EIROPAS KOMISIJA Briselē, 12.12.2018 COM(2018) 822 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par to, kā tiek īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 13. jūnija Regula (ES) Nr. 531/2012 par viesabonēšanu publiskajos mobilo sakaru tīklos, kas grozīta ar Regulu (ES) 2015/2120 un Regulu (ES) 2017/920



1Ievads 2015. gada oktobrī Eiropas Parlaments un Padome pieņēma Regulu (ES) 2015/2120 , kas no 2017. gada 15. jūnija Savienībā izbeidz mazumtirdzniecības viesabonēšanas maksas un uz to attiecina godīgas izmantošanas politiku un izņēmumu ilgtspējas labad. Jaunie viesabonēšanas noteikumi tika iedēvēti par Roam-Like-At-Home (RLAH) – "abonē kā mājās". Lai varētu RLAH ilgtspējīgi nodrošināt visā Savienībā, abi likumdevēji ir vienojušies ieviest šādus pasākumus: ·ievērojami pazemināti vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu maksimumi ; ·iespēja operatoriem piemērot godīgas izmantošanas politiku, lai novērstu viesabonēšanas pakalpojumu ļaunprātīgu vai anomālu izmantošanu par iekšzemes cenām, piemēram, SIM kartes pastāvīgu izmantošanu dalībvalstī, kura nav šās SIM kartes dalībvalsts; ·izņēmuma kārtā piemērojamu pagaidu izņēmumu sistēma, ko operatori var izmantot tikai ar nacionālā regulatora (NR) atļauju un tikai situācijā, kad viesabonēšanas maksas atcelšana konkrētā tirgū var izraisīt iekšzemes cenu kāpumu operatora klientiem. Ar likumdevēju pilnvarojumu Komisija 2016. gada 15. decembrī pieņēma detalizētus noteikumus par godīgas izmantošanas politikas piemērošanu un metodiku, kas izmantojama, lai iesniegtu un izskatītu pieprasījumus piemērot izņēmu ilgtspējas labad. Aprakstītais noteikumu kopums ES/EEZ piemērojams no 2017. gada 15. jūnija. Saskaņā ar Viesabonēšanas regulas 19. panta 3. punktu Komisijai līdz 2018. gada 15. decembrim jāiesniedz likumdevējiem “starpposma ziņojums, kurā apkopota mazumtirdzniecības viesabonēšanas maksu atcelšanas ietekme” . Tāds ir šā ziņojuma mērķis. 2Viesabonēšanas regulas darbības joma un galvenie noteikumi Viesabonēšana Viesabonēšanas regulas nozīmē ir pakalpojums, kas ļauj vienas valsts mobilo sakaru (virtuālā) tīkla operatora (M(V)NO) klientam piekļūt citas valsts MNO mobilo sakaru (balss zvanu, SMS vai datu) pakalpojumiem . Pakalpojumu sniedzējs (mobilo sakaru operators) nodrošina, ka tā klienti (abonenti), kas devušies uz ārzemēm, paliek pieslēgušies kādam mobilajam tīklam ar to pašu mobilo tālruni (vai varbūt ar klēpjdatoru vai planšetdatoru datu viesabonēšanas gadījumā) un tālruņa numuru. Ja pakalpojumu sniedzējs vēlas saviem klientiem piedāvāt viesabonēšanas pakalpojumus (“mazumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumi”), tam tie jāiegādājas no MNO, kurš atrodas apmeklētajā valstī (“vairumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumi”). Šim nolūkam pakalpojumu sniedzējiem jānoslēdz komerciāli vairumtirdzniecības viesabonēšanas līgumi. Praksē ir tā: kad klients zvana vai izmanto mobilos datus, viesabonējot ārzemēs, šo pakalpojumu nodrošina kāds apmeklētās valsts mobilo sakaru operators. Viesabonenta pašmāju operatoram ir jāsamaksā apmeklētajam operatoram par šo pakalpojumu. To sauc par vairumtirdzniecības viesabonēšanas maksu. Maksas apmēru ierobežo ES Viesabonēšanas regula, un maksa par datiem gadu no gada samazinās (sk. tālāk). No 2017. gada 15. jūnija mobilo sakaru operatoriem nav ļauts saviem klientiem, kuri laiku pa laikam atrodas citās ES/EEZ valstīs, piemērot maksu papildus viesabonēšanas pakalpojumu (balss zvanu, SMS un datu) iekšzemes cenai. Lai novērstu viesabonēšanas pakalpojumu ļaunprātīgu vai anomālu izmantošanu par iekšzemes cenām, piemēram, pastāvīgu viesabonēšanu, kas var negatīvi ietekmēt iekšzemes tirgus, mobilo sakaru operatori var piemērot godīgas izmantošanas politiku. Godīgas izmantošanas politikai ir jānovērš viesabonēšanas pakalpojumu ļaunprātīga vai anomāla izmantošana par iekšzemes cenu. Tās galvenais mērķis ir nodrošināt, ka viesabonēšana par iekšzemes cenu tiek laiku pa laikam izmantota ceļojumos pa ES/EEZ. Tālab operators var saviem klientiem prasīt pierādījumu par dzīvesvietu vai stabilu saikni ar ES/EEZ valsti, kurā tie pērk SIM karti izmantošanai ārzemēs par iekšzemes cenu. Operators arī var pārbaudīt, vai SIM karte tā valstī tiek izmantota vairāk nekā ārzemēs. Ja vismaz četru mēnešu laika sprīdī klients ES ārzemēs bijis vairāk nekā iekšzemē un mobilo sakaru pakalpojumus ārzemēs ES patērējis vairāk nekā iekšzemē, operators var sazināties ar klientu, lai to pārbaudītu. Ja klients turpina patērēt mobilo sakaru pakalpojumus ārvalstīs, tad no brīža, kad pagājušas 14 dienas pēc sazināšanās, operators drīkst piemērot mazu viesabonēšanas papildmaksu, kas saistīta ar vairumtirdzniecības cenas maksimumu. Papildus, lai varētu iekšzemes tirgos nemitīgi attīstīt