ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. marta lēmums par parlamentu sadarbības delegāciju skaitu un sastāvu



Oficiālais Vēstnesis 301 E , 13/12/2007 Lpp. 0102 - 0103



P6_TA(2007)0066 Parlamentu sadarbības delegāciju skaits un sastāvs Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. marta lēmums par parlamentu sadarbības delegāciju skaitu un sastāvu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Reglamenta 188. pantu, - ņemot vērā 2004. gada 10. marta Lēmumu par parlamentu sadarbības delegāciju, delegāciju apvienotajās parlamentārajās komitejās un delegāciju parlamentārās sadarbības komitejās skaitu [1], - ņemot vērā 2004. gada 14. septembra Lēmumu par parlamentu sadarbības delegāciju, delegāciju apvienotajās parlamentārajās komitejās un delegāciju parlamentārās sadarbības komitejās sastāvu [2], 1. nolemj mainīt locekļu skaitu šādām parlamentu sadarbības delegācijām: Delegācija attiecībām ar Dienvidaustrumu Eiropas valstīm | 25 locekļi | Delegācija attiecībām ar Baltkrieviju | 19 locekļi | Delegācija attiecībām ar Izraēlu | 25 locekļi | Delegācija attiecībām ar Palestīnas Likumdošanas padomi | 25 locekļi | Delegācija attiecībām ar Magribas valstīm un Arābu Magribas Savienību (ieskaitot Lībiju) | 25 locekļi | Delegācija attiecībām ar Mašrikas valstīm | 23 locekļi | Delegācija attiecībām ar Persijas līča valstīm, ieskaitot Jemenu | 19 locekļi | Delegācija attiecībām ar Irānu | 21 loceklis | Delegācija attiecībām ar Amerikas Savienotajām Valstīm | 42 locekļi | Delegācija attiecībām ar Kanādu | 22 locekļi | Delegācija attiecībām ar Centrālamerikas valstīm | 26 locekļi | Delegācija attiecībām ar Andu Kopienu | 20 locekļi | Delegācija attiecībām ar Mercosur | 28 locekļi | Delegācija attiecībām ar Japānu | 28 locekļi | Delegācija attiecībām ar Ķīnas Tautas Republiku | 39 locekļi | Delegācija attiecībām ar Dienvidaustrumu Āzijas valstīm un Dienvidaustrumu Āzijas valstu asociāciju (ASEAN) | 22 locekļi | Delegācija attiecībām ar Korejas pussalu | 17 locekļi | Delegācija attiecībām ar Austrāliju un Jaunzēlandi | 24 locekļi | Delegācija attiecībām ar Dienvidāfriku | 17 locekļi; | 2. nolemj Delegāciju attiecībām ar Dienvidāzijas valstīm un Dienvidāzijas Reģionālās sadarbības asociāciju (SAARC) sadalīt trijās delegācijās un katrai no tām noteikt šādu locekļu skaitu: Delegācija attiecībām ar Dienvidāzijas valstīm | 20 locekļi | Delegācija attiecībām ar Indiju | 22 locekļi | Delegācija attiecībām ar Afganistānu | 16 locekļi | 3. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Padomei un Komisijai informācijai. [1] OV C 102, 28.4.2004., 635. lpp. [2] OV C 140 9.6.2005., 49. lpp. --------------------------------------------------
P6_TA(2006)0158
2004. gada izpilde: I ieda ļa—Eiropas Parlaments
Eiropas Parlamenta l ēmums par Eiropas Savien ības 2004. finan šu gada visp ārējābudžeta izpildes
apstiprin āšanu, I ieda ļa—Eiropas Parlaments (N6-0027/2005 —C6-0357/2005 —2005/2091(DEC))
Eiropas Parlaments,
— ņemot v ērāEiropas Savien ības 2004. finan šu gada visp ārējo bud žetu (1),
— ņemot v ērāieņēmumu un izdevumu p ārskatu un bilanci par 2004. finan šu gadu (C6-0357/2005),
— ņemot v ērāiekšējārevidenta gada zi ņojumu,
— ņemot v ērāRevīzijas pal ātas gada p ārskatu par bud žeta izpildi un iest āžu sniegt ās atbildes par šopār-
skatu (2),
— ņemot v ērāticam ības deklar āciju par finan šupārskatu pareiz ību un notiku šo dar ījumu likum ību un
patiesumu, ko Rev īzijas pal āta ir iesniegusi saska ņāar EK l īguma 248. pantu (3),
— ņemot v ērāEK līguma 272. panta 10. punktu un 275. pantu, k āarīEuratom līguma 179.a pantu,
— ņemot v ērāPadomes 2002. gada 25. j ūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finan šu regulu, ko
