EIROPAS KOMISIJA Briselē, 11.6.2020 COM(2020) 399 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPADOMEI UN PADOMEI

par pagaidu ierobežojuma nebūtiskiem ceļojumiem uz ES piemērošanas trešo novērtējumu













KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPADOMEI UN PADOMEI par pagaidu ierobežojuma nebūtiskiem ceļojumiem uz ES piemērošanas trešo novērtējumu I Ievads Covid-19 pandēmija ir izraisījusi bezprecedenta ārkārtas situāciju veselības jomā visā Eiropas Savienībā. Sabiedrības veselības aizsardzība ir kļuvusi par galveno prioritāti gan ES, gan tās dalībvalstīm. Visas dalībvalstis ir veikušas pasākumus, lai ierobežotu vīrusa ietekmi. Lai gan vajadzības gadījumā tika veikti pasākumi nolūkā aizsargāt mūsu iedzīvotāju veselību un labklājību, tie vienlaikus nopietni ietekmēja pārvietošanās brīvību ES teritorijā un Šengenas zonas darbību un integritāti. Vairums dalībvalstu un Šengenas asociēto valstu ieviesa pagaidu iekšējo robežkontroli un pasākumus, kas ierobežo brīvu pārvietošanos ES. Vienotai telpai, kuras pamatā ir brīva pārvietošanās un kurā nav iekšējās robežkontroles, — Šengenas zonai — ir vajadzīga kopēja un stingri koordinēta politika attiecībā uz ES ārējām robežām, un pašreizējās pandēmijas dēļ vēl jo vairāk ir nepieciešama konsekventa un kopēja pieeja attiecībā uz trešām valstīm, kuras galvenais mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību. Kopš pandēmijas sākuma Eiropas Komisija ir darījusi visu iespējamo, lai nodrošinātu visu ES dalībvalstu un Šengenas asociēto valstu vienotu rīcību. Eiropas Savienības valstu vai to valdību vadītāji 2020. gada 10. martā uzsvēra, ka attiecībā uz Covid-19 ir vajadzīga kopīga Eiropas pieeja. Komisija 2020. gada 16. martā pieņēma paziņojumu, kurā ieteikts uz laiku ierobežot nebūtiskus ceļojumus no trešām valstīm uz ES+ zonu. Ieteikums tika ņemts vērā, 2020. gada 17. martā panākot vienošanos par koordinētu rīcību pie ārējām robežām, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu. Kopš tā laika visas ES dalībvalstis (izņemot Īriju) un Šengenas asociētās valstis (turpmāk “dalībvalstis”) ir pieņēmušas valstu līmeņa lēmumus, lai īstenotu ceļošanas ierobežojumu. Komisija 2020. gada 8. aprīlī un 2020. gada 8. maijā pieņēma divus turpmākos paziņojumus. Savā pēdējā paziņojumā Komisija aicināja dalībvalstis pagarināt ceļošanas ierobežojumu līdz 2020. gada 15. jūnijam. Pagaidu ceļošanas ierobežojumu piemēro visiem nebūtiskajiem ceļojumiem no trešām valstīm uz ES+ zonu. Taču, lai līdz vajadzīgajam minimumam samazinātu ierobežojuma ietekmi, ieteikumā netika iekļauti konkrētu kategoriju ceļotāji, kuri veic būtiskas funkcijas vai kuriem ir būtiska vajadzība. Tā kā ieteiktais periods ceļošanas ierobežojumu saglabāšanai pie ārējām robežām beidzas 2020. gada 15. jūnijā, šajā paziņojumā ir ierosināta pieeja šo ceļošanas ierobežojumu pakāpeniskai un koordinētai atcelšanai, balstoties uz kopīgu principu un kritēriju kopumu, kas ļauj apzināt tās trešās valstis, ar kurām ir iespējams atcelt ceļošanas ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES+ zonu. II Norises un pašreizējās situācijas