Komisijas paziņojums par pieņemamiem aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 4064/89 un Padomes Regulu (EK) Nr. 447/98 (2001/C 68/03)Dokuments attiecas uz EEZ.



Oficiālais Vēstnesis C 068 , 02/03/2001 Lpp. 0003 - 0011

CS.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

ET.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

HU.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

LT.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

LV.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

MT.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

PL.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

SK.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97

SL.ES Nodaļa 08 Sējums 02 Lpp. 89 - 97



Komisijas paziņojums par pieņemamiem aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 4064/89 un Padomes Regulu (EK) Nr. 447/98 (2001/C 68/03) (Dokuments attiecas uz EEZ) I. IEVADS 1. Padomes 1989. gada 21. decembra Regula (EEK) Nr. 4064/89 par uzņēmumu koncentrācijas kontroli [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1310/97 [2] ( turpmāk tekstā — Apvienošanās regula) skaidri paredz, ka Komisija pēc pušu veiktajām izmaiņām var izlemt atzīt koncentrāciju par saderīgu ar kopējo tirgu [3]. Padomes Regulas (EK) Nr. 1310/97 8. apsvērums nosaka, ka "Komisija var atzīt koncentrāciju par saderīgu ar kopējo tirgu procedūras otrajā posmā [4] , ja puses uzņemas saistības, kas ir proporcionālas konkurences problēmai un pilnībā to likvidē …" . 8. apsvērums paredz arīç "saistības procesa pirmajā posmā [5] , ja konkurences problēma ir skaidri identificējama, un to var viegli novērst … Abos procesa posmos jānodrošina pārredzamība un efektīvas apspriedes ar dalībvalstīm un ieinteresētajām trešām pusēm" . 2. Šī paziņojuma mērķis ir sniegt norādes par izmaiņām koncentrācijās, tai skaitā, jo īpaši par saistībām attiecībā uz izmaiņām koncentrācijā. Šādas izmaiņas parasti dēvē par "aizsardzības līdzekļiem", jo to mērķis ir samazināt apvienojušos pušu tirgus ietekmi un atjaunot nosacījumus efektīvai konkurencei, kas tiktu izkropļota tādas apvienošanās rezultātā, kas radītu vai nostiprinātu dominējošo stāvokli. Šajā paziņojumā sniegtās norādes atspoguļo Komisijas aizvien pieaugošo pieredzi aizsardzības līdzekļu izvērtēšanā, pieņemšanā un realizēšanā saskaņā ar Apvienošanās regulu kopš tās spēkā stāšanās 1990. gada 21. septembrī. Šeit minētos principus Komisija piemēros un tālāk attīstīs un precizēs atsevišķos gadījumos. Norādes attiecībā uz saistībām neierobežo Eiropas Kopienu tiesas vai Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas sniegto interpretāciju. 3. Šis paziņojums nosaka vispārīgos principus, kas piemērojami aizsardzības līdzekļiem, kuri pieņemami Komisijai, galvenos saistību veidus, ko Komisija pieņēmusi lietās saskaņā ar Apvienošanās regulu, īpašās prasības, kurām saistību priekšlikumiem jāatbilst abos procedūras posmos, un galvenās prasības saistību realizēšanai. II. VISPĀRĪGI PRINCIPI 4. Saskaņā ar Apvienošanās regulu Komisija novērtē paziņotas koncentrācijas saderību ar kopējo tirgu, pamatojoties uz tās ietekmi uz konkurences struktūru Kopienā [6]. Saskaņā ar Apvienošanās regulas 2. panta 2. un 3. punktu saderības pārbaudē nosaka, vai koncentrācija radītu vai nostiprinātu dominējošu stāvokli, kura rezultātā kopējā tirgū vai ievērojamā tā daļā tiktu būtiski traucēta efektīva konkurence [7]. Koncentrācija, kas rada vai nostiprina iepriekš aprakstīto dominējošo stāvokli, nav saderīga ar kopējo tirgu, un Komisijai tā ir jāaizliedz. 5. Ja koncentrācija rada bažas par konkurenci, jo tā varētu izraisīt dominējoša stāvokļa izveidošanos vai nostiprināšanos, puses var censties koncentrāciju pārveidot, lai kliedētu Komisijas bažas par konkurenci un tādējādi panāktu to apvienošanās apstiprināšanu. Šādas izmaiņas var piedāvāt un realizēt pirms apstiprināšanas lēmuma pieņemšanas. Tomēr parasti puses dara zināmas savas saistības, kuru mērķis ir noteiktā laika posmā pēc apstiprināšanas lēmuma pieņemšanas panākt koncentrācijas saderību ar kopējo tirgu. 6. Komisijas pienākums ir pierādīt, ka koncentrācija rada vai nostiprina tirgus struktūras, kas būtiski traucētu efektīvu konkurenci kopējā tirgū. Pušu pienākums ir pierādīt, ka ierosinātie aizsardzības līdzekļi, tiklīdz tie tiks realizēti, novērsīs šāda Komisijas konstatētā dominējošā stāvokļa rašanos vai nostiprināšanos. Šajā nolūkā pusēm skaidri jāparāda un jāpārliecina Komisija, kurai jāpilda savi pienākumi saskaņā ar Apvienošanās regulu, ka aizsardzības līdzekļi atjauno nosacījumus efektīvai konkurencei kopējā tirgū uz ilgu laiku. 7. Izvērtējot, vai aizsardzības līdzeklis atjaunos efektīvu konkurenci, Komisija apsver visus būtiskos faktorus saistībā ar pašu aizsardzības līdzekli, ieskaitot ierosinātā aizsardzības līdzekļa veidu, mērogu un nozīmīgumu, kā arī iespējamību, ka puses to sekmīgi, pilnīgi un laicīgi īstenos. Turklāt šie faktori jāvērtē, ņemot vērā tā tirgus struktūru un īpašās iezīmes, kurā radušās bažas par konkurenci, kā arī ņemot vērā pušu un citu tirgus dalībnieku stāvokli. Līdz ar to pušu pienākums ir jau sākotnēji novērst visas šaubas attiecībā uz jebkuru no šiem faktoriem, kas varētu likt Komisijai ierosināto aizsardzības līdzekli noraidīt. 