19.

Šajās pamatnostādnēs piemēro šādas definīcijas: 1) “ad hoc atbalsts” ir atbalsts, ko piešķir, neizmantojot atbalsta shēmu; 2) “atbalsta intensitāte” ir atbalsta bruto summa, kas izteikta procentos no attiecināmajām izmaksām. Visi izmantojamie skaitļi ir pirms jebkādu nodokļu vai citu nodevu atskaitīšanas. Ja atbalstu piešķir citā veidā, nevis kā dotāciju, atbalsta summai jābūt atbalsta dotācijas bruto ekvivalentam. Pa daļām maksājams atbalsts jāaprēķina, balstoties uz tā vērtību piešķiršanas brīdī. Procentu likmei, ko izmanto diskontēšanai un lai aprēķinātu atbalsta summu aizdevumam ar atvieglotiem nosacījumiem (16), jābūt atsauces likmei, kas ir spēkā piešķiršanas brīdī. Atbalsta intensitāti aprēķina vienam atbalsta saņēmējam; 3) “atbalstāmie apgabali” ir apgabali, kas atbalsta piešķiršanas brīdī ir norādīti apstiprinātā reģionālā atbalsta plānā, piemērojot Līguma 107. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktu; 4) “balansēšana” attiecībā uz elektroenerģiju nozīmē balansēšanu, kā tā definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/943 (17) 2. panta 10) punktā; 5) “balansatbildīgā puse” (BAP) ir balansatbildīgā puse, kā definēts Regulas (ES) 2019/943 2. panta 14) punktā; 6) “bioloģiskā daudzveidība” ir bioloģiskā daudzveidība, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2020/852 (18) 2. panta 15) punktā; 7) “biodegviela” ir biodegviela, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2018/2001 (19) 2. panta 33) punktā; 8) “biogāze” ir biogāze, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 28) punktā; 9) “bioloģiskais šķidrais kurināmais” ir bioloģiskais šķidrais kurināmais, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 32) punktā; 10) “biomasa” ir bioloģiskas izcelsmes produktu, atkritumu un atlikumu bioloģiski noārdāmā frakcija, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 24) punktā; 11) “biomasas kurināmais/degviela” ir biomasas kurināmais/degviela, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 27) punktā; 12) “jaudas mehānisms” ir jaudas mehānisms, kā definēts Regulas (ES) 2019/943 2. panta 22) punktā; 13) “oglekļa uztveršana un uzglabāšana” (CCS) ir tehnoloģiju kopums, ar ko var uztvert oglekļa dioksīda (CO2) emisijas no rūpnieciskajām stacijām, arī tehnoloģiskiem procesiem raksturīgās emisijas, vai tās uztvert tieši no apkārtējā gaisa, transportēt uz uzglabāšanas vietu un ievadīt tās piemērotos pazemes ģeoloģiskajos veidojumos pastāvīgai glabāšanai; 14) “oglekļa uztveršana un izmantošana” (CCU) ir tehnoloģiju kopums, ar ko var uztvert CO2 emisijas no rūpnieciskajām stacijām, arī tehnoloģiskiem procesiem raksturīgās emisijas, vai tās uztvert tieši no apkārtējā gaisa un transportēt uz CO2 patēriņa vai utilizēšanas vietu pilnīgai šā CO2 izmantošanai; 15) “CO2 piesaiste” ir antropogēniskās darbības, ar kurām CO2 piesaista no atmosfēras un to ilgstoši glabā ģeoloģiskos, sauszemes vai okeānu rezervuāros vai produktos. Tā ietver bioloģisku vai ģeoķīmisku piesaistītāju esošo un potenciālo antropogēnisko uzlabošanu un tiešu uztveršanu no gaisa un uzglabāšanu, bet neietver dabisku CO2 uzņemšanu, ko tieši neizraisa cilvēka darbība; 16) “piegādātāja pienākuma shēma” ir shēma, kurā preču vai pakalpojumu nodrošināšanai tiek radīta vērtība, šīs preces vai pakalpojumus sertificējot un piegādātājiem vai patērētājiem nosakot pienākumu pirkt sertifikātus; 17) “tīrs mobilais aprīkojums apkalpošanai uz zemes” ir mobilais aprīkojums, ko izmanto ar gaisa vai jūras transportu saistītās apkalpošanas darbībās un kas nerada nekādas tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas; 18) “tīrs mobilo dienestu aprīkojums” ir tīras mobilās termināļa iekārtas un tīras mobilās iekārtas apkalpošanai uz zemes; 19) “tīras mobilās termināļa iekārtas” ir mobilās iekārtas, kuras izmanto kravu un intermodālo kravas vienību iekraušanai, izkraušanai un pārkraušanai, kā arī kravu pārvietošanai termināļa teritorijā, kuras nerada nekādas tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas vai, ja nav alternatīvu, kas nerada nekādas tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas, kurām ir ievērojami mazāk tiešo (izpūtēja) CO2 emisiju nekā parastajām termināļa