piem ēro Eiropas Kopienu visp ārējam bud žetam (4), jo īpašitās 145., 146. un 147. pantu,
— ņemot v ērāIekšējo noteikumu Eiropas Parlamenta bud žetaīsteno šanai (5) 13. pantu,
— ņemot v ērāFinan šu regulas 147. panta 1. punktu, saska ņāar kuru katrai Kopienas iest ādei ir j āveic visi
nepiecie šamie pas ākumi, lai r īkotos saska ņāar apsv ērumiem par Eiropas Parlamenta l ēmumiem attiec ībā
uz bud žeta izpildi,
— ņemot v ērāReglamenta 71. pantu un 74. panta 3. punktu, k āarītāV pielikumu,
— ņemot v ērāBudžeta kontroles komitejas zi ņojumu (A6-0119/2006),
A. t ākāRevīzijas pal āta nor ādīja uz nepiln ībām uzraudz ības un kontroles sist ēmās (9.16 punkts), kas
vairum āgadījumu bija form āla rakstura; t ākāsaska ņāar Rev īzijas pal ātas nor ādīto, k ļūdas b ūtiski
neietekm ēja to dar ījumu likum ību un pareiz ību, kas attiecas uz administrat īvajiem izdevumiem
(9.27. punkts);
B. t ākāno 2003. gada 1. janv āra ir j āpiem ēro Finan šu regula un Parlamenta Reglaments, kur āgroz ījumi
izdar īti 2002. gada 23. oktobr ī(6) attiec ībāuz proced ūras noteikumiem, kuri reglament ēbudžeta izpildes
apstiprin āšanas proced ūru;
C. t ākā2002. gada 23. oktobr īParlamenta Reglament āizdar īja groz ījumus, lai nodro šinātu, ka bud žeta
izpildes apstiprin āšanas pilnvaras tiek dotas priek šsēdētājam nevis ģenerālsekret āram,
1. atce ļuz v ēlāku laiku l ēmumu priek šsēdētājam apstiprin āt 2004. finan šu gada bud žeta izpildi;
2. uzdod priek šsēdētājam nos ūtītšolēmumu un rezol ūciju, kas ir t āneatņemama da ļa, Padomei, Komi-
sijai, Kopienu Tiesai, Rev īzijas pal ātai un Eiropas ombudam, k āarīpublic ēšanai“Eiropas Savien ības Ofici ālajā
Vēstnes ī”(L sērijā).
(1) OV C 105, 30.4.2004.
(2) OV C 301, 30.11.2005., 1. lpp.
(3) OV C 302, 30.11.2005., 100. lpp.
(4) OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
(5) PE 349 540.
(6) OV C 300 E, 11.12.2003., 303. lpp.C 296 E/162 LV 6.12.2006. Eiropas Savien ības Ofici ālais V ēstnesis
Ceturtdiena, 2006. gada 27. apr īlis
PIEŅEMTIE TEKSTI
P6_TA(2004)0001
Komiteju skaitliskais sast āvs
Eiropas Parlamenta l ēmums par komiteju skaitlisko sast āvu
Eiropas Parlaments ,
— ņemot v ērāReglamenta 174. pantu,
— ņemot v ērāParlamenta 2004. gada 29. janv āra lēmumu par parlament āro komiteju skaitu un kompe-
tenci (1),
1. nolemj izveidot komitejas šādāskaitliskaj āsastāvā:
I Ārlietu komiteja –78 locek ļi
II Att īstības komiteja –34 locek ļi
III Starptautisk ās tirdzniec ības komiteja –33 locek ļi
IV Bud žeta komiteja –47 locek ļi
V Bud žeta kontroles komiteja –35 locek ļi
VI Ekonomikas un monet ārākomiteja –49 locek ļi
VII Nodarbin ātības un soci ālo jaut ājumu komiteja –50 locek ļu
VIII Vides, vesel ības aizsardz ības un p ārtikas nekait īguma komiteja –63 locek ļi
IX R ūpniec ības, p ētniec ības un ener ģētikas komiteja –51 loceklis
X Iek šējātirgus un pat ērētāju aizsardz ības komiteja –40 locek ļu
XI Transporta un t ūrisma komiteja –51 loceklis
XII Re ģionālās att īstības komiteja –51 loceklis
XIII Lauksaimniec ības komiteja –42 locek ļi
XIV Zivsaimniec ības komiteja –35 locek ļi
XV Kult ūras un izgl ītības komiteja –35 locek ļi
XVI Juridisk ākomiteja –26 locek ļi
XVII Pilso ņub r īvību, tieslietu un iek šlietu komiteja –53 locek ļi
XVIII Konstitucion ālo jaut ājumu komiteja –28 locek ļi
XIX Sievie šu ties ību un dzimumu l īdzties ības komiteja –35 locek ļi
XX L ūgumrakstu komiteja –25 locek ļi
Cilvēkties ību apak škomiteja –32 locek ļi
Drošības un aizsardz ības apak škomiteja –32 locek ļi
(1) P5_TA(2004)0050.C 103 E/30 LV 28.4.2005 Eiropas Savien ības Ofici ālais V ēstnesis
Trešdiena, 2004. gada 21. j ūlijs
7.

