Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2022/C 450/11)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANAS PAZIŅOJUMS

“Arbois”

PDO-FR-A0994-AM01

Paziņojuma datums: 28.9.2022.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ģeogrāfiskais apgabals

Specifikācijas I nodaļas IV iedaļas 1. punkta a) un b) apakšpunktā vārdus “tiek nodrošināta” aizstāj ar vārdu “notiek” un pēc “Juras [departamentā]” iekļauj vārdkopu “pamatojoties uz 2021. gada oficiālo Administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru”.

Šis redakcionālais grozījums ļauj identificēt ģeogrāfisko apgabalu, atsaucoties uz oficiālā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora 2021. gada redakciju, ko atjaunina Nacionālais statistikas un ekonomikas pētījumu institūts (INSEE), un tādējādi juridiski definēt ģeogrāfisko apgabalu.

Pašvaldību teritoriju saraksts, kuras veido tiešās apkaimes apgabalu, kā arī tā nosaukums ir atjaunināts bez izmaiņām ģeogrāfiskā apgabala robežās, lai ņemtu vērā administratīvās izmaiņas, kas precizētas oficiālajā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatorā.

Ir grozīts vienotā dokumenta 6. punkts.

IV iedaļas 1. punktā iekļauj arī teikumu ar informāciju par to, ka uz ģeogrāfisko apgabalu attiecināmie kartogrāfiskie dokumenti ir pieejami INAO vietnē.

2. Tiešās apkaimes apgabals

Specifikācijas I nodaļas IV iedaļas 3. punkta a) apakšpunktā pēc vārdkopas “šādu” iekļauj vārdkopu “pamatojoties uz administratīvi teritoriālo vienību 2021. gada oficiālo klasifikatoru”.

Šīs redakcionālās izmaiņas ļauj atsaukties uz tiešās apkaimes apgabalu saistībā ar 2021. gadā spēkā esošo oficiālā ģeogrāfiskā kodeksa redakciju, ko publicējis INSEE.

Šīs atsauces iekļaušana ļauj juridiski definēt tiešās apkaimes apgabalu.

Lai ņemtu vērā veiktās administratīvās izmaiņas, ir arī atjaunināts to pašvaldību teritoriju saraksts un to nosaukumi, kuras veido tiešās apkaimes apgabalu (bez izmaiņām tā robežās).

Attiecīgi ir grozīta vienotā dokumenta sadaļa “Papildu nosacījumi”.

3. Vīndārzā izmantotās vīnogu šķirnes

Specifikācijas I nodaļas V iedaļas 1. punktā vīnogu šķirnes “Aligoté B”, “Chenin B”, “Enfariné B”, “Marsanne B”, “Roussane B”, “Sacy B”, “Béclan N”, “Franc noir de Haute-Saône N” un “Gamay N”, kas spēj pielāgoties jaunajiem apstākļiem, tiek iekļautas turpmāk minēto vīnu darīšanā izmantoto šķirņu sarakstā.

— Nedzirkstošie baltvīni: “Aligoté B”, “Chenin B”, “Enfariné N”, “Marsanne B”, “Roussane B” un “Sacy B”.

— Nedzirkstošie sarkanvīni un sārtvīni: “Béclan N”, “Enfariné N”, “Franc noir de Haute-Saône N” un “Gamay N”.

— Nedzirkstošie vīni, kuriem var izmantot apzīmējumu “vin jaune”: “Enfariné N”.

Izcelsmes un kvalitātes valsts institūta kompetentā valsts komiteja ir pieņēmusi lēmumu attiecībā uz nosaukumiem, par kuriem varētu tikt iesniegta pieteikuma dokumentācija, pieļaut iespēju ieviest vīnogu šķirnes, kas spēj pielāgoties klimata pārmaiņām vai sabiedrības vēlmēm kultūraugu aizsardzības līdzekļu izmantošanas ziņā.

Šīs vīnogu šķirnes, kuras audzē Juras reģiona, varētu būt priekšrocība globālās sasilšanas kontekstā. Dažas ir vēlīnas un ļauj pielāgoties salnu radītajam riskam, citas ļauj nodrošināt skābumu, kā arī iegūt līdzsvarotākus vīnus. Tās ir vismaz tik pat lielā mērā noturīgas pret slimībām, kā tās vīnogu šķirnes, kuras jau ir atļauts audzēt cilmes vietā. Šo vīnogu šķirņu ieviešanas nolūks ir arī akcentēt cilmes vietas nosaukuma vīnu savdabīgumu.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

