Īpašais ziņojums ES finansējums komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām Donavas upes 
baseinā: ir nepieciešami 
turpmāki centieni, lai 
palīdzētu dalībvalstīm 
sasniegt ES notekūdeņu 
politikas mērķusLV 2015  Nr. 02
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads
Print ISBN 978-92-872-2440-8 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/33175 QJ-AB-15-006-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-2448-4 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/56992 QJ-AB-15-006-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-2464-4 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/788807 QJ-AB-15-006-LV-E
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Attiecībā uz jebkādu 1. attēla izmantošanu vai reproducēšanu atļauja ir jāprasa tieši autortiesību īpašniekam.
Printed in Luxembourg
ES finansējums komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām Donavas upes 
baseinā: ir nepieciešami 
turpmāki centieni, lai 
palīdzētu dalībvalstīm 
sasniegt ES notekūdeņu 
politikas mērķus
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 02
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrē ­
ti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie 
notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Henri Grethen  vadītā II apakšpalāta, kura revidē struktūrpolitikas, transporta un 
enerģētikas izdevumu jomas. Revīziju vadīja ERP loceklis George Pufan , un viņam palīdzēja biroja vadītājs Patrick Weldon , 
biroja atašejs Mircea Radulescu , nodaļas vadītājs Alain Vansilliette , revidentu grupas vadītāja Marion Colonerus , revidente 
Zuzana Gullova , revidents Attila Horvay‑Kovacs , revidents Jean‑François Hynderick , revidente Dana Moraru , revidente Radka 
Papouskova , revidents Tomasz Plebanowicz  un revidents Olivier Prigent .
No kreisās uz labo:  Mircea Radulescu, Alain Vansilliette, Olivier Prigent, George Pufan, 
Zuzana Gullova, Patrick Weldon, Attila Horvay‑Kovacs un Tomasz Plebanowicz.

03
 Saturs
Punkts
 Glosārijs
I–VII  Kopsavilkums
1–11 Ievads
1–7 Vispārīga informācija
8–11 ES līdzfinansējums ar notekūdeņiem saistītām infrastruktūrām
12–17 Revīzijas tvērums un pieeja
18–105 Apsvērumi
18–33 Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā noteikto termiņu ievērošana
21–29 Dalībvalstis parasti ievēroja Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā noteiktos termiņus attiecībā uz 
notekūdeņu savākšanu, bet ne attīrīšanu
30–31 Komisijai ir tikai daļēja informācija par stāvokli aglomerācijās, kurās ir mazāk par 2 000 c. e.
32–33 Komisija seko stāvoklim trijās no četrām apmeklētajām dalībvalstīm, kurās netiek ievēroti noteikumi
34–44 2007.–2013. gada plānošanas periodā pieejamo ES līdzekļu izlietojums
36–41 Netika apgūts viss finansējums, kas bija pieejams saskaņā ar 2007.–2013. gada darbības programmām
42–44 Līdz 2013. gada beigām lielākā daļa tiešo rezultātu un koprezultātu rādītāju mērķlielumu netika sasniegti
45–88 ES līdzfinansēto komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu efektivitāte
46–71 Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu darbības rezultāti
72–88 Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu radīto dūņu izmantošana
89–105 ES līdzfinansēto komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu finansiālā ilgtspēja
95–99 Notekūdeņu tarifi, ko piemēroja lietotājiem, ļāva pilnībā segt izmaksas tikai 11 % gadījumu
100 –101 Tarifi par notekūdeņu attīrīšanu bija zemāki nekā Komisijas minētais pieejamības līmenis 92 % gadījumu, 
kad izmaksas atguva tikai daļēji
102–105 Finanšu rezerves nav pietiekamas, lai nodrošinātu infrastruktūras atjaunošanu
04 Saturs
106 –119 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums.  Komunālo notekūdeņu attīrīšanas vide
 II pielikums.  Pārbaudīto notekūdeņu attīrīšanas iekārtu saraksts
 III pielikums.  Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas ieviešanas termiņi
 Komisijas atbildes
05
 Glosārijs
Aglomerācija : teritorija, kurā iedzīvotāju un/vai saimnieciskās darbības koncentrācija ir pietiekama, lai komunālos 
notekūdeņus savāktu un novirzītu uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām vai galīgās novadīšanas vietu.
Atļauja notekūdeņu novadīšanai : šajā ziņojumā tās ir atļaujas, ko izsniedz notekūdeņu novadītājiem saskaņā 
ar valsts tiesību aktu noteikumiem. Atļaujās, kas izsniegtas notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, cita starpā sniedz 
informāciju par iekārtas jaudu un robežvērtībām, kas attiecas uz vairākiem parametriem un piesārņotājiem.
Bioķīmiskais skābekļa patēriņš (BSP5): mikroorganismu patērētā skābekļa daudzums, lai likvidētu ūdenī esošas 
bioloģiski noārdāmas organiskās vielas un minerālvielas. Šo rādītāju parasti izmanto, lai mērītu skābekļa patēriņu 
mg O2/l pēc piecām dienām. Jo augstāka ir BSP5 vērtība, jo vairāk skābekļa patērē mikroorganismi un jo lielāks ir 
piesārņojums.
Cilvēka ekvivalents (c. e.) : skaitļos izteikts notekūdeņu piesārņojuma slodzes rādītājs, kas atbilst “ekvivalentam” 
cilvēku skaitam, kuri piesārņotu notekūdeņus tādā pašā pakāpē. Viens c. e. atbilst viena cilvēka radītu notekūdeņu 
piesārņojuma slodzei un nozīmē bioloģiski attīrāmo notekūdeņu daudzumu, kas piecas dienas pēc kārtas bioķīmiski 
piesaista 60 g skābekļa dienā.
Darbības programma : tajā izklāstītas dalībvalsts prioritātes un konkrēti mērķi, kā arī tas, kā attiecīgajā periodā 
(parasti septiņos gados) tiks izlietots finansējums (ES un valsts publiskais un privātais līdzfinansējums) projektu 
finansēšanai. Ar šo projektu palīdzību jāsasniedz noteikts skaits mērķu, kas konkretizēti darbības programmas 
prioritāro virzienu līmenī. Katram kohēzijas jomas fondam (proti, Eiropas Reģionālās attīstības fondam, Kohēzijas 
fondam un Eiropas Sociālajam fondam) ir izstrādātas programmas. Darbības programmu sagatavo dalībvalsts, un 
Komisijai tā jāapstiprina, pirms drīkst veikt maksājumus no ES budžeta. Attiecīgajā periodā darbības programmās 
drīkst veikt izmaiņas tikai tad, ja abas puses piekrīt.
Efluents : attīrīti notekūdeņi, ko novada ūdensobjektos.
Eiropas Reģionālās attīstības fonds : tā mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, 
izlīdzinot galvenās reģionālās atšķirības, šajā nolūkā sniedzot finansiālu atbalstu infrastruktūras izveidei un jaunu 
darbavietu radīšanai ražojošās nozarēs, galvenokārt rūpniecībā.
Eitrofikācija : ūdens bagātināšana ar barības vielām, it īpaši slāpekļa un fosfora savienojumiem, kas veicina 
paātrinātu aļģu augšanu, kā rezultātā samazinās skābekļa līmenis ūdenī un izzūd vietējie ūdensaugi, zivis un citi 
ūdens dzīvnieki.
Ex ante  nosacījumi : saistībā ar tādu darbības programmu sagatavošanu, kuras saņem līdzfinansējumu no Eiropas 
strukturālajiem un investīciju fondiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā, dalībvalstu pienākums ir novērtēt, vai 
šie iepriekš definētie nosacījumi ir ievēroti. Ja tie nav ievēroti, ir jāizstrādā rīcības plāni, lai nodrošinātu nosacījumu 
ievērošanu līdz 2016. gada 31. decembrim.
06 Glosārijs
Jutīgas zonas : dalībvalstij ūdenstilpe ir jānosaka kā jutīga zona, ja tā ietilpst vienā no sekojošajām grupām: 
i) ūdenstilpe vai tās daļa, kurai draud eitrofikācija; ii) ūdenstilpe, kura paredzēta dzeramā ūdens ņemšanai un kurā 
varētu būt pārāk liela nitrātu koncentrācija; un iii) zonas, kur notekūdeņu attīrīšanai nepieciešama stingrāku prasību 
piemērošana, lai atbilstu Padomes direktīvām.  
Pareiza jutīgu zonu apzīmēšana ir ļoti svarīga, jo tā norāda, kāds notekūdeņu attīrīšanas veids jāizmanto, lai 
samazinātu vielas, kas izraisa eitrofikāciju.
Kanalizācijas sistēma : fiziska infrastruktūra, kas sastāv no cauruļvadiem, sūkņiem, sietiem, kanāliem u. c., ko 
izmanto, lai notekūdeņus novadītu no to rašanās vietas līdz galīgai attīrīšanai vai likvidācijai.
Kohēzijas fonds : tā mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, finansējot vides un 
transporta projektus dalībvalstīs, kuru NKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāks nekā 90 % no ES vidējā līmeņa.
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīva : Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvas 91/271/EEK mērķis ir 
aizsargāt vidi no kaitīgas ietekmes, ko rada komunālo notekūdeņu un atsevišķu rūpniecības sektoru notekūdeņu 
novadīšana. Lai šo mērķi īstenotu, ir jānodrošina notekūdeņu savākšana un attīrīšana aglomerācijās, kurās cilvēka 
ekvivalents (c. e.) pārsniedz 2 000, un stingrāku noteikumu piemērošana attīrīšanai aglomerācijās, kurās c. e. 
pārsniedz 10 000 un kuras atrodas jutīgās zonās. Turklāt visās aglomerācijās, kur c. e. nepārsniedz 2 000 un kurās ir 
ierīkotas kanalizācijas sistēmas, notekūdeņi ir pienācīgi jāattīra, ja tos novada saldūdenī vai ietekā.
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārta : infrastruktūra, kas nodrošina vairākus attīrīšanas procesus, lai 
saņemtajiem aglomerāciju komunālajiem notekūdeņiem samazinātu piesārņojuma līmeni līdz pieņemamam 
līmenim, pirms šos ūdeņus novada saņemošajos ūdeņos.
Kopējās suspendētās daļiņas (KSD) : to ūdenī suspendēto minerālvielu un organisko vielu daļiņu daudzums, kuras 
var uztvert ar poraino filtru. Arī šo rādītāju izsaka mg/l.
Ķīmiskais skābekļa patēriņš (ĶSP) : skābekļa daudzums, kuru patērē, lai ķīmiski oksidētu ūdenī esošas organiskās 
vielas un minerālvielas. Šo rādītāju izsaka mg O2/l.
Normāli apgabali : ūdenstilpe vai tās daļa, kurai nedraud eitrofikācija.
Notekūdeņi : jebkāds ūdens, kurš vairs nav kvalitatīvs. Parasti to novada pa kanalizācijas sistēmu un attīra 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtās. Attīrītu notekūdeni novada saņemošajos ūdeņos pa attīrītiem notekūdeņiem 
paredzētām caurulēm. Zonās, kur nav pieejama komunālā kanalizācijas sistēma, notekūdeņu attīrīšana ir atkarīga no 
individuālām sistēmām, tādām kā septiskās tvertnes.
Notekūdeņu cena (tarifs) : cena par notekūdeņu attīrīšanu, ko maksā tie, kas novada notekūdeņus kanalizācijas 
sistēmā un/vai attīrīšanas iekārtā, citiem vārdiem, to maksā notekūdeņu attīrīšanas pakalpojuma izmantotāji. Šie 
tarifi dažādiem lietotājiem (piemēram, mājsaimniecībām un rūpniecības iekārtām) var būt atšķirīgi.
07 Glosārijs
Otrreizējā attīrīšana : bioloģiskā fāze, kurā notekūdeņus apstrādā, lai novērstu bioloģiski noārdāmu organisku 
piesārņojumu.
Pašpārbaude : šajā ziņojumā ar to saprot i) regulāras pārbaudes, kas ir daļa no komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu parastas darbības un ko regulāri veic šo iekārtu darbinieki, lai kontrolētu novadīto notekūdeņu kvalitāti un 
dūņu saturu, un ii) rūpniecisko iekārtu veiktas pārbaudes, lai kontrolētu komunālajā kanalizācijas sistēmā novadīto 
notekūdeņu kvalitāti.
“Piesārņotājs maksā” princips : tas ir izklāstīts Līguma par Eiropas Savienības darbību 191. panta 2. punktā. 
Attiecībā uz notekūdeņiem tas nozīmē, ka tie, kas novada notekūdeņus, maksā par radīto piesārņojumu (piemēram, 
mājsaimniecības maksā notekūdeņu attīrīšanas maksu, norēķinoties par attīrīšanas pakalpojumiem, notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtas maksā par radīto piesārņojumu).
Pirmspievienošanās struktūrpolitikas instruments ( ISPA ): finanšu instruments (tas sāka darboties 2000. gadā), 
kura mērķis bija palīdzēt kandidātvalstīm sagatavoties dalībai ES. Tas nodrošināja atbalstu infrastruktūras 
projektiem vides un transporta jomās, t.i., ES prioritārajās jomās. Pēc iestāšanās (2004. gadā iestājās desmit valstis, 
2007. gadā – divas) ISPA  projekti kļuva par Kohēzijas fonda projektiem.
Plānošanas periods : daudzgadu sistēma, ar kuru saskaņā plāno un īsteno struktūrfondu un Kohēzijas fonda 
izdevumus.
Sākotnējā attīrīšana : mehāniskā fāze, kurā notiek lielu mehānisku daļu atdalīšana no notekūdeņiem.
Stingrākas prasības notekūdeņu attīrīšanai / terciārā apstrāde : saskaņā ar direktīvas prasībām tā ir bioloģiskā/
ķīmiskā attīrīšana, kuru piemēro, ja nepieciešams samazināt barības vielu (slāpekļa un fosfora) daudzumu attīrītajos 
notekūdeņos, pirms tos novada saņemošajos ūdeņos, kurus apdraud eitrofikācija.
Upes baseins : zemes platība, no kuras visi virszemes noteces ūdeņi caur secīgiem strautiem, upēm vai ezeriem 
ieplūst jūrā pa vienu grīvu, ieteku vai deltu.
08
 Kopsavilkums
I
Pilsētu aglomerāciju notekūdeņi un to dūņas var ietek ­
mēt Eiropas ezeru, upju, piekrastes ūdeņu, augsnes un 
gruntsūdeņu kvalitāti. Tāpēc Eiropas Savienība ir pie ­
ņēmusi vairākas direktīvas, kā arī, izmantojot Kohēzijas 
fondu un ERAF, līdzfinansējusi komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu būvniecību.
II
Palātas revīzijā galvenā uzmanība tika pievērsta 
četrām dalībvalstīm Donavas baseinā (Čehijas Repub ­
likai, Ungārijai, Rumānijai un Slovākijai). Revidenti 
analizēja, cik sekmīgi ir ieviesta Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīva un attiecībā uz izlasē iekļautajām 
28 notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, kuras ir līdzfinan ­
sējusi ES, – notekūdeņu attīrīšanas iekārtu darbības 
rādītājus, notekūdeņu dūņu apstrādi un infrastruktū ­
ras finansiālo ilgtspēju.
III
Palāta secināja, ka Eiropas Reģionālās attīstības 
fonda / Kohēzijas fonda izdevumi 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā ir bijuši ārkārtīgi nozīmīgi, lai 
uzlabotu notekūdeņu savākšanu un attīrīšanu, tomēr 
nepietiekami, lai ievērotu termiņus, kas noteikti notek ­
ūdeņu attīrīšanai. Palāta iesaka Komisijai pastiprināt 
ziņošanas prasības un dalībvalstīm – izstrādāt tiesību 
aktu noteikumus, kuru mērķis būtu nodrošināt māj ­
saimniecību drīzu pieslēgumu komunālajai kanalizāci ­
jas sistēmai.
IV
Palāta novēroja, ka 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā pieejamais finansējums tika apgūts lēnām 
un ka darbības programmu rādītājus nevarēja izman ­
tot, lai novērtētu Direktīvas ieviešanas virzību. Palāta 
iesaka, lai dalībvalstis dara pieejamu atjauninātu 
informāciju par finanšu resursiem, kas nepieciešami, 
lai panāktu pilnīgu atbilstību Direktīvas noteikumiem, 
un par potenciāliem finansējuma avotiem.V
Pārbaudītajās ES līdzfinansētajās komunālo notek ­
ūdeņu attīrīšanas iekārtās efluents lielākoties atbilda 
prasībām, kas noteiktas Direktīvā (atbilstīgos gadīju ­
mos) un tām izsniegtajās atļaujās notekūdeņu nova ­
dīšanai. Tomēr aptuveni viena trešdaļa šo iekārtu bija 
pārmērīgi lielas (pat ņemot vērā plānotos pieslēgums 
nākotnē). Palāta iesaka Komisijai un dalībvalstīm ne 
tikai gādāt, lai iekārtu lielums būtu atbilstošs, bet arī 
novērst lietus ūdens pārplūdes, jo tās var negatīvi 
ietekmēt ūdens kvalitāti, un iekārtu apsaimnieko ­
tājiem izmantot izdevību darbības izmaksu sama ­
zināšanai. Turklāt Palāta ierosina Komisijai novērtēt 
Direktīvā noteikto vielu koncentrācijas robežvērtību 
piemērotību, ņemot vērā tehnoloģiskos uzlabojumus, 
kas veikti kopš 1991. gada, kad Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīva tika pieņemta.
VI
Pārbaudītajās notekūdeņu attīrīšanas iekārtās dūņas 
apstrādāja pienācīgi, atskaitot vienu dalībvalsti. Tomēr 
ne visiem dūņu izmantošanas veidiem ir izstrādātas 
saistošas prasības attiecībā uz piesārņotājiem. Palāta 
iesaka Komisijai un dalībvalstīm izstrādāt kritērijus 
visiem izmantošanas veidiem un veikt nepieciešamos 
pasākumus stingrai piesārņotāju uzraudzībai.
VII
ES līdzfinansēto infrastruktūru finansiālās ilgtspējas 
pakāpe nav pilnībā apmierinoša. Palāta iesaka Komisi ­
jai mudināt dalībvalstis ieviest atbildīgu notekūdeņu 
izcenojuma politiku un noteikt tādus tarifus, kas nav 
zemāki par Komisijas minēto 4 % pieejamības līmeni. 
Turklāt ir jāveic pasākumi, lai darītu pieejamus pie ­
tiekamus līdzekļus nepieciešamajām uzturēšanas un 
atjaunināšanas izmaksām.
09
 Ievads
Vispārīga informācija
01 
ES ūdens resursu politikas galvenais 
mērķis ir nodrošināt labas kvalitātes 
ūdeni pietiekamā daudzumā iedzīvotāju 
un vides vajadzību apmierināšanai visā 
Eiropas Savienībā. Eiropas iedzīvotāji ir 
atzinuši, ka saistībā ar vidi viņi ir īpaši 
noraizējušies par ūdens piesārņojumu.
02 
Šajā ziņojumā galvenā uzmanība ir veltī ­
ta Donavas baseinam – tas ir vislielākais 
upju baseins (801 463 km2), un tā terito ­
rijā atrodas 19 valstis. To apdraud ūdens 
piesārņojums no dažādiem avotiem.
03 
Viens no ūdens piesārņojuma avotiem 
ir daļēji attīrītu vai neattīrītu notekūde ­
ņu emisijas no aglomerācijām. Komu ­
nālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvu1 
pieņēma 1991. gadā, un tajā noteikts, 
ka konkrētā termiņā dalībvalstu pienā ­
kums ir izveidot komunālo notekūdeņu 
kanalizācijas sistēmu aglomerācijās un 
savāktos notekūdeņus pienācīgi attīrīt.
04 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas ie ­
kārtu radītās dūņas var kaitīgi ietekmēt 
ūdeni un augsni galvenokārt tāpēc, ka 
tās satur smagos metālus. Tāpēc dūņu 
apglabāšana virszemes ūdeņos vairs 
nav atļauta, un Komunālo notekūde ­
ņu attīrīšanas direktīvā ir noteikts, ka 
dūņas jāizmanto atkārtoti. Notekūdeņu 
dūņu izmantošanu lauksaimniecībā 
izmantojamā zemē2 regulē Direktīva 
par notekūdeņu dūņām3, kurā formu ­
lēti noteikumi par paraugu ņemšanu, 
kā arī dūņu un augsnes analizēšanu, 
turklāt tajā ir norādītas robežvērtības 
smago metālu koncentrācijai augsnē 
un smago metālu maksimālais ikga ­
dējais daudzums, ko drīkst iestrādāt 
lauksaimniecības augsnē.05 
Īss pārskats par notekūdeņu attīrīša ­
nas un dūņu apglabāšanas procesu ir 
sniegts I pielikumā .
06 
Ūdens pamatdirektīvas4 galvenais mēr ­
ķis ir sasniegt labu virszemes ūdeņu un 
gruntsūdeņu stāvokli līdz 2015. gadam. 
Galvenais rīks šīs direktīvas ieviešanai 
ir upes baseina apsaimniekošanas 
plāns.  Līdz 2009. gadam katrai da ­
lībvalstij bija jāizstrādā upju baseinu 
apsaimniekošanas plāni, tostarp pasā ­
kumu programma katram tās teritorijā 
esošajam upes baseina apgabalam5. 
Šajā programmā bija jāiekļauj arī pa ­
sākumi, kas nepieciešami, lai īstenotu 
ES tiesību aktu prasības ūdens aizsar ­
dzībai (tādu kā Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīva).
07 
Vispārējā Savienības vides rīcības prog ­
rammā līdz 2020. gadam6, ko pieņēma 
2013. gadā, ir noteikta prasība sama ­
zināt slāpekļa un fosfora emisijas, to ­
starp no komunālajiem un rūpnieciska ­
jiem notekūdeņiem, un minerālmēslu 
lietošanas radītās emisijas. Arī Eiropas 
ūdens resursu aizsardzības 2012. gada 
konceptuālajā plānā7 kā nepieciešams 
pasākums ir minēta atbilstības līmeņa 
uzlabošana attiecībā uz notekūdeņu 
attīrīšanu, izmantojot ilgtermiņa iegul ­
dījumu plānošanu.1 Padomes 1991. gada 21. maija 
Direktīva 91/271/EEK par 
komunālo notekūdeņu 
attīrīšanu (OV L 135, 30.5.1991., 
40. lpp.).
2 Piesārņota augsne var izraisīt 
ūdens piesārņojumu vai nu 
tāpēc, ka piesārņotāji noplūst 
gruntsūdenī, vai noteces dēļ.
3 Padomes 1986. gada 12. jūnija 
Direktīva 86/278/EEK par 
vides, jo īpaši augsnes, 
aizsardzību, lauksaimniecībā 
izmantojot notekūdeņu dūņas 
(OV L 181, 4.7.1986., 6. lpp.).
4 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2000. gada 
23. oktobra Direktīva 
2000/60/E K, ar ko izveido 
sistēmu Kopienas rīcībai ūdens 
resursu politikas jomā 
(OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.).
5 Ja dalībvalstu teritorijā atrodas 
dažādu upju baseinu daļas 
(piemēram, Čehijas Republikā 
ir daļa gan Donavas, gan 
Oderas, gan Elbas upju 
baseina), bija jāsagatavo plāni 
katrai upes daļai (baseina 
apgabalam).
6 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
20. novembra Lēmums 
Nr. 1386/2013/ES par vispārējo 
Savienības vides rīcības 
programmu līdz 2020. gadam 
“Labklājīga dzīve ar 
pieejamajiem planētas 
resursiem” (OV L 354, 
28.12.2013., 171. lpp.).
7 COM(2012) 673  final , 
14.11. 2012.
10 Ievads
8 Līguma par Eiropas Savienību 
17. panta 1. punkts un Līguma 
par Eiropas Savienības darbību 
317. pants.
9 No 2007. gada 1. janvāra līdz 
2010. gada 25. jūnijam šī 
summa ar vidi saistītiem 
projektiem bija 25  miljoni  EUR.ES līdzfinansējums ar 
notekūdeņiem saistītām 
infrastruktūrām
08 
Izmaksas par notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu un kanalizācijas sistēmu būv ­
niecību, uzlabošanu un modernizāciju 
ir attiecināmas ES līdzfinansējumam 
no Eiropas Reģionālās attīstības fonda 
un Kohēzijas fonda. Līdzfinansēju ­
mu var saņemt arī no Eiropas Lauk ­
saimniecības fonda lauku attīstībai, 
ja darbi attiecas uz lauku apvidiem. 
Dalībvalstīm, kuras pievienojās Eiropas 
Savienībai 2004. un 2007. gadā, līdzekļi 
bija pieejami, sākot ar 2000. gadu 
līdz pat iestāšanās dienai saskaņā ar 
Pirmspievienošanās struktūrpolitikas 
instrumentu ( ISPA ). Pēc minēto valstu 
iestāšanās Savienībā ISPA  projektus 
pārņēma Kohēzijas fonds.
