Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Nodarbinātības dienestu tīklu, darba ņēmēju piekļuvi mobilitātes pakalpojumiem un turpmāku darba tirgu integrāciju /* COM/2014/06 final - 2014/0002 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS 1.1. Priekšlikuma darbības joma Šī regulas priekšlikuma mērķis ir uzlabot darba ņēmēju piekļuvi atbalsta pakalpojumiem attiecībā uz darbaspēka mobilitāti ES iekšienē, tādējādi atbalstot taisnīgu mobilitāti un palielinot piekļuvi nodarbinātības iespējām visā Savienībā. Ar to tiek aizstāti noteikumi attiecībā uz informācijas apmaiņu par darbvietām, darba pieteikumiem un CV visās dalībvalstīs (“informācijas apkopošana un izplatīšana”), kuri pašlaik ietverti Regulas (ES) Nr. 492/2011[1] II nodaļā un 38. pantā un kuru pamatā ir 46. pants Līgumā par Eiropas Savienības darbību (“Līgums”). Ar to arī tiek izveidots Nodarbinātības dienestu EURES tīkls, kura mērķis būs sniegt palīdzību darba meklēšanas un darbā pieņemšanas jomā visās dalībvalstīs. Pašlaik līdzīgs tīkls darbojas, pamatojoties uz 2012. gadā pieņemtu Komisijas lēmumu[2]. Tāpēc pēc šīs regulas pieņemšanas Komisija atcels iepriekš minēto lēmumu par pašreizējā EURES tīkla darbību. Līguma 45. pantā paredzēta darba ņēmēju pārvietošanās brīvība Savienībā, bet 46. pantā noteikti pasākumi, lai nodrošinātu šo brīvību, jo īpaši, paredzot ciešu sadarbību starp valstu nodarbinātības dienestiem (“VND”). Tāpat Komisija nesen nāca klajā ar priekšlikumu izveidot VND tīklu[3], lai padziļinātu sadarbību un savstarpējas mācīšanās procesu, balstoties uz Līguma 149. pantu. Tīkls aptvers plašāku mērķu un iniciatīvu loku, paredzot dažādus stimulus, un tas papildinās šo priekšlikumu. 1.2. Priekšlikuma pamatojums Pārvietošanās brīvība ir viena no četrām Eiropas Savienības pamatbrīvībām, kā arī ES pilsonības galvenais elements. LESD 45. pantā paredzēts, ka ES pilsoņiem ir tiesības pārvietoties uz citu dalībvalsti nodarbinātības nolūkā. Mobilitāte sniedz sociālos un ekonomiskos ieguvumus. Augoša darbaspēka mobilitāte ES iekšienē paplašinās nodarbinātības iespējas darba ņēmējiem un palīdzēs darba devējiem labāk un ātrāk aizpildīt brīvās darbvietas. Tādējādi tiek veicināta tāda Eiropas darba tirgus attīstība, kurā ir augsta līmeņa nodarbinātība (LESD 9. pants). Darbaspēka mobilitāte ES iekšienē ir samērā zema, salīdzinot to ar darba tirgus apjomu un ES aktīvo iedzīvotāju skaitu. Iepriekšējā ES27 gada mobilitāte bija 0,29 %, kas ir mazāka nekā rādītāji Austrālijā (1,5 % starp 8 valstīm) un ASV (2,4 % starp 50 valstīm)[4]. Ekonomiski aktīvi citā dalībvalstī ir tikai aptuveni 7,5 miljoni darba ņēmēju no 241 miljona (t. i., 3,1 %), kas veido Eiropas darbaspēku[5]. Pašlaik vienlaicīgi dažās dalībvalstīs ir augsti bezdarba rādītāji, bet citās — liels brīvo darbvietu skaits. Ir ievērojami pieaudzis to darba ņēmēju skaits, kuri pauž “stingru apņemšanos” doties strādāt uz ārvalstīm (t. i., to darba ņēmēju daļa, kuri plāno migrēt nākamo 12 mēnešu laikā)[6]. Reģistrēšanās EURES liecina, ka pieaug to cilvēku skaits, kuri meklē darbu pāri valstu robežām. EURES portālā reģistrēto darba meklētāju skaits laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gada decembrim ir pieaudzis no 175 000 līdz 1 200 000, atbilstoši nepalielinoties darbaspēka mobilitātei. Šobrīd vidēji tikai aptuveni 700 000 personas gadā dodas strādāt uz citu dalībvalsti[7], bet aptauju ekstrapolācijas liecina, ka nākamo 12 mēnešu laikā to vēlētos darīt aptuveni 2,9 miljoni ES iedzīvotāju[8]. Tas ir ievērojams mobilitātes potenciāls un problēma, kas jārisina ar EURES tīkla palīdzību. Ir vairāki iemesli, kāpēc joprojām netiek izmantota darbaspēka mobilitāte ES iekšienē un atsevišķi iedzīvotāji neīsteno savus nodomus kļūt par mobiliem darba ņēmējiem. Aptaujas[9] liecina, ka visbiežāk gaidāmās vai sastopamās praktiskās grūtības ir saistītas ar attiecīgās valodas neprašanu un grūtībām atrast darbu. ES var palīdzēt risināt grūtības atrast darbu, palielinot informētību par nodarbinātības iespējām visā Savienībā un izstrādājot atbilstošus atbalsta pakalpojumus, lai veicinātu pieņemšanu darbā ES iekšienē. Tas būs pastiprinātā EURES tīkla uzdevums. Lai gan EURES tīkla darbībā ar 2012. gada lēmumā minēto Komisijas iniciatīvu tika ieviestas dažas izmaiņas, tomēr kopš 1992. gada nav grozīta II nodaļa Regulā (ES) Nr. 492/2011, kas veido Eiropas tiesisko regulējumu attiecībā uz informācijas par darbaspēka mobilitāti ES iekšienē apkopošanu un izplatīšanu, kā arī apmaiņu starp dalībvalstīm. Ir jāveic visaptveroša pārskatīšana, lai atspoguļotu jaunus mobilitātes veidus, stingrākas prasības attiecībā uz taisnīgu mobilitāti, to tehnoloģiju izmaiņas, kuras izmanto datu apmaiņā par brīvām darbvietām, dažādus darbā pieņemšanas kanālus, kurus izmanto darba meklētāji un darba devēji, un citu darba tirgus starpnieku augošo nozīmi līdzās valstu nodarbinātības dienestiem (VND) darbā pieņemšanas pakalpojumu sniegšanā. Ar taisnīgu mobilitāti saprot tādu mobilitāti, kura notiek brīvprātīgi un ievērojot darba tiesības un darba standartus, kā arī darba ņēmēju tiesības Savienībā. Eiropadome 2012. gada 28. un 29. jūnija secinājumos par Izaugsmes un nodarbinātības paktu atzinusi, ka darbaspēka mobilitātes ES iekšienē veicināšana ir politiskas steidzamības jautājums un ka, ņemot vērā augstos bezdarba rādītājus, “EURES portāls būtu jāizvērš par patiesu Eiropas darbā iekārtošanas un darbā pieņemšanas rīku (..)”. Eiropadome 2012. gada 13. un 14. decembra secinājumos par 2013. gada izaugsmes aptauju un jauniešu nodarbinātību aicināja Komisiju ierosināt jaunu EURES regulu. Komisija 2013. gada ziņojumā par ES pilsonību[10] apņēmās 2013. gadā izvirzīt iniciatīvu modernizēt EURES, lai valstu līmenī palielinātu nodarbinātības dienestu lomu un ietekmi un uzlabotu darbaspēka mobilitātes koordinēšanu ES (2. darbība). EURES modernizēšana ir minēta arī Komisijas 2013. gada 25. novembra paziņojumā “Brīva ES pilsoņu un viņu ģimeņu pārvietošanās: piecas darbības, lai panāktu uzlabojumu”[11] kā daļa no darbības, kuras mērķis ir palīdzēt vietējām iestādēm piemērot ES brīvas pārvietošanās noteikumus (5. darbība). Saskaņā ar lūgumu iepriekš minētajos Eiropadomes 2012. gada 28. un 29. jūnija secinājumos EURES tīkls tiks arī pakāpeniski paplašināts, lai ietvertu mācekļa praksi un stažēšanos. Jaunu cilvēku pieņemšanu darbā ES iekšienē atbalsta ar programmu “Tava pirmā EURES darbavieta” (YfEJ). Šajā shēmā ir apvienota pielāgota darba meklēšanas palīdzība un finansiāls atbalsts ceļa izdevumu segšanai, dodoties uz darba intervijām, kārtojot ar darbu saistītas lietas u. c. Komisija plāno turpināt atbalstīt šādas shēmas. Regulas priekšlikuma mērķis ir stiprināt arī nodarbinātības dienestu spēju veidot partnerattiecības, lai nodrošinātu, ka ES iekšienē darbā tiek pieņemts lielāks jaunu cilvēku skaits. Lai nodrošinātu atbilstību esošajām iniciatīvām ES līmenī, piemēram, Digitālo darbvietu lielā koalīcija un Eiropas Māceklību alianse, EURES tīkls tiek aicināts aktīvi popularizēt minēto iniciatīvu attīstību. 1.3. EURES tīkla trūkumi Saskaņā ar Nodarbinātības paketi[12] Komisija 2012. gadā pieņēma lēmumu modernizēt un stiprināt EURES tīklu[13]. Ar lēmumu tiek aizstāts Komisijas 2003. gada lēmums[14], un tā mērķis ir izstrādāt stimulus, lai stiprinātu darba piemeklēšanas, darbā iekārtošanas un darbā pieņemšanas pasākumus pašreizējā EURES tīklā, cita starpā, atverot to privātiem nodarbinātības dienestiem (“PrES”), ciktāl tas iespējams, neveicot grozījumus juridiskajā pamatā (Regula (ES) Nr. 492/2011). Komisijas Īstenošanas lēmums 2012/733/ES stājās spēkā 2014. gada 1. janvārī. Pierādījumi liecina, ka EURES tīkls, kurā ir aptuveni 900 konsultantu un kopīga platforma informācijas par brīvajām darbvietām apkopošanai un izplatīšanai Eiropas līmenī – EURES portāls – ir palīdzējis daudziem darba meklētājiem un darba devējiem īstenot mobilitātes iespējas. Tie, kuri izmanto šo instrumentu un tā piedāvātos pakalpojumus, parasti to vērtē atzinīgi. Tomēr ir acīm redzams, ka pašlaik instruments nav pietiekami izstrādāts, lai turpinātu atbalstīt taisnīgas mobilitātes veidus, ar kuriem daļēji varētu novērst Eiropas darba tirgus nelīdzsvarotību, īpaši ņemot vērā ES darba tirgus apjomu un problēmas raksturu pašreizējā ekonomiskajā situācijā. EURES tīkla darbībā ir noteikti šādi trūkumi: – nepilnīgs ES līmenī visām dalībvalstīm pieejams brīvo darbvietu un CV apkopojums (darba tirgus pārredzamība); – ierobežota darba piemeklēšanas spēja EURES portālā, kurā Eiropas līmenī tiek apvienotas brīvās darbvietas un CV; šā trūkuma cēlonis ir to datu ierobežota sadarbspēja satura ziņā, kurus iesūta valstu brīvo darbvietu sistēmas (automātiska darba piemeklēšanas iespēja); – nevienmērīga piekļuve EURES pakalpojumiem visā ES, jo darba meklētāji un darba devēji nesaņem visu nepieciešamo informāciju par EURES sistemātiski vai nesaņem turpmākas palīdzības piedāvājumu pirmajā darbā pieņemšanas posmā (integrēšana); – ierobežota palīdzības pieejamība darba piemeklēšanas, darbā pieņemšanas un darbā iekārtošanas jomā tiem darba meklētājiem un darba devējiem, kuri pauduši interesi par darbaspēka mobilitāti ES iekšienē, tostarp par piekļuves saņemšanu gan aktīviem darba tirgus pasākumiem, gan informācijai un konsultācijām sociālā nodrošinājuma jomā (atbalsta pakalpojumi); – neefektīva informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm par darbaspēka trūkumu un pārpalikumu, kas kavē mērķtiecīgāku praktisku sadarbību EURES tīklā (informācijas apmaiņa un sadarbība). 1.4. Priekšlikuma mērķi Vispārīgais mērķis ir padarīt EURES tīklu par efektīvu instrumentu ikvienam darba meklētājam vai darba devējam, kas ir ieinteresēts darbaspēka mobilitātē ES iekšienē. Konkrēti priekšlikuma mērķi ir novērst iepriekš minētos trūkumus šādā veidā: – ietvert EURES portālā gandrīz visu brīvo darbvietu piedāvājumu, lai darba meklētājiem visā Eiropā būtu tūlītēja piekļuve vienām un tām pašām brīvajām darbvietām, kopā ar plašu pieejamo CV apkopojumu, kuru darbā pieņemšanai var izmantot reģistrētie darba devēji; – dot iespēju veikt automātisku darba piemeklēšanu EURES portālā starp brīvajām darbvietām un CV visās dalībvalstīs, pārtulkojot portālu visās ES valodās un nodrošinot, ka tiek saprastas visas valsts un nozaru līmenī iegūtās prasmes, kompetences, kvalifikācijas un profesijas; – darīt pieejamu pamatinformāciju par EURES tīklu visā Savienībā ikvienam darba meklētājam vai darba devējam, kurš vēlas saņemt klienta pakalpojumus attiecībā uz darbā pieņemšanu, un pastāvīgi piedāvāt visām ieinteresētajām personām piekļuvi EURES tīklam; – sniegt visām minētajām ieinteresētajām personām palīdzību darba piemeklēšanas, darbā iekārtošanas un darbā pieņemšanas jomā, izmantojot EURES tīklu; – atbalstīt EURES tīkla darbību, izmantojot informācijas apmaiņu par darbaspēka trūkumu un pārpalikumu un darbību koordināciju visās dalībvalstīs. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI 2.1. Apspriešanās ar dalībvalstīm 2012. gada lēmuma sākuma punkts bija EURES tīkla novērtējums 2010. gadā[15]. Saistībā ar 2012. gada lēmuma sagatavošanas darbiem dalībvalstis ir apspriedušās par pašreizējiem trūkumiem un par EURES tīkla iespējamo turpmāko ievirzi. Oficiāla apspriešanās ar Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības padomdevēju komiteju par lēmuma projektu notika 2012. gada rudenī. Kopumā tika atzinīgi vērtēts lēmuma galvenais mērķis, kas ir pārorientēt EURES pakalpojumus no vispārējas informācijas un norādījumu sniegšanas uz darba piemeklēšanu, darbā iekārtošanu un darbā pieņemšanu. Visas dalībvalstis ir atbalstījušas ideju par plānošanas periodu un kopīgiem EURES darbības rādītājiem, lai palielinātu darbības rezultātu pārredzamību, veicinātu informācijas apmaiņu un uzlabotu darbību koordināciju. Kopš tā laika atsevišķas dalībvalstis ekspertu sanāksmēs ir skaidrojušas savu nostāju attiecībā uz iespējamo īstenošanas pasākumu darbības jomu, ņemot vērā valstu praksi un ierobežojumus. Šo sanāksmju rezultātā tika panākta vienošanās koriģēt pieeju attiecībā uz tīkla atvēršanu citiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri nav VND, lai dotu dalībvalstīm vairāk laika un rīcības brīvību partnerattiecību veidošanā valsts līmenī. 