LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 252/113

P8_TA(2017)0033

ES un Mongolijas pamatnolīgums par partnerību un sadarbību (rezolūcija)

Eiropas Parlamenta 2017. gada 15. februāra nenormatīvā rezolūcija par projektu Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu Pamatnolīgumu par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses (08919/2016 – C8-0218/2016 – 2015/0114(NLE) – 2016/2231(INI))

(2018/C 252/11)

Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Padomes lēmuma projektu (08919/2016),

— ņemot vērā projektu Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses (07902/1/2011),

— ņemot vērā piekrišanas pieprasījumu, ko Padome iesniegusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. un 209. pantu un 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu (C8-0218/2016),

— ņemot vērā partnerības un sadarbības pamatnolīguma (vai “partnerības un sadarbības nolīguma — PSN”) parakstīšanu 2013. gada 30. aprīlī Ulanbatorā, klātesot Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietniecei un Savienības Augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos (PV/AP) Catherine Ashton,

— ņemot vērā Nolīgumu par tirdzniecību un ekonomisko sadarbību starp Eiropas Ekonomikas kopienu un tās dalībvalstīm un Mongoliju, kurš stājās spēkā 1993. gada 1. martā,

— ņemot vērā 2005. gada 15. novembra normatīvo rezolūciju par priekšlikumu Padomes lēmumam par Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) dibināšanas līguma grozījumu, kas ļauj bankai finansēt darbību Mongolijā (1),

— ņemot vērā 2016. gada 13. aprīļa rezolūciju par ES un Vidusāzijas stratēģijas īstenošanu un pārskatīšanu (2),

— ņemot vērā 2015. gada 16. decembra rezolūciju (3) un 2013. gada 14. marta rezolūciju (4) par ES un Ķīnas attiecībām un jo īpaši pēdējās rezolūcijas Y apsvērumu,

— ņemot vērā 2015. gada 10. jūnija rezolūciju par ES un Krievijas attiecībām (5),

— ņemot vērā 2012. gada 16. februāra rezolūciju par Parlamenta nostāju attiecībā uz ANO Cilvēktiesību padomes 19. sesiju (6) un jo īpaši tās 30. punktu,

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2013. gada 17. janvāra rezolūciju par Kodolieroču neizplatīšanas līguma pārskatīšanas konferences ieteikumiem attiecībā uz Tuvajiem Austrumiem, kas brīvi no masu iznīcināšanas ieročiem, un jo īpaši tās F apsvērumu (7),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2016. gada 27. oktobra rezolūciju par kodoldrošību un kodolieroču neizplatīšanu (8),

— ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2017. gada 15. februāra normatīvo rezolūciju par lēmuma projektu (9),

— ņemot vērā, ka Mongolija ir iekļauta ES vispārējās preferenču sistēmas īpašajā veicināšanas režīmā ilgtspējīgai attīstībai un labai pārvaldībai (VPS+),

— ņemot vērā ilglaicīgās attiecības starp Eiropas Parlamenta delegāciju un Lielā valsts hurala (Mongolijas parlamenta) delegāciju un jo īpaši kopīgo paziņojumu, kas pieņemts 10. starpparlamentārajā sanāksmē, kura 2015. gada 17. februārī notika Ulanbatorā,

— ņemot vērā to, ka Mongolija vadīja un uzņēma Āzijas un Eiropas sanāksmes (ASEM) 11. samitu, kas 2016. gada 15. un 16. jūlijā notika Ulanbatorā, kā arī Āzijas un Eiropas Parlamentārās partnerības (ASEP) 9. sanāksmi, kas 2016. gada 21. un 22. aprīlī notika Ulanbatorā, un abās sanāksmēs pieņemtās attiecīgās deklarācijas,

— ņemot vērā Mongolijas aktīvo līdzdalību Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) Parlamentārajā asamblejā, kā arī tās rudens sanāksmes organizēšanu 2015. gada 15.–18. septembrī Ulanbatorā,

— ņemot vērā Mongolijas ievēlēšanu ANO Cilvēktiesību padomē uz 2016.–2018. gada periodu, kā arī Mongolijas pausto apņemšanos 2022. gadā kļūt par ANO Drošības padomes locekli,

— ņemot vērā to, ka Mongolija 2012. un 2013. gadā bija Demokrātiju kopienas priekšsēdētājvalsts, bet 2015. gadā — koalīcijas “Freedom On-line” priekšsēdētājvalsts,

— ņemot vērā sākotnējos konstatējumus un secinājumus, ko paudusi starptautiskā vēlēšanu novērošanas misija, kura novēroja Mongolijas parlamenta vēlēšanas 2016. gada 29. jūnijā un kurā bija iesaistīts EDSO Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību birojs, kā arī Eiropas Parlaments,

