Pārmaiņas rūpniecībā paver milzīgas iespējas, taču to izmantošanai būs vajadzīgas ievērojamas investīcijas progresīvajā ražošanā, cilvēku prasmēs un talantos, kā arī tādos nemateriālajos aktīvos kā pētniecība un inovācija. Straujais pārmaiņu temps arī prasa labāk darbojošos vienoto tirgu. Ar uzsvaru uz tehnoloģijām moderna rūpniecības politika varētu ienest jaunu dzīvību ES reģionos un stiprināt spēju pielāgoties mainīgajai globālajai videi.

Arī nodarbinātības samazināšanās rūpniecībā ir mitējusies, un tagad vērojams pieaugums. Laikā no 2009. gada līdz 2013. gadam nodarbinātība rūpniecībā ES-27 valstīs samazinājās par 1,8 miljoniem (5,4 %), bet kopš 2013. gada rūpniecībā ir izveidots vairāk nekā 1,5 miljoni jaunu neto darbvietu. Ražošanas nozarē darbvietu skaita pieaugums ir bijis vēl straujāks; galvenokārt tas sakāms par labāk apmaksātām inženieru, speciālistu un vadītāju darbvietām. Pievienotās vērtības un nodarbinātības pieaugums rūpniecībā atspoguļojas arī ES rūpniecības darba ražīguma gada pieaugumā, kas 2009.–2016. gadā bija vidēji 2,7 %. ES darba ražīguma pieaugums vērtējams pozitīvi salīdzinājumā ar tādām citām nozīmīgām valstīm kā ASV (vidēji 0,7 % gadā 2009.–2015. gadā), Japāna (3,4 %) un Dienvidkoreja (2,3 %).

Šīs tendences ir reālas un neatgriezeniskas, un rūpniecība sāk izmantot iespējas, ko tās rada. ES rūpniecība ir spējusi novērst, ka samazinās ES rūpniecības nozaru eksporta tirgus daļa un rūpniecības īpatsvars kopējā pievienotajā vērtībā. ES eksporta tirgus daļas attiecībā uz precēm pamazām pieaug un attiecībā uz pakalpojumiem ir stabilas. Laikā no 2009. gada līdz 2016. gadam rūpniecības bruto pievienotā vērtība ES-27 valstīs palielinājās par 6,4 %, bet ES-28 valstīs – par 4,7 %. Ražošanas nozaru un ražošanas ielaides no ieguves un komunālajām nozarēm devums kopējā pievienotajā vērtībā ES-27 valstīs 2016. gadā bija 21 % (ES-28 valstīs – 19 %). Ražošanas pievienotā vērtība reālā izteiksmē kopš 2009. gada ES-27 valstīs ir pieaugusi par 25 % (ES-28 valstīs – par 23 %), un tās īpatsvars ekonomikā ir pieaudzis no 15,5 % (ES-28 valstīs – 14,7 %) līdz 17,1 % (ES-28 valstīs – 16,1 %)

Būdama nozīmīgs produktivitātes un inovācijas dzinējspēks, rūpniecība vienmēr ir bijusi viens no Eiropas pārticības stūrakmeņiem. Mēs varam paļauties uz spēcīgu rūpniecisko bāzi, taču dalībvalstīm, ES iestādēm un galvenokārt pašai rūpniecībai ir daudz jādara, lai uzturētu un nostiprinātu Eiropas rūpniecisko līderību laikmetā, ko raksturo globalizācija, ilgtspējas problēmas un straujas pārmaiņas tehnoloģiju jomā.

Rūpniecības nākotne būs digitāla. Digitālās pārmaiņas ir tagadējās industriālās revolūcijas kodols. Gan pašu darba būtību, gan sabiedrību kopumā ietekmē progress tādās tehnoloģiju jomās kā lielie dati, mākslīgais intelekts un robotika, lietu internets un augstas veiktspējas skaitļošana. Līdz ar digitālo tehnoloģiju pieaugošo lomu rūpniecības pakalpojumu komponents kļūst aizvien nozīmīgāks. Tādējādi no Eiropas izaugsmes un konkurētspējas viedokļa ir svarīgi stimulēt viedo tehnoloģiju horizontālu un vertikālu ieviešanu rūpniecības vērtību veidošanas ķēdēs un veicināt uzņēmumu izaugsmi.

