EIROPAS KOMISIJA Briselē, 24.7.2019 COM(2019) 371 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI, ar ko novērtē finanšu ziņu vākšanas vienību sadarbības sistēmu



KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI, ar ko novērtē finanšu ziņu vākšanas vienību sadarbības sistēmu I.IEVADS Piektās direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu 65. panta 2. punkts paredz, ka Komisija novērtē finanšu ziņu vākšanas vienību sadarbības sistēmu ar trešām valstīm un šķēršļus un iespējas attiecībā uz sadarbības uzlabošanu starp finanšu ziņu vākšanas vienībām Eiropas Savienībā, tostarp iespēju izveidot koordinācijas un atbalsta mehānismu . Šis pienākums ir paredzēts arī jaunajā Skaidras naudas kontroles regulā un Direktīvā par piekļuvi finanšu un citai informācijai. Šajā ziņojumā ir novērtēti Direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu 65. panta 2. punktā minētie aspekti. Finanšu ziņu vākšanas vienības (FIU) ir Eiropas Savienības nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmas svarīgas dalībnieces. Tām ir nozīmīga loma privātā sektora un kompetento iestāžu vidū; FIU vada ekonomikas dalībnieku darbu ar mērķi atklāt darījumus, par kuriem pastāv aizdomas saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu. Organizētās noziedzības un teroristu darbību starpvalstu rakstura dēļ pārrobežu sadarbībai starp FIU ir sevišķi svarīga nozīme. Teroristi darbojas pāri robežām, atstājot finanšu informācijas pēdas dažādās valstīs, un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizētāji un organizētas noziedzīgās grupas arvien vairāk slēpj un no jauna iegulda līdzekļus nevis tajā dalībvalstī, kur noziegums izdarīts, bet gan citās dalībvalstīs. FIU ir funkcionāli neatkarīgas un autonomas vienības, kas izveidotas saskaņā ar ES nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas sistēmu, un to darbību un uzdevumus galvenokārt regulē Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu . Finanšu darījumu darba grupa un finanšu ziņu vākšanas vienību Egmonta grupa (Egmonta grupa) izstrādā starptautiskus standartus, kas regulē FIU darbību. FIU galvenie uzdevumi ir saņemt un analizēt ziņojumus par aizdomīgiem darījumiem un informāciju, kas ir būtiska attiecībā uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanu, saistītiem predikatīviem nodarījumiem un terorisma finansēšanu, kā arī izplatīt veiktās analīzes rezultātus un jebkādu citu informāciju valstu kompetentajām iestādēm un citām FIU. Pēc būtības tās ir finanšu ziņu vākšanas centri. Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu pārsniedz šos starptautiskos standartus un paredz konkrētākus pienākumus un ciešāku sadarbību Eiropas Savienībā, ņemot vērā kapitāla aprites brīvību un finanšu pakalpojumu sniegšanas brīvību, ko ietver Savienības integrētā finanšu telpa. FIU ES līmeņa sadarbības pamatā ir bijis ES FIU platformas darbs un FIU.net — informācijas sistēmas, kas savieno decentralizētas datubāzes, ļaujot FIU apmainīties ar informāciju, — izveide. Kopš 2016. gada 1. janvāra FIU.net ir integrēta Eiropolā, lai nodrošinātu tai stabilitāti un regulāru finansējumu. Tas arī sniedz iespējas uzlabot informācijas apmaiņu starp Eiropolu un FIU. Dažus dalībvalstu FIU sadarbības aspektus attiecībā uz informācijas apmaiņu regulē 2019. gada 20. jūnija Direktīva (ES) 2019/1153 par piekļuvi finanšu un citai informācijai. Tomēr pretēji Komisijas sākotnējam priekšlikumam direktīvā nav iekļauti noteikumi par precīziem termiņiem un IT kanāliem informācijas apmaiņai starp dažādu dalībvalstu FIU. Turklāt attiecīgā noteikuma piemērošanas joma ir ierobežota un attiecas uz terorisma gadījumiem un organizēto noziedzību, kas saistīta ar terorismu, un neaptver visu veidu smagus noziedzīgus nodarījumus, kā sākotnēji bija ierosināts. Tādējādi Komisija apņēmās plašāk apsvērt FIU savstarpējo sadarbību, tostarp ar šo ziņojumu. Tā pamatā ir iepriekšējs “kartēšanas ziņojums” un Komisijas dienestu darba dokuments par dalībvalstu FIU savstarpējās sadarbības uzlabošanu . Kopš tā laika dažas grūtības ir atrisinātas ar Ceturtās direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu transponēšanu un īstenošanu un FIU konkrētu operatīvo darbību. Ziņojums ir vērsts uz atlikušajiem sadarbības šķēršļiem. Gatavojot šo ziņojumu, Komisija uzsāka mērķorientētas apspriešanās, kuras bija vērstas uz FIU, kas atrodas ES , un attiecīgajām valstu iestādēm . Komisija apspriedās arī ar atbildīgajiem subjektiem un Eiropolu, izmantojot mērķorientētas anketas un sanāksmes. Šajā ziņojumā ir apzinātas dažas problēmas, kas varētu būt radušās saistībā ar dalībvalstu nespēju pilnībā vai pareizi transponēt Direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu. Šai direktīvai bija jābūt transponētai valstu tiesību aktos līdz 2017. gada 26. jūnijam, tāpēc šis ziņojums neskar Komisijas tiesības sākt pienākumu neizpildes procedūru par direktīvas pārkāpumiem. FIU ir arī jāsadarbojas ar citām publiskajām iestādēm, tai skaitā tiesībaizsardzības iestādēm, muitas dienestiem, nodokļu iestādēm, Biroju krāpšanas apkarošanai un līdzekļu atguves dienestiem, un jāveic informācijas apmaiņa ar šīm iestādēm. Atsevišķos gadījumos ir uzsvērtas dažas ar šādu sadarbību saistītas problēmas, piemēram, ziņojumi par aizdomīgiem darījumiem un cita ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu saistīta informācija netiek izplatīta visām nodokļu administrācijām ES, jo vairumu no tām FIU neuzskata par kompetentām iestādēm; tas rada šķēršļus efektīvai nodokļu noziegumu apkarošanai. Attiecībā uz sadarbību ar Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) Komisija ir ierosinājusi, ka Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai vajadzētu būt iespējai ar dalībvalstīs esošo finanšu ziņu vākšanas vienību starpniecību iegūt kredītiestāžu rīcībā esošo banku informāciju, kas ir būtiska OLAF izmeklēšanas darbībai. Šis ziņojums jāskata saistībā ar Komisijas ziņojumu par riska novērtējumu pārvalstiskā līmenī, Komisijas ziņojumu par valstu centralizēto automatizēto mehānismu savstarpējo savienojamību un Komisijas ziņojumu par tādu neseno iespējamo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas gadījumu novērtēšanu, kuros iesaistītas ES kredītiestādes; visi minētie ziņojumi publicēti tajā pašā laikā, kad publicēts šis ziņojums. II.ATBILDĪGO SUBJEKTU ZIŅOŠANA FINANŠU ZIŅU VĀKŠANAS VIENĪBĀM Ir būtiski, lai finanšu ziņu vākšanas vienības (FIU) saņemtu kvalitatīvu informāciju par darījumiem vai darījumu mēģinājumiem, kas varētu būt saistīti ar noziedzīgi iegūtiem līdzekļiem vai terorisma finansēšanu. Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu paredz, ka atbildīgajiem subjektiem pēc pašu iniciatīvas jāinformē finanšu ziņu vākšanas vienība tajā dalībvalstī, kurā tie veic uzņēmējdarbību, ja tie zina, tiem ir aizdomas vai pamats aizdomām par to, ka darījumā iesaistītie līdzekļi ir noziedzīgas darbības rezultātā iegūti ieņēmumi vai ir saistīti ar terorisma finansēšanu, un tiem ir nekavējoties jāatbild uz finanšu ziņu vākšanas vienības papildu informācijas pieprasījumiem. Informācijas plūsmai būtu jāietver arī atgriezeniskā saite par ziņojumiem un par to, kādi pasākumi pēc tam ir veikti. Šai atgriezeniskajai saitei jābūt savlaicīgai un jāaptver ziņojumu efektivitāte un pēc tam veiktie pasākumi. Subjekta pienākumu ziņot finanšu ziņu vākšanas vienībai tajā dalībvalstī, kurā tas veic uzņēmējdarbību, papildina FIU pienākumi veikt informācijas un ziņojumu apmaiņu ar citu dalībvalstu FIU, ja ir konstatēts pārrobežu elements.

1.Finanšu ziņu vākšanas vienību savstarpējā sadarbība un to sadarbība ar ziņošanas iestādēm Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu paredz, ka atbildīgajiem subjektiem ir jāsadarbojas ar valstu FIU, nekavējoties informējot tās par aizdomīgiem darījumiem vai darbībām, tostarp iesniedzot ziņojumu par aizdomīgu darījumu. Daudzas FIU ziņojumus no atbildīgajiem subjektiem saņem specializētās elektroniskās valstu ziņošanas sistēmās. 2016. gada kartēšanas ziņojumā bija īpaši norādīti gadījumi, kad IT rīku trūkums (vairākas FIU turpina veikt darba procedūras papīra formātā) radīja grūtības FIU efektīvi apstrādāt un analizēt informāciju nesen saņemtā lielā skaita ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem dēļ. Dažas FIU izmanto standartizētas ziņošanas veidnes, bet tās parasti ir vērstas uz bankām un nav piemērotas tam, lai tās izmantotu citi atbildīgie subjekti. Atbildīgie subjekti iesnieguši maz ziņojumu FIU, lai gan pēdējos gados ziņošanas apjoms ir palielinājies . Lielāko daļu no šiem ziņojumiem iesniedz kredītiestādes, un tikai nelielu procentuālo daļu iesniedz citi atbildīgie subjekti. ES FIU platforma kopā ar Eiropolu strādā pie projekta, kas sākts 2016. gadā, lai sagatavotu tādu kopīgu veidni ziņojumiem par aizdomīgiem darījumiem, kas tiks izmantota vienoti visā ES. Vienota veidne sekmētu atbildīgo subjektu ziņošanu un ziņojumu izplatīšanu no vienas finanšu ziņu vākšanas vienības citai. Skaidras naudas kontroles regula paredz, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm (muitas pārvaldēm) jādara pieejamas valstu FIU visas skaidras naudas deklarācijas un informācija par pārkāpumiem, kas konstatēti saistībā ar pienākumu deklarēt skaidru naudu, ja ES ievestās vai no tās izvestās skaidras naudas apjoms ir 10 000 EUR vai vairāk. Regula (ES) 2018/1672, ar ko 2021. gada jūnijā atcels Regulu (EK) Nr. 1889/2005, paredz, ka informāciju nosūta, izmantojot to pašu IT sistēmu — muitas informācijas sistēmu — 15 darbdienu laikā. Daudzi ziņojumi attiecas uz darījumu vai darbību, kas skar divas vai vairākas dalībvalstis. Jautājums par visu ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem iesniegšanu vienotam kontaktpunktam ES tika izvirzīts saistībā ar sloga novēršanu atbildīgajiem subjektiem, kas sniedz pakalpojumus vairākās dalībvalstīs. Šāds vienots kontaktpunkts arī novērstu to, ka FIU sagatavo lielu skaitu pārrobežu ziņojumu un izplata tos citām FIU, jo galvenā ziņošanas iestāde uzņemtos izplatīšanu vai ziņojumu sagatavošanu visām attiecīgajām FIU. Atbildes uz anketas jautājumiem liecināja, ka atbildīgajiem subjektiem bija dažādi viedokļi, taču tie bija atvērti turpmākai sistēmai, kuras ietvaros informāciju varētu iesniegt vai izpaust vienotam kontaktpunktam, kas būtu daļa no koordinācijas un atbalsta mehānisma. Turpretim FIU un regulatori nebija labvēlīgi noskaņoti attiecībā uz ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem centralizētu iesniegšanu vienotam kontaktpunktam. Galvenie šo iebildumu iemesli bija šādi: i) valodas barjeras un kavējumu risks, jo īpaši gadījumos, kad nepieciešama