Eiropas Parlamenta rezolūcija par Irānu



Oficiālais Vēstnesis 314 E , 21/12/2006 Lpp. 0379 - 0384



P6_TA(2006)0503 Irāna Eiropas Parlamenta rezolūcija par Irānu Eiropas Parlaments, - ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas attiecībā uz Irānu, jo īpaši saistībā ar cilvēktiesībām, - ņemot vērā ANO Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām un ANO Konvenciju par bērnu tiesībām, kurām visām Irāna ir pievienojusies, - ņemot vērā ES un Irānas dialogu cilvēktiesību jomā, - ņemot vērā ES astoto gada ziņojumu par cilvēktiesībām (2006. g.), ko Padome pieņēma 2006. gada 17. oktobrī, - ņemot vērā ES prezidentūras 2005. gada 20. decembra paziņojumu par ES un Irānas dialogu cilvēktiesību jomā, - ņemot vērā Padomes 2006. gada 10. un 11. aprīļa, 15. un 16. maija un 17. jūlija secinājumus, Padomes 2006. gada 26. jūlija paziņojumu par vārda brīvību, Padomes 2006. gada 5. maija paziņojumu par cilvēktiesībām Irānā, Padomes 2006. gada 24. augusta deklarāciju saistībā ar Akbar Mohammadi nāvi un Manouchehr Mohammadi ieslodzījumu un Padomes 2006. gada 5. oktobra paziņojumu par preses brīvību, - ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, Vispārējā situācija A. tā kā situācija Irānā attiecībā uz civiltiesību un politisko brīvību ievērošanu pagājušajā gadā pasliktinājās, jo īpaši pēc prezidenta vēlēšanām 2005. gada jūnijā, neskatoties uz to, ka Irānas iestādes ir uzņēmušās vairākas saistības veicināt vispārējas vērtības; B. tā kā Irāna ir apņēmusies veicināt un aizsargāt cilvēktiesības un pamatbrīvības atbilstoši vairākiem starptautiskiem dokumentiem šajā jomā; Politieslodzītie C. tā kā Irānas iestādes ir paziņojušas, ka tiesību iestāžu sagatavotā ziņojumā ir iekļauti vispusīgi pierādījumi par cilvēktiesību pārkāpumiem, tostarp spīdzināšanu un sliktu izturēšanos cietumos un aizturēšanas centros, tomēr tajā ir arī norādīts, ka ir uzsākti pasākumi, lai novērstu konstatētās problēmas; D. tā kā vēl joprojām izplatīta ir ieslodzīto spīdzināšana un slikta izturēšanās pret viņiem, ieslodzījums vieninieku kamerā, slepena aizturēšana, nežēlīgi, nehumāni un pazemojoši soda veidi un valsts pārstāvju nesodāmība; E. tā kā bažas izraisa tas, ka Cilvēktiesību aizstāvības centru, ko kopīgi nodibināja Nobela 2003. gada Miera prēmijas laureāts Shirin Ebadi, kurš sniedza bezmaksas tiesisko aizstāvību Zahra Kazemi, Akbar Ganji un Abdoulfatah Soltani, prezidents Ahmadinedžads 2006. gada augustā pasludināja par nelikumīgu organizāciju, un Iekšlietu ministrs piedraudēja celt apsūdzību pret tiem, kas turpināja savu darbību tajā; Nepilngadīgo likumpārkāpēju kriminālvajāšana F. tā kā nopietnas bažas izraisa tas, ka ir pieaudzis ziņojumu skaits par nāvessoda piespriešanu un izpildi mazgadīgiem likumpārkāpējiem, kā arī tas, ka Irānā ir pasaulē lielākais ar nāvi sodīto mazgadīgo skaits; Minoritāšu tiesības G. tā kā Irānas Konstitūcija garantē dažas minoritāšu tiesības, piemēram, tiesības uz savu valodu, tomēr lielu daļu šādu tiesību nav iespējams īstenot reālajā dzīvē; tā kā minoritāšu grupas pēdējo mēnešu laikā organizēja demonstrācijas, lai pieprasītu iespēju īstenot šādas tiesības, kā rezultātā daudzi dalībnieki tika apcietināti; H. tā kā azerbaidžāņi — Irānas lielākā etniskā minoritāte — 2006. gada maijā valsts dienas laikraksta karikatūrās tika atklāti apvainoti kā etniskās minoritātes grupa; tā kā citas minoritātes vēl joprojām