Komisija ir sekmīgi jauninājusi vai ieviesusi sešas centrālās sistēmas, un vēl divas centrālās sistēmas tā pabeigs līdz 2020. gada 31. decembrim. Tādējādi kopumā līdz 2020. gada beigām Komisija būs pabeigusi astoņas no četrpadsmit transeiropas sistēmām, par kurām tā ir atbildīga. Pārējie seši transeiropas projekti, no kuriem trīs ir decentralizēti un ietver būtiskus elementus, kas jāpabeidz dalībvalstīm, tiek virzīti atbilstīgi termiņiem, par kuriem ir panākta vienošanās saistībā ar SMK, SMK DP un 2019. gada daudzgadu stratēģisko plānu muitas jomā (MASP-C). Komisijas līdz šim veiktie pasākumi veido aptuveni 62 % no izstrādes darba, kas tai ir jāveic līdz 2025. gadam, kā tas parādīts turpmāk sniegtajā grafiskajā attēlā.

Komisija un dalībvalstis regulāri tiekas, lai attiecībā uz katru transeiropas sistēmu noteiktu un pieņemtu šos projekta dokumentus, ar Tirdzniecības kontaktu grupas palīdzību sistemātiski ietverot apspriešanos ar tirdzniecības kopienu. Galvenais uzdevums ir nodrošināt, lai jauno sistēmu izstrādes laikā esošās sistēmas turpinātu darboties netraucēti, kā arī nodrošināt netraucētu IT pāreju no esošajām sistēmām uz jauninātām sistēmām. Šis jautājums ir būtisks, lai neapstātos tirdzniecības un muitas darbības.

IT sistēmu izstrādes darbs ietver vairākus posmus. Vispirms tiek sagatavots ekonomiskais pamatojums, kas sniedz projekta pamatojumu un nosaka budžeta prasības. Ekonomiskais pamatojums parasti ietver darbības kontekstu, problēmu aprakstu, projekta aprakstu un darbības jomu, iespējamus alternatīvus risinājumus, izmaksas un termiņus. Pēc tam tiek izstrādāts redzējuma dokuments, kurā sniedz sīkāku informāciju par projekta definīciju attiecībā uz arhitektūru, izmaksām, termiņu un risku, kā arī informāciju, piemēram, par atskaites punktiem, rezultātiem un projekta organizāciju. Pēc tam izmanto uzņēmējdarbības procesu modelēšanu, proti, praksi, saskaņā ar kuru tiesību aktos paredzētie darbības procesi tiek grafiski attēloti procesu plūsmās vai procesu modeļos, lai palīdzētu izstrādāt sistēmu funkcionālās specifikācijas. Procesu modeļu grafiskas attēlošanas sniegtais ieguvums ir tāds, ka tiek dota iespēja veidot kopēju izpratni un analīzi. Šajā kontekstā tiek izstrādātas tehniskās specifikācijas, kas konkrētāk nosaka to, kā tiks veidota sistēma, kāda ir izmantojamā arhitektūra, uzņēmēju iesniedzamie ziņojumi, saskarnes ar citām sistēmām, testēšanas plāni u. c.

·SMK projekts “Automatizēta eksporta kontroles sistēma” (AES) (gan pašreizējās transeiropas sistēmas, gan pašreizējo valstu eksporta sistēmu jaunināšana): mērķis it īstenot SMK prasības attiecībā uz preču eksportu un izvešanu. Ar transeiropas AES saistītais projekts (projekta 1. komponents) ietver to tirdzniecības jomai piedāvāto SMK vienkāršojumu, piemēram, centralizētas muitošanas, īstenošanu, kuru mērķis ir Eiropas uzņēmumiem atvieglot preču eksportu, un krāpšanas novēršanas nolūkā SMK paredzētos pienākumus labāk uzraudzīt izvešanu no ES muitas teritorijas. Līdz šim kavējumi nav bijuši, 1. komponenta (transeiropas AES) tehniskās specifikācijas tika pabeigtas 2019. gada decembrī, un patlaban projekta īstenošana norit pēc plāna. Uz valstu eksporta sistēmu jaunināšanu attiecinātā 2. komponenta tehniskās specifikācijas būtu jāpabeidz līdz 2022. gada 1. septembrim. Dalībvalstīm savu īpašo procedūru sistēmu eksporta komponents (skatīt iepriekš) būtu jāpabeidz vienlaikus ar AES.

