KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Regulas (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem piemērošanu saskaņā ar tās 12. panta 6. punktu /* COM/2010/0514 final */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 28.9.2010 COM(2010) 514 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Regulas (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem piemērošanu saskaņā ar tās 12. panta 6. punktu KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par Regulas (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem piemērošanu saskaņā ar tās 12. panta 6. punktu(Dokuments attiecas uz EEZ) IEVADS Regula (EK) 850/2004[1] par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem ( POP ) (regula) tika pieņemta 2004. gada aprīlī, lai Eiropas Savienībā īstenotu Stokholmas konvenciju (konvencija) un POP protokolu saskaņā ar Konvenciju par tāldarbīgu pārrobežu gaisa piesārņojumu (protokols). Regulā ietverti noteikumi par ķīmisko vielu ražošanu, laišanu tirgū un lietošanu krājumu un atkritumu apsaimniekošanu un pasākumiem, lai samazinātu POP nejaušas noplūdes. Turklāt dalībvalstīm jāizveido nejaušu noturīgu organisko piesārņotāju emisiju uzskaite, valstu īstenošanas plāni ( NIP ) un monitoringa un informācijas apmaiņas mehānismi. Regulas 12. pantā noteikts, ka dalībvalstis sniedz gada pārskatu par POP faktisko produkciju un lietojumu, un reizi trijos gados – ziņojumu par citu regulas noteikumu īstenošanu (“12. panta ziņojumi”). Komisijai ziņojumi jāapkopo un jāiekļauj apkopojošā ziņojumā līdz ar informāciju no Eiropas piesārņojošo vielu emisiju reģistra EPER [2], Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistra E-PRTR [3] un Eiropas monitoringa un novērtēšanas programmas EMEP [4] Atmosfēras emisiju pamatsaraksta CORINAIR . Pirmo apkopojošo ziņojumu līgumslēdzējs Komisijas vārdā pabeidza 2009. gadā[5], pamatojoties uz trīsgadu ziņojumiem par 2004.–2006. gada un 2006.-2008. gadu. Šajā ziņojumā aplūkoti apkopojošā ziņojuma secinājumi un līdz 2009. gadam sasniegtais progress, īstenojot Kopienas īstenošanas plānu ( CIP )[6]. Turklāt ziņojumā ieteikti papildu pasākumi, lai nodrošinātu pilnīgu šīs regulas īstenošanu. RAžOšANAS, LAIšANAS TIRGū UN LIETOJUMA KONTROLE Ražošana Nav ziņots par apzināti ražotiem POP , izņemot Rumāniju, kas 2005. un 2006. gadā ražoja lindānu. Šo ražošanu pārtrauca pēc Rumānijas pievienošanās ES, un kopš 2007. gada ES nav ziņots par ražošanu. Atkāpe DDT kā ķīmiska starpprodukta ražošanai nav izmantota un tādējādi vairs nav atbilstoša. Laišana tirgū, imports un lietojums Tikai dažas dalībvalstis ziņoja par laišanu tirgū saskaņā ar vispārējo atbrīvojumu attiecībā uz POP , ko lieto laboratorijas mēroga pētījumos vai kā references standartu. Paziņotie apjomi ir no vairākiem gramiem līdz vairākiem kilogramiem uz dalībvalsti gadā. Iespējams, ka šim nolūkam izlietotais kopējais daudzums ir lielāks nekā ziņots, jo lielākā daļa dalībvalstu veic laboratorijas pētījumus. Nav ziņots par vielām, kas rodas kā nejaušs mikropiesārņojums ( UTC ) vielās, preparātos vai izstrādājumos. Termins UTC nav definēts regulā, kas var kavēt vienotu ievērošanas nodrošināšanu. Piemēram, viena dalībvalsts uzskatīja, ka uguņošanas raķetes neatbilst noteikumiem tikai tad, ja POP koncentrācija pārsniedz robežvērtību, kas noteikta regulas IV pielikumā, kas nozīmē, ka ar atkritumiem saistītā robežvērtība tika izmantota kā UTC definīcija. Darbība Nr. 1: Komisijai jāprecizē termins “nejaušs mikropiesārņojums”. | Regulā paredzēts izņēmums par vielām, kas rodas kā saražoto izstrādājumu sastāvdaļa vai ir lietotas pirms dienas, kad regula stājas spēkā. Tomēr, tiklīdz ir kļuvis zināms par šādiem