Tiesu sistēmas digitalizācija turpina uzlaboties civillietu un administratīvo lietu tiesās, savukārt krimināltiesību jomā joprojām pastāv problēmas . Pirmās un otrās instances civillietu tiesu procesu digitalizācija ir pabeigta , un tā ir uzsākta Kasācijas tiesā (civillietu nodaļa) un Miertiesā . Tomēr progress ir mazāks krimināllietu tiesvedībā , kur to paredzēts sākt līdz 2021. gada maija beigām. Pirmajā solī ir paredzēts digitalizēt reģistru, ko izmanto noklausīšanās procedūrai. Attiecībā uz administratīvo tiesvedību jānorāda, ka Covid-19 pandēmijas laikā tika panākts papildu progress administratīvā procesa digitalizācijā, izmantojot attālinātas sēdes . Papildus Augstās tiesas civillietu un krimināllietu nolēmumiem tiešsaistes piekļuve pirmās un otrās instances nolēmumiem attīstās lēnām, un to paredzēts pabeigt līdz 2023. gadam tikai attiecībā uz nolēmumiem civillietās . Turpinās digitālo uzlabojumu ieviešana, lai palielinātu tiešsaistes pakalpojumus tiesu iestādēs, atjauninot e-pakalpojumu portālu, PEC reģistrus un e-maksājumus, kā arī uzlabotu piekļuvi noteiktiem pakalpojumiem, izmantojot SPID, valsts dienesta karti un elektronisko ID karti. Attālinātais darbs Covid-19 pandēmijas laikā paātrināja attālinātas piekļuves ieviešanu dažos reģistros (civillietas, sekundāra jurisdikcija un darba strīdi pirmajā un otrajā instancē). Turklāt ir paredzēts atbilstošs apmācību apjoms IT prasmju pilnveidei vadītājiem, kā arī pastāvīgajiem un pagaidu darbiniekiem, kas pieņemti darbā digitalizācijas atbalstam un neizskatīto lietu uzkrāšanās novēršanai . Attiecībā uz civilprocesa likumprojektu jānorāda, ka valdība ir sagatavojusi grozījumus teksta projektā, lai risinātu ar efektivitāti saistītās problēmas, tostarp ceļot tiesu sistēmu digitalizācijas līmeni, un tas pēc pabeigšanas tiks nosūtīts parlamentam.

Tiek palielināti cilvēkresursi, kā arī tiek plānota turpmāka tiesu un administratīvā personāla pieņemšana darbā. Pēc CSM atzinuma 2020. gada septembrī Tieslietu ministrija sadalīja papildu 600 izmeklētājtiesnešu amatus starp augstākajām tiesām un prokuratūru (70 vienības), pirmās un otrās instances tiesām (422 vienības) un elastīgo iestāžu darba grupu (176 vienības), un 2021. gada martā stažēšanos uzsāka jauni darbinieki (285 izmeklētājtiesneši). Pēc pirmās apturēšanas Covid-19 pandēmijas dēļ konkursi tagad ir atsākti . Vairāk nekā 2000 administratīvā personāla darbinieku pieņemšana darbā 2020. un 2021. gadā tika veikta, izmantojot digitalizētas procedūras . Pēc 2020. gada ziņojuma par tiesiskumu, kurā tika minēts, ka cilvēkresursi ir īpašs izaicinājums Itālijā, kas ietekmē tiesu sistēmas efektivitāti, valdība ir paredzējusi ārkārtas pasākumus, lai stiprinātu Tiesu biroju, kurā administratīvais un tiesu personāls sadarbosies sinerģijā, izmantojot pārskatītus organizatoriskos moduļus . Šie pasākumi paredz uz noteiktu laiku — uz trim gadiem — pieņemt darbā aptuveni 16 500 tiesību, ekonomikas, uzņēmējdarbības un politikas zinātņu absolventus, lai nodrošinātu izmeklētājtiesnešiem tehnisko atbalstu , kā arī 1600 jaunos absolventus, 750 specializēto un 3000 vispārizglītojošo vidusskolu absolventus tiesu varas atbalstam un Tieslietu ministrijas projektu, piemēram, procesu digitalizācijas un reformu, uzraudzībai. Daļa no šā jaunpieņemtā personāla tiks norīkota Augstajā kasācijas tiesā civillietu palātu, tostarp to, kuras nodarbojas ar nodokļu lietām, reorganizācijai. Attiecībā uz administratīvo tiesvedību jānorāda, ka joprojām ir daudz brīvu vakanču, jo īpaši pirmās instances tiesnešiem. Tomēr 2021. gada februārī ir publicēta jauna procedūra 40 tiesnešu pieņemšanai darbā (paplašinot vēlāk līdz 60) un plānots palielinājums par 130 administratīvajām amata vietām. Paredzēta arī jauna darbinieku pieņemšana administratīvās tiesvedības jomā tiesu iestāžu stiprināšanai, digitalizācijas uzlabošanai un projektu darbības pārraudzībai. Neizskatīto lietu uzkrāšanās un tiesvedības ilguma samazināšanai paredzēto jauno pasākumu mērķis ir ieviest ilglaicīgu ieteikumu valstij attiecībā uz tiesu sistēmas efektivitāti .

