C 434/12

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2020/C 434/09)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU

“MINERVOIS–LA–LIVINIÈRE”

PDO-FR-A0667-AM01

Iesniegts: 9.9.2020.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ražas iznākums

Produkta specifikācijas I nodaļas VIII iedaļā attiecībā uz ACVN vīnu ražu – pamatiznākums ir samazināts no 45 uz 42 hl/ha un maksimālais ražas iznākums – no 54 uz 51 hl/ha, lai saskaņotu tos ar ražas iznākumiem, kas attiecināmi uz Minervois apgabalā ražotiem ACVN vīniem.

Grozījums attiecībā uz maksimālo ražas iznākumu ir veikts arī vienotā dokumenta sadaļā “Maksimālais ražas iznākums”.

2. Audzēšanas metodes

Produkta specifikācijas I nodaļas VI iedaļā attiecībā uz vīndārzu kopšanu:

— ir papildināti noteikumi par stādījumu biezību, lai atļautu vīnogulāju, kuri iestādīti pēc 2019. gada 31. jūlija, maksimālo biezību: 4 200 stādījumu (iepriekš 4 000 stādījumu) vienā hektārā,

— formā veidotiem vīnogulājiem lapotnes augstuma ārējā augu segas platība, kas nepieciešama viena kilograma vīnogu izaudzēšanai, ir palielināta no 1,40 m2 uz 1,60 m2; šāds lielums ir atbilstošāks noteiktajam ražas iznākumam,

— vidējā maksimālā zemesgabala noslodze ir samazināta no 7 500 uz 7 000 vīnogulājiem vienā hektārā.

Veicot šādas izmaiņas produkta specifikācijā, ražošanas nosacījumi tiek saskaņoti ar reālo praksi.

Šādi grozījumi ir veikti arī vienotā dokumenta sadaļā “Vīndarības metodes”.

3. Produkta analītiskās īpašības

Produkta specifikācijas I nodaļas VII iedaļā attiecībā uz ražas novākšanu – minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir palielināta no 12,5 % uz 13 %, un vīnogu gatavības līmenis ir noteikts ar misas cukuru saturu, kas nepārsniedz 218 g/l (iepriekš 212 g/l). Veicot šādas izmaiņas produkta specifikācijā, ražošanas nosacījumi tiek saskaņoti ar reālo praksi.

Šādi grozījumi ir veikti arī vienotā dokumenta sadaļas “Vīna vai vīnu apraksts” punktā “Analītiskās īpašības”.

4. Šķirņu kupāža

Produkta specifikācijas IX iedaļā noteikumos par šķirņu kupēšanu ir norādīts, ka ‘Carignan N’, ‘Cinsaut N’, ‘Grenache N’, ‘Mourvèdre N’ un ‘Syrah N’ šķirņu kopējā proporcija veido vismaz 80 % no kupāžas vīna, un ir pievienots nosacījums, ka neviena no atsevišķām šķirnēm nedrīkst veidot vairāk nekā 80 % no kupāžas.

Šāds grozījums ir veikts arī vienotā dokumenta sadaļā “Vīndarības metodes”.

5. Datums, kad vīnu laiž apgrozībā

Produkta specifikācijas IX iedaļā attiecībā uz vīna apstrādi un iepakošanu ir svītrota prasība norādīt datumu, kad vīns tiek laists apgrozībā tirgotājiem, un datumu, kad vīns tiek laists tirgū pārdošanai patērētājiem, lai novērstu negodīgas konkurences risku tirgus dalībnieku vidū.

Šis nosacījums ir svītrots arī vienotā dokumenta sadaļā “Īpašā vīndarības metode”.

6. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

Produkta specifikācijas I nodaļas X iedaļā attiecībā uz saikni ar ģeogrāfisko apgabalu ir atjaunināti šā ACVN vīna ražošanas rādītāji, izmantojot 2018. gada ražas apjomu, lai precizētu, ka 45 ražotāji, tostarp divi vīndaru kooperatīvi, saražoja 11 000 hl vīna, kas veidoja 20 % no kopējā apjoma.