4. Saimniecībā piemērojamie noteikumi attiecībā uz proporciju

Specifikācijas I nodaļas V iedaļas 2. punktā iekļauj precizējumu, ka interesējošās vīnogu šķirnes ar nolūku tās pielāgot nepārsniedz 5 % no saimniecības vīndārzā izmantotajām šķirnēm, un to novērtē attiecībā uz ACVN vīna ražošanai izmanto zemesgabalu kopskaitu.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

5. Apgriešanas noteikumi

Specifikācijas I nodaļas VI iedaļas 1. punkta b) apakšpunktā iekļauj grozījumus attiecībā uz vīnkoku apgriešanu, lai iekļautu tajā interesējošās vīnogu šķirnes ar nolūku tās pielāgot.

Attiecīgi ir grozīta vienotā dokumenta sadaļa “Īpašās vīndarības metodes”.

6. Vīnogulāju audzēšanas vispārējais stāvoklis

Lai ierobežotu vides ietekmi uz vīnogulāju audzēšanu, specifikācijas I nodaļas VI iedaļas 1. punkta f) apakšpunktā precizē, ka sintētiskas izcelsmes slāpekļa mēslojums nedrīkst pārsniegt 40 vienības uz hektāru gadā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

7. Citas audzēšanas metodes

Lai saglabātu fizikālās un bioloģiskās vides īpašības, specifikācijas I nodaļas VI iedaļas 2. punktā precizē, ka zemesgabalos, kur nogāzes ir stāvākas par 15 %, kultivēta vai spontāni radusies veģetācija tiek apstrādāta ar mehāniskām vai fiziskām metodēm vismaz katrā otrajā rindstarpā. Ar šo grozījumu aizstāj rindstarpu garuma ierobežojumus zemesgabalos, kur nogāzes ir stāvākas par 15 %.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

8. Ražas novākšana

Specifikācijas I nodaļas VII iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā dzēš noteikumu, kas attiecas uz fiksētu ražas sākuma datumu. Šo noteikumu dzēš, jo specifikācijā ir norādīts minimālais cukura daudzums novācamajās vīnogās, kas ļauj uzņēmējiem novākt ražu atbilstoši apstākļiem konkrētajā gadā un ģeogrāfiskajam izvietojumam.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

9. Ražas iznākums

Specifikācijas I nodaļas VIII iedaļas 2. punkta a) apakšpunktā sasniedzamais ražas iznākums nedzirkstošajiem baltvīniem ir palielināts no 72 līdz 78 hl/ha. Šis grozījums ļaus vīnkopjiem izmantot labas ražas gadus kopējā vidējā ražošanas apjoma samazināšanās kontekstā.

Ir grozīta vienotā dokumenta sadaļa “Maksimālais ražas iznākums”.

10. Šķirņu kupāža

Specifikācijas I nodaļas IX iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā precizē, ka interesējošās vīnogu šķirnes ar nolūku tās pielāgot kopā vai atsevišķi nedrīkst pārsniegt 10 % vīna kupāžas galaproduktā.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

11. Aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem

Svītro specifikācijas I nodaļas IX iedaļas 5. punkta b) apakšpunktu attiecībā uz datumu, no kura atļauta vīnu aprite starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Lai būtu iespējama agrīna vīna pārvietošana, jo īpaši uz vairumtirdzniecības atrašanās vietām, ir dzēsts datums, sākot no kura vīnus var laist apritē starp apstiprinātiem noliktavu turētājiem.

Grozīts IX iedaļas 5. punkta virsraksts, svītrojot vārdkopu “produktu aprite un”.

Dzēsts IX iedaļas 5. punkta a) apakšpunkta virsraksts.

Šie specifikācijas grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

12. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Specifikācijas I nodaļas X iedaļas 3. punktā dzēsta vārdkopa “rindstarpu garuma ierobežojumi”. Šis grozījums ir saskaņots ar grozījumu specifikācijas I nodaļas VI iedaļas 2. punktā “Citas audzēšanas metodes”.

Attiecīgi ir grozīta vienotā dokumenta sadaļa “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu”.

13. Paziņošanas pienākumi

Specifikācijas II nodaļas I iedaļas 2. punktā grozīts deklarācijas par nosaukuma lietošanu beigu datums, lai tas būtu saskaņots ar ražas deklarācijas beigu datumu.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

14. Galvenie pārbaudāmie parametri un novērtēšanas metodes

Specifikācijas III nodaļas I iedaļā grozīta galveno pārbaudāmo parametru tabula, lai ņemtu vērā jaunos redakcionālos noteikumus.

