LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, xxx [2008. gada 16. maija 
redakcija] SEC (2008) yyy 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
Pamatdokuments  
 
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTA M, PADOMEI, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
 
“Atjaunotas saist ības sociālai Eiropai. Stiprin āt atklāto koordin ācijas metodi soci ālajai 
aizsardzībai un soci ālajai integr ācijai” 
  
Ietekmes nov ērtējuma kopsavilkums 
 
{COM(2008) xxx, gal īgā redakcija} 
{SEC(2008) xxx} 
LV 2   LV Šis ietekmes nov ērtējums attiecas uz pazi ņojumu par “Atjaunotas saist ības sociālai Eiropai. 
Stiprināt atklāto koordin ācijas metodi soci ālajai aizsardz ībai un soci ālajai integr ācijai”. Šis 
paziņojums, kas k ā prioritāra iniciat īva iekļauts Komisijas 2008. gada darba programm ā, 
pašlaik ir da ļa no dokumentu kopuma, ko pievienos atjaunotajai soci ālajai programmai. 
Kopš 2000. gada atkl ātā koordinācijas metode (AKM) ir veiksm īgi piemērota soci ālās 
integrācijas politikas, pensiju  politikas un ilgtermi ņa aprūpes politikas jom ā. Šie trīs 
atsevišķie virzieni 2006. gad ā tika iekļauti vienā integrētā AKM soci ālajai aizsardz ībai un 
sociālajai integr ācijai (turpm āk “sociālā AKM”).  
Šī koordinācijas metode ietver vienošanos par ES kop īgajiem m ērķiem, ar kuriem noteikti 
augsta līmeņa kopēji mērķi, lai virz ītu visu procesu, defin ētu vienotu r ādītāju kopumu, 
veicinātu progresa p ārraudzību ceļā uz kopīgajiem m ērķiem, lai dal ībvalstis, sagatavojot 
nacionālos stratēģiskos pārskatus, p ārvērstu šos saska ņotos mērķus konkr ētos politikas 
virzienos, k ā arī lai panāktu Eiropas Komisijas un dal ībvalstu progresa un politisko centienu 
kopīgo novērtējumu soci ālās aizsardz ības komitej ā. 
Sociālās AKM rezult ātu vispārīgs novērtējums, ko veic daž ādi dalībnieki, kuri ir iesaist īti šajā 
procesā, ir bijis liel ākoties pozit īvs. Ar soci ālo AKM ir atbalst īta savstarp ēja mācīšanās, 
veicināta ieinteres ēto personu plaš āka līdzdalība, padzi ļināta izpratne par atstumt ības un 
nabadzības daudzdimensiju raksturu, dots impulss soci ālās aizsardz ības sist ēmu 
moderniz ācijai, sekm ēta vienota pieeja kop īgajiem uzdevumiem un rosin āta kopīgo problēmu 
risināšana.  
Tomēr virzība uz kop īgajiem m ērķiem ir bijusi p ārāk lēna vai nepietiekama. Lai gan neb ūtu 
reāli gaidīt, ka atkl āts koordin ēšanas process, kura pamat ā ir brīvprātīga sadarb ība starp 
dalībvalstīm, ierobežot ā laikposm ā varētu dot vērienīgus panākumus, tom ēr lielā mērā valda 
vienprātība par to, ka soci ālās AKM potenci āls vēl joprojām nav piln ībā izmatots un ka 
jānovērš vairākas nepiln ības, un ka š īs metodes strat ēģiska pastiprin āšana zināmā veidā būtu 
vērsta uz kop īgo mērķu labāku sasniegšanu.  
Analīzē norādīts uz politisk ās apņēmības un redzam ības trūkumu un uz to, ka lab āk 
jākoordinē politika horizont ālā līmenī un sociālās aizsardz ības un integr ācijas jaut ājumi 
jāiekļauj visās attiecīgajās politikas jom ās. Turklāt ir nepieciešams v ēl spēcīgāks analītisks 
politikas pamatojums, un soci ālās AKM proces ā vēl vairāk jāiesaista re ģionālā un pašvald ību 
līmeņa dalībnieki. Liel ākā mērā jābūt iesaistītiem arī pilsonisk ās sabiedrības pārstāvjiem un 
jāveicina savstarp ēja mācīšanās.  
Daudzas institucion āla un politiska l īmeņa norises veicina to, ka j āpastiprina soci ālā AKM. 
Gaidāms, ka papildus atjaunotajai soci ālajai programmai st āsies spēkā arī Lisabonas l īgums 
(ar tajā iekļauto integr ācijas pras ību), un būs attiecīga pieeja saist ībā ar Eiropas gadu (2010) 
cīņai pret nabadz ību un soci ālo atstumt ību un saist ībā ar iniciat īvu par akt īvu integrāciju, kuru 
Komisija pl āno drīzumā ierosināt. 
