LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 18/1

Paziņojumi saskaņā ar 37. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)

Saskaņā ar valstu tiesību aktiem noteiktie sodi par ārējo robežu neatļautu šķērsošanu ārpus paredzētām robežšķērsošanas vietām vai pēc to darbalaika beigām – 4. panta 3. punkts

(2008/C 18/01)

BEĻĢIJA

Šīs sankcijas ir paredzētas 3. pantā 2007. gada 25. aprīļa likumā, ar kuru groza 1980. gada 15. decembra likumu par ārvalstnieku ieceļošanu valsts teritorijā, pagaidu uzturēšanos, pastāvīgu uzturēšanos un atgriešanos. Likums ir publicēts 2007. gada 10. maijaMoniteur Belge, un ar to 1980. gada 15. decembra likumam pievieno 4.a punktu.

Šie grozījumi vēl nav stājušies spēkā. Minētā likuma 48. pantā ir paredzēts, ka tiem jāstājas spēkā datumā, ko noteiks karalis, un vēlākais tā trīspadsmitā mēneša pirmajā dienā, kas seko mēnesim, kurā tas ir publicēts Moniteur Belge.

“4.a pants 1. Pie ārējām robežām Beļģijai saistošu starptautisko konvenciju par ārējo robežu šķērsošanu vai Eiropas tiesību aktu nozīmē ieceļošanai Beļģijas karalistē vai izceļošanai no tās jānotiek vienīgi atļautās robežšķērsošanas vietās to noteiktā darbalaikā, kas ir norādīts šādās robežšķērsošanas vietās. 2. Ārvalstniekam, ieceļojot Beļģijas karalistē un izceļojot no tās, bez uzaicinājuma jāuzrāda ceļošanas dokumenti. 3. Ja ārvalstnieks pārkāpj 1. punktā minēto pienākumu, attiecīgais ministrs vai viņa pārstāvis var viņu sodīt ar naudas sodu EUR 200 apmērā. Ja 1. punktā minētais pienākums tiek pārkāpts pārvadātāja nolaidības dēļ, kā pārvadātājs, tā ārvalstnieks ir atbildīgs par uzliktā soda nomaksu. Lēmums, ar kuru uzliek administratīvo sodu, ir izpildāms nekavējoties, neatkarīgi no tā, vai tas tiek pārsūdzēts vai ne. Juridiska persona saskaņā ar Civillikumu ir atbildīga par tā administratīvā soda samaksāšanu, kas uzlikts tās vadītājiem, vadības locekļiem un administratīvajam personālam, darbiniekiem vai pārstāvjiem. Administratīvā soda naudu var iemaksāt kā attiecīgās summas depozītu Depozītu un konsignāciju fondā (Caisse des Dépôts et Consignations). 4. Ārvalstniekam vai pārvadātājam, kas vēlas apstrīdēt ministra vai viņa pārstāvja lēmumu, jāiesniedz apelācija pirmās instances tiesai viena mēneša laikā kopš viņam paziņots lēmums. Ja pirmās instances tiesa pieņem apelāciju un atzīst to pamatotu, samaksātā vai deponētā summa tiek atmaksāta. Pirmās instances tiesai lēmums jāpieņem viena mēneša laikā, skaitot no pirmajā daļā minētās rakstiskas apelācijas iesniegšanas dienas. Pirmās daļas tekstu iekļauj lēmumā, ar kuru uzliek administratīvo sodu. 5. Ja ārvalstnieks vai pārvadātājs nesamaksā sodu, kompetentās iestādes vai pirmās instances tiesas lēmumu, kas kļūst par galīgu, paziņo l'Administration du Cadastre, de l'Enregistrement et des Domaines, lai varētu uzsākt administratīvā soda naudas piedziņu. 6. Ja ārvalstnieks, pārvadātājs vai viņa pārstāvis administratīvā soda naudu ir deponējis Depozītu un konsignāciju fondā un ja iepriekš noteiktajā termiņā pirmās instances tiesā nav iesniegta apelācija, deponētā summa kļūst par valsts īpašumu.”

BULGĀRIJA

Saskaņā ar Kriminālkodeksa 279. panta 1. punktu “jebkura persona, kura ieceļo valstī vai izceļo no tās, šķērsojot robežu bez atbildīgā valsts dienesta atļaujas vai kurai šāda atļauja ir, bet kura robežu šķērso šim nolūkam neparedzētā vietā, ir sodāma ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz pieciem gadiem un naudas sodu ne mazāk kā simt un ne vairāk kā trīssimt levu apmērā”.

Recidīvisms ir vainu pastiprinošs apstāklis. Recidīvisma gadījumā par pārkāpumu piemēro brīvības atņemšanas sodu uz laiku no viena līdz sešiem gadiem un naudas sodu simt līdz trīssimt levu apmērā.

ČEHIJA

Čehija savos tiesību aktos noteikusi sodus par neatļautu ārējās robežas šķērsošanu ārpus paredzētām robežšķērsošanas vietām vai pēc to darbalaika beigām. Minētie sodi ir uzskaitīti 157. pantā Likumā Nr. 326/1999 Coll. par ārvalstnieku uzturēšanos Čehijas Republikas teritorijā.

157. pants

1. Ārvalstnieks izdara pārkāpumu, ja viņš vai viņa:

a) šķērso valsts robežu ārpus paredzētās robežšķērsošanas vietas;

b) ļaunprātīgi izmanto ceļošanas dokumentu (108. pants), kas izsniegts citam ārvalstniekam, vai ceļošanas dokumentu, kas izsniegts saskaņā ar īpašu tiesisku regulējumu (21. noteikums);

c) izvairās no uzturēšanās kontroles vai robežkontroles;

n) šķērso valsts robežu robežšķērsošanas vietā pēc tās darbalaika beigām vai pretēji robežšķērsošanas vietas mērķim.

