EIROPAS KOMISIJA Briselē, 22.10.2019 COM(2019) 499 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Par Rumānijas panākumiem saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu {SWD(2019) 393 final}



1. IEVADS Sadarbības un pārbaudes mehānisms (SPM) tika izveidots 2007. gadā, Rumānijai iestājoties Eiropas Savienībā, kā pārejas pasākums ar mērķi sekmēt Rumānijas pastāvīgo darbu pie tiesu sistēmas reformēšanas un korupcijas aktīvākas apkarošanas. SPM pamats bija Rumānijas valsts un Savienības kopīga apņemšanās. Atbilstīgi lēmumam par mehānisma izveidi un, kā uzsvērusi Padome, SPM darbība tiek izbeigta, kolīdz ir apmierinoši izpildīti visi Rumānijai piemērojamie kritēriji. Kopš 2007. gada SPM turpina darboties ar mērķi sekmēt un izvērtēt reformu procesu šajos jautājumos. 2017. gada janvārī Komisija veica visaptverošu novērtējumu par panākto progresu pēdējos desmit gados kopš mehānisma izveides. Šis novērtējums sniedza skaidrāku priekšstatu par progresu, kas panākts kopš pievienošanās, un tā rezultātā Komisija varēja izklāstīt divpadsmit ieteikumus, kuru īstenošana būtu pietiekama SPM procesa izbeigšanai un kurus varētu izpildīt šīs Komisijas pilnvaru laikā. SPM izbeigšana būtu atkarīga no neatgriezeniskas ieteikumu izpildes, kā arī no nosacījuma, ka nenotiek nepārprotama novirzīšanās no progresa ceļa. Kopš tā laika Komisija ir veikusi divus novērtējumus par progresu ieteikumu īstenošanā. 2017. gada novembrī Komisija atzīmēja, ka attiecībā uz vairākiem ieteikumiem ir panākts progress, taču konstatēja arī to, ka 2017. gadā bija samazinājies reformu temps. Komisija brīdināja par risku, ka no jauna varētu tikt atvērti jautājumi, kuri 2017. gada janvāra ziņojumā tika uzskatīti par slēgtiem. Arī Padome izteica šīs bažas. 2018. gada novembra ziņojumā Komisija secināja, ka Rumānijas veiktie pasākumi ir pavērsuši progresa neatgriezeniskumu pretējā virzienā vai likuši to apšaubīt. Tāpēc 2017. gada janvāra ziņojumā izklāstītie divpadsmit ieteikumi vairs nebija pietiekami, lai izbeigtu SPM procesu, un bija jāizklāsta astoņi papildu ieteikumi. Rumānijas svarīgākās iestādes ziņojumā tika aicinātas apliecināt stingru apņemšanos nodrošināt tiesu neatkarību un iestāties par korupcijas apkarošanu kā neaizvietojamiem stūrakmeņiem, un gadījumos, kad pastāv regresa risks, atjaunot valsts mēroga aizsardzības pasākumu un līdzsvara un atsvara sistēmas rīcībspēju. Gan Eiropas Parlaments, gan Padome piekrita šim viedoklim. Eiropas Parlaments pieņēma rezolūciju, kurā pausts aicinājums sadarboties un norādīts uz apdraudējumu tiesiskumam. Padomes 2018. gada decembra secinājumos ir izteikts īpašs aicinājums Rumānijai īstenot papildu ieteikumus. Šajā ziņojumā sniegts pārskats par situāciju kopš 2018. gada novembra. Šajā laikposmā Komisijai vairākkārt bija jāpauž bažas saistībā ar tiesiskumu, jo īpaši bažas par novirzīšanos no iepriekšējos gados panāktā progresa. Šā laikposma lielākajā daļā Rumānijas iestādes tikai nelielā apmērā vai vispār nevēlējās uzsākt īstenot 2018. gada novembrī izklāstītos papildu ieteikumus – vai Venēcijas komisijas un Eiropas Padomes Pretkorupcijas starpvalstu grupas izteiktos ieteikumus. Tie, kuri ir centušies vērst negatīvo tendenci pretējā virzienā (tostarp ne tikai politiķi, bet arī pilsoniskā sabiedrība un maģistrāti), nav spējuši gūt virsroku. Tas izraisīja dziļas šaubas par to, vai darbojas līdzsvara un atsvara sistēma, kas tika konstatēta 2017. gada janvāra ziņojumā. 2019. gada maijā Komisija nosūtīja Rumānijas iestādēm vēstuli, kurā tā izklāstīja to, kā jaunākās norises ir vēl vairāk saasinājušas esošās problēmas attiecībā uz tiesiskuma ievērošanu kopumā. Komisija atgādināja par iespēju, ka gadījumā, ja situācija neuzlabosies, Komisijai būtu jāveic pasākumi saskaņā ar tiesiskuma mehānismu. 2019. gada jūnijā tiekoties ar Komisijas priekšsēdētāju Ž. K. Junkeru un priekšsēdētāja pirmo vietnieku F. Timmermansu, Rumānijas premjerministre apņēmās neturpināt pretrunīgās tiesu sistēmas reformas un nekavējoties atsākt dialogu SPM ietvaros, lai panāktu progresu attiecībā uz tiesu sistēmas reformām un cīņu pret korupciju. Šī mainītā pieeja arī atbilda 2019. gada maijā notikušā referenduma rezultātiem, proti, šajā referendumā, ko bija ierosinājis Rumānijas prezidents, pārliecinošs Rumānijas pilsoņu vairākums atbalstīja priekšlikumus pastiprināt pasākumus cīņā pret korupciju un ārkārtas rīkojumu patvaļīgu izmantošanu . Līdzīgi kā iepriekšējos gados, šis ziņojums tika izstrādāts pēc Komisijas rūpīgi veikta analīzes procesa, balstoties uz ciešu sadarbību ar Rumānijas iestādēm, kā arī uz citu dalībvalstu, pilsoniskās sabiedrības un citu ieinteresēto personu sniegto ieguldījumu. 