priekslikums Padomes regula izdarot grozījumus regulā (EK) n° 539/2001 attiecībā par savstarpības mehānismu /* COM/2004/0437 galīgā redakcija - CNS 2004/0141 */





priekslikums PADOMES REGULA izdarot grozījumus regulā (EK) n° 539/2001 attiecībā par savstarpības mehānismu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Regula (EK) n° 539/2001 sava 1.panta 4.paragrāfā paredz savstarpības mehānismu, kurs piemērojams gadījumā, kad tresajai valstij, kura atrodama regulas II pielikuma sarakstā (pozitīvais saraksts) tiek nodibināta prasība pēc vīzas Dalībvalsts iedzīvotājiem. Attiecībā uz iesaistīto treso valsti pēc "cietusās" valsts lūguma, mehānisms paredz kopēju rīcību, kas izpauzas kā secīgu etapu sērija (attiecīgās Dalībvalsts iedzīvotājiem nosaka prasību pēc vīzas, Dalībvalstī tresās iesaistītās valsts iedzīvotājiem nosaka pagaidu prasību pēc vīzas, izņemot pretējus Padomes lēmumus, publikācijas Oficiālajā Vēstnesī par vīzas pagaidu prasību, visu Padomes vai Dalībvalsts pieprasījumu par treso valstu pārcelsanu no regulas pozitīvā saraksta uz negatīvo saraktu izskatīsana Komisijā). Šis mehānisms nebija iekļauts Komisijas.2000.gada 26.janvāra sākotnējā priekslikumā, bet tas radies līdz ar Padomes darbu izstrādi. Komisija, ņemot vērā Dalībvalstu vēlmi pēc savtrarpīguma dot operatīvu dimensiju, savam 2000.gada 21.septembra grozītajam priekslikuma 1.pantam pievienoja 4.paragrāfu. Piedāvātais savstarpības mehānisms, kas Dalībvalstu izteiktos ierosinājumus nodeva un formalizēja Padomei, beigās gandrīz pilnībā tika iekļauts Padomes pieņemtajā regulā (EK) n° 539/2001. Gandrīz trīs gadu laikā pēc regulas (EK) n° 539/2001 stāsanās spēkā, savstarpības mehānisms nekad nebija piemērots. Šajā sakarā nepieciesams pārskatīt iemeslus, pamatojoties uz Komisijas dienestu darba dokumenta konstatācijām par savstarpību vīzu jomā [1], un iesniegt priekslikumus par likumdosanas pielāgosanu. [1] Dokuments JAI-B-1(2004)1372 ; 18.2.2004 Pirmā konstatācija ir skaidra. Neskatoties uz to, ka atsevisķas Dalībvalstis un asociētās valstis ir pakļautas prasībai pēc vīzas daļā treso valstu, kuras atrodamas regulas (EK) n° 539/2001 pozitīvajā sarakstā (Savienotās Valstis / Grieķija, Bruneja / Austrija, Somija, Grieķija, Portugāle, Islande, Venecuēla / Somija, Gvatemala / Islande), tomēr attiecīgās Valstis atturas uzsākt savstarpības mehānismu. Vienīgi sīm valstīm ir tiesības iedarbināt so mehānismu un tām ir pilnīga brīvība to darīt vai nē. Šo Dalībvalstu tāda veida attieksmes iemesls bez saubām ir fakts, ka mehānisms ir pārāk stingrs. Tā otrais etaps (Dalībvalsts nodibināta pagaidu prasība pēc vīzām attiecībā uz attiecīgajām tresajām valstīm), pēc sava rakstura gandrīz automātiski attur Dalībvalstis piemērot mehānismu, baidoties izraisīt nopietnu krīzi vai nu ārējās attiecībās ar attiecīgajām tresajām valstīm, vai arī pasā valstī. Tādejādi mehānisma otro etapu var nelabvēlīgi ietekmēt vienīgi ar Padomes vairākuma pieņemtu lēmumu. Savstarpības mehānisma shēmā sāda lēmuma pieņemsana noteikti izskaidrojama kā Dalībvalsts atteikuma izrādīsana sadarboties solidaritātē ar attiecīgo Dalībvalsti. Šis pirmais solidaritātes mehānisma neadekvātums palielinās, kad tiek ņemta vērā Savienības paplasināsanās. Uz regulas (EK) n° 539/2001 1.panta 4.paragrāfā aprakstīto situāciju jaunās Dalībvalstis var atsaukties pēc 2004.gada 1.maija attiecībā uz tresajām valstīm, kuras turpina pakļaut to iedzīvotājus prasībai pēc