— ņemot vērā Mongolijas prezidenta Tsakhiagiin Elbegdorj2015. gada 9. jūnija uzrunu Eiropas Parlamenta plenārsēdē,

— ņemot vērā dažādās abpusējās augsta līmeņa sanāksmes un apmeklējumus, tostarp 2013. gada novembrī notikušo Eiropas Komisijas priekšsēdētāja José Barroso vizīti Mongolijā,

— ņemot vērā Mongolijas “trešo kaimiņvalstu” ārpolitiku, kas ietver attiecības ar ES, ASV, Japānu, Korejas Republiku, Indiju, Irānu, Centrālāzijas valstīm u. c.,

— ņemot vērā Mongolijas stratēģiskās partnerības ar Krieviju un Ķīnu,

— ņemot vērā Mongolijas novērotājas statusu Šanhajas Sadarbības organizācijā (SCO),

— ņemot vērā Mongolijas, Krievijas un Ķīnas, kā arī Mongolijas, Japānas un ASV regulārās augsta līmeņa trīspusējās sanāksmes,

— ņemot vērā iniciatīvas, kas paredz integrēt dažādus reģiona ekonomiskos projektus, tostarp Ķīnas projektu “Zīda ceļa ekonomiskā josla”, Krievijas projektu “Transeirāzijas koridora attīstība” un Mongolijas projektu “Prēriju ceļš”,

— ņemot vērā Mongolijas un NATO Individuālo partnerības un sadarbības programmu, par kuru 2012. gadā tika noslēgta vienošanās,

— ņemot vērā Mongolijas 2015. gada septembra deklarāciju par nodomu panākt pastāvīgas neitralitātes statusu,

— ņemot vērā Mongolijas pašpasludināto no kodolieročiem brīvas valsts statusu, ko 2012. gada septembrī atzinusi ANO,

— ņemot vērā Mongolijas Starptautiskās sadarbības fondu, kura mērķis ir īstenot pieredzes apmaiņu ar citām valstīm, kurās notiek demokrātiskas pārveides process, piemēram, Mjanmu/Birmu, Kirgizstānu un Afganistānu,

— ņemot vērā centienus vairot uzticēšanos, piemēram, Ulanbatoras sarunas par Ziemeļaustrumāzijas drošību, kurās piedalās Ziemeļkoreja, kā arī Āzijas forumu,

— ņemot vērā ANO Komitejas pret spīdzināšanu noslēguma apsvērumus par otro periodisko ziņojumu par Mongoliju, kas tika pieņemts 2016. gada augustā,

— ņemot vērā Reglamenta 99. panta 2. punktu,

— ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu (A8-0383/2016),

A. tā kā Mongolija var būt demokrātijas paraugs ne tikai pārējām reģiona jaunās demokrātijas valstīm, bet arī režīmiem, kuros ir autoritārāks režīms;

B. tā kā Eiropas Kopienas nodibināja diplomātiskās attiecības ar Mongoliju 1989. gada 1. augustā;

C. tā kā ES un Mongolijai ir draudzīgas attiecības, kuru pamatā ir politiskas, ekonomiskas, kultūras un vēsturiskas saiknes,

D. tā kā ES un Mongolija ir panākušas daudzas saskaņotas nostājas par svarīgāko starptautisko problēmu lielāko daļu un Mongolijai ir konstruktīva loma starptautiskajās attiecībās, īpaši — daudzpusējās organizācijās;

E. tā kā ES attiecības ar Mongoliju pamatā balstās uz attīstības sadarbības projektiem, kuru mērķis ir palīdzēt šai valstij virzīt pašreizējo straujo transformāciju uz sociāli iekļaujošu un ekonomiski ilgtspējīgu sabiedrības attīstību;

F. tā kā Mongolija vēlas turpināt attīstīt attiecības ar ES un paplašināt esošo sadarbību arī ārpus attīstības sadarbības; tā kā partnerības un sadarbības nolīgums uzsver ES un Mongolijas attiecību arvien pieaugošo nozīmi, balstoties uz tādiem kopīgiem principiem kā vienlīdzība, abpusējs izdevīgums, demokrātija, tiesiskums un cilvēktiesības, un oficiāli paver iespēju abām pusēm attīstīt jaunas sadarbības jomas, piemēram, ne tikai uzņēmējdarbībā, tirdzniecībā, attīstībā, lauksaimniecībā, vides aizsardzībā, enerģētikā, valsts modernizācijā, bet arī izglītībā, kultūrā un tūrismā;

