EIROPAS KOMISIJA 
Briselē, 11.10.2011 
SEC(2011) 1166 gal īgā redakcija 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
Ietekmes nov ērtējuma kopsavilkums 
Pavaddokuments dokumentam  
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Vienotajiem Eiropas 
tirdzniec ības noteikumiem  
par Vienotajiem Eiropas tirdzniec ības noteikumiem 
{COM(2011) 635 gal īgā redakcija} 
{SEC(2011) 1165 gal īgā redakcija}  
 
 1 
1. PROCED ŪRAS JAUT ĀJUMI UN APSPRIEŠAN ĀS AR IEINTERES ĒTAJĀM 
PERSON ĀM 
Eiropas Komisija (Komisija) str ādā pie Eiropas l īgumtiesībām kopš 2001. gada. Komisija 
2010. gada j ūlijā pieņēma "Zaļo grāmatu par politikas iesp ējām virzībā uz Eiropas 
līgumtiesībām patērētājiem un uz ņēmumiem" (Za ļā grāmata). Komisijas darba programma 
2011. gadam paredz juridisku instrumentu par Eiropas l īgumtiesībām, kas jāierosina k ā 
stratēģiska iniciat īva 2011. gada p ēdējā ceturksnī. 
 
Komisija 2010. gada apr īlī izveidoja ekspertu grupu (EG), lai t ā veiktu priekšizp ēti 
dokumenta projektam. Priekšizp ēte noslēdzās 2011.gada apr īlī. Ietekmes nov ērtējuma vadības 
grupa tik ās 5 reizes, lai apspriestu Za ļās grāmatas projektu, ietekmes nov ērtējuma (IN) 
ziņojumu un priekšizp ētes rezultātus.   
 
Komisija veica regul āras apspriešan ās. Zaļās grāmatas rezult ātā tika saņemtas 320 atsauksmes 
no dažādām ieinteres ētajām person ām. Tās ļāva Komisijai noteikt un risin āt problēmas 
saistībā ar politikas iesp ējām. Tāpat Komisija izveidoja galveno ieinteres ēto personu ekspertu 
grupu, kur ā bija pārstāvēti uzņēmumi, pat ērētāji un juristi. Ar ekspertu grupu notika regul āras 
apspriedes par priekšizp ēti, lai nodrošin ātu, ka tās noteikumi aptvertu visas praktisk ās 
problēmas un b ūtu lietotājiem draudz īgi. Papildus Komisija veica uz ņēmumu un pat ērētāju 
aptauju, izmantojot Eir obarometra (EB), MVU vad ības centra un Eiropas Biznesa pane ļa 
aptaujas. Ieinteres ētajiem uz ņēmumu pārstāvjiem 2010. gada novembr ī tika noorganiz ēts 
seminārs par līgumtiesībām. Komisijas ier ēdņi tikās arī ar BEUC  pārstāvjiem un piedal ījās 
divās Eiropas Pat ērētāju konsultat īvās grupas ( ECCG ) sanāksmēs.  
 
2. PROBLĒMAS IZKL ĀSTS 
2.1. Ievads 
Atšķirības līgumtiesībās starp dal ībvalstīm var trauc ēt pārrobežu tirdzniec ībai ES, atturot 
uzņēmumus un pat ērētājus no p ārrobežu dar ījumiem. Pre ču tirdzniec ībā iesaistītiem 
uzņēmumiem, kas eksport ē uz citiem ES tirgiem, lai rastu tiem piek ļuvi, rodas liekas dar ījumu 
izmaksas, kas sast āda gandrīz vienu miljardu EUR katru gadu. L īgumtiesību atšķirību dēļ 
nenotikuš ās tirdzniec ības vērtība vien m ērāma desmitos miljardu euro. 
 
2.2. Pašreizējais ES tiesiskais regul ējums līgumtiesību jomā 
Pašreizējo tiesisko regul ējumu līgumtiesību jomā raksturo atš ķirības valstu ties ību aktos.  
Līgumtiesību jomā ir pieņemta virkne ES un starptautisku juridisku instru mentu, bet joproj ām 
nav vienota un visaptvero ša noteikumu kopuma, ko uz ņēmumi un pat ērētāji varētu izmantot 
pārrobežu dar ījumos ES.     
 
