LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 44/99

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Ceļā uz Eiropas politiku digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozares pārkārtošanai Eiropā” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 44/16

Ziņotājs: GENDRE kgs

Līdzziņotājs: KONSTANTINOU kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2009. gada 16. jūlijā nolēma sagatavot pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Ceļā uz Eiropas politiku digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozares pārkārtošanai Eiropā”

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Rūpniecības pārmaiņu konsultatīvā komisija savu atzinumu pieņēma 2010. gada 1. jūlijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 464. plenārajā sesijā, kas notika 2010. gada 14. un 15. jūlijā (14. jūlija sēdē), ar 145 balsīm par, 2 balsīm pret un 7 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Eiropas poligrāfijas nozarē vērojamas nopietnas problēmas, kas saistītas ar interneta kā informācijas ieguves un reklāmas avota attīstību, avīžu un žurnālu lasītāju skaita samazināšanos, kā arī atsevišķu nozares produkcijas veidu sīvo konkurenci pasaules mērogā.

1.2. Heliogravīras un digitālās ofsetspiedes sektorā situācija ir vēl smagāka, jo tajā ir liels ražošanas jaudas pārpalikums, ko daži analītiķi vērtē 25-30 % apmērā. IFO Konjunkturtest ziņojumā par poligrāfijas nozari Vācijā norādīts, ka ieguldījumu apjomu šajā nozarē ietekmē tirgus tendences, un tas salīdzinājumā ar 2008. gadu ir samazinājies. Poligrāfijas nozarē 2006. un 2007. gads bija diezgan veiksmīgs (1). Bet kopš 2008. gada ieguldījumu apjoms ievērojami samazinājās, galvenokārt, lai racionalizētu un uzlabotu ražošanas procesu.

1.3. Lielo jaudas pārpalikumu poligrāfijas nozarē vēl papildina citi būtiski konkurences faktori, piemēram, interese par jauniem saziņas līdzekļiem, imports no valstīm ar zemām ražošanas izmaksām, pieprasījuma samazināšanās. Šādas nelabvēlīgas ekonomiskās situācijas rezultātā ir kritušās cenas un pazeminājies nodarbināto dzīves līmenis.

1.4. Turklāt pašreizējā ekonomikas krīze apgrūtina kredītu pieejamību. Tāpat kā citās nozarēs šīs negatīvās tendences liek samazināt ražošanas izmaksas. Šī situācija ietekmēja arī nesenās sarunas par darba algu. Šādā smagā situācijā, iespējams, poligrāfijas uzņēmumiem, īpaši tiem, kas darbojas mazāk aizsargātos tirgus segmentos, ir jāparedz pārstrukturēšanas pasākumi un masveida atlaišana no darba.

1.5. Eiropas Komisija 2007. gadā publicēja pētījumu, kurā analizēti šīs nozares konkurētspējas faktori. Ņemot vērā pētījuma rezultātus, ierosināts izstrādāt poligrāfijas nozares rīcības plānu. EESK atbalsta šos priekšlikumus, kurus uzņēmumi sāk īstenot un kuri joprojām ir aktuāli. Komiteja atzinīgi vērtē jau paveikto, tomēr uzskata, ka pašreizējā situācijā, ko vēl smagāku padarījusi krīze un ekonomikas lejupslīde visās ES dalībvalstīs, ir vajadzīgas jaunas iniciatīvas nozares problēmu risināšanai īstermiņā un vidējā termiņā.

1.6. EESK tika informēta par jaunu nozares arodbiedrību un darba devēju kopīgu projektu, kas ilgs vienu gadu un kura mērķis ir sadarbībā ar sociālajiem partneriem noteikt vadlīnijas sociāli atbildīgai uzņēmumu pārstrukturēšanai. Šis 2009. gadā uzsāktais projekts dod iespēju darba devējiem un arodbiedrībām kopīgi izvērtēt nozares problēmas un uzsākt diskusijas par to, kā šīs problēmas atrisināt saskaņotā veidā. Diskusijas būtu jāorientē uz rīcības plāna izstrādi ar mērķi samazināt ražošanas jaudas pārpalikumu nozarē.

