Nepamatoto izsaukumu skaita attiecība pret visu neatliekamās palīdzības izsaukumu skaitu dažādās dalībvalstīs joprojām ievērojami atšķiras, un Grieķijā tā ir visaugstākā — 78 %. Dažas dalībvalstis neatļauj izsaukumus no tālruņiem bez SIM kartes, lai samazinātu nepamatotu izsaukumu risku, kas potenciāli var noslogot ĀIC sistēmu. Tomēr lielākajā daļā dalībvalstu (19) un Islandē ir noteikts, ka piekļuve neatliekamās palīdzības dienestiem no tālruņiem bez SIM kartes ir obligāti jānodrošina.

Pieaugošā mobilo tālruņu, jo īpaši viedtālruņu, izplatība liecina par to, ka ir svarīgi mobilajos tīklos nodrošināt nepārtrauktu piekļuvi neatliekamās palīdzības dienestiem. Tas arī nozīmē, ka arvien lielākais datu un iezīmju apjoms, ko iegūst gan no tīkla, gan no galalietotāja mobilā tālruņa, varētu saziņu ārkārtas gadījumos padarīt efektīvāku (piemēram, nosakot zvanītāja atrašanās vietu, nodrošinot galalietotājiem ar invaliditāti izsaukumus teksta veidā un videoizsaukumus, ļaujot noteikt atrašanās vietu vertikālajā asī (z asī) un nodrošinot citus kontekstuālus datus).

No mobilajiem tālruņiem veikto izsaukumu skaits ievērojami pārsniedza izsaukumu skaitu no fiksētajiem tālruņiem. Vidēji 73 % izsaukumu tika veikti no mobilajiem tālruņiem. Tomēr mobilo tālruņu izmantošana saziņai ārkārtas gadījumos dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras — no 55 % gadījumu Horvātijā un Luksemburgā līdz 97 % gadījumu Čehijā un 98 % Latvijā.

Tas, cik daudz izsaukumu tiek veikti uz numuru “112”, ir atkarīgs no galalietotāju informētības līmeņa par numura “112” pieejamību, kā arī no tā, vai līdztekus pastāv valsts “vēsturiskie” numuri. Dalībvalstīs, kurās joprojām ir valsts numuri, numura “112” izmantošana ir atkarīga no ĀIC sistēmas organizācijas efektivitātes.

“112” ir vienotais neatliekamās palīdzības dienesta numurs Dānijā, Igaunijā, Somijā, Maltā, Nīderlandē, Portugālē, Rumānijā, Zviedrijā un — no EEZ valstīm — Islandē. Tomēr šajās valstīs tiek veikti tikai 20 % no visiem ES izsaukumiem uz numuru “112”. Lielākā daļa izsaukumu uz numuru “112” tiek veikti dalībvalstīs, kurās joprojām tiek izmantoti valsts numuri. Šajās dalībvalstīs vienotā Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numura izmantošana ievērojami atšķiras — no 9 % gadījumu Francijā līdz 99 % Bulgārijā.

Datu vākšanas pamatā bija konkrēti jautājumi, kas tika izmantoti, lai novērtētu ES tiesību aktu prasību īstenošanas līmeni un valstu ārkārtas izsaukumu centrāļu (ĀIC) sistēmu uzlabošanu. Kvantitatīvo datu (piemēram, uz numuru “112” saņemto neatliekamās palīdzības izsaukumu skaita) pārskata periods ir no 2019. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 31. decembrim. Novērtējot sistēmas pieejamību (piemēram, zvanītāja atrašanās vietas noteikšanas risinājuma, lietotnes ieviešanu utt.), šajā ziņojumā ir atspoguļota jaunākā pieejamā informācija. Dalībvalstis un COCOM novērotāji no kandidātvalstīm un EEZ valstīm 2020. gada 10. jūnijā tika aicināti iesniegt atbildes līdz 2020. gada 4. septembrim.

Universālā pakalpojuma direktīvas (UPD) 26. panta 5. punktā ir noteikts elektronisko sakaru operatoru pienākums izsaucēja atrašanās vietas informāciju darīt pieejamu, līdzko izsaukums sasniedz iestādi, kura apstrādā neatliekamās palīdzības izsaukumu. Saskaņā ar EECC 109. pantu no 2020. gada 21. decembra ir obligāti jānodrošina, ka vispiemērotākajai ĀIC ir pieejama ne tikai no tīkla iegūta, bet arī no mobilā tālruņa iegūta precīzāka atrašanās vietas informācija.

Ja noticis negadījums, eZvana izsaukumi no automobiļiem, kas spēj veikt neatliekamās palīdzības izsaukumu uz numuru “112”, ir pienācīgi jānovirza uz vispiemērotāko ĀIC. Dalībvalstīm bija jānodrošina, ka to ĀIC sistēma ir gatava saņemt eZvana izsaukumus no 2017. gada 1. oktobra . No 2018. gada 31. marta automobiļu ražotājiem ir jāuzstāda “112” izsaukšanai paredzēta transportlīdzekļa eZvana sistēma visos jauno tipu transportlīdzekļos M1 (pasažieru automobiļu) un N1 (vieglo kravas automobiļu) kategorijā.

