EIROPAS KOMISIJA Strasbūrā, 25.10.2016 COM(2016) 686 final 2016/0338(CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA par nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismiem Eiropas Savienībā {SWD(2016) 343 final}

{SWD(2016) 344 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi No savu pilnvaru pirmās dienas šī Komisija ir izvirzījusi par svarīgu politiskās darba kārtības jautājumu jaunu darbvietu radīšanu, izaugsmi un ieguldījumus. Šīs galvenās prioritātes īstenošanas nolūkā Komisija tostarp ir veicinājusi vērienīgu reformu programmu, lai veidotu padziļinātu un taisnīgāku iekšējo tirgu, kas ir būtisks un nepieciešams pamats spēcīgākas un konkurētspējīgākas ES ekonomikas izveidei. Ņemot vērā nodokļu uzlikšanu, šie mērķi rada vajadzību veidot taisnīgu un efektīvu uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu ES. Lai nodrošinātu nodokļu sistēmu taisnīgumu, Komisija par vienu no galvenajām prioritātēm ir padarījusi cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, cīņu pret nodokļu apiešanu un pret nodokļu agresīvu plānošanu un veicinājusi ļoti aktīvu reformu programmu. Šajā sakarā Komisija — ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un ar Eiropas Parlamenta atbalstu — veido stingru aizsardzības struktūru pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un pret nodokļu apiešanu Eiropā, proti, reaģēšanas sistēmu, kas ir izturīga pret ārējiem apdraudējumiem dalībvalstu nodokļu bāzēm un nozīmē skaidru virzību uz taisnīgāku nodokļu sistēmu attiecībā uz visiem ES iedzīvotājiem un uzņēmumiem. Tajā pašā laikā ir jānodrošina, ka nodokļu sistēmas ir arī efektīvas, lai tās varētu atbalstīt stiprāku un konkurētspējīgāku ekonomiku. Tas būtu jādara, izveidojot tādu labvēlīgāku nodokļu vidi uzņēmumiem, kas samazina atbilstības nodrošināšanas izmaksas un administratīvo slogu, un nodrošinot nodokļu noteiktību. G20 valstu vadītāji nesen īpaši atzina nodokļu noteiktības nozīmi, veicinot ieguldījumus un stimulējot izaugsmi, un tai pasaules mērogā tagad tiek veltīta galvenā uzmanība nodokļu sistēmas jomā. Tāpēc cīņai pret nodokļu apiešanu un nodokļu agresīvu plānošanu gan ES, gan pasaules līmenī ir jābūt cieši saistītai ar konkurētspējīgas nodokļu vides izveidi uzņēmumiem. Tās ir vienas medaļas divas puses. Taisnīga nodokļu sistēma nav vienīgi sistēma, kas nodrošina, ka peļņai nodoklis tiek uzlikts tur, kur tā tiek gūta, bet arī sistēma, kas nodrošina, ka peļņai netiek divreiz uzlikts nodoklis. Viena no galvenajām problēmām, ar ko pašlaik saskaras uzņēmumi ar pārrobežu darbību, ir nodokļu dubultā uzlikšana. Jau pastāv mehānismi, kas paredzēti nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanai. Tās ir savstarpējas vienošanās procedūras (MAP), kas ir paredzētas konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu (DTC), kuras noslēgušas dalībvalstis, kā arī Savienības Arbitrāžas konvencija, proti, Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju. Komisija katru gadu uzrauga virkni lietu, kuras izskata dalībvalstis, un attiecīgos rezultātus. Analīze liecina, ka ir lietas, kurās tiek kavēta esošo mehānismu izmantošana, uz kurām neattiecas Savienības Arbitrāžas konvencija vai DTC, kuru risināšana apstājas un nodokļu maksātājs netiek informēts par iemesliem, vai kuras vispār netiek pabeigtas. Lai gan esošie mehānismi daudzos gadījumos darbojas labi, ir nepieciešams, lai tie darbotos labāk attiecībā uz nodokļu maksātāju piekļuvi minētajiem mehānismiem, to tvērumu, savlaicīgumu un pamatotību. Turklāt tradicionālie strīdu risināšanas paņēmieni vairs pilnībā neatbilst sarežģītībai un riskiem, kas raksturīgi pašreizējā globālajā nodokļu vidē. Tādēļ ir jāuzlabo pašreizējie nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismi ES ar mērķi izveidot taisnīgu un efektīvu nodokļu sistēmu, kas palielina juridisko noteiktību. Šis ir nozīmīgs ieguldījums, kas paredzēts, lai izveidotu taisnīgu nodokļu sistēmu, kā arī nodrošinātu, ka ES iekšējais tirgus joprojām ir pievilcīga vide ieguldījumiem. Ierosinātajā direktīvā galvenā uzmanība pievērsta darījumdarbībai un uzņēmumiem, proti, galvenajām ieinteresētajām personām, kuras skar nodokļu dubultās uzlikšanas problēma. Tās pamatā ir spēkā esošā Savienības Arbitrāžas konvencija, kurā jau paredzēts obligāts saistošs arbitrāžas mehānisms, tomēr direktīva paplašina konvencijas tvērumu, ietverot jomas, kas patlaban nav ietvertas, un pievieno īpaši vērstus izpildes blokus, kas paredzēti, lai novērstu galvenās konstatētās nepilnības attiecībā uz šā mehānisma īstenošanu un efektivitāti. •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā Komisijas Paziņojumā par rīcības plānu par taisnīgu un efektīvu uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu Eiropas Savienībā, ko pieņēma 2015. gada 17. jūnijā, tika noteiktas piecas galvenās rīcības jomas. Viena no šīm jomām ir saistīta ar labākas nodokļu vides radīšanu darījumdarbībai ES, lai veicinātu izaugsmi un nodarbinātību vienotajā tirgū. Priekšlikums par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB), ko plānots pieņemt vienā dienā ar šo priekšlikumu, paziņojumā uzsvērts kā nozīmīgs solis ceļā uz labāku nodokļu vidi darījumdarbībai, tomēr atzīts, ka tikmēr ar citām iniciatīvām būtu jānostiprina ES nodokļu vide darījumdarbībai. Šis priekšlikums papildina priekšlikumu par KKUINB. Tā kā konsolidācija ir tikai daļa no otrā posma jaunajā pieejā KKUINB, joprojām būs nepieciešami efektīvi strīdu izšķiršanas mehānismi. Turklāt, lai gan ir paredzēts ar pilnībā pieņemtu KKUINB nodrošināt to, ka peļņai nodoklis tiek uzlikts tur, kur tā tiek gūta, ne visi uzņēmumi būs KKUINB obligātajā darbības jomā. Tādējādi ir gaidāms, ka pat pēc tam par nodokļu dubulto uzlikšanu turpinās rasties strīdi, kuru risināšanai ir jāievieš atbilstoši mehānismi. Turklāt šis priekšlikums pamatojas uz spēkā esošajiem politikas noteikumiem politikas jomā, jo īpaši uz Savienības Arbitrāžas konvenciju par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju. Ierosinātās direktīvas mērķis ir paplašināt jau ieviesto procedūru un mehānismu darbības jomu un tos uzlabot, tomēr neaizstāt. Tas ir veids, kā nodrošināt, ka dalībvalstīm, no vienas puses, tiek sniegti sīkāki procedūras noteikumi par nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu novēršanu, bet tajā pašā laikā tām ir nodrošināts pietiekams elastīgums, lai tās varētu vienoties savā starpā par mehānismu pēc savas izvēles. Nodokļu maksātāja situācija tiek uzlabota vairākos aspektos. Saskaņā ar ierosināto direktīvu nodokļu maksātājiem tiek paplašinātas tiesības panākt, lai, ievērojot konkrētus kritērijus, tiktu izveidoti izšķiršanas mehānismi, nodokļu maksātāji būs labāk informēti par procedūru un var paļauties uz dalībvalstīm, kuras būs spiestas sasniegt saistošus rezultātus. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Priekšlikums ietilpst to Komisijas iniciatīvu darbības jomā, kas vērstas uz taisnīgāku un efektīvāku nodokļu sistēmu. Tas palīdzēs novērst nodokļu šķēršļus, kas rada izkropļojumus, kuri kavē iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Tāpēc tas veicinās padziļināta un taisnīgāka iekšējā tirgus izveidi. 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats

Tiesību akti par tiešajiem nodokļiem ietilpst Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 115. panta darbības jomā. Klauzula paredz, ka tiesību aktu tuvināšanas pasākumi saskaņā ar šo pantu veicami, izmantojot direktīvas juridisko formu. •Subsidiaritāte Šis priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. Jautājuma būtība paredz visam iekšējam tirgum kopīgu iniciatīvu. Šīs direktīvas noteikumu mērķis ir uzlabot nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismu efektivitāti un lietderību, jo šie strīdi rada nopietnus šķēršļus un kavē iekšējā tirgus labu darbību. Nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismi pēc būtības ir divpusējas vai daudzpusējas procedūras; tas nosaka vajadzību pēc koordinētas rīcības starp dalībvalstīm. Dalībvalstis ir savstarpēji atkarīgas, piemērojot nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismus — pat ja attiecīgie nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismi ir pieejami, konstatētos trūkumus, piemēram, piekļūšanas atteikuma vai procedūras ilguma problēmas, var efektīvi novērst un risināt tikai tad, ja dalībvalstis rīkojas kopīgi un ir savstarpēji vienojušās. Juridisko noteiktību un paredzamību nodokļu maksātāja līmenī var vienīgi nodrošināt, izmantojot vienotu noteikumu kopumu, ar ko nosaka viennozīmīgu pienākumu sasniegt rezultātu, paredz noteikumus par nodokļu dubultās uzlikšanas efektīvu novēršanu un nodrošina nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismu lēmumu konsekventu īstenošanu visā ES. Turklāt ES iniciatīva radītu pievienoto vērtību salīdzinājumā ar spēkā esošajiem valstu noteikumiem vai divpusējiem līgumiem, nodrošinot saskaņotu un elastīgu sistēmu. Tāpēc šāda pieeja ir saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts LESD 5. pantā. •Proporcionalitāte Iecerētajā pasākumā paredzēts vienīgi tas, kas nepieciešams tā mērķu sasniegšanai. Tā pamatā ir pašreizējie mehānismi, un tiek pievienoti daži noteikumi, lai tos uzlabotu. Šie noteikumi ir pielāgoti, lai novērstu konstatētos trūkumus. Direktīva attiecas arī uz strīdu alternatīvas izšķiršanas (ADR) mehānismiem un procedūrām, kas jau ir izveidotas citās jomās. Visbeidzot, direktīva nodrošina būtisko saskaņotības pakāpi Savienībā. Šā priekšlikuma mērķus var sasniegt ar minimālām izmaksām uzņēmumiem un dalībvalstīm, vienlaikus izvairoties no nodokļu un atbilstības nodrošināšanas izmaksām uzņēmumiem, kā arī nevajadzīgām administratīvām izmaksām dalībvalstu nodokļu administrācijām. Tādēļ priekšlikums paredz tikai tos pasākumus, kas ir nepieciešami tā mērķu sasniegšanai, un ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. •Instrumenta izvēle Priekšlikuma pamatā ir direktīva — pieejamais instruments saskaņā ar juridisko pamatu (LESD 115. pantu). 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Sabiedrisko apspriešanos Eiropas Komisija rīkoja no 2016. gada 17. februāra līdz 10. maijam, lūdzot sniegt atsauksmes par status quo, mērķiem, iespējamajiem rīcības veidiem un paredzētajiem risinājumiem. Kopumā tika saņemtas 87 atbildes. Iniciatīva saņēma vispārēju atbalstu no darījumdarbības ieinteresēto personu grupām un no vairākām dalībvalstīm, kuras galvenokārt pauda bažas par negatīvo ietekmi, ko radīs rīcības trūkums ES līmenī. Nevalstiskās organizācijas, privātpersonas un citi apspriešanās respondenti nepauda negatīvu nostāju; tieši pretēji — tie uzsvēra citu iniciatīvu, piemēram, KKUINB, pozitīvo ietekmi. Lielākā daļa respondentu uzskatīja, ka būtu jābūt ieviestiem efektīviem pasākumiem, lai nodrošinātu, ka nodokļu dubultā uzlikšana ES tiek novērsta, un tie konstatēja, ka esošie mehānismi nav pietiekami attiecībā uz obligāti saistošas strīdu izšķiršanas darbības jomu, izpildāmību un efektivitāti. Tie uzskatīja, ka pašreizējā situācija negatīvi ietekmē izaugsmi, rada šķēršļus un liedz ārvalstu investoriem ieguldīt līdzekļus ES iekšējā tirgū. Respondenti kopumā apliecināja, ka ES ir nepieciešama rīcība un ka tai būtu jāpamatojas uz esošajiem mehānismiem. Attiecībā uz mērķiem — ar tiem būtu jānodrošina nodokļu dubultās uzlikšanas novēršana, tiem būtu jāatbilst starptautiskajai attīstībai un jāpiešķir lielāka nozīme nodokļu maksātājiem. •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Komisijas dienesti rīkoja Eiropas Kopējā transfertcenu noteikšanas foruma (JTPF) un Labas nodokļu pārvaldības platformas (ES platforma) sanāksmi attiecīgi 2016. gada 18. februārī un 2016. gada 15. martā, lai apspriestu šo jautājumu ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un dalībvalstīm. Kopsavilkuma ziņojums par visiem apspriešanās pasākumiem, ko Eiropas Komisija veica, lai atbalstītu šo iniciatīvu, ir pieejams Eiropas Komisijas tīmekļa vietnē. Turklāt iniciatīva tika sīkāk apspriesta ar dalībvalstu pārstāvjiem 2016. gada 26. jūlijā. •Ietekmes novērtējums Priekšlikumu pamato ietekmes novērtējums, kuru Regulējuma kontroles padome pārskatīja 2016. gada 7. septembrī. Tā sniedza pozitīvu atzinumu.

Priekšlikuma pamatā ir vēlamais risinājums, kas tika noteikts ietekmes novērtējumā, proti, izveidot obligātu saistošu efektīvu strīdu izšķiršanas mehānismu, t. i., savstarpējas vienošanās procedūru kopā ar arbitrāžas posmu, ar skaidru termiņu un pienākumu sasniegt rezultātu attiecībā uz visām dalībvalstīm. Priekšlikums attiecas uz visiem nodokļu maksātājiem, kuriem uzliek vienu no minētajiem ienākuma nodokļiem par darījumdarbībā gūto peļņu. Ekonomiskās ietekmes ziņā priekšlikums mazinās atbilstības un tiesvedības slogu, kas gulstas uz uzņēmumiem, kuri darbojas ES, attiecībā uz to pārrobežu darbībām. Tas palīdzēs arī samazināt gan ārējās un iekšējās pārvaldības izmaksas, kas saistītas ar šādu strīdu pārvaldību. Tas veicinās ieguldījumu lēmumu pieņemšanu ES, nodrošinot lielāku noteiktību un paredzamību ieguldītajiem attiecībā uz tādu papildu izmaksu neitralizāciju, ko rada nodokļu dubultā uzlikšanu. Nodokļu administrāciju līmenī priekšlikumam būtu jāsamazina kavēšanās un izmaksas, un tam būtu jābūt arī spēcīgam stimulam optimāli pielāgot pārvaldes spējas un iekšējās procedūras. Tādējādi tas uzlabos efektivitāti. Tam vajadzētu pozitīvi ietekmēt nodokļu iekasēšanu vidējā termiņā un ilgtermiņā, jo tam vajadzētu stimulēt izaugsmi un ieguldījumus Eiropas Savienībā, kā arī vairot nodokļu maksātāju uzticēšanos nodokļu sistēmai kopumā, tādējādi veicinot noteikumu brīvprātīgu ievērošanu. Attiecībā uz sabiedrības ieguvumiem šī iniciatīva ir atbilde uz sabiedrības pieaugošo vēlmi, lai tiktu nodrošināta taisnīga un efektīva nodokļu sistēma. Tā nodrošinās konsekventu pieeju nodokļu dubultās uzlikšanas strīdiem attiecībā uz pārrobežu darījumiem ES līmenī un radīs lielāku pārredzamību par to, kā šīs strīdīgās lietas ir atrisinātas. •Pamattiesības Šajā direktīvā respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt, ka pilnībā tiek ievērotas tiesības uz taisnīgu tiesu, nodrošinot nodokļu maksātājiem piekļuvi savas valsts kompetentajai tiesai strīdu izšķiršanas posmā, ja piekļuve liegta, vai tad, ja dalībvalstis nav izveidojušas padomdevēju komisiju. Tas arī aizsargā darījumdarbības brīvību. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikuma ietekme uz ES budžetu ir izklāstīta finanšu pārskatā, kas pievienots priekšlikumam, un tiks īstenota pieejamo resursu ietvaros. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Komisija uzraudzīs šīs direktīvas īstenošanu sadarbībā ar dalībvalstīm. Attiecīgo informāciju galvenokārt iegūs dalībvalstis. Ierosināts paplašināt Savienības Arbitrāžas konvencijas pašreizējo uzraudzību ES JTPF līmenī un attiecināt uz visiem gadījumiem, kas skar dubultās nodokļu uzlikšanas strīdus pārrobežu situācijās, uz ko attiecas jaunais juridiskais instruments un par ko informācija tiek iegūta katru gadu.Šāda savāktā informācija ļaus Komisijai novērtēt, vai mērķi ir izpildīti: to lietu skaits, kas sāktas/pabeigtas/nav pabeigtas ES; strīdu izšķiršanas mehānismu ilgums, tostarp iemesli, kādēļ nav ievēroti paredzētie termiņi; to instanču skaits, kurās dalībvalsts atteikusi piekļuvi; nodokļa summas lietās (kopumā un tajās, kas tiek nodotas arbitrāžai); pieprasīto arbitrāžas instanču skaits. Tā kā statistikas dati jau tiek vākti un tie būtu jāvāc turpmāk par katru gadu, paredzams, ka dalībvalstīm un Komisijai šādas darbības izmaksas nemainītos. Piecus gadus pēc instrumenta īstenošanas Komisija novērtēs situāciju attiecībā uz nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu uzņēmumiem ES pārrobežu gadījumos, ņemot vērā izvirzītos mērķus un vispārējo ietekmi uz uzņēmumiem un iekšējo tirgu. •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums Direktīva lielā mērā pamatojas uz noteikumiem Konvencijā par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju (90/436/EEK), proti, Savienības Arbitrāžas konvencijā, kas ir daļa no ES acquis. Īstenojot direktīvu, tiks nostiprināta obligātā saistošā strīdu izšķiršana ES.

