PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.Priekšlikuma priekšmets

Šis ir priekšlikums lēmumam par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz ieceri pieņemt lēmumu, ar ko nosaka minētās konvencijas 11. panta 2. punktā minētās dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtības.

2.Priekšlikuma konteksts

2.1.Minamatas konvencija par dzīvsudrabu

Minamatas konvencija par dzīvsudrabu (“Nolīgums”) ir galvenais starptautiskais tiesiskais satvars, kas vērsts uz cilvēka veselības un vides aizsardzību no dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu antropogēnajām emisijām un noplūdēm gaisā, ūdenī un zemē. Tā aptver visu dzīvsudraba aprites ciklu no primārās dzīvsudraba ieguves līdz dzīvsudraba atkritumu likvidēšanai.

Nolīguma 11. panta 2. punktā noteikts, ka Nolīguma izpratnē “dzīvsudraba atkritumi” ir vielas vai priekšmeti, kuri: a) sastāv no dzīvsudraba vai dzīvsudraba savienojumiem, b) satur dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumus vai c) ir kontaminēti ar dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumiem tādā daudzumā, kas pārsniedz Pušu konferencē nosakāmās sliekšņa vērtības, un kuri tiek apglabāti vai kurus plānots apglabāt, vai kuri ir jāapglabā saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai Nolīgumu. Piezīmēts, ka šī “dzīvsudraba atkritumu” definīcija neattiecas uz ieguves atkritumiem (segkārta, tukšie ieži un atmeši), izņemot atkritumus no primārās dzīvsudraba ieguves, ja tie dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumus satur tādā daudzumā, kas nepārsniedz Pušu konferencē nosakāmās sliekšņa vērtības.

Nolīguma 11. panta 3. punktā noteikts, ka atkritumi, kas saskaņā ar 11. panta 2. punktu uzskatāmi par dzīvsudraba atkritumiem, jāapsaimnieko vidi saudzējošā veidā.

Nolīgums stājās spēkā 2017. gada 16. augustā.

Gan Eiropas Savienība, gan lielākā daļa dalībvalstu ir Nolīguma puses.

2.2.Pušu konference

Nolīguma Pušu konference (“COP”) veic tai Nolīgumā paredzētās funkcijas un to ietvaros cita starpā pārdomā un veic visas papildu darbības, kas var būt vajadzīgas Nolīguma mērķu sasniegšanai, arī pieņem attiecīgas vadlīnijas.

Saskaņā ar Nolīguma 28. pantu un Lēmumu MC-1/1 par reglamentu, ko COP pieņēma savā pirmajā sanāksmē (2017. gada 24.–29. septembrī), katrai pusei ir viena balss. Tomēr Savienība, būdama reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija, izmanto tiesības par savā kompetencē esošajiem jautājumiem balsot ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to Savienības dalībvalstu skaitam, kuras ir Nolīguma puses. Savienība savas balsstiesības neizmanto, ja savas balsstiesības izmanto kāda no tās dalībvalstīm, un otrādi.

2.3.Iecerētais pušu konferences akts

Savā otrajā sanāksmē (2018. gada 19.–23. novembrī) COP pieņēma Lēmumu MC-2/2, ar ko izveido tehnisko ekspertu grupu, kura laikā starp otro un trešo sanāksmi (“COP3”) turpinātu diskusijas par dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtībām. Minētas grupas darba uzdevums pirmām kārtām bija izstrādāt pieejas un metodikas, kā noteikt dzīvsudraba atkritumu (arī relevanto ieguves atkritumu) sliekšņa vērtības.

Ņemot vērā ekspertu darba rezultātus, paredzams, ka COP3 šajā lietā pieņems lēmumu (“iecerētais akts”).

Iecerētajā aktā būs noteiktas sliekšņa vērtības, pēc kurām var identificēt atkritumus, kas: a) sastāv no dzīvsudraba vai dzīvsudraba savienojumiem, b) satur dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumus vai c) ir kontaminēti ar dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumiem, un uz ko tādējādi attiecas Nolīguma 11. pants. Tāpat iecerētais akts definēs, kādā mērā ir piemērojami Nolīguma noteikumi par atkritumiem, jo īpaši tā 11. panta 3. punkts par dzīvsudraba atkritumu apsaimniekošanu vidi saudzējošā veidā.