LV 3   LV Lai novērtētu pastiprin ātās sociālās AKM lietder ību un noteiktu visefekt īvākos veidus t ās 
īstenošanai, padzi ļināti tika pārbaudīti trīs politiskie risin ājumi1.  
Pirmais risin ājums ir raksturots k ā status quo . Attiecībā uz to ir ņemts vērā, ka sociālā AKM 
pēc būtības ir attīstības process un ka t ā, izmantojot pak āpeniskas darba metožu izmai ņas un 
vispārīgus uzlabojumus, pilnveidosies ar ī tad, ja neb ūs ievērojamu pārmaiņu.  
Otrais risin ājums ir raksturots k ā minētā procesa “pamat īga pārskatīšana”, ar ko paplašina 
sociālās AKM darb ības jomu un p ārveido darb ības, lai aptvertu visus ES soci ālās politikas 
virzienus un paredz ētu efektīvu integr āciju, tādējādi sociālajā jomā kļūstot par sava veida 
“Lisabonas l īgumu”.  
Trešais risin ājums ir raksturots k ā “visaptveroša un v ērienīga pašreiz ējās struktūras 
pastiprināšana”. Šā risinājuma pamat ā ir pieeja, ko l īdz šim izmantoja soci ālajā AKM un kura 
ir saistīta ar saska ņotu un pastiprin ātu progresu, ta ču tajā pašā laikā šis risin ājums ir 
“stratēģisks” un “orient ēts uz nākotni”, jo ar to sist ēmā tiek ieviesta jauna att īstības gaita. Šis 
risinājums dod iesp ēju apzināt tādus jaunus instrumentus un darba metodes, kurus cieš ā 
darbībā ar dalībvalstīm varētu pārbaudīt un ieviest, lai nostiprin ātu un optimiz ētu minēto 
procesu.  
Salīdzinot p ārējos iespējamos risin ājumus, j āievēro, ka j āatšķir ierosin āto pārmaiņu 
procesuālā un materi ālā ietekme.  
Ietekmes nov ērtējums skar galvenok ārt procesu ālus un pārvaldības aspektus. Tiek pie ņemts, 
ka efektīvāka koordin ēšana un savstarp ēja mācīšanās pozitīvi ietekm ēs virzību uz kop īgajiem 
mērķiem – mazin āt nabadzību, panākt noturīgākas un atbilst īgas pensiju sist ēmas, taisn īgas un 
efektīvas veselības un ilgtermi ņa aprūpes sistēmas. Atbilst īgi kopīgajiem soci ālajiem mērķiem 
tiek arī uzskatīts, ka lab āka sociālā aizsardzība un soci ālā integrācija veicin ās izaugsmes un 
nodarbinātības stratēģiju un, visp ārīgi runājot, notur īgu ekonomisko att īstību. Piem ēram, 
aktīvas integr ācijas politikas virzieni var ne tikai samazin āt nabadzību, bet ar ī palielināt 
darbaspēka piedāvājumu. Pensiju reformas var ne vien sekm ēt taisnīgumu paaudžu starp ā, bet 
arī palielināt aktivitātes līmeni un nodrošin āt publisko finanšu ilgtsp ēju. Tāpat arī atbilstīgas 
veselības aprūpes sistēmas veicina ne vien personas labkl ājību, bet ar ī pozitīvi ietekm ē 
darbaspēka piedāvājumu un darba raž īgumu.  
Tomēr ir skaidrs, ka soci ālā AKM var veicin āt vienīgi iepriekšmin ēto mērķu sasniegšanu, jo 
galvenā atbildība par soci ālās integrācijas un soci ālās aizsardz ības politiku joproj ām ir 
dalībvalstīm. Tāpēc jāatbild uz š ādiem jaut ājumiem: “Vai ierosin ātie pasākumi veicin ās to, ka 
sociālā AKM k ļūs par atbilst īgu un lietder īgu koordin ēšanas meh ānismu starp valsts un 
Eiropas l īmeņiem? Vai b ūs iespējams to izveidot par instrumentu, ar ko var ēs sasniegt 
kopīgos sociālos mērķus?”  
Citiem vārdiem sakot, saska ņā ar dažādajiem risin ājumiem apl ūkoto pasākumu nov ērtēšana ir 
vairāk ir sociālās AKM ietekmes potenci āla, nevis paša procesa kvalitat īva izvērtēšana galīgo 
politikas rezult ātu nozīmē. Tādēļ noteikto risin ājumu visp ārīgā sociālā, ekonomisk ā ietekme, 
kā arī ietekme uz vidi atseviš ķi nav nov ērtētas. Tom ēr, novērtējot dažādo risinājumu 
                                                 
1 Bija apsv ērta iespēja padziļināti pārbaudīt divus politiskos risin ājumus – piln īgu atteikšanos no soci ālās 
AKM un piln īga tās integrācija izaugsmes un nodarbin ātības stratēģijā, taču tas nav veikts. Attiec īgie 
iemesli ir skaidroti ietekmes nov ērtējumā. 
