EIROPAS KOMISIJA Briselē, 14.10.2020 COM(2020) 667 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Ilgtspēju sekmējoša ķimikāliju stratēģija













Ceļā uz vidi, kas brīva no toksikantiem {SWD(2020) 225 final} - {SWD(2020) 247 final} - {SWD(2020) 248 final} - {SWD(2020) 249 final} - {SWD(2020) 250 final} - {SWD(2020) 251 final}



1.Ilgtspējīgas ķimikālijas zaļās un digitālās pārkārtošanās sekmēšanai Eiropas Savienības jaunā izaugsmes stratēģija Eiropas zaļais kurss ir iezīmējis ceļu, pa kuru ES vajadzētu virzīties, lai ne vēlāk kā 2050. gadā kļūtu par ilgtspējīgu, klimatneitrālu aprites ekonomiku. Tajā ir arī izvirzīts mērķis pilnīgāk aizsargāt cilvēka veselību un vidi; tā ir daļa no vērienīgas pieejas, kuras mērķis ir apkarot piesārņojumu no visiem avotiem un nodrošināt no toksikantiem brīvu vidi. Ķimikālijas ir visur mūsu ikdienas dzīvē, un tām ir būtiska nozīme lielākajā daļā mūsu aktivitāšu; tās ir faktiski visu to ierīču sastāvā, ko izmantojam, lai nodrošinātu mūsu labbūtību, aizsargātu mūsu veselību un drošību un ar inovāciju palīdzību risinātu jaunas problēmas. Ķimikālijas ir arī mazoglekļa, nulles piesārņojuma un energoefektīvu un resursefektīvu tehnoloģiju, materiālu un ražojumu pamatelements. Lai piedāvātu jaunus risinājumus un atbalstītu mūsu ekonomikas un sabiedrības zaļo un digitālo pārkārtošanos, ļoti liela nozīme būs lielākiem ieguldījumiem un ķīmiskās rūpniecības inovācijas spējām, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu drošas un ilgtspējīgas ķimikālijas. Tajā pašā laikā cilvēka veselībai un videi var kaitēt ķimikālijas ar bīstamām īpašībām. Lai gan ne visas bīstamās ķimikālijas rada vienādas bažas, dažas ķimikālijas izraisa vēzi, ietekmē imūno, elpošanas, endokrīno, reproduktīvo un sirds un asinsvadu sistēmu, vājina cilvēku izturību un spēju reaģēt uz vakcīnām un palielina uzņēmību pret slimībām. Tāpēc eksponētība šīm kaitīgajām ķimikālijām apdraud cilvēka veselību. Turklāt ķīmiskais piesārņojums ir viens no galvenajiem faktoriem, kas apdraud Zemi un ietekmē un pastiprina planētas krīzes, piemēram, klimata pārmaiņas, ekosistēmu degradāciju un bioloģiskās daudzveidības zudumu. Jaunām ķimikālijām un materiāliem ir jābūt pēc būtības drošiem un ilgtspējīgiem no ražošanas līdz kalpošanas laika beigām, savukārt, lai nodrošinātu ķīmiskās rūpniecības pārkārtošanos uz klimatneitralitāti, ir jāievieš jauni ražošanas procesi un tehnoloģijas. Eiropas Savienībai jau ir viens no visaptverošākajiem un aizsargājošākajiem ķimikāliju tiesiskajiem regulējumiem, kura pamatā ir pasaulē modernākā zināšanu bāze. Šis tiesiskais regulējums visā pasaulē arvien vairāk tiek izmantots par drošības standartu paraugu. ES neapšaubāmi ir izdevies izveidot efektīvi funkcionējošu ķimikāliju iekšējo tirgu, samazināt risku, ko cilvēkiem un videi rada dažas bīstamas ķimikālijas, piemēram, kancerogēnas vielas un smagie metāli, un nodrošināt paredzamu tiesisko regulējumu, kura satvarā var darboties uzņēmumi.



Fakti un skaitļi par ķimikālijām, ķīmisko rūpniecību un tiesību aktiem ķimikāliju jomā ·2018. gadā ķimikāliju pārdošanas apjoms pasaulē bija 3347 miljardi EUR un Eiropa bija otrā lielākā ražotāja (16,9 % no pārdošanas apjoma), taču pēdējo 20 gadu laikā šī daļa ir samazinājusies uz pusi un tiek prognozēts, ka līdz 2030. gadam tā samazināties vēl vairāk un Eiropa atkāpsies no otrās vietas uz trešo. ·Ķīmiskā rūpniecība ir ceturtā lielākā rūpniecības nozare ES: tajā darbojas 30 000 uzņēmumu, no kuriem 95 % ir MVU, kas tieši nodarbina aptuveni 1,2 miljonus cilvēku un netieši – 3,6 miljonus. ·Eiropas Savienībai ir visaptverošs regulējums, kas ietver aptuveni 40 likumdošanas instrumentu, to vidū Regula par ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), Regula par bīstamu vielu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (CLP) un vēl daudzi citi, piemēram, tiesību akti par rotaļlietu drošumu, kosmētikas līdzekļiem, biocīdiem, augu aizsardzības līdzekļiem, pārtiku, kancerogēniem darba vietā, kā arī tiesību akti par vides aizsardzību. ·ES veikti cilvēku biomonitoringa pētījumi liecina, ka cilvēku asinīs un ķermeņa audos sastopams arvien lielāks skaits dažādu bīstamu ķimikāliju, to vidū konkrēti pesticīdi, biocīdi, zāles, smagie metāli, plastifikatori un antipirēni. Kombinētā prenatālā eksponētība vairākām ķimikālijām ir samazinājusi augļa augšanas rādītājus un pazeminājusi dzimstību. ·84 % eiropiešu ir nobažījušies par ikdienas produktos esošo ķimikāliju ietekmi uz viņu veselību, un 90 % ir nobažījušies par to ietekmi uz vidi. Tomēr, lai izstrādātu un ieviestu ilgtspējīgas ķimikālijas, kas veicina zaļo un digitālo pārkārtošanos, un aizsargātu vidi un cilvēka veselību, jo īpaši mazāk aizsargātu grupu veselību, ir jāstimulē inovācija ar mērķi nodrošināt ķīmiskās rūpniecības un tās vērtību ķēžu zaļo pārkārtošanos, kā arī ir jāmainās pašreizējai ES rīcībpolitikai ķimikāliju jomā, lai ātrāk un efektīvāk reaģētu uz bīstamo ķimikāliju radītajām problēmām. Tai skaitā ir jānodrošina, ka visas ķimikālijas tiek izmantotas drošāk un ilgtspējīgāk, jāveicina tas, ka ķimikālijas, kurām ir hroniska iedarbība uz cilvēka veselību un vidi, proti, vielas, kas rada bažas, tiek izmantotas pēc iespējas mazāk un, kad vien iespējams, tiek aizstātas, un pakāpeniski jāatsakās no sabiedrībai nebūtiskas viskaitīgāko vielu izmantošanas, jo īpaši patēriņa precēs. Saskaņotāks, paredzamāks un stingrāks tiesiskais regulējums apvienojumā ar neregulatīviem stimuliem veicinās nepieciešamo inovāciju, nodrošinās lielāku aizsardzību un vienlaikus uzlabos Eiropas ķīmiskās rūpniecības un tās vērtību ķēžu konkurētspēju. Lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus ES un trešo valstu dalībniekiem, ES ir jānodrošina, ka tās noteikumi par ķimikālijām tiek pilnībā ievēroti gan iekšzemē, gan uz tās robežām, un tie visā pasaulē jāpopularizē kā zelta standarts saskaņā ar mūsu starptautiskajām saistībām. Covid-19 pandēmija ir ne tikai pastiprinājusi nepieciešamību aizsargāt cilvēka un planētas veselību, bet arī likusi mums apzināties, ka ražošanas un piegādes ķēdes attiecībā uz dažām kritiski svarīgām ķimikālijām, piemēram, farmaceitisko līdzekļu ražošanā izmantotām ķimikālijām, ir kļuvušas sarežģītākas un globalizētākas. ES jāstiprina sava atvērtā stratēģiskā autonomija ar noturīgām vērtības ķēdēm un jādažādo to ķimikāliju ilgtspējīga sagāde, kam ir būtiski lietojumi mūsu veselības aizsardzībā un klimatneitrālas aprites ekonomikas nodrošināšanā. Šajā stratēģijā ir uzsvērtas jomas, kurās Komisija ciešā sadarbībā ar ieinteresētajām personām vēlas panākt lielāku progresu, lai šos mērķus stingru ietekmes novērtējuma procesu ietvaros precizētu, pamatojoties uz daudzajiem jau savāktajiem pierādījumiem par spēkā esošo tiesību aktu sniegumu. Komisija iedibinās apaļā galda augsta līmeņa diskusijas ar nozares, t. sk. MVU, zinātnes un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, lai stratēģijas mērķus īstenotu dialogā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām. Paredzēts, ka apaļā galda diskusijās īpaša uzmanība tiks pievērsta tam, kā panākt, lai tiesību akti ķimikāliju jomā darbotos efektīvāk un lietderīgāk, un tam, kā veicināt inovatīvu, drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju izstrādi un ieviešanu visās nozarēs. 2.Ceļā uz vidi, kas brīva no toksikantiem: jauns ilgtermiņa redzējums par ES rīcībpolitiku ķimikāliju jomā Gandrīz 20 gadus pēc pirmās stratēģiskās pieejas ķimikāliju apsaimniekošanai Eiropā ir pienācis laiks ieskicēt jaunu ilgtermiņa redzējumu par ES rīcībpolitiku ķimikāliju jomā. Saskaņā ar Eiropas zaļo kursu stratēģijas mērķis ir nodrošināt no toksikantiem brīvu vidi, kur ķimikālijas tiek ražotas un izmantotas tā, lai maksimāli palielinātu to devumu sabiedrībai, tostarp panāktu zaļo un digitālo pārkārtošanos, vienlaikus izvairoties no kaitējuma planētai un tagadējām un nākamajām paaudzēm. Tajā paredzēts, ka ES rūpniecība būs pasaules mērogā konkurētspējīga dalībniece drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju ražošanā un izmantošanā. Stratēģijā ir ierosināts skaidrs ceļvedis un grafiks rūpniecības pārveidei ar mērķi piesaistīt ieguldījumus drošos un ilgtspējīgos produktos un ražošanas metodēs. Attēls. No toksikantiem brīva hierarhija – jauna ķimikāliju apsaimniekošanas hierarhija Šī stratēģija nosprauž kursu uz šī redzējuma īstenošanu, izmantojot darbības, kuru mērķis ir atbalstīt inovāciju drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju jomā, stiprināt cilvēka veselības un vides aizsardzību, vienkāršot un nostiprināt ķimikāliju jomas tiesisko regulējumu, izveidot visaptverošu zināšanu bāzi uz gūtajām atziņām balstītas rīcībpolitikas veidošanas atbalstam un rādīt piemēru pareizā ķimikāliju apsaimniekošanā pasaules mērogā.

