EIROPAS KOMISIJA Brisel?, 18.11.2015 JOIN(2015) 50 final KOPĪGS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Eiropas kaimiņattiecību politikas pārskatīšana {SWD(2015) 500 final}



I. IEVADS Eiropas kaimiņattiecību politika (EKP) tika sākta 2004. gadā, lai palīdzētu ES atbalstīt un veicināt stabilitāti, drošību un labklājību tās robežām tuvākajās valstīs. ES joprojām saglabā apņēmību īstenot šos mērķus, taču pēdējo gadu notikumi ir parādījuši, ka nepieciešama jauna pieeja, prioritāšu maiņa un jaunu darba metožu ieviešana. Pēdējo 12 gadu laikā daudzās ES kaimiņvalstīs notikušas radikālas pārmaiņas. Ir bijušas atsevišķas pozitīvas tendences: vietējie dalībnieki rīkojās, lai uzsāktu reformas tiesiskuma, sociālā taisnīguma un lielākas pārskatatbildības panākšanai, ko apliecina Nobela Miera prēmijas piešķiršana Tunisijas nacionālā dialoga kvartetam. Tajā pašā laikā konflikti, ekstrēmisma un terorisma pieaugums, cilvēktiesību pārkāpumi un citi izaicinājumi starptautiskajām tiesībām, kā arī ekonomiskie apvērsumi ir radījuši lielu bēgļu plūsmu. Tā ir atstājusi pēdas visā Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos kopā ar sekām, ko radījušas sacelšanās arābu valstīs un ISIL/Da'esh rašanās. Austrumos arvien uzstājīgākā Krievijas ārpolitika novedusi pie Ukrainas suverenitātes, neatkarības un teritoriālās neaizskaramības pārkāpšanas. Ieilguši konflikti turpina kavēt reģiona attīstību. Šajā laikā ir uzskatāmi parādīta pašas ES un tās kaimiņu savstarpējā atkarība. Eiropas Savienības robežas sasniedz arvien vairāk bēgļu, kuri cer uz drošāku nākotni. Enerģētikas krīzes ir parādījušas, ka ES jāsadarbojas ar tās kaimiņvalstīm energoapgādes drošības jautājumos, ieskaitot enerģijas avotu, enerģijas pārvades maršrutu un piegādātāju diversifikāciju. ES un tās kaimiņvalstis skāruši terora akti, no kuriem nesenākais ir 13. novembra šaušalīgais terora akts Parīzē. Šīs EKP pārskatīšanas mērķis ir ieteikt, kā ES un tās partnervalstīm veidot efektīvāku partnerību kaimiņvalstīs. Šādi ES īstenos savas intereses, kuru vidū ir vispārēju vērtību popularizēšana. ES stabilitāte ir balstīta uz demokrātiju, cilvēktiesībām un tiesiskumu, un ekonomisko atvērtību, un jaunā EKP šajā pilnvarojumā par savu galveno politikas prioritāti noteiks stabilizāciju. Diferenciācija un lielāka abpusējā ieinteresētība būs jaunās EKP svarīga pazīme, atzīstot, ka ne visi partneri tiecas uz ES noteikumiem un standartiem, un atspoguļojot katras valsts vēlmes attiecībā uz to, kādai būtu jābūt un uz ko būtu jākoncentrējas tās partnerībai ar ES. ES daudzus reģiona izaicinājumus nevar atrisināt vienatnē, un tās ietekmei ir robežas, bet jaunā EKP pildīs savu lomu, palīdzot radīt apstākļus pozitīvai attīstībai. Par EK priekšsēdētāja Junkera ierosināto un ES dalībvalstu pieprasīto pārskatīšanu sabiedriskajā apspriešanā ir saņemtas vairāk nekā 250 atbildes no dalībvalstīm, partnervalstu valdībām, ES iestādēm, starptautiskajām organizācijām, sociālajiem partneriem, pilsoniskās sabiedrības, uzņēmējiem, ideju laboratorijām, akadēmisko aprindu pārstāvjiem un sabiedrības locekļiem, kas lielākoties apstiprina, ka EKP nepieciešamas izmaiņas gan pēc būtības, gan attiecībā uz metodoloģiju. Sabiedriskā apspriešana ir parādījusi, ka, lai gan ciešāku attiecību ar ES piedāvāšana valstīm, kas ir veikušas pārvaldības reformas, ir veicinājusi pārmaiņas dažās valstīs, citi partneri uzskata, ka pašreizējā prakse un politika ir pārāk ierobežojoša un pietiekami neatspoguļo to attiecīgos centienus. Apspriešana arī parādījusi, ka nepieciešams paaugstināt gan partnervalstu, gan ES dalībvalstu ieinteresētību, ka sadarbībai jāpievērš šaurāka, piemērotāka uzmanība, un ka nepieciešams lielāks elastīgums, lai ļautu ES un tās partneriem reaģēt uz vajadzībām un apstākļiem, kas nepārtraukti mainās. Tiks meklēti efektīvāki veidi, kā veicināt demokrātisku, pārskatatbildīgu un labu pārvaldību, kā arī veicināt tieslietu nozares reformas, pamatojoties uz kopīgu apņemšanos tiesiskuma un pamattiesību realizēšanā. Atvērti tirgi un izaugsme, iekļaujoša ekonomiskā attīstība, īpaši jauniešu perspektīvas, tiek izceltas kā risinājums kaimiņvalstu sabiedrības stabilizēšanai. Lielāka uzmanība tiks pievērsta kā ES, tā pašu tās partneru enerģētiskajai drošībai un klimata politikai. Jauns uzsvars tiks likts uz to, lai uzlabotu sadarbību ar mūsu partneriem drošības sektora reformu, konfliktu novēršanas, terorisma apkarošanas un pretradikalizācijas politikas jomā, pilnībā ievērojot starptautiskās cilvēktiesības. Pēc 13. novembra terora aktiem Parīzē vairāk nekā jebkad šajās jomās ir nepieciešama intensīvāka sadarbība ar mūsu kaimiņvalstīm. Prioritātes ir arī droša un legāla mobilitāte, cīņa ar nelikumīgu migrāciju, cilvēku tirdzniecību un kontrabandu. Jaunā EKP centīsies pieejamos instrumentus un resursus izmantot vienotāk un elastīgāk. Papildus būs svarīgi censties panākt ES dalībvalstu dziļāku iesaistīšanos, lai stimulētu darbu ar mūsu kaimiņiem. Tāpat mērķis ir ciešāka sadarbība ar pilsonisko sabiedrību un sociālajiem partneriem. Reģionālā līmenī Austrumu partnerība tiks vēl vairāk stiprināta saskaņā ar saistībām, kas noteiktas 2015. gada Rīgas samitā. Savienība Vidusjūrai var uzņemties plašāku lomu dienvidu kaimiņu sadarbības veicināšanā. Jaunā EKP reģionālo uzdevumu risināšanā, kur tas nepieciešams, centīsies iesaistīt citus reģionālus dalībniekus ārpus kaimiņvalstīm. ANO Ģenerālās asamblejas pieņemtā Ilgtspējīgas attīstības programma 2030. gadam un tās ilgtspējīgas attīstības mērķi (IAM) un ES pastāvīgais atbalsts tās īstenošanai ir radījis jaunas pārveidojošas politikas pamatnostādnes sadarbībai ar partneriem. Turklāt šī pārskatīšana tiek cieši koordinēta plašākā darba pie ES Globālās ārējās un drošības politikas stratēģijas ietvaros. Ar šiem un citiem pasākumiem ES centīsies stiprināt EKP kā pamatu attiecību veidošanai ar visiem partneriem nākotnē. II. KAIMIŅREĢIONA STABILIZĒŠANA EKP ir ES ilgtermiņa attiecības ar tās kaimiņvalstīm, bet tai jāņem vērā arī visneatliekamākās vajadzības. Tuvāko trīs līdz piecu gadu laikā daudzās kaimiņreģiona valstīs svarīgākais uzdevums būs stabilizācija. Nestabilitātes cēloņi bieži meklējami ne tikai drošības jomā. ES pieeja centīsies visaptveroši pievērsties nestabilitātes avotiem dažādās nozarēs. Nabadzība, nevienlīdzība, šķietama netaisnības sajūta, korupcija, nepietiekama ekonomiskā un sociālā attīstība un iespēju trūkums, īpaši jauniešu vidū, var kļūt par nestabilitātes sakni, tādējādi palielinot uzņēmību pret radikalizāciju. Jaunā EKP mērķtiecīgi centīsies atbalstīt valstu ekonomiku un uzlabot vietējo iedzīvotāju nākotnes izredzes. Šai politikai jāpalīdz partnervalstīm kļūt par vietu, kur cilvēki vēlas veidot savu nākotni, kā arī jāpalīdz cīņā pret personu nekontrolētu pārvietošanos. Sabiedriskās apspriešanas posmā liels skaits ieinteresēto personu, ieskaitot daudzas partnervalstis, arī aktīvi izteica viedokli, ka ES vēl vairāk jāstiprina centieni sadarboties ar partneriem drošības jomā. Tāpat kā citās jomās, pārskatītā EKP paredzēs īpaši pielāgotu pieeju sadarbībai ar drošību saistītās jomās un aktīvi nodrošinās to, lai mūsu vispārējā iesaiste būtu konfliktam atbilstoša un pilnībā ievērotu starptautiskās tiesības, ieskaitot starptautiskās cilvēktiesības. Jaunās EKP mērķis ir strādāt pie konfliktu novēršanas, izmantojot agrīno brīdināšanu kopā ar laicīgiem profilakses pasākumiem, un celt partnervalstu spējas šajā jomā. Šajā kopīgajā ziņojumā ietverto pasākumu mērķis ir piedāvāt risinājumus, kā stiprināt ES partnervalstu noturību pret ārējo spiedienu un to spēju pašām izdarīt neatkarīgu izvēli.