Attiecībā uz līdzsvara un atsvara sistēmu jānorāda, ka ar Covid-19 pandēmiju saistītais ārkārtas režīms joprojām ir spēkā, taču valdība pieņem pasākumus pakāpeniskai ierobežojumu mazināšanai. Tiek apspriests jauns priekšlikums parlamenta lomas stiprināšanai ārkārtas situācijās. Publiskās apspriešanas un ex post regulējuma ietekmes novērtējumu izmantojums ir nedaudz uzlabots, taču tie joprojām netiek sistemātiski piemēroti. Parlamentā tiek izskatīts likumprojekts neatkarīgas cilvēktiesību iestādes izveidei. Ir gūti zināmi panākumi attiecībā uz tiesību aktiem par pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas nodarbojas ar migrantiem, piemēram, attiecībā uz noteikumiem, kas reglamentē to pilsoniskās sabiedrības organizāciju darbību, kuras veic meklēšanas un glābšanas operācijas jūrā, lai gan bažas joprojām pastāv vispārējā kontekstā, jo migrācijas pārvaldība ES ir izaicinājums.

Itālija aizliedz tiešu valsts finansējumu politiskajām partijām, tostarp politiskajām kampaņām. Līdz ar to politisko partiju finansējumam jānāk gandrīz tikai no privātiem ziedojumiem no fiziskām personām vai juridiskām personām . Tā rezultātā parlamentāriešiem lielā mērā jārod iespējas finansēt politiskās kampaņas no saviem līdzekļiem, padarot politikas dalībniekus vairāk atkarīgus no privātiem ziedojumiem un neaizsargātākus pret nepienācīgu ietekmi . Privātajiem ziedojumiem tiek piemērota samērā augsta robeža, proti, 100 000 EUR gadā. Tomēr noteikumi par finansējuma pārredzamību politiskajām organizācijām, kas ir spēkā kopš 2019. gada, uzliek partijām pienākumu publicēt datus par ziedojumiem . Ziedojumi, kas pārsniedz vairāk nekā 500 EUR naudā vai natūrā, jāpublicē viena mēneša laikā no saņemšanas dienas, norādot ziedotāja identitāti. Par publicēšanas prasības neievērošanu tiek piemērots administratīvs naudas sods, kas trīs līdz piecas reizes pārsniedz nepaziņotā ziedojuma vērtību. Ārvalstu ziedojumi ir aizliegti. Pastāv bažas par pārraudzības un uzraudzības struktūru spēju un resursiem . Ziedojumu novirzīšanas prakse, izmantojot politiskos fondus un asociācijas, pirms tie nonāk pie politiskajām partijām, var radīt šķēršļus publiskas pārskatatbildības nodrošināšanai, jo šādus darījumus ir grūti izsekot un uzraudzīt .

