[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 8.12.2005 COM(2005) 636 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Pastiprinātas partnerattiecības starpEiropas Savienību un Latīņameriku{SEK(2005)1590}{SEK(2005)1613} SATURS I- Pamatnostādnes 3 I-1 Ievads 3 I-2 Partnerattiecības 4 I-3 Problēmas 4 I-4 Komisijas priekšlikumi turpmākām darbībām 5 I-5 ES un Latīņamerikas/Karību valstu augstākā līmeņa sanāksme 10 I-6 Secinājumi 11 I- PAMATNOSTāDNES I-1 Ievads Pasaulē, kas saskaras ar arvien jauniem draudiem un iespējām, Eiropas Savienībai (ES) kā pasaules mēroga dalībniecei ir jānostiprina attiecības ar saviem tuvākajiem partneriem. Pirmkārt, ar Latīņameriku, ar kuru mūs vieno kopīgas saistības attiecībā uz cilvēktiesībām, demokrātiju un daudzpusēju sadarbību. Lai nostiprinātu kopējās vērtības, Eiropai ir vajadzīgi visi tās sabiedrotie. Pasaulē nav daudz tādu reģionu, attiecībā uz kuriem pastāv tik daudz iemeslu veidot patiesu savienību. Tā kā Eiropas Savienībai un Latīņamerikai ir kopīga vēsture un kultūra, tās savā starpā var saprasties labāk nekā ar citiem reģioniem; tas ir labs priekšnosacījums, lai kopīgi palielinātu to rīcības potenciālu. Tādējādi ES un Latīņamerikas interesēs ir priviliģētu sabiedroto attiecības starptautiskā mērogā. Tāpēc Komisija paredz ar šo paziņojumu un tā detalizēto pielikumu paplašināt partnerattiecības starp ES un Latīņameriku, atjauninot stratēģiju, kas īstenota pēdējās desmitgades laikā. Kopš ziņojuma par vispārējo politiku abu reģionu attiecībās (1995. g.) mūsu attiecības ir ievērojami attīstījušās. ES, kas ir ieviesusi vienotu valūtu un ir paplašinājusies līdz divdesmit piecām dalībvalstīm, ir kļuvusi par lielāko ārzemju ieguldītāju Latīņamerikā. Tā ir lielākais līdzekļu devējs reģionā, kā arī lielākais tirdzniecības partneris daudzām valstīm, jo īpaši Mercosur valstīm. Politiskais dialogs tika pastiprināts, pateicoties triju augstākā līmeņa sanāksmju organizēšanai starp ES un Latīņamerikas/Karību valstīm (1999. gadā Riodežaneiro, 2002. gadā Madridē un 2004. gadā Gvadalaharā). Šis paziņojums tiks izmantots arī par pamatu, sagatavojot nākamo augstākā līmeņa sanāksmi starp ES un Latīņamerikas/Karību valstīm, kas notiks 2006. gada maijā Vīnē. Lielākā daļa Latīņamerikas valstu ir pieņēmušas demokrātiskas sistēmas un ir uzsākušas vērienīgas ekonomiskās un sociālās reformas. Reģionam ir milzīgs attīstības potenciāls, un tā nozīme starptautiskā mērogā arvien pieaug. Tomēr, kā liecina Apvienoto Nāciju nesenais ziņojums par Tūkstošgades attīstības mērķiem (TAM), reģionam nākas saskarties arī ar nopietnām grūtībām, turklāt pastāv vairāki nestabilitātes faktori, kas zināmos apstākļos var ietekmēt abu reģionu partnerattiecības. ES, pateicoties savai lielajai pieredzei, varētu sekmēt stabilitātes un drošības nostiprināšanu, kā arī ilgtspējīgu attīstību Latīņamerikā. Mēs atrodamies posmā pirms jauna Kopienas atbalsta plānošanas perioda sākuma (šajā plānošanā varētu paredzēt ievērojamus līdzekļus minētajam reģionam (Finanšu perspektīvas 2007. – 2013. gadam)) un pirms nākošās ES un Latīņamerikas/Karību valstu (LAK) augstākā līmeņa sanāksmes, kas notiks Vīnē 2006. gada maijā. Drīzumā ar nākotnes asociācijas nolīgumiem ar apakšreģioniem (Mercosur, Andu kopiena un Centrālamerika), kā arī ar ekonomikas partnerattiecību nolīgumu ar Karību valstīm noslēgsies viens cikls. ES attālākie reģioni atrodas šajā ģeogrāfiskajā zonā, un tas ir jāizmanto, lai uzlabotu to sadarbību ar Latīņamerikas un Karību valstīm, jo īpaši labāk koordinējot finanšu instrumentus. Turklāt mēs esam aculiecinieki jaunai attīstībai Latīņamerikas integrācijas procesos, kas jāņem vērā. Tādēļ tagad ir jāsniedz norādes turpmākām pārdomām. Komisija vēlas apstiprināt, ka Eiropai ir interese par šo reģionu. Acīmredzot pašlaik tur pastāv iespaids, lai arī nepamatots, ka ES ir pārāk aizņemta pati ar savu paplašināšanos, ar saviem kaimiņiem vai arī satraucošām situācijām citur pasaulē. Sakarā ar ES struktūru sarežģītību un tās rīcības iespējām šāda uztvere liek pārdomāt arī ES redzamību reģionā. Komisija plāno atkārtoti apstiprināt, ka savienība ar Latīņameriku ir ne tikai nepārprotams fakts, bet arī absolūta nepieciešamība abu reģionu interesēs gan pašlaik, gan turpmāk. Taču, ja Eiropa ir gatava vēl vairāk iesaistīties attiecībā uz Latīņameriku, tā sagaida spēcīgu iesaistīšanos arī no Latīņamerikas puses. Šī savienība starp ES un Latīņameriku attiecas arī uz Karību valstīm, kas iesaistītas ES un LAK augstākā līmeņa sanāksmju procesos un ar kurām ES jau ilgus gadus uztur attiecības saskaņā ar secīgajām Lomē un Kotonū konvencijām. Komisija šim jautājumam paredz veltīt paziņojumu, ko tā pieņems 2006. gada sākumā. Komisija šā dokumenta pielikumā detalizēti izklāsta stratēģiju, ko tā piedāvā abu reģionu partnerattiecību pastiprināšanai. Tā aicina Padomi un Eiropas Parlamentu izskatīt šo stratēģijas detalizēto izklāstu. Ieteikumi ir sniegti še turpmāk un izskaidroti pielikumā. I-2 Partnerattiecības Riodežaneiro augstākā līmeņa sanāksmē ES un Latīņamerika apņēmās attīstīt „abu reģionu stratēģiskas partnerattiecības”, kuru mērķis ir izveidot spēcīgas attiecības politikas, ekonomikas un kultūras jomā. Iemesli šo partnerattiecību paplašināšanai ir sīkāk izklāstīti pielikumā. Komisija ierosina dot jaunu stimulu partnerattiecībām starp ES un Latīņameriku, kura pašlaik saskaras ar daudzām problēmām. Tās mērķis turpmākajiem gadiem ir - ar asociācijas nolīgumu (tostarp brīvas tirdzniecības nolīgumi) tīkla palīdzību izveidot spēcīgākas stratēģiskās partnerattiecības, kurās iesaistītas visas reģiona valstis un kuras veicina visa reģiona integrāciju, - īstenot patiesus politiskos dialogus, kas pastiprina abu reģionu ietekmi starptautiskā mērogā, - attīstīt efektīvus nozaru dialogus (piemēram, sociālā kohēzija vai vide), lai ilgstoši samazinātu nevienlīdzības un veicinātu ilgtspējīgu attīstību, - sekmēt stabilas un paredzamas vides izveidi, kas varētu palīdzēt Latīņamerikas valstīm piesaistīt vairāk Eiropas ieguldījumus, kuri ilgākā laika posmā veicinātu ekonomisko attīstību, - labāk pielāgot atbalstu un sadarbību attiecīgo valstu vajadzībām, - palielināt savstarpējo sapratni ar izglītības un kultūras palīdzību. Šī politika pieprasa pastāvīgu iesaistīšanos un nepārtrauktas pūles no abām pusēm. I-3 Problēmas ES rīcības līdzekļus ir jāpielāgo jaunajām Latīņamerikas realitātēm. - Kā to apliecina nesenā Dienvidamerikas valstu kopienas izveide, integrācijas procesi, kuri nosaka mūsu attiecību struktūru, attīstās. - Šajos integrācijas procesos vēl ir daudz darāmā, un to pašreizējā attīstība dažādos reģionos atšķiras. - Katrai reģiona valstij tomēr ir pašai savi ārpolitikas mērķi reģionālā un starptautiskā līmenī. - Attiecībā uz Brazīliju un Meksiku ir jāpiemēro specifiska pieeja, jo tās ir ļoti nozīmīgas valstis reģionālajā jomā. ES un Latīņamerikas partnerattiecības saskaras ar turpmāk minētajām problēmām, kuras sīkāk izklāstītas pielikumā. - Divu pasaules mēroga dalībnieku spēku kombinēšana; ir jāapsver kopīgi piemērojamie līdzekļi, lai uzlabotu abu reģionu politisko dialogu nolūkā ilgtermiņā palielināt to ietekmi pasaulē. - Sabalansētu ekonomikas un tirdzniecības attiecību veicināšana; stratēģiskajām partnerattiecībām ir svarīgi, lai tirdzniecības attiecības abu reģionu starpā paplašinātos. Lai gan tirdzniecības un ieguldījumu plūsma abu reģionu starpā pēdējo piecpadsmit gadu laikā ir ievērojami palielinājusies, to izaugsmes potenciāls nav pietiekami izmantots. - Latīņamerikas reģiona pastāvīga nostiprināšanās; lai izvairītos no Latīņamerikas stabilitātes apdraudējuma ilgtermiņā, ES jo īpaši ir jāatbalsta reģiona centieni šādās jomās: sociālā nevienlīdzība, nabadzība un atstumtība, migrācija, demokrātiska pārvaldība, nelegālās narkotikas un organizētā noziedzība, vide. - Latīņamerikas dažādības labāka ievērošana; Komisija atbalsta reģiona integrāciju kopumā, tomēr tā uzskata, ka ir pienācis laiks paplašināt līdz šim izmantoto pieeju, attīstot individuālākas attiecības ar atsevišķām valstīm attiecībā uz specifiskām politikām un veidojot mērķtiecīgākus dialogus. I-4 Komisijas priekšlikumi turpmākām darbībām Komisija ierosina (1) pastiprināt politisko dialogu ar Latīņamerikas partneriem un noteikt tā mērķus, (2) radīt labvēlīgu vidi tirdzniecībai un ieguldījumiem, (3) atbalstīt reģiona valstu pūles, lai sekmētu stabilitāti un labklājību, (4) uzlabot sadarbību un saprašanos. I-4.1 Politiskā dialoga pastiprināšana un tā mērķu noteikšana Ir absolūti nepieciešams nostiprināt politisko dialogu, lai satuvinātu abu reģionu nostāju attiecībā uz vispārējas intereses jautājumiem. Komisija jo īpaši vēlas, lai tēmas būtu skaidrāk noteiktas un labāk pielāgotas atkarībā no sarunu partneriem: augstākā līmeņa sanāksmes, ministru sanāksmes (ar Rio grupu, apakšreģionu grupām, tostarp ar Karību valstīm un valstīm, ar kurām noslēgti asociācijas nolīgumi). Komisija iesaka - politiskos dialogus pielāgot atkarībā no vajadzībām un īstenot sadarbībā ar piemērotiem Latīņamerikas partneriem - neatkarīgi no tā, vai tas ir divu reģionu, divpusējā vai apakšreģionu līmenī - saskaņā ar mērķtiecīgi izvēlētām tēmām (piemēram, Apvienoto Nāciju reforma, miera saglabāšana, konfliktu un krīzes situāciju novēršana atsevišķās reģiona valstīs), - izvēlēties ierobežotu skaitu tēmu, - šos politiskos dialogus sagatavot augstu amatpersonu sanāksmēs (Troikas veidā), - regulāri organizēt politiskā dialoga neoficiālas sanāksmes augsto amatpersonu līmenī ar atsevišķām valstīm atkarībā no vajadzībām. I-4.2 Labvēlīgas vides radīšana tirdzniecībai un ieguldījumiem Pastiprinātām stratēģiskajām partnerattiecībām vajadzētu sekmēt labvēlīgas vides izveidi ekonomiskajām attiecībām abu reģionu starpā; Latīņamerikai tas nozīmētu tehnoloģiju nodošanu, produktivitātes uzlabošanos, infrastruktūras attīstību un noieta tirgus dažādošanos. ES, no savas puses, ir ieinteresēta attīstīt un nostiprināt savas tirgus pozīcijas, kā arī turpināt dinamisku ieguldījumu politiku. Šajā perspektīvā Komisija apņemas turpināt - nostiprināt daudzpusējo tirdzniecības sistēmu, - paplašināt spēkā esošos asociāciju nolīgumus, proti, ar Meksiku un Čīli, - sarunas par asociāciju nolīgumiem un brīvās tirdzniecības nolīgumiem abu reģionu starpā, - atvieglināt Latīņamerikas uzņēmumu piekļuvi Eiropas tirgum, - dialogu attiecībā uz šķēršļiem, kas kavē tirdzniecību un ieguldījumus, - makroekonomisko dialogu, lai veicinātu makroekonomisko stabilitāti, kas ir būtisks elements tirdzniecības un ieguldījumu stimulēšanā. Komisija plāno sekmēt - Eiropas progresīvāko sektoru nozīmi reģiona attīstībā, jo īpaši, pamatojoties uz iniciatīvām, ko īsteno saskaņā ar pētniecības un tehnoloģiskās attīstības pamatprogrammām, - labvēlīgu vidi Eiropas uzņēmumiem Latīņamerikā, pastiprinot atbilstošu dialogu nolūkā pieņemt tiesisko regulējumu un kopīgas normas, tostarp tādās nozarēs kā transports, enerģija, informācijas un komunikāciju tehnoloģijas, nodrošinātība ar pārtiku un veselības un fitosanitārie jautājumi. I-4.3 Stabilitātes un labklājības sekmēšana kopīgiem spēkiem 1.4.3.1 Vienotākas sabiedrības veidošana, sekmējot lielāku sociālo kohēziju, lai no tā iegūtu visi sabiedrības locekļi. Gvadalaharas augstākā līmeņa sanāksmē ES un Latīņamerika sociālo kohēziju izvirzīja par kopīgu mērķi un prioritāru jomu savstarpējās attiecībās. Globalizācijas kontekstā sociālās kohēzijas veicināšanas mērķis ir veidot vienotāku sabiedrību, piedāvājot visiem (tajā skaitā arī tiem, kuri atrodas visnelabvēlīgākajā stāvoklī) reālas iespējas izmantot pamattiesības un iegūt darbu, gūt labumu no ekonomiskās izaugsmes un sociālā progresa un tādējādi pilnībā iesaistīties sabiedrības dzīvē. Komisija ierosina nepārtraukti, konsekventi un praktiski iekļaut sociālās kohēzijas mērķi visās darbībās, ko tā veic sadarbībā ar Latīņameriku. Tas jo īpaši attiecas uz - specifiska dialoga uzsākšanu par sociālo kohēziju, - sociālās kohēzijas prioritāti, īstenojot sadarbību attīstībai, - intensīvāku sadarbību ar starptautiskajām institūcijām, - attiecīgo dalībnieku līdzdalības veicināšanu. Turklāt Komisijai jāatbalsta sociālās kohēzijas foruma organizēšana (ik pēc diviem gadiem), lai izplatītu iegūtos rezultātus. Šajā forumā jāiesaista valsts iestādes, pilsoniskā sabiedrība, privātais sektors un starptautiskās organizācijas. 1.4.3. 2. Pastiprināta demokrātiskā pārvalde, tostarp, izveidojot Eiropas un Latīņamerikas Parlamentāro asambleju. Komisija plāno arī turpmāk atbalstīt valsts modernizāciju Latīņamerikā. - Komisija intensificēs tās sadarbības darbības, kas nostiprina pārvaldību un veicina integrāciju, jo īpaši attiecībā uz trūcīgajiem iedzīvotājiem. - Tā iesaistīs pilsonisko sabiedrību savās darbībās un veicinās pilsoņu (jo īpaši sieviešu) iesaistīšanos politiskos projektos, tostarp politiskās partijās. - Komisija atbalstīs Eiropas Parlamenta vēlmi izveidot Eiropas un Latīņamerikas Transatlantisko asambleju. 1.4.3.3. Pastiprināta drošība un jo īpaši cīņa pret narkotikām, pamatojoties uz kopīgu atbildību. ES ir pieņēmusi stratēģiju[1] cīņai pret nelegālo narkotiku lietošanu, ražošanu un tirdzniecību 2005.-2012. gadam. Cīnoties pret narkotiku tirdzniecību un citiem noziegumu veidiem, jācīnās arī pret korupciju un naudas atmazgāšanu. Komisija arī turpmāk piemēros kopīgas atbildības pieeju starptautiskajās instancēs un turpinās sniegt palīdzību Latīņamerikai cīņā pret narkotikām. Ar finanšu stimulu palīdzību, ievērojot nolīgumus ar Latīņamerikas valstīm, tā veicinās labu finanšu, nodokļu un tiesisko pārvaldību. 1.4.3.4. Spēcīgākas reģionālās integrācijas veicināšana. - Integrācijas process Latīņamerikā. Latīņamerikas valstis ir uzsākušas reģionālās integrācijas procesus, kuru ietekme jau ir jūtama. Attiecībā uz šiem procesiem Latīņamerika atrodas vadībā jaunattīstības valstu vidū. Reģionālā integrācija ir prioritāra joma Kopienas atbalstā Latīņamerikas attīstībai. Turklāt Komisija uzskata, ka ar Latīņamerikas partneriem vajadzētu pārrunāt iespēju veidot visas Latīņamerikas reģionālās integrācijas stratēģiju. Tā būtu ilgtermiņa stratēģija, kas nekaitētu pašreizējām saistībām apakšreģionu integrācijas procesos. Komisija vēlas - arī turpmāk sniegt atbalstu dažādiem reģionālās integrācijas procesiem kopumā, jo tie ir būtiski reģiona attīstībai, - Vīnes augstākā līmeņa sanāksmē izpētīt, vai ir panākts pietiekams progress sarunās par asociācijas nolīgumu un brīvās tirdzniecības nolīgumu ar Mercosur, lai varētu tos noslēgt, - lai šajā augstākā līmeņa sanāksmē būtu iespējams sastādīt bilanci attiecībā uz panākto attīstību reģionālās integrācijas jomā Centrālamerikā un Andu kopienā, kā arī izpētīt, vai ir visi vajadzīgie priekšnosacījumi ātrai sarunu atvēršanai attiecībā uz asociāciju nolīgumiem un brīvās tirdzniecības nolīgumiem šo reģionu starpā. - Teritoriālā integrācija un savienojamība. Sarežģītā Latīņamerikas ģeogrāfiskā konfigurācija ir šķērslis tās teritoriālajai integrācijai. Efektīvākas infrastruktūras ļautu ievērojami palielināt Latīņamerikas eksportētāju tirdzniecības rezultātus. Komisija plāno aicināt Eiropas un Latīņamerikas finanšu institūcijas atbalstīt teritoriālo integrāciju, izmantojot infrastruktūru tīklu savienojamību, jo īpaši enerģijas, ūdens, transporta, telekomunikāciju un pētniecības jomā; šajā kontekstā jāņem vērā savienojamība ar Karību valstīm un starp Karību valstīm. Komisija piedāvā dalīties pieredzē par infrastruktūru tīklu savienojamību un aicināt EIB sniegt atbalstu saskaņā ar paredzamo „palīdzību Latīņamerikai”. 1.4.3.5. Ilgtspējīgas attīstības veicināšana. Komisija uzskata, ka ES, Latīņamerikas un Karību valstu labklājība ilgtermiņā lielā mērā ir atkarīga no to dabas resursu labas pārvaldības un no to spējas nodrošināt ekonomikas ilgtspējīgu attīstību. Komisija plāno sekmēt - dialoga izveidi par vides jautājumiem saistībā ar ilgtspējīgu attīstību, - Vides ministru sanāksmes organizēšanu, sagatavojot augstākā līmeņa sanāksmes, - pastiprinātu sadarbību starptautiskajās instancēs, jo īpaši attiecībā uz klimata izmaiņām. 1.4.3.6. Konfliktu novēršana un krīžu kopīga pārvarēšana. Ņemot vērā Eiropas nozīmi Latīņamerikā diplomātiskās klātbūtnes, ekonomisko un kultūras saikņu, kā arī attīstības sadarbības ziņā, abi reģioni varētu paredzēt uzsākt politisko dialogu par konfliktu novēršanu un krīžu pārvarēšanu. Pēc attiecīgo valstu lūguma ES būtu aktīvāk jādarbojas konfliktu novēršanā un krīžu pārvarēšanā Latīņamerikā. ES varētu - sekmēt pieredzes nodošanu šajā jomā, - atbalstīt valstu un reģionālo iestāžu centienus, - izveidot dialogu un strukturētu sadarbību ar Amerikas valstu organizāciju un Rio grupu attiecībā uz šo jautājumu, - izmantot paredzamo stabilitātes instrumentu. I-4.4 Uzlabota sadarbība un savstarpēja sapratne I-4.4.1. Sadarbības un attīstības atbalsta mērķtiecīgāka orientācija. Cīņa pret nabadzību ir Komisijas atbalsta un sadarbības politikas galvenais mērķis laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam. Saskaņā ar atbalsta un sadarbības politiku laika posmam no 2007. līdz 2013. gadam Komisija ierosina - koncentrēties uz prioritārām tēmām (sociālā kohēzija un reģionālā integrācija), - lielāko daļu līdzekļu veltīt nabadzības samazināšanai valstīs ar zemiem ienākumiem (tostarp arī valstīs, kas ietilpst valstu ar vidējiem ienākumiem zemākajā kategorijā), - īstenot savstarpējas intereses mērķtiecīgus pasākumus sadarbībā ar valstīm, kuras ietilpst valstu ar vidējiem ienākumiem augstākajā kategorijā, - turpināt sadarbību apakšreģionu integrācijas jomā Mercosur, Andu kopienas un Centrālamerikas valstīs, - koncentrēt visas Latīņamerikas reģionālo plānošanu uz nozarēm, kas atbilst reģionu stratēģiskajām interesēm, - atspoguļot reģiona nozīmību, piešķirot līdzekļus. Komisija atgādina, ka ir jāpastiprina Eiropas atbalsta koordinācija un jo īpaši jāuzlabo Eiropas līdzdalības redzamība. I-4.4.2. Atsevišķu dalībnieku īpašās nozīmes reģionā uzsvēršana. Stratēģijā pastiprinātām partnerattiecībām starp ES un Latīņameriku jāņem vērā arī reģiona lielo valstu nozīme un īpašā ietekme. Tas ir jo īpaši jāievēro attiecībā uz Brazīliju un Meksiku. Komisija ierosina izveidot specifiskus politiskos dialogus ar atsevišķām reģiona valstīm, kurām ir īpaša nozīme, kā arī atbilstīgi pielāgot sadarbības pasākumus. I-4.4.3. Kopējas ES un LAK augstākās izglītības telpas izveide. Saskaņā ar Gvadalaharas augstākā līmeņa sanāksmi Komisija noteikusi par prioritāru kopējas ES un LAK augstākās izglītības telpas izveidi. Tās mērķis ir no 2007. līdz 2013. gadam uzņemt Eiropas universitātēs vairāk kā 4 000 studentus un pasniedzējus no Latīņamerikas. I-4.4.4. Abu reģionu redzamības uzlabošana un saziņa. Atsevišķas sabiedriskās domas aptaujas norāda, ka Latīņamerikas iedzīvotāji ir salīdzinoši maz informēti par ES[2]. Līdzīga situācija attiecībā uz Latīņamerikas valstīm ir arī lielākajā daļā ES dalībvalstu. Šajā kontekstā abiem reģioniem ir jāuzlabo savstarpējā sapratne. Ir jāapsver pasākumi, jo īpaši kultūras jomā, kuri varētu uzlabot reģionu redzamību. Komisija plāno pastiprināti dalīties pieredzē un labā praksē attiecībā uz kultūras sadarbības jomu gan Latīņamerikas valstu starpā, gan starp reģionu un Eiropas Savienību. Tā iesaka ciešā sadarbībā ar dalībvalstu vēstniecībām katru gadu laikā ap 9. maiju (Eiropas diena) organizēt Eiropas nedēļu visās Latīņamerikas valstīs, kurās tā darbojas. I-5 ES un Latīņamerikas/Karību valstu augstākā līmeņa sanāksme Attiecībā uz augstākā līmeņa sanāksmi 2006. gada 12. maijā Vīnē Komisija uzskata, ka Gvadalaharas deklarācijas tēmas – sociālā kohēzija, reģionālā integrācija, daudzpusējā sadarbība – vēl joprojām ir aktuālas, tomēr ir nepieciešams tās padarīt konkrētākas. Komisija šajā augstākā līmeņa sanāksmē vēlas izpētīt, vai progress sarunās par asociācijas nolīgumu ar Mercosur ir pietiekams, lai šo nolīgumu varētu noslēgt. Šī augstākā līmeņa sanāksme sniegs arī iespēju, pamatojoties uz secinājumiem un ieteikumiem, ko sniegusi darba grupa, kas veica kopējo novērtējumu, sastādīt bilanci attiecībā uz panākto attīstību reģionālās integrācijas jomā Centrālamerikā un Andu kopienā un izvērtēt, vai ir visi vajadzīgie priekšnoteikumi ātrai sarunu atvēršanai attiecībā uz asociāciju nolīgumiem šo reģionu starpā. Turklāt šajā sanāksmē Komisija iepazīstinās ar savu atbalsta un sadarbības plānojumu 2007. līdz 2013. gadam. Tā aicinās sociālos partnerus un pilsonisko sabiedrību piedalīties sanāksmē. Tā pievērsīs īpašu uzmanību globāliem jautājumiem, jo īpaši cīņai pret narkotikām. I-6 Secinājumi Pēdējā desmitgadē ES un Latīņamerika ir apņēmušās stiprināt savas saiknes ar stratēģisku partnerattiecību palīdzību. Šajā paziņojumā Komisija sniedz virkni ieteikumu, kuru īstenošana būs atkarīga no visu attiecīgo dalībnieku iesaistīšanās. Komisija aicina Padomi un Parlamentu izvērtēt šos ieteikumus saskaņā ar pilnīgo izklāstu, kas pievienots šā dokumenta pielikumā. Komisija uzskata, ka tas ir jāapspriež ar Latīņamerikas partneriem. Tā vēlas rosināt pārdomas un uzsākt debates par iespējām pastiprināt ES un Latīņamerikas savienību. [1] Skatīt: http://europa.eu.int:8082/comm/external_relations/drugs/docs/strategy_05_12.pdf [2] “European Union perception in Latin America”, Focus Eurolatino - CJD/Latinobarómetro – 2004. un 2005.