EIROPAS KOMISIJA Briselē,1.6.2018 COM(2018) 394 final 2018/0218(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju, Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām, Regulu (ES) Nr. 251/2014 par aromatizētu vīna produktu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, Regulu (ES) Nr. 228/2013, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem, un Regulu (ES) Nr. 229/2013, ar ko nosaka īpašus pasākumus lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām {SWD(2018) 301 final}

{SEC(2018) 305 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu (DFS) 2021.–2027. gadam (DFS priekšlikums) ir noteikta kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) budžeta struktūra un galvenie virzieni. Pamatojoties uz to, Komisija nāk klajā ar regulu kopumu, kurā noteikts 2021.–2027. gada KLP tiesiskais regulējums, kā arī publisko ar šīs politikas turpmākās attīstības alternatīvo scenāriju ietekmes novērtējumu. Šajos priekšlikumos ir paredzēts, ka tie būs piemērojami no 2021. gada 1. janvāra, un tie tiek iesniegti 27 dalībvalstu Savienībai atbilstoši Eiropadomes 2017. gada 29. martā saņemtajam Apvienotās Karalistes paziņojumam par nodomu izstāties no Eiropas Savienības un Euratom, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu. Par jaunāko KLP reformu lēmums tika pieņemts 2013. gadā, un tā tika īstenota 2015. gadā. Kopš tā laika konteksts, kurā minētā reforma tika plānota, ir būtiski mainījies. Konkrētāk, notikušas turpmāk aprakstītās izmaiņas. Makroekonomikas faktoru, ģeopolitiskās spriedzes un citu spēku ietekmē lauksaimniecības cenas ir ievērojami samazinājušās. Tirdzniecības sarunās uzsvars ir acīmredzamāk pārvirzījies no daudzpusējiem uz divpusējiem darījumiem, un ES ir kļuvusi atvērtāka pasaules tirgiem. ES ir uzņēmusies jaunas starptautiskās saistības, kas attiecas, piemēram, uz klimata pārmaiņu mazināšanu (ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 21. sesijā (COP 21)) un plašiem starptautiskās attīstības aspektiem (līdz ar ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem (IAM)), kā arī centienus labāk reaģēt uz citām ģeopolitiskām norisēm, tostarp migrāciju. Šīs pārmaiņas ir ierosinājušas publiskas debates par to, vai 2013. gada reforma dod KLP pietiekami labas iespējas pienācīgi risināt pašreizējās plaši izplatītās problēmas, kas saistītas ar lauksaimniecības nozares ekonomisko veselību, rūpēm par vidi, rīcību klimata pārmaiņu jomā un spēcīgu ekonomisko un sociālo struktūru ES lauku apgabalos, jo īpaši ņemot vērā jaunas rīcības iespējas tirdzniecības, bioekonomikas, atjaunojamo energoresursu enerģijas, aprites ekonomikas un digitālās ekonomikas jomā. KLP ir jāmodernizē, lai tiktu galā ar minētajām problēmām, jāvienkāršo, lai ar problēmu risināšanu būtu saistīts pēc iespējas mazāks administratīvais slogs, un vēl vairāk jāsaskaņo ar citiem ES politikas virzieniem, lai pēc iespējas palielinātu tās devumu Komisijas 10 prioritāšu un ilgtspējīgas attīstības mērķu izpildē. Kā Komisija atgādināja savā nesenajā paziņojumā par DFS, modernizētai kopējai lauksaimniecības politikai būs jāatbalsta pāreja uz pilnīgi ilgtspējīgu lauksaimniecības nozari un jāveicina lauku apvidu attīstība par rosīgiem apgabaliem, un stabili jānodrošina nekaitīga augstas kvalitātes pārtika vairāk nekā 500 miljoniem patērētāju. Lai nodrošinātu, ka Eiropas iedzīvotājiem tiek saražota nekaitīga, uzturvielām bagāta un daudzveidīga augstas kvalitātes pārtika par pieejamām cenām, un lai izveidotu spēcīgu sociālekonomisko struktūru lauku apvidos, Eiropai vajag viedu, noturīgu, ilgtspējīgu un konkurētspējīgu lauksaimniecības nozari. Modernizētai kopējai lauksaimniecības politikai ir jāpalielina sava Eiropas pievienotā vērtība, atspoguļojot vērienīgākus vidiskos un klimatiskos mērķus un apmierinot iedzīvotāju gaidas attiecībā uz viņu veselību, vidi un klimatu. Lai vairotu KLP ieguldījumu Komisijas 10 prioritāšu un ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM) izpildē, Komisija plaši apspriedās par KLP vienkāršošanu un modernizēšanu, kā tas bija paredzēts Komisijas 2017. gada darba programmā. Apspriešanā galvenokārt pievērsās konkrētām nākotnes politikas prioritātēm, neskarot finansiālos piešķīrumus, kas kopējai lauksaimniecības politikai atvēlēti nākamajā daudzgadu finanšu shēmā. Šā procesa ietvaros ne tikai norisinājās plaša apspriešana, bet arī tika analizēti pieejamie pierādījumi par KLP veikumu, tostarp attiecīgie REFIT platformas atzinumi. Iznākums tika aprakstīts 2017. gada 29. novembrī pieņemtajā paziņojumā “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne”. Paziņojums dod iespēju gan ES iestāžu starpā, gan ar ieinteresētajām personām veidot strukturētu dialogu par turpmāko KLP. Minētajā politikas dokumentā tika izklāstītas problēmas, mērķi un iespējamie risinājumi, kā panākt nākotnē noturīgu KLP, kam jābūt vienkāršākai, viedākai un modernai un kam jāvirza pāreja uz ilgtspējīgāku lauksaimniecību. Konkrētāk, Komisija par galvenajām KLP prioritātēm laikposmam pēc 2020. gada noteica sparīgāku rīcību vides un klimata jomā, labāku atbalsta mērķorientēšanu un spēcīgāku paļaušanos uz pētniecību, inovāciju un konsultācijām. Tā arī ierosināja KLP veikumu uzlabot ar jaunu īstenošanas modeli (JĪM), kurā politikas uzmanība ir pārvirzīta no atbilstības uz veikumu un ir palielināta subsidiaritāte, tādējādi panākot jaunu līdzsvaru starp ES un dalībvalstu atbildību. Jaunais modelis ir izstrādāts, lai labāk sasniegtu ES mērķus, un tas pamatojas uz stratēģisku plānošanu, plašu rīcībpolitikas intervenču klāstu un kopīgiem veikuma rādītājiem; tādējādi tiks uzlabota politikas saskaņotība visā turpmākajā KLP un saskaņotība ar citiem ES mērķiem. •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā LESD 39. pantā ir noteikti KLP mērķi: ·celt lauksaimniecības ražīgumu, veicinot tehnikas attīstību un panākot lauksaimniecības ražošanas racionālu attīstību un ražošanas faktoru, jo īpaši darbaspēka, optimālu izmantojumu, ·šādi panākt pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, jo īpaši palielinot lauksaimniecībā nodarbināto personu individuālos ienākumus, ·stabilizēt tirgus, ·nodrošināt piedāvāto produktu pieejamību tirgū,

·panākt, ka patērētāji piedāvātos produktus saņem par samērīgām cenām. Šis priekšlikums pilnīgi atbilst Līgumā noteiktajiem KLP mērķiem. Ar to tiek modernizēts un vienkāršots Līguma noteikumu īstenošanas veids. Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem Lauksaimniecībā un mežsaimniecībā tiek izmantoti 84 % no ES teritorijas. Šīs nozares ir atkarīgas no vides un arī ietekmē to. Tāpēc vairāki ierosinātie konkrētie KLP mērķi rosinās uz rīcību vides un klimata jomā saskaņā ar attiecīgajiem ES politikas virzieniem. Ir labi zināms, ka patēriņa modeļi ietekmē sabiedrības veselību. Lauksaimniecības politika, būdama saistīta ar pārtiku un dažkārt arī ar pārtikas ražošanas veidu, ir saistīta arī ar veselības politiku. Priekšlikumi pastiprina saikni ar veselības politiku, jo īpaši attiecībā uz veselīgiem ēšanas ieradumiem un antimikrobiālo līdzekļu izmantojuma samazināšanu. ES ir svarīga izejvielu importētāja un vērtīgu lauksaimniecības un pārtikas produktu eksportētāja, tāpēc tā rada ietekmi uz pārtikas sistēmām ārpus ES. Saskaņā ar LESD 208. pantu priekšlikumā ņemti vērā ES attīstības sadarbības mērķi jaunattīstības valstīs izskaust nabadzību un panākt ilgtspējīgu attīstību, jo īpaši nodrošinot, ka ES atbalsts lauksaimniekiem neiespaido tirdzniecību vai iespaido to minimāli. Visbeidzot, tāpat kā citās nozarēs, arī lauksaimniecībā un lauku apgabalos varētu labāk izmantot jaunās tehnoloģijas un zināšanas, jo īpaši digitālās tehnoloģijas. Priekšlikumi pastiprina saikni ar pētniecības politiku, lielu nozīmi politikas īstenošanas modelī piešķirot zināšanu apmaiņas organizēšanai. Tāpat arī, liekot uzsvaru uz digitalizāciju, tiek radīta saikne ar ES digitalizācijas programmu. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats LESD 43. panta 2. punkts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 grozījumiem, LESD 114. pants un LESD 118. panta pirmā daļa Regulu (ES) Nr. 1151/2012 un (ES) Nr. 251/2014 grozījumiem, 43. panta 2. punkts un 349. pants Regulas (ES) Nr. 228/2013 grozījumiem un 43. panta 2. punkts Regulas (ES) Nr. 229/2013 grozījumiem. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Līgumā par Eiropas Savienības darbību ir norādīts, ka lauksaimniecība ir dalītā Savienības un dalībvalstu kompetencē, bet tai pašā laikā ar Līgumu tiek izveidota kopēja lauksaimniecības politika ar kopējiem mērķiem un kopēju īstenošanu. Pašreizējās KLP īstenošanas sistēmas pamatā ir ES līmenī sīki izstrādātas prasības, un tajā ir paredzēta stingra kontrole, sankcijas un revīzijas kārtība. Šie noteikumi bieži vien ir ļoti preskriptīvi līdz pat lauku saimniecību līmenim. Vēlamo rezultātu un ES pievienotās vērtības gūšanai Savienības ļoti daudzveidīgajos lauksaimniecības un klimatiskajos apstākļos tomēr neder ne lejupējas, ne universālas pieejas. Šajā priekšlikumā paredzētajā īstenošanas modelī Savienība nosaka rīcībpolitikas pamatparametrus (KLP mērķus, plašus intervences veidus, pamatprasības), bet dalībvalstis uzņemas lielāku atbildību un pārskatatbildību par mērķu un apstiprināto mērķrādītāju sasniegšanu. Lielāka subsidiaritāte ļaus minēto mērķu un mērķrādītāju sasniegšanas procesā labāk ņemt vērā vietējos apstākļus un vajadzības. Dalībvalstu uzdevums būs pielāgot KLP intervences tā, lai pēc iespējas palielinātu to ieguldījumu ES mērķu sasniegšanā. Tiks saglabāti pašreizējie pārvaldības struktūrelementi, kuriem jāturpina nodrošināt visu politikas mērķu efektīvu uzraudzību un sasniegšanu, bet dalībvalstīm būs lielāka teikšana saņēmējiem piemērojamā atbilstības un kontroles satvara (tostarp kontroļu un sankciju) izstrādē. •Proporcionalitāte Uz ekonomiskajām, vidiskajām un sociālajām problēmām, ar ko saskaras ES lauksaimniecības nozare un lauku apgabali, ir jāreaģē pamatīgi — atbilstoši tam, ka tās ir ES nozīmes problēmas. Tam, ka dalībvalstīm tiek dotas lielākas iespējas uz rezultātiem vairāk vērsta modeļa ietvaros izvēlēties un pielāgot rīcībpolitikas rīkus, kas kopējā lauksaimniecības politikā ir pieejami mērķu sasniegšanai, vajadzētu vēl vairāk samazināt iespēju, ka rīcība KLP ietvaros kļūst neproporcionāla. •Juridiskā instrumenta izvēle Tā kā visi sākotnējie akti ir Eiropas Parlamenta un Padomes regulas, grozījumi ir jāizdara ar Eiropas Parlamenta un Padomes regulu. 3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Ex post novērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

