[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 13.11.2007 COM(2007) 698 galutinis 2007/0248 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko izdara grozījumus Direktīvā 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvā 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regulā (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā (pateikta Komisijos){SEC(2007) 1472}{SEC(2007) 1473} PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Iekļaujošā informācijas sabiedrībā, kas dod iespēju vienmērīgi izstrādāt un plaši izvērst jaunus novatoriskus pakalpojumus un lietotnes, viens no pamatelementiem ir patērētāju un lietotāju tiesību aizsardzība augstā līmenī, tostarp nodrošinot tiesības uz privātās dzīves un datu aizsardzību elektroniskajos sakaros. Elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu regulējums Eiropas Savienībā balstās uz pieņēmumu, ka atvērts tirgus, kurā valda pilnvērtīga konkurence, ir labākais veids, kā veicināt inovācijas un paplašināt izvēles iespējas lietotājiem. Tomēr jāatzīst, ka ar konkurenci vien var nepietikt, lai apmierinātu visu iedzīvotāju vajadzības un aizsargātu lietotāju tiesības, tādēļ regulējuma elementus, kas balstīti uz konkurences veicināšanu, papildina ar īpašiem noteikumiem par universālā pakalpojuma un lietotāju tiesību aizsardzību, kā arī personas datu aizsardzību. Šis priekšlikums ir viens no trijiem tiesību aktu reformas priekšlikumiem, lai izdarītu grozījumus spēkā esošajā tiesiskajā regulējumā. Šajā tiesību aktu reformas priekšlikumā iekļauti grozījumi Universālā pakalpojuma direktīvā[1] un Direktīvā par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju[2]. Otrajā tiesību aktu reformas priekšlikumā[3] iekļauti grozījumi trijās citās direktīvās. Abus minētos priekšlikumus papildina trešais tiesību aktu reformas priekšlikums, ar ko izveido Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (turpmāk "EEST iestāde")[4]. Minētajiem trijiem tiesību aktu projektiem pievienots ietekmes novērtējums[5] un paziņojums, kurā izklāstītas politikas pamatnostādnes un ziņots par sabiedriskās apspriešanas gaitu[6]. Ar šo tiesību aktu reformas priekšlikumu pielāgo tiesisko regulējumu, nostiprinot atsevišķas patērētāju un lietotāju tiesības (jo īpaši nolūkā uzlabot pieejamību un veicināt iekļaujošas informācijas sabiedrības izveidi) un nodrošinot to, ka elektroniskie sakari ir uzticami un droši un piedāvā personu privātās dzīves un personas datu aizsardzību augstā līmenī. Ar priekšlikumu nemaina universālā pakalpojuma darbības jomu vai koncepciju, kas šobrīd ir spēkā ES un kas tiks apspriesta atsevišķi 2008. gadā. Priekšlikums ir saskaņā ar Komisijas Labāka tiesiskā regulējuma programmu, kas izveidota, lai nodrošinātu likumdošanas pasākumu samērību ar īstenojamajiem politikas mērķiem, un ir daļa no Komisijas vispārējās stratēģijas iekšējā tirgus nostiprināšanai un pilnveidei. Konkrētāk runājot, šim priekšlikumam ir divi mērķi. 1. Pastiprināt un uzlabot patērētāju aizsardzību un lietotāju tiesības elektronisko sakaru nozarē, cita starpā sniedzot patērētājiem vairāk informācijas par cenām un pakalpojumu sniegšanas nosacījumiem un atvieglojot elektronisko sakaru, tostarp neatliekamās palīdzības dienestu, izmantošanu un pieejamību lietotājiem invalīdiem, kā arī 2. uzlabot personu privātās dzīves un personas datu aizsardzību elektronisko sakaru nozarē, jo īpaši izmantojot ar drošību saistītus noteikumus un pilnveidotus izpildes mehānismus. - Vispārīgais konteksts Komisija 2005. gada jūnijā kā daļu no atjaunotās Lisabonas stratēģijas izaugsmei un nodarbinātībai ierosināja jaunu stratēģiju "Iniciatīva i2010 – Eiropas informācijas sabiedrība izaugsmei un nodarbinātībai", ar ko noteica vispārēju politikas ievirzi veicināt atvērtu un konkurētspējīgu digitālo ekonomiku. Vienotas Eiropas informācijas telpas izveidē, kas ir viens no Iniciatīvas i2010 pamatelementiem, starp galvenajiem uzdevumiem iekļauta tiesiskā regulējuma reforma, īpašu uzmanību pievēršot drošībai un privātās dzīves un personas datu aizsardzībai. Turklāt pietiekami augsta līmeņa universālā pakalpojuma sniegšana ir būtisks priekšnosacījums iekļaujošas informācijas sabiedrības izveidei. Atbilstīgi labāka tiesiskā regulējuma principiem ir paredzēta regulējuma periodiska pārskatīšana, lai pārliecinātos, ka tas vēl arvien atbilst tehnoloģiju un tirgus attīstības tempam. Komisija 2006. gada 29. jūnijā Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedza ziņojumu[7] par elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu tiesiskā regulējuma darbību. Ziņojumā atzīmēts, ka regulējums iedzīvotājiem, patērētājiem un uzņēmējsabiedrībām devis ievērojamu labumu, kā plašāku izvēli, zemākas cenas un vairāk jauninājumu, tomēr vēl arvien ir iespējas uzlabojumiem patērētāju aizsardzības un drošības jomā, lai nodrošinātu regulējuma atbilstību tehnoloģiju attīstības tempam un lietderību arī nākamajā desmitgadē. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Šā priekšlikuma mērķis ir izdarīt grozījumus divās direktīvās: Universālā pakalpojuma direktīvā un Direktīvā par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju. - Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Universālā pakalpojuma direktīvā nozarei noteikti īpaši pasākumi, ar kuriem papildina spēkā esošās ES tiesību normas patērētāju aizsardzības jomā. Ar Direktīvu par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju papildina Direktīvu 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, ieviešot īpašus noteikumus elektronisko sakaru nozarei. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Komisijas dienesti 2005. gada beigās uzsāka apspriešanu divos posmos. Pirmajā posmā iekļāva uzaicinājumu izteikt viedokli, un 2006. gada janvārī notika atklāta izskatīšana, kurā iesaistījās vairāk nekā 440 dalībnieki, un no ieinteresētajām personām tika saņemti aptuveni 160 atzinumi. Uzaicinājumā izteikt viedokli ieinteresētās personas mudināja izklāstīt domas par vispārīgiem jautājumiem saistībā ar elektronisko sakaru regulējumu. Šos viedokļus ņēma vērā, sagatavojot Komisijas 2006. gada 29. jūnija paziņojumu par regulējuma pārskatīšanu[8] un tam pievienoto dienestu darba dokumentu un ietekmes novērtējumu. Publicējot minētos dokumentus, uzsāka sabiedriskās apspriešanas otro posmu, kas ilga līdz 2006. gada oktobrim. 2006. gada oktobrī sarīkoja atklātu darbsemināru, kurā ieinteresētajām personām deva iespēju izteikties par apspriežamajiem dokumentiem. Kopumā tika saņemtas 224 atsauksmes no plaša ieinteresēto personu loka gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās. Rakstiskus atzinumus iesniedza 52 nozares apvienības, 12 arodapvienības un darba ņēmēju arodbiedrības, 15 lietotāju apvienības, kā arī 18 dalībvalstis un Eiropas Regulatoru grupa (ERG). Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Kopumā priekšlikumus universālā pakalpojuma jomā atbalstīja patērētāju organizācijas un ERG, kā arī vairums dalībvalstu. Savukārt operatori lielākoties deva priekšroku pašregulējuma un kopregulējuma pieejai. Tas jo īpaši izpaudās jautājumā par tarifu pārskatāmības uzlabošanu un elektronisko sakaru pakalpojumu un iekārtu izmantošanas un neatliekamās palīdzības dienestu pieejamības atvieglošanu lietotājiem invalīdiem. Atzinumos, kas saņemti par priekšlikumiem uzlabot drošības noteikumus Direktīvā par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju, tika pausts plašs atbalsts vispārējiem mērķiem, tomēr viedokļi par šo mērķu īstenošanai ieteiktajiem līdzekļiem nebija tik vienprātīgi. Vispārīgi runājot, dalībvalstis izteica piesardzīgu atbalstu Komisijas priekšlikumiem, kurus atbalstīja arī patērētāju organizācijas, un datu aizsardzības iestādes uzskatīja, ka Komisijas priekšlikumi ne vienmēr ir pietiekami. Savukārt nozares pārstāvji tiecās dod priekšroku alternatīvām iespējām, kas neparedzēja reglamentējošu iejaukšanos. Sabiedriskās apspriešanas rezultāti ņemti vērā šajā priekšlikumā. - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Zinātnes nozares un specializācijas jomas Pētījums “Preparing the next steps in regulation of electronic communications — a contribution to the review of the electronic communications regulatory framework” (Gatavošanās nākamajiem posmiem elektronisko sakaru reglamentēšanā – ieguldījums elektronisko sakaru tiesiskā regulējuma pārskatīšanā) ( Hogan & Hartson, Analysys ), 2006. Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Pētījumā kopumā apliecināta tiesiskā regulējuma, tā mērķu un vispārējās pieejas pamatotība. Tomēr tajā norādīta arī nepieciešamība veikt vairākus pielāgojumus atsevišķās jomās. Pētījumā izskatīti lietotāju tiesību aizsardzības pasākumi, kā arī privātās dzīves neaizskaramība, drošība un konfidencialitāte tiešsaistes sakaros. Tajā izklāstīti vairāki ieteikumi izmaiņām, tostarp uzlabot lietotājiem paredzētās informācijas pārskatāmību un publiskošanu, ieviest paziņojumu par drošības pārkāpumu atbilstīgi Direktīvai par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju un skaidri noteikt tiesības valstu iestādēm izstrādāt pamatnostādnes drošības jautājumos. Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Pētījums pieejams: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm#2006 - Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējuma ziņojumā 2006. gada jūnijā sniegta plaša politikas iespēju kopuma sākotnējā analīze. Pēc sabiedriskās apspriešanas šo analīzi uzlaboja. Otrajā ietekmes novērtējumā, kas publiskots kopā ar šo priekšlikumu, uzmanība pievērsta galvenokārt īpašām iespējām saistībā ar šiem priekšlikumiem ar vistālejošākajām sekām. Ierosinātās izmaiņas skars uzņēmējsabiedrības, valsts iestādes, iedzīvotājus un Eiropas sabiedrību kopumā, jo elektroniskos sakarus izmanto visi. Ieinteresēto personu loks nav viendabīgs, un tajā iesaistīto intereses bieži vien ir pretrunīgas. Galvenie nozares dalībnieki, kurus skar šie priekšlikumi, ir elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzēji un tīkla operatori, kā arī valsts pārvaldes iestādes (VPI). Ietekmes novērtējums pieejams: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Priekšlikuma mērķis ir veikt grozījumus spēkā esošajā Universālā pakalpojuma direktīvā un Direktīvā par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju. Galvenie ierosinātie grozījumi Universālā pakalpojuma direktīvā ir šādi: - uzlabot lietotājiem paredzētās informācijas pārskatāmību un publiskošanu, - lietotājiem invalīdiem atvieglot elektronisko sakaru izmantošanu un pieejamību, - atvieglot patērētājiem pāriešanu pie cita pakalpojumu sniedzēja, cita starpā, pastiprinot noteikumus par numura saglabāšanu, - uzlabot saistības attiecībā uz neatliekamās palīdzības dienestiem, - nodrošināt piekļuves iespēju un pakalpojumu kvalitātes pamatlīmeni un - modernizēt atsevišķus direktīvas noteikumus, lai nodrošinātu to atbilstību tehnoloģiju un tirgus attīstībai, tostarp svītrot vairākus novecojušus vai liekus noteikumus. Galvenie ierosinājumi grozījumiem Direktīvā par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju ir šādi: - ieviest obligātu paziņojumu par drošības pārkāpumiem, kā rezultātā lietotāja personas dati ir zuduši vai kompromitēti, - pastiprināt īstenošanas noteikumus saistībā ar tīkla un informācijas drošību, kuri jāpieņem, apspriežoties ar EEST iestādi, - pastiprināt īstenošanas un izpildes noteikumus, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīs ir pieejami pietiekami pasākumi surogātpasta apkarošanai, - precizēt, ka direktīvu piemēro arī publiskiem sakaru tīkliem, kuros var izmantot datu vākšanas un identifikācijas ierīces (tostarp bezkontakta ierīces, kā radiofrekvenču identifikācijas ierīces), - modernizēt atsevišķus noteikumus, kas vairs neatbilst pašreizējai situācijai, tostarp svītrot dažus novecojušus vai liekus noteikumus. - Juridiskais pamats EK līguma 95. pants. - Subsidiaritātes princips Ierosinātā rīcība ietver spēkā esošā ES tiesiskā regulējuma grozījumus un tādējādi attiecas uz jomu, kurā Kopiena jau ir īstenojusi savu kompetenci. Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam, kas noteikts EK līguma 5. pantā. Regulatīvā modeļa pamatā ir decentralizētas regulācijas princips dalībvalstīs, uzticot valstu iestādēm atbildību par valstu tirgu pārraudzību saskaņā ar kopīgiem principiem un kārtību. - Proporcionalitātes princips Šis priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo tajā noteikts minimālais harmonizācijas līmenis, īstenošanas pasākumu noteikšanu atstājot dalībvalstu vai valsts pārvaldes iestāžu ziņā. Ja vajadzīga augstāka līmeņa harmonizācija, ir paredzēta iespēja Komisijai pieņemt sīki izstrādātus tehniskos īstenošanas pasākumus. Šāda pieeja ļauj padarīt ex ante regulējumu pietiekami elastīgu, lai būtu iespējams reaģēt uz nepārtrauktajām izmaiņām, kas nozarē notiek tehnoloģiju un tirgus jomā, vienlaikus ievērojot likumdevēja noteiktos mērķus un principus. Ierosinātie grozījumi nepārsniedz to, kas nepieciešams, lai sasniegtu mērķi īstenot nozarē labāku regulējumu un nodrošināt lietotāju tiesību aizsardzību augstākā līmenī. Tie atbilst proporcionalitātes principam, kas noteikts EK līguma 5. pantā. - Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: direktīva. Citi līdzekļi nebūtu piemēroti, jo šā priekšlikuma mērķis ir izdarīt grozījumus divās spēkā esošās direktīvās. IETEKME UZ BUDžETU Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. PAPILDU INFORMāCIJA - Vienkāršošana Ar šo priekšlikumu vienkāršos administratīvās procedūras valstu iestādēm, atceļot dažus novecojušus noteikumus, piemēram, pienākumu noteikt nomāto līniju minimālo kopumu un citas saistības atbilstīgi iepriekš spēkā bijušajam tiesiskajam regulējumam (mazumtirdzniecības tarifi, operatora izvēle un operatora iepriekšēja izvēle). Citi vienkāršoti noteikumi ir ieviesti valsts pārvaldes iestādēm, kam vairs netiks prasīts iesniegt informāciju par veikto mazumtirdzniecības kontroli un par attiecīgo uzņēmumu izmantotajām izmaksu uzskaites sistēmām. Turklāt ir ierosināts atcelt citus novecojušus noteikumus, tostarp, piemēram, pasākumus pārejas veicināšanai no "vecā" 1998. gada regulējuma uz 2002. gada regulējumu. Šis priekšlikums ar atsauces numuru 2007/INFSO/001 ir ietverts Komisijas pastāvīgajā programmā acquis communautaire atjaunināšanai un vienkāršošanai un Komisijas darba un likumdošanas programmā. - Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Ja priekšlikumu pieņems, tiks atcelts Komisijas 2003. gada 24. jūlija Lēmums 2003/548/EK par nomāto līniju minimālo kopumu ar saskaņotu raksturojumu un saistītiem standartiem, kas minēti Direktīvas 2002/22/EK (Universālā pakalpojuma direktīva) 18. pantā[9]. - Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība Direktīvās, kurās jāizdara grozījumi, jau ir iekļauta regulāras pārbaudes klauzula. - Atbilstības tabula Dalībvalstīm ir jāiesniedz Komisijai to valsts tiesību aktu noteikumu teksts, kas paredzēti direktīvas transponēšanai, kā arī šo tiesību aktu un šīs direktīvas atbilstības tabula. - Eiropas Ekonomikas zona Ar priekšlikumu ierosinātais tiesību akts ir par jautājumu, kas skar Eiropas Ekonomikas zonu, un tādēļ tas jāattiecina uz EEZ. - Sīkāks priekšlikuma skaidrojums 1. pants. Grozījumi Universālā pakalpojuma direktīvā Ierosināto grozījumu mērķi ir šādi. Uzlabot lietotājiem paredzētās informācijas pārskatāmību un publiskošanu Direktīvas 21. panta 2. līdz 6. punkta mērķis ir uzlabot cenu pārskatāmību par labu patērētājiem, uzliekot operatoriem pienākumu publicēt salīdzināmu, atbilstīgu un atjauninātu informāciju viegli pieejamā veidā (2. punkts) un atļaujot trešām personām izmantot publiski pieejamus tarifus (piemēram, lai pārdotu vai darītu pieejamas interaktīvas rokasgrāmatas), kā arī atļaujot valsts pārvaldes iestādēm darīt šādas rokasgrāmatas pieejamas, ja tās netiek piedāvātas tirgū (3. punkts). Valsts pārvaldes iestādes ir pilnvarotas pieprasīt no operatoriem, lai tarifi būtu pārskatāmāki (4. punkts), kā arī prasīt precīzu informāciju par visu veidu satura un lietotņu pieejamības iespējamiem ierobežojumiem (5. punkts). Ir paredzēta iespēja Komisijai veikt īstenošanas pasākumus, lai attiecīgā gadījumā nodrošinātu minimālo harmonizācijas līmeni šajā jomā (6. punkts). Lietotājiem invalīdiem atvieglot elektronisko sakaru izmantošanu un pieejamību Direktīvas 7. pantā iespēju dalībvalstīm veikt īpašus pasākumus attiecībā uz lietotājiem invalīdiem aizstāj ar skaidri noteiktu pienākumu veikt šādus pasākumus. Direktīvas 22. pantā paplašina valsts pārvaldes iestāžu pilnvaras pieprasīt operatoriem, publiskojot lietotājiem domāto informāciju par to piedāvāto pakalpojumu kvalitāti, iekļaut arī informāciju par līdzvērtīgas piekļuves iespējām lietotājiem invalīdiem. Direktīvas 26. panta 4. punktā nolūkā ieviest pilnībā iekļaujošus elektroniskos sakarus, uzliek dalībvalstīm pienākumu nodrošināt, ka lietotājiem invalīdiem ir iespēja piekļūt neatliekamās palīdzības dienestiem. Direktīvas 33. pantā nosaka Kopienas mehānismu e-pieejamības jautājumu risināšanai, lai lietotājiem invalīdiem nodrošinātu piekļuvi elektronisko sakaru pakalpojumiem, kas ir līdzvērtīga tai, ko izmanto citi lietotāji (4. punkts). Panta 3. punktā dalībvalstīm pieprasa sniegt EEST iestādei informāciju par veiktajiem pasākumiem un e-pieejamības īstenošanas gaitā sasniegto. Pilnveidot zvanītāja atrašanās vietas noteikšanas pienākumu saistībā ar neatliekamās palīdzības dienestiem Direktīvas 26. pantā, ņemot vērā tirgus un tehnoloģiju attīstību, direktīvu modernizē, lai lietotājiem, kuri izmanto izejošos zvanus piedāvājošu pakalpojumu, nodrošinātu iespēju piekļūt neatliekamās palīdzības dienestiem (2. punkts) un lai nostiprinātu pienākumu nodot informāciju neatliekamās palīdzības iestādēm (5. punkts). Ir paredzēta iespēja Komisijai veikt īstenošanas pasākumus (7. punkts), lai attiecīgā gadījumā nodrošinātu minimālo harmonizācijas līmeni šajā jomā. Piekļuves iespēju un pakalpojuma kvalitātes pamatlīmenis ("tīkla neitralitāte un brīvības") Direktīvas 20. panta 5. punktā attiecībā uz iespējamiem ierobežojumiem lietotāju likumīgai satura un lietotņu izvēlei ir paredzēts pārskatāmības mehānisms, lai lietotājiem dotu iespēju izvēlēties pakalpojumu, balstoties uz attiecīgu informāciju, un tādējādi pilnībā izmantot tehnoloģiju attīstības piedāvātās priekšrocības informācijas sabiedrībā. Direktīvas 22. pantā valsts pārvaldes iestādēm piešķir pilnvaras novērst pakalpojuma kvalitātes pazemināšanos, nosakot tīkla lietotājiem piedāvāto pārraides pakalpojumu minimālo kvalitātes līmeni. Ir paredzēta iespēja Komisijai veikt īstenošanas pasākumus, lai attiecīgā gadījumā nodrošinātu minimālo harmonizācijas līmeni šajā jomā (3. punkts). Citas patērētāju un lietotāju tiesības Direktīvas 9. pantā valsts pārvaldes iestādēm atļauj uzraudzīt mazumtirdzniecības tarifus, ja neviens uzņēmums nav izraudzīts par universālā pakalpojuma sniedzēju, un precizē īpašo izvēles tarifu piemērošanas jomu. Panta 3. punktā kritērijiem ir pievienota invaliditāte. Direktīvas 20. panta 2. punkta h) apakšpunktā nodrošina, ka līgumā ar patērētāju ir sniegta obligātā informācija par elektronisko sakaru pakalpojumu drošību. Direktīvas 20. panta 4. punktā nodrošina, ka elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējs pienācīgi informē klientus par to, vai ir nodrošināta piekļuve neatliekamās palīdzības dienestiem. Direktīvas 20. panta 6. punktā nodrošina, ka lietotājus jau pirms līguma slēgšanas (un regulāri pēc tam) nepārprotami informē par to pienākumu ievērot autortiesības un blakustiesības, kā arī par visbiežāk sastopamajiem pārkāpumiem un to juridiskajām sekām. To piemēro, neierobežojot noteikumus Direktīvā 2000/31/EK par elektronisko tirdzniecību[10]. Direktīvas 27. panta 2. un 3. punkta mērķis ir veicināt Eiropas telenumerācijas telpas ( ETNS ) attīstību, kas dod iespēju izvērst pakalpojumus visā Eiropā. Direktīvas 28. panta 1. un 2. punktā uzlabo pārrobežu pakalpojumu pieejamību, tādējādi veicinot iekšējā tirgus pilnveidi iedzīvotājiem un uzņēmējsabiedrībām. Direktīvas 30. pantā nolūkā nodrošināt to, ka klienti var pilnībā izmantot numura saglabāšanas piedāvātās priekšrocības, tiesības uz numura saglabāšanu vairs netiek attiecinātas vienīgi uz publiski pieejamiem telefonpakalpojumiem (PPT), bet gan ir piesaistītas tiesībām uz numuru no nacionālā numerācijas plāna. Turklāt kā faktiskās numura pārnešanas maksimālais termiņš ir noteikta viena darbdiena. Ar 4. punktu ievieš kārtību, kādā veicami pielāgojumi turpmākajai tehnoloģiju attīstībai. To papildina grozījumi I pielikuma C daļā. Turklāt valsts pārvaldes iestādēm būs jānodrošina, lai patērētāji tiktu iedrošināti mainīt pakalpojumu sniedzēju, ja tas ir to interesēs. Direktīvas 31. pantā nolūkā nodrošināt to, ka noteikumi, kas jāievēro, ir proporcionāli un pielāgoti tirgus un tehnoloģiju attīstībai, nostiprina dalībvalstu pienākumu pārskatīt un pamatot šos noteikumus. Direktīvas 33. panta jaunā punkta mērķis ir nodrošināt, lai valsts pārvaldes iestādes lēmumu pieņemšanas procesā pienācīgi ņemtu vērā patērētāju intereses. Direktīvas formulējumu tehniski pielāgojumi Direktīvas 1. panta 1. punktā atspoguļots fakts, ka regulējums attiecas uz atsevišķiem aspektiem saistībā ar termināliekārtām. Tas ir saskaņā ar noteikumiem par elektronisko sakaru, tostarp termināliekārtu, izmantošanu un pieejamību lietotājiem invalīdiem. Direktīvas 2. panta c) apakšpunktā precizēta publiski pieejamu telefonpakalpojumu (PPT) definīcija. Tas ir saskaņā ar grozījumu 26. pantā, jo pienākumu attiecībā uz neatliekamās palīdzības dienestiem uzliek tikai atsevišķiem pakalpojumu sniedzējiem. Turklāt precizē, ka gadījumā, kad tiek prasīts nodrošināt piekļuvi neatliekamās palīdzības dienestiem, lietotāji var veikt zvanus uz numuru "112" par brīvu un tiem nav jāizmanto nekādi maksāšanas līdzekļi. Direktīvas 4. pantā tehniski pielāgo jēdziena "universālais pakalpojums" formulējumu, nodalot piekļuves nodrošināšanu no elektronisko sakaru pakalpojumu sniegšanas. Tas neietekmē universālā pakalpojuma darbības jomu vai tā sniegšanu patērētājiem un lietotājiem. Direktīvas 8. panta 3. punktā valsts pārvaldes iestādēm dod iespēju novērtēt, kādas sekas izraisa tas, ja universālā pakalpojuma sniedzējs grasās jebkādā veidā nodot vietējo piekļuves tīklu atsevišķai juridiskai vienībai. Direktīvas 23. panta grozījums ir saskaņā ar to, ka Pamatdirektīvā 2002/21/EK ievieš īpašu nodaļu par drošību. Direktīvas 26. panta 1. punkta grozījums ir saskaņā ar grozījumiem 2. panta c) apakšpunktā. Direktīvas 37. pantā Komitejas procedūru atjaunina, lai atspoguļotu grozījumus Lēmumā 1999/468/EK. Lai atspoguļotu tehnoloģiju un tirgus attīstību, izdara grozījumus šādos noteikumos: - 20. panta 2. un 3. punkts - 25. pants - 27. panta 1. un 2. punkts - 29. pants - 34. pants - I, II un III pielikums[11]. Neatbilstīgu vai novecojušu noteikumu svītrošana Direktīvas 1. panta 2. punktā atsauce uz nomāto līniju nodrošināšanu mazumtirdzniecībā ir novecojusi, un tāpēc to svītro (sk. izmaiņas 18. pantā turpmāk). Direktīvas 2. panta b) apakšpunktā definīciju atceļ, jo tā vairs nav nepieciešama. Direktīvas 16. pantu svītro, jo tas attiecās uz saistībām, kuras dalībvalstīm uzlika, lai veicinātu pāreju no 1998. gada reglamentējošo noteikumu kopuma uz 2002. gada regulējumu, kas vairs nav aktuāli. Direktīvas 17. panta 3. punktu svītro kā lieku. Minēto informāciju valsts pārvaldes iestādes Komisijai iesniedz saskaņā ar "7. panta procedūru". Turklāt Komisijai ir pilnvaras iesniegt