Grozīts priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam) (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) /* COM/2006/0364 galīgā redakcija - COD 2005/0043 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 28.6.2006. COM(2006) 364, galīgā redakcija 2005/0043(COD)2005/0044(CNS) Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam) Grozīts priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Eiropas Atomenerģijas kopienas ( Euratom ) Septīto pamatprogrammu kodolpētniecības un mācību pasākumiem (no 2007. līdz 2011. gadam) (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) PASKAIDROJUMA RAKSTS Komisija 2005. gada 6. aprīlī pieņēma priekšlikumu Lēmumam par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam) un priekšlikumu Lēmumam par Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) septīto pamatprogrammu kodolpētniecības un mācību pasākumiem (no 2007. līdz 2011. gadam)[1]. Pēc 2006. gada 17. maija vienošanās par finanšu shēmu 2007. -2013. gadam Komisija attiecīgi pielāgoja šo priekšlikumu budžeta datus. Padome un Eiropas Parlaments, kā arī Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja ir izskatījusi šos priekšlikumus. Parlaments 2006. gada 15. jūnijā ar ļoti lielu vairākumu pieņēma atzinumu par abiem priekšlikumiem, ierosinot ievērojamu skaitu grozījumu. Ekonomikas un sociālo lietu komiteja vienprātīgi pieņēma atzinumu 2005. gada 14. decembrī, un Reģionu komiteja pieņēma atzinumu 2005. gada 16. novembrī. Lai paātrinātu vienošanos par abām pamatprogrammām, Komisija patlaban nāk klajā ar pārskatītajiem priekšlikumiem par abām pamatprogrammām, kuri papildināti ar Parlamenta grozījumiem un Padomes viedokli. Tā kā Parlamenta atzinums un Padomes pieņemtā nostāja atspoguļo Komisijas sākotnējo priekšlikumu galvenos principus, šajos pārskatītajos priekšlikumos vismaz pēc būtības un satura, bet citkārt precīzā redakcijā ir iekļauta liela daļa citu iestāžu pausto uzskatu. Galvenie jautājumi ir saistīti ar priekšlikumu EK pamatprogrammai. Komisijas nostājā var iezīmēt šādus elementus: - Attiecībā uz tēmu jomu un zinātnisko un tehnisko saturu Komisija pieņem daudzus pieprasītos precizējumus un papildinājumus, ja tajos atspoguļotas svarīgas vajadzības, ja tie ir saskaņā ar katras prioritātes kopējo virzību un ja to iekļaušanu neierobežo samazinātais pamatprogrammas budžets. - Attiecībā uz Kopīgām tehnoloģiju iniciatīvām Komisija pieņem izmaiņas kritērijos, kas jāpiemēro potenciālo Kopīgo tehnoloģiju iniciatīvu noteikšanai, kā arī to būtībai un īstenošanai. - Attiecībā uz Eiropas Pētniecības padomi Komisija pieņem svarīgus precizējumus, tostarp par pilnvaru termiņu, atjaunošanu un Zinātniskās padomes nozīmi, Eiropas Pētniecības padomes vadību un personālu, kā arī par Eiropas Pētniecības padomes struktūru un mehānismu neatkarīga pārskata veikšanu 2010. gadā. - Programmā „ Cilvēki ” virkne izmaiņu ietver atsauces uz šīs programmas saikni ar citām pamatprogrammas un citu Kopienas programmu daļām, papildinājumus, kuros nepārprotami uzsvērts šīs programmas daļas starptautiskais mērogs, norādes uz atbilstīgu darba apstākļu izveidi pētniekiem un līdzfinansējuma metodi. - Programmā „ Iespējas ” politikas virzienu saskaņotas attīstības aspekti tagad apkopoti atsevišķā daļā atbilstīgi šīs jomas nozīmīgumam. Turklāt kritēriji jaunas pētniecības infrastruktūras atbalstam ir aprakstīti sīkāk, un ir atzīta reģionālu aspektu nozīme jaunas infrastruktūras izveidē. Attiecībā uz budžetu Komisija saglabā summas, kas ierosinātas tās 2006. gada 24. maijā pielāgotajos priekšlikumos. 2005/0043(COD) Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam) (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 166. panta 1. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[4], rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru[5], tā kā: 1. Kopiena ir noteikusi sev mērķi radīt zināšanu sabiedrību, attīstot zinātību un nostiprinot Kopienas rūpniecības zinātnisko un tehnoloģisko bāzi, ieskaitot pakalpojumu nozari, ar mērķi nodrošināt augstu konkurētspējas līmeni. šim nolūkam Kopiena atzīst zinātnieku atbildību un neatkarību attiecībā uz progresīvās pētniecības vispārējām pamatnostādnēm un veicina visas vajadzīgās pētniecības darbības, jo īpaši, atbalstot uzņēmumus, tostarp mazos un vidējos uzņēmumus („MVU”), pētniecības centrus un universitātes to pētniecības un tehnoloģiju attīstības pasākumos, piešķirot prioritāti tām jomām un projektiem, kuros Eiropas finansējumam un sadarbībai ir īpaša nozīme un pievienotā vērtība. Atbalstot progresīvo pētniecību, lietišķo pētniecību un jauninājumus, Kopiena cenšas veicināt Eiropas pētniecības sinerģijas un tādējādi nodrošināt stabilāku Eiropas pētniecības telpas pamatu. Tas sniegs pozitīvu ieguldījumu sociālajā un ekonomikas progresā visās dalībvalstīs. 2. Pētniecības centrālā loma tika atzīta Lisabonas Eiropadomē, kurā uzsvēra, ka zināšanām un jauninājumiem ir izšķirīga nozīme, un noteica jaunu stratēģisku mērķi turpmākajai desmitgadei – kļūt par konkurētspējīgāko un dinamiskāko uz zinātnes atziņām pamatoto ekonomiku pasaulē, kura spēj nodrošināt ilgtspējīgu ekonomisko attīstību un kuras mērķis ir panākt pilnīgu nodarbinātību, radot vairāk un labākas darbvietas un plašāku sociālo kohēziju. 3. Septītajai pamatprogrammai ir liela nozīme, lai sasniegtu Lisabonas stratēģijas mērķi, – lai Eiropa kļūtu par konkurētspējīgāko un dinamiskāko uz zināšanām balstīto ekonomiku pasaulē. Trijstūris – izglītība, pētījumi un jauninājumi – ir pamatinstruments šā mērķa sasniegšanai . 4. Zināšanu un nemateriālo vērtību centrālā loma ekonomikas, sociālās un kultūras pārticības radīšanā tika atzīta Lisabonas Eiropadomē. Zināšanu sabiedrībā jauninājumu un zināšanu radīšana, kas nebūt nav lejupēja, ir sabiedrībā plaši izplatīta, un to arvien biežāk īsteno ar augšupējiem procesiem. Kopienas mērķis ir mobilizēt un stiprināt visas pētniecības un jauninājumu iespējas. 5. Saskaņā ar Lisabonas stratēģiju Barselonas Eiropadomē tika nosprausts mērķis palielināt Eiropas pētniecības pasākumu budžetu līdz 3% no ES IKP, divas trešdaļas no šā apjoma nodrošinot no privātā sektora ieguldījumiem. 6. Tādēļ daudzām dalībvalstīm un Eiropas rūpniecībai ir jāpalielina pētniecības centieni, lai palīdzētu sekmēt veiksmīgu pētniecību saskaņā ar Septīto pamatprogrammu. 7. Septītās pamatprogrammas galvenajam mērķim ir jābūt ieguldījumam, lai Eiropas Savienība kļūtu par pasaules līderi pētniecības jomā. Tādēļ pamatprogramma ir jākoncentrē uz pasaules klases pētniecības veicināšanu un ieguldījumiem tajā. Tāpēc īpašās programmas ir obligāti jāīsteno, pamatojoties uz zinātniskās izcilības principiem . Vienīgi radot iespēju mūsdienīgai pētniecībai ES var kļūt par pasaules līderi pētniecības jomā . 8. Eiropas Parlaments vairākkārt, tostarp savās jaunākajās 2005. gada marta pamatnostādnēs par ES nākotnes politiku pētniecības atbalstam[6], ir uzsvēris pētniecības un tehnoloģiju attīstības nozīmi un zināšanu pieaugušo lomu ekonomikas izaugsmei, kā arī sociālajai un vides labklājībai. 9. Ņemot vērā visu Kopienas politiku pētniecības vajadzības un balstoties uz Eiropas rūpniecības nozares, zinātnieku aprindu, universitāšu un citu ieinteresēto aprindu plašo atbalstu, Kopienai ir jānosaka zinātniskie un tehnoloģiskie mērķi, kas jāsasniedz saskaņā ar tās Septīto pamatprogrammu laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam. 10. Rūpniecības nozares pārstāvju veiktajā pētniecībā īpaši aktuālas ir Eiropas Tehnoloģiju platformas (ETP) un Kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas (KTI). Eiropas Tehnoloģiju platformas var attīstīt par pamatinstrumentu Eiropas konkurētspējas veicināšanai . 11. šie mērķi ir jābalsta uz Sestās pamatprogrammas sasniegumiem Eiropas Pētniecības telpas izveidē un jāturpina to virzība uz zinātnes atziņās balstītu ekonomiku un sabiedrību Eiropā. šo mērķu starpā īpaši svarīgi ir: 12. Atbalstīt visa veida starpvalstu sadarbību ES teritorijā. 13. Uzlabot Eiropas progresīvās pētniecības dinamismu, jaunradi un izcilību. Ņemot vērā šo punktu, izzinošākas pamatpētniecības finansēšanai jābūt skaidrai pamatprogrammas prioritātei . 14. Kvantitatīvi un kvalitatīvi stiprināt zinātnes un tehnoloģiju cilvēkresursu potenciālu Eiropā;galvenie līdzekļi šā mērķa sasniegšanai ir labāka izglītība un mācības pētniecības jomā, vieglāka pētniecības iespēju pieejamība, kā arī pētnieka „profesijas” atzīšana, jo īpaši ievērojami palielinot sieviešu līdzdalību pētniecībā, veicinot pētnieku mobilitāti un profesionālo izaugsmi. Tādēļ dalībvalstis ir jāaicina ieviest Eiropas pētnieku hartu un Rīcības kodeksu pētnieku pieņemšanai darbā, jo abi dokumenti ir vajadzīgi, lai izveidotu īstu Eiropas darba tirgu pētniekiem. Turklāt ir jāattīsta un jāuzlabo Eiropas pētniecības institūtu un universitāšu izcilība. 15. Lai atjaunotu sabiedrības paļāvību uz zinātni, Eiropā ir jāpastiprina dialogs starp zinātnes nozari un sabiedrību, lai noteiktu zinātnes un pētniecības risināmos jautājumus, kas atbilst iedzīvotāju vajadzībām. 16. Īpaša uzmanība jāpievērš to pētnieku zinātniskās karjeras veicināšanai, kuri ir visražīgākajā dzīves posmā. Zinātniekiem agrīnā profesionālās darbības posmā jākļūst par galveno zinātnes virzītājspēku Eiropā . 17. Ir jāuzlabo pētniecības un jauninājumu iespējas visā Eiropā, nodrošinot to optimālu izmantošanu. 18. Ņemot vērā Amsterdamas Līgumam pievienoto protokolu par dzīvnieku aizsardzību un labturību, jāatbalsta un jāveicina pētniecība alternatīvo testēšanas metožu un it īpaši ar dzīvniekiem nesaistīto metožu attīstībā visās pētniecības jomās, lai samazinātu dzīvnieku izmantošanu pētniecībā un testēšanā un ar laiku to pilnībā izbeigtu. 19. Lai realizētu šos mērķus ir jāveicina četru veidu pasākumi: starpvalstu sadarbība politikas noteikto tēmu jomā („Sadarbība”), pētnieku ierosinātie pētījumi, pamatojoties uz pētniecības aprindu iniciatīvu („Idejas”), individuālo pētnieku atbalsts („Cilvēki”) un pētniecības iespēju atbalsts („Iespējas”). 20. Programmā „Sadarbība” atbalsts jāsniedz atbilstīgiem starpvalstu sadarbības veidiem visā Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām vairākās tematiskās jomās, kas atbilst galvenajām zināšanu un tehnoloģiju attīstības jomām, kurās jāatbalsta un jāpastiprina pētniecība, lai risinātu Eiropas sociālās, ekonomikas, vides, sabiedrības veselības un rūpniecības problēmas, kalpotu sabiedrībai un atbalstītu jaunattīstības valstis. Visos iespējamos gadījumos šī programma nodrošinās elastīgumu uz uzdevumiem orientētajos plānos, kas aptver vairākas tematiskās prioritātes. Programmai arī jānodrošina iespēja ES saglabāt tās vadošo pozīciju socioloģijas un humanitāro zinātņu pētniecībā attiecībā uz cilvēku un jauno tehnoloģiju mijiedarbību un tehnoloģijas nozīmīgumu sabiedrības attīstībā. 21. Programmā „Idejas” pasākumi jāveic Eiropas Pētniecības padomei („EPP”), kurai jāpiešķir liela autonomijas pakāpe. Ir būtiski attīstīt ļoti augsta līmeņa progresīvo pētniecību ES mērogā, balstoties uz izcilību Eiropā un palielinot tās redzamību starptautiskajā mērogā. EPP jāuztur regulāri kontakti ar Eiropas iestādēm un zinātnieku aprindām, lai nodrošinātu atbalstu savam darbam un popularizētu savas intereses sabiedrībā. 22. Programmā „Cilvēki” indivīdi jārosina pievērsties pētnieka profesijai, veicinot Eiropas zinātnieku palikšanu Eiropā, kā arī piesaistot Eiropai zinātniekus no visas pasaules, veidojot labākajiem pētniekiem pievilcīgu Eiropu. Izmantojot pozitīvo pieredzi, kas gūta, īstenojot Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības saskaņā ar iepriekšējām pamatprogrammām, programmā „Cilvēki” apdāvinātākie indivīdi ir jāmudina pievērsties pētnieka profesijai; jāstrukturē mācību piedāvājums un izvēles iespējas pētniecības jomā, pievēršoties arī prasībām attiecībā uz prasmēm; jāveicina Eiropas pētnieku palikšana vai atgriešanās Eiropā; jāsekmē starpnozaru mobilitāte; jāpiesaista Eiropai zinātnieki no visas pasaules. Tādēļ jācenšas uzlabot Kopienā un trešās valstīs iegūtu diplomu un profesionālo kvalifikāciju savstarpējo atzīšanu. Pētnieku mobilitāte ir prioritāte, lai nodrošinātu pētnieku profesionālo izaugsmi un lai dalītos zināšanās un sekmētu to tālāknodošanu starp valstīm un nozarēm, un lai nodrošinātu to, ka novatoriskajā progresīvajā pētniecībā dažādās disciplīnās ir iesaistīti aizrautīgi un kompetenti pētnieki, kā arī lielāki finanšu resursi. 