Lai atbalstītu darba tirgu noturību un konkurētspēju, Komisija turpinās stiprināt Eiropas Sociālā fonda orientāciju uz rezultātiem. Valstu darba tirgus politikai ir būtiska loma nākotnē vajadzīgo prasmju prognozēšanā un Eiropas Sociālā fonda izmantošanā nolūkā labāk pārvaldīt pārmaiņas un palīdzēt nodrošināt atbilstošu apmācību. Programma “Erasmus+” arī ir būtisks instruments, kas palīdz apgūt jaunas prasmes, mācoties ārvalstīs. No Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda tiek sniegts atbalsts darba ņēmējiem, kuri masveidā atlaisti no darba globalizācijas vai krīzes dēļ.

ES Prasmju programmā ir noteikti desmit būtiskākie pasākumi prasmju uzlabošanai Eiropā, sākot no iniciatīvām ar mērķi novērst pamatprasmju trūkumu, kas Eiropā skar vairāk nekā 70 miljonus pieaugušo, līdz pasākumiem, ar kuriem tiks atbalstīta augsta līmeņa prasmju agrīna attīstīšana jaunajās jomās. Komisija sadarbībā ar ESAO atbalsta dalībvalstis valsts stratēģiju par prasmēm izstrādē. Komisijas progresīvais plāns nozaru sadarbībai prasmju jomā drīzumā tiks attiecināts uz vēl citām svarīgām rūpniecības nozarēm, piemēram, attiecībā uz būvniecību, tēraudu, papīru, ekotehnoloģijām, atjaunojamo energoresursu enerģiju, aditīvo ražošanu un jūras pārvadājumiem. Digitālo prasmju un darbvietu koalīcija ierosina konkrētu rīcību attiecībā uz Eiropas iedzīvotāju un darbaspēka apmācību vai pārkvalificēšanu digitalizāijas kontekstā. Nesen izveidotais Eiropas sociālo tiesību pīlārs pievēršas darba nākotnei un jaunajam digitālajam darba tirgum. Viens no tā mērķiem ir risināt problēmas saistībā ar jaunām un nestandarta darba attiecību formām, darba apstākļiem un sociālās aizsardzības pieejamību.

Lai vēl vairāk nostiprinātu vienoto tirgu, Komisija arī ierosinās noteikumus ar mērķi vienkāršot savstarpējo atzīšanu un pārskatīs noteikumus par tirgus uzraudzību, lai nodrošinātu produktu drošību un palīdzētu vairāk nekā 500 valstu tirgus uzraudzības iestādēm koordinēt un pildīt to uzdevumus. Tā nāks klajā ar vairākām intelektuālā īpašuma regulējuma modernizēšanas iniciatīvām. Lai iestādēm palīdzētu efektīvāk izmantot publisko iepirkumu kā gudru, ilgtspējīgu un novatorisku tehnoloģiju virzītājspēku, Komisija turklāt ierosinās pasākumus ar mērķi stimulēt stratēģisko iepirkumu un palīdzēt dalībvalstīm ar lielu infrastruktūras projektu publiskā iepirkuma aspektiem.

Pēdējo divu gadu laikā Komisija ir ierosinājusi virkni pasākumu ar mērķi dot Eiropai un tās uzņēmumiem iespēju gūt labumu no vienotā tirgus. Eiropas sadarbīgās ekonomikas programma stimulē sadarbīgo darījumdarbības modeļu sabalansētu attīstību. Šiem modeļiem turklāt ir ievērojams potenciāls veicināt ekonomikas resursu efektīvu izmantošanu. Standartizācijas sistēmas modernizēšana palīdzēs laikus izstrādāt tirgus nosacītus standartus, kas nozarēm ļaus izmantot iespējas jaunos tirgus segmentos. Šogad pieņemtā pakalpojumu pakete ir vērsta uz to, lai novērstu nesamērīgos regulatīvos šķēršļus, atvieglotu profesionālo pakalpojumu sniedzēju mobilitāti un racionalizētu procedūras, kas pakalpojumu sniedzējiem ir jāievēro, izvēršot darbību citās ES valstīs. Pavisam nesen pieņemta atbilstības pakete, kurā liels uzsvars likts uz vienotā tirgus noteikumu izpildi un centieniem praksē iedzīvināt vienoto tirgu iedzīvotāju un uzņēmumu labā.