III. SPĒCĪGĀKS kaimiņrEĢIOns, SPĒCĪGĀKAS partnerības Apspriešanās ietvēra tālejošus jautājumus par to, vai EKP jāturpinās un kādā formā tam būtu jānotiek. Ir vienprātība, ka: *mūsu partneru nolūki ir dažādi, — mūsu attiecībām tas jāatspoguļo pilnīgāk; *EKP jāatspoguļo ES un mūsu partnervalstu intereses; *partnerībai jābūt fokusētākai uz mazāku prioritāšu skaitu; *dalībvalstīm vairāk jāiesaistās EKP; *jāveicina partnervalstu līdzdalība. Lielākā daļa sarunu partneru EKP apspriešanā vēlējās redzēt zināmu kopējo politiku attiecībā uz austrumu un dienvidu kaimiņvalstīm. Tomēr pastāvēja skaidrs pieprasījums pēc pārmaiņām ar īpašāk pielāgotām, diferencētākām partnerībām starp ES un katru no tās kaimiņvalstu partneriem, lai atspoguļotu dažādus mērķus, iespējas un intereses. Ja partnervalsts vēlas veidot ciešākas attiecības ar ES, kas balstītas uz kopīgām vērtībām, darbs turpināsies uz esošajiem pamatiem. Gruzija, Moldovas Republika un Ukraina ir izvēlējušās politisko tuvināšanos un ekonomisko integrāciju ES ar jaunas paaudzes asociācijas nolīgumu/padziļinātu un visaptverošus brīvās tirdzniecības zonu (AA/DCFTA) palīdzību. Maroka izmanto īpašu statusu attiecībās ar ES, un Tunisijai ir privileģēta partnerība. ES sadarbosies ar šiem partneriem, lai vēl vairāk attīstītu attiecības ar tiem un nodrošinātu maksimālas priekšrocības abām šo nolīgumu pusēm. Minēto partnerību atbalstam ES nepieciešams palielināt politiskā dialoga iespējas ar šiem partneriem ministru līmenī. ES ierosina 2016. gadā sākt jaunu fāzi sadarbībā ar partneriem, apspriežoties par partnerības nākotnes būtību un uzsvaru. Sagaidāms, ka veidosies dažādi attiecību modeļi, kas abām pusēm ļaus labāk izjust līdzdalību. ES ir gatava apspriest iespēju kopīgi izvirzīt jaunas partnerības prioritātes, kas ikvienām attiecībām sniegtu konkrētāku ievirzi kopīgi identificētu kopēju interešu virzienā. Uz stimuliem balstīta pieeja ("vairāk par vairāk") ir sekmīgi atbalstījusi reformas labas pārvaldības, demokrātijas, tiesiskuma un cilvēktiesību jomā, ja partneri ir apņēmušies šādas reformas veikt. Tomēr tas nav izrādījies pietiekami spēcīgs stimuls, lai radītu apņemšanos īstenot reformas, ja nav politiskās gribas to darīt. Šādos gadījumos ES pētīs efektīvākus risinājumus, kā pārliecināt partnerus veikt fundamentālas reformas, ieskaitot sadarbību ar pilsoniskās sabiedrības, ekonomikas un sociālajiem dalībniekiem. Par visām valstīm vienlaicīgi vairs netiks gatavoti kopīgi progresa ziņojumi. Tā vietā ES attīstīs jaunu novērtēšanas veidu, īpašu uzmanību pievēršot to mērķu sasniegšanai, par kuriem ir bijusi panākta vienošanās ar partneriem. Šie ziņojumi tiks pieskaņoti tam, lai kalpotu par pamatu politisko viedokļu apmaiņai attiecīgajās augsta līmeņa sanāksmēs ar partnervalstīm, piemēram, asociācijas/sadarbības padomēs. Attiecībā uz partneriem, kuri labāk koncentrējas uz mazāku skaitu stratēģisko prioritāšu, pārskata sistēma tiks pielāgota, lai atspoguļotu šīs jaunās prioritātes. Papildus ziņojumiem par konkrētām valstīm regulāri ziņojumi izsekos notikumu attīstībai kaimiņvalstīs. Šie ziņojumi ietvers elementus, kurus kā obligātus paredz Regula par Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, ieskaitot informāciju par pamatbrīvībām, tiesiskumu, dzimumu līdztiesību un cilvēktiesību jautājumiem. ES un dalībvalstīm saskaņotāk jākoncentrē sava darbība uz jauno EKP. ES ir ietekmīgāka, ja vienojas par kopīgu pieeju un pauž vienotu viedokli. Tā sniedz partneriem vairāk, ja stratēģiski un koordinēti izmanto resursus. Tāpēc līdztekus diskusijām ar partneriem Padomei un dalībvalstīm būs lielāka nozīme prioritāšu identificēšanā un to īstenošanas atbalstīšanā. Tas ietvers kopīgu plānošanu. Dalībvalstis tiks aicinātas darboties kā noteiktu iniciatīvu vadošie partneri vai piedalīties noteiktos reformu procesos. Komisija un Augstā pārstāve regulāri informēs Eiropas Parlamentu, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju par jaunās EKP īstenošanu. IV. LABA PĀRVALDĪBA, DEMOKRĀTIJA, TIESISKUMS UN CILVĒKTIESĪBAS Apspriešana apstiprināja stingri noteikto viedokli, ka ES būtu jāatbalsta un jāveicina universālas vērtības, izmantojot EKP. Tāpat tā apstiprināja, ka pašlaik izmantotās metodes daži uzskata par neefektīvām, bet citi – par šķēršļiem vienlīdzīgai partnerībai. *ES ir apņēmusies veicināt labu pārvaldību, demokrātiju, tiesiskumu un cilvēktiesību ievērošanu. *EKP meklēs efektīvākus veidus, kā veicināt reformas, ar katru partneri savstarpēji saskaņotā formātā.