8. Parasti Komisija ņem vērā to, ka jebkuri aizsardzības līdzekļi, kamēr tie ir vēl neizpildītas saistības, ir saistīti ar zināmām šaubām par to galīgo rezultātu. Arī pusēm, darot aizsardzības līdzekli zināmu Komisijai, jāņem vērā šis vispārīgais faktors. 9. Gencor lietā [8] Pirmās instances tiesa izvirzīja principu, kas paredz, ka saistību galvenais mērķis ir nodrošināt konkurētspējīgas tirgus struktūras. Tāpēc saistības, kas aprobežojas tikai ar solījumu rīkoties noteiktā veidā, piemēram, saistības ļaunprātīgi neizmantot dominējošo stāvokli, ko radījusi vai nostiprinājusi ierosinātā koncentrācija, neuzskata par piemērotām, lai padarītu koncentrāciju saderīgu ar kopējo tirgu. Saskaņā ar Tiesas nostāju [9] saistībām, kas savā būtībā ir strukturālas, piemēram, saistībām pārdot meitasuzņēmumu, parasti no regulas mērķa viedokļa ir dodama priekšroka, ciktāl šādas saistības novērš Komisijas iepriekš konstatētā dominējošā stāvokļa rašanos vai nostiprināšanu, un turklāt neprasa vidēja vai ilgtermiņa uzraudzības pasākumu veikšanu. Tomēr nevar automātiski izslēgt iespēju, ka arī citi saistību veidi spēj novērst dominējoša stāvokļa rašanos vai nostiprināšanos. Taču to, vai šādas saistības var pieņemt, jānosaka katrā atsevišķā gadījumā. 10. Neskatoties uz dažu pagaidu drošības pasākumu iespējamību, tiklīdz koncentrācija ir realizēta, vēlamos konkurences nosacījumus tirgū nevar atjaunot, kamēr saistības nav izpildītas. Tāpēc saistības jāvar īstenot efektīvi un īsā laika periodā. Tiklīdz tās ir īstenotas, papildu uzraudzība saistībām nevajadzētu būt nepieciešama [10]. 11. Komisija var pieņemt saistības jebkurā procedūras posmā. Tomēr tā kā padziļinātu tirgus izpēti veic tikai II posmā, I posmā Komisijai iesniegtajām saistībām jābūt pietiekamām, lai skaidri izslēgtu "nopietnas šaubas" Apvienošanās regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē [11]. Saskaņā ar Apvienošanās regulas 10. panta 2. punktu Komisijai jāpieņem apstiprināšanas lēmums, tiklīdz pušu iesniegto saistību rezultātā ir zudušas nopietnās šaubas, kuras izteiktas lēmumā saskaņā ar Apvienošanās regulas 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Šis noteikums jo īpaši attiecas uz saistībām, kas ierosinātas II posma procesa sākuma stadijā [12]. Pēc padziļinātas izmeklēšanas un, ja Komisija savos iebildumos ir nonākusi pie sākotnējā uzskata, ka apvienošanās izraisa dominējoša stāvokļa izveidošanos un nostiprināšanos Apvienošanās regulas 2. panta 3. punkta izpratnē, saistībām ir jānovērš šāda dominējošā stāvokļa izveidošanās un nostiprināšanās. 12. Lai gan saistības ir jāpiedāvā pusēm, Komisija var nodrošināt saistību izpildi, padarot savu apstiprinājumu atkarīgu no šo saistību ievērošanas [13]. Šajā sakarā ir svarīgi nošķirt nosacījumus un pienākumus. Prasība veikt pasākumus, kas izraisa strukturālas izmaiņas tirgū, ir nosacījums; piemēram, prasība nodalīt uzņēmumu. Pasākumi, kas veicami, lai sasniegtu šo rezultātu, parasti ir pušu pienākumi, piemēram, pilnvarotā iecelšana ar neatceļamu pilnvaru pārdot uzņēmumu. Ja attiecīgie uzņēmumi neizpilda pienākumu, Komisija var atcelt apstiprināšanas lēmumus, kas izdoti saskaņā ar Apvienošanās regulas 6. panta 2. punktu vai 8. panta 2. punktu, attiecīgi rīkojoties atbilstoši 6. panta 3. punktam vai 8. panta 5. punkta b) apakšpunktam. Pusēm var uzlikt arī naudassodus vai periodiskus soda maksājumus, kā to nosaka Apvienošanās regulas 14. panta 2. punkta a) apakšpunkts vai attiecīgi 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts. Tomēr, ja situācija, kas padara koncentrāciju saderīgu ar kopējo tirgu, neīstenojas [14], tas ir, ja nosacījums netiek izpildīts, lēmums par saderību vairs nav spēkā. Šādos apstākļos Komisija saskaņā ar Apvienošanās regulas 8. panta 4. punktu var pieprasīt jebkādu piemērotu rīcību, kas nepieciešama, lai atjaunotu efektīvas konkurences nosacījumus [15]. Bez tam pusēm var arī uzlikt naudassodus, kas noteikti 14. panta 2. punkta c) apakšpunktā. III. KOMISIJAI PIEŅEMAMO AIZSARDZĪBAS LĪDZEKĻU VEIDI [16] 1. Nodalīšana 13. Ja ierosinātā apvienošanās draud radīt vai nostiprināt dominējošu stāvokli, kas traucētu efektīvu konkurenci, visefektīvākais efektīvas konkurences atjaunošanas veids, izņemot aizliegšanu, ir radīt nosacījumus jaunas konkurētspējīgas vienības izveidei vai pastāvošo konkurentu nostiprināšanai, veicot nodalīšanu. Dzīvotspējīgs uzņēmums 14. Nodalītajām darbībām jāveido dzīvotspējīgs uzņēmums, kas, ja to vada piemērots pircējs, var efektīvi un ilgstoši konkurēt ar apvienojušos vienību. Parasti dzīvotspējīgs uzņēmums ir pastāvošs uzņēmums, kas var darboties autonomi, t.i., neatkarīgi no apvienošanā iesaistītajām pusēm attiecībā uz izejmateriālu piegādi vai citām sadarbības formām, izņemot pārejas posmu, kad šāda atkarība varētu rasties. 15. Ierosinot dzīvotspējīga uzņēmuma nodalīšanu, pusēm jāņem vērā nedrošība un risks, kas saistīti ar uzņēmuma nodošanu jaunam īpašniekam. Šie riski var ierobežot nodalītā uzņēmuma ietekmi uz konkurenci un tāpēc radīt tirgus situāciju, kurā Komisijas paustās bažas par konkurenci netiek pilnībā likvidētas. Nodalīšanas priekšmets 16. Ja konkurences problēma radusies horizontālas pārklāšanās rezultātā, jānodala vispiemērotākais uzņēmums [17]. Tas varētu būt ieguvējas sabiedrības uzņēmums naidīga cenas piedāvājuma gadījumos, kad ziņotājas puses zināšanas par iegūstamo uzņēmumu ir ierobežotas. Šādos apstākļos saistības nodalīt mērķuzņēmuma darbības varētu palielināt risku, ka no šā uzņēmuma neizveidosies dzīvotspējīgs konkurents, kas spētu efektīvi un ilgstoši konkurēt tirgū. 