Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošana”

(2022/C 97/05)

Ziņotājs: Rob JONKMAn (NL/ECR), Opsterlandes pašvaldības loceklis

IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

EIROPAS REĢIONU KOMITEJA

Vispārīgas piezīmes

1. atzinīgi vērtē Atveseļošanas un noturības mehānismu, jo tas ir spēcīgs un savlaicīgi sagatavots tā, lai Eiropas Savienība varētu pārvarēt Covid-19 krīzi, kļūt spēcīgāka un paātrināt zaļo un digitālo pārkārtošanos. RK piekrīt Eiropas Komisijas viedoklim, saskaņā ar kuru lielākā daļa dalībvalstu ir strādājušas ar lielu atdevi un samērā īsā laikā sagatavojušas nacionālos atveseļošanas un noturības plānus;

2. apzinās, ka vairāku dalībvalstu nacionālie atveseļošanas un noturības plāni ir tikai viens no plašāku atveseļošanas plānu elementiem, un uzsver, ka ir nepieciešams nonākt līdz pastiprinātai pieredzes apmaiņai un līdz visaptverošai pieejai Eiropas līmenī, jo tikai tā būs iespējams pārvarēt krīzi un panākt, lai nākotnē Savienības ekonomika būtu spēcīgāka un ilgtspējīgāka;

3. vērš uzmanību uz to, ka Eiropas pusgads kā fonda (t. s. “mehānisma”) pārvaldības veids joprojām ir centralizēts un lejupējs, un tas nav piemērots instrumentam, kura mērķis ir stiprināt ekonomisko, sociālo un reģionālo kohēziju. No šāda viedokļa RK norāda, ka izšķiroši svarīgi ir nacionālos atveseļošanas un noturības plānus īstenot nevainojami, objektīvi un pārredzami sadalot līdzekļus, un to veicot ciešā partnerībā ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām, sociālajiem partneriem un NVO, pamatojoties uz subsidiaritātes principu, daudzlīmeņu pārvaldību, integrētu un augšupēju pieeju. Jo atbalsts dalībvalstīs būs lielāks, jo lielāka iespējamība, ka nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošana notiks veiksmīgi;

4. uzsver, ka jau no paša pandēmijas sākuma Covid-19 krīzes un tās sociāli ekonomisko seku apkarošanas priekšplānā ir bijušas vietējās un reģionālās pašvaldības, kuras ir pieņēmušas ne tikai savas politikas nostādnes, bet arī īstenojušas un piemērojušas valstu valdību pieņemtos lēmumus;

5. vērš uzmanību uz ieņēmumu kritumu un izdevumu pieaugumu, ko daudzās vietējās un reģionālās pašvaldībās ir izraisījusi Covid-19 krīze. Šis stāvoklis atgādina kreditēšanas krīzes laiku (2008–2011). Vietējo un reģionālo pašvaldību investīcijas joprojām nav sasniegušas līmeni, kurā tās turējās pirms šīs ekonomikas un finanšu krīzes;

6. atgādina, ka vietējām un reģionālajām pašvaldībām, kas atbild par vienu trešdaļu visu publisko izdevumu un par vairāk nekā pusi publisko ieguldījumu Eiropas Savienībā ( 1 ) , bieži vien ir likumā noteiktas pilnvaras vairākās Atveseļošanas un noturības mehānismam svarīgās politikas jomās. Ir būtiski, lai vietējās un reģionālās pašvaldības būtu tiešā veidā iesaistītas nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē un īstenošanā, veicot reformas un ieguldījumus, kas ietilpst to kompetencē atbilstīgi ekonomiskās, fiskālās un finansiālās autonomijas pakāpei, kas izriet no attiecīgās valsts tiesiskā regulējuma un subsidiaritātes principa;

Vietējo un reģionālo pašvaldību dalība nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē

7. EPC , Konrad Adenauer Stiftung un CPMR norāda: RK,un ( 2 ) pētījumi liecina, ka vietējās un reģionālās pašvaldības nav bijušas pietiekami iesaistītas nacionālo atveseļošanas un noturības plānu sagatavošanā un ka lielākajā daļā gadījumu nav iespējams noteikt, cik lielā mērā šo pašvaldību pienesums ir ņemts vērā šajos plānos;