KLP ir dziļi iesakņojusies Eiropas Savienības (ES) uzbūvē un attīstībā. Tā tika izveidota 20. gs. 60. gadu sākumā ar Līgumā paredzētajiem mērķiem, un kopš tā laika tā ir piedzīvojusi vairākus reformu viļņus, kuru mērķis bija uzlabot lauksaimniecības nozares konkurētspēju, sekmēt lauku attīstību, risināt jaunas problēmas un labāk reaģēt uz sabiedrības prasībām. Pēdējā lielākā reforma tika pieņemta 2013. gadā. 2013. gada reformā KLP vispārīgie mērķi bija sakārtoti trīs blokos: i) ekonomiski dzīvotspējīga pārtikas ražošana; ii) ilgtspējīga dabas resursu apsaimniekošana un klimata politika; iii) līdzsvarota teritoriālā attīstība. Lai novērtētu progresu iepriekš minēto mērķu sasniegšanā un apzinātu turpmākās problēmas, plašā apspriešanas procesā tika rosinātas strukturētas diskusijas ar visām ieinteresētajām personām, tostarp ar lauksaimniecību nesaistītiem dalībniekiem. Papildus tam no bagātīgā par KLP pieejamās informācijas klāsta (1. izcēlumā turpmāk tekstā ir sniegts īss kopsavilkums) tika ievākti pierādījumi par KLP veikumu, un uz to pamata tika novērtēts kopējās lauksaimniecības politikas gadu gaitā panāktais un KLP trūkumi, īpašu uzmanību veltot KLP nesenākās reformas rezultātiem. Konkrētāk, tie bija šādi pierādījumi: ·pierādījumi, kas savākti ar kopīgo uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (CMEF), kuru izmanto KLP veikuma mērīšanai, ·pašreizējās daudzgadu finanšu shēmas darbības laikā (2014–2020) ieplānota virkne izvērtēšanas pētījumu, kuros tiks novērtēti pašreizējās KLP mērķi un kuru pirmie konstatējumi būs pieejami 2017./2018. gadā; ·gada īstenošanas ziņojumos (GĪZ) pieejamie rezultāti, kas attiecas uz progresu mērķrādītāju sasniegšanā un attiecīgo finansējumu lauku attīstības jomā, ·Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD interneta lapā ir publicēti vēl citi ar ietekmes novērtējumu saistītie dokumenti, dati, fakti un skaitļi, kas sniedz noderīgu papildinformāciju. •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Tika organizēta atklāta sabiedriskā apspriešana, kurā tika iesniegts vairāk nekā 322 000 dokumentu, strukturēts dialogs ar ieinteresētajām personām, pieci ekspertu darbsemināri, saņemti REFIT platformas atzinumi un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas, Reģionu komitejas un valstu parlamentu pienesums. Šajā procesā tika ņemti vērā arī ieteikumi no Lauksaimniecības tirgu jautājumu darba grupas (AMTF) un Korkas konferences par lauku attīstību (2016). •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Lai no ekspertiem ievāktu pierādījumus/zināšanas par jautājumiem, kas ir saistīti ar KLP, laikā no 2017. gada marta līdz 2018. gada februārim tika organizēta virkne speciālu darbsemināru. Šie darbsemināri deva iespēju ekspertiem un Komisijas amatpersonām savā starpā apmainīties ar viedokļiem un skaidrāk formulēt galvenos secinājumus/problēmjautājumus, kas ir jāņem vērā modernizācijas un vienkāršošanas procesā. Darbsemināros aplūkojamie pieci jautājumi tika izvēlēti tā, lai aptvertu vissvarīgākās jomas, kurās tika konstatēta zināšanu nepietiekamība un domstarpības par rīcībpolitikas pieejām. Darbsemināri tika veidoti, vadoties pēc līdzīgas metodikas, kuras pamatā bija šādi elementi: 1.visjaunāko pieejamo pierādījumu vākšana no ekspertiem, akadēmiskajām aprindām, praktiķiem un starptautiskajām iestādēm; 2.pievēršanās reālajos apstākļos gūtajai praktiskajai pieredzei; 3.novērtējums par jaunu tehnoloģiju/pieeju potenciālu uzlabot turpmākās politikas koncepciju konkrētajā aptvertajā jomā. Darbsemināru kopsavilkumi un prezentācijas ir pieejamas šādā saitē:

https://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-have-your-say/workshops_en. 1. darbseminārs: paraugprakse ar vidi un klimatu saistīto vajadzību apmierināšanā (2017. gada 23. un 24. marts) Šajā divu dienu darbseminārā bija iesaistīti daudzi dažādi eksperti vides un klimata problēmu jomā. Tajā tika aplūkoti: ·ar vidi saistīto vajadzību novērtēšanai pieejamie rīki, ·pasākumu izmantojuma veicināšanas metodes (uzmanības centrā tika likta biheiviorālo pieeju nozīme). 2. darbseminārs: riska pārvaldība (2017. gada 18. un 19. maijs) Šajā divu dienu darbseminārā centās gūt progresu pierādījumu vākšanā diskusijai par rīkiem, ar kuriem var atbalstīt lauksaimnieku kopienu, lai tā spētu labāk stāties pretī ražošanas, cenu un ienākumu apdraudējumiem. Tajā tika aplūkotas: ·ES tirgus drošības tīkla problēmas un nesenās izmaiņas ASV spēkā esošajā riska pārvaldības sistēmā, ·nākotnes līgumu stāvoklis Eiropas Savienībā, ES lauksaimniecības apdrošināšanas un pārapdrošināšanas nozare, publiskā un privātā sektora partnerības stāvoklis un sējumu apdrošināšanas shēma, ·ar uzvedību saistītie riska pārvaldības aspekti. 3. darbseminārs: pārtika un ar to saistīti jautājumi (2017. gada 31. maijs) Darbseminārā par pārtiku un ar to saistītajiem jautājumiem tika aplūkota KLP saskaņotība ar veselības politiku un tās spēja atvieglot lauksaimnieku pielāgošanos patēriņa modeļu izmaiņām. Īpaši liela uzmanība tika pievērsta rezistencei pret antimikrobiāliem līdzekļiem. 4. darbseminārs: sociālekonomiskie jautājumi (2017. gada 9. jūnijs) Darbseminārā par sociālekonomiskajiem jautājumiem galvenokārt pievērsās izaugsmes un darbvietu dinamikas analīzei ES lauksaimniecības pārtikas nozarē. Tajā, pamatojoties uz gadījumu pētījumiem, tika aplūkota saikne starp globālajām lauksaimniecības un pārtikas vērtības ķēdēm ES gan no konceptuālā, gan no praktiskā viedokļa. 5. darbseminārs: KLP veikuma mērīšana vides un klimata aspektā (2018. gada 26. februāris)

Darbseminārā tika izskatīts, kādus politikas pamatmērķus var noteikt ES līmenī, kā tos var īstenot dalībvalstu līmenī un kā tos var uzraudzīt, kontrolēt un izvērtēt. •Ietekmes novērtējums Ietekmes novērtējums, kas pamato tiesību aktu priekšlikumus, kā arī Regulējuma kontroles padomes (RSB) atzinumi ir pieejami šādā saitē: Ietekmes novērtējumu saraksts un attiecīgie Regulējuma kontroles padomes atzinumi. RSB sākotnēji izdeva negatīvu atzinumu. Tā atzinīgi novērtēja vērienīgo KLP modernizācijas un vienkāršošanas mērķi un dažādo scenāriju padziļināto analīzi, kas sniedz lietderīgu informāciju par kompromisiem starp politikas mērķiem, taču uzskatīja, ka ziņojumā būtu labāk jāizskaidro ierosinātā jaunā īstenošanas modeļa loģiskais pamatojums, realizējamība un darbība. Prasītie papildinājumi tika iekļauti ietekmes novērtējuma ziņojumā, tostarp īpašā pielikumā par priekšlikumiem jaunajam īstenošanas modelim. Uz tā pamata RSB sniedza pozitīvu atzinumu ar atrunām. RSB atzina, ka ziņojums ir uzlabots, taču lūdza sniegt sīkāku informāciju par to, kādi tieši aizsardzības mehānismi tiks izmantoti konstatēto risku mazināšanai. Ietekmes novērtējuma ziņojuma 1. pielikumā (dienestu darba dokuments) ir izskaidrots, kādi pielāgojumi tika veikti, lai izpildītu padomes prasības. Ietekmes novērtējuma ziņojumā ir izklāstīti un apspriesti dažādi politikas varianti. Ietekmes novērtējumā neviens variants nav atzīts par vēlamāko. Tā vietā dažādajos variantos tika pārbaudītas dažādas priekšlikumu elementu kombinācijas, lai mēģinātu iegūt optimālu elementu kopumu. Variantos būtībā tika pārbaudītas pretējīgas pieejas noteikto mērķu sasniegšanai: 1.dažāda mēroga vidiskie un klimatiskie mērķi, ar analīzi par obligāto un brīvprātīgo īstenošanas sistēmu potenciālajām sekām; 2.dažādi veidi, kā atbalstīt lauku saimniecību ienākumus un jo īpaši kā sadalīt atbalstu starp dažādiem lauksaimniekiem, pievēršot uzmanību potenciālajām sekām uz mazām un vidējām lauku saimniecībām; 3.plašākas sociālekonomiskās intervences, jo īpaši lauku attīstības politikas ietvaros, kā arī transversālas pieejas modernizācijai. Pirmajā variantā tiek pārbaudīts brīvprātīgas ekoshēmas potenciāls palielināt vidisko un klimatisko mērķu vērienīgumu. Tajā tiek izskatīta arī tādu riska pārvaldības rīku potenciālā nozīme, kas paredz mazākus tiešos maksājumus lauksaimnieku ienākumu atbalstam. Divi apakšvarianti atspoguļo dažādas dalībvalstu vidisko mērķu vērienīguma pakāpes un pieejas tiešajiem maksājumiem jaunajā īstenošanas modelī. Vēl vienā variantā paredzēta tiešo maksājumu labāka orientācija uz mērķi un vērienīgāka nosacījumu sistēmas ieviešana, lai uzlabotu KLP kopējo ekonomisko un vidisko veikumu, kā arī risinātu klimata problēmas. Ir izstrādāti arī apakšvarianti, kuri atspoguļo atšķirīga mēroga dalībvalstu centienus vidisko un klimatisko mērķu sasniegšanā. Pēdējā variantā liels uzsvars ir likts uz rūpēm par vidi un uz nodarbinātību un, lai saglabātu darbvietas lauku apgabalos, uzmanība tiek pārvirzīta uz maziem un vidējiem lauksaimniekiem. Lai papildus veicinātu rīcību klimata politikas jomā un dabas resursu ilgtspējīgu apsaimniekošanu, dalībvalstīm ir pienākums 30 % no I pīlāra maksājumiem atvēlēt piemaksām četrās brīvprātīgās shēmās, kas paredzētas lauksaimniekiem: bioloģiskajai lauksaimniecībai, ilggadīgajiem zālājiem, apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, un lineārajiem ainavas elementiem. Ietekmes novērtējumā ir norādīti grūtie kompromisi, kas politikā, kura pievēršas tik daudziem dažādiem mērķiem, ir neizbēgami, ja ir būtiski mainījušies pamatparametri. Viens no galvenajiem pamatparametriem ir KLP atbalsta līmenis. 5 % samazinājums, ko Komisija ierosināja 2018. gada maija paziņojumā par DFS 2021.–2027. gadam, ietilpst ietekmes novērtējumā aplūkotajā diapazonā. Lauku saimniecību ienākumu jautājumā liela nozīme ir gan atbalsta līmenim, gan tā sadalījumam. Lai garantētu pārtikas nodrošinājumu, vidisko un klimatisko mērķu vērienīgumu un lauku dzīvotspēju, nākotnē joprojām svarīga būs pienācīga atbalsta līmeņa un tātad pienācīga lauku saimniecību ienākumu līmeņa nodrošināšana. Atbalsta mērķtiecīgāka piešķiršana mazām un vidējām lauku saimniecībām un apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, var palīdzēt saglabāt vairāk darbvietu lauku saimniecībās, uzturēt lauksaimniecisko darbību visā teritorijā un tādējādi nostiprināt lauku apgabalu sociālekonomisko struktūru. Maksimuma noteikšana un konverģence var uzlabot tiešo maksājumu sadalījumu. Ir skaidrs, ka ikviens variants, kurš paredz būtiski pārdalīt tiešos maksājumus, tos novirzot zemāka ražīguma lauku saimniecībām un reģioniem, īstermiņā samazinās ES konkurētspēju, taču vienlaikus uzlabos vides aizsardzību. Taču mazāka skaidrība ir par to, kāda būtu vislabākā pasākumu kombinācija, kas varētu samazināt negatīvo ietekmi uz ienākumiem, tajā pašā laikā labāk risinot problēmas, kuras skar arī lauksaimniecību, piemēram, risināt vides un klimata problēmas vai apmierināt sabiedrības gaidas. Šajā nolūkā ir jāstimulē pielāgojumi, kas uzlabo nozares veikumu gan sociālekonomiskā, gan vides aspektā. Ieinteresēto personu devums apspriešanā un veiktā analīze liecina, ka tas ir iespējams, ja vajadzīgie papildpasākumi, kuru mērķis ir palielināt vidisko un klimatisko mērķu vērienīgumu, dod iespēju izmantot paraugpraksi (gan tradicionālajā, gan citu veidu lauksaimniecībā), kas aptver zināšanas, inovācijas un jaunākās attiecīgās tehnoloģijas. Pamatojoties uz analīzē izdarītajiem pieņēmumiem un izvēlēm, secināms, ka KLP ekonomisko, vidisko un sociālo mērķu sasniegšanā, kā arī attiecībā uz KLP vēlamo modernizāciju un vienkāršošanu ir iespējami kompromisi. Kopumā pārdalīšana varētu radīt pieņemamu ietekmi uz ienākumiem un palīdzēt panākt vidisko un klimatisko mērķu vērienīguma vēlamo pieaugumu, kā arī veicināt citas KLP sinerģijas. Taču, lai to izdarītu, nozarei un rīcībpolitikai būtu jāizmanto inovācijas un tehnoloģiju piedāvātās iespējas, ar kurām modernizāciju un vienkāršošanu var panākt jau tagad.