17. Nosakot, kuras pārklājošās darbības būtu jānodala, būtisks apsvērums ir uzņēmuma spēja darboties autonomi [18]. Lai nodrošinātu dzīvotspējīgu uzņēmumu, var izrādīties, ka nodalīšanā nepieciešams ietvert darbības, kas saistītas ar tirgiem, attiecībā uz kuriem Komisijai nav radušās bažas par konkurenci, jo tas būtu vienīgais iespējamais veids, kā izveidot efektīvu konkurentu ietekmētajos tirgos [19]. 18. Lai gan dažos īpašos gadījumos nodalīšana, kas sastāv no pircēja un mērķuzņēmuma aktīvu kombinācijas, ir akceptēta [20], tā var radīt papildu riskus attiecībā uz jaunā uzņēmuma dzīvotspēju un efektivitāti. Tāpēc to izvērtē ar lielu rūpību. Izņēmuma gadījumos nodalīšanas kopums, kas sastāv tikai no zīmoliem un ražošanas atbalsta aktīviem var būt pietiekams, lai radītu nosacījumus efektīvai konkurencei [21]. Šādā gadījumā Komisijai jābūt pārliecinātai, ka pircējs šos aktīvus integrēs efektīvi un nekavējoties. Piemērots pircējs 19. Komisija apstiprināšanas lēmumu pieņem ar nosacījumu, ka dzīvotspējīgais uzņēmums tiks nodots piemērotam pircējam [22] noteiktā termiņā. Šie abi elementi – dzīvotspējīgs uzņēmums un piemērots pircējs – tādējādi ir cieši saistīti. Tāpēc uzņēmuma potenciāls piesaistīt piemērotu pircēju ir svarīgs elements Komisijas novērtējumā par ierosināto saistību atbilstību [23]. 20. Pastāv gadījumi, kad uzņēmumam piederošo aktīvu dēļ nodalīšanas kopuma dzīvotspēja ir lielā mērā atkarīga no pircēja personības. Šādā gadījumā Komisija apvienošanos neapstiprina, ja vien puses neapņemas nepabeigt paziņoto darbību pirms saistoša līguma noslēgšanas ar pircēju par nodalīto uzņēmumu (sauktu arī par "sākotnējo pircēju"), ko apstiprinājusi Komisija [24]. 21. Ja uzņēmuma nodalīšana ir nosacījums apstiprināšanas lēmuma pieņemšanai, pusēm ir jāatrod piemērots pircējs. Tāpēc puses pēc savas iniciatīvas var nodalīšanas kopumam pievienot citus aktīvus, lai padarītu to pievilcīgāku pircējiem [25]. Alternatīvas nodalīšanas saistības 22. Dažos gadījumos pušu izvēlētās nodalīšanas realizēšana (nodalot dzīvotspējīgu uzņēmumu, kas novērstu bažas par konkurenci) var izrādīties nedroša vai sarežģīta, ņemot vērā, piemēram, trešo pušu pirmpirkuma tiesības vai nedrošību attiecībā uz galveno līgumu, intelektuālā īpašuma tiesību vai darbinieku nodošanu. Tomēr puses var uzskatīt, ka tās spēs šo uzņēmumu nodalīt īsā laika periodā. 23. Šādos gadījumos Komisija nevar uzņemties risku, ka galu galā efektīva konkurence netiks atjaunota. Tāpēc pusēm saistībās jāiekļauj alternatīvs priekšlikums, kas ir tikpat labi, ja ne labāk, piemērots, lai atjaunotu efektīvu konkurenci, kā arī precīzs grafiks, kā un kad tiks īstenota šī otrā alternatīva [26]. Strukturālo saišu likvidēšana 24. Nodalīšanas saistības neaprobežojas tikai ar konkurences problēmu risināšanu, kas radušās horizontālas pārklāšanās gadījumā. Lai pārrautu strukturālās saites ar galveno konkurentu, var būt nepieciešams nodalīt kopuzņēmumā pastāvošu akciju daļu [27]. 25. Citos gadījumos iespējamais aizsardzības līdzeklis varētu būt mazākuma akciju daļu nodalīšana vai savstarpēju direktorātu likvidēšana, lai palielinātu stimulu konkurēt tirgū [28]. 2. Citi aizsardzības līdzekļi 26. Lai gan nodalīšanai kā aizsardzības līdzeklim tiek dota priekšroka, tas nav vienīgais Komisijai pieņemamais aizsardzības līdzeklis. Pirmkārt, var būt situācijas, kad uzņēmuma nodalīšana nav iespējama [29]. Otrkārt, konkurences problēmas var rasties arī īpašu faktoru rezultātā, piemēram, ekskluzīvu līgumu pastāvēšana, tīklu apvienošana ("tīklu ietekme") vai svarīgu patentu apvienošana. Šādos gadījumos Komisijai jānosaka, vai citiem aizsardzības līdzekļu veidiem var būt pietiekama ietekme uz tirgu, lai atjaunotu efektīvu konkurenci. 27. Izmaiņas tirgus struktūrā, kas rodas ierosinātas koncentrācijas rezultātā, var izraisīt situāciju, kad pastāvošie līgumi ir nelabvēlīgi efektīvai konkurencei. Tas īpaši attiecas uz ekskluzīviem ilgtermiņa piegādes un izplatīšanas līgumiem, ja šādi līgumi ierobežo konkurentiem pieejamo tirgus potenciālu. Ja vienībai, kas radusies apvienošanās rezultātā, piederēs ievērojama tirgus daļa, pieejas tirgum ierobežošanas sekas, kas rodas pastāvošo ekskluzīvo līgumu rezultātā, var veicināt dominējoša stāvokļa rašanos [30]. Šādā situācijā pastāvošo ekskluzīvo līgumu izbeigšanu [31] var uzskatīt par piemērotu, lai likvidētu bažas par konkurenci, ja nav pierādījumu, ka tiek saglabāta de facto ekskluzivitāte. 28. Izmaiņas tirgus struktūrā, kas rodas ierosinātas koncentrācijas rezultātā, var radīt ievērojamus šķēršļus vai traucēkļus ienākšanai attiecīgajā tirgū. Šādus šķēršļus var radīt kontrole pār infrastruktūru, jo īpaši tīkliem, vai galveno tehnoloģiju, tai skaitā patentiem, zinātību (know-how) vai citām intelektuālā īpašuma tiesībām. Šādā situācijā aizsardzības līdzekļu mērķis var būt atvieglot ienākšanu tirgū, nodrošinot, ka konkurentiem ir pieeja nepieciešamajai infrastruktūrai [32] vai galvenajām tehnoloģijām. 29. Ja konkurences problēmu ir radījusi kontrole pār galvenajām tehnoloģijām, labākais aizsardzības līdzeklis ir šīs tehnoloģijas nodalīšana [33], jo tā likvidē ilgstošas attiecības starp apvienojušos vienību un tās konkurentiem. Tomēr Komisija var pieņemt licencēšanas nolīgumus (jo īpaši ekskluzīvas licences bez jebkādiem izmantošanas ierobežojumiem licences turētājam) kā alternatīvu nodalīšanai, ja, piemēram, nodalīšana kavētu efektīvas, pastāvīgas izpētes veikšanu. Šādu nostāju Komisija ir piemērojusi attiecībā uz apvienošanos, kas saistīta, piemēram, ar farmācijas industriju [34]. 