Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS ar ko atļauj Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu /* COM/2011/0158 galīgā redakcija - NLE 2011/0067 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 8.4.2011 COM(2011) 158 galīgā redakcija 2011/0067 (NLE) Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS ar ko atļauj Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Priekšlikuma konteksts Nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai Savienībā reglamentē Padomes Direktīva 2003/96/EK[1] (turpmāk — "Enerģijas nodokļu direktīva" vai "direktīva"). Saskaņā ar minētās direktīvas 19. panta 1. punktu un papildus 5., 15. un 17. pantā paredzētajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus no nodokļa vai nodokļa samazinājumus īpašu politisku apsvērumu dēļ. Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem (turpmāk — "krasta elektroenerģija"). Šis atbrīvojums ir paredzēts, lai veicinātu ekonomisko ieinteresētību krasta elektroenerģijas izmantošanā, kas samazinātu gaisa piesārņojumu ostas pilsētās. 2 Lūgums un tā vispārīgais konteksts Ar 2010. gada 4. martu datētā vēstulē Zviedrijas iestādes informēja Komisiju par nodomu krasta elektroenerģijai piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokli, proti, 0,5 ēras/kWh. Papildu informācija no Zviedrijas tika saņemta 2010. gada 4. oktobrī. Zviedrija ir lūgusi nodokļa samazinājumu piešķirt uz sešu gadu laikposmu, kas ir direktīvas 19. panta 2. punktā minētais maksimālais periods. Pieprasot šo pasākumu, Zviedrija vēlas radīt stimulu krasta elektroenerģijas izmantošanai, kas tiek uzskatīta par mazāku piesārņojumu radošu alternatīvu, salīdzinot ar elektroenerģijas ražošanu uz ostā noenkurotiem kuģiem. Pašlaik krasta elektroenerģijai piemēro vispārējo elektroenerģijas nodokļa likmi, kas ir 28 ēras/kWh (18,5 ēras/kWh Zviedrijas ziemeļu daļā). Taču dalībvalstīm saskaņā ar Enerģijas nodokļu direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu ir jānosaka nodokļa atbrīvojums elektroenerģijai, kas saražota uz kuģiem un kuru paredzēts izmantot kuģošanai Kopienas ūdeņos, turklāt dalībvalstis saskaņā ar minētās direktīvas 15. panta 1. punkta f) apakšpunktu atbrīvojumu var noteikt arī uz kuģa saražotajai elektroenerģijai, kuru paredzēts izmantot par degvielu kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem. Zviedrija vēlētos krasta elektroenerģijai piemērot samazinātu nodokļa likmi 0,5 ēras/kWh, ņemot vērā to, ka, piemērojot šādu likmi, ir ievērota Direktīvā 2003/96/EK noteiktā minimālā nodokļa likme elektroenerģijai. Samazinātās elektroenerģijas nodokļa likmes jāpiemēro visai krasta elektroenerģijai, kuras spriegums ir vismaz 380 volti un kura piegādāta komercnavigācijas kuģiem ar vismaz 400 tonnu bruto tilpību. Šis ierobežojums uzskatāms par piemērotu, lai tajā iekļautos absolūtais vairākums starptautiskajos pārvadājumos izmantoto kuģu, kā arī iekšzemes pārvadājumos izmantoto lielāko kuģu. Tiek uzskatīts, ka šie kuģi rada lielāko emisiju daļu no palīgdzinēju darbināšanas uz ostā noenkurotiem kuģiem. Samazinot nodokli, Zviedrija vēlas rosināt kuģu operatorus izmantot krasta elektroenerģiju, lai samazinātu emisijas atmosfērā, noenkuroto kuģu radīto troksni, kā arī CO2 emisijas. Samazinātas nodokļa likmes piemērošana uzlabotu krasta elektroenerģijas konkurētspēju salīdzinājumā ar kuģu degvielu, ko izmanto uz kuģa un kas ir atbrīvota no nodokļiem. Zviedrijas iestādes norāda, ka krasta elektroenerģijas izmantošanai vajadzīgā infrastruktūra pašlaik ir pieejama piecās Zviedrijas ostās (tās ir: Stokholma, Gēteborga, Pitea, Helsingborga, Lulea), turklāt sagatavošanās krasta elektroenerģijas izmantošanai tiek veikta arī vairākās citās Zviedrijas ostās. Taču šo iespēju pašlaik izmanto ierobežots skaits kuģu. Tās norāda, ka tad, ja 20 % pārdotās kuģu degvielas aizvietotu ar krasta elektroenerģiju, būtu iespējams panākt ikgadēju emisiju samazinājumu