Komisijas paziņojums EIROPADOMEI Ārējās attiecības enerģētikas jomā – no principiem līdz darbībai /* COM/2006/0590 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 12.10.2006 COM(2006) 590 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPADOMEI Ārējās attiecības enerģētikas jomā – no principiem līdz darbībai KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPADOMEI Ārējās attiecības enerģētikas jomā – no principiem līdz darbībai Eiropadome 2006. gada marta sanāksmē[1] apstiprināja Komisijas Zaļajā grāmatā ierosinātos mērķus enerģētikas politikai Eiropā – ilgtspēja, energoapgādes drošība un ekonomiskā konkurētspēja, kas saskan ar Lisabonas stratēģiju par izaugsmi un darbavietām. Eiropadome 2006. gada jūnija sanāksmē[2] pieņēma ieteikumu kopumu, ko bija ierosinājusi Komisija kopā ar augsto pārstāvi/Padomes ģenerālsekretāru[3]. (1) Šo mērķu sasniegšanai vissvarīgākā ir saskaņotība . Enerģētikas politikas iekšējo un ārējo aspektu saskaņotība, kā arī enerģētikas politikas saskaņotība ar citām to ietekmējošām politikām tādās jomās kā ārējās attiecības, tirdzniecība, attīstība, izpēte un vide. Saskaņota pieeja ir svarīga, lai ārējā enerģētikas politika sniegtu garantijas attiecībā uz energoapgādes drošību, vienlaikus starptautiskā līmenī pievēršoties ilgtspējas mērķim. Lai nodrošinātu saskaņotību, steidzami jāpieņem būtiski lēmumi. 1. Eiropas Savienības galvenā priekšrocība ir tās iekšējā enerģijas tirgus īstenošana. Tas paaugstina ekonomisko konkurētspēju, palielina daudzveidību, uzlabo efektivitāti, sekmē ieguldījumus un jauninājumus, pastiprina energoapgādes drošību. Dalībvalstīm jāaizstāv iekšējā enerģijas tirgus principi divpusējos un daudzpusējos forumos, uzlabojot Eiropas Savienības saskaņotu darbību un palielinot tās ārējo ietekmi enerģijas jautājumos. ES iekšējā tirgus ietekme palielināsies arī tad, ja tiks uzlabota savstarpējā savienojamība un pilnībā tiks ievēroti konkurences noteikumi. 2. Jāveic lieli ieguldījumi, lai izveidotu vajadzīgo savstarpējo savienojamību Kopienā un ārpus tās, nodrošinot ārējo energopiegāžu maršrutu un avotu diversifikāciju. ES ir jāatbalsta vides veidošana privātā kapitāla ieguldījumiem un jāpiedāvā attiecīgi politisks un finansiāls atbalsts ekonomiski atbilstīgiem projektiem. 3. Energoefektivitātei ir jākļūst par visefektīvāko politiku, kas iedarbojas uz visiem trim energoapgādes politikas mērķiem, tostarp uz mērķi samazināt atkarību no importētās enerģijas. ES ir plašas iespējas starptautiskā mērogā vadīt kopīgu rīcību, lai samazinātu pieaugošo enerģijas pieprasījumu, uzlabotu energoefektivitāti, apkarotu klimata izmaiņas un veicinātu lielāku ilgtspēju. Šī ir tikai viena nozare, kur ES vadošā loma augsti attīstītu vides un enerģijas tehnoloģiju jomā padara to par pievilcīgu starptautisko partneri. 