labākos datu piedāvājumus (piemēram, neierobežotus datus), operators var piemērot par iekšzemes cenām patērēto viesabonēšanas datu apjoma slieksni. Aiz minētā sliekšņa operators var piemērot mazu viesabonēšanas papildmaksu, kas nepārsniedz viesabonēšanas vairumtirdzniecības cenas maksimumu. Izņēmuma gadījumos un īpašos apstākļos, lai izvairītos no iekšzemes cenu kāpuma, operators var no sava NR saņemt tā saucamo izņēmumu ilgtspējas labad. Šajā nolūkā operatoram jāpierāda NR, ka viesabonēšanas pakalpojumu sniegšana bez papildmaksas nebūtu ilgtspējīga operatora pašreizējā iekšzemes maksas modeļa dēļ. Tādā gadījumā NR var operatoram atļaut vienu gadu piemērot mazu viesabonēšanas papildmaksu. Lai atļauju pagarinātu, operatoram katru gadu jāatkārto pieteikums. Vairumtirdzniecības līmenī 2017. gada Viesabonēšanas regula ievērojami samazina maksimālās cenas , sevišķi datiem – to cenu maksimumiem līdz 2022. gadam ieplānots ikgadējs pazeminājums, lai nodrošinātu tirgus dalībniekiem ieguvumu no vairumtirdzniecības likmēm, kas ļauj sniegt klientiem viesabonēšanas pakalpojumus bez papildmaksas pie iekšzemes cenas. Vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu maksimumi nodrošina arī to, ka vairumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumu sniedzējs pilnībā atpelna vairumtirdzniecības izmaksas. 3RLAH īstenošana. Atbilstība kopumā Viesabonēšanas regula ir tieši piemērojama visās ES dalībvalstīs un EEZ valstīs . Tā uztic NR viesabonēšanas noteikumu izpildes novērošanu, pārraudzīšanu un nodrošināšanu dalībvalstīs. Gādājot par konsekventumu NR pieejā, 2017. gada martā Eiropas Elektronisko sakaru regulatoru iestāde (BEREC) izdeva mazumtirdzniecības viesabonēšanas vadlīnijas un jūnijā – vairumtirdzniecības viesabonēšanas vadlīnijas , kas sagatavotas ciešā sadarbībā ar Komisiju un apspriežoties ar ieinteresētajām personām. BEREC vadlīnijas pašas nav saistošas, taču palīdz NR novērot, uzraudzīt un iedzīvināt jaunos viesabonēšanas noteikumus. BEREC vadlīnijās arī doti sīki norādījumi mobilo sakaru operatoriem par to, kā savā piedāvājumu klāstā īstenot jaunos viesabonēšanas noteikumus. Atsaucoties uz Komisijas aicinājumu nodrošināt RLAH noteikumu pienācīgu īstenošanu no pirmās dienas (2017. gada 15. jūnija), 2017. gada pirmajā pusgadā katrs NR aktīvi sazinājās ar saviem mobilo sakaru operatoriem, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību jaunajiem noteikumiem. Visu šo laiku NR un Komisija ir darbojušies ciešā kontaktā, lai jau pirms īstenošanas datuma varētu atbildēt uz mobilo sakaru operatoru praktiskajiem jautājumiem par īstenošanu.

Šo priekšdarbu rezultātā ir vērojama vispārēja mobilo sakaru operatoru darbības atbilstība jaunajiem viesabonēšanas noteikumiem. Ja dalībvalstī bija radušās aizdomas par noteikumu pārkāpumu, NR ātri atrisināja problēmu kopā ar attiecīgo operatoru, bieži nemaz nesākot piemērot oficiālu procedūru vai tādas procedūras gaitā. Dažos gadījumos nācās piemērot naudassodu. Viesabonēšanas regulā noteikts, ka visu dalībvalstu NR jābūt saņēmušiem pilnvaras piemērot sankcijas gadījumos, kad netiek ievēroti viesabonēšanas noteikumi. Tajos gadījumos, kad pēc 2017. gada 15. jūnija radās jauni jautājumi par īstenošanu sakarā ar jauniem piedāvājumiem, kuri BEREC vadlīnijās nebija konkrēti iztirzāti, NR savu pieeju ir sadarbībā ar Komisiju koordinējuši īpaši izveidotajā BEREC Starptautiskās viesabonēšanas ekspertu darba grupā . Izņēmumus ilgtspējas labad NR ir piešķīruši operatoriem, no kuriem bija gaidāms, ka tie varētu pretendēt uz izņēmumu savas īpašās situācijas dēļ, t. i., dažiem MVNO dažās dalībvalstīs un dažiem MNO dažās dalībvalstīs ar ļoti zemām datu izmantošanas cenām un augstu viesabonēšanas nelīdzsvarotību, un/vai zemiem ieņēmumiem no viena lietotāja (Igaunija, Lietuva, Polija, Somija). Ar visu izņēmumu daudzi MNO un MVNO turpina saviem abonentiem lielus viesabonēšanas pakalpojumu apjomus piedāvāt bez papildmaksas, lai saglabātu spēju konkurēt iekšzemes tirgū. Ja tie piemēro atļauto viesabonēšanas papildmaksu, tā ir krasi samazināta salīdzinājumā ar laiku pirms 2017. gada 15. jūnija (par vairāk nekā 90 % datiem), lai attiecīgie klienti gūtu jūtamu labumu no jaunajiem noteikumiem pat tādos gadījumos (sk. 4. iedaļu). Visos gadījumos operatora piemērotā NR atļautā papildmaksa ir zemāka un bieži ir ievērojami zemāka par vairumtirdzniecības viesabonēšanas maksimumu, saskaņā ar noteikumu, ka papildmaksu piemēro tikai tādā mērā, cik nepieciešams, lai segtu regulēto mazumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumu izmaksas, kas citādi varētu izraisīt iekšzemes cenu kāpumu. 