Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2011. gada 10. maijs ) ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Parlamenta Lēmuma par 8., 9. un 10. Eiropas Attīstības fonda 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu



Oficiālais Vēstnesis L 250 , 27/09/2011 Lpp. 0113 - 0122



Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2011. gada 10. maijs) ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Parlamenta Lēmuma par 8., 9. un 10. Eiropas Attīstības fonda 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu EIROPAS PARLAMENTS, ņemot vērā Komisijas ziņojumu par paveikto darbu attiecībā uz 2008. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2010) 650) un Komisijas dienestu darba dokumentus (SEC(2010) 1437 un SEC(2010) 1438), kas pievienoti šim ziņojumam, ņemot vērā 8., 9. un 10. Eiropas Attīstības fonda finanšu pārskatus un ieņēmumu un izdevumu pārskatus par 2009. finanšu gadu (COM(2010) 402 – C7-0220/2010), ņemot vērā Komisijas 2010. gada 29. aprīļa gada pārskatu par 8., 9. un 10. Eiropas Attīstības fonda finanšu pārvaldību 2009. gadā, ņemot vērā finanšu informāciju par Eiropas Attīstības fondiem (COM(2010) 319), ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par darbībām, ko finansē no astotā, devītā un desmitā Eiropas Attīstības fonda (EAF) 2009. finanšu gadā, ar Komisijas atbildēm [1], ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību [2], ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 287. pantu, ņemot vērā Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 10/2008 par Eiropas Kopienas sniegto atbalstu veselības aprūpes pakalpojumu attīstībai Subsahāras Āfrikā, ņemot vērā Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 18/2009 par EAF atbalsta efektivitāti reģionālās ekonomikas integrācijai Austrumāfrikā un Rietumāfrikā, ņemot vērā Eiropas Investīciju bankas 2009. gada pārskatu par ieguldījumu mehānismu, ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu attiecībā uz Komisijas atbrīvošanu no atbildības par Eiropas Attīstības fonda darbību īstenošanu 2009. finanšu gadā (05469/2011– C7-0050/2011, 05472/2011– C7-0049/2011, 05473/2011– C7-0048/2011), ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kuru 2000. gada 23. jūnijā parakstīja Kotonū [3] un 2005. gada 25. jūnijā – Luksemburgā [4], ņemot vērā Padomes 2001. gada 27. novembra Lēmumu 2001/822/EK par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu (Lēmums par aizjūras asociāciju) [5], kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2007/249/EK [6], ņemot vērā 33. pantu Iekšējā nolīgumā, ko 1995. gada 20. decembrī noslēdza dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, par Kopienas atbalsta finansējumu un pārvaldību saskaņā ar Otro finanšu protokolu, kurš pievienots Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai [7], ņemot vērā 32. pantu Iekšējā nolīgumā, ko 2000. gada 18. septembrī noslēdza dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, par Kopienas atbalsta finansējumu un pārvaldību saskaņā ar finanšu protokolu, kas pievienots Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu un Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu partnerattiecību nolīgumam, kuru 2000. gada 23. jūnijā noslēdza Kotonū (Benina), un par tāda finanšu atbalsta piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz kurām attiecas EK līguma ceturtā daļa [8], ņemot vērā 2010. gada 5. maija rezolūciju [9], kas pievienota Parlamenta lēmumiem par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras, un jo īpaši tās 268. līdz 274. punktu, ņemot vērā EK līguma 276. pantu un LESD 319. pantu, ņemot vērā 74. pantu 1998. gada 16. jūnija Finanšu regulā, kas attiecas uz sadarbību attīstības finansēšanas jomā atbilstīgi Ceturtajai ĀKK un EK konvencijai [10], ņemot vērā 119. pantu 2003. gada 27. marta Finanšu regulā, ko piemēro devītajam Eiropas Attīstības fondam [11], ņemot vērā 142. pantu Padomes 2008. gada 18. februāra Regulā (EK) Nr. 215/2008 par Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam [12], ņemot vērā Komisijas un Eiropas Investīciju bankas (EIB) 2011. gada 25. janvārī sniegtās atbildes uz Budžeta kontroles komitejas jautājumiem, ņemot vērā Reglamenta 76. pantu un 77. panta trešo ievilkumu, kā arī VI pielikumu, ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas atzinumu (A7-0140/2011), A. tā kā Eiropas Attīstības fonds (EAF) ir Eiropas Savienības nozīmīgākais finanšu instruments sadarbībai ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm attīstības jomā; B. tā kā, neraugoties uz atkārtotiem Parlamenta