2.2. Apspriešanās ar speciālistiem Pamatojoties uz iepriekš minēto vispārīgo apspriešanos par EURES tīklu, 2013. gadā tika izsūtītas aptaujas anketas, lai pārskatītu praksi, kas saistīta ar piekļuvi brīvajām darbvietām valstu līmenī, ar darba meklētāju un darba devēju piekļuvi EURES tīklam un ar pasākumu organizēšanu darba piemeklēšanas, darbā iekārtošanas un darbā pieņemšanas jomā visā EURES tīklā. Ar atbildēm uz šīm aptaujas anketām tika apstiprināti Komisijas noteiktie trūkumi, jo tajās norādīts, ka dalībvalstīs vērojamas atšķirības attiecībā uz a) brīvajām darbvietām, par kurām apkopo un izplata informāciju Eiropas līmenī (darba tirgus pārredzamība), b) sākuma stāvokli, lai uzsāktu automātisku darba piemeklēšanu, c) to, kā praksē saņemt piekļuvi EURES tīklam (integrēšana), un d) reālo atbalsta pasākumu sniegšanu. 2.3. Ietekmes novērtējums Saskaņā ar labāka tiesiskā regulējuma politiku Komisija veica ietekmes novērtējumu par iespējamām politikas alternatīvām noteikto trūkumu novēršanai. Dažādas politikas alternatīvas bija 1) saglabāt status quo, 2) grozīt Regulu (ES) Nr. 492/2011 attiecībā uz Komisijas pilnvarām saistībā ar noteikumu īstenošanu, 3) ieviest jaunu regulu ar pavisam jauniem noteikumiem un 4) ieviest jaunu regulu ar konkrētām Komisijas pilnvarām paplašināt valsts un privāto nodarbinātības dienestu sadarbību. Visi risinājumi tika izanalizēti, ņemot vērā vispārīgo mērķi padarīt EURES tīklu par efektīvu instrumentu ikvienam darba meklētājam vai darba devējam, kas ir ieinteresēts darbaspēka mobilitātē ES iekšienē. Ietekmes novērtējumā tika pierādīts, ka pirmais risinājums aizkavētu ar 2012. gada lēmumu uzsākto reformu. Otrais risinājums dotu iespēju Komisijai ierosināt atbilstošus pasākumus un turpināt efektīvāka instrumenta izstrādes procesu, bet, ņemot vērā ierobežojumus dažās dalībvalstīs, nebija gaidāms, ka, negrozot pašu Regulu (ES) Nr. 492/2011, tiktu nodrošināts lēmuma vēlamais iznākums. Otrais risinājums arī pilnībā nenovērstu trūkumus tādās jomās kā automātiska darba piemeklēšana, integrēšana, atbalsta pakalpojumi un informācijas apmaiņa un sadarbība. Tāpēc priekšroka tiek dota risinājumam, kas ietver Regulas (ES) Nr. 492/2011 un 2012. gada lēmuma aizstāšanu ar atsevišķu instrumentu, apvienojot abu instrumentu noteikumus, kā arī novēršot visus trūkumus. Šajā risinājumā tika noraidītas vairākas alternatīvas, jo tās nav samērīgas ar konkrētajiem mērķiem. Kopumā tika uzskatīts, ka ceturtajā risinājumā, kurā trešo risinājumu papildinātu ar Komisijas pilnvarām autonomi veidot partnerattiecības ar jauniem nodarbinātības dienestiem EURES tīkla interesēs, tiek pārsniegtas šajā posmā noteiktās vajadzības. Ietekmes novērtējuma padome (“IAB”) sniedza atzinumu par ietekmes novērtējuma projektu 2013. gada 5. decembrī. IAB atzinums, kā arī galīgais ietekmes novērtējums un tā kopsavilkums tiek publicēti kopā ar šo priekšlikumu. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 3.1. Juridiskais pamats Šā priekšlikuma pamatā ir LESD 46. pants, tas ir arī Regulas (ES) Nr. 492/2011 juridiskais pamats, kas ļauj pieņemt regulas vai direktīvas saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. 3.2. Subsidiaritātes un proporcionalitātes principi Ierosinātās regulas ieviešanas nodomi ir cieši saistīti ar LES 3. panta 3. punktā noteiktajiem mērķiem, saskaņā ar kuriem Eiropas Savienība izveidojusi iekšējo tirgu, pamatojoties uz sociālo tirgus ekonomiku ar augstu konkurētspēju, ar nolūku panākt pilnīgu nodarbinātību un sociālo attīstību, un LESD 9. pantu, kurā paredzēta augsta līmeņa nodarbinātība, garantēta atbilstoša sociālā aizsardzība, un LESD 45. pantu (“tiesības pieņemt faktiskos darba piedāvājumu, kā arī tiesības šajā nolūkā brīvi pārvietoties dalībvalstu teritorijā”). Atsevišķi konkrēti pasākumi šajā priekšlikumā ir savstarpēji cieši saistīti. Tie cits citu pastiprina un kopā veidotu EURES tīklu par tādu instrumentu, kuru izvēlēsies ikviens darba meklētājs vai darba devējs, kas ir ieinteresēts darbaspēka mobilitātē ES iekšienē. Ciktāl šie pasākumi ietver pašreizējo pārredzamības pienākumu paplašināšanu, automātiskas darba piemeklēšanas veicināšanu, vienlīdzīgas pieejas nodrošināšanu EURES tīklam visā Savienībā, skaidrāku praktisko atbalsta pakalpojumu noteikšanu un pašreizējās informācijas apmaiņas kārtības paplašināšanu, tiktāl tos uzskata par vispārīgu un līdzsvarotu reakciju uz dažādiem trūkumiem pašreizējā sadarbības sistēmā. Minētie pasākumi ir atbilstoši arī, ņemot vērā bezdarbnieku stāvokli darba tirgū, darba meklētāju vajadzības (“stingra apņemšanās”) un brīvo darbvietu un darbā pieņemšanas tirgus (tehnoloģisko) attīstību. Katrs atsevišķs pasākums ir per se pamatots kā pasākums, ar kuru nodrošina darba ņēmēju pārvietošanās brīvību, kas noteikta Līguma 46. pantā. Katra pasākuma mērķis ir uzlabot “valstu nodarbinātības dienestu ciešu sadarbību” (LESD 46. panta a) punkts) un/vai izstrādāt “attiecīgu sistēmu”, lai brīvās darbvietas saistītu ar darba pieteikumiem (LESD 46. panta d) punkts). Tā kā kopīgas sadarbības sistēmas izveide starp organizācijām dažādās dalībvalstīs ir priekšnoteikums, lai notiktu informācijas apkopošana un izplatīšana par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV pāri robežām un tam sekojoša darba ņēmēju iekārtošana darbā, atsevišķas dalībvalstis nevar pietiekami labi sasniegt priekšlikuma mērķus, un tāpēc ir jārīkojas ES līmenī. Saskaņā ar proporcionalitātes principu šī regula nepārsniedz nepieciešamo, lai sasniegtu izvirzītos mērķus. Attiecībā uz pārredzamību jānorāda, ka dalībvalstis darīs pieejamas EURES portālam tikai tās brīvās darbvietas un CV, kuras jau ir pieejamas valstī. Automātiska darba piemeklēšana notiks, izmantojot vienkāršus sadarbspējas rīkus un nevis piemērojot kopēju klasifikācijas sistēmu valsts līmenī. EURES pakalpojumu integrēšana nodarbinātības dienestu reģistrācijas nodaļu darbībā var notikt, sniedzot standarta informāciju (tiešsaistē un/vai uz papīra), un tikai tiešas saziņas gadījumos pēc mērķgrupas dalībnieku skaidra pieprasījuma (t. i., ja ir pieprasījums pēc klientu pakalpojumiem nodarbinātības dienestos). Atbalsta pakalpojumus var sniegt valsts līmenī, izmantojot vairākus risinājumus un kanālus, un to intensitāti un darbības jomu var noteikt atkarībā no konkrētās darba meklētāju vai darba dēvēju situācijas. Dalībvalstis sistemātiskāk apmainīsies ar valstu informāciju par darbaspēka trūkumu un pārpalikumu un ar to saistīto politiku, bet lēmumi par minēto politiku ir ārpus regulas darbības jomas. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Šī priekšlikuma pieņemšana neradīs īpašu ietekmi uz ES budžetu. Jebkuras darbības, kuras veiks Eiropas Komisija attiecībā uz EURES tīklu un kuru rezultātā būs vajadzīgi cilvēkresursi un/vai finanšu resursi, attiecas uz tās regulas darbības jomu, ar ko izveido Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmu (“EaSI”) (2014–2020)[16], un radušos izdevumus segs no ikgadējā budžeta piešķīruma šai programmai. Attiecībā uz laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam no šīs ES programmas segs izdevumus par tādiem horizontālajiem pasākumiem kā EURES portāls, kopīga apmācību programma, mērķtiecīgas mobilitātes shēmas, piemēram, “Tava pirmā EURES darbavieta” un Eiropas prasmju, kompetenču, kvalifikāciju un profesiju klasifikācija (ESCO). Attiecībā uz to pašu laikposmu dalībvalstīs īstenojamām darbībām saistībā ar darbaspēka mobilitāti ES iekšienē var saņemt finansējumu no Eiropas Sociālā fonda. 5. DETALIZĒTS PRIEKŠLIKUMA IZKLĀSTS 5.1. I nodaļa. Vispārējie noteikumi Šajā nodaļā noteikts priekšlikuma priekšmets (1. pants) un tā galvenie jēdzieni (2. pants). Priekšlikums vienotā sistēmā integrē Regulas (ES) Nr. 492/2011 II nodaļu un 38. pantu un Komisijas Lēmumu Nr. 2012/733/ES par EURES tīklu. Visā priekšlikumā kā mērķgrupa tiek minēti darba ņēmēji un darba devēji. Darba ņēmēji tiek definēti, atsaucoties uz pilsoņiem piešķirtajām tiesībām saskaņā ar LESD 45. pantu. Šo noteikumu nolūkā darba ņēmēji ir pilsoņi, kuri meklē darbu un kuriem ir tiesības pieņemt un strādāt algotu darbu citas dalībvalsts teritorijā. Tie var būt arī trešo valstu valstspiederīgie, kuri likumīgi dzīvo dalībvalstī un kuriem ir tiesības strādāt, ja vien viņi drīkst doties uz citu dalībvalsti. Priekšlikumā ir ietvertas arī to iedzīvotāju kategorijas, kas meklē mācekļa prakses vai stažēšanās iespējas, kuras ietver darba līguma slēgšanu. Lai ņemtu vērā Eiropadomes 2012. gada 28. un 29. jūnija lūgumu, daži EURES tīkla dalībnieki jau neformāli pēta iespējas paplašināt EURES tīkla darbības jomu, lai ietvertu mācekļa praksi un stažēšanos. 2014. gada laikā sāksies izmēģinājuma projekts, kurš ļaus dalībvalstīm brīvprātīgi apmainīties ar piedāvājumiem un pieteikumiem. Tā mērķis būtu pakāpeniski pilnveidot informācijas, piedāvājumu un pieteikumu apmaiņu šajā jomā situācijās, kuras nav paredzētas darba līgumos. 5.2. II nodaļa. EURES tīkla izveide Ar šo nodaļu tiek izveidots EURES tīkls (3. pants). Tajā paredzēta tīkla struktūra (4. panta 1. punkts) un attiecīgie uzdevumi un pienākumi a) Komisijai (Eiropas Koordinācijas birojs, 6. pants), b) iestādēm, kurām dalībvalstis ir uzdevušas piemērot regulu (valstu koordinācijas biroji, 7. pants), un c) organizācijām, kuras piedalās EURES tīklā kā pakalpojumu sniedzēji (EURES partneri, 9. pants). Tā kā tas ir savstarpējas palīdzības tīkls, visas minētās organizācijas uzņemas kopīgu atbildību (4. panta 2. punkts). EURES tīkls veicina vispārēju politikas mērķu sasniegšanu (5. pants). Kā instruments, ar kuru atvieglo darbaspēka mobilitāti ES iekšienē, tas ir viens no daudziem risinājumiem un nostādnēm, kas sekmē augsta līmeņa nodarbinātību. 8. pantā ir noteikta sistēma, uz kuru pamatojoties katra atsevišķa dalībvalsts pilnvaros organizācijas pievienoties EURES tīklam, lai kļūtu par EURES partneriem, piemērojot kopīgus obligātos kritērijus, kas noteikti pielikumā (8. panta 4. punkts). Šī norma ir galvenais EURES tīkla dalībnieku skaita palielināšanas instruments šajā priekšlikumā. Mērķis ir izveidot elastīgu mehānismu, kas dod iespēju dalībvalstīm (pakāpeniski) iekļaut EURES tīklā tādu organizāciju daudzumu, kādu tās uzskata par lietderīgu, lai sasniegtu EURES tīkla mērķus: – pirmkārt, nav paredzēta pieteikuma iesniedzējas organizācijas definīcija, tāpēc piekļuvi varētu piešķirt lielam attiecīgu organizāciju skaitam, tostarp privātiem vai trešiem nozares nodarbinātības dienestiem, darba devēju organizācijām, arodbiedrībām, tirdzniecības palātām un nevalstiskām organizācijām, kuras atbalsta migrējošus darba ņēmējus. Visas šīs organizācijas varētu tādā vai citādā veidā veicināt darbaspēka mobilitāti ES iekšienē; – otrkārt, tā kā uz dažu no minēto organizāciju pilnvarām, juridisko statusu vai administratīvo spēju var attiekties īpaši ierobežojumi, tām ir dota iespēja izvēlēties piedalīties tikai konkrētās EURES tīkla darbību daļās (9. panta 1. punkts); – treškārt, minētās organizācijas var kļūt par EURES partneriem arī sadarbībā ar citām organizācijām (8. panta 6. punkts). Tādējādi sistēma dod plašu rīcības brīvību partnerattiecību izveidē valstu līmenī un ļauj pakāpeniski paplašināt ģeogrāfisko un tematisko ietekmi, kā arī sniegt pakalpojumus valstu līmenī atbilstīgi mobilitātes veidiem un vajadzībām. 8. panta 3. punktā paredzētas tiesības, kuras var izmantot nodarbinātības dienesti. Šīs tiesības var īstenot tikai tajā valstī, kurā likumīgi darbojas attiecīgais nodarbinātības dienests (teritorialitātes princips). Lai gan valsts nodarbinātības dienestiem (VND) joprojām būs svarīga nozīme EURES tīklā (10. pants), citu veidu nodarbinātības dienestu pieteikumu izskatīšana būs katras atsevišķas dalībvalsts ziņā. Ja dalībvalsts uzskata par vajadzīgu, tā drīkst ieviest kritērijus, papildinot pielikumā noteiktos kritērijus (8. panta 5. punkts). Ar 11. pantu tiek izveidota vienota pārvaldības iestāde, lai atvieglotu praktisku sadarbību starp Komisiju un dalībvalstīm saistībā ar šo regulu. 