norāda, ka ES ir Indijas lielākā tirdzniecības partnere lauksaimniecības pārtikas nozarē; atgādina, ka lauksaimniecības nozare ir būtiska Indijas ekonomikas daļa un tajā strādā 41 % no Indijas darba ņēmējiem; uzsver gan konkrētu ES un Indijas lauksaimniecības nozaru sensitivitāti, gan to potenciālu; uzsver, ka lielāka piekļuve lauksaimniecības produktu tirgum nedrīkst radīt netaisnīgas konkurences priekšrocības nevienai no pusēm; vērš uzmanību uz nepieciešamību nodrošināt, lai lauksaimniecības pārtikas imports no Indijas atbilstu ES veselības un drošības standartiem; uzskata, ka ES būtu jāatbalsta Indija centienos palīdzēt tās lauksaimniekiem samazināt pesticīdu izmantošanu; uzsver, ka ES un Indijai būtu cieši jāsadarbojas, lai novērstu nelabvēlīgo ietekmi uz nodrošinātību ar pārtiku, kuru rada pašlaik notiekošais Krievijas karš Ukrainā;
—

ņemot vērā Komisijas Guidance note on the collection and use of equality data based on race or ethnic origin (“Norādījumi par vienlīdzības datu vākšanu un izmantošanu, pamatojoties uz rasi vai etnisko izcelsmi”) (8),
9.

norāda, ka bijušie politiķi, piemēram, Esko Aho , Francois Fillon un Wolfgang Schüssel , nesen ir atkāpušies no amata Krievijas uzņēmumos, un stingri pieprasa, lai citi, piemēram, Karin Kneissl un Gerhard Schröder , darītu to pašu; turklāt aicina Padomi paplašināt to personu sarakstu, uz kurām attiecas ES sankcijas, iekļaujot arī lielo Krievijas uzņēmumu valdes locekļus no Eiropas un politiķus, kuri turpina saņemt Krievijas naudu;
9.