2. Par jebkuru no pārkāpumiem, kas norādīti 1. punkta a) līdz e) apakšpunktā, var piemērot naudas sodu līdz CZC 10 000 apmērā; par jebkuru no pārkāpumiem, kas norādīti 1. punkta f) līdz n) apakšpunktā, var piemērot naudas sodu līdz CZC 5 000 apmērā; bet par jebkuru no pārkāpumiem, kas norādīti 1. punkta o) līdz w) apakšpunktā, var piemērot naudas sodu līdz CZC 3 000 apmērā.

DĀNIJA

Saskaņā ar Ārvalstnieku likuma 38. panta 3. punktu ieceļošana valstī, kas nav pievienojusies Šengenas līgumam, vai izceļošana no tās var notikt vienīgi atļautās robežšķērsošanas vietās to darbalaikā.

Saskaņā ar 59. panta 1. punkta 1) apakšpunktu ārvalstniekam, kas ieceļo, neizejot pasu kontroli, vai ārpus robežšķērsošanas vietas darbalaika, piemēro naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz 6 mēnešiem.

VĀCIJA

98. panta 3. punkta 2. apakšpunkts saistībā ar 13. panta 1. punktu un 98. panta 5. punktu Likumā par uzturēšanos valstī (Aufenthaltsgesetz (AufenthG))

98. pants Noteikumi par naudassodu

1. Administratīvs pārkāpums ir aiz neuzmanības veikta darbība, kas paredzēta 95. panta 1. punkta 1. vai 2. apakšpunktā vai 2. punkta 1. apakšpunkta b) iedaļā.

2. Administratīvs pārkāpums ir, ja:

1) pretēji 4. panta 5. punkta 1. teikuma noteikumiem personai nav personu apliecinoša dokumenta;

2) pretēji 13. panta 1. punkta 2. teikuma noteikumiem persona izvairās no robežpolicijas pārbaudes; vai

3) pretēji 48. panta 1. punkta vai 3. punkta 1. teikuma noteikumiem persona savlaicīgi vai vispār neuzrāda, neiesniedz vai nenodod uz laiku tajos minētu dokumentu vai apliecību.

3. Administratīvs pārkāpums ir, ja persona tīši vai aiz neuzmanības:

1) pārkāpj izpildāmu rīkojumu, kas noteikts saskaņā ar 12. panta 2. punkta 2. teikumu vai 4. punktu, vai teritoriālu ierobežojumu, kas noteikts saskaņā ar 54.a panta 2. punktu vai 61. panta 1. punkta 1. teikumu;

2) pretēji 13. panta 1. punktam ieceļo valstī vai izceļo no tās, neizmantojot paredzētās robežšķērsošanas vietas vai izmantojot tās pēc to darbalaika beigām, vai ja personai nav pases vai pasi aizstājoša ceļošanas dokumenta;

3) pārkāpj izpildāmu rīkojumu, kas noteikts saskaņā ar 46. panta 1. punktu, 54.a panta 1. punkta 2. teikumu vai 3. punktu vai 61. panta 1. punkta 2. teikumu;

3)a pretēji 54.a panta 1. punkta 1. teikuma noteikumiem neiesniedz paziņojumu, neiesniedz to savlaicīgi vai iesniedz nepareizu paziņojumu;

4) pretēji 80. panta 4. punkta noteikumiem neiesniedz kādu no tajos minētajiem pieteikumiem; vai

5) pārkāpj tiesību aktu prasības, kas noteiktas saskaņā ar 99. panta 1. punkta 7. vai 10. apakšpunktu, ja tas saistībā ar noteiktiem lietas apstākļiem norāda uz šo noteikumu par naudassodu piemērošanu.

4. Mēģinājums pārkāpt 2. punkta 2. apakšpunktā un 3. punkta 2. apakšpunktā paredzētos noteikumus arī ir sodāms administratīvais pārkāpums.

5. Par administratīvo pārkāpumu gadījumos, kas paredzēti 2. punkta 2. apakšpunktā, var piemērot naudassodu līdz EUR 5 000, gadījumos, kas paredzēti 1. punktā, 2. punkta 1. apakšpunktā un 3. punktā, kā arī 3. punkta 2. apakšpunktā var piemērot naudassodu līdz EUR 3 000, pārējos gadījumos – naudassodu līdz EUR 1 000.

6. Konvencijas par bēgļu statusu 31. panta 1. punkts netiek skarts.

13. pants Robežas šķērsošana

1. Ieceļot valsts teritorijā un izceļot no tās var tikai paredzētajās robežšķērsošanas vietās un to darbalaikā, ja vien citos tiesību aktos vai starpvalstu noteikumos nav paredzēti izņēmumi. Ārvalstniekiem, ieceļojot valstī vai izceļojot no tās, ir jābūt atzītai un derīgai pasei vai pasi aizstājošam ceļošanas dokumentam saskaņā ar 3. panta 1. punktu un viņiem jāiziet policijas kontrole robežšķērsošanas vietā.

2. Uzskata, ka paredzētā robežšķērsošanas vietā ārzemnieks ir ieceļojis valstī, kad viņš ir šķērsojis robežu un robežšķērsošanas vietu. Ja iestādes, kuras veic policijas kontroli robežšķērsošanas vietās, pirms lēmuma pieņemšanas par atteikumu ieceļošanai valstī (šā likuma 15. pants, Likuma par patvēruma piešķiršanu 18. un 18.a pants) vai šī pasākuma sagatavošanas, nodrošināšanas vai īstenošanas laikā ļauj ārvalstniekam šķērsot robežšķērsošanas vietu konkrētā un pagaidu nolūkā, tā nav uzskatāma par ieceļošanu valstī 1. panta izpratnē, kamēr šīs iestādes var uzraudzīt ārvalstnieka uzturēšanos valstī. Pārējos gadījumos uzskata, ka ārvalstnieks ir ieceļojis valstī, ja viņš ir šķērsojis robežu.