iekārtām; 20) “tīrs transportlīdzeklis” ir: a) attiecībā uz divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļiem un kvadricikliem: i) transportlīdzeklis, uz kuru attiecas Regulas (ES) Nr. 168/2013 darbības joma un kuram ir nulles izpūtēja CO2 emisijas, kas aprēķinātas saskaņā ar minētās regulas 24. pantā un V pielikumā noteiktajām prasībām; b) attiecībā uz mazas noslodzes autotransporta līdzekļiem: i) M1, M2 vai N1 kategorijas transportlīdzeklis ar nulles izpūtēja CO2 emisijām, kas noteiktas saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) 2017/1151 (20); ii) tīrs transportlīdzeklis, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/33/EK (21) 4. panta 4) punkta a) apakšpunktā; c) attiecībā uz lielas noslodzes autotransporta līdzekļiem: i) lielas noslodzes bezemisiju transportlīdzeklis, kā definēts Direktīvas 2009/33/EK 4. panta 5) punktā; ii) līdz 2025. gada 31. decembrim – mazemisiju lielas noslodzes transportlīdzeklis, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1242 (22) 3. panta 12) punktā; iii) līdz 2025. gada 31. decembrim – tīrs transportlīdzeklis, kas definēts Direktīvas 2009/33/EK 4. panta 4) punkta b) apakšpunktā un uz ko neattiecas Regula (ES) 2019/1242; d) attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem: i) iekšzemes ūdensceļu kuģis pasažieru vai kravu pārvadāšanai, kas nerada nekādas tiešās (izpūtēja/izplūdes) CO2 emisijas; ii) iekšzemes ūdensceļu kuģis pasažieru pārvadāšanai, kam ir hibrīddzinējs vai duālās degvielas dzinējs un kas vismaz 50 % no tā normālai ekspluatācijai nepieciešamās enerģijas iegūst vai nu no degvielas, kas nerada nekādas tiešās (izplūdes) CO2 emisijas, vai uzlādē no elektrotīkla; iii) iekšzemes ūdensceļu kuģis kravu pārvadāšanai, kura tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas uz tonnkilometru (g CO2/tkm), ko aprēķina (vai – jaunu kuģu gadījumā – aplēš), izmantojot Starptautiskās Jūrniecības organizācijas operacionālo energoefektivitātes rādītāju (EEOI), ir par 50 % mazākas nekā vidējā CO2 emisiju atsauces vērtība, kas noteikta lielas noslodzes transportlīdzekļiem (transportlīdzekļu apakšgrupa 5-LH) saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1242 11. pantu. Novērtējot to, vai kuģis uzskatāms par tīru transportlīdzekli, Komisija ņems vērā attiecīgās nozares attīstību, arī atsaucoties uz tehniskās pārbaudes kritērijiem, saskaņā ar kuriem darbība uzskatāma par tādu, kas būtiski sekmē klimata pārmaiņu mīkstināšanu, kā noteikts attiecīgajā deleģētajā aktā atbilstīgi Regulai (ES) 2020/852; e) attiecībā uz jūras kuģiem: i) jūras vai piekrastes ūdeņu kuģis pasažieru vai kravu pārvadāšanai, kuģis operācijām ostā vai palīgdarbībām, kas nerada nekādas tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas, vai ii) tāds jūras un piekrastes ūdeņu kuģis pasažieru vai kravu pārvadāšanai, ostas operācijām vai palīgdarbībām, kuram ir hibrīddzinējs vai duālās degvielas dzinējs, kura normālai ekspluatācijai jūrā un ostās vismaz 25 % enerģijas iegūst no degvielām, kas nerada nekādas tiešās (izplūdes) CO2 emisijas, vai uzlādē no elektrotīkla vai kurš ir sasniedzis Starptautiskās Jūrniecības organizācijas projektētās energoefektivitātes indeksa (EEDI) vērtību, kura ir par 10 % mazāka nekā prasītā EEDI vērtība, kas piemērojama 2022. gada 1. aprīlī, un kurš spēj darboties ar degvielām, kas nerada nekādas tiešās (izplūdes) CO2 emisijas, vai atjaunīgo resursu degvielām; iii) jūras un piekrastes ūdeņu kuģis kravu pārvadāšanai, ko izmanto vienīgi piekrastes un tuvsatiksmes pakalpojumu sniegšanai, lai kravas, ko patlaban transportē pa sauszemi, varētu pārcelt uz jūras transportu, ja šāda kuģa tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas, kas aprēķinātas, izmantojot EEDI, ir par 50 % mazākas nekā vidējā CO2 emisiju atsauces vērtība, kas noteikta lielas noslodzes transportlīdzekļiem (transportlīdzekļu apakšgrupa 5-LH) saskaņā ar Regulas (ES) 2019/1242 11. pantu. Novērtējot to, vai kuģis uzskatāms par tīru transportlīdzekli, Komisija ņems vērā attiecīgās nozares attīstību, arī atsaucoties uz tehniskās pārbaudes kritērijiem, saskaņā ar kuriem darbība uzskatāma par tādu, kas būtiski sekmē klimata pārmaiņu mīkstināšanu, kā noteikts