Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par to, kā audzēt augu reproduktīvo materiālu un kā to darīt pieejamu tirgū (augu reproduktīvā materiāla tiesību akts) /* COM/2013/0262 final - 2013/0137 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Augu reproduktīvais materiāls ir būtisks priekšnosacījums lauksaimniecības, dārzkopības produktivitātei, daudzveidībai, veselībai un kvalitātei, kā arī pārtikas un barības ražošanai un mūsu videi. Meži klāj lielu Savienības platību un veic daudzējādas sociālās, ekonomiskās, vides, ekoloģijas un kultūras funkcijas. Spēkā esošo ES tiesību aktu par to, kā darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, pamatā ir divi galvenie pīlāri, proti, šķirņu/materiāla reģistrācija un augu sugu atsevišķu augu reproduktīvā materiāla partiju sertificēšana, kā norādīts direktīvās (“ES sarakstā norādītās sugas”). Ar šo priekšlikuma projektu apvieno un atjaunina tiesību aktus par augu reproduktīvā materiāla tirdzniecību, atceļot un aizstājot šīs 12 direktīvas: Padomes Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību, Padomes Direktīva 66/402/EEK par graudaugu sēklu tirdzniecību, Padomes Direktīva 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu, Padomes Direktīva 2002/54/EK par biešu sēklu tirdzniecību, Padomes Direktīva 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību, Padomes Direktīva 2002/56/EK par sēklas kartupeļu tirdzniecību, Padomes Direktīva 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību, Padomes Direktīva 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību, Padomes Direktīva 1998/56/EK par dekoratīvo augu pavairošanas materiāla tirdzniecību, Padomes Direktīva 92/33/EEK par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas, Padomes Direktīva 2008/90/EK par tirdzniecību ar augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugiem, kas paredzēti augļu ražošanai, un Padomes 1999. gada 22. decembra Direktīva 1999/105/EK par meža reproduktīvā materiāla tirdzniecību. Vairums Padomes direktīvu par to, kā darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, pirmoreiz tika pieņemtas laikā no 1966. līdz 1971. gadam; dažas direktīvas ir jaunākas. Veco direktīvu biežo un apjomīgo grozījumu dēļ ir radusies nepieciešamība nodrošināt skaidrību un pārredzamību. Šo iemeslu dēļ direktīvu atšķirības vērojamas to tehniskajā pamatojumā, kā arī to pieejās, sākot no oficiālajām kontrolēm līdz oficiālai procesu pārraudzībai. Īpaši sarežģīts kompetento iestāžu uzdevums ir produktu kontroles veikšana. Turklāt spēkā esošo tiesību aktu sarežģītība un sadrumstalotība varētu vēl vairāk dalībvalstīs padziļināt ar to īstenošanu saistītās neskaidrības un neprecizitātes. Tas rada nevienlīdzīgus apstākļus profesionāliem operatoriem vienotajā tirgū. Nepieciešams saskaņot tiesību aktu īstenošanu, samazināt izmaksas un administratīvo slogu un atbalstīt inovāciju. Turklāt ir svarīgi pielāgoties tehnikas attīstībai augu selekcijas jomā un Eiropas un pasaules augu reproduktīvā materiāla tirgus straujajai attīstībai. Visu šo vajadzību dēļ jāatjaunina un jāmodernizē tiesiskais regulējums. Aizvien būtu jāpastiprina mērķis par agrobioloģiskās daudzveidības saglabāšanu in situ. Turklāt nepilnīgā horizontālā saskaņošana ar citiem ES tiesību aktiem, politikas jomām un stratēģijām ir šķērslis to efektīvākai īstenošanai. Iepriekšējos gados lauksaimniecības politika ES ir kļuvusi stratēģiski svarīga attiecībā uz pārtikas nodrošinājumu un nekaitīgumu, pārtikas uzturvērtību, vidi, bioloģisko daudzveidību un klimata pārmaiņām. Galvenās rūpes ir pārtikas labības ražošanas “ilgtspējīga intensificēšana” un padarīšana par videi nekaitīgāku, palielinot ražību, bet vienlaikus neradot kaitīgu ietekmi uz vidi un neapstrādājot vairāk zemes. Lai sasniegtu šo mērķi, būtiska nozīme ir tiesību aktiem augu reproduktīvā materiāla jomā. ES mežu stratēģijā uzsvērts, cik svarīga ir mežu daudzējādā nozīme un to ilgtspējīgā apsaimniekošana. Jānodrošina saskanība un sinerģija ar augu veselības tiesību aktiem par augu veselības pārbaudēm, kas ir daļa no augu reproduktīvā materiāla sertificēšanas procesa, vai jāiekļauj Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālajām kontrolēm noteiktie ar oficiālo kontroli saistītie vispārīgie principi. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI Šī priekšlikuma ietekmes novērtējums pamatojas uz rezultātiem, kas gūti ES tiesību aktu par sēklu un augu pavairojamā materiāla (tagad “augu reproduktīvais materiāls”) tirdzniecību novērtējumā, kuru Pārtikas aprites vērtēšanas konsorcijs (FCEC) veica 2007./2008. gadā, un pētījumā par šķirņu reģistrāciju, kuru minētais konsorcijs veica 2010. gada pirmajā pusē. Turklāt tas pamatojas uz visu ieinteresēto personu plašu apsekojumu, jo īpaši iekļaujot dalībvalstu kompetentās iestādes, privātā sektora pārstāvjus ES un valsts līmenī, attiecīgās starptautisko standartu noteikšanas struktūras, nevalstiskās organizācijas un Kopienas Augu šķirņu biroju (CPVO). 2009.–2011. gadā notika vairākas Komisijas horizontālās darba grupas sanāksmes par visām augu sugām. 2011. gada maijā četras darba grupas, kas izveidotas Ungārijas prezidentūras laikā, strādāja ar konkrētiem tematiem. Turklāt Komisija 2009.–2011. gadā vairākkārt apspriedās ar Pārtikas aprites un dzīvnieku un augu veselības padomdevējas grupas darba grupu “Sēklas un pavairojamais materiāls”. 2009. gada 18. martā tika organizēta atklāta konference “Sēklu pieejamības nodrošināšana 21. gadsimtā”, lai izklāstītu un ar dažādām ieinteresētām personām apspriestu novērtēšanas rezultātus. Visbeidzot, no 2011. gada 19. aprīļa līdz 30. maijam, izmantojot interaktīvas politikas veidošanas (IPM) aptauju, tīmeklī tika organizēts ieinteresēto personu apsekojums, lai apkopotu piezīmes par risinājumu un analīzes dokumentu. Tika saņemtas 257 atbildes no daudzām un dažādām ieinteresēto personu grupām. Apspriešanās galvenais mērķis bija iegūt viedokļus par spēkā esošo tiesību aktu noteikumiem, to piemērošanu un vajadzību tos grozīt. Kopumā ieinteresētās personas bija apmierinātas ar principiem, uz kuriem pamatojas spēkā esošās direktīvas, taču atbalstīja Komisijas nodomu pārskatīt šos tiesību aktus. Jo īpaši tika konstatēts, ka iespējams veikt uzlabojumus attiecībā uz juridisko vienkāršošanu, izmaksu samazināšanu un efektivitātes pieaugumu, elastīguma palielināšanu profesionāliem operatoriem, saskaņotības līmeni dalībvalstu starpā, tirgus nišu un jaunveidoto tirgu nozīmi un agrobioloģiskās daudzveidības un augu ģenētisko resursu saglabāšanu. Vairums ieinteresēto personu pauda nepārprotamu atbalstu, ka jāsaglabā spēkā esošo tiesību aktu vispārējie principi, jo īpaši šķirņu reģistrācijas procedūras un sēklu partiju sertificēšana pirms laišanas tirdzniecībā. Turklāt attiecībā uz ES tiesību aktiem par meža reproduktīvo materiālu ieinteresētās personas pieprasīja saglabāt pašreizējo pieeju. Ietekmes novērtējumā noteica šādus galvenos virzienus, saskaņā ar kuriem jāmaina sistēma, lai tā būtu piemērota mainīgajiem ekonomikas, vides, sociālajiem un zinātnes apstākļiem: i) pamata tiesību aktu vienkāršošana (viena regula 12 direktīvu vietā), ii) izmaksu atgūšana un sistēmas efektivitātes un lietderības uzlabošana, un iii) horizontāla saskaņošana ar jaunākajām, jau pieņemtajām ES politikas jomām. Sistēmas efektivitātes uzlabošanai tiek pētīti vairāki risinājumi – lielāka elastība, atcelšana vai centralizācija, vienlaikus aizvien nodrošinot augstas kvalitātes augu reproduktīvo materiālu un konkurētspēju un pievēršoties jaunām problēmām, piemēram, bioloģiskajai daudzveidībai. Pamatojoties uz šiem trim virzieniem, tika noteikti pieci politikas risinājumi, kuros visos nemainīgi ir ietverta juridiskā vienkāršošana un izmaksu atgūšana. Šajos dažādajos risinājumos ir iekļauti jautājumi attiecībā uz MVU un mikrouzņēmumiem, jo īpaši lai šiem uzņēmumiem nodrošinātu piekļuvi sabiedriskajiem pakalpojumiem to dažu uzdevumu veikšanai, ko tie nevar veikt paši, un atbalstītu un turpmāk pilnveidotu to elastību, lai panāktu labāku piekļuvi augu reproduktīvā materiāla tirgum. Īpaša uzmanība ir pievērsta kompromisam starp operatīvā darba nodošanu un augu reproduktīvā materiāla kvalitātes nodrošināšanu. Ietekmes novērtējumā secināts, ka nav viena risinājuma, ar kuru varētu efektīvi, lietderīgi un saskaņoti sasniegt pārskatīšanas mērķus, un saskaņā ar ieinteresēto personu atzinumu tajā ierosināts, ka priekšroka dodama risinājumam, kurā apvienoti 2., 4. un 5. risinājuma elementi. Tādējādi priekšlikums rada vidi, kas nodrošina juridisko noteiktību profesionāliem operatoriem un patērētājiem, garantējot augstas kvalitātes augu reproduktīvo materiālu un nodrošinot konkurences priekšrocības iekšējā un pasaules tirgū. Šīs kombinācijas mērķis ir panākt līdzsvaru starp elastīgumu profesionāliem operatoriem (2. un 4. risinājums) un bioloģisko daudzveidību (4. risinājums), un veselības un kvalitātes prasību (2. un 5. risinājuma elementi) precizitāti, kas nepieciešama godīgai tirgus darbībai un augu reproduktīvā materiāla kvalitātes un veselības uzturēšanai. Tas tiek apvienots ar elementiem, kas mazāknozīmīgām kultūrām vai īpašai lietošanai paredzētām kultūrām ļauj ar nelieliem šķēršļiem piekļūt īpašiem vai nelieliem tirgus segmentiem, un, nosakot minimālus pienākumus, nodrošina izsekojamību, veselību un informāciju patērētājam, lai visiem profesionāliem operatoriem tiktu nodrošināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Priekšlikuma mērķis ir aizstāt spēkā esošās 12 direktīvas ar vienu ierosināto regulu. 3.1. I daļa. Vispārīgie noteikumi Ierosinātās regulas darbības joma aptver visu veidu augu reproduktīvo materiālu. Tomēr tās lielākajā daļa ir ietvertas sugas, kas patlaban tiek reglamentētas ar 12 direktīvām (tā sauktās “sarakstā norādītās sugas”). Tomēr, lai precizētu un saskaņotu dalībvalstīs spēkā esošās pieejas attiecībā uz citām sugām, proti, augu sugām, kuras nav norādītas sarakstā un tādējādi nav iekļautas pašreizējās direktīvās, arī uz šīm sugām attieksies daži pamatnoteikumi (skatīt III daļas III sadaļu). Lai pielāgotos ražotāju vajadzībām un elastības un proporcionalitātes prasībām, regulu nepiemēros augu reproduktīvajam materiālam, kas paredzēts testēšanai un zinātniskiem mērķiem un pavairošanai (selekcijai). Turklāt to nevajadzētu piemērot materiālam, kas paredzēts izmantošanai vai tiek uzturēts gēnu bankās, ģenētisko resursu ex-situ un in-situ/saimniecībā saglabāšanas organizācijās un tīklos atbilstoši valsts stratēģijām par ģenētisko resursu saglabāšanu. Turklāt regulas darbības jomā nav iekļauta augu reproduktīvā materiāla apmaiņa natūrā starp divām personām, kas nav profesionāli operatori. Attiecībā uz definīcijām galvenās izmaiņas ir tāda kopīga termina ieviešana, kas aptvertu visu augu reproduktīvo materiālu vai nu sēklu veidā, vai citu veidu augu pavairojamo materiālu. Augu reproduktīvais materiāls ir augi vai augu daļas, kas ir piemērotas vai kas ir paredzētas pilnapjoma augu audzēšanai vai pavairošanai Tas ietver arī jaunus augus. Visiem šiem augu reproduktīvā materiāla veidiem piemēro kopīgus principus attiecībā uz to, kā tos audzēt ar mērķi darīt pieejamus tirgū, un kā tos darīt pieejamus tirgū. 3.2. II daļa. Profesionālie operatori Saskaņā ar šo regulu operatora definīcija neietver privātpersonas un tiek izmantots termins “profesionālais operators”. Profesionālie operatori tiek definēti vienā definīcijā, un tie jāreģistrē, lai atvieglotu kontroles darbības. Šo reģistru apvieno ar reģistru, ko izveido saskaņā ar [jaunās Augu veselības regulas nosaukums]. Profesionālajiem operatoriem tiks noteikti pamatpienākumi attiecībā uz tāda augu reproduktīvā materiāla identifikāciju, ko tie audzē vai dara pieejamu tirgū, pierakstu veikšanu, kontroļu atvieglošanu un materiāla uzturēšanu. Jebkura augu reproduktīvā materiāla izsekojamību nodrošina, nosakot profesionālajiem operatoriem pienākumu iegūt informāciju gan pirms, gan pēc to komercdarbības. 