Grozījumi autonomajā trauksmes cēlēju likumā ir pēdējā likumdošanas stadijā. Līdz to pieņemšanai trauksmes cēlēju aizsardzība privātajā sektorā joprojām ir ierobežota, jo tās pamatā ir brīvprātīgas atbilstības programmas, kuras ne visi uzņēmumi ir izveidojuši . Praksē Korupcijas apkarošanas iestādei nav pilnvaru saņemt trauksmes cēlēju ziņojumus no privātā sektora darbiniekiem vai noteikt sankcijas . Tāpēc piemērošanas jomas paplašināšana, attiecinot to uz visiem uzņēmumiem, kuros strādā vairāk nekā 50 darbinieki, nodrošinās jaunu privātā sektora trauksmes cēlēju aizsardzības līmeni. 2021. gada jūnijā Korupcijas apkarošanas iestāde izdeva jaunu pamatnostādņu kopumu attiecībā uz trauksmes cēlējiem.

Sadarbība starp iestādēm, kuras cīnās pret korupciju, ir rezultatīva, it īpaši organizētās noziedzības kontekstā. Sadarbība starp Finanšu policiju, Finanšu ziņu vākšanas vienību, Revīzijas palātas prokuratūru, Valsts mafijas apkarošanas direktorātu un Korupcijas apkarošanas iestādi aizdomīgu darbību atzīmēšanā ir izrādījusies rezultatīva, jo īpaši attiecībā uz korupciju publisko iepirkumu procedūrās un nelikumībās valsts pārvaldē . Līdzīgi arī sadarbība ar muitas un monopola aģentūrām tiek uzskatīta par lietderīgu, atklājot korupciju saistībā ar plašāku organizēto noziedzību, kas iefiltrējas ekonomikā un valsts pārvaldē . Finanšu policija un prokurori uzskata, ka izmeklētāju un prokuroru resursi un specializācijas līmenis, kā arī piekļuve informācijai attiecīgajos reģistros un datubāzēs kopumā ir pietiekami, lai pildītu savus uzdevumus korupcijas apkarošanā. Neskatoties uz būtiskajiem nesenajiem likumdošanas pasākumiem attiecībā uz tiesisko regulējumu , resursu trūkums un ierobežota pieredze un juridiskās zināšanas ietekmē tiesībaizsardzības iestāžu spēju rezultatīvi izskatīt lietas par ārvalstu amatpersonu kukuļošanu un saukt pie atbildības šādās lietās . Itālija kā nozīmīga eksportētāja pēdējā laikā ir atkāpusies no aktīvas rīcības saistībā ar mērenu izpildes panākšanu attiecībā uz ārvalstu amatpersonu kukuļošanu , lai gan šim nozieguma veidam pievērstā uzmanība ir ievērojami palielinājusies salīdzinājumā ar laiku pirms desmit gadiem .

Valdība sniedza finansiālu atbalstu mediju nozarei Covid-19 pandēmijas ietekmes mazināšanai. Itālijas valdība 2021. gadā ieviesa virkni ekonomisku pasākumu Covid-19 pandēmijas radītās ietekmes mazināšanai, kas ietvēra noteiktus medijiem paredzētus pasākumus, proti, nodokļu kredīts reklāmas izdevumiem; nodokļu kredīts kioskiem; nodokļu kredīts tehnoloģiskiem ieguldījumiem digitālajos medijos, kā arī nodokļu kredīts papīra izdevumu pirkumiem . Parlaments arī apstiprināja budžeta līdzekļu samazināšanas atlikšanu, ko bija plānots veikt Informācijas plurālisma fondam . Piekļuve šim fondam ir balstīta vairākos objektīvos kritērijos, t. i., valsts atbalstu var saņemt tikai tie laikraksti, kurus rediģē žurnālistu kooperatīvi, bezpeļņas izdevumi un tie, kas rūpējas par minoritāšu valodām. Konstitucionālā tiesa ir spriedusi, ka šādā fundamentāli svarīgā jomā ir nepieciešams pārredzams tiesiskais regulējums, savukārt resursu piešķiršana jābalsta skaidri noteiktos un objektīvos kritērijos .