ØPirmā Eiropas Rūpniecības diena notika 2017. gada 28. februārī un pulcēja aptuveni 600 dalībnieku no ļoti dažādām Savienības rūpniecības nozarēm un pilsoniskās sabiedrības, lai apspriestu, ko ES rūpniecības politika ir sasniegusi un kāda nākotne paveras Eiropas rūpniecībai. Diskusijas apliecināja, ka lielais vairākums uzskata, ka esošā ES politika palīdz risināt rūpniecības ilgtermiņa problēmas, un palīdzēja apzināt jomas, kurās nepieciešama papildu rīcība.

Ir pienācis laiks izvērtēt gūtos panākumus un novērst atlikušos trūkumus. Kā izriet no Eiropas Parlamenta 2017. gada 5. jūlija rezolūcijas un Eiropadomes 2016. gada 15. decembra un 2017. gada 23. jūnija secinājumiem, kā arī visdažādāko ieinteresēto personu loka nepārprotamās ieinteresētības un atbalsta, pastāv konsenss par to, ka nepieciešams holistisks un uz nākotni vērsts redzējums par Eiropas rūpniecību. Tas mums palīdzēs, balstoties uz Komisijas desmit politiskajām prioritātēm, efektīvāk strādāt kopā pie Eiropas rūpnieciskās bāzes stiprināšanas.

Eiropa ir pasaules līdere daudzās ražošanas nozarēs, un tās uzņēmumi bieži vien ir digitalizācijas un automatizācijas avangardā galvenajās rūpniecības nozarēs. Eiropas loma datu un platformu ekonomikā ir ierobežota, un mazajos un vidējos uzņēmumos digitālo tehnoloģiju izmantojums ir zems. Tikai viena piektdaļa no ES uzņēmumiem ir ar augstu digitalizācijas pakāpi. Uzņēmumiem ir jāuzņemas segt sākotnējos ieguldījumus digitālajās tehnoloģijās, lai pēc tam attiecīgi varētu izmantot to radīto produktivitātes pieaugumu un inovācijas priekšrocības. Iespējams, ka būs jāmaina darījumdarbības modeļi un procesi, vadītājiem un darbiniekiem jāapgūst jaunas prasmes un jātiek galā ar pārmaiņu tempa paātrināšanos. Taču atteikšanās no digitalizācijas, iespējams, nozīmētu konkurētspējas, tirgus daļas un galu galā darbvietu zudumu un ļaunākajā gadījumā apdraudētu uzņēmuma dzīvotspēju.

Tāpēc visaptverošajā stratēģijā “Eiropas rūpniecības digitalizācija” ir likts liels uzsvars uz rūpniecības plašāku digitalizāciju. Martā izveidotā Eiropas platforma, kas apvieno valstu digitalizācijas iniciatīvas, nodrošina Eiropas līmeņa koordinācijas satvaru un stimulē digitalizācijas politikas noteikšanu visās dalībvalstīs. Komisija turklāt investē digitālās inovācijas centros un citos tehnoloģiju centros, lai ES uzņēmumiem būtu pieejami labāk koordinēti un kvalitatīvāki atbalsta pakalpojumi. Šie centri palīdz sasniegt tos uzņēmumus, kas vēl nav pievērsušies digitalizēšanai.

Digitālās rūpniecības platformas (piemēram, rūpnieciskais internets un rūpnieciskās datu platformas) palīdzēs savienot dažādas tehnoloģijas un lietojumus, sekmējot jaunu produktu un procesu, kā arī jaunu darījumdarbības un pakalpojumu modeļu izstrādi. Komisija rīko īpašus konkursus ar mērķi atbalstīt to attīstību vairākās jomās, piemēram, automatizācijā un sadarbībā ražošanā, augstas precizitātes pakāpes lauksaimniecībā un enerģētikā.

Rūpniecības digitalizāciju un publisko pakalpojumu modernizāciju stimulē arī daudzas citas iniciatīvas saskaņā ar digitālā vienotā tirgus stratēģiju, ieskaitot pasākumus attiecībā uz IKT standartizāciju, publisko pārvaldi, ātrdarbīgiem pieslēgumiem (ieskaitot 5G) un lietu internetu. Taču šīs stratēģijas vidusposma pārskatā secināts, ka Eiropai jāiet vēl tālāk. Komisija atbilstoši savām pilnvarām ierosinās vairākas jaunas vērienīgas iniciatīvas, lai Eiropas rūpniecībai nodrošinātu tādu digitālo vienoto tirgu, kāds tai vajadzīgs. Šīs iniciatīvas ir vērstas uz tādiem aspektiem kā datu ekonomikas pilnveide, mākslīgais intelekts un augstas veiktspējas skaitļošana, kas ir svarīgi gudrām rūpniecības ekosistēmām un lielo datu lietojumiem.