3.3. III daļa. Augu reproduktīvais materiāls, kas nav meža reproduktīvais materiāls I sadaļa. Vispārīgie noteikumi Šajā sadaļā ir noteikta šķirnes un tās uzturēšanas definīcija, šķirnes ar oficiālu aprakstu vai šķirnes ar oficiāli atzītu aprakstu definīcija, klona, kā arī dažādo tirdzniecības kategoriju definīcijas. II sadaļa. Noteikumi par to, kā audzē un dara pieejamas tirgū sarakstā norādītās sugas Kopumā tiks saglabāta pamatpieeja šķirņu/materiāla reģistrācijai un partiju sertifikācijai/pārbaudei pirms tās dara pieejamas tirgū. Tomēr profesionālajiem operatoriem tiks nodrošināta lielāka elastība, lai tie varētu veikt nepieciešamās pārbaudes šķirnes reģistrācijai vai pārbaudei, sertificējamā augu reproduktīvā materiāla paraugu ņemšanu un analīzi kompetento iestāžu oficiālā uzraudzībā. Turklāt tiks pieņemti sekundārie akti, kuros būs noteiktas īpašas prasības par to, kā audzēt un darīt pieejamas tirgū konkrētas sugas un to kategorijas (pirmsbāzes, bāzes, sertificēts materiāls un standartmateriāls). Ir svarīgi palielināt elastību attiecībā uz izmaiņām saistībā ar tehniskiem un zinātniskiem sasniegumiem un vienlaikus regulatīvā pieejā ievērot samērīgumu un ilgtspējību. Prasības, lai augu reproduktīvo materiālu darītu pieejamu tirgū, varētu apkopot šādi: – tas pieder pie šķirnes vai klona, kas reģistrēts saskaņā ar šīs regulas noteikumiem; – tas atbilst īpašajām prasībām, kas pieņemtas attiecīgajai tirdzniecības kategorijai pēc ģints un sugas; – pirmsbāzes, bāzes vai sertificētam materiālam ir oficiāla etiķete vai standartmateriālam ir operatora etiķete; – tas atbilst prasībām attiecībā uz apiešanos; – tas atbilst sertificēšanas un identificēšanas prasībām. Šķirnes reģistrācijas pienākums neattiecas uz potcelmiem, kas neatbilst šķirnes nosacījumiem. Turklāt, lai ieviestu elastīgumu turpmākai tehniskai un zinātniskai attīstībai, heterogēniem materiāliem, kas neatbilst šķirnes definīcijai, ievērojot zināmus nosacījumus, varētu nepiemērot prasību par šāda materiāla piederību reģistrētai šķirnei. Turklāt īpaša atkāpe ir noteikta attiecībā uz tirgus nišu augu reproduktīvo materiālu. Dažām augu reproduktīvā materiāla ģintīm un sugām, kas iekļautas pašreizējās direktīvās, būtu arī turpmāk jāpiemēro pastiprinātas prasības par to, kā tās audzēt un darīt pieejamas tirgū (sarakstā norādītās sugas). Tomēr jānosaka kritēriji, pēc kuriem atlasīt šīs augu sugas. Sarakstā būtu jāiekļauj tādu augu ģintis vai sugas, kas aptver nozīmīgu audzēšanas apgabalu un kam ir liela audzēšanas vērtība, ko audzē un dara tirgū pieejamas liels skaits profesionālo operatoru vai kas satur vielas, kurām jāpiemēro īpaši noteikumi, lai aizsargātu cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi. Lai nodrošinātu pārredzamību un lietotāji varētu izdarīt apzinātu izvēli, augu reproduktīvais materiāls būtu jāaudzē un jādara pieejamu tirgū tikai kā pirmsbāzes materiāls, bāzes materiāls, sertificēts materiāls vai standartmateriāls. Jānosaka sīki izstrādāti kritēriji, lai izlemtu, kuras ģintis un sugas nedrīkst darīt pieejamas tirgū kā standartmateriālu, lai nodrošinātu augu reproduktīvā materiāla augstu kvalitāti un veselību, identitāti un izsekojamību, kā arī garantētu pārtikas un barības nodrošinājumu. Būtu jāpieņem īpašas prasības attiecībā uz katru šajās kategorijās iekļauto ģinti un sugu. Arī turpmāk piemēros prasības par identitāti, tīrību, veselību un citas kvalitātes prasības, kā arī prasības par marķēšanu, partijām, iepakojumu, tostarp nelielu iepakojumu, pēcsertifikācijas kontroles testiem, salīdzinošiem testiem un izmēģinājumiem un maisījumiem. Atkāpes Būtu jāsaglabā spēkā esošās pastāvīgās atkāpes, darot pieejamas tirgū zināmā mērā vēl nereģistrētas šķirnes, kas paredzētas testēšanai saimniecībā, un materiālu, kas nav galīgi sertificēts, un attiecībā uz atļauju pieņemt stingrākas valsts prasības. Tāpat būtu jāsaglabā svarīgas pagaidu atkāpes par ārkārtas pasākumiem, īslaicīgām piegādes grūtībām un īslaicīgiem eksperimentiem. Atkāpes attiecībā uz tirgus nišas augu reproduktīvo materiālu Papildus būtu jānosaka samērīgi un ilgtspējīgi noteikumi par maza mēroga darbībām saistībā ar augu reproduktīvo materiālu, kas pielāgots vietējiem apstākļiem un darīts pieejams tirgū nelielos daudzumos. Šādas šķirnes būtu jāatbrīvo no prasībām par reģistrēšanu un darīšanu pieejamas tirgū. Šo materiālu definē kā tirgus nišas augu reproduktīvo materiālu. Šim atbrīvojumam būtu jāattiecas, piemēram, uz lauksaimniekiem-selekcionāriem vai dārzniekiem-selekcionāriem neatkarīgi no tā, vai viņi ir vai nav profesionāli operatori. Tomēr būtu jānosaka dažas pamatprasības par materiāla marķēšanu un izsekojamību. Lai izvairītos no atbrīvojuma ļaunprātīgas izmantošanas, materiāls būtu jādara pieejams tirgū tikai noteikta izmēra iepakojumā. Imports un eksports ES līdzvērtības sistēma tiek saglabāta kā pamatnosacījums importam no trešām valstīm. Tomēr eksports ir iekļauts regulas darbības jomā. Eksportam būtu jānotiek saskaņā ar tiesību aktiem, standartiem, prakses kodeksu vai citu juridisku vai administratīvu procedūru, kas ir spēkā importētājā trešā valstī. Ja starp Savienību un trešo valsti ir noslēgts divpusējs vai daudzpusējs nolīgums, eksports no Savienības notiek saskaņā ar šo nolīgumu. Ja šāda nolīguma nav, piemēro nolīgumu, kas noslēgts starp profesionālajiem operatoriem. III sadaļa. Noteikumi par to, kā audzē un dara pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas nepieder pie sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām Augu reproduktīvajam materiālam, kas nepieder pie sarakstā norādītajām ģintīm un sugām, piemēro arī dažas pamatprasības attiecībā uz tā veselības stāvokli, piemērotību mērķim, attiecīgā gadījumā atbilstošu atsauci uz šķirnēm un attiecīgā materiāla identifikāciju un importu. IV sadaļa. Šķirņu reģistrācija valsts un Savienības reģistros Šķirņu reģistri Lai šķirnes darītu pieejamas tirgū visā Savienībā, tās iekļauj valsts reģistrā vai Savienības reģistrā, izmantojot tiešo pieteikuma procedūru CVPO. CPVO glabās atjauninātu informāciju par visām augu šķirnēm, kuras var darīt pieejamas Savienības tirgū, tostarp par šķirnēm, kas reģistrētas valsts reģistros (Savienības augu šķirņu datubāze). Tiks saglabāta DUS (atšķirīga, viendabīga un stabila) pamatprasība jaunām uzlabotām šķirnēm. Viendabīguma pārbaudē būtu jāņem vērā šķirnes tips un pavairošanas veids. Turklāt ar sekundāro aktu var nolemt, kurām augu sugām var noteikt papildu prasības par audzēšanas un izmantošanas vērību (VCU). Dalībvalstis pieņem sīkāk izstrādātus kritērijus šo sugu VCU pārbaudei attiecībā uz ražību, kvalitātes īpašībām, izturības spēju un piemērotību zema ražošanas resursu līmeņa ražošanas sistēmām, tostarp bioloģiskajai ražošanai. Tādējādi, ņemot vērā īpatnības, kas nepieciešamas bioloģiskajā lauksaimniecībā, šķirņu pārbaudes metodikā un prasībās būtu pienācīgi jāņem vērā šīs specifiskās vajadzības. Noteikumi par ilgtspējīgu audzēšanas vērtību tiks paredzēti un saskaņoti ES, pieņemot īpašas prasības par rezistenci pret konkrētiem kaitīgajiem organismiem, mazāku vajadzību ieguldīt resursus, nevēlamu vielu samazinātu saturu vai lielāku pielāgošanos atšķirīgiem agroklimatiskiem apstākļiem. Šis ir svarīgs līdzeklis, lai selekcijas procesu vērstu ilgtspējīgākā virzienā. Ja šķirnei ir piešķirta Savienības augu šķirņu aizsardzība saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2100/1994 vai saskaņā ar valsts noteikumiem, būtu jāuzskata, ka šī šķirne ir atšķirīga, viendabīga un stabila un tās nosaukums ir piemērots, lai to reģistrētu atbilstoši šai regulai. Tiek saglabāts pamatprincips izmantot vienai šķirnei vienu nosaukumu visā Savienībā. Dažos īpašos gadījumos būs atļauts lietot sinonīmus. CPVO uzdevums ir pārraudzīt piemērotos šķirņu nosaukumus visā Savienībā. Tādēļ, lai nodrošinātu nosaukumu saskaņotu piešķiršanu visā Savienībā, pirms attiecīgās šķirnes reģistrēšanas šķirņu valsts reģistrā kompetentajām iestādēm būtu jāsazinās ar CPVO, lai pārbaudītu nosaukumu. Regulā ir noteiktas sīki izstrādātas prasības šķirņu reģistrācijas procedūrai attiecībā uz reģistrācijas nosacījumiem, pieteikumu iesniegšanu un saturu, formālām un tehniskām pārbaudēm, pārbaužu ziņojumiem, lēmumiem par reģistrāciju, derīguma termiņu un tā atjaunošanu, reģistrācijas atcelšanu/anulēšanu un šķirņu uzturēšanu. Saskaņotības nolūkā šos pašus noteikumus piemēro arī attiecībā uz tiešajiem pieteikumiem CPVO šķirņu reģistrācijai šķirņu Savienības reģistrā. Ir noteiktas īpašas prasības par reģistrēšanu šķirņu Savienības reģistrā un par iespēju pieteikuma iesniedzējam iesniegt pārsūdzību pret CPVO lēmumu. Šie noteikumi neattiecas uz reģistrāciju šķirņu valsts reģistros, jo tiem piemēro valsts administratīvās procedūras. Katram valsts šķirņu pārbaudes centram, kurā revīziju veic CPVO, tiks noteikts jauns pienākums, lai nodrošinātu šķirņu reģistrācijas procesa kvalitāti un saskaņošanu Savienībā. Profesionālo operatoru pārbaudes centra revīziju un apstiprināšanu veiks valsts kompetentās iestādes. Ja pieteikums iesniegts tieši CPVO, tas veiks revīziju un apstiprinās pārbaudes centrus, kurus tas izmanto šķirņu pārbaudei. Kompetentajām iestādēm un CPVO būtu jānosaka maksa par pieteikumu apstrādi, formālajām un tehniskajām pārbaudēm, tostarp par revīzijām, šķirņu nosaukumu piešķiršanu, kā arī par katru šķirņu uzturēšanas gadu visā reģistrācijas laikā. Tādēļ šajā regulā būtu jānosaka saskaņoti noteikumu attiecībā uz šīm maksām. Noteicošais ir izmaksu atgūšanas pamatprincips. Tomēr no šīs maksas atbrīvo mikrouzņēmumus, lai izpildītu Komisijas apņemšanos mazināt slogu ļoti maziem uzņēmumiem saskaņā ar tās jauno politiku par regulatīvā sloga samazināšanu MVU un ES regulējuma pielāgošanu mikrouzņēmumu vajadzībām. Turklāt samazina reģistrācijas maksu attiecībā uz šķirnēm ar oficiāli atzītu aprakstu un heterogēno materiālu, lai nodrošinātu, ka šī maksa nav šķērslis attiecīgās šķirnes vai materiāla reģistrācijai. Vecās tradicionālās šķirnes Attiecībā uz vecām šķirnēm, piemēram, šķirnēm uzturēšanai (tostarp savvaļas sugām) vai tā sauktajām amatieru šķirnēm, būtu jānosaka mazāk stingras prasības, lai veicinātu šo šķirņu lietošanu un saglabāšanu saimniecībā, kā patlaban tas regulēts saskaņā ar Direktīvu 2008/62/EK un 2009/145/EK. Tomēr šķirnes turpinās reģistrēt, pamatojoties uz “oficiāli atzītu aprakstu”, kuru kompetentās iestādes atzīst, taču nesagatavo. Lai saņemtu šo aprakstu, vairs nav obligāti jāveic atšķirīguma, viendabīguma un stabilitātes pārbaudes. Oficiāli atzītajā aprakstā iekļauj tikai to augu un augu daļu īpašās iezīmes, kas attiecas uz konkrēto šķirni un ļauj šo šķirni identificēt, tostarp izcelsmes reģionu. Šo aprakstu var sagatavot, pamatojoties uz iepriekšējo šķirnes oficiālo aprakstu – tādu aprakstu, ko attiecīgajā laikā sagatavojusi, piemēram, zinātniska, akadēmiska iestāde vai organizācija. Tā satura precizitāti var pamatot ar iepriekšējām oficiālām inspekcijām, neoficiālām pārbaudēm vai zināšanām, kas gūtas praksē audzēšanas, pavairošanas un lietošanas laikā. Pašreizējie daudzuma ierobežojumi ir atcelti. Informāciju par materiālu lietotājiem sniedz ar etiķeti, kurā norāda, ka šī šķirne ir identificēta ar oficiāli atzītu aprakstu un izcelsmes reģionu. Šādām šķirnēm piederošu augu reproduktīvo materiālu būtu jādara pieejamu tirgū tikai kā standartmateriālu. 3.4. IV daļa. Kā audzē un dara tirgū pieejamu meža reproduktīvo materiālu ES tiesību akti nosaka īpašu pieeju, kā arī īpašu terminoloģiju attiecībā uz meža reproduktīvo materiālu. Tādēļ attiecībā uz šo jomu ir sagatavota atsevišķa daļa, kurā ir saglabāta pašreizējā pamatpieeja. Prasības saistībā ar meža reproduktīvo materiālu attiecas uz meža bāzes materiāla apstiprināšanu, tostarp uz iekļaušanu valsts reģistrā un Savienības sarakstā, uz izcelsmes sertifikātiem, tirdzniecības kategorijām, partijām, maisījumiem, marķēšanu, iepakojumu un importam noteiktiem ES līdzvērtības nosacījumiem. Turklāt jānosaka šādi atkāpes saturoši noteikumi: atļauja paredzēt stingrākus valsts noteikumus, aizliegums darīt galalietotājam pieejamu konkrētu meža reproduktīvo materiālu, noteikumi par īslaicīgām piegādes grūtībām un noteikumi par īslaicīgiem eksperimentiem. 3.5. V daļa. Procedūras noteikumi Šajā daļā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz deleģētajiem aktiem un komitejas procedūru. 