5.3. III nodaļa. Pārredzamība Šajā nodaļā noteikti īpaši pasākumi attiecībā uz pārredzamību un automātisku darba piemeklēšanu: – ietvert EURES portālā gandrīz visu brīvo darbvietu piedāvājumu, lai darba meklētājiem visā Eiropā būtu tūlītēja piekļuve vienām un tām pašām brīvajām darbvietām, kopā ar plašu pieejamo CV apkopojumu, kuru darbā pieņemšanai var izmantot reģistrētie darba devēji (14., 15. un 17. pants); – dot iespēju veikt automātisku darba piemeklēšanu EURES portālā starp brīvajām darbvietām un CV visās dalībvalstīs, pārtulkojot portālu visās ES valodās un nodrošinot, ka tiek saprastas valstu līmenī iegūtās prasmes, kompetences, profesijas un kvalifikācijas (16. pants). Šīs nodaļas noteikumos tiek skaidri atbalstīta pārredzamības principa attiecināšana uz organizācijām, kas nav VND, tām brīvprātīgi piedaloties EURES tīklā kā EURES partneriem. Turklāt VND tiek mudināti veidot partnerattiecības ar citām attiecīgajām organizācijām, izmantojot principu par vieglu piekļuvi EURES portālam (15. panta 2. punkts), un atvieglot informācijas nosūtīšanu valsts līmenī, izveidojot valsts centru (15. panta 5. punkts). Gandrīz visu brīvo darbvietu piedāvājums Pašlaik ne visas dalībvalstis dara pieejamas EURES portālā visas brīvās darbvietas, kas publicētas un pieejamas valsts līmenī. 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēts, ka dalībvalstis dara pieejamas EURES portālā visas brīvās darbvietas, kuras publicētas valstī, ar to paplašinot Regulas (ES) Nr. 492/2011 13. panta darbības jomu. Pirmkārt, tas nozīmē, ka tiek likvidēti visi vispārējie administratīvie ierobežojumi brīvo darbvietu informācijas nosūtīšanai uz EURES portālu, piemēram, tie, kas saistīti ar līguma veidu un ilgumu vai darba devēja nodomiem attiecībā uz darbā pieņemšanu (14. panta 2. punkts). Otrkārt, esošajam brīvo darbvietu apkopojumam tiek pievienotas brīvās darbvietas, kas pieejamas a) VND vietējā vai reģionālā līmenī, bet līdz šim nav nosūtītas centralizēti vai darītas pieejamas EURES portālā; b) no tādām trešām pusēm kā privāti nodarbinātības dienesti, kuri sniedz šo informāciju VND, pamatojoties uz esošajiem valstu nolīgumiem; c) no EURES partneriem. Ņemot vērā, ka tehnoloģiskā attīstība tīmekļa rāpuļprogrammu jomā ir notikusi samērā nesen un ka to dalībvalstu skaits, kuras izmanto šos rīkus, ir neliels, kā arī iespējamos datu aizsardzības jautājumus, šajā posmā netiek paredzēts, ka dalībvalstis dara pieejamus EURES portālam datus, kas iegūti ar tīmekļa rāpuļprogrammām, saskaņā ar valstu tiesību aktiem. Plašs pieejamo darba pieteikumu un CV apkopojums Pašlaik Eiropas līmenī notiek automātiska elektroniska apmaiņa ar CV vai citu darba meklētāju profilu informāciju, neraugoties uz formulējumu Regulas (ES) Nr. 492/2011 13. pantā. 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēts, ka nākotnē dalībvalstis darīs pieejamus EURES portālam darba pieteikumus un CV, kas ir pieejami valstī, ja persona būs devusi piekrišanu savu datu nosūtīšanai EURES portālam. Tas ietvers to datu nosūtīšanu EURES portālam, kurus darba meklētājs būs darījis pieejamus a) tieši VND, b) VND, noslēgto līgumu vai starp VND un citiem nodarbinātības dienestiem pastāvošās datu apmaiņas kārtības rezultātā, un c) EURES partneriem. Tas ļaus EURES portālā reģistrētajiem darba devējiem tieši piekļūt plašākam CV apkopojumam. Atbalsta mehānismi, lai nodrošinātu darba meklētājiem un darba devējiem piekļuvi tiešsaistē Lai atvieglotu darba meklētājiem un darba devējiem apmaiņu ar darba pieteikumiem, CV un informāciju par brīvajām darbvietām pāri robežām, tika ieviesti divi pienākumi: a) 15. pantā paredzēts, ka VND un citi EURES partneri uzlabo piekļuvi EURES portālam darba meklēšanas portālos, kurus tie pārvalda, un b) 17. pantā paredzēts, ka VND un citiem EURES partneriem, kuri reģistrē datus, jāpiedāvā darba meklētājiem un darba devējiem atbilstoša palīdzība, ja tie gribētu individuāli reģistrēties arī EURES portālā. Automātiska darba piemeklēšana Eiropas Komisija izstrādā Eiropas prasmju, kompetenču, kvalifikāciju un profesiju klasifikāciju. Tā kā tās galvenā funkcija ir darboties kā automātiskam uz prasmēm balstītam darba piemeklēšanas rīkam EURES portālā, minētā klasifikācija nodrošinās datu pilnīgu sadarbspēju starp valstu darba meklēšanas portāliem visā Eiropā. No tehniskā viedokļa, lai panāktu datu sadarbspēju automātiskas darba piemeklēšanas vajadzībām, nav nepieciešama klasifikācijas sistēmu saskaņošana. Lai ieviestu Savienības tiesību aktos atbilstošu mehānismu, kas ļauj visām dalībvalstīm darba meklēšanas portālos paredzēt automātisku darba piemeklēšanas iespēju pāri valstu robežām, 16. pantā noteikts, ka dalībvalsts veiks sākotnējo klasifikāciju uzskaiti, lai saskaņotu tās ar minēto Eiropas klasifikāciju. 16. panta 3. punktā noteikts izpildes termiņš visām dalībvalstīm, pēc kura jānodrošina visu nosūtīto datu sadarbspēja, ja tiek izmantoti tehniskie standarti un paraugi (16. panta 5. punkts). Atbildība par datu kvalitāti Atbildība par brīvās darbvietas kvalitāti, par sniegtās informācijas patiesumu un atbilstību valsts tiesību normām un standartiem gulstas uz tās organizācijas pleciem, kura šo informāciju darījusi pieejamu EURES portālam. Lai portāla lietotājus informētu par minēto atbildību, portālā izvietota atbilstoša Komisijas atruna. 14. panta 4. punktā ir minēta šādu valsts tiesību normu un standartu nepieciešamība, 14. panta 5. punktā ir noteikti sadarbības un informācijas apmaiņas principi šajā nozarē un 14. panta 6. punktā noteikts, ka datu avotam par brīvo darbvietu jābūt izsekojamam (līdz organizācijai, kura šos datus darījusi pieejamus). 5.4. IV nodaļa. Atbalsta pakalpojumi Šajā nodaļā noteikti īpaši pasākumi attiecībā uz integrēšanu un atbalsta pakalpojumiem: – darīt pieejamu pamatinformāciju par EURES tīklu visā Savienībā ikvienam darba meklētājam vai darba devējam, kurš vēlas saņemt klienta pakalpojumus attiecībā uz darbā pieņemšanu, un pastāvīgi piedāvāt visām ieinteresētajām personām piekļuvi EURES tīklam (19. pants un 20. panta 1. punkts); – palīdzēt katrai personai, kas ir ieinteresēta darba piemeklēšanā, darbā iekārtošanā un darbā pieņemšanā, izmantojot EURES tīklu (20. panta 2.‒4. punkts, 21.‒23. pants). Šīs nodaļas noteikumos skaidri paredzēts, ka arī organizācijas, kas nav VND, drīkst sniegt atbalsta pakalpojumus, tām brīvprātīgi piedaloties EURES tīklā kā EURES partneriem. Turklāt VND tiek mudināti veidot partnerattiecības, lai veicinātu saskaņotu pakalpojumu paketes izveidi darba devējiem attiecībā uz darbaspēka mobilitāti ES iekšienē (21. panta 4. punkts). Principi 18. panta 1. un 2. punktā attiecīgi ir ietverti principi, kuros paredzēts, ka dalībvalstīm jānodrošina efektīva piekļuve EURES tīklam savā teritorijā un ka tām jāizstrādā saskaņota pieeja atbalsta pakalpojumiem, ņemot vērā atbildību par pilnvaru piešķiršanas sistēmu EURES partneriem, valsts koordinācijas biroja nevainojamu darbību un VND nozīmi, kalpojot sabiedrības interesēm šajā jomā. 18. panta 3. punktā ir paredzēta risinājumu izvēlne pakalpojumu sniegšanai katras dalībvalsts teritorijā. 18. panta 5. punktā ir ietverts princips, kurā paredzēts, ka atbalsta pakalpojumiem darba ņēmējiem ir jābūt bez maksas, lai gan par lielāko daļu atbalsta pakalpojumu darba devējiem var iekasēt maksu saskaņā ar valsts praksi (18. panta 6. punkts). Integrēšana Attiecīgi 19. pantā un 20. panta 1. punktā ir paredzēts, ka a) katrs darba ņēmējs un darba devējs, kurš reģistrējies klientu pakalpojumiem nodarbinātības dienestā ES, saņem nepieciešamo pamatinformācija par to, kā EURES var viņam palīdzēt, un b) katrs ieinteresētais darba ņēmējs tiek informēts par “EURES piedāvājumu” attiecībā uz turpmāku palīdzību. Atbalsta pakalpojumi Saskaņā ar pašreizējo praksi organizācijas EURES tīklā tiek aicinātas sniegt informācijas pakalpojumus, konsultācijas un padomus attiecīgi darba meklētājiem un darba devējiem: – (..) palīdzēt darba meklētājiem, kurus interesē darbs ārvalstīs, un sniegt konsultācijas par piemērotām brīvām darbvietām, kā arī palīdzēt sagatavot pieteikumus un CV saskaņā ar ieteicamo Eiropas CV formātu. Darba meklētājiem dod iespēju reģistrēt savu CV EURES datubāzē; – (..) sniegt informāciju un darbinieku meklēšanas pakalpojumus darba devējiem, kuri vēlas pieņemt darbā darbiniekus no citām valstīm, tostarp padomus un palīdzību, lai precizētu potenciālo pretendentu profilu. EURES CV datubāze tiek popularizēta kā rīks, kas ļauj darba devējiem piekļūt to personu lokam, kuras interesē darbs ārvalstīs. Ar 2012. gada lēmumu dalībvalstis tika aicinātas galveno uzmanību pievērst darba piemeklēšanai, darbā iekārtošanai un darbā pieņemšanai. Lai atbalstītu konsekventāku EURES tīkla īstenošanu, ES tiesību aktos jānosaka, kādi atbalsta pakalpojumi ir jāsniedz tiem darba meklētājiem un darba devējiem, kuri ir ieinteresēti saņemt palīdzību attiecībā uz darbaspēka mobilitāti ES iekšienē. 20.‒23. pantā ir ietverts plašs pakalpojumu klāsts – pamatinformācija un norādījumi, kā arī personalizētāka palīdzība, tostarp attiecībā uz sociālo nodrošinājumu un palīdzību pēc darbā pieņemšanas. Īpaši atbalsta pakalpojumi Pārrobežu darba ņēmēji saskaras ar īpašiem jautājumiem sociālā nodrošinājuma, nodokļu un apdrošināšanas jomā, un tāpēc viņiem ir vajadzīga īpaša palīdzība. Attiecīgās dalībvalstis var pieņemt lēmumu par sadarbības un pakalpojumu struktūru izveidi pārrobežu reģionos, un atbalsta pakalpojumiem, kurus šādas struktūras sniedz pārrobežu darba ņēmējiem, ir jāietver a) centralizēti risinājumi attiecībā uz informāciju par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV (15. panta 6. punkts); b) mērķtiecīga pamatinformācija (19. panta 2. punkts); un c) integrēta tiešsaistes piekļuve attiecībā uz sociālo nodrošinājumu (23. panta 2. punkts) un palīdzība un atsauces uz kompetentajām iestādēm sociālā nodrošinājuma jautājumos (23. panta 3. punkts). Viens no konkrētiem šo atbalsta struktūru veidiem ir pārrobežu partnerattiecības. Saskaņā ar dalībvalstu VND norādījumiem atkarībā no reģionālā pārrobežu darba tirgus vajadzībām dažādos partnerattiecību veidojumos var apvienot valsts nodarbinātības dienestus, darba devēju un arodbiedrību organizācijas, vietējās iestādes un citas struktūras, kuras risina nodarbinātības un arodmācību problēmas robežu reģionos. Ja pārrobežu reģionā notiek liela pārrobežu svārstmigrācija vai vērojams nepārprotams tās potenciāls, tajā jāveido īpaša atbalsta struktūra. Nediskriminējoša piekļuve aktīvai darba tirgus politikai (ALMP) 24. pantā paredzēts princips, ka attiecībā uz piekļuvi aktīvai darba tirgus politikai netiek diskriminēti valstspiederīgie, kas dodas uz citām dalībvalstīm, salīdzinājumā ar savas valsts teritorijā mobiliem valstspiederīgajiem (vienlīdzīga attieksme attiecībā uz izejošo mobilitāti). Regulas (ES) Nr. 492/2011 5. pantā paredzēts, ka darba ņēmēji, kuri meklē darbu dalībvalstī, saņem to pašu palīdzību, kādu sniedz šīs dalībvalsts valstspiederīgajiem (vienlīdzīga attieksme attiecībā uz ienākošo mobilitāti). 5.5. V nodaļa. Saistība ar mobilitātes politiku Šajā nodaļā noteikts īpašs pasākums: – atbalstīt EURES tīkla darbību, izmantojot informācijas apmaiņu par darbaspēka trūkumu un pārpalikumu un darbību koordināciju visās dalībvalstīs (25.‒30. pants). Šīs nodaļas noteikumos skaidri paredzēts, ka arī organizācijas, kas nav VND, drīkst vākt un pārbaudīt informāciju, datus un rādītājus, tām piedaloties EURES tīklā kā EURES partneriem. Vispārējais informācijas apmaiņas un ziņojumu sniegšanas mērķis Vispārējais šīs nodaļas mērķis ir stiprināt esošo informācijas apmaiņas kārtību EURES tīklā, kad tā paaugstina konkrētu kolektīvo rezultātu kvalitāti un veicina dalībvalstu politikas koordināciju. Ar informācijas apmaiņu saistītās darbības Ar 25. pantu tiek pārņemts noteikums, par kuru vienošanos panāca sarunu par ES Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmu (EaSI) ietvaros. Tas palīdzēs EURES tīkla darbā iekļaut uz mobilitātes plūsmām un veidiem attiecināmo datu analīzi. Tā kā šis noteikums daudz labāk iederas EURES regulā, tiek ierosināts atcelt attiecīgo pantu EaSI programmā (skatīt 35. pantu). 