izstrādājumiem, dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Nīderlandē polihlorbifenili ( PCB ) konstatēti dažās hidrauliskās sistēmās, transformatoros, slēdžos un kondensatoros. Ieteikums Nr. 1: Dalībvalstis turpina identificēt izstrādājumus, kas satur POP un ziņo par tiem Komisijai. | Nelieli lindāna daudzumi tika laisti tirgū Austrijā, Īrijā un Vācijā kā humāno un veterināro zāļu aktīvā viela. Šie lietojumi 2007. gadā tika pakāpeniski izbeigti, lai regulā noteiktajā termiņā no tiem atteiktos pavisam. Spānija 2005. un 2006. gadā importēja no Rumānijas attiecīgi 7,8 un 12 tonnas lindāna. Spānija un Somija izteica savu piekrišanu importēt lindānu līdz 2007. gada 31. decembrim saskaņā ar Roterdamas Konvenciju. Somija atļāva lindāna lietošanu biocīdajos produktos un Spānija – kā kontaktinsekticīdu izmantošanai sabiedrības veselības jomā. Pienākumu neizpilde Ir ziņots par trīs pienākumu neizpildes gadījumiem. Īrija 2008. gada sākumā ziņoja par neliela daudzuma lindāna laišanu tirgū zāļu sastāvā. Dānija 2008. gadā konstatēja heksahlorbenzola ( HCB ) klātbūtni uguņošanas raķetēs. Austrija 2009. gadā apstiprināja HCB klātbūtni 20 % pārbaudīto uguņošanas raķešu, kur tā daudzums bija līdz 4 %. Visas trīs dalībvalstis veica nepieciešamos pasākumus, lai atsauktu neatbilstīgos ražojumus no tirgus. Ieteikums Nr. 2: Dalībvalstīm jāpastiprina produktu atbilstības kontrole saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008[7], ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību. | Jaunu ķīmisko vielu ar POP īpašībām ražošanas un lietošanas novēršana Noteikumus, kas novērš jaunu vielu ar POP īpašībām ražošanu, laišanu tirgū un lietošanu, iekļāva ķīmisko vielu, pesticīdu un biocīdu jaunajā tiesiskajā regulējumā. Saskaņā ar REACH vielām, kas ir noturīgas, bioakumulatīvas un toksiskas ( PBT ) vai ļoti noturīgas un ļoti bioakumulatīvas ( vPvB ), var būt nepieciešama atļauja. Vielām, ko ražo vai importē 10 tonnu vai lielākā apjomā, ir jāveic ķīmiskās drošības novērtējums, kas ietver PBT un vPvB īpašību novērtējumu. Ja apjoms pārsniedz 100 tonnas, reģistrācijai nepieciešami īpaši PBT īpašību novērtējuma testi. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū[8] darbīgo vielu, drošinātājvielu vai sinerģistu var apstiprināt tikai tad, ja tā nav POP , PBT vai vPvB viela. Viela jāuzskata par potenciāli aizstājamu, ja tā atbilst diviem PBT kritērijiem. Komisijas priekšlikums COM (2009) 267 par biocīdajiem produktiem ierindo PBT starp vielām, kas jāaizstāj, un ko nevar uzskatīt par zema riska vielām. KRāJUMI Četras dalībvalstis ziņoja par POP pesticīdu krājumiem. Spānija ziņoja, ka tā kontrolētos apstākļos glabā 5000 tonnas lindāna. Bulgārija, Ungārija un Lietuva ziņoja par apmēram 15 000 tonnām novecojušu pesticīdu ar nezināmu POP saturu. Paziņojumi par eksportu, ko Vācija iesniegusi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 689/2008[9] par bīstamo ķīmisko vielu eksportu un importu, kā arī tās ziņojumi saskaņā ar 12. pantu liecina, ka Vācijā ir lindāna krājumi. Desmit dalībvalstis ir ziņojušas par krājumiem vairāk nekā 91 000 tonnām iekārtu veidā, kas satur PCB . Šie krājumi var būt lielāki, jo dažas dalībvalstis var ziņot par šo jautājumu tikai saskaņā ar Direktīvu 96/59/EK[10] ( PCB direktīva) par polihlorbifenilu ( PCB ) un polihlorterfenilu ( PCT ) apsaimniekošanu. Saskaņā ar PCB direktīvu iekārtu krājumu sarakstus, kurās PCB daudzums ir vairāk nekā 5 dm³, to likvidācijas plānus un mazāku iekārtu savākšanas un likvidācijas plānus izstrādājušas visas dalībvalstis. Dalībvalstis turpina centienus likvidēt PCB un ar PCB piesārņotas iekārtas, jo mazās iekārtas jālikvidē pēc iespējas drīzāk un iekārtas ar PCB daudzumu vairāk nekā 5 dm³ jālikvidē vēlākais 2010. gadā. Darbība Nr. 2: Pēc tam, kad beidzies 2010. gada termiņš, Komisija pārbauda šī noteikuma īstenošanu un sniedz ziņojumu. Darbība Nr. 3: Komisija izskaidro ziņošanas pienākumu attiecībā uz PCB. | IZPLūžU IEROBEžOšANA, SAMAZINāšANA, LIKVIDēšANA UN EMISIJU UZSKAITE Emisiju uzskaite (saskaņā ar protokolu, konvenciju un E-PRTR ) Protokols ietver pienākumu uzturēt polihlordibenzodioksīnu un polihlordibenzofurānu ( PCDD/F ), policiklisko aromātisko ogļūdeņražu ( PAH ) un heksahlorbenzola ( HCB ) emisiju gaisā uzskaiti[11] un katru gadu par to ziņot EMEP datu centram.