LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 8.3.2011 
SEC(2011) 280 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
  
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
 
Pavaddokuments 
  
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTA M, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
  
Eiropas 2011. gada energoefektivit ātes plāns 
 
 
SEC(2011) 277 gal īgā redakcija 
SEC(2011) 275 gal īgā redakcija 
SEC(2011) 276 gal īgā redakcija 
SEC(2011) 278 gal īgā redakcija 
SEC(2011) 279 gal īgā redakcija 
COM(2011) 109 gal īgā redakcija 
 
 
LV 2   LV Eiropa līdz 2020. gadam var par 20 % samazin āt primārās enerģijas patēriņu, tikai piem ērojot 
rentablus energotaup ības pasākumus1. Tas padar ītu ES tautsaimniec ību konkur ētspējīgāku un 
radītu darbavietas un jaunas uz ņēmējdarbības iespējas. ES iedz īvotāju energopat ēriņa rēķini 
kļūtu mazāki, ļaujot samazin āt enerģētiski nabadz īgo mājsaimniec ību skaitu. 
Energoefektivit āte nozīmē arī energoresursu lab āku izmantošanu un maz āku atkarību no 
importa. Maz āks enerģijas patēriņš nozīmē arī mazākas CO 2 un citu kait īgu vielu emisijas, 
mazāku ietekmi uz ekosist ēmu un augst āku cilvēku dzīves līmeni. Energoefektivit āte un 
taupība dod labumu gan ES tautsaimniec ībai kopum ā, gan dal ībvalstīm, uzņēmumiem un 
privātpersonām. 
1. PROBLĒMAS IZKL ĀSTS 
Eiropadomes 2007. gada pavasara san āksmē ES valstu un vald ību vadītāji uzsvēra, ka 
„jāpalielina energoefektivit āte Eiropas Savien ībā, lai sasniegtu ES ener ģijas patēriņa 
ietaupījumu 20 % apm ērā, salīdzinot ar prognoz ēm 2020. gadam ”'2.  
Taču ES atpaliek no šā rentablā energotaup ības potenci āla pilnīgas realiz ēšanas  plāna. 
PRIMES  2009. gada energoefektivit ātes scenārijs atklāj lūzumu tendenc ē uz arvien pieaugošu 
energoresursu piepras ījumu, tom ēr patēriņa samazin ājums, sal īdzinot ar iepriekš ējām 
prognozēm, 2020. gad ā joprojām būs tikai aptuveni 9 %. T āpēc, ja ES energoefektivit ātes 
jomā nepieliks divkāršas pūles, tā nesasniegs pl ānoto 20 % m ērķi, un tautsaimniec ība, 
sabiedrība un vide neg ūs visas ar to saist ītās priekšroc ības.  
Pārāk lēnās virzības iemesli ir tirgus neveiksmes (piem ēram, nepietiekami cenu sign āli, dalīta 
ieinteresētība, inform ācijas asimetrija, neesoši vai nepiln īgi tirgi un augstas s ākotnējās 
izmaksas) un regulat īvas neveiksmes (piem ēram, visaptverošu politikas strukt ūru trūkums, 
vāja noteikumu izpilde un zems pras ību līmenis). V ēl viena probl ēma ir atsitiena efekts, ko 
ES līmenī ir sarežģīti risināt, jo tā attiecas uz indiv īdu uzvedību un brīvu izvēli. 
2. PASTĀVOŠĀS RĪCĪBPOLITIKAS NAV PIETIEKAMAS  
Lai novērstu iepriekš min ētos ierobežojumus un izmantotu energoefektivit ātes piedāvātās 
priekšrocības, ir pieņemtas vair ākas ES un dal ībvalstu līmeņa rīcībpolitikas .  
Visaptverošs politikas pamatdokume nts bija 2006. gada energoefektivit ātes plāns, kurā bija 
paredzēti 85 ES līmeņa pasākumi un saska ņā ar kuru ir pie ņemti vairāk nekā 20 tiesību akti 
un daudzas ieteikuma ties ību iniciat īvas. Energoefektivit ātes plāna novērtējums liecina, ka 
vairākums šo ties ību aktu ir īstenoti vai to īstenošana turpin ās. Energoefektivit ātes plāns ir 
sasniedzis savu m ērķi — tas ir bijis svar īgs virzītājspēks, kas ir sekm ējis vērienīgu ES, 
dalībvalstu un viet ēja līmeņa rīcībpolitiku pie ņemšanu. Ta ču Energoefektivit ātes plāns nebija 
paredzēts, lai sasniegtu pilnu energotaup ības potenci ālu, tāpēc tas jāatjaunina. 