4RLAH ietekme uz galalietotājiem Lai gan viesabonēšanas regulas cita pēc citas kopš 2007. gada dod patērētājiem jūtamu ieguvumu balss zvanu, SMS un datu viesabonēšanas pakalpojumu cenu samazinājuma veidā, daudzi eiropieši braucienos ārpus savas dalībvalsts turpināja atturēties no mobilo tālruņu un datu pakalpojumu lietošanas vai to ierobežoja, lai izvairītos no izdevumiem par mobilo sakaru viesabonēšanu. 2014. gadā vairāk nekā puse eiropiešu braucienos pa ES datu viesabonēšanu izslēdza un tikai viens no katriem desmit zvanīja vai saņēma zvanus tikpat bieži kā savā valstī . RLAH noteikumi beidzot ir ļāvuši kardināli mainīt šo situāciju un izpausties ES ceļinieku pieprasījumam pēc mobilā patēriņa. 4.1., 4.2. un 4.3. iedaļā citētie skaitļi nāk no jaunākajiem BEREC salīdzinošajiem ziņojumiem par starptautisko viesabonēšanu . RLAH izraisītais masveidīgais, straujais viesabonēšanas patēriņa pieaugums Viesabonēšanas maksas atcelšanu ES/EEZ 2017. gada 15. jūnijā Eiropas patērētāji sāka izmantot bez kavēšanās un masveidīgi. Jau 2017. gada vasarā mobilo datu pakalpojumu viesabonējums ES/EEZ pieauga 5,35 reizes (+435 %) salīdzinājumā ar 2016. gada vasaru un viesabonēšanas zvanu apjoms – 2,45 reizes (+145 %). Nākamajos divos ceturkšņos (2017. gada IV ceturksnī un 2018. gada I ceturksnī) viesabonēšanas datu izmantošana palika gandrīz 5 reizes virs līmeņa, kāds bija gadu agrāk ( 1 . attēls). Šajos divos ceturkšņos kopējais viesabonēšanas balss zvanu apjoms ir turējies gandrīz divreiz lielāks nekā pirms RLAH. BEREC 21. salīdzinošajā ziņojumā par starptautisko viesabonēšanu secināts, ka šie skaitļi nepārprotami rāda, ka RLAH noteikumi ir ievērojami veicinājuši pieprasījumu pēc viesabonēšanas pakalpojumiem un starptautiskā viesabonēšanas tirgus attīstību ES/EEZ. Avots – BEREC 21. salīdzinošā ziņojuma par starptautisko viesabonēšanu dati (par 2017. gada oktobri – 2018. gada martu) Tagad ceļinieki viesabonē vidēji gandrīz četrreiz vairāk datu nekā pirms RLAH (sk. 2 . attēlu) . Arī zvanīts viesabonēšanas laikā tiek vidēji 1,7 reizes vairāk nekā pirms RLAH īstenošanas . Avots – BEREC 21. salīdzinošā ziņojuma par starptautisko viesabonēšanu dati (par 2017. gada oktobri – 2018. gada martu) No 2017. gada jūnija visas dalībvalstis ir pieredzējušas ievērojamu viesabonēšanas patēriņa pieaugumu. Īpaši liels ES/EEZ viesabonēšanas patēriņa pieaugums balss zvanos vērojams Polijas, Rumānijas, Bulgārijas, Horvātijas un Spānijas operatoriem (vairāk nekā trīskāršs pieaugums), datos – Bulgārijas, Horvātijas, Čehijas, Polijas, Spānijas un Latvijas operatoriem (par aptuveni 10 reizēm un vairāk) . Trijās dalībvalstīs, kurās visiem MNO kopš 2017. gada 15. jūnija ir piešķirti izņēmumi ilgtspējas labad (Somija, Lietuva un Igaunija , sk. 3. iedaļu), lietotāji ir arī ievērojami palielinājuši mobilo sakaru pakalpojumu patēriņu ārvalstīs ES/EEZ tādās proporcijās, kas ir līdzīgas daudzās citās dalībvalstīs. Tas tāpēc, ka operatori, kuriem ir piešķirti izņēmumi, tomēr zināmā apmērā sniedza viesabonēšanas pakalpojumus bez papildmaksas (4.2. iedaļa) un NR atļautā viesabonēšanas papildmaksa, ja to piemēroja, bija būtiski zemāka par papildmaksu, kāda bija bijusi pirms 2017. gada 15. jūnija. Tāpēc šo operatoru klienti ir guvuši ievērojamu labumu no jaunajiem viesabonēšanas noteikumiem un attiecīgi reaģējuši ar paaugstinātu pieprasījumu. RLAH ir plaši pieejami ES/EEZ Jau 2017. gada vasarā gandrīz visi Eiropas iedzīvotāji varēja izmantot mobilo sakaru abonementu ar RLAH pakalpojumiem: 1,8 % ES/EEZ abonentu tika piemērota viesabonēšanas papildmaksa uz NR piešķirtā izņēmuma pamata, un 1,6 % – par to, ka nebija pastāvīgie iedzīvotāji vai bija bez stabilas saiknes ar operatora valsti. Pārējie abonenti guva labumu no RLAH vai apzināti izvēlējās alternatīvu viesabonēšanas tarifu, lai apmierinātu savas īpašās viesabonēšanas vajadzības valstīs, kas nav ES dalībvalstis. Rezultātā 2018. gada I ceturksnī RLAH attiecās uz vairāk nekā 90 % ES/EEZ abonentu balss zvanu un datu viesabonēšanas apjoma braucienos pa ES/EEZ . Pat Somijā, Lietuvā un Igaunijā, kur visiem MNO bija tiesības uz izņēmumu no RLAH jau no 2017. gada 15. jūnija, šie MNO faktiski nodrošināja lielus viesabonēšanas pakalpojumu apjomus bez papildmaksas (mazākā mērā Lietuvā). Rezultātā lielum liela daļa Somijas un Igaunijas abonentu viesabonēšanas plūsmas gūst labumu no RLAH . Mobilo sakaru piedāvājumi tikai iekšzemei ir kopumā ierobežoti un pa lielākai daļai ir tirgus priekšmaksas segmentā