2.1.Inovēšana ar mērķi apgādāt ES ar drošām un ilgtspējīgām ķimikālijām Pāreja uz ķimikālijām, kas ir konceptuāli drošas un ilgtspējīgas, ir ne tikai steidzami risināms sabiedrisks uzdevums, bet arī lieliska ekonomiska iespēja, kā arī būtisks elements ES atlabšanā no Covid-19 krīzes. Ņemot vērā ķimikāliju ražošanas tendences pasaulē, šī ir iespēja ES ķīmiskajai rūpniecībai atgūt konkurētspēju, turpinot izstrādāt drošas un ilgtspējīgas ķimikālijas, un rast ilgtspējīgus risinājumus dažādās nozarēs, jo īpaši attiecībā uz būvmateriāliem, tekstilizstrādājumiem, mazoglekļa mobilitāti, akumulatoriem, vējturbīnām un atjaunojamiem energoresursiem. Komisijas priekšlikums par plānu Next Generation EU un tā Atveseļošanas un noturības mehānismu paredz, ka ES dalībvalstis iegulda projektos, kas veicina ES rūpniecības nozaru, arī ķimikāliju nozares, zaļo un digitālo pārkārtošanos un palielina ilgtspējīgas ES rūpniecības konkurētspēju. Pārejā uz ilgtspējīgām ķimikālijām tiks ņemtas vērā arī sociālekonomiskās sekas, tostarp ietekme uz nodarbinātību konkrētos reģionos un nozarēs, un darba ņēmējiem. 2.1.1.Konceptuāli drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju popularizēšana Eiropai ir vadošie uzņēmumi un zinātniskā un tehniskā spēja vadīt pāreju uz pieeju, kas paredz, ka ķimikālijām ir jābūt konceptuāli drošām un ilgtspējīgām. Regulatīvās un tirgus iniciatīvas lielā mērā jau ir izveidotas, taču viskaitīgāko vielu aizstāšana nav notikusi paredzētajā tempā un vadošie dalībnieki joprojām saskaras ar būtiskiem ekonomiskiem un tehniskiem šķēršļiem. Šai pārejai ir vajadzīgs spēcīgāks rīcībpolitiskais un finansiālais atbalsts, kā arī ieteikumi un palīdzība, jo īpaši MVU, un visu iesaistīto pušu – iestāžu, uzņēmumu, investoru un pētnieku – saskaņoti centieni. Lai veicinātu un atlīdzinātu drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju ražošanu un izmantošanu, ir jāizmanto regulatīvie instrumenti. Īpaši svarīgi ir stimulēt rūpniecību, lai tā piešķirtu prioritāti inovācijai ar mērķi pēc iespējas aizstāt vielas, kas rada bažas. Pāreja uz konceptuāli drošām un ilgtspējīgām ķimikālijām, tostarp uz ilgtspējīgām biobāzētām ķimikālijām, un ieguldījumi alternatīvu rašanā vielām, kas rada bažas, ir būtiski cilvēka veselībai un videi, kā arī svarīgs priekšnoteikums tīras aprites ekonomikas sasniegšanai. KONCEPTUĀLI DROŠAS UN ILGTSPĒJĪGAS ĶIMIKĀLIJAS Komisija: ·izstrādās ES ķimikāliju konceptuāla drošuma un ilgtspējības kritērijus; ·izveidos konceptuāli drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju ES mēroga atbalsta tīklu, kas veicinās sadarbību un informācijas apmaiņu starp dažādām nozarēm un visā vērtību ķēdē un sniegs tehniskas zināšanas par alternatīvām; ·nodrošinās konceptuāli drošu un ilgtspējīgu vielu, materiālu un produktu izstrādi, komercializāciju, izvēršanu un izmantošanu un šim nolūkam sniegs finansiālu atbalstu – jo īpaši atbalstu MVU – saskaņā ar pamatprogrammu “Apvārsnis Eiropa”, kohēzijas politiku, programmu “LIFE”, citiem relevantiem ES finansēšanas un ieguldījumu instrumentiem un publiskā un privātā sektora partnerībām; ·apzinās un novērsīs prasmju neatbilstību un kompetenču trūkumu konceptuāli drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju jomā un nodrošinās atbilstošas prasmes visos līmeņos, tostarp profesionālajā un terciārajā izglītībā, pētniecībā, rūpniecībā un regulatoru līmenī; ·ciešā sadarbībā ar ieinteresētajām personām noteiks galvenos snieguma rādītājus, kas vajadzīgi, lai novērtētu rūpniecības pāreju uz drošu un ilgtspējīgu ķimikāliju ražošanu; ·nodrošinās, ka tiesību akti par rūpnieciskajām emisijām veicina drošāku ķimikāliju izmantošanu ES rūpniecībā, pieprasot veikt riska novērtējumus uz vietas un ierobežojot tādu vielu izmantošanu, kas rada ļoti lielas bažas. 2.1.2.Drošu produktu un netoksisku materiālu aprites ciklu nodrošināšana Tīrā aprites ekonomikā ir būtiski veicināt otrreizējo izejvielu ražošanu un izmantošanu un nodrošināt, ka gan primārie, gan sekundārie materiāli un produkti vienmēr ir droši. Nesen pieņemtais aprites ekonomikas rīcības plāns ir parādījis, ka šim nolūkam ir nepieciešams kombinēt augšupējas darbības, kas nodrošinātu, ka produkti ir konceptuāli droši un ilgtspējīgi, un lejupējas darbības, kas palielinātu reciklētu materiālu un produktu drošību un uzticēšanos tiem. Tomēr labi funkcionējoša otrreizējo izejvielu tirgus izveidi un pāreju uz drošākiem materiāliem un produktiem kavē vairākas problēmas, jo īpaši nepietiekama informācija par produktu ķīmisko sastāvu. Tāpēc patērētāji, vērtību ķēdes dalībnieki, kā arī atkritumu apsaimniekotāji nevar izdarīt informētu izvēli. Lai virzītos uz netoksisku materiālu aprites cikliem un tīru reciklēšanu un panāktu, ka “reciklēts ES” kļūst par etalonu visā pasaulē, ir jānodrošina, ka produktos un reciklētos materiālos līdz minimumam tiek samazināts tādu vielu saturs, kas rada bažas. Principā uz jaunmateriāliem un reciklētiem materiāliem būtu jāattiecina vienāda bīstamo vielu robežvērtība. Tomēr var būt izņēmuma apstākļi, kuros var būt nepieciešams atkāpties no šī principa. Tas būtu jādara ar nosacījumu, ka reciklētais materiāls tiek izmantots skaidri definētiem lietojumiem, kam nav negatīvas ietekmes uz patērētāju veselību un vidi, un ja reciklētā materiāla izmantošana jaunmateriāla vietā ir pamatota, kas katrā gadījumā jāizvērtē individuāli. Regulatīvām darbībām jāiet roku rokā ar lielākiem ieguldījumiem inovatīvās tehnoloģijās, kas risinātu problēmu, ka atkritumu plūsmās ir sastopamas novecojušas vielas, un tas ļautu reciklēt vairāk atkritumu. Tas ir īpaši svarīgi attiecībā uz konkrētām plastmasām un tekstilizstrādājumiem. Šim nolūkam būs jāizstrādā ilgtspējīgas inovācijas un tehnoloģijas. Svarīga nozīme varētu būt arī tādām tehnoloģijām kā ķīmiskā reciklēšana, bet tikai tad, ja tās nodrošina kopumā pozitīvus vidiskos un klimatiskos rezultātus, raugoties no pilna aprites cikla perspektīvas. NETOKSISKU MATERIĀLU APRITES CIKLI Komisija: ·līdz minimumam samazinās produktos tādu vielu klātbūtni, kas rada bažas, un šajā sakarā ieviesīs prasības, arī ilgtspējīgu produktu rīcībpolitikas iniciatīvas satvarā, prioritāti piešķirot to produktu kategorijām, kuri ietekmē mazāk aizsargātas iedzīvotāju grupas, kā arī to produktu kategorijām, kuriem ir vislielākais apritīguma potenciāls, piemēram, tekstilizstrādājumiem, iepakojumam, tostarp pārtikas iepakojumam, mēbelēm, elektronikai un IKT, būvmateriāliem un ēkām; ·nodrošinās, ka ir pieejama informācija par ķīmisko sastāvu un drošu izmantošanu, un šajā sakarā ilgtspējīgu produktu rīcībpolitikas iniciatīvas satvarā ieviesīs informācijas prasības un visā materiālu un produktu aprites ciklā uzraudzīs tādu vielu klātbūtni, kas rada bažas; ·nodrošinās, ka atļaujas un atkāpes no ierobežojumiem attiecībā uz reciklētiem materiāliem saskaņā ar REACH tiek piešķirtas pamatotos izņēmuma gadījumos; ·atbalstīs ieguldījumus ilgtspējīgās inovācijās , kas var dekontaminēt atkritumu plūsmas, palielināt drošu reciklēšanu un samazināt atkritumu, jo īpaši plastmasas un tekstilizstrādājumu, eksportu; ·izstrādās tādas ķīmiskā riska novērtēšanas metodes, kas ņem vērā vielu, materiālu un produktu pilnu aprites ciklu.



