LV    LV LV 
LV    LV  EIROPAS KOPIE NU KOMISIJA 
Briselē, 30.3.2009 
SEC(2009) 400 
  
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS 
Pavaddokuments 
   
KOMISIJAS PAZI ŅOJUMAM PADOMEI, EIROPA S PARLAMENTAM, EIROPAS 
EKONOMIKAS UN SOCI ĀLO LIETU KOMITEJAI UN RE ĢIONU KOMITEJAI 
 
par inform ācijas kritisk ās infrastrukt ūras aizsardz ību 
"Eiropas aizsardz ība pret liela m ēroga kiberuzbrukumie m un infrastrukt ūru darbības 
pārrāvumiem —  
gatavības, drošības un elast īguma uzlabošana"  
   
IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS 
 
{COM(2009) 149} 
{SEC(2009) 399} 
LV 2   LV IETEKMES NOV ĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS  
1. KĀDA IR PROBL ĒMA? 
IST sektors ir vit āli svarīga ES tautsaimniec ības un sabiedr ības daļa 
Informācijas un sakaru tehnolo ģijas (IST) ir k ļuvušas par visas ES tautsaimniec ības un 
sabiedrības pamatu. IST sektors ir vit āli svarīgs visās sabiedr ības dzīves jomās. 
Uzņēmējdarbība ir atkar īga no IST sektora  gan tiešās pārdošanas, gan iekš ējo procesu 
efektivitātes un lietder ības ziņā. IST aizvien plaš āk un plaš āk tiek ieviestas ar ī valdību un 
valsts iest āžu darbībā: lai gan e-p ārvaldes pakalpojumu ieviešana visos l īmeņos uzlabo 
procedūru efektivit āti, tomēr tas padara publisko sektoru īpaši atkar īgu no IST daudz ējādu 
uzdevumu veikšan ā. Visbeidzot, bet ne maz āk svarīgi ir tas, ka iedzīvotāji aizvien vair āk 
paļaujas uz inform ācijas sabiedr ības pakalpojumiem un izmanto IST ikdien ā: 
elektronisko infrastrukt ūru darbības pārrāvumi negat īvi ietekm ētu šādu rīcību, turklāt aizvien 
vairāk un vair āk iedzīvotāju personas datu tiek pazi ņoti un p ārraidīti elektroniski. 
Nepietiekami droš ības pasākumi varētu novest pie sensit īvu personas datu zaud ēšanas un rad īt 
identitātes zādzības vai citu kr āpniecisku darb ību risku1. Tādējādi šādu infrastrukt ūru 
drošības un elast īguma uzlabošana ir absol ūti nepieciešama iedz īvotāju personas datu 
un tiesību uz priv āto dzīvi pilnvērtīgai aizsardz ībai. 
IST sistēmas un pakalpojumi ir vit āli svarīga infrastrukt ūra pati par sevi, un t ā kalpo arī par 
citu kritisko tehnolo ģisko un soci ālo infrastrukt ūru pamatplatformu. Tas tika atz īts Eiropas 
Komisijas Za ļajā grāmatā par Eiropas programmu kritisko infrastrukt ūru aizsardz ībai, kurā 
informācijas kritisko infrastrukt ūru (IKI)  jēdzienā ietvertas visas " IST sistēmas, kuras 
pašas par sevi ir kritisk ās infrastrukt ūras vai kuras ir b ūtiskas citu kritisko infrastrukt ūru 
(telesakaru, datoru/programmat ūras, interneta, satel ītu utt.) darb ībai"2, un šī pieeja ir l īdzīga 
ESAO pieejai3.  
Neraugoties uz past āvošajām terminolo ģiskajām atšķirībām, svarīgi ir tas, ka IKI j ēdziens 
ļauj izveidot sist ēmisku politikas perspekt īvu, ar kuru garant ē IST sist ēmu, 
pakalpojumu, t īklu un infrastrukt ūru ("IST infrastrukt ūru") drošu un nep ārtrauktu 
darbību, un internets , pateicoties t ā plašajai izplat ībai un tehnolo ģiju konver ģences 
procesam, ir ļoti svarīgs šīs sistēmas komponents . 
                                                 
1 http://www.times online.co.uk/tol/news/uk/crime/article4211711.ece. 