novērtējums Eiropas Komisijas priekšsēdētāja un Eiropadomes priekšsēdētājs 2020. gada 15. aprīlī izklāstīja “Kopīgo Eiropas ceļvedi Covid-19 ierobežošanas pasākumu atcelšanai”. Ceļvedī izklāstīts, kā iekšējā robežkontrole būtu pakāpeniski un koordinēti jāatceļ, lai pēc tam — otrajā posmā — varētu atvieglot pagaidu ierobežojumus pie ārējām robežām un trešo valstu iedzīvotāji varētu atsākt nebūtiskus ceļojumus uz Eiropas Savienību. Saskaņā ar šiem principiem Komisija 13. maijā nāca klajā ar paziņojumu “Ceļā uz pakāpenisku un koordinētu pieeju pārvietošanās brīvības atjaunošanai un iekšējās robežkontroles atcelšanai”, kas ietilpst tūrisma un transporta atbalsta pasākumu kopumā. Šajā paziņojumā ir izklāstīta koordinēta, līdzsvarota un pakāpeniska pieeja ceļošanas ierobežojumu un iekšējās robežkontroles atcelšanai, kā arī — kā otrais posms — paredzēta ierobežojumu atcelšana nebūtiskiem ceļojumiem uz ES, kas tiek veikti, šķērsojot ārējo robežu. Lai gan secība bija skaidra, abos procesos var izmantot visumā līdzīgu pieeju un kritērijus, kas saistīti ar epidemioloģisko situāciju, ierobežošanas pasākumiem, tostarp fizisku distancēšanos, kā arī ekonomiskiem un sociāliem apsvērumiem. Iekšlietu ministri 2020. gada 5. jūnija sanāksmē apsprieda reakciju uz Covid-19 pandēmiju un kā rīkoties, lai izbeigtu jaunos ierobežojumus. Tika panākta kopīga vienošanās par to, ka, lai gan ES dalībvalstis un iestādes ir cieši sadarbojušās, lai apturētu vīrusa izplatīšanos, koordinācija joprojām ir būtiska tagad, kad situācija uzlabojas. Prezidentvalsts arī atzīmēja, ka lielākā daļa dalībvalstu kontroli pie savām iekšējām robežām un saistītos ceļošanas ierobežojumus atcels līdz 15. jūnijam un pārējās valstis to izdarīs līdz mēneša beigām. Ministri apsprieda arī to, cik ilgi būtu jāsaglabā ES ceļošanas ierobežojumi attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu un kādus kritērijus un pasākumus varētu piemērot pēc tam, kad ierobežojumus sāks atcelt. Valdīja vienprātība par to, ka ir vajadzīga vienota pieeja, lai pakāpeniski atceltu ierobežojumus attiecībā uz nebūtiskiem ceļojumiem uz ES, izmantojot skaidrus kritērijus un aicinot Komisiju ierosināt turpmāko rīcību, lai koordinēti atceltu ierobežojumus pie ārējām robežām. ES+ zonā attiecībā uz epidemioloģisko situāciju ir vērojama pastāvīga pozitīva tendence. Pēdējo 14 dienu laikā ES+ zonā, izņemot dažus reģionus, ir ziņots par mazāk nekā 100 jauniem inficēšanās gadījumiem uz 100 000 iedzīvotāju. Saskaņā ar 13. maija paziņojumu un tajā iekļautajiem ieteikumiem tagad var uzskatīt, ka visas dalībvalstis ir uzsākušas vismaz 1. posmu, kā minēts paziņojumā (t. i., tās ir sākušas daļēji atcelt ceļošanas ierobežojumus un iekšējo robežkontroli). Vairākas dalībvalstis jau ir atcēlušas iekšējo robežkontroli un brīvas pārvietošanās ierobežojumus ES teritorijā, tai skaitā prasības par karantīnu pēc šādas pārvietošanās, un citas plāno to darīt no 2020. gada 15. jūnija. Komisija stingri mudina pārējās dalībvalstis līdz 2020. gada 15. jūnijam pabeigt iekšējās robežkontroles un brīvas pārvietošanās ierobežojumu ES teritorijā atcelšanas procesu.