steidzama rīcība, piemēram, līdzekļu “iesaldēšana”; ii) juridiski iemesli saistībā ar subsidiaritātes principu, iespējamas pretrunas Finanšu darījumu darba grupas (FATF) standartiem saistībā ar atbildīgo subjektu pienākumu ziņot finanšu ziņu vākšanas vienībai tajā valstī, kurā tie veic uzņēmējdarbību , un FIU autonomijas un neatkarības princips; iii) tādas esošās uzticības iespējama mazināšana, ko FIU izveidojušas ar atbildīgajiem subjektiem, kuri veic uzņēmējdarbību to teritorijā, un dalībvalstu FIU savstarpējās sadarbības iespējama mazināšana. FIU norāda, ka dažus mērķus varētu sasniegt, vienojoties par ziņošanas veidnēm un ziņojumu izplatīšanas kārtību. Tika arī norādīts, ka pretēji pašreizējai situācijai atbildīgo subjektu ziņojumu elektroniskai iesniegšanai FIU vajadzētu būt obligātai valsts līmenī, lai nodrošinātu, ka FIU tos var apstrādāt elektroniski un līdz ar to arī efektīvāk. Šim nolūkam būtu nepieciešams grozīt spēkā esošo tiesisko regulējumu. 2.Atgriezeniskās saites mehānismi Saskaņā ar Direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu FIU jānodrošina atbildīgajiem subjektiem atgriezeniskā saite par ziņojumu efektivitāti un pēc tam veiktajiem pasākumiem, kad tas ir iespējams. Atbildēs uz anketas jautājumiem FIU norādīja, ka atgriezeniskās saites nodrošināšanas ziņā ierasta prakse ir izplatīt FATF tipoloģiju un vadlīnijas, tiklīdz tās ir pieņemtas. Neliels skaits FIU norādīja, ka tās arī izplata pašu ziņojumus un vadlīnijas saistībā ar valstu riska novērtējumiem. Citi atgriezeniskās saites līdzekļi ietver publiskā un privātā sektora partnerību, regulāras sanāksmes ar ieinteresēto personu grupām un apmācību. Tomēr atbildes uz anketas jautājumiem nesniedza pietiekami detalizētu informāciju, lai izdarītu secinājumus par sanāksmju un apmācības tvērumu un biežumu. Divās trešdaļās no FIU sniegtajām atbildēm tika atzīta nepieciešamība uzlabot atgriezenisko saiti. Arī atbildīgo subjektu atbildēs tika izteikts aicinājums uz ciešāku dialogu ar FIU un plašāku atgriezenisko saiti par individuālajiem ziņojumiem. Daudzas FIU joprojām šaubās par strukturētu dialogu lietderību, taču bija gatavas tos apsvērt. Attiecībā uz atgriezenisko saiti, kas saistīta ar individuālajiem ziņojumiem par aizdomīgiem darījumiem, ļoti neliels skaits FIU norādīja, ka tās nodrošina šādu atgriezenisko saiti, un tā parasti attiecas uz ziņojumiem, kurus nosūta prokuratūrai. Šķiet, ka pārrobežu atgriezeniskā saite atbildīgajiem subjektiem par ziņojumiem, kurus kāda finanšu ziņu vākšanas vienība pārsūtījusi citai finanšu ziņu vākšanas vienībai, uz kuru attiecas ziņojums, netiek nodrošināta. Atgriezeniskā saite par individuālajiem ziņojumiem varētu nebūt iespējama, jo tā traucētu izmeklēšanas konfidencialitātei. Tomēr šķiet, ka frāzi “kad tas ir iespējams” FIU piemēro dažādi un tā paredz plašu rīcības brīvību. Attiecībā uz atgriezenisko saiti par datiem, kas saistīti ar skaidru naudu, ļoti neliels skaits muitas pārvalžu norāda, ka no FIU saņēmušas atgriezenisko saiti par skaidras naudas deklarācijām vai pārkāpumiem. Šī atgriezeniskā saite ir īpaši svarīga tad, kad tiek konstatēta nedeklarēta skaidra nauda. Atgriezeniskā saite attiecībā uz ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem kvalitāti, vispārējām vadlīnijām un tipoloģiju apmaiņu ir svarīga, lai uzlabotu ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem kvalitāti un būtiskumu, un FIU būtu jēgpilnāk jāpilda šis pienākums. III.FINANŠU ZIŅU VĀKŠANAS VIENĪBU SAVSTARPĒJĀ SADARBĪBA ES Atbildīgajiem subjektiem jāziņo finanšu ziņu vākšanas vienībai tajā valstī, kurā tie veic uzņēmējdarbību. Šo teritoriālo principu vienlaicīgi papildina FIU pienākumi veikt informācijas un ziņojumu apmaiņu ar citu dalībvalstu FIU, lai salīdzinātu to rīcībā esošos datus ar citu FIU datiem un veiktu kopīgu analīzi. Lai veiktu šīs darbības, FIU savā starpā jāizmanto aizsargāti komunikācijas kanāli un jāveicina FIU.net vai tās pēctecīgās sistēmas izmantošana. 1.Informācijas apmaiņa Saskaņā ar Direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu 53. panta 1. punktu FIU ir pienākums: i) nekavējoties pārsūtīt ziņojumus, kas attiecas uz citu dalībvalsti, minētās dalībvalsts finanšu ziņu vākšanas vienībai; to parasti veic tad, kad teritoriālā principa dēļ ziņojumu saņem tādas dalībvalsts finanšu ziņu vākšanas vienība, uz kuru ziņojums neattiecas; ii) spontāni, pēc finanšu ziņu vākšanas vienības patstāvīga lēmuma izplatīt informāciju vai analīzi, kas ir būtiska citai dalībvalstij; to parasti veic, ja ziņojumiem ir pārrobežu elements; iii) atbildēt uz informācijas pieprasījumiem no citas finanšu ziņu vākšanas vienības. Šis pienākums ir paredzēts arī jaunajā Skaidras naudas kontroles regulā. -Ziņojumi, kas attiecas uz citu dalībvalsti Saistībā ar tādu ziņojumu pārsūtīšanu, kas attiecas uz citu dalībvalsti, FIU kartēšanas ziņojumā tika uzsvērts tās automātiskais un obligātais raksturs, kas paredz, ka izpaustā informācija jānosūta kompetentai ārvalsts FIU, pamatojoties uz objektīviem faktoriem, ņemot vērā tikai un vienīgi faktu, saskaņā ar kuru tiek atzīts, ka saņemtā informācija attiecas uz citu dalībvalsti. Uz šo apmaiņu nebūtu jāattiecina FIU analīzes rezultāti vai turpmāki novērtējumi par, piemēram, gadījuma būtiskumu, aizdomu atbilstību, spriedumu par samērīgumu .