aicinājumiem iekļaut EAF Eiropas Savienības vispārējā budžetā, tas vēl joprojām nav izdarīts un šim fondam piemēro nevis vispārējo Finanšu regulu, bet īpašus finanšu noteikumus; C. tā kā ar EAF starpniecību piešķirtās palīdzības kopējā summa nākamajos gados krietni palielināsies, jo no desmitā EAF piešķiramās ES palīdzības apjoms laikposmā no 2008. līdz 2013. gadam ir noteikts EUR 22682000000 apmērā, kas ir par 64 % vairāk salīdzinājumā ar līdzekļiem, kas piešķirti ar devītā EAF starpniecību; tā kā ir jāapzinās aizvien nopietnāka absorbcijas spējas problēma un tas nav iespējams bez pilnas informācijas par attiecīgiem izdevumiem; D. tā kā Savienības augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos 2011. gada 2. februārī Eiropas Parlamentam paziņoja, ka Savienības kaimiņattiecību politika ir cietusi neveiksmi; tā kā nesenie notikumi Ziemeļāfrikā liecina, ka straujai demogrāfiskajai izaugsmei saimnieciskas stagnācijas apstākļos var būt bīstamas sekas; tā kā minētie notikumi uzskatāmi pierāda, ka šādai demogrāfiskajai izaugsmei vajadzīga plaukstoša ekonomika un ka politikas instrumenti var būt noderīgi tikai tad, ja tie konkrētajā teritorijā ir iedarbīgi un rada pozitīvas pārmaiņas, 1. atgādina, ka EAF (EUR 22682000000, kas pašreiz atvēlēti desmitajam EAF 2008.–2013. gadā) nav iekļauts Eiropas Savienības budžetā, lai gan tas ir galvenais ES attīstības palīdzības instruments Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu, kā arī aizjūras zemju un teritoriju (AZT) iedzīvotājiem; norāda, ka EAF ietver vairākus instrumentus – Komisijas pārvaldītās dotācijas, riska kapitālu un aizdevumus privātajam sektoram, kurus pārvalda EIB, izmantojot ieguldījumu mehānismu un FLEX mehānismu, lai mazinātu nestabilo eksporta ieņēmumu negatīvās sekas; EAF iekļaušana budžetā 2. atkārtoti atbalsta EAF iekļaušanu budžetā, kas uzlabos piešķirtā finansējuma demokrātisko kontroli, pārskatatbildību un pārredzamību un nodrošinās lielāku saskanību ES politikā attiecībā uz ĀKK valstīm; 3. vēlreiz atgādina Komisijas paziņojumu, ka tā vēlas ierosināt EAF iekļaušanu ES budžetā nākamās finanšu shēmas apspriešanas laikā un ka par šo iniciatīvu tā sīki informēs Parlamenta Budžeta kontroles komiteju; tomēr uzstāj, ka attīstībai paredzēto līdzekļu kopējais apjoms pēc EAF iekļaušanas Savienības budžetā nedrīkst būt mazāks par to, ko nodrošina ar abiem pašreiz izmantojamajiem finansēšanas instrumentiem; 4. mudina Padomi un dalībvalstis pozitīvi uzņemt Komisijas ierosinājumu un vienoties par pilnīgu EAF iekļaušanu – kā daļu no nākamās finanšu shēmas – Savienības budžetā, sākot no 2014. gada; uzskata, ka tas ir sen novēlots pasākums un ka EAF visdrīzākajā laikā ir jāiekļauj budžetā; Attīstības prioritātes 5. atgādina Komisijas apņemšanos [13] nodrošināt, lai 20 % palīdzības, ko tā piešķir, izmantojot finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā (DCI), tiktu novirzīti pamatizglītībai, vidējai izglītībai un veselības aprūpes pamatpakalpojumiem; aicina ziņot par to, kā EAF ievēro minēto kritēriju; aicina Komisiju par prioritāti noteikt atbalsta sniegšanu, lai pilnveidotu veselības aprūpes sistēmas, īpašu uzmanību pievēršot visnabadzīgākajiem iedzīvotājiem, uzlabotu mācību kvalitāti un palīdzētu izstrādāt politisko iniciatīvu pamatnostādnes, kas būtu labvēlīgas trūcīgiem iedzīvotājiem un atbilstu abu dzimumu vajadzībām; aicina Komisiju pilnībā ņemt vērā ieteikumus, kas formulēti Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 10/2008 un Nr. 12/2010; aicina Komisiju nākotnē palielināt šo rādītāju līdz 25 %; mudina Komisiju lielāku uzmanību pievērst māšu veselībai un uzsver izglītības nozīmi un to, cik svarīgi būt informētiem par dzimumveselību un reproduktīvo veselību, kas ir sieviešu veselības aprūpes neatņemama daļa, jo šajā jomā ar Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu sokas vissliktāk; 6. atzinīgi vērtē to, ka 2009. gadā ir sasniegts nepieredzēti augsts saistību līmenis; ir gandarīts arī par vairākiem citiem uzlabojumiem Komisijas veiktajā EAF pārvaldībā, tostarp par to, ka ir pilnveidota grāmatvedības vide (jauna uzkrājumu grāmatvedības sistēma), labāk izstrādāti norādījumi par budžeta atbalstu nestabilām valstīm un efektīvāk, iedarbīgāk un stingrāk uzraudzītas ārējās revīzijas; tomēr atzīst, ka nestabilām valstīm pirmām kārtām ir vajadzīga labāk izstrādāta stratēģija un ka lielāka uzmanība ir jāpievērš šo valstu konkrētām ekonomikas nozarēm; 7. atkārtoti uzsver, ka desmitā EAF pārziņā jābūt ierobežotam jomu skaitam, vienlaikus iesaistot nevalstiskās organizācijas (NVO), kas efektīvi darbojas vietējā līmenī un kam pienācīgi veikta revīzija, lai novērstu mērķu izkliedēšanas nelabvēlīgo ietekmi; aicina Komisiju izmantot vietējās un Eiropas mēroga NVO, ņemot vērā to nopelnus, jo īpaši tad, ja NVO starptautiskas organizācijas (vairāku līdzekļu devēju ieguldījumu fondi) spēj efektīvāk un izmaksu ziņā lietderīgāk vadīt projektus un programmas, nekā to dara Komisija, un ja to darbības rezultātā tiek izstrādāti projekti, kas saglabā ilgtspēju, beidzoties to finansiālajam atbalstam; mudina Komisiju sniegt Parlamentam skaidru informāciju par NVO pašu līdzekļu struktūru, kurus izmanto konkrētiem projektiem, ko daļēji finansē ar EAF starpniecību un daļēji ar NVO pašu līdzekļiem; 8. uzsver, ka attīstības palīdzības mehānismiem jābūt vērstiem arī uz labklājības radīšanu un atbalstu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, jo labklājības radīšana joprojām ir viens no svarīgākajiem nabadzības mazināšanas instrumentiem; atgādina, ka nelikumīgu kapitāla plūsmu dēļ jaunattīstības valstis katru gadu zaudē aptuveni EUR 800000000000 un šiem līdzekļiem varētu būt izšķirīga nozīme nabadzības mazināšanā un Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā; EAF finanšu pārvaldība 9. norāda – Revīzijas palāta uzskata, ka Komisijas pārskatā par 8., 9. un 10. EAF finanšu pārvaldību 2009. gadā "ir precīzi aprakstīta Komisijas finanšu gada darbības mērķu sasniegšana (īpaši attiecībā uz finanšu izpildi un kontroles darbībām)", neraugoties uz ekonomikas krīzes negatīvajām sekām, kas skārusi daudzas jaunattīstības valstis; 10. tomēr uzsver, ka papildu pasākumi, ko Komisija veikusi, ņemot vērā Revīzijas palātas apsvērumus, daudzos gadījumos bijuši nepietiekami (piemēram, jāsniedz lielāks atbalsts īstenotājorganizāciju vadībai, jāuzlabo ex ante pārbaudes, lielāku uzmanību pievēršot riska pamatfaktoriem, un jāizveido "CRIS Audit funkcijas", lai būtu iespējams lietderīgāk un efektīvāk pārraudzīt revīzijas gaitu); uzsver, ka Komisijas rīcība, reaģējot uz Revīzijas palātas ieteikumiem, ir nozīmīgs budžeta izpildes apstiprinātājiestādes atbildības elements; tādēļ aicina Komisiju ziņot Parlamenta atbildīgajām komitejām par tās veiktajiem vai plānotajiem pasākumiem, kā novērst Revīzijas palātas minētās nepilnības; 11. pauž bažas par atsevišķiem Revīzijas palātas konstatētajiem trūkumiem, it īpaši attiecībā uz publiskā iepirkuma procedūrām [14], ex ante pārbaudēm pārstāvniecībās [15] un partnervalstu iekšējās kontroles sistēmām [16], un mudina Komisiju enerģiski īstenot un paplašināt apmācības programmas, kas paredzētas pārstāvniecībās un valstu kredītrīkotāju birojos strādājošajiem; 12. norāda, ka Revīzijas palātas ticamības deklarācija neattiecas uz devītā un desmitā EAF līdzekļiem, kurus pārvalda un par kuriem atbild EIB [17]; uzskata, ka politiski un pārskatatbildības dēļ nebūtu vēlams neiekļaut šo ieguldījumu mehānismu Revīzijas palātas ticamības deklarācijā vai neattiecināt uz to Parlamenta budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru, un piekrīt Revīzijas palātai, ka minētie noteikumi ierobežo Parlamenta budžeta izpildes apstiprināšanas pilnvaras, jo īpaši ņemot vērā to, ka EAF resursus veido publiskie līdzekļi, kurus nodrošina ES nodokļu maksātāji, nevis finanšu tirgū gūtie līdzekļi; 13. atzinīgi vērtē Revīzijas palātas atzinumu, ka astotā, devītā un desmitā EAF galīgie gada pārskati visos būtiskajos aspektos pareizi atspoguļo EAF finanšu stāvokli 2009. gada 31. decembrī; tomēr – Revīzijas palāta vērš uzmanību uz to, ka ir par zemu novērtēta to garantiju summa, kuras saņemtas saistībā ar priekšfinansējumu, un ka finanšu pārskatu piezīmēs norādītā summa saistībā ar ieturējuma naudas garantijām ir novērtēta par augstu; aicina Komisiju nekavējoties novērst šos trūkumus; 14. norāda, ka 2009. gada beigās finanšu pārskatos ir minēta to garantiju "tekošā" summa EUR 413600000 apmērā, kuras saņemtas saistībā ar priekšfinansējumu, un tā ir noteikta par EUR 82300000 jeb 19,9 % mazāka; norāda arī uz to, ka ieturējuma naudas garantijas attiecībā uz finanšu pārskatiem ir EUR 186200000 un šī summa ir noteikta par EUR 58400000 jeb 31,4 % lielāka; aicina Komisiju katrā atsevišķā gadījumā paskaidrot šāda samazinājuma un palielinājuma iemeslus; EAF grāmatvedības sistēma 15. atzinīgi vērtē jaunās uzkrājumu grāmatvedības sistēmas (ABAC–EDF) ieviešanu 2009. gada februārī un uzsver to, ka EAF 2009. gada pārskati pirmo reizi sagatavoti, izmantojot ABAC-EDF sistēmu; norāda, ka jaunā grāmatvedības sistēma ļauj samazināt manuāli veicamo korekciju skaitu un pilnveidot