IGAUNIJA

Igaunijas Republikas valsts robežas vai pagaidu robežlīnijas nelikumīga šķērsošana ir sodāma saskaņā ar Kriminālkodeksa 258. pantu (publicēts “Riigi Teataja” (“Valsts Oficiālajā Vēstnesī”) I 2001, 61, 364; 2007., 2, 7).

Kriminālkodekss

258. pants. Igaunijas Republikas valsts robežas vai pagaidu robežlīnijas nelikumīga šķērsošana

1. Igaunijas Republikas valsts robežas vai pagaidu robežlīnijas nelikumīga šķērsošana, ja tā veikta:

1) neņemot vērā apstāšanās signālu vai robežsardzes amatpersonas pavēli;

2) grupā;

3) izmantojot transportlīdzekli vietā, kas nav paredzēta robežas šķērsošanai;

4) un ja vainīgajai personai par šādu pašu darbību jau ticis piemērots sods, ir sodāma ar naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz vienam gadam.

2. Šāda darbība, ja to veic:

1) pielietojot vardarbību; vai

2) nodarot nopietnu kaitējumu veselībai,

ir sodāma ar brīvības atņemšanu uz laiku no 4 līdz 12 gadiem.

Sodi par robežrežīma pārkāpšanu kā arī par Igaunijas Republikas valsts robežas vai pagaidu robežlīnijas nelikumīgu šķērsošanu noteikti Valsts robežas likuma 17.1 pantā līdz 17.2 pantā (publicēts “Riigi Teataja” (“Valsts Oficiālajā Vēstnesī”) I 1994, 54, 902; 2006, 26, 191):

17. pants. Robežrežīma pārkāpšana

Robežrežīma pārkāpšana ir sodāma ar naudas sodu līdz 200 soda vienību apmērā.

17. pants. Igaunijas Republikas valsts robežas vai pagaidu robežlīnijas nelikumīga šķērsošana

Igaunijas Republikas valsts robežas vai pagaidu robežlīnijas nelikumīga šķērsošana ir sodāma ar naudas sodu līdz 200 soda vienību apmērā.

GRIEĶIJA

Likuma 3386/2005 83. pantā paredzēts piemērot sodu par robežas nelikumīgu šķērsošanu. Trešo valstu valstspiederīgajiem, kas ieceļo vai mēģina ieceļot Grieķijas teritorijā, neizpildot juridiskās formalitātes, piemēro brīvības atņemšanu uz vismaz trim mēnešiem un naudas sodu EUR 1 500 apmērā.

SPĀNIJA

Spānijas tiesību akti regulē šādas situācijas un paredz atbilstošus sodus šādos dokumentos.

1) Ārvalstu valstspiederīgie, kas mēģina ieceļot valstī nelikumīgi vai neatļautā robežšķērsošanas vietā vai ārpus noteiktā darbalaika

Šādās situācijās 58. pants 2003. gada 20. novembra Konstitucionālajā likumā 14/2003, ar ko groza 2000. gada 11. janvāra Konstitucionālo likumu 4/2000 par ārvalstu valstspiederīgo tiesībām un brīvībām Spānijā un viņu sociālo integrāciju, kas grozīts ar 2000. gada 22. decembra Konstitucionālo likumu 8/2000, ir juridiskais pamats izraidīšanai; tā tiek uzskatīta par sodu, kāds piemērojams situācijās, kurās ārvalstu valstspiederīgie mēģina nelikumīgi ieceļot valstī Karaļa dekrēta 2393/2004 157. panta 1. punkta B) apakšpunkta izpratnē, t. i., kurās ārvalstu valstspiederīgie tiek notverti pie robežas vai tās tuvumā.

Ārvalstu valstspiederīgo repatriācija ietver attiecīgo personu atpakaļnosūtīšanu uz viņu izcelsmes valsti vai valsti, no kuras tās ieradušās, izmantojot administratīvo procedūru, kas atšķiras no izraidīšanai piemērotās procedūras un ir ātrāka par to.

2) Ārvalstu valstspiederīgie, kas nelikumīgi ieceļojuši un tikuši notverti Spānijas teritorijā

Saskaņā ar likuma 14/2003 53. pantu šis ir pārkāpums, par kuru saskaņā ar tā paša likuma 57. pantu piemēro izraidīšanu no Spānijas teritorijas.

FRANCIJA

Francijas tiesībās uz šiem sodiem attiecas L.621-1 un L.621-2, kā arī R.621-1 pants CEDESA (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile), kas kopumā attiecas uz trešās valsts valstpiederīgajiem, kas neatbilst ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumiem Francijas teritorijā.

Šajos pantos paredzēts brīvības atņemšanas sods uz laiku līdz vienam gadam un naudas sods EUR 3 750 apmērā. Turklāt notiesāto ārvalstnieku var neielaist valsts teritorijā, ilgākais, vienu gadu.

ITĀLIJA

1930. gada 24. jūlija Likuma Nr. 1278 1. pantā noteikts vienots sods ikvienam, kas izceļo no valsts ārpus atļautajām robežšķērsošanas vietām, lai izvairītos no kontroles, kaut arī šai personai ir pase vai līdzvērtīgs dokuments.

Likuma Nr. 1185/67, kas regulē pasu izsniegšanu, 24. pantā noteikti administratīvie sodi ikvienam, kas izceļo no valsts teritorijas bez derīgas pases vai cita līdzvērtīga dokumenta (nelegāla izceļošana).

Šajos pantos noteikti arī divi vainu pastiprinoši apstākļi:

— izceļošana bez derīgiem dokumentiem, ja pase ir atteikta vai atņemta,

— izceļošana bez derīgiem dokumentiem, ja persona neatbilst izceļošanas nosacījumiem, par ko piemēro arestu vai administratīvo sodu.

