Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar kuru groza atsevišķas direktīvas vides, lauksaimniecības, sociālās politikas un sabiedrības veselības jomā, pamatojoties uz Majotas statusa maiņu attiecībā uz Savienību /* COM/2013/0418 final - 2013/0192 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Eiropadome ar Lēmumu 2012/419/ES[1], ko piemēro no 2014. gada 1. janvāra, grozīja statusu, kas Majotai noteikts attiecībā uz Savienību. Tādējādi Majota no minētā datuma vairs nebūs aizjūras teritorija un kļūs par tālāko reģionu LESD 349. panta un 355. panta 1. punkta nozīmē. Savienības tiesības Majotai tiks piemērotas no 2014. gada 1. janvāra. Šis priekšlikums pieņemts pēc tam, kad izskatīti Francijas iesniegtie lūgumi grozīt Savienības acquis, paredzot Majotai piemērojamas atkāpes un/vai pārejas periodus tādās jomās kā vide, lauksaimniecība, sociālā politika un sabiedrības veselība. Izvērtējot situāciju, noskaidrojās, ka Francijai nepieciešams papildu laiks, lai attiecībā uz Majotu nodrošinātu atbilstību Savienības acquis vides, lauksaimniecības, sociālās politikas un sabiedrības veselības jomā. Tāpēc ir lietderīgi paredzēt attiecīgus pasākumus, kuru vienīgais mērķis būtu atspoguļot Majotas īpašo stāvokli, citādi neietekmējot Savienības tiesības. Vienkāršības un procesa paātrināšanas labad tika nolemts, ka būtu lietderīgi neizstrādāt atsevišķu priekšlikumu katram attiecīgajam aktam, bet, ja tas ir juridiski iespējams, vairāku aktu grozījumus apvienot vienā priekšlikumā. Visi šajā dokumentā ierosinātie grozījumi attiecas uz direktīvām, un tiem piemēro parasto likumdošanas procedūru (LESD 289. panta 1. punkts un 294. pants). 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Komisija neveica ietekmes novērtējumu. Tomēr, pētot dažādus jautājumus un jo īpaši Francijas lūgumus, Komisija sazinājās ar valstu un reģionālo iestāžu pārstāvjiem, lai varētu labāk izvērtēt īpašo pasākumu pamatojumu. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Saskaņā ar LESD 153. panta 2. punktu Eiropas Parlaments un Padome ir pilnvaroti ar direktīvām noteikt minimālās prasības, kas pakāpeniski jāievieš, ievērojot nosacījumus un tehniskos noteikumus katrā dalībvalstī. Ievērojot šo juridisko pamatu, ir ierosināts grozīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvu 2006/25/EK, lai Francijai līdz 2017. gada 31. decembrim piešķirtu atkāpi attiecībā uz atsevišķu noteikumu piemērošanu mākslīgā optiskā starojuma jomā. Ierosināto atkāpi piemēro tikai tad, ja Majotā nav pieejamas šo noteikumu izpildei nepieciešamās struktūras un ja netiek skarti vispārējie aizsardzības un preventīvu darbību principi darba ņēmēju veselības un drošības jomā. Tajā arī ierosināts, ka Francijai jānodrošina pienācīgas sociālo partneru apspriešanās un iespēju robežās jāsamazina darba ņēmējiem radītais risks. Saskaņā ar LESD 192. panta 1. punktu Eiropas Parlaments un Padome pieņem lēmumu par to, kā jārīkojas Savienībai, lai sasniegtu 191. pantā minētos mērķus. Pašreizējā situācija Majotā liecina, ka ir nepieciešami ievērojami uzlabojumi, lai tā varētu izpildīt Savienības tiesību aktos izvirzītos mērķus vides jomā. Tāpēc, pamatojoties uz LESD 192. panta 1. punktu, ir ierosināts grozīt trīs direktīvas vides jomā: – Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvu 91/271/EEK, lai Francijai atvēlētu pietiekami ilgus laikposmus, kuros izpildīt direktīvas prasības saistībā ar komunālo notekūdeņu attīrīšanu, – Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvu 2000/60/EK, lai Francijai atvēlētu pietiekami ilgus laikposmus, kuros pieņemt un pienācīgi īstenot upju baseinu apsaimniekošanas plānus, – Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. februāra Direktīvu 2006/7/EK, lai noteiktu konkrētu termiņu, kādā Francijai jānodrošina atbilstība Savienības peldvietu ūdens kvalitātes standartiem. Saskaņā ar LESD 43. panta 2. punktu Eiropas Parlaments un Padome ir pilnvaroti cita starpā pieņemt noteikumus, kas vajadzīgi kopējās lauksaimniecības politikas mērķu sasniegšanai. Pamatojoties uz šo noteikumu, ir ierosināts grozīt Padomes 1999. gada 19. jūlija Direktīvu 1999/74/EK, ar ko paredz minimālos standartus dējējvistu aizsardzībai. Tā kā Majotā dējējvistas tiek audzētas neuzlabotos būros un šo situāciju būtu grūti mainīt īsā laikā, Francijai būtu jāatvēl pietiekami ilgs laiks pielāgojumu veikšanai. Lai gan gandrīz 100 % no olu produkcijas pārdod Majotā, būtu jāpieņem attiecīgi pasākumi, lai nepieļautu nekādus konkurences kropļojumus. Visbeidzot saskaņā ar LESD 114. pantu Eiropas Parlaments un Padome pieņem pasākumus, lai tuvinātu noteikumus, kas paredzēti dalībvalstu normatīvajos vai administratīvajos aktos, kuri attiecas uz iekšējā tirgus izveidi un darbību. No otras puses, saskaņā ar LESD 168. pantu Eiropas Parlaments un Padome var pieņemt arī veicināšanas pasākumus, kuru mērķis ir aizsargāt un uzlabot cilvēku veselību. Ievērojot šo juridisko pamatojumu, ir ierosināts grozīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 9. marta Direktīvu 2011/24/ES par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē, ņemot vērā pašreizējo situāciju Majotā, kā arī to, cik daudz pielāgojumu nepieciešams veikt, lai transponētu minēto direktīvu un tā nodrošinātu aprūpes un pacientiem paredzētās informācijas nepārtrauktību. 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu. 5. IZVĒLES ELEMENTI Tiek uzskatīts, ka nav nepieciešams pieprasīt skaidrojošos dokumentus, jo: 1) šo direktīvas priekšlikumu galvenokārt veido: a) grozījumi, kuru mērķis ir noteikt atkāpes un/vai pārejas periodus saistībā ar attiecīgo direktīvu piemērošanu Majotā, un b) pavisam neliels skaits pienākumu, kas Francijai šajā saistībā jāpilda; 2) piešķirto atkāpju un/vai pārejas periodu pamatā ir Francijas iesniegti lūgumi, kuros tā pamatojusi šādu atkāpju un/vai pārejas periodu nepieciešamību un sniegusi īstenošanas plānu. Tāpēc Komisijai nav nepieciešami skaidrojošie dokumenti, lai tā varētu pildīt savu uzdevumu ― pārraudzīt direktīvu transponēšanu. Paredzams, ka Francijas paziņotie individuālie transponēšanas pasākumi būs pašsaprotami. 2013/0192 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar kuru groza atsevišķas direktīvas vides, lauksaimniecības, sociālās politikas un sabiedrības veselības jomā, pamatojoties uz Majotas statusa maiņu attiecībā uz Savienību EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, 114. pantu, 153. panta 2. punktu, 168. pantu un 192. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[2], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[3], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Eiropadome ar Lēmumu 2012/419/ES[4] nolēma no 2014. gada 1. janvāra grozīt statusu, kas Majotai noteikts attiecībā uz Eiropas Savienību. Tādējādi Majota no minētā datuma vairs nebūs aizjūras teritorija un kļūs par tālāko reģionu Līguma 349. panta un 355. panta 1. punkta nozīmē. No minētā datuma Majotai tiks piemērotas Savienības tiesības. Pamatojoties uz Majotas īpašo stāvokli, vairākās jomās ir lietderīgi paredzēt atsevišķus īpašus pasākumus. (2) Ir lietderīgi ņemt vērā Majotas īpašo stāvokli saistībā ar vides situāciju, attiecībā uz kuru nepieciešami būtiski uzlabojumi, lai nodrošinātu atbilstību Savienības tiesībās izvirzītajiem vides mērķiem, un tam ir nepieciešams papildu laiks. Noteiktos termiņos būtu jāpieņem konkrēti pasākumi vides stāvokļa pakāpeniskai uzlabošanai. (3) Lai izpildītu prasības, kas paredzētas Padomes 1991. gada 21. maija Direktīvā 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu[5], Majotā ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka aglomerācijām ir komunālo notekūdeņu kanalizācijas sistēmas. Lai varētu īstenot šos pasākumus, ir nepieciešami infrastruktūras darbi, kas būtu jāveic saskaņā ar attiecīgām administratīvām un plānošanas procedūrām, un turklāt jāizveido novadīto komunālo notekūdeņu mērīšanas un uzraudzīšanas sistēmas. Tāpēc Francijai ir jāatvēl pietiekams laikposms šo prasību izpildei. (4) Lauksaimniecības jomā attiecībā uz Padomes 1999. gada 19. jūlija Direktīvu 1999/74/EK, ar ko paredz minimālos standartus dējējvistu aizsardzībai[6], jānorāda, ka Majotā dējējvistas tiek audzētas neuzlabotos būros. Tā kā ir vajadzīgi būtiski ieguldījumi un sagatavošanās darbi, lai neuzlabotos būrus aizstātu ar uzlabotiem būriem vai alternatīvām sistēmām, attiecībā uz dējējvistām, kurām 2014. gada 1. janvārī ir dēšanas periods, aizlieguma izmantot neuzlabotus būrus piemērošana jāatliek uz periodu līdz 12 mēnešiem no minētā datuma. Tādējādi varētu izvairīties no būru maiņas vistu dēšanas ciklā. Lai nepieļautu konkurētspējas kropļojumus, olas, kas iegūtas uzņēmumos, kuri izmanto neuzlabotus būrus, būtu jāpārdod vienīgi Majotas vietējā tirgū. Lai atvieglotu nepieciešamo kontroļu veikšanu, olas, kas iegūtas neuzlabotos būros, būtu īpaši jāmarķē. (5) Attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvu 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[7], lai to pienācīgi īstenotu attiecībā uz upju baseinu apsaimniekošanas plāniem, Francijai ir jāpieņem un jāīsteno apsaimniekošanas plāni, kuros ietverti tehniskie un administratīvie pasākumi, kas jāveic, lai nodrošinātu labu ūdens resursu stāvokli visās virszemes ūdenstilpēs un nepieļautu šā stāvokļa pasliktināšanos. Šo pasākumu pieņemšanai un īstenošanai jāatvēl pietiekams laikposms. (6) Attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. februāra Direktīvu 2006/7/EK par peldvietu ūdens kvalitātes pārvaldību un Direktīvas 76/160/EEK atcelšanu[8], lai izpildītu tās prasības, ir būtiski jāuzlabo Majotas virszemes ūdeņu pašreizējais stāvoklis. Peldvietu ūdens kvalitāti tieši ietekmē komunālo notekūdeņu attīrīšana, un Direktīvas 2006/7/EK noteikumus var pakāpeniski izpildīt tikai tad, ja aglomerācijas, kas ietekmē komunālo notekūdeņu kvalitāti, atbilst Direktīvas 91/271/EEK prasībām. Tāpēc ir jānosaka konkrēts termiņš, kādā