G. tā kā ES delegācija Pekinā joprojām ir atbildīga par ES attiecību ar Mongoliju attīstību; tā kā pašlaik Ulanbatorā savas vēstniecības ir atvērušas Apvienotā Karaliste, Bulgārija, Čehijas Republika, Francija, Itālija, Ungārija un Vācija,

Vispārīgi noteikumi

1. atzinīgi vērtē draudzīgās un konstruktīvās ES un Mongolijas attiecības;

2. atzīst Mongolijas īpašo ģeogrāfisko novietojumu starp Ķīnu, Krieviju un Centrālāzijas un Ziemeļaustrumāzijas valstīm, kurām ir milzīgs potenciāls pasaules ekonomikā, atzīst Mongolijas nozīmi reģiona stabilitātē, tās nostiprinājušās demokrātijas tradīcijas, kas drīzāk ir izņēmums šajā reģionā, un tās konstruktīvo darbību, palīdzot rast un īstenot miermīlīgus risinājumus konfliktiem un sadursmēm reģionā un veicinot reģiona ekonomisko integrāciju;

3. atzīst, ka pastāvīgi tiek turpināta demokrātiskā pārveide, kas sākās pagājušā gadsimta deviņdesmitajos gados; apliecina, ka ir sasniegts ievērojams progress sociālekonomisko reformu jomā; tomēr ņem vērā pastāvošās problēmas ilgtspējīgas izaugsmes un ekonomikas, finanšu, labas pārvaldības, korupcijas apkarošanas, sociālā nodrošinājuma un vides aizsardzības, kā arī politiskās polarizācijas jomā, kuras turklāt papildina arvien sarežģītāka starptautiskā vide;

Iestāžu sistēma un diplomātiskā pārstāvniecība

4. atzinīgi vērtē ES un Mongolijas attiecības, kuras — kā apliecina partnerības un sadarbības pamatnolīgums (PSN) — kļūst arvien dziļākas un plašākas un ietver tādus aspektus kā politikas dialogs un cilvēktiesības, tirdzniecība un attīstības palīdzība, kā arī sadarbība lauksaimniecības un lauku attīstības, enerģētikas, klimata pārmaiņu, pētniecības un inovācijas, izglītības un kultūras jomā, kas ir ļoti svarīgas jomas ekonomikas diversifikācijai un pašreizējo ekonomikas problēmu risināšanai, kā arī kādreizējās nomadu sabiedrības ilgtermiņa pārveidei;

5. pauž gandarījumu par tādas Apvienotās komitejas izveidi, kura saskaņā ar nolīguma 56. pantu uzraudzīs PSN īstenošanu, un aicina šo komiteju regulāri sniegt ziņojumus gan Eiropas Parlamentam, gan Mongolijas parlamentam;

6. mudina trīs dalībvalstis, kuras vēl nav to izdarījušas, bez kavēšanās pabeigt valsts ratifikācijas procesu, lai beidzot būtu iespējams noslēgt PSN un tas varētu stāties spēkā;

7. uzsver, ka ES un Mongolijas attiecībās vēl vairāk jāstiprina parlamentārā dimensija; pauž nožēlu par to, ka PSN nav iekļauti panti par PSN ietvaros izveidojamu Parlamentārās sadarbības komiteju, kuras uzdevums būtu demokrātiski uzraudzīt nolīguma īstenošanu un uzlabot abu parlamentu politisko dialogu; tādēļ mudina pēc iespējas drīz rīkot sarunas par jaunu protokolu situācijas uzlabošanai, ievērojot PSN 57. pantu, kā tas ir aicināts Mongolijas un Eiropas Parlamenta 10. starpparlamentārās sanāksmes kopīgajā paziņojumā;

8. pauž bažas par to, ka diplomātiskās attiecības ar Mongoliju pašreiz joprojām vada ES delegācija Ķīnā; mudina Padomi un PV/AP pārveidot Eiropas Savienības sadarbības biroju Ulanbatorā par pilntiesīgu ES delegāciju, jo šādam pasākumam ir liela nozīme, lai sekmētu politisko dialogu un sadarbību cilvēktiesību un demokrātijas jomā, palielinātu spējas īstenot un pārraudzīt ES palīdzības projektus un veicinātu preču un pakalpojumu tirdzniecību, kā arī apmaiņas cilvēku un kultūras jomā;

Demokrātija, tiesiskums, laba pārvaldība un cilvēktiesības

9. atzinīgi vērtē Mongolijas centienus demokrātijas progresa un tiesiskuma nostiprināšanā, tostarp daudzpartiju vēlēšanas, neatkarīgākus plašsaziņas līdzekļus un aktīvu pilsonisko sabiedrību; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Mongolijas dalību Demokrātijas kopienā;

