LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 175/4

Reģionu komitejas atzinums “Sestais progresa ziņojums par ekonomisko un sociālo kohēziju”

(2010/C 175/02)

I. IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

REĢIONU KOMITEJA

Ievads

1. atzinīgi vērtē Sesto progresa ziņojumu par ekonomisko un sociālo kohēziju, kurā galvenā uzmanība pievērsta radošumam un inovācijai, lai Eiropas Savienība varētu ātrāk pārvarēt ekonomikas krīzi un kļūtu spēcīgāka. Ziņojumā ir minēti faktori, kas var veicināt radošumu un inovāciju visos ES reģionos. RK atzinīgi vērtē arī ziņojumā sniegto kopsavilkumu par debatēm teritoriālās kohēzijas jautājumā, kas notika pēc Zaļās grāmatas izstrādes pagājušajā gadā;

2. norāda, ka pasauli ir smagi skārusi nopietna finanšu un ekonomikas krīze. Valsts pārvaldes iestādes un finanšu iestādes cenšas risināt ar to saistītās problēmas. Gan lielas, gan mazas uzņēmējsabiedrības un dažādi uzņēmumi saskaras ar finansiālām grūtībām. Pastāv risks, ka Eiropas sabiedrības noteiktas grupas var zaudēt mājokļus un darbavietas, savukārt citi zaudē izredzes atrast darbu. Ekonomikas un sociālās īstermiņa un vidējā termiņa perspektīvas nav labas — proti, bezdarbs, uzņēmumu slēgšana, valsts un pašvaldību budžeta ienākumu samazināšanās, kā arī mazāka rīcības brīvība publisko finanšu jomā — paliks;

3. atzīst, ka klimata pārmaiņas patiesi apdraud daudzu pasaules iedzīvotāju un sugu dzīvi, un nekavējoties visos līmeņos jāīsteno pasākumi, lai pēc iespējas ierobežotu temperatūras kāpumu. Vienlaikus klimata pārmaiņas arī rada nozīmīgas iespējas dažādās jomās izstrādāt jaunu pieeju vides, sabiedrības un tautsaimniecības labā;

4. apzinās, ka pašreizējais stāvoklis ievērojami atšķiras no apstākļiem, kādos tika izstrādātas 2007.–2013. gada programmas vadlīnijas. Pašreizējais plānošanas periods tomēr ir tikai pusē, jo nākamais sāksies 2014. gadā. Lai arī RK atzīst, ka kohēzijas politikas mērķis ir izvirzīt un sasniegt stratēģiskus ilgtermiņa mērķus, tā uzskata, ka, tagad ieviešot nelielas izmaiņas, lai mazinātu pašreizējās ekonomiskās un finanšu krīzes ietekmi uz dalībvalstīm un pašvaldībām un palīdzētu ekonomikai atveseļoties, varētu panākt zināmu pozitīvu ietekmi. RK uzskata, ka to var izdarīt, nenovirzoties no politikas pašreizējiem stratēģiskajiem mērķiem;

5. apzinās, ka par pašreizējo plānošanas periodu netiks izstrādāts visaptverošs termiņa vidusposma pārskats, un tāpēc ir svarīgi izmantot Sestajā kohēzijas politikas ziņojumā minēto iespēju izmantot līdzšinējo paraugpraksi. Tā ir iespēja izvērtēt, kā Eiropas struktūrfondi darbojas vietējā un reģionālajā līmenī un kā tos var labāk izmantot. Ņemot vērā pieaugošās bažas par ES kohēzijas politikas nākotni, šie secinājumi jāizmanto, lai paustu skaidru nostāju piektajā ziņojumā par kohēzijas politiku, ko paredzēts izstrādāt 2010. gada rudenī diskusijām par turpmāko plānošanas periodu pēc 2013. gada un kas saskaņā ar jaunā Līguma par Eiropas Savienības darbību 175. pantu tagad attieksies uz ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju;

