(7)2011. gada 9. decembrī tika parakstīts Līgums par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, un to piemēro no 2013. gada 1. jūlija. Nolīgums ir piemērojams, no vienas puses, teritorijām, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar minētajā Līgumā paredzētajiem nosacījumiem un, no otras puses, Klusā okeāna parakstītājvalstu teritorijām. Attiecīgi būtu jāgroza nolīguma II protokola IV pielikuma teksts, lai tajā iekļautu faktūras deklarācijas horvātu valodas versiju.

(1)Partnerattiecību pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses (“nolīgums”), ar ko izveido pamatu ekonomisko partnerattiecību nolīgumam, Papua-Jaungvineja un Fidži Republika provizoriski piemēro attiecīgi no 2009. gada 20. decembra un 2014. gada 28. jūlija. Pēc pievienošanās arī Samoa Neatkarīgā valsts un Zālamana salas provizoriski piemēro nolīgumu attiecīgi no 2018. gada 31. decembra un 2020. gada 17. maija.

par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Tirdzniecības komitejā, kura izveidota saskaņā ar Partnerattiecību pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses, par konkrētu noteikumu grozīšanu nolīguma II protokolā par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm

Tā kā ar Tirdzniecības komitejas aktu tiks grozīts Partnerattiecību pagaidu nolīgums starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses, ir lietderīgi to pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

Jānorāda, ka Padomes 2019. gada 11. novembra Lēmumā (ES) 2019/2143 jau ir izstrādāta nostāja, kas ES vārdā jāieņem Tirdzniecības komitejā, kura izveidota saskaņā ar nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses, par nolīguma II protokola II un VIII pielikuma grozījumiem (ESOV L 331, 20.12.2019., 1. lpp.). Skaidrības labad pašreizējā iniciatīvā šī nostāja ir pārstrādāta (bez izmaiņām).

2011. gada 9. decembrī tika parakstīts Līgums par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, un to piemēro no 2013. gada 1. jūlija. Nolīgums ir piemērojams, no vienas puses, teritorijām, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar minētajā Līgumā paredzētajiem nosacījumiem un, no otras puses, Klusā okeāna parakstītājvalstu teritorijām;

Tirdzniecības komiteja ir struktūra, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 68. pantu. To veido ES un Klusā okeāna valstu (Papua-Jaungvinejas, Fidži, Samoa un Zālamana salu pārstāvji. Tirdzniecības komiteja pieņem savu reglamentu, un to kopīgi vada ES pārstāvis un Klusā okeāna valstu pārstāvis.

ES 2009. gada 13. jūlijā parakstīja nolīgumu, ko Papua-Jaungvineja un Fidži Republika provizoriski piemēro attiecīgi no 2009. gada 20. decembra un 2014. gada 28. jūlija. Pēc pievienošanās arī Samoa Neatkarīgā valsts un Zālamana salas provizoriski piemēro nolīgumu attiecīgi no 2018. gada 31. decembra un 2020. gada 17. maija.

Partnerattiecību nolīguma starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses (“nolīgums”), mērķi ir šādi: a) ļaut Klusā okeāna valstīm gūt labumu no uzlabotas tirgus piekļuves, ko piedāvā Eiropas Savienība (“ES”); b) veicināt ilgtspējīgu ekonomikas attīstību un Klusā okeāna valstu pakāpenisku integrāciju pasaules ekonomikā; c) izveidot brīvās tirdzniecības zonu starp Eiropas Savienību un Klusā okeāna valstīm, pamatojoties uz kopīgām interesēm, pakāpeniski liberalizējot tirdzniecību tādā veidā, kas saderīgs ar piemērojamajiem PTO noteikumiem un asimetrijas principu, ņemot vērā Klusā okeāna valstu īpašās vajadzības un jaudas ierobežojumus attiecībā uz saistību līmeni un termiņiem; d) izstrādāt atbilstīgus domstarpību izšķiršanas pasākumus; e) izstrādāt atbilstīgus institucionālos pasākumus.

2.1.Partnerattiecību pagaidu nolīgums starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses

Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru izveido nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Tirdzniecības komitejā, kura izveidota saskaņā ar Partnerattiecību pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses (“nolīgums”), par paredzēto tāda lēmuma pieņemšanu, ar kuru groza konkrētus nolīguma II protokola noteikumus.

par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Tirdzniecības komitejā, kura izveidota saskaņā ar Partnerattiecību pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses, par konkrētu noteikumu grozīšanu nolīguma II protokolā par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm

EIROPAS KOMISIJA Briselē, 7.7.2020 COM(2020) 295 final PIELIKUMS dokumentam Priekšlikums Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Tirdzniecības komitejā, kura izveidota saskaņā ar Partnerattiecību pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses, par konkrētu noteikumu grozīšanu nolīguma II protokolā par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm































PIELIKUMS PROJEKTS LĒMUMAM NR. [...] / 2020,

KURU PIEŅĒMUSI TIRDZNIECĪBAS KOMITEJA, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR PARTNERATTIECĪBU PAGAIDU NOLĪGUMU STARP EIROPAS KOPIENU, NO VIENAS PUSES, UN KLUSĀ OKEĀNA VALSTĪM, NO OTRAS PUSES, (...) par konkrētu noteikumu grozīšanu II protokolā par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm TIRDZNIECĪBAS KOMITEJA, ņemot vērā Partnerattiecību pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Klusā okeāna valstīm, no otras puses (“nolīgums”), ar ko izveido pamatu ekonomisko partnerattiecību nolīgumam un kas parakstīts Londonā, 2009. gada 30. jūlijā, un jo īpaši tā 8. pantu, 68. panta 3. punktu un 78. pantu saistībā ar tā II protokola 41. pantu, tā kā: 1)Papua-Jaungvineja un Fidži Republika provizoriski piemēro nolīgumu attiecīgi no 2009. gada 20. decembra un 2014. gada 28. jūlija. Pēc pievienošanās arī Samoa Neatkarīgā valsts un Zālamana salas provizoriski piemēro nolīgumu attiecīgi no 2018. gada 31. decembra un 2020. gada 17. maija. 2)Saskaņā ar nolīguma 8. pantu Tirdzniecības komiteja pārskata II protokola par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm noteikumus, lai tos turpmāk vienkāršotu. 3)Puses ir veikušas šādu pārskatīšanu un vienojušās par turpmākajiem II protokola grozījumiem: i) svītrot šādus noteikumus, kas vairs nav piemērojami: - 3. panta 7. punkts; - 4.a pants; - VIII A un XII pielikums; ii) labot šādus noteikumus: - 4. panta 8. punktā svītrot otro teikumu, kas vairs nav piemērojams; - vienādot 7. panta nosaukumu ar nosaukumu satura rādītājā;

ii) ieviest jaunu 12. pantu ar nosaukumu “Uzskaites nošķiršana” II sadaļā, lai ļautu uzņēmējiem ietaupīt izmaksas, izmantojot šo krājumu pārvaldības metodi; iv) svītrot III sadaļas 13. pantu un to aizstāt ar jaunu 14. pantu ar nosaukumu “Nepārveidošana”, lai uzņēmējiem dotu lielāku rīcības brīvību attiecībā uz pierādījumiem, ko sniedz importētājas valsts muitas dienestiem, ja noteiktas izcelsmes preces tiek trešā valstī pārkrautas vai uzglabātas muitas noliktavā; v) svītrot 14. pantu “Izstādes” un 38. pantu “Brīvās zonas”, kas pēc noteikuma par nepārveidošanu ieviešanas vairs nav vajadzīgi; vi) grozīt IV sadaļas 15. pantu, lai uzņēmēji varētu elastīgāk izpildīt izcelsmes apliecinājumu prasības; vii) iekļaut jaunu 39. pantu, kurā apkopotas Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašās komitejas funkcijas un pienākumi, kas minēti dažādos II protokola noteikumos, un attiecīgi atjaunināt 41. pantu. 4) Nolīguma II protokola II pielikums ir balstīts Harmonizētās sistēmas (HS) nomenklatūras 2007. gada redakcijā, kas pievienota Pasaules Muitas organizācijas (PMO) Starptautiskajai konvencijai par preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu. PMO ir izdevusi jaunu 2017. gada HS nomenklatūru, kas ir spēkā no 2017. gada 1. janvāra. Ir nepieciešams atjaunināt nolīguma II protokola II pielikumu, lai to saskaņotu ar HS nomenklatūras 2017. gada redakciju. Tomēr būtu jāsaglabā status quo attiecībā uz izcelsmes noteikumiem, jo ar HS nomenklatūrā veiktajām izmaiņām nav paredzēts ietekmēt izcelsmes noteikumu, kas piemērojams attiecīgajam ražojumam. 5) 2011. gada 9. decembrī tika parakstīts Līgums par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, un to piemēro no 2013. gada 1. jūlija. Nolīgums ir piemērojams, no vienas puses, teritorijām, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar minētajā Līgumā paredzētajiem nosacījumiem un, no otras puses, Klusā okeāna parakstītājvalstu teritorijām. Attiecīgi būtu jāgroza nolīguma II protokola IV pielikuma teksts, lai tajā iekļautu faktūras deklarācijas horvātu valodas versiju. 6) Nolīguma II protokola VIII pielikumā ir uzskaitītas Eiropas Savienības aizjūras zemes un teritorijas (AZT). Dažu teritoriju statuss nesen ir mainījies: Senbartelmī (FR) un Bermudu Salas (AK) attiecīgi 2012. gada 1. janvārī un 2014. gada 1. janvārī kļuva par AZT, kuras asociētas ar Savienību, savukārt Majota (FR) 2014. gada 1. janvārī kļuva par Savienības tālāko reģionu (TR); Ir nepieciešams atjaunināt AZT sarakstu nolīguma II protokola VIII pielikumā, lai sarakstu saskaņotu ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību. 7) Sakarā ar Samoa un Zālamana salu pievienošanos nolīgumam abas valstis būtu jāsvītro no jēdziena “pārējās ĀKK valstis”, kas minēts II protokola X pielikumā, 8) Ņemot vērā nolīguma izdarāmo izmaiņu skaitu un skaidrības labad, nolīguma II protokols būtu jāaizstāj pilnībā, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Nolīguma II protokolu aizstāj ar tekstu šā lēmuma pielikumā. 2. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. (Vieta) …, (datums) … Tirdzniecības komitejas vārdā – Savienības vārdā – Klusā okeāna valstu vārdā –





PIELIKUMS II PROTOKOLS Par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm SATURA RĀDĪTĀJS I SADAĻA VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI Panti 1. Definīcijas II SADAĻA JĒDZIENA “NOTEIKTAS IZCELSMES RAŽOJUMI” DEFINĪCIJA Panti 2. Vispārīgas prasības 3. Kumulācija Eiropas Kopienā 4. Kumulācija Klusā okeāna valstīs 5. Pilnīgi iegūti ražojumi 6. Pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti ražojumi 7. Nepietiekamas apstrādes vai pārstrādes darbības 8. Kvalifikācijas vienība 9. Palīgierīces, rezerves daļas un darbarīki

10. Komplekti 11. Neitrālie elementi 12. Uzskaites nošķiršana III SADAĻA TERITORIĀLĀS PRASĪBAS Panti 13. Teritorialitātes princips 14. Nepārveidošana IV SADAĻA IZCELSMES APLIECINĀJUMS Panti 15. Vispārīgas prasības 16. Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas kārtība 17. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdošana retrospektīvi 18. Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 dublikāta izdošana 19. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdošana, pamatojoties uz iepriekš izsniegtu vai sagatavotu izcelsmes apliecinājumu 20. Faktūras deklarācijas sagatavošanas nosacījumi 21. Atzīts eksportētājs 22. Izcelsmes apliecinājuma derīgums 23. Izcelsmes apliecinājuma iesniegšana

24. Importēšana pa daļām 25. Atbrīvojumi no izcelsmes apliecinājuma 26. Informācijas procedūra kumulācijas vajadzībām 27. Apliecinošie dokumenti 28. Izcelsmes apliecinājuma un apliecinošo dokumentu saglabāšana 29. Neatbilstība un formālas kļūdas 30. Euro izteiktas summas V SADAĻA ADMINISTRATĪVĀS SADARBĪBAS PASĀKUMI Panti 31. Administratīvie nosacījumi, lai uz ražojumiem attiektos nolīgumā paredzētās priekšrocības 32. Ar muitas dienestiem saistītas informācijas paziņošana 33. Savstarpēja palīdzība 34. Izcelsmes apliecinājuma pārbaude 35. Piegādātāja deklarāciju pārbaude 36. Domstarpību izšķiršana 37. Sankcijas 38. Atkāpes 39. Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja VI SADAĻA

SEŪTA UN MELILJA Panti 40. Īpašie nosacījumi VII SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI Panti 41. Izcelsmes noteikumu pārskatīšana un piemērošana 42. Pielikumi 43. Protokola īstenošana PIELIKUMI II PROTOKOLA I PIELIKUMS: Ievadpiezīmes II pielikuma sarakstam II PROTOKOLA II PIELIKUMS: Apstrādes vai pārstrādes darbības, kas jāveic attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem, lai izgatavotais ražojums varētu iegūt noteiktas izcelsmes statusu II PROTOKOLA IIa PIELIKUMS: Atkāpes no tādu apstrādes vai pārstrādes darbību saraksta, kas jāveic attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem, lai izgatavotais ražojums varētu iegūt noteiktas izcelsmes statusu II PROTOKOLA III PIELIKUMS: Pārvadājumu sertifikāta veidlapa II PROTOKOLA IV PIELIKUMS: Faktūras deklarācija II PROTOKOLA V A PIELIKUMS: Piegādātāja deklarācija par ražojumiem, kam ir preferenciāla izcelsme II PROTOKOLA V B PIELIKUMS: Piegādātāja deklarācija par ražojumiem, kam nav preferenciālas izcelsmes II PROTOKOLA VI PIELIKUMS: Informācijas sertifikāts II PROTOKOLA VII PIELIKUMS: Atkāpes pieprasījuma veidlapa II PROTOKOLA VIII PIELIKUMS: Aizjūras zemes un teritorijas

II PROTOKOLA IX PIELIKUMS: Ražojumi, kuriem 3. un 4. pantā paredzēto kumulāciju piemēro pēc 2015. gada 1. oktobra II PROTOKOLA X PIELIKUMS: Pārējās ĀKK valstis II PROTOKOLA XI PIELIKUMS: Dienvidāfrikas izcelsmes ražojumi, uz kuriem neattiecas 4. pantā paredzētā kumulācija KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA attiecībā uz Andoras Firstisti KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA attiecībā uz Sanmarīno Republiku



