Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “ES fiskālās sistēmas pārveide ilgtspējīgai atveseļošanai un taisnīgai pārejai”

(pašiniciatīvas atzinums)

(2022/C 105/03)

Ziņotāja: Dominika BIEGON

Pilnsapulces lēmums 25.3.2021. Juridiskais pamats Reglamenta 32. panta 2. punkts Pašiniciatīvas atzinums Atbildīgā specializētā nodaļa Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 5.10.2021. Pieņemts plenārsesijā 20.10.2021. Plenārsesija Nr. 564 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 168/3/5

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Eiropas fiskālie noteikumi ir jāpārskata – trūkumi bija acīmredzami jau pēc 2008./2009. gada finanšu krīzes, un Covid-19 pandēmija pašreizējā fiskālajā sistēmā rada vēl nopietnākus izaicinājumus. Iepriekšējos atzinumos EESK ir atzinīgi novērtējusi Eiropas Komisijas veikto ekonomikas pārvaldības pārskatīšanu. Šajā atzinumā EESK atkārtoti pauž savu nostāju par reformu nepieciešamību un aicina Komisiju nekavējoties turpināt ES ekonomikas pārvaldības sistēmas pārskatīšanu, kas pašlaik ir apturēta. Pirms pārskatītā sistēma stājas spēkā, Komisijai būtu jāizstrādā pamatnostādnes pārejas periodam, kura laikā nevajadzētu uzsākt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, paredzot arī iespēju izmantot “ārkārtēju apstākļu klauzulu”, katrai valstij pieejot individuāli.

1.2. Jebkurai turpmākajai fiskālajai sistēmai ir a) jāstiprina publiskie ieguldījumi, b) jānodrošina cikliskāka rīcības brīvība un c) jānodrošina lielāka elastība un valstu diferenciācija attiecībā uz parāda korekcijām, vienlaikus garantējot fiskālo ilgtspēju. ES fiskālā sistēma ir jāpārskata ne tikai tādēļ, lai īstermiņā un vidējā termiņā stabilizētu ekonomiku. Tas ir arī būtiski, lai finansētu ekonomikas sociāli ekoloģisko pārveidi, garantējot pilnīgu nodarbinātību, kvalitatīvas darbvietas un taisnīgu pārkārtošanos.

1.3. Konkrētāk, EESK galvenais priekšlikums par fiskālās sistēmas pārskatīšanu ir – kombinācijā ar noteikumu par izdevumiem ieviest līdzsvarotu budžeta normu (“zelta likumu”) attiecībā uz publiskajiem ieguldījumiem. Turklāt EESK atzinīgi vērtē Eiropas Fiskālās padomes priekšlikumu par fiskālo korekciju diferenciāciju atkarībā no valsts.

1.4. Visbeidzot EESK norāda, ka fiskālā politika ir tradicionālā parlamentārās politikas joma un tās lēmumi ietekmē visu valsts izdevumu un ieņēmumu struktūru. Tāpēc ievērojama loma turpmākajā ES ekonomikas pārvaldības sistēmā jāpiešķir gan valstu parlamentiem, gan Eiropas Parlamentam.

1.5. Līdzīgi arī pilsoniskā sabiedrība ir vairāk jāiesaista Eiropas pusgadā gan valstu, gan ES līmenī. Tādējādi var izveidot līdzsvarotu ekonomikas politiku, kurā ir saskaņotas visas intereses. Tas it īpaši attiecas uz Atveseļošanas un noturības mehānisma pārvaldību, kurā pilsoniskās sabiedrības līdzdalība nav bijusi apmierinoša ( 1 ) . Kā efektīva pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanas mehānisma modelis būtu jāizmanto partnerības princips, kas ir sena tradīcija Eiropas strukturālo un investīciju fondu pārvaldībā.

2. Vispārīga informācija: jauni izaicinājumi pēc Covid-19 pandēmijas

2.1. Eiropas fiskālie noteikumi ir jāpārskata. Pirms krīzes Eiropas Fiskālās padomes (2019) ( 2 ) veiktajā ES fiskālās sistēmas novērtējumā pamatoti tika norādītas divas galvenās problēmas: pirmkārt, fiskālajiem noteikumiem ir tendence būt procikliskiem. Pēc 2008./2009. gada finanšu krīzes fiskālā konsolidācija sākās pārāk agri, jo pastāvēja nopietnas bažas par ilgtspēju, rezultātā izraisot atkārtotu Eiropas ekonomikas recesiju Otrkārt, izdevumu samazināšana galvenokārt bija vērsta uz publiskajiem ieguldījumiem Eiropas Savienībā. Salīdzinot vidējo valdības ieguldījumu līmeni 2015.–2019. gadā ar vidējo līmeni pirms krīzes (2005.–2009. gads), 20 no 27 dalībvalstīm rādītāji samazinājās – dažās pat par 50 % – tādā mērā, ka valsts pamatkapitāla apjoma vērtība, ko raksturo negatīvi neto publisko ieguldījumu rādītāji, eurozonā no 2013. līdz 2017. gadam pazeminājās.