3.6. VI daļa. Nobeiguma noteikumi Regula (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību tiek grozīta attiecībā uz CPVO nosaukumu un uzdevumiem. Saskaņā ar ES starpiestāžu darba grupas ieteikumiem aģentūras nosaukums tiek mainīts uz “Eiropas Augu šķirņu aģentūra” (EAPV). CPVO uzdevumi tiek paplašināti attiecībā uz šķirņu reģistrācijas jomu, jo īpaši saistībā ar šķirņu Savienības reģistra pārvaldību un augu šķirņu reģistrāciju, izmantojot tiešo pieteikuma procedūru CPVO. Turklāt jauno uzdevumu ietvaros CPVO tiek noteikti vairāki jauni pienākumi saistībā ar ieteikumu sniegšanu par šķirņu nosaukumiem, šķirņu atsauces kopumu datubāzi, šķirņu tehnisko pārbaužu saskaņošanu, tehnisko pārbaužu centru revīzijām, konsultatīvajiem uzdevumiem, mācībām un tehnisko atbalstu. Ir paredzēti nepieciešamie noteikumi par sankcijām. 3.7. VII daļa. Savienības kompetence, subsidiaritāte un juridiskā forma Augu reproduktīvā materiāla juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 43. pants, ar ko īsteno kopējo lauksaimniecības politiku (KLP). Šīs politikas mērķi ir palielināt lauksaimniecības produktivitāti, nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, stabilizēt tirgus, nodrošināt piedāvāto produktu pieejamību tirgū un panākt, lai patērētāji piedāvātos produktus saņemtu par samērīgām cenām. Vairākkārtēji pārskatot KLP, ir iekļautas prasības attiecībā uz lauksaimniecības ilgtspējību. Lisabonas līgumā lauksaimniecība ir ES un tās dalībvalstu dalītā kompetencē. Tomēr ir skaidrs, ka lielā mērā visas lauksaimniecības darbības jomas, kā arī iepriekšējā vai nākamā posma palīgdarbības tiek regulētas ES līmenī. Tas nozīmē, ka likumdošana ir galvenokārt Eiropas Savienības iestāžu uzdevums. Priekšlikums ir Eiropas Parlamenta un Padomes regula. Citi līdzekļi nebūtu piemēroti, jo pasākuma mērķus visefektīvāk var sasniegt ar pilnībā saskaņotām prasībām visā Savienībā, tādējādi nodrošinot augu reproduktīvā materiāla brīvu apriti. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Regulas īstenošanai paredzētās finanšu apropriācijas līdz 2020. gada 31. decembrim ir iekļautas regulā, ar ko paredz noteikumus tādu izdevumu pārvaldībai, kuri attiecas uz pārtikas apriti, dzīvnieku veselību un dzīvnieku labturību, augu veselību un augu reproduktīvo materiālu. 5. PAPILDU INFORMĀCIJA 2013/0137 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par to, kā audzēt augu reproduktīvo materiālu un kā to darīt pieejamu tirgū (augu reproduktīvā materiāla tiesību akts) (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru[1], tā kā: (1) Šajās direktīvās ir paredzēti noteikumi par lauksaimniecības kultūru, dārzeņu, vīnogulāju, augļaugu, meža reproduktīvā materiāla un dekoratīvo augu sēklu un pavairojamā materiāla audzēšanu un tirdzniecību: a) Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību[2]; b) Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/402/EEK par tirdzniecību ar graudaugu sēklām[3]; c) Padomes 1968. gada 9. aprīļa Direktīva 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību[4]; d) Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīva 98/56/EK par dekoratīvo augu pavairošanas materiāla tirdzniecību[5]; e) Padomes 1999. gada 22. decembra Direktīva 1999/105/EK par meža reproduktīvā materiāla tirdzniecību[6]; f) Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīva 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu[7]; g) Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīva 2002/54/EK par biešu sēklu tirdzniecību[8]; h) Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīva 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību[9]; i) Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīva 2002/56/EK par sēklas kartupeļu tirdzniecību[10]; j) Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīva 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību[11]; k) Padomes 2008. gada 15. jūlija Direktīva 2008/72/EK par tāda dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecību, kas nav sēklas[12]; l) Padomes 2008. gada 29. septembra Direktīva 2008/90/EK par tirdzniecību ar augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugiem, kas paredzēti augļu ražošanai[13]. (2) Iepriekš minēto direktīvu pamatmērķis ir ilgtspējīga ražošana lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības jomā . Lai nodrošinātu produktivitāti, augu reproduktīvā materiāla veselība, kvalitāte un daudzveidība ir ārkārtīgi svarīga lauksaimniecībai, dārzkopībai, pārtikas un barības nodrošinājumam un ekonomikai kopumā. Turklāt, lai nodrošinātu ilgtspējību, tiesību aktos būtu jāņem vērā vajadzība panākt atbilstību patērētāju prasībām, nodrošināt audzēšanas pielāgojamību dažādajiem lauksaimniecības, dārzkopības un ekoloģiskajiem apstākļiem, risināt grūtības saistībā ar klimata pārmaiņām un veicināt agrobioloģiskās daudzveidības saglabāšanu. (3) Attīstība lauksaimniecības, dārzkopības, mežsaimniecības, augu selekcijas jomā un attiecībā uz augu reproduktīvā materiāla darīšanu pieejamu tirgū liecina, ka tiesību akti ir jāvienkāršo un turpmāk jāpielāgo nozares attīstībai. Tādēļ iepriekš minētās direktīvas būtu jāaizstāj ar vienu regulu par to, kā Savienībā augu reproduktīvo materiālu audzēt, lai darītu pieejamu tirgū, un kā darīt to pieejamu tirgū. (4) Augu reproduktīvais materiāls būtu jādefinē visaptveroši, iekļaujot visus augus, no kuriem var audzēt un kuri ir paredzēti pilnapjoma augu audzēšanai (tostarp pavairošanai turpmākajā audzēšanas posmā). Tādēļ šai regulai būtu jāattiecas uz sēklām, kā arī uz visu citu veidu augiem jebkādā augšanas stadijā, no kuriem var audzēt un kuri ir paredzēti pilnapjoma augu audzēšanai. (5) Turklāt šai regulai būtu jāattiecas uz augu reproduktīvo materiālu, ko izmanto, lai audzētu lauksaimniecības izejvielas, kuras paredzētas rūpnieciskiem mērķiem, jo šis materiāls aptver vairāku nozaru lielāko daļu un tam būtu jāatbilst konkrētiem kvalitātes standartiem. (6) Lai noteiktu vairāku šīs regulas noteikumu darbības jomu, jādefinē jēdzieni “profesionāls operators” un “darīt pieejamu tirgū”. Jo īpaši, ņemot vērā nozares tirgus attīstību, jēdziena “darīt pieejamu tirgū” definīcijai vajadzētu būt pēc iespējas plašākai, lai aptvertu visu veidu darījumus ar augu reproduktīvo materiālu. Šajā definīcijā cita starpā būtu jāiekļauj personas, kas veic pārdošanu, izmantojot distances līgumus (piem., elektroniski), un personas, kas ievāc meža bāzes materiālu. (7) Ņemot vērā audzētāju vajadzības un elastīguma un samērīguma prasības, šo regulu nebūtu jāpiemēro reproduktīvajam materiālam, kas paredzēts vienīgi testēšanai, zinātniskiem un selekcijas nolūkiem, gēnu bankām, organizācijām un tīkliem, kas paredzēti ģenētisko resursu apmaiņai un saglabāšanai (tostarp saglabāšanai saimniecībā), vai reproduktīvajam materiālam, ar kuru natūrā apmainās personas, kas nav profesionāli operatori. (8) Augu reproduktīvā materiāla audzēšanai un tam, kā to darīt pieejamu tirgū būtu arī jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 20. decembra Direktīva 94/62/EK par iepakojumu un izlietoto iepakojumu[14], 1996. gada 9. decembra Regula (EK) Nr. 338/97/EK par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību[15], Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[16], Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regula (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[17], Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regula (EK) Nr. 1830/2003 kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[18], un Regula (ES) Nr. …/…[Office of Publications, please add number of Regulation on protective measures against pests of plants]. (9) Lai nodrošinātu pārredzamību un efektīvākas kontroles attiecībā uz to, kā audzēt un darīt tirgū pieejamu augu reproduktīvo materiālu, profesionālie operatori būtu jāreģistrē. Tomēr, lai mazinātu profesionālo operatoru administratīvo slogu, ļaujot tiem tikai vienreiz reģistrēties vienā reģistrā, ir lietderīgi, ka tie reģistrējas publiskajos reģistros, kurus dalībvalstis izveidojušas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. …/… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants). (10) Lai nodrošinātu pareizu šīs regulas piemērošanu, būtu jānosaka pamatpienākumi tiem profesionālajiem operatoriem, kuri aktīvi darbojas augu reproduktīvā materiāla jomā, audzējot to un darot pieejamu tirgū. (11) Pieredze liecina, ka tirgū pieejama reproduktīvā materiāla uzticamību un kvalitāti var apšaubīt, ja nav iespējams izsekot reproduktīvo materiālu, kas neatbilst piemērojamajiem standartiem. Tādēļ jāizveido visaptveroša izsekojamības sistēma, kas dotu iespēju izņemt materiālu no tirgus vai sniegt informāciju klientiem vai kompetentajām iestādēm. Tādēļ obligātai vajadzētu būt prasībai par informācijas un pierakstu glabāšanu attiecībā uz piegādi profesionāliem lietotājiem vai no tiem. Pamatojoties uz proporcionalitātes principu, šo noteikumu nevajadzētu piemērot gadījumā, ja piegāde ir daļa no procesa, kurā materiālu dara pieejamu mazumtirdzniecības tirgū. (12) Dažām augu reproduktīvā materiāla ģintīm un sugām būtu jāpiemēro pastiprinātas prasības par to, kā tās audzēt un darīt pieejamas tirgū, ievērojot to lielo nozīmi tādās jomās kā ekonomika, veselība vai vide. Šo nozīmi būtu jānosaka, ņemot vērā šo ģinšu vai sugu audzēšanas apgabalu vai vērtību, profesionālo operatoru skaitu vai tādu vielu saturu, kas rada iespējamu risku veselībai vai videi. Lielāko daļu šo ģinšu un sugu patlaban reglamentē ar iepriekš minētajām direktīvām. Šīs ģintis un sugas būtu jāiekļauj īpašā sarakstā (turpmāk “sarakstā norādītās ģintis un sugas”). (13) Lai nodrošinātu pārredzamību un patērētāji varētu izdarīt informētu izvēli, augu reproduktīvais materiāls, kas pieder pie sarakstā norādītajām ģintīm un sugām, būtu jāaudzē vai jādara pieejams tirgū tikai iepriekšnoteiktās kategorijās. Šīm kategorijām būtu jāatspoguļo dažādie kvalitātes līmeņi un audzēšanas posmi un tās apzīmē kā “pirmsbāzes”, “bāzes”, “sertificēts” un “standarta”. (14) Lai lietotājiem nodrošinātu pēc iespējas plašāku augu reproduktīvā materiāla pieejamību un izvēli, profesionālajiem operatoriem principā būtu jāspēj darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas pieder sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām, jebkurā no šīm kategorijām. Tomēr, lai garantētu pārtikas un barības nodrošinājumu un panāktu augstu augu reproduktīvā materiāla identitātes, kvalitātes un veselības līmeni, augu reproduktīvo materiālu nevajadzētu darīt pieejamu tirgū kā standartmateriālu, ja sertifikācijas izmaksas ir proporcionālas šiem mērķiem. (15) Augu reproduktīvajam materiālam, kas pieder pie šķirnēm ar oficiāli atzītu aprakstu, kā arī heterogēnam materiālam un tirgus nišas materiālam būtu jāpiemēro minimālas prasības. Tādēļ šāds materiāls visos gadījumos būtu jāaudzē un jādara pieejams tirgū tikai kā standartmateriāls. (16) Lai lietotāji varētu izdarīt informētu izvēli attiecībā uz identitāti un īpašībām, augu reproduktīvais materiāls, kas pieder pie sarakstā norādītajām ģintīm un sugām, būtu jāaudzē un jādara pieejams tirgū tikai tad, ja tas pieder pie šķirnēm, kas reģistrētas šķirņu valsts reģistros vai šķirņu Savienības reģistrā. (17) Lai sekmētu pielāgošanos attīstībai augu selekcijas jomā un iespējamiem jauniem paņēmieniem, heterogēnu augu reproduktīvo materiālu, kas neatbilst šķirnes definīcijai šīs regulas nozīmē, būtu jāatļauj audzēt vai darīt pieejamu tirgū ar zināmiem nosacījumiem, ja tas nepieder reģistrētai šķirnei un pat ja tas neatbilst prasībām par šķirņu reģistrāciju, proti, atšķirīguma, viendabīguma vai stabilitātes prasībām vai prasībām par pietiekamu audzēšanas vērtību vai ilgtspējīgu audzēšanas vērtību. Reģistrējot šādu materiālu, būtu jāņem vērā tā spēja palielināt lauksaimniecības kultūraugu ģenētisko dažādību, ģenētisko resursu bāzi un bioloģisko daudzveidību Savienībā, kā arī veicināt lauksaimniecības ilgtspējību un līdz ar to arī pielāgošanos klimata pārmaiņām. Reģistrācijas metodikā jo īpaši būtu jāņem vērā šīs konkrētās īpašības, un tās pamatā ir iespējami neliels slogs operatoriem, kuri vēlas šādu materiālu reģistrēt. Būtu lietderīgi un samērīgi šādu pašu prasību nepiemērot potcelmiem, jo tiem ir ievērojama komerciāla un praktiska vērtība nozarēs, kurās tos izmanto, taču bieži vien tie neatbilst šķirnes definīcijai. (18) Būtu jānosaka noteikumi augu reproduktīvā materiāla sertifikācijai, kā arī darbībām, kuru mērķis ir pārbaudīt sertifikācijas ticamību pēcsertifikācijas posmā, lai nodrošinātu, ka ir izpildītas piemērojamās