vīzas. Visām jaunajām Dalībvalstīm attiecībā uz vairākām tresajām valstīm juridiski ir iespējams piemērot savstarpības mehānismu. Kops 2001.gada konstatētie savtrarpīguma mehānisma trūkumi un riski, kā arī asums īpasi paplasināsanās kontekstā arvien nopietnāk rada nepieciesamību sī mehānisma pārskatīsanai. Šādas pārskatīsanas mērķis nav samazināt solidaritāti, kas raksturo kopējo vīzu politiku, izvairoties no regulā (EK) n° 539/2001 paredzētajā savstarpībā. Savstarpība paliek vīzu politikas pamatprincips un ir viens no atsauces kritērijiem (kas, ņemot vērā regulu, numurēti līdz 5), līdz ko runa ir par treso valstu saraksta, kas pievienots regulas (EK) n° 539/2001 pielikumā, noteiksanu vai grozīsanu. Šis priekslikums galvenokārt vērsts uz daudz operatīvāka, elastīgāka, daudz reālistiskāka mehānisma izveidi, kurs arī būtu efektīvi izmantojams. Nepārzinot savstarpības politikas dimensiju, patreizējais mehānisms politiskā riskā sķiet pārlieku maksimāls un pārlieku smags, lai ieņemtu noderīgu lomu. Tas akli privileģē represijas, pilnībā atstājot malā diplomātisko pieeju jautājumam, un nevienam no siem kritērijiem nav absolūtā vērtība pozitīvo un negatīvo sarakstu izveidē; sī izveide realizējas ar "līdzsvarotu dazādu kritēriju novērtējumu, kuri īpasi saistīti ar nelegālo imigrāciju, sabiedrisko kārtību un drosību, kā arī Savienības ārējām attiecībām ar tresajām valstīm, visu laiku ņemot vērā reģionu konsekvences un savstarpējo attiecību sekas." Piedāvātais mehānisms tāpat ir paredzēts ieprieksējās sistēmas galvenā trūkuma novērsanai, kurā procedūras uzsāksana bija atkarīga no vienas attiecīgās Dalībvalsts, nodibinot tresajai valstij prasību pēc vīzas. Komisija uzskata, ka savtrarpīguma trūkuma situācija ir par pamatu vīzu kopējās politikas svarīgumam, un ka diskusijas kopienas plānā par so situāciju, lai sniegtu piemērotu atbildi, nevar būt atkarīgas no vienas Dalībvalsts labas gribas. Princips, kuram jāvirza kopējā vīzu politika, ir uz solidaritāti starp visām Dalībvalstīm attiecībā uz pasākumiem, kuri ir vērsti pret vienu vai otru no tām, balstīts savstarpība. Lai nodrosinātu so solidaritāti un aizsargātu kopējās intereses, ir nepieciesams paredzēt mehānismu, kurs Komisijai ļautu izmantot reālu un efektīvu sarunu instrumentu, kuram ir jāatbilst Savienības ārējo attiecību vispārējai politikai. Pamatojoties uz augstāk minētajām konstatācijām, Komisija piedāvā mehānismu, kuram daudz efektīvākā veidā būs jānodrosina savstarpības principa, kas ir par pamatu kopējai vīzu politikai, ievērosana. Komentāri pa pantiem : 1.pants : Novērojumi par regulas (EK) n° 539/2001 1.panta 4.paragrāfa piedāvāto redakciju : Termina Ģ nodibināsana ģ izmantosana skaidri nozīmē, ka runa ir par jaunu situāciju, kuru radījis lēmums, II pielikumā esosās tresās valstis pakļaujot prasībai pēc vīzas vienā vai vairākās Dalībvalstīs, kuras pirms tam no sī pienākuma bija atbrīvotas. Tāpat, lai skaidri norādītu, ka mehānisms ir jāpiemēro situācijām, kuras jau pastāvējusas pirms jaunās regulas, un uz kurām līdz tās stāsanās spēkā datumam 2.pantā bija paredzēti specifiski prieksraksti. - Punkts a) : Runa iet par automātiskas un caurspīdīgas informācijas izveidi par savstarpības mehānisma trūkuma situāciju. Turpmāk attiecīgajai Dalībvalstij ir pienākums ziņot par sādu situāciju. - Punkts b) : Ir jāatceļ patreizējie prieksraksti, kas pārmērīgi privileģē represiju dimensiju, to uzskatot par Ģ normālu ģ, no kā Padome