Francijai jāsasniedz Savienības standarti attiecībā uz ūdens kvalitāti Majotā. (7) Sociālās politikas jomā būtu jāņem vērā grūtības, ar ko jāsaskaras, lai Majotā no 2014. gada 1. janvāra nodrošinātu atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvai 2006/25/EK par veselības un drošības minimālajām prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskiem, ko izraisa fizikāli faktori (mākslīgais optiskais starojums)[9]. Majotā nav pieejams tehniskais aprīkojums, kas nepieciešams, lai īstenotu pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību minētajai direktīvai mākslīgā optiskā starojuma jomā. Tāpēc ir iespējams Francijai piešķirt atkāpi no atsevišķiem minētās direktīvas noteikumiem līdz 2017. gada 31. decembrim, ja Majotā nav pieejamas minētās struktūras un ja netiek skarti vispārējie aizsardzības un preventīvu darbību principi darba ņēmēju veselības un drošības jomā. (8) Lai darba ņēmējiem darba vietā garantētu augstu veselības aizsardzības un drošības līmeni, būtu jānodrošina apspriešanās ar sociālajiem partneriem, līdz minimumam jāsamazina piemērotās atkāpes radītie riski un attiecīgajiem darba ņēmējiem būtu jāgūst labums no pastiprinātās veselības uzraudzības. Ir svarīgi iespēju robežās saīsināt atkāpes piemērošanas laiku. Tāpēc valsts atkāpes pasākumi ik gadu būtu jāpārskata un jāatceļ, kolīdz beidz pastāvēt apstākļi, kas attaisno to turpmāku piemērošanu. (9) Attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 9. marta Direktīvu 2011/24/ES par pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības aprūpē[10] tās transponēšana iespējama vien tad, ja tiek veikti vairāki pielāgojumi, kuru mērķis ir nodrošināt pacientiem sniegtās aprūpes un informācijas nepārtrauktību. Tāpēc ir lietderīgi Francijai atvēlēt papildu 30 mēnešu periodu no 2014. gada 1. janvāra, kura laikā jāstājas spēkā noteikumiem, kas nepieciešami, lai attiecībā uz Majotu nodrošinātu atbilstību minētajai direktīvai. (10) Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 91/271/EEK, 1999/74/EK, 2000/60/EK, 2006/7/EK, 2006/25/EK un 2011/24/ES, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Grozījumi Direktīvā 91/271/EK Direktīvu 91/271/EK groza šādi: 1) direktīvas 3. pantā iekļauj šādu 1.a punktu: “1.a Atkāpjoties no 1. panta pirmā un otrā teikuma, attiecībā uz Majotu Francija nodrošina, ka visām aglomerācijām ir komunālo notekūdeņu kanalizācijas sistēmas: - vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim tām, kuru cilvēka ekvivalents (c.e.) pārsniedz 10 000 un kuras radīs vismaz 70 % no Majotas kopējā notekūdeņu daudzuma, - vēlākais līdz 2027. gada 31. decembrim visām aglomerācijām.”; 2) direktīvas 4. pantā iekļauj šādu 1.a punktu: “1.a Atkāpjoties no 1. punkta, attiecībā uz Majotu Francija nodrošina, ka komunālos notekūdeņus, kas nonāk kanalizācijas sistēmās, pirms novadīšanas atkārtoti attīra vai attīra līdzvērtīgi: - vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim aglomerācijās, kuru c.e. pārsniedz 15 000 un kuras kopā ar 5. panta 2.a punktā minētajām aglomerācijām radīs vismaz 70 % no kopējā Majotas notekūdeņu daudzuma, - vēlākais līdz 2027. gada 31. decembrim visās aglomerācijās.”; 3) direktīvas 5. pantu groza šādi: a) pantā iekļauj šādu 2.a punktu: “2.a Atkāpjoties no 2. punkta, attiecībā uz Majotu Francija