2018/0138 (COD)

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM,



ko izstrādā atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 6. punktam,



par

Padomes nostāju par Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas pieņemšanu par pasākumu racionalizēšanu ar mērķi veicināt Eiropas transporta tīkla (TEN-T) ieviešanu

1.Konteksts

Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2018) 277 final – 2018/0138 COD):

2018. gada 17. maijs. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: Datums, kad atzinumu par priekšlikumu pieņēma Reģionu komiteja:

2018. gada 17. oktobris.

2019. gada 7. februāris. Eiropas Parlamenta nostājas datums (pirmais lasījums): 2019. gada 13. februāris. Datums, kad Padomē panākta vienošanās par vispārējo pieeju: Trialogu datumi: Datums, kad Pastāvīgo pārstāvju komiteja apstiprināja kompromisa vienošanos: Datums, kad par kompromisa vienošanās apstiprinājumu balsoja Eiropas Parlamenta TRAN komiteja: Datums, kad Pastāvīgo pārstāvju komiteja pieņēma Padomes nostāju (“I/A” punkts): 2019. gada 2. decembris. 2020. gada 3. februāris. 2020. gada 18. maijs. 2020. gada 8. jūnijs.

2020. gada 17. jūnijs.

2020. gada 14. jūlijs.

2021. gada [9]. jūnijs. Datums, kad pieņemta Padomes nostāja pirmajā lasījumā: 2021. gada [14]. jūnijs.

2.Komisijas priekšlikuma mērķis

Komisija ar priekšlikumu par pasākumu racionalizēšanu ar mērķi veicināt Eiropas transporta tīkla ieviešanu nāca klajā 2018. gada maijā, un tas bija daļa no trešās mobilitātes paketes (Eiropas kustībā). Priekšlikums ir svarīgs, lai pabeigtu TEN-T pamattīkla izveidi līdz saskaņotajam termiņam – 2030. gadam —, samazinot kavējumus TEN-T infrastruktūras projektu īstenošanā. Tā mērķis ir arī viest lielāku skaidrību par procesiem, kas jāievēro projektu virzītājiem, jo īpaši attiecībā uz atļauju piešķiršanu, publisko iepirkumu un citām procedūrām.

3.Komentāri par Padomes nostāju

Instrumenta veida maiņa no regulas uz direktīvu.

Padomes nostāja pirmajā lasījumā, kas pieņemta 2021. gada 14. jūnijā un atspoguļo iznākumu sarunās ar Eiropas Parlamentu, daudzos formālos aspektos atšķiras no sākotnējā Komisijas priekšlikuma, jo juridiskais instruments tika mainīts no regulas uz direktīvu. Tomēr, neraugoties uz to, ka pēc trialogiem Komisijas priekšlikumā tika ieviestas šādas būtiskas izmaiņas, panāktās vienošanās teksts atbilst sākotnējā Komisijas priekšlikuma mērķiem – panākt ātrākas atļauju piešķiršanas procedūras un atvieglot projekta virzītāju darbu.

Svarīgākās izmaiņas, kas ieviestas Komisijas priekšlikuma tekstā, ir šādas:



Piemērošanas joma

Komisija bija ierosinājusi piemērošanas jomu, kas saistīta ar visiem kopīgu interešu projektiem TEN-T pamattīklā.

Tagad piemērošanas jomā ir: 1) iepriekš apzinātie TEN-T pamattīkla koridoru pārrobežu savienojumi un trūkstošie savienojumi, kas iekļauti Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta 2021.–2027. gadam III daļas 1. iedaļā; 2) pamattīkla koridoru projekti, kuru vērtība pārsniedz 300 miljonus EUR. Tajā nav projektu, kas ir saistīti tikai ar telemātikas lietojumprogrammām, jaunām tehnoloģijām un inovāciju, kas definēta TEN-T regulā. Dalībvalstis var izvēlēties paplašināt šīs direktīvas piemērošanas jomu, iekļaujot tajā visus pamattīkla projektus vai pat visus visaptverošā tīkla projektus.

Komisija var pieņemt šo grozījumu, jo tas nodrošina, ka tiek aptverts plašs un ievērojams projektu loks, jo īpaši lielāki un sarežģītāki infrastruktūras projekti, piemēram, pārrobežu posmiem.

Izraudzītā iestāde

Komisijas ierosinātais apzīmējums “vienota kompetenta atļauju piešķiršanas iestāde” tika nomainīts uz “izraudzītā iestāde”, ievērojot lietojumu tādā instrumentā kā direktīva un ņemot vērā atšķirības dalībvalstīs. Skaidra izraudzītās iestādes identifikācija katram projektam kalpos par kontaktpunktu visas procedūras laikā un sniegs relevanto informāciju, kas atvieglos projekta virzītāju darbu. Komisija šim grozījumam var piekrist.

Atļaujas piešķiršanas procedūras termiņš

Komisijas sākotnējā priekšlikumā bija paredzēta procedūra, kas iedalīta vairākos dažādos posmos, kur katram posmam bija noteikts savs termiņš. Tā kā tagad instruments ir direktīva, šis noteikums tika izmainīts, pieļaujot lielāku elastību attiecībā uz tiem posmiem, ko var paredzēt dalībvalsts, bet visai atļaujas piešķiršanas procedūrai nosakot vispārēju četru gadu termiņu. Ir pievienoti papildu aizsardzības pasākumi, proti, tika ierobežots pagarinājumu skaits un paredzēts noteikums, ka visiem pagarinājumiem jābūt pamatotiem un ka projekta virzītājam jābūt par to informētam. Komisija šiem grozījumiem var piekrist.