Citu pieņēmumu un izvēļu konkrētie rezultāti noteikti būtu citādi, taču galvenais pamatvēstījums paliktu tāds pats, proti, vēlamajam variantam, kā veidot turpmāko KLP, būtu jāapvieno dažādo variantu elementi, kam ir vislabākais veikums, un tajā pašā laikā jānovērš to nepilnības, ieviešot vajadzīgos aizsardzības mehānismus, ar kuriem ES mērogā tiktu nodrošināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi. Tas nozīmē, ka ir vajadzīgi skaidri kritēriji, pēc kuriem noteikt ienākumu atbalsta līmeni un sadalījumu (piem., maksimumu un/vai pakāpenisku samazināšanu), klimatisko un vidisko centienu vērienīgumu, nosacījumu sistēmu, modernizācijas stimulus un atbilstošo subsidiaritātes/vienkāršošanas līmeni. •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana Pašreizējās rīcībpolitikas īstenošanas sarežģītība lielā mērā ir saistīta ar uzsvaru uz ES līmenī noteiktu sīki izstrādātu noteikumu ievērošanu. Ierosinātajā jaunajā īstenošanas modelī vairs nebūs ES līmeņa atbalsttiesīguma kritēriju un dalībvalstis varēs noteikt tādus atbalsttiesīguma nosacījumus, kas ir vislabāk piemēroti to konkrētajiem apstākļiem. Sagaidāms, ka tādējādi tiks panākta daudz lielāka vienkāršība. Vēstures gaitā KLP secīgu reformu rezultātā pārtapa par dažādiem instrumentiem. Dažkārt šo instrumentu koordinēšana ir sagādājusi grūtības. Pašreizējā priekšlikumā visi dažādie KLP atbalsta elementi ir apvienoti vienā saskaņotā sistēmā, kas samazinās ar KLP īstenošanu saistīto administratīvo slogu. •Pamattiesības Priekšlikumā tiek ievērotas pamattiesības, un tas atbilst principiem, kas jo īpaši nostiprināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam (COM(2018) 322 final) paredzēts, ka ES budžeta liela daļa būtu jāturpina veltīt lauksaimniecībai, kas ir stratēģiski svarīga kopējā politika. Tāpēc tiek ierosināts, ka KLP būtu galvenā uzmanība jāvērš uz savām pamatdarbībām, atvēlot (pašreizējās cenās) 286,2 miljardus EUR Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondam (ELGF) un 78,8 miljardus EUR Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA). Šos lauksaimniecības fondus papildina finansējums no programmas “Apvārsnis Eiropa”, jo šai programmai ierosinātais finansējums iekļauj 10 miljardus EUR pētniecības un inovācijas atbalstam pārtikas, lauksaimniecības, lauku attīstības un bioekonomikas jomā. ELGF tiks izveidota jauna lauksaimniecības rezerve, no kuras finansēs papildu atbalstu lauksaimniecības nozarei. Gadā neizmantotās rezerves summas tiks pārnestas uz nākamo gadu. Attiecībā uz tiešo maksājumu sadalījumu dalībvalstu starpā tiek ierosināts, ka visas dalībvalstis, kuru tiešo maksājumu apjoms ir mazāks par 90 % no ES vidējā apjoma, turpina 2014.–2020. gada periodā aizsākto procesu un par 50 % samazina starpību, kas tās šķir no 90 %. Visas dalībvalstis sniegs ieguldījumu šīs tiešo maksājumu līmeņu ārējās konverģences finansēšanā. Dalībvalstīm atvēlētais tiešo maksājumu piešķīrums KLP stratēģisko plānu regulā ir aprēķināts uz šā pamata. Lauku attīstības jomā tiek ierosināts rast jaunu līdzsvaru starp ES un dalībvalstu budžeta nodrošināto finansējumu. Valstu līdzfinansējuma daļas palielināšana, kas paredzēta arī attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un ieguldījumu fondiem, dos iespēju turpināt nodrošināt Eiropas lauku apgabaliem publisko atbalstu gandrīz tādā pašā līmenī kā līdz šim. ELFLA atbalsta sadalījumu nosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kas saistīti ar politikas mērķiem, un ņemot vērā pašreizējo atbalsta sadalījumu. Tāpat kā tas tiek darīts pašlaik, mazāk attīstītajos reģionos arī turpmāk būtu jāpiemēro augstākas līdzfinansējuma likmes, kas būs piemērojamas arī atsevišķiem pasākumiem, piemēram, Leader un maksājumiem par apsaimniekošanas saistībām. Dalībvalstīm būs zināma iespēja pārvietot summas no viena piešķīruma uz citu. Uz ELFLA piešķīrumu var pārvietot līdz 15 % no attiecīgiem tiešajiem maksājumiem, un otrādi. No tiešajiem maksājumiem uz ELFLA piešķīrumu var pārvietot lielāku procentuālo daļu intervences pasākumiem, kas ir vērsti uz vidisko un klimatisko mērķu sasniegšanu, un gados jaunu lauksaimnieku darbības sākšanas dotācijām. Informācija par KLP priekšlikuma finansiālo ietekmi ir izklāstīta priekšlikumam pievienotajā finanšu pārskatā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Lai pārietu uz tādu politiku, kas būtu vairāk vērsta uz veikumu, ir jāizveido spēcīgs veikuma satvars, kas dos Komisijai iespēju, pamatojoties uz virkni kopīgu rādītāju, novērtēt un uzraudzīt politikas veikumu. Par politikas veikuma uzraudzības un novērtēšanas pamatu tiktu izmantota pašreizējā kopīgā uzraudzības un novērtēšanas sistēma (CMEF) un pašreizējā tiešo maksājumu un lauku attīstības uzraudzības sistēma, kuras tomēr būs jāracionalizē un jāpilnveido (cita starpā jānodrošina abu pīlāru saskaņotība). Būtu vajadzīgas papildu investīcijas atbilstošu rādītāju izstrādē un pietiekamu datu plūsmu nodrošināšanā. Jauna veikuma uzraudzības un izvērtēšanas sistēma (PMEF) aptvers visus turpmākās KLP instrumentus: KLP stratēģiskos plānus un arī tos KLP elementus, uz kuriem neattiecas KLP stratēģiskie plāni (dažas tirgus kopīgās organizācijas (TKO) daļas, konkrētas shēmas). Veikumu attiecībā pret politikas konkrētajiem mērķiem novērtētu pēc virknes kopīgu rādītāju. Jaunā modeļa struktūras pamatā būtu šādi principi: ·konteksta rādītāji savu aktualitāti nezaudē, jo tie atspoguļo ekonomikas, vides un sabiedrības vispārējo tendenču attiecīgos aspektus, kuri, visticamāk, ietekmēs veikumu, ·būtu jāatlasa ierobežots, bet vairāk mērķorientēts rādītāju kopums, un pirmām kārtām būtu jāizvēlas tādi rādītāji, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļo to, vai atbalstītā intervence veicina mērķu sasniegšanu vairāk nekā noteiktais pamatscenārijs, un tie būtu skaidri jādefinē,

·kopējais politikas veikums tiks novērtēts ik pēc vairākiem gadiem, pamatojoties uz ietekmes rādītājiem. Ikgadējā politikas veikuma izskatīšanā tiks izmantoti visi rezultātu rādītāji, ·izlaides rādītāji ik gadu atspoguļotu sakarību starp izdevumiem un veikumu politikas īstenošanā. Šis ir katru gadu veicams uzdevums, kurā izmanto virkni (galvenokārt jau pieejamu) izlaides rādītāju, ·attiecīgo veikuma rādītāju uzticamību var palielināt sinerģija starp statistikas un administratīvajiem datiem, taču tam ir vajadzīga kvalitātes kontroles sistēma. Būtībā tiek piedāvāts izmainīt pienākumus un iespējas kopēja skaidri noteikta un ieviesta satvara robežās, lai vienlaikus sasniegtu vairāk nekā vienu pamatmērķi, proti, panāktu vienkāršošanu, orientāciju uz rezultātiem (nevis uz atbilstību) un politikas efektivitāti un lietderību. Paredzēts, ka politikas īstenošanas pastāvīgās uzraudzības un virzīšanas galvenais elements būs veikuma ikgadēja izskatīšana. Lai varētu faktiski sagatavot veikuma ikgadējo izskatīšanu, gada ziņojumā par KLP stratēģiskā plāna īstenošanu jeb gada veikuma ziņojumā būs jānorāda gan atbilstoši izlaides rādītāji, gan rezultātu rādītāji. Dalībvalstis ik gadu ziņos par paveikto jeb izlaidi un realizētajiem izdevumiem, kā arī attālumu līdz mērķrādītājiem, kas ir noteikti visam periodam un izteikti ar rezultātu rādītāju vērtībām. Tiks veikti izvērtējumi saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīguma 22. un 23. punktu, kurā trīs iestādes apstiprināja, ka spēkā esošo tiesību aktu un politikas izvērtēšanai jāveido pamats ietekmes novērtējumiem attiecībā uz turpmākās rīcības iespējām. Izvērtējumos, pamatojoties uz programmas rādītajiem / mērķrādītajiem, novērtēs programmas iedarbību uz vietas un veiks detalizētu analīzi par pakāpi, kādā programmu var uzskatīt par nozīmīgu, lietderīgu un efektīvu, vai tā rada pietiekamu ES pievienoto vērtību un vai tā ir saskanīga ar citām ES politikas jomām. Lai konstatētu trūkumus / problēmas vai ikvienu iespēju uzlabot darbības vai to rezultātus un palīdzēt maksimalizēt to izmantošanu / ietekmi, novērtējumos tiks ietvertas gūtās mācības. •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām) Neattiecas. •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums Priekšlikums aptver trīs regulas: ·Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, ar ko izveido noteikumus par atbalstu stratēģiskajiem plāniem, kuri dalībvalstīm jāizstrādā saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP stratēģiskie plāni) un kurus finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1307/2013 (turpmāk “KLP stratēģisko plānu regula”), · Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 1306/2013 (turpmāk “KLP horizontālā regula”), ·Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju, Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām, Regulu (ES) Nr. 251/2014 par aromatizētu vīna produktu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, Regulu (ES) Nr. 228/2013, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem, un Regulu (ES) Nr. 229/2013, ar ko nosaka īpašus pasākumus lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām (turpmāk “Grozījumu regula”). Šīs regulas kopā pielāgo KLP, saskaņojot tās mērķus ar Ž. K. Junkera prioritātēm un IAM un vienlaicīgi vienkāršojot politikas īstenošanu. Līdz ar ES līmeņa atbalsttiesīguma nosacījumu atcelšanu KLP būs vairāk pielāgota vietējiem apstākļiem. Dalībvalstis varēs noteikt vairumu atbalsttiesīguma nosacījumu valsts līmenī, lai tie būtu piemēroti to konkrētajiem apstākļiem. Tai pašā laikā, ierobežojot tiešo saikni starp ES līmeņa atbalsttiesīguma nosacījumiem un galīgajiem saņēmējiem, tiks samazināts ar kontrolēm saistītais administratīvais slogs. KLP nolūks ir panākt, ka lauksaimniecības, pārtikas un lauku apgabalu attīstība kļūst vēl ilgtspējīgāka, tāpēc KLP virsmērķi ir lauku saimniecību ekonomiskā dzīvotspēja, izturētspēja un ienākumi, uzlabots vidiskais un klimatiskais veikums un spēcīgāka lauku apvidu sociālekonomiskā struktūra. Turklāt vienojošais mērķis ir zināšanu, inovācijas un digitalizācijas veicināšana lauksaimniecībā un lauku apgabalos. Jaunajai KLP būs šādi konkrēti mērķi: (a)lai stiprinātu uzturdrošību, atbalstīt lauku saimniecību ienākumu pietiekamību un saimniecību izturētspēju visā ES teritorijā; (b)pastiprināt orientēšanos uz tirgu un vairot konkurētspēju, vairāk akcentējot pētniecību, tehnoloģijas un digitalizāciju; (c)uzlabot lauksaimnieku pozīcijas vērtības veidošanas ķēdē; (d)sekmēt klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, kā arī attīstīt ilgtspējīgu enerģētiku;