LV 4   LV “īstenošanas iesp ējas”, ietekmes anal īzē ir pienācīgi ņemti vērā mikroekonomikas aspekti 
(administrat īvās izmaksas, ietekme uz resursiem).  
Ietekmes anal īzē ierosinātie pasākumi ir cieši saist īti, pamatoties uz četriem šā paziņojuma 
mērķiem – palielin āt politisko ap ņemšanos un procesa redzam ību, stiprin āt pozitīvu 
mijiedarb ību ar citiem ES politikas virzieniem, pan ākt spēcīgāku analītisku procesa 
pamatojumu un dal ībvalstīs palielin āt līdzdalību. Minētie mērķi tiek nov ērtēti attiecībā uz 
apjomu, k ādā tie ietekm ē problēmu risināšanu, un uz īstenošanas iesp ējām. Īstenošanas 
iespējas skar politisku piekrišanu, esošos cilv ēkresursus un finanšu resursus, administrat īvo 
slogu un galveno instrumentu pieejam ību. Analīzē norādīts uz šādiem rezult ātiem. 
Attiecībā uz 1. risinājumu  status quo   
šķiet, ka, īstenojot daudzus iepriekš saska ņotus uzlabojumus, b ūs pakāpeniskas p ārmaiņas, 
kas pozitīvi ietekm ēs konstatētās problēmas, taču šī ietekme b ūs lēna un ierobežota. Turkl āt 
šis risinājums ir saist īts ar risku, ka soci ālā AKM kļūs par “nogurdinoša procesa” upuri un 
pakāpeniski zaud ēs stabilitāti un uzticam ību attiecīgo dalībnieku un atbalst ītāju vidū. Jebkurā 
gadījumā šķiet praktiski neiesp ējami, ka šie nelielie uzlabojumi b ūs pietiekami, lai soci ālo 
AKM izveidotu tik sp ēcīgu un efekt īvu, lai tādējādi nodrošin ātu kopīgo sociālo mērķu labāku 
sasniegšanu un pastiprin ātu Eiropas integr ācijas sociālo dimensiju.  
No otras puses, š ķiet, ka īstenošanas iesp ējas ir lielas.  Komisija un dal ībvalstis jau ir 
apstiprinājušas liel āko daļu šo pas ākumu (skat īt 2008. gada kop īgo ziņojumu). (Neliels) 
nepieciešamo cilv ēkresursu un finanšu resursu palielin ājums (pastiprin āta pārraudzība, labāka 
rezultātu izplatīšana, spēcīgāks analītiskais pamatojums utt.) ir iesp ējams, kāpinot efektivit āti 
un pastiprin āti izmantojot neatkar īgu ekspertu atzinumus. Nav ac īmredzamas ietekmes uz 
administrat īvo slogu dal ībvalstīm. 
Attiecībā uz 2. risinājumu  “pamatīga pārskatīšana”  
šķiet, ka saist ībā ar šo risin ājumu paredz ētie pasākumi lielā mērā vērsti uz konstat ēto trūkumu 
novēršanu, un tie iev ērojami pastiprina iepriekšmin ēto procesu. Vairum ā gadījumu šie 
pasākumi ir paredz ēti, lai, izmantojot iev ērojami cieš āk saistītu proced ūru kombin āciju un 
būtiskus ieguld ījumu resursus, nodrošin ātu gandrīz “ideālu” sistēmas darb ību. Tomēr tiek 
prognozēti riski. Pirmk ārt, sociālās AKM pamat ā ir vienpr ātības un subsidiarit ātes princips. 
Komisija ir ierosin ājusi ievērojami cieš āk saistīt procedūras, un ir iesp ējams, ka dal ībvalstis 
noraida šo ierosin ājumu, nedodot gaid ītos rezultātus un ignor ējot plānoto līdzdalību. Radik āla 
šīs metodes reforma, ko veiktu tikai dažus gados p ēc pārstrukturēšanas un “iek ļaušanas”, 
varētu izraisīt neizpratni un zin āmā mērā atsvešināt attiecīgos dalībniekus, kuri ir atbalst ījuši 
un veicinājuši, un izstr ādājuši sociālo AKM, lai t ā būtu tādā formā kā patlaban.  
