PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.IETEIKUMA KONTEKSTS

Globalizētā pasaulē, kurā smagi noziegumi un terorisms iegūst aizvien starptautiskākas dimensijas un kļūst aizvien daudzfunkcionālāki, tiesībaizsardzības iestādēm būtu jābūt pilnīgi sagatavotām sadarboties ar ārējiem partneriem, lai garantētu savu pilsoņu drošību. Tādēļ Eiropolam vajadzētu būt iespējai veikt personas datu apmaiņu ar trešo valstu tiesībaizsardzības iestādēm, ciktāl tas vajadzīgs tā uzdevumu izpildei.

Kopš Regulas Nr. 2016/794 stāšanās spēkā 2017. gada 1. maijā un saskaņā ar Līgumu Komisija ir atbildīga par to, lai Savienības vārdā risinātu sarunas par starptautiskiem nolīgumiem ar trešām valstīm par personas datu apmaiņu ar Eiropolu. Eiropols, ciktāl tas ir nepieciešams tā uzdevumu veikšanai, var izveidot un uzturēt sadarbības attiecības ar ārējiem partneriem, noslēdzot darba un administratīvās vienošanās, kuras pašas par sevi nav juridisks pamats personas datu apmaiņai.

Ņemot vērā politisko stratēģiju, kas noteikta Eiropas Drošības programmā, Padomes secinājumos un Globālajā stratēģijā, tiesībaizsardzības iestāžu darbības vajadzības visā ES un ciešākas sadarbības šajā jomā iespējamās priekšrocības, Komisija uzskata, ka drīzumā ir nepieciešams sākt sarunas ar astoņām valstīm, kā noteikts Vienpadsmitajā progresa ziņojumā virzībā uz efektīvu un patiesu drošības savienību.

Komisija ir veikusi prioritāro valstu novērtējumu, ņemot vērā Eiropola darbības vajadzības. Eiropola stratēģijā 2016.–2020. gadam Vidusjūras reģions ir noteikts kā padziļinātu partnerattiecību veidošanas prioritāte. Eiropola ārējā stratēģijā 2017.–2020. gadam arī uzsvērts, ka, ņemot vērā pašreizējos terorisma draudus un migrācijas problēmas, ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp Eiropolu un Tuvajiem Austrumiem un Ziemeļāfriku (MENA).

Eiropols nav noslēdzis nevienu nolīgumu ar šā reģiona valstīm.

Šis ieteikums īpaši attiecas uz sarunām ar Maroku, lai gan sadarbība ar jebkuru MENA valsti ir jāskata saistībā ar visu reģionu kopumā. Pašreizējā nestabilitāte reģionā, jo īpaši situācija Sīrijā, Eiropas Savienībai rada būtisku ilgtermiņa drošības apdraudējumu, kuram ir steidzami jāpievēršas. Tas attiecas gan uz efektīvu cīņu pret terorismu un ar to saistītu organizēto noziedzību, gan uz migrācijas problēmām, piemēram, neatbilstīgas migrācijas un cilvēku tirdzniecības veicināšanu. Lai risinātu minētās problēmas, būtiska ir sadarbība ar vietējām tiesībaizsardzības iestādēm.

Pamatojoties uz tehnisko dialogu, kura mērķis ir noteikt kopīgu rīcību, lai uzlabotu informācijas apmaiņu un kopīgi veicamas tiesībaizsardzības operatīvās darbības cīņā pret šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, ES ar Maroku jau ir vienojusies par virkni pasākumu, kuru mērķis ir uzlabot ES un MENA sadarbību starp attiecīgajām tiesībaizsardzības iestādēm, ar attiecīgu reģionālo un/vai divpusējo programmu starpniecību nodrošināt palīdzību rīcībspējas palielināšanai un izstrādāt operatīvās darbības kopīgi pieņemta regulējuma ietvaros. Tas tomēr neattiecas uz personas datu pārsūtīšanu.