par 76 tonnām sēra dioksīda, 830 tonnām slāpekļa oksīdu, 8,4 tonnām makrodaļiņu un 42 000 tonnām oglekļa dioksīda. Zviedrija uzskata, ka šis pasākums atbilst Komisijas Ieteikumam 2006/339/EK[2] par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši Kopienas ostās, un Komisijas paziņojumam "Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā" (COM(2009)8)[3]. Zviedrijas iestāžu argumenti par pasākuma ietekmi uz iekšējo tirgu Zviedrijas iestādes atzīst, ka pasākums ir valsts atbalsts un tas rada priekšrocības komercnavigācijai izmantojamo kuģu īpašniekiem. Tās arī apgalvo, ka pasākumam ir neitrāla ietekme uz konkurenci starp kuģu īpašniekiem vai operatoriem, jo pasākums ir pieejams visiem Zviedrijas ostās noenkurotajiem kuģiem, neatkarīgi no tā, ar kuras valsts karogu tie kuģo. Saistībā ar ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm Zviedrija pieņem, ka ietekme būs nenozīmīga, jo ostas izvēle ir atkarīga no kravas galamērķa, nevis no mazākām noenkurošanās izmaksām, kas rodas no nodokļa samazinājuma krasta elektroenerģijai. Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, un jo īpaši tās 14. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 15. panta 1. punkta f) apakšpunkts. 3. PASāKUMA NOVēRTēJUMS SASKAņā AR DIREKTīVAS 2003/96/EK 19. PANTU Īpaši politikas apsvērumi Direktīvas 19. panta 1. punkta pirmā daļa skan šādi: "Papildus iepriekšējos pantos, jo īpaši 5., 15. un 17. pantā noteiktajiem noteikumiem, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs". Ar šo nodokļa samazinājumu Zviedrijas iestādes mēģina sasniegt mērķi popularizēt videi draudzīgāku veidu, kā noenkurotie kuģi var iegūt vajadzīgo elektroenerģiju, lai tādējādi uzlabotu vietējo gaisa kvalitāti. Zviedrija uzsver, ka Komisija jau ir ieteikusi izmantot krasta elektroenerģiju kā alternatīvu elektroenerģijai, kas ražota uz noenkurotajiem kuģiem, un tādējādi jau ir atzinusi tās labvēlīgo ietekmi uz vidi[4]. Tiek ņemts vērā, ka elektroenerģijai, kuru piegādā noenkurotajiem kuģiem, pašlaik piemēro nodokļa likmi 28 ēras/kWh (18,5 ēras/kWh Zviedrijas ziemeļu daļā). Pieprasītais atbrīvojums tādējādi nodrošinātu šīs tehnoloģijas izmantošanai papildus stimulu 27,5 ēru/kWh jeb 29,83 EUR/MWh[5] apmērā (18 ēru/kWh jeb 19,53 EUR/MWh apmērā Zviedrijas ziemeļu daļā) un palīdzētu panākt minēto politikas mērķi. Komisija ņem vērā arī to, ka vajadzīgā krasta infrastruktūra jau ir pieejama vairākās Zviedrijas ostās. Šādos apstākļos samazinātas darbības izmaksas, kas izpaužas zemākā patērētās elektroenerģijas cenā, var būt efektīvs stimuls plašākai esošās infrastruktūras izmantošanai. Ciktāl pasākums ir paredzēts, lai palielinātu to ostu skaitu, kas piedāvā iespēju izmantot krasta elektroenerģiju, Komisija paredz, ka konkrētā nodokļa atbrīvojuma politikas mērķa sasniegšanai būs nepieciešami papildu politikas pasākumi, kas veicina krasta infrastruktūras būvniecību. Kopumā Komisija piekrīt, ka pašreizējā Zviedrijas krasta elektroenerģijas attīstības stadijā būtiski samazinātas nodokļu likmes piemērošana varētu būt vienlīdz svarīgs signāls ostu pārvaldītājiem un kuģu īpašniekiem turpmāk ieguldīt šajā tehnoloģijā, jo īpaši, ja tam sekos papildu pasākumi krasta elektroenerģijas izmantošanas veicināšanai, tiklab finansiālo stimulu kā obligātas izmantošanas nosacījumu veidā. Šajā kontekstā uzmanība tiek vērsta ne tikai uz to, ka krasta elektroenerģija jau tiek lietota vairākās ostās, bet arī uz lielo interesi, ko izrādīja ieinteresētās personas, reaģējot uz Zviedrijas iestāžu veikto sabiedrisko apspriešanos par ierosinātā nodokļa samazinājuma noteikšanu. Attiecībā uz politikas mērķa veidu Komisija norāda, ka krasta elektroenerģijas izmantošanas veicināšana ir kopējs politikas mērķis, kuru vajadzētu īstenot visā Savienībā. Tas ir skaidri norādīts Komisijas Paziņojumā COM(2007)575 par integrētu jūras transporta politiku un tam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā[6], kuros minēts, ka šis mērķis tiks aplūkots Direktīvas 2003/96/EK pārskatīšanas kontekstā. Taču 19. panta mērķis ir reaģēt uz pašā direktīvā neminētiem īpašiem apstākļiem atsevišķās dalībvalstīs. Pirms šis mērķis ir aplūkots Direktīvas 2003/96/EK pārskatīšanas kontekstā, atkāpi, pamatojoties uz 19. pantu, kura politikas mērķis ir veicināt krasta elektroenerģijas izmantošanu, var piemērot tikai kā pārejas pasākumu. Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Pieprasītais pasākums attiecas galvenokārt uz ES vides aizsardzības politiku. Ciktāl ar tā palīdzību būs iespējams samazināt kuģu degvielas izmantošanu uz ostās noenkurotiem kuģiem, pasākums dos ieguldījumu vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanā. Iespējams, ka pasākums izraisīs CO2 emisiju samazinājumu tādā mērā, cik lielākas sistēmu efektivitātes un izmantoto degvielas resursu atšķirību dēļ sauszemes energotīklu elektroenerģijas bilancei ir mazāka oglekļa intensitāte nekā elektroenerģijai, kas saražota uz kuģa, izmantojot kuģu degvielu. Šajā sakarībā jāatzīmē, ka atbilstošajā tirgus daļā vidējai elektroenerģijas bilancei ir mazāka oglekļa intensitāte nekā vidēji ES. Lai gan piegādātās papildu elektroenerģijas oglekļa intensitāte parasti ir lielāka nekā vidējai elektroenerģijas bilancei un lielā mērā atkarīga no diennakts laika, kad rodas papildu pieprasījums, pasākuma radītie CO2 samazinājumi būs diezgan ievērojami[7]. Jāatceras, ka viens no galvenajiem iemesliem krasta elektroenerģijas nelabvēlīgajai konkurētspējas situācijai ir tāds, ka alternatīva, proti, uz jūras ostās noenkurotiem kuģiem saražotā elektroenerģija ir pilnībā atbrīvota no nodokļa. No nodokļa ir atbrīvota ne tikai kuģu degviela, kas izmantota elektroenerģijas ražošanai, kā noteikts Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā, bet arī tā elektroenerģija, kas saražota uz kuģa (sal. ar Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu). Lai gan pēdējo minēto atbrīvojumu grūti savienot ar Savienības mērķiem vides aizsardzības jomā, tam pamatā ir praktiski apsvērumi. Lai apliktu ar nodokļiem uz kuģa saražoto elektroenerģiju, būtu nepieciešama kuģa īpašnieka (kas bieži vien reģistrēts trešā valstī) vai operatora deklarācija par patērētās elektroenerģijas apjomu. Šādā deklarācijā būtu jāiekļauj aplēse par to, kāda daļa elektroenerģijas patērēta tās dalībvalsts teritoriālajos ūdeņos, kurā maksājams nodoklis. Nepieciešamība iesniegt šādas deklarācijas katrā valstī, uz kuru teritoriālajiem ūdeņiem tas attiecas, kuģu īpašniekiem radītu milzīgu administratīvo slogu. Ņemot vērā šos apstākļus, ir pamatoti neuzlikt sodu par mazāku piesārņojumu radošas alternatīvas, proti, krasta elektroenerģijas izmantošanu, ļaujot Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi. Attiecībā uz elektroenerģiju, kas patērēta uz iekšzemes ūdensceļu ostās noenkurotiem kuģiem, un pretēji tai situācijai, kas ir jūras ostās, dalībvalstis nodokļa atbrīvojumu uz kuģa saražotai elektroenerģijai piemēro brīvprātīgi (15. panta 1. punkta f) apakšpunkts). Tādējādi dalībvalstīm nav juridisku šķēršļu vienlīdzīgai attieksmei pret krasta elektroenerģiju un iekšzemes ūdensceļu ostās uz kuģiem saražotu elektroenerģiju. Taču 15. panta 1. punkta f) apakšpunktā noteiktās izvēles tiesības neaplikt ar nodokli elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, izskaidrojamas ar likumdevēja praktiskajiem apsvērumiem un ir cieši saistītas ar brīvprātīgi piemērojamajām nodokļa priekšrocībām saistībā ar kuģošanu iekšzemes ūdensceļos. Lielākā daļa dalībvalstu, tostarp Zviedrija, ir izlēmušas neaplikt ar nodokli degvielu, kas izmantojama šiem mērķiem. Tās arī uzskata par nelietderīgu aplikt ar nodokli resursu degvielu tā vietā, lai ar nodokli apliktu elektroenerģiju (sal. ar Direktīvas 2003/96/EK 21. panta 5. punkta trešo apakšpunktu), jo tas nozīmētu, kā minimums, elektroenerģijas ražošanā izmantotās degvielas atsevišķu