Tā paplašinātu strīdu izšķiršanas mehānismu darbības jomu, iekļaujot visas pārrobežu situācijas, kurās uzlikts dubults ienākuma nodoklis, kas noteikts darījumdarbībā gūtajai peļņai (1. pants). Nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas mērķis un konkrētās situācijas, kas būtu jāaptver, tiek atkārtoti norādītas tādos pašos noteikumos kā Savienības Arbitrāžas konvencijā. Tomēr ierosinātajā direktīvā ir pievienots skaidri noteikts pienākums dalībvalstīm sasniegt rezultātu, kā arī skaidri noteikts termiņš. No otras puses, nav iekļautas situācijas, kas raksturo nodokļu dubulto neuzlikšanu vai krāpšanas, apzinātas saistību nepildīšanas vai klajas nolaidības gadījumus (15. pants). Saskaņā ar Savienības Arbitrāžas konvenciju direktīvā tiek paredzēta ar nodokļu maksātāja sūdzību sākta savstarpējas vienošanās procedūra (MAP), saskaņā ar kuru dalībvalstis var brīvi sadarboties un divu gadu laikā panākt vienošanos nodokļu dubultās uzlikšanas strīdā (4. pants). Ja MAP neizdodas, tas automātiski nozīmē to, ka tiek sākta strīdu izšķiršanas procedūra, kurā iesaistīto dalībvalstu kompetentās iestādes izdod galīgo obligāto saistošo lēmumu. Turpmāk diagrammā ir apkopoti trīs galvenie procedūras posmi, proti, sūdzība, MAP un strīdu izšķiršanas procedūra. Direktīvas 3. līdz 5. pantā paredzēti formālie noteikumi, kas vajadzīgi, lai precizētu nosacījumus, saskaņā ar kuriem sūdzība ir pieņemama MAP, t. i., laika posms sūdzības iesniegšanai, nodokļu maksātāja paskaidrojums par nodokļu dubultās uzlikšanas situāciju un informācijas sniegšana, lai ļautu kompetentajām iestādēm izskatīt lietu un izvērtēt tās pieņemamību. Tajos arī paredzēta nodokļu maksātājam sniedzamā informācija un uzlikts pienākumus dalībvalstīm sūtīt paziņojumus, ja lieta tiek noraidīta vai uzskatīta par nepieņemamu. Turpmāk diagrammā ir apkopoti dažādie pasākumi sūdzības posmā un saistība ar abiem secīgajiem pasākumiem, t. i., MAP vai strīdu izšķiršanas posmu. Direktīvas 6. un 7. pants papildina sākotnējo MAP posmu ar automātisku arbitrāžu, kas paredz atrisināt strīdu ar arbitrāžas palīdzību piecpadsmit mēnešu laikā, ja dalībvalstis nav panākušas vienošanos sākotnējā mierizlīguma posmā. Situācijas, kad abas dalībvalstis nevienojas par nodokļa maksātāja lietas pieņemamību MAP posmam, arī var iesniegt arbitrāžai agrākā posmā, lai atrisinātu šo konfliktu par lietas pieņemamību (potenciāls piekļuves atteikums) ar nosacījumu, ka nodokļu maksātājs to pieprasa un ir atteicies no savas valsts tiesiskās aizsardzības līdzekļiem vai ka šādu aizsardzības līdzekļu izmantošanas termiņš ir beidzies. Saskaņā ar šo papildu arbitrāžu un direktīvas 8. pantu ir jāieceļ grupa, kurā ir trīs līdz piecas neatkarīgas personas, proti, šķīrējtiesneši (viens vai divi katrai dalībvalstij un viens neatkarīgs priekšsēdētājs), kā arī divi pārstāvji no katras dalībvalsts. Šī “padomdevēja komisija” izdod galīgo atzinumu par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu strīdīgajā lietā, kas būs saistošs dalībvalstīm, ja vien tās nevienojas par alternatīvu risinājumu, lai novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu (13. pants). Gadījumos, kad noteiktā termiņā nav izveidota padomdevēja komisija, tiek izveidots standarta paātrinātas izpildes mehānisms, ko uzrauga katras iesaistītās dalībvalsts kompetentās tiesas (7. pants). Šajā gadījumā nodokļu maksātājam būs iespēja vērsties valsts tiesā, lai tiktu ieceltas neatkarīgas personas, kas pēc tam izraudzīsies priekšsēdētāju. Neatkarīgās personas un priekšsēdētāju izraugās no iepriekš sagatavota saraksta, ko uztur Eiropas Komisija. Turpmākajās diagrammās aprakstīts strīdu izšķiršanas posms, kā arī jaunais izšķiršanas process, kas izveidots gadījumiem, ja tiek atteikta piekļuve agrīnā posmā, jo tikai viena dalībvalsts neakceptē sūdzību vai atsakās to pieņemt, savukārt cita dalībvalsts akceptē to. Šis arbitrāžas struktūras izpildes un standarta iecelšanas mehānisms ir veidots pēc esošo mehānismu parauga ES dalībvalstīs, saskaņā ar kuriem valstu tiesas ieceļ tiesnešus, ja puses, kas vienojušās par šķīrējtiesas līgumu, to neizdara. Valsts kompetentā tiesa, ko izraudzīsies dalībvalstis, īpaši pievērsīsies lietām, kurām raksturīgi ietekmes novērtējumā konstatētie trūkumi, t. i., liegta piekļuve, ja dalībvalstis nevar vienoties par nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu pieņemamību, bloķēta un pagarināta procedūra, kas pārsniedz divus gadus. Direktīvas 8. pants atbilst Savienības prasībām, kas noteiktas Savienības Arbitrāžas konvencijā par padomdevējas komisijas izveidošanu, kā arī noteikumiem, saskaņā ar kuriem Eiropas Komisija sagatavo un uztur to neatkarīgo personu sarakstu, kas var būt padomdevējas komisijas locekļi. Direktīvas 6. pantā paredzēta iespēja, ka attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes vienojas un izveido alternatīvu strīdu izšķiršanas struktūras formu, kas var atrisināt lietu, izmantojot citas strīdu izšķiršanas metodes, piemēram, starpniecību, samierināšanu, ekspertu atzinumus vai jebkādu citu piemērotu un efektīvu metodi. Direktīvas 10. pants nodrošina pamatu padomdevējas komisijas darbībai, proti, darbības noteikumus. Tie attiecas uz būtiskiem aspektiem, piemēram, lietas aprakstu, pamatā esošā juridiskā pamata noteikšanu un jautājumiem, kas jārisina padomdevējai komisijai, un dažiem galvenajiem loģistikas un organizatoriskiem aspektiem. Tie ietver termiņus, sanāksmju un uzklausīšanu organizēšanu, dokumentu apmaiņu, darba valodu un pārvaldības izmaksas. Direktīvas 12. pants atspoguļo Savienības Arbitrāžas konvenciju un attiecas uz informācijas prasībām un padomdevējas komisijas procesuālajiem aspektiem. Direktīvas 14. un 13. pants izstrādāts pēc Savienības Arbitrāžas konvencijas parauga attiecībā uz noteikumiem, tostarp par ierobežotajiem termiņiem, kādos padomdevējai komisijai būtu jāsniedz savs atzinums, kam būtu jākalpo par atsauci kompetento iestāžu turpmākajam galīgajam un saistošajam lēmumam. Īpaši dalībvalstu pienākumi attiecībā uz izmaksām paredzēti 11. pantā un atspoguļo Savienības Arbitrāžas konvencijas noteikumus par šiem aspektiem. Mijiedarbība ar savas valsts tiesvedību un pārsūdzībām līdzīgā veidā kā Savienības Arbitrāžas konvencijā ir iekļauta 15. pantā. Tajā ietverti noteikumi par izņēmuma gadījumiem, kam nebūtu jābūt procedūras piemērošanas jomā (t. i., nav iekļauti krāpšanas, apzinātas saistību nepildīšanas vai klajas nolaidības gadījumi). Lielāka pārredzamība ir viens no ierosinātās direktīvas mērķiem. Direktīvas 16. pantā šajā sakarā ietverti noteikumi par Savienības Arbitrāžas konvenciju, saskaņā ar kuriem kompetentās iestādes var publicēt galīgo arbitrāžas lēmumu un sīkāku informāciju ar nosacījumu, ka nodokļu maksātājs ir devis piekrišanu.