*EKP vairāk atbalstīs pilsonisko sabiedrību. ES prioritātes joprojām būs tiesiskuma nodrošināšana un neatkarīgas un efektīvas tieslietu sistēmas. Tas nepieciešams sociālajai un ekonomiskajai stabilitātei, uzticēšanās valsts iestādēm radīšanai un juridiskajai noteiktībai. ES un visu tās partneru mērķis arī turpmāk būs neatkarīga, pārredzama un taisnīga tiesu sistēma, kas ir brīva no politiskas ietekmes un garantē vienlīdzīgu tiesu pieejamību, cilvēktiesību aizsardzību, dzimumu līdztiesību un nediskrimināciju, kā arī pilnīgu tiesību normu piemērošanu. Atbildīga valsts pārvalde centrālās valdības un vietējo pašvaldību līmenī ir izšķirīgs faktors demokrātiskas pārvaldības un ekonomiskās attīstības panākšanā. Tāpēc ir svarīgi veikt valsts pārvaldes reformu. Tā ietver demokrātisku un neatkarīgu institūciju stiprināšanu, vietējo un reģionālo pašvaldību attīstīšanu, valsts dienesta depolitizāciju, e-pārvaldes attīstīšanu un institucionālās pārredzamības un pārskatatbildības celšanu. ES arī atbalstīs partnervalstu spējas politikas izstrādē, pakalpojumu sniegšanā un publisko finanšu pārvaldībā, kā arī atbalstīs nacionālo parlamentu darbu. Attiecībā uz liela mēroga publiskajiem iepirkumiem, (re)privatizāciju, valstij piederošu vai kontrolētu uzņēmumu reformām un citām jomām, kurās pastāv augsts korupcijas risks, jāievieš efektīvi pretkorupcijas pasākumi, galvenokārt ar preventīvu raksturu, ieskaitot pilsoniskās sabiedrības svarīgās nozīmes atbalstīšanu. ES turpinās sadarbību ar partnervalstu valdībām, pilsonisko sabiedrību un iedzīvotājiem ar cilvēktiesībām un demokrātiju saistītos jautājumos, ieskaitot vēlēšanu procesu, kā paredz Līgums par Eiropas Savienību un ES Rīcības plāns cilvēktiesību un demokrātijas jomā. Mēs veicināsim un aizsargāsim visu cilvēktiesību universālumu un nedalāmību tiklab pie mums, kā partnerībā ar visu reģionu valstīm. ES ar visiem partneriem iesaistīsies iekļaujošā dialogā par cilvēktiesību un demokrātijas problēmām, ieskaitot jomas, kurās to pieredze var atšķirties. Cilvēktiesības un demokrātija arī turpmāk būs darba kārtības punkts mūsu politiskajā dialogā ar visiem partneriem savstarpēji saskaņotā formātā. Tiks sniegts atbalsts pilsoniskās sabiedrības forumiem. Īpaša uzmanība tiks pievērsta ES Dzimumu līdztiesības rīcības plāna 2016.–2020. gadam ieviešanai, kam jāietekmē EKI plānošana, un EKP partneru atbalstīšanai, tiem pildot savas saistības attiecībā uz dzimumu līdztiesību un iespēju nodrošināšanu meitenēm un sievietēm, kas atbilst arī vispārējai ilgtspējīgas attīstības programmai 2030. gadam. Uzsvars tiks likts uz to, lai nodrošinātu meiteņu un sieviešu fizisko un garīgo neaizskaramību, veicinātu sieviešu un meiteņu sociālās un ekonomiskās tiesības un iespējas, tiesu iestāžu, izglītības, veselības aprūpes un citu sociālo pakalpojumu pieejamību, nostiprinātu sieviešu un meiteņu viedokļa paušanu un līdzdalību politikā un mainītu institucionālo kultūru, lai īstenotu šīs saistības. ES centīsies atbalstīt iedzīvotāju iespējas pieprasīt no valdībām atbildību un centīsies uzlabot vietējo mediju plurālismu, neatkarību un profesionālismu, palīdzot tiem darboties kā partnervalstu publisko debašu forumam un izmaiņu dzinējspēkam. Jāveicina arī interneta atvērtība un brīva pieejamība. Ir papildus jāatbalsta pilsoniskā sabiedrība pašvaldību, valsts un reģionu līmenī gan tieši, gan veicinot citu organizāciju iesaistīšanos. Šeit būtiska nozīme var būt Eiropas Demokrātijas fondam. ES jāatbalsta pilsoniskās sabiedrības profesionāļu spēju attīstīšana un kaimiņvalstu līderība, šim nolūkam izmantojot tādas programmas kā pilsoniskās sabiedrības stipendijas, atzīstot jauniešu lielo nozīmi. Daudzās kaimiņvalstīs izšķiroša loma sabiedrības funkcionēšanā ir etniskā, reliģiskā un kultūras identitāte un tradīcijas. Sabiedriskās apspriešanas laikā ieinteresētās personas norādīja uz šiem faktoriem un lūdza ES atļaut vairāk līdzatbildības. Līdz ar to ES jāpaplašina savas ārējās darbības līdz attiecīgajiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem tās plašākajā izpratnē, kā arī sociālajiem partneriem. V. IEROSINĀTĀS KOPĪGĀS SADARBĪBAS PRIORITĀTES V.1 EKONOMISKĀ ATTĪSTĪBA STABILIZĀCIJAI Partneri, kas piedalījās apspriešanā, deva skaidru signālu, ka tiem interesē ES kā partneris ekonomikas attīstībai un modernizēšanai, investīcijām un jauniešu nodarbinātības iespēju attīstīšanai. To var saistīt ar joprojām augsto interesi par mobilitāti un iespējām ceļot uz ES un strādāt tajā. Ekonomiskajai un sociālajai attīstībai vajadzētu būt galvenajam elementam ES ieguldījumā, lai stabilizētu kaimiņvalstis un veidotu partnerības. Valsts ekonomikas noturības attīstīšanā nozīmīga ir ekonomikas pārvaldības uzlabošana, fiskālās stabilitātes stiprināšana un atbalsts strukturālajām reformām, lai panāktu labāku konkurētspēju un iekļaujošu izaugsmi, un sociālo attīstību. Makroekonomikas stabilitāte un ekonomikas reformas kaimiņvalstīs ir prioritāte, un ES turpinās tās atbalstīt, īpaši izmantojot makrofinansiālās palīdzības operācijas. ES jāveicina spēju veidošana un jaunas mācību iespējas, lai palīdzētu izskolot jaunu valsts pārvaldes speciālistu paaudzi, kas spētu realizēt efektīvu un iekļaujošu ekonomikas pārvaldību un nodrošināt ilgtspējīgus sociālos rezultātus. Citi nozīmīgi aspekti ir ekonomikas modernizēšana, inovācijas veicināšana, darbvietu radīšana, prasmju palielināšana un ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas veicināšana. Atsevišķi jauni, kā arī daudzi jau pastāvoši instrumenti var tikt izmantoti efektīvāk, lai radītu labākus apstākļus darbvietu radīšanai un izaugsmei. ES jāuzlabo sadarbība ar starptautiskajām finanšu iestādēm, īpaši Eiropas Investīciju banku (EIB), Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku (ERAB), Pasaules Banku un Starptautisko Valūtas fondu (SVF) un attiecīgām starptautiskajām organizācijām privātā sektora attīstībai un iniciatīvām, kas veicina iekļaujošu izaugsmi un nodarbinātību, kā arī uzlabo iedzīvotāju dzīves apstākļus. Papildus tam jāveicina darbības, kas stiprinātu partnerību privātajā sektorā, un jāstimulē inovatīvi paņēmieni, piemēram, dotāciju un aizdevumu kombinēšana, kas ir nozīmīgs veids papildu resursu piesaistīšanai un ES palīdzības ietekmes palielināšanai. TIRDZNIECĪBA Apspriešana parādīja, ka svarīga nozīme joprojām ir piekļuvei tirgum, bet atspoguļoja uzskatu, ka tirdzniecības nolīgumiem jābūt elastīgākiem. *Mērķis izveidot ekonomisko zonu ar valstīm, kas pievienojas DCFTA.

*Vienkāršāki, elastīgāki tirdzniecības nolīgumi ar tām, kas tai nepievienojas. Svarīgs instruments EKP labklājības celšanai līdz šim ir bijis piekļuves nodrošināšana ES tirgum. Dažas kaimiņvalstis ir izvēlējušās ciešu ekonomisko integrāciju ar ES. Ar austrumu partnervalstīm (Ukrainu, Moldovas Republiku un Gruziju) ir noslēgti trīs nolīgumi par padziļinātu un visaptverošu brīvās tirdzniecības zonu (DCFTA) asociācijas nolīgumu (AA) ietvaros. Dienvidu kaimiņvalstīs notiek sarunas par vienu DCFTA (ar Maroku), savukārt sarunas ar Tunisiju ir tikko sākušās. ES atbalstīs pašlaik notiekošās sarunas ar Vidusjūras reģiona dienvidu partneriem, tostarp, izmantojot diferencētu, progresīvu un asimetrisku pieeju, kas balstīta uz abpusējām prioritātēm. ES atbalstīs kaimiņu iekšējās reformas, kas veicina AA/DCFTA un citu divpusēju nolīgumu īstenošanu. Šo nolīgumu pilnīga un efektīva īstenošana ir AA/DCFTA partneru svarīga prioritāte. Tā veicinās reformas un ilgtspējīgu izaugsmi. Kā tika izklāstīts Austrumu partnerības samitos 2013. gadā Viļņā un 2015. gadā Rīgā, AA/DCFTA īstenošana kopā ar reformām panāks partneru visaptverošu tuvināšanos starptautiskajiem standartiem un ES normatīvajiem aktiem un standartiem. Šādi tiks veicināta partneru pakāpeniska ekonomiska integrācija ES iekšējā tirgū, tādējādi radot ekonomisko zonu. Šāds ambiciozs ilgtermiņa redzējums par iesaistīto partneru un ES ekonomisko integrāciju ir vēlams. Tas arī dos ieguldījumu ilgtermiņa plānā par plašāku kopīgu ekonomiskās labklājības telpu Eiropā un ārpus tās, kas balstās uz Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem un suverēnām izvēlēm. Tomēr vairākas partnervalstis pašlaik nevēlas ieviest šādu modeli. Tām, kas nevēlas piedalīties sarunās par DCFTA noslēgšanu, mēs kopīgi mēģināsim rast pievilcīgas un reālas alternatīvas, lai veicinātu integrāciju un stiprinātu tirdzniecības un investīciju saites, kas atspoguļo abpusējas intereses. Kur iespējams, ES tām valstīm, kas izvēlas uzreiz neiesaistīties visos sektoros, piedāvās lielāku elastību ar brīvākām iespējām ārpus pašreizējiem