2.2. Covid-19 pandēmija ES fiskālajai sistēmai rada vēl lielākas problēmas – ekonomikas lejupslīde kopā ar politikas pasākumiem pandēmijas sociālās un ekonomiskās ietekmes mazināšanai daudzās dalībvalstīs ir izraisījusi valsts budžeta deficīta un parāda pieaugumu līdz IKP līmenim ( 3 ) . Eiropas Fiskālās padomes aplēses (2020) ( 4 ) liecina, ka, ja pēc vispārējās izņēmuma klauzulas atcelšanas ES fiskālie noteikumi tiktu aktivizēti bez izmaiņām, gaidāmais parāda attiecības samazinājums dažām dalībvalstīm radītu pārmērīgu slogu un ievērojamas nelabvēlīgās ekonomiskās, sociālās un politiskās sekas, kas apdraudētu ES ekonomikas atveseļošanu.

2.3. ES fiskālo noteikumu reforma ir vajadzīga ne tikai, lai īstermiņā un vidējā termiņā stabilizētu ekonomiku. Tā ir arī svarīga, lai finansētu ekonomikas sociāli ekoloģisko pārveidi, garantējot pilnu nodarbinātību, kvalitatīvas darbvietas un taisnīgu pārkārtošanos. Lai sasniegtu ES mērķus klimata jomā, ir būtiski jāmodernizē kapitāls. Lai ekonomika būtu ilgtspējīga, ir ievērojami jāpaplašina publiskie ieguldījumi, pretējā gadījumā Eiropas valstu ekonomika saskarsies ar fiskāliem riskiem, kas saistīti ar klimatu ( 5 ) . Vienlaikus ir jānodrošina fiskālā ilgtspēja. Iepriekšējos atzinumos EESK jau ir uzsvērusi, ka ES fiskālajā sistēmā ir jāievieš līdzsvarota budžeta norma attiecībā uz publiskajiem ieguldījumiem ( 6 ) . Šīs prasības joprojām ir spēkā – saskaņā ar Eiropas Komisijas nesenajām aplēsēm, lai Eiropa varētu sasniegt savus 2030. gada mērķus klimata un vides jomā, kopējais finansējuma deficīts līdz 2030. gadam būs aptuveni 470 miljardi EUR gadā ( 7 ) . Kā pamatoti uzsvērts, nepieciešamā finansējuma apjoma mobilizēšana būs nozīmīgs politikas uzdevums, un ir skaidrs, ka publiskajiem ieguldījumiem būs izšķiroši svarīga loma, arī tādēļ, lai veicinātu privātos ieguldījumus. ES fiskālās sistēmas reformā šie apsvērumi ir jāņem vērā.

2.4. EESK uzsver, ka dalībvalstīm jāatrisina uzdevums samazināt parāda attiecību pret IKP pēc tam, kad būs sākusies ekonomikas atveseļošana, ar mērķi saglabāt pietiekamu fiskālo telpu, lai pārvarētu nākamo ekonomikas krīzi. Šajā atzinumā ierosinātais noteikums par izdevumiem (sk. 3.3.2. un 3.3.3. punktu) patiešām nodrošinātu, ka labvēlīgos laikos dalībvalstis konsolidē savas publiskās finanses.

2.5. EESK uzsver, ka, pārskatot ES fiskālo sistēmu, ir jāņem vērā pašreizējie makroekonomiskie apstākļi. Gan SVF ( 8 ) , gan Eiropas Komisija ( 9 ) apgalvo, ka, pateicoties zemajām procentu likmēm un straujākiem izaugsmes rādītājiem, parāda attiecībai pret IKP īstermiņā un vidējā termiņā vajadzētu stabilizēties. Valsts parāda ilgtspēja ir atkarīga no (reālā) IKP pieauguma tempa, gada primārās bilances un (reālajām) procentu likmēm attiecībā uz nenomaksātajiem valsts parādiem. EESK aicina Eiropas Komisiju ņemt vērā šos faktorus, novērtējot dalībvalstu parādu ilgtspēju.