No jaunākajiem BEREC salīdzinošajiem ziņojumiem par starptautisko viesabonēšanu redzams, ka to ES/EEZ abonentu īpatsvars, kuriem ir viesabonēšanai iespējota SIM karte, kopš 2017. gada vasaras stabili turējies ap 96 %. SIM kartes, kas domātas lietošanai tikai iekšzemē (t. i., SIM kartes, kas nesniedz viesabonēšanas pakalpojumus ārvalstīs), vairumā gadījumu ir priekšmaksas kartes, kas kalpo vietējiem sakariem un/vai tikai datu pārraides plāniem vai fiksētiem bezvadu piekļuves produktiem, kurus var izmantot tikai noteiktā vietā. Tāpēc iekšzemes tarifu plāni palikuši marģināli, izņemot Rumāniju, Igauniju, Latviju un Bulgāriju, kur vairāk nekā 10 % lietotāju izmantojuši piedāvājumus tikai iekšzemes sakariem. Bulgārijā un Latvijā šī daļa kopš 2017. gada vasaras samazinās, bet Rumānijā ir ievērojami palielinājusies . Austrija ir vienīgā dalībvalsts, kurā ir ievērojami audzis "tikai iekšzemes" sakaru abonentu skaits (no 4 % līdz 9 % laikā no 2017. gada vasaras līdz 2018. gada pirmajam ceturksnim, galvenokārt MVNO abonenti). Visumā MVNO ir lielāka (un dažkārt ievērojami lielāka) "tikai iekšzemes" sakaru abonentu daļa nekā MNO, un tas daļēji skaidrojams ar klientu segmentiem, kurus tie parasti apkalpo. Taču visās ES/EEZ valstīs "tikai iekšzemes" mobilo sakaru abonentu daļa joprojām ir daudz mazāka par to iedzīvotāju daļu, kuri pēdējā gadā nav bijuši ārzemēs. Komisija novēros "tikai iekšzemes" tarifu plānu attīstību, vairumtirdzniecības viesabonēšanas datu cenas maksimumam turpinot samazināties. Patērētāji ir visai apmierināti 2017. gadā Komisija, Eiropas Parlaments un partneri no valstīm (piemēram, NR, patērētāju apvienības) iesaistīja svarīgus resursus un kanālus, lai pienācīgi informētu ES pilsoņus par viņu jaunajām viesabonēšanas tiesībām braucienos pa ES/EEZ. RLAH reformu Eiropā plaši atzīst un augsti vērtē. Gadu pēc RLAH ieviešanas Eirobarometra aptauja rādīja, ka 62 % Eiropas iedzīvotāju zina, ka viesabonēšanas maksa ES/EEZ ir beigusies, un 69 % domā, ka viņi vai kāds no pazīstamiem no tā gūst vai gūs labumu. Jauno noteikumu apzināšanās pieaug līdz 81 % to vidū, kuri iepriekšējo 12 mēnešu laikā ceļojuši . Somijā, Lietuvā un Igaunijā, kur visiem MNO no 2017. gada 15. jūnija ir atļauti izņēmumi ilgtspējas labad, šie izņēmumi, ko operatori izmanto paskopi, nav mainījuši patērētāju izpratni par reformas dotajiem labumiem, kas šajās valstīs pat pārsniedz ES vidējo vērtību. Aptaujas dati liecina arī par izteiktām uzvedības pārmaiņām viesabonēšanas laikā pēc RLAH noteikumu ieviešanas. Kopš 2017. gada jūnija ceļinieki ES ārvalstīs savu mobilā tālruņa lietojumu ierobežo mazāk (53 %) nekā līdz 2017. gada 15. jūnijam (66 %). To ceļinieku daļa, kuri uzskata, ka mobilos datus viesabonējot izmantojuši tikpat bieži kā savā zemē, izaugusi līdz 34 % pretstatā 15 % pirms 2017. gada 15. jūnija. Turpretim to ceļinieku daļa, kuri nav izmantojuši mobilos datus ārzemēs, kritusies līdz 19 % salīdzinājumā ar 42 % pirms 2017. gada 15. jūnija (un 52 % 2014. gadā). To ceļinieku daļa, kuri viesabonējot zvanījuši tikpat bieži kā savā zemē, izaugusi līdz 26 % pretstatā 11 % pirms 2017. gada 15. jūnija. Nesenā BELTUG pētījumā apstiprinājies, ka RLAH ir devusi būtisku labumu arī uzņēmumiem un to darbiniekiem, gan uzlabojot ražīgumu, gan samazinot izdevumus darījumu braucienos ārpus piederības valsts. Viens no pētījuma secinājumiem ir tāds, ka RLAH ieviešana ir mainījusi to, kā darbinieki izmanto mobilos sakarus darījumu braucienos. Tas liek uzņēmumiem pielāgoties mainīgajiem modeļiem, lai pilnībā izmantotu RLAH priekšrocības. 5RLAH ietekme uz operatoriem Ieviešana RLAH ieviešana lielā mērā atvieglojusi ES patērētājiem mobilo sakaru pakalpojumu patēriņu braucienos pa Savienību, kā parādīts 4. iedaļā. Šajā iedaļā galvenā uzmanība pievērsta viesabonēšanas papildmaksas atcelšanas sekām no mobilo (to starpā virtuālo) tīklu operatoru skatpunkta Savienībā . Viesabonēšanas pakalpojumi prasa divpusēju vienošanos starp diviem mobilo sakaru tīkla operatoriem, kuri ir katrs savā valstī, lai klienti otrā valstī varētu izmantot otra operatora tīklu. Šajā ziņā RLAH ietekme uz operatoriem var ievērojami atšķirties atkarā no konkrētā operatora klientūras plūsmām. Pēc sakaru pakalpojumu plūsmām operatoru var klasificēt kā izejošās vai ienākošās plūsmas operatoru. Izejošās plūsmas operatora klientūra patērē vairāk mobilo pakalpojumu ārzemēs (t. i., partneroperatoru tīklos citās ES valstīs) nekā šā operatora tīklā patērē partneroperatoru klientūra. Turpretī ienākošās plūsmas operatora klientūra ārzemēs patērē mazāk mobilo pakalpojumu nekā tā tīklā patērē partneroperatoru klientūra. Tālāk analīzē aplūkota RLAH ieviešanas ietekme atsevišķi uz izejošās plūsmas un ienākošās plūsmas valstīm. Tūrisma plūsmu dēļ operatori Ziemeļeiropas valstīs mēdz būt viesabonēšanas pakalpojumu neto izejošās plūsmas operatori, turpretim Dienvideiropas valstu operatori – viesabonēšanas ienākošās plūsmas operatori, gan ar dažiem izņēmumiem. Šajā iedaļā skaitļi balstīti uz datiem, ko NR ievākušas no mobilo sakaru operatoriem BEREC 19., 20. un 21. salīdzinošajam ziņojumam par starptautisko viesabonēšanu, aptverot laiku no 2016. gada IV ceturkšņa līdz 2018. gada I ceturksnim, un uz NR apsekojumu, ko Komisija sarīkoja 2018. gada