2.3. Pirmā problēma: Atšķirības līgumtiesībās attur uz ņēmumus iesaist īties pārrobežu 
tirdzniec ībā un ierobežo vi ņu pārrobežu darb ības 
Pašlaik vid ēji tikai 9,3 % no pre ču tirdzniec ībā iesaistītajiem ES uz ņēmumiem eksport ē ES 
robežās. Lielākā to daļa (62% no dar ījumiem starp uz ņēmumiem un 57% no dar ījumiem starp 
uzņēmumiem un pat ērētājiem eksport ē uz vairāk kā 3 citām dalībvalstīm. Viens no iemesliem 
šim salīdzinoši zemajam p ārrobežu tirdzniec ības līmenim ir paliekošie regulat īvie (piem., 
atšķirības nodok ļu regulējumā, līgumtiesībās un administrat īvajās prasībās) un praktiskie 
šķēršļi (piem., valoda, transports un p ēcpārdošanas apkope) p ārrobežu tirdzniec ībai. 
 
 2 
Atšķirību līgumtiesībās negatīvā ietekme uz p ārrobežu tirdzniec ību. Ar līgumtiesībām 
saistīti šķēršļi attur dažus uz ņēmumus no p ārrobežu tirdzniec ības. 61 % uz ņēmumu, kas 
iesaistīti darījumos starp uz ņēmumiem, un 55 % uz ņēmumu, kas iesaist īti darījumos starp 
uzņēmumiem un pat ērētājiem, bieži vai vismaz dažreiz ir attur ējušies no darb ībām ar 
līgumtiesībām saistītu šķēršļu dēļ. Turklāt 3 % respondentu dar ījumu starp uz ņēmumiem 
grupā un 2 % dar ījumu starp uz ņēmumiem un pat ērētājiem grup ā EB aptauj ās norādīja, ka 
vienmēr atsakās no eksporta š ā iemesla d ēļ. Otrkārt, ar līgumtiesībām saistīti šķēršļi liek 
uzņēmumiem ierobežot savas p ārrobežu darb ības: Vairāk kā 80 % uzņēmumu (ab ās darījumu 
grupās: starp uz ņēmumiem un starp uz ņēmumiem un pat ērētājiem), kas akt īvi darbojās vai 
bija ieinteres ēti pārrobežu tirdzniec ībā un ko skāra līgumtiesību šķēršļi, pieļāva, ka šā iemesla 
dēļ viņi eksportē uz nedaudz ām ES valst īm. ES robež ās nenotikuš ās tirdzniec ības vērtība, 
uzņēmumiem atsakoties no p ārrobežu tirdzniec ības līgumtiesību dēļ, ir lēšama no 26 
miljardiem euro (kas atbilst Lietuvas IKP) l īdz 184 miljardiem euro (kas ir nedaudz vair āk par 
Portugāles IKP).  
 Pētījumi parāda, ka divpus ēja tirdzniec ība starp valst īm, kuru ties ību sistēmām ir kopīga 
izcelsme, ir pozit īva ietekme uz tirdzniec ību.  Ja ieguld ījums līgumtiesību atšķirību novēršanā 
palielinātu šo pozit īvo ietekmi apm ēram par 1 procentpunktu, tirdzniec ība ES robež ās 
palielinātos aptuveni par 30 miljardiem euro.  
 
2.3.1.  Papildu dar ījumu izmaksas, kas rodas atš ķirību l
īgumtiesībās dēļ, traucē 
pārrobežu tirdzniec ībai. T a s ,  k a  j āpiemēro atšķirīgas ārvalstu līgumtiesības, rada papildu 
darījumu izmaksas, sal īdzinot ar tirdzniec ību iekšzem ē. Šīs izmaksas parasti pieaug 
proporcion āli ES valstu skaitam, ar kur ām uzņēmums tirgojas. Uz ņēmumi lēš, ka viņu 
darījumu izmaksas iek ļūšanai vien ā dalībvalstī svārstās no nepilna t ūkstoša euro l īdz vairāk kā 
30 tūkstošiem euro. Š īm izmaks ām ir lielāka ietekme uz mikrouz ņēmumiem un maziem 
uzņēmumiem, jo t ās veido liel āku daļu no to apgroz ījuma.  
2.3.2.   
Visu pašlaik eksport ējošo ES uz ņēmumu kumulat īvās izmaksas sv ārstās starp 6 un 13 
miljardiem euro. Dar ījumu izmaksas gad ā ir apmēram 0,9 l īdz 1,9 miljardi euro. Ja nekas 
netiks dar īts, līdz 2020. gadam t ās varētu sasniegt 9 l īdz 19 miljardus euro, ja saglab āsies tas 
pats izmaksu l īmenis eksporta uzs ākšanai.  
2.3.3.  Priekšstats par liel āku juridisko sarež ģītību trauc ē pārrobežu 
tirdzniec ībai. Priekšstats par juridisko sarež ģītību ir papildu apst āklis, kas ietekm ē lēmumu 
sākt pārrobežu tirdzniec ību. Uzņēmumi par galveno š ķērsli, piem ēram, atzina to, cik gr ūti ir 
noskaidrot ārvalstu līgumtiesību noteikumus. Šis v ērtējums bija 1. viet ā darījumu starp 
uzņēmumiem un pat ērētājiem grup ā un 3. viet ā darījumu starp uz ņēmumiem grup ā.  
 