Itālijas mediju politiskā neatkarība joprojām ir problēmjautājums, ja nav spēkā esoša tiesību akta, kas regulētu interešu konfliktus. Reformu projekti joprojām tiek izskatīti parlamentā, neskatoties uz to, ka šis jautājums joprojām ir galvenā politiskā tēma valstī . Lai gan Itālijas vadošie laikraksti tieši vai netieši nepieder politiķiem vai politiskajām partijām, redakcijas nostāja atspoguļo Itālijas politiskās ainas spēcīgo polarizāciju. Šo iemeslu dēļ MPM 2021 uzskata, ka politiskajai neatkarībai kopumā un jo īpaši redakcionālajai autonomijai ir vidēja līmeņa risks . Itālijā novērojams augsts koncentrācijas līmenis visās ziņu mediju apakšnozarēs.

Tika ziņots par problēmām ar faktisku piekļuvi informācijai. Itālijas Informācijas brīvības likums (FOIA) reglamentē “pilsonisko piekļuvi” valsts pārvaldes datiem un dokumentiem. MPM 2021 atsaucas uz neatkarīgiem ziņojumiem, kuros norādīts, ka iestāžu sniegtie pamatojumi, atsakot piekļuvi informācijai, dažkārt ir neskaidri un nav skaidri pamatoti likumā paredzētajos izņēmumos. Covid-19 pandēmijas laikā FOIA režīma apturēšana laikposmā no 2020. gada 28. februāra līdz 15. aprīlim tika pamatota ar operatīviem, nevis sabiedrības veselības aizsardzības apsvērumiem .

Neslavas celšanu reglamentējošie tiesību akti nav grozīti, un tiem joprojām veic parlamentāro pārbaudi. Tomēr, ņemot vērā Konstitucionālās tiesas paziņojumus šajā jautājumā , kas sīki aprakstīti 2020. gada ziņojumā par tiesiskumu un ko atzinīgi novērtēja preses brīvības organizācijas, MPM 2021 ir pazeminājis šī konkrētā rādītāja riska līmeni . 2021. gada 22. jūnijā Konstitucionālā tiesa atzina, ka Preses likuma 13. pants, ciktāl tas paredz brīvības atņemšanu par neslavas celšanu presei, ir antikonstitucionāls un nav saderīgs ar Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 10. pantu.

Fiziskie uzbrukumi, nāves draudi un cita veida pret žurnālistiem vērsta iebiedēšana joprojām rada bažas. Kopš pēdējā ziņojuma par tiesiskumu Eiropas Padomes Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma ir reģistrējusi astoņus brīdinājumus attiecībā uz Itāliju . Starp tiem ir uzbrukumi ar dedzināšanu, fiziski uzbrukumi, nopietnas iebiedēšanas gadījumi un draudi tiešsaistē, kas sūtīti Itālijas Preses asociācijas priekšsēdētājam. Viens no brīdinājumiem, kurš datēts ar 2021. gada aprīli, attiecas uz vismaz 15 žurnālistu, kas strādāja ar migrācijas jautājumiem, iespējamu noklausīšanos prokuroru veiktā izmeklēšanā par attiecībām starp NVO un cilvēku tirgoņiem. Žurnālistus pārstāvošās Eiropas un Itālijas asociācijas to raksturojušas kā ļoti nopietnu gadījumu un “žurnālistu informācijas avotu konfidencialitātes milzīgu pārkāpumu” . Neskatoties uz Itālijas Preses asociācijas atkārtotajiem pieprasījumiem, žurnālistikas avotu aizsardzība un pamatlikums par žurnālistu dienesta noslēpumu joprojām ir nepietiekami . Tādējādi MPM šo rādītāju attiecībā uz žurnālista profesiju, standartiem un aizsardzību vēlreiz novērtē kā vidēja riska rādītāju. Gan MPM 2021, gan vairākas ieinteresētās personas ir atzīmējušas žurnālistu darba apstākļu pasliktināšanos, ko raksturo pieaugošā plaisa starp nodarbinātajiem žurnālistiem un ārštata darbiniekiem, kā arī vispārējs ziņu telpas darbinieku skaita samazinājums, kas ir būtisks problēmjautājums . Itālijas Koordinācijas centrs, kas skata pret žurnālistiem vērstas darbības, izveidots 2017. gadā un tiek uzskatīts par paraugpraksi ES līmenī. Tas reģistrēja ievērojamu skaitu iebiedēšanas gadījumu, proti, 163 šādas darbības 2020. gadā un 63 šādas darbības laikposmā no 2021. gada janvāra līdz martam .