valsts pārvaldes iestādēm pamatotus informācijas pieprasījumus (Pamatdirektīvas 2002/21/EK 5. panta 2. punkts). Direktīvas 18. pantu svītro, jo vairs nav nepieciešams paturēt spēkā saistības par minimālo nomāto līniju kopumu. Šo saistību noteikšana bija attaisnota laikā, kad stājās spēkā 2002. gada regulējums, jo tobrīd tirgū vēl nebija pietiekami pilnvērtīgas konkurences. Šā grozījuma dēļ arī jāsvītro VII pielikums un jāveic nelieli grozījumi 35. pantā. Direktīvas 19. pantu svītro kā lieku. Tas tika iekļauts Universālā pakalpojuma direktīvā, lai veicinātu pāreju no 1998. gada reglamentējošo noteikumu kopuma uz 2002. gada regulējumu. Operatora izvēle un operatora iepriekšēja izvēle ir to saistību skaitā, kuras valsts pārvaldes iestādes var uzlikt uzņēmumiem, kam ir būtiska ietekme tirgū. Šādas piekļuves saistības ir daudz piemērotāk izklāstītas Piekļuves direktīvā 2002/19/EK. 2. pants. Grozījumi Direktīvā par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju Ierosināto grozījumu mērķi ir šādi. Tīkla operatoru un interneta pakalpojumu sniedzēju paziņojumi par drošības pārkāpumiem Direktīvas 4. panta 3. punktā nodrošina to, lai lietotājiem tiktu paziņots par drošības pārkāpumiem, kā rezultātā lietotāja personas dati ir zuduši vai citādi kompromitēti, un lai tie tiktu informēti par pieejamajiem/ieteicamajiem drošības pasākumiem, kurus tie var veikt, lai samazinātu iespējamos ekonomiskos zaudējumus vai sociālo kaitējumu, ko varētu radīt šādi drošības pārkāpumi. Direktīvas 4. panta 4. punktā nodrošina minimālo harmonizācijas līmeni, dodot Komisijai iespēju, izmantojot EEST iestādes sniegtos ekspertu atzinumus, attiecīgā gadījumā pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus tādās jomās kā drošība un paziņošana par pārkāpumiem. Pilnveidoti izpildes mehānismi Direktīvas 13. panta 6. punktā ievieš iespēju, jo īpaši interneta pakalpojumu sniedzējiem, veikt tiesisku darbību pret surogātpasta izplatītājiem, un šādai iespējai būtu jākļūst par nozīmīgu līdzekli nelūgtu komerciālu paziņojumu apkarošanai Eiropā. Direktīvas 15.a pantā pilnveido šobrīd spēkā esošos īstenošanas un izpildes mehānismus, lai kompetentajām iestādēm dotu iespēju veikt lietderīgus un iedarbīgus pārkāpumu apkarošanas pasākumus. Lai nodrošinātu harmonizētus pakalpojumu sniegšanas nosacījumus, tostarp attiecībā uz pārrobežu datu plūsmām, Komisijai būs pilnvaras, izmantojot EEST iestādes sniegtos ekspertu atzinumus, pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus šajā jomā. Direktīvas formulējumu tehniski pielāgojumi Direktīvas 2. panta e) apakšpunktā pielāgo termina "zvans" definīciju, lai tiesiskajā regulējumā viscaur nodrošinātu konsekvenci. Direktīvas 3. panta 1. punktā precizē, ka direktīva attiecas uz publiskiem sakaru tīkliem, kuros var izmantot datu vākšanas un identifikācijas ierīces (tostarp bezkontakta ierīces, kā radiofrekvenču identifikācijas ierīces). Direktīvas 5. panta 3. punktā nodrošina, ka saskaņā ar EK tiesībām vēl joprojām ir aizliegts izmantot spiegprogrammatūru un citu kaitīgu programmatūru neatkarīgi no veida, kā šāda programmatūra nonāk un tiek instalēta lietotāja iekārtā (izplatās, lejupielādējot no interneta, vai ar tādiem ārējiem atmiņas nesējiem kā lasāmatmiņas kompaktdiski (CD-ROM), USB atmiņas kartes, zibatmiņas kartes u.c.). Direktīvas 14.a pantā ievieš standarta noteikumu par Komitejas procedūru. Neatbilstīgu vai novecojušu noteikumu svītrošana Direktīvas 3. panta 2. un 3. punktu svītro kā lieku. Izņēmumi, kas pamatoti ar tehnisku neiespējamību vai nesamērīgiem saimnieciskiem izdevumiem, šo grozījumu spēkā stāšanās brīdī tehnoloģiju attīstības rezultātā būs novecojuši. 3. pants. Grozījumi Regulā (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā Attiecībā uz patērētāju aizsardzību pret nelūgtiem komerciāliem paziņojumiem (surogātpastu) izdara grozījumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (Regula par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā[12]), lai pastiprinātu pārrobežu sadarbību un izpildi saskaņā ar spēkā esošo Kopienas mehānismu, kas noteikts minētajā regulā. 2007/0248 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko izdara grozījumus Direktīvā 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvā 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regulā (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[13], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[14], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[15], apspriedusies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju[16], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[17], tā kā: 1. Elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu spēkā esošo tiesisko regulējumu veido piecas direktīvas – Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/19/EK par piekļuvi elektronisko komunikāciju tīkliem un ar tiem saistītām iekārtām un to savstarpēju savienojumu (Piekļuves direktīva)[18], Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (Atļauju izsniegšanas direktīva)[19], Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (Pamatdirektīva)[20], Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem (Universālā pakalpojuma direktīva)[21] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (Direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju)[22] –, un Komisijai regulāri jāpārskata šo direktīvu darbība, jo īpaši apzinot nepieciešamību izdarīt tajās grozījumus, lai ņemtu vērā tehnoloģiju un tirgus attīstību. 2. Šādā nolūkā Komisija izklāstīja savus atzinumus 2006. gada 29. jūnija paziņojumā Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu ES tiesiskā regulējuma pārskatīšanu. 3. Elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu ES tiesiskā regulējuma reforma, tostarp pastiprinot noteikumus par lietotājiem invalīdiem, ir nozīmīgs solis virzībā uz Vienotas Eiropas informācijas telpas un līdz ar to arī iekļaujošas informācijas sabiedrības izveidi. Šie mērķi ir iekļauti informācijas sabiedrības izveides stratēģiskajā pamatplānā, kas izklāstīts Komisijas paziņojumā Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai "Iniciatīva i2010 – Eiropas informācijas sabiedrība izaugsmei un nodarbinātībai". 4. Skaidrības un vienkāršības labad šajā tiesību aktā iekļauti vienīgi grozījumi Direktīvā 2002/22/EK un Direktīvā 2002/58/EK. 5. Definīcijas jāpielāgo, lai panāktu atbilstību tehnoloģiskās neitralitātes principam un sekotu tehnoloģiju attīstības tempam. Jo īpaši pakalpojuma sniegšanas nosacījumi jānošķir no publiski pieejamu telefonpakalpojumu faktiskajiem definīcijas elementiem, t.i., pakalpojumi, kas pieejami sabiedrībai vietējo un/vai starptautisko zvanu veikšanai un saņemšanai tieši vai netieši, ar operatora izvēli vai iepriekšēju izvēli, vai ar tālākpārdošanas palīdzību, ar numuru vai numuriem nacionālajā vai starptautiskajā numerācijas plānā. Pakalpojums, kas neatbilst visiem šiem nosacījumiem, nav publiski pieejams telefonpakalpojums. 6. Jāprecizē atsevišķu noteikumu piemērošana, lai ņemtu vērā situācijas, kad pakalpojuma sniedzējs tālākpārdod vai pārdod ar citu zīmolu publiski pieejamus telefonpakalpojumus, ko sniedz cits uzņēmums. 7. Tehnoloģiju un tirgus attīstības rezultātā sakaru tīklos arvien vairāk izmanto interneta protokola (IP) tehnoloģiju, un patērētājiem paveras arvien plašākas iespējas izvēlēties starp vairākiem konkurējošiem balss pakalpojumu sniedzējiem. Tāpēc dalībvalstīm jābūt iespējai nošķirt universālā pakalpojuma saistības par pieslēguma publiskajam sakaru tīklam nodrošināšanu noteiktā atrašanās vietā un saistības par publiski pieejamu telefonpakalpojumu (tostarp zvanu neatliekamās palīdzības dienestiem, izmantojot numuru "112") nodrošināšanu. Šāda nošķiršana nedrīkst ietekmēt universālā pakalpojuma saistību darbības jomu, kas noteikta un pārskatīta Kopienas līmenī. Dalībvalstis, kurās līdztekus numuram "112" tiek izmantoti citi valsts neatliekamās palīdzības dienestu numuri, var uzņēmumiem uzlikt līdzvērtīgas saistības par piekļuvi šiem valsts neatliekamās palīdzības dienestu numuriem. 8. Valsts pārvaldes iestādēm jābūt iespējai uzraudzīt mazumtirdzniecības tarifu līmeni un attīstības tendences pakalpojumiem, kas ir iekļauti universālā pakalpojuma saistību darbības jomā, ja dalībvalstī vēl nav izraudzīts uzņēmums, kas sniegtu universālo pakalpojumu. 9. Jāsvītro liekās saistības, kas tika noteiktas, lai veicinātu pāreju no "vecā" 1998. gada tiesiskā regulējuma uz 2002. gada regulējumu, kā arī citi noteikumi, kuri pārklājas ar Direktīvas 2002/21/EK noteikumiem vai dublē tos. 10. Vairs nav nepieciešama un tāpēc jāsvītro prasība mazumtirdzniecības līmenī nodrošināt nomāto līniju minimālo kopumu, kura bija nepieciešama, lai nodrošinātu 1998. gada tiesiskā regulējuma noteikumu piemērošanas turpināmību nomāto līniju jomā, kurā vēl nebija pietiekami pilnvērtīgas konkurences laikā, kad stājās spēkā 2002. gada regulējums. 11. Ja operatora izvēli vai operatora iepriekšēju izvēli turpinās tieši noteikt ar Kopienas tiesību aktiem, tas var kavēt tehnoloģiju attīstību. Šie līdzekļi drīzāk jānosaka valsts pārvaldes iestādēm tirgus analīzes rezultātā saskaņā ar Direktīvā 2002/21/EK noteikto kārtību. 12. Elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējiem jānodrošina, lai to klienti saņemtu pienācīgu informāciju par to, vai ir iespējama piekļuve neatliekamās palīdzības dienestiem, kā arī lai precīza un pārskatāma informācija būtu sniegta sākotnējā līgumā ar klientu un regulāri pēc tam, piemēram, klientu rēķinos ietvertajā informācijā. Klientus arī pietiekami labi jāinformē par iespējamiem pasākumiem, kurus elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējs varētu veikt, lai apkarotu drošības apdraudējumus vai reaģētu uz starpgadījumiem saistībā ar drošību vai integritāti, jo šādi pasākumi var tieši vai netieši ietekmēt klienta datus, privāto dzīvi vai citus sniegtā pakalpojuma aspektus. 13. Abonentu tiesības lauzt līgumu bez soda piemērošanas attiecas uz grozījumiem līgumu nosacījumos, ko nosaka elektronisko sakaru tīkla operatori un/vai pakalpojumu sniedzēji. 14. Tirgū, kurā valda pilnvērtīga konkurence, jānodrošina, lai lietotājiem būtu iespēja piekļūt jebkura veida likumīgam saturam un izplatīt šādu saturu, kā arī pēc savas izvēles izmantot jebkura veida likumīgas lietotnes un/vai pakalpojumus, kā noteikts Direktīvas 2002/21/EK 8. pantā. Elektroniskie sakari kļūst aizvien svarīgāki gan patērētājiem, gan uzņēmējsabiedrībām, tāpēc lietotāji jebkurā gadījumā pilnībā jāinformē par jebkādiem ierobežojumiem, ko elektronisko sakaru pakalpojumu izmantošanai nosaka tīkla operators un/vai pakalpojumu sniedzējs. Ja nav faktiskas konkurences, valsts pārvaldes iestādēm jāizmanto līdzekļi, kas tām pieejami atbilstīgi Direktīvai 2002/19/EK, lai nodrošinātu, ka netiek nepamatoti ierobežota konkrētu veidu satura vai lietotņu pieejamība lietotājiem. 15. Pārskatāmu, atjauninātu un salīdzināmu tarifu pieejamība ir būtisks elements patērētājiem tirgū, kurā valda pilnvērtīga konkurence un kurā pakalpojumus piedāvā vairāki uzņēmumi. Elektronisko sakaru pakalpojumu patērētājiem jābūt iespējai bez grūtībām salīdzināt dažādu tirgū piedāvāto pakalpojumu cenas, pamatojoties uz viegli pieejamā veidā publiskotu informāciju par tarifiem. Lai atvieglotu cenu salīdzināšanu, valsts pārvaldes iestādēm jāpiešķir pilnvaras pieprasīt no operatoriem labāku tarifu pārskatāmību un nodrošināt, ka trešām personām ir tiesības bez maksas izmantot publiski pieejamus tarifus, ko publiskojuši uzņēmumi, kuri sniedz elektronisko sakaru pakalpojumus. Tām arī jādara pieejamas cenu rokasgrāmatas, ja tādas netiek piedāvātas tirgū. Operatoriem nav tiesību saņemt jebkādu atlīdzību, ja šādi tiek izmantoti tarifi, kas jau ir publiskoti un tādējādi ir nodoti atklātībā. Turklāt lietotājus pirms pakalpojuma iegādes pienācīgi jāinformē par attiecīgo cenu vai piedāvātā pakalpojuma veidu, jo īpaši ja par bezmaksas tālruņa numura izmantošanu ir noteikta jebkāda papildu maksa. Komisijai jādod iespēja pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus, lai nodrošinātu, ka lietotāji gūst labumu no konsekventas attieksmes pret tarifu pārskatāmību Kopienā. 