30. Īpašo konkurences problēmu dēļ, ko attiecīgā koncentrācija rada dažādos tirgos, pusēm var nākties piedāvāt aizsardzības līdzekļu kopumu, kurš ietver nodalīšanas aizsardzības līdzekļu un citu aizsardzības līdzekļu kombināciju, kas atvieglo ienākšanu tirgū, nodrošinot piekļuvi tīkliem vai īpašam saturam [35]. Šādi kopumi var būt piemēroti, lai novērstu īpašas pieejas tirgum ierobežošanas problēmas, kas rodas, piemēram, koncentrācijās telekomunikāciju vai plašsaziņas līdzekļu sektoros. Bez tam var būt darījumi, kas galvenokārt skar tikai vienu produktu tirgu, tomēr kopumā novērst bažas par konkurenci, ko radījusi konkrētā koncentrācija, spēs tikai dažādu citu saistību kopums [36]. IV. SITUĀCIJĀS, KURĀS AIZSARDZĪBAS LĪDZEKĻI IR SAREŽĢĪTI VAI NEIESPĒJAMI 31. Komisija ir gatava izpētīt koncentrācijas radīto konkurences problēmu risinājumus ar nosacījumu, ka šie risinājumi ir pārliecinoši un efektīvi. Tomēr pastāv koncentrāciju gadījumi, kuriem nevar atrast aizsardzības līdzekļus, kas būtu piemēroti konkurences problēmu likvidēšanai kopējā tirgū [37]. Šādās situācijās vienīgais risinājums ir aizliegums. 32. Ja puses iesniedz ierosinātos aizsardzības līdzekļus, kas ir tik plaši un sarežģīti, ka Komisija nespēj ar nepieciešamo pārliecību noteikt, ka tirgū tiks atjaunota efektīva konkurence, apstiprināšanas lēmumu nevar pieņemt [38]. V. ĪPAŠAS PRASĪBAS SAISTĪBU IESNIEGŠANAI 1. I posms 33. Ievērojot Apvienošanās regulas 6. panta 2. punktu, Komisija var atzīt koncentrāciju par saderīgu ar kopējo tirgu, ja tā ir pārliecināta, ka pēc izmaiņu izdarīšanas paziņotā koncentrācija vairs neradīs nopietnas šaubas 1. panta c) apakšpunkta nozīmē. Puses var neoficiāli iesniegt Komisijai priekšlikumus par saistībām pat pirms paziņošanas. Ja puses priekšlikumus par saistībām iesniedz kopā ar paziņojumu vai trīs nedēļu laikā no paziņojuma saņemšanas dienas [39], termiņš Komisijas lēmuma pieņemšanai atbilstoši Apvienošanās regulas 6. panta 1. punktam tiek pagarināts no viena mēneša līdz sešām nedēļām. 34. Lai veidotu pamatu lēmumam saskaņā ar 6. panta 2. punktu, saistībām jāatbilst šādām prasībām: a) tās jāiesniedz laicīgi, vēlākais trīs nedēļu termiņa pēdējā dienā; b) tām pietiekami detalizēti jānorāda saistības, ko puses uzņemas, lai būtu iespējams veikt pilnīgu to novērtējumu; c) tām jāpaskaidro, kā piedāvātās saistības novērš Komisijas konstatētās bažas par konkurenci. Vienlaikus ar saistību iesniegšanu pusēm jāiesniedz saistību nekonfidenciālais variants tirgus pārbaudes veikšanas nolūkā [40]. 35. Saskaņā ar šīm prasībām iesniegtos pušu priekšlikumus izvērtē Komisija. Par ierosinātajām saistībām Komisija apspriežas ar dalībvalstu iestādēm un, ja nepieciešams, arī ar trešām pusēm, veicot tirgus pārbaudi. Bez tam gadījumos, kad ir iesaistīts ģeogrāfiskais tirgus, kas ir plašāks par Eiropas ekonomikas zonu (EEZ), vai ar uzņēmuma dzīvotspēju saistītu iemeslu dēļ nodalāmā uzņēmuma darbības mērogs ir plašāks nekā EEZ teritorija, ieteiktos aizsardzības līdzekļus var apspriest arī ar konkurences iestādēm ārpus EEZ Komisijas divpusējo sadarbības līgumu ar šīm valstīm ietvaros. 36. Ja novērtējums apstiprina, ka ierosinātās saistības likvidē pamatu nopietnām šaubām, Komisija apstiprina apvienošanos I posmā. 37. Ja novērtējums rāda, ka piedāvātās saistības nav pietiekamas, lai likvidētu apvienošanās radītās bažas par konkurenci, puses tiek attiecīgi informētas. Tā kā I posma aizsardzības līdzekļi ir paredzēti, lai sniegtu skaidru atbildi viegli konstatējamai konkurences problēmai [41], var pieņemt tikai ierobežotas izmaiņas ierosinātajās saistībās. Šādas izmaiņas, ko sniedz kā tūlītēju atbildi uz apspriežu rezultātiem, ietver paskaidrojumus, pilnveidojumus un/vai citus uzlabojumus, kas nodrošina, ka saistības ir realizējamas un efektīvas. 38. Ja puses nav likvidējušas nopietnās šaubas, Komisija izdod 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto lēmumu un uzsāk procesu. 2. IIposms 39. Ievērojot Apvienošanās regulas 8. panta 2. punktu, Komisijai jāatzīst koncentrācija par saderīgu ar kopējo tirgu, ja pēc izdarītajām izmaiņām paziņotā koncentrācija vairs nerada vai nenostiprina dominējošu stāvokli Apvienošanās regulas 2. panta 3. punkta izpratnē. Saistības, kas ierosinātas Komisijai saskaņā ar 8. panta 2. punktu, jāiesniedz Komisijai ne ilgāk kā trīs mēnešu laikā no lietvedības uzsākšanas dienas. Šī termiņa pagarinājumu ņem vērā tikai pēc pušu pieprasījuma, kurā minēti ārkārtēji apstākļi, kas viņuprāt to attaisno. Termiņa pagarinājuma pieprasījums jāiesniedz trīs mēnešu laikā. Pagarinājums ir iespējams tikai ārkārtēju apstākļu gadījumā un, ja konkrētajā gadījumā ir pietiekams laiks, lai Komisija pienācīgi izvērtētu priekšlikumu un veiktu atbilstošas apspriedes ar dalībvalstīm un trešām pusēm [42]. 40. Komisija ir gatava apspriest piemērotas saistības pirms trīs mēnešu termiņa beigām. Puses ir aicinātas iesniegt priekšlikumu projektus, kas saistīti gan ar saturiskiem, gan procesuāliem aspektiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu, ka saistības ir pilnībā realizējamas. 