nodalīšanu. Lai nolemtu, vai jūras kuģniecībai piemērojamo nodokļa atbrīvojumu attiecināt arī uz degvielu, kas tiek uzmantota, lai kuģotu pa iekšējiem ūdensceļiem, dalībvalstis ņems vērā vairākus aspektus, tostarp valstu transporta politikas plašākos mērķus, piemēram, vides aizsardzības apsvērumus, kas var noteikt to izvēli neaplikt ar nodokli šiem mērķiem paredzēto degvielu. Tādēļ šajā stadijā ir pamatoti nodokļa atbrīvojumu krasta elektroenerģijai attiecināt arī uz iekšzemes ūdensceļu ostām. Iekšējais tirgus un godīga konkurence No iekšējā tirgus un godīgas konkurences viedokļa pieprasītais pasākums samazinātu kuģu degvielas nodokļa atbrīvojuma izraisīto nevienlīdzību starp diviem konkurējošiem elektroenerģijas avotiem, kas pieejami noenkurotiem kuģiem, proti, starp elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, un krasta elektroenerģiju. Attiecībā uz konkurenci starp kuģu operatoriem vispirms jāuzsver, ka pašlaik ļoti maz kuģu izmanto krasta elektroenerģiju uz komerciāla pamata. Tāpēc ievērojami konkurences izkropļojumi varētu rasties tikai starp tiem kuģiem, kas, pārejot uz krasta elektroenerģiju, gūtu labumu no pieprasītā pasākuma, un tiem, kas turpinātu elektroenerģijas ražošanu uz kuģa. Lai gan precīzas izmaksu prognozes lielā mērā atkarīgas no naftas cenu izmaiņām, un tādēļ prognozēšana ir sarežģīta, pieejamā informācija liecina, ka kopumā pat pilnīgs nodokļu atbrīvojums vairumā gadījumu nesamazinātu krasta elektroenerģijas darbības izmaksas zem tā līmeņa, kurā tas ir uz kuģa saražotai elektroenerģijai[8], un tādējādi salīdzinājumā ar elektroenerģijas ražošanu uz kuģa neradītu būtisku konkurētspējas priekšrocību tiem kuģu operatoriem, kas izmanto krasta elektroenerģiju. Konkrētajā gadījumā minētais izkropļojums ir pat mazāk iespējams, jo Zviedrija ievēros Direktīvā 2003/96/EK noteikto minimālo nodokļa likmi. Turklāt Zviedrija plāno atļaut šo nodokļa priekšrocību piemērot tikai kuģiem ar bruto tilpību vismaz 400 tonnas, kā arī krasta elektroenerģijas piegādēm ar minimālo spriegumu 380 volti, lai vienlaicīgi ierobežotu labuma guvēju skaitu un vērstu pasākumu uz tiem kuģiem, uz kuriem ražo ievērojamu apjomu elektroenerģijas. Kā skaidro Zviedrijas iestādes, ņemot vērā valsts asociāciju izteiktās bažas par to, ka valsts kuģi var nonākt nelabvēlīgākā situācijā salīdzinājumā ar ārvalstu kuģiem, abas robežvērtības noteiktas pietiekami zemas. Ir diezgan ticams, ka kuģi, kam robežvērtību dēļ nebūs piemērojama nodokļa priekšrocība, būs valsts nevis citu ES valstu kuģi, un robežvērtības jebkurā gadījumā neradīs labvēlīgāku nodokļu situāciju valsts tirgus dalībniekiem salīdzinājumā ar konkurentiem no citām ES valstīm. Attiecībā uz konkurenci starp ostām Zviedrijas iestādes ir paziņojušas, ka tās uzskata par niecīgu jebkuru iespējamo ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm, kas varētu rasties, ja kuģi maina savus maršrutus atkarībā no iespējas izmantot krasta elektroenerģiju ar samazinātu nodokļa likmi. Situācijā, kad, kā minēts iepriekš, nav paredzams, ka par spīti nodokļa samazinājumam krasta elektroenerģijas izmantošana vismaz īstermiņā kļūs rentablāka par elektroenerģijas ražošanu uz kuģa, nav paredzams, ka šis nodokļa samazinājums krasta elektroenerģijai ievērojami izkropļos konkurenci starp ostām, rosinot kuģus mainīt kursu atkarībā no šādas elektroenerģijas pieejamības. Visbeidzot jāmin, ka laikposms, kurā ierosināts atļaut samazinātas nodokļa likmes piemērošanu, ir pietiekami īss, lai padarītu maz ticamu to, ka iepriekšējās divās rindkopās ietvertā analīze mainīsies pirms piemērošanas laikposma beigām. Pasākuma piemērošanas laiks un ES enerģijas nodokļu sistēma Principā jebkuram atbrīvojuma piemērošanas laikposmam ir jābūt pietiekami ilgam, lai neatturētu ostu operatorus no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas. Taču šis mērķis jāsabalansē ar nepieciešamību neapdraudēt