kvalitātes prasības. Šie noteikumi būtu jāpielāgo zinātnes un tehniskas attīstībai. (19) Kvalitātes prasībās un sertifikācijas shēmās būtu jāņem vērā starptautiskie ieteikumi, piemēram, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) sēklu shēmu normas un noteikumi, Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) sēklas kartupeļu standarti un Starptautiskās sēklu kontroles asociācijas (ISTA) noteikumi par paraugu ņemšanu un testēšanu. (20) Ņemot vērā sliekšņus, kas attiecībā uz kvalitāti ietekmējošu kaitīgo organismu klātbūtni noteikti ar Regulu (ES) Nr. …/… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem[19], ir lietderīgi noteikt detalizētas inspicēšanas un pārbaudes procedūras vienotai sertifikācijai attiecībā uz atbilstību prasībām, kas pieņemtas saskaņā ar šo regulu un Regulu (ES) Nr. …/…(Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants). (21) Lai nodrošinātu materiāla maksimāli iespējamo tīrību un audzēšanas vienveidīgumu, augu reproduktīvais materiāls, kas pieder pie sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām, būtu jātur atsevišķās partijās. (22) Ņemot vērā augu reproduktīvā materiāla daudzveidību, profesionālajiem operatoriem vajadzētu būt iespējai augu reproduktīvo materiālu audzēt un darīt pieejamu tirgū kā atsevišķus augus, iepakojumos, konteineros vai saišķos. (23) Lai nodrošinātu atbilstošu materiāla identifikāciju, būtu jāpieņem noteikumi par sarakstā norādīto ģinšu vai sugu augu reproduktīvā materiāla marķēšanu. Būtu jāparedz, ka sertificējamo kategoriju materiāla etiķeti (turpmāk “oficiālā etiķete”) kompetento iestāžu oficiālā uzraudzībā sagatavo un piestiprina atļauju saņēmušie profesionālie operatori. Tomēr dažiem profesionālajiem operatoriem var nebūt pietiekamu resursu, lai veiktu sertifikācijas darbības un izsniegtu oficiālās etiķetes, tādēļ būtu jāparedz, ka pēc profesionālo operatoru pieprasījuma oficiālās etiķetes var izsniegt kompetentās iestādes. (24) Lai uzturētu dabisko vidi saistībā ar ģenētisko resursu saglabāšanu, būtu vēlams atļauj samaisīt augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām, ar tādu augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie ģintīm vai sugām, kuras nav norādītas sarakstā. Šādi maisījumi ir atļauti tikai tad, ja to sastāvs ir dabiski saistīts ar konkrētu reģionu. Lai nodrošinātu pārredzamību un uzlabotu attiecīgo maisījumu kvalitātes kontroli, būtu jāparedz, ka šādu materiālu var audzēt un darīt pieejamu tirgū tikai tad, ja ir saņemta kompetento izstāžu izsniegta atļauja. (25) Būtu jāpieņem noteikumi par sarakstā norādīto ģinšu vai sugu augu reproduktīvā materiāla importu Savienībā, ar ko atļauj importēt tikai tādu augu reproduktīvo materiālu, kurš atbilst tādām pašām audzēšanas un kvalitātes prasībām, kādas paredzētas materiālam, kas audzēts un darīts pieejams tirgū Savienībā. (26) Lai nodrošinātu elastību un sekmētu profesionālo operatoru un tirgu pielāgošanos īpašiem apstākļiem vai īslaicīgu piegādes grūtību gadījumā, ir lietderīgi paredzēt dažas atkāpes no šīs regulas vispārīgajiem noteikumiem. Šīs atkāpes būtu jāpiešķir ar īpašiem nosacījumiem, lai izvairītos no to ļaunprātīgas izmantošanas un nodrošinātu, ka tiek ievēroti šīs regulas vispārīgie mērķi. Atkāpes būtu jāattiecina uz augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie šķirnēm, kuru reģistrācija nav pabeigta, augu reproduktīvo materiālu, kas nav galīgi sertificēts vai nav sertificēts kā atbilstošs piemērojamajām dīgtspējas prasībām. Turklāt būtu jādod iespēja pieņemt ārkārtas pasākumus, lai novērstu risku cilvēku, dzīvnieku un augu veselībai un videi. (27) Augu reproduktīvais materiāls, kuru mazi audzētāji dara pieejamu tirgū tikai ierobežotos daudzumos (“tirgus nišas augu reproduktīvais materiāls”), būtu jāatbrīvo no prasības par piederību reģistrētai šķirnei. Šāda atkāpe ir vajadzīga, lai novērstu nepamatotus ierobežojumus, darot pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kam ir mazāka komerciāla nozīme, bet kas ir svarīgs ģenētiskās daudzveidības uzturēšanai. Tomēr būtu jānodrošina, lai šo atkāpi regulāri neizmantotu liels skaits profesionālo operatoru, un to izmantotu tikai tie profesionālie operatori, kuri nevar atļauties ar šķirnes reģistrāciju saistītās izmaksas un administratīvo slogu. Ir svarīgi izvairīties no šīs atkāpes ļaunprātīgas izmantošanas un nodrošināt šis regulas noteikumu piemērošanu. Tādēļ būtu jāļauj tirgus nišas materiālu darīt pieejamu tirgū profesionālajiem operatoriem, kuri nodarbina nelielu skaitu cilvēku un kuru gada apgrozījums ir neliels. (28) Ir vēlams organizēt īslaicīgus eksperimentus, lai atrastu labākas alternatīvas pasākumiem, kas pieņemti attiecībā uz sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām.. Organizējot šos eksperimentus, būtu jāņem vērā augu reproduktīvā materiāla audzēšanas un kontroles metožu attīstība. (29) Pie sarakstā norādītajām ģintīm un sugām piederoša augu reproduktīvā materiāla eksports uz trešām valstīm būtu jāveic atbilstoši noteikumiem par augu reproduktīvo materiālu, kas audzēts un darīts pieejams tirgū Savienībā, ja vien šim materiālam nepiemēro divpusējus vai daudzpusējus nolīgumus vai trešo valstu noteikumus. (30) Būtu jānosaka pamatprasības augu reproduktīvajam materiālam, kas nepieder pie sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām, lai nodrošinātu minimālus kvalitātes un identifikācijas standartus tam, kā tās audzēt un darīt pieejamas tirgū. (31) Lai nodrošinātu, ka visas šķirnes var reģistrēt un tām piemēro kopīgus noteikumus un nosacījumus, būtu jānosaka noteikumi šķirņu reģistrācijai, un tie jāpiemēro sarakstā norādīto ģinšu vai sugu šķirnēm, kā arī to sugu šķirnēm, kuras nav norādītas sarakstā. (32) Līdzšinējā pieredze liecina, ka daži selekcionāri vēlas savas šķirnes darīt pieejamas visā Savienības tirgū vai lielākajā tā daļā. Tādēļ ir lietderīgi piedāvāt selekcionāriem iespēju reģistrēt savas šķirnes vai nu šķirņu valsts reģistrā, vai šķirņu Savienības reģistrā. Uzdevums izveidot, publicēt un atjaunināt šķirņu Savienības reģistru būtu jāuztic Eiropas Augu šķirņu aģentūrai (turpmāk “aģentūra”), kas iepriekš saukta par Kopienas Augu šķirņu biroju, kurš izveidots saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2100/1994 4. pantu un patlaban nodarbojas ar augu šķirņu aizsardzības piešķiršanu. Tādējādi aģentūras darbībās būtu jāietver visi augu šķirņu pārvaldības aspekti. (33) Principā šķirnes būtu jāreģistrē, pamatojoties uz oficiālu aprakstu, ko sagatavojusi kompetentā iestāde vai aģentūra. Tomēr, lai samazinātu slogu kompetentajām iestādēm un aģentūrai un nodrošinātu elastīgumu, ir lietderīgi paredzēt iespēju, ka oficiālā apraksta sagatavošanai nepieciešamo pārbaudi var veikt arī pieteikuma iesniedzēji. (34) Papildus reģistrācijas pamatprasībām attiecībā uz šķirnēm, kas pieder sugām, kurām ir liela nozīme lauksaimniecības un dārzkopības attīstībā Savienībā, būtu jāpiemēro papildu prasības, lai nodrošinātu pietiekamu un ilgtspējīgu audzēšanas un izmantošanas vērtību. (35) Prasības, kas nodrošina ilgtspējīgu audzēšanas un izmantošanas vērtību, būtu jānosaka Savienības līmenī, lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību, tiešu augu selekciju un apmierinātu selekcionāru, audzētāju un patērētāju pieprasījumu attiecībā uz šāda veida attīstību. Prasības, kas nodrošina pietiekamu audzēšanas un izmantošanas vērtību, var izstrādāt tikai dalībvalstis atbilstoši to agroklimatiskajiem un lauksaimniecības apstākļiem. Tādēļ attiecīgās šķirnes būtu jāreģistrē tikai šķirņu valsts reģistros. Prasībām, kas nodrošina pietiekamu audzēšanas un izmantošanas vērtību, būtu jāattiecas tikai uz ražību un kvalitātes īpašībām. Izstrādājot un piemērojot šis prasības, dalībvalstīm būtu jāņem vērā ierobežojumi, kas raksturīgi konkrētai lauksaimniecības pārvaldības praksei. Jo īpaši tām pienācīgi jāņem vērā bioloģiskās lauksaimniecības īpašās vajadzības attiecībā uz izturības spēju un zema ražošanas resursu līmeņa apstākļiem (36) Saistībā ar Konvenciju par bioloģisko daudzveidību, kurā Savienība ir līgumslēdzēja puse, Savienība ir apņēmusies uzturēt kultūraugu un radniecīgo savvaļas sugu ģenētisko daudzveidību un pēc iespējas mazināt ģenētisko eroziju. Šī apņemšanās papildina Savienības mērķi līdz 2020. gadam apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos. Saistībā ar šo būtu jāatļauj dažas šķirnes audzēt un darīt pieejamas tirgū, pat ja tās neatbilst prasībām par atšķirīgumu, viendabīgumu vai stabilitāti, lai nodrošinātu to saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu un tādējādi dotu ieguldījumu lauksaimniecības ilgtspējībā un sekmētu pielāgošanos klimata pārmaiņām. Tādēļ šīs šķirnes būtu jāreģistrē, vienīgi pamatojoties uz oficiāli atzītu aprakstu. (37) Tomēr šķirnes kas reģistrētas, pamatojoties uz oficiāli atzītu aprakstu, būtu jāaudzē reģionā, kur tās ir vēsturiski augušas un pielāgojušās, lai nodrošinātu to autentiskumu un to pievienoto vērtību ģenētiskās daudzveidības saglabāšanā un vides aizsardzībā. Tādēļ tās būtu jāiekļauj tikai šķirņu valsts reģistros. Šī paša iemesla dēļ šīm šķirnēm vajadzētu būt pieejamām tirgū un/vai ievāktām, piemēram, gēnu bankās, pirms šīs regulas stāšanās spēkā vai tām vismaz piecus gadus vajadzētu būt svītrotām no šķirņu valsts reģistra vai šķirņu Savienības reģistra, ja tās tur ir bijušas reģistrētas, pamatojoties uz tehnisko pārbaudi attiecībā uz to atšķirīgumu, viendabīgumu un stabilitāti. (38) Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus visiem pieteikumu iesniedzējiem un pārredzamu pamatu visām ieinteresētajām personām, būtu jānosaka noteikumi attiecībā uz šķirņu un klonu reģistrācijas procedūru šķirņu valsts reģistros. (39) Dažas šķirnes, kuras ir dabīgi pielāgojušās vietējiem un reģionāliem apstākļiem un kuras apdraud ģenētiskā erozija vai kurām nav būtiskas vērtības komerciālā augkopībā, bet tās ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, jau ir atzītas šķirņu valstu katalogos, sarakstos vai reģistros atbilstīgi 3. pantam Komisijas 2008. gada 20. jūnija Direktīvā 2008/62, ar ko paredz atsevišķas atkāpes saistībā ar to lauksaimniecības savvaļas sugu un šķirņu, atzīšanu, kuras ir dabiskā veidā pielāgotas vietējiem un reģionālajiem apstākļiem un ko apdraud ģenētiska erozija, un minēto savvaļas sugu un šķirņu sēklu un sēklas kartupeļu tirdzniecību[20], un atbilstīgi 3. panta 1. punktam Komisijas 2009. gada 26. novembra Direktīvā 2009/145/EK, ar ko paredz dažas atkāpes attiecībā uz tādu dārzeņu savvaļas sugu un šķirņu atzīšanu, kas ir tradicionāli audzētas noteiktos apvidos un reģionos un ko apdraud ģenētiskā erozija, un tādu dārzeņu šķirņu atzīšanu, kam nav būtiskas vērtības attiecībā uz komerciālu augkopību, bet kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos un šo savvaļas sugu un šķirņu sēklu tirdzniecībai[21]. Attiecībā uz šīm šķirnēm nav veikta pilnīga tehniska pārbaude par to atšķirīgumu, viendabīgumu vai stabilitāti. Tādēļ ir lietderīgi šīs šķirnes tieši reģistrēt šķirņu valsts reģistros kā šķirnes ar oficiālu atzītu aprakstu, nepiemērojot turpmākas procedūras . (40) Turklāt šķirņu Savienības reģistrā būtu jāiekļauj visas šķirnes, kas ir reģistrētas šķirņu valsts reģistros. Tādējādi tiks nodrošināts, ka šķirņu Savienības reģistrs sniedz pārredzamu pārskatu par visām Savienībā reģistrētām šķirnēm. (41) Būtu jāpieņem noteikumi par šķirņu un klonu reģistrāciju šķirņu Savienības reģistrā. Konsekvences labad šiem noteikumiem būtu jālīdzinās noteikumiem par reģistrāciju šķirņu valsts reģistros. (42) Kompetentajām valsts iestādēm un aģentūrai būtu jāiekasē maksa par pieteikumu apstrādi, formālajām un tehniskajām pārbaudēm un par katru reģistrācijas perioda gadu. Tas būtu nepieciešams, lai nodrošinātu resursus, kas vajadzīgi vispārējai šķirņu reģistrācijas sistēmai, un lai šīs reģistrācijas galvenie labuma guvēji segtu šīs sistēmas darbības izmaksas. Šajā regulā būtu jāparedz noteikumi par šādu maksu noteikšanu. (43) Lai atvieglotu tādu šķirņu reģistrāciju, kuras izmanto, lai cīnītos pret ģenētisko eroziju Savienībā, dalībvalstīm būtu jāpiemēro mazāka maksa attiecībā uz šķirnēm ar oficiāli atzītu aprakstu un heterogēno materiālu. Šīm samazinātām maksām būtu jābūt pietiekami zemām, lai nekavētu vai neradītu šķēršļus tam, lai darītu