LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 101/6

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2012/C 101/04

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret grozījumu pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“QUESO CAMERANO”

EK Nr.: ES-PDO-0005-0767-19.03.2009

AĢN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Queso Camerano”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Spānija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.3. grupa. Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

“Queso Camerano” ir siers, kam raksturīga kompakta un stingra konsistence, tā masā praktiski nav acojuma un ieplaisājumu; sieru pārgriežot, redzams, ka tā masa ir viendabīgi baltā vai vieglā ziloņkaula krāsas tonī, grieziena vietas virsma ir gluda vai ar retām plaisiņām, masa ir elastīga un izturīga pret mehānisku iedarbību. Sieru pagatavo no kazas piena, kuru sarecina ar dabisko kazlēna himozīnu; tas ir neliela izmēra siers, kas sver no 200 līdz 1 200 gramiem, un tauku saturs tā sausnā ir vismaz 35 %. Tam ir saplacināta cilindra forma ar līdzenu augšpusi un apakšpusi un izliektiem sāniem. Uz tā virsas redzami izmantotās klūdziņu pinumu veidnes nospiedumi. Siers ir sūrs un dabiski vienkāršs, tas radīts nabadzīgos un bieži vien saimnieciski mazāknozīmīgos apstākļos, toties pilnībā saglabājis savvaļas augu valsts svaigumu.

“Queso Camerano”, kas gatavots kā mīkstas masas siers ar dabisko sūkalu notecināšanas paņēmienu, kad siera receklis sapresējas tikai ar paša svaru, var arī nogatavināt. Atkarībā no nogatavināšanas procesa tam var būt šādi nosaukumi:

— Queso camerano fresco (svaigs “Queso Camerano”) – gatavs patēriņam uzreiz pēc izgatavošanas;

— Queso Camerano Tierno (jauns “Queso Camerano”) – pēc izgatavošanas procesa beigām nogatavina vismaz 15 dienas;

— Queso Camerano semicurado (pusnogatavināts “Queso Camerano”) – pēc izgatavošanas procesa beigām nogatavina vismaz 30 dienas;

— Queso Camerano Curado (nogatavināts “Queso Camerano”) – pēc izgatavošanas procesa beigām nogatavina vismaz 75 dienas.

Atkarībā no nogatavināšanas ilguma svaigam un jaunam sieram masa var būt mīksta vai pusmīksta un bez mizas, bet pusnogatavinātam un nogatavinātam sieram masa ir puscieta vai cieta un ar skaidri izteiktu mizu, kas lielākā vai mazākā mērā klāta ar pelējumu.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

Visam pienam, no kura gatavo “Queso Camerano”, jābūt iegūtam noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā un slauktam no veselīgām Serrana, Murciana-Granadina, Malagueña un Alpina šķirnes kazām vai šo šķirņu krustojumos izaudzētām kazām, jāatbilst spēkā esošajiem sanitāri higiēniskajiem noteikumiem un jābūt ar šādām īpašībām:

— tīram un bez netīrumiem,

— bez jaunpiena, medikamentu un konservantu piejaukuma.

Pēc sastāva saimniecībā iegūtā piena īpašības ir šādas –

— olbaltumvielas: vismaz 3,3 procenti;

— tauki: vismaz 4 procenti;

— kopējā ekstrahējamā sausna: vismaz 13 procenti;

— Dornic grādos izteiktais maksimālais titrējamais skābums (pienu ievedot sierotavā): 15°;

— pH: vismaz 6,5.

Piena sarecināšanai izmantotais ferments ir dabiskais kazlēna izcelsmes himozīns.

Svaigu, jaunu un pusnogatavinātu sieru iegūst no pasterizēta piena, bet nogatavinātu sieru – no svaigpiena vai pasterizēta piena.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Slaucamie dzīvnieki barojas dabiskajās ganībās pārsvarā ar krūmaugiem, kuru dažādās īpašības attiecīgi ietekmē siera organoleptiskās īpašības. Kazas tiek laistas ganībās un uzņem tur barību katru dienu un visu gadu, ja vien laikapstākļi to nekavē, izņemot atnešanās laiku, kad kazas paliek kūtī, lai aprūpētu savus mazuļus.

Ganībās saņemto barību pastāvīgi papildina subprodukti, galvenokārt graudaugu salmi, vīnogulāju lapas, olīvkoku zariņi, mandeļu ārējie augļapvalki, dārzaugu rugāji, biešu mīkstumi un konservu rūpniecības blakusprodukti, kuru izcelsme ir noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kā arī pupiņas un zirņi, un papildbarības ar augstu uzturvērtību uz salmu bāzes, kam pievienoti zirņi, auzas, kukurūza, pupas un dehidratēta lucerna, un sējas vīķi. Ja iespējams, graudaugus kazkopji audzē paši, un papildbarības izcelsme ir noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā. Normālos laikapstākļos ganībās uzņemtā barība un izēdinātie subprodukti veido aptuveni 80 % no ikdienas barības devas.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Kazas piena slaukšana, dzesēšana, uzglabāšana, savākšana un transportēšana, kā arī siera iegūšana, nogatavināšana un glabāšana ir pilnībā kontrolēti procesi un norisinās apstiprinātās un attiecīgi aprīkotās vietās noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

“Queso Camerano” izgatavo pēc īpašas metodes, kas pēc būtības ir tāda svaiga kazas siera pagatavošana, kuru pēc tam var arī nogatavināt ilgākā vai mazāk ilgā laikposmā.

Galvenā izejviela “Queso Camerano” pagatavošanai ir kazas piens, jo sākotnēji, kad saimnieciskās darbības virziens bija iztikas nodrošināšana, kalniešiem bija sava kaza, kas deva ģimenes patēriņam vajadzīgo pienu, bet pārpalikušo pienu pārstrādāja sierā.

“Queso Camerano” joprojām gatavo gandrīz tāpat, kā to darīja pašā sākumā. Notikušas vienīgi tehniskas dabas pārmaiņas – uzlabotas izgatavošanas sistēmas, lai ražotu sieru lielākā daudzumā un ar augstu kvalitāti un labākajos sanitāri higiēniskajos apstākļos.

“Queso Camerano” gatavo kā mīkstas masas sieru, kura receklī arī pēc vairākkārtīgas sagraizīšanas paliek diezgan daudz mitruma. Šo recekli iegūst, sarecinot pienu ar dabisko dzīvnieku izcelsmes himozīna fermentu, ko iegūst no kazlēnu kuņģiem.

Sagraizītajam receklim notecinot sūkalas, neizmanto nekādu mehāniskas presēšanas paņēmienu, kā to dara vairumam sieru, jo pēc šā siera masas sagraizīšanas to iepilda raksturīgā veidnē jeb “grozā” (“cilla”), kas piešķir sieram tā galīgo formu un lielumu, vienlaikus atstājot uz tā virsas klūdziņu pinumu nospiedumus, un nekāda ārējas iedarbības presēšana vairs nav vajadzīga.

Tādējādi šī īpašā veidne nodrošina, ka siera masa, kas tajā atrodas, smaguma spēka dēļ pati ar savu svaru darbojas kā prese, un sūkalas notek dabīgi, lēni un ilgstoši, tā ka masa, kas sākumā ir mīksta, pakāpeniski kļūst arvien blīvāka.

Šo sieru patērē galvenokārt svaigu, bet, lai pagarinātu produkta derīguma termiņu, to nogatavina. Ja svaigu “Queso Camerano” nogatavina, process aizsākas, kad mitruma saturs vēl ir augsts: tas tieši ietekmē ar pienskābi saistītās īpašības un turklāt veicina proteolīzi, kas nav raksturīgi citiem Pireneju pussalas sieriem.

Ja “Queso Camerano” nogatavina, tad šis process jaunam sieram ilgst vismaz 15 dienas, pusnogatavinātam – 30 dienas, bet nogatavinātam – 75 dienas. Jo ilgāk sieru nogatavina, jo biezāka tam veidojas miza.

Nogatavināšanas laikā siera ritulīšus regulāri apvērš un tīra. “Queso Camerano” nogatavinot ilgstošāk (≥ 30 dienas), ritulīšu virsmu var ieziest ar olīveļļu, lai pelējumu veidošanās uz tā virsmas norisinātos kontrolēti; šādi izmantota olīveļļa netiek uzskatīta par izejvielu.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

Jaunu, pusnogatavinātu un nogatavinātu sieru var piedāvāt ar visu mizu un iesaiņotu noņemamā plēvē, noņemamā vakuumiepakojuma maisiņā, papīra maisiņā vai ar celofānu aplīmētā papīrā. Svaigu sieru fasē bļodiņās vai termiski veidotos traukos; šādi var fasēt arī jaunu sieru.

Tirdzniecības tīklā šo sieru piedāvā tikai veselā ritulītī.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

“Queso Camerano” ir jābūt marķētam ar etiķeti, ko apstiprinājusi aizsargātā cilmes vietas nosaukuma “Queso Camerano” regulatīvā padome un kas ir vienota visiem uzņēmējiem, kuri realizē sieru ar šo ACVN. Ar lielāka izmēra burtiem norādīta produkta tirdzniecības zīme. Norāde “D.O.P. QUESO CAMERANO” atveidota ar 20 % mazākiem burtiem. Savukārt ar burtiem, kuru lielums nepārsniedz 2 mm, norāda sierotavas atrašanās vietu, adresi, kā arī apdzīvotās vietas un provinces nosaukumu.

Regulatīvās padomes atļauto etiķeti drīkst izmantot visi uzņēmēji, kas atbilst specifikācijā izklāstītajām prasībām.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Ar šo nosaukumu aizsargātā siera iegūšanai derīgā piena ražošanas apgabals sakrīt ar siera gatavošanas un nogatavināšanas apgabalu, un tas aptver visu to pašvaldību teritoriju, kas atrodas Rioja Alta, Sierra Rioja Alta, Sierra Rioja Media un Sierra de Rioja Baja komarkā; tajā ietilpst arī šādu Rioja Media komarkas pašvaldību teritorija: Daroca, Lagunilla de Jubera, Logroño, Ocón, Santa Engracia un Villamediana de Iregua, bet Rioja Baja komarkā – šādu pašvaldību teritorija: Aguilar del Río Alhama, Arnedo, Autol, Bergasa, Bergasillas, Cervera del Río Alhama, Grávalos, Herce, Igea, Pradejón, Quel, Santa Eulalia Bajera, Tudelilla un Villarroya.

No 503 388 ha kopējās Larjohas autonomā apgabala platības 407 149 ha aizņem noteiktais ražošanas apgabals.

Nosakot aizsargātā ģeogrāfiskā apgabala robežas, par pamatu ņemts kazu ganāmpulku izvietojums, kam bijusi sava nozīme ražošanas metodes aizsākumā, kā arī dabisko un krūmāju ganību dažādība un bagātība, lauksaimnieciskās ražošanas blakusproduktu un rugāju izmantojums.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Kaut arī Larjoha ir Spānijas ziemeļos, tur valda skaidri izteikts Vidusjūras klimats. Ģeogrāfiski tā atrodas starp Sierra de Cantabria kalnieni, kas to pasargā no mitrajiem ziemeļu vējiem, un Ibērijas kalnu masīvu.

Uz dienvidiem no Larjohas atrodas Sierra de Cameros, vieta, kurā radies “Queso Camerano”, taču patlaban tas ir viens no ekonomiski atpalikušākajiem apgabaliem. Turienes klimatiskajiem apstākļiem raksturīgi reti nokrišņi un nevienmērīgs to sadalījums, skarbs aukstums ziemā un karstums vasarā, īsi pavasari un rudeņi, biežas un vēlīnas salnas.

Senāk apgabalā bijis daudz kazu ganāmpulku, kas turēti ekstensīvās ganīšanas apstākļos, pārdzenot tos no līdzenumiem uz kalnienēm un otrādi, kā par to stāsta Enric Canut (1988) darbā “Manual de Quesos, Queseros y Quesómanos”. Pēc Ensenada (XVIII gs.) kadastra var konstatēt, ka kazu ganāmpulks bijis gan Ebro līdzenuma apgabalā, gan arī Logroño un Haro.

Noteiktā apgabala augšņu īpašības arī veicina bagātīgas augu valsts un dabisko pļavu attīstību; pārsvarā tur ir mežu brūnzemju augsnes un brūnzemes, kas izveidojušās gan uz Damandas (Demanda) grēdas paleozoja slānekļa, gan arī uz Trias smilšakmens cilmieža. Vairums šo augšņu ir ļoti labvēlīgas mežaudžu, it īpaši biezu krūmāju pamežu saaugšanai, jo šo augšņu augšējais horizonts ir bagāts ar organiskajām vielām, savukārt citas augsnes veicina sila viršu un ēriku augšanu.

Savvaļas augu valsti šeit veido uleksi, kalnu uleksi, timiāns, rozmarīns, kazenes, baltērkšķi [vilkābeles], irbulenes, virši, Vidusjūras ērikas, kadiķi un daudz citu sugu; savukārt ražas atlikumi un citi noteiktā ģeogrāfiskā apgabala lauksaimnieciskās ražošanas atlikumprodukti dabiskā kārtā papildina kazu ganāmpulku barību, kas piešķir sieram bagātīgu un sātīgu garšu.

Tādējādi augsnes un klimatisko apstākļu dēļ apgabalā izveidojušās bagātīgas dabiskās zālāju un krūmāju pļavas, sniedzot lopbarību ar augstu uzturvērtību; rezultātā izslauktais piens izceļas ar raksturīgām īpašībām tauku, proteīnu, cukuru un minerālsāļu ziņā un tieši ietekmē siera garšu, jo, pateicoties no senčiem pārmantotajai un uzlabotajai gatavošanas tradīcijai, šīs īpašības pilnībā pāriet sierā.

Siera pirmie pagatavotāji bija toreizējie kalnu apgabala lopkopji un iedzīvotāji, kas, pielāgodamies vides radītajiem ierobežojumiem un trūcīgajām satiksmes iespējām, izstrādāja “Queso Camerano” gatavošanas sistēmu, lai, šādi paildzinot pārpalikušā kazas piena glabāšanas laiku, lietderīgi izmantotu šo kalniešu dzīvē tik svarīgo pārtikas produktu, kam ir liela nozīme viņu tradicionālajā virtuvē, rituālos un svinībās.

Pagājušā gadsimta 60. gadu beigās un septiņdesmito gadu sākumā kazu ganāmpulku daudzums un siera ražošanas apjomi samazinājās; tās bija sekas tam, ka iedzīvotāji pameta kalnu apvidus un pārcēlās uz līdzenumu, kā arī mežsaimniecības politikai, kas, atbalstot apmežošanu, liedza kazām ganīties mežos. Tomēr paraža gatavot “Queso Camerano” mājamatnieciskos apstākļos no pašu saimniecībās audzēto kazu piena saglabājās līdz pat mūsu dienām, pateicoties ģimenes patēriņam un pārdošanai pēc pasūtījuma.

Rezultātā cilvēkfaktoru vidū sava nozīme ir “Queso Camerano” gatavošanas procesa pārzināšanai, ko siera meistari pārmantojuši no paaudzes paaudzē un seno ražošanas metodi lieliski pratuši apvienot ar tehnoloģiskiem uzlabojumiem, kas nodrošina sanitāri higiēnisko prasību ievērošanu pilnībā.

5.2. Produkta specifika:

“Queso Camerano” ir produkts, ko ražo tikai no kazas piena; tā izcelsme ir Larjohas kalnos, apvidū, kas pazīstams kā Sierra de Cameros, no kurienes arī cēlies siera nosaukums.

“Queso Camerano” sieram laba slava ir jau vairākus gadsimtus; par to liecina arī Gonzalo de Berceo XI gadsimtā sarakstītais darbs “Vida de San Millán”, kurā teikts:

Unas tierras dan vino, en otras dan dineros,

En aguna Çevera, en alguantas carneros,

Fierro traen en Alava e cunnos de azeros,

Quesos dan en ofrendas por todos los camberos.

Saskaņā ar Eiropas Savienības finansēto projektu “Euroterroirs”, kura mērķis ir Eiropas gastronomiskā mantojuma popularizēšana, Lauksaimniecības, zivsaimniecības un pārtikas ministrija (MAPA) publicējusi “Inventario Español de Productos Tradicionales de la tierra”, kura 203. lappusē minēts „Queso Camerano”.

Šis siers reģistrēts arī MAPA 1973. gada “Spānijas sieru katalogā” (“Catálogo de quesos españoles”), un MAPA 1990. gada “Spānijas sieru katalogā” (“Catálogo de quesos de España”), kā arī vairākkārt minēts ar Cameros etnogrāfiju saistītā bibliogrāfijā.

Tīra Cameros kazas piena siers norādīts arī uz “100 labāko Spānijas sieru” (“Los 100 mejores quesos de España”) kartes.

“Queso Camerano” līdztekus citām raksturīgām īpašībām atpazīstams pēc savas kompaktās konsistences un nelielās formas, kas atgādina saplacinātu cilindru ar līdzenām pusēm un izliektiem sāniem, kā arī pēc nospiedumiem, ko reiz atstāja klūdziņu pinumu veidnes, kuras tagad sanitāri higiēnisku apsvērumu dēļ aizstātas ar plastmasas veidnēm, taču saglabājot raksturīgo formu.

Jo ilgāk “Queso Camerano” nogatavina, jo tā smarža un garša kļūst intensīvākas. Ja siers nav nogatavināts, tā garša ir saldeni maiga vai viegli skābena, neilgu laiku nogatavināts, tas kļūst ieskābens un viegli sāļš, bet, ilgāku laiku nogatavinot, siera garša kļūst skābenāka un sāļāka, un viegli rūgtena.

Ēdot sajūtamas šādas aromātu un garšas nianses, kas raksturīgas:

— kazu dzimtas dzīvniekiem,

— to mežu zālaugiem, kuros kazas ganās, un apgabala lauksaimnieciskās ražošanas blakusproduktiem, kurus kazām izēdina,

— citiem produktiem – viegla sūkalu piegarša svaigam un jaunam pagrabā turētam sieram, pelējuma sēņu piegarša pusnogatavinātam un nogatavinātam sieram.

Savukārt pēc smaržas nosakāmas šādas nianses, kas raksturīgas:

— pienskābai videi,

— pļautiem zālaugiem, meža augu kopai, kas sastopamas kazu ganībās,

— kazu dzimtas dzīvniekiem,

— recekļa iegūšanai izmantotajam kazlēna himozīnam,

— citiem produktiem – viegla sūkalu smarža svaigam un jaunam pagrabā turētam sieram, pelējuma sēņu smarža pusnogatavinātam un nogatavinātam sieram.

Ja sieru nogatavina ilgāk, uz tā mizas veidojas ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgs pelējums, kas jaunam sieram ir tikko saskatāms, bet pusnogatavinātam un nogatavinātam sieram kļūst brūngans līdz brūngani zaļš; tas ietekmē produkta organoleptiskās īpašības, svaigam un jaunam sieram raksturīgo vieglo sūkalu aromātu aizstājot ar tikpat vieglu dabiskam pagrabam vai grotai raksturīgu aromātu.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Sierra de Cameros kazkopji, uzturoties vasaras ganībās, slauca kazas un no to piena gatavoja sieru, iepildot masu īpašās, no klūdziņu kārkla zariem pītu groziņu veidnēs – “cillas”. Laikam ritot, “Queso Camerano” gatavošana izplatījās arī citos Larjohas apgabalos. Tas norisinājās “transterminancia” ietekmē – ar šo vārdu apzīmē kazu pārvietošanu ganību meklējumos no kalnienēm uz ielejām un otrādi.

Kazas, no kuru piena gatavo “Queso Camerano”, ganās aizsargātajā ģeogrāfiskajā apgabalā, un turpat siera meistari pagatavo sieru tādā pašā veidā, kā to darījuši viņu senči.

“Queso Camerano” piemītošais aromāts un garša, kas raksturīgi augu un dzīvnieku valsts produktiem un aprakstīti 5.2. punktā (Produkta specifika), – „… pļautiem zālaugiem, meža augu kopai, kas sastopamas kazu ganībās…” un “… kazu dzimtas dzīvniekiem…” – rodas no tā, ka siera ražošanai izmanto vienīgi tādu kazu pienu, kas barojas galvenokārt ar dabiskajās ganībās iegūtu barību un noteiktajam ģeogrāfiskajam apgabalam raksturīgiem lauksaimnieciskās ražošanas blakusproduktiem, tādējādi nodrošinot ciešu saikni ar ģeogrāfiskajam apgabalam specifisko faunu un floru, kas tieši ietekmē “Queso Camerano” organoleptiskās īpašības.

Šādu rezultātu gūst tāpēc, ka piena tauku frakcija saista to augu smaržīgās vielas, kurus kazas uzņem ar barību; tādējādi, aromatizējot pienu, šīs vielas pāriet izgatavotajā sierā un, paildzinoties nogatavināšanas procesam, intensificē tā smaržu un garšu.

Turklāt “Queso Camerano” vēsturiskais gatavošanas veids, kurā lielas pārmaiņas nav notikušas, nosaka to, ka siera galīgo īpašību veidošanā tikpat liela nozīme ir arī cilvēkfaktoram. “Queso Camerano” pagatavo kā mīkstas masas sieru ar augstu mitruma saturu un ilgāku vai mazāk ilgu nogatavināšanas laiku; tādējādi svaigam un jaunam sieram piemīt viegls sūkalu aromāts un garša, kas dabiskajos pagrabos pakāpeniski pārveidojoties, kļūst par pusnogatavinātu un nogatavinātu sieru, iegūstot pelējumam raksturīgas nianses, ko panāk, kontrolējot pelējuma attīstību uz siera ritulīšu mizas.

Specifiska ir arī piena sarecināšana ar dabisko kazlēna himozīnu, kas tieši ietekmē ne tikai iegūtā recekļa konsistenci, bet arī tā aromātu, kas raksturīgs kazas dzimtas dzīvniekiem.

Būtisks pagatavošanas procesa elements ir arī “cilla” tipa veidne, kas ne tikai piešķir sieram raksturīgo un galīgo formu un izskatu, bet arī nepieļauj, ka sūkalas notecina ar ārējas iedarbības presēšanu, tādējādi nodrošinot, ka šis pagatavošanas pamatposms norisinās dabiskā kārtā, lēni un ilgstoši, jo no tā stipri atkarīga gatavā produkta elastīgā konsistence un izturība pret mehānisku iedarbību.

Ar šo dabisko sūkalu notecināšanas paņēmienu, izmantojot vienīgi gravitācijas spēku, panāk to, ka siera masa nav pārāk sablīvējusies, tāpēc liela izmēra rituļus iegūt nevar – arī tā ir raksturīga šā siera īpatnība.

Tādā kārtā “Queso Camerano” sevišķās īpašības saistītas gan ar ģeogrāfisko izcelsmi, gan apgabala klimatiskajiem apstākļiem un augšņu īpašībām, kas noteicošā veidā ietekmē ganību izvietojumu, dažādību un augu valsts bagātību, ko kazas izmanto pamatbarībai, gan arī ar cilvēkfaktoru, kas nodrošinājis tradicionālās pagatavošanas metodes galveno elementu pārmantošanu no paaudzes paaudzē.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

http://www.larioja.org/upload/documents/695777_PLIEGO_DE_CONDICIONES_MODIFICADO_QUESO_CAMERANO.pdf?idtab=438497

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.