2.6. Turklāt EESK uzsver, ka valsts finanšu ilgtspēja lielā mērā ir atkarīga no uzticamiem publiskajiem ieņēmumiem un taisnīgas nodokļu sistēmas, tostarp, piemēram, no cīņas pret krāpšanu nodokļu jomā un agresīvu nodokļu plānošanu. Turklāt paziņotajiem jaunajiem pašu resursiem būtu jāveicina taisnīga nodokļu politika, kā arī sociālais un klimatiskais taisnīgums. Lai nodrošinātu publisko finanšu ilgtspēju, ir vajadzīga arī ieņēmumu un izdevumu pārredzamība, atklāta līgumslēgšana un pastāvīga pilsoniskās sabiedrības iesaistīšana publisko finanšu pārvaldības uzraudzībā.

2.7. Iepriekšējos atzinumos EESK atzinīgi novērtēja Eiropas Komisijas sagatavoto ekonomikas pārvaldības pārskatu un uzsvēra, ka ir vajadzīga pārskatīšana ( 10 ) . EESK arī ierosināja jautājumu par ES ekonomikas pārvaldības reformu apspriest konferencē par Eiropas nākotni. Arī jautājumam par LESD ekonomikas pārvaldības noteikumu pielāgošanu ES pašreizējai ekonomiskajai realitātei nevajadzētu būt tabu. EESK atkārtoti pauž šo aicinājumu, it īpaši saistībā ar Covid-19 krīzi. Lai nepieļautu atgriešanos pie iepriekšējiem fiskālajiem noteikumiem un pārkārtotos uz tādu ekonomikas pārvaldību, kas vērsta uz labklājību, EESK mudina pēc iespējas drīzāk atsākt pārvaldības pārskatīšanas procesu ( 11 )

3. Īpašas piezīmes

3.1. ES ekonomikas pārvaldības līdzsvarošana

3.1.1. Fiskālajai politikai jābūt daļai no plašākas daudzlīmeņu un līdzsvarotas pārvaldības sistēmas. EESK atbalsta uz labklājību vērstu ekonomikas pārvaldību, kuras prioritāte ir iedzīvotāju sociālā un ekonomiskā labklājība, lai neviens netiktu atstāts novārtā, vienlaikus nodrošinot valsts parāda ilgtspēju. Tāpēc Komiteja aicina īstenot līdzsvarotu ekonomikas politiku, kurā kā svarīgi un vienlīdz nozīmīgi būtu izvirzīti tādi politikas pamatmērķi kā ilgtspējīga un iekļaujoša izaugsme, pilnīga nodarbinātība, pienācīgas kvalitātes darbs un taisnīga pārkārtošanās, taisnīga ienākumu un bagātības sadale, sabiedrības veselība un dzīves kvalitāte, vides ilgtspēja, finanšu tirgus stabilitāte, cenu stabilitāte, līdzsvarotas tirdzniecības attiecības, konkurētspējīga sociālā tirgus ekonomika un ilgtspējīgas publiskās finanses. Šie mērķi atbilst gan Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā noteiktajiem mērķiem, gan pašreizējiem ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem ( 12 )

3.1.2. Lai atbalstītu dalībvalstis ceļā uz ilgtspējīgu un iekļaujošu ekonomiku, ir ne tikai jāatļauj plašāka fiskālā rīcības brīvība noteiktos apstākļos. Papildus ir arī jāveicina stimuli reformām. Pašreizējā ES ekonomikas pārvaldības sistēmā ir trīs pīlāri: a) fiskālā uzraudzība, b) makroekonomikas uzraudzība un c) sociālās un nodarbinātības politikas koordinēšana. Tādējādi tā jau lielā mērā ir pievērsusies reformām. Vairākos empīriskos pētījumos uzsvērts, ka, neraugoties uz reformām, lielākā daļa iepriekšējo konkrētām valstīm adresēto ieteikumu ir vērsti uz konkurētspējas palielināšanu un valsts budžeta konsolidāciju ( 13 ) . EESK mudina ES iestādes turpmākajos konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos ievērot lielāku līdzsvaru: par vienlīdz svarīgiem atskaites punktiem konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos būtu jānosaka gan fiskālie kritēriji, gan arī ES mērķi klimata jomā un Eiropas sociālo tiesību pīlārs. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš reformām, kas atbalsta pārkārtošanos uz zaļu un digitālu ekonomiku (piemēram, aktīva darba tirgus politika un mūžizglītības shēmas, tostarp programmas pārkvalifikācijai un karjeras maiņas atbalstam), un reformām, kas garantē ES līdzekļu efektīvu apguvi (piemēram, valsts pārvaldes iestāžu tehnisko spēju veidošana, lai pārvaldītu ieguldījumu projektus, efektīvas un atklātas publiskā iepirkuma sistēmas un reformas, ar ko novērst citus nemonetārus šķēršļus efektīvai ieguldījumu politikai).