2 COM(2005) 576 gal īgā redakcija. 
3 http://www.oecd.org/dataoecd/1/13/40825404.pdf . 
LV 3   LV Kas likts uz sp ēles? 
Informācijas kritisko infrastrukt ūru izplatība it visur noz īmē, ka infrastrukt ūru darbības 
pārrāvumu sekas lielā mērā izjutīs visa sabiedr ība.  
Riski, kas saist īti ar personu uzbrukumiem, dabas katastrof ām vai tehnisk ām kļūmēm, bieži 
vien netiek piln ībā izprasti un/vai analiz ēti. Tā rezultātā visas iesaist ītās aprindas nav 
pietiekami inform ētas, lai t ās spētu izvēlēties pien ācīgus aizsardz ības līdzekļus un 
pretpasākumus.  
Kiberuzbrukumu sarež ģītība sasniegusi v ēl nepieredz ētu pakāpi, un bieži vien 
privātpersonas vai noziedz īgi grupējumi tos veic pe ļņas gūšanai vai politisku iemeslu d ēļ. 
Vērienīgie kiberuzbrukumi Igaunijai, Lietuvai un Gruzijai ir notikumi, kas liecina par 
vispārējo tendenci.  Milzīgais daudzums v īrusu, tārpu un cit ādu ļaunprātīgu programmat ūru, 
robottīklu aizvien plaš ākā izplatība un augošais surog ātpasta apjoms tikai apliecina probl ēmas 
nopietnību4. IST infrastrukt ūrām uzbrūk nepārtraukti , un, ja Eiropa neb ūs gatavībā, 
uzbrukumu sekas b ūs daudz nopietn ākas.  
Ievērojamā atkarība no inform ācijas kritiskaj ām infrastrukt ūrām, to p ārrobežu 
starpsavienojam ība un infrastrukt ūru savstarp ējā atkarība rada nepieciešam ību sistēmiskā 
perspektīvā risināt to droš ības un elast īguma jaut ājumus,  izvirzot tos priekšpl ānā 
aizsardzībai pret atteic ēm un uzbrukumiem, turkl āt to veicot papildus pas ākumiem, kas 
paredzēti, lai nov ērstu un apkarotu pret IKI v ērstas noziedz īgas un teroristiskas darb ības un lai 
ierosinātu lietu par t ādām darbībām.  
Problēmas būtība 
Šobrīd IKI droš ības un elast īguma jaut ājumus  galvenok ārt risina valstu m ērogā, šo 
procesu Eirop ā koordin ējot pavisam nedaudz. Sistem ātiskas starpvalstu sadarb ības 
trūkums iev ērojami mazina valstu iekš ējo pretpas ākumu efektivit āti. Turklāt zems IKI 
drošības un elast īguma līmenis vien ā valstī var palielin āt neaizsarg ātību un rad īt risku 
citās valstīs.  
IKI ir glob ālas infrastrukt ūras, kuru starpsavienojam ība un savstarp ējā atkarība ar 
citām infrastrukt ūrām ir visai iev ērojama , tāpēc to drošību un elast īgumu nevar pan ākt ar 
atsevišķu valstu veiktiem un nekoordin ētiem pasākumiem. Turklāt valda viedoklis, ka 
tirgus sp ēki nepietiekami motiv ē privātā sektora uz ņēmumus invest ēt IKI aizsardz ībā 
tādā apmērā, kādā to parasti piepras ītu valdības. 
Iepriekš ieskic ētās vispārīgās problēmas pamat ā ir šādi cēloņi: 
• dalībvalstu nevien ādā pieeja valsts politikai IKI droš ības un elast īguma jom ā. 
Dalībvalstu politik ā IKI droš ības un elast īguma jom ā ir vērojamas atš ķirības. Turkl āt 
pieredzes un gatav ības līmenis neš ķiet vienm ērīgs, kā uzsvērts Komisijas veiktaj ā valstu 
pieejas anal īzē un apstiprin āts Eiropas T īklu un inform ācijas droš ības aģentūras 
(ENISA ) ziņojumā5; 
• jaunu, visu Eiropu aptverošu p ārvaldības mode ļu ieviešanas gr ūtības. IKI drošības un 
uzticamības uzlabošana izvirza īpašus pārvaldības uzdevumus . Valdības atbild  par 
politikas noteikšanu saist ībā ar IKI, bet privātā sektora iesaist īšana ir būtiski svar īga šīs 
politikas īstenošanai . Lai var ētu īstenot šo saist ību apvienojumu, valst īs kā atsauces 
sistēma ir izveidotas publiskā un privātā sektora partner ības (PPP). Tom ēr, neraugoties 
                                                 
4 COM(2006) 688 gal īgā redakcija. 
5 http://www.enisa.europa.eu/d oc/pdf/resilience/stock_taki ng_final_report_2008.pdf. 
