[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 24.1.2007 COM(2007) 17 galīgā redakcija 2007/0012 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par īpašiem noteikumiem augļu un dārzeņu sektoram un par dažu regulu grozījumiem (iesniegusi Komisija) {SEC(2007) 74}{SEC(2007) 75} PASKAIDROJUMA RAKSTS Ievads ES 27 valstīs augļu un dārzeņu nozares daļa Kopienas budžetā ir 3,1%, un 17% no ES lauksaimnieciskās ražošanas kopējā apjoma. Patlaban esošā kopīgā tirgus organizācija (KTO) ir noteikta ar Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2200/96 par augļu un dārzeņu tirgus kopējo organizāciju[1], 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2201/96 par augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgo organizāciju[2] un 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2202/96, ar ko ievieš Kopienas atbalsta shēmu noteiktu citrusaugļu ražotājiem. Izdarot pirmos secinājumus pēc 2004. gadā ar ziņojumu par augļu un dārzeņu kopīgā tirgus organizācijas (KTO) vienkāršošanu[3] sāktās apspriešanas, Komisija 2005. gada oktobrī paziņoja, ka 2006.gadā tā varētu ierosināt reformas gan svaigu, gan pārstrādātu augļu un dārzeņu ražošanas nozarē[4]. Par šo paziņojumu Eiropas Parlaments 2005. gada maijā pēc paša ierosmes pieņēma ziņojumu[5]. Sakarā ar likumdošanas pilnveidošanas saistībām Komisijas priekšlikumam pievienota ekonomisko, sociālo un vides aspektu analīze par problēmām, kas saistītas ar KTO, un par dažādo šo jautājumu risināšanas iespēju ietekmi, priekšrocībām un trūkumiem, tostarp reformas variantu publiskās apspriešanas rezultātiem. Šis reformas priekšlikums ir arī atbilde uz Eiropas Revīzijas palātas rekomendācijām tās septembrī publicētajā Īpašajā ziņojumā Nr. 8/2006 „Growing success? The effectiveness of the European Union support for fruit and vegetable producers' operational programmes” („Augļu un dārzeņu ražotāju darbības programmām paredzētā Eiropas Savienības atbalsta efektivitāte”) . Reformas iemesli un mērķi Pēdējo desmit gadu laikā augļu un dārzeņu sektoram bijis jāiztur gan stiprs spiediens no mazumtirdzniecības un atlaižu tīkliem, kas sasnieguši ļoti augstu koncentrācijas līmeni un kuriem tirgus cenu noteikšanā ir svarīgākā loma, gan asa konkurence ar trešu valstu ražojumiem, kas ir kvalitatīvāki un par relatīvi zemākām cenām, un to tirgus daļa strauji palielinās. Kopš 1996. gada augļu un dārzeņu KTO reformas, augļu un dārzeņu piegāžu ķēdes svarīgākie elementi ir ražotāju organizācijas un to darbības programmas. Līdzšinējā pieredze liecina, ka ražotāju organizācijas joprojām ir nozīmīgs elements cīņā ar ļoti augstu koncentrācijas līmeni sasniegušajiem mazumtirdzniecības un atlaižu tīkliem. Tiesa gan, augļu un dārzeņu ražošanas koncentrācijai ar ražotāju organizāciju starpniecību ne visās dalībvalstīs bijuši panākumi attiecībā uz piedāvājuma koncentrāciju. Galvenajās ražotājās dalībvalstīs liela daļa audzētāju tajās neiesaistās. Reformā ietilpst pasākumi ražotāju organizāciju pievilcības paaugstināšanai. No otras puses, patlaban spēkā esošās augļu un dārzeņu pārstrādes produktu KTO pamatā ir principi, kurus citas kopīgā tirgus organizācijas jau ir būtiski reformējušas. Esošajā sistēmā galvenokārt tiek sniegts atbalsts produktiem, kas vairs neatbilst KLP. Reforma paredz augļu un dārzeņu jomas iekļaušanu vienotā maksājumu shēmā un vienotā jomas maksājumu shēmā. Pāreja no ražošanas atbalsta uz tiešu atbalstu ražotājiem, ieviešot ar ieņēmumiem nesaistītu atbalsta sistēmu katrai saimniecībai, dos ieguldījumu uz tirgu orientētas ilgtspējīgas lauksaimniecības attīstībā. Šajā priekšlikumā paredzēti krīžu vadības pasākumi, kas vērsti uz augļu un dārzeņu ražošanas veicināšanu un vides saglabāšanu. Šīs reformas identificētie mērķi ir: - paaugstināt ES augļu un dārzeņu nozares konkurētspēju un tirgus orientāciju vai, citādi sakot, dot ieguldījumu ilgtspējīgas iekšējā un ārējā tirgū konkurētspējīgas nozares izveidošanā, - samazināt augļu un dārzeņu ražotāju ar krīzēm saistītās ieņēmumu svārstības, - ES palielināt augļu un dārzeņu patēriņu, - turpināt sektora centienus vides saglabāšanā un aizsardzībā, - vienkāršot un visos iespējamajos gadījumos samazināt visu iesaistīto pušu administratīvo slogu. Iepriekš minētie reformas mērķi identificēti, ņemot vērā lauksaimnieku, dalībvalstu un ES institūciju nepieciešamību pēc vienkāršošanas; saderību ar PTO noteikumiem, saskaņotību ar reformēto KLP, pirmo un otro pīlāru un ar finanšu plāniem. Visbeidzot jāatzīmē, ka šis priekšlikums izstrādāts, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomes regulai par lauksaimniecības ražojumu tirgu kopējo organizāciju. Augļu un dārzeņu KTO reformas priekšlikumu ietekmē turpmāk minētie faktori. - Vairāki horizontāla rakstura noteikumi, kas ir spēkā attiecībā uz dažiem citiem lauksaimniecības produktiem, piemēram, par valsts atbalstu, par informācijas apmaiņu starp Komisiju un dalībvalstīm, par vadības komiteju, saglabāti arī augļu un dārzeņu tirgus esošajā KTO. Tomēr tie ir precizēti, vienkāršoti un saskaņoti tādējādi, ka ir viegli iekļaujami priekšlikumā par vienotu KTO. - Attiecībā uz citiem priekšlikumiem, kas saistīti ar augļu un dārzeņu sektoru, lai tos iekļautu šajā priekšlikumā, skaidrības labad ir jānosaka režīma darbības jomas izmaiņas. Tomēr, ja šādiem noteikumiem zināmā mērā ir horizontālas iezīmes, un tie paredzēti arī attiecībā uz citiem lauksaimniecības ražojumiem, piemēram, kā tirdzniecības standarti un tirdzniecība ar trešām valstīm, tie ir pilnveidoti un vienkāršoti tādējādi, lai būtu vienkārši iekļaujami Padomes regulā par lauksaimniecības ražojumu tirgus kopīgu organizāciju. Augļu un dārzeņu KTO reformai ierosinātie pasākumi 1. Ražotāju organizācijas Ražotāju organizācijas: Ņemot vērā, ka ražotāju organizācijām līdz šim ir bijusi noteikta loma piedāvājuma koncentrēšanā, paredzēti noteikumi to darbības iespējamai vienkāršošanai un elastībai. Šādi noteikumi attiecas uz ražotāju organizāciju pārstāvēto ražojumu sortimentu, pieļaujamo tiešās pārdošanas apjomu, noteikumu attiecināšanu uz tām nepiederīgajiem, ražotāju organizāciju apvienošanās veicināšanu, ražotāju organizāciju asociācijām, reģioniem, kuros piedāvājuma koncentrācija ar ražotāju organizāciju starpniecību ir ļoti zema (mazāka nekā 20% no augļu un dārzeņu ražošanas apjoma), un dalībvalstīm, kas kļuva par ES loceklēm no 2004. gada 1. maija, attālākajiem reģioniem, ražotāju organizāciju un ražotāju organizāciju asociāciju pilnvaru deleģēšanu, kā arī par pilnvaru deleģēšanu apakšorganizācijām zināmos apstākļos. Šajā ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par nozares stāvokli attiecībā uz pārstrādāšanai paredzētiem mīkstajiem augļiem un ķiršiem Komisija norāda, ka tā varētu ierosināt īpašu papildu atbalstu dalībvalstīm ar zemu tirgus organizācijas līmeni. Tas ir veikts ar iepriekš minētajiem grozījumiem. Komisija ierosinājusi augļu un dārzeņu kopīgajā tirgus organizācijā papildus iekļaut arī dažus garšaugus. Jaunas ražotāju grupas: Lai jaunajās dalībvalstīs veicinātu piedāvājuma koncentrāciju ar ražotāju organizāciju starpniecību, tām ražotāju grupām jaunajās dalībvalstīs, kas vēlas iegūt ražotāju organizāciju statusu saskaņā ar šo regulu, būtu jāatļauj pārejas periods, kura laikā tās var saņemt valsts vai Kopienas finansiālu atbalstu apmaiņā pret noteiktām šīs grupas saistībām. Valstu stratēģija ilgtspējīgu darbības programmu atbalstam: Revīzijas palāta uzskata, ka dalībvalstis nav nodrošinājušas, lai izmaksām ražotāju organizāciju darbības programmu atbalstam būtu atdeve. Tā uzskata arī, ka Komisija nav uzraudzījusi darbības programmu efektivitāti vai veikusi politikas izvērtējumu. Lai paaugstinātu darbības programmu efektivitāti, Komisija ierosina, ka dalībvalstis augļu un dārzeņu tirgum nosaka ilgtspējīgas darbības programmas valsts līmenī. Šāda stratēģija paredz šādus elementus: ex ante analīzi, darbības programmu mērķus un līdzekļus, darbības rādītājus, darbības programmu novērtēšanas un ziņošanas pienākumus ražotāju organizācijām. Noteikumu subjektu loka paplašināšana: Lai arī turpmāk nostiprinātu ražotāju organizāciju un asociāciju ietekmi un nodrošinātu vēlamo tirgus stabilitāti iespējami augstā līmenī, Komisija ierosina, ka dalībvalstīm tiek dotas tiesības ar zināmiem nosacījumiem attiecināt uz organizācijās neietilpstošu ražotāju loku noteikumus par ražošanu, tirdzniecību un vides aizsardzību, kas attiecīgajā reģionā ir saistoši ražotāju organizācijām un asociācijām, ievērojot elastīgākus kritērijus (ražotāju organizācija uzskatāma par noteikumu subjektu loka paplašināšanai reprezentatīvu, ja to tie pārstāv vismaz 50% ražotāju ekonomiskajā zonā, kurā darbojas, un aptver vismaz 60% no kopējā ražošanas apjoma šajā zonā. Patlaban ražotāju organizācija vai organizāciju apvienība tiek uzskatīta par reprezentatīvu, ja tās biedri veido vismaz divas trešdaļas tās ekonomiskās zonas ražotāju, kurā tā darbojas, un aptver vismaz divas trešdaļas šīs zonas produkcijas). Komisija arī ierosina, ka izmaksas, kas saistītas ar noteikumu subjektu loka paplašināšanu, jāsedz ražotājiem, uz kuriem tie attiecas, jo gūst no tiem priekšrocības. Ņemot vērā organiskā tirgus īpatnības, Komisija arī ierosina, ka noteikumu subjektu loka paplašināšana neattiecas uz organiskās lauksaimniecības ražotājiem, ja tie nepiekrīt zināmiem nosacījumiem un tos neievēro. Starpnozaru organizācijas: Reforma ievieš starpnozaru organizāciju elastību. Ņemot vērā mērķu līdzību, noteikumi par subjektu loka paplašināšanu, ko pieņēmušas ražotāju organizācijas un to asociācijas, un ar šādu paplašināšanu saistīto izmaksu sadalījums jāattiecina arī uz starpnozaru organizācijām. 2. Krīzes situāciju vadība Augļi un dārzeņi ir produkti, kas ātri bojājas, un to ražošana nav prognozējama. Piedāvājuma palielināšanās tirgū, arī tad, ja tā nav pārāk liela, var radīt ievērojamus tirgus traucējumus. Šā iemesla dēļ ražotāju organizācijas par dažiem produktiem saņem 100% izņemšanas izmaksas (Kopienas izņemšanas maksa, CWC ) un to bezmaksas izplatīšanai. Ražotāju organizācijām atļauts arī izmantot savus darbības fondus šo CWC papildināšanai un citu tādu ražojumu izņemšanai, uz kuru šī shēma neattiecas. Līdzšinējā pieredze liecina, ka izņemšanai paredzēto līdzekļu apjoms tiek samazināts tāpēc, ka pēdējo desmit gadu laikā piedāvājums ir labāk saskaņots ar pieprasījumu. Tomēr augļu un dārzeņu nozare joprojām cieš no tirgus krīzēm. Šā iemesla dēļ Komisija ierosina paplašināt to krīzes situāciju vadības līdzekļu loku, kas izmantojami ar ražotāju organizāciju starpniecību. Krīzes situāciju vadībai izmanto šādus līdzekļus: augļu un dārzeņu izņemšana no tirgus, nenogatavojušos augļu novākšana vai ražas nenovākšana; informācija un komunikācija; mācību pasākumi; ražas apdrošināšana; kā arī atbalsts savstarpējā atbalsta fondu administratīvo izmaksu segšanai. Attiecībā uz iepriekš minētajām izņemšanas izmaksām (Kopienas izņemšanas maksa, CWC ), tās tiek atceltas. Komisija ierosina: - izņemšanu no tirgus veic ražotāju organizācijas pēc 50/50% līdzfinansēšanas principa; - izņemšana no tirgus izplatīšanai ES bez maksas līdz 5% apmērā no katras ražotāju organizācijas tirgū laižamās produkcijas tirgus vērtības 100% apjomā apmaksā Kopiena. - Augļu un dārzeņu iekļaušanu vienotā maksājuma shēmā ( SPS ). Priekšlikumā noteikta augļu un dārzeņu iekļaušana vienotā maksājuma shēmā. Šī iekļaušana paredz: - augļkoku un dārzeņu stādījumu ierīkošanu (iekaitot dārzu ierīkošanu un pārtikas kartupeļu stādījumus), par kuriem ir tiesības saņemt maksājumus, - patlaban esošā atbalsta par pārstrādātu augļu un dārzeņu produktu atsaistīšanu un valsts budžeta vienotā maksājuma shēmas ( SPS ) valsts budžeta izdevumu palielināšanu, - dalībvalstīm ļaut noteikt pamatsummas un hektāru skaitu, par ko ir tiesības saņemt atbalstu saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu, pamatojoties uz katram augļu un dārzeņu tirgum piemērotu reprezentatīvu laikposmu un atbilstīgiem objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem. - Vides apsvērumi Augļu un dārzeņu ražošanā un tirdzniecībā pilnībā jāņem vērā vides apsvērumi, ieskaitot audzēšanas paņēmienus, atkritumu apsaimniekošanu un no tirgus izņemto produktu iznīcināšanu, jo īpaši attiecībā uz ūdens kvalitātes aizsardzību, bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un lauku ainavas saglabāšanu. Lai to panāktu, Komisija ierosina: - augļu un dārzeņu zonu noteikšana vienotā maksājuma shēmā nozīmē, ka savstarpējās atbilstības noteikumi obligāti jāievēro visiem augļu un dārzeņu ražotājiem, kas saņem tiešos maksājumus. - pieejas paplašināšana darbības programmām: patlaban darbības programmām nav ierobežojumu attiecībā uz vides aizsardzības pasākumu izmaksām. Reformas priekšlikums paredz vismaz 20% izmaksas katrai darbības programmai. - pieejas paplašināšana organiskajai ražošanai: pēdējo gadu laikā palielinājies pieprasījums pēc dārzeņiem, kas audzēti pēc organiskās lauksaimniecības sistēmas, ko galvenokārt apmierina inovatīvi vidēja lieluma audzētāji. Priekšlikums paredz Kopienas līdzfinansējumu organiskajai ražošanai 60% katrai darbības programmai. - Veicināšana Saskaņā ar PVO/FAO ieteikumiem dienas augļu un dārzeņu patēriņš ir vismaz 400 g. Ņemot vērā, ka ES šāds patēriņa līmenis sasniegts tikai Grieķijā un Itālijā, Komisija ierosina veikt šādus pasākumus augļu un dārzeņu patēriņa veicināšanai: - ražotāju organizācijas turpina iekļaut patēriņa veicināšanu savās darbības programmās; tās jo īpaši veiks popularizēšanu saskaņā ar nosacījumiem, kas jāparedz ražotāju organizāciju zīmolu ieviešanas un popularizēšanas noteikumos; bez tam savās darbības programmās tām jāiekļauj pasākumi, kas vērsti uz jauno patērētāju augļu un dārzeņu patēriņa veicināšanu; - jāgroza Padomes Regula (EK) Nr. 2826/2000, lai palielinātu ES līdzfinansējumu līdz 60% gadījumos, kad augļu un dārzeņu patēriņa veicināšanas mērķauditorija ir skolēni un pusaudži; - saskaņā ar krīžu vadības jauno pozīciju veicināšana un komunikācija ir pasākumi, ko var finansēt ražotāju organizāciju darbības programmas; - ar 100% ES līdzfinansējumu no tirgus izņemtos produktus var bez maksas izplatīt ne tikai labdarības organizācijām un fondiem, bet arī skolām, valsts izglītības iestādēm un bērnu brīvdienu atpūtas nometnēm. - Tirdzniecība ar trešām valstīm Ņemot vērā, ka PTO sarunas vēl joprojām turpinās un to rezultāti nav zināmi, reformas priekšlikums nav saistīts ar spēkā esošajiem juridiskajiem pamatprincipiem, kas attiecas uz ārējo tirdzniecību (ievešanas cenas sistēma, tarifu kvotas, minimālie apjomi u.c.). Par augļiem un dārzeņiem veikta eksporta kompensāciju ietekmes un nozīmes analīze. To ekonomiskā nozīme ir ievērojami samazinājusies. Tas tāpēc, ka eksporta apjoms ar kompensācijām ir mazāks par trešdaļu no eksporta kopējā apjoma. Eksporta kompensāciju lielums ir no 0,8 līdz 8,9% no attiecīgās produkcijas cenas. Tāpēc tiek uzskatīts, ka līdzekļu efektīvāku izlietojumu var panākt, to piešķirot šim instrumentam, atceļot eksporta kompensācijas. 3. Vienkāršošana Administratīva vienkāršošana, kas izriet no pārstrādes atbalsta atcelšanas, tā vietā paredzot esošo vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, ir ierosinātās reformas būtiska priekšrocība. Lai paaugstinātu ražotāju organizāciju pievilcīgumu, reforma paredz veikt vairākus vienkāršojumus un palielināt elastību. Arī eksporta kompensāciju atcelšana ir vienkāršošana, jo visas procedūras, kas saistītas ar šo kompensāciju piešķiršanu, eksportētājiem vairs nebūs jāveic. 4. Tirdzniecības standarti Konkrētais jautājums par tirdzniecības standartu vienkāršošanu risināts, aizstājot juridiskos noteikumus par šiem standartiem ar īsāku tekstu, ko iekļaus vienotajā KTO. Tādējādi jo īpaši tiks nodrošināts, ka Komisijai ir pietiekama rīcības brīvība un pilnvaras veikt vienkāršošanu gadījumos, kad tas ir ieteicams un iespējams. Priekšlikuma ietekme uz budžetu Ierosinātā reforma nepaaugstina izmaksas salīdzinājumā ar patlaban esošajām izmaksām. Sagaidāms, ka režīma izmaiņas un jauninājumi radīs iespējas budžeta līdzekļus izmantot efektīvāk. Paplašinot vienotā maksājuma shēmu, izmaksas dalībvalstīm, kas bija Savienības locekles pirms 2004. gada 1. maija, būs tādā pašā līmenī, un tās budžets palielināsies par summām, kas izriet no paplašināšanās līgumiem ar pārējām dalībvalstīm. Tiks nostiprinātas ražotāju organizāciju darbības programmas, īpaši tajās dalībvalstīs, kurās piedāvājuma koncentrācija ar ražotāju organizāciju starpniecību ir ļoti zema. Sagaidāms, ka produkcijas vērtība, kas iziet ar šādu mērķorganizāciju starpniecību, šajās valstīs pieaugs straujāk nekā citām ražotāju organizācijām. Ražotāju grupu atpazīstamības paaugstināšanai tiks pastiprināts finansiālais atbalsts, lai tās kļūtu par ražotāju organizācijām. Kopumā priekšlikumam nav ietekmes uz budžetu, jo tiek paredzēts atcelt eksporta kompensācijas un izņemšanu no tirgus. 2007/0012 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par īpašiem noteikumiem augļu un dārzeņu sektoram un par dažu regulu grozījumiem EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 36. un 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[6], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[7], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[8], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[9], tā kā: 5. Patlaban esošā augļu un dārzeņu nozares kopējā tirgus organizācija ir noteikta ar Padomes 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2200/96 par augļu un dārzeņu tirgus kopējo organizāciju[10], 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2201/96 par augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgo organizāciju[11] un 1996. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 2202/96, ar ko ievieš Kopienas atbalsta shēmu noteiktu citrusaugļu ražotājiem[12]. 6. Ņemot vērā to piemērošanas gaitā gūto pieredzi, augļu un dārzeņu tirgus organizācija ir jāmaina, lai sasniegtu šādus mērķus: paaugstināt nozares konkurētspēju un tirgus orientāciju, kas dotu ieguldījumu ilgtspējīgas iekšējā un ārējā tirgū konkurētspējīgas nozares izveidošanā, audzētājiem samazināt ar tirgus krīzēm saistītās ienākumu svārstības, Kopienā palielināt augļu un dārzeņu patēriņu un turpināt sektora veiktos pasākumus, kas vērsti uz vides saglabāšanu un aizsardzību. 7. Priekšlikumā Padomes regulai par lauksaimniecības tirgus kopēju organizāciju attiecībā uz augļu un dārzeņu nozari sākotnēji jāiekļauj daži horizontāla rakstura noteikumi, kas ir spēkā arī par vairākiem citiem lauksaimniecības produktiem, proti, konkrēti noteikumi par valsts atbalstu, informācijas apmaiņu starp Komisiju un dalībvalstīm, un par pārvaldības komiteju. Ir ieteicams šos noteikumus saglabāt Regulās (EK) Nr. 2200/96 un (EK) Nr. 2201/96. Tomēr šie noteikumi ir jāprecizē, jāvienkāršo un jāsaskaņo tā, lai būtu viegli iekļaujami minētās regulas priekšlikumā. 8. Attiecībā uz citiem priekšlikumiem, kas saistīti ar augļu un dārzeņu sektoru, lai tos iekļautu šajā priekšlikumā, skaidrības labad režīma darbības jomas izmaiņas jānosaka ar atsevišķu regulu. Gadījumos, kad šādiem noteikumiem zināmā mērā ir horizontālas iezīmes, un tie paredzēti arī attiecībā uz citiem lauksaimniecības ražojumiem, piemēram, kā noteikumi par tirdzniecības standartiem un tirdzniecību ar trešām valstīm, arī tie ir jāpilnveido un jāvienkāršo tādējādi, lai vēlāk būtu vienkārši iekļaujami Padomes regulā par lauksaimniecības ražojumu tirgus kopīgu organizāciju. Tāpēc ar šo regulu nevar atcelt vai grozīt spēkā esošos horizontāla rakstura juridiskos instrumentus, ja vien tie nav novecojuši, kļuvuši lieki, vai to rakstura dēļ minētās darbības nav jāveic Kopienas līmenī. 9. Šīs regulas darbības jomā jāiekļauj produkti, uz kuriem attiecas augļu un dārzeņu, kā arī augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgā organizācija. Tomēr noteikumi par ražotāju organizācijām un starpnozaru organizācijām un nolīgumiem ir spēkā tikai par produktiem, uz kuriem attiecas augļu un dārzeņu tirgus kopīga organizācija, un šī atšķirība ir jāsaglabā. Augļu un dārzeņu tirgus kopīgās organizācijas joma ir jāpaplašina, tajā iekļaujot dažus kulinārijas garšaugus, tādējādi ļaujot tiem gūt labumu no organizācijas sniegtajām iespējām. 10. Dažiem produktiem jānosaka tirdzniecības standarti, it īpaši attiecībā uz to definīciju, kvalitāti, masu, šķirošanu pēc izmēra, iepakojumu, iesaiņošanu, glabāšanu, transportēšanu, noformējumu, tirdzniecību un marķējumu, kas nodrošina, ka tirgū tiek piegādāti pienācīgas un vienādas kvalitātes produkti. Turklāt, lai novērstu ļaunprātību iespējas attiecībā uz patērētājiem piedāvājamo produktu kvalitāti un autentiskumu, kā arī būtiskus tirgus darbības traucējumus, ko tās varētu izraisīt, var būt jāpieņem konkrētas modernas analīžu metodes un citi īpaši pasākumi attiecīgo standarta raksturlielumu noteikšanai. Patlaban šo produktu tirdzniecības standarti noteikti ar Padomes 2001. gada 20. decembra Direktīvu 2001/112/EK par augļu sulām un dažiem līdzīgiem pārtikas produktiem[13]. Taču šie no teikumi nav pilnībā papildināti un precizēti. Tāpēc to vienkāršošanai minēto direktīvu ieteicams atcelt, tādējādi radot iespējas pilnveidot augļu sulu tirdzniecības standartus tieši tāpat kā par pārējiem augļu un dārzeņu izstrādājumiem. 11. Augļu un dārzeņu ražošanā un tirdzniecībā pilnībā jāņem vērā vides apsvērumi, ieskaitot audzēšanas paņēmienus, atkritumu apsaimniekošanu un no tirgus izņemto produktu iznīcināšanu, jo īpaši attiecībā uz ūdens kvalitātes aizsardzību, bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un lauku ainavas saglabāšanu. 12. Ražotāju organizācijas ir pamatelementi kopējā tirgus organizācijā, kura decentralizēto darbību tās nodrošina savā līmenī. Palielinoties pieprasījuma koncentrācijai, piedāvājuma grupēšana caur šīm organizācijām vairāk nekā jebkad ir ekonomiska nepieciešamība, lai nostiprinātu ražotāju pozīcijas tirgū. Šādai grupēšanai jānotiek brīvprātīgi un jāpierāda tās lietderība ar ražotāju organizāciju piedāvāto pakalpojumu klāstu un efektivitāti to biedriem. 13. Līdzšinējā pieredze liecina, ka ražotāju organizācijas ir piemērots piedāvājuma grupēšanas instruments. Tomēr ražotāju organizācijas nav visās dalībvalstīs vienlīdz izplatītas. Lai paaugstinātu ražotāju organizāciju pievilcīgumu, visos iespējamajos gadījumos jāparedz to darbības lielākas elastīguma iespējas. Šāds elastīgums jo īpaši attiecas uz ražotāju organizāciju pārstāvēto produkcijas sortimentu, tiešās pārdošanas pieļaujamo apjomu un noteikumu attiecināšanu uz organizācijās neiesaistītajiem ražotājiem, kā arī iespējām deleģēt ražotāju organizāciju pilnvaras vai funkcijas ražotāju organizāciju asociācijām, ievērojot vajadzīgos nosacījumus, un deleģēt funkcijas to filiālēm. 14. Ražotāju organizāciju tās dalībvalsts nevar atzīt par spējīgu dot ieguldījumu kopējās tirgus organizācijas mērķu sasniegšanā, ja šīs organizācijas statūti tai un tās biedriem neizvirza noteiktas prasības. Lai izveidotu darbības fondus un tie normāli funkcionētu, ir nepieciešams, lai ražotāju organizācijas ņemtu savā pārziņā visu augļu un dārzeņu ražošanu, ko veic to biedri. 15. Ražotāju grupām dalībvalstīs, kas Kopienai pievienojušās 2004. gadā vai vēlāk, un kuras vēlas iegūt ražotāju organizāciju statusu saskaņā ar šo regulu, būtu jādod iespējas izmantot pārejas periodu, kura laikā tās var saņemt valsts vai Kopienas finansiālu atbalstu apmaiņā pret noteiktām šīs grupas saistībām. 16. Lai ražotāju organizācijām jo īpaši par to finansiālajiem lēmumiem uzliktu lielāku atbildību, un tām piešķirtie valsts resursi atbilstu turpmākajām vajadzībām, jānosaka šo resursu izmantošanas termiņi. Piemērots risinājums ir ražotāju organizāciju izveidoto darbības fondu kopīga finansēšana. Konkrētos gadījumos jādod iespējas paplašināt finansējamo jomu. Lai samazinātu Kopienas izdevumus, jānosaka ierobežojumi palīdzībai, ko piešķir ražotāju organizācijām, kuras veido darbības fondus. 