Izmaiņas attiecībā uz šiem skaitļiem ir veiktas vienotā dokumenta sadaļā “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu”.

Produkta specifikācijas I nodaļas X iedaļā attiecībā uz saikni ar ģeogrāfisko apgabalu, aprakstā par vīna organoleptiskajām īpašībām ir pievienota informācija, ka vīnam piemīt arī pikantas garšas nianses.

Šis papildinājums ir iekļauts arī vienotā dokumenta sadaļas “Vīna vai vīnu apraksts” punktā “Organoleptiskās īpašības”.

7. Deklarēšanas saistības

Produkta specifikācijas II nodaļā attiecībā uz deklarēšanas saistībām ACVN produkta ražotājiem ir pievienotas šādas prasības:

— iepriekšējai deklarācijai par zemesgabaliem, kas nozīmēti ACVN produkta ražošanai, ir jāpievieno dokuments, kurā noteikti zemesgabali, kuros atļauta apūdeņošana,

— prasījuma deklarācijai ir jāpievieno ražas deklarācijas kopija un, ja nepieciešams, ražošanas deklarācijas kopija vai izraksts no krājumu uzskaites attiecībā uz vīnogu un misas pircējiem.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Minervois–La–Livinière”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna(-u) apraksts

Analītiskās īpašības

Šis vīns ir nedzirkstošs sausais vīns.

— Vīna minimālā dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir 13 %, un vīnogas tiek uzskatītas par gatavām, ja to misas cukuru saturs nepārsniedz 218 g/l.

— Sarkanvīnam, kas ir gatavs pārdošanai bez taras vai iepakojumā, ābolskābes saturs nepārsniedz 0,4 g/l.

— Sarkanvīnam, kas ir gatavs pārdošanai bez taras vai iepakojumā, fermentējamo cukuru saturs (glikoze un fruktoze): — nepārsniedz 3 g/l vīnam, kura dabiskā spirta tilpumkoncentrācija nav lielāka par 14 %, — nepārsniedz 4 g/l vīnam, kura dabiskā spirta tilpumkoncentrācija ir lielāka par 14 %.

— Kopējais skābums, gaistošais skābums un kopējais sēra dioksīda saturs atbilst ES tiesību aktos noteiktajām vērtībām. Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālā kopējā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) Minimālā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos litrā) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos litrā)

Organoleptiskās īpašības

Vīns tiek ražots, saskaņā ar Langdokas reģiona vīndārzu tradīcijām kupējot vairākas šķirnes; lielākoties tiek izmantotas ‘Grenache N’, ‘Mourvèdre N’ un ‘Syrah N’ šķirnes vīnogas. Vīnam ir raksturīga intensīvi purpursarkana krāsa ar terakotas nokrāsām, kā arī bagātīga, piesātināta garša.

Šim vīnam ir izsmalcināts aromāts, kurā sajūtama garšvielu un vārītu vai cukurotu augļu notis, kuras papildina vaniļas vai kakao nianses, ja vīns ir noturēts ozolkoka mucās.

To raksturo spēcīga un silta, noturīga un koncentrēta, taču vienmēr sabalansēta garša ar sajūtamu tanīnu. Šis vīns labi saglabājas, nezaudējot savas īpašības – mutē kūstošu un samtainu garšu, kā arī Dienvidfrancijas izcilajiem vīniem tik raksturīgo maigo siltumu un augļainumu.

5. Vīndarības metodes

a. Īpašās vīndarības metodes

Audzēšanas metode

Minimālā stādījumu biezība ir 4 000 vīnogulāju vienā hektārā. Vīndārzos, kuri stādīti pēc 2019. gada 31. jūlija, minimālā biezība ir 4 200 stādījumu vienā hektārā.

Rindstarpu platums nepārsniedz 2,50 m.

