ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
62.

atzinīgi vērtē iespējas, kuras sniedz Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 19. maija Regulas (ES) Nr. 437/2010 noteikumi, saskaņā ar kuriem līdz pat 3 % no ERAF piešķīruma attiecīgajām darbības programmām vai 2 % no ERAF kopējā piešķīruma var izmantot izdevumiem saistībā ar mājokļiem marginalizētās kopienās; pauž nožēlu, ka līdz šim nav grozītas rīcības programmas, lai romu mājokļu jautājumu no jauna izvirzītu par prioritāti; aicina dalībvalstis ātri un pilnībā izmantot šo jauno iespēju saistībā ar struktūrfondu līdzekļiem, lai stiprinātu efektīvas sociālās integrācijas izredzes; aicina Komisiju izstrādāt īpašu rīcības plānu attiecībā uz šo regulējumu, lai pasteidzinātu fondu izmantošanu un ierosina paredzēt, ka Komisija sagatavo ziņojumu par to izlietojumu; turklāt aicina dalībvalstis, izstrādājot programmas romu integrācijai, lietderīgi izmantot iespējas, ko sniedz ERAF, ESF un ELFLA savstarpējā iedarbība;
23.

atkārtoti pauž nostāju, ka pārskatīšanā būtu jāsaglabā Augstā cilvēktiesību komisāra biroja (OHCHR) neatkarība, un iebilst pret jebkādiem mēģinājumiem mainīt OHCHR statusu, jo tas varētu nelabvēlīgi ietekmēt finansējumu un līdz ar to arī neatkarību; atzinīgi vērtē to, ka nesen amatā iecelts ANO ģenerālsekretāra palīgs cilvēktiesību jautājumos, kurš vada OHCHR biroju Ņujorkā; uzskata, ka šis jaunais birojs palīdzēs nostiprināt kontaktus, dialogu un pārredzamību attiecībās starp ANO Ģenerālo asambleju un citām ANO struktūrām, tostarp Drošības padomi un OHCHR; uzsver nepieciešamību nodrošināt pietiekamu finansējumu, lai reģionālie un vietējie OHCHR biroji varētu turpināt darbību to atrašanās vietās;
27.

uzsver nepieciešamību pirms nosūtīšanas misijā nodrošināt piemērotu apmācību, kurā varētu iekļaut civilā personāla dalību militārajās mācībās, tostarp mācības par to, kā rīkoties neparedzētos gadījumos, un militārā personāla dalību civilajā apmācībā un/vai mācībās; stingri iesaka dalībvalstīm uzturēt to civilo iedzīvotāju sarakstu, kuriem ir attiecīgas prasmes un kurus var nosūtīt misijās, un jo īpaši to, kuri ir apmācīti dalībai misijās līdzās bruņotajiem spēkiem; atzinīgi vērtē atsevišķu dalībvalstu īstenoto praksi izmantot specializētu centralizētu aģentūru, kas ir atbildīga par visa misijās nosūtāmā personāla pieņemšanu darbā un apmācību;
5.

aicina Komisiju ĀKK valstu parlamentiem sniegt visu pieejamo informāciju un palīdzību šajā demokrātiskas uzraudzības darbā, īpaši atbalstot to veiktspēju, un aicina to īpaši nodrošināt sarunās par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem un to īstenošanas procesa laikā;
3.

atzīmē, ka, no vienas puses, pilsoņiem tiek piedēvēta nozīmīga loma ES tiesību aktu piemērošanas nodrošināšanā uz vietas (4), tomēr, no otras puses, — EU Pilot projektā — viņi ir vēl vairāk attālināti no jebkādām turpmākām procedūrām; uzskata, ka tas neatbilst Līgumu svinīgajām deklarācijām par to, ka “lēmumu pieņemšana ir cik iespējams atklāta un cik iespējams tuvināta pilsoņiem” (LES 1. pants), ka “Savienības iestādes … darbojas iespējami atklāti” (Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 15. pants) un ka “visās darbībās Savienība ievēro pilsoņu vienlīdzības principu, pret ikvienu paužot vienlīdzīgu attieksmi savās iestādēs un struktūrās” (LES 9. pants);
29.