Papildus iespējai piekļūt neatliekamās palīdzības dienestiem, zvanot uz numuru “112”, 14 dalībvalstis un Islande ir valsts vai reģionālā mērogā ieviesušas lietotnes, kas pieejamas visiem galalietotājiem un nodrošina ārkārtas gadījuma saziņu. Šie piekļuves līdzekļi atkarībā no to uzbūves ļauj galalietotājiem sniegt papildu informāciju ĀIC un, iespējams, sniedz no mobilā tālruņa iegūtu informāciju par atrašanās vietu vai nodrošina tekstuālu saziņu ar ĀIC. Beļģija un Polija apstiprināja, ka datplūsmai, ko rada neatliekamās palīdzības lietotne, piemēro nulles likmi.

13 dalībvalstis un Islande ir atļāvušas visiem galalietotājiem saziņai ārkārtas gadījumos izmantot SMS. 10 dalībvalstīs un Islandē ārkārtas SMS tiek nosūtīta uz numuru “112”. Atkarībā no tā, cik aktīvi tiek popularizēts šāds ārkārtas gadījuma saziņas veids, SMS izmantošana ārkārtas gadījuma saziņai ievērojami atšķiras — no dažiem gadījumiem līdz desmitiem tūkstošu gadījumu. Deviņas dalībvalstis un Islande apstiprina, ka ārkārtas SMS nosūtīšana tiek nodrošināta bez maksas.

No mobilā tālruņa iegūtas atrašanās vietas informācijas pieejamība ir atkarīga no tā, ciktāl šāda iespēja ir ieviesta. Dažās dalībvalstīs progresīvas mobilās lokācijas (AML) risinājums tiek izmantots abās divās populārākajās mobilajās operētājsistēmās — Android un iOS — vai tikai vienā no tām. Tādēļ ir iespējams, ka, lai gan valsts ĀIC sistēma ir modernizēta, lai saņemtu AML datus, joprojām līdz pat 60–70 % izsaukumu šī ļoti precīzā atrašanās vietas informācija netiek saņemta . Papildus tādu galalietotāju atrašanās vietas noteikšanai, kuri zvana uz numuru “112”, dalībvalstis varētu nodrošināt AML izmantošanu Android tālruņos arī ārkārtas gadījuma saziņai ar SMS. Apple iOS šī funkcija vēl nav pieejama.

Galalietotāji, kas apmeklē citas dalībvalstis un izmanto viesabonēšanu, ārkārtas situācijā var būt neaizsargātāki, jo viņi var nespēt precīzi aprakstīt savu atrašanās vietu. Lai gan AML risinājumi ir ieviesti 19 dalībvalstīs, kā arī Islandē un Norvēģijā, tikai 6 dalībvalstis apstiprināja, ka no mobilā tālruņa iegūta atrašanās vietas informācija ir pieejama par galalietotājiem, kas izmanto viesabonēšanu. Visas dalībvalstis norāda, ka tās nevar nodrošināt, ka vietējais operators no galalietotāja neiekasēs maksu par no mobilā tālruņa iegūtās zvanītāja atrašanās vietas informācijas pārraidīšanu. Tas skaidrojams ar tiesību normu ierobežojumiem un uzraudzības spēju trūkumu.

Viedtālruņu lielā izplatība nes labumu tādā ziņā, ka tā uzlabo ārkārtas gadījuma saziņas efektivitāti, jo ir pieejama precīza informācija par zvanītāja atrašanās vietu. Eiropas Komisijas finansētajā projektā HELP112 II, kas paredzēts AML ieviešanai 7 dalībvalstīs, aplēsts, ka 10 gadu perspektīvā AML risinājumi ES kopumā varētu izglābt 8620 līdz 10 530 dzīvību. AML varētu arī pozitīvi ietekmēt no 88 360 līdz 104 640 cilvēku dzīvi ES. Lai gūtu šos ieguvumus, AML būtu pilnā mērā jāievieš visās ES dalībvalstīs un cita starpā arī bez maksas jānodrošina precīza zvanītāja atrašanās vietas informācija par viesabonēšanu izmantojošajiem galalietotājiem, kuri veic aptuveni 1 % no visiem neatliekamās palīdzības izsaukumiem ES.

6. Zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitāte un uzticamība

UPD 26. panta 5. punktā ir noteikts, ka dalībvalstīm ir jānosaka zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitātes un uzticamības kritēriji. Papildus tīkla risinājumiem, ko izmanto saskaņā ar UPD, EECC 109. panta 6. punktā ir noteikts dalībvalstu pienākums nodrošināt, ka vispiemērotākajai ĀIC tiek sniegta gan no tīkla iegūta, gan arī no mobilā tālruņa iegūta atrašanās vietas informācija. Dalībvalstīm būs jāturpina noteikt zvanītāja atrašanās vietas informācijas precizitātes un uzticamības kritērijus, ja tas būs nepieciešams pēc apspriešanās ar Eiropas Elektronisko sakaru regulatoru iestādi (BEREC). Komisija ir pieņēmusi Deleģēto regulu (ES) 2019/320 , kuras mērķis ir atbalstīt EECC noteiktos politikas mērķus. Tajā kā tirgus piekļuves nosacījums viedtālruņu ražotājiem izvirzīta prasība nodrošināt, ka ārkārtas gadījuma saziņā tiek nodrošināti vismaz no ES Galileo sistēmas iegūtie globālās navigācijas satelītu sistēmu (GNSS) dati un Wi-Fi dati. Tas ļauj ar pienācīgu un lietderīgu precizitāti noteikt, kur atrodas viedtālrunis un līdz ar to arī persona, kas to izmanto. Minēto regulu piemēro no 2022. gada 17. marta.

No tīkla iegūta atrašanās vietas informācija

Visās dalībvalstīs, kā arī Islandē un Norvēģijā fiksētajos tīklos veikto izsaukumu gadījumā zvanītāja atrašanās vietu norāda pēc zvanītāja iekārtas uzstādīšanas adreses vai zvanītāja ielas/pasta/rēķinu adreses.

Visas dalībvalstis ziņoja, ka mobilajos tīklos veikto izsaukumu gadījumā atrašanās vietu norāda kā šūnas/sektora identifikatoru, kas nodrošina ĀIC operatoram pārraidīto datu augstu uzticamību. Paziņotā precizitāte ir no 500 m līdz 40 km atkarībā no tīkla blīvuma, t. i., atkarībā no atrašanās pilsētas vai lauku apvidū. Precīzāki uz mobilo sakaru tīklu balstīti atrašanās vietas noteikšanas risinājumi ir sinhronizācijas apsteidze, aprites laiks vai sektora identifikators. Šīs atrašanās vietas noteikšanas metodes ievērojami uzlabo no tīkla iegūtās atrašanās vietas informācijas precizitāti — dažos gadījumos līdz pat 50 metriem.

No mobilā tālruņa iegūtos datos balstīti atrašanās vietas noteikšanas risinājumi

Attiecībā uz atrašanās vietas noteikšanas risinājumiem, kam izmanto no mobilā tālruņa iegūtu informāciju, dalībvalstis ziņoja par diviem turpmāk aprakstītajiem īstenošanas veidiem.

a) Progresīvas mobilās lokācijas (AML) risinājums

AML var uzlabot precizitāti pat 4000 reižu un nodrošināt precizitāti līdz mazāk nekā 100 m . Risinājums neignorē šūnas identifikatora atrašanās vietu, uz ko norāda tīkls, bet papildina to ar GNSS vai Wi-Fi atrašanās vietas informāciju, kas iegūta no mobilā tālruņa. Lai nodrošinātu GNSS datu, īpaši no ES satelītnavigācijas sistēmas Galileo iegūto datu, izmantošanu ES iedzīvotāju labā, Eiropas Komisija 2018. gada novembrī parakstīja un izsludināja no mobilā tālruņa iegūtos datos balstītu AML risinājumu ieviešanas projektu ar nosaukumu HELP112 II. Uzvarēja konsorcijs, kurā piedalījās septiņas dalībvalstis, proti, Horvātija, Dānija, Francija, Vācija, Ungārija, Portugāle un Zviedrija. Projekts tika sekmīgi pabeigts 2020. gada augustā.

Papildus septiņām dalībvalstīm, kas piedalījās projektā HELP112 II, 2020. gadā risinājumu ieviesa vēl četras dalībvalstis — Čehija, Grieķija, Latvija un Rumānija. No 2020. gada septembra 19 dalībvalstis, Islande un Norvēģija nodrošina, ka to ĀIC sistēma spēj izmantot AML.

6. attēls. AML ieviešana dalībvalstīs

b) Atrašanās vietas informācijas iegūšana no mobilā tālruņa, izmantojot neatliekamās palīdzības lietotni

Valsts vai reģionālā mērogā ieviestas neatliekamās palīdzības lietotnes, izmantojot viedtālruņa GNSS vai Wi-Fi funkciju, ļauj sniegt zvanītāja atrašanās vietas informāciju, kas ir precīzāka nekā tā, ko sniedz no tīkla iegūtos datos balstīti risinājumi.

Tomēr šādu lietotņu gadījumā atšķirībā no AML risinājumiem ir nepieciešama iepriekšēja iedzīvotāju rīcība, proti, tās ir nepieciešams lejupielādēt. Atrašanās vietas datu nosūtīšana ir iespējama tikai tad, kad datu savienojums ir aktīvs.

7.Vidējais laiks, kas “112” operatoram vajadzīgs, lai saņemtu zvanītāja atrašanās vietas informāciju

UPD 26. panta 5. punktā noteikts, ka informācija par zvanītāja atrašanās vietu iestādei, kas apkalpo neliekamās palīdzības izsaukumus, tiek sniegta nekavējoties.