Katram stādījumam atvēlētā platība nepārsniedz 2,5 m2. Šo platību nosaka, attālumu starp rindām reizinot ar attālumu starp stādījumiem.

— Vīnogulājus apgriež pirms E fenoloģiskās fāzes (saskaņā ar Baggiolini skalu), kad uz pirmajiem diviem pumpuriem ir izplaukušas trīs lapas.

— To vainagu veido, izmantojot īso apgriešanas metodi, atstājot ne vairāk kā 12 pumpurus katram augam un katram augļzaram ne vairāk kā divus pumpurus.

— ‘Syrah N’ šķirnei var izmantot Gijo vienkāršās formas apgriešanas metodi, atstājot ne vairāk kā 10 pumpurus katram vīnogulājam un ne vairāk kā sešus – uz katras vīnstīgas, kā arī ne vairāk kā divus rezerves augļzarus ar ne vairāk kā diviem pumpuriem uz katra.

— Lai izaudzētu vienu kilogramu vīnogu, formā veidotiem vīnogulājiem lapotnes augstumā ir jānodrošina ārējā augu sega 1,60 m2 platībā; šis nosacījums ir piemērojams no katra gada 30. jūnija.

— Vidējā maksimālā zemesgabala augu noslodze ir 7 000 kg vienā hektārā.

— Var izmantot apūdeņošanu, saņemot atļauju.

Īpašā vīndarības metode

Vīns tiek ražots, kupējot vismaz divu šķirņu vīnogas, misu vai vīnu.

— ‘Grenache N’, ‘Lledonner pelut N’, ‘Mourvèdre N’ un ‘Syrah N’ šķirņu kopējā proporcija veido vismaz 40 % no kupāžas vīna.

— ‘Carignan N’, ‘Cinsaut N’, ‘Grenache N’, ‘Mourvèdre N’ un ‘Syrah N’ šķirņu kopējā proporcija veido vismaz 80 % no kupāžas vīna, nevienai no atsevišķām šķirnēm nepārsniedzot 80 % no kupāžas.

— Vīnu nogatavina vismaz līdz 15. oktobrim nākamajā gadā pēc vīnogu ražas novākšanas.

— Vīnogu termiskā apstrādes, nepārtrauktās raudzēšana tvertņu, izspaidu pārstrādes tvertņu, vertikālo vīnogu kātiņu atdalītāju, skrūvveida seperatoru vai nepārtrauktās darbības prešu izmantošana nav atļauta.

Visām izmantotajām vīndarības metodēm ir jāatbilst ES līmenī un Lauku un jūras zvejniecības kodeksā noteiktajām prasībām.

b. Maksimālais ražas iznākums

51 hl no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu raža tiek ievākta un vīns tiek ražots, apstrādāts un nogatavināts šādās pašvaldībās:

— Aude (Odas) departamentā: Azille,

— Hérault (Ēro) departamentā: Azillanet, Cesseras, Félines-Minervois, La Livinière, Siran.

7. Galvenā(-ās) vīna vīnogu šķirne(-es)

‘Carignan N’

‘Cinsaut N’ – ‘Cinsault’

‘Grenache N’

‘Lledoner pelut N’

‘Mourvèdre N’ – ‘Monastrell’

‘Piquepoul noir N’

‘Rivairenc N’ – ‘Aspiran noir’

‘Syrah N’ – ‘Shiraz’

‘Terret noir N’

8. Saiknes vai saikņu apraksts

Ģeogrāfiskā apgabala apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas kontrolēta cilmes vietas nosaukuma “Minervois” apgabala pašā sirdī, Petit Causse reģionā, kas piekļaujas Nuāru kalnu grēdas pakājei, pašos Sevēnu reģiona dienvidos. Tas aptver piecu Ēro departamentā esošo pašvaldību teritoriju un vienu Odas departamenta pašvaldību; šie departamenti atrodas Francijas dienvidos.