Arī dalībvalstis  ir pieņēmušas vair ākas rīcībpolitikas, tom ēr ar tām nepietiek, lai realiz ētu vēl 
neizmantoto potenci ālu. Pirmie saska ņā ar Energopakalpojumu direkt īvu iesniegtie valsts 
                                                 
1 Sk. Fraunhofer ISI et al.  — Pētījums par energotaup ības potenci ālu ES dal ībvalstīs, kandidātvalstīs un 
EEZ valst īs (2009. g.), Energoefektivit ātes rīcības plāna ietekmes nov ērtējums (SEC(2006)1174), 
Lechtenböhmer  un Thomas , Vupertāla institūts — Piepras ījuma puses energoefektivit ātes termi ņa 
vidusposma potenci āls ES (2005. g.). 
2 7224/1/07 REV 1.  
LV 3   LV energoefektivit ātes rīcības plāni (VEERP) labi atspogu ļo daudzas r īcībpolitikas, ko 
dalībvalstis ir pie ņēmušas, lai realiz ētu savu energoefektivit ātes un taup ības potenci ālu3. 
Komisijas veiktais VEERP nov ērtējums atkl āja katras dal ībvalsts sasniegumus. Nov ērtējumā 
secināts, ka daudzos VEERP jau ir iek ļautas saska ņotas un visaptverošas strat ēģijas 
starpposma un kop ējo mērķu sasniegšanai, tom ēr daži plāni liecina par sadrumstalotu pieeju, 
paredzot tikai dažus fragment ārus energoefektivit ātes uzlabošanas pas ākumus.  
3. ES IR SVAR ĪGA LOMA  
ES tiesības rīkoties, lai uzlabotu energoefektivit āti un taup ību, ir paredz ētas Līguma par 
Eiropas Savien ības darbību 194. panta 1. punkt ā. Lai gan lielu da ļu atbildības uzņemas 
dalībvalstis, ES tiesības rīkoties ir noteiktas, ņemot vērā energoefektivit ātes un taup ības 
nozīmi ar klimata p ārmaiņām, energoapg ādes droš ību, konkur ētspēju un vides 
aizsardzību saistīto ES  mērķu sasniegšan ā. Lai sasniegtu šos m ērķus, vajag koordin ētu 
rīcību un saska ņotu energoefektivit ātes un taup ības politiku. T āpēc ES rīcībai ir noz īme: 
– nosakot pras ību minimumu jom ās, kur past āv iekšējā tirgus darb ības traucējumu risks, ja 
dalībvalstis veic atseviš ķus pasākumus;  
– veidojot kop ēju struktūru, kas nodrošina pamatu saska ņotiem un savstarp ēji pastiprinošiem 
mehānismiem, bet paredzot, ka konkr ēti sasniedzamie l īmeņi pārredzamā un salīdzināmā 
veidā jānosaka dal ībvalstīm;  
– veidojot platformu apmai ņai ar paraugpraksi un sp ēju veidošanas veicin āšanai;  
– izmantojot ES instrumentus, piem ēram, finans ējumu, lai veicin ātu energoefektivit āti un 
iekļautu to cit ās politikas jom ās;  
– starptautiski uzsverot ES flagma ņa lomu šaj ā jomā un tādējādi labvēlīgi ietekm ējot arī ES 
uzņēmumus.  
4. GALVENIE POLITIKAS M ĒRĶI  
ES līderu izvirz ītais vispārīgais ES politikas m ērķis ir ES palielin āt energoefektivit āti, lai 
sasniegtu ES ener ģijas patēriņa ietaupījumu 20 % apm ērā, salīdzinot ar prognoz ēm 
2020. gadam saska ņā ar Komisijas apl ēsēm Zaļajā grāmatā par energoefektivit āti4. Šis mērķis 
saskan ar ES kop ējo enerģētikas politiku. Energoefektivit ātes uzlabošana ir b ūtisks elements 
jaunajā Eiropas strat ēģijā „Enerģētika 2020”5. 
