KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Par sadarbību tieslietu un iekšlietu jomā Austrumu partnerības ietvaros /* COM/2011/0564 galīgā redakcija */





KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Par sadarbību tieslietu un iekšlietu jomā Austrumu partnerības ietvaros Ievads Stokholmas programmā, ko Eiropadome pieņēma 2009. gada 2. decembrī[1], ir uzsvērts, ka ārējā dimensija tieslietu un iekšlietu (turpmāk TI) jomas politikā ir svarīga, lai sekmīgi īstenotu programmā izklāstītos mērķus, kā arī ir noteikts, ka tai ir jābūt pilnīgi saskaņotai ar visiem pārējiem Eiropas Savienības ārpolitikas aspektiem. ES darbība tieslietu un iekšlietu jomas ārējā dimensijā pēdējos gados ir pastāvīgi vērsusies plašumā, un cita starpā tā ir orientēta uz 1) demokrātijas , pamattiesību un tiesiskuma ievērošanu, 2) partnerības principu ar trešām valstīm , jo īpaši ar kaimiņvalstīm, un 3) pastiprinātu sadarbību un informācijas apmaiņu par ES un dalībvalstu pasākumiem un visu pieejamo instrumentu pilnīgu izmantošanu. Stokholmas programmā Komisija tika aicināta iesniegt plānu par turpmāku sadarbību ar Austrumu partnerības valstīm TI jomā. Šādas sadarbības nepieciešamība tika uzsvērta arī Komisijas un Augstās pārstāves 2011. gada 25. maija kopīgajā paziņojumā ,, Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs ”[2] un 2011. gada 20. jūnija Ārlietu padomes secinājumos, kurus apstiprināja Eiropadomes jūnija sanāksme. Arī šobrīd notiekošā vispārējās pieejas migrācijai pārskatīšana ir iemesls, kāpēc ir nepieciešami panākumi minētajā jomā. Ir pierādījies, ka personisko kontaktu atvieglināšana, vienlaikus veicinot pamattiesības un stiprinot tiesiskumu , nostiprinot tiesu iestādes, kā arī izvēršot tiesu iestāžu sadarbību, ir svarīgs priekšnoteikums miera un stabilitātes saglabāšanai un ir labvēlīgi ietekmējusi ekonomikas, kultūras un sociālo attīstību visās iesaistītajās valstīs. Tas ir viens no Austrumu partnerības (turpmāk AP) pamatprincipiem; šo partnerību izveidoja ES un Armēnija, Azerbaidžāna, Baltkrievija, Gruzija, Moldovas Republika (turpmāk Moldova) un Ukraina augstākā līmeņa sanāksmē Prāgā 2009. gadā. Viens no Austrumu partnerības pamatmērķiem joprojām ir pastiprināt pilsoņu mobilitāti drošā un labi pārvaldītā vidē . Pirmais solis šā mērķa sasniegšanai ir nolīgumi par vīzu atvieglotu izsniegšanu un nolīgumi par atpakaļuzņemšanu. Pēc šo nolīgumu noslēgšanas un efektīvas īstenošanas ES un partnervalstis, izskatot katru gadījumu atsevišķi, noteiktā laikā veiks pakāpeniskus pasākumus ceļā uz bezvīzu režīmiem ar nosacījumu, ka ir izpildīti priekšnoteikumi labi pārvaldītai un drošai mobilitātei. Austrumu partnerībai veltītā augstākā līmeņa sanāksmē, kas paredzēta Varšavā 2011. gada 29. un 30. septembrī, ir jāapstiprina galvenie mērķi un jādod turpmāks impulss šai partnerībai, tostarp TI jomā. Cīņai pret nelegālajām narkotikām, kas ir kompleksa veselības, sociālā un drošības problēma, kuru nepieciešams vienlaikus risināt dažādās TI jomās, arī turpmāk būtu jāatvēl svarīga vieta Austrumu partnerības sadarbības kontekstā. Dialogs un sadarbība ar AP valstīm TI jomā ir jau labi attīstīti gan divpusējā, gan daudzpusējā līmenī. Tāpēc nav nepieciešams izveidot jaunas struktūras, bet gan jākonsolidē, jāvienkāršo un jāpapildina esošās . Balstoties uz pieredzi un atziņām, kas AP ietvaros ir gūtas pirmajos sadarbības gados, šajā paziņojumā ir izvirzīti konkrēti priekšlikumi, kuru mērķis ir vēl vairāk paaugstināt politiskās un operatīvās sadarbības līmeni ceļā uz kopīgas TI telpas izveidi starp ES un tās Austrumu partneriem , proti: - konsolidēt esošās dialoga un sadarbības struktūras , tostarp noteikt šīs sadarbības principus, un - izvērtēt līdz šim gūtos panākumus un ierosināt vadlīnijas sadarbības turpmākai stiprināšanai, tostarp noteikt šīs sadarbības tematiskās prioritātes. ESOšāS INSTITUCIONāLāS DIALOGA UN SADARBīBAS SISTēMAS KONSOLIDāCIJA – PRINCIPI UN STRUKTūRAS Sadarbības principi Konsolidējot esošo sadarbību tieslietu un iekšlietu jomā ar austrumu partnervalstīm, ir jābalstās uz šādiem četriem pamatprincipiem : diferenciācija – turpmākai sadarbības pastiprināšanai TI jomā ar katru austrumu partnervalsti ir jābūt atkarīgai no panākumiem, ko partnervalsts guvusi saistībā ar savu TI reformu plānu, kā arī visu attiecīgo politikas virzienu īstenošanā. Gūtie panākumi tiks uzraudzīti ciešā sadarbībā ar partnervalsti; nosacītība – turpmākai sadarbības pastiprināšanai ar austrumu partnervalstīm ir jābūt pakāpeniskai un atkarīgai no gūtajiem panākumiem un sekmīgas sadarbības abpusēji saskaņotajās jomās; politikas jomu saskaņotība – pieeja TI sadarbībai ar austrumu partnervalstīm jāskata vispārējās ES ārējās politikas kontekstā un saskaņā ar pārējām attiecīgajām ES politikas jomām, kā arī saskaņā ar sadarbību, ko īsteno ar citām reģiona valstīm; reģionālā sadarbība – reģionālās sadarbības veicināšana ir ļoti svarīga, lai risinātu pārrobežu mēroga problēmas TI jomā, un tā ir jāatbalsta arī turpmāk. Papildus minētajiem principiem arī dialogs ar Eiropas Savienības un AP valstu pilsoniskās sabiedrības organizācijām, tostarp migrantu kopienām un pašvaldības iestādēm , atbalsts šīm organizācijām un saziņa ar tām ir svarīgi personisko kontaktu un palielinātas mobilitātes panākšanai, un tāpēc tiem jāpievērš liela uzmanība TI jomā notiekošajā sadarbībā. Sadarbības struktūras Divpusējais līmenis Lai izvairītos no diskusiju pārklāšanās dažādos forumos, tiek ierosināta šāda pieeja. - Partnerības un sadarbības nolīgumu (un nākotnē – asociācijas nolīgumu ) struktūrām, jo īpaši attiecīgajām apakškomitejām un politiskajiem dialogiem arī turpmāk jābūt galvenajam satvaram, lai apspriestu divpusējo sadarbību TI jomā. Vienlaikus jāturpina un jāpastiprina īpaši dialogi par cilvēktiesībām. - TI apakškomiteju sanāksmēs jāņem vērā rezultāti, kas sasniegti kopīgajās komitejās atpakaļuzņemšanas un vīzu atvieglotas izsniegšanas jautājumos , kā arī panākumi, kas gūti saistībā ar vīzu dialogiem (ja tādi notiek). - Ja pastāv mobilitātes partnerības (MP), tām arī turpmāk jākalpo par satvaru dialogam un operatīvai sadarbībai migrācijas jomā visās tās dimensijās: legālā migrācija, nelegālās migrācijas apkarošana un migrācija un attīstība. Ideālā gadījumā MP sanāksmēm jānotiek līdztekus ar TI apakškomiteju sanāksmēm, un to rezultāti jāiekļauj šo apakškomiteju dienas kārtībā. Atkarībā no gūtajiem panākumiem un migrācijas situācijas valstī, MP parakstīšanas iespējai principā ir jābūt pieejamai visām AP valstīm [3]. - Saskaņā ar vispārējās pieejas migrācijai pārskatīšanu, kas norisinās šobrīd, un lai uzlabotu tematisko līdzsvaru, ar esošajām mobilitātes partnerībām vēl vairāk jāpastiprina sadarbība migrācijas un mobilitātes jomā. Lai to panāktu, arī turpmāk ir nepieciešama visu iesaistīto partneru apņemšanās gan politikas, gan praktiskās īstenošanas līmenī. Jāizstrādā instruments, lai uzraudzītu MP ilgtermiņa ietekmi uz migrācijas plūsmām, migrācijas pārvaldību un citiem attiecīgajiem politikas virzieniem partnervalstīs un Eiropas Savienībā. Regulāras uzraudzības rezultātā būs arī iespējams konstatēt trūkumus un vajadzības, kas jārisina mobilitātes partnerības ietvaros. Turklāt šim uzraudzības instrumentam jābūt saskaņotam ar citiem instrumentiem un noteikumiem, lai panāktu tā mērķtiecīgu un maksimālu ietekmi. - Augstas prioritātes jomas , piemēram, organizētās noziedzības (tostarp cilvēku tirdzniecības) apkarošana, cilvēktiesību jautājumi un korupcija ir sistemātiski jāapspriež esošajās struktūrās, jo īpaši TI apakškomitejās un/vai šim nolūkam paredzētajos dialogos par cilvēktiesībām, kā arī mobilitātes partnerību ietvaros (ja tādas pastāv), lai tādējādi pastiprinātu praktisko sadarbību Austrumu partnerībā. - Jāturpina sadarbība narkotiku apkarošanas jomā , izmantojot esošos divpusējos politiskos dialogus ar Ukrainu. Prezidentvalsts Polijas uzsāktajiem divpusējiem dialogiem (ar Armēniju, Moldovu, Azerbaidžānu un Gruziju) jākļūst par paraugu un tie ir jāinstitucionalizē , lai šāda veida forumi būtu ar visām austrumu valstīm. - Vēl vairāk jāveicina pastiprināta sadarbība ar attiecīgajām aģentūrām ( FRONTEX , Eiropolu, Eurojust , CEPOL , Eiropas Patvēruma atbalsta biroju un Pamattiesību aģentūru), un tai arī turpmāk jābūt regulāram dienas kārtības jautājumam TI apakškomiteju un mobilitātes partnerību sanāksmēs. Saistībā ar konkrētiem jautājumiem varētu iesaistīt arī citas iestādes un aģentūras, piemēram, Eiropas Izglītības fondu (EIF) vai Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru ( EMCDDA ). Reģionālais un daudzpusējais līmenis Vairāki reģionālie forumi, kuros ir pārstāvētas gan ES dalībvalstis, gan austrumu partnervalstis, piedāvā platformas informācijas un paraugprakses apmaiņai un konkrētu pārrobežu iniciatīvu īstenošanai (skat. pielikumu). Lai racionalizētu reģionālās un daudzpusējās sadarbības struktūru un padarītu to efektīvāku , tiek izteikti šādi ieteikumi. - Lai nodrošinātu piemērotu politisku virzību un koordināciju, ir jāapsver iespēja Austrumu partnerības kontekstā sasaukt īpašas TI sanāksmes ministru līmenī . Ja nepieciešams, šādas sanāksmes varētu notikt katru gadu, lai apzinātu gūtos panākumus un sniegtu ievirzes turpmākajam darbam. - Lai racionalizētu reģionālā dialoga un sadarbības struktūru, TI jautājumi arī turpmāk regulāri jāiekļauj AP daudzpusējās platformas ,,demokrātija, laba pārvaldība un stabilitāte” un ar to saistīto forumu[4], kā arī citu atbilstošo platformu dienas kārtībā, piemēram, 4. platformas dienas kārtībā (šī platforma veicina dialogu par ,,personiskiem kontaktiem”). Šā mērķa sasniegšanu veicinātu jauna foruma ,,Migrācija un patvērums” izveide ar nolūku integrēt AP struktūrā paraugpraksi un pieredzi, kas gūta ,,Sēderšēpingas procesa” gaitā. - Ņemot vērā to, ka Prāgas un Budapeštas procesi lielā mērā pārklājas, ir ieteicams Budapeštas procesu daļēji iekļaut Prāgas procesā. Abi procesi ģeogrāfiski papildinātu viens otru, proti, uz Austrumeiropu un Vidusāziju attiektos Prāgas process, savukārt Budapeštas process aptvertu ,,Zīda ceļu”, Irānu, Pakistānu un Afganistānu. Turcijas iesaistīšanai joprojām būtu izšķiroša nozīme Budapeštas procesā. Koordinācija un finansiālā palīdzība Lai Austrumu partnerība kļūtu operatīvāka, ir vajadzīga arī ES un tās dalībvalstu īstenoto pasākumu efektīva koordinācija . Jāizveido vienkāršs visu iesaistīto personu veikto pasākumu uzraudzības mehānisms , tostarp jāizstrādā gada ziņojums par TI jomā īstenotajām darbībām. Nepieciešamība vēl vairāk pastiprināt reģionālo sadarbību starp Eiropas Savienību un austrumu partnervalstīm ir viens no galvenajiem mērķiem TI jomā turpmākajos gados, un tam ir vajadzīga ievērojama un elastīga finansiālā palīdzība . Jo īpaši ir jāveicina tīklu izveide starp ES un AP valstīm un jāpastiprina atbalsts projektiem un programmām, kuru mērķis ir risināt pārrobežu jautājumus, kā arī līdzīgus jautājumus, kas skar abus reģionus. Eiropas Savienībai arī jāapsver iespēja uzņemties lielāku lomu līdzekļu devēju koordinācijā reģionā, piemēram, izveidojot TI jautājumiem veltītus apspriežu mehānismus. PRIEKšLIKUMI TURPMāKAJIEM PASāKUMIEM ATTIECīBā UZ DIALOGU UN SADARBīBU TI JOMā – TEMATISKāS PRIORITāTES Lai stiprinātu partnerību TI jautājumos, ir vajadzīgs plašs pasākumu klāsts. Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm jāturpina mudināt un atbalstīt AP valstis visu vajadzīgo darbību īstenošanā, tostarp ar spēju veidošanas pasākumu un informācijas un paraugprakses apmaiņas palīdzību, kā arī vajadzības gadījumā un atbilstoši kompetenču sadalījumam ieviešot konkrētus likumdošanas un politikas pasākumus migrācijas un mobilitātes, drošības un datu aizsardzības, tiesu iestāžu un pamattiesību jomā. Ja iespējams, turpmāk minētajiem pasākumiem jābūt atspoguļotiem asociācijas nolīgumos, par kuriem šobrīd norit sarunas. Migrācija, mobilitāte un patvērums Datu vākšana un izvērtēšana un to efektīva izmantošana uz faktiem balstītas politikas izstrādē Datu vākšanas un izvērtēšanas sistēmu uzlabošanā AP valstīs ir jau ieguldīts ievērojams darbs un līdzekļi. Kā daļa no mobilitātes partnerības ar Moldovu, kā arī attiecībā uz visām pārējām AP valstīm ES finansētā projekta ,,Migrācijas partnerību veidošana” kontekstā šobrīd tiek izstrādāts paplašināts migrācijas profils . Tomēr pieejamās informācijas par migrāciju precizitāte un – plašākā nozīmē – uz faktiem balstītas politikas izstrādes pareizība ievērojami cieš sakarā ar būtisku, viegli pieejamu un uzticamu statistikas datu trūkumu reģionā, esošo datu slikto kvalitāti un dažādajām reģionā izmantotajām definīcijām, statistikas metodēm un rādītājiem . Jāatbalsta valstu statistikas iestādes , lai veicinātu to spējas izstrādāt būtiskus statistikas datus un uzņemties statistikas darbību koordinatoru lomu. Turklāt nākotnē ir jāsekmē statistikas rādītāju un metožu saskaņošana AP reģionā. Eiropas Savienībai jāveicina tas, ka AP valstīs tiek izmantots saskaņotu migrācijas aptauju HIMS [5] formāts, lai vāktu datus par migrāciju, tostarp migrācijas cēloņiem un sekām. Pilnībā ievērojot statistikas konfidencialitātes principu , vajadzības gadījumā jāveicina ar migrāciju saistītu jautājumu iekļaušana attiecīgo valstu tautas skaitīšanās un mājsaimniecību apsekojumos , lai tādējādi iegūtu uzticamu un stabilu avotu, kas sniedz salīdzināmus datus. Eiropas Savienībai jāveicina un jāatbalsta AP valstis uzņemties atbildību par saviem migrācijas profiliem, lai tādējādi tos varētu izmantot arī kā instrumentus politikas saskaņotības un politikas novērtēšanas uzlabošanai . Visbeidzot, jādara vairāk, lai pastiprinātu sadarbību starp pētniecības iestādēm , kas Eiropas Savienībā un AP valstīs nodarbojas ar migrācijas jautājumiem. Legālā migrācija un integrācija, kā arī migrācija un attīstība Labi pārvaldīta legālā migrācija var atbilst gan izcelsmes, gan galamērķa valsts darba tirgus vajadzībām. Tā var arī efektīvi palīdzēt samazināt nelegālo migrāciju, jo tā sniedz migrantiem legālas alternatīvas. ES un tās dalībvalstis ir sadarbojušās ar AP valstīm, lai uz divpusējo iniciatīvu un nolīgumu pamata un saskaņā ar mobilitātes partnerībām atvieglinātu legālo migrāciju. Lai izstrādātu pamatu turpmākiem pasākumiem šajās jomās, ES šobrīd veic pētījumu par izmaksām un ieguvumiem, ko rada darbaspēka migrācija no AP valstīm uz Eiropas Savienību. Atbilstoši atsevišķu ES dalībvalstu darba tirgus vajadzībām Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm jāapsver iespēja vēl vairāk atvērt legālās migrācijas kanālus migrantiem no AP partnervalstīm. Vienlaikus jāievieš pasākumi, lai nepieļautu ,,intelekta izšķērdēšanu” un prasmju un cilvēkkapitāla zaudēšanu, tostarp mehānismi darbaspēka atbilstības uzlabošanai darba tirgus vajadzībām, cirkulārā migrācija , pastiprināta sadarbība sociālā nodrošinājuma