uzsver nepieciešamību ietvert klimata politikas virzienos bioloģiskās daudzveidības aizsardzības pasākumus un palielināt kopējos ieguvumus no šo abu mērķu īstenošanas; uzsver, ka finanšu ieguldījumi bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā pozitīvi ietekmē to, kā praktiski tiek īstenotas stratēģijas, kas vērstas uz pielāgošanos klimata pārmaiņām un to seku mazināšanu, jo īpaši tādēļ, ka lielākajā daļā valstu pielāgošanās plānu, kas iesniegti saistībā ar ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām, un it sevišķi jaunattīstības valstu plānos, ir uzsvērta ekosistēmu noturība; tādēļ aicina turpmāk pielikt pūles, lai palielinātu sinerģiju un saikni starp bioloģiskās daudzveidības un klimata politikas virzieniem, jo īpaši starp ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām un KBD; šajā sakarībā aicina piešķirt KBD sekretariātam pilnvaras sniegt ieguldījumu darbā, kas saistīts ar ANO Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām;
4.

prasa izstrādāt īpašu Eiropas integrētu un elastīgu politikas sistēmu, kas būtu paredzēta kalnu reģioniem, salām un reti apdzīvotām teritorijām un pamatotos uz to līdzīgajām iezīmēm, tomēr vienlaikus ņemtu vērā to dažādos apstākļus un pienācīgi ievērotu proporcionalitātes principu; pauž viedokli, ka kohēzijas politikai ir jārisina salu situācija, izmantojot ne tikai reģionālās politikas pasākumus, bet arī citus ES politikas virzienus ar ievērojamu teritoriālo ietekmi uz šo reģionu attīstību; uzskata, ka Eiropas politikas sistēma kalnu reģioniem, salām un reti apdzīvotām teritorijām varētu sniegt vajadzīgo pievienoto vērtību, lai pārvarētu šo reģionu pastāvīgo atpalicību un pielāgotu to attīstības modeli tā, lai pilnībā izmantotu šo reģionu priekšrocības;
E.

tā kā pieaug to strādājošo iedzīvotāju skaits, kas dzīvo nabadzībā, un šis skaits ir sasniedzis 8 % no Eiropas darbaspēka, savukārt to cilvēku skaits, kas saņem zemu atalgojumu, pašlaik veido 17 %;
21.

atbalsta reģistru ieviešanu attiecībā uz visām atvasināto finanšu instrumentu pozīcijām, ideālā gadījumā izveidojot reģistru katrai aktīvu kategorijai, ko vajadzības gadījumā regulētu un uzraudzītu ESMA vadībā; prasa paredzēt saistošus noteikumus, lai novērstu konkurences traucējumus un nodrošinātu to vienlīdzīgu interpretāciju dalībvalstīs, turklāt paredzēt, ka Eiropas vērtspapīru komiteja ir augstākā lēmējiestāde, izšķirot strīdus; aicina Komisiju nodrošināt, ka dalībvalstu uzraudzības iestādēm ir pieeja aktualizētām datu kopām reģistros, kas saistītas ar to kompetences jomā esošajiem tirgus dalībniekiem, un datiem, kas saistīti ar iespējamo sistēmisko risku, kas var izveidoties to jurisdikcijā, kā arī pieeju datu kopumam, ko veido dati no visiem reģistriem, tostarp trešās valstīs esošu reģistru datu kopumiem; konstatē, ka maksa par reģistru sniegtajiem pakalpojumiem būtu jānosaka pārredzamā veidā, ņemot vērā to funkciju, kas līdzvērtīga sabiedrisko pakalpojumu sniegšanai;
11.

uzskata, ka ir svarīgi uzsvērt uzņēmuma valdes vispārējo sociālo atbildību par to uzņēmumu ilgtspējīgu ilgtermiņa attīstību, kuru mītnes vieta ir kāda no ES dalībvalstīm, un uzskatīt par šādas valdes pienākumu to, ka tā nosaka tādu uzņēmuma direktoru atalgojuma struktūru, kas atspoguļo šo mērķi un kas ir pārredzama Eiropas iedzīvotājiem;
12.