Vispārīgākā skatījumā energoefektivit āte palīdz īstenot plaš ākas, ar klimata p ārmaiņu 
politikas m ērķu sasniegšanu saist ītas iniciat īvas un veicina ekonomikas atvese ļošanu un 
                                                 
3 VEERP s ākotnēji bija jāiesniedz 2007. gada vid ū, bet daudzu pl ānu iesniegšana aizkav ējās līdz 
2008. gada vidum. 
4 COM(2005) 265 — prim ārās enerģijas ietaup ījums 2020. gad ā būtu 370 Mtne, sal īdzinot ar atsauces 
scenāriju, kurā prognozēts primārās enerģijas patēriņa līmenis. Atsauces scen āriju 2007. gad ā precizēja, 
lai ņemtu vērā divas jaun ās dalībvalstis.  
5 COM(2010) 639 gal īgā redakcija. 
LV 4   LV gudru, ilgtsp ējīgu un integr ējošu izaugsmi, k ā norādīts Komisijas pazi ņojumā „Eiropa 2020 
— Stratēģija gudrai, ilgtsp ējīgai un integr ējošai izaugsmei ”6.  
5. ANALĪTISKĀ PIEEJA  
Šā ietekmes nov ērtējuma mērķis bija  analizēt pašreizējās politikas  sasniegumus un 
uzdevumus  un energopat ēriņa tendences un izv ērtēt ES līmeņa papildu r īcības iespējas.  
Analīze bija proporcion āla politikas dokumenta paredz ētajai detaliz ētības pakāpei. Tā bija 
galvenokārt kvalitat īva, ņemot vērā, ka konkr ēti pasākumi tiks izstr ādāti vēlāk, vajadz ības 
gadījumā veicot to ietekmes nov ērtējumu. Tom ēr attiecīgos gadījumos tika izmantoti ar 
līdzīgu politiku un iesp ējamās ietekmes visp ārīgiem aprēķiniem saist īti kvantitat īvi piemēri.  
Analīzē izvērtēja, pirmkārt, piemērotāko pieeju energoefektivit ātes uzlabošanai ES l īmenī un, 
otrkārt, dalībvalstu taup ības potenci āla realizēšanas centienu atbalstam vajadz īgos ES 
politikas instrumentus.  
Komisija izv ērtēja trīs galvenās politikas alternat īvas: i) noteikt tikai m ērķus, vajadz īgās 
politikas virzienu kombin ācijas izstr ādi atstājot dalībvalstu zi ņā, ii) nenoteikt m ērķus, bet 
izstrādāt detalizētus ES politikas instrumentus, aicinot dal ībvalstis tos īstenot un/vai 
papildināt, iii) veidot visaptverošu politikas strukt ūru dalībvalstu l īmenī (nosakot ar ī 
vispārīgus un konkr ētus mērķus), bet ES l īmenī izstrādāt politikas instrumentus, lai atbalst ītu 
dalībvalstis. 
Tad saist ībā ar katru sektoru (dz īvojamo ēku un terci āro, transporta, r ūpniecības un 
enerģētikas sektoru) analiz ēja dažādus politikas instrumentus (br īvprātīgus, regulat īvus, 
finanšu, inform ēšanas un m ācību instrumentus), nosakot, vai tie b ūtu jāpiemēro ES līmenī, lai 
sasniegtu nozaru konkr ētos politikas m ērķus. Piemērotākos variantus izv ēlējās, ņemot vērā 
spēkā esošo strat ēģiju īstenošanā gūtos panākumus un nov ērtējot atlikušos š ķēršļus, ES 
pievienoto v ērtību, iespējamo ietekmi, efektivit āti, produktivit āti un saska ņotību.  
6. SECINĀJUMI — IETEICAM Ā JAUNĀ POLITIKAS STRUKT ŪRA 
Ieteicamā vispārējā politikas pieeja 
Dalībvalstu līmenī būtu jāizstrādā saskaņota politikas virzienu kombin ācija, nosakot skaidrus, 
konkrētus un izm ērāmus mērķus. Pienācīgi koordin ēti pasākumi ES l īmenī varētu nodrošin āt 
dalībvalstīm vajadz īgo pamatu to centienu turpm ākai attīstībai. Komisija var ētu katram 
sektoram ieteikt atseviš ķus pasākumus, kas nodrošin ātu kopēju struktūru un arī palīdzētu 
dalībvalstīm izstrādāt pašām savus instrumentus.  
