Iepriekš minēto pienākumu kontekstā Komisija saņēma 27 ziņojumus: 26 no Eiropas Savienības (ES) dalībvalstīm un vienu no Norvēģijas kā Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) dalībvalsts. Dalībvalstu iesniegtie sākotnējie ziņojumi ir pieejami šādā adresē:

Direktīvu novēlotās transponēšanas dēļ ziņošanas pienākums pirmo reizi tika īstenots 2018. gadā. Tādējādi ziņojumi principā aptvēra laikposmu no 2017. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim (pat ja dalībvalsts transponēja direktīvas pēc 2017. gada 1. janvāra) atkarībā no datu pieejamības.

https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/country-reports_lv .

2.Dalībvalstu pārraudzības ziņojumu kopsavilkums

Kopumā var secināt, ka visos saņemtajos ziņojumos kvalitatīvā informācija prevalēja pār kvantitatīvajiem datiem. Tomēr kvantitatīvo datu nepilnīgums ierobežoja iespējas visaptveroši apkopot un/vai salīdzināt pieejamos datus ES līmenī.

2.1.Kvantitatīvie pamatrādītāji — iepirkumu skaits un vērtība

Kvantitatīvie rādītāji ir nepieciešami, lai definētu iepirkuma tirgu. Dalībvalstis minēja vairākas problēmas, ar kurām saskārās šā ziņošanas pasākuma īstenošanas laikā, piemēram, daļēji vai trūkstoši ievaddati vai šādu datu neesība utt. Pats uzdevums, šķiet, ir bijis tik sarežģīts un resursietilpīgs, ka dažas dalībvalstis šajā sakarā nolēma meklēt papildu palīdzību.

Paturot prātā iepriekš minētās problēmas, kas radās, vācot datus, 1. tabulā ir apkopoti atlasītie pamatrādītāji, kas saņemti no dalībvalstīm pirmā ziņošanas pasākuma laikā (tabulas dati attiecas uz iepirkuma izsludināšanu, ja vien nav norādīts citādi).

Piezīmes. Dānija — to iepirkumu vērtība, kas nepārsniedz robežvērtību, attiecas tikai uz piedāvājumiem, kas skar pārrobežu intereses, Francija — dati tikai par 2016. gadu un summām, kas pārsniedz 90 000 EUR, ja vien ziņošana nav brīvprātīga, Ungārija — vērtības attiecas uz līgumiem, par kuriem piešķirtas slēgšanas tiesības, Īrija — dati attiecas uz paziņojumiem par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu, Itālija — to preču un pakalpojumu iepirkumu, kas pārsniedz vai nepārsniedz robežvērtību, aptuvens sadalījums, pamatojoties uz līguma vērtību, kas nepārsniedz 150 000 EUR, Luksemburga — procedūru skaits attiecas uz līgumiem, par kuriem piešķirtas slēgšanas tiesības, Malta — dati attiecas uz līgumiem, par kuriem piešķirtas slēgšanas tiesības, Nīderlande — dati par 2015. gadu, Rumānija — pārskata periods no 2017. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 28. februārim, Slovākija — dati par ES robežvērtību nepārsniegušajiem iepirkumiem attiecas uz to līgumu skaitu, par kuriem piešķirtas slēgšanas tiesības, un līgumu paredzamo vērtību, Spānija — datu vākšana ir pabeigta 2017. gada 15. decembrī, Zviedrija — dati par 2016. gadu.

Kā redzams 1. tabulā, iesniegtajā informācijā ir vairākas nekonsekvences — informācijas trūkums, apvienoti ziņojumi (piemēram, par robežvērtību pārsniegušajiem un nepārsniegušajiem iepirkumiem tiek ziņots kopā) vai ziņojumi par dažādiem publiskā iepirkuma procesa posmiem (piemēram, dati par uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus, nevis līgumiem, par kuriem piešķirtas slēgšanas tiesības) un dažādiem periodiem. Šādu ievaddatu apstrāde kļūst problemātiska, ja viss iepriekš minētais ir apvienojumā ar tādām problēmām kā šaubas par mērvienību salīdzināmību vai tvēruma atšķirības (t. i., ES robežvērtību nepārsniegušā iepirkuma pārraudzība ir atkarīga no valstu robežvērtību līmeņa, kas ievērojami atšķiras). Tāpēc no dalībvalstīm saņemtā informācija tika uzrādīta “tāda, kā ir”, ieskaitot trūkstošo ievaddatu vietturus (pat ja ievaddatu trūkums daļēji saistīts ar datu vākšanas brīvprātīgo raksturu), un nav aprēķināti ES līmeņa agregāti uz saņemtās informācijas pamata.

Vairākos gadījumos, kad dati par nepārsniegtām un pārsniegtām robežvērtībām tika ziņoti atsevišķi, valsts rādītāji par robežvērtību pārsniegušajiem iepirkumiem atšķīrās no datiem, kas savākti, izmantojot TED (Tenders Electronic Daily). Tas var būt saistīts ar vairākiem faktoriem, piemēram, nepietiekamu datu pārraides un/vai publicēšanas integrāciju starp valstu sistēmām un TED, un šis jautājums tiks pētīts sīkāk. Šādu neatbilstību piemēri ir sniegti 2. tabulā.

2017 (2016 SE) Valsts TED publicētie LP salīdzinājumā ar valsts ziņojumā publicētajiem TED publicētie LSTP salīdzinājumā ar valsts ziņojumā publicētajiem FI 87 % 93 % HU 84 % 108 % SE 89 % 107 %

1. attēlā norādīts ES robežvērtību nepārsniegušo un pārsniegušo iepirkumu īpatsvars tām atlasītajām dalībvalstīm, kas iesniedza arī ES robežvērtību pārsniegušo publisko iepirkumu vērtību.

Grafikā norādīti dažādie starp atlasītajām dalībvalstīm pastāvošie modeļi, kas varētu būt skaidrojami ar valstu robežvērtību līmeņu atšķirībām, kā arī dažādām datu vākšanas metodikām. Interesanti, ka dažās valstīs (Nīderlandē un Portugālē) robežvērtību nepārsniegušie iepirkumi ir būtiskāki par robežvērtību pārsniegušajiem iepirkumiem. Tas uzsver valstu iepirkuma tirgu svarīgumu, kā arī ar TED nesaistītas datu vākšanas un pārraudzības svarīgumu (tikai dalībvalstu uzdevums).

2.2. Biežākie nepareizas piemērošanas vai juridiskās nenoteiktības avoti

Šajā iedaļā uzmanība pievērsta biežāk sastopamajiem nepareizas piemērošanas vai juridiskās nenoteiktības avotiem, tostarp iespējamām strukturālām vai regulārām problēmām publiskā iepirkuma noteikumu piemērošanā, par kurām ziņojušas dalībvalstis. Visbiežāk konstatētās vispārējās problēmas bija šādas:

·praktiķi nepietiekami pārzina noteikumus, jo īpaši noteikumus, kas nav precizēti judikatūrā,