3.2. Publisko ieguldījumu stiprināšana

3.2.2. Šie fakti ir pamatojums pieejai, kas, ciktāl tas attiecas uz novērtējumu par ES fiskālo noteikumu ievērošanu dalībvalstīs, publiskajiem ieguldījumiem dod priekšroku. EESK atbalsta līdzsvarotu budžeta normu attiecībā uz publiskajiem ieguldījumiem ( 18 ) , lai saglabātu produktivitāti un sociālo un ekoloģisko pamatu nākamo paaudžu labklājībai, vienlaikus nodrošinot fiskālo ilgtspēju. Kopumā EESK ierosina pārskatītajā fiskālajā sistēmā īstenot tradicionālo līdzsvarotas budžeta normas koncepciju par publiskajām finansēm ( 19 ) . Tas nozīmē, ka neto publiskie ieguldījumi ir jāizslēdz no nominālā deficīta aprēķiniem. Ja tiek ieviests noteikums par izdevumiem, kā aicina EESK (sk. 3.3.2. un 3.3.3. punktu), neto publiskie ieguldījumi būtu jāizslēdz arī no publisko izdevumu maksimālā apjoma, savukārt ieguldījumu izmaksas būtu jāsadala visā pakalpojuma nodrošināšanas laikā, nevis četru gadu periodā, kā tas ir pašlaik. Neto publiskie ieguldījumi palielina publiskā un/vai sociālā pamatkapitāla apjomu un nodrošina ieguvumus nākamajām paaudzēm ( 20 ) . Nākamās paaudzes manto valsts parāda apkalpošanu, taču pretī saņem atbilstošu un palielinātu publiskā pamatkapitāla apjomu.

3.2.3. EESK uzsver, ka līdzsvarota budžeta norma noved pie preferenciālas attieksmes pret publiskajiem ieguldījumiem ES fiskālās sistēmas ietvaros. Tas neatbrīvo valdības no pienākuma pamatot nozīmīgus ieguldījumu projektus un attiecībā uz tiem iegūt vairākumu. Jebkurā gadījumā ir jāsaglabā pārredzamība un parlamentārā pārskatatbildība, arī lai nodrošinātu, ka tiek veikti tikai tie publiskie ieguldījumi, kas kalpo kopējam labumam.

3.2.4. Kā pašu pirmo soli EESK iesaka fundamentāli pārskatīt tā dēvēto ieguldījumu klauzulu. Pirmkārt, EESK ierosina elastīgāk interpretēt Stabilitātes un izaugsmes pakta investīciju klauzulu. Līdz šim tā ir izmantota reti, galvenokārt ierobežojošo atbilstības kritēriju dēļ ( 21 ) . Šie atbilstības kritēriji būtu jāatvieglo – principā publiskajiem ieguldījumiem būtu jāattaisno īslaicīga novirze no korekcijām neatkarīgi no dalībvalsts stāvokļa ekonomikas ciklā un pat tad, ja šo ieguldījumu rezultātā deficīta atsauces vērtība pārsniedz 3 % no IKP.

3.2.5. Pašlaik atkāpes no vidēja termiņa budžeta mērķa (VTM) vai korekcijām tā sasniegšanai ir atļautas tikai tad, ja tās ir saistītas ar valsts izdevumiem tādiem projektiem, ko līdzfinansē ES ( 22 ) . EESK ierosina plašāk definēt ieguldījumus. Tajā pašā laikā ieguldījumu definīcijai jābūt skaidrai un praktiski piemērojamai, lai novērstu “radošu grāmatvedību”. Eiropas Komisijas norādījumi dalībvalstīm saistībā ar Atveseļošanas un noturības mehānismu un tajos sniegtā ieguldījumu definīcija ir labs sākumpunkts ( 23 ) , jo tie ietver ieguldījumus materiālos aktīvos, kā arī ieguldījumus veselības aprūpē, sociālajā aizsardzībā, izglītībā un apmācībā un ieguldījumus pārkārtošanā uz zaļo un digitālo ekonomiku.

3.2.6. EESK atzinīgi vērtē taksonomiju attiecībā uz ilgtspējīgām darbībām. Tajā skaidri noteikts, kas ir kvalificējams kā “ekoloģiski ilgtspējīga saimnieciskā darbība”, kas savukārt ļauj definēt “vides ziņā ilgtspējīgus ieguldījumus” ( 24 ) . Tādēļ EESK iesaka kā pamatu publisko ieguldījumu ilgtspējas novērtēšanai izmantot labi izstrādāto ES ilgtspējīgu darbību taksonomiju apvienojumā ar līdzsvarotu budžeta normu. Turklāt EESK ar interesi gaida Komisijas priekšlikumus par zaļo budžeta plānošanu.

