Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2022/C 87/06)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas pret pieteikumu izteikt iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“Lenticchia di Onano”

ES Nr.: PGI-IT-02651 – 2020. gada 15. decembrī.

ACVN ( ) AĢIN (X)

1. Nosaukums vai nosaukumi [ACVN vai AĢIN]

“Lenticchia di Onano”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids [norādīts XI pielikumā]

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Ar AĢIN “Lenticchia di Onano” apzīmē sēklas, ko iegūst no Lens esculenta M. sugas “Lenticchia di Onano” (vietējais ekotips) un “Eston” šķirnes augiem, kuri audzēti 4. punktā definētajā apgabalā. Apgrozībā laistam produktam piemīt turpmāk aprakstītās īpašības.

Fizikālās īpašības

Forma: plakana, lēcveidīga

Lielums: 3–8 mm diametrā

Krāsa: virsma gaiši brūna, zaļgana, ar mainīgu intensitāti un raibumainību (1–95 %)

Sēklapvalks: gluds un plāns

100 sēklu vidējā masa: vismaz 4,50 g

Organoleptiskās īpašības

Pirms vārīšanas lēcas nav jāizmērcē, un arī izvārītas tās neizjūk, bet iegūst samtainu, maigu un krēmīgu konsistenci.

Ķīmiskās īpašības

Kopējais cukuru saturs: mazāk nekā 1,5 %

Dzelzs saturs: vismaz 6,5 mg/100 g

“Lenticchia di Onano” nedrīkst būt ar tādām krāsas vai izskata izmaiņām, kas nelabvēlīgi ietekmē to raksturīgās īpašības; ir pieļaujami ne vairāk kā 2,0 % sadrupušu, traipainu, smecernieku bojātu vai pārkrāsojušos lēcu. Pieļaujams arī, ka kaltētā produktā ir ne vairāk par 2,0 % lēcu, kuru izmērs neatbilst prasībām.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Lēcas “Lenticchia di Onano” jāaudzē 4. punktā definētajā apgabalā.

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Atļauti šādi iepakojuma veidi:

— maisiņi ar ietilpību no 250 g līdz 5 kg,

— maisiņi, kuros produktu iepako aizsargatmosfērā (slāpeklis), ar ietilpību no 250 g līdz 5 kg,

— maisi ar ietilpību līdz 25 kg.

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Līdztekus ES grafiskajam simbolam, AĢIN logotipam un tiesību aktos prasītajām norādēm un informācijai uz iepakojuma etiķetes ar skaidriem un labi salasāmiem drukātiem burtiem obligāti jānorāda:

— nosaukums “Lenticchia di Onano” un akronīms I.G.P. [AĢIN] (Indicazione Geografica Protetta [aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde]),

— ražotāja un/vai iepakotāja vārds/nosaukums, uzņēmuma nosaukums un adrese.

Aizliegts pievienot jebkādu papildu aprakstu, kas noteikumos nav skaidri paredzēts. Tomēr ir atļauts izmantot zīmolvārdus, ja tiem nav cildinoša mērķa un tie nemaldina patērētāju, kā arī tās saimniecības nosaukumu, kurā produkts audzēts, un citas patiesas un dokumentētas norādes, kas atļautas saskaņā ar Savienības, valsts vai reģionāliem tiesību aktiem un nav pretrunā šīs produkta specifikācijas mērķiem un saturam.

Nosaukumu “Lenticchia di Onano” tulkot nedrīkst.

Logotips

AĢIN logotips ir šāds:

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Lenticchia di Onano” apzīmētā produkta ražošanas apgabals aptver visu šādu Viterbo provinces pašvaldību administratīvo teritoriju: Acquapendente, Gradoli, Grotte di Castro, Latera, Onano un San Lorenzo Nuovo.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Lenticchia di Onano” atzīšanas pieteikuma pamatā ir produkta reputācija.

Lēcām “Lenticchia di Onano” ir laba slava gan valsts, gan starptautiskā mērogā, arī tāpēc, ka tās ieguvušas ievērojamu komerciālu atzinību.