ņem vērā bažas, ko Komisija paudusi ikgadējā paziņojumā par euro zonu 2009. gadā saistībā ar nelīdzsvarotības pieaugumu euro zonā un divus aspektus, kas saskaņā ar Komisijas pausto viedokli ir galvenie nelīdzsvarotības cēloņi — no vienas puses, viegli sagraujamu izaugsmes modeli, kas balstās uz konkurētspējīgu eksporta nozari un ko neizlīdzsvaro vietējais pieprasījums, un no otras puses, to, ka dažās valstīs, kas cieta no deficīta, nelīdzsvarotība, iespējams, izpaudās kā pārmērīgs vietējais pieprasījums, mājokļu cenu pieaugums un pārāk strauja izaugsme būvniecības nozarē; tādēļ ierosina, lai Komisija izskata iespējamos veidus, kā efektīvi uzlabot euro zonas ekonomikas pārvaldīšanu, tai skaitā jaunu mehānismu izveidi, lai novērstu atkārtotu pārmērīgu šādas nelīdzsvarotības pieaugumu nākotnē un asimetriskos satricinājumus, ko tie veicina;
13.

atzinīgi vērtē to, ka saskaņā ar Komisijas vērtējumu pārkāpumu finanšu ietekme bijusi par 27 % mazāka nekā 2007. gadā; attiecībā uz pakārtoto darījumu likumību un pareizību atzīmē Revīzijas palātas 2008. gada ticamības deklarācijā norādīto, ka kohēzijas politikas jomā pieļauto kļūdu līmenis vēl arvien pārsniedz 5 %; pauž bažas par to, ka Itālija, Polija, Apvienotā Karaliste un Spānija ziņojušas par vislielāko pārkāpumu skaitu; tomēr atzinīgi vērtē labo sadarbību ar Komisiju, ko uzsākušas dažas no šīm dalībvalstīm, lai risinātu minētās problēmas, un pauž pārliecību, ka citas dalībvalstis arī līdzīgi sadarbosies; norāda uz Revīzijas palātas atzinumu, kurā uzsvērts, ka strukturālās darbības ir ES budžeta izdevumu joma ar visstingrākajiem noteikumiem un sarežģītākajām pārvaldības procedūrām un ka saskaņā ar Komisijas uzskatiem tas, ka dati par kādā dalībvalstī pieļauto finanšu pārkāpumu lielo skaitu ne vienmēr nozīmē to, ka attiecīgajā valstī ir vairāk kļūdu un krāpšanas gadījumu nekā citās dalībvalstīs, bet gan to, ka attiecīgajā dalībvalstī, iespējams, ir pamatīgāka un stingrāka kontrole; turklāt norāda, ka Eiropas Revīzijas palātas pārskatā par 2008. gada budžeta izpildi nav ņemts vērā 2007.–2013. gada plānošanas periods, attiecībā uz kuru tika ieviestas jaunas administrēšanas un kontroles sistēmas; norāda uz to biežo kļūdu sastopamību, kas saistītas ar neattaisnotiem maksājumiem un publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumiem, un tāpēc uzskata par vēlamu Komisijai ieviest piesardzības pamatnostādnes dalībvalstīm un pašvaldības iestādēm, lai precizētu, kā šos noteikumus piemērot un kā izvairīties no tā, ka pārvaldes iestādes aizstāj Komisijas noraidītos izdevumus, kuri tiek uzskatīti par neattaisnotiem, ar citiem — arī neattaisnotiem izdevumiem;
6.