grāmatvedības vidi; 16. norāda, ka EuropeAid veikto ex post pārbaužu laikā bieži tika konstatētas reģistrēšanas kļūdas (līguma veids, līguma sākuma un beigu datums); vienlaikus atgādina, ka EuropeAid centrālie dienesti 2009. gada beigās izveidoja arī departamentu, lai pārraudzītu CRIS reģistrētās informācijas kvalitāti, kam vēl vairāk jāuzlabo to datu ticamība, kurus izmanto, gatavojot gada pārskatus; vēlas saņemt informāciju par šajā jomā paveikto; Darījumu pareizība 17. atzinīgi vērtē to, ka Revīzijas palāta uzskata – astotā, devītā un desmitā EAF pārskatos atspoguļotie ieņēmumi, saistības un maksājumi 2009. gada 31. decembrī slēgtajā finanšu gadā visos būtiskajos aspektos ir likumīgi un pareizi (ticamības deklarācijas VIII punkts); tomēr pauž nožēlu, ka Revīzijas palāta vērš īpašu uzmanību uz biežajām skaitļos neizsakāmajām kļūdām, kas atklājās saistībās un maksājumos, bet nav iekļautas kopējā kļūdu novērtējumā; atgādina – pat tad, ja EuropeAid pārraudzības un kontroles sistēmas gadu gaitā ir tikušas ievērojami uzlabotas, EuropeAid pārraudzības un kontroles sistēmas kopumā, pēc Revīzijas palātas atzinuma, ir tikai daļēji efektīvas; tādēļ sagaida no Komisijas pastāvīgu pārraudzību un pieprasa ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, lai atrisinātu iepriekš minētās problēmas; 18. norāda, ka atklātās kļūdas skar atbilstību iepirkuma noteikumiem, tiesību aktos noteiktos līgumu parakstīšanas termiņus un noteikumus par obligātajām garantijām; norāda – attiecībā uz budžeta atbalsta saistībām Revīzijas palāta konstatēja, ka, ņemot vērā Komisijas dinamisko pieeju Kotonū nolīguma interpretācijai [18], EuropeAid ir rīkojies atbilstoši minētā nolīguma prasībām; pieņem zināšanai Komisijas apgalvojumu, ka neviens maksājums nav veikts bez finanšu garantijām; 19. norāda, ka projektu maksājumos atklāto un skaitļos izsakāmo kļūdu galvenie veidi ir šādi: a) precizitātes kļūdas – aprēķina kļūdas; b) reālas pastāvēšanas kļūdas – nav faktūrrēķinu vai citu apliecinošu dokumentu par sniegtajiem pakalpojumiem vai piegādātajām precēm; c) attiecināmības kļūdas – izdevumi bijuši ārpus īstenošanas perioda vai saistīti ar darījumiem, kas nav paredzēti līgumā, nepamatots PVN maksājums vai obligāto sankciju nepiemērošana; norāda, ka skaitļos neizsakāmās kļūdas galvenokārt attiecās uz neatbilstību spēkā esošajiem noteikumiem par banku garantijām un nepareizi aprēķinātiem avansa maksājumiem, kuri līgumslēdzējiem ir jāatmaksā; tomēr norāda uz Komisijas piezīmi, kurā uzsvērts, ka visas kļūdas, aprēķinot avansa maksājumus, kuri ir jāatmaksā, tikušas izlabotas pirms līguma izbeigšanās; neraugoties uz to, aicina Komisiju uzlabot ex ante pārbaudes, lai novērstu šādas kļūdas un iespējamos zaudējumus saistībā ar bankas garantiju noteikumu neievērošanu; Īstenotājorganizāciju uzraudzība 20. atzinīgi vērtē EuropeAid un pārstāvniecību centienus novērst dažādas nepilnības, kas joprojām pastāv saistībā ar finansēšanas procedūrām, kā arī īstenotājorganizāciju, pārraudzītāju un valsts kredītrīkotāju kontroli; aicina EuropeAid nākotnē pielikt lielākas pūles šajās jomās; atgādina arī par Revīzijas palātas ieteikumiem, ka EuropeAid arī turpmāk jācenšas panākt, lai pārstāvniecības izsmeļoši un laikus reģistrētu datus CRIS Audit sistēmā [19]; 21. pauž dziļas bažas par Revīzijas palātas konstatējumu, ka pārstāvniecību īstenotā pārvaldība un pārraudzība ir tikai daļēji efektīva; pauž nožēlu, ka lielākajai daļai valsts kredītrīkotāju saņēmējvalstīs trūkst veiktspējas – kālab pārbaudes bijušas slikti dokumentētas un neefektīvas –, kā arī par īstenotājorganizāciju un pārraudzītāju ieviesto finansēšanas procedūru un pārbaužu nepilnībām; piekrīt Revīzijas palātas viedoklim, ka pārstāvniecību resursi ir ierobežoti, kas bieži vien tām neļauj īstenot atsevišķus pasākumus; aicina Komisiju nekavējoties novērst šo problēmu; Revīzijas Palātas Īpašais ziņojums Nr. 18/2009 22. atzinīgi vērtē Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 18/2009 par EAF atbalsta efektivitāti reģionālās ekonomikas integrācijai Austrumāfrikā un Rietumāfrikā un tās veikto rūpīgo analīzi, paužot nožēlu par tajā konstatēto neapmierinošo stāvokli; tomēr izsaka bažas par komplementaritātes trūkumu starp Komisijas reģionālo stratēģiju un dalībvalstu sadarbības stratēģiju un uzsver, ka reģionālās stratēģijas un dalībvalstu sadarbības stratēģijas saskaņošanai ir būtiska nozīme, lai sniegtais atbalsts būtu efektīvāks; 23. pauž dziļas bažas par reģionālo organizāciju nepietiekamo absorbcijas spēju; mudina Komisiju reģionālo stratēģiju termiņa vidusposma