KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI

ES vides politikas potenciāla atraisīšana: kā tas paveicams ar regulāriem vides politikas īstenošanas pārskatiem

1.Īstenošanas nepilnības un to ietekme

Eiropas Vides aģentūras (EVA) 2015. gada ziņojumā par vides stāvokli teikts: "Eiropas vides, cilvēku veselības un ekonomikas uzplaukuma īstermiņa un ilgtermiņa uzlabojumu pamatā ir pilnīga politikas īstenošana un labāka vides jautājumu iekļaušana to nozaru politikā, kuras visvairāk veicina vides problēmas un vides faktoru ietekmi.". Vides tiesību aktu īstenošanas grūtības un īstenošanas nepilnību novēršanas risinājumus Komisija ir sīkāk apskatījusi attiecīgi 2008. gadā un 2012. gadā pieņemtajos paziņojumos.

Īstenošanas nepilnības dažādās ekonomikas jomās un dalībvalstīs ir dažādas. To iemesli var būt nacionālie vides tiesību akti, ar kuriem īsteno ES tiesību aktus; vispārpieņemto gaisa kvalitātes, ūdens kvalitātes un bioloģiskās daudzveidības pamatmērķu sasniegtības stāvoklis; prasītās atkritumu un notekūdeņu infrastruktūras izveides pakāpe; tas, kādā veidā iestādes sazinās ar sabiedrību; aizsardzības pasākumu, piemēram, tādu obligāto vides jomas plānu kā atkritumu apsaimniekošanas plāni, savlaicīga (ne)sagatavošana; plašāka vietēji piemērojamu noteikumu kopuma, piemēram, atkritumu izgāšanas aizlieguma, (ne)ievērošana.

Kā norādīts 2008. gada paziņojumā par ES vides tiesību aktu īstenošanu, risināmās problēmas ir nepietiekamā uzmanība, kas tiek pievērsta termiņiem un pabeigtībai, zināšanu un izpratnes trūkums, administratīvās spējas nepilnības, vāja valstu un reģionālā noteikumu īstenošanas politika un prakse un nepietiekami un novēloti ieguldījumi nepieciešamajā piesārņojuma samazināšanas infrastruktūrā.

2015. gada apsekojuma rezultāti par valsts vides iestādēm rāda, ka gausas īstenošanas pamatā ir vairāki kopīgi faktori. Galvenais šāds faktors ir nepietiekama to administratīvo struktūru spēja, kas atbild par tiesību aktu noteikumu izpildi, tātad arī to organizāciju mazspēja, kas atbild par vidisko regulējumu un noteikumu izpildi; tam seko datu, pierādījumu un informācijas nepietiekamība, kā arī prasmju trūkums vietējā līmenī. Turklāt minēta sankciju neatbilstība un sodi, kas likumpārkāpējus neattur no turpmāku pārkāpumu izdarīšanas.

Citi apsekojumā apzinātie faktori, kas palēnina vides tiesību aktu un politikas īstenošanu, ir tas, ka nav valsts līmeņa koordinācijas, kura horizontāli (valdības līmenī) un vertikāli (starp pārvaldes līmeņiem, t.i., starp vietējo, reģionālo un valsts līmeni) nodrošinātu prioritāšu konsekvenci, kā arī nepietiekama vides aspektu integrēšana dažādās politikas jomās, programmās un projektos.

Ir vismaz divi iemesli, kāpēc īstenošanas nepilnību pamata cēloņi jārisina visaptverošā, sistemātiskā un sadarbīgā veidā.

Pirmkārt, gausa īstenošana rada vidiskas, ekonomiskas un sociālas izmaksas. Tā piemēram, ir aplēsts, ka ar Eiropas rūpniecības iekārtu emitētajiem gaisa piesārņotājiem saistītais kaitējums veselībai un videi pārsniedz EUR 100 miljardus gadā. Ar vides acquis neīstenošanu saistīto ekonomisko izmaksu apjoms 2011. gadā tika novērtēts kā aptuveni EUR 50 miljardi gadā; šī summa ietver izmaksas, kas saistītas ar tiesvedību pret dalībvalstīm (pienākumu neizpildes procedūra). Tas nozīmē, ka ES mēnesī rodas vairāk nekā EUR 4 miljardu lielas nevajadzīgas izmaksas, kaut gan pieredze rāda: daudz lētāk ir uzreiz izpildīt noteikumus, nevis pēc tam kompensēt ekonomiskās un vidiskās izmaksas, ko radījusi bezdarbība vai novēlota rīcība. Spēkā esošo vides prasību neizpilde rada sociālās un ekonomiskās izmaksas. Tā piemēram, ja līdz 2020. gadam tiktu panākta pilnīga atbilstība ES atkritumu apsaimniekošanas politikai, atkritumu apsaimniekošanas un otrreizējās pārstrādes uzņēmumos papildus tiktu radītas 400 000 darbvietas un vēl EUR 42 miljardi gada apgrozījuma . Līdzīgā veidā, ja tiktu pilnībā īstenoti esošie ES tiesību akti ūdens resursu jomā un ja visas ūdenstilpes sasniegtu labu ūdens kvalitātes stāvokli, kopējais ikgadējais ieguvums būtu vismaz EUR 2,8 miljardi. Lielās atšķirības, kas dalībvalstīs pastāv īstenošanas ziņā, turklāt apgrūtina vienotā tirgus darbību (nevienlīdzīgi konkurences apstākļi darījumdarbības veicējiem).