pauž atzinību iestādēm par prezidenta vēlēšanu un pašvaldību vēlēšanu gaitu, kas liecināja par pozitīvu progresu salīdzinājumā ar parlamenta vēlēšanām 2008. gadā; ar gandarījumu norāda uz to, ka vēlēšanas atbilda lielākajai daļai starptautisko standartu, un aicina valdību turpināt īstenot atlikušās EDSO un Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību birojs (ODIHR) ieteikumus, īpaši precizējot vēlētāju sarakstus, nodrošinot partiju un kandidātu piekļuvi plašsaziņas līdzekļiem un pilnībā īstenojot noteikumus par priekšvēlēšanu kampaņu finansēšanu; uzsver, ka ir bijuši gadījumi, kad uz vēlētājiem, īpaši valsts civildienesta ierēdņiem ir izdarīts spiediens vai tie ir iebiedēti, un ka šī problēma ir jārisina; atzinīgi vērtē to, ka daži pārkāpumu izdarītāji ir nodoti tiesai, un cer, ka pārējie pārkāpumi tiks izmeklēti un to izdarītāji saukti pie atbildības;
G.

tā kā SEMC ekonomika ir ārkārtīgi atkarīga no ārējās tirdzniecības; tā kā aptuveni 50 % no šiem tirdzniecības apjomiem nonāk Eiropas Savienībā, kaut arī šīs valstis veido tikai 8 % no ES ārējās tirdzniecības, nodrošinot pozitīvu bilanci Eiropas Savienībai; tā kā SEMC eksporta struktūras ir ļoti neefektīvi dažādotas un šīs valstis joprojām specializējas nozarēs, kas gandrīz neveicina to attīstību;
K.

tā kā ekonomikas lejupslīdes un bezdarba pieauguma laikā pastāv risks, ka var ievērojami pieaugt atlaisto cilvēku skaits, tādējādi vēl vairāk palielinot to cilvēku daudzumu, kuri jau cieš no nabadzības un tiek atstumti no darba tirgus, jo īpaši attiecībā uz neaizsargātākajām sabiedrības grupām, piemēram, sievietēm, vecāka gadagājuma cilvēkiem, invalīdiem; tā kā tādēļ ir būtiski, ka sociālo integrāciju un ar to saistīto darba tirgus politiku īsteno saistībā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanās plānu, izmantojot integrētu un saskaņotu pieeju; tā kā daļa valsts līdzekļu būtu jāizmanto, lai uzturētu un uzlabotu sociālās, veselības un izglītības investīcijas un citus būtiskus sociālos un vispārējas intereses pakalpojumus;
D.

tā kā vienlaicīguma trūkums starp DFS, no vienas puses, un Eiropas Parlamenta un Komisijas pilnvaru termiņiem, no otras, ir līdz šim veicinājis to, ka Parlamentam tiek daļēji atņemtas tā pilnvaras budžeta jomā, jo to bieži saista finanšu shēma, par kuru sarunas veiktas un kura pieņemta iepriekšējā Parlamenta sastāva laikā,
G.

tā kā ir pierādīts, ka piederība euro zonai veicina ekonomikas stabilitāti attiecīgajās dalībvalstīs, kas izskaidrojams ar to centieniem ievērot Māstrihtas kritērijus un Stabilitātes un izaugsmes pakta nosacījumus, kā arī ar to, ka šo valstu tautsaimniecības ir pasargātas no valūtas kursa svārstībām;
6.

atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Kopiena nodrošina ESA valstīm pieeju ES tirgum, piedāvājot to ražojumiem pilnīgu atbrīvojumu no nodokļiem un kvotām, lai atbalstītu tirdzniecības liberalizāciju starp ESA valstīm un Savienību;
23.

