par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Eiropas Padomes Konvenciju par terorisma novēršanu (CETS Nr. 196)

Atgādinot, ka terorisma aktu mērķis to būtības vai konteksta dēļ ir nopietni iebiedēt iedzīvotājus vai nepamatoti piespiest valdību vai starptautisku organizāciju veikt kādas darbības vai atturēties no tām, vai nopietni destabilizēt, vai iznīcināt valsts vai starptautiskas organizācijas fundamentālas politiskās, konstitucionālās vai sociālās struktūras;

Apzinoties bīstamo situāciju, ar ko saskaras tie, kas cieš no terorisma, un šajā saistībā atkārtoti apliecinot absolūtu solidaritāti ar terorisma upuriem un viņu ģimenēm;

par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Eiropas Padomes Konvenciju par terorisma novēršanu (CETS Nr. 196)

1.Šajā Konvencijā "publisks aicinājums veikt teroristisku nodarījumu" nozīmē izplatīt vai kā citādi darīt zināmu sabiedrībai vēstījumu ar nolūku kūdīt uz teroristiska nodarījuma veikšanu, kad šāda rīcība, neatkarīgi no tā, vai ar to tieši vai netieši propagandē teroristiskus nodarījumus, rada briesmas, ka var tikt veikts viens vai vairāki šādi nodarījumi.

4.Katra Puse cenšas veicināt sabiedrības informētību par teroristisku nodarījumu un šajā Konvencijā minēto nodarījumu pastāvēšanu, cēloņiem, smagumu un to radītajiem draudiem, un apsver rosināt sabiedrību sniegt tādu faktisku, konkrētu palīdzību tās kompetentajām iestādēm, kas varētu palīdzēt novērst teroristiskus nodarījumus un šajā Konvencijā minētos nodarījumus.

2.Katra Puse veic tādus pasākumus, kas var būt nepieciešami, lai uzlabotu un attīstītu sadarbību starp valstu iestādēm, ar mērķi novērst teroristiskus nodarījumus un to negatīvo ietekmi, cita starpā:

1.Katra Puse veic piemērotus pasākumus, īpaši tiesībaizsardzības iestāžu un citu struktūru apmācības jomā, kā arī izglītības, kultūras, informācijas, plašsaziņas līdzekļu un sabiedrības informētības palielināšanas jomā, ar mērķi novērst teroristiskus nodarījumus un to negatīvo ietekmi, vienlaikus ievērojot cilvēktiesību saistības, kā tas ir noteikts Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā, Starptautiskajā paktā par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, ja šie akti ir piemērojami minētajai Pusei, un citas saistības saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.

2.Iesniedzot savu ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentu, dalībvalsts vai Eiropas Kopiena, kas nav pielikumā uzskaitītā līguma puse, var paziņot, ka, piemērojot šo Konvenciju attiecīgajai Pusei, minētais līgums ir uzskatāms par pielikumā neiekļautu. Šī deklarācija zaudē spēku, tiklīdz līgums stājas spēkā attiecībā uz to Pusi, kura ir iesniegusi šādu deklarāciju, un tā paziņo Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram par šo stāšanos spēkā.

1.Šajā Konvencijā "teroristisks nodarījums" ir jebkurš noziedzīgs nodarījums, kas ietilpst kāda pielikumā uzskaitītā līguma darbības jomā un ir definēts kādā no tiem.

2.Iepriekšējus galīgos spriedumus, kas pasludināti ārvalstīs par šajā Konvencijā minētajiem nodarījumiem, var, ciktāl to ļauj valsts tiesību akti, ņemt vērā, lai noteiktu sodu saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

c.ja nodarījums tika vērsts uz to, lai veiktu, vai tā rezultātā tika veikts šīs Konvencijas 1. pantā minētais nodarījums, lai mēģinātu piespiest minēto Pusi veikt kādu darbību vai atturēties no kādas darbības veikšanas,

b.ja nodarījums tika vērsts uz to, lai veiktu, vai tā rezultātā tika veikts šīs Konvencijas 1. pantā minētais nodarījums pret minētās Puses valsts vai valdības iestādi, tostarp šīs Puses diplomātiskajām vai konsulārajām telpām,

a.ja nodarījums tika vērsts uz to, lai veiktu, vai tā rezultātā tika veikts šīs Konvencijas 1. pantā minētais nodarījums minētās Puses teritorijā vai pret šīs Puses valstspiederīgo,

2.Turklāt kriminālatbildības noteikšanai, īstenošanai un piemērošanai saskaņā ar šīs Konvencijas 5.–7. pantu un 9. pantu būtu jāpiemēro arī proporcionalitātes princips attiecībā uz izvirzītajiem leģitīmajiem mērķiem un to nepieciešamību demokrātiskā sabiedrībā, un būtu jāizslēdz jebkāda veida patvaļība vai diskriminējoša vai rasistiska attieksme.

1.Pusei, kuras teritorijā atrodas iespējamais nodarījuma veicējs, ja tai ir jurisdikcija saskaņā ar 14. pantu un ja tā neizdod minēto personu, ir pienākums bez izņēmumiem un neatkarīgi no tā, vai nodarījums ir izdarīts tās teritorijā, bez liekas kavēšanās iesniegt lietu savām kompetentajām iestādēm, lai veiktu kriminālvajāšanu, izmantojot procedūras saskaņā ar minētās Puses tiesību aktiem. Šīs iestādes pieņem lēmumu tādā pašā veidā kā jebkurā citā smaga nodarījuma gadījumā saskaņā ar minētās Puses tiesību aktiem.

1.Puses viena otrai sniedz vislielāko iespējamo palīdzību saistībā ar kriminālizmeklēšanu vai kriminālprocesu, vai izdošanas procedūrām attiecībā uz šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā noteiktajiem nodarījumiem, tostarp palīdzību to rīcībā esošo pierādījumu iegūšanā, kas nepieciešami tiesvedībā.

Šo Konvenciju nepiemēro, ja jebkurš no nodarījumiem, kas noteikti saskaņā ar 5.–7. pantu un 9. pantu, ir izdarīts vienā valstī, iespējamais nodarījuma veicējs ir attiecīgās valsts valstspiederīgais un atrodas šīs valsts teritorijā, un nevienai citai valstij nav pamata saskaņā ar šīs Konvencijas 14. panta 1. vai 2. punktu īstenot jurisdikciju, saprotot, ka minētajos gadījumos pēc vajadzības piemēro šīs Konvencijas 17. panta un 20.–22. panta noteikumus.

5.Šā panta 3. un 4. punkts neskar nevienas Puses, kura pieprasa jurisdikciju saskaņā ar 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu, tiesības uzaicināt Sarkanā Krusta Starptautisko komiteju sazināties un apmeklēt iespējamo nodarījuma izdarītāju.

2.Pārliecinoties, ka apstākļi to attaisno, Puse, kuras teritorijā nodarījuma izdarītājs vai iespējamais izdarītājs uzturas, veic atbilstošus pasākumus saskaņā ar tās tiesību aktiem, lai nodrošinātu šīs personas klātbūtni kriminālvajāšanai vai izdošanai.

1.Šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā minētie nodarījumi tiek uzskatīti par nodarījumiem, par ko var piemērot izdošanu un kas ir iekļauti jebkurā izdošanas līgumā, kas pastāv jebkuru Pušu starpā pirms šīs Konvencijas stāšanās spēkā. Puses apņemas visos izdošanas līgumos, kas tiks vēlāk noslēgti starp tām, šādus nodarījumus iekļaut kā nodarījumus, par ko var piemērot izdošanu.

2.Ja Puse, kas padara izdošanu atkarīgu no līguma esības, saņem izdošanas pieprasījumu no citas Puses, ar kuru tai nav izdošanas līguma, pieprasījuma saņēmēja Puse var, ja tā šādi nolemj, uzskatīt šo Konvenciju par izdošanas juridisko pamatu attiecībā uz šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā minētajiem nodarījumiem. Izdošanai piemēro pārējos nosacījumus, kas paredzēti pieprasījuma saņēmējas Puses tiesību aktos.

3.Puses, kas nepadara izdošanu atkarīgu no līguma esības, savstarpēji atzīst šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā minētos nodarījumus par tādiem nodarījumiem, par kuriem var piemērot izdošanu, ņemot vērā nosacījumus, kas paredzēti pieprasījuma saņēmējas Puses tiesību aktos.

4.Ja vajadzīgs, šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā minētos nodarījumus izdošanas vajadzībām Pušu starpā uzskata par tādiem, kas veikti ne tikai tajā vietā, kur tie ir notikuši, bet arī to Pušu teritorijā, kuras ir noteikušas jurisdikciju saskaņā ar 14. pantu.

5.Visu starp Pusēm noslēgto izdošanas līgumu un nolīgumu noteikumus attiecībā uz nodarījumiem, kas minēti šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā, uzskata par grozītiem Pušu starpā, ciktāl tie nav saderīgi ar šo Konvenciju.

20. pants. Politisko nodarījumu klauzulas nepiemērošana

1.Nevienu no šīs Konvencijas 5.–7. pantā un 9. pantā minētajiem nodarījumiem izdošanas vai savstarpējas juridiskās palīdzības nolūkā neuzskata par politisku nodarījumu, nodarījumu, kas saistīts ar politisku nodarījumu, vai nodarījumu, ko iedvesmojuši politiski motīvi. Attiecīgi, pieprasījumu izdot vai sniegt savstarpēju juridisku palīdzību, kam pamatā šāds nodarījums, nedrīkst atteikt, pamatojoties tikai uz to, ka tas attiecas uz politisku nodarījumu vai nodarījumu, kas saistīts ar politisku nodarījumu, vai nodarījumu, ko iedvesmojuši politiski motīvi.

2.Neskarot 1969. gada 23. maija Vīnes konvencijas par starptautisko līgumu tiesībām 19.–23. panta piemērošanu citiem šīs Konvencijas pantiem, jebkura valsts vai Eiropas Kopiena var Konvencijas parakstīšanas vai ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumenta deponēšanas brīdī paziņot, ka tā patur tiesības nepiemērot šā panta 1. punktu, ciktāl tas attiecas uz izdošanu par šajā Konvencijā minētu nodarījumu. Puse apņemas piemērot šo atrunu, izvērtējot katru gadījumu individuāli un pieņemot pienācīgi pamatotu lēmumu.

3.Jebkura Puse var pilnībā vai daļēji atsaukt savu atrunu, ko tā iekļāvusi saskaņā ar 2. punktu, izmantojot Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram adresētu deklarāciju, kas stājas spēkā no tās saņemšanas dienas.

4.Puse, kas iekļāvusi atrunu saskaņā ar šā panta 2. punktu, nevar prasīt, lai jebkura cita Puse piemēro šā panta 1. punktu; tomēr tā var, ja tās atruna ir daļēja vai ar nosacījumu, prasīt šā panta piemērošanu, ciktāl pati to ir akceptējusi.

5.Atruna ir spēkā trīs gadus no dienas, kurā šī Konvencija stājās spēkā attiecībā uz minēto Pusi. Tomēr šādu atrunu var pagarināt uz tikpat ilgu termiņu.

6.Divpadsmit mēnešus pirms atrunas termiņa beigām Eiropas Padomes Ģenerālsekretārs attiecīgajai Pusei paziņo par termiņa beigām. Ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms atrunas termiņa beigām Puse paziņo Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram, ka tā saglabā, groza vai atsauc savu atrunu. Ja kāda Puse paziņo Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram, ka tā saglabā savu atrunu, tā sniedz paskaidrojumu par iemesliem, kas pamato atrunas saglabāšanu. Ja attiecīgā Puse nesniedz šādu paziņojumu, Eiropas Padomes Ģenerālsekretārs informē minēto Pusi, ka tās atrunas termiņš tiek uzskatīts par automātiski pagarinātu par sešiem mēnešiem. Ja attiecīgā Puse nav paziņojusi savu nodomu saglabāt vai grozīt savu atrunu pirms minētā laikposma beigām, atruna zaudē spēku.