09 
No Eiropas Reģionālās attīstības fonda 
un Kohēzijas fonda notekūdeņu infra ­
struktūrai piešķīra aptuveni 12,9  miljar ­
dus EUR 2000.–2006. gada plānošanas 
periodā un 14,6 miljardus EUR – 2007.–
2013. gada plānošanas periodā.10 
Līdzfinansēto infrastruktūras projektu 
(sk. 1. izcēlumu ) īstenošana tiek pār ­
valdīta kopīgi, bet Komisijai ir galīgā 
atbildība par ES budžeta īstenošanu8. 
2000.–2006. gada plānošanas periodā 
papildus apstiprinātajām darbības 
programmām Komisija apstiprināja arī 
dalībvalstu iesniegtos ERAF projektu 
pieteikumus, kuru kopējās izmaksas 
projektam pārsniedza 50 miljonus EUR, 
un visus Kohēzijas fonda un ISPA  pro ­
jektu pieteikumus. 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā papildus program ­
mu apstiprināšanai Komisijai bija jāap ­
stiprina tikai lielie projekti (t. i. tie, kuru 
izmaksas pārsniedza 50 miljonus EUR)9. 
Lēmumā līdzfinansēt projektu nosaka 
dotāciju lielumu (atbalsta līmeni) un 
nosacījumus, kuri jāievēro maksājuma 
saņemšanai.
11 Ievads
11 
Notekūdeņu attīrīšanas jomā no ­
zīmīga loma ir diviem Komisijas 
ģenerāldirektorātiem:
a) Vides ģenerāldirektorāts ir atbil ­
dīgs par ES vides politiku attiecībā 
uz ūdeni, tostarp notekūdeņu attī ­
rīšanu. Tam ir jāuzrauga attiecīgo 
tiesību aktu īstenošana (piemēram, 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvā noteikto mērķu sasnieg ­
šanas termiņi), kā arī atbilstīgos 
gadījumos jāuzsāk pienākumu 
neizpildes procedūra. Ar to ap ­
spriežas Reģionālās politikas un 
pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts, 
kad jāizvērtē darbības programmu 
priekšlikumu kvalitāte. Ar Vides 
ģenerāldirektorātu apspriežas arī 
“lielo projektu” un Kohēzijas fonda 
projektu izvērtēšanas posmā;b) Reģionālās politikas un pilsētpo ­
litikas ĢD atbild par ES budžetu 
reģionālās politikas jomā, no kura 
var līdzfinansēt ar notekūdeņiem 
saistītus projektus.Palātas apmeklētā līdzfinansēta projekta piemērs
Ungārijā viens projekts ietvēra i) jaunas kanalizā ­
cijas sistēmas ierīkošanu atsevišķos aglomerācijas 
apgabalos un esošās sistēmas paplašināšanu citos 
apgabalos, ii) komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu jaudas palielināšanu, lai nodrošinātu barības 
vielu aizvākšanu, un iii) jaunas dūņu attīrīšanas 
iekārtas ierīkošanu.
Komisija apstiprināja projektu 2004. gada decembrī 
un to sāka īstenot 2011. gada decembrī. Šā projekta 
kopējās izmaksas bija 48,3 miljoni EUR,no kuriem 
ES dotācija bija 36,2 miljoni EUR.1. izcēlums
1. fotoattēls. Notekūdeņu attīrīšanas iekārta (Ungārija, Zalaegersega)
Avots:  ER P.
12
 Revīzijas tvērums un pieeja
12 
Šīs revīzijas laikā Palāta novērtēja, cik 
efektīvi bija Eiropas Reģionālās attīstī ­
bas fonda / Kohēzijas fonda izdevumi 
saistībā ar notekūdeņu attīrīšanu, lai 
palīdzētu dalībvalstīm sasniegt ES no ­
tekūdeņu politikas mērķus. Palāta 
paredz turpmākajos ziņojumos aptvert 
tēmas, kas skar Ūdens pamatdirektīvas 
ieviešanu Donavas upes baseinā.
13 
Palātas revīzijā galvenā uzmanība tika 
pievērsta četrām dalībvalstīm Dona ­
vas baseina augšējā daļā, vidusdaļā 
un lejasdaļā, proti, Čehijas Republikai, 
Ungārijai, Rumānijai un Slovākijai10.
14 
Revīzijā skatīja šādus četrus 
jautājumus:
a) Vai dalībvalstis ir ievērojušas 
termiņus, lai panāktu atbilstību 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvai?
b) Vai dalībvalstis ir pienācīgi izlieto ­
jušas finansējumu, kas bija pie­
ejams 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā?
c) Vai ES līdzfinansētās komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtas 
darbojas efektīvi?
d) Vai ES līdzfinansētās komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtas ir 
finansiāli ilgtspējīgas?15 
Notekūdeņu attīrīšanas projektiem 
četrās dalībvalstīs ES piešķīra kopā 
2,1 miljardu EUR 2000.–2006. gada 
plānošanas periodā11 un 5,8  miljar ­
dus EUR12 –2007.–2013. gada plānoša ­
nas periodā.
16 
Revīzijas pamatā bija šādu aspektu 
novērtēšana:
a) jaunāko datu novērtēšana par 
aglomerāciju pieslēguma līmeni, 
par to, cik efektīvi iekārtas attīra 
notekūdeņus, un to aglomerāciju 
skaitu, kuras vēl neatbilst Komunā ­
lo notekūdeņu attīrīšanas direktī ­
vas prasībām;
b) 28 komunālo notekūdeņu attīrī ­
šanas iekārtu darbības rādītāji. 
Tā kā šīs iekārtas jau bija sākušas 
darbību, lielākā daļa izlasē iekļauto 
projektu bija saņēmuši ES finansē ­
jumu 2000.–2006. gada plānošanas 
periodā. Pārbaudīto attīrīšanas 
iekārtu saraksts ir sniegts II pieli -
kumā , visu iekārtu jauda pārsnie ­
dza 2 000 c. e.10 Donavas upes baseinā atrodas 
daļa no Čehijas Republikas, 
lielākā daļa no Slovākijas, kā arī 
visa Rumānija un Ungārija.
11 Apmeklētajās dalībvalstīs, 
sākot ar 2000. gadu un līdz 
dienai, kad valsts iestājās 
Eiropas Savienībā, projektus 
finansēja no ISPA , pēc 
iestāšanās – no Eiropas 
Reģionālās attīstības fonda un 
Kohēzijas fonda.
12 2013. gada 31. decembra dati 
(pamatojoties uz ikgadējiem 
īstenošanas ziņojumiem).
13 Revīzijas tvērums un pieeja
17 
Pierādījumus ieguva, pārbaudot un 
analizējot dokumentus (piemēram, 
valsts stratēģijas dokumentus, īste ­
nošanas ziņojumus, tiesību aktus, 
statistikas datus, kā arī iekārtu apsaim ­
niekotāju sniegtos darbības rādītājus), 
iztaujājot Komisijas un dalībvalstu ie­
stāžu darbiniekus, kā arī attīrīšanas ie ­
kārtu īpašniekus un apsaimniekotājus. 
No 2013. gada marta līdz 2014. gada 
janvārim revidenti apmeklēja 14 no 
izlasē iekļautajām 28 iekārtām un 
detalizēti pārbaudīja 14 neapmeklēto 
iekārtu dokumentāciju. Revīzijā izman ­
totie vērtēšanas kritēriji ir paskaidroti 
turpmāk dažādās šā ziņojuma nodaļās.
14
 Apsvērumi
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvā 
noteikto termiņu 
ievērošana
18 
Saskaņā ar direktīvu par komunālo 
notekūdeņu attīrīšanu
 ­ visas aglomerācijas, kuru cilvēka 
ekvivalents (c. e.) pārsniedz 2 000, 
ir kanalizācijas sistēmas vai, ja tādu 
izveidošana nav pamatota, izman ­
to individuālas sistēmas vai citas 
piemērotas sistēmas13, kas nodro ­
šina to pašu vides aizsardzības 
līmeni (Direktīvas 3. pants);
 ­ visās aglomerācijās, kuru cilvēka 
ekvivalents (c. e.) pārsniedz 2 000, 
ir jāveic notekūdeņu otrreizēja 
attīrīšana, lai no attīrīšanas iekār ­
tām novadītais efluents atbilstu 
bioķīmiskā skābekļa patēriņa 
(BSP5), ķīmiskā skābekļa patēriņa 
(ĶSP) un kopējo suspendēto daļiņu 
(KSD) koncentrācijas robežvērtī ­
bām (4. pants);
 ­ jutīgās zonās14 visās aglomerāci ­
jās, kuru cilvēka ekvivalents (c. e.) 
pārsniedz 10 000, notekūdeņi ir 
jāpakļauj stingrākai attīrīšanai, lai 
no attīrīšanas iekārtām novadītais 
efluents atbilstu kopējā slāpek ­
ļa (Ntot)15 un kopējā fosfora (Ptot) 
koncentrācijas robežvērtībām 
(5. pants);
 ­ visās aglomerācijās, kur c. e. nepār ­
sniedz 2 000 un kurās ir ierīkotas 
kanalizācijas sistēmas, notekūdeņi 
ir pienācīgi jāattīra, ja tos novada 
saldūdenī vai ietekā (7. pants).19 
Četrām apmeklētajām dalībvalstīm bija 
jāizpilda minētās prasības dažādos ter ­
miņos (sk.  III pielikumu ). Ja dalībvalsts 
neizpilda ES tiesību aktos noteiktās 
prasības, Komisija ir pilnvarota uzsākt 
pienākumu neizpildes procedūru un 
galu galā nodot lietu izskatīšanai Eiro ­
pas Tiesā.
20 
Palāta pārbaudīja, vai
 ­ aglomerācijās, kur c. e. pārsniedz 
2 000, ir ievēroti starpposma un/
vai galīgie termiņi;
 ­ bija pieejama informācija par to, 
vai aglomerācijās, kur c. e. nepār ­
sniedz 2 000 un kur ir notekūdeņu 
kanalizācijas sistēmas, bija nodroši ­
nāta pienācīga attīrīšana;
 ­ Komisija veica pasākumus, ja ne ­
tika ievēroti Komunālo notekūde ­
ņu attīrīšanas direktīvā noteiktie 
termiņi.13 Piemēram, atkritumu bedri var 
uzskatīt par individuālu 
sistēmu.
14 Šīs zonas nosaka, izmantojot 
kritērijus, kas noteikti 
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvā 
(sk. Glosāriju ).
15 Kopējais slāpeklis ir pēc 
Kjeldāla noteiktā kopējā 
slāpekļa (organiskais N un 
amonjaka slāpeklis NH3), 
nitrātu slāpekļa (NO3) un 
nitrītu slāpekļa (NO2) summa.
15 Apsvērumi
Dalībvalstis parasti ievēroja 
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvā 
noteiktos termiņus attiecībā 
uz notekūdeņu savākšanu, 
bet ne attīrīšanu
Trijās no četrām dalībvalstīm 
bija ievēroti termiņi 
notekūdeņu savākšanai
21 
Pamatojoties uz Komisijas izanali ­
zētajiem dalībvalstu iesniegtajiem 
datiem16, Palāta secina, ka attiecībā 
uz notekūdeņu savākšanu (Direktīvas 
3. pants) no četrām apmeklētajām da ­
lībvalstīm vienīgi Rumānija 2012. gada 
beigās bija nedaudz atpalikusi no 
starpposma termiņiem noteiktā laika 
grafika (sk.  1. tabulu ).22 
Tomēr Palāta atzīmē, ka, pamatojoties 
uz dalībvalstu datiem, nav iespējams 
novērtēt, vai individuālās sistēmas, kas 
savāc daļu no notekūdeņiem, nodroši ­
na kolektīvajām sistēmām līdzvērtīgu 
vides aizsardzību. Vairākās aglomerā ­
cijās individuālajās sistēmās savākto 
notekūdeņu daudzums ir ievērojams, 
un dažos gadījumos tas var sasniegt 
100 % no visas aglomerācijas radīta ­
jiem notekūdeņiem. 2014. gada vidū 
Komisija lūdza, lai Čehijas Republika, 
Ungārija un Slovākija sniedz detalizētā ­
ku informāciju par to, kā valsts iestādes 
panāk, ka individuālās sistēmas no ­
drošina līdzvērtīgu vides aizsardzības 
līmeni.16 Šie dati ir iesniegti 2014. gadā 
par stāvokli atsauces termiņā 
2012. gada 31. decembrī 
attiecībā uz Čehijas Republiku, 
Rumāniju un Slovākiju un par 
Ungāriju – 2011. gada 
31. decembrī.1. tabulaDirektīvā noteikto termiņu ievērošana attiecībā uz notekūdeņu savākšanu (stāvoklis 
2012. gada 31. decembrī)
Dalībvalsts PrasībaIeviešanas pakāpe:  
aglomerācijas (procentos)1, kurās ir kanalizācijas sistēmas,
tostarp individuālu sistēmu savāktais notekūdeņu daudzums2
Čehijas Republika100 % aglomerāciju līdz 
2010. gadam100 %;
7 % notekūdeņu savāc individuālās sistēmās.
Ungārija154 aglomerācijas (31 % no 
kopskaita) līdz 2010. gadam100 %;
14 % notekūdeņu savāc individuālās sistēmās.
Rumānija61 % notekūdeņu daudzuma 
līdz 2010. gadamTikai sešas aglomerācijas pilnībā atbilst prasībām. Tomēr starpposma termiņi attiecas 
uz notekūdeņu daudzumu: 2012. gada beigās faktiskais savākto notekūdeņu daudzums 
bija 60,2 %;
1 % notekūdeņu savāc individuālās sistēmās.
Slovākija291 aglomerācija (82 % no 
kopskaita) līdz 2010. gadam100 %;
13 % notekūdeņu savāc individuālās sistēmās, bet 0,4 % netiek savākti vispār.
1  Komisija uzskata, ka aglomerācija ir izpildījusi prasības, ja kanalizācijas sistēmās savāc 98 % vai vairāk no kopējā aglomerācijas radītā notek ­
ūdeņu daudzuma un ja nesavāktais notekūdeņu daudzums nepārsniedz 2 000 p. e.
2 Notekūdeņu daudzums nozīmē bioloģiski attīrāmo notekūdeņu daudzumu, kas izteikts c. e.
Avots:  Komisijas izanalizētie dalībvalstu iesniegtie dati.
16 Apsvērumi
23 
Turklāt fakts, ka ir ierīkotas savākšanas 
sistēmas, nenozīmē, ka tām ir faktiski 
pieslēgtas visas iespējamās mājsaim ­
niecības. Piemēram, mājsaimniecī ­
bas var turpināt individuālu sistēmu 
izmantošanu izmaksu dēļ. Visās četrās 
apmeklētajās dalībvalstīs ir spēkā tie ­
sību akti, kuros ir noteikts pienākums 
pieslēgt mājsaimniecības kanalizācijas 
sistēmai un dažos gadījumos – nau ­
das sods, ja pieslēgums nav veikts 
(sk. 2. tabulu ). Tomēr trijās no četrām 
dalībvalstīm nav noteikts pieslēgšanas 
termiņš vai arī formulējums ir izplūdis. 
Tas apgrūtina efektīvi īstenot tiesību 
aktos noteikto pienākumu pieslēgt 
mājsaimniecības pie esošās kanali ­
zācijas sistēmas. Šajā revīzijā netika 
pārbaudīts, kādā veidā valsts iestādes 
nodrošināja pienākumu izpildi.Neviena no apmeklētajām 
dalībvalstīm nav ievērojusi 
termiņus attiecībā uz 
notekūdeņu attīrīšanu
24 
Pamatojoties uz Komisijas izanalizēta ­
jiem dalībvalstu iesniegtajiem datiem, 
Palāta secina, ka 2012. gada beigās 
saistībā ar attīrītajiem notekūdeņiem 
visas apmeklētās dalībvalstis dažādās 
pakāpēs nav ievērojušas termiņus17 
atsevišķu parametru definēto koncen ­
trācijas robežvērtību nodrošināšanā 
(sk. 3. tabulu  attiecībā uz starpposma 
termiņiem Ungārijai, Rumānijai un 
Slovākijai un III pielikumu  attiecībā uz 
visiem termiņiem). Ņemot vērā kavēša ­
nos ar starpposma termiņu ievērošanu 
un vajadzību atrast citus finansējuma 
avotus (sk. 39. un 40. punktu), Slovāki ­
jai un Rumānijai būs ļoti grūti ievērot 
galīgos termiņus attiecīgi 2015. un 
2018. gadā.17 Juridiskās atbilstības pārbaudē 
izmanto daudzpakāpju pieeju. 
Tas nozīmē, ka saistību 
nepildīšana attiecībā uz 
notekūdeņu savākšanu 
(Direktīvas 3. pants) izraisa 
saistību nepildīšanu attiecībā 
uz attīrīšanu (4. pants un 
attiecīgos gadījumos 5. pants) 
pat tad, ja efluenta kvalitāte 
atbilst Direktīvā noteiktajai. 
Līdzīgi nevar uzskatīt, ka 
aglomerācija ir ievērojusi 
5. pantā noteiktās prasības 
(stingrāka attīrīšana), ja tā 
neatbilst otrreizējās attīrīšanas 
kvalitātes standartiem.2. tabulaNoteikumi valsts tiesību aktos nolūkā nodrošināt pieslēgšanos esošajai kanalizācijas 
sistēmai
Dalībvalsts Tiesību aktu noteikums
Čehijas RepublikaPašvaldībām ir tiesības noteikt, ka pieslēgšanās ir obligāta, un piemērot naudas sodu, ja šo prasību neizpilda. 
Jaunceltnēs vai objektu atjaunošanā ir jānodrošina notekūdeņu attīrīšana vai novadīšana. Termiņi nav noteikti.
UngārijaPienākums pieslēgties kanalizācijas sistēmai 90 dienu laikā pēc sistēmas izveides. Ja šī prasība netiek izpildīta, 
jāmaksā naudas sods (to iekasē kā nodokli).
RumānijaSabiedriskās un rūpnieciskās ēkās pieslēgšanās ir obligāta. Notekūdeņu attīrīšanas iekārtu apsaimniekotājiem var 
piemērot naudas sodu par nepamatotiem kavējumiem jaunu lietotāju pieslēgšanā.
SlovākijaJa objekts rada notekūdeņus, tā īpašniekam ir pienākums pieslēgties kanalizācijas sistēmai, atskaitot gadījumus, 
ja ir saņemta atļauja notekūdeņus attīrīt ar citiem paņēmieniem (taču termiņi nav norādīti). Ja neveic pieslēgu -
mu, ir jāmaksā naudas sods.
Avots:  ERP veiktā valstu tiesību aktu analīze.
17 Apsvērumi
25 
Saskaņā ar Direktīvu (5. panta 
4. punkts) prasības (kopējā slāpekļa 
un kopējā fosfora novēršana) atseviš ­
ķām iekārtām nav jāpiemēro jutīgajās 
zonās, ja var pierādīt, ka minimālais 
samazinājuma procents vispārējam 
visās komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtās ienākošajam daudzumam (virs 
2 000 c. e.) šajā zonā ir vismaz 75 % no 
kopējā fosfora daudzuma un vismaz 
75 % no kopējā slāpekļa daudzuma.26 
Saskaņā ar pievienošanās līgumu 
tikai neliela Ungārijas daļa (sešas 
aglomerācijas) bija uzskatāma par 
jutīgu zonu, kur līdz 2008. gadam bija 
jāievieš stingrāka attīrīšana. Tomēr 
2009. gada martā pēc tam, kad tika 
noslēgta vienošanās starp Rumāniju un 
Ungāriju, Ungārija informēja Komisiju, 
ka līdz 2018. gada beigām tā ieviesīs 
5. panta 4. punkta noteikumu piemēro ­
šanu attiecībā uz kopējo notekūdeņu 
daudzumu, kas ieplūst visās attīrīšanas 
iekārtās (tas atbilst 498 aglomerāci ­
jām). Saskaņā ar ziņām, ko Ungārijas 
iestādes bija sniegušas Komisijai, 
2012. gada beigās samazinājuma pro ­
cents attīrīšanas iekārtās ienākošajiem 
notekūdeņiem attiecībā uz kopējo 
slāpekli bija 73,1 % un kopējo fosfo ­
ru – 74,4 % (2010. gada beigās tas bija 
attiecīgi 71,5 % un 79,5 %).3. tabulaDirektīvā noteikto termiņu ievērošana attiecībā uz notekūdeņu attīrīšanu (dati par 
stāvokli 2012. gada 31. decembrī)
DalībvalstsVai ir ievērota prasība par otrreizēju attīrīšanu (atbilsme BSP5, ĶSP 
un KSD koncentrācijas robežvērtībām)Vai ir ievērota prasība par stingrāku attīrīšanu 
jutīgās zonās (atbilsme Ntot un Ptot koncentrācijas 
robežvērtībām)
Prasības Īstenošana Prasības Īstenošana
Čehijas 
Republika594 aglomerācijas (līdz 
2010. gadam)512 (86 % )132 aglomerācijas (līdz 
2010. gadam)83 (63 %)
Ungārija154 aglomerācijas (līdz 
2010. gadam)130 (84 % )Skatīt 25. un 26. punktu. 5 (83 %)
Skatīt 25. un 26. punktu.
RumānijaNotekūdeņu daudzums (izteikts c. e.)
10 829 595 (līdz 2010. gadam)
12 953 045 (līdz 2013. gadam)Notekūdeņu daudzums (izteikts c. e.)
8 184 225
(76 % (salīdzinājumā ar 2010. gadu))
(63 % (salīdzinājumā ar 2013. gadu))Notekūdeņu daudzums (izteikts 
c. e.)
7 688 721 (līdz 2010. gadam)
9 196 314 (līdz 2010. gadam)1 530 828 
(20 %)
(17 %)
Slovākija258 aglomerācijas (līdz 
2012. gadam)236 (92 %)81 aglomerācija (līdz 
2010. gadam)41 (51 %)
Avots:  Komisijas izanalizētie dalībvalstu iesniegtie dati.
18 Apsvērumi
Dalībvalstu paziņotās izmaiņas 
datos par aglomerāciju 
skaitu un notekūdeņu 
daudzumu ietekmē direktīvas 
piemērojamību
27 
Aglomerācija ir definēta kā zona, kur 
iedzīvotāju skaits un/vai ekonomiskās 
aktivitātes ir pietiekami koncentrē ­
tas, lai varētu savākt notekūdeņus un 
novadīt tos uz attīrīšanas iekārtām 
vai novadīšanas vietu. Aglomerāciju 
noteikšana ir dalībvalstu ziņā, īpaši 
attiecībā uz to, kuras apdzīvotās vietas 
iekļaut vienā aglomerācijā.
28 
Direktīvā dalībvalstīm ir noteikti strik ­
tāki pienākumi attiecībā uz aglome ­
rācijām, kuras pārsniedz 2 000 c. e. 
Analizējot datus, Palāta konstatēja, ka 
to aglomerāciju skaits, kas ir lielākas par 2 000 c. e, un attiecīgais notekūde ­
ņu daudzums laika gaitā ir ievērojami 
mainījies Čehijas Republikā, Ungārijā 
un Rumānijā. Vislielākās izmaiņas bija 
skārušas Rumāniju (aglomerāciju skaits 
ir samazinājies par 29 % un notekūde ­
ņu daudzums – par 17 %) (sk.  4. tabu -
lu). Ja aglomerācija vairs nav lielāka 
par 2 000 c. e., tas nozīmē, ka prasības 
pret efluentu (t. i., koncentrācijas 
robežvērtības) vairs nav jāievēro 
(sk. 18. punktu), un tādējādi uz šādu 
aglomerāciju vairs neattiecas Direktīvā 
noteiktie termiņi.
29 
Tā kā 28 dalībvalstīs aglomerāciju 
skaits ir ļoti liels, Komisija nespēj izse ­
kot katram atsevišķam gadījumam un 
nodrošināt, ka paziņotie grozījumi par 
aglomerāciju skaita izmaiņām dalībval ­
stīs ir spēkā un ka līdz ar to Direktīva 
tiek piemērota pareizi.4. tabulaKomisijai paziņotie grozījumi par aglomerāciju skaita un notekūdeņu daudzuma 
izmaiņām
DalībvalstsAglomerāciju skaita izmaiņas 
(virs 2 000 c. e)Notekūdeņu daudzuma 
izmaiņas (izteiktas c. e)Komentāri
Čehijas Republika2008. g.: 618
2012. g.: 598
jeb samazinājums par 3 %2008. g.: 8 429 183
2012. g.: 7 590 604
jeb samazinājums par 10 %Galvenokārt aglomerācijas, kuru lielums samazinājās 
zem 2 000 c. e.
Ungārija2005. g.: 404
2007. g.: 497
2012. g.: 498
jeb palielinājums par 23 % kopš 
2005. gada un stabils kopš 2007. gada2005. g.: 9 643 155
2007. g.: 13 231 718
2012. g.: 11 665 187
jeb samazinājums par 12 % 
kopš 2007. gadaIr atšķirības starp datiem, kas paziņoti Komisijai, un 
tiem, kas minēti Ungārijas Dekrētā 173/2014 (VII.18.), 
kurā minētas 566 aglomerācijas un notekūdeņu 
daudzums 10 767 713 c. e.