pārskatā, ko paredzēts veikt 2011. gada pirmajā pusgadā, ņemt vērā situāciju reģionālās sadarbības jomā un īpašu uzmanību pievērst atvēlēto summu iespējamai pārskatīšanai; 24. tomēr uzskata par nepieņemamu, ka Revīzijas palātai nebija iespējams izvērtēt vairākus finansētos projektus, jo tā nav saņēmusi pienācīgus ziņojumus; 25. uzskata, ka katrā reģionālajā organizācijā vajadzētu īpaši norīkot pārstāvniecības vadītāju, kas pārstāvētu Savienību, un Savienības pārstāvniecības jāpilnvaro apspriest iespēju pievienoties dažādām reģionālajām grupām; 26. uzsver, ka Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 18/2009 EAF atbalsts reģionālās ekonomikas integrācijai Austrumāfrikā un Rietumāfrikā, kam ir atvēlēta ievērojama daļa, proti, vairāk nekā 50 %, no EAF līdzekļiem, ir novērtēts tikai kā daļēji efektīvs; prasa Komisijai pirms 2010. gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras ziņot Parlamentam par veiktajiem pasākumiem saistībā ar Parlamenta prasībām, kas iekļautas 2010. gada 5. maija rezolūcijā [20], kura pievienota lēmumam par septītā, astotā, devītā un desmitā Eiropas Attīstības fonda budžeta izpildes apstiprināšanu; turklāt atzinīgi novērtētu pilnu pārskatu ar norādēm uz to, kuri no minētajiem pasākumiem ir efektīvi īstenoti attiecīgajos reģionos; 27. atzīst, ka reģionālās ekonomikas integrācija var radīt izaugsmi un nodarbinātību jaunattīstības valstīs un tādējādi veicināt nabadzības samazināšanos; tādēļ atzinīgi vērtē to, ka šai jomai atvēlētais Eiropas Attīstības fonda (EAF) finansējums konkrētajā pārskata periodā ir palielināts vairāk nekā divas reizes; 28. pauž nožēlu, ka EAF atbalsts reģionālajai integrācijai tomēr nav bijis pilnībā efektīvs, galvenokārt šādu iemeslu dēļ – Āfrikas valstu varas iestādēm trūkst administratīvās spējas, vairāku Āfrikas reģionālo ekonomikas organizāciju sastāvā ir vieni un tie paši dalībnieki, un tādēļ tiek darīts divkāršs darbs un nevajadzīgi tērēti līdzekļi, kā arī Komisijas pārstāvniecības nenodrošina pietiekamu atbalstu un koordināciju, jo tām trūkst resursu; 29. attiecīgi aicina Komisiju enerģiskāk sekmēt Austrumāfrikas un Rietumāfrikas reģionālo ekonomikas organizāciju un to struktūru administratīvās spējas veidošanu, cita starpā arī sniedzot atbalstu valstu parlamentiem un vietējai pilsoniskajai sabiedrībai, un veicināt reģionālo bloku konverģenci, kas ar laiku ļautu izskaust vienlaicīgu dalību vairākās reģionālajās organizācijas, tomēr pienācīgi ievērojot ar šo procesu saistītās partnervalstu intereses; 30. aicina Komisiju un Eiropas Ārējās darbības dienestu atvēlēt vairāk līdzekļu tam, lai Savienības pārstāvniecības varētu efektīvāk vadīt reģionālās integrācijas procesus, un nodrošināt, ka reģionālās un valstu programmas ir labāk koordinētas un saskaņotas; 31. uzstāj, ka Savienībai nevajadzētu steidzināt Āfrikas valstis ātrāk parakstīt ekonomisko partnerattiecību nolīgumus (EPN) vai likt tām parakstīt EPN ar plašāku darbības jomu, nekā šīs valstis to vēlētos, un ka Savienībai nevajadzētu graut pastāvošās reģionālās grupas, ar atsevišķām valstīm vienojoties par EPN; 32. uzstāj, ka, piešķirot finansējumu mazākām valstīm, it sevišķi vismazāk attīstītajām valstīm, ir jāpievērš lielāka uzmanība ilgtspējīgai ekonomikas attīstībai, piemēram, izmantojot labklājības radīšanas mehānismus, lai samazinātu atkarību no reģionālajām ekonomikas "lielvalstīm", piemēram, no Nigērijas Rietumāfrikā; aicina Komisiju arī turpmāk finansēt reģionālās programmas jeb tā dēvētās ĀKK iekšējās programmas, kurās piedalās vairākas vai visas attiecīgā reģiona valstis; Uzkrāto procentu izlietojums 33. nepiekrīt tam, ka EAF kontos uzkrātos procentus (ieskaitot 2001.–2007. gadam atvēlēto līdzekļu pārvedumus) aptuveni EUR 34000000 apmērā izmanto personāla izmaksu segšanai, bet uzskata, ka tos vajadzētu izmantot tikai projektu un programmu izdevumiem; prasa Komisijai paskaidrot tās iepriekš īstenoto politiku un vajadzības gadījumā iesniegt priekšlikumus nekavējoties grozīt spēkā esošo regulējumu saskaņā ar šo principu; Budžeta atbalsts 34. atgādina, ka Parlamentam, vērtējot budžeta atbalstu, vajadzētu pievērst uzmanību ne tikai riska faktoriem, bet arī ieguvumiem, kā arī alternatīvo atbalsta sniegšanas veidu riska faktoriem, un priekšrocībām; pieprasa Komisijai informāciju par to, kādos gadījumos nospraustie ES budžeta atbalsta mērķi ir sasniegti un saņēmējvalstīm, kurās radušās raksturīgas problēmas; 35. apzinās, ka budžeta atbalsts ir pretrunīgi vērtējams attīstības instruments, kam piemīt tādas priekšrocības kā zemas darījumu izmaksas, lielāka