4. ES un dalībvalstīm gan savā teritorijā, gan ārpus to robežām ir jāveicina paātrināta pāreja uz ekonomiku ar oglekli saturošu izmešu samazinātu daudzumu, tostarp emisijas kvotu tirdzniecību. Tas būtu risinājums klimata izmaiņu un ilgtspējas, kā arī klimata drošības jautājumiem. Agrīna rīcība var veicināt to, ka ES un trešās valstīs tiek attīstīti un izmantoti neizsīkstošie enerģijas avoti (vēja, saules enerģija, no biomasas ražota enerģija, hidroenerģija, ģeotermiskā enerģija) un tīrie ogļūdeņraži, tostarp ogles, kas radītu priekšrocības, iegūstot vadošo lomu starptautisko tirgu attīstībā. Kodolenerģiju tās atbalstītāji uzskata par sastāvdaļu energodrošības jomā un ekonomikā ar oglekli saturošu izmešu samazinātu daudzumu. (2) Pašreizējās un turpmākās divpusējās pārrunās un līgumos vispirms ar tradicionāliem piegādātājiem, kā arī citām galvenām ražojošām un patērējošām valstīm, Eiropas Savienībai ir jāizmanto visa sava ietekme, piedāvājot līdzsvarotus, uz tirgu vērstus risinājumus. Eiropas Savienībai jāpārņem vadošā loma starptautisko nolīgumu izstrādē, tostarp paplašinot ES tiesisko regulējumu enerģētikas jomā kaimiņvalstīs (Enerģētikas kopiena), izpildot Enerģētikas hartas nolīgumu, veicot turpmākos pasākumus pēc Kioto protokola darbības beigām, izstrādājot pamatnolīgumu par energoefektivitāti, iesaistot emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā partnerus visā pasaulē un veicinot neizsīkstošo enerģijas avotu izpēti un izmantošanu. Turpmāk ir jāpalielina ES loma starptautiskās organizācijās un forumos. Dalībvalstīm un Komisijai ir jāsaskaņo viedokļi, lai varētu efektīvi runāt vienā balsī. (3) ES un Krievijas sadarbība enerģētikas jomā ir būtiska, lai panāktu Eiropā energoapgādes drošību. Jau šobrīd Krievijā tiek iegūti apmēram 25 % naftas un gāzes, ko patērē ES. Pieaugošais pieprasījums pēc enerģijas, jo īpaši gāzes, norāda uz to, ka enerģijas imports no Krievijas vēl palielināsies. Plānotās pārrunas par jaunu vispusīgu pamatnolīgumu līdzšinējā Partnerattiecību un sadarbības nolīguma (PSN) ietvaros sniedz iespēju līdzsvarotā un abpusēji saistošā veidā vienoties par mērķiem un principiem sadarbībai enerģētikas jomā. Tas ne tikai ietekmētu noteikumus tirdzniecībai un ieguldījumiem enerģētikas nozarē starp ES un Krieviju, bet arī attiektos uz visu ekonomiku, tādējādi atbalstot rūpniecības diversifikāciju un tehnoloģiju attīstību, pēc kuras tiecas Krievija. Tā būtu priekšrocība arī tranzīta un ražojošām valstīm Austrumeiropā, Dienvidkaukāzā un Vidusāzijā. Šāds nolīgums ar Krieviju, kurā būs nostiprināti gan tirgus principi, gan Enerģētikas hartas nolīguma attiecīgie principi, varētu novērst daudzus no esošajiem šķēršļiem, kas kavē Krieviju ratificēt Enerģētikas hartas nolīgumu. Ņemot vērā to ieguldījumu apjomu, kas šobrīd tiek veikti enerģētikas produktu ražošanā, transportēšanā un piegādē, ir izteiktas šaubas par to, vai Krievija spēs atbilstoši apmierināt pieaugošo pieprasījumu gan eksportam, gan vietējo tirgu vajadzībām. Tādēļ kopīgi jāpieliek lielas pūles, lai uzlabotu Krievijas ekonomikas energoefektivitāti. Lai tas būtu iespējams, vajadzīgi pamatnoteikumi, kas regulē un veicina enerģijas tirdzniecību un savstarpējus ieguldījumus starp ES un Krieviju. Saistībā ar šo ES jāattīsta sadarbība ar Krieviju Kioto protokola saistību īstenošanā, jāveicina tehniskie jauninājumi un jāuzlabo enerģētikas nozares efektivitāte. Gan ES, gan Krievijai būtu jāsaskata jaunās partnerības enerģētikas jomā abpusējais izdevīgums ilgtermiņā, jo tā censtos līdzsvarot abu pušu vēlmes un intereses. Tiek ņemti vērā šādi apsvērumi: 5. Krievija meklē garantētu ES tirgus pieprasījumu pēc enerģijas. ES tās energodrošībai vajadzīgi Krievijas resursi. Šeit redzama izteikta savstarpēja atkarība. 