(2)

Regulas 27. pantu groza šādi: -i) panta virsrakstu aizstāj ar šādu: “Procedūra robežkontroles pagaidu atjaunošanai pie iekšējām robežām gadījumā, kad ir paredzams nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai”; [Gr. 25] -ia) Regulas 27. pantā pēc 1. punkta iekļauj šādu jaunu punktu: “-1. Ja telpā bez iekšējām robežām kādā dalībvalstī pastāv nopietns apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, šī dalībvalsts kā galējā risinājuma pasākumu saskaņā ar 26. pantā noteiktajiem kritērijiem var atjaunot robežkontroli pie visām savām iekšējām robežām vai to konkrētām daļām uz ierobežotu laikposmu līdz 30 dienām vai uz paredzamo nopietnā apdraudējuma laiku, ja tas ir ilgāks par 30 dienām, bet katrā gadījumā uz laiku ne ilgāku par diviem mēnešiem.”; [Gr. 26] (-ib) Regulas 22. panta 1. punkta ievaddaļu aizstāj ar šādu: “1. Šā panta - 1. punkta nolūkā attiecīgā dalībvalsts par to paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai vēlākais četras nedēļas pirms plānotās atjaunošanas vai īsākā laikposmā, ja apstākļi, kas pamato nepieciešamību atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, kļūst zināmi mazāk nekā četras nedēļas pirms plānotās atjaunošanas. Šajā nolūkā dalībvalsts sniedz šādu informāciju:”; [Gr. 27] i) panta 1. punktā iekļauj jaunu aa) apakšpunktu: “aa) riska novērtējumu, kurā novērtēts, cik ilgi konstatētais apdraudējums varētu turpināties un kuras iekšējo robežu daļas ir skartas, kā arī pierādīts, ka robežkontroles pagarināšana ir galējā risinājuma pasākums un paskaidrots, kā robežkontrole varētu palīdzēt konstatētā apdraudējuma novēršanā. Ja robežkontrole jau ir tikusi atjaunota uz laikposmu, kas pārsniedz sešus mēnešus, riska novērtējumā arī paskaidro, kā iepriekšējā robežkontroles atjaunošana ir palīdzējusi novērst konstatēto apdraudējumu. Riska novērtējumā ietver arī detalizētu ziņojumu par koordināciju, kas norisinājusies starp attiecīgo dalībvalsti un to dalībvalsti vai tām dalībvalstīm, ar kuru(-ām) tai ir kopīga iekšējā robeža, pie kuras veikta robežkontrole. Komisija attiecīgi iesniedz riska novērtējumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai un Eiropolam.”; [Gr. 28 un 57] ia) panta 1. punktā iekļauj šādu ab) apakšpunktu: “ab) jebkādus citus pasākumus, izņemot dalībvalsts ierosināto, īstenoto vai plānoto robežkontroles atjaunošanu, kuru mērķis ir novērst sabiedriskās kārtības vai iekšējā drošības apdraudējumu, kā arī uz pierādījumiem balstītus paskaidrojumus, kādēļ alternatīvie pasākumi, piemēram, pastiprināta policijas pārrobežu sadarbība vai policijas veiktas pārbaudes, ir atzīti par nepietiekamiem;”;[Gr. 29] ii) panta 1. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu: “e) attiecīgos gadījumos — pasākumus, kas ir jāveic pārējām dalībvalstīm saskaņā ar vienošanos, kas ir panākta pirms robežkontroles pagaidu atjaunošanas pie attiecīgajām iekšējām robežām.”; [Gr. 30] iii) panta 1. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu: “Vajadzības gadījumā Komisija var pieprasīt attiecīgajai(-ām) dalībvalstij(-īm) papildu informāciju, tostarp par sadarbību ar dalībvalstīm, kuras skar plānotā robežkontroles atjaunošana vai pagarināšana pie iekšējām robežām, kā arī papildu informāciju, kas vajadzīga, lai novērtētu, vai tas ir galējā risinājuma pasākums.”; [Gr. 31] iiia) pantā iekļauj šādu 1.a punktu: “1a. Ja nopietnais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai attiecīgajā dalībvalstī turpinās ilgāk par diviem mēnešiem, minētā dalībvalsts var pagarināt robežkontroli pie savām iekšējām robežām, ņemot vērā 26. pantā minētos kritērijus, pamatojoties uz tiem pašiem iemesliem, kas ir minēti šā panta - 1. punktā, un ņemot vērā visus jaunos apstākļus, uz laikposmu, kurš atbilst paredzamajam nopietnā apdraudējuma laikposmam un nekādā gadījumā nepārsniedz četrus mēnešus. Attiecīgā dalībvalsts to paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai 1. punktā minētajā laikposmā.”; [Gr. 32] iiib) pantā iekļauj šādu 1.b punktu: “1b. 1.a punkta īstenošanas nolūkā papildus informācijai, kas ir sniegta saskaņā ar 1. punktu, attiecīgā dalībvalsts sniedz riska novērtējumu, kurā: i) tiek novērtēts, cik ilgi konstatētais apdraudējums varētu turpināties un uz kurām tās iekšējo robežu daļām tas attiecas; ii) tiek izklāstītas alternatīvas darbības