no jauna apliecina, ka Eiropas Nodarbinātības un darba mobilitātes tīkls (EURES) ir piemērots instruments, kas darba tirgū ļauj nodrošināt pārredzamu, atbildīgu un iedarbīgu līdzsvaru starp piedāvājumu un pieprasījumu; tādēļ ierosina paplašināt EURES tīkla aptvērumu, lai Eiropas darba devējiem, kuri meklē darbiniekus ar konkrētu kvalifikāciju, ļautu dibināt kontaktus ar darba meklētājiem no trešām valstīm; ierosina speciālos centrus (gan jau darbojošos, gan tos, kuri vēl jāizveido) vai ES pārstāvniecības trešās valstīs izmantot kā pamatu, lai paplašinātu EURES tīklu un nodrošinātu pastāvīgu un paplašinātu konsultēšanu par instrumentiem un atbalstu pašnodarbinātajiem vai par mikrokredītu saņemšanu; uzsver, ka Eiropas vajadzība pēc augsti kvalificēta darbaspēka nedrīkstētu izraisīt intelektuālā darbaspēka aizplūšanu no trešām valstīm, attiecīgi radot zaudējumus to strauji augošajai ekonomikai un sociālajai infrastruktūrai;
18.

aicina dalībvalstis sniegt pilsoņiem, pašvaldības iestādēm, kā arī nevalstiskajām un sieviešu organizācijām pilnīgu informāciju par finansēšanas iespējām, īpaši informējot par konkrētām programmām, tiesībām saņemt līdzfinansējumu no struktūrfondiem, līdzfinansēšanas noteikumiem, noteikumiem saistībā ar izdevumu atmaksāšanu, kā arī par to, kur iespējams atrast uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus jaunajā plānošanas periodā no 2007. līdz 2013. gadam;
36.

atzīmē, ka jauninājumu ieviešanas ātruma ziņā ES joprojām atpaliek no ASV tautsaimniecības; norāda, ka jauninājumi var nodrošināt Eiropas tautsaimniecību strauju atveseļošanos, sniedzot relatīvas priekšrocības pasaules tirgos; norāda uz to, ka ekonomikas lejupslīdes periodos tā ir ierasta prakse — samazināt izdevumus pētniecībai un izstrādei; bet tā ir nepareiza pieeja, jo ir jārīkojas tieši pretēji; uzskata, ka vairāk ieguldījumu pētniecībā un izstrādē un izglītībā veicina ražīgumu un līdz ar to arī izaugsmi; aicina veikt ieguldījumus pētniecības un zinātnes jomā, par mērķi nosakot 3 % no IKP; uzsver, ka pētniecībai no ES budžeta jāpiešķir vairāk līdzekļu; dalībvalstīm vajadzētu palielināt vai vismaz īstenot savus mērķus ieguldījumiem pētniecībā un izstrādē, un tām ar fiskāliem pasākumiem, aizdevuma garantijām un reģionāliem klasteriem un izcilības centriem, kā arī jebkuriem citiem instrumentiem, vajadzētu atbalstīt privātā sektora ieguldījumus pētniecībā un izstrādē; uzskata, ka pieaugušo izglītībai un mūžizglītībai jābūt prioritātēm visos politikas līmeņos, jo tās palielina produktivitāti, nodrošinot nepieciešamās prasmes, lai iekļūtu darba tirgū un saglabātu nodarbinātības iespējas konkurences vadītās nodarbinātības jomās;
H.

tā kā sociālā ekonomika ir attīstījusies no konkrētām organizatoriskām un/vai juridiskām uzņēmējdarbības formām, piemēram, kooperatīviem, savstarpējām sabiedrībām, asociācijām, sociāliem uzņēmumiem un organizācijām, fondiem, kā arī no cita veida formām, kas raksturīgas katrai dalībvalstij; tā kā uz sociālo ekonomiku attiecas dažādi dalībvalstīs izmantoti jēdzieni, piemēram, “solidārā ekonomika” un “trešais sektors”, un, lai gan šie jēdzieni ne visās dalībvalstīs apraksta to, ko dēvē par “sociālo ekonomiku”, toties visā Eiropā ir atrodamas līdzīgi raksturojamas darbības;
4.