8. secina, ka vietējo un reģionālo pašvaldību dalība nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē līdz ar to ir ļoti atšķirīga un, lai gan par šo plānu projektiem ir notikusi oficiāla apspriešanās ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām vairākās dalībvalstīs, pārsvarā nav skaidrības, kādā veidā apspriešanās ir notikusi praksē un kā decentralizētais ieguldījums ir ņemts vērā šajos plānos;

9. pauž arī nožēlu, ka nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrāde lielākajā daļā dalībvalstu ir bijis lejupējs process, kas ietver būtisku publisko resursu centralizācijas risku un ietekmē Atveseļošanas un noturības mehānisma vispārējos rezultātus. Tas ir pretrunā nozīmei, kas piešķirta daudzlīmeņu pārvaldībai, subsidiaritātes principam un pilnvaru deleģēšanas procesam, kas pēdējos gadu desmitos ir norisinājies vairākās dalībvalstīs, īpaši attiecībā uz Eiropas strukturālo un investīciju fondu programmām;

10. norāda, ka tas, kādā veidā nacionālie atveseļošanas un noturības plāni ir izstrādāti un tas, kā to izstrādē ir tikušas iesaistītas vietējās un reģionālās pašvaldības, neveicina ieinteresētību par atveseļošanas plāniem. Iepriekš Eiropas pusgada saistībā izdarītie secinājumi liecina, ka daudzi valstīm adresēti ieteikumi nav ievēroti, jo nav bijis skaidras pieejas un ieinteresētības; norāda, ka tas ir saistīts arī ar to, ka Eiropas pusgadā netiek atzīta vietējo un reģionālo pašvaldību loma;

11. ir sarūgtināta, ka itin nemaz nav ņemts vērā Komitejas atzinums, kurā tā ir aicinājusi nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē tiešā veidā iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības ( 3 ) . RK pauž nožēlu, ka Regulas, ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu 34. apsvērumā ietvertais aicinājums, kurā uzsvars likts uz to, ka ir svarīgi atveseļošanas plānu izstrādē un īstenošanā iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības, arī ir ņemts vērā tikai daļēji. Pastāv šaubas par subsidiaritātes principa ievērošanu arī nacionālo atveseļošanas un noturības plānu sagatavošanās procesā;

12. atgādina par tālāko reģionu specifisko situāciju, kuru nepieciešamību pēc īpašas uzmanības Eiropas pusgadā atzinusi Eiropas Komisija;

13. atgādina, ka vietējās un reģionālās pašvaldības ir pilsoņiem un uzņēmumiem vistuvākais pārvaldes līmenis un arī līmenis, kas visprecīzāk pārzina viņu vajadzības, problēmas un mērķus. Galu galā tās ir atbildīgas par to, kā vairums nacionālo stratēģiju tiek īstenotas vietējā līmenī – šīs stratēģijas parasti tiek izstrādātas, izmantojot lejupēju pieeju, un tāpēc tās neatbilst vietējām vajadzībām. Vietējās un reģionālās pašvaldības iedzīvotājiem un uzņēmumiem sniedz arī lielāko daļu publisko pakalpojumu, kā arī veic ieguldījumus tajās darbības jomās, uz kurām attiecas atveseļošanas plāni. Ekonomiskā un sociālā atveseļošana, kā arī zaļā un digitālā pārkārtošanās un īpaši publiskās administrācijas digitalizācija nevar notikt veiksmīgi, ja vietējās un reģionālās pašvaldības nav tiešā veidā iesaistītas nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē un īstenošanā. Bez vietējo un reģionālo pašvaldību iesaistes netiks ņemts vērā iedzīvotājiem vistuvākais politiskais līmenis, un rezultātā nebūs iespējams izpildīt starpposmus un sasniegt izvirzītos mērķus; tāpēc tiek ierosināts vietējās un reģionālās pašvaldības vai valstu apvienības, kas pārstāv vietējās un reģionālās pašvaldības, iesaistīt plānošanas komisijās, kā arī sarunās ar Eiropas Komisiju;