norāda, ka gan ES, gan Apvienotās Karalistes flotu piekļuve ūdeņiem un resursiem ir jāapsver, pilnībā ņemot vērā Tirdzniecības un sadarbības nolīguma darbības jomu, un tāpēc to nevar aplūkot atsevišķi no tādiem jautājumiem kā piekļuve tirgum; uzsver, ka ievērojama ES flotes daļa vēsturiski ir atkarīga no zvejas vietām, ko pašlaik pārvalda tikai Apvienotā Karaliste, ka daudzi Apvienotās Karalistes uzņēmumi, jo īpaši tie, kas nodarbojas ar akvakultūras ražošanu, ir atkarīgi no ES vienotā tirgus, un ka ES ir pieprasījums pēc šiem produktiem; atzinīgi vērtē to, ka Tirdzniecības un sadarbības nolīgumā ir iekļauta tieša saikne starp tirdzniecības noteikumiem un zivsaimniecības noteikumiem; aicina Komisiju un Padomi nodrošināt, ka sarunas par zivsaimniecību ar Apvienoto Karalisti, kā arī citām Ziemeļaustrumu Atlantijas piekrastes valstīm ir saistītas arī ar jautājumiem, kas skar tirdzniecību un piekļuvi ES vienotajam tirgum;
36.

aicina Padomi, Komisiju, EĀDD un ES dalībvalstis vajāšanu pārliecības vai reliģijas dēļ skatīt kā vienu no prioritārajām problēmām ES cilvēktiesību ārpolitikā saskaņā ar ES Rīcības plānu cilvēktiesību un demokrātijas jomā 2020.–2024. gadam; uzsver, ka ir vajadzīga daudzslāņaina daudzaktoru pieeja, ar ko aizsargāt un veicināt reliģijas un pārliecības brīvību un kas aptvertu cilvēktiesības, dialogu un mediāciju, konfliktu risināšanu un novēršanu sadarbībā ar daudziem valstiskiem un nevalstiskiem aktoriem, piemēram, TO, reliģiskajiem līderiem, neticīgo grupām, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un cilvēktiesību aizstāvjiem; aicina ciešāk sadarboties ar attiecīgajām ANO iniciatīvām; vēlreiz aicina regulāri un publiski pārskatīt ES pamatnostādnes par reliģijas vai ticības brīvību, lai varētu novērtēt to īstenošanu un priekšlikumus to atjaunināšanai; atzīme, ka ES pamatnostādnēs ir paredzēts, ka COHOM pēc trim gadiem izvērtē to īstenošanu, bet šāds izvērtējums nav izplatīts vai publiskots; uzskata, ka šādā izvērtējumā būtu jāuzsver paraugprakses, jānosaka jomas, kurās nepieciešami uzlabojumi, un jāsniedz konkrēti ieteikumi par pamatnostādņu īstenošanu saskaņā ar noteiktu grafiku un atskaites punktiem; aicina izvērtējumu iekļaut ES gada ziņojumos par cilvēktiesībām un demokrātiju pasaulē; aicina arī regulāri iesniegt Parlamentam progresa ziņojumus par pamatnostādņu īstenošanu;
5.

atgādina, ka, neskatoties uz to, ka pārvietošanās brīvība ir uzskatāma par ES projekta pamatelementu, to ir smagi skārusi Covid-19 uzliesmojuma izraisītā bezprecedenta veselības krīze un ar to saistītie valstu ārkārtas pasākumi, tostarp ceļošanas ierobežojumi un iekšējās robežkontroles atjaunošana uz laiku; atkārtoti norāda, ka šie pasākumi ir būtiski negatīvi ietekmējuši privāto dzīvi, darbu, ģimenes un ekonomiskos un sociālos apstākļus, kā to apliecina liels skaits lūgumrakstu; uzsver, ka visiem valsts ārkārtas pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem ar to sākotnējo mērķi — ierobežot Covid-19 uzliesmojumu; šajā sakarā aicina Komisiju turpināt uzraudzīt Covid-19 pasākumus un to ietekmi uz tiesībām, kas ir saistītas ar ES pilsonību; mudina dalībvalstis pakāpeniski izbeigt valsts ārkārtas pasākumus, tiklīdz tie vairs nav vajadzīgi; uzsver, ka Covid-19 pandēmija negatīvi ietekmē iedzīvotāju, jo īpaši jauniešu un vecāka gadagājuma cilvēku, labklājību un garīgo veselību;
15.

