BPP ietvaros attiecībā uz 2015.–2016. gadu ir apliecināts, ka konsolidācija joprojām ir apturēta, par ko liecina izmaiņas strukturālajā bilancē eurozonā kopumā. Tas visumā atbilst prognozēm par visu 2015.–2016. gada laikposmu, kas ietvertas pavasara SP (tolaik tika plānots, ka strukturālā bilance paliks nemainīga gan 2015. gadā, gan 2016. gadā). Pašas SP atspoguļo stāvokli dalībvalstu BPP pagājušā gada rudenī, kad tika norādīts uz konsolidācijas apturēšanu 2014. gadā un to, ka 2015. gadā tā joprojām ir apturēta. Kā teikts BPP, tagad tiek plānots, ka strukturālā bilance 2015. gadā uzlabosies (¼ % no IKP), tomēr nākamgad atkal pasliktināsies par ¼ % no IKP. Fiskālās konsolidācijas apturēšana notiek apstākļos, kad pakāpeniski uzlabojas ekonomikas perspektīvas (lai gan tās joprojām ir nestabilas) un samazinās starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu. Kopsakarā ar faktu, ka tikai sešas dalībvalstis (un tikai viena no lielākajām ekonomikām) plāno 2016. gada sākumā sasniegt vai pārsniegt savu vidēja termiņa budžeta mērķi, tas liecina, ka plānotās strukturālās korekcijas 2016. gadā nebūs pietiekamas, lai ievērotu SIP prasības. Tomēr korekciju kopums šajā ziņā ir uztverams tikai kā orientējošs, jo tas nepietiekami norāda uz būtiskajām atšķirībām starp dalībvalstīm attiecībā uz to SIP prasību ievērošanu, uz kurām attiecas Komisijas izstrādātie novērtējumi par konkrētām valstīm.

Tiek plānots, ka kopumā nominālais budžeta deficīts šogad un nākamgad turpinās mazināties. Tiek prognozēts, ka EZ-16 dalībvalstīs 2015. gadā budžeta deficīts sasniegs 1,9 % no IKP (pagājušajā gadā tas bija 2,4 % ). Tiek plānots, ka 2016. gadā deficīts eurozonā kopumā samazināsies tikai nedaudz – līdz 1,7 % no IKP. Tas visai atšķiras no 2016. gadā gaidāmā samazinājuma par 0,4 procentpunktiem, kas prognozēts SP. Kopsakarā ar nedaudz uzlabotām makroekonomikas perspektīvām tas liecina, ka mazāka deficīta samazinājuma iemesls varētu būt mazāki fiskālie centieni (sk. tālāk tekstā). Tomēr dažās dalībvalstīs par veicinošu komponentu varētu kļūt izdevumu palielinājums saistībā ar bēgļu krīzi.

Eurozonā pakāpeniski vēršas plašumā ekonomikas atlabšana no ekonomikas un finanšu krīzes. Kā liecina BPP ietvertie makroekonomikas pieņēmumi, sešpadsmit aplūkotajās eurozonas dalībvalstīs (EZ-16) 2015. gadā IKP pieaugs par 1,7 %, kas ir nedaudz virs 1,4 %, kas tika sagaidīts stabilitātes programmu (SP) izstrādes laikā 2015. gada aprīlī (sk. 1. tabulu). Attiecībā uz 2016. gadu izaugsmes perspektīvas kopš pavasara visumā nav mainījušās: EZ-16 IKP pieauguma prognoze ir 1,9 %, savukārt SP ietvaros tika prognozēti 1,8 %. Tiek prognozēts, ka ekonomikas atlabšana kļūs straujāka, savukārt starpība starp faktisko un potenciālo ražošanas apjomu samazinās. Plānos tiek prognozēts, ka, starpība starp faktisko un potenciālo ražošanas apjomu EZ-16 valstīs 2015. gadā būs -1½ % no potenciālā IKP, bet 2016. gadā samazināsies vēl līdz pat -¾ % (2013. gadā tā bija -2½ %). Šī tendence ir vērojama lielākajā daļā dalībvalstu, tomēr valstu vidū pastāv atšķirības. Inflācijas perspektīvas joprojām ir ierobežotas; kopš pavasara tās visumā nav mainījušās. Kā minēts BPP, inflācija 2015. gadā būs 0,4 %, bet tiek prognozēts, ka 2016. gadā tā pieaugs līdz 1,1 % (salīdzinājumā ar SP – bez izmaiņām).