preferenciālas vai nepreferenciālas tirdzniecības nolīgumiem. Piemēram, AA/DCFTA paredz iespēju parakstīt nolīgumus par atbilstības novērtēšanu un atzīšanu (ACAA), kas atļauj noteiktu sektoru rūpniecisko izstrādājumu brīvu apriti. ACAA var būt piemēroti arī citām EKP valstīm, kuru pašreizējās līgumattiecības ar ES paredz tuvināšanu tehnisko noteikumu, standartu un atbilstības novērtēšanas jomā. ES joprojām ir apņēmusies veicināt tirdzniecību starp ES, EKP partnervalstīm un to tirdzniecības partneriem. EKONOMIKAS MODERNIZĒŠANA UN UZŅĒMĒJDARBĪBA *Atbalstīt reformas, kas rada labāku uzņēmējdarbības un investīciju vidi. *Veicināt izaugsmi, atbalstot mazos un vidējos uzņēmumus. *Veicināt izaugsmi, modernizējot esošos sektorus un tos diversificējot jaunos. ES sniegs atbalstu partneriem ekonomikas modernizēšanā gudrai un ilgtspējīgai izaugsmei, iesaistoties ekonomiskajā dialogā, sniedzot politiskas konsultācijas un mobilizējot finansiālo atbalstu. ES veicinās uzņēmējdarbības vides uzlabošanu un reformas, kas ļauj palielināt investīcijas un radīt vairāk un labākas darbvietas. ES arī koncentrēsies, lai atbalstītu mazo un vidējo uzņēmumu sektoru, kas ir galvenais darbvietu radītājs (un to jau atbalsta DCFTA instruments), īpaši ar pasākumiem finansējuma un informācijas pieejamības uzlabošanai. Jāveicina un jāatbalsta reformas, kas ir ekonomiskās un sociālās attīstības pamats (piemēram, prasmju attīstība, sociālā aizsardzība, izglītība, ūdensapgāde un veselības aprūpe). Pētniecība, zinātne un inovācija ir būtiska, lai radītu pienācīgas un ilgtspējīgas darbvietas kaimiņvalstīs, tādēļ jāstimulē to ekonomikas modernizēšana un diversificēšana, veicinot kaimiņvalstu aktīvāku piedalīšanos ES iniciatīvās, piemēram, Eiropas Biznesa atbalsta tīklā, ES programmās Horizon 2020 un COSME un iesaistīšanos GÉANT, kā arī popularizējot "lietpratīgas specializācijas" ideju, kas izstrādāta ES reģionālajā politikā pētniecības un inovācijas stratēģiju plānošanai. Jāveicina zināšanu un inovācijas kopīgās telpas izveide ES un tās austrumu un dienvidu kaimiņu starpā, izmantojot zinātniskus pierādījumus, lai radītu uz zināšanām balstītas darbvietas un piesaistītu investorus inovatīviem ES un kaimiņvalstu uzņēmumiem. ES turpinās saskaņot un integrēt kopīgās pētniecības un inovācijas prioritātes, izmantojot kopīgās programmas, piemēram, partnerību pētniecības un inovācijas jomā Vidusjūras reģionā (PRIMA) un asociētās kaimiņvalsts statusu programmā "Apvārsnis 2020". Daudzās partnervalstīs lauksaimniecība ir nozīmīgs darbvietu avots, un ES jāturpina atbalstīt ilgtspējīga un iekļaujoša politika un investīcijas šā sektora modernizēšanā un, ja nepieciešams, diversificēšana citos ienākumus veidojošos pasākumos lauku apvidos. ES atbalstīs resursu ziņā efektīvu ekonomiku, pievēršoties tādām vides problēmām kā dabas resursu degradācija un konkurence dabas resursu jomā. Tāpat ES jāpiedalās jūrniecības ekonomikas attīstīšanā, vienlaikus sadarbojoties, lai panāktu kopēju redzējumu par kopējo jūras resursu ilgtspējīgu izmantošanu. Jāpalielina atbalsts digitālajai ekonomikai, lai saskaņotu ES un tās kaimiņvalstu digitālo vidi. Tādējādi tiks radītas darbvietas un panākta izaugsme un inovācija, kas īpaši nāks par labu jauniešiem, nodrošinot iespēju klātienē vai attālināti mācīties un strādāt, kā arī dibināt uzņēmumus ar mazu sākotnējo kapitālu. NODARBINĀTĪBA UN NODARBINĀMĪBA: UZSVARS UZ JAUNATNES LIETĀM *Koncentrēšanās uz darbvietām un prasmēm, īpaši jauniešu vidū. *Labāks atbalsts "Erasmus +". *Jauns uzsvars uz arodmācībām. *Jauni stimuli intelektuālā darbaspēka apritei. ES var palīdzēt uzlabot vietējā darbaspēka nodarbināmību, kā arī palīdzēt koncentrēties uz prasmju un kompetenču attīstīšanu un iespēju radīšanu, īpaši jauniem vīriešiem un sievietēm. Šeit būtu jāietver gan ārpusskolas izglītības ("neformālās mācīšanās") veicināšana, gan atvieglota piekļuve pamatizglītībai un vidējai izglītībai, gan cīņa ar analfabētismu, lai nodrošinātu prasmju attīstību, māceklību un apmācību darbvietā. ES būtiski palielinās kaimiņvalstu partneru iesaisti programmā "Erasmus+", ieskaitot finansējuma palielināšanu. Īpaša uzmanība jāpievērš arī tam, lai veicinātu konfliktu reģionos esošo augstāko izglītības iestāžu dalību "Erasmus+" programmā.

ES veicinās profesionālās izglītības un mācību mobilitāti, lai nodrošinātu lielāku atbalstu šajā nozīmīgajā jomā. ES arī atbalstīs to Eiropas un tās kaimiņvalstu praktikantu mobilitāti, kuri vēlas iegūt darba pieredzi ārvalstīs. ES konsultēsies ar partneriem par Austrumu partnerības jaunatnes nodarbinātības un nodarbināmības paneļa izveidošanu. Tāpat ES veicinās apmaiņu izglītības, mācību un jaunatnes politikas jomā starp Vidusjūras reģiona dienvidu valstīm, izmantojot reģionā darbojošos sadarbības forumus. Šajā kontekstā ES aicinās aktīvi iesaistīties Eiropas Izglītības fondu. ES atbalstīs politiku, kas ir vērsta uz prasmju pielāgošanu un darba tirgus vajadzībām, akadēmisko aprindu un rūpniecības sadarbības uzlabošanu un studentu nodarbināmības prasmju attīstīšanu uz zināšanām balstītām un ilgtspējīgām darbvietām, un veicinās stimulēšanas shēmas, lai personas, kas studējušas vai apguvušas prasmes ES, atgrieztos savā piederības valstī. PARTNERĪBA IZAUGSMEI *Attīstīt partnerības investīciju atbalstam un ekonomikas modernizēšanai. *Lielāka privātā sektora iesaiste investīciju un reformu stimulēšanā. *Jaunas privātā sektora, ES, dalībvalstu un starptautisko finanšu iestāžu alianses izaugsmes, darbvietu vai jaunatnes atbalstam. ES veidos ciešu partnerību ar kaimiņvalstīm, kuras to vēlēsies, lai atbalstītu izaugsmi, nodarbinātību un ekonomikas modernizēšanu. Šādi tiks apvienots publiskais un privātais sektors, ES un ieinteresētās dalībvalstis, starptautiskās finanšu iestādes un citi partneri, kas var palīdzēt valstij attīstīties saskaņā ar lietpratīgas specializācijas stratēģiju. ES īpaši veicinās uzņēmēju tiešus kontaktus ar partneriem kaimiņvalstīs. Ekonomikas diplomātijas misijām EKP partnervalstīs jānotiek sistemātiskāk, efektīvāk mobilizējot Eiropas uzņēmējus tirdzniecības un investīciju veicināšanai kaimiņvalstīs. Šīs misijas tiks izmantotas arī tam, lai kaimiņvalstīm nodrošinātu piemērotus partnerus, kas varētu sniegt praktisku atbalstu konkrētu ekonomiskās attīstības problēmu risināšanā, tostarp iemaņu stiprināšanā, uzņēmējdarbībā un saimnieciskās darbības diversificēšanā. TRANSPORTS UN SAVIENOJAMĪBA Apspriešanā apstiprināts atbalsts labākai savienojamībai kā svarīgai sadarbības jomai. *Paplašināt TEN-T pamattīklus līdz austrumu partnervalstīm. *Identificēt reģionālos tīklus dienvidos iekļaušanai TEN-T vadlīnijās. Sadarbība transporta savienojamības un telesakaru jomā veicina partnervalstu ekonomisko attīstību un var būt dialoga veicināšanas līdzeklis un sākumpunkts to reģionālajai sadarbībai. Austrumos droša un ilgtspējīga transporta sistēma, kas savienota ar Eiropas transporta tīklu (TEN-T), ir ekonomiskās izaugsmes kaimiņvalstu partneru un ES starpā veicināšanas atslēga. Līdz ar to ES būtu jāpaplašina TEN-T pamattīkls līdz tās austrumu partneriem un kopā ar starptautiskajām finanšu iestādēm un citiem partneriem jāveicina paplašinātajā tīklā nepieciešamās investīcijas. Dienvidos jāveicina regulējuma konverģence un harmonizācija atbilstoši Reģionālajam transporta rīcības plānam 2014.–2020. gadam, to attiecinot uz jūras, aviācijas, dzelzceļa, autotransportu un pilsēttransportu. Vienlaikus ES jāidentificē prioritārie reģionālās infrastruktūras projekti un jāsagatavo nākotnes Vidusjūras reģiona transporta tīkla orientējošās kartes. Tiks veicināta kopēja aviācijas telpa, īstenojot līdz šim parakstītos nolīgumus ar Gruziju, Izraēlu, Jordāniju, Moldovu un Maroku (tuvu noslēgšanai arī ar Ukrainu) un vedot sarunas par jauniem nolīgumiem. ES arī jāuzlabo tās partneru spējas gūt labumu no jūras maģistrālēm, uzlabojot ostu infrastruktūru un ar to saistītos pakalpojumus. ES arī centīsies panākt telesakaru konverģenci ar mūsu partneriem attiecīgi austrumu un dienvidu reģionālajās regulatoru grupās un attīstīt sadarbību kosmosa jomā ar ieinteresētajiem partneriem. ENERĢĒTISKĀ DROŠĪBA UN KLIMATA POLITIKA Apspriešanā atklājās spēcīgs atbalsts tam, lai sadarbībai enerģētikas jomā EKP tiktu paredzēta lielāka nozīme gan kā drošības pasākumam (enerģētiskā neatkarība), gan kā ilgtspējīgas ekonomikas attīstības līdzeklim. *Atbalstīt lielāku neatkarību enerģētikas jomā, atbalstot enerģijas avotu diversificēšanu, labāku sadarbību energoefektivitātes jomā un pāreju uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni.