maijā un jūnijā. Datus analizēja Komisijas Kopīgais pētniecības centrs (JRC) . Regula ir radījusi konkurences dinamiku, ievērojami samazinot vairumcenas, tā dodot labumu tīkla izejošās plūsmas operatoriem Ja viena operatora abonents viesojas viesabonēšanas partneroperatora tīklā citā ES valstī, pirmajam par piekļuvi otra tīklam ir jāmaksā tā sauktā vairumtirdzniecības viesabonēšanas maksa. RLAH ieviešana nesa līdzi ievērojamu maksimālo vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu samazinājumu un rādās izraisījusi vēl lielāku faktisko vairumcenu samazinājumu. Vidējā EEZ vairumtirdzniecības viesabonēšanas cena par balss zvanu pakalpojumiem 2016. gada III ceturksnī bija EUR 2,93 c/min, salīdzinot ar EUR 2,41 c/min 2017. gada III ceturksnī un 2,06 c/min 2018. gada I ceturksnī . Līdzīgi EEZ vairumtirdzniecības vidējā cena par datu pakalpojumiem 2016. gada III ceturksnī bija EUR 9,90/GB salīdzinājumā ar EUR 4,00/GB 2017. gada III ceturksnī un EUR 2,70/GB 2018. gada I ceturksnī . Vairumcenas par neto izejošo (nelīdzsvaroto) viesabonēšanas plūsmu, kas ir viesabonēšanas plūsmas daļa, kura rada neto maksājumus no viena operatora otram, ir vēl zemākas (2018. gada I ceturksnī vidēji 1,84 c/min balss zvaniem un EUR 2,60/GB datiem). Vidējā vērtība visiem operatoriem ar piecām zemākajām vairumtirdzniecības cenām par neto izejošo (nelīdzsvaroto) viesabonēšanas plūsmu 2018. gada I ceturksnī sasniedza EUR 1,39 c/min par balss zvaniem un EUR 1,10/GB datiem. Vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu pazeminājumu galvenokārt noteica divi faktori. Pirmkārt, RLAH ieviešana ir izraisījusi ievērojamu viesabonēšanas apjoma pieaugumu (tas parādīts 4.1. iedaļā), tā veicinot vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu konkurenci. Otrkārt, atbilstoši Viesabonēšanas regulas mērķim, regulētās maksimālās vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas ir darbojušās kā maksimums, radot konkurenciālu tirgus dinamiku starp operatoriem, kuri piedāvā vairumtirdzniecības viesabonēšanas piekļuvi zem šā maksimuma. Tāda vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu samazināšanās ir apsveicama trīs iemeslu dēļ. Pirmkārt, zemākas vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas ir lielā mērā mazinājušas iespējamo ietekmi, ko RLAH ieviešana atstātu uz izejošās plūsmas operatoriem , jo tie ir samazinājuši vairumtirdzniecības viesabonēšanas maksājumus. Otrkārt, tādi samazinājumi kopā ar faktu, ka vairumtirdzniecības vidējās tirgus cenas ir bijušas zemākas par regulētajiem maksimālajiem vairumtirdzniecības tarifiem, ir pārliecinošs pierādījums, ka neto ienākošās plūsmas operatori ir spējuši apmierināt augošo viesabonēšanas pieprasījumu, tajā pašā laikā atpelnot tīkla ieguldījumu izmaksas, ieskaitot kapitāla cenu. Treškārt, tāds vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu samazinājums norāda uz labāku iekšējā tirgus darbību vairumtirdzniecības līmenī, vismaz attiecībā uz operatoru divpusējo attiecību ievērojamu daļu. Šajā ziņā pozitīva loma rādās bijusi tam, ka nav bijis iespējams saglabāt pārmērīgas cenas mazumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumiem dažādu valstu tirgos un reizē, piemērojot RLAH mazumtirdzniecības līmenī, izpaudies slēpts pieprasījums. Neto ienākošās plūsmas operatori ir guvuši labumu no viesabonēšanas pieprasījuma pieauguma Par operatoriem neto ienākošās plūsmas valstīs BEREC salīdzinošajos ziņojumos iegūtie dati liecina, ka no pasākumā iekļautajām 29 valstīm (28 ES dalībvalstis un Norvēģija) 13 ir viesabonēšanas datu neto ienākošās plūsmas valstis. Ir dažas atšķirības šo valstu viesabonēšanas ienākošās datplūsmas pieaugumā pēc RLAH ieviešanas. Dažām (piemēram, Spānijai, Kiprai, Itālijai) viesabonēšanas izejošās datplūsmas pieaugums, kas sākās no zema līmeņa salīdzinājumā ar viesabonēšanas ienākošo datplūsmu, ir bijis relatīvi lielāks nekā ienākošajā viesabonēšanas plūsmā. Līdzīga aina vērojama balss zvanu viesabonēšanā. Ienākošās plūsmas valstīs neto ienākošā viesabonēšanas plūsma parasti ir 1–8 % no iekšzemes plūsmas. Datu jomā 2017. gada vasarā tā bija vairāk nekā 10 % no iekšzemes plūsmas Horvātijā, Maltā un Portugālē un līdz apmēram 20 % Kiprā un Grieķijā. Operatori visās neto ienākošās plūsmas valstīs ir guvuši labumu no augušā pieprasījuma pēc vairumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumiem par tirgus cenām, un tas ļāvis operatoriem neto ienākošās plūsmas valstīs atpelnīt vairumtirdzniecības viesabonēšanas piekļuves nodrošināšanas izmaksas, ieskaitot ieguldījumu atdevi (tas aprakstīts 5.2. iedaļā). Ar visu ievērojamo pieaugumu viesabonēšanas neto izejošā plūsma joprojām ir neliela daļa no iekšzemes pieprasījuma