2. VISPĀRĪGS SITUĀCIJAS RAKSTUROJUMS 2017. gada janvāra ziņojumā tika atzīmēts, ka pastāv plašāki sabiedriski, juridiski un politiski faktori, kuri – kaut arī tie neietilpst SPM darbības jomā un uz tiem neattiecas šā mehānisma ietvaros izklāstītie ieteikumi – „tiešā veidā ietekmē spēju īstenot reformu, un jo īpaši ir radījuši lielākas grūtības Rumānijai parādīt, ka reforma ir iesakņojusies noturīgā veidā”. Atzīmētie punkti cita starpā bija šādi: likumdošanas prakse, kurai vēl joprojām jāizstrādā labāka regulējuma principi, konfrontējoša gaisotne starp valsts rīcībspēkiem, kā arī plašsaziņas līdzekļu vide. Turpmākajos ziņojumos bija apstiprināts, ka šiem faktoriem ir nepārprotami negatīva ietekme uz progresu, kas panākts tiesu iestāžu reformā un cīņā pret korupciju. Kopš pēdējā ziņojuma sagatavošanas konstatētās norises ir atkal apliecinājušas, ka vērienīgi tiesību aktu grozījumi (arī ārpus tieslietu jomas), kas veikti lielā steigā, izmantojot steidzamības procedūras ar minimālu apspriešanos, ir iedragājuši gan tiesību aktu kvalitāti, gan sabiedrības uzticēšanos politikas veidošanai. Tiesneši un prokurori vēl aizvien saskaras ar maldinošu atspoguļojumu un nepamatotiem personiskiem uzbrukumiem plašsaziņas līdzekļos, savukārt tiesiskās aizsardzības mehānismi ir nepietiekami, galu galā ietekmējot visas tiesu sistēmas reputāciju un uzticamību. Dažādie valsts atzari atkal ir bijuši konfliktā viens ar otru, un aizvien biežāk šie strīdi tiek izskatīti Konstitucionālajā tiesā, tādējādi vēl vairāk palielinot spriedzi un demonstrējot to, ka lojāla sadarbība ir nepietiekama. Diskusijas par sadarbības nolīgumiem starp tiesu iestādēm un Rumānijas izlūkošanas dienestiem (“slepenie protokoli”) vēl aizvien veicināja nesaskaņas. Konstitucionālās tiesas nolēmums ir pavēris iespēju tiesām izskatīt pašreizējās un turpmākās lietas, taču joprojām nav skaidrības par faktisko ietekmi. Komisija var tikai vēlreiz atkārtot, ka mērķim vajadzētu būt tādai sistēmai, kurā izlūkošanas dienesti tiek pienācīgi demokrātiski pārraudzīti, kurā noziegumus var efektīvi izmeklēt un piemērot sodu par tiem, pilnībā ievērojot pamattiesības, un kuras ietvaros sabiedrība var paļauties uz to, ka tiesu neatkarība ir garantēta. Komisija atgādina savu iepriekš izteikto ieteikumu par to, ka pārējo dalībvalstu specifiskās zināšanas varētu būt vērtīgas, lai izveidotu spēcīgāku sistēmu attiecībā uz tehniskās uzraudzības pasākumiem, kurus izmanto prokuratūra, un attiecībā uz izlūkošanas dienestu un prokuratūras sadarbību, kas ir ļoti būtiska smagu noziegumu (piemēram, terorisma un kibernoziedzības) izsekošanai. ES pieeja tiesiskuma (ārpus SPM darbības jomas) ir ar plašāku ietekmi ES līmenī. LES 19. panta 1. punktā kā konkrēta tiesiskuma vērtības izpausme ir paredzēta efektīva tiesību aizsardzība neatkarīgās tiesās, kā tas apstiprināts Eiropas Savienības Tiesas jaunākajā judikatūrā. Komisijas 2019. gada jūlijā pieņemtajā paziņojumā ir izklāstītas konkrētas darbības, kuru mērķis ir stiprināt Savienības spēju veicināt un atbalstīt tiesiskumu un nepieļaut ar tiesiskumu saistītu problēmu rašanos, kas panākams, izveidojot tiesiskuma pārbaudes ciklu, lai pārraudzītu norises dalībvalstīs un nodrošinātu efektīvu atbildes rīcību. Politikas pamatnostādnēs nākamajai Komisijai ir izklāstīts nodoms ieviest visaptverošu tiesiskuma mehānismu, kuram būtu ES mēroga darbības joma un kura ietvaros tiktu objektīvi ziņots par visām dalībvalstīm. Šādu horizontālo procesu padziļināšana, ar kuriem tiek uzraudzīts tiesiskums visās dalībvalstīs, kā arī to turpmākas attīstības perspektīvas uzsver SPM īpašo raksturu, proti, to, ka tas ir uzraudzības process, kas ir ierobežots gan attiecīgo dalībvalstu ziņā, gan attiecībā uz aptvertajiem jautājumiem. Šādi horizontālie procesi, ar kuriem tiek uzraudzīts tiesiskums visās dalībvalstīs, kalpotu tam, lai nodrošinātu pamatu turpmākam, Rumānijā īstenojamām reformām paredzētam ES atbalstam, kolīdz Komisija būs atzinusi, ka gūtais progress ir pietiekams, lai izpildītu saistības, ko Rumānija uzņēmās pirms pievienošanās Eiropas Savienībai. Tikmēr jautājumi, kas attiecas uz tiesiskumu, taču nav SPM darbības jomā, tiktu izskatīti jaunā mehānisma ietvaros. 3. IETEIKUMU IZPILDES PROGRESA NOVĒRTĒJUMS Šajā iedaļā ir novērtēts progress, kas panākts, īstenojot 2017. gada janvārī sniegtos 12 ieteikumus, kā arī astoņus papildu ieteikumus, kuri sniegti 2018. gada novembrī. Šo papildu ieteikumu izpilde joprojām ir ļoti svarīga, lai nodrošinātu to, ka reformu process atsākas, koriģētu 2017. gada novembrī un 2018. gada novembrī konstatētā regresa negatīvās sekas un atsāktu virzību uz SPM procesa izbeigšanu. 3.1. Pirmais kritērijs. Tiesu neatkarība un tiesu iestāžu reforma 3.1.1. 2018. gada novembrī izklāstītie ieteikumi – nodrošināt, ka reformu process atsākas Tiesu likumi un tiesu neatkarības juridiskās garantijas 2018. gada ziņojumā tika norādīts, ka grozītie tiesu likumi, kas stājās spēkā 2018. gada jūlijā un oktobrī, varētu radīt spiedienu uz tiesnešiem un prokuroriem un beigu beigās apdraudēt tiesu varas neatkarību, efektivitāti un kvalitāti. Tā vietā, lai risinātu jautājumus, kas izklāstīti iepriekšējos SPM ziņojumos, ar minētajiem likumiem tika ieviesti jauni riski, proti, izveidojot īpašu nodaļu, kuras uzdevums ir veikt izmeklēšanu pret maģistrātiem, kā arī paredzot disciplināro un atbildības režīmu. Tādēļ Komisija secināja, ka minētie likumi ir solis atpakaļ salīdzinājumā ar 2017. gada janvārī veikto novērtējumu, un ierosināja apsvērt iespēju pārtraukt piemērošanu, iesaldējot izmaiņu stāšanos spēkā.