No minētā datuma un ņemot vērā epidemioloģiskās situācijas pašreizējo uzlabošanos ES+ zonā un vairākās valstīs pasaulē, Komisija uzskata, ka ceļošanas ierobežojumi pie ārējām robežām vairs nav jāpiemēro visām trešām valstīm un tos varētu sākt pakāpeniski atcelt. Šis process būtu jābalsta uz skaidriem kritērijiem un pastāvīgi jāuzrauga. Saskaņā ar kopīgo ceļvedi šādai ceļošanas ierobežojumu atcelšanai attiecībā uz šo valstu iedzīvotājiem būtu jānotiek tikai pēc iekšējās robežkontroles un brīvas pārvietošanās ierobežojumu atcelšanas ES. Pārējām trešām valstīm, kuras vēl neatbilst kritērijiem, turpinātu piemērotu nebūtisku ceļojumu ierobežojumus ar izņēmumiem, kas uzskaitīti 16. marta paziņojumā. Tajā pašā laikā pēdējo mēnešu pieredze liecina, ka ir jāpaplašina to ceļotāju kategorijas, uz kuriem ierobežojumi netiek attiecināti. ES pilsoņiem, Šengenas asociēto valstu pilsoņiem un trešo valstu valstspiederīgajiem, kas likumīgi uzturas dalībvalstīs, kā arī viņu ģimenes locekļiem būtu jāatļauj ceļot uz ES+ zonu jebkāda iemesla dēļ, nevis tikai, lai atgrieztos mājās. Ja viņi ceļo no trešām valstīm, uz kurām joprojām attiecas ierobežojumi nebūtiskai ceļošanai, uz viņiem var attiekties galamērķa dalībvalstu veselības prasības, piemēram, pašizolācija. Saraksts ar ceļotājiem, kuri veic būtiskas funkcijas vai kuriem ir būtiska vajadzība, būtu jāpaplašina, iekļaujot tajā arī personas, kas ceļo studiju nolūkā, un augsti kvalificētus trešo valstu darba ņēmējus, ja viņu nodarbināšana ir nepieciešama no ekonomiskā viedokļa un darbu nevar atlikt vai veikt ārzemēs. Tāpēc Komisija iesaka, ka gadījumos, kad ceļošanas pagaidu ierobežojumi nebūtiskiem ceļojumiem uz ES netiek atcelti, atbrīvojumi būtu jāgroza, kā noteikts VII punktā (Secinājumi). III Principi Visi nepieciešamie koordinētie dalībvalstu lēmumi, kas saistīti ar pagaidu ierobežojuma atcelšanu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES, būtu jābalsta uz šādiem pamatprincipiem. (I)Nediskriminācija: dzīvesvieta kā noteicošais faktors Lemjot par to, vai pagaidu ierobežojums nebūtiskiem ceļojumiem uz ES attiecas uz trešās valsts valstspiederīgo, izšķirošajam faktoram vajadzētu būt dzīvesvietai trešā valstī (nevis valstspiederībai), attiecībā uz kuru ir atcelti ierobežojumi nebūtiskiem ceļojumiem uz ES. (II)Elastīgums Būtu skaidri jānorāda, ka attiecībā uz lēmumiem atcelt ierobežojumus saskaņā ar turpmāk izklāstīto koordinācijas mehānismu vienmēr tiktu saglabāts pilnīgs elastīgums. Tas nozīmē, ka vajadzības gadījumā vienmēr būs iespējams atjaunot ceļošanas ierobežojumus konkrētai trešai valstij, ja kontrolsaraksta nosacījumi vairs netiek ievēroti, un jo īpaši, ja pasliktinās epidemioloģiskā situācija vai mainās situācija attiecībā uz savstarpību. (III) Kopēja un koordinēta pieeja Tagad, kad ES notiek ceļošanas ierobežojumu un iekšējās robežkontroles atcelšanas process, var ieviest kopīgajā ceļvedī izklāstītā procesa otro posmu. Saskaņā ar savu kompetenci robežu jomā dalībvalstīm būtu jāsāk apspriedes par to valstu sarakstu, kurām tās atcels ceļošanas ierobežojumus. Lēmumu efektivitāte ir atkarīga no to vienlaicīgas un vienotas īstenošanas visās dalībvalstīs attiecībā uz visām ārējām robežām. Dažu dalībvalstu paziņojumi atcelt ierobežojumus pie savas valsts ārējās robežas, neapspriežoties ar