Eiropas Parlamenta rezolūcija par ES un ASV transatlantiskajām ekonomiskajām attiecībām (2005/2082(INI))



Oficiālais Vēstnesis 298 E , 08/12/2006 Lpp. 0235 - 0240



P6_TA(2006)0239 ES un ASV ekonomiskās attiecības Eiropas Parlamenta rezolūcija par ES un ASV transatlantiskajām ekonomiskajām attiecībām (2005/2082(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā 1990. gada Transatlantisko Deklarāciju par ES un ASV attiecībām, 1995. gada 3. decembra Jauno transatlantisko programmu (NTA) [1] un 1998. gada 18. maija Transatlantisko ekonomikas partnerību (TEP) [2], - ņemot vērā Komisijas 1998. gada 11. marta paziņojumu "Jaunais transatlantiskais tirgus"(NTM) (COM(1998)0125), - ņemot vērā 1999. gada 21. jūnija Bonnas deklarāciju [3] un jo īpaši tās sadaļas "Labklājības un attīstības veicināšana pasaulē, kurā notiek straujas pārmaiņas" un "Savlaicīgas brīdināšanas sistēmas uzlabošana", - ņemot vērā 2002. gada 2. maija dokumentu "Pozitīvas ekonomikas attīstības programma" [4]; - ņemot vērā tā 2005. gada 9. jūnija rezolūciju par transatlantiskajām attiecībām [5], kā arī tā iepriekšējās rezolūcijas, kas ir pieņemtas 2001. gada 17. maijā [6], 2001. gada 13. decembrī [7], 2002. gada 15. maijā [8] un 2003. gada 19. jūnijā [9] un tā 2004. gada 22. aprīļa [10] un 2005. gada 13. janvāra [11] rezolūcijas, - ņemot vērā Komisijas 2001. gada 20. marta paziņojumu ar nosaukumu "Transatlantisko attiecību stiprināšana, koncentrējoties uz stratēģiju un nodrošinot rezultātus" (COM(2001)0154), - ņemot vērā Komisijas 2005. gada 18. maija paziņojumu ar nosaukumu "Stiprākas ES un ASV partnerattiecības un lielākā mērā atvērts tirgus 21. gadsimtā" (COM(2005)0196), - ņemot vērā 2004. gada deklarāciju par "Mūsu partnerattiecību stiprināšanu ekonomikā" [12], - ņemot vērā ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmi, kas notika 2005. gada 20. jūnijā Vašingtonā, un jo īpaši tās iniciatīvu par ekonomiskajiem jautājumiem "Eiropas Savienības un Savienoto Valstu iniciatīva paaugstināt transatlantisko ekonomikas integrāciju un izaugsmi", - ņemot vērā ES un ASV kopīgo Darba programmu, ar kuru īsteno iepriekšminēto ekonomikas iniciatīvu, kas pieņemta ES un ASV 2005. gada 30. novembra neformālajā valdību ekonomikas konferencē, - ņemot vērā ASV Kongresa Pārstāvju palātas Rezolūcijas Nr. 77 projektu par transatlantiskajām attiecībām, kas ir iesniegta 2005. gada 9. februārī, - ņemot vērā ESAO pētījumu par priekšrocībām, ko rada ražojumu tirgu liberalizēšana un šķēršļu samazināšana attiecībā uz starptautisko tirdzniecību un starptautiskajiem ieguldījumiem ("Preferenciāli tirdzniecības nolīgumi attiecībā uz lauksamniecības un pārtikas produktu tirgiem — situācija Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu attiecībās", publicēts 2005. gada martā), - ņemot vērā tā 2005. gada 1. decembra rezolūciju par gatavošanos Sestajai Pasaules Tirdzniecības organizācijas Ministru konferencei Honkongā [13], - ņemot vērā uzklausīšanu Eiropas Parlamentā, kas notika 2005. gada 26. maijā un ko organizēja Starptautiskā tirdzniecības komiteja par transatlantisko ekonomikas attiecību jautājumiem, - ņemot vērā Starptautiskās tirdzniecības komitejas Darba dokumentu (PE 364 940), - ņemot vērā tā 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par ES un ASV attiecību uzlabošanu saistībā ar transatlantisko partnerattiecību nolīgumu [14], - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Starptautiskās tirdzniecības komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas, Rūpniecības pētniecības un enerģētikas komitejas, Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas, Transporta un tūrisma komitejas un Kultūras un izglītības komitejas atzinumus (A6-0131/2006), A. tā kā šī rezolūcija galvenokārt koncentrējas uz ES un ASV attiecībām ekonomikas jomā, ir jāatzīst, ka transatlantiskās attiecības aptver visas Eiropas un Amerikas valstis; B. tā kā dziļāka integrācija ir dabisks divu tādu ekonomiku darbības rezultāts, kurām ir līdzīgs pamats, resursu krājumi un ekonomikas modeļi, ber kuras vēsturisku, kultūras un saimniecisku iemeslu dēļ nekad nebūs identiskas; C. tā kā ekonomikas saites starp ES un ASV ir svarīgs stabilizējošs faktors transatlantiskajām attiecībām vispār, un iepriekšējo desmitgažu laikā tās ir ievērojami nostiprinājušās tādējādi, ka ekonomikas attīstība arvien vairāk abpusēji iespaido otru partneri; D. tā kā ciešas politiskas un ekonomiskas attiecībām un kopīgu standartu izstrādāšanai starp ES un ASV automātiski pozitīvi ietekmē Ziemeļamerikas Brīvas tirdzniecības nolīguma dalībvalstis; E. tā kā Eiropas Savienībai un Amerikas Savienotajām Valstīm saistībā ar savām partnerattiecībām un plašākos pasaules līmeņa pārvaldības ietvaros jāapņemas veicināt starptautisko un daudzpusējo normu izstrādi un ievērošanu tirdzniecības (PTO), sociālajā (SDO) un vides jomā (IPCC un PNUE); F. tā kā starp ES un ASV nozīmīgākie tirdzniecības šķēršļi pastāv lauksaimniecībā, tostarp muitas, kvotu, ražošanas, eksporta un nodokļu subsīdiju un tehnisku šķēršļu veidā, un tā kā saglabājas augsts aizsardzības līmenis tirdzniecībā ar pakalpojumiem, kamēr muitas tarifi rūpniecības precēm tiek pakāpeniski likvidēti, izņemot ražojumus jutīgās nozarēs; G. tā kā ir vajadzīga nozīmīgāka politiskā vadība un redzējums, lai aktualizētu 1995. gada Jauno Transatlantisko programmu un 1998. gada Transatlantisko ekonomikas partnerību, ņemot vērā pašreizējo realitāti un iepriekšējos konfliktus un padziļinot transatlantiskos sakarus; H. tā kā Eiropai un ASV jārisina nākotnes problēmas, pamatojoties uz skaidri formulētu priekšnoteikumu, ka ciešākām transatlantiskām saitēm būs globāla ietekme, un tādēļ, tās attīstot, jāņem vērā citu ekonomikā iesaistīto pušu, valstu un cilvēku intereses, lai taisnīgāk sadalītu labklājības augļus un sekmīgi risinātu globālas problēmas savstarpēji saistītās drošības, vadošās lomas ekonomikā, vides un nabadzības samazināšanas jomās; I. tā kā ES un ASV divpusējās ekonomikas attiecības un daudzpusējā programma jāuzskata par savstarpēji papildinošu un izdevīgu pozitīvu procesu un tā kā ieguvumi, kurus nodrošinātu arvien vairāk integrēts tirgus, sekmētu vēl plašākas ekonomikas attiecībās starp Eiropu un Amerikas kontinentu, ar nosacījumu, ka reģionālās intereses attiecīgi tiek ņemtas vērā reģionālā līmeņa sarunās par tirgus integrāciju; J. tā kā transatlantiskajās attiecībās attiecīgi jāizmanto atšķirīgi juridiskie un ekonomikas instrumenti un procedūras līdzīgu situāciju risināšanai, lai novērstu transatlantiskā tirgus sairšanu; K. tā kā labāk saskaņota regulējošā vide ES un ASV attiecībās radītu