41. Saistību priekšlikumiem, kas iesniegti, lai veidotu pamatu lēmumam saskaņā ar 8. panta 2. punktu, jāatbilst šādām prasībām: a) tie jāiesniedz laicīgi, vēlākais trīs mēnešu termiņa pēdējā dienā; b) tiem jāaplūko visas konkurences problēmas, kas minētas iebildumos un nav vēlāk atceltas. Šajā sakarā tiem pietiekami detalizēti jānorāda pušu saistības un to realizēšanas noteikumi, lai būtu iespējams veikt pilnīgu to novērtējumu; c) tiem jāpaskaidro, kā piedāvātās saistības novērš bažas par konkurenci. Vienlaikus ar saistību iesniegšanu pusēm jāiesniedz saistību nekonfidenciālais variants tirgus pārbaudes veikšanas nolūkā. 42. Saskaņā ar šīm prasībām iesniegtos pušu priekšlikumus izvērtē Komisija. Ja novērtējums apstiprina, ka ierosinātās saistības novērš bažas par konkurenci, pēc apspriedēm ar dalībvalstu iestādēm, diskusijām ar trešo valstu iestādēm [43] un, ja nepieciešams, trešām pusēm, veicot tirgus pārbaudi, Komisijas pieņemšanai tiek iesniegts apstiprināšanas lēmums. 43. Turpretim, ja novērtējuma rezultātā tiek secināts, ka ierosinātās saistības nav pietiekamas, lai novērstu koncentrācijas radītās bažas par konkurenci, puses tiek attiecīgi informētas. Ja puses pēc tam pārveido ierosinātās saistības, Komisija šīs pārveidotās saistības var pieņemt [44] tikai, ja tā var skaidri noteikt, pamatojoties uz izmeklēšanas gaitā saņemtās informācijas izvērtēšanu, tai skaitā iepriekšējās tirgus pārbaudes rezultātiem, bez citu tirgus pārbaužu nepieciešamības, ka šādas saistības, tiklīdz tās tiks īstenotas, atrisinās konstatētās konkurences problēmas, un paredzēs pietiekamu laiku pienācīgām apspriedēm ar dalībvalstīm. VI. PRASĪBAS SAISTĪBU REALIZĒŠANAI 44. Saistības tiek piedāvātas kā līdzeklis, lai panāktu apstiprināšanu, un to realizēšana parasti notiek pēc lēmuma pieņemšanas. Šīm saistībām nepieciešami drošības pasākumi, lai nodrošinātu to sekmīgu un laicīgu realizāciju. Šie realizēšanas noteikumi ir daļa no saistībām, ko puses uzņemas attiecībā pret Komisiju. Tie jāapsver katrā gadījumā atsevišķi. Tas īpaši attiecas uz realizēšanai paredzētajiem termiņiem, kam jābūt pēc iespējas īsiem. Līdz ar to šīs prasības nav iespējams pilnībā standartizēt. 45. Turpmāk sniegtās norādes ir paredzētas, lai palīdzētu pusēm noformulēt saistību priekšlikumus. Šie principi pamatojas uz nodalīšanas saistībām, kas, kā minēts iepriekš, ir vistipiskākās saistības. Tomēr daudzi no zemāk aprakstītajiem principiem ir piemērojami arī citiem saistību veidiem. 1. Nodalīšanas saistību galvenās iezīmes 46. Tipisku nodalīšanas saistību gadījumā nodalāmais uzņēmums parasti sastāv no materiālo un nemateriālo aktīvu kopuma, kas var būt iepriekš pastāvošas sabiedrības vai sabiedrību grupas formā vai uzņēmējdarbības formā, kas pirms tam neveidoja sabiedrību. Tādējādi pusēm [45], iesniedzot nodalīšanas saistības, jāsniedz precīza un izsmeļoša iecerētā nodalīšanas priekšmeta definīcija (turpmāk tekstā "uzņēmuma apraksts" vai "apraksts"). Aprakstā jāiekļauj visi uzņēmuma elementi, kas nepieciešami, lai uzņēmums darbotos kā dzīvotspējīgs konkurents tirgū: materiālie (piemēram, izpēte un attīstība, ražošana, izplatīšana, tirdzniecības un tirgvedības darbības) un nemateriālie (piemēram, intelektuālā īpašuma tiesības, nemateriālo aktīvu vērtība) aktīvi, personāls, piegādes un pārdošanas līgumi (ar atbilstošām garantijām par to nodošanu), pircēju saraksti, trešo pušu pakalpojumu līgumi, tehniska palīdzība (apjoms, ilgums, izmaksas, kvalitāte) un citi. Lai izvairītos no jebkādiem pārpratumiem attiecībā uz nodalāmo uzņēmumu, atsevišķi jānorāda aktīvi, kas tiek izmantoti uzņēmumā, bet kuri saskaņā ar pušu ieskatiem nav jānodala. 47. Aprakstā jāparedz mehānisms, ar kura palīdzību uzņēmuma ieguvējs var paturēt un atlasīt atbilstošu personālu. Šāds mehānisms ir nepieciešams gan personālam, kas pašlaik strādā uzņēmumā, gan personālam, kas nodrošina uzņēmumam būtisku funkciju veikšanu, piemēram, izpētes un attīstības un informācijas tehnoloģiju darbinieki, ja pašlaik šo personālu nodarbina cits pušu uzņēmums. Šis mehānisms neierobežo Padomes direktīvu par kolektīvo atlaišanu [46]; par darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu īpašnieka maiņas gadījumā [47]; un par darbinieku informēšanu un uzklausīšanu [48], kā arī valsts noteikumu piemērošanu, kas īsteno šīs direktīvas. 48. Nodalīšana jāveic noteiktā termiņā, par ko vienojušās puses un Komisija, kas ņem vērā visus attiecīgos apstākļus. Nodalīšanas kopumam jānorāda, kāda veida līgumi – saistoša nodoma vēstule, galīgais lēmums, īpašumtiesību nodošana – līdz kuram datumam ir nepieciešami. Nodalīšanas termiņam jāsākas dienā, kad tiek pieņemts Komisijas lēmums. 49. Lai nodrošinātu saistību efektivitāti, pārdošana ieteiktajam pircējam ir vispirms jāapstiprina Komisijai. Parasti pircējam ir jābūt dzīvotspējīgam esošam vai potenciālam konkurentam, kas ir neatkarīgs un nav saistīts ar pusēm un kuram pieder finanšu resursi [49], pierādīta kompetence un kuram ir stimuls uzturēt un attīstīt nodalīto uzņēmumu kā aktīvu konkurētspējīgu spēku konkurencē ar pusēm. Turklāt tam, ka konkrētais ieteiktais pircējs iegūst uzņēmumu, nevajadzētu radīt jaunas konkurences problēmas vai radīt risku, ka saistību realizēšana aizkavēsies. Šie nosacījumi turpmāk tiek dēvēti par "pircēja standartiem". Lai uzturētu aizsardzības līdzekļa strukturālo ietekmi, apvienojusies vienība nedrīkst, pat ja saistībās nav konkrēta punkta, pēc tam iegūt ietekmi uz nodalīto uzņēmumu vai tā daļu, ja vien Komisija jau iepriekš nav konstatējusi, ka tirgus struktūra ir mainījusies tādā mērā, ka, lai koncentrācija būtu saderīga ar kopējo tirgu, nav nepieciešama ietekmes neesība uz nodalīto uzņēmumu. 