Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmumu 2002/546/EK attiecībā uz tā piemērošanas termiņu /* COM/2013/0781 final - 2013/0387 (CNS) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) noteikumi, kas ir piemērojami attālākajiem reģioniem, pie kuriem pieder Kanāriju salas, principā nepieļauj nodokļu uzlikšanas atšķirības vietējām precēm un precēm no Spānijas vai citām dalībvalstīm. Tomēr LESD 349. pantā (iepriekš EK līguma 299. panta 2. punkts) ir paredzēta iespēja ieviest īpašus pasākumus par labu šiem reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus, kas ietekmē attālāko reģionu ekonomikas un sociālo stāvokli. Ar Padomes 2002. gada 20. jūnija Lēmumu 2002/546/EK[1], kas pieņemts, pamatojoties uz EK līguma 299. panta 2. punktu, Spānijai ir atļauts līdz 2011. gada 31. decembrim dažām precēm, kuras ražo Kanāriju salās, noteikt atbrīvojumus no “Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” (turpmāk – AIEM) nodokļa vai tā samazinājumus. Minētā lēmuma pielikumā ir sniegts saraksts ar precēm, kurām var piemērot atbrīvojumus no nodokļa vai tā samazinājumus. Vietējā ražojuma un pārējām precēm piemērojamās nodokļa starpība atkarībā no preču veida nedrīkst pārsniegt attiecīgi 5, 15 vai 25 procentpunktus. Lēmumā 2002/546/EK ir norādīti īpašu pasākumu pieņemšanas iemesli, tostarp nošķirtība, atkarība no izejvielām un enerģijas, nepieciešamība veidot lielākus uzkrājumus, mazs vietējais tirgus un mazattīstīts eksports. Visi kopā šie nelabvēlīgie faktori izraisa ražošanas izmaksu palielināšanos un līdz ar to sadārdzina vietējā ražojuma preču pašizmaksu, tādējādi, neīstenojot īpašus pasākumus, šīs preces būtu mazāk konkurētspējīgas nekā ievestās, pat ņemot vērā izmaksas preču transportēšanai uz Kanāriju salām. Tas nozīmētu, ka būtu grūtāk saglabāt vietējo ražošanu. Līdz ar to Lēmumā 2002/546/EK ietvertie īpašie pasākumi bija izstrādāti tā, lai stiprinātu vietējo ražošanu, uzlabojot tās konkurētspēju. AIEM ir netiešs valsts nodoklis, ko Kanāriju salās piemēro vienā preču piegādes posmā un ko uzliek preču ražotājiem un salīdzināmu preču vai līdzīgu viena tipa preču importam Kanāriju salu teritorijā neatkarīgi no to izcelsmes. Ar nodokli apliekamās bāzes pamatā importētajām precēm ir muitas vērtība un ražotāju piegādātajām precēm Kanāriju salās – visa atlīdzības summa. Konkrētie pasākumi, uz kuriem attiecas Lēmums 2002/546/EK, ievieš diferencētu nodokļu aprēķināšanu, kas ir izdevīgi dažu produktu vietējai ražošanai. Šis nodokļu atvieglojums ir valsts atbalsts, kam vajadzīgs Komisijas apstiprinājums, kurš tika piešķirts ar Lēmumu par valsts atbalstu NN 22/2008. 2009. gada pasaules ekonomikas krīze ar tās ietekmi uz ceļošanu atstāja smagas sekas Kanāriju salu ekonomikā, kas ir ļoti atkarīga no tūrisma nozares ienākumiem. Sevišķi darbaspēka samazinājums tūrisma jomā izraisīja krasu bezdarba līmeņa pieaugumu Kanāriju salās. Bezdarba rādītāji, kas laikā no 2001. līdz 2007. gadam svārstījās starp 10,4 % un 12 %, pieauga līdz 17,3 % 2008. gadā un līdz 26,2 % 2009. gadā. Šī tendence apliecina no tūrisma nozares ļoti atkarīgas ekonomikas apdraudētību un nepieciešamību veicināt ekonomikas virzienu daudzveidību. Spānija 2010. gada 16. novembrī iesniedza Komisijai lūgumu pagarināt Lēmuma 2002/546/EK piemērošanas termiņu par diviem gadiem, lai tā beigu termiņš sakristu ar termiņu, kas attiecas uz Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2007.