priekšrocības visām valstīm kopumā un it īpaši tirdzniecības partnerības kaimiņvalstīm un jaunattīstības valstīm; L. tā kā Finanšu pakalpojumu rīcības plānam, ko sekmīgi atbalstījis Parlaments, ir bijusi svarīga nozīme konkurētspējīgāku ES kapitāla tirgu radīšanā, tādējādi stiprinot Eiropas konkurētspēju; M. tā kā mūsu tehnoloģijas un informācijas sabiedrībām raksturīgais aizvien pieaugošais izmaiņu ātrums nosaka, ka ES vairāk jāvelta kvalitatīvās un kvantitatīvās pūles zinātnes un tehnoloģiju pētniecības jomā, lai veidotu nepieciešamo tiltu pār "tehnoloģisko plaisu", kas to atšķir no attiecīgās Amerikas nozares, tādējādi nodrošinot atbilstošus nosacījumus abpusējās tirdzniecības paritātei; N. tā kā transatlantisko ekonomisko attiecību nostiprināšana varētu sniegt nozīmīgu ieguldījumu Lisabonas mērķu sasniegšanā, Faktisks transatlantisks tirgus 1. uzsver, ka, kaut gan iepriekšējos gados varēja šķist, ka saspīlējums ES un ASV attiecībās politikas jomā dažkārt ietekmētu ekonomikas jomu; un, kaut gan varēja arī rasties iespaids, ka globalizācija un tādi topošie tirgi kā Ķīna, Indija un Brazīlija būtu samazinājuši ES un ASV ekonomikas sakaru apjomu, un tās būtu zaudējušas savu nozīmīgumu; tomēr jaunākie darbi [15] skaidri pierāda pretējo: a) tirdzniecība starp diviem lielajiem tirgiem ir sasniegusi nepieredzētu līmeni, tās apjoms vien ir EUR 1 miljards dienā; b) ir turpinājusi pieaugt tirdzniecība ar pakalpojumiem, ES eksportam uz ASV sasniedzot EUR 120 miljardus, kas atbilst vienai trešdaļai no kopējā ES tirdzniecības apjoma ar pakalpojumiem un nozīmē pozitīvu ES pakalpojumu tirdzniecības bilanci ar ASV par EUR 15 miljardiem; c) savstarpējās ārvalstu tiešie ieguldījumi (visnozīmīgākais pārrobežu integrācijas veids) transatlantiskajā līmenī pašreiz jau sasniedz vairāk nekā EUR 1,5 triljonus, un tie ir ievērojami pieauguši; d) Eiropas un amerikāņu uzņēmumu ārzemju filiāļu peļņa otra partnera tirgū kopš 2003. gada ir pieaugusi līdz vēl nebijušam līmenim; 2. šajā sakarā uzsver, ka šāda veida ekonomikas sakari starp ES un ASV izpaužas arī ievērojamā nodarbinātības pieaugumā, jo katrā pusē, pateicoties transatlantiskajiem ekonomikas sakariem, ir radīti gandrīz 7 miljoni darba vietu, un tādējādi to saglabāšana ir atkarīga no šo sakaru darbības un paplašināšanās; 3. atzīmē, ka, kaut gan ES ekonomika un ASV ekonomika ir kļuvušas tik saistītas un integrētas, ka tās veido patiesu transatlantisku tirgu, vēl arvien ir saglabājies liels izaugsmes un nodarbinātības pieauguma potenciāls, kas ir saistīts ar vēl esošajiem tirdzniecības šķēršļiem; 4. konstatē, ka ES un ASV attiecības lielā mērā ir negatīvi ietekmējis politisks konflikts, un tām bieži ir raksturīgi retoriski un tirdzniecības strīdi; atzīmē, ka abas Atlantijas okeāna pusēs ir vērojama nevērība par to, cik spēcīga un integrēta ir kļuvusi transatlantiskā ekonomika; tādēļ brīdina par briesmām, kas draud, uzskatot šīs vienreizējās attiecības par kaut ko pašsaprotamu un izturoties pret tām ar labvēlīgu nevērību, nevis ar vajadzīgo politisko aktivitāti un uzmanību; 5. baidās, ka pašreizējās transatlantisko attiecību pamatnostādnes pienācīgi neatspoguļo iepriekš izklāstīto realitāti; tādēļ aicina izstrādāt teorētiskāku un stratēģiskāku pieeju, lai varētu attiecīgi risināt tādus aktuālus ekonomikas jautājumus, kas attiecas uz ES un ASV tautsaimniecību, kā konkurences politika, vienoti standarti attiecībā uz uzņēmumu vadību, saderīgas vai vienotas normas un efektīvāka sadarbība regulējuma jomā; Turpmākā rīcība — ciešāka transatlantiska ekonomikas partnerība 6. atzīmē, ka iepriekš minētais Komisijas 2005. gada 18. maija paziņojums ir labs pamats, lai izstrādātu pamatīgāku ekonomikas programmu, kurā ir izvirzīti vēl sarežģītāki mērķi; uzsver, ka ir nepieciešams darbs arī turpmāk, lai realitāti par transatlantisko tirgu pārveidotu darba un stratēģiskā koncepcijā, kurai būs pietiekams sabiedrības politiskais atbalsts; 7. ierosina, lai nākamajā ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē 2006. gadā puses vienotos aktualizēt 1995. gada Jauno Transatlantisko programmu (JTP) un 1998. gada Transatlantisko ekonomikas partnerību (TEP), kā arī izstrādāt jaunu transatlantiskās partnerības nolīgumu, kurā ir iekļauti jautājumi attiecībā uz abām jomām un kura mērķis ir "tāda transatlantiska tirgus veidošanas pabeigšana, kurā nav šķēršļu" līdz 2015. gadam, nosakot, ka finanšu pakalpojumu un kapitāla tirgu veidošana jāpabeidz jau 2010. gadā; šai iniciatīvai jābalstās uz 2005. gada jūnijā ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē pieņemto Ekonomikas iniciatīvu un ES un ASV kopīgo darba programmu, kas nosaka īpašos mērķus atsevišķi katrā nozarē, konstatējot 2005. un 2006. gadā panākto progresu un precizējot turpmāk īstenojamos pasākumus; 8. uzsver, ka ierosinātā partnerības nolīguma nodaļā, kas ir veltīta ekonomikai, jāiekļauj jauna struktūra, kas aptver šādus jautājumus: sadarbība regulēšanas jomā, horizontāli darbības instrumenti (tostarp efektīva savlaicīgas brīdināšanas sistēma, divpusējs mehānisms tirdzniecisku strīdu izšķiršanai un trešās paaudzes nolīgums par konkurences tiesību piemērošanu), ekonomikas sadarbības nozaru nolīgumi, kas pamatojas uz iepriekšminēto ES un ASV kopīgo darba programmu; 9. uzstāj uz to, ka transatlantiskās sadarbības pastiprināšana ekonomikas jomā nedrīkst novest pie tādas saskaņošanas no augšas uz leju reglamentēšanas jautājumos, kura grautu patērētāju uzticību attiecībā uz veselību un drošību; tādēļ uzstāj, lai tiktu atsākts transatlantiskais patērētāju dialogs un transatlantiskais dialogs vides jomā, lai izplatītu labāko praksi saistībā ar patērētāju veselības, drošības un vides aizsardzības labāku nodrošināšanu, tādējādi veicinot dzīvotspējīgāka transatlantiska tirgus izveidi; 10. atkārtoti apstiprina, ka pašreizējos pieaugoša starptautiskas konkurences spiediena apstākļos šādai idejai par kopīgu ekonomikas zonu ir būtiska nozīme, lai pastiprinātu politiskās saistības, kuru mērķis ir nozīmīgas tādas ekonomikas programmas pieņemšana, kas uzlabo abu partneru uz zināšanām balstīto tautsaimniecību konkurences pozīciju, veicina izaugsmi un jauninājumus, un līdz ar to rada arī jaunas darba vietas un vairo labklājību; 11. atzīmē, ka sadrumstalota starptautiskā regulējošā vide kavē iespējamo starptautiskās tirdzniecības izaugsmi, un uzsver, ka ciešākai sadarbībai regulēšanas jomā starp ES un ASV ir izšķiroša nozīme, lai panāktu saskaņotāku regulējošo vidi, kā rezultātā ekonomikas darbībā iesaistītās puses visās valstīs kopumā un galvenokārt jaunattīstības valstīs varēs darboties ar mazākam izmaksām un