14. secina arī, ka lielākā daļa nacionālo atveseļošanas un noturības plānu neietver atsauces uz ieguldījumu ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanā, lai gan Eiropas Savienība jau ir paredzējusi vispārēju noteikumu, ka dažādām tās politikas jomām būtu jāpalīdz tos sasniegt; tādēļ tiek ierosināts, lai Eiropas Komisija izstrādā skaidrus rādītājus, kas dalībvalstīm jāievēro;

15. uzsver, ka dalībvalstīm un ES iestādēm attiecībā uz visiem ieguldījumiem un reformām, it īpaši ilgtspējīgiem ieguldījumiem, kas veicina klimata un bioloģiskās daudzveidības mērķu sasniegšanu, ir stingri jāpiemēro un jāievēro princips “nenodarīt būtisku kaitējumu”; tā kā ikviena pasākuma novērtējums tiek veikts valsts līmenī, aicina Eiropas Komisiju nodrošināt, lai būtu ieviesta ziņošanas sistēma un novērtējumā būtu ņemtas vērā vietējo un reģionālo pašvaldību īpašās zināšanas un teritoriālā dimensija;

Vietējo un reģionālo pašvaldību dalība nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošanā

16. ņemot vērā iepriekš minētos secinājumus, uzsver, ka nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošana vietējā un reģionālā līmenī ir ļoti svarīga, un aicina Komisiju mudināt dalībvalstis šajā procesā aktīvi un strukturēti iesaistīt vietējās un reģionālās pašvaldības un šajā nolūkā sniegt ievirzes;

17. norāda, ka šajā saistībā vietējo un reģionālo pašvaldību loma neaprobežojas ar atveseļošanas plānu īstenošanu, bet attiecas arī uz plānošanu un nacionālo atveseļošanas un noturības plānu vēlāko novērtēšanu;

18. CEMR , Eurocities un CPMR aicina tādas Eiropas apvienības kāun ( 4 ) kopā ar RK turpināt informēt vietējās un reģionālās pašvaldības un to apvienības par nacionālajiem atveseļošanas un noturības plāniem (un par to īstenošanu), kā arī par lomu, kuru šīs pašvaldības var uzņemties šajā saistībā;

19. aicina, lai definīciju, par to, kāda ir vietējo un reģionālo pašvaldību loma atveseļošanas plānu īstenošanā un vēlāk paredzētajā plānošanā un novērtēšanā, dalībvalstis, ņemot vērā savas konstitucionālas attiecības un kompetenču sadalījumu, it īpaši tāpēc, ka dažās dalībvalstīs pašvaldības pārvaldīs daļu no ANM līdzekļiem, ietver darbības kārtībā, par kuru noslēgta vienošanās ar Eiropas Komisiju (saskaņā ar Regulas, ar ko izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu 20. panta 6. punktu) un atsevišķajās juridiskajās saistībās ar dalībvalstīm par finanšu iemaksu (saskaņā ar regulas 23. pantu). Ziņojumos par Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu dalībvalstīm būtu jāietver nodaļa par vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalību atbilstoši regulas par Atveseļošanas un noturības mehānismu 34. apsvērumam;

20. vērš uzmanību uz to, ka rezultātu pārskatam, kas ir paredzēts regulas par Atveseļošanas un noturības mehānismu 30. pantā un kura mērķis ir sniegt informāciju par nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošanu un noteikt šajā procesā gūtos panākumus, ir jāsāk darboties līdz 2021. gada 31. decembrim, un tas kalpo par pamatu atveseļošanas un noturības dialogam, un tajā vajadzētu ņemt vērā reģionālās un vietējās intereses; aicina Eiropas Komisiju nodrošināt, lai semestra rezultātu pārskatā tiktu pienācīgi atspoguļota teritoriālā dimensija un vietējo un reģionālo pašvaldību loma; lai uzraudzības process būtu iekļaujošs un redzējums par īstenošanu būtu objektīvs, uzskata, ka ir svarīgi izprast vietējā un reģionālajā līmenī sasniegtos mērķus, neradot pārmērīgu administratīvo slogu vietējām un reģionālajām pašvaldībām;