tiesību pārnesamības jomā un prasmju un kvalifikācijas atzīšana . Šajā saistībā jāuzsver Eiropas Izglītības fonda (EIF) loma. Mobilitātes partnerības ir īpaši lietderīga struktūra, kuras ietvaros var atvieglināt lielāku mobilitāti un labāk pārvaldīt migrāciju. Dalībvalstīm šajā kontekstā jo īpaši jāapsver iespēja atvieglināt studentu, akadēmisko aprindu darbinieku un pētnieku legālo migrāciju un mobilitāti ES iekšienē . Jāveic arī pasākumi, lai nepieļautu to, ka AP valstis cieš intelektuālā darbaspēka emigrācijas rezultātā. Šajā saistībā Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm kopā ar AP partnervalstīm pilnībā jāizpēta cirkulārās migrācijas sniegtās iespējas, kā arī atbalsts, kas paredzēts diasporas iesaistei attiecīgās izcelsmes valsts attīstībā . Migrantu integrācija uzņēmējas valsts sabiedrībā ir problēma, ar ko saskaras gan ES dalībvalstis, gan AP valstis. Lai to risinātu, ir vajadzīga sadarbība starp visu līmeņu – vietējā, reģionālā un valsts – iestādēm, kā arī ar pilsonisko sabiedrību, tostarp migrantu apvienībām. Eiropas Savienībai arī turpmāk jāsniedz atbalsts, lai pastiprinātu partnervalstu spējas savas valsts politikā (īpaši sociālās politikas jomā) efektīvi apmierināt migrantu vajadzības. Turklāt Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis palielināt vietējo iedzīvotāju un imigrantu kopienu izpratni par ksenofobijas apkarošanu un tiesību ievērošanas nodrošināšanu . Turpmākās sadarbības ietvaros arī jāapspriež tādas politikas izstrāde, kuras mērķis ir risināt migrantu izcelsmes valstī palikušo ģimeņu vajadzības un ņemt vērā cita veida sociālo ietekmi, ko emigrācija rada vietējās kopienās. Emigrantu naudas pārvedumi ir nozīmīgs ienākumu avots AP valstīs. Emigrējušo darba ņēmēju naudas pārvedumi uz Azerbaidžānu, Armēniju, Gruziju, Moldovu un Ukrainu 2009. gadā sasniedza gandrīz 4 miljardus euro[6]. Ņemot vērā to nozīmi, kāda emigrantu naudas pārvedumiem ir AP valstu ekonomikā, Eiropas Savienībai un AP partnervalstīm jāturpina līdz šim īstenotie centieni, lai samazinātu maksu par šādiem naudas pārvedumiem un veicinātu to ilgtspējīgu izmantošanu . Ierastā uzmanības veltīšana emigrantu naudas pārvedumiem ir jāpapildina ar iniciatīvām, kas pievēršas migrantu uzkrājumiem un novirza tos ieguldījumiem izcelsmes valstīs, lai tādējādi šos līdzekļus sagatavošanas kapitāla veidā darītu pieejamus ieguldītājiem un uzņēmējiem, jo īpaši MVU. AP valstis saskaras ar līdzīgām problēmām attiecībā uz legālo migrāciju, un sadarbība šajā jomā varētu vēl vairāk palīdzēt piemērotu risinājumu pieņemšanai. Saistībā ar sadarbību migrācijas jomā starp pašām AP valstīm varētu apsvērt jautājumu par atbalstu vairākām iespējamām reģionāla līmeņa iniciatīvām, tostarp migrācijas datu vākšanai, saskaņošanai, izvērtēšanai un šo datu apmaiņai vai migrācijas informācijas tīkla izveidei, kura mērķis ir pastiprināt sadarbību un paraugprakses apmaiņu starp iestādēm, kas AP valstīs nodarbojas ar migrācijas jautājumiem. Jāatbalsta arī iniciatīvas, kuru mērķis ir palielināt cilvēku mobilitāti starp AP valstīm . Nelegālās migrācijas apkarošana un sadarbība atpakaļuzņemšanas, atgriešanas un reintegrācijas jomā To pašas valsts pilsoņu atpakaļuzņemšana, kuri nav tiesīgi ieceļot vai uzturēties citā valstī, ir starptautisko paražu tiesību princips, kas būtu jāievēro visām valstīm. ES atpakaļuzņemšanas nolīgumos ir iekļauti noteikumi, kuru mērķis ir vienkāršot un paātrināt to personu atpakaļuzņemšanas procedūras, kuras neatļauti uzturas ES dalībvalstu teritorijā. Šādi nolīgumi ir svarīgs instruments cīņā pret nelegālo migrāciju, un tādējādi tie ir nozīmīgs solis ceļā uz lielāku mobilitāti. Papildus nolīgumiem par vīzu atvieglotu izsniegšanu trīs AP partnervalstis (Ukraina, Moldova un Gruzija) šobrīd ir parakstījušas atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar Eiropas Savienību. Eiropas Savienībai jāturpina attīstīt savu sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā ar pārējām AP valstīm, lai paralēli nolīgumiem par vīzu atvieglotu izsniegšanu noslēgtu atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar Armēniju , Azerbaidžānu un Baltkrieviju . Komisijai ir jau atļauts risināt sarunas par atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar Baltkrieviju un vienlaikus ar šo paziņojumu tā iesniedz priekšlikumus līdzīgam pilnvarojumam attiecībā uz Armēniju un Azerbaidžānu. Padomei pēc iespējas drīz jāpieņem vajadzīgās sarunu norādes. Turklāt Eiropas Savienībai jāturpina atbalstīt AP partnervalstis to spēju veidošanas centienos, lai nepieļautu un apkarotu nelegālo migrāciju un palīdzētu repatriantiem ilgspējīgi reintegrēties. Īstermiņa mobilitātes atvieglināšana Visu sešu AP valstu mērķis ir bezvīzu ceļošanas režīms , un kā tāds tas ir jāatzīst un sadarbība ceļā uz šo mērķi ir aktīvi jāīsteno. Efektīvai sadarbībai atpakaļuzņemšanas jomā (tostarp efektīvai ES atpakaļuzņemšanas nolīguma īstenošanai), pareizai un sekmīgai nolīguma par vīzu atvieglotu izsniegšanu īstenošanai un aktīvai partnervalsts iesaistei dialogā un sadarbībā visās šajā paziņojumā aptvertajās jomās ir jāļauj uzsākt dialogu par vīzu režīma liberalizāciju. Nolīgumi par vīzu atvieglotu izsniegšanu ( VFA ) ir svarīgs instruments, kura mērķis ir atvieglināt īstermiņa mobilitāti, un tie ir pirmais solis ceļā uz vīzu režīma liberalizāciju. Pašlaik ir stājušies spēkā trīs nolīgumi par vīzu atvieglotu izsniegšanu – ar Moldovu, Ukrainu un Gruziju. Gan Eiropas Savienībai, gan attiecīgai partnervalstij ir jānodrošina, ka nolīgumi par vīzu atvieglotu izsniegšanu tiek īstenoti efektīvi un pareizi . Jo īpaši Moldovas un Ukrainas gadījumā ir svarīgi drīz pabeigt šobrīd ritošās sarunas par jauniem un plašākiem nolīgumiem par vīzu atvieglotu izsniegšanu. Saskaņā ar savu politisko apņemšanos Eiropas Savienībai ir jānoslēdz līdzīgi nolīgumi arī ar pārējām AP valstīm, t. i., Armēniju, Azerbaidžānu un Baltkrieviju. Norādes sarunām ar Baltkrieviju ir jau pieņemtas, un Padomei pēc iespējas drīz jāpieņem vajadzīgās sarunu norādes attiecībā uz Armēniju un Azerbaidžānu. Vienlaikus ES dalībvalstīm jāpastiprina pašreizējais darbs vietējās Šengenas sadarbības ietvaros visās AP valstīs. Tas jādara, lai nodrošinātu vīzu izsniegšanas procedūru maksimālu saskaņošanu un Vīzu kodeksa sniegto iespēju pilnīgu izmantošanu, piemēram, atbrīvot konkrētas personu kategorijas no vīzas nodevas un izsniegt vairākkārtējas ieceļošanas vīzas un vīzas ar ilgu derīguma termiņu tādām personu kategorijām kā, piemēram, studenti, akadēmisko aprindu darbinieki, pētnieki un uzņēmēji. Lai vēl vairāk atvieglinātu vīzu pieteikumu apstrādes procesu, ES dalībvalstīm arī jācenšas uzlabot konsulāro pārstāvību AP reģionā. Dialogs par vīzu jautājumiem veido satvaru, lai apspriestu nosacījumus vīzu režīma liberalizācijai, saskaņā ar kuru ir atļauts īstermiņa bezvīzu ceļošanas režīms starp ES un attiecīgo valsti. Tas ir atkarīgs no tā, vai partnervalsts efektīvi īsteno virkni kritēriju, kas aptver plašu TI jautājumu klāstu. Pēc izpētes posma pabeigšanas vīzu dialogu pamatā ir individuāli divpakāpju rīcības plāni. Līdz šim ES ir iesniegusi šādus Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānus ( VLAP ) divām AP valstīm, proti, Ukrainai 2010. gada novembrī un Moldovai 2011. gada janvārī. Rīcības plānos galvenā uzmanība ir veltīta svarīgākajām TI jomām, piemēram, dokumentu aizsardzībai, robežu un migrācijas