Direktīvas 17. pantā ir noteikta Eiropas Komisijas nozīme procedūrā, jo īpaši attiecībā uz neatkarīgo personu saraksta uzturēšanu saskaņā ar 8. panta 4. punktu. Direktīvas 18. pantā paredzēts, ka, izmantojot palīdzību, ko sniedz komiteja, kas nodarbojas ar nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas jautājumiem, Eiropas Komisija pieņem praktiskus pasākumus, kas vajadzīgi, lai pareizi darbotos ar šo direktīvu ieviestās procedūras. Ar direktīvas 19. pantu Eiropas Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar 20. pantu, lai, ņemot vērā jaunus apstākļus, atjauninātu I un II pielikumu. 2016/0338 (CNS) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA par nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismiem Eiropas Savienībā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 115. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Situācijās, kad dažādas dalībvalstis divreiz uzliek nodokli vienam un tam pašam ienākumam vai kapitālam, var rasties nopietni nodokļu šķēršļi uzņēmumiem, kuri darbojas pārrobežu mērogā. Tie rada pārmērīgu nodokļu slogu uzņēmumiem un var radīt ekonomikas izkropļojumus un neefektivitāti, kā arī negatīvi ietekmē pārrobežu ieguldījumus un izaugsmi. (2)Šā iemesla dēļ ir svarīgi, lai Savienībā pieejamie mehānismi nodrošinātu nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanu un nodokļu dubultās uzlikšanas efektīvu novēršanu. (3)Pašreizējie mehānismi, kas paredzēti divpusējās nodokļu konvencijās, visos gadījumos savlaicīgi un pilnībā nenovērš nodokļu dubulto uzlikšanu. Spēkā esošās Konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju (90/436/EEK) (“Savienības Arbitrāžas konvencija”) darbības joma ir ierobežota, jo tā ir piemērojama tikai transfertcenu noteikšanas strīdiem un peļņas attiecināšanai uz pastāvīgajām darījumdarbības vietām. Uzraudzība, ko veic, īstenojot Savienības Arbitrāžas konvenciju, ir atklājusi dažus būtiskus trūkumus, jo īpaši attiecībā uz piekļuvi procedūrai un procedūras garumu un efektīvu pabeigšanu. (4)Lai veidotu taisnīgāku nodokļu vidi, jāpastiprina pārredzamības noteikumi un jānostiprina pasākumi, kas vērsti pret nodokļu apiešanu. Vienlaikus, veidojot taisnīgu nodokļu uzlikšanas sistēmu, ir jānodrošina, lai par vienu un to pašu ienākumu nodokļu maksātājiem netiktu divreiz uzlikti nodokļi un lai strīdu izšķiršanas mehānismi ir visaptveroši, efektīvi un ilgtspējīgi. Nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismu uzlabojumi ir vajadzīgi arī tāpēc, lai reaģētu uz risku, ka pieaug dubultās vai vairākkārtējās nodokļu uzlikšanas strīdu skaits, kas skar potenciāli lielas summas, jo nodokļu administrācijas ir ieviesušas regulārāku un mērķtiecīgāku revīziju praksi. (5)Tāpēc, lai panāktu taisnīgu un efektīvu uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu Savienībā, ir būtiski svarīgi izveidot efektīvu un iedarbīgu nodokļu strīdu izšķiršanas sistēmu, kas nodrošina juridisko noteiktību un rada darījumdarbībai labvēlīgu vidi ieguldījumiem. Ar nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismiem arī būtu jārada saskaņota un pārredzama sistēma, kas paredzēta, lai atrisinātu nodokļu dubultās uzlikšanas jautājumus un tādējādi nodrošinātu ieguvumus visiem nodokļu maksātājiem.

(6)Nodokļu dubultās uzlikšanas novēršana būtu jāpanāk, izmantojot procedūru, saskaņā ar kuru lieta vispirms tiek nodota attiecīgo dalībvalstu nodokļu iestādēm, lai izšķirtu strīdu, izmantojot savstarpējas vienošanās procedūru. Ja konkrētā laika posmā šāda vienošanās netiek panākta, lieta būtu jāiesniedz padomdevējai komisijai vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai, kurā ir gan attiecīgo nodokļu iestāžu pārstāvji, gan neatkarīgas autoritatīvas personas. Nodokļu iestādēm būtu jāpieņem galīgs saistošs lēmums, ņemot vērā padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinumu. (7)Uzlabotajam nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismam būtu jāpamatojas uz jau esošajām sistēmām Savienībā, tostarp Savienības Arbitrāžas konvenciju. Tomēr šīs direktīvas darbības jomai būtu jābūt plašākai nekā Savienības Arbitrāžas konvencijai, kas attiecas tikai uz strīdiem par transfertcenu noteikšanu un peļņas attiecināšanu uz pastāvīgām darījumdarbības vietām. Šī direktīva būtu jāpiemēro visiem nodokļu maksātājiem, kuriem uzliek nodokļus par ienākumu no darījumdarbībā gūtās peļņas attiecībā uz viņu pārrobežu darījumiem Savienībā. Turklāt būtu jānostiprina arbitrāžas posms. Jo īpaši ir nepieciešams noteikt to procedūru ilguma ierobežojumu, kas nepieciešamas, lai izšķirtu nodokļu dubultās uzlikšanas strīdus, un pieņemt noteikumus par strīdu izšķiršanas procedūru attiecībā uz nodokļu maksātājiem. (8)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011. (9)Šajā direktīvā respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši ar šo direktīvu tiecas nodrošināt, lai tiktu pilnībā ievērotas tiesības uz taisnīgu tiesu un darījumdarbības brīvība. (10)Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, izveidot efektīvu un iedarbīgu procedūru, kas paredzēta, lai izšķirtu nodokļu dubultās uzlikšanas strīdus, ņemot vērā iekšējā tirgus pienācīgu darbību, – nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, bet darbības mēroga un ietekmes dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. (11)Komisijai būtu jāpārskata šīs direktīvas piemērošana pēc pieciem gadiem, un dalībvalstīm būtu jāsniedz Komisijai atbilstoša informācija, lai atbalstītu šo pārskatīšanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Priekšmets un darbības joma Šajā direktīvā ir izklāstīti noteikumi par mehānismiem, kas paredzēti, lai izšķirtu strīdus starp dalībvalstīm par to, kā novērst nodokļu dubulto uzlikšanu darījumdarbībā gūtajam ienākumam, un nodokļu maksātāju tiesības šajā sakarā. Šo direktīvu piemēro visiem nodokļu maksātājiem, kuriem uzliek vienu no tiem nodokļiem par darījumdarbībā gūto ienākumu, kas norādīti I pielikumā, tostarp pastāvīgajām darījumdarbības vietām, kas atrodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un kuru galvenais birojs atrodas kādā dalībvalstī vai kādā jurisdikcijā ārpus Savienības. Šī direktīva neattiecas uz ienākumu vai kapitālu, kas ir atbrīvoti no nodokļa vai kam piemēro nulles nodokļa likmi saskaņā ar valsts noteikumiem. Šī direktīva neaizliedz piemērot valstu tiesību aktus vai starptautisko nolīgumu noteikumus, ja tas ir vajadzīgs, lai novērstu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, nodokļu krāpšanu vai ļaunprātīgu rīcību. 2. pants Definīcijas Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas: 1.“kompetentā iestāde” ir dalībvalsts iestāde, ko par tādu izraudzījusies attiecīgā dalībvalsts; 2.“kompetentā tiesa” ir dalībvalsts tiesa, kura izraudzījusies attiecīgā dalībvalsts; 3.“nodokļu dubultā uzlikšana” ir tādu nodokļu uzlikšana, kas norādīti šīs direktīvas I pielikumā, divās (vai vairākās) nodokļu jurisdikcijās par vienu un to pašu ar nodokli apliekamo ienākumu vai kapitālu, ko veic šo jurisdikciju valsts vai tiesu iestādes, ja tas rada vai nu i) papildu nodokli, ii) nodokļu saistību palielinājumu vai iii) zaudējumu atcelšanu vai samazināšanu, ko varētu izmantot, lai kompensētu ar nodokli apliekamo peļņu; 4.“nodokļu maksātājs” ir jebkura persona vai pastāvīga darījumdarbības vieta, kam uzliek ienākuma nodokļus, kas norādīti šīs direktīvas I pielikumā.

3. pants Sūdzība 1.Ikvienam nodokļu maksātājam, kam dubulti uzlikti nodokļi, ir tiesības iesniegt sūdzību, pieprasot novērst nodokļu dubulto uzlikšanu, katrai attiecīgo dalībvalstu kompetentajai iestādei trīs gadu laikā pēc tam, kad saņemts pirmais paziņojums par darbību, kuras rezultātā veikta nodokļu dubultā uzlikšana, neatkarīgi no tā, vai tas izmanto tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas ir pieejami saskaņā ar jebkuras attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem. Nodokļu maksātājs savā sūdzībā katrai attiecīgajai kompetentajai iestādei norāda, kuras citas dalībvalstis ir iesaistītas. 2.Viena mēneša laikā pēc sūdzības saņemšanas kompetentās iestādes apstiprina, ka saņēmušas sūdzību. Tās informē arī pārējo attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes par sūdzības saņemšanu. 3.Sūdzība ir pieņemama, ja nodokļu maksātājs sniedz katras attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm šādu informāciju: a)nosaukums, adrese, nodokļa maksātāja identifikācijas numurs un cita informācija, kura vajadzīga, lai identificētu nodokļu maksātāju(-s), kas iesniedza sūdzību kompetentajā iestādēm, un jebkuru citu tieši skartu nodokļu maksātāju; b)attiecīgie taksācijas periodi; c)sīkāka informācija par būtiskajiem lietas faktiem un apstākļiem (tostarp informācija par darījuma struktūru un attiecībām starp nodokļu maksātāju un citām pusēm, kas iesaistītas attiecīgajos darījumos) un vispārīgāk — to darbību veids un datums, kas rada nodokļu dubulto uzlikšanu, kā arī saistītās summas attiecīgo dalībvalstu valūtās, ar visu apliecinošo dokumentu kopijām; d)piemērojamie valsts noteikumi un nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas; e)šādu informāciju, ko sniedzis nodokļu maksātājs, kurš iesniedza sūdzību kompetentajām iestādēm, ar visu apliecinošo dokumentu kopijām: i) paskaidrojums, kādēļ nodokļu maksātājs uzskata, ka nodokļi ir uzlikti dubulti, ii) informācija par visām pārsūdzībām un tiesvedībām, ko nodokļu maksātāji ir sākuši par attiecīgajiem darījumiem, kā arī visi ar lietu saistītie tiesu lēmumi, iii) nodokļu maksātāja apņemšanās iespējami pilnīgi un ātri atbildēt uz visiem kompetentās iestādes izteiktiem atbilstīgiem pieprasījumiem un sniegt visu dokumentāciju pēc kompetento iestāžu pieprasījuma, iv) nodokļu aprēķina paziņojumu, nodokļu revīzijas ziņojuma vai tādu līdzvērtīgu dokumentu kopijas, kuru rezultātā, iespējams, tika veikta nodokļu dubultā uzlikšana, un to visu citu dokumentu kopijas, ko izdevušas nodokļu iestādes attiecībā uz apstrīdēto nodokļu dubulto uzlikšanu; f)jebkāda specifiska papildu informācija, ko pieprasījušas kompetentās iestādes. 4.Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes var pieprasīt 3. punkta f) apakšpunktā minēto informāciju divu mēnešu laikā pēc sūdzības saņemšanas. 5.Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes pieņem lēmumu par nodokļu maksātāja sūdzības akceptēšanu un pieņemamību sešu mēnešu laikā pēc tās saņemšanas. Kompetentās iestādes informē nodokļu maksātājus un pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes par savu lēmumu. 4. pants Lēmums par sūdzības akceptēšanu — savstarpējas vienošanās procedūra 1.Ja attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes nolemj akceptēt sūdzību saskaņā ar 3. panta 5. punktu, tās, izmantojot savstarpējas vienošanās procedūru, cenšas novērst nodokļu dubulto uzlikšanu divu gadu laikā pēc pēdējā paziņojuma par lēmumu, ar kuru akceptē sūdzību, ko pieņēmusi viena no dalībvalstīm.