10. uzsver, ka plašsaziņas līdzekļu un vārda brīvības ievērošana ir būtiska tālākā demokrātijas, tiesiskuma un cilvēktiesību nostiprināšanā Mongolijā; mudina Mongolijas iestādes risināt jautājumus, kuri ir saistīti ar ziņojumiem par politiski motivētu iejaukšanos plašsaziņas līdzekļu darbā un atturēties no bezsaistē un tiešsaistē valdību kritizējošu plašsaziņas līdzekļu sodīšanas un ierobežošanas; mudina Mongolijas parlamentu skaidri kodificēt šādas pamattiesības un īstenot tās stingrā kontrolē;

11. ir pārliecināts, ka Mongolijas demokrātiskā pārveide varētu plašāk pozitīvi ietekmēt reģionu, kurā norisinās sarežģīti pārmaiņu procesi, un ka Mongolija tādējādi varētu sniegt konstruktīvu ieguldījumu reģiona stabilitātē un vispārējā labklājībā; aicina ES ņemt to vērā, plānojot reģionālo sadarbību, īpaši ar Centrālāzijas reģiona valstīm, kā arī ar valstīm plašākā reģionā;

12. atzinīgi vērtē to, ka nesen notikušajās vēlēšanās kopumā tika ievēroti vēlēšanu noteikumi; aicina Mongolijas iestādes īstenot ieteikumus, ko EDSO Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību birojs sniedza pēc 2016. gada 29. jūnija vēlēšanām, tostarp stabilizēt ar vēlēšanām saistītos tiesību aktus, noteikt ierobežojumus kampaņām, nodrošināt plašsaziņas līdzekļu neatkarību un vēlētājiem pieejamās informācijas objektivitāti un vispusīgumu;

13. pauž vēlmi nosūtīt Eiropas Parlamenta novērošanas misiju uz prezidenta vēlēšanām, kuras ieplānotas 2017. gada vidū;

14. mudina Mongoliju pievērsties neatrisinātajām problēmām attiecībā uz tiesu varas neatkarību;

15. atzinīgi vērtē nesen uzsāktos leģislatīvos centienus stiprināt juridisko pamatu, lai apkarotu plaši izplatīto korupciju, kura rada reālu un lielu risku apdraudēt valsts sociālo kohēziju, kā arī cilvēktiesību ievērošanas un sociālo konfliktu risināšanas centienus; mudina Mongoliju pieņemt būtiskas reformas un laikus tās īstenot; šajā sakarībā atsaucas uz savu pieredzi, ka personas, kuras tiek apsūdzētas korupcijā, ir konsekventi jāsauc pie atbildības; ierosina valstij stiprināt sadarbību ar ES, EDSO un ANO saistībā ar korupcijas apkarošanu; pauž pārliecību, ka aktīva iesaistīšanās, īstenojot starptautiskos ieteikumus par uzņēmumu sociālo atbildību tautsaimniecības produktīvajā sektorā un Mongolijas sabiedriskajā un administratīvajā dzīvē, varētu pozitīvi un būtiski ietekmēt šos centienus;

16. atzīst valsts saistības un tiesisko regulējumu, kura mērķis ir apkarot cilvēku tirdzniecību, taču turpina paust bažas par pašreizējo situāciju, un mudina Mongoliju pilnībā īstenot 2012. gada likumu par cilvēku tirdzniecības apkarošanu, kā arī ar to saistītos valsts plānus;

17. pauž gandarījumu par to, ka panākta principiāla ES un Mongolijas vienošanās un ka notiek sagatavošanās darbi, lai sāktu regulāru ES un Mongolijas dialogu par cilvēktiesībām 2017. gadā;

18. atzinīgi vērtē to, ka pēc Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām Otrā fakultatīvā protokola ratifikācijas Mongolijas parlaments 2015. gada decembrī pieņēma pārskatīto Kriminālkodeksu, kurā papildus citās svarīgām juridiskām reformām, piemēram, spīdzināšanas aizliegumam, tiek atcelts nāvessods par visa veida noziegumiem; pieņem zināšanai, ka jaunievēlētais parlaments ir atlicis pārskatītā Kriminālkodeksa īstenošanu un mudina Mongolijas iestādes bez turpmākas kavēšanās īstenot šo svarīgo reformu;