16. Tirgū, kurā valda pilnvērtīga konkurence, jānodrošina, lai lietotājiem būtu iespēja saņemt kvalitatīvu pakalpojumu, kas atbilstu to prasībām, tomēr atsevišķos gadījumos var būt nepieciešams publiskos sakaru tīklos garantēt minimālo kvalitātes līmeni, lai novērstu pakalpojuma kvalitātes pazemināšanos, piekļuves bloķēšanu un datu plūsmas palēnināšanos tīklos. Jo īpaši Komisijai jādod iespēja pieņemt īstenošanas pasākumus, lai noteiktu kvalitātes standartus, kurus jāizmanto valsts pārvaldes iestādēm. 17. Nākotnes IP tīklos, kur pakalpojuma sniegšana var būt nošķirta no tīkla nodrošināšanas, dalībvalstīm jānosaka vispiemērotākie pasākumi, kas veicami, lai katastrofālu tīkla darbības pārrāvumu vai force majeure gadījumā nodrošinātu piekļuvi publiski pieejamiem telefonpakalpojumiem, izmantojot publiskos sakaru tīklus, un nepārtrauktu neatliekamās palīdzības dienestu pieejamību. 18. Operatora palīdzības pakalpojumi ietver vairākus atšķirīgus pakalpojumus lietotājiem. Par šādu pakalpojumu sniegšanu komerciālās sarunās jāvienojas publisko sakaru tīklu operatoriem un operatora palīdzības pakalpojumu sniedzējiem, kā tas notiek jebkura cita klientu atbalsta dienesta gadījumā, un tādējādi nav vajadzības arī turpmāk prasīt šādu pakalpojumu sniegšanu. Tāpēc attiecīgās saistības ir jāsvītro. 19. Lietotājiem jābūt iespējai zvanīt pieejamajiem neatliekamās palīdzības dienestiem un piekļūt tiem, izmantojot jebkura veida telefonpakalpojumus, ar ko nodrošina iespēju veikt balss zvanus ar numuru vai numuriem nacionālajā vai starptautiskajā numerācijas plānā. Neatliekamās palīdzības iestādēm jāspēj apstrādāt zvanus uz numuru "112" un atbildēt uz tiem vismaz tikpat ātri un efektīvi kā uz zvaniem, ko veic uz citiem valsts neatliekamās palīdzības dienestu numuriem. Lai uzlabotu Eiropas Savienībā ceļojošu personu aizsardzību un drošību, svarīgi ir labāk informēt par numuru "112". Tādēļ iedzīvotājus pilnībā jāinformē par to, ka "112" var izmantot kā vienotu neatliekamās palīdzības dienestu numuru, ceļojot pa jebkuru dalībvalsti; jo īpaši šāda informācija jāsniedz starptautiskajās autoostās, dzelzceļa stacijās, ostās vai lidostās un telefona abonentu sarakstos, taksofona kabīnēs, abonentiem izsniegtajos materiālos un rēķinos. Lai uzlabotu Eiropas Savienības iedzīvotāju aizsardzību, jāpastiprina pienākums sniegt informāciju par zvanītāja atrašanās vietu. Jo īpaši operatoriem automātiski ("push" režīmā) jāsniedz informācija par zvanītāja atrašanās vietu neatliekamās palīdzības dienestiem. Lai reaģētu uz tehnoloģiju attīstības tendencēm, tostarp uz iespējām iegūt arvien precīzāku atrašanās vietas informāciju, Komisijai jādod iespēja pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus, lai nodrošinātu numura "112" sekmīgu ieviešanu Kopienā par labu Eiropas Savienības iedzīvotājiem. 20. Dalībvalstīm jāveic īpaši pasākumi, lai nodrošinātu, ka neatliekamās palīdzības dienesti, tostarp numurs "112", ir vienlīdz pieejami arī lietotājiem invalīdiem, jo īpaši nedzirdīgajiem, vājdzirdīgajiem, cilvēkiem ar runas defektiem un lietotājiem, kas vienlaikus ir nedzirdīgi un neredzīgi. Šādi pasākumi varētu ietvert īpašu termināliekārtu nodrošināšanu vājdzirdīgiem lietotājiem, teksta telefonijas pakalpojumus vai citas īpašas iekārtas. 21. Valstis, kurām Starptautiskā elektrosakaru savienība piešķīrusi starptautisko kodu "3883", administratīvo atbildību par Eiropas telenumerācijas telpu ( ETNS ) ir nodevušas Eiropas Pasta un telekomunikāciju administrāciju konferences ( CEPT ) Elektronisko sakaru komitejai ( ECC ). Tehnoloģiju un tirgus attīstība liecina, ka ETNS rada izdevību izveidot visu Eiropu aptverošus pakalpojumus, bet šobrīd nav iespējams pilnībā izmantot tās potenciālu, jo to kavē pārmērīgi birokrātiskas procedūras prasības un nepietiekama saskaņotība starp valstu administrācijām. Lai veicinātu ETNS pilnveidi, tās pārvaldība (kas ietver novērtēšanu, uzraudzību un attīstību) jānodod Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādei, ko izveido ar Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulu (EK) Nr. …/…[23], (turpmāk "EEST iestāde"). EEST iestādei to dalībvalstu vārdā, kurām piešķirts kods "3883", jānodrošina saskaņošana ar valstīm, kurām piešķirts kods "3883", bet kuras nav dalībvalstis. 22. Vienotais tirgus nozīmē to, ka lietotājiem jābūt iespējai piekļūt visiem numuriem, kas iekļauti citu dalībvalstu nacionālajos numerācijas plānos, un piekļūt pakalpojumiem, tostarp informācijas sabiedrības pakalpojumiem, Kopienā izmantojot numurus, kas nav piesaistīti noteiktai ģeogrāfiskai atrašanās vietai, cita starpā bezmaksas numurus un speciālo pakalpojumu numurus. Lietotājiem jābūt arī iespējai piekļūt numuriem no Eiropas telenumerācijas telpas ( ETNS ) un universālajiem starptautiskajiem bezmaksas numuriem ( UIFN ). Nedrīkst kavēt pārrobežu piekļuvi numuru resursiem un ar tiem saistītajiem pakalpojumiem, izņemot objektīvi pamatotus gadījumus, kad tas ir nepieciešams, lai apkarotu krāpšanu un ļaunprātīgu izmantošanu, piemēram, saistībā ar atsevišķiem speciālajiem pakalpojumiem, vai gadījumus, kad numurs ir definēts kā tikai valsts mēroga numurs (piemēram, valsts īsais kods). Lietotājus jau iepriekš nepārprotami un pilnībā jāinformē par jebkurām maksām, ko piemēro bezmaksas numuriem, piemēram, maksu par starptautisko zvanu uz numuriem, kas pieejami ar parasto starptautisko zvanu kodu starpniecību. Lai nodrošinātu lietotājiem faktisku piekļuvi numuriem un pakalpojumiem Kopienā, Komisijai jādod iespēja pieņemt īstenošanas pasākumus. 23. Lai pilnībā izmantotu konkurences vides piedāvātās priekšrocības, patērētājiem jābūt iespējai izdarīt izvēli, pamatojoties uz informāciju, un mainīt pakalpojumu sniedzēju, kad tas ir patērētāju interesēs. Ir svarīgi nodrošināt, lai patērētājus šādā gadījumā nekavētu tiesiski, tehniski vai praktiski šķēršļi, tostarp, līguma nosacījumi, procedūras, maksājumi u.c. Tas neizslēdz iespēju līgumā ar patērētāju noteikt samērīgu minimālo līguma termiņu. Elektronisko sakaru tirgos, kuros valda pilnvērtīga konkurence, numura saglabāšana ir galvenais faktors, kas patērētājiem atvieglo izvēli un veicina faktisku konkurenci, un tādēļ tā jāīsteno pēc iespējas ātrāk. Lai numura saglabāšanas iespēju pielāgotu tirgus un tehnoloģiju attīstībai, tostarp paredzot iespējamību saglabāt abonenta personīgos direktorijus un profila informāciju, kas tiek uzglabāta tīklā, Komisijai jādod iespēja pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus šajā jomā. Novērtējot to, vai tehnoloģiju un tirgus apstākļi atļauj saglabāt numurus, pārejot starp tīkliem, kas nodrošina pakalpojumus noteiktā atrašanās vietā, un mobilajiem tīkliem, jo īpaši jāņem vērā cenas lietotājiem un izmaksas, pārslēdzoties starp uzņēmumiem, kas nodrošina pakalpojumus noteiktā atrašanās vietā, un mobilajiem tīkliem. 24. Televīzijas apraide ir lineārs audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojums, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada […] Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīvā, un šo pakalpojumu sniedz plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējs nolūkā nodrošināt raidījumu vienlaicīgu skatīšanos, pamatojoties uz raidījumu programmu; plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējs var piedāvāt vairākas audio vai audiovizuālās raidījumu programmas (kanālus). Juridiskas saistības, kas jāievēro, var uzlikt tikai noteiktiem apraides kanāliem, kurus piedāvā noteikts plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu sniedzējs. Saistības, kas jāievēro, dalībvalstīm precīzi jāpamato savos valsts tiesību aktos, lai nodrošinātu, ka šādas saistības ir pārskatāmas, samērīgas un pienācīgi definētas. Tādēļ saistības, kas jāievēro, ir jāizstrādā tādas, lai pietiekami veicinātu efektīvas investīcijas infrastruktūrā. Saistības, kas jāievēro, ir regulāri jāpārskata, lai tās neatpaliktu no tehnoloģiju un tirgus attīstības tempa, nodrošinot to nepārtrauktu samērīgumu ar īstenojamajiem mērķiem. Ņemot vērā tehnoloģiju un tirgus apstākļu straujās izmaiņas, šāda pilnīga pārskatīšana būtu jāveic vismaz reizi trijos gados, rīkojot sabiedrisku apspriešanu ar visām ieinteresētajām personām. Vienu vai vairākus apraides kanālus var papildināt ar pakalpojumiem, lai uzlabotu to pieejamību lietotājiem invalīdiem, piemēram, izmantojot videotekstu, subtitrus, audioaprakstu vai surdotulkojumu. 25. Lai novērstu pašreizējos trūkumus attiecībā uz apspriešanos ar patērētājiem un pienācīgi ņemtu vērā iedzīvotāju intereses, dalībvalstīs ir jāizveido piemērots apspriešanās mehānisms. Šāds mehānisms varētu būt struktūra, kas neatkarīgi no valsts pārvaldes iestādēm un pakalpojumu sniedzējiem pētītu ar patērētājiem saistītus jautājumus, piemēram, patērētāju rīcības modeļus un mehānismus pakalpojumu sniedzēju nomaiņai, un kas darbotos pārskatāmi un dotu savu ieguldījumu sistēmā, ko šobrīd izmanto, lai apspriestos ar ieinteresētajām personām. Ja nepieciešams veicināt elektronisko sakaru pakalpojumu un termināliekārtu pieejamību un izmantošanu lietotājiem invalīdiem, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 9. marta Direktīvu 1999/5/EK par radioiekārtām un telekomunikāciju termināla iekārtām un to atbilstības savstarpējo atzīšanu[24] un jo īpaši prasības par izmantošanu invalīdiem saskaņā ar tās 3. panta 3. punkta f) apakšpunktu, Komisijai jādod iespēja pieņemt īstenošanas pasākumus. 26. Komisijai jāpaziņo par saistībām, kuras uzliktas uzņēmumiem, kas izraudzīti kā uzņēmumi ar universālā pakalpojuma sniegšanas saistībām. 27. Elektronisko sakaru tīklu un pakalpojumu tirgu liberalizācija līdz ar straujo tehnoloģiju attīstību veicina konkurenci un ekonomikas izaugsmi, un rezultātā lietotājiem publiskajos elektronisko sakaru tīklos ir pieejams plašs un daudzveidīgs pakalpojumu klāsts. Jānodrošina, lai patērētājiem un lietotājiem neatkarīgi no konkrētā pakalpojuma sniegšanai izmantotās tehnoloģijas tiktu piedāvāta līdzvērtīga privātās dzīves un personas datu aizsardzība. 28. Tehnoloģiju attīstība dod iespēju izstrādāt jaunas lietotnes, kuru pamatā ir datu vākšanas un identifikācijas ierīces, kas var būt bezkontakta ierīces, kuras izmanto radiofrekvences. Piemēram, radiofrekvenču identifikācijas ierīces ( RFID ) izmanto radiofrekvences, lai no tagiem ar unikālu identifikatoru tvertu datus, ko pēc tam var pārraidīt pa izveidotajiem sakaru tīkliem. Šādu tehnoloģiju plaša izmantošana, ja tā iedzīvotājiem ir pieņemama, var dot ievērojamu ekonomisku un sociālu ieguvumu un tādējādi būtiski veicināt iekšējā tirgus darbību. Lai to panāktu, ir jānodrošina, ka tiek aizsargātas personu pamattiesības, jo īpaši tiesības uz privātās dzīves un personas datu aizsardzību. Ja šādas ierīces pieslēdz publiski pieejamiem elektronisko sakaru tīkliem vai tās izmanto elektronisko sakaru pakalpojumus kā pamata infrastruktūru, tad jāpiemēro attiecīgie Direktīvas 2002/58/EK noteikumi, tostarp par drošību, informāciju par datu plūsmu un atrašanās vietu un konfidencialitāti. 29. Ja uz drošības pārkāpumiem, kā rezultātā atsevišķu abonentu personas dati ir zuduši vai kompromitēti, nereaģē pienācīgi un savlaicīgi, tie var radīt būtiskus ekonomiskos zaudējumus un sociālo kaitējumu, tostarp identitātes viltošanu. Tāpēc abonentus, ko skāruši šādi starpgadījumi saistībā ar drošību, bez kavēšanās jābrīdina un jāinformē, lai tie varētu veikt nepieciešamos piesardzības pasākumus. Paziņojumā jāiekļauj informācija par pasākumiem, kurus pakalpojuma sniedzējs veicis, reaģējot uz pārkāpumu, un ieteikumi lietotājiem, ko skāris pārkāpums. 