Šā pasākuma mērķis ir kompensēt Kanāriju salu ražotājiem pastāvīgos ierobežojumus, kas saistīti ar nošķirtību, atkarību no izejvielām un energoresursiem, pienākumu veidot krājumus, vietējā tirgus nelielo apjomu un zemo eksporta līmeni. Visi minētie ierobežojumi kopā nozīmē lielākas ražošanas izmaksas un līdz ar to lielāku vietējā ražojuma preču pašizmaksu, tādējādi, neīstenojot īpašus pasākumus, vietējie ražotāji būtu mazāk konkurētspējīgi nekā ražotāji no kontinentālās Eiropas, pat ņemot vērā izmaksas par preču transportēšanu uz Kanāriju salām. Tas nozīmētu, ka būtu grūtāk saglabāt vietējo ražošanu. Īpašie pasākumi ir izstrādāti nolūkā stiprināt vietējo ražošanu, kompensējot tai radušās papildu izmaksas un tādējādi radot vienlīdzīgus konkurences apstākļus.

Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) noteikumi, kas ir piemērojami tālākajiem reģioniem, pie kuriem pieder Kanāriju salas, principā nepieļauj nodokļu uzlikšanas atšķirības vietējām precēm un precēm no Spānijas vai citām dalībvalstīm. Saskaņā ar LESD 349. pantu ir atļauti īpaši pasākumi attiecībā uz ES tālākajiem reģioniem, jo, kā tajā ir atzīts, pastāvīgie ierobežojumi, viens otru papildinot, nopietni kavē šo reģionu attīstību un ietekmē to ekonomisko un sociālo stāvokli.

Priekšlikums atbilst 2015. gada vienotā tirgus stratēģijai, saskaņā ar kuru Komisija plāno izveidot dziļāku un taisnīgāku vienoto tirgu, kas dos labumu visām ieinteresētajām personām. Viens no ierosinātā pasākuma mērķiem ir mazināt papildu izmaksas, kas rodas tālāko reģionu uzņēmumiem un kavē to pilnīgu dalību vienotajā tirgū. Ņemot vērā ierobežoto ražošanas apjomu un ierobežoto AIEM piemērošanas jomu tikai Kanāriju salās, nav sagaidāma negatīva ietekme uz vienotā tirgus netraucētu darbību.

2017. gada paziņojumā “Stiprāka un atjaunota stratēģiskā partnerība ar ES tālākajiem reģioniem” tika norādīts, ka tālākie reģioni joprojām sastopas ar nopietnām problēmām, no kurām daudzas ir pastāvīgas. Minētajā paziņojumā ir izklāstīta Komisijas pieeja šo reģionu atbalstam, izmantojot to unikālos resursus un identificējot jaunas nozares nolūkā veicināt izaugsmi un nodarbinātību.

Tādējādi Komisija varēs novērtēt, vai atkāpi pamatojošie iemesli joprojām pastāv, vai Spānijas piešķirtā fiskālā priekšrocība joprojām ir samērīga un vai ir iespējami atkāpes no nodokļu noteikumiem sistēmai alternatīvi pasākumi, ņemot vērā to starptautisko dimensiju.

Spānijas iestādes tiks aicinātas līdz 2025. gada 30. septembrim iesniegt ziņojumu par laikposmu no 2019. līdz 2024. gadam. Šajā ziņojumā jāiekļauj: informācija par papildu izmaksām saistībā ar ražošanu; informācija par ekonomikas izkropļojumiem un ietekmi uz tirgu; informācija, pamatojoties uz kuru var novērtēt efektivitāti, lietderību un saskaņu ar citām ES rīcībpolitikām; kā arī informācija par tiesību aktu aktualitāti un to ES pievienoto vērtību.

Šīs iniciatīvas pamatā ir šādi divi secīgi pasākumi: pašreizējā režīma ex post izvērtējums un uzreiz pēc tā veikts perspektīvais novērtējums. Šāds novērtējums par to, kāda ietekme varētu būt pašreizējā režīma turpināšanai un iespējamām izmaiņām tajā, ir izklāstīts analītiskā dokumentā, kurā izvērtējums iekļauts kā pielikums. Minētais dokuments balstās uz ārēju pētījumu un dalībvalsts sniegto informāciju.

