Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2022/C 288/08)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTAIS DOKUMENTS

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina

ES Nr.: PDO-HR+SI-2655 — 19.1.2021

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums vai nosaukumi [ACVN vai AĢIN]

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Horvātijas Republika

Slovēnijas Republika

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.1. grupa. Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina ir svaiga gaļa, ko vismaz 15 dienas nogatavina kontrolētos apstākļos. Šo gaļu iegūst no vietējās liellopu šķirnes, ko sauc par Istras liellopiem (istarsko govedo/istrsko govedo). Šie dzīvnieki ir dzimuši 4. punktā definētajā ģeogrāfiskajā apgabalā, un tiem piemēro kaušanas un liemeņu apstrādes standarta procedūru.

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina laiž tirgū kā svaigu vai saldētu produktu.

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina krāsa ir no gaiši sārtas līdz tumši sarkanai, intramuskulāro tauku saturs (marmorveida tauku ieslēgumi) ir vidējs, šī gaļa ir aromātiska, ar patīkamu smaržu un piesātinātu, liellopu gaļai raksturīgu garšu, tā ir maiga un sulīga un piemērota izmantošanai dažādos gaļas ēdienos.

Atkarībā no vecuma un svara kategorijas Istras liellopu liemeņiem ir jāatbilst šādām īpašībām:

— jaunlopu (buļļu un teļu) liemeņi no 8–12 mēnešu vecumā nokautiem dzīvniekiem — nesadalīta pusliemeņa svars ir no 100 kg līdz 250 kg; gaļa ir gaiši sārta, maiga, sulīga, viegli aromātiska, ar nelielu marmorveida tauku daudzumu; zemādas tauki ir baltā krāsā;

— pēc 12 mēnešu vecuma kautas teles — nesadalīta pusliemeņa svars no 180 kg līdz 320 kg; gaļa ir sārta, maiga, sulīga, viegli aromātiska, ar nelielu marmorveida tauku daudzumu; zemādas tauki ir baltā krāsā;

— jaunbuļļi (nokauti 12 līdz 24 mēnešu vecumā) — nesadalīta pusliemeņa svars ir no 200 kg līdz 400 kg; gaļa ir sārta līdz intensīvi sarkana, maiga, sulīga, viegli aromātiska, ar marmorveida tauku ieslēgumiem; zemādas tauki ir baltā līdz iedzeltenā krāsā;

— govis (nokautas pēc 24 mēnešu vecuma) — nesadalīta pusliemeņa svars lielāks par 220 kg; gaļa ir sārta līdz violeti sarkana, sulīga, aromātiska, ar marmorveida tauku ieslēgumiem; zemādas tauki ir viegli līdz intensīvi dzeltenā krāsā;

— buļļi (nokauti pēc 24 mēnešu vecuma) — nesadalīta pusliemeņa svars lielāks par 280 kg; gaļa ir sārta līdz violeti sarkana, sulīga un aromātiska; zemādas tauki ir viegli līdz intensīvi dzeltenā krāsā;

— vērši (kastrēti, nokauti pēc 24 mēnešu vecuma) — nesadalīta pusliemeņa svars lielāks par 350 kg; gaļa ir sarkana līdz tumši sarkana, aromātiska, ar marmorveida tauku ieslēgumiem; zemādas tauki ir intensīvi dzeltenā krāsā.

Istras liellopu šķirnes liemeņus klasificē saskaņā ar EUROP sistēmu. Uzbūves ziņā liemeņiem jāatbilst E, U, R vai O klasei, bet tauku slāņa biezuma ziņā — 2., 3. vai 4. klasei.

pH rādītājam, ko mēra dorsālajā muskulī (musculus longissimus dorsi) ne agrāk kā 24 stundas pēc kaušanas un pusliemeņa atdzesēšanas, jābūt ne lielākam par 5,8.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Nobarošanai paredzētos teļus atšķir ne agrāk kā četru mēnešu vecumā. Pirms nobarošanas to barībā papildus pienam pakāpeniski iekļauj sienu un ganību zāli.

Primārā barība par 8 mēnešiem vecākiem liellopiem ir rupjā barība (ganību zāle, siens), kam principā būtu jābūt iegūtai 4. punktā definētajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Ir atļauts iekļaut koncentrētu barību (graudaugus), nepārsniedzot 20 % no kopējā ikdienas barības daudzuma (ko izsaka kā sausnes svara daļu koncentrētajā barībā). Koncentrēto barību drīkst ražot ārpus 4. punktā minētā ģeogrāfiskā apgabala.