Šie specifikācijas grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

15. Atsauces attiecībā uz pārbaudes struktūru:

Specifikācijas III nodaļas II iedaļā aktualizēta pirmajā rindkopā minētās pārbaudes struktūras adrese.

Dzēsta otrā rindkopa, kurā minēta pārbaudes struktūra, atbilstoši jaunajiem redakcionālajiem noteikumiem šai specifikācijas daļai.

Grozīta trešā rindkopa un dzēsta ceturtā rindkopa atbilstoši jaunajiem redakcionālajiem noteikumiem.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums

Arbois

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

15. No vēlīni novāktām, žuvušām vīnogām iegūts vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

1. Nedzirkstošie baltvīni

ĪSS APRAKSTS

Baltvīnos izpaužas izteikts svaigums, tajos bieži ir jūtama augļu aromātu palete, kuru papildina mineralitātes nianses un kramu atgādinošas notis. Minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija baltvīnos ir 10,5 %. Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 14 %. Kad vīnus iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos nepārsniedz 3 gramus uz litru.

Pārējās analītiskās īpašības ir tādas, kādas tās noteiktas Kopienas tiesību aktos.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

2. Nedzirkstošie sarkanvīni un sārtvīni

ĪSS APRAKSTS

Sarkanvīniem un sārtvīniem piemīt liela aromātu dažādība. Vīnogu šķirne “Poulsard N”, no kuras tos iegūst, jo sevišķi Pupillin pašvaldībā, un kura galvenokārt tiek pārraudzēta sarkanvīnā, piešķir vīniem raksturīgo gaišo rubīnsarkano toni un augļainus aromātus. Izmantojot vīnogu šķirni “Pinot noir N”, nokrāsa ir tumšāka un aromāta notis atgādina sarkanas ogas. Izmantojot vīnogu šķirni “Trousseau N”, vīnos ir vairāk tanīnu, bieži vien tiem ir izteiksmīgāka krāsa un nereti sastopamas dzīvnieku notis. Izturēšanas gaitā sarkanvīniem (vai sārtvīniem) aromāti attīstās, izpaužoties koka mucu, humusa un sēņu notīs. Spirta minimālā dabiskā tilpumkoncentrācija sarkanvīnos un sārtvīnos ir 10 %. Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija vīnos nepārsniedz 13,5 %. Kad sarkanvīnus iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, to maksimālais ābolskābes saturs ir nepārsniedz 0,4 gramus uz litru. Kad vīnus iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos nepārsniedz 3 gramus uz litru.

Pārējās analītiskās īpašības ir tādas, kādas tās noteiktas Kopienas tiesību aktos.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

3. Vīni ar tradicionālo apzīmējumu “vin de paille” [salmu vīns]

ĪSS APRAKSTS

Vīns ar apzīmējumu “vin de paille” ir saldais vīns, kurā attīstās ogu ievārījuma aromāta nianses, kas atgādina žāvētas plūmes vai apelsīnu cukādes vai kas ir raksturīgas medus notīm. Šī vīna aromātu un garšu variācijas mainās ne tikai atkarībā no to izcelsmes vietas, bet arī atkarībā no vīnogu šķirnes, no kuras tas tiek iegūts un no katra ražotāja vai vīndara zinātības. Vīnos ar tradicionālo apzīmējumu “vin de paille” minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija ir 14 % un kopējā spirta tilpumkoncentrācija ir vienāda ar vai lielāka par 19 %. Vīnos ar apzīmējumu “vin de paille”, kad tos iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, gaistošo skābju saturs ir ne lielāks par 25 miliekvivalentiem uz litru.

Pārējās analītiskās īpašības ir tādas, kādas tās noteiktas Kopienas tiesību aktos.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

4. Vīni ar tradicionālo apzīmējumu “vin jaune” [dzeltenvīns]

ĪSS APRAKSTS

Vīnus ar apzīmējumu “vin jaune” galvenokārt raksturo gan to nesalīdzināmā un komplicēta garša [“goût de jaune”] ar valriekstu, ābolu, ogu ievārījuma un garšvielu aromātu niansēm, gan arī to skaistā zeltainbrūnā krāsa. Vīnos ar apzīmējumu “vin jaune” minimālais spirta dabiskais saturs ir 10,5 %. Kad vīnus iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos nepārsniedz 3 gramus uz litru.

Pārējās analītiskās īpašības ir tādas, kādas tās noteiktas Kopienas tiesību aktos.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1.

