IEVADS. LNG UN GLABĀŠANAS POTENCIĀLA PILNVĒRTĪGA IZMANTOŠANA IEKŠĒJĀ TIRGŪ

Eiropas Komisijas Pamatstratēģija spēcīgai Enerģētikas savienībai ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku ir devusi konkrētu veidolu ES vērienīgajam mērķim panākt pāreju uz ilgtspējīgu, drošu un konkurētspējīgu energosistēmu. Šajā kontekstā milzīga nozīme ir energoefektivitātei kā "vēl vienam pilnvērtīgam enerģijas avotam" un mazoglekļa avotu, piemēram, atjaunojamo energoresursu, apguvei.

Kā uzsvērts Enerģētikas savienības stāvokļa apskatā, liela nozīme vēl aizvien ir arī ģeopolitiskajiem izaicinājumiem, kas saistīti ar drošu un noturīgu fosilā kurināmā piegādi, it sevišķi attiecībā uz precēm, kuras ES galvenokārt importē. Šajā sakarā viens no pamatmērķiem joprojām ir aizvien lielāka ES dabasgāzes piegādes avotu dažādošana, it sevišķi tāpēc, ka iekšējā ražošana nākamajās desmitgadēs turpinās kristies. Neaizsargātību, kas saistīta ar aizvien pieaugošo atkarību no importa, var mazināt arī gāzes sistēmas elastības saglabāšana un arī turpmāka spēja reaģēt uz piegādes svārstībām. Šī stratēģija paredz izmantot sašķidrinātās dabasgāzes (LNG) un gāzes glabāšanas potenciālu, uzlabojot ES gāzes sistēmas daudzveidību un elastību un tādējādi palīdzot sasniegt vienu no Enerģētikas savienības pamatmērķiem — drošu, noturīgu un konkurētspējīgu gāzes piegādi.

Kas attiecas uz LNG, izredzes, ka globālais piedāvājums dažu nākamo gadu laikā krasi (par 50 %) pieaugs un cenas līdz ar to saruks, ES paver vērtīgu izdevību, it sevišķi attiecībā uz gāzes piegādes drošību un noturību. Lai gan daudzu dalībvalstu gāzes tirgi ir nobrieduši un likvīdi, kā skaidri teikts 2014. gada ES enerģētiskās drošības stratēģijā un paziņojumā par Eiropas gāzes sistēmas īstermiņa izturētspēju, četras dalībvalstis Baltijā, Centrālaustrumeiropā un Dienvidaustrumeiropā ir ļoti atkarīgas no viena piegādātāja un līdz ar to neaizsargātas pret piegādes pārtraukumiem.

Šīm dalībvalstīm steidzami jāgūst piekļuve dažādiem enerģijas avotiem, un lielu ieguldījumu šajā jomā līdztekus esošajiem cauruļvadiem, gāzes glabāšanai un gan Dienvidu gāzes koridora, gan likvīdu Vidusjūras reģiona gāzes mezglu izveidei varētu sniegt LNG pieejamība. Svarīgi ir arī izvēlēties energoefektivitātes pasākumus un avotus, kas emitē mazāk oglekļa, piemēram, atjaunojamos energoresursus, un LNG vai gāzes infrastruktūrā būtu jāinvestē piesardzīgi, lai izvairītos no tehnoloģiskās iesīkstes vai balasta aktīviem fosilā kurināmā infrastruktūrā.

Tirgos aizvien vairāk sākot konkurēt starptautiskiem piegādātājiem, LNG var dot labumu arī konkurētspējas aspektā. Dažos gadījumos šādām izmaiņām var būt liela ietekme, kā Lietuvas gadījumā.

Lai ES pilnvērtīgi izmantotu iespējas, ko sniedz piekļuve augošam starptautiskajam LNG tirgum un kļūtu par piegādātājiem pievilcīgu tirgu, tai jārīkojas trejādi.

Pirmkārt, tai jānodrošina, ka ir izbūvēta infrastruktūra, kas vajadzīga, lai pabeigtu iekšējā tirgus izveidi un visām dalībvalstīm dotu iespēju izmantot piekļuvi starptautiskajiem LNG tirgiem — vai nu tieši, vai caur citām dalībvalstīm. Jo sevišķi steidzami tas ir dalībvalstīm, kas ir pārāk atkarīgas no viena piegādātāja.

Otrkārt, ES jāpabeidz iekšējā gāzes tirgus izveide, lai tā raidītie cenu signāli gan piesaistītu LNG tur, kur tā vajadzīga, gan pavērtu ceļu vajadzīgajām investīcijām infrastruktūrā.

Treškārt, ES jāpastiprina centieni cieši sadarboties ar starptautiskajiem partneriem, lai virzītos uz brīviem, likvīdiem un pārredzamiem pasaules LNG tirgiem. Tas nozīmē iesaistīties aktīvākā dialogā ar pašreizējiem un turpmākajiem piegādātājiem un citiem lieliem LNG patērētājiem, lai novērstu šķēršļus LNG tirdzniecībai pasaules tirgos.