Ja sliktu laikapstākļu dēļ nav pieejams pietiekami rupjās barības, liellopus drīkst barot ar sienu vai skābsienu, kas iegūts ārpus noteiktā ģeogrāfiskā apgabala, tomēr šādas barības daudzums nedrīkst pārsniegt 15 % no kopējā gada rupjās barības daudzuma, kas izteikts sausnā.

Kopējais jebkādas barības daudzums (rupjā barība, koncentrētā barība), kas ražots ārpus definētā ģeogrāfiskā apgabala un ko var izbarot liellopiem jebkurā attiecīgā gadā, nedrīkst pārsniegt 28 %, izsakot sausnā. Tā kā šādu barību ārpus definētā ģeogrāfiskā apgabala iegūst tikai ārkārtas apstākļos, šīs barības izmantošanai šādā ierobežotā apjomā nav būtiskas ietekmes uz tām produkta īpašībām, kas aprakstītas 3.2. punktā.

Liellopu barošanai nav atļauts izmantot piena aizvietotājus vai izbarošanai gatavus koncentrētās barības maisījumus, kas satur pārtikas nozares blakusproduktus. Barošanai aizliegts izmantot skābbarību.

Skābsienu un āboliņa/zāles maisījumu atļauts lietot barībā, nepārsniedzot 40 % no ikdienas barības devas, izsakot sausnā.

3.4. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visiem Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina posmiem jānotiek 4. punktā minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā (sākot no atnešanās un beidzot ar liellopu kaušanu, primāro apstrādi un sadali un gaļas nogatavināšanu).

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Pēc nogatavināšanas pabeigšanas Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina var ātri sasaldēt un laist tirgū kā svaigu produktu. Pirms sasaldēšanas gaļa ir jāiepako vakuumā.

Ja gaļa ir nogatavināta pusliemeņos vai ceturtdaļliemeņos, liemenis ir jāsadala atbilstoši kaušanas nozares standarta praksei, pirms to sasaldēt vai laist tirgū.

Svaigu gaļu var laist tirgū neiepakotu, iepakotu vakuumā vai iepakojumā ar modificēta atmosfēru. Sasaldētu gaļu var laist tirgū tikai iepakotu vakuumā.

3.6. Īpaši noteikumi ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanai

Vietās, kur mazumtirdzniecības punktos Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina pārdod galapatērētājiem neiesaiņotā veidā, ir skaidri jābūt redzamam uzrakstam Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina un kopējam simbolam Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina (sk. ilustrāciju zemāk). Kopējam simbolam uz uzraksta jābūt ne mazākam kā 7 x 7 cm.

Vietās, kur Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina laiž tirgū iesaiņotā veidā, uz katra iepakojuma ir skaidri jābūt redzamam uzrakstam Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina un kopējam simbolam Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina. Uzrakstam Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina jāizceļas redzamāk nekā jebkuram citam uzrakstam, pateicoties lielākiem burtiem. Kopējam simbolam uz iepakojuma jābūt ne mazākam kā 2,5 x 2,5 cm.

Papildus informācijai, kas noteikta piemērojamajās regulās par liellopu gaļas marķēšanu, uz iepakojuma vai uzrakstā (ja gaļa nav iepakota) ir jānorāda arī kaušanas datums, specifikācijā norādītā liellopu kategorija un norāde “Nogatavināta gaļa”.

Kopējā simbola attēls

Ir divas Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina kopējā simbola versijas, kas atbilst divām produkta nosaukuma versijām (horvātu un slovēņu valodās).

Kopējam simbolam parasti izmanto daudzkrāsu versiju. Ja kopējā simbola daudzkrāsu variants nav iespējams, var izmantot vienkrāsainu variantu melnā krāsā vai vienā pamatkrāsā, kas ir daudzkrāsu simbolā.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina tiek ražota Istras pussalas teritorijā, Kvarner arhipelāgā, Karst un Čičarija plato un Podgrad ielejā, arī Brkini kalnu dienvidu nogāzēs.

Horvātijā ražošana var notikt tālāk norādīto pilsētu un pašvaldību teritorijā: Buje, Buzet, Labin, Novigrad, Pazin, Poreč, Pula, Rovinj, Umag, Vodnjan, Bale, Barban, Brtonigla, Cerovlje, Fažana, Funtana, Gračišće, Grožnjan, Kanfanar, Karojba, Kaštelir-Labinci, Kršan, Lanišće, Ližnjan, Lupoglav, Marčana, Medulin, Motovun, Oprtalj, Pićan, Raša, Sveta Nedjelja, Sveti Lovreč, Sveti Petar u Šumi, Svetvinčenat, Tar-Vabriga, Tinjan, Višnjan, Vižinada, Vrsar, Žminj, Mošćenička Draga, Lovran, Opatija, Matulji and Kastav, Cres, Mali Lošinj, Krk, Baška, Dobrinj, Malinska-Dubašnica, Omišalj, Punat un Vrbnik.