*Jauna sistēma sadarbībai ar partneriem ārpus kaimiņvalstīm. Nosakot mērķi izveidot izturētspējīgu Enerģētikas savienību, kuras centrā ir ambicioza klimata politika, ES ir apņēmusies stiprināt enerģētikas dialogu ar kaimiņvalstīm enerģētiskās drošības, enerģijas tirgus reformu un ilgtspējīgas enerģētikas veicināšanas jomā. Drošas un prognozējamas enerģijas ražošanas un transporta jomā ES lielā mērā balstās uz tās kaimiņvalstīm, tādēļ tai jāstiprina dialogs ar partnervalstīm enerģētiskās drošības un ilgtspējīgas ražošanas jautājumos. Tāpat enerģētika ir galvenā pašu partneru stabilas attīstības un noturības atslēga. Dažiem mūsu partneriem to energoresursi vai tranzītvalsts statuss nodrošina būtiskus vai potenciāli būtiskus ienākumus. Tomēr visu partneru ekonomiskā stabilitāte lielākā vai mazākā mērā ir atkarīga no ilgtspējīga līdzsvara starp to enerģijas patēriņu un energoapgādes vai enerģijas ražošanas profilu. Dažas austrumu partnervalstis ir neaizsargātas pret pārmērīgu atkarību no konkrētiem piegādātājiem, līdz ar to tās ir būtiski ieinteresētas stiprināt savu suverenitāti, dažādojot piegādes avotus. ES turpinās atbalstīt šos centienus. Citas dienvidos sagaida problēmas, kas saistītas ar pieaugošā pieprasījuma pēc enerģijas pārvaldību. Lai sasniegtu Eiropas enerģētisko drošību, nozīmīgas ir tādas iniciatīvas kā gāzes reversās plūsmas uz Ukrainu jaudas izveide, Dienvidu gāzes koridora pabeigšana un jauno enerģētikas nozares atklājumu iespējami laba izmantošana, vienlaikus izvērtējot un novēršot varbūtējos riskus. Lielāka sadarbība attiecībā uz energoefektivitāti, atjaunojamajiem energoresursiem, pieprasījuma pārvaldību un rīcību, lai mazinātu klimata pārmaiņas un pielāgotos tām, palīdzēs attīstīt ekonomikas, kas ir efektīvākas, konkurētspējīgākas, noturīgākas un stabilākas, vienlaikus paaugstinot enerģētisko neatkarību un samazinot emisijas. Gaidāmā Parīzes nolīguma par klimata politiku pilnīgas īstenošanas veicināšana un turpmākā attīstība, īpaši ieskaitot mūsu partneru saistības, ir nozīmīga šo mērķu sasniegšanai. ES strādās, lai dalītos paraugpraksē un veiktu kopīgu pētniecību, tostarp par atteikšanos no fosilā kurināmā subsīdijām, ieviešot spēcīgas emisiju monitoringa, ziņošanas par tām un pārbaudes sistēmas, tostarp ilgtermiņā emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas, kas pēc izstrādes pabeigšanas varētu tikt savienotas ar ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma. Lai palielinātu investīciju un tirdzniecības iespējas, ES veicinās pilnu enerģētikas tirgus integrāciju ar Moldovas Republiku, Ukrainu un Gruziju, izmantojot Enerģētikas kopienu. ES arī jātiecas uz reglamentējošo noteikumu saskaņošanu ar citiem partneriem nozarēs, kurās pastāv abpusēja ieinteresētība. Dienvidu kaimiņreģiona partnervalstīm ES piedāvās sadarboties uz pielāgotiem noteikumiem, lai veicinātu enerģijas ražošanu, izplatīšanu, tirdzniecību un efektīvu patēriņu. Vispirms ES sadarbosies ar ieinteresētajiem partneriem un Starptautisko Enerģētikas aģentūru, lai izveidotu visaptverošus valstu enerģētikas politikas pārskatus, ieskaitot sarakstu ar šķēršļiem investīcijām enerģētikā un atbilstošo reformu identifikāciju. ES atbilstoši nepieciešamībai atbalstīs apakšreģionālo sadarbību Vidusjūras austrumu reģionā, Magribā un Dienvidkaukāzā. Ārpus kaimiņvalstīm būtu jāizmanto jauna kopīgā tematika, lai attīstītu sadarbību ar tādiem partneriem kā Turcija, Kazahstāna, Turkmenistāna, potenciāli arī Irāka un Irāna. Šādi tiks veicināts starpreģionu darbs un investīcijas šajos jautājumos, balstoties uz veiksmīgām iniciatīvām, piemēram, INOGATE. Kad būs radīti vajadzīgie apstākļi, ES varētu apsvērt iespēju pārveidot attiecības ar Krieviju enerģētikas jomā, pamatojoties uz starptautiskajām un Eiropas tiesībām. V. 2. DROŠĪBAS DIMENSIJA Apspriešana parādīja plaši izplatītu vēlmi piešķirt EKP lielāku nozīmi drošībai, lai uzlabotu partnervalstu noturību pret draudiem, ar ko tās pašlaik saskaras. Jaunais uzsvars uz drošību pavērs daudzas jaunas sadarbības iespējas EKP. Sadarbība var ietvert drošības sektora reformu, robežapsardzi, cīņu pret terorismu un radikalizāciju un krīžu pārvarēšanu. 2015. gada jūnijā Eiropadome atkārtoti uzsvēra nepieciešamību stiprināt partnerus un padarīt tos spējīgus novērst un pārvarēt krīzes, tostarp ar konkrētiem spēju veidošanas projektiem, kam ir elastīgs ģeogrāfiskais mērogs. Ņemot vērā specifiskās drošības problēmas, ar kurām saskaras partneri, ES jākoncentrējas uz ciešāku sadarbību drošības sektora reformās. Pilnveidojot Eiropas drošības programmu, jaunās EKP prioritātes būs cīņa pret terorismu un radikalizācijas novēršana, smagās un organizētās starptautiskās noziedzības un korupcijas sagraušana, tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās uzlabošana un cīņa ar kibernoziedzību, pilnībā ievērojot tiesiskumu un starptautiskās tiesības, ieskaitot starptautiskās cilvēktiesības. Ir nepieciešama proaktīva sadarbība ar kaimiņvalstu partneriem, lai pievērstos galvenajiem pārrobežu apdraudējumu cēloņiem un sniegtu ieguldījumu kopējo robežu stiprināšanā. Kopā ar ieinteresētajām partnervalstīm jāuzlabo informācijas apmaiņa un spēju veidošana cīņai ar pārrobežu apdraudējumiem. Papildus tam EKP pievērsīsies prioritārām ar migrāciju saistītām drošības problēmām, piemēram, migrantu nelikumīgu ievešanu, cilvēku kontrabandu, sociālo kohēziju un robežapsardzību/pārvaldību. Tiks pieliktas papildu pūles, lai integrētu un atbalstītu ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 par sievietēm, mieru un drošību, tai sekojošo rezolūciju un dzimumu aspekta īstenošanu Kopējās drošības un aizsardzības politikas plānošanā, īstenošanā un pārskatīšanā. Drošības sektora reforma: ES plāno tuvināties partnervalstu iestādēm, kas ir atbildīgas par jautājumiem, kas saistīti ar drošību. Jāatbalsta ieinteresēto partnervalstu