23. Programmā „Iespējas” jāoptimizē pētniecības infrastruktūru izmantošana un attīstība; jāstiprina MVU jauninājumu iespējas un to spēja gūt labumu no pētniecības; jāatbalsta reģionālu pētniecības kopu attīstība; pilnībā jāizmanto pētniecības potenciāls ES konverģences reģionos un attālākajos reģionos; jātuvina zinātne un sabiedrība, lai saskaņotā veidā integrētu zinātni un tehnoloģijas Eiropas sabiedrībā; jāveic horizontālas darbības un pasākumi starptautiskas sadarbības atbalstam. 24. Kopīgajam pētniecības centram ir ļoti liela nozīme, jo tas nodrošina uz klientiem orientētu zinātnisku un tehnoloģisku atbalstu ES politikas virzienu koncepcijai, attīstībai, īstenošanai un uzraudzībai. Tāpēc jāsniedz nepārtraukts atbalsts KPC, lai tas varētu darboties kā ES zinātnes un tehnoloģiju etaloncentrs, kas ir neatkarīgs no privātajām un valsts interesēm . 25. Komisija ir vairākkārt atzinusi, ka reģioniem ir nozīmīga loma Eiropas Pētniecības telpas veidošanā [7] . 26. Septītā pamatprogramma papildina dalībvalstīs veiktos pasākumus, kā arī citas Kopienas darbības, kas ir nepieciešamas kopējiem stratēģiskiem centieniem Lisabonā nosprausto mērķu īstenošanai, jo īpaši papildus darbībām tādās jomās kā struktūrfondi, lauksaimniecība, izglītība, mācības, konkurētspēja un jauninājumi, rūpniecība, nodarbinātība un vide. 27. Jauninājumiem un ar MVU saistītajiem pasākumiem, ko atbalsta saskaņā ar šo pamatprogrammu, jāpapildina pasākumi, kurus veic saskaņā ar Konkurētspējas un jauninājumu pamatprogrammu. 28. Ir jāatvieglo līdzdalība šīs pamatprogrammas pasākumos, publicējot visu attiecīgo informāciju, kurai jābūt pieejamai visiem potenciāliem dalībniekiem laikus un lietošanai ērtā veidā. 29. Ņemot vērā pamatprogrammas darbību plaši atbalstīto paplašināto apjomu, valsts un privāto investīciju efektivitāti, vajadzību dot iespēju Kopienai atrisināt jaunas zinātnes un tehnoloģiju problēmas un pilnībā izmantot tās pētnieku potenciālu, nepieļaujot nekādu diskrimināciju, svarīgo lomu, kas Kopienas darbībai ir Eiropas pētniecības sistēmas efektivitātes uzlabošanā, Septītās pamatprogrammas ieguldījumu centienos meklēt risinājumus klimata pārmaiņām un ilgtspējībai, Eiropas iedzīvotāju veselībai, kā arī Lisabonas stratēģijas iedzīvināšanā, ir steidzami pakāpeniski jāpalielina jādivkāršo ES pētniecības budžets[8]. 30. ņemot vērā Sestās pamatprogrammas jauno instrumentu izmantošanas vidusposma pārskatīšanu un pamatprogrammas piecu gadu novērtējumu, ir noteikta jauna pieeja, kurai vajadzētu nodrošināt ES pētniecības politikas politisko mērķu vieglāku, efektīvāku un elastīgāku sasniegšanu. šim nolūkam jāizmanto mazāks vienkāršāku „finansēšanas shēmu” kopums, apvienojumā ar lielāku elastīgumu un brīvību, lai atbalstītu dažādas darbības, un dalībniekiem jāsniedz lielāka pārvaldības autonomija. 31. Saskaņā ar Līguma 163. pantu veicamo darbību mērķi veicināt uz zinātnes atziņām balstītās ekonomikas un sabiedrības izveidi Eiropā nevar pietiekami sekmīgi sasniegt dalībvalstu spēkiem un tādējādi šo mērķi labāk iespējams sasniegt Kopienas mērogā, tādēļ Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā Septītajā pamatprogrammā paredzēts tikai nepieciešamais minēto mērķu sasniegšanai. 32. Septītās pamatprogrammas īstenošanas rezultātā var rasties papildprogrammas, kas ietver tikai dažu dalībvalstu līdzdalību, Kopienas līdzdalību vairāku dalībvalstu veiktajās programmās vai kopuzņēmumu vai citu struktūru veidošanu Līguma 168., 169. un 171. panta nozīmē. 33. Kopiena ir noslēgusi vairākus starptautiskus nolīgumus pētniecības jomā, un ir jāpastiprina starptautiska pētniecības sadarbība, lai gūtu maksimālu labumu no pētniecības un attīstības internacionalizācijas, lai sniegtu ieguldījumu globālā sabiedriskā labuma radīšanā un turpmāk integrētu Kopienu pasaules pētniecības kopienā. 34. Šobrīd jau ir izveidots nozīmīgs zinātnisko zināšanu kopums, kas spēj ievērojami uzlabot jaunattīstības valstīs dzīvojošo personu dzīves līmeni; kur iespējams, pamatprogramma sekmēs tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu līdz 2010. gadam. 35. Septītajai pamatprogrammai ir jāsniedz ieguldījums izaugsmes, ilgtspējīgas attīstības un vides aizsardzības veicināšanā. 36. Pētījumos, kas veikti šīs pamatprogrammas darbības laikā, jāievēro ētikas pamatprincipi, tostarp tie, kas ir iekļauti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Ir ņemti vērā atzinumi, ko sniegusi Eiropas grupa par dabaszinātņu ētiku un jaunām tehnoloģijām, un tas tiks darīts arī turpmāk. Ar šo programmu nav jāatbalsta pētniecības pasākumi, kuru mērķis ir cilvēku klonēšana, cilvēka genoma pārveidošana, kuras rezultātā šādas izmaiņas varētu kļūt pārmantojamas[9], vai cilvēka embriju radīšana vienīgi cilmes šūnu iegūšanai . Cilvēka cilmes šūnu pētniecību var finansēt saskaņā ar šo programmu gan atkarībā no zinātniskā priekšlikuma satura, gan iesaistītās(-o) dalībvalsts(-u) tiesiskā regulējuma. 37. Septītajā pamatprogrammā, izmantojot atbilstīgus pasākumus , pienācīgi tiks ņemta vērā tiks aktīvi veicināta sieviešu loma zinātnē un pētniecībā, lai iedrošinātu lielāku skaitu personu iekļauties šajā darba vidē un vēl vairāk palielinātu sieviešu aktīvo lomu pētniecībā. 38. Šajā tiesību aktā ir noteikta finanšu struktūra visam programmas darbības laikam, kas ir galvenais atskaites punkts budžeta iestādei nozīmē, kas paredzēta 37. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu. 39. Proporcionāli Eiropas Kopienas finanšu interesēm jāveic arī atbilstoši pasākumi, lai novērstu nelikumības un krāpšanu, kā arī pasākumi, lai atgūtu zaudētos, nepamatoti izmaksātos vai nepareizi izlietotos līdzekļus, saskaņā ar Padomes 1995. gada 18. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību[10], 1996. gada 11. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2185/96 par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām[11], un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ( OLAF )[12]. 40. Ir svarīgi nodrošināt pareizu Septītās pamatprogrammas finanšu vadību un tās īstenošanu visefektīvākajā un lietotājam ērtākajā veidā, vienlaikus nodrošinot tiesisko noteiktību un programmas pieejamību visiem dalībniekiem. Ir svarīgi nodrošināt atbilstību Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulai (EK, EURATOM) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, un vienkāršošanas un labāka regulējuma prasībām. Septītās pamatprogrammas izpildē izmantoto procedūru vienkāršošana palīdzēs nodrošināt, ka noteikumos par piedalīšanos tiek iekļauti elastīgi īstenošanas pasākumi, IR NOLēMUšI šāDI. 1. pants Pamatprogrammas izveide pieņemšana Ar šo laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim pieņem nosaka Pamatprogrammu Kopienas pasākumiem pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomā, ieskaitot demonstrējumu pasākumus, še turpmāk „Septītā pamatprogramma”. 2. pants Mērķi un pasākumi 41. Septītā Pamatprogramma ir paredzēta 2. līdz 5. punktā izklāstīto pasākumu atbalstam. Minēto pasākumu mērķi un vispārīgās nostādnes izklāstītas I pielikumā. 42. Sadarbība: atbalsts tiks sniegts virknei pētniecības darbību, ko veiks, izmantojot starpvalstu sadarbību, šādās tematiskajās jomās: 43. veselība; 44. pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija; 45. informācijas un komunikācijas tehnoloģijas; 46. nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas; 47. enerģētika; 48. vide (ieskaitot klimata pārmaiņas); 49. transports (ieskaitot aeronautiku); 50. sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes; 51. drošība un kosmoss. 52. Idejas: atbalsts tiks sniegts „pētnieku ierosinātiem” pētījumiem, ko visās jomās veic atsevišķas valsts vai starpvalstu grupas, kuras konkurē savā starpā Eiropas līmenī. 53. Cilvēki: atbalsts tiks sniegts kvantitatīvai un kvalitatīvai zinātnes un tehnoloģiju cilvēkresursu potenciāla stiprināšanai Eiropā, kā arī mobilitātes veicināšanai. 54. Iespējas: tiks atbalstīti Eiropas pētniecības un jauninājumu iespēju galvenie aspekti, tādi kā pētniecības infrastruktūra, reģionālās pētniecības kopas, pilna pētniecības potenciāla attīstība Eiropā un attālākajos reģionos, pētniecība mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) vajadzībām, ar programmu „Zinātne sabiedrībā” saistītie jautājumi, politikas saskaņotas izstrādes atbalsts, starptautiskās sadarbības „horizontālie” pasākumi. 55. Septītajā pamatprogrammā arī atbalstīs Kopīgā pētniecības centra (KPC) veiktās tiešās zinātniskās un tehnoloģiskās darbības, kas nav saistītas ar kodoljautājumiem, kā noteikts I pielikumā. 3. pants Septīto pamatprogrammu īsteno ar īpašām programmām. šajās programmās nosaka precīzus mērķus un sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus. 4. pants Maksimālais kopējais apjoms un katrai programmai piešķirtā finansējuma īpatsvars 1. Kopienas finansiālās līdzdalības maksimālais kopējais apjoms šajā Septītajā pamatprogrammā ir 50 521 72726 miljons euro. Minētās summas sadalījums 2. panta 2. līdz 6. punktā minētajiem pasākumiem un darbībām ir šāds (miljonos euro): Sadarbība | 32 29244432 | Idejas | 7 46011862 | Cilvēki | 4 7277129 | Iespējas | 4 2917486 | Ar kodoljautājumiem nesaistītās Kopīgā pētniecības centra darbības | 1 7511817 | 2. Aptuvenais sadalījums pa katra I pielikumā minētā pasākuma tematiskajām jomām ir sniegts II pielikumā. 3. Sīki izstrādāti noteikumi Kopienas finansiālai līdzdalībai šajā pamatprogrammā ir noteikti III pielikumā. Iepriekšminētās summas var tikt grozītas, ja tiek pārskatīts finanšu plāns, kas attiecas uz šīs pamatprogrammas laikposmu. 5. pants Kopienas finanšu interešu aizsardzība Attiecībā uz Kopienas darbībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, Kopienas tiesību normas pārkāpuma gadījumā, tostarp saistībā ar šo programmu paredzēto līgumsaistību pārkāpumu, kuru rada kāda uzņēmēja rīcība vai nolaidība, kas kaitē vai varētu kaitēt Eiropas Kopienu vispārējam budžetam vai to pārvaldītiem budžetiem, radot nepamatotus izdevumus, piemēro Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 un Regulu (EK, Euratom) Nr. 2185/96. 6. pants 56. Visi pētījumi, ko veic saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, jāveic saskaņā ar ētikas pamatprincipiem. 57. Saskaņā ar šo pamatprogrammu finansējumu nepiešķir šādām zinātniskās izpētes jomām: 58. pētniecības pasākumi, kuru mērķis ir cilvēku klonēšana reproduktīviem nolūkiem, 59. pētniecības pasākumi, kuru mērķis ir pārveidot cilvēku ģenētisko mantojumu un kuru rezultātā šādas izmaiņas varētu kļūt pārmantojamas,[13] 60. pētniecības pasākumi, kas paredzēti, lai radītu cilvēka embrijus, kuri paredzēti tikai zinātniskai pētniecībai vai cilmes šūnu iegūšanai, tostarp izmantojot somatisko šūnu kodola pārstādīšanu. 61. Gan pieaugušo, gan embriju cilvēka cilmes šūnu pētniecību var finansēt kā atkarībā no zinātniskā priekšlikuma satura, tā iesaistītās(-o) dalībvalsts(-u) tiesiskā regulējuma.Jebkurā pieteikumā finansējuma saņemšanai, lai veiktu pētniecību ar cilvēka embrionālām cilmes šūnām, ir attiecīgā gadījumā jāiekļauj sīka informācija par licencēšanas un kontroles pasākumiem, ko veiks dalībvalsts kompetentās iestādes, kā arī sīka informācija par atļauju(-ām) ētikas jomā, kas tiks sniegta(-s).Cilvēka embrija cilmes šūnu iegūšanas jomā iestādēm, organizācijām un pētniekiem jāpiemēro stingras licencēšanas un kontroles prasības atbilstīgi iesaistītās(o) dalībvalsts(u) tiesiskajam regulējumam. 62. šā panta 2. punktā izklāstīto pētniecības jomu pārskatīšanai jānotiek šīs programmas otrajā posmā (no 2010. līdz 2013. gadam), ņemot vērā zinātnes atklājumus. 