atgādina, ka nodokļu ieņēmumi no Krievijas lielākajiem ārvalstu uzņēmumiem veido ievērojamu daļu no Krievijas budžeta un tiek lēsts, ka tie atbilst trešdaļai no militārajiem izdevumiem; šajā sakarībā atzinīgi vērtē daudzu Rietumu uzņēmumu lēmumus atteikties veikt uzņēmējdarbību Krievijā vai tur piegādāt savus produktus un sniegt pakalpojumus; aicina privātos uzņēmumus atcelt savas investīcijas, pārvietot ražotnes prom no Krievijas un izbeigt pašreizējos līgumus; aicina lielos IT uzņēmumus nozīmīgā mērā vai pilnībā ierobežot lietotāju no Krievijas piekļuvi to produktiem, pakalpojumiem un operētājsistēmām;
15.

norāda, ka RDD paredz dalībvalstu kompetentajām iestādēm pienākumu veikt tirgus uzraudzību, pienācīgi ņemot vērā piesardzības principu, lai testētu tirgū pieejamās rotaļlietas un pārbaudīt ražotāju dokumentāciju ar mērķi izņemt nedrošas rotaļlietas no tirgus un vērsties pret tiem, kas ir atbildīgi par to laišanu tirgū; pauž bažas par to, ka RDD paredzētās tirgus uzraudzības efektivitāte ir ierobežota, lai gan tā joprojām ir būtisks instruments bērnu veselības un drošības aizsardzībai, un ka tā pasliktina vienlīdzīgus konkurences apstākļus un konkurētspēju uzņēmējiem, kuri ievēro tiesību aktus, tādējādi radot priekšrocības negodīgiem tirgotājiem, kuri to nedara; norāda, ka joprojām tiek ziņots par grūtībām iegūt informāciju un dokumentāciju no dažiem ekonomikas dalībniekiem;
—

ņemot vērā pēc Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas (FEMM) pieprasījuma Parlamenta Pilsoņu tiesību un konstitucionālo jautājumu politikas departamenta pasūtīto 2021. gada pētījumu Gender equality: Economic value of care from the perspective of the applicable EU funds(Dzimumu līdztiesība: aprūpes ekonomiskā vērtība no piemērojamo ES fondu viedokļa),
A.

tā kā saskaņā ar Komisijas 2021. gada rudens ekonomikas prognozi IKP Savienībā 2020. gadā samazinājās par 5,9 % un eurozonā — par 6,4 %; tā kā tiek prognozēts, ka IKP gan Savienībā, gan eurozonā pieaugs par 5 % 2021. gadā un par 4,3 % 2022. gadā, saglabājoties ievērojamām izaugsmes atšķirībām starp dalībvalstīm; tā kā ar izaugsmes perspektīvām saistītā nenoteiktība un riski ir augsti un ir atkarīgi no Covid-19 pandēmijas attīstības un no tā, cik ātri piedāvājums pielāgojas straujajam pieprasījuma pieaugumam pēc ekonomikas atkārtotas atvēršanas; tā kā 2021. gada trešajā ceturksnī ES ekonomika kopumā atguva pirmspandēmijas izlaides līmeni, lai gan atveseļošanās temps dažādās valstīs ir nevienmērīgs; tā kā pastāvīgi paaugstināts inflācijas līmenis joprojām ir viens no lielākajiem negatīvajiem riskiem, kas apdraud atveseļošanos;
12.