LV 4   LV uz vispārējo vienprātību par to, ka PPP b ūtu vēlamas arī Eiropas m ērogā, tādas partner ības 
tomēr vēl nav izveidotas;  
• agrīnās brīdināšanas un starpgad ījumu nov ēršanas ierobežot ās spējas Eirop ā. 
Konsultāciju gaitā atklājās valstu agr īnās brīdināšanas un starpgad ījumu nov ēršanas 
sistēmu atšķirības. Daž ās dalībvalstīs nav ieviesta prakse sniegt zi ņojumus par t īkla 
drošības starpgad ījumiem (lai gan daži operatori to var ētu darīt neformāli) un/vai nav 
izveidota organiz ācija, kas ir kontaktpunkts zi ņošanai. Sadarb ība un inform ācijas apmai ņa 
starp valdības līmeņa struktūrām šķiet nepietiekami plaša , un to kav ē uzticamu 
apmaiņas un koordin ācijas meh ānismu trūkums, kas savuk ārt rada nepieciešam ību, lai 
visas valstu/vald ību datorapdraud ējumu reakcijas komandas (CERT ) darbotos 
sekmīgi, t.i., lai t ām būtu kopīgs atskaites punkts sp ēju ziņā. Turklāt ES mēroga 
mācības un praktisk ās simulācijas , kas ir IKI droš ības un elast īguma uzlabošanas 
pamatelements, v ēl aizvien ir tikai iedīglī; 
• nepietiekama inform ētība par interneta droš ības un elast īguma apdraud ējumiem . 
Internets, pateicoties t ā dalītajai arhitekt ūrai un redundancei, l īdz šim ir izr ādījies esam 
diezgan iztur īga un elast īga infrastrukt ūra. Tomēr vietā ir jautājums  – vai internets, 
ņemot vērā tā nepieredz ēti straujo izaugsmi , aizvien liel āko sarež ģītību un jaunu 
pakalpojumu rašanos , joprojām spēs izturēt aizvien pieaugošo pārrāvumu un 
kiberuzbrukumu apjomu ? 
Neviena valsts nav vientu ļa sala . IKI, un it seviš ķi interneta, globalit āte aicina veidot kopīgu 
globālu pieeju  drošības un elast īguma jaut ājumiem. Stingra koordin ācija ES m ērogā 
palīdzēs tieši ietekm ēt starptautisko domu šajos jaut ājumos.   
2. KĀDS IR ES RĪCĪBAS NOL ŪKS? 
Iepriekš izkl āstīto problēmu risin āšanai var nepietikt tikai ar valstu m ērogā īstenotu 
pieeju.  Daudzi t īklu un inform ācijas droš ības (TID) apdraud ējumi to iev ērojamās pārrobežu 
ietekmes d ēļ spēj radīt negatīvas starptautiskas pap ildu sekas, kuras neb ūtu iespējams efekt īvi 
novērst vienā valstī un kas var ētu izraisīt darbības pārrāvumus cit ās valstīs.  
Integrēta ES pieeja IKI droš ības un elast īguma uzlabošanai noder īgi papildin ātu valstu 
informācijas kritisko infrastrukt ūru aizsardz ības programmas un dotu t ām Eiropas 
pievienoto v ērtību, un palīdzētu pilnveidot pašreiz ējās dalībvalstu sadarb ības shēmas. Daudzi 
jautājumi un uzdevumi ir kop īgi, tāpēc kopīga pieeja dotu labumu visiem. 