attiecīgajā deleģētajā aktā atbilstīgi Regulai (ES) 2020/852; f) attiecībā uz dzelzceļa ritošo sastāvu: i) ritošais sastāvs, kas nerada nekādas tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas; ii) ritošais sastāvs, kas nerada nekādas tiešās izpūtēja CO2 emisijas, ja to ekspluatē uz sliežu ceļa, kas aprīkots ar nepieciešamo infrastruktūru, bet, ja šāda infrastruktūra nav pieejama, izmanto parasto dzinēju (bimodālā tehnoloģija); g) attiecībā uz gaisa kuģiem: i) gaisa kuģis, kas nerada nekādas tiešās (izpūtēja) CO2 emisijas; ii) gaisa kuģis, kura vidiskais sniegums, salīdzinot ar gaisa kuģi, kuram ir tāda pati pacelšanās masa un kurš atbilst tirgū plaši pieejamai alternatīvai, ir būtiski uzlabots; 21) “koģenerācija” jeb kombinēta siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošana ir koģenerācija, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES (23) 2. panta 30) punktā; 22) “kontaminēta vieta” ir vieta, kurā ir apstiprināta cilvēka darbības izraisīta materiālu vai vielu klātbūtne tādā apmērā, kas rada ievērojamu risku cilvēka veselībai vai videi, ņemot vērā zemes, jūras gultnes vai upju pašreizējo un turpmāko apstiprināto izmantojumu; 23) “demonstrējumprojekts” ir demonstrējumprojekts, kā definēts Regulas (ES) 2019/943 2. panta 24) punktā; 24) “digitalizācija” ir tādu tehnoloģiju ieviešana ar elektronisku ierīču un/vai sistēmu palīdzību, kas sniedz iespēju palielināt produktu funkcionalitāti, izstrādāt tiešsaistes pakalpojumus, modernizēt procesus vai pāriet uz darījumdarbības modeļiem, kuri balstās uz atteikšanos no starpniecības preču ražošanā un pakalpojumu sniegšanā, galu galā radot transformatīvu ietekmi; 25) “likvidēšana” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/98/EK (24) 3. panta 19) punktā definētā “apglabāšana”; 26) “sadales sistēmas operators” (“SSO”) ir sadales sistēmas operators, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2019/944 (25) 2. panta 29) punktā; 27) “centralizētā siltumapgāde” vai “centralizētā aukstumapgāde” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/31/ES (26) 2. panta 19) punktā definētā “centralizētā siltumapgāde” vai “centralizētā dzesēšana”; 28) “centralizētās siltumapgādes un/vai aukstumapgādes sistēmas” ir siltuma un/vai aukstuma ražošanas kompleksi, siltumenerģijas uzkrāšanas un sadales tīkls, ko veido gan primārais (pārvades), gan sekundārais cauruļvadu tīkls siltuma vai aukstuma piegādei patērētājiem. Atsauce uz centralizēto siltumapgādi ir jāinterpretē kā atsauce uz centralizētās siltumapgādes un/vai aukstumapgādes sistēmām atkarībā no tā, vai tīkli piegādā siltumu vai aukstumu kopā vai atsevišķi; 29) “ekoinovācija” ir visu veidu inovācijas pasākumi, arī jauni ražošanas procesi, jauni produkti vai pakalpojumi un jaunas pārvaldības un uzņēmējdarbības metodes, kuru rezultāts vai mērķis ir ievērojami uzlabota vides aizsardzība un ievērojami samazināta piesārņojuma ietekme uz vidi. Šajā definīcijā par inovāciju neuzskata a) darbības, kuru rezultātā tiek ieviestas tikai nelielas izmaiņas vai uzlabojumi vides aizsardzībā; b) tādu ražošanas vai pakalpojumu jaudas palielinājumu, kas panākts, pievienojot ražošanas vai loģistikas sistēmas, kas ir ļoti līdzīgas tām, kuras jau tiek lietotas; c) tādas izmaiņas uzņēmējdarbībā, darba vietu organizēšanā vai ārējās attiecībās, kas balstās uz organizatoriskajām metodēm, kuras uzņēmumā jau izmanto; d) izmaiņas pārvaldības stratēģijā; e) apvienošanos un pārņemšanu; f) kāda procesa izmantošanas izbeigšanu; g) vienkāršu kapitāla aizstāšanu vai paplašināšanu; h) izmaiņas, kas rodas tikai no izmaiņām resursu cenās, pielāgošanu, parastas sezonālās un citas cikliskas izmaiņas; i) jaunu vai būtiski uzlabotu produktu tirdzniecību; 30) “ekosistēma” ir ekosistēma, kā definēts Direktīvas (ES) 2020/852 2. panta 13) punktā; 31) “energoefektivitāte” ir energoefektivitāte, kā definēts Direktīvas 2012/27/ES 2. panta 4) punktā; 32) “enerģijas uzkrāšana” ir enerģijas uzkrāšana elektrosistēmā, kā definēts Direktīvas (ES) 2019/944 2. panta 59) punktā; 33) “enerģijas uzkrātuve” ir enerģijas uzkrātuve elektrosistēmā, kā definēts Direktīvas (ES) 2019/944 2. panta 60) punktā; 34) “efektīva centralizētā siltumapgāde