pauž nožēlu par to, ka vairāk nekā 40 000 cilvēku tika liegta pārtikas palīdzība drošības apdraudējuma un ceļu blokādes dēļ ziemeļrietumu un dienvidrietumu reģionos, kā arī par nesenajiem uzbrukumiem veselības aprūpes iestādēm un veselības aprūpes darbiniekiem, kā arī par to, ka pārvietošanās ierobežojumu dēļ humanitārās darbības tika aizliegtas; nosoda humanitārās palīdzības bloķēšanu un uzbrukumus humanitārās palīdzības darbiniekiem, tostarp viņu nolaupīšanu, vajāšanu un slepkavības Kamerūnas ziemeļrietumu un dienvidrietumu reģionos, un ne mazāk nosodoši izsakās par aizvien pieaugošo to neatkarīgo novērotāju un cilvēktiesību aizstāvju, jo īpaši tiesību aizstāvju sieviešu, iebiedēšanu, kuru darbs ir svarīgāks kā jebkad agrāk, ja ņem vērā smagos cilvēktiesību pārkāpumus, ko ir izdarījušas visas konfliktā iesaistītās puses; uzstāj, ka visām konfliktā iesaistītajām pusēm nekavējoties ir jānodrošina neierobežota piekļuve humanitārajai palīdzībai; aicina Kamerūnas valdību gādāt par to, lai humanitārā palīdzība sasniegtu krīzes skartos reģionus;
17.

norāda, ka Arktikas reģionam ir nozīmīga vieta visu reģionā iesaistīto dalībnieku militārajās stratēģijās, un mudina tos īstenot savu Arktikas politiku, pilnībā ievērojot starptautiskās tiesības; pauž nopietnas bažas par to, ka Krievija pakāpeniski pastiprina militāros spēkus — visplašākajā apmērā no visām Arktikas valstīm, arī attīstot A2/AD spējas un reaktivējot un atjauninot jūrā bāzētos kodolieročus un ledlaužu (no kuriem dažus Krievija plāno aprīkot ar spārnotajām raķetēm un elektroniskās karadarbības sistēmām) floti; uzskata, ka šādas darbības neattaisno militārā situācija uz vietas un ka tās ievērojami pārsniedz leģitīmos aizsardzības mērķus, tādējādi atspoguļojot Krievijas vēlmi panākt stratēģisku militāru pārākumu reģionā, kas radītu nestabilitāti un palielinātu konfrontācijas risku, un būtu atkāpe no 1987. gada Murmanskas iniciatīvas, kuras mērķis bija pārveidot Arktiku par starptautisku miera zonu; mudina valstis, kas atrodas pie polārā loka, neveidot militārus priekšposteņus vai zinātniskās stacijas, ko aizsargā militārie spēki;
—

ņemot vērā Parlamenta Ekonomikas, zinātnes un dzīves kvalitātes politikas departamenta padziļināto analīzi “The scope of EU labour law: Who is (not) covered by key directives?” (ES darba tiesību joma: uz ko (ne-)attiecas galvenās direktīvas?), kas publicēta 2020. gada oktobrī,
50.

uzsver, ka bažas regulāri rada interešu konflikta situācijas pēc darba pārtraukšanas publiskajā sektorā un saistībā ar virpuļdurvju efektu un ka tā ir problēma, kas ir kopīga iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām visā ES; iesaka visām ES iestādēm pieņemt saskaņotus un adekvātus nogaidīšanas periodus un pastiprināt to izpildi; uzskata, ka interešu konflikta situācijas varētu apdraudēt ES iestāžu un aģentūru integritāti, tādējādi graujot iedzīvotāju uzticēšanos tām; uzsver, ka ir jāsaskaņo un jāievieš attiecīgie ES tiesību akti un rīcības kodeksi, tostarp, lai pieprasītu pilnīgu pārredzamību attiecībā uz nodarbinātību vai projektiem, ko uzsāk augsta līmeņa ES amatpersonas pēc aiziešanas no publiskā sektora amata, un jebkādām blakusdarbībām, ko veic Eiropas Parlamenta deputāti; uzskata, ka noteikumi par interešu konfliktu novēršanu situācijās pēc aiziešanas no publiskā sektora amata vai pēc nodarbinātības beigām būtu jāpiemēro saprātīgā termiņā, vienlaikus ievērojot noteikumus par pienācīgu kompensāciju; uzsver, ka ir jāmācās no paraugprakses dalībvalstīs, kurās jau ir izveidotas valsts ētikas iestādes, kam ir attiecīga pieredze; uzsver, ka pastāv atšķirīga valstu prakse attiecībā uz ētikas standartu izpildi; norāda, ka dažās dalībvalstīs ir noteikts, ka ievēlētajiem pārstāvjiem ir jāatturas no balsošanas par jautājumiem, kuros viņiem ir personiskas intereses, un attiecīgi aicina EP deputātus atturēties no iecelšanas par referentiem līdzīgos gadījumos; šajā sakarībā atgādina par Eiropas Parlamenta deputātu Rīcības kodeksa 2. un 3. panta noteikumiem attiecībā uz finanšu interesēm un interešu konfliktiem;
21.