pārvaldībai, patvēruma politikai, sabiedriskai kārtībai un drošībai, tostarp cīņai pret organizēto noziedzību un cilvēku tirdzniecību, kā arī atbilstošajiem ārējo attiecību aspektiem un pamattiesībām. Rīcības plānos ir iekļauts pirmais kritēriju kopums , kas attiecas uz politikas pamatnostādnēm (likumdošana un plānošana), un otrs specifiskāku kritēriju kopums , kas aptver attiecīgo pasākumu efektīvu un ilgtspējīgu īstenošanu , lai sasniegtu konkrētus rezultātus uz vietas. Šādi Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plāni varētu kļūt par lietderīgu paraugu citām austrumu partnervalstīm, paturot prātā katras valsts īpatnības un patstāvīgi gūtos panākumus , kā arī saskaņotību reģionā . Eiropas Savienība turpinās atbalstīt Ukrainu un Moldovu to centienos īstenot Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānus. Komisija regulāri ziņos Padomei un Eiropas Parlamentam par Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānu īstenošanā gūtajiem panākumiem. Pirmie novērtējuma ziņojumi par Ukrainu un Moldovu tiek iesniegti kopā ar šo paziņojumu. Patvēruma un starptautiskās aizsardzības sistēmu darbība saskaņā ar starptautiskajām saistībām Vairums AP valstu ir guvušas zināmus panākumus to attiecīgo tiesību aktu pieņemšanā, ar kuriem piešķir starptautisko aizsardzību personām, kurām tā ir vajadzīga. Tomēr vēl joprojām ir būtiski trūkumi attiecībā gan uz tiesisko regulējumu, gan uz tā īstenošanu . ES ir atbalstījusi AP valstis to aizsardzības spēju uzlabošanā, tostarp ar reģionālās aizsardzības programmas palīdzību, kura aptver Baltkrieviju, Moldovu un Ukrainu. Šīs programmas otrais posms sākās 2011. gadā. ES turpinās mudināt AP valstis pabeigt atbilstošā tiesiskā regulējuma izstrādi un nodrošināt tā efektīvu īstenošanu . Turklāt ES turpinās sniegt atbalstu AP valstīm turpmākā iestāžu attīstībā un bēgļa statusa noteikšanas procedūrā iesaistīto darbinieku apmācībā. ES sniegs arī palīdzību, lai izstrādātu valsts līmeņa politiku bēgļu integrācijas jomā. Vajadzības gadījumā šī palīdzība tiks sniegta sadarbībā ar Eiropas Patvēruma atbalsta biroju (EPAB), kam jāatbalsta partnervalstis visās praktiskās sadarbības jomās, kas saistītas ar patvēruma jautājumiem. Integrēta robežu pārvaldība Kopā ar starptautiskām organizācijām, piemēram, Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju (EDSO) un Starptautisko Migrācijas organizāciju ( IOM ), kā arī citām līdzekļu devēju valstīm Eiropas Savienība ir atbalstījusi AP valstis, īstenojot vairākas iniciatīvas robežu pārvaldības jomā, piemēram, ES Robežu palīdzības misiju ( EUBAM ) Ukrainā un Moldovā un Dienvidkaukāza integrētas robežu pārvaldības ( SCIBM ) projektu. Turklāt AP pamatiniciatīva ir sniegusi politisko pamatu integrētas robežu pārvaldības projektiem, kurus finansē, izmantojot Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (EKPI). Šo projektu mērķis ir pastiprināt operatīvās spējas, veicot operatīvus un konkrētām valstīm paredzētus spēju veidošanas pasākumus un atbalstot modernu mācību sistēmu izveidi šajās valstīs[7]. Kaut arī šajā jomā ir gūti ievērojami panākumi, ir vajadzīgi turpmāki centieni, lai izstrādātu visaptverošas mācību stratēģijas šajā sektorā un uzlabotu institucionālās spējas , jo īpaši ar mērķi efektīvi pārvaldīt robežšķērsošanas vietas. Attiecībā uz robežu efektīvu pārvaldību svarīga nozīme pienākas aģentūrai FRONTEX , un operatīvā sadarbība tiek paplašināta informācijas apmaiņas, riska analīzes, apmācības, kopīgo operāciju un izmēģinājuma projektu jomā. FRONTEX līdz šim ir parakstījusi darba vienošanās ar Moldovas, Gruzijas, Ukrainas un Baltkrievijas kompetentajām iestādēm. Rezultātā šo valstu robežsardzes amatpersonas jau piedalās FRONTEX koordinētajās kopīgajās operācijās kā novērotāji, un viņiem tiek piedāvāti daži apmācību pasākumi, ko FRONTEX ir izstrādājusi sadarbībā ar ES dalībvalstīm. Esošo iniciatīvu ietvaros jāsniedz atbalsts, lai visās Austrumu partnerības valstīs izstrādātu un pēc tam īstenotu valstu integrētās robežu pārvaldības stratēģijas . Darba vienošanos noslēgšana starp FRONTEX un kompetentajām Armēnijas un Azerbaidžānas iestādēm palīdzēs uzlabot integrētās robežu pārvaldības koncepcijas īstenošanu un palielināt ES dalībvalstu un šo divu valstu robežsargu sadarbspēju. Riska analīzes jomā varētu turpmāk izpētīt un izstrādāt Rietumbalkānu tīklam ( WEBRAN ) līdzīgu reģionālo tīklu izveides iespēju. Sabiedriskā kārtība un drošība Iekšējo drošību nevar nodrošināt izolēti no pārējās pasaules – jo īpaši to nevar nodrošināt izolēti no tiešajām Eiropas kaimiņvalstīm. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt saskaņotību un papildināmību starp ES drošības iekšējiem un ārējiem aspektiem . Kā atzīts gan Eiropas Drošības stratēģijā[8], gan Iekšējās drošības stratēģijā[9], attiecībām ar mūsu partneriem ir izšķiroša nozīme cīņā pret smagiem noziegumiem un organizētu noziedzību, un terorismu. Ceļošanas un personu apliecinošu dokumentu aizsardzība Dokumentu aizsardzības uzlabošana ir nepieciešams solis, lai varētu izmantot vīzu atvieglotās izsniegšanas priekšrocības ar ES. Dažas AP valstis ir sākušas izsniegt saviem pilsoņiem biometriskās pases un veikušas pasākumus, lai padarītu izsniegšanas procesu drošāku , jo īpaši saistībā ar izcelsmes dokumentiem, uzņemšanu reģistrā un personalizāciju, kas ir svarīgi personalizēto dokumentu starptautiskai un valsts līmeņa uzticamībai. Eiropas Savienībai jāpaplašina paraugprakses apmaiņa ar AP valstīm dokumentu drošības jomā, jo īpaši pievēršot galveno uzmanību biometrisko datu ieviešanai personu apliecinošos dokumentos un ceļošanas dokumentos, lai tādējādi nodrošinātu personalizācijas procesa efektivitāti un integritāti un nepieciešamo datu aizsardzības noteikumu ievērošanu . Eiropas Savienībai jāmudina un jāatbalsta AP valstis ieviest drošas dokumentu izsniegšanas un identitātes vispārējās pārvaldības procedūras, tostarp piemērotus reģistrus. Cilvēku tirdzniecības apkarošana Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas jaunāko ziņojumu[10] daudziem seksuālas izmantošanas nolūkā Eiropā veiktās cilvēku tirdzniecības upuriem un tās organizatoriem ir AP valstu pilsonība. Nesens Eiropola novērtējums[11] apstiprina noziedzīgu grupējumu no AP valstīm iesaisti cilvēku tirdzniecībā un citās noziedzīgās darbībās. Cilvēku tirdzniecības apkarošana ir augstas prioritātes jautājums Eiropas Savienībai , un dialogs un sadarbība ar AP valstīm šajā jomā ir jau labi attīstīti. Sadarbības jomas aptver preventīvus pasākumus, cilvēku tirdzniecības apkarošanu un šīs tirdzniecības upuru aizsardzību; ES un tās dalībvalstis, kā arī Eiropols ir atbalstījuši daudzus projektus, kuru mērķis ir palīdzēt AP partnervalstīm cīnīties pret šo noziedzības veidu. Eiropas Savienībai jāmudina tās AP valstis, kuras to vēl nav izdarījušas, ratificēt Apvienoto Nāciju Organizācijas Palermo Protokolu par cilvēku tirdzniecību un Eiropas Padomes Konvenciju par rīcību pret cilvēku tirdzniecību un optimāli izmantot starptautiskos instrumentus, lai apkarotu visus dažādos cilvēku tirdzniecības veidus, piemēram, cilvēku tirdzniecību seksuālas izmantošanas un darba ekspluatācijas, mājkalpības un piespiedu ubagošanas nolūkā. Eiropas Savienībai jācenšas vēl vairāk pastiprināt sadarbību cilvēku tirdzniecības apkarošanai. Jo īpaši Eiropas Savienībai cieši jāsadarbojas ar AP valstīm, lai vairotu to spējas nodrošināt cilvēku tirdzniecības