esošā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību. Šajā sakarībā jāņem vērā, ka Komisija pašlaik izvērtē iespēju pārskatīt Direktīvu 2003/96/EK, lai to vēl vairāk pieskaņotu enerģētikas un vides aizsardzības politikas mērķiem, jo īpaši mērķiem klimata pārmaiņu jomā pēc 2013. gada. Atbilstošā priekšlikumā varētu tikt risinātas problēmas saistībā ar krasta elektroenerģijas aplikšanu ar nodokļiem. Šajā situācijā šķiet piemērotāk piešķirt prasīto atļauju uz trim gadiem, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā trīs gadu perioda beigām stāsies spēkā vispārīgie noteikumi šajā jomā. 4. Noteikumi par valsts atbalstu Ņemot vērā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēto atbilstošo valūtas maiņas kursu 2010. gada 1. oktobrī[9], Zviedrijas iestāžu paredzētā nodokļa likme 0,5 ēras/kWh atbilst Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktajai minimālajai nodokļa likmei. Uz šo pasākumu attiecas tā dēvētā Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (Regula (EK) Nr. 800/2008)[10], un tādēļ šis pasākums ir atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas prasības. 5. Apspriešanās rezultāti ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā priekšlikuma pamatā ir Zviedrijas lūgums, un tas attiecas vienīgi uz šo dalībvalsti. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums attiecas uz atļaujas piešķiršanu atsevišķai dalībvalstij pēc tās lūguma. 6. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Priekšlikuma mērķis ir atļaut Zviedrijai atkāpties no Padomes Direktīvas 2003/96/EK vispārīgajiem noteikumiem, elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem, piemērojot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi 0,5 ēras/kWh. Juridiskais pamats Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants. Subsidiaritātes princips Netiešo nodokļu uzlikšana, kas minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā Kopienas kompetencē LESD 3. panta nozīmē. Tomēr dalībvalstu kompetences šajā jomā stingri nosaka un ierobežo esošie ES tiesību akti. Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu vienīgi Padome ir tiesīga atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē. Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi. Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips. Proporcionalitātes princips Šajā priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips. Nodokļa samazinājums nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo (sal. ar iedaļu Iekšējais tirgus un godīga konkurence). Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: Padomes Īstenošanas lēmums Direktīvas 2003/96 19. pants paredz tikai šāda veida pasākumu. 7. IETEKME UZ BUDžETU Minētais pasākums Savienībai nerada finansiālu un administratīvu apgrūtinājumu. Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. 2011/0067 (NLE) Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS ar ko atļauj Zviedrijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, ar ko pārkārto Kopienas energoproduktu un elektroenerģijas nodokļu sistēmu[11], un jo īpaši tās 19. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: 1. Vēstulē, kas datēta ar 2010. gada 4. martu, Zviedrija lūdza atļauju piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu. 2. Ar paredzamo nodokļa samazinājumu Zviedrija plāno veicināt plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu kā videi draudzīgāku elektroenerģijas iegūšanas veidu ostās noenkurotiem kuģiem salīdzinājumā ar kuģu degvielas izmantošanu uz kuģa. 3. Tiktāl, cik krasta elektroenerģijas izmantošana nerada tādas gaisa piesārņojuma emisijas kā kuģu degvielas izmantošana uz noenkurotiem kuģiem, tā veicina vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanos ostas pilsētās. Ņemot vērā elektroenerģijas ražošanas struktūras specifiskos apstākļus attiecīgajā reģionā, t.i. Ziemeļvalstu elektroenerģijas tirgū, kurā ietilpst Zviedrija, Dānija, Somija un Norvēģija, no sauszemes energotīkla iegūtās elektroenerģijas izmantošana kuģu degvielas vietā novērsīs CO2 emisijas. Tādēļ sagaidāms, ka pasākums veicinās ES vides aizsardzības, veselības aizsardzības un klimata politikas mērķu sasniegšanu. 