[12]. PCDD / F un PAH emisiju aplēses regulāri ziņo 24 dalībvalstis, HCB emisiju aplēses – 21 dalībvalsts un PCB emisiju aplēses brīvprātīgi ziņo 18 dalībvalstis. ES 2007. gadā kopējās polihlordibenzodioksīnu un polihlordibenzofurānu ( PCDD/F ) emisijas ir 2,21 kg I-TEQ , policiklisko aromātisko ogļūdeņražu ( PAH ) emisijas – 1369 tonnas, heksahlorbenzola ( HCB ) – 657 tonnas un polihlorbifenilu ( PCB ) emisijas – 2,9 tonnas. Ieteikums Nr. 3: Dalībvalstīm regulāri un vispusīgi jāziņo EMEP emisiju dati. | Konvencijas pieeja ir vairāk uz avotiem balstīta nekā EMEP , un tā ietver emisijas arī augsnē un ūdenī. Komisija aktīvi veicinājusi globālā standartizētā instrumentu kopuma attīstību, ko izmanto PCDD/F izplūžu identificēšanai un kvantitatīvai noteikšanai, un ar ko palīdz valstīm izveidot to emisiju uzskaiti. Dažas dalībvalstis šo metodi ietvērušas savos rīcības plānos. E-PRTR izveidoja ar Regulu (EK) Nr. 166/2006[13]. Tajā ir dati par emisijām no aptuveni 24 000 rūpnieciskām iekārtām 65 saimnieciskās darbības jomās attiecībā uz 91 piesārņotāju, ietverot visus POP . Dati par 2007. un 2008. pārskata gadu ir publiski pieejami. Negaidīti, ka 2007. gada dati rāda ne tikai ziņojumus par nejaušām POP emisijām, bet arī par apzināti radītām POP emisijām, piemēram, aldrīnu (153 kg), dieldrīnu (143 kg), endrīnu (98 kg), heptahloru (2 kg), DDT (3 kg), un heksahlorcikloheksānu (263 kg). Ieteikums Nr. 4: Dalībvalstīm jāizmeklē aizliegto vielu emisiju cēlonis un jāveic attiecīgi pasākumi. | Starp EMEP un E-PRTR datiem ir dažas neatbilstības. E-PRTR aptver tikai lielus stacionārus piesārņojuma avotus un paziņotās emisijas nedrīkst pārsniegt valsts kopējās emisijas, kuras paziņotas saskaņā ar EMEP , kas ietver visas valsts ģeogrāfiskā apgabalā radušās antropogēnās emisijas. Tomēr septiņas dalībvalstis ziņoja par lielākām E-PRTR emisijām nekā valsts kopējās emisijas. Par dažiem POP tika ziņots tikai E-PRTR un nevis EMEP , kaut gan tie paši dati būtu jāziņo EMEP . Ieteikums Nr. 5: Dalībvalstīm jānodrošina emisiju ziņojumu konsekvence un maksimāla izmantošana. | Emisiju samazināšana Jauna informācija, kas saistīta ar POP veidošanās un izplatīšanās vidē novēršanu un kontroli, tika iegūta, pārskatot uzziņu dokumentus ( BREF ) par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem ( BAT ). Pārskatītie cementa, kaļķa un magnija oksīda BREF tika pieņemti 2010. gada pirmajā pusē un satur jaunus secinājumus par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem, lai novērstu un mazinātu POP , jo īpaši PCDD/F emisijas. Darbība Nr. 4: Komisijai jāpabeidz pašlaik notiekošā dzelzs un tērauda BREF un krāsaino metālu BREF pārskatīšana. | Ir izpētīta ietekme, ko rada sadedzināšanas iekārtu ar jaudu mazāku par 50 MW ietveršana pārskatītās Direktīvas 2008/1/EK[14] par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli darbības jomā ( IPPC direktīva)[15],[16]. Jaudas sliekšņa samazināšana līdz 20 MW varētu ietekmēt 3200 iekārtas, kas ļautu ievērojami samazināt cieto daļiņu un, iespējams, arī POP emisijas. Komisija šīs iekārtas iekļāva pārskatīšanas priekšlikumā. Ir atzīta PCDD/F nepārtrauktu mērījumu un dioksīniem līdzīgo