6. atzīst, ka teritoriālās kohēzijas politikai, kas saskaņā ar jauno Līgumu ir jauns ES mērķis, jāattiecas arī uz Lisabonas stratēģiju. Līdz ar tās pārskatīšanu 2010. gadā Eiropas Savienībai radīsies vēl viena iespēja novērtēt sasniegumus un to, kurās jomās ir vajadzīgs lielāks elastīgums, lai dalībvalstis un jo īpaši vietējās un reģionālās pašvaldības varētu sekmīgi īstenot programmu, kas reāli un tieši ietekmēs iedzīvotāju labklājību un iespējas. Turklāt tā būs iespēja ES turpmākajā stratēģijā labāk iekļaut klimata pārmaiņu jautājumus, jo īpaši pārskatot struktūrfondu finansējuma piešķiršanas mehānismu saskaņā ar atjauninātās Lisabonas stratēģijas jaunajiem mērķiem;

7. pauž nožēlu, ka Sestajā progresa ziņojumā par kohēziju nav analizēts pašreizējais ekonomikas un vides stāvoklis. Tajā nav norādīts, ka pašreizējo stāvokli ir ietekmējusi kopš Lielās depresijas smagākā ekonomikas krīze, un nav pieņemti svarīgi lēmumi klimata pārmaiņu seku mazināšanai. Būtisks trūkums ir tas, ka ziņojumā nav analizēta ietekme uz reģioniem, pilsētām un iedzīvotājiem;

8. uzskata, ka vajadzīga labāka ES jauninājumu politikas teritoriālās ietekmes analīze, lai konstatētu, kuri Eiropas līmeņa pasākumi visefektīvāk veicina vietējā un reģionālā mēroga investīcijas jauninājumos, un atbalstītu šos pasākumus. Reģionu konkurētspēju, kas ir ilgtspējīgas attīstības virzītājspēks, iespējams nodrošināt vienīgi, veicot pārdomātus valsts sektora ieguldījumus gan ražošanas, gan pirmām kārtām pakalpojumu nozarē;

9. ir izstrādājusi šo atzinumu, lai problēmas censtos risināt nevis starptautiskā mērogā, bet gan no reģionu, pilsētu un to iedzīvotāju perspektīvas;

Pašreizējais stāvoklis vietējās un reģionālajās tautsaimniecībās

10. apzinās, ka teritoriju tautsaimniecības attīstību un stabilitāti veicina vietējie uzņēmumi, kuriem ir organiska saikne ar pilsētu vai reģionu. Šādi uzņēmumi — gan MVU, gan sociāli uzņēmumi vai vietējā līmeņa iniciatīvas — var paātrināt teritorijas reģenerāciju. Lai šādi uzņēmumi varētu attīstīties, vispirms tomēr ir jāpilnveido saimnieciskie, vides un sociālie apstākļi, piemēram, uzlabojot prasmes, īstenojot dažādas attīstības programmas, novēršot nelabvēlīgu situāciju cēloņus un investējot publiskajā infrastruktūrā;

11. vienlaikus atzīst pašvaldībās ienākošo investīciju nozīmi. Reģioni un vietējās kopienas īsteno pasākumus, lai piesaistītu uzņēmumu investīcijas un kvalificētu darbaspēku, kā arī sniedz ieguldījumu, lai rosinātu palikt tos, kas jau dzīvo vai ir studējuši attiecīgajā reģionā. Tas nozīmē, ka jāapzina attiecīgā reģiona ekonomiskie un sociālie problēmjautājumi un to iespējamie risinājumi, lai pēc tam varētu izmantot reģiona īpašo piedāvājumu un salīdzinošās priekšrocības nodarbinātības, mājokļu, izglītības un dzīves kvalitātes ziņā;