6. Krievija vēlas pastiprināt savu klātbūtni ES iekšējā enerģijas tirgū, garantētus ilgtermiņa līgumus par gāzes piegādi, elektrības tīklu integrēšanu un brīvu tirdzniecību ar elektrību un kodolmateriāliem, kā arī ES pakārtoto enerģijas aktīvu (gāze un elektrība) iegādi un kontroli un ES ieguldījumus un tehnoloģijas Krievijas enerģijas resursu attīstībai. 7. Attiecībās enerģētikas jomā ES vēlas nediskriminējošu un godīgu Krievijas attieksmi gan attiecībā uz piegādēm no Krievijas, gan attiecībā uz ES ieguldītāju piekļuvi Krievijas tirgum, līdzvērtīgus spēles noteikumus attiecībā uz tirgus noteikumiem, ieguldījumiem un iegādēm Krievijas enerģijas ieguves un pakārtotajā infrastruktūrā un resursos, trešo personu piekļuvei cauruļvadiem Krievijas teritorijā, tostarp cauruļvadiem enerģētikas produktu tranzītam no Kaspijas jūras reģiona un Vidusāzijas, konkurences noteikumu ievērošanu, kā arī augsta līmeņa vides aizsardzību un drošību. Savā priekšlikumā pārrunu direktīvām par jauna pamatnolīguma noslēgšanu ar Krieviju Komisija ierosināja pasākumus, lai uzlabotu attiecības ar Krieviju enerģētikas jomā. Ciešākām saitēm ar Krieviju jānovērš atlikušie šķēršļi tirdzniecībai un ieguldījumiem, jāsekmē reglamentējošo jomu konverģence un jāveicina tehnoloģiju kopīga lietošana, tādējādi paplašinot un padziļinot attiecības enerģētikas jomā. Abpusējas priekšrocības ilgtermiņā varētu nostiprināt, nodrošinot līdzvērtīgus spēles noteikumus, paredzamību un savstarpīgumu šādās jomās: 8. Savstarpēji ieguldījumi, vietējie un ārvalstu ieguldījumi. 9. Tirgus atvēršana, godīga un nediskriminējoša piekļuve transporta tīkliem, tostarp enerģētikas produktu tranzītam. 10. Konverģence politikas virzienos enerģētikas jomā, kā arī attiecībā uz tiesību aktiem un noteikumiem, kas regulē tirgus darbību, tostarp tirdzniecību, kā arī drošības un aizsardzības jautājumus. 11. Atbilstība ES noteikumu augstajiem standartiem attiecībā uz drošības, aizsardzības un vides jautājumiem, jo īpaši no elektroenerģijas tirdzniecības viedokļa, kā arī konkurences noteikumu ievērošana. 12. Kopīga pasākumu īstenošana saistībā ar energoefektivitāti un enerģijas taupīšanu, neizsīkstošiem enerģijas avotiem un izpēti. Ir svarīgi, lai dalībvalstīm būtu vienota izpratne par ierosināto pieeju principiem turpmākai partnerībai ar Krieviju enerģētikas jomā, kas jāizskata līdzšinējā Partnerattiecību un sadarbības nolīguma ietvaros. Eiropas Savienībai jāizmanto visas iespējas, lai pārliecinātu Krieviju par šāda nolīguma abpusēju izdevīgumu. (4) Neatkarīgi no ES un Krievijas pārrunu rezultātiem galvenā prioritāte joprojām ir ES sadarbība enerģētikas jomā ar citām trešām valstīm . ES un tranzīta valstīm tā kalpo par garantiju piegāžu