LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 51/20

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Transatlantiskās attiecības un Eiropas sociālā modeļa popularizēšana starptautiskā līmenī” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 51/04

Ziņotāja: BATUT kdze

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2009. gada 14. jūlijā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Transatlantiskās attiecības un Eiropas sociālā modeļa popularizēšana starptautiskā līmenī”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2010. gada 3. septembrī.

Ņemot vērā Komitejas pilnvaru termiņa atjaunošanu, pilnsapulce nolēma balsot par minēto atzinumu oktobra plenārajā sesijā un saskaņā ar Reglamenta 20. panta noteikumiem iecēla Batut kdzi par galveno ziņotāju.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 466. plenārajā sesijā, kas notika 2010. gada 21. oktobrī, ar 110 balsīm par, 34 balsīm pret un 16 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1 EESK atbalsta eiroatlantiskā brīvā tirgus pakāpenisku integrāciju un vēlas padziļināt Eiropas un Amerikas attiecības un īpašu uzmanību pievērst sociālajiem jautājumiem ar nolūku paredzēt transatlantiskās ekonomiskās integrācijas ietekmi, lai tādējādi abas sabiedrības — Amerikas un Eiropas — gūtu no tās vienādu labumu un kopā kļūtu konkurētspējīgākas, sevišķi salīdzinājumā ar jaunajām tirgus ekonomikas valstīm.

1.2 Ņemot vēra to, ka ekonomiskie un sociālie rādītāji, ko ietver jēdziens “Eiropas sociālais modelis” (ESM), veido pasaulē unikālu sistēmu, kura ir pamats sekmīgai attīstībai (1) un spēcīgs amortizators pašreizējās krīzes skartajiem iedzīvotājiem, EESK atgādina, ka Lisabonas līguma parakstītāju izvēle bija minētā modeļa sekmēšana. EESK vēlas, lai transatlantiskajā dialogā tiktu panākta šādu elementu leģitimitāte:

1) eiropeiskā identitāte,

2) Eiropas vērtības un kultūra, tostarp vides aizsardzība,

3) EESK, kas ar savu locekļu starpniecību pārstāv ES organizēto pilsonisko sabiedrību.

1.3 Eiropas sociālajam modelim ir raksturīgas kolektīvas sociālās aizsardzības sistēmas, publiskie pakalpojumi un sociālais dialogs. EESK aicina visas ES iestādes ne tikai pārstāvēt šo modeli, ar kuru identificējas iedzīvotāji, bet izmantot visas iespējas, īpaši transatlantisko dialogu, lai to popularizētu.

1.3.1 Ja sociālo aspektu noteiktu par vienu no Eiropas Savienības galvenajām prioritātēm, tad eiropiešiem būtu vieglāk to darīt jau esošajos — TEC un TALD —dialogos (2).

1.3.2 Lai ES vērtības būtu labāk pazīstamas ASV un abas puses panāktu labāku saprašanos sociālajos jautājumos un tādējādi ilgtermiņā panāktu konverģenci sociālo interešu attīstībā, kā arī veicinātu sociālo sapratni, EESK vēlas, lai ES izplata informāciju par ESM Amerikas pilsoniskajā sabiedrībā. Šim nolūkam varētu izmantot TEC un TALD. EESK uzskata, ka ESM popularizēšanai (3) vajadzīga labāka ES atpazīstamība Amerikas Savienotajās Valstīs.

1.4 Papildus jaunajam finanšu regulējumam EESK ierosina eiroatlantiskajā telpā izstrādāt kopīgus kredītvērtējuma aģentūru standartus un arī jaunus konkurences noteikumus, vairāk ievērojot iedzīvotāju intereses. Komiteja sagaida, ka ES ieņems stingru nostāju, garantējot viņu dzīves līmeni, un ka transatlantiskajā dialogā tiks uzklausīta pilsoniskā sabiedrība abos Atlantijas okeāna krastos.

1.5 Jāveicina dialogs ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un darba dzīves dalībnieku iekšējais dialogs, kā arī dialogs ar uzņēmējdarbības jomas pārstāvjiem, to sākot ar jau esošajām Eiropas un Amerikas struktūrām. Eiropas Komisija, kas ir palielinājusi savu atbalstu minētajam dialogam no 600 000 EUR līdz 800 000 EUR 2011./2012. gadā, varētu to veicināt. EESK pauž gatavību kopā ar līdzvērtīgām ASV iestādēm uzņemties Eiropas un Amerikas pilsoniskās sabiedrības padomes organizēšanu. Abām pilsoniskajām sabiedrībām jārod savstarpēji risinājumi, lai darba ņēmēji varētu paust savu viedokli un lai plašāk izvērstu informēšanu un apspriešanos, īpaši pašreizējā kritiskajā periodā pēc 2008. gada finanšu krīzes. EESK uzskata, ka intensīvāks pilsoniskais un sociālais dialogs un labāka pārredzamība būtu ļāvuši novērst šo krīzi, kas ilgst jau trīs gadus.

1.5.1 Vienam no transatlantiskā dialoga mērķiem ir jābūt iespējai mācīties vienam no otra un konkrētam ieguldījumam, lai veicinātu cilvēktiesības, politiskās un pilsoniskās tiesības, kā arī ekonomiskās un sociālās tiesības. Transatlantiskajā dialogā ES iedzīvotāju ekonomiskās un sociālās tiesības būtu jāpasniedz kā tās nostājas neatņemama sastāvdaļa.