1.7. Rīcības plānu varētu iekļaut ilgtermiņa rūpniecības politikā, kurā ņemtas vērā pārdomas par jauniem darbības modeļiem poligrāfijas nozarē. Šā darba uzraudzībai Eiropas Komisijas pārraudzībā būtu jāizveido augsta līmeņa grupu, kuras sastāvā būtu uzņēmumu un darba ņēmēju arodbiedrību pārstāvji, kā arī eksperti. Grupas uzdevums, izmantojot pārredzamu informācijas vākšanas sistēmu, būtu noskaidrot, kādas pārmaiņas paredzamas un ar kādiem līdzekļiem pielāgoties šīm pārmaiņām.

1.8. Šobrīd oficiāls sociālais dialogs starp darba devējiem un arodbiedrībām pastāv tikai uzņēmumu un nacionālā plāna līmenī. EESK aicina Komisiju izveidot šīs nozares Eiropas Sociālā dialoga komiteju.

1.9. Oficiālā un strukturētā Eiropas sociālā dialoga darba programmā varētu iekļaut šādus jautājumus:

1) pārdomas par dažādām iespējām saglabāt darba vietas, izmantojot apmācības un pārkvalificēšanās pasākumus, un saistot šīs iespējas ar darba laika samazināšanu un organizēšanu, tehnisko bezdarbu, mobilitāti viena uzņēmuma vai profesijas ietvaros, kā arī ārējo mobilitāti;

2) izskatīt iespējas, kā nodrošināt ražošanas jaudas pielāgošanu tirgus pieprasījumam, nekaitējot darba apstākļiem;

3) darba dēvēju un darba ņēmēju pārstāvju kopīgs ieteikums par pamatnostādnēm ilgtermiņa ieguldījumiem, apzinoties, ka jaunu ieguldījumu nepieciešamību un to apjomu var vispusīgi izvērtēt vienīgi katra konkrētā uzņēmuma līmenī. Noskaidrojot piemērotas ieguldījumu stratēģijas elementus, tiktu nodrošināta esošo iekārtu aizstāšana ar jaunām vai jaunu iekārtu iegāde atbilstoši tirgus pieprasījumam; līdz ar to uzņēmumu aprīkojums būtu pielāgots efektīvam darbam attiecīgā uzņēmuma pašreizējā vai turpmākajā darbības jomā;

4) sagatavot pārskatu par nozares finansiālo situāciju, apkopojot un konsolidējot publicētos datus, neapdraudot uzņēmumu stratēģisko lēmumu konfidencialitāti. Šī ir absolūta prioritāte, lai precīzi izvērtētu iespējamos risinājumus.

5) apzināt paraugprakses piemērus darba apstākļu, apmācības un pārkvalificēšanās jomā, vienlaikus pārliecinoties, vai tiek ievēroti Eiropas sociālajā modelī noteiktie standarti, konvencijas un koplīgumi, ja tādi ir.

1.10. EESK aicina Komisiju izveidot nozares profesiju un prasmju novērošanas centru vai padomi Eiropas līmenī, lai izvērtētu nozares pašreizējās un turpmākās vajadzības un palīdzētu saskaņot piedāvājumu ar pieprasījumu apmācības jomā. Novērošanas centrs varētu veicināt pastāvīgu arodapmācību, kā arī darba ņēmēju mobilitāti un pārkvalificēšanos.

1.11. EESK ierosina, lai Eiropas kompetentās apvienības ar Komisijas finansiālu un loģistikas atbalstu tuvākajā laikā organizētu visu ieinteresēto pušu konferenci, kurā piedalītos arī Komisija, lai kopīgi novērtētu pašreizējo stāvokli un noteiktu īstermiņā veicamos pasākumus un finansētu neatkarīgu pētījumu par nozares attīstību vidējā un ilgtermiņā. Sociālajiem partneriem varētu uzticēt pienākumu ierosināt steidzami īstenojamus pasākumus, lai orientētu tirgu uz ilgtspējīgu darbību, un noskaidrot profesijas attīstības iespējamās perspektīvas.

1.12 Būtu jāizvērtē starpnieku darbība, lai noskaidrotu tās ietekmi uz cenu noteikšanu, un uzņēmumiem būtu jāizvērtē specializācijas līgumu izmantošana nolūkā sekmēt ražošanas jaudas efektīvāku izmantošanu, veicot apjomradītus ietaupījumus un pilnveidojot ražošanas metodes.