Audzēšanas prakse

— Vīnkoku stādījumu minimālā biezība ir 5 000 vīnkoku uz hektāru, izņemot vīnkoku stādījumus terasēs. Vīnkoku stādījumiem, kas nav izvietoti terasēs un kas izvietoti terasēs ar vismaz divām vīnkoku rindām, katram vīnkokam ir atvēlēts ne vairāk par diviem kvadrātmetriem. Šo platību aprēķina, rindstarpu atstatumu reizinot ar vienas rindas vīnkoku savstarpējo atstatumu. Šajos vīnkoku stādījumos attālums starp rindām nedrīkst pārsniegt divus metrus.

— Ir atļauta vīnkoku apgriešana vienīgi pēc Gijo [Guyot] metodes vienkāršā vai divkāršā formā, veidojot Ruajā [Royat] kordonu);

— Vīnogu šķirnēm “Chardonnay B”, “Poulsard N”, “Savagnin B”, “Trousseau N”, “Aligoté B”, “Chenin B”, “Enfariné N”, “Marsanne B”, “Roussane B”, “Sacy B”, “Béclan N”, “Franc noir de Haute-Saône N” un “Gamay N” vīnstīgu pumpuru skaits ir ne lielāks par 20 vīnstīgu pumpuriem vienam vīnkokam un 120 000 vīnstīgu pumpuru uz hektāru. Vīnkokus apgriež pēc Gijo [Guyot] metodes vienkāršā vai divkāršā formā ar ne vairāk kā 10 vīnstīgu pumpuriem uz gari apgriezta augļzara un ne vairāk kā diviem īsajiem augļzariem ar diviem vīnstīgu pumpuriem.

— Vīnogu šķirnei “Pinot noir N” vīnstīgu pumpuru skaits ir ne lielāks par 80 000 vīnstīgu pumpuru uz hektāru. Vīnkokus apgriež pēc Gijo [Guyot] metodes vienkāršā vai divkāršā formā ar ne vairāk kā astoņiem vīnstīgu pumpuriem uz gari apgriezta augļzara un ne vairāk kā diviem īsajiem augļzariem ar diviem vīnstīgu pumpuriem.

— Vīnus, kuriem var izmantot tradicionālo apzīmējumu “vin de paille”, iegūst no vīnogām, kas secīgos šķirojumos novāktas ar rokām.

2.

Īpašā vīndarības metode

Pēc šo vīnu bagātināšanas kopējā spirta tilpumkoncentrācija nepārsniedz 13,5 % sarkanvīnos un sārtvīnos un 14 % baltvīnos.

Sārtvīnu gatavošanā nedrīkst izmantot vīndarības ogles, ne atsevišķi, ne arī maisījumos. Visu vīnu nogatavināšanā ir aizliegts izmantot koksnes gabalus.

Sarkanvīniem ir atļauts izmantot bagātināšanas metodes ar iztvaicēšanu, izmantojot misu. Daļējas koncentrācijas līmenis ir noteikts ne vairāk par 10 %. Papildus iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgie pienākumi, kas minēti ES tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā.

5.2. Maksimālais ražas iznākums

1. Nedzirkstošie baltvīni 78 hektolitri no hektāra

2. Nedzirkstošie sarkanvīni un sārtvīni 66 hektolitri no hektāra

3. Vīni ar apzīmējumu “vin de paille” 20 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

a) Vīnogu novākšana un vinifikācija, vīnu gatavošana un kopšana notiek šādu Juras [Jura] departamenta pašvaldību teritorijā saskaņā ar 2021. gada oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru: Abergement-le-Grand, Arbois, Les Arsures, Mathenay, Mesnay, Molamboz, Montigny-lès-Arsures, Les Planches-près-Arbois, Pupillin, Saint-Cyr-Montmalin, Vadans un Villette-lès-Arbois.

b) Papildu ģeogrāfiskajam nosaukumam “Pupillin” vīnogu novākšana un vinifikācija, vīnu gatavošana un kopšana notiek šādas Juras departamenta pašvaldības teritorijā saskaņā ar 2021. gada oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru: Pupillin. Uz ģeogrāfisko apgabalu attiecināmie kartogrāfiskie dokumenti ir pieejami Cilmes vietu un kvalitātes valsts institūta tīmekļvietnē.

7. Vīna vīnogu šķirne(-es)

“Chardonnay B.”

“Pinot noir N”

“Poulsard N - Ploussard”

“Savagnin blanc B”

“Trousseau N”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

8.1. Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals aizņem Juras masīva rietumu malu. Tas ietilpst Revermontas dabas reģionā, kas robežojas:

— austrumos ar Juras pirmo kaļķakmens plakankalni, kuras vidējais augstums ir 550 metri;

— rietumos ar līdzenumu, kas ir Breses ielejas austrumu robeža.