1.5.2 EESK uzskata, ka sociālo jautājumu risināšana bagātinātu Eiropas un Amerikas Savienoto Valstu dialogu, jo abos Atlantijas okeāna krastos tiem ir būtiska nozīme sabiedrības kohēzijā. Piemēram, pamatizglītība un mūžizglītība, kas ir valsts un arī “federālajā” kompetencē, ir svarīgi aspekti uz zināšanām balstītu pakalpojumu ekonomikā abās sabiedrībās. Lai radītu darba vietas un paaugstinātu Eiropas iedzīvotāju dzīves līmeni, politiskajā darba kārtībā vienai no prioritātēm jābūt jautājumam par produktīvām investīcijām un inovāciju — tā ir joma, kurā ASV ir attīstījusi radīšanas un veicināšanas spēju, kas ir daudz lielāka nekā Eiropai.

1.5.3 EESK uzskata, ka kopīgi noteikti rādītāji ļautu izvērtēt un salīdzināt abu dialogā iesaistīto pušu sociālos un darba apstākļus.

1.6 EESK uzskata, ka demokrātiskā sabiedrībā ļoti svarīgs ir migrācijas jautājums, un vēlas, lai to skatītu transatlantiskajā sociālajā dialogā, iespējams, iesaistot Eiropas Integrācijas forumu (EIF).

1.7 EESK uzskata, ka transatlantiskais dialogs var ļaut ātrāk veidot izpratni par ilgtspējas nepieciešamību un vides aizsardzību un ka šajā procesā sava loma ir abām pilsoniskajām sabiedrībām un patērētājiem.

1.8 EESK vēlas būt inovatīva, iesaistot organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus transatlantiskajā dialogā uz institucionāla pamata. Tā uzskata, ka Savienība šajā dialogā vēl nav kļuvusi “eiropeiska” sociālā ziņā. EESK iesaka visos transatlantiskā dialoga posmos ņemt vērā sociālo dimensiju.

1.9 Pieņemot sadarbības programmu un izveidojot Transatlantisko ekonomikas padomi (TEP) (4), abas puses ir apņēmušās paātrināt īstu integrāciju, lai “līdz 2015. gadam izveidotu vienotu transatlantisko tirgu” (5). Šķēršļu ir daudz, īpaši tiesisko šķēršļu, tomēr mērķis ir izvirzīts, un EESK vēlas rīkoties proaktīvi, lai nodrošinātu, ka vēsturiskie Eiropas lēmumi, izdarot izvēli, kas veidojusi tās sociālo modeli (6), ir aktuāli arī turpmāk. Eiropas un Amerikas sabiedrībām ir līdzīgas pamatvērtības, bet sociālā ziņā tās nav tik viegli “integrējamas”. Kaut arī eiropieši atzīst, ka daži viņu modeļa aspekti ir jāpielāgo pašreizējās ekonomikas krīzes dēļ, tas tiek darīts, lai labāk saglabātu tā principus ilgtermiņā.

2. Ekonomiskā integrācija.

2.1 Amerikas Savienotās Valstis ir dzinējspēks visā Ziemeļamerikas ekonomiskajā zonā, kas izveidota saskaņā ar Ziemeļamerikas brīvās tirdzniecības nolīgumu (NAFTA). Eiropas Savienības dalībvalstis un Amerikas Savienotās Valstis kopā veido 60 % no visas pasaules IKP, nodrošina 40 % no pasaules tirdzniecības apjoma un 62 % no tiešajām investīcijām. No transatlantiskajām attiecībām ir atkarīgi septiņi miljoni darba vietu abās pusēs.

2.2 Pētījumā (7), kas publicēts, pirms abas puses bija skārusi krīze, minēts, ka pēc ESAO aplēsēm abu ekonomiku pilnīga integrācija varētu radīt 3 % izaugsmi katram partnerim, tādējādi tiem abiem nodrošinot pasaules mēroga līdera pozīcijas ekonomikā salīdzinājumā ar gandrīz visām pārējām valstīm.

2.3 EESK uzskata, ka krīzes ietekmē Eiropas un Amerikas attiecības varētu mainīties un ka TEC un TALD ietvaros nekavējoties jārosina sociālo partneru diskusija par modeļiem. Iespējams, ka krīze aizkavēs integrāciju un dos laiku kopīgi izpētīt dažādas jomas, piemēram, dialoga institūciju lietderību, jo tās maz zināmas ASV, vai imigrācijas jautājumu, kurš jārisina abām pusēm gan no sabiedriskā, gan nodarbinātības viedokļa, lai risinātu problēmas saistībā ar iedzīvotāju novecošanu (darbaspēka rezerve).

2.4 Vispārēji ir atzīts, ka ES ekonomikas atveseļošanas plāns un ASV ekonomikas atveseļošanas plāns ir atšķirīgi, taču to ietekme ir bijusi līdzīga, proti, palielinājās valsts budžeta deficīts, palielinājās publiskā sektora loma un intensīvāka kļuva prasība kontrolēt un pārorientēt ienākumu sadali. Šīs atšķirības un līdzīgās iezīmes varētu būt viens no apspriežamajiem jautājumiem TALD un divpusējā konsultatīvajā struktūrā, kas vēl jāizveido.