26. pantā noteikts, ka dalībvalstu pienākums ir dalīties ar to informāciju par darba tirgu, kura attiecas uz darbaspēka mobilitāti ES iekšienē. Tas palīdzēs dalībvalstīm saistīt darbības EURES tīklā ar plašāku priekšstatu par mobilitātes politiku. 27. panta mērķis ir mudināt visas organizācijas EURES tīklā, t. i., koordinācijas birojus, valsts nodarbinātības dienestus un citus EURES partnerus, atklāti un aktīvi dalīties ar to pieejamo informāciju par situāciju atsevišķā dalībvalstī, kura varētu būt noderīga darba ņēmējiem, kas ir ieinteresēti darbaspēka mobilitātē ES iekšienē. Līdz šim minēto informāciju vāca tikai koordinācijas biroji un tad nodeva EURES portālam. Ietverošāka un augšupēja pieeja informācijas vākšanas procesam sniegs priekšrocības darba ņēmējiem. Vajadzības gadījumā rezultātu varētu konsolidēt saskaņotos paraugos (27. panta 3. punkts). Ar 28. pantu tiek pārņemta 2012. gada lēmuma pieeja plānošanai. Informācijas apmaiņai par plānotajām darbībām, resursiem un uzraudzību starp valsts koordinācijas birojiem jāpalielina visa EURES tīkla efektivitāte. Tas var veicināt sinerģiju un speciālu kopīgu darbā pieņemšanas projektu izstrādi. Ar ziņojumu sniegšanu saistītas darbības 29. pantā ir noteikti veidi, kā izvērtēt EURES tīkla darbības rezultātus. 30. panta mērķis ir turpināt Regulas (ES) Nr. 492/2011 17. pantā noteikto pieeju reizi divos gados sniegt ziņojumu par regulas II nodaļas īstenošanu. 5.6. VI nodaļa. Nobeiguma noteikumi 31. pantā tiek skaidrots, ka visi šajā regulā paredzētie pasākumi jāveic saskaņā ar ES tiesību aktiem par personas datu aizsardzību un to valsts īstenošanas pasākumiem. Tā kā Komisija, darbodamās Eiropas Koordinācijas birojā, ir viena no dalībniecēm, ir jāpilda arī Regula (EK) Nr. 45/2001. 32. pantā paredzēts ex-post novērtējums par regulas ieviešanu. 33. un 34. pantā ir paredzēti standarta noteikumi, kādi ir ES sekundārajos tiesību aktos, kas attiecas uz LESD 290. un 291. panta piemērošanu. 35. pantā ir paredzēti noteikumi, kuri jāatceļ. 36. pantā uzsvērts, ka notiek pārejas pasākumi saskaņā ar pievienošanās līgumiem. Šo noteikumu piemēro Horvātijai. 2014/0002 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Nodarbinātības dienestu tīklu, darba ņēmēju piekļuvi mobilitātes pakalpojumiem un turpmāku darba tirgu integrāciju (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 46. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[17], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[18], apspriedušies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: 1) Darba ņēmēju pārvietošanās brīvība ir ES pilsoņu pamatbrīvība, kas kā viens no Savienības iekšējā tirgus balstiem ir nostiprināta Līguma par Eiropas Savienības darbību (“Līgums”) 45. pantā. Tās īstenošana ir precizēta ar Savienības tiesību aktiem, kuru mērķis ir garantēt Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem piešķirto tiesību pilnīgu īstenošanu. 2) Turklāt darba ņēmēju pārvietošanās brīvība ir arī būtisks elements integrētāka Savienības darba tirgus izveidē, kurā ir atļauta darba ņēmēju mobilitāte, pārvietojoties no teritorijām ar augstu bezdarba līmeni uz teritorijām, kurās ir vērojams darbaspēka trūkums. Šī brīvība palīdz atrast darba ņēmējus ar prasmēm, kas ir labāk piemērotas brīvajām darbvietām, un novērst nepilnības darba tirgū. 3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulā (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (kodificēta redakcija)[19] noteikti mehānismi informācijas apkopošanai un izplatīšanai, kā arī apmaiņai un Komisijas 2012. gada 26. novembra Īstenošanas lēmumā 2012/733/ES ir paredzēti EURES (Eiropas Nodarbinātības dienestu) tīkla darbības noteikumi saskaņā ar minēto regulu. Šis tiesiskais regulējums ir jāpārskata, lai atspoguļotu jaunus mobilitātes veidus, stingrākas prasības taisnīgas mobilitātes jomā, to tehnoloģiju izmaiņas, kuras izmanto datu apmaiņā par brīvām darbvietām, dažādus darbā pieņemšanas kanālus, kurus izmanto darba meklētāji un darba devēji, un citu darba tirgus starpnieku augošo nozīmi līdzās valsts nodarbinātības dienestiem (VND) darbā pieņemšanas pakalpojumu sniegšanā. 4) Lai palīdzētu darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas tiesības brīvi pārvietoties, efektīvi īstenot šīs tiesības, saskaņā ar šo regulu palīdzība ir pieejama ikvienam Savienības valstspiederīgajam, kuram ir tiesības pieņemt un strādāt algotu darbu, un viņa ģimenes locekļiem saskaņā ar Līguma 45. pantu. Dalībvalstis ikvienam trešās valsts valstspiederīgajam, uz kuru saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem attiecas vienlīdzīgas attieksmes princips, nodrošina tādu pašu piekļuvi šai jomai kā savas valsts valstspiederīgajiem. 5) Augošā savstarpējā atkarība starp darba tirgiem prasa stiprināt sadarbību starp nodarbinātības dienestiem, lai nodrošinātu pārvietošanās brīvību visiem darba ņēmējiem, izmantojot brīvprātīgu un taisnīgu darbaspēka mobilitāti Savienībā saskaņā ar Līguma 46. panta a) punktu; un tādēļ starp dalībvalstīm un Komisiju būtu jāizveido kopīga sistēma sadarbībai attiecībā uz darbaspēka mobilitāti Savienībā. Šajā sistēmā būtu jāapvieno brīvās darbvietas visā Savienībā un iespēja pieteikties uz šīm brīvajām darbvietām (“informācijas apkopošana un izplatīšana”), jānosaka, kādus saistītus atbalsta pakalpojumus var saņemt darba ņēmēji un darba devēji, un jānodrošina kopīga pieeja tās informācijas apmaiņai, kas nepieciešama minētās sadarbības atvieglošanai. 6) Izaugsmes un nodarbinātības paktā Eiropadome lūdza izpētīt iespēju EURES tīklā ietvert mācekļa praksi un stažēšanos; mācekļa praksi un stažēšanos var iekļaut šajā regulā, ja attiecīgās personas tiek uzskatītas par darba ņēmējiem, atsaucoties uz tiesībām, kas pilsoņiem piešķirtas saskaņā ar Līguma 45. pantu. Ir jāizveido atbilstoša vispārējas informācijas apmaiņa par mobilitāti attiecībā uz mācekļa praksi un stažēšanos Savienībā un jāizstrādā piemērota palīdzība šo amatu kandidātiem, balstoties uz informācijas par šiem piedāvājumiem apkopošanas un izplatīšanas mehānismu, ja šāda informācijas apkopošana un izplatīšana tiek uzskatīta par iespējamu saskaņā ar attiecīgajiem standartiem, kā arī pienācīgi ņemot vērā dalībvalstu kompetenci. 7) Savienībā ir jānodrošina saskaņotāka informācijas apkopošana un izplatīšana, atbalsta pakalpojumi un informācijas apmaiņa par darbaspēka mobilitāti. Tāpēc paredzēts, ka EURES tīklu veido kā kopīgas sistēmas sadarbībai starp dalībvalstīm un Komisiju neatņemamu sastāvdaļu. Būtu jānosaka uzdevumi un pienākumi tādām tīkla darbībā iesaistītajām organizācijām kā Eiropas Komisija (“Eiropas Koordinācijas birojs”), dalībvalstu norīkotās iestādes darbībai valstu līmenī (“valsts koordinācijas biroji”) un organizācijas, kuras palīdz darba meklētājiem un darba devējiem (“EURES partneri”). 8) Struktūrai Savienības līmenī (“Eiropas Koordinācijas birojs”) būtu jāveicina starpvalstu un pārrobežu sadarbība un atbalsts visām EURES darbībā iesaistītajām organizācijām, nodrošinot kopēju informāciju, apmācību pasākumus, rīkus un norādījumus. Šādai struktūrai arī būtu jābūt atbildīgai par Eiropas Darba mobilitātes portāla (EURES portāls), kopīgas IT platformas, izstrādi. Lai vadītu šo darbu, apspriežoties ar dalībvalstīm, būtu jāizstrādā daudzgadu darba programmas. 9) Dalībvalstīm būtu jāizveido koordinācijas biroji valstu līmenī, lai sniegtu vispārēju atbalstu un palīdzību visām EURES darbībā iesaistītajām organizācijām savā teritorijā, jāatbalsta sadarbība ar kolēģiem citās dalībvalstīs un ar Eiropas Koordinācijas biroju. Šiem koordinācijas birojiem būtu jāuzdod risināt ar brīvajām darbvietām saistītās sūdzības un problēmas, kā arī pārbaudīt atbilstības jautājumus attiecībā uz brīvprātīgu un taisnīgu mobilitāti Savienībā. 10) Sociālo partneru līdzdalība EURES tīklā dod ieguldījumu mobilitātes šķēršļu analīzē Savienībā, kā arī veicina taisnīgu un brīvprātīgu mobilitāti Savienībā, tostarp pārrobežu reģionos. Tāpēc sociālo partneru pārstāvji Savienības līmenī būtu jāiesaista vispārējā EURES tīkla pārvaldības struktūrā, bet valstu darba devēju organizācijas un arodbiedrības var pieteikties, lai kļūtu par EURES partneriem. 11) EURES tīkla struktūra attiecībā uz organizācijām, kuras nav minētas iepriekš, jāveido elastīgi, pielāgojoties mainīgajam darbā pieņemšanas pakalpojumu tirgus tendencēm. Dažādu nodarbinātības dienestu rašanās kopā ar pārveidoto VND nozīmi attiecībā uz valsts darbā pieņemšanas pakalpojumiem norāda, ka dalībvalstīm un Eiropas Komisijai jāveic saskaņoti pasākumi, lai atvērtu EURES tīklu kā galveno rīku Savienībā, kas sniedz darbā pieņemšanas pakalpojumus ES iekšienē. 12) Plašāka līdzdalība EURES tīklā sniedz sociālas, saimnieciskas un finansiālās priekšrocības. Tiek uzlabota pakalpojumu sniegšanas efektivitāte, atvieglojot partnerattiecību veidošanu, veicinot papildināmību un kvalitātes uzlabojumus. Tiek palielināta EURES tīkla tirgus daļa, ciktāl jauni dalībnieki dara pieejamas brīvas darbvietas, darba pieteikumus un dzīvesgājuma aprakstus (“CV”). Starpvalstu un pārrobežu sadarbība, kas ir galvenā EURES tīkla darbības iezīme, varētu veicināt inovatīvu mācību un nodarbinātības dienestu sadarbības veidu rašanos, tostarp brīvo darbvietu un atbalsta pakalpojumu kvalitātes standartus. Tādējādi palielinātos EURES tīkla nozīme, kurš ir viens no svarīgākajiem dalībvalstīm un Eiropas Komisijai pieejamiem rīkiem Savienībā, kas paredzēts konkrētu pasākumu atbalstam, lai nodrošinātu augsta līmeņa nodarbinātību Savienībā. 13) Saskaņā ar savu kompetenci attiecībā uz darba tirgus organizēšanu, dalībvalstīm pašām būtu jābūt atbildīgām par organizāciju pilnvarošanu līdzdalībai EURES tīklā, kļūstot par EURES partneriem katra savā teritorijā. Attiecībā uz pilnvarošanas procesu jāievēro kopīgi obligātie kritēriji un ierobežots pamatnoteikumu kopums, lai nodrošinātu pārredzamību un vienlīdzīgas iespējas pievienoties EURES tīklam, neskarot elastīgumu, kas nepieciešams, lai tiktu ņemti vērā dažādi valsts nodarbinātības dienestu un citu darba tirgus dalībnieku sadarbības modeļi un veidi dalībvalstīs. 14) Viens no EURES tīkla mērķiem ir atbalstīt taisnīgu darbaspēka mobilitāti ES iekšienē, un tāpēc kopīgos obligātajos kritērijos attiecībā uz organizāciju pilnvarošanu pievienoties EURES tīklam būtu jāietver prasība, ka šīs organizācijas apņemas pilnībā ievērot piemērojamos darba standartus un tiesību aktu prasības. 15) Lai nodrošinātu, ka starp esošo EURES tīkla darbību, kuras pamatā ir ilgtermiņa sadarbība ar VND, un mērķi atvērt EURES tīklu jaunām organizācijām ir atbilstošs līdzsvars, būtu jānodrošina, ka VND ir īpaša vieta EURES tīklā. Būtu jāievieš pārejas periods, pēc kura arī uz VND līdzdalību pilnībā attiecas kopīgi obligātie kritēriji. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka VND atbilst kopīgiem obligātajiem kritērijiem un regulā paredzētajiem pienākumiem. 16) Lai paziņotu darba ņēmējiem un darba devējiem ticamu un aktuālu informāciju par dažādiem darbaspēka mobilitātes aspektiem Savienībā, EURES tīklam būtu jāsadarbojas ar citām iestādēm, dienestiem un Savienības tīkliem, ar kuriem atvieglo mobilitāti un informē iedzīvotājus par Savienības tiesību aktos paredzētajām tiesībām, piemēram, portālu “Tava Eiropa”, Eiropas jaunatnes portālu un SOLVIT, organizācijām, kuras ir atbildīgas par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, un iestādēm, kuras ir atbildīgas par vienlīdzīgas attieksmes pret darba ņēmējiem nodrošināšanu, analīzi, uzraudzību un atbalstīšanu un kuras ir norīkotas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu ../2013/ES [par pasākumiem, ar ko veicina darba ņēmējiem piešķirto tiesību īstenošanu darba ņēmēju pārvietošanās brīvības jomā]. 17) Lai īstenotu tiesības uz pārvietošanās brīvību, jāizstrādā instrumenti informācijas apkopošanas un izplatīšanas atbalstam, t. i., informācijas apmaiņai par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV, padarot darba tirgu pilnībā pieejamu gan darba ņēmējiem, gan darba devējiem saskaņā ar Līguma 46. panta d) punktu, un tāpēc Komisijai būtu jāizstrādā un jāvada kopīga IT platforma Savienības līmenī. Šo tiesību nodrošināšana nozīmē, ka darba ņēmējiem faktiski tiek dota iespēja piekļūt nodarbinātības iespējām visā Savienībā. 