drošībai, palīdz reformām partnervalstīs un veicina ražotāju valstu piekļuvi ES tirgiem. Tiek arī veicināta sadarbība ar būtiskām enerģiju patērējošām valstīm. Enerģijas veidu dažādība, izcelsmes un tranzīta valstu dažādība ir svarīga, lai nodrošinātu ES piekļuvi tīrai un drošai enerģijai. ES kaimiņos atrodas gandrīz 80 % visas pasaules ogļūdeņražu resursu. Svarīgi enerģijas ražotāji, ar kuriem ES cenšas nostiprināt sadarbību, atrodas Vidusjūras, Melnās jūras, Kaspijas jūras, Tuvo Austrumu un Persijas jūras līča reģionā, kā arī ziemeļos (Norvēģija). ES mērķis ir izveidot sev apkārt izvērstu valstu tīklu, kuras darbotos, ievērojot kopīgus iekšējā tirgus noteikumus vai principus. Šā mērķa sasniegšanai varētu izmantot dažādus līdzekļus. Jau ir noslēgti vai paredzēti divpusējie nolīgumi ar enerģiju ražojošām valstīm un tranzīta valstīm, tādi kā Partnerattiecību un sadarbības nolīgumi, Savstarpējas saprašanās memorands par sadarbību enerģētikas jomā ar Ukrainu un Asociācijas nolīgumi ar Vidusjūras reģiona valstīm. Jāmin Eiropas kaimiņattiecību politikas rīcības plāni, plānotie Savstarpējas saprašanās memorandi ar Alžīriju, Azerbaidžānu un Kazahstānu, Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu sadarbība enerģētikas jomā, Baku iniciatīva, un ES un Norvēģijas dialogs enerģētikas jomā. Attiecību enerģētikas jomā nostiprināšanā iesaistās arī citi svarīgi enerģijas ražotāji, tādi kā OPEC un valstis Latīņamerikā un Āfrikā, kuri palielina ogļūdeņražu ražošanas apjomus un var tos palielināt arī turpmāk. Sadarbība ir attīstīta arī ar tādām enerģiju patērējošām valstīm kā Amerikas Savienotās Valstis, Indija un Ķīna. Ir būtiski šīs iniciatīvas efektīvi uzraudzīt un īstenot, tām sniedzot pilnīgu atbalstu ES tirdzniecības, attīstības, vides un konkurences politikā. Enerģētikas Kopienas līgums stājās spēkā 2006. gada 1. jūlijā un paplašināja attiecīgo ES acquis enerģētikas jomā uz Rietumbalkānu valstīm. Līguma īstenošana uzlabos energodrošību, izveidos reģionālo enerģijas tirgu un mudinās veikt svarīgus ieguldījumus. Norvēģijas un Ukrainas iekļaušana būtu jāizskata visdrīzākajā laikā, jo tās jau ir oficiāli pieteikušās pievienoties Enerģētikas Kopienas līgumam. Jāapsver iespēja izskatīt citus pieteikumus līdzdalībai. Melnās jūras un Kaspijas jūras reģionā sagaidāms, ka Baku iniciatīvas ierosinātais dialogs enerģētikas politikas jomā mudinās reģiona valstis kopīgi risināt problēmas sadarbībā ar ES un palīdzēs palielināt jaunas piegādes no Vidusāzijas uz ES. Turcija kļūst par būtisku enerģētikas centru piegādēm no ražošanas reģioniem un tādējādi tai ir liela nozīme ES energodrošībā. Paplašināšanās process ar Turciju varētu veicināt to, ka Turcija ātrāk pieņems un īstenos ES acquis enerģētikas jomā, turklāt šo procesu varētu paātrināt arī Turcijas ātrāka pievienošanās Enerģētikas Kopienas līgumam. Sadarbība cauruļvadu projektos, piemēram, Nabucco projektā un citos projektos no Kaspijas jūras reģiona, ir jāīsteno pēc iespējas efektīvāk. Ja Turcija ātri saskaņotu savus standartus un politiku enerģētikas jomā ar ES standartiem un politiku, tā būtu augstākā