Ģeogrāfiskais apgabals aptver 13 pašvaldību teritoriju Arbuā [Arbois] kantonā Juras departamentā.

Zemesgabali, kas ir paredzēti tieši vīnogu ražas novākšanai, atrodas slīpajās plakankalnes nogāzēs, kas vērstas galvenokārt rietumu virzienā. Tie atrodas triasa un agrīnā juras laikmeta merģeļaino iežu vai mālainajās nogāzēs, kur dominē vidējā Juras laikmeta dzeltenīgais kaļķakmens. Tie ir izvietoti arī galvenās nogāzes atsevišķu pakalnu pakājē, kuri veidoti no tādiem pašiem māliem. Klintis ir bagātas ar sadēdējušu kaļķakmeni, kas nonāk zemāk esošajā merģelī un padara augsni vieglāku. Dažviet māli ir sajaukušies ar ragakmeni (chailles), kas ir atsevišķu izšķīdušu kaļķakmens slāņu krama daļiņu pārpalikumi. Zemesgabali ar vīnkokiem atrodas 250 līdz 400 metru augstumā.

Vīnus ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Pupillin” ražo vienīgi dienvidos no Arbuā esošajā Pupillin pašvaldībā. Nelīdzenajā reljefā, kur bieži sastopams sadēdējis kaļķakmens, izvietotajos zemesgabalos, kas ir paredzēti vīnogu ražas novākšanai, ir uz merģeļa izveidojušās ļoti dziļas, mālainas un blīvas augsnes.

Ģeogrāfisko apgabalu sasniedz vēss okeāna klimats, tajā jūtama kontinentāla ietekme: ievērojamas temperatūras svārstības gada ietvaros ar vidējo temperatūru 10,5 °C, karsta un mitra vasara. Revermontas dabas reģions ir ievērojami vairāk apūdeņots nekā blakus esošais līdzenums. Nokrišņu daudzums gadā sasniedz 1 000 milimetrus ar vienmērīgu sadalījumu gada griezumā. Rudens parasti ir saulains un sauss, taču vējains.

Ģeogrāfiskā apgabala klimatiskajiem apstākļiem, kurus nosaka attiecīgās atrašanās vietai raksturīgās iezīmes (no vēja pasargātas nogāzes, dabiska drenāža liekā ūdens novadīšanai, maksimālais saulainu dienu skaits gadā), ir izšķiroša nozīme vīndārza ierīkošanai šī reģiona sarežģītajā klimatā. Īpaši augstās klintis pasargā vīndārzu no augstajiem ziemeļu un austrumu vējiem.

8.2. Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

Juras vīndārzs pastāvēja jau ķeltu laikmetā. Liecību par tā pastāvēšanu ir papilnam, sākot no 1000. gada. Sākot no XIII gadsimta, liela daļa no Arbuā vīndārza piederēja Salins augstmaņiem: OTHON IV un viņa pēctečiem, pēc tam Burgundijas hercogam PHILIPPE le HARDI. Viņi izlēmīgā veidā veicināja vīndārza ekonomisko attīstību, popularizējot savus vīnus visā Eiropā un karaliskajos galmos.

Arbuā ir dzimtā vietā Louis PASTEUR, kuru bieži vien dēvē par “vīndarības tēvu”. Viņam savulaik piederēja vīnkoku stādījumi blakus Arbuā.

XIX gadsimta beigās vīndārzu izpostīja filoksēra, pēc tam to XX gadsimtā skāra kari un ekonomiskās krīzes, taču vīndārzs tika atjaunots, pateicoties vēlmei to darīt un ražotāju izvēlei. 1858. gadā radās “Arbuā vīnkopības biedrība” ar mērķi “stimulēt noderīgu metožu ieviešanu vīnogulāju audzēšanā un vīnu ražošanā ”.

Pirmais Francijas vīnkopības kooperatīvs aizsāka savu darbību 1906. gadā Arbuā. Ražotāji apvienojās arī tādēļ, lai to rīcībā būtu efektīvi instrumenti pārveidei un vīna kopšanai, ieviešot vienotu kārtību.

1908. gadā tika izveidota “Arodbiedrība Arbuā kantona cilmes vietas vīnkopības aizsardzībai”, kas organizēja izcelsmes sertifikāta izsniegšanu, lai aizsargātu Arbuā vīndārzu.