1.13 EESK aicina valstu un Eiropas pārvaldes iestādes vienkāršot nozares uzņēmumu piekļuvi publiskajam finansējumam, izmantojot, piemēram, Eiropas Sociālā fonda, ERAF un Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda līdzekļus, lai veicinātu pasākumus poligrāfijas nozares darbinieku apmācības, pārkvalificēšanās un mobilitātes atbalsta jomā. Komiteja aicina uzņēmumus izskatīt EIB intervences iespējas, lai finansētu jaunu tehnoloģiju iegādi saistībā ar paredzamajām jaunajām darbībām.

2. Vispārīga informācija

2.1. Eiropas poligrāfijas nozares attīstība ir cieši saistīta ar poligrāfijas papīra, krāsu un iekārtu piegādātāju darbības attīstību un ir atkarīga no pasūtītājiem, kuriem arī ir problēmas un kuri cenšas tās pārvarēt, piemēram, ar koncentrācijas procesa palīdzību.

2.2. Šo grūtību cēlonis ir saziņas līdzekļu krīzes radītās strukturālās pārmaiņas, kas līdz ar interneta attīstību pakāpeniski maina tirgus struktūru. Arvien lielāka interneta ietekme vērojama visā vērtību ķēdē: krasi samazinās reklāmas budžets un līdz ar to – daļēji neatgriezeniskā veidā – grafisko plašsaziņas līdzekļu ienākumi no reklāmas, ierobežojot tādējādi informācijas plurālismu.

2.3. Uzņēmumi, kas darbojas produkcijas segmentos, kuros nav laika ierobežojumu produkcijas laišanai tirgū (piemēram, dažādu grāmatu kategoriju izdevniecībā), saskaras ar Indijas un Ķīnas izdevēju konkurenci, ko sekmē jaunās transporta un saziņas iespējas. Šķiet, ka arī starpnieki, meklējot viszemākās cenas, arvien biežāk pasūtījumus uztic Āzijas valstu izdevējiem, pastiprinot tādējādi negatīvo tendenci, kas kavē ieguldījumus. Eiropas heliogravīras un digitālās ofsetspiedes nozari negatīvi ietekmē arī arvien plašāk izplatītā katalogu publicēšana tiešsaistē, nevis uz papīra.

2.4. Eurostat jaunākie dati liecina, ka Eiropas poligrāfijas nozarē strādā 132 571 uzņēmums, un tajā nodarbināti vairāk nekā 853 672 darba ņēmēji (2); ES 25 dalībvalstīs 80 % no šajā nozarē strādājošo kopskaita nodarbināti septiņās valstīs (Apvienotajā Karalistē, Vācijā, Francijā, Itālijā, Beļģijā, Nīderlandē un Spānijā). Vairāk nekā 95 % uzņēmumu strādā mazāk nekā 50 darbinieku, proti, 60 % no visiem nodarbinātajiem, savukārt nepilnā 1 % uzņēmumu darbinieku skaits pārsniedz 250, proti, 13 % no visiem nodarbinātajiem. Lai gūtu pilnīgāku un precīzāku priekšstatu par šo nozari, ir vajadzīgi sīkāk izstrādāti dati, bet tie šobrīd nav pieejami.

2.5. Šajā atzinumā galvenokārt apskatītas heliogravīras un digitālās ofsetspiedes nozares, kurām raksturīga liela tirāža un publikāciju skaits; tajā nav apskatītas visas problēmas avīžu un iepakojuma apdrukas sektoros, kurus to produkcijas dēļ uzskata par atsevišķiem sektoriem. Tā kā daudzām avīzēm ir savas tipogrāfijas, tās tikai daļēji iekļaujas šajā īpašajā tirgū. Digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozare ietver poligrāfijas uzņēmumus, kas ražo produkciju lielā apjomā. Digitālā ofsetspiede un heliogravīra ir divas dažādas tehnoloģijas, kurām nepieciešamas atšķirīgas iekārtas. Ofsetspiedi izmanto lielie digitālās ofsetspiedes uzņēmumi un mazie lapu padeves ofsetspiedes uzņēmumi. Ofsetspiedes un heliogravīras uzņēmumi kopā veido 56 % no tradicionālās tipogrāfijas produkcijas tirgus Eiropā (3). Minētie uzņēmumi drukā grāmatas, uzziņu un preču katalogus, kā arī žurnālus lielā tirāžā – parasti no 10 000 līdz 300 000 eksemplāriem.