diskriminē un aizskar viņu reliģiskās pārliecības un etniskās izcelsmes dēļ, tas attiecas, piemēram, uz kurdiem un galvenokārt arābu apdzīvotās Huzistānas provinces galvaspilsētas Ahvazas pilsētas apkārtējā apgabala iedzīvotājiem, kuriem saskaņā ar ANO referenta pienācīgu mājokļu jautājumos Miloon Kothari apgalvojumiem liek pamest savus ciematus, turklāt daži no viņiem tiek turēti apcietinājumā, vai viņiem tiek piespriests nāvessods; Reliģijas brīvība I. tā kā papildu islāmam ar likumu tiek atzīts tikai zoroastrisms, kristietība un jūdaisms, un tie, kas pieturas pie neatzītām reliģijām, piemēram, bahaisma un sūfisma, tiek diskriminēti un nežēlīgi apspiesti; tā kā jo īpaši bahaisma piekritēji nevar praktizēt savu reliģiju, turklāt viņiem pastāvīgi tiek liegtas visas pilsoņu tiesības (piemēram, tiesības uz īpašumu un augstāko izglītību); J. tā kā pat garīdzniecības locekļi, kas pretojas Irānas teokrātiskajam režīmam, tiek apdraudēti, par ko ziņo Ayatollah Sayed Bouroujerdi, kuru kopā ar sekotājiem 2006. gada oktobrī arestēja, un tā kā viņi joprojām tiek turēti apcietinājumā; Preses brīvība K. tā kā nopietnas bažas izraisa patvaļīgo arestu un pret žurnālistiem, kiberžurnālistiem un emuāru lietotājiem vērsto draudu pieaugošais skaits; tā kā tiek ziņots, ka kopš gada sākuma tika arestēti 16 žurnālisti, kas padara Irānu par vienu no valstīm, kurā visbiežāk notiek žurnālistu kriminālvajāšana un preses brīvības ierobežošana, slēdzot praktiski visus kritiski noskaņotos laikrakstus un tiešsaistes žurnālus, turklāt šajā sakarā notiek ģimenes locekļu apspiešana, ceļošanas aizliegumu piemērošana pret žurnālistiem un satelītantenu konfiskācija; L. tā kā saskaņā ar ziņojumiem Irānas iestādes aizvien biežāk filtrē tīmekļa vietnes un bloķē piekļuvi daudzām publikācijām tiešsaistē un politiskiem, sociāliem un kultūras tīmekļa žurnāliem; tā kā, ierobežojot brīvu piekļuvi internetam, Irānas iestādes vēršas pret vienīgo līdzekli, kas ļauj Irānas sabiedrībai piekļūt necenzētai informācijai; Sieviešu tiesības M. tā kā Irāna joprojām nav parakstījusi ANO Konvenciju par sieviešu visa veida diskriminācijas novēršanu; N. tā kā demonstrācijas ar mērķi paust atbalstu likumdošanas reformām, lai izskaustu sieviešu diskrimināciju, izdzenāja un to dalībniekus arestēja, kaut gan vēlāk atbrīvoja; Citu tiesību pārkāpumi O. tā kā prezidents Mahmuds Ahmadinedžads 2006. gada septembrī atklāti aicināja atbrīvot no darba universitātēs liberāli un sekulāri noskaņotus pasniedzējus, tā kā Irānas valdība aizvien biežāk liedz universitāšu studentiem iespēju iegūt augstāko izglītību, neskatoties uz to, ka viņi ir nolikuši konkursa iestājeksāmenus, un tā kā tiesu iestādes pagājušā gada laikā izvirzīja apsūdzības pret vairākiem studentiem un piesprieda viņiem cietumsodus, naudas sodus vai miesas sodus; P. tā kā cilvēki vēl joprojām tiek apcietināti un dažreiz sodīti ar nāvi par dzimumpārkāpumiem, tostarp arī par seksuālām darbībām ar abu pušu piekrišanu neprecētu un homoseksuālu personu starpā; Q. tā kā 2005. gadā nāvessoda izpildes gadījumu skaits Irānā bija otrais lielākais pasaulē, ņemot vērā, ka tika ziņots par 282 nāvessoda piespriešanas gadījumiem, no kuriem 111 tika izpildīti no 2005. gada oktobra līdz 2006. gada septembrim; tā kā nopietnas bažas izraisa tas, ka cilvēkiem joprojām tiek piespriests nāvessods, nomētājot ar akmeņiem, neskatoties uz 2002. gadā