7 % no uzņēmumiem respondentiem

93 % no uzņēmumiem respondentiem

Sabiedriskā apspriešana norisinājās no 2016. gada 28. augusta līdz 28. novembrim. Tās mērķgrupas bija uzņēmumi (ieskaitot uzņēmumus, pašnodarbinātos un organizācijas, kas pārstāv uzņēmējus), pilsoņi (ieskaitot privātpersonas, organizācijas, kas pārstāv pilsoņus un patērētājus, un zinātniekus) un valstu iestādes.

Dalībnieki norādīja, ka uzņēmumu dibināšana, pakalpojumu sniegšana vai preču pārdošana ārvalstīs uzņēmumiem ir saistīta ar lielām izmaksām un sarežģījumiem. Pat ja tiešsaistē ir pieejama informācija, to ir grūti atrast vai saprast lielākoties tādēļ, ka tā netiek sniegta nevienā alternatīvā valodā un ka tiek plaši izmantoti specifiski termini. Turklāt, ja tiek sniegta tikai vispārīga informācija, to nevar attiecināt uz konkrēto gadījumu. Dalībnieki ieteica tiešsaistē pieejamajai informācijai piemērot augstus kvalitātes standartus. Informācijas saturs un izklāsts būtu nemitīgi jāuzlabo, balstoties uz lietotāju atsauksmēm.

Dalībnieki norādīja, ka saistībā ar piekļuvi informācijai, e-procedūru pieejamību un piekļuvi palīdzības pakalpojumiem pastāv daudzas problēmas. Šīs problēmas izriet no tiesību aktu nepilnībām, informācijas vai palīdzības trūkuma, kā arī no valstu un vietējo iestāžu neapmierinoši veiktās īstenošanas.

Sk. ietekmes novērtējuma 16. pielikumu, kur dota detalizēta rezultātu analīze

Apspriešanā atklājās, ka gan uzņēmumi, gan pilsoņi ir vienisprātis par vienotās digitālās vārtejas galveno pīlāru nozīmi, proti:

-nepieciešamība tiešsaistē nodrošināt informāciju par noteikumiem un procedūrām citās ES valstīs — 93 % uzņēmumu un 92 % pilsoņu to uzskata par ļoti svarīgu vai svarīgu;

-piekļuve e-procedūrām — 94 % uzņēmumu un 92 % pilsoņu to uzskata par ļoti svarīgu vai svarīgu;

-piekļuve palīdzības pakalpojumiem pēc pieprasījuma — 88 % uzņēmumu un 87 % pilsoņu to uzskata par ļoti svarīgu vai svarīgu.

2.2.1. Tiešsaistē pieejamā informācija par piemērojamiem ES un valstu noteikumiem

Uzņēmumi un pilsoņi pauda ļoti līdzīgas bažas par tiešsaistē pieejamo informāciju par ES un valstu noteikumiem. Lielākā daļa respondentu izmanto internetu par pirmo avotu, lai atrastu informāciju par šiem jautājumiem (74 % uzņēmumu un 80 % pilsoņu). Lielākā daļa ir mēģinājuši šādu informāciju atrast tiešsaistē (attiecīgi 78 % un 70 %), bet atzīst, ka tas bijis sarežģīti (attiecīgi 80 % un 60 %). Galvenos sarežģījumus rada ierobežotā atrašanas iespēja (attiecīgi 48 % un 43 %), kvalitāte (40 % abos gadījumos) un valoda (attiecīgi 24 % un 13 %).

Tas atspoguļojas atbildēs par tiešsaistē pieejamās informācijas kvalitātes kritērijiem. Abas kategorijas norādīja uz šādiem trim galvenajiem elementiem: lai informāciju varētu atrast (attiecīgi 82 % un 72 %), lai tā būtu aktuāla, praktiska un atjaunināta (attiecīgi 77 % un 69 %) un lai tā būtu pieejama kādā citā ES valodā (attiecīgi 72 % un 64 %). Turklāt 91 % uzņēmumu un 87 % pilsoņu spēj saprast informāciju citā ES valodā, kas visbiežāk ir angļu valoda (attiecīgi 88 % un 78 %), kurai seko franču un vācu valoda.

Respondenti uzskata, ka iestādēm būtu obligāti jānodrošina minimāla informācija, kas vajadzīga, lai veiktu pārrobežu darbības (80 % abos gadījumos), un ka tā būtu jāsniedz vismaz vēl vienā citā ES valodā (attiecīgi 77 % un 72 %). Efektīvākais veids, kā novērst nepilnības, ir nodrošināt, ka valstu iestādes sniedz visu informāciju (77 % uzņēmumu un 63 % pilsoņu to uzskata par ļoti efektīvu) vai vismaz minimālu informāciju, kas vajadzīga pārrobežu lietotājiem (68 % uzņēmumu to uzskata par ļoti efektīvu), un vismaz vēl vienā citā valodā (72 % uzņēmumu un 63 % pilsoņu to uzskata par ļoti efektīvu). Lielākā daļa valsts iestāžu uzskata, ka nepieciešamā informācija jau tiek sniegta (50 %). Vairākums uzskata, ka ir sarežģīti, bet iespējami sniegt visu informāciju, kas vajadzīga pārrobežu darbībām (50 %), sniegt informāciju centralizētā ES datubāzē (48 %) un sniegt informāciju vismaz vēl vienā citā ES valodā.