2.4. Otrā problēma: Patērētāji tiek attur ēti no pārrobežu pirkumu veikšanas un zaud ē 
iespējas 
Pārrobežu iepirkšan ās līmenis ES saglab ājas salīdzinoši zems, 26 % pat ērētāju iepērkas citā 
ES valstī ceļojumu laik ā un 9 % iep ērkas no citas ES valsts t ālpārdošanā. Izskatās, ka šķēršļi 
piedāvājuma un piepras ījuma jom ā kavē šo izaugsmi. Kam ēr praktisko š ķēršļu ietekme 
pakāpeniski samazin ās, reglament ējošiem šķēršļiem joproj ām ir liela noz īme.  
 
2.4.1.  Atšķirības līgumtiesībās negatīvi ietekm ē pārrobežu iepirkšanos 
Līgumtiesībās ir noteikumi pat ērētāju tiesību aizsardz ībai. Pārliecība par šo noteikumu saturu 
ir galvenais apst āklis, kas nosaka pat ērētāju paļāvību, izdarot p ārrobežu pirkumus. Kad 
 
 3patērētāji saskaras ar daž ādiem ārvalstu ties ību aktiem, vi ņiem nav skaidr ības par vi ņu 
tiesībām pārrobežu kontekst ā. Patiesi, 44 % Eiropas pat ērētāju atzīst, ka neskaidr ības par vi ņu 
kā patērētāju tiesībām attur vi ņus izdarīt pirkumus cit ās ES valst īs. 
2.4.2.  Patērētāji neizmanto iesp ējas, ko sniedz kop ējais tirgus   
Būtisks patērētāju skaits, kas lab āk izvēlas iepirkties sav ā valstī, jo tiem nav skaidr ības par 
viņu pārrobežu ties ībām, bieži zaud ē priekšroc ības ierobežot ās izvēles un augst āku cenu d ēļ 
iekšzemes tirg ū. Ja tie 44 % pat ērētāju, kas tiešsaist ē iepērkas tikai iekšzemes tirg ū un kam 
nav skaidr ības par vi ņu pārrobežu ties ībām, izdarītu vismaz vienu p ārrobežu pirkumu, vi ņi 
varētu ietaupīt 380 miljonus euro. 
 
No otras puses, pat ērētāji, kas m ēģina piekļūt labākiem pied āvājumiem cit ās dalībvalstīs, 
bieži saņem atraid ījumu no tirgot āja. Gandr īz ceturtā daļa Eiropas vairumtirgot āju, kas 
orientēti uz eksportu, atteic ās pārdot līgumtiesību dēļ. Atteikums p ārdot var attur ēt proaktīvus 
patērētājus no p ārrobežu iepirkšan ās un laup īt tiem ekonomiskas priekšroc ības. Eiropas 
patērētāji pārrobežu pirkumiem izdod 42,3 miljardus euro gad ā. Pieņemot, ka gada laik ā tiem 
3 miljoniem pat ērētāju, kas sa ņēma atraid ījumu, tika atteikts ieg ādāties izstrādājumu, kura 
vidējā vērtība ir 52 euro, nenotikušo dar ījumu vērtība būtu 156 miljoni euro.  
 
2.5. Jārīkojas ES l īmenī un jāievēro subsidiarit āte 
 
Šī iniciatīva atbilst subsidiarit ātes principam. Kam ēr saglab ājas atšķirības valstu 
līgumtiesībās, nevar piln ībā sasniegt m ērķus, proti, paplašin āt pārrobežu tirdzniec ību starp 
uzņēmumiem un palielin āt patērētāju veikto pirkumu apjomu iekš ējā tirgū. Tā kā tirgus 
tendences att īstās un steidzina dal ībvalstis rīkoties neatkar īgi (piem., digit āla satura produktu 
regulējumā), novirzes regul ējumā rada uz ņēmumiem palielin ātas darījumu izmaksas un 
juridiskās sarežģītības probl ēmas; un palielin ās nepilnības patērētāju tiesību aizsardz ībā. 
Valstu līgumtiesības var tuvin āt, tikai pie ņemot pas ākumus ES l īmenī. Savienība ir 
vispiemērotākajā situācijā, lai risin ātu iepriekš izkl āstītās problēmas, jo t ām ir skaidra 
pārrobežu dimensija.  
 