Apspriedes p ēc uzbrukuma Igaunijai liek secin āt, ka līdzīgu notikumu sekas var ierobežot ar 
preventīviem pas ākumiem  — piemēram, ar struktur ētāku inform ācijas apmai ņu Eiropā — 
un ar saskaņotu rīcību krīzes laikā. Komisija, piln ībā ievērojot subsidiarit ātes principu , ir 
vispiemērotākā iestāde šādu centienu koordin ēšanai, cieši sadarbojoties ar dal ībvalstīm un 
citām starptautisk ām organiz ācijām. 
Turklāt, valsts droš ības apsvērumi — lai gan tiem ir noz īmīga vieta TID politikas un 
pienākumu noteikšan ā — var novest pie likumdošanas sadrumstalot ības un ietekm ēt Eiropas 
Savienības konkur ētspēju kopum ā un Eiropas vienot ā tirgus spēju radīt turību. 
Komisija 2006. gad ā paziņoja6 par nodomu saska ņā ar Eiropas programmu kritisko 
infrastrukt ūru aizsardz ībai (EPKIA)7 izstrādāt īpašu politiku IST sektoram, " lai stiprin ātu 
                                                 
6 COM(2006) 251. 
7 COM(2006) 786. 
LV 5   LV tīklu un inform ācijas sist ēmu drošību un elast īgumu ". Eiropadome 2007. gad ā atzinīgi 
novērtēja šo pazi ņojumu8. 
Šajā iniciatīvā pienācīgi ņemtu vērā starptautisko dimensiju, balstoties uz visp āratzītiem 
principiem, k ā G8 principi inform ācijas kritisko infrastrukt ūru aizsardz ībai ( CIIP ), ANO 
Ģenerālās asamblejas Rezol ūcija 58/199 "Kiberdroš ības glob ālas kultūras izveide un 
informācijas kritisko infrastrukt ūru aizsardz ība" un nesenais ESAO Ieteikums par 
informācijas kritisko infrastrukt ūru aizsardz ību. 
Visbeidzot, bet ne maz āk svarīg i  i r  t a s ,  k a  i e r o s i n ātajā politikas iniciat īvā ņemta vērā un 
netiek dubl ēta NATO darb ība kiberdroš ības jomā, kas vērsta uz milit āro aspektu, — t.i., 
kiberaizsardz ības kopējā politika un Kiberaizsardz ības vadības iestādes ( CDMA ) darbība, kā 
arī NATO Kiberaizsardz ības izcilības centra ( CCD-COE ) sasniegtie rezult āti.  
3. KĀDI IR MĒRĶI?  
Šīs iniciatīvas mērķis būtu visā Eiropā uzlabot sagatavot ības un rea ģēšanas līmeni , lai 
apkarotu iepriekš rakstu rotos riskus un apdraud ējumus, izvairoties no dal ībvalstu pieejas 
sadrumstalot ības. Galven ā uzmanība būtu vērsta uz dal ītu procesu noteikšanu, lai nodrošin ātu 
elastīgumu, saskaroties ar zin āmiem un nezin āmiem apdraud ējumiem. Lai nodrošin ātu to, ka 
pienācīgi un konsekventi  tiek īstenoti preventīvi atklāšanas, ārkārtas un seku nov ēršanas 
pasākumi  nolūkā panākt piemērotu IKI droš ības un elast īguma līmeni un garant ēt 
pakalpojumu nep ārtrauktību, tiktu iesaist ītas attiecīgās ieinteres ētās aprindas no publisk ā 
un privātā sektora. Liel āka drošība un elast īgums arī labvēlīgi ietekm ētu ES iedz īvotāju 
personas datu un priv ātuma aizsardz ību. 
Šā priekšlikuma visp ārīgo mērķi, t.i., nodrošin āt IKI droš ību un elast īgumu k ā 
aizsardzības priekš ējo līniju, var sasniegt, īstenojot četrus konkr ētus mērķus: 
(1) pārvarot valstu politikas atš ķirības IKI droš ības un elast īguma jaut ājumos; 
(2) uzlabojot IKI droš ības un elast īguma pārvaldību Eiropā; 
(3) nostiprinot starpgad ījumu nov ēršanas operat īvās spējas Eiropā; 
(4) uzlabojot interneta droš ību un elast īgumu. 