2.6. Pusi produkcijas veido žurnāli, otru pusi – katalogi, reklāmas bukleti un grāmatas. Šīs produkcijas ražošanai izmanto 5 miljonus tonnu papīra. Lielāko daļu žurnālu, tāpat kā dažāda veida iepakojumu, Eiropā drukā uz heliogravīras iekārtām. Eiropas heliogravīras sektora ikgadējā jauda pārsniedz 5 miljonus tonnu; 80 % no šīs jaudas nodrošina 5 valstis. Eiropā kopumā ir 222 rotācijas dobspiedes uzņēmumu.

2.7. Eiropas digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozarei raksturīgi lieli uzņēmumi gan digitālās ofsetspiedes (aptuveni 30 uzņēmumi), gan arī heliogravīras sektorā (aptuveni 25 uzņēmumi). Visā pasaulē samazinoties pieprasījumam, šie uzņēmumi savstarpēji konkurē, lai palielinātu to tirgus daļu. Pēdējos gados heliogravīras uzņēmumi arvien biežāk saskaras ar digitālās ofsetspiedes uzņēmumu konkurenci. Uzņēmumi pakļauti arvien lielākam spiedienam, un sociālajiem partneriem jāuzsāk sarunas par pārstrukturēšanu, lai saglabātu pēc iespējas vairāk darbavietu, darba apstākļus un atalgojuma līmeni.

3. Pamatojums

3.1. Problēmas, kas vērojamas Eiropas poligrāfijas nozarē kopumā, vēl krasāk izpaužas digitālās ofsetspiedes un heliogravīras sektorā, kuru vienlaikus smagi skārušas strukturālas un konjuktūras problēmas: plašsaziņas līdzekļu vispārēja attīstība, arvien plašāka interneta izmantošana informācijas iegūšanai, kas ierobežo drukātās produkcijas tirgu, pārmērīgi liela jauda un pārāk lielas investīcijas, kā arī koncentrācija.

3.2. Plašsaziņas līdzekļu sektora vispārēja attīstība

3.2.1. Ņemot vērā publikāciju pieejamību tiešsaistē, reklāmu internetā un šīs tendences radītās pārmaiņas lasītāju ieradumos, paredzams, ka nākamajos gados produkcijas apjoms turpinās samazināties.

Pēdējos piecos gados apstiprinājusies drukāto uzziņas materiālu un katalogu apjoma samazināšanās tendence. Šī ir Eiropas digitālās ofsetspiedes un heliogravīras sektora galvenā produkcija. Ja minētā tendence saglabāsies, notiks jauna pārstrukturēšana, apvienošana, uzņēmumu slēgšana un papildu darba vietu likvidēšana.

3.2.2. Eiropas žurnālu izdevniecības sektorā pēdējos desmit gados vērojama “lejupslīdes tendence, ko raksturo noieta un cenu kritums” (4). Saskaņā ar Intergraf datiem no 2001. līdz 2004. gadam lejupslīde bija vērojama četrās no sešām galvenajām žurnālu izdevējām valstīm, un tikai Spānijā un Itālijā izdoto žurnālu skaits nedaudz pieauga. Jaunākie dati liecina, ka Itālijas un Spānijas tirgus sašaurinās. Itālijā (pēc Nielsen datiem) ieguldījumu apjoms reklāmā periodiskajos izdevumos 2009. gadā samazinājās par 28,7 %, bet drukāto žurnālu apjoms (masa) samazinājās par 10,5 % (Istat). Pašreizējā tendence turpināsies tikmēr, kamēr nozarē būs jaudas pārpalikums. Tā kā uzņēmumi tirdzniecības apjoma palielināšanas nolūkā orientē savu produkciju uz specializētu lasītāju auditoriju, pasūtījumu tirāža ir mazāka; tas negatīvi ietekmē digitālās ofsetspiedes un heliogravīras sektoru, kurā ražošanas izmaksas var samazināt tikai ar ļoti lielu tirāžu.

3.2.3. Lasītāju skaita samazināšanās dēļ preses apvienības, kas izdod dienas laikrakstus, ir ierobežojušas izdoto laikrakstu klāstu. Apvienotajā Karalistē, piemēram, 2008. gadā apturēta vismaz 53 laikrakstu, galvenokārt bezmaksas nedēļas laikrakstu, izdošana. Dažas preses apvienības piedāvā jaunas abonēšanas iespējas, kurā apvienota drukāto un tiešsaistes izdevumu abonēšana, cenšoties tādējādi līdzsvarot abus šos informācijas un reklāmas izplatīšanas veidus. Šobrīd vēl ir pāragri to apstiprināt, taču šāds abonēšanas veids varētu ierobežot nozares lejupslīdi un, iespējams, veicinātu atsevišķu nodarbināto pārkvalificēšanos.