un aukstumapgāde” ir efektīva centralizētā siltumapgāde un aukstumapgāde, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/27/ES 2. panta 41) punktā; 35) “atjaunīgo energoresursu enerģija” jeb “no atjaunojamajiem energoresursiem iegūta enerģija” ir enerģija, kas ražota stacijās, kurās izmanto tikai atjaunīgos energoresursus, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 1) punktā, kā arī tā daļa enerģijas, izteikta siltumspējas izteiksmē, kas saražota no atjaunīgajiem energoresursiem hibrīdstacijās, kurās izmanto arī konvencionālos energoresursus, un tā ietver atjaunīgo elektroenerģiju, ko izmanto, lai uzpildītu uzkrāšanas sistēmas, kuras pievienotas aiz skaitītāja (uzstādītas kopā vai kā papildinājums atjaunīgo energoresursu iekārtai), bet neietver elektroenerģiju, kas saražota, izmantojot uzkrāšanas sistēmas; 36) “energoinfrastruktūra” (27) ir jebkāds materiālais aprīkojums vai komplekss, kas atrodas Savienībā vai savieno Savienību ar vienu vai vairākām trešām valstīm un ietilpst kādā no šīm kategorijām: a) attiecībā uz elektroenerģiju: i) pārvades un sadales sistēmas, kur “pārvade” ir elektroenerģijas transportēšana starpsavienotā ļoti augsta sprieguma un augstsprieguma pārvades sistēmā gan pa sauszemi, gan pa jūru, lai to piegādātu galalietotājiem vai izplatītājiem, neietverot piegādi, savukārt “sadale” ir elektroenerģijas transportēšana augstsprieguma, vidēja sprieguma un zemsprieguma sadales sistēmās gan pa sauszemi, gan pa jūru, lai to piegādātu lietotājiem, neietverot piegādi; ii) jebkāds aprīkojums vai iekārta, kas ir vajadzīga, lai i) apakšpunktā minētās sistēmas būtu ekspluatācijā drošas, neapdraudētas un efektīvas, arī aizsardzības, uzraudzības un vadības sistēmas visiem sprieguma līmeņiem un apakšstacijām; iii) pilnībā integrēti tīkla komponenti, kā definēts Direktīvas (ES) 2019/944 2. panta 51) punktā; iv) viedie elektrotīkli, kas ir sistēmas un komponenti, kurās integrētas informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, izmantojot operacionālās digitālās platformas, vadības sistēmas un sensoru tehnoloģijas gan pārvades, gan sadales līmenī, ar mērķi radīt drošāku, efektīvāku un intelektiskāku elektroenerģijas pārvades un sadales tīklu, palielināt jaudu, lai integrētu jaunus ražošanas, uzglabāšanas un patēriņa veidus, un veicināt jaunus darījumdarbības modeļus un tirgus struktūras; v) atkrastes energotīkli, kas ir jebkurš elektroenerģijas pārvades vai sadales infrastruktūras aprīkojums vai iekārta, kā iepriekš definēts i) apakšpunktā, kurām ir divējāda funkcionalitāte: atkrastes atjaunīgās elektroenerģijas, kas iegūta no atkrastes atjaunīgās elektroenerģijas ražošanas vietām, starpsavienojums un pārvade vai sadale uz divām vai vairākām valstīm. Tas ietver arī veidos tīklus un jebkuru blakusesošu atkrastes aprīkojumu vai iekārtu, kas ir būtiska drošai, neapdraudētai un efektīvai ekspluatācijai, tai skaitā aizsardzības, uzraudzības un vadības sistēmas, un nepieciešamās apakšstacijas, ja tās arī nodrošina tehnoloģiju sadarbspēju un cita starpā dažādu tehnoloģiju saskarņu saderību; b) attiecībā uz gāzi (dabasgāzi, biogāzi – ieskaitot biometānu – un/vai nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgo gāzi): i) gāzes pārvades un sadales cauruļvadi, kas ir daļa no tīkla, izņemot augstspiediena cauruļvadus, kurus izmanto dabasgāzes sadalei izpētes un ieguves vietās; ii) pazemes krātuves, kas savienotas ar i) apakšpunktā minētajiem augstspiediena gāzes cauruļvadiem; iii) sašķidrinātas vai saspiestas gāzes pieņemšanas, glabāšanas un regazifikācijas vai dekompresijas iekārtas; iv) jebkāds aprīkojums vai iekārta, kas ir vajadzīga, lai sistēma būtu ekspluatācijā droša, neapdraudēta un efektīva vai lai nodrošinātu divvirzienu jaudu, arī kompresoru stacijas; v) viedie gāzes tīkli, t. i., jebkurš šāds aprīkojums vai iekārta, kā mērķis ir darīt iespējamu un veicināt atjaunīgo un mazoglekļa gāzu (tai skaitā ūdeņraža un nebioloģiskas izcelsmes gāzu) integrēšanu tīklā: digitālās sistēmas un komponenti, kuros integrētas informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, vadības sistēmas un sensoru tehnoloģijas, kas ļauj gāzes tīklā nodrošināt interaktīvu un intelektisku