3.3. Cikliskāka rīcības brīvība attiecībā uz fiskālo politiku

Reformēt cikliskās korekcijas metodes vai ieviest noteikumu par izdevumiem

3.3.1. EESK uzsver, ka Eiropas Komisijas cikliskās korekcijas metode ir neskaidra un izraisa procikliskumu. Eiropas Komisijas metode strukturālās bilances noteikšanai ir izrādījusies problemātiska, jo aprēķināto potenciālo iznākumu spēcīgi ietekmē pašreizējā ekonomiskā situācija. Piemēram, ekonomikas lejupslīdes fāzēs potenciālais ražošanas apjoms tiek strauji un krasi pārskatīts uz leju, lai gan tas ne vienmēr atspoguļo reālos apstākļus ( 25 ) . Potenciālā ražošanas apjoma pārskatīšana uz leju spēcīgi ietekmē aprēķināto strukturālo deficītu un attiecīgi noteiktos konsolidācijas pasākumus. Padarot potenciālā ražošanas apjoma aprēķināšanu mazāk atkarīgu no cikliskām svārstībām, dalībvalstīm var pavērties ievērojama fiskālā telpa pretcikliskai ekonomikas politikai. Šo reformas priekšlikumu varētu īstenot viegli, un tas būtu jāņem vērā tikai kā minimālā prasība, lai ES fiskālos noteikumus padarītu piemērotākus ciklisko svārstību mazināšanai. Tomēr pat pēc reformas strukturālais deficīts joprojām būs ārkārtīgi sarežģīta koncepcija, un tā aprēķināšanu būs gandrīz neiespējami izskaidrot iedzīvotājiem un ieinteresētajām personām. Ņemot vērā tehniskās problēmas un koncepcijas neskaidrību, būtu jāapsver alternatīvas iespējas.

3.3.2. Alternatīva reformas iespēja būtu pilnībā atteikties no apstrīdētās strukturālā deficīta koncepcijas un tā vietā īstenot publisku noteikumu par izdevumiem pārskatītā fiskālajā sistēmā ( 26 ) . Atšķirībā no cikliski koriģētā deficīta publiskajiem izdevumiem var sekot līdzi reālajā laikā, un tos tieši kontrolē valdība. Par prioritāriem jānosaka publiskie ieguldījumi, nodalot tekošo budžetu no ieguldījumu budžeta un nominālo izdevumu pieauguma ierobežojumus attiecinot tikai uz tekošo budžetu. Tādējādi līdzsvarotas budžeta normas pieeju varētu kombinēt ar noteikumu par izdevumiem ( 27 )

3.3.3. Nominālie publiskie izdevumi tiktu aprēķināti, atskaitot neto procentu maksājumus un neto cikliskos valdības izdevumus. Limitus varētu noteikt, ņemot vērā reālā potenciālā ražošanas apjoma pieauguma tempu vidējā termiņā, tam pieskaitot Eiropas Centrālās bankas (ECB) noteikto inflācijas mērķrādītāju 2 % apmērā. Ja cikliski faktori izraisa nodokļu ieņēmumu samazināšanos (recesijas laikā) vai pieaugumu (uzplaukuma laikā), noteikums veicina stabilitāti, nodrošinot, ka valdības izdevumi pieaug tikai noteiktajās robežās. Izdevumi, kas pārsniedz noteikto limitu, būtu jāatļauj tikai tad, ja tie neietekmē budžetu, t. i., ja par tādu pašu summu samazina citus izdevumus vai ja palielinās nodokļu ieņēmumi. Vispārēja nodokļu samazinājuma gadījumā šāda resursu izņemšana būtu jāņem vērā izdevumu pieauguma rādītājos. Noteikuma par izdevumiem un līdzsvarotas budžeta normas attiecībā uz publiskajiem ieguldījumiem ierosinātā kombinācija varētu būt efektīvs instruments publisko izdevumu ierobežošanai ilgtspējīgā līmenī, vienlaikus ļaujot darboties automātiskajiem stabilizatoriem un ļaujot valdībām veikt diskrecionārus pasākumus.

Elastīgas un konkrētām valstīm paredzētas parāda korekcijas

3.3.4. EESK atbalsta Eiropas Fiskālās padomes priekšlikumu (2020) ( 28 ) vienkāršotā fiskālajā sistēmā iekļaut ar konkrēto valsti saistītus elementus. EESK īpaši atzinīgi vērtē ierosinājumu diferencēt fiskālo korekciju dalībvalstīs, vienlaikus saglabājot parāda ilgtspēju. Konkrētām valstīm paredzētu stratēģiju diferencēšana parāda samazināšanai attiecībā pret IKP valstī jābalsta uz visaptverošu ekonomikas analīzi, ņemot vērā tādus faktorus kā parāda sākotnējais līmenis un tā sastāvs, procentu likmju un izaugsmes diferenciālis kā ilgtspējas faktors, inflācijas perspektīvas, prognozētās izmaksas saistībā ar novecošanos un vides problēmām, bezdarba un nabadzības līmenis, ienākumu un labklājības sadalījums, iekšējā un ārējā nelīdzsvarotība un, galvenokārt, vai fiskālā korekcija (piemēram, nepieciešamais primārais budžeta pārpalikums) ir reālistiska ( 29 )