3.2.4. Eiropā papīra izmaksas veido vairāk nekā pusi no tipogrāfijas izmaksām; tā kā uzņēmumi iepērk papīru individuāli, tie nespēj konkurēt ar D-A Āzijas valstu uzņēmumiem, kas papīru iegādājas, izmantojot pirkuma līgumus. Nesen izstrādātajā ziņojumā Stationers' and Newspaper Makers' Company prognozēja, ka līdz 2020. gadam uz pusi (par 56 %) samazināsies avīžu papīra pieprasījums. Minētajā ziņojumā arī norādīts, ka žurnālu pieprasījums, iespējams, kritīsies par vienu trešdaļu, kas izskaidrojams ar plašāku piekļuvi publikācijām tiešsaistē un ietekmi uz reklāmu, kā arī digitālo saziņas līdzekļu ietekmi uz lietišķo žurnālu sektoru (5).

3.2.5. Agrāk lielajām izdevniecībām bija savas tipogrāfijas, kurās tās drukāja izdevumus. Pēdējos desmit gados daudzas izdevniecības pārdeva savus aktīvus, lai orientētu uzņēmumu uz nozares pamatdarbību. Mūsdienās arvien mazāk ir tādu izdevniecību, kurām ir sava tipogrāfija. Turklāt, izmantojot starpnieku pakalpojumus, tās uztic iespieddarbus tipogrāfijai, kas piedāvā viszemākās cenas; tas rada papildu spiedienu uz poligrāfijas uzņēmumiem un saasina problēmas jau tā novājinātajā sektorā. Jaudas pārpalikums dod iespēju šīm lielajām un ietekmīgajām izdevniecībām noteikt zemākas cenas, kā rezultātā samazinās poligrāfijas uzņēmumu peļņas līmenis un līdz ar to – darbinieku atalgojums.

3.2.6. Arī katalogu un periodisko izdevumu izdevēji izdara līdzīgu spiedienu uz savas produkcijas ražošanas izmaksām. Ņemot vērā sīvo konkurenci par katru līgumu, vairums poligrāfijas uzņēmumu cenšas samazināt izmaksas, galvenokārt uz darbaspēka izmaksu rēķina, kā rezultātā pasliktinās darba apstākļi.

3.2.7. Finanšu krīzes sekas kavē arī kredīta pieejamību poligrāfijas uzņēmumiem, par kuriem bankām izveidojies ne visai labvēlīgs priekšstats. Krīzes apstākļos samazinās reklāmas budžets, kas savukārt negatīvi ietekmē uzņēmumu darbības apjomu.

3.2.8. Lai arī tas būtu vēlams, poligrāfijas uzņēmumiem, šķiet, būs grūti dažādot savu darbību, jo finanšu līdzekļu un telpu trūkuma dēļ lielākā daļa uzņēmumu šobrīd nav gatava investēt, piemēram, salikšanas un iespiedformu izgatavošanas darbībās.

3.2.9. Savukārt mazie un vidējie ražošanas uzņēmumi, šķiet, ātrāk pielāgojas strukturālajām pārmaiņām un konjunktūras problēmām, jo tie piemēro elastīgākas darbības metodes, ņemot vērā dažādu klientu vajadzības. Turpmāk šie uzņēmumi varētu sekmēt no lielajiem uzņēmumiem atlaisto darbinieku daļas (to skaitu ir grūti noteikt) profesionālo integrāciju.

3.3. Pārlieku liela jauda un pārāk lielas investīcijas

3.3.1. Arvien lielāks jaudas pārpalikums (6) Eiropas digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozares produkcijas tirgū, ko vienlaikus radījis pieprasījuma kritums Eiropas tirgū un pārāk lielās investīcijas, samazina jau tā ierobežoto uzņēmumu peļņas apjomu. Uzņēmumos, kuros jau agrāk bija jaudas pārpalikums, šobrīd pastāv reāls risks, ka tiks piemēroti stingrāki līdzekļi izmaksu samazināšanai, lai mēģinātu saglabāt peļņas līmeni vai uzņēmuma darbību. Daudzi uzņēmumi ir spiesti piekrist tirdzniecības cenai, kas ir zemāka par kopējo pašizmaksu, mēģinot tādējādi samazināt zaudējumus.