Paaudžu gaitā ražotāji ir veikuši trīs tipisku Juras reģiona vīnogu šķirņu selekciju: “Savagnin B”, “Poulsard N” un “Trousseau N”. Tāpat tie ir pielāgojuši divas vīnogu šķirnes, kas nāk no blakusesošā Burgundijas vīndārza: “Chardonnay B” un “Pinot noir N”.

Zemesgabalos ar vīnkokiem, kuri iekopti nogāzēs, kas galvenokārt ir izteikti stāvas, ražotājiem ir jāveic tādi varoņdarbi kā, piemēram, strādāšana ar kāpurķēžu tehniku, zemes virsmas nostiprināšana, terašu apstrāde u.tml.

Juras reģionam ir raksturīgi ražot vīnus ar apzīmējumu “vin jaune”, taču to izcelsme ir neskaidra. Juras reģiona ražotājiem ir jāievēro stingri noteikumi: vīnogu šķirnes “Savagnin B” izvēle, plēves [voile] pamatā esošo endogēno mikroorganismu celmu dabiskas attīstības saglabāšana, kopšana bez papildināšanas utt. Raža tiek novākta, kad vīnogas ir sasniegušas optimālu gatavības pakāpi, pēc tam tās pārstrādā baltvīnā. Pēc tam vīns tiek izturēts ozolkoka mucās (bez maisīšanas) vismaz 6 gadus. Šajā ilgajā nogatavināšanas periodā uz vīna virsmas dabiski izveidojas raugu plēve. Kopšanas gaitā tā nodrošina kontrolētu oksidāciju. Visbeidzot “vin jaune” pilda oriģinālās 62 centilitru pudelēs, kuras dēvē par “Clavelin”.

Juras reģionam ir raksturīgi arī ražot vīnus ar apzīmējumu “vin de paille”. Lai galvenokārt mitrajā un vēsajā klimatā iegūtu augstu cukura koncentrāciju, tiek veikta vismaz sešas nedēļas ilga atlasītu vīnogu ķekaru vītināšana telpās. Ķekarus iekarina dzelzs stiepļu virtenēs vai novieto nelielās caurumotās kastēs vai uz sietiem, ko izvieto sausās un labi vēdinātās telpās bez apsildes. Pēc tam ar lēnu un ļoti vieglu presēšanu pārstrādei sulā iegūst misu, kas satur daudz cukura, kuram notiek lēna fermentācija.

2009. gadā produkcijas gada apjoms vīniem ar cilmes vietas nosaukumu “Arbois” uz 820 hektāriem bija 15 000 hektolitri sarkanvīnu vai sārtvīnu, 12 000 hektolitri baltvīnu, 1 000 hektolitri vīnu ar apzīmējumu “vin jaune” un 500 hektolitru ar apzīmējumu “vin de paille”. No 252 vīnogu ražas novācējiem 55 pārstrādā vīnā pašu novāktu ražu, saražojot 60 % vīnu, trīs vīnkopības kooperatīvi pārstrādā vīnā 30 % saražotās produkcijas un septiņi izplatītāji iepērk vīnogas, lai saražotu atlikušos 10 % produkcijas.

8.3. Cēloniskā saikne

Vīnu ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Arbois” savdabīgums galvenokārt ir saistīts ar tieši vīnkokiem paredzētiem zemesgabaliem, kuros ir merģeļa augsnes (māla un kaļķakmens), kuras vairāk nekā citur klāj sadēdējis kaļķakmens, taču arī ar vīndārzu atrašanos nogāzēs un to, cik daudz tos apspīd saule. Vīndārzu dziļi skar pastāvīgs svaigums, un sadēdējušais kaļķakmens zemes virskārtā veicina augsnes uzsilšanu un drenāžu.

Ilgstošu novērojumu rezultātā ražotāji ir apguvuši to, kā šīs vīnogu šķirnes audzējamas viņu iecienītajās augsnēs. Vīnogu šķirnēm “Trousseau N” un “Savagnin B” ir stingras prasības attiecībā uz augsni. Pirmajai ir nepieciešamas ļoti siltas grants augsnes, otrajai nepieciešamas augsnes ar ļoti akmeņainu virskārtu un izteiktu svaigumu dziļumā.

Šis augsnes, topogrāfijas un klimatisko faktoru kopums piešķir ģeogrāfiskajam apgabalam optimālus apstākļus, lai ražotu baltvīnus, kuros izpaužas augļainums un minerāli un kuriem piemīt svaigums, kas norāda uz labu izturēšanas potenciālu.

