā ar Finanšu regulu atrisināja jau 2005. gadā, kas veicināja strauju paātrinājumu programmu īstenošanā 2006. gadā. Komisija turpinās darbu, lai vēl vairāk paātrinātu izpildi, vienlaicīgi nodrošinot intervences kvalitāti.

Ņemot vērā shēmas sarežģītību un ierobežojumus, ar kuriem saskaras lielākā daļa saņēmēju, ieteikums ir pastiprināt atbalstu gan tehniskām struktūrām, kas atbild par īstenošanu vietējā līmenī, un gala saņēmējiem. Šādam tehniskam atbalstam ir jākoncentrējas uz administratīvo un procesuālo problēmu risināšanu un, acīmredzot, tam ir vajadzīgas augsti kvalificētu ekspertu zināšanas.

Attiecībā uz budžeta sadalīšanu starp saņēmējvalstīm novērtējumā ir uzsvērti nepilnības CIF cenu izmantošanai, lai novērtētu konkurētspējas trūkumu. Tomēr šobrīd, tā kā ĪPS jebkurā gadījumā beigsies 2008. gadā, labas pārvaldības interesēs nav apsvērt izmaiņas šajā jomā.

Visbeidzot attiecībā uz ĪPS ietekmi uz banānu nozares sociālekonomisko situāciju un attiecīgām valstīm, novērtējuma ir parādīts, ka vēl ir pāragri novērtēt ĪPS ietekmi uz attiecīgo tautsaimniecību dažādošanu. Ietekme kopumā bija apmierinoša tām programmām, kuru mērķis bija banānu nozare, kur nosacījumi tās konkurētspējai bija samērā labvēlīgi.

Tomēr ĪPS var ņemt vērā relatīvi veiksmīgo pieredzi, kā piemēram, Vinvarda salu pievēršanās godīgas tirdzniecības tirgum, kas dod iespēju maziem uzņēmumiem izdzīvot globālā tirgus konkurencē.

Valsts | Ražīguma celšana (I) |

Valsts |1999.g. |2000.g. |2001.g. |2002.g. |2003.g. |2004.g. |2005.g. |2006.g. |Kopā | | | | Summa |Veids |Summa |Veids |Summa |Veids |Summa |Veids |Summa |Veids |Summa |Veids |Summa |Veids |Summa |Veids | | | | Beliza | | | | |0,45 |(9/10) |0,80 |(7) | | | | | | |0,89 |(9,12,13) |2,14 |23,88 | |Dominika |1,01 |(7/10) |1,27 |(7/10) |6,70 |(7/10/11) |6,40 |(10/14) |5,90 |(17/18) |5,30 |(15/19) |4,51 |(16) |3,83 |(13/14/17) |34,92 |45,64 | |Grenāda |0,06 |(14) |0,00 |(-) |0,50 |(10) |0,50 |(10) |0,50 |(12/13/14) |0,50 |(15) |0,5 |(15/16) |0,5 |(13/14) |3,06 |4,50 | |Jamaika | | | | |1,53 |(14) |1,80 |(7) |1,65 |(7/14) |2,42 |(7/14) |1,65 |(12/14) |1,75 |(7,12,14) |10,80 |37,14 | |Kaboverde |0,50 |(7) | | | | |0,50 |(7) |0,50 |(7/14) |0,50 |(7/14) |0,5 |(7/12) |0,5 |(7,12) |3,00 |3,00 | |Kamerūna | | | | | | | | | | | | | | |0,00 | |0,00 |38,41 | |Kotdivuāra |0,38 |(7/14) |0,30 |(7/14) |0,25 |(7/14) | | | | | | | | |0,00 | |0,93 |25,85 | |Madagaskara |0,00 | |0,00 | |0,00 | |0,50 |(7) |0,50 |(7) |0,50 |(7) |0,5 |(7/12) |0,5 |(7) |2,50 |2,50 | |Sentlusija |3,81 |(7/11) |3,92 |(7/11) |9,20 |(7/9/10/11/13/14) |8,80 |(7/9/10/11/13/14) |8,00 |(20) |7,26 |(7/11/12/14) |3,06 |(7/11/15/20) |5,41 |(7/11/13/14/21) |49,46 |60,56 | |Sentvinsenta un Grenadīnas |4,84 |(8/14) |5,65 |(8/14) |6,40 |(8) |6,10 |(11/14) |5,60 |(11/14) |5,33 |(15) |4,53 |(16) |3,85 |(14/17) |42,30 |44,36 | |Somālija | | | | |0,60 |(14) |2,80 |(1/7) |2,60 |(1/7/14) |2,07 |(1/7) |1,76 |(7/13) |1,5 |1/7 |11,33 |11,33 | |Surinama | | | | | | | | | | | | | | | | |0,00 |19,14 | |KOPĀ |10,60 | |11,14 | |25,63 | |28,20 | |25,25 | |23,88 | |17,01 | |18,73 | |160,44 |316,31 | |% no dažādošanas |24% | |26% | |60% | |64% | |63% | |64% | |52% | |61% | |51% | | | |45,00 | |43,48 | |43,00 | |44,00 | |40,00 | |37,30 | |32,83 | |30,70 | |316,31 | | |

Piezīmes ražīguma celšanas un dažādošanas tabulām:

1 APŪDEŅOŠANA UN NOSUSINĀŠANA

2 PLANTĀCIJU ATJAUNOŠANA

3 FITOSANITĀRĀ APSTRĀDE

4 MĒSLOJUMS

5 IEPAKOJUMS

6 UZGLABĀŠANA AUKSTUMĀ

7 LAUKSAIMNIECĪBA / LAUKU ATTĪSTĪBA

8 AUTOCEĻI

9 SOCĀLĀ INFRASTRUKTŪRA

10 MIKROKREDĪTS

11 SOCĀLIE PROJEKTI

12 APMĀCĪBAS

13 INSTITUCIONĀLAIS ATBALSTS

14 TEHNISKĀ PALĪDZĪBA

15 PRIVĀTAIS SEKTORS

16 INFORMĀCIJAS UN SAZIŅAS TEHNOLOĢIJAS

17 TŪRISMS

18 ŪDENS

19 INFRASTRUKTŪRA

20 VIDE

21 ENERĢĒTIKA

22 TROŠU CEĻŠ

[1] OV L 108, 27.4.1999., 2. lpp.

[2] OV L 190, 23.7.1999., 14. lpp.

[3] Komisijas Lēmums C/2005/1303.

[4] Komisijas Lēmums C/2006/1137.

[5] COM (2004) 823, galīgā redakcija.

[6] CRIS līgums Nr. 2005/102-529.