2.4.1 Krīzes sekas, kā arī daudzi citi finanšu, ekonomikas un vietējā tirgus jautājumi, par ko Komisija risina dialogu ar saviem partneriem no ASV administrācijas un aģentūrām, ir apspriesti augstākajā līmenī (ES/ASV augstākā līmeņa sanāksmes). Eiropas pilsoniskā sabiedrība cieš no banku un kredītvērtējuma aģentūru darbības regulējuma trūkuma (8) un darbības nepārredzamības. Turklāt Eiropa apmaksā ekonomikas atveseļošanas plānus, un, lai gan līguma viens no mērķiem ir “veicināt [Eiropas] tautu ekonomisko un sociālo attīstību”, iedzīvotāju sociālo aizsardzību arvien samazina, jo to uzskata par pārāk dārgu. Pievīlušas ir finanšu sistēmas, kas ir radījušas ievērojamu kaitējumu reālajai ekonomikai. Tas negatīvi ietekmēja tās sociālās sistēmas, kas jau iepriekš saskārās ar nepietiekamu izaugsmes tempu un nodarbinātības trūkumu. Apzinoties, ka protekcionisms un nodarbinātība nav sinonīmi, EESK atbalsta tirdzniecību un ieguldījumus bez šķēršļiem, ja vien netiek aizmirstas sociālās tiesības. Tomēr uzticēšanās atjaunošana ir īpaša prioritāte, un tas ir jāpanāk, izstrādājot jaunu un pārdomātu finanšu tirgus regulējumu. EESK arī uzskata, ka transatlantiskā dialoga prioritāte ir ekonomikas un tirdzniecības jomā veicināt sociālo dimensiju. Komiteja vēlas, lai transatlantiskajā dialogā Eiropas Savienības pārstāvji, būdami iedzīvotāju pārstāvji, ekonomikas un tirdzniecības jautājumos turpinātu aizstāvēt Eiropas sociālo modeli. Komisija darbojas, ievērojot līgumu, un nodrošina tā noteikumu īstenošanu.

2.4.2 EESK uzskata, ka būtu lietderīgi pastiprināt abu pušu ekonomikas saiknes un iedibināt ES dalībvalstu ekonomisko solidaritāti. Komiteja uzskata, ka šie divi elementi veicinātu ekonomikas izaugsmes un attīstības atjaunošanos, vienlaikus ļaujot attīstīties Eiropas sociālajai jomai. Tādējādi eiropiešiem būtu jautājumi, ko apspriest pilsoniskās sabiedrības dialogā.

2.5 Iedzīvotāji ir maz informēti par transatlantiskā tirgus integrācijas (9) projektu. Ziemeļamerikas brīvās tirdzniecības nolīgumā (NAFTA) sociālajiem un vides jautājumiem bija atvēlēta tikai otršķirīga vieta, netiecoties veicināt nodarbinātību nevienā no līgumslēdzējām valstīm. Tas jāizvērtē: ASV, Kanādā un Meksikā vide ir degradējusies, algas kritušās un darbavietas tiek pārvietotas uz Ķīnu. Savukārt Eiropas integrācija gan ir vairojusi bagātību (IKP ir palielinājies), bet ir slēgtas raktuves un kuģubūves rūpnīcas, zaudēta metalurģija un tekstilrūpniecība, pārstrukturētas veselas nozares, tostarp zivsaimniecība, lauksaimniecība un autobūve. Kopš vienotā tirgus izveides tomēr tika paredzētas zināmas kompensācijas. EESK vēlas, lai varētu prognozēt un apspriest pašreizējās integrācijas ietekmi uz vidi (piemēram, ĢMO) un sociālo jomu. Dažas sekas jau ir iestājušās, piemēram, saistībā ar nodarbinātību kinematogrāfijā un personas datu aizsardzību saistībā ar SWIFT.

3. Transatlantiskās integrācijas iespējamā ietekme.

3.1 Ekonomikas un tirdzniecības struktūras Eiropas Savienībā un Amerikas Savienotajās Valstīs ir diezgan līdzīgas. Pirmkārt, šādas integrācijas rezultātā būtu sagaidāma lielāka konkurence, kas ietekmētu ne tik daudz izmaksas kā produktu kvantitāti, kvalitāti un diferenciāciju. Dolāra maiņas kurss ir labvēlīgs ASV eksporta konkurētspējai. Amerikas Savienotajās Valstīs ir zemākas procentu likmes un Federālo rezervju sistēma (FED) reaģē ātrāk nekā Eiropas Centrālā banka. Ja vien nenotiks radikālas pārmaiņas, patlaban euro zonai nebūtu attīstībai plašajā transatlantiskajā tirgū nepieciešamās reaģētspējas.

3.2 Integrācija varētu ietekmēt darba izmaksas un apstākļus, palielināt nedrošību, jo konkurētspējas interesēs pazeminot inflācijas līmeni, darba tirgus ir kļuvis elastīgāks, algas ir jūtami samazinātas un uzņēmumi tiek intensīvi pārvietoti. Eiropieši ir nobažījušies, ka šis spiediens pazeminātu viņu sociālos, veselības un vides standartus un nodarbinātības un dzīves līmeni, lai gan šai integrācijai vajadzētu būt izdevīgai abām pusēm. Ekonomikas izaugsmes palielināšana un produktivitātes paaugstināšana ir risinājuma sastāvdaļa, taču tie cilvēki, kas būs zaudējuši darbu, to vairs neatgūs. Dalībvalstis, kas pēc kara atguvās, balstoties uz spēcīgu iekšējo sociāli ekonomisko konsensu, jau tagad izjūt spriedzi, ko rada attiecīgo sistēmu atšķirības, kas asi izpaužas kopš 2010. gada maija saistībā ar spekulāciju ar to kopējo valūtu.

3.3 Ražošanas procesa arvien pieaugošās sadrumstalotības dēļ (10) jaunās tirgus ekonomikas valstis varētu būt vislielākās ieguvējas no transatlantiskās integrācijas, kas pastiprinās ESAO telpas divu lielāko ekonomiku konkurenci. EESK uzskata, ka šis jautājums ir viena no transatlantiskā dialoga prioritātēm.