šīs šķirnes pieejamas tirgū. Lai atbalstītu mikrouzņēmumus, tie būtu pilnībā jāatbrīvo no šīm maksām. (44) Lai aizsargātu profesionālo operatoru komercintereses un intelektuālo īpašumu, pēc selekcionāra pieprasījuma ģeneoloģisko sastāvdaļu pārbaudes rezultāti un apraksts būtu jāuzskata par konfidenciāliem. Pārredzamības labad visi šķirņu valsts reģistros vai šķirņu Savienības reģistrā iekļauto šķirņu apraksti būtu jādara publiski pieejami. (45) Meži klāj lielu Savienības platību un veic sociālās, ekonomiskās, vides, ekoloģijas un kultūras funkcijas. Tādēļ ir vajadzīga īpaša pieeja un pasākumi attiecībā uz dažādajiem mežu veidiem, ņemot vērā dažādos apstākļus, kas raksturo Savienības mežus. (46) Koku sugu un mākslīgo hibrīdu meža reproduktīvajam materiālam, kam ir liela nozīme mežsaimniecībā, būtu jābūt augstas kvalitātes un ģenētiski pielāgotam vietējiem apstākļiem. Ilgtspējīgai mežu apsaimniekošanai būtiska nozīme ir mežu bioloģiskās daudzveidības, tostarp koku ģenētiskās daudzveidības, saglabāšanai un uzlabošanai. (47) Būtu jānosaka prasības meža reproduktīvajam materiālam attiecībā uz tā bāzes materiālu, kategorijām, kurās materiālu var darīt pieejamu tirgū, partijām, marķēšanu un maziem iepakojumiem, lai nodrošinātu atbilstošus kvalitātes un tirdzniecības standartus un pielāgotos tehniskas un zinātnes attīstībai nozarē. (48) Lai nodrošinātu elastību un pielāgošanos noteiktiem apstākļiem, atkāpes ar nosacījumiem būtu jāparedz attiecībā uz to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū meža reproduktīvu materiālu. Šīm atkāpēm būtu jāattiecas uz iespēju dalībvalstīm pieņemt stingrākas prasības, uz gadījumiem, kad rodas īslaicīgas piegādes grūtības, uz vajadzību steidzami sēklas darīt pieejamas tirgū, nepieciešamību veikt īslaicīgus eksperimentus un pieņemt ārkārtas pasākumus. (49) Mežsaimniecības augu ģenētisko resursu saglabāšanas un ilgtspējīgas izmantošanas interesēs dalībvalstīm būtu jāļauj pieņemt mazāk stingras prasības par meža reproduktīvo materiālu, kas ir dabiski pielāgojies vietējiem un reģionāliem apstākļiem un ko apdraud ģenētiskā erozija. (50) Kompetentajām iestādēm būtu jāiekasē maksa par meža reproduktīvā materiāla bāzes materiāla reģistrāciju/apstiprināšanu un izcelsmes sertifikāta izsniegšanu meža materiālam, kas iegūts no reģistrēta/apstiprināta meža reproduktīvā bāzes materiāla. Tas būtu nepieciešams, lai nodrošinātu resursus, kas vajadzīgi meža reproduktīvā materiāla sertifikācijai, un lai šīs sertifikācijas galvenie labuma guvēji segtu attiecīgās izmaksas. Lai atbalstītu mikrouzņēmumus, tie būtu pilnībā jāatbrīvo no šīm maksām. Šajā regulā būtu jāparedz noteikumi par šādām maksām, jo tās attiecas uz to, kā meža reproduktīvo materiālu efektīvi audzēt, reģistrēt un darīt pieejamu tirgū. (51) Regula (EK) Nr. 2100/1994 jāgroza, lai aģentūras pienākumos iekļautu šķirnes reģistrāciju un grozītu tās iepriekšējo nosaukumu “Kopienas Augu šķirņu birojs”. (52) Lai nodrošinātu, ka šīs regulas pielikumi ir pielāgoti tehnikas un zinātnes attīstībai, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus attiecībā uz šīs regulas pielikumu grozījumiem. (53) Lai sekotu nozares tehnikas un ekonomikas attīstībai, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka ģintis vai sugas, kuru augu reproduktīvo materiālu nedrīkst darīt pieejamu tirgū kā standartmateriālu. (54) Lai sekotu nozares tehnikas un ekonomikas attīstībai, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka augu reproduktīvo materiālu, kuru drīkst audzēt un darīt pieejamu tirgū, ja tas nepieder reģistrētai šķirnei, un prasības par to, kā to audzēt un darīt pieejamu tirgū. (55) Lai nodrošinātu, ka sarakstā norādīto ģinšu vai sugu augu reproduktīvais materiāls un daži meža reproduktīvā materiāla veidi atbilst pēc iespējas augstākām identitātes, kvalitātes un veselības prasībām atbilstoši attiecīgo ģinšu, sugu vai kategoriju īpašībām, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai attiecībā uz šīm ģintīm un sugām noteiktu audzēšanas un kvalitātes prasības un sertifikācijas shēmas, kā arī kvalitātes prasības par to, kā darīt pieejamas tirgū meža reproduktīvā materiāla sugu un mākslīgo hibrīdu noteiktas augu daļas un stādāmo materiālu. (56) Lai nodrošinātu, ka augu reproduktīvo materiālu dara pieejamu tirgū saskaņā ar nosacījumiem, kas pielāgoti to noteikto ģinšu vai sugu konkrētajām īpašībām, kurām tas pieder, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus attiecībā uz noteiktām ģintīm vai sugām piederoša augu reproduktīvā materiāla partiju maksimālo izmēru, sastāvu un identifikāciju un prasībām par maziem iepakojumiem. (57) Lai pielāgotu noteikumus par oficiālajām etiķetēm un operatora etiķetēm dažiem augu reproduktīvā materiāla veidiem, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus attiecībā uz noteiktu kategoriju un citu augu reproduktīvā materiāla grupu etiķetēm, norādēm par etiķetes numuru, norādēm par pirmsbāzes, bāzes, sertificēta un standartmateriāla paaudzēm, norādēm par šķirņu tipu, tostarp iekšsugas un starpsugu hibrīdiem, norādi par kategoriju apakšiedalījumiem atbilstoši dažādiem nosacījumiem un – maisījumu gadījumā – norādi par dažādo sastāvdaļu svara procentuālo daļu katrai sugai un attiecīgā gadījumā katrai šķirnei, kā arī norādēm par materiāla paredzēto izmantošanu. (58) Lai nodrošinātu, ka profesionālie operatori spēj pienācīgi veikt attiecīgā augu reproduktīvā materiāla uzticamu sertifikāciju, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka sīkākas prasības par profesionālo operatoru kvalifikāciju un to inspektoru kvalifikāciju, kuriem var uzticēt veikt sertifikāciju, kā arī par telpu piemērotību un profesionālo operatoru un laboratoriju izmantojamā noteiktā aprīkojuma pieejamību. (59) Lai nodrošinātu atjauninātus standartus operatoru veiktas sertifikācijas uzraudzībai atbilstoši konkrētu ģinšu vai sugu īpašībām, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka sīkākas prasības par to, kā kompetentajām iestādēm jāpārrauga sertifikācija, (60) Lai nodrošinātu atjauninātus pēcsertifikācijas standartus atbilstoši konkrētu ģinšu vai sugu īpašībām, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka prasības par testēšanai iesniedzamo paraugu īpatsvaru un testēšanas procedūrām. (61) Lai nodrošinātu, ka augu reproduktīvā materiāla maisījumi tiek audzēti un darīti pieejami tirgū atbilstoši attiecīgajām kvalitātes prasībām katrai ģintij un sugai, un lai to lietotāji varētu izdarīt informētu izvēli, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko pieņem noteikumus par to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū tāda augu reproduktīvā materiāla maisījumus, kurš pieder pie citām ģintīm vai sugām, kas norādītas sarakstā I pielikumā, vai citām šo ģinšu vai sugu šķirnēm, un ar ko pieņem noteikumus par tāda augu reproduktīvā materiāla maisījumu, kurš pieder pie I pielikumā norādītajām ģintīm vai sugām, ar augu reproduktīvo materiālu, kurš pieder pie ģintīm vai sugām, kas nav norādītas sarakstā I pielikumā. (62) Lai nodrošinātu, ka augu reproduktīvo materiālu, kas pieder šķirnēm, kuru reģistrācija nav pabeigta, dara pieejamu tirgū pārredzamā veidā un tikai ierobežotā daudzumā, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka prasības par iepakojumu marķēšanu un maksimālajiem atļautajiem daudzumiem, kurus var darīt pieejamus tirgū attiecībā uz konkrētu ģinti vai sugu. (63) Lai nodrošinātu, ka tirgus nišas materiālu dara pieejamu tirgū ierobežotā daudzumā un pārredzamā veidā, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka iepakojumu, konteineru vai saišķu maksimālo izmēru un prasības par attiecīgā tirgus nišas materiāla izsekojamību, partijām un marķēšanu. (64) Ir svarīgi nodrošināt, lai augu reproduktīvo materiālu, kas nav galīgi sertificēts, un sēklas, kas nav apstiprinātas kā atbilstošas dīgtspējas prasībām, varētu audzēt un darīt pieejamus tirgū saskaņā ar īpašiem nosacījumiem. Tādēļ Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka īpašus noteikumus augu reproduktīvajam materiālam attiecībā uz iepakojumiem, konteineriem un saišķiem, noteikumus par maziem iepakojumiem un konteineriem, šā materiāla marķēšanu, laikposmu, kurā sēklas var darīt pieejamas tirgū, un dīgtspējas pagaidu analītisko ziņojumu saturu. (65) Ir svarīgi nodrošināt, lai no trešām valstīm importēts augu reproduktīvais materiāls atbilstu šīs regulas prasībām. Tādēļ Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus saistībā ar lēmumiem ar to, vai trešajā valstī vai konkrētos trešās valsts apgabalos audzēts augu reproduktīvais materiāls, kas pieder pie noteiktām ģintīm, šķirnēm vai kategorijām, atbilst prasībām, kas ir līdzvērtīgas tām prasībām, kuras piemērojamas augu reproduktīvajam materiālam, kas audzēts un darīts pieejams tirgū Savienībā. (66) Ir svarīgi nodrošināt, lai, audzējot un darot tirgū pieejamu augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie noteiktām ģintīm vai šķirnēm, tas atbilstu stingrākām sabiedrības prasībām par to lauksaimniecisko darbību un kvalitātes īpašībām pārstrādei. Lai sekotu nozares tehnikas un ekonomikas attīstībai, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka ģintis vai sugas, kam ir īpaša nozīme lauksaimniecības pietiekamai un ilgtspējīgai attīstībai Savienībā. (67) Lai nodrošinātu atjauninātus standartus šķirņu reģistrācijai atbilstoši tādu ģinšu vai sugu īpašībām, kurām ir īpaša nozīme lauksaimniecības ilgtspējīgai attīstībai Savienībā, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko paredz noteikumus par šo ģinšu vai sugu šķirņu reģistrāciju attiecībā uz rezistenci pret kaitīgajiem organismiem, mazāku vajadzību ieguldīt īpašus resursus, zemāku nevēlamu vielu saturu un uzlabotu pielāgošanos spēju atšķirīgiem agroklimatiskiem apstākļiem. (68) Lai nodrošinātu atjauninātus standartus par šķirnes nosaukuma piemērotību konkrētos gadījumos, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko pieņem noteikumus par nosaukumu saistību ar preču zīmēm, to saistību ar lauksaimniecības produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm vai cilmes vietu nosaukumiem,, pirmtiesību īpašnieku rakstisku piekrišanu atcelt šķēršļus saistībā ar nosaukuma piemērotību, īpašiem kritērijiem, lai noteiktu, vai nosaukums ir maldinošs vai rada pārpratumus, un nosaukuma lietošanu koda veidā. (69) Ir svarīgi nodrošināt, lai augu reproduktīvo materiālu, kas pieder kloniem, var audzēt un darīt pieejamu tirgū, ja tas atbilst noteiktām kvalitātes un veselības prasībām un arī pieder pie ģintīm vai sugām, kurām ir īpaša vērtība konkrētos tirgus sektoros. Tādēļ Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko pieņem noteiktu ģinšu vai sugu klonu kvalitātes un veselības prasības un ar ko nosaka ģintis vai sugas, kurām kloniem jāpieder, lai tos varētu darīt pieejamus tirgū. (70) Lai nodrošinātu, ka šķirņu reģistrācijas pieteikumos sniegtā informācija ir atjaunināta, ņemot vērā nozares attīstību, un atbilst šīm ģintīm vai sugām piederošu šķirņu noteiktām īpašībām, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka papildu elementus, kuri iekļaujami pieteikumā attiecībā uz konkrētām ģintīm vai sugām. (71) Lai nodrošinātu atjauninātus standartus revīzijām, ko veic aģentūra un kompetentās iestādes attiecībā uz tehnisko pārbaužu telpām un šo pārbaužu organizāciju, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko paredz šādu revīziju noteikumus. (72) Lai nodrošinātu atjauninātus šķirņu tehnisko pārbaužu standartus, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko paredz noteikumus par pienākumiem attiecībā uz kompetento iestāžu un pieteikuma iesniedzēju personāla kvalifikāciju un apmācību, aprīkojumu, kas vajadzīgs, lai veiktu tehnisko pārbaudi, šķirnes atsauces kopuma izveidošanu, kvalitātes pārvaldības sistēmu izveidošanu un konkrētu ģinšu vai sugu audzēšanas izmēģinājumiem un laboratorijas testiem. (73) Lai nodrošinātu samērīgu, taisnīgu un atjauninātu maksu apmēru, kas pieteikuma iesniedzējiem jāmaksā par šķirnes reģistrāciju šķirņu Savienības reģistrā, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka pieteikuma iesniedzēja maksājamo maksu apmēru. (74) Lai nodrošinātu visaptverošas informācijas iesniegšanu attiecībā uz noteiktām meža reproduktīvā materiāla ģintīm vai sugām, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka nosacījumus, saskaņā ar kuriem operatora etiķeti papildina ar citu profesionālā operatora sagatavotu dokumentu. (75) Lai izvairītos no riska saistībā ar attiecīgā meža reproduktīvā materiāla kvalitāti un veselību, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus par šajā regulā noteikto prasību papildināšanu attiecībā uz kloniem un klonu maisījumiem, nosakot maksimālo gadu skaitu vai maksimālo ramešu skaitu, attiecībā uz kuru klonus un klonu maisījumus vēl var apstiprināt. (76) Lai nodrošinātu, ka nelielu meža reproduktīvā materiāla sēklu daudzumu atbrīvojums no prasībām informēt par dīgtspēju vai dzīvotspēju tiek piemērots samērīgi, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka šo nelielo daudzumu maksimālo apmēru noteiktiem meža reproduktīvā materiāla veidiem. (77) Lai nodrošinātu, ka par apstiprināta meža bāzes materiāla reģistrāciju un izcelsmes sertifikāta izsniegšanu kompetento iestāžu iekasēto maksu izmaksu posteņi ir atbilstoši paveiktajam darbam un ir atjaunināti, Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus, ar ko nosaka šos posteņus. (78) Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanās darbus deleģēto aktu pieņemšanai, attiecīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina attiecīgo dokumentu vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (79) Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas noteikumu īstenošanai attiecībā uz: (a) atļauju dalībvalstīm pieņemt stingrākas prasības salīdzinājumā ar tām, kas pieņemtas saskaņā ar šo regulu par sarakstā norādīto ģinšu vai sugu augu reproduktīvo materiālu un sarakstā norādīto sugu un mākslīgo hibrīdu meža reproduktīvo materiālu; (b) ārkārtas pasākumu pieņemšanu; (c) pilnvarojumu dalībvalstīm atļaut ne ilgāk kā vienu gadu audzēt un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas pieder sarakstā norādīto ģinšu vai sugu šķirnei, kas vēl nav iekļauta šķirņu valsts reģistrā vai šķirņu Savienības reģistrā; (d) pilnvarojumu dalībvalstīm atļaut ne ilgāk kā vienu gadu darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie sarakstā norādītajām ģintīm vai sugām, kuras atbilst zemākām prasībām salīdzinājumā ar tām, kas pieņemtas saskaņā ar šo regulu; (e) īslaicīgu eksperimentu organizēšana; (f) šķirņu valsts reģistru un šķirņu Savienības reģistra formātu; (g) šķirņu reģistrācijas pieteikumu formātu; (h) prasībām par paziņojumu iesniegšanu saistībā ar šķirņu reģistrāciju; (i) meža reproduktīvā materiāla valsts sarakstu formātu; (j) paziņojuma par meža reproduktīvā materiāla iekļaušanu valsts sarakstā formātu; (k) meža reproduktīvā materiāla izcelsmes sertifikāta formātu. (80) Minētās īstenošanas pilnvaras izmantojamas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu. (81) Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti jo īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un it sevišķi cieņa pret privāto un ģimenes dzīvi, tiesības uz īpašumu, personas datu aizsardzība, brīvība veikt uzņēmējdarbību un humanitāro un eksakto zinātņu. Šī regula dalībvalstīm būtu jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem. (82) Tā kā šīs regulas mērķi, proti, paredzēt noteikumus par to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, lai nodrošinātu materiāla kvalitāti un lietotāji varētu izdarīt informētu izvēli, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs un tās ietekmes, sarežģītības, pārrobežu un starptautiskā rakstura dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar proporcionalitātes principu, kas izklāstīts minētajā pantā, šī regula paredz vienīgi tādus noteikumus, kas ir nepieciešami minētā mērķa sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I DAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. pants Darbības joma Šajā regulā paredzēti noteikumi par to, kā: a) audzējams augu reproduktīvais materiāls, ko paredzēts darīt pieejamu tirgū; un b) darīt augu reproduktīvo materiālu tirgū. 2. pants Izņēmumi Šī regula neattiecas uz augu reproduktīvo materiālu: a) kas paredzēts vienīgi testēšanai vai zinātniskiem mērķiem; b) kas paredzēts vienīgi selekcijai; c) kas paredzēts un kā uzturēšana uzticēta vienīgi gēnu bankām, ģenētisko resursu saglabāšanas organizācijām un tīkliem vai šīm organizācijām vai tīkliem piederošām personām; d) ar ko apmainās natūrā personas, kas nav profesionāli operatori. 3. pants Definīcijas Šajā regulā izmanto šādas definīcijas: (1) “augi” ir augi, kā definēts 2. panta 1. punktā Regulā Nr. …/… (Office of Publications, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem. (2) “augu reproduktīvais materiāls” ir augs(-i), no kura(-iem) var audzēt pilnapjoma augus un kurš(-i) tam ir paredzēts(-i); (3) “mātesaugs” ir identificēts augs, no kura ņem augu reproduktīvo materiālu jaunu augu pavairošanai; (4) “paaudze” ir augu grupa, kas veido vienu soli augu tiešajā līnijā; (5) “darīt pieejamu tirgū” nozīmē par maksu vai bez maksas glabāt, lai pārdotu Savienībā, tostarp piedāvāt pārdošanai vai citādai nodošanai, kā arī pārdot, izplatīt, importēt Savienībā un eksportēt no Savienības un citādi nodot; (6) “profesionāls operators” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kura attiecībā uz augu reproduktīvo materiālu profesionāli veic vismaz vienu no šādām darbībām: a) audzē; b) selekcionē; c) uztur; d) sniedz pakalpojumu; e) saglabā, tostarp uzglabā; un f) dara pieejamu tirgū. (7) “kompetentās iestādes” ir kompetentās iestādes, kā definēts saskaņā ar 2. panta 5. punktu Regulā (ES) Nr. …/… [Office of Publication, please insert number of Regulation on Official Controls]; (8) “ģenētiski modificēts organisms” ir ģenētiski modificēts organisms, kā definēts Direktīvas 2001/18/EK 2. panta 2. punktā; (9) “meža reproduktīvais materiāls” ir augu reproduktīvais materiāls, kas paredzēts mežsaimniecībai; (10) “partija” ir augu reproduktīvā materiāla vienība, ko iespējams identificēt pēc sastāva un izcelsmes viendabīguma. 4. pants Brīva apgrozība Augu reproduktīvajam materiālam attiecībā uz to, kā to audzēt un darīt pieejamu tirgū, piemēro tikai tādus ierobežojumus, kas noteikti šajā regulā, Direktīvā 94/62/EK, Regulā (EK) Nr. 338/97, Direktīvā 2001/18/EK, Regulā (EK) Nr. 1829/2003, Regulā (EK) N. 1830/2003, Regulā (ES) Nr. …/…[Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants], kā arī Savienības tiesību aktos, ar ko ierobežo to, kā invazīvas svešzemju sugas audzē vai dara pieejamas tirgū. II DAĻA PROFESIONĀLIE OPERATORI 5. pants Profesionālo operatoru reģistri Profesionālos operatorus reģistrē Regulas (EK) Nr. …/… (Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants) 61. pantā minētajos reģistros saskaņā ar minētās regulas 62. pantu. 6. pants Profesionālo operatoru vispārīgie pienākumi Profesionālie operatori nodrošina, lai augu reproduktīvais materiāls, kas audzēts un darīts pieejams tirgū to uzraudzībā, atbilstu šīs regulas prasībām. 7. pants Profesionālo operatoru, kuri audzē augu reproduktīvo materiālu, īpašie pienākumi Profesionālie operatori, kuri audzē augu reproduktīvo materiālu: a) ir pieejami personīgi vai norīko personu sadarbībai ar kompetentajām iestādēm nolūkā sekmēt oficiālās kontroles; b) konstatē un pārrauga tos kritiskos punktus audzēšanas procesā vai darot pieejamu tirgū, kas varētu ietekmēt augu reproduktīvā materiāla kvalitāti; c) veic pierakstus par b) punktā minēto kritisko punktu pārraudzību un dara šos pierakstus pieejamus izskatīšanai pēc kompetento iestāžu pieprasījuma; d) nodrošina, lai partijas būtu atsevišķi identificējamas; e) atjaunina informāciju par telpām un citām vietām, kuras izmanto augu reproduktīvā materiāla audzēšanai; f) nodrošina kompetentajām iestādēm piekļuvi audzēšanas telpām, trešo līgumslēdzēju pušu telpām un laukiem, kā arī pārraudzības pierakstiem un visiem saistītajiem dokumentiem; g) vajadzības gadījumā veic pasākumus augu reproduktīvā materiāla identitātes saglabāšanai saskaņā ar šīs regulas piemērojamajiem noteikumiem; h) pēc pieprasījuma kompetentajām iestādēm dara pieejamus līgumus ar trešām personām. 8. pants Izsekojamība 1. Profesionālie operatori nodrošina augu reproduktīvā materiāla izsekojamību visos posmos, audzējot un darot pieejamu tirgū. 2. Šā panta 1. punkta nolūkā profesionālie operatori glabā informāciju, kas ļauj tiem identificēt profesionālos operatorus, kuri ir piegādājuši tiem augu reproduktīvo materiālu, un attiecīgo materiālu. Pēc pieprasījuma tie šo informāciju dara pieejamu kompetentajām iestādēm. 3. Šā panta 1. punkta nolūkā profesionālie operatori glabā informāciju, kas ļauj tiem identificēt personas, kurām tie ir piegādājuši augu reproduktīvo materiālu, un attiecīgo materiālu, ja vien šis materiāls nav piegādāts mazumtirdzniecībā. Pēc pieprasījuma tie šo informāciju dara pieejamu kompetentajām iestādēm. 4. Attiecībā uz augu reproduktīvo materiālu, kas nav meža reproduktīvais materiāls, profesionālie operatori glabā pierakstus par 2. un 3. punktā minēto augu reproduktīvo materiālu trīs gadus pēc tam, kad tie šo materiālu attiecīgi ir saņēmuši vai piegādājuši. Attiecībā uz mežu reproduktīvo materiālu šos pierakstus glabā desmit gadus. III DAĻA AUGU REPRODUKTĪVAIS MATERIĀLS, KAS NAV MEŽA REPRODUKTĪVAIS MATERIĀLS I SADAĻA Vispārīgie noteikumi 9. pants Darbības joma Šī daļa attiecas uz to, kā audzēt, lai darītu pieejamu tirgū, un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas nav meža reproduktīvais materiāls. 10. pants Definīcijas Šajā daļā piemēro šādas definīcijas. (1) “šķirne” ir tāda augu grupa vienā viszemākā zināmā līmeņa botāniskā taksonomiskā grupā, kas atbilst visām šīm prasībām: a) to definē pēc raksturīgām īpašībām, ko dod attiecīgais genotips vai genotipu kombinācija; b) tā atšķiras no jebkuras citas augu grupas tā, ka tai izpaužas vismaz viena no a) punktā minētajām īpašībām; un c) to uzskata par vienību attiecībā uz tās piemērotību reproducēšanai bez izmaiņām; (2) “oficiāls apraksts” ir šķirnes apraksts, ko sagatavo kompetentā iestāde un kas ietver šķirnes raksturīgās pazīmes un ļauj šķirni identificēt, pārbaudot tās atšķirīgumu, viendabīgumu un stabilitāti; (3) “oficiāli atzīts apraksts” ir šķirnes apraksts, ko ir atzinusi kompetentā iestāde un kas ietver šķirnes raksturīgās pazīmes un ļauj šķirni identificēt un kas ir iegūts citādi, nevis pārbaudot tās atšķirīgumu, viendabīgumu un stabilitāti atbilstīgi noteikumiem, kuri piemērojami šīs šķirnes reģistrācijas laikā saskaņā ar 79. pantu; (4) “klons” ir viena īpatņa pēcnācējs, kas sākotnēji veģetatīvi reproducējot ir iegūts no cita auga, kuram tas joprojām ir ģenētiski identisks; (5) “šķirnes uzturēšana” ir darbības, ko veic, lai nodrošinātu, ka šķirne saglabā atbilstību tās aprakstam; (6) “pirmsbāzes materiāls” ir augu reproduktīvais materiāls, kas ir pirmajā audzēšanas posmā un paredzēts citu kategoriju augu reproduktīvā materiāla audzēšanai; (7) “bāzes materiāls” ir augu reproduktīvais materiāls, kas ir iegūts no pirmsbāzes materiāla un paredzēts sertificēta materiāla audzēšanai; (8) “sertificēts materiāls” ir augu reproduktīvais materiāls, kas ir audzēts no pirmsbāzes vai bāzes materiāla; (9) “standartmateriāls” ir augu reproduktīvais materiāls, kas nav ne pirmsbāzes, ne bāzes, ne sertificēts materiāls; (10) “kategorija” ir pirmsbāzes materiāls, bāzes materiāls, sertificēts materiāls vai standartmateriāls. II SADAĻA Noteikumi par to, kā audzē un dara pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie I pielikumā norādītajām ģintīm un sugām I NODAĻA Ievada noteikumi 11. pants Darbības joma 1. Šī sadaļa attiecas uz to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvo materiālu, kas pieder pie ģintīm un sugām, kuras atbilst vienam vai vairākiem no šādiem kritērijiem: a) tās pārstāv nozīmīgu audzēšanas apgabalu; b) tās veido nozīmīgu audzēšanas vērtību; c) tās audzē un dara pieejamas tirgū ievērojams skaits profesionālu operatoru Savienībā; d) tās satur vielas, kurām visos vai konkrētos lietošanas gadījumos jāpiemēro īpaši noteikumi par cilvēku un dzīvnieku veselības un vides aizsardzību. 2. Šā panta 1. punktā minētās ģintis un sugas ir norādītas I pielikumā. 3. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko groza I pielikumu, lai to pielāgotu tehnikas un zinātnes sasniegumiem un ekonomikas rādītājiem. 