Pēc attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma pirmajā daļā minēto divu gadu periodu var pagarināt par sešiem mēnešiem, ja pieprasītāja kompetentā iestāde rakstiski sniedz pamatojumu. Minētais pagarinājums ir atkarīgs no tā, vai tam piekrīt nodokļu maksātāji un pārējās kompetentās iestādes. 2.Uzskata, ka nodokļu dubultā uzlikšana ir novērsta jebkurā no šādiem gadījumiem: a)ienākums, kam dubulti uzlikti nodokļi, ir iekļauts ar nodokli apliekamā ienākuma aprēķinā tikai vienā dalībvalstī; b)nodoklis, kas par šo ienākumu iekasējams vienā dalībvalstī, ir samazināts par summu, kura ir vienāda ar nodokli, kas iekasējams par to jebkurā citā attiecīgajā dalībvalstī. 3.Pēc tam, kad dalībvalstu kompetentās iestādes ir vienojušās novērst nodokļu dubulto uzlikšanu 1. punktā noteiktajā termiņā, katra attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde nosūta šo vienošanos nodokļu maksātājam kā lēmumu, kurš ir saistošs iestādei un kura izpildi nodokļu maksātājs var pieprasīt ar nosacījumu, ka nodokļu maksātājs atsakās no tiesībām izmantot jebkādu savas valsts tiesiskās aizsardzības līdzekli. Minēto lēmumu īsteno, neņemot vērā jebkādus termiņus, kas noteikti attiecīgo dalībvalstu tiesību aktos. 4.Ja 1. punktā noteiktajā termiņā attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes nav vienojušās novērst nodokļu dubulto uzlikšanu, katra attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde informē nodokļu maksātājus, norādot iemeslus, kāpēc nav bijis iespējams panākt vienošanos. 5. pants Lēmums par sūdzības noraidīšanu 1.Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes var nolemt noraidīt sūdzību, ja sūdzība nav pieņemama vai nav veikta nodokļu dubultā uzlikšana, vai nav ievērots triju gadu periods, kas noteikts 3. panta 1. punktā. 2.Ja attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes nav pieņēmušas lēmumu par sūdzību sešu mēnešu laikā pēc nodokļu maksātāja sūdzības saņemšanas, uzskata, ka sūdzība ir noraidīta. 3.Ja sūdzība ir noraidīta, nodokļu maksātājam ir tiesības pārsūdzēt attiecīgo dalībvalstu kompetento iestāžu lēmumu saskaņā ar valsts noteikumiem. 6. pants Strīdu izšķiršanas padomdevēja komisija 1.Padomdevēju komisiju izveido attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes saskaņā ar 8. pantu, ja sūdzību saskaņā ar 5. panta 1. punktu noraida tikai viena attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde. 2.Padomdevēja komisija pieņem lēmumu par sūdzības pieņemamību un akceptēšanu sešu mēnešu laikā no dienas, kad paziņots attiecīgo dalībvalstu kompetento iestāžu pēdējais lēmums noraidīt sūdzību saskaņā ar 5. panta 1. punktu. Visos gadījumos ar jebkuru lēmumu, kas paziņots sešu mēnešu periodā, uzskata, ka sūdzība ir noraidīta. Ja padomdevēja komisija apstiprina nodokļu dubultās uzlikšanas esību un sūdzības pieņemamību, pēc vienas kompetentās iestādes pieprasījuma sāk 4. pantā paredzēto savstarpējas vienošanās procedūru. Attiecīgā kompetentā iestāde par minēto pieprasījumu paziņo padomdevējai komisijai, pārējām attiecīgajām kompetentajām iestādēm un nodokļu maksātājiem. Divu gadu periods, kas paredzēts 4. panta 1. punktā, sākas no dienas, kad padomdevēja komisija pieņēma lēmumu par sūdzības akceptēšanu un pieņemamību. Ja neviena kompetentā iestāde nepieprasa savstarpējas vienošanās procedūras sākšanu trīsdesmit kalendāro dienu laikā, padomdevēja komisija sniedz atzinumu par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kā paredzēts 13. panta 1. punktā. 3.Padomdevēju komisiju izveido attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes, ja tās nav panākušas vienošanos novērst nodokļu dubulto uzlikšanu saskaņā ar savstarpējas vienošanās procedūru 4. panta 1. punktā paredzētajā termiņā. Padomdevēju komisiju izveido saskaņā ar 8. pantu, un tā sniedz atzinumu par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu saskaņā ar 13. panta 1. punktu. 4.Padomdevēju komisiju izveido ne vēlāk kā piecdesmit kalendārās dienas pēc sešu mēnešu termiņa beigām, kas paredzēts 3. panta 5. punktā, ja padomdevēju komisiju izveido saskaņā ar 1. punktu.

Padomdevēju komisiju izveido ne vēlāk kā piecdesmit kalendārās dienas pēc termiņa beigām, kas paredzēts 4. panta 1. punktā, ja padomdevēju komisiju izveido saskaņā ar 2. punktu. 7. pants Valstu tiesu iecelšana 1.Ja padomdevēja komisija nav izveidota 6. panta 4. punktā paredzētajā termiņā, dalībvalstis paredz, ka nodokļu maksātāji var vērsties kompetentā valsts tiesā. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde nav iecēlusi vismaz vienu neatkarīgu autoritatīvu personu un tās aizstājēju, nodokļa maksātājs var pieprasīt kompetentajai tiesai minētajā dalībvalstī, lai tā ieceļ neatkarīgu personu un tās aizstājēju no 8. panta 4. punktā minētā saraksta. Ja visu attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes to nav izdarījušas, nodokļu maksātājs var pieprasīt katras dalībvalsts kompetentajām tiesām, lai tās ieceļ abas neatkarīgās autoritatīvās personas saskaņā ar otro un trešo daļu. Šādi ieceltās neatkarīgās autoritatīvās personas ieceļ priekšsēdētāju, izlozējot no saraksta, kurā iekļautas neatkarīgās personas, kas kvalificējas priekšsēdētāja amatam saskaņā ar 8. panta 4. punktu. Nodokļu maksātāji iesniedz savu pieprasījumu iecelt neatkarīgās autoritatīvās personas un to aizstājējus katrai savai attiecīgajai dzīvesvietas vai darījumdarbības vietas valstij, ja ir iesaistīti divi nodokļu maksātāji, vai dalībvalstīm, kuru kompetentās iestādes nav iecēlušas vismaz vienu neatkarīgu autoritatīvu personu un tās aizstājēju, ja ir iesaistīts tikai viens nodokļu maksātājs. 2.Neatkarīgo personu un to aizstājēju iecelšanu saskaņā ar 1. punktu uztic dalībvalsts kompetentajai tiesai tikai pēc tam, kad ir beidzies 6. panta 4. punktā minētais piecdesmit dienu periods, un divu nedēļu laikā pēc minētā perioda beigām. 3.Kompetentā tiesa pieņem lēmumu saskaņā ar 1. punktu un paziņo to pieprasījuma iesniedzējam. Procedūra, ko kompetentā tiesa piemēro, lai ieceltu neatkarīgās personas, ja dalībvalstis tās nav iecēlušas, ir tāda pati kā procedūra, kuru piemēro saskaņā ar valsts noteikumiem saistībā ar civillietu un komerclietu arbitrāžu, kad tiesas ieceļ šķīrējtiesnešus, ja puses nespēj vienoties šajā jautājumā. Kompetentā tiesa arī informē kompetentās iestādes, kuras sākotnēji neizveidoja padomdevēju komisiju. Šī dalībvalsts ir tiesīga pārsūdzēt tiesas lēmumu ar noteikumu, ka ir tiesības to darīt saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Noraidījuma gadījumā pieprasījuma iesniedzējam ir tiesības pārsūdzēt tiesas lēmumu saskaņā ar valsts procesuālajiem noteikumiem. 8. pants Padomdevēja komisija 1.Direktīvas 6. pantā minēto padomdevēja komisiju veido: a)viens priekšsēdētājs; b)divi pārstāvji no katras attiecīgās kompetentās iestādes; c)viena vai divas neatkarīgas autoritatīvas personas, kuras ieceļ katra kompetentā iestāde no 4. punktā minētā personu saraksta. Pēc vienošanās starp kompetentajām iestādēm to pārstāvju skaitu, kas minēti pirmās daļas b) apakšpunktā, var samazināt līdz vienam. Personas, kas minētas pirmās daļas c) apakšpunktā, ieceļ katra kompetentā iestāde no 4. punktā minētā personu saraksta. 2.Pēc tam, kad ir ieceltas neatkarīgās autoritatīvās personas, katrai no tām ieceļ aizstājēju saskaņā ar noteikumiem par neatkarīgo personu iecelšanu tiem gadījumiem, ja neatkarīgās personas nevar pildīt savus pienākumus. 3.Ja veic izlozi, katra kompetentā iestāde var iebilst pret jebkuras konkrētas neatkarīgas autoritatīvas personas iecelšanu visos gadījumos, par kuriem iepriekš panākta vienošanās starp attiecīgajām kompetentajām iestādēm, vai kādā no turpmāk minētajām situācijām: a)ja minētā persona pieder pie vienas attiecīgās nodokļu administrācijas vai darbojas tās uzdevumā;

b)ja minētajai personai pie viena vai katra nodokļu maksātāja ir vai ir bijusi liela līdzdalība, vai minētā persona ir vai ir bijusi darbinieks vai padomnieks pie tā; c)ja minētā persona negarantē pietiekamu objektivitāti attiecībā uz strīda vai strīdu izšķiršanu, par ko vēl jālemj. 4.Neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstu veido visas neatkarīgās personas, kuras izvirzījušas dalībvalstis. Šajā nolūkā katra dalībvalsts izvirza piecas personas. Neatkarīgajām autoritatīvajām personām ir jābūt kādas dalībvalsts valstspiederīgajiem un ar dzīvesvietu Savienībā. Viņām jābūt kompetentām un neatkarīgām. Dalībvalstis paziņo Komisijai to neatkarīgo autoritatīvo personu vārdus, kuras tās izvirzījušas. Dalībvalstis var precizēt paziņojumā, kuru no piecām to izvirzītajām personām var iecelt par priekšsēdētāju. Tās turklāt sniedz Komisijai pilnīgu un atjauninātu informāciju par šo personu darba un akadēmisko pieredzi, kompetenci, zināšanām un interešu konfliktiem. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par visām izmaiņām neatkarīgo personu sarakstā. 5.Katras kompetentās iestādes pārstāvji un neatkarīgās autoritatīvās personas, kas ieceltas saskaņā ar 1. punktu, ievēl priekšsēdētāju no 4. punktā minētā personu saraksta. 9. pants Strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija 1.Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes var vienoties padomdevējas komisijas vietā izveidot strīdu alternatīvās izšķiršanas komisiju, lai sniegtu atzinumu par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu saskaņā ar 13. pantu. 2.Strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas sastāvs un forma var atšķirties no padomdevējas komisijas, un strīda atrisināšanai tā var piemērot samierināšanu, starpniecību, ekspertu atzinumus, izskatīšanu vai jebkurus citus strīdu izšķiršanas procesus vai metodes. 3.Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes vienojas par darbības noteikumiem saskaņā ar 10. pantu. 4.Strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai piemēro 11. līdz 15. pantu, izņemot 13. panta 3. punktā izklāstītos noteikumus par vairākumu. Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes var vienoties par atšķirīgiem noteikumiem par vairākumu strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas darbības noteikumos. 10. pants Darbības noteikumi 1.Dalībvalstis paredz, ka piecdesmit kalendāro dienu laikā, kā noteikts 6. panta 4. punktā, katra attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde paziņo nodokļu maksātājiem: a)padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas darbības noteikumus; b)dienu, kad tiks pieņemts atzinums par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu; c)atsauci uz visām piemērojamām tiesību normām dalībvalstu tiesību aktos un visām piemērojamajām konvencijām par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu. Dienu, kas minēta pirmās daļas b) apakšpunktā, nosaka ne vēlāk kā 6 mēnešus pēc padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas izveides. 2.Darbības noteikumus paraksta to dalībvalstu kompetentās iestādes, kas iesaistītas strīdā.

Darbības noteikumos jo īpaši paredzēti šādi aspekti: a)apstrīdētās nodokļu dubultās uzlikšanas lietas apraksts un raksturojums; b)darba uzdevumi, par kuriem dalībvalstu kompetentās iestādes vienojas attiecībā uz jautājumiem, kas jārisina; c)forma, proti, padomdevēja komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija; d)strīdu izšķiršanas procedūras termiņš; e)padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas sastāvs; f)nodokļu maksātāju un trešo personu dalības, memorandu, informācijas un pierādījumu apmaiņas noteikumi, izmaksas, izšķiršanas procesa veids un visi citi attiecīgie procesuālie vai organizatoriskie aspekti. Ja padomdevēja komiteja ir izveidota, lai sniegtu atzinumu par apstrīdēto sūdzības noraidīšanu vai pieņemamību, kā paredzēts 6. panta 1. punktā, darbības noteikumos izklāsta tikai to informāciju, kas minēta otrās daļas a), d), e) un f) apakšpunktā. 3.Ja nodokļu maksātājiem darbības noteikumi nav paziņoti vai nav paziņoti pilnībā, dalībvalstis paredz, ka neatkarīgās personas un priekšsēdētājs pabeidz darbības noteikumu izstrādi saskaņā ar II pielikumu un nosūta tos nodokļu maksātājam divu nedēļu laikā no dienas, kad beidzas 6. panta 4. punktā noteiktais piecdesmit kalendāro dienu termiņš. Ja neatkarīgās personas un priekšsēdētājs nevienojas par darbības noteikumiem vai nepaziņo tos nodokļu maksātājiem, nodokļu maksātāji var vērsties savas dzīvesvietas vai darījumdarbības vietas valsts kompetentajā tiesā, lai nodrošinātu visas juridiskās sekas un īstenotu darbības noteikumus. 11. pants Procedūras izmaksas Padomdevējas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas procedūras izmaksas, izņemot tās, kas radušās nodokļu maksātājiem, vienādi sadala starp dalībvalstīm. 12. pants Informācija, pierādījumi un uzklausīšana 1.Direktīvas 6. pantā minētās procedūras vajadzībām attiecīgais(-ie) nodokļu maksātājs(-i) var sniegt padomdevējai komisijai vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijai jebkādu informāciju, pierādījumus vai dokumentus, kas var būt būtiski lēmumam. Nodokļu maksātājs(-i) un attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes sniedz jebkādu informāciju, pierādījumus vai dokumentus pēc padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas pieprasījuma. Tomēr jebkuras šādas dalībvalsts kompetentās iestādes var atteikties sniegt informāciju padomdevējai komisijai jebkurā no šādiem gadījumiem: a)informācijas iegūšana liek veikt administratīvus pasākumus, kas ir pretrunā valsts tiesību aktiem; b)informāciju nevar iegūt saskaņā ar tās tiesību aktiem; c)informācija attiecas uz tirdzniecības noslēpumu, komercnoslēpumu, rūpniecisku vai dienesta noslēpumu vai tirdzniecības procesu; d)informācijas izpaušana ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai. 2.Katrs nodokļu maksātājs, ja tas to pieprasa, var ierasties padomdevējā komisijā vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijā vai var būt tajās pārstāvēts. Katrs nodokļu maksātājs ierodas padomdevējā komisijā vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijā vai ir tajās pārstāvēts pēc šo komisiju pieprasījuma.