KIPRA

Ārvalstnieku un imigrācijas likuma (L.178 (I)/2004) 105. nodaļas 19. panta 2. punktā noteikts, ka jebkurš ieceļotājs, kas neatļauti ieceļo Kipras Republikas teritorijā, tiek atzīts par vainīgu, un viņam piemēro brīvības atņemšanu uz laiku, kas nav ilgāks par trim gadiem, vai naudas sodu, kas nepārsniedz piectūkstoš mārciņu, vai arī brīvības atņemšanu un naudas sodu, ja vien viņš nepierāda, ka:

a) ir likumīgi ieceļojis Republikas teritorijā, pirms šis likums stājies spēkā;

b) pēc ieceļošanas Republikā ar gaisa transportu un tā kā pirms tam viņam nav bijis aizliegts ieceļot, viņam bijis nodoms vērsties pie tuvākā imigrācijas dienesta darbinieka;

c) viņam ir šajā likumā vai saskaņā ar šo vai kādu citu likumu izdotajos noteikumos paredzētā licence vai atļauja palikt Republikā; vai

d) pēc tam, kad viņa licencei vai atļaujai beidzies derīguma termiņš vai tā ir atsaukta, viņam nav bijusi saprātīga iespēja izceļot no Republikas.

LATVIJA

Latvijas Republikas Administratīvo pārkāpumu kodeksa 194. pants paredz, ka par valsts robežas, pierobežas, pierobežas joslas, robežkontroles vai robežpārejas punkta režīma pārkāpšanu tiek izteikts brīdinājums vai uzlikts naudas sods līdz 150 latiem (LVL) vai tiek piemērots administratīvais arests uz laiku līdz piecpadsmit diennaktīm.

Par valsts robežas tīšu nelikumīgu šķērsošanu uzliek naudas sodu no 50 līdz 250 latiem (LVL).

Latvijas Republikas Krimināllikuma 284. pants nosaka, ka par valsts robežas tīšu nelikumīgu šķērsošanu, ja tā izdarīta atkārtoti viena gada laikā tiek piemērots sods – brīvības atņemšana uz laiku līdz trim gadiem vai arests, vai piespiedu darbi, vai naudas sods līdz sešdesmit minimālajām mēnešalgām.

LIETUVA

Sods par robežas nelikumīgu šķērsošanu, atkarībā no pārkāpuma smaguma, ir LTL 250 līdz 500 apmērā vai brīvības atņemšana uz laiku līdz diviem gadiem.

Ja valsts robežas nelikumīga šķērsošana ir saistīta ar cilvēku kontrabandu, tad atkarībā no pārkāpuma smaguma, var piemērot brīvības atņemšanu uz laiku līdz 10 gadiem.

Izvilkums no Lietuvas Republikas Administratīvo pārkāpumu kodeksa

205. panta 2. punkts. Valsts robežas nelikumīga šķērsošana aiz neuzmanības

Par valsts robežas nelikumīgu šķērsošanu aiz neuzmanības piemēro sodu 250 līdz 500 litu apmērā.

Izvilkumi no Kriminālkodeksa

291. pants. Valsts robežas nelikumīga šķērsošana

1. Persona, kas nelikumīgi šķērsojusi valsts robežu, sodāma ar naudas sodu vai arestu vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz 2 gadiem.

2. Ārvalstnieku, kas nelikumīgi ieceļojis Lietuvas Republikā nolūkā pieprasīt patvērumu, atbrīvo no šā panta 1. punktā minētās kriminālatbildības.

3. Ārvalstnieku, kas izdarījis šā panta 1. punktā noteikto darbību nolūkā no Lietuvas Republikas teritorijas nelikumīgi ieceļot trešā valstī, atbrīvo no šā panta 1. punktā minētās kriminālatbildības, ja saskaņā ar izdoto rīkojumu viņš vai viņa tiek izraidīts(-a) no Lietuvas Republikas teritorijas vai nu uz valsti, no kuras teritorijas viņš vai viņa nelikumīgi šķērsoja Lietuvas Republikas valsts robežu, vai uz valsti, kuras valstspiederīgais(-ā) viņš vai viņa ir.

292. pants. Personu nelegāla kontrabanda pāri valsts robežai

1. Personai, kura pāri Lietuvas Republikas robežai nelikumīgi ievedusi ārvalstnieku, kam nav pastāvīgas dzīvesvietas Lietuvas Republikā, vai ievedusi vai uzņēmusi Lietuvas Republikas teritorijā ārvalstnieku, kas nelikumīgi šķērsojis Lietuvas Republikas valsts robežu, piemēro naudas sodu, arestu vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz 6 gadiem.

2. Brīvības atņemšanas sodu uz laiku līdz 8 gadiem piemēro personai, kas izdarījusi šā panta 1. punktā minēto darbību zemisku motīvu dēļ vai ja šī darbība apdraudēja kāda dzīvību.

3. Par šā panta 1. punktā minēto darbību organizēšanu personai piemēro brīvības atņemšanas sodu uz laiku no 4 līdz 10 gadiem.

4. Juridiska persona ir saucama pie atbildības par darbībām, kas noteiktas šajā pantā.

LUKSEMBURGA

Tā kā Luksemburgas vienīgā ārējā robeža ir lidosta, Luksemburga nav paredzējusi sodus šajā sakarā.

UNGĀRIJA

Personas, kas nelikumīgi ieceļo valsts teritorijā, izdara administratīvu pārkāpumu

Ārvalstnieku ieceļošanas un uzturēšanās procedūras ietvaros kā administratīvu sodu ārvalstniekam, kas ir pārkāpis vai kuram bijis nodoms pārkāpt ieceļošanas un izceļošanas noteikumus, var piemērot izraidīšanu un ieceļošanas un uzturēšanās aizliegumu vai atsevišķu ieceļošanas un uzturēšanās aizliegumu.

Tam līdztekus iestāde, kuras pārziņā ir administratīvie pārkāpumi, var ārvalstniekam, kas bez atļaujas vai neatļautā veidā šķērso Ungārijas Republikas valsts robežu, noteikt naudas sodu, kura maksimālais apmērs ir HUF 100 000. Turklāt izraidītā ārvalstnieka neatļauta uzturēšanās Ungārijas teritorijā tiek uzskatīta par pārkāpumu, kas saskaņā ar mūsu krimināltiesībām sodāms ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz vienam gadam.

