LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 39/32

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

(2009/C 39/10)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

KOPSAVILKUMS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“HAJDÚSÁGI TORMA”

EK Nr.: HU-PDO-005-0391-21.10.2004

ACVN ( X ) AĢIN ( )

Šis kopsavilkums nosaka galvenos produkta specifikācijas elementus informācijas nolūkā.

1. Atbildīgais departaments dalībvalstī:

Nosaukums: Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium – Élelmiszerlánc-elemzési Főosztály Adrese: Kossuth Lajos tér 11. H-1055 Budapest Tālr.: (36-1) 301 44 19 Fakss: (36-1) 301 48 08 E-pasts: zobore@fvm.hu

2. Grupa:

Nosaukums: Hajdúsági Torma Termékpálya Bizottság (Hajdúsági TOTEB) (Horseradish Product Line Committee) Adrese: Diószegi út H-4002 Debrecen Tālr.: (36-52) 412 919 Fakss: (36-52) 442 545 E-pasts: parmen@parmen.hu Sastāvs: ražotāji/pārstrādātāji ( X ) citi ( X )

3. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

4. Specifikācija:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta prasību kopsavilkums)

4.1. Nosaukums: “Hajdúsági torma”

4.2. Apraksts: Aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Hajdúsági torma” var attiecināt uz Armoracia rusticana (sin. A. lapathifolia) sugas mārrutku Hajdúság reģionam raksturīgo vietējo šķirņu saknēm, kuras pavairo ar sakņu spraudeņiem. Pārtikā izmanto auga sakni vai sakneni, kas veidojas, paresninoties pērnajā gadā novāktai galvenajai saknei, kuru izmanto pavairošanai; periods starp stādīšanu un ražas novākšanu ir aptuveni 180 dienas. Hajdúság reģionā audzētajām mārrutku šķirnēm piemīt no citām šķirnēm atšķirīgas īpašības, proti, biezas, tumši zaļas un sulīgas lapas augšējā trešdaļā un taisns un cilindrisks saknenis, kas ārpusē ir gaiši brūns, bet iekšpusē — kaula baltumā. Mārrutka garša nekad nav kokaina, un relatīvi zemais alilizotiocianāta saturs piešķir tam sevišķu pikantumu, ko pēc analoģijas ar paprikas pikantuma gradāciju dēvē arī par “pussaldo pikantumu”.

Pateicoties standartizētai kultivēšanas metodei (stādīšana uz skaustiem), kas izveidojusies Hajdúság ražošanas reģionā, visi pārdošanā laistie mārrutki “Hajdúsági torma” pēc izskata ir viendabīgi.

Spraudenim ir 3–4 cm liels izaugums, ko sauc par “pieri”; tā forma ir cilindriska, diametrs ir 1,5–5 cm un garums 20–35 cm. Šis stādīšanas paņēmiens, kas veidojies gadu desmitu gaitā, atšķiras no mehanizētās slīpās stādīšanas, ko izmanto citos Eiropas reģionos, tāpēc “Hajdúsági torma” pēc izskata var skaidri atšķirt no mārrutkiem, ko audzē ar citām metodēm.

Hajdúság reģionā audzēto mārrutku sausnas saturs ir 30–32 %. Sarīvēti, kaltēti mārrutki satur šādus nozīmīgākos elementus (g/kg): P — 2,1; K — 25,3; S — 7,7; Ca — 5,9; Mg — 3,1. Tie satur arī (izsakot masas procentos) 3,68 kopšķiedras, 0,34 koptauku, 2,2 koppelnu, 1,08 cukura, 7,63 cietes un 3,77 slāpekļa. Glikozes/fruktozes/saharozes saturs ir 11,8 %, bet vidējais alilsinepju eļļas (alilizotiocianāts) saturs ir 14,4 g/kg. C vitamīna saturs ir ļoti dažāds (26–150 mg/100 g) un galvenokārt atkarīgs no klimatiskajiem apstākļiem reģionā un no tā, vai augs pieder pie ziemeļu vai dienvidu šķirnes.

4.3. Ģeogrāfiskais apgabals: “Hajdúsági torma” ražo vienotā reģionā ar skaidri noteiktām robežām Hajdú-Bihar meģē. Šis ir Hajdúság ražošanas reģions, kurā ar mārrutku audzēšanu nodarbojas šādās pašvaldībās: Debrecen (Debrecen-Haláp, Debrecen-Bánk), Létavértes, Újléta, Kokad, Álmosd, Bagamér, Vámospércs; Hosszúpályi, Monostorpályi, Nyírábrány, Nyíracsád, Nyírmártonfalva, Nyíradony.