4. Šī sadaļa attiecas arī uz potcelmiem un citām augu daļām (turpmāk kopīgi sauktas par potcelmiem), kas pieder pie ģintīm un sugām, kuras nav iekļautas I pielikumā, ja uz tiem potē materiālu, kas pieder pie vienas no I pielikumā norādītajām ģintīm vai sugām vai to hibrīdiem. 12. pants Augu reproduktīvā materiāla kategorijas 1. Augu reproduktīvo materiālu var audzēt un darīt pieejamu tirgū tikai vienā no šīm kategorijām: a) pirmsbāzes materiāls; b) bāzes materiāls; c) sertificēts materiāls; d) standartmateriāls. 2. Augu reproduktīvo materiālu nedrīkst audzēt un darīt pieejamu tirgū kā standartmateriālu, ja tas pieder pie ģintīm vai sugām, attiecībā uz kurām izmaksas un sertifikācijas pasākumi, kas vajadzīgi, lai augu reproduktīvo materiālu audzētu un darītu tirgū pieejamu kā pirmsbāzes, bāzes un sertificētu materiālu, ir samērīgi ar: a) mērķi garantēt pārtikas un barības nodrošinājumu; un b) augu reproduktīvā materiāla identitātes, veselības un kvalitātes augstāko līmeni, kas iegūts, izpildot prasības attiecībā uz pirmsbāzes, bāzes un sertificētu materiālu salīdzinājumā ar standartmateriāla prasībām. 3. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka ģintis un sugas, kuru augu reproduktīvo materiālu nedrīkst laist tirgū kā standartmateriālu, kā minēts 2. punktā. 4. Atkāpjoties no 2. un 3. punkta, augu reproduktīvo materiālu var audzēt un darīt pieejamu tirgū kā standartmateriālu vienā vai vairākos no šādiem gadījumiem: a) tas pieder pie šķirnes ar oficiāli atzītu aprakstu; b) tas ir heterogēns materiāls 14. panta 3. punkta nozīmē; c) tas ir tirgus nišas materiāls 36. panta 1. punkta nozīmē. II NODAĻA Prasības par to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū 1. iedaļa Prasību saraksts 13. pants Kā audzēt un darīt tirgū pieejamu pirmsbāzes, bāzes, sertificētu materiālu un standartmateriālu 1. Augu reproduktīvais materiāls, kas audzēts un darīts pieejams tirgū, atbilst: a) 2. iedaļā norādītajām reģistrācijas prasībām; b) audzēšanas un kvalitātes prasībām, kas attiecīgajai kategorijai noteiktas 3. iedaļā; c) 4. iedaļā norādītajām prasībām attiecībā uz apiešanos; d) 5. iedaļā noteiktajām identifikācijas un attiecīgajā gadījumā sertifikācijas prasībām. 2. Šā panta 1. punkta b) apakšpunktu nepiemēro 14. panta 3. punktā un 36. pantā minētajam augu reproduktīvajam materiālam. 14. pants Prasība par piederību reģistrētām šķirnēm 1. Augu reproduktīvo materiālu var audzēt un darīt pieejamu tirgū tikai tad, ja tas pieder šķirnei, kas ir reģistrēta 51. pantā minētajā šķirņu valsts reģistrā vai 52. pantā minētajā šķirņu Savienības reģistrā. 2. Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, potcelmus var audzēt un darīt pieejamus tirgū arī tad, ja tie nepieder šķirnei, kas reģistrēta šķirņu valsts reģistrā vai šķirņu Savienības reģistrā. 3. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka, ka, atkāpjoties no šā panta 1. punkta, augu reproduktīvo materiālu var audzēt un darīt pieejamu tirgū, ja tas nepieder nevienai šķirnei 10. panta 1. punkta nozīmē (turpmāk “heterogēnais materiāls”) un neatbilst prasībām par atšķirīgumu, viendabīgumu un stabilitāti, kā noteikts 60., 61. un 62. pantā, un par pietiekamu audzēšanas un/vai izmantošanas vērtību vai ilgtspējīgu audzēšanas un/vai izmantošanas vērtību, kā noteikts 58. un 59. pantā. Minētajos deleģētajos aktos attiecībā uz heterogēno materiālu var paredzēt vienu vai vairākas no šādām prasībām: a) noteikumi par marķēšanu un iepakošanu; b) noteikumi par materiāla aprakstu, tostarp par selekcijas metodēm un izmantoto vecāku materiālu, augu reproduktīvā materiāla audzēšanas shēmas aprakstu un standarta paraugu pieejamību; c) noteikumi, kas saistīti ar audzēšanas informāciju un paraugiem, kuri jāglabā profesionālajiem operatoriem, un materiāla uzturēšanu; d) kompetento iestāžu izveidoti heterogēnā materiāla reģistri, reģistrācijas kārtība un šo reģistru saturs; e) šā punkta d) apakšpunktā minētā heterogēnā materiāla reģistrācijas maksas un šīs maksas aprēķināšanas izmaksu elementu noteikšana tā, lai šī maksa neradītu šķēršļus attiecīgā heterogēnā materiāla reģistrācijai. Šos deleģētos aktus pieņem līdz [Office of Publications, please insert date of application of this Regulation…]. Tos var pieņemt attiecībā uz konkrētām ģintīm vai sugām. 15. pants Prasība par piederību reģistrētiem kloniem Augu reproduktīvo materiālu, kas pieder klonam, var audzēt un darīt pieejamu tirgū tikai tad, ja šis klons ir reģistrēts 51. pantā minētajā šķirņu valsts reģistrā vai 52. pantā minētajā šķirņu Savienības reģistrā. 2. iedaļa Audzēšanas un kvalitātes prasības 16. pants Augu reproduktīvā materiāla audzēšanas un kvalitātes prasības 1. Augu reproduktīvo materiālu audzē saskaņā ar II pielikuma A daļā norādītajām audzēšanas prasībām un to dara pieejamu tirgū tikai tad, ja tas atbilst II pielikuma B daļā norādītajām kvalitātes prasībām. 2. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko papildina 1. punktā minētās prasības. Attiecīgā gadījumā šajos deleģētajos aktos var precizēt II pielikuma D daļā noteiktās prasības. 3. Šajos deleģētajos aktos ņem vērā attiecīgos starptautiskos tehniskos un zinātniskos standartieteikumus: a) Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) sēklu shēmu normas un noteikumi; b) Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) sēklas kartupeļu standarti; c) Starptautiskās sēklu kontroles asociācijas (ISTA) noteikumi par paraugu ņemšanu un testēšanu; un d) Eiropas un Vidusjūras valstu augu aizsardzības organizācijas (EPPO) noteikumi. 4. Saskaņā ar 140. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko groza II pielikuma A un B daļu, lai pielāgotu tās zinātnes un tehnikas attīstībai. 3. iedaļa Apstrādes prasības 17. pants Partijas 1. Augu reproduktīvo materiālu tirgū dara pieejamu partijās. Šīs partijas ir pietiekami viendabīgas un identificētas kā atšķirīgas no citām augu reproduktīvā materiāla partijām. 2. Pārstrādes, iepakošanas, uzglabāšanas, transportēšanas vai piegādes laikā dažādas izcelsmes augu reproduktīvā materiāla partijas var apvienot jaunā partijā. Šādā gadījumā profesionālais operators to reģistrē, iekļaujot datus par jaunās partijas atsevišķu sastāvdaļu izcelsmi. 3. Pārstrādes, iepakošanas, uzglabāšanas, transportēšanas vai piegādes laikā augu reproduktīvā materiāla partijas var sadalīt divās vai vairākās partijās. Šādā gadījumā profesionālais operators reģistrē jauno partiju izcelsmi. 4. Saskaņā ar 140. pantu Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka papildu noteikumus attiecībā uz konkrētām ģintīm un sugām saistībā ar vienu vai vairākiem no šādiem elementiem: a) partiju maksimālais izmērs, lai nodrošinātu attiecīgā augu reproduktīvā materiāla viendabīgumu; b) partiju sastāvs, lai nodrošinātu attiecīgā augu reproduktīvā materiāla identitātes saglabāšanu; c) partiju identifikācija, lai nodrošinātu attiecīgā augu reproduktīvā materiāla izsekojamību. 18. pants Iepakojums, konteineri un saišķi un noteikumi par maziem iepakojumiem un konteineriem 1. Augu reproduktīvo materiālu laiž tirgū kā atsevišķus augus vai iepakojumā, konteineros vai saišķos. 2. Iepakojums un konteineri ir noslēgti tā, lai tos nevarētu atvērt, nesabojājot aizdari un– attiecībā uz iepakojumu – neatstājot bojājuma pēdas. 3. Saišķus sasien tā, lai saišķus veidojošo materiālu nevar atdalīt, nesabojājot auklu vai auklas. 4. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka noteikumus attiecībā uz konkrētām ģintīm un sugām saistībā ar vienu vai vairākiem no šādiem elementiem: a) iepakojuma, konteineru vai saišķu aizdarīšana, tostarp aizplombēšana vai atkārtota aizplombēšana, lai nodrošinātu attiecīgā augu reproduktīvā materiāla identitāti un izvairītos no nekontrolētas partiju sajaukšanās; b) prasība par to, ka augu reproduktīvo materiālu var darīt pieejamu tirgū tikai iepakojumā, konteineros vai saišķos, lai atvieglotu attiecīgo partiju izsekojamību. 5. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka īpašus noteikumus par to, kā audzēt konkrētas ģintis vai sugas un darīt tās pieejamas tirgū mazos iepakojumos, konteineros vai saišķos. Šie noteikumi var attiekties uz vienu vai vairākiem no šādiem elementiem: a) mazu iepakojumu, konteineru vai saišķu maksimālais izmērs un tilpums vai apjoms; b) mazu iepakojumu, konteineru vai saišķu marķējuma krāsa, saturs un marķēšanas metodes; c) mazu iepakojumu, konteineru vai saišķu un tajos esošā augu reproduktīvā materiāla pārbaude; d) mazo iepakojumu aizdare. 4. iedaļa Sertifikācijas, identifikācijas un marķēšanas prasības 19. pants Pirmsbāzes, bāzes vai sertificēta materiāla sertifikācija un identifikācija un standartmateriāla identifikācija 1. Pirmsbāzes, bāzes vai sertificētu materiālu sertificē un identificē ar oficiālu etiķeti (“oficiālā etiķete”). 2. Oficiālā etiķete apliecina, ka pirmsbāzes, bāzes vai sertificēts materiāls atbilst 16. pantā minētajām attiecīgajām audzēšanas un kvalitātes prasībām. 3. Šā panta 1. un 2. punktā minētās sertifikācijas pamatā ir pārbaude uz lauka, paraugu ņemšana un testēšana, ko veic saskaņā ar 20. pantā minētajiem noteikumiem (turpmāk “sertifikācijas shēmas”) un 22. līdz 26. pantā iekļautajiem noteikumiem. 4. Standartmateriālu identificē ar operatora etiķeti (“operatora etiķete”). 5. Operatora etiķete apliecina, ka standartmateriāls atbilst 16. pantā minētajām attiecīgajām kvalitātes prasībām. 20. pants Sertifikācijas shēmas 1. Pirmsbāzes, bāzes vai sertificēta materiāla sertifikācijas shēmas ir norādītas II pielikuma C daļā. 2. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina sertifikācijas shēmas. Attiecīgā gadījumā šajos deleģētajos aktos var precizēt šīs shēmas, kā noteikts II pielikuma D daļā. 3. Šajos deleģētajos aktos ņem vērā piemērojamos starptautiskos tehniskos un zinātniskos standartieteikumus, piemēram, a) ESAO sēklu shēmu normas un noteikumi; b) ANO/EEK sēklas kartupeļu standarti; c) ISTA noteikumi par paraugu ņemšanu un testēšanu un d) EPPO noteikumi. 3. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko groza II pielikuma C un D daļu, lai pielāgotu tās zinātnes un tehnikas attīstībai. 21. pants Oficiālās etiķetes un operatora etiķetes saturs 1. Oficiālajā etiķetē un operatora etiķetē iekļauj III pielikuma A daļā noteikto informāciju. 2. Oficiālā etiķete un operatora etiķete ir rakstīta vienā no Savienības oficiālajām valodām. Tās ir salasāmas, neizdzēšamas, drukātas uz vienas puses, iepriekš nelietotas un viegli saskatāmas. 3. Katrai augu reproduktīvā materiāla kategorijai ir citādas krāsas oficiālā etiķete. 4. Ja nepieciešams izsniegt auga pasi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. …/… [Office of Publication, please insert number of Regulation on protective measures against pests of plants] 74. panta 1. punktu un 75. panta 1. punktu, oficiālajā etiķetē iekļauj auga pasi, kā noteikts minētās regulas 78. panta 3. punktā. 5. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko papildus 1. un 2. punktā minētajām prasībām nosaka prasības attiecībā uz oficiālajām etiķetēm un operatora etiķetēm. Šīs prasības attiecas uz vienu vai vairākiem no šādiem elementiem: a) etiķetes krāsa īpašām augu reproduktīvā materiāla kategorijām un citām grupām; b) norādes par etiķetes numuru; c) norādes par pirmsbāzes, bāzes, sertificēta materiāla un standartmateriāla paaudzi; d) norāde par šķirnes tipu, tostarp iekšsugas un starpsugu hibrīdu; e) norāde par kategoriju apakšiedalījumiem, kas atbilst dažādiem nosacījumiem; f) maisījumu gadījumā norāde par dažādo sastāvdaļu svara procentuālo daļu katrai sugai un attiecīgā gadījumā katrai šķirnei; g) norādes par materiāla paredzēto lietojumu. 6. Šo pantu piemēro, neskarot Regulas (EK) Nr. 1107/2009 49. panta 4. punktu par apstrādātu sēklu marķējumu un pavaddokumentiem minētās regulas nozīmē. 7. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem oficiālās etiķetes un operatora etiķetes formātu(-s). Šo formātu var pieņemt attiecībā uz katru ģinti vai sugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 141. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 22. pants Pienākums sagatavot un piestiprināt oficiālās etiķetes Oficiālās etiķetes sagatavo un piestiprina: a) profesionālais operators kompetentās iestādes oficiālā uzraudzībā; vai b) kompetentā iestāde, ja to pieprasa profesionālais operators vai ja attiecīgais profesionālais operators nav saņēmis atļauju saskaņā ar 23. pantu. 