Attiecībā uz noteikumiem un procedūrām saistībā ar ražojumiem un pakalpojumiem lielākā daļa uzņēmumu (81 %) atbalsta attiecīgo kontaktpunktu apvienošanu. Atbildējušās valsts iestādes to uzskata par reāli īstenojamu (70 %). Lielākā daļa valsts iestāžu uzskata, ka tas būtu vēlams vai ļoti vēlams, lai gan šādu integrēšanu uzskata par sarežģītu vai zināmā mērā sarežģītu (attiecīgi 28 % un 48 %).

2.2.2. E-procedūras, kas nodrošinātu atbilstību valstu noteikumiem

Aptuveni puse uzņēmumu un pilsoņu ir mēģinājuši izpildīt kādu e-procedūru kādā citā ES/EEZ valstī. Galvenās problēmas, ar ko saskaras uzņēmumi, ir plašs specifisku terminu lietojums, nepilnīgas darījumu veikšanas iespējas un nepieciešamība tulkot vai apliecināt dokumentus. Pilsoņiem galvenās problēmas rada nepilnīgas darījumu veikšanas iespējas, ierobežotas atrašanas iespējas un valodas problēmas. Abas respondentu grupas par steidzamākajām atzina problēmas saistībā ar valodu un dokumentu uzrādīšanu.

Svarīgākie e-procedūru kvalitātes elementi ir procedūru īstenošanas iespēja tiešsaistē (69 % uzņēmumu un 72 % pilsoņu), viegla navigācija un pakāpeniski norādījumi (attiecīgi 80 % un 72 %), tulkojums kādā citā ES valodā (attiecīgi 65 % un 67 %) un palīdzības dienests (attiecīgi 51 % un 63 %).

Uzņēmumiem trīs prioritārās procedūras, kas būtu jādara pieejamas tiešsaistē, ir 1) uzņēmējdarbības reģistrēšana; 2) reģistrācija PVN reģistrā; 3) PVN atmaksa. Pilsoņiem tās ir 1) personas apliecības pieprasīšana vai atjaunošana; 2) profesionālās kvalifikācijas atzīšanas pieprasīšana; 3) adreses maiņas reģistrēšana.

Respondenti ir vienisprātis, ka būtu jānosaka obligāts pienākums darīt procedūras pieejamas vismaz vēl vienā citā ES valodā (78 % uzņēmumu, 73 % pilsoņu un 55 % valstu iestāžu). Būtu jānosaka par obligātu, lai svarīgākās procedūras (attiecīgi 67 %, 69 % un 70 %) vai jebkura būtiska procedūra, kas tiks prasīta ar turpmākiem ES tiesību aktiem (attiecīgi 69 %, 67 % un 48 %), būtu pilnībā izpildāmas tiešsaistē.

Šīs darbības tika atzītas par efektīvākajiem pasākumiem, kas sekmētu pāreju uz e-procedūrām. Puse valstu iestāžu uzskata, ka šīs darbības ir sarežģītas, bet iespējamas. Otra puse dalās iestādēs, kas tās uzskata par jau ieviestām, un tādās, kuras tās uzskata par neiespējamām vai nevajadzīgām.

Lielākā daļa valstu iestāžu uzskata, ka pāreja uz e-pārvaldi ir neitrāla (50 %) vai pozitīva (30 %) virzība. Pārvaldes iestādes dalās tādās, kas nākamo divu gadu laikā plāno darīt tiešsaistē pieejamas papildu procedūras (kuras 83 % no šiem gadījumiem būtu pilnībā īstenojamas), un tādās, kuras to neplāno.

2.2.3. Personalizētas palīdzības un konsultāciju pakalpojumi

Respondenti norādīja, ka personalizētiem palīdzības pakalpojumiem ir šādi svarīgākie kvalitātes kritēriji: atbildēm jābūt ātrām (70 % uzņēmumu un 63 % pilsoņu), jāatbild uz konkrēto jautājumu/pieprasījumu (attiecīgi 75 % un 79 %), jābūt uzticamām un likumīgām (attiecīgi 69 % un 60 %), jābūt skaidrām, vienkāršām un bez juridiskas terminoloģijas (64 % uzņēmumu), pakalpojumiem jābūt pieejamiem kādā svešvalodā (attiecīgi 68 % un 58 %) un pa dažādiem kanāliem (35 % pilsoņu).

2.2.4. Atsauksmju mehānisms