17. Reģionos, kur ražošanas organizācija ir vāji attīstīta, jāatļauj valsts papildu finanšu ieguldījumi. Dalībvalstīm, kas ir atpalikušas struktūru ziņā, šie ieguldījumi jākompensē no Kopienas līdzekļiem ar Kopienas atbalsta shēmu starpniecību. 18. Lai šādas atbalsta shēmas vienkāršotu un samazinātu to izmaksas, gadījumos, kad tas iespējams, var būt lietderīgi procedūras un noteikumus par tiesībām kompensēt darbības fondu izdevumus saskaņot ar lauku attīstības programmu attiecīgajiem noteikumiem un procedūrām, dodot dalībvalstīm iespējas attiecībā uz darbības programmām paredzēt valsts stratēģiju. 19. Lai palielinātu ražotāju organizāciju un to apvienību ietekmi un nodrošinātu vēlamo tirgus stabilitāti, dalībvalstīm to reģionos noteiktos apstākļos būtu jāatļauj attiecībā uz ražotājiem, kas nav organizāciju vai apvienību biedri, piemērot noteikumus, jo īpaši attiecībā uz ražošanu, tirdzniecību un vides aizsardzību, ko attiecīgā reģiona organizācija vai asociācija pieņēmusi saviem biedriem. Ja ir dots attiecīgs pamatojums, noteiktas izmaksas, kas saistītas ar noteikumu piemērošanas, jāsedz attiecīgajiem ražotājiem, jo viņi gūs labumu no šo noteikumu piemērošanas paplašināšanas. Tomēr, nesaņemot pašu piekrišanu, šos noteikumus nevar attiecināt uz organiskajiem ražotājiem. 20. Dažiem augļiem un dārzeņiem vairākas jaukta atbalsta shēmas noteiktas Regulās (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 2202/96. Šo shēmu daudzums un dažādība radījusi to administrēšanas grūtības. Lai gan tās paredzētas dažiem konkrētiem augļiem un dārzeņiem, tās nav devušas iespējas pilnībā ņemt vērā ražošanas reģionālos apstākļus, un tās neaptver visu veidu augļus un dārzeņus. Tāpēc ir ieteicams augļu un dārzeņu audzētāju atbalstam rast citu instrumentu. 21. Turklāt augļu un dārzeņu atbalsta shēmas nav pilnībā iekļautas Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem[14]. Tas radījis zināmus šīs shēmas administrēšanas sarežģījumus un neelastību. 22. Lai augļu un dārzeņu nozares atbalsta sistēma kļūtu efektīvāka, elastīgāka un vienkāršāka, ir ieteicams esošās atbalsta shēmas atcelt, un augļu un dārzeņu ražošanu pilnībā iekļaut shēmā, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003. Šim nolūkam jāparedz, ka lauksaimnieki, kas ir audzējuši augļus un dārzeņus salīdzināmajā periodā, ir tiesīgi uz vienotā maksājuma shēmu. Tāpat jāparedz, ka dalībvalstis nosaka pamatsummas un hektāru skaitu, par ko ir tiesības saņemt atbalstu saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu, pamatojoties uz augļu un dārzeņu tirgum piemērotu reprezentatīvu laikposmu un atbilstīgiem objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem. Augļu un dārzeņu stādījumu platības, ieskaitot pastāvīgos stādījumus, ir tiesīgi uz vienotā maksājuma shēmu. Attiecīgi jāgroza valstīm noteiktie maksimāli pieļaujamie apjomi. Tāpat jāparedz, ka Komisijai jāpieņem sīki izstrādāti noteikumi un visi vajadzīgie pārejas pasākumi. 23. Augļu un dārzeņu ražošana nav prognozējama, un šie produkti ātri bojājas. Piedāvājuma palielināšanās tirgū, arī tad, ja tā nav pārāk liela, var radīt ievērojamus tirgus traucējumus. Ir tikušas izmantotas dažas shēmas izņemšanai no tirgus, bet tās bijušas sarežģīti administrējamas. Krīžu vadībai iespējami vienkārši jāizmanto vairāki citi pasākumi. Šajos apstākļos visu šādu pasākumu iekļaušana ražotāju organizāciju darbības programmās ir šķietami piemērotākā pieeja, kam jāveicina arī ražotāju organizāciju pievilcība no audzētāju puses. 24. Kartupeļu iekļaušana shēmā, kas noteikta ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003, nozīmē, ka pienācīgu darba apstākļu un kopējā tirgus aizsardzībai, kura pamatā ir vienotas cenas, Līguma noteikumi par valsts atbalstu jāattiecina arī uz kartupeļiem. 25. Padomes 2000. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 2826/2000 par informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū[15] dažiem pasākumiem paredzēts Kopienas atbalsts līdz 50%. Lai veicinātu augļu un dārzeņu patēriņu jaunatnes vidū, šis patēriņš jāpalielina vecuma grupā zem 18 gadiem. 26. Starpnozaru organizācijas, kas izveidotas pēc kādas atsevišķas organizācijas vai jau apvienotu organizāciju iniciatīvas, ja tās nodrošina ievērojamu augļu un dārzeņu nozares dažādu profesionālo kategoriju biedru proporciju, dod ieguldījumu, jo īpaši ņemot vērā tirgus realitātes un sekmējot komerciālu pieeju, kas uzlabos pārskatu par ražošanu, tas ir, ražošanas organizēšanu, ražojumu noformējumu un tirdzniecību. Tā kā šo organizāciju darbība var dot ieguldījumu Līguma 33. panta mērķu sasniegšanā, un jo īpaši šīs regulas mērķu sasniegšanā, jābūt iespējai, tiklīdz attiecīgas darbības formas ir definētas, īpaši atzīt tās organizācijas, kuras pierāda pietiekamu pārstāvību un veic praktisku darbību, lai sasniegtu šos mērķus. Ražotāju organizāciju un to asociāciju pieņemto noteikumu piemērošanas paplašināšanā, tos attiecinot uz citiem ražotājiem un paredzot šādas attiecināšanas izmaksu dalīšanu, ņemot vērā izvirzīto mērķu līdzību, jāiekļauj arī starpnozaru organizācijas. 27. Vienota Kopienas tirgus izveidošana ir saistīta ar tirdzniecības sistēmas ieviešanu pie Kopienas ārējām robežām. Šādā tirdzniecības sistēmā, kurā iekļauta ievedmuita, principā stabilizē Kopienas tirgu. Tirdzniecības sistēmas pamatā jābūt saistībām, kas pieņemtas saskaņā ar daudzpusējo tirdzniecības sarunu Urugvajas kārtu. 28. Lai augļiem un dārzeņiem izmantotu ievešanas cenu sistēmu, ir jāpieņem īpaši noteikumi. 29. Lauksaimniecības ražojumu tirdzniecības apjoma uzraudzībai ar trešām valstīm attiecībā uz dažiem produktiem var būt jāievieš eksporta un importa licencēšanas sistēmas, kā arī garantiju iesniegšana, lai nodrošinātu, ka darījumi, par kuriem izsniegtas licences, tiek faktiski arī veikti. Komisijai tāpēc attiecībā uz šādiem ražojumiem jābūt pilnvarām ieviest licencēšanas sistēmas. 30. Lai novērstu vai neitralizētu tādu kaitīgu ietekmi uz Kopienas tirgu, ko varētu izraisīt dažu lauksaimniecības produktu imports, par šādu produktu importu ir jānosaka papildu ievedmuita, ja tiek izpildīti konkrēti nosacījumi. 31. Zināmos apstākļos ir lietderīgi piešķirt Komisijai pilnvaras noteikt un pārvaldīt tarifu kvotas, kas izriet no starptautiskiem līgumiem, kuri noslēgti saskaņā ar Līgumu, vai no citiem Padomes aktiem. 32. Muitas nodokļu sistēmas dēļ var iztikt bez visiem citiem aizsardzības pasākumiem pie Kopienas ārējām robežām. Iekšējā tirgus un nodokļu mehānisms izņēmuma apstākļos var izrādīties nepiemērots. Šādos gadījumos, lai Kopienas tirgus nepaliktu bez aizsardzības pret iespējamiem traucējumiem, Kopienai jāspēj nekavējoties veikt visus vajadzīgos pasākumus. Šādiem pasākumiem jāatbilst Kopienas starptautiskajām saistībām. 33. Lai nodrošinātu šāda tirdzniecības režīma pienācīgas darbības iespējas, jānosaka tā reglamentācija vai, ja to prasa situācija tirgū, jāparedz aizliegums izmantot ievešanas pārstrādei un izvešanas pārstrādei noteikumus. 34. Tā kā lauksaimniecības ražojumu kopējie tirgi pastāvīgi veidojas, dalībvalstīm un Komisijai pastāvīgi jāveic informācijas apmaiņa par attiecīgajām norisēm. 35. Augļu un dārzeņu režīms paredz, ka jāievēro konkrētas saistības. lai garantētu šo saistību ievērošanu, nepieciešami kontroles pasākumi un soda sankciju piemērošana gadījumos, kad šādas saistības netiek ievērotas. Tāpēc Komisijai jāpiešķir pilnvaras pieņemt attiecīgus noteikumus, tostarp arī noteikumus par nepamatotu maksājumu atgūšanu. Saskaņā ar augļu un dārzeņu nozares jauno režīmu vairs nebūs vajadzīgs īpašs inspektoru korpuss, un, ieviešot šo jauno režīmu, to varēs likvidēt. 36. Tāpēc attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96, (EK) Nr. 2826/2000 un (EK) Nr. 1782/2003. 37. Jāatceļ ar Regulu (EK) Nr. 2202/96 izveidotā atbalsta shēma. Tādējādi minētā regula zaudē jebkādu nozīmi, un tāpēc tā jāatceļ. 38. Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[16]. Vienkāršošanas labad jālikvidē atsevišķās svaigu augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu komitejas, tās aizstājot ar vienu augļu un dārzeņu komiteju, kas noteikta Padomes Regulā (EK) 2200/96. 39. Pāreja no esošā režīma uz šajā regulā paredzētajiem pasākumiem varētu izraisīt grūtības, kas nav apskatītas šajā regulā. Lai risinātu tādas sarežģītas situācijas, Komisijai jādod iespēja pieņemt pārejas posma pasākumus. 40. Tāpēc šī regula ir jāpiemēro no 2008. gada 1. janvāra. Lai tirdzniecības gada laikā nepārtrauktu pilnīgi nepabeigtās atbalsta shēmas augļu un dārzeņu pārstrādes produktiem un svaigiem citrusaugļiem, šīs atbalsta shēmas jāturpina izmantot līdz 2007.–2008. tirdzniecības gada beigām, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I SADAĻA Ievada noteikumi 1. pants Darbības joma Šajā Regulā paredzēti īpaši noteikumi, kas attiecas uz produktiem, kuri minēti 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 un 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2201/96. Tomēr šīs regulas III un IV sadaļas noteikumi attiecas tikai uz 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minētajiem produktiem. Regulas 39. pants attiecas tikai uz svaigiem un dzesinātiem kartupeļiem ar KN kodu 0701. II SADAĻAProduktu klasifikācija 2. pants Tirdzniecības standarti 1. Komisija var noteikt tirdzniecības standartus vienam vai vairākiem produktiem, kuri minēti 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 un 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2201/96. 2. Standarti, kas minēti 1. punktā: a) jānosaka, jo īpaši ņemot vērā attiecīgo produktu īpatnības, nepieciešamību nodrošināt apstākļus šo produktu netraucētai nokļūšanai tirgū, un patērētāju intereses saņemt patiesu un pārskatāmu informāciju par produktu; b) var jo īpaši attiekties uz kvalitāti, masu, šķirošanu pēc izmēra, iepakojumu, iesaiņošanu, glabāšanu, transportēšanu, noformējumu, tirdzniecību un marķējumu. 3. Izņemot gadījumus, kad, ievērojot 2. punkta a) apakšpunktā minētos kritērijus, Komisija noteikusi citādi, produktus, kuriem ir noteikti tirdzniecības standarti, var pārdot Kopienas tirgū tikai saskaņā ar šādiem standartiem. Nesakarot īpašus noteikumus, kurus Komisija var pieņemt saskaņā ar 38. pantu, dalībvalstīm ir jāpārbauda, vai minētie produkti atbilst šādiem standartiem, un, ja vajadzīgs, jāpiemēro soda sankcijas. III SADAĻARažotāju organizācijas I nodaļaDefinīcija un atzīšana 3. pants Definīcija 1. Šajā regulā „ražotāju organizācija” nozīmē juridisku personu vai precīzi definētu juridiskas personas daļu, kas atbilst šādām prasībām: a) tā ir izveidota pēc lauksaimnieku iniciatīvas 2. panta a) apakšpunktā Regulā (EK) Nr. 1782/2003 paredzētajā nozīmē, kuri ir viena vai vairāku 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto produktu audzētāji; b) kuras mērķi ir šādi: i) nodrošināt, lai ražošanu plānotu un pielāgotu pieprasījumam, jo īpaši kvalitātes un kvantitātes ziņā; ii) veicināt piedāvājuma koncentrēšanu un organizācijas biedru saražoto produktu ielaišanu tirgū; iii) samazināt ražošanas izmaksas un stabilizēt ražotāju cenas; iv) veicināt audzēšanas prakses, ražošanas paņēmienu un videi draudzīgu ražošanas atkritumu pārstrādes pieredzes izmantošanu, īpaši, lai aizsargātu ūdens kvalitāti, augsni un ainavu un saglabātu un/vai veicinātu bioloģisko daudzveidību; c) tās statūtos noteiktas īpašas prasības saskaņā ar šā panta 2. punktu; d) to atzinusi attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar 4. punktu. 