4. KĀDI IR POLITIKAS RISIN ĀJUMI ? 
Politikas risin ājums Nr. 1:  “rīkoties kā parasti”  
Risinājums — neierosin āt nekādu turpm āku rīcību — neb ūtu dzīvotspējīgs. Ja netiktu 
veikti horizont āli pasākumi ES m ērogā, dalībvalstis turpin ātu rīkoties individu āli vai uz 
divpusējiem, vai nepietiekami daudzpus ējiem pamatiem. T ādā gadījumā pastāvētu risks, ka 
izveidotos atš ķirīgas valstu pieejas , kas varētu būt nesaderīgas. Turkl āt starpvalstu sadarb ība 
notiktu ad hoc  un kiberuzbrukumu sarež ģītības un mēroga dēļ varētu izrādīties neefekt īva. 
Dalībvalstis turpin ātu risināt šos jaut ājumus atš ķirīgā tempā, tādēļ ieinteres ētās aprindas 
varētu atturēties no invest ēšanas droš ības un elast īguma nodrošin āšanā, jo standartu un 
pienākumu daudzveid ība mazinātu to konkur ētspēju. Problēma pēc būtības ir starpvalstu, un 
tas vēl vairāk uzsvērtu Eiropā pastāvošās atšķirības drošības, elast īguma un gatav ības ziņā. 
Eiropas IKI neaizsarg ātība vēl aizvien b ūtu ļoti liela un varb ūt pat palielin ātos, neraugoties uz 
individuāliem pūliņiem.  
                                                 
8 Padomes Rezol ūcija 2007/C 68/01. 
LV 6   LV Politikas risin ājums Nr. 2: nesaistoša sist ēma 
Komisija nodrošin ātu koordinācijas un sadarb ības sistēmu, ko veidotu pazi ņojums un 
rīcības plāns, lai iesaist ītu dalībvalsts, priv āto sektoru un pilsonisko sabiedr ību. Paziņojumu 
varētu apstiprin āt Eiropas Savien ības Padome, un Eiropas Parlaments ar ī varētu nolemt 
iesaistīties diskusij ā. 
Iniciatīva tiktu v ērsta uz iepriekš izkl āstīto mērķu īstenošanu, un tiktu īpaši ierosin āts: 
(1) veicināt valstu politikas saska ņotību IKI droš ības un elast īguma jaut ājumos , 
• apzinot līdzīgās iezīmes un valsts politikas praksi, kur ā varētu dalīties, 
• izveidojot Eiropas forumu, kur ā dalībvalstis var ētu apmain īties ar inform āciju un 
politikas paraugpraksi IKI droš ības un elast īguma jom ā; 
(2) uzlabot IKI droš ības un elast īguma pārvaldību Eirop ā, 
• izveidojot Eiropas publisk ā un priv ātā sektora partner ību infrastrukt ūru 
elastīguma jaut ājumos (EP3R) , kuras m ērķis būtu veicināt publiskā un privātā 
sektora sadarb ību tādos jautājumos kā drošības un elast īguma mērķi, kopīgas 
pamatpras ības, politikas paraugprakse un pas ākumi;  
(3) nostiprin āt starpgad ījumu nov ēršanas operat īvās spējas Eirop ā, 
• izveidojot sekm īgi funkcion ējošas valstu/vald ību CERT9, kuras b ūtu galvenais 
elements, kas veido valsts sp ēju būt gatavībā, veikt inform ācijas apmai ņu, 
koordinēt un reaģēt, 
• vienojoties par valstu/vald ību CERT spēju un pakalpojumu minimumu, 
• veicinot valstu/vald ību CERT  sadarbību Eirop ā; vienkāršojot kontaktus un 
sadarbību starp strukt ūrām, kas dal ībvalstīs atbildīgas par starpgad ījumu 
novēršanu; vis ā Eiropā un/vai re ģionos organiz ējot mācības, kurās tiek simul ēti 
liela mēroga starpgad ījumi, 
• veicinot ārkārtas rīcības plānošanu tīklu drošības starpgad ījumu un to seku 
novēršanai, 
• finansējot tādu mācību rīkošanu Eirop ā, kurās tiek simul ēti liela m ēroga tīklu 
drošības starpgad ījumi, 
• atbalstot Eiropas Inform ācijas apmai ņas un brīdināšanas sist ēmas ( EISAS ) izveidi 
un ieviešanu nol ūkā vienlīdzīgi un efekt īvi apmierin āt iedzīvotāju un MVU 
vajadzības;  
(4) uzlabot interneta droš ību un elast īgumu ,  
• nosakot ES priorit ātes interneta ilgtermi ņa elastīguma un stabilit ātes jomā, 
• vienoties par interneta droš ības un elast īguma principu kopumu Eirop ā un 
starptautisk ā mērogā.  