23. pants Atļauja profesionāliem operatoriem veikt sertifikāciju un izgatavot oficiālās etiķetes 1. Kompetentā iestāde var piešķirt profesionāliem operatoriem atļauju oficiālā uzraudzībā veikt sertifikāciju un izgatavot oficiālās etiķetes, kā minēts 22. panta a) punktā, tikai tad, ja tie atbilst visiem šiem nosacījumiem: a) tiem ir nepieciešamās zināšanas, lai izpildītu audzēšanas un kvalitātes prasības un panāktu atbilstību sertifikācijas shēmām, kas pieņemtas saskaņā ar 16. panta 2. punktu un 20. panta 2. punktu, un attiecīgā gadījumā tie atbilst prasībām, kas pieņemtas saskaņā ar šī panta 3. punkta a) apakšpunktu; b) tiem pieder vai tiem ir piekļuve atbilstošam aprīkojumam un laboratorijām, lai pareizi un efektīvi piemērotu 16. panta 2. punktā un 20. panta 2. punktā minētās prasības, jo īpaši aprīkojums un laboratorijas, kas atbilst prasībām, kuras pieņemtas saskaņā ar 3. punkta b) un c) apakšpunktu; c) tie ir konstatējuši un spēj pārraudzīt audzēšanas procesa kritiskos punktus, kas var ietekmēt augu reproduktīvā materiāla kvalitāti un identitāti, un veic šīs pārraudzības rezultātu pierakstus; d) tie spēj nodrošināt, ka partijas var identificēt, kā minēts 7. pantā; e) to rīcībā ir sistēmas un noteikumi, lai nodrošinātu 8. pantā paredzēto izsekojamības prasību izpildi; f) tie izmanto atbilstoši kvalificētu inspicēšanas un laboratoriju personālu, jo īpaši inspicēšanas un laboratoriju personālu, kas atbilst prasībām, kuras pieņemtas saskaņā ar 3. punkta c) apakšpunktu. 2. Šā panta 1. punktā minēto atļauju var izsniegt attiecībā uz konkrētu ģinti vai sugu vai visām ģintīm vai sugām. 3. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko papildina 1. punkta noteikumus, lai nodrošinātu profesionālo operatoru spēju pienācīgi veikt attiecīgā augu reproduktīvā materiāla uzticamu sertifikāciju. Šie deleģētie akti var attiekties uz vienu vai vairākiem no šādiem elementiem: a) tādu profesionālo operatoru un citu personu kvalifikācija, apmācība un darbības, kurām profesionālie operatori var uzticēt veikt pārbaudes uz lauka, paraugu ņemšanu un testēšanu; b) tādu telpu piemērotība un īpaša aprīkojuma pieejamība, ko izmantos attiecīgie profesionālie operatori; c) prasības laboratorijām, kurām profesionālie operatori var uzticēt veikt testēšanu. 24. pants Kompetento iestāžu veikta oficiālā uzraudzība 1. Šīs regulas 22. panta a) punktā minētās oficiālās uzraudzības nolūkā kompetentās iestādes vismaz reizi gadā veic revīzijas, lai nodrošinātu, ka profesionālie operatori atbilst 23. pantā minētajām prasībām. 2. Šīs regulas 22. panta a) punktā minētās oficiālās uzraudzības nolūkā kompetentās iestādes veic arī uz lauka esošo kultūraugu daļas un augu reproduktīvā materiāla partiju oficiālu pārbaudi, paraugu ņemšanu un testēšanu, lai apstiprinātu šā materiāla atbilstību 16. panta 2. punktā minētajām audzēšanas un kvalitātes prasībām. Minēto īpatsvaru nosaka, pamatojoties uz iespējamo risku, ka netiek ievērotas minētās prasības. 3. Papildus 2. punkta minētajai pārbaudei, paraugu ņemšanai un testēšanai kompetentās iestādes var veikt papildu pārbaudes uz lauka, paraugu ņemšanu vai testēšanu, ja to pieprasa profesionālais operators. 4. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko papildina 1., 2. un 3. punkta noteikumus. Šie deleģētie akti var attiekties uz vienu vai vairākiem šādiem elementiem: a) uz lauka esošo kultūraugu daļa, attiecībā uz kuru veic 2. punktā minētās pārbaudes, paraugu ņemšanu un testēšanu attiecībā uz konkrētu ģinti vai sugu; b) pārraudzības pasākumi, kurus veic kompetentās iestādes. 25. pants Kompetento iestāžu izgatavotas oficiālās etiķetes Ja oficiālās etiķetes izgatavo kompetentās iestādes, kā minēts 22. panta b) punktā, kompetentās iestādes veic visas vajadzīgās pārbaudes uz lauka, paraugu ņemšanu un testēšanu saskaņā ar sertifikācijas shēmām, kas pieņemtas atbilstīgi 20. panta 2. punktam, lai apstiprinātu atbilstību audzēšanas un kvalitātes prasībām, kuras pieņemtas saskaņā ar 16. panta 2. punktu. 26. pants Atļaujas atsaukšana vai grozīšana 1. Ja pēc 23. panta 1. punktā minētās atļaujas izsniegšanas kompetentā iestāde konstatē, ka profesionālais operators neatbilst minētajā pantā noteiktajām prasībām, tā pieprasa profesionālajam operatoram konkrētā laikposmā veikt koriģējošus pasākumus. 2. Ja noteiktajā laikposmā profesionālais operators nepiemēro šā panta 1. punktā minētos koriģējošos pasākumus, kompetentā iestāde bez kavēšanās atļauju atsauc vai attiecīgā gadījumā groza. 27. pants Paziņošana par pirmsbāzes, bāzes un sertificēta materiāla paredzētu audzēšanu un sertifikāciju Profesionālie operatori savlaicīgi informē kompetentās iestādes par nodomu audzēt pirmsbāzes, bāzes un sertificētu augu reproduktīvo materiālu un veikt 19. panta 1. punktā minēto sertifikāciju. Paziņojumā norāda attiecīgās augu sugas un kategorijas. 28. pants Operatora etiķetes sagatavošana standartmateriālam Operatora etiķetes izgatavo un piestiprina profesionālais operators pēc tam, kad, izmantojot savas pārbaudes, paraugu ņemšanu un testēšanu, tas ir pārbaudījis, ka augu reproduktīvais materiāls atbilst 16. pantā minētajām audzēšanas un kvalitātes prasībām. 29. pants Partiju atsauces 1. Oficiālajā etiķetē un operatora etiķetē iekļauj partijas atsauci. Tās attiecīgā gadījumā piestiprina atsevišķiem augiem vai iepakojumu, konteineru un saišķu ārpusē. 2. Ja partija ir sadalīta vairākās partijās, katrai partijai izsniedz jaunu oficiālo etiķeti vai operatora etiķeti. Ja vairākas partijas ir apvienotas jaunā partijā, tai izsniedz jaunu oficiālo etiķeti vai operatora etiķeti. III NODAĻA Testi 30. pants Pirmsbāzes, bāzes un sertificēta materiāla pēcsertifikācijas testi 1. Pēc 19. panta 1. punktā minētās sertifikācijas kompetentās iestādes var veikt augu reproduktīvā materiāla testus (turpmāk “pēcsertifikācijas testi”), lai apstiprinātu, ka tas atbilst 16. panta 2. punktā minētajām kvalitātes prasībām un saskaņā ar 20. panta 2. punktu pieņemtajām sertifikācijas shēmām. 2. Kompetentās iestādes sagatavo un plāno pēcsertifikācijas testus, pamatojoties uz riska analīzi par attiecīgā augu reproduktīvā materiāla iespējamu neatbilstību šim prasībām. 3. Pēcsertifikācijas testus veic, izmantojot kompetentās iestādes ņemtus paraugus. Tās novērtē attiecīgā augu reproduktīvā materiāla identitāti un tīrību. 4. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko nosaka noteikumus attiecībā uz īpašām ģintīm vai sugām piederoša augu reproduktīvā materiāla pēcsertifikācijas testiem. Šajos noteikumos ņem vērā zinātnes un tehnikas attīstību. Šie noteikumi var attiekties uz: a) paraugu daļu katrai testējamajai ģintij un sugai, un kategorijai; b) testēšanas procedūru. 31. pants Profesionālo operatoru neatbilstība kvalitātes prasībām un sertifikācijas shēmām 1. Ja pēcsertifikācijas testi liecina, ka pirmsbāzes, bāzes vai sertificēts materiāls nav audzēts vai darīts pieejams tirgū saskaņā ar 16. panta 2. punktā minētajām audzēšanas un kvalitātes prasībām un 20. panta 2. punktā minētajām sertifikācijas shēmām, kompetentās iestādes nodrošina, lai attiecīgais profesionālais operators veiktu vajadzīgos koriģējošus pasākumus. Ar šiem pasākumiem nodrošina vai nu attiecīgā materiāla atbilstību šīm prasībām, vai tā izņemšanu no tirgus. 2. Ja pēcsertifikācijas testos atkārtoti konstatē, ka profesionālais operators audzē vai dara pieejamu tirgū tādu augu reproduktīvo materiālu, kas neatbilst 16. panta 2. punktā minētajām kvalitātes prasībām vai 20. pantā minētajām sertifikācijas shēmām, piemēro 26. panta 2. punkta noteikumus. IV NODAĻA Maisījumi 32. pants I pielikumā norādīto ģinšu un sugu maisījumi 1. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem pieņem noteikumus par to, kā audzēt un darīt pieejamu tirgū augu reproduktīvā materiāla maisījumu, kas pieder dažādām I pielikumā norādītajām ģintīm vai sugām vai dažādām šo ģinšu vai sugu šķirnēm. Ar šiem noteikumiem var izdarīt atkāpes no šīm normām: a) audzēšanas un kvalitātes prasības, kas pieņemtas saskaņā ar 16. panta 2. punktu; b) 17. panta noteikumi par partijām; c) šīs regulas 18. panta noteikumi par iepakojumu, konteineriem un saišķiem un noteikumi par maziem iepakojumiem un konteineriem; un d) šīs regulas 21. panta noteikumi par oficiālās etiķetes un operatora etiķetes saturu un formātu. 2. Šī panta 1. punktā minētie noteikumi attiecas uz vienu vai vairākiem no šādiem elementiem: a) partiju, iepakojumu, konteineru vai saišķu maksimālais izmērs un tilpums vai apjoms; b) etiķešu krāsa un saturs; c) maisījuma nosaukums un maisījuma sastāva apraksts; d) iepakojumu, konteineru vai saiņu aizdares; e) šo maisījumu audzēšanas un pārbaudes prasības; f) prasības, kas atvieglo to dažādo sastāvdaļu svara procentuālās daļas izsekojamību, kas norādītas pa sugām un attiecīgā gadījumā pa šķirnēm. 33. pants Maisījumi vides saglabāšanai 1. Kompetentās iestādes var atļaut audzēt un darīt pieejamu tirgū I pielikumā norādītajām ģintīm vai sugām piederoša augu reproduktīvā materiāla maisījumu ar tādu augu reproduktīvo materiālu, kas pieder ģintīm vai sugām, kuras nav norādītas I pielikumā, ja šis maisījums atbilst abiem šiem nosacījumiem: a) tā mērķis ir saglabāt ģenētiskos resursus un dabisko vidi; b) tas parasti tiek saistīts ar konkrētu reģionu (turpmāk “izcelsmes reģions”). Šo maisījumu turpmāk dēvē par “maisījumu vides saglabāšanai”. 2. Ja kompetentā iestāde atļauj audzēt un darīt pieejamu tirgū maisījumu vides saglabāšanai, tā nosaka izcelsmes reģionu, ņemot vērā informāciju, kas saņemta no augu ģenētisko resursu iestādēm vai organizācijām. 3. Komisija saskaņā ar 140. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, ar ko attiecībā uz visām vai konkrētām ģintīm vai sugām nosaka: a) šā panta 1. punktā minētās atļaujas piešķiršanas procedūru; b) šā panta 1. punktā minētās atļaujas piešķiršanas prasības, papildinot minētajā punktā noteiktās prasības; c) prasības attiecībā uz maisījuma vides saglabāšanai iepakojumu un konteineriem; d) maisījuma vides saglabāšanai marķēšanas prasības; e) noteikumus par izcelsmes reģiona noteikšanu; f) profesionālo operatoru pienākumu ziņot par maisījumiem vides saglabāšanai, kas tiek audzēti un darīti pieejami tirgū; g) dalībvalstu pienākumu ziņot Komisijai par šī panta noteikumu piemērošanu. V NODAĻA Atkāpes 1. iedaļa Atkāpes no reģistrācijas prasībām 34. pants Tādu šķirņu augu reproduktīvais materiāls, kuru reģistrācija nav pabeigta 1. Atkāpjoties no 14. panta 1. punkta, kompetentās iestādes var atļaut profesionālajiem operatoriem uz konkrētu laikposmu darīt tirgū pieejamu testiem un izmēģinājumiem saimniecībās vai citās audzēšanas vietās paredzētu tāda augu reproduktīvā materiāla maksimālo daudzumu, kas pieder šķirnei, kura nav reģistrēta šķirņu valsts reģistrā saskaņā ar 79. pantu vai šķirņu Savienības reģistrā saskaņā ar 94. panta 1. punktu. 2. Šā panta 1. punktā minēto atļauju drīkst piešķirt tikai tad, ja augu reproduktīvais materiāls pieder šķirnei, par kuru ir iesniegts pieteikums reģistrācijai šķirņu valsts reģistrā saskaņā ar 66. pantu vai šķirņu Savienības reģistrā saskaņā ar 94. pantu. 3. Lai saņemtu 1. punktā minēto atļauju, profesionālais operators to dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kurās notiks attiecīgie testi un izmēģinājumi, iesniedz pieprasījumu ar šādu informāciju: a) ierosināto testu un izmēģinājumu apraksts; b) šo ierosināto testu un izmēģinājumu mērķi; c) vietas, kur šie testi un izmēģinājumi tiks veikti; d) reģistrācijas pieteikumā norādītās šķirnes pagaidu nosaukums; e) šķirnes uzturēšanas procedūra; f) informācija par iestādi, kura izskata šķirnes reģistrācijas pieteikumu, un šim pieteikumam piešķirtais atsauces numurs; g) pieprasītās atļaujas ilgums; h) materiāla daudzums, ko paredzēts darīt pieejamu tirgū; 4. Dalībvalstis, kuru kompetentās iestādes ir piešķīrušas 1. punktā minēto atļauju, informē par to pārējās dalībvalstis, Komisiju un Eiropas Augu šķirņu aģentūru (turpmāk “aģentūra”). 5. Katru gadu līdz 31. martam aģentūra ziņo Komisijai un dalībvalstīm par atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar 1. punktu, un par informāciju, kas iesniegta iepriekšējā gadā saskaņā ar 3. punktu. 6. Komisija saskaņā ar 140.