4. punktā minētajā ražošanas apgabalā lēcas “Lenticchia di Onano” vienmēr uzskatītas par vietējās lauksaimniecības un gastronomiskās kultūras simbolu, turklāt senās tradīcijas, kas aizsākās etrusku laikos, apgabala labvēlīgie augsnes un klimatiskie apstākļi un dzīvīgā uzņēmējdarbība ir vairojusi produkta atpazīstamību un reputāciju.

Augsne, kurās aug lēcas “Lenticchia di Onano”, ir vulkāniskas izcelsmes (Vulsini vulkāniskais komplekss), parasti irdenas, bez daudziem zvirgzdiem un akmeņiem, pietiekami dziļas un ķīmiskajiem elementiem bagātas. Šīs īpašības pastiprina produkta organoleptiskās īpašības, jo ļauj iegūt sēklas ar regulāru formu un bez morfoloģiskām novirzēm, kādas piemīt kompaktās augsnēs augušām lēcām.

Šīs augsnes ir dabiski bagātas ar mikroelementiem, jo īpaši dzelzi, un tas šo kultūraugu ietekmē labvēlīgi, piemēram, nodrošina zemu kopējo cukuru saturu, garšas pilnību un labu uzglabājamību.

Produkta reputācija tirgū kopš 19. gs. beigām ir pieaugusi, un to apliecina daudzās balvas, kas saņemtas Itālijā un ārvalstīs.

Laikā no 19. gs. beigām līdz 20. gs. sākumam produktu sāka apzīmēt ar tā izcelsmes vietas nosaukumu – Onāno. Šajā laikā šīs lēcas sasniedza slavas virsotni. 1874. gadā jaunizveidotās Itālijas Karalistes Lauksaimniecības, rūpniecības un tirdzniecības ministrijas Lauksaimniecības direktorāts dalībai Parīzes Pasaules izstādē [Exposition Universelle de Paris] izraudzījās lenticchie dionane, ko atbalstīja Viterbo Lauksaimniecības komiteja.

Vietējie lauku iedzīvotāji lēcas audzēja un ēda to augstā dzelzs satura dēļ, lai kompensētu gaļas trūkumu uzturā. Pierādījumi liecina, ka lēcas Viterbo apkaimē bez pārtraukuma audzētas jau kopš viduslaikiem un tiek audzētas arī mūsdienās.

Onāno Kopienas un tautas rīkojumu, statūtu un pašvaldības likumu krājumā [Ordini, statuti, leggi municipali della comunità e popolo di Onano], kas datēts ar 1561. gadu, šo lēcu nozīmi parāda lielie naudassodi, ko uzliek personām, kuras zagušas vai bojājušas lēcu augus un ražu. Lēcas netika audzētas pašpatēriņam, un 17. gs. sākumā vietējām pārvaldes iestādēm nācās noteikt aizliegumu, lai citu apvidu tirgotāji Onāno nedēļas tirgū neuzpirktu visas lēcas. To panāca ar lēcu pārdošanas un eksporta limitu, ko noteica 18 kg apmērā vienai personai (Sforcas hercoga vēstule Onāno Kopienas padomei, 1616).

“Lenticchia di Onano” vēsture laikā no 19. gs. beigām līdz 20. gs. sākumam, kad produktu sāka apzīmēt ar tā izcelsmes vietas nosaukumu – Onāno, aprakstīta daudzos avotos. 1874. gadā jaunizveidotās Itālijas Karalistes Lauksaimniecības, rūpniecības un tirdzniecības ministrijas Lauksaimniecības direktorāts dalībai Parīzes Pasaules izstādē [Exposition Universelle de Paris] izraudzījās lenticchie dionane, ko atbalstīja Viterbo Lauksaimniecības komiteja. 1910. un 1911. gadā lēcas “Lenticchia di Onano” tika izstādītas vairākās starptautiskās izstādēs Londonā, Parīzē un Buenosairesā, kur tika augstu novērtētas un saņēma pirmās pakāpes balvas, diplomus un zelta medaļas par kvalitāti.

Arī 1934. gadā lēcas “Lenticchia di Onano” tika izraudzītas no Alta Tuscia tipisko produktu vidus un izstādītas valsts mēroga lauksaimniecības izstādē.