30. Valsts pārvaldes iestādēm jāaizstāv Eiropas Savienības iedzīvotāju intereses, cita starpā veicinot personas datu un privātās dzīves aizsardzības nodrošināšanu augstā līmenī. Šādā nolūkā to rīcībā jābūt pienākumu veikšanai nepieciešamajiem līdzekļiem, tostarp visaptverošiem un uzticamiem datiem par faktiskiem drošības pārkāpumiem, kā rezultātā tikuši kompromitēti iedzīvotāju personas dati. 31. Jāpieņem noteikumi par īstenošanas pasākumiem, lai izveidotu vienotu prasību kopumu nolūkā panākt privātās dzīves aizsardzību un pārraidīto vai apstrādāto personas datu drošību pienācīgā līmenī saistībā ar elektronisko sakaru tīklu izmantošanu iekšējā tirgū. 32. Izstrādājot detalizētus noteikumus par formātu un kārtību, kādā jāpaziņo par drošības pārkāpumiem, pienācīgi jāņem vērā apstākļi, kādos noticis pārkāpums, tostarp tas, vai personas dati ir bijuši aizsargāti ar šifrēšanu vai ar citiem līdzekļiem, ar kuru palīdzību var efektīvi ierobežot identitātes viltošanas vai cita veida ļaunprātīgas izmantošanas iespējamību. Turklāt, izstrādājot šādus noteikumus un kārtību, jāņem vērā tiesībaizsardzības iestāžu likumiskās intereses gadījumos, kad priekšlaicīga atklāšana varētu nevajadzīgi kavēt pārkāpuma apstākļu izmeklēšanu. 33. EEST iestāde var palīdzēt paaugstināt personas datu un privātās dzīves aizsardzības līmeni Kopienā, cita starpā, daloties ar pieredzi un konsultējot, veicinot riska pārvaldības paraugprakses apmaiņu un izstrādājot kopējas metodes riska pārvaldībai. Tai jo īpaši jāveicina piemērotu tehnisko un organizatorisko drošības pasākumu saskaņošana. 34. Programmatūra, ar kuras palīdzību trešas personas labā slepeni uzrauga lietotāja darbības un/vai iejaucas lietotāja termināliekārtu darbībā (tā sauktā "spiegprogrammatūra"), ir nopietns drauds lietotāju privātās dzīves neaizskaramībai. Jānodrošina lietotāju privātās telpas augsta līmeņa un līdzvērtīga aizsardzība neatkarīgi no tā, vai nevēlamā spiegprogrammatūra tiek netīši lejupielādēta ar elektronisko sakaru tīklu starpniecību vai nonākusi lietotāja iekārtā un slepeni instalēta ar programmatūras, ko izplata ar citu ārējo atmiņas nesēju, kā kompaktdisku, lasāmatmiņas kompaktdisku (CD-ROM), USB atslēgu, starpniecību. 35. Elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējiem jāveic būtiski ieguldījumi, lai apkarotu nelūgtus komerciālus paziņojumus (surogātpastu). Tiem arī labāk nekā lietotājiem ir pieejamas zināšanas un resursi, kas nepieciešami surogātpasta izplatītāju atklāšanai un apzināšanai. Tāpēc e-pasta pakalpojumu sniedzējiem un citu pakalpojumu sniedzējiem jābūt iespējai uzsākt tiesisku darbību pret surogātpasta izplatītājiem un tādējādi aizstāvēt klientu intereses, kā arī savas likumiskās uzņēmējdarbības intereses. 36. Nepieciešams Kopienā pienācīgā līmenī nodrošināt privātās dzīves aizsardzību un pārraidīto vai apstrādāto personas datu drošību saistībā ar elektronisko sakaru tīklu izmantošanu, tāpēc ir jānosaka efektīvas īstenošanas un izpildes pilnvaras nolūkā pienācīgi veicināt atbilstības ievērošanu. Valsts pārvaldes iestādēm jābūt pietiekamām pilnvarām un resursiem, lai efektīvi izmeklētu neatbilstības gadījumus, tostarp iespējai iegūt jebkādu tām nepieciešamo attiecīgo informāciju, pieņemt lēmumus par sūdzībām un piemērot sankcijas neatbilstības gadījumos. 37. Pārrobežu sadarbība un noteikumu izpilde jāpastiprina atbilstīgi spēkā esošajiem Kopienas pārrobežu izpildes mehānismiem, kā tiem, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (Regula par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā)[25], izdarot grozījumus šajā regulā. 38. Universālā pakalpojuma direktīvas un Direktīvas par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību. 39. Komisijai jo īpaši jāpiešķir pilnvaras pieņemt īstenošanas pasākumus saistībā ar tarifu pārskatāmību, pakalpojumu kvalitātes minimālajām prasībām, numura "112" pakalpojumu sekmīgu ieviešanu, numuru un pakalpojumu faktisku pieejamību, uzlabotu pieejamību lietotājiem invalīdiem un grozījumiem, lai pielikumus pielāgotu tehniskajam progresam vai pieprasījuma izmaiņām tirgū. Jāpiešķir arī pilnvaras pieņemt īstenošanas pasākumus saistībā ar prasībām par informēšanu un paziņošanu, kā arī pārrobežu sadarbību. Minētie pasākumi ir vispārīgi un ir paredzēti, lai papildinātu šo direktīvu, pievienojot jaunus nebūtiskus elementus, tāpēc tie ir jāpieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas paredzēta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā. Ja neatliekamu steidzamu iemeslu dēļ parastos regulatīvās kontroles procedūras termiņus nevar ievērot, Komisijai jābūt iespējai izmantot minētā lēmuma 5.a panta 6. punktā paredzēto steidzamības procedūru. 40. Tāpēc attiecīgi ir jāgroza Direktīva 2002/22/EK un Direktīva 2002/58/EK, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Grozījumi Direktīvā 2002/22/EK (Universālā pakalpojuma direktīva) Direktīvu 2002/22/EK (Universālā pakalpojuma direktīva) groza šādi. (1) Direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu: „1. pants Priekšmets un darbības joma 1. Ar Direktīvu 2002/21/EK (Pamatdirektīva) izveidotajā sistēmā šī direktīva attiecas uz elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu nodrošināšanu lietotājiem. Mērķis ir ar pilnvērtīgas konkurences un izvēles palīdzību visā Kopienā nodrošināt publiski pieejamus labas kvalitātes pakalpojumus un rīkoties apstākļos, kad tirgus nepietiekami apmierina patērētāju vajadzības. Direktīvā iekļauti arī noteikumi par termināliekārtām patērētāju telpās. 2. Ar šo direktīvu nosaka lietotāju tiesības un atbilstošās to uzņēmumu saistības, kas nodrošina publiski pieejamus elektronisko komunikāciju tīklus un pakalpojumus. Lai nodrošinātu universālā pakalpojuma sniegšanu atvērtos tirgos, kuros valda pilnvērtīga konkurence, ar šo direktīvu nosaka noteiktas kvalitātes pakalpojumu minimālo kopumu, kas ir pieejams visiem lietotājiem par pieņemamu cenu, ņemot vērā īpašos valsts apstākļus un netraucējot konkurenci. Šajā direktīvā arī noteiktas saistības attiecībā uz atsevišķu obligātu pakalpojumu sniegšanu." (2) Direktīvas 2. pantā: 41. svītro b) apakšpunktu; 42. panta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: "c) "publiski pieejami telefonpakalpojumi" nozīmē pakalpojumus, kas pieejami sabiedrībai vietējo un/vai starptautisko zvanu veikšanai un saņemšanai tieši vai netieši, ar operatora izvēli vai iepriekšēju izvēli, vai ar tālākpārdošanas palīdzību, ar numuru vai numuriem nacionālajā vai starptautiskajā numerācijas plānā;" (3) Direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu: „4. pants Piekļuves nodrošināšana noteiktā atrašanās vietā un telefonpakalpojumu sniegšana 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka vismaz viens uzņēmums izpilda visus pamatotos pieprasījumus noteiktā atrašanās vietā saņemt pieslēgumu publiskajam telefonu tīklam. 2. Nodrošinātais pieslēgums dod lietotājiem iespēju izmantot balss, faksimila un datu sakarus ar datu pārraides ātrumu, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu funkcionālu piekļuvi internetam, ņemot vērā galvenās abonentu vairākuma izmantotās tehnoloģijas un tehnoloģiskās iespējas. 3. Dalībvalstis nodrošina to, ka vismaz viens uzņēmums izpilda visus pamatotos pieprasījumus, izmantojot 1. punktā minēto pieslēgumu tīklam, saņemt telefonpakalpojumus, kas dod iespēju veikt un saņemt vietējos un starptautiskos zvanus un zvanus neatliekamās palīdzības dienestiem pa numuru "112"." (4) Direktīvas 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: "2. Sarakstos, kas minēti 1. punktā, saskaņā ar Direktīvas 2002/58/EK 12. pantu iekļauj visus publiski pieejamu telefonpakalpojumu abonentus." (5) Direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu: „7. pants Īpaši pasākumi lietotājiem invalīdiem 1. Dalībvalstis veic īpašus pasākumus lietotājiem invalīdiem, lai nodrošinātu tiem pieejamu piekļuvi publiski pieejamiem telefonpakalpojumiem, tostarp piekļuvi neatliekamās palīdzības dienestiem, uzziņu dienestiem un sarakstiem, kas līdzvērtīga tai piekļuvei, kura nodrošināta citiem lietotājiem. 2. Dalībvalstis, ņemot vērā apstākļus valstī, veic īpašus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka arī lietotāji invalīdi var izmantot vairākumam lietotāju pieejamo priekšrocību izvēlēties uzņēmumus un pakalpojumu sniedzējus." (6) Direktīvas 8. pantā iekļauj šādu 3. punktu: "3. Ja atbilstīgi 1. punktam izraudzītais uzņēmums gatavojas nodot būtisku vietējā piekļuves tīkla aktīvu daļu vai visus šos tīkla aktīvus atsevišķai juridiskai vienībai, kam ir cits īpašnieks, tas jau savlaicīgi iepriekš informē valsts pārvaldes iestādi, lai valsts pārvaldes iestādei būtu iespēja novērtēt, kā paredzamais darījums ietekmēs piekļuves nodrošināšanu noteiktā atrašanās vietā un telefonpakalpojumu sniegšanu saskaņā ar 4. pantu. Valsts pārvaldes iestāde var izvirzīt nosacījumus saskaņā ar Direktīvas 2002/20/EK (Atļauju izsniegšanas direktīva) 6. panta 2. punktu." (7) Direktīvas 9. panta 1., 2. un 3. punktu aizstāj šādi: "1. Valsts pārvaldes iestādes pārrauga, jo īpaši attiecībā uz valsts patēriņa cenām un ienākumiem, mazumtirdzniecības tarifu attīstību un līmeni pakalpojumiem, kas 4., 5., 6. un 7. pantā noteikti kā universālā pakalpojuma saistībās ietilpstoši un ko nodrošina izraudzītie uzņēmumi, vai kas citādi ir pieejami tirgū, ja nav izraudzītu uzņēmumu. 2. Dalībvalstis, ņemot vērā apstākļus valstī, var pieprasīt izraudzītajiem uzņēmumiem nodrošināt patērētājiem izvēles tarifus vai tarifu paketes, kas atšķiras no parastā komercpiedāvājuma, jo īpaši, lai nodrošinātu to, ka patērētājiem ar zemiem ienākumiem vai patērētājiem ar īpašām sociālajām vajadzībām netiek liegta 4. panta 1. punktā minētās piekļuves tīklam pieejamība vai izmantošana vai tādu pakalpojumu pieejamība vai izmantošana, kas 4. panta 3. punktā un 5., 6. un 7. pantā noteikti kā universālā pakalpojuma saistībās ietilpstoši un ko nodrošina izraudzītie uzņēmumi. 3. Dalībvalstis papildus noteikumiem izraudzītajiem uzņēmumiem nodrošināt īpašus izvēles tarifus vai pildīt cenu griestu vai ģeogrāfiskās izlīdzināšanas prasības vai līdzīgas programmas var nodrošināt to, ka tiek sniegts atbalsts patērētājiem, kas apzināti kā patērētāji ar zemu ienākumu līmeni, ar invaliditāti vai ar īpašām sociālajām vajadzībām." (8) Direktīvas III nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu: "UZŅĒMUMU AR BŪTISKU IETEKMI TIRGŪ REGLAMENTĒJOŠA KONTROLE ĪPAŠOS MAZUMTIRDZNIECĪBAS TIRGOS" (9) Svītro 16. pantu. (10) Direktīvas 17. pantu groza šādi: 43. Panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Dalībvalstis nodrošina, ka valsts pārvaldes iestādes attiecīgajā mazumtirdzniecības tirgū uzliek atbilstošas reglamentējošas saistības uzņēmumiem, kas norādīti kā uzņēmumi ar būtisku ietekmi tirgū saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 14. pantu, a) ja saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 16. panta 3. punktu veiktās tirgus analīzes rezultātā valsts pārvaldes iestāde secina, ka attiecīgajā mazumtirdzniecības tirgū, kas norādīts saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 15. pantu, nav pilnvērtīgas konkurences, un b) ja valsts pārvaldes iestāde secina, ka saistības, kas uzliktas saskaņā ar Direktīvu 2002/19/EK (Piekļuves direktīva), nedos iespēju sasniegt Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 8. pantā noteiktos mērķus." 