4. Integrācijas nosacījumi.

4.1 Eiroatlantisko bloku nevar veidot, iesaistītās tautas paturot neziņā. ES varētu rīkoties demokrātiski un veicināt iekšējo dialogu starp iedzīvotājiem un darba aprindām, kā arī dialogu šim nolūkam izveidotajās Eiropas un Amerikas kopējās iestādēs. Eiropas Komisija varētu šo procesu sekmēt, tam veltot vēl vairāk līdzekļu, kuru apjomu tā tikko ir palielinājusi (11). EESK pauž gatavību kopā ar līdzvērtīgām ASV iestādēm uzņemties Eiropas un Amerikas pilsoniskās sabiedrības padomes izveidi.

4.2 EESK uzskata, ka saskaņā ar Lisabonas līgumu par transatlantisko integrāciju būtu jāapspriežas ar sabiedrību. Ja lēmējiestādēm nebūs skaidras nostājas jautājumā par Eiropas sociālā modeļa popularizēšanu starptautiskā līmenī, ir risks eiroatlantiskās integrācijas rezultātā izjaukt Eiropas “sociālo paktu”, tāpēc nepieciešams apspriesties ar iedzīvotājiem.

4.3 EESK vēlas, lai transatlantiskajā dialogā iztirzātu šādu jautājumu leģitimitāti:

1) Eiropas identitāte,

2) Eiropas vērtības un kultūra, tostarp vides aizsardzība,

3) EESK, kas ar savu locekļu starpniecību pārstāv ES organizēto pilsonisko sabiedrību.

5. Banku regulējums.

5.1 Globalizētā ekonomika steidzami jāreformē. EESK pauž nožēlu, ka starptautisko finanšu institūciju reforma norit tik lēni, kaitējot godīgai konkurencei un vispārēja sociālā līdzsvara uzturēšanai.

5.2 Steidzami jānosaka kopīgi kredītvērtējuma aģentūru standarti, lai izvairītos no to darbības negatīvām sekām (12) — aģentūras piešķīra pozitīvu vērtējumu bankām, kuru dēļ esam krīzes situācijā, bet tagad tās negatīvi vērtē valstis to pašu banku glābšanas izraisīto parādu un deficīta dēļ, ko apmaksās iedzīvotāji. Banku un kredītvērtējuma aģentūru rīcība ir divi jautājumi, ko ES un ASV pilsoniskā sabiedrība varētu apspriest transatlantiskajā dialogā.

6. Brīvības un cilvēktiesības.

6.1 Lai arī principā atzītas, tās tomēr abās pusēs netiek ievērotas vienādi. Atšķiras brīvas pārvietošanās nosacījumi Eiropas un ASV iedzīvotājiem. Pamatojoties uz kopīgi noteiktu modeli, būtu vairāk jāsaskaņo jautājumi par vīzām, pasēm un drošības pārbaudēm.

6.2 SWIFT (13) piemērs uzskatāmi parāda: Eiropas Parlaments 2010. gada 11. februāra normatīvajā rezolūcijā (14) izteicās pret nolīguma atjaunošanu par to ES finanšu datu apstrādi un nodošanu ASV, ko veic SWIFT sabiedrība. Apspriežamais jautājums bija dot vai nedot ASV tiešu piekļuvi Eiropas serveriem terorisma uzraudzības nolūkā. EP jaunās pilnvaras ir ļāvušas tam parādīt īstajā gaismā jautājumu par konfidenciālu datu par eiropiešu bankas pārskaitījumiem pārsūtīšanu uz ASV nešķirotā veidā, kas faktiski nozīmē dalībvalstu un ES tiesību aktos ietverto garantiju un aizsardzības zaudēšanu. Deputāti vēlējās, lai ES precizētu savu transatlantiskā tirgus redzējumu datu aizsardzības jomā. Deputāti nolēma atbalstīt tādu sistēmu, kas būtu eiropeiskāka, paplašinātu Eiropola nozīmi un piešķirtu iedzīvotājiem tiesības saņemt kompensāciju. Lai arī patlaban piešķirtās garantijas nav pilnīgas, 2010. gada 8. jūlijā parakstīto nolīgumu varēs pārskatīt katru gadu. Tas saskan ar komisāra Barnier teikto, kurš vēlas, lai iekšējais tirgus “palīdzētu veidot sabiedrību, kas atbilstu ES iestāžu kopīgam redzējumam” (15). Tāpēc EESK šajā atzinumā aicina Eiropas Savienību stingri ieņemt savu nostāju par transatlantisko tirgu un atbalstīt Eiropas sociālo modeli, pienācīgi ņemot vērā lielo Amerikas kaimiņu.

6.3 Eiropas Savienībai ir progresīva nostāja tādās jomās kā tiesības uz dzīvību un bioētika. Šī nostāja ir jāaizsargā un jāatbalsta, noslēdzot savstarpēju vienošanos ārpus tirdzniecības nolīgumu ietvariem.

6.4 EESK vēlas, lai transatlantiskās partnerattiecības veicinātu gan politisko un pilsonisko tiesību, cilvēktiesību, gan arī ekonomisko un sociālo tiesību ievērošanu. Amerikas Savienotajām Valstīm ir sena pilsonisko un politisko tiesību vēsture. Eiropas Savienība to ir papildinājusi, attīstot ekonomiskās un sociālās tiesības. Abu kontinentu interesēs ir panākt politisko gribu, lai nodrošinātu šo tiesību izmantošanu visiem pilsoņiem un iedzīvotājiem, ņemot vērā visas katrā pusē pastāvošās tiesības un iespējas.

