Regulas (ES) 2018/841 un Regulas (ES) 2018/842 iekļaušana EEZ tiesību aktu kopumā, izdarot grozījumus EEZ līguma 31. protokolā, rada tāda paša veida juridiskas saistības kā to iekļaušana EEZ līguma pielikumā. Ja Līgumslēdzējas Puses par to vienojas, EBTA Uzraudzības iestāde un EBTA Tiesa 31. protokolā iekļauto tiesību aktu un noteikumu ievērošanu var uzraudzīt un nodrošināt tādā pašā mērā kā tad, ja tie būtu iekļauti pielikumā. Tādēļ tiek ierosināts piemērot EEZ līguma VII daļu, t. i., EEZ līgumā paredzētās uzraudzības un strīdu izšķiršanas parastās procedūras.

Ņemot vērā ZIZIMM regulas 8. panta 7. un 8. punkta iekļaušanu un vispārējos pielāgojumus attiecībā uz EEZ līguma VII daļas un 1. protokola piemērošanu, EBTA valstīm jāiesniedz ierosinātie references līmeņi un jāizvirza eksperti dalībai EBTA Uzraudzības iestādē, bet tikai pēc Apvienotās komitejas lēmuma stāšanās spēkā. No tā un no ierosinātā vispārējā pielāgojuma attiecībā uz apspriešanos ar ekspertiem izriet, ka Eiropas Komisija un EBTA Uzraudzības iestāde ar izvirzītajiem ekspertiem apspriežas tāpat kā Komisija apspriežas ar Eiropas Savienības dalībvalstu ekspertiem.

Saskaņā ar EEZ līguma 109. pantu un 1. protokolu EBTA Uzraudzības iestādei un Eiropas Komisijai jāsadarbojas, jāapmainās ar informāciju un savstarpēji jāapspriežas. Ja, balstoties uz tehniskajiem novērtējumiem un tehniskajiem ieteikumiem, kas izriet no šīs procedūras, tas vajadzīgs, EBTA valstīm jāpaziņo EBTA Uzraudzības iestādei savi pārskatītie ierosinātie meža references līmeņi. No šīs procedūras izrietošos EBTA valstu meža references līmeņus noteiks EBTA Uzraudzības iestāde, un tie ar Apvienotās komitejas lēmumu tiks iekļauti EEZ līguma 31. protokolā kā ZIZIMM regulas 8. panta 8. punktam atbilstīgu Komisijas deleģēto aktu pielāgojumi. Tā kā šī procedūra tiks oficiāli sākta tikai pēc Apvienotās komitejas lēmuma spēkā stāšanās un 8. panta 6. un 7. punktā paredzētā procedūra ilgst vairākus mēnešus, ir jāpielāgo 8. panta 7. punktā minētais termiņš attiecībā uz pārskatītajiem ierosinātajiem references līmeņiem, lai arī EBTA valstīm un EBTA Uzraudzības iestādei būtu pietiekami daudz laika ciešā sadarbībā ar Eiropas Komisiju pabeigt šo procedūru arī attiecībā uz EBTA valstu meža references līmeņiem.

EBTA Uzraudzības iestādes pienākums publicēt EBTA valstu paziņotos ierosinātos meža references līmeņus skaidri neizriet no EEZ līguma 109. pantā un 1. protokolā paredzētajiem pienākumiem, un tāpēc tas ir skaidri paredzēts ierosinātajā pielāgojumā.

13. panta 2. punkta a) apakšpunkts – atsauce uz Regulu (ES) Nr. 525/2013

Pamatojums

Regulas (ES) 2018/841 13. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka ES dalībvalstīm, lai tās varētu izmantot tajā pašā pantā paredzēto elastības iespēju attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi, savā stratēģijā, ko iesniedz saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 525/2013 4. pantu, jāiekļauj esoši vai plānoti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt meža piesaistītāju un krātuvju saglabāšanu vai attiecīgi uzlabošanu. Tā kā Apvienotās komitejas lēmums attiecas tikai uz emisiju samazināšanas mērķrādītājiem 2030. gadam, Regulas (ES) Nr. 525/2013 4. pantu EBTA valstīm nepiemēro. Lai nodrošinātu, ka EBTA valstis elastības iespēju attiecībā uz apsaimniekotu meža zemi izmanto ar tādiem pašiem nosacījumiem kā Savienības dalībvalstis, ar ierosināto pielāgojumu paredz, ka EBTA valstīm ir jāiesniedz specifiskas zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības stratēģijas.