gāzes ražošanas, pārvades, sadales un patēriņa monitoringu, uzskaiti, kvalitātes kontroli un pārvaldību. Turklāt viedie tīkli var ietvert arī aprīkojumu, kas nepieciešams, lai būtu iespējamas reversās plūsmas no sadales uz pārvades līmeni, un saistītos nepieciešamos modernizācijas darbus esošajā tīklā; c) attiecībā uz ūdeņradi (28): i) pārvades cauruļvadi ūdeņraža transportēšanai augstā spiedienā, kā arī cauruļvadi ūdeņraža vietējai sadalei, kas nodrošina pārredzamu un nediskriminējošu piekļuvi vairākiem tīkla lietotājiem; ii) krātuves, t. i., objekti augstas tīrības ūdeņraža uzkrāšanai, ietverot uzkrāšanai izmantotā ūdeņraža termināļa daļu, bet neietverot ražošanas operācijām izmantoto daļu, kā arī ietverot objektus, kas paredzēti tikai ūdeņraža tīklu operatoriem funkciju veikšanai. Ūdeņraža krātuves ietver pazemes krātuves, kas savienotas ar i) apakšpunktā minētajiem augstspiediena ūdeņraža pārvades vai sadales cauruļvadiem; iii) dispečēšanas, pieņemšanas, regazifikācijas vai dekompresijas kompleksi ūdeņradim vai ūdeņradim, kas ir citās ķīmiskās vielās, ar mērķi ūdeņradi ievadīt gāzes tīklā vai īpaši ūdeņradim paredzētā tīklā; iv) termināļi, t. i., iekārta, ko izmanto šķidrā ūdeņraža pārveidei par gāzveida ūdeņradi, lai to iesūknētu ūdeņraža tīklā. Termināļi ietver palīgaprīkojumu un pagaidu krātuvi, kas vajadzīga pārveides procesam, un vēlāku iesūknēšanu ūdeņraža tīklā, bet neietver nevienas ūdeņraža termināļa daļas izmantošanu uzkrāšanai; v) starpsavienojums, t. i., ir ūdeņraža tīkls (vai tā daļa), kas šķērso dalībvalstu robežas vai dalībvalsts un trešās valsts robežu līdz dalībvalstu teritorijai vai attiecīgās dalībvalsts teritoriālajai jūrai; vi) jebkāds aprīkojums vai iekārta, kas ir vajadzīga, lai ūdeņraža sistēma būtu ekspluatācijā droša, neapdraudēta un efektīva vai lai nodrošinātu divvirzienu jaudu, arī kompresoru stacijas; d) attiecībā uz oglekļa dioksīdu (29): i) cauruļvadi (izņemot augšposma cauruļvadu tīklus), kurus izmanto, lai no vairāk nekā viena avota, t. i., rūpnieciskām iekārtām (arī elektrostacijām), kur oglekļa dioksīds rodas sadedzināšanas procesā vai citās ķīmiskās reakcijās, kurās iesaistīti fosili vai nefosili oglekli saturoši savienojumi, oglekļa dioksīdu transportētu tā pastāvīgai ģeoloģiskai uzglabāšanai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/31/EK (30) 3. pantu vai lai oglekļa dioksīdu izmantotu par ievadmateriālu, vai lai uzlabotu bioloģisku procesu ražību; ii) iekārtas oglekļa dioksīda sašķidrināšanai un uzglabāšanai, lai to transportētu vai uzglabātu; iii) infrastruktūra ģeoloģiskajos veidojumos, ko izmanto oglekļa dioksīda pastāvīgai ģeoloģiskajai uzglabāšanai saskaņā ar Direktīvas 2009/31/EK 3. pantu, un ar to saistītā virsma un iesūknēšanas iekārtas; iv) jebkāds aprīkojums vai iekārta, kas ir būtiska, lai attiecīgā sistēma darbotos pareizi un būtu ekspluatācijā neapdraudēta un efektīva, arī aizsardzības, uzraudzības un vadības sistēmas. Tas var ietvert īpašas mobilās oglekļa dioksīda transportēšanas un uzglabāšanas iekārtas, ja šādas mobilās iekārtas atbilst “tīra transportlīdzekļa” definīcijai; e) infrastruktūra, ko izmanto siltumenerģijas pārvadei vai sadalei tvaika, karstā ūdens vai atdzesētu šķidrumu veidā no vairākiem ražotājiem/lietotājiem, ja pamatā ir atjaunīgās enerģijas vai rūpnieciskā atlikumsiltuma izmantošana; f) kopīgu interešu projekti, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 347/2013 (31) 2. panta 4) punktā, vai projekti, kas rada savstarpēju ieinteresētību, kas minēti Līguma 171. pantā; g) citas infrastruktūras kategorijas, proti, infrastruktūra, kas dara iespējamu fizisku vai bezvadu atjaunīgās vai bezoglekļa enerģijas savienojumu starp ražotājiem un lietotājiem no vairākiem piekļuves un izejas punktiem un kam var piekļūt trešās personas, kas nepieder pie infrastruktūras īpašnieku/pārvaldītāju uzņēmumiem; 37) “energosniegums” ir Direktīvas 2010/31/ES 2. panta 4) punktā definētā “ēkas energoefektivitāte”; 38) “enerģijas ietaupījums” ir enerģijas ietaupījums, kā definēts Direktīvas 2012/27/ES 2. panta 5) punktā; 39) “vides aizsardzība” ir jebkura darbība, kuras mērķis ir samazināt vai nepieļaut cilvēka darbību izraisītu