I SADAĻA VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 1. pants Definīcijas Šajā protokolā: a) "ražošana" ir jebkāda veida apstrāde vai pārstrāde, tostarp montāža vai īpašas darbības; b) “materiāls" ir jebkura sastāvdaļa, izejmateriāls, komponents vai daļa utt., ko izmanto ražojuma izgatavošanā; c) “ražojums” ir izgatavotais izstrādājums, pat ja vēlāk to paredzēts izmantot citā ražošanas operācijā; d) “preces” ir gan materiāli, gan ražojumi; e) “muitas vērtība” ir vērtība, ko nosaka saskaņā ar 1994. gada Nolīgumu par to, kā īstenojams Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību VII pants (PTO Nolīgums par muitas vērtējumu); f) “ražotāja cena” ir cena, ko Eiropas Kopienā vai kādā Klusā okeāna valstī par ražojuma izgatavošanu maksā ražotājam, kura uzņēmumā ir veikta ražojuma pēdējā apstrādes vai pārstrādes darbība ar noteikumu, ka cenā ir ietverta visu izmantoto materiālu vērtība, atskaitot jebkurus samaksātos iekšējos nodokļus, ko atmaksā vai ko varētu atmaksāt, ja iegūto ražojumu eksportē; g) “materiālu vērtība” ir muitas vērtība izmantotajiem nenoteiktas izcelsmes materiāliem to importēšanas laikā vai, ja tā nav zināma un to nevar noskaidrot, tad pirmā cena, ko var noskaidrot, kura Eiropas Kopienā vai kādā Klusā okeāna valstī ir samaksāta par šiem materiāliem; h) “noteiktas izcelsmes materiālu vērtība” ir g) apakšpunktā noteiktā šādu materiālu vērtība, ko piemēro mutatis mutandis; i) “pievienotā vērtība” ir izstrādājuma ražotāja cena, no kuras atskaitīta muitas vērtība katram ietvertajam materiālam, kura izcelsme ir 3. un 4. pantā minētajās pārējās valstīs vai teritorijās, kurās ir piemērojama kumulācija, vai ja muitas vērtība nav zināma vai to nevar noskaidrot, tad pirmā cena, ko var noskaidrot un kas par šiem materiāliem ir samaksāta Eiropas Kopienā vai kādā no Klusā okeāna valstīm;

j) “nodaļas” un “pozīcijas” ir nodaļas un četrciparu pozīcijas nomenklatūrā, kas veido Preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu, kura šajā protokolā minēta kā “Harmonizētā sistēma” vai “HS”; k) “klasificēts” attiecas uz ražojuma vai materiāla klasificēšanu konkrētā pozīcijā; l) “sūtījums” ir ražojumi, kurus vai nu viens eksportētājs vienlaicīgi nosūta vienam saņēmējam, vai uz kuriem attiecas vienots pārvadājuma dokuments par to nosūtīšanu no eksportētāja saņēmējam, vai, ja šāda dokumenta nav, viena faktūra; m) “teritorijas” ietver teritoriālos ūdeņus; n) “AZT” ir aizjūras zemes un teritorijas, kā noteikts VIII pielikumā; o) “pārējās ĀKK valstis” ir visas ĀKK valstis, izņemot Klusā okeāna valstis.

II SADAĻA JĒDZIENA “NOTEIKTAS IZCELSMES RAŽOJUMI” DEFINĪCIJA 2. pants Vispārīgas prasības 1. Partnerattiecību pagaidu nolīgumā, turpmāk “nolīgums”, par ražojumiem, kuru izcelsme ir Eiropas Kopienā, uzskata: a) ražojumus, kuri šā protokola 5. panta nozīmē ir pilnīgi iegūti Eiropas Kopienā; b) Eiropas Kopienā iegūtus ražojumus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav pilnīgi iegūti Eiropas Kopienā, ja šie materiāli ir tajā pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti 6. panta nozīmē. 2. Nolīgumā par ražojumiem, kuru izcelsme ir kādā Klusā okeāna valstī, uzskata šādus ražojumus: a) ražojumus, kuri šā protokola 5. panta nozīmē ir pilnīgi iegūti kādā Klusā okeāna valstī; b) ražojumus, kuri iegūti kādā Klusā okeāna valstī un kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur pilnīgi iegūti, ja šie materiāli ir minētajā Klusā okeāna valstī pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti 6. panta nozīmē. 3. pants Kumulācija Eiropas Kopienā 1. Neskarot 2. panta 1. punktu, ražojumus uzskata par Eiropas Kopienas izcelsmes ražojumiem, ja tie ir tur iegūti, to sastāvā ir kādas Klusā okeāna valsts, pārējo ĀKK valstu vai AZT izcelsmes materiāli, ar noteikumu, ka Eiropas Kopienā veiktā apstrāde vai pārstrāde pārsniedz 7. pantā minētās darbības. Šādiem materiāliem nav jābūt pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem. 2. Ja Eiropas Kopienā veiktā apstrāde vai pārstrāde nepārsniedz 7. pantā minētās darbības, iegūto ražojumu uzskata par Eiropas Kopienas izcelsmes ražojumu tikai tādā gadījumā, ja pievienotā vērtība ir lielāka nekā to izmantoto materiālu vērtība, kuru izcelsme ir jebkurā no pārējām valstīm vai teritorijām, kas minētas 1. punktā. Ja tas tā nav, iegūto ražojumu uzskata par tās valsts izcelsmes ražojumu, kurai ir visaugstākā Eiropas Kopienā veiktajā ražošanā izmantoto noteiktas izcelsmes materiālu vērtība.

3. Ražojumi, kuru izcelsme ir kādā no 1. un 2. punktā minētajām valstīm vai teritorijām un kurus neapstrādā vai nepārstrādā Eiropas Kopienā, saglabā savu izcelsmi, ja tos eksportē uz kādu no šīm valstīm vai teritorijām. 4. Lai īstenotu 2. panta 1. punkta b) apakšpunktu, apstrādi vai pārstrādi, ko veic kādā Klusā okeāna valstī, pārējās ĀKK valstīs vai AZT, uzskata par veiktu Eiropas Kopienā, ja ražojumus pēc tam apstrādā vai pārstrādā Eiropas Kopienā. Ja saskaņā ar šo noteikumu noteiktas izcelsmes ražojumi ir iegūti divās vai vairākās attiecīgajās valstīs vai teritorijās, tos uzskata par Eiropas Kopienas izcelsmes ražojumiem tikai tad, ja apstrāde vai pārstrāde pārsniedz 7. pantā minētās darbības. 5. Ja Eiropas Kopienā veiktā apstrāde vai pārstrāde nepārsniedz 7. pantā minētās darbības, iegūto ražojumu uzskata par Eiropas Kopienas izcelsmes ražojumu tikai tādā gadījumā, ja tur pievienotā vērtība ir lielāka nekā to izmantoto materiālu vērtība, kuru izcelsme ir jebkurā no pārējām 4. punktā minētajām valstīm vai teritorijām. Pretējā gadījumā iegūto ražojumu uzskata par tās valsts vai teritorijas izcelsmes ražojumu, kurai ir visaugstākā ražošanā izmantoto noteiktas izcelsmes materiālu vērtība. 6. Šajā pantā paredzēto kumulāciju var piemērot vienīgi, ja: a) noteiktas izcelsmes statusa ieguvē iesaistītās valstis un galamērķa valsts ir noslēgušas nolīgumu par administratīvo sadarbību, kas nodrošina šā panta pareizu īstenošanu; b) materiāliem un ražojumiem piešķirts noteiktas izcelsmes statuss, piemērojot izcelsmes noteikšanas noteikumus, kas vienādi ar šajā protokolā paredzētajiem; c) Eiropas Kopiena ar Eiropas Komisijas starpniecību sniegs Klusā okeāna valstīm sīku informāciju attiecībā uz nolīgumiem par administratīvo sadarbību ar pārējām šajā pantā minētajām valstīm vai teritorijām. Eiropas Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (C sērijā) publicē un Klusā okeāna valstis saskaņā ar savām procedūrām publicē datumu, kurā šajā pantā paredzēto kumulāciju drīkst piemērot tām šajā pantā uzskaitītajām valstīm vai teritorijām, kas ir izpildījušas nepieciešamās prasības. 4. pants Kumulācija Klusā okeāna valstīs 1. Neskarot 2. panta 2. punktu, ražojumus uzskata par Klusā okeāna valsts izcelsmes ražojumiem, ja tie ir tur iegūti, to sastāvā ir Eiropas Kopienas, pārējo ĀKK valstu, AZT vai pārējo Klusā okeāna valstu izcelsmes materiāli, ar noteikumu, ka minētajā Klusā okeāna valstī veiktā apstrāde vai pārstrāde pārsniedz 7. pantā minētās darbības. Šādiem materiāliem nav jābūt pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem. 2. Ja Klusā okeāna valstī veiktā apstrāde vai pārstrāde nepārsniedz 7. pantā minētās darbības, iegūto ražojumu uzskata par minētās Klusā okeāna valsts izcelsmes ražojumu tikai tādā gadījumā, ja pievienotā vērtība ir lielāka nekā to izmantoto materiālu vērtība, kuru izcelsme ir jebkurā no pārējām 1. punktā minētajām valstīm vai teritorijām. Ja tas tā nav, iegūto ražojumu uzskata par tās valsts vai teritorijas izcelsmes ražojumu, kurai ir visaugstākā minētajā Klusā okeāna valstī veiktajā ražošanā izmantoto noteiktas izcelsmes materiālu vērtība. 3. Ražojumi, kuru izcelsme ir kādā no šā panta 1. un 2. punktā minētajām valstīm vai teritorijām, kurus Klusā okeāna valstī neapstrādā vai nepārstrādā, saglabā savu izcelsmi, ja tos eksportē uz kādu no šīm valstīm vai teritorijām. 4. Lai īstenotu 2. panta 2. punkta b) apakšpunktu, apstrādi vai pārstrādi, ko veic Eiropas Kopienā, pārējās Klusā okeāna valstīs, pārējās ĀKK valstīs vai AZT, uzskata par veiktu Klusā okeāna valstī, ja ražojumus pēc tam apstrādā vai pārstrādā šajā Klusā okeāna valstī. Ja saskaņā ar šo noteikumu noteiktas izcelsmes ražojumi ir iegūti divās vai vairākās attiecīgajās valstīs vai teritorijās, tos uzskata par šīs Klusā okeāna valsts izcelsmes ražojumiem tikai tad, ja to apstrāde vai pārstrāde pārsniedz 7. pantā minētās darbības. 5. Ja Klusā okeāna valstī veiktā apstrāde vai pārstrāde nepārsniedz 7. pantā minētās darbības, iegūto ražojumu uzskata par minētās Klusā okeāna valsts izcelsmes ražojumu tikai tādā gadījumā, ja pievienotā vērtība ir lielāka nekā to izmantoto materiālu vērtība, kuru izcelsme ir jebkurā no pārējām 4. punktā minētajām valstīm vai teritorijām. Pretējā gadījumā iegūto ražojumu uzskata par tās valsts vai teritorijas izcelsmes ražojumu, kurai ir visaugstākā ražošanā izmantoto noteiktas izcelsmes materiālu vērtība. 6. Šajā pantā paredzēto kumulāciju var piemērot vienīgi, ja: a) noteiktas izcelsmes statusa ieguvē iesaistītās valstis un galamērķa valsts ir noslēgušas nolīgumu par administratīvo sadarbību, kas nodrošina šā panta pareizu īstenošanu; b) materiāliem un ražojumiem piešķirts noteiktas izcelsmes statuss, piemērojot izcelsmes noteikšanas noteikumus, kas vienādi ar šajā protokolā paredzētajiem; c) Klusā okeāna valstis ar Eiropas Komisijas starpniecību sniegs Eiropas Kopienai sīku informāciju attiecībā uz nolīgumiem par administratīvo sadarbību ar pārējām šajā pantā minētajām valstīm vai teritorijām. Eiropas Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (C sērijā) publicē un Klusā okeāna valstis saskaņā ar savām procedūrām publicē datumu, kurā šajā pantā paredzēto kumulāciju drīkst piemērot tām šajā pantā uzskaitītajām valstīm vai teritorijām, kas ir izpildījušas nepieciešamās prasības. 7. Šajā pantā paredzēto kumulāciju nepiemēro IX pielikumā uzskaitītajiem ražojumiem. Neskarot to, šajā pantā paredzēto kumulāciju IX pielikumā uzskaitītajiem ražojumiem var attiecīgi piemērot tikai pēc 2015. gada 1. oktobra un tarifa pozīcijā 1006 klasificētajiem rīsiem – pēc 2010. gada 1. janvāra, ja šādu ražojumu izgatavošanā ir izmantoti materiāli, kuru izcelsme ir kādā Klusā okeāna valstī vai kādā citā ĀKK valstī, kas ir Ekonomisko partnerattiecību nolīguma (EPN) dalībvalsts. 8. Šis pants neattiecas uz Dienvidāfrikas izcelsmes ražojumiem, kas minēti XI pielikumā.

5. pants Pilnīgi iegūti ražojumi 1. Par Klusā okeāna valstī vai Eiropas Kopienā pilnīgi iegūtiem ražojumiem uzskata šādus izstrādājumus: a) minerālproduktus, kas tur iegūti no zemes vai jūras gultnes; b) tur novāktus augu valsts produktus; c) tur dzimušus un audzētus dzīvus dzīvniekus; d) produktus, kas iegūti no tur audzētiem dzīviem dzīvniekiem; e) i) produktus, kas iegūti, tur medījot un zvejojot; ii) akvakultūras produktus, ietverot jūras organismu audzētavu produktus, ja zivis izšķīlušās un audzētas tur; f) jūras zvejas un citus jūras produktus, kas iegūti jūrā ārpus Eiropas Kopienas vai kādas Klusā okeāna valsts teritoriālajiem ūdeņiem ar to kuģiem; g) produktus, kas izgatavoti vienīgi no f) apakšpunktā minētajiem produktiem uz to pārstrādes kuģiem; h) lietotus priekšmetus, kas savākti tur un ir derīgi vienīgi izejvielu iegūšanai, tostarp lietotas riepas, kuras derīgas vienīgi atjaunošanai vai izmantošanai par atkritumiem; i) atkritumus un lūžņus, kas tur radušies ražošanas darbībās; j) produktus, kas iegūti jūras dzīlēs vai gultnē ārpus teritoriālajiem ūdeņiem, ar noteikumu, ka tām ir ekskluzīvas tiesības izmantot minētās dzīles vai gultni; k) preces, ko tur ražo tikai no a) līdz j) apakšpunktā norādītajiem produktiem. 2. Termini “to kuģi” un “to zivju pārstrādes kuģi” 1. punkta f) un g) apakšpunktā attiecas tikai uz kuģiem un pārstrādes kuģiem, a) kas reģistrēti kādā Eiropas Kopienas dalībvalstī vai Klusā okeāna valstī; b) kas kuģo ar kādas Eiropas Kopienas dalībvalsts vai Klusā okeāna valsts karogu; c) kas atbilst kādam no turpmāk minētajiem nosacījumiem: i) tie vismaz 50 % apmērā pieder kādas Eiropas Kopienas dalībvalsts vai Klusā okeāna valsts valstspiederīgajiem