baudot lielāku brīvību; 12. uzsver, ka pozitīva situācija ASV un ES tautsaimniecībā un to ekonomikas attiecību nostiprināšana, galvenokārt izmantojot tiesību aktos nostiprinātus instrumentus, dod ievērojamu ieguldījumu visas pasaules ekonomikas izaugsmē un attīstībā tieši abu ekonomikas telpu milzīgās ietekmes rezultātā; 13. aicina saistībā ar transatlantisko sadarbību, kurai atbilst 57% no pasaules iekšzemes kopprodukta, un joprojām ir kombinētais virzošais spēks pasaules ekonomikā, īstenot globālo vadību vispārēja situācijā, kurai ir raksturīga pieaugoša savstarpēja saistība, jaunu ekonomikas lielvalstu veidošanās un globālu uzdevumu apjoma palielināšanās un kas izvēršas pāri valstu robežām; šajā sakarā ierosina rīkot pamatīgas un sistemātiskas apspriedes par kopīgiem ekonomikas jautājumiem ar citām ekonomikā nozīmīgām valstīm (tostarp Indiju, Japānu, Brazīliju, Kanādu, Meksiku, Čīli, Krieviju un Ķīnu); 14. uzskata, ka starptautiskās ekonomikas kopējās interesēs, izņemot šīs īpašās ekonomikas jomas, tirdzniecības drošības un stabilitātes uzlabošanas nolūkā monetāro svārstību sakarā ir nepieciešams meklēt atbilstošas un ciešākas formas koordinēšanas uzlabošanai; Dohas attīstības programma 15. uzsver, ka gan ES, gan ASV ir īpašs pienākums konstruktīvi sadarboties pašreizējās daudzpusējās PTO sarunās; aicina abus partnerus ievērot pretenciozo un plaši izvērsto Dohas programmu attīstības jautājumos, pilnībā ņemot vērā attīstības dimensiju, lai novērstu visus šķēršļus, kas kavē veiksmīgu Dohas sarunu kārtas pabeigšanu 2006. gadā; 16. mudina ES un ASV pilnībā uzņemties atbildību par PTO daudzpusējām sarunām un nesacensties par divpusējiem vai reģionāliem tirdzniecības nolīgumiem; atgādina par savu aicinājumu Komisijai nepieņemt lēmumu par to, vai iespējamie jaunie divpusējie vai reģionālie tirdzniecības nolīgumi ir vēlami vai iespējami, pirms tā nav iepriekš atbilstīgi apspriedusies ar Eiropas Parlamentu; 17. cer, ka notiks ES un ASV muitas tarifu un citu nozīmīgu muitas tarifu būtiska samazināšana, neatkarīgi no tā, vai Dohas sarunu kārta tiks sekmīgi pabeigta; 18. atzinīgi vērtē PTO ietvaros panākto vienošanos par galīgu visu veidu lauksaimniecības produktu eksporta subsīdiju atcelšanu līdz 2013. gadam, tostarp to subsīdiju atcelšanu, kas ir paredzētas pārtikas palīdzības sniegšanai un citam eksporta kompensāciju sistēmām, un uzsver, ka pielīdzināms progress jāpanāk arī iekšējā atbalsta un tirgus pieejamības jomās; 19. aicina ASV novērst tādus muitas šķēršļus kā muitas nodevas un pārmērīgas faktūrprasības pret importētājiem; izsaka nožēlu par faktu, ka ASV Muitas un robežapsardzes iestāde neatzīst ES kā muitas ūniju un neakceptē kā "izcelsmes valsti"; aicina ASV valdību atteikties no tās noraidošās attieksmes pret ES dalību Pasaules muitas organizācijā (WCO); Ekonomikas iniciatīvas un ES un ASV ekonomikas ministru 2005. gada 30. novembra neformālās tikšanās ierosinātie pasākumi 20. atbalsta ES un ASV ekonomikas ministru tikšanās rezultātā pieņemto ES un ASV Darba programmu, lai īstenotu Ekonomikas deklarāciju, kurā ir iekļautas konkrētas darbības 11 jomās transatlantiskās integrācijas attīstībai; tomēr aicina abus partnerus uzsākt pretenciozāku procesu ar konkrētāk izvirzītiem uzdevumiem, ilgtermiņa stratēģiskiem mērķiem un sīki izstrādātu kopīgu pasākumu un projektu īstenošanas grafiku, kurā ir ņemta vērā neatkarīgo regulējošo aģentūru īpašā nozīme; šajā sakarā norāda, ka transatlantiskajā dialogā pašreiz jau iesaistītās ieinteresētās puses aktīvi jāiekļauj arī Ekonomikas iniciatīvas un Darba programmas uzraudzības un pārskatīšanas procesā; 21. uzskata, ka ierosinātā sadarbības nolīguma ekonomikas sadaļā saskaņā ar Ekonomikas iniciatīvu ir jāiekļauj īpašas idejas par to šķēršļu novēršanu galvenajās tirgus nozarēs, kas nav saistīti ar muitu, pakāpeniski veicot saskaņošanu regulējuma jomā un savstarpēji atzīstot noteikumus un standartus; Sadarbības veicināšana regulēšanas un standartu jomā 22. atzinīgi vērtē faktu, ka vienošanās "izveidot augsta līmeņa forumu sadarbībai regulēšanas jautājumos", kas veido galveno 2005. gada jūnija augstākā līmeņa sanāksmes deklarācijas daļu, beidzot konkrēti izpaužas priekšlikumā 2006. gadā organizēt vismaz divas sanāksmes; ierosina ātri un pilnā apjomā īstenot 2005. gadā noteiktās vadlīnijas ES un ASV sadarbībai regulēšanas jomā; brīdina, ka, pietiekamā mērā un savlaicīgi neiesaistot dažādās ieinteresētās personas un aģentūras, sadarbība regulēšanas jomā nesniegs gaidītos rezultātus; 23. atkārtoti apstiprina, ka gan Eiropas Savienībā, gan ASV jācīnās pret šķēršļiem tirdzniecības un ieguldījumu jomā, kas vēl ir saglabājušies lielā skaitā, un ar bažām atzīmē pieaugošās grūtības, ar kurām sastopas ārvalstu konkurence, pret kuru vēršas ar protekcionistiskiem un netaisnīgiem tirdzniecības pasākumiem; uzsver, ka atjaunotai atklātuma, pārredzamības un tiesiskuma pamatprincipu atzīšanai, kā tas ir atspoguļots Ekonomikas iniciatīvā un ierosinātajā jaunajā Transatlantiskās partnerības nolīgumā, jāpalīdz novērst lielāko daļu no šīm problēmām; 24. uzsver, ka reglamentējošie šķēršļi ir kļuvuši par vienu no būtiskākajiem kavēkļiem tirdzniecībai un ieguldījumiem starp ES un ASV, un it īpaši brīdina, ka nedrīkst ieviest nepamatotus papildu noteikumus valsts līmenī, neizmantot attiecīgos starptautiskos standartus par pamatu tehniskiem noteikumiem un pārmērīgi paļauties uz sertifikāciju, ko trešās puses veic ASV; 25. izsaka savas bažas par to, ka nav skaidras ASV "valsts drošības" definīcijas un ka pārmērīga atsaukšanos uz to rada tirdzniecības un ieguldījumu ierobežošanu; it īpaši izsaka nožēlu par tā saukto "Berija grozījumu", kuru piemēro Aizsardzības ministrija, kā arī par 1998. gadā pieņemto "Exon-Florio grozījumu" un turpmākos tiesību aktus, kas paredz ārvalstu ieguldījumu ierobežojumus uzņēmumos vai ārvalstu kapitāla dalību uzņēmumos, kas tikai pavisam nedaudz ir saistīti ar valsts drošību; 26. atzīmē, ka tiesās piemērojamo procesuālo normu atšķirības un atšķirīgā prakse par tiesas spriedumu atzīšanu dažādās ES valstīs un ASV pavalstīs būtiski ietekmē juridisko strīdu izšķiršanu, kuri skar transatlantiskās komercattiecības; lūdz ES un ASV pārbaudīt iespēju panākt vienošanos jurisdikcijas jomā un par tiesas spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās; 27. atzīmē, ka transatlantiskais telekomunikāciju tirgus vēl arvien tiek ierobežots, jo pastāv dažādi regulējoši šķēršļi un nesaderīgi standarti, kas ir izraisījuši situāciju, ka, neskatoties uz faktu, ka deviņas no desmit lielākajām telekomunikāciju sabiedrībām pasaulē atrodas vai