var pārkāpties. Lai sniegtu daudz piemērotāku risinājumu konstatētajai savstarpības trūkuma situācijai, nepieciesams, lai Komisija ar tresajām valstīm uzsāktu pasākumus ar mērķi, lai tā no jauna attiecīgās Dalībvalsts iedzīvotājus atbrīvotu no prasības pēc vīzas. Šī Komisija loma atbilst faktam, ka pastāv ekskluzīva kopienas kompetence, lai ārējā plānā darbotos jomā par atbrīvosanu no / prasību pēc vīzas. Komisijas konstatācijām ir jābūt par pamatu Padomei adresētam ziņojumam. Ziņojuma iesniegsanai jānotiek pēc iespējas īsākā laikā, ņemot vērā situācijas steidzamību, tomēr nodrosinot reālu laika posmu apstākļu novērtēsanai un uzsāktu piemērotākos diplomātiskus pasākumus, lai atgrieztos pie atbrīvosanas no vīzas. - Punkts c) : Piedāvātā redakcija ir iespaidojusies no gribas, lai savstarpības mehānisms būtu pietuvināts parastajām lēmumu shēmām sajā jomā. Tāpēc arī Komisija savā Padomei iesniegtajā ziņojumā var iekļaut priekslikumu par prasības pēc vīzām atjaunosanu uz laiku attiecībā uz attiecīgajām tresajām valstīm. Šai pagaidu atjaunosanai jebkurā gadījumā jāizbeidzas laikā, kad arī tresās valstis atceļ sādus mērus, un tā rada iespēju Padomei pieņemt lēmumu ar balsu vairākumu. Īsa termiņa noteiksana, kurā Padomei jāpieņem lēmums, paredz garantēt izraudzīto mēru efektivitāti, un vajadzības gadījumā ātru reakciju attiecībā uz iesaistītajām tresajām valstīm, ņemot vērā to, ka runa iet par uz laiku piemērojamiem aizsardzības mēriem. - Punkts d) : Komisijas iespēja piedāvāt pagaidu pasākumus nevar būt balstīta uz Padomes ieprieksējā ziņojuma prezentāciju. Iespējams, ka atsevisķi apstākļi uzliek par nepieciesamu sī pagaidu pasākumu priekslikuma steidzamu prezentāciju. Ir skaidrs, ka sava priekslikuma motīvu izklāstā Komisija balstīsies uz apstākļiem, kuri bija novedusi pārņemt so procedūru bez ieprieksēja ziņojuma. Steidzamība, kas attaisno Komisijas soli, rada nepieciesamību Padomei pieņemt lēmumu pēc iespējas īsā laika posmā. - Punkts e) : Prasības pēc vīzas atjaunosana, vadoties no modalitātēm, kas paredzētas punktos c) un d), paliek specifiski un pagaidu līdzekļi atsķirībā no iesaistīto treso valstu pārcelsanas no regulas (EK) n° 539/2001 pozitīvā saraksta un negatīvo. Visbeidzot, lai nodrosinātu reakcijas efektivitāti attiecībā uz tresajām valstīm, kas ir savstarpības trūkuma situācijas pamatā, ir jāprecizē, vai pagaidu līdzekļi neskar iespēju piedāvāt sāda veida pārcelsanu. Tāpat ir jāparedz, vai treso valstu reakcijas trūkums attiecībā par pagaidu līdzekļiem tuvākajā laikā neradīs Komisijas priekslikuma iesniegsanu par treso valstu pārcelsanu uz I pielikumu. - Punkts f) : Runa iet par piemērojamām procedūrām gadījumos, kad tresās valstis pieņem lēmumu atcelt prasību pēc vīzas. Shēma ir pārņemta patreizējā mehānisma punktiem e) un f). Tomēr pagaidu prasības pēc vīzas izbeigsanās tiesi sakrīt ar tresajās valstīs prasības pēc vīzas atcelsanas stāsanās spēkā datumu. 