noteikto moratoriju nomētāšanai ar akmeņiem, kuru parasti piespriež sievietēm par dzimumpārkāpumiem; R. ņemot vērā Irānas Islāma Republikas tiesu iestāžu vadītāja 2004. gada aprīļa paziņojumu par to, ka spīdzināšana tiks aizliegta, un sekojošo likumdošanas reformu, kuru pieņēma Irānas parlaments un kuru apstiprināja Uzraudzības padome 2004. gada maijā; S. tā kā 2006. gada decembrī tiks ievēlēta Ekspertu asambleja — klerikāla iestāde, kas izvēlas augstāko vadītāju un uzrauga tā darbu, kā arī Padomes vēlēšanas; tā kā tika ziņots, ka Padomes vēlēšanās Rey un Shemiranat vēlēšanu apgabalos kandidātiem tika liegta iespēja reģistrēties un Asamblejas vēlēšanās reformisti piedraudēja boikotēt vēlēšanas, ja iespēja piedalīties netiks sniegta visiem kandidātiem; T. tā kā nopietnas bažas izraisa nespēja panākt atbilstību starptautiskajiem standartiem tieslietu administrācijā, nespēja garantēt pienācīgu likumdošanas procesu, kā arī par starptautiski atzītu tiesisku garantiju neievērošana; Starptautisko saistību pārkāpumi U. tā kā Irāna nav piekritusi turpmākajam raundam saistībā ar 2002. gadā uzsākto ES un Irānas dialogu cilvēktiesību jomā un tā kā pēc 2004. gada 14.— 15. jūnijā notikušā ceturtā raunda Irāna pārtrauca savu dalību dialogā, neskatoties uz ES atkārotiem centieniem pagājušajā un šajā gadā piedāvāt datumus piektajam raundam; V. tā kā ES un Irānas attiecības ir bijušas balstītas uz trīspusēju pieeju, proti, sarunām par tirdzniecību un sadarbības nolīgumu, politisko dialogu un dialogu cilvēktiesību jomā, un tā kā politiskais dialogs tika pārtraukts dēļ Irānas nostājas saistībā ar tās kodolprogrammu; Vispārējā situācija 1. pauž bažas par situācijas pasliktināšanos cilvēktiesību jomā Irānā kopš prezidenta Ahmadinedžada stāšanās amatā 2005. gada jūnijā; 2. aicina Irānu piešķirt visiem iedzīvotājiem tiesības izmantot civiltiesības un politiskās brīvības un cer, ka Irānas varas iestādes īstenos savas saistības veicināt vispārējas vērtības, kuras Irānai ir jāievēro saskaņā ar starptautiskajām konvencijām, kuras tā ir ratificējusi; Politieslodzītie 3. aicina Irānas varas iestādes paātrināt izmeklēšanas procesu attiecībā uz aizdomām par inteliģences pārstāvju un politisko aktīvistu vardarbīgu nāvi un slepkavībām, lai sauktu pie atbildības vainīgos un bez ierobežojumiem nodrošinātu pienācīgu medicīnisko palīdzību ieslodzītajiem, kuru veselības stāvoklis ir slikts; 4. aicina Irānas varas iestādes bez ierobežojumiem atbrīvot visus ieslodzītos, kas tiek turēti apcietinājumā savas pārliecības dēļ, īpaši Keyvan Ansari, Keyvan Rafii, Kheirollah Derakhshandi, Abolfazl Jahandar un Koroush Zaim; 5. atzinīgi vērtē, ka nesen ir atbrīvots bijušais Irānas parlamenta deputāts Sayed Ali Akbar Mousavi-Kho'ini, kā arī pirms kāda laika — Ramin Jahanbegloo un Akbar Ganji; pauž cerības, ka Akbar Ganji, kuru uzaicināja apmeklēt Eiropas Parlamentu šā gada oktobrī, varēs brīvi un bez šķēršļiem atgriezties Irānā; Nepilngadīgo likumpārkāpēju kriminālvajāšana 6. pauž bažas, ka joprojām tiek sodīti nepilngadīgie un tiek piespriests nāvessods, nomētājot ar akmeņiem, un ka par spīti valdības apliecinājumiem, vismaz divas reizes ir piemērots nāvessods, nomētājot ar akmeņiem; 7. pauž nosodījumu par nāvessoda piemērošanu un īpaši nosoda to piespriešanu nepilngadīgajiem likumpārkāpējiem un to izpildīšanu, un aicina Irānas varas iestādes ievērot starptautiski atzītos