IV.Citi institucionāli jautājumi saistībā ar līdzsvara un atsvara sistēmu

Itālija ir unitāra parlamentārā republika ar netiešās vēlēšanās ievēlētu prezidentu . Parlaments ir divpalātu — to veido Deputātu palāta un Senāts, kuriem abiem ir vienādas pilnvaras. Likumdošanas iniciatīvas tiesības ir valdībai, parlamenta deputātiem, 50 000 pilsoņu, Valsts ekonomikas un darba padomei un Reģionālajai padomei. Vairāki reģionālie ombudi ir atbildīgi par personu brīvību un tiesību aizsardzību . Ministriju cilvēktiesību komiteja (CIDU) sadarbojas ar pilsonisko sabiedrību, akadēmisko aprindu pārstāvjiem un visām attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai veicinātu un aizsargātu cilvēktiesības.

Regulāri tiek izmantoti regulējuma ietekmes novērtējumi, tomēr publisko apspriešanu un ex post regulējuma ietekmes novērtējumu izmantojums joprojām ir ierobežots . Ministru padomes priekšsēdētāja Dekrēts Nr. 169/2017 nosaka, ka visām valsts pārvaldes iestādēm jāpublicē informācija par katru regulatīvo iniciatīvu sešus mēnešus uz priekšu. Tomēr nav ieviestas standartizētas procedūras ieinteresēto personu analīzei . Plašāka digitālo rīku izmantošana publiskajā apspriešanā ir nedaudz uzlabojusi procesa rezultativitāti. Konkrēti, izmantojot platformas, ir nodrošināti inovatīvi un interaktīvi rīki, kas nodrošina lietotāju plašāku līdzdalību . Dažos gadījumos lietotāji saņem arī atbildes no valsts pārvaldes . Tomēr apspriešana galvenokārt tiek īstenota, izmantojot tradicionālās metodes . Regulāri tiek izmantoti ex ante ietekmes novērtējumi, un ir sākta ex post novērtējumu izmantošana. Konkrēti, 2020. gadā tika veikti to darbību ex post novērtējumi, kas noteiktas 2019. gada divu gadu plānos .

Ar Covid-19 pandēmiju saistītais ārkārtas situācijas režīms joprojām ir spēkā, un tiks izveidota jauna parlamentārā komisija parlamenta lomas stiprināšanai ārkārtas situācijās. 2021. gada aprīlī valdība pagarināja ārkārtas situācijas režīmu līdz 2021. gada 31. jūlijam, vienlaikus pieņemot pasākumus pakāpeniskai ierobežojumu mazināšanai. Pasākumus pandēmijas izraisītās situācijas risināšanai valdība turpināja pieņemt ar dekrētlikumiem , kas stājas spēkā nekavējoties, un pēc tam parlaments tos pieņem kā likumus . Ministru padomes priekšsēdētājs var arī tieši pieņemt ārkārtas pasākumus Ministru padomes priekšsēdētāja dekrēta formā. Šādos gadījumos valdībai pirms pieņemšanas ir jāiesniedz parlamentam dekrēta saturs un galvenie mērķi. Ja tas nav iespējams steidzamu iemeslu dēļ, palātām parasti tiek nosūtīts papildu paziņojums ik pēc 15 dienām . Saistībā ar Covid-19 pandēmiju ārkārtas situācijas režīma pirmajos mēnešos parlaments nolēma izskatīt tikai steidzamus pasākumus un jebkādus jautājumus, kas saistīti ar ārkārtas situāciju veselības jomā. Kārtējie darbi tika atsākti 2020. gada maijā. Lai nodrošinātu parlamentam centrālo lomu Covid-19 pandēmijas laikā un, vispārīgāk, ārkārtas situācijās, Senāts ierosināja izveidot īpašu divpalātu komisiju , ar kuru jāapspriežas attiecībā uz jebkuru valdības aktu, kas saistīts ar pandēmijas ārkārtas situāciju. Šai komisijai, kas vēl nav izveidota, būtu konsultatīva funkcija, un tā darbotos kā saikne ar vietējām organizācijām . Daži pasākumi, kas pieņemti ar Ministru padomes priekšsēdētāja dekrētu, ir apstrīdēti administratīvajās tiesās, kurām jāizvērtē to samērīgums attiecībā pret pamattiesību ierobežojumiem . Noteikums, kas saistīts ar noilguma termiņa apturēšanu, tika apstrīdēts Konstitucionālajā tiesā, kura nekonstatēja likumdevēja varas ļaunprātīgas izmantošanas risku.