12. atzīst, ka Eiropas Komisijas Sestajā progresa ziņojumā sniegtā analīze par dažādiem reģionālajiem datiem (konverģenci, pāreju un konkurētspēju un nodarbinātību) atspoguļo atšķirīgo sociāli ekonomisko stāvokli trīs tipu reģionos, jo īpaši saistībā ar reģionu spēju radošuma, inovācijas un uzņēmējdarbības jomā. Gan pašreizējā ekonomikas krīze, gan dažādi mainīgi rādītāji, kas ietekmē reģionālās attīstības potenciālu (demogrāfija, pieejamība, inovācijas spēja, u.c.) ir faktori, kas liecina par svarīgiem datiem, kuri būtu jāņem vērā, novērtējot vietējās un reģionālās tautsaimniecības stāvokli un izstrādājot efektīvu kohēzijas politiku. Tāpēc reģionu klasifikācijā plānošanas periodam pēc 2013. gada papildus IKP uz vienu iedzīvotāju ir jāiekļauj jauni rādītāji;

Teritoriālā kohēzija

13. atzinīgi vērtē Sestajā progresa ziņojumā sniegto pārskatu par atbildēm uz Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju, kura sagatavošanā nozīmīgu ieguldījumu sniegušas vietējās un reģionālās pašvaldības. Saskaņā ar Sesto progresa ziņojumu teritoriālās kohēzijas mērķis ir veicināt visu teritoriju saskaņotu un ilgtspējīgu attīstību, pamatojoties uz to teritoriālajām iezīmēm un resursiem. Šim nolūkam ir vajadzīga arī teritorijas plānošana, ietverot nepieciešamos transporta ceļus un sakaru nodrošinājumu efektīvai preču, pakalpojumu un kapitāla plūsmai. RK arī uzsver, ka nav identisku reģionu un katram ir vajadzīga sava stratēģija, lai pilnībā izmantotu savas iespējas;

14. tā kā jaunajam teritoriālajam mērķim ir plašs atbalsts un ņemot vērā pašreizējo ekonomisko situāciju, Reģionu komiteja tomēr pauž nožēlu, ka trūkst konkrētu priekšlikumu par teritoriālās kohēzijas turpmāko attīstību un īstenošanu pašreizējā un nākamajā plānošanas periodā;

15. norāda, ka ar Lisabonas līgumu ir palielinājusies teritoriālās kohēzijas nozīme, jo tā ir kļuvusi par Eiropas Savienības politisku mērķi un kohēzijas politikas trešo dimensiju. Tāpēc RK atkārtoti uzsver atzinumā par Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju izteikto aicinājumu pēc Lisabonas līguma ratifikācijas publicēt balto grāmatu par teritoriālo kohēziju, lai precīzāk noteiktu, kā šo mērķi iekļaut un praktiski īstenot visās ES politikās;

16. uzskata, ka no teritoriālās sadarbības aspekta programmu pamatā jābūt centieniem risināt kopējas problēmas un radīt Eiropas Savienībai pievienoto vērtību, izmantojot ar pašreizējo programmu saistīto pieredzi un rezultātus. Pievienoto vērtību var radīt, sadarbojoties ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām, izveidojot plašākas funkcionālas zonas, darbojoties kopīgā sauszemes vai jūras telpā vai risinot divām vai vairākām dalībvalstīm aktuālus jautājumus. Lai palīdzētu attīstīt stratēģiskāku pieeju nākotnē, šajā plānošanas periodā varētu izstrādāt un atbalstīt vairākus izmēģinājuma projektus, kuros būtu apvienotas divu vai vairāku dalībvalstu funkcionālas ekonomikas zonas. RK, pamatojoties uz vietējo un reģionālo pašvaldību pieredzi, vēlas sniegt ieguldījumu regulas par Eiropas teritoriālās sadarbības grupu (ETSG) pārskatīšanā 2010. gadā;

Inovācijas un radošuma iekļaušana kohēzijas politikā

17. uzskata, ka, pārskatot kohēzijas politiku, vienmēr jāizvirza mērķis mācīties no veiksmīgas pieredzes un neatkārtot kļūdas. Tāpēc kohēzijas politikai jābūt radošai un inovatīvai, un jāņem vērā vietējo pašvaldību, pilsētu un reģionu zināšanas un pieredze, lai tās varētu izmantot gan tagad, gan nākotnē;

