To, kas uzskatāms par salīdzināmu pakalpojumu, nosaka publiskās politikas konteksts. Dažā nolūkā (piemēram, sakaru drošība un konfidencialitāte) var būt nepieciešams aptver visus pakalpojumus, kuri atvieglo interaktīvu komunikāciju starp to lietotājiem; savukārt citos gadījumos gala lietotāji ar publisko resursu (piem., tālruņa numuru) izmantošanu var saistīt zināmas garantijas, piemēram, pakalpojumu kvalitātes nodrošināšanu vai netraucētus starpsavienojumus starp dažādiem pakalpojumu sniedzējiem.

Platformu nozīme arvien vairāk palielinās saistībā ar daudzu sabiedrības grupu piekļuvi informācijai un saturam. Taču lielāka nozīme ir arī lielāka atbildība.

Pašreizējais E-komercijas direktīvā noteiktais starpnieku pakalpojumu sniedzējiem piemērojamais atbildības režīms tika izstrādāts laikā, kad tiešsaistes platformām vēl nebija mūsdienās raksturīgo īpašību un mēroga. Tomēr ar to tika radīta tehnoloģiski neitrāla regulējuma vide, kas ievērojami atviegloja platformu izvēršanos. Tas daļēji ir saistīts ar to, ka tika saskaņoti dažu veidu tiešsaistes platformu atbrīvojumi no atbildības par nelikumīgu saturu un darbībām, ko tās nevar ne kontrolēt, ne noskaidrot. Lai gan tika paustas zināmas bažas par atbildības aspektiem, apspriešanas laikā izskanēja plašs atbalsts pašreizējiem E-komercijas direktīvā paredzētajiem principiem.

Ņemot vērā šos apstākļus, Komisija uzturēs līdzsvarotu un paredzamu tiešsaistes platformu atbildības režīmu. Tas ir izšķirīgi digitālās ekonomikas turpmākajai attīstībai ES un ieguldījumu piesaistīšanai platformu ekosistēmās. Vienlaikus ir apzināti daudzi konkrēti jautājumi saistībā ar nelikumīgu un kaitīgu saturu un darbībām tiešsaistē, ko ir nepieciešams atrisināt, lai šāda pieeja būtu ilgtspējīga.

Pirmais jautājums ir saistīts ar nepilngadīgajiem kaitīga satura un naida runas izplatīšanos tiešsaistes videoierakstu koplietošanas platformās. Bērni videoierakstu koplietošanas platformās arvien vairāk saskaras ar kaitīgu saturu, tāpat arī ļoti nopietna problēma ir kūdīšana uz vardarbību vai naidu, izmantojot tiešsaistes audiovizuālos materiālus. Komisija ir pievērsusies šai problēmai un Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvas grozījumi paredz minētajai jomai domātu īpašu regulējumu.

Otrais jautājums ir saistīts ar ieņēmumu sadali par tāda satura izmantošanu, kuru aizsargā autortiesības. Ir radušies jauni tiešsaistes satura izplatīšanas veidi, kuru dēļ var kļūt plaši pieejams autortiesībām aizsargāts saturs, ko augšupielādējuši galalietotāji. Lai gan šie pakalpojumi piesaista arvien vairāk lietotāju un gūst ekonomisku labumu no satura izplatīšanas, aug bažas par to, vai dažu šādu jauno tiešsaistes satura izplatīšanas veidu radītā vērtība tiek godīgi sadalīta starp izplatītājiem un tiesību turētājiem. Komisija plāno risināt šo sarežģījumu, izstrādājot īpašu nozares regulējumu autortiesību jomā. Komisija arī centīsies risināt jautājumu par to, lai satura radītāji saņemtu godīgu atlīdzību attiecībās ar citām pusēm, kuras radīto saturu izmanto, tostarp ar tiešsaistes platformām. Intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanas novērtēšanas un modernizēšanas kontekstā Komisija izvērtēs, kāda var būt starpnieku loma intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzībā, tostarp saistībā ar viltotām precēm, un apsvērs, vai negrozīt īstenošanas tiesisko regulējumu. Komisija arī turpinās sadarboties ar platformām, lai izveidotu un izmantotu brīvprātīgus sadarbības mehānismus, kuru mērķis ir tiem, kas nodarbojas ar intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpšanu komerciālā nolūkā, liegt iespējas gūt ieņēmumus no savām nelikumīgajām darbībām; te tika ievērota pieeja “seko naudai”.