PCB monitoringa lietderība atkritumu sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas iekārtās[17]. Nepārtraukta PCDD/F paraugu ņemšana ir iespējama, un tiek veiksmīgi izmantota vairākās dalībvalstīs, it īpaši Beļģijā. Tās obligāta veikšana varētu uzlabot informāciju par emisijām un attiecīgo tiesību aktu saskaņošanu. Ekonomiskā ietekme nozares līmenī ir ierobežota, bet varētu būt nozīmīga mazajiem uzņēmumiem. Iespēja noteikt termiņu, no kura jāveic nepārtraukti PCDD/F emisiju gaisā mērījumi, ir iekļauta IPPC pārskatīšanas priekšlikumā. Dioksīniem līdzīgo PCB monitoringa pētījumi bija nepārliecinoši. Komisija ir pilnvarojusi Eiropas Standartizācijas komiteju ( CEN ) pabeigt analītisko standartu dioksīniem līdzīgo PCB emisiju gaisā mērīšanai. Praktisko testu mērījumus veica 2008. un 2009. gadā. Standarta metode ir gaidāma 2011. gadā. Saistībā ar Direktīvu Nr. 2009/125/EK par ekodizaina prasībām ar enerģiju saistītiem ražojumiem, tika analizēta cietā kurināmā nelielo sadedzināšanas iekārtu ietekme uz vidi[18], tostarp PCDD/F emisijas, un tika ieteikti veidi, kā uzlabot to ekoloģiskos raksturlielumus. Darbība Nr. 5: Komisijai jāiesniedz īstenošanas pasākumi, kas nosaka minimālās ekodizaina prasības attiecībā uz cietā kurināmā nelielām sadedzināšanas iekārtām. | Tika analizētas PCDD/F emisiju no vietējiem avotiem novērtēšanas metodes un prakse, kā arī iespējas samazināt šīs emisijas[19]. Ziņojumā identificēja arī šķēršļus precīzai novērtēšanai un efektīvai rīcībai. Secinājumi un ieteikumi brošūras[20] veidā tika izplatīti valsts iestādēm un lēmumu pieņēmējiem. ATKRITUMU APSAIMNIEKOšANA Regula ir grozīta četras reizes attiecībā uz noteikumiem par atkritumiem. Robežkoncentrācijas tika noteiktas ar Regulas (EK) Nr. 1195/2006[21], un Regulas (EK) Nr. 172/2007[22] attiecīgi IV un V pielikumu. V pielikums tika grozīts ar Regulu (EK) Nr. 323/2007[23], lai pirms pastāvīgas noglabāšanas atļautu pirmsapstrādes darbības ar atkritumiem, kas satur POP . Turpmāk ar Regulu (EK) Nr. 304/2009[24], grozīja IV un V pielikumu, lai tos saskaņotu ar Bāzeles konvencijas atjauninātajiem vispārīgajiem tehniskajiem norādījumiem par POP atkritumu apsaimniekošanu, kā rezultātā operācija “R4 Metālu un metālu savienojumu pārstrāde/reģenerācija” iekļauta pieņemamās darbībās, lai iznīcinātu vai neatgriezeniski pārveidotu POP atkritumus. Regulā noteiktos apstākļos atļautas alternatīvas pārstrādes metodes, nevis POP atkritumu iznīcināšana vai neatgriezeniska pārveidošana, ja nepārsniedz regulas V pielikumā noteikto robežkoncentrāciju. Lai atvieglotu obligāto paziņojumu iesniegšanu un to pamatojumu attiecībā uz šīs atkāpes izmantošanu, Komisija Lēmumā 2009/63/EK[25] sniedza paziņojuma paraugu. Izņēmuma klauzulu ir izmantojušas divas dalībvalstis. Vācija 2008. gadā atļāva bīstamo atkritumu pazemes glabātavā noglabāt 50 tonnas PCB saturošu būvgružu un ēku nojaukšanas atkritumu. Somija 2009. gadā bīstamo atkritumu poligonā atļāva pēc stabilizācijas apglabāt 2000 tonnas ar PCDD/F piesārņotas grunts. Dānija, Francija, Nīderlande un Slovākija valsts īstenošanas plānā norāda, ka tās vēlas izmantot atkāpi. Lai gan tikai dažas dalībvalstis ir izmantojušas šo atkāpi, jānorāda, ka pagājis salīdzinoši īss laiks kopš tika noteiktas robežkoncentrācijas un vēl jāiznīcina ievērojams daudzums POP krājumu. Turklāt regula tiks vēl papildināta, iekļaujot vēl citas POP vielas. Nevar izslēgt, ka šīm vielām var būt nepieciešams turpmāk izmantot atkāpes. Tādēļ esošajā izņēmuma klauzulā nekādas izmaiņas patlaban nav paredzētas. ĪSTENOšANAS PLāNI Līdz šim brīdim 24 dalībvalstis ir ratificējušas Konvenciju. Īrija, Itālija un Malta parakstīja konvenciju 2001. gada maijā, bet vēl nav to ratificējušas. Ieteikums