3. POLITIKAS M ĒRĶI 
Vispārējais mērķis ir atbalst īt ekonomisko darb ību iekšējā tirgū, uzlabojot nosac ījumus 
pārrobežu tirdzniec ībai, novēršot šķēršļus, ko rada atš ķirības dalībvalstu l īgumtiesībās. 
Galvenie m ērķi ir veicin āt pārrobežu tirdzniec ības paplašin āšanu uzņēmumiem un p ārrobežu 
iepirkšanos pat ērētājiem.  
  
4. POLITIKAS RISIN ĀJUMI  
4.1. Risinājumi intervences veidam 
 
1. risinājums: pamatscen ārijs (bez izmai ņām politik ā). Pašreizējais tiesiskais regul ējums 
tiktu saglab āts bez turpm ākām ES darb ībām. 
2. risinājums: instrumentu kopums ES likumdev ējam. Tas noteiktu pamatdefin īcijas un 
noteikumus par l īgumtiesību jautājumiem, ko var ētu regulēt ar ES ties ību aktiem. Var ētu 
paredzēt Komisijas dokumentu vai iest āžu nolīgumu.  
3. risinājums: ieteikums par Vienotajiem Eiropas tirdzniec ības noteikumiem. Vienoto 
Eiropas tirdzniec ības noteikumu instrumentu var ētu pievienot ieteikumam, kas adres ēts 
 
 4dalībvalstīm, mudinot t ās brīvprātīgi aizstāt valsts ties ību aktus ar Vienotajiem Eiropas 
tirdzniecības noteikumiem (3.a risin ājums) vai iek ļaut tos savos ties ību aktos (3.b risin ājums), 
atstājot dalībvalstu zi ņā izvēli attiecībā uz termi ņiem, metodi un īstenošanas apm ēru. Šis 
risinājums var ētu pamudin āt dalībvalstis aizst āt valsts l īgumtiesības vai iek ļaut Vienoto 
Eiropas tirdzniec ības noteikumu instrumentu k ā fakultatīvu režīmu. 
4. risinājums: regula vai direkt īva, ar ko izveido fakultat īvu Vienoto Eiropas 
tirdzniec ības noteikumu instrumentu.  Fakultat īvus Vienotos Eiropas tirdzniec ības 
noteikumus var ētu izveidot k ā "otru rež īmu" katras dal ībvalsts civilties ību sistēmā.  Tas būtu 
visaptverošs, patst āvīgs līgumtiesību noteikumu kopums, kas nodrošina augsta l īmeņa 
patērētāju tiesību aizsardz ību, ko puses var ētu izvēlēties kā piemērojamos ties ību aktus 
saviem pārrobežu līgumiem. 
5.a un 5.b risin ājums: direkt īva par oblig ātiem Vienotajiem Eiropas tirdzniec ības 
noteikumiem.  Direktīva varētu saskaņot 27 dal ībvalstu līgumtiesības. Tā varētu papildin āt 
patērētāju tiesību aizsardz ības tiesību kopumu un t ās pamatā būtu augsta l īmeņa patērētāju 
tiesību aizsardz ība. Saska ņošana var b ūt pilnīga (5.a risin ājums) vai da ļēja (5.b risin ājums). 
6. risinājums: regula, ar ko izveido oblig ātus Vienotos Eiropas tirdzniec ības 
noteikumus. Tas izveidotu vis ās dalībvalstīs vienotu ES l īgumtiesību noteikumu kopumu. 
7. risinājums: regula, ar ko izveido Eiropas Civilkodeksu.  Tas izveidotu vis ās dalībvalstīs 
vienotu ES civilties ību noteikumu kopumu. 
 
Noraidītie risinājumi:  
• 3.a risinājums: ieteikums, kas mudin ātu dalībvalstis aizst āt valsts ties ību aktus. 
• 7. risinājums: regula, ar ko izve ido Eiropas Civilkodeksu. 
Šie risinājumi faktiski nesa ņēma nekādu atbalstu no ieinteres ētajām person ām un visdr īzāk 
pārsniedz nepieciešamo pas ākumu apm ēru un tādēļ ir nesam ērīgi. Tāpat tie rada b ūtiskas 
bažas par to, ka nav iev ērots subsidiarit ātes princips. 
4.2. Risinājumi darb ības jomai un saturam  
Vienoto Eiropas tirdzniec ības noteikumu instrumenta piem ērošanas joma var ētu attiekties 
tikai uz pārrobežu dar ījumiem vai uz iekšzemes un p ārrobežu dar ījumiem. Piem ērošanas jom ā 
varētu iekļaut tikai l īgumus par dar ījumiem starp uz ņēmumiem un pat ērētājiem vai ar ī 
līgumus par dar ījumiem starp uz ņēmumiem. Instrumenta materi ālais saturs pamat ā 
nepārsniegtu visp ārējo līgumtiesību pamatjomas. Plaša piem ērošanas joma var ētu attiekties uz 
īpašām līgumtiesību jomām, piemēram, pakalpojumu l īgumiem, un cit ām tiesību jomām, 
piemēram, ārpuslīgumisko atbild ību.  
Šis ietekmes nov ērtējums analiz ē piemērošanas jomas šaur ā un plašā nozīmē. Tas attiecas uz 
lielāko daļu parasto praktisko probl ēmu pārrobežu līguma darb ības laikā.  Analīze ir vērsta uz 
būtisko noteikumu ietekmi, ar ko saskaras pat ērētāji un uzņēmumi. 
 