(e)veicināt ilgtspējīgu attīstību un tādu dabas resursu – ūdens, augsne un gaisa – efektīvu apsaimniekošanu; (f)veicināt bioloģiskās daudzveidības aizsargāšanu, uzlabot ekosistēmu pakalpojumus un saglabāt biotopus un ainavas; (g)piesaistīt gados jaunus lauksaimniekus un veicināt uzņēmējdarbības attīstību lauku apvidos; (h)veicināt nodarbinātību, izaugsmi, sociālo iekļautību un vietējo attīstību lauku apvidos, kā arī veicināt bioekonomiku un ilgtspējīgu mežsaimniecību; (i)uzlabot ES lauksaimniecības spēju reaģēt uz sabiedrības prasībām pārtikas un veselības jomā, tostarp uz prasībām par nekaitīgu, uzturvielām bagātu un ilgtspējīgi ražotu pārtiku, kā arī par dzīvnieku labturību. Lai sasniegtu šos mērķus, dalībvalstis nodrošina KLP atbalsta vienkāršošanu un rezultatīvu veikumu. Tās, balstoties uz regulā minētajiem intervences tipiem, izstrādā saviem apstākļiem piemērotas intervences. Dalībvalstīm būs jāvelta īpaša uzmanība konkrētajiem mērķiem vides un klimata jomā, paaudžu maiņai un politikas īstenošanas modernizēšanai, pievēršoties labākai zināšanu, konsultāciju un jaunu (digitālu) tehnoloģiju izmantošanai. Dalībvalstis intervences, ko tās ierosina ES konkrēto mērķu sasniegšanai, izklāstīs KLP stratēģiskajā plānā. Tiesību akti nosaka noteikumus par šāda KLP stratēģiskā plāna saturu, un Komisija plānus pārbaudīs un apstiprinās. KLP stratēģiskajos plānos būs apvienota lielākā daļa KLP atbalsta instrumentu, ko finansē no ELGF (tostarp nozaru programmas, kas līdz šim tika veidotas saskaņā ar TKO regulu) un ELFLA. Tādējādi ar dalībvalstu starpniecību katrai dalībvalstij tiks izstrādāta viena saskaņota intervences stratēģija. KLP stratēģiskajos plānos dalībvalstis, izmantojot noteiktos kopīgos rezultātu rādītājus, noteiks mērķrādītājus, ko tās vēlas sasniegt plānošanas periodā. Pēc tam, kad KLP stratēģiskie plāni būs izveidoti, dalībvalstis, izmantojot kopīgo rādītāju sistēmu, katru gadu ziņos par īstenošanā gūtajiem panākumiem. Dalībvalstis un Komisija uzraudzīs progresu un izvērtēs intervenču iedarbīgumu. Turpmākajā iedaļā ir sniegta informācija par visu trīs regulu konkrēto saturu. KLP stratēģisko plānu regula I sadaļā ir noteikta regulas darbības joma un sniegtas definīcijas. II sadaļā ir izklāstīti KLP vispārīgie un konkrētie mērķi, kas ir jāsasniedz ar intervencēm, kuras dalībvalstis iecerējušas savos KLP stratēģiskajos plānos. III sadaļā ir noteiktas vairākas kopējas prasības attiecībā uz KLP stratēģiskajiem plāniem, kā arī elementi, ko piemēro vairākām intervencēm. Kopējās prasības attiecas uz atbilstību tādiem vispārējiem principiem un pamattiesībām kā izvairīšanās no konkurences kropļošanas, iekšējā tirgus noteikumu ievērošana, nediskriminācija, kā arī PTO iekšzemes atbalsta noteikumu ievērošana. To starpā ir arī prasības par konkrētiem elementiem, kas jādefinē KLP plānos, piemēram, kas ir lauksaimniecības platība, lauksaimnieciska darbība, īstens lauksaimnieks, gados jauns lauksaimnieks. Šajā iedaļā ir aprakstīti pienākumi, kas ir saistīti ar nosacījumu sistēmu (prasības, kas jāizpilda ikvienam platībatkarīgā maksājuma saņēmējam un attiecas uz labu lauksaimniecības praksi, kā arī pienākumi, kas izriet no ES tiesību aktiem), un vajadzība pēc labi funkcionējošiem lauku saimniecību konsultēšanas pakalpojumiem. Visbeidzot, šajā sadaļā ir izklāstīts, kāda tipa intervences dalībvalstis var izmantot, lai īstenotu savus KLP stratēģiskos plānus. Intervenču tipi ir plašas to intervenču kategorijas, kuras dalībvalstis var izmantot savos KLP stratēģiskajos plānos. IV sadaļā ir paredzēti finanšu noteikumi. Tajā jo īpaši ir noteikti finanšu piešķīrumi sadalījumā pa dalībvalstīm un fondiem un ir formulēta iespēja pārvietot piešķīrumus no viena fonda uz otru. Tajā ir noteiktas ELFLA iemaksu likmes attiecībā pret publiskajiem izdevumiem dalībvalstīs un noteikts dažu konkrētiem mērķiem paredzētu finanšu piešķīrumu minimums vai maksimums. V sadaļā ir izklāstīti noteikumi par KLP stratēģiskajiem plāniem. Tajā ir minēti elementi, kas dalībvalstīm jāņem vērā KLP stratēģisko plānu izstrādē, un noteikts, kādam vajadzētu būt tā minimālajam saturam, ieskaitot mērķrādītājus un finanšu plānojumu. Šajā sadaļā ir arī paskaidrots, kādus noteikumus piemēro, kad Komisija apstiprina KLP stratēģiskos plānus, un kā šos plānus var grozīt. VI sadaļā ir paredzēti nepieciešamie elementi attiecībā uz koordināciju un pārvaldību. Ar to dalībvalstu iestādēm tiek uzlikta atbildība par konkrētiem ar KLP stratēģiskajiem plāniem saistītiem uzdevumiem. Lai iesaistītu visas ieinteresētās personas, ar šo sadaļu tiek izveidota uzraudzības komiteja. Turklāt ar šo sadaļu tiek izveidoti tīkli, kam jāsekmē KLP stratēģisko plānu sekmīga īstenošana. Šie tīkli tiks ieviesti gan valsts, gan ES līmenī. Visbeidzot, lai stimulētu zināšanu un inovāciju apmaiņu, ar šo sadaļu tiek izveidota Eiropas Inovācijas partnerība. Ar VII sadaļu tiek ieviesta veikuma uzraudzības un izvērtēšanas sistēma, kurā iekļauti noteikumi par to, kad dalībvalstīm jāziņo par progresu savu KLP stratēģisko plānu izpildē un kas jāiekļauj šajos ziņojumus, kā arī noteikumus par to, kā šis progress tiks uzraudzīts un izvērtēts. Īpaši jāpiemin, ka šajā sadaļā ir ietverti noteikumi par veikuma bonusu, ko piešķir par labu vidisko un klimatisko veikumu. Visbeidzot, VIII un IX sadaļā ir izklāstīti konkurences noteikumi, kuros paskaidrots, kā tieši ir jāpiemēro valsts atbalsta noteikumi, un nobeiguma noteikumi, kuros paskaidrots, kuras regulas tiek atceltas un kad šo regulu jāsāk piemērot. KLP horizontālā regula Tiek ierosināts arī turpmāk strukturēt KLP divos pīlāros, kā tas ir pašlaik, – I pīlārā iekļaut ikgadējos vispārēji piemērojamos pasākumus, ko papildina II pīlārā iekļautie pasākumi, kuri atspoguļo valstu un reģionu specifiku un ir ieplānoti saskaņā ar daudzgadu plānošanas pieeju. Tomēr, lai dalībvalstis varētu labāk pielāgot abos pīlāros iekļautos īstenošanas pasākumus savai reālajai situācijai un konkrētajiem lauksaimnieku apstākļiem, jaunajā KLP koncepcijā laikposmam pēc 2020. gada būs paredzēta lielāka subsidiaritāte. Lielāka subsidiaritāte nozīmē, ka tiek rasts jauns līdzsvars starp pienākumiem KLP pārvaldīšanā un meklētas jaunas attiecības starp Eiropas Savienību, dalībvalstīm un lauksaimniekiem.

Uz šā pamata pašreizējā KLP horizontālā regula tiek pielāgota jaunajam īstenošanas modelim un atspoguļo gan to, ka dalībvalstīm ir lielāka rīcības brīvība politikas īstenošanā (lai tā atbilstu to vietējām vajadzībām), gan mazāku birokrātijas slogu saņēmējiem, gan arī pāreju uz politiku, kuras uzmanības centrā ir veikums. Lai ES līmenī uzsvaru pārliktu no atbilstības uz veikumu, ir skaidri jānosaka mērķi, kas ar šo politiku ir jāpanāk; kā jau minēts, šie mērķi tiks noteikti ES līmenī. Lai virzītos uz tādu politikas mehānismu, kurā politiku vairāk virzītu rezultāti, tiks pāriets no pārliecināšanās par pamatā esošo darījumu likumību un pareizību uz pārliecināšanos par veikumu un ES pamatprasību ievērošanu, piemēram, tādos aspektos kā integrētā administrācijas un kontroles sistēma (IAKS) vai pārvaldības struktūras (maksājumu aģentūras, koordinējošās struktūras, kompetentās iestādes un sertifikācijas struktūras). Pamatīgās un uzticamās pārvaldības sistēmas, kas ir raksturīgas KLP, tiks saglabātas. KLP horizontālajā regulā līdztekus finansēšanas noteikumiem joprojām būs iekļauti noteikumi par pārbaužu un sankciju, nosacījumu izpildes pārbaužu un IAKS vispārīgajiem principiem. Tādējādi regulā ir izklāstīti noteikumi par finansēšanas, pārvaldības un kontroles sistēmām, noskaidrošanas procesiem (ikgadējo finansiālo noskaidrošanu un ikgadējo veikuma noskaidrošanu) un atbilstīguma procedūru. Šī regula ietver dažādus vienkāršošanas elementus. Pirmkārt, jaunā ikgadējā veikuma noskaidrošana atspoguļo uzmanības pārlikšanu no atsevišķa saņēmēja atbilstības uz politikas veikumu dalībvalstīs. Otrkārt, tajā ir paredzēts samazināt maksājumu aģentūru skaitu un pastiprināt koordinējošās struktūras un sertifikācijas struktūras nozīmi atbilstoši jaunajam īstenošanas modelim. Tādējādi sistēma kļūs pārredzamāka un mazāk apgrūtinās gan valstu pārvaldes iestādes, gan Komisiju. Saskaņā ar Finanšu regulu ir ieviests vienotas revīzijas pieejas jēdziens, un Komisijas revīziju skaits var būt mazāks. Grozījumu regula Paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni ir apstiprināts, ka orientācija uz tirgu ir viens no galvenajiem KLP elementiem, bet arī uzsvērtas problēmas, kas ir saistītas ar vides ilgtspēju un klimata pārmaiņām. Tas arī ierauj lauksaimniecības nozari diskusijās par pārtiku un ar to saistītajām iedzīvotāju bažām, atgādinot, ka “politikas svarīgākais uzdevums ir palīdzēt lauksaimniekiem paredzēt ēšanas ieradumu pārmaiņas un attiecīgi savu ražošanu pielāgot tirgus signāliem un patērētāju prasībām”. Tā kā ES līmenī ir noteikti sīki izstrādāti noteikumi, kas var liegt veikt nepieciešamos pielāgojumus, šī reforma ir iespēja veikt vajadzīgās izmaiņas. Turklāt KLP būtu arī jāmazina iedzīvotāju bažas par lauksaimnieciskās ražošanas ilgtspēju. Tāpēc ir paredzēts saglabāt Regulas (ES) Nr. 1308/2013 uzbūvi un galvenos elementus, bet grozīt dažus noteikumus, ņemot vērā ekonomiskās, vidiskās un sabiedrības izmaiņas, kas novērotas kopš 2014. gada, kad regula stājās spēkā. Pirmkārt, ir paredzēts svītrot līdzšinējos Regulas (ES) Nr. 1308/2013 noteikumus par nozariskām intervencēm, jo nākotnes KLP intervences reglamentēs KLP stratēģisko plānu regula un, lai nodrošinātu lielāku saskanību starp KLP intervencēm, tās būs ietvertas dalībvalstu stratēģiskajos plānos. Otrkārt, lai arī vīna politikas secīgās 2008. un 2013. gada reformas kopumā ir sasniegušas savus mērķus un panākušas ekonomiski rosīgas vīna nozares izveidošanos, ir radušās jaunas ekonomiskās, vidiskās un klimatiskās problēmas. Lai tiktu galā ar šīm problēmām, regulā ir paredzēti vairāki konkrēti pašlaik spēkā esošo noteikumu grozījumi. Treškārt, Paziņojumā par pārtikas un lauksaimniecības nākotni tika aicināts vairot ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu (ĢIN) pievilcību lauksaimnieku un patērētāju acīs un padarīt šo sistēmu vieglāk pārvaldāmu. Tāpēc, lai vienkāršotu ĢIN sistēmu, paātrinātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrāciju un palielinātu produkta specifikāciju grozījumu apstiprināšanas efektivitāti, ir ierosināts grozīt četros pamataktos izklāstītos pašlaik spēkā esošos noteikumus par ĢIN. Šo izmaiņu mērķis ir panākt vienkāršāku ĢIN sistēmu, kuru patērētāji varētu labāk saprast, kuru būtu vieglāk popularizēt un kuras pārvaldība radītu mazākas administratīvās izmaksas. Kas attiecas uz noteikumiem par vīna ĢIN – ierobežojot ES līmenī veikto pieteikumu izskatīšanu tā, ka tiktu pārbaudīts tikai tas, vai tajos nav acīmredzamu kļūdu, nošķirot intelektuālā īpašuma noteikumus no citām produkta specifikācijā izklāstītām prasībām, kā arī dodot dalībvalstīm tiesības pieņemt lēmumus par grozījumiem, kam nav ES līmeņa ietekmes, tiktu atbilstoši subsidiaritātes un proporcionalitātes principam racionalizēta apstiprināšana, saīsināti termiņi un uzlabota resursu izmantošanas racionalitāte. Tāpat arī paredzams, ka dažu konkrētu procedūru, piemēram, iebildumu procedūras, vienkāršošana palielinās apstiprināšanas procesa efektivitāti. Precizētā vīnu “aizsargāta izcelsmes nosaukuma” definīcija dos ražotāju grupām iespēju izmantot jaunus vienšķirnes vīnus – kas ir vajadzīgs arī klimata pārmaiņu dēļ – un ļaus pienācīgi pamatot pieteikumus atbilstoši reālajai situācijai vīnkopībā un vīndarībā. Ir ierosināts arī nostiprināt ĢIN aizsardzību pret ĢIN viltojumiem internetā un preču tranzītā. Lai panāktu, ka vīna ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu shēma un lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu shēma ir savā starpā pietiekami saskaņotas, un lai iepriekšminētos labumus varētu gūt ar ĢIN apzīmēto produktu ražotāji arī šajā nozarē, ierosinātā vīna ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu shēmas vienkāršošana ir jāattiecina arī uz pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu shēmu. Aromatizēto vīnu ĢIN shēma, kurā ir tikai 5 no 3350 ĢIN, nevar darboties, un tā būtu jāapvieno ar kādu citu shēmu; tam ir piemērota lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu shēma, jo tā jau attiecas uz citiem alkoholiskajiem dzērieniem. Papildus tam regulā ir iekļauti noteikumi, ar kuriem iekšējos tiesību aktos tiek vienkārši iekļautas saistības, ko ES un tās dalībvalstis uzņēmās saistībā ar nesenajiem Pasaules Tirdzniecības organizācijas ministru lēmumiem, jo īpaši saistības, kas attiecas uz eksporta subsīdijām. Visbeidzot, tiek ierosināts svītrot virkni novecojušu noteikumu, cita starpā noteikumus par cukura nozarei piemērojamo ražošanas regulējuma sistēmu un prasības, kuru termiņš beidzās 2016./2017. tirdzniecības gada beigās. 2018/0218 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju, Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām, Regulu (ES) Nr. 251/2014 par aromatizētu vīna produktu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, Regulu (ES) Nr. 228/2013, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem, un Regulu (ES) Nr. 229/2013, ar ko nosaka īpašus pasākumus lauksaimniecībā par labu Egejas jūras nelielajām salām