7. Sociālās tiesības.

7.1 EESK jau norādījusi, ka transatlantiskais dialogs par sociālajiem jautājumiem nav bijis pietiekams (16). Šķiet, ka sociālās tiesības tiek uzskatītas par iekļautām jēdzienā “pamattiesības”, kurš tomēr nozīmē pilsoniskās un politiskās tiesības.

7.2 EESK uzskata, ka nepietiek ar regulāriem atgādinājumiem par to, ka Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienībai ir kopīgas vērtības un ka tās vieno ne vien ekonomika, bet arī brīvības, demokrātijas un cilvēktiesību aizstāvība. Ārējās attiecībās Eiropas Savienībai vienmēr būtu jāatceras, ka pārējās pamattiesības, t.i., sociālās tiesības, ir tās nostājas neatņemama sastāvdaļa. Tās pamatdokumentos ir iekļauta “horizontāla sociālā klauzula”, saskaņā ar kuru, nosakot un īstenojot savu politiku un pasākumus, ES jāņem vērā “prasības, kas saistītas ar augsta nodarbinātības līmeņa veicināšanu, atbilstīga sociālās aizsardzības līmeņa nodrošināšanu, ar sociālās atstumtības apkarošanu, kā arī ar izglītības, mācību un cilvēku veselības aizsardzības līmeņa paaugstināšanu” (17).

7.3 Taču tieši t.s. “sociālā valsts”, sociālās sistēmas un sociālo tiesību kā daļas no cilvēktiesībām ievērošana ir Eiropas atšķirība salīdzinājumā ar citiem kontinentiem.

Eiropas sociālais modelis ietver sevī gan pilsoņu brīvību aizsardzību, gan sociālās tirgus ekonomikas mehānismus, gan arī aktīvu sabiedrības iesaistīšanos. Šā modeļa pamatā ir trīs pīlāri — kolektīvās sociālās aizsardzības sistēmas, publiskie pakalpojumi un sociālais dialogs. Kopumā to var uzskatīt par “Eiropas dzīvesveidu”. EESK pauž nožēlu, ka Eiropas Savienība to kā tādu nepopularizē. Visi tā elementi ir pieminēti Lisabonas līgumā. Eiropas sociālo modeli “Eiropa = labklājība visiem” jāatbalsta politiski, šo pieeju uzsverot arī transatlantiskajās sarunās. EESK uzskata, ka ES jātiecas panākt, lai Eiropas un Amerikas diskusijās Eiropas sociālās valsts elementiem būtu piešķirta svarīga nozīme, jo pretējā gadījumā tiktu nodarīts kaitējums iedzīvotājiem, Eiropas identitātei un daudzveidībai.

8. Sociālās aizsardzības sistēmas.

8.1 Eiropieši ir piekrituši zināmai valsts bagātības pārdalīšanai, izmantojot valsts kolektīvās sociālās aizsardzības sistēmas, kas pasaules tirdzniecības intensificēšanās rezultātā ir zaudējušas savu stabilitāti. Ja ES neaizstāvēs Eiropas sociālo modeli, tā riskē nodrošināt tā sabrukumu. Sabiedrība kopumā dzīvo labāk, ja normēts darbalaiks dod iespēju vairāk laika pavadīt ar ģimeni, kas ir Eiropas sabiedrības sociālā modeļa pīlārs; ja tiek apmaksāti ilgstoši dzemdību un bērna kopšanas atvaļinājumi, lai veicinātu mazu bērnu attīstību, ja tiek nodrošināta intensīvā aprūpe un palīdzība vecāka gadagājuma nespējīgiem cilvēkiem. Tās nav valsts dāvanas, jo apjomīgos pagaidu izdevumus sedz no saņēmēju gadu gaitā maksātajām iemaksām un/vai nodokļa.

8.2 Pašlaik šajā ziņā transatlantiskās attiecības nav vienlīdzīgas. Amerikas Savienotās Valstis ir valstu federācija, kas nav “sociāla valsts” (ne federālā, ne štatu līmenī), bet tā apsver iespējas veikt izmaiņas sociālajā jomā (federālais likums par veselības apdrošināšanu); Eiropas Savienībā “sociāla valsts” ir katrā dalībvalstī, bet ne attiecībā uz visiem trim pīlāriem “federālā” līmenī, kurā, izmantojot atvērtās koordinācijas metodi, tiek ieteikti konverģences mērķi. EESK uzskata, ka ES un ASV atšķirības šajā jomā nedrīkst tikt izlīdzinātas, vājinot Eiropas sociālo modeli. Ja Kopiena nerīkosies un nepaudīs politisko gribu, jo īpaši šajā krīzes laikā, lai popularizētu Eiropas modeli, EESK izsaka bažas par to, vai transatlantiskās integrācijas procesā varēs turpināt pastāvēt dalībvalstu tiesības.

8.3 EESK norāda, ka transatlantiskajā dialogā par sociālajiem jautājumiem, ko tā aicina uzsākt, jārisina šī “atvērtības/drošības” problēma, kas ir pašreizējās virzības galvenais jautājums. Runa ir par 300 miljonu cilvēku labklājību vienā Atlantijas okeāna pusē un 500 miljonu cilvēku labklājību tā otrā pusē.