Minētie tiesību akti:

— 2001. gada Likuma XXXIX par ārvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos (turpmāk tekstā – ESF) 32. panta 2. punkta a) apakšpunkts,

— 1978. gada Likuma IV par Kriminālkodeksu (turpmāk tekstā – CrC) 214. pants,

— Valdības dekrēta Nr. 218/1999 par administratīvajiem pārkāpumiem 22. panta 1. punkts.

Personas, kas ir iesaistītas, palīdz/veicina nelikumīgu ieceļošanu/izceļošanu, izdara kriminālpārkāpumu

Neatļautas robežšķērsošanas veicināšana ir noziegums un ir sodāma ar brīvības atņemšanu uz laiku līdz 3 gadiem.

Ja persona, kas veicina neatļautu robežšķērsošanu, darbojas, gūstot no tā finansiālu labumu vai ja tā veicina vairāk nekā vienas personas robežšķērsošanu, tiek piemērota brīvības atņemšana uz laiku līdz 5 gadiem.

Ja persona, kas veicina neatļautu robežšķērsošanu, izturas nehumāni vai ir bruņota, vai ja tā sniedz palīdzību nelegālā robežšķērsošanā, komerciālu nolūku vadīta, tiek piemērota brīvības atņemšana uz laiku no 2 līdz 8 gadiem.

Arī nelegālas robežšķērsošanas sagatavošana ir noziegums, un par to piemēro brīvības atņemšanu uz laiku līdz 2 gadiem.

Izraidīšanu administratīvā kārtā piemēro ārvalstniekam, kas organizē vai veicina personu vai grupu nelegālu ieceļošanu vai izceļošanu (šķērsojot robežu) vai uzturēšanos vai ir iesaistīts cilvēku kontrabandā, turklāt izraidīšanu administratīvā kārtā var piemērot ārvalstniekam, kura ieceļošana un uzturēšanās pārkāpj vai rada draudus sabiedrības drošībai.

Minētie tiesību akti:

— Kriminālkodeksa 218. pants – Cilvēku kontrabanda.

MALTA

Jānorāda, ka Imigrācijas likuma 217. nodaļas 5. panta 1. punktā noteikts, ka:

“ikvienai personai, izņemot tās, kurām ir ieceļošanas tiesības, ieceļošanas un uzturēšanās tiesības vai tiesības pārvietoties valstī vai šķērsot to tranzītā saskaņā ar iepriekšējām nodaļām, var liegt ieceļot, un, ja tā ieceļos vai jau atrodas Maltā bez Centrālā imigrācijas dienesta atļaujas, viņu uzskata par nelegālu imigrantu.”

Turklāt Imigrācijas likuma 32. pants arī nosaka, ka:

“jebkura persona, kas pārkāpj kādu šā likuma noteikumu, kas saskaņā ar kādu citu šā likuma pantu nav atzīstams par pārkāpumu, tiek atzīta par vainīgu pārkāpuma izdarīšanā un atbilstoši Miertiesas notiesājošam spriedumam to var sodīt ar naudas sodu, kura apmērs nepārsniedz 5 000 liru, vai brīvības atņemšanu uz laiku ne ilgāk par diviem gadiem, vai ar šādu naudas sodu un brīvības atņemšanu, ja vien kādā citā likumā par šādu pārkāpumu nav paredzēts bargāks sods.”

NĪDERLANDE

Ārvalstnieku likuma 108. panta 1. punkts saistībā ar 46. panta 2. punktu nosaka, ka pārkāpumi vai rīcība, kas ir pretrunā prasībām, ir sodāma ar brīvības atņemšanu uz, ilgākais, sešiem mēnešiem vai 2. kategorijas naudas sodu. 4. kategorijas naudas soda maksimālais apmērs ir EUR 16 750.

Prasība par robežšķērsošanu ieceļošanas punktā pie robežas ir atrodama Ārvalstnieku dekrēta (Vreemdelingenbesluit) 4.4. pantā.

2000. gada Ārvalstnieku likuma 108. panta 1., 2. un 3. punkts

1. Par 5. panta 1. punktā, 5. panta 2. punktā un 46. panta 2. punktā (preambulā un b) apakšpunktā) vai pamatojoties uz tiem noteikto nosacījumu neievērošanu un rīcību, kas ir pretrunā 56.1. pantam, rīcību, kas ir pretrunā pienākumam, kas noteikts 6. panta 1. punktā, 54. pantā, 55. pantā, 57. panta 1. punktā, 58. panta 1. punktā vai 65. panta 3. punktā vai pamatojoties uz tiem, piemēro brīvības atņemšanu uz, ilgākais, sešiem mēnešiem vai 2. kategorijas naudas sodu.

2. Par 4. panta 1. punktā vai 4. panta 2. punktā vai pamatojoties uz tiem noteikto nosacījumu neievērošanu piemēro brīvības atņemšanu uz, ilgākais, sešiem mēnešiem vai 4. kategorijas naudas sodu.

3. 1. un 2. punktā noteiktie noziegumi tiek uzskatīti par pārkāpumiem.

AUSTRIJA

Neskarot 2. punktā paredzētos izņēmumus vai dalībvalstu starptautiskas aizsardzības saistības, Šengenas Robežu kodeksa 4. panta 3. punktā dalībvalstīm tiek prasīts saskaņā ar saviem tiesību aktiem ieviest sodus par ārējo robežu neatļautu šķērsošanu ārpus paredzētām robežšķērsošanas vietām vai pēc to darbalaika beigām. Minētie sodi ir efektīvi, samērīgi un preventīvi.

Austrijas federālā likuma par ārvalstnieku politikas īstenošanu dokumentu izsniegšanu ārvalstniekiem un ieceļošanas dokumentu izsniegšanu (2005. gada Likuma par ārvalstnieku politiku – FPG) 120. pants, “Austrijas Federālais Oficiālais Vēstnesis” I Nr. 100.2005.