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, 114. pantu, 118. panta pirmo daļu un 349. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu, ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Komisijas 2017. gada 29. novembra paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Pārtikas un lauksaimniecības nākotne” ir izklāstīts, ar kādām problēmām saskarsies turpmākā kopējā lauksaimniecības politika (KLP) laikposmā pēc 2020. gada, kādi būs tās mērķi un orientācija. Šie mērķi cita starpā ir padarīt KLP vairāk orientētu uz rezultātiem, veicināt lauksaimniecības, mežsaimniecības un lauku apvidu modernizāciju un ilgtspēju, kas aptver ekonomisko, sociālo, vidisko un klimatisko ilgtspēju, un palīdzēt samazināt saņēmēju slogu, kas ir saistīts ar Savienības tiesību aktiem. (2)Tā kā KLP ir asāk jāreaģē uz problēmām un iespējām, kas rodas Savienības, starptautiskā, valstu, reģionu, vietējā un lauku saimniecību līmenī, ir jāracionalizē KLP pārvaldība un jāuzlabo tās rezultāti Savienības mērķu sasniegšanā, un ievērojami jāsamazina administratīvais slogs. Uz veikuma konkrētību vērstā (uz “īstenošanas modeli” balstītā) kopējā lauksaimniecības politikā Savienībai būtu jāparedz politikas pamatparametri, piemēram, KLP mērķi un pamatprasības, bet dalībvalstīm būtu jāuzņemas lielāka atbildība par izvirzīto mērķu un mērķrādītāju sasniegšanu. Lielāka subsidiaritāte dod iespēju labāk ņemt vērā vietējos apstākļus un vajadzības, pielāgojot atbalstu tā, lai tas sniegtu pēc iespējas lielāku devumu Savienības mērķu sasniegšanā. (3)Lai nodrošinātu KLP saskaņotību, visām turpmākām KLP intervencēm vajadzētu būt ietvertām stratēģiskā atbalsta plānā, kurā būtu iekļautas dažas nozariskas intervences, kas bija noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1308/2013. (4)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II pielikumā ir iekļautas dažas definīcijas, kas attiecas uz minētās regulas darbības jomā ietilpstošām nozarēm. Minētā pielikuma II daļas B iedaļā izklāstītās definīcijas, kas attiecas uz cukura nozari, būtu jāsvītro, jo tās vairs nepiemēro. Lai, ņemot vērā jaunas zinātniskās atziņas vai tirgus attīstību, atjauninātu minētajā pielikumā iekļautās definīcijas, kas attiecas uz citām nozarēm, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus minēto definīciju grozīšanai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. Tāpēc būtu jāsvītro minētā pielikuma II daļas A iedaļas 4. punktā Komisijai deleģētās individuālās pilnvaras grozīt inulīna sīrupa definīciju. (5)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 I daļa būtu jāvienkāršo. Būtu jāsvītro liekās un novecojušās definīcijas un noteikumi, ar kuriem Komisija tiek pilnvarota pieņemt īstenošanas aktus. (6)Būtu jāatjaunina Regulas (ES) Nr. 1308/2013 23.a pantā noteiktie Savienības atbalsta ierobežojumi izglītības iestāžu apgādei ar augļiem un dārzeņiem un pienu un piena produktiem. (7)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas II nodaļas 2.–6. iedaļā izklāstītie noteikumi par atbalsta shēmām būtu jāsvītro, jo visi šajās nozarēs īstenojamo intervenču tipi tiks izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) .../... (KLP stratēģisko plānu regula). (8)Ņemot vērā, ka vairākās dalībvalstīs 2014.–2017. gadā samazinājās faktiski apstādītā vīnogulāju platība un tā rezultātā var samazināties ražošanas apjoms, dalībvalstīm, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 1. punktu nosakot platību, par kuru izdodamas jaunas stādīšanas atļaujas, vajadzētu būt iespējai izvēlēties starp pastāvošo bāzi un procentuālo daļu no faktiski apstādītās vīnogulāju kopējās platības, kāda to teritorijā bija 2015. gada 31. jūlijā un kam pieskaitīta platība, kura atbilst saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1234/2007 piešķirtajām stādīšanas tiesībām, ko attiecīgā dalībvalsts, sākot no 2016. gada 1. janvāra, var pārveidot par atļaujām. (9)Lai iekļautu vīna vīnogu šķirnes ‘Noah’, ‘Othello’, ‘Isabelle’, ‘Jacquez’, ‘Clinton’ un ‘Herbemont’, kuras iepriekš bija izslēgtas, būtu jāmaina noteikumi par to, kā dalībvalstis klasificē vīna vīnogu šķirnes. Lai nodrošinātu, ka palielinās Savienībā vīna ražošanā izmantoto vīnogulāju izturība pret slimībām un ka ražošanā izmanto tādas vīnogulāju šķirnes, kas ir labāk pielāgojušās mainīgiem klimata apstākļiem, būtu jānosaka, ka vīna ražošanai Savienībā drīkst stādīt Vitis labrusca sugas šķirnes un šķirnes, kas iegūtas no krustojumiem starp Vitis vinifera sugu, Vitis labrusca sugu un citām Vitis ģints sugām. (10)Lai ražotāji varētu izmantot vīnogulāju šķirnes, kas ir labāk pielāgojušās mainīgiem klimata apstākļiem un ir izturīgākas pret slimībām, būtu jānosaka, ka cilmes vietas nosaukumus drīkst izmantot ne tikai produktiem, kas iegūti no Vitis vinifera sugas šķirņu vīnogulājiem, bet arī no tādu šķirņu vīnogulājiem, kas iegūtas no Vitis vinifera sugas krustojumiem ar citām Vitis ģints sugām. (11)Noteikumi, kas attiecas uz vīna importam vajadzīgajiem atbilstības sertifikātiem un analīzes protokoliem, būtu jāpiemēro, ņemot vērā starptautiskos nolīgumus, kas noslēgti saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD).

(12)Cilmes vietas nosaukuma definīcija būtu jāsaskaņo ar definīciju, kas sniegta Līgumā par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem (“TRIPS līgums”), kurš apstiprināts ar Padomes Lēmumu 94/800/EK, jo īpaši ar līguma 22. panta 1. punktu, proti, būtu jānosaka, ka nosaukumā ir jāatspoguļo, ka produkta izcelsme ir konkrēts reģions vai konkrēta vieta. (13)Lai nodrošinātu, ka lēmumi par aizsardzības pieteikumiem un iebildumiem, kas iesniegti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 96. pantā paredzētās iepriekšējās valsts procedūras ietvaros, tiek pieņemti konsekventi, Komisijai būtu laikus un regulāri jāsaņem informācija gadījumos, kad valstu tiesās vai citās struktūrās ir sākta procedūra par aizsardzības pieteikumu, ko dalībvalsts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 96. panta 5. punktu ir pārsūtījusi Komisijai. Būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras, lai šādos apstākļos un attiecīgā gadījumā apturētu pieteikuma izskatīšanu, līdz valsts tiesa vai cita valsts struktūra ir pasludinājusi spriedumu lietā, kurā apstrīdēts pieteikuma novērtējums, ko dalībvalsts sagatavojusi iepriekšējā valsts procedūrā. (14)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrācija būtu jāvienkāršo un jāpaātrina, nošķirot intelektuālā īpašuma noteikumu ievērošanas novērtējumu no novērtējuma par produkta specifikāciju atbilstību tirdzniecības standartos un marķēšanas noteikumos noteiktajām prasībām. (15)Dalībvalstu kompetento iestāžu veiktais novērtējums ir svarīgs procedūras solis. Dalībvalstīm ir zināšanas, kompetence un piekļuve datiem un faktiem, kas dod tām vislabākās iespējas pārliecināties par to, vai pieteikumā sniegtā informācija ir pareiza un patiesa. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāgarantē, ka minētā novērtējuma rezultāts, kas ir precīzi jādokumentē vienotajā dokumentā, kurā ir rezumēti produkta specifikācijas attiecīgie elementi, ir uzticams un pareizs. Ievērojot subsidiaritātes principu, pēc tam pieteikumi būtu jāizskata Komisijai, lai pārliecinātos, ka tajos nav acīmredzamu kļūdu un ka tiek ņemti vērā Savienības tiesību akti un to ieinteresēto personu intereses, kas atrodas ārpus dalībvalsts, kurā iesniegts pieteikums. (16)Laikposms, kurā var paust iebildumu, būtu jāpagarina līdz trim mēnešiem, lai nodrošinātu, ka visām ieinteresētajām personām ir pietiekami daudz laika, lai izanalizētu aizsardzības pieteikumu, un iespēja iesniegt iebildumu paziņojumu. Lai nodrošinātu, ka iebildumiem, ko iesniedz saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013, tiek piemērota tāda pati procedūra kā iebildumiem, ko iesniedz saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012, un dalībvalstis tādējādi varētu saskaņoti un efektīvi pārsūtīt Komisijai iebildumus, ko iesniegušas fiziskas vai juridiskas personas, kuras dzīvo vai veic uzņēmējdarbību to teritorijā, fizisku un juridisku personu iebildumi būtu jāiesniedz ar tās dalībvalsts iestāžu starpniecību, kurā tās dzīvo vai veic uzņēmējdarbību. Lai vienkāršotu iebildumu procedūru, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai īstenošanas aktā, ar ko tiek piešķirta aizsardzība, noraidīt nepieņemamus iebildumu paziņojumus. Tāpēc būtu jāsvītro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 111. pants, ar ko Komisijai tiek piešķirtas īstenošanas pilnvaras noraidīt nepieņemamus iebildumus ar atsevišķu īstenošanas aktu. (17)Lai palielinātu procedūras efektivitāti un nodrošinātu, ka cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības piešķiršanas nosacījumi ir vienādi, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras pieņemt aizsardzību piešķirošus īstenošanas aktus bez pārbaudes procedūras, ja pret aizsardzības pieteikumu nav iesniegts neviens pieņemams iebildumu paziņojums. Ja ir iesniegts pieņemams iebildumu paziņojums, Komisijai vajadzētu būt īstenošanas pilnvarām saskaņā ar pārbaudes procedūru pieņemt īstenošanas aktus, ar ko vai nu piešķir aizsardzību, vai noraida aizsardzības pieteikumu. (18)Pienācīgi ņemot vērā TRIPS līgumu, jo īpaši tā 22. un 23. pantu, un Vispārējo vienošanos par tarifiem un tirdzniecību (VVTT), jo īpaši tās V pantu par brīvu tranzītu, kurus abus apstiprināja ar Padomes Lēmumu 94/800/EK un kuru mērķis ir nostiprināt cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un iedarbīgāk apkarot viltošanu, ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 103. panta 2. punktu piešķirtā aizsardzība būtu jāpaplašina, to attiecinot arī uz precēm, kas ir tranzītā Savienības muitas teritorijā, un uz precēm, ko pārdod internetā vai ar citiem elektroniskās tirdzniecības līdzekļiem. (19)Vajadzētu būt iespējai atcelt cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzību, ja tie vairāk netiek lietoti vai ja Regulas (ES) Nr. 1308/2013 95. pantā minētais pieteikuma iesniedzējs vairs nevēlas saglabāt šo aizsardzību. (20)Ņemot vērā aizvien pieaugošo patērētāju pieprasījumu pēc novatoriskiem vīnkopības produktiem, kuru faktiskā spirta tilpumkoncentrācija ir zemāka par Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļā vīnkopības produktiem noteikto minimālo faktisko spirta tilpumkoncentrāciju, vajadzētu būt iespējai arī Savienībā ražot šādus novatoriskus vīnkopības produktus. (21)Ir jāsniedz bezalkoholisku vīnkopības produktu un vīnkopības produktu ar samazinātu spirta saturu definīcija. Šajās definīcijās būtu jāņem vērā definīcijas, kas ir noteiktas Starptautiskās Vīnkopības un vīna organizācijas (OIV) rezolūcijā OIV-ECO 433-2012 par dzērienu, kas ir iegūts, samazinot spirta saturu vīnā, un rezolūcijā OIV-ECO 523-2016 par vīnu, kura spirta saturs ir mainīts spirta satura samazināšanas rezultātā. (22)Lai nodrošinātu, ka noteikumus, kas reglamentē vīna nozares produktu marķēšanu un noformēšanu, piemēro arī bezalkoholiskiem vīnkopības produktiem un vīnkopības produktiem ar samazinātu spirta saturu, un lai ieviestu noteikumus, kas reglamentē spirta samazināšanas procesus, kurus Savienībā izmanto dažu bezalkoholisku vīnkopības produktu un dažu vīnkopības produktu ar samazinātu spirta saturu ražošanā, un noteikumus, kas attiecas uz aizkorķējumu izmantošanas nosacījumiem vīna nozarē, lai nodrošinātu, ka patērētāji tiek pasargāti no maldinošas dažu tādu aizkorķējumu lietošanas, kuri saistās ar konkrētiem dzērieniem, un no bīstamiem aizkorķējuma materiāliem, kuri var piesārņot dzērienus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. (23)Cukura nozarei piemērojamo ražošanas noteikumu un prasību termiņš beidzās 2016./2017. tirdzniecības gada beigās. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 124. pants un 127.–144. pants nu ir novecojuši un būtu jāsvītro. (24)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 189. pantā izklāstītie pasākumi un noteikumi, kas attiecas uz kaņepju importu, ir lieki un novecojuši un būtu jāsvītro. (25)Būtu jāsvītro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 192. un 193. pants, jo, tā kā cukura nozarē ražošanas regulējums vairs nav spēkā, šādi pasākumi vairs nav vajadzīgi. Lai ar importu no trešām valstīm nodrošinātu, ka Savienības tirgus tiek pietiekami apgādāts, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras apturēt ievedmuitu cukurniedru un cukurbiešu melasei. (26)Nairobi notikušajā 10. PTO ministru konferencē pieņemtajā ministru 2015. gada 19. decembra Lēmumā par eksporta konkurenci ir izklāstīti noteikumi par eksporta konkurences pasākumiem. Eksporta subsīdiju jomā PTO dalībniekiem ir no minētā lēmuma datuma jālikvidē savas piešķirtās tiesības uz eksporta subsīdijām. Tāpēc Regulas (ES) Nr. 1308/2013 196.–204. pantā izklāstītie Savienības noteikumi par eksporta kompensācijām būtu jāsvītro. (27)Attiecībā uz eksporta kredītiem, eksporta kredīta garantijām un apdrošināšanas programmām, lauksaimnieciskajiem eksportējošajiem valsts tirdzniecības uzņēmumiem un starptautisko pārtikas palīdzību dalībvalstis, ievērojot Savienības tiesību aktus, var pieņemt valsts pasākumus. Tā kā Savienība un tās dalībvalstis ir PTO dalībnieces, šādiem valstu pasākumiem būtu jāatbilst arī noteikumiem, kas izklāstīti minētajā PTO ministru 2015. gada 19. decembra lēmumā, jo šajā jautājumā piemēro kā Savienības, tā starptautiskos tiesību aktus. (28)Būtu jāsvītro novecojušie Komisijas pienākumi ziņot par piena un piena produktu tirgu, skolu programmu tvēruma paplašināšanu un konkurences noteikumu piemērošanu lauksaimniecības nozarei. Ziņošanas pienākumi, kas attiecas uz biškopības nozari, būtu jāiekļauj Regulā (ES) .../... (KLP stratēģisko plānu regula). (29)Tā kā ar Regulu (ES) .../... (KLP stratēģisko plānu regula) tiek atcelta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013, noteikumi par pārbaudēm un sankcijām, kas saistītas ar tirdzniecības standartiem un aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem, ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm un tradicionāliem apzīmējumiem, būtu jāiekļauj Regulā (ES) Nr. 1308/2013. (30)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 V daļas III nodaļā izklāstītie noteikumi par rezervi krīzes situācijām lauksaimniecības nozarē būtu jāsvītro, jo Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) .../... (Horizontālā regula) ir iekļauti atjaunināti noteikumi par lauksaimniecības rezervi. (31)Tā kā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 251/2014 reģistrēto aromatizētā vīna ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu skaits ir mazs, šo produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības tiesiskais regulējums būtu jāvienkāršo. Aromatizētajam vīnam un citiem alkoholiskajiem dzērieniem, izņemot stipros alkoholiskos dzērienus un vīnkopības produktus, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļā, būtu jāpiemēro tāds pats juridiskais režīms un procedūras kā citiem lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem. Regulas (ES) Nr. 1151/2012 darbības joma būtu jāpaplašina, lai tiktu aptverti arī minētie produkti. Lai ņemtu vērā šīs izmaiņas, būtu jāgroza Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 251/2014 attiecībā uz tās nosaukumu, darbības jomu, definīcijām un noteikumiem par aromatizētu vīna produktu marķēšanu. Attiecībā uz nosaukumiem, kas ir aizsargāti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 251/2014, būtu jānodrošina plūstoša pāreja.