2. Ražotāju organizācijas statūtos tās biedriem — ražotājiem jo īpaši noteiktas šādas prasības: a) ievērot noteikumus, ko ražotāju organizācija pieņēmusi attiecībā uz ražošanas pārskatiem, pašu ražošanu, tirdzniecību un vides aizsardzību; b) attiecībā uz konkrētajā saimniecībā ražotajiem produktiem, kas minēti 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96, var būt tikai vienas ražotāju organizācijas biedrs; c) visu attiecīgo produkciju pārdot ar ražotāju organizācijas starpniecību; d) sniegt ražotāju organizācijai informāciju, ko tā pieprasījusi statistikas vajadzībām, īpaši par audzēšanas platībām, novāktās ražas daudzumu, ražību un tiešo pārdošanu; e) veikt statūtos paredzētās iemaksas, lai izveidotu un papildinātu 7. pantā paredzēto darbības fondu. Neskarot šā panta pirmā punkta c) apakšpunktu, ievērojot ražotāju organizācijas pieņemtos noteikumus un nosacījumus, biedri — ražotāji drīkst: a) pārdot ne vairāk kā noteiktu daļu savas produkcijas tieši saimniecībās vai ārpus tām patērētājiem personīgām vajadzībām, šo daļu nosaka dalībvalstis vismaz 10% līmenī; b) ar ražotāju organizācijas atļauju ražotāji paši vai ar kādas citas tādas ražotāju organizācijas starpniecību, kuru izraudzījusi pašu organizācija, pārdot produkcijas daudzumu, kas ir maznozīmīgs, salīdzinot ar viņu organizāciju pārdodamajiem apjomiem; c) ar ražotāju organizācijas atļauju izmantojot citas tādas ražotāju organizācijas starpniecību, kuru nozīmējusi pašu organizācija, pārdot produktus, uz kuriem to īpašību dēļ parasti neattiecas attiecīgās organizācijas komerciālā darbība. Ražotāju organizācijas statūtos paredz: a) procedūras a) apakšpunkta i) daļā minēto noteikumu sagatavošanai, pieņemšanai un grozīšanai; b) finanšu ieguldījumu noteikšanu organizācijas biedriem, kas nepieciešami ražotāju organizācijas finansēšanai; c) noteikumus, ka ļauj tās biedriem ražotājiem demokrātiski uzraudzīt savu organizāciju un tās lēmumus; d) sankcijas par statūtos noteikto pienākumu pārkāpšanu, īpaši par iemaksu neveikšanu vai ražotāju organizācijas noteikumu neievērošanu; e) noteikumus jaunu biedru uzņemšanai, īpaši minimālo dalības laiku, f) grāmatvedības un budžeta noteikumus, kas nepieciešami organizācijas darbībai. 4. pants Atzīšana 1. Dalībvalstis šīs regulas vajadzībām par ražotāju organizācijām atzīst visas ražotāju grupas, kuras pieprasa šādu atzīšanu, ar nosacījumu, ka: a) tās atbilst prasībām, kas noteiktas 3. pantā, un iesniedz attiecīgus pierādījumus, to skaitā pierādījumu, ka tām ir obligātais minimālais biedru skaits un ka to rīcībā ir tirgojamās produkcijas minimālais apjoms, ko nosaka dalībvalstis; b) ir pietiekamas liecības par to, ka tās pastāvēšanas laikā pienācīgi veic savas darbības gan efektivitātes, gan piedāvājuma koncentrācijas ziņā; c) tās efektīvi nodrošina savus biedrus ar tehnisku palīdzību, izmantojot videi nekaitīgus audzēšanas paņēmienus; d) tās efektīvi apgādā savas organizācijas biedrus ar tehniskiem līdzekļiem to produkcijas glabāšanai, iepakošanai un tirdzniecībai, un nodrošina pienācīgu viņu darbības komerciālo un finanšu vadību. 2. Dalībvalstis šīs regulas vajadzībām par ražotāju organizācijām var atzīt arī visas ražotāju organizācijas, kuras neatbilst 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteiktajai prasībai, ja: a) tās pastāvējušas pirms 1996. gada 21. novembra; b) tās atzītas saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 1035/72[17] pirms 1997. gada 1. janvāra. Citas 3. pantā noteiktās prasības, izņemot attiecīgos gadījumos šā panta 1. punkta c) apakšpunktu un 1. punktu, attiecas uz ražotāju organizācijām, kas atzītas saskaņā ar šā punkta pirmo daļu. 3. Dalībvalstis: a) nolemj, vai atzīt ražotāju organizāciju, trīs mēnešos pēc pieteikuma un visu pamatojošo dokumentu iesniegšanas; b) ar regulāriem starplaikiem veic pārbaudes, lai pārliecinātos, ka ražotāju organizācijas ievēro šo sadaļu, bet šīs regulas noteikumu neievērošanas vai pārkāpumu gadījumos nosaka sankcijas ko piemēro šādām organizācijām, un vajadzības gadījumos pieņem lēmumu atzīšanu atsaukt; c) reizi gadā paziņo Komisijai par visiem lēmumiem atzīšanu piešķirt, atteikt vai atsaukt. 5. pants Pilnvaru deleģēšana 1. Dalībvalsts ražotāju organizācijām var atļaut deleģēt pilnvaras ražotāju organizāciju asociācijām, kurās tās ir iestājušās, ievērojot nosacījumu, ka dalībvalsts ir atzinusi attiecīgās asociācijas spējas efektīvi izmantot tai piešķirtās pilnvaras. 2. Ražotāju organizācijām un tām ražotāju organizāciju asociācijām, kurām deleģētas pilnvaras saskaņā ar šā panta 1. punktu, attiecīgajā tirgū nedrīkst būt dominējošs stāvoklis, ja tas nav nepieciešams saskaņā ar Līguma 33. pantā noteiktajiem mērķiem. 6. pants Jaunās dalībvalstis 1. Ražotāju organizācijām dalībvalstīs, kas Kopienai pievienojušā 2004. gadā vai vēlāk, uz laiku līdz pieciem gadiem var piešķirt pārejas periodu, kura laikā tām jāpanāk atbilstība 4. panta noteikumiem par atzīšanu. Lai pieteiktos, tās iesniedz attiecīgajai dalībvalstij pakāpeniskas atzīšanas plānu, ar kura pieņemšanu sākas pirmajā daļā minētais piecu gadu periods un kas nozīmē sākotnēju atzīšanu. 2. Piecu gadu laikā pēc sākotnējās atzīšanas dienas dalībvalstis 1. punktā minētajām ražotāju organizācijām var piešķirt: a) atbalstu to veidošanās veicināšanai, un to administratīvajam darbam; b) atbalstu, tiešu vai caur kredīta iestādēm, īpašu aizdevumu veidā, lai segtu daļu no investīcijām, kas nepieciešamas atzīšanas iegūšanai un kas ir noteikta 1. punkta otrajā daļā minētajā atzīšanas plānā. 3. Pirms sākotnējas atzīšanas piešķiršanas dalībvalstis informē Komisiju par saviem nolūkiem un no tiem izrietošajām finansiālajām sekām. II nodaļaDarbības fondi un darbības programmas 7. pants Darbības fondi 1. Ražotāju organizācijas var izveidot darbības fondu. Šo fondu uztur ar: a) biedru vai pašu ražotāju organizāciju finansiāliem ieguldījumiem; b) Kopienas finansiālu atbalstu, ko var piešķirt tām ražotāju organizācijām, kas izveido darbības fondu. 2. Darbības fondus var izmantot darbības programmu finansēšanai, kuras dalībvalstis apstiprina saskaņā ar 12. pantu. 3. Komisija ne vēlāk kā 2013. gada 31. decembrī iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs sadaļas īstenošanu attiecībā uz ražotāju organizācijām, darbības fondiem un darbības programmām. 8. pants Darbības programmu mērķi 1. Darbības programmām jābūt vienam vai vairākiem no 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem mērķiem, vai šādiem mērķiem: a) produkcijas kvalitātes uzlabošana, b) produktu komercvērtības paaugstināšana, c) uz patērētājiem vērsta produktu popularizācija, d) organiskās lauksaimniecības produktu līniju radīšana, e) integrētas ražošanas vai citu videi nekaitīgu ražošanas metožu popularizācija, f) krīžu situāciju vadība. Krīžu vadība jāsaista ar krīžu novēršanu augļu un dārzeņu tirgū, un rīcību šādas krīzes situācijās, un pie tās šādā kontekstā pieder: a) izņemšana no tirgus, b) nenogatavojušos augļu un dārzeņu novākšana, vai ražas nenovākšana, c) informācija un komunikācija, d) mācību pasākumi, e) ražas apdrošināšana, f) atbalsts savstarpējā atbalsta fondu administratīvo izmaksu segšanai. Krīžu vadības pasākumiem paredzētie līdzekļi nedrīkst pārsniegt vienu trešdaļu no darbības programmas kopējo līdzekļu apjoma. 2. Darbības programmās iekļauj pasākumus, kas vērsti uz to, lai ražotāju organizācijas biedri plašāk izmantotu videi nekaitīgus paņēmienus gan attiecībā uz audzēšanas praksi, gan atkritumu apsaimniekošanu. Punkta pirmajā daļā “videi nekaitīgi paņēmieni” konkrēti nozīmē paņēmienus, kuru izmantošana veicina šādu mērķu sasniegšanu: a) saimniekošanas paņēmienu izmantošana, kas samazina lauksaimniecības piesārņojuma rašanos; b) videi nekaitīgu ekstensīvu laukaugu audzēšanas paņēmienu izmantošana; c) lauksaimniecības zemes izmantošanas veidi, kas ir saderīgi ar vides, lauku, ainavu, dabas resursu, augšņu un bioloģiskās daudzveidības aizsardzību un uzlabošanu. 3. Finanšu ieguldījumus, kas palielina vides noslodzi, ir atļauts izdarīt tikai tad, kad ir veikti iedarbīgi aizsargpasākumi vides aizsardzībai pret tai šādi radušos slodzi. 4. Darbības programmās iekļauj vietēja, reģionāla un valsts līmeņa pasākumus augļu un dārzeņu patēriņa veicināšanai jaunatnes vidū. 9. pants Kopienas finansiālā palīdzība 1. Kopienas finansiālā palīdzība ir vienāda ar biedru ražotāju faktiskajām finanšu iemaksām, bet ne lielāka par 50% no faktiskajām izmaksām. Kopienas finansiālās palīdzības maksimālā vērtība nedrīkst pārsniegt 4,1% no attiecīgās ražotāju organizācijas pārdotās produkcijas vērtības. 2. Šā panta 1. punkta pirmajā daļā noteiktās palīdzības apjoms ir 60% gadījumos, kad darbības programma vai darbības programmas daļa atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem: a) to iesniegušas vairākas Kopienas ražotāju organizācijas, kas darbojas dažādās dalībvalstīs pēc starptautiskām programmām; b) to iesniegusi viena vai vairākas ražotāju organizācijas, kuras iesaistījušās starpnozaru programmās; c) tā attiecas tikai uz īpašu atbalstu organiskās lauksaimniecības produktu ražošanai, uz kuru attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 2092/91[18]; d) to attiecībā uz pasākumiem, kas veicami ne ilgāk kā līdz 2013. gada beigām, iesniegusi ražotāju organizācija kādā no dalībvalstīm, kas Kopienai pievienojusies 2004. gadā vai vēlāk; e) tā ir pirmā darbības programma, ko iesniegusi atzīta ražotāju organizācija, kas apvienojusies ar citu atzītu ražotāju organizāciju vai atzītu ražotāju organizāciju asociāciju, ievērojot nosacījumu, ka neviens no biedriem ražotājiem nav iepriekš darbojies ražotāju organizācijā, kas izmantojusi šo apakšpunktu; f) to ir iesniegušas ražotāju organizācijas dalībvalstīs, kurās ražotāju organizācijas pārdod mazāk nekā 20% augļu un dārzeņu produkcijas; g) to iesniegusi kāda Kopienas attālākā reģiona ražotāju organizācija. 3. Šā panta 1. punkta pirmajā daļā noteiktās palīdzības apjoms ir 100% gadījumos, kad tiek izņemti no tirgus augļi un dārzeņi daudzumā, kas nepārsniedz 5% no attiecīgās ražotāju organizācijas pārdotās produkcijas, un kuri tie izmantoti šādi: a) bez maksas nodoti labdarības organizācijām un fondiem, ko dalībvalstis apstiprinājušas palīdzības sniegšanai personām, kuru tiesības uz valsts palīdzību ir noteiktas ar attiecīgās valsts likumiem galvenokārt tāpēc, ka tām trūkst nepieciešamo iztikas līdzekļu; b) bez maksas nodoti soda izciešanas iestādēm, skolām, valsts izglītības iestādēm un bērnu atpūtas nometnēm, kā arī slimnīcām un veco ļaužu pansionātiem, ko izraudzījušās dalībvalstis un kas veic visu nepieciešamo, lai nodrošinātu, ka šādi iedalītais produktu daudzums ir papildinājums tam daudzumam, kuru šīs iestādes parasti iepērk. 10. pants Valstu finansiālā palīdzība 1. Tajos Kopienas reģionos, kuros ražotāju organizācijas pakāpe ir īpaši zema, dalībvalstīm, pamatojoties uz pienācīgi pamatotu lūgumu, valstij ir atļauts sniegt ražotāju organizācijām finansiālu palīdzību, kuras apjoms ir ne lielāks par pusi no ražotāju izdarītajiem finanšu ieguldījumiem. Šo palīdzību sniedz papildu darbības fondam. Dalībvalstu reģionos, kuros ražotāju organizācijas pārdod mazāk par 15% no augļu un dārzeņu produkcijas un kurās augļu un dārzeņu ražošana ir vismaz 15% no to lauksaimniecības produkcijas kopējā apjoma, pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma pirmajā daļā minēto atbalstu daļēji var segt Kopiena. 2. Uz valstu sniegto finansiālo palīdzību, kuru Komisija apstiprinājusi saskaņā ar šā panta 1. punktu, neattiecas Līguma 87., 88. un 89. pants. 11. pants Darbības programmu plānošana 1. Dalībvalstis izveido valsts sistēmu vispārīgu nosacījumu izveidošanai attiecībā uz 8. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajiem pasākumiem. Šajā sistēmā jo īpaši jānosaka, ka vismaz 20% no kopējām izmaksām saskaņā ar darbības programmām jāparedz šiem pasākumiem. Dalībvalstis iesniedz savas sistēmas projektu Komisijai, kura triju mēnešu laikā var pieprasīt to pārveidot, ja uzskata, ka tādējādi netiek veicināta to mērķu sasniegšana, kas noteikti Līguma 174. pantā un Kopienas politikas un rīcības programmā attiecībā uz vidi un ilgtspējīgu attīstību. Šie mērķi jāievēro arī attiecībā uz individuāliem finanšu ieguldījumiem, ko atbalsta darbības programmas. 