[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 28.11.2007

COM(2007) 746 galīgā redakcija

Priekšlikums

PADOMES REGULA,

ar ko attiecībā uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |

110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Regulas priekšlikumā ir iekļauti Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunkta un 1.a punkta, kā arī 135.a panta piemērošanas noteikumi. Šajos pantos ir skaidrāk definēti noteikumi, kas regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) ar mērķi nodrošināt PVN atbrīvojumu vienveidīgāku piemērošanu, palielinot juridisko noteiktību un samazinot komersantu un pārvaldes iestāžu administratīvo slogu. Koncepcijā ietilpst šādi elementi: - atbrīvojuma no PVN piemērošanas nosacījumu pamatā ir objektīvi ekonomiski kritēriji; - tiek precizēts, ka atbrīvojums attiecas uz jebkuras tādas apdrošināšanas pakalpojuma daļas sniegšanu, kas veido atsevišķu kopumu un kam piemīt īpašās attiecīgā atbrīvojamā pakalpojuma pamatīpašības; - tiek ieviesta kopēja saskaņota apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu starpniecības koncepcija. Šī priekšlikuma mērķis ir sīkāk izstrādāt šīs koncepcijas iepriekš aprakstītos elementus, palielinot juridisko noteiktību un samazinot komersantu un pārvaldes iestāžu administratīvo slogu. To paveic, apskatot koncepciju un Direktīvas 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunkta un 1.a punkta, kā arī 135.a pantā 2006/112/EK paredzētos nosacījumus konkrētos ekonomiskos apstākļos. Tā rezultātā iegūst papildināmu tādu gadījumu uzskaitījumu, attiecībā uz kuriem Regulā ir noteikts, ka uz tiem vai nu attiecas vai neattiecas atbrīvojums no PVN par apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem. Piemēram, regulas 2. pantā noteikts, ka „apdrošināšana un pārapdrošināšana” ietver dzīvības apdrošināšanu, ieskaitot gan individuālās, gan kolektīvās dzīvības apdrošināšanas polises, kā arī apdrošinātas pensijas vai pabalstus, kur apdrošināšana, pensijas vai pabalsti sedz mirstības vai ilgmūžības risku. Tādēļ Regula izslēdz tiesāšanās iespējamību, jo daudziem gadījumiem tiek paredzēts skaidrs risinājums. Tādējādi tiek palielināta juridiskā noteiktība. Regula būs tieši piemērojama visās dalībvalstīs un palīdzēs ievērojami samazināt komersantu un nodokļu iestāžu administratīvo slogu. Faktiski daudzos gadījumos komersantiem ir vajadzīgas neatkarīgu konsultantu konsultācijas saistībā ar nodokļiem un bieži to, vai uz kādu konkrētu piedāvātu pakalpojumu attiecas vai neattiecas PVN atbrīvojums, ir nācies noskaidrot apgrūtinošās un ilgās pārrunās ar valstu Finanšu ministrijām. Arī vietējām nodokļu iestādēm ir bijis jāuzņemas lieli administratīvie maksājumi par konsultācijām savas valsts Finanšu ministrijā par to, kā rīkoties konkrētos gadījumos. Gadījumos, kad regula paredz skaidru risinājumu, komersanti un iestādes varēs pareizi un bez šī sloga piemērot atbrīvojumu no PVN apdrošināšanai un finanšu pakalpojumiem. Attiecībā uz starpniecību apdrošināšanā un finanšu pakalpojumos skaidrs risinājums priekšlikumā ir paredzēts tikai nelielam skaitam gadījumu. Tā iemesls ir fakts, ka starpniecības koncepcija un tās formas joprojām dziļi sakņojas valstu civillikumos un tādēļ būtiski atšķiras. Lai uzlabotu juridisko noteiktību arī attiecībā uz šādiem pakalpojumiem, regulā papildus ir norādīti objektīvi kritēriji, kas jāpiemēro, vērtējot, vai pakalpojums ir īpaša starpniecības darbība. Regulā ir iekļauta atbilstīgā Eiropas Tiesas prakse, tādējādi uzturot spēkā apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem raksturīgo pazīmju noteikšanai izmantotos iesakņojušos principus. |

120 | Vispārējais konteksts Atbrīvojamo apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu definīcijas ir novecojušas un to rezultātā dalībvalstis šos atbrīvojumus interpretē un piemēro nekonsekventi. Ieinteresētās puses sastopas ar ļoti sarežģītiem juridiskiem jautājumiem dažādās administratīvās prakses dēļ, kas rada juridisko nenoteiktību komersantiem un nodokļu iestādēm. Šīs juridiskās nenoteiktības dēļ pieaug iztiesājamo lietu skaits saistībā ar atbrīvojumu piemērošanu, kā arī komersantiem un iestādēm maksājamie administratīvie maksājumi. Tādēļ ir skaidrāk jāformulē noteikumi, kas regulē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu no PVN ar mērķi uzlabot juridisko noteiktību un samazināt komersantu un iestāžu administratīvos izdevumus. Šo secinājumu apstiprināja 2006. gadā veikta sabiedriskā apspriede ar ieinteresētajām personām un Komisijas pasūtītais neatkarīgs „Pētījums izpratnes palielināšanai par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvošanas no PVN ekonomisko ietekmi”. |