Vērtējot viesabonēšanas pieprasījuma palielināšanās iespējamo ietekmi uz neto izejošās plūsmas operatoriem, ir lietderīgi analizēt neto izejošo plūsmu šajās valstīs. Citiem vārdiem sakot, viesabonēšanas izejošās un ienākošās plūsmas starpība ticami norāda uz šo operatoru vairumtirdzniecības viesabonēšanas (neto) maksājumu apjomu. BEREC salīdzinošie ziņojumi par starptautisko viesabonēšanu liecina, ka par spīti lielajam viesabonēšanas datplūsmas pieaugumam neto izejošā datu viesabonēšanas plūsma (t. i., izejošā datu viesabonēšanas plūsma mīnus ienākošā datu viesabonēšanas plūsma) ir maza daļa no šo operatoru iekšzemes datplūsmas, parasti – mazāka par 3 % un ne lielāka par 6 % no valsts iekšzemes datplūsmas patēriņa. Līdzīgi ir ar balss zvanu viesabonēšanas plūsmu, kur par spīti tam, ka Polijas, Rumānijas vai Bulgārijas abonents patērē caurmērā 4–5 reizes vairāk viesabonēšanas balss zvanu ES/EEZ nekā vidējais ES/EEZ abonents , viesabonēšanas neto izejošā balss zvanu plūsma šajās valstīs joprojām ir mazāk nekā 5 % no šo operatoru iekšzemes balss zvanu plūsmas. Vairums mobilo sakaru operatoru ir īstenojuši godīgas izmantošanas politiku Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2016/2286 ir detalizēti noteikumi, kas nodrošina godīgas izmantošanas politikas (FUP) konsekventu īstenošanu, un viesabonēšanas pakalpojumu sniedzēji tos var piemērot, lai novērstu regulētu mazumtirdzniecības viesabonēšanas pakalpojumu anomālu vai ļaunprātīgu izmantošanu saskaņā ar RLAH un tā negatīvi neietekmētu iekšzemes tirgus. Šajā sakarā Komisija 2018. gada maijā un jūnijā aptaujāja NR par to, kādā mērā iekšzemes operatori piemēro FUP. 1 . tabulā redzams, ka lielum lielā daļa operatoru ir izmantojuši FUP, it īpaši operatori izejošās plūsmas valstīs. Nē Jā Ienākošās plūsmas valstis 20 % 80 % Izejošās plūsmas valstis 6 % 94 % Avots – Komisijas NR aptauja (2018. gada jūnijā) MVNO gadījumā to operatoru īpatsvars, kuri izmanto FUP, ir bijis relatīvi zemāks par vidējo (67 % MVNO ienākošās plūsmas valstīs un 87 % MVNO izejošās plūsmas valstīs). Tas liek domāt, ka MVNO vairāk nekā MNO sliekušies vispirms noskaidrot, kā klienti izmantotu RLAH, un tad lemt ieguldīt vai neieguldīt godīgas izmantošanas politikas pasākumos. FUP veidu aspektā – aptuveni puse operatoru ir īstenojuši dzīvesvietas/stabilas saiknes kritēriju. 2 . tabulā redzams, ka lielais vairums operatoru ir paļāvušies uz atklātās datu pakas limitiem, tiesa, MVNO – mazāk. Tāda godīgas izmantošanas politika ļauj operatoriem noteikt saviem klientiem mobilo datu patēriņa limitus viesabonēšanai par iekšzemes cenām, balstoties uz savu datu paku cenām un regulēto vairumtirdzniecības viesabonēšanas tarifu attiecīgā brīža maksimumu. Nē Jā a) 4 mēnešu laika sprīdis 4 mēnešu laika sprīdis, kurā novērtē iekšzemes patēriņa pārsvaru pār viesabonēšanas patēriņu vai klienta klātbūtnes iekšzemē pārsvaru pār klātbūtni citās Savienības dalībvalstīs Ienākošās plūsmas valstis 74 % 26 % Izejošās plūsmas valstis 55 % 45 % b) atklātās datu pakas limiti Viesabonentam jābūt iespējai patērēt apjomu, kas ir vismaz divreiz lielāks par apjomu, ko iegūst, iekšzemes mazumtirdzniecības cenu dalot ar maksimālajām vairumtirdzniecības cenām Ienākošās plūsmas valstis 21 %* 79 %* Izejošās plūsmas valstis 13 %* 87 %* c) priekšmaksas limiti Viesabonentam jābūt iespējai patērēt apjomu, kas ir vismaz divreiz lielāks par apjomu, ko iegūst, pieejamo kredītu dalot ar maksimālajām vairumtirdzniecības cenām Ienākošās plūsmas valstis 75 %* 25 %* Izejošās plūsmas valstis 62 %* 38 %* d) citi mehānismi Citi objektīvi rādītāji, piemēram, ilga neaktivitāte SIM kartē, kuru izmanto galvenokārt viesabonēšanā, vai vairāku viena viesabonētāja SIM karšu secīga izmantošana Ienākošās plūsmas valstis 91 % 9 % Izejošās plūsmas valstis 70 % 30 % Avots – Komisijas NR aptauja (2018. gada jūnijā) * % respondentu, kuri piedāvā atklātās datu pakas (75 % respondentu). * % respondentu, kuri piedāvā tarifa plānus ar priekšmaksu (53 % respondentu). Turpretim tādus operatoru rīcībā esošos FUP veidus kā 4 mēnešu laika sprīdis ar lietošanu pārsvarā iekšzemē, priekšmaksas karšu datu limiti vai citi kontroles mehānismi, kas saistīti ar citiem objektīviem rādītājiem, kuri minēti Komisijas īstenošanas regulā, tie praksē izmantojuši samērā pieticīgi. Galvenais iemesls nepaļauties uz šiem FUP mehānismiem bijis operatoru uzskats, ka tie nav gana efektīvi, kā redzams 3 . tabulā. Efektīvi/daļēji efektīvi Neefektīvi Pieciešami 4 mēnešu laika sprīdis 43,6 % 46,4 % 10 % atklātās pakas limiti 74,6 % 15,5 % 9,9 % priekšmaksas limiti 49,2 % 24,8 % 26,0 % citi mehānismi 43,1 % 33,7 % 23,2 % Avots – Komisijas NR aptauja (2018. gada jūnijā) Turklāt par 4 mēnešu laika sprīdi liela daļa aptaujāto operatoru norādījuši, ka to uzskata vai nu par pārāk sarežģītu (63 % operatoru), vai par pārāk dārgu (23 % operatoru).