2.pants : 2.pants skaidri paredz noteikt, ka mehānismam jābūt piemērotam attiecībā uz konstatēto situāciju regulas stāsanas spēkā brīdī, kas Dalībvalstīm uzliek par pienākumu paziņot par pilnīgu vīzas ieviesanu tresajām valstīm, t.i., no sī brīza II pielikuma vienas / vairāku valstu prasības pēc vīzas attiecībā uz Dalībvalsts iedzīvotājiem uzturēsanu. Attiecībā uz modeli, kas paredzēts prasības pēc vīzas atjaunosanai, ir svarīgi noteikt striktus termiņus, kuros iesaistītā Dalībvalsts par to paziņo. Mehānisma atsevisķas modalitātes piemērojas gan uz prasības pēc vīzas atjaunosanu, gan uz to uzturēsanu. Prasības pēc vīzas uzturēsanas situācija netika izskatīta 1.pantā, jo runa ir par specifisku situāciju, kas radīsies līdz ar sīs regulas stāsanās spēkā datumu. Runa iet par pagaidu līdzekļiem, kas piemērojama vienīgi patreizējā rezīma pārejas posmā, atstājot iesaistītajai Dalībvalstij izvēli jaunajā sistēmā uzsākt savstarpības mehānismu, kas uzliek par pienākumu katrai Dalībvalstij tresajām valstīm paziņot par prasības pēc vīzas atjaunosanu. Tādejādi sajā jomā regulas (EK) n° 539/2001 prieksrakstos ir pamats integrēt prasības pēc vīzas uzturēsanu, kas ierobezotos nosegt nākotnes situācijas, kas saistītas ar treso valstu prasības pēc vīzas atjaunosanas. 2004/0141 (CNS) priekslikums PADOMES REGULA izdarot grozījumus regulā (EK) n° 539/2001 attiecībā par savstarpības mehānismu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas līgumu un jo īpasi tā 62. panta 2. punkta b) apakspunkta i) punktu, ņemot vērā Komisijas priekslikumu [2], [2] Oficiālais Vēstnesis C ; , .lpp. ņemot vērā Eiropas Parlamenta paziņojumu [3], [3] Oficiālais Vēstnesis C ; , .lpp. nolemjot par sekojoso: (1) Padomes 2001.gada 15.marta Regulas (EK) n° 539/2001 1.panta 4.paragrāfā paredzētais mehānisms, kas fiksē treso valstu sarakstu, kuru iedzīvotāji, sķērsojot Dalībvalstu ārējās robezas, ir pakļauti prasībai pēc vīzas, un sarakstu ar tām, kuru iedzīvotāji ir atbrīvoti no sīs prasības [4], izrādījās nepiemērots, lai to piemērotu savstarpības trūkuma situācijās, kurās tresās valstis figurē sīs regulas II pielikumā, t.i., tresās valstis, kuru iedzīvotāji tiek atbrīvoti no prasības pēc vīzas, uztur vai atjauno prasību pēc vīzas attiecībā uz vienas vai vairāku Dalībvalstu iedzīvotājiem. Solidaritāte attiecībā uz Dalībvalstīm, kuras pakļautas sīm savstarpības trūkuma situācijām, prasa pielāgot patreizējo mehānismu, lai tam nodrosinātu efektivitāti. [4] Oficiālais Vēstnesis L 81 ; 21.3.2001, 1.lpp. (2) Ņemot vērā sādu savstarpības trūkuma situāciju nopietnību, ir svarīgi lai tas noteikti būtu par pamatu tā ieviesanai vienā vai vairākās iesaistītajās Dalībvalstīs. Lai nonāktu līdz stāvoklim, kad attiecīgās tresās valstis no jauna piemērotu iesaistīto Dalībvalstu iedzīvotāju atbrīvosanu no vīzām, ir nepieciesams paredzēt mehānismu, kas kombinētu dazādas intensitātes un līmeņu pasākumus, kuras varētu būt ātri piemērojami. Ir nepieciesams, lai Komisija nekavējoties pieņemtu visus nepieciesamos mērus attiecībā pret iesaistītajām tresajām valstīm, iesniegtu Padomei ziņojumu un būtu spējīga jebkurā brīdī Padomei piedāvāt pieņemt pagaidu lēmumu par prasības pēc vīzas atjaunosanu attiecībā pret iesaistītajām tresajām valstīm. Atsauksanās uz tādu pagaidu lēmumu nevar būt par sķērsli iespējai iesaistītās tresās valstis pārcelt uz regulas (EK) n° 539/2001 I pielikumu. Tāpat ir jāparedz īslaicīgas saites starp pagaidu līdzekļu stāsanos spēkā un iespējamo piedāvājumu sīs valstis pārcelt uz I pielikumu. (3) Nepieciesams, lai tresās valsts lēmums noteikt vai atjaunot prasības pēc vīzas atcelsanu attiecībā pret vienas vai vairāku Dalībvalstu iedzīvotājiem, automātiski izbeidz Padomes pieņemto pagaidu pēc vīzas atjaunosanu prasību. (4) Sekojosi ir pamats izdarīt grozījumus regulā (EK) n° 539/2001. (5) Ir nepieciesams paredzēt pārejas rezīmu gadījumam, kad sīs regulas stāsanās spēkā laikā Dalībvalstis ir pakļautas treso valstu, kuras