2. Dalībvalstis augļu un dārzeņu tirgum nosaka ilgtspējīgas darbības programmu valsts stratēģiju. Šajā stratēģijā paredz šādus elementus: a) ex-ante analīzi; b) darbības programmu mērķus un instrumentus, efektivitātes rādītājus; c) darbības programmu novērtējumu; d) ražotāju organizāciju pienākumu sniegt savas darbības pārskatu. Stratēģijā jāiekļauj arī šā panta 1. punktā minētā valsts sistēma. 12. pants Darbības programmu apstiprināšana 1. Darbības programmu projekts jāiesniedz kompetentajām valsts iestādēm, kas tās apstiprina vai noraida, vai pieprasa pārstrādāt saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem. 2. Vēlākais līdz katra gada beigām ražotāju organizācijas ziņo dalībvalstij par paredzamo darbības fonda apjomu nākošajam gadam un ziņojumā min atbilstošus iemeslus, pamatojoties uz darbības programmas aprēķiniem, izdevumiem kārtējā gadā un, ja iespējams, par iepriekšējiem gadiem, un, ja nepieciešams, paredzamo produkcijas apjomu nākošajā gadā. Dalībvalsts līdz nākamā gada 1. janvārim ziņo ražotāju organizācijai par paredzamo finansiālās palīdzības apjomu atbilstoši 9. pantā noteiktajiem limitiem. Finansiālās palīdzības maksājumus veic, pamatojoties uz izdevumiem, kas paredzēti darbības programmā iekļautajiem projektiem. Var veikt avansa maksājumus attiecībā uz tiem pašiem projektiem, uz kuriem attiecas noteikumi par garantijām vai drošības naudu. Katra gada sākumā un vēlākais līdz 31. janvārim ražotāju organizācija ziņo dalībvalstij par galīgo iepriekšējā gada izdevumu apjomu, iesniedzot nepieciešamos papildu dokumentus, lai tā varētu saņemt Kopienas finansiālās palīdzības atlikumu. 3. Darbības programmām un to finansēšanai, ko realizē ražotāji un ražotāju organizācijas no vienas puses, un Kopienas fondi no otras puses, minimālais ilgums ir trīs gadi un maksimālais ilgums pieci gadi. III nodaļaNoteikumu attiecināšana uz ekonomiskās zonas ražotājiem 13. pants Noteikumu subjekta loka paplašināšana 1. Gadījumos, kad ražotāju organizāciju, kas darbojas noteiktā ekonomiskā zonā, attiecībā uz kādu konkrētu produktu uzskata par produkcijas un ražotāju pārstāvi šajā zonā, attiecīgā dalībvalsts pēc šīs ražotāju organizācijas pieprasījuma tiem šīs zonas ražotājiem, kas attiecīgajā zonā veic uzņēmējdarbību, bet nepieder pie ražotāju organizācijas, var padarīt saistošus šādus noteikumus: a) 3. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētos noteikumus; b) ražotāju organizācijas pieņemtos noteikumus par izņemšanu no tirgus. Šo punktu piemēro, ja minētie noteikumi: a) ir spēkā vismaz vienu tirdzniecības gadu, b) ir iekļauti pilnīgajā sarakstā I pielikumā, c) ir saistoši ne vairāk kā trīs tirdzniecības gadus. 2. Šajā nodaļā „ekonomiskā zona” nozīmē ģeogrāfisku zonu, kas sastāv no blakus esošiem vai tuvējiem ražošanas apgabaliem, kuros ražošanas un tirdzniecības apstākļi ir vienādi. Dalībvalstis paziņo Komisijai ekonomisko zonu sarakstu. Mēneša laikā pēc paziņošanas Komisija sarakstu apstiprina, vai apspriedusies ar attiecīgo dalībvalsti, pieņem lēmumu par grozījumiem, kas dalībvalstij jāveic. Komisija apstiprināto sarakstu publisko ar metodēm, kuras tā atzīst par piemērotām. 3. Ražotāju organizācija tiek uzskatīta par pārstāvi 1. punkta nozīmē, ja tās biedri veido vismaz 50% tās ekonomiskās zonas ražotāju, kurā tā darbojas, un aptver vismaz 60% šīs zonas produkcijas kopējā apjuma. 4. Noteikumi, kas ir saistoši visiem ražotājiem noteiktā ekonomiskajā zonā: a) nedrīkst radīt kaitējumu citiem ražotājiem dalībvalstī vai Kopienā; b) nepiemēro noteikumus, ja vien šie noteikumi īpaši uz tiem neattiecas, par pārstrādei piegādātajiem produktiem saskaņā ar līgumu, kas parakstīts pirms tirdzniecības gada sākuma, izņemot noteikumus par produkcijas pārskatu, kas minēti 3. panta 2. punkta pirmajā daļā; c) nedrīkst būt pretrunā ar spēkā esošajiem Kopienas un attiecīgās valsts noteikumiem. 5. Noteikumi var nebūt saistoši organiskās lauksaimniecības produktu ražotājiem, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 2092/91, ja vien konkrēto pasākumu nav pieņēmuši vismaz 50% šādu ražotāju ekonomiskajā zonā, kurā darbojas ražotāju organizācija, un tā aptver vismaz 60% no šāda veida ražošanas apjoma attiecīgajā zonā. 14. pants Paziņošana un atcelšana 1. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai par noteikumiem, kurus tās padarījušas saistošus visiem ražotājiem noteiktā ekonomiskajā zonā saskaņā ar 13. panta 1. punktu. Komisija šos noteikumus publisko ar metodēm, kuras tā atzīst par piemērotām. 2. Komisija nolemj, ka dalībvalstij jāatceļ tās pieņemtais lēmums par noteikumu subjektu loka paplašināšanu: a) ja tā uzskata, ka to attiecināšana uz pārējiem ražotājiem nepieļauj konkurenci iekšējā tirgus nozīmīgā daļā vai apdraud brīvo tirdzniecību, vai ir apdraudēti Līguma 33. panta mērķi; b) ja tā konstatē, ka Līguma 81. panta 1. punkts attiecas uz nolīgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību, ko tā nolēmusi attiecināt uz pārējiem ražotājiem. Komisijas lēmums attiecībā uz šo nolīgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību tiek piemērots tikai no dienas, kad tas konstatēts; c) ja pārbaudē tiek konstatēts, ka nav ievēroti šīs nodaļas noteikumi. 15. pants Par biedriem neiesaistīto ražotāju finansiālās iemaksas Piemērojot 13. panta 1. punktu, attiecīgā dalībvalsts, izpētot iesniegtos pierādījumus, var pieņemt lēmumu, ka ražotājiem, kas nav biedri, ir saistības ar organizāciju par to daļu no biedru ražotāju finansiālajām iemaksām, kas tiek izmantotas, lai segtu: a) administratīvās izmaksas, kas saistītas ar 13. panta 1. punkta noteikumu piemērošanu; b) organizācijas vai asociācijas veikto pētījumu, tirgus izpētes un tirdzniecības reklāmas izmaksas, un ir visu šīs zonas ražotāju interesēs. IV SADAĻA Starpnozaru organizācijas un līgumi I nodaļaDefinīcija un atzīšana 16. pants Definīcija Šajā regulā „starpnozaru organizācijas” ir juridiskās personas, kuras: a) sastāv no pārstāvjiem, kuri veic ekonomiskas darbības, kas saistītas ar 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto produktu ražošanu, tirdzniecību vai pārstrādi; b) ir izveidotas pēc visu vai dažu to organizāciju vai asociāciju iniciatīvas, kas tajās sastāv; c) veic dažus no turpmāk minētajiem pasākumiem vienā vai vairākos Kopienas reģionos, ņemot vērā patērētāju intereses: i) uzlabo ražošanas un tirgus pārskatāmību, ii) palīdz labāk koordinēt veidu, kādā augļi un dārzeņi tiek laisti tirgū, īpaši izmantojot pētījumus un tirgus izpēti, iii) izstrādā standarta līgumu formas atbilstoši Kopienas noteikumiem, iv) pilnīgāk izmanto saražoto augļu un dārzeņu potenciālu, v) sniedz informāciju un veic pētījumus, kas nepieciešami ražošanas pilnveidošanai, lai ražotu tādus izstrādājumus, kas labāk atbilst tirgus prasībām, patērētāju gaumei un vēlmēm, īpaši attiecībā uz produktu kvalitāti un vides aizsardzību, vi) meklē veidus, kā ierobežot augu aizsardzības līdzekļu un citu izejvielu izmantošanu, lai nodrošinātu kvalitatīvu produktu ražošanu, kā arī augsnes un ūdens aizsardzību, vii) izstrādā metodes un līdzekļus produktu kvalitātes uzlabošanai, viii) izmanto un aizsargā organiskās lauksaimniecības potenciālās iespējas, kā arī izcelsmes apzīmējumus, kvalitātes zīmes un ģeogrāfiskās norādes, ix) veicina integrētu ražošanu vai citas videi nekaitīgas ražošanas metodes, x) izstrādā I pielikuma 2. un 3. punktā minētos ražošanas un tirdzniecības noteikumus, kas ir stingrāki par Kopienas vai attiecīgās valsts noteikumiem. d) kuras atzinusi attiecīgā dalībvalsts saskaņā 17. panta noteikumiem. 17. pants Atzīšana 1. Ja to pieļauj attiecīgās dalībvalsts struktūras, dalībvalstis par starpnozaru organizācijām šīs regulas nozīmē var atzīt visas organizācijas, kas izveidotas to teritorijā un kuras iesniedz attiecīgu pieteikumu, ar noteikumu, ka: a) tās darbojas vienā vai vairākos šīs teritorijas reģionos; b) tās pārstāv būtisku daļu no augļu un dārzeņu ražošanas vai tirdzniecības, augļu un dārzeņu pārstrādes produktu attiecīgajā reģionā vai reģionos, un, ja tās darbojas vairākos reģionos, var uzskatāmi parādīt minimālo pārstāvības līmeni katrā reģionā katrai nozarei, ko tās apvieno; c) tās veic vairākus 16. panta c) apakšpunktā minētos pasākumus; d) tās pašas nenodarbojas ar augļu un dārzeņu audzēšanu vai pārstrādi un augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirdzniecību; e) tās neveic nevienu no 18. panta 3. punktā minētajām darbībām. 2. Pirms piešķir atzīšanu, dalībvalstis Komisijai dara zināmas starpnozaru organizācijas, kas ir iesniegušas pieteikumus atzīšanas saņemšanai, sniedzot visu būtisko informāciju par to pārstāvību un darbības veidiem, kā arī visu citu novērtēšanai vajadzīgo informāciju. Komisija var iebilst pret atzīšanu divu mēnešu laikā pēc paziņošanas. 3. Dalībvalstis: a) triju mēnešu laikā pēc pieteikuma un visu apliecinošo dokumentu iesniegšanas pieņem lēmumu par atzīšanu; b) ar regulāriem starplaikiem veic pārbaudes, lai pārliecinātos, ka ražotāju organizācijas ievēro atzīšanas noteikumus un nosacījumus, bet to neievērošanas gadījumos šīm organizācijām nosaka sankcijas, vai, ja vajadzīgs, pieņem lēmumu atzīšanu atsaukt; c) atzīšanu atsauc, ja: i) vairs netiek ievēroti šajā nodaļā paredzētie noteikumi un nosacījumi; ii) starpnozaru organizācija ir pretrunā vienam vai vairākiem 18. panta 3. punktā paredzētajiem aizliegumiem, neskarot citas sankcijas, kas tai citādi noteiktas saskaņā ar attiecīgās valsts likumiem; iii) starpnozaru organizācija neievēro 18. panta 2. punktā minētās paziņošanas saistības; d) divu mēnešu laikā paziņo Komisijai par visiem lēmumiem atzīšanu piešķirt, noraidīt vai atcelt. 4. Noteikumus un nosacījumus, kā dalībvalstīm ziņot Komisijai par starpnozaru organizāciju darbību, kā arī šo ziņojumu sniegšanas periodiskumu nosaka saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru. Komisija pēc pārbaužu rezultātiem var dalībvalstij pieprasīt atzīšanu atsaukt. 5. Atzīšana nozīmē atļauju veikt 16. panta c) apakšpunktā minētos pasākumus atbilstoši šīs regulas noteikumiem. 6. Komisija ar metodēm, ko tā uzskata par piemērotām, publisko atzīto starpnozaru organizāciju sarakstu, norādot ekonomisko sfēru vai to darbības jomu un pasākumus, ko tās veic 19. panta nozīmē. Jāpublisko arī atzīšanas atsaukšana. II nodaļaKonkurences noteikumi 18. pants Konkurences noteikumu piemērošana 1. Neskarot 1. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1184/2006 [19], Līguma 81. panta 1. punkts neattiecas uz atzītu starpnozaru organizāciju nolīgumiem, lēmumiem un saskaņotām darbībām, kas paredzētas šīs regulas 16. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto pasākumu ieviešanai.. 2. Šā panta 1. punktu piemēro tikai ar noteikumu, ka: a) nolīgumi, lēmumi un saskaņotās darbības ir paziņotas Komisijai; b) divu mēnešu laikā pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas Komisija nav konstatējusi, ka nolīgumi, lēmumi vai saskaņotās darbības ir Kopienas noteikumiem neatbilstošas. Nolīgumus, lēmumus un saskaņotās darbības nevar īstenot pirms šā punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minētā termiņa beigām. 3. Par Kopienas noteikumiem neatbilstošiem jebkurā gadījumā jāuzskata šādi nolīgumi, lēmumi un saskaņotas darbības: a) nolīgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas Kopienā var izraisīt jebkāda veida sadalīšanos tirgū; b) nolīgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas var apdraudēt tirgus organizācijas netraucētu darbību; c) nolīgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas var radīt konkurences traucējumus, un nav vajadzīgi kopīgās lauksaimniecības politikas mērķu sasniegšanai, uz ko vērsts starpnozaru organizācijas pasākums; d) nolīgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas ietver cenu fiksēšanu, neskarot starpnozaru organizāciju veiktos pasākumus kādu Kopienas noteikumu īpašu nosacījumu piemērošanai; e) nolīgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas var radīt diskrimināciju vai likvidēt konkurenci attiecībā uz attiecīgo produktu ievērojamu daudzumu. 