Slovēnijā ražošana var notikt tālāk norādīto pilsētu un pašvaldību teritorijā: Piran, Izola, Koper, Ankaran, Hrpelje-Kozina, Ilirska Bistrica, Sežana, Komen un Divača.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina ražošanas apgabala daudzveidība un ģeoloģiskās un ģeomorfoloģiskās struktūras sarežģītība ir izraisījusi dažādu augšņu veidu izveidi. Kopumā ģeogrāfiskā apgabala klimats ir Vidusjūras klimats, kas tālāk no piekrastes un, tuvojoties pussalas ziemeļu daļai, pakāpeniski kļūt mēreni kontinentāls. Topogrāfijas, augsnes un to mijiedarbības daudzveidība ir nodrošinājusi bagātīgu un daudzveidīgu veģetāciju. Šajā apgabalā ir Dināru Alpu, alpīnā un Vidusjūras flora, kas ietver mūžzaļus mežus ar akmens ozoliem un krūmājiem, kā arī lapkoku mežus ar pūkainajiem ozoliem, parastajiem skabāržiem un dižskabāržiem. Meži sedz trešo daļu zemes, bet lielākā daļa apgabala ir ganības un krūmāji, kur aug vairāk nekā 300 augu sugu.

Līdz pat mūsdienām Istras liellopu vietējā šķirne, kas cēlusies šajā ģeogrāfiskajā apgabalā, joprojām tiek audzēta tradicionālā veidā. Pagātnē liellopus audzēja, izmantojot izteikti ekstensīvu lauksaimniecības sistēmu. Barošana pamatā notika ganībās un mazākā mērā ar pļavu sienu, sējas lucernu, kviešu un miežu salmiem, kukurūzas kātiem un pakaišiem. Atkarībā no audzēšanas apgabala veģetācijas un klimatiskajiem apstākļiem liellopi atradās ganībās 6–9 mēnešus gadā vai dažās vietās visu gadu. Daudzās ražošanas apgabala daļās, jo īpaši tajās, kur dominēja karsta topogrāfiskie apstākļi, bija pieejamas sliktas kvalitātes ganības, kas lika ganīties izdzītiem dzīvniekiem doties zemāk pa kalnu, lai meklētu barību. Vasaras laikā, kad ganības jau bija sausas, liellopus pārdzina uz mežiem, kur nebija pietiekami ganību, un tāpēc tie bija spiesti baroties ar tādu koku lapām kā akmens ozols, mannas osis, akācija, zīdkoks, parastais kizils, austrumu skabārdis, zemeņu koks, akvifolija, mirte un savvaļas olīva vai vajadzības gadījumā arī ar mūžzaļo floru. Tāpēc šīs audzēšanas un barošanas metodes dēļ daudzi īpašnieki sāka saukt savu ganāmpulku par Boškarin (no boška, kas nozīmē mežs, augsti krūmi), ko izmanto kā sinonīmu nosaukumam Istras liellopu šķirne.

Istras liellopu mūsdienu audzēšanas metode atšķiras no tradicionālās metodes tikai nedaudz. Lai gan Istras liellopus vairs neizmanto vilkšanai, tiem ir regulāra piekļuve ganībām, krūmājiem un mežiem, un tos lielākoties baro tradicionālā veidā.

Pagātnē Istras liellopus sistemātiski nenobaroja gaļas ieguvei. Izņēmums bija liellopu nobarošana armijas vajadzībām, kā norādīts 1631. gada dokumentā, kur rakstīts par liellopu audzēšanu Unije salā. 19. gs. beigās Istras liellopu gaļu pārdeva pilsētās, jo īpaši Pulā un Triestē.

Lai saglabātu ģenētisko materiālu un novērstu šķirnes izmiršanu, 20. gs. astoņdesmito gadu beigās sākās kampaņa, lai atjaunotu Istras liellopu audzēšanu, pievēršoties Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina konkrēto īpašību gastronomiskajai vērtībai un tās kā īpašas delikateses sistemātiskai popularizēšanai. Tā kā šiem liellopiem ir zemāks kopsvars, tie lēnāk aug un tiem ir mazāks ražīgums, kā arī ņemot vērā to vispārējo gaļas kvalitāti, Istras liellopiem ir ļoti ierobežots potenciāls gaļas ražošanai, un tāpēc šo šķirni audzē gandrīz tikai 4. punktā aprakstītajā apgabalā. Ārpus ģeogrāfiskā apgabala liellopi tiek audzēti intensīvāk, kam ir negatīva ietekme uz gaļas organoleptiskajām īpašībām, padarot to taukaināku un mazāk aromātisku.