aicina dalībvalstis, īstenojot brīvas pārvietošanās un uzturēšanās tiesības, neapgrūtināt Eiropas Savienības pilsoņus un viņu ģimenes locekļus, tostarp ģimenes locekļus no trešām valstīm, ar nepamatotu administratīvu slogu, kas nav skaidri paredzēts Direktīvā 2004/38/EK, jo šāds slogs ir pretrunā ar ES tiesībām un uzskatāms par nepamatotu šķērsli brīvības īstenošanā, kas tieši piešķirta ar EK līgumu un nav atkarīga no administratīvu procedūru izpildes; vērš dalībvalstu uzmanību uz to, ka to pienākums ir atvieglot ar brīvas pārvietošanās tiesību īstenošanu saistītu administratīvu praksi, un aicina dalībvalstis reģistrēt un darīt zināmus visus administratīvos un tiesu lēmumus, kas pieņemti, pamatojoties uz direktīvas 3. panta 2. punktu; atgādina dalībvalstīm to pienākumu atvieglot Eiropas Savienības pilsoņu trešo valstu ģimenes locekļu iebraukšanu, lai tie varētu dzīvot normālu ģimenes dzīvi uzņēmējā dalībvalstī;
12.

neatlaidīgi aicina Komisiju atgādināt dalībvalstīm, ka uzņemšanas apstākļu līmeņa samazināšana vai atteikšanās no to nodrošināšanas, atsaucoties uz iemesliem, kas nav paredzēti Uzņemšanas direktīvā, ir stingri aizliegta vai to vajadzētu stingri aizliegt;
16.

aicina dalībvalstis veikt pasākumus, lai piešķirtu dotācijas valsts cilvēktiesību institūcijām, kas saskaņā ar ANO t. s. Parīzes principiem dibinātas kā iestādes, kuras nav atkarīgas no izpildvaras un kuru finanšu resursi ir pietiekami, it īpaši ņemot vērā to, ka viens no šo struktūru pienākumiem ir pārskatīt politiku cilvēktiesību jomā, lai novērstu trūkumus un ierosinātu uzlabojumus, pieņemot, ka efektivitātes vērtējumā svarīgāka ir problēmu nepieļaušana, nevis to risināšana; mudina dalībvalstis, kas vēl nav to izdarījušas, izveidot iepriekš minētās valsts cilvēktiesību institūcijas;
K.

tā kā Rietumbalkānu reģiona valstu ekonomika ir ļoti atkarīga no ārējās tirdzniecības un tā kā kopējais importa un eksporta apjoms sastāda ievērojamu daļu no to iekšzemes kopprodukta; tā kā 61 % no reģionālajām tirdzniecības plūsmām ir saistīts ar Eiropas Savienību gan šīs plūsmas ir tikai 2 % no ES ārējās tirdzniecības kopapjoma;
K.

tā kā khmeru mazākumtautības (Khmer Krom) pārstāvji Vjetnamas dienviddaļā ir cietuši no vajāšanas reliģiskās pārliecības dēļ un ir notikusi viņu zemes konfiskācija; tā kā Vjetnamas iestādes no amata pienākumu pildīšanas ir atcēlušas aptuveni 20 khmeru budistu mūkus par to, ka viņi 2007. gada februārī piedalījās miermīlīgā protesta akcijā, prasot lielāku reliģisko brīvību, un pieciem no šiem mūkiem piesprieda cietumsodu; tā kā pēc khmeru mūka Tim Sakhorn atbrīvošanas no cietuma 2008. gada jūnijā Vjetnamas iestādes viņam ir noteikušas mājas arestu; tā kā iestādes ir izmantojušas pārmērīgu spēku pret khmeru lauksaimniekiem, kuri iesniedza lūgumrakstu, aicinot atrisināt konfliktus par zemi,
27.