Šis paziņojums tiek sniegts divejādā nolūkā. Pirmkārt, tas sniedz kopainu par budžeta politiku eurozonas mērogā, balstoties uz horizontālu novērtējumu par iesniegtajiem BPP. Šis vērtējums ir līdzīgs stabilitātes programmu horizontālajam novērtējumam, ko veic pavasarī, tomēr šajā gadījumā galvenā uzmanība ir pievērsta nākamajam gadam, nevis vidēja termiņa fiskālajiem plāniem. Otrkārt, tas sniedz pārskatu par BPP atsevišķu valstu mērogā un izskaidro pieeju, ko Komisija izmanto savā novērtējumā par BPP, piemēram, attiecībā uz to atbilstību SIP prasībām. Novērtējums ir diferencēts – atkarībā no tā, vai uz dalībvalsti attiecas SIP preventīvā daļa vai korektīvā daļa, un tajā ir ņemtas vērā arī SIP prasības attiecībā uz valsts parādsaistību apjomu un dinamiku.

Komisijas atzinumā tiek ievērota dalībvalstu autonomija budžeta jomā, tomēr vienlaikus tajā ir sniegti objektīvi ieteikumi politikai, it īpaši valstu valdībām un parlamentiem, tādējādi atvieglojot budžetu projektu novērtēšanu attiecībā uz to atbilstību ES fiskālajiem noteikumiem. “Divpakete” paredz vispusīgu instrumentu kopumu vispārsvarīgu ekonomikas un budžeta politikas jautājumu risināšanai, kā paredzēts Līgumā.

- Attiecībā uz trim valstīm (Franciju, Īriju un Slovēniju) ir konstatēts, ka BPP visumā atbilst SIP prasībām attiecībā uz 2016. gadu. Francijas gadījumā, lai gan tiek prognozēts, ka ieteiktais nominālā deficīta mērķis 2016. gadā tiks sasniegts, BPP ir saistīts ar risku, ka netiks ievērota atbilstība pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras prasībām, jo tiek prognozēts, ka fiskālie centieni būs nozīmīgā mērā nepietiekami salīdzinājumā ar ieteikto apmēru; par to liecina visi rādītāji. Komisija aicina dalībvalstu iestādes attiecīgās valsts budžeta procedūras ietvaros veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 2016. gada budžets atbilst SIP prasībām. Īrijai un Slovēnijai 2016. gadā varētu piemērot pakta preventīvo daļu, ja 2015. gadā laikus un ilgtspējīgā veidā tiktu novērsts pārmērīgais budžeta deficīts. Attiecībā uz 2016. gadu pastāv risks, ka notiks neliela novirze (bet Slovēnijas gadījumā – gandrīz nozīmīga novirze) no korekcijas virzībā uz vidēja termiņa mērķi.

8.Vairākos BPP ir minēts, ka budžetu ietekmēs ārkārtējais bēgļu pieplūdums. Starplaikā tas var skart arī citas dalībvalstis, vai arī tas varētu notikt nākotnē. Elastība, kas iestrādāta SIP, dod iespēju konkrētā gada papildu izdevumus saistībā ar ārkārtējiem apstākļiem, kurus valdība nevar ietekmēt, pielāgot gan pakta preventīvās daļas, gan korektīvās daļas ietvaros. Komisija vēlas izmantot šajos noteikumos paredzētās iespējas. Tā cieši uzraudzīs situāciju, balstoties uz novērotiem datiem, kurus iesniegušas attiecīgās dalībvalsts iestādes, lai konstatētu attiecināmās summas. Šī informācija tiks izmantota, lai novērtētu (ex post) iespējamas pagaidu novirzes no SIP prasībām attiecībā uz 2015. un 2016. gadu. Tas nozīmē, ka novirzes, kas izriet vienīgi un tieši no bēgļu krīzes neto papildu izmaksām, neizraisīs procedūru pastiprināšanu. Tas attiecas arī uz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (PBDNP), ja vien valdības vispārējā budžeta deficīts saglabājas tuvu 3 % no IKP gadījumā, ja minētā robežvērtība tiek pārsniegta.

7.Vērtējums par to, cik atbilstoša ir eurozonas fiskālā nostāja, ir papildināts ar publisko finanšu struktūras pārbaudi. Lai arī nesenie pasākumi, kuru nolūks ir samazināt nodokļu slogu darbaspēkam, ir pareiza virzība, tomēr izdevumu struktūra liecina tikai par nelieliem panākumiem virzībā uz izaugsmei labvēlīgiem apstākļiem, un ir sagaidāms, ka kapitālizdevumi (kā daļa no IKP) joprojām samazināsies.