2. Nodalāmā uzņēmuma pagaidu saglabāšana – pilnvarotais par atsevišķu pārvaldīšanu 50. Pušu pienākums ir līdz minimumam samazināt jebkuru iespējamo risku zaudēt nodalāmā uzņēmuma konkurences potenciālu, kas rastos saistībā ar neskaidrībām uzņēmuma nodošanā. Kamēr nodalīšana vēl nav notikusi, Komisija pieprasa, lai puses uzņemas saistības saglabāt uzņēmuma neatkarību, ekonomisko dzīvotspēju, "pārdodamību" un konkurētspēju. 51. Šīs saistības ir paredzētas, lai nošķirtu nodalāmo uzņēmumu no uzņēmējdarbības, ko puses saglabā, un lai nodrošinātu, ka tas tiek pārvaldīts kā nošķirts un pārdodams uzņēmums. Pusēm ir nepieciešams nodrošināt, ka visi nodalīšanas kopuma attiecīgie materiālie un nemateriālie aktīvi tiek uzturēti atbilstoši labai uzņēmējdarbības praksei un ierastajai uzņēmējdarbības gaitai. Tas jo īpaši attiecas uz pamatlīdzekļu, zinātības (know-how) vai konfidenciālas vai ar īpašumtiesībām aizsargātas komercinformācijas, pircēju bāzes un darbinieku tehnisko un komerciālo zināšanu uzturēšanu. Bez tam pusēm attiecībā uz nodalāmo kopumu jāuztur tie paši konkurences apstākļi, kādi tika piemēroti pirms apvienošanās, lai uzņēmējdarbību turpinātu līdzšinējā veidā. Tas ietver atbilstošu administratīvo un vadības funkciju, pietiekama kapitāla un kredītlīnijas nodrošināšanu, un tas var ietvert citus nosacījumus, kas nepieciešami, lai uzturētu konkurenci noteiktā nozarē. 52. Tā kā Komisija nevar katru dienu pārraudzīt šo pagaidu saglabāšanas pasākumu ievērošanu, tā piekrīt pilnvarotā iecelšanai, kas pārraudzītu pušu atbilstību šiem saglabāšanas pasākumiem (tā sauktais "pilnvarotais par atsevišķu pārvaldīšanu") Pilnvarotais par atsevišķu pārvaldīšanu darbojas nodalāmā uzņēmuma interesēs. Saistībās nosaka sīkāku informāciju par pilnvarotā pilnvarām. Pilnvarotā pilnvaras, kas Komisijai jāapstiprina vienlaicīgi ar pilnvarotā iecelšanu, ietver, piemēram, uzraudzības pienākumus, kas ietver tiesības ierosināt un, ja nepieciešams, likt veikt pasākumus, ko pilnvarotais uzskata par nepieciešamiem, lai nodrošinātu jebkuru saistību ievērošanu, un periodiskus atbilstības ziņojumus. 3. Saistību realizēšana – pilnvarotais par nodalīšanu 53. Saistības nosaka arī sīkāku informāciju un kārtību saistībā ar Komisijas veikto nodalīšanas realizēšanas pārraudzību: piemēram, kritēriji pircēja apstiprināšanai, periodisku ziņojumu iesniegšanas prasības un prospekta un reklāmas materiālu apstiprināšana. Te arī jāpiezīmē, ka Komisija nevar katru dienu tieši iesaistīties nodalīšanas pārvaldīšanā. Līdz ar to vairumā gadījumu Komisija uzskata par piemērotu apstiprināt pilnvaroto, kura pienākumos ietilpst saistību realizēšanas pārraudzība ("pilnvarotais par nodalīšanu"). 54. Pilnvarotā par nodalīšanu loma katrā konkrētā gadījumā atšķiras, bet parasti tā ietver uzraudzību, kas ietver tiesības ierosināt un, ja nepieciešams, likt veikt visus pasākumus, ko pilnvarotais pieprasa, lai nodrošinātu jebkuru saistību ievērošanu, un periodiskus atbilstības ziņojumus. Attiecīgā gadījumā pilnvarotā loma aptver divus posmus: pirmajā posmā viņa pienākums ir pārraudzīt pušu centienus atrast potenciālo pircēju. Ja pusēm neizdodas atrast piemērotu pircēju saistībās noteiktajā termiņā, tad otrajā posmā pilnvarotajam tiek piešķirta neatceļama pilnvara pārdot uzņēmumu noteiktā termiņā par jebkuru cenu saskaņā ar iepriekšēju Komisijas apstiprinājumu. 4. Pilnvarotā un pilnvarotā pilnvaras apstiprināšana 55. Atkarībā no iesaistīto saistību veida un lietas faktiem, pilnvarotais par nodalīšanu var vai nevar būt tā pati persona vai iestāde, kas ir pilnvarotais par atsevišķu pārvaldīšanu. Pilnvarotais parasti ir investīciju banka, vadības konsultāciju vai grāmatvedības sabiedrība vai līdzīga iestāde. Puses iesaka pilnvaroto (vai vairākus pilnvarotos) Komisijai. Pilnvarotais ir no pusēm neatkarīgs, tam ir nepieciešamā kvalifikācija, lai veiktu darbu, un tas nav vai netiks pakļauts interešu konfliktam. Pušu pienākums ir sniegt Komisijai pietiekamu informāciju, lai tā spētu pārliecināties, ka pilnvarotais atbilst šīm prasībām. Komisija pārskata un apstiprina pilnvarotā iecelšanas noteikumus, kuriem jābūt neatceļamiem, ja vien Komisijai tiek iesniegts "labs iemesls" jauna pilnvarotā iecelšanai. 56. Puses atbild par katra pilnvarotā atalgojumu par visiem pienākumu pildīšanas laikā sniegtajiem pakalpojumiem, un atalgojuma struktūrai jābūt tādai, lai tā netraucētu pilnvarotā neatkarību un efektīvu savas pilnvaras izpildi. Pilnvarotais Komisijas vārdā apņemas veikt noteiktus pienākumus, kas paredzēti, lai labā ticībā nodrošinātu saistību ievērošanu, un šie pienākumi tiek noteikti pilnvarotā pilnvarā. Pilnvarā jāietver visi nosacījumi, kas nepieciešami, lai pilnvarotais varētu veikt savus pienākumus saskaņā ar Komisijas akceptētajām saistībām. Pilnvara ir jāapstiprina Komisijai. 57. Ja īpašās saistības, kas tika uzticētas pilnvarotajam, ir izpildītas, tas ir, kad nodalāmā nodalīšanas kopuma īpašumtiesības ir nodotas vai ir izpildīti noteikti pienākumi pēc nodalīšanas, saskaņā ar pilnvaru pilnvarotais lūdz Komisiju atbrīvot viņu no turpmākiem pienākumiem. Pat pēc atbrīvošanas no pienākumiem Komisijai ir izvēles tiesības prasīt pilnvarotā atkārtotu iecelšanu, ja vēlāk Komisija konstatē, ka attiecīgās saistības nav pilnībā un pienācīgi realizētas. 