upuru aizsardzību un sniegt viņiem palīdzību . Šajā nolūkā jāveido partnerības starp valdībām, nevalstiskām organizācijām un privāto sektoru, ieviešot mehānismus un procedūras, kuru mērķis ir labāk aizsargāt cilvēku tirdzniecības upurus un viņiem palīdzēt, kā arī nodrošināt tiem drošu atgriešanos izcelsmes valstīs, un novēršot cilvēku tirdzniecību. Šai sadarbībai jābalstās uz cilvēktiesību pieejas, ņemot vērā dzimumu dimensijas iekļaušanas svarīgumu un izmantojot uz bērnu tiesībām balstītu pieeju. Cīņa pret organizēto noziedzību Palielinātas mobilitātes rezultātā ieguvēji ir ne tikai pilsoņi – netieši tā atvieglina arī transnacionālo noziedzīgo tīklu darbību. Eiropas Savienības un AP valstu sadarbība šīs problēmas risināšanā ir jau labi attīstīta. Tomēr saistībā ar organizētās noziedzības jaunu kanālu un jaunu veidu parādīšanos ir vajadzīga nepārtraukta sadarbība, lai uz to saskaņoti reaģētu. Reģionā dominējošās noziedzīgas parādības ir narkotiku, akcīzes preču (tostarp cigarešu) un viltotu preču kontrabanda un cilvēku tirdzniecība. Eiropola un AP valstu sadarbība (īpaši operatīvajā līmenī) ir viens no instrumentiem, lai paaugstinātu efektivitāti cīņā pret smagiem organizētiem noziegumiem un terorismu. Eiropols ir jau noslēdzis stratēģiskus nolīgumus ar Ukrainu un Moldovu [12]. Lai vēl vairāk pastiprinātu sadarbību cīņā pret organizēto noziedzību , Eiropas Savienībai jāaicina AP reģiona valstis izpildīt priekšnoteikumus (jo īpaši attiecībā uz datu aizsardzību), lai tādējādi izveidotu stratēģisku sadarbību starp Eiropolu un AP valstīm vai lai atjauninātu esošos stratēģiskās sadarbības nolīgumus, pārveidojot tos par operatīvās sadarbības nolīgumiem. Eiropas Savienībai jāatbalsta reģionālā sadarbība drošības un organizētās noziedzības apkarošanas jomā. Attiecīgajām iniciatīvām ir jāaptver policijas un muitas sadarbības pastiprināšana ar kopējas apmācības palīdzību (cita starpā sadarbībā ar CEPOL un Eiropolu), paraugprakses apmaiņa , kopīgas izmeklēšanas (jo īpaši pārrobežu noziegumu izmeklēšanā), kopīgas muitas operācijas, kuras koordinē Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ( OLAF ), u. tml. Šajā saistībā vēl vairāk jāveicina un jāattīsta tādas iniciatīvas kā, piemēram, EuroEast police , kuras mērķis ir pastiprināt sadarbību iekšējās drošības uzlabošanai Eiropas Savienībā un Austrumu partnerības valstīs, un darba grupas ,,Cigarešu kontrabanda” ikgadējās konferences, ko organizē OLAF . CEPOL ir jāsniedz savs ieguldījums, papildus saviem mācību kursiem izmantojot savus esošos kopīgos mācību plānus. Jāapsver iespēja noslēgt sadarbības nolīgumus ar atbilstošajām mācību iestādēm attiecīgajās valstīs. Eiropas Savienībai cieši jākoordinē ar AP partnervalstīm savi centieni un pasākumi cīņā pret kontrabandu uz austrumu robežas , tostarp pilnībā īstenojot rīcības plānu cigarešu un alkoholisko dzērienu kontrabandas apkarošanai uz ES austrumu robežas[13]. Eiropas Savienībai jāturpina atbalstīt AP valstis, lai ar Eiropas Padomes atbalstu pastiprinātu šo valstu krimināltiesību aizsardzības iestāžu spējas efektīvi sadarboties kibernoziegumu novēršanā , izmantojot AP daudzpusējo platformu par demokrātiju, labu pārvaldību un stabilitāti. Turklāt Eiropas Savienībai jāmudina partnervalstis ratificēt un pilnībā īstenot Eiropas Padomes Konvenciju par kibernoziegumiem (Nr. ETS 185). Konvencijai jākalpo par mērauklu un pamatu visām valstīm, kas vēlas izstrādāt visaptverošus valsts līmeņa tiesību aktus kibernoziegumu novēršanai. Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis vēl vairāk pastiprināt savas institucionālās spējas, lai cīnītos pret ķīmisko, bioloģisko, radioloģisko un kodoldraudu ( CBRN ) riskiem, jo īpaši aktīvi piedaloties ES iniciatīvā par CBRN izcilības centriem. Cīņa pret finanšu noziegumiem, tostarp terorisma finansēšanu Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošana ir svarīgs līdzeklis cīņā pret organizēto un cita veida noziedzību. Starptautiskai sadarbībai ir izšķiroša nozīme šajā jomā, jo naudas plūsmām šodien tikpat kā vairs nav robežu. Cīņa pret terorisma finansēšanu ir viens no svarīgākajiem elementiem ES centienos apkarot terorismu. Šis jautājums tiek regulāri apspriests starptautiskos un daudzpusējos forumos, piemēram, Finanšu darījumu darba grupā ( FATF ), Apvienoto Nāciju Organizācijā un citos. Vairums AP valstu nav FATF locekles, tomēr tās (tāpat kā 12 ES dalībvalstis) ir FATF pielīdzināmu reģionālu struktūru locekles. Svarīga ir aktīva iesaiste šajās struktūrās, lai noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas valsts līmeņa režīmus pielāgotu starptautiskajiem standartiem. Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis cieši sadarboties ar FATF un FATF pielīdzināmām reģionālām struktūrām. Finanšu ziņu vākšanas vienības ( FIU ) ir galvenie elementi noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas sistēmā. Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis, lai tās pastiprinātu savas FIU un uzlabotu to sadarbību ar ES dalībvalstu FIU . Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis ratificēt un īstenot 2005. gada Konvenciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, izņemšanu un konfiskāciju, kā arī par terorisma finansēšanu (Nr. ETS 198). Eiropas Savienībai jāveicina tas, ka tiek īstenota ANO Vispārējā terorisma apkarošanas stratēģija , kuru ANO Ģenerālā asambleja pieņēma 2006. gadā un kura veido visaptverošu pamatu terorisma draudu novēršanai. Eiropas Savienībai arī jāsadarbojas ar AP valstīm, lai novērstu radikalizāciju un vervēšanu teroristiskām darbībām. Korupcijas apkarošana Korupcijas apkarošana ir ļoti svarīga visām citām tematiskajām prioritātēm, un, ja tā nav efektīva, tad tas var graut sadarbību un savstarpējo uzticību visās pārējās jomās. Komisijas paziņojumā par korupcijas apkarošanu Eiropas Savienībā[14] ir uzsvērts, ka atbalsts, kas paredzēts kaimiņvalstu spēju pastiprināšanai korupcijas apkarošanas jomā, būs viens no galvenajiem aspektiem saistībā ar vispārējo ES atbalstu, kas tiek piešķirts šīm partnervalstīm. Turklāt ES Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgajā paziņojumā ,, Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs ” ir uzsvērts, ka ES atbalsta līmenis partnervalstīm tiks pielāgots atbilstīgi progresam politisko reformu jomā un padziļinātas demokrātijas veidošanā, tostarp atbilstīgi valdību saistībām apkarot korupciju. AP valstis šobrīd ir attiecīgo Eiropas un starptautisko korupcijas apkarošanas instrumentu dalībvalstis. Visas AP valstis ir pārstāvētas Eiropas Padomes Pretkorupcijas starpvalstu grupā ( GRECO ) un ir ratificējušas vai pieņēmušas Apvienoto Nāciju Organizācijas Pretkorupcijas konvenciju ( UNCAC ). Turklāt visas AP valstis piedalās ESAO Austrumeiropas un Vidusāzijas valstu Korupcijas apkarošanas tīklā. Līdzdalība iepriekš minētajos korupcijas apkarošanas uzraudzības mehānismos ir jāpapildina, efektīvi īstenojot attiecīgos juridiskos instrumentus, tostarp pienācīgi ņemot vērā šajos instrumentos iekļautos ieteikumus un atbilstošās politiskās apņemšanās. Šajā saistībā ES turpinās mudināt AP valstis noteiktā termiņā īstenot vēl neizpildītos GRECO ieteikumus un aktīvi piedalīties UNCAC pārskatīšanas mehānismā, kas sekmē novērtēšanas procesa pārredzamību un pilsoniskās sabiedrības iesaisti. Eiropas Savienība arī mudinās AP valstis aktīvi piedalīties Austrumeiropas un Vidusāzijas valstu Korupcijas apkarošanas tīklā, kā arī (to valstu gadījumā, uz kurām attiecas Stambulā pieņemtais korupcijas novēršanas rīcības plāns) veikt turpmākus pasākumus, lai nodrošinātu šā plāna efektīvu īstenošanu. Turklāt integritātes kultūras veicināšanai arī turpmāk jābūt daļai no ES sadarbības programmām ar AP valstīm tādās jomās kā, piemēram, robežu pārvaldība, muita, tiesībaizsardzības jautājumi un tiesu iestādes. Kopumā Eiropas Savienībai jāveicina plašāka pilsoniskās sabiedrības iesaiste attiecīgo likumdošanas un politikas pasākumu pieņemšanā, īstenošanā un uzraudzībā, jo tas ir pamats uzticamai un efektīvai korupcijas apkarošanas sistēmai. Cīņa pret nelegālajām narkotikām Jautājumam par nelegālajām narkotikām vēl joprojām ir galvenā prioritāte ES sadarbībā ar AP valstīm. ES Narkomānijas apkarošanas stratēģijā (2005.