Treškārt, ir svarīgas jomas, piemēram, kūdīšana uz terorismu, bērnu seksuāla izmantošana un naida runas, kur visu veidu tiešsaistes platformas jāmudina veikt efektīvākus brīvprātīgus pasākumus, lai samazinātu saskari ar nelikumīgu vai kaitīgu saturu. Nozares dalībnieki šajā saistībā jau ir uzsākuši daudzas vērtīgas iniciatīvas. Dialogs ar IT uzņēmumiem par ētikas kodeksa izstrādi attiecībā uz nelikumīgām naida runām tiešsaistē, ES Tīmekļa forums pret teroristiska rakstura saturu un Uzņēmumu vadītāju apvienība tīmekļa veidošanai par bērniem drošu vietu (CEO Coalition to make the internet a better place for children) ir svarīgi piemēri daudzu ieinteresēto pušu iesaistei ar mērķi rast kopīgus risinājumus nelikumīgu vai kaitīgu tiešsaistē izvietotu materiālu brīvprātīgai atklāšanai un apkarošanai. Tā kā tiešsaistes platformas turpina paplašināties un izvērsties arī citās nozarēs, šie centieni jāturpina un jāvirza visā ES, lai pastiprinātu to labvēlīgo nozīmi sabiedrībā.

Ceturtkārt, daudzas tiešsaistes platformas sabiedriskajā apspriešanā pauda bažas, ka brīvprātīgu pasākumu ieviešanas dēļ uz tām vairs neattieksies E-komercijas direktīvā starpniekiem paredzētie atbrīvojumi no atbildības. Tāpēc, lai tiešsaistes platformas varētu piekopt iedarbīgāku pašregulāciju, ir svarīgi tām dot lielāku skaidrību par minētajā direktīvā paredzēto starpnieku atbrīvošanu no atbildības jebkādu šādu brīvprātīgu pasākumu kontekstā.

Visbeidzot, ir nepieciešams uzraudzīt pastāvošo paziņošanas un rīcības procedūru, lai nodrošinātu starpnieku atbildības režīma saskaņotību un efektivitāti. Pirms apsvērt iniciatīvas ierosināšanu, Komisija vispirms novērtēs, kādi rezultāti ir pašlaik notiekošajām reformām: Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvas pārskatīšanai, autortiesību regulējuma pārskatīšanai un brīvprātīgajām iniciatīvām (piemēram, ES Tīmekļa forumam).

Komisija saglabās pastāvošo starpnieku atbildības režīmu, un tajā pašā laikā attiecībā uz regulējumu izmantos nozarei specifisku un uz problēmjautājumiem orientētu pieeju: - ar priekšlikumu par Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvas precizēšanu, kas tiks iesniegts kopā ar šo paziņojumu, Komisija ierosinās videoierakstu koplietošanas platformām ieviest pasākumus nepilngadīgo aizsardzībai pret kaitīgu saturu un ikvienas personas aizsardzībai pret kūdīšanu uz naidu, - ar nākamo autortiesību regulējuma paketi, kas tiks pieņemta 2016. gada rudenī, Komisija centīsies panākt, ka tiek taisnīgāk sadalīta vērtība, ko rada tiešsaistes platformas, tiešsaistē izplatīdamas ar autortiesībām aizsargātu saturu. Jau 2016. gadā Komisija intensīvāk mudinās tiešsaistes platformas ieviest koordinētu ES mēroga pašregulējumu. Tā regulāri izvērtēs šādu brīvprātīgo pasākumu efektivitāti un pilnīgumu ar mērķi noskaidrot, vai ir nepieciešami papildi pasākumi, un nodrošināt, ka netiek ierobežota lietotāju pamattiesību īstenošana. Komisija 2016. gada otrajā pusgadā pētīs nepieciešamību izstrādāt vadlīnijas par tiešsaistes platformu atbildību, ieviešot brīvprātīgus labticīgus pasākumus, ar kuriem apkaro nelikumīgu saturu tiešsaistē. Komisija izvērtēs, vai ir vajadzīgas oficiālas paziņošanas un rīcības procedūras, cita starpā ņemot vērā, kādus rezultātus devusi audiovizuālo mediju un autortiesību regulējuma precizēšana, kā arī pašlaik īstenotās pašregulējuma un kopregulējuma iniciatīvas.