Rumānija2007. g.: 2 620
2012. g.: 1 852
jeb samazinājums par 29 %2007. g.: 25 838 316
2012. g.: 21 409 175
jeb samazinājums par 17 %Aglomerācijas, kuru lielums samazinājās zem 
2 000 c. e., kā arī izmaiņas aglomerāciju struktūrā
Slovākija Nav izmaiņu kopš 2005. g.: 3562005. g.: 5 054 900
2008. g.: 5 259 370
2012. g.: 5 072 755
jeb samazinājums par 4 % 
kopš 2008.  gada
Avots:  ERP izanalizētie dati, ko dalībvalstis iesniegušas Komisijai.
19 Apsvērumi
Komisijai ir tikai daļēja 
informācija par stāvokli 
aglomerācijās, kuras 
nepārsniedz 2 000 c. e.
30 
Lai izstrādātu upes baseina apsaimnie ­
košanas plānus saskaņā ar Ūdens pa ­
matdirektīvu, dalībvalstīm ir jānovērtē, 
vai aglomerāciju (tostarp to, kuras 
nepārsniedz 2 000 c. e.) radītā piesār ­
ņojuma ietekme uz ūdensobjektiem ir 
tāda, ka jāveic pasākumi tā novēršanai 
(sk. 6. punktu). Turklāt šajos plānos ir 
jāiekļauj arī pasākumi, kas paredzēti 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvas ieviešanai. Citādi par aglo ­
merācijām, kas nepārsniedz 2 000 c. e., 
Komisija dalībvalstīm neprasa iesniegt 
īpašus ziņojumus saistībā ar Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvu (t. i., 
ziņas par aglomerācijām, uz kurām 
attiecas Direktīva, un to, vai tās atbilst 
7. pantā formulētajām prasībām).
31 
Palātā konstatēja, ka Komisijai ir tikai 
daļēja informācija par stāvokli aglome ­
rācijās, kuras nepārsniedz 2 000 c. e. 
Čehijas Republikas, Ungārijas un Slovā ­
kijas upes baseina apsaimniekošanas 
plānos nav norādīts, cik daudzām aglo ­
merācijām ir ietekme uz ūdens kvali ­
tāti. Līdzīgi ne Čehijas Republika, ne 
Ungārija nesniedza nekādu informāciju 
par to, cik aglomerācijās darbojas ka ­
nalizācijas sistēmas, taču nav attīrīša ­
nas iekārtu. Lai novērtētu upju baseinu 
apsaimniekošanas plānus, 2013. gadā 
Komisija pieprasīja konkrētus datus par 
Čehijas Republiku un Slovākiju. Tas no ­
zīmē, ka Komisija spēj pieprasīt infor ­
māciju par šīm aglomerācijām. Tomēr 
saņemtā un pieejamā informācija par 
Čehijas Republiku un Ungāriju neļauj 
Komisijai pārbaudīt atbilstību Komu ­
nālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas 
7. panta noteikumiem.Komisija seko stāvoklim trijās 
no četrām apmeklētajām 
dalībvalstīm, kurās netiek 
ievēroti noteikumi
32 
Reizi divos gados dalībvalstis ziņo 
Komisijai par virzību Komunālo notek ­
ūdeņu attīrīšanas direktīvas ieviešanā. 
Līdz 2014. gada jūnijam bija jāiesniedz 
pārskats par stāvokli 2012. gada bei ­
gās (vai 2011. gada beigās, ja nebija 
pieejami jaunāki dati). Pēc tam Komi ­
sija publicē visaptverošu īstenošanas 
ziņojumu: divus pēdējos ziņojumus 
sagatavoja 18 mēnešus pēc termiņa, 
kas bija noteikts dalībvalstīm datu 
iesniegšanai18.
33 
Komisija 2014. gada jūlijā aicināja 
Čehijas Republiku un Slovākiju, kā arī – 
2014. gada oktobrī – Ungāriju sniegt 
informāciju, pamatojoties uz dalībval ­
stu 2012. gadā iesniegtajiem datiem. 
Šos pieprasījumus izsūtīja saistībā ar 
neatbilstību noteikumiem 2010. gada 
(Čehijas Republika un Slovākija) vai 
2009. gada beigās (Ungārija)19, lai gan 
tajā laikā jau bija pagājuši turpmākie 
termiņi un jau bija saņemta jaunāka in ­
formācija (sk. 32. punktu). Tāpēc Palāta 
uzskata, ka tādā veidā, kā šo procedūru 
piemēro, tās efektivitāte ir apšaubāma. 
2015. gada martā Komisija vēl vērtēja 
informāciju, ko tā bija saņēmusi no 
minētajām dalībvalstīm.18 Pēdējais publicētais ziņojums: 
Septītais ziņojums par 
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvas (91/271/
EEK) īstenošanu, 
COM(2013) 574  final , 7. 8. 2013.
19 Atsauces termiņā (2009. gada 
31. decembrī) Rumānija vēl 
nebija ievērojusi nevienu no 
tai noteiktajiem starpposma 
termiņiem un tādējādi vēl 
nebija iespējams novērtēt 
atbilstību noteikumiem. 
Tomēr stāvoklis 2012. gada 
31. decembrī liecina 
(sk. 3. tabulu ), ka Rumānija 
nav ievērojusi tai noteikto 
pirmo termiņu 2010. gadā.
20 Apsvērumi
2007 .–2013. gada 
plānošanas periodā 
pieejamo ES līdzekļu 
izlietojums
34 
Ieguldījumus notekūdeņu attīrīšanas 
jomā ES parasti līdzfinansē saskaņā ar 
2007.–2013. gada darbības program ­
mām, konkrēti, ar vidi saistīto horizon ­
tālo programmu ietvaros. Visās četrās 
dalībvalstīs ir izstrādāta šāda hori ­
zontāla programma. Ieguldījumiem 
notekūdeņu attīrīšanas jomā šīs valstis 
kopumā bija atvēlējušas 4,9  miljar ­
dus EUR no ES finansējuma.
35 
Palāta pārbaudīja:
 ­ to līdzekļu apgūšanas pakāpi 
2013. gada beigās, kas bija pie ­
ejami ieguldījumiem notekūdeņu 
attīrīšanai no 2007.–2013. gada 
darbības programmām;
 ­ vai līdz 2013. gada beigām bija sa ­
sniegti tiešo rezultātu un koprezul ­
tātu rādītāju noteiktie mērķlielumi.Netika apgūts viss 
finansējums, kas bija 
pieejams saskaņā ar 
2007 .–2013. gada darbības 
programmām
36 
Visās četrās dalībvalstīs finansējums 
(ES un valsts), ko piešķīra saskaņā 
ar darbības programmām (īpaši ar 
vidi saistīto horizontālo programmu 
ietvaros), ir galvenais līdzekļu avots 
ar notekūdeņu attīrīšanu saistītajos 
projektos.
37 
Uzskata, ka dalībvalsts ir iekļāvusi 
līdzekļus darbības programmas sais ­
tībās, ja ir pieņemts lēmums piešķirt 
dotāciju konkrētam projektam. Palāta 
konstatēja, ka līdz 2013. gada beigām 
Čehijas Republikā, Ungārijā un Slovā ­
kijā nozīmīgas summas, kas no ES un 
valsts finansējuma pieejamas ieguldī ­
jumiem notekūdeņu attīrīšanā, nebija 
iekļautas saistībās (sk.  5. tabulu ).
38 
Turklāt Palātas analīze liecina, ka 
labuma guvējiem veiktie maksājumi 
(radušos izmaksu atlīdzināšana) sagla ­
bājās zemā līmenī, kas norāda uz to, ka 
2013. gada beigās daudzos projektos 
būvniecība vēl nebija pabeigta. Taču 
ES līdzekļi, kurus Komisija bija iekļāvusi 
saistībās, bet kurus dalībvalstis nav 
izlietojušas maksājumiem divu (dažos 
gadījumos – triju) gadu laikā pēc saistī ­
bu uzņemšanas, vairs nebūs pieejami20.20 Padomes 2006. gada 11. jūlija 
Regula (EK) Nr. 1083/2006, ar 
ko paredz vispārīgus 
noteikumus par Eiropas 
Reģionālās attīstības fondu, 
Eiropas Sociālo fondu un 
Kohēzijas fondu un atceļ 
Regulu (EK) Nr. 1260/1999 
(OV L 210, 31.7.2006., 25. lpp.), 
93. pants.
21 Apsvērumi
39 
Galīgais termiņš, lai Komisijai paziņotu 
izdevumus nolūkā saņemt attiecīgo 
ES dotāciju, ir 2015. gada 31. decem ­
bris. Ņemot vērā lēno ieviešanas tem ­
pu, Palāta secina, ka vairākus projektus 
nepabeigs termiņā un ka, sākot ar 
2016. gadu, to pabeigšanai būs ne ­
pieciešami papildu līdzekļi (valsts un/
vai ES finansējums). 5. tabulaAr ieguldījumiem notekūdeņu attīrīšanā saistītā finansējuma apguve 2007.–2013. gada 
darbības programmās, kuras attiecas uz vidi (stāvoklis 2013. gada 31. decembrī)
DalībvalstsSaistībās iekļautais 
finansējums (apstip -
rinātie projekti), kas 
izteikts kā budžeta 
procentuālā daļaIzmaksātais finansējums
Risks, ka finansējums 
netiks apgūts% no budžeta% no saistībās iekļautā 
finansējuma
Čehijas Republika1 160 miljoni EUR
60 % un
1 850 miljoni EUR4
95 % 52 % 87 %
JĀ(1 012 miljoni EUR)
Ungārija1382 miljardi HUF (jeb 
1 290 miljoni EUR)
83 % 23 % 28 %
JĀ(105 miljardi HUF jeb 354 miljoni EUR)
Rumānija2 4 439 miljoni EUR
141 % 30 % 21 %JĀ(954 miljoni EUR)
Slovākija3 719 miljoni EUR
86 % 40 % 46 %
JĀ(332 miljoni EUR)
1  Dati par Ungāriju attiecas uz 2013. gada maiju. Summas, kas bija izteiktas Ungārijas forintos (HUF), konvertēja eiro pēc šāda kursa:  
1 EUR  = 296,11 HUF (2013. gada maijs).
2  Dati par Rumāniju attiecas uz ūdensapgādi un notekūdeņiem. Informācija par katru jomu atsevišķi nav pieejama.
3  Dati par Slovākiju attiecas vienīgi uz ES finansējumu, savukārt pārējām trim dalībvalstīm tie ietver kopējo publisko finansējumu (t. i., ES un 
valsts finansējumu).
4  Vairāki projekti jau bija apstiprināti līdzfinansējuma saņemšanai, bet vēl nebija parakstīts dotācijas nolīgums. To ņemot vērā, saistībās bija 
iekļauti 95 % no līdzekļiem.
Avots:  ERP analizētie gada īstenošanas ziņojumi par attiecīgajām darbības programmām.
22 Apsvērumi
40 
Sakarā ar lēno ieviešanas tempu pastāv 
risks, ka pieejamais ES finansējums 
netiks pilnībā apgūts līdz 2015. gada 
beigām. Palāta atzīmē, ka projekti, ku ­
rus iespējams sadalīt atsevišķos darba 
posmos, var saņemt līdzekļus saskaņā 
ar 2014.–2020. gada plānošanas perio ­
du tiem posmiem, ko īstenos šajā laikā. 
Kopumā attiecībā uz finansējumu, kas 
2014.–2020. gada plānošanas periodā 
piešķirts ieguldījumiem notekūdeņu 
attīrīšanas jomā, Palāta secina, ka 
Ungārijā pastāv risks – bet Rumānijā 
un Slovākijā ir gandrīz skaidrs –, ka mi ­
nētajā plānošanas periodā paredzētās 
summas (gan ES, gan valsts) nepietiks, 
lai nodrošinātu Direktīvas ieviešanu 
aglomerācijās, kas pārsniedz 2 000 c. e. 
Tāpēc dalībvalstīm būs jāmeklē citi 
finansējuma avoti.
41 
Revidentu veiktā analīze apliecināja 
arī to, ka kritēriji, kurus visās četrās 
dalībvalstīs izmantoja, lai atlasītu 
projektus finansēšanai saskaņā ar 
2007.–2013. gada darbības program ­
mām vides jomā, bija piemēroti. Tomēr 
aglomerāciju ziņā bija izlemt, vai un 
kad iesniegt projektu. Tādējādi viens 
no iemesliem, kāpēc dažas lielākas 
aglomerācijas (kurās attīrīšanai jāpie ­
mēro stingrāki noteikumi) vēl neatbilst 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvas prasībām, ir tas, ka netika 
iesniegti projektu pieteikumi un līdz ar 
to netika pieprasīts finansējums.Līdz 2013. gada beigām 
lielākā daļa tiešo rezultātu 
un koprezultātu rādītāju 
mērķlielumu netika sasniegti
42 
Dalībvalstu iesniegtās un Komisijas 
apstiprinātās 2007.–2013. gada darbī ­
bas programmas ietver tiešo rezultātu, 
koprezultātu un ietekmes rādītājus, lai 
būtu iespējams novērtēt, vai program ­
mu finansējums ir izlietots lietderīgi un 
efektīvi.
43 
Palāta atzīmē, ka mērķlielumi rādītā ­
jiem, kas noteikti darbības program ­
mām vides jomā, pēc būtības ir tādi, ka 
tos nevar izmantot, lai parādītu Komu ­
nālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā 
definēto mērķu sasniegšanas pakāpi.
23 Apsvērumi
44 
Darbības programmās noteikto 
mērķlielumu sasniegšanas termiņš ir 
2015. gads. Stāvoklis 2013. gada beigās 
atspoguļo starpposma sasniegumus, 
taču liecina par to, ka daudzi mērķi 
vēl ne tuvu nav sasniegti (sk.  6. tabu -
lu). Stāvoklis uzlabosies atlikušajos 
divos gados, jo daudzi projekti vēl ir īstenošanas posmā. Tomēr, ņemot vērā 
ievērojamās atšķirības starp noteikta ­
jiem mērķlielumiem un īstenošanas 
līmeni 2013. gadā, Palāta uzskata, ka 
daži no tiem bija pārlieku optimistiski 
(piemēram, 2. rādītājs Čehijas Republi ­
kā un 1. rādītājs Rumānijā).6. tabulaAr vidi saistīto 2007 .–2013. gada darbības programmu mērķlielumu sasniegšanas 
pakāpe 2013. gada 31. decembrī
Dalībvalsts Rādītāji Mērķlielumi 2015.  gadā Sasniegšanas pakāpe
Čehijas Republika1. Jaunu un modernizētu kanalizācijas sistēmu garums (km) 1202 294
(> 100  %)
2. To attīrīšanas iekārtu skaits, kuras ierīkotas no jauna, 
modernizētas vai kurām palielināta jauda35094
(27 %)
3. To cilvēku skaits, kas pirmo reizi pieslēgti kanalizācijas 
tīklam741 000459 266
(62 %)
Ungārija1. To mājsaimniecību skaits, kuras iespējams pieslēgt kanali -
zācijas tīklam400  000141 689
(35 %)
2. Jauda, kas radīta notekūdeņu attīrīšanas iekārtām (izteikta 
c. e.)3 550 000195 124
(5 %)
3. Iedzīvotāju skaits, uz kuriem attiecas notekūdeņu attīrīša -
nas projekti (miljonos)1.30.2
(15 %)
Rumānija1. Jaunu un atjaunotu attīrīšanas iekārtu skaits 17025
(15 %)
2. Notekūdens tiek pienācīgi attīrīts (% no kopējā notekūde -
ņu daudzuma)6035
(58 % )
Slovākija1. Jaunu un modernizētu attīrīšanas iekārtu skaits 6430
(47 %)
2. C. e., kas pieslēgti pie jauna kanalizācijas tīkla 331 29513 883
(4 %)
Avots:  ERP analizētie gada īstenošanas ziņojumi par attiecīgajām darbības programmām.
24 Apsvērumi
ES līdzfinansēto 
komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu 
efektivitāte
45 
Palāta novērtēja 28 komunālo notek ­
ūdeņu attīrīšanas iekārtas un vērtēju ­
mā ņēma vērā divus aspektus:
a) sasniegto darbības rezultātu līmeni 
notekūdeņu attīrīšanā;
b) ūdens attīrīšanas procesā radušos 
notekūdeņu dūņu apstrādi.Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu darbības 
rezultāti
46 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām, kas saņem notekūdeņus no 
mājsaimniecībām un rūpnieciskām 
iekārtām, ir jāievēro koncentrācijas 
robežvērtības novadītajā efluentā, 
kā norādītas tām izsniegtajās atļaujās 
notekūdeņu novadīšanai. Šo atļau ­
ju izsniedz saskaņā ar valsts tiesību 
aktos noteikto kārtību, un atbilstība ir 
jānodrošina, pašiem iekārtu apsaim ­
niekotājiem regulāri veicot pārbaudes. 
Atļautās koncentrācijas robežvērtī ­
bas un pārbaužu biežums ir noteikts 
Direktīvā (sk.18. pantu). Arī rūpniecisko 
iekārtu pienākums ir ievērot koncen ­
trācijas robežvērtības notekūdeņos, ko 
tās ievada kanalizācijas sistēmā.
2. un 3. fotoattēls. Efluenta novadīšana (Ungārija, Budapešta; Čehijas Republika, Blansko)
Avots:  ER P.
25 Apsvērumi
47 
Palāta pārbaudīja, vai
 ­ no komunālo notekūdeņu attīrī ­
šanas iekārtām novadītā efluenta 
monitorings un kvalitāte atbilda 
Direktīvas un/vai valsts izsniegto 
notekūdeņu novadīšanas atļauju 
prasībām;
 ­ kanalizācijas sistēmas un/vai 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtas pienācīgi tika galā ar pār ­
plūdēm stipru lietusgāžu laikā;
 ­ iekārtu apsaimniekotājiem bija 
pārliecība par to, ka rūpnieciskās 
iekārtas, kas ievada notekūdeņus 
kanalizācijas sistēmā, ievēro prasī ­
bas, kuras izvirzītas koncentrācijas 
robežvērtībām;
 ­ pārbaudīto komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu jauda atbilst to 
pašreizējām vajadzībām; ­ komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu darbības izmaksas ir pama ­
totas attiecībā pret veikto attīrīša ­
nas veidu un iekārtas lielumu.
Iekārtas, uz kurām attiecās 
ES prasības attiecībā uz 
efluentu, tās ievēroja
48 
Palātas pārbaude par to, kā tika ievēro ­
tas prasības attiecībā uz monitoringu 
un efluentu, balstījās uz laboratorijas 
analīzēm, ko iekārtu apsaimniekotāji 
bija veikuši (pašpārbaude) 2012. gadā. 
Revidenti pārliecinājās, ka attiecībā uz 
paraugu atlases biežumu visas iekār ­
tas, atskaitot vienu, bija ievērojušas 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvas prasības.
4. un 5. fotoattēls. Ūdens paraugi un analīžu rezultāti (Čehijas Republika, Blansko; Ungārija, Budapešta)
Avots:  ER P.

26 Apsvērumi
49 
Palāta konstatēja, ka trijās dalībvalstīs 
noteiktās koncentrācijas robežvērtī ­
bas dažos gadījumos ir stingrākas par 
Direktīvas prasībām (sk.  7. tabulu ). 
Ziņojuma sagatavošanas laikā Komisija 
nebija plānojusi ierosināt Direktīvā 
iekļauto robežvērtību atjaunināšanu.50 
Direktīvā noteiktās prasības attiecībā 
uz novadīto efluentu bija saistošas 
16 no 28 pārbaudītajām iekārtām 
(57 %). Visas 16 iekārtas šīs prasības 
ievēroja (sk.  8. tabulu ). Turklāt 25 no 
28 iekārtām (89 %) ievēroja robežvēr ­
tības, kas bija noteiktas valsts iestāžu 
tām izsniegtajās atļaujās notekūdeņu 
novadīšanai.7 . tabulaDalībvalstu tiesību aktos iekļautās koncentrācijas robežvērtības, kas ir stingrākas 
par Direktīvas prasībām
Dalībvalsts Striktākas koncentrācijas robežvērtības
Čehijas RepublikaBSD5, ĶSP un KSD koncentrācijas robežvērtības ir stingrākas, un robežvērtības ir noteiktas arī iekārtām, kuru jauda ir 
mazāka par 2 000 c. e.
Kopējā fosfora robežvērtības ir definētas ar iekārtām, kuru jauda ir no 2 000 līdz 10 000 c. e. 
Ungārija BSD55, ĶSP un KSD koncentrācijas robežvērtības ir noteiktas arī iekārtām, kuru jauda ir mazāka par 2 000 c. e.
Rumānija Neviena robežvērtība nav stingrāka par Direktīvā noteikto.
Slovākija BSD5, ĶSP un KSD koncentrācijas robežvērtības ir noteiktas arī iekārtām, kuru jauda ir mazāka par 2 000 c. e.
Avots:  ERP veiktā valstu tiesību aktu analīze.8. tabulaEfluenta atbilsme Direktīvā un atļaujās noteiktajām prasībām
DalībvalstsPārbaudīto iekārtu 
skaitsKomunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīva Atļaujā noteikto prasību 
ievērošana Prasības ir ievērotas Neattiecas
Čehijas Republika 4 4 4
Ungārija 7 3 4 7
Rumānija 12 4 8 9
Slovākija 5 5 5
KOPĀ 28 16 12 25
Avots:  ERP veiktā analīze.
27 Apsvērumi
51 
Ziņojuma sagatavošanas laikā četrās 
iekārtās Ungārijā un astoņās – Rumāni ­
jā ne visas Direktīvas prasības (kon ­
krēti, attiecībā uz kopējo slāpekli un 
kopējo fosforu) bija piemērojamas.
 ­ Ungārijas izvēlētā pieeja paredzē ­
ja samazināt kopējā slāpekļa un 
kopējā fosfora procentuālo daļu 
visā valstī kopumā, nevis piemērot 
robežvērtības atsevišķu iekārtu 
līmenī (sk. 26. punktu). Trijām no 
attiecīgajām četrām iekārtām bija 
tehniskas iespējas aizvākt barības 
vielas (kopējo slāpekli un kopējo 
fosforu) un tādējādi uzlabot eflu ­
enta kvalitāti, taču šāda prasība 
nebija noteikta valsts izsniegtajā 
atļaujā.
 ­ Rumānijā Direktīvas prasību 
ieviešanas termiņš aglomerāci ­
jām, kas pārsniedz 10 000 c.  e., 
ir 2015. gada beigas. Septiņās no 
minētajām astoņām iekārtām būs 
nepieciešami turpmāki uzlabojumi, 
lai tās spētu nodrošināt barības 
vielu aizvākšanu.Stāvokli saistībā ar pārplūdēm 
nevar novērtēt, jo trūkst 
skaitļos izteiktas informācijas
52 
Ja stipru lietusgāžu laikā kanalizācijas 
sistēmas un attīrīšanas iekārtas jauda 
nav pietiekama, var rasties tā saucamās 
pārplūdes, kuru dēļ ūdensobjektā var 
tieši nonākt ne tikai lietus ūdens, bet 
arī neattīrīti notekūdeņi, un tas negatī ­
vi ietekmē ūdens kvalitāti. It sevišķi tas 
novērojams tādos gadījumos, ja kanali ­
zācijas sistēmai ir apvienots kolektors, 
kurā nonāk gan lietus ūdens notece, 
gan mājsaimniecību un rūpniecības 
notekūdeņi (sk.  1. attēlu ). No 28 pār ­
baudītajām iekārtām 20 iekārtās (71 %) 
kanalizācijas sistēma bija lielākoties 
vai pilnībā apvienota. Palāta atzīst, ka 
dažos gadījumos tehnisku apsvērumu 
dēļ, kas saistīti ar kanalizācijas sistēmas 
struktūru, pašvaldības nevar ierīkot 
atsevišķu sistēmu (atsevišķi notekūde ­
ņiem un lietus ūdenim).
28 Apsvērumi
53 
Saskaņā ar Direktīvu dalībvalstīm bija 
jānolemj, kādi pasākumi ir jāveic, lai 
ierobežotu ūdens piesārņojumu no 
pārplūdes, piemēram, šādi pasākumi 
var būt atšķaidīšanas pakāpes21 defi ­
nēšana vai zināma pieņemama plūdu 
skaita gadā noteikšana, vai kapaci ­
tātes definēšana attiecībā uz sausa 
laika plūsmu22. Pārbaudīto attīrīšanas 
iekārtu teritorijā parasti ir lietus ūdens 
kolektori, kur var uzglabāt ienākošos 
ūdeņus, kas pārsniedz iekārtas attīrī ­
šanas jaudu un ko var nogādāt iekārtā 
attīrīšanai pēc tam, kad lietusgāze ir 
beigusies. Attiecībā uz stāvokli, kāds 
rodas lietusgāžu laikā 28 attīrīšanas 
iekārtās, Palāta konstatēja: ­ iekārtu apsaimniekotāji mēra pār ­
plūdes, un to līmenis ir pieņemams 
(starp 1 % un 5 % no gada laikā 
ieplūstošo notekūdeņu daudzuma) 
astoņās iekārtās (29 %);
 ­ saskaņā ar iekārtu apsaimnieko ­
tāju sniegtajām ziņām 14 iekārtās 
(50 %) pārplūdes nebija;
 ­ par sešām iekārtām (21 %) nebija 
pieejama informācija, jo pārplūdes 
tajās netika mērītas.1. attēlsStipru lietusgāžu laikā radušās pārplūdes shematisks 
attēlojums
© Green Learning Station , Publisks parku centrs Sinsinati aglomerācijā, “Apvienotas kanalizācijas 
sistēmas shēma”.21 Attiecība starp notekūdeņu un 
lietus ūdens daudzumu.