7. pants Uzraudzība, novērtēšana un pārskatīšana 63. Komisija nepārtraukti un sistemātiski uzrauga pamatprogrammas un tās īpašo programmu īstenošanu, kā arī regulāri ziņo par uzraudzības rezultātiem un tos izplata. 64. Ne vēlāk kā 2010. gadā Komisija ar ārējo ekspertu palīdzību veic šīs pamatprogrammas un tās īpašo programmu uz pierādījumiem balstītu starpposma novērtējumu, turpinot ex-post Sestās pamatprogrammas novērtējumu. Šis novērtējums aptver notiekošo pētniecības pasākumu kvalitāti, kā arī to īstenošanas un pārvaldības kvalitāti un virzību uz nospraustajiem mērķiem.Komisija minētā novērtējuma secinājumus, pievienojot savus apsvērumus un attiecīgos gadījumos priekšlikumus šīs pamatprogrammas pielāgošanai, dara zināmus Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai. Tiklīdz būs pieejami pietiekami dati, pirms starpposma novērtējuma sagatavo progresa ziņojumu, kurā sniegti sākotnējie atzinumi par to, cik efektīvas ir jaunās darbības, kuras uzsāktas saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, un veiktie vienkāršošanas pasākumi. 65. Pēc diviem gadiem no šīs pamatprogrammas pabeigšanas Komisija veic programmas pamatojuma, īstenošanas un sasniegumu ārējo novērtējumu, pieaicinot neatkarīgus ekspertus.Komisija minētā novērtējuma secinājumus, pievienojot savus apsvērumus, dara zināmus Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs priekšsēdētājs […] I PIELIKUMS ZINĀTNISKIE UN TEHNOLOĢISKIE MĒRĶI, TēMU UN PASāKUMU VISPĀRĪGAS NOSTĀDNES Septītā pamatprogramma tiks īstenota, lai izpildītu Līguma 163. pantā [14] aprakstītos vispārējos mērķus stiprināt rūpniecisko konkurētspēju un pildīt citu Kopienas politiku pētniecības vajadzības, tādējādi veicinot uz zinātnes atziņām balstītas sabiedrības izveidi, turpinot Eiropas Pētniecības telpas attīstību un papildinot valsts un reģionālā līmenī veiktās darbības. Tā nostiprinās veicinās izcilību zinātniskajā un tehnoloģiskajā pētniecībā, tehnoloģiju attīstībā un demonstrējumos, īstenojot šādas četras programmas: Sadarbība, Idejas, Cilvēki un Iespējas. I SADARBĪBA šajā Septītās pamatprogrammas daļā atbalsts tiks sniegts starpvalstu sadarbībai dažādās formās visā Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām vairākās tematiskās jomās, kas atbilst galvenajām zināšanu un tehnoloģiju attīstības jomām, kurās jāatbalsta un jāpastiprina augstākās kvalitātes pētniecība, lai risinātu Eiropas sociālās, ekonomiskās, vides un rūpnieciskās problēmas. Galvenais darbs būs vērsts uz to, lai uzlabotu rūpniecības konkurētspēju, izmantojot izpētes programmu, kas atspoguļo lietotāju vajadzības visā Eiropā. Vispārējs mērķis ir veicināt ilgtspējīgu attīstību. Deviņas tēmas ES darbībai ir šādas: 66. veselība; 67. pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija; 68. informācijas un komunikācijas tehnoloģijas; 69. nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas; 70. enerģētika; 71. vide (ieskaitot klimata pārmaiņas); 72. transports (ieskaitot aeronautiku); 73. sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes; 74. drošība un kosmoss. šīs tēmas ir samērā plaši definētas, lai tās varētu pielāgot jaunām vajadzībām un iespējām, kas var rasties Septītās pamatprogrammas darbības laikā. Katrai no šīm tēmām ir noteikti vairāki pasākumi, kuros norādītas vispārējās nostādnes, kas paredzētas Kopienas atbalstam. Tie ir noteikti, pamatojoties uz to, kā tie sekmē ES Kopienas mērķu sasniegšanu, tostarp pāreju uz zināšanu sabiedrību, kā arī attiecīgo Eiropas pētniecības potenciālu un šajā jomā veikto ES Kopienas līmeņa darbību pievienoto vērtību. īpaša uzmanība tiks pievērsta efektīvas koordinācijas nodrošināšanai starp tematiskajām jomām, kā arī prioritārām zinātnes jomām, kas apvieno vairākas tēmas, piemēram, jūras zinātnes un tehnoloģijas. Daudzdisciplinaritāte Starpdisciplinaritāte un daudzdisciplinaritāte tiks veicināta ar kopējām starptematiskām pieejām pētniecības un tehnoloģiju jomām, kas ir saistītas ar vairāk nekā vienu tēmu, un svarīga starptematiskās sadarbības forma būs kopīgi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus. Attiecībā uz jautājumiem, kas jo īpaši aktuāli rūpniecības nozarei, tēmas ir noteiktas, pamatojoties arī uz darbu, ko veikušas dažādas „Eiropas tehnoloģiju platformas”, kuras ir izveidotas jomās, kur Eiropas konkurētspēja, ekonomikas izaugsme un labklājība ir atkarīga no nozīmīga pētniecības un tehnoloģiju progresa vidējā un ilgā termiņā. Eiropas tehnoloģiju platformas rūpniecības nozaru pārstāvju vadībā apvieno attiecīgo nozaru ieinteresētās personas, lai definētu un īstenotu Stratēģiskās izpētes programmu. šī pamatprogramma sekmēs minēto Stratēģiskās izpētes programmu realizāciju, ja tās rada patiesu Eiropas pievienoto vērtību. Eiropas tehnoloģiju platformas var veicināt rūpniecības nozaru pārstāvju līdzdalību pētniecības projektos, kas saistīti ar viņu specifisko jomu. Deviņās tēmās iekļauta arī izpēte, kas vajadzīga, lai atbalstītu ES Kopienas politikas formulēšanu, īstenošanu un izvērtēšanu tādās jomās kā veselība, drošība, patērētāju aizsardzība, enerģētika, vide, atbalsts attīstībai, zivsaimniecība, jūras lietas, lauksaimniecība, dzīvnieku labturība, transports, izglītība un mācības, nodarbinātība, sociālās lietas, kohēzija, brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide tieslietas un iekšlietas, kā arī atbalstītu pirmsnormatīvus un normatīvus pētījumus, kas ir saistīti ar savstarpējās izmantojamības un standartu kvalitātes uzlabošanu un to īstenošanu. Atbilstīgi katrai tēmai papildus šiem pasākumiem tiks nodrošināta iespēja brīvā un elastīgā veidā tiks risinātas divu veidu iespējas un vajadzības: - Jaunas vajadzības nākotnes un jaunās tehnoloģijas: atbalstīt pētījumus, kuru mērķis ir noteikt vai turpmāk pētīt jaunas zinātniskās un tehnoloģiskās iespējas konkrētā jomā un/vai kopā ar citām saistītām jomām un disciplīnām, sniedzot īpašu atbalstu spontāniem pētījumu priekšlikumiem, tostarp kopīgiem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus; attīstīt novatoriskas idejas un radikāli jaunus izmantojuma veidus, kā arī pētīt jaunas iespējas pētniecības virzienos, kuru mērķis ir noteikt vai turpmāk pētīt jaunas zinātnes un tehnoloģiju iespējas konkrētā jomā un/vai jomā, kurā saskaras vairākas disciplīnas, jo īpaši saistībā ar potenciāli nozīmīgiem atklājumiem; tiks nodrošināta atbilstoša koordinācija ar pasākumiem, ko veiks saistībā ar programmu „Idejas”, lai novērstu pārklāšanos un nodrošinātu finansējuma optimālu izmantošanu; - neparedzētas politikas vajadzības: lai elastīgi reaģētu uz jaunām politikas vajadzībām, kas rodas pamatprogrammas darbības laikā, tādām kā neparedzēti notikumi vai atgadījumi, kuros nepieciešama ātra reaģēšana, piemēram, jaunu epidēmiju, pārtikas drošības apdraudējuma vai dabas katastrofu gadījumā. Zināšanu izplatīšana un tālāknodošana sniedz būtisku pievienoto vērtību Eiropas pētniecības darbībām, un tiks veikti pasākumi, lai rūpniecības nozares, politikas veidotāji un sabiedrība plašāk izmantotu rezultātus. Zināšanu izplatīšana tiks uzskatīta par būtisku uzdevumu Lai pastiprinātu ES pētniecības rezultātu izplatīšanu un izmantošanu, visās tematiskajās jomās tiks atbalstīta zināšanu izplatīšana un rezultātu tālāknodošana, piemērojot drošības jomas pasākumiem vajadzīgos ierobežojumus saistībā ar konfidencialitātes aspektu, tostarp arī, finansējot sadarbības tīklu veidošanas ierosmes, seminārus un pasākumus, ārējo ekspertu palīdzību un informācijas un elektroniskos pakalpojumus, jo īpaši CORDIS . Tiks nodrošināta papildināmība un sinerģija starp šo programmu un citām Kopienas programmām. Pasākumi jauninājumu atbalstam tiks veikti saskaņā ar Konkurētspējas un jauninājumu programmu. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš mazo un vidējo uzņēmumu (MVU)[15], jo īpaši starpvalstu sadarbībā iesaistītu zināšanu ietilpīgu MVU, līdzdalībai. Visā programmas daļā „Sadarbība” atbilstīgi katrai tēmai tiks veikti konkrēti pasākumi, tostarp atbalsta darbības MVU līdzdalības veicināšanai, kuriem veiks kvantitatīvu un kvalitatīvu uzraudzību. Atbalsts tiks sniegts arī attiecībā uz iniciatīvām, kuru mērķis ir rosināt dialogu par zinātniskiem jautājumiem un pētījumu rezultātiem ar iespējami plašu sabiedrību ārpus pētniecības aprindām, kā arī zinātniskās komunikācijas un izglītības jomā, attiecīgos gadījumos iesaistot arī pilsoniskās sabiedrības organizācijas vai šādu organizāciju tīklus. Tiks ņemti vērā ētikas principi un dzimumu līdztiesības aspekti. Veiks dzimtes jautājuma un dzimumu līdztiesības aspektu integrāciju visās zinātnisko pētījumu jomās. Lai palielinātu Eiropas pētniecības konkurētspēju, tās potenciāls jāizmanto pilnībā visā Eiropas pētniecības telpā. Tādēļ projektu mērķis būs nodrošināt zinātnisko izcilību. Tie vienlaikus arī sekmēs īstu Eiropas pētniecību telpu, veidojot plaša mēroga konsorcijus un pētot iespējas cilvēku un finanšu resursu optimālam izlietojumam. Visās šajās tēmās atbalsts starpvalstu sadarbībai tiks īstenots ar: - kopīgiem pētījumiem; - kopīgām tehnoloģiju iniciatīvām; - pētniecības programmu koordināciju; - starptautisku sadarbību. Kopīgie pētījumi ESKopienas pētniecības finansējums galvenokārt būs paredzēts kopīgiem pētījumiem. Mērķis ir zināšanu attīstības galvenajās jomās izveidot izcilus pētniecības projektus un tīklus, kuri spētu piesaistīt pētniekus un investīcijas no Eiropas un visas pasaules. Tas tiks panākts, atbalstot kopīgus pētījumus saskaņā ar vairākām finansēšanas shēmām: kopīgie projekti, izcilības tīkli, koordinācijas/atbalsta darbības (skat. III pielikumu). Kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas Ļoti nelielā skaitā gadījumu PTA mērķa darbības jomas un iesaistīto resursu apjoma dēļ ir lietderīga ilgtermiņa partnerību veidošana ar valsts un privātā sektora iesaistīšanu kopīgu tehnoloģiju iniciatīvu veidā. šī jaunā pieeja, kas galvenokārt balstās uz šajās iniciatīvās, galvenokārtEiropas tehnoloģiju platformu izstrādātajiem pasākumiem darba rezultātā, kas aptvers vienu pētniecības aspektu vai nelielu skaitu pētniecības aspektu attiecīgajā jomā. šādos kopīgos uzņēmumos, tiks apvienotas privātā sektora investīcijas un valsts un Eiropas publiskais finansējums, tostarp dotācijas no Pētniecības pamatprogrammas un aizdevumi no Eiropas investīciju bankas. kurus dibina, Kopīgās tehnoloģijas iniciatīvas var noteikt un īstenot, pamatojoties uz Līguma 171. pantu, un par kuriem pieņem lēmumu atsevišķi, jāapvieno valsts sektora un privātā sektora līdzekļi, kas var ietvert aizdevumus no EIB, tostarp attiecīgos gadījumos izmantojot riska dalīšanas finanšu mehānismu. (tas var ietvert kopuzņēmuma izveidi) vai pamatojoties uz lēmumiem par īpašām programmām saskaņā ar Līguma 166. pantu. Potenciālas kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas atklātā un pārredzamā veidā noteiks , pamatojoties uz izvērtēšanu, izmantojot vairākus kritērijus, tostarp: - Eiropas mērogā veiktās darbības pievienotā vērtība, kas novērtēta izcilības ziņā; - patiesu sabiedrības vajadzību un ieguvuma esība ; - pašreizējo instrumentu nespēja sasniegt mērķi ; - ietekme uz rūpniecības konkurētspēju un izaugsmi ; - sasniedzamā mērķa un veicamo uzdevumu definīcijas pakāpe un skaidrība; - rūpniecības nozaru uzņēmumu sniegtā finansējuma un resursu apjoms; - ietekme uz rūpniecības konkurētspēju un izaugsmi; - plašāku politikas mērķu veicināšanas pakāpe; - spēja piesaistīt papildu valsts atbalstu un panākt lielāku esošo unvai gaidāmo finansējumu no rūpniecības pārstāvjiem; - pašreizējo instrumentu nespēja sasniegt mērķi. Kopīgo tehnoloģiju iniciatīvu veids ir skaidri jādefinē, it īpaši attiecībā uz šādiem jautājumiem: - finanšu saistības; - dalībnieku saistību ilgums; - līguma noslēgšanas un laušanas noteikumi; - intelektuālā īpašuma tiesības. Ņemot vērā kopīgo tehnoloģiju iniciatīvu plašo darbības jomu un īpašo sarežģītību, tiks veltītas lielas pūles, lai nodrošinātu to pārredzamu darbību saskaņā ar izcilības principu. Kopienas finansējuma piešķiršana kopīgām tehnoloģiju iniciatīvām notiks, balstoties uz