iesaistīšanās un aktīvāks dialogs starp partneriem un līdzekļu devējiem, tajā pašā laikā pastāv līdzekļu piesavināšanās un nevēlamas izmantošanas risks, ja saņēmējvalstis nepietiekami pārredzami, atbildīgi un efektīvi pārvalda publiskās finanses; uzsver, ka budžeta atbalsts nav labākais risinājums visos gadījumos un to nevajadzētu uzskatīt par vienīgo iespēju; 36. atgādina, ka saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1905/2006 [21] 25. panta 1. punkta b) apakšpunktu budžeta palīdzību var piešķirt tad, ja partnervalsts publisko izdevumu pārvaldība ir pietiekami pārskatāma, droša un efektīva; šajā sakarībā pauž bažas par nelietderīgu un neefektīvu publisko izdevumu risku, ko var radīt atbilstības kritēriju "dinamiskā interpretācija" no Komisijas puses; aicina Komisiju arī turpmāk censties pienācīgi pamatot savus lēmumus par atbilstību budžeta atbalsta piešķiršanas kritērijiem un nodrošināt, lai visi finansēšanas nolīgumi veidotu pilnīgu un skaidru atskaites sistēmu, kas ļauj novērtēt maksāšanas nosacījumu ievērošanu; 37. pauž nožēlu par biežajām kļūdām budžeta atbalsta maksājumos (35 %); atkārtoti aicina noteikt pārredzamākus un objektīvākus budžeta atbalsta saņemšanas kritērijus un atbalsta Revīzijas palātas ieteikumu Komisijai, ka tai jānodrošina, lai "būtu skaidri formulēti rādītāji, mērķi, aprēķina metodes un avoti, kas ļauj pārliecināties par atbilsmi šiem nosacījumiem" [22]; aicina Komisiju pastiprināt revīzijas un uzlabot pārraudzības un kontroles sistēmas, kā arī saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1905/2006 25. panta 1. punkta b) apakšpunkta noteikumiem veikt uzraudzību un ziņot par to, cik lielā mērā šie kritēriji tiek ievēroti; 38. atzinīgi vērtē Zaļās grāmatas publicēšanu par trešām valstīm sniegtā ES budžeta atbalsta nākotni (COM(2010) 0586), bet pauž nožēlu par to, ka, neraugoties uz Parlamenta iepriekšējiem aicinājumiem, Komisija nav sagatavojusi gada pārskatu par budžeta atbalsta izmantošanu, kurā būtu iekļauta noderīga, plaša, ticama, analītiska un vērtējoša informācija par plānoto un izmaksāto budžeta atbalstu, līdzekļu devēju nospraustajos mērķos un valstu stratēģijā paredzēto rezultātu sasniegšanu, papildu nosacījumu pastāvēšanu un to kvalitāti, dialoga efektivitāti, stāvokli līdzekļu devēju rīcības saskaņošanas jomā, papildus palielināto veiktspēju un šādas veiktspējas palielināšanas sekām, uzlabojumiem valstu sistēmās, atbildīgajām iestādēm, publisko finanšu pārvaldības iestādēm, uzraudzības un vērtēšanas iestādēm, nepareizi aprēķinātām izdevumu summām un šo pārkāpumu apmēriem, kā arī par pārbaudēs un revīzijās atklāto sistēmisko un nesistēmisko pārkāpumu analīzi un veiktiem koriģējošiem pasākumiem; 39. atgādina, ka Parlamenta pienākums attiecībā uz budžeta atbalstu ir prasīt atbildību no Komisijas par izdevumu lietderību un ka budžeta atbalsts ir palīdzības instruments, kuram vajadzīga parlamentārās uzraudzības paradigmas maiņa, ieguldījumu kontroli aizstājot ar sasniegto rezultātu un faktiski padarītā pārbaudi, tādējādi nodrošinot, ka atbalstam piešķirtās apropriācijas sniedz labumu saņēmējvalsts iedzīvotājiem; 40. uzskata, ka budžeta atbalsta vadlīniju pārskatīšanas gaitā Komisijai īpaša uzmanība jāpievērš pārraudzības un kontroles sistēmām; sagaida, ka Komisija uzlabos pārraudzību un gada ziņojumu sagatavošanu par atbilstības kritēriju ievērošanu; atgādina, ka uz veiktspējas uzlabošanas projektiem, kuros izmanto budžeta atbalstu, attiecina to pašu pārraudzības un kontroles sistēmu, ko piemēro visiem pārējiem revidējamiem projektiem; 41. atgādina, ka salīdzinājumā ar astoto un devīto EAF desmitajā EAF ievērojami palielinājies to lēmumu īpatsvars, kuri skar kumulatīvo finansējumu, kas izskaidrojams ar budžeta atbalstu un strukturālo pielāgošanu; pauž bažas par šīm izmaiņām; 42. atgādina Revīzijas palātas konstatējumus 2009. finanšu gada pārskatā par EAF, kuros teikts, ka budžeta atbalsta maksājumos ļoti bieži sastopamas skaitļos neizsakāmas kļūdas un ka "galvenais izskaidrojums ir tāds, ka pārstāvniecību sagatavotajos publisko finanšu pārvaldības novērtējuma ziņojumos nebija izskaidroti ne kritēriji, kuri jāpiemēro, novērtējot padarīto […] vai sasniegto, ne iemesli, kāpēc reformu programmu nevarēs īstenot saskaņā ar saņēmējvalsts plānu" [23]; mudina Komisiju vēl rūpīgāk novērtēt budžeta atbalstu un turpmāk padarīt līdzekļu izmaksāšanas kārtību stingrāku; 43. aicina Komisiju nodrošināt, lai īpašajos nosacījumos, kas saistīti ar maksājuma mainīgās daļas izmaksu atkarībā no rezultātiem, būtu skaidri formulēti