Šodien pieņemtā vispusīgā kiberdošības pakete ir būtisks ieguldījums kiberdraudu novēršanā un vēl vairāk nostiprina Eiropas pozīcijas datu drošības un datu aizsardzības jomā. Rūpniecības spēju pilnveidi, piemēram, veicinās iniciatīva par kiberdrošības kompetenču tīkla izveidi ar Eiropas Kiberdrošības izpētes un kompetenču centru. Tādējādi tiks arī dots papildu impulss ES darbā pie tā, lai kļūtu par pasaules līderi nākamās paaudzes digitālo tehnoloģiju izstrādē. Iniciatīva par datu brīvu apriti sekmēs Eiropas datu ekonomiku, nodrošinot labākus un konkurētspējīgākus datu pakalpojumus.

Arī modernākā digitālā infrastruktūra un piemērotu spektra resursu izmantošana ir ļoti svarīga gan tādu revolucionāru digitālo jauninājumu izstrādē kā aditīvā ražošana vai transportlīdzekļu automatizētā vadīšana, gan digitalizācijas plašā izvēršanā attiecībā uz visām ekonomikas nozarēm un iedzīvotājiem. ES un tās dalībvalstīm ir jārada pareizie pamatapstākļi šādu infrastruktūru attīstībai. Jāatzīmē, ka Eiropas Stratēģisko investīciju fonds, kura projektu paredzamais finansējums ir vairāk nekā EUR 20 miljardi, jau pašlaik ievērojami veicina investīcijas digitālajā infrastruktūrā. Arī ar programmas “Apvārsnis 2020”, Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta un Eiropas strukturālo un investīciju fondu palīdzību tiek nopietni investēts galvenajās nākotnes digitālajās tehnoloģijās.

Nākamās paaudzes pieslēgumi, jo īpaši 5G, ir pamats, uz kura tiks veidoti turpmākie darījumdarbības modeļi. Autonomie transportlīdzekļi, lietu internets un daudzi jo daudzi citi lietojumi, no kuriem nākotnē būs atkarīgs rūpniecības spēks, gluži vienkārši nav iespējami bez ātrāka un vienmēr pieejama interneta. Darbs, kas jāpaveic, lai paātrinātu 5G ieviešanu, ir milzīgs, taču milzīgi ir arī potenciālie ieguvumi, kuri Eiropas rūpniecībai var nodrošināt celmlauža priekšrocības un konkurētspējas izrāvienu pasaules līmenī.

5.Eiropas līderpozīciju noturēšana mazoglekļa un aprites ekonomikā

ES visās jomās iestājas par ilgtspējīgu attīstību un darbojas kā virzītājspēks attiecībā uz Parīzes klimata nolīgumu un Ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam. ES ir avangardā vispārējā pārejā uz mazoglekļa un aprites ekonomiku. Eiropai tagad ir jāizmanto šīs līderpozīcijas visās nozarēs un jātiek galā ar pieaugošo globālo konkurenci “zaļās” ražošanas un tīrās enerģijas tehnoloģiju jomā.

Mūsu uzņēmumiem pārejot uz ilgtspējīgākiem un resursu izmantojuma ziņā efektīvākiem darījumdarbības modeļiem, tiek ne tikai aizsargāta vide, bet arī nodrošinātas konkurences priekšrocības, ko rada būtiski izmaksu ietaupījumi. Tādējādi var tikt radītas jaunas darbvietas un iespējas darba ņēmējiem un uzņēmējiem. 2017. gada decembrī Komisija ierosinās jaunu pasākumu kopumu attiecībā uz aprites ekonomiku. To vidū būs stratēģija virzībai uz plastmasas aprites ekonomiku, kurā cita starpā paredzēta inovācijas un investīciju sekmēšana. Spēcīgāka bioekonomikas attīstība arī var palīdzēt ES ātrāk pāriet uz aprites un mazoglekļa ekonomiku, pateicoties uzlabotai atjaunojamo bioloģisko resursu ražošanai un to pārstrādei bioproduktos un bioenerģijā. Līdz ar ES uzņēmumu lielāku integrāciju globālajās piegādes ķēdēs pāreju uz aprites ekonomiku nav iespējams īstenot izolēti. Ņemot vērā izejvielu stratēģisko nozīmi ES ražošanas nozarēm, Komisija veic dažādus pasākumus saskaņā ar ES Izejvielu iniciatīvu, un turpinās palīdzēt nodrošināt izejvielu drošu un ilgtspējīgu piegādi par pieņemamām cenām. Dažas izejvielas ir īpaši svarīgas, jo tām ir liela ekonomiskā nozīme un tām raksturīgs liels piedāvājuma risks. Paralēli šai stratēģijai Komisija nāk klajā ar pārskatītu sarakstu ar kritiski svarīgajām izejvielām no ES viedokļa.