18. apzinās, ka inovatīvu un radošu pieeju var piemērot ne tikai vadošās uzņēmējsabiedrības vai augstākās izglītības iestādes. Arī vietējām un reģionālajām pašvaldībām jābūt radošām un orientētām uz inovāciju, un tām jāveicina šīs īpašības. Tās uz šo mērķi var tiekties, izmantojot arī struktūrfondus. Vienlaikus jāatzīmē, ka ir jāpalielina elastīgums, lai nodrošinātu minēto fondu ātru izmantošanu un koncentrētos ne tikai uz augstu izaugsmes līmeni vai augsta līmeņa prasmēm, bet arī uzņēmējdarbības sekmēšanu dažādās jomās. Tad vietējie iedzīvotāji, kas saskatīs iespēju sākt uzņēmējdarbību, varēs piekļūt ievirzes pakalpojumiem un saņemt konsultācijas, kas vajadzīgas, lai spertu nākamo soli;

19. atzīst Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta sasniegumus, tomēr uzskata, ka šis instruments galvenokārt ir paredzēts vadošajām uzņēmējsabiedrībām un pētniecības iestādēm. Inovācija un radošums jāsekmē visā Eiropas Savienībā visiem pārvaldības līmeņiem un ES iedzīvotājiem. Lai šo mērķi sasniegtu, RK iesaka Eiropas Komisijai izvērtēt iespēju izveidot virtuālu radošuma tīklu un pauž gatavību iesaistīties tā konceptuālajā izstrādē. Tajā varētu iesaistīties visi ieinteresētie (līdzīgi kā daudzos ES atklāto mācību tīklos), un tas nodrošinātu konsultācijas, atbalstu un piekļuvi riska kapitālam un tehniskiem pakalpojumiem. Līdztekus centrālajām valsts pārvaldes iestādēm arī visas attiecīgās vietējās un reģionālās pašvaldības, privātais sektors un visi iedzīvotāji varēs plašākā tīklā apmainīties ar idejām, pieredzi un iecerēm;

20. atzīst, ka novatoriem un jauninājumu izgudrotājiem jāsadarbojas ar līdzīgiem cilvēkiem un grupām un no viņiem jāgūst ierosme. Veidojot virtuālus radošuma tīklus, varētu apzināt talantīgus jauninājumu izgudrotājus, kā arī nodrošināt konsultāciju pakalpojumus un ekspertīzi. Pateicoties virtuāliem tīkliem, iedzīvotāji no salu un nomaļiem reģioniem, lauku, kalnu un reti apdzīvotiem apgabaliem, kas var atrasties tālu no augstskolām, varēs izmantot priekšrocības, ko sniedz piekļuve ekspertu konsultācijām, izglītībai un zināšanām, izmantot uzņēmējdarbības atbalsta mehānismus un konsultācijas finanšu jautājumos, un attīstīties vismaz kā virtuāla (ja ne reāla) kopiena;

21. uzskata, ka arī pašreizējā programmā jāpiemēro radoša un inovatīva pieeja, lai vislabāk sasniegtu mērķus ilgtspējības un klimata pārmaiņu jomā. Īstenojot vietējā un reģionālā līmeņa iniciatīvas energoefektivitātes veicināšanai, var ne tikai samazināt emisijas, bet arī radīt jaunas videi draudzīgas darba vietas un izveidot uzņēmumus, kas ilgtermiņā nodrošina drošas darba vietas un dod iespēju uzlabot prasmes. Šie pasākumi būtu jāatbalsta ES kohēzijas politikas ietvaros. Daži reģioni savas programmās jau ir iekļāvuši mērķi samazināt oglekļa emisijas, un labu praksi šajā jomā var popularizēt kā pašreizējā plānošanas perioda sasniegumu;

22. uzskata, ka ir vajadzīga vienlīdzīga partnerība valsts vai privātajā sektorā un pieeja, kas veicina inovāciju reģionālā un vietējā līmenī un ir visus iekļaujoša. Šajā ziņā liela nozīme ir gan publiskā un privātā sektora, gan publiskā sektora iekšējo partnerību vietai, kā arī tam, vai tās ir viena pārvaldības līmeņa vai dažādu līmeņu partnerības. Vietējās un reģionālās pašvaldības un to partneri — ja tos atbalstīs — var aizpildīt plaisu inovācijas jomā;