vai ii) tie pieder uzņēmumiem, – kuru galvenais birojs un galvenā darījumdarbības veikšanas vieta ir kādā Eiropas Kopienas dalībvalstī vai Klusā okeāna valstī un – kuri vismaz 50 % apmērā pieder kādai Eiropas Kopienas dalībvalstij vai Klusā okeāna valstij, publiskām struktūrām vai valstspiederīgajiem minētajā valstī. 3. Neskarot 2. punktu, Eiropas Kopiena pēc Klusā okeāna valsts pieprasījuma atzīst, ka kuģus, kurus fraktē vai nomā šī Klusā okeāna valsts, uzskata par “to kuģiem”, lai veiktu zveju tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā, ar noteikumu, ka Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja ir pieņēmusi frakts vai nomas līgumu, attiecībā uz kuru Eiropas Kopienai ir tikušas piedāvātas pirmpirkuma tiesības, sniedzot pietiekamas iespējas pieprasījuma iesniedzējas Klusā okeāna valsts zvejas jaudas attīstīšanai uz sava rēķina un ievērojamu laikposmu īpaši piešķirot Klusā okeāna valstij atbildību par tās rīcībā nodotā kuģa navigāciju un komerciālo pārvaldību. 4. Šā panta 2. punkta nosacījumus var izpildīt dažādās valstīs, ciktāl tās ir Klusā okeāna valstis. Šajā gadījumā uzskata, ka ražojumiem ir tās valsts izcelsme, kuras valstspiederīgo vai uzņēmuma īpašumā saskaņā ar 2. punkta c) apakšpunktu ir kuģis vai pārstrādes kuģis. Gadījumā, kad kuģis vai zvejas kuģis ir tādu valstu valstspiederīgo vai uzņēmumu īpašumā, kuras pieder pie atšķirīgiem Ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem, uzskata, ka ražojumam ir tās valsts izcelsme, kuras valstspiederīgie vai uzņēmumi iegulda vislielāko daļu saskaņā ar 2. panta c) apakšpunktu. 6. pants Pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti ražojumi 1. Ražojumus, kas nav pilnīgi iegūti, 2. panta mērķiem uzskata par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem, ja ir ievēroti II pielikuma sarakstā izklāstītie nosacījumi. 2. Neskarot 1. punktu, IIa pielikumā uzskaitītos ražojumus 2. panta mērķiem var uzskatīt par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem, ja ir ievēroti minētajā pielikumā izklāstītie nosacījumi. 3. Šā panta 1. un 2. punktā minētie nosacījumi attiecībā uz visiem šajā nolīgumā ietvertajiem ražojumiem norāda uz to, kā jāapstrādā vai jāpārstrādā tādi nenoteiktas izcelsmes materiāli, kurus izmanto ražošanā, un šos nosacījumus piemēro tikai tādiem materiāliem. Tādējādi, ja kādu ražojumu, kas atbilstīgi sarakstā paredzētajiem nosacījumiem ieguvis noteiktas izcelsmes statusu, izmanto kāda cita ražojuma ražošanā, tad sākotnējam ražojumam nepiemēro nosacījumus, kas piemērojami ražojumam, kura ražošanā to izmanto, un nenoteiktas izcelsmes materiālus, kas varētu būt izmantoti tā ražošanā, neņem vērā. 4. Neskarot 1. un 2. punktu, nenoteiktas izcelsmes materiālus, ko saskaņā ar II un IIa pielikumā paredzētajiem nosacījumiem nedrīkst izmantot attiecīgā ražojuma ražošanā, tomēr var izmantot, ja: a) to kopējā vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas; b) piemērojot šo punktu, attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem netiek pārsniegti sarakstā ietvertie maksimālās vērtības procentuālie daudzumi. 5. Šā panta 4. punkta noteikumi neattiecas uz Harmonizētās sistēmas 50. līdz 63. nodaļas ražojumiem. 6. a) Puses atzīst, ka Klusā okeāna valstīm kopš Lomes konvencijas parakstīšanas 1976. gadā nav izdevies izveidot atbilstīgu valsts floti, kas atbilstu šā II protokola 5. panta 2. punkta nosacījumiem attiecībā uz kuģiem. Puses arī atzīst Klusā okeāna valstu īpašo situāciju, kas ietver nepietiekamu daudzumu pilnīgi iegūtu zivju, lai apmierinātu krastā esošo pieprasījumu, Klusā okeāna valstu zvejas flotes ļoti ierobežoto zvejas jaudu, fizisku un ekonomisku faktoru izraisītu samazinātu pārstrādes spēju, nelielo risku, ka liela daudzuma Klusā okeāna valstu zivsaimniecības produktu ieplūšana varētu destabilizēt ES tirgu, Klusā okeāna valstu ģeogrāfisko nošķirtību, kā arī attālumu līdz ES tirgum. Turklāt pusēm ir kopīgs mērķis sekmēt Klusā okeāna valstu turpmāku attīstību, veicinot ilgtspējīgu zivsaimniecību un labu tās pārvaldību. b) Puses atzīst zivsaimniecības milzīgo nozīmi Klusā okeāna valstu iedzīvotājiem un to, ka Klusā okeāna rietumu un centrālajā daļā zivis, piemēram, tunzivis, ir kopīgi lietojams dabas resurss, kuram Klusā okeāna valstīs ilgtermiņā ir vislielākā nozīme ienākumu un nodarbinātības ziņā. Šim kopīgi lietojamajam resursam Klusā okeāna valstu ūdeņos piemēro dažādus reģionālā, apakšreģionālā un valstu līmeņa apsaimniekošanas režīmus, tostarp Zvejas dienu tirdzniecības shēmu, kas reģionu līmenī vērsta uz ilgtspējīgu tunzivs zveju, izmantojot riņķvadu. Šīs darbības uzrauga Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zivsaimniecības komisija, un tām seko, izmantojot kuģu uzraudzības sistēmu un novērošanas programmas. Šajā ziņā puses vienojas, ka, neskarot 1. punktu, ja situācija ir tāda, ka 5. panta 1. punkta f) un g) apakšpunktā minētos pilnīgi iegūtos ražojumus nevar pietiekami izmantot, lai apmierinātu krastā esošo pieprasījumu, un pēc tam, kad kāda Klusā okeāna valsts ir veikusi iepriekšēju paziņojumu Eiropas Komisijai, 2. panta mērķiem par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem uzskata pozīcijā 1604 un 1605 klasificētus pārstrādātus zivsaimniecības produktus, kas no nenoteiktas izcelsmes 03. nodaļas materiāliem ražoti krasta uzņēmumu telpās un kuri izkrauti minētās valsts ostā. Paziņojumā Komisijai jāsniedz pamatojums, kāpēc šā apakšpunkta piemērošana stimulēs minētās valsts zivsaimniecības nozares attīstību, un jāiekļauj nepieciešamā informācija par attiecīgajām sugām, ražojamajiem produktiem, kā arī norādes par attiecīgajiem daudzumiem. c) Ne vēlāk kā trīs gadus pēc paziņošanas ir jāsagatavo ziņojums par b) apakšpunkta īstenošanu. d) Eiropas Kopiena un pieprasītāja Klusā okeāna valsts, pamatojoties uz šo ziņojumu, apspriežas par b) apakšpunkta izmantošanu, jo īpaši ņemot vērā ietekmi uz resursu attīstīšanu, efektīvu saglabāšanu un ilgtspējīgu apsaimniekošanu, un vajadzības gadījumā groza to. e) Šā punkta b) apakšpunktu piemēro, neskarot ES spēkā esošos sanitāros un fitosanitāros pasākumus, zvejas resursu efektīvu saglabāšanu, ilgtspējīgu apsaimniekošanu un atbalstu cīņai pret nelegālām, nereģistrētām un neregulētām zvejas darbībām reģionā.

f) Šā punkta noteikumus importam no Klusā okeāna valsts piemēro no nākamās dienas, kas seko dienai, kad Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ir publicēts paziņojums par to, ka attiecīgā valsts saskaņā ar b) apakšpunktu ir veikusi paziņojumu Komisijai. 7. Šā panta 1. līdz 6. punktu piemēro, ievērojot 7. pantu. 7. pants Nepietiekamas apstrādes vai pārstrādes darbības 1. Neskarot 2. punktu un neatkarīgi no tā, vai ir vai nav izpildītas 6. panta prasības, par nepietiekamu apstrādi vai pārstrādi, lai ražojumam piešķirtu noteiktas izcelsmes ražojuma statusu, uzskata šādas darbības: a) darbības, kas paredzētas tam, lai nodrošinātu izstrādājumu uzturēšanu labā stāvoklī pārvadāšanas un uzglabāšanas laikā; b) iepakojumu sadalīšana un apvienošana; c) mazgāšana, tīrīšana; putekļu, oksīdu, eļļu, krāsu vai citu segumu noņemšana; d) tekstilmateriālu gludināšana vai presēšana; e) vienkārša krāsošana un pulēšana; f) graudaugu un rīsu mizošana, daļēja vai pilnīga balināšana, pulēšana un glazēšana; g) cukura iekrāsošana vai cukurgraudiņu veidošana; daļēja vai pilnīga cukura samalšana; h) augļu, riekstu un dārzeņu mizošana, kauliņu izņemšana un lobīšana; i) asināšana, vienkārša slīpēšana vai vienkārša sadalīšana; j) sijāšana, šķirošana, sadalīšana, klasificēšana, piemeklēšana (ietverot preču komplektēšanu); k) vienkārša iepildīšana pudelēs, bundžās, flakonos, maisos, kastēs, kārbās, piestiprināšana pie kartītēm vai plāksnēm un visas pārējās vienkāršās iepakošanas darbības; l) uzrakstu, etiķešu, logotipu un citu tamlīdzīgu atšķirības zīmju piestiprināšana vai uzdrukāšana uz ražojumiem vai to iesaiņojuma; m) vienkārša vienādu vai dažādu ražojumu sajaukšana; cukura sajaukšana ar citām vielām; n) vienkārša sastāvdaļu salikšana, lai iegūtu gatavu ražojumu, vai ražojumu izjaukšana pa daļām; o) divu vai vairāku tādu darbību apvienošana, kas minētas a) līdz n) apakšpunktā;

p) dzīvnieku kaušana. 2. Nosakot, vai attiecībā uz konkrētu ražojumu veiktās apstrādes vai pārstrādes darbības ir uzskatāmas par nepietiekamām 1. punkta nozīmē, visas Eiropas Kopienā vai Klusā okeāna valstīs attiecībā uz minēto ražojumu veiktās darbības izvērtē kopā. 8. pants Kvalifikācijas vienība 1. Piemērojot šā protokola noteikumus, kvalifikācijas vienība ir konkrētais ražojums, ko uzskata par pamatvienību, lai noteiktu klasifikācijas iedalījumu pēc Harmonizētās sistēmas nomenklatūras. Tādējādi uzskata: a) ja ražojumu, ko veido priekšmetu grupa vai kopums, klasificē vienā pozīcijā saskaņā ar Harmonizētās sistēmas noteikumiem, viss kopums veido kvalifikācijas vienību; b) ja sūtījumā ir vairāki vienādi ražojumi, kas Harmonizētajā sistēmā klasificēti vienā pozīcijā, tad, piemērojot šā protokola noteikumus, katrs ražojums jāņem vērā atsevišķi. 2. Ja saskaņā ar Harmonizētās sistēmas 5. vispārīgo interpretācijas noteikumu iepakojums ir iekļauts ražojumā, to ņem vērā, nosakot izcelsmi. 9. pants Palīgierīces, rezerves daļas un darbarīki Palīgierīces, rezerves daļas un darbarīkus, ko nosūta ar kādu iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli un kas ietilpst parastajā aprīkojumā, un ir iekļauti cenā vai arī nav norādīti atsevišķā faktūrā, uzskata par saistītiem ar attiecīgo iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli. 10. pants Komplekti Uzskata, ka komplektiem, kā tie definēti Harmonizētās sistēmas 3. vispārīgajā interpretācijas noteikumā, ir noteikta izcelsme, ja visas to sastāvdaļas ir noteiktas izcelsmes ražojumi. Ja komplektā ir noteiktas un nenoteiktas izcelsmes ražojumi, tad tomēr uzskata, ka viss komplekts ir ar noteiktu izcelsmi, ja vien nenoteiktas izcelsmes ražojumu vērtība nepārsniedz 15 % no komplekta ražotāja cenas. 11. pants Neitrālie elementi Lai noteiktu, vai ražojums ir noteiktas izcelsmes ražojums, nav jānosaka izcelsme šādiem ražošanas procesā izmantotajiem elementiem: a) enerģijai un degvielai; b) ražotnei un iekārtām;

c) mašīnām un darbarīkiem; d) precēm, kuru nav galaražojuma sastāvā un kuras nav paredzēts tajā iekļaut. 12. pants Uzskaites nošķiršana 1. Ja noteiktas izcelsmes un nenoteiktas izcelsmes atvietojamu materiālu krājumu atsevišķa glabāšana rada ievērojamas izmaksas vai būtiskas grūtības, muitas dienesti pēc ieinteresēto personu rakstiska lūguma var atļaut t. s. “uzskaites nošķiršanas” metodes (“metode”) piemērošanu konkrēto krājumu pārvaldībā. 2. Šā panta 1. punktā minēto metodi piemēro arī noteiktas izcelsmes un nenoteiktas izcelsmes jēlcukuram bez aromatizētāju vai krāsvielu piedevām, kas paredzēts rafinēšanai, klasificēts Harmonizētās sistēmas apakšpozīcijā 1701 12, 1701 13 un 1701 14 un kas ir fiziski apvienots vai samaisīts Klusā okeāna valstī vai Eiropas Kopienā pirms eksportēšanas attiecīgi uz Eiropas Kopienu vai Klusā okeāna valsti. 3. Ar metodi nodrošina, ka iegūto ražojumu skaits vai daudzums, ko var uzskatīt par kādas(-u) Klusā okeāna valsts(-u) vai Savienības izcelsmes ražojumiem, jebkurā laikā ir tāds pats, kāds tiktu iegūts, ja būtu veikta fiziska krājumu nošķiršana. 4. Muitas dienesti var piešķirt 1. punktā minēto atļauju saskaņā ar jebkādiem nosacījumiem, kurus uzskata par atbilstīgiem. 5. Metodi piemēro un tās izmantošanu reģistrē saskaņā ar ražojuma ražošanas valstī vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem. 6. Metodes izmantotājs pēc vajadzības var sagatavot vai pieprasīt izcelsmes apliecinājumus par to ražojumu daudzumu, kurus var uzskatīt par noteiktas izcelsmes ražojumiem. Pēc muitas dienestu prasības saņēmējs sniedz paskaidrojumu par to, kā šie daudzumi tiek pārvaldīti. 7. Muitas dienesti uzrauga atļaujas izmantošanu un var to atsaukt, ja metodes izmantotājs izmanto atļauju nepiemērotā veidā vai neizpilda kādu citu no šajā protokolā izklāstītajiem nosacījumiem. 8. Šā panta 1. punkta nolūkos “atvietojami materiāli” ir viena un tā paša veida un vienas un tās pašas komerciālās kvalitātes materiāli, kuriem ir vienas un tās pašas tehniskās un fizikālās īpašības un kurus izcelsmes nolūkos nevar atšķirt vienu no otra. III SADAĻA TERITORIĀLĀS PRASĪBAS 13. pants Teritorialitātes princips 1. Izņemot 3. un 4. pantā paredzēto, II sadaļā izklāstītie noteiktas izcelsmes statusa iegūšanas nosacījumi Klusā okeāna valstīs vai Eiropas Kopienā jāizpilda nepārtraukti. 2. Izņemot 3. un 4. pantā paredzēto, ja noteiktas izcelsmes preces, kas ir eksportētas no Klusā okeāna valsts vai Eiropas Kopienas uz kādu citu valsti, nosūta atpakaļ, tad tās jāuzskata par nenoteiktas izcelsmes precēm, ja vien muitas dienestiem nepierāda, ka:

a) atpakaļ nosūtītas ir tās pašas preces, kas eksportētas, un b) ar tām nav veiktas darbības, izņemot tādas darbības, kas vajadzīgas, lai preces uzturētu labā stāvoklī, kamēr tās atrodas attiecīgajā valstī vai kamēr tās eksportē.