(32)Regulā (ES) Nr. 1151/2012 izklāstītās procedūras, kas ir saistītas ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un garantētu tradicionālo īpatnību reģistrāciju, būtu jāracionalizē un jāvienkāršo, lai nodrošinātu, ka jauno nosaukumu reģistrācija aizņem mazāk laika. Būtu jāvienkāršo arī iebildumu procedūra. (33)Būtu jāparedz īpašas atkāpes, kas dod iespēju līdztekus reģistrētajam garantētas tradicionālās īpatnības nosaukumam izmantot citus nosaukumus. Komisijai būtu jānosaka pārejas periodi tādu apzīmējumu izmantošanai, kuri satur garantētu tradicionālo īpatnību nosaukumus, saskaņā ar šādu pārejas periodu nosacījumiem, kas jau ir spēkā attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm. (34)Būtu jāvienkāršo Regulā (ES) Nr. 1151/2012 noteiktā produkta specifikāciju grozījumu apstiprināšanas procedūra, nošķirot Savienības nozīmes grozījumus no standarta grozījumiem. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalstīm vajadzētu būt atbildīgām par produkta specifikāciju grozījumu apstiprināšanu, ja tie ir standarta grozījumi, bet Komisijai – ja tie ir Savienības nozīmes grozījumi. (35)Būtu jāatjaunina finanšu resursu summas, kas ir pieejamas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulām (ES) Nr. 228/2013 un (ES) Nr. 229/2013 īstenotu pasākumu finansēšanai. (36)Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regulas (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 251/2014, (ES) Nr. 228/2013 un (ES) Nr. 229/2013. (37)Būtu jānosaka pārejas kārtība tiem pieteikumiem par aizsardzību un par aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un garantēto tradicionālo īpatnību reģistrāciju, kuri iesniegti pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, un izdevumiem, kas radušies saistībā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 29.–60. pantā noteiktajām olīveļļas un galda olīvu, augļu un dārzeņu, vīna, biškopības un apiņu atbalsta shēmām pirms 2021. gada 1. janvāra. (38)Lai nodrošinātu netraucētu pāreju uz jauno tiesisko regulējumu, kas izklāstīts Regulā (ES) …/… (KLP stratēģisko plānu regulā), noteikumi par grozījumiem Regulā (ES) Nr. 1308/2013 attiecībā uz noteiktām atbalsta shēmām un rezervi krīzes situācijām lauksaimniecības nozarēs un noteikumi par grozījumiem Regulās (ES) Nr. 228/2013 un (ES) Nr. 229/2013 būtu jāpiemēro no 2021. gada 1. janvāra, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Regulas (ES) Nr. 1308/2013 pantu grozījumi Regulu (ES) Nr. 1308/2013 groza šādi: (1)regulas 3. pantu groza šādi: (a)panta 2. punktu svītro; (b)panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem: “3.Šajā regulā piemēro definīcijas, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) …/...* [Horizontālajā regulā] un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) …/...** [KLP stratēģisko plānu regulā], ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi. 4.Lai grozītu definīcijas, kas attiecas uz II pielikumā minētajām nozarēm, ciktāl nepieciešams definīcijas atjaunināt, ņemot vērā tirgus attīstību, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 227. pantu. ---------------------------- *Eiropas Parlamenta un Padomes [datums] Regula (ES) .../... par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu un uzraudzību un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 1306/2013 (OV L ..., ..., ... lpp.). **Eiropas Parlamenta un Padomes [datums] Regula (ES) .../..., ar ko izveido noteikumus par atbalstu stratēģiskajiem plāniem, kuri dalībvalstīm jāizstrādā saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP stratēģiskie plāni) un kurus finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1305/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1307/2013 (OV L..., ...lpp.)”; (2)regulas 5. pantu aizstāj ar šādu:

“5. pants Konversijas likmes rīsiem Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, kuri nosaka konversijas likmes rīsiem dažādās apstrādes stadijās. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 229. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (3)regulas 6. pantu svītro; (4)regulas II daļas I sadaļas II nodaļu groza šādi: (a)virsrakstu aizstāj ar šādu: “II NODAĻA Atbalsts augļu un dārzeņu un piena un piena produktu piegādei izglītības iestādēs”; (b)virsrakstu “1. iedaļa” un iedaļas nosaukumu svītro; (c) regulas 23.a pantu groza šādi: i)panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1.Neskarot šā panta 4. punktu, atbalsts, kuru saskaņā ar skolu apgādes programmu piešķir par produktu izplatīšanu, papildu izglītojošiem pasākumiem un saistītajām izmaksām, kas minētas 23. panta 1. punktā, nepārsniedz EUR 220 804 135 vienā mācību gadā. Minētā maksimālā ierobežojuma robežās atbalsts nepārsniedz: (a)par skolām paredzētiem augļiem un dārzeņiem – EUR 130 608 466 vienā mācību gadā; (b)par skolām paredzētu pienu – EUR 90 195 669 vienā mācību gadā.”; ii)panta 2. punkta trešās daļas pēdējo teikumu svītro; iii)panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4.Nepārsniedzot maksimālo ierobežojumu EUR 220 804 135 apmērā, kas noteikts 1. punktā, ikviena dalībvalsts var vienreiz mācību gadā pārdalīt līdz 20 % no tās viena vai otra indikatīvā piešķīruma.”; (d) nodaļas 2.–6. iedaļu, kas ietver 29.–60. pantu, svītro;

(5)regulas 63. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1.Dalībvalstis katru gadu dara pieejamas stādīšanas atļaujas jauniem stādījumiem, kas veido vai nu: a)1 % no faktiski apstādītajām kopējām vīnogulāju platībām to teritorijā; tas tiek noteikts iepriekšējā gada 31. jūlijā; vai b)1 % no platības, kas ietver 2015. gada 31. jūlijā noteikto faktiski apstādīto vīnogulāju platību to teritorijā un platību, uz kuru attiecas stādīšanas tiesības, kas to teritorijā piešķirtas ražotājiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 85.h, 85.i vai 85.k pantu un ko 2016. gada 1. janvārī var pārveidot par atļaujām, kā minēts šīs regulas 68. pantā.”; (6)regulas 81. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2.Ievērojot 3. punktu, dalībvalstis klasificē vīna vīnogu šķirnes, kuras vīna ražošanai dalībvalstu teritorijā var stādīt, pārstādīt vai uzpotēt. Dalībvalstis var klasificēt vīna vīnogu šķirnes, ja: a)attiecīgā šķirne pieder pie Vitis vinifera vai Vitis labrusca sugas; vai b)attiecīgā šķirne ir iegūta no krustojumiem starp Vitis vinifera sugu, Vitis labrusca sugu un citām Vitis ģints sugām. Ja vīna vīnogu šķirne tiek svītrota no pirmajā daļā minētās klasifikācijas, šo šķirni izar 15 gados pēc svītrošanas.”; (7)regulas 90. panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Ja vien starptautiskajos nolīgumos, kas noslēgti saskaņā ar LESD, nav minēts citādi, importējot 1. punktā minētos produktus, uzrāda: a) sertifikātu, ar kuru apliecina atbilstību 1. un 2. punktā minētajiem noteikumiem un kuru produkta izcelsmes valstī sagatavojusi kompetentā iestāde, kas iekļauta sarakstā, kurš jāpublicē Komisijai; b) analīzes protokolu, ko sagatavojusi iestāde vai struktūrvienība, kuru izraudzījusies produkta izcelsmes valsts, ja produkts ir paredzēts tiešai lietošanai pārtikā.”; (8)regulas II daļas II sadaļas I nodaļas 1. iedaļā iekļauj šādu 4.a apakšiedaļu: “4.a apakšiedaļa Pārbaudes un sankcijas 90.a pants

Pārbaudes un sankcijas saistībā ar tirdzniecības noteikumiem 1.Ja ir pārkāpti Savienības noteikumi vīna nozarē, dalībvalstis, neskarot saskaņā ar Regulas (ES) [.../...] (Horizontālā regula) 57. pantu pieņemtos aktus par vīna nozari, piemēro samērīgus, iedarbīgus un atturošus administratīvos sodus saskaņā ar minētās regulas (Horizontālās regulas) IV sadaļas I nodaļu. 2.Lai aizsargātu Savienības līdzekļus un Savienības vīna identitāti, izcelsmi un kvalitāti, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 227. pantu pieņemt deleģētos aktus par:

a)tādas analītiskas datubāzes izveidi, kas satur izotopu datus un palīdzēs atklāt krāpšanu un kas jāveido, balstoties uz dalībvalstu ievāktiem paraugiem; b)noteikumiem par kontroles struktūrām un to savstarpējo palīdzību; c)noteikumiem par dalībvalstu konstatējumu kopīgu izmantošanu. 3.Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, kuri nosaka visus pasākumus, kas nepieciešami, lai ieviestu: a)procedūras, kuras saistītas ar dalībvalstu datubāzēm un izotopu datu analītisko datubāzi, kas palīdzēs atklāt krāpšanu; b)procedūras, kuras saistītas ar kontroles iestāžu un struktūru savstarpējo sadarbību un palīdzību; c)saistībā ar 3. punktā minēto pienākumu – noteikumus par to, kā veikt pārbaudes par atbilstību tirdzniecības standartiem, un noteikumus par iestādēm, kuras atbildīgas par minēto pārbaužu veikšanu, un par šo pārbaužu saturu, biežumu, un par tirdzniecības posmu, kurā tās veicamas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 229. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (9)regulas 93. pantu groza šādi: (a)panta 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “a)“cilmes vietas nosaukums” ir nosaukums, kas identificē 92. panta 1. punktā minētu produktu: i)kura kvalitāti vai īpašības galvenokārt vai vienīgi nosaka īpašā ģeogrāfiskā vide ar tai raksturīgajiem dabas un – attiecīgā gadījumā – cilvēka faktoriem; ii)kā cēlušos konkrētā vietā, reģionā vai – izņēmuma gadījumos – valstī; iii)kurš ražots no vīnogām, kā izcelsme ir vienīgi attiecīgais ģeogrāfiskais apgabals; iv)kura ražošana notiek attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā; un v)kurš iegūts no Vitis vinifera sugas vīnogulāju šķirnēm vai šķirnēm, kas iegūtas no Vitis vinifera sugas krustojuma ar citām Vitis ģints sugām.”; (b)panta 2. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “c)atbilst 1. punkta a) apakšpunkta i) līdz v) punktā minētajām prasībām un”; (c)panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4.Ražošana, kas minēta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punktā un b) apakšpunkta iii) punktā, aptver visas ar to saistītās darbības – no vīnogu ražas novākšanas līdz vīna gatavošanas procesu noslēgumam, izņemot jebkādus procesus pēc ražošanas.”;