22 Notekūdeņu daudzums, ko 
iekārtām jāspēj attīrīt sausā 
laikā, kad nelīst lietus.
Residential 
Wastew aterBusiness
Wastew ater 
Roof &
Area
DrainsRoof &
Area
Drains 
 
Sewer Sewer
Public
Waterway Street Storm
Drains 
Treated W ater
Combined
Sewer Outfall  
 Weir Wall
Over/f_low
Structure
Flow to W astewater
Treatment Facility Comb ined Sanitary
Waste & S torm W ater Combined Sewer 
 Wastew ater
Treatment
Facility 
 
Artwork modeled after
St. Louis MS D - C lean Rivers Healthy
Communities Program ill ustration 
 
29 Apsvērumi
54 
Tomēr šie rādītāji jāuztver piesardzīgi, 
jo pārplūde iespējama arī kanalizācijas 
sistēmā, un tādējādi ūdens daudzums, 
kas nonāk notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtās, iespējams, jau ir samazinā ­
jies. Skaitļos izteikta informācija par 
pārplūdēm kanalizācijas sistēmā nebija 
pieejama nevienā no četrām apmeklē ­
tajām dalībvalstīm.
55 
Palāta konstatēja arī to, ka Čehijas Re ­
publikā, Ungārijā un Rumānijā nebija 
juridiski saistošu noteikumu ne attie ­
cībā uz pārplūžu pieņemamo skaitu 
vai apjomu, ne atšķaidīšanas pakāpi. 
Slovākijā šādas prasības ir formulētas, 
un tās attiecas uz pārplūžu kolektoru 
lielumu. Tomēr netiek prasīts monito ­
rēt ne pārplūžu apjomu, ne atšķaidīša ­
nas pakāpi.
56 
Komisija 2014. gadā nolēma sākt 
pētījumu par to, vai dalībvalstu tiesību 
aktu noteikumi atbilst ES prasībām 
attiecībā uz pārplūdēm, kas noteiktas 
1991. gada Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvā.85 % iekārtu apsaimniekotāju 
veica pārbaudes uz vietas, lai 
pārliecinātos, vai rūpniecības 
iekārtas ievēro prasības 
attiecībā uz koncentrācijas 
robežvērtībām
57 
Rūpniecības iekārtas var novadīt savus 
notekūdeņus komunālajā kanalizācijas 
sistēmā, lai tos attīrītu komunālās no ­
tekūdeņu attīrīšanas iekārtas. Saskaņā 
ar Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvu dalībvalstīm saistībā ar šādu 
novadīšanu ir jāizstrādā regulējums 
un/vai jānosaka īpašas atļaujas.
58 
Lai nodrošinātu to, ka attīrīšanas 
procesu neapdraud konkrēti piesār ­
ņotāji un ka komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu notekūdens nesatur 
konkrētus videi kaitīgus piesārņo ­
tājus, rūpniecības iekārtām jāievēro 
vairāku piesārņotāju koncentrācijas 
robežvērtības. Attiecībā uz juridiska ­
jiem noteikumiem stāvoklis atšķiras 
katrā dalībvalstī: Ungārijā un Rumānijā 
vairākiem parametriem ir noteiktas 
robežvērtības, savukārt Čehijas Re ­
publikā un Slovākijā robežvērtībām, 
kas noteiktas vielām, kuras nav īpaši 
bīstamas, ir ieteikuma raksturs. Kana ­
lizācijas sistēmas / attīrīšanas iekārtas 
apsaimniekotāja ziņā ir noteikt koncen ­
trācijas robežvērtības savos darbības 
noteikumos.
30 Apsvērumi
59 
Attiecības starp attīrīšanas iekārtas ap ­
saimniekotāju un attiecīgo rūpniecības 
iekārtu regulē līgums, kurā var noteikt 
arī tādas koncentrācijas robežvērtī ­
bas, kas ir stingrākas par tiesību aktos 
prasītajām.
60 
Čehijas Republikā, Ungārijā un Rumā ­
nijā (sk.  9. tabulu ) ir noteikts ar likumu, 
ka rūpniecības iekārtām, kuras novada 
notekūdeņus komunālajā kanalizācijas 
sistēmā, ir pienākums veikt sava eflu ­
enta pašpārbaudi. To rezultātus parasti 
iesniedz apsaimniekotājam. Rumānijā 
nav juridiskas prasības attiecībā uz 
rezultātu paziņošanu23, taču iekār ­
tu apsaimniekotāji šādu prasību var 
iekļaut līgumā.61 
Palāta atzīmē, ka notekūdeņu attīrīša ­
nas iekārtas apsaimniekotājam ir divas 
iespējas, kā pārbaudīt, vai rūpniecības 
iekārtu veiktās pārbaudes ir ticamas 
(sk. 9. tabulu ):
 ­ rūpniecības iekārtu ūdens parau ­
gus nodod analīzei akreditētām 
laboratorijām: valstu tiesību aktos 
šāda prasība nav iekļauta. Tomēr 
apsaimniekotājs to var paredzēt ar 
rūpnieciskajām iekārtām noslēgta ­
jā līgumā;
 ­ apsaimniekotājs veic pārbaudes uz 
vietas: Čehijas Republikas, Rumāni ­
jas un Slovākijas tiesību aktos šāda 
prasība ir ietverta.23 Atskaitot laboratorijas un 
struktūras, kas darbojas 
medicīnas vai veterinārijas 
jomā.9. tabulaDalībvalstu juridiskie noteikumi attiecībā uz to rūpniecības iekārtu notekūdeņu 
pārbaudēm, kurus novada kanalizācijas sistēmā
DalībvalstsPrasība rūpniecības iekārtām 
veikt pašpārbaudesPrasība veikt pārbaudes akreditē -
tās laboratorijāsPrasība attīrīšanas iekārtu ap -
saimniekotājiem veikt pārbaudes 
uz vietas rūpniecības iekārtās
Čehijas Republika Jā NēJā
(biežums nav noteikts)
Ungārija Jā Nē (atskaitot dažu veidu iekārtas) Nē
Rumānija Jā NēJā
(biežums nav noteikts)
Slovākija Jā NēJā
(tostarp minimālais biežums)
Avots:  ERP veiktā valstu tiesību aktu analīze.
31 Apsvērumi
62 
Palātas novērtējums balstījās uz pašu 
attīrīšanas iekārtu apsaimniekotāju 
veiktajām analīzēm, kā arī uz analī ­
zēm, kuras apsaimniekotāji saņēma no 
rūpnieciskiem novadītājiem; izlasē bija 
iekļauti rūpnieciskie novadītāji, kurus 
atlasīja katrā attīrīšanas iekārtā. Tika 
pārbaudīta arī informācija saistībā ar 
piemērotajiem naudas sodiem.
63 
No Palātas pārbaudītajām 28 komu ­
nālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām 
26 iekārtas attīrīja arī rūpnieciskos 
notekūdeņus. No 26 attīrīšanas iekār ­
tām 22 iekārtu apsaimniekotāji (85 %) 
veica pārbaudes uz vietas. Trijās no 
atlikušajām četrām attīrīšanas iekārtām 
apsaimniekotājiem bija akreditētās 
laboratorijās iegūti rūpniecisko novadī ­
tāju pašpārbaužu rezultāti.
64 
Ja rūpniecības iekārta pārsniedz kon ­
centrācijas robežvērtības, attīrīšanas 
iekārtu apsaimniekotājs tai piemēro 
naudas sodu: Ungārijā un Rumānijā 
summa (kuras lielums atkarīgs no 
piesārņojošās vielas veida) ir noteikta 
valsts tiesību aktos, turpretī Čehijas 
Republikā un Slovākijā tā ir definē ­
ta līgumā starp apsaimniekotāju un 
rūpniecības iekārtu. Ja Ungārijā un Ru ­
mānijā naudas sods ir sasaistīts ar pie ­
sārņojumu24, kas novadīts laikā starp 
diviem mērījumiem (kuri veikti gada 
laikā), Čehijas Republikā un Slovākijā 
aprēķinātā summa parasti attiecās uz 
novadīto piesārņojošo vielu daudzumu 
dienā, kad tika veikts mērījums25. Palā ­
ta uzskata, ka šādos gadījumos aprēķi ­
nātā summa varētu būt neliela, tāpēc 
atturošā ietekme būs ierobežota.Aptuveni viena trešdaļa 
pārbaudīto notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu bija pārāk 
lielas
65 
Palāta izvērtēja jaudas izlietojumu, kas 
izteikta c. e. (t. i., jauda, kas nepiecie ­
šama, lai attīrītu zināmu piesārņojuma 
slodzi)26, un konstatēja, ka deviņas 
no 28 pārbaudītajām iekārtām (32 %) 
izmanto mazāk nekā 50 % no iespēja ­
mās jaudas (sk.  2. attēlu ). Citas deviņas 
iekārtas (32 %) nodarbina no 51 % 
līdz 60 % no jaudas. Šī problēma ir 
īpaši raksturīga Rumānijai, kur astoņas 
no 12 iekārtām darbojas ar mazāk nekā 
50 % no pieejamās jaudas. Ieguldīt 
iekārtās, kurām ir ievērojams jaudas 
pārpalikums, nav lietderīgs ierobežoto 
finanšu resursu izlietojums ne ES, ne 
dalībvalsts līmenī.
66 
Palāta novērtēja citu rādītāju, kurš šo 
secinājumu apstiprina: attiecībā uz 
hidraulisko jaudu (t. i., ieplūde, kas 
izteikta l/sek. un/vai m3/stundā) 16 no 
28 pārbaudītajām attīrīšanas iekārtām 
(57 %) tika izmantoti tikai 60 % no 
jaudas. Šā novērtējuma pamatā bija 
salīdzinājums starp ūdens ieplūdi (m3) 
un iekārtas vidējo jaudu (sausā laikā)27.24 Tas atbilst novadītajam 
daudzumam, kurš pārsniedz 
daudzumu, par kuru bijusi 
vienošanās (tilpums reizināts 
ar koncentrāciju, kas izteikta, 
piemēram, mg/l).
25 Līgumā parasti ir definēts 
standarta laikposms (no 
piecām līdz 30 dienām 
atkarībā no līguma) 
gadījumiem, ja nevar precīzi 
noteikt, cik ilgu laiku tika 
pārsniegtas koncentrācijas 
robežvērtības.
26 Salīdzinājums starp faktiski 
attīrīto piesārņojuma slodzi 
(kas izteikta c. e.) gadā un 
piesārņojuma slodzi, ko 
iekārta spēj attīrīt 
(sk. II pielikumu , aile 
“Paredzētā jauda c. e.”).
27 Tā kā ieplūdē var būt ne tikai 
notekūdeņi, bet arī tīrs ūdens 
(piemēram, lietus ūdens un 
gruntsūdens, kam attīrīšana 
nav vajadzīga), jaudas 
izlietojuma novērtējumā ņēma 
vērā tīrā ūdens proporciju.
32 Apsvērumi
67 
Turklāt Palāta konstatēja, ka 22 no 
28 pārbaudītajām iekārtām (79 %) 
tīrā ūdens daļa (t. i., lietus ūdens un 
gruntsūdeņi) kopējā ieplūdē ir vairāk 
nekā 30 % (tā svārstās no 32 % līdz 
85 %). Tas palielina hidrauliskās jaudas 
patēriņu: tīrs ūdens ir daļa no ieplūdes, 
taču tam nav nepieciešama attīrīšana. 
Šajā sakarā
 ­ Palāta atzīst, ka daļa lietus ūdens, 
iespējams, nonāk notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtās, jo kombinēto 
kanalizācijas sistēmu ne vienmēr 
var aizstāt ar atsevišķām sistēmām 
(sk. 52. punktu); ­ tomēr gruntsūdeņu ieplūdes 
īpatsvaru var samazināt, ja moder ­
nizē sistēmu un nodrošina sistēmu 
un lūku ūdensnecaurlaidību. Ja 
šie inženiertehniskie darbi būtu 
ņemti vērā, plānojot attīrīšanas 
iekārtas, iekārtām pieprasīto hid ­
raulisko jaudu varēja samazināt, 
un dažos gadījumos ievērojami 
(sk. 2. izcēlumu ).2. attēlsC. e. izteiktās jaudas izlietojums
Avots:  ERP veiktā analīze.51-60 %
> 60 %
Iekārtu skaits< 50 %Rumānija
Slovākija
Ungārija
Čehijas Republika
12 10 8 6 4 2 0
33 Apsvērumi
68 
Lai gan lielākā daļa attīrīšanas iekārtu 
plāno nākotnē palielināt pieslēgumu 
skaitu, šo jauno pieslēgumu nav daudz, 
un tādējādi tie nozīmīgi neizmainīs 
izlietotās jaudas daļu. Turklāt, ja arī 
ilgtermiņā ir iespējama rūpnieciskās 
darbības paaugstināšanās, ir sagai ­
dāms, ka jaunie industriālie objekti būs 
aprīkoti ar savām notekūdeņu attīrīša ­
nas sistēmām.Iespējas samazināt dažas 
pamatdarbības izmaksas
69 
Pamatdarbības izmaksas28 var norādīt, 
cik lietderīgi tiek izlietoti līdzfinansētie 
pamatlīdzekļi, un tām ir nozīme ūdens 
tarifu aprēķināšanā. Tāpēc Palāta salī ­
dzināja 2012. gada izmaksas, pamato ­
joties uz grāmatvedības informāciju, 
ko tā saņēma no 28 pārbaudītajām 
attīrīšanas iekārtām.28 Tās veido šādu izmaksu 
summa: darbaspēka izmaksas, 
materiālu (tostarp ķimikāliju) 
izmaksas, maksa par 
energoresursiem, dūņu 
transportēšanas un 
apglabāšanas izmaksas, kā arī 
citi izdevumi. “Citu izdevumu” 
kategorijā tika ņemtas vērā 
vienīgi tās izmaksas, kas 
saistītas ar maksu par 
ārpakalpojumu sniedzēju 
nodrošināto uzturēšanu un 
ārēju laboratoriju veiktajām 
laboratorijas analīzēm. 
Savukārt amortizācijas 
izmaksas netika iekļautas.6. fotoattēls. Reti izmantota infrastruktūras daļa (Rumānija, Galaca)
Avots:  ER P.
Nozīmīgas gruntsūdeņu daļas nonākšana attīrīšanas iekārtā
Vienā attīrīšanas iekārtā Rumānijā hidrauliskā jauda tiek izmantota tikai 60–85 % apmērā. Taču apmēram puse 
no ūdens, kas nonāk iekārtā, ir gruntsūdens, kam nekāda attīrīšana nav nepieciešama. Ja kanalizācijas sistēma 
būtu ūdensnecaurlaidīgāka, tajā nonāktu mazāk gruntsūdens un hidrauliskās jaudas izmantojums samazinā ­
tos līdz aptuveni 40 %. Salīdzinājumam – dažās izlasē iekļautajās attīrīšanas iekārtās gruntsūdens iesūkšanās 
veido tikai 10–20 % no kopējās ieplūdes.2. izcēlums
34 Apsvērumi
70 
Uz pamatdarbības izmaksām atstāj 
ietekmi attīrīšanas veids (attīrīša ­
na saskaņā ar stingrākām prasībām 
izmaksā dārgāk) un iekārtas lielums. 
Tomēr salīdzināšana liecināja par to, ka 
starp attīrīšanas iekārtām pastāv lielas 
atšķirības (sk.  3. attēlu ).3. attēlsPamatdarbības izmaksas (EUR/c. e.) katrā attīrīšanas iekārtā
Piezīmes.  Divas iekārtas netika iekļautas, jo daži to parametri kropļoja salīdzinājumu.
Iekārtas, kuras veica stingrāku attīrīšanu, taču neievēroja Direktīvā noteiktās koncentrācijas robežvērtības, tika iekļautas kategorijā “otrreizēja 
attīrīšana”.
Avots:  ERP veiktā analīze.EUR/c. e.
Notekūdeņu attīrīšanas iekārtasPirmā kvartileMediānaTrešā kvartile
ZYX WVUTSRQPONMLKJI HGFEDCBA25
20
15
10
5
0Sākotnējā attīrīšanaOtrreizēja attīrīšanaStingrāka attīrīšana/terciārā apstrāde
71 
Palāta atzīmē, ka ir iespējams samazi ­
nāt pamatdarbības izmaksas vairākās 
pārbaudītajās attīrīšanas iekārtās, kā 
norādīts turpmāk sniegtajos piemēros.
 ­ Pārbaudītajās 28 iekārtās cena par 
dūņu transportēšanu un apglabāša ­
nu ievērojami atšķiras. Deviņās cena par atūdeņotu dūņu sausnas tonnu 
pārsniedza 100 EUR, bet sešās tā 
svārstījās no 50 EUR līdz 100 EUR 
par tonnu. Šī izmaksu posteņa cena 
ir ļoti svarīga, jo tā īpatsvars iekār ­
tas pamatdarbības kopējās izmak ­
sās var būt nozīmīgs (vidēji apmē ­
ram 10 %, taču ārkārtas gadījumos 
var sasniegt 30 % vai 50 %).
35 Apsvērumi
 ­ Pārbaudītajās 28 iekārtās maksa 
par energoresursiem veido caur ­
mērā aptuveni 30 % no kopējām 
izmaksām. Puse iekārtu izmanto 
notekūdeņu dūņas enerģijas 
ražošanai, lielākoties izmantojot 
anaerobo sadalīšanos. Lielākajā 
daļā šo gadījumu energoresursu 
daļa kopējās izmaksās bija zem 
vidējā rādītāja 30 %.
 ­ Šajā sakarībā Eiropas Vides aģentū ­
ra 2014. gada ziņojumā29 secināja, 
ka rādītāju izmantošana ūdens 
apsaimniekošanas iekārtu darbības 
rezultātu mērīšanai visā Eiropā 
ievērojami uzlabotu sapratni par 
problēmām saistībā resursu liet ­
derīgu izmantošanu. Šādu rādītāju 
salīdzināšana radītu noderīgu 
pamatu salīdzinošai vērtēšanai.Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu radīto 
dūņu izmantošana
72 
Notekūdeņu attīrīšanas procesā rodas 
notekūdeņu dūņas. Saskaņā ar Direk ­
tīvu par atkritumiem30 notekūdeņu 
dūņas tiek uzskatītas par atkritumiem. 
Saskaņā ar šo direktīvu atkārtota iz ­
mantošana, pārstrāde un atkritumu re ­
ģenerācija ir ieteicamāka par atkritumu 
apglabāšanu poligonā, sadedzināšanu 
vai pastāvīgu glabāšanu31. ES mudina 
izmantot notekūdeņu dūņas kā mēslo ­
jumu lauksaimniecībā.29 Tehniskais ziņojums 
nr. 5/2014 “ Performance of 
water utilities beyond 
compliance ” [Ūdens 
apsaimniekošanas iekārtu 
darbības rezultāti, kas 
pārsniedz atbilstības prasības].
30 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2008. gada 
19. novembra Direktīva 
2008/98/EK par atkritumiem 
un par dažu direktīvu 
atcelšanu (OV L 312, 
22.11.2008., 3. lpp.).
31 Atkritumu apsaimniekošanas 
hierarhija tika noteikta ar 
Direktīvas 2008/98/EK 
4. pantu.
7. fotoattēls. Saražotās dūņas (Čehijas Republika, Blansko)
Avots:  ER P.

36 Apsvērumi
73 
Palāta pārbaudīja, vai
 ­ dūņas tika atkārtoti izmantotas, 
nevis apglabātas;
 ­ vai komunālo notekūdeņu attīrīša ­
nas iekārtu apsaimniekotāji ir ievē ­
rojuši koncentrācijas robežvērtības 
attiecībā uz dažiem notekūdeņu 
dūņu parametriem, īpaši saistībā ar 
smagajiem metāliem;
 ­ Komisija ir ieviesusi šajā jomā Palā ­
tas iepriekš formulētos ieteikumus.
Trijās no četrām dalībvalstīm 
notekūdeņu dūņas izmanto 
atkārtoti, nevis apglabā
74 
Palāta, pārbaudot 28 attīrīšanas iekār ­
tas, iekļāva izvērtējumu par 2012. gadā 
saražoto dūņu daudzumu32, balstoties 
uz iekārtu apsaimniekotāju un atkri ­
tumu apsaimniekošanas uzņēmumu 
noslēgto līguma noteikumu caur ­
skatīšanu un attiecīgajiem uzskaites 
datiem. Revīzijas laikā nebija paredzēts 
apmeklēt atkritumu apsaimniekošanas 
uzņēmumus, kas nodarbojas ar saražo ­
to dūņu pienācīgu apstrādi.
75 
Palāta konstatēja, ka Čehijas Repub ­
likā, Ungārijā un Slovākijā iekārtu 
apsaimniekotāji parasti bija noslēguši 
līgumu ar vienu vai vairākiem atkritu ­
mu apsaimniekošanas uzņēmumiem, 
kuri vai nu paši apstrādāja dūņas, vai 
arī tās nodeva tālāk citiem lietotājiem. 
Saskaņā ar līguma noteikumiem atkri ­
tumu apsaimniekošanas uzņēmumi 
dūņas izmantoja lielākoties komposta 
ražošanai, rekultivācijai vai biogāzes 
ražošanai.76 
Rumānijā visas dūņas vai to daļu 11 ie ­
kārtās no 12 pārbaudītajām apglabā 
poligonā un/vai glabā iekārtas teri ­
torijā. Dūņu glabāšana teritorijā nav 
ilgtspējīgs risinājums ilgtermiņā.
77 
Saskaņā ar Rumānijas atkritumu 
apsaimniekošanas valsts stratēģiju 
(2003.–2013. g.) līdz 2020. gadam 
jāpanāk, lai 50 % dūņu izmanto lauk ­
saimniecībā vai sadedzina. Rumāni ­
jas iestādes 2012. gada februārī bija 
sagatavojušas jaunu notekūdeņu dūņu 
apsaimniekošanas stratēģiju, taču revī ­
zijas laikā tā vēl nebija apstiprināta.
78 
Dalībvalstis iesniedza Komisijai ziņas 
par stāvokli 2012. gada beigās attiecībā 
uz notekūdeņu dūņām. Tajās rodams 
apstiprinājums, ka trijās no četrām 
apmeklētajām dalībvalstīm priekšro ­
ka tiek dota atkārtotai izmantošanai 
(sk. 4. attēlu ).32 Četrās dalībvalstīs pārbaudīto 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtu 
saražoto dūņu īpatsvars 
attiecībā pret kopējo valstī 
saražoto dūņu daudzumu: 
Čehijas Republikā 0,78 %, 
Ungārijā 45 %,Rumānijā 52 % 
un Slovākijā 10 %.
37 Apsvērumi
Lielākajā daļā gadījumu tika 
ievērotas koncentrācijas 
robežvērtības
79 
Saskaņā ar Direktīvu par notekūdeņu 
dūņām, kurā izklāstīta dūņu lietošana 
lauksaimniecībā izmantojamā zemē, 
notekūdeņu iekārtu apsaimniekotāju 
pienākums ir monitorēt33 dūņu saturu, 
lai netiktu pārkāptas koncentrācijas 
robežvērtības, īpaši attiecībā uz sma ­
gajiem metāliem.
80 
Turklāt valsts tiesību aktos ir iespē ­
jams noteikt stingrākas prasības nekā 
Direktīvā par notekūdeņu dūņām, 
tajā iekļaujot vairāk parametru un 
striktākas robežvērtības, kā arī noteikt 
koncentrācijas robežvērtības izmanto ­
šanai, kas nav saistīta ar lauksaimnie ­
cības zemi. Izanalizējusi valstu tiesību 
aktus, Palāta secina: ­ dūņām, ko izmanto lauksaimnie ­
cībā, visu četru dalībvalstu tiesību 
aktos daudziem parametriem 
noteiktās robežvērtības ir stingrā ­
kas nekā Direktīvā par notekūdeņu 
dūņām. Visās šajās valstīs ir noteik ­
ti arī papildu parametri, piemēram, 
arsēnam;
 ­ dūņām, ko izmanto kā izejvielu 
komposta ražošanai, robežvērtī ­
bas izejvielai ir definētas Čehijas 
Republikā un Slovākijā tehnisko 
normatīvu veidā;4. attēlsIzmantoto notekūdeņu dūņu procentuālā daļa attiecībā pret visu saražoto dūņu 
daudzumu (stāvoklis 2012. gada 31. decembrī)
Piezīmes.  Čehijas Republikā 2012. gadā aptuveni 32 % no visām dūņām izmantoja komposta ražošanai (kategorija “atkārtota izmantošana, cita 
tipa”). Slovākijā 2012. gadā aptuveni 63 % dūņu izmantoja komposta ražošanai (kategorija “atkārtota izmantošana augsnē un lauksaimniecībā”). 