44. svītro 3. punktu. (11) Svītro 18. un 19. pantu. (12) Direktīvas 20. un 21. pantu aizstāj šādi: „20. pants Līgumi 1. Šo pantu piemēro, neierobežojot Kopienas noteikumus par patērētāju aizsardzību, jo īpaši Direktīvu 93/13/EK un Direktīvu 97/7/EK, un valsts noteikumus, kas ir saskaņā ar Kopienas tiesībām. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka, abonējot pakalpojumus, ar ko nodrošina pieslēgumu publiskajam komunikāciju tīklam un/vai publiski pieejamus telefonpakalpojumus, patērētājiem ir tiesības uz līgumu ar uzņēmumu vai uzņēmumiem, kas nodrošina šādus pakalpojumus un/vai pieslēgumu. Šajā līgumā norāda vismaz: a) pakalpojumu sniedzēja identitāti un adresi; b) sniedzamos pakalpojumus, piedāvāto pakalpojumu kvalitātes līmeni, kā arī sākotnējās pieslēgšanas laiku; c) piedāvātos tehniskās apkopes pakalpojumu veidus; d) informāciju par cenām un tarifiem un līdzekļus, kā var iegūt atjauninātu informāciju par visiem piemērojamiem tarifiem un tehniskās apkopes maksājumiem; e) līguma darbības termiņu, pakalpojumu un līguma atjaunošanas un pārtraukšanas nosacījumus, tostarp tiešās izmaksas par numuru un citu identifikatoru saglabāšanu; f) kompensācijas un atlīdzības noteikumus, kas piemērojami, ja līgumā norādītais pakalpojumu kvalitātes līmenis nav nodrošināts; g) strīdu izšķiršanas procedūru uzsākšanas metodi saskaņā ar 34. pantu; h) pasākumus, kurus uzņēmums, kas nodrošina pieslēgumu un/vai pakalpojumus, var veikt, reaģējot uz starpgadījumiem saistībā ar drošību vai integritāti vai drošības vai integritātes apdraudējumiem un vājajām vietām. Dalībvalstis var paplašināt šīs saistības tā, lai tās attiektos uz citiem lietotājiem. 3. Panta 2. punktā minēto informāciju iekļauj arī līgumos, kas noslēgti starp patērētājiem un elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem, kuri nav tie, kas nodrošina pieslēgumu publiskajam komunikāciju tīklam un/vai publiski pieejamus telefonpakalpojumus. Dalībvalstis var paplašināt šīs saistības tā, lai tās attiektos uz citiem lietotājiem. 4. Dalībvalstis nodrošina to, ka gadījumos, kad starp abonentiem un elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem ir noslēgti līgumi, kuros paredzēti balss sakari, abonentus nepārprotami informē par to, vai ir nodrošināta piekļuve neatliekamās palīdzības dienestiem. Elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēji nodrošina to, ka klienti jau pirms līguma noslēgšanas un regulāri pēc tam tiek nepārprotami informēti par to, ka neatliekamās palīdzības dienesti nav pieejami. 5. Dalībvalstis nodrošina to, ka gadījumos, kad ir noslēgti līgumi starp abonentiem un elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem un/vai tīkla nodrošinātājiem, abonentus jau pirms līguma noslēgšanas un regulāri pēc tam nepārprotami informē par visiem ierobežojumiem, kurus pakalpojuma sniedzējs noteicis to iespējām piekļūt likumīgam saturam vai izplatīt šādu saturu, vai pēc savas izvēles izmantot jebkura veida likumīgas lietotnes un/vai pakalpojumus. 6. Dalībvalstis nodrošina to, ka gadījumos, kad ir noslēgti līgumi starp abonentiem un elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem un/vai tīkla nodrošinātājiem, abonentus jau pirms līguma noslēgšanas un regulāri pēc tam nepārprotami informē par to saistībām attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām. Neierobežojot Direktīvu 2000/31/EK par elektronisko tirdzniecību, tas ietver pienākumu informēt abonentus par visbiežāk sastopamajiem pārkāpumiem un to juridiskajām sekām. 7. Abonentiem ir tiesības lauzt līgumu bez soda piemērošanas, saņemot paziņojumu par pakalpojumu sniedzēju piedāvātajām līguma nosacījumu izmaiņām. Abonentus atbilstoši informē ne vēlāk kā vienu mēnesi pirms šādām izmaiņām, tajā pašā laikā informējot arī par to tiesībām lauzt līgumu bez soda piemērošanas, ja tie nepiekrīt jaunajiem nosacījumiem." „21. pants Informācijas pārskatāmība un publicēšana 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka saskaņā ar II pielikuma noteikumiem lietotājiem un patērētājiem ir pieejama pārskatāma, salīdzināma, atbilstīga un atjaunināta informācija par piemērojamām cenām un tarifiem, un par standarta noteikumiem un nosacījumiem attiecībā uz 4., 5., 6. un 7. pantā minēto pakalpojumu pieejamību un izmantošanu. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka publisku elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēji un/vai tīkla nodrošinātāji publicē salīdzināmu, atbilstīgu un atjauninātu informāciju par cenām un tarifiem, ko piemēro par piekļuvi to piedāvātajiem pakalpojumiem un par to izmantošanu. Šādu informāciju publicē viegli pieejamā veidā. 3. Valsts pārvaldes iestādes veicina informācijas sniegšanu, lai lietotājiem un patērētājiem, izmantojot interaktīvas rokasgrāmatas vai līdzvērtīgus paņēmienus, būtu iespēja neatkarīgi novērtēt alternatīvu izmantošanas modeļu izmaksas. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādes rada iespēju izmantot šādas rokasgrāmatas vai paņēmienus, ja tie nav pieejami tirgū. Trešām personām ir tiesības bez maksas izmantot elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēju un/vai tīkla nodrošinātāju publiskotos tarifus nolūkā pārdot vai darīt pieejamas šādas interaktīvas rokasgrāmatas vai līdzvērtīgus paņēmienus. 4. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādēm ir iespēja elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem uzlikt pienākumu pakalpojumu iegādes laikā un vietā sniegt klientiem informāciju par piemērojamiem tarifiem, tādējādi nodrošinot klientu pilnīgu informētību par cenu nosacījumiem. 5. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādēm ir iespēja elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem un/vai tīkla nodrošinātājiem uzlikt pienākumu skaidrā, visaptverošā un viegli pieejamā veidā sniegt klientiem informāciju, kas prasīta saskaņā ar 20. panta 5. punktu. 6. Lai nodrošinātu to, ka lietotāji Kopienā var izmantot priekšrocības, ko dod konsekventa pieeja tarifu pārskatāmībai un informācijas sniegšana saskaņā ar 20. panta 5. punktu, Komisija, apspriedusies ar Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (turpmāk "EEST iestāde"), var pieņemt piemērotus tehniskus īstenošanas pasākumus šajā jomā, piemēram, precizēt metodes vai kārtību. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var izmantot 37. panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru.” (13) Direktīvas 22. pantu groza šādi: 45. Panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādes, ņemot vērā ieinteresēto personu viedokļus, var pieprasīt uzņēmumiem, kas nodrošina publiski pieejamus elektronisko komunikāciju tīklus un/vai sniedz publiski pieejamus elektronisko komunikāciju pakalpojumus, publicēt salīdzināmu, atbilstošu un atjauninātu informāciju lietotājiem par to pakalpojumu kvalitāti, tostarp par līdzvērtīgu pieejamību lietotājiem invalīdiem. Informāciju pirms tās publicēšanas pēc pieprasījuma sniedz arī valsts pārvaldes iestādei." 46. Iekļauj šādu 3. punktu: "3. Lai novērstu pakalpojuma kvalitātes pazemināšanos un datu plūsmas palēnināšanos tīklos, Komisija, apspriedusies ar EEST iestādi, var pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus saistībā ar pakalpojumu kvalitātes minimālajām prasībām, kuras valsts pārvaldes iestādei jānosaka uzņēmumiem, kas nodrošina publiski pieejamus elektronisko komunikāciju tīklus. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var izmantot 37. panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru.” (14) Direktīvas 23. pantu aizstāj ar šādu: „23. pants Pakalpojumu pieejamība Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai katastrofālu tīkla darbības pārrāvumu vai force majeure gadījumā nodrošinātu piekļuvi publiski pieejamiem telefonpakalpojumiem, izmantojot publiskos sakaru tīklus. Dalībvalstis nodrošina to, ka uzņēmumi, kas sniedz publiski pieejamus telefonpakalpojumus, veic visus pamatotos pasākumus, lai nodrošinātu nepārtrauktu piekļuvi neatliekamās palīdzības dienestiem." (15) Direktīvas 25. pantu groza šādi: 47. Nosaukumu aizstāj ar šādu: "Telefona uzziņu dienesti" 48. Panta 3. punktu aizstāj ar šādu: "3. Dalībvalstis nodrošina to, ka visiem lietotājiem, kas nodrošināti ar publiski pieejamiem telefonpakalpojumiem, ir pieejami telefona uzziņu dienesti saskaņā ar 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu." 49. Panta 5. punktu aizstāj ar šādu: "5. Panta 1., 2., 3. un 4. punktu piemēro saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par personas datu un privātās dzīves aizsardzību un jo īpaši Direktīvas 2002/58/EK 12. pantu." (16) Direktīvas 26., 27. un 28. pantu aizstāj šādi: „26. pants Neatliekamās palīdzības dienesti un vienots Eiropas neatliekamās palīdzības numurs 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka papildus citiem valsts neatliekamās palīdzības numuriem, ko nosaka valsts pārvaldes iestādes, visi 2. punktā minēto pakalpojumu lietotāji, tostarp taksofonu lietotāji, izmantojot vienotu Eiropas neatliekamās palīdzības numuru “112”, var piezvanīt neatliekamās palīdzības dienestiem par brīvu un neizmantojot nekādus maksāšanas līdzekļus. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka uzņēmumi, kas piedāvā pakalpojumus vietējo un/vai starptautisko zvanu veikšanai ar numuru vai numuriem nacionālajā vai starptautiskajā numerācijas plānā, nodrošina piekļuvi neatliekamās palīdzības dienestiem. 3. Dalībvalstis nodrošina to, ka uz zvaniem uz vienoto Eiropas neatliekamās palīdzības numuru “112” tiek pienācīgi atbildēts un tos apstrādā valsts neatliekamās palīdzības sistēmu organizācijai vispiemērotākajā veidā. Uz šādiem zvaniem jāatbild un tie jāapstrādā vismaz tikpat ātri un efektīvi kā zvani uz citu(-iem) valsts neatliekamās palīdzības dienestu numuru(-iem), ja tādu(-us) turpina izmantot. 4. Dalībvalstis nodrošina to, ka lietotājiem invalīdiem ir iespējams piekļūt neatliekamās palīdzības dienestiem. Lai nodrošinātu to, ka lietotājiem invalīdiem, ceļojot pa citām dalībvalstīm, ir iespējams piekļūt neatliekamās palīdzības dienestiem, pieņemtajos pasākumos var iekļaut prasību nodrošināt atbilstību attiecīgajiem standartiem vai specifikācijām, ko publicē saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 17. panta noteikumiem. 5. Dalībvalstis nodrošina to, ka par visiem zvaniem uz vienoto Eiropas neatliekamās palīdzības numuru "112" informāciju par zvanītāja atrašanās vietu bez maksas dara pieejamu iestādēm, kas nodrošina neatliekamo palīdzību. Dalībvalstis pieprasa, lai informāciju par zvanītāja atrašanās vietu sniedz automātiski, tiklīdz zvans uz neatliekamās palīdzības numuru sasniedz iestādi, kas nodrošina neatliekamo palīdzību. 6. Dalībvalstis nodrošina to, ka iedzīvotājus pienācīgi informē par vienotā Eiropas neatliekamās palīdzības numura “112” pieejamību un izmantošanu, jo īpaši ar tādām iniciatīvām, kas konkrēti paredzētas personām, kuras ceļo starp dalībvalstīm. Dalībvalstis katru gadu Komisijai un EEST iestādei iesniedz ziņojumu par šajā jomā pieņemtajiem pasākumiem. 7. Lai nodrošinātu numura "112" pakalpojumu sekmīgu īstenošanu dalībvalstīs, tostarp pieejamību lietotājiem invalīdiem, ceļojot pa citām dalībvalstīm, Komisija, apspriedusies ar EEST iestādi, var pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var izmantot 37. panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru.” „27. pants Eiropas telefonu piekļuves kodi 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka kods “00” ir starptautiskās piekļuves standarta kods. Var noteikt vai paturēt spēkā īpašu kārtību zvanu veikšanai starp blakus esošām vietām abpus dalībvalstu robežai. Lietotājus, kas atrodas šādās vietās, pilnībā informē par šādu kārtību. 2. Dalībvalstis, kurām Starptautiskā elektrosakaru savienība ( ITU ) ir piešķīrusi starptautisko piekļuves kodu "3883", uztic EEST iestādei pilnu atbildību par Eiropas telenumerācijas telpas ( ETNS ) pārvaldību. 