Politiskais konteksts

ES un Marokas Karalistes vēsturiskās partnerības pamatā ir vairāki politiski un ekonomiski nolīgumi. 2000. gadā stājās spēkā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu asociācijas nolīgums, kas ir ietekmējis ES attiecības ar Maroku. Eiropas kaimiņattiecību politikas ietvaros Marokai 2008. gadā tika piešķirts īpašs statuss. Viens no mērķiem attiecas uz dialoga un sadarbības pastiprināšanu politikas un drošības jomā;

Saistībā ar Vispārējās tiesas 2015. gada decembra spriedumu politiskās attiecības ar Maroku, tostarp sarunas par drošību un terorisma apkarošanu, ir apturētas. Tomēr pēc Eiropas Savienības Tiesā iesniegtās pārsūdzības ir notikušas dažas politiskas diskusijas, kas galvenokārt bija vērstas uz to, kā risināt sprieduma juridiskās sekas attiecībā uz ES un Marokas divpusējām attiecībām. Maroka ir neoficiāli norādījusi, ka par svarīgu uzskata drošības sadarbību ar ES. Maroka bija pirmā no MENA valstīm, kam tika piedāvāts dialogs par terorisma apkarošanu, un pirms dialoga provizoriskās atcelšanas sagatavošanās tam jau 2015. gada vidū bija krietni pavirzījusies uz priekšu.

Maroka ir attīstījusi ciešu divpusējo sadarbību terorisma apkarošanas jomā ar ES dalībvalstīm, tostarp Spāniju un Franciju, un regulāri likvidē teroristu tīklus. Maroka ir Globālā terorisma apkarošanas foruma (GCTF) līdzpriekšsēdētāja un dalībniece globālajā koalīcijā pret Daesh. Tajā atrodas viens no ES finansētajiem reģionālajiem CBRN izcilības centriem.

Darbības vajadzības

Balstoties uz 2017. gada smagas un organizētas noziedzības draudu novērtējumā (SOCTA) un 2017. gada ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm (TE-SAT) sniegtajiem datiem, kā arī, cita starpā, Eiropola iekšējo ekspertu zināšanām, sadarbība ar Maroku jo īpaši ir vajadzīga, lai novērstu šādas noziedzības izpausmes.

Terorisms rada nopietnus draudus gan Marokai, gan ES, kas abas ir bijušas teroristu uzbrukumu mērķis. Līdztekus apdraudējuma situācijas uzlabošanai un jaunu tendenču apzināšanai ir vajadzīga ciešāka sadarbība, tostarp personas datu apmaiņa, lai novērstu ārvalstu kaujinieku teroristu fenomenu (tostarp attiecībā uz aizdomās turētām personām, kurām ir ES un Marokas dubulta pilsonība vai kuru dzīvesvieta ir ES un Marokā) un efektīvi atklātu, novērstu un sodītu ceļošanu terorisma nolūkos, interneta ļaunprātīgu izmantošanu terorisma nolūkos, terorisma finansēšanu, kā arī saikni ar organizēto noziedzību.

Šaujamieroču nelikumīga tirdzniecība: pašreizējā nestabilitātes MENA reģionā, jo īpaši Lībijā notiekošo konfliktu dēļ, ir ievērojami pieaugusi šaujamieroču nelikumīga tirdzniecību šajā reģionā. Tas rada gan īstermiņa, gan ilgtermiņa draudus drošībai. Maroka ir galvenā partnere attiecībā uz nelikumīgu šaujamieroču plūsmas uz kaimiņvalstīm palēnināšanu un tādas kontrabandas uz ES novēršanu, kurā tiek izmantoti konteinerkuģi, prāmji un nelielas laivas, kas šķērso Vidusjūru.

Ar migrāciju saistītas problēmas: Maroka joprojām ir svarīgs ES partneris attiecībā uz sadarbības attīstīšanu neatbilstīgas migrācijas novēršanā, un plūsmas uz ES nesen ir pieaugušas. Maroka ir gan neatbilstīgas migrācijas izcelsmes valsts, gan arī būtiska neatbilstīgās migrācijas maršruta daļa, ko šķērso Subsahāras Āfrikas valstu valstspiederīgie. Eiropas Robežu un krasta apsardzes riska analīzes 2017. gada ziņojumā kā svarīgi riski minēta dokumentu viltošana un migrantu kontrabanda.

Narkotiku kontrabanda: Tuvie Austrumi un Ziemeļāfrika (MENA) ir galvenais nelikumīgu narkotisko vielu avots, tranzīta punkts un patērētājs. Reģiona ziemeļos atrodas noturīgs klientu loks, dienvidos to šķērso Sāhelas kontrabandistu maršruts, bet no austrumiem uz rietumiem – heroīna maršruts, tādēļ reģions gan negatīvi ietekmē, gan to pašu negatīvi skar neatļautu vielu ļaunprātīga izmantošana un ražošana. Maroka ir ievērojams marihuānas ražotājs un ES tirgū ievesto kaņepju produktu galvenā izcelsmes valsts. Problēmas rada arī sintētisko narkotiku ražošana no zālēm.