nodrošina, ka komunālie notekūdeņi, kas nonāk kanalizācijas sistēmās, pirms izvadīšanas jutīgajās zonās tiek pakļauti stingrākai attīrīšanai nekā noteikts 4. pantā: - vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim aglomerācijās, kuru c.e. pārsniedz 10 000 un kuras kopā ar 4. panta 1.a punktā minētajām aglomerācijām radīs vismaz 70 % no kopējā Majotas notekūdeņu daudzuma, - vēlākais līdz 2027. gada 31. decembrim visās aglomerācijās.”; 4) direktīvas 17. pantu groza šādi: a) panta 1. punktā pievieno šādu daļu: “Atkāpjoties no pirmās daļas, programmu šīs direktīvas īstenošanai attiecībā uz Majotu Francija izveido līdz 2014. gada 30. jūnijam.”; b) panta 2. punktā pievieno šādu daļu: “Atkāpjoties no pirmās daļas, informāciju par šo programmu attiecībā uz Majotu Francija iesniedz Komisijai līdz 2014. gada 31. decembrim.” 2. pants Grozījumi Direktīvā 1999/74/EK Direktīvas 1999/74/EK 5. pantā pievieno šādu 3. punktu: “3. Atkāpjoties no 2. punkta, Majotā dējējvistas, kurām 2014. gada 1. janvārī ir dēšanas periods un šajā datumā tiek audzētas šajā nodaļā minētajos būros, var turpināt audzēt šajos būros līdz 2014. gada 31. decembrim. No 2014. gada 1. janvāra Majotā šajā nodaļā minētos būrus nedrīkst būvēt no jauna vai uzsākt to lietošanu pirmoreiz. Olas, kas iegūtas no uzņēmumiem, kuri audzē dējējvistas šajā nodaļā minētajos būros, tirgo tikai Majotas vietējā tirgū. Lai varētu veikt nepieciešamās kontroles, uz šādām olām un to iepakojuma ir skaidras norādes īpaša marķējuma veidā. Šāda īpašā marķējuma skaidru aprakstu paziņo Komisijai līdz 2014. gada 1. janvārim.” 3. pants Grozījumi Direktīvā 2000/60/EK Direktīvu 2000/60/EK groza šādi: 1) direktīvas 4. pantu groza šādi: a) panta 1. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu a) apakšpunkta ii) un iii) punktā, b) apakšpunkta ii) punktā un c) apakšpunktā minētais termiņš ir 2021. gada 22. decembris.”; b) panta 4. punkta ievadteikumu aizstāj ar šādu: “Šā panta 1. punktā noteiktos termiņus var pagarināt, ja tas nepieciešams, lai pakāpeniski sasniegtu mērķus attiecībā uz ūdenstilpēm ar noteikumu, ka skartās ūdenstilpes stāvoklis turpmāk nepasliktinās, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:”; 2) direktīvas 11. pantu groza šādi: a) panta 7. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētie termiņi ir attiecīgi 2015. gada 22. decembris un 2018. gada 22. decembris.”; b) panta 8. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2021. gada 22. decembris.”; 3) direktīvas 13. pantu groza šādi: a) panta 6. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2015. gada 22. decembris.”; b) panta 7. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2021. gada 22. decembris.” 4. pants Grozījumi Direktīvā 2006/7/EK Direktīvu 2006/7/EK groza šādi: 1) direktīvas 5. pantu groza šādi: a) panta 2. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2019. gada 31. decembris.”; b) panta 3. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2031. gada 31. decembris.”; 2) direktīvas 6. panta 1. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2015. gada 30. jūnijs.”; 3) direktīvas 13. panta 2. punktā pievieno šādu daļu: “Attiecībā uz Majotu pirmajā daļā minētais termiņš ir 2014. gada 30. jūnijs.” 5. pants Grozījumi Direktīvā 2006/25/EK Direktīvā 2006/25/EK pievieno šādu 14.a pantu: “14.a pants 1. Neskarot vispārējos aizsardzības un preventīvu darbību principus darba ņēmēju veselības un drošības jomā, Francija līdz 2017. gada 31. decembrim var atkāpties no tādu noteikumu piemērošanas Majotā, kas nepieciešami, lai nodrošinātu atbilstību šai direktīvai, ja šo noteikumu piemērošanai ir vajadzīgs tehniskais aprīkojums un ja Majotai šāds aprīkojums nav pieejams. Pirmā daļa neattiecas uz šīs direktīvas 5. panta 1. punktā noteiktajiem pienākumiem, kā arī uz šīs direktīvas noteikumiem, kas atspoguļo Direktīvā 89/391/EEK izklāstītos galvenos principus. 2. Pirms piemērot jebkādas atkāpes no šīs direktīvas, kuru pamatā ir tādu pasākumu veikšana, kas ir spēkā 2014. gada 1. janvārī, vai jaunu pasākumu pieņemšana, notiek apspriešanās ar sociālajiem partneriem saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi. Šādas atkāpes piemēro ar nosacījumiem, kas, ņemot vērā Majotas īpašo stāvokli, garantē, ka darba ņēmējiem radītais risks ir samazināts līdz minimumam un ka attiecīgie darba ņēmēji gūst labumu no pastiprinātās veselības uzraudzības. 3. Valsts atkāpes pasākumus ik gadu pēc apspriešanās ar sociālajiem partneriem pārskata un atceļ, kolīdz vairs nepastāv apstākļi, kas attaisno to turpmāku piemērošanu.” 6. pants Grozījumi Direktīvā 2011/24/ES Direktīvas 2011/24/ES 21. pantā pievieno šādu 3. punktu: “3. Atkāpjoties no 1. punkta pirmā teikuma, Francijā normatīvie akti un administratīvie noteikumi, kas nepieciešami, lai izpildītu šīs direktīvas prasības attiecībā uz Majotu, stājas spēkā 2016. gada 30. jūnijā.” 7. pants Transponēšana 1. Francija normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, pieņem un publicē šādos termiņos: (a) attiecībā uz 1. panta 1., 2. un 3. punktu ― līdz 2018. gada 31. decembrim; (b) attiecībā uz 1. panta 4. punktu ― līdz datumiem, kas minēti attiecīgi tā a) un b) apakšpunktā; (c) attiecībā uz 2. pantu ― līdz 2014. gada 1. janvārim; (d) attiecībā uz 3. panta 1. punktu ― līdz 2018. gada 31. decembrim; (e) attiecībā uz 3. panta 2. un 3. punktu ― līdz tajos minētajiem datumiem; (f) attiecībā uz 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu ― līdz 2018. gada 31. decembrim; (g) attiecībā uz 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu ― līdz 2021. gada 30. jūnijam; (h) attiecībā uz 4. panta 2. un 3. punktu ― līdz tajos minētajiem datumiem; (i) attiecībā uz 5. pantu ― līdz 2014. gada 1. janvārim, ja vien Francija neizmanto šajā pantā paredzēto iespēju; (j) attiecībā uz 6. pantu ― līdz tajā minētajam datumam. Francija tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu. Kad Francija pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Francija nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2. Francija dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 8. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 9. pants Adresāts Šī direktīva ir adresēta Francijas Republikai. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV L 204, 31.7.2012., 131. lpp. [2] OV C , , ... lpp. [3] OV C , , ... lpp. [4] OV L 204, 31.7.2012., 131. lpp. [5] OV L 135, 30.5.1991., 1. lpp. [6] OV L 203, 3.8.1999., 53. lpp. [7] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [8] OV L 64, 4.3.2006., 37. lpp. [9] OV L 114, 27.4.2006., 38. lpp. [10] OV L 88, 4.4.2011., 45. lpp.