19. pieņem zināšanai Mongolijas progresu, uzlabojot tās tiesisko regulējumu saskaņā ar starptautisko cilvēktiesību pienākumiem, institucionālo reformu, tostarp neatkarīgo Nacionālo Cilvēktiesību komisiju un centienus, kuru mērķis ir palielināt spējas un informētību par cilvēktiesībām, kā arī nepārtrauktos pūliņus risināt nenovērstās problēmas, kuras ir saistītas ar tādu vispārējo cilvēktiesību standartu veicināšanu kā tie, kuri ir uzsvērti 2015. gada ANO otrajā vispārējā salīdzinošajā pārskatā, tostarp jebkuras iespējamas spīdzināšanas novēršanu un izmeklēšanu, sieviešu un bērnu, kā arī ieslodzīto, tiesību aizsardzību;

20. pauž bažas par ziņojumiem attiecībā uz gadījumiem, kad veikta apcietināšana bez ordera, un par spīdzināšanu un nesodāmību Mongolijas cietumos; pievienojas Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību padomes (UNHRC) aicinājumam veikt efektīvus pasākumus, lai nodrošinātu, ka visām aizturētajām personām praksē tiek piedāvāti juridiskie drošības pasākumi saskaņā ar starptautiskajiem standartiem; aicina Mongoliju turpināt pildīt tās apņemšanos izveidot neatkarīgu mehānismu, lai raiti un efektīvi izmeklētu apgalvojumus par spīdzināšanu un sliktu izturēšanos;

21. atzinīgi vērtē projektu, ko atbalsta ES, lai aizsargātu LGBTI tiesības Mongolijā; tomēr pauž bažas par nepārtraukto diskrimināciju un iebiedēšanu, kas tiek vērsta pret LGBTI kopienu;

22. iesaka Mongolijai saskaņā ar jau ratificēto Konvenciju par bērna tiesībām juridiski aizliegt miesas sodus ne tikai izglītības iestādēs, bet vispār, un ar īpašiem un mērķtiecīgiem pasākumiem pievērsties nerūkošajai vardarbībai pret bērniem, bērnu ekonomiskajai izmantošanai un ar bērniem saistītajiem gadījumiem, kad iestājas nāve vai tiek gūtas smagas traumas; aicina visas attiecīgās ES iestādes palīdzēt šajā jautājumā;

23. iesaka stiprināt darba drošības un veselības aizsardzības situāciju, īstenojot SDO Konvenciju Nr. C176, kā arī citas SDO veselības un darba drošības konvencijas, kuras vēl nav ratificētas;

24. atbalsta Mongolijas pastāvīgos un patiesos centienus pakāpeniski izskaust visa veida bērnu darbu un nodrošināt bērna tiesības;

25. atzinīgi vērtē 2011. gadā pieņemto Mongolijas tiesisko regulējumu sieviešu un vīriešu līdztiesības panākšanai un pakāpenisku diskriminācijas pret sievietēm izskaušanu;

Ilgtspējīga attīstība

26. atzinīgi vērtē to būtisko progresu ekonomikas attīstībā un nabadzības mazināšanā, ko Mongolija panākusi kopš pagājušā gadsimta deviņdesmitajiem gadiem atbilstoši tūkstošgades attīstības mērķiem (TAM); pauž atbalstu Mongolijas centieniem sasniegt ANO ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM) saskaņā ar palīdzības efektivitātes un pārredzamības principu;

27. atzīst, ka padziļināta reģionālā ekonomiskā integrācija radīs Mongolijai jaunas iespējas nākotnē sasniegt augstāku labklājības līmeni un labus ekonomikas rezultātus, pieņem zināšanai, ka Mongolija vienlaikus meklē ekonomiskas saiknes un partnerus, ar kuru palīdzību tā varētu pilnībā īstenot savu sadarbības potenciālu, un kuri tajā pašā laikā ievērotu valsts leģitīmās politiskās un ekonomiskās intereses, noturīgo apņemšanos īstenot daudzvirzienu diplomātiju, tradicionālo identitāti un dzīvesveidu un Mongolijas sabiedrības demokrātiskos pamatus;

28. tomēr pauž bažas par to, ka dažos reģionos nostiprinās nabadzība un ka 2010.–2012. gadā pieredzētais ekonomikas uzplaukums nav pietiekami veicinājis nabadzības mazināšanu valstī;

29. mudina Mongoliju turpināt centienus, lai panāktu ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi; pauž bažas par IKP pieauguma straujo samazināšanos, ņemot vērā, ka 2011. gadā tika konstatēts rekordliels pieaugums (17,3 %), bet 2015. gadā tas bija tikai 2,3 %, un 2016. gada prognozētais rādītājs ir 1,3 %; pauž bažas, ka budžeta deficīts, kas ir pieaudzis līdz 20 % no IKP, var nelabvēlīgi ietekmēt nabadzības mazināšanu, kā arī sociālo iekļautību un sociālās aizsardzības sistēmas kohēziju;