Šī pieeja ļautu virz īties uz rentabl ā potenciāla realizēšanas mērķi un nov ērst galvenos 
šķēršļus, piem ēram, politikas sadrumstalot ību, politisk ās apņēmības un politikas 
prognozējamības trūkumu. T ā nodrošin ātu, ka tiek p ētītas dažādu politikas virzienu 
iespējamās sinerģijas.  
Komisija turkl āt varētu pētīt labāko pieeju m ērķu noteikšanai un šo m ērķu mijiedarb ību ar 
citiem politikas instrumentiem (jo īpaši mērķiem klimata p ārmaiņu jomā). Tā varētu ierosin āt 
kā pamatdokumentus izstr ādāt VEERP. Pastiprin āti un paplašin āti (aptverot visus pieg ādes un 
                                                 
6 COM(2010) 2020 gal īgā redakcija. 
LV 5   LV pieprasījuma sektorus) valsts energoefektivit ātes rīcības plāni varētu pievērst plašu politisku 
uzmanību energoefektivit ātei un virz īt procesu. Turkl āt, lai palielin ātu vietējo iestāžu 
līdzdalību, būtu jāturpina īstenot pan ākumus guvušo pils ētu mēru pakta modeli, ko atbalsta 
Komisija un kas pal īdz ciešāk iesaistīt pašvaldības un realiz ēt to līdzdalības potenci ālu. 
Ieteicamie pas ākumi dzīvojamo ēku un pakalpojumu sektor ā 
Analīzē secināts, ka ar p ārāk lēnu ēku atjaunošanu saist īto problēmu risināšanai nav 
nepieciešams papildus nostiprin āt pašreizējo politikas strukt ūru ēku jomā (variants A3a), jo 
nesen veiktie tiesisk ā regulējuma (jo īpaši Direkt īvas par ēku energoefektivit āti) grozījumi ir 
pietiekami v ērienīgi un galven ā uzmanība būtu jāpievērš to īstenošanai. Ražojumiem 
piemērojamo pras ību jomā ir citādi. Lai palielin ātu energoefekt īvu ražojumu ieviešanu, var ētu 
paplašināt ekodizaina un ekomar ķējuma pras ību piemērošanas jomu, aptverot vair āk 
ražojumu grupu, jo īpaši terci ārajā sektorā, kā arī dažus būvmateriālus (piem ēram, logus) 
(variants A3b). Tas palielin ātu atbalstu energoefekt īvu ražojumu un materi ālu tirgus izveidei. 
Pasākumi finans ēšanas jom ā būtu svarīgi, lai nov ērstu nopietnos ierobežojumus attiec ībā uz 
apgrozāmo līdzekļu pieejam ību augstu s ākotnējo izmaksu segšanai un zin āmā mērā risinātu 
arī ēku īpašnieku un īrnieku probl ēmu. Ierobežoto finanšu l īdzekļu problēmu ES līmenī jo 
īpaši varētu risināt, sniedzot dal ībvalstīm un viet ējām iestādēm tehnisku pal īdzību, kā arī ar 
riska dalīšanu un projektu garantij ām saistītu atbalstu (variants A4a). Ņemot vērā ekonomisko 
krīzi, nevar gaid īt, ka energoefektivit ātes uzlabošanai papildus tiks pieš ķirts ievērojams 
publiskais finans ējums, tāpēc jānodrošina, lai šo instrumentu m ērķis būtu plašāka trešo pušu 
finansējuma piesaiste. Pas ākumi, kas var ētu sekmēt plašāku privāto ieguldītāju piesaisti, ir 
energotaup ības saistības ar energopat ēriņu saistīto komun ālo pakalpojumu jom ā (variants 
D3d) un atbalsts energopakalpojumu uz ņēmumu att īstībai (variants D5). Labv ēlīga ietekme 
varētu būt arī dažu energoefektivit ātes nosac ījumu noteikšanai ar publisko finans ējumu 
saistīta atbalsta gad ījumos (variants A4b). 
Pastāvīgais kvalific ēta būvniecības darbasp ēka trūkums, kura iemesls ir neatt īstītais tirgus, ir 
uzskatāms par vienu no galvenajiem ar tehnolo ģijām un finans ēm nesaist ītajiem šķēršļiem, 
kas traucē optimizēt ēku energoefektivit āti un uzst ādīt ierīces. ES līmenī to varētu novērst, 
nodrošinot dal ībvalstīm atbalsta instrumentus (piem ēram, izstr ādājot valsts kvalifik ācijas 
ceļvežus, izgl ītības un mācību programmas, akredit ācijas un sertifik ācijas shēmas) un veidojot 
paraugprakses apmai ņas platformas. 