civilās un militārās drošības reforma. Minētā sadarbība var ietvert ieteikumus par stratēģiju un politiku, iestāžu un spēju veidošanas aktivitātes, dialogu ar pilsonisko sabiedrību un atbalstu sabiedrības drošības programmām. Cīņa pret terorismu un radikalizācijas novēršana: Gan Eiropu, gan tās kaimiņvalstis skar terorisma un radikalizācijas draudi. Līdz ar to ES aktīvāk sadarbosies ar partneriem terorisma apkarošanas jomā, ieskaitot radikalizācijas novēršanu, vardarbīga ekstrēmisma apkarošanu, atbalstu krimināljustīcijas reakcijai terorisma apkarošanā un terorisma finansēšanas apkarošanu un kavēšanu, izmantojot attiecīgus noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas pasākumus. Izšķiroša būs pilsoniskās sabiedrības, īpaši jaunatnes organizāciju, iesaistīšana radikalizācijas novēršanā. Esošais Radikalizācijas izpratnes tīkls (RAN) un tā nesen nodibinātais Izcilības centrs būs nozīmīgs apmaiņas un sadarbības forums. Daļa no plašākiem deradikalizācijas centieniem būs pievēršanās plašākām problēmām, piemēram, neefektīvajai tieslietu sistēmai, dzimumu nelīdztiesībai, naida runai, jauniešu bezdarbam un analfabētismam. Starpkultūru dialogs, kādu veicina, piemēram, Annas Lindas fonds, tajā būs galvenā atslēga. Organizētās noziedzības sagraušana: organizētā noziedzība un korupcija var apdraudēt plašāka reģiona stabilitāti. ES jāpalielina atbalsts partnervalstīm to cīņā pret smago un organizēto starptautisko noziedzību, ieskaitot cīņu pret cilvēku kontrabandu un cilvēku tirdzniecību, un noziedznieku tīklu sagraušanā, veicinot to, lai viennozīmīgi krimināltiesiskus pasākumus papildinātu arī finanšu izmeklēšana. Šā mērķa sasniegšanai Eiropas Drošības programma ir apņēmusies paplašināt darbu pie "politikas cikla" (smagas un organizētās noziedzības jomā), iesaistot kaimiņvalstis. ES arī jāizvērtē iespējas iesaistīt partnervalstis esošajos finanšu izmeklēšanas tīklos (piemēram, finanšu izlūkošanas vienību tīklos). Papildus ES turpinās sadarboties ar partnervalstīm cīņā pret cilvēku nelikumīgu tirdzniecību, kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgu tirdzniecību, kā arī cīņā pret narkotiku tirdzniecību, un atbalstīs tās integrētas un sabalansētas politikas narkotiku jomā īstenošanā. Ja nepieciešams, ES centīsies uzlabot tiesisko regulējumu tiesu iestāžu un policijas sadarbības ar partnervalstīm jomā un strādās, lai tas tiktu īstenots. Kopā ar Interpolu jāizvērtē nepieciešamība papildus stiprināt kaimiņvalstu tiesībaizsardzības iestāžu spējas un strādāt pie informācijas apmaiņas veicināšanas ar ES dalībvalstīm un Eiropolu. Kopā ar Eurojust ES veicinās lielāku iesaistīšanos un sadarbību, lai atvieglotu tiesu iestāžu sadarbību visu smago noziegumu izmeklēšanā. Cīņa ar kibernoziedzību: ES kiberdrošības stratēģija paredz darbības sistēmu turpmākai sadarbībai ar kaimiņvalstu partneriem. ES jāpiedāvā palīdzība kiberdrošības un noturīgas informācijas infrastruktūras spēju veidošanā, cīņā pret kibernoziedzību un kiberterorismu, ieskaitot draudu analīzi, veicinot tiesībaizsardzības iestāžu specializāciju, tiesnešu apmācību un atbalstot attiecīgu valsts politiku, stratēģiju un institūciju radīšanu trešās valstīs. ES turpinās veicināt to, lai tās kaimiņvalstu partneri ratificētu un īstenotu Budapeštas Konvenciju par kibernoziegumiem. Konvencija piedāvā modeli nacionālo tiesību aktu izstrādei kibernoziedzības jomā un pamatu starptautiskajai sadarbībai šajā jomā. Ķīmisko, bioloģisko, radioloģisko un kodolenerģijas risku mazināšana: palīdzēt partneriem uzlabot to gatavību un reaģēšanas spējas, tostarp ar ES finansētu izcilības centru starpniecību. Kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) sadarbība un rīcība ieilgušu konfliktu situācijās: ES drošības un aizsardzības sistēmā izveidotās struktūras var kalpot par forumu labākās prakses apmaiņai, sadarbībai kopēju mērķu sasniegšanai un spēju veidošanai. Šādi tiks dots jauns impulss sadarbībai ar KDAP saistītos jautājumos. Lai veicinātu partnerības garu un kopēju atbildību, katru gadījumu izskatot atsevišķi, jāveicina partnervalstu dalība KDAP misijās un operācijās, ES kaujas vienībās, kā arī iesaistīšanās attiecīgajās programmās un aģentūrās, piemēram, Eiropas Aizsardzības aģentūrā un Eiropas Drošības un aizsardzības koledžā. ES centīsies veidot drošības un aizsardzības dialogus ar partnervalstīm un veicinās partnervalstu ierēdņu un amatpersonu dalību atbilstošu aizsardzības akadēmiju kursos. Saskaņā ar ES visaptverošo pieeju ārējiem konfliktiem un krīzēm tiks izmantoti visi pieejamie līdzekļi, ieskaitot, ja nepieciešams, KDAP misijas un operācijas vai ES īpašos pārstāvjus, lai atbalstītu krīžu pārvarēšanu un ieilgušo kaimiņvalstu konfliktu atrisināšanu. Krīžu pārvarēšana un reaģēšana: ES jāattīsta partneru agrīnās brīdināšanas, prevencijas un gatavības spējas, piedāvājot ciešu partnerību civilās aizsardzības jomā un sadarbību ar ES civilās aizsardzības mehānismu. ES arī spēcīgāk akcentēs veselības drošības aspektus, stiprinot valstu spējas efektīvi reaģēt uz veselības apdraudējumiem, ieskaitot infekcijas slimības. Pamatojoties uz ad hoc lēmumu, varētu apsvērt arī piekļuvi ES Satelītcentra radītajiem attēliem, ja tas saistīts ar nepieciešamību reaģēt uz krīzi. Šeit liela nozīme būs plānošanas elastībai un EKP un citu finanšu instrumentu izmantošanai. Tādējādi tiks nodrošināta cieša koordinācija starp EKI rīcību drošības jomā un plašākajām darbībām KĀDP un KDAP jomā, kā arī ES dalībvalstu divpusējo rīcību un attiecīgajām starptautiskajām organizācijām. Jāpēta arī sinerģijas iespējas ar citiem instrumentiem un saikne ar darbu pie humānās palīdzības, kas balstīta uz principiem un vajadzībām, kā arī pie noturības un stabilizācijas. Saskaņā ar visaptverošo pieeju ES dalībvalstu un ES aģentūru iesaiste būs nozīmīga gan drošības sektora atbalsta plānošanā, gan tā īstenošanā.