18) Kopīgajai IT platformai, kurā apvieno brīvās darbvietas un iespēju pieteikties uz šīm brīvajām darbvietām, vienlaicīgi ļaujot darba meklētājiem un darba devējiem automātiski saskaņot datus ar dažādu kritēriju un līmeņu palīdzību, būtu jāveicina tāds līdzsvars Savienības darba tirgū, kurš radītu augsta līmeņa nodarbinātību un palīdzētu izvairīties no nopietna dzīves un nodarbinātības līmeņa apdraudējuma dažādos reģionos un ražošanas nozarēs. 19) Juridiskā atbildība par kopīgajā IT platformā izvietotās informācijas būtisko un tehnisko kvalitāti, jo īpaši attiecībā uz datiem par brīvajām darbvietām, gulstas uz tās organizācijas pleciem, kura šo informāciju darījusi pieejamu saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem un/vai dalībvalstu noteiktajiem standartiem. Komisijai būtu jāveicina sadarbība, lai padarītu iespējamu jebkādas krāpšanas vai ļaunprātīgas izmantošanas agrīnu atklāšanu attiecībā uz informācijas apmaiņu Eiropas līmenī. 20) Kopīga prasmju, kompetenču, kvalifikāciju un profesiju klasifikācijas sistēma ir viens no vissvarīgākajiem rīkiem, kas dod iespēju Savienībā iesniegt darba pieteikumus tiešsaistē, tāpēc ir jāattīsta sadarbība starp dalībvalstīm un Eiropas Komisiju, lai nodrošinātu sadarbspēju un automātisku darba piemeklēšanu pāri robežām, tostarp veicot valstu klasifikācijas sistēmu saskaņošanu. Šajā saistībā būtu jāizmanto arī citi Eiropas formāti un rīki, ar kuriem nodrošina datu par prasmēm un kvalifikācijām salīdzināmību un pārredzamību, piemēram, Eiropas kvalifikāciju sistēma un vienota kvalifikāciju un kompetenču pārredzamības sistēma (Europass). 21) Būtu jāizveido kopīga pieeja tiem pakalpojumiem, kurus sniedz EURES tīklā iesaistītās organizācijas (“atbalsta pakalpojumi”), un iespēju robežās būtu jānodrošina, ka darba ņēmējiem un darba devējiem, kuri meklē palīdzību attiecībā uz darbaspēka mobilitāti ES iekšienē, tiek piemērots vienlīdzīgas attieksmes princips, neraugoties uz viņu atrašanās vietu Savienībā, un tāpēc būtu jānosaka principi un noteikumi attiecībā uz atbalsta pakalpojumu pieejamību atsevišķu dalībvalstu teritorijā. Šī kopējā pieeja attiecas arī uz mācekļa praksi un stažēšanos, kas uzskatīta par darbu. 22) Ja tiek nodrošinātas plašākas un vispārīgākas darbaspēka mobilitātes iespējas ES iekšienē, ieguvēji ir darba ņēmēji, un tāpēc jāuzlabo EURES tīkla potenciāls, lai sniegtu atbalstu darba ņēmējiem visā darba dzīves ciklā, nodrošinot pārejas un karjeru. 23) Atbalsta pakalpojumi palīdzēs samazināt šķēršļus, ar kuriem saskaras darba meklētāji, īstenojot savas darba ņēmēju tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, kā arī efektīvāk izmantot visas darba iespējas, tādējādi radot labākas individuālās nodarbinātības izredzes. 24) Padziļināta darbaspēka pieprasījuma izpratne attiecībā uz profesijām, nozarēm un darba ņēmēju vajadzībām dotu ieguldījumu darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību īstenošanā Savienībā, un tāpēc atbalsta pakalpojumos jāietver kvalitatīva palīdzība darba devējiem, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem. Ciešas darba attiecības starp nodarbinātības dienestiem un darba devējiem palielinās brīvo darbvietu un darba piemeklēšanai piemēroto kandidātu krātuvi, nodrošinās ceļu darba meklētājiem, īpaši no neaizsargātām grupām, un uzlabos informāciju par darba tirgu. 25) Būtu jānosaka visām dalībvalstīm kopīgi atbalsta pakalpojumi, panākot vienprātību attiecībā uz dalībvalstu veiksmīgu informācijas, konsultāciju un padomu sniegšanas praksi darba meklētājiem un darba devējiem. 26) Atbalsta pakalpojumi darba ņēmējiem ir saistīti ar Savienības tiesību aktos paredzētās darba ņēmēju pārvietošanās brīvības, kas ir viena no pamatbrīvībām, īstenošanu, un tiem būtu jābūt bez maksas. Tomēr atbalsta pakalpojumi darba devējiem drīkst būt par maksu saskaņā ar valstu praksi. 27) Īpaša uzmanība būtu jāpievērš mobilitātes atbalstīšanai pārrobežu reģionos un pakalpojumu sniegšanai pārrobežu darba ņēmējiem, kuri dzīvo vienā, bet strādā citā dalībvalstī, risina ar dažādu valstu praksēm un tiesību sistēmām saistītos jautājumus un saskaras ar īpašiem administratīviem, juridiskiem un ar nodokļiem saistītiem mobilitātes šķēršļiem. Dalībvalstis var izveidot īpašas atbalsta struktūras, lai atvieglotu minēto mobilitāti, šajās struktūrās EURES tīkla ietvaros būtu jāņem vērā īpašās vajadzības tādās jomās kā informācija, norādījumi, pārrobežu darba piemeklēšana starp darbaspēka pieprasījumu un piedāvājumu un no tā izrietošā iekārtošana darbā. 28) Darba tirgus pārredzamība un atbilstoša darba piemeklēšanas spēja ir darbaspēka mobilitātes priekšnoteikumi Savienībā. Labāku līdzsvaru starp darbaspēka piedāvājumu un pieprasījumu var panākt, izmantojot efektīvu sistēmu Savienības līmenī, kurā notiek informācijas apmaiņa par valstu un nozaru darbaspēka pārpalikumu un trūkumu, kas būtu jāizveido starp Komisiju un dalībvalstīm, lai pilnveidotu dalībvalstu mobilitātes politiku un veidotu praktiskas sadarbības pamatu EURES tīklā. 29) Darba ņēmēju pārvietošanās brīvība un augsta līmeņa nodarbinātība ir cieši saistītas un rada vajadzību dalībvalstīm pilnveidot mobilitātes politiku, kas veicina labāku darba tirgus darbību Savienībā. Dalībvalstu mobilitātes politika būtu jāuzskata par sociālās un nodarbinātības politikas neatņemamu sastāvdaļu. 30) Plānošanas periods būtu jānosaka tā, lai tas atbalstītu darbību koordināciju mobilitātes jomā Savienībā. Lai dalībvalstu darbības plāni būtu efektīvi, tajos būtu jāņem vērā dati par mobilitātes plūsmām un veidiem, esošo un paredzamo darbaspēka trūkuma un pārpalikuma datu analīze, darbā pieņemšanas prakse un pieredze EURES tīklā, un tajos būtu jāietver organizāciju rīcībā esošo resursu un rīku pārskats dalībvalstīs, lai veicinātu darbaspēka mobilitāti ES iekšienē. 31) Valstu koordinācijas birojiem, kuri rīkojas dalībvalstu vārdā, kopā ar Eiropas Koordinācijas biroju būtu jāizmanto dalībvalstu apmaiņa ar darbības plānu projektiem par attiecīgo plānošanas periodu, lai novirzītu EURES tīkla resursus atbilstošām darbībām un projektiem un tādējādi vadītu EURES tīklu kā uz rezultātiem orientētu rīku, kas atbilst darba ņēmēju vajadzībām saskaņā ar darba tirgus dinamiku. 32) Būtu jānosaka kopīgi rādītāji, lai iegūtu atbilstošu informāciju par EURES tīkla rezultātu izvērtējumu. Ar šiem rādītājiem būtu jāpalīdz EURES tīklā iesaistītajām organizācijām noteikt rezultātus un novērtēt sasniegto progresu, ņemot vērā visam EURES tīklam izvirzītos mērķus, tostarp tā ieguldījumu saskaņotas nodarbinātības stratēģijas īstenošanā atbilstīgi Līguma 145. pantam. 33) Ja šajā regulā paredzētie pasākumi ietver personas datu apstrādi, tie jāveic saskaņā ar ES tiesību aktiem par personas datu aizsardzību[20], kā arī to valsts īstenošanas pasākumiem. 34) Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas noteikti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kā minēts Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā. 35) Tā kā dalībvalstis nevar pietiekami labi sasniegt regulas mērķi, proti, izstrādāt kopīgu sistēmu sadarbībai starp dalībvalstīm, lai apvienotu brīvās darbvietas un iespēju pieteikties uz šīm brīvajām darbvietām un veicinātu līdzsvara sasniegšanu starp piedāvājumu un pieprasījumu nodarbinātības tirgū, un minētās rīcības mēroga un ietekmes dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā 5. pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. 36) Komisija saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus, lai nodrošinātu, ka tā var grozīt dalībvalstīm noteiktos pienākumus pilnvarot organizācijas pievienoties EURES tīklam, lai kļūtu par EURES partneriem, un izstrādāt kopīgus rādītājus šo organizāciju darbības izvērtēšanai, ņemot vērā to piemērošanas laikā gūto pieredzi vai darba tirgū radušās vajadzības. Ir īpaši svarīgi, ka Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīko atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. 37) Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz to tehnisko standartu un formātu īstenošanu, ko piemēro informācijas apkopošanai un izplatīšanai, automātiskai darba piemeklēšanai, kā arī attiecībā uz dalībvalstu starpā notiekošās informācijas apmaiņas modeļiem un procedūrām. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI 1. pants Priekšmets 1. Regulas mērķis ir veicināt darba ņēmēju pārvietošanās brīvības īstenošanu Savienībā saskaņā ar LESD 45. pantu, izstrādājot kopīgu sistēmu sadarbībai starp dalībvalstīm un Komisiju. 2. Pirmā punkta nolūkā regulā paredzēti mērķi, principi un noteikumi tādās jomās kā (a) sadarbība starp dalībvalstīm un Komisiju attiecībā uz datu apmaiņu par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV un tai sekojoša darba ņēmēju iekārtošana darbā; (b) dalībvalstu darbības un dalībvalstu savstarpējas darbības, lai veicinātu līdzsvara sasniegšanu starp piedāvājumu un pieprasījumu Savienības darba tirgū ar nolūku nodrošināt augsta līmeņa nodarbinātību; (c) Eiropas Nodarbinātības dienestu tīkla darbība starp dalībvalstīm un Komisiju; (d) saistītie mobilitātes atbalsta pakalpojumi darba ņēmējiem un darba devējiem. 2. pants Definīcijas Šajā regulā izmanto šādas definīcijas: (b) “valsts nodarbinātības dienesti” ir tādas dalībvalstu organizācijas, kā daļa no attiecīgajām ministrijām, valsts organizācijām vai sabiedrībām, kas ir publisko tiesību subjekti un kuras ir atbildīgas par aktīvas darba tirgus politikas īstenošanu un nodarbinātības pakalpojumu sniegšanu sabiedrības interesēs; (c) “nodarbinātības dienesti” ir ikviena juridiska vai fiziska persona, kas likumīgi darbojas dalībvalstī un sniedz darba meklētājiem ar darba atrašanu saistītus pakalpojumus un darba devējiem ar darba ņēmēju pieņemšanu darbā saistītus pakalpojumus; (d) "brīvā darbvieta" nozīmē nodarbinātības piedāvājumu, tostarp mācekļa praksi un stažēšanos, ko uzskata par darbu; (e) “informācijas apkopošana un izplatīšana” ir informācijas par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV apmaiņa un apstrāde; (f) “kopīga IT platforma” ir IT infrastruktūra un ar to saistītās platformas, kas izstrādātas Eiropas līmenī, lai veiktu informācijas apkopošanu un izplatīšanu; (g) darba ņēmēja “iekārtošana darbā” pie darba devēja, ko veic nodarbinātības dienests, vai darba ņēmēja “pieņemšana darbā” pie darba devēja ir starpnieka pakalpojuma sniegšana starp piedāvājumu un pieprasījumu, kura mērķis ir aizpildīt brīvo darbvietu; (h) “pārrobežu darba ņēmējs” ir ikviens darba ņēmējs, kurš strādā algotu darbu dalībvalstī un dzīvo citā dalībvalstī, kurā parasti atgriežas katru dienu vai vismaz reizi nedēļā. II NODAĻA EURES TĪKLA IZVEIDE 3. pants Izveide Ar šo regulu tiek izveidots Eiropas Nodarbinātības dienestu tīkls (“EURES tīkls”). 4. pants Struktūra, uzdevumi un kopīgie pienākumi 1. EURES tīkls ietver šādas organizāciju kategorijas: (a) Eiropas Komisija, kas, izmantojot Eiropas Koordinācijas biroju, ir atbildīga par palīdzību EURES tīklam darbību veikšanā; (b) EURES dalībnieki — dalībvalstu norīkotas iestādes, kas ir atbildīgas par šīs regulas piemērošanu attiecīgajā dalībvalstī, t. i., valsts koordinācijas biroji; (c) EURES partneri — organizācijas, kuras dalībvalstis ir pilnvarojušas sniegt valsts, reģiona un/vai vietēja līmeņa atbalstu, apkopojot un izplatot informāciju un piedāvājot atbalsta pakalpojumus darba ņēmējiem un darba devējiem. 2. Atbilstīgi attiecīgajiem uzdevumiem un pienākumiem visas EURES tīklā iesaistītās organizācijas, cieši sadarbojoties, aktīvi nodrošina iespējas, kuras piedāvā darbaspēka mobilitāte Savienībā, un cenšas uzlabot veidus un līdzekļus, kā darba ņēmējiem un darba devējiem izmantot šīs iespējas vietējā, reģionālā, valsts un Eiropas līmenī. 5. pants Mērķi EURES tīkls paredzēts, lai sekmētu šādu mērķu sasniegšanu: (i) veicināt to tiesību īstenošanu, kas paredzētas LESD 45. pantā un noteikumos Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulā (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā[21]; (j) saskaņotas stratēģijas īstenošana attiecībā uz darbaspēku atbilstīgi LESD 145. pantam; (k) labāka darba tirgus darbība un integrācija Savienībā; (l) augoša taisnīga un brīvprātīga ģeogrāfiska un profesionāla mobilitāte Savienībā; (m) no darba tirgus izslēgtu personu sociālā iekļaušana un integrācija. 