Rumānijā kategorijā “apglabāšana:  cita tipa” ietver glabāšanu uz laiku iekārtas teritorijā.
Avots:  ERP izanalizētie dati, ko dalībvalstis iesniegušas Komisijai.2 %Cita veida apglabāšanaApglabāšana sadedzinotApglabāšana poligonāAtkārtota izmantošana:
citi veidiAtkārtota izmantošana:
augsne un lauksaimniecībaČehijas 
Republika
Slovākija
Ungārija
Rumānija
100 % 80 % 60 % 40 % 20 % 0 %71 %
21 %
14 %22 %
65 %
63 %
33 Direktīvas 86/278/EEK 9. pantā 
un II pielikumā ir noteikti 
parametri, koncentrācijas 
robežvērtības un paraugu 
skaits, kuriem ik gadus jāveic 
laboratorijas analīzes.
38 Apsvērumi
 ­ apglabāšanai poligonā Padomes 
2002. gada Lēmumā34 ir noteiktas 
izskalošanas robežvērtības at ­
kritumiem, ko pieņem poligonā. 
Jāatzīmē, ka saskaņā ar Čehijas 
Republikas tiesību aktiem poligonā 
drīkst apglabāt tikai tādus biolo ­
ģiski noārdāmus atkritumus kā 
sadzīves atkritumus un šķidrumus 
un atkritumus, kas izdala šķidrumu 
(tostarp dūņas)35. Apglabāšana po ­
ligonos ir atļauta Ungārijā, Rumāni ­
jā un Slovākijā.81 
Tā kā notekūdeņu dūņas var izmantot 
kā izejmateriālu komposta ražošanā, 
Palāta analizēja arī piemērojamos 
juridiskos noteikumus par komposta 
izmantošanu un atzīmē, ka stāvoklis 
dalībvalstīs atšķiras, jo pašlaik ES lī ­
menī nav izstrādātas koncentrācijas 
robežvērtības (sk.  10. tabulu ).34 Padomes 2002. gada 
19. decembra Lēmums 
2003/33/EK, ar ko nosaka 
kritērijus un procedūras 
atkritumu pieņemšanai 
poligonos saskaņā ar 
Direktīvas 1999/31/EK 
16. pantu un II pielikumu 
(OV L 11, 16.1.2003., 27. lpp.).
35 Vyhláška  294/2005 Sb (Dekrēts 
294/2005 Sb) .
36 Assessment of feasibility of 
setting bio‑waste recycling 
targets in the EU, including 
subsidiarity aspects  
[Novērtējums par iespējām 
noteikt bioloģisko atkritumu 
pārstrādes mērķus ES, ietverot 
subsidiaritātes aspektus], 
2011. gada 31. marta galīgais 
ziņojums, ko saskaņā ar 
pamatlīgumu ENV.G.4/
FRA/2008/0112 sagatavoja 
pētniecības centrs Vito vision 
on technology  sadarbībā ar 
konsultāciju firmām Bio 
Intelligence  Service  un 
ARCADIS .10. tabulaJuridiskie noteikumi par koncentrācijas robežvērtībām kompostā
Čehijas Republika Ungārija Rumānija Slovākija
Ir
- komposts lauksaimniecībā 
izmantojamā zemē
- komposts rekultivācijai
- komposts, ko pārdod kā 
mēslojumuIr
- komposts, ko pārdod kā mēslojumu
Nav noteikumu par rekultivāciju vai lietoša -
nu zemē, ko neizmanto lauksaimnieciski.Nav Ir
- komposts, ko pārdod kā mēslojumu
Nav noteikumu par rekultivāciju 
vai lietošanu zemē, ko neizmanto 
lauksaimnieciski.
Avots:  ERP veiktā valstu tiesību aktu analīze.
82 
Palātas pārbaude par to, kā 28 attī ­
rīšanas iekārtās tika ievērotas kon ­
centrācijas robežvērtības, balstījās 
uz laboratorijas analīzēm, ko iekārtu 
apsaimniekotāji bija veikuši 2012. gadā. 
Revidenti konstatēja, ka gadījumos, 
kad robežvērtības bija definētas 
(sk. 80. punktu), tās ievēroja visas 
iekārtas Čehijas Republikā, Ungārijā 
un Slovākijā. Rumānijā robežvērtī ­
bas ievēroja viena no trim iekārtām 
(33 %), kur dūņas lietoja lauksaim ­
niecībā izmantojamā zemē. Pārējās 
divās iekārtās analīzes neaptvēra visus 
parametrus. Piedevām sešas no sep ­
tiņām iekārtām (86 %), kuras nosūtīja 
dūņas uz poligonu, neievēroja sausnas 
robežvērtību. Turklāt trijās iekārtās no 
septiņām (43 %) analīzes neaptvēra 
visus parametrus.83 
Ja nav noteiktas robežvērtības dažiem 
dūņu un komposta lietojuma veidiem 
(rekultivācijai, izmantošanai zemē, kas 
nav lauksaimniecības zeme), ir ap ­
draudēta augsnes kvalitāte un līdz ar 
to ūdens kvalitāte noteces un drenā ­
žas dēļ. Turklāt, tā kā kompostam, ko 
pārdod kā mēslojumu, nav vienotu 
kritēriju visā ES, nav iespējams nodro ­
šināt līdzvērtīgu vides aizsardzību visā 
Savienībā. Un, kā norādīts pētījumā, 
kas veikts Komisijas uzdevumā, “zemā 
komposta kvalitāte dažās valstīs ir 
uzskatāma par galveno šķērsli tirgus 
turpmākai attīstībai”36.
39 Apsvērumi
37 Īpašais ziņojums Nr. 3/2009 
“Struktūrpasākumu izdevumu 
efektivitāte notekūdeņu 
attīrīšanā 1994.–1999. un 
2000.–2006. gada programmu 
posmā” ( http://eca.europa.eu ).
38 Piecu atkritumu plūsmu 
direktīvu ex post  novērtējums, 
SWD(2014) 209  final , 2.7.2014.
39 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2003. gada 
13. oktobra Regula (EK) 
Nr. 2003/2003 par mēslošanas 
līdzekļiem (OV L 304, 
21.11.2003., 1. lpp.).
40 Galīgais ziņojums “Regulas 
(EK) Nr. 2003/2003 par 
mēslošanas līdzekļiem 
novērtējums”, ko Komisijai 
sagatavoja Stratēģijas un 
novērtēšanas pakalpojumu 
centrs [ Centre for Strategy and 
Evaluation Services ], 2010. gada 
novembris.
41 Toksiskas sintētiskas ķīmiskas 
vielas.
Lai atjauninātu Direktīvu par 
notekūdeņu dūņām, jāgaida, 
kad Komisija būs pārskatījusi 
Regulu par mēslošanas 
līdzekļiem
84 
Īpašajā ziņojumā Nr. 3/200937 Palāta ie ­
teica Komisijai apsvērt, vai nav pienācis 
laiks pārskatīt Direktīvu par notekūde ­
ņu dūņām. Komisija veica visaptverošu 
izvērtējumu38 vairākām atkritumu plūs ­
mu direktīvām, tostarp Direktīvai par 
notekūdeņu dūņām, lai noskaidrotu, 
vai tiesiskais regulējums atbilst mēr ­
ķim. Pēc 2014. gadā veiktā izvērtējuma 
tika secināts, ka attiecībā uz Direktīvu 
par notekūdeņu dūņām “rodas šau ­
bas, vai pašreizējā veidā tā ir atbilstī ­
ga. Gandrīz 30 gadu laikā Direktīvā 
noteiktie standarti un prasības nekad 
nav pārskatīti vai atjaunināti.” Turpmāk 
ir izteikts secinājums, ka lēmums par 
Direktīvas pārskatīšanu ir jāatliek līdz 
laikam, kad būs pieņemta pārskatītā 
regula par mēslošanas līdzekļiem39.85 
Ex post  novērtējumā40 par spēkā esošās 
mēslošanas līdzekļu regulas darbību, 
ko veica 2010. gadā, ir secināts, ka tās 
tvērumu varētu paplašināt, lai tajā 
iekļautu ne vien neorganiskos, bet arī 
organiskos mēslošanas līdzekļus, kā 
arī augsnes ielabotājus. Novērtējumā 
ietverts arī ierosinājums noteikt mak ­
simālās robežvērtības piesārņotājiem, 
kas ietilpst mēslošanas līdzekļos. Komi ­
sija 2015. gadā apsver iespēju iesniegt 
regulas par mēslošanas līdzekļiem 
grozījumus.
86 
Komisijas Kopīgais pētniecības centrs 
2012. gadā iepazīstināja ar rezultātiem, 
kas iegūti visas Eiropas mērogā veikta ­
jā pārbaudē par atsevišķu komponentu 
klātbūtni un līmeni notekūdeņu dūņās. 
Saskaņā ar Centra sagatavoto ziņo ­
jumu nav zinātnisku pierādījumu, lai 
ieviestu jaunas robežvērtības klasiska ­
jiem organiskajiem piesārņotājiem vai 
potenciāli problemātiskām piesārņojo ­
šām vielām, izņemot perfluoralkilētas 
vielas41.8. fotoattēls. Laboratorijas iekārtas testu veikšanai attīrīšanas iekārtā (Ungārija, Segeda)
Avots:  ER P.

40 Apsvērumi
87 
Citi dokumenti un pētījumi42 attiecas 
uz potenciālajiem riskiem, kas saistīti 
ar mikroplastmasu. Mikroplastma ­
su līdz zināmai robežai var aizvākt 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtās, bet 
aizvāktās daļas tad paliek dūņās. Ja 
dūņas izlieto uz zemes, mikroplastma ­
sa nonāk ūdenī ar noteci.
88 
Attiecībā uz kompostu Palāta īpašajā 
ziņojumā Nr. 20/201243 ieteica Komi ­
sijai kopā ar dalībvalstīm izstrādāt 
ES kvalitātes standartus, lai veicinātu 
komposta tirgus attīstību. Komisijas 
Kopīgais pētniecības centrs 2014. gada 
sākumā publicēja tehnisku piedāvā ­
jumu attiecībā uz atkritumu beigu 
stadijas kritērijiem44 bioloģiski noārdā ­
miem atkritumiem, kas tika bioloģiski 
attīrīti. Tomēr pētījumā bija ierosināts 
izslēgt notekūdeņu dūņas no kompos ­
ta un digestāta izejmateriāliem. Vēl 
nav skaidrs, vai un kā ierosinājumā par 
mēslošanas līdzekļu regulas pārskatī ­
šanu tiks iekļauti ieteiktie kritēriji un 
vai tajā tiks iestrādāts mehānisms, lai 
pakāpeniski ietvertu kategorijas, kas 
neietilpa tehniskajā piedāvājumā, pie ­
mēram, notekūdeņu dūņas.ES līdzfinansēto 
komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu 
finansiālā ilgtspēja
89 
Galvenais elements, no kā atkarīga 
ūdens pakalpojumu finansiālā ilgtspē ­
ja, ir spēja segt izmaksas. Finansiālā 
ilgtspēja ir nodrošināta, ja ienākumi 
par sniegtajiem pakalpojumiem ir pie ­
tiekami, lai segtu darbības un uzturē ­
šanas izdevumus, kā arī segtu kapitāla 
izmaksas un tādējādi ļautu atjaunot 
investīcijas. Ūdens pamatdirektīvā 
(9. pantā) dalībvalstīm ir noteikts pie ­
nākums līdz 2010. gadam nodrošināt 
dažādu ūdens izmantojumu pienācīgu 
ieguldījumu ūdens pakalpojumu iz ­
maksu atgūšanā. Notekūdeņu attīrīša ­
nas pakalpojumu lietotāju ieguldījums 
izmaksu atgūšanā tiek īstenots ar cenu 
(tarifu) palīdzību. Turklāt saskaņā ar 
principu, ka maksā piesārņotājs45, 
piesārņotāji (šajā gadījumā tādi notek ­
ūdeņu novadītāji kā mājsaimniecības 
un rūpniecības iekārtas) ir atbildīgi 
par to radīto piesārņojumu un tāpēc 
tiem ir jāsedz izmaksas, kas saistītas ar 
šā piesārņojuma samazināšanu (šajā 
gadījumā ar notekūdeņu attīrīšanas 
palīdzību).
90 
Tā kā ūdens nav tāda prece kā jebku ­
ra cita, tarifus aprēķina, balstoties uz 
cenu veidošanas mehānismiem, kas 
parasti ir noteikti valsts tiesību aktos.42 Sk., piemēram, 
1) izmēģinājuma pētījumu, ko 
veicis Alfrēda Vegenera 
institūts, 2014. gada 
30. oktobra preses relīze 
(www.awi.de ) un 2) ziņojumu 
par mikroplastmasu izraisīto 
potenciālo risku saldūdens 
videi, kas publicēts 2013. gada 
29. septembrī vietnē www.
stowa.nl  (Stichting Toegepast 
Onderzoek Waterbeheer ).
43 Īpašais ziņojums Nr. 20/2012 
“Vai struktūrpasākumu 
finansējums sadzīves 
atkritumu apsaimniekošanas 
infrastruktūras projektiem 
efektīvi palīdz dalībvalstīm 
sasniegt ES atkritumu politikas 
mērķus” ( http://eca.europa.
eu).
44 Kritēriji, kas nosaka, kad daži 
konkrēti atkritumu veidi vairs 
nav atkritumi.
45 Līgums par Eiropas Savienības 
darbību (konsolidētā versija), 
191. panta 2. punkts.
41 Apsvērumi
91 
Nosakot notekūdeņu tarifu, dalībvalstis 
var ņemt vērā sociālos, vides un ekono ­
miskos apsvērumus46, lai nodrošinātu 
cenas ziņā pieņemamus ūdens pakal ­
pojumus. Komisija savos norādījumos47 
atsaucas uz 4 % no mājsaimniecības 
ienākumiem, kas ir plaši pieņemts cenu 
pieejamības koeficients, proti, kopējā 
maksa par ūdeni (dzeramo ūdeni un 
notekūdeni) var veidot 4 % no māj ­
saimniecības ienākumiem.
92 
Gan 2000.–2006. gada, gan 2007.–
2013. gada plānošanas periodā Ko ­
misijas norādījumos48 attiecībā uz 
ūdens tarifiem bija formulēta prasība 
segt vismaz darbības un uzturēšanas 
izmaksas, kā arī pamatlīdzekļu amor ­
tizācijas nozīmīgu daļu. Amortizāciju 
var uzskatīt par aptuvenām izmaksām, 
kas būs nepieciešamas infrastruktūras 
atjaunošanai nākotnē.
93 
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plā ­
nošanas periodu izmaksu atgūšanas 
princips ir obligāts, jo ir jāizpilda 
ex ante  nosacījumi. Tas nozīmē, ka 
2014.–2020. gada plānošanas perioda 
darbības programmu apstiprināšana 
ir atkarīga no tā, vai “ūdens pakalpo ­
jumu izmaksu atgūšanā dažādu ūdens 
izmantojumu ieguldījums ir pienācīgs 
(..)”. Tomēr dalībvalstu ziņā ir noteikt, 
kāds ir “pienācīgs” ieguldījums.94 
Palāta pārbaudīja, vai
 ­ ūdens tarifi sedza pamatlīdzekļu 
amortizācijas, darbības un uzturē ­
šanas izmaksas;
 ­ bija iespējas palielināt notekūdeņu 
tarifu, ja darbības un uzturēšanas 
izdevumi nebija segti pietiekamā 
apmērā;
 ­ infrastruktūras īpašnieki bija 
uzkrājuši pietiekamas finansiālas 
rezerves, lai varētu aizstāt/atjaunot 
infrastruktūru, kad būs beidzies tās 
saimnieciskās izmantošanas laiks.
Notekūdeņu tarifi, ko 
piemēroja lietotājiem, ļāva 
pilnībā segt izmaksas tikai 
11 % gadījumu
95 
Palāta analizēja, kā tika veidoti tarifi 
2012. gadam 28 pārbaudītajās notek ­
ūdeņu attīrīšanas iekārtās. Tā salīdzi ­
nāja tarifā iekļautos izmaksu kompo ­
nentus ar iekārtu apsaimniekotāju 
un infrastruktūras īpašnieku finanšu 
datiem. Palāta konstatēja, ka izmaksas 
atguva pilnībā vienīgi trijos gadījumos 
(11 %). Parējos 89 % gadījumu izmaksas 
atguva tikai daļēji.46 Ūdens pamatdirektīvas 
9. pants.
47 Jaunais 2007.–2013. gada 
plānošanas periods. 
Metodiskie darba dokumenti. 
4. Darba dokuments 
“Metodiskie norādījumi 
izmaksu un ieguvumu analīzes 
veikšanai”, 8/2006.
48 Jaunais 2000.–2006. gada 
plānošanas periods: 
1. tehniskais dokuments 
“Principa, ka maksā 
piesārņotājs, piemērošana. 
Kopienas palīdzības apmēra 
diferencēšana struktūrfondu, 
Kohēzijas fonda un 
ISPA  infrastruktūras darbībām” 
(6.12.1999.). Par 2007.–
2013. gada plānošanas 
periodu sk. iepriekšējo 
zemsvītras piezīmi.
42 Apsvērumi
96 
Palāta atzīmē, ka trijās dalībvalstīs ir 
specifiski juridiski noteikumi, kas iero ­
bežo izmaksu atguves apmēru:
 ­ Čehijas Republikā49 un Slovākijā50 
pilnībā vai daļēji ir izslēgti amorti ­
zācijas izdevumi, kas attiecas uz to 
pamatlīdzekļu daļu, kas tika finan ­
sēti no (ES vai valsts) dotācijas;
 ­ Ungārijā ūdens tarifu samazināju ­
mu noteica 2013. gadā51, savukārt 
Slovākijā pastāv ierobežojumi 
tarifu paaugstināšanai52.
97 
Palāta arī uzskata: šādā situācijā pa ­
stāv risks, ka iekārtu apsaimniekotāji 
neveiks nepieciešamos uzturēšanas 
darbus, lai īstermiņā saglabātu ienesī ­
gumu. Taču tādā gadījumā var samazi ­
nāties notekūdeņu attīrīšanas iekārtu 
darbības ilgtspēja. Šīs revīzijas tvērumā 
neietilpa novērtējums par to, vai uz ­
turēšanas izdevumi 2012. gadā atbilda 
faktiskajām vajadzībām.
98 
Vēl viens elements, kas var ietekmēt 
tarifu veidošanu, ir metode, ko izmanto 
ES dotācijas noteikšanai infrastruktū ­
ras projektam. ES dotācija ir pamatota 
vienīgi tad, ja projekta radītie ienākumi 
nav pietiekami, lai segtu investīciju un 
darbības izmaksas. Šo starpību (t. i., 
starpību starp diskontētajām investī ­
ciju izmaksām un diskontētajiem neto 
ienākumiem), kas jāaplēš, pamatojo ­
ties uz izmaksu un ieguvumu analīzi, 
var finansēt no publiskiem līdzekļiem (tostarp ES dotācijām). Šāda pieeja 
nestimulē piemērot izmaksu atgūša ­
nas principu, jo tā nozīmē, ka augstāki 
ienākumi no notekūdeņu attīrīšanas 
darbībām (t. i. augstāki tarifi) samazina 
dotācijas summu, uz ko varētu cerēt 
ieguldītājs.
99 
Atšķirībā no iepriekšējiem periodiem 
2014.–2020. gada plānošanas periodā 
pieteikumos ES dotāciju saņemšanai 
nav obligāti53 jāiekļauj projekta izmak ­
su un ieguvumu analīze, kas vajadzīga 
iztrūkstošā finansējuma aplēšanai. 
To var aizstāt ar vienotas likmes neto 
ienākumu procentuālo daļu, kas Re ­
gulā noteikta 25 % apmērā54. Tādējādi 
iztrūkstošais finansējums vienmēr 
veidos 75 %, lai kādi būtu projekta ra ­
dītie ienākumi. Citiem vārdiem, ja tarifs 
ir tāds, ka ienākumi sedz vairāk nekā 
25 % izmaksu, tas attiecīgi nesamazi ­
nās dotācijas apmēru.49 Projektiem, kuriem ir 
ES līdzfinansējums, 
notekūdeņu tarifi ir 
jāpaaugstina, lai nodrošinātu 
pilnīgu amortizāciju, taču 
ņemot vērā pieejamības 
līmeni (kas noteikts 2 % 
apmērā no mājsaimniecības 
ienākumiem).
50 Tarifa aprēķinā nav iekļauta tās 
pamatlīdzekļu daļas 
amortizācija, kuru iegādājās 
par dotācijas līdzekļiem līdz 
2011. gadam. Tomēr pēc tam, 
kad 2011. gadā tika izdots 
dekrēts, visu to pamatlīdzekļu 
amortizāciju, kas iegādāti, 
sākot ar 2011. gadu un vēlāk, 
varēja ņemt vērā, 
nepārsniedzot 2 % likmi 
(tādējādi to dzīves cikls atbilst 
50 gadiem). Faktiski Komisija 
apstiprināja 2007.–2013. gada 
plānošanas perioda “lielos 
projektus” tikai pēc tam, kad 
tika izdots 2011. gada dekrēts, 
jo tā uzskatīja, ka iepriekšējie 
juridiskie noteikumi 
nenodrošināja ilgtspēju.
51 Ungārijā līdz 2011. gadam 
notekūdeņu tarifu noteikšana 
bija pašvaldību ziņā. Saskaņā 
ar grozītajiem juridiskajiem 
noteikumiem 2012. gada 
tarifus varēja paaugstināt ne 
vairāk kā par 4,2 % no 
2011. gada tarifiem. 2013. gada 
tarifiem (gada pirmajos sešos 
mēnešos) bija jābūt tādiem 
pašiem kā 2012. gadā, bet tarifi 
2013. gada otrajā pusē un 
2014. gadā nedrīkstēja 
pārsniegt 90 % no 2012. gada 
tarifiem.
52 Tarifi, kas noteikti 
2014. gadam, būs spēkā 
2015. un 2016. gadā, ja vien 
netiks pieprasīta cenas 
korekcija, kas pamatota ar 
ievērojamām izmaiņām 
ekonomiskajos parametros.
53 “Lielajiem projektiem”, kam 
nepieciešams Komisijas 
apstiprinājums (sk. 10. punktu), 
šis nosacījums paliek spēkā. 
2014.–2020. gada plānošanas 
periodā tie ir projekti, kuru 
kopējās attiecināmās izmaksas 
pārsniedz 50 miljonus EUR.
54 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
17. decembra Regula (ES) 
Nr. 1303/2013, ar ko paredz 
kopīgus noteikumus par 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu, Eiropas Sociālo fondu, 
Kohēzijas fondu, Eiropas 
Lauksaimniecības fondu lauku 
attīstībai un Eiropas Jūrlietu un 
zivsaimniecības fondu un 
43 Apsvērumi
Tarifi par notekūdeņu 
attīrīšanu bija zemāki 
nekā Komisijas minētais 
pieejamības līmenis 92 % 
gadījumu, kad izmaksas 
atguva tikai daļēji
100  
Četrās apmeklētajās dalībvalstīs 
noteiktais notekūdeņu vidējais tarifs 
2012. gadā ir atspoguļots 5. attēlā .101  
No 25 gadījumiem 23 gadījumos 
(92 %), kad izmaksas netika atgūtas 
pilnībā, summas, ko lietotāji maksā 
par dzeramo ūdeni un notekūdeņu 
attīrīšanas pakalpojumiem, ir mazākas 
par Komisijas minēto 4 % pieejamības 
līmeni attiecībā pret mājsaimniecību 
ienākumiem. No minētajiem gadīju ­
miem septiņos (30 %) notekūdeņu ta ­
rifs bija zemāks par valstī vidējo tarifu 
notekūdeņu attīrīšanai.5. attēlsNotekūdeņu vidējais tarifs 2012. gadā
Notekūdeņu tarifs EUR/m3
Ungārija
Čehijas Republika
Slovākija
Rumānija
1,4 1,2 1,0 0,8 0,6 0,4 0,2 0,0
Piezīme.  Tarifus konvertēja uz EUR saskaņā ar šādu kursu:  1 EUR = 291,86 HUF, 25 CZK un 4,45 RON.
Avots:  Čehijas Republikas un Ungārijas valsts statistikas dienesta, Slovākijas Ūdens pētniecības insti ­
tūta un Rumānijas iestāžu sniegtās ziņas.vispārīgus noteikumus par 
Eiropas Reģionālās attīstības 
fondu, Eiropas Sociālo fondu, 
Kohēzijas fondu un Eiropas 
Jūrlietu un zivsaimniecības 
fondu un atceļ Padomes 
Regulu (EK) Nr. 1083/2006 
(OV L 347, 20.12.2013., 
320. lpp.), 61. panta 3. punkts 
un V pielikums.