2.1.3.Ķimikāliju ražošanas zaļināšana un digitalizācija Ķimikāliju ražošana ir viena no vispiesārņojošākajām, energoietilpīgākajām un resursietilpīgākajām nozarēm un ir cieši saistīta ar citām energoietilpīgām nozarēm un procesiem. Lai gan Eiropas ķīmiskā rūpniecība jau ir ieguldījusi ražotņu uzlabošanā, zaļā un digitālā pārkārtošanās joprojām prasa veikt ievērojamus ieguldījumus šajā nozarē. Jauni un tīrāki rūpnieciskie procesi un tehnoloģijas ne tikai palīdzētu mazināt ķimikāliju ražošanas vides pēdas nospiedumu, bet arī samazināt izmaksas, uzlabot tirggatavību un radīt jaunus tirgus Eiropas ilgtspējīgai ķimikāliju rūpniecībai. Saskaņā ar Eiropas zaļā kursa iecerēm prioritāte piešķirama energoefektivitātei, un tādām degvielām kā atjaunīgais ūdeņradis un ilgtspējīgi ražots biometāns varētu būt izšķiroša nozīme energoavotu ilgtspējībā. Ražošanas procesu zaļināšanā svarīga nozīme varētu būt arī digitālajām tehnoloģijām, tādām kā lietu internets, lielie dati, mākslīgais intelekts, viedsensori un robotika. Turklāt ilgtspējīgus risinājumus, kā samazināt ražošanas procesu kopējo vides pēdas nospiedumu, dažādās nozarēs var sniegt ķīmiskās inovācijas. Papildus tehnoloģijām svarīgs virzītājspēks, kas var veicināt zaļo pārkārtošanos nozarēs, kas ražo un izmanto ķimikālijas, ir inovācijas uzņēmējdarbības modeļos. Būtu jāizpēta un jāpopularizē iespējas pāriet no tradicionālās ķimikāliju ražošanas un izmantošanas uz ķimikālijām kā pakalpojumu. Šādas inovācijas varētu optimizēt speciālo zināšanu izmantošanu un nodrošināt resursu efektīvu izmantošanu visā aprites ciklā, kā arī veicināt vietējo inovāciju un MVU iesaisti. Šīs pārmaiņas atbalstīs ES ilgtspējīga finansējuma taksonomija, kas palīdzēs finansējumu virzīt uz vidiski ilgtspējīgu ķimikāliju ražošanu un izmantošanu. RŪPNIECISKĀS RAŽOŠANAS INOVĀCIJA Komisija, izmantojot savus finanšu instrumentus un pētniecības un inovācijas programmas, atbalstīs: ·tādu progresīvu materiālu pētniecību un izstrādi, kas paredzēti lietojumiem enerģētikas, būvniecības, mobilitātes, veselības, lauksaimniecības un elektronikas nozarēs, ar mērķi nodrošināt zaļo un digitālo pārkārtošanos; ·ķimikāliju un materiālu mazoglekļa un vidi mazietekmējošu ražošanas procesu pētniecību, izstrādi un ieviešanu; ·inovatīvu uzņēmējdarbības modeļu, piemēram, uz sniegumu balstīta uzņēmējdarbības modeļa, pētniecību un izstrādi, lai nodrošinātu ķimikāliju un citu resursu efektīvāku izmantošanu un atkritumu un emisiju samazināšanu līdz minimumam; ·ķimikāliju ražošanā un izmantošanā iesaistītā darbaspēka pārkvalificēšanu un prasmju uzlabošanu virzībā uz zaļo un digitālo pārkārtošanos; ·piekļuvi riska finansējumam, jo īpaši MVU un jaunuzņēmumu piekļuvi šim finansējumam; ·tādas infrastruktūras izstrādi un ieviešanu, kas ķimikāliju ražošanā ļauj pāriet uz tādas elektroenerģijas izmantošanu, transportēšanu un uzkrāšanu, kura iegūta no atjaunojamiem/oglekļneitrāliem energoresursiem; ·ražošanas vajadzībām pieejamo tehnoloģiju, piemēram, lietu interneta, lielo datu, mākslīgā intelekta, automatizācijas, viedsensoru un robotikas, pašreizējā izmantojuma līmeņa palielināšanu.

2.1.4.ES atvērtās stratēģiskās autonomijas stiprināšana Pēdējo desmitgažu laikā dažu kritiski svarīgu ķimikāliju (piemēram, izejvielu, starpproduktu, aktīvo farmaceitisko vielu) ražošanas un piegādes ķēdes ir kļuvušas arvien sarežģītākas un globalizētākas. Covid-19 pandēmija ir uzsvērusi to, ka dažu sabiedrībai būtiskos lietojumos izmantoto ķimikāliju piegādātāju ierobežotais skaits var apdraudēt, piemēram, zāļu pieejamību un ES spēju reaģēt uz veselības krīzēm. ES noturība pret piegādes traucējumiem ir būtiska ne tikai, lai garantētu veselības aprūpē izmantoto ķimikāliju pieejamību, bet arī, lai sasniegtu Eiropas zaļajā kursā nospraustos vispārējos ilgtspējas mērķus, ietverot tehnoloģijas, kas veicina klimatneitralitāti (piemēram, akumulatori, vējturbīnas un saules fotoelementi), tīru materiālu apritīgumu un nulles piesārņojuma mērķa sasniegšanu. Lai ekonomika un veselības aprūpes sistēmas būtu noturīgākas, ir jāpalielina pašreizējā ķimikāliju ražošanas jauda ES, pietiekami diversificē piegādes avoti un labāk jāpārvalda traucējumu risks visos līmeņos, stratēģiskās rezerves un krājumu veidošana, kā arī ir vajadzīgi mehānismi, kas nodrošinātu, ka krīzes gadījumā piegādes ķēdes var turpināt netraucēti darboties. ES ATVĒRTĀS STRATĒĢISKĀS AUTONOMIJAS STIPRINĀŠANA Komisija: ·saskaņā ar Eiropadomes 2020. gada oktobra secinājumiem un izziņoto atjaunināto paziņojumu par rūpniecības politiku apzinās stratēģiskās atkarības un ierosinās šo atkarību mazināšanas pasākumus; ·apzinās stratēģiskās vērtību ķēdes, jo īpaši attiecībā uz tehnoloģijām un lietojumiem, kas ir relevanti zaļajai un digitālajai pārkārtošanai, kurā kritiski svarīgās ķimikālijas ir nozīmīgi pamatelementi; ·sadarbosies ar ieinteresētajām personām, lai palielinātu Savienības stratēģisko prognozēšanu ķimikāliju jomā; ·izmantojot pārdomātu specializāciju, veicinās starpreģionālo sadarbību ilgtspējīgu ķimikāliju vērtību ķēdēs, lai paātrinātu kopīgu ieguldījumu projektu izstrādi; ·izmantojot ES finansēšanas un ieguldījumu mehānismus, stiprinās sabiedrībai būtiskos lietojumos izmantoto ķimikāliju piegādes noturību un ilgtspēju; 2.2.Stingrāks ES tiesiskais regulējums, ar ko risināt aktuālos vides un veselības jautājumus Lai gan ES ķimikāliju apsaimniekošanas pieeja ir palīdzējusi samazināt cilvēku un vides eksponētību dažām problemātiskām vielām, pašreizējās un jaunās veselības un vides problēmas liek stiprināt tiesisko regulējumu, lai ātri reaģētu uz zinātniskajiem atklājumiem un to padarītu saskaņotāku, vienkāršāku un paredzamāku visiem dalībniekiem. Jo īpaši būtu jāpastiprina REACH regula un CLP regula, kas ir ES ķimikāliju reglamentēšanas stūrakmeņi, un šīs regulas būtu jāpapildina ar saskaņotām ķimikāliju novērtēšanas un apsaimniekošanas pieejām spēkā esošajos nozariskajos tiesību aktos, jo īpaši tajos, kas reglamentē patēriņa preces. 2.2.1.Patērētāju, mazāk aizsargātu grupu un strādājošo aizsardzība pret viskaitīgākajām ķimikālijām Patērētāji ir plaši eksponēti ķimikālijām, ko satur dažādi produkti, sākot no rotaļlietām un bērnu aprūpes precēm un beidzot ar materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku, kosmētikas līdzekļiem, mēbelēm un tekstilizstrādājumiem, un miljoniem strādājošo visā ES katru dienu nonāk saskarē ar ķimikālijām, kas viņiem var būt kaitīgas. Mazāk aizsargātas iedzīvotāju grupas, piemēram, bērni, grūtnieces vai veci cilvēki, ir īpaši jutīgi pret ķimikālijām ar noteiktām bīstamām īpašībām. Viens no lielākajiem veselības ieguvumiem, ko pēdējās desmitgadēs panākuši ES tiesību akti ķimikāliju jomā, ir samazināta iedzīvotāju eksponētība kancerogēnām vielām. Tas ir bijis iespējams, jo īpaši pateicoties tiesību aktos iestrādātajai preventīvajai pieejai – “vispārējai riska pārvaldības pieejai”, kas paredz, ka lielākajā daļā patēriņa preču un lietojumos, kas eksponē mazāk aizsargātas grupas, kancerogēnas vielas parasti ir aizliegtas, taču ar tiesību aktos skaidri definētiem nosacījumiem ir pieļaujamas dažas atkāpes. Šāda preventīva pieeja ir vienkāršāka, parasti