mērā liela priekšrocība, lai Turcija izmantotu savas kā svarīga enerģētikas centra lielās iespējas. ES finanšu sadarbības instrumenti jāizmanto pilnībā, lai veicinātu partnervalstu enerģētikas sektoru pārstrukturizāciju un attīstību, reģionālo sadarbību, infrastruktūru savstarpējo savienojamību, jaunu cauruļvadu būvi, energoefektivitāti un neizsīkstošo enerģijas avotu izmantošanu visu labā. ES, Eiropas Investīciju bankas un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas kopīgais priekšlikums par ogļūdeņražu infrastruktūras projektu finansēšanu saskaņā ar Savstarpējas saprašanās memorandu par sadarbību enerģētikas jomā, kas noslēgts starp ES un Ukrainu, parādīja, ka ir iespējams izveidot spēcīgu sadarbību, ja visi ES instrumenti koordinēti tiek izmantoti stratēģiska ES mērķa sasniegšanai. Nesen apstiprinātais Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonds palīdzēs atrast papildu finanšu resursus. Ir svarīgi ātri nodibināt attiecības ar Eiropas Savienībai svarīgiem kaimiņiem. Dalībvalstīm ir jāatbalsta izveidotās divpusējās un reģionālās sadarbības partnerības enerģētikas jomā ar galvenajiem ES partneriem, tostarp iekšējā enerģijas tirgus principu pakāpeniska paplašināšana ar Eiropas kaimiņattiecību politiku, un visu finanšu instrumentu, kurus ES, Eiropas Investīciju banka, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka un citas starptautiskas finanšu institūcijas var nodot ES energodrošības rīcībā, efektīva izmantošana. (5) Lai nodrošinātu efektīvu turpinājumu un saskaņotību iepriekš minēto iniciatīvu un procesu virzīšanā, ir svarīgi, lai ES partneri pastāvīgi būtu informēti un apzinātos notikumu attīstību, būtu gatavi savstarpējai apmaiņai ar būtisku informāciju ārējas enerģētiskas krīzes gadījumā. Lai veicinātu šādu apmaiņu, Komisija, Padomes prezidentūra un Padomes ģenerālsekretariāts gatavojas izveidot korespondentu tīklu enerģētikas jomā , kas palīdzētu ES ātrai reaģēšanai un rīcībai gadījumā, ja būs apdraudēta energodrošība. Šāda tīkla mērķis ir sagatavot pamatu darbībām un lēmumiem energodrošības krīzes gadījumā, apkopojot, apstrādājot un izplatot drošu informāciju, kas attiecas uz enerģijas piegāžu ES drošību. Tīkls veiks arī sākotnējo analīzi un novērtējumu, lai dotu agrīnu brīdinājumu, ja netiktu nodrošināti energodrošības mērķi. Tīklā būs pārstāvēti eksperti enerģētikas jomā no dalībvalstīm, Padomes ģenerālsekretariāta un Komisijas. Tas darbosies, izmantojot īpašu sakaru sistēmu, un tā pārstāvji tiksies konkrētu uzdevumu veikšanai. Lai veicinātu kopīgas un saskaņotas ārējās energodrošības politikas īstenošanu un izveidotu svarīgu instrumentu, ar kura palīdzību ES rīcībā būtu agras brīdināšanas sistēma, kas uzlabotu gatavību enerģētiskas krīzes gadījumā, dalībvalstīm jāvienojas par to, ka ir jāizveido un jāīsteno korespondentu tīkls enerģētikas jomā. [1] Dokuments 7775/1/06 REV 1, Eiropadomes sanāksme Briselē 2006. gada 23.-24. martā, prezidentūras secinājumi. [2] Dokuments 10633/1/06 REV 1, Eiropadomes sanāksme Briselē 2006. gada 15.-16. jūnijā, prezidentūras secinājumi. [3] Dokuments 9971/06.