figurē regulas (EK) n° 539/2001 II pielikumā, prasībai pēc vīzas. Kas attiecas uz Islandi un Norvēģiju, sī regula rada Šengenas acquis prieksrakstu attīstīsanu, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandi un Norvēģijas Karalisti, par so valstu iesaistīsanos Šengenas acquis piemērosanā un attīstīsanā, kas izriet no 1999.gada 17.maija lēmuma 1999/437/CE 1.panta punkta A attiecībā par sī līguma atsevisķām piemērosanas modalitātēm. (6) Apvienotā Karaliste un Īrija nav saistītas ar regulu (EK) n° 539/2001. Tās nepiedalās sīs regulas pieņemsanā un nav saistītas ar tās piemērosanu, ne tai pakļautas. (7) Šī regula ir uz Šengenas acquis pamatots akts, vai kas uz to atsaucas pievienosanās akta 3.panta 1.paragrāfā, PIEŅĒMA ŠO REGULU: Pirmais pants Regulas (EK) n° 539/2001 1.panta 4.paragrāfs ir aizstājams ar sekojosu tekstu: Ģ4. II pielikumā esosās tresās valsts prasības pēc vīzas nodibināsana attiecībā uz Dalībvalsts iedzīvotājiem, ir par pamatu sekojosu prieksrakstu piemērosanā : a) desmit dienu laikā pēc tresās valsts paziņosanas par sādu nodibināsanu vai tās piemērosanu, attiecīgā Dalībvalsts par to rakstiski ziņo Komisijai, sī paziņosana tiek publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, sērijā C : b) Komisija nekavējoties uzsāk nepieciesamos soļus pret iesaistīto treso valstu iestādēm, lai atjaunotu atbrīvosanu no prasības pēc vīzas, un, vēlākais pēc sesu mēnesu laikā, skaitot no paziņojuma publikācijas, par to ziņo Padomei ; c) Pamatojoties uz sava ziņojuma slēdzieniem, Komisija Padomei var iesniegt priekslikumu par pagaidu līdzekļiem, uz laiku paredzot prasību pēc vīzas attiecībā uz iesaistīto treso valstu iedzīvotājiem. Padome triju mēnesu laikā ar kvalificētu balsu vairākumu atbalsta so priekslikumu. d) Ja tiek uzskatīts par pamatotu, Komisija bez ieprieksēja paziņojuma var iesniegt priekslikumu, kas paredzēts punktā c). Punktā c) paredzētā procedūra piemērojama attiecībā uz so priekslikumu. e) Punktos c) un d) paredzētā procedūra neskar Komisijas pilnvaras iesniegt priekslikumus par sīs regulas grozījumiem attiecībā uz iesaistīto treso valstu pārcelsanu uz I pielikumu. Gadījumā, kad tiek pieņemts lēmums par pagaidu līdzekļa, kas paredzēts punktos c) un d), piemērosanu, priekslikumu par sīs regulas grozījumiem Komisija iesniedz vēlākais sesu mēnesu laikā pēc pagaidu līdzekļa stāsanās spēkā. f) Līdz ko tresā valsts atceļ prasību pēc vīzas, Dalībvalsts par so atcelsanu paziņo Komisijai. Šis paziņojums tiek publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, sērijā C. Iespējamā vīzas pagaidu atjaunosana, kas pieņemta saskaņā ar punktu c), automātiski izbeidzas līdz ar prasības pēc vīzas atcelsanu iesaistītajās tresajās valstīs. 2.pants Dalībvalstis, kuru iedzīvotāji pēc sīs regulas stāsanās spēkā datumā ir pakļauti prasībai pēc vīzas tresajās valstīs, kas figurē regulas (EK) n° 539/2001 II pielikumā, desmit dienu laikā pēc tās stāsanās spēkā par to rakstiski ziņo Komisijai. Paziņojums ir publicējams Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, sērijā C. Ir piemērojami regulas (EK) n° 539/2001 1.panta 4.paragrāfa punktu no b) līdz f) prieksraksti, kuros ar so regulu izdarīti grozījumi. 3.pants Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēsanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tiesi piemērojama visās Dalībvalstīs, atbilstosi Eiropas Kopienas dibināsanas līgumam. Sagatavots Briselē Padomes vārdā Prezidents