Viterbo lauksaimniecības skolas direktors Domeniko Orci [Domenico Orzi] avotā Tuscia Agricola raksta: “Augļu un dārzeņu sekcijā mūsu skola varēja izstādīt dažus lieliskus lēcu “Lenticchia di Onano” paraugus. Šis Viterbo provincei tipiskais produkts ir kļuvis ļoti nozīmīgs, par ko liecina gada vidējais produkcijas apjoms, kas sasniedzis 600 tonnu lēcu.”

Vēl citi atzinības pierādījumi atrodami Viterbo tirgus vairumtirdzniecības cenu sarakstā [Listino dei prezzi all’ingrosso praticati sulla piazza di Viterbo], kurā kopš 1936. gada bija atsevišķs ieraksts, lai parastās lēcas [lenticchia comune] varētu nošķirt no Onāno lēcām [“Lenticchia di Onano”], kurām pat vairumtirdzniecības līmenī bija cita cena un tirgus nekā parastajam produktam.

20. gs. 50.–60. gados lēcas “Lenticchia di Onano” bija iecienītas un tika patērētas galvenokārt Viterbo un Romas provincē, lai gan arī citos reģionos un ārvalstīs pieprasījuma pēc tām netrūka.

Ārvalstu tirgus pastāvēšanu apliecina tas, ka “Lenticchia di Onano” bija vienīgās lēcas, kas tika iekļautas Itālijas un Francijas 1964. gada nolīgumā par vairāku lauksaimniecības pārtikas produktu nosaukumu un izcelsmes aizsardzību (Konvencija par dažu produktu cilmes vietu nosaukumu, izcelsmes norāžu un nosaukumu aizsardzību (ar protokolu un pielikumiem), parakstīta Romā 1964. gada 28. aprīlī, reģistrēta Francijā 1970. gada 27. janvārī, Apvienoto Nāciju Organizācija, Līgumu sērija, 712. sēj., Nr. 10233, Ņujorka, 1972, 356. lpp.).

Lai gan patērētāju gaume un tirgus pieprasījums ir pamatīgi ietekmējis lēcu ražošanu valstī, lēcas “Lenticchia di Onano” ir saglabājušas savu tirgus daļu, kuras pamatā ir vēsture un labā reputācija. To atzinis arī Itālijas Nacionālais statistikas institūts (ISTAT) Lauksaimniecības statistikas gadagrāmatā, kurā produkts vēl 1970. gadā bija iekļauts tabulā “Produkti/tirgi un kvalitāte” (ISTAT Lauksaimniecības statistikas gadagrāmata [Annuario di statistica agraria], XVIII sēj., Roma, 1972, 242. lpp.).

Mūsdienās statistikas un faktisko cenu tabulās parastās lēcas vairs netiek nošķirtas no citām lēcām, kas saistītas ar konkrētu izcelsmes vietu. Taču produkts tiek izcelts reklāmas bukletos par produktiem, ko aptver Lacio apgabala tradicionālo produktu kvalitātes shēmas; šos bukletus izplata lielāko Itālijas mazumtirgotāju tirdzniecības kanālos, un tajos vienmēr norādīta lēcu “Lenticchia di Onano” izcelsme, kas to atšķir no parastajām lēcām. Atšķiras arī abu veidu lēcu cena par kilogramu: no 7,20 līdz 11,00 EUR/kg par produktu “Lenticchia di Onano” salīdzinājumā ar 2,30 līdz 4,50 EUR/kg par parastām lēcām.