pamatprogrammas izcilības un pārredzamības principiem. īpaša uzmanība tiks pievērsta vispārējai saskaņotībai un koordinācijai starp kopīgām tehnoloģiju iniciatīvam un valsts programmām un projektiem vienā jomā, vienlaikus ievērojot jau esošās īstenošanas procedūras. To īstenošanā jāņem vērā MVU un tehnoloģiju nodošanas iespējas, kā arī nepieciešamība paredzēt izglītības un apmācības vajadzības, lai sasniegtu to mērķus, un jānodrošina, ka dalība to projektos ir atvērta plašam dalībnieku lokam visā Eiropā, un it sevišķi MVU. Turklāt kopīgajās tehnoloģiju iniciatīvās attiecīgajās jomās varētu būt noderīga EUREKA kopu gūtā pieredze. Dalībvalstu pētniecības programmu koordinācija šajā jomā veiktajās darbības tiks izmantoti divi galvenie līdzekļi: ERA-NET shēma un Kopienas līdzdalība kopīgi veiktajās valstu pētniecības programmās (Līguma 169. pants). Darbība var attiekties uz jomām, kas nav tieši saistītas ar deviņām tēmām, ja vien tām ir pietiekama ESEiropas pievienotā vērtība. Darbības tiks izmantotas, arī lai uzlabotu papildināmību un sinerģiju starp pamatprogrammu un pasākumiem, ko veic saskaņā ar starpvaldību struktūrām, tādām kā EUREKA un COST [16]. ERA-NET shēmā tiks attīstīta un nostiprināta valstu un reģionālu pētniecības pasākumu koordinācija: - sniedzot pamatu dalībniekiem, kas īsteno sabiedriskas pētniecības programmas, lai palielinātu viņu veikto pasākumu koordināciju. Tas ietvers atbalstu jauniem ERA-NET tīkliem, kā arī pastāvošo ERA-NET tīklu darbības jomas paplašināšanu un padziļināšanu, piemēram, paplašinot partnerību, kā arī savstarpēji atverot savas programmas citu dalībnieku līdzdalībai. Attiecīgos gadījumos ERA-NET varētu piemērot programmu koordinēšanai starp Eiropas reģioniem un mazām vai vidēji lielām dalībvalstīm, lai dotu iespēju tām sadarboties liela mēroga iniciatīvās; - nelielā skaitā gadījumu, sniedzot papildu ES Kopienas finansiālo atbalstu tiem dalībniekiem, kas apkopo resursus rada kopēju fondu kopīgiem priekšlikumu konkursiem starp attiecīgajām valsts un reģionālajām programmām („ ERA-NET PLUS ”). Kopienas līdzdalība valstu pētniecības programmās, ko veic kopīgi, pamatojoties uz 169. pantu, ir jo īpaši svarīga Eiropas plaša mēroga dažāda līmeņa sadarbībai starp dalībvalstīm, kurām ir kopīgas vajadzības un/vai intereses. Konkrētos precīzi noteiktos gadījumos ššādas iniciatīvas atbilstīgi 169. pantam tiks uzsāktas jomās, kas ir jānosaka ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, ietverot iespējamo sadarbību ar starpvaldību programmām, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem: - saistība ar ESKopienas mērķiem; - sasniedzamā mērķa skaidra definīcija un tā atbilstība šīs pamatprogrammas mērķiem; - iepriekš pastāvošas bāzes esība (pastāvošās vai paredzētās valstu pētniecības programmas); - Eiropas pievienotā vērtība; - „kritiskā masa” attiecībā uz iesaistīto programmu apjomu un skaitu, kā arī programmu aptverto pasākumu līdzību; - 169. panta efektivitāte kā visatbilstošākais līdzeklis mērķu sasniegšanai. Starptautiska sadarbība Starptautiskas sadarbības darbībām ir jābūt ar skaidri definētu Eiropas pievienoto vērtību, un atbilstīgi šai pamatprogrammas sadaļai tās būs šādas. - Visu tematiskajās jomās veikto pasākumu atvēršana visu trešo valstu zinātnieku un pētniecības iestāžu līdzdalībai, attiecīgā gadījumā piemērojot drošības jomas pasākumiem vajadzīgos ierobežojumus, aktīvi mudinot zinātniekus un iestādes izmantot šo iespēju. - īpašas sadarbības darbības katrā tematiskajā jomā, kas paredzētas trešām valstīm gadījumā, kad pastāv abpusēja interese par sadarbību konkrētos jautājumos, kuri jāatlasa, pamatojoties uz valstu zinātnisko un tehnoloģisko līmeni un vajadzībām. Ciešā saistībā ar divpusējiem sadarbības nolīgumiem vai daudzpusējiem dialogiem starp ES un šīm valstīm vai valstu grupām šīs darbības kalpos kā īpaši instrumenti sadarbības īstenošanai starp ES un minētajām valstīm. Konkrēti šādas darbības ir: Šādas darbības attiecas ne tikai uz abpusēju interešu jomām, bet ietver arī: darbības, kuru mērķis ir stiprināt kandidātvalstu, kā arī kaimiņvalstu pētniecības iespējas; un sadarbības pasākumi, kas ir vērsti uz jaunattīstības valstīm un jaunajām valstīm, galveno uzmanību pievēršot to īpašām vajadzībām tādās jomās kā veselība, lauksaimniecība, zivsaimniecība un vide, un ko īsteno ar tādiem finansiāliem nosacījumiem, kuri ir piemēroti minēto valstu iespējām. šī pamatprogrammas daļa aptver starptautiskas sadarbības darbības katrā tematiskajā jomā un vairākās tēmās vienlaikus. Tās īstenos, nodrošinot koordināciju ar darbībām pamatprogrammas daļā „Cilvēki” un „Iespējas”. TēMAS 1. Veselība Mērķis Uzlabot Eiropas iedzīvotāju veselību un , palielināt ar veselību saistītu nozaru un uzņēmumu konkurētspēju un jauninājumu ieviešanas spēju Eiropā, risinot globālas veselības problēmas, tostarp jaunās epidēmijas. Uzsvars tiks likts uz praktisko izpēti (pamatatklājumu izmantošana klīniskajā praksē, arī eksperimentu rezultātu zinātniskā apstiprināšana ), jaunu terapiju izstrādi un apstiprināšanu, veselības veicināšanas un profilakses metodēm , tostarp attiecībā uz veselīgu novecošanu , diagnostikas instrumentiem un medicīnas tehnoloģijām, kā arī ilgtspējīgām un efektīvām veselības aprūpes sistēmām. Pamatojums Cilvēka genoma sekvenču izzināšana un nesenā attīstība postgenomikā ir krasi izmainījusi cilvēka veselības un slimību izpēti. Lai integrētu datu milzīgos apjomus un izprastu datu pamatā esošos bioloģiskos procesus, kā arī izstrādātu galvenās ar veselību saistīto bionozaru tehnoloģijas, jāapvieno dažādas zināšanas un resursi, kas nav pieejami valstu līmenī, nolūkā attīstīt medicīniskās iejaukšanās zināšanas un prasmes. Nozīmīgai attīstībai praktiskajā veselības pētniecībā, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu, ka biomedicīnas pētniecība sniedz praktisku labumu un uzlabo dzīves kvalitāti, ir vajadzīgas daudzdisciplināras Eiropas pieejas, iesaistot dažādas ieinteresētās personas. šādas pieejas ļauj Eiropai efektīvāk papildināt starptautiskos centienus, lai apkarotu globālas nozīmes slimības. Daudzu slimību (piem., vēzis, sirds un asinsvadu slimības, infekcijas slimības, psihiskās un neiroloģiskās slimības, jo īpaši ar novecošanu saistītās slimības, tādas kā Alcheimera slimība un Parkinsona slimība) klīniskā izpēte pamatojas uz starptautiskiem daudzcentru izmēģinājumiem, lai nodrošinātu pacientu vajadzīgo skaitu īsā laikposmā. Epidemioloģiskai izpētei vajadzīga liela cilvēku dažādība un starptautiskie tīkli, lai nonāktu pie nozīmīgiem secinājumiem. Reti sastopamu slimību jaunu diagnostikas un ārstēšanas metožu izstrādē, kā arī šo slimību epidemioloģiskā izpētē, arī vajadzīga daudzvalstu pieeja, lai palielinātu pacientu skaitu katrā pētījumā. īstenojot veselības politikas virzītu izpēti Eiropas līmenī, kļūst iespējama modeļu, sistēmu, datu un valsts datubāzēs un bioloģisko datu bankās apkopotā pacientu materiāla salīdzināšana. Labi attīstīta ES mēroga biomedicīnas pētniecība palīdzēs nostiprināt Eiropas veselības aizsardzības biotehnoloģijas, medicīnas tehnoloģiju un farmaceitiskās nozares konkurētspēju. ES sadarbība ar jaunattīstības valstīm tām ļaus attīstīt pētniecības spējas. ES jāuzņemas aktīva loma, valsts sektorā un farmaceitiskajā nozarē veidojot jauninājumus veicinošu vidi, kas risina sabiedrības veselības vajadzības, jo īpaši, lai palielinātu panākumus klīnisko pētījumu jomā. Uz pētniecību orientēti MVU ir veselības aizsardzības, biotehnoloģijas un medicīnas tehnoloģiju nozares galvenais ekonomiskais dzinējspēks. Lai gan Eiropā tagad ir vairāk biotehnoloģijas uzņēmējsabiedrību nekā ASV, lielākā daļa no tām ir mazas un vājākas nekā to konkurenti. To attīstību veicinās valsts un privātā sektora iesaistīšana pētniecībā ES mērogā. ES mēroga pētniecība sekmēs arī jaunu normu un standartu izstrādi, lai izveidotu atbilstošu likumīgu pamatu jaunām medicīnas tehnoloģijām (piemēram, reģeneratīvā medicīna). Eiropas pētniecība un jauninājumi alternatīvu testēšanas stratēģiju (sevišķi tādu, kurās netiek izmantoti dzīvnieki) jomā nodrošinās vadošo pozīciju pasaulē, atbildot uz sabiedrības un ieinteresēto personu bažām par dzīvnieku nepārtraukto izmantošanu biomedicīnas pētniecībā, un turklāt tas varētu nodrošināt tirgu noteiktām rūpniecības nozarēm. īstenojamie pasākumi, ietverot politikas vajadzībām nepieciešamo pētniecību, ir izklāstīti turpmāk. Visos pasākumos īpaša uzmanība tiks veltīta risināti divi stratēģiskiem jautājumiem – bērnu veselībai un novecojošās sabiedrības veselībai. Vajadzības gadījumā tiks atbalstītas ilgtermiņa pētniecības programmas, tādas kā Eiropas tehnoloģiju platformu noteiktās programmas, piemēram, programma par jaunām zālēm. Lai papildinātu minēto un reaģētu uz jaunām politikas vajadzībām, atbalstu var sniegt papildu darbībām, piemēram, veselības politikas jomā un arodveselības un darba drošības jomā. Katrā no turpmāk izklāstītajiem pasākumiem tiks ņemti vērā ētiskie, juridiskie un sociālekonomiskie jautājumi. Pasākumi - Biotehnoloģija, analogi instrumenti un medicīnas tehnoloģijas cilvēka veselībai - Augstas iedarbības pētniecība . Lai paātrinātu eksperimentu gaitu genomikā, postgenomikā un biomedicīnas izpētē, uzlabojot datu radīšanu, standartizāciju, iegūšanu un analīzi. - Konstatēšana, diagnoze un kontrole. Uzsvars uz neinvazīvām vai minimāli invazīvām pieejām. - Terapiju piemērotības, drošuma un efektivitātes prognozēšana. Attīstīt un apstiprināt bioloģiskos marķierus, in vivo un in vitro metodes un modeļus, tostarp simulēšanu, farmakogenomiku, mērķorientētas un rezultātorientētas pieejas un alternatīvas izmēģinājumiem ar dzīvniekiem. - Novatoriskas terapeitiskas pieejas un iejaukšanās . Lai pētītu, saskaņotu un turpinātu progresīvu terapiju un tehnoloģiju, tādu kā jauni preventīvi līdzekļi reģeneratīvajai medicīnai, attīstību potenciālam lietojumam daudzu slimību un traucējumu gadījumos. - Pētniecības atklājumu izmantošana klīniskajā praksē cilvēka veselībai - Bioloģisko datu un procesu integrēšana: liela mēroga datu vākšana, sistēmu bioloģija (arī komplekso sistēmu modelēšana). Lai savāktu un analizētu milzīgo datu apjomu, kas vajadzīgs, lai labāk izprastu gēnu un gēnu produktu tūkstošus regulējošos tīklus, kuri kontrolē svarīgus bioloģiskus procesus visos attiecīgajos organismos un visos organizācijas līmeņos. - Smadzeņu un saistīto slimību, cilvēka attīstības un novecošanas pētniecība. Lai izpētītu veselīgas novecošanas procesu un to, kā notiek gēnu un vides iedarbība uz smadzeņu darbību normālos apstākļos, kā arī smadzeņu slimību un attiecīgu ar novecošanu saistītu slimību (piem., demences) gadījumos. - Pētniecības atklājumu izmantošana klīniskajā praksē infekcijas slimību gadījumā. Lai cīnītos ar mikrobu rezistenci pret zālēm, HIV/AIDS globālām briesmām, tostarp C hepatīta koinfekciju, malāriju un tuberkulozi, kā arī iespējamām jaunām un atkārtotām epidēmijām (piemēram, SARS un īpaši patogēna gripa). - Pētniecības atklājumu izmantošana klīniskajā praksē nopietnu slimību gadījumā: vēzis, sirds un asinsvadu slimības, diabēts/aptaukošanās, reti sastopamas slimības un citas hroniskas slimības, tostarp reimatiskas slimības (piem., osteoartrīts). Lai izstrādātu uz pacientiem orientētas stratēģijas, no profilakses līdz diagnozei, īpaši uzsverot ārstēšanu , ieskaitot klīnisko izpēti. - Eiropas iedzīvotājiem sniegtās veselības aprūpes optimizēšana - Klīnisko pētījumu rezultātu ieviešana klīniskajā praksē . Lai izprastu radītu zināšanu bāzi lēmumu pieņemšanai klīniskos apstākļos un tam, kā pārvērst klīniskās izpētes rezultātus klīniskā praksē, jo īpaši risinot pacientu drošības un zāļu labāka izmantojuma jautājumu (ieskaitot dažus zāļu lietošanas izraisīto blakusparādību uzraudzības aspektus un zinātniski pārbaudītas papildu un alternatīvas zāles), kā arī bērnu, sieviešu un vecāka gadagājuma cilvēku īpašās vajadzības. - Veselības aprūpes sistēmu, tostarp pārejas posma veselības aprūpes sistēmu kvalitāte, efektivitāte un solidaritāte . Lai efektīvu iejaukšanos pārvērstu vadības lēmumos, lai izvērtētu dažādu iejaukšanās veidu izmaksas, efektivitāti un priekšrocības, tostarp attiecībā uz pacientu drošību, lai noteiktu vajadzības un nosacījumus nodrošinātu cilvēkresursu atbilstīgam nodrošinājumam, analizētu faktorus, kas ietekmē augstas kvalitātes veselības aprūpes taisnīgu pieejamību (arī neaizsargātām sabiedrības grupām), ietverot iedzīvotāju skaita izmaiņu analīzi (piemēram, novecošana, mobilitāte un migrācija, mainīga darba vieta). - Uzlabota slimību profilakse un labāka zāļu izmantošana. Lai izstrādātu efektīvus sabiedrības veselības pasākumus, kuros risināti galvenie veselību ietekmējošie faktori (tādi kā stress, uzturs, dzīvesveids vai vides faktori un to mijiedarbība ar ārstniecības līdzekļiem). Lai dažādos veselības apstākļos noteiktu pareizu iejaukšanos ar mērķi uzlabot zāļu izrakstīšanu un to, kā pacienti lieto zāles (ietverot zāļu lietošanas izraisīto blakusparādību uzraudzības aspektus un zāļu mijiedarbību). - Jaunu veselības terapiju un tehnoloģiju pareiza izmantošana. Jaunu medicīnas tehnoloģiju (tostarp ierīču) un progresīvu terapiju, kas nodrošina augstu sabiedrības veselības aizsardzības līmeni un noderīgumu, ilgtermiņa drošuma aspekti un efektivitātes novērtējums un plaša mēroga lietošanas kontrole. 2. Pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija Mērķis Izveidot Eiropā uz zinātnes atziņām balstītu bioekonomiku[17] , apvienojot zinātni, rūpniecību un citas ieinteresētās personas, lai izmantotu jaunas pētniecības iespējas, risinot sociālas, vides un ekonomikas problēmas: pieaugošs pieprasījums pēc drošākas, veselīgākas un kvalitatīvākas pārtikas un pēc atjaunojamo bioresursu ilgtspējīgas izmantošanas un ražošanas; pieaugošais epizootijas un zoonozes slimību, kā arī ar pārtiku saistītu traucējumu risks; draudi lauksaimniecības, akvakultūras un zivsaimniecības ražošanas ilgtspējībai un drošībai, arī jo īpaši klimata pārmaiņu rezultātā; pieaugošais pieprasījums pēc augstas kvalitātes pārtikas, ņemot vērā dzīvnieku labturības, lauku un piekrastes apstākļus un veidus, kā apmierināt patērētāju īpašās vajadzības. Pamatojums Jauninājumi un zināšanu attīstība bioloģisko resursu (mikroorganismu, augu, dzīvnieku) ilgtspējīgā apsaimniekošanā, ražošanā un izmantošanā sniegs pamatu jauniem, ilgtspējīgiem, drošākiem, ekoloģiski efektīviem un konkurētspējīgiem produktiem lauksaimniecības, zivsaimniecības, dzīvnieku barības, pārtikas, veselības, koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecībā, kā arī saistītajās nozarēs. Saskaņā ar Eiropas stratēģiju par zinātnēm par dzīvību un biotehnoloģiju[18] tas palīdzēs palielināt Eiropas lauksaimniecības un biotehnoloģijas, sēklu un pārtikas uzņēmumu – īpaši augsto tehnoloģiju MVU – konkurētspēju, vienlaicīgi uzlabojot sociālo labklājību. Pētniecība par pārtikas un lopbarības aprites drošumu, ar uzturu saistītām slimībām, pārtikas izvēli un pārtikas un uztura ietekmi uz veselību palīdzēs apkarot ar pārtiku saistītos veselības traucējumus (piem., aptaukošanās, alerģijas) un infekcijas slimības (piem., transmisīvā sūkļveida encefalopātija, putnu gripa), vienlaicīgi sniedzot nozīmīgu ieguldījumu pastāvošo politiku un noteikumu īstenošanā un nākamo politiku un regulējuma formulēšanā sabiedrības, dzīvnieku, augu veselības un patērētāju aizsardzības jomā. Eiropas uzņēmumu dažādība šajās jomās un tas, ka lielākā daļa uzņēmumu ir mazi, kas ir viena no Eiropas priekšrocībām un iespējām, izraisa fragmentētu pieeju līdzīgām problēmām. Tās var labāk atrisināt, ieviešot lielāku sadarbību un zināšanu apmaiņu, piemēram, par jaunām metodoloģijām, tehnoloģijām, procesiem un standartiem, kas rodas ESKopienas tiesību aktu izmaiņu rezultātā. Vairākas Eiropas tehnoloģiju platformas veicina kopīgu pētniecības prioritāšu noteikšanu tādās jomās kā augu genomika un biotehnoloģija, mežsaimniecība un koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecība, dzīvnieku veselība, lauksaimniecības dzīvnieku audzēšana, pārtika un rūpnieciskā biotehnoloģija. Pētniecība arī sniegs vajadzīgo zināšanu bāzi, lai atbalstītu[19] kopējo lauksaimniecības politiku, lauksaimniecības un tirdzniecības jautājumus, pārtikas nekaitīguma noteikumus, Eiropas mežsaimniecības stratēģiju, Kopienas dzīvnieku veselības, slimību kontroles un labturības standartus un kopējās zivsaimniecības politikas reformu, ar ko nodrošināt zvejniecības un akvakultūras ilgtspējīgu attīstību un drošu pārtiku, kas iegūta no jūras dzīvniekiem un augiem. Ir paredzēta arī elastīga reaģēšana uz jaunām politikas vajadzībām, jo īpaši attiecībā uz jaunām sociālām vai ekonomikas tendencēm. Pasākumi - Zemes, meža un ūdens vides bioloģisko resursu ilgtspējīga ražošana un apsaimniekošana : veicināt pētniecību, ieskaitot tādas tehnoloģijas kā genomika, protomika, metabolomika, sistēmu bioloģija, bioinformātika un mikroorganismu, augu un dzīvnieku konverģējošas tehnoloģijas, ietverot minēto organismu bioloģiskās daudzveidības izmantošanu un ilgtspējīgu lietošanu. Pētniecība par bioloģiskajiem resursiem, kas saistīti ar zemi, tiks vērsta uz šādām jomām: augsnes auglība; uzlaboti kultūraugi un ražošanas sistēmas visā to dažādībā, tostarp bioloģiskā lauksaimniecība, kvalitatīvas ražošanas shēmas un ģMO ietekmes uz vidi un cilvēkiem uzraudzība un novērtējums; augu veselība; ilgtspējīga, konkurētspējīga un daudzfunkcionāla lauksaimniecība un mežsaimniecība; integrēta lauku attīstība;. Ddzīvnieku[20] veselība un labturība, audzēšana un ražošana, ietverot vakcīnu pētniecību un diagnostiku; augu veselība; ilgtspējīga un konkurētspējīga zivsaimniecība un akvakultūra; dzīvnieku infekcijas slimības, tostarp epidemioloģiski pētījumi , zoonozes un to patogēnie mehānismi, kā arī slimības, kas saistītas ar dzīvnieku barību; citi draudi pārtikas ražošanas ilgtspējībai un drošībai, tostarp klimata pārmaiņu rezultātā; dzīvniekizcelsmes atkritumu droša iznīcināšana. Pētniecība attiecībā uz bioloģiskajiem resursiem no ūdens vides koncentrēsies uz zivsaimniecības ilgtspējību un konkurētspēju, sniegs zinātnisko un tehnisko pamatu zivsaimniecības pārvaldībai un atbalstīs akvakultūras, arī audzēšanas un labturības, ilgtspējīgu attīstību. ūdeņu dzīvo resursu saglabāšana, apsaimniekošana un izmantošana, tTo līdzekļu izstrādāšana, kas vajadzīgi politikas veidotājiem un citiem dalībniekiem tādās jomās kā lauksaimniecība, zivsaimniecība un akvakultūra un lauku attīstība (ainavu, zemes apsaimniekošanas politika utt.) ; ražošanas sociālekonomiskie un ētiskie aspekti. - Princips „no galda uz saimniecību” – pārtika, veselība, labturība : ar pārtiku un lopbarību saistītie patērētāju, sabiedrības, kultūras, rūpniecības un veselības aspekti, tostarp uzvedības zinātnes un kognitīvās zinātnes; uzturs, ar uzturu saistītās slimības un traucējumi, tostarp aptaukošanās un alerģijas; ieguvumi veselībai no noteiktas pārtikas un uztura; novatoriskas pārtikas un dzīvnieku barības apstrādes tehnoloģijas (tostarp iepakošana);pārtikas, dzērienu un dzīvnieku barības uzlabota kvalitāte un nekaitīgums gan no ķīmiskā, gan no mikrobioloģiskā viedokļa; pārtikas aprites integritāte (un kontrole); vides ietekme uz pārtikas/dzīvnieku barības apriti un pārtikas/dzīvnieku barības aprites ietekme uz vidi; ietekme uz pārtikas apriti un aizsardzība pret globālajām izmaiņām; kopējā pārtikas aprites koncepcija (tostarp pārtika no jūras dzīvniekiem un augiem); izsekojamība. - Zinātnes par dzīvību un biotehnoloģija ilgtspējīgiem nepārtikas produktiem un procesiem : uzlaboti kultūraugi un meža resursi, izejvielas, jūras produkti un biomasa (tostarp jūras resursi) enerģijai, videi un produkti ar augstu pievienoto vērtību, tādi kā materiāli un ķīmiskas vielas, ietverot jaunas lauksaimniecības sistēmas, bioprocesus un bioloģiskas pārstrādes rūpnīcas koncepcijas; biokatalīze, jauni un uzlaboti mikroorganismi un fermenti; mežsaimniecība un koksnes apstrādes un pārstrādes produkti un procesi; vides bioatveseļošana un tīrāka biopārstrāde, agrorūpniecības atkritumu un blakusproduktu utilizācija. 3. Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas Mērķis Uzlabot Eiropas rūpniecības konkurētspēju un dot Eiropai iespēju apgūt un pielāgot informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) nākotnes attīstību, lai izpildītu sabiedrības un ekonomikas prasības. Pasākumi stiprinās Eiropas zinātnes un tehnoloģiju bāzi un nodrošinās tās globāli vadošo lomu IKT jomā, palīdzēs virzīt un veicināt produktu, pakalpojumu un procesu jauninājumus un jaunradi , izmantojot IKT, un nodrošinās, ka IKT attīstība tiek ātri pārvērsta priekšrocībās Eiropas iedzīvotāju, uzņēmumu, tautsaimniecības nozaru un valdību interesēs . Pamatojums Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas ir svarīgas Eiropas nākotnei un ir Lisabonas stratēģijas īstenošanas pamatā. Tām ir veicinošs iespaids trīs būtiskās jomās: produktivitātē un jauninājumos, sabiedrisko pakalpojumu modernizēšanā un progresam zinātnē un tehnoloģijā. Puse no produktivitātes rezultātā gūtās peļņas mūsu tautsaimniecībās skaidrojama ar IKT ietekmi uz produktiem, pakalpojumiem un uzņēmējdarbības procesiem. IKT ir noteicošais faktors jauninājumu un jaunrades veicināšanā un vērtību ķēžu izmaiņu apgūšanā ražošanas un pakalpojumu nozarē. IKT ir nepieciešamas, lai apmierinātu augošo pieprasījumu pēc veselības un sociālās aprūpes, jo īpaši cilvēkiem ar īpašām vajadzībām, tostarp novecojošajiem iedzīvotājiem, un modernizētu valsts kompetencē esošos pakalpojumus, tādus kā izglītība, kultūras mantojums, mācības, sociālā iekļautība, kohēzija, drošība, enerģētika, transports un vide, un lai veicinātu pārvaldības un politikas izstrādes procesu pieejamību un pārredzamību. Informācijas un komunikācijas tehnoloģijām ir svarīga nozīme pētniecības un tehnoloģiju attīstības pārvaldībā un izplatīšanā, un IKT turklāt paātrina citu zinātnes un tehnoloģijas jomu attīstību, jo tās pārveido veidu, kā zinātnieki veic izpēti, sadarbojas un rada jauninājumus. Pieaugošās ekonomikas un sabiedrības vajadzības kopā ar IKT vispārēju ieviešanu un nepieciešamību tālāk paplašināt tehnoloģijas robežas, kā arī izstrādāt novatoriskus, augstvērtīgus, uz IKT balstītus ražojumus un pakalpojumus, nosaka plašu risināmo pētniecības jautājumu klāstu. Pietuvināt tehnoloģijas cilvēkiem un organizatoriskām vajadzībām nozīmē neizcelt tehnoloģiju sarežģītību un pēc pieprasījuma atklāt to funkcionalitāti; panākt, lai tehnoloģijas būtu funkcionālas, ļoti viegli lietojamas, pieejamas un cenas ziņā pieņemamas; nodrošināt jaunas uz IKT balstītas lietojumprogrammas, risinājumus un pakalpojumus, kuri ir uzticami, droši un pielāgojami lietotāju kontekstam un vēlmēm. Atbilstīgi pieprasījumam „vairāk par mazāku cenu”, IKT pētnieki patlaban ir iesaistīti globālā sacensībā, kuras mērķis ir panākt turpmāka miniaturizācija, apgūt datoru, komunikācijas un informācijas nesēju tehnoloģiju saplūšanuas pilnveide, tostarp lielāka sistēmu savstarpēja izmantojamība, kā arī integrēšanua ar citām saistītām zinātnēm un disciplīnām, un tādu radīt sistēmasu radīšana, kas varētu apgūt zināšanas un attīstīties. Ņemot vērā šos dažādos centienus, rodas jauna tehnoloģiju paaudze. IKT pētniecības darbības arī radīs un veicinās plašu zinātnes un tehnoloģijas disciplīnu kopumu, ietverot bioloģiju, ķīmiju un zinātnes par dzīvību, psiholoģiju, pedagoģiju, izziņas un sociālās zinātnes un humanitārās zinātnes. IKT ir viena no pētniecības ziņā visintensīvākajām nozarēm. IKT pētniecības īpatsvars valsts un privātajā sektorā veido trešdaļu no kopējā pētniecības apjoma visās lielākajās tautsaimniecībās. Lai gan Eiropai jau ir rūpnieciski un tehnoloģiski vadošā loma galvenajās IKT jomās, tā atpaliek no saviem lielākajiem konkurentiem, ja runa ir par investīcijām IKT pētniecībā. Maksimālo labumu no iespējām, ko var sniegt IKT attīstība, mēs varam gūt tikai tad, ja no jauna tiek apvienoti un palielināti centieni Eiropas mērogā. IKT pētniecības pasākumi tiks cieši saistīti ar politikas darbībām