Otrkārt, nespēja sasniegt ES vidiskos mērķus ietekmē gan valsts iestāžu, gan ES uzticamību iedzīvotāju acīs. Vides jomā reģistrētais ievērojamais skaits pārkāpumu, lūgumrakstu un sūdzību un to izskatīšanas grūtības atspoguļo vides acquis īstenošanas nepietiekamību. Kaut arī valstu tiesas un vides iestādes, kas ir primāri atbildīgas par ES tiesību aktu īstenošanu, ir centušās īstenot vides jomas noteikumus un nodrošināt to izpildi, ar to nav pieticis, lai novērstu īstenošanas nepilnības. Ir vērts atzīmēt: lai gan dažas dalībvalstis un reģioni vides jomas aquis ir īstenojuši ar teicamiem rezultātiem, tikmēr citi atpaliek, un dažkārt ievērojami atpaliek.

2.Vajadzība pēc stratēģiskas un visaptverošas pieejas

Lai gan īstenošana ir pirmkārt dalībvalstu uzdevums, Komisijai kā Līgumu izpildes uzraudzītājai ir noteikta loma, kurā tā pilda savu pienākumu pārraudzīt Eiropas Savienības pieņemto tiesību aktu piemērošanu. Pienākumu neizpildes procedūra ir svarīgs instruments, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu juridisko noteikumu pienācīgu īstenošanu, turklāt kopš vairākiem gadiem ir sāktas arī prasību izpildes veicināšanas darbības, kuru mērķauditorija ir dalībvalstis, jo īpaši apgabalos, kuros īstenošana ir visgausākā. Minētās darbības attiecās, piemēram, uz tādām jomām kā ūdens resursu un atkritumu apsaimniekošana. Šādu mērķorientētu darbību nozīme ir un joprojām paliks liela, bet tās būtu jāiestrādā sistēmiskā pieejā, kuras mērķis ir aptvert starpnozaru aspektus, piedāvāt visaptverošu pārskatu par paveikto un nepaveikto, kā arī noteikt to prioritāšu mērogu un diapazonu, kurām pievēršama ne tikai tehniska, bet arī politiska uzmanība.

Šāda stratēģiska un visaptveroša pieeja, kuras patlaban nav, ļautu īstenošanas nepilnību pamata cēloņus apzināt un risināt agrīnākā posmā un dalībvalstu un Komisijas partnerībā. Pamatojoties uz šā procesa iznākumu, Komisija būs gatava dalībvalstu centienus atbalstīt ar tehniskām zināšanām un mērķtiecīgāku finansiālo atbalstu no jau esošajiem ES līdzekļiem.

Tas ir saskaņā ar Septīto Vides rīcības programmu, kurā par prioritāti izvirzīta labāka īstenošana, jo tā ne tikai palīdz sasniegt mērķus, bet arī risina nepieciešamību piedāvāt īpaši pielāgotu analīzi un atbalstu dalībvalstīm un uzlabot izpratni un informētību par īstenošanas nepilnībām .

3.Vides politikas īstenošanas pārskata principi un mērķi

Iniciatīvas (Environmental Implementation Review, EIR) virsmērķis ir atbalstīt esošās vides politikas un tiesību aktu mērķu sasniegšanu, vienlaikus stingri rūpējoties par vienlīdzīgu attieksmi pret dalībvalstīm. Esošajā, kopīgi saskaņotajā politikā un noteikumos definētie mērķi kalpos par kritēriju kopumu, pēc kuriem notiks īstenošanas sekmju uzraudzīšana.

EIR procesam vajadzētu būt iekļaujošam un līdzdalīgam. Dalībvalstis tiks mudinātas īstenošanas nepilnību un iespējamo risinājumu apspriešanā iesaistīt attiecīgās ieinteresētās puses, piemēram, privātā sektora un pilsoniskās sabiedrības organizācijas un dažādus pārvaldības līmeņus.

EIR process būs elastīgs, jo, pirmkārt, Komisijas veiktajā novērtējumā ņems vērā konkrēto valstu problēmas un, otrkārt, pilnībā atzīs, ka dalībvalstis izvēlas īstenošanas veidus un līdzekļus ar nosacījumu, ka rezultātā tiek sasniegti vides acquis un politikā izvirzītie kopīgie mērķi.