III)Palielināt uzticēšanos, caurskatāmību un godīgumu

-Iedzīvotāju un patērētāju informēšana un to ietekmes palielināšana

2016. gada Eirobarometra apsekojums par tiešsaistes platformām liecina, ka 72 % patērētāju, kas iesniedza atbildes, uztrauc datu vākšana par viņiem vai viņu darbību. 72 % arī uzskatīja, ka tiešsaistes platformu darbību nepieciešams regulēt, lai ierobežotu to, kādā mērā tās lietotājiem rāda atšķirīgus rezultātus, pamatojoties uz datiem, kas ir savākti par lietotāju darbību. Vienlaikus 56 % patērētāju, kuri iesniedza atbildes, norādīja, ka viņi neizlasa tiešsaistes platformu noteikumus un nosacījumus. Vairāk nekā 75 % respondentu, kuri pārstāv plašu sabiedrību, uzskata, ka ir nepieciešama lielāka caurskatāmība, jo īpaši par to, kā platformu saņemtā atlīdzība ietekmē meklēšanas rīka rezultātu uzskaitījumu, par pakalpojumu vai preču faktiskā piegādātāja identificēšanu un par iespējami maldinošām praksēm, tostarp neīstām atsauksmēm.

Piekļuve datiem palielina efektivitāti un inovāciju tirgū, taču tā var arī palīdzēt glābt dzīvības, uzlabot izglītību, pārvaldes pakalpojumus un politikas izstrādi. Nākotnes tīmeklis nespēs gūt panākumus, ja tiešsaistes platformas neiemantos lietotāju uzticēšanos un neievēros visus piemērojamos tiesību aktus, patērētāju un citu lietotāju likumīgās intereses. Nesen pieņemtie pārskatītie ES noteikumi par piekļuvi personas datiem un to apstrādi jau ietver svarīgus noteikumus par lietotāju labāku informēšanu un aizsardzību saistībā ar personas datu vākšanu, proti, ir noteikta prasība par skaidru piekrišanu šādām darbībām un ieviesti jauni principi, piemēram, automātiska datu aizsardzība un apzināta datu aizsardzība.

Tomēr lielai sabiedrības daļai joprojām ir bažas par datu vākšanu, un tā uzskata, ka ir nepieciešama lielāka caurskatāmība. Tiešsaistes platformām jāreaģē uz šādām bažām, proti, jāinformē lietotāji atbilstoši ES datu aizsardzības regulējumam par to, kādi personas dati tiek vākti, kā tos koplieto un izmanto. Vispārīgā izpratnē šis jautājums skar to, kādā veidā lietotāji sevi identificē, lai piekļūtu tiešsaistes platformām un pakalpojumiem. Ir atzīts, ka liels skaits lietotājvārdu un paroļu kombināciju ir gan neērts, gan rada drošības risku. Tomēr izplatītā prakse, kad vienas platformas profils tiek izmantots, lai piekļūtu citām tīmekļa vietnēm un pakalpojumiem, bieži ir saistīta ar necaurskatāmu informācijas apmaiņu un personas datu savstarpēju sasaistīšanu starp dažādām tiešsaistes platformām un tīmekļa vietnēm. Vienkāršas un drošas identifikācijas risinājums patērētājiem varētu būt iespēja izvēlēties akreditācijas datus, kurus viņi paši vēlas izmantot, lai identificētos vai autentificētos. Jo īpaši tiešsaistes platformām būtu jāpieņem akreditācijas dati, kurus izsniedz vai atzīst nacionālās publiskās iestādes, piemēram, elektroniskie vai mobilie identitātes dati, valstu izdotās personas apliecības vai banku kartes.