21. aicina Eiropas Komisiju arī turpmāk prasīt, lai dalībvalstis savu nacionālos atveseļošanas un noturības plānu īstenošanā ņem vērā visu veidu reģionu īpatnības un minētie plāni tiktu īstenoti atbilstoši vietējiem apstākļiem;

22. ir gandarīta, ka atveseļošanas un noturības dialogi ir ietverti regulā par Atveseļošanas un noturības mehānismu. Šajā saistībā RK vēlas Eiropas Parlamenta uzmanību pievērst savām tiesībām reizi divos mēnešos lūgt Komisijai, lai tā saskaņā ar iepriekšminētās regulas 26. pantu iepazīstina ar atveseļošanas norisi, dalībvalstu plāniem un īstenošanas norisi;

23. aicina Eiropas Komisiju regulāri apspriesties ar dalībvalstīm un reģioniem un nodrošināt, lai visā nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošanas gaitā pēc iespējas stingrāk tiktu ievērotas visas prasības un principi, it īpaši daudzlīmeņu pārvaldības princips un subsidiaritātes princips, un tie tiktu izmantoti par atsauci semestra rezultātu pārskata apspriešanā;

24. ņemot vērā to, cik svarīga ir vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalība nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošanā, aicina Parlamentu un Komisiju sistemātiski iesaistīt Eiropas Reģionu komiteju atveseļošanas un noturības dialogos, lai veicinātu visu Eiropas Savienības iestāžu un struktūrvienību dialogu un aizsargātu reģionālo un vietējo dimensiju;

25. aicina Eiropas Parlamenta ECON un BUDG komiteju apvienotās Atveseļošanas un noturības mehānisma kontroles darba grupas visus 27 locekļus un aizvietotājus pilnā apmērā pildīt viņiem uzticēto atveseļošanas plānu īstenošanas “sargu” lomu un šajos dialogos regulāri iesaistīt RK un citus vietējo un reģionālo pašvaldību pārstāvjus; uzsver, ka Komiteja var arī balstīties uz savas zaļā kursa darba grupas un platjoslas platformas ekspertzināšanām un piedalīties galveno vides un digitalizācijas mērķu pārraudzībā;

Teritoriālā kohēzija

26. atzinīgi vērtē Atveseļošanas un noturības mehānisma sasaisti ar ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, izmantojot juridisko pamatu, kuru veido Līguma par Eiropas Savienības darbību 175. pants, un kohēzijas iekļaušanu to pīlāru vidū, kas definēti regulas par Atveseļošanas un noturības instrumentu galīgās versijas 3. pantā;

27. uzskata, ka dalībvalstīm būtu jāiesaista vietējās un reģionālās pašvaldības analīzē par izmaksām un ieguvumiem saistībā ar Atveseļošanas un noturības mehānisma publiskajiem ieguldījumiem un reformām kohēzijas, ilgtspējas un digitalizācijas jomā, un attiecīgā gadījumā Atveseļošanas un noturības mehānisma finansēšanas shēmu īstenošanā jāpiemēro kopīga vai tieša pārvaldība;

28. uzsver, ka ir būtiski, lai Atveseļošanas un noturības mehānisma regula tiktu īstenota, pilnībā ievērojot LES 4. panta 2. punktu un kompetences piešķiršanas, objektivitātes, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principus; uzsver, ka saskaņā ar Eiropadomes 2020. gada decembra secinājumos panākto vienošanos Savienības budžets (tostarp NextGenerationEU ) ir jāaizsargā pret jebkāda veida krāpšanu, korupciju un interešu konfliktiem, lai uzturētu tā pareizu finanšu pārvaldību un aizsargātu Savienības finanšu intereses;

29. konstatē, ka teritoriālā kohēzija nacionālajos atveseļošanas un noturības plānos ir ņemta vērā tikai daļēji. Daži plāni sniedz informāciju vietējam un reģionālajam līmenim un skata sociālos, digitalizācijas un vides jautājumus no teritoriālā viedokļa. Teritoriālā pieeja tomēr nav sistemātiski ievērota visās darbības jomās;