15. panta 2. punkts – EBTA Uzraudzības iestādes informēšana, ko veic centrālais administrators

Pamatojums

Ierosinātajā pielāgojumā precizēta EBTA Uzraudzības iestādes loma attiecībā pret centrālo administratoru saskaņā ar Savienības reģistra regulu (Komisijas Regula (ES) Nr. 389/2013), kas ir iekļauta EEZ līguma XX pielikuma 21.ana punktā un pielāgota EEZ vajadzībām. No šiem pielāgojumiem izriet, ka gadījumos, kas attiecas uz EBTA valsts jurisdikcijā esošiem kontiem, ir jāiesaista EBTA Uzraudzības iestāde. Ierosinātais pielāgojums atbilst arī EBTA Uzraudzības iestādes lomai saskaņā ar šajā Apvienotās komitejas lēmumā paredzētajiem vispārīgajiem pielāgojumiem attiecībā uz EEZ līguma VII daļas un 1. protokola piemērošanu.

II, III, IV un VII pielikums – tabulas

Pamatojums

Būtiska informācija par Islandi un Norvēģiju būtu jāiekļauj II, III un VII pielikumā.

IV pielikuma A iedaļas g) punktā noteikts, ka meža references līmeņiem jāsaskan ar prognozēm, kas paziņotas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013. Tā kā Regula (ES) Nr. 525/2013 nav iekļauta EEZ līgumā, Islandei un Norvēģijai nav pienākuma ziņot par prognozēm saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 525/2013. Tomēr prognozes Eiropas Vides aģentūrai ir paziņotas brīvprātīgi un – attiecībā uz Islandi – arī saskaņā ar divpusējo nolīgumu starp Islandi un Eiropas Savienību, un tās dalībvalstīm par Islandes dalību Eiropas Savienības, tās dalībvalstu un Islandes saistību kopīgajā izpildē Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām pievienotā Kioto protokola otrajā saistību periodā. Tas ir precizēts ierosinātajā pielikuma pielāgojumā.

Attiecībā uz 2026.–2030. gada periodu līdzīgs pielāgojums nav vajadzīgs, jo Norvēģija un Islande prognozes paziņos saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1999 18. pantu.

5.3.Pamatojums un ierosinātie risinājumi – Regula 2018/842

4. panta 3. punkts – bāzes gada (2005. gads) noteikšana, lai aprēķinātu KCR trajektorijas beigu punktu (2030. gads) attiecībā uz absolūto emisiju sadales apjomu noteikšanu

Pamatojums

Līdz 2030. gadam sasniedzamais siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju samazinājums būtu jānosaka, ņemot vērā pārbaudītās katras dalībvalsts siltumnīcefekta gāzu emisijas 2005. gadā, uz kurām attiecas Regulas (EK) Nr. 2018/842, izņemot SEG emisijas no Direktīvas 2003/87/EK (ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma, ETS) I pielikumā uzskaitītajām darbībām un verificētās emisijas no iekārtām, kas tika ekspluatētas 2005. gadā un ES ETS tika iekļautas tikai pēc 2005. gada. Saskaņā ar KCR 18. apsvērumu būtu jāturpina piemērot Lēmumā Nr. 406/2009/EK noteiktā pieeja, kas nozīmētu, ka vienam no ievaddatiem jābūt ikgadējam emisiju sadales apjomam 2020. gadam. Norvēģijai un Islandei šādu datu nav, tāpēc tām ikgadējo emisiju sadales apjomu 2030. gadam nevar aprēķināt pēc tās pašas metodoloģijas, ko izmanto attiecībā uz ES dalībvalstīm. Tāpēc būtu jāpielāgo 4. panta 3. punkts, lai precizētu metodoloģiju, kas izmantojama Norvēģijas un Islandes emisiju bāzes gadā (2005. gads) noteikšanai, ņemot vērā līgumā jau iekļautās ETS vērtības. Tādējādi arī tiks vienkāršota to īstenošanas aktu iekļaušana, ar kuriem aprēķina un nosaka ikgadējos emisiju sadales apjomus 2021.–2030. gada periodam.

EEZ Apvienotās komitejas Lēmumā Nr. 152/2012 par ES ETS ir iekļautas EBTA valstu vērtības attiecībā uz 2005. gada ETS emisijām no stacionāriem avotiem, kuras ETS iekļāva no 2013. gada. Šos skaitļus var izmantot, lai aprēķinātu emisijas, kas 2005. gadā radušās nozarēs, uz kurām attiecas ETS direktīva, ciktāl tas ir būtiski attiecībā uz Kopīgu centienu regulu.

Attiecībā uz EBTA valstīm – 2005. gada ETS skaitļi, kuri saskaņā ar 4. panta 3. punktu jāņem vērā, nosakot ikgadējo emisiju sadales apjomu 2030. gadam, ir izklāstīti papildinājumā, kas jāpievieno aiz IV pielikuma.