Komisijas Ziņojums par ierēdņu, kas atbild par savstarpējās palīdzības īstenošanu, apmācību un apmaiņu saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu (2006/123/EK) SEC(2010)395 /* COM/2010/0134 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 9.4.2010 COM(2010)134 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS par ierēdņu, kas atbild par savstarpējās palīdzības īstenošanu, apmācību un apmaiņu saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu (2006/123/EK) SEC(2010)395 KOMISIJAS ZIŅOJUMS par ierēdņu, kas atbild par savstarpējās palīdzības īstenošanu, apmācību un apmaiņu saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu (2006/123/EK) (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Nozīmīga un novatoriska Pakalpojumu direktīvas[1] daļa ir veltīta administratīvajai sadarbībai. Valsts, reģionālā un vietējā līmeņa kompetentās iestādes dalībvalstīs[2] sniedz viena otrai savstarpēju palīdzību tieši vai pār robežām, lai nepieļautu kontroles dubultošanos un nodrošinātu pakalpojumu sniedzēju efektīvu uzraudzību (28. līdz 36. pants). Iekšējā tirgus informācijas sistēma ( IMI ) atvieglo iestāžu darbu šajā jomā. IMI ir uz informācijas tehnoloģijām balstīts tīkls, ko ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādājusi Komisija. Tas ļauj iestādēm atrast atbildīgās iestādes citās valstīs un savstarpēji apmainīties ar informāciju savas valsts valodā, izmantojot iepriekš iztulkotus jautājumus un atbildes. Ja rodas problēmas, tās var palīdzēt risināt IMI koordinatori. Patlaban IMI tiek izmantots saistībā ar direktīvu par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu[3] un Pakalpojumu direktīvu. Pakalpojumu direktīvas 34. panta 2. punkts aicina dalībvalstis, izmantojot Komisijas atbalstu, sekmēt par administratīvo sadarbību atbildīgo ierēdņu apmācību un apmaiņu. Direktīvas 34. panta 3. punkts paredz, ka Komisija “izvērtē nepieciešamību izveidot daudzgadīgu programmu, lai organizētu atbilstošu ierēdņu apmaiņu un apmācību”. Šajā ziņojumā apkopoti konstatējumi attiecībā uz novērtējumu, kas veikts, pamatojoties uz vairāku atšķirīgu avotu sniegtajiem datiem, tostarp visu IMI lietotāju un koordinatoru starpā veiktām aptaujām un atsauksmēm no IMI apmācību speciālistiem[4]. 2. Vajadzību novērtējums No IMI lietotājiem, koordinatoriem un apmācību speciālistiem iegūtās atsauksmes ļāva izdarīt astoņus galvenos secinājumus: 1. IMI ir “lietotājiem draudzīga” sistēma, tomēr apmācība ir vajadzīga; 2. apmācība par Pakalpojumu direktīvas juridisko un praktisko ietekmi ir sarežģītākā nekā apmācība par IMI lietošanu no tehniskā viedokļa; 3. vispārējā valodu un datorapmācība tiek piedāvāta kā daļa no apmācības darba vietā un nav būtiska administratīvās sadarbības kontekstā; 4. lietotāji gribētu mācīties uz vietas; 5. lielākas bažas rada nevis apmācību izmaksas, bet tas, vai varēs atrast apmācību speciālistus ar attiecīgu kvalifikāciju; 6. Komisijas izstrādāti atbalsta materiāli tiek vērtēti atzinīgi, bet nav pietiekami plaši zināms par tiem; 7. galvenā atbildība par apmācību gulst uz dalībvalstu pleciem, taču arī Komisijai vajadzētu iesaistīties; 8. ierēdņu apmaiņa varētu radīt ievērojamu pievienoto vērtību. 3. Plānoto pasākumu mērķi Visu pasākumu, kas tiks veikti, pamatojoties uz vajadzību novērtējumu, kopējais mērķis būtu nodrošināt, ka IMI lietotājiem ir vajadzīgās zināšanas un prasmes, lai efektīvi lietotu IMI . Šajā nolūkā būtu jānodrošina apmācība pēc iespējas tuvāk lietotājam un iespējami saskaņoti visā ES. Apmācību nodrošināšanā galvenā loma ir IMI koordinatoriem, un tiem būtu jāsniedz atbalsts. Ir pāragri definēt mērķus attiecībā uz apmācības saturu, jo laika gaitā vajadzības varētu mainīties[5]. Atbalsta materiāli ir jāpopularizē un jāizmanto plašāk. Jo īpaši minētais attiecas uz pašmācības materiāliem. IMI lietotāji domā, ka pieredzes apmaiņas nolūkā būtu lietderīgi tikties ar citu valstu ierēdņiem, tāpēc vēl viens mērķis būtu veicināt un atbalstīt ierēdņu apmaiņu. 