5. IETEKMES ANAL ĪZE 
 
5.1. 1. politikas risin ājuma galven ā ietekme: pamatscen ārijs.   
Pamatscen ārijs nenov ērstu papildu dar ījumu izmaksas vai nesamazin ātu juridisk ās 
sarežģītības līmeni uz ņēmumiem, kas v ēlas nodarboties ar p ārrobežu tirdzniec ību. 
Konkurence iekš ējā tirgū joprojām būtu ierobežota, un, neraugoties uz Pat ērētāju tiesību 
direktīvas pieņemšanu, saglab ātos novirzes pat ērētāju tiesību aizsardz ības noteikumos 
dažādās dalībvalstīs.  
 
 5  
5.2. 2. politikas risin ājuma galven ā ietekme: 
 
5.2.1.   2.a risinājums: instrumentu kopums k ā Komisijas dokuments.    
Instrumentu var ētu izmantot nozares esošo ties ību aktu groz īšanai vai turpm āku tiesību aktu 
sagatavošanai. T ādējādi salīdzinājumā ar pamatscen āriju šā risinājuma pozit īvā ietekme uz 
uzņēmumiem un pat ērētājiem būtu netieša un ar īdzan ļoti ierobežota. Turkl āt jebkāda šā 
risinājuma ietekme neb ūtu jūtama uzreiz, jo sarunas par jauniem ties ību aktiem vai 
grozījumiem esošos ties ību aktos pras īs laiku, līdz tiks pan ākta vienošan ās. Tā kā nav iespēju 
noteikt, vai Padome un Parlaments visp ār izmantotu šo risin ājumu un cik plaši, un vai 
pieņemtu to, š ā risinājuma ietekme faktiski neatš ķirtos salīdzinājumā ar pamatscen āriju.  
 
5.2.2.  2.b risinājums: instrumentu kopums k ā iestāžu nolīgums.   
Salīdzinot ar 2.a risin ājumu, vien īgā šā risinājuma atšķirība ir tā, ka sarun ās par jauniem 
tiesību aktiem vai groz ījumiem esošos ties ību aktos Padome un Parlaments izmantotu 
instrumentu kopumu, bet ar nosac ījumu, ka nepast āv nekādi īpaši būtiski nozarei rakstur īgi 
iemesli.  Tom ēr, tā kā šis risinājums attiektos tikai uz valstu l īgumtiesību noteikumiem, kas 
tiktu groz īti atbilstīgi pārskatītiem vai jauniem ES ties ību aktiem, izmaksas, kas rodas 
atšķirību valstu l īgumtiesībās dēļ, pamatā joprojām saglabātos. Turkl āt šim risin ājumam būtu 
ietekme ne ātrāk kā vidējā termiņā. Tādējādi šā risinājuma visp ārējā pozitīvā ietekme, lai ar ī 
lielāka nekā 2.a risinājuma ietekme, b ūtu diezgan ierobežota. 
 