30. pauž gandarījumu par to, ka ES attīstības palīdzība Mongolijai 2014.–2020. gada periodā ir vairāk nekā divkāršota salīdzinājumā ar 2007.–2013. gada periodu, kad tās apmērs bija EUR 30 miljoni; pašreizējā periodā šim mērķim paredzēti EUR 65 miljoni un palīdzība vērsta uz labāku ekonomikas pārvaldību un profesionālo apmācību, kas rada labākas darba iespējas; atbalsta Mongolijas dalību ES finansētajās reģionālajās programmās; norāda, ka ES projekti un programmas, kuru mērķis ir veicināt Mongolijas attīstību un modernizāciju, tikuši īstenoti samērā sekmīgi;

31. uzsver, ka ir svarīgi turpināt administratīvās reformas, kuras galvenokārt pievērš uzmanību augsti profesionālas pārvaldes izveidei valsts, kā arī vietējā līmenī; mudina ES iestādes palīdzēt Mongolijai attīstīt nepieciešamos resursus un specializētās zināšanas, lai labāk sagatavotu valsti sarežģīto ekonomisko un sabiedrisko transformācijas procesu radīto problēmu risināšanai un palielinātu ES fondu apguves spējas valstī;

32. aicina radīt lielākas apmaiņu iespējas studentiem un akadēmisko aprindu pārstāvjiem saskaņā ar Erasmus+ un Marie Skłodowska-Curie programmām un paplašināt tiešus personiskus kontaktus, tostarp mākslinieku vidū, starp ES un Mongoliju; aicina ES iekļaut sadarbības jomās ar Mongoliju pētniecību un inovācijas;

33. atzinīgi vērtē Mongolijas 2016. gada 21. septembrī laikus iesniegto Parīzes klimata nolīguma ratifikācijas dokumentu; pauž bažas, ka klimata pārmaiņas kopā ar lopkopības ievērojamu pieaugumu, aizvien milzīgāku migrāciju no laukiem uz galvaspilsētu, kā arī tādu dabas resursu kā ūdens un augsnes plašu izmantošanu un strauju izsmelšanu vara, ogļu un citu izejmateriālu oficiālai un neoficiālai ieguvei ir novedušas pie Mongolijas vides straujas pasliktināšanās, palielinājušas risku, ka saistībā ar ūdeni radīsies konflikti ar tās kaimiņiem, un pavairojušas tādu klimatisku parādību izplatību kā tā dēvētais “dzud”, kuru raksturo ilgu sausuma periodu un bargu ziemu cikli un kura rezultātā masveidā tiek zaudēti lopi, savvaļas dzīvnieki un augi, un bioloģiskā daudzveidība kopumā; aicina Mongolijas valdību pastiprināt ekonomikas diversifikācijas centienus un aicina ES palīdzēt šajā procesā ar konkrētām darbībām un profilaktiskiem un citiem pasākumiem, piemēram, saistībā ar abu pušu vides politikas ciešāku saskaņošanu; aicina Mongolijas iestādes un parlamentu, kā arī visas ES dalībvalstis sadarboties un sniegt ieguldījumu starptautiskā klimata režīma būtiskā uzlabošanā, ņemot vērā Marrākešas COP22 panāktās saistības;

34. atzinīgi vērtē to, ka Mongolija ir ratificējusi un izpildījusi visas ar VPS+ saistītās konvencijas par klimata aizsardzību un klimata pārmaiņām; tomēr mudina Mongoliju izpildīt tās ziņošanas pienākumu, kas noteikts ANO konvencijās par vides aizsardzību un klimata pārmaiņām ( CITES , Bāzeles un Stokholmas konvencijas), un īstenot valsts vides tiesisko regulējumu;

35. norāda, ka 2014. gadā ieguves rūpniecība Mongolijā veidoja 17 % no IKP un 89 % no valsts kopējā eksporta apjoma; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Mongolijas aktīvo dalību Ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvā ( EITI ), kuras mērķis ir palielināt šā sektora pārskatatbildību un pārredzamību;

36. uzsver, ka Oyu Tolgoi ir vienīgais lielākais vara un zelta raktuvju projekts, kurš no 2020. gada veidos trešdaļu no Mongolijas IKP, un ka Tavan Tolgoi ir lielākās neizmantotās ogļu raktuves pasaulē; atzinīgi vērtē sabiedriskās diskusijas, kuras tiek rīkotas par ieguves ietekmi uz vidi, un sabiedrības dalību resursu pārvaldībā vietējā līmenī;