ātrāka un dod skaidrus signālus visiem dalībniekiem – izpildes panākšanas iestādēm, nozarei un pakārtotajiem lietotājiem – par to ķīmisko vielu veidiem, kuru inovācijai nozarei būtu jāpievēršas prioritāri. Tomēr lielāko daļu ķimikāliju ES patlaban reglamentē katrā gadījumā atsevišķi un attiecībā uz katru konkrēto lietojumu. Daudzi pierādījumi un iedzīvotāju bažas pamato to, lai attiecībā uz viskaitīgākajām ķimikālijām, jo īpaši to izmantošanu patēriņa precēs, vispārējā riska pārvaldības pieeja kļūtu par standartpieeju . Tas notiks pakāpeniski. Pirmkārt, Komisija vispārējo riska pārvaldības pieeju paplašinās, lai nodrošinātu, ka patēriņa preces nesatur ķimikālijas, kas izraisa vēzi, gēnu mutācijas, ietekmē reproduktīvo vai endokrīno sistēmu vai ir noturīgas un bioakumulatīvas. Otrkārt, Komisija nekavējoties sāks visaptverošu ietekmes novērtējumu, lai noteiktu kārtību un laika grafiku, kādā – attiecībā uz patēriņa precēm – šī pati vispārējā pieeja būtu jāpaplašina, lai tā aptvertu vēl citas ķimikālijas, arī tādas, kas ietekmē imūnsistēmu, nervu sistēmu un elpošanas sistēmu vai ir toksiskas konkrētam orgānam. Plašāka vispārējās pieejas piemērošana nodrošinās konsekventāku patērētāju, mazāk aizsargāto grupu un dabiskās vides aizsardzību, vienlaikus ļaujot šīs viskaitīgākās ķimikālijas joprojām izmantot, ja ir pierādīts, ka to izmantošana ir būtiska sabiedrībai. Lai nodrošinātu saskaņotu piemērošanu ES tiesību aktos, būs pienācīgi jādefinē minēto ķimikāliju būtisko lietojumu kritēriji, kuros jo īpaši ņemtās vērā zaļās un digitālās pārkārtošanās īstenošanas vajadzības. AIZSARDZĪBA PRET VISKAITĪGĀKAJĀM ĶIMIKĀLIJĀM Komisija: ·paplašinās vispārējo riska pārvaldības pieeju, lai nodrošinātu, ka patēriņa preces, tostarp materiāli, kas ir saskarē ar pārtiku, rotaļlietas, bērnu aprūpes preces, kosmētikas līdzekļi, detergenti, mēbeles un tekstilizstrādājumi, nesatur ķimikālijas, kas izraisa vēzi, gēnu mutācijas, ietekmē reproduktīvo vai endokrīno sistēmu vai ir noturīgas un bioakumulatīvas. Turklāt Komisija nekavējoties sāks visaptverošu ietekmes novērtējumu, lai noteiktu kārtību un termiņus, kādos – attiecībā uz patēriņa precēm – šī pati vispārējā pieeja būtu jāpaplašina, lai tā aptvertu vēl citas kaitīgās ķimikālijas, arī tādas, kas ietekmē imūnsistēmu, nervu sistēmu un elpošanas sistēmu vai ir toksiskas konkrētam orgānam; ·kamēr minētā vispārējā riska pārvaldības pieeja vēl nav ieviesta, par prioritāti izvirzīs ierobežojumu noteikšanu visām iepriekš minētajām vielām attiecībā uz visiem lietojumiem un to darīs, vielas grupējot, nevis reglamentējot katru vielu atsevišķi; ·nodrošinās bērnu drošību pret bērnu aprūpes precēs un citos bērniem paredzētos produktos (izņemot rotaļlietas) esošām bīstamām ķimikālijām, lai, izmantojot Produktu vispārējās drošības direktīvā noteiktās obligātās juridiskās prasības un REACH regulā noteiktos ierobežojumus, nodrošinātu tādu pašu aizsardzības līmeni kā rotaļlietu gadījumā; ·noteiks būtisko lietojumu kritērijus, lai nodrošinātu, ka viskaitīgākās ķimikālijas ir atļautas tikai tad, ja to izmantošana ir nepieciešama veselībai un drošībai vai ir būtiska sabiedrības funkcionēšanai un ja nav no vides un veselības viedokļa pieņemamu alternatīvu. Šie kritēriji atvieglos būtisko lietojumu piemērošanu visos attiecīgajos ES tiesību aktos gan attiecībā uz vispārējiem, gan specifiskiem riska novērtējumiem; ·patērētājiem piešķirto aizsardzības līmeni attiecinās arī uz profesionāliem lietotājiem saskaņā ar REACH; ·stiprinās strādājošo aizsardzību, nosakot gaidāmajā darba aizsardzības stratēģiskajā satvarā turpmākas prioritātes jautājuma risināšanā par strādājošo eksponētību bīstamām vielām, kā arī identificējot viskaitīgākās vielas, attiecībā uz kurām Komisija, ievērojot darba aizsardzības jomā iedibināto apspriešanās procesu, ierosinās noteikt arodekspozīcijas robežvērtības. Turklāt tā strādājošo aizsardzību stiprinās, ierosinot samazināt pašreizējās svina un azbesta arodekspozīcijas robežvērtības un noteikt saistošu robežvērtību attiecībā uz diizocianātiem. Īpaša uzmanība jāpievērš cilvēku un vides eksponētībai endokrīni disruptīvām ķimikālijām. Šīs vielas arvien vairāk tiek saistītas ar slimībām, kas skar hormonālo sistēmu. Minētās vielas tiek izmantotas arvien plašāk, tādējādi radot nopietnu risku cilvēka veselībai un savvaļas dzīvniekiem, kā arī ekonomiskas izmaksas sabiedrībai. Tā kā hormoni kontrolē smadzeņu attīstību un augšanu, eksponētība endokrīnajiem disruptoriem augļa attīstības un pubertātes laikā var izraisīt neatgriezeniskas sekas, no kurām dažas tiek konstatētas tikai vairākus gadus vēlāk. Lai gan daži tiesību akti ļauj identificēt endokrīnos disruptorus, ES tiesiskā regulējuma sistēma kopumā ir sadrumstalota, ierobežota un ir jākonsolidē un jāvienkāršo, lai nodrošinātu, ka endokrīnie disruptori tiek konstatēti savlaicīgi un cilvēku un vides eksponētība tiek samazināta līdz minimumam. Lai to panāktu, tiesību aktos ir jāpieņem vispārējā preventīvā riska pārvaldības pieeja, jo īpaši, lai nepieļautu endokrīno disruptoru izmantošanu patēriņa precēs. ENDOKRĪNIE DISRUPTORI Komisija: ·ierosinās ieviest juridiski saistošu endokrīno disruptoru bīstamības identifikāciju, kas balstīta uz PVO definīciju un kritērijiem, kuri jau izstrādāti attiecībā uz pesticīdiem un biocīdiem, un to piemēros visos tiesību aktos; ·nodrošinās, lai endokrīnos disruptorus, tiklīdz tie ir identificēti, būtu aizliegts izmantot patēriņa precēs, ļaujot tos izmantot tikai tad, ja ir pierādīts, ka to izmantošana ir sabiedrībai būtiska; ·stiprinās strādājošo aizsardzību, klasificējot endokrīnos disruptorus par vielām, kas rada ļoti lielas bažas saskaņā ar REACH; ·tiesību aktos pārskatot un stiprinot informācijas prasības, nodrošinās, ka iestādēm ir pieejama pietiekama un atbilstoša informācija, kas ļauj identificēt endokrīnos disruptorus; ·paātrinās tādu metožu izstrādi un izmantošanu, kas izmantojamas, lai ar vielu skrīninga un testēšanas palīdzību iegūtu informāciju par endokrīnajiem disruptoriem. 2.2.2.Cilvēku un vides aizsardzība pret ķimikāliju kombinēto ietekmi Cilvēki un citi dzīvie organismi katru dienu ir eksponēti daudzām dažādām ķimikālijām no dažādiem avotiem. Pēdējos gados ir panākts ievērojams progress, lai aizpildītu robus zināšanās par minēto ķimikāliju kombinēto ietekmi. Tomēr ķimikāliju drošums ES parasti tiek novērtēts, izvērtējot atsevišķas vielas vai – dažos gadījumos – maisījumus, kas ar nolūku pievienoti konkrētu lietojumu vajadzībām, un netiek ņemta vērā kombinētā eksponētība vairākām ķimikālijām no dažādiem avotiem un laika gaitā. Ķimikāliju kombinētā ietekme uz cilvēkiem slēgtā vidē var pastiprināties. Dažos tiesību aktos ir prasīts novērtēt kumulatīvo eksponētību vienai un tai pašai ķimikālijai no dažādiem avotiem. Skaidru prasību ņemt vērā netīšu maisījumu radīto ietekmi pārsvarā nav; šāda prasība patlaban ir strādājošo aizsardzības jomā. Tiesību aktos par pesticīdiem un biocīdiem prasīts ņemt vērā kumulatīvo un sinerģētisko ietekmi. Attiecībā uz pesticīdiem ir gūti panākumi mērķtiecīgas metodikas izstrādē, un darbs tiks paātrināts, lai varētu pilnībā īstenot spēkā esošos noteikumus.