atgādina, cik nepieciešamas iekļaut arī Eiropas Parlamenta un Padomes regulas priekšlikumu, ar ko noteiktu emisiju standartus jauniem vieglajiem automobiļiem, kā daļu no Kopienas integrētas pieejas CO2 emisiju samazināšanai no mazjaudas kravas automobiļiem (COM(2007)0856), kas būtu viens no likumdošanas priekšlikumiem kopējā klimata pārmaiņu un enerģētikas paketē;
A.

tā kā Parlaments ir saņēmis vairāk nekā 400 lūgumrakstus no mazajiem uzņēmumiem (kas atspoguļo tikai nelielu daļu no to skaita), kuri uzskata, ka kļuvuši par uzņēmumu uzziņu sabiedrību veiktas maldinošas reklāmas upuriem un cietuši no psiholoģiskas spriedzes, vainas apziņas, sarežģījumiem un sarūgtinājuma, kā arī cietuši finansiālus zaudējumus;
35.

uzskata, ka valsts pārvaldes iestādēm ir jābūt neatkarīgām no jebkādām sabiedriskām vai privātām interesēm, un to kompetencē ir jābūt vismaz šādiem pienākumiem: — principu apstiprināšana tīklu izmaksu vai reālo tīklu tarifu un to indeksācijas mehānismu noteikšanai; — cenu un to komponentu, arī cenu indeksācijas mehānismu uzraudzība; — patērētājiem sniegtās piegādātāju informācijas uzraudzība, kontrole un nodrošināšana vismaz pirmos piecus gados pēc pilnīgas tirgus liberalizācijas un līdz tam, kad būs skaidri redzams, ka piegādātāji turpina un turpinās sniegt patērētājiem atbilstīgu, pārredzamu un objektīvu informāciju; — patērētāju aizsardzība pret negodīgu komercdarbības praksi un sadarbība šajā saistībā ar kompetentām konkurences iestādēm,
—

jebkāda ASV piekļuve ES/EK datubāzēm vai informācijas sistēmām ir jāaizliedz, izņemot gadījumus, ja to skaidri atļauj EK tiesību akti, un šādā gadījumā par to kopīgi jāvienojas ES un pilnībā jāievēro savstarpīguma princips; līdz ar to piekļuves tiesības ir jāpiešķir tikai tad, ja tās atbilst šo ES informācijas sistēmu īpašajiem mērķiem, kas attiecīgi noteikti to juridiskajā pamatā; turklāt jānodrošina pienācīgs aizsardzības līmenis saskaņā ar attiecīgajos ES datu aizsardzības vispārīgajos (Direktīva 95/46/EK) vai specifiskajos (piemēram, Eiropola konvencija, Eurodac regula, Šengenas konvencija) instrumentos paredzētajiem kritērijiem,
5.

atgādina, ka līdz ar naftas cenas celšanos, viena no visbiežāk izteiktajām zvejas flotes pārstāvju pretenzijām attiecībā uz tās produktu cenu krišanos ir saistīta ar lielo daudzumu ievesto zivju produktu, kuru cenas ir ļoti zemas, jo tie gatavoti no nelegāli nozvejotām zivīm, un tādēļ pieprasa, lai: a) Padome rīkotos atbildīgi, pieņemot ierosināto direktīvu pret nelegālu, nereģistrētu un nekontrolētu zveju, lai pastiprinātu un uzlabotu zivsaimniecības produktu ievedumu kontroli attiecībā uz šādu zveju; b) tiktu pastiprināta un uzlabota kontrole pār zivsaimniecības produktu ievedumiem no trešām valstīm, lai garantētu vienādu standartu piemērošanu gan ievestajiem, gan Kopienas produktiem; c) tiktu uzlabota un palielināta informācija par zivsaimniecības produktu izcelsmi, bet galvenokārt, lai visos gadījumos tiek garantēta un kontrolēta informatīva marķējuma obligāta lietošana un atbilstīgi pasākumi tiek veikti pret nepatiesas informācijas sniegšanu produktu etiķetēs;
17.