23. paziņo, ka tagad ir piemērots brīdis būt novatoriskiem un radošiem un ļaut vietējām un reģionālajām pašvaldībām izvirzīt priekšplānā savu pieredzi un zināšanas. Piemēram, kultūras un tūrisma jomās galvenokārt darbojas vietējās un reģionālās pašvaldības, un šajās jomās pastāv darba vietu radīšanas un investīciju iespējas. Daudzas Eiropas pilsētas un reģioni gan kā Eiropas kultūras galvaspilsētas, gan kā neatkarīgi kultūras centri ir apliecinājuši šo politikas jomu efektivitāti, izstrādājot pievilcīgu un atšķirīgu tēlu un jaunas iespējas radīt darba vietas, kas var arī piesaistīt jaunas investīcijas;

Vienkāršot pārvaldību, lai uzlabotu efektivitāti un kontroli

24. atzinīgi vērtē līdzšinējos vienkāršošanas pasākumus un rosina turpmākas diskusijas ar ieinteresētajām pusēm, lai izanalizētu, kurās jomās šajā plānošanas periodā var veikt citus pielāgojumus. RK uzskata, ka pārmērīga finanšu pārvaldība un kontrole kaitē kohēzijas politikai un var radīt pretēju ietekmi, jo projektu sponsori var novērsties no tās, ņemot vērā sarežģītos finansējuma saņemšanas kritērijus un pārmērīgo kontroli. Lai arī RK atzīst, ka publisko līdzekļu jomā ir svarīgi nodrošināt stingru finanšu kontroli, tai nevajadzētu nelabvēlīgi ietekmēt reģionālās un vietējās pašvaldības, kas līdz ar to nevēlētos uzņemties risku un izvairītos no novatoriskām un radošām programmām, baidoties no neveiksmēm vai līdzekļu atmaksāšanas. Jāvienkāršo arī pārvaldība, izvairoties no atšķirīgas interpretācijas un ar saprotamu, precīzu noteikumu palīdzību nodrošinot stabilu, precīzu tiesisko regulējumu katram plānošanas periodam;

25. uzskata, ka N+2 formulas dēļ neizmantotais finansējums nebūtu atdodams atpakaļ Komisijai un pēc tam atgriežams dalībvalstīm, bet gan nododams reģionālu riska kapitāla vai sākuma kapitāla fondu, vai Komisijas Globalizācijas pielāgošanas fonda rīcībā. Papildus tam ir ierosināts, ka tos varētu piešķirt Klimata pārmaiņu pielāgošanas fondam, lai palīdzētu finansēt vietēja mēroga projektus, tādējādi dažādām ekonomikas nozarēm dodot iespēju pielāgoties ar vidi saistītiem pastāvošiem vai turpmākiem ierobežojumiem. Pielāgošanās pasākumos varētu iekļaut arī pārkvalifikācijas projektus vai programmas, lai darba ņēmēji varētu uzsākt darbu vides ziņā ilgtspējīgās darba vietās. Tajos varētu iekļaut arī pārstrukturizācijas programmas, kas paredzētas videi nedraudzīgiem uzņēmumiem. Ar Eiropas Investīciju bankas starpniecību piešķirot līdzekļus riska kapitāla fondam, mazie un vidējie uzņēmumi, sociālie uzņēmumi un vietējā līmeņa iniciatīvu īstenotāji varētu iegūt finansējumu gan īstermiņa, gan izaugsmes veicināšanai, ņemot vērā, ka pašreizējā ekonomikas situācijā šādu finansējumu saņemt ir sarežģīti. Neapšaubāmi, N+2 formulai ir jākļūst elastīgākai, ņemot vērā kohēzijas politikā izvirzītos mērķus un ciklisko ekonomikas pārmaiņu ietekmi uz publiskajām finansēm un privātajiem ieguldījumiem;