Nr. 6: Dalībvalstīm jāpabeidz ratifikācijas process. | Līdz šim 19 dalībvalstis ir izstrādājušas valsts īstenošanas plānu un iesniegušas Konvencijas sekretariātam un Komisijai. Portugālei un Grieķijai ir beidzies 2 gadu termiņš pēc Konvencijas stāšanās spēkā, bet tas vēl turpinās Igaunijai, Polijai un Ungārijai. Sabiedrības līdzdalība valsts īstenošanas plāna attīstībā kopumā tika nodrošināta, izmantojot ieinteresēto personu un ekspertu apspriešanos sagatavošanas procesā. Nejaušu POP identificēšanas, raksturošanas un emisiju samazināšanas pasākumu valsts rīcības plāns ( NAP ) jāsagatavo kā valsts īstenošanas plānsa ( NIP) daļa. Visas dalībvalstis, kuras pabeigušas NIP , ir izstrādājušas arī NAP . Turklāt Polija nav paziņojusi savu NIP , bet ziņoja, ka pastāv NAP . Nejaušu POP emisiju avotus galvenokārt identificē, pārbaudot emisiju kategorijas, kas norādītas spēkā esošajos ES tiesību aktos ( IPPC direktīvā, E-PRTR regulā, PCB direktīvā) vai starptautiskos instrumentos ( EMEP / EEA , un dažos gadījumos arī ANO Vides programmas ( UNEP ) dioksīna instrumentu kopumā). Vairākas dalībvalstis ziņoja par papildu darbībām, piemēram, pētījumiem, lai identificētu jaunus POP avotus vai piesārņotās vietas. Avotu raksturojumus izveido, veicot emisiju mērījumus vai aplēses, kurās izmanto datus par darbībām no statistikas birojiem un emisijas koeficientus no EMEP / EEA rokasgrāmatas vai UNEP dioksīnu instrumentu kopuma. Pasākumi POP emisiju samazināšanai galvenokārt balstās uz atbilstības panākšanu ES tiesību aktiem. Šie pasākumi ietver prasības attiecībā uz vides atļauju saskaņā ar IPPC direktīvu, identifikāciju un PCB krājumu iznīcināšanu saskaņā ar PCB direktīvu, emisiju kontroli ūdens vidē atbilstīgi Ūdens pamatdirektīvai[26] un citiem tiesību aktiem par ūdens resursiem un POP atkritumu iznīcināšanu saskaņā ar šo regulu. Turklāt arī valsts līmenī ziņots par dažiem pasākumiem, piemēram, par atklātas sadedzināšanas aizlieguma noteikšanu nolūkā samazināt emisijas, reklāmas un izglītošanas pasākumiem par biodegvielu pareizu sadedzināšanu, plāniem ar tiesību aktiem noteikt prasības attiecībā uz emisijām no plītīm, krāsnīm un katliem, kā arī ar tiesību aktiem noteikt prasības attiecībā uz emisijām no krematorijām. Ieteikums Nr. 7: Dalībvalstīm jāpabeidz NIP, ieskaitot NAP, un jāizskata to atjauninājumi. | Kopienas īstenošanas plāns ( CIP ) tika izstrādāts[27] 2007. gadā. Tajā noteikti pašreizējie pasākumi ES līmenī, kas saistīti ar POP , novērtēta to efektivitāte un pietiekamība, izpildot Konvencijas saistības, noteikta vajadzība pēc ES līmeņa papildu pasākumiem un izstrādāti turpmākie īstenošanas pasākumu plāni. No 32 darbībām, kas norādītas Kopienas īstenošanas plānā, 12 darbības ir nepārtrauktas (1., 7., 9., 11., 23., 25.–27., 29.-32. darbība) un fiksēts termiņš ir noteikts 20 darbībām. No šīm tika pabeigtas 15 darbības, bet 5 darbības (2., 4., 14., 19. un 22. darbība) vēl jāīsteno. Darbība Nr. 6: Komisijai jāturpina darbs, lai pabeigtu darbības, kas vēl nav pabeigtas, un atjauninātu Kopienas īstenošanas plānu, ņemot vērā tehnisko un juridisko šīs jomas attīstību, jāietver Konvencijā 9 jaunās vielas un šajā ziņojumā uzskaitītie atzinumi. | MONITORINGS Visas dalībvalstis, izņemot Ungāriju, ziņoja, ka ir ieviestas vairākas POP vides monitoringa darbības. Aptvertās vielas galvenokārt ir PCDD/F un PCB , kā arī POP pesticīdi vai PAH . Diemžēl, nav izmaiņu tendenču analīzes laikā, telpiskā sadalījuma, nav noteikts arī sākotnējais stāvoklis ES līmenī, un tāpēc ar pieejamajiem datiem nevar novērtēt politikas efektivitāti. Informācijā, ko paziņojušas dalībvalstis, trūkst politikas efektivitātes novērtēšanai vajadzīgo datu. Šim nolūkam piemērotie izejas dati ir