piesārņojumu, negatīvu ietekmi uz vidi vai citu kaitējumu fiziskajai videi (ieskaitot gaisu, ūdeni un augsni), ekosistēmām vai dabas resursiem, tai skaitā mīkstināt klimata pārmaiņas, samazināt šāda kaitējuma risku, aizsargāt un atjaunot bioloģisko daudzveidību vai veicināt dabas resursu efektīvāku izmantošanu, arī energotaupības pasākumus un atjaunīgo energoresursu un citu metožu izmantošanu siltumnīcefekta gāzu emisiju un citu piesārņotāju mazināšanai, kā arī pāriet uz aprites ekonomikas modeļiem, lai samazinātu primāro materiālu izmantojumu un palielinātu efektivitāti. Tas ietver arī darbības, ar kurām nostiprina pielāgotiesspēju un minimalizē neaizsargātību pret klimata ietekmi; 40) “vides nodoklis vai parafiskālā nodeva” ir nodoklis vai nodeva, ar kuru apliek vienu konkrētu nodokļu bāzi, produktus vai pakalpojumus, kam ir izteikti negatīva ietekme uz vidi, vai kura mērķis ir noteiktu darbību, preču vai pakalpojumu aplikšana ar nodokli tā, lai to cenā varētu iekļaut vidiskās izmaksas, vai tādā veidā, lai ražotājus un patērētājus rosinātu uz rīcību, kas labvēlīgāk ietekmē vidi; 41) “izvērtējuma plāns” ir dokuments, kas attiecas uz vienu vai vairākām atbalsta shēmām un ietver vismaz šādus elementus: a) izvērtējamie mērķi, b) izvērtējuma jautājumi, c) rezultātu rādītāji, d) izvērtējuma veikšanai paredzētā metode, e) datu vākšanas prasības, f) paredzētais izvērtējuma grafiks, ieskaitot starpposma un galīgā izvērtējuma ziņojuma iesniegšanas datumu, g) tās neatkarīgās struktūras apraksts, kura veiks izvērtējumu, vai tās izraudzīšanai izmantojamo kritēriju izklāsts un kārtība, kādā izvērtējumam tiks nodrošināta publiska pieejamība; 42) “paplašinātās ražotāja atbildības shēma” ir ražotāja paplašinātās atbildības shēma, kas definēta Direktīvas 2008/98/EK 2. panta 21) punktā; 43) “ražotājs” ir uzņēmums, kas ražo elektroenerģiju komerciālos nolūkos; 44) “siltumnīcefekta gāze” ir jebkura gāze, kas veicina siltumnīcefektu, absorbējot infrasarkano starojumu, tai skaitā oglekļa dioksīds, metāns, dislāpekļa oksīds un fluorētas gāzes, piemēram, daļēji halogenēti fluorogļūdeņraži; 45) “augstas efektivitātes koģenerācija” ir augstas efektivitātes koģenerācija, kā definēts Direktīvas 2012/27/ES 2. panta 34) punktā; 46) “ūdeņraža tīkla operators” ir fiziska vai juridiska persona, kas nodrošina ūdeņraža tīkla transportēšanas funkciju un ir atbildīga par ūdeņraža tīkla ekspluatēšanu, apkopes nodrošināšanu un, ja nepieciešams, attīstīšanu noteiktā teritorijā, kā arī – attiecīgā gadījumā – par tā starpsavienojumiem ar citiem ūdeņraža tīkliem un par sistēmas ilgtermiņa spēju izpildīt ūdeņraža transportēšanas saprātīgas prasības; 47) “nebalanss” ir nebalanss, kā definēts Komisijas Regulas (ES) 2017/2195 2. panta 8) punktā; 48) “nebalansa norēķini” ir nebalansa norēķini, kā definēts Komisijas Regulas (ES) 2017/2195 2. panta 9) punktā; 49) “nebalansa norēķinu periods” ir nebalansa norēķinu periods, kā definēts Regulas (ES) 2019/943 2. panta 15) punktā; 50) “individuāls atbalsts” ir ad hoc atbalsts un saskaņā ar atbalsta shēmu piešķirts atbalsts, par kuru ir jāziņo; 51) “pārtraucamības shēma” ir elektroapgādes drošības pasākums, kas paredzēts, lai nodrošinātu stabilu frekvenci elektrosistēmā vai risinātu elektroapgādes drošības īstermiņa problēmas, arī pārtraucot slodzi; 52) “mikrouzņēmums” ir uzņēmums, kas atbilst mikrouzņēmumiem piemērojamajiem nosacījumiem, kuri noteikti Komisijas Ieteikumā par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (32); 53) “dabā balstīts risinājums” ir risinājums, kuru iedvesmojusi un kura pamatā ir daba, kurš ir izmakslietderīgs, vienlaikus nodrošina vidiskus, sociālus un ekonomiskus ieguvumus, palīdz veidot noturību un ievieš vairākas un daudzveidīgākas dabas un dabiskas iezīmes un procesus pilsētās, sauszemes un jūras ainavās, īstenojot vietējiem apstākļiem pielāgotas, resursefektīvas un sistēmiskas intervences; 54) “tīkla pārslodzes pasākums” ir elektroapgādes drošības pasākums, kas paredzēts, lai kompensētu elektroenerģijas pārvades vai sadales tīkla jaudas nepietiekamību; 55) “piesārņotājs” ir piesārņotājs, kā definēts Regulas (ES) 2020/852 2. panta 10) punktā; 56) “piesārņojuma radītājs” ir piesārņojuma