Nav panākts progress attiecībā uz neatkarīgas cilvēktiesību iestādes izveidi . Neatkarīgas valsts cilvēktiesību iestādes (NCTI) izveide joprojām tiek apspriesta . 2020. gada oktobrī divus sākotnējos priekšlikumu projektus NCTI izveidei, kas tika iesniegti 2018. gadā, parlaments apvienoja vienā priekšlikumā. Jaunais teksts pašlaik tiek apspriests Deputātu palātas pamattiesību veicināšanas un aizsardzības komisijā . Ar priekšlikumu tiktu izveidota NCTI atbilstoši Parīzes principiem un Apvienoto Nāciju Organizācijas ieteikumiem.

Pilsoniskās sabiedrības telpa joprojām saskaras ar izaicinājumiem, taču ir uzlaboti daži tiesību aktu aspekti attiecībā uz pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kuras strādā ar migrantiem. 2020. gada oktobrī tika ieviesti daži uzlabojumi tiesību aktos attiecībā uz pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kuras strādā ar migrantiem, jo īpaši normas , kas reglamentē to PSO darbību, kuras veic meklēšanas un glābšanas operācijas jūrā . Neskatoties uz pandēmiju, sadarbība ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām ir pastiprināta . Tomēr joprojām pastāv bažas par NVO reģistrācijas procesa sarežģītību un kavēšanos ar bezpeļņas nozari saistīto likumu saskaņošanas noteikumu ieviešanā . Neraugoties uz pēdējā laika pozitīvajiem notikumiem, noraidot lietu pret cilvēktiesību aizstāvi, kas darbojas migrācijas un patvēruma jomā, šajā jomā joprojām pastāv zināmas bažas . Turklāt pilsoniskās sabiedrības telpa joprojām tiek uzskatīta par sašaurinātu .

I pielikums. Informācijas avotu saraksts alfabētiskā secībā*

* Saraksts ar dokumentiem, kas saņemti 2021. gada ziņojuma par tiesiskumu apspriešanas laikā, ir pieejams vietnē https://ec.europa.eu/info/policies/justice-and-fundamental-rights/upholding-rule-law/rule-law/rule-law-mechanism/2021-rule-law-report-targeted-stakeholder-consultation .

Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (AGCOM), “Osservatorio sul Giornalismo III edizione - La professione alla prova dell'emergenza Covid-19 - documento di consultazione pubblica” ( https://www.agcom.it/documents/10179/20594109/Comunicazione+23-11-2020/b6623771-dbaa-4ccb-baab-9520f87afbc8?version=1.0 ).

Mediju plurālisma un brīvības centrs (2021), 2021. gada mediju plurālisma uzraudzības instruments. Ziņojums par Itāliju (saite tiks pievienota, tiklīdz būs pieejama).

CEPEJ (2020), “Study on the functioning of the judicial systems in the EU Member States”.

CIVICUS, “Monitor tracking civic space – Italy” ( https://monitor.civicus.org/country/italy/ ).

Eiropas Padome, INGO konference (2019), “Civil participation in the decision-making process, Fact Finding Mission to Italy” ( https://rm.coe.int/report-visit-of-the-conference-of-ingos-to-italy-2019/1680981493 ).

Eiropas tiesnešu konsultatīvā padome (2020), Atzinums Nr. 23 “The role of associations of judges in supporting judicial independence”.

Eiropas Padome, Žurnālistikas un žurnālistu drošības aizsardzības veicināšanas platforma — Itālija ( https://www.coe.int/en/web/media-freedom/italy ).