14. pants Nepārveidošana 1. Noteiktas izcelsmes ražojumi, kas deklarēti iekšzemes lietošanai kādā pusē, ir tie paši ražojumi, kuri eksportēti no tās otras nolīguma puses, kurā tie ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu. Tos pirms deklarēšanas iekšzemes lietošanai nekādā veidā nepārveido, nepārstrādā un nepakļauj nekādām darbībām, izņemot darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī vai lai tiem pievienotu vai piestiprinātu marķējumu, etiķetes, zīmogus vai citu dokumentāciju nolūkā nodrošināt atbilstību konkrētām importētājas puses iekšējām prasībām. 2. Ražojumus vai sūtījumus var uzglabāt valstī, kas nav puse, ar noteikumu, ka tie tur nepārtraukti ir muitas uzraudzībā. 3. Neskarot V sadaļas noteikumus, sūtījumu sadalīšana var notikt, ja to dara valsts, kas nav puse, teritorijā un to veic vai par to atbild eksportētājs, taču ar noteikumu, ka sūtījumi paliek valsts, kas nav puse, muitas uzraudzībā. 4. Ja ir šaubas par to, vai ir izpildīti 1. līdz 3. punktā minētie nosacījumi, muitas dienesti var deklarētājam pieprasīt iesniegt pierādījumus par atbilstību, ko var iesniegt jebkādā veidā, tostarp ar līgumiskajiem pārvadājuma dokumentiem, piemēram, konosamentiem, vai ar faktiskiem vai konkrētiem pierādījumiem, pamatojoties uz iepakojumu marķējumu vai numuriem, vai ar jebkādiem pierādījumiem, kas saistīti ar pašām precēm. IV SADAĻA IZCELSMES APLIECINĀJUMS 15. pants Vispārīgas prasības 1. Klusā okeāna valsts izcelsmes ražojumiem, importējot tos Eiropas Kopienā, un Kopienas izcelsmes ražojumiem, importējot tos Klusā okeāna valstī, piemēro nolīguma noteikumus, iesniedzot: a) pārvadājumu sertifikātu EUR.1, kura paraugs ir III pielikumā, vai b) šīs sadaļas 20. panta 1. punktā paredzētajos gadījumos deklarāciju (“faktūras deklarācija”), ko eksportētājs sniedzis uz faktūras, pavadzīmes vai kāda cita tirdzniecības dokumenta, kurā attiecīgie ražojumi ir pietiekami sīki aprakstīti, lai tos varētu identificēt; faktūras deklarācijas teksts sniegts IV pielikumā. 2. Neatkarīgi no 1. punkta noteiktas izcelsmes ražojumiem šā protokola nozīmē 25. pantā norādītajos gadījumos nolīguma noteikumus piemēro arī bez iepriekš minēto dokumentu iesniegšanas. 3. Ja vienas puses izcelsmes ražojumus importē otrā pusē un par to paziņo Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašajai komitejai, var gūt labumu no preferenciālā tarifu režīma atbilstoši šim nolīgumam, ja tiek iesniegta faktūras deklarācija, ko atbilstoši 21. panta prasībām ir sagatavojis eksportētājs, kurš ir reģistrēts saskaņā ar pušu attiecīgajiem tiesību aktiem. Šādā paziņojumā norāda, ka vairs nepiemēro 1. punkta a) un b) apakšpunktu. 4. Piemērojot šīs sadaļas noteikumus, eksportētāji cenšas izmantot valodu, kas ir kopīga gan Klusā okeāna valstīm, gan Eiropas Kopienai. 16. pants Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas kārtība

1. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 pēc eksportētāja rakstiska pieteikuma vai, ja eksportētājs uzņemas atbildību, pēc viņa pilnvarota pārstāvja rakstiska pieteikuma izdod eksportētājas valsts muitas dienesti. 2. Šajā nolūkā eksportētājs vai viņa pilnvarots pārstāvis aizpilda gan pārvadājuma sertifikātu EUR.1, gan pieteikuma veidlapu; to paraugi ir III pielikumā. Šīs veidlapas aizpilda saskaņā ar šā protokola noteikumiem. Ja tās aizpilda rokrakstā, izmanto tinti un raksta ar drukātiem burtiem. Ražojumu apraksts jāsniedz šim nolūkam atvēlētajā ailē, neatstājot nevienu tukšu rindu. Ja aile nav pilnībā aizpildīta, tad zem pēdējās apraksta rindas jāievelk horizontāla līnija, visu tukšo laukumu šķērsām pārsvītrojot. 3. Eksportētājam, kurš iesniedz pieteikumu pārvadājumu sertifikāta EUR.1 saņemšanai, jābūt gatavam pēc tās eksportētājas valsts muitas dienestu pieprasījuma, kurā izdots pārvadājumu sertifikāts EUR.1, jebkurā laikā uzrādīt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina attiecīgo ražojumu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī atbilstību pārējām šā protokola prasībām. 4. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izsniedz Eiropas Kopienas dalībvalsts vai Klusā okeāna valsts muitas dienesti, ja attiecīgos ražojumus var uzskatīt par Eiropas Kopienas vai Klusā okeāna valsts, vai kādas citas 3. un 4. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes ražojumiem un ja tie atbilst pārējām šā protokola prasībām. 5. Izdevēji muitas dienesti veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārbaudītu ražojumu noteiktas izcelsmes statusu un atbilstību pārējām šā protokola prasībām. Šajā nolūkā tiem ir tiesības prasīt visus pierādījumus un veikt jebkādas eksportētāja pārskatu pārbaudes vai jebkuru citu pārbaudi, ko tie uzskata par vajadzīgu. Izdevēji muitas dienesti arī nodrošina, ka tiek pienācīgi aizpildītas 2. punktā minētās veidlapas. Tie īpaši pārbauda, vai ražojumu aprakstam atvēlētā vieta ir aizpildīta tā, lai nebūtu iespējami krāpnieciski papildinājumi. 6. Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas dienu norāda sertifikāta 11. ailē. 7. Muitas dienesti izdod eksportētājam pārvadājumu sertifikātu EUR.1, tiklīdz ir veikta vai nodrošināta faktiskā eksportēšana. 17. pants Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdošana retrospektīvi 1. Neskarot 16. panta 7. punktu, pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izņēmuma kārtā var izdot pēc attiecīgo ražojumu eksportēšanas, ja: a) eksportēšanas laikā tas nav izdots kļūdas, netīšas nolaidības vai īpašu apstākļu dēļ vai b) ja muitas dienestiem tiek pierādīts, ka pārvadājumu sertifikāts EUR.1 bija izdots, bet, attiecīgos ražojumus importējot, netika pieņemts tehnisku iemeslu dēļ. 2. Šā panta 1. punkta piemērošanai eksportētājam pieteikumā jānorāda to ražojumu eksportēšanas vieta un diena, uz kuriem attiecas pārvadājumu sertifikāts EUR.1, kā arī pieprasījuma iemesli. 3. Muitas dienesti pārvadājumu sertifikātu EUR.1 var izdot retrospektīvi tikai pēc tam, kad tie ir pārbaudījuši, ka eksportētāja pieteikumā sniegtā informācija atbilst informācijai atbilstīgajos dokumentos. 4. Retrospektīvi izdoti pārvadājumu sertifikāti EUR.1 jāvizē ar šādu frāzi angļu valodā: "ISSUED RETROSPECTIVELY". 5. Šā panta 4. punktā minēto vīzu iekļauj pārvadājumu sertifikāta EUR.1 ailē “Piezīmes”. 18. pants Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 dublikāta izdošana 1. Ja pārvadājumu sertifikāts EUR.1 ir nozagts, pazaudēts vai iznīcināts, eksportētājs var vērsties muitas dienestos, kas sertifikātu izdevuši, lai iegūtu dublikātu, kuru sagatavo, pamatojoties uz šo dienestu rīcībā esošajiem eksporta dokumentiem.

2. Šādi izdotais dublikāts jāvizē ar šādu vārdu angļu valodā: "DUPLICATE". 3. Šā panta 2. punktā minēto vīzu iekļauj pārvadājumu sertifikāta EUR.1 dublikāta ailē “Piezīmes”. 4. Dublikāts, kurā jānorāda oriģinālā pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas datums, ir derīgs no dienas, kad izdots pārvadājumu sertifikāta EUR.1 oriģināls. 19. pants Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdošana, pamatojoties uz iepriekš izsniegtu vai sagatavotu izcelsmes apliecinājumu Kad noteiktas izcelsmes ražojumus nodod muitas iestādes kontrolei kādā Klusā okeāna valstī vai Eiropas Kopienā, ir iespējams aizstāt oriģinālo izcelsmes apliecinājumu ar vienu vai vairākiem pārvadājumu sertifikātiem EUR.1, lai nosūtītu visus šos ražojumus vai daļu no tiem uz citu vietu Klusā okeāna valstīs vai Eiropas Kopienā. Pārvadājumu sertifikāta(-u) EUR.1 aizstājēju(-s) izdod tā muitas iestāde, kurā ražojumi nodoti kontrolei, un vizē muitas dienests, kura kontrolei ražojumi nodoti. 20. pants Faktūras deklarācijas sagatavošanas nosacījumi 1. Šīs sadaļas 15. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto faktūras deklarāciju var sagatavot: a) atzīts eksportētājs 21. panta nozīmē vai b) jebkurš eksportētājs sūtījumiem, kuros ietilpst viena vai vairākas pakas ar noteiktas izcelsmes ražojumiem, kā kopējā vērtība nepārsniedz 6000 EUR. 2. Faktūras deklarāciju var sagatavot, ja attiecīgos ražojumus var uzskatīt par Klusā okeāna valsts vai Eiropas Kopienas, vai kādas citas 3. un 4. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes ražojumiem un ja tie atbilst pārējām šā protokola prasībām. 3. Eksportētājam, kurš sagatavo faktūras deklarāciju, jābūt gatavam pēc eksportētājas valsts muitas dienestu pieprasījuma jebkurā laikā iesniegt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina attiecīgo ražojumu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī atbilstību pārējām šā protokola prasībām. 4. Eksportētājs sastāda faktūras deklarāciju, uzrakstot, uzspiežot vai uzdrukājot uz faktūras, pavadzīmes vai cita tirdzniecības dokumenta deklarāciju, kuras teksts ir šā protokola IV pielikumā, kādā no minētajā pielikumā norādītajām valodām un saskaņā ar eksportētājas valsts tiesību aktiem. Ja deklarāciju aizpilda rokrakstā, izmanto tinti un raksta ar drukātiem burtiem. 5. Faktūras deklarācijā eksportētājs parakstās pašrocīgi. Tomēr atzītam eksportētājam 21. panta nozīmē šāda deklarācija nav jāparaksta, ja viņš iesniedz eksportētājas valsts muitas dienestiem rakstisku apliecinājumu par to, ka viņš uzņemas visu atbildību par jebkuru faktūras deklarāciju ar norādi uz viņu, it kā viņš pats to pašrocīgi būtu parakstījis. 6. Eksportētājs faktūras deklarāciju var sagatavot tad, kad attiecīgos ražojumus eksportē, vai pēc to eksportēšanas ar nosacījumu, ka importētājā valstī šo deklarāciju iesniedz ne vēlāk kā divus gadus pēc attiecīgo deklarācijā minēto ražojumu importēšanas. 21. pants Atzīts eksportētājs 1. Eksportētājas valsts muitas dienesti jebkuram eksportētājam, kurš bieži veic ražojumu sūtījumus saskaņā ar nolīguma tirdzniecības sadarbības noteikumiem, var atļaut sagatavot faktūras deklarāciju neatkarīgi no attiecīgo ražojumu vērtības. Eksportētājam, kurš vēlas šādu atļauju saņemt, jāsniedz muitas dienestiem visas garantijas, kas vajadzīgas, lai varētu pārbaudīt ražojumu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī to atbilstību pārējām šā protokola prasībām.

2. Muitas dienesti var piešķirt apstiprinātā eksportētāja statusu ar jebkādiem nosacījumiem, ko tie uzskata par atbilstīgiem. 3. Muitas dienesti atzītajam eksportētājam piešķir muitas atļaujas numuru, ko norāda faktūras deklarācijā. 4. Muitas dienesti pārrauga, kā atzītais eksportētājs izmanto šo atļauju. 5. Piešķirto atļauju muitas dienesti jebkurā laikā var atsaukt. Muitas dienesti tā rīkojas, ja apstiprinātais eksportētājs vairs nesniedz 1. punktā minētās garantijas, neatbilst 2. punktā minētajiem nosacījumiem vai citādi nepareizi izmanto atļauju. 22. pants Izcelsmes apliecinājuma derīgums 1. Izcelsmes apliecinājums ir derīgs desmit mēnešus no tā izdošanas dienas eksportētājā valstī, un minētajā termiņā tas jāiesniedz importētājas valsts muitas dienestiem. 2. Izcelsmes apliecinājumus, kuri iesniegti importētājas valsts muitas dienestiem pēc 1. punktā noteiktā termiņa beigām, var pieņemt, lai piemērotu preferenciālu režīmu, ja šie dokumenti nav iesniegti līdz termiņa beigām ārkārtas apstākļu dēļ. 3. Citos gadījumos, ja iesniegšana notikusi par vēlu, importētājas valsts muitas dienesti izcelsmes apliecinājumu var pieņemt, ja ražojumi uzrādīti pirms minētā termiņa. 23. pants Izcelsmes apliecinājuma iesniegšana Izcelsmes apliecinājumus iesniedz importētājas valsts muitas dienestiem saskaņā ar procedūrām, ko attiecīgajā valstī piemēro. Minētie dienesti var pieprasīt izcelsmes apliecinājuma tulkojumu un to, lai importa deklarācijai būtu pievienots importētāja apliecinājums, ka ražojumi atbilst šā nolīguma īstenošanas nosacījumiem. 24. pants Importēšana pa daļām Ja pēc importētāja pieprasījuma un saskaņā ar importētājas valsts muitas dienestu paredzētajiem nosacījumiem izjauktus vai nesaliktus ražojumus Harmonizētās sistēmas 2. vispārīgā interpretācijas noteikuma a) punkta nozīmē, uz kuriem attiecas Harmonizētās sistēmas XVI un XVII iedaļa vai pozīcija 7308 un 9406, importē pa daļām, tad vienotu šo ražojumu izcelsmes apliecinājumu iesniedz muitas dienestiem, importējot pirmo daļu. 25. pants Atbrīvojumi no izcelsmes apliecinājuma 1. Ražojumus, kurus sīkpakās viena privātpersona pārsūta otrai vai kuri ietilpst ceļotāja personīgajā bagāžā, uzskata par noteiktas izcelsmes ražojumiem, un izcelsmes apliecinājumu nepieprasa, ja šos ražojumus neimportē tirdzniecībai, ja ir deklarēts, ka tie atbilst šā protokola prasībām un ja nav šaubu par šādas deklarācijas ticamību. Ja ražojumi tiek sūtīti pa pastu, šo deklarāciju var noformēt uz muitas deklarācijas CN22/CN23 vai uz minētajam dokumentam pievienotas papīra lapas. 2. Ja imports notiek neregulāri un ražojumi ir paredzēti tikai saņēmēju, ceļotāju vai viņu ģimenes locekļu personīgai lietošanai, tad to neuzskata par ražojumu importu pārdošanai, ja pēc ražojumu veida un daudzuma redzams, ka tos neimportē komerciāliem mērķiem. 3. Turklāt šo ražojumu kopējā vērtība nepārsniedz 500 EUR attiecībā uz sīkpakām un 1200 EUR attiecībā uz ražojumiem ceļotāju personīgajā bagāžā.