3.Kā padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas locekļiem neatkarīgajām autoritatīvajām personām vai jebkuriem citiem locekļiem ir pienākums ievērot dienesta noslēpumu saskaņā ar valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem katrā attiecīgajā dalībvalstī. Dalībvalstis pieņem atbilstošus noteikumus, kas vajadzīgi, lai piemērotu sankcijas visiem noslēpuma glabāšanas pienākuma pārkāpumiem. 13. pants Padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinums 1.Padomdevēja komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija sniedz savu atzinumu attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc dienas, kad tā tika izveidota. 2.Sagatavojot atzinumu, padomdevēja komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija ņem vērā piemērojamos valsts noteikumus un konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu. Ja nav konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu vai nav vienošanās starp attiecīgajām dalībvalstīm, padomdevēja komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija, sagatavojot atzinumu, var atsaukties uz starptautisko praksi nodokļu lietās, piemēram, jaunāko ESAO nodokļu paraugkonvenciju. 3.Padomdevēja komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija pieņem atzinumu ar tās locekļu vienkāršu balsu vairākumu. Ja balsu vairākumu nevar panākt, priekšsēdētāja balsojums nosaka galīgo atzinumu. Priekšsēdētājs paziņo kompetentajām iestādēm padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinumu. 14. pants Galīgais lēmums 1.Sešu mēnešu laikā pēc padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinuma paziņošanas kompetentās iestādes vienojas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu. 2.Kompetentās iestādes var pieņemt lēmumu, kas atšķiras no padomdevējas komisijas vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisijas atzinuma. Ja tās nespēj panākt vienošanos, kas vajadzīga, lai novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu, minētais atzinums tām ir saistošs. 3.Dalībvalstis paredz, ka galīgo lēmumu, ar ko novērš nodokļu dubulto uzlikšanu, katra kompetentā iestāde nosūta nodokļu maksātājiem trīsdesmit kalendāro dienu laikā pēc tā pieņemšanas. Ja lēmums nav paziņots trīsdesmit kalendāro dienu laikā, nodokļu maksātāji var iesniegt pārsūdzību savā dzīvesvietas vai darījumdarbības vietas dalībvalstī saskaņā ar valsts noteikumiem. 4.Galīgais lēmums ir saistošs iestādei, un nodokļu maksātājs var panākt tā izpildi ar nosacījumu, ka nodokļu maksātājs atsakās no tiesībām izmantot jebkādu savas valsts tiesiskās aizsardzības līdzekli. To īsteno saskaņā ar valstu tiesību aktiem dalībvalstīs, kurām galīgā lēmuma rezultātā būs jāmaina sākotnējais nodoklis, neatkarīgi no visiem laika ierobežojumiem, kas noteikti valstu tiesību aktos. Ja galīgais lēmums nav īstenots, nodokļu maksātāji var vērsties tās dalībvalsts tiesā, kura to nav īstenojusi. 15. pants Mijiedarbība ar valstu tiesvedībām un atkāpes 1.Tas, ka kādas dalībvalsts pieņemts lēmums, kas izraisa nodokļu dubulto uzlikšanu, kļūst par galīgu saskaņā ar valsts tiesību aktiem, neliedz nodokļu maksātājiem izmantot šajā direktīvā paredzētās procedūras. 2.Strīda iesniegšana izskatīšanai savstarpējas vienošanās procedūrā vai strīdu izšķiršanas procedūrā neliedz dalībvalstij sākt vai turpināt tiesvedību vai administratīvos procesus un kriminālprocesus attiecībā uz vieniem un tiem pašiem jautājumiem. 3.Nodokļu maksātāji var izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas tiem pieejami saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem. Tomēr, ja lieta ir iesniegta tiesā vai tribunālā, pievieno šādus termiņus dienai, kad tika izdots galīgās tiesas spriedums: a)direktīvas 3. panta 5. punktā minētie seši mēneši; b)direktīvas 4. panta 1. punktā minētie divi gadi. 4.Ja kādas dalībvalsts tiesību akti nepieļauj, ka strīdu izšķiršanas lēmums ir atšķirīgs no šīs dalībvalsts tiesu iestāžu lēmumiem, nodokļu maksātājam nav pieejama procedūra saskaņā ar 6. panta 1. un 2. punktu, ja ir sākta tiesvedība saistībā ar nodokļu dubulto uzlikšanu. Tomēr procedūra joprojām būs pieejama, ja nodokļu maksātājs ir sācis šādu tiesvedību, bet vēl nav pieņemts galīgais lēmums un nodokļu maksātājs atsauc savu prasību attiecībā uz nodokļu dubulto uzlikšanu.

5.Lietas iesniegšana izskatīšanai strīdu izšķiršanas procedūrā saskaņā ar 6. pantu izbeidz jebkādu citu notiekošu savstarpējas vienošanās procedūru vai strīdu izšķiršanas procedūru par to pašu strīdu gadījumā, ja tas attiecas uz tām pašām iesaistītajām dalībvalstīm, no dienas, kad ir iecelta padomdevēja komisija vai strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija. 6.Atkāpjoties no 6. panta, attiecīgās dalībvalstis var liegt piekļuvi strīdu izšķiršanas procedūrai krāpšanas, apzinātas saistību nepildīšanas vai klajas nolaidības gadījumos. 16. pants Publicitāte 1.Padomdevēja komisija un strīdu alternatīvās izšķiršanas komisija izdod rakstisku atzinumu. 2.Kompetentās iestādes publicē 14. pantā minēto galīgo lēmumu, ja tam piekrīt katrs attiecīgais nodokļu maksātājs. 3.Ja attiecīgais nodokļu maksātājs nepiekrīt tam, ka galīgais lēmums tiek publicēts pilnībā, kompetentās iestādes publicē galīgā lēmuma kopsavilkumu ar lietas un priekšmeta aprakstu, datumu, attiecīgajiem taksācijas periodiem, juridisko pamatu, nozari, īsu aprakstu par galīgo iznākumu. Pirms publicēšanas kompetentās iestādes nosūta nodokļu maksātājiem informāciju, kas jāpublicē saskaņā ar pirmo daļu. Pēc nodokļu maksātāja pieprasījuma kompetentās iestādes nepublicē informāciju, kas attiecas uz jebkādu tirdzniecības noslēpumu, komercnoslēpumu, rūpniecisku vai dienesta noslēpumu vai tirdzniecības procesu vai kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai. 4.Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija izveido standarta veidlapas 2. un 3. punktā minētās informācijas paziņošanai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto procedūru. 5.Kompetentās iestādes nekavējoties paziņo Komisijai informāciju, kas jāpublicē saskaņā ar 3. punktu. 17. pants Komisijas nozīme un administratīvais atbalsts 1.Komisija tiešsaistē dara pieejamu un atjaunina neatkarīgo autoritatīvo personu sarakstu, kas minēts 8. panta 4. punktā, norādot, kuras no šīm personām var iecelt par priekšsēdētāju. Minētajā sarakstā ir tikai minēto personu vārdi. 2.Dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, kas veikti, lai piemērotu sankcijas par visiem 12. pantā paredzētā noslēpuma glabāšanas pienākuma pārkāpumiem. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis. 3.Komisija uztur centrālu repozitoriju, kurā tiek arhivēta un tiešsaistē darīta pieejama informācija, kas ir publicēta saskaņā ar 16. panta 2. un 3. punktu. 18. pants Komiteju procedūra 1.Komisijai palīdz Komiteja, kas nodarbojas ar nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas jautājumiem. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē. 2.Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu. 19. pants

Nodokļu saraksts un darbības noteikumi Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 20. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz to, lai atjauninātu nodokļu sarakstu saskaņā ar I pielikumu un darbības noteikumus saskaņā ar II pielikumu nolūkā tos grozīt, lai ņemtu vērā jaunus apstākļus. 20. pants Deleģēto pilnvaru īstenošana 1.Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus. 2.Pilnvaras pieņemt 19. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laikposmu, sākot no 22. pantā minētās dienas. 3.Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 19. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus. 4.Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei. 5.Saskaņā ar 19. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem. 21. pants Transponēšana 1.Dalībvalstis nodrošina normatīvo un administratīvo aktu stāšanos spēkā, lai vēlākais līdz 2017. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2.Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 22. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 23. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, Padomes vārdā — priekšsēdētājs TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums 1.2.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā 1.3.Priekšlikuma/iniciatīvas būtība 1.4.Mērķis(-i) 1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.6.Ilgums un finansiālā ietekme 1.7.Paredzētie pārvaldības veidi 2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1.Uzraudzības un ziņošanas noteikumi 2.2.Pārvaldības un kontroles sistēma 2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi 3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas 3.2.Paredzamā ietekme uz izdevumiem 3.2.1.Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem

3.2.2.Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām 3.2.3.Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.4.Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu 3.2.5.Trešo personu iemaksas 3.3.Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS 1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS 1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums Priekšlikums Padomes direktīvai par nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismu (DTDRM) uzlabošanu Eiropas Savienībā 1.2.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā 14 14.03 1.3.Priekšlikuma/iniciatīvas būtība ☒ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību ◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību ◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu ◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā 1.4.Mērķis(-i) 1.4.1.Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu Komisijas 2015. gada darba programmā starp prioritātēm ir uzskaitīta “Taisnīgāka pieeja nodokļiem”. Ņemot to vērā, viena saistītā rīcības joma Komisijas 2016. gada darba programmā ir uzlabot nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānismu.

1.4.2.Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības Konkrētais mērķis Nr. .. Uzlabot DTDRM sistēmas efektivitāti un lietderīgumu iekšējā tirgū, lai nodrošinātu nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu efektīvu izšķiršanu (skatīt Komisijas dienestu sagatavoto ietekmes novērtējumu attiecībā uz priekšlikumu). Attiecīgās ABM/ABB darbības ABB 3 1.4.3.Paredzamais(-ie) rezultāts(-i) un ietekme Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām. Efektīvs nodokļu dubultās uzlikšanas strīdu izšķiršanas mehānisms kopumā uzlabos ES darījumdarbības vidi; veicinās ieguldījumus, izaugsmi un darbvietu radīšanu. Tas nodrošinās lielāku noteiktību un paredzamību attiecībā uz darījumdarbību un uzņēmumiem un tādējādi — stabilāku un noteiktāku pamatu tirdzniecībai un ieguldījumu lēmumu pieņemšanai. Dalībvalstu nodokļu ieņēmumi ilgtermiņā palielināsies, pieaugot saimnieciskajai darbībai un nodokļu iekasēšanai. Faktiskā nodokļu dubultās uzlikšanas novēršana, izmantojot efektīvu strīdu izšķiršanu, palielinās arī dalībvalstu atbilstības līmeni starptautiskajām saistībām un samazinās to administratīvās izmaksas. Tiks vairota sabiedrības, iedzīvotāju un nodokļu maksātāju uzticēšanās nodokļu sistēmu taisnīgumam un uzticamībai. 1.4.4.Rezultātu un ietekmes rādītāji Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus. Īstenošanas uzraudzībā izmantojamie rādītāji ir izklāstīti ietekmes novērtējumā (7. iedaļa). 1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums 1.5.1.Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzības Aizsargāt uzņēmumus pārrobežu darījumos pret negatīvam sekām, ko rada neizšķirtas dubultas un vairākkārtējas nodokļu uzlikšanas lietas. 1.5.2.ES iesaistīšanās pievienotā vērtība Nodrošināt konsekvenci un izskaust neatbilstības, izmantojot visām dalībvalstīm kopīgus noteikumus un procedūras. Nekonsekvence un nepilnības dalībvalstu veiktajā īstenošanā apdraudētu visa projekta izdošanos. ES pievienotā vērtība pamatojas uz to, ka ir nepieciešama vienota un saskaņota īstenošana, lai efektīvi uzlabotu strīdu izšķiršanu. Turklāt šīs problēmas ir jārisina konsekventi, ņemot vērā pašreizējo globālo cīņu pret nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. ES transfertcenu noteikšanas sistēma tiks uzlabota attiecībā uz efektivitāti un izpildāmību, ņemot vērā piedāvāto risinājumu. 1.5.3.Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas

Jau 1976. gadā Padome ir iesniegusi priekšlikumu par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu saistībā ar peļņas pārvešanas korekciju starp saistītiem uzņēmumiem (arbitrāža). Tā rezultātā 1990. gadā tika parakstīta Konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu sakarā ar asociēto uzņēmumu peļņas korekciju (90/436/EEK). 1.5.4.Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem Priekšlikums ir daļa no dokumentu kopuma, kurā ietvertas vairākas iniciatīvas. Pozitīva sinerģija var rasties dokumentu kopuma pasākumu savstarpējā mijiedarbībā un mijiedarbībā ar priekšlikumiem, kuri ietverti 2015. gada marta pārredzamības tiesību aktu kopumā un 2015. gada jūnija rīcības plānā. 1.6.Ilgums un finansiālā ietekme ◻ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva –◻ Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: [DD.MM.]YYYY.–[DD.MM.]YYYY. –◻ Finansiālā ietekme: GGGG.– GGGG. ☒ Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva –Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG. līdz GGGG., –pēc kura turpinās normāla darbība 1.7.Paredzētie pārvaldības veidi ☒ Komisijas īstenota tieša pārvaldība –☒ ko veic tās struktūrvienības, tostarp personāls Savienības delegācijās; –◻ ko veic izpildaģentūras ◻ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm ◻ Netieša pārvaldība, kurā budžeta īstenošanas uzdevumi uzticēti: –◻ trešām valstīm vai to izraudzītām struktūrām; –◻ starptautiskām organizācijām un to aģentūrām (precizēt); –◻ EIB un Eiropas Investīciju fondam; –◻ Finanšu regulas 208. un 209. pantā minētajām struktūrām;

–◻ publisko tiesību subjektiem; –◻ privāttiesību subjektiem, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus, ja tie sniedz pienācīgas finanšu garantijas; –◻ struktūrām, kuru darbību reglamentē dalībvalsts privāttiesības, kurām ir uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana un kuras sniedz pienācīgas finanšu garantijas; –◻ personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības KĀDP saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā. –Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā “Piezīmes”. Piezīmes Priekšlikums ir normatīvs. Daži pārvaldības veidu un budžeta izpildes uzdevumi Komisijai ir saistīti ar šādiem administratīviem uzdevumiem: - to neatkarīgo personu saraksta pārvaldīšana, izveide un uzturēšana, kuras ieceļ dalībvalstis; - pārvaldības uzdevumi, kas saistīti ar priekšlikuma pārredzamības aspektiem, un informācijas apmaiņas veicināšana starp dalībvalstīm; - uzraudzības darbības. 2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI 2.1.Uzraudzības un ziņošanas noteikumi Norādīt periodiskumu un nosacījumus. Nav 2.2.Pārvaldības un kontroles sistēma 2.2.1.Apzinātie riski Nav 2.2.2.Informācija par izveidoto iekšējās kontroles sistēmu Nav 2.2.3.Paredzamās pārbaužu izmaksas un ieguvumi un gaidāmā kļūdas riska līmeņa novērtējums

Neattiecas 2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi Norādīt esošos vai plānotos novēršanas pasākumus un citus pretpasākumus. Neattiecas 3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME 3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas Esošās budžeta pozīcijas Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: Budžeta pozīcija Izdevumu veids Iemaksas Numurs

1A izdevumu kategorija Konkurētspēja izaugsmei un darbavietām Dif./nedif. no EBTA valstīm no kandidātvalstīm no trešām valstīm Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē 14.0301 Dif. NĒ NĒ NĒ NĒ No jauna veidojamas budžeta pozīcijas NAV Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: Budžeta pozīcija Izdevumu veids Iemaksas Numurs

Nav Dif./nedif. no EBTA valstīm no kandidātvalstīm no trešām valstīm Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē Nav JĀ/NĒ JĀ/NĒ JĀ/NĒ JĀ/NĒ 3.2.Paredzamā ietekme uz izdevumiem [Šī iedaļa jāaizpilda, izmantojot administratīva rakstura budžeta datu izklājlapu (otrais dokuments šā finanšu pārskata pielikumā), un jāaugšuplādē CISNET starpdienestu konsultācijām.] 3.2.1.Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu

kategorija Numurs



1A izdevumu kategorija Konkurētspēja izaugsmei un darbavietām <TAXUD> ĢD N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) KOPĀ • Darbības apropriācijas Budžeta pozīcijas numurs Saistības (1) Neattiecas Maksājumi (2) Neattiecas Budžeta pozīcijas numurs Saistības (1a) Maksājumi (2a) Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem Neattiecas Budžeta pozīcijas numurs (3) KOPĀ —

<TAXUD> ĢD apropriācijas Saistības =1+1a +3 Neattiecas Maksājumi =2+2a +3 Neattiecas











• KOPĀ — Darbības apropriācijas Saistības (4) Neattiecas Maksājumi (5) Neattiecas • KOPĀ — administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem (6) Neattiecas KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas

<….> IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas Saistības =4+ 6 Neattiecas Maksājumi =5+ 6 Neattiecas Ja priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas • KOPĀ — Darbības apropriācijas Saistības (4) Neattiecas Maksājumi (5) Neattiecas • KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem (6) Neattiecas KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas

1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas

(Pamatsumma) Saistības =4+ 6 Neattiecas Maksājumi =5+ 6 Neattiecas







Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu

kategorija 5 “Administratīvie izdevumi” EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) KOPĀ <TAXUD> ĢD • Cilvēkresursi 0,067 0,067 0,067 0,067 0,067 0,067 0,067 • Pārējie administratīvie izdevumi 0,030 0,030 0,030 0,030 0,030 0,030 0,030 KOPĀ — <….> ĢD Apropriācijas 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas

5. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas (Saistību summa = maksājumu summa) 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) KOPĀ KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas

1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS

apropriācijas Saistības 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 Maksājumi 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 3.2.2.Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām –☒ Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju izmantošanu –◻ Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriācijas izmantot šādā veidā: Saistību apropriācijas EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Norādīt mērķus un rezultātus ⇩ N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) KOPĀ REZULTĀTI Rezultāta veids Rezultāta vidējās izmaksas Daudzums Izmaksas Daudzums Izmaksas Daudzums Izmaksas Daudzums Izmaksas Daudzums Izmaksas Daudzums Izmaksas Daudzums Izmaksas Kopējais rezultātu daudzums Kopējās izmaksas KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1… - Rezultāts - Rezultāts - Rezultāts Starpsumma – konkrētais mērķis Nr. 1 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2 - Rezultāts Starpsumma – konkrētais mērķis Nr. 2 KOPĒJĀS IZMAKSAS 3.2.3.Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām 3.2.3.1.Kopsavilkums –◻ Priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot administratīvās apropriācijas

–☒ Priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot administratīvās apropriācijas šādā veidā: EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) KOPĀ Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA Cilvēkresursi 0,067 0,067 0,067 0,067 0,067 0,067 0,067 Pārējie administratīvie izdevumi 0,030 0,030 0,030 0,030 0,030 0,030 0,030 Starpsumma — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS Cilvēkresursi Pārējie administratīvie izdevumi Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS KOPĀ 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 0,097 Vajadzīgās cilvēkresursu un citu administratīvu izdevumu apropriācijas tiks nodrošinātas no ĢD apropriācijām, kas jau ir piešķirtas darbības pārvaldībai un/vai ir pārdalītas attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. 3.2.3.2.Paredzamās vajadzības pēc cilvēkresursiem –◻ Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu. –☒ Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā: Aplēse izsakāma ar pilnslodzes ekvivalentu N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) • Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 0,5 XX 01 01 02 (Delegācijas) XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) • Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE) XX 01 02 01 (CA, SNE, INT, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT un JED delegācijās) XX 01 04 yy - galvenajā mītnē - delegācijās XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – netiešā pētniecība) 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiešā pētniecība) Citas budžeta pozīcijas (precizēt) KOPĀ XX ir attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa. Vajadzības pēc cilvēkresursiem tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus. Veicamo uzdevumu apraksts Ierēdņi un pagaidu darbinieki Koordinācija un sakari ar dalībvalstīm attiecībā uz tiesību akta priekšlikuma īstenošanu. Uzraudzības uzdevumi. Ārštata darbinieki 3.2.4.Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu

–☒ Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai. –◻ Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā. Aprakstīt, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas. –◻ Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma. Aprakstīt, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas. 3.2.5.Trešo personu iemaksas –Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumu –Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu: Apropriācijas EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) Kopā Norādīt līdzfinansējuma struktūru Neattiecas KOPĀ — līdzfinansējuma apropriācijas Neattiecas



3.3.Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem –☒ Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus –◻ Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē: –◻ pašu resursus –◻ dažādus ieņēmumus EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata) Budžeta ieņēmumu pozīcija Kārtējā finanšu gadā pieejamās apropriācijas Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme N gads N+1 gads N+2 gads N+3 gads Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) …………. pants Attiecībā uz dažādiem ieņēmumiem, kas ir “piešķirtie ieņēmumi”, norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as). Neattiecas