(10)regulas 94. panta 1. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: “Pieteikumos nosaukumu kā cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzībai ietver:”; (11)regulas 96. pantā pievieno šādu 6. un 7. punktu: “6. Dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju, ja valsts tiesā vai citā valsts struktūrā ir sākta procedūra attiecībā uz aizsardzības pieteikumu, ko dalībvalsts saskaņā ar 5. punktu ir pārsūtījusi Komisijai. 7.Attiecīgā gadījumā Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai apturētu 97. panta 2. punktā minēto pieteikuma pārbaudi, līdz valsts tiesa vai cita valsts struktūra ir pasludinājusi spriedumu lietā, kurā apstrīdēts aizsardzības pieteikums, attiecībā uz ko dalībvalsts iepriekšējā valsts procedūrā saskaņā ar 5. punktu ir atzinusi, ka tas atbilst prasībām. Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 229. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru.”; (12)regulas 97. panta 2., 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem: “2.Komisija pārbauda aizsardzības pieteikumus, ko tā saņem saskaņā ar 94. pantu un 96. panta 5. punktu. Tā, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts veiktās iepriekšējās valsts procedūras iznākumu, pārbauda, vai tajos nav acīmredzamu kļūdu. Komisijas veiktajai pārbaudei nevajadzētu būt ilgākai par sešiem mēnešiem no dienas, kad attiecīgais pieteikums saņemts no dalībvalsts. Ja šis laikposms tiek pārsniegts, Komisija pieteikumu iesniedzējiem rakstveidā norāda aizkavēšanās iemeslus. 3.Ja Komisija, ņemot vērā pārbaudi, kas veikta saskaņā ar šā panta 2. punktu, uzskata, ka 93., 100. un 101. pantā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti, tā pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz to, laiEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētu vienoto dokumentu, kas minēts 94. panta 1. punkta d) apakšpunktā, un atsauci uz iepriekšējās valsts procedūras gaitā publicēto produkta specifikāciju. Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 229. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru. 4.Ja Komisija, ņemot vērā pārbaudi, kas veikta saskaņā ar šā panta 2. punktu, uzskata, ka 93., 100. un 101. pantā izklāstītie nosacījumi nav izpildīti, tā pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem pieteikumu noraida. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 229. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (13)regulas 98. un 99. pantu aizstāj ar šādiem: “98. pants

Iebildumu procedūra Trīs mēnešu laikā no dienas, kad 94. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētais vienotais dokuments publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, dalībvalsts vai trešās valsts iestādes vai jebkura fiziska vai juridiska persona, kam ir likumīgas intereses un kas dzīvo vai veic uzņēmējdarbību trešā valstī, var iebilst pret ierosināto aizsardzību, iesniedzot Komisijai iebildumu paziņojumu. Iebildumu paziņojums ir pienācīgi pamatots. Jebkura fiziska vai juridiska persona, kam ir likumīgas intereses un kas dzīvo vai veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kura nav tā dalībvalsts, kas pārsūtījusi aizsardzības pieteikumu, iebildumu paziņojumu var iesniegt ar tās dalībvalsts iestāžu starpniecību, kurā persona dzīvo vai veic uzņēmējdarbību, tādā laikposmā, lai iebildumu paziņojumu varētu iesniegt pirmajā daļā minētajā termiņā. 99. pants

Lēmums par aizsardzību 1.Ja Komisija nav saskaņā ar 98. pantu saņēmusi pieņemamu iebildumu paziņojumu, tā pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem piešķir aizsardzību. Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 229. panta 2. vai 3. punktā minēto pārbaudes procedūru. 2. Ja Komisija ir saņēmusi pieņemamu iebildumu paziņojumu, tā pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem vai nu piešķir aizsardzību, vai noraida pieteikumu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 229. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

3. Aizsardzība, kas piešķirta saskaņā ar šo pantu, neskar attiecīgo produktu atbilstību citiem Savienības noteikumiem, kas jo īpaši attiecas uz produktu laišanu tirgū, tirdzniecību un pārtikas marķēšanu.”; (14)regulas 103. pantā pievieno šādu 4. punktu: “4.Aizsardzību, kas minēta 2. punktā, piemēro arī precēm, kas tiek ievestas Savienības muitas teritorijā, bet netiek laistas brīvā apgrozībā Savienības muitas teritorijā, un precēm, kas tiek pārdotas Savienībā ar elektroniskās tirdzniecības līdzekļiem.”; (15)regulas 106. pantu aizstāj ar šādu: “106. pants

Anulēšana Komisija pēc savas ierosmes vai pienācīgi pamatota lūguma, ko izteikusi dalībvalsts, trešā valsts vai fiziska vai juridiska persona, kurai ir likumīgas intereses, var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem anulē cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzību, ja ir spēkā viens vai vairāki šādi apstākļi: (a)ja vairs netiek garantēta atbilstība attiecīgajai produkta specifikācijai; (b)ja vismaz septiņus secīgus gadus tirgū nav laists neviens produkts ar attiecīgo cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādi; (c)ja pieteikuma iesniedzējs, kas atbilst 95. pantā izklāstītajiem nosacījumiem, paziņo, ka vairs nevēlas saglabāt cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzību. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 229. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (16)regulas 111. pantu svītro; (17)regulas II daļas II sadaļas I nodaļas 2. iedaļā pievieno šādu 4. apakšiedaļu: “4. apakšiedaļa Pārbaudes saistībā ar cilmes vietas nosaukumiem, ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm un tradicionālajiem apzīmējumiem 116.a pants

Pārbaudes 1.Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai pārtrauktu šajā regulā minēto aizsargāto cilmes vietas nosaukumu, aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un aizsargāto tradicionālo apzīmējumu nelikumīgu izmantošanu. 2.Dalībvalstis ieceļ kompetento iestādi, kas ir atbildīga par tādu pārbaužu veikšanu, kurās pārbauda šajā iedaļā izklāstīto pienākumu ievērošanu. Šajā saistībā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/625* 4. panta 2. un 4. punktu un 5. panta 1., 4. un 5. punktu. 3.Savienībā kompetentā iestāde, kas minēta 2. punktā, vai viena vai vairākas deleģētās struktūras Regulas (ES) 2017/625 3. panta 5. punkta nozīmē, kuras pilda produktu sertifikācijas struktūras pienākumus saskaņā ar minētās regulas II sadaļas III nodaļā izklāstītajiem kritērijiem, pārliecinās, kā katru gadu vīna ražošanā un iepakošanā vai pēc tās tiek ievērota produkta specifikācija. 4.Komisija pieņem īstenošanas aktus attiecībā uz: (a)paziņojumu, kas dalībvalstīm jānosūta Komisijai;

(b)noteikumiem par iestādi, kas ir atbildīga par produkta specifikācijas ievērošanas verifikāciju, arī gadījumos, kad ģeogrāfiskais apgabals ir trešā valstī; (c)dalībvalstu rīcību aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un aizsargātu tradicionālo apzīmējumu nelikumīgas izmantošanas novēršanai; (d)pārbaudēm un verifikāciju, kas jāveic dalībvalstīm, ieskaitot testēšanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 229. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. *Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. marta Regula (ES) 2017/625 par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001, (EK) Nr. 396/2005, (EK) Nr. 1069/2009, (EK) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 un (EK) Nr. 1099/2009 un Padomes Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK un Padomes Lēmumu 92/438/EEK (Oficiālo kontroļu regula) (OV L 95, 7.4.2017., 1. lpp.).”; (18)regulas 119. pantu groza šādi: (a)panta 1. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: “To VII pielikuma II daļas 1. līdz 11., 13., 15., 16., 18. un 19. punktā minēto produktu marķējumā un noformējumā, ko tirgo Savienībā vai eksportē, iekļauj šādas obligātas ziņas:”; (b)pievieno šādu 4. punktu: “4. Dalībvalstis veic pasākumus, ar kuriem nodrošina, ka 1. punktā minētie produkti, kuri nav marķēti saskaņā ar šīs regulas noteikumiem, netiek laisti tirgū vai, ja tie jau ir laisti tirgū, tiek no tā izņemti.”; (19)regulas 120. panta 1. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: “VII pielikuma II daļas 1. līdz 11., 13., 15., 16., 18. un 19. punktā minēto produktu marķējumā un noformējumā var iekļaut šādas fakultatīvas ziņas:”; (20)regulas 122. panta 1. punktu groza šādi: (a)punkta b) apakšpunkta ii) punktu svītro; (b)punkta c) apakšpunktā pievieno šādu iii) punktu: “iii)terminiem, kas norāda uz saimniecību, un to izmantošanas nosacījumiem;” (c)punkta d) apakšpunkta i) punktu aizstāj ar šādu: “i)nosacījumiem par noteiktas formas pudeļu un aizkorķējumu izmantošanu un konkrētu īpašu pudeļu formu sarakstu;” (21)regulas II daļas II sadaļas II nodaļas 1. iedaļu groza šādi: (a)regulas 124. pantu svītro;

(b)virsrakstu “1. apakšiedaļa” un apakšiedaļas nosaukumu svītro; (c)iedaļas 2. un 3. apakšiedaļu, kas ietver 127.–144. pantu, svītro; (22)regulas 145. panta 3. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: “Dalībvalstis, kuras saskaņā ar Regulas (ES) .../... [KLP stratēģisko plānu regula] 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu savos KLP stratēģiskajos plānos paredz vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidošanu, katru gadu līdz 1. martam iesniedz Komisijai atjauninātu ražošanas potenciāla pārskatu, kas sagatavots, pamatojoties uz vīna dārzu reģistra datiem.”; (23)regulas 189. pantu svītro; (24)regulas 192. un 193. pantu svītro; (25)IV nodaļā pievieno šādu 193.a pantu: “193.a pants

Ievedmuitas apturēšana melasēm Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem pilnībā vai daļēji aptur ievedmuitas uzlikšanu KN kodam 1703 atbilstošai melasei. Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 229. panta 2. vai 3. punktā minēto procedūru.”; (26)III daļas VI nodaļu, kas ietver 196.–204. pantu, svītro; (27)regulas 225. panta a)–d) punktu svītro; (28)V daļas III nodaļu, kas ietver 226. pantu, svītro; (29)II pielikuma II daļu groza šādi: (a)A iedaļas 4. punkta otro teikumu svītro; (b)B iedaļu svītro; (30)III pielikumu groza šādi: (a) virsrakstu aizstāj ar šādu: “RĪSU UN CUKURA STANDARTA KVALITĀTE, KĀ MINĒTS REGULAS (ES) Nr. 1370/2013* 1.a PANTĀ *Padomes 2013. gada 16. decembra Regula (ES) Nr. 1370/2013 par konkrēta atbalsta un kompensāciju noteikšanas pasākumiem saistībā ar lauksaimniecības produktu tirgu kopīgo organizāciju (OV L 346, 20.12.2013., 12. lpp.).”;

(b) B daļas I iedaļu svītro; (31)VI pielikumu svītro; (32)VII pielikuma II daļā pievieno šādu 18. un 19. punktu: “18)Terminu “bezalkoholisks” var lietot kopā ar 1. un 4.–9. punktā minēto vīnkopības produktu nosaukumu, ja: a)produkts ir iegūts no vīna, kas definēts 1. punktā, dzirkstošā vīna, kas definēts 4. punktā, kvalitatīva dzirkstošā vīna, kas definēts 5. punktā, kvalitatīva aromātiskā dzirkstošā vīna, kas definēts 6. punktā, gāzēta dzirkstošā vīna, kas definēts 7. punktā, pusdzirkstošā vīna, kas definēts 8. punktā, vai gāzēta pusdzirkstošā vīna, kas definēts 9. punktā; b)produktam ir ticis samazināts spirta saturs saskaņā ar VIII pielikuma I daļas E iedaļā norādītajiem procesiem; un c)produkta kopējā spirta tilpumkoncentrācija nav lielāka par 0,5 %. 19)Terminu “ar samazinātu spirta saturu” var lietot kopā ar 1. un 4.–9. punktā minēto vīnkopības produktu nosaukumu, ja: a)produkts ir iegūts no vīna, kas definēts 1. punktā, dzirkstošā vīna, kas definēts 4. punktā, kvalitatīva dzirkstošā vīna, kas definēts 5. punktā, kvalitatīva aromātiskā dzirkstošā vīna, kas definēts 6. punktā, gāzēta dzirkstošā vīna, kas definēts 7. punktā, pusdzirkstošā vīna, kas definēts 8. punktā, vai gāzēta pusdzirkstošā vīna, kas definēts 9. punktā; b)produktam ir ticis samazināts spirta saturs saskaņā ar VIII pielikuma I daļas E iedaļā norādītajiem procesiem; un c)produkta kopējā spirta tilpumkoncentrācija ir lielāka par 0,5 %, un pēc VIII pielikuma I daļas E iedaļā minētajiem procesiem tā kopējā spirta tilpumkoncentrācija ir samazinājusies par vairāk nekā 20 % salīdzinājumā ar tā sākotnējo kopējo spirta tilpumkoncentrāciju.”; (33)VIII pielikuma I daļā pievieno šādu E iedaļu: “E.Spirta satura samazināšanas procesi VII pielikuma II daļas 1. un 4.–9. punktā minēto vīnkopības produktu spirta satura samazināšanai vai gandrīz pilnīgai likvidēšanai ir atļauts izmantot šādus spirta satura samazināšanas procesus vai nu katru atsevišķi, vai kombinācijā: a)daļēja vakuuma iztvaicēšana; b)membrānu metodes; c)destilācija. Spirta samazināšanas procesu rezultātā vīnkopības produktam nerodas organoleptiski defekti. Nedrīkst līdztekus vīnkopības produkta spirta satura likvidēšanai palielināt cukura saturu vīnogu misā.” 2. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1151/2012 Regulu (ES) Nr. 1151/2012 groza šādi:

(1)regulas 2. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem: “2.Šo regulu nepiemēro stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem vai Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļā definētajiem vīnkopības produktiem, izņemot vīna etiķus. 3.Šī regula un jo īpaši reģistrācija, kas veikta saskaņā ar 52. pantu, neskar attiecīgo produktu atbilstību citiem Savienības noteikumiem, kas jo īpaši attiecas uz produktu laišanu tirgū, tirdzniecību un pārtikas marķēšanu.”; (2)regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “b)kvalitāti vai īpašības ir radījusi galvenokārt vai vienīgi īpašā ģeogrāfiskā vide ar tai raksturīgajiem dabas faktoriem un — attiecīgā gadījumā — cilvēka faktoriem;” (3)regulas 7. panta 1. punkta d) apakšpunktu svītro; (4)regulas 10. panta 1. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: “Šīs regulas 51. panta 1. punktā minētais pamatotais iebildumu paziņojums ir pieņemams tikai tad, ja Komisija to ir saņēmusi minētajā punktā noteiktajā termiņā un ja tas:”; (5)regulas 13. pantā pievieno šādu 4. punktu: “4.Aizsardzību, kas minēta 1. punktā, piemēro arī precēm, kas tiek ievestas Savienības muitas teritorijā, bet netiek laistas brīvā apgrozībā Savienības muitas teritorijā, un precēm, kas tiek pārdotas ar elektroniskās tirdzniecības līdzekļiem.”; (6)regulas 15. pantu groza šādi: (a)panta 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (b)panta 2. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: “Neskarot 14. pantu, Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem šā panta 1. punktā minēto pārejas laiku pamatotos gadījumos pagarina, kad ir parādīts, ka:”; (7)iekļauj šādu 16.a pantu: “16.a pants