“Lenticchia di Onano” ir pamatsastāvdaļa daudzās tradicionālās šā apgabala receptēs, un šefpavāri un gastronomijas eksperti šīs lēcas augstu vērtē to īpašās garšas dēļ un tāpēc, ka tās izvārās ātri, bet neizjūk. Kopš 1931. gada vīna un pārtikas produktu apskatos šīs lēcas tiek uzskatītas par nišas produktu, kas ir “ļoti plaši pazīstams un plaši eksportēts” (Touring Club Italiano, Itālijas gastronomijas ceļvedis [Guida Gastronomica d’Italia], 1931), un tās joprojām tiek minētas populāros ceļvežos, kas palīdz atklāt apgabalam tipiskās garšas (piemēram, Italo Arieti “Tušas virtuve” [Tuscia a tavola], 1996, vai “Kulinārā baudījuma un brīvā laika ceļveži” [Guide ai sapori e ai piaceri], kas veltīti Romai un Lacio provincei vai Tušas reģionam, apgāds La Repubblica un L’Espresso, 2021). “Lenticchia di Onano” minētas Paolo Masobrio darbā “Garšu enciklopēdija. Itālijas gardumu ceļvedis” [Paolo Massobrio, Il Golosario. Guida alle cose buone d’Italia] (vienīgais izdevums, 2021), arī Karlo Petrīni grāmatā “Slow Food revolūcija” [Carlo Petrini, Slow Food Revolution] (Slow Food Editore, 2005) un Karlo Boljjoti grāmatā “Slow food almanahs. Produkti un receptes vienam gadam” [Carlo Bogliotti, Almanacco Slow Food. Prodotti e ricette per un anno] (Slow Food Editore, 2021).

Lēcas var nogaršot arī Romas restorānos, kur tās kā labu zīmi un labklājības simbolu tradicionāli pasniedz Jaungada svinībās.

“Lenticchia di Onano” ir viens no tipiskajiem Lacio reģionālās virtuves produktiem, kas pazīstams arī ārvalstīs, kur to popularizē itāļu ēdienu gatavošanā prasmīgi šefpavāri. 2008. gadā Amerikas žurnāls Women’s Wear Daily (WWD), kas pazīstams kā pasaules modes “bībele”, lēcas “Lenticchia di Onano” lasītājiem ieteica kā vienu no sezonas ēdieniem, kas ziemā palīdz justies silti (https://wwd.com/fashion-news/fashion-features/in-season-winter-treats-1868335, skatīts 2021. gada 26. jūnijā).

Savukārt Onāno lēcu lazanja ir minēta grāmatā “Mājās gatavota pasta” (Aliza Green, Making Artisan Pasta, Quarry Books, 2012), ko sarakstījusi slavenā Filadelfijas šefpavāre un kulinārijas eksperte Aliza Grīna.

Itāļu izcelsmes Austrālijas šefpavārs Gijs Grossi pavārgrāmatā “Mīlu Itāliju” (Guy Grossi, Love Italy, Penguin Random House, 2013) lēcas “Lenticchia di Onano” iekļāvis, lai izceltu audzētāju pūliņus uzturēt dzīvu šo seno lēcu audzēšanas tradīciju.

Cits Austrālijas šefpavārs Stefano Manfredi lēcas “Lenticchia di Onano” min kā vienu no pašiem vērtīgākajiem Lacio produktiem, grāmatā “Stefano Manfredi itāļu ēdieni” nosaucot tās par “ļoti iecienītām” (Stefano Manfredi’s Italian Food, Fairfax books, Crows Nest, 2013).

Neapoles šefpavārs Džino Dakampo, kura televīzijas raidījumi iemantojuši lielu populāritāti Apvienotajā Karalistē, savā pavārgrāmatā stāstam par Onāno lēcām ir veltījis atsevišķu rindkopu (Gino D’Acampo, Gino’s Italian Coastal Escape. A Taste of Italy from the Aeolian Islands to Elba, Hodder&Stoughton, 2017).

Jāpiemin, ka tiek rīkots arī “Lenticchia di Onano” veltīts festivāls, kas kopš 1964. gada norisinās ik gadus, izņemot ārkārtas apstākļus. Onāno pašvaldība šos svētkus organizē kā daļu no Svētā Trifona piemiņas svinībām, un tie notiek nedēļā, kurā iekrīt Debesbraukšanas diena.

Nosaukuma “Lenticchia di Onano” reputāciju apliecina vairāk nekā 5 000 trāpījumu Google meklētājā.

“Lenticchia di Onano” ir iekļauts Lacio reģiona tradicionālo agropārtikas produktu sarakstā.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Produkta specifikācijas pilnais teksts ir pieejams tīmekļvietnē http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai

tieši atverot Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas mājaslapu (www.politicheagricole.it), noklikšķinot uz “Qualità” (ekrāna augšdaļas labajā pusē), tad uz “Prodotti DOP IGP STG” (ekrāna kreisajā malā) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.