4.4. Izcelsmes apliecinājums: Ražotāju un tirgotāju intereses koordinē organizācija Hajdúsági-TOTEB. Organizācija pulcē prasmīgu ražotāju loku, kas ļauj apmierināt tirgus pieprasījumu gan kvantitātes, gan kvalitātes ziņā, un nodrošina produktu viendabīgu izskatu, veicot efektīvu ražotāju kontroli.

Visa ražošanas cikla laikā ražotāji pastāvīgi izdara ierakstus produkcijas uzskaites žurnālā.

Uzskaites žurnālā reģistrē šādu informāciju:

ražotāja nosaukums un identifikācijas dati;

ražošanas vieta (zemesgrāmatas numurs, apgabals u.c.),

iepriekš audzēto kultūru nosaukums,

audzētā šķirne (ja zināma),

stādīšanas un novākšanas laiks,

inspekciju datumi,

dalība tirdzniecības uzņēmumā,

pārdotais daudzums, saņēmējs vai pircējs.

Tirdzniecības uzņēmumiem jāved pastāvīga mārrutku piegādes uzskaite, lai nodrošinātu mārrutku izcelsmes un tirgū laisto daudzumu izsekojamību (pēc ražotāja nosaukuma un identifikācijas numura). Reģistram jābūt pieejamam par kontroli atbildīgajām personām.

Mārrutkus tirgo iepakojumos, uz kuriem norādīti tirdzniecības uzņēmuma identifikācijas dati un katra produkta identifikācijas numurs.

Pēc ražotāja vai izplatītāja pieprasījuma Hajdúsági-TOTEB veic ražotāja visa ražošanas procesa auditu; ja prasības ir izpildītas, produktam var piešķirt atšķirības zīmi “Kvalitāti uzrauga Hajdúsági mārrutku komiteja” (Hajdúsági Torma Termékpálya Bizottság által ellenőrzött minőség). Šo zīmi piešķir, balstoties uz Hajdúsági-TOTEB izveidoto un īstenoto kvalitātes kontroles sistēmu, kas ietver paraugu ņemšanu un to kompleksu pārbaudi (fizikālā, ķīmiskā, mikrobioloģiskā analīze) sadarbībā ar reģionālo augu un augsnes aizsardzības dienestu.

Hajdúsági-TOTEB arīdzan uzrauga to noteikumu ievērošanu, kas attiecas uz ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu izmantošanu un cilmes norāžu likumīgu izmantošanu.

4.5. Ražošanas metode: “Hajdúsági torma” unikālu padara tieši īpašais stādīšanas paņēmiens — stādīšana uz skaustiem. Augsni bagātina ar barības vielām, apvērš 50–60 cm dziļumā un atkarībā no augsnes struktūras veido 30–40 cm augstas vagas 90–100 cm attālumā citu no citas, izmantojot rotācijas kultivatoru vai vagotāju. Vagas sablīvē ar īpašiem veltņiem.

Šādi sagatavotās vagās stāda pavairošanas materiālu. Pavairošanas materiāls (sakņu spraudeņi) ir abos galos apgriezti veselīgu sakņu taisni gabali 25–30 cm garumā un 5–10 mm diametrā, bez sazarojumiem; spraudeņus atlasa no pērnās ražas galvenajām saknēm.

Spraudeņus ievāc rudenī vai pavasarī, rūpīgi atlasa un notīra, atzīmē galu, kurš dzīs asnu, sagriež un audzē 100–200 stādu partijās.

Stādīšanas periods sākas marta pēdējā dekādē un beidzas maija beigās. Mārrutkus stāda ar rokām, izmantojot īpašas formas darbarīku, sakneņus vertikāli ievieto augsnē 3–4 cm dziļumā ar asnu uz augšu. Šādi apstādītos laukos nezāles apkaro ar ķīmiskiem līdzekļiem.

3–4 nedēļas pēc stādīšanas (kad sākas augšana) veic dzinumu retināšanu. Sakneņus vagās atsedz (4–5 cm dziļumā). Uz sakneņiem jau ir parādījušies 1–5 dzinumi; no tiem spēcīgāko atstāj, bet vārgākos kopā ar saknēm pie kakliņa aizvāc. Tā panāk, ka ikvienam augam ir tikai viena “piere” un ka dzinuma daļa augsnē aug vertikāli sakneņa virzienā — tā ir tipiska reģiona pazīme.

Turpmākajā audzēšanas periodā stādījumus rūpīgi kopj un sargā no kaitēkļiem un slimībām.

Mārrutkus pienācīgā kvalitātē un kvantitātē var izaudzēt tikai tad, ja tos apūdeņo; lauksaimnieki var brīvi izvēlēties apūdeņošanas metodi, sākot ar appludināšanu un beidzot ar vismodernāko paņēmienu — pilienveida apūdeņošanu.