3.3.2. UNI Europa Graphical pētījums liecina, ka 2008. gadā poligrāfijas nozares produkcijas apjoms bija 2004. gada līmenī (7). Neraugoties uz nelabvēlīgo konjunktūru, Eiropas heliogravīras uzņēmumi no 2005. līdz 2008. gadam iegādājās 28 jaunas iekārtas. Daļa no šīm investīcijām veikta, īstenojot stratēģijas ar mērķi atjaunot iekārtas, pielāgoties jaunajām tirgus prasībām un nodrošināt papildu jaudu, lai efektīvāk reaģētu uz iespējamo pieprasījuma palielināšanos. Šīs iekārtas nodrošina drukāto materiālu efektīvāku ražošanu, bet vienlaikus palielina nozares jaudas pārpalikumu, kas pirms krīzes saskaņā ar aplēsēm bija 15 – 20 % (8). Pašreizējā krīzes situācijā jaudas pārpalikums ir no 25 līdz 30 %.

3.3.3. Vācijas arodbiedrība Ver.di secina, ka poligrāfijas jaudas palielināšana Eiropā saasināja konkurenci, radot tādējādi uzņēmumiem zaudējumus. Arodbiedrības novērtējumā arī norādīts, ka šīs investīcijas tikai palielināja konkurenci nolūkā samazināt izmaksas un izstumt no tirgus konkurējošos uzņēmumus, kā rezultātā jau tagad vērojama masveida atlaišana no darba.

3.3.4. Jaudas pārpalikuma un pārāk lielo investīciju dēļ vairāki uzņēmumi jau ir bankrotējuši. Viens no minētajiem uzņēmumiem – Quebecor World bija viens no lielākajiem Eiropas poligrāfijas nozares uzņēmumiem ar vairāk nekā 20 000 darbiniekiem visā pasaulē. Spēcīgās konkurences dēļ un ņemot vērā digitālās drukas arvien plašāku izmantošanu, Quebecor Worlds 2008. gadā pieteica maksātnespēju. Uzņēmums 2009. gadā atmaksāja parādus, un tagad tas pazīstams ar nosaukumu World Color, kura darbību Eiropā pārņēma ieguldījumu fonds HHBV. Reaģējot uz grūtībām, daudzi uzņēmumi apvienojas, un līdz ar to notiek nozares masveida pārstrukturēšana, kuras rezultātā savukārt tiek likvidētas darba vietas.

3.3.5. Tāpat kā daudzās citās nozarēs ekonomikas krīze smagi skāra 2009. gadā notikušās sarunas par darba algu. Pat ja darba vietas tiek saglabātas, uz darbiniekiem izdarītais spiediens, lai samazinātu darbaspēka izmaksas, negatīvi ietekmē nodarbinātības apstākļus un atalgojumu. Pēc sarunām par darba koplīgumiem 2009. gadā Eiropas poligrāfijas nozares darbinieku pirktspēja vidēji samazinājās par 0,9 % (9). Tirgus paplašināšanās vēl vairāk pastiprināja negatīvās norises, ietekmējot cenas un darbaspēka izmaksas un saasinot konkurences apstākļus.

3.4. Koncentrācija

3.4.1. Pēdējos gados ir samazinājies tipogrāfijas papīra, krāsu un iekārtu ražotāju skaits; līdz ar to ir pieaugusi koncentrācija, un piegādātāji ir noteicošā situācijā, lai izvirzītu savus nosacījumus.

3.4.2. Nesen izstrādātajā pētījumā par Eiropas poligrāfijas nozari norādīts, ka jaudas pārpalikuma, pārāk lielo ieguldījumu, pieprasījuma samazināšanās, produkcijas cenu pazemināšanās, apgrozījuma samazināšanās un pieaugošās tirgus konkurences rezultātā uzņēmumi apvienojas, tiek pārņemti vai bankrotē (10).

3.4.3. Apvienojot un pārņemot uzņēmumus, ir izveidoti lielāki uzņēmumi, kas vēl jo stingrāk apņēmušies izstumt konkurentus no tirgus. Apvienojot mēdiju grupu Bertelsmann, Gruner + Jahr un Springer poligrāfijas darbības, 2005. gadā tika izveidots Eiropas poligrāfijas nozarē lielākais rotācijas dobspiedes uzņēmums Prinovis. Grupa Schlott AG, 2006. un 2007. gadā iegādājoties uzņēmumus (REUS Pilzenē, Čehijas Republika), kā arī locīšanas un drukas iekārtas (Biegelaar, Nīderlande), kļuva par otru lielāko rotācijas dobspiedes uzņēmumu Eiropā. Nīderlandes investīciju grupa 2008. gada sākumā pārņēma Quebecor poligrāfijas darbības Eiropā. Britu grupa Polestar meklē partnerus, lai paplašinātu savu ietekmi tirgū.