–2012. gads) un ES Narkomānijas apkarošanas rīcības plānā (2009.–2012. gads) ir apstiprinātas ES saistības sniegt atbalstu trešām valstīm, lai tās spētu efektīvāk samazināt gan pieprasījumu, gan piedāvājumu. Īpaša uzmanība ir veltīta sadarbības uzlabošanai ar EKPI valstīm. Kaut arī var konstatēt zināmus panākumus, tomēr joprojām ir būtiski trūkumi profilakses, kaitējuma mazināšanas un ārstēšanas jomā. Turklāt dažas AP valstis ir svarīgas to narkotiku tranzītvalstis , kuras Eiropas Savienībā tiek ievestas no Āzijas. Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis aktīvi sadarboties ar pilsonisko sabiedrību , jo īpaši attiecībā uz apdraudēto iedzīvotāju grupu profilaksi un specializēto veselības un sociālo palīdzību, kuras mērķis ir mazināt kaitējumu, kas apdraud augsta riska narkotiku lietotājus. Šajā kontekstā īpaša uzmanība jāvelta saistībai starp HIV/AIDS un injicējamo narkotiku lietošanu, kas ir problēma arī kaimiņos esošajās ES dalībvalstīs. To var panākt, palīdzot AP valstīm izstrādāt un īstenot integrētu un līdzsvarotu valsts politiku narkomānijas jomā un integrētus narkomānijas apkarošanas rīcības plānus , paredzot mazināt gan pieprasījumu, gan piedāvājumu, nodrošinot labāku koordināciju starp narkomānijas jomā strādājošām aģentūrām un iestādēm un iekļaujot narkotiku pieprasījuma samazināšanas programmas un pakalpojumus, kurus īsteno, balstoties uz jaunākajiem zinātniskajiem atzinumiem un paraugpraksi un pilnībā ievērojot cilvēka cieņu un cilvēktiesības. Komisija ir arīdzan apņēmusies sadarboties ar AP valstīm, lai sagrautu narkotiku tirdzniecību, jo īpaši heroīna kontrabandu no Afganistānas un tādu ķīmisko vielu kontrabandu uz Afganistānu, kuras tiek izmantotas narkotiku ražošanai. Tāpēc ārkārtīgi svarīgs vēl joprojām ir atbalsts, kas paredzēts dažādu tiesībaizsardzības iestāžu (policijas, muitas, tiesu iestāžu u. tml.) spēju veidošanai. Pienācīga uzmanība jāvelta arī tam, lai novērstu narkotiku un psihotropo vielu nelegālajā ražošanā izmantojamo narkotiku prekursoru novirzīšanu. Vajadzības gadījumā jāveicina narkomānijas situācijas uzraudzības spēju pilnveidošana, cita starpā sekmējot sadarbību ar Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru ( EMCDDA ). Tiesu iestādes un pamattiesības Tiesiskums un tiesu sistēmas reforma Tiesiskums vienlaikus ir gan ES pamatprincips, gan visaptverošs mērķis sadarbībā ar austrumu partnervalstīm. Eiropas Savienība pievērš ievērojamu uzmanību pakāpeniskām valsts iestāžu reformām , lai palielinātu tiesu sistēmas efektivitāti un sabiedrības uzticēšanos tai. Spēcīga tiesu sistēma var kļūt par ekonomikas izaugsmes atbalsta svarīgu faktoru. Vairums AP valstu ir guvušas nozīmīgus panākumus tiesu iestāžu reformēšanā, tomēr joprojām pastāv lieli trūkumi . Eiropas Savienība ir gatava vēl ciešāk uzraudzīt tiesu iestāžu reformu, vienlaikus mudinot un atbalstot AP valstis vēl vairāk stiprināt tiesu sistēmas un garantēt tiesu iestāžu neatkarību, objektivitāti , efektivitāti un atbildību , kā arī tiesu iestāžu pieejamību . Pamattiesības Eiropas Savienība pievērš lielu uzmanību visaptverošai sadarbībai pamattiesību aizsardzības jomā. Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā pasludināto un Eiropas Cilvēktiesību konvencijā, Helsinku Nobeiguma aktā un Parīzes Hartā jaunai Eiropai, kā arī ES Pamattiesību hartā definēto pamattiesību ievērošana ir ES iekšējās politikas un ārpolitikas pamats. Sadarbība ar AP valstīm ir koncentrēta uz cilvēktiesību ievērošanas, tostarp bērna tiesību, vārda brīvības, pulcēšanās un biedrošanās brīvības un minoritātēm piederīgu personu tiesību ievērošanas stiprināšanu. Sadarbības plāna mērķos tiks iekļauta arī dzimumu līdztiesības veicināšana un integrēta pieeja tai, kā arī cīņa pret diskrimināciju, kas ir ES tiesību pamatprincipi, īpaši ņemot vērā etnisko izcelsmi, invaliditāti, reliģiju un ticību, seksuālo orientāciju un vecumu. Starptautisko un reģionālo cilvēktiesību standartu īstenošana ir ļoti svarīga sadarbībai ar AP partnervalstīm. Visbeidzot, ES sadarbības ar Austrumu partnerības valstīm visaptverošs mērķis ir spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības novēršana. Eiropas Savienība turpinās mudināt AP valstis regulāri apspriest cilvēktiesību jautājumus attiecīgajās cilvēktiesību apakškomitejās. Uzlabojumi cilvēktiesību jomā ir arī svarīgs nosacījums[15] turpmākai attiecību attīstībai ar austrumu partnervalstīm. Ņemot vērā šobrīd notiekošo attiecību padziļināšanu ar AP valstīm, Eiropas Savienība paplašinās savu uzraudzību pamattiesību jomā , vienlaikus mudinot un atbalstot AP valstis vēl vairāk pastiprināt pamattiesību aizsardzību; šajā saistībā ES pievērsīs uzmanību gan konkrētiem individuāliem gadījumiem, gan jautājumiem, kas attiecas uz starptautisko tiesību instrumentiem cilvēktiesību jomā. Tiesu iestāžu sadarbība civillietās un krimināllietās[16] Lielākā daļa AP valstu ir parakstījušas un ratificējušas vairākas attiecīgās starptautiskās konvencijas par tiesu iestāžu sadarbību civillietās un krimināllietās. Tomēr vēl joprojām pastāv ievērojami trūkumi saistībā ar pievienošanos konvencijām , un konvenciju pilnīga īstenošana joprojām ir problemātiska daudzās valstīs. Eiropas Savienībai jāturpina mudināt visas AP valstis piedalīties esošajās daudzpusējās struktūrās attiecībā uz sadarbību civillietās un krimināllietās. Eiropas Savienībai jāturpina (jo īpaši Eiropas Padomes un ANO ietvaros) mudināt un atbalstīt AP valstis, lai tās ne tikai ratificētu, bet arī pilnībā īstenotu attiecīgās starptautiskās konvencijas par sadarbību civillietās un krimināllietās (piemēram, par izdošanu, savstarpējo tiesisko palīdzību). Šajā nolūkā jo īpaši ir vajadzīgi pastāvīgi centieni, lai uzlabotu tiesu iestāžu un visu tiesībaizsardzības struktūru koordināciju un sadarbību , tostarp veicot ieguldījumus mācībās, cilvēkresursos un IT instrumentos. Turpmākiem centieniem stiprināt tiesiskumu un attīstīt kopīgus standartus, par kuriem panākta vienošanās starptautiskos forumos (piemēram, Eiropas Padomē), kā arī to uzraudzībai arī turpmāk būtu pastāvīgi jābūt mērķim ES sadarbībā ar AP valstīm. Datu aizsardzība Visās ES un AP valstu sadarbības jomās, kurās notiek apmaiņa ar personas datiem, ārkārtīgi svarīga nozīme likumdošanas un efektīvu institucionālo spēju kontekstā ir uzticamai sistēmai, kuras mērķis ir nodrošināt indivīdu tiesības uz viņu personas datu aizsardzību. Jo īpaši TI jomā būtisks priekšnoteikums operatīvai sadarbībai gan ar ES dalībvalstīm, gan ar ES aģentūrām, piemēram, Eiropolu un Eurojust , ir stingri aizsardzības