Ģeoloģiskā oglekļa dioksīda uzglabāšana ***I

P6_TA(2008)0612

Eiropas Parlamenta 2008. gada 17. decembra normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par ģeoloģisko oglekļa dioksīda uzglabāšanu un Padomes Direktīvu 85/337/EEK un 96/61/EK, Direktīvu 2000/60/EK, 2001/80/EK, 2004/35/EK, 2006/12/EK un Regulas (EK) Nr. 1013/2006 grozīšanu (COM(2008)0018 — C6-0040/2008 — 2008/0015(COD))

(2010/C 45 E/44)

(Koplēmuma procedūra: pirmais lasījums)

Eiropas Parlaments,

1. apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu;

2. prasa Komisijai vēlreiz iesniegt savu priekšlikumu, ja tā ir paredzējusi šo priekšlikumu būtiski grozīt vai aizstāt ar citu tekstu;

3. ņem vērā šai rezolūcijai pievienotos Komisijas paziņojumus;

4. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai.

PIELIKUMS

KOMISIJAS DEKLARĀCIJAS

Komisijas deklarācija par jaunākajām tendencēm CCS tehnoloģiju izmantošanā

No 2010. gada Komisija saistībā ar CCS demonstrējumu projektu tīkla darbību arī regulāri ziņos par jaunākajām tendencēm CCS tehnoloģiju izmantošanā. Ziņojumos tiks iekļauta informācija par sasniegumiem CCS demonstrējumu spēkstaciju izmantošanā, panākumiem CCS tehnoloģiju izstrādē, izmaksu aplēsēm un CO2 transportēšanas un uzglabāšanas infrastruktūras izveidi.

Komisijas deklarācija attiecībā uz sākotnējās atļaujas piešķiršanas lēmumiem un sākotnējiem lēmumiem par atbildības nodošanu saskaņā ar direktīvas 10. panta 1. punktu un 18. panta 2. punktu

Komisija publicēs visus atzinumus par sākotnējās atļaujas piešķiršanas lēmumiem saskaņā ar direktīvas 10. panta 1. punktu un par sākotnējiem lēmumiem par atbildības nodošanu saskaņā ar 18. panta 2. punktu. Tomēr publicētajā atzinumu redakcijā nebūs ietverta informācija, kuras konfidencialitāti garantē izņēmumi, kas attiecībā uz publisku piekļuvi informācijai paredzēti Regulā (EK) Nr. 1049/2001 un Regulā (EK) Nr. 1367/2006, ar kurām reglamentē attiecīgi publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.) un to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemēro Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 264, 25.9.2006., 13. lpp.).

Komisijas deklarācija par to, vai oglekļa dioksīds būtu jāiekļauj pārskatītajā Seveso direktīvā kā konkrēta viela ar piemērotām robežvērtībām

CO2 ir parasta viela, kas patlaban nav klasificēta kā bīstama viela. Tāpēc CO2 transportēšana un uzglabāšanas vietas pašreiz nav iekļautas Padomes 1996. gada 9. decembra Direktīvā 96/82/EK par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas (Seveso direktīva). Komisija ir veikusi par CO2 transportēšanu pieejamās informācijas provizorisku analīzi, un gan empīriskie pierādījumi, gan modelēšanas rezultāti attiecībā uz transportēšanu pa cauruļvadiem liecina, ka radītais risks nav lielāks par risku, ko rada dabasgāzes transportēšana pa cauruļvadiem. Šķiet, ka tas pats attiecas arī uz CO2 pārvadāšanu ar kuģi salīdzinājumā ar sašķidrinātas dabasgāzes vai sašķidrinātas naftas gāzes pārvadāšanu ar kuģi. Turklāt ir pamats domāt, ka avārijas briesmas, ko CO2 uzglabāšanas vietā varētu radīt plīsums iesūknēšanas laikā vai noplūde pēc iesūknēšanas, visticamāk, nav lielas. Tomēr iespējas iekļaut CO2 Seveso direktīvā kā konkrētu vielu tiks pamatīgāk izvērtētas, veicot minētās direktīvas ierosināto pārskatīšanu, kas plānota 2009. gada beigās 2010. gada sākumā. Ja izvērtējumā tiks noteiktas būtiskas potenciālas avārijas briesmas, Komisija ierosinās iekļaut CO2 pārskatītajā Seveso direktīvā kā konkrētu vielu ar piemērotām robežvērtībām. Tādā gadījumā Komisija ierosinās attiecīgi grozīt arī III pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvai 2004/35/EK par atbildību vides jomā attiecībā uz videi nodarītā kaitējuma novēršanu un atlīdzināšanu (Direktīva par atbildību vides jomā), lai nodrošinātu to, ka Direktīva par atbildību vides jomā attiecas uz visiem “Seveso” objektiem, kuros rīkojas ar CO2 superkritiskā stāvoklī.

Komisijas deklarācija par CO2 minerālo piesaisti

CO2 minerālā piesaiste (CO2 piesaiste neorganisko karbonātu veidā) ir potenciāla klimata pārmaiņu mazināšanas tehnoloģija, kuru principā varētu izmantot to pašu kategoriju rūpnieciskie objekti, kuri var izmantot CO2 ģeoloģisko uzglabāšanu. Tomēr patlaban tā vēl tiek izstrādāta. Bez lietderības koeficienta samazināšanās (1), kas saistīta ar CO2 uztveršanu, ievērojama lietderības koeficienta samazināšanās vēl joprojām ir saistīta tieši ar minerālu karbonizāciju, un tā jānovērš, pirms var plānot procesa komerciālu izmantošanu. Tāpat kā ģeoloģiskai uzglabāšanai arī šim procesam būs jāparedz vajadzīgā kontrole, lai nodrošinātu to, ka tehnoloģija nekaitē videi. Tā kā abas tehnoloģijas būtiski atšķiras, arī šī kontrole, visticamāk, ievērojami atšķirsies no ģeoloģiskajai uzglabāšanai piemērojamās kontroles. Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija rūpīgi sekos minerālās piesaistes tehniskajam progresam, lai izstrādātu tiesisko regulējumu, kas nodrošinās iespēju veikt videi nekaitīgu minerālo piesaisti un tās iekļaušanu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā, kad tehnoloģija būs sasniegusi piemērotu izstrādes stadiju. Tā kā dalībvalstis izrāda interesi par šo tehnoloģiju un tehnoloģijas strauji mainās, šķiet, ka pirmo novērtējumu ir lietderīgi sagatavot ap 2014. gadu vai arī agrāk — atkarībā no apstākļiem.

(1) “Lietderības koeficenta samazināšanās” ir termins, kuru lieto, lai apliecinātu, ka ražotne, kas piemēro CO2 uztveršanu vai mineralizāciju, daļu enerģijas izmanto šiem procesiem un tādēļ tai nepieciešams vairāk enerģijas, nekā ražotnei ar līdzīgu jaudu bez uztveršanas/mineralizācijas.