4. Atļauja Zviedrijai piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi krasta elektroenerģijai nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai, jo elektroenerģijas ražošana uz kuģa vairumā gadījumu joprojām būs konkurētspējīgākā alternatīva. Tā paša iemesla dēļ un arī tādēļ, ka šīs tehnoloģijas izplatība tirgū pagaidām ir visai neliela, šis pasākums tā darbības laikā nevarētu radīt ievērojamus konkurences izkropļojumus, tādējādi tam nebūs negatīva ietekme uz iekšējā tirgus pienācīgu darbību. 5. No Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta secināms, ka katrai saskaņā ar minēto noteikumu piešķirtajai atļaujai ir jābūt stingri ierobežotai laikā. Ņemot vērā, ka laikam jābūt pietiekami ilgam, lai ostu operatorus neatturētu no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas, kā arī nepieciešamību neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību, ir piemēroti prasīto atļauju piešķirt uz trīs gadu periodu, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā trīs gadu perioda beigām stāsies spēkā vispārīgie noteikumi šajā jomā. IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar šo Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta krastā noenkurotiem kuģiem, kas nav privāti izpriecu kuģi, ar nosacījumu, ka tiek ievērotas Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktās minimālās nodokļa likmes. 2. pants Šo lēmumu piemēro no divdesmitās dienas pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Lēmums zaudē spēku pēc trim gadiem. Taču, ja Padome, rīkojoties saskaņā ar LESD 113. pantu, nosaka vispārīgos noteikumus par nodokļa priekšrocībām krasta elektroenerģijai, šis lēmums zaudē spēku dienā, kurā stājas spēkā šie vispārīgie noteikumi. 3. pants Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. [2] Komisijas 2006. gada 8. maija Ieteikums 2006/339/EK par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši Kopienas ostās (OV L 125, 12.5.2006.). [3] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai — Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā, COM(2009) 8 galīgā redakcija. [4] Sal. ar 2. piezīmi. [5] Aprēķins balstīts uz maiņas kursu 2010. gada 1. oktobrī, t.i. 9,2183 SEK = 1 EUR, OV C 286, 2.10.2010. [6] Komisijas 2007. gada 10. oktobra paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai - Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika, COM(2007) 575 galīgā redakcija un Komisijas dienestu darba dokuments — pavaddokuments Komisijas 2007. gada 10. oktobra paziņojumam Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai — Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika, SEC(2007) 1278. [7] Atjaunojamo energoresursu un kodolenerģijas kopējā daļa NordPool elektroenerģijas bilancē 2008. gadā bija 86,6 %, sal. http://www.nordpoolspot.com/reports/Production_split/. Taču gan kodolenerģija, gan hidroelektroenerģija, kas veido lielāko atjaunojamo energoresursu avotu daļu Ziemeļvalstu tirgū, tiek izmantota galvenokārt bāzes slodzei, un maksimālajai slodzei ir raksturīga lielāka oglekļa intensitāte. [8] Sal. ar Eiropas Savienības Vides ģenerāldirektorāta 2005. gada augusta ziņojumu " Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instrument s", 2a uzdevumu – Krasta elektroenerģija, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Ir veikta izmaksu analīze trim ostām: Gēteborgai (Zviedrija), Džūno un Longbīčai (ASV). [9] Valūtas maiņas kurss, kas ņemams vērā, novērtējot atbilstību minimālajām likmēm, sal. ar Direktīvas 2003/96/EK 13. panta 1. punktu, sal. arī ar 5. zemsvītras piezīmi. [10] Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula), OV L 214, 9.8.2008., 3. lpp. [11] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.