1. Ceļā uz jaunu ES jaunatnes stratēģiju

Jaunieši vēlas kontrolēt savu dzīvi, sadarboties ar citiem cilvēkiem un atbalstīt viņus. Tomēr daudzi saskaras ar neskaidrībām par savu nākotni sakarā ar tehnoloģiskajām pārmaiņām, demogrāfiskajām tendencēm, diskrimināciju, sociālo atstumtību, viltus ziņām un populismu, kuru ietekme uz darbvietām, prasmēm vai mūsu demokrātiju darbības veidu vēl nav zināma. Vairāk nekā jebkad agrāk jauniešiem ir nepieciešams būt noturīgiem un spējīgiem pielāgoties šīm problēmām. Viņiem būtu jāapgūst vajadzīgās prasmes, lai veicinātu pārtikušu, demokrātisku un vienotu sabiedrību Eiropā un ārpus tās. Mūsdienu savstarpēji saistītajā pasaulē daudzi jaunieši ir noraizējušies par tādiem globāliem jautājumiem kā klimata pārmaiņas vai miers un drošība.

Neraugoties uz ekonomikas augšupeju un bezdarba samazināšanos, joprojām pastāv nevienlīdzība, tostarp paaudžu starpā. Pirmo reizi kopš Otrā pasaules kara pastāv reāls risks, ka mūsdienu jaunās paaudzes labklājība būs mazāka nekā viņu vecākiem. 29 % jauniešu vecumā no 16 līdz 29 gadiem ir pakļauti nabadzības vai sociālās atstumtības riskam, un 11,6 % jauniešu vecumā no 15 līdz 24 gadiem nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (NEET) , savukārt 15, 9 % šīs vecuma grupas jauniešu ir bezdarbnieki, kas divas reizes pārsniedz visu iedzīvotāju vidējo rādītāju. Sociāli ekonomiskā un demokrātiskā atstumtība ir cieši saistītas. Jaunieši, kas cīnās ar nelabvēlīgiem apstākļiem, parasti ir mazāk aktīvi pilsoņi un mazāk uzticas iestādēm. Viņi arī gūst mazāku labumu no mobilitātes pieredzes, tostarp no programmas “Erasmus+”.

Eiropa nevar atļauties izšķērdētus talantus, sociālo atstumtību vai distancēšanos jauniešu vidū. Jauniešiem vajadzētu būt ne tikai savas dzīves arhitektiem, bet viņiem arī būtu jāveicina pozitīvas pārmaiņas sabiedrībā. Jaunais Eiropas Solidaritātes korpuss liecina par daudzu jauno eiropiešu vēlmi paust solidaritāti cilvēkiem un vietām, kam tā ir nepieciešama, un tā ir galvenā vērtība, kas ir Eiropas sadarbības pamatā.

ES vadītāji 2016. gadā apstiprināja nepieciešamību rīkoties, lai atbalstītu jaunatni. Bratislavas ceļvedī viņi apņēmās radīt labākas iespējas jauniešiem un pēc tam turpināja īstenot šo mērķi, piemēram, strādājot pie Eiropas izglītības telpas īstenošanas .

Lai jaunieši varētu pilnībā izmantot ES pasākumu priekšrocības, tiem ir jāatspoguļo viņu centieni, radošums un talanti. Savukārt jaunieši bagātina ES centienus: šī paaudze ir visizglītotākā un viena no radošākajām paaudzēm informācijas un komunikācijas tehnoloģiju un sociālo plašsaziņas līdzekļu izmantošanas ziņā.

ES jau kopš 2002. gada ir īstenojusi īpašu ES jaunatnes politikas sadarbību, kuras pamatā ir aktīvas līdzdalības un iespēju vienlīdzīgas pieejamības principi, sinerģijā ar citām politikas jomām, kas vērstas uz jauniešiem, piemēram, ar izglītību un nodarbinātību. Sadarbība veicināja politikas un likumdošanas izmaiņas dalībvalstīs un sekmēja jauniešu organizāciju veiktspējas stiprināšanu. Tomēr svarīgas problēmas joprojām nav atrisinātas, piemēram, lielāka jauniešu skaita iesaistīšana no daudzveidīgākām ģimenēm, tostarp tādām, kurām ir mazāk iespēju, un labāka informētība vietējā līmenī.