30. uzskata, ka šīs nepilnības cēlonis ir tas, ka lielākā daļa nacionālo atveseļošanas un noturības plānu ir lejupēji un ka vietējās un reģionālās pašvaldības nav iesaistītas, un tāpēc neatlaidīgi aicina Komisiju un dalībvalstis ievērot un īstenot partnerības principu, kas ir iekļauts Eiropas rīcības kodeksā attiecībā uz partnerību Eiropas strukturālo un investīciju fondu ietvaros;

31. uzsver, ka centralizētajā pieejā ir aizmirsts par teritoriālajām atšķirībām, kuras ir svarīgas ne tikai, runājot par problēmām, bet arī par perspektīvām; attiecīgi nacionālo atveseļošanas un noturības plānu efektivitāte un ietekme varētu būt vājāka un neatbilst vēlamajam mērķim; to reģionu atšķirība, kuru attīstība jau bija iekavēta pirms pandēmijas uzliesmojuma, var tādējādi palielināties vēl vairāk nodarbinātības, izglītības līmeņa, uzņēmumu atbalsta, digitalizācijas un mobilitātes ziņā vai arī citās būtiskās darbības jomās;

32. konstatē arī, ka var izpalikt potenciālā sinerģija ar kohēzijas politiku, ja vietējās un reģionālās pašvaldības pietiekamā apmērā nepiedalīsies nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē. Pastāv iespēja, ka atveseļošanas plānu investīcijas un ESI fondu programmu investīcijas varētu pārklāties, izveidojoties šo instrumentu konkurencei; fakts, ka nacionālajiem atveseļošanas un noturības plāniem nav vajadzīgs nacionālais līdzfinansējums un uz tiem attiecas īpaša valsts atbalsta shēma, kaitē ESI fondu programmām. Kohēzijas politikas mērķi – samazināt atšķirības starp dažādiem reģioniem un samazināt vismazāk attīstīto reģionu atpalicību – nedrīkstētu tikt apdraudēti;

33. pauž pārsteigumu, ka pagaidām nav paredzēta skaidra koordinācija starp nacionālajiem atveseļošanas un noturības plāniem un ESI fondu programmām, jo saskaņā ar regulas par Atveseļošanas un noturības mehānismu 17. pantu tā ir obligāta. RK aicina Komisiju līgumos, kas ar dalībvalstīm noslēgti par nacionālajiem atveseļošanas un noturības plāniem, pievērst uzmanību šim punktam. Komisijas gada ziņojumos par Atveseļošanas un noturības mehānisma īstenošanu būtu jāskata arī sinerģija starp nacionālajiem atveseļošanas un noturības plāniem un ESI fondu programmām, un tai vajadzētu būt arī Parlamenta kontroles jomā;

34. vērš uzmanību arī uz koordināciju ar citām programmām, kas tiek finansētas no NextGenerationEU (piemēram, REACT-UE ). Īstenošanas efektivitāti vietējās un reģionālajās pašvaldībās mazina dažādi atveseļošanas programmu īstenošanas termiņi un fakts, ka nav veikta saskaņošana starp pašreizējām ES programmām un jaunajām programmām, kas zaļās un digitālās pārkārtošanās mērķu sasniegšanas nolūkā tiek finansētas no NextGenerationEU instrumenta līdzekļiem;

35. konstatē arī, ka nacionālās atveseļošanas un noturības programmas neietver atsauci uz citām Eiropas programmām (piemēram, uz Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu), tāpēc joprojām ir jāstiprina koordinācija starp nacionālajām atveseļošanas un noturības programmām un šīm Savienības programmām;

Administratīvā spēja

36. uzsver, ka, lai gan daudzos nacionālajos atveseļošanas un noturības plānos administratīvo spēju jomā konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos ir paredzētas reformas, dažas dalībvalstis nepietiekamu uzmanību veltī administratīvo spēju veidošanai vietējā un reģionālā līmenī; norāda, ka, it sevišķi ņemot vērā lielo skaitu Eiropas programmu un finansiālā atbalsta iespēju, būtu jāstiprina daudzu vietējo un reģionālo pašvaldību administratīvā spēja;