Šajā ainavā, kurā paveras skaidri, plaši lauki un nelīdzens reljefs, vīndārzi mijas ar kalniem, kurus klāj krūmāji, priedes, kadiķi un ozoli un kurus caurvij ievalkas vai lielākas ieplakas.

Vīndārzi ir vērsti uz dienvidiem/dienvidaustrumiem; to augstums virs jūras līmeņa ir 120–330 m.

Ģeogrāfiskais apgabals rietumos robežojas ar Oņonas upi, kura ietek Odā, un austrumos – ar Serre d’Oupia kalnu masīvu un Espène upi.

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas sinklinālē, kuru aizpildījuši terciārā perioda molasa nogulumi; to vidusdaļā šķeļ smilšakmens klints, uz ziemeļiem atrodas ezera izcelsmes kaļķakmens konglomerāts un dienvidiem – izkaisītas akmeņainas terases.

Klimatam raksturīgs zems gada nokrišņu daudzums – 400–500 mm, gada vidējā gaisa temperatūra virs 14° C un saulesgaismas stundu skaits gadā – vairāk nekā 2 400 h.

Petit Causse reģionu no lietus rietumu pusē pasargā Laure Minervois kalni, kuri veido dabisku barjeru, savukārt Serre d’Oupia kalnu masīvs aiztur gaisa masas, kas ieplūst no Vidusjūras. Šis ir karsts un sauss reģions, kas vasarā piedzīvo ievērojamu ūdens trūkumu, tomēr veldzi sniedz nakts vēsās gaisa masas, kuras atplūst no Causse kalnu plato.

Informācija par produktu un cilvēkfaktoriem, kas attiecināmi uz saikni

Vīns Minervois tiek darīts kopš Senās Romas laikiem.

Vīnkopība reģionā tika iedibināta, kad 118. gadā p.m.ē. tika izveidota Romas province Gallia Narbonensis (Narbonna), pateicoties tās izcilajām tirdzniecības saiknēm, tostarp romiešu ceļam, kas savienoja Tulūzu un Lodēvi, uz ziemeļiem no Via Domitia.

Daudziem romiešu leģiona veterāniem šajā reģionā tika piešķirta zeme, kurā tie izveidoja vīndarības saimniecības (villae). Viņu ražotos vīnus veiksmīgi eksportēja visā Romas impērijā. Mūsu ēras 92. gadā imperators Domiciāns aizliedza stādīt jaunus vīndārzus, lai novērstu konkurenci.

Par šā laikmeta vīnkopības tradīcijām liecina trīs pašvaldību nosaukumi: La Livinière nosaukums cēlies no Cella Vinaria (vīna pagrabs), Siran no Villa de Sirius, kuras nosaukums aizgūts no pirmā romiešu leģionāra, kas apmetās reģionā, un Félines no Figulina, kas apzīmē podnieku darbnīcu (jo īpaši amforu darināšanai).

Reģiona vīnkopības tradīcija ir nesaraujami saistīta ar Langdokas vēsturi un 3.–6. gs. lielajiem iebrukumiem. Tiem sekoja musulmaņu iekarojumi, kuri 7.–9. gs. kavēja vīnkopības prakses izplatību. Vīnkopība atkal uzplauka benediktiešu klosteru, piemēram, Agnan de Caunes un Saint-Jean klostera, ietekmē.

Dienvidu kanāla atklāšana 1680. gadā, ceļu tīkla uzlabošana un dzelzceļa izveide 19. gs. palīdzēja vīnogu audzēšanu padarīt par monokultūru. Šajā uzplaukuma laikā pārbaudījumus nesa filokseras epidēmija, kā arī pārprodukcija, kas savu augstāko punktu sasniedza 1907. gadā, kad vīndarība piedzīvoja krīzi. Krīze noveda pie Dienvidfrancijas vīndaru sacelšanās, taču vienlaikus mudināja tos organizēt savu darbību, galvenokārt izveidojot kooperatīvo sistēmu.