noteikumi. Turklāt, lai vāktu un apmainītos ar TI jomā aizvien pieaugošajiem personas datu apmēriem, piemēram, biometriskajiem identifikatoriem vai datubāzēs iekļautajiem personas identifikācijas kodiem, ir arī vajadzīgi stingri noteikumi, kas nodrošina indivīdu tiesības uz viņu personas datu aizsardzību. Šajā nolūkā jāpieņem visaptveroši valsts tiesību akti par personas datu aizsardzību , un tie efektīvi jāīsteno, tostarp izveidojot pilnīgi neatkarīgu valsts iestādi, kas atbilst par datu aizsardzības uzraudzību. Šajā jomā gūtie panākumi AP valstīs nav viendabīgi, proti, dažas no tām ir jau ratificējušas attiecīgās starptautiskās konvencijas un pieņēmušas atbilstošus tiesību aktus, savukārt citām vēl jāizstrādā stabils tiesiskais regulējums datu aizsardzībai. Datu aizsardzības instrumentu efektīva īstenošana joprojām ir problemātiska visā reģionā. Eiropas Savienībai jāmudina AP valstis ratificēt attiecīgās starptautiskās konvencijas, pieņemt piemērotus datu aizsardzības likumus un nodrošināt to efektīvu īstenošanu , lai tādējādi garantētu indivīdu tiesības uz viņu personas datu aizsardzību, jo īpaši izveidojot neatkarīgas datu aizsardzības uzraudzības iestādes . Secinājumi Nepārtraukta un uz uzticēšanos balstīta stratēģiskā un operatīvā līmeņa sadarbība Austrumu partnerības ietvaros ir ļoti svarīga, lai palielinātu mobilitāti un veicinātu personiskos kontaktus , vienlaikus novēršot problēmas un apdraudējumus , kas neapstājas robežu priekšā, piemēram, terorismu, organizēto noziedzību, korupciju un cilvēku tirdzniecību, un palīdzot ES kaimiņvalstīm nostiprināt cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma pamatvērtības un principus . ES un tās dalībvalstis pastiprinās austrumu partnervalstīm paredzēto tehnisko un finansiālo atbalstu , lai konsolidētu nesen uzsākto reformu procesu tieslietu un iekšlietu jomā. Komisija ir pārliecināta, ka ierosinātais ieviržu kopums ļaus Eiropas Savienībai un Austrumu partnerības valstīm vēl vairāk pastiprināt Austrumu partnerības ietvaros politisko un operatīvo sadarbību TI jomā un tuvoties kopīgas TI telpas izveidei saskaņā ar secinājumiem un ieteikumiem, kas izteikti Komisijas un Augstās pārstāves 2011. gada 25. maija kopīgajā paziņojumā ,, Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs ” un Padomes 2011. gada jūnija secinājumos par Eiropas kaimiņattiecību politiku. Pielikums Vispārējs pārskats par ES un Austrumu partnerības valstu dialoga un sadarbības struktūrām tieslietu un iekšlietu jomā 1. Pašreizējās dialoga un sadarbības struktūras divpusējā līmenī Eiropas Savienības un Austrumu partnerības (AP) valstu dialogam un sadarbībai ir senas tradīcijas un plašs mērogs. Dialoga un sadarbības pamatā galvenokārt ir partnerības un sadarbības nolīgumi (PSN) , kas parakstīti ar Ukrainu, Moldovu, Gruziju, Armēniju un Azerbaidžānu, kā arī darbs attiecīgajās apakškomitejās un regulāri nozaru dialogi. Tieslietu un iekšlietu (TI) jautājumi, tostarp cilvēktiesības, ir vienmēr bijusi svarīga šīs struktūras daļa, un šajā saistībā ir īstenots plašs iniciatīvu klāsts. Dialoga ar AP valstīm galvenie forumi ir TI apakškomitejas un dialogi par cilvēktiesībām [17]. Partnerības un sadarbības nolīgumi nākotnē tiks aizstāti ar asociācijas nolīgumiem, par kuriem šobrīd norisinās sarunas. Turklāt ir uzsākti vairāki dialogi, kuru ietvaros tiek apspriesti TI jautājumi, piemēram, mobilitātes partnerības (kopš 2008. gada tāda pastāv ar Moldovu un kopš 2009. gada – ar Gruziju), vīzu dialogi ar Ukrainu un Moldovu, kā arī šajos dažādajos kontekstos izveidotās attiecīgās struktūras un sanāksmes. Mobilitātes partnerības ir migrācijas jautājumiem veltītās vispārējās pieejas instruments un balstās uz šo pieeju. Mobilitātes partnerības veido politisku pamatu pastiprinātam un individuāli pielāgotam dialogam un sadarbībai ar trešām valstīm legālās migrācijas, migrācijas un attīstības, nelegālās migrācijas apkarošanas un atpakaļuzņemšanas jomā. Dialogs par vīzu jautājumiem veido satvaru, lai apspriestu nosacījumus vīzu režīma liberalizācijai, saskaņā ar kuru ir atļauts īstermiņa bezvīzu ceļošanas režīms starp ES un attiecīgo valsti. Vīzu režīma liberalizācija ir atkarīga no tā, vai partnervalsts efektīvi īsteno virkni kritēriju, kuri aptver plašu TI jautājumu klāstu un kuru pamatā ir sīki izstrādāts un individuāli pielāgots divpakāpju rīcības plāns. Līdz šim ES ir iesniegusi divus šādus Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānus AP valstīm, proti, Ukrainai 2010. gada novembrī un Moldovai 2011. gada janvārī. Vīzu režīma liberalizācijas rīcības plānos galvenā uzmanība ir veltīta svarīgākajām jomām, piemēram, dokumentu aizsardzībai, robežu un migrācijas pārvaldībai, patvēruma politikai, sabiedriskai kārtībai un drošībai, tostarp cīņai pret organizēto noziedzību un cilvēku tirdzniecību, kā arī atbilstošiem ārējo attiecību aspektiem un pamattiesībām. Rīcības plānos ir iekļauts pirmais kritēriju kopums, kas attiecas uz politikas pamatnostādnēm (likumdošana un plānošana), un otrs specifiskāku kritēriju kopums, kas aptver attiecīgo pasākumu efektīvu un ilgtspējīgu īstenošanu, lai sasniegtu konkrētus rezultātus uz vietas. Starp Eiropas Savienību un Ukrainu 2001. gadā tika panākta vienošanās par īpašu TI rīcības plānu , kas tika pārstrādāts 2007. gadā. Turklāt ES un Ukraina katru gadu rīko sanāksmes ministru līmenī, lai apspriestu TI jautājumus. Ar Ukrainu regulāri notiek divpusējs politiskais dialogs par jautājumiem saistībā ar narkotikām. Prezidentvalsts Polija pirmo reizi ir organizējusi politiskus dialogus ar Armēniju, Moldovu, Azerbaidžānu un Gruziju. Turklāt Eiropas Savienība TI jomā izstrādāja īpašas līgumattiecības ar dažām Austrumu partnerības valstīm, noslēdzot nolīgumus par atpakaļuzņemšanu un vīzu atvieglotu izsniegšanu (ar Moldovu, Gruziju un Ukrainu[18]), un izveidoja apvienotās komitejas atbilstoši šiem nolīgumiem. 2011. gada maijā tika uzsāktas sarunas ar Moldovu un Ukrainu par jauniem paplašinātiem nolīgumiem par vīzu atvieglotu izsniegšanu. Baltkrievija piedalās Austrumu partnerības daudzpusējās darbībās. Šobrīd tiek izstrādāts kopīgs pagaidu plāns Baltkrievijai. Turklāt TI jautājumi ir dienas kārtībā vairākos reģionāla līmeņa forumos, kuros ir iesaistītas dažas vai visas ES un AP valstis. Izvērtējot dažādos Eiropas Savienības un AP valstu divpusējā līmeņa dialoga un sadarbības forumus TI jomā, rodas daudzšķautņaina aina , proti, dažas tēmas tiek apspriestas vairāk nekā vienā forumā. Stāvokli vēl vairāk sarežģī tas, ka dažiem forumiem ir juridiski saistošs raksturs (partnerības un sadarbības nolīgumi, nolīgumi par atpakaļuzņemšanu, nolīgumi par vīzu atvieglotu izsniegšanu), savukārt citiem forumiem ir vairāk praktisks raksturs (piemēram, sadarbības platformas) vai arī daļēji politisks (ministru līmeņa dialogi) un daļēji darbības raksturs (mobilitātes partnerības, dialogs par vīzu jautājumiem un tā rīcības plāns). Daži forumi apver tikai daļu no TI dienas kārtības jautājumiem (mobilitātes partnerības), savukārt citi veido daļu no plašākas dialoga struktūras (TI apakškomitejas). 