dažādās datubāzēs, kurām ir atšķirīgs formāts. Tāpēc šos datus var analizēt tikai ar grūtībām. Visbeidzot, nav pietiekama datu salīdzināmība. Darbība Nr. 7: Komisijai jāapsver iespēja izveidot ķīmisko datu centru, kas nodrošina ķīmiskā monitoringa datu vākšanu, pieejamību, apmaiņu un salīdzināmību, ieskaitot datus no nesen uzsāktā cilvēka biomonitoringa darbībām. | INFORMāCIJAS APMAIņA Informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju nodrošina kompetento iestāžu ( CA ) regulāras sanāksmes. Savas CA ir izvirzījušas 26 dalībvalstis. Igaunija to vēl nav izdarījusi. Informācijas apmaiņai starp CA un grupas novērotājiem izmanto tīmekļa lietojumprogrammu, ko pārvalda Komisija. Turklāt informācijas apmaiņu vēl nodrošina darba grupu sanāksmes un saskaņā ar citiem tiesību aktiem izveidotu CA sanāksmes. Informācijas apmaiņa ar trešām valstīm tiek nodrošināta cita starpā ar dalību starptautiskās sanāksmēs un darba grupās saskaņā ar Konvenciju. Dalībvalstis pastāvīgi ziņo par izpratnes paaugstināšanas, sabiedrības informēšanas un apmācības darbībām. Tipiski risinājumi ir specializētas tīmekļa vietnes, brošūras, vadlīnijas, darba grupas un semināri. TEHNISKā PALīDZīBA Komisija sniedz brīvprātīgu atbalstu Sekretariātam efektivitātes novērtēšanā un saistībā ar dioksīnu instrumentu kopumu. Dažas dalībvalstis ziņoja par daudzām atbalsta darbībām, bet citas nespēja sniegt atbalstu. 17 dalībvalstis ir donori Pasaules Vides fondā ( GEF ), kas ir Konvencijas finanšu mehānisms. Sniegtais atbalsts ietver atbalstu pušu dalībai konferencēs, krājumu identifikācijai un iznīcināšanai, atkritumu apsaimniekošanai, paraugu ņemšanai un analīzes metodēm, monitoringam un dekontaminācijai, valstu īstenošanas plānu un tiesiskā regulējuma izstrādei, pētniecības un rīcībspējas palielināšanas pasākumiem. Par tiešo atbalstu Konvencijai starp Komisiju un dalībvalstīm ir vāja koordinācija, kas varētu uzlabot atbalsta efektivitāti un nodrošinātu, ka Eiropas Savienībai ir lielāka ietekme uz turpmākās rīcības virzienu. Ieteikums Nr. 8: Komisijai un dalībvalstīm jākoordinē savs brīvprātīgais atbalsts Konvencijas sekretariātam. Tām dalībvalstīm, kuras vēl nav GEF donori, jāapsver iespēja kļūt par ieguldītājiem. | ZIņOšANA Ikgadējo un 12. panta trīsgadu ziņojumu paraugs tika izveidots ar Komisijas Lēmumu Nr. 2007/639/EK[28]. Savu pirmo trīsgadu ziņojumu, kas bija galvenokārt par 2004.-2006. gadu, sniedza 23 dalībvalstis. Tika saņemti 14 gada ziņojumi par 2006. gadu, 21 ziņojums par 2007. gadu un 21 ziņojums par 2008. gadu. Igaunija, Grieķija, Malta un Portugāle vēl nav iesniegušas nevienu ziņojumu. Ieteikums Nr. 9: Dalībvalstīm regulāri jāziņo Komisijai. | Pieņemtais ziņojuma paraugs ir izpildījis savu lomu atvieglot pirmo pārskatu. Lielākā daļa parauga der arī turpmākajiem ziņojumiem, bet dažas trīsgadu ziņojuma daļas attiecas tikai uz pirmo pārskatu. Darbība Nr. 8: Komisijai jāpārskata pašreizējais ziņošanas paraugs, lai palielinātu tā skaidrību un datu (monitoringa) izmantojamību un jānodrošina tā saderība ar kopīgās vides informācijas sistēmas (SEIS)[29] principiem. | SODI Lielākā daļa dalībvalstu ir paredzējušas noteikumus par sodiem, kas saistītas ar regulas 3., 5. un 7. pantu. Tikai Ungārija nav ziņojusi par stingriem noteikumiem attiecībā uz sodiem par pārkāpumiem, bet Spānija, Īrija un Zviedrija ziņojušas, ka ir noteikumu projekti par sankcijām, taču tie vēl nav spēkā. Vispār sodus iedala atkarībā no pārkāpuma veida un pārkāpēja. Tie ietver naudas sodus (apjomā no dažiem euro līdz 10 miljoniem euro) un cietumsodu (sākot no dažām dienām līdz 5 gadiem). Noteikumu ievērošanu lielākajā daļā dalībvalstu nodrošina, izmantojot regulāras pārbaudes. Noteikumu ievērošanas nodrošināšanas