5. Pircēja un pirkuma līguma apstiprināšana 58. Puses vai pilnvarotais var uzsākt pārdošanu tikai tad, ja Komisija apstiprina ieteikto pircēju un pirkšanas līgumu, pamatojoties uz saistībās noteikto vienošanos. Pusēm un pilnvarotajam ir jāsniedz Komisijai pietiekami pierādījumi, ka ieteiktais pircējs atbilst saistību prasībām, tas ir, pircēja standartiem, un ka uzņēmums tiek pārdots atbilstoši saistībām. Komisija oficiāli paziņo savu viedokli pusēm. Bet pirms tam Komisijas ierēdņi var ar ieteikto pircēju apspriest, kādi ir viņa stimuli, lai konkurētu ar apvienoto vienību, pamatojoties uz viņa uzņēmējdarbības plānu. Ja dažādām nodalīšanas kopuma daļām tiek ieteikti dažādi pircēji, Komisija izvērtē, vai katrs atsevišķais ieteiktais pircējs ir pieņemams un vai kopējais nodalīšanas kopums atrisina konkurences problēmu. 59. Ja Komisija konstatē, ka, pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju, tas, ka nodalīšanas kopumu iegūst ieteiktais pircējs, draud izraisīt acīmredzamas konkurences problēmas [50] vai citus sarežģījumus, kas var kavēt laicīgu saistību realizāciju vai liecināt par attiecīgu stimulu trūkumu pircējam, lai konkurētu ar apvienoto vienību, ieteikto pircēju neuzskata par pieņemamu. Šādā gadījumā Komisija oficiāli paziņo savu uzskatu, ka pircējs neatbilst pircēja standartiem [51]. 60. Ja pirkuma rezultātā rodas koncentrācija, kurai ir Kopienas mērogs, par šo jauno darbību ir jāpaziņo saskaņā ar Apvienošanās regulu un tā jāapstiprina parastajā kārtībā [52]. Ja tas tā nav, Komisijas veiktā pircēja apstiprināšana neierobežo apvienošanās kontroli veicošo valsts iestāžu jurisdikciju. [1] OV L 395, 30.12.1989., 1. lpp.; labotais variants OV L 257, 21.9.1990., 13. lpp. [2] OV L 180, 9.7.1997., 1. lpp. [3] Atsauces uz "pusēm" un "apvienošanās pusēm" attiecas arī uz situācijām, kurās ir tikai viena ziņotāja puse. [4] Turpmāk "II posms". [5] Turpmāk "I posms". [6] Apvienošanās regulas 7. apsvērums. [7] Kopuzņēmuma izveidošanas gadījumā Komisija pārbauda koncentrāciju arī saskaņā ar Apvienošanās regulas 2. panta 4. punktu. Šajā sakarā Komisija pārbauda, vai kopuzņēmuma izveidošanas mērķis vai tās ietekme nav konkurences darbību saskaņošana neatkarību saglabājošo uzņēmumu starpā. Šādu saskaņošanu novērtē saskaņā ar Līguma 81. panta 1. un 3. punktā minētajiem kritērijiem ar mērķi noteikt, vai darbība ir saderīga ar kopējo tirgu. Šajā paziņojumā noteiktie principi parasti attiecas arī uz 2. panta 4. punktā minētajiem gadījumiem. [8] Pirmās instances tiesas 1999. gada 25. marta spriedums Lietā T-102/96 Gencor pret Komisiju [1999] ECR II-753, 316. punkts. [9] Turpat, 319. punkts. [10] Tikai ārkārtējos apstākļos Komisija apsver saistības, kas prasa turpmāku uzraudzību: Komisijas Lēmums 97/816/EK (IV/M.877 - Boeing/McDonnell Douglas; OV L 336, 8.12.1997., 16. lpp.). [11] Tikai noteiktās situācijās saistības var pieņemt I posmā. Konkurences problēmai jābūt tik saprotamai un aizsardzības līdzekļiem tik skaidriem, ka nav nepieciešams veikt padziļinātu izmeklēšanu. [12] Komisijas 1999. gada 30. marta Lēmums (IV/JV.15 - BT/AT & T); Komisijas Lēmums 2000/45/EK (IV/M.1532 - BP Amoco/Arco; OV L 18, 19.1.2001., 1. lpp.). [13] Ja Komisijas galīgais novērtējums liecina, ka bažas par konkurenci nepastāv vai ka šo bažu novēršana nav atkarīga no konkrēta iesniegto saistību elementa, puses, saņemot šādu informāciju, var tās atsaukt. Ja puses saistības neatsauc, Komisija var vai nu ņemt vērā pušu priekšlikumus lēmumā, vai arī tos ignorēt. Ja Komisija tos ņem vērā, tā savā lēmumā paskaidro, ka tie neveido nosacījumu apstiprināšanai. [14] Tas pats princips attiecas uz gadījumiem, kad situācija, kas sākotnēji padarīja koncentrāciju saderīgu, vēlāk ir gluži pretēja; skat. 49. punkta pēdējo teikumu. [15] Šie pasākumi var izraisīt arī periodiskus soda maksājumus, ko paredz 15. panta 2. punkta b) apakšpunkts. [16] Šis pārskats nav izsmeļošs. [17] Ja konkurences problēma rodas vertikālās integrācijas gadījumos, nodalīšana arī var novērst bažas par konkurenci. [18] Komisijas 1999. gada 29. septembra Lēmums (IV/M.1383 - Exxon/Mobil, 860. punkts); Komisijas 2000. gada 9. februāra Lēmums (COMP/M.1641 Linde/AGA, 94. punkts). [19] Komisijas Lēmums 1999/229/EK (IV/M.913 - Siemens/Elektrowatt; OV L 88, 31.3.1999., 1. lpp., 134. punkts); Komisijas Lēmums 2000/718/EK (COMP/M.1578 - Sanitec/Sphinx; OV L 294, 22.11.2000., 1. lpp., 255. punkts); Komisijas 2000. gada 8. marta Lēmums (COMP/M.1802 - Unilever/Amora Maille); Komisijas 2000. gada 28. septembra Lēmums (COMP/M.1990 - Unilever/Bestfoods; OV C 311, 31.10.2000., 6. lpp.). [20] Komisijas Lēmums 96/222/EK (IV/M.603 - Crown Cork & Seal/CarnaudMetalbox; OV L 75, 23.3.1996., 38. lpp.). [21] Komisijas Lēmums 96/435/EK (IV/M.623 - Kimberly-Clark/Scott Paper; OV L 183, 23.7.1996., 1. lpp.). [22] Saistībā ar pircēja standartiem skat. 49. punktu. [23] IV/M.913 - Siemens/Elektrowatt: minēts iepriekš. [24] Komisijas 2000. gada 13. decembra Lēmums (COMP/M.2060 - Bosch/Rexroth). [25] IV/M.1532 - BP Amoco/Arco (minēts iepriekš), šajā gadījumā saistības paredzēja nodalīt dalību noteiktos gāzes cauruļvados un apstrādes iekārtās Ziemeļjūrā, un