1922. gadā Minervois reģionā tika izveidota vīndaru aizsardzības apvienība. Sākotnēji (1951.) vīns bija pazīstams ar cilmes vietas nosaukumu “Ierobežota audzēšanas apgabala augstākās kvalitātes vīns”, savukārt pēc šķirņu konversijas un precīzāku ražošanas nosacījumu ieviešanas saskaņā ar 1985. gada 15. februāra dekrētu nosaukums “Minervois” tika atzīts par kontrolētu cilmes vietas nosaukumu.

La Livinière vīndari vienmēr ir bijuši pārliecināti, ka to zeme un zinātība ietekmē viņu sarkanvīna produkcijas oriģinalitāti. 20. gs. 70. gadu sākumā ar tehnisko struktūrvienību atbalstu un pēc La Livinière pašvaldības vīndaru kooperatīva, kura priekšgalā atradās Maurice Piccinini, ierosinājuma vīndari meklēja veidu, kā nodrošināt šķirnes un stādījumu vietas saderību, optimizējot vīnogulāju apgriešanas un formas veidošanas metodes, novācot ražu pareizajā gatavības pakāpē un uzlabojot vīndarības metodes. 1988. gadā Maurice Piccinini izveidoja aizsardzības apvienību. Kontrolētais cilmes vietas nosaukums “Minervois–La–Livinière” tika apstiprināts 1999. gadā.

2018. gadā 45 ražotāji, tostarp divi vīndaru kooperatīvi, saražoja 11 000 hl vīna, kas veidoja 20 % no kopējā apjoma.

Vīns tiek ražots, saskaņā ar Langdokas reģiona vīndārzu tradīcijām kupējot vairākas šķirnes; lielākoties tiek izmantotas ‘Grenache N’, ‘Mourvèdre N’ un ‘Syrah N’ šķirnes vīnogas.

Cēloniskās saikne

Ģeogrāfiskajā apgabalā, kas ir pasargāts no jūras ietekmes austrumu un rietumu pusē un ir vērsts dienvidu/dienvidaustrumu virzienā, var baudīt siltu, sausu klimatu. Apgabals piekļaujas Nuāru kalnu grēdas pakājei, izvietojoties nogāzē, tomēr tajā veldzi sniedz nakts vēsās gaisa temperatūras.

Šie īpašie apstākļi palīdz vīnogām sasniegt labāko gatavības pakāpi, noteiktu skābumu, kā arī nepieciešamo spirta satura un tanīnu līdzsvaru.

Zemesgabali, kuros novācama vīnogu raža, tiek skaidri norādīti. Priekšroka tiek dota saulainām vietām ar mālainu kaļķakmens augsni, kura ir izteikti akmeņaina, tādā veidā nodrošinot zemu dabisko ražas iznākumu. Šie nosacījumi ļauj ražotājiem šķirni pielāgot attiecīgajai vietai; tas savukārt piešķir vīniem to īpaši piesātināto un spēcīgo raksturu.

‘Grenache N’ šķirne nodrošina vīnam siltu un noapaļotu garšu; tās audzēšanai piemērotas ir akmeņainas terases un merģelis. ‘Syrah N’ ir agrīna šķirne, kas nodrošina saldu garšu un augļainu aromātu. ‘Cinsaut N’ un ‘Carignan N’ ir vēsturiskas šķirnes. Pirmā nodrošina izsmalcinātu garšu, savukārt otra – pilnmiesīgumu un tanīnus. ‘Mourvèdre N’ šķirne nodrošina maigu tanīnu garšu un vieglas garšvielu nianses.