uzsver, ka ex ante ietekmes novērtējumi apvienojumā ar apspriešanos ar ieinteresētajām personām ir uzskatāmi par svarīgiem līdzekļiem, ar kuriem pieņem uz informāciju balstītus lēmumus, un tie ir svarīgs instruments, ar kuru nodrošina, ka subsidiaritāte un proporcionalitāte tiek ievērotas, un kas veicina pārskatatbildību un efektivitāti; uzsver, ka ir jāveicina regulārs dialogs un pienācīgas un pārredzamas apspriedes ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām un uz minēto dialogu un apspriedēm ir jāmudina; atzinīgi izsakās par to, ka, izstrādājot ietekmes novērtējumus, tiek izmantoti labāka likumdošanas procesa līdzekļi un ar dažādiem attiecīgajiem ES līmeņa ekspertiem īstenota sadarbība; uzsver nepieciešamību šos līdzekļus vienkāršot un padarīt tos vieglāk saprotamus un izmantojamus no ieinteresēto personu puses; uzsver, ka ir steidzami jāuzlabo ietekmes novērtējumi kā tādi, ciktāl tie attiecas uz subsidiaritāti un proporcionalitāti; uzsver, ka, veicot ietekmes novērtējumus, izvērtējumus un atbilstības pārbaudes, būtu jāveic arī subsidiaritātes un proporcionalitātes analīze; atzinīgi vērtē tādu instrumentu izmantošanu kā Normatīvās atbilstības un izpildes programma ( REFIT ) un Regulējuma kontroles padome, kas kopš 2017. gada ir centusies noteikt vienkāršošanas un lieku izmaksu samazināšanas iespējas, pirms Komisija ierosina pārskatīt spēkā esošos tiesību aktus; turklāt atzinīgi vērtē to, ka Komisijas gada darba programmās tiek iekļautas no šā darba izrietošas iniciatīvas, kas ir jāuzrauga REFIT rezultātu pārskatā; šajā sakarībā konstatē, ka Komisijas 2020. gada darba programmā ir iekļautas 44 iniciatīvas, kuras ir jāveic REFIT programmas ietvaros; uzsver, ka šādos procesos integrētā un līdzsvarotā veidā būtu jāņem vērā ekonomiskā, vidiskā, dzimumnosacītā un sociālā ietekme un jāizmanto gan kvalitatīva, gan kvantitatīva analīze, kā arī jāmazina nesaskaņošanas ES līmenī radītajām izmaksas; norāda, ka pārbaudes līdzekļus var vēl vairāk atbalstīt un uzlabot, izmantojot citus rīkus, piemēram, platformu Fit for Future (“Gatavi nākotnei”) ( F4F ) vai citas līdzīgas specializētas platformas; uzskata, ka REFIT platforma būtu jāpaplašina, attiecinot to ne tikai uz regulatīvo slogu, bet arī uz subsidiaritātes un proporcionalitātes jautājumiem; atgādina, ka, lai regulējums būtu “gatavs nākotnei”, cita starpā ir jānodrošina tā ekonomiskā, sociālā un vidiskā ilgtspēja; atzinīgi vērtē to, ka abi principi tiek vētīti Regulējuma kontroles padomes veiktās kvalitātes pārbaudes ietvaros; tomēr uzsver, ka minētās padomes neatkarību varētu uzlabot vēl vairāk;
D.