nodalīta tika arī dalība saistītās gāzes ieguves darbībās. [26] Komisijas 1999. gada 8. aprīļa Lēmums (COMP/M.1453 - AXA/GRE; OV C 30, 2.2.2000., 6. lpp.). [27] Komisijas Lēmums 98/455/EK (IV/M.942 - VEBA/Degussa; OV L 201, 17.7.1998., 102. lpp.). [28] Komisijas 2000. gada 9. februāra Lēmums (COMP/M.1628 - TotalFina/Elf); Komisijas 2000. gada 13. jūnija Lēmums (COMP/M.1673 - VEBA/VIAG); Komisijas 2000. gada 1. septembra Lēmums (COMP/M.1980 - Volvo/Renault; OV C 301, 21.10.2000., 23. lpp.). [29] IV/M.877 - Boeing/McDonnell Douglas (minēts iepriekš). Komisijas veiktās izmeklēšanas rezultātā atklājās, ka neviens esošais lidmašīnu ražotājs nebija ieinteresēts iegūt Douglas Aircraft Company (DAC, McDonell Douglas komerclidmašīnu nodaļa) no Boeing, tāpat nebija iespējams atrast potenciālu ienācēju komerciālo reaktīvo lidmašīnu tirgū, kas varētu ienākt tirgū ar DAC iegūšanas starpniecību. [30] Komisijas Lēmums 98/475/EK (IV/M. 986 - AGFA Gevaert/DuPont; OV L 211, 29.7.1998., 22. lpp.). [31] Komisijas 1999. gada 28. oktobra Lēmums (IV/M.1571 - New Holland/Case: OV C 130, 11.5.2000., 11. lpp.); Komisijas 1999. gada 19. aprīļa Lēmums (IV/M.1467 - Rohm and Haas/Morton; OV C 157, 4.6.1999., 7. lpp.). [32] Komisijas 1992. gada 5. oktobra Lēmums (IV/M.157 - Air France/Sabena; OV C 272, 21.10.1992., 1. lpp.; Komisijas 1992. gada 27. novembra Lēmums (IV/M.259 - British Airways/TAT; OV C 326, 11.12.1992., 1. lpp.); Komisijas 1995. gada 20. jūlija Lēmums (IV/M.616 - Swissair/Sabena; OV C 200, 4.8.1995., 10. lpp.); Komisijas 1999. gada 13. oktobra Lēmums (IV/M.1439 - Telia/Telenor); Komisijas 2000. gada 12. aprīļa Lēmums (COMP/M.1795 - Vodafone/Mannesmann). [33] Komisijas 1999. gada 9. augusta Lēmums (IV/M.1378 - Hoechst/Rhōne-Poulenc; OV C 254, 7.9.1999., 5. lpp.); Komisijas 1999. gada 1. decembra Lēmums (COMP/M.1601 - Allied Signal/Honeywell); Komisijas 2000. gada 3. maija Lēmums (COMP/M.1671 - Dow/UCC). [34] Komisijas 1995. gada 28. februāra Lēmums (IV/M.555 - Glaxo/Wellcome; OV C 65, 16.3.1995., 3. lpp.). [35] COMP/M.1439 - Telia/Telenor; COMP/M.1795 - Vodafone Airtouch/Mannesmann (minēts iepriekš); Komisijas 2000. gada 13. oktobra Lēmums (COMP/M.2050 - Vivendi/Canal+/Seagram; OV C 311, 31.10.2000., 3. lpp.). [36] Komisijas Lēmums 97/816/EK (IV/M.877 - Boeing/McDonnell Douglas; OV L 336, 8.12.1997., 16. lpp.); COMP/M.1673 - VEBA/VIAG. [37] Komisijas Lēmums 94/922/EK (MSG Media Service, OV L 364, 31.12.1994., 1. lpp.); Komisijas Lēmums 96/177/EK (Nordic Satellite Distribution, OV L 53, 2.3.1996., 20. lpp.); Komisijas Lēmums 96/342/EK (RTL/Veronica/Endemol, OV L 134, 5.6.1996., 32. lpp.); Komisijas Lēmums 1999/153/EK (Bertelsmann/Kirch/Premiere; OV L 53, 27.2.1999., 1. lpp.; Komisijas Lēmums 1999/154/EK (Deutsche Telekom BetaResearch; OV L 53, 27.2.1999., 31. lpp.); Komisijas Lēmums 97/610/EK (St Gobain/Wacker Chemie/NOM; OV L 247, 10.9.1997., 1. lpp.); Komisijas Lēmums 91/619/EEK (Aerospatiale/Alenia/De Havilland, OV L 334, 5.12.1991., 42. lpp.); Komisijas Lēmums 97/26/EK (Gencor/Lonrho, OV L 11, 14.1.1997., 30. lpp.); Komisijas Lēmums 2000/276/EK (M.1524 - Airtours/First Choice; OV L 93, 13.4.2000., 1. lpp.). [38] Komisijas 2000. gada 15. marta Lēmums (COMP/M.1672 - Volvo/Scania); Komisijas 2000. gada 28. jūnija Lēmums (COMP/M.1741 - WorldCom/Sprint). [39] Komisijas Regulas (EK) Nr. 447/98 (Īstenošanas regula) 18. panta 1. punkts, OV L 61, 2.3.1998., 1. lpp. [40] Tirgus pārbaudes ietvaros pircēji, konkurenti, piegādātāji vai citas sabiedrības, kas varētu tikt ietekmētas vai kam ir īpaša kompetence, tiek aicināti sniegt Komisijai savu pamatotu viedokli par saistību efektivitāti. [41] Skat. 8. apsvērumu Komisijas Regulā (EK) Nr. 1310/97, kas minēta 1. punktā. [42] M.1439 - Telia/Telenor; un Komisijas Lēmums 98/335/EK (M.754 - Anglo American/Lonrho; OV L 149, 20.5.1998., 21. lpp.). [43] Skat. 35. punktu. [44] COMP/M.1628 - TotalFina/Elf, LPG, minēts iepriekš, 345. punkts. [45] Saistības jāparaksta personai, kas ir pienācīgi pilnvarota to darīt. [46] Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīva 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu (OV L 225, 12.8.1998., 16. lpp.). [47] Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīva 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 61, 5.3.1977., 26. lpp.), kas grozīta ar Padomes Direktīvu 98/50/EK (OV L 201, 17.7.1998., 88. lpp.). [48] Padomes 1994. gada 22. septembra Direktīva 94/45/EK par to, kā izveidot Eiropas Uzņēmumu padomi vai procedūru darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Kopienas mēroga uzņēmumos un Kopienas mēroga uzņēmumu grupās (OV L 254, 30.9.1994., 64. lpp.), kas grozīta ar Direktīvu 97/74/EK (OV L 10, 16.1.1998., 22. lpp.). [49] Komisija nepieņem pārdevēja finansētu nodalīšanu ietekmes uz nodalītās sabiedrības neatkarību dēļ. [50] Šāda situācija visdrīzāk radīsies, ja tirgus struktūras jau ir stipri koncentrētas un ja aizsardzības līdzekļu rezultātā tirgus daļa tiktu nodota citam tirgus dalībniekam. [51] COMP/M.1628 - TotalFina/Elf – autoceļu degvielas uzpildes stacijas. [52] Komisijas 1999. gada 29. septembra Lēmums (Lieta M.1383 - Exxon/Mobil) un Komisijas 2000. gada 2. februāra Lēmumi turpmākajās Lietās M.1820 - BP/JV Dissolution (nav publicēts) un M.1822 - Mobil/JV Dissolution (OV C 112, 19.4.2000., 6. lpp.). --------------------------------------------------