3.3.5. EESK atgādina, ka fiskālās atsauces vērtības ir definētas nevis LESD 126. pantā, bet gan 12. protokolā Līguma pielikumā. Tādēļ šīs vērtības var mainīt ar vienprātīgu balsojumu Padomē bez oficiālas Līguma grozīšanas procedūras. EESK mudina ES iestādes apsvērt iespēju paaugstināt parāda 60 % augšējo robežu, vienlaikus ņemot vērā pašreizējo makroekonomisko kontekstu un nodrošinot fiskālo ilgtspēju.

3.3.6. Visbeidzot, šajā kontekstā ir vērts piebilst, ka paļaušanās tikai uz valstu automātiskajiem stabilizatoriem recesijas apstākļos nav pilnībā atbilstoša pretcikliskas politikas idejai. Fiskālais deficīts, ko rada samazināts ražošanas apjoms un nodarbinātība, pilnībā nekompensē cikliskos zaudējumus un nav pietiekams, lai pilnībā novērstu ciklisku lejupslīdi. Tās ir tikai pasīvas un daļējas pretcikliskas reakcijas, kas ir jāpapildina ar aktīvām, diskrecionārām pagaidu reakcijām uz cikliskām lejupslīdēm, kas jāpārvērš atlabšanā. Iepriekš vairākas dalībvalstis nolēma turpināt samazināt parāda attiecību pret IKP, izraisot negatīvas ekonomiskās sekas, kad piemērotāki būtu bijuši fiskālie stimuli. Turpmākā fiskālajā sistēmā, ja saglabāsies labvēlīgi procentu likmju apstākļi, būtu jāatļauj lielāks primārais deficīts, vienlaikus saglabājot nemainīgu vai samazinot parāda attiecību pret IKP un nodrošinot parāda ilgtspēju. Tāpēc izņēmuma klauzulām arī turpmāk jābūt vienam no jebkādas turpmākās ES fiskālās sistēmas stūrakmeņiem, un tās attiecīgi jāpielāgo.

Izņēmuma klauzulas dezaktivizācija

3.3.7. EESK atzinīgi vērtē to, ka ir aktivizēta fiskālās sistēmas vispārējā izņēmuma klauzula, un brīdina, ka “atgriešanās pie ierastā” nedrīkst notikt pārāk ātri, jo tas var radīt saraušanās impulsu, liekot dalībvalstīm samazināt izdevumus, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķus kā notika pēc 2010. gada, izraisot atkārtotu recesiju. Tas būtu pretrunā programmas Next Generation EU mērķim un varētu izraisīt jaunu recesiju.

3.3.8. EESK atbalsta Eiropas Komisijas lēmumu 2022. gadā turpināt piemērot vispārējo izņēmuma klauzulu un 2023. gadā šo klauzulu atcelt, ja ekonomiskās aktivitātes līmenis sasniegs pirmskrīzes līmeni ( 30 ) . Turklāt EESK atbalsta Eiropas Komisijas apliecinājumu, ka pēc vispārējās izņēmuma klauzulas atcelšanas arī turpmāk tiks ņemta vērā situācija konkrētajās valstīs ( 31 ) . Visbeidzot, Komisijai būtu jāizstrādā pamatnostādnes pārejas periodam līdz jaunās fiskālās sistēmas ieviešanai, kura laikā nedrīkstētu uzsākt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, paredzot arī iespēju izmantot ārkārtēju apstākļu klauzulu atkarībā no konkrētās valsts situācijas. Turklāt EESK aicina Komisiju nekavējoties turpināt ES ekonomikas pārvaldības sistēmas pārskatīšanu, kas pašlaik ir apturēta. EESK iesaka nevis “atgriezties atpakaļ”, bet gan “pagriezties” ekonomikas pārvaldības sistēmas pārskatīšanas virzienā, kā izklāstīts turpmāk ( 32 )

3.4. Euro starptautiskā nozīme

3.4.1. Mūsu kopējai valūtai – euro – ir spēcīga starptautiska reputācija, un tā ir atzīta par pasaules mēroga rezerves un tirdzniecības valūtu. Euro kā stabilas un uzticamas valūtas reputācija ir atkarīga no skaidriem, saprotamiem un izpildāmiem fiskālajiem noteikumiem, kas stiprina publiskos ieguldījumus, lai ļautu modernizēt kapitāla apjomu un ekonomikas lejupslīdes laikā radītu cikliskāku rīcības brīvību, vienlaikus nodrošinot parāda ilgtspēju. Tāpēc EESK ir pārliecināta, ka fiskālo noteikumu pārskatīšana nekādā veidā nedrīkst apdraudēt euro kā ES galvenās pamatvalūtas stabilitāti. Debatēs par fiskālo noteikumu pārskatīšanu īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, kā finanšu tirgus uztver euro kā pasaules mērogā nozīmīgas valūtas ilgtermiņa perspektīvas. Euro reputācija vispārēji ir atkarīga no ekonomiskās, sociālās un politiskās stabilitātes.

3.5. Parlamentu un pilsoniskās sabiedrības lomas stiprināšana ES ekonomikas pārvaldībā

3.5.1. EESK norāda, ka fiskālā politika ir tradicionālā parlamentārās politikas joma, un tās lēmumi ietekmē visu valsts izdevumu un ieņēmumu struktūru. Tāpēc ievērojama loma turpmākajā ES ekonomikas pārvaldības sistēmā jāpiešķir gan valstu parlamentiem, gan Eiropas Parlamentam. Eiropas pusgada laikā ar iestāžu nolīgumu būtu jāstiprina Eiropas Parlamenta loma. Vienlaikus ir jārespektē subsidiaritātes princips un Līgumos noteiktais kompetenču sadalījums. Valstu parlamentiem ir jānodrošina, ka valdības atskaitās par īstenoto fiskālo politiku. Tāpēc tie ir efektīvi jāiesaista Eiropas pusgadā un nacionālo atveseļošanas plānu īstenošanā.

3.5.2. Līdzīgi arī pilsoniskā sabiedrība ir vairāk jāiesaista Eiropas pusgadā gan valstu, gan ES līmenī. Tādējādi var izveidot līdzsvarotu ekonomikas politiku, kurā ir saskaņotas visas intereses. Tas it īpaši attiecas uz Atveseļošanas un noturības mehānisma pārvaldību, kurā pilsoniskās sabiedrības līdzdalība nav bijusi apmierinoša ( 33 ) . Kā efektīva pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanas mehānisma modelis būtu jāizmanto partnerības princips, kas ir sena tradīcija Eiropas strukturālo un investīciju fondu pārvaldībā.

3.5.3. Ja rodas ievērojamas novirzes no rādītājiem, kas atspoguļo ekonomikas politikas mērķus, būtu jāveic sarunas starp ES iestādēm un dalībvalstīm. Risinājumi būtu jāizstrādā abām pusēm kopā un kā vienlīdzīgiem partneriem. Tā vietā, lai attiecīgajām dalībvalstīm draudētu ar finanšu sankcijām, problēmu varētu mazināt pozitīvu stimulu ieviešana. Ieteikumos galvenajam kritērijam jābūt iekļaujošas un ilgtspējīgas izaugsmes veicināšanai ( 34 )

3.5.4. EESK kritizē tā dēvētos “makroekonomiskos nosacījumus” Kopīgo noteikumu regulā, kas attiecas uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, Atveseļošanas un noturības mehānisma regulā un starpvaldību līgumā par Eiropas Stabilitātes mehānismu, kas, vispārīgi runājot, ļauj apturēt ES līdzekļu izmaksu, ja dalībvalstis pārkāpj ES fiskālos noteikumus vai veicina makroekonomisko nelīdzsvarotību. Pēc izņēmuma klauzulas atcelšanas šie makroekonomiskie nosacījumi varētu radīt saraušanās impulsu, liekot dalībvalstīm samazināt izdevumus, lai sasniegtu fiskālos mērķus. Tas būtu pretrunā teritoriālās kohēzijas politiskajam mērķim un plašākiem programmas Next Generation EU mērķiem.

3.5.5. Lai panāktu ilgtspējīgu atveseļošanos, joprojām būtiska ir atbilstoša monetārā politika. Eiropas Parlaments varētu izmantot savas gadskārtējās rezolūcijas par ECB un ceturkšņa “monetārā dialoga” uzklausīšanas ar ECB, lai balsotu par sekundārajiem mērķiem un attīstītu demokrātiskāku procesu ar pamatnostādnēm par makroekonomikas un rūpniecības politiku. Tas ļautu vairāk iesaistīt sociālos partnerus un pilsoņus, kā arī valstu parlamentus. Šādā veidā ECB iegūtu atjauninātu leģitimitāti attiecībā uz paplašinātu mērķu kopumu. Tā varētu darboties efektīvi, izmantojot visus savus līdzekļus, lai strādātu pie skaidra un politiski definēta politikas mērķu kopuma demokrātisku iestāžu vadībā. ECB ir publiska iestāde, un to var iesaistīt, lai palīdzētu dalībvalstīm pašām nodrošināt sev finansējumu procentu likmju pieauguma laikā vai nu cenu stabilitātes, vai nodarbinātības aspektā, nosakot procentu likmes un starpības, kā arī izmantojot mērķtiecīgus monetāros instrumentus.