44 Apsvērumi
Finanšu rezerves nav 
pietiekamas, lai nodrošinātu 
infrastruktūras atjaunošanu
102  
Infrastruktūras atjaunošana principā ir 
tās īpašnieka pienākums55. No 28 pār ­
baudītajām notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām 12 iekārtās (43 %) īpašnieki 
bija uzkrājuši rezerves56 šādu darbu 
finansēšanai. Stāvoklis bija atšķirīgs 
(sk. 11. tabulu ) atkarībā no orga ­
nizācijas struktūras, kas izraudzīta 
notekūdeņu attīrīšanas pakalpojumu 
apsaimniekošanai. Ja iekārtu īpašnieks 
ir pašvaldība un ja nav juridisku prasī ­
bu izveidot atsevišķu uzskaiti ar ūdeni 
saistītās infrastruktūras pārvaldīšanai, 
ar šīm darbībām saistītie ienākumi un 
izdevumi saplūdīs ar ienākumiem un 
izdevumiem saistībā ar citām pašvaldī ­
bas darbībām.
103  
Pat tad, ja pārbaudītajās iekārtās bija 
izveidotas rezerves vai līdzekļi tika 
uzskaitīt atsevišķi, tie nav pietiekami, 
lai nodrošinātu turpmāku infrastruk ­
tūras atjaunošanu spēkā esošās tarifu 
politikas dēļ (sk. 95.–96. punktu).104  
Attiecībā uz iekārtu apsaimniekotāju 
finanšu stāvokli juridiskie noteikumi 
par ūdens tarifu noteikšanu (tādi nav 
izstrādāti Ungārijā) pieļauj peļņas 
normas iekļaušanu57, kas ir priekšno ­
teikums rezervju uzkrāšanai. Viss vai 
lielākā daļa 26 iekārtu apsaimniekotāju 
(93 %) kapitāla ir publisks, lielākoties 
tas pieder tām pašvaldībām, kas ir 
iekārtu īpašnieces.
105  
Praktiski visos gadījumos uzņēmumi, 
kas apsaimnieko iekārtas un bieži vien 
arī dzeramā ūdens iekārtas un vairāk 
nekā vienu notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu, spēja uzkrāt zināmas finanšu 
rezerves. Šos līdzekļus varētu novirzīt 
infrastruktūras atjaunošanai, ja vien 
apsaimniekotāju īpašnieki neatsavinās 
rezerves tādām vajadzībām, kas nav 
saistītas ar ūdens apsaimniekošanu. 
Faktiski deviņi no 28 apsaimniekotā ­
jiem (32 %) laikā no 2010. līdz 2012. ga ­
dam izmaksāja dividendes.11. tabulaStāvoklis attiecībā uz infrastruktūras īpašnieku izveidotajām finanšu rezervēm
Īpašnieks ir pašvaldība (vai paš -
valdību grupa)Īpašnieks ir uzņēmums, ko izveidojusi pašvaldība (vai vairākas 
pašvaldības)
Uzņēmums nav iekārtas 
apsaimniekotājsUzņēmums ir arī iekārtas 
apsaimniekotājs
19 gadījumi (68  %) 4 gadījumi (14  %) 5 gadījumi (18  %)
Izveidotās rezerves16 % jā
84 % nav atsevišķi nodalītas vai 
rezervju navJāJā
(Sk. 105. punktu.)
Rezerves ir pietiekamas Nē Nē Nē55 Ja iekārtu īpašnieks un 
apsaimniekotājs ir dažādas 
struktūras, ienākumus par 
attīrītajiem notekūdeņiem 
saņems apsaimniekotājs. No 
šiem ienākumiem 
apsaimniekotājam ir jāsedz 
savi darbības un uzturēšanas 
izdevumi, kā arī īres maksa 
infrastruktūras īpašniekam. 
Īres līgumā noteiktajai īres 
maksai jābūt tādai, lai tā segtu 
amortizācijas un citus 
izdevumus, kas radušies 
īpašniekam.
56 Bilancē tās iegrāmato pie 
rezervēm un/vai nesadalītās 
peļņas.
57 Čehijas Republikā ir iekļauts 
nosacījums, ka peļņai jābūt 
saprātīgai. 2013. gadā ar 
likumu tika definēta formula 
saprātīgas peļņas 
aprēķināšanai. Slovākijā peļņa 
nedrīkst būt lielāka par zināmu 
summu par katru kubikmetru.
45
 Secinājumi  
un ieteikumi
106  
Eiropas Reģionālās attīstības fon ­
da / Kohēzijas fonda izdevumiem 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām 2000.–2006. gada un 2007.–
2013. gada plānošanas periodā bija 
izšķiroša nozīme dalībvalstu virzībā 
uz Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvas prasību izpildi. Tomēr visās 
četrās šajā ziņojumā analizētajās valstīs 
bija vērojami kavējumi, un ES finansē ­
juma apguve notika lēni. Gandrīz visas 
līdzfinansētās iekārtas pienācīgi attīrīja 
komunālos notekūdeņus, tomēr Palāta 
uzskata, ka aptuveni trešdaļa iekārtu ir 
pārāk lielas. Lielākajā daļā apmeklēto 
dalībvalstu valsts prasības, kas noteik ­
tas efluentam, bieži vien bija stingrā ­
kas par Direktīvas noteikumiem, un tas 
liecina, ka būtu nepieciešams pārskatīt 
Direktīvu. Palāta konstatēja arī trūku ­
mus ar pārplūdēm saistīto jautājumu 
risināšanā un dūņu apstrādē. Visbei ­
dzot, daudzos gadījumos notekūdeņu 
tarifi bija pārāk zemi, lai nodrošinātu 
līdzfinansētās infrastruktūras finansiā ­
lo ilgtspēju.
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvā 
noteikto termiņu 
ievērošana
107  
Visas četras šajā ziņojumā aplūkotās 
dalībvalstis ir guvušas vērā ņemamus 
panākumus, lai atbilstu Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvā 
noteiktajām prasībām, taču ir vērojami 
kavējumi atsevišķās jomās: ­ termiņi notekūdeņu savākšanai 
aglomerācijās, kas pārsniedz 
2 000 c. e. (ja ir jāpiemēro prasības 
pret efluentu), tika ievēroti visās 
četrās apmeklētajās dalībvalstīs, 
atskaitot Rumāniju, kas nedaudz 
atpaliek no grafika attiecībā uz 
starpposma termiņiem. Visās čet ­
rās dalībvalstīs ir izstrādāti juridiski 
noteikumi, kas regulē mājsaimnie ­
cību pieslēgumu pie esošā kanali ­
zācijas tīkla. Tomēr valsts iestādēm 
rodas grūtības tos piemērot, jo tie 
ir izplūduši;
 ­ nevienā no apmeklētajām dalībval ­
stīm netika ievēroti termiņi notek ­
ūdeņu attīrīšanai aglomerācijās, 
kas pārsniedz 2 000 c. e. Palāta 
konstatēja arī to, ka šādu aglome ­
rāciju skaits dažās no apmeklē ­
tajām dalībvalstīm ir ievērojami 
krities. Tādējādi mazāk bija tādu 
aglomerāciju, kam bija jāievēro 
Direktīvā noteiktās prasības;
 ­ par aglomerācijām, kas mazā ­
kas par 2 000 c. e. un kur arī tika 
izlietoti ES līdzekļi, Komisijai ir tikai 
daļēja informācija, jo nav izstrādāta 
ziņošanas sistēma, un dalībvalstu 
sniegtās ziņas, kas atrodamas upes 
baseina apsaimniekošanas plānos, 
nav pilnīgas.
46 Secinājumi un ieteikumi 
108  
Komisija regulāri seko stāvoklim sais ­
tībā ar Komunālo notekūdeņu attīrīša ­
nas direktīvas prasību ievērošanu trijās 
no četrām šajā ziņojumā aplūkotajām 
dalībvalstīm. Palātas veiktā analīze 
liecina, ka process ir ilgstošs: parasti 
dalībvalstu rīcībā ir aptuveni 18 mēneši 
(dažos gadījumos – 30 mēneši), lai Ko ­
misijai sniegtu ziņas, savukārt Komisijai 
nepieciešami vēl 18 mēneši, lai pabeig ­
tu analīzi un sagatavotu ziņojumu.
1. ieteikums
Komisijai
a) ir jāpieprasa, lai aglomerācijās, 
kuras mazākas par 2 000 c. e. 
un kurās darbojas kanalizācijas 
sistēmas, sniegtu ziņas par to, 
vai notekūdeņus pienācīgi attīra 
saskaņā ar Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvas 7. panta prasī ­
bām un – gadījumos, ja tos neat ­
tīra pienācīgi, – vai upes baseina 
apsaimniekošanas plānos ir iekļauti 
atbilstoši pasākumi;
b) ir jāpārbauda dalībvalstu sniegtās 
ziņas par to aglomerāciju skaitu, 
kuras ir liekākas vai mazākas par 
2 000 c. e. un kurās ir notikušas 
nozīmīgas pārmaiņas, īpaši, ja 
aglomerācijas pāriet no vienas 
kategorijas otrā. Šo pārbaudi 
varētu iekļaut Komisijas īstenotajā 
dalībvalstu uzraudzības procesā;c) ir jāmudina dalībvalstis izstrādāt 
skaidrus mājsaimniecībām adresē ­
tus juridiskos noteikumus attiecībā 
uz pieslēgšanos esošajam kanali ­
zācijas tīklam. Informācijai par to, 
kāds ir mājsaimniecību pieslēguma 
līmenis, jābūt ietvertai regulāri 
sniegtajos ziņojumos;
d) ir jāsaīsina laiks, kas nepieciešams, 
lai novērtētu atbilstību Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvai, 
pieprasot dalībvalstīm iesniegt 
datus sešu mēnešu laikā (saskaņā 
ar Direktīvas 15. pantu) no dienas, 
kad sākas periods, par kuru Komisi ­
ja vēlas iegūt ziņas saistībā ar pra ­
sību ieviešanu (atsauces datums). 
Arī Komisijai jācenšas saīsināt laiku, 
kad tā sagatavo savus ziņojumus;
e) ir jāpārbauda līdzīgi gadījumi, kad 
vērojami ilgi ziņošanas termiņi 
saskaņā ar citām Direktīvām vides 
jomā.
2007 .–2013. gada 
plānošanas periodā 
pieejamo ES līdzekļu 
izlietojums
109  
ES līdzfinansēto projektu apstiprināša ­
na un ieviešana notekūdeņu attīrīšanas 
jomā dalībvalstīs 2007.–2013. gada plā ­
nošanas periodā notika ar ievērojamu 
kavēšanos. Tas rada risku pazaudēt ie ­
spēju izmantot pieejamos ES līdzekļus, 
un dalībvalstīm var rasties vajadzība 
piešķirt citu (valsts vai publisku) finan ­
sējumu vairāku projektu pabeigšanai.
47 Secinājumi un ieteikumi 
110  
Dalībvalstu aplēses par atlikušo finan ­
sējumu, kas nepieciešams to projek ­
tu pabeigšanai, no kuriem atkarīga 
Direktīvas prasību izpilde, vismaz 
divās no četrām dalībvalstīm pār ­
sniedz pieejamās apropriācijas ar vidi 
saistītajām 2014.–2020. gada darbības 
programmām.
2. ieteikums
Komisijai
a) jāprasa, lai dalībvalstis sniedz 
atjauninātu informāciju par sum ­
mām, kas tām vēl nepieciešamas 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvā noteikto ieviešanas ter ­
miņu ievērošanai gan tām aglome ­
rācijām, kas pārsniedz 2 000 c. e., 
gan tām, kuras ir mazākas un kurās 
darbojas kanalizācijas sistēmas;
b) jāprasa, lai dalībvalstis nodrošina, 
ka aglomerācijas, kuras vēl neat ­
bilst Direktīvas prasībām, īsteno 
projektus, kas nepieciešami, lai tās 
izpildītu.ES līdzfinansēto 
komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu 
efektivitāte
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu darbības 
rezultāti
111 
Visās komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtās, uz kurām attiecās Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīva, tika 
ievērotas tajā noteiktās koncentrācijas 
robežvērtības attiecībā uz efluentu. 
Divās dalībvalstīs vai nu vēl nebija pie ­
nācis termiņš, kad tās jāsāk ievērot, vai 
arī robežvērtības nebija piemērojamas 
atsevišķu iekārtu līmenī. 89 % iekārtu 
ievēroja robežvērtības, kas tām bija no ­
teiktas atļaujās novadīt notekūdeņus. 
Palāta atzīmē arī to, ka šīs robežvērtī ­
bas balstās uz valsts tiesību aktiem un/
vai iekārtām izsniegtajām atļaujām, un 
dažos gadījumos minētās vērtības ir 
stingrākas nekā Direktīvā.
112  
Attiecībā uz pārplūdēm, kas rodas stip ­
ra lietus laikā un kas ietekmē saņēmēja 
ūdensobjekta ūdens kvalitāti, tomēr 
kopumā trūkst informācijas par to dau ­
dzumu un ūdens kvalitātes paramet ­
riem. Palāta atzīmē, ka Komisija nesen 
ir sākusi pētījumu par šo jautājumu.
48 Secinājumi un ieteikumi 
113  
Lielākajā daļā gadījumu (89 %) iekārtu 
apsaimniekotāji izlases veidā pārbaudī ­
ja, vai tiek ievērotas koncentrācijas 
robežvērtības notekūdeņos, ko novada 
rūpniecības iekārtas. Tomēr Slovākijā 
iekārtu apsaimniekotāji nepapildināja 
savas pārbaudes (kuras reizēm nebija 
biežākas kā reizi gadā) ar rezultā ­
tiem, ko varēja pieprasīt no rūpnie ­
cības iekārtām par pašu veiktajām 
pārbaudēm.
114  
Aptuveni trešdaļa no pārbaudītajām 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas ie ­
kārtām ir pārāk lielas, un dažas no tām 
attīra pārāk lielu daļu gruntsūdens. Tas 
skaidrojams gan ar trūkumiem iekārtu 
koncepcijā (piemēram, realitātei neat ­
bilstoši pieņēmumi par mājsaimniecī ­
bu un rūpniecības objektu vajadzībām 
attiecībā uz notekūdeņu attīrīšanu), 
gan izmaiņām iedzīvotāju skaita ziņā 
pēc būvdarbu uzsākšanas.
115  
Ievērojamās atšķirības attīrīšanas iekār ­
tu darbības izmaksās (īpaši attiecībā uz 
energopatēriņu un notekūdeņu dūņu 
transportēšanu un apglabāšanu) norā ­
da uz iespējām šīs izmaksas samazināt.3. ieteikums
Komisijai
a) ir jānovērtē Direktīvā noteik ­
to koncentrācijas robežvērtību 
piemērotība, ņemot vērā tehno ­
loģiskos uzlabojumus, kas veikti 
kopš 1991. gada, kad Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīva 
tika pieņemta;
b) ir jānovērtē, vai noteikumi par 
valsts vides inspekciju veikto 
pārbaužu skaitu un biežumu un 
naudas soda apmēru gadījumos, 
ja rūpniecības iekārtas neievēro 
koncentrācijas robežvērtības, ir 
pietiekami preventīvi un saskan 
ar Komisijas 2012. gadā publicēto 
paziņojumu58;
c) ir jāizvērtē nepieciešamība piepra ­
sīt no dalībvalstīm, lai tās ievieš 
obligātus pārplūžu mērījumus un 
izstrādā noteikumus attiecībā uz 
šādu pārplūžu pieļaujamo skaitu 
un ūdens kvalitāti;
d) nav jāapstiprina lielie projekti un 
jāprasa, lai dalībvalstis neapstipri ­
na projektus darbības programmā, 
ja notekūdeņu attīrīšanas iekārtu 
konstrukcija un lielums neņem 
vērā iespēju samazināt grunts ­
ūdens iesūkšanos: izmaksas, kas 
saistītas ar ieguldījumiem kanalizā ­
cijas sistēmas ūdensnecaurlaidībā 
var būt zemākas nekā ieguldījumi 
attīrīšanas iekārtā ar lielāku jaudu;58 Komisijas paziņojums Eiropas 
Parlamentam, Padomei, 
Eiropas Ekonomikas un sociālo 
lietu komitejai un Reģionu 
komitejai “Lielāki ieguvumi ES 
vides pasākumu jomā – 
uzticības vairošana ar 
padziļinātām zināšanām un 
reaģēšanas spēju”, 
COM(2012) 95 final .
49 Secinājumi un ieteikumi 
e) ir jāmudina dalībvalstis izpētīt un 
izplatīt informāciju par iespējām 
samazināt izmaksas, piemēram, 
izmantot notekūdeņu dūņas 
enerģijas ražošanai vai kā vērtīgu 
izejmateriālu fosfora atgūšanai. 
Izmaksu samazināšanai var aicināt 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtu 
apsaimniekotājus piedalīties salī ­
dzinošajā vērtēšanā, lai noteiktu, 
kurās iekārtās iespējams panākt 
lielāku rentabilitāti un kuriem iz ­
maksu elementiem jāpievērš īpaša 
uzmanība.
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu radīto 
dūņu izmantošana
116  
Trijās no četrām apmeklētajām dalīb ­
valstīm priekšroku dod notekūdeņu 
dūņu atkārtotai izmantošanai. Tomēr 
Rumānijā lielāko daļu dūņu apglabā 
poligonā vai uzglabā iekārtas teritorijā, 
taču tas nav ilgtspējīgs risinājums.
117  
Ja dūņas izmanto lauksaimniecības 
zemē vai apglabā, dažām vielām, 
piemēram, smagajiem metāliem, ir 
noteiktas koncentrācijas robežvērtības, 
kas jāievēro visā ES. Šāda veida dūņu 
izlietojuma monitorings dalībvalstīs 
ir uzskatāms par kopumā pienācīgu, 
atskaitot Rumāniju. Stāvoklis atšķiras 
citos dūņu izmantošanas veidos (dūņas 
kā komposta izejviela vai to izman ­
tošana augsnē, kas netiek izmantota lauksaimniecībai). Šiem izmantošanas 
veidiem nav noteiktas vides aizsardzī ­
bas prasības ES līmenī. Palāta atzīmē, 
ka šajā ziņā arī Komisija uzskata Direk ­
tīvu par notekūdeņu dūņām par nove ­
cojušu, taču plāno vispirms atjaunināt 
Regulu par mēslošanas līdzekļiem.
4. ieteikums
Komisijai
a) ir jāveic galīgie maksājumi liela ­
jiem projektiem, kas apstiprināti 
saskaņā ar darbības programmu, 
ja ir izstrādāts piemērots risinā ­
jums notekūdeņu dūņu atkārto ­
tai izmantošanai, un jāprasa, lai 
dalībvalstis piemēro tādu pašu 
pieeju projektiem, kas apstiprināti 
valsts līmenī; to varētu nodrošināt, 
iekļaujot īpašu punktu dotāciju 
nolīgumos 2014.–2020. gada plāno ­
šanas periodam;
b) ir jāierosina pārskatīt Direktīvu par 
notekūdeņu dūņām vai jebkuru 
citu direktīvu vai regulu, kas attie ­
cas uz notekūdeņiem vai augsnes 
kvalitāti, balstoties uz izvērtējumu 
par to, cik atbilstīgi ir normatīvi 
attiecībā uz piesārņotājiem un 
koncentrācijas robežvērtības, un 
jāprasa, lai dalībvalstis nodrošina 
piesārņotāju stingru monitoringu 
dūņām, kuras jebkādā veidā izman ­
to atkārtoti.
50 Secinājumi un ieteikumi 
Šo ziņojumu 2015. gada 10. jūnija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
II apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Henri GRETHEN .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
ES līdzfinansēto 
komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu 
finansiālā ilgtspēja
118  
Notekūdeņu tarifi, ko maksā mājsaim ­
niecības un rūpniecības iekārtas, 89 % 
attīrīšanas iekārtu bija pārāk zemi, lai 
tās varētu atjaunot infrastruktūru, kad 
būs beidzies tās saimnieciskās izman ­
tošanas laiks. Lielākajā daļā gadījumu 
tarifi joprojām ir ievērojami zemāki par 
4 % pieejamības līmeni attiecībā pret 
mājsaimniecību ienākumiem. Šāds 
stāvoklis daļēji skaidrojams ar valsts 
juridiskajiem noteikumiem: divās dalīb ­
valstīs amortizācijas izmaksas nedrīkst 
pilnībā ņemt vērā, aprēķinot tarifu, un 
divās ir noteikti griesti tarifa ikgadējai 
paaugstināšanai. Ja izmaksas nevar 
pilnībā segt no notekūdeņu attīrīšanas 
pakalpojumu izmantotājiem, trūkstošo 
daļu būs jāsedz kādam citam, un lielā ­
koties tā ir visa sabiedrība, kuras mak ­
sātie nodokļi tiks izlietoti šim mērķim. 
Turklāt šāds stāvoklis var novest pie tā, 
ka iekārtu apsaimniekotāji ekonomēs 
uz kārtējiem iekārtu uzturēšanas dar ­
biem, bet tas saīsinās pamatlīdzekļu 
saimnieciskās izmantošanas laiku un/
vai pasliktinās notekūdeņu attīrīšanas 
kvalitāti.119  
Divās trešdaļās no Palātas pārbaudī ­
tajiem gadījumiem nav informācijas, 
vai iekārtu īpašnieki veido pietiekamas 
finanšu rezerves uzturēšanai un iespē ­
jamai ūdens un notekūdeņu infrastruk ­
tūras atjaunošanai. Tas skaidrojams ar 
resursu aizstājamību gadījumos, kad 
iekārtu īpašnieki ir pašvaldības. Attī ­
rīšanas iekārtu apsaimniekotāji veido 
nelielas rezerves no uzkrātās peļņas.
5. ieteikums
Komisijai
a) ir jāmudina dalībvalstis ieviest at ­
bildīgu notekūdeņu tarifu politiku 
un, ja vajadzīgs, pielāgot ūdens 
izcenojumu juridiskos noteikumus, 
lai tarifi nebūtu zemāki par plaši 
pieņemto cenu pieejamības koefi ­
cientu 4 % apmērā;
b) ir jāmudina dalībvalstis sekot tam, 
lai iekārtu publiskie īpašnieki, 
konkrēti, pašvaldības, nodrošina 
pietiekamu finansējumu vajadzī ­
gajiem notekūdeņu infrastruktū ­
ras uzturēšanas un atjaunošanas 
darbiem.
51
 Pielikumi I pielikumsKomunālo notekūdeņu attīrīšanas vide
Neattīrīti notekūdeņi
Dūņu transportēšanaAtkārtota izmantošana
sadedzinot
Apglabāšana poligonosAtkārtota izmantošana
lauksaimniecībā Nepareizi piemērota
mēslojuma noplūde upē
Apdzīvota vieta nav pieslēgta
kanalizācijas sistēmai,
notekūdeņus tieši novada upēApdzīvota vieta ir pieslēgta
kanalizācijas sistēmaiLopkopībaCauruļvada izbūve pašlaik noris
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtas1. Iepriekšēja
attīrīšana
(mehāniska)2. Sākotnēja
attīrīšana
(mehāniska)3. Otrreizēja attīrīšana (bioloģiska) UPEAttīrīti
notekūdeņiDūņu attīrīšana (žāvēšana) pirms apglabāšanas
4. Terciārā
(bioloģiskā/ķīmiskā)
un kvartārā (UV) attīrīšanaDūņu pārpalikums
Barības vielu
aizvākšana
UV
apstrādeSijāšana
Attīrīšana
no smiltīm
un no eļļas
Kvalitātes kontroles testēšanaNotekūdeņu novadīšana 
(attiecīgi attīrot pirms 
ievadīšanas pašvaldības 
kanalizācijas sistēmā)Neattīrītu/daļēji 
attīrītu 
notekūdeņu 
ieplūde 
komunālo 
notekūdeņu 
attīrīšanas 
iekārtās
Avots:  ER P.
52 Pielikumi
Pārbaudīto notekūdeņu attīrīšanas iekārtu saraksts
Dalībvalsts Atrašanās vietaPlānotā jauda, kas 
izteikta c. e.Kopējie izdevumi1
(EUR)ES dotācija kopā
(EUR)Dotācijas procen -
tuālā daļa kopējos 
izdevumos
Čehijas RepublikaBludova 4 115 38 312 039,31 26 818 427 ,32 70 %
Zubri 47 000 43 395 472,68 29 508 921,03 68 %
Bzeneca 22 607 27 294 593,37 17 732 842,00 65 %
Blansko 29 376 27 294 593,37 17 732 842,00 65 %
UngārijaSegeda 230 000 94 637 207 ,86 33 325 000,00 35 %
Zalaeger-Sega 180 000 48 350 946,27 36 263 208,96 75 %
Ģēra 375 000 17 560 130,00 7 250 000,00 41 %
Dunakesi 82 5002 954 395,002
(914 976 000 HUF)1 942 002,002
(601 438 000 HUF)66 %
Budapešta 1 600  000 438 526 042,48 278 661 500,00 64 %
Debrecena 675 000 87 304 362,28 50 636 530,12 58 %
Šoprona 165 000 18 594 829,58 9 297 414,79 50 %
RumānijaBreila 247 700 43 984 313,64 32 988 235,23 75 %
Bukareste, Glina 1 654 110 105 765 515,60 68 747 585,14 65 %
Buzeu 235 000 26 964 178,91 19 953 492,39 74 %
Konstanca, ziemeļi 308 125 69 251 771,60 49 669 303,00 72 %
Krajova 385 000 71 894 883,75 52 783 500,00 73 %
Galaca 360 000 72 053 837 ,40 42 000 000,00 58 %
Jasi 933 300 45 550 042,28 34 162 531,71 75 %
Oradja 250 000 18 570 208,73 12 999 145,77 70 %
Pitešti 320 000 46 879 803,82 31 312 500,00 67 %
Ramnikuvilča 130 000 28 119 004,10 21 089 253,08 75 %
Satu mare 180 000 31 789 308,31 22 570 408,90 71 %
Timišoara 440 000 41 187 160,13 29 242 884,13 71 %
SlovākijaTrenčina 30 000 7 935 751,09 3 967 875,55 50 %
Považska Bistrica 45 000 12 299 508,09 6 149 754,04 50 %
Trnava 211 700 29 711 033,08 10 193 516,00 34 %
Vranova 34 900 51 823 026,31 34 020 640,00 66 %
Prešova 91 275 65 699 239,14 40 566 608,00 62 %
1  Dažos projektos bija iekļauti vairāki apakšprojekti (piemēram, notekūdeņu attīrīšanas iekārtu modernizācija un kanalizācijas sistēmas būve 
vairākās apdzīvotās vietās), tādējādi kopējie izdevumi attiecas uz visu projektu kopumā, ne tikai uz pārbaudīto notekūdeņu attīrīšanas iekārtu.