8.4 Sociālās sistēmas Eiropā bieži ir pielīdzināmas valsts budžetam. Lai gan ASV veselības aprūpes izdevumu segšanai novirzītie 16 % no IKP ir liela summa, tomēr salīdzinājumā ar eiropiešiem tā sedz amerikāņu izdevumu mazāku daļu, turklāt Eiropā to panāk ar zemākām izmaksām (vidēji 8,9 % no IKP ESAO valstīs). Apjomīgie izdevumi veicina reālās ekonomikas darbību, un tie būtiski palīdz mazināt krīzes ietekmi uz valsti un iedzīvotājiem, ja vien nodrošinājums nav individuāls un netiek izmantoti privātie fondi, ko ietekmē tirgu svārstības. EESK uzskata, ka lēmējiestāžu uzdevums ir nepieļaut, lai pilnīga atvērtība konkurencei lielā, integrētā Eiropas un Amerikas ekonomikas zonā vājinātu iedzīvotāju aizsardzību. Šajā sakarā EESK ļoti atzinīgi vērtē Amerikas pašreizējās vadības panākumus, Amerikas Savienotajās Valstīs izveidojot novatorisku veselības apdrošināšanas sistēmu.

8.4.1 Veselības aizsardzība.

8.4.1.1 Savienības mērķis — augšupvērsta sociālā konverģence — izriet no principa nepieļaut sociālo regresiju. Šo mērķi iedzīvotāji atbalsta, un tas jāsaglabā. Sievietes Eiropā nekādā gadījumā neakceptētu, piemēram, ja tiesību uz grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu samazināšanu, kas ASV ir ļoti īss un dažreiz pat neapmaksāts.

8.4.1.2 EESK uzskata, ka minēto, ļoti svarīgo jautājumu apspriešana, proti, kā palielināt abos okeāna krastos dzīvojošo sabiedrību kohēziju, bagātinātu Eiropas un Amerikas Savienoto Valstu dialogu. Amerikāņu sabiedrībā uzskati par priekšlikumu ieviest reglamentētu veselības aizsardzību, kuras pamatā būtu sabiedriskoti un vēlētu pārstāvju kontrolēti nodokļu iemaksu fondi, krasi atšķiras. EESK uzskata, ka tas, iespējams, norāda uz nepietiekamu informētību par Eiropas modeli, kura darbība nav centralizēta visas Eiropas līmenī, tomēr vispārējas veselības apdrošināšanas sistēmas, kas veicina IKP, sniedz kolektīvas un solidāras garantijas visiem iedzīvotajiem, tostarp tiem, kuri nav ES pilsoņi. EESK vēlas, lai ES nodrošinātu, ka šo informāciju saņem arī Amerikas pilsoniskā sabiedrība. Šim nolūkam varētu izmantot pilsoniskās sabiedrības dialogu.

8.4.2 Pensijas.

8.4.2.1 Līdzīgi kā citās, arī šajā sociālās aizsardzības sistēmas jomā Eiropā ir vērojamas atšķirības, un to ietekme uz ekonomiku kopumā ir ievērojama. Tāpēc Eiropas un ASV dialogā būtu jāuzklausa pilsoniskās sabiedrības pārstāvji, jo abas kopienas integrējošie tirdzniecības nolīgumi var nozīmīgi ietekmēt iedzīvotāju dzīves līmeni.

8.4.3 Bezdarbs.

8.4.3.1 Visās ES dalībvalstīs ir valsts sistēma pabalstu piešķiršanai bezdarbniekiem. Atlantijas zonas integrācija rada vispārēju apdraudējumu, ka konkurētspējas dēļ tiks palielināta elastība, nepaaugstinot drošības līmeni. Gan eiropiešiem, gan amerikāņiem ir pamats bažīties par sava stāvokļa pasliktināšanos (18). Darba ņēmēju stāvoklis ASV kopš pagājušā gadsimta 70. gadiem ir pasliktinājies. Līdz ar krīzi abās pusēs Atlantijas okeānam palielinās gan nedrošība, gan trūcīgo darba ņēmēju skaits. Konfrontētas ar vēsturisku ekonomikas krīzi, abas puses pauž bažas, ka līdz ar pieaugošo elastīgumu stāvoklis pasliktināsies. EESK uzskata, ka elastdrošība dažkārt var palīdzēt darba ņēmējiem, kad apsolītā drošība tiek nodrošināta, taču nekas nevar aizstāt stabilu darba vietu, kas garantē pienācīgu atalgojumu un pensiju. Eiropas Savienībai ir tradīcija organizēt sociālo dialogu, kurā ņem vērā dalībnieku intereses. Tā ir izstrādājusi dokumentus par sociālo dialogu un tai ir attiecīgas iestādes. Lai vestu sarunas, ir vajadzīgas stiprinātas darba devēju un darba ņēmēju organizācijas.

9. Publiskie pakalpojumi (19).

9.1 Izglītība.

9.1.1 ASV maksas universitātes ir atzītas par labākajām mācību iestādēm pasaulē. Tās ir ļoti pieprasītas gan no Eiropas studentu, gan no mācībspēku puses. Gan Eiropā, gan Amerikā uzskata, ka nodarbinātība nākotnē būs orientēta uz “labi izglītotiem un augsti kvalificētiem darba ņēmējiem.

Šādiem darba ņēmējiem būs visvieglāk atrast labi atalgotu darbu, un tādējādi viņi veicinās amerikāņu labklājību. Paredzams, ka daudz straujāk pieaugs to darba vietu skaits, kur pretendentiem nepieciešama augstākā izglītība, nekā to, kur pretendentiem pietiks ar zemāka līmeņa kvalifikāciju; visstraujāk palielināsies pieprasījums pēc darba ņēmējiem ar universitātes vai augstāko profesionālo izglītību.”

[ASV prezidenta izpildbirojs, Ekonomikas padomnieku padome (CEA), “Jobs of the Future” (“Darbs nākotnē”).]

9.1.2 Izglītība ir tilts uz nākotni. Eiropas Savienībā, kur izglītība parasti ir bezmaksas, publisko pakalpojumu nozīmes samazināšanas un valsts budžeta politikas ierobežojumu dēļ ir palielinājusies iespēju nevienlīdzība. ES Lisabonas stratēģijā savām dalībvalstīm iesaka vispirms atbalstīt universitātes (augstāko izglītību) un pēc tam varbūt vidējās mācību iestādes, ņemot vērā uzņēmumu vajadzības.