tā kā 2007. gadā dibinātais “Euranet Plus” ir unikāls ES radiostaciju tīkls, kas ziņo par notikumiem Eiropā no transnacionāla skatpunkta; tā kā kopš tīkla izveides tā operatīvās darbības galvenokārt tiek finansētas no ES; tā kā “Euranet Plus” pašlaik sastāv no 13 vadošām sabiedriskām un privātām raidorganizācijām 13 dalībvalstīs, kuras kopā sasniedz vairāk nekā 15 miljonus klausītāju dienā (1) un piedāvā unikālu augstas kvalitātes producēšanas, apraides un redakcijas pakalpojumu klāstu saviem biedriem, tādējādi izpildot Finanšu regulas (2) 195. panta prasības attiecībā uz to darbību īpašajām iezīmēm, kurām nepieciešama konkrēta veida struktūra;
34.

atgādina, ka LESD 152. pantā ir noteikts, ka Savienība savā līmenī atzīst un veicina sociālo partneru lomu un ievēro to autonomiju; uzsver, ka atbilstošai valstu ieinteresēto personu, tādu kā valstu parlamenti, vietējās un reģionālās pašpārvaldes iestādes, sociālie partneri, NVO un pilsoniskā sabiedrība, līdzdalībai nacionālo atveseļošanas un noturības plānu sagatavošanā un īstenošanā ir izšķiroša nozīme, lai sekmīgi īstenotu šos plānus un ANM kopumā, palielinātu valstu līdzatbildību par tiem, nodrošinātu ātru, pārredzamu, efektīvu un kvalitatīvu līdzekļu apguvi, palielinātu pārredzamību un novērstu pārklāšanos, neatbilstību un dubultu finansēšanu; atkārto Reģionu komitejas un citu ieinteresēto personu izteiktās bažas un pauž nožēlu par to, ka daudzas dalībvalstis savu plānu sagatavošanā nav iesaistījušas vai nepietiekami ir iesaistījušas reģionālās un vietējās pašpārvaldes iestādes, kā arī par šo procesu pārredzamības trūkumu, neraugoties uz to, ka dalībvalstis ir atkarīgas no tām lielas daļas ANM līdzekļu novirzīšanā; turklāt pauž nožēlu par to, ka dažos gadījumos pat valstu parlamenti netika pienācīgi iesaistīti vai informēti; mudina Komisiju izveidot strukturālu dialogu ar reģionālās un vietējās pašpārvaldes iestādēm un ieviest īpašu dialogu ar Eiropas sociālajiem partneriem;
L.

tā kā Komisijas 2016. gada ziņojumā par atbildību vides jomā visām dalībvalstīm tika ieteikts apņemties “reģistrēt datus par DAVJ negadījumiem un publicēt DAVJ reģistrus, ja tās to vēl nav izdarījušas” (11); tā kā, neraugoties uz to, tikai septiņās dalībvalstīs ir izveidots publiski pieejams DAVJ lietu reģistrs, savukārt četrās citās dalībvalstīs ir ieviests reģistrs, kas sabiedrībai nav pieejams; tā kā vairākas dalībvalstis vāc informāciju, uz kuru attiecas citi ES tiesību akti, bet ne konkrēti DAVJ, vai arī tām ir reģistri ar plašāku vai atšķirīgu darbības jomu, un tā kā vairākas dalībvalstis vāc datus reģionālā līmenī; tā kā 14 dalībvalstīs nav datu bāzes par vides incidentiem vai lietām, kas izriet no DAVJ; tā kā DAVJ īstenošanu raksturo ievērojams tādas elastības līmenis dalībvalstīm, kuras pamatā ir regulējuma sadrumstalotība un viendabības trūkums gan no juridiskā, gan praktiskā viedokļa;