5.3. 3. politikas risin ājuma galven ā ietekme: ieteikums pa r Vienotajiem Eiropas 
tirdzniec ības noteikumiem.    
Šis risinājums būtu efektīvs tikai tad, ja Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus virkne 
dalībvalstu iek ļautu piln ībā un bez groz ījumiem ori ģinālajā versijā, kas pievienota 
ieteikumam. Tom ēr tas neš ķiet īpaši ticami. Šis risin ājums zināmā mērā varētu palīdzēt 
tirgotājiem līgumā, kas attiecas uz dar ījumu starp uz ņēmumiem (jo vi ņiem būtu izvēles 
brīvība attiecībā uz viņu līgumam piem ērojamajiem ties ību aktiem). T ādējādi šiem tirgot ājiem 
būtu iespēja samazin āt savas dar ījumu izmaksas, izmantojot t ās vienas dal ībvalsts Vienotos 
Eiropas tirdzniec ības noteikumus, kura tos b ūtu vislabāk ieviesusi. Ta ču tas tā nebūtu to 
tirgotāju gadījumā, kas slēdz līgumus par dar ījumiem starp uz ņēmumiem un pat ērētājiem, jo 
viņiem būtu jāveic izpēte, vai dal ībvalsts ir main ījusi Vienotos Eiropas tirdzniec ības 
noteikumus attiec ībā uz patērētāju tiesību aizsardz ības noteikumiem un kur ā to daļā. Tas 
nozīmē, ka viņi nevarētu veikt p ārrobežu tirdzniec ību ar patērētājiem, pamatojoties uz vienu 
vienotu noteikumu kopumu, un t ādēļ tiem rastos t ādas darījumu izmaksas, k ādas minētas 
pamatscen ārija gadījumā. Attiecīgi šis risin ājums tikai ierobežot ā mērā novērstu tos šķēršļus 
pārrobežu tirdzniec ībai, kas noteikti probl ēmas defin īcijā. 
 
5.4. 4. politikas risin ājuma galven ā ietekme: regula vai direkt īva, ar ko izveido 
fakultatīvus Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus. 
 
Šis risinājums būtiski samazin ātu darījumu izmaksas, jo tas ļautu uzņēmumiem p ārrobežu 
tirdzniecībā izmantot vienu vienot u noteikumu kopumu neatkar īgi no valstu skaita, ar kur ām 
tie tirgojas ES. Izmaksu samazin ājums rad ītu stimulus tirdzniec ības palielin āšanai, kā 
rezultātā iekšējā tirgū būtu lielāka konkurence un pat ērētājiem būtu lielāka preču izvēle par 
zemāku cenu.  
 
 
 6Ja uzņēmums izmantotu fakultat īvos Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus, 
administrat īvās izmaksas b ūtu ap 3 000 euro l īgumiem par dar ījumiem starp uz ņēmumiem un 
patērētājiem un ap 1 500 euro l īgumiem par dar ījumiem starp uz ņēmumiem (vid ēji vienam 
uzņēmumam).  Pie ņemot, ka s ākotnēji 25 % esošo eksport ētāju nolemtu izmantot fakultat īvos 
Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus, vienreiz ējās īstenošanas izmaksas b ūtu ap 1,89 
miljardiem euro. Tom ēr šīs izmaksas b ūtiski pārsniegtu ietaup ījumi, kas rastos uz ņēmumiem, 
kuriem neb ūtu jāmaksā papildu dar ījumu izmaksas par to, ka vi ņi tirgojas ar vair āk kā vienu 
dalībvalsti. Š ā risinājuma rezult ātā rastos izmaksu ietaup ījums jauniem eksport ētājiem un 
iespējams izmaksu ietaup ījums esošajiem eksport ētājiem, kas paplašin ātu savas p ārrobežu 
tirdzniecības darbības uz jaun ām valstīm. Jaunu eksport ētāju ietaupījumus gad ā var lēst ap 
150-400 miljoniem euro apm ērā, savukārt iespējamo izmaksu ietaup ījumu esošajiem 
eksportētājiem varētu lēst ap 3,7-4,3 miljardiem euro apm ērā. Uzņēmumiem iekšzem ē vai 
tiem, kuri neb ūs izvēlējušies fakultat īvos Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus, nerastos 
nekādas izmaksas, jo  šis risin ājums viņus neskartu.  
 Šis politikas risin ājums atbilst politikas m ērķiem, jo tas samazina uz ņēmumu izmaksas  un 
piedāvā mazā
k sarežģītu juridisko vidi tiem, kas v ēlas veikt p ārrobežu tirdzniec ību ar vair āk 
nekā vienu dal ībvalsti. Vienlaikus tas sniedz augsta l īmeņa patērētāju tiesību aizsardz ību.   
 
5.5. 5. un 6. politikas risin ājuma galven ā ietekme: 
 
