1.IEVADS

Regulā (ES) Nr. 517/2014 ir paredzēts samazināt fluorogļūdeņražu (HFC) daudzumus, ko uzņēmumi drīkst laist ES tirgū, t. i., importējot vai ražojot, un tādējādi tiks samazinātas šo stipro siltumnīcefekta gāzu emisijas atmosfērā. Šī pakāpeniskā samazināšana sākās 2015. gadā un samazinās atļauto HFC piegādi: samazinājums par 79 % 2030. gadā salīdzinājumā ar 2009.–2012. gadu. No tā izriet, ka, salīdzinot ar status quo scenāriju, 2030. gadā tiks aiztaupītas divas trešdaļas no emisijām. Tādējādi tiks sniegts nozīmīgs ieguldījums Eiropas Savienības klimata mērķu izpildē.

HFC emisiju samazināšanas jautājums tiek risināts arī globālā līmenī. Saskaņā ar Monreālas protokolu par ozona slāni noārdošām vielām šogad ir panākta vienošanās par HFC globālā patēriņa un ražošanas pakāpenisku samazināšanu. Tas sekmēs siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu pasaules mērogā Parīzes nolīguma kontekstā.

Tāpēc tādu iekārtu un izstrādājumu ražotājiem, kas izmanto HFC, ir jāpāriet uz klimatam draudzīgāku alternatīvu izmantošanu. Tā kā tehnikas progress pēdējos gados guvis ir lielus panākumus, pāreja uz piemērotām un energoefektīvām alternatīvām ar zemu globālās sasilšanas potenciālu (GSP) ir kļuvusi iespējama daudziem iekārtu un izstrādājumu veidiem. Tomēr šo pāreju uz klimatam draudzīgākām alternatīvām var apdraudēt netehnoloģiski šķēršļi, tādējādi radot pārmērīgi augstas izmaksas.

Lai atvieglotu HFC pakāpeniskās samazināšanas pasākumu ieviešanu un atbalstītu zaļo tehnoloģiju izstrādi, likumdevēji nolēma lūgt Komisiju kartēt potenciālos ierobežojumus klimatam draudzīgo alternatīvu laišanai tirgū. Regulas (ES) Nr. 517/2014 11. panta 6. punkts uzdod Komisijai, “balstoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem, apkopot informāciju par dalībvalstu kodeksiem, standartiem vai tiesību aktiem, kas attiecas uz aizstājējtehnoloģijām, kuras dzesēšanas, gaisa kondicionēšanas un siltumsūkņu iekārtās un putās izmanto fluorētu siltumnīcefekta gāzu alternatīvas”. Komisijai līdz 2017. gada 1. janvārim ir jāpublicē kopsavilkuma ziņojums par apkopoto informāciju.

Papildus situācijas analīzei valstu līmenī šis ziņojums arī aptver tiesību aktus un standartus Eiropas un starptautiskā līmenī, jo šie standarti nosaka uzņēmumu plaši izmantotus novērtēšanas kritērijus drošai aprīkojuma izmantošanai visā Eiropā. Daudzas jaunattīstības valstis pārņem Eiropas un starptautiskos standartus un padara tos obligāti ievērojamus pašas savos tiesību aktos. Tāpēc, ja tādi standarti rada nepamatotus šķēršļus klimatam draudzīgo tehnoloģiju ieviešanai, šo standartu nevēlamā ietekme sasniedz tirgus tālu aiz ES robežām.

Lai veicinātu šo jautājumu risināšanu, Komisija kopš Regulas (ES) Nr. 517/2014 pieņemšanas ir vadījusi plašas apspriešanās ar ieinteresētajām pusēm, ieskaitot pārrunas Apspriežu forumā, kas izveidots saskaņā ar Regulas 23. pantu, kā arī uzdevusi ārējam konsultantam sniegt analīzi, tostarp veikt anketēšanu, prasot aptaujas datus no dalībvalstu valsts pārvaldes iestādēm. Šī ziņojuma pamatā ir šī analīze un apspriežu process.

2.KODEKSU, STANDARTU UN TIESĪBU AKTU SVARĪGUMS

Kodeksi, standarti un tiesību akti var netieši ietekmēt fluorogļūdeņražu alternatīvu izmantošanu, nosakot aprīkojuma un tā komponentu projektēšanai vai ražošanai, aprīkojuma uzstādīšanai, kā arī tā apkopei, uzturēšanai un demontāžai tādas prasības, kas nav savienojamas ar konkrētas alternatīvas tehnoloģijas izmantošanu.

Piemērotajām alternatīvām, lai arī tās bieži var būt klimatam draudzīgākas un energoefektīvākas nekā HFC, piemīt pašām savi trūkumi, piemēram, uzliesmojamība, slikta materiālu savietojamība, toksiskums, vai arī tām var būt nepieciešami augstāki darba spiedieni. Tomēr šos trūkumus parasti var novērst ar piemērotu izstrādājuma dizainu un aprīkojuma pareizu apkopi. Klimatam draudzīgas alternatīvas, kuras var izmantot, ir: oglekļa dioksīds (CO2), amonjaks (NH3), ogļūdeņraži un nepiesātinātie HFC (HFO).

Lai gan ir jāuztur drošības līmeņi un jāminimizē riski, standarti, kodeksi un tiesību akti ir jāpielāgo tehnikas progresam un HFC pakāpeniskas samazināšanas un Parīzes nolīguma kontekstā ir jāļauj izmantot klimatam draudzīgākas alternatīvas gadījumos, kad to darīt ir droši.

Pārskats par attiecīgajiem Eiropas līmeņa tiesību aktiem un standartiem

Izstrādājumu un aprīkojumu ražotājiem, uzstādītājiem un gala lietotājiem ir jāievēro virkne tiesību aktu un standartu, kas ir spēkā Eiropas līmenī. Dažas no prasībām attiecas uz aukstumaģentu vai putu radītājvielu drošu lietošanu. Tomēr vairums prasību tieši neattiecas uz konkrēta aukstumaģenta vai putu radītājvielas lietošanu, bet aptver vispārējus drošības aspektus.

Eiropas standartus nosaka Eiropas standartizācijas iestādes, CEN un CENELEC, un tehnisko specifikāciju noteikšanā tie balstās uz nozares ieinteresēto personu līdzdalību. Atšķirībā no tiesību aktiem standartu lietošana parasti nav obligāta (ja vien tie konkrēti nav iekļauti tiesību aktos vai komerciālajos līgumos), bet ir plaši atzīts, ka attiecīgā Eiropas standarta stingra ievērošana ir svarīgs veids, kā parādīt, ka aprīkojums ir lietošanā drošs. No tā izriet, ka, neraugoties uz to, ka standarti var nebūt obligāti, tie tiek plaši piemēroti un tādējādi tiem ir nozīmīga ietekme.

Daži no Eiropas līmenī pieņemtajiem standartiem ir saskaņoti ar plašākiem starptautiskiem standartiem un kodeksiem, piemēram, IEC un ISO standartiem. Svarīgāko to Eiropas standartu pārskats, kas saistīti ar aukstumaģentiem un putu radītājvielām, ir sniegts 1. tabulā.

1. tabula. To Eiropas līmeņa standartu kopsavilkums, kas saistīti ar piemērošanu dzesēšanas, gaisa kondicionēšanas, siltumsūkņu un putu nozarēs

Standarts Nolūks EN 378: 2008 Aukstumsistēmas un siltumsūkņi. Drošuma un vides prasības.. EN 378 sniedz praktiskus noteikumus, kā definēt svarīgus parametrus, piemēram, maksimālo aukstumaģenta daudzumu. Tas ir saskaņots ar dažām no iepriekš minētajām ES direktīvām. IEC EN 60335-2-24 Elektrisko mājsaimniecības ierīču un līdzīgu elektroierīču drošuma prasības. IEC EN 60335-2-40 Drošuma prasības elektriskajiem siltumsūkņiem, gaisa kondicionieriem un mitruma regulatoriem. IEC EN 60335-2-89 Drošības prasības komerciālajām dzesēšanas ierīcēm. EN 1127-1 Sprādzienbīstama vide — sprādzienu novēršana un aizsardzība pret tiem. EN 60079 Prasības elektriskajām sistēmām, kas tiek izmantotas potenciāli sprādzienbīstamā vidē; plašs standartu kopums, daži no kuriem ir ļoti svarīgi dzesēšanai, gaisa kondicionēšanai un siltumsūkņiem. EN 13463 Neelektriskais aprīkojums izmantošanai potenciāli sprādzienbīstamā vidē.

Svarīgākie standarti dzesēšanai, gaisa kondicionēšanai un siltumsūkņiem ir EN 378, kā arī izstrādājumu standarti IEC EN 60335-2-40 (gaisa kondicionēšanas sistēmām) un IEC EN 60335-2-89 (iebūvētajām un attālinātajām komerciālajām dzesēšanas ierīcēm), kuri ir prioritāri salīdzinājumā ar EN 378. Standarts EN 378 pavisam nesen ir pārskatīts. Tā paralēlais standarts starptautiskā līmenī ir ISO 5149. Starptautiskā līmenī standartu IEC 60335-2-40 un IEC 60335-2-89 grozījumi pašlaik tiek apspriesti attiecīgajās IEC komitejās. Kad tiks panākta vienošanās par šo standartu jaunu versiju, sagaidāms, ka attiecīgi tiks mainīti paralēlie Eiropas standarti IEC EN 60335-2-40 un IEC 60335-2-89. Atbildīgās standartizācijas tehniskās komitejas šiem standartiem Eiropas līmenī ir CEN/TC 182 “Dzesēšanas sistēmas, drošības un vides prasības” un CLC/TC 61 “Elektrisko mājsaimniecības ierīču un līdzīgu elektroierīču drošība”.