26. uzskata arī, ka tālāku vienkāršošanu sekmēs arī tas, ja Komisija izanalizēs dalībvalstīs pastāvošo revīzijas kārtību un to, vai var izmantot “uzticēšanās līgumus”, lai novērstu revīziju dublēšanos. Uzmanība galvenokārt jāvelta kļūdu novēršanai, profilaksei un rezultātu novērtēšanai, nevis uzraudzības pastiprināšanai. Lai samazinātu slogu, maziem projektiem jāpiemēro noteikumu proporcionalitātes princips;

Plašākas un labākas zināšanas; turpmākās perspektīvas

27. atzinīgi vērtē izmēģinājuma projektus, ko Komisija plānojusi uzsākt 2011. gada sākumā un kuru mērķis ir papildus IKP rādītājam ieviest citus rādītājus. RK vairākos atzinumos ir norādījusi, ka būtu jāizstrādā jauni rādītāji, lai labāk ņemtu vērā reģionālās atšķirības valsts politikā kopumā un īpaši kohēzijas politikā;

28. atbalsta ES reģionu pieredzes apmaiņu un uzņēmumu kopu izveidi inovācijas un ekoinovāciju jomā, kas varētu būtiski palīdzēt samazināt šo darbības veidu pārmērīgo koncentrāciju tikai dažās teritorijās un izlīdzināt reģionālās atšķirības;

29. atzīst, ka informācijas apmaiņa nav pietiekama un netiek izmantota veiksmīgā pieredze. Tāpēc RK ir sekmīgi uzsākusi programmu “Eiropas reģions, kas veicina uzņēmējdarbību”, lai dalītos ar labu praksi un apbalvotu vislabāko stratēģiju ES reģiona, kas veicina uzņēmējdarbību, ekonomiskajai attīstībai. RK arī atzinīgi vērtē tādas iniciatīvas kā “InfoRegio” un “RegioStars” balvu. Tā tomēr norāda, ka lietotājam draudzīgāka datu bāze par projektiem (ar ko būtu vēlams aptvert ne tikai reģionālās politikas fondus) veicinātu jaunu zināšanu apguvi. Interaktīva datu bāze, kas līdzinātos dažām komerciālām tīmekļa vietnēm vai sociālo kontaktu vietnēm, būtu izdevīga visiem;

30. atzīst, ka pašreizējais datu trūkums (dati par finansiālo situāciju un tās ietekmi uz vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir iegūti pirms diviem vai vairāk gadiem) ietekmēs programmu īstenošanu, samazinās pasākumu elastīgumu un ierobežos iekšējos noteikumos vajadzīgās izmaiņas;

31. uzskata, ka struktūrfondu līdzekļu piešķiršana pamatojoties vienīgi uz IKP kritēriju, neatklāj patieso ekonomikas situāciju reģionos un netiek ņemts vērā nabadzīgu rajonu skaita pieaugums dalībvalstīs ar augstu IKP līmeni;

32. uzskata, ka jācenšas vēl vairāk vienkāršot ERAF, ESF un lauku attīstības programmu kombinēšanas iespējas. Apsverot, kā to panākt, par sākumpunktu varētu izmantot vienas institūcijas apstiprinājuma pieeju. Tad reģioni varētu labāk izmantot finansēšanas iespējas un plānot uz vajadzībām balstītus pakalpojumus, piemēram, tie varētu izveidot saikni starp ERAF un ESF programmām, lai attīstītu prasmes un nodrošinātu darba vietas iespējamajiem darba ņēmējiem;

33. uzskata, ka turpmākajā kohēzijas politikā jāpiemēro elastīgāka pieeja, lai pilsētas un reģioni varētu izstrādāt programmas, pamatojoties uz savām un vietējo kopienu vajadzībām, nevis mēģinot pielāgoties lejupējām sistēmām. Tas nozīmē, ka programmu pamatā jābūt reģionālām stratēģijām, kas ir plaši apspriestas ar visām iesaistītajām pusēm;