Vīndaris nodrošina optimālu stādu kopšanu un to augšanas spara un ražošanas potenciāla kontroli, kas izpaužas praksē iegūtajā ražā. Viņš ievieš praksi, kas veicina augšņu saglabāšanu (zāliena apmalojumi u.t.t.), lai novērstu pašreizējos erozijas riskus vīndārzā, kas iekopts izteikti stāvās nogāzēs un merģeļa augsnēs.

Vīniem ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Pupillin” dziļas merģeļa augsnes, kas ir blīvas un ar izteikti stāvām nogāzēm, ir sevišķi piemērotas sarkanvīnu ražošanai un it īpaši tiem, kurus iegūst no šķirnes “Poulsard N”.

Ģeogrāfiskā apgabala sarežģītajam klimatam ir nozīmīga loma tajā, lai parādītos “vin jaune” savdabīgums. Ievērojamās temperatūras svārstības ziemā un vasarā veicina raugu plēves veidošanos, kas ir atbildīga par vīna garšu, ko dēvē par “goût de jaune”. Vīna izteikti ilgas kopšanas tradīcija, saskaņā ar kuru mucas netiek uzpildītas līdz malām un kura ir aprakstīta specifikācijā, labvēlīgi ietekmē “vin jaune” savdabīguma izpaušanos. Vīna kopšanas gaitā aromāta nianses kļūst koncentrētākas un sarežģītākas.

Relatīvais sausums vējainajā rudenī labvēlīgi ietekmē ar “vin de paille” apzīmētā vīna iegūšanai paredzēto vīnogu vītināšanu. Minimālais vīna kopšanas periods, kurš ilgst līdz 15. novembrim trešajā gadā pēc ražas novākšanas un kurā vismaz 18 mēnešus kopšana notiek mucās, labvēlīgi ietekmē sarežģītu aromātu veidošanos un vīnu nogatavināšanos.

Arbuā vīns bija ļoti populārs jau 1285. gadā; šādu faktu minēja trubadūrs Jacques BRETEL, kurš šo vīnu ir baudījis Chiny grāfa Henri DE BRIEY kompānijā, jo grāfs ar šo dzērienu ir cienājis savus viesus Chauvency turnīra laikā.

Louis PASTEUR iegādājās vīndārzu Arbuā, kur viņš īstenoja eksperimentus ar fermentēšanu, pieliekot punktu diskusijai, kurā viņš oponēja “spontānas rašanās” teorijas aizstāvjiem. Viņš arī parādīja to, ka vietējā mikroflora nedaudz noslēpumainā veidā vienmēr piedalās saiknē starp vietu un no tās nākoša produkta īpašībām.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiešās apkaimes apgabals

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

Atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

Tiešās apkaimes apgabalu, kas, paredzot atkāpi, noteikts vīnu vinifikācijai, gatavošanai un kopšanai, pamatojoties uz 2021. gada oficiālo Administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, veido šādu pašvaldību teritorija:

- Doubs departamentā: Arc-et-Senans, Bartherans, Brères, Buffard, By, Cademène, Cessey, Charnay, Châtillon-sur-Lison, Chay, Chenecey-Buillon, Chouzelot, Courcelles, Cussey-sur-Lison, Echay, Epeugney, Fourg, Goux-sous-Landet, Lavans-Quingey, Liesle, Lombard, Mesmay, Montrond-le-Château, Myon, Palantine, Paroy, Pessans, Quingey, Rennes-sur-Loue, Ronchaux, Rouhe, Rurey, Samson, Le Val;