rādītāji, mērķi, aprēķina metodes un avoti, kas ļauj pārliecināties par atbilsmi šiem nosacījumiem, un lai pārstāvniecību pārskati sniegtu strukturētus un dokumentētus pierādījumus tam, kā ir uzlabojusies publisko finanšu pārvaldība, nosakot skaidrus kritērijus, kas jāpiemēro uzlabojumu novērtēšanai, kritērijus, lai novērtētu, vai ir panākta virzība uz priekšu un kādu iemeslu dēļ reformu programmu nevarēja īstenot saskaņā ar plānu; 44. aicina Komisiju veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai apkarotu korupciju saņēmējvalstīs, uzturot ciešu dialogu ar partnervalstu valdībām par korupcijas jautājumiem un izmantojot proaktīvu pieeju, lai ieviestu vajadzīgās sistēmas un nepieciešamības gadījumā paredzētu sankcijas; uzskata, ka vajadzētu pārskatīt līdzekļu piešķiršanu, ja neizdosies panākt šādu sadarbību un ja nevarēs saņemt garantijas, ka korupcijas apkarošanas sistēmu darbība pamatā ir efektīva; 45. atkārtoti pauž uzskatu, ka nepieciešams iesaistīt partnervalstu parlamentus, pilsonisko sabiedrību un pašvaldības, lai nodrošinātu patiesu ieinteresētību šajā procesā, un atkārtoti aicina Komisiju netaupīt pūles, lai uzlabotu minēto struktūru dialogu visos plānošanas posmos; 46. mudina Komisiju palīdzēt partnervalstīm attīstīt parlamentāro kontroli un revīzijas iespējas, kā arī iesaistīt valstu parlamentus un partnerus no vietējās pilsoniskās sabiedrības šo valstu attīstības stratēģijas izstrādē; 47. aicina attiecīgās Parlamenta komitejas izveidot tiešus kontaktus ar tādām pašām komitejām ĀKK saņēmējvalstu parlamentos, lai veicinātu un atbalstītu to nozīmi, nodrošinot atbalsta efektivitāti ar parlamentārās uzraudzības palīdzību; 48. mudina Komisiju nodrošināt to darbību lielāku atpazīstamību, ko Savienība finansē aizjūras teritorijās; Saņēmējvalstu paziņojums par informācijas sniegšanu 49. vēlreiz atgādina savu nostāju, ka, sniedzot attīstības palīdzību kopumā un jo īpaši budžeta atbalstu, būtu jāparedz ex ante paziņojums par informācijas sniegšanu, kuru sagatavo saņēmējvalsts valdība un paraksta tās finanšu ministrs un kurš attiecas uz problēmām, kas skar saņēmējvalsts pārvaldības un atbildības struktūru; Cilvēkresursi 50. ir ārkārtīgi nobažījies par to, ka brīvas darba vietas trešo valstu pārstāvniecībās tiek uzskatītas par būtisku risku [24] un ka ierobežotie līdzekļi, darbinieku trūkums un liela darbinieku mainība ievērojami traucē Komisijai efektīvi izlietot EAF līdzekļus, it īpaši saistībā ar projektu pārvaldību, apmācību, uzraudzību un uzticami un laikus veiktām revīzijām; tādēļ sagaida, ka Eiropas Ārējās darbības dienests uzskatīs par prioritāti visu pārstāvniecību nodrošināšanu ar pietiekamu skaitu kvalificētu darbinieku, jo īpaši ar ekspertiem attīstības jomā; EuropeAid 51. pauž nožēlu sakarā ar Revīzijas palātas secinājumu, ka EuropeAid pārraudzības un kontroles sistēmas tikai daļēji efektīvi nodrošināja maksājumu pareizību, lai gan tā novērtējusi EuropeAid centrālo dienestu kredītrīkotāju veiktās ex ante pārbaudes kā efektīvas; 52. atgādina Komisijai, ka: - saistībā ar plānoto vispārējās kontroles stratēģijas pārskatīšanu EuropeAid vajadzētu izstrādāt galveno rādītāju, kas piemērojams neizlaboto kļūdu radīto finansiālo seku aprēķināšanai pēc visām veiktajām pārbaudēm, - saistībā ar šo pārskatīšanu EuropeAid vajadzētu novērtēt dažādu pārbaužu, proti, darījumu ex post kontroles sistēmas, izmaksu lietderību, un izvērtēt statistiski reprezentatīvas slēgto projektu izlases ikgadējās revīzijas vajadzību un iespējamību, - attiecībā uz budžeta atbalstu EuropeAid vajadzētu skaidri definēt ar maksājumiem saistītos īpašos nosacījumus un panākt, lai pārstāvniecību pārskatos būtu strukturēti un dokumentēti pierādījumi tam, kā ir uzlabojusies publisko finanšu pārvaldība; Ieguldījumu mehānisms 53. ļoti atzinīgi vērtē to, ka 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras laikā EIB pirmo reizi Parlamenta Budžeta kontroles komitejai iesniedza gada pārskatu par ieguldījumu mehānisma izmantošanu un sagatavoja izsmeļošas atbildes uz komitejas locekļu uzdotajiem rakstiskajiem un mutiskajiem jautājumiem; pieprasa EIB turpmākos gados noslēgt pamatnolīgumu ar Parlamenta komiteju, kas ir atbildīga par budžeta izpildes apstiprinājuma procedūru, tajā norādot, kāda informācija EIB ir jāsniedz; 54. sagaida apstiprinājumu no EIB, ka tās finansētie projekti nepārklājas ar Komisijas finansētajiem, un uzskata par nepieciešamu (kā Budžeta kontroles komitejas sanāksmē 2011. gada 25. janvārī norādīja EIB ģenerāldirektore, kas atbild par darījumiem ārpus ES) ievērojami uzlabot koordināciju