V. 3. MIGRĀCIJA UN MOBILITĀTE Partneru lielo ieinteresētību lielākā mobilitātē ES virzienā apliecina apspriešana, kas notika laikā, kad lielas migrantu un bēgļu plūsmas bieži šķērsoja kaimiņvalstis. EKP atspoguļos intensīvāku sadarbību gan likumīgās, gan nelikumīgās migrācijas jautājumos. *Palielināt sadarbību ar partneriem ārpus kaimiņvalstīm. * Palielināt atbalstu bēgļu un iekšzemē pārvietotu personu uzņemšanai un palīdzības sniegšanai. *Palielināt sadarbību nelikumīgas migrācijas un piespiedu pārvietošanas galveno cēloņu jautājumos. *Efektīva sadarbība atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jautājumos un ilgtspējīga reintegrācija, bet arī * labāka ES prasmju deficīta identificēšana, lai veicinātu abpusēji izdevīgu likumīgo migrāciju; *labāks atbalsts cirkulārajai migrācijai; * veicināt kvalifikāciju atzīšanu; * sākt dialogus par akadēmisko mobilitāti. Kā rāda nesenā bēgļu krīze, kaimiņvalstu stabilizēšanā centrālā loma ir galveno nelikumīgās migrācijas un piespiedu pārvietošanas cēloņu risināšanai. Gan Eiropas programmas migrācijas jomā, gan Eiropadomes 25. un 26. jūnija un 15. un 16. oktobra secinājumi, gan 8. oktobra augsta līmeņa konference par Vidusjūras reģiona austrumu/Rietumbalkānu migrācijas ceļu, gan 2015. gada 11. un 12. novembra Valetas samits par migrāciju apliecina jauno politisko impulsu ciešākai sadarbībai ar EKP partneriem. Partnerību attīstīšana, pamatojoties uz integrētu pieeju Sadarbība ar partneriem migrācijas un mobilitātes jomā pēdējos gados ir padziļinājusies vairāku tālejošu dialogu par vīzu režīmu un vairāku mobilitātes partnerību rezultātā. Ir uzsākti dialogi arī ar citiem partneriem gan austrumos, gan dienvidos. ES ir apņēmusies stiprināt sadarbību ar kaimiņiem un tālākām valstīm, tostarp ar Rietumbalkāniem, Turciju, plašākā Tuvo Austrumu reģiona valstīm, Sāhelas reģionu un Āfrikas ragu. Lai veicinātu reformas un atkārtoti uzsvērtu mūsu partnervalstu apņemšanos uzturēt ciešāku sadarbību, tiks izstrādāta partnervalstu diferenciācija, ciešāk sadarbojoties vīzu un mobilitātes jautājumos ar tām, kas vēlas sadarboties ar ES, ieskaitot dialogus ar partneriem par vīzu režīma liberalizāciju un veicināšanu. Šobrīd jau notiek reģionālie dialogi, piemēram, Rabātas un Hartūmas procesi dienvidos un Budapeštas un Prāgas procesi austrumos, kā arī Austrumu partnerības darba grupa migrācijas un patvēruma jautājumos starpreģionu sadarbībai un plānošanai. Jāizstrādā kopīgā tematika, lai varētu efektīvāk sadarboties migrācijas jomā ar valstīm, kas nav kaimiņvalstis. Veicināt savstarpēji izdevīgu migrāciju un mobilitāti

Papildus centieniem apkarot nelikumīgu migrāciju ES turpina uzskatīt, ka jāveicina mobilitāte un tieši personiski kontakti. ES plāno radīt labākus instrumentus Eiropas darba tirgus prasmju trūkumu identificēšanai un veicināt ES strādājošu trešo valstu valstspiederīgo iegūto kvalifikāciju atzīšanu. ES stiprinās savu tiesisko regulējumu un veicinās tā pilnīgu un pielāgotu īstenošanu, ņemot vērā EKP partneru specifisko situāciju. 2016. gada martā Komisija plāno prezentēt pārskatīto ES Zilās kartes direktīvu, lai uzlabotu un vēl vairāk veicinātu augsti kvalificētu trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu un uzturēšanos ES. ES jāveicina akadēmiskās mobilitātes paplašināšana un jāuzlabo ieceļošanas un uzturēšanās ES nosacījumu tiesiskais regulējums, kas tiek piemērots EKP valstu piederīgajiem pētniecības, mācību, skolēnu apmaiņas, prakses vai brīvprātīgā darba vajadzībām. ES sadarbosies ar EKP valstīm, lai stimulētu un panāktu progresu prasmju un kvalifikāciju atzīšanas veicināšanā. Sadarbībā ar dalībvalstīm veicināsim kvalificētā darbaspēka migrācijas shēmu, ieskaitot iespēju piedāvāt preferenču shēmas to EKP valstu valstspiederīgajiem, kas vēlas turpināt sadarbību ar ES migrācijas jomā. Tiks izveidota platforma dialogam ar uzņēmumiem, arodbiedrībām un sociālajiem partneriem, lai labāk izvērtētu darba tirgus vajadzības un lomu, ko šajā jautājumā varētu pildīt migrācija. Ilgtermiņā būtu vēlama jauna pieeja likumīgai migrācijai, balstoties uz "ieinteresētības paušanas" sistēmu piemēru, kuras ļauj darba devējiem identificēt prioritāros darbiniekus no iepriekš izvēlēta kandidātu loka. Tāpat tiks meklētas efektīvākas iespējas, kā veidot saikni ar diasporu kopienām, veicināt reģionālās mobilitātes shēmas, ieskaitot dienvidu-dienvidu mobilitāti, un strādāt pie cirkulārās migrācijas, ieskaitot attiecīgo sektoru (piemēram, lauksaimniecības vai tūrisma) shēmu identificēšanu saskaņā ar 2014. gada Sezonas strādnieku direktīvu. ES arī jāveicina migrācijas shēmas mazo un vidējo uzņēmēju vidū un uzņēmēju mācību programmas Eiropas valstīs. ES arī jāizvērtē iespēja atļaut personām, kas ES ir apmetušās uz laiku, veikt uzņēmējdarbību, profesionālu vai cita veida darbību savā izcelsmes valstī, vienlaikus saglabājot pastāvīgo dzīvesvietu kādā no dalībvalstīm. Jāpievēršas arī problēmām, kas saistītas ar migrantu naudas pārvedumu efektivitāti. Mēs izveidosim jaunu fondu jaunizveidotiem uzņēmumiem (Startback), lai nodrošinātu kapitālu intelektuālā darbaspēka aprites veicināšanai. Šis fonds atbalstīs migrantus, kas atgriežas savās izcelsmes valstīs pēc uzturēšanās Eiropas Savienībā, lai tie, izmantojot iegūtās prasmes un zināšanas, varētu atkal iekļauties sabiedrībā un dot ieguldījumu vietējā ekonomiskajā un sabiedrības attīstībā. ES turpinās veidot reālistisku un taisnīgu stāstījumu par migrāciju un aktīvi apkaros visus rasisma un diskriminācijas veidus un izpausmes, veicinot starpkultūru dialogu, kultūru daudzveidību un abpusēju sapratni. Aizsardzības nodrošināšana tiem, kam tā ir nepieciešama ES plašākajā kaimiņreģionā notiek vairākas būtiskas, ieilgušas krīzes, un tajā atrodas gandrīz 40 % pasaules bēgļu un iekšzemē pārvietoto personu. Līdz ar to ES nepieciešama integrētāka un visaptverošāka reakcija, veicinot tuvu saskaņu starp īstermiņa humānajām vajadzībām un ilgāka termiņa attīstības un drošības atbildi. ES jāpalīdz partnervalstīm attīstīt to patvēruma un aizsardzības sistēmas, atbalstot konfliktu rezultātā pārvietotās personas, īpašu uzmanību pievēršot bēgļu bērniem bez pavadoņa, lai nodrošinātu, ka tiek garantētas to pamatvajadzības un aizsargātas to cilvēktiesības, un ka to sociālekonomiskais un cilvēku potenciāls netiek izniekots, bet tiek padarīts pieejams uzņēmējām sabiedrībām un kopienām. Šim nolūkam izšķirīgas būs jaunās reģionālās attīstības un aizsardzības programmas (RDPP) Ziemeļāfrikā un Āfrikas ragā, kas sāks darbu 2016. gadā, kā arī jau pastāvošās RDPP Tuvajos Austrumos (Jordānijā, Libānā un Irākā). To mērķis ir ar spēju veidošanu un palīdzību atbalstīt partnervalstis, kurās atrodas liels skaits pārvietoto personu, galvenokārt starptautiskās aizsardzības un patvēruma jomā, daļēji uzlabojot piespiedu kārtā pārvietoto iedzīvotāju un to uzņēmējkopienu izturību. Cīņa ar nelikumīgu migrāciju ES sadarbosies ar EKP valstīm, lai pievērstos un mazinātu gan šo valstu valstspiederīgo, gan šīs valstis tranzītā šķērsojošo migrantu nelikumīgas migrācijas galvenos cēloņus. ES sadarbosies, lai ar cieņu un brīvprātīgi atgrieztu personas, kam nav tiesību palikt ES vai šādas tiesības ir beigušās, ieskaitot atpakaļuzņemšanas nolīgumu noslēgšanu un pilnīgu īstenošanu un brīvprātīgas atgriešanās un atpakaļuzņemšanas shēmas, kā to paredz Komisijas Rīcības plāns par atgriešanu. ES arī palīdzēs EKP valstīm izstrādāt savu atgriešanas politiku, kas tām ļautu atgriezt personas trešās izcelsmes valstīs. Jāturpina izstrādāt atbilstošus mehānismus, lai nodrošinātu, ka personas, kas atgriežas savās izcelsmes valstīs, var atkal iekļauties un dot ieguldījumu valsts ekonomikā un sabiedrībā. Tiks mobilizēti visi līdzekļi, lai veicinātu sadarbību atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jautājumos, līdz ar to atpakaļuzņemšanu padarot par centrālo jautājumu visos dialogos ar valstīm, kas ir nelikumīgo migrantu izcelsmes un tranzīta valstis. ES jāpalielina atbalsts centieniem izstrādāt nacionāla un reģionāla mēroga stratēģijas, kas attiecas uz cilvēku kontrabandu, un izveidot integrētas robežu pārvaldības standartus, sadarbojoties ar atbilstošajām ES aģentūrām. Sadarbības uzlabošana robežu pārvaldībā Lai labāk pārvaldītu migrācijas spiedienu, ir nepieciešama proaktīva sadarbība ar kaimiņvalstu partneriem robežu pārvaldības jomā. Kopā ar ieinteresētajām partnervalstīm ES turpinās pastiprināt darbu pie informācijas apmaiņas, administratīvās spējas un operatīvās un tehniskās sadarbības. To iespējams paveikt ar mācībām, pētījumiem, spēju veidošanas projektiem un pilotprojektiem ar partnervalstīm, īpaši ar attiecīgo ES aģentūru, ieskaitot FRONTEX un EUROPOL, starpniecību.