Komisija jau ir iesniegusi lielāko daļu tiesību aktu priekšlikumu, kas vajadzīgi Enerģētikas savienības pamatstratēģijas un Parīzes nolīguma īstenošanai, un tagad koncentrējas uz konkrētiem pasākumiem, kā paātrināt to īstenošanu. Parīzes nolīgums ir principiāli mainījis situāciju pasaulē, tomēr dažādās valstīs noteikto pasākumu vēriens atšķiras. Tāpēc tikmēr, kamēr pastāvēs apstākļu nevienlīdzība, apdraudētās nozares ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (ETS) ietvaros saņems bezmaksas kvotas. ES klimata politika turklāt paredz rīkus, ar kuriem tiešā veidā atbalstīt mazoglekļa inovāciju rūpniecībā. Saskaņā ar jaunu iekārtu rezerves (NER 300) programmu 39 īpaši novatoriskiem projektiem piešķirts finansējums EUR 2,1 miljarda apmērā. Laikposmam pēc 2020. gada ETS kvotas paredzēts rezervēt jaunveidojamam inovācijas fondam, no kura tiktu atbalstīti lielapjoma demonstrējumu projekti par mazoglekļa tehnoloģijām energoietilpīgās nozarēs, atjaunojamajiem energoresursiem un oglekļa dioksīda uztveršanu un uzglabāšanu. No Modernizācijas fonda tiks atbalstīta enerģētikas modernizācija desmit dalībvalstīs ar zemākiem ienākumiem.

Pagājušā gada novembrī pieņemtajā tīras enerģijas paketē Komisija ierosināja izveidot jaunu sistēmu, lai paātrinātu, pārveidotu un konsolidētu enerģētikas pārkārtošanu ES ekonomikā, vienlaikus nodrošinot ES līderpozīcijas un ekonomikas konkurētspēju. Paketes rezultātā pieaugs konkurence elektroenerģijas mazumtirdzniecības tirgū un tirgus tiks atvērts jauniem pakalpojumiem un darījumdarbības modeļiem. Tā turklāt paredz veicinošu sistēmu, kas atbalsta pāreju uz mazoglekļa un aprites ekonomiku ar konkrētiem īstermiņa pasākumiem, kuri palīdzēs sniegt taustāmus rezultātus ES rūpniecībai, reģioniem, pilsētām, darba ņēmējiem un iedzīvotājiem. Lai palīdzētu pasaules mērogā ieviest jauninājumus tirgū, ES kopā ar Ziemeļvalstīm 2018. gadā rīko pasaules mēroga samitu “Misija: inovācija” un nepiesārņojošās enerģijas ministru foruma ietvaros; starptautisko partneru saistības atbilst 85–90 % no pasaules investīcijām tīrās enerģijas jomā.

Liels uzsvars jāliek arī uz mazemisiju mobilitāti. Kā turpinājumu 2016. gada Eiropas mazemisiju mobilitātes stratēģijai un 2017. gada pavasara mobilitātes paketei Komisija šoruden iesniegs jaunus priekšlikumus šā mērķa sasniegšanai, kuru vidū būs stingrāki oglekļa dioksīda standarti vieglajiem pasažieru automobiļiem un furgoniem, kas piemērojami pēc 2020./2021. gada, un rīcības plāns par alternatīvo degvielu infrastruktūru ar mērķi atbalstīt ES mēroga uzlādes pamatinfrastruktūras izveidi.