Tomēr izejošās plūsmas valstīs 4 mēnešu laika sprīdi piemēro neliels MNO vairākums (54 %). Vairāki operatori arī norādījuši, ka piemēro nogaidīšanas stratēģiju un apsver iespēju nākotnē paļauties uz šo FUP mehānismu – atkarā no tā, cik klientu būs pārsnieguši atļauto viesabonēšanas patēriņu/klātbūtni 4 mēnešu laika sprīdī. Godīgas izmantošanas politika tiek pārredzami darīta zināma viesabonentiem. Gandrīz visi operatori, kuri piemēro atklāto datu paku limitus, informē klientus par limita faktisko apmēru (GB) un atlikušo pieejamo apjomu. Viņi brīdina arī, kad sasniegts limits. Ja piemēro 4 mēnešu laika sprīdi kontrolei, tas ietilpst abonēšanas līgumā. Aptuveni 2/3 operatoru informē klientus par viņu viesabonēšanas un iekšzemes abonēšanas izmantojumu klienta personālajā lapā (93 %) vai zvanu centrā (100 %). Lielais vairums viesabonēšanas klientu tomēr uzturas ārvalstīs daudz īsākus laika sprīžus, un tāpēc viņiem nav jāuztraucas par kontroles mehānismu; 71 % operatoru faktiski īstenojuši 4 mēnešu laika sprīža mehānismu, un 0–1 % to abonentu saņēmuši brīdinājumu par to, ka pārsvarā atradušies vai patērējuši viesabonēšanā . Abonentu, kuriem pēc brīdinājuma piemērota viesabonēšanas papildmaksa, ir vēl mazāk. Jāpiezīmē, ka kontroles mehānisms pats par sevi attur klientus no 4 mēnešu laika sprīža pārsniegšanas, un tā skaidrojams mazais faktiski brīdināto klientu procents. Gadījumos, kad netiek piemērots kontroles mehānisms, to klientu īpatsvars, kuri pārsvarā atrodas/patērē viesabonēšanā, var būt lielāks nekā gadījumos, kad kontroles mehānisms darbojas. Kopumā MVNO saglabā savas pozīcijas tirgū Komisija ir izanalizējusi salīdzinošajiem ziņojumiem savāktos datus par MVNO. Diemžēl MVNO atsaucība ir zemāka nekā MNO un laika gaitā svārstās – uz katram ziņojumam vajadzīgās informācijas lūgumiem atbild citāds skaits MVNO. Tas nozīmē, ka no MVNO datu analīzes izdarītie secinājumi jāuzlūko piesardzīgi. Salīdzinošo ziņojumu dati par MVNO laikam rāda, ka lielākajā daļā valstu, par kurām ir pieejami dati, aplūkojamajā laikposmā MVNO ir sekmīgi saglabājuši savu iekšzemes tirgus daļu (abonentu skaita ziņā) un dažos gadījumos šķiet spējuši to uzlabot. MVNO tā sauktais ARRPU , kas tādos salīdzinājumos ir standartrādītājs, no 2017. gada IV ceturkšņa līdz 2018. gada I ceturksnim caurmērā ir audzis, taču MNO nav mainījies. Lielais vairums aptaujāto MVNO saņem vairumtirdzniecības viesabonēšanas piekļuvi no saviem iekšzemes uzņemošajiem MNO (71 %), tikai 5 % – tiešos divpusējos darījumos ar MNO un 7 % – caur kādu no piekļuves mezgliem . Sakarā ar MVNO uzskatiem par potenciālajiem traucēkļiem MVNO konkurencei ar MNO daži ir norādījuši, ka par galvenajiem faktoriem uzskatāmi vairumtirdzniecības darbību trūkums (kurā nav ienākumu no ienākošās viesabonēšanas) un vairumcenas regulēto vairumcenu maksimumu līmenī (attiecīgi 35 % un 40 % no aptaujātajiem MVNO). Šajā sakarā 3 . attēlā (par balss zvaniem) un 4 . attēlā (par datiem) redzamas viszemākās vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas, ko MVNO un attiecīgi MNO no katras valsts maksā par katru pakalpojumu, šo cenu sastatā ar regulēto vairumtirdzniecības viesabonēšanas tarifu maksimumiem. Lai gan fakti nerada pilnīgu priekšstatu par visām valstīm tāpēc, ka daudzi operatori datus nesniedza, var provizoriski izdarīt dažus secinājumus. Pirmkārt, lai gan MVNO tiešām parasti maksā vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas, kas ir augstākas par tām, ko maksā MNO, un daži maksā cenas, kas visumā atbilst vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenu maksimumu līmenim, vairumā ES valstu ir daudz piemēru, kad MVNO maksā vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas, kas ir ievērojami zemākas par regulētajiem tarifiem. Tādēļ no šiem faktiem nevar secināt, ka visi MVNO vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas maksā regulēto maksimumu līmenī. Otrkārt, ir tikai daži piemēri, kad MVNO maksā vairumtirdzniecības viesabonēšanas cenas tādā pašā līmenī kā MNO. Avots – BEREC 21. salīdzinošais ziņojums par starptautisko viesabonēšanu (2018. gada oktobrī) un Komisijas aptauja par MVNO (2018. gada jūnijā). Diagrammā izmantota vidējā no MNO maksātajām 5 zemākajām cenām un MVNO maksātā vidējā cena. JRC aprēķini Avots – BEREC 21. salīdzinošais ziņojums par starptautisko viesabonēšanu (2018. gada oktobrī) un Komisijas aptauja par MVNO (2018. gada jūnijā). Diagrammā izmantota vidējā no MNO maksātajām 5 zemākajām cenām un MVNO maksātā vidējā cena. JRC aprēķini 3 . un 4 . attēlā redzamie dati šķiet liecinām, ka MVNO maksātās cenas var ievērojami variēties atkarā no citiem faktoriem, ne tikai apstākļa, ka tie ir virtuālie operatori. Piemēram, MVNO var ar savu MNO vienoties par atšķirīgām cenām, kas atkarīgas no MVNO lieluma vai darījumu stratēģijas. Otrajā gadījumā MVNO, kurš piešķir lielāku svaru viesabonēšanas pakalpojumiem, var ar MNO vienoties par labāku vairumtirdzniecības viesabonēšanas piekļuvi nekā MVNO, kurš viesabonēšanas pakalpojumiem tādu svaru nepiešķir un dod priekšroku stratēģijai, kas vērsta uz iekšzemes pakalpojumiem. Otrs svarīgākais faktors, ko uzsvēruši MVNO (35,3 % respondentu), šķiet fakts, ka tiem nepieder savs tīkls un tāpēc nav ar to saistītu ieņēmumu no ienākošās viesabonēšanas plūsmas. Šis faktors kombinācijā ar relatīvi zemākajiem (dažu) MVNO apjomiem (problēma, ko minējuši 11,8 % aptaujāto) varētu izskaidrot, kāpēc MVNO maksā relatīvi augstākas cenas salīdzinājumā ar MNO. Šie faktori iemīt MVNO darbības modeļos. Izņēmumi operatoriem atļauti tikai dažās valstīs un pakāpeniski izzūd NR ir atļāvušas izņēmumus ilgtspējas labad mobilo sakaru operatoriem, kuri pierādījuši, ka bez RLAH nodrošināšanai vajadzīga iekšzemes cenas paaugstinājuma nespēj atpelnīt savas faktiskās un prognozētās izmaksas, ko rada regulēto viesabonēšanas pakalpojumu sniegšana. Atļautie izņēmumi ir domāti vienīgi tādu izmaksu segšanai, kas saistītas ar viesabonēšanas pakalpojumu sniegšanu klientiem, un iekšzemes cenu pieauguma novēršanai (sk. 2. iedaļu). 4 . tabulā redzams pirmajā RLAH gadā atļauto izņēmumu skaits katrā valstī, pēc operatora veida (MNO un MVNO). Pirmajā RLAH gadā atļautie izņēmumi MNO MVNO AT 0 2 BE 0 1 DK 0 1 EE 3 0 ES 0 1 FI 3 1 FR 0 11 IT 0 4 LT 3 1 PL 4 7 RO 1 0 SI 0 1 Kopā 14 30