37. mudina Mongoliju savu iedzīvotāju interesēs turpināt tās dabas resursu, īpaši retu derīgo izrakteņu, izmantošanu, jo digitālajā nozarē tiem aizvien vairāk pieaug vērtība; norāda, ka Eiropas Savienībai varētu būt atbalstoša loma, sniedzot tehnoloģisko un finanšu palīdzību šādu derīgo izrakteņu neatkarīgai ieguvei;

38. uzskata, ka investīcijas nākotnes tehnoloģijās un digitalizācijā varētu palīdzēt samazināt attīstības plaisu starp dažādiem Mongolijas reģioniem un diversificēt ekonomiku; mudina ES un dalībvalstis pastiprināt sadarbību digitalizācijas un jauno tehnoloģiju jomā;

39. atzīst narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas ievērojamos izaicinājumus; un ierosina, lai ES sniegtu palīdzību, stiprinot valsts iestādes un resursus, kuri nodarbojas ar šiem jautājumiem;

Tirdzniecība un ekonomiskās attiecības

40. norāda, ka ES ir kļuvusi par Mongolijas trešo lielāko tirdzniecības partneri un ka ES tirgū ienākošajām Mongolijas precēm jau pašreiz gandrīz netiek piemēroti tarifi saskaņā ar īpašo veicināšanas režīmu;

41. atzinīgi vērtē Mongolijas iekļaušanu VPS+ sistēmā;

42. ņem vērā, ka nedrošās uzņēmējdarbības vides un informācijas trūkuma dēļ Eiropas ieguldījumi Mongolijā līdz šim bijuši nelieli;

43. mudina ES un Mongoliju stiprināt savstarpējās tirdzniecības un ieguldījumu saites, tostarp popularizēt tās, sniedzot informāciju un veicinot izpratni, saskaņā ar PSN juridiskajiem noteikumiem; uzsver, ka šai stiprināšanai ir jāatbilst un pilnībā jāievēro pienākumi, kas noteikti starptautiskajās konvencijās par darba standartiem, labu pārvaldību, cilvēktiesībām, kā arī vides standartiem;

44. šajā saistībā aicina plašāk izvērst Eiropas Investīciju bankas (EIB) un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) darbību Mongolijā;

45. uzsver, ka ES ieguldījumu pieaugumam svarīga ir stabila uzņēmējdarbības un tiesiskā vide;

46. ņem vērā, ka ir sarukuši ārvalstu tiešie ieguldījumi saistībā ar dominējošo ekonomikas nozari — kalnrūpniecību, kura joprojām ir būtisks nesaskaņu iemesls;

47. mudina Mongoliju piesaistīt ārvalstu ieguldījumus un veidot pārredzamāku tiesisko regulējumu, lai diversificētu valsts ekonomiku un palīdzētu novērst atkarību no nestabiliem derīgo izrakteņu tirgiem; šajā saistībā atzinīgi vērtē jaunos tiesību aktus ārvalstu tiešo ieguldījumu jomā;

48. atbalsta Mongolijas turpmāku integrāciju pasaules un reģiona ekonomikā, atbilstoši valsts stratēģiskajām interesēm un prioritātēm iesaistoties tādos projektos kā “Prēriju ceļš”, “Zīda ceļš / viena josla, viens ceļš” vai “Transeirāzijas koridors”; aicina ES apsvērt iespēju iesaistīties infrastruktūras un ieguldījumu programmās, tostarp ieguves nozarē, šajā reģionā;

Reģionālās un globālās problēmas un sadarbība

49. atzīst, ka Mongolijai var būt būtiska loma starp lielajām un ļoti dinamiskajām ekonomikas sistēmām Ķīnā, Krievijā, Dienvidkorejā, Japānā un Centrālāzijas valstīs un vienlaikus kā vidutājai starp Eiropu un Austrumāzijas reģionu;

50. uzsver Mongolijas “trešo kaimiņvalstu” ārpolitikas koncepciju, kas ietver attiecības ar ES kā pretsvaru konstruktīvajām un ciešajām attiecībām ar ietekmīgajiem stratēģiskajiem partneriem, proti, kaimiņvalstīm Krieviju un Ķīnu;

51. ņem vērā, ka Mongolijas attiecības ar citām reģiona valstīm ir gan draudzīgas, gan uz ekonomisko konkurenci vērstas;