26. pants Informācijas procedūra kumulācijas vajadzībām 1. Ja piemēro 3. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu, pierādījumus par noteiktas izcelsmes statusu šā protokola nozīmē par materiāliem no Klusā okeāna valsts, Eiropas Kopienas, citas ĀKK valsts vai no AZT sniedz, izmantojot pārvadājumu sertifikātu EUR.1 vai piegādātāja deklarāciju, kuras paraugs ir šā protokola V A pielikumā un kuru eksportētājs sniedz attiecīgajā valstī vai Eiropas Kopienā, no kā ir materiāli. 2. Ja piemēro 3. panta 4. punktu un 4. panta 4. punktu, pierādījumus par apstrādi vai pārstrādi, kas veikta Klusā okeāna valstī, Eiropas Kopienā, citā ĀKK valstī vai AZT, sniedz, izmantojot piegādātāja deklarāciju, kuras paraugs ir šā protokola V B pielikumā un kuru eksportētājs sniedz attiecīgajā valstī vai Eiropas Kopienā, no kā ir materiāli. 3. Piegādātājs atsevišķu piegādātāja deklarāciju katram materiālu sūtījumam sagatavo uz faktūras, kas attiecas uz sūtījumu, vai šīs faktūras pielikumā, pavadzīmē vai citā ar šo sūtījumu saistītā tirdzniecības dokumentā, kuros attiecīgie materiāli aprakstīti pietiekami precīzi, lai būtu iespējams tos identificēt. 4. Piegādātāja deklarācija var būt uz drukātas veidlapas. 5. Piegādātāja deklarācijās piegādātājs pašrocīgi parakstās. Tomēr, ja faktūru un piegādātāja deklarāciju sastāda, izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes, piegādātāja deklarācija nav obligāti jāparaksta pašrocīgi, ja piegādes uzņēmuma atbildīgais darbinieks tur ir identificēts atbilstīgi tās valsts muitas dienestu prasībām, kurā piegādātāja deklarācija sastādīta. Minētie muitas dienesti var izstrādāt šā punkta īstenošanas nosacījumus. 6. Piegādātāja deklarācijas iesniedz eksportētājas valsts muitas dienestiem, kuriem jāizsniedz pārvadājumu sertifikāts EUR.1. 7. Piegādātājam, kurš sagatavo deklarāciju, jābūt gatavam jebkurā laikā pēc tās valsts muitas dienestu pieprasījuma, kurā deklarācija ir sagatavota, iesniegt visus nepieciešamos dokumentus, kas pierāda, ka deklarācijā sniegtā informācija ir pareiza. 8. Paliek spēkā piegādātāja deklarācijas un informācijas sertifikāti, kas saskaņā ar Kotonū nolīguma 1. protokola 26. pantu ir attiecīgi sastādīti vai izdoti pirms šā protokola spēkā stāšanās dienas. 27. pants Apliecinošie dokumenti Dokumenti, kas minēti 16. panta 3. punktā un 20. panta 3. punktā un kurus izmanto, lai pierādītu, ka ražojumi, uz kuriem attiecas pārvadājumu sertifikāts EUR.1 vai faktūras deklarācija, ir Klusā okeāna valsts, Eiropas Kopienas vai kādas citas 3. un 4. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes ražojumi un atbilst pārējām šā protokola prasībām, inter alia, var būt: a) tieši pierādījumi par darbībām, kuras eksportētājs vai piegādātājs veicis, lai iegūtu attiecīgās preces un kuras norādītas, piemēram, viņa pārskatos vai iekšējā grāmatvedības uzskaitē; b) izmantoto materiālu noteiktas izcelsmes statusu apstiprinoši dokumenti, kas izdoti vai sagatavoti Klusā okeāna valstī, Eiropas Kopienā vai kādā citā 3. un 4. pantā minētā valstī vai teritorijā, kur šos dokumentus izmanto saskaņā ar valsts tiesību aktiem; c) dokumenti, kas apstiprina materiālu apstrādi vai pārstrādi Klusā okeāna valstī, Eiropas Kopienā vai kādā citā no 3. un 4. pantā minētajām valstīm vai teritorijām, izdoti vai sagatavoti kādā Klusā okeāna valstī vai Eiropas Kopienā vai citās 3. un 4. pantā minētajās valstīs vai teritorijās, kur šos dokumentus izmanto saskaņā ar valsts tiesību aktiem; d) pārvadājumu sertifikāti EUR.1 vai faktūras deklarācijas, kas apstiprina izmantoto materiālu noteiktas izcelsmes statusu un kas saskaņā ar šo protokolu ir izdoti vai sagatavoti Klusā okeāna valstī, Eiropas Kopienā vai kādā citā no 3. un 4. pantā minētām valstīm vai teritorijām un saskaņā ar šo protokolu. 28. pants Izcelsmes apliecinājuma un apliecinošo dokumentu saglabāšana 1. Eksportētājs, kurš iesniedz pieteikumu, lai saņemtu pārvadājumu sertifikātu EUR.1, 16. panta 3. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus.

2. Eksportētājs, kurš sagatavo faktūras deklarāciju, tās kopiju un 20. panta 3. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus. 3. Piegādātājs, kurš sagatavo piegādātāja deklarāciju, šīs deklarācijas un faktūras, pavadzīmes vai tāda cita tirdzniecības dokumenta kopiju, kam šī deklarācija pievienota, kā arī 26. panta 7. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus. 4. Eksportētājas valsts muitas dienesti, kas izsniedz pārvadājumu sertifikātu EUR.1, 16. panta 2. punktā minēto pieteikuma veidlapu glabā vismaz trīs gadus. 5. Importētājas valsts muitas dienesti tiem iesniegtos pārvadājumu sertifikātus EUR.1 un faktūras deklarācijas glabā vismaz trīs gadus. 29. pants Neatbilstība un formālas kļūdas 1. Ja atklāj nelielu neatbilstību starp informāciju izcelsmes apliecinājumā un dokumentos, kas iesniegti muitas iestādei, lai nokārtotu formalitātes ražojumu importēšanai, tad izcelsmes apliecinājums ipso facto nezaudē spēku, ja attiecīgi konstatē, ka šis dokuments atbilst konkrētajiem ražojumiem. 2. Izcelsmes apliecinājumu nevar noraidīt acīmredzamu formālu kļūdu, piemēram, drukas kļūdu, dēļ, ja tās nerada šaubas par dokumentā sniegtās informācijas pareizību. 30. pants Euro izteiktas summas 1. Ja faktūra par ražojumiem ir sagatavota nevis euro, bet citā valūtā, tad, lai piemērotu 20. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 25. panta 3. punktu, katra attiecīgā valsts katru gadu nosaka Klusā okeāna valsts, Eiropas Kopienas dalībvalstu un pārējo 3. un 4. pantā minēto valstu vai teritoriju valūtā izteikto summu ekvivalentu euro. 2. Uz sūtījumu attiecas 20. panta 1. punkta b) apakšpunkta vai 25. panta 3. punkta noteikumi, atsaucoties uz valūtu, kurā faktūra ir izrakstīta, saskaņā ar summu, ko noteikusi attiecīgā valsts. 3. Summas katrā attiecīgajā valsts valūtā ir līdzvērtīgas tām summām, kuras izteiktas euro pēc kursa oktobra pirmajā darba dienā. Summas paziņo Eiropas Komisijai līdz 15. oktobrim, un tās piemēro no nākamā gada 1. janvāra. Eiropas Komisija attiecīgās summas paziņo visām attiecīgajām valstīm. 4. Valsts var noapaļot uz augšu vai uz leju summu, kas iegūta, euro izteiktu summu konvertējot tās valūtā. Noapaļotā summa nedrīkst atšķirties no konvertējot iegūtās summas par vairāk kā 5 %. Valsts var saglabāt nemainīgu to savas valūtas summu, kura ir līdzvērtīga euro izteiktajai summai, ja 3. punktā paredzētās ikgadējās korekcijas laikā šīs summas pārvēršana pirms noapaļošanas summu valsts valūtā palielina par mazāk kā 15 %. Līdzvērtīgo summu valsts valūtā var saglabāt nemainīgu, ja konvertējot šī līdzvērtīgā summa samazinātos. 5. Pēc Eiropas Kopienas vai Klusā okeāna valsts lūguma euro izteiktās summas pārskata Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja. Veicot šo pārskatīšanu, Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja apsver, vai vēlams saglabāt attiecīgo ierobežojumu ietekmi reālā nozīmē. Šajā nolūkā tā var nolemt koriģēt euro izteiktās summas. V SADAĻA ADMINISTRATĪVĀS SADARBĪBAS PASĀKUMI 31. pants Administratīvie nosacījumi, lai uz ražojumiem attiektos nolīgumā paredzētās priekšrocības 1. No šā nolīguma izrietošās preferences attiecībā uz ražojumiem, kuru izcelsme šā protokola nozīmē ir Klusā okeāna valstīs vai Eiropas Kopienā, muitas importa deklarēšanas laikā piešķir vienīgi ar nosacījumu, ka tie eksportēti dienā, kad eksportētāja valsts izpildījusi 2. punktā izklāstītos noteikumus, vai pēc minētās dienas.

2. Līgumslēdzējas puses apņemas: a) veikt vajadzīgos valsts un reģionālā līmeņa pasākumus, kas nepieciešami šajā protokolā paredzēto noteikumu un procedūru īstenošanai un piemērošanai, attiecīgā gadījumā ietverot arī 3. un 4. panta piemērošanai nepieciešamos pasākumus; b) izveidot administratīvās struktūras un sistēmas, kas nepieciešamas noteiktas izcelsmes ražojumu pienācīgai pārvaldībai un kontrolei un pārējo šajā protokolā izklāstīto nosacījumu izpildei. Tās sniedz 32. pantā minētos paziņojumus. 32. pants Ar muitas dienestiem saistītas informācijas paziņošana 1. Klusā okeāna valstis un Eiropas Kopienu dalībvalstis ar Eiropas Kopienu Komisijas starpniecību paziņo viena otrai to muitas dienestu adreses, kuri atbild par pārvadājumu sertifikātu EUR.1 un faktūras deklarāciju vai piegādātāja deklarāciju izdošanu un pārbaudi, kā arī nogādā tiem tādu zīmogu paraugus, kurus attiecīgo valstu muitas iestādes izmanto minēto sertifikātu izdošanai. Pārvadājumu sertifikātus EUR.1 un faktūras deklarācijas vai piegādātāja deklarācijas pieņem, lai piemērotu preferenciālu režīmu, no dienas, kad Eiropas Kopienu Komisija saņem informāciju. 2. Klusā okeāna valstis un Eiropas Kopienas dalībvalstis nekavējoties paziņo cita citai, tiklīdz rodas kādas izmaiņas 1. punktā minētajā informācijā. 3. Šā panta 1. punktā minētie dienesti darbojas attiecīgās valsts valdības pakļautībā. Par kontroli un pārbaudi atbildīgie dienesti ir attiecīgās valsts iestāžu struktūrvienība. 33. pants Savstarpēja palīdzība 1. Lai nodrošinātu šā protokola pareizu piemērošanu, Eiropas Kopiena, Klusā okeāna valstis un pārējās 3. un 4. pantā minētās valstis ar kompetento muitas administrāciju starpniecību palīdz cita citai, pārbaudot pārvadājumu sertifikātu EUR.1, faktūras deklarāciju vai piegādātāja deklarāciju autentiskumu un minētajos dokumentos sniegtās informācijas pareizību. Klusā okeāna valstis arī: a) sniedz Eiropas Kopienai un viena otrai visu vajadzīgo atbalstu gadījumā, ja saņemts pieprasījums par protokola atbilstīgu uzraudzību un kontroli attiecīgajā valstī, tostarp par apmeklējumiem uz vietas; b) saskaņā ar 34. pantu pārbauda ražojumu noteiktas izcelsmes statusu un pārējo šajā protokolā izklāstīto nosacījumu ievērošanu. 2. Dienesti, pie kuriem vēršas, sniedz attiecīgo informāciju par apstākļiem, kādos ražojums ir izgatavots, jo īpaši norādot apstākļus, kādos ir ievēroti izcelsmes noteikumi dažādajās Klusā okeāna valstīs, Eiropas Kopienā un pārējās 3. un 4. pantā minētajās valstīs. 34. pants Izcelsmes apliecinājuma pārbaude 1. Izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes veic izlases veidā, pamatojoties uz risku analīzi, vai tad, ja importētājas valsts muitas dienestiem rodas pamatotas šaubas par šādu dokumentu autentiskumu, attiecīgo ražojumu noteiktas izcelsmes statusu vai pārējo šā protokola prasību izpildi. 2. Lai īstenotu šā panta 1. punkta noteikumus, importētājas valsts muitas dienesti atdod atpakaļ eksportētājas valsts muitas dienestiem pārvadājumu sertifikātu EUR.1 un faktūru, ja tā bijusi iesniegta, faktūras deklarāciju vai šo dokumentu kopijas, vajadzības gadījumā norādot pārbaudes pieprasījuma iemeslus. Pārbaudes pieprasījumam pievieno jebkādus iegūtos dokumentus un informāciju, kas liecina, ka izcelsmes apliecinājumā sniegtā informācija ir nepareiza.