4. Nākotnes perspektīvas

4.1. Visu minēto problēmu dēļ Eiropas digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozare ir novājināta un, ja lēmumu pieņēmēji kopā ar pārējām iesaistītajām pusēm neveiks steidzamus un saskaņotus pasākumus, ilgtermiņā tam varētu būt smagas sekas. Sociālie partneri vienprātīgi nonākuši pie secinājuma, ka nozare jāpārkārto un jāpārstrukturē, lai nodrošinātu tās turpmāko attīstību. Nākamajos desmit gados, iespējams, gaidāmi papildu racionalizācijas pasākumi un atlaišana no darba. Tādēļ sociālie partneri uzskata, ka pasākumi jāveic nekavējoties, lai pārvarētu nozares krīzi un nodrošinātu krīzes pārvaldību atbilstīgi darba devēju un darba ņēmēju interesēm. Šajā nozarē krīze ir īpaši smaga, un arodbiedrības pašlaik izvērtē tās sekas un cenšas izstrādāt konstruktīvas stratēģijas, lai saglabātu darba vietas, paredzētu pārkvalificēšanās iespējas, nepieļautu darba apstākļu pasliktināšanos un saglabātu algu apmēru.

4.2. Pēc vienošanās ar profesionālajām apvienībām, Eiropas Komisija 2007. gadā izstrādāja poligrāfijas nozares rīcības plānu, kurā noteikti seši galvenie uzdevumi:

1) atbalsts Eiropas poligrāfijas nozares attīstībai globalizētā tirgū a) partnerība un alianses b) ražošanas izmaksu pārvaldība

2) attīstīt pakalpojumus ar lielu pievienoto vērtību klientiem

3) labāka apmācība

4) spēcīga atsauce Eiropas līmenī – standartizācija un saskaņošana

5) saskaņoti pasākumi pētniecības un inovācijas jomā

6) uzlabot priekšstatu par poligrāfijas nozari.

EESK kopumā atbalsta šo joprojām aktuālo priekšlikumu un atzinīgi vērtē līdz šim paveikto. Tā kā krīze un tai sekojošā ekonomikas lejupslīde visās ES dalībvalstīs ir būtiski pasliktinājusi situāciju nozarē, Komiteja uzskata, ka būtu jāveic daži steidzami pasākumi, lai palīdzētu nozarei pārvarēt īstermiņā gaidāmās problēmas.

4.3. Finanšu krīze apliecināja, ka sociālajiem partneriem ir steidzami jāpieņem plānoti un saskaņoti lēmumi. Šobrīd vairāk kā jebkad ir svarīgi izstrādāt efektīvu Eiropas nozares politiku, kuras pamatā būtu Komisijas priekšlikums. Pat ja paredzama kontrolēta konsolidācija, nodrošinot pārmaiņu pārvaldību, tostarp samazinot darba laiku, lai saglabātu pēc iespējas vairāk darba vietu un paredzētu efektīvus pasākumus pārkvalificēšanās un mobilitātes jomā gan vienā uzņēmumā, gan starp uzņēmumiem, nebūtu vēlams, lai koncentrācijas process izvērstos plašāks nekā tas nepieciešams. Saskaņā ar pašlaik pārskatāmo Regulu 2658 EK 2000 vajadzētu noslēgt specializācijas līgumus starp uzņēmumiem, kuru kopējā tirgus daļa nepārsniedz 20 %, nolūkā pilnveidot ražošanas metodes un īstenot apjomradītus ietaupījumus, kas sekmētu uzņēmumu ilgtspējīgu darbību.

4.4. Būtu jāizvērtē starpnieku darbība, lai noskaidrotu, kāda ir viņu ietekme uz cenu veidošanu. Brīvas un godīgas konkurences princips būtu jāīsteno, ievērojot pienācīgus darba un atalgojuma standartus, kā arī darba koplīgumus visur Eiropas Savienībā, kur tādi jau izstrādāti.