IKT izmantošanai un regulējošiem pasākumiem atbilstīgi visaptverošai un vienotai stratēģijai. Pēc plašām konsultācijām, tostarp ar vairākām Eiropas tehnoloģiju platformām un rūpniecības nozares iniciatīvām, ir izvirzītas prioritātes tādās jomās kā nanoelektronika, iegultās sistēmas, mobilie un bezvadu sakari, elektroniskie plašsaziņas līdzekļi, fotonika, robotika un programmatūra, pakalpojumi un tīkli ( GRID ) . Pasākumi Pētniecības nozīme nākotnes un jaunajās tehnoloģijās ir īpaši būtiska šajā tēmā, lai atbalstītu progresīvus pētījumus galveno IKT jomā un IKT savienojumā ar citām saistītajām jomām un disciplīnām, lai attīstītu novatoriskas idejas un radikāli jaunus izmantojuma veidus un lai izpētītu jaunas iespējas IKT pētniecības virzienos, tostarp kvantu ietekmes, sistēmu integrācijas un viedsistēmu izmantojumu. - IKT tehnoloģiju pīlāri - Nanoelektronika, fotonika un integrētas mikro/nanosistēmas: paplašināt miniaturizācijas, integrācijas, daudzveidības, glabāšanas un blīvuma robežas; palielināt veiktspēju un ražotspēju ar zemākām izmaksām; atvieglot IKT iekļaušanu dažādās lietojumprogrammās; saskarnes; iepriekšēja izpēte, radot nepieciešamību pētīt jaunas koncepcijas. - Plaši pieejami neierobežotas jaudas sakaru tīkli : plaša pieeja dažādiem tīkliem – fiksētiem, mobiliem, bezvadu un apraides tīkliem, kas izplešas no personālā mēroga līdz reģionālam un globālam mērogam, – nodrošinot iespēju piegādāt arvien lielāku datu un pakalpojumu apjomu jebkurā vietā un laikā. - Iegultās sistēmas, skaitļošanas tehnika un kontrole : jaudīgas, drošas un plaši izplatītas, uzticamas un efektīvas skaitļošanas, datu glabāšanas un sakaru sistēmas un ražojumi, kas ir iebūvēti priekšmetos un infrastruktūrā un kas var uztvert un kontrolēt savu vidi, un pielāgoties tai; diskrēto un nepārtraukto sistēmu savstarpēja izmantojamība. - Programmatūra, tīkli (GRID), drošība un uzticamība : dinamiska, pielāgojama, droša un uzticama programmatūra un pakalpojumi, programmatūras platformas un pakalpojumi, kompleksās sistēmas un jauna apstrādes arhitektūra, tostarp minēto pakalpojumu nodrošināšana komunālo pakalpojumu veidā. - Zināšanas, izziņas un mācību sistēmas : semantiskas sistēmas; tīmekļa un multivides saturā iekļautu zināšanu saglabāšana un izmantošana; saskaņā ar bioloģiskiem principiem veidotas mākslīgas sistēmas, kas uztver, saprot, mācās un attīstās, un darbojas autonomi; „cilvēcīgu” iekārtu un cilvēku mācīšanās, pamatojoties uz labāku cilvēka izziņas izpratni. - Modelēšana, vizualizācija, mijiedarbība un jauktā realitāte : instrumenti produktu, pakalpojumu un digitālās vides novatoriskai veidošanai un radīšanai un dabiskai, valodas-iespējotai un kontekstbagātai mijiedarbībai un komunikācijai. Jaunas perspektīvas IKT jomā, pateicoties citu zinātņu un tehnoloģiju disciplīnu attīstībai, ietverot elementus no fizikas, biotehnoloģijas, materiālu zinātnes un zinātnēm par dzīvību, un matemātikas, lai padarītu IKT ierīces vēl mazākas, lai tās būtu savietojamas ar dzīviem organismiem un mijiedarbotos ar tiem, lai palielinātu sistēmu inženierijas un informācijas apstrādes veiktspēju un lietotājdraudzīgumu un lai modelētu un imitētu dzīvo pasauli. - Tehnoloģiju integrēšana - Personālā vide: personālās komunikācijas ierīces un skaitļošanas tehnika, palīgierīces, valkājamie datori, implanti; to saskarnes un starpsavienojumi ar pakalpojumiem un resursiem. - Mājas vide : komunikācija, uzraudzība, kontrole, palīdzība; nevainojama savstarpējā izmantojamība un visu ierīču izmantošana; mijiedarbīgais digitālais saturs un pakalpojumi. - Robotikas sistēmas : progresīvas autonomās sistēmas; izziņa, kontrole, darbības prasmes, dabiska mijiedarbība un sadarbība; miniaturizācija, humanoīdās tehnoloģijas. - Automatizēta infrastruktūra: līdzekļi, lai ikdienas dzīvē visvairāk nepieciešamo infrastruktūru padarītu efektīvāku, lietotājdraudzīgāku, vieglāk pielāgojamu un uzturamu, izturīgāku lietošanā un aizsargātāku pret atteici. - Lietojumprogrammu pētniecība - IKT, kas risina sabiedrības problēmas: tādas jaunas sistēmas, novatoriski materiāli, struktūras, tehnoloģijas un pakalpojumi sabiedriski nozīmīgās jomās, kas uzlabo kvalitāti, efektivitāti, pieejamību un iekļautību; lietotājdraudzīgas lietojumprogrammas, jauno tehnoloģiju un iniciatīvu integrēšana, piemēram, interaktīva automatizēta dzīves vide. - Veselībai – slimību profilakses un veselības aprūpes uzlabošanai, agrīnai diagnostikai, ārstēšanai un personalizācijai; autonomija, drošība, pacientu uzraudzība un mobilitāte; veselības informācijas telpa zināšanu atklāšanai; - uzlabot iekļautību un vienlīdzīgu līdzdalību un novērst digitālus šķēršļus; palīgtehnoloģijas gados vecākiem cilvēkiem un invalīdiem; plašam lietotāju lokam paredzēto pakalpojumu un produktu izstrāde; - mobilitātei – automatizētas uz IKT balstītas transporta sistēmas un transportlīdzekļi un automatizēti pakalpojumu risinājumi tūrisma jomā, nodrošinot cilvēku un preču drošu, ērtu un efektīvu pārvietošanos videi nekaitīgā veidā; - videi – riska pārvaldība un ilgtspējīga attīstība, lai novērstu vai samazinātu neaizsargātību un mazinātu dabas katastrofu, rūpniecisko avāriju un ar ekonomisko attīstību saistītu cilvēka darbību sekas; - valdībām – efektivitāte, atklātība un atbildība pasaules līmeņa publiskajai pārvaldei un saikne ar iedzīvotājiem un uzņēmējiem, atbalstot demokrātiju, nodrošinot visiem piekļuvi informācijai. - IKT saturam, jaunradei un personīgai attīstībai: - jauni informācijas nesēju piemēri un jaunas satura formas, tostarp izklaide; mijiedarbīga digitālā satura radīšana; bagātināta lietotāju pieredze; rentabls satura nodrošinājums; digitālo tiesību pārvaldība; informācijas hibrīdnesēji; - ar tehnoloģijām uzlabotas mācības ; pielāgojami un kontekstualizēti mācību risinājumi; mācības ar aktīvu līdzdalību; - uz IKT balstītas sistēmas, lai atbalstītu digitālu kultūras un zinātnes resursu un līdzekļu pieejamību un ilgtermiņa lietošanu daudzvalodu un multikulturālā vidē. - IKT uzņēmumu un rūpniecības nozaru atbalstam: - jaunas dinamisku, tīklā savietotu, uz sadarbību balstītas uzņēmējdarbības procesu formas, digitālas ekosistēmas, jo īpaši mazām un vidējām organizācijām; optimizēta, dalīta darba organizācija un sadarbību veicinoša darba vide, kā zināšanu apmaiņa un interaktīvie pakalpojumi (piemēram, tūrismam); - rūpniecība , ietverot tradicionālās nozares: ātra un pielāgojama projektēšana, augsti individualizētu produktu ražošana un piegāde; digitālā un virtuālā ražošana; modelēšanas, imitācijas, optimizācijas un prezentācijas instrumenti; miniatūri integrēti IKT ražojumi. - IKT uzticamībai un drošībai: identitātes pārvaldība; autentificēšana un apstiprināšana; privātumu uzlabojošas tehnoloģijas; tiesību un pamatlīdzekļu pārvaldība; aizsardzība pret kiberdraudiem. - Nākotnes un jaunās tehnoloģijas: atbalstīt progresīvus pētījumus galveno IKT jomā un IKT savienojumā ar citām saistītajām jomām un disciplīnām; attīstīt novatoriskas idejas un radikāli jaunus izmantojuma veidus, izpētīt jaunas iespējas IKT pētniecības virzienos. 4. Nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas Mērķis Uzlabot Eiropas rūpniecības nozares konkurētspēju un radīt zināšanas, lai nodrošinātu tās pārveidošanu no resursu ietilpīgas nozares zināšanu ietilpīgā nozarē, radot progresīvas radikālas pārmaiņas zināšanās un ieviešot progresīvas zināšanas jauniem lietojumiem, kas ietver dažādas tehnoloģijas un disciplīnas . Tas būs noderīgi kā jaunām augsto tehnoloģiju nozarēm, tā uz zināšanām balstītām tradicionālām nozarēm ar augstāku pievienoto vērtību, īpašu uzmanību veltot pienācīgai PTA rezultātu izplatīšanai mazos un vidējos uzņēmumos. šie pasākumi ir saistīti ar tādu tehnoloģiju attīstību, kas ietekmē visas rūpniecības nozares un daudzas citas Septītās pamatprogrammas tēmas. Pamatojums Augošās grūtības, kas ietekmē daudzas rūpnieciskās darbības, lejupslīde vērojamas ne tikai tradicionālās nozarēs, kurām raksturīgs augsts darbietilpīgums, bet iezīmējas arī starpniecības pakalpojumu nozarē, kas veido Eiropas ekonomikas pamatu, un pat dažos augsto tehnoloģiju sektoros. Jāuztur spēcīga rūpnieciskā bāze, stiprinot zināšanu saturu esošajā rūpniecībā, kā arī šī tendence ir jāaptur, un tas ir jādara, veidojot Eiropā uz zinātnes atziņām balstītu zināšanu ietilpīgu rūpniecību , uzsverot pamatpētījumu izmantošanu rūpnieciskiem lietojumiem . Tas ietvers pastāvošās MVU bāzes modernizāciju un jaunu uz zināšanām balstītu MVU izveidi, sākot ar zināšanu un kompetences izplatīšanu, īstenojot kopīgas programmas. Rūpniecības konkurētspēja nākotnē lielā mērā būs atkarīga no nanotehnoloģijām un to izmantošanas. PTA nanozinātnēs un nanotehnoloģijās, ko izmanto vairākās jomās, var paātrināt Eiropas rūpniecības pārveidošanos. ES pieder atzīta vadošā loma tādās jomās kā nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un ražošanas tehnoloģijas, un šī loma ir jānostiprina, lai nodrošinātu un palielinātu ES ietekmi augstas globālās konkurences apstākļos. Ar rūpniecību saistītās prioritātes un to integrāciju nozares lietojumiem var veikt ar tādiem pasākumiem kā Eiropas tehnoloģiju platformas tādās jomās kā nanoelektronika, rūpniecība, tērauda rūpniecība, ķīmija, transporta nozare, būvniecība, rūpnieciskā drošība, tekstila nozare, celulozes un papīra koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecība un nanomedicīna. Tas palīdzēs noteikt pētniecības kopējās prioritātes un mērķus. Papildus elastīgai reaģēšanai uz jaunām politikas vajadzībām, kas radīsies Septītās pamatprogrammas laikā, ar rūpniecību saistītām prioritātēm un to integrācijai nozares lietojumiem tiks risināti attiecīgie politikas, regulatīvie, standartizācijas un ietekmes jautājumi, tostarp elastīga reaģēšana uz jaunām politikas vajadzībām. Pasākumi - Nanozinātnes, nanotehnoloģijas - Jaunu zināšanu radīšana par saskarni un no lieluma atkarīgām parādībām; materiālu īpašību nanomēroga kontrole jauniem lietojumiem; tehnoloģiju integrēšana nanomērogā; paškomplektējošas īpašības; nanomotori; nanoierīces un nanosistēmas; metodes un instrumenti raksturošanai un manipulācijām nanomērogā; nano- un augstas precizitātes tehnoloģijas ķīmijā pamatmateriālu un sastāvdaļu ražošanai; ietekme uz cilvēka drošību, veselību un vidi; metroloģija, monitorings un sensorings, nomenklatūra un standarti; jaunu koncepciju un pieeju izpēte nozares lietojumiem, ieskaitot jauno tehnoloģiju integrēšanu un konverģenci. Ar pasākumiem pētīs arī nanotehnoloģiju ietekmi uz sabiedrību un tehnoloģiju nozīmi sabiedrības problēmu risināšanā. - Materiāli - Jaunu zināšanu radīšana par augstas efektivitātes virsmām un materiāliem jauniem produktiem un procesiem; uz zinātnes atziņām balstīti materiāli ar pielāgotām īpašībām un paredzamu veiktspēju; uzticamāka konstruēšana un simulācija; skaitļojošā modelēšana; augstāka sarežģītība; saderība ar vidi; nano-, molekulāro- mikro- un makro- funkcionalitātes līmeņu integrācija ķīmijas tehnoloģijā un materiālu apstrādes nozarēs; jauni nanomateriāli, tostarp nanokompozīti, biomateriāli, mākslīgi materiāli ar elektromagnētiskām īpašībām, kas nav sastopamas dabā, un hibrīdu materiāli, tostarp to veidošana un apstrādes, īpašību un veiktspējas kontrole. Materiāli ar jaunām īpašībām ir ļoti svarīgi Eiropas rūpniecības konkurētspējai nākotnē, un tie ir tehniskā progresa pamats daudzās jomās, tādās kā veselības aizsardzība, elektronika, enerģētika, pārvadājumi un drošība. - Jauna ražošana - Radīt apstākļus un resursus ilgtspējīgai uz zināšanām balstītai ražošanai, tostarp, lai veidotu, attīstītu un apstiprinātu jaunas sistēmas saistībā ar jaunām rūpnieciskām vajadzībām, kā arī veicinātu Eiropas rūpnieciskās bāzes modernizāciju; izstrādāt plaša lietojuma ražošanas pamatlīdzekļus pielāgojamai, uz sadarbību un zinātnes atziņām balstītai ražošanai; izstrādāt jaunas inženierzinātnes koncepcijas, izmantojot tehnoloģiju apvienojumu (piemēram, nano-, bio-, info-, izziņas un to inženierijas prasības), lai radītu nākamās paaudzes produktus un pakalpojumus ar augstu pievienoto vērtību un pielāgotos mainīgajām vajadzībām; iesaistīt augstas jaudas ražošanas tehnoloģijas. - Tehnoloģiju integrēšana rūpnieciskiem lietojumiem - Integrēt jaunas zināšanas, nano- un mikro- un tehnoloģijas par nanozinātnēm, materiālus un ražošanu lietojumiem vienā vai vairākās nozarēs, lai jo īpaši risinātu vajadzības, kuras noteica attiecīgās Eiropas tehnoloģiju platformas. tādās kā veselība, būvniecība, transports, enerģētika, ķīmija, vide, tekstilpreces un apģērbs, celuloze un papīrs, mašīnbūve. 