Ražas novākšana sākas oktobra vidū un parasti beidzas līdz ar pirmajām salnām. Dažkārt kādu iemeslu dēļ mārrutkus nenovāc rudenī, tomēr tā nav problēma, jo augs var pārziemot līdz ražas novākšanai pavasarī, neciešot no salnām un nezaudējot kvalitāti.

Ražas novākšanas process: pēc atlapošanas galvenās saknes nogriež 50–60 cm dziļumā zem vagas virsotnes, izmantojot traktoram pievienotu U veida palīgierīci. Šādi izceltas saknes izrauj ar rokām un atstāj žūt uz dažām dienām.

Pēc tam no ievāktajām saknēm sagatavo pircēja prasībām atbilstošu komerciālu produktu. Notīra augsni un citus netīrumus, novāc lapas, pēc tam atlasa pavairošanai piemērotas galvenās saknes. Uz pieņemšanas vietu var nosūtīt tikai mārrutkus, kam ir piešķirta kategorija un kas satur mazāk par 5 % augsnes palieku.

Nosakot “Hajdúsági torma” kategoriju un pieņemot mārrutkus no piegādātājiem, ievēro tālāk minētos kvalitātes kritērijus. Jāievēro, ka dažādu kategoriju mārrutkiem uzturvielu saturs ir vienāds, atšķiras tikai produkta izskats. I kategorijas mārrutkus izmanto tikai patēriņam svaigā veidā, savukārt pārējo kategoriju mārrutkus lielākoties izmanto kā izejvielu rūpnieciskai apstrādei.

I kategorija. Mārrutks ir gluds, cilindrisks, bez sānsaknēm, nebojāts un veselīgs; garums pārsniedz 20 cm, diametrs — 25 mm. Mārrutks nedrīkst būt savītis, tam nedrīkst būt kukaiņu nodarītu bojājumu un plaisu. Galvenās saknes ir nolauztas. Lakstam jābūt nogrieztam tā, lai mārrutkam radītu pēc iespējas mazāk bojājumu. II kategorija. Visi parametri ir tādi paši kā I kategorijas produktiem, taču vidus diametram ir lielāks par 20 mm. III kategorija. Šajā kategorijā ietilpst sakneņi, kas garāki par 15 cm un kuru diametrs ir lielāks par 15 mm; var būt redzami griezumi, kas radušies, noņemot saknes, vai nelieli kukaiņu radīti bojājumi un plaisas. IV kategorija. Vāji attīstīti sakneņi un resnākas galvenās saknes. Nedrīkst būt puvuma vietu, mārrutkam jābūt 10 cm garumā un vismaz 10 mm diametrā. Kategorija “Mārrutki ar izgriezumiem”: I un II kategorijas mārrutki, kam izgrieztas bojātās vietas (sēnīšu, puves vai kukaiņu kodumu skartās vietas). Izgrieztā daļa nedrīkst būt lielāka par 1/3 no mārrutka virsmas. Izmērs: sakneņa garums lielāks par 17 cm, lielākais diametrs prāvāks par 20 mm. “Sakņaugu” kategorija: garumam un diametram nav nozīmes, uz mārrutka nav svešķermeņu, pelējuma un puves plankumu.

“Hajdúsági torma” iepako atbilstīgi pircēja prasībām vai nu tīklauduma maisos vai caurumotos plastmasas maisos. Ievērojot pieprasījumu tirgū, pirms Ziemassvētkiem un Lieldienām I kategorijas mārrutkus pārdod arī pa vienam, iesaiņotus plastmasas plēvē.

4.6. Saikne: Vēsturiskā saikne. Mārrutki Karpatu baseinā nonāca līdz ar senajām ungāru ciltīm, un šajā reģionā augošie mārrutki bija savvaļas varietāšu hibrīdi. Ziņas par mārrutku audzēšanu datējamas ar 17. gadsimtu; iespējams, Hajdúság reģionā to sāka audzēt 19. gadsimta sākumā. Šajā reģionā mārrutku audzēšana sevišķi izplatījās 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Pirms gadsimtu mijas gandrīz katrā Hajdúság reģiona dārzā gadu no gada auga mārrutki. Pēcāk, 1920. gadu sākumā Gábor Szilágyi, kas bija Bagamér vīna dārzu pārzinis Várad kapitulā, no Austrijas pasūtīja “gardus un izsmalcinātus” mārrutkus, tos aklimatizēja, gadu gadā rūpīgi selekcionēja un pavairoja. Apkaimes ciematos sākās mārrutku audzēšana, un rezultātā līdz pagājušā gadsimta 40. un 50. gadiem izveidojās tagadējais mārrutku audzēšanas reģions.