5.5.1.  5.a politikas risin ājums: piln īgas saska ņošanas direkt īva par oblig ātiem 
Vienotajiem Eiropas tirdzniec ības noteikumiem un 6. politikas risin ājums: 
regula, ar ko izveido oblig ātus Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus.  
Salīdzinot ar pamatscen āriju, šāds instruments b ūtu saistīts ar būtiskām izmaks ām. Jo īpaši 
dārgi tas izmaks ātu MVU. Uz ņēmumiem, kuri tirgojas tikai iekšzem ē, jaunā instrumenta 
izmantošan ā rastos ārkārtīgi lielas izmaksas bez jebk ādas pievienot ās vērtības. Šiem 
uzņēmumiem (17 136 213 dar ījumu starp uz ņēmumiem grup ā un 4 420 563 dar ījumu starp 
uzņēmumiem un pat ērētājiem grup ā), lai izmantotu jaunos ties ību aktus, rastos vienreiz ējas 
ieviešanas izmaksas 208,8 miljardu euro apm ērā.  
 Instruments rad ītu papildu administrat īvās izmaksas 22 miljoniem uz ņēmumu, t.i., ar ī tiem, 
kas tirgojas tikai iekšzem ē, tādējādi tas darījumos starp uz ņēmumiem un pat ērētājiem vienam 
uzņēmumam rad ītu izmaksas vid ēji līdz 2 500 euro apm ēra un darījumos starp uz ņēmumiem – 
līdz 1 500 euro apm ērā. Uzņēmumiem, kas tirgojas tikai iekšzem ē, būtu jāsedz šī
s izmaksas, 
faktiski neg ūstot nekādu finansi ālu labumu, jo šo priekšroc ību varētu izmantot tikai tie 
uzņēmumi, kas veic p ārrobežu tirdzniec ību. Vienreiz ējās ieviešanas izmaksas 22 miljoniem 
uzņēmumu (tostarp tiem, kas tirgojas tikai iekšzem ē) ES kopum ā būtu ap 217 miljardiem 
euro.   Tomēr instruments ļautu samazin āt izmaksas jauniem eksport ētājiem, kā arī esošajiem 
eksportētājiem, kas paplašin ātu savu p ārrobežu tirdzniec ību jaunās valstīs. Gadā jauno 
eksportētāju ietaupījumi būtu ap 0,63-1,6 miljardiem euro. L īdzīgi kā 4. risinājumā varētu 
lēst, ka esošajiem eksport ētājiem, kuri s āktu tirgoties ar jaun ām valstīm, iespējamais 
ietaup
ījums varētu būt vismaz 3,7-4,3 miljardi euro.  
 Instruments palielin ātu konkurenci iekš ējā tirgū un panāktu cenu samazin ājumu. Pat ērētāji 
varētu izmantot priekšroc ības, ko sniedz plaš āka preču izvēle par zem ākām cenām. Lai ar ī 
instruments nodrošin ās augsta l īmeņa patērētāju tiesību aizsardz ību, valsts ties ību aktu 
 
 7aizstāšana varētu nozīmēt to, ka dažos īpašos gad ījumos dažu pat ērētāju tiesības vairs netiks 
aizsargātas, kā to nodrošin āja spēkā esošie valsts ties ību akti.  
 Dalībvalstīm varētu būt grūtības politiski pie ņemt un ieviest šos risin ājumus, jo tie izn īcinātu 
valsts ties ību aktus un ties ību tradīcijas.  Lai ar ī instruments saska ņotu spēkā esošos ties ību 
aktus līgumtiesību jomā un novērstu darījumu izmaksas, tas rad ītu citas b ūtiskas probl ēmas, 
kuru ietekme neb ūs izsakāma tika naudas izteiksm ē vien. Tād
ēļ, ņemot vērā šīs problēmas un 
finansiālās izmaksas, t ās ievērojami pārsniedz instrumenta sniegt ās priekšroc ības.  
 
5.5.2.  5.b politikas risin ājums: minim ālas saska ņošanas direkt īva par 
Vienotajiem Eiropas tirdzniec ības noteikumiem.   
Dalībvalstis var ētu īstenot šo direkt īvu, pārsniedzot taj ā noteikto pat ērētāju tiesību 
aizsardzības līmeni. Kā rāda pieredze ar esošaj ām minim ālās saskaņošanas direkt īvām, 
atkarībā no īstenošanas l īmeņa valstu l īgumtiesībās varētu saglab āties ievērojams atš ķirību 
skaits. Šis risin ājums zināmā mērā samazinātu darījumu izmaksas un palielin ātu patērētāju 
tiesību aizsardz ības līmeni, ļaujot pat ērētājiem ar liel āku uzticēšanos veikt p ārrobežu 
pirkumus.  
 