Pastāvošas aromatizēto vīna produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes Nosaukumus, kas iekļauti reģistrā, kurš izveidots saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 251/2014* 21. pantu, automātiski iekļauj šīs regulas 11. pantā minētajā reģistrā. Attiecīgās specifikācijas uzskata par šīs regulas 7. pantā minētajām specifikācijām. *Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Regula (ES) Nr. 251/2014 par aromatizētu vīna produktu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1601/91 (OV L 84, 20.3.2014., 14. lpp.).”; (8)regulas 21. panta 1. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu:

“Regulas 51. panta 1. punktā minētais pamatotais iebildumu paziņojums ir pieņemams tikai tad, ja Komisija to ir saņēmusi pirms termiņa beigām un ja tas:”; (9)iekļauj šādu 24.a pantu: “24.a pants

Pārejas laiks garantētu tradicionālo īpatnību lietošanai Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka pārejas laiku līdz pieciem gadiem, lai attiecībā uz produktiem, kuru apzīmējums sastāv no nosaukuma, kas ir pretrunā 24. panta 1. punktam, vai satur šādu nosaukumu, atļautu turpināt lietot apzīmējumu, ar kuru tie tika tirgoti, ar nosacījumu, ka saskaņā ar 49. panta 3. punktu vai 51. pantu ir iesniegts pieņemams iebildumu paziņojums, kas liecina, ka šāds nosaukums ir likumīgi lietots Savienības tirgū vismaz piecus gadus pirms 50. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētās publikācijas dienas. Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (10)regulas 49. pantā pievieno šādu 8. un 9. punktu: “8.Dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju, ja valsts tiesā vai citā valsts struktūrā ir sākta procedūra attiecībā uz pieteikumu, kas iesniegts Komisijai saskaņā ar 4. punktu. 9.Attiecīgā gadījumā Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai apturētu 50. pantā minēto reģistrācijas pieteikuma izskatīšanu, līdz valsts tiesa vai cita valsts struktūra ir pasludinājusi spriedumu lietā, kurā apstrīdēts reģistrācijas pieteikums, par ko dalībvalsts valsts procedūrā saskaņā ar 4. punktu ir pieņēmusi labvēlīgu lēmumu. Minētos īstenošanas aktus pieņem, nepiemērojot 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (11)regulas 50. pantu aizstāj ar šādu: “50. pants

Komisijas veiktā izskatīšana un publikācija iebildumu sniegšanai 1.Komisija izskata reģistrācijas pieteikumus, ko tā saņem saskaņā ar 49. panta 4. un 5. punktu. Komisija, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts veiktās izskatīšanas un iebildumu procedūras iznākumu, pārbauda, vai pieteikumos nav acīmredzamu kļūdu. Komisijas veiktajai izskatīšanai nevajadzētu būt ilgākai par sešiem mēnešiem no dienas, kad attiecīgais pieteikums saņemts no dalībvalsts. Ja šis laikposms tiek pārsniegts, Komisija pieteikuma iesniedzējam rakstveidā norāda aizkavēšanās iemeslus. Komisija vismaz reizi mēnesī publicē to nosaukumu sarakstu, par kuriem tai ir iesniegti reģistrācijas pieteikumi, kā arī datumu, kad tie iesniegti. 2.Ja, pamatojoties uz izskatīšanu, kas veikta saskaņā ar 1. punktu, Komisija uzskata, ka ir izpildīti 5. un 6. pantā izklāstītie nosacījumi – ja reģistrācijas pieteikums iesniegts saskaņā ar II sadaļā noteikto shēmu – vai 18. panta 1. un 2. punktā izklāstītie nosacījumi – ja pieteikums iesniegts saskaņā ar III sadaļā noteikto shēmu –, tā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicē: a)pieteikumiem saskaņā ar II sadaļā noteikto shēmu – vienoto dokumentu un atsauci uz produkta specifikācijas publikāciju; b)pieteikumiem saskaņā ar III sadaļā noteikto shēmu –specifikāciju.”; (12)regulas 51. pantu groza šādi: (a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1.Trīs mēnešos pēc publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī dalībvalsts vai trešās valsts iestādes vai arī likumīgi ieinteresēta fiziska vai juridiska persona, kura veic uzņēmējdarbību trešā valstī, var iesniegt Komisijai pamatotu iebildumu paziņojumu.

Likumīgi ieinteresēta fiziskā vai juridiskā persona, kura veic uzņēmējdarbību vai ir pastāvīgais iedzīvotājs dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, no kuras tika iesniegts pieteikums, termiņā, kurā saskaņā ar pirmo daļu pieļaujams iesniegt iebildumus, var iesniegt pamatotu iebildumu paziņojumu dalībvalstij, kurā tā ir pastāvīgais iedzīvotājs vai veic uzņēmējdarbību.”; (b)panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2.Komisija pārbauda pamatotā iebildumu paziņojuma pieņemamību, ņemot vērā jo īpaši 10. pantā izklāstīto iebildumu pamatojumu – attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm – un 21. pantā izklāstīto iebildumu pamatojumu – attiecībā uz garantētām tradicionālajām īpatnībām.”; (c)panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3.Ja Komisija uzskata, ka pamatotais iebildumu paziņojums ir pieņemams, tā piecu mēnešu laikā no dienas, kad pieteikums publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, aicina pamatoto iebildumu paziņojumu iesniegušo iestādi vai personu un Komisijai pieteikumu iesniegušo iestādi vai struktūru saprātīgu laikposmu, kas nepārsniedz trīs mēnešus, veikt pienācīgu apspriešanos. Pamatoto iebildumu paziņojumu iesniegusī iestāde vai persona un pieteikumu iesniegusī iestāde vai struktūra bez liekas kavēšanās uzsāk šādu pienācīgu apspriešanos. Tās viena otrai iesniedz būtisku informāciju, lai izvērtētu, vai reģistrācijas pieteikums atbilst šīs regulas nosacījumiem. Ja netiek panākta vienošanās, šo informāciju iesniedz Komisijai. Jebkurā apspriešanās laikposma brīdī Komisija var pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma apspriešanās termiņu pagarināt ne vairāk kā par trim mēnešiem.”; (d)panta 5. punktu aizstāj ar šādu: “5. Pamatotais iebildumu paziņojums un citi dokumenti, kas Komisijai nosūtīti saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu, ir vienā no Savienības oficiālajām valodām.”; (13)regulas 52. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2.Ja Komisija nesaņem pieņemamus pamatotus iebildumu paziņojumus saskaņā ar 51. pantu, tā pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem reģistrē nosaukumu, nepiemērojot 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (14)regulas 53. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem: “2.Produkta specifikācijas grozījumus klasificē divās kategorijās atkarībā no to nozīmīguma: Savienības nozīmes grozījumos, par kuriem iebildumu procedūra norisinās Savienības līmenī, un standarta grozījumus, kurus izskata dalībvalsts vai trešās valsts līmenī. Grozījumu uzskata par Savienības nozīmes grozījumu, ja: a)tas ietver izmaiņas aizsargātā cilmes vietas nosaukumā, aizsargātā ģeogrāfiskās izcelsmes norādē vai garantētas tradicionālās īpatnības nosaukumā; b)tas apdraud saiknes, kas minētas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā – attiecībā uz aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem —–vai 5. panta 2. punktā – attiecībā uz aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm; c)tas vieš tādas izmaiņas ražošanas metodē vai izejvielu un sastāvdaļu izmantojumā, kas neatbilst tradicionālajai praksei un izmantojumiem – attiecībā uz garantētajām tradicionālajām īpatnībām; d)tas paredz jaunus produkta tirdzniecības ierobežojumus. Visi pārējie produkta specifikāciju grozījumi ir uzskatāmi par standarta grozījumiem. Arī pagaidu grozījumi, kas attiecas uz tādām pagaidu izmaiņām produkta specifikācijā, kuras izriet no valsts iestāžu noteiktu obligāto sanitāro un fitosanitāro pasākumu ievērošanas, un pagaidu grozījumi, kas ir jāizdara kompetento iestāžu oficiāli atzītas dabas katastrofas vai nelabvēlīgu laikapstākļu dēļ, ir uzskatāmi par standarta grozījumiem. Savienības nozīmes grozījumus apstiprina Komisija. Apstiprināšanas procedūra mutats mutandis ir saskaņā ar 49.–52. pantā izklāstīto procedūru.

Standarta grozījumus apstiprina dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas attiecīgā produkta ģeogrāfiskais apgabals, un par tiem paziņo Komisijai. Trešās valstis standarta grozījumus apstiprina saskaņā ar attiecīgajā trešā valstī piemērojamajiem tiesību aktiem un paziņo par tiem Komisijai. Grozījumus izskata, ņemot vērā citus produkta specifikāciju elementus. Attiecīgā gadījumā Komisija vai attiecīgā dalībvalsts var aicināt pieteikuma iesniedzēju veikt izmaiņas citos produkta specifikāciju elementos. 3.Lai atvieglotu produkta specifikācijas Savienības un standarta grozījumu administratīvo procesu, arī gadījumos, kad grozījums neietver nekādas izmaiņas vienotajā dokumentā, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 56. pantu, ar kuriem papildina grozījumu pieteikuma procesa noteikumus. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem paredz sīki izstrādātus noteikumus par grozījumu pieteikuma procedūrām, formu un noformējumu un par standarta grozījumu paziņošanu Komisijai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”; (15)regulas I pielikuma I punktā pievieno šādus ievilkumus: “–aromatizētie vīni, kas definēti Regulas (ES) Nr. 251/2014 3. panta 2. punktā, –citi alkoholiskie dzērieni, izņemot stipros alkoholiskos dzērienus un vīnkopības produktus, kas definēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VII pielikuma II daļā.” 3. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 251/2014 (1)Virsrakstu aizstāj ar šādu: “Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 251/2014 par aromatizētu vīna produktu definīciju, aprakstu, noformējumu un marķējumu un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1601/91 (2014. gada 26. februāris)”; (2)regulas 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu: “1.Šajā regulā ir paredzēti noteikumi aromatizētu vīna produktu definīcijai, aprakstam, noformējumam un marķējumam.”; (3)regulas 2. panta 3. punktu svītro; (4)regulas 5. panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4.Tirdzniecības nosaukumus var papildināt vai aizstāt ar aromatizēta vīna produkta ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kas aizsargāta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.”; (5)regulas 8. panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2.Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 aizsargātu aromatizēta vīna produkta ģeogrāfiskās izcelsmes norādi marķējumā norāda valodā vai valodās, kurās tā reģistrēta, pat tad, ja ģeogrāfiskās izcelsmes norāde aizstāj tirdzniecības nosaukumu saskaņā ar šīs regulas 5. panta 4. punktu. Ja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 aizsargātā aromatizēta vīna produkta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde nav rakstīta ar latīņu alfabēta burtiem, to var norādīt arī vienā vai vairākās Savienības oficiālajās valodās.”; (6)regulas 9. pantu svītro; (7)III nodaļu svītro.

4. pants

Grozījums Regulā (ES) Nr. 228/2013 Regulas 30. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem: “2. Attiecībā uz katru finanšu gadu Savienība finansē III un IV nodaļā paredzētos pasākumus, nepārsniedzot šādas maksimālās ikgadējās summas: –Francijas Aizjūras departamentos: EUR 267 580 000, –Azoru salās un Madeirā:EUR 102 080 000, –Kanāriju salās:EUR 257 970 000. 3. Summas, ko attiecībā uz katru finanšu gadu piešķir III nodaļā paredzētajiem pasākumiem, nedrīkst pārsniegt šādas summas: –Francijas Aizjūras departamentos: EUR 25 900 000, –Azoru salās un Madeirā:EUR 20 400 000, –Kanāriju salās:EUR 69 900 000. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka prasības, saskaņā ar kurām dalībvalstis var grozīt to finansējumu, ko katru gadu piešķir dažādajiem produktiem, kuriem piemēro piegādes režīmu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 34. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.” 5. pants

Grozījums Regulā (ES) Nr. 229/2013 Regulas 18. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem: “2. Savienība finansē III un IV nodaļā paredzētos pasākumus, nepārsniedzot maksimālo summu EUR 23 000 000. 3. Summa, ko piešķir, lai finansētu III nodaļā minēto īpašo piegādes režīmu, nepārsniedz EUR 6 830 000.”. 6. pants

Pārejas noteikumi 1.Noteikumus, ko piemēro pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, turpina piemērot tiem cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības pieteikumiem, ko Komisija saņēmusi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, un aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un garantētu tradicionālo īpatnību reģistrācijas pieteikumiem, ko Komisija saņēmusi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas. 2.Noteikumus, ko piemēro pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, turpina piemērot aromatizētu vīnu nosaukumu kā ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzības pieteikumiem, ko Komisija saņēmusi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 251/2014 pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Tomēr lēmumu par reģistrāciju pieņem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 52. pantu, kas grozīts ar šīs regulas 2. panta 13. punktu. 3.Regulas (ES) Nr. 1308/2013 29.–60. pantu turpina piemērot arī pēc 2021. gada 1. janvāra attiecībā uz izdevumiem, kas minētajos pantos norādītajās atbalsta shēmās radušies pirms 2021. gada 1. janvāra. 7. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šī regula stājas spēkā [X] dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Regulas 1. panta 1. punkta b) apakšpunktu, 4., 8., 17., 22., 27., 28. un 31. punktu un 4. un 5. pantu piemēro no 2021. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2.Attiecīgā(-ās) rīcībpolitikas j