Lai pienācīgi risinātu jautājumu par ķīmisko maisījumu kombinēto ietekmi, ir konsekventi jāievieš juridiskās prasības, kas nodrošinātu, ka riski, ko rada vienlaicīga eksponētība vairākām ķimikālijām, tiek efektīvi un sistemātiski ņemti vērā visās rīcībpolitikas jomās, kas saistītas ar ķimikālijām. Tā kā patlaban nav nedz reāli, nedz ekonomiski iespējams konkrēti novērtēt un reglamentēt gandrīz bezgalīgu skaitu iespējamo ķimikāliju kombināciju, veidojas zinātniska vienprātība, ka ķīmisko maisījumu ietekme ir jāņem vērā un vispārīgāk jāintegrē ķimikāliju riska novērtējumos. Vienlaikus konkrētās rīcībpolitikas jomās varētu turpināt izstrādāt un aplūkot mērķtiecīgas metodikas. ĶĪMISKIE MAISĪJUMI Komisija: ·novērtēs, kā vielu ķīmiskā drošuma novērtēšanai REACH satvarā vislabāk ieviest vienu vai vairākus maisījumu novērtēšanas koeficientus; ·ieviesīs vai pastiprinās noteikumus, lai nodrošinātu, ka kombinētā ietekme ir ņemta vērā citos relevantajos tiesību aktos, piemēram, tiesību aktos par ūdeni, pārtikas piedevām, rotaļlietām, materiālu, kas ir saskarē ar pārtiku, detergentiem un kosmētikas līdzekļiem; ·iesaistot (ja iespējams) esošās ES aģentūras, uzlabos tabakas izstrādājumu un saistīto produktu ražošanā izmantoto maisījumu novērtēšanu.



2.2.3.Ceļā uz nulles ķīmisko piesārņojumu vidē Bīstamām ķimikālijām un to kompleksajai mijiedarbībai ar citiem vides stresoriem var būt ilgtermiņa un plaša mēroga ietekme uz sauszemes un jūras vidi. Tās var veicināt ekosistēmas izturētspējas mazināšanos, izraisot dzīvnieku populāciju strauju sarukumu un galu galā izmiršanu, kā arī ietekmējot cilvēka veselību un labbūtību, jo īpaši ar kontaminantu iespējamu klātbūtni pārtikas ķēdē. Tiek lēsts, ka ES ir 2,8 miljoni potenciāli kontaminētu teritoriju (galvenokārt atkritumu apglabāšanās un apstrādes rezultātā), un tās rada būtiskas vidiskas briesmas sauszemes un ūdens ekosistēmām un ietekmē augsnes produktivitāti. Pašreizējais tiesiskais regulējums un rīcībpolitikas satvars to nepietiekami ņem vērā un ir jāstiprina. ĶĪMISKAIS PIESĀRŅOJUMS DABISKAJĀ VIDĒ Komisija: ·CLP regulā ierosinās jaunas bīstamības klases un kritērijus, lai pilnībā ņemtu vērā toksiskumu videi, noturību, mobilitāti un bioakumulāciju; ·endokrīnos disruptorus, noturīgas, mobilas un toksiskas un ļoti noturīgas un ļoti mobilas vielas klasificēs par vielām, kas rada ļoti lielas bažas; ·nodrošinās, ka iestādēm pieejamā informācija par vielām ļauj veikt visaptverošus vides riska novērtējumus, un šajā nolūkā pastiprinās tiesību aktu prasības; ·gaidāmajā Eiropas farmaceitisko līdzekļu stratēģijā pievērsīsies jautājumam par farmaceitisko līdzekļu ražošanas un izmantošanas ietekmi uz vidi; ·atbalstīs sauszemes un ūdens vides dekontaminācijas risinājumu pētniecību un izstrādi; ·pastiprinās pārtikā esošo ķīmisko kontaminantu regulējumu, lai nodrošinātu augstu cilvēka veselības aizsardzības līmeni. Īpaša uzmanība jāpievērš perfluoralkilvielām un polifluoralkilvielām (PFAS), ņemot vērā daudzos augsnes un ūdens – arī dzeramā ūdens – kontaminācijas gadījumus ES un pasaulē, to cilvēku skaitu, kurus skārušas dažādas slimības, un saistītās sociālās un ekonomiskās izmaksas. Tāpēc Komisija ierosina visaptverošu darbību kopumu, kuru mērķis ir novērst PFAS izmantošanu un kontamināciju ar tām. Konkrētāk, tās tiecas nodrošināt, ka PFAS izmantošana ES tiek pakāpeniski izbeigta, ja vien nav pierādīts, ka to izmantošana ir sabiedrībai būtiska.