4.5. Jaudas samazināšanai jānotiek saskaņoti. Visās valstīs visos līmeņos jāuzsāk sociālais dialogs un sarunas par darba koplīgumiem, lai veiktu pārstrukturēšanu atbilstīgi sociāli pieņemamām nostādnēm. Eiropas līmenī ir nekavējoties jāuzsāk oficiāls un strukturēts sociālais dialogs, lai rastu risinājumus šīs nozares problēmām. EESK norāda, ka nozares sociālo dialogu var īstenot, pieņemot atzinumus, kopīgas deklarācijas, vadlīnijas, rīcības kodeksus, hartas un vienošanās.

4.6. Eiropas Komisijas sniegtajam finansiālajam un materiāli tehniskajam atbalstam ir izšķiroša nozīme, lai nākotnē nodrošinātu stabilu un efektīvu digitālās ofsetspiedes un heliogravīras nozares darbību Eiropā. EESK aicina uzņēmumus izmantot Eiropas finansējumu, kas pieejams ar Eiropas Sociālā fonda, ERAF, Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda un Eiropas Pētniecības un inovācijas fonda starpniecību. Būtu vēlams izvērtēt arī Eiropas Investīciju bankas intervences iespējas, lai finansētu uzņēmumu pielāgošanos darbībām, kurās jāizmanto jaunās tehnoloģijas. Dažādas atbalsta sistēmas jāizmanto vienam vienīgam mērķim – veicināt pārmaiņas, nevis netiešai uzņēmumu pārvietošanas finansēšanai.

4.7. EESK ierosina tuvākajā laikā veikt šādus pasākumus:

4.7.1. Izveidot augsta līmeņa darba grupu, kuras sastāvā būtu nozares pārstāvji, darbinieki un pētnieki, lai precīzāk noteiktu poligrāfijas nozares attīstību vidējā termiņā un sagatavotu priekšlikumus jaunizveidojamam uzņēmumu modelim.

4.7.2. Rīkot konferenci ar visu ieinteresēto pušu dalību, lai kopīgi novērtētu situāciju un noteiktu īstermiņā veicamos pasākumus. Sociālajiem partneriem varētu uzticēt pienākumu noskaidrot profesijas attīstības iespējamās perspektīvas un izstrādāt priekšlikumus par steidzami īstenojamiem pasākumiem, lai nodrošinātu ilgtspējīgu tirgus darbību.

4.7.3. Eiropas līmeņa nozares sociālā dialoga ietvaros izstrādāt Komisijas finansētu neatkarīgu pētījumu ar mērķi noskaidrot nozares attīstības iespējas vidējā un ilgtermiņā, ņemot vērā jaunās tehnoloģijas, patērētāju ieradumu attīstības tendences, kā arī piegādātāju un pasūtītāju stratēģijas.

4.7.4. Izveidot nozares prasmju un zināšanu novērošanas centru vai padomi, lai apzinātu pašreizējās un turpmāk pieprasītās profesijas. Lai izstrādātu piemērotas apmācības un pārkvalificēšanās politikas, ir svarīgi apzināt pašreiz un turpmāk vajadzīgās prasmes.

4.8. Lai efektīvi sekotu līdzi nozares attīstībai, Komisijai vajadzētu izstrādāt ticamas informācijas un datu vākšanas sistēmu, kas būtu pieejama ieinteresētajiem dalībniekiem.

Briselē, 2010. gada 14. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) Ifo, Investitionstest, München, Frühjahrsgutachten 2008 (Pētījums par ieguldījumiem, Minhene, 2008. gada pavasaris).

(2) Eiropas poligrāfijas nozares konkurētspēja, Eiropas Komisija (2007).

(3) Eiropas poligrāfijas nozares konkurētspēja, Eiropas Komisija (2007).

(4) Eiropas poligrāfijas nozares konkurētspēja, Eiropas Komisija (2007).

(5) The Future of Paper and Print in Europe, Stationers' and Newspaper Makers’ Company (2009).

(6) Gennard, J. The Impact of the financial crisis on the European graphical industry [Finanšu krīzes sekas Eiropas poligrāfijas nozarē] (2009).

(7) Eiropas dobspiedes un ofsetspiedes konference, no 2009. gada 16. līdz 20. martam Veronā (Itālijā).

(8) Tas pats.

(9) J. Gennard, UNI Europe ziņojums par darba koplīgumiem (2009).

(10) J. Gennard, Annual Collective Bargaining Survey, UNI Europa (2008).