5. Enerģētika Mērķis Pielāgot Pārveidot pašreizējo uz degizrakteņiem balstīto enerģētikas sistēmu ilgtspējīgākā sistēmā , kas mazāk būtu atkarīga no importētas degvielas un balstītos uz dažādiem enerģijas avotiem un nesējiem , īpašu uzmanību veltot tādām enerģijas tehnoloģijām, kam ir mazāka CO2 emisija vai tās nav , apvienojumā ar uzlabotu energoefektivitāti un enerģijas taupību , lai atrisinātu arvien augošās problēmas saistībā ar piegādes drošību un klimata pārmaiņām, vienlaikus palielinot Eiropas enerģētikas nozares rūpniecības konkurētspēju . Pamatojums Enerģētikas sistēmu jomā pastāv lielas problēmas. Nepieciešamību rast un izstrādāt piemērotus un savlaicīgus risinājumus pamato satraucošas enerģijas pieprasījuma tendences pasaulē, parasto naftas un dabasgāzes krājumu izsīkums, kā arī (paredzams, ka nākamajos 30 gados tas pieaugs par 60%), vajadzība būtiski ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas nolūkā mazināt klimata pārmaiņu postošās sekas, naftas cenu kaitējošā nepastāvība (jo īpaši attiecībā uz transporta nozari, kas ir lielā mērā atkarīga no naftas cenām) un ģeopolitiskā nestabilitāte naftas piegādātāju apgabalos. Pētniecība enerģētikas jomā ir nozīmīgs ieguldījums, lai mūsu iedzīvotājiem un uzņēmumiem nodrošinātu enerģiju par pieņemamām cenām. Pētījumi un demonstrējumi ir vajadzīgi, lai radītu videi nekaitīgākās un rentablākās tehnoloģijas un pasākumus, kas dotu iespēju ES sasniegt mērķus atbilstīgi Kioto protokolam un tos pārsniegt, un izpildīt savas enerģētikas politikas saistības, kā aprakstīts 2000. gada Zaļajā grāmatā par energoapgādes drošību[21], 2005. gada Zaļajā grāmatā par energoefektivitāti un 2006. gada Zaļajā grāmatā par Eiropas stratēģiju ilgtspējīgai, konkurētspējīgai un drošai enerģijai. Eiropa ir panākusi vadošo lomu pasaulē vairākās enerģijas ražošanas un energoefektivitātes tehnoloģijās. Tā ir pirmajā vietā attiecībā uz modernajām atjaunojamās enerģijas tehnoloģijām, tādām kā saules enerģija, bioenerģija un vēja enerģija. ES ir spēcīgs konkurents pasaulē elektroenerģijas ieguves un sadales tehnoloģijās, un tai ir lielas pētniecības iespējas oglekļa savākšanas un atdalīšanas jomā. Tomēr šajās jomās pašlaik ir radusies sīva konkurence (jo īpaši no ASV un Japānas). Tāpēc Eiropai ir jāuztur un jāattīsta sava vadošā pozīcija, un tam ir nepieciešams liels darbs un starptautiska sadarbība. Enerģētikas sistēmas radikālai pārveidošanai par uzticamu, konkurētspējīgu un ilgtspējīgu enerģētikas sistēmu ar mazāku CO2 emisiju vai bez tās ir vajadzīgas jaunas tehnoloģijas, kuru radīšanā iesaistītais risks ir liels un ieguvumi priekšrocības pārāk nekonkrēti, lai privātie uzņēmumi sniegtu visu nepieciešamo finansējumu pētniecībai, attīstībai, demonstrējumiem un ieviešanai. Tāpēc privātā sektora ieguldījumu veicināšanā svarīga nozīme ir valsts sektora atbalstam un, lai sacenstos ar tautsaimniecībām, kas sistemātiski iegulda lielus līdzekļus līdzīgās tehnoloģijās, ir jāapvieno Eiropas centieni un resursi saskanīgā un efektīvākā veidā. šajā ziņā izšķirīgabūtiska loma ir Eiropas tehnoloģiju platformām, koordinētā veidā apvienojot vajadzīgos pētniecības pasākumus. Turpmāk izklāstīti pasākumi mērķa sasniegšanai. Ir paredzēts īpašs pasākums attiecībā uz zināšanām enerģētikas politikas veidošanai, kas arī var sniegt atbalstu jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar Eiropas enerģētikas politikas nozīmi starptautisko ar klimata pārmaiņām saistīto darbību attīstībā un saistībā ar energoapgādes nestabilitāti vai pārtraukumiem, kā arī energoapgādes cenu nestabilitāti. Pasākumi - Ūdeņradis un kurināmā elementi Integrētas darbības, lai nodrošinātu stabilu tehnoloģisku pamatu konkurētspējīgai ES kurināmā elementu un ūdeņraža nozarei stacionāriem, pārnēsājamiem un transporta lietojumiem. ūdeņraža un kurināmā elementu Eiropas tehnoloģiju platforma atbalsta šo darbību, ierosinot integrētu pētniecības un ieviešanas stratēģiju. - Atjaunojamās elektroenerģijas ražošana Tehnoloģijas, lai palielinātu vispārējo pārveides efektivitāti, rentabilitāti un uzticamību, samazinot izmaksas elektrības ražošanai no vietējiem atjaunojamiem enerģijas avotiem, tostarp bioloģiski noārdāmiem atkritumiem, un lai izstrādātu un demonstrētu tehnoloģijas, kas ir piemērotas dažādiem reģionāliem apstākļiem. - Atjaunojamo veidu degvielas ražošana Integrētas pārveides tehnoloģijas un degvielas ražošanas sistēmas: izstrādāt un samazināt vienības pašizmaksu cietajiem, šķidrajiem un gāzveida kurināmajiem (tostarp ūdeņradim), ko ražo no atjaunojamiem enerģijas avotiem, tostarp biomasas un bioloģiski noārdāmiem atkritumiem, lai radītu rentablu oglekļa-neitrālu kurināmo ražošanu, uzglabāšanu, sadali un lietošanu, jo īpaši šķidro biodegvielu transportam. - Atjaunojamie avoti apsildei un dzesēšanai Izpētīt, izstrādāt un demonstrēt tTehnoloģijas un iekārtas, tostarp uzglabāšanas tehnoloģijas, lai palielinātu efektivitāti un samazinātu izmaksas aktīvajai un pasīvajai apsildei un dzesēšanai no atjaunojamiem enerģijas avotiem, nodrošinot to lietošanu dažādos reģionālos apstākļos. - CO2 uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģijas nulles emisijas elektroenerģijas ieguvei Izpētīt, izstrādāt un demonstrēt tehnoloģijas, lai kKrasi samazinātu izrakteņu kurināmā izmantošanas kaitīgo ietekmi uz vidi, cenšoties nodrošināt efektīvas un rentablas elektroenerģijas un/vai tvaika ieguves stacijas ar nullei tuvu emisijas līmeni, pamatojoties uz CO2 uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģijām, jo īpaši uzglabāšanu pazemē . - Tīrās akmeņogļu tehnoloģijas Būtiski uzlabot iekārtu efektivitāti, uzticamību un izmaksas, pētot, izstrādājot un demonstrējot tīrās akmeņogļu un cita cietā kurināmā pārveides tehnoloģijas, ražojot arī sekundārus energonesējus (tostarp ūdeņradi) un šķidro vai gāzveida kurināmo. - Viedi enerģētikas tīkli Izpētīt, izstrādāt un demonstrēt, kā pPalielināt Eiropas elektrības un gāzes sistēmu un tīklu efektivitāti, drošumu, uzticamību un kvalitāti integrētākā Eiropas enerģijas tirgū, piemēram, pārveidojot pašreizējos elektrības tīklus mijiedarbīgā (patērētāji/operatori) pakalpojumu tīklā, izstrādājot enerģijas uzglabāšanas risinājumus un novēršot šķēršļus izkliedētu un atjaunojamu enerģijas avotu plašai ieviešanai un efektīvai integrēšanai. - Energoefektivitāte un ietaupījumi Izpētīt, izstrādāt un demonstrēt jJaunas koncepcijas, optimizēt pārbaudītas koncepcijas un tehnoloģijas, lai uzlabotu energoefektivitāti un samazinātu gala un primārās enerģijas patēriņu ietaupījumu ēkām, ņemot vērā dzīvesciklu, transportam, pakalpojumiem un rūpniecībai. Tas ietver energoefektivitātes stratēģiju un tehnoloģiju integrēšanu (tostarp koģenerāciju un poliģenerāciju), jaunas un atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju izmantošanu un enerģijas pieprasījuma pārvaldības pasākumus un iekārtas, kā arī tādu ēku demonstrējumus, kurām ir minimāla ietekme uz klimatu. - Zināšanas enerģētikas politikas veidošanai Izstrādāt līdzekļus, metodes un modeļus, lai izvērtētu galvenos ekonomikas un sociālos jautājumus saistībā ar enerģijas tehnoloģijām un nodrošināt skaitliskus mērķus un attīstības modeļus vidējam un ilgam termiņam (ietverot zinātniskā atbalsta sniegšanu politikas izstrādei). 6. Vide (ieskaitot klimata pārmaiņas) Mērķis Vides un tās resursu ilgtspējīga apsaimniekošana, padziļinot mūsu zināšanas par mijiedarbību starp klimatu, biosfēru, ekosistēmām un cilvēka darbībām un izstrādājot jaunas tehnoloģijas, līdzekļus un pakalpojumus, lai integrēti risinātu globālos ar vidi saistītos jautājumus. Uzsvars tiks likts uz klimata, ekoloģisko, zemes un okeāna sistēmu izmaiņu prognozēšanu, uz instrumentiem un tehnoloģijām, lai kontrolētu, novērstu, un mazinātu un pielāgotu ietekmi uz vidi un apdraudējumu, tostarp veselības apdraudējumu, kā arī saglabātu un atveseļotu dabas un cilvēka radīto vidi. Pamatojums Vides problēmām ir pārrobežu raksturs, un to risināšanai ir nepieciešama koordinēta pieeja Eiropas un bieži vien pasaules mērogā. Zemes dabas resursus un cilvēka veidoto vidi negatīvi ietekmē iedzīvotāju pieaugums, urbanizācija, lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības, transporta, būvniecības un enerģētikas nozaru nepārtraukta paplašināšanās, kā arī klimata mainīgums un sasilšana vietējā, reģionālā un pasaules mērogā. Eiropai jānodrošina ilgtspējīga vides jautājumu risināšana, vienlaicīgi uzlabojot videi nekaitīgu konkurētspēju un nostiprinot Eiropas rūpniecību. Lai sasniegtu „kritisko masu”, ņemot vērā vides pētniecības mērogu, apjomu un augsto sarežģītības līmeni, ir nepieciešama sadarbība visā ES. Sadarbība atvieglo kopēju plānošanu, savienotu un savstarpēji izmantojamu datu bāzu izmantošanu un saskanīgu liela mēroga novērošanas un prognozēšanas sistēmu attīstību. Pētniecībai būtu jārisina vajadzība pēc datu pārvaldības un informācijas pakalpojumiem un problēmas, kas saistītas ar datu pārraidi, integrāciju un kartēšanu. Pētniecība ES līmenī ir vajadzīga, lai īstenotu starptautiskas saistības, tādas kā ANO Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām ( UNFCCC ) un tās Kioto protokols, ANO Konvencija par bioloģisko daudzveidību, ANO Konvencija cīņai ar pārtuksnešošanos, Stokholmas Konvencija par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem, mērķi, kas nosprausti Pasaules 2002. gada augstākā līmeņa sanāksmē par noturīgu attīstību, tostarp ES ūdens iniciatīva, un ieguldījums darbā, ko veic Starpvaldību ekspertu grupa klimata pārmaiņu jautājumos, un Zemes novērošanas iniciatīvā. Turklāt pastāv nozīmīgas pētniecības vajadzības, kas rodas no spēkā esošām un jaunām ES mēroga politikas jomām, Sestās vides rīcības programmas un saistīto tematisko stratēģiju (piemēram, ES jūras stratēģija) īstenošanas, Vides tehnoloģiju un Vides un veselības rīcības plānu, programmu un direktīvu ieviešanas, ūdens pamatdirektīvas un NATURA 2000 īstenošanas. ES ir jānostiprina tās stāvoklis pasaules tirgū vides tehnoloģiju jomā. šādas tehnoloģijas veicina ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu, palīdzot radīt ilgtspējīgu izaugsmi, sniedzot ekoloģiski efektīvus dažāda mēroga vides problēmu risinājumus un aizsargājot mūsu kultūras un dabas mantojumu. Ar vidi saistītās prasības darbojas kā jauninājumu stimuls un var nodrošināt uzņēmējdarbības iespējas un lielāku konkurētspēju, vienlaikus garantējot ilgtspējīgāku nākotni nākamajām paaudzēm. Eiropas tehnoloģiju platformas ūdensapgādes, kanalizācijas un asenizācijas, un ilgtspējīgas ķīmijas jomā apstiprina ES mēroga darbības nepieciešamību, un to pētniecības programmas ir ņemtas vērā turpmāk izklāstītajos pasākumos. Citas platformas (piemēram, būvniecības un mežsaimniecības jomā) daļēji nodarbojas ar vides tehnoloģiju jautājumiem, un tās arī ir ņemtas vērā. Sociālekonomiskie aspekti īpaši spēcīgi ietekmē vides tehnoloģiju izstrādi un ieviešanu tirgū, un to vēlāko piemērošanu, kā tas ir, piemēram, ūdens resursu apsaimniekošanā. Pasākumos ņem vērā politikas jomu un tehnoloģiskās attīstības sociālekonomiskos aspektus, kad vien tas ir būtiski attiecīgajai tēmai. Turpmāk izklāstīta virkne pasākumu [22] , daudzi no kuriem ir tieši saistīti ar politikas vajadzībām. Tomēr var tikt sniegts papildu atbalsts jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar ES politiku ietekmes uz ilgtspējību novērtējumu, pārraudzība attiecībā uz darbībām klimata pārmaiņu risināšanai pēc Kioto protokola pieņemšanas, jaunas