·SMK projekts “Savienības statusa apliecinājums” (PoUS) (jauna): paredzēta to visu deklarāciju glabāšanai, pārvaldībai un izguvei, kuras tirgotājiem jāsniedz, lai pierādītu savu preču Savienības statusu. Šo projektu var ieviest vai nu centralizēti, vai valstu līmenī, bet daudzas dalībvalstis ir skaidri paudušas savu nodomu izmantot Eiropas Komisijas izstrādāto centrālo sistēmu. Ņemot vērā SMK muitas preču manifesta kā Savienības statusa pierādījuma īstenošanas un Eiropas Jūras vienloga sistēmas savstarpējo atkarību, projekts tiek ieviests divos posmos, lai izvairītos no neatbilstības un mazinātu riskus. Attiecībā uz dalībvalstīm, kuras izvēlas sistēmas komponentu ieviest valsts līmenī, šīs dalībvalstis ziņoja, ka projekta agrīnā posma dēļ ir grūti prognozēt, vai attiecīgā īstenošana notiks atbilstīgi darba programmā norādītajam grafikam.

·SMK projekts “Ierašanās paziņojums (NA), uzrādīšanas paziņojums (PN) un pagaidu uzglabāšana (TS)” (jaunināšana): nosaka procesu automatizāciju valsts līmenī saistībā ar transportlīdzekļa ierašanās paziņojumiem, preču uzrādīšanas paziņojumiem un pagaidu uzglabāšanas deklarācijām atbilstīgi aprakstam SMK un nodrošina to saskaņošanu dalībvalstīs attiecībā uz datu apmaiņu starp tirgotājiem un muitu. Lai sagatavotu specifikācijas, Beļģija ir izveidojusi sadarbības iniciatīvu kopā ar divpadsmit citām ieinteresētām dalībvalstīm. Ekspertu grupa, kuru līdzfinansē no programmas “Muita 2020”, turpinās nodrošināt piemērotu tehnisko dokumentāciju. Līdz šim nav bijuši nekādi kavējumi. Tomēr dažas dalībvalstis ir norādījušas uz kavējumu riskiem, kā tas minēts dalībvalstu sniegtajā valsts plānošanas un progresa informācijā.

Eiropas Revīzijas palāta 2018. gadā savā Īpašajā ziņojumā Nr. 26 izskatīja SMK elektronisko sistēmu īstenošanas kavējumu cēloņus. Tā uzsvēra, ka kavējumu pamatā bija vairāki faktori, jo īpaši: projekta mēroga izmaiņas, nepietiekami ES un dalībvalstu piešķirtie resursi, kā arī ilgstošs lēmumu pieņemšanas process daudzpakāpju pārvaldības struktūras dēļ. Tā arī norādīja, ka Komisija nebija pienācīgi ziņojusi par kavējumiem un ka programmas “Muita 2020” mērķi un ziņošanas kārtība nebija piemēroti īstenošanas uzraudzībai. Tajā pašā laikā Komisija un dalībvalstis ir veikušas svarīgus pasākumus, lai uzlabotu īstenošanas un izpildes uzraudzību, un tāpēc tām patlaban ir labākas iespējas izvairīties no turpmākiem SMK DP īstenošanas kavējumu riskiem un nodrošināt turpmākus pasākumus, kas izriet no īpašajā ziņojumā sniegtajiem ieteikumiem.