Šķiet ka šā politiskā risinājuma īstenošanas iesp ējas īstermiņā un vidējā termiņā ir nelielas. K ā 
norādīts iepriekš, nevar apgalvot, ka dal ībvalstu politiska pi ekrišana ir garant ēta. Tomēr ir 
stingri atz īts, ka Eiropai j āspēlē būtiska loma, lai pal īdzētu dalībvalstīm risināt sarežģītas 
sociālās problēmas, un ka dal ībvalstīm ir ļoti cieša saist ība ar priekšroc ībām un pilnvar ām 
sociālajā jomā, un iespējams, ka dažiem (vai liel ākajai daļai) no šaj ā plānā paredzētajiem 
pasākumiem t ās nepiekrit īs. Pašlaik nav t ādu Līguma noteikumu, kuri b ūtu pamat ā 
atsevišķiem subjektiem adres ētiem ieteikumiem. Turkl āt šis politiskais risin ājums paredz 
ievērojamus ieguld ījumus cilv ēkresursos un finanšu resursos. Turkl āt tas rad īs papildu 
LV 5   LV administrat īvo slogu valsts iest ādēm, jo būs jāsniedz papildu p ārskati saist ībā ar iekšējās 
koordinēšanas darb ībām un noteikumiem, kas skar ieinteres ēto personu l īdzdalību. 
Attiecībā uz 3. risinājumu  “visaptveroša un v ērienīga pašreiz ējās struktūras pastiprin āšana”  
jānorāda, ka tam, saglab ājot pašreiz ējo struktūru, ir potenci āls, lai būtiski ietekm ētu noteiktos 
mērķus, pateicoties pašreiz ējo uzlabojumu nostiprin āšanas pas ākumiem un pak āpeniskai 
novatorisku elementu “ieviešanai”. Pak āpeniska ES vai valsts l īmeņa mērķu noteikšana, kad 
vien tas izr ādītos pamatoti, iev ērojot kop īgās analītiskās sistēmas attīstību, neapšaub āmi 
nodrošinātu to, ka palielin ās šā procesa politisk ā atpazīstamība. To valstu piem ērs, kuras ir 
nospraudušas kvantitat īvus mērķus, uzskat āmi parāda, ka atbilst īgi šiem m ērķiem var 
palielināt valdību atbildību un vis ās attiecīgajās politikas jom ās un visos p ārvaldības līmeņos 
noteikt skaidras priorit ātes, ja tās pierāda ar spēcīgu analītisku pamatojumu. Nostiprin ātas 
analītiskās spējas un savstarp ēja mācīšanās uzlabotu politikas veidošanas kvalit āti sociālajā 
jomā. Kopīgās analītiskās sistēmas pilnveidošana pal īdzētu dalībvalstīm noteikt galven ās 
problēmas, un jom ās, kurās to ir visvair āk, dotu tām iespēju savstarp ēji mācīties. Tā iekļautos 
arī citos Kopienas politikas virzienos, un t ādējādi arī citās jomās tiktu veidota politika, kas v ēl 
vairāk būtu balstīta uz pier ādījumiem. Š ādā veidā tiktu stiprin āta pozitīva mijiedarb ība ar 
citiem politikas virzieniem, tostarp ekonomikas politiku.  
Šķiet, ka ir iesp ējams īstenot liel āko daļu šajā politiskaj ā risinājumā paredzēto pasākumu. 
Turklāt mijiedarb ība ar citiem politikas virzieniem ir atkar īga no faktoriem, kuri neskar 
sociālo AKM. Lai gan galven ās būtiskās pārmaiņas “ievies īs” pakāpeniski, tom ēr būs 
nepieciešami zin āmi ieguld ījumi cilvēkresursos. Attiec ībā uz finanšu resursiem j ānorāda, ka 
no programmas PROGRESS  piešķīrumiem tie b ūtu pietiekami. Visp ārīgi runājot, vairākiem 
ierosinātajiem pas ākumiem (atlasei, pastiprin ātai pārraudzībai utt.) b ūs nepieciešams politisks 
atbalsts un dal ībvalstu l īdzdalība. Valsts l īmenī labāka koordin ēšana, saska ņojot visas 
politikas jomas (horizont āla koordin ēšana un integr ēšana) ar daž ādiem pārvaldības līmeņiem 
(vertikāla koordin ēšana), zin āmā mērā būs saistīta ar papildu administrat īvo slogu, kas tom ēr 
pakāpeniski dos “rezult ātus” efektivit ātes un raž īguma ziņā. 
Ietekmes nov ērtējumā secināts, ka vislab āk izvēlēties trešo risin ājumu. Tā ir iespēja 
vispilnīgāk risināt noteiktās problēmas, pārmērīgi netrauc ējot darbības veidus, ko izmanto 
Komisijā un dalībvalstīs. Šāds risinājums būtu jāīsteno pak āpeniski, jo tas saist īts ne vien ar 
ietekmi uz resursiem, bet ar ī ar nepieciešam ību pienācīgi apspriesties un kop ā ar dalībvalstīm 
un ieinteres ētajām personām “nostiprin āt” paredzētos uzlabojumus.