citām dalībvalstīm, nopietni apdraud Šengenas zonas integritāti. To trešo valstu valstspiederīgo brīva pārvietošanās, kuri ir ieceļojuši Šengenas zonā, nozīmē, ka šie vienas dalībvalsts lēmumi var ietekmēt citas dalībvalstis. Tādēļ ir svarīgi, lai lēmumi par ceļošanas ierobežojumu atcelšanu tiktu pieņemti saskaņā ar turpmāk izklāstīto koordinācijas mehānismu. IV Kritēriji un kontrolsaraksts Ņemot vērā to, ka epidemioloģiskā situācija vairākās trešās valstīs joprojām ir kritiska, un atkarībā no veiktajiem pasākumiem un šo valstu spējas ierobežot vīrusa izplatīšanos, šajā posmā nav iespējams vispārēji atcelt ceļošanas ierobežojumu nebūtiskai ieceļošanai ES+ zonā. Tāpēc Komisija nāk klajā ar pieeju pakāpeniskai un koordinētai ceļošanas ierobežojumu atcelšanai. Lai nodrošinātu skaidru, pārredzamu un saskaņotu pieeju procesā, valstu lēmumi ir jākoordinē un būtu jābalsta uz kopīgiem un objektīviem kritērijiem. Šie kritēriji ir apspriesti vairākās Covid-19 informācijas grupas iekšlietu jautājumos sanāksmēs. Dalībvalstis pauda savu viedokli par šo jautājumu anketā, saprotot, ka kritērijiem jābūt pietiekami elastīgiem, lai tos varētu piemērot ļoti lielai trešo valstu grupai (+/- 170). Ārkārtīgi svarīga ir trešo valstu datu pieejamība un uzticamība, un tas būtu jāuzskata par būtisku kritēriju; lēmumus var pieņemt tikai tad, ja to pamatā ir skaidri un precīzi dati.

Lai gan, iespējams, jāņem vērā arī ekonomiskie un sociālie apsvērumi, pārdomām par ceļošanas ierobežojumu atcelšanu pie ārējām robežām būtu jābalstās uz šādiem kritērijiem, kas kopumā atbilst 13. maija paziņojumā izklāstītajiem kritērijiem. (I)Epidemioloģiskās situācijas tuvināšanās un reakcijas uz Covid-19 trešā valstī novērtējums Vispirms būtu jāatceļ ceļošanas ierobežojumi attiecībā uz trešām valstīm, kuru epidemioloģiskā situācija ir salīdzināma ar vidējo situāciju ES+ zonā vai labāka par to un kurās ir pietiekamas spējas. Tam būtu nepieciešams, lai pieejamie dati par trešo valsti būtu pietiekami pārliecinoši, kas ļautu pieņemt lēmumus. Ceļošanas ierobežojumus nevajadzētu atcelt attiecībā uz trešām valstīm, kurās situācija ir sliktāka nekā vidēji ES+ zonā. Galvenie kritēriji, kuri jānovērtē attiecībā uz trešo valsti, pamatojoties uz datiem, kas pieejami no attiecīgās valsts, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) un citiem avotiem, ietver šādus kritērijus: -jaunu inficēšanās gadījumu skaits uz 100 000 iedzīvotājiem; -jaunu inficēšanās gadījumu līmeņa tendence un -valsts vispārējā reakcija uz Covid-19, ņemot vērā pieejamo informāciju par tādiem aspektiem kā testēšana, uzraudzība, kontaktu izsekošana, ierobežošana, ārstēšana un ziņošana. (II)Ierobežošanas pasākumu, tostarp fiziskas distancēšanās, piemērošana ceļojuma laikā, vienlaikus veidojot un saglabājot uzticēšanos Priekšnoteikums ceļošanas ierobežojumu atcelšanai ir spēja nodrošināt, ka ierobežošanas pasākumi, piemēram, fiziska distancēšanās, tiks ievēroti visa brauciena laikā no sākumpunkta līdz galamērķim, tostarp jebkāda iespējama tranzīta laikā caur augsta riska teritorijām. Ja fizisku distancēšanos ir grūtāk nodrošināt, saskaņā ar Komisijas ieteikumiem transporta un viesmīlības nozarei būtu jāievieš papildu nediskriminējoši un samērīgi aizsardzības pasākumi un pasākumi, kas nodrošina līdzvērtīgu aizsardzības