starp EIB un Komisiju; šaubās par to, cik pamatota ir EIB darbinieku norīkošana darbā ES pārstāvniecībās; sagaida, ka līdz 2011. gada septembrim saņems no abām iestādēm vienotu ziņojumu par ciešāku sadarbību un kopīgi apstiprinātajām procedūrām, cita starpā analīzi par iespējamo vajadzību norīkot EIB darbiniekus darbam pārstāvniecībās; 55. aicina EIB pirms projektu apstiprināšanas ļoti rūpīgi pārliecināties, ka ir notikusi vajadzīga sabiedriskā apspriešana vietējā līmenī par to projektu attīstības aspektiem, kuriem piešķirama ES garantija, cita starpā par finanšu starpnieku veiktspēju, izmantojot aizdevumus, ko EIB piešķir saistībā ar minētajiem aspektiem; uzskata, ka, izsniedzot aizdevumus jaunattīstības valstīs, EIB vajadzētu stingri ievērot pienācīgu rūpību saskaņā ar standartprocedūrām un starptautisko paraugpraksi, lai apkarotu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un nepieļautu terorisma finansēšanu; 56. vēlreiz aicina EIB galveno uzmanību pievērst rezultātiem un sniegt pilnīgu, svarīgu un objektīvu informāciju par faktiski padarīto, noteiktajiem mērķiem, sasniegtajiem mērķiem un iespējamo noviržu iemesliem, kā arī par veiktajiem novērtējumiem un sniegt novērtējuma rezultātu kopsavilkumu; 57. atzinīgi vērtē to, ka EIB pašlaik, šķiet, ir gatava pievērst lielāku uzmanību ziņošanai par sasniegtajiem rezultātiem un ka 2010. gada pārskatā par ieguldījumu mehānismu, kura sagatavošana tuvojas beigām, rezultātiem tiks pievērsta lielāka uzmanība nekā 2009. gadā; uzskata – tas ir pozitīvi vērtējams solis, ka EIB pašlaik izstrādā rādītājus sasniegto rezultātu novērtēšanai attīstības jomā, kurus varētu ieviest 2011. gada otrajā pusē; 58. sagaida, ka nākamajam EIB gada pārskatam būs drīzāk praktiska, nevis teorētiska ievirze, jo īpaši attiecībā uz dažādās programmās un darbībās sasniegtajiem rezultātiem, kuras finansētas, izmantojot ieguldījumu mehānismu; 59. prasa EIB sniegt papildu informāciju par krāpnieku "melno sarakstu", ievērojot konfidencialitātes noteikumus, kas piemērojami dokumentiem, kurus izskata; atzinīgi vērtē EIB pausto gatavību izveidot krāpšanas apkarošanas vienību un cer regulāri saņemt informāciju par tās izveidošanas gaitu; 60. pauž izbrīnu par EIB paziņojumu, ka praktiski nav konstatēti krāpšanas mēģinājumi saistībā ar EIB veiktajām darbībām, izmantojot ieguldījumu mehānismu; 61. uzskata, ka nepieciešams veikt visu EIB finansēto projektu vispārēju revīziju jaunattīstības valstīs, neaprobežojoties tikai ar svarīgiem projektiem, kā arī noskaidrot kopējās apropriācijas un garantijas, kuras EIB ir jānoraksta zaudējumos; 62. aicina Komisiju rūpīgi uzraudzīt un pārbaudīt ieguldījumu mehānisma izmantošanu, lai nodrošinātu tam kā attīstības instrumentam noteikto mērķu sasniegšanu, un par saviem secinājumiem regulāri informēt Parlamenta Budžeta kontroles komiteju. [1] OV C 303, 9.11.2010., 243. lpp. [2] OV C 303, 9.11.2010., 253. lpp. [3] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. [4] OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp. [5] OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp. un OV L 324, 7.12.2001., 1. lpp. [6] OV L 109, 26.4.2007., 33. lpp. [7] OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp. [8] OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp. [9] OV L 252, 25.9.2010., 39. lpp. [10] OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp. [11] OV L 83, 1.4.2003., 1. lpp. [12] OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp. [13] Komisijas deklarācija par DCI 5. pantu, Komisijas 2006. gada 24. oktobra paziņojuma Eiropas Parlamentam (COM(2006) 628) pielikums. [14] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, IX punkts. [15] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 30. punkts. [16] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 5. punkts. [17] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 3. punkts. [18] Revīzijas palātas Īpašais ziņojums Nr. 2/2005 par budžeta atbalstu, ko no Eiropas Attīstības fonda sniedz Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstīm, 28. un 29. punkts (OV C 249, 7.10.2005., 1. lpp.). [19] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 54. punkts. [20] OV L 252, 25.9.2010., 109. lpp. [21] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā (OV L 378, 27.12.2006., 41. lpp.). [22] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 55. punkts. [23] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 25. punkts. [24] Revīzijas palātas 2009. gada pārskats par EAF, 40. punkts. --------------------------------------------------