130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma darbības jomā Padomes Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunkts un 1.a punkts, kā arī 135.a pants. Taču ar šo Regulas priekšlikuma projektu, kuras pamatā ir minētās direktīvas 397. pants, pirmoreiz ieviesti īstenošanas noteikumi PVN atbrīvojumu piemērošanai apdrošināšanai un finanšu pakalpojumiem. |

140 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Gadījumos, kad tas ir iespējams, jaunās definīcijas uzlabo saskanību ar iekšējā tirgus noteikumiem (piemēram, attiecībā uz ieguldījumu fondiem, kredītreitingu un atvasinātiem finanšu instrumentiem). Priekšlikums ir Komisijas normatīvās vides vienkāršošanas stratēģijas daļa (COM(2006)690 minētā darbība nr. 66). No šīs vienkāršošanas iegūs gan komersanti, gan dalībvalstu nodokļu iestādes. Tomēr šis ieguvums nav izsakāms kvantitatīvi. Priekšlikums palielinās juridisko noteiktību un samazinās komersantu un valstu nodokļu iestāžu administratīvo slogu. Tā kā tas pozitīvi ietekmēs izmaksas, tam nebūtu jāietekmē apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu patēriņa cena. |

APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |

Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |

211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Fiscalis seminārā 2004. gada decembrī Dublinā tika analizētas dažādās komersantiem problemātiskas jomas, jo īpaši līgumdarbu piesaiste, un apspriedes rezultātā gan komersanti, gan dalībvalstis secināja, ka ir vajadzīga Komisijas kā likumdevēja ierosme. Šī semināra turpinājumā Komisija pasūtināja neatkarīga eksperta pētījumu, lai palielinātu izpratni par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojuma no PVN ietekmi uz ekonomiku, un veica vairākas divpusējas apspriedes ar dalībvalstīm, kurās tika izstrādāts galveno apzināto problēmu raksturojums, kā arī iespējamie tehniskie pasākumi to risināšanai. Šīs problēmas tika apspriestas ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm nodokļu konferencē Briselē 2006. maijā. 2007. gada martā tika rīkots otrs Fiscalis seminārs, kura mērķi bija iepazīstināt attiecīgos valstu nodokļu iestāžu ierēdņus ar politikas jomām, kas rosina tiesiskā regulējuma izmaiņas, un ekonomiskiem faktoriem, kas veicina starptautisko finanšu integrāciju. Programmā bija apskatīti arī spēkā esošo tiesību aktu īstenošanas jautājumi. |

212 | Saņemto atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Visās atbildēs tika apstiprināts, ka galvenā problēma ir juridiskā nenoteiktība un no tās izrietošais administratīvais slogs, un ka tās risināšana ir jāizvirza par prioritāti. Regulas priekšlikumā šī prioritāte ir pilnībā atspoguļota. |

213 | No 2006. gada 9. maija līdz 2006. gada 9. jūnijam notika atklāta apspriede internetā. Komisija saņēma 82 atbildes. Rezultāti ir pieejami tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm. |

Ekspertu atzinumu vākšana un izmantošana |

221 | Zinātnes nozares un specializācijas jomas Pētījums, kas paredzēts izpratnes palielināšanai par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojuma no PVN ekonomisko ietekmi (A study to increase the understanding of the economic effects of the VAT exemption for Financial and Insurance services) (uzaicinājums iesniegt priekšlikumus nr. Taxud/2005/AO-006) |

222 | Izmantotā metodika Neatkarīgs ārējs pētījums. |

223 | Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumus PriceWaterhouseCoopers |

2249 | Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Nav minēts, ka pastāvētu tāda smaga riska iespējamība, kam varētu būt neatgriezeniskas sekas. |

225 | Pētījuma secinājumi lielā mērā saskanēja ar pašas Komisijas veikto analīzi un ieinteresēto personu pausto nostāju sabiedriskās apspriešanas procesā, kā rezultātā Komisija varēja izvirzīt prioritātes un koncentrēt darbu uz piemērotākajiem risinājumiem. Regulas priekšlikums atbilst šīm prioritātēm. |

226 | Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļi http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm |

230 | Ietekmes novērtējums Izskatītās alternatīvas ir izvērsti aprakstītas ietekmes novērtējumā Nulles likme (31. lpp.), atbrīvoto pakalpojumu jomas paplašināšana (32. lpp.), vienots ierobežots priekšnodokļa atskaitījums (33. lpp.), iespēja izvēlēties aplikšanu ar nodokli (34. lpp.), starptautiskas PVN iestādes (37. lpp.), vienotas juridiskās personas un pārrobežu darījumi (37. lpp.), PVN maksātāju grupu veidošana (38. lpp.), izmaksu sadales pasākumi (41. lpp.), PVN likmes samazināšana trešo personu sniegtiem pakalpojumiem (44. lpp.), kā arī citas alternatīvas (44. lpp.). |

231 | Komisija veica ietekmes novērtējumu, kas minēts darba programmā (ziņojums ir ietverts dokumentā Taxud 15570). |

PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE FAKTORI |

305 | Ierosinātās rīcības kopsavilkums Šajā priekšlikumā ir ietverti divi pasākumi: - gadījumu uzskaitījums, kad apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem piemēro vai nepiemēro atbrīvojumu no PVN; - objektīvi kritēriji, kas jāpiemēro, novērtējot, vai pakalpojums ir īpaša starpniecības darbība. |

310 | Juridiskais pamats Padomes Direktīvas 2006/112/EK 397. pants. |

329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tādēļ subsidiaritātes principu nepiemēro. |

Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu turpmāk minēto iemeslu dēļ. |

331 | Apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu sarežģītajā nodokļu vidē var būt tikai viens pareizs skaidrojums par apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu atbrīvojumu, kas piemērojams visā Kopienā. Šo skaidrojumu var nodrošināt, tikai ieviešot ierosinātos īstenošanas noteikumus, jo tajos ir definēti nepārprotami gadījumi, kad uz apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumiem attiecas vai neattiecas atbrīvojums no PVN. |

332 | Tiesā izskatīto lietu skaits, jo īpaši EKT prejudiciālo procesu skaits pēdējos desmit gados ir ievērojami palielinājies. Vairumā šo lietu tika skatītas atšķirības, piemērojot no nodokļa atbrīvojamu apdrošināšanas un finanšu pakalpojumu definīcijas. Skaidras definīcijas un ekonomiskie kritēriji samazina iespējamas tiesvedības pamatu, tādējādi radot juridiskas noteiktības vidi, kurā tiek ievērojami samazināti administratīvie maksājumi par vienošanos ar vairākām dalībvalstīm par to, kā jāpiemēro noteikumi. |

Juridisko instrumentu izvēle |

341 | Ierosinātais tiesību akts: regula. |

342 | Citi līdzekļi nav piemēroti turpmāk minētā(-o) iemesla(-u) dēļ. Regula ir tieši piemērojama, un juridiskie jautājumi par atbrīvojuma piemērošanu komersantam vairs nav jāprecizē dažādo dalībvalstu Finanšu ministrijās. Gadījumos, kad apskatāmais jautājums ir atrisināts regulā, vietējās nodokļu iestādes var tieši piemērot attiecīgo PVN režīmu. |

IETEKME UZ BUDžETU |

409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |

PAPILDINFORMāCIJA |

510 | Vienkāršošana |

511 | Priekšlikums paredz vienkāršot tiesību aktus, iestāžu (ES vai valstu) administratīvās procedūras, privātpersonām piemērojamās administratīvās procedūras. |

512 | Regula būs tieši piemērojama visās dalībvalstīs, tāpēc tā mazinās PVN atbrīvojumu piemērošanas sarežģītību apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem, nosakot gadījumus, kuros piemēro vai nepiemēro atbrīvojumu. |

513 | Vietējām nodokļu iestādēm ir jāuzņemas lieli administratīvie izdevumi, savas valsts Finanšu ministrijā noskaidrojot, kā tām jārīkojas konkrētos gadījumos. Arī Finanšu ministrijām jāpiešķir ievērojami līdzekļi šādām koordinācijas darbībām. Daudzviet regulā ir paredzēts skaidrs risinājums, un iestādes varēs pareizi un bez skaidrojumu sloga piemērot atbrīvojumu apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem. |

514 | Daudzos gadījumos komersantiem ir bijušas vajadzīgas neatkarīgu konsultantu konsultācijas saistībā ar nodokļiem un bieži to, vai uz kādu konkrētu piedāvātu pakalpojumu attiecas vai neattiecas PVN atbrīvojums, ir nācies noskaidrot apgrūtinošās un ilgās pārrunās ar valstu Finanšu ministrijām. Daudzos gadījumos regula paredz skaidru risinājumu, un komersanti varēs pareizi un bez šī skaidrojumu sloga piemērot atbrīvojumu no PVN apdrošināšanai un finanšu pakalpojumiem. |