3. Pārbaudi veic eksportētājas valsts muitas dienesti. Šajā nolūkā tiem ir tiesības prasīt visus pierādījumus un veikt jebkādas eksportētāja pārskatu pārbaudes vai jebkuru citu pārbaudi, ko tie uzskata par vajadzīgu. 4. Ja importētājas valsts muitas dienesti nolemj apturēt preferenciāla režīma piešķiršanu attiecīgajiem ražojumiem, tad, gaidot pārbaudes rezultātus, tie importētājam piedāvā ražojumus izlaist, veicot visus piesardzības pasākumus, ko atzīst par vajadzīgiem. 5. Muitas dienestus, kas lūdz veikt pārbaudi, pēc iespējas ātrāk informē par šīs pārbaudes rezultātiem. Šiem rezultātiem skaidri jānorāda, vai dokumenti ir autentiski un vai attiecīgos ražojumus var uzskatīt par Klusā okeāna valsts, Eiropas Kopienas, vai kādas citas 3. un 4. pantā minētās valsts izcelsmes ražojumiem, un vai tie atbilst citām šā protokola prasībām. 6. Ja pamatotu šaubu gadījumā desmit mēnešu laikā no pārbaudes pieprasījuma iesniegšanas dienas nav saņemta atbilde vai ja atbildē nav pietiekamas informācijas, lai noteiktu attiecīgā dokumenta autentiskumu vai ražojumu īsto izcelsmi, muitas dienesti, kas pieprasījumu iesnieguši, izņemot ārkārtas gadījumus, liedz tiesības uz preferenciālo režīmu. 7. Ja pārbaudes procedūra vai kāda cita pieejama informācija liecina, ka tiek pārkāpti šā protokola noteikumi, eksportētāja valsts pēc savas ierosmes vai pēc importētājas valsts pieprasījuma pietiekami steidzami veic izmeklēšanu vai to organizē, lai atklātu un nepieļautu šādus pārkāpumus, un šim nolūkam attiecīgā eksportētāja valsts var uzaicināt importētāju valsti piedalīties šajās pārbaudēs. 35. pants Piegādātāja deklarāciju pārbaude 1. Piegādātāja deklarāciju pārbaudes veic, pamatojoties uz riska analīzi un izlases veidā vai jebkurā laikā, kad muitas dienestiem tajā valstī, kur šīs deklarācijas ņemtas vērā, lai izdotu pārvadājumu sertifikātu EUR.1 vai sastādītu faktūras deklarāciju, ir pamatotas šaubas par dokumenta autentiskumu vai tajā sniegtās informācijas pareizību. 2. Muitas dienesti, kam iesniegta piegādātāja deklarācija, var pieprasīt tās valsts muitas dienestiem, kurā deklarācija sagatavota, izsniegt informācijas sertifikātu, kura paraugs ir šā protokola VI pielikumā. Alternatīva ir sertificējošajiem dienestiem, kam iesniegta piegādātāja deklarācija, pieprasīt eksportētājam uzrādīt informācijas sertifikātu, ko izdevuši tās valsts muitas dienesti, kurā deklarācija ir sagatavota. Iestāde, kas izdevusi informācijas sertifikātu, tā kopiju glabā vismaz trīs gadus. 3. Muitas dienesti, kuri pieprasa pārbaudi, pēc iespējas ātrāk ir jāinformē par tās rezultātiem. Šajos rezultātos skaidri jānorāda, vai piegādātāja deklarācijā sniegtā informācija ir pareiza, un tiem jāļauj noteikt, vai un ciktāl šo piegādātāja deklarāciju varētu ņemt vērā, izsniedzot pārvadājumu sertifikātu EUR.1 vai sastādot faktūras deklarāciju. 4. Pārbaudi veic tās valsts muitas dienesti, kurā piegādātāja deklarācija sagatavota. Šajā nolūkā tiem ir tiesības pieprasīt pierādījumus vai veikt piegādātāja grāmatvedības dokumentācijas pārbaudi vai jebkuru citu pārbaudi, kuru tie uzskata par atbilstīgu, lai pārbaudītu piegādātāja deklarācijas pareizību. 5. Jebkuru pārvadājumu sertifikātu EUR.1 vai faktūras deklarāciju, kas izdota vai sagatavota, pamatojoties uz nepareizu piegādātāja deklarāciju, uzskata par nederīgu. 36. pants Domstarpību izšķiršana Ja rodas domstarpības saistībā ar 34. un 35. pantā minētajām pārbaudes procedūrām, ko muitas dienesti, kuri pieprasa veikt pārbaudi, un muitas dienesti, kas ir atbildīgi par šīs pārbaudes veikšanu, nevar atrisināt, vai ja rodas jautājumi par šā protokola interpretāciju, tos nodod izskatīšanai Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašajā komitejā. Visos gadījumos domstarpību starp importētāju un importētājas valsts muitas dienestiem izšķiršana notiek saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem. 37. pants Sankcijas Sankcijas piemēro jebkurai personai, kas sastāda tādu dokumentu vai organizē tāda dokumenta sastādīšanu, kurā ietverta nepareiza informācija nolūkā iegūt preferenciālu režīmu ražojumiem.

38. pants Atkāpes 1. Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja, turpmāk šajā pantā “komiteja”, var pieņemt atkāpes no šā protokola, ja tās ir pamatotas ar esošo ražošanas nozaru attīstību vai jaunu nozaru radīšanu Klusā okeāna valstīs. Attiecīgā Klusā okeāna valsts vai valstis pirms jautājuma iesniegšanas komitejai vai pēc tam paziņo Eiropas Kopienai par atkāpes pieprasījumu, saskaņā ar 2. punktu norādot pieprasījuma iemeslus. Eiropas Kopiena apstiprina visus Klusā okeāna valstu pieprasījumus, kas ir pienācīgi pamatoti saskaņā ar šo pantu un kas nevar radīt būtisku kaitējumu jau esošai Eiropas Kopienas ražošanas nozarei. 2. Lai komitejai atvieglinātu atkāpes pieprasījumu izskatīšanu, pieprasījuma iesniedzēja(-s) Klusā okeāna valsts vai valstis izmanto šā protokola VII pielikumā pievienoto veidlapu un pieprasījuma pamatošanai sniedz iespējami pilnīgāko informāciju īpaši par šādiem punktiem: – gatavā ražojuma apraksts, – materiālu, kuru izcelsme ir kādā trešā valstī, veids un daudzums, – to materiālu veids un daudzums, kuru izcelsme ir Klusā okeāna valstīs vai 3. un 4. pantā minētajās valstīs vai teritorijās vai kuri tur ir pārstrādāti, – ražošanas procesi, – pievienotā vērtība, – darbinieku skaits attiecīgajā uzņēmumā, – paredzamais eksporta apjoms uz Eiropas Kopienu, – citi iespējami izejvielu piegādes avoti, – pieprasītā ilguma iemesli, ievērojot centienus atrast jaunus piegādes avotus, – citi apsvērumi. Tādus pašus noteikumus piemēro visiem termiņa pagarinājuma pieprasījumiem. Komiteja var pārveidot veidlapu. 3. Izskatot pieprasījumus, jo īpaši ņem vērā: a) attiecīgās Klusā okeāna valsts attīstības līmeni vai ģeogrāfisko stāvokli;

b) gadījumus, kad esošo izcelsmes noteikumu piemērošana būtiski ietekmētu kādas Klusā okeāna valstī esošas nozares spēju turpināt eksportu uz Eiropas Kopienu, īpaši norādot gadījumus, kad tas varētu izraisīt nozares darbības pārtraukšanu; c) īpašus gadījumus, kad iespējams skaidri pierādīt, ka izcelsmes noteikumi varētu kavēt būtiskus ieguldījumus nozarē, un atkāpe, kas palīdzētu īstenot ieguldījumu programmu, ļautu šos noteikumus izpildīt pakāpeniski. 4. Visos gadījumos jāveic izpēte, lai pārliecinātos, vai problēmas risinājums nav rodams noteikumos par izcelsmes kumulāciju. 5. Turklāt izpēte tiek veikta labvēlīgi, jo īpaši ņemot vērā: a) pieņemamā lēmuma ekonomisko un sociālo ietekmi, īpaši attiecībā uz nodarbinātību; b) nepieciešamību piemērot atkāpi uz laiku, ņemot vērā attiecīgās Klusā okeāna valsts īpašo situāciju un tās grūtības. 6. Izskatot pieprasījumus, katrā atsevišķā gadījumā īpaši ņem vērā noteiktas izcelsmes statusa piešķiršanas iespēju ražojumiem, kā sastāvā ir materiāli, kuru izcelsme ir blakus esošās jaunattīstības valstīs, vismazāk attīstītās valstīs vai jaunattīstības valstīs, ar ko vienai vai vairākām Klusā okeāna valstīm ir īpašas attiecības, ar noteikumu, ka ir konstatējama apmierinoša administratīvā sadarbība. 7. Neskarot 1. līdz 6. punktu, atkāpi piešķir tad, ja attiecīgajā Klusā okeāna valstī izmantotajiem nenoteiktas izcelsmes ražojumiem pievieno vismaz 45 % no gatavā ražojuma vērtības, ar noteikumu, ka atkāpe nerada nopietnu kaitējumu kādai Eiropas Kopienas vai vienas vai vairāku tās dalībvalstu ekonomikas nozarei. 8. Komiteja veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu lēmuma pieņemšanu pēc iespējas drīz un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā 75 darba dienas pēc tam, kad komitejas EK līdzpriekšsēdētājs ir saņēmis pieprasījumu. Ja Eiropas Kopiena šajā laikposmā neinformē Klusā okeāna valsti par savu nostāju attiecībā uz pieprasījumu, pieprasījumu uzskata par pieņemtu. 9. a) Atkāpe parasti ir spēkā uz termiņu, ko nosaka komiteja, un parasti tas ir pieci gadi. b) Lēmumā par atkāpi var paredzēt pagarināšanu bez jauna komitejas lēmuma pieņemšanas ar noteikumu, ka attiecīgā Klusā okeāna valsts vai valstis trīs mēnešus pirms katra perioda beigām iesniedz pierādījumu, ka tā/tās joprojām nespēj izpildīt šā protokola nosacījumus, no kuriem notikusi atkāpe. Ja pret pagarinājumu tiek izteikta iebilde, komiteja to izskata pēc iespējas drīz un lemj par atkāpes termiņa pagarināšanu. Komiteja rīkojas atbilstīgi 8. punktā paredzētajam. Tiek veikti visi vajadzīgie pasākumi, lai izvairītos no pārtraukumiem atkāpes piemērošanā. c) Komiteja a) un b) apakšpunktā minētajos termiņos var pārskatīt atkāpes īstenošanas nosacījumus, ja atklājas, ka ir būtiski mainījušies galvenie faktori, kas noteikuši lēmumu piešķirt atkāpi. Pārbaudes noslēgumā komiteja var pieņemt lēmumu grozīt sava lēmuma noteikumus attiecībā uz atkāpes apjomu vai kāduu citu iepriekš izstrādātu nosacījumu. 39. pants Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja 1. Par šā protokola efektīvu īstenošanu un darbību ir atbildīga Muitas sadarbības un izcelsmes noteikumu īpašā komiteja, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 68. pantu (“komiteja”). 2. Šā protokola nolūkos komitejai inter alia ir šādi pienākumi: a) lēmumu pieņemšana par atkāpēm no šā protokola saskaņā ar 38. pantā izstrādātajiem nosacījumiem; b) attiecīgu ieteikumu izskatīšana un veikšana Tirdzniecības komitejai šādos jautājumos: i) šā protokola īstenošana un darbība un

ii) šā protokola noteikumu grozījumi, ko ierosinājusi kāda puse. Šim nolūkam komiteja ņem vērā Klusā okeāna valstu attīstības vajadzības; c) atbilstīgi 36. pantam radušos domstarpību izšķiršana un d) citu jautājumu saistībā ar šo protokolu, par ko pušu pārstāvji var vienoties, izskatīšana. 3. Komiteja sanāk uz sēdi jebkurā laikā, par ko puses vienojas. 4. Komitejā ietilpst Eiropas Savienības un Klusā okeāna valstu amatpersonas, kuras ir atbildīgas par muitas jautājumiem. Komiteja nepieciešamības gadījumā var iesaistīt atbilstīgus ekspertus.

VI SADAĻA SEŪTA UN MELILJA 40. pants Īpašie nosacījumi 1. Šajā protokolā termins “Eiropas Kopiena” neattiecas uz Seūtu un Melilju. Termins “Eiropas Kopienas izcelsmes ražojumi” neattiecas uz ražojumiem, kuru izcelsme ir Seūtā un Meliljā. 2. Šā protokola noteikumus piemēro mutatis mutandis, nosakot, vai ražojumus var uzskatīt par Klusā okeāna valsts izcelsmes ražojumiem, tos importējot Seūtā un Meliljā. 3. Ja Seūtā, Meliljā vai Eiropas Kopienā pilnīgi iegūtus ražojumus apstrādā un pārstrādā Klusā okeāna valstī, tos var uzskatīt par pilnīgi iegūtiem Klusā okeāna valstī. 4. Apstrādi vai pārstrādi, kas veikta Seūtā, Meliljā vai Eiropas Kopienā, uzskata par veiktu Klusā okeāna valstī, ja Klusā okeāna valstī veic turpmāku materiālu apstrādi vai pārstrādi. 5. Lai īstenotu 3. un 4. punktu, šā protokola 7. pantā minētās nepietiekamās darbības neuzskata par apstrādi vai pārstrādi. 6. Seūtu un Melilju uzskata par vienotu teritoriju.

VII SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 41. pants Izcelsmes noteikumu pārskatīšana un piemērošana

1. Tirdzniecības komiteja var pieņemt lēmumu grozīt šā protokola noteikumus. 2. Neskarot šā panta 1. punkta noteikumus, šo protokolu un tā pielikumus reizi piecos (5) gados pēc šā protokola stāšanās spēkā pārskata, lai veiktu nepieciešamos grozījumus vai pielāgojumus. Minētajā pārskatīšanā puses ņem vērā arī Klusā okeāna valstu attīstības vajadzības, piemēram, tehnoloģiju attīstību, ražošanas procesus un visus citus faktorus. 3. Pieņemtos lēmumus īsteno iespējami drīz. 42. pants Pielikumi Šā protokola pielikumi ir tā sastāvdaļa. 43. pants Protokola īstenošana Gan Eiropas Kopiena, gan Klusā okeāna valstis veic vajadzīgos pasākumus, lai īstenotu šo protokolu.