2018. gada novembra ziņojumā tika ieteikts: •Nekavējoties apturēt Tiesu likumu un vēlāk pieņemto ārkārtas rīkojumu īstenošanu. •Pārskatīt Tiesu likumus, pilnībā ņemot vērā SPM ietvaros izteiktos ieteikumus, kā arī Venēcijas komisijas un GRECO izdotos ieteikumus. Rumānijas iestādes nesekoja šiem ieteikumiem, kā arī apgalvoja, ka tiesu likumiem esot juridiskas sekas, kuras vairs nevarot apturēt. Ieteikuma mērķis bija risināt minēto likumu radīto problēmu būtību, savukārt vēlāk veiktie pasākumi saasināja šīs problēmas. Papildus trim ārkārtas rīkojumiem, kas tika pieņemti 2018. gada septembrī un oktobrī, valdība 2019. gada sākumā pieņēma vēl divus ārkārtas rīkojumus, ar kuriem groza tiesu likumus . Tāpat kā iepriekšējos gadījumos, arī šajā gadījumā tiesas procesu juridisko noteiktību un paredzamību ietekmēja minēto ārkārtas rīkojumu pieņemšanas ātrums, apspriešanās trūkums un neskaidrs loģiskais pamatojums. Grozījumi ar mērķi paātrināt īpašās nodaļas izveidi, kuras uzdevums ir izmeklēt maģistrātu izdarītos noziegumus, un paplašināt šīs nodaļas pilnvaras, kā arī vēlāk veiktas izmaiņas prasībās un procedūras noteikumos prokuroru iecelšanai (tostarp vadības līmenī) darbā Valsts Pretkorupcijas direktorātā (DNA) vēl vairāk palielināja bažas un neuzticēšanos šiem grozījumiem. Proti, šķiet, ka dažu grozījumu rezultātā likums tika grozīts tā, lai tas kalpotu konkrētu personu interesēm. Šie ārkārtas rīkojumi izraisīja ļoti negatīvu rezonansi, kas deva savu artavu sabiedrības konkrētajā reakcijā 2019. gada 26. maijā notikušajā referendumā jautājumā par tiesu varas jomas likumu grozījumiem, kurus veic ar ārkārtas rīkojumu palīdzību. Arī grozīto tiesu likumu īstenošana praksē ir apstiprinājusi novembra ziņojumā paustās bažas attiecībā uz kaitējumu tiesu sistēmai. Konkrēti – maģistrātu izdarīto nodarījumu izmeklēšanai paredzētās īpašās nodaļas darbība ir apstiprinājusi gan pašā Rumānijā, gan ārpus tās paustās bažas par to, ka šo nodaļu varētu izmantot kā politiskā spiediena instrumentu. Ir dažādi piemēri tam, ka īpašā nodaļa īstenoja savas pilnvaras, mainot kriminālizmeklēšanu gaitu tādā veidā, kas rada nopietnas šaubas par tās objektivitāti . Šādu piemēru vidū ir lietas, kurās īpašā nodaļa uzsāka izmeklēšanu pret tiesnešiem un prokuroriem, kas bija iebilduši pret pašreizējām tiesu sistēmas izmaiņām, kā arī strauja pieejas maiņa vēl neizskatītās lietās, piemēram, to pārsūdzību atsaukšana, kuras DNA iepriekš bija iesniedzis augsta līmeņa korupcijas lietās. Arī īpašās nodaļas vadītāju iecelšana amatā ir tikusi vērtēta pretrunīgi. Rezultātā daudzas ieinteresētās personas Rumānijā ir aicinājušas likvidēt īpašo nodaļu . Venēcijas komisija 2019. gada jūnijā pieņēma atzinumu par ārkārtas rīkojumiem, apstiprinot papildu bažas, ko izraisījuši jaunie grozījumi un īpašās nodaļas darbība. Divos jaunos ziņojumos, kas pieņemti 2019. gada jūnijā, GRECO pauda līdzīgas bažas. Tieslietu ministre 2019. gada jūlijā pauda gatavību, apspriežoties ar tiesu iestādēm un parlamentu, apzināt pienācīgus likumdošanas risinājumus jauna strukturēta apspriešanās procesa ietvaros. Tomēr vēlāk no valdības vadības puses izskanējuši paziņojumi norādīja uz to, ka attiecībā uz īpašo nodaļu nekādas izmaiņas netiks ierosinātas. Tādējādi Eiropas Komisijas, Venēcijas komisijas un GRECO izvirzītie jautājumi nav bijuši par pamatu nekādu turpmāku grozījumu veikšanai. Amatā iecelšana tiesu iestādēs un spiediens uz tiesu iestādēm Kopš 2018. gada novembra konstatētās norises ir apstiprinājušas pastāvīgā SPM ieteikuma (proti, padarīt augstākā līmeņa prokuroru amatā iecelšanas procesu stingrāku un neatkarīgāku) piemērotību. 2018. gada SPM ziņojumā jo īpaši tika paustas bažas par notiekošajām DNA galvenā prokurora un ģenerālprokurora atlaišanas / amatā iecelšanas procedūrām. 2018. gada novembra ziņojumā tika ieteikts: •Nekavējoties apturēt visas pašreizējās vadošo prokuroru amatā iecelšanas un atlaišanas procedūras. •No jauna sākt procedūru, kuras mērķis ir iecelt amatā DNA galveno prokuroru, kam būtu pārbaudīta pieredze apsūdzības celšanā par korupcijas noziegumiem un skaidras pilnvaras, lai DNA turpinātu veikt profesionālu, neatkarīgu un objektīvu izmeklēšanu korupcijas jomā. •Ievērot Tiesnešu augstākās padomes negatīvos atzinumus par vadošus amatus ieņemošu prokuroru iecelšanu amatā vai atlaišanu, darot to līdz brīdim, kamēr ir spēkā jauns tiesiskais regulējums saskaņā ar 2017. gada janvārī sniegto ieteikumu Nr. 1. Sākotnēji šie ieteikumi netika ņemti vērā. Toreizējais tieslietu ministrs pieturējās pie savas kandidāta izvēles DNA galvenā prokurora amatam. Rumānijas prezidents 2019. gada janvārī otro reizi atteicās iecelt minēto kandidātu. Kopš tā laika procedūra de facto ir apturēta, un DNA vadība tiek nodrošināta ad interim režīmā. Toreizējais tieslietu ministrs, neraugoties uz Tiesnešu augstākās padomes negatīvu atzinumu, arī turpināja ģenerālprokurora atlaišanas procedūru. Rumānijas prezidents 2019. gada janvārī noraidīja atlaišanu. Tomēr, tā kā 2019. gada maijā šajā amatā bija jāpieņem jauns kandidāts, ministrs aprīlī rīkoja amatā iecelšanas procedūru. Tāpat, kā tas bija DNA galvenā prokurora amatā iecelšanas procedūras gadījumā 2018. gada jūlijā, ministrs visus kandidātus noraidīja kā nepiemērotus, neraugoties uz to, ka daudzi no viņiem strādāja vecāko prokuroru amatos, tostarp arī pagaidu ģenerālprokurors. Rezultātā ģenerālprokurors pieņēma lēmumu doties pensijā, un arī šī amata vieta tagad ir aizpildīta ad interim režīmā. Toreizējais ministrs bija sācis jaunu ģenerālprokurora amatā iecelšanas procedūru, taču to atcēla jaunā tieslietu ministre, kura stājās amatā 2019. gada aprīlī. Pašreizējās ministres rīcība nepieļāva situācijas turpmāku pasliktināšanos un pavēra iespēju uzlabot procedūru. Rumānijas valdībai tas būtu jādara prioritārā kārtā, jo pēdējos gados gūtā pieredze apstiprina to, ka šajās procedūrās pastāv politiskās ietekmes risks, tādējādi kaitējot amatā iecelšanas procedūru kvalitātei, kā arī to, ka ir vajadzīgs ilgtspējīgs risinājums ilgtermiņā. Tiesu inspekcijai ir ļoti svarīga nozīme, lai nodrošinātu sabiedrības uzticēšanos tiesu iestāžu neatkarībai, profesionalitātei un integritātei. Pēc pozitīva novērtējuma gadiem 2018. gada novembra ziņojumā tika norādīts uz būtiskām bažām attiecībā uz inspekciju, proti, šādas: tendence ierosināt disciplinārlietas pret maģistrātiem, kuri publiski iebilst pret tiesu sistēmas reformas virzienu, dokumentu nopludināšana (pēc tam politiķi šos dokumentus bieži vien izmanto uzbrukumos tiesu iestādēm) un valdībā pieņemtā inspekcijas vadības locekļu pilnvaru termiņa pagarināšana. 2018. gada novembra ziņojumā tika ieteikts: •Tiesnešu augstākajai padomei nekavējoties jāieceļ pagaidu grupa, kas vadīs Tiesu inspekciju, un trīs mēnešu laikā konkursa kārtā jāieceļ jauna inspekcijas vadība. Tiesnešu augstākā padome neiecēla jaunu pagaidu vadības komandu, un tādējādi galvenais inspektors palika amatā ad interim režīmā līdz 2019. gada maijam, kad Tiesnešu augstākā padome, neraugoties uz pretrunām, no jauna iecēla to pašu galveno inspektoru. Vienlaikus kopš pēdējā ziņojuma pieņemšanas ir turpinājusies tendence ierosināt disciplinārlietas pret maģistrātiem (tostarp tiesu iestāžu vadītājiem, kuri iebilst pret tiesu sistēmas reformām), kā arī nopludināt dokumentus. Tāpēc, ņemot vērā notikumu attīstību, 2018. gada novembra ieteikums vairs nav aktuāls, taču pamatā esošās bažas joprojām ir. Secīgos SPM ziņojumos ir norādīts uz spiedienu, ar ko maģistrāti un tiesu iestādes saskaras publisko uzbrukumu rezultātā no politiķu un plašsaziņas līdzekļu puses. Kopš 2018. gada sākuma šo spiedienu pastiprina to iestāžu darbības, kuras atbild par disciplinārlietām un kriminālizmeklēšanu pret maģistrātiem. Jau ilgi šādam spiedienam ir bijis īpaši pakļauts Valsts Pretkorupcijas direktorāts, kā arī Ģenerālprokuratūra. Pārskata laikposmā arī konstatēts, ka ir strauji pieaudzis spiediens uz Augsto kasācijas tiesu, kas izskata daudzas augsta līmeņa korupcijas lietas. Valdība sāka divus konstitucionālus strīdus ar Augsto tiesu attiecībā uz to, kā šī tiesa interpretē procedūras noteikumus par krimināllietas izskatošo tiesnešu kolēģiju sastāvu,. Turklāt Tiesu inspekcija iesniedza disciplināru sūdzību pret inspekcijas priekšsēdētāju, savukārt Tiesnešu augstākās padomes tiesnešu nodaļa pieprasīja viņas atsaukšanu. Šķiet, ka visu šo pasākumu mērķis ir izdarīt spiedienu uz Augsto tiesu, un, kad priekšsēdētāja paziņoja par savu nodomu nekandidēt uz otro pilnvaru termiņu, viņa lika saprast, ka tas bija iemesls viņas lēmumam. Tiesnešu augstākā padome nesen iecēla jaunu Augstās tiesas priekšsēdētāju. Īpaši svarīgi būs tas, lai Augstā tiesa ar savu jauno vadību saglabātu neatkarību un augstu profesionalitāti, tostarp cīņā pret augsta līmeņa korupciju. Šīs norises apstiprina Komisijas novērtējumu, kas izklāstīts 2018. gada novembra ziņojumā, proti, to, ka Tiesnešu augstākā padome nepilda savu lomu efektīvas līdzsvara un atsvara sistēmas nodrošināšanā ar nolūku aizsargāt to tiesu iestāžu neatkarību, kuras saskaras ar spiedienu (skatīt ieteikumu Nr. 7). Kriminālkodeksi 2018. gada jūlijā Rumānijas parlaments steidzamības kārtā bija pieņēmis izmaiņas Kriminālkodeksā un Kriminālprocesa kodeksā. Šīs izmaiņas tika asi kritizētas, tostarp no Eiropas Komisijas un Venēcijas komisijas puses. Īpašas bažas radīja tas, ka pēkšņi mainījās līdzsvars starp apsūdzēto personu tiesībām, cietušo tiesībām un valsts pienākumu efektīvi saukt pie atbildības par noziegumiem. Minētās izmaiņas bija nepārprotami pretrunā SPM ieteikumam uzlabot kodeksu stabilitāti un grozīt tos vienīgi tad, ja tas ir konkrēti pieprasīts Konstitucionālās tiesas lēmumos un nepieciešams ES direktīvu transponēšanai. Šķita, ka daudzas izmaiņas nav saderīgas ar ES tiesību aktiem vai Rumānijas starptautiskajām saistībām. Konstitucionālā tiesa 2018. gada oktobrī lēma, ka daudzas no izmaiņām ir nekonstitucionālas. 2018. gada novembra ziņojumā tika ieteikts: •Iesaldēt Kriminālkodeksa un Kriminālprocesa kodeksa izmaiņu stāšanos spēkā. •No jauna pārskatīt Kriminālkodeksu un Kriminālprocesa kodeksu, pilnībā ņemot vērā nepieciešamību panākt atbilstību ES tiesību aktiem un starptautiskiem korupcijas apkarošanas instrumentiem, kā arī ieteikumiem, kas izteikti SPM ietvaros un Venēcijas komisijas atzinumā.

Šie ieteikumi netika ņemti vērā. Iestājās pārtraukums, taču netika atzīts, ka pastāv bažas, un šis laiks netika izmantots, lai intensificētu pārdomas un apspriešanos. Parlaments, izmantojot likumdošanas steidzamības procedūru, aprīlī pieņēma mainītus grozījumus abos kodeksos, kā arī īpašā likumā par korupciju. Daudzi grozījumi joprojām radīja bažas, kam par iemeslu bija šo grozījumu ietekme uz tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu spēju izmeklēt noziegumus un piemērot sodus par tiem – gan kopumā, gan konkrēti attiecībā uz noziegumiem, kas saistīti ar korupciju. Pamatojums, ko parlamentā minēja izmaiņas atbalstošais deputātu vairākums, bija tāds, ka tiks saglabāti tikai tie grozījumi, kuri ar Konstitucionālās tiesas 2018. gada oktobra nolēmumiem nebija atzīti par nekonstitucionāliem. Opozīcijas partijas un Rumānijas prezidents apstrīdēja šos grozījumus Konstitucionālajā tiesā, un 2019. gada jūlijā tā lēma, ka grozījumi kopumā ir nekonstitucionāli un neatbilst tās līdzšinējiem nolēmumiem . Lai gan Konstitucionālās tiesas iejaukšanās ir faktiski izbeigusi šo likumdošanas procesu un nozīmēja to, ka grozījumi nestāsies spēkā konstitucionalitātes iemeslu dēļ, tomēr politiskais virziens, kas izpaudās šajos grozījumos, izraisīja Eiropas Komisijas un daudzu citu novērotāju bažas. Tāpēc bažas vēl aizvien rada tas, ka nav notikusi nepārprotama distancēšanās no šā politiskā virziena. 3.1.2. 2017. gada janvārī izklāstītie ieteikumi – tiesu neatkarība un tiesu iestāžu reforma 3.1.2.1. Tiesu neatkarība Ieteikums Nr. 1. Ar Venēcijas komisijas atbalstu ieviest stingru un neatkarīgu sistēmu augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai amatā, balstoties uz skaidriem un pārredzamiem kritērijiem. Ieteikums Nr. 2. Nodrošināt, ka deputātu Rīcības kodeksā, kas patlaban tiek izstrādāts parlamentā, ir ietverti skaidri noteikumi par savstarpēju cieņu iestāžu starpā un tajā ir skaidri norādīts, ka deputātiem un parlamentārajam procesam ir jārespektē tiesu iestāžu neatkarība. Līdzīgu Rīcības kodeksu varētu pieņemt arī ministriem. Iecelšana amatā Komisija 2017. gada janvārī atkārtoti ieteica ieviest pārredzamu un uz nopelniem balstītu sistēmu augstākā līmeņa prokuroru iecelšanai, kura sniegtu pietiekamas garantijas pret politisku iejaukšanos. 2018. gada novembra ziņojumā tika secināts, ka situācija ir pasliktinājusies, un šī tendence ir turpinājusies (skatīt iepriekš) . Ir uzlabota procedūras pārredzamība, jo īpaši pateicoties tam, ka Tieslietu ministrija ir publicējusi atlases un izvērtēšanas kritērijus. Pašreizējā tieslietu ministre ir atzinusi turpmāku uzlabojumu nepieciešamību. Tomēr tas, ka mazāk nekā sešu mēnešu ilgā laikposmā noteikumi ir mainījušies četras reizes, liecina par to, ka lietderīgi uzlabojumi īstermiņā nav pietiekami, lai panāktu ilgtermiņa risinājumu. Kā iepriekš izklāstīts SPM ziņojumos, problēmas ir tik dziļi iesakņojušās, ka ir jāpanāk izmaiņas, kuru pamatā ir vienprātība un kuras ir iestrādātas tiesību aktos. Venēcijas komisijas iesaiste joprojām ir labākais veids, kā rast līdzsvaru starp valdības un tiesu iestāžu līdzdalību, kā rezultātā var vairot sabiedrības uzticēšanos sistēmai. Rīcības kodeksi Pārskata periodā vēl aizvien īpaši izplatīta bija kritika, kas plašsaziņas līdzekļos un no valdības un parlamenta pārstāvju puses tika vērsta pret tiesu sistēmu un atsevišķiem maģistrātiem. Kopš 2017. gada beigām ir ieviests deputātu Rīcības kodekss. 2018. gada novembra ziņojumā tika konstatēts, ka kodekss vēl nepilda savu uzdevumu, jo trūkst precīzu noteikumu par tiesu iestāžu neatkarības ievērošanu. Kopš 2018. gada novembra ziņojuma pieņemšanas Deputātu palāta dažos gadījumos ir noteikusi sankcijas par kodeksa pārkāpumiem, taču šķiet, ka šie gadījumi nav saistīti ar kritiku, kas vērsta pret tiesu iestādēm un varētu kaitēt to neatkarībai . Komisija arī bija ierosinājusi, ka būtu lietderīgi pieņemt ministru rīcības kodeksu, un 2019. gada aprīlī valdība grozīja ministru rīcības kodeksu, lai tajā iekļautu skaidru norādi par nepieciešamību ievērot tiesu iestāžu neatkarību. Vēl nav skaidrs, vai šis kodekss varēs kalpot par efektīvu pārskatatbildības instrumentu. 3.1.2.2. Tiesu iestāžu reforma Ieteikums Nr. 3. Rumānijas kriminālkodeksu reformas pašreizējais posms būtu jāpabeidz, parlamentam virzot uz priekšu tā plānus pieņemt grozījumus, kurus valdība iesniedza 2016. gadā pēc apspriešanās ar tiesu iestādēm. Tieslietu ministram, Tiesnešu augstākajai padomei un Augstākajai kasācijas instancei būtu jāpabeidz rīcības plāns, lai nodrošinātu, ka var ievērot jauno termiņu atlikušo Civilprocesa kodeksa noteikumu īstenošanai. Ieteikums Nr. 4. Lai vēl vairāk uzlabotu likumdošanas procesa pārredzamību un paredzamību un nostiprinātu iekšējos aizsardzības pasākumus neatgriezeniskuma interesēs, valdībai un parlamentam lēmumu pieņemšanā likumdošanas darbībās saistībā ar Kriminālkodeksu un Kriminālprocesa kodeksu, korupcijas jomas tiesību aktiem, integritātes jomas tiesību aktiem (neatbilstības, interešu konflikti, nepamatoti iegūti līdzekļi), tiesu likumiem (kas attiecas uz tiesu sistēmas organizāciju) un saistībā ar Civilkodeksu un Civilprocesa kodeksu būtu jānodrošina pilnīga pārredzamība un atbilstīgi jāņem vērā apspriedes ar attiecīgajām pārvaldes iestādēm un ieinteresētajām personām, iedvesmu smeļoties lēmumu pieņemšanas procesa pārredzamībā, ko valdība ieviesa 2016. gadā. Civilprocesa kodekss Ieteikums Nr. 3 attiecas uz Civilprocesa kodeksa reformas pabeigšanu, kuras ietvaros bija paredzēts ieviest padomes palātas posmu civilprocesā. 2018. gadā šī reforma tika atcelta. Tas nozīmē, ka pasākums, kura mērķis bija uzlabot efektivitāti civiltiesību jomā, vairs netiks veikts, taču tas varētu pavērt iespēju saglabāt stabilitāti šajā tiesu sistēmas jomā. Likumdošanas procesa pārredzamība un paredzamība attiecībā uz tiesību aktiem par tiesu iestāžu reformu un korupcijas apkarošanas pasākumiem (attiecībā uz kriminālkodeksiem skatīt iepriekš) 2017. gada janvāra ziņojumā tika skaidri norādīts, ka pats par sevi ir svarīgs likumdošanā izmantotais process. Šis aspekts vēl aizvien rada bažas. Procesu, kādā tika grozīti tiesu likumi (proti, ar vairāku ārkārtas rīkojumu palīdzību), asi kritizēja Venēcijas komisija , jo šāds process ietekmēja tiesību aktu kvalitāti, juridisko noteiktību, ārējo valdības kontroli un varas dalīšanas principu . Līdzīgā kārtā – kā minēts iepriekš – likumdošanas process, kura ietvaros parlaments 2019. gada aprīlī grozīja Kriminālkodeksu un Kriminālprocesa kodeksu, kā arī īpašo korupcijas likumu, ilga tikai aptuveni vienu nedēļu.

Tas bija svarīgs aspekts Komisijas 2019. gada maija vēstulē, kurā tā izteica bažas par tiesiskuma apdraudējumu. Šīs bažas atspoguļojās arī maijā notikušajā referendumā, kurā sabiedrība pauda stingru atbalstu sakārtotākam procesam. Premjerministre paziņoja, ka valdība ievēros referenduma rezultātus un atturēsies no ārkārtas rīkojumu pieņemšanas tieslietu jomā. Turklāt parlaments 2019. gada septembrī likvidēja īpašo parlamentāro komiteju sistematizācijas, unifikācijas un juridiskās stabilitātes nodrošināšanas jautājumos tiesu iestādēs, kura bija atbildīga par dažām no vissasteigtāk veiktajām procedūrām. Kopš 2018. gada novembra ziņojuma pieņemšanas līdzīgas bažas ir radušās attiecībā uz likumdošanas norisēm, kas saistītas ar tiesisko regulējumu integritātes jomā. Vairākkārtējas izmaiņas integritātes jomas tiesību aktos ir būtiski vairojušas skaidrības un juridiskās noteiktības trūkumu (skatīt otro kritēriju). Ieteikums Nr. 5. Valdībai būtu jāievieš atbilstīgs rīcības plāns, lai risinātu jautājumu par tiesu nolēmumu īstenošanu un valsts pārvaldes piemēroto tiesu praksi, tostarp mehānisms precīzas statistikas sniegšanai, lai būtu iespējams veikt uzraudzību nākotnē. Tai būtu arī jāizstrādā iekšējās uzraudzības sistēma, iesaistot Tiesnešu augstāko padomi un Revīzijas palātu, lai nodrošinātu rīcības plāna pareizu īstenošanu. Ieteikums Nr. 6. Stratēģiskajai tiesu pārvaldībai, t. i., tieslietu ministram, Tiesnešu augstākajai padomei, Augstākajai kasācijas instancei un ģenerālprokuroram būtu jānodrošina pieņemtā rīcības plāna īstenošana un jāievieš regulāri, vispārēji, publiski ziņojumi par tā īstenošanu, iekļaujot risinājumus tiesu darbinieku trūkuma, pārmērīgas darba slodzes un nolēmumu pamatojumu aizkavēšanās problēmām. Tiesu nolēmumu ievērošana Rumānijas valdība 2019. gada 3. aprīlī apstiprināja memorandu par “pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt pret publiskā sektora parādniekiem pieņemtu spriedumu izpildi saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru attiecībā uz tādu spriedumu neizpildi vai aizkavētu izpildi, kuri pieņemti pret publiskā sektora parādnieku”. Tā bija reakcija uz Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumu “Săcăleanu pret Rumāniju” lietu grupā. Rumānijas iestādes tagad analizē memorandā ietvertos priekšlikumus (tostarp vajadzīgos regulatīvos pasākumus), lai sagatavotos to īstenošanai. Tieslietu ministrija un Tiesnešu augstākā padome ir IT lietotnes “ECRIS” izstrādes beigu posmā; šī lietotne tiks izmantota, lai apzinātu to galīgo spriedumu skaitu, kuros publiskā sektora iestādes ir parādnieces vai kreditores. Tiesu sistēmas strukturālās reformas Stratēģiskā tiesu pārvaldība lielākajā atsauces laikposma daļā nav darbojusies, kā paredzēts. Sanāksmes tika atsāktas 2019. gada septembrī; šo procesu papildināja arī jauni koordinācijas mehānismi un centieni veidot dialogu ar tiesnešiem, profesionālajām apvienībām un pilsonisko sabiedrību. Ņemot vērā pašreizējos izaicinājumus, ir ļoti būtiski, lai stratēģiskā tiesu pārvaldība kļūtu par forumu, kas spēj risināt tiesu sistēmai svarīgus stratēģiskus jautājumus. Tādējādi tas varētu būt veids, kā atjaunot uzticēšanos starp galvenajām tiesu sistēmas un valdības iestādēm. Apstāklis, ka fundamentālas izmaiņas tiesu sistēmas darbībā un organizācijas struktūrā ir veiktas ar ārkārtas rīkojumu palīdzību, nevis pieņemot vienprātīgus lēmumus stratēģiskās tiesu pārvaldības līmenī, var vienīgi samazināt minēto izmaiņu efektivitāti un ilgtspēju. Ieteikums Nr. 7. Jaunajai Tiesnešu augstākajai padomei būtu jāsagatavo kolektīva programma tās pilnvaru termiņam, iekļaujot pasākumus, lai sekmētu pārredzamību un pārskatatbildību. Tajā būtu jāiekļauj stratēģija par sadarbību, paredzot regulāras, atklātas sanāksmes ar tiesnešu un prokuroru asamblejām visos līmeņos, kā arī ar pilsonisko sabiedrību un profesionālajām organizācijām, un jāparedz ikgadēju ziņojumu sniegšana, kuri tiks apspriesti tiesu un prokuroru ģenerālasamblejās. Tiesnešu augstākās padomes pārredzamība un pārskatatbildība Kaut arī Tiesnešu augstākā padome ziņo, ka tā turpina īstenot savu pilnvaru prioritātes, tomēr laikposmu kopš 2018. gada novembra ziņojuma raksturo Tiesnešu augstākajā padomē valdošā nevienprātība un pretrunas. Turklāt Tiesnešu augstākā padome bieži vien tika nostumta malā brīžos, kad valdība vai parlaments pieņēma būtiskus lēmumus par tiesu sistēmas organizāciju un darbību. Tiesnešu augstākās padomes ietvaros paustās nostājas par jautājumiem, kas ir ļoti svarīgi Rumānijas tiesu sistēmas darbībai (piemēram, īpašā nodaļa, kura veic izmeklēšanu pret maģistrātiem, iecelšana nozīmīgos amatos vai tiesu neatkarības aizstāvēšana), rada bažas par Tiesnešu augstākās padomes institucionālo neatkarību un autoritāti. Situāciju vēl vairāk saasināja tiesu likumu grozījumi, kuru rezultātā ir tagad ir iespējams, ka lēmumus par svarīgiem jautājumiem var pieņemt tikai nedaudzi Tiesnešu augstākās padomes locekļi (skatīt iepriekš). Pierādījums tam ir arī paziņojumi, kuri sniegti Tiesnešu augstākās padomes vārdā, taču kuriem piekritusi tikai daļa no padomes locekļiem. Šo tendenci apliecina arī trūkstošais atbalsts no profesionālo apvienību puses vai saskaņotības trūkums ar maģistrātiem tiesās un prokuratūrās. Tiesnešu augstākajā padomē valdīja nevienprātība par to, kā reaģēt uz Eiropas Komisijas, Venēcijas komisijas un GRECO ieteikumiem, un – vispārīgākā nozīmē – par to, kad būtu nepieciešams rīkoties tiesu neatkarības aizstāvības nolūkā, jo pašreizējais Tiesnešu augstākās padomes priekšsēdētājs un daļa tās locekļu turpina aizstāvēt tiesu likumu tekstu to pašreizējā redakcijā. Tiesnešu augstākā padome ir reaģējusi uz dažām sūdzībām, kas tai iesniegtas saistībā ar maģistrātu neatkarības, reputācijas un integritātes aizstāvību, taču šī reakcija šķiet samērā pieticīga salīdzinājumā ar problēmas mērogu. Gadījumos, kad Tiesnešu augstākā padome ir izteikusies saistībā ar tiesu iestāžu neatkarības aizstāvību, dažreiz ir radušies jautājumi par padomes iespējamo politisko neobjektivitāti. Progress ir turpinājies attiecībā uz pirmo kritēriju saistībā ar ieteikumu Nr. 5 (spriedumu izpilde) un ieteikumu Nr. 3 (tikai attiecībā uz Civilprocesa kodeksu). Ieteikums Nr. 1, Nr. 3 un Nr. 4 nav īstenots. Ieteikuma Nr. 2, Nr. 6 un Nr. 7 gadījumā nav gūts progress virzībā uz nozīmīgiem rezultātiem. Attiecībā uz papildu ieteikumiem, kas izklāstīti 2018. gada novembrī, jānorāda, ka situācija ir vēl vairāk pasliktinājusies, un pēdējā laika pozitīva pieeja nav devusi rezultātus konkrētu pasākumu ziņā situācijas labošanai. Ir apstiprinājušās bažas par riskiem tiesu sistēmas efektivitātei un neatkarībai. Tāpēc Komisija uzskata, ka pirmo kritēriju nevar uzskatīt par izpildītu un ka Rumānijas iestādēm ir jāveic pasākumi, lai īstenotu visus 2017. gada janvārī un 2018. gada novembrī izteiktos ieteikumus. 3.2. Otrais kritērijs. Integritātes sistēma un Integritātes valsts aģentūra Paredzamība un juridiskā noteiktība saistībā ar tiesisko regulējumu integritātes jomā Iepriekšējos SPM ziņojumos tika uzsvērtas pastāvīgās problēmas, kas skar tiesisko regulējumu integritātes jomā, un norādīts uz nepieciešamību pēc stabilitātes un skaidrības. Pēdējos divarpus gados ir pieņemti pieci leģislatīvi priekšlikumi, ar kuriem groza tiesību aktus integritātes jomā. Papildus tam, ka šie vairākkārtējie grozījumi ir vājinājuši konkrētus noteikumus un Integritātes valsts aģentūras (ANI) spēju turpināt savu darbu, tie ir arī vēl lielākā mērā veicinājuši sadrumstalotas juridiskās vides saglabāšanu. Īpašas bažas rada divi priekšlikumi, kas stājas spēkā 2019. gadā. Ar pirmo priekšlikumu tiek noteikts trīs gadu noilguma termiņš attiecībā uz dokumentiem, kuros konstatēta interešu konflikta vai neatbilstības esamība. Pirmkārt, šim priekšlikumam ir konkrēta ietekme uz šobrīd izskatāmajām lietām, proti, ANI prognozē, ka līdz šā gada beigām būs jāslēdz aptuveni 200 izmeklēšanu. Otrkārt, šis priekšlikums rada nekonsekvenci ar citiem integritātes sistēmas noteikumiem, kā rezultātā tagad nav skaidrs, vai galīgā tiesas nolēmumā noteiktos sodus varēs piemērot arī tad, ja šis nolēmums (nevis pats ANI ziņojums) ir pieņemts pēc trīs gadu perioda beigām. Ar otro priekšlikumu tiek grozīts sankciju režīms attiecībā uz interešu konfliktiem, kuros iesaistītas vietējās vēlētās amatpersonas, un tiek ieviests jauns administratīvais sankciju režīms. Jaunie noteikumi ir nav tik stingri kā pašreizējie noteikumi, un ANI uzskata, ka tajos nav paredzētas atturošas sankcijas. Pietiekami atturošas sankcijas, kas tiek piemērotas neatbilstības un interešu konflikta gadījumā, ir svarīgs elements korupcijas novēršanā. Abi šie priekšlikumi palielina juridisko nenoteiktību piemērojamā integritātes režīma jomā un rada regresa risku attiecībā uz otro kritēriju tad, ja vairs nebūs iespējams piemērot “atturošas sankcijas” (neraugoties uz to, ka ir pieņemts galīgs tiesas nolēmums). Ieteikums Nr. 8. Nodrošināt, ka darbību sāk PREVENT sistēma. Integritātes valsts aģentūrai un Valsts Publiskā iepirkuma aģentūrai būtu jāievieš sistēma ziņošanai par publiskā iepirkuma procedūru ex ante pārbaudēm un to pēcpasākumiem, tostarp ex post pārbaudēm, kā arī par konstatētiem interešu konflikta vai korupcijas gadījumiem, un sabiedrisku diskusiju rīkošanai tā, lai valdība, vietējās pārvaldes iestādes, tiesu iestādes un pilsoniskā sabiedrība tiktu aicinātas reaģēt. Ieteikums Nr. 9. Parlamentam vajadzētu būt pārredzamam savā lēmumu pieņemšanā, kas saistīti ar pēcpasākumiem galīgu un negrozāmu lēmumu par neatbilstībām, interešu konfliktiem un nepamatoti iegūtiem līdzekļiem gadījumos pret parlamenta deputātiem. PREVENT sistēma

2018. gada novembra ziņojumā šis ieteikums tika uzskatīts par izpildītu. PREVENT sistēma joprojām pilnībā darbojas, un ANI ziņo par pozitīviem rezultātiem.Runājot vispārīgāk, ir jāatzīmē, ka attiecībā uz neatbilstību un administratīvo interešu konfliktu izmeklēšanām ANI rezultāti ir saglabājušies stabili. Turpmākā rīcība pēc tiesas nolēmumiem, kuri attiecas uz parlamenta deputātiem 2018. gada novembra ziņojumā tika norādīts uz kavēšanos un acīmredzamu nekonsekvenci sankciju piemērošanā tiem parlamenta deputātiem, attiecībā uz kuriem galīgā tiesas nolēmumā, kas pieņemts uz ANI ziņojuma pamata, ir konstatēta amatu nesavienojamība vai interešu konflikts. Ziņojumā tika uzsvērta iespējama atšķirīga noteikumu interpretācija (jo īpaši gadījumos, kad attiecīgais integritātes pārkāpums bija noticis iepriekšējo pilnvaru laikā vai iepriekšējā amatā). Ziņojumā tika norādīts uz to, ka ir vajadzīga skaidrība saistībā ar noteikumiem par amatu nesavienojamību un interešu konfliktiem, lai varētu izpildīt SPM kritēriju – nodrošināt „obligātus lēmumus, pamatojoties uz kuriem var pieņemt preventīvas sankcijas”. Kopš 2018. gada novembra ziņojuma pieņemšanas šajā sakarībā nav jaunu norišu. Tieslietu ministre 2019. gada jūlijā ierosināja rīkot sanāksmi ar visām attiecīgajām iestādēm, lai risinātu šo jautājumu. Tas varētu būt konstruktīvs pirmais solis. Mērķim vajadzētu būt noturīgam risinājumam, kas nodrošinātu vajadzīgo skaidrību. Ieteikums Nr. 8 joprojām tiek uzskatīts par izpildītu. Lai panāktu progresu attiecībā uz ieteikumu Nr. 9, ir jānovērš pašreizējais skaidrības trūkums par noteikumiem. Būs jārada skaidrība par likumdošanas norisēm attiecībā uz integritātes jomas tiesību aktiem, lai nepieļautu risku, ka pēc galīga tiesas nolēmuma pieņemšanas vairs nevar piemērot atturošas sankcijas, kas būtu regress attiecībā uz otro kritēriju. Tādējādi otrais kritērijs vēl nav izpildīts. 3.3. Trešais kritērijs. Augsta līmeņa korupcijas apkarošana Valsts Pretkorupcijas direktorāta ilgtspēja un korupcijas apkarošanas neatgriezeniskums Cīņā pret augsta līmeņa korupciju iesaistītās tiesu iestādes, neraugoties uz ļoti sarežģītiem apstākļiem, kopš 2018. gada novembra ziņojuma pieņemšanas ir turpinājušas izmeklēt apgalvojumus par nodarījumiem saistībā ar augsta līmeņa korupciju un piemērot attiecīgus sodus. 2018. gada novembra ziņojumā tika konstatēta tendence izdarīt spiedienu uz svarīgākajām korupcijas apkarošanas iestādēm (jo īpaši uz Valsts Pretkorupcijas direktorātu (DNA) un Augsto kasācijas tiesu), kā arī norādīts uz aizvien lielākām bažām par šo iestāžu turpmāko spēju turpināt pildīt savus uzdevumus, tādējādi ietekmējot korupcijas apkarošanas neatgriezeniskumu. Kaut arī gūtie rezultāti vēl aizvien ir labi, ir pazīmes, kas liecina par to, ka pastāvīgajam spiedienam uz šīm iestādēm ir bijusi negatīva ietekme. Grozītajos tiesu likumos tika ietvertas pēkšņas izmaiņas amata stāža prasībās, tādējādi ietekmējot DNA darbības spēju. Augsta līmeņa korupcijas lietu efektīvu izskatīšanu negatīvi ietekmēja arī tas, ka atbildība par daudzām lietām tika nodota īpašajai nodaļai, kuras uzdevums ir ne tikai izmeklēt maģistrātu izdarītos nodarījumus, bet arī saistītus nodarījumus, kurus izdarījušas citas personas. Ir īstenojies 2018. gada novembrī apzinātais risks, proti, tas, ka īpašo nodaļu varētu izmantot kā līdzekli, lai mainītu augsta līmeņa korupcijas lietu virzību un izdarītu spiedienu uz maģistrātiem (skatīt pirmo kritēriju). DNA joprojām strādā bez galvenā prokurora, jo amatā iecelšanas procedūra tika pārtraukta. Kaut arī pašreizējā ad interim vadība ir sekmīgi turpinājusi direktorāta darbu, tomēr tas, ka amatā iecelšanas procedūras tiek veiktas ad interim režīmā, vairo nenoteiktību un DNA neaizsargātību. Tiesu efektivitāti augsta līmeņa korupcijas lietu izskatīšanā ir ietekmējis arī strauji pieaugušais spiediens uz Augsto tiesu (skatīt pirmo kritēriju). Konkrēti – Konstitucionālajā tiesā tika iesniegtas sūdzības pret Augsto tiesu divās konstitucionālo strīdu procedūrās; valdība bija sākusi šos strīdus attiecībā uz to, kā Augstā tiesa interpretē procedūras noteikumus par pārsūdzības izskatošo kolēģiju sastāvu (5 tiesneši) un par pirmajā instancē korupcijas lietas izskatošo kolēģiju sastāvu (3 tiesneši). Kaut arī Konstitucionālās tiesas nolēmumi neattiecas uz jau slēgtajām lietām, tomēr turpmākie pasākumi saistībā ar nolēmumu par 5 tiesnešu kolēģijām ir radījuši lielu nenoteiktību. 2019. gada sākumā tika apsvērta iespēja pieņemt ārkārtas rīkojumu, kas – tā pieņemšanas gadījumā – būtu ļāvis atkārtoti atvērt visas augsta līmeņa korupcijas lietas, kurās Augstā tiesa 5 tiesnešu kolēģijas sastāvā kopš 2014. gada ir pieņēmusi galīgu spriedumu. Kaut arī iekšzemē un starptautiskā līmenī paustā kritika par priekšlikumu palīdzēja nepieļaut šāda ārkārtas rīkojuma pieņemšanu, tomēr būtu svarīgi, lai Rumānijas iestādes atteiktos no mērķiem, kas sasniedzami ar šādu pasākumu, un skaidri norādītu, ka pēc Konstitucionālās tiesas nolēmumiem netiks pieņemti tiesību akti, kas skar jau slēgtās lietas, kā arī atkārtoti apstiprinātu savu apņemšanos efektīvi apkarot korupciju. Konstitucionālās tiesas nolēmumi tieši ietekmē pašlaik izskatāmās augsta līmeņa korupcijas lietas, proti, tiesvedība aizkavējas vai tiek sākta no jauna, un noteiktos apstākļos šie nolēmumi ir ļāvuši atkārtoti atvērt vairākas jau slēgtas lietas. Sekas visā pilnībā būs redzamas tikai vēlāk. Šis nepārprotamais spiediens uz tiesvedības procesu izraisīja arī vispārīgākas šaubas par tā progresa noturību, ko Rumānija līdz šim panākusi cīņā pret korupciju, vēl jo vairāk tāpēc, ka vienlaikus tika veikti grozījumi Kriminālkodeksā un Kriminālprocesa kodeksā, saistībā ar kuriem netika ņemts vērā 2018. gada novembrī izklāstītais ieteikums par nepieciešamību panākt atbilstību ES tiesību aktiem un starptautiskiem korupcijas apkarošanas instrumentiem (skatīt arī pirmo kritēriju). Ieteikums Nr. 10. Pieņemt objektīvus kritērijus tam, lai lemtu par parlamenta deputātu imunitāti un pamatotu tās atcelšanu nolūkā palīdzēt nodrošināt, ka imunitāte netiek izmantota, lai izvairītos no korupcijas nodarījumu izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības par tiem. Valdība varētu arī apsvērt grozīt likumu, lai ministriem imunitāte būtu tikai viņu amata pilnvaru laikā. Šajos pasākumos palīdzību varētu sniegt Venēcijas komisija un GRECO. Parlamentam būtu jāizveido sistēma, lai regulāri ziņotu par lēmumiem, ko pieņēmušas tā palātas attiecībā uz pieprasījumiem atcelt imunitāti, un tas varētu rīkot sabiedrisku diskusiju tā, lai Tiesnešu augstākā padome un pilsoniskā sabiedrība var sniegt atbildi. Ieteikums Nr. 10 attiecas uz parlamenta pārskatatbildību tā lēmumos par prokuratūras pieprasījumiem atļaut preventīvus pasākumus, piemēram, meklēšanu vai apcietināšanu, un par pieprasījumiem atļaut veikt izmeklēšanu par parlamenta deputātu, ja viņš arī ieņem vai ir ieņēmis ministra amatu. Apstāklis, ka parlamenta pieņemtie lēmumi netika izskaidroti, kā arī tas, ka parlaments vairākkārt neļāva turpināt izmeklēšanu, radīja bažas par šo lēmumu objektivitāti. Deputātu palāta 2019. gada 5. jūnijā grozīja savu reglamentu attiecībā uz to valdības locekļu vai bijušo valdības locekļu kriminālvajāšanu, kuri ir Deputātu palātas locekļi. Īpaša atsauce tika izdarīta uz kritērijiem, kas izklāstīti Venēcijas komisijas ziņojumā par parlamentārās imunitātes mērķi un tās atņemšanu. Šīs izmaiņas ir vērtējamas atzinīgi, un Komisija cer, ka tās tiks efektīvi īstenotas, arī ņemot vērā arī ieteikumu iesaistīt diskusijā tiesu iestādes un pilsonisko sabiedrību. Senāts tiek mudināts pieņemt līdzīgus noteikumus. Jūnija sākumā tika noraidīts prokuratūras pieprasījums atcelt Senāta priekšsēdētāja imunitāti. Septembrī Senāts noraidīja pieprasījumu sākt kriminālvajāšanu pret senatoru, kurš agrāk bija veselības ministrs. Komisija atkārto savu 2018. gada novembra secinājumu, ka Rumānija ir likusi apšaubīt pamatu pozitīvajam novērtējumam, kas 2017. gada janvārī tika sniegts attiecībā uz trešo kritēriju. Neraugoties uz to, ka gan DNA, gan Augstā kasācijas tiesa ir turpinājuši izmeklēt augsta līmeņa korupcijas lietas un piemērot atbilstošus sodus, kā arī apliecinājuši profesionalitāti ļoti sarežģītos apstākļos, uzbrukumi šo iestāžu darbībai, vairākkārtējās izmaiņas piemērojamajā tiesiskajā regulējumā un iespējamā šo iestāžu autoritātes apšaubīšana attiecībā uz galīgajiem spriedumiem rada jautājumus par to, vai Rumānijas panākumi cīņā pret augsta līmeņa korupciju ir noturīgi. Tāpēc, neraugoties uz dažām nesenām pozitīvām norisēm, sasniegto attiecībā uz ieteikumu Nr. 10 vairs nevar uzskatīt par pietiekamu šā kritērija izpildei. 3.4. Ceturtais kritērijs. Korupcijas apkarošana visos līmeņos Ieteikums Nr. 11. Turpināt īstenot Valsts pretkorupcijas stratēģiju, ievērojot valdības 2016. gada augustā noteiktos termiņus. Tieslietu ministram būtu jāievieš sistēma ziņošanai par Valsts pretkorupcijas stratēģijas efektīvu īstenošanu (iekļaujot statistiku par integritātes pārkāpumiem valsts pārvaldē, sīkāku informāciju par disciplinārajām procedūrām un sankcijām, informāciju par strukturālajiem pasākumiem, kas piemēroti neaizsargātās jomās). Ieteikums Nr. 12. Nodrošināt, ka Atsavinātu līdzekļu pārvaldības valsts aģentūra ir pilnībā darbotiesspējīga un efektīva tā, lai tā var sniegt pirmo gada ziņojumu ar ticamu statistikas informāciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskāciju. Aģentūrai būtu jāievieš sistēma, lai regulāri ziņotu par administratīvās kapacitātes attīstību, noziedzīgi iegūtu līdzekļu konfiskācijas un pārvaldības rezultātiem.