4. Ja pēc 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minētā divu mēnešu termiņa beigām Komisija konstatē, ka nav ievēroti šā panta 1. punkta piemērošanas nosacījumi, tā pieņem lēmumu, paziņojot, ka uz attiecīgo nolīgumu, lēmumu vai saskaņoto darbību attiecas Līguma 81. panta 1. punkts. Šis Komisijas lēmums nestājas spēkā pirms paziņošanas dienas attiecīgajai starpnozaru organizācijai, ja vien šī starpnozaru organizācija nav iesniegusi nepareizu informāciju vai ļaunprātīgi izmantojusi 1. punktā minēto atvieglojumu. 5. Ilgtermiņa nolīgumu gadījumā iepriekšēja paziņošana par pirmo gadu ir spēkā nākamajiem līguma termiņa gadiem. Tomēr šādā gadījumā Komisija pēc savas iniciatīvas vai pēc citas dalībvalsts pieprasījuma jebkurā laikā var paziņot, ka konstatēta neatbilstība. III nodaļa Noteikumu subjekta loka paplašināšana 19. pants Noteikumu subjekta loka paplašināšana 1. Gadījumos, kad uzskata, ka starpnozaru organizācija, kas darbojas dalībvalsts konkrētā reģionā vai reģionos, pārstāv attiecīgā produkta ražošanu, tirdzniecību vai pārstrādi, attiecīgā dalībvalsts pēc organizācijas lūguma dažus nolīgumus, lēmumus vai saskaņotas darbības, par ko šajā organizācijā ir vienojušies, var ierobežotu laiku padarīt saistošus citiem šai organizācijai nepiederošiem uzņēmumiem, personām vai grupām, kas darbojas attiecīgajā reģionā vai reģionos. 2. Starpnozaru organizāciju uzskata par pārstāvi 1. punkta nozīmē, ja tā attiecīgās dalībvalsts reģionā vai reģionos atbild par vismaz divu trešdaļu attiecīgā produkta vai produktu ražošanu, tirdzniecību vai pārstrādi. Ja pieteikums par noteikumu attiecināšanu uz citiem uzņēmumiem aptver vairākus reģionus, starpnozaru organizācijai jāparāda minimālais pārstāvības līmenis katrai nozarei, ko tā grupē katrā no attiecīgajiem reģioniem. 3. Noteikumiem, kuriem var pieprasīt subjektu loka paplašināšanu, tos attiecinot uz citiem uzņēmējiem: a) jāattiecas uz kādu no šādiem mērķiem: i) ražošanas un tirgus atskaites, ii) stingrāki ražošanas noteikumi par Kopienas vai valsts noteikumiem, iii) Kopienas noteikumiem atbilstošu standarta līgumu sastādīšana, iv) tirdzniecības noteikumi, v) vides aizsardzības noteikumi, vi) pasākumi produktu potenciāla veicināšanai un izmantošanai, vii) organiskās lauksaimniecības, izcelsmes apzīmējumu, kvalitātes zīmju un ģeogrāfisko norāžu aizsardzības pasākumi; b) jābūt spēkā vismaz vienu tirdzniecības gadu; c) var būt saistoši ne ilgāk kā trīs tirdzniecības gadus; d) nedrīkst radīt kaitējumu citiem uzņēmumiem dalībvalstī vai Kopienā. Punkta pirmās daļas a) apakšpunkta ii), iv) un v) ievilkumā minētie noteikumi nedrīkst būt atšķirīgi no I pielikumā noteiktajiem. Noteikumi, kas minēti a) apakšpunkta ii) ievilkumā, nav spēkā attiecībā uz produktiem, kuri ražoti ārpus konkrētajam reģionam vai reģioniem, kas minēti 1. punktā. 20. pants Paziņošana un atcelšana 1. Dalībvalstis nekavējoties ziņo Komisijai par noteikumiem, kurus tās saskaņā ar 19. panta 1. punktu padarījušas saistošus visiem viena vai vairāku reģionu uzņēmumiem. Komisija šos noteikumus publisko ar metodēm, kuras tā atzīst par piemērotām. 2. Pirms noteikumu publiskošanas Komisija par starpnozaru nolīgumu subjektu loka paplašināšanas paziņojumiem informē komiteju, kas izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2200/96 46. panta 1. punktu. Par to, ka 14. panta 2. punktā minētajos gadījumos dalībvalstij jāatceļ lēmums par noteikumu subjekta loka paplašināšanu, pieņem lēmumu Komisija. 21. pants Par biedriem neiesaistīto ražotāju finansiālās iemaksas Gadījumos, kad noteikumu subjektu loks vienam vai vairākiem produktiem ir paplašināts, un vienu vai vairākas 19. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētās darbības veic atzīta starpnozaru organizācija, kas kopumā atbilst to personu ekonomiskajām interesēm, kuru darbība ir saistīta ar vienu vai vairākiem attiecīgajiem produktiem, dalībvalsts, kura piešķīrusi atzīšanu, var pieņemt lēmumu par to, ka personas vai grupas, kas nav starpnozaru organizācijas biedri, bet kuri gūst labumu no minētajām darbībām, šai organizācijai veic finansiālās iemaksas, ko maksā organizācijas biedri, pilnībā vai daļēji apjomā, kādā šīs iemaksas paredzētas attiecīgo darbību tiešajām izmaksām. V SADAĻA Tirdzniecība ar trešām valstīm I nodaļaVispārīgi noteikumi 22. pants Vispārīgi principi Izņemot gadījumus, kad šajā regulā vai saskaņā ar to pieņemtajos tiesību aktos nav paredzēts citādi, tirdzniecībā ar trešām valstīm aizliegts: a) noteikt jebkādu maksu, kas ir līdzvērtīga muitas nodoklim; b) noteikt kvantitatīvus ierobežojumus vai tiem līdzvērtīgus pasākumus. 23. pants Kombinētā nomenklatūra Kombinētās nomenklatūras interpretēšanas vispārīgie noteikumi un īpašie noteikumi par tās piemērošanu attiecas uz to produktu tarifu klasifikāciju, uz kuriem attiecas šī sadaļa. Tarifu nomenklatūra, kas izriet no šīs regulas piemērošanas, jāiekļauj kopējā muitas tarifā. II nodaļaImports I iedaļaImporta licences 24. PANTS Neobligātās importa licencēšanas sistēmas Komisija var pieņemt lēmumu, ka kāda vai vairāku tādu produktu importam Kopienā, uz kuriem attiecas šī regula, jāsaņem importa licence. 25. pants Licenču izdošana Dalībvalstu pienākums ir izdot importa licences visiem pieprasītājiem neatkarīgi no vietas Kopienā, kurā tie veic uzņēmējdarbību, ja Padomes regulā vai nolīgumā, kas noslēgts saskaņā ar Līguma 133. vai 300. pantu, nav noteikts citādi, neskarot pasākumus, kas veikti III iedaļas noteikumu piemērošanai. 26. pants Derīgums Importa licences ir derīgas visā Kopienā. 27. pants Drošības nauda 1. Licences izdod pēc drošības naudas iemaksas, lai garantētu, ka produkti tiek importēti licences derīguma termiņa laikā. 2. Izņemot force majeure gadījumus, drošības nauda tiek pilnībā vai daļēji ieturēta, ja licences derīguma termiņa laikā importu neveic vai veic tikai daļēji. 28. pants Īstenošanas noteikumi Sīki izstrādātus noteikumus par šīs sadaļas piemērošanu, tostarp arī par licenču derīguma termiņu, pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96. II iedaļaImporta nodokļi un ievešanas cenu sistēma 29. PANTS Ievedmuita Izņemot gadījumus, kad šajā regulā noteikts citādi, kopējā muitas tarifa ievedmuitas likmes ir spēkā par produktiem, uz kuriem attiecas šī regula. 30. pants Ievešanas cenu sistēma 1. Ja kopējo muitas tarifu nodokļu likmes piemērošana atkarīga no importēto preču ievešanas cenas, šīs cenas ticamību pārbauda, izmantojot vienotas likmes importa vērtību, ko aprēķina Komisija pēc produkta un pēc izcelsmes, pamatojoties uz produkta vidējo svērto cenu dalībvalstu reprezentatīvajos importa tirgos vai, ja nepieciešams, citos tirgos. Tomēr 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 noteiktajā kārtībā var pieņemt īpašus noteikumus par ievešanas cenu pārbaudi produktiem, ko importē galvenokārt pārstrādei. 2. Ja konkrētā sūtījuma deklarētā ievešanas cena ir augstāka par vienotās likmes importa vērtību, kas 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 noteiktajā kārtībā palielināta līdz noteiktai robežai, kura nedrīkst pārsniegt vienotas likmes vērtību vairāk par 10%, ir jāiemaksā drošības nauda, kuras summa ir vienāda ar ievedmuitu, kas noteikta, pamatojoties uz vienotas likmes importa vērtību. 3. Ja konkrētā sūtījuma ievešanas cena nav deklarēta muitošanas laikā, piemērojamā kopējā muitas tarifa likme ir atkarīga no vienotas likmes importa vērtības, vai tā nosakāma saskaņā ar attiecīgajiem muitas likumu noteikumiem, ievērojot nosacījumus, kas jānosaka saskaņā ar 46. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 2200/96. 4. Sīki izstrādātus noteikumus 1. un 2. punkta īstenošanai var pieņemt saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru. 31. pants Papildu ievedmuita 1. Tādiem viena vai vairāku produktu ievedumiem, uz kuriem attiecas šī regula, papildu ievedmuitu nosaka pēc likmes, kas aprēķināta saskaņā ar 29. un 30. pantu, lai novērstu vai mazinātu šāda importa iespējami nevēlamo ietekmi uz Kopienas tirgu, ja: a) importam, kas realizēts par zemāku cenu, nekā tā, ko Kopiena ir paziņojusi Pasaules tirdzniecības organizācijai („sprūda”/„kritiskā sliekšņa” cena); vai b) gada importa apjoms pārsniedz noteiktu līmeni („sprūda”/„kritiskā sliekšņa” apjoms). „Sprūda” jeb „kritiskā sliekšņa” apjomu nosaka, pamatojoties uz tirgus pieejamību, ko definē kā importa daļu procentos no attiecīgā vietējā patēriņa iepriekšējos trijos gados. 2. Papildu ievedmuita nav jānosaka, ja imports nevarētu radīt Kopienas tirgus traucējumus, vai gadījumos, kad tai varētu būt nesamērīga ietekme salīdzinājumā ar paredzēto mērķi. 3. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta nolūkiem importa cenas nosaka pēc konkrētā sūtījuma CIF importa cenas. Tādēļ CIF importa cenas pārbauda, salīdzinot ar konkrētā produkta reprezentatīvajām vidējām cenām pasaules tirgū vai šā produkta cenām Kopienas importa tirgū. 4. Sīki izstrādātus noteikumus par 1. un 2. punkta noteikumu īstenošanu jāpieņem saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru. Šajos sīki izstrādātajos noteikumos konkrēti jānorāda: a) produkti, kuriem jānosaka papildu ievedmuita; b) citi šā panta 1. punkta piemērošanas nodrošināšanai nepieciešamie kritēriji. III IEDAļA IMPORTA KVOTU PāRVALDīBA 32. PANTS Tarifu kvotas 1. Tarifu kvotas produktu importam, uz kuriem attiecas šī regula un kuras izriet no nolīgumiem, kas noslēgti saskaņā ar Līguma 300. pantu vai no jebkura cita Padomes tiesību akta, jāatver un jāadministrē Komisijai saskaņā ar sīki izstrādātiem noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru. 2. Tarifu kvotas jāadministrē tā, lai nepieļautu attiecīgo uzņēmējdarbības subjektu diskrimināciju kādu no turpmāk minētajām metodēm, to kombināciju, vai kādu citu piemērotu metodi: a) metode, kuras pamatā ir pieteikumu iesniegšanas hronoloģiskā secība („rindas kārtībā”); b) metode, pēc kuras sadale notiek proporcionāli daudzumiem, kas ir pieprasīti, iesniedzot pieteikumus (izmantojot „vienlaicīgas pārbaudes metodi”); c) metode, pēc kuras ņem vērā tradicionālos tirdzniecības modeļus (izmantojot „tradicionālo/jaunpienācēju metodi”). 3. Noteiktajā administrēšanas metodē, ja vajadzīgs, ņem vērā Kopienas tirgus apgādes prasības un vajadzību nodrošināt minētā tirgus līdzsvaru. 33. pants Tarifu kvotu atvēršana Saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru Komisija nosaka gada tarifu kvotas, vajadzības gadījumos ar sadalījumu visam gadam, un nosaka izmantojamo administrēšanas metodi. Sīki izstrādātus noteikumus šā punkta piemērošanai pieņem saskaņā ar iepriekš minēto procedūru, jo īpaši par: a) garantijām attiecībā uz produkta īpašībām, izcelsmes vietu un izcelsmi; b) tā dokumenta atzīšanu, kuru izmanto a) apakšpunktā minēto garantiju apstiprināšanai; c) nosacījumus, saskaņā ar kuriem izsniedz importa licences, un to derīguma termiņu. IV iedaļaAizsargpasākumi un ievešanas pārstrādei apturēšana 34. PANTS Aizsargpasākumi Izņemot gadījumus, kad noteikts citādi saskaņā ar šo regulu, citiem Padomes tiesību aktiem vai starptautiskiem nolīgumiem, kas noslēgti saskaņā ar Līguma 300. pantu, Komisija var pieņemt aizsargpasākumus pret importu Kopienā, kā noteikts Padomes Regulās (EK) Nr. 519/94[20] un (EK) Nr. 3285/94[21]. 35. pants Ievešanas pārstrādei apturēšana Ciktāl tas ir nepieciešams tirgu kopējās organizācijas pienācīgai darbībai, saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru, var pilnībā vai daļēji aizliegt ievešanu pārstrādei produktiem, uz kuriem attiecas šī regula. III nodaļaEksports I iedaļaEksporta licences 36. PANTS Neobligātās eksporta licencēšanas sistēmas 1. Komisija var pieņemt lēmumu, ka kāda vai vairāku tādu produktu eksportam Kopienā, uz kuriem attiecas šī regula, jāsaņem eksporta licence. 2. Šīs regulas 25., 26. un 27. pantu piemēro mutatis mutandis . 3. Sīki izstrādātus noteikumus par 1. un 2. punkta piemērošanu, tostarp arī par licenču derīguma termiņu, pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96. II iedaļaIzvešanas pārstrādei apturēšana 37. PANTS Izvešanas pārstrādei apturēšana Ciktāl tas ir nepieciešams tirgu kopējās organizācijas pienācīgai darbībai, saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru, var pilnībā vai daļēji aizliegt izvešanu pārstrādei produktiem, uz kuriem attiecas šī regula. VI sadaļaĪstenošanas noteikumi, grozījumi un nobeiguma noteikumi I nodaļa Īstenošanas noteikumi 38. pants Sīki izstrādāti noteikumi Sīki izstrādātus noteikumus par šīs regulas piemērošanu pieņem saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru. Šādi noteikumi var attiekties konkrēti uz: a) sīki izstrādātiem noteikumiem par II sadaļas piemērošanu, kuros jo īpaši var iekļaut: i) regulas 2. pantā minētos tirdzniecības standartus; ii) noteikumus par to, vai produkciju, kurai noteikti tirdzniecības standarti, var Kopienā pārdot tikai saskaņā ar šiem standartiem; iii) noteikumus par atkāpēm no šiem standartiem; iv) noteikumus par ziņu sniegšanu, kas noteiktas šajos standartos; v) noteikumus par šo standartu piemērošanu produkcijai, ko kopienā importē un no Kopienas eksportē; b) noteikumiem par II sadaļas īstenošanu, jo īpaši par: i) nosacījumiem, saskaņā ar kuriem ražotāju organizācijas var deleģēt savas pilnvaras filiālēm, ii) regulas 6. pantā un 10. panta 1. punktā minēto pasākumu daļējās finansēšanas pakāpi un sīki izstrādātus noteikumiem, c) noteikumiem par IV sadaļas īstenošanu, d) noteikumiem par administratīvajām un fiziskajām kontrolēm, kas dalībvalstīm jāveic par to, kā tiek ievērotas saistības, kas izriet no šīs regulas; e) sankciju piemērošanas sistēmu gadījumiem, kad tiek konstatēta no šīs regulas izrietošo saistību neievērošana. Šīm sankcijām jābūt samērīgām ar konstatēto neatbilstību smaguma pakāpi, apjomu, ilgumu un atkārtošanos; f) noteikumiem par nepamatotu maksājumu atgūšanu; g) ziņošanas noteikumiem par veiktajām pārbaudēm un to rezultātiem; h) noteikumiem par V sadaļas īstenošanu un par šajā sadaļā īpaši minētajiem pasākumiem; i) pasākumiem, kuru mērķis ir atvieglot pāreju no režīma, kas noteikts Regulā (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 2202/96, uz šajā regulā noteikto režīmu. II nodaļa Grozījumi, atcelšana un nobeiguma noteikumi 39. pants Valsts atbalsts Līguma 87., 88. un 89. pants attiecas uz svaigu vai atdzesētu kartupeļu, KN kods 0701, ražošanu un tirdzniecību. 40. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 2200/96 Regulu (EK) Nr. 2200/96 groza šādi. 1) Tabulu 1. panta 2. punktā aizstāj ar šādu tabulu: „KN kods | Apraksts | 0702 00 00 | Tomāti, svaigi vai dzesināti | 0703 | Sīpoli, šalotes, ķiploki, puravi un citi sīpolu dzimtas dārzeņi, svaigi vai dzesināti | 0704 | Galviņkāposti, ziedkāposti, kolrābji, lapu kāposti un citi pārtikā lietojami kāpostu dzimtas augi, svaigi vai dzesināti | 0705 | Dārza salāti (Lactuca sativa) un cigoriņi (Cichorium spp.), svaigi vai dzesināti | 0706 | Burkāni, galda rāceņi un kāļi, galda bietes, auzu saknes (puravlapu plostbārži), sakņu selerijas, redīsi un tiem līdzīgi sakņu dārzeņi, svaigi vai dzesināti | 0707 00 | Gurķi un kornišoni, svaigi vai dzesināti | 0708 | Pākšaugu dārzeņi, lobīti vai nelobīti, svaigi vai dzesināti | ex 0709 | Pārējie dārzeņi, svaigi vai dzesināti, izņemot dārzeņus no apakšpozīcijām 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 un 0709 90 60 | ex 0802 | Pārējie rieksti, svaigi vai žāvēti, lobīti vai nelobīti, mizoti vai nemizoti, izņemot areku (vai beteļriekstus) un kolas riekstus no apakšpozīcijas 0802 90 20 | 0803 00 11 | Svaigi plantāni | ex 08030090 | Kaltēti plantāni | 0804 20 10 | Vīģes, svaigas | 0804 30 00 | Ananasi | 0804 40 00 | Avokado | 0804 50 00 | Gvajaves, mango un mangostani | 0805 | Citrusaugļi, svaigi vai žāvēti | 0806 10 10 | Svaigas galda vīnogas | 0807 | Melones (arī arbūzi) un paijaspaijas, svaigi | 0808 | Āboli, bumbieri un cidonijas, svaigas | 0809 | Aprikozes, ķirši, persiki (arī nektarīni), plūmes un ērkšķu plūmes, svaigas | 0810 | Citi augļi, svaigi | 0813 50 31 0813 50 39 | Maisījumi, kas sastāv tikai no žāvētiem riekstiem, kuri minēti pozīcijās 0801 un 0802 | ex 0910 99 | Timiāns, svaigs vai dzesināts | ex 12 11 90 85 | Baziliks, melisa, piparmētra, raudene (raudene / parastā raudene), rozmarīns, rūtas, svaigas vai dzesinātas | 1212 99 30 | Ceratoniju (vai karebu) augļi” | 2) Svītro I, II, III, IV, V un VI sadaļu. 3) Regulas 44. pantu aizstāj ar šādu: „44. pants Dalībvalstis un Komisija apmainās ar informāciju, kas nepieciešama, lai piemērotu šo regulu un Padomes Regulu (EK) Nr. […]* par tirgus uzraudzību un analīzi, un ievērotu starptautiskās saistības par produktiem, uz kuriem tās attiecas. * OV L [šī regula, numuru publicēšanas laikā pievieno OPOCE ].” 4) Regulas 46. pantu aizstāj ar šādu: „46. pants 1. Komisijai palīdz Augļu un dārzeņu pārvaldības komiteja (turpmāk „Komiteja”). 2. Ja atsaucas uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu. Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laika posms ir viens mēnesis. 3. Komiteja pieņem savu reglamentu.” 5) Regulas 47. pantu svītro. 6) Regulas 48. pantu aizstāj ar šādu: „48. pants Sīki izstrādātus noteikumus šīs regulas piemērošanai pieņem saskaņā ar 46. panta 2. punktā minēto procedūru. Tajos var paredzēt noteikumus par to, kāda informācija nepieciešama 44. panta piemērošanai, kāda ir tās sniegšanas forma, saturs, laiku un termiņi, kā arī noteikumus par informācijas un dokumentu nosūtīšanu vai publiskošanu. 7) Svītro 49., 50. un 51. pantu. 8) Regulas 52. pantu aizstāj ar šādu: „52. pants Izdevumi saskaņā ar šo regulu un Regulu (EK) Nr. […] jāuzskata par intervences pasākumiem, lai stabilizētu lauksaimniecības tirgu, kas minēti 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1290/2005*. * OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp.” 9) Svītro 55., 56. un 57. pantu. 10) Svītro I līdz V pielikumu. 41. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 2201/96 Regulu (EK) Nr. 2201/96 groza šādi. 1) Svītro I un II sadaļu. 2) Svītro 24. un 25. pantu. 3) Regulas 26. un 27. pantu aizstāj ar šādiem pantiem: „26. pants Sīki izstrādāti noteikumi par šīs regulas piemērošanu jāpieņem saskaņā ar 46. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 minēto procedūru. Tajos var paredzēt noteikumus par to, kāda informācija nepieciešama 27. panta piemērošanai, kāda ir tās sniegšanas forma, saturs, laiki un termiņi, kā arī noteikumus par informācijas un dokumentu nosūtīšanu vai publiskošanu. 27. pants Dalībvalstis un Komisija apmainās ar informāciju, kas nepieciešama, lai piemērotu šo regulu un Padomes Regulu (EK) Nr. […]* par tirgus uzraudzību un analīzi, un ievērotu starptautiskās saistības par produktiem, uz kuriem tās attiecas. * OV L [šī regula, numuru publicēšanas laikā pievieno OPOCE].” 4) Svītro regulas 29.–32. pantu. 5) Svītro I, II un III pielikumu. 42. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 2826/2000 Regul u (EK) Nr. 2826/2000 groza šādi. 1) Regulas 5. panta 3. punktā pievieno šādu daļu: „Attiecībā uz augļu un dārzeņu patēriņa veicināšanu galvenā mērķgrupa ir bērni līdz 18 gadu vecumam.” 2) Regulas 9. panta 2. punktā pievieno šādu daļu: „Šā panta pirmajā daļā minētā daļa, kas izteikta procentos, ir 60% augļu un dārzeņu popularizācijai, kas paredzēta tikai bērniem līdz 18 gadu vecumam.” 43. pants Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1782/2003 Regulu (EK) Nr. 1782/2003 groza šādi. 1) Regulas 33. panta 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu: „a) viņiem ir piešķirts maksājums 38. pantā minētajā pārskata periodā saistībā ar vismaz vienu no VI pielikumā paredzētajām atbalsta shēmām, vai – attiecībā uz olīveļļu, tirdzniecības gados, kas minēti 37. panta 1. punkta otrajā daļā, vai – attiecībā uz cukurbietēm, cukurniedrēm un cigoriņiem, – ja viņi ir izmantojuši tirgus atbalstu pārskata periodā, kas minēts VII pielikuma K punktā, vai attiecībā uz banāniem, viņi ir izmantojuši ienākumu zaudējumu kompensācijas reprezentatīvajā periodā, kas minēts VII pielikuma L punktā, viņi bija augļu un dārzeņu ražotāji reprezentatīvajā periodā, ko dalībvalstis šiem ražojumiem noteikušas saskaņā ar VII pielikuma M punktu:” 2) Regulas 37. panta 1. punktam pievieno šādu daļu: „Augļiem un dārzeņiem pamatsummu aprēķina un pielāgo saskaņā ar VII pielikuma M punktu.” 3) Regulas 40. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu: „2. Ja force majeure vai ārkārtas apstākļiem bija nelabvēlīga ietekme visā pārskata periodā, dalībvalsts pamatsummu aprēķina, pamatojoties uz periodu no 1997. līdz 1999. gadam. Par cukurbietēm, cukurniedrēm un cigoriņiem pamatsumma jāaprēķina, pamatojoties uz pārskata periodam iepriekšējo tuvāko tirdzniecības gadu, ko izraugās saskaņā ar VII pielikuma K punktu. Par banāniem pamatsumma jāaprēķina, pamatojoties uz pārskata periodam iepriekšējo tuvāko tirdzniecības gadu, ko izraugās saskaņā ar VII pielikuma L punktu. Par augļiem un dārzeņiem pamatsumma jāaprēķina, pamatojoties uz pārskata periodam iepriekšējo tuvāko tirdzniecības gadu, ko izraugās saskaņā ar VII pielikuma M punktu. Šajos gadījumos mutatis mutandis piemēro 1. punktu. 4) Regulas 43. panta 2. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu: „a) gadījumā, kad atbalstu piešķir par kartupeļu cieti, žāvētu rupjo lopbarību un sēklām, olīvu audzēm un tabaku kā uzskaitīts VII pielikumā — hektāru skaits, par kuros saražoto produkciju piešķirts atbalsts pārskata periodā, kā aprēķināts VII pielikuma B, D, F, H un I punktā; a a ) par cukurbietēm, cukurniedrēm un cigoriņiem — hektāru skaits, kas aprēķināts saskaņā ar VII pielikuma K punkta 4. apakšpunktu; a b ) par banāniem – hektāru skaits, kas aprēķināts saskaņā ar VII pielikuma L punktu; a c ) par augļiem un dārzeņiem — hektāru skaits, kas aprēķināts saskaņā ar VII pielikuma M punktu;” 5) Regulas 44. panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: „Hektārs, par kuru ir tiesības pretendēt uz atbalstu” ir arī a) platības, kas apstādītas ar apiņiem vai uz kurām attiecas pagaidu neaudzēšanas saistības; b) ar olīvkokiem apstādītās platības; c) ar banāniem apstādītās platības; d) augļu un dārzeņu pastāvīgo stādījumu platības.”. 6) Regulas 51. pantu aizstāj ar šādu: „51.pants Zemes lauksaimnieciska izmantošana Lauksaimnieki var izmantot saskaņā ar 44. panta 3. punktu deklarētos zemes gabalus visāda veida lauksaimnieciskai darbībai, izņemot pastāvīgos stādījumus. Tomēr lauksaimnieki var izmantot šos zemes gabalus šādiem pastāvīgiem stādījumiem: a) apiņi, b) olīvkoki, c) banāni, d) augļu un dārzeņu pastāvīgie stādījumi.” 7) Regulas 60. pantu svītro. 8) Regulas 63. panta 3. punktam pievieno šādu daļu: „Attiecībā uz augļu un dārzeņu maksājumu komponenta iekļaušanu vienotā maksājuma shēmā dalībvalstis līdz 2008. gada 1. aprīlim var pieņemt lēmumu izmantot pirmajā daļā paredzēto izņēmumu.” 9) Svītro 71.g pantu. 10) Regulas 71.k panta 2. punktam pievieno šādu daļu: „Attiecībā uz augļu un dārzeņu maksājumu komponenta iekļaušanu vienotā maksājuma shēmā jaunās dalībvalstis līdz 2008. gada 1. aprīlim vai līdz vienotā maksājuma shēmas piemērošanai iepriekšējā gada 1. augustam var pieņemt lēmumu izmantot pirmajā daļā paredzēto izņēmumu.” 11) Regulas 145. pantā pēc d) punkta c) apakšpunkta iestarpina šādu punktu: „d d ) sīki izstrādāti noteikumi par augļu un dārzeņu atbalsta iekļaušanu vienotā maksājuma shēmā.”. 12) Regulas 155. pantu aizstāj ar šādu: „155. pants Citi pārejas noteikumi Turpmākus pasākumus, kas vajadzīgi, lai veicinātu pāreju no 152. un 153. pantā minētajās regulās un Regulās (EEK) Nr. 404/93, (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96, (EK) Nr. 2202/96 un (EK) Nr. 1260/2001 paredzētajiem pasākumiem uz šajā regulā paredzētajiem pasākumiem, jo īpaši tiem, kas attiecas uz Regulas (EK) Nr. 1259/1999 4. un 5. panta un tās pielikuma, un Regulas (EK) Nr. 1251/1999 6. panta piemērošanu, kā arī pāreju no Regulā (EEK) Nr. 1035/72 minētajiem uzlabošanas plānu noteikumiem uz šīs regulas 83. līdz 87. pantā paredzētajiem noteikumiem, var pieņemt saskaņā ari šīs regulas 144. panta 2. punktā minēto procedūru. Regulas un pantus, kas minēti 152. un 153. pantā, turpina piemērot VII pielikumā minēto pamatsummu noteikšanai.". 13) Pielikumus groza saskaņā ar šīs regulas II pielikumu. 44. pants Atcelšana Atceļ Regulu (EK) Nr. 2202/96 un Padomes Direktīvu 2001/112. 45. pants Spēkā esošās atbalsta shēmas Atbalsta shēmas, kas noteiktas ar Regulām (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 2202/96, un ar šo regulu atceltas, par katru no attiecīgajiem produktiem paliek spēkā šo produktu tirdzniecības gadiem, kuri beidzas 2008. gada laikā. 46.pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . To piemēro no 2008. gada 1. janvāra. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — Priekšsēdētājs I PIELIKUMS Izsmeļošs noteikumu saraksts, kurus piemēro ražotāju organizācijas un kuru subjektu loku saskaņā ar 13. panta 1. punktu var paplašināt, attiecinot uz citiem ražotājiem 1. Noteikumi par ražošanas informāciju: a) paziņošana par audzēšanas nodomiem, minot produktu un vajadzības gadījumā šķirni; b) paziņošana par sējumiem un stādījumiem; c) paziņošana par kopējo audzēšanai izmantojamo platību, minot produktu un, ja iespējams, šķirni; d) paziņošana par paredzamajām tonnāžām un varbūtējiem ražas vākšanas datumiem, minot produktu un, ja iespējams, šķirni; e) periodiska paziņošana par novāktajiem daudzumiem un pieejamajiem krājumiem, minot šķirnes; f) informācija par glabāšanas iespējām. 2. Ražošanas noteikumi a) to sēklu izvēle, ko izmantos atbilstoši paredzamajam mērķim (svaiga produkta pārdošana tirgū/rūpnieciska pārstrāde); b) augļu dārzu retināšana. 3. Tirdzniecības noteikumi: a) noteikti datumi ražas novākšanas uzsākšanai, tirdzniecības regulēšana; b) minimālās kvalitātes un apjoma prasības; c) sagatavošana, noformēšana, iepakošana un marķēšana pirmajā tirdzniecības posmā; d) norāde par ražojuma izcelsmi. 4. Noteikumi par vides aizsardzību: a) minerālmēslu un kūtsmēslu lietošana; b) augu aizsardzības līdzekļu un citu ražas aizsardzības metožu izmantošana; c) maksimālais augu aizsardzības līdzekļu un minerālmēslu atlieku saturs augļos un dārzeņos; d) noteikumi par blakusproduktu un izlietoto materiālu apsaimniekošanu; e) noteikumi par produktiem, kas izņemti no tirgus. II PIELIKUMS Regulas (EK) Nr. 1782/2003 pielikumus groza šādi. 1) Regulas I pielikumā svītro rindu, kas attiecas uz žāvētām vīnogām. 2) Regulas II pielikumu aizstāj ar šādu: „ II PIELIKUMS Valstu 12. panta 2. punktā minētās finansiālās palīdzības maksimālais apjoms ( miljonos EUR ) Dalībvalsts | 2005. | 2006. | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | Apvienotā Karaliste | 17,7 | 23,6 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | 29,5 | Austrija | 12,4 | 17,1 | 21,3 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | 21,4 | Beļģija | 4,7 | 6,4 | 8,0 | 8,0 | 8,1 | 8,1 | 8,1 | 8,1 | Dānija | 7,7 | 10,3 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | 12,9 | Francija | 51,4 | 68,7 | 85,9 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | 87,0 | Grieķija | 45,4 | 61,1 | 76,4 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | 79,7 | Īrija | 15,3 | 20,5 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | 25,6 | Itālija | 62,3 | 84,5 | 106,4 | 116,5 | 116,6 | 116,6 | 116,6 | 116,6 | Luksemburga | 0,2 | 0,3 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | Nīderlande | 6,8 | 9,5 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | 12,0 | Portugāle | 10,8 | 14,6 | 18,2 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | 19,6 | Somija | 8,0 | 10,9 | 13,7 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | 13,8 | Spānija | 56,9 | 77,3 | 97,0 | 103,8 | 103,9 | 103,9 | 103,9 | 103,9 | Vācija | 40,4 | 54,6 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | 68,3 | Zviedrija | 6,6 | 8,8 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | 11,0 | ” 3) Regulas V pielikumā svītro rindas, kas attiecas uz žāvētām vīnogām, citrusaugļiem pārstrādei un tomātiem pārstrādei. 4) Regulas VII pielikumu papildina ar šādu punktu: „M. Augļi un dārzeņi Dalībvalstis nosaka katra lauksaimnieka pamatsummā iekļaujamo summu, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, piemēram: - lauksaimnieka tieši vai netieši par augļiem un dārzeņiem saņemtā tirgus atbalsta apjoms, - augļu un dārzeņu ražošanai izmantojamā platība, - augļu un dārzeņu ražošanas apjoms, attiecībā uz vienu vai vairāku tirdzniecības gadu reprezentatīvo periodu – vienu vai vairākiem tirdzniecības gadiem, kas katram ražojumam var būt atšķirīgs, sākot ar tirdzniecības gadu, kas beidzas 2001. gadā, bet attiecībā uz dalībvalstīm, kas Kopienai pievienojušās 2004. gadā vai vēlāk — sākot ar tirdzniecības gadu, kas beidzas 2004. gadā, līdz tirdzniecības gadam, kas beidzas 2007. gadā. Šīs regulas 43. panta 2. punktā minētos piemērojamos hektārus dalībvalstis aprēķina, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, piemēram, pirmās daļas otrajā ievilkumā minētajām platībām. Šajā punktā izmantojamie kritēriji dažādiem augļiem un dārzeņiem var būt atšķirīgi, ja šīm atšķirībām ir pienācīgs objektīvs pamatojums. Šajā Regulā „augļi un dārzeņi” ir produkti, kuri minēti 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2200/96 un 1. panta 2. punktā Regulā (EK) Nr. 2201/96.” 5) VIII un VIIIa pielikumu aizstāj ar šādiem pielikumiem. „ VIII PIELIKUMS Valstij noteiktais maksimāli pieļaujamais apjoms, kas minēts 41. pantā (tūkstošos EUR) | Dalībvalsts | 2005. | 2006. | 2007. | 2008. | 2009. | 2010. un turpmākie gadi | Apvienotā Karaliste | 3 697 528 | 3 944 745 | 3 960 986 | 3 977 175 | 3 985 834 | 3 975 849 | Austrija | 613 000 | 633 577 | 737 093 | 742 610 | 745 561 | 744 955 | Beļģija | 411 053 | 580 376 | 593 395 | 606 935 | 614 179 | 611 805 | Dānija | 943 369 | 1 015 479 | 1 021 296 | 1 027 278 | 1 030 478 | 1 030 478 | Francija | 7 199 000 | 8 236 045 | 8 282 938 | 8 382 272 | 8 407 555 | 8 415 555 | Grieķija | 838 289 | 2 143 603 | 2 170 117 | 2 361 098 | 2 363 513 | 2 174 182 | Īrija | 1 260 142 | 1 335 311 | 1 337 919 | 1 340 752 | 1342 268 | 1 340 521 | Itālija | 2 539 000 | 3 791 893 | 3 813 520 | 4 151 330 | 4163 175 | 4 184 720 | Luksemburga | 33 414 | 36 602 | 37 051 | 37 051 | 37 051 | 37 051 | Nīderlande | 386 586 | 428 329 | 833 858 | 846 389 | 853 090 | 853 090 | Portugāle | 452 000 | 504 287 | 571 277 | 608 001 | 608 531 | 608 227 | Somija | 467 000 | 561 956 | 563 613 | 565 690 | 566 801 | 565 520 | Spānija | 3 266 092 | 4 635 365 | 4 649 913 | 4 830 954 | 4 838 536 | 4 840 413 | Vācija | 5 148 003 | 5 647 175 | 5 695 607 | 5 744 240 | 5 770 254 | 5 774 254 | Zviedrija | 637 388 | 670 917 | 755 045 | 760 281 | 763 082 | 763 082 | VIII.a PIELIKUMS Valstij noteiktais maksimāli pieļaujamais apjoms, kas minēts 71.c pantā ( tūkstošos EUR ) 1. | BUDŽETA POZĪCIJA: 05 02 08 – 05 03 02 29 – 05 02 10 01 – 05 03 01 | APROPRIĒJUMI: 1 319,758 milj. EUR, 115 milj. EUR, 38 milj. EUR un 30 196 milj. EUR | 2. | NOSAUKUMS: Padomes regula par īpašiem noteikumiem augļu un dārzeņu sektoram un par dažu regulu grozījumiem | 3. | JURIDISKAIS PAMATS: EK Līguma 36. un 37. pants | 4. | MĒRĶI: Augļu un dārzeņu režīma reforma | 5. | FINANSIĀLĀ IETEKME | 12 MĒNEŠU PERIODS (miljonos EUR) | KĀRTĒJAIS FINANŠU GADS 2007. (miljonos EUR) | NĀKAMAIS FINANŠU GADS 2008. (miljonos EUR) | 5.0 | IZDEVUMI – NO EK BUDŽETA (KOMPENSĀCIJAS / INTERVENCES PASĀKUMI) – VALSTS IESTĀDES – CITI | – | –40,6 | 5.1 | IEŅĒMUMI – EK PAŠU RESURSI (MAKSĀJUMI / MUITAS NODOKĻI) – VALSTS ieņēmumi | – | – | – | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. | 5.0.1 | PAREDZAMIE IZDEVUMI | +36,7 | –5,8 | +2,6 | +12,6 | +15,7 | 5.1.1 | PAREDZAMIE IEŅĒMUMI | – | – | – | – | – | 5.2 | APRĒĶINA METODE: Sk. tabulu pielikumā | 6.0 | VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO APROPRIĒJUMIEM, KAS IERAKSTĪTI KĀRTĒJĀ BUDŽETA ATTIECĪGAJĀ NODAĻĀ? | JĀ NĒ | 6.1 | VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT, VEICOT KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVEDUMUS? | JĀ NĒ | 6.2 | VAI BŪS NEPIECIEŠAMS PAPILDU BUDŽETS? | JĀ NĒ | 6.3 | VAI APROPRIĒJUMI BŪS JĀIERAKSTA NĀKAMO GADU BUDŽETOS? | JĀ NĒ | PIEZĪMES: | PIELIKUMS Augļu un dārzeņu sektora reformas aprēķinātā ietekme salīdzinājumā ar status quo ( B – budžets ) Augļu un dārzeņu sektora status quo – milj. euro Pasākumi | B-2008. | B-2009. | B-2010. | B-2011. | B-2012. | B-2013. | Eksporta kompensācijas | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | Bulgārija Rumānija | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | 0,7 | Izņemšana no tirgus | 32 | 32 | 32 | 32 | 32 | 32 | Darbības fondi (1) | 693 | 744 | 799 | 858 | 922 | 990 | Bulgārija Rumānija | 3 | 5 | 7 | 8,5 | 10,2 | 12,2 | Tomāti | 329 | 329 | 329 | 329 | 329 | 329 | Bulgārija Rumānija | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | 7,2 | Persiki – bumbieri – plūmes – vīģes | 76 | 76 | 76 | 76 | 76 | 76 | Bulgārija Rumānija | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | Citrusaugļi | 241 | 241 | 241 | 241 | 241 | 241 | Bezmaksas izplatīšana | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | Ražotāju organizācija iepriekšēja atzīšana | 15 | 15 | 15 | 15 | 15 | 15 | Žāvētas vīnogas | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 | 115 | Kopā | 1 548,8 | 1 601,8 | 1 658,8 | 1 719,3 | 1 785 | 1 855 | Augļu un dārzeņu sektora reformas priekšlikums – milj. euro Pasākumi | B-2008. | B-2009. | B-2010. | B-2011. | B-2012. | B-2013. | Darbības fondi (1) | 695,08 | 752,6 | 815,51 | 884,44 | 960,09 | 1 043,28 | Bezmaksas izplatīšana | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | Ražotāju organizācija iepriekšēja atzīšana | 30 | 40 | 40 | 40 | 40 | 30 | Vienotā maksājuma shēma (2) (3) (4) (5) | 769,1 | 831,865 | 783,465 | 783,465 | 783,465 | 783,465 | Kopā | 1 502,2 | 1 632,5 | 1 647,0 | 1 715,9 | 1 791,6 | 1 864,7 | Veicināšana (Regulas (EK) Nr. 2826/2000 grozījumi) | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | 6 | Priekšlikuma ietekme | –40,6 | 36,7 | –5,8 | 2,6 | 12,6 | 15,7 | (1) ikgadējā pieauguma hipotēze: - bāzes variantā (status quo): + 7,5% visām dalībvalstīm; - pēc KTO reformas: + 7,5% dalībvalstīm ar pietiekamu piedāvājuma koncentrācijas līmeni un + 20% dalībvalstīm ar zemu piedāvājuma koncentrāciju. (2) B-2008. vecajā režīmā (2007./08. gadā pārstrādātie produkti). (3) Prognozētās atlikuma summas 2007./08. tirdzniecības gadā dažiem pārstrādes produktiem (48,4 milj. EUR) + vienotā maksājuma shēma B-2009. (4) Pirms modulācijas. (5) Pamatojoties uz izdevumiem 2003.-2004. un 2005. gadā 15 "vecajām" dalībvalstīm un uz maksimālajiem garantētajiem daudzumiem x atbalsts jaunajām dalībvalstīm. [1] OV L 297, 21.11.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 6/2005 (OV L 2, 5.1.2005., 3. lpp.). [2] OV L 297, 21.11.1996., 29.lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2004. gada Pievienošanās aktu (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.) [3] COM(2004) 549 (2004. gada 10. augusts). [4] COM(2005) 531 (2005. gada 25. oktobris). [5] P6-A(2005)0121. [6] OV C ……, …. lpp. [7] OV C ……, …. lpp. [8] OV C ……, …. lpp. [9] OV C ……, …. lpp. [10] OV L 297, 21.11.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 6/2005 (OV L 2, 5.1.2005., 3. lpp.). [11] OV L 297, 21.11.1996., 29. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu. [12] OV L 297, 21.11.1996., 49. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu. [13] OV L 10, 12.1.2002., 58. lpp. [14] OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1405/2006 (OV L 265, 26.9.2006., 1. lpp.). [15] OV L 328, 23.12.2000., 2.lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2060/2004 (OV L 357, 2.12.2004., 3. lpp.). [16] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.). [17] OV L 118, 20.5.1972., 1. lpp. Regula atcelta ar Regulu (EK) Nr. 2200/96. [18] OV L 198, 22.7.1991., 1. lpp. [19] OV L 214, 4.8.2006., 7. lpp. [20] OV L 67, 10.3.1994., 89. lpp. [21] OV L 349, 31.12.1994., 53. lpp.