37. uzsver: lai nodrošinātu nacionālo atveseļošanas un noturības plānu efektīvu īstenošanu un ANM līdzekļu apguvi pietiekamā apjomā, dalībvalstis ciešā sadarbībā ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām attiecīgā gadījumā var uzlabot pašvaldību administratīvās spējas veidošanu un/vai stiprināšanu, lai panāktu publiskā finansējuma efektīvu izmantošanu, kopīgi izstrādājot un atbalstot politikas, sadarbības un informācijas apmaiņas koordinācijas mehānismus, kā arī īpašas apmācības un tālākizglītības sistēmas;

38. tāpēc uzskata, ka būtu jāvienkāršo piekļuve tehniskā atbalsta instrumentam, lai sniegtu atbalstu vietējām un reģionālajām pašvaldībām, īpaši mazāk attīstītajos reģionos, kuros spēju jomā pastāv tik lieli trūkumi, ka tie nevar pilnvērtīgi izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma sniegto atbalstu investīciju un reformu īstenošanai;

Eiropas pusgads

39. norāda, ka vietējās un reģionālās pašvaldības kā pārvaldības partneres ar investīciju, reformu un tiesību aktu palīdzību var būtiski ietekmēt tās reformas, kas tiek īstenotas nacionālo atveseļošanas un noturības plānu ietvaros, balstoties uz Eiropas pusgada ieteikumiem, kas adresēti konkrētām valstīm; mudina Eiropas Komisiju sadarbībā ar RK publiskot labas prakses piemērus un pieredzes apmaiņu par vietējo un reģionālo pašvaldību iesaistīšanu Eiropas pusgadā;

40. aicina Eiropas Komisiju aktīvi atbalstīt vietējās un reģionālās pašvaldības, kuras jau agrāk ir saskārušās ar problēmām ES līdzekļu apgūšanā, un palīdzēt uzlabot šo situāciju, lai nacionālo atveseļošanas un noturības plānu īstenošana būtu veiksmīga visā Eiropas Savienībā;

41. tāpēc atkārtoti pauž savu iepriekšējos atzinumos formulēto aicinājumu ( 5 ) par rīcības kodeksu vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalībai Eiropas pusgadā. Šobrīd šis kodekss ir akūti nepieciešams, lai Eiropas pusgads kļūtu pārredzamāks, iekļaujošāks un demokrātiskāks, kā arī efektīvāks, pateicoties pašvaldību iesaistei, jo tādējādi palielinātos ieinteresētība vietējā un reģionālā līmenī un uzlabotos vēlamo reformu īstenošana dalībvalstīs;

42. secina, ka Eiropas pusgada partnerībām paredzēts rīcības kodekss nebūtu pieļāvis lejupējas pieejas izvēli nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādei. Vietējo un reģionālo pašvaldību tieša iesaiste pilntiesīgu partneriestāžu statusā būtu devusi iespēju nacionālajos atveseļošanas un noturības plānos stabilāk nostiprināt ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķi;

43. norāda uz Komisijas 2018. gada 23. oktobra paziņojumu par subsidiaritāti ( 6 ) , kurā cita starpā atzīts, ka vietējās un reģionālās pašvaldības nelīdzinās citām ieinteresētajām personām, jo tās ir galvenās Savienības tiesību aktu īstenošanas struktūras, un ka “likumdošanas procedūrā katrai dalībvalstij daudzos gadījumos ir iespējas labāk atspoguļot valstu un reģionālo parlamentu un vietējo un reģionālo iestāžu viedokļus”; aicina Eiropas Komisiju gādāt par labāku iesaisti turpmāk;

44. konstatē arī, ka attiecībā uz Eiropas pusgada teritoriālo dimensiju Komisija jau ir sākusi darbu pie tā, lai reģionālie elementi lielākā daudzumā tiktu iekļauti konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos un tiktu izveidota saikne ar ESI fondu programmām. RK līdz ar to par loģisku un svarīgu starpposmu uzskata rīcības kodeksa izstrādi, kurā būtu formāli noteikta vietējo un reģionālo pašvaldību dalība Eiropas pusgada darbībās;