4. Pieejamo politikas risinājumu salīdzinājums Komisija varētu saglabāt status quo un turpināt sniegt atbalstu dalībvalstīm tāpat kā līdz šim. Lietotāju apmierinātība ar šādiem pasākumiem ir augsta. Tomēr tie nerisina visas grūtības, ar kurām sastopas par apmācību un izpratnes veidošanu atbildīgās personas, piemēram, nepietiekami cilvēkresursi, nepietiekamas zināšanas apmācību sniegšanai un atbalsta trūkums no augstākās vadības. Komisija varētu pielāgot un paplašināt līdzšinējo pieeju saskaņā ar vajadzībām, kādas rodas dalībvalstīs. Piemēram, Komisija varētu palīdzēt organizēt konferences, kurās piedalītos vairāku dalībvalstu pārstāvji. Tā varētu veidot kontaktus starp dalībvalstīm, kuras ir ieinteresētas ierēdņu apmaiņā, un sniegt tām konsultācijas. Komisija varētu arī piešķirt lielāku prioritāti dažu koordinatoru izteiktajiem lūgumiem, piemēram, par atbalsta materiālu tulkošanu un vēlamajiem risinājumiem sistēmas izstrādē. Komisija varētu meklēt papildu resursus un izstrādāt daudzgadu programmu , tādējādi strauji palielinot apmācību un izpratnes veidošanas pasākumu mērogu. Sistemātiska apmācība visās dalībvalstīs, ko nodrošina ārēji speciālisti, profesionāls atbalsts pārrobežu konferenču organizēšanā un centralizēta sistēma ierēdņu apmaiņai ir piemēri pasākumiem, kādus varētu iekļaut šajā programmā. Ietekme uz finansiālo un cilvēkresursu aspektu būtu atkarīga no šādu pasākumu skaita un darbības mēroga. Tomēr patlaban vēl nav skaidrs, vai šādas daudzgadu programmas ievērojamās izmaksas būtu līdzsvarā ar ieguvumiem, jo dalībvalstu vidēja termiņa un ilgtermiņa vajadzības vēl nav apzinātas. Otrā pieeja ļautu rīkoties elastīgi, ņemot vērā vajadzības, kādas rodas, un to varētu īstenot nekavējoties. Iespējams, tā būs mazāk efektīva nekā daudzgadu programma attiecībā uz daudzu IMI lietotāju sasniegšanu saskaņotā veidā, un tā neatrisinās dažas no koordinatoru minētajām problēmām. Tomēr šis risinājums sniedz elastīgu atbalstu, vienlaikus neizslēdzot intensīvāku risinājumu nākotnē. 5. Secinājums Vajadzību novērtējuma vispārīgie rezultāti liecina, ka patlaban nav pietiekama pamatojuma pieņemt daudzgadu programmu ierēdņu apmācībai un apmaiņai. Šādas programmas pieņemšana būtu pāragra laikā, kad sadarbība saskaņā ar Pakalpojumu direktīvu ir tikko sākusies. Komisijai un IMI koordinatoriem ir jāuzkrāj lielāka pieredze, lai varētu apzināt vidēja termiņa un ilgtermiņa vajadzības attiecībā uz ierēdņu apmācību un, iespējams, apmaiņu. Tikmēr Komisija turpinās līdzšinējos pasākumus, atbalstot dalībvalstis saistībā ar izpratnes veidošanu par administratīvo sadarbību un IMI lietotāju apmācību, kas līdz šim bijuši ļoti veiksmīgi. Tomēr Komisija ierosina elastīgi pielāgot un paplašināt pasākumus, ja un kad tā saņems attiecīgus pieprasījumus no dalībvalstīm. Šāds risinājums paredz, ka dalībvalstīm un jo īpaši IMI koordinatoriem ir jāapzinās, ka galvenā atbildība par izpratnes veidošanu un ierēdņu apmācību gulst uz viņu pleciem, un ir jāizmanto Komisijas atbalsts un jāpiešķir pietiekami finansiālie līdzekļi un cilvēkresursi šo uzdevumu īstenošanai. Komisija turpinās aktīvi sekot līdzi notikumiem dalībvalstīs un atkārtoti novērtēs vajadzību pieņemt daudzgadu programmu, pamatojoties uz pieredzi, kas tiks gūta IMI sistēmas „pakalpojumu” moduļa obligātās lietošanas pirmajā gadā. Ziņojumu par situāciju Komisija iekļaus 2010. gada pārskatā par IMI darbību, kura publikācija plānota 2011. gada februārī. Turklāt Komisija regulāri sniegs dalībvalstīm vajadzīgo statistikas informāciju, lai tās varētu sagatavot gada pārskatam arī savas atskaites[6]. [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.). [2] Šajā dokumentā termins “dalībvalstis” attiecas uz visām 27 ES dalībvalstīm un trim EBTA valstīm, kuras ietilpst Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ), proti, Norvēģiju, Īslandi un Lihtenšteinu. [3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.). [4] Sīks novērtējuma un tā rezultātu apraksts iekļauts dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim ziņojumam. [5] Aptaujas tika veiktas laikā, kad daudzās dalībvalstīs vēl nebija pieņemti valsts tiesību akti Pakalpojumu direktīvas īstenošanai un/vai apmācība par juridiskajiem jautājumiem vēl nebija nodrošināta. [6] Sīki dati par uzraudzības un novērtējuma pasākumiem ir iekļauti dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim ziņojumam.