3. Dalībvalstis nodrošina to, ka visi uzņēmumi, kas sniedz publiski pieejamus telefonpakalpojumus, visus zvanus uz Eiropas telenumerācijas telpu un no tās apstrādā par cenām, kas nepārsniedz maksimālās cenas, kuras tie piemēro zvaniem uz citām dalībvalstīm un no tām." „28. pants Numuru un pakalpojumu pieejamība 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādes veic visus nepieciešamos pasākumus, lai a) lietotājiem nodrošinātu iespēju piekļūt Kopienā sniegtajiem pakalpojumiem, tostarp informācijas sabiedrības pakalpojumiem, un izmantot tos un lai b) lietotājiem nodrošinātu iespēju piekļūt visiem Kopienā pieejamajiem numuriem, tostarp numuriem dalībvalstu nacionālajos numerācijas plānos, Eiropas telenumerācijas telpas numuriem un universālajiem starptautiskajiem bezmaksas numuriem. Valsts pārvaldes iestādēm ir iespēja konkrētos gadījumos bloķēt piekļuvi numuriem vai pakalpojumiem, ja tas ir pamatots ar krāpniecības vai ļaunprātīgas izmantošanas iemesliem. 2. Lai nodrošinātu lietotājiem faktisku piekļuvi numuriem un pakalpojumiem Kopienā, Komisija, apspriedusies ar EEST iestādi, var pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var piemērot 37. panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru. Jebkuru no šādiem tehniskiem īstenošanas pasākumiem var periodiski pārskatīt, lai ņemtu vērā tirgus un tehnoloģiju attīstību." (17) Direktīvas 29. pantu groza šādi: 50. Panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādes var pieprasīt visiem uzņēmumiem, kas sniedz publiski pieejamus telefonpakalpojumus un/vai nodrošina publiski pieejamus komunikāciju tīklus, lietotājiem darīt pieejamas I pielikuma B daļā minētās papildu iespējas, ņemot vērā tehniskās iespējas un ekonomisko dzīvotspēju." 51. Panta 3. punktu aizstāj ar šādu: "3. Neierobežojot 10. panta 2. punktu, dalībvalstis I pielikuma A daļas e) punktā minētās saistības attiecībā uz atvienošanu var uzlikt kā vispārēju prasību visiem uzņēmumiem, kas sniedz publiski pieejamus telefonpakalpojumus un/vai nodrošina publiski pieejamus komunikāciju tīklus." (18) Direktīvas 30. pantu aizstāj ar šādu: „30. pants Pakalpojumu sniedzēja nomaiņas atvieglošana 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka visi abonenti ar numuriem no nacionālā numerācijas plāna pēc pieprasījuma var saglabāt savu(-s) numuru(-us) neatkarīgi no uzņēmuma, kas sniedz pakalpojumus, saskaņā ar I pielikuma C daļas noteikumiem. 2. Valsts pārvaldes iestādes nodrošina to, ka cenas, ko uzņēmumi savstarpēji piemēro par numura saglabāšanas nodrošināšanu, ir uz izmaksām vērstas un ka tiešie maksājumi abonentiem, ja tādi ir, nav šķērslis šo iespēju izmantošanai. 3. Valsts pārvaldes iestādes nenosaka mazumtirdzniecības tarifus par numuru saglabāšanu tā, ka tiktu traucēta konkurence, piemēram, nosakot īpašus vai kopējus mazumtirdzniecības tarifus. 4. Numuru pārnešanu un to sekojošu aktivāciju veic pēc iespējas drīzāk un ne vēlāk kā vienu darbdienu pēc abonenta sākotnējā pieprasījuma. 5. Komisija, apspriedusies ar EEST iestādi un ņemot vērā tehnoloģiju un tirgus apstākļus, var izdarīt grozījumus I pielikumā saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto procedūru. Šādos grozījumos jo īpaši var paredzēt: a) numura saglabāšanu, pārejot starp fiksēto un mobilo tīklu; b) abonenta identifikatoru un ar tiem saistītās informācijas saglabāšanu, un šādā gadījumā 2., 3. un 4. punkta noteikumus piemēro arī šiem identifikatoriem. 6. Neierobežojot jebkādu minimālo līguma termiņu, valsts pārvaldes iestādes nodrošina to, ka līguma pārtraukšanas nosacījumi un kārtība nekavē pakalpojumu sniedzēja nomaiņu." (19) Direktīvas 31. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Dalībvalstis var noteikt pamatotas saistības, kas jāievēro, īpašu radio un televīzijas apraides kanālu un pieejamības pakalpojumu raidīšanai uzņēmumiem, kas ir to jurisdikcijā un kas nodrošina elektronisko komunikāciju tīklus, ko izmanto radio vai televīzijas apraides izplatīšanai sabiedrībai, ja nozīmīgs šādu tīklu lietotāju skaits izmanto tos kā galveno līdzekli radio un televīzijas apraides saņemšanai. Šādas saistības nosaka tikai tad, ja tās ir vajadzīgas, lai īstenotu vispārējo interešu mērķus, kas skaidri un konkrēti noteikti katras dalībvalsts tiesību aktos, un tās ir samērīgas un pārskatāmas. Pirmajā daļā minētās saistības dalībvalstis pārskata vismaz viena gada laikā no <grozošā tiesību akta īstenošanas termiņš>, izņemot gadījumus, kad dalībvalstis veikušas šādu pārskatīšanu iepriekšējo 2 gadu laikā. Dalībvalstis vismaz reizi trijos gados pārskata saistības, kas jāievēro." (20) Direktīvas 33. pantu groza šādi: 52. Panta 1. punktā iekļauj šādu otro daļu: "Dalībvalstis jo īpaši nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādes izveido apspriešanās mehānismu, ar kura palīdzību nodrošina to, ka lēmumu pieņemšanas procesā pienācīgi tiek ņemtas vērā patērētāju intereses elektronisko komunikāciju jomā." 53. Iekļauj šādu 3. un 4. punktu: 3. Dalībvalstis katru gadu Komisijai un EEST iestādei iesniedz ziņojumu par pieņemtajiem pasākumiem un paveikto, attiecībā uz lietotājiem invalīdiem uzlabojot elektronisko komunikāciju pakalpojumu un termināliekārtu savietojamību un izmantošanu, un pieejamību. 4. Neierobežojot Direktīvas 1999/5/EK piemērošanu un jo īpaši prasības par izmantošanu invalīdiem saskaņā ar tās 3. panta 3. punkta f) apakšpunktu un lai uzlabotu elektronisko komunikāciju pakalpojumu un iekārtu pieejamību lietotājiem invalīdiem, Komisija, apspriedusies ar EEST iestādi, var pieņemt piemērotus tehniskus īstenošanas pasākumus, lai pēc sabiedriskas apspriešanas risinātu jautājumus, kuri izvirzīti 3. punktā minētajā ziņojumā. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var izmantot 37. panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru.” (21) Direktīvas 34. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Dalībvalstis nodrošina to, ka ir pieejamas pārskatāmas, vienkāršas un nedārgas ārpustiesas procedūras, lai izšķirtu neatrisinātus strīdus starp patērētājiem un elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējiem un/vai tīkla nodrošinātājiem saistībā ar līgumu nosacījumiem un/vai to izpildi attiecībā uz šādu tīklu nodrošināšanu vai pakalpojumu sniegšanu. Dalībvalstis pieņem pasākumus, lai nodrošinātu to, ka minētās procedūras ļauj strīdus atrisināt godīgi un ātri, un attiecīgos gadījumos var pieņemt atmaksāšanas un/vai kompensācijas sistēmu. Dalībvalstis var paplašināt šīs saistības tā, lai tās attiektos uz strīdiem, kuros iesaistīti citi lietotāji. Dalībvalstis nodrošina to, ka par šādu strīdu izšķiršanu atbildīgās struktūras sniedz attiecīgu informāciju Komisijai un EEST iestādei statistikas apkopošanas vajadzībām." (22) Direktīvas 35. pantu aizstāj ar šādu: „35. pants Pielāgojumi pielikumos Komisija saskaņā ar 37. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotu I, II, III un VI pielikumu tehnoloģiju attīstībai vai tirgus pieprasījuma izmaiņām." (23) Direktīvas 36. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: "2. Valsts pārvaldes iestādes paziņo Komisijai par saistībām, kuras uzliktas uzņēmumiem, kas izraudzīti kā uzņēmumi ar universālā pakalpojuma saistībām. Komisijai nekavējoties paziņo par jebkurām izmaiņām, kas ietekmē saistības, kuras uzliktas uzņēmumiem, vai par ietekmētajiem uzņēmumiem saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem." (24) Direktīvas 37. pantu aizstāj ar šādu: „37. pants Komiteja 1. Komisijai palīdz Komunikāciju komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 22. pantu. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus. 3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1., 2., 4. un 6. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus." (25) Direktīvas I, II un III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I, II un III pielikumu. (26) Svītro VII pielikumu. 2. pants Grozījumi Direktīvā 2002/58/EK (Direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) Direktīvu 2002/58/EK (Direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) groza šādi. (1) Direktīvas 2. panta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu: "e) "zvans" ir savienojums, kas izveidots, izmantojot publiski pieejamu telefonpakalpojumu, kas ļauj veikt divpusēju saziņu;" (2) Direktīvas 3. pantu aizstāj ar šādu: „3. pants Attiecīgie pakalpojumi Šī direktīva attiecas uz personas datu apstrādi saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu publiskos komunikāciju tīklos Kopienā, tostarp publiskos komunikāciju tīklos, kuros var izmantot datu vākšanas un identifikācijas ierīces." (3) Direktīvas 4. pantu groza šādi: 54. Nosaukumu aizstāj ar šādu: "Apstrādes drošība" 55. Iekļauj šādu 3. un 4. punktu: "3. Ja noticis drošības pārkāpums, kā rezultātā nejauši vai nelikumīgi iznīcināti, zaudēti, izmainīti, neatļauti izpausti vai kļuvuši pieejami personas dati, kas pārraidīti, uzglabāti vai citādi apstrādāti saistībā ar publiski pieejamu komunikāciju pakalpojumu sniegšanu Kopienā, tad publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējs bez nepamatotas kavēšanās par šādu pārkāpumu paziņo attiecīgajam abonentam un valsts pārvaldes iestādei. Paziņojumā abonentam jāizklāsta vismaz pārkāpuma būtība un ieteicamie pasākumi tā iespējamās negatīvās ietekmes mazināšanai. Paziņojumā valsts pārvaldes iestādei bez tam jāizklāsta pārkāpuma sekas un pakalpojumu sniedzēja veiktie pasākumi saistībā ar pārkāpumu. 4. Lai nodrošinātu 1., 2. un 3. punktā minēto pasākumu īstenošanas konsekvenci, Komisija, apspriedusies ar Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādi (turpmāk "EEST iestāde") un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, var pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus, cita starpā attiecībā uz šajā pantā minēto informēšanas un paziņošanas prasību piemērošanas apstākļiem, veidu un kārtību. Minētos pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 14.a panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var izmantot 14.a panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru.” (4) Direktīvas 5. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: "3. Dalībvalstis nodrošina, ka informācijas uzglabāšana abonenta vai lietotāja termināliekārtā vai piekļuves iegūšana šādā iekārtā jau uzglabātai informācijai ir atļauta tikai ar nosacījumu, ka attiecīgo abonentu vai lietotāju saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK nodrošina ar skaidru un visaptverošu informāciju, cita starpā par apstrādes nolūku, un piedāvā tiesības liegt datu kontrolierim veikt šādu apstrādi. Tas neliedz jebkādu tehnisku uzglabāšanu vai piekļuvi, kas paredzēta vienīgi, lai veiktu vai atvieglotu saziņas pārraidīšanu elektronisko komunikāciju tīklā, vai kas noteikti nepieciešama, lai sniegtu informācijas sabiedrības pakalpojumu, ko skaidri pieprasījis abonents vai lietotājs." (5) Direktīvas 13. pantā iekļauj šādu 6. punktu: "6. Neierobežojot jebkādus administratīvus līdzekļus, ko var noteikt, cita starpā saskaņā ar 15.a panta 2. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka jebkura privātpersona vai juridiska persona, kuras likumiskās interesēs ir apkarot saskaņā ar šo pantu pieņemto valsts tiesību aktu noteikumu pārkāpumus, tostarp elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzējs, kas aizstāv savas likumīgās uzņēmējdarbības intereses vai savu klientu intereses, var tiesā veikt tiesisku darbību pret šādiem pārkāpumiem." (6) Iekļauj šādu 14.a pantu: „14.a pants Komiteja 1. Komisijai palīdz Komunikāciju komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2002/21/EK (Pamatdirektīva) 22. pantu. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus. 3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1., 2., 4. un 6. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus." (7) Iekļauj šādu 15.a pantu: „15.a pants Īstenošana un izpilde 1. Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par to valsts tiesību aktu pārkāpumiem, kuri pieņemti atbilstīgi šai direktīvai, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajam sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Dalībvalstis par šiem noteikumiem paziņo Komisijai vēlākais līdz <grozošā tiesību akta īstenošanas termiņš> un nekavējoties ziņo tai par visiem turpmākiem grozījumiem, kas tos ietekmē. 2. Neierobežojot jebkādus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas varētu būt pieejami, dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādei ir pilnvaras pieprasīt pārtraukt 1. punktā minētos pārkāpumus. 3. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādēm ir visas izmeklēšanas pilnvaras un nepieciešamie resursi, tostarp iespēja iegūt jebkādu attiecīgu informāciju, kas tām varētu būt vajadzīga, lai uzraudzītu un izpildītu atbilstīgi šai direktīvai pieņemtos valsts tiesību aktus. 4. Lai nodrošinātu efektīvu pārrobežu sadarbību, izpildot atbilstīgi šai direktīvai pieņemtos valsts tiesību aktus, un lai izveidotu harmonizētus nosacījumus tādu pakalpojumu sniegšanai, kas saistīti ar pārrobežu datu plūsmām, Komisija pēc apspriešanās ar EEST iestādi un attiecīgajām pārvaldes iestādēm var pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus. Pasākumus, kas paredzēti šīs direktīvas nebūtisku elementu grozīšanai, papildinot to, pieņem saskaņā ar 14.a panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ Komisija var izmantot 14.a panta 3. punktā minēto steidzamības procedūru.” 3. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 2006/2004 Pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 27. oktobra Regulai (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (Regula par sadarbību patērētāju tiesību aizsardzības jomā[26]), iekļauj šādu punktu: "17. Attiecībā uz patērētāju tiesību aizsardzību – Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīvas 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.) 13. pants." 4. pants Transponēšana (1) Dalībvalstis vēlākais līdz […] pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu. Tās piemēro minētos noteikumus no […]. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. (2) Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 5. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā […] dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 6. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – Priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS DIREKTĪVAS 10. PANTĀ (IZDEVUMU KONTROLE) UN 29. PANTĀ (PAPILDUS IESPĒJAS) MINĒTO IESPĒJU UN PAKALPOJUMU APRAKSTS A daļa Direktīvas 10. pantā minētās iespējas un pakalpojumi a) Detalizēti rēķini Dalībvalstīm jānodrošina tas, ka valsts pārvaldes iestādes saskaņā ar attiecīgo tiesību aktu prasībām par personīgo datu un privātās dzīves aizsardzību var noteikt to detalizēto rēķinu pamatlīmeni, ar kuriem izraudzītajiem uzņēmumiem (kā noteikts 8. pantā) par brīvu jānodrošina patērētāji, lai tie varētu: i) pārbaudīt un kontrolēt par publiskā komunikāciju tīkla izmantošanu noteiktā atrašanās vietā un/vai par citu saistītu publiski pieejamu telefonpakalpojumu izmantošanu uzliktos maksājumus un ii) pienācīgi pārraudzīt to lietošanu un izdevumus, un tādējādi samērīgi kontrolēt savus rēķinus. Attiecīgā gadījumā par pieņemamiem tarifiem vai bez maksas abonentiem var piedāvāt papildu līmeņa detalizāciju. Zvani, kas zvanītājam abonentam ir bezmaksas, tostarp zvani uz palīdzības līnijām, nav jānorāda attiecīgā zvanītāja abonenta detalizētajā rēķinā. b) Izvēles zvanu bloķējums izejošajiem zvaniem, bezmaksas Iespēja, kad abonents, pieprasot izraudzītajam uzņēmumam, kas nodrošina telefonpakalpojumus, bez maksas var bloķēt noteikta veida izejošos zvanus vai zvanus uz noteikta veida numuriem. c) Priekšapmaksas sistēmas Dalībvalstīm jānodrošina tas, ka valsts pārvaldes iestādes var pieprasīt izraudzītajiem uzņēmumiem nodrošināt iespēju patērētājiem maksāt par piekļuvi publiskajam komunikāciju tīklam un izmantot publiski pieejamus telefonpakalpojumus ar priekšapmaksas noteikumiem. d) Pieslēguma maksas pēcapmaksa Dalībvalstīm jānodrošina tas, ka valsts pārvaldes iestādes var pieprasīt izraudzītajiem uzņēmumiem ļaut patērētājiem veikt samaksu par pieslēgumu publiskajam komunikāciju tīklam ar pēcapmaksu zināmā laikposmā. e) Rēķinu neapmaksāšana Lai nosegtu neapmaksātos telefona rēķinus, kurus izsnieguši saskaņā ar 8. pantu izraudzītie uzņēmumi, dalībvalstis dod atļauju veikt noteiktus pasākumus, kuriem jābūt samērīgiem, nediskriminējošiem un publiskotiem. Minētie pasākumi ir paredzēti, lai nodrošinātu to, ka abonents iepriekš tiek pienācīgi brīdināts par sekojošu pakalpojuma pārtraukšanu vai atvienošanu. Jebkādu pakalpojuma pārtraukšanu parasti uztic attiecīgajam dienestam. Izņēmuma kārtā krāpšanas gadījumos, gadījumos, kad rēķinu apmaksa tiek pastāvīgi kavēta vai netiek veikta vispār, dalībvalstis nodrošina to, ka valsts pārvaldes iestādēm ir iespēja dot atļauju atvienošanai no tīkla, jo nav apmaksāti rēķini par pakalpojumiem, kas sniegti ar tīkla starpniecību. Atvienošana par rēķinu nemaksāšanu jāveic tikai pēc pienācīga brīdinājuma abonentam. Dalībvalstis pirms pilnīgas atvienošanas var atļaut ierobežota pakalpojuma periodu, kura laikā ir atļauti vienīgi zvani, par kuriem abonentam nav jāmaksā (piemēram, zvani uz “112”). B daļa Direktīvas 29. pantā minēto iespēju saraksts a) Tonālā numura sastādīšana vai DTMF (divtoņu daudzfrekvenču signālu pārraide) Publiskajā komunikāciju tīklā uzturēta DTMF toņu izmantošana, kā noteikts ETSI ETR 207, pilnīgai signālu pārraidei tīklā gan dalībvalsts iekšienē, gan starp dalībvalstīm. b) Zvanītāja līnijas noteikšana Zvanītāja numurs tiek uzrādīts sazvanāmajai personai pirms savienojuma izveidošanas. Šī iespēja jānodrošina saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem par personas datu un privātās dzīves aizsardzību, jo īpaši saskaņā ar Direktīvu 2002/58/EK. Ciktāl tas ir tehniski iespējams, operatoriem jānodrošina dati un signāli, lai atvieglotu zvanītāja līnijas noteikšanu un tonālo numura sastādīšanu, sniedzot pakalpojumus starp dalībvalstīm. C daļa Direktīvas 30. pantā minēto numura saglabāšanas noteikumu īstenošana Prasību par to, ka visi abonenti ar numuriem no nacionālā numerācijas plāna pēc pieprasījuma var saglabāt savu(-s) numuru(-us) neatkarīgi no uzņēmuma, kas sniedz pakalpojumus, piemēro: a) ģeogrāfisko numuru gadījumā noteiktā atrašanās vietā un b) tādu numuru gadījumā, kas nav piesaistīti noteiktai ģeogrāfiskai atrašanās vietai, jebkurā atrašanās vietā. Šis punkts neattiecas uz numura saglabāšanu, pārejot starp tīkliem, kas nodrošina pakalpojumus noteiktā atrašanās vietā, un mobilajiem tīkliem. II PIELIKUMS INFORMĀCIJA, KAS JĀPUBLICĒ SASKAŅĀ AR 21. PANTU (INFORMĀCIJAS PĀRSKATĀMĪBA UN PUBLICĒŠANA) Valsts pārvaldes iestādei ir pienākums nodrošināt to, ka šajā pielikumā minēto informāciju publicē saskaņā ar 21. pantu. Valsts pārvaldes iestādei ir jāizlemj, kura informācija jāpublicē uzņēmumiem, kas nodrošina publiskos komunikāciju tīklus un/vai publiski pieejamus telefonpakalpojumus, un kura informācija jāpublicē pašai valsts pārvaldes iestādei, lai nodrošinātu to, ka patērētāji varētu izdarīt izvēli, pamatojoties uz informāciju. Ja informāciju publicē uzņēmumi, kas nodrošina publiskos komunikāciju tīklus un/vai publiski pieejamus telefonpakalpojumus, valsts pārvaldes iestāde var norādīt, kādā veidā informācija publicējama, lai nodrošinātu patērētāju pilnīgu informētību. 56. Uzņēmuma(-u) nosaukums un adrese To uzņēmumu nosaukums un galvenā biroja adrese, kas nodrošina publiskos komunikāciju tīklus un/vai publiski pieejamus telefonpakalpojumus. 57. Piedāvāto pakalpojumu apraksts 58. Piedāvāto pakalpojumu joma 59. Standarta tarifi, norādot, kas ir ietverts katrā tarifa elementā (piemēram, maksa par piekļuvi, visu veidu maksājumi par lietošanu, maksa par tehnisko apkopi), un iekļaujot sīku informāciju par piemērotajām standarta atlaidēm, īpašiem tarifu režīmiem un tarifu režīmiem noteiktām grupām. 60. Kompensāciju/atlīdzināšanas politika, tostarp konkrēta informācija par visiem piedāvātajiem kompensāciju/atlīdzināšanas režīmiem. 61. Piedāvāto tehniskās apkopes pakalpojumu veidi. 62. Standarta līguma nosacījumi, tostarp jebkāds minimālais līguma termiņš, līguma pārtraukšanas nosacījumi, kārtība un tiešie maksājumi saistībā ar numura un citu identifikatoru saglabāšanu, ja tādi ir. 63. Strīdu izšķiršanas mehānismi, tostarp uzņēmuma izveidotie. 64. Informācija par tiesībām attiecībā uz universālo pakalpojumu, attiecīgā gadījumā iekļaujot I pielikumā minētās iespējas un pakalpojumus. III PIELIKUMS PAKALPOJUMA KVALITĀTES PARAMETRI NODROŠINĀŠANAS LAIKS UN PAKALPOJUMA KVALITĀTES PARAMETRI, DEFINĪCIJAS UN MĒRĪJUMU METODES, KAS MINĒTAS 11. UN 22. PANTĀ Uzņēmumam, kas izraudzīts, lai nodrošinātu piekļuvi publiskam komunikāciju tīklam PARAMETRS (1. piezīme) | DEFINĪCIJA | MĒRĪJUMU METODE | Pirmā savienojuma nodrošināšanas laiks | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Kļūmes savienojumā piekļuves līnijā | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Kļūmes novēršanas laiks | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Uzņēmumam, kas izraudzīts, lai nodrošinātu publiski pieejamus telefonpakalpojumus Zvana savienojuma laiks (2. piezīme) | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Operatora pakalpojumu atbildes laiks | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Uzziņu dienestu atbildes laiks | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Darba kārtībā esošu ar monētām un karti darbināmu taksofonu procentuālā attiecība | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Sūdzības par rēķinu nepareizību | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | Neveiksmīgu zvanu procentuālais daudzums (2. piezīme) | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1 | ETSI EG 201 769-1, versijas numurs 1.1.1. (2000. gada aprīlis) 1. piezīme Parametriem jādod iespēja analizēt darbību reģionālā mērogā (t.i., ne mazāk kā 2. līmenis Eurostat izstrādātajā statistiski teritoriālo vienību nomenklatūrā ( NUTS )). 2. piezīme Dalībvalstis var izlemt nepieprasīt saglabāt atjauninātu informāciju par šo divu parametru darbību, ja ir pieejami pierādījumi, kas apliecina apmierinošu darbību šajās divās jomās. [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, OV L 108, 24.4.2002. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē, OV L 201, 31.7.2002. [3] COM(2007) 697. [4] COM(2007) 699. [5] SEC(2007) 1472. [6] COM(2007) 696. [7] COM(2006) 334 galīgā redakcija. [8] Skatīt 7. parindi. [9] OV L 186, 25.7.2003., 43. lpp. [10] OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp. [11] Tika apsvērts arī tas, vai noteikumi VI pielikumā par patērētāju ciparu aprīkojuma savietojamību vēl arvien ir atbilstoši. Izskatīšana vēl turpinās, tomēr komitoloģijas pilnvaru pieejamība ļauj Komisijai ātrāk izdarīt grozījumus šajos noteikumos (35. un 37. pants). [12] OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp. [13] OV C , , lpp. [14] OV C , , lpp. [15] OV C , , lpp. [16] OV C , , lpp. [17] OV C , , lpp. [18] OV L 108, 24.4.2002., 7. lpp. [19] OV L 108, 24.4.2002., 21. lpp. [20] OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp. [21] OV L 108, 24.4.2002., 51. lpp. [22] OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp. [23] OV C […], […], […]. lpp. [24] OV L 91, 7.4.1999., 10. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.). [25] OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp. [26] OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp.