LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 8.4.2009 
SEC(2009) 454 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
Pavaddokuments 
 
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM 
 
Ilgtspējīgas nākotnes veidošana akvakult ūrai 
 
Jauns impulss Eiropas akvakult ūras 
ilgtspējīgas attīstības stratēģijai 
 
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
  
{COM(2009) 162, gal īgā redakcija} 
{SEC(2009) 453} 
LV 2   LV KOPSAVILKUMS  
2002. gad ā Eiropas Komisija n āca klajā ar paziņojumu par Eiropas akvakult ūras ilgtspējīgas 
attīstības stratēģiju1, un tas bija pirmais dokuments, kur ā akvakult ūras nozare tika izvirz īta 
Eiropas uzman ības priekšpl ānā. 2007. gad ā Jūrlietu un zivsaimniec ības ģenerāldirektorāts 
(kādreizējais Zivsaimniec ības un j ūrlietu ģenerāldirektorāts) izvērtēja līdzšinējos 
sasniegumus. Pamatojoties uz šo izv ērtējumu un ņemot vērā to, ka viens no galvenajiem 
2002. gad ā izvirzītajiem m ērķiem nodarbin ātības un ražošanas pieauguma zi ņā nebija 
sasniegts, Komisija uzs āka plašu apspriešanos un diskusijas ar ieinteres ētajām person ām par 
iespējām un probl ēmām, ar kurām saskaras Eiropas akvakult ūra. 
Šajā apspriešan ās un novērtēšanas period ā tika konstat ēti vairāki jautājumi, kuri s īkāk iztirzāti 
šajā dokument ā. Visā visumā ir izdevies sasniegt 2002. gad ā izvirzītos mērķus, proti, 
nodrošināt nekaitīgu ūdens cilmes produktu ražošanu akvakult ūrā, vienlaikus garant ējot 
dzīvnieku vesel ību un labtur ību, un izstr ādāt akvakult ūras tiesisko regul ējumu. Tom ēr galvenā 
konstatētā problēma ir visp ārējā ražošanas stagn ācija, kas kopš š ā gadsimta s ākuma vērojama 
ES akvakult ūrā un kas ir pretrun ā šīs nozares nemit īgajai izaugsmei pasaules m ērogā. ES 
akvakultūras nozare var izmantot daudzas priekšroc ības, un t ā ir līdere tehnolo ģiju 
jauninājumos un p ētniecībā, taču tai nākas saskarties ar ī ar vairākām problēmām. Galveno 
faktoru vid ū jāmin ES akvakult ūras vispārējās ekonomisk ās izredzes, konkr ēti, konkurence ar 
importētiem produktiem, ES akvakult ūras struktūra un nozari raksturojoš ās iezīmes, kā arī ES 
akvakultūras uzdevumi vides aizsardz ības jomā, vajadzība pārvarēt grūtības, kas saist ītas ar 
platības nepietiekam ību un konkurenci par piek ļuvi ūdenim, un uzdevums nodrošin āt augstu 
dzīvnieku vesel ības un labtur ības pakāpi. Šīs apspriešan ās laikā noskaidroj ās, cik svar īga šai 
jaunajai dz īvnieku domestik ācijas jomai ir uz  nozares vajadz ībām orientēta pētniecība, taču 
izkristaliz ējās arī papildu probl ēmas, piem ēram, nepietiekama izpratne par akvakult ūru un no 
tā izrietošā ietekme uz nozares t ēlu, vajadz ība pēc labākas pārvaldes, ko pan āktu ar sazi ņu un 
ieinteresēto aprindu iesaist īšanu, un vajadz ība radīt vienlīdzīgus konkurences apst ākļus un 
samazināt administrat īvo slogu. 
Šajā dokument ā aplūkotas trīs plašas iesp ējas, kā risināt apspriešan ās gaitā radušos 
jautājumus. 
Pirmais izskat ītais risinājums bija status-quo  scenārijs, proti, iesp ēja neuzsākt īpašu iniciat īvu 
un darboties 2002. gad ā izstrādātās stratēģijas robež ās. Tas noz īmē, ka, izstr ādājot politiku 
vairākās jomās, kas var ētu ietekm ēt akvakult ūru, izvēlas pieeju “r īkoties kā līdz šim” un 
turpina piev ērsties 2002. gad ā izvirzītajam un l īdz šim nesasniegtajam jaunu darbavietu 
radīšanas mērķim.  
Otrais risin ājums bija iesp ēja īstenot iniciat īvu, kas līdzīga 2002. gada iniciat īvai, un ierosin āt 
atjauninātu stratēģiju ES akvakult ūras ilgtsp ējīgai attīstībai. Šai nol ūkā būtu jāsagatavo 
paziņojums par politikas pamatnost ādnēm, jāformulē stratēģiskie mērķi un jāizstrādā 
priekšlikumi iesp ējamai turpm ākai rīcībai dažādās politikas jom ās. Saskaņā ar šo risin ājumu 
apsvēra vēl vairākas citas iesp ējas, proti, izv ērtēja to, cik lietder īgi ir saglab āt vai pārskatīt 
konkrētus 2002. gad ā izvirzītus stratēģiskos mērķus, un vai pareiz āk būtu paredz ēt 
pasākumus, ko veic visas ieinteres ētās personas, vai pas ākumus, kas ir tikai valsts iest āžu 
kompetenc ē. Šīs novērtēšanas gait ā tika analiz ēta iespēja šim pazi ņojumam par politiku 
                                                 