Neatļauta uzturēšanās

1. Jebkurš ārvalstu pilsonis, kurš:

1) nelikumīgi ieceļo Austrijas Federatīvās Republikas teritorijā; vai

2) nelikumīgi paliek Austrijas Federatīvās Republikas teritorijā, izdara administratīvu pārkāpumu, un viņam piemēro naudas sodu līdz EUR 2 180 apmērā vai, ja tas netiek samaksāts, brīvības atņemšanu uz laiku līdz trim nedēļām. Par nozieguma vietu uzskatāma ieceļošanas vieta vai pēdējā zināmā uzturēšanās vieta; ja ieceļošana notikusi ar sabiedrisko transportu, par to uzskatāma tuvākā izkāpšanas vieta, kurā saskaņā ar transporta uzņēmuma grafiku iespējams izkāpt no sabiedriskā transporta līdzekļa.

2. Jebkurai personai, kas izdarījusi 1. punktā minēto pārkāpumu, un ar galīgu un saistošu spriedumu ir jau sodīta par līdzīgu pārkāpumu, tiek piemērots naudas sods līdz EUR 4 360 apmērā vai, ja tas netiek samaksāts, brīvības atņemšana uz laiku līdz sešām nedēļām.

3. Saskaņā ar 1. punkta 2. apakšpunktu administratīvs pārkāpums nepastāv:

1) ja no valsts bija iespējams izbraukt tikai uz tādu citu valsti, uz kuru izraidīt nav atļauts (50. pants);

2) ja ārvalstniekam piešķirta atļauja uzturēties pirms izraidīšanas;

3) trešās valsts pilsoņa, kam nav vīzas, bet kas ir starptautiskās aizsardzības saņēmējs, pagaidu uzturēšanās gadījumā; vai

4) kamēr ārvalstniekam ir atņemta personas brīvība.

4. Sods saskaņā ar 1. punkta 2. apakšpunktu neietver jebkādu sodu, ko vienlaikus piemēro administratīvajam pārkāpumam, kas izriet no 1. punkta 1. apakšpunkta.

5. 1. punktā minētais administratīvais pārkāpums nav izdarīts, ja ārvalstnieks(-ce) ir iesniedzis(-gusi) pieteikumu starptautiskai aizsardzībai un ir atzīts, ka viņam(-ai) ir tiesības uz patvērumu vai arī viņam(-ai) pienākas alternatīvā aizsardzība Austrijā. Administratīvā soda procedūru aptur uz laiku, kamēr norisinās patvēruma procedūra.

Austrijas Federālā likuma par pasu kontroles veikšanu robežšķērsošanas vietās (Robežkontroles likums – GrekoG) 16. pants, “Austrijas Federālais Oficiālais Vēstnesis” 1996/435 “Austrijas Federālā Oficiālā Vēstneša” 2004/151 redakcijā:

Krimināltiesību normas

1. Persona, kas:

1) neatļauti likvidē, slēpj vai izmaina kādu no 5. pantā minētajām zīmēm; vai

2) šķērso robežu, pārkāpjot 10. pantā noteikto; vai

3) būdama pakļauta robežkontrolei, izvairās no robežkontroles; vai

4) ir nodomājusi veikt vai ir veikusi robežšķērsošanu, uz kuru attiecas robežkontrole, un neveic to noteiktajās robežšķērsošanas vietās; vai

5) neraugoties uz atgādinājumu, atsakās sniegt informāciju par to, vai viņa ir šķērsojis robežu vai ir nodomājusi to darīt vai sniedz šādu nepatiesu informāciju; vai

6) neraugoties uz lūgumu atturēties, neievēro saskaņā ar 11. panta 2. un 3. punktu noteikto kārtību un tādējādi ir atbildīga par robežkontroles traucēšanu vai transportlīdzekļa, kas kursē atbilstoši grafikam, aizkavēšanu,

ja darbība neatbilst kriminālpārkāpuma nosacījumiem, kas ir tiesu kompetencē, vai citos tiesību aktos par to nav paredzēts tāds pats vai bargāks sods, ir izdarījusi administratīvu pārkāpumu un reģionālās administratīvās iestādes vai federālās policijas iestādes vietējā nodaļa tai var piemērot naudas sodu līdz EUR 2 180 apmērā vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz sešām nedēļām. Izņemot 5. un 6. apakšpunktā noteiktos gadījumus, nodoms ir sodāms.

2. 1. punkta 5. apakšpunktu nepiemēro, ja persona, kurai ir pienākums sniegt informāciju, atsakās sniegt informāciju vai sniedz šo informāciju nepatiesi, jo citādi tā liecinātu pret sevi attiecībā uz sodāmu pārkāpumu.

POLIJA

Polijā šādi sodi ir noteikti un sīki izklāstīti Polijas Kriminālkodeksa 264. pantā. Tie ir sodi, kas attiecas uz personām, kas nelikumīgi šķērsojušas Polijas robežu.

Šādas personas var sodīt trīs dažādos veidos: ar naudas sodu, brīvības ierobežošanu vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz 2 gadiem.

Par Polijas robežas nelikumīgu šķērsošanu, pielietojot vardarbību, draudus vai viltu vai sadarbojoties ar citām personām, piemēro brīvības atņemšanu uz laiku līdz 3 gadiem.

Par robežas nelikumīgas šķērsošanas organizēšanu piemēro sodu uz laiku no 6 mēnešiem līdz 8 gadiem.

PORTUGĀLE

1998. gada 8. augusta dekrētlikuma 244/98 9. pantā noteikts, ka “ikviens, kas ieceļo Portugāles teritorijā vai izceļo no tās, to dara, izmantojot šim nolūkam paredzētās robežšķērsošanas vietas to darbalaikā, neskarot noteikumus par personu brīvu pārvietošanos, kas noteikti Konvencijā, ar kuru īsteno Šengenas Līgumu”.

Minētā dekrētlikuma 136. panta 1. punktā noteikts, ka “ārvalstnieku ieceļošana Portugāles teritorijā, pārkāpjot 9. pantu, uzskatāma par nelikumīgu”.