Daudzu paaudžu laikā ražotāji ir veiksmīgi pielāgojuši savas vīndarības metodes, lai no vīnogām iegūtu labāko rezultātu. Iesākumā tika ieviests periods vīna nogatavināšanai tvertnē, kas sekoja pēc raudzēšanas, lai iegūtu vīnu, kuram piemīt izsmalcināts aromāts, un vissvarīgākais – nodrošinātu, ka tanīni iegūst noapaļotu un maigu garšu. Lai to panāktu, specifikācijā tika noteikts minimālais nogatavināšanas periods līdz 15. oktobrim nākamajā gadā pēc vīnogu ražas novākšanas.

Pēdējo 2 000 gadu laikā vīndarība ir atstājusi pēdas ģeogrāfiskā apgabala vēsturē. Reģions ir pārpilns ar atsaucēm uz Romas impēriju – gan vietu nosaukumos, gan arhitektūrā. Apgabalā ir aplūkojami neskaitāmi pieminekļi un paliekas, piemēram, Centeilles baznīca, kas atrodas Siran pašvaldībā, ir izbūvēta romiešu villas teritorijā, kur joprojām ir saglabājušās tās senās kolonnas.

Lielākā daļa saimniecību ir izveidotas uz bijušo leģionāru vīndarības saimniecību (villae) pamatiem, un vīndārzus joprojām rotā reģionam raksturīgās sausā krāvuma akmens būdiņas jeb capitelles, kuras nereti ir gadsimtiem vecas.

Šā reģiona ražotājiem ir izdevies vēsturisku, asociācijām bagātu vietas nosaukumu padarīt par modernu un atpazīstamu kontrolētu cilmes vietas nosaukumu.

Kontrolēta cilmes vietas nosaukuma “Minervois–La–Livinière” vīns ir viens no Langdokas reģiona izcilākajiem vīniem.

Stiprinot šā kontrolētā cilmes vietas nosaukuma reputāciju un diženumu, “Livinage” konkurss, kas tika aizsākts 20. gs. 90. gadu sākumā, ir kļuvis par notikumu, kuru nevar laist garām un kurā pulcējas vīna nozares profesionāļi un žurnālisti, lai degustētu dažādus vīnus, tiktos ar ražotājiem un atklātu apgabala lielo dažādību.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķēšana, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi attiecībā uz marķējumu

Nosacījuma apraksts:

— vīnu, kuram saskaņā ar produkta specifikācijas noteikumiem ir pieprasīts piešķirt kontrolētu cilmes vietas nosaukumu “Minervois–La–Livinière” un kura marķējumā norādīts šāds nosaukums, nevar pēc ražas novākšanas deklarēt, piedāvāt patērētājiem, izplatīt, izlikt tirdzniecībā vai pārdot, ja ražas deklarācijā, reklāmās, katalogos, visos marķējumos, rēķinos vai uz tvertnēm nav skaidri salasāmiem burtiem norādīts šis nosaukums, kuru papildina vārdi Appellation contrôlée (kontrolēts nosaukums),

— burtu izmērs vārdiem, kurus iekļauj pēc izvēles un kuru izmantojumu saskaņā ar ES noteikumiem regulē dalībvalstis, augstuma, platuma vai dziļuma ziņā nedrīkst būt lielāks par dubultu kontrolēta cilmes vietas nosaukuma burtu izmēru,

— kontrolēta cilmes vietas nosaukuma vīnam marķējumā var norādīt plašāku teritoriālo vienību “Languedoc” (Langdoka),

— šās plašākās teritoriālās vienības nosaukuma burtu izmērs augstuma vai platuma ziņā nedrīkst būt lielāks par pusi no kontrolēta cilmes vietas nosaukuma burtiem.

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Atkāpe attiecībā uz ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Nosacījuma apraksts:

Apgabals, kurš atrodas tiešā tuvumā un kuru nosaka atkāpe attiecībā uz vīna ražošanu, apstrādi un nogatavināšanu, aptver visu šādu Odas departamentā esošo pašvaldību teritoriju vai daļu no tās:

— Pépieux,

— Peyriac–Minervois: Les Tuileries d’Affiac apkārtnē.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b203f5e5-0950-4f4c-8407-65615a1d0791

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.