1 COM(2002) 511, gal īgā redakcija. 
LV 3   LV pievienot iesp ējamos priekšlikumus īpaši akvakult ūras vajadz ībām pielāgotu groz ījumu 
izdarīšanai tiesību aktā par Kopienas finansi ālā atbalsta instrumentu (Eiropas Zivsaimniec ības 
fonds, EZF), lai t ādā veidā pastiprin ātu dažus min ētās stratēģijas aspektus. Šo risin ājuma 
variantu noraid īja proporcionalit ātes un laika apsv ērumu dēļ un arī tāpēc, ka tuvākajā laikā 
gaidāmi citi nov ērtējumi (2009. gad ā jāuzsāk Zivsaimniec ības virzības finans ēšanas 
instrumenta ex-post  novērtējums)2. 
Pēdējais izskat ītais risinājums paredz ēja radikāli mainīt pieeju un izveidot pamatu plašai 
“kopējai ES akvakult ūras politikai”, izstr ādājot daudzš ķautņainu tiesisko regul ējumu, kas 
nozaru politikas spektr ā iederētos starp kop ējo zivsaimniec ības politiku (kura aptvertu tikai ar 
zvejniecību saistītus jautājumus) un kop ējo lauksaimniec ības politiku; tas noz īmētu arī to, ka 
būtu jānosaka ES m ēroga ražošanas m ērķvērtības. Šo p ēdējo risinājumu noraid īja diezgan 
drīz, jo tas vair ākos aspektos b ūtu pretrun ā subsidiarit ātes principam. 
Valsts varas p ārstāvji nevar vienk ārši diktēt, kādai jābūt nozares att īstībai, taču valsts 
iestādēm jāuzņemas noz īmīga loma, veidojot apst ākļus un sist ēmu, kurā nozare var vai, gluži 
otrādi, nevar att īstīties. Izvērtējumā secināja, ka šo probl ēmu risināšanā jāņem vērā publiskā 
sektora iest āžu loma Eiropas Savien ībā (gan valsts, gan re ģionālā mērogā), jo šīs iestādes vēl 
joprojām ir atbild īgas par vair ākiem faktoriem, kuri liel ā mērā iespaido akvakult ūras attīstību 
(piemēram, licenc ēšana un teritori ālā plānošana). T ā kā akvakult ūras attīstību ietekm ē ES 
politika daudz ās jomās, par lietder īgu tika atz īta koordin ēta pieeja kop īgas koncepcijas 
īstenošanai. Tom ēr pirmām kārtām šis izvērtējums pier ādīja to, cik noz īmīgs ES akvakult ūrai 
ir jauns impulss, kuru pan āktu ar Komisijas politisku pazi ņojumu, lai atjaunin ātu 2002. gada 
stratēģiju un piel āgotos jaunajiem apst ākļiem, pārskatītu dažus strat ēģiskos mērķus (lielāku 
vērību pievēršot konkur ētspējai un lab ākai pārvaldei) un nodrošin ātu ES līderību šīs nozares 
atbalstam. 
Tāpēc Eiropas akvakult ūras ilgtsp ējīgas attīstības stratēģijai ir vajadz īgs jauns impulss, un 
šajā nolūkā jāformulē, kāds ir valsts iest āžu uzdevums, veidojot piem ērotu regul ējumu 
akvakultūras ilgtsp ējīgai attīstībai Eirop ā un palīdzot pārvarēt vairākas vājās vietas, lai š ī 
nozare var ētu pilnībā izmantot savu potenci ālu. Tomēr stratēģiju izdosies piln ībā īstenot tikai 
tad, ja to akt īvi atbalst īs dalībvalstis un ja t ā pārtaps konkr ētā darbībā reģionālā un vietējā 
mērogā.  
                                                 
2 Tom ēr tas neskar turpm ākus lēmumus p ārskatīt finansiālo atbalstu šai ES nozarei, ņemot vērā 
pašreizējo finanšu kr īzi un 2008. gada decembra Eiropas augst ākā līmeņa sanāksmes rezult ātus.