4.Komisijas prognozes norāda arī uz to, ka 2016. gadā eurozonā kopumā tiks turpināta visumā neitrālas fiskālās nostājas īstenošana. Tas būtu jāvērtē, ņemot vērā divkāršo mērķi – publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā un makroekonomikas stabilizāciju īstermiņā, proti, nepieciešamību nodrošināt pārslēgšanos no ārējiem izaugsmes avotiem uz iekšzemes izaugsmes avotiem. Pašreizējos apstākļos makroekonomikas politikas instrumentu izmantošanas iespējas ir ierobežotas: pašreizējos ļoti zemas inflācijas apstākļos nominālās procentu likmes jau gandrīz ir sasniegušas nulles robežu, un tādēļ vēl jo vairāk ir jāatzīst fiskālās politikas svarīgā nozīme. Šajā ziņā eurozonā kopumā sagaidāmā neitrālā fiskālā nostāja attiecībā uz nākamo gadu šķiet visumā piemērota, ņemot vērā eurozonā pastāvošās visu laiku zemākās procentu likmes un lielo ārējo pārpalikumu. Vienlaikus joprojām ļoti augsta ir parādsaistību attiecība pret IKP; tā samazinās tikai lēnām, kas liecina par nepieciešamību enerģiski atsākt konsolidāciju, tiklīdz ekonomikas atlabšana būs nostabilizējusies.

3.No BPP izrietošā kopaina visumā atbilst Komisijas 2015. gada rudens prognozei. Tiek prognozēts, ka reālā IKP pieaugums 2016. gadā palielināsies no 1,6 % līdz 1,8 %, un ir sagaidāms, ka savukārt negatīvā starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu samazināsies līdz 1 % no potenciālā IKP. Lai gan attiecībā uz 2015. gadu eurozonā Komisija sāk ar nedaudz sliktāku nominālā deficīta aplēsi (2,0 % no IKP), 2016. gadam tā prognozē nedaudz lielāku nominālā deficīta samazinājumu, nekā minēts BPP – par 0,3 procentpunktiem (nevis 0,2), tomēr nominālā bilance ir tāda pati, proti, -1,7 % no IKP. Komisija prognozē, ka 2015. gadā pirmoreiz kopš krīzes sākuma parādsaistību kopsummas attiecība pret IKP samazināsies līdz 91 % un 2016. gadā turpinās kristies līdz 90 %, kas visumā atbilst iesniegtajos BPP izklāstītajiem plāniem.

1.Dalībvalstu plāni liecina, ka eurozonā kopumā turpina mazināties nominālais budžeta deficīts, tomēr ekonomikas atlabšana joprojām ir nestabila un pakļauta riskiem, kas galvenokārt saistīti ar ārējā pieprasījuma atslābumu. Tiek plānots, ka budžeta deficīts pēc šā gada nozīmīgā sarukuma (no 2,4 % no IKP 2014. gadā līdz 1,9 % no IKP šogad) turpinās samazināties un 2016. gadā sasniegs 1,7 % no IKP. Kā liecina BPP, parādsaistību kopsummas attiecība pret IKP, kas 2014. gadā sasniedza līdz šim augstāko rādītāju, 2016. gadā turpinās nedaudz samazināties – no 91 % no IKP, kas tiek lēsts attiecībā uz šo gadu, līdz gandrīz 90 % no IKP.

Neatkarīgi no tā BPP liecina par skaidru priekšstatu eurozonas dalībvalstīs par ieguvumiem no darbaspēka nodokļu sloga samazināšanas, un daudzas dalībvalstis plāno vai īsteno dažādus konkrētus pasākumus (sk. 2. tabulu). Lai gan daudzi pasākumi ir samērā pieticīgi salīdzinājumā ar aktuālajām problēmām, dažu dalībvalstu BPP ietver vērienīgas pasākumu paketes attiecībā uz darbaspēka nodokļu samazināšanu, kam varētu būt nozīmīga pozitīva ietekme uz ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību. Visapjomīgākās reformas tiek ieviestas dalībvalstīs, kurās pašlaik spēkā ir salīdzinoši augsti darbaspēka nodokļi (salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju), piemēram, Austrijā, Beļģijā un Francijā. Vienlaikus attiecīgos pasākumus ievieš arī dažas dalībvalstis, kurās ir salīdzinoši zemi darbaspēka nodokļi. Pasākumi parasti ir precīzi mērķorientēti uz grupām, kurām augstu darbaspēka nodokļu slogs ir lielākais šķērslis nodarbinātībā. Praksē tas parasti nozīmē samazināt nodokļus personām ar zemiem ienākumiem; vairākās dalībvalstīs tiek palielināta ar nodokli neapliekamā summa, savukārt citās tiek samazināta likme vai mainītas kategorijas robežvērtības, lai samazinātu nodokļu slogu personām ar zemiem ienākumiem. Dažas dalībvalstis samazina nodokļus arī personām ar vidējiem ienākumiem, savukārt nedaudzie nodokļu palielinājumi, kas iekļauti BPP, attiecas uz personām ar augstiem ienākumiem. Lielākajā daļā BPP nav sniegta detalizēta informācija par darbaspēka nodokļu samazinājumu finansēšanu. Vismaz dažos gadījumos šķiet, ka pilnīgs vai pastāvīgs finansējums vēl nav pilnīgi nodrošināts.