–2013. gadam[2]. Turklāt Spānija arī ir iesniegusi lūgumu par diviem gadiem pagarināt Lēmuma par valsts atbalstu NN 22/2008 piemērošanas termiņu, saskaņā ar kuru atbalsts, ko sniedz Spānijas iestādes attiecībā uz AIEM, bija saderīgs ar kopējo tirgu. Komisija apstiprināja minēto pagarinājumu par diviem gadiem, pamatojoties uz savu Lēmumu par valsts atbalstu SA.31950 (N 544/2010)[3], ar ko pagarināja Lēmuma par valsts atbalstu NN 22/2008 darbības termiņu līdz 2013. gada 31. decembrim. Kas attiecas uz lūgumu pagarināt Lēmuma 2002/546/EK piemērošanas termiņu, Komisija to izvērtēja saistībā ar Kanāriju salas ietekmējošo nelabvēlīgo faktoru līmeni un nonāca pie secinājuma, ka, balstoties uz pieejamo informāciju, ir pamatoti šo lūgumu izpildīt. Komisijas 2008. gada 28. augustā pieņemtais ziņojums Padomei par īpašas kārtības piemērošanu attiecībā uz Kanāriju salās piemērojamo AIEM nodokli patiešām apstiprināja, ka AIEM nodoklis darbojas apmierinoši un nav vajadzīgi nekādi grozījumi Lēmuma 2002/546/EK noteikumos. Tādējādi ar Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu Nr. 895/2011/ES[4] tika grozīts Lēmums 2002/546/EK, pagarinot tā piemērošanas termiņu līdz 2013. gada 31. decembrim. Spānijas iestādes ir lūgušas atjaunināt īpašo AIEM noteikumu piemērošanu Kanāriju salās ražotajām precēm no 2014. līdz 2020. gadam, ar ko groza preču sarakstu un maksimālās nodokļu likmes, ko piemēro attiecībā uz dažiem no tiem. Šāds atjauninājums ir jāapstiprina gan ar Padomes lēmumu saskaņā ar LESD 349. pantu, gan ar Komisijas lēmumu par valsts atbalstu. Komisija 2013. gada 28. jūnijā pieņēma jaunas reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014. – 2020. gadam[5]. Šīs pamatnostādnes ir daļa no plašākas stratēģijas valsts atbalsta kontroles modernizācijai, kas paredzēta izaugsmes sekmēšanai vienotajā tirgū, veicinot efektīvākus atbalsta pasākumus un Komisijai koncentrējot izpildes panākšanu lietās, kurām ir vislielākā ietekme uz konkurenci. Ņemot vērā, ka šīs pamatnostādnes stāsies spēkā 2014. gada 1. jūlijā, šķiet pamatoti uz sešiem mēnešiem pagarināt piemērošanas termiņu Lēmumam 2002/546/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES, lai tā beigu termiņš sakristu ar dienu, kad stājas spēkā pamatnostādnes. Attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2002/546/EK, kas grozīts ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS Par šo priekšlikumu ar attiecīgajiem Eiropas Komisijas ģenerāldirektorātiem notika apspriešanās, un dokuments tika pārskatīts, lai iekļautu minētos ieteikumus. Tā kā šis priekšlikums tikai ierosina pagarināt pašreizējā Padomes lēmuma piemērošanas termiņu uz ierobežotu laikposmu (seši mēneši) attiecībā uz tām pašām precēm un ar tiem pašiem ierobežojumiem, ietekmes novērtējums nav nepieciešams. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Ierosināto pasākumu kopsavilkums Pagarināt Lēmuma 2002/546/EK (kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES) darbības termiņu, atļaujot Spānijai piemērot atbrīvojumu no AIEM nodokļa vai tā samazinājumu attiecībā uz vairākiem Kanāriju salās ražotiem produktiem. Juridiskais pamats LESD 349. pants. Subsidiaritātes princips Vienīgi Padomei ir pilnvaras, pamatojoties uz LESD 349. pantu, pieņemt īpašus pasākumus par labu attālākajiem reģioniem, pielāgojot Līgumu, tostarp kopējo politikas virzienu, piemērošanu šiem reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus, kas ietekmē attālāko reģionu ekonomikas un sociālo stāvokli. Līdz ar to priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Tā mērķis ir uz sešiem mēnešiem pagarināt piemērošanas termiņu Lēmumam 2002/546/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES, lai tā beigu termiņš sakristu ar dienu, kad stājas spēkā Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014. –2020. gadam. Jebkāds turpmāks pagarinājums tiks atļauts vienīgi pēc jaunas katra atsevišķa preču veida analīzes. Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemeslu dēļ: Grozāmais tiesību akts arī ir Padomes lēmums, kas pieņemts, balstoties uz to pašu juridisko pamatu (LESD 349. pants, iepriekš EK līguma 299. panta 2. punkts). 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu. 2013/0387 (CNS) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmumu 2002/546/EK attiecībā uz tā piemērošanas termiņu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu (iepriekš EK līguma 299. panta 2. punkts), ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[6], saskaņā ar īpašo likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Ar Padomes 2002. gada 20. jūnija Lēmumu 2002/546/EK[7], kas pieņemts, pamatojoties uz EK līguma 299. pantu, Spānijai ir atļauts līdz 2011. gada 31. decembrim dažām precēm, kuras ražo Kanāriju salās, noteikt atbrīvojumus no nodokļa, kas pazīstams kā “Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” (turpmāk – AIEM) vai tā samazinājumus. Minētā lēmuma pielikumā ir sniegts saraksts ar precēm, kurām var piemērot atbrīvojumus no nodokļa vai tā samazinājumus. Vietējā ražojuma un pārējām precēm piemērojamā nodokļa starpība atkarībā no preču veida nedrīkst pārsniegt attiecīgi 5, 15 vai 25 procentpunktus. (2) Atbrīvojumi no AIEM un tā samazinājumi ievieš nodokļu diferencētu aprēķināšanu, kas ir izdevīgi dažu produktu vietējai ražošanai. Tas ir valsts atbalsts, kam vajadzīgs Komisijas apstiprinājums. (3) Ar Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu Nr. 895/2011/ES[8] tika grozīts Lēmuma 2002/546/EK piemērošanas termiņš līdz 2013. gada 31. decembrim. (4) Komisija 2013. gada 28. jūnijā ir pieņēmusi Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014. – 2020. gadam[9], kurās izklāstīts, kā dalībvalstis var piešķirt atbalstu uzņēmumiem, lai atbalstītu mazāk attīstītos reģionus Eiropā no 2014. līdz 2020. gadam. Šīs pamatnostādnes, kas stāsies spēkā 2014. gada 1. jūlijā, ir daļa no plašākas stratēģijas valsts atbalsta kontroles modernizācijai, kas paredzēta izaugsmes sekmēšanai vienotajā tirgū, veicinot efektīvākus atbalsta pasākumus un Komisijai koncentrējot izpildes panākšanu lietās, kurām ir vislielākā ietekme uz konkurenci[10]. (5) Ir pamatoti uz sešiem mēnešiem pagarināt piemērošanas termiņu Lēmumam 2002/546/EK, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES, lai tā beigu termiņš sakristu ar dienu, kad stājas spēkā Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014. – 2020. gadam. (6) Attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2002/546/EK, kas grozīts ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Lēmumā 2002/546/EK, kas grozīts ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES, 1. panta 1. punkta pirmajā teikumā datumu “2013. gada 31. decembris” aizstāj ar “2014. gada 30. jūnijs”. 2. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. 3. pants Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] OV L 179, 9.7.2002., 22.–27. lpp. [2] OV C 54, 4.3.2006., 13. lpp. [3] OV C 237, 13.8.2011., 1. lpp. [4] OV L 345, 29.12.2011., 17. lpp. [5] OV C 209, 23.7.2013., 1. lpp. [6] OV C […], […], […]. lpp. [7] OV L 179, 9.7.2001., 22. lpp. [8] OV L 345, 29.12.2011., 17. lpp. [9] C (2013) 3769, 28.6.2013. [10] COM/2012/0209 final.