2 Summu, kas izteikta Ungārijas forintos (HUF), konvertēja eiro pēc šāda kursa:  1 EUR  = 309,7 HUF (vidēji 2014. gadā).II pielikums
53 Pielikumi III pielikumsKomunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas ieviešanas termiņi
Dalībvalsts Starpposma termiņi Pārejas perioda beigu termiņš
Čehijas Republika2004. gada 1. maijs – 18 aglomerācijām > 10 000 c. e.
2006. gada 31. decembris – 36 aglomerācijām2010. gada 31. decembris
Ungārija2008. gada 31. decembris – aglomerācijām jutīgās zonās ar > 10 000 c. e.
2010. gada 31. decembris – aglomerācijām normālās zonās ar > 15 000 c. e.2015. gada 31. decembris
2008. gada 31. decembris – bioloģiski 
noārdāmiem rūpnieciskiem notekūdeņiem 
no iekārtām rūpniecības nozarēs, kas uzskai -
tītas Direktīvas III pielikumā
2009. gadā Ungārija apņēmās panākt atbilstību Direktīvas 5. panta 4. punktam līdz 2018. gadam .
RumānijaKanalizācijas sistēmas
2010. gada 31. decembris – 61 % no notekūdeņu daudzuma (izteikts c. e.)
2013. gada 31. decembris – 69 % no notekūdeņu daudzuma (izteikts c. e.)
2015. gada 31. decembris – 80 % no notekūdeņu daudzuma (izteikts c. e.)
2013. gada 31. decembris – visas aglomerācijas ar > 10 000 c. e.2018. gada 31. decembrisOtrreizēja vai līdzvērtīga attīrīšana (vai stingrāka attīrīšana jutīgās zonās)
2010. gada 31. decembris – 51 % no notekūdeņu daudzuma (izteikts c. e.)
2013. gada 31. decembris – 61 % no notekūdeņu daudzuma (izteikts c. e.)
2015. gada 31. decembris – 77 % no notekūdeņu daudzuma (izteikts c. e.)
2015. gada 31. decembris – visas aglomerācijas ar > 10 000 c. e.
Slovākija2004. gada 31. decembris – 83 % bioloģiski noārdāmajam daudzumam
2008. gada 31. decembris – 91 % bioloģiski noārdāmajam daudzumam
2010. gada 31. decembris – visas aglomerācijas ar > 10 000 c. e.
2012. gada 31. decembris – 97 % bioloģiski noārdāmajam daudzumam2015. gada 31. decembris
54 Komisijas  
atbilde
V
Attiecībā uz attīrīšanas iekārtu lielumu Komisija 
uzskata, ka par attīrīšanas iekārtu lielumu lemj 
dalībvalstis, jo KNAD nenosaka prasības iekārtu 
izmēriem (sk. Komisijas atbildi par 65. punktu).
Kopumā ņemot, attīrīšanas iekārtu lielumu var 
noteikt vairāki faktori, tostarp drošības rezerves 
nepieciešamība, lai nodrošinātu atbilstību KNAD 
jebkurā laikā un spēju reaģēt uz tādām sezonā ­
lām darbībām/svārstībām kā, piemēram, tūrisms, 
rūpnieciskas darbības vai pastiprinātas lietus ūdens 
plūsmas, un rezerve, kas vajadzības gadījumā ļautu 
pieslēgt jaunas apdzīvotas vietas un kas nepiecie ­
šama, ņemot vērā iedzīvotāju skaita pieaugumu, 
utt.
Kopš 2007. gada tiek izmantots JASPERS  instruments 
(Kopēja palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas 
reģionos), lai palīdzētu dalībvalstīm uzlabot liela 
apmēra projektu pieteikumu kvalitāti, tostarp to 
tehniskos parametrus, pirms to iesniegšanas dotāci ­
jas finansējuma saņemšanai no fondiem.
Attiecībā uz pārplūdēm sk. Komisijas atbildes par 
54.–56. punktu.
Attiecībā uz koncentrācijas robežvērtību novērtē ­
šanu sk. Komisijas atbildi par 49. punktu un 3. ietei ­
kuma a) punktu.
VI
Komisija piekrīt Palātas ieteikumam.
VII
Komisija piekrīt šim ieteikumam un uzskata, ka tas ir 
daļēji īstenots, jo, piemērojot ŪPD 9. panta 1. pun ­
ktu un Kopīgo noteikumu regulas (ES) Nr. 1303/2013 
XI pielikuma 6. panta 1. punkta ex ante  nosacījumu, 
dalībvalstīm ir jāievieš piemērota ūdens tarifu 
politika.
Turklāt Komisija uzskata, ka pieejamības līmenis 4 % 
apjomā ir orientējošs.Kopsavilkums
III
Komisija pašlaik Direktīvas 91/271/EEK par komunālo 
notekūdeņu attīrīšanu (Komunālo notekūdeņu attī ­
rīšanas direktīvas – KNAD) ietvaros neplāno pastip ­
rināt ziņošanas prasības par aglomerācijām, kuru 
c. e. nepārsniedz 2 000, jo KNAD 3., 4. un 5. pants 
nenosaka prasības notekūdeņu savākšanai un 
attīrīšanai šādās aglomerācijās. Taču Ūdens pamat ­
direktīvas 2000/60/EK (ŪPD) ietvaros Komisija prasa 
dalībvalstīm sniegt atsevišķus datus neatkarīgi no 
aglomerāciju lieluma. Turklāt paredzams, ka pilot ­
programmas “Ieviešanas un informācijas strukturēta 
sistēma” ietvaros ziņojumu kvalitāte uzlabosies 
(sk. Komisijas atbildi par 29. punktu).
Komisija atgādina, ka saskaņā ar esošo tiesisko regu ­
lējumu aglomerācijās virs 2 000 c. e. mājsaimniecī ­
bām jābūt pieslēgtām kanalizācijas sistēmai vai tām 
jāizmanto individuālas vai atbilstošas sistēmas.
IV
Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) un 
Kohēzijas fonda (KF) 2007.–2013. gada plānošanas 
perioda galvenie mērķi ir mazināt ES reģionu sociāli 
ekonomiskās attīstības atšķirības, kas ne vienmēr 
nozīmē sniegt ieguldījumu KNAD noteikto termiņu 
ievērošanā, kas ir dalībvalstu atbildība un nav sais ­
tīta ar piešķirtajiem līdzekļiem. ERAF un KF 2007.–
2013. gada plānošanas perioda mērķu sasniegšanai 
piešķirtie līdzekļi tiešām varētu būt nepietiekami 
visām vajadzībām kanalizācijas infrastruktūras jomā, 
kas būtu nepieciešami KNAD noteikto termiņu 
ievērošanai.
Attiecībā uz nepieciešamību ziņojumus saskaņot 
ar KNAD ieviešanas virzību Komisija uzskata, ka 
saskaņā ar KNAD 17. panta noteikumiem dalībval­
stis reizi divos gados iesniedz un izmaiņu gadījumā 
atjauno šādu informāciju.
Komisijas atbilde 55
28
Komisija atzīmē, ka notekūdeņu daudzuma sama ­
zinājums dalībvalstu līmenī par 10–15 % uzskatāms 
par pieņemamu, jo aglomerācijas nepārtraukti 
mainās (piem., emigrācijas, rūpnīcu slēgšanas vai 
citu iemeslu dēļ). Turpretī nemainīgs notekūdeņu 
daudzums gada garumā (slodzi izsakot ar c. e.) var 
norādīt uz to, ka dati netiek pietiekami regulāri 
atjaunoti. Aglomerāciju skaita samazināšanās loģiski 
izriet no notekūdeņu daudzuma samazināšanās, kā 
arī no izmaiņām aglomerāciju raksturlielumos. Sva ­
rīgāk ir sekot līdzi izmaiņām aglomerāciju c. e., nevis 
aglomerāciju skaita izmaiņām.
Notekūdeņu daudzuma samazinājums Rumānijā 
bija novērojams tikai sākotnējos ieviešanas rezul ­
tātos (8. ziņojumā), un principā to var uzskatīt par 
“nepieņemamu”. 2013. gadā uzsāktās pilotprogram ­
mas IISS (“Ieviešanas un informācijas strukturēta 
sistēma”) ietvaros Komisija aicinās iestādes izskaid ­
rot šādu būtisku izmaiņu iemeslus (tostarp iemeslus 
aglomerāciju skaita izmaiņām) un attiecīgi rīkoties 
(sk. Komisijas atbildi par 29. punktu). Rumānija pie ­
dalīsies 3. posmā, kas sāksies 2015. gadā.
29
Komisija izveidoja pilotprogrammu IISS, lai uzlabotu 
datu/informācijas organizāciju un pārvaldību valstu 
līmenī un lai informētu politikas veidotājus, iein ­
teresētās personas un sabiedrību par tiesību aktu 
ieviešanu praksē atbilstoši Informācijas pieejamības 
direktīvai un Telpiskās informācijas infrastruktūras 
(INSPIRE ) direktīvai (attiecīgie direktīvu numuri: 
2003/4/EK un 2007/2/EK). Viens no galvenajiem 
pilot  programmas uzdevumiem ir sasniegt vai 
saglabāt atbilstību, īpaši pievēršoties datu un infor ­
mācijas vajadzībām aglomerācijās, kuras neatbilst 
prasībām, un izstrādājot IT sistēmas, kas savieno 
dažādus datu avotus (vides, sociāli ekonomisko, 
finanšu, juridisko aspektu u. c. datu avotus). Līdz 
šim iesaistītas CY, LT un SI, un plānots iesaistīt vēl 
4 valstis (tai skaitā arī RO).Tomēr Komisija nepiekrīt šī ieteikuma otrajai daļai 
(t. i., vajadzībai nodrošināt pietiekamus līdzekļus, 
kas nepieciešami uzturēšanai un atjaunošanai), jo, ja 
to nenosaka īpašs tiesiskais regulējums, uzturēšanai 
un atjaunošanai vajadzīgo līdzekļu nodrošināšana 
ietilpst kanalizācijas infrastruktūras īpašnieku un/vai 
apsaimniekotāju kompetencē un tādējādi – dalīb ­
valstu kompetencē.
Apsvērumi
22
Komisija patlaban analizē atbildes, kas saņemtas uz 
šīm dalībvalstīm uzdotajiem jautājumiem oficiālās 
aptaujas ietvaros. Šajā saistībā Komisija analizē, vai 
nepieciešami turpmāki pasākumi, lai skaidri parā ­
dītu, vai individuālās sistēmas nodrošina līdzvērtīgu 
vides aizsardzības līmeni.
23
Komisija atzīmē, ka šis apsvērums attiecas uz attiecī ­
gajām dalībvalstīm. KNAD neietver noteikumus par 
mājsaimniecību pieslēgšanu komunālām kanalizā ­
cijas sistēmām. Dalībvalstis var izlemt, kā nodroši ­
nāt KNAD 3. panta noteikumu izpildi, – izmantojot 
pieslēgumus kanalizācijas sistēmām vai izmantojot 
individuālas vai citas piemērotas sistēmas, un attie ­
cīgi to nosaka valsts tiesību aktos.
26
Minētā saskaņošana starp Ungāriju un Rumāniju 
izriet no KNAD 9. pantā piedāvātās iespējas.
Turklāt 5. panta 4. punkts attiecas uz vispārēju 
ienākošā N un P daudzuma samazinājumu visās 
attiecīgajā zonā esošajās komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtās, tostarp arī tajās, kuras apkalpo 
aglomerācijas, kuru c. e. ir mazāks par 10 000.
Komisijas atbilde 56
31
Komisijas stratēģijā, kas izstrādāta, lai nodrošinātu 
atbilstību KNAD prasībām, galvenā uzmanība pie ­
vērsta ūdensobjektu lielākajiem piesārņojuma avo ­
tiem. Tādēļ Komisija nenosaka dalībvalstīm pienā ­
kumu ziņot par aglomerācijām, kuru c. e. ir mazāks 
par 2 000, jo saskaņā ar KNAD 3., 4. un 5. panta pra ­
sībām notekūdeņu savākšana un attīrīšana tajās nav 
nepieciešama. Taču saskaņā ar ŪPD Komisija prasa 
dalībvalstīm sniegt informāciju par ūdensobjektiem, 
kuros tiek novadīti ievērojami komunālo notek ­
ūdeņu apjomi (neatkarīgi no aglomerāciju lieluma) 
un par pasākumiem, kas ieviesti, lai sasniegtu labus 
rezultātus. Tā nolūkā dalībvalstis atsevišķos gadīju ­
mos var ieviest papildu pasākumus aglomerācijās, 
kuru c. e. ir mazāks par 2 000.
33
Komisija uzskata, ka procedūras efektivitāte nav 
apšaubāma: izmantojot Palātas minētos 2014. gadā 
uzsāktos īpašos informācijas pieprasījumus, dalīb ­
valstu iestādēm pieprasīta jaunākā pieejamā infor ­
mācija par 2009.–2010. gadam noteiktajiem termi ­
ņiem. Praksē tas nozīmē, ka iestādes informāciju par 
atbilstību attiecībā uz 2009.–2010. gadam noteik ­
tajiem termiņiem atjaunos ar jaunākajiem datiem 
(pieprasīta informācija par 2012. vai 2013. gadu). 
Papildinot to ar datiem no 8. ziņojuma (par 
2011.–2012. atsauces gadu), Komisija varēs novērtēt 
atbilstību attiecībā uz nesenākajiem pagājušiem 
termiņiem. Nepieciešamības gadījumā, ja tas tiks 
uzskatīts par lietderīgu, atjaunotā informācija ļaus 
Komisijai uzsākt lietas par pārkāpumiem. Kā norā ­
dījusi Palāta, Komisija pašlaik vērtē no dalībvalstīm 
saņemto attiecīgo informāciju.
37
Komisija uzskata, ka 5. tabulā sniegtie rādītāji par 
saistībās iekļauto finansējumu programmu līmenī 
2013. gada beigās visās četrās analizētajās dalībval ­
stīs ir apmierinoši.Lai labāk saprastu, vai šādas izmaiņas būtu pamato ­
tas, turpmāko dažu gadu laikā Komisija plāno pār ­
raudzīt aglomerāciju radīto notekūdeņu daudzumu 
IISS iesaistītajās valstīs, tai skaitā arī Rumānijā.
30
Komisija atzīmē, ka KNAD nenosaka dalībvalstīm 
pienākumu ziņot par aglomerācijām, kuru c. e. ir 
mazāks par 2 000 (KNAD 15. pantā minētais Komi ­
sijas pieprasījums iesniegt informāciju attiecas uz 
informāciju par notekūdeņu savākšanu un attīrīšanu 
aglomerācijās, kuru c. e. ir lielāks par 2 000). KNAD 
16. pantā minētie papildu ziņojumi, kurus dalīb ­
valstis nosūta Komisijai, attiecas tikai uz vispārēju 
informāciju par “komunālo notekūdeņu un dūņu 
novadīšanu un izvietošanu”.
Lai nodrošinātu proporcionalitāti un nepalielinātu 
ziņošanas apjomus, ar KNAD 15., 16. un 17. pantu 
Komisija neprasa iesniegt informāciju par aglomerā ­
cijām, kuru c. e. ir mazāks par 2 000. Turklāt Komisija 
neprasa iesniegt informāciju, kas nav nepiecie ­
šama KNAD 3., 4. un 5. panta noteikumu izpildes 
pārbaudei.
Saskaņā ar ŪPD Komisija pieprasa dalībvalstīm 
sniegt informāciju par ūdensobjektiem, kuros tiek 
novadīti ievērojami komunālo notekūdeņu apjomi 
(neatkarīgi no aglomerāciju lieluma) un par pasā ­
kumiem, kas ieviesti, lai sasniegtu labus rādītājus 
tostarp ietverot arī kvantitatīvus rādītājus, piemē ­
ram, par novadīto piesārņojošo vielu samazinājumu. 
Komisija izmantos ŪPD prasības, lai pārraudzītu 
aglomerācijas, uz kurām attiecas KNAD 7. panta 
noteikumi.
Komisijas atbilde 57
41
Komisija atzīmē, ka saskaņā ar 14. panta noteiku ­
miem Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulā (EK) 
Nr. 1083/2006 Eiropas Savienības budžetu, kas 
piešķirts fondiem, īsteno ar dalībvalstu un Komi ­
sijas dalītu vadību jeb dalītu pārvaldību. Dalītās 
pārvaldības ietvaros galīgo lēmumu par projektu 
izvēli pieņem dalībvalstis, kurām jānodrošina, ka 
atlasītie projekti atbilst attiecīgajiem Komisijas 
2007.–2013. gada plānošanas dokumentiem un 
ka tie atbilst arī ES tiesību aktiem (piem., KNAD). 
Komisija uzskata, ka, ja nav iesniegts/apstiprināts 
projekta pieteikums dažām lielākām aglomerācijām, 
tas varētu būt tādēļ, ka tika uzskatīts, ka šīs aglo ­
merācijas nav pietiekami gatavas tam, lai izpildītu 
prasītos atlases kritērijus (piem., tehniskā gatavība/ 
ieviešanas gatavība).
43
Kopumā ņemot, 2007.–2013. gada programmām ir 
kopīgi tiešo rezultātu rādītāji, kā arī atsevišķi kopre ­
zultātu un tiešo rezultātu rādītāji, un to mērķlielumi 
parasti atspoguļo atbalstīto pasākumu veidu (tiešo 
rezultātu rādītāji) vai atbalsta saņēmēju plānoto 
mērķi (koprezultātu rādītāji).
44
Komisija atzīst, ka dažu rādītāju mērķlielumus, 
iespējams, nevarēs sasniegt līdz programmu 
beigām (2015. gada beigām). Tomēr rādītāju mērķ­
lielumu sasniegšanas līmenis dažādās dalībvalstīs 
ir atšķirīgs, un jebkurā gadījumā tie tiks pārskatīti 
programmu slēgšanas laikā, jo līgumi par lielāko 
daļu notekūdeņu attīrīšanas projektu tika noslēgti 
tikai 2014. gadā.38
Komisija atzīst, ka finansējuma apguves rādītāji 
2013. gada beigās visās analizētajās dalībvalstīs bija 
diezgan zemi, kas liecina par saistību atcelšanas 
risku programmu līmenī (Padomes Regulas (EK) 
Nr. 1083/2006 93. pants). Tomēr jāuzsver, ka tam 
ir objektīvi iemesli, kā, piemēram, nepieciešamība 
stiprināt attiecīgo dalībvalstu tehniskās, juridiskās 
un administratīvās spējas. Turklāt Komisija atzīmē, 
ka vairumam projektu maksājumi parasti tiek 
veikti pēdējos to ieviešanas gados (t. i., 2014. un 
2015. gadā), jo atbalstāmā perioda beigu datums ir 
2015. gada beigas.
39
Komisija apzinās, ka vairākus projektus nevarēs 
pabeigt līdz 2015. gada 31. decembrim un ka to 
ieviešana varētu noritēt divos atsevišķos posmos 
(sk. arī Komisijas atbildi par 40. punktu). Tādēļ, 
lai paātrinātu attiecīgo programmu ieviešanu un 
lai mazinātu saistību atcelšanas risku, 2014. gada 
beigās tika izveidota darba grupa ieviešanas jautā ­
jumos, kura cita starpā pievēršas jautājumiem, kas 
saistīti ar ieviešanas paātrināšanu dalībvalstīs.
40
Ņemot vērā to, ka vairāku projektu ieviešana varētu 
noritēt divu plānošanas periodu laikā, un lai atvieg ­
lotu dalībvalstu darbu, Komisija ierosināja grozī ­
jumus pamatnostādnēs par darbības programmu 
slēgšanu (Komisijas lēmums C(2015) 2771, ar kuru 
groza Lēmumu C(2013) 1573). Galvenais uzdevums 
ir ieviest elastīgāku pieeju atsevišķos jautājumos, tai 
skaitā arī attiecībā uz nepabeigto projektu sadalī ­
šanu posmos no 2016. gada.
Attiecībā uz Slovākiju un Rumāniju un mazākā mērā 
uz Ungāriju Komisija pilnībā apzinās, ka, neskatoties 
uz to, ka notekūdeņu attīrīšanai 2014.–2020. gada 
programmu ietvaros piešķirti būtiski finansē ­
juma apjomi, ticamākais, visas vajadzības netiks 
apmierinātas.
Komisijas atbilde 58
58
Komisija uzsver, ka dalībvalstīm ir pienākums nodro ­
šināt, ka rūpnieciskie notekūdeņi, kurus novada 
kanalizācijas sistēmās un komunālajās notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtās, atbilst KNAD 11. panta un 
I pielikuma C daļas noteikumiem, tai pašā laikā sīki 
izstrādātas prasības, kuras ir saistītas ar koncentrāci ­
jas robežvērtībām, nosaka valstu tiesību aktos.
64
Komisija uzsver, ka dalībvalstis var izlemt par 
to, kā kontrolēt rūpniecisko iekārtu novadītos 
notekūdeņus.
65
KNAD nenosaka prasības par attīrīšanas iekārtu 
izmēriem. Direktīvas 4. pantā tikai noteikts, ka 
notekūdeņu daudzumu aprēķina, balstoties uz 
lielāko vidējo nedēļas daudzumu, kas nonāk attīrīša ­
nas iekārtās gada laikā. Tādēļ dalībvalstis var izlemt 
par attīrīšanas iekārtu izmēriem.
Neizslēdzot faktu, ka revīzijas laikā projekti varētu 
būt bijuši pārāk apjomīgi, Komisija uzskata, ka, 
novērtējot un izlemjot par notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu precīzo konstrukciju un izmēriem, jāņem 
vērā jaunākie standarti, kā arī dažādi daudzpusīgi 
reāli un hipotētiski parametri.
Kopumā ņemot, attīrīšanas iekārtu lielumu var 
noteikt vairāki faktori, tostarp drošības rezerves 
nepieciešamība, lai nodrošinātu atbilstību KNAD 
jebkurā laikā un spēju reaģēt uz tādām sezonālām 
darbībām/izmaiņām kā, piemēram, tūrisms, rūp ­
nieciskas darbības vai pastiprinātas lietus ūdens 
plūsmas, un rezerve, kas vajadzības gadījumā ļautu 
pieslēgt jaunas apdzīvotas vietas un kas nepiecie ­
šama, ņemot vērā iedzīvotāju skaita pieaugumu, 
utt.
Kopš 2007. gada tiek izmantots JASPERS  instruments 
(Kopēja palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas 
reģionos), lai palīdzētu dalībvalstīm uzlabot liela 
apmēra projektu pieteikumu kvalitāti, tostarp to 
tehniskos parametrus, pirms to iesniegšanas dotāci ­
jas finansējuma saņemšanai no fondiem.49
Komisija neuzskata, ka tādēļ, ka dalībvalstis attie ­
cībā uz koncentrāciju nosaka stingrākas robežvēr ­
tības nekā KNAD, būtu nepieciešams paaugstināt 
direktīvā noteiktās robežvērtības. Dalībvalstis var 
ieviest KNAD, pārsniedzot direktīvas prasības. Tur ­
klāt dalībvalstīm jāatbilst arī citu attiecīgo direktīvu 
1prasībām ūdens kvalitātes/aizsardzības jomā.
54
Komisija ir ievērojusi šo problēmu un tādēļ ir uzsā ­
kusi pētījumu par pārplūdēm (sk. 56. punktu), kas 
ļaus iegūt detalizētāku informāciju par pārplūdēm 
dalībvalstīs un tādējādi nonākt pie precīzākiem 
secinājumiem par saistītajiem datiem.