II protokola I PIELIKUMS Ievadpiezīmes II pielikuma sarakstam 1. piezīme. Sarakstā ir izklāstīti nosacījumi, kuri jāievēro, lai visus ražojumus varētu uzskatīt par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem protokola 6. panta nozīmē. 2. piezīme. 1. Saraksta pirmajās divās slejās ir aprakstīts iegūtais ražojums. Pirmajā slejā minēts Harmonizētajā sistēmā izmantotās pozīcijas numurs vai nodaļas numurs, bet otrajā slejā sniegts preču apraksts, ko minētajā sistēmā izmanto attiecīgajai pozīcijai vai nodaļai. Saraksta 3. vai 4. slejā ir noteikumi par katru ierakstu pirmajās divās slejās. Dažos gadījumos pirmās slejas ieraksts sākas ar “ex”, un tas nozīmē, ka 3. vai 4. slejas noteikumi attiecas tikai uz to pozīcijas daļu, kura aprakstīta 2. slejā. 2. Ja 1. slejā apvienoti vairāku pozīciju numuri vai norādīts nodaļas numurs un tādēļ ražojumu apraksts 2. slejā ir vispārināts, tad 3. vai 4. slejas noteikumi attiecas uz visiem ražojumiem, kas Harmonizētajā sistēmā klasificēti attiecīgās nodaļas pozīcijās vai visās 1. slejā apvienotajās pozīcijās. 3. Ja sarakstā dažādi noteikumi attiecas uz dažādiem kādas pozīcijas ražojumiem, tad katrā ievilkumā ir tās pozīcijas daļas apraksts, uz ko 3. vai 4. slejas noteikumi attiecas. 4. Ja ierakstam pirmajās divās slejās ir paredzēti noteikumi gan 3., gan 4. slejā, tad eksportētājs var izvēlēties, kuru no tiem piemērot. Ja 4. slejā izcelsmes noteikums nav ierakstīts, tad jāpiemēro 3. slejas noteikums.



3. piezīme.

1. Protokola 6. panta noteikumus attiecībā uz ražojumiem, kas ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu un ko izmanto citu ražojumu izgatavošanā, piemēro neatkarīgi no tā, vai minētais statuss ir iegūts rūpnīcā, kur šos ražojumus izmanto, vai kādā citā rūpnīcā Eiropas Kopienā vai Klusā okeāna valstīs. Piemērs. Motors, kas klasificēts pozīcijā 8407 un par ko noteikumos teikts, ka tam izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtība nedrīkst pārsniegt 40 % no ražotāja cenas, ir izgatavots no “pārējā leģētā tērauda, kas iepriekš apstrādāts kaļot” pozīcijā ex 7224. Ja attiecīgais kalums Eiropas Kopienā izkalts no nenoteiktas izcelsmes lietņa, tad kalums jau ir ieguvis noteiktas izcelsmes statusu, pamatojoties uz to noteikumu, kurš attiecas uz saraksta pozīciju ex 7224. Tādā gadījumā, aprēķinot motora vērtību, kalumu var uzskatīt par noteiktas izcelsmes kalumu neatkarīgi no tā, vai kalums ražots tajā pašā rūpnīcā, kurā motors, vai citā Eiropas Kopienas rūpnīcā. Tādējādi, aprēķinot izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtību, nenoteiktas izcelsmes lietņa vērtību neņem vērā. 2. Noteikums sarakstā paredz minimālo vajadzīgo apstrādes vai pārstrādes apjomu, kā arī to, ka lielāka apstrāde vai pārstrāde arī piešķir noteiktas izcelsmes statusu; un otrādi, ja veikta mazāka apstrāde vai pārstrāde, tad noteiktas izcelsmes statusu nevar piešķirt. Tādējādi, ja noteikumā paredzēts, ka noteiktā ražošanas stadijā var izmantot nenoteiktas izcelsmes materiālu, tad šo materiālu atļauts izmantot arī iepriekšējā ražošanas posmā, bet nav atļauts izmantot vēlākā posmā. 3. Neskarot 3. piezīmes 2. punktu, ja noteikumā paredzēts, ka var izmantot “jebkuras pozīcijas materiālus”, tad var izmantot arī materiālus, kuri ir paša ražojuma pozīcijā, tomēr jāievēro visi īpašie ierobežojumi, kas varētu būt paredzēti noteikumā. Tomēr frāze “ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem, ietverot citus materiālus, kas minēti pozīcijā ...” nozīmē, ka var izmantot tikai tos materiālus, kas klasificēti vienā pozīcijā ar ražojumu, kura apraksts atšķiras no ražojuma apraksta saraksta 2. slejā. 4. Ja kāds noteikums sarakstā norāda, ka ražojumu var izgatavot no vairāk nekā viena materiāla, tas nozīmē, ka var izmantot jebkuru materiālu vai vairākus materiālus. Tas nenozīmē, ka jāizmanto visi šie materiāli. Piemērs. Noteikums attiecībā uz pozīcijā 5208 līdz 5212 klasificētiem audumiem paredz, ka var izmantot dabiskās šķiedras un kopā ar citiem materiāliem var izmantot arī ķīmiskos materiālus. Tas nenozīmē, ka ir jāizmanto abi; var izmantot vienu vai otru, vai abus. 5. Ja saraksta noteikumā norādīts, ka ražojums jāizgatavo no konkrēta materiāla, tad šis nosacījums acīmredzami neliedz izmantot citus materiālus, kas tiem raksturīgo īpašību dēļ nevar atbilst šim noteikumam. (Skatīt arī 6. piezīmes 3. punktu par tekstilmateriāliem). Piemērs. Noteikums par pozīcijā 1904 klasificētiem gataviem pārtikas produktiem īpaši liedz izmantot labību un tās pārstrādes produktus, tomēr neliedz izmantot minerālsāļus, ķīmiskas vielas un citas piedevas, kas nav labības produkti. Tomēr tas neattiecas uz ražojumiem, kurus gan nevar izgatavot no konkrētajiem sarakstā norādītajiem materiāliem, tomēr var izgatavot no līdzīgiem materiāliem agrākā ražošanas stadijā. Piemērs. Attiecībā uz apģērba gabalu, kas klasificēts ex 62. nodaļā un izgatavots no neaustiem materiāliem – ja attiecīgās kategorijas preču ražošanā atļauts izmantot tikai nenoteiktas izcelsmes dziju, nav iespējams sākt ražošanu no neaustas drānas pat tad, ja neaustu drānu parasti nevar izgatavot no dzijas. Šādos gadījumos sākotnējais materiāls parasti ir stadijā pirms dzijas, proti, šķiedras stadijā. 6. Ja kādā šā saraksta noteikumā ir doti divi maksimālie procentuālie daudzumi izmantojamo nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtībai, šos daudzumus nedrīkst skaitīt kopā. Citiem vārdiem sakot, visu izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu maksimālā vērtība nedrīkst pārsniegt lielāko paredzēto procentuālo daudzumu. Turklāt nedrīkst pārsniegt atsevišķus procentuālos daudzumus, kas attiecas uz konkrētiem materiāliem. 4. piezīme. 1. Sarakstā izmantotais termins “dabiskās šķiedras” attiecas uz šķiedrām, kas nav mākslīgās vai sintētiskās šķiedras. Šo terminu attiecina tikai uz pirmvērpšanas stadijām, tostarp uz atlikām, un, ja vien nav noteikts citādi, arī šķiedrām, kas ir kārstas, ķemmētas vai citādi apstrādātas, bet nav vērptas. 2. Termins “dabiskās šķiedras” attiecas uz pozīcijā 0503 klasificētiem astriem, pozīcijā 5002 un 5003 klasificētu zīdu, pozīcijā 5101 līdz 5105 klasificētām vilnas šķiedrām, smalku vai rupju spalvu, pozīcijā 5201 līdz 5203 klasificētām kokvilnas šķiedrām un pārējām pozīcijā 5301 līdz 5305 klasificētām augu šķiedrām. 3. Terminus “tekstilmasa”, “ķīmiski materiāli” un “papīra ražošanas materiāli” sarakstā lieto, lai raksturotu materiālus, kas nav klasificēti 50. līdz 63. nodaļā un ko var izmantot mākslīgu, sintētisku vai papīra šķiedru vai pavedienu ražošanai.

4. Terminu “ķīmiskās štāpeļšķiedras” sarakstā lieto par pozīcijā 5501 līdz 5507 klasificētu sintētisku vai mākslīgu pavedienu grīsti, štāpeļšķiedrām vai atlikām.



5. piezīme. 1. Ja pie kāda ražojuma sarakstā ir atsauce uz šo piezīmi, tad 3. slejā izklāstītos nosacījumus nepiemēro nevienam tekstila pamatmateriālam, ko izmanto minētā ražojuma izgatavošanā, ja kopā tie atbilst 10 % vai mazāk no visu izmantoto tekstila pamatmateriālu kopējā svara. (Skatīt arī 5. piezīmes 3. un 4. punktu). 2. Tomēr 5. piezīmes 1. punktā minēto pielaidi var piemērot tikai jauktiem ražojumiem, kas izgatavoti no diviem vai vairākiem tekstila pamatmateriāliem. Tekstila pamatmateriāli ir šādi: – zīds, – vilna, – rupjie dzīvnieku mati, – smalkie dzīvnieku mati, – astri, – kokvilna, – materiāli papīra ražošanai un papīrs, – lins, – kaņepāji, – džuta un citas lūksnes tekstilšķiedras, – sizals un citas agavju ģints augu tekstilšķiedras, – kokosšķiedra, abakas, rāmijas un citas augu tekstilšķiedras, – sintētiskie ķīmiskie pavedieni, – mākslīgie ķīmiskie pavedieni,

– strāvvadoši pavedieni, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no polipropilēna, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliestera, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliamīda, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliakrilnitrila, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliimīda, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no politetrafluoretilēna, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no polifenilēnsulfīda, – sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no polivinilhlorīda, – citas sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras,



– mākslīgās ķīmiskās štāpeļšķiedras no viskozes, – citas mākslīgās ķīmiskās štāpeļšķiedras, – dzija, kas izgatavota no poliuretāna ar elastīgiem poliētera segmentiem, pozamentēta vai nepozamentēta, – dzija, kas izgatavota no poliuretāna ar elastīgiem poliestera segmentiem, pozamentēta vai nepozamentēta, – pozīcijas 5605 ražojumi (metalizēta dzija), kuros ietverta lente, kā pamatā ir alumīnija folija vai plastmasas kārta un kas ir vai nav pārklāta ar alumīnija pulveri, un kas nepārsniedz 5 mm, un kas iestiprināta ar caurspīdīgu vai krāsainu adhezīvu starp divām plastmasas kārtām, – citi pozīcijas 5605 ražojumi. Piemērs. Pozīcijā 5205 klasificēta dzija, kas izgatavota no pozīcijā 5203 klasificētām kokvilnas šķiedrām un pozīcijā 5506 klasificētām sintētiskām štāpeļšķiedrām, ir jaukta dzija. Tāpēc nenoteiktas izcelsmes sintētiskās štāpeļšķiedras, kas neatbilst izcelsmes noteikumiem (kuri paredz izgatavošanu no ķīmiskiem materiāliem vai tekstilmasas), var izmantot, ja to svars nepārsniedz 10 % no dzijas svara. Piemērs.

Pozīcijā 5112 klasificēts vilnas audums, kas izgatavots no pozīcijā 5107 klasificētas vilnas dzijas un pozīcijā 5509 klasificētas sintētisko štāpeļšķiedru dzijas, ir jaukts audums. Tāpēc sintētisku dziju, kas neatbilst izcelsmes noteikumiem (kuri paredz ražošanu no ķīmiskiem materiāliem vai tekstilmasas), vai vilnas dziju, kas neatbilst izcelsmes noteikumiem (kuri paredz ražošanu no dabiskajām šķiedrām, kas nav kārstas vai ķemmētas, vai citādi sagatavotas vērpšanai), vai abu veidu dziju kopā var izmantot ar nosacījumu, ka to kopējais svars nepārsniedz 10 % no auduma svara. Piemērs. Pozīcijā 5802 klasificēts audums ar šūtām plūksnām, ko izgatavo no pozīcijā 5205 klasificētas kokvilnas dzijas un pozīcijā 5210 klasificēta kokvilnas auduma, ir jaukts ražojums tikai tad, ja kokvilnas audums ir jaukts audums, kas izgatavots no divās atsevišķās pozīcijās klasificētas dzijas, vai arī ja izmantotās kokvilnas dzijas ir jaukti ražojumi. Piemērs. Ja attiecīgais audums ar šūtām plūksnām ir izgatavots no pozīcijā 5205 klasificētas kokvilnas dzijas un pozīcijā 5407 klasificēta sintētiska auduma, tad izmantotā dzija acīmredzami ir divi atsevišķi tekstila pamatmateriāli un tādējādi audums ar šūtām plūksnām ir jaukts ražojums. 3. Attiecībā uz ražojumiem, kuru sastāvā ir “dzija, kas izgatavota no poliuretāna ar elastīgiem poliētera segmentiem, pozamentēta vai nepozamentēta”, šī pielaide tādai dzijai ir 20 %. 4. Attiecībā uz ražojumiem, kuru sastāvā ir “ne vairāk kā 5 mm plata lente, kas pamatā sastāv no alumīnija folijas vai plastmasas plēves ar alumīnija pulvera pārklājumu vai bez tā un kas ir iestiprināta ar adhezīvu starp divām plastmasas plēves kārtām” šī pielaide tādai lentei ir 30 %. 6. piezīme. 1. Tiem tekstilizstrādājumiem, kas sarakstā ir atzīmēti ar zemsvītras piezīmi, kurā ir atsauce uz šo ievadpiezīmi, tekstilrotājumus un piederumus, kas neatbilst 3. slejas sarakstā izklāstītam noteikumam par attiecīgajiem gatavajiem izstrādājumiem, var izmantot, ja to svars nepārsniedz 10 % no visu iekļauto tekstilmateriālu kopējā svara. Tekstilrotājumi un piederumi ir klasificēti 50. līdz 63. nodaļā. Oderes un starpoderes nav uzskatāmas par rotājumiem vai piederumiem. 2. Netekstilrotājumiem un piederumiem vai citiem izmantotajiem materiāliem, kuros ir tekstilmateriāli, nav jāatbilst 3. slejā izklāstītajiem nosacījumiem, pat ja uz tiem neattiecas 3. piezīmes 5. punkts. 3. Saskaņā ar 3. piezīmes 5. punktu visus nenoteiktas izcelsmes netekstilrotājumus un piederumus vai citu ražojumu, kurā nav tekstilizstrādājumu, tomēr var brīvi izmantot, ja tos nevar izgatavot no 3. slejā uzskaitītajiem materiāliem. Piemēram, ja kāds saraksta noteikums paredz, ka konkrētam tekstilizstrādājumam, piemēram, blūzei, jāizmanto dzija, tas neliedz izmantot metāla priekšmetus, piemēram, pogas, jo tās nevar izgatavot no tekstilmateriāliem. 4. Ja piemēro procentuālā daudzuma noteikumu, aprēķinot iekļauto nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtību, jāņem vērā rotājumu un piederumu vērtība. 7. piezīme. 1. “Īpašie procesi” pozīcijā ex 2707, 2713 līdz 2715, ex 2901, ex 2902 un ex 3403 ir šādi: a) vakuumdestilācija; b) sekundārā pārtvaice ar ļoti rūpīgu frakcionēšanas procesu; c) krekings; d) reformēšana;