148. panta 2. punktā noteikts, ka “9. panta noteikumu nepildīšana ir sodāma ar naudas sodu EUR 200–400 apmērā.”

RUMĀNIJA

GEO Nr. 105/2001 par Rumānijas Valsts robežu 70. panta 1. daļā noteikts, ka

“ieceļošana valstī vai izceļošana no tās, nelikumīgi šķērsojot valsts robežu, ir noziegums, par kuru paredzētais sods ir brīvības atņemšana uz laiku no 3 mēnešiem līdz 2 gadiem. Ja minētais pārkāpums izdarīts ar mērķi izvairīties no labošanas darbiem, piemērojamais soda mērs ir brīvības atņemšana no 6 mēnešiem līdz 3 gadiem. Sods ir paredzēts arī par mēģinājumu šādu noziegumu izdarīt.”

SLOVĒNIJA

Ieceļošana Slovēnijas Republikas teritorijā tiek uzskatīta par nelikumīgu, ja ārvalstnieki:

— ieceļo valstī arī tad, ja tiem liegta ieceļošana,

— izvairās no robežkontroles,

— ieceļojot izmanto citai personai piederošu, viltotu vai citādi izmainītu ceļošanas vai citu dokumentu, kas nepieciešams ieceļošanai, vai sniedz nepatiesu informāciju robežkontroles iestādēm (Ztuj 11. pants).

Ārvalstniekiem, kas izdara pārkāpumu, nelikumīgi ieceļojot Slovēnijas Republikas teritorijā, piemēro naudas sodu SIT 20 000 līdz 100 000 (EUR 83,46 līdz 417,29) apmērā (Ztuj 98. pants).

Fiziskām personām, kas izdara pārkāpumu, šķērsojot valsts robežu ārpus robežšķērsošanas vietas vai neatbilstoši robežšķērsošanas vietas paredzētajai izmantošanai vai pēc tās darbalaika beigām vai ārpus robežšķērsošanas vietas teritorijas, piemēro naudas sodu vismaz SIT 100 000 (EUR 417,29) apmērā (Valsts Robežkontroles likuma Ur. 1 RS Nr. 20/2004 43. panta 1. punkts).

Palīdzība ārvalstniekiem neatļauti ieceļot, šķērsot tranzītā vai uzturēties

Personas, kas rada iespēju vai palīdz ārvalstniekam ieceļot vai uzturēties Slovēnijas Republikas teritorijā vai šķērsot to tranzītā, nedrīkst rīkoties pretrunā noteikumiem, kādi ietverti Likumā, ar kuru nosaka nosacījumus, kādi ārvalstniekiem jāievēro, ieceļojot vai uzturoties Slovēnijas Republikas teritorijā vai šķērsojot to tranzītā (Ztuj 13.a un 13.b pants).

Personas, kas rada iespēju vai palīdz vai mēģina radīt iespēju vai palīdzēt ārvalstniekiem ieceļot vai uzturēties Slovēnijas Republikas teritorijā vai šķērsot to tranzītā, pretēji iepriekšējā punktā noteiktajam, ir sodāmas ar naudas sodu SIT 100 000 līdz 240 000 (EUR 417,20 līdz 1 001,5) apmērā.

Juridiskas personas, kas izdara iepriekš minēto pārkāpumu, ir sodāmas ar naudas sodu SIT 500 000 līdz 1 000 000 (EUR 2 086,46 līdz EUR 4 172,93) apmērā, un juridiskās personas atbildīgā persona ir sodāma ar naudas sodu SIT 150 000 līdz 300 000 (EUR 625,94 līdz 1 251,88) apmērā.

SLOVĀKIJA

Saskaņā ar Likuma Nr. 48/2002 Coll. par ārvalstnieku uzturēšanos 76. pantu, neatļauta valsts robežas šķērsošana tiek uzskatīta par pārkāpumu, par kuru var piemērot naudas sodu līdz SKK 50 000 apmērā (76. panta 2. punkts). Jebkuru ārvalstnieku, kas neatļauti ieceļojis Slovākijas Republikas teritorijā, policijas departaments administratīvi izraidīs, un viņam tiks liegts atkārtoti ieceļot uz laiku līdz pieciem gadiem, bet ne mazāk kā vienu gadu (Likuma par ārvalstnieku uzturēšanos 57. panta 1. punkts).

2006. gada 1. janvārī stājās spēkā Likums Nr. 300/2005 Coll. (Kriminālkodekss); šā likuma 354. pantā (Vardarbīga valsts robežas šķērsošana) noteikts, ka “ikviens, kas šķērsos valsts robežu, izmantojot vardarbību vai tūlītējas vardarbības draudus, tiks sodīts ar brīvības atņemšanu uz laiku no trim līdz astoņiem gadiem”.

Kriminālkodeksa 357. pantā noteikts, ka “ikviens, kas ieceļo Slovākijas Republikas teritorijā, izmantojot gaisa transportu neatbilstoši noteikumiem, kas regulē starptautiskos lidojumus, tiks sodīts ar brīvības atņemšanu uz laiku no sešiem mēnešiem līdz trim gadiem”.

Kriminālkodeksa 355. pantā noteikts sods, ko piemēro personām par cilvēku tirdzniecību:

— ikvienu, kas organizē neatļautu valsts robežas šķērsošanu, soda ar brīvības atņemšanu uz laiku no viena līdz pieciem gadiem (355. panta 1. punkts),

— ikvienu, kas organizē neatļautu valsts robežas šķērsošanu nolūkā gūt finansiālu vai citādu materiālu labumu vai kurš izgatavo, nopērk, sagādā vai tur viltotu ceļošanas dokumentu vai personas dokumentu nolūkā neatļauti šķērsot valsts robežu, soda ar brīvības atņemšanu uz laiku no trim līdz astoņiem gadiem (355. panta 2. punkts),

— darbības, attiecībā uz kurām par iepriekšminētajām darbībām piemērojamo sodu var palielināt (atņemot brīvību uz laiku līdz divdesmit gadiem), ir minētas 355. panta 3.–5. punktā.