AIEM režīma piemērošanas joma pietiekami atbilst attiecīgo ekonomikas dalībnieku vajadzībām. AIEM īpašā režīma pamatā ir mērķis atbalstīt vietējās preces, samazinot vietējo preču konkurētspējas atšķirības salīdzinājumā ar precēm, kas ražotas ārpus salām, un kuru iemesls ir ražošanas papildu izmaksas, kas radušās to pastāvīgo ierobežojumu rezultātā, kuri skar Kanāriju salas. AIEM režīms kompensē tikai daļu no aplēstajām papildu izmaksām. Vidēji samazināto likmi piemēro aptuveni vienai ceturtdaļai papildu izmaksu, bet naudas izteiksmē kopējā kompensācija, kas noteikta, ņemot vērā kopējo nodokli, kuru piemēro importam, veido tikai 14 % no kopējām papildu izmaksām. Tādējādi, tā vietā, lai Kanāriju salās pilnībā veicinātu attīstību un izaugsmi, AIEM galvenokārt mazina vietējās rūpniecības lejupslīdi.

•Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

Šī daļa nav piemērojama, jo pantiem nav nepieciešams skaidrojums.

2020/0163 (CNS)

Priekšlikums

PADOMES LĒMUMS

par Kanāriju salās piemērojamo AIEM nodokli

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,

saskaņā ar īpašo likumdošanas procedūru,

tā kā:

(1)Ņemot vērā tālāko reģionu struktūras sociālos un ekonomiskos ierobežojumus, tai skaitā to nošķirtību, atrašanos uz salām, mazo teritoriju, sarežģīto reljefu un ekonomisko atkarību no dažām precēm, Padome atbilstoši LESD 349. pantam pieņem īpašus pasākumus, kuru mērķis it īpaši ir izstrādāt nosacījumus Līgumu, tostarp kopējās politikas, piemērošanai minētajiem reģioniem.

(2)Tāpēc būtu jāpieņem īpaši pasākumi, lai izstrādātu nosacījumus Līgumu piemērošanai minētajos reģionos. Šādiem nosacījumiem ir jāņem vērā minēto reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot Kopienas tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņu, tostarp iekšējo tirgu un kopējo politiku.

(3)Kanāriju salu ekonomiskā atkarība no pakalpojumu nozares un it īpaši tūrisma, ko atspoguļo ar šo nozari saistītā reģiona IKP daļa, rada ievērojamus ierobežojumus. Šai nozarei Kanāriju salu ekonomikā ir ievērojami lielāka nozīme nekā ražošanas nozarei.

(4)Arhipelāgam raksturīgā nošķirtība un atrašanās uz salām kavē personu brīvu pārvietošanos, preču un pakalpojumu brīvu apriti, un tas ir otrais lielākais ierobežojums, ar ko Kanāriju salas saskaras. Salu ģeogrāfiskais izvietojums palielina to atkarību no gaisa transporta un jūras transporta. Transports uz šīm tālajām un nošķirtajām salām, no tām un to iekšienē vēl vairāk palielina vietējo ražošanas nozaru ražošanas izmaksas. Ražošanas izmaksas ir augstākas, jo minētie transporta veidi ir mazāk efektīvi un dārgāki nekā autotransports vai dzelzceļš.

(5)Šādas nošķirtības papildu sekas ir lielākas ražošanas izmaksas, kas rodas saistībā ar salu atkarību no importētajām izejvielām un enerģijas, nepieciešamība veidot krājumus un grūtībām, kuras ietekmē ražošanas iekārtu piegādi.

(6)Mazais tirgus, zemais eksporta līmenis, arhipelāga ģeogrāfiskā sadrumstalotība un nepieciešamība nodrošināt daudzveidīgas, mazas ražošanas līnijas, lai apmierinātu maza tirgus vajadzības, ierobežo iespējas gūt apjomradītus ietaupījumus.

(7)Daudzos gadījumos Kanāriju salās ir sarežģītāk vai dārgāk saņemt specializētus pakalpojumus un tehniska rakstura pakalpojumus, organizēt vadītāju un tehniskā personāla apmācību vai noslēgt apakšlīgumus vai veicināt uzņēmumu paplašināšanos ārpus reģiona tirgus. Ierobežotie izplatīšanas veidi turklāt izraisa pārmērīgu preču uzkrāšanos.