PFAS Komisija: ·aizliegs visas PFAS kā grupu ugunsdzēsības putās, kā arī citos lietojumos, atļaujot šīs vielas izmantot tikai tad, ja tās ir būtiskas sabiedrībai; ·PFAS reglamentēšanā relevantajos tiesību aktos par ūdeni, ilgtspējīgiem produktiem, pārtiku, rūpnieciskajām emisijām un atkritumiem izmantos grupas pieeju ; ·ar PFAS saistītos problēmjautājumus risinās pasaules mērogā, tam izmantojot attiecīgos starptautiskos forumus un divpusējus rīcībpolitiskos dialogus ar trešām valstīm; ·izveidos ES mēroga pieeju un pētniecības un inovācijas programmu satvarā sniegs finansiālu atbalstu, lai apzinātu un izstrādātu inovatīvas metodes PFAS kontaminācijas novēršanai vidē un produktos; ·pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa” satvarā sniegs pētniecības un inovācijas finansējumu drošām inovācijām, kuru mērķis ir aizstāt PFAS. 2.3.Tiesiskā regulējuma vienkāršošana un konsolidācija ES tiesiskais regulējums ķimikāliju bīstamības un riska novērtēšanas un pārvaldības jomā ir visaptverošs un sarežģīts. Kopumā ES tiesību akti ķimikāliju jomā dod plānotos rezultātus un atbilst paredzētajam nolūkam. Tomēr vairāki būtiski trūkumi neļauj pilnībā izmantot ES ķimikāliju jomas tiesību aktu potenciālu. Ja trūkumi netiks novērsti, ar šo regulējumu būs grūti savlaicīgi un efektīvi risināt esošās un turpmākās ķimikāliju ražošanas un izmantošanas problēmas. Šīs stratēģijas galvenais mērķis ir nodrošināt šī regulējuma vienkāršošanu, kā arī konsolidēt un pilnībā īstenot ES noteikumus par ķimikālijām. 2.3.1.Viena viela, viens novērtējums Iestādēm un ieinteresētajām personām īpašas grūtības sagādā novērtēšanas procedūru sarežģītība. Tā var novest pie nekonsekvences, procedūru ieilgšanas, resursu neefektīvas izmantošanas un nevajadzīga sloga. Lai samazinātu slogu visām ieinteresētajām personām un lēmumu pieņemšana kļūtu ātrāka, saskaņotāka un paredzamāka, Komisija centīsies minētos novērtēšanas procesus vienkāršot un padarīt pārredzamākus. Šis process arī palīdzēs pakāpeniski pāriet no atsevišķu ķimikāliju novērtēšanas un reglamentēšanas uz to reglamentēšanu grupās. Ķīmiskās drošības novērtējumi tiek ierosināti saskaņā ar dažādiem tiesību aktiem, un to dara dažādi dalībnieki dažādos laikos, bet novērtēšanu veic dažādas ES aģentūras, zinātniskās komitejas, ekspertu grupas vai Komisijas dienesti. Ieinteresētajām personām un plašai sabiedrībai ir grūti līdzsekot regulatīvajiem procesiem un to rezultātā pieņemtajiem lēmumiem. Pieeja “viena viela, viens novērtējums” nodrošinās, ka drošuma novērtējumu ierosināšana un prioritāšu noteikšana notiek koordinēti, pārredzami un pēc iespējas sinhroni, ņemot vērā katras nozares specifiku. Ja novērtējums tiek ierosināts saskaņā ar vienu tiesību aktu, tad, lai nodrošinātu koordinētu rīcību, pilnībā jāņem vērā ar citiem tiesību aktiem saistītā plānošana. To visefektīvāk varētu izdarīt, izmantojot jau esošo “Publisko darbību koordinācijas rīku” , kurš ieviests saskaņā ar REACH regulu un CLP regulu. Lai izvairītos no darba dublēšanās, ļoti svarīgi būs laikus vienoties par problēmas definīciju, priekšroku dodot tādu vielu grupu novērtēšanai, kurām ir strukturālas vai funkcionālas līdzības. Pieejamo resursu un speciālo zināšanu izmantošana jāoptimizē, skaidri sadalot pienākumus, kā arī nodrošinot labu sadarbību starp visiem dalībniekiem. TO DARBĪBU KOORDINĒŠANA UN VIENKĀROŠANA, KAS TIEK VEIKTAS SASKAŅĀ AR DAŽĀDIEM ES ĶIMIKĀLIJU JOMAS TIESĪBU AKTIEM Komisija: ·izmantos vienu “Publisko darbību koordinācijas rīku”, lai sniegtu aktuālu pārskatu par visām iniciatīvām, ko iestādes plāno vai īsteno ķimikāliju jomā saskaņā ar dažādiem attiecīgajiem tiesību aktiem; ·izveidos dalībvalstu, Komisijas dienestu un ES aģentūru ekspertu darba grupu, kura, ņemot vērā arī attiecīgās nozares specifiku, apspriedīs ķimikāliju bīstamības/riska novērtēšanas iniciatīvas, kas ierosinātas saskaņā ar dažādiem ķimikāliju jomas tiesību aktiem; ·izveidos Komisijā koordinācijas mehānismu, lai vienotos par darbībām, kuras saskaņā ar dažādiem ķimikāliju jomas tiesību aktiem veicamas attiecībā uz bīstamības identificēšanu/klasificēšanu un riska novērtēšanu, un šīs darbības pēc iespējas sinhronizētu, kā arī pārraudzītu progresu virzībā uz pieeju “viena viela, viens novērtējums”; ·racionalizēs speciālo zināšanu un resursu izmantošanu, ierosinot saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem veikto tehnisko un zinātnisko darbu ķimikāliju jomā, arī SCHEER un SCCS darbu, pārdalīt Eiropas aģentūrām; ·ierosinās stiprināt Eiropas Ķimikāliju aģentūras pārvaldību un palielināt tās finansēšanas modeļa ilgtspēju; ·reformēs REACH regulā paredzētos licencēšanas un ierobežošanas procesus, pamatojoties uz galvenajiem secinājumiem, kas izdarīti minētās regulas praktiskā īstenošanā. Lai nodrošinātu regulējuma darbības rezultātu konsekvenci, ES ķimikāliju jomas tiesību aktos ir jāizmanto saskaņota terminoloģija, jo īpaši ķimikāliju (piemēram, nanomateriālu) definēšanā. Rīcībpolitikas izvērtējumi arī liecina, ka ieinteresētās personas ne vienmēr zina, kāda informācija ir pieejama, un ka atkalizmantošanas tiesības dažkārt ir pārāk ierobežojošas. Tajos arī norādīts uz vairākiem trūkumiem attiecībā uz ķīmisko datu savietojamību un piekļūstamību . Turklāt regulatīvajos drošuma novērtējumos izmanto dažādas metodes, tādēļ rezultāti var atšķirties; savukārt akadēmiskie pētījumi netiek pietiekami izmantoti. Atšķirīgi pārredzamības noteikumi tiek piemēroti arī novērtējumu ierosināšanai un veikšanai un datu izmantošanai.

Pieejas “viena viela, viens novērtējums” mērķis ir nodrošināt, ka metodes tiek saskaņotas un pēc iespējas harmonizētas. Atbilstoši principam, ka datiem pēc noklusējuma jābūt viegli atrodamiem, savietojamiem, drošiem, koplietojamiem un atkalizmantojamiem, tās mērķis ir arī novērst tehniskus vai administratīvus šķēršļus, kas kavē piekļuvi datiem. Lai nodrošinātu savietojamību, dati tiks darīti pieejami piemērotos formātos un rīkos, t. i., IUCLID un IPCHEM. Turpinot svarīgos pasākumus, kas veikti attiecībā uz pārredzamības nodrošināšanu ES pārtikas nekaitīguma nozarē, pieeja “viena viela, viens novērtējums” arī palielinās uzticēšanos zinātniskajam pamatojumam, uz kura tiek balstīts ES lēmumu pieņemšanas process ķimikāliju jomā. METODIKA UN DATI Komisija: ·nodrošinās, ka CLP regula ir galvenais bīstamības klasifikācijas elements un ļauj Komisijai ierosināt harmonizētu klasifikāciju; ·pārskatīs nanomateriālu definīciju un, izmantojot juridiski saistošus mehānismus, nodrošinās tās saskaņotu piemērošanu visos tiesību aktos; ·izstrādās kopīgu atklāto datu platformu ķimikāliju jomā, lai atvieglotu no visiem avotiem iegūtas informācijas par ķimikālijām kopīgošanu, piekļuvi tai un atkalizmantošanu; ·veicinās to, lai ES riska novērtētāji un pārvaldītāji, izmantojot centralizētu un pārraudzītu ES repozitoriju, atkalizmantotu un harmonizētu uz cilvēka un vides veselību attiecināmās robežvērtības; ·ieviesīs rīkus un praksi, lai nodrošinātu, ka attiecīgie akadēmiskie dati ir viegli un ātri pieejami drošuma novērtējumu vajadzībām un ir piemēroti regulatīviem mērķiem; ·nodrošinās ES un valstu iestādēm iespēju gadījumos, kad tiek uzskatīts, ka ir vajadzīga papildu informācija, uzdot veikt tiesiskajā regulējumā paredzēto vielu testēšanu un monitoringu; ·novērsīs leģislatīvos šķēršļus datu atkalizmantošanai un labāk racionalizēs ķīmisko datu plūsmu starp ES un valstu iestādēm; ·atvērto datu principu un ES pārtikas nekaitīguma nozarē piemērotos attiecīgos pārredzamības principus piemēros arī citiem tiesību aktiem ķimikāliju jomā. 2.3.2.Nulles tolerances pieeja attiecībā uz neatbilstību Visām ķimikālijām, materiāliem un produktiem, kas ražoti ES vai laisti Eiropas tirgū, pilnībā jāatbilst ES informācijas, drošuma un vides prasībām. Neraugoties uz to, patlaban gandrīz 30 % brīdinājumu par bīstamiem produktiem tirgū ir saistīti ar ķimikāliju radītiem riskiem, un gandrīz 90 % šo produktu ES ir ievesti no trešām valstīm; šajā ziņā īpašu problēmu rada importētas preces un tiešsaistes pārdošana. Turklāt tikai trešdaļa ķīmisko vielu reģistrācijas dokumentācijas, ko nozare reģistrējusi saskaņā ar REACH, pilnībā atbilst informācijas prasībām. Steidzami ir jāpastiprina ķimikāliju jomas tiesību aktu īstenošana un izpildes panākšana, lai nodrošinātu atbilstību prasībām, kas attiecas uz ķimikāliju ražošanu un laišanu tirgū, kā arī to izlaišanu vidē un likvidēšanu. Noteikumu izpildes panākšanu gan vienotajā tirgū, gan uz ES ārējām robežām stiprinās jaunās tirgus uzraudzības regulas īstenošana, kā arī gaidāmie ES muitas savienības stiprināšanas pasākumi. Komisija apsver, kādus papildu pasākumus varētu ieviest, lai stiprinātu REACH izpildes panākšanu uz ES robežām un veicinātu sadarbību ar tiešsaistes tirgus platformām. Turklāt ES ķimikāliju jomas tiesību aktu izpildes panākšana nav vienlīdz efektīva visā ES, jo valstu spējas un resursi atšķiras. Dalībvalstīm ir jāpalielina sava izpildes panākšana spēja līdz tādam līmenim, lai tās varētu darboties efektīvi un izmantot priekšrocības, ko sniedz ES ātrās ziņošanas un brīdināšanas rīki, labāk izmantot digitālos rīkus ātrākai rīcībai un optimizēt resursus, tostarp tirgus uzraudzības iestāžu resursus. Eiropas Ķimikāliju aģentūras Ieviešanas informācijas apmaiņas forums ir pierādījis savu efektivitāti izpildes panākšanas darbību saskaņošanas sekmēšanā un paplašinās sadarbību ar esošajiem izpildes panākšanas tīkliem un iestādēm, lai novērstu darbību dublēšanos un palielinātu efektivitāti. Pašreizējo pasākumu mērķis ir uzlabot atbilstību vides tiesību aktiem, kas attiecas uz ķimikālijām. Labs piemērs ir Vidiskās atbilstības un pārvaldības forums, kas apvieno ķimikāliju jomā kompetentās dalībvalstu iestādes un vides tiesību aktu izpildes panākšanas tīklus. Gaidāmajā nulles piesārņojuma rīcības plānā tiks ierosinātas jaunas konkrētas ķīmiskā piesārņojuma kontrolēšanas darbības. Būtiska nozīme būs arī patērētāju un patērētāju organizāciju iespēcināšanas darbībām, jo viņu uzvedība ir spēcīgs virzītājspēks rūpniecības pārmaiņām un tiesību aktu ievērošanas nodrošināšanai. To panāks, īstenojot patērētāju tiesību aizsardzības noteikumus. NULLES TOLERANCE PRET NEATBILSTĪBU Komisija: ·stiprinās principus “ja nav datu, nav tirgus” un “piesārņotājs maksā” saskaņā ar REACH, konkrētāk, pieprasīs visas reģistrācijas dokumentācijas atbilstību prasībām un neatbilstības gadījumā anulēs reģistrācijas numurus; ·ierosinās uzticēt Komisijai pienākumu attiecīgā gadījumā veikt revīzijas dalībvalstīs, lai nodrošinātu atbilstību ķimikāliju jomas tiesību aktiem, jo īpaši REACH regulai, un to izpildes panākšanu, kā arī vajadzības gadījumā izmantos pārkāpuma procedūras; ·pievērsīsies jomām, par kurām ir zināms, ka tajās pastāv augsts neatbilstības risks, jo īpaši pārdošanai tiešsaistē, importētiem izstrādājumiem, klasificēšanai un marķēšanai un ierobežojumiem; ·lai apkarotu nelikumīgu ķīmisko produktu apriti ES, paplašinās Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai darbības jomu koordinēšanā un izmeklēšanā; ·palīdzēs dalībvalstīm prioritēt integrētu izpildes panākšanu, izmantojot pārbaudes, kas attiecas uz vairākiem tiesību aktiem; ·pastiprinot attiecīgo Komisijas IT platformu izmantošanu, nodrošinās saskaņotu ES mēroga reakciju un koordinētu informācijas apmaiņu par ķimikāliju jomas tiesību aktu izpildes panākšanu; ·izpētīs iespējas izmantot digitālus rīkus, lai atbalstītu tirgus uzraudzības iestādes un muitas dienestus, kā arī lai uzlabotu to produktu atbilstību, kuri satur ķimikālijas un kurus tiešsaistē pārdod Eiropas patērētājiem; ·mudinās dalībvalstis izmantot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai ieguldītu tirgus uzraudzības infrastruktūru stiprināšanā un digitalizācijā; ·Tirgus uzraudzības regulas satvarā noteiks vienotus nosacījumus un pārbaužu biežumu konkrētiem produktiem, attiecībā uz kuriem pastāvīgi tiek konstatēti specifiski riski vai būtiski piemērojamo Savienības saskaņošanas tiesību aktu pārkāpumi. 2.4.Visaptveroša zināšanu bāze par ķimikālijām Pareiza ķimikāliju apsaimniekošana Eiropā ir atkarīga no ES un tās dalībvalstu spējas pieņemt lēmumus, pamatojoties uz spēcīgām un relevantām jaunākajām zināšanām. Pateicoties arī tās zinātnisko struktūru veiktajam darbam, ES vairāku desmitgažu laikā ir attīstījusi pasaules līmeņa zināšanas par ķimikāliju īpašībām un riskiem, un šī zināšanu bāze tiek plaši izmantota arī citās pasaules daļās. Tomēr iestādēm vēl jāiegūst daudz zināšanu par to, kādas būtiskas īpašības piemīt lielākajai daļai ķimikāliju, arī polimēriem un ķimikālijām, kas netiek ražotas lielos apjomos. Tāpat zināšanas par lietojumiem un ekspozīciju ir sadrumstalotas, jo īpaši tāpēc, ka tās ir atkarīgas no nozares sniegtas pareizas informācijas. Tirgū ir milzīgs skaits ķimikāliju, kas prasa milzu zināšanas, un nākotnē sagaidāmais ķimikāliju ražošanas un izmantošanas pieaugums var vēl vairāk palielināt “ķīmisko risku aisberga neredzamo daļu”. Attēls. Ķīmisko risku aisberga neredzamā daļa, EVA 2.4.1.Ķīmisko datu labāka pieejamība ES joprojām nav visaptverošas informācijas bāzes par visām tirgū laistajām vielām un to kopējo vides pēdas nospiedumu, tostarp to ietekmi uz klimatu, un tas kavē ķimikāliju un produktu pienācīgu pārvaldību un neļauj veikt pilnīgu ilgtspējas novērtējumu. Piemēram, polimēri, kas ir plastmasas pamatelementi, nav jāreģistrē saskaņā ar REACH. Turklāt informācija, kas saskaņā ar REACH ir vajadzīga par vielām, kas ir mazā vai vidējā daudzumā, neļauj pilnībā identificēt vielas ar kritiski bīstamām īpašībām. Informācijas prasību pastiprināšanai attiecībā uz vielu kancerogēniskumu un citiem kritiskiem apdraudējumiem visos ražošanas līmeņos ir būtiska nozīme, lai sekmīgi apkarotu slimības, piemēram, vēzi. Turklāt ir jāuzlabo REACH izvērtēšanas procedūru efektivitāte un rezultativitāte. INFORMĀCIJAS PRASĪBAS Komisija: ·nāks klajā ar priekšlikumu paplašināt reģistrācijas pienākumu saskaņā ar REACH, attiecinot to uz dažiem polimēriem, kas rada bažas; ·novērtēs, kā REACH satvarā vislabāk ieviest informācijas prasības par ķimikāliju vispārējo vides pēdas nospiedumu, tostarp par siltumnīcefekta gāzu emisijām; ·grozīs REACH informācijas prasības, lai varētu efektīvi identificēt vielas ar kritiski bīstamām īpašībām, tostarp ar iedarbību uz nervu sistēmu un imūnsistēmu; ·grozīs REACH informācijas prasības, lai varētu identificēt visas ES ražotās vai importētās kancerogēnās vielas neatkarīgi no apjoma.