2. Pašreizējās dialoga un sadarbības struktūras reģionālajā un daudzpusējā līmenī Vairāki reģionālie forumi, kuros pārstāvētas ES dalībvalstis un austrumu partnervalstis, sniedz platformas informācijas un paraugprakses apmaiņai un konkrētu pārrobežu iniciatīvu īstenošanai. Tomēr tie daļēji pārklājas tematiskajā un ģeogrāfiskajā ziņā . Attiecībā uz migrācijas jautājumiem ir minams, ka pastāv ievērojams skaits procesu, kuros ir iesaistīta gan Eiropas Savienība, gan AP valstis. Viens no procesiem, kas aptver visas AP valstis un dažas ES dalībvalstis, ir Sēderšēpingas process , ko izveidoja 2001. gadā un kura mērķis ir dalīties pieredzē par patvēruma, starptautiskās aizsardzības, migrācijas un robežu pārvaldības jautājumiem starp dažām ES valstīm un – sākotnēji – Moldovu, Ukrainu un Baltkrieviju (vēlāk pievienojās arī Armēnija, Azerbaidžāna un Gruzija). Visas austrumu partnervalstis piedalās arī Prāgas procesā (migrācijas partnerību izveide) , kurā ir pārstāvētas arī ES dalībvalstis, Eiropas austrumu un dienvidaustrumu valstis, kā arī Vidusāzijas valstis. Šā procesa mērķis ir pastiprināt iesaistīto valstu sadarbību migrācijas pārvaldības jomā visās tās dažādajos aspektos. Poznaņā 2011. gada 3. un 4. novembrī notiks liela ministru konference, kuras gaitā ir paredzēts, ka iesaistītās valstis pieņems rīcības plānu. Budapeštas process ir apspriežu forums, kurā piedalās ES dalībvalstis, Eiropas austrumu un dienvidaustrumu valstis, Vidusāzijas valstis, kā arī ASV, Kanāda un Austrālija. Budapeštas procesa galvenais nolūks ir informācijas un pieredzes apmaiņa saistībā ar jautājumiem par legālo un nelegālo migrāciju, patvērumu, vīzām, robežu pārvaldību, cilvēku tirdzniecību un migrantu nelikumīgu ievešanu, atpakaļuzņemšanu un atgriešanu. Transnacionālās noziedzības apkarošana ir viena no tēmām, kas tiek apspriesta Melnās jūras reģiona sinerģijas kontekstā, kuras mērķis ir pastiprināt sadarbību starp valstīm, kas atrodas pie Melnās jūras. Viena no austrumu partnervalstīm – Moldova – piedalās Dienvidaustrumeiropas sadarbības iniciatīvas ( SECI ) Reģionālajā pārrobežu noziedzības apkarošanas centrā , kas ir reģionāla organizācija, kurā ir pārstāvētas policijas un muitas iestādes no 13 Dienvidaustrumeiropas valstīm. Tā atbalsta valsts muitas un tiesībaizsardzības aģentūras, apmainoties ar informāciju, attīstot zināšanas, īstenojot kopīgu plānošanu un veicot kopīgus pasākumus pārrobežu noziedzības jomā. Austrumu partnerības ietvaros ir izveidotas vairākas daudzpusējas platformas . Trīs no šīm platformām, proti, ,,demokrātija, laba pārvaldība un stabilitāte” (1. platforma), ,,ekonomikas integrācija un konverģence ar ES politiku” (2. platforma) un ,,personiskie kontakti” (4. platforma) pievēršas dažiem tieslietu un iekšlietu jomas jautājumiem. 1. platformas ietvaros ir izveidoti trīs īpaši forumi, proti, integrētas robežu pārvaldības forums, korupcijas apkarošanas forums un tiesu iestāžu darbības uzlabošanas forums. Integrētas robežu pārvaldības forums ļauj AP valstīm un ES dalībvalstīm dalīties ar pieredzi un ziņot par panākumiem, kas gūti virzībā uz integrētas robežu pārvaldības stratēģijām un rīcības plāniem. Tādā veidā tiek nodrošināts, ka mācību pasākumi atbilst integrētas robežu pārvaldības stratēģiskajai un programmatiskajai pieejai un tiek piemērotā veidā pielāgoti katras partnervalsts panākumiem, kas gūti, izstrādājot integrētas robežu pārvaldības stratēģiju. Lai palīdzētu uzlabot robežu pārvaldības praksi, forums ir arī atbalstījis pasākumus nolūkā mērīt sabiedrības apmierinātības līmeni ar robežkontroļu veikšanu AP valstīs. Korupcijas apkarošanas foruma mērķis ir atvieglināt informācijas un paraugprakses apmaiņu par integritātes paaugstināšanas jautājumiem un par korupcijas novēršanu un izmeklēšanu AP valstīs, izmantojot daudzpusēju pieeju, lai tādējādi veicinātu starptautisko saistību, jo īpaši Eiropas Padomes un ANO Pretkorupcijas konvencijas noteikto saistību labāku īstenošanu. Foruma dalībnieki ir AP valstis, ES dalībvalstis, ES iestādes, Eiropas Padome un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji. Eiropas Komisijas finansētais un Eiropas Padomes īstenotais ,,Cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma mehānisms” aptver korupcijas apkarošanu kā vienu no savām sadarbības jomām. Ar Eiropas Padomes atbalstu AP daudzpusējās sistēmas ietvaros tika izveidots tiesu iestāžu darbības uzlabošanas forums , lai risinātu šīs vajadzības. Šis forums un tā konkrētie pasākumi atvieglinās informācijas un paraugprakses apmaiņu par efektīvu tiesvedību nolūkā veicināt to, ka partnervalstis ievēro starptautiskus standartus, jo īpaši tos, kas ir izklāstīti attiecīgajās Eiropas Padomes un ANO konvencijās. [1] ,,Stokholmas programma – atvērta un droša Eiropa pilsoņu un viņu aizsardzības labā”, 17024/09. [2] Kopīgs paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai „Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs”, 2011. gada 25. maijs, COM(2011) 303. [3] Līdz šim ir parakstītas divas mobilitātes partnerības ar AP valstīm (ar Moldovu un Gruziju), un drīz tiks parakstīta trešā (ar Armēniju) (skat. pielikumu). [4] Integrētas robežu pārvaldības forums, korupcijas apkarošanas forums un tiesu iestāžu darbības uzlabošanas forums. [5] HIMS projekts ( Household International Migration Surveys ) tika izstrādāts EKP dienvidu reģiona valstu tehniskajai palīdzībai paredzētās MEDSTAT programmas gaitā; tā mērķis ir ievākt datus par migrāciju, tostarp migrācijas cēloņiem un sekām. [6] World Bank Migration and Remittances Factbook , 2011. gads. [7] Turklāt EKPI 2011. gadā uzsāks divus izmēģinājuma projektus, kuru mērķis ir a) uzlabot uzraudzības spējas un pārrobežu sadarbību uz Baltkrievijas Republikas un Ukrainas robežas un b) pastiprināt Gruzijas un Armēnijas robežas pārvaldības spējas. [8] Eiropas Drošības stratēģija ,,Droša Eiropa labākā pasaulē” tika pieņemta 2003. gadā un pārskatīta 2008. gadā. [9] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei ,,ES iekšējās drošības stratēģija darbībā – pieci soļi pretim drošākai Eiropai”, COM(2010) 673 galīgā redakcija. [10] http://www.unodc.org/documents/Global_Report_on_TIP.pdf. [11] ES organizētās noziedzības draudu novērtējums 2011. gadā ( OCTA 2011 ). [12] Tie tika parakstīti attiecīgi 2009. gada 4. decembrī un 2007. gada 12. februārī. [13] Rīcības plāns cigarešu un alkoholisko dzērienu kontrabandas apkarošanai uz ES austrumu robežas, 2011. gada 24. jūnijs, SEC(2011) 791 galīgā redakcija. [14] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ,,Korupcijas apkarošana Eiropas Savienībā”, 2011. gada 6. jūnijs, COM(2011) 308 galīgā redakcija. [15] Piemēram, ES makrofinansiālās palīdzības izmaksa ir atkarīga no tā, vai partnervalsts iestādes pastāvīgi ievēro tiesiskumu, demokrātiju un cilvēktiesības. [16] Sadarbības aspekti ar Austrumu partnerības valstīm šajā jomā tiks sīkāk izvērsti Komisijas Paziņojumā par tiesiskuma ārējo dimensiju, kuru plānots izstrādāt līdz 2011. gada beigām. [17] ES ir izveidojusi īpašus visaptverošus dialogus par cilvēktiesībām ar dažām Austrumu partnerības valstīm (Armēniju, Baltkrieviju, Gruziju un Moldovu). Ar Azerbaidžānu cilvēktiesību jautājumi tiek apspriesti kopīgajā TI un cilvēktiesību apakškomitejā, veltot diskusijām par cilvēktiesībām vienu pilnu dienu, savukārt ar Ukrainu cilvēktiesību jautājumi kopš 2011. gada tiek apspriesti TI apakškomitejā, veltot šai tēmai vienu pilnu dienu. [18] Tie tika parakstīti attiecīgi 2007. gada 10. oktobrī, 2010. gada 22. novembrī un 2007. gada 18. jūnijā. Komisija ir pilnvarota arī risināt sarunas par tādiem pašiem nolīgumiem ar Baltkrieviju un drīz iesniegs priekšlikumu šādam pilnvarojumam attiecībā uz Azerbaidžānu un Armēniju.