Tomēr atbildes uz anketas jautājumiem uzrāda ļoti mazu pārrobežu ziņojumu skaitu, neraugoties uz to, ka Direktīvā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu noteiktais pienākums ir piemērojams kopš 2017. gada jūnija. Izņemot vienu dalībvalsti, kopš 2017. gada jūnija nav bijis vērojams tādu pārrobežu ziņojumu skaita būtisks pieaugums, kurus FIU iesniegusi citu dalībvalstu FIU. -Informācija, kas ir būtiska citai dalībvalstij Attiecībā uz tādas informācijas spontānu izplatīšanu, kas ir būtiska citai dalībvalstij, jaunākie statistikas dati par FIU.net izmantošanu liecina, ka 2018. gadā 16 dalībvalstis pārrobežu informāciju nosūtīja mazāk nekā 100 reizes, savukārt 6 dalībvalstis šo FIU.net funkciju neizmanto vispār. Atbildes uz anketas jautājumiem un Eiropola sniegtie statistikas dati skaidri liecina, ka dažas dalībvalstis nepilda pienākumu izplatīt pārrobežu informāciju, kas ir būtiska citai dalībvalstij, un ka vairākas citas šo pienākumu izpilda tikai daļēji. Dalībvalstu FIU un Eiropols 2017. gada septembrī ES FIU platformas kontekstā izveidoja darba grupu, lai veiktu viedokļu apmaiņu par pārrobežu ziņošanu un ziņojumu izplatīšanu. Šī darba grupa sniedz padomus un nodrošina zinātību Komisijai darbības jautājumos, lai sekmētu valstu FIU savstarpējo sadarbību, veiktu viedokļu apmaiņu par FIU.net sistēmas funkciju izmantošanu un ierosinātu FIU.net sistēmas iespējamos tehniskos uzlabojumus. Šis darbs ir noslēguma posmā. Tajā pašā laikā neliels skaits dalībvalstu ievēro juridiskās saistības pārsūtīt vai izplatīt pārrobežu ziņojumus. Šīs darba grupas uzdevums ir arī ierosināt sistēmu, kas noteiktu kritērijus, ar ko nosaka ziņojuma par aizdomīgiem darījumiem pārrobežu raksturu, jo FIU var interpretēt būtiskuma kritēriju ļoti dažādi. Jebkurā gadījumā būtiskuma kritērijam nebūtu jāparedz no atbildīgā subjekta saņemtās informācijas padziļināta analīze un nebūtu jāaizliedz attiecīgajai finanšu ziņu vākšanas vienībai veikt pašai savu analīzi. Tāda pienākuma izpilde, kas attiecas uz citai dalībvalstij būtiskas informācijas izplatīšanu, ir ļoti svarīga nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas sistēmas pienācīgai darbībai. -Informācijas pieprasījumi Attiecībā uz atbildēm uz informācijas pieprasījumiem no citas finanšu ziņu vākšanas vienības kopumā šķiet, ka visas FIU ievēro attiecīgos noteikumus. Tomēr kartēšanas ziņojumā bija norādīts, ka uz informācijas pieprasījumiem sniegto atbilžu savlaicīgums ir kritiska joma FIU savstarpējā sadarbībā, un tika uzsvērts, ka pašreizējie kavējumi, kas saistīti ar informācijas saņemšanu no citu valstu FIU, var ietekmēt analītisko darbību un izrietošo tiesībaizsardzības darbību efektivitāti. FIU atbildes uz anketas jautājumiem liecina, ka lielākā daļa FIU uz pieprasījumiem atbild Egmonta grupas ieteiktajā viena mēneša laikā. Piecas dalībvalstis minēja, ka atbildes uz ienākošajiem pieprasījumiem tika sniegtas vidēji nedēļas laikā vai ātrāk, savukārt piecas dalībvalstis norādīja, ka atbildes tika sniegtas vidēji viena mēneša laikā. Saskaņā ar atbildēm uz anketas jautājumiem šķiet, ka dalībvalstu FIU strādā saskaņā ar vienādiem laikposmiem gan ES, gan ārpus tās. Tiek norādīts, ka, lai gan viena mēneša laikposms atbilst Egmonta grupas ieteikumam, tas ir ievērojami ilgāks nekā vidējais informācijas apmaiņas laiks starp iestādēm, uz kurām attiecas citi ES instrumenti, proti, parasti tās ir dažas dienas, bet ne ilgāk kā nedēļa . Ar pieprasījumiem saistīto atbilžu termiņi ir jāuzlabo un jāsaskaņo ar standartiem, kas piemērojami citām ES iestādēm. Turklāt dažas FIU norādīja dažādus laikposmus atbilžu sniegšanai uz pieprasījumiem atkarībā no tā, vai prasītā informācija pieprasījuma brīdī ir finanšu ziņu vākšanas vienības rīcībā vai tā jāiegūst no atbildīgajiem subjektiem vai citām kompetentajām iestādēm. Ja tas ir pēdējais no minētajiem gadījumiem, atbilžu sniegšanas laikposms parasti ir ilgāks. Saistībā ar to ir svarīgi analizēt tās informācijas veidus, kurai FIU ir tieša piekļuve un saistībā ar kuru tās var sniegt atbildes citām FIU savlaicīgi. Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu paredz, ka FIU vajadzētu būt piekļuvei visiem finanšu, administratīvajiem un tiesībaizsardzības datiem, kas tām vajadzīgi savu uzdevumu izpildei. Tomēr apmērs, kādā finanšu ziņu vākšanas vienībai ir tieša piekļuve datu avotam, dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras. Atbildes uz otrās anketas jautājumiem, kurā aplūkoja vairāk nekā 70 informācijas avotus, liecina, ka dažām FIU ir tieša piekļuve vairāk nekā 30 informācijas avotiem, bet citām — mazāk nekā 5. Pastāv ļoti lielas atšķirības arī attiecībā uz to, vai FIU ir tieša vai netieša piekļuve konkrētām datubāzēm. Ir svarīgi norādīt, ka piekļuve šādai informācijai FIU ir arī noderīga, lai veiktu ziņojumu par aizdomīgiem darījumiem analīzi un veiktu pārrobežu analīzi. 2.Datu kopu salīdzināšana Direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu 56. panta 2. punkts paredz, ka FIU jāsadarbojas, “piemērojot mūsdienīgas tehnoloģijas”, kas tām ļauj “anonīmi, nodrošinot personas datu pilnīgu aizsardzību, salīdzināt savus datus ar citu FIU datiem, lai atklātu FIU interesējošus subjektus citās dalībvalstīs, un identificēt viņu ieņēmumus un līdzekļus”. Bija paredzēts šo noteikumu tehniski ievērot, lai labāk izmantotu tā dēvēto “Ma3tch” tehnoloģiju, kas tika izstrādāta un pievienota kā funkcija FIU.net 2014. gada aprīlī . Šī salīdzināšanas funkcija ļauj FIU atrast atbilstošas saites ar citu FIU rīcībā esošo informāciju automatizētā veidā, izmantojot sistēmu “trāpījums / nav trāpījuma”. FIU šo rīku nav izmantojušas pilnvērtīgi, un jautājums par FIU labāku iesaisti ES FIU platformas darba kārtībā bijis iekļauts vairākas reizes. Pēdējos divos gados panākti daži uzlabojumi, lai gan tas daļēji noticis saistībā ar Eiropola aktīvu iesaistīšanos nolūkā mudināt FIU izmantot jaunās tehnoloģijas priekšrocības. 2017. gada decembrī 18 FIU izmantoja šo funkciju, kas ir lielāks skaits, salīdzinot ar 15 FIU 2017. gada februārī. Līdzīgi 2016. gada beigās FIU bija ieviesušas kopā 90 filtrus, kuru skaits līdz 2018. gada aprīlim bija palielinājies līdz 126. Lai sekmētu vispārējo mērķi panākt “Ma3tch” izmantošanu kā rutīnu FIU darba procesā, 2017. gada beigās tika izveidota darba grupa un 2019. gada marta ES FIU platformas sanāksmē tika apstiprināti tās ieteikumi. Komisija pārraudzīs to ieviešanu praksē. 3.Kopīga analīze Lai efektīvi reaģētu uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas gadījumiem, kas aptver vairākas jurisdikcijas, Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu paredz, ka sadarbībai starp dalībvalstu FIU nevajadzētu aprobežoties tikai ar informācijas apmaiņu atklāšanas un analīzes nolūkā un tajā būtu jāiekļauj analītisku darbību apmaiņa. Direktīvas 51. pants pilnvaro ES FIU platformu palīdzēt īstenot kopīgu pārrobežu gadījumu analīzi. Lai gan tās priekšrocība salīdzinājumā ar parastu sadarbību informācijas apmaiņas jomā ir acīmredzama, jo tā var atklāt faktu plašāku savstarpējo saistību, kas netiktu atklāta, ja būtu apsvērta tikai valsts līmenī, kopīgas analīzes faktiska īstenošana ir sarežģīts un problemātisks uzdevums. Tikai tās dažas dalībvalstis, kas piedalījās vienā no diviem izmēģinājuma projektiem, kuri tika īstenoti ES FIU platformas kontekstā 2016. un 2018. gadā, varēja norādīt uz jebkādu pieredzi saistībā ar kopīgu analīzi. Lai gan darbības rezultāti bija pozitīvi, šo projektu dalībniekiem bija jāpārvar vairākas problēmas, piemēram, tādas, kas saistītas ar atšķirībām valstu tiesību aktos (finanšu ziņu vākšanas vienības spēja un pilnvaras piekļūt informācijai, pieejamie informācijas avoti, tādi konfidencialitātes ierobežojumi attiecībā uz informācijas apmaiņu, kas izriet no valsts tiesību aktiem). Citas problēmas bija saistītas ar FIU atšķirīgajām darba metodēm (piemēram, izpratne par analītisko uzdevumu, tiesībaizsardzības vai finanšu elementiem piešķirtais svērums atkarībā no finanšu ziņu vākšanas vienības statusa un būtības, dažādi mērķi un procedūras). Šķiet, ka FIU kopumā pieņem, ka šāda veida sadarbības uzlabošanai būtu nepieciešama palīdzība un koordinēšanas atbalsts ES līmenī. Kopīgas nostājas dokumentā, kuru papildus individuālajām