Kopumā būtu jāņem vērā, ka jebkurām jaunām politiskajām iniciatīvām, ko pieņems laikposmā no šā brīža līdz 2025. gadam un kurās būs paredzēti pienākumi muitas sistēmām, pastāvēs risks izraisīt kavējumus attiecībā uz SMK elektronisko sistēmu pabeigšanu attiecīgajos termiņos. Pasaule mainās strauji, un būtiska varētu kļūt prasība, lai muitas dienesti veic papildu uzdevumus pie ES robežām, piemēram, drošuma un drošības apsvērumu dēļ. Tomēr, lai veiktu šādus jaunus uzdevumus, var būt vajadzīgas turpmākas elektronisko sistēmu izmaiņas.

Attiecībā uz apsekojumu galvenais konstatējums ir kopējs grūtību un kavējumu risku modelis dalībvalstīs to resursu trūkuma un SMK projektu sarežģītības dēļ. Ievērojams skaits dalībvalstu ir ziņojušas, ka attiecīgajās valstīs nenotiek sagatavošana saistībā ar projektu pārvaldību. Pastāv gadījumi, kuros līgumslēgšanas tiesības vēl nav piešķirtas nevienam no šiem projektiem, un dažos gadījumos vēl nav iecelti valstu projektu vadītāji šo projektu īstenošanai. Dalībvalstis cilvēkresursu trūkumu ir norādījušās kā īpašu risku attiecībā uz projektu sekmīgu un savlaicīgu īstenošanu. Cilvēkresursu problēma ir konstatēta ne vien kvantitatīvā, bet arī kvalitatīvā ziņā, jo dažas dalībvalstis norāda, ka to darbiniekiem trūkst vajadzīgo speciālo zināšanu muitas jomā.

Turklāt vairākas dalībvalstis ir paudušas savas bažas par elektronisko sistēmu nolūkā izmantojamo kopējo datu prasību šķietamo nestabilitāti. Šīs kopējās datu prasības ir norādītas SMK deleģēto aktu kopuma (SMK-DA) B pielikumā. Izstrādājot dažas transeiropas sistēmas, tika konstatēts, ka dažos gadījumos, ņemot vērā funkcionālās vajadzības, B pielikumu nevar īstenot vai arī to var īstenot tikai ar nesamērīgām izmaksām. Piemēram, saistībā ar ICS 2 bija svarīgi iekļaut papildu slejas B pielikumā, lai atspoguļotu visas ICS 2 iespējamās datu kopas. Tādējādi B pielikums tika pārskatīts nolūkā to pielāgot transeiropas sistēmu funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām un nodrošināt sistēmu savstarpēju saskaņošanu, kā to ir pieprasījušas dalībvalstis un tirdzniecības kopiena. Šī pārskatīšana, protams, ietekmēs valstu sistēmas, kaut arī tika īstenoti kopīgi centieni, lai ietekmi uz šīm sistēmām saglabātu minimālā līmenī. Nožēlu par to ir paudušas tās dalībvalstis, kurās ir attīstīta valstu sistēmu izstrāde, neskatoties uz to, ka B pielikuma pārskatīšana kopumā tiek atzīta.

Ir paredzēts, ka vienošanās ar dalībvalstīm par pārskatīto B pielikumu tiks panākta līdz 2019. gada beigām un ar to saistītie tiesību akti pēc tam tiks pieņemti 2020. gadā. Tomēr dalībvalstīm ir bažas, ka šī nestabilitāte varētu negatīvi ietekmēt šo valstu plānošanas centienus. Tās jo īpaši piekrīt, ka bieža jaunu pienākumu un termiņu pievienošana, kas tiek veikta ar SMK DP jauninājumiem, apdraud dalībvalstu spēju atspoguļot šo valstu sistēmās kopējās datu prasības. Tomēr būtu jānorāda, ka SMK DP pašreizējā pārskatīšana ir kļuvusi nepieciešama, lai pienācīgi īstenotu grozīto SMK 278. pantu. SMK 278. panta grozījums ir Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas starpā panāktā kompromisa rezultāts. B pielikuma dažādo sleju piemērojamība SMK-DA ir saistīta ar SMK DP noteikto elektronisko sistēmu ieviešanas termiņiem.