45. pieprasa, lai dalībvalstis nacionālajos atveseļošanas un noturības plānos, kas katru gadu tiek iesniegti Eiropas pusgada ietvaros, atspoguļo ar vietējām un reģionālajām pašvaldībām un ieinteresētajām personām notikušās konsultācijas, ievērojot regulas par Atveseļošanas un noturības mehānisma izveidi 18. panta 4. punkta q) apakšpunktu, un detalizēti apraksta šo apspriežu konkrēto ietekmi;

46. uzskata: lai pārdomāti īstenotu nacionālo atveseļošanas un noturības plānus, regulāri iesaistot vietējās un reģionālās pašvaldības, dziļāka Eiropas pusgada reforma ir nepieciešama ne vien tāpēc, ka to pamato nacionālo atveseļošanas un noturības plānu izstrādē izdarītie secinājumi, bet arī mērķis Eiropas pusgadu pārveidot par īstu instrumentu Savienības ilgtermiņa mērķu sasniegšanai paketes “Gatavi mērķrādītājam 55 %” kontekstā, digitālās pārkārtošanās gaitā vai ilgtspējīgas attīstības mērķu īstenošanā līdz 2030. gadam un klimatneitralitātes sasniegšanā līdz 2050. gadam.

Briselē, 2021. gada 1. decembrī Eiropas Reģionu komitejas priekšsēdētājs Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) ESAO, Key data on Local and Regional Governments in the European Union (brošūra), 2018. gads. https://www.oecd.org/regional/EU-Local-government-key-data.pdf.

(2) EPC un Konrad-Adenauer-Stiftung Europe“National Recovery and Resilience Plans: Empowering the green and digital transitions?”(“Nacionālie atveseļošanas un noturības plāni: zaļās un digitālās pārkārtošanās veicināšana”), diskusiju dokuments (2021. gada aprīlis).

Valenza, A., Iacob, A., Amichetti, C., Celotti, P. (t33 Srl), Zillmer, S. (Spatial Foresight) un Kotrasinski, J., Regional and local authorities and the National Recovery and Resilience Plans (Reģionālās un vietējās pašvaldības un Nacionālie atveseļošanas un noturības plāni), RK pētījums, 2021. gada jūnijs https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Regional%20and%20local%20authorities%20and%20the%20National%20Recovery%20and%20Resilience%20Plans/NRRPs_study.pdf.

Eiropas Perifēro piejūras reģionu konference CPMR analysis on the National Recovery and Resilience Plans (Eiropas Perifēro piejūras reģionu konferences analīze par Nacionālajiem atveseļošanas un noturības plāniem), tehnisks dokuments (2021. gada jūnijs).

(3) Eiropas Reģionu komitejas atzinums “Plāns ES atveseļošanai no Covid-19 pandēmijas: Atveseļošanas un noturības mehānisms un tehniskā atbalsta instruments” (COR-2020-03381).

(4) CEMR: Eiropas Pašvaldību un reģionu padome (https://www.ccre.org/).

Eurocities (https://eurocities.eu/).

CPMR: Eiropas Perifēro piejūras reģionu konference (https://cpmr.org/).

(5) Reģionu komitejas atzinums “Plāns ES atveseļošanai no Covid-19 pandēmijas: Atveseļošanas un noturības mehānisms un tehniskā atbalsta instruments” (2020. gada oktobris, COR-2020-03381).

Reģionu komitejas atzinums “Eiropas pusgads un kohēzijas politika: strukturālo reformu pielāgošana ilgtermiņa ieguldījumiem” (2019. gada aprīlis, COR-2018-05504).

Reģionu komitejas atzinums “Eiropas pusgada pārvaldības uzlabošana. Rīcības kodekss vietējo un reģionālo pašvaldību līdzdalībai” (2017. gada maijs, COR-2016-05386).

(6) COM(2018) 703 final.