atbildēm FIU iesniedza kopā ar anketām, tika norādīts, ka jebkādam turpmākajam ES līmeņa sadarbības mehānismam būtu jāatbalsta un jāveicina FIU, kas vēlas veikt kopīgu analīzi, sagatavojot tādas vienotas procedūras par to, kā veikt kopīgu analīzi, kuras ar nepieciešamajiem pielāgojumiem var konsekventi piemērot visos turpmākajos uzdevumos, un nodrošinot atbilstīgus cilvēkresursus un IT risinājumus, kas būtu pieejami tām dalībvalstu FIU, kuras vēlas iesaistīties šāda veida darbā. Atbilstošas darba jomas cita starpā var ietvert tādu kritēriju izvirzīšanu, ar ko nosaka kopīgai analīzei piemērotus pārrobežu gadījumu veidus; vienota pamata noteikšanu attiecībā uz analīzes funkciju, kas jāveic saskaņotā un produktīvā veidā (pamata metodika); soļu un secības noteikšanu attiecībā uz informācijas pilnvaru un analītisko rīku izvēršanu; vienošanos par attiecīgiem mērķiem, kas jāsasniedz, un rezultātiem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu atbilstošus turpmākus pasākumus, izmantojot izplatīšanu, ko FIU veic valsts līmenī. 4.FIU.net Saskaņā ar Direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu 56. panta 1. punktu FIU savā starpā būtu jāizmanto aizsargāti komunikācijas kanāli un būtu jāveicina FIU.net vai tās pēctecīgās sistēmas izmantošana. FIU.net ir specializēta IT sistēma, kas nodrošina drošu komunikācijas kanālu starp dalībvalstu FIU; tā ļauj nosūtīt regulārus lietas materiālu pieprasījumus, pārsūtīt pārrobežu ziņojumus un izplatīt ziņojumus, kuri attiecas uz citu dalībvalstu FIU. Dalībvalstīm būtu jāveicina šīs sistēmas kā FIU savstarpēja komunikācijas kanāla izmantošana. Sistēmu kopš 2016. gada mitina un uztur Eiropols, un FIU piedalās sistēmas pārvaldībā ar padomdevēju grupas starpniecību. Dalībvalstu FIU atzīst FIU.net pievienoto vērtību un priekšrocības, kas saistītas ar tās izmantošanu savstarpējai informācijas apmaiņai. Tomēr nesen sistēma pieredzēja periodiskas tehniskas problēmas, jo to ir nepieciešams modernizēt. Vismaz puse no dalībvalstu FIU izmanto FIU.net kā primāro rīku komunikācijai ar citām FIU, t. i., tās izmanto Egmont Secure Web tikai sistēmas kļūmes vai darbības pārtraukuma gadījumā. Neraugoties uz Direktīvā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu noteikto dalībvalstu pienākumu veicināt FIU.net vai tās pēctecīgās sistēmas izmantošanu komunikācijai starp dalībvalstu FIU, četras FIU savās atbildēs skaidroja, ka tehnisku problēmu dēļ tās izmanto Egmont Secure Web kā līdzvērtīgu alternatīvu FIU.net pat informācijas apmaiņai ES robežās. IV.FINANŠU ZIŅU VĀKŠANAS VIENĪBU SADARBĪBA AR UZRAUDZĪTĀJIEM Saskaņā ar Direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu finanšu ziņu vākšanas vienību (FIU) pienākums ir izplatīt ziņojumus par aizdomīgiem darījumiem un to veiktās analīzes rezultātus attiecīgām kompetentajām iestādēm, tostarp nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas uzraudzītājiem un prudenciālajiem uzraudzītājiem. No otras puses, uzraudzītāju pienākums ir nodrošināt atgriezenisko saiti FIU par sniegtās informācijas izmantošanu un par tās pārbaudes rezultātiem, kas veikta, pamatojoties uz šo informāciju. Pēdējā gada laikā vairāki pasākumi, kuri plaši atspoguļoti plašsaziņas līdzekļos, izvirzījuši dažas Eiropas kredītiestādes uzmanības centrā, pievēršoties dažiem aspektiem, kas saistīti ar ES nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmas ieviešanu, jo īpaši attiecībā uz uzraudzību. Komisijas ziņojums par tādu neseno iespējamo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas gadījumu novērtēšanu, kuros iesaistītas ES kredītiestādes, liecina, ka saskaņā ar dažu iestāžu minēto konfidencialitātes prasības, kuras piemēro nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmai un prudenciālajiem uzraudzītājiem, kavēja efektīvu sadarbību (informācijas apmaiņu) starp finanšu ziņu vākšanas vienību, policiju un prudenciālo un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmas uzraudzītāju. Konkrētāk, vairākos gadījumos, kas bija ziņojuma pamatā, FIU mijiedarbība ar uzraudzītājiem un uzraudzītāju mijiedarbība ar FIU bija neliela (ja tāda vispār bija).