tiesiskās aizsardzības līdzekļus attiecībā uz nepilngadīgajiem, piemēram, ANO Konvenciju par bērna tiesībām; Minoritāšu tiesības 8. aicina varas iestādes ievērot starptautiski atzītos tiesiskās aizsardzības līdzekļus attiecībā uz personām, kas pieder pie oficiāli vai citādi atzītajām reliģiskajām minoritātēm; pauž nosodījumu par minoritāšu tiesību neievērošanu un pieprasa, lai minoritātēm būtu iespējams izmantot visas Irānas Konstitūcijā un starptautiskajā likumdošanā garantētās tiesības; aicina Irānas varas iestādes, likvidēt visa veida diskrimināciju reliģiskās pārliecības vai etniskās piederības dēļ vai personu diskrimināciju, kuras pieder pie mazākumtautībām, piemēram, kurdiem, azerbaidžāņiem, arābiem un beludžiem; 9. pauž bažas par advokāta Saleh Kamrani likteni, kurš tiesas prāvā aizstāvēja azerbaidžāņu turkus un pazuda 2006. gada 14. jūnijā; aicina Irānas varas iestādes nekavējoties atcelt nāvessoda izpildi arābiem Abdullah Suleymani, Abdulreza Sanawati Zergani, Qasem Salamat, Mohammad Jaab Pour, Abdulamir Farjallah Jaab, Alireza Asakreh, Majed Alboghubaish, Khalaf Derhab Khudayrawi, Malek Banitamim, Sa'id Saki un Abdullah Al-Mansouri; Preses brīvība 10. atgādina Irānas valdībai par saistībām kā valstij, kura ir parakstījusi starptautiskos paktus par civiltiesībām un politiskajām tiesībām, kā arī ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, aizsargāt pamattiesības un cilvēktiesības, it īpaši uzskatu brīvību, un aicina atbrīvot visus ieslodzītos žurnālistus, tostarp Motjaba Saminejad, Ahmad Raza Shiri, Arash Sigarchi un Masoud Bastani; 11. nosoda kiberžurnālistu un emuāru lietotāju arestēšanu un turēšanu apcietinājumā, kā arī vairāku publikāciju tiešsaistē, tīmekļa žurnālu un tīmekļa vietņu cenzēšanu, jo tie ir ziņu avoti, no kuriem Irānas iedzīvotāji var iegūt informāciju, kas nav cenzēta; nosoda plašos un patvaļīgos žurnālistu arestus, kā arī stingros ierobežojumus un it īpaši plašsaziņas līdzekļu slēgšanu Irānā; 12. aicina Irānas parlamentu grozīt likumu par plašsaziņas līdzekļu brīvību Irānā un sodu kodeksu starptautiskajā paktā par civiltiesībām un politiskajām tiesībām, un atcelt visus kriminālpantus, kas attiecas uz miermīlīgu uzskatu paušanu, arī plašsaziņas līdzekļos; Reliģijas brīvība 13. aicina Irānas iestādes likvidēt visa veida diskrimināciju reliģiskās pārliecības dēļ, it īpaši aicina atcelt aizliegumu, kas attiecas uz bahaisma praktizēšanu; 14. pauž bažas par divu advokātu Farshid Yadollahi un Omid Behrouzi arestēšanu, kuriem piesprieda apcietinājumu, jo viņi aizstāvēja sūfisma piekritējus Qom pilsētā; pauž bažas par Ayatollah Sayad Hossein Kazemeyni Boroujerdi drošību, kurš vairākus gadus ir aizstāvējis reliģijas atdalīšanu no valsts politikas un kurš ir vairākkārt ticis apcietināts kopā ar vairāk kā 400 atbalstītājiem; Sieviešu tiesības 15. pauž bažas par likumdošanā un praksē īstenoto nepārtraukto diskrimināciju pret sievietēm, par spīti tam, ka ir gūti zināmi panākumi; nosoda vardarbību pret sievietēm un sieviešu diskrimināciju Irānā, kura joprojām ir nopietna problēma; turklāt nosoda Irānas drošības spēku vardarbību pret sievietēm, kuras bija sapulcējušās, lai svinētu Starptautisko sieviešu dienu 2006. gada 8. martā; nosoda Irānas drošības spēku vardarbību, pārtraucot miermīlīgu demonstrāciju 2006. gada 12. jūnijā, kad sievietes un vīrieši atbalstīja sieviešu tiesiskās diskriminācijas