e) ekstrakcija ar selektīviem šķīdinātājiem; f) procesi, kas ietver visas šādas darbības: apstrāde ar koncentrētu sērskābi, oleumu vai sēra anhidrīdu; neitralizācija ar sārmainām vielām; atkrāsošana un attīrīšana ar dabiski aktīvu augsni, aktivētu augsni, aktivētu kokogli vai boksītu; g) polimerizācija; h) alkilēšana; i) izomerizācija. 2. “Īpašie procesi” pozīcijā 2710, 2711 un 2712 ir šādi: a) vakuumdestilācija; b) sekundārā pārtvaice ar ļoti rūpīgu frakcionēšanas procesu; c) krekings; d) reformēšana; e) ekstrakcija ar selektīviem šķīdinātājiem; f) procesi, kas ietver visas šādas darbības: apstrāde ar koncentrētu sērskābi, oleumu vai sēra anhidrīdu; neitralizācija ar sārmainām vielām; atkrāsošana un attīrīšana ar dabiski aktīvu augsni, aktivētu augsni, aktivētu kokogli vai boksītu;



g) polimerizācija; h) alkilēšana; i) izomerizācija; j) tikai attiecībā uz pozīcijas ex 2710 smagajām eļļām – atsērošana ar ūdeņradi, kuras rezultātā sēra saturs apstrādātajos produktos tiek samazināts vismaz par 85 % (metode ASTM D 1266-59 T); k) tikai attiecībā uz pozīcijā ex 2710 klasificētajiem ražojumiem – deparafinēšana, izmantojot procesu, kas nav filtrācija; l) tikai attiecībā uz pozīcijas ex 2710 smagajām eļļām – apstrāde ar ūdeņradi vairāk nekā 20 bar spiedienā un temperatūrā, kas pārsniedz 250 °C, izmantojot katalizatoru, kas nav atsērošanas katalizators, ūdeņradim darbojoties kā aktīvajam ķīmiskās reakcijas elementam. Pozīcijas ex 2710 smēreļļu turpmāku apstrādi ar ūdeņradi (piemēram, hidroattīrīšanu vai atkrāsošanu), lai jo īpaši uzlabotu krāsu vai stabilitāti, tomēr neuzskata par īpašiem procesiem; m) tikai attiecībā uz pozīcijas ex 2710 kurināmo mazutu – atmosfēras destilēšana, ar nosacījumu, ka mazāk nekā 30 % šo produktu tilpuma pārtvaicējas, ietverot zudumus, 300 °C temperatūrā, izmantojot metodi ASTM D 86;

n) tikai attiecībā uz pozīcijas ex 2710 smagajām eļļām, izņemot gāzeļļas un kurināmo mazutu – apstrāde ar augstfrekvences elektrisko izlādi. 3. Pozīcijā ex 2707, 2713 līdz 2715, ex 2901, ex 2902 un ex 3403 vienkāršas darbības, piemēram, tīrīšana, pārliešana, atsāļošana, ūdens atdalīšana, filtrēšana, krāsošana, marķēšana, sēra iegūšana, sajaucot produktus ar dažādu sēra saturu, kā arī jebkuru šo darbību savienojumi vai arī līdzīgas darbības nepiešķir noteiktu izcelsmi. II PROTOKOLA II PIELIKUMS Apstrādes vai pārstrādes darbības, kas jāveic attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem, lai izgatavotais ražojums varētu iegūt noteiktas izcelsmes statusu Ne visi šajā sarakstā minētie ražojumi var būt iekļauti šajā nolīgumā. Tādēļ jāaplūko pārējās šā nolīguma daļas. HS pozīcijas Nr. Ražojuma apraksts Nenoteiktas izcelsmes materiālu apstrāde vai pārstrāde, kas nodrošina izcelsmes statusu 1) 2) 3) vai 4) 01. nodaļa Dzīvi dzīvnieki Visiem izmantotajiem 1. nodaļā klasificētajiem dzīvniekiem jābūt pilnīgi iegūtiem 02. nodaļa Gaļa un ēdami gaļas subprodukti Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 1. un 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 03. nodaļa Zivis un vēžveidīgie, mīkstmieši un citi ūdens bezmugurkaulnieki, izņemot: Visiem izmantotajiem 3. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem 0304 Svaiga, dzesināta vai saldēta zivju fileja un citāds zivju mīkstums (malts vai nemalts) Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas 0305 Žāvētas vai sālītas zivis vai zivis sālījumā; kūpinātas zivis, arī termiski apstrādātas pirms kūpināšanas vai kūpināšanas procesā; zivju milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 0306 Žāvēti vai sālīti vēžveidīgie vai vēžveidīgie sālījumā, čaulā vai bez tās; kūpināti vēžveidīgie, čaulā vai bez tās, arī termiski apstrādāti pirms kūpināšanas vai kūpināšanas procesā; vēžveidīgie čaulā, termiski apstrādāti, tvaicējot vai vārot ūdenī, arī dzesināti, saldēti, žāvēti, sālīti vai sālījumā; vēžveidīgo milti un granulas, kas derīgi lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 0307 Žāvēti vai sālīti mīkstmieši vai mīkstmieši sālījumā, čaulā vai bez tās; kūpināti mīkstmieši, čaulā vai bez tās, arī termiski apstrādāti pirms kūpināšanas vai kūpināšanas procesā; mīkstmiešu milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 0308 Žāvēti vai sālīti ūdens bezmugurkaulnieki vai ūdens bezmugurkaulnieki sālījumā, izņemot vēžveidīgos un mīkstmiešus; kūpināti ūdens bezmugurkaulnieki, izņemot vēžveidīgos un mīkstmiešus, arī termiski apstrādāti pirms kūpināšanas vai kūpināšanas procesā; ūdens bezmugurkaulnieku, izņemot vēžveidīgos un mīkstmiešus, milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 04. nodaļa Piena pārstrādes produkti; putnu olas; dabīgais medus; dzīvnieku izcelsmes pārtikas produkti, kas citur nav minēti un iekļauti, izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 4. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem 0403 Paniņas, rūgušpiens un krējums, jogurts, kefīrs un citādi fermentēti vai skābpiena produkti, arī iebiezināti vai ar cukura vai citu saldinātāju piedevu, vai aromatizēti, vai ar augļiem, riekstiem vai kakao Ražošana, kurā: - visiem izmantotajiem 4. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem; - visai izmantotajai pozīcijā 2009 klasificētajai augļu sulai (izņemot ananāsu, laimu vai greipfrūtu sulu) jau jābūt ar noteiktu izcelsmi; - visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 05. nodaļa Citur neminēti vai neiekļauti dzīvnieku izcelsmes pārtikas produkti, izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 5. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 0502 Apstrādāti cūku, mežacūku vai kuiļu sari un spalvas Saru un spalvas mazgāšana, dezinficēšana, šķirošana un iztaisnošana

06. nodaļa Veģetējoši koki un citi augi; sīpoli, saknes un tamlīdzīgas augu daļas; griezti ziedi un dekoratīvi zaļumi Ražošana, kurā: - visiem izmantotajiem 6. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem; - visu izmantoto materiālu vērtība nepārsniedz 50 % no izstrādājuma ražotāja cenas 07. nodaļa Ēdami dārzeņi un atsevišķas ēdamas saknes un bumbuļi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 7. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem 08. nodaļa Ēdami augļi un rieksti; citrusaugļu vai meloņu mizas Ražošana, kurā: - visiem izmantotajiem augļiem un riekstiem jābūt pilnīgi iegūtiem; - visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 09. nodaļa Kafija, tēja, mate un garšvielas, izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 9. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem 0901 Grauzdēta vai negrauzdēta kafija, ar vai bez kofeīna; kafijas pupiņu čaumalas un apvalki; kafijas aizvietotāji ar jebkādu kafijas saturu Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem 0902 Tēja, arī aromatizēta Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem ex 0910 Garšvielu maisījumi Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem 10. nodaļa Graudaugu produkti Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 10. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 11. nodaļa Miltrūpniecības produkti; iesals; cietes; inulīns; kviešu lipeklis, izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem graudaugu produktiem, pozīcijā 0714 klasificētajiem ēdamajiem dārzeņiem, saknēm un bumbuļiem vai izmantotajiem augļiem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 1106 Pozīcijā 0713 klasificēto kaltēto lobīto pākšu dārzeņu milti, rupja maluma milti un pulveris Pozīcijā 0708 klasificēto pākšu dārzeņu žāvēšana un malšana ex 12. nodaļa Eļļas augu sēklas un eļļas augu augļi; dažādi graudi, sēklas un augļi; augi rūpnieciskām vajadzībām un ārstniecības augi; salmi un rupjā barība Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 12. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 1211 Augi vai augu daļas (ieskaitot sēklas un augļus), ko izmanto galvenokārt parfimērijā, farmācijā vai insekticīdu un fungicīdu pagatavošanai vai tamlīdzīgiem mērķiem, dzesināti vai saldēti, arī sagriezti, sagrūsti vai saberzti pulverī: ex 121120 - žeņšeņa saknes Ražošana, kurā: - visus izmantotos materiālus klasificē citā pozīcijā nekā pašu ražojumu; - visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 121130, ex 121140 un ex 121150 - kokas lapas, magoņu stiebri un ephedra Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 14. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 121190 Augu valsts produkti, kas citur nav minēti vai iekļauti, izņemot kokvilnas īsšķiedras: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 14. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem - rieksti bez cukura vai spirta piedevas Ražošana, kurā izmantoto pozīcijā 0801, 0802 un 1202–1207 klasificēto noteiktas izcelsmes riekstu un eļļasaugu sēklu vērtība pārsniedz 60 % no izstrādājuma ražotāja cenas - zemesriekstu sviests; maisījumi, kuros pamatā ir graudaugi; palmu galotņu pumpuri; kukurūza Ražošana, kurā visus izmantotos materiālus klasificē citā pozīcijā nekā pašu ražojumu - citi, izņemot saldētos augļus un riekstus, kas nav pagatavoti tvaicējot vai vārot ūdenī, bez cukura piedevas Ražošana, kurā: - visus izmantotos materiālus klasificē citā pozīcijā nekā pašu ražojumu; - visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas 1301 Šellaka; dabīgi sveķi, sveķainas vielas, gumijas sveķi un oleosveķi (piemēram, balzāmi) Ražošana, kurā visu izmantoto pozīcijā 1301 klasificēto materiālu vērtība nedrīkst pārsniegt 50 % no izstrādājuma ražotāja cenas 1302 Augu sulas un ekstrakti; pektīni, pektināti un pektāti; agars un pārējie augu izcelsmes recinātāji un biezinātāji, pārveidoti vai nepārveidoti: - no augu valsts produktiem iegūti recinātāji un biezinātāji, arī modificēti Ražošana no nemodificētiem recinātājiem un biezinātājiem - citādi Ražošana, kurā visu izmantoto materiālu vērtība nepārsniedz 50 % no izstrādājuma ražotāja cenas 14. nodaļa Augu izejvielas pīšanai; augu valsts produkti, kas citur nav minēti vai iekļauti Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 14. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 15. nodaļa Dzīvnieku vai augu tauki un eļļas un to šķelšanās produkti; gatavi pārtikas tauki; dzīvnieku vai augu vaski, izņemot: Ražošana, kurā visus izmantotos materiālus klasificē citā pozīcijā nekā pašu ražojumu 1501 Cūku tauki (arī kausēti tauki) un mājputnu tauki, izņemot pozīcijā 0209 vai 1503 minētos: - kaulu tauki vai atkritumi Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem, izņemot pozīcijā 0203, 0206 vai 0207 klasificētos materiālus vai pozīcijā 0506 klasificētos kaulus - citādi Ražošana no pozīcijā 0203 vai 0206 klasificētas cūkgaļas vai ēdamiem cūku subproduktiem vai no pozīcijā 0207 klasificētas mājputnu gaļas vai ēdamiem subproduktiem 1502 Liellopu, aitu vai kazu tauki, izņemot pozīcijā 1503 minētos: - kaulu tauki vai atkritumi Ražošana no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem, izņemot pozīcijā 0201, 0202, 0204 un 0206 klasificētos materiālus vai pozīcijā 0506 klasificētos kaulus - citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem 1504 Zivju vai jūras zīdītāju tauki un eļļas vai to frakcijas, rafinēti vai nerafinēti, bet bez ķīmiskā sastāva izmaiņām: - cietās frakcijas Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem, ieskaitot citus pozīcijas 1504 materiālus - citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 2. un 3. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem ex 1505 Rafinēts lanolīns Ražošana no pozīcijā 1505 klasificētiem neapstrādātiem vilnas taukiem 1506 Citādi dzīvnieku tauki un eļļas un to frakcijas, rafinētas vai nerafinētas, bet bez ķīmiskā sastāva izmaiņām: - cietās frakcijas Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem, ieskaitot citus pozīcijas 1506 materiālus - citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem 1507–1515 Augu eļļas un to frakcijas: - sojas, zemesriekstu, palmas, kopras, palmas kodola, babasū eļļa, tungeļļa un joticīta eļļa, miršu vasks un Japānas vasks, jojobas eļļas frakcijas un eļļas, kas paredzētas tehniskām vai rūpnieciskām vajadzībām, izņemot pārtikas produktu ražošanu Ražošana, kurā visus izmantotos materiālus klasificē citā pozīcijā nekā pašu ražojumu - cietās frakcijas, izņemot jojobas eļļas frakcijas Ražošana no citiem pozīcijas 1507–1515 materiāliem - citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem augu izcelsmes materiāliem ir jābūt pilnīgi iegūtiem

1516 Dzīvnieku vai augu tauki un eļļas un to frakcijas, daļēji vai pilnīgi hidrogenētas, esterificētas, pāresterificētas vai elaidinētas, rafinētas vai nerafinētas, bet tālāk neapstrādātas Ražošana, kurā: - visiem izmantotajiem 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem; - visiem izmantotajiem augu izcelsmes materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem. Tomēr var izmantot pozīcijas 1507, 1508, 1511 un 1513 materiālus 1517 Margarīns; pārtikas maisījumi vai pārstrādes produkti, kuri iegūti no dzīvnieku vai augu taukiem vai eļļām, vai dažādu šajā nodaļā uzskaitīto tauku vai eļļu frakcijām, kas nav pārtikas tauki un eļļas vai to frakcijas, kuras iekļautas pozīcijā 1516 Ražošana, kurā: - visiem izmantotajiem 2. un 4. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem; - visiem izmantotajiem augu izcelsmes materiāliem jābūt pilnīgi iegūtiem. Tomēr var izmantot pozīcijas 1507, 1508, 1511 un 1513 materiālus ex 16. nodaļa Gaļas, zivju vai vēžveidīgo, mīkstmiešu vai citu ūdens bezmugurkaulnieku izstrādājumi, izņemot: Ražošana no 1. nodaļā klasificētajiem dzīvniekiem 1604 un 1605 Sagatavotas vai konservētas zivis; kaviārs un kaviāra aizstājēji, kas gatavoti no zivju ikriem Gatavi izstrādājumi vai konservi no vēžveidīgajiem, mīkstmiešiem un citiem ūdens bezmugurkaulniekiem Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 17. nodaļa Cukurs un cukura konditorejas izstrādājumi, izņemot: Ražošana, kurā visus izmantotos materiālus klasificē citā pozīcijā nekā pašu ražojumu ex 1701 Cukurniedru vai cukurbiešu cukurs un ķīmiski tīra saharoze cietā veidā ar aromatizētāju vai krāsvielu piedevām Ražošana, kurā visu izmantoto 17. no