Dalībvalstis ir paudušas bažas arī par radīto nestabilitāti un plānošanas grūtībām, kā pamatā ir pašreizējie uzņēmējdarbības un IT dokumentācijas pārskatīšanas cikli. Šie pārskatīšanas cikli (proti, dokumentos tiek veikti secīgi atjauninājumi, pamatojoties uz ekspertu komentāriem) ir vajadzīgi, lai nodrošinātu kopēju izpratni par sistēmām un to īstenošanu. Ja dalībvalstis ir atkarīgas no projekta dokumentācijas pabeigšanas, tām dažkārt attiecībā uz dažiem projektiem vēl nav izstrādāta nekāda veida valsts plānošana. Lai gan daudzas dalībvalstis pauž vēlmi veikt ietekmes mazināšanas pasākumus nolūkā nodrošināt, ka tās ievēro SMK DP noteiktos plānošanas termiņus, to ietekmes novērtējuma procesi ir ilgstoši un sarežģīti, kā arī palēnina dalībvalstu centienus.

Dalībvalstis ziņoja, ka tās savā darbībā pamatojas uz “dinamisku” pieeju, kas nodrošina elastību. Tomēr šāda pieeja nozīmē, ka vienlaikus dažus projektus plāno tikai sešus ceturkšņus iepriekš. Tāpēc šīm dalībvalstīm vēl nav precīzu apsvērumu par to spēju ievērot dažu projektu mērķu ieviešanas termiņus.

Visbeidzot, radīsies jaunas problēmas, kas prasīs — dažkārt steidzami — ieviest jaunu muitas politiku, juridiskus un IT pasākumus un bieži vien apdraudēs jau pieņemtās SMK DP īstenošanas plānošanas shēmas (piemēram, e-komercija u. c.).

Noslēgumā jānorāda, ka patlaban nav konstatēts būtisks risks attiecībā uz SMK sistēmu īstenošanas pabeigšanas termiņu, proti, līdz 2025. gada beigām. Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisijas un dalībvalstu muitas administrāciju IT darba grupas ir jānodrošina ar atbilstošiem resursiem, lai mazinātu pašreizējo augsto risku kavēt dažu sistēmu termiņus, jo īpaši attiecībā uz valstu sistēmām. Ir jānodrošina piemēroti štata darbinieki IT darba grupās, lai vadītu projektus, un finanšu resursi pašreizējā programmā “Muita 2020” un turpmākajā aizstājējprogrammā, lai nodrošinātu izpildi, ko veic ārpakalpojumu partneri. Līdz 2023. gadam ir arī jāizvairās no darbības jomas nobīdes un tādiem jauniem tiesību aktiem, kuri ietekmē muitas sistēmas. Ja šie pasākumi tiek ieviesti saskaņā ar Eiropas Revīzijas palātas ziņojuma ieteikumiem, riska līmenim vajadzētu būt pamatoti kontrolētam.

Seku mazināšanas darbības

Daudzgadu stratēģiskā plāna muitas jomā (MASP-C) infopaneli Komisija izmanto kā progresa identificēšanas un informācijas instrumentu attiecībā uz progresu. Infopaneļa atskaites punktu pamats ir 2019. gada MASP-C un 2019. gada SMK DP. Informēšanas un vadības nolūkos infopaneli reizi ceturksnī iesniedz dalībvalstīm (Elektroniskās muitas koordinācijas grupai) un tirdzniecības kopienai (Tirdzniecības kontaktu grupai).