izbeigšanu Irānā; 16. mudina Irānu parakstīt Konvenciju par sieviešu visa veida diskriminācijas novēršanu, turklāt pieprasa mainīt Irānas sieviešu pilngadības vecumu un noteikt, ka tas ir 18 gadi; Citu tiesību pārkāpumi 17. pauž nosodījumu prezidenta M. Ahmadinedžada atklātajam aicinājumam atbrīvot no darba universitātēs liberāli un sekulāri noskaņotus pasniedzējus un aicina atļaut atlaistajiem darbiniekiem atgriezties un mācīt saskaņā ar pamattiesībām par akadēmisko brīvību; 18. pauž nožēlu par studentu aktīvista Akbar Mahdavi Mohammadi nāvi, kā arī par politieslodzītā Valiollah Feyz nāvi pēc bada streika, un aicina atbrīvot no apcietinājuma Manoucher Mohammadi; pieprasa, lai studentiem neaizliegtu iegūt augstāko izglītību miermīlīgu politisko aktivitāšu dēļ; 19. pieprasa, lai nesodītu neprecētas personas, kuras ar abpusēju piekrišanu stājas seksuālās attiecībās; turklāt pieprasa neapcietināt vai nesodīt personas seksuālās orientācijas dēļ; 20. aicina Irānas varas iestādes sniegt pierādījumus, ka tiek īstenots deklarētais moratorijs nomētāšanai ar akmeņiem, un pieprasa nekavējoties, kā paziņots, stingri īstenot spīdzināšanas aizliegumu, kuru pieņēma Irānas parlaments un apstiprināja Uzraudzības padome; turklāt pieprasa, lai Irāna veiktu reformas islāma soda kodeksā ar mērķi atcelt nāvessodu, nomētājot ar akmeņiem; 21. pauž bažas, ka nākamo vēlēšanu kandidātiem atkal nebūs iespējams reģistrēties un reformisti boikotēs vēlēšanas tāpēc, ka procedūras, lai kandidāti reģistrētos vēlēšanām, nav demokrātiskas; 22. aicina Irānas varas iestādes veltīt centienus tam, lai nodrošinātu likumdošanas procesa pienācīgu piemērošanu, kā arī taisnīgas un pārredzamas procedūras tiesu iestādēm, lai nodrošinātu aizstāvības tiesības un spriedumu objektivitāti visās tiesu iestādēs; Eiropas iniciatīvas 23. aicina Irānu atsākt dialogu ar Eiropas Savienību cilvēktiesību jomā un turklāt aicina Padomi un Komisiju rūpīgi sekot līdzi notikumiem Irānā, kā vērst uzmanību uz konkrētiem cilvēktiesību pārkāpumu gadījumiem, jo cilvēktiesību ievērošana ir pamatnosacījums panākumiem ES un Irānas ekonomiskajās un tirdzniecības attiecībās; 24. aicina Komisiju ciešā sadarbībā ar Eiropas Parlamentu efektīvi izmantot jauno instrumentu demokrātijas un cilvēktiesību aizsardzībai, lai nodrošinātu demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu Irānā, piemēram, atbalstot cenzēšanas nepiemērošanu plašsaziņas līdzekļiem; 25. aicina Padomi izvērtēt, kā Parlamentu varētu iesaistīt regulāras atjaunināšanas procesā saistībā ar Padomes 2001. gada 27. decembra Kopējo nostāju Nr. 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu [1], ņemot vērā notikumus pēc 2001. gada; 26. atzinīgi vērtē Irānas parlamenta delegācijas vizīti Eiropas Parlamentā šā gada oktobrī un pauž cerības, ka šādas nozīmīgas vizītes, kā arī pašreizējā rezolūcija būs pastāvīga dialoga daļa, kurš pakāpeniski tuvinās Irānu un Eiropas Savienību, pamatojoties uz kopīgām vērtībām, kā norādīts ANO hartā un konvencijās; * * * 27. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, KĀDP Augstajam pārstāvim, ES dalībvalstu valdībām un parlamentiem, ANO ģenerālsekretāram, ANO Cilvēktiesību komisijai, Irānas Augstākās tiesas priekšsēdētājam, kā arī Irānas Islāma Republikas parlamentam. [1] OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp. --------------------------------------------------