nu ES, vai arī ASV, tomēr ne ES, ne ASV sabiedrība neveic vērā ņemamu darbību abos kontinentos; Atvērtu un konkurētspējīgu kapitāla tirgu veicināšana 28. aicina savstarpēji atzīt grāmatvedības standartus un pēc tam veikt to pakāpenisku konverģenci, pamatojoties uz uzticamu reglamentējošu pārraudzību, lai uzņēmējsabiedrības var izmantot vienotu standartu abos tirgos un lai samazinātu izmaksas par to iekļaušanu vērtspapīru tirgu oficiālajā sarakstā; lūdz Komisiju tomēr stingri uzraudzīt pilnīgas līdzvērtības vadlīnijas, ko sniedz Starptautiskā grāmatvedības standartu padome un Finanšu pārskatu standartu padome, lai izvairītos no neobjektivitātes, kas varētu būt ASV labā; 29. aicina veicināt finanšu tirgu regulējošo dialogu, izmantojot divreiz gadā notiekošo transatlantisko finanšu pakalpojumu politikas caurlūkošanas procesu, ko veic Eiropas Parlaments, Komisija, attiecīgās ASV iestādes un ASV Kongresa ekonomikas komitejas un kas notiek pirms un pēc ikgadējās ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmes; atzinīgi vērtē līdz šim paveikto tādu nozaru dalībnieku kā Nākotnes darījumu un iespēju līgumu asociācijas darbu; 30. noteikti noraida ASV rīcību, atliekot Basel II vienošanās par kapitāla prasībām īstenošanu, un aicina ASV nodrošināt saistību izpildi, lai visas pasaules bankām tiktu izveidoti vienlīdzīgi spēles noteikumi; uzskata, ka atšķirīgas pieejas varētu kavēt to ES banku darbību integrētu riska pārvaldības sistēmu izveidošanā, kas veic operācijas ar ASV; 31. izsaka neapmierinātību, ka ES ir nepieciešami pārapdrošinātāji ASV, lai pilnībā nodrošinātos pret risku, sastopoties ar ļoti diskriminējošiem ASV likumiem, kuros, uzturot pārmērīgi augstus nodrošinājuma līmeņus, paredzēts, lai apdrošinātāji pārmaksātu par savām saistībām (šādas nodrošinājuma prasības neattiecas uz ASV akreditētiem pārapdrošinātājiem, kas darbojas ASV); aicina ASV kompetentās iestādes censties panākt turpmāku transatlantisku savstarpēju atzīšanu un vienotas prasības attiecībā uz maksātspēju un pārskatu sniegšanu; 32. uzstāj, ka jāveic strauja to noteikumu konverģence, kuri attiecas uz uzņēmējsabiedrību izsvītrošanu no oficiālā saraksta ASV vērtspapīru tirgos, kas pašreiz izvirza apgrūtinošas prasības tām ES uzņēmējsabiedrībām, kas vēlas to izsvītrošanu; atzinīgi vērtē neseno ASV Vērtspapīru un biržu komisijas (SEC) priekšlikumu, ka par galvenajiem kritērijiem jāuzskata tirdzniecības apjomi nevis akcionāru skaits; lūdz Komisiju uzraudzīt šos jaunos procesus, lai nodrošinātu ES interešu aizsardzību; 33. uzskata, ka vajadzīgs saskaņotāks uzņēmumu vadības dialogs un to prasību saskaņošana, kas attiecas uz uzņēmumu vadību un pārraudzību, un šajā dialogā jāizvairās no ārpus teritoriāliem starpgadījumiem, tādiem kā "Sarbeinsa-Okslija likums"(Sarbanes-Oxley), un ko varētu sasniegt, piemēram, uzlabojot transatlantisko uzņēmumu vadības dialogu; aicina veikt rūpīgāku kopīgu ES un ASV pārbaudi attiecībā uz globāliem drošības fondiem; 34. prasa Komisijai aktualizēt ES direktīvas par ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli piemērošanu attiecībā uz ASV; Sadarbība naudas atmazgāšanas un teroristu finansēšanas apkarošanas jomā 35. atzīmē, ka atvērta tirgus esamība lielā mērā ir atkarīga no drošām un uzticamām struktūrām un ka spējai uzticēties un paļāvībai ir izšķiroša nozīme globālajās tirdzniecības attiecībās; izsaka atbalstu ciešākai ES un ASV sadarbībai, lai turpinātu cīņu pret korporatīvo un finanšu krāpšanu, naudas atmazgāšanu un teroristu finansēšanu, vienlaikus izvairoties no nevajadzīgiem traucējumiem parastos tirdzniecības un privātos darījumos; Jauninājumu sekmēšana un tehnoloģiju attīstība 36. atzinīgi vērtē mērķi palielināt transatlantiskās sinerģiju daudzās jomās, kurām ir izšķiroša nozīme spēcīgāku un uz zināšanām pamatotu ekonomiku attīstībā; 37. veicināt Transatlantiskās partnerattiecības pētniecības jomā, iesaistot MVU kopīgos pētniecības projektos un veicot pasākumus, kas veicinātu Eiropas zinātnieku atgriešanos Eiropā; 38. norāda, ka abpusēji izdevīgi ir veicināt sadarbību pētniecības un attīstības jomā un īstenot investīciju programmas, piemēram, šādās jomās: a) tehnoloģijas ātrgaitas sauszemes transporta jomā un it īpaši jauna veida sabiedriskā transporta sistēmas ar augstu efektivitāti pilsētu attīstībā; b) sintētisko degvielu un elektrisku dzinējspēka mehānismu attīstība automašīnām, kravas automobiļiem un autobusiem, kā arī kurināmā elementu izmantošana u. tml.; c) jaunu tehnoloģiju attīstība, lai mazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas; 39. šajā sakarā atgādina ES dalībvalstīm un ASV par 2003. gada kopīgajā deklarācijā pausto apņemšanos veicināt ūdeņraža izmantošanu tautsaimniecībā un atzinīgi vērtē gūtos panākumus, tomēr uzskata, ka ir vajadzīga turpmāka sadarbība šajā jomā; 40. uzskata, ka informācijas un saziņas tehnoloģijām (ICT) ir ļoti svarīga nozīme abu ekonomiku attīstībā; tādēļ ierosina veikt virkni kopīgu pasākumu, lai: a) veicinātu tādu izšķirošu tehnoloģiju attīstību, kā platjoslas, radio frekvences noteikšanas ierīces un citas novatoriskas tehnoloģijas, ņemot vērā savietojamību; b) garantētu tīklu drošību un atvieglotu informācijas plūsmu, īpašu uzmanību veltot surogātpastam; c) nodrošinātu "kiberdrošības" aģentūru ciešu sadarbību; d) risinātu viesabonēšanas augsto izmaksu problēmu; 41. uzskata, ka 7. pētniecības un attīstības programma dos unikālu iespēju, īstenot šādas kopīgas darbības: a) prioritāro jomu noteikšana sadarbībai pētniecībā, lai attīstītu jaunus transatlantiskos tirgus (piemēram, ūdeņraža kurināmā elementu tehnoloģijas un nanotehnoloģijas); b) kopīga izpēte jomās, kas saistītas ar civilo drošību un sarežģītu tīkla sistēmu uzticamību un informācijas infrastruktūrām, kas ir pamatā informācijas sabiedrības tehnoloģijām; c) sadarbības veicināšana starp Eiropas Pētniecības padomi (ERC) un ASV Valsts zinātne fondu (NSF); 42. uzskata, ka esošās jaunās kosmosa programmas ļauj veikt dažāda līmeņa kopīgus pasākumus kosmosa izpētē: a) veicinot sadarbību galvenajās jomās, kā, piemēram, Zemes novērošana, satelītu navigācija (kā to nodrošina "Galileo" un GPS), elektroniskā komunikācija, kosmosa zinātne un izpēte; b) risinot problēmas, kas saistītas ar normatīviem šķēršļiem, kuri neļauj izveidot funkcionējošu transatlantisko kosmosa rūpniecības tirgu; c) atceļot ASV Starptautiskās satiksmes un bruņojuma noteikumos paredzētās nevajadzīgās kontroles, un liberalizējot starptautisko starta iekārta tirgu; 43. lūdz Komisiju papildus esošajām kopīgajām pandēmisko slimību pētniecības programmām ierosināt kopīgu malārijas pētniecības programmu; 44. atbalsta pasākumus, kuri veicina ES uzņēmējdarbību un riska uzņemšanos un kuru pamatā ir ASV atbilstīgā pozitīvā pieredze šajā jomā; Tirdzniecības, ceļojumu un drošības uzlabošana 45. atzīmē, ka vīzu politika ir kļuvusi par politikas jomu, kas ir tikai un vienīgi Kopienas kompetencē; lūdz Komisiju nekavējoties uzsākt sarunas ar ASV valdību, lai uz visiem Eiropas Savienības pilsoņiem attiektos bezvīzu režīma programma (Visa Waiver Programm) un lai novērstu pašreiz esošos ierobežojumus, it īpaši attiecībā uz jauno dalībvalstu pilsoņiem; 46. uzsver, ka apgrūtinošās procedūras, kas ir saistītas ar vīzu pieprasīšanu, ir palielinājušas uzņēmumu un pilsoņu izmaksas; atzinīgi vērtē tā saukto iniciatīvu par "uzticamajām personām", kurai būtu jāpamatojas uz savstarpēji izstrādātiem standartiem, kas ir veids kā atvieglot ceļošanu, kas ir saistīta ar darījumiem, vai tūrisma nolūkos; 47. izsaka nožēlu par to, ka pašreiz lielākā daļa ES pilsoņu tiek pakļauti vīzu kontrolei, kas traucē brīvu kustību un strādājošo apmaiņu, kā arī visiem tiem, kas ieceļo ASV vai uzturas tur dienesta darīšanās; aicina ASV šajā jautājumā izrādīt lielāku pretimnākšanu, it īpaši attiecībā uz ES pilsoņiem, kas regulāri ceļo uz ASV dienesta darīšanās; Enerģijas efektivitātes veicināšana 48. ņemot vērā to, ka enerģētikas politikai ir ievērojama nozīme ekonomikas attīstībā, un to nevar nošķirt no būtiskiem ģeogrāfiski politiskiem jautājumiem un no ārpolitikas, ierosina, lai notiktu tiešāka un atklātāka viedokļu apmaiņa par iespējām nostiprināt atklātību starptautiskajā enerģijas tirdzniecībā, veicināt visā pasaulē atjaunīgās enerģijas avotus, izveidot ciešāku sadarbību starp enerģijas piegādātājiem un noteiktu kopēju enerģijas drošības stratēģiju un citus pasākumus, lai veicinātu ģeogrāfiski politisko un ekonomikas stabilitāti, valstīs, kas piegādā enerģiju, kā arī tranzītvalstīs; 49. izsaka nožēlu par to, ka tikai Eiropas Savienība uzņemas iniciatīvu starptautiskajā politikā klimata jomā, ka ASV pasaulē visvairāk emitē siltumnīcas efekta gāzes un ka tādēļ arī turpmāk visos politiskajos līmeņos jāuzstāj, lai arī ASV uzņemtos saistības klimata pārmaiņu jomā; tādēļ pauž nožēlu, ka ASV valdība turpmāk nevēlas iesaistīties nozīmīgā starptautiska mēroga partnerībā attiecībā uz klimata pārmaiņām; tomēr konstatē, ka ASV saskaņā ar vienošanos 2005. gada decembra konferencē Monreālā saistībā ar Apvienoto Nāciju Konvenciju par klimata pārmaiņām ir spērusi nozīmīgu soli uz priekšu, paužot savu gatavību, iesaistīties visaptverošā nākotnes dialogā; atzinīgi vērtē to, ka noteiktas interešu grupas Amerikas Savienotajās Valstīs, tostarp ASV Kongresa locekļi no abām palātām un partijām, likumdevēji, vietējās varas iestādes, NVO un daudzi tautsaimniecības pārstāvji uzstājīgi pieprasa lielāku līdzdalību siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju novēršanā; 50. uzskata, ka gan ES, gan ASV problēmas enerģētikas sektorā ir kopīgas un, lai gan abas puses neatkarīgi viena no otras ir veikušas nozīmīgus pasākumus, nozarē ir nepieciešama abpusēji izdevīga pieeja jautājuma risināšanai, lai: a) izstrādātu kopīgu stratēģiju, risinot problēmas, kas saistītas ar atkarību no fosilās enerģijas avotiem, veicot noteiktus pasākumus saistībā ar energoefektivitāti, atjaunīgo enerģiju izmantošanu un piegādes drošību gan enerģijas, gan arī pārvadāšanas jomā; b) attīstītu tīrās kombinētās siltuma un enerģijas (CHP) un atjaunīgās tehnoloģijas (piemēram oglekļa piesaisti un uzglabāšanu, kā arī citas zema oglekļa satura tehnoloģijas); c) mudināt ASV un tādas uz ekonomiskās augšupejas sliekšņa esošas valstis kā Ķīna un Indija, beidzoties Kioto protokola darbībai, kopā ar ES izstrādāt pasākumus, lai īstenotu ilglaicīgu un ekonomiskā ziņā iespējamu emisijas samazināšanu un lietpratīgi, atbilstoši izmaksām un vides prasībām reaģētu uz zaudējumiem, kas jau ir radušies klimata pārmaiņu rezultātā; d) atzītu kodolenerģijas svarīgo nozīmi oglekli nesaturošas enerģijas piegādē un turpinātu kopīgo pētniecības darbu, lai attīstītu šo nozīmīgo tehnoloģijas veidu un atvieglotu ūdeņraža izmantošanu tautsaimniecībā; e) kopā ar Starptautisko Atomenerģētikas aģentūru izstrādā kopīgu priekšlikumu par daudzpusēju globālas kodolenerģijas politikas stratēģiju, kas uzlabos drošību un novērsīs kodolmateriālu ļaunprātīgu izmantošanu militāriem nolūkiem; f) pēc tam izstrādāt kopīgu stratēģiju saistībā ar citām valstīm, kurās ir liels vai stipri pieaugošs enerģijas pieprasījums, kā arī ar enerģijas ražotājvalstīm; 51. uzsver vajadzību pastiprināt zinātnisko sadarbību starp ES un ASV biodegvielas jomā un iesaka pēc iespējas ātrāk īstenot iniciatīvu kopējai ES un ASV darba programmai biodegvielas jomā, īpašu uzmanību pievēršot otrās paaudzes bioetanola un biodīzeļa zmantošanai; Intelektuālā īpašuma tiesības 52. atzinīgi vērtē ES un ASV ekonomikas ministru sanāksmē panākto vienošanos līdz 2006. gada ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmei izstrādāt stratēģiju par sadarbību intelektuālā īpašuma tiesību ieviešanas jomā, kurai jānovērš šo tiesību pārkāpumi un to nepietiekami efektīva īstenošana trešās valstīs, jo īpaši Ķīnā un Krievijā, un jāuzlabo sadarbība muitas un robežapsardzes jomā, jāveicina publiskā un privātā sektora partnerība un jākoordinē tehniskā palīdzība trešām valstīm; 53. izsaka nožēlu par to, ka nav panākta saprašanās ģeogrāfisko norāžu jautājumos; izsaka nožēlu, ka pilnīgi atšķirīgu patentu sistēmu līdzāspastāvēšana (ASV darbojas pirmizgudrotāja sistēma, bet visā pārējā pasaulē izmanto pirmā pieteicēja sistēmu) vēl joprojām ES uzņēmumiem izraisa ievērojamas problēmas; mudina ASV Kongresu turpināt patentu sistēmas reformu, pārejot uz pirmā pieteicēja sistēmu. 54. mudina ES un ASV atbilstošā veidā strādāt kopā, lai cīnītos pret intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem trešās valstīs, it īpaši Ķīnā un Krievijā; Ieguldījumi 55. ierosina 2006. gada augstākā līmeņa sanāksmē formāli pieņemt dokumentu, kurā ir iekļauts visaptverošs to vēl saglabājušos šķēršļu uzskaitījums, kas kavē savstarpēju ieguldījumu īstenošanu, kā arī konkrētu pasākumu uzskaitījums, kuri ir vajadzīgi, lai šos šķēršļus mazinātu vai novērstu, to pilnībā saskaņojot ar iekšējā tirgus noteikumiem, tostarp noteikumiem, kas saistīti ar sabiedriskiem pakalpojumiem, un piesardzības principu; 56. atbalsta investīciju veicināšanas pasākumus un pakāpenisku visu šķēršļu atcelšanu transatlantiskām investīcijām, izmantojot a) grāmatvedības standartu konverģenci, b) vienādu nosacījumu piemērošanu finanšu tirgos, c) savstarpēji godīgu konkurences politiku un d) pārtraucot joprojām veiktos protekcionisma pasākumus noteiktās nozarēs; apšauba saglabājušos īpašumtiesību ierobežojumus ASV, īpaši attiecībā uz aizsardzības un aviācijas nozarēm, un atbalsta ASV Ārvalstu investīciju komitejas reformu; aicina Komisiju veikt to šķēršļu izpēti, kuri pastāv attiecībā uz uzņēmumu pārņemšanu iekšējā tirgū un kuri nostāda ES uzņēmumu ieguvējus neizdevīgā stāvoklī salīdzinājumā ar ASV pircējiem; aicina Komisiju nodrošināt, lai īpašumtiesību ierobežojumus ES nevarētu izmantot par ieganstu ierobežojumu saglabāšanai ASV; Konkurences politika un īstenošana 57. aicina izstrādāt tādu kopīgu konkurences politikas transatlantisku stratēģiju, kas sekmē izpildes pasākumu koordinēšanu un konfidenciālas informācijas apmaiņu; uzstāj, ka konkurences noteikumu vienlīdzīga piemērošana abās Atlantijas okeāna pusēs neatkarīgi no valsts, kurā tie izveidoti, ir būtiska, lai radītu konkurētspējīgu un vienotu transatlantisku tirgu; 58. atbalsta mērķi noslēgt ar Amerikas Savienotajām valstīm papildu nolīgumu konkurences jomā, kas ļautu apmainīties ar konfidenciālu informāciju, īstenojot izmeklēšanu saskaņā ar ES un ASV konkurences tiesībām; Valsts iepirkums 59. ierosina 2006. gada augstākā līmeņa sanāksmē oficiāli pieņemt dokumentu, kurā ir iekļauts juridisko, praktisko un tehnisko šķēršļu uzskaitījums, kas kavē pārrobežu publisko iepirkumu abu partneru starpā, kā arī pasākumu uzskaitījumu, kuri ir vajadzīgi, lai novērstu šos šķēršļus, un kuros ņem vērā vispārējas nozīmes pakalpojumu īpašo nozīmi; atbalsta, ka abi partneri sadarbotos daudz plašāk, nevis tikai atbilstoši esošo un turpmāko valsts iepirkuma nolīgumu saistībām, kas, no vienas puses, varētu paplašināt abu pušu izdevības, bet no otas puses, — palielināt Eiropas konkurētspēju un paplašināt ES uzņēmumu, jo īpaši mazo un vidējo uzņēmumu, noieta tirgu; 60. atbalsta ES un ASV sadarbības stiprināšanu attiecībā uz publiskā pasūtījuma tirgus atvēršanu; uzsver, ka vienādu konkurences nosacījumu pieņemšana šajā jomā radīs jaunas iespējas Eiropas Savienības uzņēmumiem un it īpaši MVU; 61. izsaka nožēlu par to, ka ASV neatkāpjas no visdažādākajiem diskriminējošiem "Buy America""noteikumiem, kurus vēl papildina pavalstu finansētas infrastruktūras programmas; jo īpaši pauž nožēlu par to, ka bruņojuma ražošanas uzņēmumiem Eiropā joprojām ir grūti iekļūt ASV bruņojuma tirgū un izmantot ASV ražotās bruņojuma tehnoloģijas, jo nav transatlantiskās apmaiņas bruņojuma piegādes jomā un bruņojuma ražošanas nozarē kopumā; lūdz ASV Kongresu atzīt, to, ka transatlantiskā ekonomika ir kļuvusi par realitāti, pat attiecībā uz tirgiem, kas ir saistīti ar drošību;" Pakalpojumi/profesionālās kvalifikācijas savstarpēja atzīšana 62. norāda, ka tikai Arhitektu savienība ir mudinājusi abu pušu kompetentās iestādes saistībā ar darba programmu nodarboties ar kvalifikāciju savstarpēju atzīšanu; apzinās, ka, acīmredzot, citu profesiju pārstāvji dod priekšroku, lai jautājumus par atzīšanas procedūrām savstarpēji risinātu attiecīgās ES un ASV profesionālās apvienības; lūdz Komisiju informēt Eiropas Parlamenta atbildīgās komitejas par to, kādi šķēršļi gan ES, gan ASV traucē kvalifikāciju savstarpēju atzīšanu; 63. atzīmē, ka ASV vēl arvien ir būtiskas atšķirības federālajās pavalstīs attiecībā uz diplomu un profesionālo kvalifikāciju horizontālo atzīšanu, kas traucē turpmāku attīstību transatlantiskajā tirgū, galvenokārt pakalpojumu nozarē; mudina Komisiju uzsākt sarunas īpašās nozarēs, piemēram, attiecībā uz pilotu licencēšanu, ar mērķi noslēgt nolīgumus; kā arī mudina ASV izstrādāt tādu sistēmu pēc Eiropas parauga, kas nodrošina, ka ES iekšējā tirgū dalībvalstis savstarpēji atzīts tikpat kā visus izglītības diplomus un profesionālās kvalifikācijas; Pakalpojumi/gaisa pārvadājumu pakalpojumi 64. atzinīgi vērtē līdz šim sasniegto sarunās par ES un ASV gaisa pārvadājumu pakalpojumiem un uzsver nepieciešamību iespējami īsā laikā panākt pilnvērtīgu nolīgumu, kas pamatojas uz savstarpīgumu un ar kura starpniecību tiktu atrisināta ASV aviosabiedrību "īpašumtiesību ierobežojuma" problēma; 65. tā kā tirdzniecības un tūrisma nozares ir būtiski svarīgas abām pusēm, prasa, lai 2007. gadā paredzētajā Transatlantiskās partnerības nolīgumā noteikti iekļautu atsevišķu nodaļu par transportu, papildinot to ar augstākā līmeņa sanāksmēm, sanāksmēm ar ASV Kongresa un Eiropas Parlamenta par transportu atbildīgo komiteju locekļu piedalīšanos, sanāksmēm ar ASV Transporta ministra, kompetentā ES komisāra un Komisijas ierēdņu piedalīšanos, kā arī sadarbību starp aģentūrām, kas atbildīgas par gaisa drošību, un attiecīgajām federālās pārvaldes iestādēm; PTO strīdu izšķiršana starp ES un ASV 66. uzstāj, ka, lai gan PTO apakškomisijas var izraisīt ievērojamas politiskas domstarpības, strīdi ekonomikas un tirdzniecības jomā veido dabisku daļu no transatlantiskajām ekonomikas attiecībām; 67. ierosina kopīgu stratēģiju, kas pamatojas uz trim jautājumiem, lai samazinātu to strīdu skaitu starp lielākajām tirdzniecības lielvalstīm pasaulē, kas iespaido norises visā PTO: a) formālas saistības visaugstākajā līmenī ievērot daudzpusējos tirdzniecības noteikumus, par kuriem panākta vienošanās, un PTO apakškomiteju lēmumu ātra un neierobežota īstenošana; b) pastiprinātas politiskas saistības pilnībā izmantot visas divpusējās diplomātiskās iespējas pirms PTO strīdu izšķiršanas mehānisma pielietošanas, ņemot vērā vajadzību aizsargāt uzņēmēju un tirgotāju likumīgās intereses; c) abiem partneriem jāatzīst, ka likumdevējiem un valdībām ir leģitīmas tiesības aizsargāt pilsoņu veselību un vidi, tomēr ES un ASV jānodrošina, ka šo instanču pieņemtie noteikumi minētajās jomās nav diskriminējoši, ir samērīgi un pamatoti ar zinātnes atziņām, lai novērstu protekcionisma piekritēju īstenotu to ļaunprātīgu izmantošanu, ievērojot iekšējos noteikumus un piesardzības principu; 68. lūdz Komisiju iesniegt Eiropas Parlamentam ziņojumu, kurā būtu izvērtētas oficiālāka divpusējo tirdzniecības strīdu izšķiršanas mehānisma priekšrocības un problemātiskie faktori, ņemot vērā līdzīgus mehānismus starp ES un citām trešām valstīm; 69. atzīmē, ka ASV iestāžu izmantotās metodes jautājumos, kas saistīti ar tirdzniecības aizsardzību, dažos gadījumos rada nelikumīgus šķēršļus tirdzniecībai, un uzsver, ka uzskatāmi protekcioniskā ASV tirdzniecības aizsardzības instrumentu piemērošana jau ir, kā tā sauktā "Byrd grozījuma", jeb ASV tērauda aizsardzības pasākumu gadījumā, veiksmīgi apstrīdēta PTO strīdu izšķiršanas sistēmā, un to darīja ne tikai ES; 70. atzinīgi vērtē ASV Kongresa "Deficīta samazināšanas aktu 2005", ar kuru atcēla "Byrd grozījumu", bet izsaka nožēlu, ka pārejas klauzulas dēļ tas netiks atcelts nekavējoties; tāpēc aicina ASV Kongresu steidzami svītrot pārejas klauzulu, lai savākto antidempinga un antisubsīdiju nodevu izmaksāšana ASV uzņēmumiem vairākus gadus neturpinātu traucēt konkurenci ASV tirgū, sadārdzinot importētās preces; 71. atkārtoti pauž bažas par nozīmīgo tiešo un netiešo valdības atbalstu ASV rūpniecībai, tiešo subsīdiju, aizsargājošu tiesību aktu un nodokļu politikas veidā; jo īpaši uzsver, ka visos PTO apakškomisijas un Ārējās tirdzniecības uzņēmumu sistēmas Apelācijas institūcijas ziņojumos ir secināts, ka, par spīti nozīmīgām izmaiņām tās tiesību aktos, ASV vēl pilnībā neievēro PTO iepriekšējos nolēmumus un PTO Strīdu izšķiršanas padomes (SIP) ieteikumus; tāpēc aicina ASV Kongresu panākt, lai "Amerikas darbavietu radīšanas akts", kurā ir "Krusttēva klauzula", pilnībā atbilstu PTO iepriekšējiem nolēmumiem un PTO SIP ieteikumiem; 72. atzinīgi vērtē, ka ilglaicīgais strīds par "ārējās tirdzniecības uzņēmumiem (FSC)" ir beidzies, ASV Kongresam atceļot PTO nolēmumiem neatbilstīgos ienākuma nodokļu atvieglojumus ASV uzņēmumiem, kuri ir noteikti ASV Darbavietu radīšanas aktā; 73. izsaka nožēlu, sakarā ar Airbus-Boeing lietu, par to, ka ASV un ES ir nevajadzīgi iesaistījušās, iespējams, lielākajā, sarežģītākajā un izmaksu ziņā dārgākajā juridiskajā strīdā PTO vēsturē; aicina abas puses izvērst pārrunas visaugstākajā līmenī, lai atrastu iespējas nonākt pie pragmatiska risinājuma, izvairoties no nevajadzīgās izskatīšanas PTO; 74. uzsver, ka PTO lieta par ĢMO nekādā veidā neapšauba Eiropas tiesību aktus par tirdzniecības atļaujām biotehnoloģijas ražojumiem, bet attiecas uz novecojušām biotehnoloģiju novērtējuma procedūrām, kuras jau ir pārskatītas kopš izskatīšanas apakškomitejā; 75. atzinīgi vērtē ES lēmumu izpildīt PTO nolēmumu, izdarot izmaiņas tiesību aktos attiecībā uz hormoniem no 2003. gada; vēlētos, lai pastāvīgās ASV (kā arī Kanādas) un ES domstarpības par pretpasākumu piemērošanu tiktu atrisinātas, un mudina ASV izbeigt tirdzniecības sankcijas pret Eiropas produktiem, kuras tā piemēro kopš 1999. gada; 76. izsaka nožēlu par to, ka ASV vēl nav atteikusies no savas antidempinga metodoloģijas, kas pazīstama kā "reducēšana līdz nullei", neskatoties uz to, ka PTO ir nepārprotami nosodījusi šo praksi gultas veļas lietā; 77. uzsver, ka PTO strīdu izšķiršanas sistēma ir svarīgākais elements, nodrošinot drošību un uzticamību daudzpusējā tirdzniecības sistēmā; pauž bažas par to, ka dažos gadījumos ASV pieeja neatbilst starptautiskām saistībām, piemērojot, vai atsakoties atcelt likumus, kuri ir pretrunā PTO saistībām, un kas būtiski kaitē ES un trešo valstu rūpniecībai; tāpēc aicina ASV Kongresu uzlabot savā darbībā centienus panākt atbilstību PTO strīdu izšķiršanas procesu rezultātiem; Citi vispārēji jautājumi 78. izsaka nožēlu par to, ka monetārie un makroekonomikas politikas jautājumi nav iekļauti Ekonomikas iniciatīvā un Darba programmā; atkārtoti pauž bažas par ASV lielā duālā federālā budžeta un tekošā konta deficīta ietekmi uz globālo ekonomiku; tāpēc aicina Eiropas Centrālo banku un Federālo rezervju sistēmu ciešāk sadarboties globālās monetārās politikas un finanšu stabilitātes jautājumos; 79. atkārtoti aicina transatlantiskos partnerus kopīgi pārskatīt savas stratēģijas un instrumentus palīdzībai attīstības jomā un humanitārajai palīdzībai, tostarp arī to koordināciju ar Bretonvudsas institūcijām, lai tādējādi uzlabotu ES un ASV pasākumu efektivitāti, saskaņotību un savstarpēju papildināmību, risinot globālas problēmas tādās jomās kā nabadzības mazināšana, infekcijas slimības, un vides stāvokļa pasliktināšanās; 80. lūdz Komisiju izvērtēt esošos finansēšanas un programmu izstrādes mehānismus, lai finansētu ES—ASV kopīgās programmas trešās valstīs, ar nolūku izstrādāt efektīvāku un produktīvāku procedūru; 81. uzskata, ka ar kultūras palīdzību ir iespējams stiprināt transatlantiskās attiecības un tādējādi sekmēt Eiropiešu un Amerikāņu partnerattiecības un savstarpējo sapratni; 82. aicina ES un ASV partnerus ekonomiskajās attiecībās ņemt vērā kultūras un izglītības nozīmi un īpatnības; 83. iesaka sākt transatlantisko dialogu kultūras (tostarp audiovizuālajā jomā) un izglītības jomā, kas veicinātu regulāru labas prakses un pieredzes apmaiņu, it īpaši attiecībā uz: a) cīņu pret pirātismu un viltošanu; b) tiesību aizsardzības metožu uzlabošanu skaņas un audiovizuālo materiālu izplatīšanai internetā un šo sistēmu atbilstības nodrošināšanu autortiesībām un autoru atalgojumam; c) informētību par ES un ASV kinematogrāfisko mantojumu, jo īpaši par Eiropas filmām Amerikā, kur tās tiek izrādītas daudz retāk, lai tādējādi veicinātu savstarpēju saprašanos; d) pasākumiem, lai veicinātu līdzsvarotāku kino produkcijas izplatīšanu, kam būtu jānovērš negodīga konkurence vai dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana dažos tirgos ES, kā arī jebkādu juridisku vai faktisku tiesisko šķēršļu novēršanu Eiropas audiovizuālās produkcijas izplatīšanai ASV; e) atbilstošu mehānismu izveidi, lai attīstītu un stiprinātu kultūras tūrismu starp abiem kontinentiem; 84. attiecībā uz izglītību aicina šajā dialogā īpašu uzmanību pievērst: a) profesionālo kvalifikāciju savstarpējas atzīšanas veicināšanai, īpaši ar mākslu saistītajās nozarēs, tādējādi vienkāršojot kultūras darbinieku mobilitāti un mākslinieku apmaiņu; b) pētniecības veicināšanai un augstskolu pasniedzēju, pētnieku un studentu apmaiņai jomās, kuras veicina ES un ASV ekonomisko un zinātnisko attiecību nostiprināšanos, īpaši ņemot vērā sadarbības programmu augstākas un profesionālās izglītības jomā [16]; c) izpratnes veidošanai par zināšanu sabiedrības nozīmi un mūžizglītības nostiprināšanai; 85. paturot prātā EK līguma 133. pantu un 151. pantu, uzskata, ka audiovizuālās jomas specifika pieprasa, lai transatlantisko savstarpējās apmaiņas procesu pamatā būtu cieņa pret ES kultūras un valodu daudzveidību; tāpēc aicina īstenot piemērotus pasākumus kultūras daudzveidības popularizēšanai un kultūras apmaiņas aktivizēšanai; 86. aicina Eiropas iestādes veidot ASV partneru izpratni par darbību, ko Eiropas Savienība veic, lai atbalstītu UNESCO Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu; 87. uzsver, ka transatlantisko attiecību kontekstā ir svarīgi pievērst uzmanību datu aizsardzības jautājumiem; atzīmē, ka ņemot vērā nepietiekamo datu aizsardzību transatlantiskās apmaiņas atsevišķos aspektos, ir lietderīgi izvērtēt tās jomas, kurās ir vērojama efektīva informācijas apmaiņa ar trešām valstīm (piemēram, privātās dzīves aizsardzības principi), lai izplatītu veiksmīgus risinājumus arī citās jomās; 88. atzinīgi vērtē Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) jaunāko pētījumu par makroekonomiskajiem ieguvumiem, veicinot turpmāku ES un ASV ekonomisko integrāciju, kurā aprēķināts, ka, būtiski samazinot šķēršļus tirgus pieejamībai, šķēršļus ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem un tirdzniecībai IKP pieaugums uz vienu iedzīvotāju ES un ASV būtu attiecīgi no 2% līdz 3,5 % un no 1% līdz 3%; 89. pieprasa, lai ES veiktu detalizētāku un visaptverošāku pētījumu kurā: a) noteiktu, kādas būtu sekas, ja atceltu atlikušās tarifu un beztarifu barjeras tirdzniecībai un ieguldījumiem starp ES un ASV; b) abās pusēs izpētītu iespējas attiecīgajos gadījumos ex ante vai ex post reglamentējošajai nolīdzināšanai; c) izvērtētu ES—ASV reglamentējošās nolīdzināšanas vai konverģences ietekmi uz trešām valstīm; d) izpētītu iespējas "reglamentējošā tilta" izveidei, saskaņā ar kuru, ja reiz prece vai pakalpojums tiek akceptēts, tas ir akceptējams jebkur transatlantiskajā tirgū; Transatlantiskie dialogi 90. uzsver transatlantisko dialogu nozīmību, stiprinot saites starp ES un ASV; atzīmē, ka strādājot pie būtiskiem jautājumiem attiecīgās jomās, un nozīmīgi atbalstot transatlantisko attiecību veidošanos, tās mērķus un darbības, dialogi ir nozīmīgi transatlantisko lēmumu pieņemšanā un palīdz nodrošināt, lai centieni dažādās jomās patiesi atbilstu tam, kas pilsoņiem ir nepieciešams; 91. atzīmē, ka Transatlantiskais likumdevēju dialogs (TLD) ir palīdzējis nostiprināt ES un ASV parlamentārās attiecības; atkārto, ka nepieciešams veidot centienu saskaņotību starp Transatlantisko likumdevēju dialogu un citiem Jaunās transatlantiskās programmas dialogiem, cita starpā, uzsākot jaunas kopīgi finansētas programmas likumdošanas jomā strādājošo apmaiņai, un izveidojot nelielu TLD sekretariātu; 92. uzsver, ka Transatlantiskā likumdevēju dialoga ietvaros 2006. gada 18.— 21. aprīlī Vīnē notikusī 61. sanāksme ir apstiprinājusi mūsu dalībnieku milzīgās priekšrocības, kas ir radušās, novēršot šķēršļus, kuri kavē transatlantisko ekonomisko attiecību attīstību, un minētās sanāksmes rezultātā ir konstatēts, ka ASV un ES savstarpējās attiecības ir jāatjauno, aizstājot līdzšinējo struktūru ar ES un ASV partnerības nolīgumu; 93. atzīmē, ka Transatlantiskais uzņēmumu dialogs ir veiksmīgi mainījis darbības veidus, lai nodrošinātu efektīvāku uzņēmumu ieguldījumu šajos jautājumos, ar nolūku stiprināt ekonomiskās partnerattiecības; 94. uzsver, ka Transatlantiskā darbaspēka dialoga abām pusēm jākļūst aktīvākām un redzamākām, reaģējot uz notiekošo, un izstrādājot ieteikumus par kopīgiem jautājumiem; iesaka Transatlantiskajam darbaspēka dialogam pievērsties būtiskām sadarbības jomām, izmantojot uz nozarēm orientētu pieeju; 95. atzīmē, ka ES—ASV Zinātnes un tehnoloģijas nolīgums ir galvenais instruments ES—ASV attiecību tālākai attīstīšanai zinātnes jomā; aicina izveidot oficiālu Transatlantisko pētniecības dialogu, lai veicinātu un koordinētu sadarbību pētniecībā un jaunas iniciatīvas noteiktās zinātnes nozarēs, kuras neaptver pašreizējās struktūras; 96. atzīmē, ka citi transatlantiskie dialogi, kas notiek ārpus oficiālajiem nolīgumiem, arī palīdz stiprināt saites starp ES un ASV; iesaka pārskatīt pašreizējo transatlantisko dialogu struktūru un izpētīt jaunas daudzsološas jomas ciešākai sadarbībai; Eiropas Parlamenta loma 97. uzsver, ka, lai gan Ekonomikas iniciatīvā atspoguļotie atsevišķie uzdevumi pirmām kārtām attiecas uz regulējošām iestādēm, pilnībā integrēta transatlantiskā tirgus īstenošanai būs nepieciešama abu pušu likumdevēju aktīva iesaistīšana; uzsver, ka ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmēs jābūt pietiekami reprezentatīvai parlamentu pārstāvībai, lai varētu sniegt parlamentu ieguldījumu šajā administratīvajā procesā, kurā vadošā loma ir abu pušu izpildvarām; aicina pirms katras augstākā līmeņa sanāksmes organizēt tikšanos TLD un augsta līmeņa darba grupas starpā, lai apmainītos ar viedokļiem par Darba programmas attīstību; 98. aicina pirms katras augstākā līmeņa sanāksmes organizēt tikšanos TLD un augsta līmeņa darba grupas starpā, lai apmainītos ar viedokļiem par attiecīgiem ekonomiskajiem jautājumiem un it sevišķi par Darba programmas attīstību; 99. iesaka, lai vismaz Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs un ASV Kongresa vadība piedalītos nākamajā ES—ASV augstākā līmeņa sanāksmē un, lai tas būtu parasti, ka Eiropas Parlaments un ASV Kongress būtu iesaistīts ES—ASV augstākā līmeņa sanāksmju sagatavošanā un norisē; 100. atzinīgi vērtē centienus stiprināt TLD starp Eiropas Parlamentu un ASV Kongresu, tostarp jo īpaši, efektīva "agrīnās brīdināšanas" mehānisma un ziņošanas sistēmas īstenošanu starp parlamentārajām komitejām abos Atlantijas okeāna krastos; 101. lūdz Pārstāvju Palātu apsvērt pastāvīgās delegācijas izveidošanu, lai nodrošinātu, ka TLD turpinās; turklāt jāizveido regulārs dialogs starp Eiropas Parlamentu un ASV Senātu; 102. aicina tā attiecīgo komiteju 2007. gada budžetā paredzēt nepieciešamos līdzekļus Eiropas Parlamenta pastāvīgā oficiālā pārstāvja amata izveidošanai Vašingtonā, kas nodrošinātu attiecīga oficiāla rakstura piešķiršanu paša Parlamenta darbībai un labāku sadarbību starp Eiropas Parlamentu un ASV Kongresu; * * * 103. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, un Amerikas Savienoto Valstu prezidentam un Kongresam. [1] Parakstīta ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē Madridē. [2] Kopīgais paziņojums pieņemts ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē Londonā. [3] Parakstīta ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē Bonnā. [4] Apstiprināta ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē Vašingtonā. [5] OV C 124 E, 25.5.2006., 556. lpp. [6] OV C 34 E, 7.2.2002., 359. lpp. [7] OV C 177 E, 25.7.2002., 288. lpp. [8] OV C 180 E, 31.7.2003., 392. lpp. [9] OV C 69 E, 19.3.2004., 124. lpp. [10] OV C 104 E, 30.4.2004., 1043. lpp. [11] OV C 247 E, 6.10.2005., 151. lpp. [12] Parakstīta ES un ASV augstākā līmeņa sanāksmē 2004. gada 25. un 26. jūnijā Šenonā. [13] Pieņemtie teksti, P6_TA(2005)0461. [14] Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0238. [15] Daniel S. Hamilton/Joseph P. Quinlan. Dziļāka integrācija: Kā Transatlantiskie tirgi vada globalizāciju, 2005. gada jūnijs; Francisco Cabrillo, Jaime Garcia-Legaz un Pedro Schwartz. Atklāta Atlantijas uzplaukuma telpa, FAES, 2006. [16] OV L 71, 13.3.2001., 8. lpp. --------------------------------------------------