Tomēr, kā izklāstīts 5.a un 6. risin ājumā, iekšzemes un p ārrobežu tirgot ājiem rastos b ūtiskas 
vienreizējas ieviešanas izmaksas, jo vi ņiem būtu jāpielāgo savi līgumi, lai izmantotu jaunos 
noteikumus. Š īs izmaksas skartu visus uz ņēmumus, kas iesaist īti preču tirdzniec ībā, neatkarīgi 
no viņu vēlmes veikt p ārrobežu tirdzniec ību. Turkl āt, ņemot vērā minimālās saskaņošanas 
būtību, uzņēmumiem t āpat rastos dažas papildu izmaksas, veicot p ārrobežu tirdzniec ību ar 
patērētājiem, jo vi ņiem būtu jāizpēta patērētāju tiesību aizsardz ības līmenis citās dalībvalstīs. 
Tādēļ, lai arī ieguldījums pārrobežu dar ījumos starp uz ņēmumiem var ētu atmaks āties, tiem, 
kas slēdz pārrobežu līgumus par dar ījumiem starp uz ņēmumiem un pat ērētājiem, kā arī tiem, 
kas tirgojas tikai iekšzem ē, rastos b ūtiskas papildu izmaksas bez ac īmredzamas pievienot ās 
vērtības.   
 
6. RISIN ĀJUMU SAL ĪDZINOŠS NOV ĒRTĒJUMS 
Salīdzinošais nov ērtējums parāda, ka 4. risin ājums (fakultat īvi Vienotie Eiropas tirdzniec ības 
noteikumi), 5.a risin ājums (piln īgas saska ņošanas direkt īva par oblig ātiem Vienotajiem 
Eiropas tirdzniec ības noteikumiem) un 6. risin ājums (regula, ar ko izveido oblig ātus Vienotos 
Eiropas tirdzniec ības noteikumus) vislab āk atbilst politikas m ērķiem. Tom ēr salīdzinājumā ar 
citiem risin ājumiem izmaksas, kas saist ītas ar 5.a un 6. risin ājumu, ir b ūtiskas, jo visiem 
uzņēmumiem, kas iesaist īti preču tirdzniec ībā ES, būtu jāpielāgojas jaunajam tiesiskajam 
regulējumam. Jo īpaši tiem uz ņēmumiem, kas tirgoj as tikai iekšzem ē un kam p ārrobežu 
tirdzniecības darījumu izmaksas nerada nek ādas probl ēmas, šie risin ājumi radītu finansi ālu 
slogu, ko nekompens ēs nekādas priekšroc ības. Tādēļ tas nav sam ērīgs pasākums, lai 
samazinātu ar līgumtiesībām saistītos šķēršļus pārrobežu tirdzniec ībai. Tāpat 5.a un 
6. risinājums guva tikai nelielu dal ībvalstu atbalstu.   
Tādēļ vēlamākais politikas risin ājums  ir 4. risin ājums, kas sasniegtu politikas m ērķus 
juridiskās sarežģītības un dar ījumu izmaksu mazin āšanai. Eksport ētājiem, kas izlems izmantot 
fakultatīvos Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus, s ākotnēji radīsies dažas dar ījumu 
izmaksas. Tom ēr uzņēmumi šo risin ājumu izv ēlēsies brīvprātīgi. Tiem uz ņēmumiem, kas 
uzsāks vai paplašin ās savu pārrobežu tirdzniec ību, tas rad īs būtiskus izmaksu ietaup ījumus. 
Uzņēmumiem, kas tirgojas tikai iekšzem ē, vai tiem, kuri nole ms eksporta darb ībās neizmantot 
fakultatīvos Vienotos Eiropas tirdzniec ības noteikumus, nerastos nek ādas izmaksas, jo šis 
risinājums viņus neskartu.   
 
 8 
Šis risinājums nodrošin ātu arī augsta līmeņa patērētāju tiesību aizsardz ību, kas palielin ātu 
patērētāju pārliecību par ties ībām, veicot p ārrobežu pirkumus, un uztic ēšanos tām. Tas 
veicinātu pārrobežu tirdzniec ību un ES ekonomikas konkur ētspēju un pat ērētāji baudītu 
lielākas priekšroc ības, ko sniedz plaš āka preču izvēle un zem ākas cenas. T ā kā šo risinājumu 
uzņēmumi izv ēlētos brīvprātīgi, tas nerad ītu papildu slogus, bet gan ļautu būtiski ietaup īt tiem 
uzņēmumiem, kas paplašina savas darb ības, lai veiktu p ārrobežu tirdzniec ību. 
 
7. PĀRRAUDZ ĪBAS UN V ĒRTĒŠANAS PAS ĀKUMI  
 
Komisija s āks pārraudzību un vērtēšanu, lai nov ērtētu to, cik efekt īvi Vienotie Eiropas 
tirdzniecības noteikumi sasniegs savu m ērķi. Tas tiks dar īts 4 gadus p ēc instrumenta 
piemērošanas dienas. P ārraudzības un v ērtēšanas nol ūks ir ievad īt un savākt inform āciju 
pārskata procesam, kur ā pārbaudīs Vienoto Eiropas tirdzniec ības noteikumu instrumenta 
efektivitāti.