6. pants Eiropas Koordinācijas biroja pienākumi 1. Eiropas Koordinācijas birojs uzņemas šādus pienākumus: (a) noteikt saskaņotu sistēmu un sniegt horizontālu atbalstu EURES tīklam, tostarp i) sadarbībā ar citiem attiecīgajiem Savienības informācijas, konsultāciju dienestiem vai tīkliem un iniciatīvām pārvaldīt un attīstīt Eiropas darba mobilitātes portālu (“EURES portāls”) un saistītos IT pakalpojumus, tostarp sistēmas un procedūras, lai apmainītos ar informāciju par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV un tādiem papilddokumentiem kā kvalifikācijas apliecības u. c.; ii) nodrošināt informācijas un saziņas pasākumus; iii) nodrošināt kopīgu apmācības programmu EURES personālam; iv) veicināt sadarbības tīklu veidošanu, apmaiņu ar labāko praksi un savstarpēju mācīšanos EURES tīklā; (b) analizēt ģeogrāfisko un profesionālo mobilitāti; (c) izstrādāt atbilstošu sistēmu sadarbībai un informācijas apkopošanai un izplatīšanai Savienībā attiecībā uz mācekļa praksi un stažēšanos saskaņā ar šo regulu; (d) veikt EURES darbības un tā nodarbinātības rādītāju uzraudzību un novērtēšanu sadarbībā ar EURES dalībniekiem. 2. Daudzgadu darba programmas tiek izstrādātas, apspriežoties ar 11. pantā minēto EURES koordinācijas grupu. 7. pants Valstu koordinācijas biroju pienākumi 1. Katrs valsts koordinācijas birojs ir atbildīgs par (e) sadarbību ar Komisiju un citām dalībvalstīm informācijas apkopošanas un izplatīšanas jomā saskaņā ar III nodaļu; (f) EURES darba organizēšanu dalībvalstī, tostarp atbalsta pakalpojumu sniegšanu saskaņā ar IV nodaļu; (g) attiecīgās dalībvalsts darbību koordinēšanu iekšienē un ar citām dalībvalstīm saskaņā ar V nodaļu. 2. Valsts koordinācijas birojs īsteno arī horizontālu atbalstu valsts līmenī, kuru nodrošina Eiropas Koordinācijas birojs, kā minēts 6. pantā, vajadzības gadījumā cieši sadarbojoties ar Eiropas Koordinācijas biroju un citu valstu koordinācijas birojiem. Minētās horizontālās atbalsta darbības ietver: (h) informācijas vākšanu un pārbaudi par EURES partneriem, kuri darbojas no savas valsts teritorijas, par darbībām, kā arī darba ņēmējiem un darba devējiem sniegto atbalsta pakalpojumu apjomu, lai publicētu šo informāciju, tostarp EURES portālā; (i) sagatavošanās kursu nodrošināšanu saistībā ar EURES darbību, personāla atlasi līdzdalībai kopējā apmācību programmā un savstarpējos mācību pasākumos; (j) ar 28. un 29. pantu saistīto datu vākšanu un analīzi. 3. Ar nolūku publicēt, tostarp EURES portālā, valsts koordinācijas birojs darba ņēmēju un darba devēju interesēs pārbauda, regulāri atjaunina un savlaicīgi izplata šādu valsts līmenī pieejamo informāciju un norādījumus: (k) dzīves un darba apstākļi; (l) administratīvās procedūras attiecībā uz nodarbinātību; (m) darba ņēmējiem piemērojamie noteikumi; (n) mācekļa prakse un stažēšanās; (o) vajadzības gadījumā pārrobežu darba ņēmēju stāvoklis, īpaši pārrobežu reģionos. Vajadzības gadījumā valsts koordinācijas birojs var pārbaudīt un izplatīt informāciju, sadarbojoties ar citiem informācijas un konsultāciju dienestiem un tīkliem, kā arī ar attiecīgajām iestādēm valstu līmenī, tostarp tām, kas minētas 5. pantā [Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/…/ES par pasākumiem, ar ko veicina darba ņēmējiem piešķirto tiesību īstenošanu darba ņēmēju pārvietošanās brīvības jomā][22]. 4. Valsts koordinācijas birojs sniedz vispārēju atbalstu EURES tīklā iesaistītajām organizācijām savā teritorijā attiecībā uz sadarbību ar EURES kolēģiem citās dalībvalstīs. Tas ietver atbalstu sūdzību gadījumos, kas saistīti ar brīvajām darbvietām un pieņemšanu darbā, izmantojot EURES, kā arī sadarbību ar tādām valsts iestādēm kā darba inspekcijas. 5. Valsts koordinācijas birojs veicina sadarbību ar tādām ieinteresētajām personām kā profesionālās orientācijas dienesti, universitātes, tirdzniecības palātas un organizācijas, kuras ir iesaistītas mācekļa prakses un stažēšanās shēmās. 6. Katra dalībvalsts nodrošina, ka tās valsts koordinācijas birojs saņem personālu un citus resursus, kas nepieciešami regulā noteikto uzdevumu veikšanai. 7. Valsts koordinācijas biroju vada valsts koordinators, kurš ir 11. pantā minētās koordinācijas grupas loceklis. 8. pants EURES partneru pilnvarošana 1. Katra dalībvalsts izstrādā sistēmu, lai pilnvarotu EURES partnerus piedalīties EURES tīklā, uzraudzītu to darbības un atbilstību valsts un Savienības tiesību aktiem, piemērojot šo regulu. Šī sistēma ir pārredzama, samērīga un palīdz ievērot vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā uz pieteikuma iesniedzējām organizācijām un tiesību aktos paredzēto kārtību. 2. Dalībvalstis informē Eiropas Koordinācijas biroju par valstīs ieviestajām sistēmām un attiecīgi EURES partneriem, kurus tās pilnvarojušas piedalīties EURES tīklā. 3. Ikviens nodarbinātības dienests, kurš likumīgi darbojas dalībvalstī, var pieprasīt, lai to pilnvaro piedalīties EURES tīklā kā EURES partnerim šajā dalībvalstī saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem un dalībvalstī izstrādāto sistēmu. 4. EURES partneri ir pilnvaroti piedalīties EURES tīklā saskaņā ar pielikumā paredzētajiem kopīgajiem obligātajiem kritērijiem. 5. Kopīgi obligātie kritēriji tiek piemēroti, neskarot papildu kritērijus vai prasības, kuras dalībvalsts uzskata par vajadzīgu piemērot, lai nodrošinātu pareizu nodarbinātības dienestiem piemērojamo noteikumu izpildi un efektīvu darba tirgus politikas pārvaldību savas valsts teritorijā. Lai nodrošinātu pārredzamību, šādi kritēriji un prasības ir 1. punktā minētās sistēmas neatņemama sastāvdaļa. 6. EURES partneri var ietvert citus EURES partnerus vai citas organizācijas, lai kopā nodrošinātu atbilstību pielikumā minētajiem kritērijiem. Šādos gadījumos papildu nosacījums līdzdalībai EURES tīklā ir atbilstošu partnerattiecību turpmāka pastāvēšana. 7. Lai grozītu pielikumu, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 33. pantā minēto procedūru. 8. Komisija drīkst, izmantojot īstenošanas aktus, apstiprināt paraugu, kurā apraksta valsts sistēmu un dalībvalstu starpā notiekošās informācijas apmaiņas procedūras valsts sistēmā. Komisija pieņem šos īstenošanas aktus saskaņā ar 34. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 9. pants EURES partneru pienākumi 1. Pieteikuma iesniedzējas organizācijas var izvēlēties piedalīties EURES tīklā saskaņā ar šādām darbībām: (p) papildināt brīvo darbvietu apkopojumu saskaņā ar 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu; (q) papildināt darba pieteikumu un CV apkopojumu saskaņā ar 14. panta 1. punkta b) apakšpunktu; (r) sniegt atbalsta pakalpojumus darba ņēmējiem un darba devējiem saskaņā ar IV nodaļu; vai (s) a)‒c) apakšpunktu kombinācija. 2. EURES partneri izraugās vienu vai vairākus tādus kontaktpunktus kā darbā iekārtošanas un pieņemšanas biroji, informācijas centri, pašapkalpošanās rīki u. c., kur darba ņēmēji un darba devēji var saņemt atbalstu attiecībā uz informācijas apkopošanu un izplatīšanu un/vai piekļuvi atbalsta pakalpojumiem saskaņā ar šo regulu. Kontaktpunkti var balstīties arī uz personāla apmaiņas programmām, sadarbības koordinatoru nosūtīšanu vai ietvert kopējas darbā iekārtošanas aģentūras. 3. Kontaktpunktos skaidri norāda, kādu atbalsta pakalpojumu apjomu tie sniedz darba ņēmējiem un darba devējiem. 4. Dalībvalstis drīkst prasīt, lai EURES partneri dod ieguldījumu: (t) 15. panta 5. punktā minētā valsts centra darbībā, prasot maksu vai citā veidā; (u) 26. un 27. pantā minētajā informācijas apmaiņā; (v) 28. pantā minētajā plānošanas periodā; (w) datu vākšanā saskaņā ar 29. pantu. Dalībvalstis pieņem lēmumu par minētā ieguldījuma kārtību valsts sistēmā, pamatojoties uz proporcionalitātes principu un ņemot vērā tādus faktorus kā EURES partneru administratīvā spēja un līdzdalības pakāpe EURES tīklā, kā minēts 1. punktā. 10. pants Valsts nodarbinātības dienestu nozīme 1. Dalībvalstis var deleģēt valsts nodarbinātības dienestiem vispārējus uzdevumus vai darbības, kas saistītas ar darba organizēšanu saskaņā ar šo regulu, piemēram, valsts sistēmu attīstība un vadība EURES partneru pilnvarošanai vai 20. pantā minētās pamatinformācijas sagatavošana un izplatīšana. 2. Dalībvalstis var uzticēt 21.‒23. pantā minēto atbalsta pakalpojumu sniegšanu valsts nodarbinātības dienestiem, ja tie piedalās EURES tīklā vai nu kā EURES partneris, kas pilnvarots saskaņā ar 8. pantu un šīs regulas pielikumu, vai kā EURES partneris, pamatojoties uz 3. punktā minēto atbrīvojumu. 3. Dalībvalstis drīkst piemērot atbrīvojumu no 8. panta un šīs regulas pielikuma īstenošanas pārskata ne vairāk kā piecus gadus no datuma, kad šo regulu sāk piemērot, tiem valsts nodarbinātības dienestiem, kuri piedalījušies EURES tīklā šīs regulas spēkā stāšanās brīdī saskaņā ar Komisijas Īstenošanas lēmumu Nr. 2012/733/ES un/vai vajadzības gadījumā Komisijas Lēmumu Nr. 2003/8/EK. Dalībvalstis informē Komisiju par piešķirtajiem atbrīvojumiem. 11. pants Koordinācijas grupa 1. Koordinācijas grupas sastāvā ietilpst Eiropas Koordinācijas biroja un valstu koordinācijas biroju pārstāvji. 2. Koordinācijas grupa atbalsta šīs regulas īstenošanu, apmainoties ar informāciju un izstrādājot norādījumus. Jo īpaši tā palīdz sagatavot 14. panta 8. punktā un 16. panta 5. punktā minēto tehnisko standartu projektus un formātus. 3. Eiropas Koordinācijas birojs organizē koordinācijas grupu sanāksmes un vada tās. Tas aicina sociālo partneru pārstāvjus Savienības līmenī apmeklēt šīs sanāksmes. 12. pants Kopīga identitāte un preču zīme 1. Nosaukumu “EURES” izmanto tikai darbībām, kas saistītas ar EURES tīklu saskaņā ar šo regulu. To atveido ar standarta logotipu tāda grafiska attēla veidā, ko apstiprinājis Eiropas Koordinācijas birojs. 2. Lai nodrošinātu kopīgu vizuālo identitāti, visas EURES tīklā iesaistītās organizācijas, kas minētas 3. pantā, ar EURES tīklu un šo regulu saistītajās darbībās izmanto šo EURES pakalpojumu zīmi, kā arī tam raksturīgo logotipu, kas Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā (ITSB) reģistrēts kā Kopienas preču zīme. 3. EURES tīklā iesaistītās organizācijas nodrošina, ka to sniegtā informācija un reklāmas materiāli ir saskaņoti ar kopējiem EURES tīkla veiktajiem informēšanas pasākumiem un ar informāciju, kuru sniedz Eiropas Koordinācijas birojs. 4. Tikai Eiropas Koordinācijas birojam ir tiesības piešķirt trešām pusēm atļauju izmantot EURES logotipu, un par to birojs atbilstoši informē attiecīgās organizācijas. 5. EURES tīklā iesaistītās organizācijas nekavējoties informē Eiropas Koordinācijas biroju par visiem gadījumiem, kad trešās puses vai trešās valstis ļaunprātīgi izmanto logotipu. 13. pants Sadarbība 1. Eiropas Koordinācijas birojs veicina EURES tīkla sadarbību ar citiem Savienības informācijas un konsultāciju dienestiem un tīkliem. 2. Valsts koordinācijas biroji sadarbojas ar 1. punktā minētajiem dienestiem un tīkliem Savienības, valsts, reģionālā un vietējā līmenī, lai panāktu sinerģiju un izvairītos no pārklāšanās, un vajadzības gadījumā iesaista EURES partnerus. 3. Dalībvalstis cenšas izstrādāt centralizētus risinājumus saziņai ar darba ņēmējiem un darba devējiem attiecībā uz EURES tīkla kopīgām darbībām un minētajiem dienestiem un tīkliem. III NODAĻA KOPĪGA IT PLATFORMA 14. pants Kopīgas IT platformas organizēšana 1. Lai apkopotu nodarbinātības piedāvājumus un nodarbinātības pieteikumus, katra dalībvalsts EURES portālā dara pieejamas: (x) visas valsts nodarbinātības dienestos pieejamās brīvās darbvietas, kā arī brīvās darbvietas, par kurām informē EURES partneri; (y) visus valsts nodarbinātības dienestos pieejamos darba pieteikumus un CV, kā arī darba pieteikumus un CV, par kuriem informē EURES partneri, ja attiecīgie darba ņēmēji ir devuši piekrišanu darīt šo informāciju pieejamu EURES portālā saskaņā ar 3. punktā minētajiem nosacījumiem. 2. Darot pieejamus datus par brīvajām darbvietām EURES portālā, dalībvalstis (z) nešķiro darba līgumus ne pēc to veida un ilguma, ne pēc darba devēja nodomiem attiecībā uz darbā pieņemšanu; (aa) drīkst izslēgt tās brīvās darbvietas, kuras, ņemot vērā to veidu vai valsts tiesību aktus, ir pieejamas tikai konkrētās valsts iedzīvotājiem. 