līmeni. Vēl viens aspekts, kas jāapsver, ir tas, kādā mērā ceļotāji no trešām valstīm, kas vēl neatbilst kritērijiem, konkrēto trešo valsti varētu izmantot kā tranzīta punktu. (III) Savstarpība un ieteikumi ceļotājiem Daudzas trešās valstis ir arī ieviesušas ceļošanas ierobežojumus ES pilsoņiem. Vienlīdzīgas attieksmes nolūkā pret ES pilsoņiem arī trešai valstij būtu jāatceļ ceļošanas ierobežojumi attiecībā uz ES, lai nodrošinātu tādu pašu vai salīdzināmu ceļošanas kārtību ar ES. Tai būtu jāattiecas uz visām ES un Šengenas valstīm; to nevar piemērot selektīvi. Būtu jāņem vērā dalībvalstu izdoti ieteikumi ceļotājiem attiecībā uz konkrēto trešo valsti, ņemot vērā, ka ceļošanas ierobežojumu savstarpēja atcelšana, visticamāk, izraisīs to, ka palielināsies ceļošana no ES uz konkrēto trešo valsti. Epidemioloģiskajai situācijai trešā valstī vajadzētu būt pietiekami stabilai, lai turpmākajos mēnešos ar pietiekamu noteiktību izslēgtu nepieciešamību veikt grūtībās nonākušu pilsoņu liela mēroga repatriāciju. (IV) Kontrolsaraksts Iepriekš minētie kritēriji ir pielikumā iekļautā kontrolsaraksta pamatā, kas jāizmanto dalībvalstu vajadzīgajam koordinētajam lēmumam. Šā kontrolsaraksta mērķis ir rast kopīgu nostāju dalībvalstu starpā un līdz ar to kopīgu pieeju ES+ zonā attiecībā uz novērtējumu par to, vai situācija trešā valstī un pasākumi, kas veikti, lai apkarotu vīrusu, ir pietiekami, lai atceltu ceļošanas ierobežojumu nebūtiskai ieceļošanai ES+ zonā. Sīkāka informācija par šā procesa koordināciju ir izklāstīta turpmāk V nodaļā “Koordinācijas mehānisms”. Dalībvalstīm ceļotāji arī būtu jāinformē par pienākumu ievērot valsts noteikumus par ierobežošanas pasākumiem vai fiziskās distancēšanās noteikumus. To varētu panākt, piemēram, izmantojot vienotu, pieejamu tīmekļa vietni, kurā ceļotāji var iepriekš iepazīties ar noteikumiem. Turklāt, lai nodrošinātu, ka, ierodoties dalībvalstu teritorijā, pilsoņi saņem pienācīgu informāciju, ja praktiski iespējams, būtu jānosūta automātiska īsziņa, kurā ir informācija par valsts vai reģionālo informācijas punktu attiecībā uz Covid-19 pandēmijas laikā piemērotajiem īpašajiem pasākumiem un ierobežojumiem, kā arī informācija par to, ar ko sazināties, ja personai parādās ar Covid-19 saistīti simptomi. Komisija atbalstīs dalībvalstis, lai nodrošinātu, ka iedzīvotāji un ceļotāji saņem visu vajadzīgo informāciju. V Koordinācijas mehānisms Kopš uzliesmojuma sākuma Komisija un dalībvalstis ir iesaistījušās regulārā informācijas un labas prakses apmaiņā dažādos forumos, tostarp tehniskā līmenī, izmantojot Covid-19 informācijas grupu iekšlietu jautājumos un Veselības drošības komiteju. Tādēļ Komisija turpinās atbalstīt šos šādas apmaiņas forumus ar mērķi veicināt un sagatavot vajadzīgo koordinēto dalībvalstu lēmumu par trešo valstu apzināšanu pakāpeniskai ceļošanas ierobežojumu atcelšanai pie ārējās robežas, pamatojoties uz datiem no visiem attiecīgajiem avotiem, tostarp, piemēram, ECDC un PVO. Ir arī svarīgi, lai būtu skaidrs centrālais punkts, ar kura starpniecību visus dalībvalstu veiktos pasākumus paziņo un dara zināmus Komisijai un pārējām dalībvalstīm. Turklāt attiecībā uz trešām valstīm būtu jāveic stabili un koordinēti komunikācijas un informācijas pasākumi. ES delegācijas tiks iesaistītas un var sniegt atbalstu šajā darbā.