1. Priekšlikums

PADOMES REGULA,

ar ko attiecībā uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[1], un jo īpaši tās 397. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],

tā kā:

(1) Spēkā esošie noteikumi, kas regulē finanšu un apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvojumu no PVN un ir noteikti Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[3], ir novecojuši un tādēļ netiek konsekventi interpretēti un piemēroti. Noteikumu sarežģītība un administratīvās prakses dažādība rada juridisko nenoteiktību komersantiem un nodokļu iestādēm. Šīs juridiskās nenoteiktības dēļ pieaug iztiesājamo lietu skaits saistībā ar atbrīvojumu piemērošanu un palielinās administratīvais slogs. Tādēļ ir skaidri jānosaka, kuri apdrošināšanas un finanšu pakalpojumi ir atbrīvojami no nodokļiem, palielinot juridisko noteiktību un samazinot komersantu un iestāžu administratīvo slogu.

(2) Direktīvā 2006/112/EK ir izdarīti grozījumi ar Direktīvu 20XX/XXX/EK attiecībā uz apdrošināšanas un finanšu pakalpojumiem piemēroto režīmu, lai atspoguļotu aktualitātes finanšu pakalpojumu tirgū. Lai nodrošinātu, ka Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktu un 135.a punktu piemēro vienveidīgi un lai veidotu vienotu izpratni par to, vai noteikta veida pakalpojumi ir atbrīvoti no nodokļa saskaņā ar šiem noteikumiem, ir skaidri jānosaka, uz kuriem pakalpojumiem attiecas un uz kuriem neattiecas minētās direktīvas 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktā minētās kategorijas.

(3) Ir lietderīgi pieņemt noteikumus, atbildot uz konkrētiem jautājumiem par piemērošanu, lai visā Kopienā šos jautājumus risinātu konsekventi. Precīzāks skaidrojums ir nepieciešams attiecībā uz pakalpojumiem, kas apskatīti Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunktā un 1.a pantā. Ņemot vērā finanšu pakalpojumu tirgu sarežģītību un nepārtraukto jaunu produktu izstrādi, to gadījumu uzskaitījumam, uz kuriem attiecas vai neattiecas atbrīvojums, būtu jābūt papildināmam.

(4) Pastāv nenoteiktība attiecībā uz dažu tādu pakalpojumu PVN režīmu, kas ir atsevišķs veselums un vienlaikus kāda apdrošināšanas vai finanšu pakalpojuma daļa. Tādēļ ir lietderīgi norādīt konkrētus pakalpojumus, kuriem ir specifiskās un svarīgākās no nodokļa atbrīvojamo pakalpojumu pazīmes, un pārējos pakalpojumus, kuriem tās nepiemīt. Ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas judikatūrā izstrādātos kritērijus, ir jāņem vērā, vai attiecīgie pakalpojumi maina no nodokļa atbrīvojama darījuma pušu finansiālo vai juridisko stāvokli, vai arī tieši pretēji — tie ir vienkārši materiāli vai tehniski pakalpojumi.

(5) Saskaņā ar proporcionalitātes principu, lai sasniegtu mērķi, proti, nodrošinātu spēkā esošās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas vienveidīgu piemērošanu, ir jāpieņem un ir lietderīgi pieņemt Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunkta, 1.a punkta un 135.a panta īstenošanas noteikumus. Šī regula saskaņā ar Līguma 5. panta trešo daļu ir vērsta tikai uz to, kas nepieciešams, lai varētu sasniegt paredzētos mērķus.

(6) Ir jānodrošina un ir lietderīgi nodrošināt, lai Direktīvu 20XX/XXX/EK un šo regulu sāktu piemērot vienlaikus,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

I nodaļa Priekšmets

1. pants

Šī regula nosaka Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta a) līdz g) apakšpunkta, 1.a punkta un 135.a panta piemērošanas noteikumus.

II nodaļa Atbrīvotie apdrošināšanas un finanšu pakalpojumi

2. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 1. punktā paredzētais jēdziens „apdrošināšana un pārapdrošināšana” attiecas vismaz uz:

(1) dzīvības apdrošināšanu, ieskaitot gan atsevišķās, gan kolektīvās dzīvības apdrošināšanas polises, kā arī pensiju vai pabalstu apdrošināšanu, kur apdrošināšana, pensijas vai pabalsti sedz mirstības vai ilgmūžības risku, ieskaitot nāvējošas slimības diagnosticēšanu, invaliditāti neapmierinoša veselības stāvokļa dēļ, neatgriezenisku invaliditāti, nāvi nelaimes gadījuma rezultātā un vajadzību pēc ilgtermiņa aprūpes,

(2) apdrošināšanu pret invaliditāti slimības dēļ un bezdarba apdrošināšanu,

(3) veselības apdrošināšanu,

(4) riska apdrošināšanu, ieskaitot nodrošinājumu pret ugunsgrēku, plūdiem, dabas katastrofām, nelaimes gadījumiem, iekārtu sabojāšanos, noziedzību un terorismu,

(5) atbildības apdrošināšanu,

(6) apdrošināšanu pret finanšu zaudējumiem,

(7) retrocesiju, kopapdrošināšanu un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas apkopošanu.

3. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 2. punktā paredzētā jēdziena „kredīta piešķiršana” definīcija attiecas vismaz uz:

a) aizdevumiem, sindicētiem vai nesindicētiem, ieskaitot aizdevumus, kas piešķirti kā finansēšanas elements, kas saistīts ar preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ar nosacījumu, ka finansēšanas elements nav atlīdzības neatņemama daļa,

b) aizdevumiem, kuru nodrošinājums ir nekustamais īpašums, ieskaitot hipotēku aizdevumus,

c) aizdevumiem, kuru nodrošinājums ir kustamais īpašums, ieskaitot aizdevumus pret ķīlu,

d) kredītsaistībām, saskaņā ar kurām personai ir tiesības tērēt fiksētu summu naudas līdzekļu.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 2. punktā paredzētā jēdziena „kredīta piešķiršana” definīcija neattiecas uz:

a) vienošanos, saskaņā ar kuru piegādā preces vai sniedz pakalpojumus uz nomaksu vai nosaka pagarinātu samaksas termiņu,

b) kredīta piešķiršanu saistībā ar īrējumpirkšanas un pirkumnomas saistībām, ja atlīdzība par šo kredītu ir neatņemama daļa no atlīdzības par īrējumpirkšanu un pirkumnomu,

c) debetkaršu un iepriekšapmaksātu karšu pakalpojumu sniegšanu.

4. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 3. punktā paredzētā jēdziena „parādu garantēšana” definīcija attiecas vismaz uz:

a) kredītsaistību nepildīšanas mijmaiņas darījumiem,

b) muitas ķīlu zīmēm.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 3. punktā paredzētā jēdziena „parādu garantēšana” definīcija neattiecas uz:

a) garantiju sniegšanu defektīvu preču remontam un nomaiņai,

b) līdzekļu nodošanu, ko paredzēts izmantot kā tāda parāda ķīlu, kas nav radies kredīta piešķiršanas rezultātā,

c) galvojuma sniegšanu kā nodrošinājumu par nesamaksātu īres maksājumu vai maksājumu, kas jāmaksā par īres maksājumu kavēšanu,

d) eksporta kredīta garantiju sniegšanu,

e) nefinansiālu saistību uzņemšanos.

5. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 4. punktā paredzētā jēdziena „finanšu depozīts” definīcija attiecas vismaz uz:

a) pieprasījuma noguldījumiem,

b) krājnoguldījumiem,

c) noguldījumiem uz laiku un termiņnoguldījumiem,

d) noguldījumiem krājsertifikātu veidā,

e) vērtspapīriem,

f) noguldījumiem, kas veikti kā samaksa par garantētu pabalstu vai naudas uzkrājumu pēc pensionēšanas, tostarp noguldījumi, kas veikti saskaņā ar pensiju plānu,

g) kapitāla izpirkšanas obligācijām,

h) pensiju un pabalstu apdrošināšanu, kur mirstības vai dzīves ilguma riskam ir nebūtiska nozīme.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 4. punktā paredzētā jēdziena „finanšu depozīts” definīcija neattiecas uz:

a) iemaksu par kolekciju priekšmetu vai dokumentu, kas apliecina tiesības, prasības vai īpašumtiesības, glabāšanu seifā,

b) seifu un apsargājamas telpas un vietas īri.

6. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 5. punktā paredzētā jēdziena „konta operācija” definīcija attiecas vismaz uz:

(1) noguldījumu kontu operācijām,

(2) norēķinu kontu operācijām,

(3) naudas noguldīšanu un pārskaitīšanu bankas kontā un izņemšana no tā, neatkarīgi no tā, vai šo darbību veic elektroniski vai nē,

(4) čeku pakalpojumiem saistībā ar konkrētu kontu,

(5) regulārajiem maksājumiem,

(6) tiešo debetu,

(7) piekļuvi interneta un tālruņa bankai un darbībām tajā,

(8) debetkaršu un viedkaršu pakalpojumiem saistībā ar konkrētu kontu,

(9) mijieskaita darījumiem un naudas līdzekļu pārskaitīšanu starp finanšu tirgus dalībniekiem,

(10) finanšu līdzekļu pārskaitīšanu no konkrēta konta citā naudas nesējā, piemēram, tālruņu zvanu kartē, mobilo tālruņu kredītā un citos nesējos, ar ko var maksāt par precēm un pakalpojumiem,

(11) ar konkrētu kontu saistītas naudas šķirošanu un skaitīšanu,

(12) kredītlīniju sagatavošanu.

7. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 6. punktā paredzētā jēdziena „valūtas maiņa” definīcija neattiecas uz:

(1) darījumiem, kuros iesaistīti kolekciju priekšmeti, piemēram, zelta, sudraba vai cita metāla monētas vai banknotes, ko parasti neizmanto kā likumīgus maksāšanas līdzekļus, vai arī monētas, kurām ir numismātiska vērtība,

(2) tādas valūtas maiņu, kas nav likumīgs maksāšanas līdzeklis.

8. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētā jēdziena „skaidras naudas nodrošināšana” definīcija attiecas vismaz uz:

a) skaidras naudas izsniegšanu, ko veic personāls vai kas tiek veikta automātiski,

b) ceļotāju čeku pakalpojumiem,

c) čeku pakalpojumiem, kas nav saistīti ar konkrētu kontu,

d) kredītvēstulēm,

e) vienas valūtas banknošu un monētu maiņu.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētā jēdziena „skaidras naudas nodrošināšana” definīcija neattiecas uz:

a) darījumiem, kuros iesaistīti kolekciju priekšmeti, piemēram, zelta, sudraba vai cita metāla monētas vai banknotes, ko parasti neizmanto kā likumīgus maksāšanas līdzekļus, vai arī monētas, kurām ir numismātiska vērtība,

b) tādas valūtas izmaksu, kas nav likumīgs maksāšanas līdzeklis.

9. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 8. punktā minētā jēdziena „vērtspapīru nodrošināšana” definīcija attiecas vismaz uz turpmāk minēto vērtspapīru nodrošināšanu:

(1) kapitāla vērtspapīri, tostarp akcijas,

(2) dokumenti, kas reģistrē solījumu atmaksāt parādu, tostarp parādzīmes, obligācijas un uzņēmumu obligācijas, vekseļi, euro parāda vērtspapīri un citi likvīdi īstermiņa parāda vērtspapīri,

(3) jauktie vērtspapīri, ieskaitot privileģētās akcijas, akciju iegādes garantijas, konvertējami instrumenti obligāciju vai privileģētu akciju veidā, kurus var konvertēt izdevēja uzņēmuma parastajās akcijās,

(4) dokumenti, kas reģistrē īpašumtiesības uz uzņēmuma vienībām attiecībā uz kolektīviem ieguldījumiem, piemēram, atvērta vai slēgta veida fondi, biržā tirgoti fondi, savstarpējā atbalsta un pensiju fondi, drošības fondi un nekustamā īpašuma ieguldījumu fondi.

III nodaļa Atbrīvotie starpniecības un vadības pakalpojumi

10. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 9. punkta izpratnē darbība ir uzskatāma par īpašu starpniecības darbību, ja tiek izpildīts vismaz viens vai vairāki turpmāk minētie nosacījumi:

a) starpnieks spēj piesaistīt piegādātāju vai pircēju atbrīvotajam apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumam,

b) darbības rezultāts var būt pušu tiesību un saistību radīšana, turpināšana, mainīšana vai izbeigšana attiecībā uz atbrīvotu apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumu,

c) darbība ietver konsultāciju sniegšanu, kas atspoguļo specializētas zināšanas attiecībā uz atbrīvoto apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumu.

2. Ja gadījumos, kas atšķiras no 1. punktā apskatītajiem gadījumiem, pakalpojums ir standartizēts tā, lai persona to var sniegt, pamatojoties uz iepriekšējiem norādījumiem, tas nav īpaša starpniecības darbība Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 9. punkta izpratnē.

11. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 9. punktā paredzētā jēdziena „starpniecība apdrošināšanas un finanšu darījumos” definīcija attiecas vismaz uz:

a) pakalpojumu sniegšanu, kas ietver sarunas par produkta nosacījumiem,

b) biržas un hipotēku brokeru pakalpojumiem.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 9. punktā paredzētā jēdziena „starpniecība apdrošināšanas un finanšu darījumos” definīcija neattiecas uz:

a) standartizētiem pakalpojumiem, ko sniedz izsaukumu centri,

b) zīmolu mitināšanu, tīmekļa mitināšanu, citiem tīmekļa pakalpojumiem vai mitināšanas dienestu,

c) reklāmu un citiem informācijas pakalpojumiem.

12. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 11. punktā paredzētā jēdziena „investīciju fondu pārvaldība” definīcija attiecas vismaz uz:

a) stratēģisko un taktisko aktīvu pārvaldību un aktīvu iedalījumu, ieskaitot valūtas un riska pārvaldību,

b) operatīvo aktīvu pārvaldību, ieskaitot akciju atlasi, lēmumu pieņemšanu un īstenošanu, lēmumus pirkt un pārdot ieguldījumus, darījumu ieskaitu, saziņu ar brokeriem pirms tirdzniecības, darījumu administrāciju un kontroli un saziņu ar brokeriem un uzticības personu,

c) garantiju sniegšanu, ieskaitot riska ierobežošanas portfeļa pārvaldīšanu,

d) kapitāla daļu vai vienību administrēšanu, tostarp sadali un saziņu ar pilnvaroto,

e) akciju un obligāciju aizdevumu kārtošanu un apstrādi,

f) fondu rīkojumu apstrādi, ieskaitot automātisku apstrādi,

g) tirgu un uzņēmumu analīzi,

h) rezultātu novērtējumu, ieskaitot ieguldījumu efektivitātes atskaišu sniegšanu un atdeves analīzi,

i) vērtēšanas pakalpojumiem, nodokļu atmaksāšanas prasību sagatavošanu, vadības informācijas sniegšanu un aktīvu neto vērtības aprēķināšanu,

j) seifu pārraudzību, vērtspapīru glabāšanu seifā un kontroli,

k) fonda uzraudzību, ko veic depozitārijs,

l) ienākuma izmaksu klientiem un pilnvarnieku balsošanu.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 11. punktā paredzētā jēdziena „ieguldījumu fondu pārvaldība” neattiecas uz:

a) fonda ārējo auditu, tirgvedību un fonda pieskaitāmo izmaksu pārvaldību,

b) sistēmu izstrādi, piemēram, jaunu tehnoloģiju plānošana un ieviešana, pašreizējo sistēmu būtiska uzlabošana un sistēmu uzturēšana,

c) pakalpojumiem saistībā ar atbilstību tiesību aktiem.

IV nodaļa Pakalpojumi, kuriem ir specifiskas atbrīvojamu pakalpojumu pamatīpašības

13. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1.a punkta izpratnē specifiskās atbrīvojamu pakalpojumu pamatīpašības piemīt vismaz šīm darbībām:

a) portfeļa pārvaldībai,

b) līgumu un apliecību izdošanai, kas apliecina klienta tiesības uz apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumu, kas atbrīvots no nodokļa maksāšanas,

c) tādu līgumu cesijai, atjaunošanai, grozīšanai un anulēšanai, kas ir saistīti ar atbrīvojamu apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumu,

d) kredītreitinga pakalpojumiem, tostarp apdrošināšanas vai finanšu pakalpojumu sniedzēja vai pircēja kredītspējas novērtēšana,

e) finanšu ķīlas vērtēšanai.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1.a punkta nozīmē specifiskās atbrīvojamu pakalpojumu pamatīpašības nepiemīt šīm darbībām:

a) glabāšana seifā,

b) administratīvajiem pienākumiem,

c) parādu iekasēšana vai piedziņa,

d) juridiskajiem pakalpojumiem, grāmatvedībai, auditam un rēķinvedībai,

e) pakalpojumiem saistībā ar atbilstību tiesību aktiem,

f) identitātes pārbaudei, naudas atmazgāšanas un krāpšanas apkarošanas pārbaudēm,

g) datu vākšanas pakalpojumiem banknošu un monētu otrreizējai pārstrādei,

h) jaunu produktu vai iespēju tirgvedībai, izpētei, identificēšanai un izstrādei,

i) jaunas programmatūras piegādei un izstrādei,

j) seifu un citu nodrošinātu vietu īrei,

k) pakalpojumiem, ar ko piešķir tiesības vai iespēju izvēlēties saņemt preces vai pakalpojumus.

14. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 1. punktā definētās specifiskās „apdrošināšanas un pārapdrošināšanas” pakalpojumu pamatīpašības piemīt šādiem pakalpojumiem:

a) apņemšanās izpirkt risku,

b) riska un investīciju pārvaldībai,

c) prasību apstrādei,

d) nelikvīdu apdrošināšanas atvasināto instrumentu izdošanai.

2. Postījumu novērtēšanu neuzskata par pakalpojumu, kam piemīt Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 1. punktā definētās specifiskās „apdrošināšanas un pārapdrošināšanas” pakalpojumu pamatīpašības.

15. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 2. punktā definētās specifiskās „kredīta piešķiršanas” pamatīpašības piemīt šādiem pakalpojumiem:

(1) kredītriska un kredītriska radīto zaudējumu mērīšanai, paredzēšanai un kontrolei, ieskaitot kredīta stratēģiju,

(2) apņemšanās izpirkt kredītu,

(3) kredīta maksājumu uzskaitei, kārtošanai un pārraudzībai,

(4) kredītu atvasināto instrumentu izdošanai,

(5) tādas ķīlas vērtēšanai, kas nav finanšu ķīla.

16. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 3. punktā definētās specifiskās „parādu garantēšanas” pamatīpašības piemīt šādiem pakalpojumiem:

a) vienošanās par kredīta garantēšanas līdzekli un tā pārraudzību,

b) kredīta garantēšanai atvasinātiem instrumentiem.

2. Atgūto īpašumu pārdošanu pēc hipotēkas nesamaksāšana nav pakalpojums, kam piemīt Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 3. punktā definētās specifiskās „parādu garantēšanas” pamatīpašības.

17. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 4. punktā definētās specifiskās „finanšu depozīta” pamatīpašības piemīt šādiem darījumiem:

(1) depozīta veikšanai paredzētas naudas šķirošanai un skaitīšanai,

(2) ziņošanai par depozītu bilanci un procentu aprēķināšanai, kontu pārskatu sagatavošanai un saistību pārskatu veikšanai,

(3) nodokļu un maksājumu aprēķināšanai attiecībā uz atteikšanos no pensiju ietaupījuma plāna,

(4) kontu budžeta plānu sagatavošanai, ieskaitot ekonomiskā izdevīguma pētījumus klientu prasību vērtējumam,

(5) depozītu sertifikātu glabāšanai seifā,

(6) automātiskai naudas pieņemšanai depozītam,

(7) atvasinātu depozīta instrumentu izdošanai.

18. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 5. punktā definētās specifiskās „kontu operācijas” pamatīpašības piemīt šādiem pakalpojumiem:

a) operatoru savstarpējiem pakalpojumiem finanšu līdzekļu pārskaitīšanai valūtu kontos un pārskaitīšanas ieskaitam,

b) dalībai vai pievienošanās konta maksājumu kartes sistēmai vai konta sistēmai, vai tās abonementa pakalpojumiem,

c) kontroles pakalpojumiem ar drošības elementiem finanšu līdzekļu pārskaitīšanas no viena valūtas konta uz citu pienācīgai apstrādei,

d) pārskatu sniegšanai klientiem un tirgotājiem,

e) maksājumu pārbaudīšanai,

f) čeku grāmatiņu izdošanai konkrētiem kontiem.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 5. punktā definētās specifiskās „kontu operācijas” pamatīpašības nepiemīt šīm darbībām:

a) čeku grāmatiņu iespiešanai,

b) tukšu karšu piegādei,

c) izvietošanai internetā,

d) termināļu un citu iekārtu izīrēšanai karšu maksājumu apstrādei.

19. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētās specifiskās „valūtas maiņas” un „skaidras naudas nodrošināšanas” pamatīpašības piemīt šādiem pakalpojumiem:

a) pārskatu sniegšanai klientiem un tirgotājiem par banknošu un monētu maiņu un sadalījumu,

b) bankomātu ekspluatācijas pakalpojumiem, ko savstarpēji sniedz finanšu iestādes,

c) tagadnes, nākotnes darījumiem, darījumiem tuvākā nākotnē, valūtu mijmaiņas darījumiem, ārvalstu valūtu izvēles un ārvalstu valūtu mijmaiņas darījumi,

d) valūtu atvasināto instrumentu izdošanai.

2. Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētās specifiskās „valūtas maiņas” un „skaidras naudas nodrošināšanas” pamatīpašības nepiemīt šādiem pakalpojumiem:

a) naudas glabāšanai un turēšanai seifā,

b) kurjeru un apsardzes transporta pakalpojumiem,

c) informācijas publicēšanai par valūtu kursiem,

d) bankomātu uzstādīšanai.

20. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135.a panta 8. punktā minētās specifiskās „vērtspapīru nodrošināšanas” pamatīpašības piemīt šādiem pakalpojumiem:

(1) vērtspapīru izvēles tiesību, standartizētu un nestandartizētu termiņlīgumu izdošanai,

(2) akciju mijmaiņas un citu kopējo ieņēmumu mijmaiņas līgumu izdošanai,

(3) likvīdu atvasināto parāda instrumentu izdošanai, ieskaitot procentu likmju mijmaiņas darījumus,

(4) vērtspapīru efektivitātes mērīšanai, klasificēšanai, prognozēšanai un kontrolei,

(5) darījumu kārtošanai un uzraudzībai saskaņā ar nodrošinājuma līgumu, ieskaitot iespējamās balsstiesības.

V nodaļa Nobeiguma noteikumi

21. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .

To piemēro no…. [direktīvas transponēšanas datums+ 1]

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē,

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

[1] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. Direktīva, kurā pēdēji grozījumi izdarīti ar Direktīvu 20XX/XXX/EK (OV XXX). .

[2] OV C, . lpp.

[3] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.