52. norāda, ka Mongolija nopietni izvērtē savas iespējamās dalības Eirāzijas Ekonomikas savienībā ( EAEU ) ietekmi; pauž bažas, ka pievienošanās šai savienībai varētu apgrūtināt turpmākās politiskās un tirdzniecības attiecības ar ES;

53. pauž atzinību Mongolijai par 2016. gadā Ulanbatorā notikušo ASEM un ASEP sanāksmju sekmīgo vadīšanu, parlamentārās dimensijas stiprināšanu un divu reģionu partnerības uzlabošanu, pamatojoties uz vispārēji atzītiem vienlīdzības, apbusējas cieņas, kā arī cilvēktiesību un pamattiesību veicināšanas un aizsardzības principiem; atzinīgi vērtē Mongolijas priekšlikumu izveidot ASEM centru, tostarp virtuālu/tiešsaistes struktūru;

54. atzinīgi vērtē Mongolijas paziņojumu, ka tā ir no kodolieročiem brīva valsts, ko ir oficiāli atzinusi ANO; tāpat atzinīgi vērtē tās konstruktīvo un aktīvo lomu daudzpusējos forumos, sekmējot sadarbību globālas kodolatbruņošanās panākšanai, kā arī humanitārās apņemšanās parakstīšanu ( 10 )

55. atzinīgi vērtē abpusējo apņemšanos veicināt starptautisko mieru un drošību un šajā saistībā pauž gandarījumu par Mongolijas aktīvo līdzdalību starptautiskās daudzpusējās organizācijās, piemēram, ANO un EDSO, un tās ieguldījumu iniciatīvās, kas atbalsta mieru un stabilitāti Ziemeļaustrumāzijā un citur, piemēram, Ulanbatoras sarunās par Ziemeļaustrumāzijas drošību;

56. atzīst Mongolijas ieguldījumu ANO miera uzturēšanā visā pasaulē un apmācības iespēju nodrošināšanu šādām misijām, vienlaikus aizvien vairāk stiprinot ANO politiskās un diplomātiskās iespējas un pienākumus novērst un atrisināt konfliktus;

57. atzinīgi vērtē Mongolijas ciešo sadarbību ar ES saistībā ar sarunu un balsošanas nostājām Apvienoto Nāciju Organizācijā un citos daudzpusējos forumos; šajā sakarībā uzsver PSN 8. panta par starptautisko sadarbību nozīmi;

58. atzīst Mongolijas kā jaunas UNHRC locekles (2016–2018) lomu cilvēktiesību ievērošanas veicināšanā un aicina ES cieši sadarboties ar Mongoliju, sagatavojot un īstenojot UNHRC darbu;

59. atzinīgi vērtē to, ka Mongolija ir ratificējusi Starptautiskās Krimināltiesas Romas statūtus ( ICC ), un mudina Mongoliju ratificēt Kampalā pieņemtos grozījumus, ar kuriem laikus tika nodrošināta definīcija un procedūra, lai iekļautu agresijas noziegumus šīs tiesas jurisdikcijā;

60. atzinīgi vērtē Mongolijas centienus sekmēt demokrātiju, tiesiskumu un cilvēktiesības valstīs, kuras atrodas Mongolijas kaimiņos un cenšas panākt demokrātiskas izmaiņas; aicina Eiropas Savienību iesaistīt Mongoliju un censties panākt ad hoc sinerģiju Centrālāzijas reģionālajās programmās, kas paredzētas šādai attīstībai;

61. uzteic Mongolijas panākumus, sapulcinot akadēmisko aprindu pārstāvjus no abām Korejām, Ķīnas un Krievijas, kā arī rīkojot Korejas pussalas sadalīšanas rezultātā izšķirto ģimeņu tikšanās;

62. atbalsta Mongolijas paziņojumu, ka 2022. gadā tā vēlas kļūt par ANO Drošības padomes locekli;

o

o o

63. uzdod priekšsēdētājam šo rezolūciju nosūtīt Padomei, Komisijai, PV/AP, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem, un Mongolijas valdībai un Lielajam valsts huralam (parlamentam).

(1) OV C 280 E, 18.11.2006., 49. lpp.

(2) Pieņemtie teksti, P8_TA(2016)0121.

(3) Pieņemtie teksti, P8_TA(2015)0458.

(4) OV C 36, 29.1.2016., 126. lpp.

(5) OV C 407, 4.11.2016., 35. lpp.

(6) OV C 249 E, 30.8.2013., 41. lpp.

(7) OV C 440, 30.12.2015., 97. lpp.

(8) Pieņemtie teksti, P8_TA(2016)0424.

(9) Pieņemtie teksti, P8_TA(2017)0032.

(10) http://www.icanw.org/pledge/