BPP izklāstīto, izaugsmei labvēlīgo izdevumu plānu kopuma pārbaude liecina, ka nav sagaidāms, ka plānotās korekcijas varētu kaitēt ekonomikas izaugsmes vidēja termiņa perspektīvām, lai gan būtu vēlamas lielākas izaugsmei labvēlīgas izvēles iespējas, kā mazināt izdevumus (patēriņu). Tiek plānots, ka lielākajai daļai izdevumu kategoriju mazināsies to īpatsvars ražošanas apjomā. Lielākais samazinājums ietekmē darbinieku atalgojumu, sociālos pabalstus un preču un pakalpojumu publiskos iepirkumus (sk. 5. pielikuma A5.2. diagrammu). Turklāt dalībvalstis gūst labumu no lielajiem ietaupījumiem procentu izdevumu jomā (detalizētāk izklāstīts nākamajā iedaļā). Tā kā galvenā ietekme neskar lielāko daļu izdevumu, nav sagaidāms, ka plānotās korekcijas varētu kaitēt ekonomikas izaugsmes vidēja termiņa perspektīvām, lai gan būtu vēlamas lielākas izaugsmei labvēlīgas izvēles iespējas, kā mazināt izdevumus (patēriņu). Konkrētāk, tiek plānots arī kapitālizdevumu samazinājums. BPP visumā atbilst Komisijas prognozēm: tie apliecina, ka vislielākie būs sociālo pabalstu un publiskā sektora algu samazinājumi, bet paredz mazāku kritumu preču un pakalpojumu publiskajos iepirkumos. Komisijas prognozēs salīdzinājumā ar BPP ir arī paredzēts, ka procentu izdevumu kritumam būs nedaudz lielāka nozīme.

BPP ir paredzēts, ka 2015.–2016. gadā publisko finanšu struktūrā notiks tikai nelielas izmaiņas attiecībā uz eurozonu kopumā (sk. 5. pielikuma A5.5. tabulu un A5.1.a–A5.1.b diagrammu). Tiek plānots, ka valdības izdevumu attiecība pret IKP 2016. gadā samazināsies par 0,6 procentpunktiem. Tomēr šā šķietami lielā samazinājuma galvenais cēlonis ir saistīts ar cikliskajiem apstākļiem. Faktiski izdevumu attiecība, kas koriģēta attiecībā uz ekonomikas cikla iedarbību, liecina, ka samazinājums ir tikai ¼ procentpunkta. Šo samazinājumu atsver plānotie nodokļu samazinājumi, par kuriem liecina spēcīgāks kritums cikliski koriģēto ieņēmumu attiecībā (-½ procentpunkta 2016. gadā). Šajā ziņā dalībvalstu plāni kopumā samazināt izdevumu īpatsvaru potenciālajā ražošanas apjomā dažos pēdējos gados lielā mērā nav īstenojušies. Komisijas 2015. gada rudens prognoze (turpmāk “Komisijas prognoze”) apliecina, ka ir sagaidāms BPP paredzētais nelielais samazinājums strukturālo izdevumu īpatsvarā un lielāks samazinājums strukturālo ieņēmumu īpatsvarā. Visumā vienveidīgais nodokļu elastīgums, kas izriet gan no BPP, gan no Komisijas prognozes, liecina, ka budžeta ieņēmumu samazinājumu izraisa valdības veiktie pasākumi (sk. 5. pielikuma A5.6. tabulu).

Komisija katrā konkrētā gadījumā veiks galīgu novērtējumu, tai skaitā par attiecināmajām summām, balstoties uz novērotiem datiem, kurus iesniegušas attiecīgo dalībvalstu iestādes. Budžeta izmaksas saistībā ar bēgļu pieplūdumu netiks uzskatītas par vienreizējām izmaksām, jo papildu izdevumiem var arī nebūt pagaidu un neregulāra rakstura. Tās arī būtu tieši jāsaista ar bēgļu pieplūdumu (un jāuzskata par tā sekām) (piemēram, patvēruma un administratīvās izmaksas, vietējā uzņemšana, transports u. c.) un tajās nebūtu jāieskaita mērķsubsīdijas no attiecīgajiem ES fondiem (un vispār no ES budžeta).

Jāuzsver, ka pielāgošanas prasības SIP ietvaros (gan preventīvajā, gan korektīvajā daļā) ir noteiktas strukturālajā bilancē notiekošo izmaiņu izteiksmē. Tāpēc attiecīgajiem atskaitījumiem saskaņā ar noteikumiem par “ārkārtējiem apstākļiem” būtu jāatspoguļo [tikai] tas, cik lielā mērā šādi apstākļi ietekmē strukturālās bilances ikgadējās izmaiņas, salīdzinājumā ar to, kas citādi būtu novērojams, ja šādu apstākļu nebūtu. Tādējādi Komisija principā šos SIP noteikumus izmantos, lai novērtētu (ex post) pagaidu novirzi no prasībām attiecībā uz 2015. un 2016. gadu sakarā ar papildu izmaksām katrā no šiem diviem gadiem, kas izriet no ārkārtējā bēgļu pieplūduma (salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu). Attiecīgā gadījumā Komisijas atzinums par BPP ietver faktu izklāstu, kā atbilstības novērtējums varētu tikt ietekmēts, ja ar bēgļiem saistītās izmaksas tiktu izlabotas.

Elastība, kas iestrādāta SIP tekstā, dod iespēju pielāgot ārkārtas izdevumus saistībā ar ārkārtējiem apstākļiem, kurus valdība nevar ietekmēt, gan pakta preventīvās daļas, gan korektīvās daļas ietvaros. Pakta preventīvajā daļā ir tieši paredzēts, ka pagaidu novirzi attiecībā pret nepieciešamo fiskālo korekciju virzībā uz vidēja termiņa budžeta mērķi (VTM) var atļaut ex ante un katrā ziņā to varētu neņemt vērā ex post, balstoties uz rezultātu datiem – ar nosacījumu, ka to cēlonis ir i) ārkārtēji apstākļi, ii) ko attiecīgā dalībvalsts nevar ietekmēt, iii) bet ar lielu ietekmi uz valdības finanšu stāvokli un iv) kas vidējā termiņā neapdraud fiskālo ilgtspēju. Korektīvajā daļā ir ietverts līdzīgs noteikums attiecībā uz PBDNP uzsākšanu, kā ārkārtēju kvalificējot pārmērīgu budžeta deficītu, kura cēlonis ir “ārkārtēji apstākļi ārpus attiecīgās dalībvalsts kontroles un ja tie ievērojami ietekmē vispārējās valdības finansiālo stāvokli” – ar nosacījumu, ka budžeta deficīts joprojām ir tuvu 3 % no IKP. Neparedzētas izmaksas saistībā ar bēgļu pieplūdumu var tikt ņemtas vērā “iedarbīgas rīcības” novērtējumā, vērtējot atbilstību ieteikumam par PBDNP.

Pēc tam, kad 2014. gadā parādsaistību kopsummas attiecība pret IKP sasniedza maksimumu (92 % no IKP), tiek plānots, ka gan 2015., gan 2016. gadā tā nedaudz samazināsies, kas visumā atbilst prognozēm, uz kurām balstās SP. To virza nominālais IKP pieaugums un negatīvā atlikumu un plūsmu korekcija (kas nozīmē, ka tiek plānots, ka parādsaistības samazinās nevis valsts budžeta deficīts, bet gan citi faktori). Kopējais rādītājs – 89 % no IKP 2016. gadā – gan neatklāj lielās atšķirības, kas sagaidāmas atsevišķu valstu rādītāju vidū. Parādsaistību apjoms atsevišķās dalībvalstīs sniedzas no 131 % no IKP Itālijā līdz nedaudz mazākam par 10 % no IKP Igaunijā. Nav iekļauti dati par trīs dalībvalstīm ar augstu parādsaistību līmeni – Grieķiju, Kipru un Portugāli.

Piezīmes: Diagrammā attēlotais rādītājs ir nodokļu īpatsvars darbaspēka izmaksās. Dati par Latviju, Lietuvu un Maltu attiecas uz 2013. gadu. Par Kipru aktuāli dati nav pieejami. ES un eurozonas vidējie rādītāji ir svērti attiecībā pret IKP. ESAO vidējais rādītājs nav svērts vidējais rādītājs. Avots: Eiropas Komisijas Nodokļu un pabalstu rādītāju datubāze, kas balstīta uz ESAO datiem. Šī starpvalstu izvērtēšana ir tikai pirmais solis virzībā uz pārliecinošiem, konkrētai valstij adresētiem politikas secinājumiem. Darbaspēka nodokļu slogs mijiedarbojas ar daudziem citiem politikas elementiem, piemēram, pabalstu sistēmu un algu noteikšanas sistēmu. Labi nodarbinātības rādītāji liecina par to, ka nepieciešamība samazināt darbaspēkam piemērojamos nodokļus nav tik steidzama, savukārt fiskālie ierobežojumi var noteikt to, ka jebkāds darbaspēka nodokļu samazinājums tiek pilnīgi kompensēts ar citiem ieņēmumu palielināšanas vai izdevumu samazināšanas pasākumiem. Turklāt jāpatur prātā, ka konkrētas valsts izvēle attiecībā uz sociālās aizsardzības pakāpi ietekmē sociālās nodrošināšanas iemaksu apmēru, it īpaši pensijas iemaksu apmēru: šajā ziņā iedzīvotāju ienākuma nodokļi un sociālās nodrošināšanas iemaksas atšķiras. Padziļināts konkrētu valstu izvērtējums, ņemot vērā visu nozīmīgo informāciju, tiek veikts Eiropas pusgada (semestra) kontekstā.

Komisijas 2015. gada rudens prognoze un BPP

Attiecībā uz vispārējām ekonomikas un fiskālajām perspektīvām situācija, par kuru liecina sešpadsmit BPP, visumā atbilst tai, kas izklāstīta Komisijas prognozē, kur arī tiek norādīts uz pastāvīgu, bet mērenu ekonomikas atlabšanu, kamēr situācija pasaulē kļūst arvien sarežģītāka. Komisija prognozē, ka reālais IKP pieaugums 2015. gadā būs 1,6 %, bet 2016. gadā nostiprināsies vēl un sasniegs 1,8 %. Iekšzemes pieprasījumu pašlaik atbalsta ar zemām naftas cenām saistītā konjunktūra, joprojām salīdzinoši zemais euro maiņas kurss, labvēlīga monetārā politika un visumā neitrāla fiskālās politikas nostāja. Vienlaikus pamatā esošā iekšzemes pieprasījuma dinamika joprojām ir lēna. Ekonomiskā situācija pasaulē, it īpaši Ķīnā un citās jaunietekmes tirgus ekonomikās, ir pasliktinājusies, un pasaules mēroga tirdzniecības apjoms ir strauji krities. Turklāt vairāki notikumi varētu izraisīt to, ka ekonomikas izaugsme ir mazāka, nekā sagaida Komisija, piemēram, turpmāka pasaules tirdzniecības pasliktināšanās, lielāka (nekā sagaidīts) netieša ietekme no izaugsmes palēninājuma jaunietekmes valstīs vai kaitīga ietekme, kas izplatās ar finanšu tirgu starpniecību.

Ekonomisko apstākļu uzlabošanās atspoguļojas arī arvien mazākā starpībā starp faktisko un potenciālo ražošanas apjomu, kas minēta Komisijas prognozē. Ir sagaidāms, ka negatīvā starpība starp faktisko un potenciālo ražošanas apjomu – 2¼ % no potenciālā IKP 2014. gadā – šogad samazināsies līdz 1¾ %, bet 2016. gadā – līdz 1 %.

Uzlabojušās izaugsmes perspektīvas neatspoguļojas cenu izmaiņās, jo inflācijas perspektīvas kopumā joprojām ir pieticīgas. Komisijas prognozē ir paredzēts, ka SPCI inflācija šogad sasniegs tikai 0,1 %, bet 2016. gadā pieaugs līdz 1 %, atspoguļojot to, ka starpība starp faktisko un potenciālo ražošanas apjomu pakāpeniski tuvojas nullei, un ļoti atbalstošu monetārās politikas nostāju. Neatkarīgi no dalībvalstu vidū pastāvošajām atšķirībām, kuras nedrīkst ignorēt, tiek pieņemts, ka 2016. gadā procentu likmes saglabāsies visu laiku zemākajā līmenī. Vienlaikus ir sagaidāms, ka 2016. gadā turpināsies lielais iekrājumu pārsniegums pār ieguldījumiem, bet eurozonas ārējās bilances prognoze paredz pārpalikumu 3,6 % apmērā no IKP, kas tikai nedaudz atpaliks no tā apjoma 2015. gadā (3,7 % no IKP). Šis ārējais pārpalikums, kas vērtības izteiksmē ir viens no lielākajiem pasaulē, ir tikai daļēji saistīts ar ietekmi, ko rada zemāks euro valūtas kurss un zemas biržā tirgoto izejvielu cenas. Tas arī liecina, ka iekšzemes pieprasījums ir nepietiekams un ka ekonomikas atlabšana lielā mērā ir atkarīga no ārējiem faktoriem.

Ir sagaidāms, ka kopumā nominālais deficīts samazināsies no 2,0 % no IKP 2015. gadā līdz 1,7 % no IKP 2016. gadā, un ka strukturālā bilance, kas šogad ir palikusi nemainīga, 2016. gadā nedaudz pasliktināsies. Ņemot to vērā, strukturālās bilances nepietiekamais uzlabojums 2015. gadā, ko sagaidīja Komisija, ietver prognozētu procentu izdevumu samazinājumu, kas atspoguļo to, ka valsts parādzīmju ienesīgums kopš 2013. gada beigām ir strauji krities un 2015. gada pirmajā pusē ir sasniedzis visu laiku zemāko līmeni. Līdz ar zemākām procentu likmēm eurozonas dalībvalstu veikto procentu maksājumu kopsumma dažos pēdējos gados ir samazinājusies, lai gan kopš procentu likmju krituma lielām parādsaistību summām ir ticis pagarināts atmaksas termiņš (sk. 4. pielikumu).

Tādējādi tiek lēsts, ka kopumā strukturālā primārā bilance 2015. gadā pasliktināsies par ½ % no IKP. Tāpat Komisija sagaida, ka nelielā strukturālā pasliktināšanās 2016. gadā būs vairāk izteikta (-¼ % no IKP), to novērtējot, balstoties uz primāro bilanci. Negaidīta papildu peļņa, ko rada šāds līdz šim zemākais valsts parādzīmju procentu likmju līmenis, dod iespēju dalībvalstīm galvenokārt konsolidēt valsts finanses, kā arī atkarībā no to konkrētās situācijas ieguldīt infrastruktūrā un reformēt savu ekonomiku.

Lai gan kopumā BPP un Komisijas prognozē paustais priekšstats par budžeta deficītu eurozonā visumā sakrīt, atšķirības starp atsevišķas valsts BPP un attiecīgo Komisijas prognozi par budžeta deficītu var būt samērā lielas, un katrā atsevišķā gadījumā tam var būt citi konkrēti iemesli. Attiecībā uz lielāko daļu valstu Komisijas prognoze par budžeta deficītu ir augstāka nekā attiecīgajā BPP minētā prognoze, un lielākās atšķirības ir konstatējamas Spānijas, Beļģijas un Slovākijas gadījumā (sk. 5. pielikuma A5.1. un A5.4. diagrammu). Visas pārējās pozitīvās prognožu atšķirības nepārsniedz 0,3 procentpunktus, savukārt Vācijas, Igaunijas un Somijas gadījumā Komisijas prognoze par deficītu ir zemāka nekā BPP minētā prognoze.

Komisija prognozē, ka parādsaistību apjoms kopumā būs nedaudz augstāks, nekā prognozē dalībvalstis. Kamēr parādsaistību kopsummas attiecība joprojām ir ļoti liela, Komisija sagaida, ka tā gan šogad, gan nākamgad samazināsies, 2016. gadā sasniedzot 90 % no IKP. Tomēr būtu jāņem vērā arī tas, ka eurozonas parādsaistību samazināšanos lielā mērā virza Vācija. Ja Vāciju neiekļauj aprēķinos, tad pēc Komisijas prognozes parādsaistību kopsummas attiecība pret IKP stabilizēsies tikai 2016. gadā – 100 % apmērā no IKP. Arī šajā gadījumā atšķirības starp budžeta plāna projektiem un Komisijas prognozēm var būt lielākas tieši dalībvalstu mērogā – katrai valstij specifisku iemeslu dēļ. Lielākās atšķirības attiecas uz Spāniju un Īriju (sk. 5. pielikuma A5.3. un A5.5. diagrammu). Vairākumā gadījumu prognožu atšķirību diapazons ir no nulles līdz 1 % no IKP.

Eurozonas parādsaistību kopsummas attiecību nevar novērtēt, vai tā atbilst SIP prasībām attiecībā uz parādsaistībām, jo dalībvalstīm, no kuru datiem sastāv šī kopsumma, attiecībā pret SIP ir atšķirīgs statuss. Tomēr uz astoņām eurozonas dalībvalstīm, kuras ir iesniegušas BPP, attiecas parādsaistību samazināšanas etalonrādītājs. Kā liecina Komisijas prognoze, ir sagaidāms, ka sešas no šīm astoņām valstīm nodrošinās atbilstību tam.

Novērtējums par fiskālo korekciju eurozonā

Attiecībā uz strukturālās budžeta korekcijas apmēru Komisijas prognoze apliecina, ka 2016. gadā eurozonā turpināsies visumā neitrālas fiskālās nostājas īstenošana, pēc tam, kad faktiski būs apturēta fiskālā konsolidācija, kas notikusi kopš 2014. gada. To apliecina alternatīvs diskrecionāro fiskālo centienu mērījums, kas norāda uz nelielu fiskālā stāvokļa pasliktināšanos gan 2015., gan 2016. gadā.

Kopumā atbilstošas nostājas ziņā fiskālā stāvokļa orientācija 2015.–2016. gadā ir jāizvērtē, ņemot vērā abus mērķus – publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā un makroekonomikas stabilizāciju īstermiņā. Ilgtermiņa ilgtspējai ir nepieciešams, ka valsts parādsaistības tiek uzturētas atmaksājamā līmenī, ņemot vērā pašreizējo parādsaistības līmeni un prognozētos, ar sabiedrības novecošanu saistītos izdevumus nākotnē. Makroekonomikas stabilizāciju varētu izteikt kā starpības mazināšanu starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu pienācīgā ātrumā īstermiņā vai vidējā termiņā, savukārt pašreizējā situācijā – arī izaugsmes pārorientāciju no ārējiem avotiem uz iekšzemes avotiem. Makroekonomikas politikas instrumenti, ar kuru palīdzību var sasniegt šo mērķi, pašreizējā monetārās politikas kontekstā (nominālās procentu likmes jau gandrīz ir sasniegušas nulli un inflācija ir ļoti zema) ir ierobežoti, līdz ar to vairāk uzmanības jāpievērš fiskālās politikas nozīmei. Novērtējums par eurozonas fiskālās politikas nostāju kopumā (attiecībā pret ilgtspējas riskiem un cikliskajiem apstākļiem) liecina par nepieciešamību vēl vairāk samazināt joprojām augsto parādsaistību apjomu, tomēr nekavējot ekonomikas atlabšanu un izvairoties no procikliskas politikas. Šajā ziņā Komisijas pagaidu aprēķini liecina, ka mērenu konsolidācija 2016. gadā, kā paredzēts konkrētai valstij adresētajos ieteikumos un par ko liecina ilgtspējīguma rādītāji, atbilstu sarukušajai starpībai starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu. Turpretī fiskālās politikas nostājas, kuras mērķis būtu straujāk līdz nullei samazināt starpību starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu, īstenošana var notikt uz ilgtspējas uzlabošanas rēķina, un tā var izrādīties nesaderīga ar atbilstību SIP ietvaros noteiktajām prasībām.

Līdzsvarojot abus šos mērķus, šķiet, ka nākamajā gadā sagaidāmā visumā neitrālā visas eurozonas fiskālā nostāja ir visumā atbilstoša, ņemot vērā arī visu laiku zemākās procentu likmes un lielo ārējo pārpalikumu, kas var liecināt par nepieciešamību zināmā mērā atbalstīt pieprasījumu. Vienlaikus, ņemot vērā to, ka ietaupījumiem no maziem procentu maksājumiem ir tikai pagaidu raksturs, tie var tikt uzskatīti par risku, ja tos izmanto, lai pastāvīgi palielinātu valdības izdevumus vai samazinātu nodokļu likmes.

Bažas par ilgtspēju apliecina tas, ka Komisijas prognozē par eurozonas strukturālo bilanci 2016. gadā ir paredzēta neliela pasliktināšanās, kas var būt mazāka par vidējo korekciju, kas eurozonas dalībvalstīm ir nepieciešama saskaņā ar SIP. Turklāt to ir stimulējusi ļoti maza vai pat negatīva korekcija no to dalībvalstu puses, kurām ir aktuālas bažas par ilgtspēju, lai gan citās dalībvalstīs joprojām pastāv nepietiekama orientācija uz to, lai izmantotu pieejamās fiskālās manevrēšanas iespējas.



3. Pārskats par atsevišķiem budžeta plāna projektiem

Komisijas atzinumos par budžeta plāna projektiem galvenā uzmanība ir pievērsta atbilstībai Stabilitātes un izaugsmes paktam (SIP) un uz tā pamata sniegtajiem ieteikumiem. Attiecībā uz dalībvalstīm, kurām piemēro pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru (PBDNP), Komisijas atzinumos ir izvērtēti pārmērīgā budžeta deficīta novēršanā gūtie panākumi gan attiecībā uz nominālā, gan strukturālā budžeta deficīta mērķiem. Attiecībā uz dalībvalstīm, uz kurām attiecas pakta preventīvā daļa, Komisijas atzinumā tiek novērtēta budžeta vidēja termiņa mērķu (VTM) ievērošana vai virzība uz tiem, kā arī atbilstība noteikumiem par parādsaistībām, lai konstatētu, vai plāns atbilst SIP prasībām un konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem (KVAI) par fiskālo jomu, kurus Padome dalībvalstīm nosūtīja jūlijā.