Jaunu sieviešu un vīriešu iesaistīšana un viņu tiesību nodrošināšana ļautu jaunatnes politikai sekmīgi īstenot kontinenta redzējumu, kurā jaunieši var izmantot iespējas un saistīt sevi ar Eiropas vērtībām, kā izklāstīts Komisijas paziņojumā “Eiropas identitātes stiprināšana ar izglītību un kultūru” .

Atjaunota ES jaunatnes sadarbība var palīdzēt pārvarēt pašreizējo līdzdalības paradoksu. Jaunieši izrāda interesi par politiku un ir sociāli aktīvi: 53 % iesaistās organizētās darbībās, gandrīz trešdaļa ir aktīvi brīvprātīgie, un pārējie sniedz savu atbalstu, piesaistot plašsaziņas līdzekļu uzmanību vai ar patērētāju izvēli. Tomēr parasti viņi atsakās no tradicionālajiem līdzdalības veidiem. Jaunieši, kuri ir paļauti sociālās atstumtības riskam, ir nepietiekami pārstāvēti visās jomās. Lēmumu pieņēmējiem jāpanāk, lai līdzdalība kļūst par reālu iespēju visiem jauniešiem: nodrošinot viņu labā īstenoto darbību pārredzamību, uzrunājot jauniešus ar viņiem tīkamāko kanālu (piemēram, sociālo plašsaziņas līdzekļu) starpniecību un veicinot viņu iesaistīšanos lēmumu pieņemšanā.

Komisija 2016. gada decembra paziņojumā ir apņēmusies veicināt jauniešu līdzdalību pēc 2018. gada. Savukārt Padome aicinājusi “uzturēt un veicināt efektīvu Eiropas sadarbību jaunatnes jomā pēc 2018. gada” .

Tādējādi Komisija ierosina jaunu ES jaunatnes stratēģiju, lai paustu Komisijas un dalībvalstu kopīgo apņemšanos īstenot šo politiku, pilnībā ievērojot subsidiaritātes principu. Lai vēl efektīvāk saskaņotu jaunatnes politiku ar ES finansējumu, kas atbalsta tās mērķus, stratēģijai vajadzētu būt spēkā līdz nākamās daudzgadu finanšu shēmas beigām. Tās prioritātes balstās uz stabiliem datu avotiem , ārēju novērtējumu , Eiropas iestāžu pausto nostāju un apspriedēm, kas 2017. gadā tika veiktas kā daļa no “Klausīšanās gada” un no “Jaunā vēstījuma par Eiropu” . Tajās vienprātīgi uzsvērts, ka ES jaunatnes sadarbība ir devusi taustāmus ieguvumus, un norādīts uz tās potenciālu. Jaunā stratēģija balstīsies uz iepriekšējās stratēģijas sasniegumiem, uzlabojot tās pieejamību, redzamību un ietekmi, lai nodrošinātu jauniešu labāku līdzdalību.

Galveno darbību kopsavilkums -Uzlabot starpnozaru sadarbību visās politikas jomās, tostarp izmantojot ES jaunatnes koordinatoru, lai sniegtu jauniešiem iespēju piedalīties ES politikas veidošanā. -Sekot līdzi ES izdevumiem jaunatnei. -Uzsākt jaunu un iekļaujošāku ES un jaunatnes dialogu, pievēršot lielāku uzmanību jauniešiem ar mazākām iespējām. -Novērst šķēršļus un veicināt brīvprātīgā darba un solidaritātes mobilitāti. -Īstenot programmu darbam ar jaunatni, lai palielinātu neformālās mācīšanās atzīšanu. -Nostiprināt saikni starp ES jaunatnes politiku un saistītām ES programmām (“Erasmus+” un Eiropas Solidaritātes korpuss).

2. Iesaistīšanās. Saiknes veidošana. Iespēju veicināšana.