3. 1. punkta b) apakšpunktā minētā darba ņēmēju piekrišana ir skaidra, nepārprotama, brīvprātīga, konkrēta un pamatota. Darba ņēmēji drīkst katrā laikā atsaukt savu piekrišanu un pieprasīt dzēst vai grozīt jebkurus datus, kuri darīti pieejami. Darba ņēmēji var izvēlēties no vairākiem risinājumiem, kā ierobežot piekļuvi saviem datiem vai to konkrētām daļām. 4. Dalībvalstu rīcībā ir mehānismi un standarti, lai nodrošinātu datu par brīvajām darbvietām un CV būtisko un tehnisko kvalitāti. 5. Tās apmainās ar informāciju par 4. punktā minētajiem mehānismiem un standartiem, kā arī par standartiem, kas attiecas uz datu drošību un datu aizsardzību. Tās sadarbojas savstarpēji un ar Eiropas Koordinācijas biroju, īpaši, ja tiek saņemtas sūdzības, un gadījumos, kad brīvās darbvietas tiek uzskatītas par neatbilstošām valsts tiesību aktu piemērojamajiem standartiem. 6. Tās nodrošina, ka datu kvalitātes uzraudzības vajadzībām avoti var tikt izsekoti. 7. Lai nodrošinātu nodarbinātības piedāvājumu piemeklēšanu nodarbinātības pieteikumiem, katra dalībvalsts sniedz 1. punktā minēto informāciju, izmantojot vienotu sistēmu. 8. Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija apstiprina nepieciešamos tehniskos standartus un formātus, kuri paredzēti 7. punktā minētās vienotās sistēmas izveidei. Komisija pieņem šos īstenošanas aktus saskaņā ar 34. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 15. pants Piekļuve kopīgai IT platformai valsts līmenī 1. Valsts nodarbinātības dienesti nodrošina, ka visi to pārvaldītie — centrālie, reģionālie vai vietējie — darba meklēšanas portāli ir saistīti ar EURES portālu un EURES portāls ir skaidri saskatāms un izmantojams meklēšanas vajadzībām. 2. Valsts nodarbinātības dienesti cenšas panākt vienošanos ar citiem nodarbinātības dienestiem, kuri darbojas dalībvalsts teritorijā, lai nodrošinātu 1. punktā minētā principa piemērojamību arī attiecībā uz šo dienestu pārvaldītajiem tiešsaistes darba meklēšanas rīkiem. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka iekšējos rīkos sociālajiem darbiniekiem, kurus pārvalda dalībvalsts nodarbinātības dienesti, visas brīvās darbvietas, darba pieteikumi un CV, kas darīti pieejami EURES portālā, ir pieejami vienlīdzīgi ar valsts datiem šajos rīkos. 4. Attiecīgie EURES partneri arī piemēro 1. un 3. punktā minētos principus saskaņā ar šo organizāciju izdarīto izvēli atbilstīgi 9. panta 1. punktam. 5. Dalībvalstis izveido valsts centru, lai varētu pārsūtīt uz EURES portālu informāciju par brīvajām darbvietām, darba pieteikumiem un CV, ko pieejamu darījusi organizācija, kas vēlas dalīties šajā informācijā ar EURES portālu. 6. Dalībvalstis cenšas izstrādāt centralizētus risinājumus saziņai ar pārrobežu darba ņēmējiem un darba devējiem tajos pārrobežu reģionos, kuros attiecīgās dalībvalstis uzskata par vajadzīgu izveidot īpašas sadarbības un pakalpojumu struktūras. 16. pants Automātiska darba piemeklēšana, izmantojot kopīgu IT platformu 1. Komisija izstrādā Eiropas prasmju, kompetenču, kvalifikāciju un profesiju klasifikāciju. Šī klasifikācija ir rīks, kurš paredzēts, lai atvieglotu darba pieteikumu iesniegšanu tiešsaistē pāri robežām Eiropas Savienībā, veicot darba piemeklēšanu, nosakot trūkstošās prasmes, atzīstot kvalifikācijas un sniedzot profesionālās orientācijas pakalpojumus EURES portālā. 2. Dalībvalstis sadarbojas cita ar citu un ar Eiropas Savienību, lai nodrošinātu sadarbspēju starp valstu sistēmām un 1. punktā minēto klasifikāciju. 3. Tāpēc līdz 2017. gada 1. janvārim katra dalībvalsts veiks sākotnējo valsts, reģionālo un nozaru klasifikāciju uzskaiti, lai saskaņotu ar 1. punktā minēto klasifikāciju, un pēc uzskaites izmantošanas uzsākšanas, pamatojoties uz Eiropas Koordinācijas biroja lietojumprogrammu, to regulāri atjauninās, lai papildinātu ar jaunākajiem darbā iekārtošanas pakalpojumiem. 4. Komisija sniedz tehnisku atbalstu dalībvalstīm, kuras aizstāj valsts klasifikāciju ar 1. punktā minēto klasifikāciju. 5. Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija apstiprina nepieciešamos tehniskos standartus un formātus, kuri paredzēti 1. punktā minētās klasifikācijas darbībai. Komisija pieņem šos īstenošanas aktus saskaņā ar 34. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 17. pants Atviegloti piekļuves mehānismi darba ņēmējiem un darba devējiem 1. Valsts nodarbinātības dienesti nodrošina, ka darba ņēmēji, kas izmanto to pakalpojumus, lai darītu pieejamus darba pieteikumu un/vai CV, var izvēlēties, ka attiecīgie nodarbinātības dienesti palīdz minētajiem darba ņēmējiem reģistrēties EURES portālā, izmantojot 15. panta 5. punktā minēto valsts centru. 2. Valsts nodarbinātības dienesti izveido līdzīgu mehānismu, lai veicinātu reģistrēšanos kā darba devējam EURES portālā, tiem darba devējiem, kuri izmanto šos pakalpojumus, lai publicētu informāciju par brīvajām darbvietām valsts līmenī vai nu tieši darba meklēšanas portālos, vai citās dalībvalstu atbalstītās platformās. 3. Attiecīgie EURES partneri piemēros 1. un 2. punktā minētos principus saskaņā ar izvēli, kuru organizācijas izdarījušas atbilstīgi 9. panta 1. punktam. 4. Darba ņēmēju un darba devēju rīcībā ir piekļuve vispārējai informācijai par to, kā, kad un kur viņi var atjaunināt, pārskatīt vai atsaukt attiecīgos datus. IV NODAĻA ATBALSTA PAKALPOJUMI 18. pants Principi 1. Dalībvalstis nodrošina, ka darba ņēmēji un darba devēji var saņemt piekļuvi atbalsta pakalpojumiem valsts līmenī. 2. Dalībvalstis atbalsta saskaņotas pieejas izstrādi šādiem pakalpojumiem valsts līmenī. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka EURES partneri sniedz 20.‒23. pantā minētos atbalsta pakalpojumus, izmantojot: (bb) attiecīgo dalībvalstu valsts nodarbinātības dienestus saskaņā ar 10. pantu; (cc) organizācijas, par kuru rīcību ir atbildīgi attiecīgās dalībvalsts valsts nodarbinātības dienesti, pamatojoties uz deleģēšanu, ārpakalpojuma izmantošanu vai speciāliem nolīgumiem, kas noslēgti vai nu ar minētajiem valsts nodarbinātības dienestiem, vai ar citām iestādēm par minēto organizāciju sniegtajiem pakalpojumiem; (dd) vienu vai vairākus EURES partnerus vai (ee) a)‒c) apakšpunktu kombināciju. 4. Katrā dalībvalstī 20.‒23. pantā minētos atbalsta pakalpojumus sniedz vismaz organizācijas, kas minētas 3. punkta a) vai b) apakšpunktā. 5. Atbalsta pakalpojumi darba ņēmējiem, kā noteikts 20., 22. un 23. pantā, un 17. panta 1. punktā minētā palīdzība saistībā ar reģistrēšanos EURES portālā ir bez maksas. 6. Par 21. un 22. pantā minētajiem atbalsta pakalpojumiem un par piekļuvi 17. panta 2. punktā minēto palīdzību saistībā ar reģistrēšanos EURES portālā no darba devējiem var iekasēt maksu. Maksa, kuru iekasē par EURES pakalpojumiem un kuru piemēro citiem attiecīgo organizāciju sniegtiem salīdzināmiem pakalpojumiem, nedrīkst atšķirties. 7. Attiecīgie EURES partneri, izmantojot savus informācijas kanālus, skaidri informē darba ņēmējus un darba devējus par sniegto atbalsta pakalpojumu klāstu, par to, kur un kad šie pakalpojumi ir pieejami, un saskaņā ar kādiem nosacījumiem tiek piešķirta piekļuve. Šo informāciju publicē EURES portālā. 19. pants Piekļuve pamatinformācijai 1. Dalībvalstis nodrošina, ka visi darba ņēmēji un darba devēji, kuri pieprasa klienta pakalpojumus nodarbinātības dienestos, saņem pamatinformāciju vai tiek informēti par valsts līmenī pieejamo mobilitātes atbalstu, kas (ff) ietver informāciju vismaz par EURES portāla un EURES tīkla esamību, attiecīgo EURES partneru kontaktinformāciju valsts līmenī, informāciju par to izmantotajiem darbā pieņemšanas kanāliem (e-pakalpojumi, personalizēti pakalpojumi, kontaktpunktu atrašanās vieta) un saitēm uz attiecīgām tīmekļa vietnēm; un (gg) ir viegli pieejama un tiek sniegta lietotājiem draudzīgā veidā. 2. Dalībvalstis izstrādā speciālu informāciju pārrobežu darba ņēmējiem tajos pārrobežu reģionos, kur attiecīgās dalībvalstis uzskata par vajadzīgu izveidot īpašas sadarbības un pakalpojumu struktūras. 3. Eiropas Koordinācijas birojs atbalsta pamatinformācijas izstrādi saskaņā ar šo pantu un palīdz dalībvalstīm sniegt atbilstošu valodu nodrošinājumu. 20. pants Atbalsta pakalpojumi darba ņēmējiem 1. Attiecīgie EURES partneri aktīvi piedāvā piekļuvi šajā pantā noteiktajiem pakalpojumiem visiem darba ņēmējiem, kuri meklē nodarbinātības iespējas. Vajadzības gadījumā šo piedāvājumu atkārto darba meklēšanas procesā. 2. Ja darba ņēmēji ir ieinteresēti turpmākas palīdzības saņemšanā, attiecīgie EURES partneri sniedz informāciju un norādījumus par atsevišķām nodarbinātības iespējām un jo īpaši piedāvā šādus pakalpojumus: (hh) sniegt informāciju par dzīves un darba apstākļiem vai atsauces uz šo informāciju; (ii) sniegt informāciju par aktīva darba tirgus pasākumiem un piekļuvi šādiem pasākumiem; (jj) vajadzības gadījumā sniegt palīdzību darba pieteikumu un CV izstrādē, lai nodrošinātu atbilstību 14. panta 8. punktā un 16. panta 5. punktā minētajiem Eiropas tehniskajiem standartiem un formātiem; (kk) vajadzības gadījumā sniegt palīdzību šādu darba piedāvājumu augšupielādē valsts darba meklēšanas portālos un EURES portālā; (ll) vajadzības gadījumā atsevišķā rīcības plānā ietvert iespējamā darbā iekārtošanas gadījuma kontroli ES iekšienē; (mm) vajadzības gadījumā atsaukties uz citiem EURES partneriem. 3. Ja darba ņēmēji ir ieinteresēti saņemt turpmāku palīdzību un ir pamatota iespēja, ka tie tiks iekārtoti darbā ES iekšienē, attiecīgie EURES partneri sniedz turpmāku palīdzību darba meklēšanā, kas ietver tādus pakalpojumus kā piemērotu brīvo darbvietu atlase, palīdzība darba pieteikumu un CV izstrādē, tulkojumu nodrošināšana un/vai skaidrojumu iegūšana par konkrētām brīvajām darbvietām citās dalībvalstīs. 4. Pēc tam, kad saskaņā ar šo pantu sniegto pakalpojumu rezultātā darba ņēmējs ir pieņemts darbā citā dalībvalstī, attiecīgie EURES partneri sniedz attiecīgajai personai to organizāciju kontaktinformāciju galamērķa dalībvalstī, kuras var piedāvāt palīdzību pēc darbā pieņemšanas. 21. pants Atbalsta pakalpojumi darba devējiem 1. Attiecīgie EURES partneri sniedz informāciju un norādījumus tiem darba devējiem, kuri ir ieinteresēti pieņemt darbā darba ņēmējus no citām dalībvalstīm un jo īpaši piedāvā šādus pakalpojumus: (nn) sniegt informāciju par īpašiem noteikumiem, kurus piemēro, nodarbinot šādus darba ņēmējus; (oo) veicināt EURES tīkla un EURES portālā esošās CV datubāzes izmantošanu, lai ar šī rīka palīdzību aizpildītu brīvās darbvietas; (pp) sniegt informāciju un norādījumus par faktoriem, kuri var veicināt darba ņēmēju pieņemšanu darbā, un to, kā atbalstīt viņu integrāciju; (qq) vajadzības gadījumā sniegt informāciju un norādījumus par atsevišķu brīvās darbvietas darba prasību aprakstu, kurš būtu saprotams Eiropas auditorijai; (rr) vajadzības gadījumā sniegt palīdzību attiecībā uz brīvās darbvietas apraksta atbilstību 14. panta 8. punktā un 16. panta 5. punktā minētajiem Eiropas tehniskajiem standartiem un formātiem; (ss) vajadzības gadījumā sniegt palīdzību attiecībā uz darba devēja reģistrēšanu EURES portālā; (tt) vajadzības gadījumā atsaukties uz citu EURES partneri. 2. Ja darba devēji ir ieinteresēti saņemt turpmāku palīdzību un ir pamatota darbā iekārtošanas iespēja ES iekšienē, attiecīgie EURES partneri sniedz turpmāku palīdzību, kas ietver tādus pakalpojumus kā iepriekšēja piemērotu kandidātu atlase un palīdzība tulkojumu nodrošināšanā un/vai skaidrojumu iegūšanā par konkrētiem darba pieteikumiem. 3. Pēc tam, kad saskaņā ar šo pantu sniegto pakalpojumu rezultātā darba ņēmējs no citas dalībvalsts ir pieņemts darbā, attiecīgie EURES partneri sniedz attiecīgajam darba devējam to organizāciju kontaktinformāciju, kuras var piedāvāt palīdzību attiecībā uz jauno no citām dalībvalstīm darbā pieņemto darba ņēmēju integrāciju. 4. Valsts nodarbinātības dienesti cenšas slēgt nolīgumus ar citiem nodarbinātības dienestiem, kas darbojas šīs dalībvalsts teritorijā: (uu) lai kopīgi veicinātu darba devēju reģistrēšanu EURES tīklā dalībvalsts teritorijā un mudinātu viņus izmantot kopīgo Eiropas informācijas apkopošanas un izplatīšanas platformu; (vv) lai apmainītos ar informāciju un labāko praksi par atbalsta pakalpojumiem darba devējiem, kuri ir ieinteresēti pieņemt darbā darba ņēmējus no citām dalībvalstīm. 