radītājs, kā definēts Padomes Ieteikuma 75/436/Euratom, EOTK, EEK (33) pielikuma 3. punktā; 57) “piesārņojums” ir piesārņojums, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/75/ES (34) 3. panta 2) punktā; 58) “princips “piesārņotājs maksā”” nozīmē, ka piesārņojuma likvidēšanas pasākumu izmaksas būtu jāsedz piesārņojuma radītājam, kurš piesārņojumu izraisījis; 59) “sagatavošana atkalizmantošanai” ir Direktīvas 2008/98/EK 3. panta 16) punktā definētā “sagatavošana atkārtotai izmantošanai”; 60) “uzlādes infrastruktūra” ir fiksēta vai mobila infrastruktūra, kas tīrus transportlīdzekļus vai mobilo dienestu tīru aprīkojumu apgādā ar elektroenerģiju; 61) “atgūšana” ir Direktīvas 2008/98/EK 3. panta 15) punktā definētā “reģenerācija”; 62) “reciklēšana” ir Direktīvas 2008/98/EK 3. panta 17) punktā definētā “pārstrāde”; 63) “atsauces projekts” ir paraugprojekts, kas raksturo vidusmēra projektu atbalsta shēmas atbalsttiesīgo atbalsta saņēmēju kategorijā; 64) “uzpildes infrastruktūra” ir stacionāra vai mobila infrastruktūra, ar kuru nodrošina ūdeņradi, gāzveida (saspiestā dabasgāze (CNG)) un sašķidrināto (sašķidrinātā dabasgāze (LNG)) dabasgāzi, biogāzi un biodegvielas, tai skaitā modernās biodegvielas, vai sintētiskās degvielas, kas ražotas ar atjaunīgo enerģiju vai mazoglekļa enerģiju; 65) “atveseļošana” ir vidiskās pārvaldības darbības, kuru mērķis ir atjaunot ekosistēmas darbības līmeni degradētās vietās un kuru nolūks ir ekosistēmas pakalpojumu atjaunošana vai turpināšana, nevis noteiktas dabiskas vai pusdabiskas atsauces ekosistēmas bioloģiskā daudzveidība un integritāte; 66) “remediācija” ir vidiskās pārvaldības darbības, piemēram, kontaminātu vai barības vielu pārpalikuma likvidēšana no augsnes un ūdens vai detoksifikācija ar mērķi likvidēt degradācijas avotus; 67) “atjaunīgā elektroenerģija” ir elektroenerģija, kas saražota no atjaunīgajiem energoresursiem, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 1) punktā; 68) “atjaunīgās enerģijas kopiena” ir Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 16) punktā definētā “atjaunojamās enerģijas kopiena”; 69) “atjaunīgā enerģija” ir atjaunīgo energoresursu enerģija jeb atjaunīgā enerģija, kas Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 1) punktā definēta kā “no atjaunojamajiem energoresursiem iegūta enerģija” jeb “atjaunojamā enerģija”; 70) “atjaunīgais ūdeņradis” ir ūdeņradis, kas ražots, izmantojot atjaunīgo enerģiju, saskaņā ar metodiku, kura Direktīvā (ES) 2018/2001 noteikta nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgajām šķidrajām un gāzveida transporta degvielām; 71) “nebioloģiskas izcelsmes atjaunīgās šķidrās vai gāzveida transporta degvielas” ir no atjaunīgajiem energoresursiem ražotas nebioloģiskas izcelsmes šķidrās vai gāzveida transporta degvielas, kas Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 36) punktā definētas kā “no atjaunojamiem energoresursiem ražota nebioloģiskas izcelsmes šķidrā vai gāzveida transporta degviela”; 72) “resursu pietiekamība” ir ražošanas jaudas līmenis, ko uzskata par pietiekamu, lai tirdzniecības zonā jebkurā konkrētā periodā apmierinātu pieprasījuma līmeņus, balstoties uz konvencionālu statistikas rādītāju, ko izmanto organizācijas, kuras Savienības iestādes atzīst par tādām, kam ir svarīga nozīme vienotā elektroenerģijas tirgus izveidē, piemēram, elektroenerģijas pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīkls (ENTSO-E); 73) “resursefektivitāte” ir tā ielaides daudzuma samazināšana, kas vajadzīgs, lai saražotu izlaides vienību vai aizstātu primāro ielaidi ar sekundāro ielaidi; 74) “atjaunošana” ir process, kurā ekosistēmai palīdz atkopties, lai saglabātu bioloģisko daudzveidību un palielinātu ekosistēmu izturētspēju, jo īpaši noturību pret klimata pārmaiņām. Ekosistēmu atjaunošana ietver pasākumus, ko veic ekosistēmas stāvokļa uzlabošanai un ekosistēmas atkalradīšanai vai atkalizveidei, ja tās stāvoklis ir zudis, kā ekosistēmas izturētspējas un klimatadaptācijas uzlabošanai; 75) “atkalizmantošana” ir Direktīvas 2008/98/EK 3. panta 13) punktā definētā “atkārtotā izmantošana”, un ietver jebkuru darbību, ar kuru produkti vai sastāvdaļas, kas nav atkritumi, tiek izmantoti vēlreiz citiem mērķiem, nevis tiem, kuriem tie radīti; 76) “mazs uzņēmums” ir uzņēmums, kas atbilst mazajiem uzņēmumiem piemērojamajiem nosacījumiem, kuri noteikti Komisijas Ieteikumā par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju; 77) “mazs vai vidējs uzņēmums” (“MVU”) ir uzņēmums, kas atbilst nosacījumiem, kuri noteikti Komisijas Ieteikumā par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju; 78) “mazs vidējas kapitalizācijas uzņēmums” ir uzņēmums, kurš nav MVU un kura darbinieku skaits nepārsniedz 499, rēķinot saskaņā ar Komisijas Regulas (ES) Nr. 651/2014 (35) I pielikuma 3.