SOMIJA

Somijas Kriminālkodeksa (39/1889) un tā grozījumu 7. pantā Robežpārkāpumi (563/1998) noteikts:

1. Personai, kas:

1) šķērso Somijas robežu bez derīgas pases vai cita ceļošanas dokumenta, neizmanto likumīgu izceļošanas punktu vai likumīgu ieceļošanas punktu, vai pretēji likumā noteiktajam aizliegumam, vai to mēģina;

2) kā citādi pārkāpj noteikumus par robežšķērsošanu; vai

3) bez atļaujas paliek, pārvietojas robežzonā vai veic tur aizliegtas darbības, kā minēts Likumā par robežzonu (403/1947), par robežpārkāpumu piespriež naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz, ilgākais, vienu gadu.

2. Ārvalstniekam, kam atteikta ieceļošana vai kurš izraidīts, pamatojoties uz 1. punktā minēto likumu, vai ārvalstniekam, kas meklē patvērumu vai lūdz uzturēšanās atļauju Somijā bēgļa statusā, nesoda par robežpārkāpumu. Arī ārvalstnieku, kas izdarījis 1. punktā minēto darbību tādēļ, ka viņš(-a) bijis(-usi) pakļauts(-a) 25. nodaļas 3. pantā vai 25. nodaļas 3a. pantā minētajai cilvēku tirdzniecībai, nesoda par robežpārkāpumu. (650/2004).

7a. pants – Sīki robežpārkāpumi (756/2000)

1) Ja robežpārkāpums, ņemot vērā neatļautās uzturēšanās vai pārvietošanās īso laiku, aizliegtās darbības raksturu vai citus pārkāpuma apstākļus, kopumā vērtējot, ir sīks, pārkāpēju soda ar naudas sodu par sīku robežpārkāpumu.

2) 7. panta 2. punkta noteikumi attiecas arī uz 1. punktā minētajām darbībām.

ZVIEDRIJA

Sodi noteikti Ārvalstnieku likuma 20. nodaļas 4. pantā.

4. pants. Ārvalstniekam, kas nelikumīgā veidā tīši šķērso ārējo robežu Šengenas līguma izpratnē, piemēro naudas sodu vai brīvības atņemšanas sodu uz laiku, kas nav ilgāks par vienu gadu.

ĪSLANDE

Vispārīgi sods noteikts Ārvalstnieku likuma Nr. 96/2002 57. pantā.

Saskaņā ar 1. punktu naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz laiku līdz sešiem mēnešiem piemēro inter alia personai, kas tīši vai aiz neuzmanības pārkāpj likuma noteikumus vai jebkādus noteikumus, aizliegumu, kārtību vai nosacījumus, kas noteikti saskaņā ar šo likumu. Sodus par ārējo robežu neatļautu šķērsošanu ārpus paredzētām robežšķērsošanas vietām vai pēc to darbalaika beigām pamato ar šiem noteikumiem. Šiem sodiem, tāpat kā citiem, jābūt efektīviem, samērīgiem un preventīviem.

NORVĒĢIJA

Norvēģijā to regulē Imigrācijas likuma (1988. gada 24. jūnija Likuma Nr. 64 par ārvalstu valstspiederīgo ieceļošanu Norvēģijas Karalistē un viņu uzturēšanos tās teritorijā) 47. panta pirmā punkta a) apakšpunkts, sal. ar 23. panta otro apakšpunktu, un Robežas likuma (1950. gada 14. jūlija Likuma Nr. 2 par dažādiem pasākumiem, lai īstenotu robežas nospraušanu un uzraudzību) 4. pants, sal. ar 3. panta pirmo punktu, sal. ar 4. panta c) punktu 1950. gada 7. novembra noteikumos Nr. 4).

Imigrācijas likuma 47. panta “Sodi” pirmajā punktā noteikts:

“Ikvienai personai piemēro naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz laiku, kas nav ilgāks par sešiem mēnešiem, vai abus šos sodus, ja šī persona:

a) tīšām vai aiz neuzmanības pārkāpj šo likumu vai noteikumus, aizliegumus, rīkojumus vai nosacījumus, kas izdoti saskaņā ar šo likumu (..)”.

Imigrācijas likuma 23. panta “Robežšķērsošana un robežkontrole” otrajā punktā noteikts:

“Ieceļošana un izceļošana notiek paredzētās robežšķērsošanas vietās, ja nav noteikts citādi (..)”.

Sodi saskaņā ar Robežas likumu

Sodus regulē Robežas likuma 4. pants. Noteikts, ka:

“Ikvienai personai, kas tīšām vai aiz neuzmanības pārkāpj saskaņā ar šo likumu izdotos noteikumus vai sadarbojas to pārkāpšanā, piemēro naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz laiku, kas nav ilgāks par trim mēnešiem, ja vien nav piemērojams bargāks noteikums. Mēģinājumu soda kā izdarītu pārkāpumu. Ja pārkāpums tiek izdarīts vairākkārt vai ja izdarītas vairākas pirmajā punktā minētās darbības, vai pastāv vainu pastiprinoši apstākļi, piemēro naudas sodu vai brīvības atņemšanu uz laiku, kas nav ilgāks par vienu gadu.”

Robežas likuma 3. panta pirmajā punktā noteikts:

“Karalis var attiecībā uz visu robežu vai atsevišķu tās daļu izdot noteikumus par aizliegumu: (..) 3. šķērsot robežu pa sauszemi, jūru vai gaisu bez attiecīgās iestādes atļaujas (..)”

Saskaņā ar minēto likumu izdoto 1950. gada 7. novembra noteikumu Nr. 4 par dažādiem jautājumiem 4. panta c) punktā noteikts:

“Pie Norvēģijas un Padomju Savienības (Krievijas) robežas vai tās tuvumā aizliegts:

(..)