Saskaņā ar Direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu nevajadzētu būt šķēršļiem, kas kavē FIU sadarboties un veikt informācijas apmaiņu ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmu un prudenciālajiem uzraudzītājiem; tām patiešām ir pienākums attiecīgā gadījumā veikt informācijas apmaiņu ar uzraudzītājiem. Tomēr vairumā gadījumu, kas ir pamatā ziņojumam par tādu neseno iespējamo nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas gadījumu novērtēšanu, kuros iesaistītas ES kredītiestādes, FIU konstruktīvi neveica informācija apmaiņu ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmu un prudenciālajiem uzraudzītājiem. FIU dažreiz var saskarties ar vietējiem juridiskajiem šķēršļiem, kas neļauj tām veikt informācijas apmaiņu ar uzraudzītājiem, piemēram, kad finanšu ziņu vākšanas vienības veiktā analīze tiek uzskatīta par kriminālajiem izlūkdatiem un to var darīt pieejamu tikai tiesībaizsardzības iestādēm. No otras puses, prudenciālie uzraudzītāji vēl nesen ES līmenī saskārās ar juridiskiem šķēršļiem informācijas apmaiņai ar FIU. Tas tika nesen novērsts ar grozījumiem Kapitāla prasību direktīvā . Šie grozījumi arī liek attiecīgajām iestādēm veikt plašāku sadarbību. Turklāt FIU ļoti reti saņem atgriezenisko saiti no uzraudzītājiem par sniegtās informācijas izmantošanu un par tās pārbaudes rezultātiem, kas veikta, pamatojoties uz šo informāciju. Šķiet, ka FIU arī netiek iesaistītas, kad prudenciālie uzraudzītāji veic atbilstošu un pienācīgu novērtējumu par kredītiestāžu pārvaldību saskaņā ar Kapitāla prasību direktīvā minētajiem pienākumiem. Būtu svarīgi, lai prudenciālie uzraudzītāji vairāk iesaistītu FIU šajā procesā. V.FINANŠU ZIŅU VĀKŠANAS VIENĪBU SADARBĪBA AR TREŠĀM VALSTĪM Direktīvā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu netiek aplūkota dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienību (FIU) sadarbība ar trešo valstu FIU, un direktīva šo sadarbību neregulē. Tomēr visas dalībvalstis, kas atbildēja uz anketas jautājumiem, apstiprināja, ka to FIU regulāri veic informācijas apmaiņu ar trešo valstu FIU, pamatojoties uz Egmonta grupas hartu un/vai divpusējiem nolīgumiem vai saprašanās memorandiem. Dalībvalstis arī apstiprināja iespēju veikt informācijas apmaiņu ar trešo valstu FIU ārpus Egmonta sadarbības tīkla, ievērojot vairākus valstu tiesību aktos paredzētos juridiskos nosacījumus, daļēji atkarībā no tā, vai trešās valsts finanšu ziņu vākšanas vienība piekrīt veikt abpusēju informācijas apmaiņu, un daļēji atkarībā no nosacījumiem, kuri garantē sniegtās informācijas drošu apstrādi un konfidencialitāti. Kopumā FIU saprašanās memorandu darbības joma atšķiras ģeogrāfiskā tvēruma ziņā. Viena finanšu ziņu vākšanas vienība norādīja, ka ir noslēgusi vairāk nekā simts šādu vienošanos, bet divas FIU minēja tikai četrus saprašanās memorandus. Ņemot vērā, ka ES līmenī šajā ziņā nav regulējuma, šajā ziņojumā novērtē to, vai dalībvalstis joprojām ir kompetentas regulēt FIU informācijas apmaiņu ar trešām valstīm un, ja tā ir, vai šāda apmaiņa atbilst ES datu aizsardzības sistēmai. FIU sadarbība ar trešām valstīm nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanas jomā ir ekskluzīvā ES ārējā kompetencē, jo FIU darbību visaptveroši regulē Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu. Tādējādi pastāv neatbilstība starp ES ārējās kompetences veidu un dalībvalstu praksi saistībā ar sarunu sākšanu un starptautisku nolīgumu vai saprašanās memorandu noslēgšanu ar trešo valstu FIU. Šajā saistībā dalībvalstu FIU darbojas pēc savas iniciatīvas un bez jebkādas ES iestāžu līdzdalības. Tās ir uzņēmušās starptautiskas saistības, pamatojoties uz to dalību Egmonta grupā un attiecīgās dalībvalsts dalību Finanšu darījumu darba grupā vai MONEYVAL. Starptautiskie nolīgumi vai saprašanās memorandi ar trešo valstu FIU varētu būt savietojami ar ES ekskluzīvo kompetenci visos tajos jautājumos, kas saistīti ar Direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, tikai tad, ja attiektos tikai uz darbības jautājumiem, taču šķiet, ka tas ne vienmēr tā ir. Kad dalībvalstu FIU veic informācijas apmaiņu ar trešām valstīm, tām jāievēro piemērojamās ES datu aizsardzības kārtības attiecīgās prasības, kas finanšu ziņu vākšanas vienības sadarbības gadījumā ir noteiktas ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu . Neraugoties uz šo skaidro pienākumu, lielākā daļa FIU Vispārīgās datu aizsardzības regulas vietā piemēro Direktīvu par datu apstrādi policijas vajadzībām (Direktīva (ES) 2016/680) vai piemēro gan Vispārīgo datu aizsardzības regulu, gan Direktīvu par datu apstrādi policijas vajadzībām. Lai gan šis jautājums skar visus FIU darba aspektus, tas ir īpaši svarīgs attiecībā uz sadarbību ar trešām valstīm, jo šajā jomā ar apmaiņu saistītās prasības un nosacījumi saskaņā ar Direktīvu par datu apstrādi policijas vajadzībām atšķiras. Saņemtās atbildes uz anketas jautājumiem liecina, ka dalībvalstis kopumā ir informētas par šo pienākumu attiecībā uz sadarbību ar trešo valstu FIU, taču ir neliels apjukums attiecībā uz veidu, kā tiek ievērotas datu aizsardzības prasības. Vairums dalībvalstu atbildēja, ka attiecīgos ES datu aizsardzības standartus pilda, ievērojot Egmonta grupas principu attiecīgos punktus vai iekļaujot šādus noteikumus attiecīgajos saprašanās memorandos. Tomēr šie noteikumi regulē tikai apstrādāto datu konfidencialitātes un drošības jautājumus vai ietver to izmantošanas ierobežojumus. Tie negarantē, ka pastāv atbilstoši aizsardzības pasākumi saistībā