intensitāti nevar izvērtēt. Līdz šim ir ziņots par trīs pienākumu neizpildes lietām, sk. 2.2. iedaļu. Visos gadījumos tika veikti pasākumi, lai izņemtu ražojumu no tirgus, bet nav pieejama informācija par to, vai tika piemēroti sodi. Darbība Nr. 9: Komisijai jāprecizē situācija attiecībā uz sodiem, un atbilstoši jārīkojas. | SECINāJUMI Regulas prasības attiecībā uz POP ražošanu lielākoties ir izpildītas. Ražošana, laišana tirgū un lietošana ir pakāpeniski izbeigta, ir izveidota un tiek atjaunināta krājumu uzskaite. Dalībvalstis turpina centienus likvidēt krājumus, jo īpaši ņemot vērā PCB iekārtu termiņa beigas 2010. gadā. Izveidota nejaušu POP emisiju uzskaite, bet tās dati ir nepilnīgi un pretrunīgi. Datu trūkums ietver arī avotu, vides segmentu, POP vielu skaita, un novērtējumu pilnīguma izmaiņu un ziņošanas metodiku nepietiekamu aptvērumu. Pretrunas ir vērojamas starp E-PRTR un EMEP emisiju aplēsēm. Emisiju datu deficīts ir īpaši kritisks attiecībā uz ūdens un sauszemes vidi, kā arī HCB un PCB emisijām, bet visi novērtējumi gūs labumu no uzlabotas ziņošanas. Tas ietver nepieciešamību atjaunināt, sīkāk precizēt un pārskatīt emisiju koeficientu izmantošanu. To risinās, pastāvīgi pārskatot EMEP / EEA rokasgrāmatas un UNEP dioksīnu instrumentu kopumu projektus. Sistemātiska informācijas apmaiņa starp dalībvalstu iestādēm par piemērotajām metodēm būtu papildu instruments, lai vēl vairāk uzlabotu aplēšu ticamību. Valsts īstenošanas plānu izstrāde saskaņā ar Konvencijas prasībām un ar to saistītā valstu rīcības plānu izstrāde attiecībā uz nejaušām POP emisijām vēl nav pabeigta, bet vairākās dalībvalstīs nav pat sākta. Valsts īstenošanas plānus un saistītos valsts rīcības plānus ir izstrādājušas un iesniegušas Konvencijas sekretariātam 19 dalībvalstis. Valsts rīcības plāns kopumā ietver nejaušu POP identificēšanas, raksturojuma un samazināšanas pasākumu aprakstus. PCDD/PCDF un PAH līdz PCB un HCB uzskaites paplašināšana ir prioritāte. Pasākumi IPPC direktīvas, labāko pieejamo tehnisko paņēmienu un citu ES emisiju ierobežojumu īstenošanai joprojām turpinās daudzās dalībvalstīs. Apkure ir kļuvusi par jaunu prioritāro jautājumu (ko izraisa fosilo degvielu izmantošanas aizstāšanas pasākumi), kam seko krājumu un vides sloga, kā arī atkritumu atklātas sadedzināšanas likvidēšana. Noteikumi par atkritumiem ir labi īstenoti. Ir noteiktas POP satura vai koncentrācijas augstākās un zemākās robežvērtības. Nav paredzēts mainīt spēkā esošo atkāpes klauzulu, kurā ārkārtējos apstākļos paredz POP iznīcināšanai vai neatgriezeniskai pārveidošanai alternatīvas iespējas darbībām ar atkritumiem. POP vides monitorings ir izveidots vairumā dalībvalstu. Tomēr nav ES mēroga datubāzes, kas ļautu novērtēt vides izmaiņu tendences laikā, arī dalībvalstu sniegtā informācija nav pietiekama, lai novērtētu politikas efektivitāti ES līmenī. Nepieciešams plašāk un detalizētāk apkopot salīdzināmus monitoringa datus ES līmenī un izveidot kopīgu informācijas sistēmu. Ziņošanas pienākuma izpilde nav apmierinoša. Ievērojams skaits dalībvalstu nav izpildījušas savus ziņošanas pienākumus. Jāuzlabo iesniegtās informācijas kvalitāte. Ziņojumu paraugu būtu labi pārskatīt, lai palielinātu skaidrību un atbilstību SEIS principiem. ES atbalsta labāka koordinācija uzlabotu tā efektivitāti un redzamību. Komisija turpinās strādāt ar dalībvalstīm, lai uzlabotu īstenošanu ar mērķi aizsargāt pret POP cilvēku veselību un vidi. Izmantotie saīsinājumi un mērvienības BAT Labākie pieejamie tehniskie paņēmieni ( Best Available Techniques ) BREF Uzziņu dokuments par labākajiem pieejamiem tehniskajiem paņēmieniem ( Best Available Techniques Reference Document ) CA Kompetentās iestādes ( Competent Authorities ) CEN Eiropas Standartizācijas komiteja (European Committee for Standardization ) CIP Kopienas īstenošanas plāns ( Community Implementation Plan ) CORINAIR Atmosfēras emisiju pamatsaraksts ( Core Inventory of Air Emissions ) DDT D ihlor d ifenil t rihloretāns EEA Eiropas Vides aģentūra ( European Environmental Agency ) EMEP Eiropas monitoringa un novērtēšanas programma ( European Monitoring and Evaluation Programme ) EPER Eiropas piesārņojošo vielu emisiju reģistrs ( European Pollutant Emission Register ) E-PRTR Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistrs ( European Pollutant Release and Transfer Register ) GEF Pasaules vides fonds ( Global Environmental Facility ) HCB Heksahlorbenzols IPPC Piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole ( Integrated Pollution Prevention and Control ) I-TEQ Starptautiskais toksiskuma ekvivalents ( International Toxic Equivalent ) MW Megavats NAP Valsts rīcības plāns ( National Action Plan ) NIP Valsts īstenošanas plāns ( National Implementation Plan ) PAH Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži ( Polycyclic Aromatic Hydrocarbons ) PBT Noturīgs, bioakumulatīvs, toksisks ( Persistent, Bioaccumulative, Toxic ) PCB Polihlorbifenili PCDD/F Polihlordibenzodioksīni un polihlordibenzofurāni PCT Polihlorterfenili POP Noturīgi organiski piesārņotāji ( Persistent Organic Polluntants ) REACH Ķīmisko vielu reģistrācija, novērtēšana, atļaušana un ierobežošana ( Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals ) SEIS Kopīgi izmantojama vides informācijas sistēma ( Shared Environmental Information System ) UNEP ANO Vides programma ( United Nation Environmental Programme ) UTC Nejaušs mikropiesārņojums ( Unintentional Trace Contaminants ) vPvB Ļoti noturīgs, ļoti bioakumulatīvs ( very Persistent, very Bioaccumulative ) [pic][pic][pic] [1] OV L 229, 29.6.2004., 5. lpp. [2] EPER (Eiropas Piesārņojošo vielu emisiju reģistrs), kas izveidots ar Komisijas Lēmumu 2000/479/EK. [3] E-PRTR (Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistrs), kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 166/2006. [4] EMEP (Sadarbības programma pārrobežu gaisa piesārņojuma lielos attālumos monitoringam un novērtēšanai Eiropā). [5] http://ec.europa.eu/environment/pops/index_en.htm. Līgumslēdzējs, kas rakstīja šo ziņojumu, ir atbildīgs par tā saturu. [6] SEC(2007) 341. [7] OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp. [8] OV L 309, 24.11.2009., 1. lpp. [9] OV L 204, 31.7.2008., 1. lpp. [10] OV L 243, 24.9.1996., 31. lpp. [11] Pēc īpaša EMEP/CORINAIR vadlīniju dokumenta, kas tagad papildināts ar ziņošanas emisijas datu pamatnostādnēm saskaņā ar Konvenciju par tāldarbīgu pārrobežu gaisa piesārņojumu un kopīgo EMEP / EEA Gaisa piesārņojošo vielu emisiju uzskaites rokasgrāmatu. [12] http://www.ceip.at/emission-data-webdab/. [13] OV L 33, 4.2.2006., 1. lpp. [14] OV L 24, 29.1.2008., 8. lpp. [15] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/gathering_amendments/final_report/factsheet_combustion/_EN_1.0_&a=d. [16] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/combustion_20-50/final_report&vm=detailed&sb=Title. [17] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/waste_incineration/final_report. [18] http://www.ecoaircon.eu/ . [19] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/report09.pdf. [20] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/brochure09.pdf. [21] OV L 217, 8.8.2006., 6. lpp. [22] OV L 55, 23.2.2007., 1. lpp. [23] OV L 85, 27.3.2007., 3. lpp. [24] OV L 96, 15.4.2009., 33. lpp. [25] OV L 23, 27.1.2009., 30. lpp. [26] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [27] SEC(2007) 341. [28] OV L 258, 4.10.2007., 39. lpp. [29] COM(2008) 46.