Labvēlīga ietekme b ūtu arī informētības līmeņa paaugstin āšanas (variants A5) un priv ātu 
struktūru plašākas brīvprātīgas iesaist īšanas (variants A2) pas ākumiem, ko var ētu īstenot, ja 
būtu pietiekami l īdzekļi, jo ES loma ir ierobežota un šie pas ākumi būtu galvenok ārt 
dalībvalstu un pašvald ību ziņā.  
Ieteicamie pas ākumi transporta sektor ā 
Transporta sektor ā līdz 2020. gadam prognoz ēts salīdzinoši liel ākais ener ģijas patēriņa 
pieaugums. Lai realiz ētu atlikušo potenci ālu, jāatbalsta transporta sektora p ārveidošana, 
ieviešot efekt īvākus transportl īdzekļus, transporta veidus un izmantojumu. Ņemot vērā, ka 
transportam velt ītā topošā Baltā grāmata dos papildu stimulu oglek ļa emisiju turpm ākai 
samazināšanai un resursu efekt īvai izmantošanai transporta sektor ā, šajā ietekmes 
novērtējumā politikas varianti nav analiz ēti.  
Ieteicamie pas ākumi rūpniecības sektor ā 
Lai gan r ūpniecības sektor ā ir veikti visliel ākie energoefektivit ātes uzlabojumi, piln īgi viss 
potenciāls vēl nav realiz ēts. ES politik ā jau daļēji ir risin āt i  d a ž i  a r  r ūpniecības iespējamo 
LV 6   LV ietekmi uz vidi saist ītie jautājumi. Tāpēc rūpniecības sektor ā mērķis ir atbalst īt šā vēl neskartā 
potenciāla izmantošanu, saglab ājot saska ņu ar past āvošajiem politikas instrumentiem 
(piemēram, Emisiju kvotu tirdzniec ības sistēmu un jauno R ūpniecisko emisiju direkt īvu). 
Rūpniecībā galvenie š ķēršļi ir spēcīgu cenu sign ālu trūkums, inform ētības un mācību trūkums 
(jo īpaši attiec ībā uz MVU), k ā arī ilgtermiņa politikas pl ānošanas tr ūkums, kas palielina riska 
apziņu un attur uz ņēmumus no ieguld ījumu veikšanas. 
Iespējamo pieeju anal īzē secināts, ka piem ērots variants var ētu būt iepriekš min ētajam 
mērķim un past āvošajai politikai atbilstošu pap ildu juridisko instrumentu izstr āde (variants 
C3). Šajā nolūkā varētu ierosin āt vairāk īstenošanas pas ākumu saska ņā ar Ekodizaina 
direktīvu, aptverot r ūpnieciskos procesos plaši izmantojamas iek ārtas (piem ēram, lielus 
sūkņus un kurtuves). P ēc īpaša pasūtījuma ražot ām iekārtām un sist ēmām varētu piemērot 
vispārīgas energoefektivit ātes prasības, ko praktiski īstenotu, nosakot standartus. Turkl āt 
lieliem ener ģijas patērētājiem varētu piemērot dažas energoresursu p ārvaldības prasības 
(piemēram, energoauditus). MVU var ētu nodrošin āt ar inform ācijas rīkkopām un atbalstu, kas 
tiem palīdzētu pārvaldīt savu energopat ēriņu (variants C5).  
Ievērojamu projektu mobiliz āciju rūpniecības sektor ā varētu panākt, piem ērojot 
energouzņēmumiem energotaup ības saistības (variants D3d) un atbalstot energopakalpojumu 
uzņēmumus (variants D5).  
Labvēlīga ietekme b ūtu arī informētības līmeņa paaugstin āšanas (variants C4) un priv ātu 
struktūru plašākas brīvprātīgas iesaist īšanas (variants C2) pas ākumiem, ko var ētu īstenot, ja 
būtu pietiekami l īdzekļi. Tā kā ES loma ir ierobežota, šie pas ākumi būtu galvenok ārt 
dalībvalstu un pašvald ību ziņā.  