7.Ja Puse pēc izdošanas pieprasījuma saņemšanas no citas Puses, neizdod personu, piemērojot šo atrunu, tā bez jebkādiem izņēmumiem un nepamatotas kavēšanās iesniedz lietu savām kompetentajām iestādēm kriminālvajāšanai, ja vien pieprasījuma iesniedzēja Puse un pieprasījuma saņēmēja Puse nevienojas citādi. Lai veiktu kriminālvajāšanu pieprasījuma saņēmējā Pusē, kompetentās iestādes pieņem lēmumu tādā pašā veidā kā jebkurā citā smaga nodarījuma gadījumā saskaņā ar minētās Puses tiesību aktiem. Pieprasījuma saņēmēja Puse bez nepamatotas kavēšanās paziņo tiesvedības rezultātu pieprasījuma iesniedzējai Pusei un Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram, kurš to pārsūta Pušu konsīlijam, kas paredzēts 30. pantā.

8.Lēmumu noraidīt izdošanas pieprasījumu, pamatojoties uz šo atrunu, nekavējoties pārsūta pieprasījuma iesniedzējai Pusei. Ja pieprasījuma saņēmējā Pusē saprātīgā laikposmā nav pieņemts tiesas nolēmums par lietas būtību saskaņā ar 7. punktu, pieprasījuma iesniedzēja Puse var paziņot par to Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram, kurš lietu nodod 30. pantā paredzētajam Pušu konsīlijam. Šis konsīlijs izskata lietu un sniedz atzinumu par atteikuma atbilstību Konvencijai, un iesniedz to Ministru komitejai, lai par to varētu sniegt paziņojumu. Pildot savus uzdevumus saskaņā ar šo punktu, Ministru komitejas sanāksmēs piedalās tikai tās valstis, kas ir Konvencijas Puses.

21. pants. Diskriminācijas klauzula

1.Šajā Konvencijā neko nevar interpretēt kā tādu, kas uzliek par pienākumu izdot vai sniegt savstarpēju juridisko palīdzību, ja pieprasījuma saņēmējai Pusei ir pamatots iemesls uzskatīt, ka pieprasījums izdot par nodarījumiem, kas noteikti 5.–7. pantā un 9. pantā, vai pieprasījums pēc savstarpējās juridiskās palīdzības attiecībā uz šādiem nodarījumiem ir iesniegts nolūkā saukt pie atbildības vai sodīt personu, pamatojoties uz šīs personas rasi, reliģisko piederību, valstspiederību, etnisko izcelsmi vai politiskajiem uzskatiem, vai ka pieprasījuma izpilde varētu kaitēt šīs personas stāvoklim jebkura šāda iemesla dēļ.

2.Šajā Konvencijā neko nevar interpretēt kā tādu, kas uzliek par pienākumu izdot, ja pastāv risks, ka persona, uz kuru attiecas izdošanas pieprasījums, tiks pakļauta spīdzināšanai vai necilvēcīgai vai pazemojošai attieksmei, vai sodam.

3.Šajā Konvencijā neko nevar interpretēt kā tādu, kas uzliek par pienākumu izdot, ja pastāv risks, ka personai, uz kuru attiecas izdošanas pieprasījums, tiks piemērots nāvessods vai, ja pieprasījuma saņēmējas Puses tiesību akti nepieļauj mūža ieslodzījumu, mūža ieslodzījums bez pirmstermiņa atbrīvošanas iespējas, ja vien saskaņā ar piemērojamiem izdošanas līgumiem pieprasījuma saņēmējai Pusei nav uzlikts par pienākumu izdot, ja pieprasījuma iesniedzēja Puse sniedz tādu garantiju, ko pieprasījuma saņēmēja Puse uzskata par pietiekamu, ka nāvessods netiks piemērots vai, ja to piemēro, netiks izpildīts, vai, ka attiecīgajai personai nepiemēros mūža ieslodzījumu bez pirmstermiņa atbrīvošanas iespējas.

22. pants. Spontāna informācijas sniegšana

1.Neskarot pašu veikto izmeklēšanu vai tiesvedību, Puses kompetentās iestādes var bez iepriekšēja pieprasījuma nosūtīt citas Puses kompetentajām pusēm informāciju, kas iegūta pašu veiktās izmeklēšanas ietvaros, ja tās uzskata, ka šādas informācijas izpaušana varētu palīdzēt Pusei, kura saņem informāciju, uzsākt vai veikt izmeklēšanu vai tiesvedību, vai arī tās rezultātā attiecīgā Puse varētu iesniegt pieprasījumu saskaņā ar šo Konvenciju.