Lai virzītu šo procesu, Komisija ierosina, ka pēc pirmā novērtējuma valstu līmenī, kas veikts, pamatojoties uz pieejamajiem ECDC un PVO datiem un citiem attiecīgiem avotiem, pielikumā iekļauto kontrolsarakstu un informāciju, ko sniegušas ES delegācijas, pirmajai apspriešanai būtu jānotiek Covid-19 informācijas grupā iekšlietu jautājumos, lai sagatavotu to valstu saraksta projektu, kurās varētu atcelt ceļošanas ierobežojumus. Konkrētas koordinētas pieejas sagatavošanai un valstu saraksta turpmākai atjaunināšanai būtu jānotiek esošā un labi funkcionējošā ES integrētā krīzes situāciju politiskās reaģēšanas mehānisma (IPCR) ietvaros, ņemot vērā šāda procesa dinamisko būtību un regulāru atjauninājumu nepieciešamību. Pamatojoties uz IPCR apspriežu rezultātiem, Komisija aicina Padomi rīkoties, lai Šengenas dalībvalstis kopā ar Šengenas asociētajām valstīm pieņemtu konkrētu koordinētu pieeju attiecībā uz to valstu sarakstu, kurām no 1. jūlija var atcelt ceļošanas ierobežojumus. Šis saraksts būtu regulāri jāatjaunina, un būtu regulāri jāsazinās ar trešām valstīm, lai izskaidrotu vispārējo ES procesu. Attiecībā uz visām trešām valstīm, kas nav iekļautas minētajā sarakstā, Komisija iesaka dalībvalstīm pagarināt ceļošanas ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem līdz šo valstu iekļaušanai to valstu sarakstā, kurām ceļošanas ierobežojumus varētu atcelt. Šis saraksts būtu regulāri jāatjaunina saskaņā ar šajā paziņojumā izklāstītajiem kritērijiem, un ceļošanas ierobežojums būtu jānovērtē, ņemot vērā turpmākās norises. Ārējo robežu pārvaldība ir atbildība, ko dalībvalstis uzņēmušās savās un visu dalībvalstu interesēs. Vienpusēji lēmumi, kurus dalībvalstis pieņēmušas, lai atceltu ierobežojumus ieceļošanai rezidentiem no papildu trešām valstīm, kuras nav apzinātas saskaņā ar koordinētu pieeju, nozīmē papildu atbildību attiecīgajām dalībvalstīm, ņemot vērā brīvas pārvietošanās principu Šengenas zonā un galveno prioritāti — sabiedrības veselības aizsardzību ES, un tādēļ šādi lēmumi būtu jāpieņem, tikai apspriežoties ar citām dalībvalstīm, un tiem vajadzētu būt izņēmuma kārtas lēmumiem. VI ES kaimiņvalstis Komisija pauda gatavību cieši iesaistīt Rietumbalkānu reģionu tās kopīgā Eiropas ceļveža īstenošanā, lai atceltu Covid-19 ierobežošanas pasākumus. Papildus finansēšanas saistībām, ko ES uzņēmusies, lai atbalstītu Rietumbalkānu atveseļošanos pēc Covid-19, savienojamības nostiprināšanai un labākai piekļuvei ES tirgum vajadzētu būt starp galvenajiem rezultātiem, kas pavērtu ceļu ciešākai ekonomikas integrācijai starp šo reģionu un ES. Epidemioloģiskā situācija šajā reģionā ir vienāda ar situāciju ES vai labāka par to. Kopējais gadījumu skaits visā reģionā kopumā ir ievērojami mazāks nekā ES. Turklāt, ņemot vērā reģiona nozīmi attiecībā uz transportu, tūrisma darbību atjaunošanu un atsākšanu, ieskaitot pārrobežu satiksmi, Komisija iesaka sākt atcelt ierobežojumus šā reģiona valstīm pie ES ārējās robežas jau pašreizējā pagarinājuma termiņa beigās, proti, 2020. gada 1. jūlijā. Saskaņā ar “Norādēm par to, kā