Ieteicamie pas ākumi ener ģētikas sektor ā 
Salīdzinājumā ar labākajām pieejamaj ām tehnolo ģijām, elektroener ģijas ražošanas jaudu 
vidējā efektivitāte pašlaik ir daudz zem āka. Galvenais iemesls ir nepietiekami sp ēcīgi cenu 
signāli, kas kav ē lēmumu pie ņemšanu par ieguld ījumiem jaunu jaudu b ūvniecībā un 
novecojušo jaudu ekspluat ācijas izbeigšanu. Emisiju kvotu tirdzniec ības sistēmai tās trešajā 
posmā šajā ziņā būs zināma ietekme uz uz ņēmumiem, uz kuriem t ā attiecas. T āpēc nav 
lietderīgi ierosin āt papildu regulat īvus instrumentus, kam ēr konkrētā ietekme nav zin āma 
(variants D3a). Tom ēr, pieaugot mazo sp ēkstaciju skaitam, b ūtu lietderīgi izpētīt vajadzību 
pēc papildu regulat īviem instrumentiem, lai nodrošin ātu šo spēkstaciju augstu efektivit āti.  
Netiek izmantots ar ī viss nelietder īgā siltuma un ener ģijas rekuper ācijas potenci āls. Analīze 
liecina, ka p ēc galvenā šīs jomas politikas pamatdokumenta (Ko ģenerācijas direkt īvas) 
papildu anal īzes un iesp ējamas pārskatīšanas var ētu izstrādāt papildu regulat īvus pasākumus 
koģenerācijas iekārtu un centraliz ētās siltumapg ādes un dzes ēšanas sist ēmu veicin āšanai 
(variants D3b). 
Valsts regulat īvajām iestādēm varētu būt svarīga loma, koordin ējot energosist ēmu 
energoefektivit ātes uzlabošanas pas ākumus, veicinot viedus t īklus un intelektiskas uzskaites 
sistēmas, kas nodrošina maksimumslodzes piel āgošanas iesp ējas un ener ģijas piepras ījuma un 
piegādes optimiz āciju. To var ētu nodrošin āt, piešķirot šīm iestādēm lielākas pilnvaras 
(variants D3c).  
Energouz ņēmumu rīcībā ir svarīga inform ācija par klientu energopat ēriņu, bet tie nav 
ieinteresēti izmantot šo inform āciju, lai samazin ātu klientu energopat ēriņu, jo tas samazin ātu 
to ieņēmumus. Šo situ āciju varētu novērst, ieviešot energotaup ības saistību shēmas, kas 
nodrošinātu, ka, īstermiņā nedaudz palielinot energopat ēriņa rēķinus, tiks īstenoti paši 
rentablākie ilgtermi ņa pasākumi (variants D3d). B ūtu jāveic papildu izp ēte, lai noskaidrotu 
šajā nolūkā piemērotākās metodes. Lai nov ērstu negat īvu mijiedarb ību ar Emisiju kvotu 
LV 7   LV tirdzniecības sistēmu, tajā nedrīkstētu pieļaut tirdzniec ību ar sertifik ātiem, kas apliecina 
energopat ēriņa samazin ājumu. 
Energouz ņēmumu vad ītāji parasti ir labi inform ēti par energotaup ības iespējām savos 
uzņēmumos. Tom ēr īpašajam energopakalpojumu uz ņēmumu apakšsektoram b ūtu vajadz īgs 
papildu atbalsts inform ācijas, pamatnost ādņu un paraugprakses apmai ņas veidā (variants D5). 
Būtu izvērtējamas arī brīvprātīgas vienošan ās, jo arī tās varētu veicin āt energotaup ību 
(variants D2). 
Vai šie pas ākumi ļaus sasniegt 20 % m ērķi? 
Ieteicamajos variantos ir paredz ēts plašs atbalsta instrumentu kl āsts, kas var ētu paātrināt 
energotaup ības potenci āla un ar to saist īto priekšroc ību izmantošanu un energoefektivit ātes 
tirgus nostabiliz ēšanos. Visu variantu kvantitat īva analīze nebija iesp ējama, tom ēr, ciktāl tā 
bija iespējama, tā ļāva secināt, ka ir lielas iesp ējas realiz ēt vēl neizmantoto taup ības 
potenciālu. Taču konkrētie rezult āti būs atkarīgi no regulat īvo un neregulat īvo iniciat īvu 
vērienīguma un īstenošanas gaitas. T āpēc būtu jāveic plāna termiņa vidusposma nov ērtējums 
un, iespējams, tas b ūtu jāatjaunina, lai nodrošin ātu energoefektivit ātes uzlabošanas centienu 
nepārtrauktību.