Dabas faktori. Mārrutki labi aug zemās vietās ar lielu gaisa mitrumu un ir ļoti ražīgi irdenā augsnē, kas bagāta ar barības vielām un ir labi drenēta. No visiem vides faktoriem vissvarīgākā mārrutkam ir tieši augsne. Patiesībā, jo irdenāka ir augsne, jo regulārākas formas un taisnāka ir izaugusī sakne. Hajdúság ražošanas reģionā ir smilšaina aluviāla pļavu augsne un purvainu pļavu augsne, kas ir sevišķi piemērota “Hajdúsági torma” audzēšanai. Galvenās saknes spraudenis aug uz leju; kad tas sasniedzis vagas pamatni, tam irdenajā augsnē nav nekādu šķēršļu, tāpēc augšana neapstājas un saknenis allaž ir taisns, nav saliecies vai sašķēlies. Aluviālā pļavu augsnē humusa slānis ir 100–110 cm biezs, gaišā krāsā, humusa saturs ir 1,5 %, un plūstošs gruntsūdens atrodas 120–140 cm no augsnes virsmas. Šādā augsnē mārrutku stādīšanu var uzsākt agrāk, un pat mitrākos laika apstākļos augsnē netrūks gaisa. Purvainu pļavu augsnē humusa slānis ir 40–60 cm biezs, tas ir tumšā krāsā, un humusa saturs ir no 1,5 līdz 2 %. Plūstošais gruntsūdens atrodas tieši zem humusa slāņa. Sausākos gados arī šādos laukos iespējams iegūt labas ražas. Ar to izskaidrojams, kāpēc arī tad, kad apūdeņošana zemniekiem nebija pieejama, zeme tomēr deva ražu: lietainā laikā aluviālajās pļavu augsnēs, bet tad, ja audzēšanas sezona padevās sausa — purvainajās pļavu augsnēs. Šie apstākļi ir viens no iemesliem, kāpēc Hajdúság reģionā mārrutku audzēšana piekopta teju 100 gadu.

Paugurainajos līdzenumos nelieli meži dod pavēni augiem, tā pasargājot tos no pārlieku stipras saules un novēršot pārmērīgu alilsinepju eļļas veidošanos. Tāpēc “Hajdúsági torma” vienmēr ir pikanta, tomēr ne pārlieku asa garša.

Cilvēkfaktori. Stādīšana vagās ir unikāla metode, kas tipiska Debrecenas apkaimei. Spraudeņus vagās ievieto vertikāli, kas nodrošina, ka sakneņi izaugs taisni. Šis paņēmiens izveidojies, pateicoties teju simtgadīgai pieredzei. Vietējos apstākļos zemnieki allaž centušies rast paņēmienus, kā samazināt un aizstāt ar mārrutku audzēšanu saistīto smago roku darbu, izmantojot zirgus vai mašīnas. Mārrutku audzēšanas pirmsākumos augsni apvērsa 80–100 cm dziļumā, un gadsimta pirmajās desmitgadēs to paveikt nebija viegli. Tirgū nebija pieejami vagošanai un mārrutku izcelšanai piemēroti arkli, tāpēc tos īpaši izgatavoja vietējie kalēji. Ražošanas paņēmieni, kas padarījuši “Hajdúsági torma” tik vienreizīgu, ir nodoti no paaudzes paaudzē un pastāvīgi pilnveidoti. Pateicoties pastāvīgai un rūpīgais selekcijai, pavairojot ar spraudeņiem, ir radītas vietējās mārrutku šķirnes, kas šajos klimatiskajos apstākļos un augsnē dod labas ražas un dārzeņus ar vislielāko uzturvērtību.

4.7. Pārbaudes struktūra: Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal, par augļu un dārzeņu kontroli atbildīgā iestāde

4.8. Marķējums:

— “Hajdúsági torma”,

— “Aizsargāts cilmes vietas nosaukums” vai saīsinājums “ACVN”,

— tirdzniecības uzņēmuma nosaukums,

— produkta identifikācijas numurs; ja Hajdúsági-TOTEB veikusi pārbaudi, arī norāde

— “Hajdúsági Torma Termékpálya Bizottság által ellenőrzött minőség” (“Kvalitāti uzrauga Hajdúsági mārrutku komiteja”).

Ja mārrutkus iesaiņo tīklauduma maisos, I, II, III un IV kategorijas mārrutkus iepako attiecīgi zaļos, sarkanos, dzeltenos un zaļos maisos. Mārrutkus ar izgriezumiem iesaiņo dzeltenos maisos, savukārt “sakņaugu” kategorijas mārrutkus iesaiņo jebkuras krāsas maisos.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.