atzinīgi vērtē mikrouzņēmumu ieviešanu, kuri saskaņā ar Eiropas tiesību normām jāatbrīvo no pārskatu sniegšanas, revīzijas un publicēšanas pienākuma; mudina kopumā saglabāt paziņojumā minētas robežvērtības attiecībā uz mikrouzņēmumiem, bet pauž bažas par to, ka visu nosacījumu izpilde var izraisīt grūtības, it īpaši uzņēmumiem, kuru sākotnējās izmaksas ir lielas; ierosina atbilstoši pagarināt pārejas periodu attiecībā uz to uzņēmumu pārskatu iesniegšanas pienākumu, kuri pārsniedz šīs robežvērtības; ierosina pārbaudīt, vai līdzīgi pārejas periodi ir ieviesti attiecībā uz uzņēmumiem, kuru juridiskais statuss mainās;
U.

tā kā saskaņā ar kādu pētījumu, par kura rezultātiem tika ziņots 2006. gadā Austrijas prezidentūras laikā, sports 2004. gadā bija radījis pievienoto vērtību 407 miljardu euro jeb 3,7 % apmērā no Eiropas Savienības iekšējā kopprodukta un radījis darbavietas 15 miljoniem cilvēku jeb 5,4 % no darbaspēka; tā kā sports tādējādi palīdz sasniegt Lisabonas mērķus izaugsmes un darba vietu izveides jomā un ir vietējās, reģionālās un lauku attīstības instruments un tā kā to var saistīt arī ar tūrisma attīstību, jo ar sportu tiek veicināta infrastruktūras modernizācija un jaunu partnerattiecību izveidošanās sporta un atpūtas centru finansēšanai;
15.

pauž nopietnas bažas par pašreizējās ekonomiskās krīzes sociālajām sekām un to graujošo ietekmi uz valsts sociāli ekonomisko attīstību, kā arī par sekām, kas ietekmē to kaimiņvalstu ekonomiku, kuras lielā mērā ir atkarīgas no Kenijas infrastruktūras un kuru humanitāro situāciju ietekmē šī krīze;
12.

uzskata, ka EKP nodrošina labu pamatu reģionālai un apakšreģionālai sadarbība, lai tādējādi radītu patiesu drošības, stabilitātes un demokrātijas telpu gan Dienvidkaukāza, gan Melnās jūras reģionā; uzskata, ka diferencēta divpusēja pieeja attiecībā uz trim Dienvidkaukāza valstīm nav iedomājama bez globālas un daudzpusīgas dimensijas, paredzot reģionālās sadarbības attīstību; tāpēc: — par īpaši svarīgu uzskata Armēnijas, Azerbaidžānas un Gruzijas aktīvu līdzdalību un iekļaušanu Melnās jūras sinerģijas un ar to saistīto reģionālo projektu īstenošanā; — iesaka padziļināt regulāro politisko dialogu starp ES un Armēniju, Azerbaidžānu un Gruziju; — atzinīgi vērtē to, ka Gruzija un Armēnija ir pievienojušās vairumam ES kopējās ārpolitikas un drošības politikas deklarāciju un nostāju, kā arī atbalsta lēmumu tādā pašā veidā iesaistīt arī Azerbaidžānu; — aicina šīs trīs valstis nekavēt un nebloķēt tādu ES finansētu pārrobežu programmu un projektu īstenošanu, kuru mērķi ir dialoga atjaunošana, pušu savstarpējās uzticības vairošana un reģionālo problēmu risināšana; — aicina īstenot efektīvāku sadarbību triju valstu starpā Kaukāza Reģionālā vides centra ietvaros; — aicina uzlabot sadarbību brīvības, drošības un tiesiskuma jomā, it sevišķi robežu pārvaldības, migrācijas un patvēruma jautājumā, cīņā pret organizēto noziedzību, cilvēku un narkotiku tirdzniecību, nelegālo imigrāciju, terorismu, un naudas atmazgāšanu; — aicina Komisiju saskaņot un atbalstīt to dalībvalstu darbības, kuras jau ir iesaistītas reģionālo konfliktu atrisināšanā;