Briselē, 2021. gada 20. oktobrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētāja Christa SCHWENG

(1) EESK rezolūcija “Organizētas pilsoniskās sabiedrības iesaiste nacionālajos atveseļošanas un noturības plānos. Kas darbojas un kas ne?” (2021) (OV C 155, 30.4.2021., 1. lpp.).

(2) Eiropas Fiskālā padome (2019), Assessment of EU fiscal rules with a focus on the six and two-pack legislation.

(3) Eiropas Komisija, Eiropas ekonomikas prognoze, 2021. gada pavasaris.

(4) Eiropas Fiskālā padome (2020), Gada pārskats par 2020. gadu.

(5) Finance Watch (2021), Fiscal Mythology Unmasked. Debunking eight tales about European public debt and fiscal rules.

(6) OV C 353, 18.10.2019., 32. lpp.; OV C 123, 9.4.2021., 12. lpp. un OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(7) Komisijas dienestu darba dokuments (2020), Identifying Europe’s recovery needs, SWD(2020) 98 final.

(8) SVF Fiscal Monitor Reports, 2021. gada aprīlis.

(9) Parāda atmaksājamības pārskats, Eiropas Komisija, 2021. gada februāris.

(10) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(11) OV C 123, 9.4.2021., 12. lpp.

(12) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(13) Crespy, Amandine un Vanheuverzwijn, Pierre (2019), “What Brussels means by structural reforms: empty signifier or constructive ambiguity?”, Comparative European Politics, 17. sēj., 1. izd., 92.–111. lpp.; Hacker, Björn (2019), A European Social Semester? The European Pillar of Social Rights in Practice. Brisele, EAI.

(14) Sk. arī Eiropas Fiskālā padome (2019).

(15) Eiropas Komisija (2016), Ziņojums par publiskajām finansēm EMS (2016), iestāžu dokuments Nr. 045; J.-M. Fournier (2016), The positive effect of public investment on potential growth, ESAO Ekonomikas departaments, darba dokuments Nr. 1347.

(16) SVF Fiscal Monitor (2020), Policies for the Recovery.

(17) H. Bardt, S. Dullien, M. Hüther un K. Rietzler (2020), For a sound fiscal policy. Enabling public investments, IW politikas dokuments Nr. 6/2020, Institut der deutschen Wirtschaft (IW), Ķelne.

(18) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(19) A. Truger (2020), Reforming EU Fiscal Rules: More Leeway, Investment Orientation and Democratic Coordination, Intereconomics, 55(5).

(20) Sk. arī P. Bom un J. Ligthart (2014), What have we learned from three decades of research on the productivity of public capital?, Journal of Economic Surveys, 28(5), 889.–916. lpp.

(21) J. Valero (2019), New investment clause fails to win EU member state support, Euractiv. Sk. Eiropas Komisija (2015), Elastīguma vislabākā izmantošana saskaņā ar stabilitātes un izaugsmes pakta esošajiem noteikumiem, COM(2015) 12 final.

(22) Eiropas Komisija (2015).

(23) Eiropas Komisija (2021), Vadlīnijas dalībvalstīm. Atveseļošanas un noturības plāni, SWD(2021) 12 final, 2. daļa.

(24) OV C 62, 15.2.2019., 103. lpp.

(25) A. Truger (2015), Austerity, cyclical adjustment and the remaining leeway for expansionary fiscal policies within the current EU fiscal framework, Journal for a Progressive Economy, 6, 32.–37. lpp.

(26) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(27) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(28) Eiropas Fiskālā padome (2020).

(29) Eiropas Fiskālā padome (2020).

(30) Eiropas Komisija (2021): Ekonomikas politikas koordinēšana 2021. gadā: pārvarēt Covid-19 krīzi, atbalstīt atveseļošanu un modernizēt mūsu ekonomiku, COM(2021) 500 final.

(31) Eiropas Komisija (2021): Apritējis gads kopš Covid-19 uzliesmojuma: fiskālās politikas atbildes pasākumi, COM(2021) 105 final.

(32) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.

(33) EESK rezolūcija “Organizētas pilsoniskās sabiedrības iesaiste nacionālajos atveseļošanas un noturības plānos. Kas darbojas un kas ne?” (2021) (OV C 155, 30.4.2021., 1. lpp.).

(34) OV C 429, 11.12.2020., 227. lpp.