Politikas risin ājums Nr. 3: saistoša sist ēma 
Lielāko daļu no iepriekš min ētajiem jaut ājumiem risin ātu ar vair ākiem saistošiem 
pasākumiem, kas attiec īgā gadījumā varētu būt direktīva, regula vai l ēmums. 
                                                 
9 Datorapdraud ējumu reakcijas komandas. 
LV 7   LV Komisija var ierosin āt saistošus pas ākumus, lai 
(1) noteiktu kop īgu atskaites punktu valstu politikas saska ņošanai . Šādi pasākumi 
varētu būt vērsti uz IKI papildu droš ību un elast īgumu, pārsniedzot jau ierosin āto 
tirgus tiesisko regul ējumu; 
(2) noteiktu publisk ā un privātā sektora ieinteres ēto aprindu lomu un atbild ību IKI 
drošības un elast īguma jaut ājumos; 
(3) uzlabotu operat īvo gatavību, veicot, piem ēram, šādus pasākumus: 
(a) izstrādājot standartu minimumu valstu/vald ību CERT  funkciju un pakalpojumu 
harmoniz ācijai, 
(b) izveidojot valstu ārkārtas rīcības plānošanas sist ēmu nolūkā izstrādāt visu ES 
aptverošus ārkārtas rīcības plānus.  
5. KĀ SALĪDZINĀMI POLITIKAS RISIN ĀJUMI ? 
Politikas risin ājums “rīkoties kā parasti” nedod nek ādu ieguvumu  IKI droš ības un 
elastīguma uzlabošanai Eirop ā. Tāpēc jāizvēlas starp nesaistošu un saistošu sist ēmu. Saistoša 
sistēma šobrīd nešķiet lietder īga, cita starp ā šādu iemeslu d ēļ:  
• neatkarīgu valstu politiskā realitāte, kas pien ācīgi jāņem vērā, veidojot jebk ādu tīklu un 
informācijas droš ības politikas Kopienas l īmenī,  
• nepieciešam ība ņemt vērā ievērojami dal īto operatīvo atbildību privātajā sektorā,  
• uzkrātas pieredzes tr ūkums inform ācijas apmai ņā un sadarb ībā starp publisko un priv āto 
sektoru IKI politikas jaut ājumos. 
Turklāt šobrīd pieejamajiem datiem  par drošības starpgad ījumiem ir zema kvalit āte — kam 
par cēloni ir inform ācijas asimetrija un valsts droš ības apsvērumi —, un tas kav ē iespēju 
noteikt likumdošanas pas ākumus konsekvent ā ekonomikas un valsts politikas perspekt īvā un 
apgrūtina proporcionalit ātes principa iev ērošanu , jo nav iesp ējams ierosin āt 
proporcion ālus pasākumus, ja nav pietiekamas izpratnes par probl ēmas patiesajiem apm ēriem. 
Visbeidzot, saistošas sist ēmas ieviešana prasa ilgstošu pie ņemšanas procesu, un t ā termiņi 
neatbilstu vajadz ībai strauji r īkoties visu ieinteres ēto personu interes ēs. 
Tādējādi šajā ietekmes nov ērtējumā tiek ierosin āts, ka īsā un vidējā termiņā priekšroka 
dodama politikas risin ājumam Nr. 2, nekav ējoties uzs ākot ierosin āto rīcību un pien ācīgā laikā 
pārskatot rezult ātus, tostarp rezult ātus, kas pan ākti sabiedriskaj ā diskusijā par tīklu un 
informācijas droš ības politikas pastiprin āšanu un moderniz āciju ES. Tos tad ņemtu par 
pamatu, nov ērtējot vajadz ības un iesp ējas nākotnē ieviest saistošus pas ākumus. 
Tad varētu būt iespējams sniegt ieteikumu īstenot pas ākumus, kas l īdzīgi politikas risin ājumā 
Nr. 3 ietvertajiem pas ākumiem.