ar datu subjekta tiesību īstenošanu vai pieejamajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem . Vispārīgās datu aizsardzības regulas V nodaļā ir paredzēti noteikumi par personas datu nosūtīšanu uz trešām valstīm. Ja nav pieņemts lēmums par aizsardzības līmeņa pietiekamību, datu nosūtīšanu var apstiprināt, ja pastāv atbilstoši aizsardzības pasākumi vai ja ir piemērojamas atkāpes. Šajā saistībā tikai 4 no 24 dalībvalstīm, kas atbildēja uz anketas jautājumiem, norādīja uz savas valsts tiesību aktos iekļautiem noteikumiem, saskaņā ar kuriem no trešo valstu partneriem nepieciešamas garantijas par datu aizsardzības pienācīgu līmeni to jurisdikcijās, un neviena dalībvalsts nenorādīja, ka izmanto Vispārīgās datu aizsardzības regulas atkāpes, lai pamatotu informācijas nosūtīšanu uz trešām valstīm. Visas pārējās dalībvalstis nespēja paskaidrot, kā to veiktā informācijas nosūtīšana uz trešām valstīm tiek regulēta vai pamatota. Dalībvalstu pienākums ir nodrošināt to, ka informācijas nosūtīšana trešo valstu FIU ir likumīga un atbilstoša ES datu aizsardzības regulējumam, izmantojot vienu no Vispārīgajā datu aizsardzības regulā piedāvātajām iespējām. Vienlaikus jāņem vērā, ka raita sadarbība un informācijas apmaiņa ar trešo valstu FIU ir dalībvalstu starptautisks pienākums. Dalībvalstis apņēmās īstenot šo pienākumu, kad piekrita uzņemties saistības, kuras nosaka Finanšu darījumu darba grupas un Egmonta grupas vienotie starptautiskie standarti un principi; abas grupas ir svarīgas ieinteresētās personas globālajā cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu. Šīs dalībvalstu starptautiskās saistības ievērot globālos standartus saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu un teroristu finansēšanas novēršanu atbilst ES interesēm un attiecīgajai politikai, jo viens no Direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu mērķiem ir transponēt šos globālos standartus ES tiesību aktos. Vērtība, ko rada informācijas apmaiņa ar trešo valstu FIU, ir svarīga arī saistībā ar globālo reaģēšanu uz cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un teroristu finansēšanu. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt informācijas apmaiņas ar trešo valstu FIU pilnīgu savietojamību ar ES ekskluzīvo kompetenci visos jautājumos, ko regulē Direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, un ES datu aizsardzības regulējumu. VI.SECINĀJUMS 1.Konstatējumi, kas saistīti ar finanšu ziņu vākšanas vienību darbībām ES un starptautiskā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas sistēma pamatojas uz privātā sektora pārstāvju ziņojumiem par aizdomīgiem darījumiem, finanšu ziņu vākšanas vienību (FIU) veiktu analīzi un sadarbību starp FIU un attiecīgajām iestādēm. Ir ļoti svarīgi, lai privātā sektora pārstāvji pildītu savas juridiskās saistības ziņot par aizdomīgiem darījumiem un šajā saistībā saņemtu attiecīgo iestāžu atbalstu un palīdzību. Ir arī būtiski, ka FIU spēj veikt savus uzdevumus un, ņemot vērā daudzu darījumu pārrobežu raksturu, jēgpilnākā un efektīvākā veidā sadarboties savā starpā un ar kompetentajām iestādēm, tai skaitā tiesībaizsardzības iestādēm, nodokļu un muitas iestādēm un Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai. Dalībvalstu FIU sadarbība ar trešo valstu FIU ir arī svarīga, lai apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorisma finansēšanu globālā līmenī un ievērotu starptautiskos nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas un teroristu finansēšanas novēršanas standartus. Dalībvalstis kopš kartēšanas ziņojuma dažus jautājumus ir atrisinājušas ar Ceturtās direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu transponēšanu un īstenošanu un FIU konkrētu operatīvo darbību. Šis ziņojums ir vērsts uz atlikušajiem sadarbības šķēršļiem. Uz anketu jautājumiem sniegto atbilžu analīzē un dialogos ar privātā sektora pārstāvjiem un dalībvalstīm atklājās, ka privātā sektora pārstāvju ziņošanu kavē vienotas veidnes trūkums ziņošanai par aizdomīgiem darījumiem, kā arī tas, ka šādi ziņojumi nav obligāti jāiesniedz elektroniski. FIU regulāra atgriezeniskā saite privātā sektora pārstāvjiem par ziņojumu kvalitāti un strukturēts dialogs starp tiem nolūkā veikt apmaiņu ar tipoloģiju, tendencēm un vispārējiem norādījumiem ir īpaši svarīgs, lai uzlabotu privātā sektora pārstāvju spēju pareizi noteikt aizdomas un iesniegt jēgpilnākos ziņojumus. Saskaroties ar tādu apdraudējumu, kas ir kopīgs visām dalībvalstīm, FIU jānosaka vienota pieeja. Tas sekmētu FIU darbu saistībā ar informāciju par faktiskajiem īpašniekiem un vispārējo pārredzamību, riska novērtējumu, sadarbību ar tiesībaizsardzības iestādēm un darbu ar lielām starptautiskām finanšu grupām. FIU dažreiz trūkst arī pienācīgu IT rīku, ar ko efektīvi importēt un eksportēt informāciju no/uz FIU.net un kas ļautu tām efektīvi analizēt saņemtos ziņojumus par aizdomīgiem darījumiem un nodrošinātu dažādu piekļuvi valstu datubāzēm; šo rīku trūkums neļauj tām veikt analīzi visplašākajā un noderīgākajā veidā. Tomēr vairākas FIU ir sākušas izstrādāt IT rīkus, kas valsts analīzi ļauj veikt efektīvāk un sniedz ieguvumu pārrobežu gadījumu kopīgas analīzes jomā. Kopīgus rīkus, kuru pamatā ir mākslīgais intelekts (piemēram, tendenču kopīgai analīzei vai noteikšanai) un mašīnmācīšanās (piemēram, atgriezeniskās saites nodrošināšanai privātā sektora pārstāvjiem un tipoloģijas izstrādei), varētu izstrādāt centralizēti un darīt tos pieejamus dalībvalstu FIU, izmantojot sadarbības un atbalsta mehānismu.