–6. pantu, un kura gada apgrozījums nepārsniedz 100 miljonus EUR vai kura gada bilance nepārsniedz 86 miljonus EUR. Vairākus subjektus uzskata par vienu uzņēmumu, ja ir izpildīts kāds no Regulas (ES) Nr. 651/2014 I pielikuma 3. panta 3. punktā uzskaitītajiem nosacījumiem; 79) “viedā uzlāde” ir uzlādes operācija, kurā akumulatoram piegādātās elektroenerģijas intensitāte tiek koriģēta reāllaikā, balstoties uz informāciju, kas saņemta, izmantojot elektroniskos sakarus; 80) “viedgatavība” ir ēku vai ēkas daļu spēja savu funkcionēšanu pielāgot iemītnieku vajadzībām, arī optimizējot energoefektivitāti un vispārējo sniegumu, un savu funkcionēšanu pielāgot, reaģējot uz signāliem no energotīkla; 81) “balansēšanas standartpienākumi” ir uz visām tehnoloģijām attiecināmi nediskriminējoši balansēšanas pienākumi (“atbildība par balansēšanu”), no kuriem nav atbrīvots neviens ražotājs, kā noteikts Regulas (ES) 2019/943 5. pantā; 82) “darbu sākums” ir pirmās stingri noteiktās saistības (piemēram, pasūtīt aprīkojumu vai sākt būvniecību), kas padara investīcijas neatgriezeniskas. Zemes pirkšanu un tādus sagatavošanās darbus kā atļauju saņemšanu un priekšizpētes veikšanu par darbu sākumu neuzskata. Attiecībā uz pārņemšanu “darbu sākums” ir brīdis, kad tiek iegādāti aktīvi, kas ir tieši saistīti ar iegādāto uzņēmējdarbības vietu; 83) “stratēģiskā rezerve” ir jaudas mehānisms, kurā elektroenerģijas jauda (piemēram, ražošana, uzkrāšana vai pieprasījumreakcija) tiek turēta ārpus elektroenerģijas tirgus un tiek dispečēta tikai īpašos apstākļos; 84) “kopējās īpašumtiesību izmaksas” ir transportlīdzekļa iegādes un īpašumā turēšanas kopējās izmaksas visā tā ekspluatācijas laikā, arī ar transportlīdzekļa iegādi vai nomu saistītās izmaksas, degvielas izmaksas, tehniskās uzturēšanas un remonta izmaksas, apdrošināšanas izmaksas, finansēšanas izmaksas un nodokļi; 85) “pārvades sistēmas operators” (PSO) ir pārvades sistēmas operators, kas definēts Direktīvas (ES) 2019/944 2. panta 35. punktā; 86) “transportlīdzeklis” ir jebkurš no šiem: a) M1, M2, N1, M3, N2, N3 vai L kategorijas autotransporta līdzeklis; b) iekšzemes vai jūras un piekrastes ūdeņu kuģis pasažieru vai kravas pārvadāšanai; c) ritošais sastāvs; d) gaisa kuģis; 87) “apstrāde” ir apstrāde, kā definēts Direktīvas 2008/98/EK 3. panta 14) punktā; 88) “Savienības minimālais nodokļu līmenis” ir Savienības tiesību aktos noteiktais minimālais nodokļu līmenis; attiecībā uz energoproduktiem un elektroenerģiju tas ir minimālais nodokļu līmenis, kas noteikts Padomes Direktīvas 2003/96/EK I pielikumā (36); 89) “Savienības standarts” ir: a) obligāts Savienības standarts, ar ko nosaka līmeņus, kādi vides jomā jāsasniedz atsevišķiem uzņēmumiem, izņemot standartus vai mērķrādītājus, kas noteikti Savienības līmenī un ir saistoši dalībvalstīm, bet ne atsevišķiem uzņēmumiem; b) pienākums izmantot labākos pieejamos tehniskos paņēmienus (LPTP), kā noteikts Direktīvā 2010/75/ES, un nodrošināt, lai emisiju līmeņi nepārsniegtu tos, kas tiktu sasniegti, piemērojot LPTP; ja emisiju līmeņi, kas saistīti ar LPTP (37), ir noteikti īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar Direktīvu 2010/75/ES vai citām piemērojamām direktīvām, šie līmeņi ir piemērojami attiecībā uz šo pamatnostādņu tvērumu; ja šie līmeņi ir izteikti kā diapazons, piemēro robežvērtību, attiecībā uz kuru attiecīgajam uzņēmumam LPTP tiek noteikti vispirms; 90) “atkritumi” ir atkritumi, kā definēts Direktīvas 2008/98/EK 3. panta 1) punktā; 91) “atlikumsiltums” ir atlikumsiltums, kā definēts Direktīvas (ES) 2018/2001 2. panta 9) punktā.