Saikne starp Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina un ražošanas apgabalu ir ļoti sena, proti, no laika, kad Istras pussalā vēl audzēja Istras liellopu priekštečus — arhaisku liellopu formu Bos primigenius. Ģenētiskā izpēte liecina, ka Istras liellopi atrodas atsevišķā ģenētiskā grupā, ko salīdzinājumā ar citām gaļas šķirnēm atspoguļo to liemeņa uzbūve. Istras liellopiem ir relatīvi spēcīgs krūškurvis un mazas aizmugurējās kājas. Tiem ir vidēja muskuļu un tauku procentuālā daļa, kā arī noteiktās vecuma kategorijās produktivitāte ir zemāka nekā citām Eiropas gaļas liellopu šķirnēm. Liemeņa īpašības arī tieši ietekmē gaļas īpašības.

Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina īpaša iezīme ir lielāks gaļas stiegrainums nekā citu šķirņu liellopiem, kā rezultātā muskuļu šķiedrās ir lielāks kolagēna saturs. Kolagēna saturs ir pārmantots, un Istras liellopos tā ir vairāk, jo šī šķirne bija paredzēta vilkšanai un tai bija nepieciešams spēks un attīstīti muskuļi, kuros bija īpaši izturīgs kolagēns. Stiegraina gaļa termiski ir jāapstrādā ilgāk, kā rezultātā sadalās kolagēns, un gaļa kļūst sulīga un iegūst piesātinātu garšu. Lai samazinātu gaļas stiegrainumu un pastiprinātu un attīstītu tās specifiskos aromātus, pēc kaušanas gaļu nogatavina. Šā procesa laikā kolagēna šķiedras sadalās un izdalās dažas aminoskābes.

Viena no Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina īpašībām ir mazāka marmorveida struktūras pakāpe un attiecīgi vidējs intramuskulāro tauku daudzums, kā arī vidējas intensitātes nobarojums un zemāka daļa barības ar lielu kaloritāti diētā. Vecāku dzīvnieku taukaudu intensīvi dzeltenā krāsa tiek iegūta, pateicoties tauku sastāvam, proti, dzīvnieka patērētajai barībai. Zinātniskie pētījumi liecina, ka Istras liellopu gaļas lipīdi satur vairāk piesātināto taukskābju nekā nepiesātināto taukskābju (aptuveni 60:40 %), kas ierobežo gaļas pašoksidāciju, uzglabājot to ilgāku laika periodu. Šī īpašība ir īpaši svarīga, lai saglabātu gaļas kvalitāti nogatavināšanas posmā. Nogatavinot Istras liellopu svaigo gaļu, tiek stimulēti gaļas proteolītiskie procesi, kas izceļ tās organoleptiskās īpašības (mīkstumu, sulīgumu, tekstūru, aromātu un nogatavinātas gaļas piesātināto aromātu) un palielina gastronomisko potenciālu.

Istras liellopu un to gaļas īpašās iezīmes pamatā ir izveidojuši Istras liellopu audzētāji, kas vēsturiski ir plaši audzējuši šo liellopu šķirni un izmantojuši to vilkšanai. Pateicoties vairākiem gadsimtiem selekcijas, Istras liellopi ir pilnībā pielāgojušies to dzīvesvietas klimatam un ekoloģiskajiem apstākļiem, jo īpaši barības trūkumam. Atšķirībā no izteikti produktīvām, komerciālām piena un gaļas šķirnēm, kam nepieciešama barība ar lielu kaloriju saturu, Istras liellopi, ja nav ganību, var baroties ar daudzu un dažādu meža augu sugu dzinumiem un lapām.

Tā kā attiecīgajos pētījumos ir atklāta nepārprotama saikne starp barības botānisko profilu un gaļas organoleptiskajām un aromātiskajām īpašībām, ir pamatoti apgalvot, ka ģeogrāfiskajam apgabalam ir būtiska un tieša ietekme uz Meso istarskog goveda —boškarina/Meso istrskega goveda — boškarina kvalitātes (uztura un organoleptiskajām) īpašībām.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/dokumenti/hrana/proizvodi_u_postupku_zastite-zoi-zozp-zts/Specifikacija_meso_istarskog_goveda_boskarin.pdf

https://www.gov.si/assets/ministrstva/MKGP/PODROCJA/HRANA/SHEME-KAKOVOSTI/SPECIFIKACIJE-EVROPSKA-KOMISIJA/Boskarin.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.