Komisija patlaban ne tikai uzrauga progresu, ņemot vērā galvenos SMK DP un MASP-C paredzētos projekta atskaites punktus, bet arī nosaka konkrētus starpposma atskaites punktus par katru projektu (piemēram, atskaites punktus, saskaņā ar kuriem visām dalībvalstīm būtu jāpabeidz atbilstības pārbaude). Šāda stingrāka uzraudzība ir vajadzīga, lai decentralizēto transeiropas sistēmu ieviešana kļūtu pārvaldāma un lai izvairītos no veco un jauno sistēmu darbības nodrošināšanas papildu izmaksām gadījumā, ja tiek pagarināts ieviešanas laikposms. Tā kā šīs transeiropas pamatsistēmas ar savu decentralizēto arhitektūru būs sekmīgas tikai tad, ja visas dalībvalstis būs pārgājušas uz jauno vidi, Komisija ir mudinājusi dalībvalstis, lai, īstenojot pāreju uz jaunajām sistēmām, tās negaida līdz ieviešanas laikposma beigām. Programma “Valstu administrāciju ceturkšņa uzraudzība”, kas ir paredzēta AES un NCTS transeiropas sistēmām, ar galvenajiem darbības rādītājiem būs spēkā no 2020. gada, lai regulāri izvērtētu progresu un ļoti savlaicīgi brīdinātu par to, kur varētu rasties problēmas.

Kā vēl vienu palīgpasākumu Komisija 2020. gada sākumā izveidos “Koordinēšanas programmu valstu administrācijām”, lai palīdzētu dalībvalstīm izstrādāt un ieviest savus transeiropas sistēmām paredzētos valsts komponentus. Šīs sistēmas ir īpaši vērstas uz mērķi, jo dalībvalstis no 2016. līdz 2017. gadam vienojās, ka importa, tranzīta un eksporta sistēmas ir pamatsistēmas un tās būtu jāuzskata par galvenajām ieviešanas prioritātēm. Tā kā vairākas dalībvalstis savus pārejas darbus attiecībā uz valstu sistēmām un komponentiem, kas saistīti ar importa, tranzīta un eksporta procedūrām, ir novirzījušas uz īstenošanas laikposmu pašām beigām, pastāv risks, ka tās nav paredzējušas pietiekami daudz laika, lai ieviešanu pārbaudītu un pabeigtu atbilstīgi kopīgajām specifikācijām un saskaņā ar IT pārejas politiku. Tā kā transeiropas sistēmas darbosies pareizi vienīgi tad, kad būs pievienojušās visas dalībvalstis, valsts līmeņa ieviešanas problēmas vai kavējumi ietekmēs sistēmu transeiropas līmeni un apdraudēs savlaicīgu pabeigšanu.

Turklāt, pamatojoties uz dalībvalstu atsauksmēm, Komisija attiecībā uz valstu sistēmu pabeigšanu līdz 2022. gadam, jo īpaši saistībā ar preču ievešanas un importa jomu, jau ir konstatējusi risku, kas varētu negatīvi ietekmēt CCI pabeigšanu.

Šīs programmas no 2020. gada palīdzēs vadīt IT pārejas procesu, izmantojot īpašu palīdzības dienestu, tiešsaistes seminārus, divpusējas vizītes, apmācību, atbilstības pārbaužu turpmākos pasākumus, ceturkšņa progresa ziņojumus, pakalpojumu sniegšanas pārvaldību u. c. Lai risinātu turpmākos uzdevumus, dalībvalstīm un Komisijai ir jābūt labi nodrošinātām.

Tiek uzskatīts, ka šo programmu rezultāti sniegs vērtīgu informāciju par progresu un tiks izmantoti turpmāko gada progresa ziņojumu vajadzībām. Tie nodrošinās sīki izstrādātu informāciju par progresu attiecībā uz katru projektu un katru dalībvalsti.

4.Secinājums

Var secināt, ka Komisija un dalībvalstis acīmredzami saskaras ar problēmām saistībā ar SMK elektronisko sistēmu pilnīgas ieviešanas nodrošināšanu attiecīgajos termiņos. Dalībvalstīs ir risināmi jautājumi attiecībā uz resursiem, sistēmas ir sarežģītas un savstarpēji saistītas, un, lai tiktu samazināta ietekme uz tirdzniecību, ir jānodrošina vienmērīga pāreja no pašreizējām sistēmām uz jauninātām sistēmām.

Tomēr ir skaidrs arī tas, ka ir panākts jūtams progress. Ievērojams skaits elektronisko sistēmu jau ir ieviestas un patlaban ir pilnībā darboties spējīgas.