9.1.3 EESK uzskata, ka, nodrošinot visiem pieejamu izglītību un no tās izrietošo dzimumu līdztiesību, kā arī saskaņojot darba un ģimenes dzīvi, iedzīvotājiem tiktu pavērtas visas iespējas. Izglītība visiem, kā arī mūžizglītība un tās finansēšanas veidi ir jautājumi, par kuriem varētu rīkot pieredzes apmaiņu un būtu jārunā abu okeāna krastu sabiedrību dialogā, lai panāktu, ka uz zināšanām balstīta pakalpojumu ekonomika ir izdevīga abām sabiedrībām, un lai rastu veidus, kā ņemt vērā cilvēkus, kuriem tā nav pieejama.

9.2 Vispārējā vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (GATS).

9.2.1 Eiropas Savienības iedzīvotāji veltījuši lielas pūles, lai savu kinematogrāfijas nozari un Eiropas kultūras īpatnības pasargātu no pakalpojumu globālās liberalizācijas radītā apdraudējuma. Eiropas identitātes aizsargāšanas nolūkā jānostiprina kultūru dialogs, lai saglabātu kultūru daudzveidības radīto bagātību. Ar to saistīti vairāki citi aspekti, piemēram, darba vietas, kultūras mantojuma aizsardzība, inovācijas attīstīšana un radošums.

9.2.2 Kultūra nav tikai prece. EESK uzskata, ka organizētas pilsoniskās sabiedrības transatlantiskajā dialogā jāiekļauj arī ar kultūru saistīti jautājumi.

9.3 Imigrācijas un integrācijas īpašais gadījums.

9.3.1 Abām sabiedrībām, kas noveco, jāspēj pārvaldīt imigrācijas plūsmu. To uzdevums ir saskaņot novecošanu un nepieciešamību pēc darbaspēka, nosakot sociālās kohēzijas tolerances slieksni. Tas ir atkarīgs no integrācijas politikas, kas jāskata ilgtermiņā, izmantojot vispusīgu un divvirzienu (imigranti un vietējā sabiedrība) pieeju. Iekšējā un ārējā spriedze ir spēcīga. EESK uzskata, ka demokrātijai jautājumi par migrāciju ir ļoti svarīgi, un vēlas, lai tie tiktu iekļauti transatlantiskajā dialogā par sociālajiem jautājumiem, iespējams, iesaistot EIF.

10. Sociālais dialogs.

10.1 Šis ir viens no aspektiem, kurā abas sabiedrības visvairāk atšķiras. Sociālais dialogs, kas Eiropas vēsturē ir bijusi nepieciešamība, tagad ir kļuvis par kultūras vērtību. Amerikas iedzīvotajiem šādas pieredzes nav, tādējādi viņiem trūkst līdzekļu, ar kuru palīdzību tikt uzklausītiem. Abām pilsoniskajām sabiedrībām jārod daudzi savstarpēji risinājumi, lai darba ņēmēji varētu paust savu viedokli un lai plašāk izvērstu informēšanu un apspriešanos, īpaši pašreizējā kritiskajā periodā pēc 2008. gada finanšu krīzes. Lai gūtu skaidru priekšstatu par katras puses konkurētspēju, EESK uzskata, ka nepieciešami kopīgi noteikti standarti, ar kuriem varētu izvērtēt un salīdzināt abu dialogā iesaistīto pušu sociālos un darba apstākļus, jo īpaši, darba laiku un sociālos ieguvumus, jo tirdzniecības globalizācijas apstākļos algas tiek izmantotas kā pielāgojams mainīgais rādītājs.

10.2 Eiropas Parlaments 2009. gada rezolūcijā paredz politiku kombinācijas izstrādi sadarbībā ar ASV kongresu un ES un ASV centrālo banku ciešu satuvināšanos. Tai pašā laikā Amerikas Savienotās Valstis nav ratificējušas Starptautiskās darba organizācijas (ILO) konvencijas. Pētījumā par Amerikas darba tirgu (20) atklājas, ka daudziem darba ņēmējiem ir liegta pamataizsardzība, piemēram, tiesības uz minimālo darba algu, tiesības saņemt samaksu par virsstundu darbu, tiesības uz pusdienu pārtraukumu, tiesības uz pabalstu nelaimes gadījumā un tiesības prasīt labākus darba apstākļus.

10.3 EESK uzskata, ka patlaban transatlantiskajā dialogā par sociālajiem jautājumiem pārāk maz uzmanības pievērsts pilsoniskās sabiedrības un jo īpaši darba ņēmēju pārstāvju uzklausīšanai.

11. Vide.

11.1 Amerikas politika vides aizsardzībai ietekmēs ar budžetu saistītus lēmumus un nodarbinātību. EESK uzskata, ka transatlantiskais dialogs var paātrināt izpratnes veidošanos par ilgtspējīgāku attīstību un ka pilsoniskajai sabiedrībai un patērētājiem jāiesaistās videi nekaitīgākas ekonomikas izveidē.

11.2 ES un ASV kopīgi jāspēj attīstīt jaunas nozares, reaģējot uz nepieciešamību pēc atjaunojamiem enerģijas avotiem. Kalifornija un Portugāle izdarījušas līdzīgu izvēli, ierādot nozīmīgu vietu saules un vēja enerģijas avotiem. EESK uzskata, ka abu lielvaru nākotnei kaitētu pieeja attīstīt jaunas idejas, bet pēc tam tomēr izmantot ķīniešu tehnoloģijas (piemērs — saules fotoelementu izmantošana).