īstenot pagaidu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem uz ES, par tranzīta kārtības atvieglināšanu ES pilsoņu repatriācijai un par ietekmi uz vīzu politiku” Sanmarīno, Andoras, Monako un Vatikāna/Svētā Krēsla valstspiederīgie būtu jāpielīdzina dalībvalstu valstspiederīgajiem, lai piemērotu ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem. Tādējādi ES dalībvalstīm būtu jāatļauj ieceļot minēto valstu valstspiederīgajiem un tajās dzīvojošiem trešo valstu valstspiederīgajiem, lai viņi varētu atgriezties mājās. Tāpēc attiecībā uz šīm Eiropas mikrovalstīm turpmāka rīcība nav vajadzīga. VII Secinājumi Tagad ir stabili sācies process attiecībā uz ceļošanas ierobežojumu un iekšējās robežkontroles atcelšanu Eiropas Savienībā. Ierobežojumi pie ES ārējās robežas būtu jāatceļ otrajā posmā saskaņā ar iepriekš izklāstīto pieeju. Būtiska ir paralēla un koordinēta rīcība pie ES+ zonas ārējām robežām. Lai nodrošinātu, ka šāda veida pasākumi ir efektīvi, tie stingri koordinēti un vienoti būtu jāīsteno visām ES dalībvalstīm pie visām ārējām robežām. Šajā sakarā Komisija atbalstīs IPCR, lai izveidotu to valstu sarakstu, kurām dalībvalstis koordinēti un pakāpeniski atcels ceļošanas ierobežojumus, pamatojoties uz minētā saraksta regulāriem atjauninājumiem. Pamatojoties uz IPCR apspriežu rezultātiem, Komisija aicina Padomi rīkoties, lai Šengenas dalībvalstis kopā ar Šengenas asociētajām valstīm pieņemtu konkrētu koordinētu pieeju attiecībā uz to valstu sarakstu, kurām no 2020. gada 1. jūlija var atcelt ceļošanas ierobežojumus. Šis saraksts būtu regulāri jāatjaunina. Komisija atgādina, ka attiecībā uz tām valstīm, kurām tika nolemts atcelt ierobežojumus pie ārējās robežas, saglabājas iespēja liegt ieceļošanu trešo valstu valstspiederīgajiem, pamatojoties uz apdraudējumu sabiedrības veselībai, atbilstoši Šengenas Robežu kodeksā izklāstītajiem ieceļošanas nosacījumiem. Turklāt dalībvalstīm būtu jāņem vērā arī Covid-19 aviācijas veselības drošības protokols, ko izdevusi Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūra (EASA) un ECDC, kā arī apsvērumi par pasākumiem, kas saistīti ar ceļošanu, lai samazinātu Covid-19 izplatību ES/EEZ, kā publicēts ECDC ziņojumā. Komisija iesaka: ·pagarināt spēkā esošā ceļošanas ierobežojuma piemērošanu nebūtiskiem ceļojumiem uz Eiropas Savienību līdz 2020. gada 30. jūnijam.. Piemērojot V nodaļā izklāstīto koordinācijas mehānismu, Komisijai un dalībvalstīm starplaiks būtu jāizmanto, lai sagatavotu to trešo valstu sarakstu, kurām no 2020. gada 1. jūlija var atcelt ceļošanas ierobežojumus. Minētais saraksts būtu regulāri jāatjaunina saskaņā ar šajā paziņojumā izklāstītajiem kritērijiem. Attiecībā uz visām trešām valstīm, kas līdz 30. jūnijam nav iekļautas minētajā sarakstā, Komisija iesaka dalībvalstīm pagarināt ceļošanas ierobežojumu nebūtiskiem ceļojumiem līdz šo valstu iekļaušanai to valstu sarakstā, kurām ceļošanas ierobežojumus varētu atcelt; ·atcelt ceļošanas ierobežojuma piemērošanu nebūtiskiem ceļojumiem no šādām valstīm/partneriem no 2020. gada 1. jūlija: oAlbānija;