22. pants Palīdzība pēc darbā pieņemšanas 1. Attiecīgie EURES partneri pēc darba ņēmēju un darba devēju pieprasījuma sniedz vispārēju informāciju par palīdzību pēc darbā pieņemšanas un par to, kur var saņemt tādu palīdzību pēc darbā pieņemšanas kā starpkultūru saskarsmes apmācība, valodu kursi un integrācijas atbalsts. 2. Atkāpjoties no 18. panta 5. punkta, EURES partneri var piedāvāt darba ņēmējiem 1. punktā minēto palīdzību par maksu. 23. pants Atvieglota piekļuve pakalpojumiem un informācijai par sociālo nodrošinājumu 1. Dalībvalstis nodrošina koordināciju starp šajā regulā paredzētajiem atbalsta pakalpojumiem un pakalpojumiem, kurus kompetentās iestādes sniedz sociālā nodrošinājuma jomā. 2. 1. punkta nolūkā dalībvalstis atbalsta integrētas tiešsaistes piekļuves izstrādi, kurai jākļūst par darba ņēmēju, pārrobežu darba ņēmēju un darba devēju galveno informācijas avotu. 3. Pēc darba ņēmēju, pārrobežu darba ņēmēju un darba devēju pieprasījuma attiecīgie EURES partneri sniedz vispārēju informāciju par sociālā nodrošinājuma saņemšanas tiesībām un apņemas izskatīt konkrētas informācijas pieprasījumus kompetentajām iestādēm un vajadzības gadījumā citām iestādēm, kuras atbalsta darba ņēmējus, kas īsteno savas tiesības saistībā ar pārvietošanās brīvību. 24. pants Piekļuve valsts darba tirgus pasākumiem Dalībvalsts neierobežo piekļuvi valsts darba tirgus pasākumiem tikai tāpēc, ka darba ņēmējs vēlas saņemt šo palīdzību, lai atrastu darbu citas dalībvalsts teritorijā. V NODAĻA SAISTĪBA AR MOBILITĀTES POLITIKU 25. pants Informācijas apmaiņa par plūsmām un veidiem Komisija un dalībvalstis uzrauga darbaspēka mobilitātes plūsmas un veidus Savienībā, pamatojoties uz Eurostat statistiku un pieejamajiem valstu datiem. 26. pants Informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm 1. Katra dalībvalsts vāc un analizē informāciju par (ww) darbaspēka trūkumu un darbaspēka pārpalikumu valsts un nozaru darba tirgū un to, kā ar darbaspēka mobilitāti var risināt šos jautājumus; (xx) EURES darbībām valsts līmenī; (yy) kopumā EURES tīkla vietu darbā pieņemšanas pakalpojumu tirgū valsts līmenī. 2. Valsts Koordinācijas biroji ir atbildīgi par informācijas apmaiņu EURES tīklā un kopīgas analīzes veikšanu. 3. Ņemot vērā informācijas apmaiņu un kopīgu analīzi, dalībvalstis izstrādā mobilitātes politiku, kura kļūst par nodarbinātības politikas neatņemamu sastāvdaļu. Minētā mobilitātes politika nodrošina sistēmu, pamatojoties uz kuru dalībvalstis veic 28. pantā minēto plānošanu. 4. Eiropas Koordinācijas birojs izveido procedūras un izstrādā praktisku kārtību, lai atvieglotu informācijas apmaiņu starp valstu koordinācijas birojiem un kopīgas analīzes veikšanu. 27. pants Ar atbalsta pakalpojumiem saistītā informācijas apmaiņa 1. Visas 4. pantā minētās EURES tīklā iesaistītās organizācijas dalās un apmainās ar informāciju par stāvokli dalībvalstīs attiecībā uz dzīves un darba apstākļiem, administratīvajām procedūrām un noteikumiem, kurus piemēro darba ņēmējiem no citām dalībvalstīm, tādējādi sniedzot norādījumus darba devējiem un darba ņēmējiem. 2. Tās arī dalās un apmainās ar informāciju par stāvokli dalībvalstīs, kas sniedz norādījumus pārrobežu darba ņēmējiem. 3. Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija apstiprina informācijas apmaiņai nepieciešamos modeļus un procedūras. Komisija pieņem šos īstenošanas aktus saskaņā ar 34. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 28. pants Plānošana 1. Katrs valsts koordinācijas birojs izstrādā gada darba programmu EURES tīklā iesaistītajām organizācijām dalībvalsts teritorijā. 2. Darba programmās nosaka: (zz) galvenās darbības, kuras jāveic saskaņā ar šo regulu; (aaa) kopējos īstenošanas vajadzībām piešķirtos cilvēkresursus un finanšu resursus; (bbb) plānoto darbību uzraudzības un novērtēšanas kārtību. 3. Valstu koordinācijas biroji kopā ar Eiropas Koordinācijas biroju pārskata darba programmu projektus pirms to pabeigšanas. 4. Notiek apspriedes par darba programmu projektiem ar EURES koordinācijas grupā iesaistītajiem sociālo partneru pārstāvjiem Savienības līmenī. 5. Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija izstrādā plānošanai nepieciešamos paraugus un procedūras. Komisija pieņem šos īstenošanas aktus saskaņā ar 34. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru. 29. pants Datu vākšana un rādītāji 1. Dalībvalstis nodrošina, ka tiek ieviestas procedūras, lai izstrādātu un savāktu datus par valsts līmenī veiktajām darbībām saskaņā ar šādām kopīgo rādītāju kategorijām: (ccc) EURES tīkla sniegtā informācija un norādījumi, ņemot vērā to, cik bieža ir EURES personāla saskarsme ar darba ņēmējiem un darba devējiem; (ddd)EURES darbības rezultātā notikušie darbā iekārtošanas un darbā pieņemšanas gadījumi, ņemot vērā brīvo darbvietu, darba pieteikumu un CV skaitu, kurus ir izskatījis un apstrādājis EURES personāls, un attiecīgi citā dalībvalstī darbā pieņemto darba ņēmēju skaitu; (eee) klientu apmierinātības ar EURES tīklu rādītāji, kas iegūti, veicot aptaujas. 2. Eiropas Koordinācijas birojs ir atbildīgs par datu vākšanu, kas saistīti ar EURES portālu un sadarbības izveidi informācijas apkopošanas un izplatīšanas jomā saskaņā ar šo regulu. 3. Komisijai ir tiesības pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 33. pantā minēto procedūru, lai turpinātu izstrādāt kopīgus rādītājus. 30. pants Īstenošanas ziņojumi Ņemot vērā informāciju, kas savākta, kā minēts šajā nodaļā, Eiropas Komisija reizi divos gados iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Reģionu komitejai un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par darbaspēka mobilitāti Savienībā un darba ņēmējiem sniegtajiem pakalpojumiem, lai atvieglotu pārvietošanās brīvības īstenošanu saskaņā ar LESD 46. pantu. VI NODAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 31. pants Personas datu aizsardzība Šajā regulā paredzētie pasākumi jāveic saskaņā ar Savienības tiesību aktiem par personas datu aizsardzību, jo īpaši saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[23] un tās valsts īstenošanas pasākumiem, kā arī saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[24]. 32. pants Ex-post novērtējums Eiropas Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Reģionu komitejai un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai šīs regulas darbības un ietekmes ex-post novērtējumu piecus gadus pēc tās stāšanās spēkā. Ziņojumam var pievienot tiesību aktu priekšlikumus, ar ko groza šo regulu. 33. pants Deleģēšanas īstenošana 1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2. Pilnvaras pieņemt 8. un 29. pantā minētos deleģētos tiesību aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no šīs regulas spēkā stāšanās dienas vai no jebkura cita likumdevēja noteiktā datuma. 3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 8. un 29. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar atcelšanas lēmumu pārtrauc šajā lēmumā noteikto pilnvaru deleģēšanu. Tas stājas spēkā nākamajā dienā pēc lēmuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai turpat noteiktā citā dienā. Tas neskar jau spēkā esošo deleģēto aktu darbības termiņu. 4. Pieņemot deleģētu aktu, Komisija vienlaikus paziņo par to Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Saskaņā ar 8. un 29. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem. 34. pants Komitejas procedūra 1. Komisijai palīdz EURES komiteja, ko izveido ar šo regulu. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu. 3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. 35. pants Atcelšana 1. Ar šo tiek atcelti šādi norādīto tiesību aktu noteikumi: (fff) II nodaļa un 38. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulā (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā; (ggg) 23. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regulā (ES) Nr. 1296/2013 par Eiropas Savienības Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmu (“EaSI”) un ar kuru groza Lēmumu Nr. 283/2010/ES, ar ko izveido Eiropas progresa mikrofinansēšanas instrumentu nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai. 2. Atsauces uz atceltajiem tiesību aktiem uzskata par atsaucēm uz šo regulu. 36. pants Piemērošana Šo regulu piemēro dalībvalstīm un to valstspiederīgajiem, neskarot Regulas (ES) Nr. 492/2011 2. un 3. panta noteikumus. 37. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] ESOV L 141, 27.5.2011., 1. lpp. [2] Komisijas 2002. gada 23. decembra Lēmums 2003/8/EK, ar ko īsteno Padomes Regulu (EEK) Nr. 1612/68 attiecībā uz darba piedāvājumu un pieprasījumu apkopošanu un apmierināšanu (OV L 5, 10.1.2003., 16. lpp.), tika atcelts ar Komisijas 2012. gada 26. novembra Īstenošanas lēmumu 2012/733/ES, ar ko īsteno Regulu (ES) Nr. 492/2011 (ESOV L 328, 28.11.2012., 21. lpp.). Šis lēmums stāsies spēkā 2014. gada 1. janvārī. [3] COM(2013) 430. [4] ESAO Eiropas Savienības ekonomikas apskats, 2012. gada marts vai http://www.oecd-ilibrary.org/economics/oecd-economic-surveys-european-union-2012_eco_surveys-eur-2012-en [5] Šajā skaitlī ir ietverti darba ņēmēji, kas uzturas vienā dalībvalstī, bet strādā citā dalībvalstī (pārrobežu darba ņēmēji). [6] EU Employment and Social Situation Quartely Review, 2013. gada jūnijs, izmantojot Gallup World aptaujas datus. [7] Kopējam darbaspēkam (241 miljons) piemērojot gada rādītāju 0,29 % apmērā. [8] Kopējam darbaspēkam (241 miljons) piemērojot Gallup Word aptaujas datus par to personu daļu, kuras plāno migrēt nākamo 12 mēnešu laikā, t. i., 1,2 % 2011. un 2012. gadā. [9] 2009. gada īpašais Eirobarometrs 337 “Ģeogrāfiskā un darba tirgus mobilitāte”. [10] COM(2013) 269 final. [11] COM(2013) 837 final. [12] COM(2012) 173 final. [13] OV L 328, 28.11.2012., 21. lpp. [14] OV L 5, 10.1.2003., 16. lpp. [15] COM(2010) 731 galīgā redakcija. [16] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1296/2013 par Eiropas Savienības Nodarbinātības un sociālās inovācijas programmu (“EaSI”) un ar kuru groza Lēmumu Nr. 283/2010/ES, ar ko izveido Eiropas progresa mikrofinansēšanas instrumentu nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai, OV L 347, 20.12.2013., 238. lpp. [17] OV C, … , … lpp. [18] OV C, … , … lpp. [19] ESOV L 141, 27.5.2011., 1. lpp. [20] Jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.). [21] ESOV L 141, 27.5.2011., 1. lpp. [22] COM(2013) 236 final. [23] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. [24] OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp. PIELIKUMS 1. Pakalpojumu sniegšana 1. Atbilstoši mehānismi un procedūras, lai pārbaudītu un nodrošinātu pilnīgu piemērojamo darba standartu un juridisko prasību, tostarp tiesību aktu datu aizsardzības jomā, kā arī brīvās darbvietas datu kvalitātes prasību un standartu, ievērošanu. 2. Pierādīta spēja sniegt pakalpojumus un/vai veikt informācijas apkopošanu un izplatīšanu, kā minēts šajā regulā, vajadzības gadījumā saskaņā ar organizācijas izvēli. 3. Spēja sniegt pakalpojumus, izmantojot vairākkanālu iespējas, lai internetā būtu pieejama vismaz organizācijas tīmekļa vietne. 4. Spēja ieteikt darba ņēmējus un darba devējus citiem EURES partneriem un/vai organizācijām ar pieredzi darba ņēmēju brīvas pārvietošanās jomā. 5. Apstiprinājums ievērot principu par bezmaksas EURES pakalpojumiem darba ņēmējiem. 2. Dalība EURES tīklā 1. Spēja nodrošināt savlaicīgu un uzticamu datu piegādi. 2. Saistības ievērot informācijas apkopošanas un izplatīšanas, kā arī informācijas apmaiņas tehniskos standartus un formātus saskaņā ar šo regulu. 3. Spēja un saistības sniegt informāciju valsts koordinācijas birojam par pakalpojumu piegādi un izpildi un saskaņā ar šo regulu. 4. Nodrošināšana vai saistības nodrošināt piemērotus cilvēkresursus, ņemot vērā organizācijas kā EURES partneres ģeogrāfiskās vai institucionālās pilnvaras. 5. Saistības nodrošināt kvalitātes standartus attiecībā uz personālu un reģistrēt personālu kopējai apmācību programmai.