Ženēvas akts stāsies spēkā pēc trim mēnešiem no dienas, kad to būs ratificējušas piecas puses (29. panta 2. punkts).

Ženēvas akta 11. pantā ir noteikts aizsardzības saturs. Minētā akta 11. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka katrai dalībpusei ir jānodrošina tiesiskie līdzekļi, lai novērstu cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes izmantošanu attiecībā uz tāda paša veida, bet atšķirīgas izcelsmes precēm, un attiecībā uz precēm, kas nav tāda paša veida preces, vai pakalpojumiem, ja šāda izmantošana norādītu uz (vai liecinātu par) saistību starp šādām precēm vai pakalpojumiem un aizsardzības saņēmējiem un varētu kaitēt to interesēm vai graut vai mazināt cilmes vietas nosaukuma (CVN) / ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (ĢIN) reputāciju, vai ja šādā izmantošanā negodīgi tiktu gūts labums no minētās reputācijas. Turklāt 11. panta 1. punkta b) apakšpunkts attiecas uz jebkuru citu praksi, kas var maldināt patērētājus par preču patieso izcelsmi, izcelšanos vai veidu. Ar 11. panta 2. punktu būtībā tiek paplašināta 11. panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošana, aptverot arī gadījumus, kas paredzēti TRIPS līguma 23. panta 1. punktā (“pat ja ir norādīta preču patiesā izcelsme vai ja cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāde tiek lietota tulkotā veidā vai ir papildināta ar tādiem vārdiem kā “stils”, “veids”, “tips”, “marka”, “imitācija”, “metode”, “kā ražots”, “kā”, “līdzīgs” vai tamlīdzīgi”), tomēr neierobežojot piemērošanas jomu līdz vīniem un stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem.

Reģistrācijas maksas ir palielinātas no CHF 500 līdz CHF 1000, un ir paredzēta turpmāka elastība, lai dalībvalstis pēc vajadzības varētu veikt papildu iemaksas budžetā. Par ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, ko pārceļ no vecās sistēmas uz jauno, ir jāmaksā pārejas maksa CHF 500. Dalībpuses var pieprasīt individuālu maksu, lai segtu izmaksas saistībā ar starptautiskās reģistrācijas izskatīšanu pēc būtības.

Attiecībā uz pieteikumu iesniegšanas un starptautiskās reģistrācijas procedūru — dalībpuses var pieprasīt paziņojumu par izmantošanas nodomu, ja tas ir vajadzīgs aizsardzībai atbilstoši to vietējiem tiesību aktiem (Ženēvas akta 5. panta 5. punkts un Lisabonas vienošanās un Lisabonas vienošanās Ženēvas akta Kopīgā reglamenta (“Kopīgais reglaments”) 5. noteikuma 4. punkts). Attiecībā uz informāciju par saikni starp produkta iezīmēm un tā ģeogrāfiskās izcelsmes norādi —, kuru saskaņā ar veco Lisabonas vienošanos var sniegt pēc izvēles, cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzība dalībpusē netiks nodrošināta, ja šī prasība attiecīgajā dalībpusē būs obligāta, taču pieteikums tai neatbildīs. Pieteikumos norāda, vai — ciktāl ir zināms to iesniedzējiem — aizsardzība nav piešķirta par konkrētiem cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes elementiem (5. noteikuma 5. punkts).

Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumu aizsardzību un to starptautisko reģistrāciju (1958) (turpmāk “Lisabonas vienošanās”) ir līgums, ko pārvalda Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācija (WIPO), un tam var pievienoties jauni dalībnieki, kas ir Parīzes konvencijas par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību puses. Minētās vienošanās dalībpusēm ir pienākums aizsargāt savā teritorijā pārējo dalībpušu cilmes vietu nosaukumus, kas ir atzīti un aizsargāti kā tādi izcelsmes valstī un reģistrēti WIPO Starptautiskajā birojā, ja vien tās viena gada laikā no reģistrācijas pieprasījuma dienas nepaziņo, ka tās nevar nodrošināt aizsardzību.

Nav attiecināms.

•Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

Ceļvedis par ES pievienošanos Lisabonas vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktam tika publicēts 2017. gada 21. decembrī, un ieinteresētās personas varēja iesniegt piezīmes līdz 2018. gada 18. janvārim. Noteiktajā termiņā tika saņemtas astoņas piezīmes. Visās, izņemot vienu, būtībā tika atbalstīta šī iniciatīva un ES pievienošanās. Trijās piezīmēs bija pausts uzskats, ka ES ir jāvirza apspriešanās par nelauksaimniecisko produktu ĢIN atzīšanu un aizsardzību. Divās piezīmēs bija izteikts iebildums pret saraksta izveidi, jo visām Savienības ĢIN ir jābūt aizsargājamām atbilstoši Ženēvas aktam.

•Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

Uzņēmuma AND International 2012. gada oktobrī veiktajā pētījumā “Value of production of agricultural products and foodstuffs, wines, aromatised wines and spirits protected by a geographical indication (GI)” [“Ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (ĢIN) aizsargātu lauksaimniecības un pārtikas produktu, vīnu, aromatizēto vīnu un stipro alkoholisko dzērienu produkcijas vērtība”] (http://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_en)

tika minētas vairākas priekšrocības, ko ES politika attiecībā uz ĢIN nodrošina patērētājiem (kvalitātes nodrošināšana), ražotājiem (sistēmas atvērtība visiem ražotājiem, kas izpilda kvalitātes prasības; godīga konkurence; uzcenojums; efektīva aizsardzība), sabiedrībai kopumā (vērtīgu produktu sasaiste ar lauku apvidiem; tradīciju saglabāšana; atkārtota ražotāju un patērētāju sasaiste) un videi (tradicionālu produktu sasaiste ar ainavām un lauksaimniecības sistēmām). Izvērtējot ekonomiskos datus par katru no 2768 ĢIN, kas reģistrētas ES-27 valstīs laikposmā no 2005. gada līdz 2010. gadam, pētījumā tika jo īpaši secināts, ka ar ĢIN aizsargāta produkta cena ir vidēji 2,23 reizes augstāka nekā salīdzināma ar ĢIN neaizsargāta produkta cena. ES ar ĢIN aizsargāto produktu pārdošanas vērtība (visās nozarēs) 2010. gadā bija EUR 54,3 miljardi (5,7 % no pārdošanas vērtības ES pārtikas un dzērienu nozarē kopumā); aplēstā minēto produktu eksporta vērtība ir EUR 11,5 miljardi (15 % no kopējā ES pārtikas un dzērienu nozares eksporta). .

•Ietekmes novērtējums

Labāka regulējuma prasībās attiecībā uz šo iniciatīvu nav noteikts, ka ir vajadzīgs ietekmes novērtējums, īstenošanas plāns vai sabiedriska apspriešana. Ceļvedis par ES pievienošanos Lisabonas vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktam tika publicēts 2017. gada 21. decembrī, un ieinteresētās personas varēja iesniegt piezīmes līdz 2018. gada 18. janvārim. Tika saņemtas astoņas piezīmes.

Pamatnostādnēs par labāku regulējumu ir precizēts, ka ietekmes novērtējums ir jāveic tikai tad, kad tas ir lietderīgi, un novērtējums ir jāveic katrā atsevišķajā gadījumā. Ietekmes novērtējums principā nav vajadzīgs, ja Komisijai ir mazas izvēles iespējas vai izvēles nav vispār. Tas attiecas uz šo gadījumu, jo pievienošanās Lisabonas vienošanās Ženēvas aktam ir pamatota, ņemot vērā Savienības ekskluzīvo kompetenci jautājumos, uz kuriem attiecas Ženēvas akts, un tas arī būtu loģisks secinājums pēc Lisabonas sistēmas, kurā iesaistījusies ES, pārskatīšanas procesa.

ES dalība dotu vairākas priekšrocības. Tas nodrošinātu, ka pašreizējās un turpmākās ĢIN, kas reģistrētas ES līmenī, bet ko attiecīgās septiņas ES dalībvalstis nav reģistrējušas Lisabonas Savienībā, var kļūt aizsargājamas Lisabonas sistēmā. ES ĢIN principā varētu iegūt ātru augsta līmeņa aizsardzību uz nenoteiktu laiku visās pašreizējās un turpmākajās Ženēvas akta dalībpusēs. Izveidotais daudzpusējais reģistrs uzlabotu Eiropas ĢIN reputāciju, pateicoties aizsardzības plašajam ģeogrāfiskajam aptvērumam atbilstoši Ženēvas aktam. Sagaidāms, ka uzlabotā ĢIN starptautiskā aizsardzība, kas iegūta ES pievienošanās rezultātā, nostiprinās un, iespējams, paplašinās ĢIN aizsardzības labvēlīgo ietekmi uz iekļaujošu izaugsmi un nodarbinātību lauksaimniecības nozarē, ražojot produktus ar augstu pievienoto vērtību, uz tirdzniecības un ieguldījumu plūsmām, uzņēmumu un jo īpaši MVU konkurētspēju, kā arī attiecībā uz iekšējā tirgus darbību un konkurenci un intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) aizsardzību. Lauksaimnieku un pārtikas ražotāju intelektuālā īpašuma tiesības uz to produktiem, kas aizsargāti ar ĢIN, ir neaizsargātas pret ļaunprātīgu izmantošanu un var tikt zaudētas, jo īpaši pasaules tirgos. ES pievienošanās Lisabonas sistēmai palīdzētu ieinteresētajām personām no lauku rajoniem aizsargāt pasaules līmenī to, kas ir vērtīgs vietējā līmenī, tādējādi pretojoties ierastajai globalizācijas tendencei virzīties uz vienotiem preču standartiem un lauksaimniecības produktu cenu samazināšanas spiedienam. Pašreizējā neskaidrajā politiskajā un ekonomiskajā situācijā tas būtu uzskatāms apliecinājums lauku kopienai, ka ES rīkojas, lai aizsargātu tās intereses visā pasaulē. Tā kā Ženēvas akts kopumā ir līdzvērtīgs ES tiesību aktiem par lauksaimniecības produktu ĢIN aizsardzību, nav paredzams, ka ES pievienošanās nolūkā būs jāveic nozīmīgi minēto tiesību aktu pielāgojumi pēc būtības.

No administratīvā viedokļa Ženēvas akts paredz vienotu noteikumu kopumu aizsardzības iegūšanai visās dalībpusēs un tādējādi arī vienkāršāku un efektīvāku mehānismu salīdzinājumā ar pašreizējo ES praksi reglamentēt dažādas vietējās procedūras, pieņemot divpusējus nolīgumus. No tirdzniecības politikas viedokļa tas apliecinās ES atbildīgo vadošo lomu multilaterālisma veicināšanā. Nav sagaidāms, ka ES pievienošanās radīs papildu izmaksas vai slogus ES uzņēmējiem vai ES dalībvalstīm, kas vēlas, lai to ĢIN tiktu aizsargātas Lisabonas sistēmā, salīdzinot ar līdzšinējo situāciju. Tieši pretēji — ir sagaidāms, ka pievienošanās pat samazinās šīs administratīvās izmaksas un slogus.

Uzņēmumiem ES pievienošanās neradīs papildu izmaksas vai administratīvus slogus saistībā ar pielāgošanos, atbilstības nodrošināšanu vai darījumu kārtošanu, izņemot iespējamas individuālas maksas par pārbaudi, ko var piemērot Lisabonas Savienības dalībvalstis, taču tās samazināsies par summu, kuru varēs ietaupīt, pateicoties tam, ka tiek izmantota starptautiskā procedūra.

Ženēvas akts pieļauj, ka ES pievienojas kopā ar tās dalībvalstīm. Tomēr, ņemot vērā ES lauksaimniecības produktu ĢIN aizsardzības sistēmas vienotību un visaptveramību, visi cilmes vietu nosaukumi (CVN) vai ĢIN, ko minētās septiņas ES dalībvalstis ir iesniegušas aizsardzībai Lisabonas sistēmā (pašlaik aptuveni 800) un kas ir aizsargājami atbilstoši ES tiesību aktiem, vairs nav jāaizsargā ar valsts tiesību aktiem, bet ir jāaizsargā tikai ar ES tiesību aktiem. Minētais attieksies arī uz tādu ĢIN aizsardzību, kuru izcelsme ir trešās valstīs, kas ir Lisabonas Savienības dalībvalstis, un kuras arī iesniedza aizsardzībai šādas trešās valstis. Tādējādi ES pievienošanās radīs ES dalībvalstīm mazāku administratīvo slogu saistībā ar to dalību Lisabonas sistēmā.

Proti, pēc ES pievienošanās būs iespēja veikt meklēšanu Lisabonas sistēmas reģistrā — tā vietā, lai sīki apspriestu ĢIN divpusējo aizsardzību. Tas atbilstu praksei, kāda pastāv citās intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) jomās, proti, kad ES iesaista savus partnerus, lai tie pievienotos un izpildītu starptautiskus nolīgumus par IĪT, piemēram, Bernes Konvenciju par autortiesībām un Madrides Protokolu par preču zīmēm, nevis izveido atšķirīgu uzņēmumu tīklu, kas varētu maldināt ieinteresētās personas.

ES pievienošanās, iespējams, veicinās to, ka vairāk trešo valstu pievienosies Lisabonas sistēmai, jo tādējādi tām tiktu nodrošināta piekļuve aizsardzībai visā Lisabonas Savienībā un tās varētu gūt labumu no efektīvas pārbaudes procedūras attiecībā uz individuālām ĢIN, ja vien to sistēma būs līdzvērtīga ES sistēmai.

ES pievienošanās var radīt arī labvēlīgu ietekmi attiecībā uz jaunattīstības valstīm, kas apsver iespēju pievienoties Ženēvas aktam, jo to ĢIN varētu iegūt aizsardzību ES ar Lisabonas sistēmas starpniecību. Interesi par pievienošanos Lisabonas Savienībai ir izrādījis arī Āfrikas IĪ birojs OAPI, kura sastāvā ir 17 locekļi, un tā ir labvēlīga zīme, kas liecina, ka ĢIN ir pievilcīgs instruments, lai aizsargātu jaunattīstības valstu lauksaimnieku tiesības un tradicionālās vērtības.

Par iespējamiem trūkumiem varētu uzskatīt šādus aspektus: dalība Lisabonas sistēmā vēl ir ierobežota un pastāv bažas, ka progress ĢIN jomā PTO ietvaros varētu kļūt vēl nesasniedzamāks; dažas ES dalībvalstis ir skeptiski noskaņotas par ES pievienošanos; pastāv neskaidrība par finansiālo ietekmi. Tomēr modernizētajai sistēmai, ko paredz Ženēvas akts, būtu jābūt pievilcīgākai potenciālajiem jaunajiem dalībniekiem; progresam WIPO varētu pat būt netieša labvēlīga ietekme uz PTO notiekošajām apspriedēm par ĢIN, radot attiecīgu sinerģiju un virzot pārskatīto Lisabonas vienošanos tuvāk PTO procesam; ES dalībvalstīm, kurām ir iebildumi pret Lisabonas sistēmu, nebūs jāpievienojas; un Lisabonas Savienības dalībvalstis ir guvušas panākumus savos centienos nodrošināt Lisabonas sistēmas finanšu stabilitāti.

Kopumā priekšrocības, ko radīs ES pievienošanās Lisabonas vienošanās Ženēvas aktam, būs lielākas nekā trūkumi. Lai īstenotu ES pievienošanos Lisabonas sistēmai, Komisijai būs jāsagatavo tādu tiesību aktu priekšlikums, kas vajadzīgi, lai būtu iespējama ES pievienošanās Lisabonas vienošanās Ženēvas aktam un tā īstenošana.

•Normatīvā atbilstība un vienkāršošana