- Jura departamentā: Abergement-le-Petit, Abergement-lès-Thésy, Aiglepierre, Aresches, Arlay, Augea, Augerans, Augisey, Aumont, Balanod, Bans, Barretaine, Baume-les-Messieurs, Beaufort-Orbagna, Belmont, Bersaillin, Besain, Biefmorin, Bletterans, Blois-sur-Seille, Blye, Bois-de-Gand, Bonnefontaine, Bornay, Bracon, Brainans, Briod, Buvilly, Cernans, Césancey, La Chailleuse (vienīgi daļa, kas atbilst kādreizējās Saint-Laurent-la-Roche pašvaldības teritorijai), Chamblay, Chamole, Champagne-sur-Loue, Champrougier, La Chapelle-sur-Furieuse, Chapelle-Voland, La Charme, La Chassagne, Château-Chalon, La Châtelaine, Chatelay, Le Chateley, Châtillon, Chaumergy, Chaussenans, Chaux-Champagny, La Chaux-en-Bresse, Chemenot, Chêne-Sec, Chevreaux, Chille, Chilly-le-Vignoble, Chilly-sur-Salins, Chissey-sur-Loue, Clucy, Colonne, Commenailles, Condamine, Conliège, Cosges, Courbette, Courbouzon, Courlans, Courlaoux, Cousance, Cramans, Cuisia, Darbonnay, Desnes, Les Deux-Fays, Digna, Domblans, Dournon, Ecleux, L’Etoile, Fay-en-Montagne, La Ferté, Le Fied, Fontainebrux, Foulenay, Francheville, Frébuans, Frontenay, Geraise, Germigney, Geruge, Gevingey, Gizia, Grange-de-Vaivre, Graye-et-Charnay, Grozon, Hauteroche, Ivory, Ivrey, Ladoye-sur-Seille, Larnaud, Lavigny, Lemuy, Loisia, Lombard, Lons-le-Saunier, Le Louverot, La Loye, Macornay, Mantry, Marnoz, La Marre, Maynal, Menétru-le-Vignoble, Messia-sur-Sorne, Miéry, Moiron, Molain, Monay, Montagna-le-Reconduit, Montaigu, Montain, Montbarrey, Montholier, Montmarlon, Montmorot, Mont-sous-Vaudrey, Mouchard, Nance, Neuvilley, Nevy-sur-Seille, Nogna, Ounans, Oussières, Pagnoz, Pannessières, Passenans, Perrigny, Le Pin, Picarreau, Plainoiseau, Plasne, Poids-de-Fiole, Poligny, Pont-d’Héry, Pont-du-Navoy, Port-Lesney, Pretin, Publy, Quintigny, Recanoz, Relans, Repots, Revigny, Rosay, Rotalier, Ruffey-sur-Seille, Rye, Saint-Amour, Saint-Didier, Saint-Lamain, Saint-Lothain, Saint-Maur, Saint-Thiébaud, Sainte-Agnès, Saizenay, Salins-les-Bains, Santans, Sellières, Sergenaux, Sergenon, Souvans, Thésy, Thoissia, Toulouse-le-Château, Tourmont, Trenal, Les Trois-Châteaux, Val-d’Epy (vienīgi daļa, kas atbilst kādreizējo Nantey, Val d’Epy un Senaud pašvaldību teritorijai), Val-Sonnette, Vaudrey, Vaux-sur-Poligny, Verges, Véria, Vernantois, Le Vernois, Vers-sous-Sellières, Vevy, La Vieille-Loye, Villeneuve-d’Aval, Villeneuve-sous-Pymont, Villerserine, Villers-Farlay, Villers-les-Bois, Villevieux, Le Villey, Vincent-Froideville, Voiteur.

Tiešās apkaimes apgabals

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

Atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

Papildu ģeogrāfiskā nosaukuma “Pupillin” tiešās apkaimes apgabalu, kas, paredzot atkāpi, noteikts vīnu vinifikācijai, gatavošanai un kopšanai, veido IV iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā un IV iedaļas 3. punkta a) apakšpunktā minēto pašvaldību teritorijas, neiekļaujot Pupillin pašvaldību, kas veido šī ģeogrāfiskā nosaukuma ģeogrāfisko apgabalu.

Marķējums

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu

Nosacījuma apraksts:

Kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Arbois” var papildināt ar tradicionālo apzīmējumu “vin de paille”.

Kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Arbois” var papildināt ar tradicionālo apzīmējumu “vin jaune”.

Vīnus, uz kuriem attiecas apzīmējums “vin de paille”, obligāti noformē ar norādi par ražas gadu.

Vīniem ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Pupillin” papildu ģeogrāfiskais nosaukums obligāti ir rakstāms aiz kontrolētā cilmes vietas nosaukuma un tā rakstzīmju lielums ne augstumā, ne platumā nepārsniedz to rakstzīmju lieluma, ar ko atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu marķējumā drīkst norādīt mazākas ģeogrāfiskās vienības nosaukumu, ja:

— tā ir zemes kadastrā reģistrēta apdzīvota vieta;

— šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā.

Kadastrā reģistrētās apdzīvotās vietas nosaukuma rakstzīmju lielums ne augstumā, ne platumā nepārsniedz pusi no to rakstzīmju lieluma, ar ko atveido kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Iepildīšana tarā

Tiesiskais regulējums:

ES tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu

Nosacījuma apraksts:

Pudele, ko dēvē par “Clavelin” vai “bouteille à vin jaune”, aptuveni ar 62 centilitru ietilpību ir paredzēta vienīgi vīniem ar cilmes vietas nosaukumu un ar tradicionālo apzīmējumu “vin jaune”.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-f3ff41c6-ac5a-4378-aec8-0837f4d9d8d6

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.