VI. REĢIONĀLĀ DIMENSIJA Apspriešana daļēji tika veikta, izmantojot pastāvošos reģionālās sadarbības formātus, kuri turpināsies. Tomēr apspriešanā apstiprinājās, ka pastāv liela ieinteresētība, lai tiktu izstrādāti jauni veidi, kā sadarboties ar kaimiņvalstu kaimiņvalstīm. * Jaunas ārējās darbības ārpus EKP robežām. * Jauna kopīgā tematika kopīgu problēmu risināšanai, piemēram, migrācijas, enerģētikas, drošības un veselības aizsardzības jomā. 2009. gadā ES un seši tās austrumu partneri izveidoja Austrumu partnerību (EaP), kas ir balstīta uz apņemšanos ievērot pamatvērtības (ieskaitot demokrātiju, tiesiskumu un cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu), tirgus ekonomiku, ilgtspējīgu attīstību un labu pārvaldību. Kopš tā laika Austrumu partnerība ir izveidojusies par aktīvu apmaiņas un sadarbības forumu tādos jautājumos kā tirdzniecība, enerģētika, transports un izglītība vai vide. 2015. gada Austrumu partnerības samitā Rīgā iestāžu stiprināšana un laba pārvaldība, mobilitāte un tieši personiski kontakti tika noteikti kā kopīgas prioritātes, kas tiks attīstītas kopā ar partneriem, ieskaitot Austrumu partnerības daudzpusējo sistēmu. Vienīgi ES un tās partnervalstīm ir tiesības izlemt, kā tās vēlas turpmāk veidot savas attiecības. Reģionālā sadarbība dienvidu kaimiņvalstīs ir piedzīvojusi progresu Vidusjūras savienības darbības rezultātā. Šī organizācija ir izrādījusies vērtīgs politisko un ekonomisko diskusiju forums, kas piedāvā sadarbības sistēmu kopējo interešu jautājumos un reģiona darbības projektos. Daudzi sabiedriskās apspriešanas dalībnieki rekomendēja padziļināt šo sadarbību. Komisija un Augstais pārstāvis strādā, lai reģionālo sadarbību sekmētu vēl vairāk. Šā iemesla dēļ ES savos reģionālās sadarbības centienos, kur tas iespējams, dos priekšroku Savienībai Vidusjūrai. Jāstiprina attiecības pašu partnervalstu starpā, kā arī jāveicina apakšreģionālā sadarbība austrumos un dienvidos. Ja nepieciešams, tiks sekmēta reģionālā sadarbība starp kaimiņvalstu partneriem un dalībvalstīm, kā arī kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm, izmantojot ES makroreģionālās stratēģijas un teritoriālās sadarbības programmas, lai pilnībā izmantotu to potenciālu. Ja saiknes un savstarpējā atkarība no citiem partneriem nosaka nepieciešamību pēc plašāka sadarbības formāta, jāiesaista trešās valstis. ES izmantos kopīgo tematiku, lai valsts un daudzpusējām struktūrām, ieskaitot pievienošanās un citus partnerus, piedāvātu sadarbību saistībā ar mūsu kaimiņvalstīs aktuālajām reģionālajām problēmām Kopīgā tematika tiks izmantota, lai nodrošinātu regulāru forumu, kurā apspriest kopīgu politikas pieeju, plānošanu un investīcijas, kas sniedzas ārpus kaimiņvalstīm. Tās būs ad hoc sanāksmes, kurās piedalās ieinteresētās puses no Dienvidu vai Austrumu kaimiņvalstīm, vienkopus pulcējot ieinteresētās dalībvalstis, kaimiņvalstis un reģionālos partnerus, kā arī starptautiskās finanšu iestādes (IFI), starptautiskās organizācijas un citus līdzekļu devējus. Nepieciešamības gadījumā tiks pieaicināta pilsoniskā sabiedrība un privātā sektora organizācijas. Kopīgās tematikas formātu un iesaistāmās personas noteiks problēmas būtība, un to pamatā būs esošās struktūras. Īpaši prioritāras būs migrācija, enerģētika un drošība. Turcija ir ES kandidātvalsts un nozīmīgs kaimiņš gan pašai ES, gan vairākām tās partnervalstīm. Izstrādājot kopīgo tematiku, kas sniedzas ārpus kaimiņvalstīm, ES jāturpina cieši sadarboties ar Turciju abām pusēm aktuālu problēmu risināšanā. Krimas un Sevastopoles prettiesiskās aneksijas un Austrumukrainas destabilizācijas rezultātā ir pasliktinājušās ES attiecības ar Krievijas Federāciju. Ar šo reģionu saistīti vairāki jautājumi, saistībā ar kuriem būtu lietderīgi konstruktīvi sadarboties, lai risinātu kopīgas problēmas un pētītu tālākas iespējas, kad to atļaus apstākļi. Šo reģionālo iesaisti papildinās sadarbība citos forumos. ES jāpaplašina ārējā darbība attiecībā uz partneriem Subsahāras Āfrikā un Sāhelas reģionā un tās kontekstā jānodrošina saskaņotība ar notiekošo darbu pie programmas pēc Kotonū nolīguma. ES arī jāsazinās ar visiem attiecīgajiem Tuvo Austrumu un Ziemeļāfrikas partneriem politiskā dialoga, ieguldījumu un palīdzības jomās. Tas ietvers turpmāku dialoga attīstīšanu ar Arābu valstu līgu, sadarbību ar Islāma sadarbības organizāciju (OIC), Persijas līča sadarbības padomi (GCC), Āfrikas Savienību, Arābu Magribas savienību un darbu Vidusjūras rietumu reģiona valstu forumā (dialogs "5+5"). Melnās jūras reģiona sinerģijas iniciatīva ir attīstījusies par nozīmīgu forumu kopīgu problēmu risināšanai, vienlaikus veicinot politiskas un ekonomiskas reformas. ES jāturpina veicināt reģionālo sadarbību un palielināt koordināciju ar Eiropas Padomi, Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju (EDSO) un tās iestādēm. Sīrijai un Irākai, kā arī ISIL/Da'esh draudu novēršanai paredzētā ES reģionālā stratēģija izklāsta ES un tās dalībvalstu rīcību, lai palīdzētu atjaunot mieru un drošību Sīrijā un Irākā. Attiecībā uz Irānu, īstenojot neseno vienošanos, pastāv iespējas padziļinātākai sadarbībai reģionālos jautājumos, ieskaitot enerģētiku. Ievērojot Vidusāzijas stratēģisko nozīmīgumu, ES jāpaplašina tās sadarbība ar attiecīgajiem partneriem, lai izveidotu spēcīgas, noturīgas un stabilas attiecības ar šā reģiona valstīm. VII. EFEKTĪVĀKA REZULTĀTU SASNIEGŠANA VII.1 FINANŠU INSTRUMENTU ELASTĪBA EU ir ieguldījusi ievērojamus resursus, lai atbalstītu galvenos stabilizācijas uzdevumus kaimiņvalstīs, un 2014.–2020. gada periodā, izmantojot Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI), ir pieejami vairāk nekā 15 miljardi euro. Lai vēl palielinātu ietekmi, ES centīsies piesaistīt ievērojamu papildu finansējumu, vēl vairāk pastiprinot sadarbību ar lielām starptautiskajām finanšu iestādēm un izmantojot Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānismu (NIF). ES modernizēs un stratēģiski pielāgos tās tehniskās palīdzības instrumentus (TAIEX un Twinning), lai sniegtu īpaši pielāgotu atbalstu. ES un tās partnervalstis turpinās sadarboties, lai nodrošinātu, ka ES finansiālais atbalsts sasniedz paredzētos saņēmējus un netiek krāpnieciski novirzīts. Palīdzības prioritāšu noteikšanas pamats būs Asociācijas programmas un partnerības prioritātes. Divpusējie finansējuma piešķīrumi partnervalstīm atspoguļos EKP prioritātes un to mērķu vērienīgumu, un apņemšanās veikt reformas un to īstenošana arī turpmāk noteiks līdzekļu sadalījumu EKP pamatprogrammā. Notikumu attīstība kaimiņvalstīs liecina, ka pieaug nepieciešamība pēc starptautiska finansiāla un ekonomiska atbalsta, lai atbalstītu nepieciešamo pāreju un stabilitāti. Esošie Eiropas Savienības instrumenti nodrošina resursus, kas ir paredzēti dažādām problēmām, bet daudzos gadījumos ir nepietiekami, salīdzinot ar identificētajām un identificējamajām vajadzībām. Līdz ar to Komisija turpmākajos mēnešos veiks padziļinātu novērtējumu, lai radītu iespējas, ieskaitot instrumentu, kas labāk un efektīvāk varētu risināt kaimiņvalstu finansiālās vajadzības, vienlaikus atbalstot to pašreizējos centienus veikt nepieciešamās reformas. Šajā darbā varētu izmantot pieredzi ar esošajiem instrumentiem, ieskaitot tos, kas iepriekšējos gados radīti ES dalībvalstu atbalstam. Reakcija uz konfliktiem Sīrijā un Ukrainā un trasta fondu izmantošana ir piemēri tam, kā ES finanšu instrumenti var reaģēt ātri un elastīgi. Tomēr jādara daudz vairāk, lai paātrinātu palīdzību un nodrošinātu, ka tā ir labāk piemērota strauji mainīgajai politiskajai situācijai un prioritātēm. Komisija un Augstais pārstāvis centīsies paātrināt palīdzības piešķiršanu, optimizējot procedūras. Tie izvērtēs EKP "elastīguma spilvena" ideju, t. i. resursu rezervēšanu, kamēr tie nav jāizmanto steidzamām programmām vai neparedzētām vajadzībām, īpaši konflikta un pēckonflikta vajadzībām, bēgļu atbalstam, reaģēšanai uz krīzēm un katastrofām, kā arī drošības un stabilizācijas programmām.