12. Institucionālie jautājumi.

12.1 Iepriekšējā atzinumā par transatlantiskajām attiecībām EESK izvirzīja vairākas TALD un TEC dialogu attīstības iespējas.

12.2 EESK vēlētos būt inovatīva un institucionāli iesaistīt pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus transatlantiskā organizētas pilsoniskās sabiedrības dialogā. Visos transatlantisko attiecību ietvaros rīkotajos dialogos, izstrādātajos ziņojumos, pētījumos un nolīgumos būtu jāietver nodaļa par plānoto pasākumu sociālo ietekmi un ne tikai saistībā ar darba vietu izveidi. Dalībvalstis vēl nav piešķīrušas Eiropas Savienībai tiesības ieviest integrētu sociālo politiku, lai gan praksē Eiropā ir īsts vienots modelis un ES varētu īpaši izcelt savus uzskatus dialogā ar ASV. ES jāpopularizē Eiropas sociālais modelis, panākot labāku ES atpazīstamību Amerikas Savienotajās Valstīs.

Briselē, 2010. gada 21. oktobrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) Par to liecina dalībvalstu IKP palielināšanās kopš ES izveidošanas. Sk. arī 6. zemsvītras piezīmi.

(2) TEC: Transatlantiskā ekonomikas padome; TALD: Transatlantiskais darba ņēmēju dialogs.

(3) OV C 309, 16.12.2006., 119.–125. lpp.

(4) Nolīgumu Baltajā Namā parakstīja G.W.Bush, A. Merkel un J.M. Barroso.

(5) EP 2009. gada 26. marta rezolūcija “Transatlantiskais attiecību stāvoklis pēc vēlēšanām Amerikas Savienotajās Valstīs”.

(6) Par Eiropas sociālo modeli sk.: Lisabonas līguma preambulu, “Apstiprinot savu atbalstu sociālajām pamattiesībām, kas definētas Eiropas Sociālajā hartā, kura parakstīta Turīnā 1961. gada 18. oktobrī, un 1989. gada Kopienas Hartā par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām…”; LES 3., 6. un 32. pantu; LESD 9. pantu un X sadaļu; Lisabonas līguma Pamattiesību hartas 28., 34., 35. un 36. pantu.

(7) ESAO, Ekonomisko jautājumu daļa, 2005. gads, “Priekšrocības, ko rada ražojumu tirgu liberalizēšana un šķēršļu samazināšana attiecībā uz starptautisko tirdzniecību un starptautiskajiem ieguldījumiem: ASV un Eiropas Savienības gadījums”.

(8) 1. nodaļa, O V C 277, 17.11.2009., 117-124. lpp.

(9) Komisāri Leon Brittan (ārējā tirdzniecība), Martin Bangemann (rūpniecība un telekomunikācijas) un Mario Monti (iekšējais tirgus) 1998. gada martā, uzstājoties par ES un ASV attiecībām, kopīgi izklāstīja projektu, kas ietvēra šādus četrus aspektus: brīvas pakalpojumu tirdzniecības zona; tehnisko šķēršļu novēršana tirdzniecībā, pamatojoties galvenokārt uz savstarpējas atzīšanas nolīgumiem; publiskā iepirkuma, intelektuālā īpašuma un ieguldījumu liberalizācija, kā arī, iespējams, pakāpeniska muitas nodevu atcelšana rūpniecības produktiem līdz 2010. gadam (patlaban atlikta līdz 2015. gadam).

(10) Gan ASV, gan Eiropā turpinās rūpniecības likvidācija: ASV nodarbinātības apjoms rūpnīcās desmit gadu laikā ir samazinājies par 30 %, bet ASV daļa pasaules tirdzniecībā pēdējā desmitgadē ir samazinājusies no 13 % uz 9 %. Eiropas Savienībā turpinās ražošanas pārvietošana. Skatīt 1997. gada Rones & al pētījumu par darba laiku, kas citēts “Revue Internationale de l' IRES” Nr. 54, 1.2001.

(11) Eiropas Komisijas Ārējo attiecību ĢD 2009. gadā izsludināja 800 000 EUR piešķiršanu pilsoniskās sabiedrības projektiem, kas veicinātu ES un ASV dialogu.

(12) OV C 277, 17.11.2009., 117.–124. lpp.

(13) SWIFT ir starpbanku finanšu vispasaules komunikāciju sabiedrība, ko amerikāņi dibinājuši saskaņā ar Beļģijas tiesībām un kas pārvalda finanšu datu starptautisko apmaiņu vairāk nekā 200 valstīs.

(14) EP (05305/1/2010 REV1-C7-0004/2010-2009/0190(NLE)). SWIFT II nolīgums, EP, 8.7.2010. (11222/1/2010/REV1 un COR1-C7-0158/2010-0178-(NLE)).

(15) “EurActiv.fr” sadarbībā ar Komisijas pastāvīgo pārstāvniecību un ar Depositary Trust and Clearing Corporation atbalstu 2010. gada 17. martā Parīzē rīkotās debates, sk. “Questions d’Europe” Nr. 165, 6.4.2010., Robert Schuman fonds.

(16) OV C 288, 22.9.2009., 32.–39. lpp.

(17) LESD 9. pants.

(18) “Middle Class in America” (“Iedzīvotāju vidusslānis Amerikā”)

(19) OV C 128, 18.5.2010., 97.–102. lpp.

(20) National Employment Law Project (Valsts nodarbinātības likuma projekta) politiskās līdzdirektores Dr. Annette Bernhardt vadībā.