Komisija jau ir pievērsusies nozīmīgajām pārplūžu 
radītajām piesārņojuma problēmām Londonā un 
Vitbērnā, ceļot prasību par pārkāpumu lietu Eiro ­
pas Savienības Tiesā (lieta C ­301/10 ar spriedumu 
2012. gada 18. oktobrī). Tomēr KNAD nenosaka 
konkrētas prasības par pārplūdēm, tās I pielikuma 
A daļā tikai noteikts, ka “dalībvalstīm ir jānosaka 
pasākumi, lai ierobežotu piesārņojumu no lietus 
ūdeņu pārplūdēm”; pirms sistemātiskā veidā pie ­
vēršas pārplūžu radītā piesārņojuma problēmām ES 
līmenī, Komisijai jāapkopo informācija par dalībval ­
stu ieviesto pasākumu veidiem, to efektivitāti un 
praktisko izmantojumu.
Komisijas kopīga atbilde par 55. un 
56. punktu
Komisija uzskata, ka 56. punktā minētais izvēr ­
tējums ļaus padziļināti novērtēt situāciju katrā dalīb ­
valstī, pašlaik tas nav iespējams. Izvērtējuma secinā ­
jumi varētu palīdzēt Komisijai izlemt par situācijas 
izpēti tajās dalībvalstīs, kurās pārplūžu nepareizas 
pārvaldības rezultātā neattīrītie notekūdeņi var 
radīt piesārņojumu.
1 Konkrēti: Ūdens pamatdirektīva (Direktīva 2000/60/EK) un 
tai pakārtotās direktīvas – Gruntsūdeņu aizsardzības direktīva 
(Direktīva 2006/118/EK), Vides kvalitātes standartu direktīva 
(Direktīva 2008/105/EK) –, kā arī, piemēram, Dzeramā ūdens 
direktīva (Direktīva 98/83/EK), Peldvietu ūdens direktīva 
(Direktīva 2006/7/EK), Jūras stratēģijas pamatdirektīva 
(Direktīva 2008/56/EK), Dzīvotņu direktīva (Direktīva 92/43/EEK) 
(jo īpaši tās 6. pants) un Regula (EK) Nr. 854/2004 (jo īpaši tās 
II pielikuma A nodaļas 6. punkts).
Komisijas atbilde 59
76
Principā Komisija piekrīt, ka dūņas nevar glabāt attī ­
rīšanas iekārtu teritorijā un salīdzinoši tuvā nākotnē 
tās būs jāpārved uz to galamērķi.
83
Komisija apsver nepieciešamību pārskatīt Regulu 
(EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem. Viena 
no pašlaik apsvērtajām iespējām ir noteikt juri ­
diski saistošas robežvērtības smagajiem metāliem 
un, iespējams, pārskatītajā regulā par mēslošanas 
līdzekļiem iekļaut notekūdeņu dūņas, kuras atbilst 
mēslošanas līdzekļu prasībām.
84
Pašlaik Komisija neplāno ierosināt pārskatīt Notek ­
ūdeņu dūņu direktīvu, jo pirms jebkādu turpmāku 
lēmumu pieņemšanas par Notekūdeņu dūņu direk ­
tīvas pārskatīšanu tā vispirms izlems par Mēslošanas 
līdzekļu regulas pārskatīšanas nepieciešamību.
87
Komisija piekrīt, ka aizvien vairāk pētījumu norāda 
uz mikroplastmasas ietekmi uz saldūdens un jūras 
ūdeņiem un ka notekūdeņi var būt piesārņojuma 
avots.
88
Komisija apsver nepieciešamību 2015. gadā ierosi ­
nāt grozījumus Mēslošanas līdzekļu regulā (sk. arī 
83. un 84. punktu).
95
Komisija norāda, ka Ūdens pamatdirektīvā (9. pantā) 
noteikta prasība līdz 2010. gadam nodrošināt 
dažādu ekonomikas sektoru pienācīgu ieguldījumu 
ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanā.67
Nepieciešams pārbaudīt tīrā ūdens daudzuma 
samazināšanai nepieciešamās izmaksas, jo būtiski 
samazinājumi var būt ļoti dārgi. Ja tīrā ūdens daļa 
kopējā ieplūdē ir liela, jāpārbauda, kā to samazināt, 
nodrošinot izmaksu lietderību.
67 – otrais ievilkums
Komisija piekrīt, ka tas varētu būt risinājums gadī ­
jumos, kad tā iespējamību apstiprina pienācīgas 
izmaksu un ieguvumu analīzes, kurās paredzamās 
atjaunošanas izmaksas salīdzina ar gaidāmajiem 
ieguvumiem.
71 – pirmais ievilkums
Komisija uzskata, ka attīrīšanas iekārtu dūņu apstrā ­
des izmaksas ir atkarīgas gan no izvēlētā dūņu 
apstrādes veida, gan to galamērķa.
71 – trešais ievilkums
Komisija atbalsta salīdzinošo vērtēšanu, lai uzlabotu 
ūdens apsaimniekošanas iekārtu vides rādītājus. 
Atbildē Eiropas pilsoņu iniciatīvai Right2Water  
(COM(2014) 177 final ) Komisija ir apņēmusies sīkāk 
apsvērt ierosinājumu par ūdens kvalitātes un ūdens 
pakalpojumu salīdzinošo vērtēšanu, un 2014. gada 
septembrī tā noorganizēja daudzpusēju ieinteresēto 
personu tikšanos. Sarunās uzsvērta nepieciešamība 
terminu “salīdzinošā vērtēšana” lietot plašā nozīmē. 
Nepieciešams skaidri nodalīt pārredzamības paaug ­
stināšanu kā Eiropas pilsoņu iniciatīvas mērķi un 
salīdzinošo vērtēšanu kā pārvaldības palīginstru ­
mentu. Otrajā gadījumā uzņēmumi un salīdzinošās 
vērtēšanas struktūras izmanto salīdzinošo vērtē ­
šanu, lai novērtētu darbības rādītājus, salīdzinot 
līdzīgus uzņēmumus, un tam izmanto daudzpusīgas 
datu un rādītāju kopas. Komisijas loma šajā pro ­
cesā ir vienkārši veicināt dialogu par labas prakses 
apmaiņu.
Komisijas atbilde 60
97
Komisija arī uzskata, ka pastāv risks, ka iekārtu 
apsaimniekotāji neveic nepieciešamos uzturēšanas 
darbus, lai saglabātu ienesīgumu. Tomēr iekārtu 
apsaimniekotāju darbības efektivitāte ietilpst dalīb ­
valstu kompetencē, jo tam nav noteikts konkrēts 
tiesiskais regulējums.
98
Komisija uzskata, ka piemērota apmaksas sistēma ir 
ne tikai svarīga, ņemot vērā ERAF līdzfinansējumu, 
bet arī vēlama, lai nodrošinātu iekārtu finansiālo 
ilgtspēju ilgtermiņā. Izmantotā izmaksu atgūša ­
nas principa radītais stimulu mazinājums būtiski 
uzlabosies, jo 2014.–2020. gada plānošanas periodā 
potenciālajiem atbalsta saņēmējiem trūkstošā 
finansējuma aprēķināšanai nebūs obligāti jāizmanto 
izmaksu un ieguvumu analīze – varēs piemērot 
vienotas likmes ienākumu procentuālo daļu 25 % 
apmērā.
99
Ja atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1303/2013 61. panta 
3. punkta a) apakšpunkta noteikumiem dalībval­
stis izlemj piemērot vienotu likmi 25 % apmērā, 
Komisijai jārīkojas atbilstoši šā tiesiskā regulējuma 
ierobežojumiem.
Kopīga atbilde par 101.–105. punktu
Sk. Komisijas atbildi par 98. punktu.Secinājumi un ieteikumi
106
Komisija uzskata, ka lēnā finansējuma apguve 
2013. gada beigās varētu būt izskaidrojama, piemē ­
ram, ar nepieciešamību stiprināt visu četru analizēto 
dalībvalstu tehniskās, juridiskās un administratīvās 
spējas, kā arī ar faktu, ka vairumam projektu maksā ­
jumi parasti tiek veikti pēdējos to ieviešanas gados 
(t. i., 2014. un 2015. gadā), jo atbalstāmā perioda 
beigu datums ir 2015. gada beigas.
Komisija piekrīt, ka piemērota apmaksas sistēma ir 
ne tikai svarīga, ņemot vērā ERAF līdzfinansējumu, 
bet arī vēlama, lai nodrošinātu līdzfinansētās kanali ­
zācijas infrastruktūras finansiālo ilgtspēju. Atbilstoši 
2013. gada 17. decembra Regulai (ES) Nr. 1303/2013 
gaidāms, ka izmaksu atgūšanas principa radītais 
stimulu mazinājums pakāpeniski tiks novērsts, jo 
dalībvalstīm jāīsteno 6. panta 1. punkta ex ante  
nosacījums, sniedzot pierādījumu, ka tiek ievēroti 
ŪPD 9. panta noteikumi par izmaksu atgūšanu, ja 
ūdens apsaimniekošanas infrastruktūru līdzfinansē 
no fondiem.
Komisija pieņem zināšanai Palātas konstatējumu, 
ka gandrīz viena trešdaļa pārbaudīto notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu bija pārāk lielas. Sk. arī Komisijas 
atbildi par 65. punktu.
107 – trešais ievilkums
Attiecībā uz aglomerāciju skaita samazināšanos 
Komisija uzskata, ka svarīgāk ir sekot līdzi aglo ­
merāciju c. e. izmaiņām, nevis aglomerāciju skaita 
izmaiņām. Komisija sekos līdzi situācijai Rumānijā 
pilotprogrammas IISS ietvaros (sk. Komisijas atbildi 
par 28. un 29. punktu).
Komisijas atbilde 61
1. ieteikums c)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un uzskata, ka tas 
jau ir īstenots aglomerācijās, kuru c. e. ir lielāks par 
2 000. Saskaņā ar Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvu šādās aglomerācijās jābūt kanalizācijas 
sistēmām vai individuālām vai citām piemērotām 
sistēmām.
1. ieteikums d)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Laika starpība starp atskaites gadu un Komisijas 
ziņojuma sagatavošanu izriet no dažādiem nepie ­
ciešamiem sagatavošanas procesiem un juridiskiem 
aspektiem gan dalībvalstu, gan Komisijas līmenī 
(piem., dalībvalstu iekšējie procesi, iesniegto datu 
kvalitātes pārbaude, iekļauto aglomerāciju skaits, 
prioritātes utt.). Komisija uzskata, ka pašreizē ­
jās dalībvalstu sistēmas ziņojumu sagatavošanai 
neļauj saīsināt ziņojumu sagatavošanas termiņus; 
pretējā gadījumā tas būtu ļoti vēlams, jo valstu 
sistēmu rezultātā arī Komisijas ziņojumi tiek saga ­
tavoti vēlāk. Komisija strādā pie tā, lai saīsinātu 
laiku, kas tai nepieciešams ziņojumu sagatavoša ­
nai, un lai saņemtu jaunākus dalībvalstu datus; tā 
nolūkā Komisija kopā ar atsevišķām dalībvalstīm 
gatavo pilotprojektu – tā saucamo IISS ziņošanas 
instrumentu.
1. ieteikums e)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Neatkarīgi no šīs revīzijas rezultātiem iniciatīvas 
“Labāks regulējums” ietvaros Komisija veiks plašu 
analīzi par ziņošanas prasībām, kuras noteiktas ES 
vides aizsardzības tiesību aktos2.
2 COM(2015) 215 final , “Labāks regulējums labāku rezultātu 
sasniegšanai – ES programma”, 2015. gada 19. maijs.Komisija uzskata, ka ievāktā informācija KNAD vaja ­
dzībām ir nepieciešama un pietiekama, turklāt īpašu 
iemeslu dēļ tā var pieprasīt informāciju ŪPD ietva ­
ros (sk. Komisijas atbildes par 30. un 31. punktu).
108
Komisija norāda, ka process ir ilgstošs tādēļ, ka visā 
ES ir liels skaits atbilstošu aglomerāciju. Taču pilot ­
programmas IISS ziņošanas instrumentam vajadzētu 
uzlabot ziņojumu sagatavošanas procesu valstu 
līmenī.
KNAD 8. ziņojuma ietvaros Komisija lūdza iesniegt 
datus par 2011. vai 2012. gadu.
1. ieteikums a)
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Komisija pašlaik neplāno pastiprināt KNAD ziņoša ­
nas prasības par aglomerācijām, kuru c. e. nepār ­
sniedz 2 000 un kurās ir notekūdeņu savākšanas 
sistēmas. Taču ŪPD ietvaros Komisija prasa dalībval ­
stīm sniegt informāciju par ūdensobjektiem, kuros 
tiek novadīti ievērojami komunālo notekūdeņu 
apjomi (neatkarīgi no aglomerāciju lieluma) un par 
pasākumiem, kas ieviesti, lai sasniegtu labu ekolo ­
ģisko stāvokli un labus ķīmiskās kvalitātes rādītājus.
1. ieteikums b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija pašlaik 
neplāno ieviest KNAD 15. un 17. pantā noteiktajos 
regulārajos ziņojumos sistemātiskas pārbaudes 
par to aglomerāciju skaitu, kuru c. e. ir mazāks par 
2 000. Taču Komisija sekos līdzi gadījumiem, kad tā 
informēta par būtiskām izmaiņām vai kad kā citādi 
konstatētas būtiskas izmaiņas, piemēram, pilot ­
programmas “Ieviešanas un informācijas strukturēta 
sistēma” ietvaros.
Komisijas atbilde 62
Aglomerācijās, kuru c. e. ir lielāks par 2 000, ietei ­
kums jau ir īstenots, jo šī prasība ir iekļauta KNAD 
17. pantā. Direktīvas 17. pantā noteiktā ziņošana 
paredzēta, lai saskaņotu nepieciešamību sagata ­
vot ziņojumus ar KNAD ieviešanas virzību. Saskaņā 
ar KNAD 17. pantu dalībvalstis reizi divos gados 
iesniedz un izmaiņu gadījumā atjauno šādu infor ­
māciju. Turklāt, izmantojot jauno paziņošanas 
formātu, kas pieņemts ar 2014. gada 26. jūnija 
Lēmumu 2014/431/ES, dalībvalstis var informēt par 
programmu ieviešanu, tai skaitā par ieguldījumu 
prognozēm, fondu līdzekļu izmantošanu šiem 
ieguldījumiem un katra ziņojumā iekļautā projekta 
termiņiem. Viens no pilotprogrammas IISS mērķiem 
ir padarīt šo informāciju pieejamu sabiedrībai.
Attiecībā uz aglomerācijām, kuru c. e. ir mazāks par 
2 000, Komisija uzskata, ka šāda prasība pārmērīgi 
palielinātu ziņošanas prasības, kas galarezultātā var 
novest pie tā, ka dalībvalstu iesniegtie dati nav pre ­
cīzi. Turklāt šādām aglomerācijām KNAD neparedz 
ziņošanas prasības.
2. ieteikums b) 
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
2014.–2020. gada programmu galvenais uzsvars ir 
uz aglomerācijām, kuru c. e. ir lielāks par 2 000. Tas 
ir arī KNAD 17. pantā noteikto paziņošanas prasību 
mērķis (sk. arī iepriekš sniegto atbildi par a) punktu).
111
Komisija uzskata, ka lēmumus par iekārtām izsnieg ­
tajām atļaujām jāpieņem dalībvalstīm.109
Komisija arī atzīst, ka saskaņā ar Padomes Regulas 
(EK) Nr. 1083/2006 93. panta noteikumiem četru 
pārbaudīto dalībvalstu gadījumā programmu līmenī 
pastāv saistību atcelšanas risks. Daži no galvenajiem 
ieviešanas kavējumu iemesliem ir izklāstīti Komisijas 
atbildēs par 38. un 106. punktu.
Lai atrastu veidus, kā paātrināt attiecīgo prog ­
rammu ieviešanu un lai mazinātu saistību atcelšanas 
risku, 2014. gada beigās tika izveidota darba grupa 
ieviešanas jautājumos, kura cita starpā pievēršas 
jautājumiem, kas saistīti ar ieviešanas paātrināšanu 
šajās četrās (4) dalībvalstīs.
Turklāt, lai atvieglotu vairāku projektu pabeigšanu, 
Komisija ir ierosinājusi grozījumus pamatnostād ­
nēs par programmu slēgšanu, ieviešot elastīgāku 
pieeju atsevišķos jautājumos, tai skaitā arī attiecībā 
uz nepabeigto projektu sadalīšanu posmos no 
2016. gada. (sk. arī Komisijas atbildi par 40. punktu).
110
Eiropas Reģionālā attīstības fonda (ERAF) un Kohē ­
zijas fonda 2007.–2013. gada plānošanas perioda 
galvenie mērķi ir mazināt ES reģionu sociāli ekono ­
miskās attīstības atšķirības, kas ne vienmēr nozīmē 
sniegt ieguldījumu KNAD noteikto termiņu ievē ­
rošanā, kas ir dalībvalstu atbildība un nav saistīta 
ar piešķirtajiem līdzekļiem. ERAF un KF 2007.–
2013. gada plānošanas periodā piešķirtie līdzekļi 
tiešām varētu būt nepietiekami visām vajadzībām 
kanalizācijas infrastruktūras jomā, lai ievērotu KNAD 
noteiktos termiņus.
2. ieteikums a) 
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.
Komisijas atbilde 63
3. ieteikums c) 
Komisija piekrīt šim ieteikumam un izvērtēs šo 
iespēju, ņemot vērā nesen uzsāktā pētījuma 
rezultātus.
3. ieteikums d) 
Komisija piekrīt Palātas ieteikumam.
Atbilstoši regulai par 2014.–2020. gada plānošanas 
periodu Komisija izmantos neatkarīgus speciālistu 
novērtējumus (tostarp JASPERS ), lai nodrošinātu, ka 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtu izmēri ir piemēroti. 
Taču izmaksu un ieguvumu analīzes nepieciešamība 
ir dalībvalstu kompetencē.
3. ieteikums e) 
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Taču Komisija vēlē ­
tos atzīmēt, ka dalībvalstīm nav noteikta juridiski 
saistoša prasība izmantot esošo praksi vai piedalī ­
ties salīdzinošā vērtēšanā (sk. arī Komisijas atbildi 
par 71. punktu).
116
Komisija uzskata, ka notekūdeņu dūņu apglabāšana 
poligonos un ilgstoša glabāšana iekārtu teritorijās, 
kas tiek praktizēta Rumānijā, nav ilgtspējīga un to 
nedrīkstētu iekļaut kā risinājumu līdzfinansētajos 
projektos.
117
Komisija apsver nepieciešamību pārskatīt Regulu 
(EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem. Viena 
no pašlaik apsvērtajām iespējām ir noteikt juri ­
diski saistošas robežvērtības smagajiem metāliem 
un, iespējams, pārskatītajā regulā par mēslošanas 
līdzekļiem iekļaut notekūdeņu dūņas, kuras atbilst 
mēslošanas līdzekļu prasībām.114
KNAD neparedz iekārtu lielumu, 4. pantā tikai 
noteiktas vispārējas prasības. Turklāt ir svarīgi atzī ­
mēt, ka šāda veida infrastruktūrai ir ilgs ekspluatāci ­
jas laiks un, skatoties tikai īstermiņā, ir grūti novēr ­
tēt pareizo lielumu. Kopumā ņemot, attīrīšanas 
iekārtu lielumu var noteikt vairāki faktori, tostarp 
drošības rezerves nepieciešamība, lai nodrošinātu 
atbilstību KNAD ilgtermiņā un spēju reaģēt uz 
tādām sezonālām darbībām/izmaiņām kā piemē ­
ram, tūrisms, pastiprinātas lietus ūdens plūsmas 
un rezerve, kas vajadzības gadījumā ļautu veidot 
jaunus pieslēgumus, pieaugot iedzīvotāju skaitam 
(sk. arī Komisijas atbildi par 65. punktu).
3. ieteikums a) 
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam. Pašlaik Komisija 
neplāno pētīt KNAD noteikto koncentrācijas robež ­
vērtību piemērotību un tuvā nākotnē negatavojas 
pārskatīt šo direktīvu.
3. ieteikums b) 
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
2012. gadā, paziņojuma par vides inspekcijām 
sagatavošanas laikā, Komisija vispārēji novērtēja ar 
ES vides tiesību aktiem saistītos noteikumus un kon ­
troles un pārbaudes mehānismus. Lai gan šā darba 
rezultāti liecināja par to, ka vairākās dalībvalstīs 
informācija, kas bija pieejama par inspekciju sistēmu 
spējām, bija ierobežota un izmantotās sankcijas 
visbiežāk bija atšķirīgas3, tomēr Komisija uzskata, 
ka jautājumus par inspekciju un pārbaužu veidiem, 
skaitu un biežumu vislabāk risināt dalībvalstu ies ­
tāžu līmenī, ņemot vērā riskus. Attiecībā par naudas 
sodiem jānorāda, ka pašlaik tiek veiktas atbilstības 
pārbaudes, izmantojot dalībvalstu tiesību aktus, 
ar kuriem ievieš Direktīvu 2008/99/EK4, cita starpā 
tās sniedz informāciju par sankcijām fiziskām un 
juridiskām personām, kas piemērojamas visnopiet ­
nāko vides likumu pārkāpumu gadījumos, tai skaitā 
arī par sankcijām, kas ir saistītas ar Direktīvu 91/271/
EEK (KNAD).
3 http://ec.europa.eu/environment/legal/law/pdf/Final%20
report%20inspections.pdf .
4 Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra 
Direktīva 2008/99/EK par vides krimināltiesisko aizsardzību 
(OV L 328, 6.12.2008., 28.–37. lpp.).
Komisijas atbilde 64
5. ieteikums a) 
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Saskaņā ar ŪPD 
9. panta 1. punkta noteikumiem un Kopīgo notei ­
kumu regulas (ES) Nr. 1303/2013 XI pielikuma 
6. panta 1. punkta ex ante  nosacījumu dalībvalstīm 
jāievieš piemērota notekūdeņu tarifu politika.
Taču Komisija uzsver, ka, ņemot vērā ūdens vērtību 
daudzšķautņainību un to, ka cenu pieejamības koe ­
ficients 4 % apjomā ir indikatīvs, gala lēmums par 
pieejamības koeficienta vērtību ietilpst dalībvalstu 
kompetencē.
5. ieteikums b) 
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Tā kā šis jautājums netiek tiesiski regulēts, atbildība 
par finansējuma pietiekamību uzturēšanas un atjau ­
nošanas darbiem ietilpst kanalizācijas infrastruktū ­
ras īpašnieku un/vai apsaimniekotāju kompetencē, 
tādējādi – dalībvalstu kompetencē.4. ieteikums a) 
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam. Komisija siste ­
mātiski mudina dalībvalstis iekļaut fondu finansē ­
jumam pieteiktajos lielākajos projektos piemērotus 
risinājumus dūņu apstrādei. Taču esošā tiesiskā 
regulējuma ietvaros Komisija šādu praksi nevar 
pieprasīt no dalībvalstīm, jo dalībvalstīm nav pie ­
nākuma saistīt pēdējos programmu maksājumus ar 
piemērotu risinājumu esamību notekūdeņu dūņu 
atkārtotai izmantošanai.
4. ieteikums b) 
Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Pašlaik 
Komisija neplāno ierosināt pārskatīt Notekūdeņu 
dūņu direktīvu, jo pirms jebkādu turpmāku lēmumu 
pieņemšanas par Notekūdeņu dūņu direktīvas pār ­
skatīšanu tā vispirms izlems par Mēslošanas līdzekļu 
regulas pārskatīšanas nepieciešamību.
118
Komisija norāda, ka Ūdens pamatdirektīvā (9. pantā) 
noteikta prasība līdz 2010. gadam nodrošināt 
dažādu ekonomikas sektoru pienācīgu ieguldījumu 
ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanā.
Komisija uzskata, ka piemērota apmaksas sistēma ir 
ne tikai svarīga, ņemot vērā ERAF līdzfinansējumu, 
bet arī vēlama, lai nodrošinātu iekārtu finansiālo 
ilgtspēju ilgtermiņā. Izmantotā izmaksu atgūša ­
nas principa radītais stimulu mazinājums būtiski 
uzlabosies, jo 2014.–2020. gada plānošanas periodā 
potenciālajiem atbalsta saņēmējiem trūkstošā 
finansējuma aprēķināšanai nebūs obligāti jāizmanto 
izmaksu un ieguvumu analīze – varēs piemērot 
vienotas likmes ienākumu procentuālo daļu 25 % 
apmērā.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Notekūdeņi un to dūņas var ietekmēt ūdens un augsnes 
kvalitāti. Tāpēc Eiropas Savienība ir pieņēmusi direktīvas, kā 
arī līdzfinansējusi kanalizācijas sistēmu un notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu būvniecību.
Palāta pārbaudīja Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvas ieviešanu četrās dalībvalstīs, kas atrodas Donavas 
upes baseinā. Tā pārbaudīja arī izlasē iekļautas 
28 notekūdeņu attīrīšanas iekārtas un to, kā šīs iekārtas 
attīra notekūdeņus, apstrādā notekūdeņu dūņas un 
nodrošina finansiālo ilgtspēju.
Palāta formulēja ieteikumus par ziņošanu, par to, kā 
iespējams palielināt attīrīšanas iekārtu efektivitāti, lietderību 
un ilgtspēju, par koncentrācijas robežvērtību piemērotību, 
par notekūdeņu dūņu izmantošanu un par piesārņotāju 
monitoringu dūņās.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA