EIROPAS KOMISIJA Briselē, 6.10.2022 COM(2022) 740 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI par Ziņojumu par Migrāciju un patvērumu











1.IEVADS Pēdējā gada laikā ES ir saskārusies ar virkni notikumu, kas būtiski ietekmējuši migrācijas, patvēruma un robežu pārvaldības procesus. Krievijas uzsāktais neprovocētais agresijas karš pret Ukrainu izraisīja lielāko iedzīvotāju piespiedu pārvietošanu Eiropā kopš Otrā pasaules kara, un paredzams, ka nesenā kara eskalācija palielinās Krievijas pilsoņu ieceļošanas gadījumu skaitu uz Savienības ārējām robežām. Pastāvīgais spiediens uz migrācijas ceļiem Vidusjūras reģionā un Rietumbalkānos vēl vairāk palielināja migrācijas plūsmu pieauguma radītās problēmas. Baltkrievijas režīma īstenotā migrantu instrumentalizācija politiskos nolūkos radīja vēl nebijušas juridiskas un operatīvas problēmas. Vienlaikus dalībvalstis saskārās ar nepieciešamību uzlabot robežu un vīzu pārvaldību, jo tika atcelti Covid-19 dēļ noteiktie ceļošanas ierobežojumi un atsākās tūrisma un darījumdarbības aktivitātes. ES ir pierādījusi, ka spēj reaģēt ātri, ar reālu solidaritāti un rezultatīvu koordināciju. Bezprecedenta Pagaidu aizsardzības direktīvas aktivizēšana un tik daudzu eiropiešu individuāli sniegtais atbalsts cilvēkiem, kas bēg no Ukrainas, ir spilgts Eiropas vērtību apliecinājums. Praktiska un tieša rīcība ir parādījusi, kā ES palīdz gan cilvēkiem, kam vajadzīga aizsardzība, gan dalībvalstīm, kuras ir pakļautas spiedienam. Reakcija uz kara sekām atspoguļo arvien lielāko ES kopīgas reaģēšanas spēju. Migrācijas sagatavotības un krīzes plāna tīkls nodrošināja jaunu veidu, kā stiprināt saziņu un savstarpējo informētību kā pamatu saskaņotai ES reakcijai. Solidaritātes platforma ir nodrošinājusi centru, kas koordinē no Ukrainas bēgošo cilvēku uzņemšanu. Jaunā ES Patvēruma aģentūra, Frontex un Eiropols palielināja savu palīdzības apjomu, lai atbalstītu dalībvalstis, kas saskaras ar jaunajām problēmām. Savienības straujā reaģētspēja un elastība palīdz mums pārvarēt problēmas. Tomēr gads kopš pēdējā ziņojuma par migrāciju ir apstiprinājis, ka ES patvēruma un migrācijas sistēmā ir nepieciešamas strukturālas reformas, lai ES spētu risināt gan krīzes situācijas, gan ilgtermiņa tendences. Francijas prezidentūras laikā paveiktais darbs ir radījis pozitīvu dinamiku, kas saistībā ar Migrācijas un patvēruma paktu ļāva panākt ievērojamu progresu gan iekšējā, gan ārējā dimensijā. Dalībvalstu sadarbības atsākšanai ar Komisijas atbalstu par pamatu tika izmantota jauna Solidaritātes deklarācija. Padziļinājās mūsu partnerība ar galvenajām izcelsmes un tranzīta valstīm visos migrācijas un piespiedu pārvietošanas aspektos. Rezultātus deva arī diplomātiskais darbs — gan saistībā ar plašāku sadarbību migrācijas jomā, gan tādos svarīgos gadījumos kā Baltkrievijas režīma īstenotā migrantu instrumentalizācija. Darbaspēka trūkums daudzās nozarēs un visās dalībvalstīs norāda uz nepieciešamību piesaistīt dinamisku darbaspēku, kā arī izveidot drošus ceļus, kas mazinātu stimulus neatbilstīgai migrācijai. Jaunais Prasmju un talantu tiesību aktu priekšlikumu kopums atspoguļo pakta visaptverošo partnerību pieeju starptautiskā līmenī. Komisija atzinīgi vērtē kopīgo ceļvedi, par kuru vienojušies Eiropas Parlaments un Padomes rotējošās prezidentvalstis un kurā apstiprināta apņemšanās darīt visu iespējamo, lai līdz 2019.–2024. gada sasaukuma beigām pieņemtu tiesību aktu priekšlikumus, kas saistīti ar paktā izklāstīto patvēruma un migrācijas pārvaldību. Šajā ziņojumā ir sniegts panāktā progresa kopsavilkums un aprakstīti galvenie notikumi migrācijas un patvēruma jomā pēdējā gada laikā. Tajā ir norādītas galvenās problēmas, kas jārisina nākotnē, un atgādināts, kādi pasākumi ir nepieciešami, lai izveidotu stabilāku un taisnīgāku migrācijas un patvēruma politiku. 2.ES REAKCIJA UZ KRIEVIJAS IEBRUKUMU UKRAINĀ Eiropa ir bezprecedenta kārtā uzņēmusi miljoniem cilvēku, kas bēg no Krievijas agresijas kara pret Ukrainu. Komisija ātri reaģēja uz šā izaicinājuma mērogu, liekot lietā visus ES līmenī pieejamos instrumentus, lai atbalstītu dalībvalstis, kā arī izmantojot pašu eiropiešu ārkārtīgo dāsnumu. Šis darbs, lai sniegtu palīdzību ES iekšienē, tiek veikts ciešā saistībā ar darbu, lai palīdzētu nodrošināt humānās palīdzības vajadzības un sākt atjaunošanas darbus pašā Ukrainā (sk. 7. iedaļu). ES uzņemšanas pasākumu kodols bija 2022. gada 4. martā pirmo reizi aktivizētā Pagaidu aizsardzības direktīva, kas personām, kura bēga no kara, nodrošināja skaidru juridisko statusu un bezprecedenta aizsardzību visā ES ar tiesībām uz izmitināšanu, izglītību un veselības aprūpi, kā arī piekļuvi darbam. Ir reģistrēti vairāk nekā 4 miljoni pieteikumu par pagaidu aizsardzību vai pienācīgu aizsardzību saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem. Komisija, ES aģentūras un dalībvalstis sadarbojās, lai šīs tiesības īstenotu praksē. Komisija ātri izdeva operatīvās vadlīnijas par pārbaudēm pie ES robežām ar Ukrainu, kurās precizēts Šengenas Robežu kodeksa piedāvātais elastīgums situācijas pārvaldībai. Turpmākās vadlīnijas par pagaidu aizsardzību ir regulāri atjauninātas, lai palīdzētu nodrošināt saņēmējiem konsekventas tiesības visās dalībvalstīs. Kopš 2022. gada 24. februāra ES migrācijas sagatavotības un krīzes pārvaldības mehānisma tīkls — viens no Migrācijas un patvēruma pakta elementiem, kas jau ir izveidots un darbojas — ir nodrošinājis, ka visi dalībnieki ir informēti par situāciju, lai ES varētu reaģēt rezultatīvi un saskaņoti, cieši koordinējot savu darbību ar citiem forumiem, jo īpaši ar ES integrētajiem krīzes situāciju politiskās reaģēšanas mehānismiem un Solidaritātes platformu. Solidaritātes platforma Komisija izveidoja Solidaritātes platformu, lai papildinātu Pagaidu aizsardzības direktīvas aktivizēšanu. Tā ir kļuvusi par centru saskaņotai Eiropas reakcijai. Tajā piedalās dalībvalstis, Šengenas asociētās valstis, Eiropas Ārējās darbības dienests, ES Patvēruma aģentūra, Frontex un Eiropols, Starptautiskā Migrācijas organizācija un ANO bēgļu aģentūra UNHCR, kā arī Ukraina un Moldova, un to vada Komisija. Tā arī nodrošina iespēju apspriesties ar starptautiskajiem partneriem, jo īpaši ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Kanādu un Apvienoto Karalisti. Solidaritātes platforma uzrauga jaunās vajadzības ES un koordinē operatīvo rīcību. Tā ir apzinājusi uzņemšanas spējas dalībvalstīs, palīdzējusi nodrošināt, lai pārvietotie cilvēki zinātu savas iespējas, un atbalstījusi viņu drošību, izmantojot ES Kopējo cilvēku tirdzniecības apkarošanas plānu, kas izstrādāts ES cilvēku tirdzniecības apkarošanas koordinatora vadībā. Platforma ir veicinājusi centienus nodrošināt izglītību, nodarbinātību un ilgtspējīgu izmitināšanu, palīdzēt izceļot no Moldovas un atbalstīt tos, kas izvēlas atgriezties Ukrainā. Pastāvīgi galvenā uzmanība ir pievērsta neaizsargātāko personu, jo īpaši bērnu, aizsardzībai. 10 punktu plāna īstenošana ES reakcija ir izklāstīta 10 punktu plānā, ko Komisija izstrādāja martā. Šā plāna svarīga daļa — pagaidu aizsardzības platforma — ļauj dalībvalstīm reāllaikā apmainīties ar informāciju par pagaidu aizsardzības un pienācīgas aizsardzības reģistrāciju saskaņā ar valsts tiesību aktiem, vienlaikus novēršot iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu. Platformu jau izmanto 24 dalībvalstis, un ir iecerēts to paplašināt, lai iekļautu Dāniju un Šengenas asociētās valstis. Transporta un informācijas centru karte atvieglo tālāku pārvietošanos nolūkā nodrošināt transportu, kas nepieciešams, lai varētu pilnā mērā izmantot dalībvalstu uzņemšanas spējas. Viena no prioritātēm ir bijusi uzņemšanas sistēmu uzlabošana, integrācijas nodrošināšana vietējās kopienās un drošu un piemērotu izmitināšanas vietu atrašana. ES Patvēruma aģentūra sniedza praktiskus ieteikumus par ārkārtas izmitināšanu privātos mājokļos. Ar iniciatīvu “Drošas mājas” tika atbalstītas daudzas organizācijas, kas nodrošina iespēju privātu mājokļu īpašniekiem uzņemt ukraiņus, piemēram, sniedzot norādījumus par to, kā privātus mājokļus padarīt piemērotus un drošus. Sagatavotība turpmākiem notikumiem tagad ietver kopēju Eiropas ārkārtas situāciju un reaģēšanas plānu. Pašlaik norit darbs pie valstu ārkārtas rīcības plānu izstrādes, un īpaša uzmanība ir pievērsta sagatavošanās darbiem ziemas periodam.

Aptuveni puse no personām, kas ierodas no Ukrainas, ir bērni — gan ar pavadoni, gan vieni paši. Papildus mērķtiecīgiem norādījumiem par bērnu aizsardzību visos posmos viņu ceļā uz drošu mājvietu īpaša uzmanība tika pievērsta nepavadītu bērnu pārsūtīšanai no Moldovas un pienācīgai to bērnu aprūpei, kas iepriekš atradušies Ukrainas iestādēs. ES Kopējā cilvēku tirdzniecības apkarošanas plāna mērķis ir mazināt risku, ka noziedzīgi grupējumi apdraud personas, kas ir ceļā vai meklē darbu, jo īpaši sievietes un bērnus. Pasākumi ES līmenī, kā arī ieteikumi dalībvalstīm attiecas uz izpratnes veicināšanu, noziedzības novēršanu, pastiprinātu tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu sadarbību, cietušo identificēšanu un aizsardzību, kā arī sadarbību ar trešām valstīm, jo īpaši Ukrainu un Moldovu. Pašlaik apstiprināto cilvēku tirdzniecības gadījumu skaits ir neliels, taču risks ir acīmredzams. Par visiem gadījumiem un izmeklēšanām būtu jāturpina ziņot Eiropolam. Turklāt līdz gada beigām Komisija ierosinās pārskatīt tiesību aktus par cilvēku tirdzniecības apkarošanu un cietušo aizsardzību. Ukrainas iestādēm robežu pārvaldībā palīdz ES misijas, kuras darbojas uz vietas, tai skaitā ES padomdevēja misija EUAM Ukraine. ES paplašināja ES robežu palīdzības misijas (EUBAM) Moldovā un Ukrainā pilnvaras, lai tās darbinieki varētu atbalstīt arī Moldovas robežsardzi. Moldovai ir vajadzīga ES solidaritāte, un tā ir saņēmusi īpašu palīdzību. Dalībvalstis ir apsolījušas uzņemt aptuveni 20 000 personu, kas patvērušās Moldovā, kaut gan līdz šim daudzi ukraiņi ir izvēlējušies palikt savas piederības valsts tuvumā. Pateicoties ātri noslēgtajam statusa nolīgumam ar Moldovu, robežu pārvaldību tagad atbalsta Frontex. Moldovai drošības problēmas risināt palīdz arī jaunais ES Iekšējās drošības un robežu pārvaldības atbalsta centrs, arī saistībā ar šaujamieroču nelikumīgu tirdzniecību, narkotiku tirdzniecību un cilvēku tirdzniecību. Komisija sadarbojas ar starptautiskajiem partneriem, lai piedāvātu drošus galamērķus tiem, kas bēg no kara. Trešo valstu valstspiederīgajiem ir sniegta palīdzība droši atgriezties mājās, un līdz šim Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā un Apvienotajā Karalistē ir uzņemti gandrīz 250 000 personu. Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests ir cieši sadarbojušies ar dalībvalstīm un starptautiskajiem partneriem, lai atbalstītu to Ukrainas valstspiederīgo repatriāciju, kuri pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā bija spiestā kārtā palikuši ārvalstīs. Desmit punktu plānā bija atspoguļota arī ietekme uz iekšējo drošību. Ceturtajā progresa ziņojumā par ES Drošības savienības stratēģijas īstenošanu ir izklāstītas Eiropola aktivitātes un tas, kā valstu iestādes, izmantojot darba grupu “Freeze and Seize”, koordinē ES pret Krieviju noteikto sankciju pilnīgu īstenošanu. Pagaidu aizsardzības direktīvā paredzēto tiesību garantēšana ES ir arī ieviesusi virkni mērķtiecīgu nozaru iniciatīvu, lai varētu īstenot dažādās tiesības, kas piešķirtas saskaņā ar Pagaidu aizsardzības direktīvu. Darbs saistībā ar izglītības nodrošināšanu personām, kuras bēg no Ukrainas, ir īpaši vērsts uz sagatavošanos 2022.–2023. mācību gadam. Visiem bērniem vajadzētu būt iespējai apmeklēt vietējo skolu ES, bet pasākumiem būtu arī jāļauj bērniem saglabāt ciešu saikni ar Ukrainu. Komisija ir sniegusi atbalstu un norādījumus, izmantojot Eiropas platformas, tai skaitā School Education Gateway, eTwinning un Jauno ukraiņu skolu centru. ES Izglītības solidaritātes grupa Ukrainai palīdz apkopot vajadzīgās zināšanas visā ES . Mērķtiecīgs atbalsts studentiem, neseniem augstskolu absolventiem, skolotājiem un pasniedzējiem tiek sniegts arī ar programmu “Erasmus+”, un ar īpašu Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosaukto darbību tiks nodrošinātas stipendijas pārvietotiem pētniekiem no Ukrainas. Šie centieni tiek īstenoti līdztekus ES atbalstam, lai palīdzētu atjaunot skolu darbību pašā Ukrainā (sk. 7. iedaļu). Pagaidu aizsardzības saņēmējiem ir arī tiesības piekļūt darba tirgum. Lai nodrošinātu, ka cilvēki var strādāt atbilstoši savai kvalifikācijai, Komisija izdeva ieteikumu par profesionālo un akadēmisko kvalifikāciju atzīšanu un nāca klajā ar norādījumiem par piekļuvi darba tirgum, profesionālajai izglītībai un apmācībai, kā arī pieaugušo izglītībai. Trešo valstu valstspiederīgo prasmju profila noteikšanas rīks, portāls Europass un prasmju un profesiju klasifikators tika papildināti ar ukraiņu valodas versijām. Kopā ar Eiropas Darba iestādi sagatavotais EURES platformas izmēģinājuma projekts “Talantu fonds” atvieglo pagaidu aizsardzības saņēmēju piekļuvi ES darba tirgum. Tas dod iespēju darba meklētājiem reģistrēt savus CV un skatīt publicētās vakances, savukārt potenciālajiem darba devējiem — atrast darba meklētājus. Sadarbībā ar Eiropas Izglītības fondu Komisija noslēdz darbu pie projekta par Ukrainas un ES kvalifikāciju sistēmu salīdzināmību. No Ukrainas pārvietotajām personām atbalstu sniedz arī saskaņā ar ES Prasmju paktu, programmu “Erasmus jaunajiem uzņēmējiem” un iniciatīvu sievietēm uzņēmējām. Eiropas Garantija bērniem veicina bērnu integrāciju un sekmē viņu vecāku piekļuvi darba tirgum. Pagaidu aizsardzība nodrošina arī tiesības uz medicīnisko aprūpi, kas ietver vismaz neatliekamo aprūpi un slimību primāro ārstēšanu. Praksē daudzas dalībvalstis ir pārsniegušas formālās direktīvas prasības un nodrošina plašāku piekļuvi. Īpašs ieinteresēto personu tīkls atbalsta pārvietotos pacientus un veselības aprūpes speciālistus, kā arī pilsoniskās sabiedrības organizācijas. Tajā pašā laikā Komisija, izmantojot medicīniskās evakuācijas programmu, strādā pie tā, lai palīdzētu atgriezties mājās tiem, kas to vēlas darīt pēc ārstēšanās ES. ES palīdz risināt arī garīgās veselības problēmas, sniedzot psihosociālu atbalstu saskaņā ar programmu EU4Health, kuru tagad Ukraina var izmantot ar tādiem pašiem nosacījumiem kā ES un asociētās valstis. Jo īpaši ar Starptautiskās Sarkanā Krusta federācijas starpniecību īstenotā garīgās veselības atbalsta programma, kas sākotnēji tika izveidota, lai atbalstītu personas, kuras ierodas dalībvalstīs, kas robežojas ar Ukrainu, tagad tiks paplašināta, lai aptvertu visas dalībvalstis, un finansējums tiks divkāršots. Skaidra un savlaicīga informācija ES Solidaritātes ar Ukrainu tīmekļa vietnē un palīdzības tālruņa numurs ukraiņu un krievu valodā ir daļa no plašas komunikācijas stratēģijas, lai palīdzētu nodrošināt, ka palīdzības saņēmēji zina savas tiesības un izmitināšanas, darba, izglītības un veselības aprūpes iespējas. Tas ir palīdzējis vairot uzticību saistībā ar pārvietošanos ES. Operatīvais un finansiālais atbalsts Papildus atbalstam, kas dalībvalstīm tiek sniegts ar koordinācijas un kopīgu vadlīniju palīdzību, ES aģentūru darbs un ES finansējuma straujā pārorientēšana ir bijuši galvenie faktori pagaidu aizsardzības īstenošanā visā Savienībā. ES aģentūras ātri sniedza atbalstu uz vietas dalībvalstīm, kas robežojas ar Ukrainu, kā arī Moldovai. Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (Frontex) ir izvietojusi gandrīz 260 pastāvīgā korpusa darbinieku, kā arī tehnisko aprīkojumu Rumānijā, Slovākijā, Polijā un Moldovā, un atkarībā no vajadzībām ir gatava nosūtīt uz šo reģionu jaunus spēkus. ES Patvēruma aģentūra ir ievērojami paplašinājusi savu darbību, noslēdzot jaunus darbības plānus ar Bulgāriju, Čehiju un Rumāniju un grozot citus, lai sniegtu papildu atbalstu pagaidu aizsardzības pasākumu īstenošanai. Pašlaik dalībvalstīs un Moldovā ir izvietoti vairāk nekā 60 eksperti un tulki. Eiropols izvieto operatīvās grupas Ungārijā, Polijā, Rumānijā, Slovākijā un Moldovā, lai atbalstītu valstu iestādes ar karu saistītu noziedzīgu darbību — tai skaitā migrantu kontrabandas un cilvēku tirdzniecības — savlaicīgā atklāšanā. Finansēšanas vajadzību risināšana Komisija ir nodrošinājusi vēl nebijušu ES finansējuma izmantošanas elastību, lai atbalstītu dalībvalstu, galveno organizāciju un pilsoniskās sabiedrības centienus atbalstīt tos, kam tas nepieciešams. Komisija ir ātri rīkojusies, lai mobilizētu pieejamos resursus no kohēzijas politikas fondiem. Tūlīt pēc iebrukuma tika iesniegti priekšlikumi par kohēzijas rīcību bēgļu atbalstam Eiropā (CARE), kas ļāva dalībvalstīm elastīgi izmantot līdzekļus, kuri vēl bija pieejami no kohēzijas politikai 2014.–2020. gadam paredzētā finansējuma, tai skaitā REACT-EU, pasākumiem no Ukrainas bēgošo cilvēku atbalstam. Tiem sekoja FAST-CARE, kas aptver 2021.–2027. gada laikposmu. Abas šīs iniciatīvas palīdz dalībvalstīm maksimāli ātri piekļūt finansējumam, izmantojot lielāku priekšfinansējumu, 100 % ES līdzfinansējumu un vienkāršotas procedūras. Eiropas Sociālā fonda (ESF)/ESF+ ietvaros pieņemtajās programmās jau ir sakopoti ievērojami centieni kara seku novēršanai. Ar jaunajām elastīgajām iespējām varēs atbalstīt izglītību, nodarbinātību un sociālo iekļaušanu, kā arī nodrošināt pārtiku un pamata materiālo palīdzību tiem, kas bēg no iebrukuma. Nozīmīgu ieguldījumu investīciju veidā sniedz arī Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) programmas, lai risinātu ar migrācijas vajadzībām saistītās problēmas. Turklāt ar elastīgumu, kas ieviests attiecībā uz 2014.–2020. gada iekšlietu fondu līdzekļu izlietojumu, ir atbalstītas pirmās uzņemšanas vajadzības (ārkārtas izmitināšana, pārtika, veselības aprūpe u. c.) un pagaidu aizsardzības īstenošana (sākotnējās apstrādes un reģistrācijas darbības, personu nosūtīšana uz specializētiem atbalsta dienestiem u. c.). Daļa atbalsta būtu jānovirza pilsoniskās sabiedrības organizācijām un vietējām un reģionālajām pašvaldībām, kurām ir liela nozīme ārkārtas palīdzības sniegšanā. Turklāt dalībvalstis var izmantot tehniskā atbalsta instrumentu, lai uzlabotu savas spējas uzņemt cilvēkus, kuri bēg no Ukrainas, un atvieglotu viņu integrāciju. Ilgāka termiņa vajadzībām ievērojams finansējums ir pieejams 2021.–2027. gada finanšu shēmā. Dalībvalstīm ir arī iespēja gan kohēzijas politikā, gan iekšlietu fondu valsts programmās iekļaut pasākumus migrantu izcelsmes personu integrācijas atbalstam. Komisijas dienestu tehniskā līmeņa apmeklējumi visās galvenajās dalībvalstīs nodrošināja atbalstu valstu iestādēm, un tika izveidota vienas pieturas aģentūra, lai veicinātu pieejamo ES līdzekļu optimālu un papildinošu izmantošanu. ES apņemšanās aizsargāt personas, kas bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā, ir nelokāma. Komisija plāno maksimāli izmantot iespējas, kas pieejamas saskaņā ar Pagaidu aizsardzības direktīvu, un atļaut pagarināt piešķirto pagaidu aizsardzību vēl par vienu gadu — līdz 2024. gada martam. Tas miljoniem cilvēku sniedz skaidrību un stabilitāti. Ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka atbalsta saņēmēji var turpināt izmantot savas tiesības, palīdzot cilvēkiem pāriet uz pastāvīgāku darbu un bērniem iekļauties izglītības sistēmā. ES turpinās atbalstīt dalībvalstu centienus nodrošināt ieceļotāju raitu un abpusēji izdevīgu integrāciju un iekļaušanu ES sabiedrībā. Daudziem cilvēkiem būs vairākas reizes jāpārvietojas starp ES un Ukrainu, savukārt tiem, kuri izvēlēsies atgriezties mājās uz pastāvīgu dzīvi, būs nepieciešams ilgtspējīgs atbalsts. Kā daļu no plašākām palīdzības un atjaunošanas saistībām Ukrainai Komisija atbalstīs to ukraiņu reintegrāciju, kuri atgriezīsies dzimtenē. Tā sadarbosies ar dalībvalstīm un Ukrainas iestādēm, izmantojot Solidaritātes platformu, lai izstrādātu praktiskus norādījumus un risinājumus, lai cilvēki, kuri atgriežas mājās, varētu droši anulēt reģistrāciju vai attiecīgi informēt kompetentās iestādes, zinot, ka viņi varēs viegli atkārtoti ieceļot ES un atkal izmantot pagaidu aizsardzības sniegtās tiesības.

3.KUSTĪBA PA TRADICIONĀLAJIEM MARŠRUTIEM Līdz šim 2022. gadā neatbilstīgo ieceļotāju skaits Vidusjūras austrumdaļas, Vidusjūras centrālās daļas un Vidusjūras rietumdaļas / Atlantijas okeāna maršrutos ir pārsniedzis rādītājus pirms pandēmijas, tomēr tas joprojām ir ievērojami zemāks par 2015. gada līmeni. Visbiežāk izmantotais maršruts joprojām ir Vidusjūras centrālās daļas maršruts. Gandrīz visi ieceļotāji šajā maršrutā ir ieradušies Itālijā, bet Maltā to skaits ievērojami samazinājies. Pašlaik galvenās ieceļotāju tautības šajā maršrutā ir tunisieši, ēģiptieši un bangladešieši. Lielākā daļa ieceļotāju joprojām ierodas no Lībijas un Tunisijas, tomēr pašlaik 16 % no kopējā neatbilstīgo ieceļotāju skaita ierodas arī no Turcijas. 2022. gadā bija vērojamas arī migrācijas plūsmas no Libānas tieši uz Itāliju. Salīdzinot ar 2021. gadu, neatbilstīgo ieceļotāju skaits Vidusjūras austrumdaļas maršrutā divkāršojās, galvenokārt tāpēc, ka palielinājās migrācijas spiediens uz Kipru, kurā pašlaik ierodas aptuveni 60 % no visiem ieceļotājiem šajā maršrutā. Grieķijā ieceļotāju skaits joprojām ir mazāks nekā pirms pandēmijas. Galvenās ieceļotāju tautības šajā maršrutā ir sīrieši, nigērieši un turki. Vidusjūras rietumdaļas / Atlantijas okeāna maršrutā Alžīrija un Maroka/Rietumsahāra joprojām ir galvenās valstis, no kurām migranti dodas uz kontinentālo Spāniju un Kanāriju salām. Galvenās izcelsmes valstis ir Maroka, Alžīrija, Senegāla, Kotdivuāra un Gvineja. Neatbilstīga robežšķērsošana trīs Vidusjūras reģiona maršrutos līdz 25. septembrim (avots: dalībvalstis) 2022. gada pirmajos astoņos mēnešos Rietumbalkānu maršrutā tika konstatēti vairāk nekā 86 000 neatbilstīgu robežšķērsošanas gadījumu, kas ir gandrīz trīs reizes vairāk nekā 2021. gadā un vairāk nekā desmit reizes vairāk nekā tajā pašā periodā 2019. gadā. Galvenās ieceļotāju tautības bija sīrieši, afgāņi un turki. Faktori, kas ietekmē lielo migrācijas plūsmu skaitu, ir reģionā jau esošo migrantu pārvietošanās, kā arī ieceļošana ar gaisa transportu Serbijā, pateicoties bezvīzu režīmiem. Īpaši liels pieaugums ir vērojams maršrutā caur Ziemeļmaķedoniju un Serbiju. Ņemot vērā ieceļotāju skaita straujo pieaugumu, Komisija ar ES migrācijas sagatavotības un krīzes pārvaldības mehānisma tīkla starpniecību pastiprināti uzrauga situāciju un 4. oktobrī organizē pirmo tai veltīto sanāksmi. Situācija uz austrumu robežas ar Baltkrieviju joprojām ir stabila, un neatbilstīgu robežšķērsošanas gadījumu skaits ir ievērojami mazāks nekā instrumentalizācijas krīzes kulminācijas laikā 2021. gadā. Tomēr pēdējā laikā ir pierādījumi, ka pie robežas ar Lietuvu, Poliju un Latviju nedaudz palielinājies neatbilstīgu robežšķērsošanas mēģinājumu skaits — tas joprojām ievērojami zemāks nekā 2021. gadā piedzīvotais maksimums, bet šķiet, ka mainās ieceļotāju valstspiederība un maršruti, un daudzi ierodas Baltkrievijā pēc likumīgas ceļošanas uz Krieviju. Gada pirmajos septiņos mēnešos patvēruma pieteikumu skaits salīdzinājumā ar to pašu periodu 2021. gadā, kad tas pandēmijas dēļ bija samazinājies, pieauga no aptuveni 290 000 pieteikumu līdz teju 480 000 pieteikumu. Salīdzinājumam, tajā pašā laikposmā 2019. gadā tika iesniegti 375 288 patvēruma pieteikumi. Visvairāk pieteikumu iesniedza afgāņi, sīrieši un venecuēlieši, un, tāpat kā 2021. gadā, visvairāk pieteikumu saņēma Vācija, Francija un Spānija. 4.MIGRĀCIJAS SITUĀCIJAS PĀRVALDĪBA Kaut arī spiediens, iespējams, nav sadalīts vienmērīgi, ikviena dalībvalsts ir izjutusi pagājušā gada dramatisko ārējo notikumu ietekmi neatkarīgi no tā, vai tie būtu ieceļotāji no Ukrainas, ievērojamais neatbilstīgo ieceļotāju skaita pieaugums citos maršrutos vai abu šo faktoru kombinācija. Absolūtie skaitļi ne vienmēr atspoguļo relatīvo ietekmi uz atsevišķām dalībvalstīm, ņemot vērā to lielumu, uzņemšanas spēju vai vēsturiski lielo ieceļotāju skaitu. Atbalsts dalībvalstīm uz vietas Komisija un ES aģentūras turpināja piedāvāt mērķtiecīgu ekspertu atbalstu dalībvalstīm migrācijas un uzņemšanas problēmu risināšanā. 2020. gada septembrī izveidotā Komisijas Migrācijas pārvaldības darba grupa turpināja darbu, lai uzlabotu uzņemšanas apstākļus Grieķijas salās. Ņemot vērā lielo ieceļotāju skaitu Vidusjūras centrālās daļas un Vidusjūras rietumdaļas / Atlantijas okeāna maršrutos, darba grupa ir atbalstījusi arī Itāliju, Maltu un Spāniju migrācijas plūsmu pārvaldībā, kā arī sniegusi aktīvu atbalstu Kiprai un dalībvalstīm, kas robežojas ar Baltkrieviju un Ukrainu. Pēdējos gados Eiropa ir izrādījusi vēl nebijušu solidaritāti Grieķijai. Tas ietver finansiālu atbalstu un Komisijas un ES aģentūru darbinieku klātbūtni, lai palīdzētu Grieķijai robežu pārvaldībā, patvēruma un atgriešanas procedūrās, kā arī operatīvajā plānošanā un koordinācijā. Ir panākts progress saistībā ar jaunu uzņemšanas centru būvniecību Grieķijas salās — ir izveidoti jauni centri Samosā, Kosā un Lerosā. Ar ES ārkārtas palīdzības līdzekļiem tiek atbalstīta daudzfunkcionālu uzņemšanas un identifikācijas centru būvniecība piecās salās. Pateicoties pārsūtīšanai uz valsts kontinentālo daļu un vairāk nekā 4800 personu pārvietošanai uz citām dalībvalstīm, kas veikta ar ES fondu atbalstu, kopējais Grieķijas salās esošajās nometnēs izmitināto personu skaits pašlaik ir aptuveni 4400 (2019. gadā — 42 000). Ir ievērojami uzlaboti uzņemšanas nosacījumi salās un valsts kontinentālajā daļā (pajumte, higiēna, piekļuve veselības aprūpei un izglītībai visiem bērniem utt.), un tagad tie atbilst Eiropas standartiem. Pateicoties efektīvākām patvēruma procedūrām, 2022. gada pirmajos četros mēnešos iekrājušos neizskatīto pieteikumu skaits ir samazinājies uz pusi salīdzinājumā ar to pašu periodu 2021. gadā. Īpaša uzņemšana un aprūpe tiek nodrošināta nepavadītiem nepilngadīgajiem, uzņemšanas centros tiek īstenoti jauni pirmsintegrācijas pasākumi patvēruma meklētājiem, piemēram, valodas apgūšanas un prasmju pilnveides kursi, un ir uzsākti jauni projekti atzītu bēgļu integrācijai. Ņemot vērā arvien pieaugošo migrācijas spiediena ietekmi, Komisijas atbalsts Spānijai migrācijas plūsmu pārvaldībā — arī ar Komisijas un ES aģentūru (Frontex un EUAA) darbinieku dotu ieguldījumu — ir vērsts uz valsts uzņemšanas sistēmas reformu. Patvēruma meklētāju uzņemšanas spēja ir palielinājusies no aptuveni 10 000 vietu 2021. gada septembrī līdz aptuveni 18 000 vietu 2022. gada septembrī. Ar ES finansējumu ir atbalstīta arī Patvēruma biroja reforma, ievērojami palielinot darbā pieņemto darbinieku skaitu. Ar papildu finansējumu tiks atbalstīta uzņemšanas sistēma Seūtā un Kanāriju salās. Atbalsts tiek nepārtraukti sniegts arī Itālijai — ar Itālijas iestādēm tiek koordinēts Frontex, ES Patvēruma aģentūras un Eiropola ilgstošais darbs, arī ar ES reģionālās darba grupas Katānijā starpniecību, kā arī nodrošināta ES darbinieku klātbūtne uz vietas un ES finansējums. Tas notiek līdztekus kopīgam darbam ar Itālijas iestādēm, lai risinātu jautājumus saistībā ar migrācijas plūsmām no Lībijas un Vidusjūras centrālās daļas maršrutā. Tā kā 2022. gadā vairākas dalībvalstis norādīja, ka pieaug tādu patvēruma meklētāju skaits, kas ieceļojuši no trešām valstīm, kuru valstspiederīgajiem nepieciešama vīza, bet kas izmanto bezvīzu režīmu Rietumbalkānu reģionā, Komisija risina šo jautājumu ar attiecīgajiem partneriem divpusējā līmenī, vīzu atcelšanas mehānisma ietvaros un paplašināšanās procesa satvarā. Lai nodrošinātu ES bezvīzu režīma pareizu darbību, joprojām ir ļoti svarīgi, lai Rietumbalkānu partneri saskaņotu savu vīzu politiku ar ES.

Atbalsts Kiprai Salīdzinājumā ar 2021. gadu Kipra saskaras ar 122 % neatbilstīgo ieceļotāju skaita pieaugumu, galvenokārt tāpēc, ka ieceļotāji no Turcijas ierodas Kipras valdības nekontrolētajās teritorijās un pēc tam šķērso Zaļo līniju. Patlaban Kiprā ir lielākais patvēruma meklētāju skaits uz vienu iedzīvotāju ES. Tādēļ Komisija kopā ar ES aģentūrām ir palielinājusi savu atbalstu. Ar visaptverošu rīcības plānu palīdz īstenot kopīgo saprašanās memorandu par migrācijas pārvaldību īstenošanu, par kuru Kipras iestādes, Komisija un aģentūras vienojās 2022. gada februārī. Šis atbalsts ietver vairāk nekā 160 valstī izvietotus Komisijas, Frontex, Eiropola un ES Patvēruma aģentūras ekspertus. Pēc tam, kad Kipra kopā ar Frontex un Komisiju izveidoja trīspusēju darba grupas atgriešanas jautājumos, Kipra pastāvīgi palielina atgriešanas gadījumu skaitu, arī izmantojot Frontex organizētās kopīgās atgriešanas operācijas. Kipra pašlaik ieņem trešo vietu starp dalībvalstīm pēc trešo valstu valstspiederīgo atgriešanas ar komerclidojumiem, izmantojot Frontex atbalstu, un piespiedu atgriešanas eskortu ir palīdzējusi nodrošināt martā veiktā atgriešanas speciālistu izvietošana. Šos centienus papildina ES darbs ar Kiprai vissvarīgākajām izcelsmes un tranzīta valstīm, tai skaitā Turciju, Nigēriju, Kongo Demokrātisko Republiku, Pakistānu un Kamerūnu. Būtisks jautājums šajos kontaktos bija uzņemšana viltus “universitātēs” Kipras valdības nekontrolētajās teritorijās, kad personas ieceļo salā no Turcijas, pamatojoties uz šādu “uzņemšanu”, un pēc tam mēģina šķērsot Zaļo līniju. Komisija ir intensīvi strādājusi, jo īpaši ar Turciju un Kipras turku administrāciju, lai izbeigtu praksi, kas veicina šādu neatbilstīgu ieceļošanu. Šo darbu papildina ES finansētas informācijas kampaņas izcelsmes valstīs. Finansējums Kiprai no 2021.–2027. gada Iekšlietu fondu līdzekļiem ietver atbalstu jauna atvērtā tipa uzņemšanas centra un aizturēšanas centra pirms izceļošanas būvniecībai ar drošām zonām neaizsargātām personām, atpūtas un koplietošanas zonām, kā arī medicīniskās aprūpes un karantīnas zonām. Saskaņā ar Padomes prezidentvalsts Francijas ierosināto pakāpenisko pieeju īpaša uzmanība tika pievērsta Migrācijas un patvēruma pakta solidaritātes dimensijai. Liels skaits dalībvalstu 2022. gada jūnijā apstiprināja politisku Solidaritātes deklarāciju, ar ko izveido brīvprātīgas solidaritātes mehānismu, kas arī pavēra ceļu turpmākām diskusijām par Patvēruma un migrācijas pārvaldības regulu. To parakstījušās valstis lūdza Komisiju koordinēt šo mehānismu, tai skaitā novērtējot to dalībvalstu vajadzības, kurās ieceļotāji ieradušies vispirms, un pārraugot, kā tiek ievērotas saistības. Tā mērķis ir nodrošināt pienācīgu atbalstu dalībvalstīm, kurās ieceļotāji ieradušies vispirms Vidusjūras centrālās daļas, austrumdaļas un rietumdaļas / Atlantijas okeāna maršrutos, vienlaikus ņemot vērā spiedienu, ko uz visām dalībvalstīm rada Krievijas iebrukums Ukrainā. Tas ir pagaidu mehānisms, kas darbosies vienu gadu, un dalība tajā ir brīvprātīga. Vēlamais solidaritātes veids ir pārcelšana, taču dalībvalstis var sniegt arī finansiālas iemaksas, ko koordinē Komisija. Mehānisms tiek aktīvi pārskatīts un var tikt pagarināts. Pārvietošana attiecas uz personām, kurām nepieciešama starptautiska aizsardzība, un prioritāte tiek piešķirta visneaizsargātākajām personām, savukārt finansējuma iemaksas var novirzīt arī projektiem partnervalstīs. Lai koordinētu mehānisma īstenošanu, Komisija ir izveidojusi Brīvprātīgā solidaritātes mehānisma solidaritātes platformu (ar Solidaritātes platformas paktu), kuru tā vada sadarbībā ar Padomes prezidentvalsti. Līdz šim pārvietošanu piedāvāt piekritušas 13 dalībvalstis un asociētās valstis, bet citas ir piekritušas sniegt finansiālas iemaksas. Deklarācijas pirmie rezultāti jau ir redzami, jo jau augustā tika pārsūtīti pirmie patvēruma meklētāji, un tiek gatavota vēl citu personu pārsūtīšana. Lai paātrinātu pārsūtīšanu, Komisija sadarbojas ar valstīm, kas uzņēmušās saistības, ES Patvēruma aģentūru un IOM. Kā uzsvērts pašā deklarācijā, šis pagaidu mehānisms sniegs noderīgu pieredzi attiecībā uz solidaritātes elementiem tiesību aktu priekšlikumos un tiks ņemts vērā pašreizējās sarunās par pastāvīga, strukturēta un paredzama solidaritātes mehānisma ieviešanu. Finansējums Pašlaik notiekošā valstu programmu pieņemšana 2021.–2027. gadam ļaus dalībvalstīm izmantot ievērojamus papildu finanšu resursus. Ar iekšlietu fondiem tiek sniegts tiešs atbalsts valstu patvēruma un migrācijas sistēmu stiprināšanai un ilgtermiņa progresīvu robežu pārvaldības un uzraudzības risinājumu izveidei saskaņā ar ES vērtībām un Savienības tiesību aktiem. Līdz septembra vidum bija pieņemtas 15 no 78 dalībvalstu programmām, bet pārējās programmas plānots pieņemt līdz gada beigām. Komisija darbojas saskaņā ar paredzēto tematiskā mehānisma darba programmu 2021.–2022. gadam īstenošanas plānošanu. ES aģentūru atbalsts dalībvalstīm ES Patvēruma aģentūra, kas pārņēmusi Eiropas Patvēruma atbalsta biroja pienākumus, sāka aktīvāk darboties 2022. gada janvārī, kad stājās spēkā regula par šīs aģentūras izveidi. Aģentūra pašlaik atbalsta 12 dalībvalstis saistībā ar to patvēruma, uzņemšanas un pagaidu aizsardzības vajadzībām, un ir izvietojusi tajās vairāk nekā 1000 ekspertu. Sadarbībā ar dalībvalstīm būtiska loma ir arī Eiropolam, lai nodrošinātu, ka migrācijas pārvaldībai ir nepieciešamais drošības līmenis. Eiropols pašlaik atbalsta deviņas dalībvalstis un Moldovu un ir izvietojis tajās Eiropola darbiniekus un pieaicinātus darbiniekus. Frontex ir izvietojusi vairāk nekā 2000 darbinieku, kā arī tehnisko aprīkojumu pie ārējām sauszemes, jūras un gaisa robežām un atgriešanas atbalstam. Lai novērstu pastāvīgo kapacitātes trūkumu, kas izraisa plānoto izvietošanas operāciju nepietiekamu īstenošanu, ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstis pildītu savas saistības un dotu savu ieguldījumu. Frontex Nesenie notikumi ir apstiprinājuši, ka Frontex ir liela nozīme palīdzībai dalībvalstīm robežu pārvaldības, uzraudzības un atgriešanas jomā. Tā ir arī paplašinājusi sadarbību ar partnervalstīm, arī ar oficiālu statusa nolīgumu palīdzību (sk. 7. iedaļu). Paplašinoties Frontex pienākumiem, šī aģentūra ir piedzīvojusi sarežģītu pārejas procesu. Aizsargājot ES ārējo robežu, ir svarīgi, lai jebkādi veiktie pasākumi pilnībā atbilstu Pamattiesību hartai un ES vērtībām. Komisija ļoti nopietni izskata apgalvojumus par Eiropas Robežu un krasta apsardzes darbinieku neatbilstīgu rīcību, veic turpmākus pasākumus ar attiecīgajām dalībvalstīm un vienlaikus pārrauga aģentūras panākto progresu visu attiecīgo ieteikumu īstenošanā. Komisija pozitīvi vērtē aģentūras pastiprināto satvaru pamattiesību uzraudzībai — amatā ir iecelta aģentūras pamattiesību amatpersona un tās vietnieks. 2022. gada novembrī kopējais pamattiesību uzraudzītāju skaits sasniegs 46. Pamattiesību amatpersona 2022. gada jūnijā publicēja gada ziņojumu par 2021. gadu, kurā bija sniegts pārskats par uzraudzības un konsultatīvajām aktivitātēm. Pamattiesību amatpersona regulāri ziņo arī valdei. Kā paredzēts Eiropas Robežu un krasta apsardzes regulā, Komisija līdz 2023. gada 5. decembrim veiks izvērtējumu, kurā aplūkos Frontex veikto darbību rezultativitāti, efektivitāti, atbilstību un saskaņotību, kā arī to ES pievienoto vērtību, tai skaitā aģentūras pārvaldības struktūru un valdes veikto pārraudzību. Pirms izvērtējuma sagatavošanas Komisija uzsāks dialogu ar Parlamentu un Padomi par aģentūras pārvaldību. Neatbilstīga sekundārā kustība Patvēruma meklētāju sekundārā kustība ES iekšienē apdraud kopējās Eiropas patvēruma sistēmas uzticamību un integritāti. Kaut gan ir grūti savākt ticamus datus par šādu kustību, Eurodac var sniegt datus par izceļošanas gadījumiem un galamērķiem un var parādīt, vai persona, kas reģistrēta vienā dalībvalstī, jau ir reģistrējusi vismaz vienu patvēruma pieteikumu citā dalībvalstī. Tāpat šī sistēma var parādīt, vai pēc patvēruma pieteikuma reģistrēšanas vienā dalībvalstī persona tikusi aizturēta kā persona, kas neatbilstīgi uzturas citā dalībvalstī. 2022. gada jūnijā dalībvalstis, Komisija un ES Patvēruma aģentūra vienojās izstrādāt ceļvedi, lai nodrošinātu labāku pārsūtīšanas procedūru īstenošanu saskaņā ar Dublinas III regulu. Ceļvedī būs izklāstīti praktiski pasākumi, kas dalībvalstīm būtu jāveic, lai pārvarētu galvenos šķēršļus, ar kuriem dalībvalstis pašlaik saskaras saistībā ar pārsūtīšanu. Pirmā ekspertu grupas, kuras sastāvā ir brīvprātīgo dalībvalstu pārstāvji, sanāksme notika 2022. gada 8. septembrī. Paredzams, ka ceļvedis tiks pabeigts un apstiprināts līdz gada beigām. Pakta mērķis ir rast strukturālus risinājumus un samazināt stimulus neatbilstīgai sekundārai kustībai, izmantojot precīzākus un pilnīgākus datus. Solidaritātes deklarācijā dalībvalstis uzsvēra apņemšanos risināt sekundārās kustības problēmu, palielinot Dublinas pārsūtīšanas procedūru tempu, taču vienlaikus arī atzina, ka ir svarīgi nodrošināt, lai starptautiskās aizsardzības saņēmējiem būtu pieejama likumīga mobilitāte starp dalībvalstīm. Ar priekšlikumu grozīt Šengenas Robežu kodeksu tiek ieviesta jauna pārsūtīšanas procedūra, lai risinātu neatbilstīgas sekundārās kustības problēmu, un dalībvalstīm tiek dota iespēja pārskatīt divpusējos atpakaļuzņemšanas nolīgumus, kas starp tām ir spēkā pašlaik, vai noslēgt jaunus. Lai gan iekšējās robežkontroles atjaunošanai būtu jāpaliek galējam pasākumam, priekšlikumā ir paredzēta arī iespēja pamatot iekšējās robežkontroles atjaunošanu sakarā ar liela mēroga neatbilstīgu sekundāro kustību. 5.ĀRĒJO ROBEŽU PĀRVALDĪBA UN ATGRIEŠANA Ārējo robežu pārvaldība ir Migrācijas un patvēruma pakta pieejas pamatelements. Tā ir arī viena no Šengenas stratēģijas prioritātēm, kas tagad tiek īstenota, izmantojot ikgadējo Šengenas ciklu — jaunu Šengenas zonas pārvaldības modeli — un ņemot vērā progresu, kas atspoguļots maijā pieņemtajā pirmajā ziņojumā par stāvokli Šengenas zonā . Būtisks instruments spēcīgai robežu pārvaldībai ir Eiropas integrētā robežu pārvaldība. Komisija ir apspriedusies ar Parlamentu un Padomi par turpmāko virzību un aicinājusi izstrādāt stingru un saskaņotu operatīvo pieeju robežkontrolei, meklēšanai un glābšanai, riska analīzei, aģentūru, ES un starptautiskajai sadarbībai, atgriešanai, pamattiesībām, pētniecībai un inovācijai, kā arī apmācībai. Komisija, eu-LISA un dalībvalstis ir pielikušas lielākas pūles, lai izstrādātu un ieviestu jauno IT arhitektūru un sadarbspēju. Tas robežsargiem dos uzlabotus līdzekļus, lai kontrolētu ieceļošanu ES un pārvaldītu riskus, kas saistīti ar drošību, veselību vai neatbilstīgu migrāciju. Šengenas informācijas sistēma (SIS) ir visplašāk izmantotā un lielākā informācijas apmaiņas sistēma drošībai un robežu pārvaldībai Eiropā. Lai uzlabotu atgriešanas lēmumu izpildi, no 2022. gada rudens informācija par atgriešanas lēmumiem tiks kopīgota šajā sistēmā. Jaunas informācijas sistēmas, piemēram, ieceļošanas/izceļošanas sistēma (IIS), palīdzēs uzlabot kontroļu kvalitāti un efektivitāti, kā arī uzlabot dokumentu un identitātes viltojumu atklāšanu. Eiropas ceļošanas informācijas un atļauju sistēma (ETIAS) palīdzēs identificēt jebkādus drošības vai neatbilstīgas migrācijas riskus, ko rada apmeklētāji, kas izmanto bezvīzu režīmu, pirms viņi sasniedz ES robežas. Sadarbspēja palīdzēs arī pareizi identificēt personas, kuru dati tiek glabāti šajās IT sistēmās, un tādējādi cīnīties pret identitātes viltošanu. Kā izklāstīts Komisijas ziņojumā par sadarbspējas regulu īstenošanu, ir svarīgi, lai eu-LISA un dalībvalstis novērstu kavēšanos un nodrošinātu, ka IT sistēmas robežu un migrācijas pārvaldībai sāk pilnvērtīgi darboties līdz 2023. gada beigām. Ārējo robežu pārvaldību atvieglotu arī Komisijas priekšlikums par vīzas procedūru digitalizāciju. Tā galvenais mērķis ir modernizēt vīzu pieteikumu iesniegšanu un apstrādi, lai to padarītu efektīvāku un saskaņotāku starp dalībvalstīm, tādējādi stiprinot gan drošību, gan ES kā ceļojumu galamērķa pievilcību.

Pasākumi atgriešanu skaita palielināšanai Tiek veidota kopējā ES atgriešanas sistēma, un ir sperti svarīgi soļi, lai izveidotu pamatu efektīvākai, ilgtspējīgākai un humānākai atgriešanai no ES. Strādājot pie migrācijas un patvēruma politikas strukturālās reformas, ir svarīgi arī nodrošināt, lai tiktu pilnībā ievēroti spēkā esošie ES tiesību akti. 2022. gada 29. septembrī Komisija pieņēma virkni pārkāpumu lietu saistībā ar dalībvalstu tiesību aktu un prakses neatbilstību ES tiesību standartiem un procedūrām atgriešanas jomā. Īpaša uzmanība tika pievērsta no ES veikto atgriešanu skaita palielināšanai, jo īpaši līdz ar pandēmijas izraisīto ierobežojumu atcelšanu. Tādu personu atgriešana, kurām nav tiesību uzturēties ES, ir neatņemama taisnīgas un iedarbīgas migrācijas politikas sastāvdaļa. Pēc krituma 2020. gadā, kas bija saistīts ar Covid-19 pandēmiju, faktiskais atgriešanas gadījumu īpatsvars 2021. gadā pieauga līdz 21 %, tomēr saglabājās zemāks par 2019. gada līmeni (29 %). Absolūtā izteiksmē 2021. gadā pēc rīkojuma par valsts atstāšanu savā izcelsmes valstī atgriezās vairāk nekā 70 000 trešo valstu valstspiederīgo, kas ir aptuveni uz pusi mazāk nekā 2019. gadā. ES un dalībvalstīm ir jāturpina darbs gan pie tā, lai nodrošinātu, ka atgriešanas procedūras ES darbojas pareizi, gan pie sadarbības atpakaļuzņemšanas jomā ar partneriem visā pasaulē. Šāda sadarbība ir izrādījusies rezultatīva — ir palielinājies atgriešanās īpatsvars uz tādām valstīm kā Bangladeša un Pakistāna, un ir ticis sniegts atbalsts tām dalībvalstīm, kuras visvairāk tieši ietekmē neatbilstīgās migrācijas plūsmas, piemēram, Grieķijai, Maltai un Kiprai. Paktā paziņotais atgriešanas koordinators kopš jūnija vada augsta līmeņa tīklu, kurā iesaistīti dalībvalstu pārstāvji un Frontex. Tīkla pirmā sanāksme notika 2022. gada 8. septembrī. Lai vadītu kopīgo darbu, koordinators un tīkls noteiks un īstenos kopīgu un saskaņotu pieeju un darbības stratēģiju atgriešanas jomā, kas pašlaik tiek gatavota. Šajā darbības stratēģijā tiks noteiktas praktiskas prioritārās darbības, lai novērstu trūkumus un palielinātu savstarpējo saskaņotību. Rezultātā tiks turpināta valstu politikas un tiesiskā regulējuma pilnveidošana, tai skaitā labāka saikne starp patvēruma un atgriešanas procedūrām praksē, novēršot šķēršļus, kas kavē atgriešanu, stiprinot valstu spējas, novēršot zināšanu trūkumus un uzlabojot sadarbību dalībvalstu starpā un ar Frontex. Šo stratēģisko pieeju papildina praktiska rīcība. Pirmkārt, Frontex ir kļuvusi par būtisku dalībnieci atgriešanas jomā — ir ievērojami palielināts atbalsts, ko tā sniedz dalībvalstīm visos procesa posmos, jo īpaši brīvprātīgas atgriešanās un reintegrācijas jomā. Līdz šim 2022. gadā Frontex bija koordinējusi 210 atgriešanas operācijas saistībā ar 7210 trešo valstu valstspiederīgajiem, izmantojot aģentūras organizētas čarterlidmašīnas, un 10 115 trešo valstu valstspiederīgajiem — izmantojot komerclidojumus. 2022. gadā tika īstenotas pirmās divas Frontex vadītās operācijas, kuru laikā 40 neatbilstīgie migranti tika nosūtīti atpakaļ uz Albāniju un 40 — uz Nigēriju. Kopš 2022. gada aprīļa Frontex piedāvā arī reintegrācijas atbalstu 24 izcelsmes valstīs. Tā kā uz šo aģentūru tiek liktas lielas cerības un ņemot vērā tās arvien lielāko nozīmi dalībvalstu atbalstīšanā, ir jānosaka skaidras prioritātes un stratēģiski jāpiešķir resursi. Ir veikti turpmāki pasākumi saistībā ar 2021. gada aprīlī pieņemto ES stratēģiju par brīvprātīgu atgriešanos un reintegrāciju. Pašlaik lielā mērā ir izveidota sistēma, struktūras un instrumenti, lai nodrošinātu, ka brīvprātīga atgriešanās un reintegrācija tiek iekļauta kopējā ES atgriešanās sistēmā. Pirmās pazīmes, kas izriet no skaitļiem, kas paziņoti attiecībā uz 2021. gadu, liecina, ka brīvprātīgas atgriešanās gadījumu skaits pieaug. Turklāt 2021. gadā pirmo reizi vairāk nekā puse migrantu, kas atgriezās ar Frontex atbalstītajiem regulārajiem reisiem, to darīja brīvprātīgi (2021. gadā — 57 %, līdz šim 2022. gadā — 58 %, kas ir pieaugums, salīdzinot ar 38,5 % 2020. gadā). Pašlaik ir ieviesti tādi galvenie instrumenti kā Frontex kopīgie reintegrācijas dienesti, kopīga sistēma reintegrācijas pakalpojumu sniedzējiem un atgriešanās konsultantu apmācība, lai uzlabotu neatbilstīgajiem migrantiem, kuri vēlas atgriezties, sniegtā atbalsta kvalitāti. Lai pilnvērtīgi izmantotu šos jaunos instrumentus un lai nodrošinātu, ka brīvprātīga atgriešanās un reintegrācija kļūst par dalībvalstu atgriešanas sistēmu pamatelementu, ir jāturpina darbs šajā virzienā, to pilnībā saskaņojot ar Eiropas Ārējās darbības dienestu un ES delegācijām trešās valstīs. Visbeidzot, atgriešanās un atpakaļuzņemšana tagad ir stingri nostiprināta paktā izklāstītajā jaunajā visaptverošajā pieejā partnerattiecību padziļināšanai ar trešām valstīm migrācijas jomā. Tālāk 7. iedaļā ir izklāstīts, kā migrācijas jautājums tiek iekļauts modernizētās, visaptverošās partnerībās visā pasaulē. Atpakaļuzņemšana tiek uzskatīta par būtisku attiecību sastāvdaļu, lai varētu panākt progresu dažādos savstarpēji interesējošos jautājumos. Komisija ir pievērsusi lielāku politisko uzmanību atpakaļuzņemšanai ārējās attiecībās, atsākot diskusijas augsta līmeņa divpusējos kontaktos un misijās un saskaņojot attiecīgos vēstījumus ar dalībvalstīm. Tā izmanto visus tās rīcībā esošos instrumentus, lai uzsvērtu atgriešanās kā migrācijas politikas neatņemamas daļas nozīmi. Komisija un dalībvalstis ir izvērtējušas esošos sarunu mandātus par ES atpakaļuzņemšanas nolīgumiem un apspriedušas pragmatisku, individuāli pielāgotu un elastīgu pieeju, lai panāktu konkrētu progresu pašreizējās sarunās. Komisija aktīvi īsteno šo pieeju, un Eiropas Ārējās darbības dienests un ES delegācijas saziņā ar galvenajām partnervalstīm migrācijas jautājumos aktualizē atpakaļuzņemšanas jautājumu. Ar Vīzu kodeksa 25.a pantu izveidotā mehānisma īstenošana nodrošina strukturētu pieeju sadarbības uzlabošanai atpakaļuzņemšanas jomā ar trešām valstīm, izveidojot sistēmu, lai to aplūkotu vispārējā attiecību stāvokļa kontekstā, un sasaistot sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā ar ES vīzu politiku (skatīt tālāk 7. iedaļu). Ņemot vērā starptautisko situāciju, arī ES bija jārīkojas, lai atceltu iepriekšējus vīzu atvieglotas izsniegšanas režīmus. Padome 2021. gada 9. novembrī pieņēma Komisijas priekšlikumu par ES un Baltkrievijas vīzu atvieglotas izsniegšanas režīma daļēju apturēšanu. 2022. gada 25. februārī tika nolemts daļēji apturēt ES un Krievijas vīzu atvieglotas izsniegšanas nolīgumu, kas attiecas uz Krievijas diplomātisko pasu turētājiem, Krievijas valdības amatpersonām un uzņēmējiem. 2022. gada 9. septembrī tika apturēta vīzu atvieglotas izsniegšanas nolīguma ar Krieviju darbība, un Komisija izdeva pamatnostādnes par vīzu piešķiršanu un esošo vīzu apstrādi. Komisija ir izdevusi pamatnostādnes par Krievijas pilsoņu ieceļošanu saistībā ar kara eskalāciju. 6.VIRZĪBA UZ PRIEKŠU SAISTĪBĀ AR MIGRĀCIJAS UN PATVĒRUMA PAKTU Nesenie ar migrāciju saistītie notikumi, kā arī pastāvīgais spiediens, ko rada neatbilstīgā migrācija vairākos maršrutos, liecina, ka ir nepieciešama ilgtspējīga un taisnīga ES migrācijas sistēma. Tādēļ Migrācijas un patvēruma pakts ir vēl jo aktuālāks. 2022. gada 7. septembrī panāktā politiskā vienošanās par kopīgu ceļvedi starp Eiropas Parlamentu un ES Padomes rotējošajām prezidentvalstīm veido pamatu aktīvākam dialogam par šo paktu un dod stimulu līdz 2024. gada februārim pabeigt sarunas par visām nepabeigtajām likumdošanas lietām, kas saistītas ar patvēruma un migrācijas pārvaldību. Sarunās no 2022. gada rudens būtu jānodrošina līdzvērtīgs un līdzsvarots progress, un šajā ziņā būtiska nozīme būs turpmākajam darbam, kurā būs iesaistīti Eiropas Parlamenta kontaktgrupas patvēruma jautājumos locekļi un Padomes rotējošās prezidentvalstis. No Padomes puses prezidentvalsts Francijas pakāpeniskā pieeja, kas paredz dalībvalstu līdzvērtīgu apņemšanos gan solidaritātes, gan atbildības jomā, ir ļāvusi panākt ievērojamu progresu ceļā uz pilnīga tiesiskā regulējuma pieņemšanu. Padome pieņēma sarunu mandātus par tiesību aktu priekšlikumiem saistībā ar skrīningu un Eurodac. Šo tiesību aktu izstrādes turpmāka virzība ir būtiska, lai stiprinātu ES ārējo robežu aizsardzību un mazinātu spiedienu uz Šengenas zonu. Jaunā Eurodac palīdzēs izsekot neatbilstīgu sekundāro kustību un neatbilstīgu migrāciju, uzlabos atgriešanās izredzes, reģistrēs ieceļošanas gadījumus pēc meklēšanas un glābšanas operācijām, kā arī papildinās sadarbspējas sistēmu. Tiesību akta priekšlikums par skrīningu nodrošinās ātru pareizās procedūras — patvēruma vai atgriešanas — noteikšanu uz robežas vai iekšzemē. Komisija atzinīgi vērtē prezidentvalsts Čehijas darbu solidaritātes jomā un pie Patvēruma procedūru regulas. Dalībvalstis tiek mudinātas panākt vienošanos par Patvēruma un migrācijas pārvaldības regulu un Patvēruma procedūru regulu, kā arī par priekšlikumiem, kas attiecas uz dažādām krīzes situācijām migrācijas jomā. No Parlamenta puses referenti iepazīstināja ar ziņojumu projektiem par visiem tiesību aktu priekšlikumiem, kas pievienoti paktam 2020. gadā, kā arī par 2018. gadā ierosināto Atgriešanas direktīvas pārstrādāto redakciju. Eiropas Parlamenta kontaktgrupa patvēruma jautājumos palīdz darbā pie visu ziņojumu ātras pieņemšanas saskaņā ar kopīgajā ceļvedī pausto apņemšanos. Uzsākot sarunas par Eurodac regulu, Patvēruma un migrācijas pārvaldības regulu un Patvēruma procedūru regulu un pabeidzot darbu pie 2016. gadā ierosinātajiem un jau pienācīgi izstrādātajiem aktiem, kas ir daļa no plašākas patvēruma reformas, tiktu radīti tūlītēji ieguvumi, jo tiktu uzlabota migrācijas pārvaldība un nodrošināta saskaņota ES reakcija uz jaunām problēmām. Jo īpaši, ir jāvirza uz priekšu 2018. gadā panāktā pagaidu vienošanās par Savienības pārmitināšanas sistēmas regulu, lai ES nodrošinātu stabilu un paredzamu sistēmu pārmitināšanas un humanitārās uzņemšanas politikai. Turklāt 2018. gada jūnijā starp Parlamentu un Padomi tika panākta pagaidu vienošanās par Uzņemšanas nosacījumu direktīvas pārstrādāto redakciju un Kvalificēšanas regulu. Būtu jāturpina arī darbs pie jaunā atgriešanas tiesiskā regulējuma, lai panāktu vienošanos par priekšlikumu pārstrādāt Atgriešanas direktīvu, kā izklāstīts paktā. Būtu jāatsāk sarunas, lai risinātu ar šiem aktiem saistītos neatrisinātos jautājumus. Komisija 2021. gada decembrī ierosināja Regulu, ar ko risina instrumentalizācijas situācijas migrācijas un patvēruma jomā. Ar šo aktu tiktu izveidota stabila sistēma saskaņā ar ES patvēruma un atgriešanas noteikumiem, kurā būtu precizēts, kā dalībvalstis var risināt šādas situācijas, pilnībā ievērojot ES tiesību aktus, pamattiesības un starptautiskās saistības. Tas izbeigtu vajadzību turpmāk migrantu instrumentalizācijas situācijās izmantot ad hoc pasākumus, kā noteikts pārskatītajā Šengenas Robežu kodeksā. Komisija aicina Parlamentu un Padomi paātrināt darbu pie šā priekšlikuma, kas papildina paktā izklāstīto visaptverošo pieeju migrācijai un patvērumam, un izskatīt to kopā ar priekšlikumu Krīzes un nepārvaramas varas situāciju regulai. Pēc tam, kad jūnijā Padome pieņēma sarunu mandātu, Komisija ar nepacietību gaida, kad sāksies sarunas starp Parlamentu un Padomi par 2021. gada decembra priekšlikumu grozīt Šengenas Robežu kodeksu. Katru gadu ES likumīgi ieceļo jau divi līdz trīs miljoni trešo valstu pilsoņu. Viens no galvenajiem pakta visaptverošās pieejas elementiem ir vērienīga un ilgtspējīga likumīgās migrācijas politika. Prasmju un talantu paketes mērķis ir risināt darba tirgus vajadzības, kas saistītas ar pašreizējām demogrāfiskajām tendencēm un prasmju trūkumu ES, un sagatavoties nākotnes vajadzībām. Šajā paketē ir iekļautas juridiskas, operatīvas un politiskas iniciatīvas, lai sniegtu labumu ES ekonomikai, stiprinātu sadarbību un partnerības ar trešām valstīm un uzlabotu migrācijas pārvaldību ilgtermiņā. Uz nākotni vērsta likumīgas migrācijas uz ES politika vidējā termiņā un ilgtermiņā tiks koncentrēta trīs darbības jomās: aprūpe, jaunatne un inovācija. Šīs politikas mērķis ir piesaistīt prasmīgus un talantīgus cilvēkus tajās nozarēs, kurās trūkst un steidzami vajadzīgs darbaspēks. Pārstrādātā Pastāvīgo iedzīvotāju direktīva vēl vairāk uzlabos to migrantu tiesības un mobilitāti ES iekšienē, kuri jau ir labi integrējušies mūsu sabiedrībā, savukārt pārstrādātā Vienotas atļaujas direktīva vēl vairāk racionalizēs un vienkāršos uzņemšanas procedūras par labu darba devējiem, migrācijas iestādēm un pašiem migrantiem un uzlabos darba ņēmēju no trešām valstīm aizsardzību. Diskusiju uzsākšana Parlamentā un Padomē par šiem priekšlikumiem palīdzēs izveidot stabilu sistēmu jaunu talantu piesaistīšanai ES. Turklāt, kā savā runā par stāvokli Eiropas Savienībā paziņoja priekšsēdētāja fon der Leiena, 2023. gads būs Eiropas Prasmju gads. Komisija strādās pie mērķtiecīgas rīcības trešo valstu valstspiederīgo kvalifikāciju atzīšanas jomā, lai vēl vairāk palīdzētu Eiropas darba tirgum piesaistīt talantīgus cilvēkus no trešām valstīm.

Vērienīgas un ilgtspējīgas likumīgās migrācijas politikas pamatā ir arī spēkā esošo tiesību aktu pareiza transponēšana, kā arī to efektīva piemērošana un izpilde. Komisija turpinās pastiprināt tās centienus sadarbībā ar dalībvalstīm, lai nodrošinātu pareizu un efektīvu Sezonas darbinieku direktīvas un Direktīvas par sankcijām pret darba devējiem īstenošanu, piemērošanu un izpildi. Lai trešo valstu valstspiederīgos — arī ukraiņus — labāk aizsargātu no darbaspēka ekspluatācijas, Komisija sadarbojas ar Eiropas Darba iestādi, tai skaitā Eiropas platformā sadarbības stiprināšanai nolūkā novērst nedeklarētu darbu. Komisija ierosināja regulu par aizliegumu Savienības tirgū laist produktus, kas ražoti, izmantojot piespiedu darbu. 7.SADARBĪBA AR STARPTAUTISKAJIEM PARTNERIEM Sadarbība ar galvenajiem partneriem migrācijas un piespiedu pārvietošanas jomā Pakta visaptverošās pieejas būtiska sastāvdaļa ir ārējā dimensija. Pagājušajā gadā ES ir sākusi intensīvāk strādāt ar partnervalstīm un pastiprinājusi darbu, lai īstenotu savstarpēji izdevīgu sadarbību migrācijas jomā, arī daudzpusējā kontekstā. Lai veidotu ilgstošu sadarbību, ir ļoti svarīgi, lai ES un tās dalībvalstis kontaktos ar partnervalstīm paustu vienotu viedokli, izmantojot Eiropas komandas pieeju, kā arī sniegtu to vajadzību risināšanai individuāli pielāgotu atbalstu. Partnerības aptver visas sadarbības iespējas migrācijas un piespiedu pārvietošanas jomā. Partnerību pieeja vienlīdz lielā mērā balstās uz partnervalstu sadarbību gan ar ES, gan dalībvalstīm patiesā sadarbības un savstarpējas cieņas garā. Reaģējot uz Eiropadomes 2021. gada 24. un 25. jūnija secinājumiem, ir izstrādāti visaptveroši rīcības plāni, lai uzlabotu sadarbību ar desmit galvenajām partnervalstīm, pamatojoties uz iepriekš gūtajiem panākumiem un nosakot turpmākus konkrētus mērķus, termiņus un atbalsta pasākumus starptautiskās sadarbības uzlabošanai. Šo rīcības plānu, kas veidoti diskusijās ar dalībvalstīm, mērķis ir nodrošināt darbību, projektu un resursu koordināciju un sinerģiju, galveno uzmanību pievēršot operatīvajai sadarbībai ar atsevišķām partnervalstīm. Kā daļa no pakāpeniskas pieejas un lai panāktu ciešu saskaņotību starp ES un dalībvalstu divpusējo darbu pie pakta ārējās dimensijas, Padomes prezidentvalsts Francija Padomē izveidoja jaunu koordinācijas struktūru: Migrācijas ārējās dimensijas operatīvās koordinēšanas mehānismu (Mocadem). Kopā ar stratēģiskajām diskusijām Patvēruma un migrācijas ārējo aspektu darba grupā (EMWP) Mocadem operatīvā darbība palīdzēja nostiprināt kopēju stratēģisku, konkrētiem partneriem pielāgotu pieeju. Turpinās darbs, lai nodrošinātu koordināciju un papildināmību starp dalībvalstu un ES fondu finansētajām aktivitātēm. Komisija un dalībvalstis apmainās ar informāciju un koordinē savu pieeju attiecībā uz reģionālajām un divpusējām darbībām, ko tās plāno finansēt migrācijas un piespiedu pārvietošanas jomā, atbilstīgi EMWP un Mocadem noteiktajiem politiskajiem mērķiem un saskaņotajām daudzgadu indikatīvajām programmām Koordinācijas grupā migrācijas jautājumos saskaņā ar Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentu “Eiropa pasaulē” un dalībvalstu divpusējās sadarbības instrumentiem. Šā gada vizītēs un politiskajā dialogā, izmantojot visaptverošu un līdzsvarotu pieeju, migrācija un piespiedu pārvietošana tika iekļauta mūsu plašāko divpusējo un reģionālo attiecību kontekstā Marokā, Tunisijā, Ēģiptē, Lībijā, Alžīrijā, Mauritānijā, Senegālā, Nigērā, Nigērijā, Etiopijā, Pakistānā, Bangladešā, Irākā, Jordānijā, Libānā, Turcijā un Rietumbalkānos, Āfrikas Savienībā, kā arī Rabātas, Prāgas un Hartūmas procesos. Veiksmīga sadarbība, cīnoties pret migrantu instrumentalizāciju Baltkrievijā Savlaicīga, apņēmīga un vienota ES sadarbība ar partneriem var dot iespaidīgus rezultātus, kā to pierāda reakcija uz Baltkrievijas režīma īstenoto migrantu instrumentalizāciju. Augstā pārstāve, priekšsēdētājas vietnieks A. Šinass un vairāki komisāri uzturēja augsta līmeņa kontaktus ar izcelsmes un tranzīta valstīm, kā arī ar aviosabiedrībām un civilās aviācijas iestādēm, lai izveidotu koalīciju cīņai pret šo hibrīduzbrukumu. Saskaņojot dalībvalstu augsta līmeņa pasākumus, priekšsēdētājas vietnieks A. Šinass apmeklēja Irāku, Apvienotos Arābu Emirātus, Libānu, Turciju un Uzbekistānu. ES un dalībvalstu kopīgas delegācijas un pašas dalībvalstis, rīkojoties divpusēji, veica kopīgus demaršus Kazahstānā, Indijā, Gruzijā, Ukrainā, Turcijā un Uzbekistānā. Rezultātā ievērojami samazinājās lidojumu skaits uz Minsku, dažu valstu valstspiederīgajiem galvenajās lidostās tika noteikti ceļošanas ierobežojumi, kā arī ievērojami samazinājās atgriešanas un repatriācijas gadījumu skaits, jo sevišķi, pateicoties Irākas iespaidīgajiem centieniem. Komisija pielāgoja pašreizējos projektus, lai izplatītu informāciju par instrumentalizācijas draudiem (piemēram, Irākā, Turcijā un Sīrijā), un sadarbojās ar Starptautisko Migrācijas organizāciju (IOM), lai atbalstītu migrantu brīvprātīgu atgriešanos no Baltkrievijas un reintegrāciju viņu izcelsmes valstīm. ES arī ātri rīkojās, lai aizsargātu gan instrumentalizētās personas, gan Savienības ārējās robežas. Komisija un ES aģentūras cieši sadarbojās ar Lietuvas, Polijas un Latvijas iestādēm, lai pastiprinātu robežu aizsardzību, apkarotu migrantu kontrabandu, stiprinātu patvēruma un uzņemšanas spējas un uzlabotu atgriešanu. ES robeža ar Baltkrieviju ir pastāvīgi jāuzrauga. Ierosinātās normas par sankcijām aviosabiedrībām joprojām ir aktuālas, un tās ir ātri jāpieņem. ES 2022. gadā bija pastāvīgi jāpievērš uzmanība ievērojamām plūsmām pāri Vidusjūrai. Sadarbība ar Maroku šogad apliecināja stingru kopīgu apņemšanos turpināt dialogu un sadarbību visās ar migrāciju saistītajās jomās, arī attiecībā uz reģionālo dimensiju, atgriešanu, talantu partnerībām un cīņu pret migrantu kontrabandu. Neraugoties uz sarežģīto politisko vidi Lībijā, ES ir iesaistījusies, lai risinātu pamatvajadzības saistībā ar neaizsargāto migrantu un bēgļu aizsardzību un migrantu kontrabandas apkarošanu, arī izmantojot KDAP misijas. Arī ES sadarbība ar Nigēru un Mauritāniju ir apliecinājusi abu pušu skaidru vēlmi risināt migrācijas plūsmu problēmu un sadarboties ar ES. Āfrikas Savienības (ĀS), ES un ANO trīspusējā sadarbība pēdējo piecu gadu laikā ir bijusi īpaši efektīva, risinot aizsardzības jautājumus šajās valstīs, un pašlaik tiek strādāts pie sadarbības pastiprināšanas. 2022. gada februārī notikušajā Eiropas Savienības un Āfrikas Savienības samitā līderi vienojās par ciešāku partnerību migrācijas un mobilitātes jomā, kā izklāstīts samita kopīgajā deklarācijā (“Kopīgs redzējums 2030. gadam”). 2022. gadā partneri ir padziļinājuši sadarbību arī saistībā ar ĀS un ES starpkontinentu migrācijas un mobilitātes dialogu. ES atzinīgi novērtēja to, ka 2022. gada maijā notikušajā Starptautiskajā migrācijas pārskata forumā tika pieņemta progresa deklarācija par globālā pakta par migrāciju īstenošanu. Papildus ciešajai sadarbībai ar ASV un Kanādu, lai sniegtu atbalstu personām, kas bēg no Krievijas iebrukuma Ukrainā (sk. iepriekš 2. iedaļu), ES ar šīm valstīm veido nepieredzēti ciešu sadarbību, risinot arī virkni augsta līmeņa dialogu par migrācijas jautājumiem no Afganistānas līdz Latīņamerikai. Aizsardzība piespiedu kārtā pārvietotām personām un atbalsts uzņēmējvalstīm Līdz 2021. gada beigām kara, vardarbības, vajāšanas un cilvēktiesību pārkāpumu dēļ pārvietoto personu skaits pārsniedza 89,3 miljonus, kas ir par 8 % vairāk nekā gadu iepriekš un vairāk nekā divas reizes vairāk nekā pirms 10 gadiem. Kopš tā laika Krievijas iebrukums Ukrainā un citas ārkārtas situācijas, piemēram, Afganistānā, Sīrijā, Venecuēlā un Dienvidsudānā, šo skaitli ir palielinājušas virs 100 miljoniem. Saskaņā ar ES globālajām saistībām iesaistīšanās šajā jomā ir pakāpeniski pārgājusi no īstermiņa humānās palīdzības pieejas uz ilgtermiņa attīstības pieeju, veicinot ilgtspējīgus risinājumus piespiedu kārtā pārvietotām personām un to uzņēmējkopienām saskaņā ar saikni starp humāno palīdzību, attīstību un mieru. ES ir viens no vadošajiem globālajiem dalībniekiem un līdzekļu devējiem, kas uzlabo aizsardzību un palīdzību piespiedu kārtā pārvietotām personām un to uzņēmējkopienām, glābj dzīvības un liek pamatus ilgtspējīgiem risinājumiem. -Atbalsts valsts iekšienē pārvietotajām personām Ukrainā Humanitārā situācija Ukrainā joprojām ir satraucoša, un milzīgs kaitējums ir nodarīts civiliedzīvotājiem, jo īpaši valsts dienvidos un austrumos. Palīdzība ir vajadzīga 17,7 miljoniem cilvēku — vairāk nekā trešdaļai no kopējā iedzīvotāju skaita. Neraugoties uz apgrūtināto piekļuvi, starptautiskā humānā palīdzība ir sniegta vairāk nekā 13,3 miljoniem cilvēku visā valstī, pateicoties labai sadarbībai starp ES, ANO, starptautiskajām NVO un citām starptautiskajām organizācijām. Ar ES humānās palīdzības finansējumu ir sniegts atbalsts arī personām, kas aizbēgušas uz Moldovu. ES izmanto visus iespējamos līdzekļus, lai palīdzētu atvieglot situāciju Ukrainā. Savienības civilās aizsardzības mehānisms (UCPM) ir īstenojis līdz šim lielāko operāciju, līdz septembra beigām piegādājot vairāk nekā 68 500 tonnu palīdzības satura, tai skaitā patvēruma moduļus. Ir tikuši piegādāti 300 ģeneratori un degviela, un pašlaik notiek sagatavošanās darbi gaidāmās ziemas vajadzībām. Uz ES ir evakuēti gandrīz 1500 smagi slimo pacientu. ES atbalsta arī Ukrainas skolu ātras atveseļošanas plānu, un pavisam nesen tā apņēmusies sniegt 100 miljonu EUR finansējumu skolu un bērnudārzu steidzamiem remontdarbiem. -Atbalsts piespiedu kārtā pārvietotajām personām un uzņēmējkopienām Sīrijā, Libānā, Jordānijā, Turcijā un Irākā Pēc vienpadsmit gadiem Sīrijas krīze vēl arvien ietekmē reģionālo stabilitāti, un daudziem ir nepieciešama palīdzība. ES un tās dalībvalstis joprojām ir apņēmušās atbalstīt centienus rast šīs krīzes politisku risinājumu saskaņā ar ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 2254, kas ļautu pārvietotajiem sīriešiem atgriezties dzimtenē, ja ir nodrošināti droši un cilvēka cienīgi apstākļi bez piespiedu nosacījumiem. Komisijas prioritāte joprojām ir veicināt pāreju Sīrijā, vienlaikus mazinot krīzes ietekmi un sniedzot tiešu atbalstu iedzīvotājiem. Viss atbalsts tiek īstenots, ievērojot stingrus operatīvos raksturlielumus. ES turpina solidarizēties ar Libānu, saglabājot atbalstu gan sīriešu bēgļiem, gan neaizsargātajiem libāniešiem, nodrošinot piekļuvi pamatpakalpojumiem un vienlaikus palīdzot arī uzņēmējkopienām, kā arī uzraugot izceļošanu. ES sniedz arī atbalstu Jordānijai, lai palīdzētu tai pārvarēt pandēmijas izraisītās sekas veselības un sociālekonomiskajā jomā, kā arī īstenot ar Sīrijas krīzi saistītos pasākumus. Atbalsts Sīrijas bēgļu integrācijai valsts sistēmās ir paredzēts arī Irākā.

Galvenais satvars, kas regulē ES un Turcijas sadarbību migrācijas jomā, joprojām ir ES un Turcijas 2016. gada marta paziņojums, un ES uzsver, ka ir svarīgi īstenot visas paziņojumā paredzētās saistības. ES jo īpaši turpina mudināt Turciju atsākt atgriešanas operācijas no Grieķijas atbilstīgi paziņojumā uzņemtajām saistībām, kā arī novērst neatbilstīgu migrāciju uz ES dalībvalstīm. Turcijā ir viena no lielākajām bēgļu kopienām pasaulē — aptuveni 4 miljoni cilvēku, tai skaitā 3,7 miljoni sīriešu. ES turpina atbalstīt Turcijas centienus un mobilizē papildu finansējumu bēgļiem un viņus uzņēmējkopienām. 2023. gada sākumā Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā pāries no humānās palīdzības uz attīstības palīdzības sniegšanu izglītībai un pamatvajadzību nodrošināšanai. ES ir padziļinājusi dialogu ar Turciju par migrāciju, tai skaitā 2021. gada 12. oktobrī Ankarā pirmo reizi organizējot ES un Turcijas augsta līmeņa dialogu par migrāciju un drošību, kurā diskusijās tika izceltas kopīgās problēmas un abpusēja nepieciešamība strādāt pie jaunu migrācijas maršrutu un drošības apdraudējumu novēršanas. -Atbalsts pārvietotajām personām citās pasaules daļās Neraugoties uz to, ka pieejamie līdzekļi ir lielā mērā nepieciešami Ukrainas krīzei un palīdzībai Sīrijas bēgļiem Turcijā un reģionā, ES joprojām ir apņēmības pilna palīdzēt piespiedu kārtā pārvietotām personām un to uzņēmējkopienām visā pasaulē: venecuēliešiem, kas uzņemti Kolumbijā, Ekvadorā un Peru, pārvietotām personām Mjanmā un no tās, valsts iekšienē pārvietotām personām un bēgļiem Irākā, Etiopijā un Sudānā, kā arī afgāņiem, kas uzņemti Irānā un Pakistānā. ES ir aktīva dalībniece reģionālajās atbalsta platformās, kas tika izveidotas 2019. gada Pasaules bēgļu forumā, un tā sniedz politisku un finansiālu atbalstu, izmantojot humāno palīdzību un attīstības sadarbību. Āfrikā ES un IOM kopīgā iniciatīva migrantu aizsardzībai un reintegrācijai turpināja reaģēt uz grūtībās nonākušo un neaizsargāto migrantu vajadzībām 26 Āfrikas valstīs, palīdzot ceļā esošām personām, piedāvājot brīvprātīgas atgriešanās palīdzību tiem, kuri nolemj atgriezties, un atbalstot personas, kas atgriežas, un viņu kopienas reintegrācijas procesā. Ārkārtas tranzīta mehānisms turpina nodrošināt drošu telpu un ilgtermiņa risinājumus visneaizsargātākajiem patvēruma meklētājiem un bēgļiem Lībijā, gādājot par iespēju viņus evakuēt uz Nigēru un Ruandu, lai pēc tam pārmitinātu uz ES dalībvalstīm un citām partnervalstīm. Āzijā ES ir uzņēmusies vadošo politisko un finansiālo lomu saistībā ar personu no Afganistānas pārvietošanu reģionā, tai skaitā vadot Afganistānas bēgļu atbalsta platformas “Risinājumu stratēģija Afganistānas bēgļu atbalstam” pamatgrupu , sniedzot atbalstu vairāk nekā 5,9 miljoniem afgāņu, kas saskaņā ar aplēsēm ir pārvietoti Afganistānas iekšienē, kā arī pārvietotajām personām un to uzņēmējkopienām Irānā un Pakistānā. Mjanmā 2022. gadā ES ir piešķīrusi finansējumu humānajai palīdzībai, lai nodrošinātu visneaizsargātāko iedzīvotāju neatliekamās vajadzības konflikta skartajās kopienās un gan iekšzemē pārvietotajām personām, gan arī aptuveni vienam miljonam rohingu bēgļu, kas dzīvo nometnēs un apmetnēs Bangladešā. Balstoties uz pastiprināto dialogu, kas tika uzsākts pēc Baltkrievijas režīma veiktās Irākas migrantu instrumentalizācijas, ES un Irāka sadarbojas, lai reintegrētu personas, kas atgriežas, un pārvietotos iedzīvotājus. Ekonomisko iespēju veidošana un neatbilstīgas migrācijas pamatcēloņu novēršana ES sadarbībai attīstības jomā ir gan vidēja termiņa, gan ilgtermiņa ietekme uz neatbilstīgas migrācijas un piespiedu pārvietošanas strukturālo pamatcēloņu novēršanu. Migrāciju var tieši ietekmēt darbības tādās jomās kā laba pārvaldība, konfliktu novēršana un klimata pārmaiņu mazināšana, kā arī sociālekonomiskā attīstība. Ar stratēģijas Global Gateway palīdzību ES palīdz mazināt globālo investīciju plaisu, atbalsta globālās ekonomikas atveseļošanos un sekmē divējādo zaļo un digitālo pārkārtošanos aiz Eiropas robežām. Īpašas iniciatīvas, ko īsteno kā daļu no Global Gateway, ir vērstas uz konkrētiem reģioniem, piemēram, dienvidu kaimiņreģionu, Āfriku un Latīņameriku, stimulējot ilgtermiņa sociālekonomisko atveseļošanos un ilgtspējīgu attīstību kopumā. Tiek veiktas arī darbības, kas īpaši vērstas uz migrantu un uzņēmējkopienu iespējām un nodarbināmību. Partnerības migrācijas pārvaldības un vadības stiprināšanai Partnerībām ar galvenajām trešām valstīm ir jāatspoguļo līdzsvars starp to vajadzībām un ES interesēm. Pagājušajā gadā ir panākts progress atgriešanas, atpakaļuzņemšanas, robežu pārvaldības un kontrabandas tīklu jautājumu risināšanā. Ar aizvien lielāku skaitu galveno partneru tiek īstenota operatīvā sadarbība robežu pārvaldības jomā. Eiropas Robežu un krasta apsardzes statusa nolīgumi ar Albāniju, Melnkalni un Serbiju ļauj Frontex izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes pastāvīgā korpusa vienības un tehnisko aprīkojumu šo partnervalstu teritorijā. Tam ir tieša ietekme uz neatbilstīgas migrācijas un organizētās noziedzības apkarošanu. Pašlaik tiek gatavots statusa nolīgums ar Ziemeļmaķedoniju, un Komisija gatavojas ieteikt mandātu sarunām par statusa nolīgumu ar Bosniju un Hercegovinu. Tika panākta vienošanās par statusa nolīgumu ar Moldovu, un tas stājās spēkā rekordīsā laikā. Sarunu mandāti par statusa nolīgumiem ar Senegālu un Mauritāniju ir pirmie, kas piešķirti attiecībā uz partnervalstīm Āfrikā, un to mērķis ir atbalstīt robežu pārvaldību, apkarot migrantu kontrabandu un samazināt neatbilstīgu migrāciju Atlantijas okeāna maršrutā. Jau ir noslēgts sadarbības nolīgums starp Frontex un kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) misiju EUCAP Sahel Niger. Arī Frontex un Nigēra ir tuvu tam, lai vienotos par sadarbības nolīgumu. Notiek sarunas par sadarbības nolīgumu ar EUBAM Libya un EUAM Ukraine. Nozīmīgu ieguldījumu turpina sniegt KDAP misijas un operācijas, ja to pilnvarās ietilpst cīņa pret neatbilstīgu migrāciju vai migrantu kontrabandu. Civilās misijas Lībijā, Nigērā, Mali, Irākā, Kosovā un Palestīnā atbalsta uzņēmējvalsts iestādes to centienos stiprināt savas robežu pārvaldības spējas, risināt neatbilstīgas migrācijas un migrantu kontrabandas problēmas, kā arī drošības problēmas, piemēram, cilvēku tirdzniecību. Kā minēts iepriekš, atgriešanās un atpakaļuzņemšana ir būtisks migrācijas pārvaldības attiecību aspekts. Ikgadējais novērtējums saskaņā ar Vīzu kodeksa 25.a pantu palīdz apzināt konkrētas problēmas sadarbībā ar trešām valstīm atpakaļuzņemšanas jomā un nodrošināt, ka šīs problēmas tiek regulāri risinātas, mērķtiecīgi iesaistoties atpakaļuzņemšanas procesā vai plašākā dialogā par migrāciju. Šāda pastiprināta iesaistīšanās palīdz nodrošināt, ka progress saistībā ar atpakaļuzņemšanu un citās partnerattiecību ar trešām valstīm jomās notiek paralēli. Pēc pirmā novērtējuma ziņojuma par sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā 2019. gadā pieņemšanas Komisija ierosināja Padomei pieņemt pagaidu ierobežojošus pasākumus attiecībā uz īstermiņa vīzām Bangladešai, Irākai un Gambijai, ņemot vērā šo valstu nepietiekamo sadarbības līmeni atpakaļuzņemšanas jomā un ES vispārējās attiecības ar šīm valstīm. 2021. gada oktobrī Padome pieņēma pagaidu ierobežojošus pasākumus attiecībā uz Gambiju. Tie joprojām ir spēkā, taču ir sperti svarīgi soļi uz priekšu, atceļot piespiedu atgriešanas moratoriju (2022. gada martā). Pēc ciešas sadarbības ar Bangladešu un Irāku, ņemot vērā panākto progresu, Padome nolēma Bangladešai pasākumus nepiemērot. Sadarbība ar Irāku joprojām tiek rūpīgi vērtēta. 2021. gada decembrī Komisija pieņēma otro novērtējumu par sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā 2020. gadā un kopā ar Augsto pārstāvi pastiprināja sadarbību ar vairākām partnervalstīm, kurās nepietiekamas sadarbības dēļ atpakaļuzņemšanas jomā bija vajadzīga turpmāka rīcība. Šīs sadarbības rezultātus Komisija izmantos, pieņemot lēmumu par iespējamiem pasākumiem saistībā ar vīzām, ņemot vērā ES vispārējās attiecības ar attiecīgajām trešām valstīm. Trešo novērtējuma ziņojumu paredzēts pieņemt gada beigās. Komisija 2022. gada 6. aprīlī ierosināja atbrīvot Kataras un Kuveitas valstspiederīgos no vīzas prasības īstermiņa uzturēšanās vajadzībām ES. Komisija saglabā savu 2018. gada jūlija novērtējumu, ka Kosova ir izpildījusi visus vīzu režīma liberalizācijas kritērijus un ka Kosovas iedzīvotājiem būtu jāpiešķir bezvīzu režīms. Turklāt Komisija turpina pārbaudīt visus nolīgumus, kas noslēgti ar trešām valstīm par bezvīzu režīmu, ņemot vērā to migrācijas vai drošības riskus. Rezultātā kopš 2022. gada 4. maija ir daļēji apturēts ES bezvīzu režīms ar Vanuatu, lai mazinātu drošības riskus, ko rada Vanuatu ieguldītājiem paredzēta pilsonības shēma. Tā kā šajā saistībā ES bažas nav kliedētas, šo apturēšanu varētu pagarināt vēl par 18 mēnešiem. Jūlijā Komisija sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu uzsāka pirmās operatīvās partnerības ar Maroku un Nigēru kontrabandas apkarošanas jomā, ņemot vērā atjaunināto ES rīcības plānu cīņai pret migrantu kontrabandu 2021.–2025. gadam. Partnerību mērķis ir stiprināt partnervalstu tiesisko, politisko, operatīvo un stratēģisko regulējumu, reaģējot uz migrantu kontrabandu, kā arī palielināt šo valstu atbildību, ietekmi un ilgtermiņa ilgtspēju. Partnerības ietvers atbalstu robežu pārvaldībai, pastiprinātu policijas sadarbību (arī kopējas izmeklēšanas), izpratnes veicināšanu par neatbilstīgas migrācijas draudiem un ciešāku sadarbību ar ES aģentūrām. Likumīgu kanālu ieceļošanai Eiropā izstrāde Ir vajadzīga vērienīga un ilgtspējīga ES likumīgās migrācijas politika, lai radītu drošus ceļus uz Eiropu un palīdzētu piesaistīt prasmīgus un talantīgus cilvēkus, kas nepieciešami mūsu ekonomikai, ņemot vērā sabiedrības novecošanos un steidzami novēršamo prasmju nepietiekamību. Tas ir arī svarīgs veiksmīgu partnerību elements. Ar ES talantu fondu, kas ierosināts Prasmju un talantu paketē, tiktu radīta pirmā ES mēroga platforma un atbilstības meklēšanas rīks, kas palīdzētu darba devējiem atrast tiem vajadzīgos darbiniekus un padarītu ES pievilcīgāku trešo valstu valstpiederīgajiem, kuri meklē darba iespējas ES. Kā minēts iepriekš, ar izmēģinājuma projektu “ES talantu fonds” sākotnējā posmā tiks palīdzēts ukraiņiem pilnveidot savas prasmes un gūt pieredzi. -Talantu partnerības

Izmantojot talantu partnerības ar galvenajiem partneriem, tiks mēģināts veicināt starptautisko darbaspēka mobilitāti un attīstīt talantus, lai dotu labumu gan dalībvalstīm, gan partnervalstīm, gan abu pušu uzņēmēju kopienām, kā arī attiecīgajiem indivīdiem. Komisija veiks konkrētus pasākumus, lai līdz 2022. gada beigām izveidotu pirmās talantu partnerības ar Maroku, Tunisiju un Ēģipti, pamatojoties uz ciešu un nepārtrauktu sadarbību visos migrācijas pārvaldības aspektos. Tie tiks balstīti uz pašlaik notiekošo izmēģinājuma projektu, kā arī uz apspriešanos ar visām ieinteresētajām personām. Panākumu gūšanā noteicošais faktors būs partnervalstu, kā arī dalībvalstu, kuras saglabā kompetenci darbaspēka migrācijas jomā, īpašās intereses un apņemšanās. Komisija aicina dalībvalstis aktīvi iesaistīties diskusijās ar partnervalstīm par talantu partnerībām un iesniegt konkrētus priekšlikumus par to, kā tās varētu palīdzēt risināt darba tirgus vajadzības, jo īpaši nosakot vakanču skaitu galvenajās nozarēs un iesaistot privātos uzņēmumus. Pēc tam varētu apsvērt talantu partnerības ar citām valstīm. -Aizsardzības juridiskie ceļi: pārmitināšana un humanitārā uzņemšana Pārmitināšana ir pakta neatņemama sastāvdaļa un svarīgs ES migrācijas politikas elements. ES sniedz ievērojamu ieguldījumu globālajos pārmitināšanas centienos un ir apņēmusies šo apņemšanos īstenot arī turpmāk. 2021.–2022. gada līdzekļu devēju pasākuma rezultātā kopumā tika pausti gandrīz 65 000 finansēšanas solījumu, apvienojot pārmitināšanu un pirmo reizi arī humanitāro uzņemšanu, paredzot arī vietas riskam pakļautiem afgāņiem pēc Kabulas krišanas 2021. gada augustā. ES turpina reaģēt arī uz Sīrijas un Vidusjūras reģiona centrālās daļas valstu vajadzībām, un līdz 2022. gada jūnijam dalībvalstis kopā ziņoja par vairāk nekā 36 000 pārmitināšanas un humanitārās uzņemšanas gadījumu. Lai nodrošinātu ES centienu nepārtrauktību, Komisija nesen aicināja dalībvalstis paust jaunus finansēšanas solījumus 2023. gadam, kas tiktu atbalstīti ar turpmāku ES finansējumu. Pat sarežģītos periodos ir svarīgi, lai ES saglabātu savu vadošo lomu pārmitināšanas jomā. Uzņemšanas nepilnības var palīdzēt novērst inovatīvi risinājumi — jo sevišķi būtiska nozīme var būt kopienu sponsorēšanas programmām, ar ko nodrošināt izmitināšanu un piešķirt pilsoniskajai sabiedrībai lielāku lomu ieceļotāju uzņemšanā un integrācijā. Šo virzienu atbalstīs ar iniciatīvu “Drošas mājas”, ņemot vērā pieredzi, kas gūta, uzņemot cilvēkus, kuri bēga no Krievijas iebrukuma Ukrainā, lai uzlabotu uzņemšanas sistēmas, izmantojot uzņemšanu kopienās. Rudenī ES organizēs otro augsta līmeņa forumu pārmitināšanas jautājumos, lai šādus jaunievedumus apspriestu ar galvenajiem globālajiem partneriem un starptautiskajām organizācijām. Finanšu un operatīvie instrumenti -Finansējums Lai veidotu visaptverošas migrācijas partnerības un papildinātu ciešāko politisko iesaisti, ES ievērojamu atbalstu un finansējumu velta partnervalstu spēju palielināšanai, lai risinātu visus migrācijas un piespiedu pārvietošanas aspektus. Jaunajā Kaimiņattiecību, attīstības sadarbības un starptautiskās sadarbības instrumentā “Eiropa pasaulē” (NDICI — “Eiropa pasaulē”) migrācija un piespiedu pārvietošana ir noteikta kā viena no galvenajām sadarbības jomām ar partnervalstīm. 2021. un 2022. gadā veiktajā plānošanas procesā tika ņemts vērā, ka jāsasniedz indikatīvais 10 % migrācijas izdevumu mērķrādītājs, attiecīgos migrācijas un piespiedu pārvietošanas apsvērumus integrējot pielāgotā, bet elastīgā veidā un ietverot aizsardzību, likumīgo migrāciju, robežu pārvaldību, kā arī atgriešanos un reintegrāciju un neatbilstīgas migrācijas un piespiedu pārvietošanas pamatcēloņus. NDICI — “Eiropa pasaulē” izdevumu mērķrādītājs migrācijas un piespiedu pārvietošanas jomā bija pamats tam, lai Komisija, risinot ar šiem jautājumiem saistītās problēmas un izmantojot to sniegtās iespējas, pieņemtu vēl visaptverošāku un saskaņotāku pieeju. ES trešām valstīm sniegtās vispārējās finansiālās palīdzības pamatā turpmākajos gados ir valstu un reģionālās daudzgadu indikatīvās programmas (DIP). Pirmais gada ziņojums par NDICI — “Eiropa pasaulē” tiks publicēts šoruden, un tajā būs iekļauts arī pārskats par izdevumiem saistībā ar migrāciju. Ar Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA III) finansē divpusējās un reģionālās migrācijas programmas pirmspievienošanās valstīs. Darbības Rietumbalkānos stiprina migrācijas pārvaldību, patvēruma sistēmas un robežu pārvaldību. Galvenās prioritātes ir atgriešanās pārvaldības uzlabošana un atbalstīto brīvprātīgas atgriešanās un piespiedu atgriešanas programmu paplašināšana, kā arī migrantu kontrabandas novēršana un apkarošana. Turcijā pēc 2021. gada jūnija Eiropadomes secinājumiem turpināsies atbalsta sniegšana bēgļiem un uzņēmējkopienām, lai turpinātu Bēgļu atbalsta mehānisma Turcijā operācijas. Tiks turpināti pasākumi izglītības, veselības, aizsardzības, pamatvajadzību un sociālekonomiskās attīstības jomās, jo īpaši, lai bēgļiem nodrošinātu ilgtspējīgāku iztikas līdzekļu pieejamību un atbalstītu uzņēmējkopienas. ES joprojām ir viens no vadošajiem līdzekļu devējiem starptautiskajā reakcijā uz Sīrijas krīzi, un Savienība ir apņēmības pilna atbalstīt Sīrijas bēgļus un attiecīgajā reģionā esošās uzņēmējvalstis. 2022. gada 10. maijā veiksmīgi notikušajā sestajā Briseles konferencē par atbalstu Sīrijas un reģiona nākotnei tika pārsniegti 2021. gada starptautisko līdzekļu devēju solījumi, tādējādi saglabājot finansējumu un atbalstu galvenajām uzņēmējvalstīm. Citas attiecīgās programmas, piemēram, iekšlietu fondi, ir īpaši paredzēti politikas interešu īstenošanai ES, taču atsevišķas darbības var atbalstīt arī ārpus ES, jo īpaši, lai nodrošinātu pašreizējo aktivitāšu (piemēram, Migrācijas partnerības mehānisma un Reģionālās attīstības un aizsardzības programmas) nepārtrauktību. -Eiropas komandas iniciatīvas migrācijas jomā ES un ieinteresētās dalībvalstis apvieno spēkus, lai stiprinātu operatīvo koordināciju migrācijas jomā, izmantojot reģionālās Eiropas komandas iniciatīvas Atlantijas okeāna un Vidusjūras rietumdaļas maršrutā, ko vada Spānija, un Vidusjūras centrālās daļas maršrutā, ko vada Francija un Itālija. Šī satvara tematiskie komponenti atbilst pieciem intervences pīlāriem, kas atzīti kopīgajā Valletas rīcības plānā un ir saskaņā ar Migrācijas un patvēruma paktu. ES ir ierosinājusi arī reģionālu Eiropas komandas iniciatīvu par Afganistānas iedzīvotāju pārvietošanu. Tajā galvenā uzmanība tiks pievērsta politiskajam dialogam un migrācijas pārvaldībai, aizsardzībai, cīņai pret cilvēku tirdzniecību un migrantu kontrabandu, pamatpakalpojumu sniegšanai, prasmju pilnveidei un iztikas iespēju radīšanai, mērķtiecīgi pievēršoties pārvietotajiem afgāņiem un uzņēmējkopienām Afganistānā un kaimiņvalstīs, arī Centrālāzijā. 8.SECINĀJUMS Aizvadītais gads ir apliecinājis ES spēju rīkoties kā apņēmības un solidaritātes pilnai Savienībai, gan lai risinātu migrācijas radītās nepārtraukti mainīgās problēmas, gan arī izmantotu tās sniegtās iespējas mūsu kontinentam. Kā savā runā par stāvokli Savienībā skaidri norādījusi Komisijas priekšsēdētāja fon der Leiena, ir svarīgi, lai šī solidaritāte arī turpmāk būtu klātesoša mūsu debatēs par migrāciju, un bezprecedenta centieniem uzņemt miljoniem cilvēku, kas bēg no Ukrainas, vajadzētu iedvesmot turpmākai rīcībai — koordinētas, kopīgas reakcijas plānam ES līmenī. Nākamais gads būs izšķirošs likumdošanas darbam migrācijas un patvēruma jomā, kas ir steidzami jāveic, lai pilnīgi nostiprinātu ES spēju solidāri, atbildīgi un taisnīgi reaģēt uz jebkādām problēmām. Komisija cer, ka tiks panākts progress attiecībā uz ceļvedi, par ko vienojās Padome un Parlaments, lai līdz 2024. gada pavasarim panāktu vienošanos par galvenajām likumdošanas lietām. Kā galvenos turpmākos pasākumus Komisija aicina: ·Parlamentu un Padomi īstenot kopīgo ceļvedi, lai līdz 2024. gada martam pieņemtu visus iesniegtos priekšlikumus; ·Parlamentu un Padomi ātri pieņemt nostāju par visiem izskatāmajiem priekšlikumiem; ·Parlamentu un Padomi ātri turpināt sarunas par Prasmju un talantu paketi (Pastāvīgo iedzīvotāju direktīvas pārstrādātu redakciju un Vienotās atļaujas direktīvas pārstrādātu redakciju); ·dalībvalstis īstenot brīvprātīgo solidaritātes mehānismu. Komisija turpinās atbalstīt šos centienus un attīstīt citus šajā ziņojumā uzsvērtos aspektus, tai skaitā robežu pārvaldību, atgriešanos, solidaritāti un sekundārās kustības problēmu risināšanu, vienlaikus padziļinot mūsu partnerattiecības visā pasaulē un veicinot migrantu likumīgo migrāciju, kā arī reizē stiprinot to personu integrāciju Eiropā, kuras šeit ieceļojušas pirmoreiz un kuras var sniegt nepieciešamās prasmes mūsu ekonomikai.