34. ir pārliecināta, ka, izstrādājot makrolīmeņa stratēģijas, piemēram, ES Baltijas jūras reģiona stratēģiju, jāveicina lielāka vietējo un reģionālo pašvaldību loma kopumā, īstenojot ES politiku; vienlaikus ierosina turpināt jaunu stratēģiju izstrādi citos ģeogrāfiskajos apgabalos, saņemot pietiekamu atbalstu no iesaistītajām valstīm un Eiropas iestādēm;

35. ierosina, ka mērķim nodrošināt energoefektivitāti ēkās un transporta jomā jākļūst par būtisku kritēriju kohēzijas politikas finansējuma piešķiršanā, jo tas ir nepieciešams pīlārs attīstībā, ko atbalsta un finansē Eiropas Savienība;

Ieteikumi

36. ierosina apsvērt, vai nebūtu lietderīgi izstrādāt balto grāmatu par teritoriālo kohēziju, un vēlas zināt, kā Eiropas Komisija ir paredzējusi izmantot iesniegtās 400 atbildes par Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju, lai turpmākajās ES politikās atbalstītu teritoriālās kohēzijas koncepciju un tās īstenošanu;

37. atgādina, ka kohēzijas politika jāturpina pēc 2013. gada, jo tās kā Eiropas Savienības attīstības instrumenta nozīme ir vienīgi pieaugusi, jo īpaši, ņemot vērā dziļo ekonomikas krīzi, kas smagi skārusi Eiropu. Tāpēc RK rosina Piektajā kohēzijas ziņojumā apstiprināt atbalstu vērienīgai kohēzijas politikai ar stingru vietēja līmeņa pieeju, kurai jābūt vērstai uz ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas sekmēšanu atbilstīgi jaunā Līguma par ES darbību 174. pantam un kuru būtu iespējams piemērot ne tikai mazāk attīstītos reģionos, bet visās ES teritorijās, lai līdzsvarotu pastāvošos nelabvēlīgos ekonomiskos un sociālos apstākļus un izmantotu teritoriālās priekšrocības;

38. aicina Eiropas Komisiju izveidot lietotājiem draudzīgu datu bāzi par paraugpraksi dažādās publiskās politikas jomās (piemēram, atbalsts inovācijai, iekļaušanai, pasākumi klimata jomā). Tas ir nozīmīgs projekts, lai tehniski atbalstītu visas ES finansētās programmas un tādējādi dotu iespēju patiesi dalīties pieredzē un izmantot paraugpraksi;

39. norāda, ka daži reģioni veicina novatoriskas un ekoloģiskas iniciatīvas, kas aktīvi sekmē uzņēmējdarbību, vienlaikus apzinoties, ka programmām ir jābūt gan sociālā, gan ekoloģiskā ziņā ilgtspējīgām. Turklāt ir svarīgi vietējām un reģionālajām pašvaldībām dot iespēju mācīties no citu dalībvalstu paraugprakses (1);

40. piekrīt, ka būtu jāizskata iespēja piemērot citus rādītājus papildus IKP, tomēr atzīmē, ka par tiem ES līmenī līdz šim nav panākta vienošanās un NUTS II līmenī tādu nav. Tāpēc RK atbalsta Eiropas Komisijas paziņojumā “IKP un ne tikai” izteikto priekšlikumu vēlākais 2012. gadā iesniegt ziņojumu par Eiropas rādītāju modeļu turpmāko attīstību;

41. aicina Eiropas Komisiju arī turpmāk apsvērt to, kā labāk vienkāršot un atvieglot īstenošanu. To var veikt iekšēju mehānismu palīdzību, un ne vienmēr ir jāgroza noteikumi. Lietderīgi būtu vienkārši pasākumi, lai visām pārvaldes iestādēm nodrošinātu precīzu interpretāciju un viennozīmīgas vadlīnijas un tādējādi izvairītos no nevajadzīgas kavēšanās un grūtībām programmu īstenošanā. Šajā sakarā lietderīgi būtu arī publicēt īstenošanas vadlīnijas, ko apstiprinājušas Komisijas un dalībvalstu koordinācijas komitejas. Katrā ziņā būtu ļoti lietderīgi reglamentējošos dokumentos par pārvaldības jautājumiem dažādos posmos saglabāt vienu un to pašu terminoloģiju un nozīmes, jo ir saprotami un loģiski tās nemainīt;

42. iesaka reģionos neizmantotos N+2 un N+3 līdzekļus nodot riska kapitāla vai sākuma kapitāla fondu rīcībā ar konkrētu mērķi izveidot īpašus MVU atbalsta projektus inovācijas un attīstības veicināšanai, vai arī Komisijas Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondam, vai ieplānotajam Klimata pārmaiņu pielāgošanas fondam;

43. iesaka visās programmās iesaistītajiem dot iespēju iepazīties ar līdzšinējo labo praksi, kā, īstenojot ERAF, ESF un lauku attīstības programmas, var samazināt oglekļa emisijas, lai citi to varētu izmantot savās programmās un risināt kopējās ar klimata pārmaiņām saistītās problēmas. Turpmākās plānošanas laikā būs jāpievērš uzmanība tam, kā struktūrfondus izmantot ne tikai pašreizējo Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanai, bet arī tam, lai visā Eiropā izveidotu zemu oglekļa emisiju zonu, izmantojot paraugpraksi nulles emisiju programmās;

44. ierosina Eiropas Komisijai izvērtēt iespēju izveidot “virtuālu radošuma tīklu” un pauž gatavību iesaistīties tā konceptuālajā izstrādē;

45. iesaka pārveidot kohēzijas politiku tā, lai subsidiaritātes princips attiektos ne tikai uz valstu, bet arī vietējo un reģionālo līmeni;

46. birokrātijas samazināšanas nolūkā aicina Komisiju piemērot proporcionalitātes principu gan administratīvajām procedūrām, gan nākamajā plānošanas periodā, lai tās prasības attiecībā uz dokumentiem būtu proporcionālas nodrošinātajām summām.

Briselē, 2010. gada 10. februārī Reģionu komitejas priekšsēdētāja Mercedes BRESSO

(1) RK ar interesi atzīmē šādus projektus: www.train2000.org.uk/wiced, kas ir viens no vadošajiem uzņēmumiem pasaulē uzņēmējdarbības un inovācijas jomā. Starptautiskais sieviešu centrs ekonomikas attīstībai (W.I.C.E.D) — šis projekts atbalsta un veicina sieviešu uzņēmējdarbību Liverpūlē. http://www.deaca.dk/ — Dānijas piemērs: uzņēmums un vide. Reģionālie uzņēmējdarbības attīstības centri 2007. gadā ieguldīja apmēram 42 miljonus EUR 28 projektu atbalstam, tostarp, lai atbalstītu ilgtspējīgas enerģijas, biodegvielas un biomasas attīstību un tiešas energotaupības projektus. Kā energotaupības projektu piemēru var minēt projektu “Uz nākotni orientēta energopārvaldība izaugsmes centros” Dienviddānijas reģionā, kas deva iespēju izmēģinājuma izaugsmes centros samazināt enerģijas patēriņu par 50 %. Projekts http://www.nwdacarboncalculator.com — Vides ilgtspējība — “oglekļa kalkulators” dod iespēju programmu koordinatoriem Ziemeļrietumanglijas reģionā noteikt, kā viņu iniciatīvas ietekmē vidi, jo īpaši CO2 emisiju līmeni. Projekts http://www.goeast.gov.uk/goeast/european_funding/project_case_studies/ — Vides ilgtspējība — Austrumanglijas reģions sekmē projektu plānošanas un īstenošanas novatorisku pieeju apzināšanu un popularizēšanu. Projekts http://www.em-lyon.com/english/emlyon/who/index.aspx — Uzņēmējdarbība — EMLYON (Francija) ir Eiropas Uzņēmējdarbības augstskola, kas specializējas mūžizglītībā uzņēmējdarbības un starptautiskās vadības jomā.