Lai ES varētu saglabāt konkurētspēju šajā jomā, attiecīgajās vērtību ķēdēs būs jānodrošina trūkstošie posmi. Tāpēc stratēģiska nozīme ir investīcijām akumulatoros. Lai rosinātu rūpniecības vadītas iniciatīvas par to, ka ES tiek izveidota pilna akumulatoru vērtību veidošanas ķēde mobiliem un stacionāriem lietojumiem, Komisija rīkos tikšanos ar ieinteresētajām personām nolūkā optimizēt iespējamo publisko iesaisti. 2018. gada pirmajā pusē paredzēts priekšlikums par oglekļa dioksīda emisiju standartiem, kas piemērojami kravas automobiļiem un autobusiem (lielnoslodzes transportlīdzekļiem).

ØES ekonomikai ir no svara moderna un konkurētspējīga autobūves nozare, kas arvien vairāk paļaujas uz automatizāciju un digitalizāciju un nodrošina visaugstākā līmeņa vides rādītājus. Mērķis ir nodrošināt, ka labākie mazoglekļa un savienojumspējīgas mobilitātes risinājumi, iekārtas un transportlīdzekļi tiek izstrādāti, piedāvāti un ražoti Eiropā un ka mums ir vismodernākā infrastruktūra, kas piemērota to izmantošanai. Lai to sasniegtu, Eiropas autobūves nozarei būs nepieciešamas straujas un dziļas pārmaiņas, lai saglabātu konkurētspēju un izaugsmi pasaules tirgū. Dīzeļgeitas atsegtās problēmas reizē ir arī iespējas: lai atjaunotu uzticību, ES autobūves nozarei jāatzīst, ka ir svarīgi pāriet uz ilgtspējīgākām tehnoloģijām un jauniem darījumdarbības modeļiem. Visā Eiropā tiek uzstādītas uzlādes stacijas, un publiskās iestādes un privātais sektors kopīgiem spēkiem uzlabo Eiropas spējas akumulatoru tehnoloģiju jomā. Eiropas autobūves nozarei ir jāreaģē uz šo izaicinājumu un jāpaātrina pāreja uz elektroautomobiļu un citām mazemisiju tehnoloģijām. Ja Eiropa izmantos šo iespēju, rezultāts būs ilgtspējīga nodarbinātība un labāki dzīves apstākļi reģionos un kopienās.

Komisija turklāt kapitāla tirgu savienības ietvaros izstrādā Savienības stratēģiju par finansējumu ilgtspējai ar mērķi privātā kapitāla plūsmas efektīvāk vērst uz investīcijām, kas atbalsta ilgtspēju. Kārtīgākam nošķīrumam starp šādām un citām investīcijām būs liela nozīme plašāku risku un peļņas integrēšanā ilgtermiņa investīciju lēmumos un uzticības palielināšanā attiecībā uz projektu īstenošanu, informācijas atklāšanu un marķējumu.

6.Investīcijas nākotnes rūpniecībā

Priekšnoteikums tam, lai rūpniecībā tiktu īstenotas pārmaiņas, ir ES un ārpussavienības investīcijas infrastruktūrā un jaunajās tehnoloģijās. Kaut arī kopējais investīciju apjoms pakāpeniski pieaug, investīcijas inovācijā un citos nemateriālajos aktīvos joprojām ir zemākas nekā daudziem konkurentiem. Eiropai ir jāstimulē lielāki kapitālieguldījumi, jāveicina daudzsološu jauninājumu ieviešana un jānodrošina labvēlīgi apstākļi dinamisku MVU paplašināšanai.

Saskaņā ar 2014. gada novembrī pieņemto “Junkera plānu” jeb Investīciju plānu Eiropai tika izveidots Eiropas Stratēģisko investīciju fonds, no kura visā Eiropā tiek atbalstīti stratēģiski projekti, tādējādi palīdzot novērst investīciju nepietiekamību. Līdz šim jau ir izdevies piesaistīt ievērojamas privātās investīcijas digitālās infrastruktūras, enerģētikas, pētniecības, transporta, izstrādes un inovācijas projektiem, tādējādi iepludinot ekonomikā ievērojamus līdzekļus un vēl vairāk palielinot kopējo investīciju apjomu. Eiropas Investīciju bankas grupa turklāt izvērsti izmanto kapitālieguldījumus, kas novatoriskiem uzņēmumiem darbības sākumposmā ir īpaši svarīgi.