2.4.2.Stiprināta ķīmijas zinātnes un rīcībpolitikas saskarne Ir pieliktas ievērojamas pūles, lai uzlabotu zinātnisko izpratni par ķimikāliju ietekmi uz veselību un vidi. Lai panāktu labāku izpratni par ķimikāliju ietekmi, būtiska nozīme ir ķimikāliju klātbūtnes monitoringam cilvēkos un ekosistēmās; tas būtu vēl vairāk jāpopularizē, tostarp lai izprastu saikni starp ķimikālijām un dzimumu. Partnerībā ar dalībvalstīm Komisija turpinās veicināt pētniecību un bio(monitoringu), ko veic, lai izprastu un novērstu ar ķimikālijām saistītos riskus, un, izmantojot nākamo pētniecības un inovācijas pamatprogrammu, sekmēs inovāciju ķīmiskā riska novērtēšanas un regulatīvās zinātnes jomā. Lai gan pirms 10 gadiem zinātniskiem mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzības nolūkā tika pieņemta stingra ES rīcībpolitika, kuras virsmērķis ir pilnībā aizstāt testus ar dzīvniekiem, dzīvniekus joprojām ir nepieciešams sistemātiski izmantot testēšanā ķimikāliju jomā. Lai samazinātu atkarību no testiem ar dzīvniekiem un vienlaikus uzlabotu ķīmiskā apdraudējuma un riska novērtējumu kvalitāti, efektivitāti un ātrumu, ir jāievieš inovācijas drošuma testēšanā un ķīmiskā riska novērtēšanā. ZINĀTNES UN RĪCĪBPOLITIKAS SASKARNE Komisija: ·izveidos un atjauninās ķimikāliju pētniecības un inovācijas programmu, ko vadīs ES līmeņa koordinācijas grupa un kas arī veicinās pētniecības rezultātu integrēšanu regulējumā; ·veicinās daudzdisciplināru pētniecību un digitālas inovācijas progresīvu rīku, metožu un modeļu un datu analīzes spēju jomā , arī lai atteiktos no testiem ar dzīvniekiem; ·finansiāli atbalstīs ES mēroga spēju attīstīšanu cilvēku un vides (bio)monitoringa jomā, papildinot ekosistēmas monitoringa iniciatīvas; ·izstrādās ES agrīnās brīdināšanas un rīcības sistēmu ķimikāliju jomā, lai nodrošinātu, ka ES rīcībpolitikas pievēršas jauniem ķīmiskajiem riskiem, tiklīdz tie konstatēti, veicot monitoringu un izpēti; ·izstrādās rādītāju sistēmu, kas vajadzīgi, lai uzraudzītu ķīmisko piesārņojumu veicinošos faktorus un ietekmi un izmērītu ķimikāliju jomas tiesību aktu efektivitāti. 2.5.Rādīt piemēru ķimikāliju pareizai globālai apsaimniekošanai Ķimikāliju ražošana, izmantošana un tirdzniecība visos pasaules reģionos palielinās. Ķimikāliju apgrozījums pasaulē 2018. gadā tika novērtēts 3347 miljardu EUR apmērā, un paredzams, ka līdz 2030. gadam ražošanas apjomi divkāršosies. Aug arī nozares, kas patērē daudz ķimikāliju, tādas kā būvniecība, autobūve un elektronikas nozare, tādējādi pieprasījums pēc ķimikālijām palielinās un rodas ne tikai jaunas iespējas, bet arī riski. Lai gan ķīmiskā piesārņojuma pienesums globālajā slimību slogā joprojām tiek novērtēts par zemu, ir atzīts, ka šis piesārņojums apdraud tiesības uz cilvēka cienīgu dzīvi, jo īpaši bērniem un valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem. Starptautiskā sabiedrība 2015. gadā vēlreiz apliecināja savu apņemšanos līdz 2020. gadam sasniegt mērķi – panākt, ka ķimikālijas visā pasaulē tiek apsaimniekotas pareizi; tas ir arī būtisks transversāls elements pārējo ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai. Lai gan visos līmeņos ir paveikts daudz, progress joprojām ir lēns un nepietiekams un šī globālā apņemšanās nav izpildīta. Ir vajadzīga steidzama rīcība. Eiropas Savienība ir spējīga uzņemties vadošo lomu augstu standartu uzturēšanā un popularizēšanā pasaulē, un tas tai arī būtu jādara. 2.5.1.Starptautisko standartu stiprināšana Jau ir ieviesti visdažādākie starptautiskie, reģionālie un valstu instrumenti un reaģēšanas pasākumi, kas saistīti ar ķimikāliju un atkritumu pareizu apsaimniekošanu. Tomēr globālā pārvaldība joprojām ir ārkārtīgi sadrumstalota, un standarti un atbilstība dažādās valstīs ievērojami atšķiras. Piemēram, 2018. gadā vairāk nekā 120 valstis nebija ieviesušas Ķimikāliju klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizēto sistēmu. Šī sadrumstalotība ir mazinājusi esošo organizāciju, programmu un iniciatīvu vispārējo ietekmi un efektivitāti. Lai novērstu pašreizējo sadrumstalotību un veicinātu visu attiecīgo starptautisko organizāciju, valdību un ieinteresēto personu, arī nozares, saskaņotas rīcībpolitikas un rīcību, vērienīgā starptautiskā satvarā jānosprauž globāli stratēģiskie mērķi un mērķrādītāji. Atjaunotā Stratēģiskā pieeja ķīmisko vielu apsaimniekošanai starptautiskā līmenī ir būtisks daudzpusējs nolīgums, kas ļaus pilnvērtīgi risināt jautājumu par ķimikāliju pareizu apsaimniekošanu visā to aprites ciklā. Lai gan, izstrādājot ES noteikumus, ir svarīgi izmantot attiecīgos starptautiskos standartus, rokasgrāmatas un metodikas, ja vien tie nav neefektīvi vai nepiemēroti, tajā pašā laikā ir būtiski ķimikāliju un atkritumu pareizu apsaimniekošanu integrēt visu attiecīgo starptautisko organizāciju darba programmās. Tas ļaus ES veicināt konsekventas rīcībpolitikas un darbības saskaņā ar ANO Programmu 2030. gadam, ievērojot ES starptautiskās saistības. STARPTAUTISKĀ LĪDERĪBA Eiropas Savienība: ·palielinās starptautisko atbalstu Programmā 2030. gadam nosprausto pareizas ķimikāliju apsaimniekošanas mērķu un mērķrādītāju sasniegšanai, jo īpaši uzņemoties vadošo lomu un veicinot spēkā esošo starptautisko instrumentu un ES standartu īstenošanu visā pasaulē; ·centīsies panākt, ka tiek pieņemti globāli stratēģiskie mērķi un mērķrādītāji pareizai ķimikāliju un atkritumu apsaimniekošanai pēc 2020. gada, kuri atspoguļotu ķimikāliju aprites cikla pieejas, saskaņā ar globālajiem biodaudzveidības mērķrādītājiem laikposmam pēc 2020. gada; ·kopā ar nozari veicinās Ķimikāliju klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizētās sistēmas (ANO GHS) ieviešanu; šī sistēma paredzēta tam, lai identificētu ķīmiskos apdraudējumus un paziņotu par tiem operatoriem, darbiniekiem un patērētājiem; ·ierosinās ANO GHS ieviest, pielāgot vai precizēt kritērijus / bīstamības klases; ·veicinās kopīgu standartu un inovatīvu riska novērtēšanas rīku izstrādi starptautiskā mērogā, jo īpaši sadarbībā ar ESAO, un veicinās to izmantošanu starptautiskos satvaros, inter alia, lai vēl vairāk attālinātos no testiem ar dzīvniekiem. 2.5.2.Drošuma un ilgtspējas standartu popularizēšana ārpus ES Lai gan tiek lēsts, ka līdz 2030. gadam ķimikāliju ražošanas apjoms pasaulē divkāršosies, paredzams, ka aplēstais ES ķīmiskās rūpniecības īpatsvars pasaulē samazināsies līdz aptuveni 10,7 %. Lielu daļu no šī sagaidāmā ķimikāliju ražošanas apjoma pieauguma nodrošinās tieši jaunattīstības valstis un pārejas ekonomikas valstis. Pateicoties saviem tiesību aktiem ķimikāliju jomā, ES ir kļuvusi par paraugu ķimikāliju apsaimniekošanai piemērojamo veselības un vides standartu jomā, un šīs stratēģijas mērķis ir veicināt ES vadošo lomu ilgtspējīgu ķimikāliju ražošanā un izmantošanā. ES ir jāpalielina sava ietekme pasaulē, lai globālā mērogā veicinātu pieeju “konceptuāli drošas un ilgtspējīgas ķimikālijas”, nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un palielinātu to uzņēmumu tirgus daļu, kuri ražo un izmanto drošas un ilgtspējīgas ķimikālijas. Ļoti svarīga ir arī ciešāka starptautiskā sadarbība un koordinācija. Komisija ir apņēmusies atbalstīt ES partnervalstu spēju izpildīt savas starptautiskās saistības saskaņā ar starptautiskajiem instrumentiem, kas attiecas uz ķimikālijām, un pieņemt augstus vides, veselības un sociālos standartus un panākt to izpildi. ES ārējā darbība kā galvenos transversālos ilgtspējīgas attīstības elementus veicinās un integrēs ķimikāliju pareizu apsaimniekošanu visā to aprites ciklā un pāreju uz aprites ekonomiku, kas brīva no toksikantiem, un vienlaikus ņems vērā rīcībpolitiku saskaņotību attīstībai. Visbeidzot, ir svarīgi dalīties ar ES zināšanu bāzi, lai atbalstītu jaunattīstības valstis, kā arī lai nodrošinātu datu savstarpēju atzīšanu ESAO un citu attiecīgo valstu starpā. Tas ir būtiski, lai izvairītos no darba dublēšanās, ietaupītu resursus un atbalstītu starptautiskos standartus. ES aģentūru esošā zināšanu bāze un pieredze to pilnvaru un resursu robežās arī tiks izmantota ES starptautiskās politikas un līderības labā. SADARBĪBA AR TREŠĀM VALSTĪM Eiropas Savienība: ·veicinās ķimikāliju pareizu apsaimniekošanu un šim nolūkam izmantos starptautisku sadarbību un partnerības divpusējos, reģionālos un daudzpusējos forumos, tostarp sadarbību ar Āfriku, kā arī sadarbību ar kaimiņvalstīm un citiem partneriem, lai atbalstītu to spēju pareizi novērtēt un apsaimniekot ķimikālijas; ·rādīs piemēru un saskaņā ar starptautiskajām saistībām nodrošinās (tostarp vajadzības gadījumā grozot attiecīgos tiesību aktus), ka bīstamās ķimikālijas, kas aizliegtas Eiropas Savienībā, netiek ražotas eksportam; ·gaidāmās ilgtspējīgas korporatīvās pārvaldības iniciatīvas satvarā veicinās pienācīgas rūpības ievērošanu ķimikāliju ražošanā un izmantošanā.