2. NODAĻA

Budžeta un finanšu pārvaldība

SATURS

Ievads 2.1.–2.2.

Budžeta pārvaldība 2017. gadā 2.3.–2.12.

Salīdzinot ar budžetu, DFS ceturtajā gadā budžeta saistības bija augstā līmenī un maksājumi joprojām bija zemā līmenī 2.3.–2.5.

Nenokārtotās budžeta saistības pārsniedza pagājušā gada rekordu 2.6.–2.8.

Maksājumu vispārējā rezerve un īpašie instrumenti ir svarīgas elastības sastāvdaļas 2.9.–2.12.

Finanšu pārvaldības jautājumi saistībā ar 2017. gada budžetu 2.13.–2.45.

No ESI fondiem pieejamo līdzekļu izlietošana dalībvalstīm joprojām sagādā problēmas 2.13.–2.19.

Dalībvalstis iesniedza galīgos struktūrfondu pieprasījumus saistībā ar 2007.–2013. gada DFS 2.20.–2.22.

Sniedzot palīdzību trešām valstīm, aizvien vairāk tiek izmantoti alternatīvie finansēšanas modeļi 2.23.–2.27.

ES finansējums, ko piešķir finanšu instrumentiem, ir ievērojami pieaudzis 2.28.–2.41.

Pastāv problēmas saistībā ar dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem 2.29.–2.35.

Eiropas Stratēģisko investīciju fonds darbojas pilnvērtīgāk 2.36.–2.39.

Izveidots Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai 2.40.–2.41.

ES budžeta risks joprojām ir ievērojams 2.42.–2.45.

Nākotnes ES budžeta riska faktori un problēmas 2.46.–2.51.

Pastāv iespēja, ka radīsies pārmērīgs neatlīdzināto deklarāciju uzkrājums 2.47.

2014.–2020. gada DFS nenokārtoto budžeta saistību finansēšana radīs problēmas nākamajai DFS 2.48.–2.49.

Apvienotā Karaliste izstājas no ES 2.50.

Neatrisinātie pārskatatbildības jautājumi varētu vērsties plašumā 2.51.

Secinājumi un ieteikumi 2.52.–2.62.

Secinājumi 2.52.–2.61.

Ieteikumi 2.62.

2.1. pielikums. Izceļamie budžeta grozījumu punkti

2.2. pielikums. Palielinājums īpašajos instrumentos

PALĀTAS APSVĒRUMI IEVADS 2.1. Šajā nodaļā ir aprakstīti rezultāti, ko esam ieguvuši, pārskatot svarīgākos ES budžeta un finanšu pārvaldības jautājumus. Tāpat šajā nodaļā ir apzināti daži riska faktori un problēmas, ar ko saskarsies nākamie budžeti. Par pamatojumu daļēji ir izmantoti viedokļi, kas pausti vairākos īpašajos ziņojumos un informatīvajos apskatos. 2.2. Apsverot ES nākotni, 2017. gada jūnijā Komisijai laida klajā “Pārdomu dokumentu par ES finanšu nākotni”, kurā bija norādīts uz nākotnes finansēšanas iespējām (1). Mēs devām ieguldījumu apspriešanā, publicējot divus informatīvos apskatus (2). 2018. gada 2. maijā Komisija bija sagatavojusi priekšlikumu nākamajai daudzgadu finanšu shēmai (DFS), kas sāksies 2021. gadā (3). BUDŽETA PĀRVALDĪBA 2017. GADĀ Salīdzinot ar budžetu, DFS ceturtajā gadā budžeta saistības bija augstā līmenī un maksājumi joprojām bija zemā līmenī 2.3. 2017. gadā ES uzņēmās saistības par 158,7 miljardiem EUR (99,3 %) no kopējām saistību apropriācijām 159,8 miljardu EUR apmērā, kas bija pieejamas pieņemtajā budžetā (4). Ņemot vērā arī īpašos instrumentus, summas, par kurām bija uzņemtas saistības, pārsniedza DFS maksimālo apjomu par 3,1 miljardu EUR (sk. 2.1. izcēlumu ). 2.1. izcēlums. 2017. gada budžeta izpilde Piezīme. DFS maksimālais apjoms ir lielākā ikgadējā summa, ko var izlietot saskaņā ar kārtējo DFS regulu. Tomēr saistību apropriācijas un to izlietojums drīkst pārsniegt maksimālo apjomu par vērtību, kas atbilst īpašajiem instrumentiem (sk. DFS regulas 3. panta 2. punktu). Avots: Eiropas Savienības 2017. finanšu gada konsolidētie pārskati, Budžeta izpildes ziņojumi un skaidrojumi, 4.1.–4.3. skaidrojums un 2017. gada tehniskā korekcija. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.4. Tāpat kā 2016. gadā kopējie maksājumi 2017. gadā bija daudz zemākā līmenī, nekā paredzēts. Tie bija 18,2 miljardi EUR zem DFS noteiktā maksimālā apjoma (sk. 2.1. izcēlumu ). Jau paredzēdamas zemāku maksājumu līmeni, budžeta lēmējiestādes noteica sākotnējo 2017. gada budžetu 134,5 miljardus EUR, 8,4 miljardus EUR zem DFS maksimālā apjoma maksājumu apropriācijām, kas ir 142,9 miljardi EUR (5). Tā kā gada pirmajos astoņos mēnešos īstenošana bija lēna, Komisija ierosināja budžeta grozījumus (06/2017), ar ko maksājumu apropriācijas tika samazinātas par 7,7 miljardiem EUR (sk. 2.1. pielikumu ). Šā iemesla dēļ, kā arī ņemot vērā izmaiņas ieņēmumos (galvenokārt naudas sodi), dalībvalstu 2017. gada iemaksas samazinājās par 9,8 miljardiem EUR, bet tas varētu izraisīt attiecīgi augstākas iemaksas 2018.–2020. gadā. Ievērojami lielākas vajadzības pēc maksājumiem kārtējās DFS noslēgumā varētu radīt spiedienu uz maksājumu apropriācijām noteiktajiem maksimālajiem apjomiem. 2.4. Komisija pastāvīgi uzrauga ES budžeta izpildi. Vajadzības gadījumā tā iesniedz budžeta lēmējinstitūcijai priekšlikumus par apropriāciju līmeņa koriģēšanu. 2.5. Galvenais iemesls zemajam maksājumu līmenim bija tas, ka dalībvalstis saistībā ar 2014.–2020. gada Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondiem) iesniedza deklarācijas par mazākām summām, nekā paredzēts. Komisijas un dalībvalstu paskaidrotie iemesli sīkāk ir analizēti 2.15. un 2.16. punktā. 2.5. Salīdzinot ar 2016. gadu, ESI fondu 2014.–2020. gada plānošanas perioda budžeta izpilde 2017. gadā ir uzlabojusies. Maksājumi, kas veikti 2017. gadā, 1,5 reizes pārsniedz 2016. gada līmeni. Pēc tam, kad ar budžeta grozījumu Nr. 6/2017 maksājumu apropriācijas tika samazinātas par 5,9 miljardiem EUR, 2017. gadā tika panākta nobalsotā budžeta pilnīga izpilde. Turklāt tika izlietoti 5,4 miljardi EUR piešķirto ieņēmumu. PALĀTAS APSVĒRUMI Nenokārtotās budžeta saistības pārsniedza pagājušā gada rekordu 2.6. Tā kā gandrīz pilnībā tika izmantota saistībām pieejamā summa un maksājumu līmenis bija zems (sk. 2.4. un 2.5. punktu), nenokārtotās budžeta saistības palielinājās līdz jaunam rekordam – 267,3 miljardiem EUR (2016. gadā – 238,8 miljardi EUR). Tas ir par 72,9 miljardiem EUR vairāk nekā nenokārtotās budžeta saistības 2010. gadā (194,4 miljardi EUR), kas bija iepriekšējās DFS ceturtais gads (sk. 2.2. izcēlumu ). Ņemot vērā, ka 2014.–2020. gada DFS ir līdzīga lieluma shēma kā 2007.–2013. gada shēma, šis pieaugums ir ievērojams. Komisija uzskata, ka 2016. un 2017. gada palielinājumi ir daļa no ESI fondu īstenošanas normālā cikla (6) (7). 2.7. Mūsu projekcija (8) norāda uz to, ka līdz DFS beigām 2020. gadā nenokārtotās budžeta saistības pieaugs vēl vairāk (sk. 2.2. izcēlumu ). PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.8. 2018.–2020. gadā ievērojami pieaugs risks, ka ar pieejamajām maksājumu apropriācijām nepietiks, lai nokārtotu visus maksājumu pieprasījumus (sk. 2.12. un 2.47. punktu). Ja maksājumu prognoze turpmākiem gadiem būtu precīzāka, šo risku būtu vieglāk pārvaldīt. 2.8. Saskaņā ar vidēja termiņa maksājumu prognozi, kas Padomei un Eiropas Parlamentam iesniegta 2017. gada oktobrī, Komisija uzskata, ka koriģētais maksājumu maksimālais apjoms būs ilgtspējīgs līdz DFS beigām 2020. gadā, ņemot vērā 2017. gada maksājumu vispārējās rezerves (MVR) pārvietošanu uz 2019. un 2020. gadu. Komisija uzsver, ka vidēja termiņa prognozes precizitāte daļēji ir atkarīga no dalībvalstu iesniegtajām prognozēm attiecībā uz dalītas pārvaldības programmām. Turklāt ikgadējā budžeta procedūrā faktiski piešķirto maksājumu apropriāciju līmenis ir atkarīgs no budžeta lēmējinstitūcijas lēmuma. 2.2. izcēlums. Nenokārtotās budžeta saistības, budžeta saistības un maksājumi, ieskaitot projekcijas līdz pašreizējās DFS beigām Avots: 2007.–2017. gadam: Eiropas Savienības konsolidētie gada pārskati; Eiropas Revīzijas palātas projekcijai 2018.–2020. gadam: DFS regula un 2017. gada tehniskā korekcija. PALĀTAS APSVĒRUMI Maksājumu vispārējā rezerve un īpašie instrumenti ir svarīgas elastības sastāvdaļas 2.9. Pēc DFS vidusposma pārskatīšanas (9) budžeta lēmējiestādes grozīja DFS regulu (10), īpaši tāpēc, lai palielinātu maksājumu vispārējo rezervi (GMP) (11) un lai mainītu četrus īpašos instrumentus (12). 2.10. Lielākā GMP summa, kas būs pieejama izlietošanai 2018.–2020. gadā, būs 36,5 miljardi EUR, kas ir par 5,9 miljardiem EUR vairāk nekā agrāk (sk. 2.3. izcēlumu ). Tā ir liela summa, kas varētu palīdzēt samazināt nākotnē neizpildīto maksājumu uzkrājumu (sk. 2.47. punktu). GMP vērtība atbilst starpībai starp veiktajiem maksājumiem un DFS maksājumu maksimālo apjomu (13). Līdz 2017. gada beigām summas, kas bija uzkrātas maksājumu vispārējai rezervei, sasniedza apmēram 33,5 miljardus EUR (14). 2.3. izcēlums. Maksājumu vispārējā rezerve Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz DFS regulu. PALĀTAS APSVĒRUMI 2.11. Īpašie instrumenti ir pastiprināti divos veidos. Pirmkārt, ir palielinātas summas, kas pieejamas rezervei palīdzībai ārkārtas gadījumos un elastības instrumentam (sk. 2.2. pielikumu ). Otrkārt, sākot ar 2017. gadu, nu ir iespējams pārvietot uz elastības instrumentu summas, kas paliek pāri no Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda un Eiropas Savienības Solidaritātes fonda. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.12. Lai gan ir palielināta budžeta elastība iespējamo problēmu risināšanai, pastāv risks, ka ar to tomēr nepietiks. Turklāt, kā esam ziņojuši iepriekš, vēl nav atrisināts jautājums par to, vai īpašos instrumentus būtu jāieskaita maksājumu apropriāciju maksimālajā apjomā (15). Šī neskaidrība pavairo risku, ka veidosies neizpildīto maksājumu uzkrājums (sk. 2.47. punktu). 2.12. Komisija atgādina, ka Padome, 2016./2017. gadā veicot daudzgadu finanšu shēmas vidusposma pārskatīšanu, ir noraidījusi tās priekšlikumu atrisināt jautājumu par īpašo instrumentu maksājumiem. Priekšlikumā regulai par DFS 2021.–2027. gadam Komisija ir ierosinājusi atrisināt šo problēmu (sk. DFS regulas 2021.–2027. gadam 2. panta 2. punktu (COM(2018) 322, 2.5.2018.)). Turklāt Komisija uzskata, ka neizpildīto maksājumu uzkrājuma veidošanās risks šajā DFS ir ļoti ierobežots. Komisija atsaucas uz savu atbildi par 2.8. punktu. FINANŠU PĀRVALDĪBAS JAUTĀJUMI SAISTĪBĀ AR 2017. GADA BUDŽETU No ESI fondiem pieejamo līdzekļu izlietošana dalībvalstīm joprojām sagādā problēmas 2.13. Dažās dalībvalstīs Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondu) nenokārtotās budžeta saistības veido ievērojamu daļu no vispārējās valdības izdevumiem. To var redzēt 2.4. izcēlumā , kur parādīta arī katrai dalībvalstij 2017. gadā veikto maksājumu summa un dalībvalstu nenokārtotās budžeta saistības 2017. gada beigās. 2.13. Šāds ESI fondu nenokārtoto saistību līmenis šajā posmā atbilst normālam īstenošanas ciklam, kā novērots attiecībā uz šiem fondiem. Nenokārtotās saistības ievērojami pieauga 2014.–2020. gada saistību apropriāciju sekmīga ikgadējā profila, n+3 noteikuma ieviešanas un lēnās īstenošanas rezultātā. Komisija atsaucas uz savu atbildi par Revīzijas palātas 2016. gada pārskata 2.14. punktu. 2.4. izcēlums. Nenokārtotās budžeta saistības 2017. gada beigās un dalībvalstu 2017. gadā veiktie maksājumi miljonos EUR Nenokārtotās budžeta saistības procentos no valsts 2017. gada vispārējās valdības izdevumiem Avots: Eiropas Revīzija palāta, pamatojoties uz Komisijas sniegto informāciju. Eurostat dati par vispārējās valdības izdevumiem par 2017. gadu, 2018. gada aprīlis. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.14. Apguve (16) ir bijusi īpaši lēna. DFS ceturtajā gadā – 2017. gadā – dalībvalstis apguva vidēji 16,4 % (2010. gadā – 22,1 %) no piešķirtajām summām. 2.5. izcēlumā ir salīdzināta apguve katrā dalībvalstī 2017. gadā (17) ar apguvi 2010. gadā (18). 2.14. Komisija neuzskata, ka apguves problēmu risks 2014.–2020. gada plānošanas perioda beigās varētu būt augstāks nekā 2007.–2013. gadā. Ņemot vērā n+3 noteikumu un pašreizējos atlases rādītājus, kā arī apstiprinātos maksājumus, Komisija uzskata, ka līdz 2014.–2020. gada plānošanas perioda beigām potenciāli ir iespējams sasniegt tādu pašu apguves līmeni kā 2007.–2013. gadā. 2.5. izcēlums. Dalībvalstu apguves rādītāji līdz 2017. gada beigām un līdz 2010. gada beigām Avots: Eiropas Revīzija palāta, pamatojoties uz Komisijas sniegto informāciju. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.15. Komisija uzskatīja, ka kavēšanos galvenokārt izraisīja iepriekšējās DFS vēlāka slēgšana, tiesību aktu vēla pieņemšana un grūtības pielāgoties pašreizējās DFS ievērojamajām izmaiņām un īstenot tās (19). 2.15. Attiecībā uz ELFLA tiesību aktu vēlas pieņemšanas dēļ iekavētais laiks tika ātri atgūts, un 2014.–2020. gada plānošanas perioda maksājumi tiek veikti ļoti sekmīgi. 2.16. Mēs aptaujājām sešas dalībvalstis (20), kurās līdz 2017. gada beigām bija viszemākie apguves līmeņi. Šo dalībvalstu atbildes lielā mērā apstiprināja Komisijas paskaidrotos galvenos iemeslus (sk. 2.6. izcēlumu ). 2.6. izcēlums. Aptaujas rezultāti Ietekmes līmenis Komisijas doto iemeslu novērtējums (vidēja ietekme vai liela ietekme) — Aizkavējās dažu tiesību aktu un 2014.–2020. gada darbības programmu norādījumu pieņemšana, kā arī pašu darbības programmu pieņemšana. — Pagāja ilgāks laiks nekā paredzēts, lai pabeigtu atbildīgo iestāžu izraudzīšanās procesu. — Izraudzīšanās procesu ietekmēja tas, ka aizkavējās 2007.–2013. gada perioda ES līdzekļu apguve un slēgšanas procedūras. — Pagāja ilgāks laiks nekā paredzēts, lai neatkarīga revīzijas struktūra apstiprinātu atbildīgo iestāžu izraudzīšanos. — Pagāja ilgāks laiks nekā paredzēts, lai darbības programmu pieņemšanas laikā nodrošinātu ex ante nosacījumu izpildi. — Vairs nebija tik steidzami iesniegt maksājumu pieprasījumus Komisijai, jo deklarēšanas periodu pagarināja par vienu gadu (N+3 saistību atcelšanas noteikums). Piezīme. Pastāvīgajām pārstāvniecībām izsūtītajā aptaujas anketā mēs lūdzām sešām dalībvalstīm novērtēt, vai Komisijas dotajiem iemesliem bija liela, vidēja, maza vai nekāda ietekme uz apguves kavējumiem. Mūsu analīzē iemesla ietekme ir uzskatīta par “vidēju” vai “lielu”, ja lielākajā daļā atbilžu tas tā bija norādīts. Lielākā daļa respondentu neviena iemesla ietekmi nenovērtēja kā “zemu” vai “nekādu”. Avots: Eiropas Revīzijas palātas aptauja. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.17. Jau 2016. gada pārskatā mēs norādījām, ka dalībvalstīm var rasties problēmas apzināt pietiekami kvalitatīvus projektus. Mūsu revīzijas darbā apstiprinājās, ka dalībvalstīm ir jāpanāk kompromiss starp ātru līdzekļu apguvi un kvalitatīvu projektu izstrādi, kas prasa laiku (21). 2.18. Esam publicējuši divus īpašos ziņojumus, kurus te ir vērts pieminēt: vienu – par 2007.–2013. gada DFS programmu slēgšanas kārtību, otru – par to, cik efektīvi Komisija palīdz dalībvalstīm apgūt līdzekļus (22). Cita starpā mēs konstatējām, ka tiesiskā regulējuma vēla pieņemšana izraisīja kavējumus, kas savukārt skāra īstenošanu, un ka arī DFS periodu pārklāšanās situāciju ar kavējumiem pasliktināja. Lai izvairītos no apguves problēmām nākamajā DFS, būs svarīgi savlaicīgi pieņemt tiesību aktus un nodrošināt ESI fondiem piemērojamā tiesiskajā regulējuma lielu stabilitāti. 2.18. Komisija vairākkārt ir uzsvērusi, ka ir ļoti svarīgi, lai likumdevēji laikus pieņemtu tiesību aktus. Attiecībā uz 2021.–2027. gada plānošanas periodu Komisija ir iesniegusi tiesību aktu priekšlikumus 2018. gada maijā un jūnijā, t. i., 30 mēnešus pirms plānošanas perioda attiecināmības perioda plānotā sākuma. 2.19. DFS periodu ilgāka pārklāšanās rada papildu slogu dalībvalstu iestādēm, un tas izraisa vēl vairāk kavējumu. 2.19. Komisija uzskata, ka attiecināmības periodu pārklāšanās ir tikai viens no vairākiem faktoriem, kas veicina kavējumus turpmāko periodu īstenošanā. Notiek mijiedarbība ar citiem būtiskiem faktoriem, piemēram, priekšfinansējuma līmeni, saistību atcelšanas noteikumiem un neto finanšu korekciju piemērošanu, ja Komisijai iesniegtajos pārskatos saglabājas nopietni pārkāpumi. Lai mazinātu pārklāšanos, Komisija ir iesniegusi vairākus priekšlikumus nākamajam, 2021.–2027. gada plānošanas periodam (tie paredz atgriezties pie n+2 saistību atcelšanas noteikuma, racionalizēt avansu līmeni un pilnīgi pārjaunot pārvaldības un kontroles sistēmas, lai nodrošinātu raitu īstenošanu). Dalībvalstis iesniedza galīgos struktūrfondu pieprasījumus saistībā ar 2007.–2013. gada DFS 2.20. Dalībvalstis bija iesniegušas galīgos struktūrfondu pieprasījumus (23) saistībā ar 2007.–2013. gada DFS līdz 2017. gada marta beigām (24). 2.21. 2017. gada beigās nenokārtotās budžeta saistības struktūrfondos sasniedza 11,7 miljardus EUR jeb 3,4 % no kopējām summām, kas piešķirtas 2007.–2013. gada DFS (sk. 2.7. izcēlumu ). 2.21. Komisija 2018. gadā slēgs ievērojamu skaitu programmu, un tas ļoti būtiski samazinās nenokārtotās saistības. ERAF un KF nenokārtoto saistību kopsumma 2018. gada maija beigās ir 8,1 miljards EUR, bet ESF – 1,9 miljardi EUR. Komisija cer, ka 2018. un 2019. gadā būs iespējams slēgt lielāko daļu nenokārtoto saistību, kā minēts Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāta un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāta gada darbības pārskatā. 2.7. izcēlums. Nenokārtotās budžeta saistības 2007.–2013. gada DFS struktūrfondos 2017. gada beigās Avots: Eiropas Revīzija palāta, pamatojoties uz Komisijas sniegto informāciju. PALĀTAS APSVĒRUMI 2.22. Struktūrfondos atcēla saistības par 4,4 miljardiem EUR, kas ir 1,3 % no kopējās 2007.–2013. gada DFS piešķirtās summas (sk. 2.8. izcēlumu ). Tas veido ļoti mazu daļu no kopējām saistībām (25). 2.8. izcēlums. Struktūrfondos atceltās saistības katrā dalībvalstī laika posmā no 2011. līdz 2017. gadam Piezīme. Atsevišķie skaitļi norāda uz kopējo summu slēgšanas laikā un saistībā ar N+2/N+3. Avots: Eiropas Revīzija palāta, pamatojoties uz Komisijas sniegto informāciju. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES Sniedzot palīdzību trešām valstīm, aizvien vairāk tiek izmantoti alternatīvie finansēšanas modeļi 2.23. ES trasta fondi un Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijā atšķiras no Komisijas standarta mehānismiem atbalsta sniegšanai, jo tiek izmantoti vairāki finansēšanas avoti un dažādi sadales kanāli, kas vairo sarežģītību. ES trasta fondus pārvalda ārpus ES budžeta, bet Bēgļu atbalsta mehānismu Turcijā – ES budžeta ietvaros. Še turpmāk ir dots šo mehānismu pārskats. Vēl viens jauns instruments atbalsta sniegšanai trešām valstīm ir Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai (EFIA) (sk. 2.40. un 2.41. punktu). 2.23. Komisija uzskata, ka ES trasta fondi per se nevairo sarežģītību, jo tie ir izveidoti, lai apvienotu ES līdzekļus no dažādiem avotiem un līdzekļu devējiem vienotā mehānismā, tādējādi mazinot sarežģītību, ko radītu vairākas intervences. Bēgļu atbalsta mehānisms ir koordinācijas mehānisms, kas atvieglo, nevis sarežģī situāciju. Tas nav jauns instruments. Šis mehānisms ļauj ātri, efektīvi un racionāli mobilizēt ES palīdzību bēgļiem Turcijā un nodrošina iespēju optimāli, visaptveroši un koordinēti izmantot ES un ES dalībvalstu resursus kā humāno un attīstības palīdzību. 2.24. ES trasta fondiem ir atsevišķa juridiskā kārtība un finanšu struktūra, saskaņā ar kuru vairāki līdzekļu devēji kopīgi finansē kādu darbību, pamatojoties uz kopīgi apstiprinātiem mērķiem. Līdz šim Komisijas ir izveidojusi četrus ES trasta fondus: fondu Bêkou, fondu Madad, Trasta fondu Āfrikai un Kolumbijas fondu (26) (sk. 2.9. izcēlumu ). 2.9. izcēlums. Galvenā informācija par trasta fondiem Piezīme: fondiem piešķirtās summas ir atšķirīgas, jo tās ir noapaļotas. Avots: Eiropas Revīzija palāta, pamatojoties uz Komisijas sniegto informāciju, Finanšu regulas 187. pants un trasta fondu izveides nolīgumi. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.25. Mēs pārbaudījām, kā bija izveidots un pārvaldīts pirmais Komisijas pārvaldībā esošais ES trasta fonds – fonds Bêkou (27). Cita starpā mēs novērojām, ka Fonds bija piesaistījis palīdzību, bet tikai nedaudzus citus līdzekļu devējus. 2.25. Trasta fonds Bêkou darbojas Centrālāfrikas Republikā, kam agrāk bija grūtības piesaistīt līdzekļu devējus. Bet trasta fonds Bêkou ir spējis ievērojami palielināt palīdzību no tādiem līdzekļu devējiem kā Itālija, Nīderlande un Vācija, kas iepriekš nebija ievērojami līdzekļu devēji Centrālāfrikas Republikai. 2.26. Finanšu regulā ir noteiktas stingras prasības, ar kurām jāpamato trasta fonda izveide, tostarp ES pievienotā vērtība, labāka pārvaldība, labāka riska kontrole, labāka izmaksājumu kontrole un papildināmība (sk. 2.9. izcēlumu ). Mūsu 2016. gada pārskatā norādījām, ka finansēšanas kārtībai nevajadzētu būt sarežģītākai nekā vajadzīgs, lai sasniegtu ES politikas mērķus un garantētu pārskatatbildību, pārredzamību un revidējamību (28). 2.26. Ar balto grāmatu par Eiropas nākotni līdz 2025. gadam tika sāktas vispārējas debates un pārdomu process pirms nākamās DFS sagatavošanas. Šajā sakarā Komisija 2017. gada jūnijā pieņēma pārdomu dokumentu par ES finanšu nākotni, kas bija pamats Komisijas priekšlikumam par jaunu ES finanšu uzbūvi nākamajai DFS. Komisija ierosina saskaņotāku, mērķtiecīgāku un pārredzamāku budžetu, kas apvienotu sadrumstalotos finansējuma avotus jaunās integrētās programmās un racionalizētu finanšu instrumentu izmantošanu. 2.27. Bēgļu atbalsta mehānismu Turcijā izveidoja 2016. gada janvārī, lai palīdzētu Turcijai tikt galā ar lielo bēgļu pieplūdumu (sk. 2.10. izcēlums ). 2.10. izcēlums. Galvenā informācija par Bēgļu atbalsta mehānismu Turcijā Avots: a) Komisijas 2015. gada 24. novembra Lēmums par Savienības un dalībvalstu rīcības koordināciju, izmantojot koordinācijas mehānismu “Bēgļu atbalsta mehānisms Turcijai”; b) Komisijas 2016. gada 10. februāra Lēmums par Bēgļu atbalsta mehānismu Turcijā, ar ko groza Komisijas 2015. gada 24. novembra Lēmumu C(2015) 9500; c) “Otrais gada ziņojums par Bēgļu atbalsta mehānismu Turcijā”, COM(2018) 91 final, 14.3.2018. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.10. izcēlums Komisija norāda, ka dalībvalstis ir izpildījušas visas savas saistības. Iemaksas, ko iekļauj budžetā kā ārējos piešķirtos ieņēmumus, dalībvalstīm jāveic līdz 2019. gadam atbilstoši saskaņotiem maksājumu grafikiem. Līdz šim pastāv pietiekama atbilstība starp dalībvalstu maksājumiem bēgļu atbalsta mehānismā un izmaksājumiem no šā mehānisma, kurus finansē ar veiktajām iemaksām. ES finansējums, ko piešķir finanšu instrumentiem, ir ievērojami pieaudzis 2.28. ES budžeta atbalsts dažādiem finanšu instrumentiem ir ievērojami pieaudzis (sk. 2.11. izcēlumu ). 2.11. izcēlums. ES budžeta atbalsts finanšu instrumentiem (miljardi EUR) 2007.–2013. gada DFS 2014.–2020. gada DFS Dalītā pārvaldība Dalīti pārvaldīti finanšu instrumenti 11,3 20,0 Tiešā/netiešā pārvaldība un budžeta garantijas Netieši pārvaldīti finanšu instrumenti 3,0 (55) 5,9 (56) Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF) – Garantijas 0 26,0 Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai (EFIA) – Garantijas 0 1,5 Kopā 14,3 53,4 2017. gada decembra beigās Avots: Eiropas Revīzija palāta, pamatojoties uz Komisijas ziņojumiem un attiecīgajām regulām. PALĀTAS APSVĒRUMI Pastāv problēmas saistībā ar dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem 2007.–2013. gada perioda slēgšanā tika konstatētas neprecizitātes un dubulta uzskaite 2.29. 2017. gadā dalīti pārvaldītie finanšu instrumenti, kas attiecās uz 2007.–2013. gada DFS, bija slēgšanas procesā, jo slēdza attiecīgās darbības programmas. 2.30. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju (29) dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem iemaksāja 11,3 miljardus EUR no struktūrfondiem. Vēl papildu 5,1 miljardu EUR veidoja valstu līdzfinansējums (sk. 2.12. izcēlumu ). 2.12. izcēlums. Dalīti pārvaldīto finanšu instrumentu summas, kas iemaksātas un izmantotas dalībvalstīs līdz 2017. gada 31. martam Avots: “Kopsavilkums par datiem saistībā ar vadošo iestāžu sniegto informāciju attiecībā uz paveikto, finansējot un īstenojot finansēšanas vadības instrumentus, saskaņā ar 67. panta 2. punkta j) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 2007.–2013. gada plānošanas periods, stāvoklis 2017. gada 31. martā” (slēgšanas laikā). PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.31. Saskaņā ar datiem, ko dalībvalstis iesniegušas Komisijai, 93 % no kopējās summas, kas iemaksāta dalīti pārvaldītos finanšu instrumentos (15,2 miljardi EUR), tika izmaksāta galasaņēmējiem. Tomēr Komisija lēš, ka faktiskais izmaksājumu līmenis galasaņēmējiem varētu būt par līdz pat septiņiem procentpunktiem zemāks, jo, iespējams, tika nepareizi ieskaitīti atkārtoti izmantoti aizdevumu atmaksājumi (30) un procenti no finanšu līdzekļu pārvaldības, proti, summas ir saskaitītas par lielām. Šīs par lielu paziņotās summas kopā veido 0,9 miljardus EUR. Šīm summām, kā arī īpašajos fondos atlikušajiem 1,2 miljardiem EUR tiek piemērotas darbības programmu slēgšanas procedūras un tās varētu būt jāatmaksā ES budžetā, atskaitot administrēšanas izmaksas un maksas. Turklāt no 981 īpašā fonda joprojām ir 45, kuri slēgšanas laikā vai nu nav veikuši ieguldījumus, vai arī nav par to ziņojuši. Tāpēc datu kopsavilkuma ziņojums nesniedz pilnīgu un precīzu (31) ainu. 2.31. Komisija uzsver, ka tās “Kopsavilkumā par datiem” ir atspoguļota no dalībvalstīm saņemtā informācija un ka dalībvalstu paziņotās pārvaldības maksas un izmaksas ir 889 miljoni EUR. Darbības programmu slēgšanas procedūras turpinās, un Komisija vajadzības gadījumā veiks koriģējošus pasākumus. Lēmumus par summām, kas jāatmaksā ES budžetā, pieņem darbības programmu līmenī, nevis attiecībā uz konkrētiem finanšu instrumentiem, kas ir tikai viens darbības programmu atbalsta veids. 2.32. Resursi, kas ir pieejami 2007.–2013. gada dalīti pārvaldītos finanšu instrumentos pēc izlietošanas (32), pieder dalībvalstīm (vadošās iestādes ir aplēsušas, ka šī summa ir 8,5 miljardi EUR; tā ir pieskaitāma struktūrfondiem). Dalībvalstīm šie līdzekļi jāizlieto sākotnēji paredzētajam mērķim. 2.33. Esam publicējuši īpašo ziņojumu (33) par 2007.–2013. gada dalīti pārvaldītu finanšu instrumentu īstenošanu. Cita starpā ziņojumā bija konstatēts, ka dalībvalstīs fondiem bija grūtības izmaksāt piešķīrumus, tie bija piesaistījuši privāto kapitālu tikai ierobežotā apmērā un ziņojumi tika sagatavoti ar kavēšanos. Viens no mūsu ieteikumiem Komisijai bija veikt atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis saglabā līdzekļu apgrozības raksturu (t. i., turpina atļaut to pašu fondu izmantošanu daudzkāršos ciklos). 2.33. Komisija uzsver, ka 2017. gada marta beigās maksājumu līmenis galasaņēmējiem bija 93 %, kam jāpieskaita izdevumi 6,7 % apmērā par pārvaldības maksām un izmaksām. Turklāt Komisija Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 19/2016 ir norādījusi, ka nebūtu pārlieku jāuzsver mērķis piesaistīt privāto kapitālu, jo īpaši nozarēs, kurās pastāv lielu tirgus nepilnību risks, un ka vadošajām iestādēm ir pienākums nodrošināt un iesniegt Komisijai atbilstošus pasākumus, lai tiktu ievērotas tiesību aktu prasības, kas attiecas uz mantotiem līdzekļiem. Izmaksājumi no 2014.–2020. gada DFS dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem bija zemā līmenī 2.34. No kopējiem resursiem, ko ESI fondos piešķīra no darbības programmām saskaņā ar 2014.–2020. gada DFS, dalīti pārvaldītos finanšu instrumentos bija iemaksāti 30 %. No šīs summas 38 % (1,2 miljardus EUR) piešķīra galasaņēmējiem no dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem. Līdz 2017. gada sākumam, t. i., laikā, kad bija aizritējuši pašreizējās DFS trīs gadi, mazāk nekā 10 % no kopējā ESI finansējuma, kas bija pieejams no dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem, bija nonākuši līdz saņēmējiem, lai finansētu produktīvas investīcijas un darbības (sk. 2.13. izcēlumu ). 2.34. Komisija uzskata, ka pamatotāks salīdzinātājs būtu finanšu instrumentos iemaksātās un galasaņēmējiem izmaksātās summas. No finanšu instrumentos iemaksātajām summām 2016. gada 31. decembrī 32 % faktiski bija izmaksāti galasaņēmējiem. 2.13. izcēlums. 2014.–2020. gada DFS dalīti pārvaldītu finanšu instrumentu stāvoklis 2016. gada decembrī Avots: Eiropas Komisija “Finanšu instrumenti saistībā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem, stāvoklis 2016. gada 31. decembrī”, 2017. gada decembris. 2.35. Piemērojot pašreizējo DFS, no dalībvalstīm tiek prasīti plašāki ziņojumi. Taču jaunākais pieejamais ziņojums par 2014.–2020. gada DFS dalīti pārvaldītiem finanšu instrumentiem ir ziņojums par stāvokli 2016. gada beigās, ko publicēja 2017. gada decembrī. Lai gan tas ir saskaņā ar spēkā esošajām prasībām, laika posms no perioda beigām līdz attiecīgajam ziņojumam joprojām ir ilgs. 2.35. Vadošo iestāžu ziņojumu un Komisijas ziņojumu iesniegšanas termiņi atspoguļo dalītās pārvaldības kontekstu. PALĀTAS APSVĒRUMI Eiropas Stratēģisko investīciju fonds darbojas pilnvērtīgāk 2.36. Budžeta lēmējiestādes palielināja ESIF garantiju no 16 miljardiem EUR līdz 26 miljardiem EUR (34) un investīciju mērķapjomu no 315 miljardiem EUR līdz 500 miljardiem EUR. ESIF galvojuma fonds pieauga par 1,1 miljardu EUR (35), proti, no 8,0 miljardiem EUR līdz 9,1 miljardam EUR pārvietojumu un atmaksājumu rezultātā, un līdz ar to tika ievērojami samazināta uzkrājumu likme no 50 % līdz 35 %. 2.37. 2017. gada beigās ESIF galvojuma fondā bija aktīvi 3,5 miljardu EUR apmērā (2016. gadā – 1,0 miljards EUR). Turklāt no ES budžeta bija piešķirti 2,6 miljardi EUR, bet tie vēl nebija iemaksāti (36). Atlikušos 3,0 miljardus EUR pakāpeniski iemaksās līdz 2022. gadam (37). Līdz 2017. gada beigām no ESIF galvojuma fonda nebija veikts neviens maksājums. 2.38. Līdz 2017. gada beigām EIB grupa bija parakstījusi līgumus par 36,7 miljardiem EUR (2016. gadā – par 21,3 miljardiem EUR) (38). 2.14. izcēlumā ir parādīts šīs summas sadalījums katrā dalībvalstī. 2.14. izcēlums. ESIF finansējums katrai dalībvalstij (miljoni EUR) Avots: EIB ziņojums “Eiropas Stratēģisko investīciju fonds: infrastruktūras un inovācijas atbalsta daļa (IIW) un MVU atbalsta daļa (SMEW). Gada noslēguma darbības ziņojums. ESIF nolīguma II pielikums”, ziņojuma datums: 2017. gada 31. decembris”. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.39. Mēs norādām, ka 64 % no to ESIF līgumu kopējās vērtības, ko EIB grupa bija parakstījusi līdz 2017. gada beigām, koncentrējās sešās dalībvalstīs. Pašlaik pārbaudām, vai ESIF darbojas pienācīgi, lai sasniegtu politikas mērķi atbalstīt papildu investīcijas Eiropā. 2.39. EFSI ir instruments, kura pamatā ir pieprasījums un kura līdzekļi valstīm netiek piešķirti provizoriski. Projekti tiek atlasīti pēc skaidri noteiktiem atbilstības un papildināmības kritērijiem, un visas dalībvalstis ir aicinātas iesniegt projektus, kas atbilst šiem kritērijiem. Turklāt, salīdzinot EFSI mobilizēto ieguldījumu ar dalībvalstu IKP, sadalījumā priekšroka tiek dota mazākām dalībvalstīm un trīs galvenās atbalsta saņēmējas ir Igaunija, Bulgārija un Grieķija. Izveidots Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai 2.40. Budžeta lēmējiestādes izveidoja Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai (EFIA) 2017. gada septembrī (39). EFIA darbosies pēc līdzīgiem principiem kā Eiropas Stratēģisko investīciju fonds (ESIF). 2.41. Ar EFIA regulu Komisijai ir piešķirtas tiesības slēgt EFIA garantijas līgumus arī ar trešām valstīm kā ar atbilstīgiem partneriem, piemēram, ar starptautiskajām organizācijām un struktūrām, kuras darbojas atbilstoši privāttiesībām kādā no dalībvalstīm vai partnervalstīm (40). Atbilstīgie partneri var apstiprināt finansēšanas un investīciju darbības un izmantot EFIA garantiju, kuru atbalsta ar ES budžetu. Atšķirībā no ESIF, kur EIB ir faktiski vienīgais starpnieks, EFIA ļauj citām starptautiskajām organizācijām un privātā sektora struktūrām nodot ES garantijas ieguvumus un, iespējams, izmantot garantiju. Tādējādi EFIA ir piemērs līdz šim brīvākajai pilnvaru deleģēšanai (runājot par partneru loku), kad ir iespējams uzņemties saistības ES budžeta vārdā. 2.41. EFIA darbojas kā “vienas pieturas aģentūra”, saņemot finansējuma priekšlikumus no finanšu iestādēm un publiskā vai privātā sektora ieguldītājiem un nodrošinot plaša klāsta finanšu atbalstu atbilstīgiem ieguldījumiem. EFIA galvenais uzdevums ir nodrošināt integrētu finanšu paketi, lai finansētu ieguldījumus Āfrikas reģionos un kaimiņvalstīs, tādējādi radot izaugsmes un nodarbinātības iespējas, uzlabojot papildināmību, piedāvājot inovatīvus produktus un iepludinot privātā sektora līdzekļus. ES budžeta risks joprojām ir ievērojams 2.42. ES budžets ir pakļauts riskam, ka uzkrāsies juridiskās saistības veikt maksājumus nākotnē, tam piemērojot dažādus nosacījumus. Daļa no šīm juridiskajām saistībām ir iespējamās saistības garantiju veidā, ko varētu nākties finansēt, ja notiktu kāds nākotnes notikums (41) (sk. 2.15. izcēlumu ). 2.15. izcēlums. ES budžeta risks saistībā ar garantijām (2017. g. beigās) Piezīmes: (1) Sk. ES 2017. gada pārskatu 2.4.1. un 4.1.1. skaidrojumu. (2) Sk. ES 2017. gada pārskatu 2.11.1. un 4.1.2. skaidrojumu. (3) Sk. ES 2017. gada pārskatu 2.4.1. un 4.1.3. skaidrojumu. (4) 2017. gada 31. decembrī nebija parakstītas juridiskās saistības EFIA garantijai un papildu ESIF garantijai. Avots: ES 2017. gada pārskati. PALĀTAS APSVĒRUMI KOMISIJAS ATBILDES 2.43. Kad Komisija iesniedz priekšlikumu, kurā ir paredzēts izveidot vai pievienot apjomīgas iespējamās saistības, tā sagatavo šo iespējamo saistību analīzi. Komisija nepievieno pārskatu par visām no ES budžeta atbalstītajām iespējamām saistībām un spriedzes testu scenāriju analīzi, lai lēmumpieņēmēji varētu izvērtēt vispārējo ietekmi. 2.43. Komisija nepārtraukti uzlabo ziņošanu par iespējamām saistībām. Šajā kontekstā saskaņā ar jauno Finanšu regulu Komisijai katru gadu budžeta projekta priekšlikumam jāpievieno darba dokuments, kurā sniegts “novērtējums (..) par to, cik ilgtspējīgas ir Savienības budžetā iekļautās iespējamās saistības, kas izriet no finanšu operācijām”. 2.44. Jaunajā Finanšu regulā (42) Komisija ir ierosinājusi apvienot visus uzkrājumus kopējā uzkrājumu fondā. Šajā fondā iekļaujamo summu noteiks, pamatojoties uz uzkrājumu efektīvo likmi, kas būs procentskaitlis no līdz šim izmantotajām atsevišķām likmēm. Tam vajadzētu nodrošināt finanšu līdzekļu pārvaldības lielāku elastību. Tomēr ar rezervētajiem līdzekļiem varētu nepietikt, ja vienlaikus īstenojas vairāki finanšu riska faktori. 2.44. Kā noteikts jaunās Finanšu regulas 213. panta 1. punktā, efektīvajai uzkrājumu likmei jānodrošina tāds aizsardzības līmenis pret Savienības finanšu saistībām, kas ir līdzvērtīgs līmenim, kurš tiktu nodrošināts, ja uzkrātie aktīvi netiktu apvienoti. Apvienošana un efektīvā uzkrājumu likme nepalielina finanšu risku. 2.45. Turklāt ES darbinieku pensijām paredzētā bilances saistība ir palielinājusies no 67,2 miljardiem EUR 2016. gadā līdz 73,1 miljardam EUR 2017. gadā (43). Tas ir vislielākais ES bilances ilgtermiņa postenis (44). Šī saistība pastāv tāpēc, ka ES katru gadu neatlicina summu nākotnes pensijas maksājumu finansēšanai. Dalībvalstis kopīgi garantē pensijas saistību (45). Tās ir apņēmušās katru gadu maksāt pensijām vajadzīgās summas. Šī summa ir iekļauta ES budžetā. NĀKOTNES ES BUDŽETA RISKA FAKTORI UN PROBLĒMAS 2.46. Pamatojoties uz mūsu analīzi, mēs esam apzinājuši vairākus riska faktorus un problēmas, kas varētu radīt sekas nākotnes ES budžetiem. Joprojām saglabājas risks, ka līdz 2020. gadam veidosies pārmērīgs neizpildīto maksājumu uzkrājums. Pašreizējās DFS nenokārtoto budžeta saistību problēma jārisina, paredzot piemērotas maksājumu apropriācijas nākamajā DFS. ES budžetam papildu problēmas rada paziņotā Apvienotās Karalistes izstāšanās no ES 2019. gadā un vajadzība pēc labākas pārskatatbildības, ņemot vērā pašreizējās pārdomas par ES budžeta nākotni. 2.46. Attiecībā uz neizpildīto maksājumu uzkrājumu un maksājumu apropriāciju piemērotību Komisija uzskata, ka koriģētais maksājumu maksimālais apjoms būs ilgtspējīgs līdz DFS beigām 2020. gadā, ņemot vērā 2017. gada maksājumu vispārējās rezerves (MVR) pārvietošanu uz 2019. un 2020. gadu. Komisija atsaucas uz savām atbildēm par 2.8. un 2.12. punktu. Pastāv iespēja, ka radīsies pārmērīgs neatlīdzināto deklarāciju uzkrājums 2.47. Laikā no 2018. līdz 2020. gadam maksājumiem pakāpeniski būtu jāpieaug, jo, visticamāk, tiks iesniegts daudz vairāk maksājumu pieprasījumu. Mēs saskatām risku, ka radīsies pārmērīgs neatlīdzināto maksājumu uzkrājums, kā tas notika 2013.–2015. gadā. Risku mazinošs faktors ir elastība, ko piedāvā GMP (sk. 2.6.–2.10. punktu). Tomēr risks pieaugs, ja īpašos instrumentus ieskaitīs maksājumu apropriāciju maksimālajā apjomā (sk. 2.12. punktu). 2.47. Neizpildīto maksājumu pārmērīga uzkrājuma veidošanās risks līdz 2020. gadam ir diezgan ierobežots, pateicoties maksājumu vispārējās rezerves darbībai, kas 2019. un 2020. gadā palielina maksimālo apjomu līdz maksimālajam līmenim. Risks varētu rasties, ja budžeta lēmējinstitūcija neapstiprinātu gada budžetu vajadzīgajā līmenī. 2014.–2020. gada DFS nenokārtoto budžeta saistību finansēšana radīs problēmas nākamajai DFS 2.48. Ar nākamās DFS maksājumu apropriācijām būs jāsedz 2014.–2020. gada DFS nenokārtotās saistības un nākamās DFS jaunās programmas. Vēl viena iespēja ir samazināt saistību apropriācijas nākamās DFS programmām (46). Padomes Lēmumā par pašu resursiem ir prasīts, lai Komisija un budžeta lēmējiestādes saglabātu pastāvīgu attiecību starp saistību un maksājumu apropriācijām (47). 2.48. Priekšlikumā par nākamo daudzgadu finanšu shēmu (COM(2018) 321) Komisija ierosina 1 246 miljardus EUR maksājumos laikposmam no 2021. līdz 2027. gadam, kas atbilst maksājumu maksimālajam apjomam 1,08 % apmērā no ES 27 valstu nacionālā kopienākuma. Komisija uzskata, ka tas būs pietiekami, lai segtu nenokārtotās saistības ( RAL ) pirms 2021. gada un maksājumus par jaunajām 2021.–2027. gada saistībām. Komisija arī ierosina palielināt lēmumā par pašu resursiem noteikto pašu resursu maksimālo apjomu līdz 1,29 % no ES 27 valstu NKI. Tas nepieciešams, lai nodrošinātu Eiropas Attīstības fonda iekļaušanu budžetā un ar jaunām prioritātēm saistītās maksājumu vajadzības. Tas arī nodrošinās pietiekamu rezervi starp maksājumiem un pašu resursu maksimālo apjomu, lai Savienība jebkādos apstākļos būtu spējīga pildīt savas finansiālās saistības. 2.49. Līdz 2017. gada beigām Komisija vēl nebija izstrādājusi visaptverošu ilgtermiņa projekciju, kas pilnībā atbilstu Iestāžu nolīgumam (48). Lai gan Komisija iesniedza prognozi 2017. gada 16. oktobrī, prognozes tvērums aprobežojās ar pašreizējām budžeta saistībām, kādas tās ir aplēstas līdz 2020. gada beigām. Visaptverošāka un ilgākam termiņam izstrādāta projekcija ļautu pieņemt labākus informācijā balstītus lēmumus nākamajai DFS (49). 2.49. Komisija 2017. gada oktobrī ir iesniegusi atjauninātu vidēja termiņa maksājumu prognozi, kurā ir aplēsta RAL evolūcija 2014.–2020. gada DFS perioda beigās un novērtēta maksājumu maksimālā apjoma ilgtspēja, ņemot vērā jaunos elastīguma noteikumus, kas saskaņoti ar vidusposma pārskatu. Saskaņā ar 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma 9. punktu Komisija ir iesniegusi arī maksājumu apropriāciju prognozi laikposmam pēc 2020. gada. Šie ziņojumi aprobežojās ar saistībām līdz 2020. gadam, jo Komisija nevarēja prognozēt nākotnes saistības, kamēr tā nebija iesniegusi priekšlikumu par nākamo daudzgadu finanšu shēmu, kas tika izdarīts 2018. gada maijā. Attiecībā uz nākamajiem gadiem saskaņā ar jaunās Finanšu regulas 247. panta 1. punktu Komisijai ir pienākums katru gadu iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei integrētu finanšu un pārskatatbildības ziņojumu kopumu, tostarp ilgtermiņa nākotnes prognozi par ienākošām un izejošām naudas plūsmām, kas aptver nākamos piecus gadus. Šajā ziņojumā tiks analizēta attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas saistību ietekme. Apvienotā Karaliste izstājas no ES 2.50. Finanšu noskaidrošanas noteikumi ir paredzēti nolīguma projektā attiecībā uz AK izstāšanos (50). Nolīguma projekts nosaka, ka Apvienotā Karaliste līdz 2020. gadam pilda saistības kā dalībvalsts. Pēc 2020. gada tai būtu jāpilda saistības, ko tā uzņēmusies līdz 2020. gada beigām. Runājot par iespējamām saistībām, kuras attiecas uz finanšu darbībām, AK atbildībai būtu jāaptver šīs darbības tad, ja par tām lēmums pieņemts vai tās ir apstiprinātas līdz izstāšanās datumam. Neatrisinātie pārskatatbildības jautājumi varētu vērsties plašumā 2.51. Jau agrāk esam norādījuši, ka pašlaik pārskatatbildība nepārklāj visu ES budžeta pārvaldības un ziņošanas kārtību (51). Komisijas pārdomu dokumentā par ES finanšu nākotni pārskatatbildība ir aplūkota kā viens no četriem reformas elementiem (52), kas nodrošinātu labāku budžeta izpratni, demokrātiskāku kontroli, pārredzamību un labu pārvaldību. Mūsu informatīvajā apskatā izteikti divi priekšlikumi (53): attīstīt pārskatatbildības un pārredzamības principus un izveidot revīzijas mandātus visām pastāvošajām un nākotnes struktūrām, kas saistītas ar ES (54). 2.51. Attiecībā uz Revīzijas palātas priekšlikumu par pārskatatbildības un pārredzamības principu attīstīšanu Komisija uzsver, ka DFS 2021.–2027. gadam tā ierosina saskaņotāku, mērķtiecīgāku un pārredzamāku ES budžeta satvaru. Jaunā budžeta struktūra būs skaidrāka, pieskaņota politiskajām prioritātēm, un programmu skaits tiks ievērojami samazināts. Piemēram, jaunais un absolūti integrētais fonds InvestEU apvienos vienā programmā centralizēti pārvaldītos finanšu instrumentus, kas atbalsta stratēģiskos ieguldījumus visā ES. Attiecībā uz Revīzijas palātas otru priekšlikumu – izveidot revīzijas mandātus visām ar ES saistītajām pastāvošajām un nākotnes struktūrām – Komisija nevēlas komentēt jautājumus, kas attiecas uz citām iestādēm un ir ārpus tās kompetences jomas. Komisija atzinīgi vērtē Revīzijas palātas ieguldījumu debatēs par ES pārskatatbildību un publiskā sektora revīzijas kārtību. SECINĀJUMI UN IETEIKUMI Secinājumi 2.52. Summas, par kurām uzņemtas saistības (ieskaitot īpašos instrumentus), mazliet pārsniedza DFS noteikto robežu. Tomēr jau otro gadu pēc kārtas maksājumi ievērojami atpalika no paredzētajiem līmeņiem, kas savukārt samazina no dalībvalstīm prasīto ieguldījumu. Zemo maksājumu līmeni galvenokārt izraisīja ESI fondu īstenošanas kavēšanās (sk. 2.3.–2.5. punktu). 2.53. Tā rezultātā nenokārtotās budžeta saistības pārsniedza pagājušā gada rekordu un, iespējams, līdz pašreizējās DFS beigām tās pieaugs vēl vairāk. Tas ievērojami palielina risku, ka DFS pēdējos gados nebūs pieejams pietiekami daudz maksājumu apropriāciju (sk. 2.6.–2.8. punktu). 2.53. Komisija uzskata, ka koriģētais maksājumu maksimālais apjoms būs pietiekams; sk. Komisijas atbildi par 2.8. punktu. 2.54. ES budžets ir padarīts elastīgās, palielinot maksājumu vispārējo rezervi (GMP) un summas, kas pieejamas diviem īpašajiem instrumentiem, kā arī dodot lielākas pārvietošanas iespējas starp īpašajiem instrumentiem. Joprojām nav atrisināts jautājums, vai īpašie instrumenti būtu jāiekļauj maksājumu apropriāciju maksimālajā apjomā (sk. 2.9.–2.12. punktu). 2.54. DFS 2021.–2027. gadam Komisija ir ierosinājusi atrisināt jautājumu par īpašajiem instrumentiem; sk. Komisijas atbildi par 2.12. punktu. 2.55. Līdz 2017. gada beigām vispārējais vidējais apguves rādītājs 2014.–2020. gada DFS bija pat zemāks nekā attiecīgajā gadā iepriekšējās DFS gaitā (2010. gadā – 22 %). Tam galvenie iemesli bija iepriekšējās DFS vēlāka slēgšana, tiesību aktu vēla pieņemšana, grūtības saistībā ar pašreizējās DFS jauno prasību ieviešanu, saistību atcelšanas noteikumu nomaiņa no N+2 uz N+3 un administratīvais slogs, ko rada DFS periodu pārklāšanās. Mēs norādām, ka tas varētu ietekmēt projektu kvalitāti un ka ir svarīgi nodrošināt pietiekami stabilu tiesisko regulējumu (sk. 2.13.–2.19. punktu). 2.55. Divu periodu pārklāšanās tiek uzskatīta par nepieciešamu, ņemot vērā, ka daudzu projektu īstenošana aizņem vairākus gadus un jebkuram plānošanas periodam vienmēr ir sākuma un beigu posms. Tāpēc slēgšana vienmēr pārklāsies ar nākamo periodu. Tajā pašā laikā Komisija vairākkārt ir uzsvērusi, ka ir ļoti svarīgi, lai likumdevēji laicīgi pieņemtu tiesību aktus. Komisija atsaucas uz savām atbildēm par 2.14. un 2.18. punktu. 2.56. 2017. gadā 2007.–2013. gada DFS struktūrfondi bija slēgšanas procesā. Vairākums dalībvalstu ir apguvušas lielāko daļu no tām piešķirtajiem resursiem (sk. 2.20.–2.22. punktu). 2.57. Sniedzot atbalstu trešām valstīm, aizvien vairāk tiek izmantoti alternatīvi finansēšanas modeļi, kas vēl vairāk sarežģī pastāvošās finanšu struktūras (sk. 2.23.–2.27. punktu). 2.57. Komisija uzskata, ka jaunie finansēšanas modeļi palīdz uzlabot trešām valstīm sniedzamās palīdzības efektivitāti. 2.58. ES finansējums, ko piešķir finanšu instrumentiem, ir ievērojami pieaudzis. Slēdzot 2007.–2013. gada DFS dalīti pārvaldītos finanšu instrumentus, atklājās problēmas dalībvalstu ziņojumos. Lai gan ziņojumu sagatavošana saskaņā ar 2014.–2020. gada DFS prasībām ir visaptverošāka, laika posms no perioda beigām līdz attiecīgajam ziņojumam joprojām ir ilgs (sk. 2.28.–2.39. punktu). 2.58. Ziņošanas prasības par finanšu instrumentiem 2007.–2013. gada programmās tika ieviestas 2007.–2013. gada programmas īstenošanas vidusposmā. Kā atzīts Revīzijas palātas 2016. gada pārskatā, pēdējos gados dalībvalstis un Komisija ir pielikušas ievērojamas pūles, lai uzlabotu ziņošanas procesu un sniegto datu kvalitāti. Vadošo iestāžu ziņojumu un Komisijas ziņojumu iesniegšanas termiņi atspoguļo dalītās pārvaldības kontekstu. 2.59. Ir izveidots Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai (EFIA). Šā fonda pārvaldības modelis pieļauj plašākam klāstam partneru uzņemties saistības ES budžeta vārdā (sk. 2.40. un 2.41. punktu). 2.59. EFIA galvenais uzdevums ir nodrošināt integrētu finanšu paketi, lai finansētu ieguldījumus Āfrikas reģionos un kaimiņvalstīs, tādējādi radot izaugsmes un nodarbinātības iespējas, uzlabojot papildināmību, piedāvājot inovatīvus produktus un iepludinot privātā sektora līdzekļus. Sk. Komisijas atbildi par 2.41. punktu. 2.60. ES budžeta finanšu risks joprojām ir ievērojams, un īpaši tas attiecas uz nenokārtotajām budžeta saistībām, ES darbinieku pensijām paredzēto bilances saistību un citām juridiskajām saistībām, kā arī iespējamām saistībām garantiju veidā (sk. 2.42.–2.45. punktu). 2.61. Joprojām nav skaidrs, vai būs pieejamas pietiekamas maksājumu apropriācijas, lai segtu visus iesniegtos maksājumu pieprasījumus. Komisija vēl nav izstrādājusi visaptverošu ilgtermiņa projekciju, kas palīdzētu pieņemt lēmumus attiecībā uz nākamo DFS (sk. 2.47.–2.49. punktu). 2.61. Komisija 2017. gada oktobrī ir iesniegusi atjauninātu vidēja termiņa maksājumu prognozi, kurā ir aplēsta RAL evolūcija DFS perioda beigās un novērtēta maksājumu maksimālā apjoma ilgtspēja, ņemot vērā jaunos elastīguma noteikumus, kas saskaņoti ar vidusposma pārskatu. Saskaņā ar 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma 9. punktu ir iesniegta maksājumu apropriāciju prognoze laikposmam pēc 2020. gada. Ieteikumi 2.62. Mēs esam formulējuši turpmāk uzskaitītos ieteikumus Komisijai. — 1. ieteikums. Jāsniedz precīza un pilnīga informācija par 2007.–2013. gada DFS dalīti pārvaldīto finanšu instrumentu slēgšanu, tostarp par galīgajām ES budžetā atmaksātajām summām un dalībvalstīm piederošām summām. Īstenošanas mērķtermiņš: līdz 2019. gada vidum. Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Komisija ziņos par slēgšanu saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem. Pašreizējie tiesību akti neliek dalībvalstīm sniegt informāciju par tām piederošajām summām. Atbilstoši Īpašā ziņojuma Nr. 04/2017 par ES budžeta aizsardzību 2. ieteikumam, kam Komisija ir piekritusi, tā ziņos par slēgšanas galīgo rezultātu plānošanas periodā attiecīgo ģenerāldirektorātu gada darbības pārskatu kontekstā. Ziņojumā sadalījumā pa darbības programmām tiks iekļautas slēgšanas laikā attiecināmās summas, tostarp, ja iespējams, attiecībā uz finanšu instrumentiem. Attiecīgos gadījumos tajā būs iekļauta arī informācija par līdzekļu atgūšanu sadalījumā pa darbības programmām. — 2. ieteikums. Kad Komisija izstrādā tiesību aktu priekšlikumus, kuros ir paredzēts izveidot vai pievienot apjomīgas iespējamās saistības, šiem priekšlikumiem jāpievieno pārskats par visu no budžeta atbalstīto iespējamo saistību kopējo vērtību, kā arī analīze par spriedzes testu scenārijiem un to iespējamo ietekmi uz budžetu. Īstenošanas mērķtermiņš: līdz 2019. gada vidum. Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Saskaņā ar jauno Finanšu regulu, ko pieņēmis likumdevējs, Komisija katru gadu novērtēs, cik ilgtspējīgas ir ES budžetā iekļautās iespējamās saistības, kas izriet no finanšu operācijām. Šī informācija tiks pievienota budžeta projektam no 2021. gada. — 3. ieteikums. Pašlaik, kad notiek apspriešanās par DFS pēc 2020. gada, jāaicina Eiropas Parlamentu un Padomi paredzēt mehānismus, ar kuriem labāk pārvaldīt pārmērīga neatlīdzināto maksājumu uzkrājuma risku, jo pašreizējā un iepriekšējā DFS ir bijis augsts nenokārtoto budžeta saistību līmenis. Īstenošanas mērķtermiņš: līdz laikam, kad sāksies periods pēc 2020. gada. Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei ir izklāstījusi priekšlikumus par daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam. Svarīgs šo priekšlikumu elements ir maksājumu maksimālā apjoma stabilitāte un paredzamība. Komisija uzskata, ka ierosinātais maksājumu maksimālais apjoms būs pietiekams, lai segtu nenokārtotās saistības (RAL) pirms 2021. gada un maksājumus par jaunajām 2021.–2027. gada saistībām spēkā esošajā lēmumā par pašu resursiem noteiktā pašu resursu maksimālā apjoma robežās. Turklāt Komisijas priekšlikumā par kopīgo noteikumu regulu 2021.–2027. gadam ir iekļauti divi svarīgi mehānismi, kas veicina laicīgāku īstenošanu, proti, n+2 saistību atcelšanas noteikums kopā ar priekšfinansējuma līmeņa samazinājumu līdz ikgadējām iemaksām 0,5 % apmērā, pamatojoties uz fondu kopējo atbalstu programmu līmenī. Turklāt Komisija ierosina likumdevējiem samazināt ikgadējo priekšfinansējuma līmeni 2014.–2020. gada programmām.

(1) Par pamatu šim pārdomu dokumentam bija izmantots dokuments “ES nākotnes finansējums” – Augsta līmeņa grupas pašu resursu jautājumos galīgais ziņojums un ieteikumi, 2017. g. janvāris.

(2) Informatīvais apskats “ES finanšu nākotne un vajadzība pārskatīt ES budžeta darbību”, 2018. g. februāris (turpmāk tekstā – “Informatīvais apskats par ES finanšu nākotni”) un informatīvais apskats “Komisijas priekšlikums attiecībā uz daudzgadu finanšu shēmu 2021.–2027. gadam”, 2018. g. jūlijs.

(3) Šo priekšlikumu bija plānots sagatavot līdz 2017. gada beigām, sk. DFS regulas 25. punktu (Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.)).

(4) Mēs neesam ieskaitījuši pārnesumus uz nākamo gadu un piešķirtos ieņēmumus, jo tie neietilpst pieņemtajā budžetā un tiem piemēro atšķirīgus noteikumus, kas sagroza rezultātu. Sīkāku informāciju sk. “Eiropas Komisijas ziņojumā par budžeta un finanšu pārvaldību – 2017. finanšu gads”, A4.–A5. daļa.

(5) Atskaitot pārnesumus uz nākamo gadu un piešķirtos ieņēmumus. Sk. 4. zemsvītras piezīmi.

(6) Sk. Komisijas atbildi uz mūsu 2016. gada pārskata 2.14. punktu.

(7) ES 2017. finanšu gada konsolidētie pārskati (ES 2017. gada pārskati), Budžeta izpildes ziņojums, 2.2. skaidrojums.

(8) Pamatojoties uz pašreizējiem rezultātiem 2017. gada beigās un uz DFS (ņemot vērā 2017. gada tehnisko korekciju), mēs izmantojam konservatīvu pieņēmumu, ka 98 % saistību apropriāciju tiks pārvērstas saistībās. Mēs esam ņēmuši jaunāko pieejamo Komisijas aplēsi par apropriāciju atcelšanu un pieņemam, ka 99 % maksājumu apropriāciju kļūs par maksājumiem, atskaitot maksājumus, kuri ir saistīti ar īpašajiem instrumentiem, kas ir ņemts vērā arī Komisijas pieņēmumā. Mēs neesam ņēmuši vērā maksājumu vispārējās rezerves (GMP) izlietojumu. Tomēr GMP var palīdzēt samazināt nenokārtotās saistības līdz 2020. gadam (sk. 2.9. un 2.10. punktu). Piešķirtie ieņēmumi un pārnesumi nav iekļauti projekcijā attiecībā uz 2018.–2020. gadu, jo projekciju tie ietekmētu minimāli un tos ir grūti aprēķināt.

(9) Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei “Daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam vidusposma pārskats/pārskatīšana. Uz rezultātiem orientēts ES budžets”, COM(2016) 603 final. Mēs atsaucāmies uz šo Komisijas paziņojumu, 2016. gada novembrī publicējot informatīvo apskatu “ES budžets: vai pienācis laiks reformām?”.

(10) Padomes 2017. gada 20. jūnija Regula (ES, Euratom) 2017/1123, ar kuru groza Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 163, 24.6.2017., 1. lpp.).

(11) GMP ir paredzēta tam, lai neizlietotās maksājumu apropriācijas varētu pārnest uz nākamajiem gadiem.

(12) Rezerve palīdzībai ārkārtas gadījumos, Eiropas Savienības Solidaritātes fonds, elastības instruments un Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (sk. DFS regulas 9.–12. punktu un mūsu 2016. gada pārskata 2.8.–2.10. punktu).

(13) Sk. DFS regulas 5. pantu.

(14) Pamatojoties uz finanšu shēmas tehnisko korekciju un ERP aplēsi attiecībā uz 2017. gadu.

(15) Mūsu 2014. gada pārskata 2.8. punkts un 2016. gada pārskata 2.8. punkta b) apakšpunkts.

(16) Apguve ir summa, ko Komisija maksā kādai dalībvalstij kā līdzfinansējumu, kas paredzēts ESI fondu darbības programmu projektiem. Apguves līmenis atspoguļo izmaksātās summas attiecībā pret atbilstošajiem plānotajiem ES izdevumiem.

(17) Pašreizējās DFS ceturtais gads.

(18) Attiecīgais iepriekšējās DFS gads.

(19) Komisija ir paskaidrojusi iemeslus dažādos dokumentos: Eiropas strukturālo un investīciju fondu budžeta izpildes analīzē (2016. g.), daudzgadu finanšu shēmas 2014.–2020. gadam vidusposma pārskatā/pārskatīšanā (COM(2016) 603 final) un tam pievienotajā dienestu darba dokumentā (SWD(2016) 299 final) un atbildēs uz rakstiskajiem jautājumiem, kuras adresētas komisāriem Oettinger, Creţu un Thyssen un kuras attiecas uz 2016. gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru.

(20) Horvātija, Itālija, Malta, Slovākija, Slovēnija un Spānija.

(21) Sk. Īpašo ziņojumu Nr. 1/2018 “Kopēja palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas reģionos (JASPERS) – laiks to novirzīt mērķtiecīgāk”.

(22) Īpašais ziņojums Nr. 36/2016 “Novērtējums par 2007.–2013. gada kohēzijas un lauku attīstības programmu slēgšanas kārtību” un Īpašais ziņojums Nr. 17/2018 “Komisijas un dalībvalstu darbības 2007.–2013. gada plānošanas perioda pēdējos gados palielināja līdzekļu apguvi, bet nepietiekami koncentrējās uz rezultātiem”.

(23) Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Sociālais fonds un Kohēzijas fonds.

(24) Izņemot Horvātiju, kurai termiņš bija pagarināts līdz 2018. gada 31. martam.

(25) Sk. mūsu 2016. gada pārskata 2.13. punktu.

(26) Šo trasta fondu pilnie nosaukumi ir šādi: ES trasta fonds Centrālāfrikas Republikas atbalstam, ES Reģionālais trasta fonds reaģēšanai uz krīzi Sīrijā, ES Ārkārtas trasta fonds stabilitātes nodrošināšanai un nelikumīgas migrācijas un personu pārvietošanas iemeslu novēršanai Āfrikā, ES trasta fonds Kolumbijai.

(27) Īpašais ziņojums Nr. 11/2017 “ES trasta fonds Centrālāfrikas Republikas atbalstam “Bêkou”: cerīgs sākums par spīti dažām nepilnībām”.

(28) Sk. mūsu 2016. gada pārskata 2. nodaļas 4. ieteikumu.

(29) “Kopsavilkums par datiem saistībā ar vadošo iestāžu sniegto informāciju attiecībā uz paveikto, finansējot un īstenojot finansēšanas vadības instrumentus, saskaņā ar 67. panta 2. punkta j) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006, 2007.–2013. gada plānošanas periods, stāvoklis 2017. gada 31. martā” (slēgšanas laikā).

(30) Šīs summas paliek dalībvalstu rīcībā izlietošanai. Sk. Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, 78. panta 7. punkts.

(31) Sk. mūsu 2016. gada pārskata 6.25. punktu.

(32) No izmaksātiem un atlīdzinātiem aizdevumiem, veiktām investīcijām vai summām, kas palikušas pēc tam, kad ir segtas visas garantijas.

(33) Īpašais ziņojums Nr. 19/2016 “ES budžeta izpilde, izmantojot finanšu instrumentus, – gūtā pieredze 2007.–2013. gada plānošanas periodā”.

(34) Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 13. decembra Regula (ES) 2017/2396, ar ko Regulas (ES) Nr. 1316/2013 un (ES) 2015/1017 groza attiecībā uz Eiropas Stratēģisko investīciju fonda termiņa pagarināšanu, kā arī minētā fonda un Eiropas Investīciju konsultāciju centra tehnisku uzlabojumu ieviešanu (OV L 345, 27.12.2017., 34. lpp.).

(35) Regulas (ES) 2017/2396 21. apsvērumā ir noteikts, ka finansējums būs no ES budžeta, kā arī no pārvietojuma no Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumenta (EISI) un no ieņēmumiem un atmaksājumiem no EISI parāda instrumenta un no fonda Marguerite.

(36) ES 2017. gada pārskati, 4.1. skaidrojums.

(37) Tostarp no atmaksājumiem vai nu no paša ESIF (525 miljoni EUR), vai arī no citiem finanšu instrumentiem (150 miljoni EUR no EISI parāda instrumenta un fonda Marguerite).

(38) “Eiropas Stratēģisko investīciju fonds: infrastruktūras un inovācijas atbalsta daļa (IIW) un MVU atbalsta daļa (SMEW). Gada noslēguma darbības ziņojums. ESIF nolīguma II pielikums, ziņojuma datums: 2017. gada 31. decembris”.

(39) Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 26. septembra Regula (ES) 2017/1601, ar ko izveido Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai (EFIA), EFIA garantiju un EFIA garantiju fondu (OV L 249, 27.9.2017., 1. lpp.).

(40) 2017. gada 26. septembra Regula (ES) 2017/1601, ar ko izveido Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai (EFIA), EFIA garantiju un EFIA garantiju fondu, 11. panta 1. punkta e) apakšpunkts.

(41) Iespējamās saistības ir saistības, kas ir atkarīgas no nākotnes notikumu iestāšanās. Galvenās ES budžeta iespējamās saistības ir šādas: EIB ārējo aizdevumu mandāta garantijas; ESIF galvojumi; finanšu palīdzība: makrofinansiālā palīdzība (MFP), Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms (EFSM), maksājumu bilance, Euratom, ES finanšu instrumentiem sniegtās garantijas (galvenokārt “Apvārsnis 2020”, riska dalīšanas finanšu mehānisms, Eiropas infrastruktūras savienošanas instruments); EFIA garantija.

(42) Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2012/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013, (ES) Nr. 1307/2013, (ES) Nr. 1308/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un (ES) Nr. 652/2014 un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 541/2014/ES, COM(2016) 605.

(43) Pensiju saistības aktuārais novērtējums ir paredzamo nākotnes maksājumu pašreizējā vērtība. To aprēķina, izmantojot attiecīgo diskonta likmi saskaņā ar 25. IPSAS noteikto metodoloģiju. Sīkāk par aprēķinu sk. ES 2017. gada pārskatu 2.9. skaidrojumu.

(44) Sk. ES 2017. gada pārskatos iekļauto bilanci.

(45) Sk. ES 2017. gada pārskatos iekļautajai bilancei pievienoto zemsvītras piezīmi.

(46) Sk. mūsu 2016. gada pārskata 2.36.–2.38. punktu.

(47) Padomes 2014. gada 26. maija Lēmums 2014/335/ES, Euratom par Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu (OV L 168, 7.6.2014., 105. lpp.), 3. panta 2. punkta otrā daļa.

(48) Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgums par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību, 9. pants.

(49) Sk. mūsu 2015. gada pārskata 2.47. punktu (2. ieteikums) un mūsu informatīvo apskatu par ES finanšu nākotni.

(50) Projekts līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, 2018. gada 19. marts.

(51) Sk. mūsu 2014. gada dokumentu “Nepilnības, pārklāšanās un problēmas: ES pārskatatbildības un publiskā sektora revīzijas pasākumu vispārējā stāvokļa apskats”, mūsu 2015. gada pārskata 2.4. punktu un 2016. gada pārskata 2.29.–2.31., 2.43. un 2.46. punktu un 2.8. izcēlumu.

(52) Komisijas pārdomu dokuments par ES finanšu nākotni, 4. izcēlums.

(53) Mūsu informatīvais apskats par ES finanšu nākotni, 28., 29. un 39.–44. punkts.

(54) Tostarp Eiropas Aizsardzības aģentūra, ierosinātais Eiropas Monetārais fonds, Eiropas Stabilizācijas mehānisms un EIB darbības, kas nav saistītas ar ES budžetu.

(55) Nav ieskaitīti apvienošanas instrumentu summa 1,2 miljardi EUR.

(56) Pamatojoties uz pašlaik paredzēto finansējumu, COM(2018) 600.