vai pasākumi, kas pirms tam ir ieviesti, lai risinātu konstatēto apdraudējumu; iii) tiek paskaidroti iemesli, kāpēc alternatīvās darbības vai pasākumi, kas ir minēti ii) apakšpunktā, nav pietiekami, lai novērstu konstatēto apdraudējumu; iv) tiek pierādīts, ka robežkontroles pagarināšana ir galējā risinājuma pasākums, un v) tiek paskaidrots, kā robežkontrole varētu labāk palīdzēt minētā konstatētā apdraudējuma novēršanā. Riska novērtējumā, kas ir minēts pirmajā apakšpunktā, ietver arī detalizētu ziņojumu par sadarbību, kas ir norisinājusies starp attiecīgo dalībvalsti un dalībvalsti vai dalībvalstīm, ko tieši skar robežkontroles atjaunošana, tostarp tām dalībvalstīm, ar kurām attiecīgajai dalībvalstij ir kopīga iekšējā robeža, pie kuras tiek veikta robežkontrole. Komisija dalās riska novērtējumā ar Aģentūru vai Eiropolu un attiecīgā gadījumā var lūgt tiem šajā sakarā sniegt savu viedokli par to. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 37. pantu, lai papildinātu šo regulu, pieņemot riska novērtēšanas metodoloģiju.”; [Gr. 33] iiic) panta 2. punktu aizstāj ar šādu: “2. Šā panta 1. un 1.b punktā minēto informāciju iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vienlaikus ar tās paziņošanu pārējām dalībvalstīm un Komisijai saskaņā ar minētajiem punktiem.”; [Gr. 34] iiid) panta 3. punktu aizstāj ar šādu: “3. Dalībvalstis, kas iesniedz paziņojumu, vajadzības gadījumā un saskaņā ar valsts tiesību aktiem drīkst par klasificētu noteikt visu vai daļu no informācijas, kas ir minēta 1. un 1.b punktā. Šāda klasificēšana neliedz pārējām dalībvalstīm, kuras skar robežkontroles pagaidu atjaunošana pie iekšējām robežām, piekļūt informācijai, izmantojot attiecīgus un drošus policijas sadarbības kanālus, un neliedz Komisijai darīt informāciju pieejamu Eiropas Parlamentam. Informācijas un dokumentu, ko nosūta Eiropas Parlamentam saskaņā ar šo pantu, nosūtīšana un apstrāde atbilst noteikumiem par klasificētas informācijas pārsūtīšanu un apstrādi, kas piemērojami starp Eiropas Parlamentu un Komisiju.”; [Gr. 35] iv) panta 4. punktu aizstāj ar šādu: “4. Pēc dalībvalsts paziņojuma, ko tā sniedz saskaņā ar 1. un 1.a punktu, un ņemot vērā 5. punktā paredzēto konsultēšanos, Komisija vai jebkura cita dalībvalsts var sniegt atzinumu, neskarot LESD 72. pantu. [Gr. 36] Ja Komisijai, pamatojoties uz paziņojumā iekļauto informāciju vai jebkādu papildinformāciju, ko Komisija ir saņēmusi, tai ir šaubas par plānotās robežkontroles atjaunošanas pie iekšējām robežām nepieciešamību vai samērīgumu vai tā uzskata, ka būtu piemēroti konsultēties par dažiem kādu no paziņojuma aspektiem, tā nekavējoties sniedz attiecīgu atzinumu.”; [Gr. 37] Ja robežkontrole pie iekšējām robežām jau ir tikusi atjaunota uz sešiem mēnešiem, Komisija sniedz atzinumu.”; [Gr. 38] v) panta 5. punktu aizstāj ar šādu: “Par 1. un 1.b punktā minēto informāciju un ikvienu Komisijas vai dalībvalsts atzinumu, kas minēts 4. pantā, notiek konsultēšanās, ko vada Komisija. Vajadzības gadījumā konsultēšanās ietver: i) kopīgas sanāksmes starp dalībvalsti, kas plāno atjaunot robežkontroli pie iekšējām robežām, pārējām dalībvalstīm, jo īpaši tām, kuras tieši skar šādi pasākumi, un attiecīgajām aģentūrām. Ir jāizskata plānoto pasākumu samērīgums, konstatētais apdraudējums sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai, kā arī veidi, kā nodrošināt dalībvalstu savstarpējo sadarbību. Dalībvalsts, kas plāno atjaunot vai pagarināt robežkontroli pie iekšējām robežām, rūpīgi ņem vērā šādas konsultēšanās rezultātus, veicot robežkontroles.” , un Komisiju, lai vajadzības gadījumā organizētu dalībvalstu savstarpēju sadarbību un izskatītu, vai pasākumi ir samērīgi ar notikumiem, kas liek atjaunot robežkontroli, tostarp jebkādi iespējamie alternatīvie pasākumi, un rada apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai vai iekšējai drošībai; ii) ja vajadzīgs, nepaziņotus Komisijas apmeklējumus uz vietas pie attiecīgajām iekšējām robežām, attiecīgos gadījumos tos atbalstot ekspertiem no dalībvalstīm un Aģentūras, Eiropola vai jebkādas citas attiecīgas Savienības struktūras, biroja vai aģentūras, lai novērtētu robežkontroles efektivitāti pie minētajām iekšējām robežām un atbilstību šai regulai; šādu nepaziņoto apmeklējumu ziņojumus nosūta Eiropas Parlamentam.”; [Gr. 39]