Avots – Komisijas NR aptauja, 2018. gada jūnijs Kā jau bija gaidāms, MVNO ir tie, kas galvenokārt izmanto izņēmumu ilgtspējas labad, ņemot vērā to specifisko stāvokli vairumtirdzniecības viesabonēšanas tirgū (sk. 5.6. iedaļu). Pirmajā RLAH gadā aptuveni 2/3 izņēmumu piešķirts MVNO (30 iepretim 14). Tomēr tā ir neliela daļa no vairāk nekā 330 Savienībā pastāvošajiem MVNO. Lielākajai daļai pakalpojumu sniedzēju, kuriem piešķīra izņēmumu, savā valstī ir neliela tirgus daļa. Par MNO – ir četras dalībvalstis, kurās visi MNO ir saņēmuši izņēmumu ilgtspējas labad: Igaunija, Somija, Lietuva un Polija (pēdējā tikai no 2018. gada). Arī Rumānijas mazākajam MNO tika piešķirts izņēmums ilgtspējas labad. Šīm valstīm ir raksturīgas sevišķi zemas mobilo datu cenas un liela neto izejošā viesabonēšanas plūsma. Tādēļ bija gaidāms, ka tieši šajās valstīs operatori izmantos Viesabonēšanas regulas paredzēto izņēmumu, lai neietekmētu iekšzemes cenu līmeni šajos tirgos. Un otrādi – kā bija gaidāms, izņēmumi nav piešķirti MNO dalībvalstīs, kuras ir ienākošās viesabonēšanas plūsmas neto saņēmējas. Visos minētajos gadījumos operatori izņēmumus izmantojuši atturīgi un papildmaksas ieviesuši tikai kādā savu tarifu plānu apakšgrupā, tā ka lielākā daļa izejošās viesabonēšanas plūsmas no šīm valstīm joprojām gūst labumu no RLAH (sk. 4.2. iedaļu). Turklāt daudzos gadījumos maksimālās papildmaksas, ko pieļauj NR, ir zemākas par vairumtirdzniecības viesabonēšanas tarifu maksimumiem. Bez jau piešķirto izņēmumu pagarinājumiem otrajā RLAH gadā nav piešķirti jauni izņēmumi. Francijā daži izņēmumi un Dānijā vienīgais izņēmums nav pagarināti. Pārējās dalībvalstīs spēku zaudējušos izņēmumus NR ir pagarinājuši pēc operatoru iesniegto jauno pieteikumu izskatīšanas. Vairumā gadījumu NR atļautās jaunās maksimālās papildmaksas ir zemākas nekā pirmajos izņēmumos. Komisija rūpīgi novēro NR piešķirtos un pagarinātos izņēmumus, lai visā Savienībā nodrošinātu konsekventu Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/2286 piemērošanu. Komisija ir aicinājusi NR ar tādu pašu rūpību pārbaudīt izņēmuma pieprasījumus. NR ir tiesības pārsvērt savus lēmumus piešķirto izņēmumu derīguma laikā, ņemot vērā jaunākās norises un/vai informāciju par operatora situāciju. Komisija prognozē, ka izņēmumi pakāpeniski izzudīs, sevišķi no 2019. gada, kad stāsies spēkā lielāks regulēto mobilo datu pakalpojumu vairumtirdzniecības maksimumu samazinājums, uzlabojot RLAH ilgtspēju šajās valstīs. 6RLAH ietekme uz iekšzemes tirgiem Iekšzemes cenu samazināšanās tendence visā ES un EEZ saglabājas Pētījumā “Mobilās platjoslas cenas Eiropā 2018. gadā” konstatēts, ka laikposmā no 2017. gada februāra līdz 2018. gada februārim (t. i., no brīža 3 mēnešus pirms RLAH ieviešanas līdz brīdim 9 mēnešus pēc tās) nav bijis iekšzemes cenu pieauguma tendences. Gluži pretēji – minētajā laikposmā ES vidējā cena ir samazinājusies visiem balss zvanu un datu groziem, kā arī visiem datu groziem, un tas atspoguļojas šajās tabulās: 100 MB, 30 zvanu 500 MB, 100 zvanu 1 GB,

300 zvanu 2 GB,

900 zvanu 2 GB,

100 zvanu 5 GB,

100 zvanu Balss zvanu un datu grozu ES vidējās cenas izmaiņas −14 % −6 % −6 % −5 % −16 % −20 % 256 MB 512 MB 1 GB 2 GB 5 GB 10 GB 20 GB Datu grozu ES vidējās cenas izmaiņas −10 % −14 % −5 % −12 % −4 % −6 % −16 % Pēc pētījuma datiem, tikai piecām dalībvalstīm parādās cenu pieauguma tendence pakām, kas ietver balss zvanus un datus (BG, IE, LV, MT, SE), bet divpadsmit – dilstoša tendence (AT, BE, FR, DE, HU, IT, NL, PL, PT, RO, ES, UK). Pārējās dalībvalstīs cenas vai nu ir stabilas, vai uzrāda jauktu tendenci, pazeminoties vienos grozos un paaugstinoties citos. Stāvoklis ar datu pakām ir visai līdzīgs. Piecās dalībvalstīs (HR, DK, EE, LT, MT) vērojama augoša tendence, bet astoņās vērojama dilstoša tendence (FI, FR, IE, IT, NL, PL, SE, UK). Tādas tendences neatklāj lielas novirzes no iepriekšējo gadu tendencēm, ņemot vērā arī datu pakalpojumu lielāku briedumu. Aug mobilo platjoslas pieslēgumu skaits un paplašinās 4G aptvērums RLAH ieviešana nešķiet ne labvēlīgi, ne nelabvēlīgi ietekmējusi mobilās platjoslas apguvi un mobilo sakaru operatoru ieguldījumus savu 4G tīklu paplašināšanā. Pēc DESI pētījuma datiem, mobilās platjoslas apguve turpina augt visā ES, 2017. gada beigās sasniegusi 90,2 % salīdzinājumā ar 83,8 % 2016. gada beigās un nemitīgi palielinādamās salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem . Tajā pašā laikā ES mērogā 4G aptvērums 2017. gada beigās ir 90,8 % iedzīvotāju (salīdzinājumā ar 85,6 % 2016. gada beigās). Lielākajā daļā dalībvalstu (sk. 5 . attēlu) 4G aptvērums pārsniedz 90 %, bet tikai četrās tas ir zem 80 %. No (kopā 11) dalībvalstīm, kurās 2016. gada beigās 4G aptvērums bija zem 90 %, 2017. gadā sasniegtais pieaugums visās valstīs, izņemot divas (Vācijā un Itālijā), bijis vairāk nekā 5 %.