politikas vides jomā, tādas kā Eiropas augsnes stratēģija un jūrniecības politika, standarti un noteikumi. Pasākumi - Klimata pārmaiņas, piesārņojums un riski - Ietekme uz vidi un klimatu: klimata un Zemes sistēmas, arī polāro reģionu, darbība; pielāgošanās un ietekmes mazināšanas pasākumi; gaisa, grunts un ūdens piesārņojums; izmaiņas atmosfēras sastāvā un ūdens ciklā; globāla un reģionāla mijiedarbība starp klimatu un atmosfēru, zemes virsu, ledu un okeānu; ietekme uz bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām, tostarp jūras līmeņa paaugstināšanās ietekme uz piekrastes zonām un ietekme uz tādām īpaši jutīgām zonām kā kalnu reģioni. - Vide un veselība: vides negatīvo faktoru mijiedarbība ar cilvēka veselību, tostarp avotu noteikšana, biomonitoringa pētījumi par veselību, kas saistīta ar vidi, iekštelpu gaisa kvalitāte un saistība ar iekštelpu vidi, pilsētvide, automašīnu izplūdes gāzes un to ietekme, jaunie riska faktori; integrētas riska novērtēšanas metodes toksiskāmbīstamām vielām, tostarp alternatīvas izmēģinājumiem ar dzīvniekiem; vides radītā veselības apdraudējuma kvantitatīva noteikšana un izmaksu un ieguvumu analīze, novēršanas stratēģiju indikatori. - Dabas apdraudējums: uzlabot ar ģeoloģisko apdraudējumu (piemēram, zemestrīces, vulkāni, cunami) un klimatu saistīto katastrofu (piemēram, vētras, sausums, un plūdi, mežu ugunsgrēki, zemes nogruvumi, lavīnas un citas ārkārtas situācijas) un to ietekmes prognozēšanu un integrētu apdraudējuma, sensibilitātes un riska novērtējumu; izstrādāt agrīnā brīdinājuma sistēmas un uzlabot novēršanas, un ietekmes mazināšanas un pārvaldības stratēģijas, arī saskaņā ar daudzrisku pieeju. - Resursu ilgtspējīga apsaimniekošana - Dabas un cilvēka veidotu resursu un bioloģiskās daudzveidības saglabāšana un ilgtspējīga apsaimniekošana: ekosistēmas; ūdens resursu apsaimniekošana; atkritumu apsaimniekošana un to rašanās novēršana; bioloģiskās daudzveidības aizsardzība un pārvaldība, tostarp invazīvu svešu sugu kontrole , augsnes aizsardzība, jūras gultnes, lagūnu un piekrastes zonu aizsardzība, pasākumi pret pārtuksnešošanos un augsnes degradāciju, ainavu saglabāšana; mežu ilgtspējīga izmantošana un apsaimniekošanamežu apsaimniekošana; pilsētvides, arī postindustriālo zonu, ilgtspējīga apsaimniekošana un plānošana; datu pārvalde un informācijas pakalpojumi; ar dabas procesiem saistītā novērtēšana un prognozēšana. - Jūras vides pārvaldībaattīstība: cilvēka darbību ietekme uz jūras vidi un tās resursiem; piesārņojums un eitrofikācija reģionālās jūrās un piekrastes zonās; dziļjūras ekosistēmas; jūras bioloģiskās daudzveidības tendenču, ekosistēmas procesu un okeāna cirkulācijas novērtēšana; jūras gultnes ģeoloģija. Stratēģiju, koncepciju un rīku izstrāde okeāna un tā resursu ilgtspējīgai izmantošanai. - Vides tehnoloģijas - Vides tehnoloģijas dabas un cilvēka veidotās vides novērošanai, modelēšanai, profilaksei , ietekmes mazināšanai, pielāgošanai, atveseļošanai un atjaunošanai: saistībā ar ūdeni, klimatu, gaisu, jūras, pilsētas un lauku vidi, augsni, atkritumu apstrādi, otrreizējo pārstrādi, tīrās ražošanas procesiem un ilgtspējīgiem produktiem, ķīmisko vielu drošību, kultūras mantojuma un apbūvies aizsardzību. - Kultūras mantojuma, arī cilvēku apdzīvoto teritoriju, aizsardzība, saglabāšana un uzlabošana, sekmējot kultūras mantojuma integrāciju pilsētvidē. - Tehnoloģiju novērtēšana, apstiprināšana un testēšana : metodes un instrumenti procesu, tehnoloģiju un produktu vides apdraudējuma un dzīves cikla novērtēšanai, tostarp alternatīvas testēšanas stratēģijas un jo īpaši rūpniecisko ķīmisko vielu testēšanas metodes, kas nav saistītas ar dzīvnieku izmantošanu; atbalsts ilgtspējīgas ķīmijas, uz mežsaimniecību balstītas tehnoloģijas, ūdensapgādes un kanalizācijas un asenizācijas platformām[23]; nākamās Eiropas vides tehnoloģiju apstiprināšanas un testēšanas programmas zinātniskie un tehnoloģiskie aspekti, trešo personu novērtēšanas instrumentu papildināšana . - Zemes novērošanas un novērtēšanas instrumenti - Zemes un okeāna novērošanas sistēmas un monitoringa metodes videi un ilgtspējīgai attīstībai: veicināt novērošanas sistēmu attīstību un integrāciju vides un ilgtspējības jautājumu nolūkos saskaņā ar GEOSS (ko papildina GMES ); sistēmu savstarpējā izmantojamība un informācijas optimizēšana vides parādību izpratnei, modelēšanai un prognozēšanai, lai novērtētu, pētītu un apsaimniekotu dabas resursus. - Prognozēšanas metodes un novērtēšanas instrumenti ilgtspējīgai attīstībai, ņemot vērā atšķirīgos novērošanas mērogus: saikņu modelēšana starp tautsaimniecību/vidi/sabiedrību, ieskaitot uz tirgu balstītos instrumentus, sekundāras sekas, robežvērtības, zināšanu bāzes un metodiku izstrādi ilgtspējības novērtējumam attiecībā uz svarīgākajiem jautājumiem, tādiem kā zemes izmantošana un ar jūru saistītie jautājumi; pilsētu attīstība, sociālās un ekonomikas problēmas saistībā ar klimata pārmaiņām. 7. Transports (ieskaitot aeronautiku) Mērķis Pamatojoties uz tehnoloģijas un operacionālo attīstību un uz Eiropas transporta politiku, visu iedzīvotāju un sabiedrības labā izstrādāt integrētas, drošākas, videi nekaitīgākas un „viedākas” Eiropas transporta sistēmas, kas atbilstu vides un dabas resursu saglabāšanas prasībām; nostiprināt un turpmāk attīstīt konkurētspēju vadošo lomu , ko pasaules tirgū ir sasnieguši Eiropas rūpniecības pārstāvji. Pamatojums Transporta nozare ir viens no Eiropas stiprākajiem punktiem: gaisa transporta nozare veido 2,6% no ES IKP (nodrošinot 3,1 miljonu darbavietu), un virszemes transporta nozare rada 11% no ES IKP (nodrošinot darbu 16 miljoniem cilvēku). Tomēr transports rada 25% no visa ES CO2 emisiju apjoma, tāpēc ir absolūti nepieciešams padarīt šo nozari videi nekaitīgāku, lai nodrošinātu ilgtspējīgāku transporta nozares darbību un saderību ar izaugsmes tempiem, kā norādīts Baltajā grāmatā „Eiropas transporta politika 2010. gadam: laiks pieņemt lēmumu”.[24] ES paplašināšanās (palielinot zemes platību par 25% un iedzīvotāju skaitu par 20%) un ekonomikas attīstība rada jaunu izaicinājumu cilvēku un preču efektīvai, rentablai un ilgtspējīgai pārvadāšanai. Transportam ir tieša saistība ar citām svarīgām politikas jomām, tādām kā tirdzniecība, konkurence, vide, nodarbinātība, kohēzija, enerģētika, drošība un iekšējais tirgus. Investīcijas pētniecībā un tehnoloģiju attīstībā ES transporta nozarē ir priekšnosacījums, lai nodrošinātu tehnoloģiskas konkurētspējas priekšrocības pasaules tirgos.[25] Eiropas mēroga pasākumi stimulēs arī nozares pārstrukturēšanu, tostarp piegādes ķēdes un jo īpaši MVU integrāciju. Eiropas tehnoloģiju platformu[26] izstrādātajās darba programmās atbalstīta vajadzība attīstīt jaunu „transporta sistēmu” perspektīvu, kurā ņemta vērā transportlīdzekļu vai kuģošanas līdzekļu, transporta tīklu vai infrastruktūru un transporta pakalpojumu lietošanas mijiedarbība un kuru var izstrādāt vienīgi Eiropas mērogā. PTA izmaksas visās šajās jomās būtiski pieaug, un ir nepieciešama sadarbība ES mērogā, lai ļautu dažādu PTA sniedzēju „kritiskajai masai” rentabli atrisināt šāda mēroga daudzdisciplināras problēmas tādās jomās kā nākotnes „tīrs un drošs transportlīdzeklis”, savstarpējā izmantojamība un kombinētie pārvadājumi ar īpašu uzsvaru uz ūdens un dzelzceļa transportu, pieejamas cenas, nekaitīgums, ietilpība, drošība un ietekme uz vidi paplašinātā Eiropas Savienībā. Eiropas politiku īstenošanai būs arī jāizstrādā tehnoloģijas Galileo sistēmas un tās lietojumu atbalstam. Politikas veidotāju vajadzības, tāpat kā turpmāk izklāstīto tēmu un pasākumu ciešā saistība ar rūpniecību, tiks risinātas integrētā veidā, aptverot transporta politikas ekonomiskos, sociālos un vides aspektus. Turklāt tiks sniegts atbalsts, lai reaģētu uz pastāvošām un jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar notikumu attīstību jūrniecības politikā vai Vienotās Eiropas gaisa telpas ieviešanu . Pasākumi - Aeronautika un gaisa satiksme - Videi nekaitīgāks gaisa transports: emisiju, tostarp siltumnīcefekta gāzu emisiju, un trokšņa traucējumu samazināšana, ietverot darbu pie motoru un alternatīvu degvielu, konstrukciju un jaunu gaisa kuģu projektu izstrādes, lidostu darbību un satiksmes pārvaldību. - Laika efektivitātes palielināšana: kustību saraksta efektivitātes uzlabošana, koncentrējoties uz novatoriskām gaisa satiksmes pārvaldes sistēmām atbilstīgi Vienotās gaisa telpas politikas efektīvai īstenošanai, kas apvieno gaisa, zemes un kosmosa elementus, tostarp satiksmes plūsmu un gaisa kuģu lielāku autonomiju. - Patērētāju apmierinātības un drošības garantēšana: pasažieru komforta uzlabošana, novatoriski pakalpojumi lidojuma laikā un pasažieru efektīvāka apkalpošana; visu gaisa transporta drošības aspektu uzlabošana; gaisa kuģu plašāka izvēle, sākot no plata korpusa līdz mazāka izmēra transportlīdzekļiem, kas piemēroti dažādiem lietojumiem. - Rentabilitātes uzlabošana: samazināt izmaksas, kas saistītas ar ražojumu attīstību, ražošanu un ekspluatāciju, koncentrējoties uz novatorisku apkopi, remontu un kapitālremontu vai uz gaisa kuģiem, kuriem tas nav vajadzīgs, lielāku automatizācijas un modelēšanas izmantošanu. - Gaisa kuģu un pasažieru aizsardzība: ceļotāja, apkalpes, gaisa kuģa un gaisa satiksmes sistēmas aizsardzības pasākumu uzlabošana, piemēram, uzlabotas datu un identifikācijas metodes, gaisa kuģa aizsardzība pret uzbrukumu, automātiska atgūstamība un no drošības viedokļa uzlabota gaisa kuģu konstrukcija. - Vadošā loma nākotnes gaisa transportā: ilgāka termiņa aviācijas problēmu risināšana, ieviešot radikālākus, no vides viedokļa efektīvus, pieejamus un novatoriskus tehnoloģiju apvienojumus, kas radītu nozīmīgu progresu gaisa transportā. - Ilgtspējīgs virszemes transports (dzelzceļš, autotransports un ūdens transports) - Videi nekaitīgāks virszemes transports : vides un trokšņa piesārņojuma samazināšana, ieskaitot siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu ar tehnoloģiskiem un sociālekonomiskiem līdzekļiem; tīru un efektīvu motoru un spēka piedziņu izstrāde, transporta lietojumiem izmantojot hibrīdās tehnoloģijas un alternatīvu degvielu, jo īpaši ūdeņradi un kurināmā elementus, ņemot vērā rentabilitātes un energoefektivitātes apsvērumus; nolietojuma stratēģijas transportlīdzekļiem un kuģošanas līdzekļiem. - Veicināt un palielināt kravu novirzīšanu uz citiem transporta veidiem un transporta koridoru atslogošanu : ilgtspējīgu, novatorisku, kombinētu un savstarpēji izmantojamu reģionālu un valsts transporta un loģistikas tīklu, infrastruktūras un sistēmu attīstība Eiropā; izmaksu internalizācija; informācijas apmaiņa starp transportlīdzekli/kuģošanas līdzekli un transporta infrastruktūru; infrastruktūras jaudas optimizēšana; transporta veida maiņas stratēģijas, lai rosinātu izmantot energoefektīvus transporta veidus. - Nodrošināt ilgtspējīgu un pieejamu mobilitāti pilsētās visiem pilsoņiem, tostarp mazāk aizsargātiem cilvēkiem: novatoriskas organizācijas shēmas, tostarp tīri un droši transportlīdzekļi un transportlīdzekļi ar mazāku piesārņojuma līmeni , jauni augstas kvalitātes sabiedriskā transporta veidi un privātā transporta racionalizācija, komunikāciju infrastruktūra, integrēta pilsētas un transporta plānošana, ņemot vērā šo jomu saikni ar izaugsmi un nodarbinātību. - Drošuma un drošības uzlabošana kā transporta sistēmas obligāts nosacījums attiecībā uz transporta darbībās iesaistītajiem transportlīdzekļu vadītājiem, pasažieriem, apkalpes locekļiem, velosipēdistiem un gājējiem, kā arī kravām, projektējot un ekspluatējot transportlīdzekļus, kuģošanas līdzekļus, infrastruktūru, kā arī transporta sistēmā kopumā. - Konkurētspējas stiprināšana : projektēšanas procesu uzlabošana; progresīvu ātrgaitas vilcienu un transportlīdzekļu, un kuģošanas līdzekļu tehnoloģiju attīstība; novatoriskas un rentablas ražošanas sistēmas un infrastruktūras būvniecība; mijiedarbības arhitektūras. - Atbalsts Eiropas Globālajai satelītnavigācijas sistēmai (Galileo): precīzas navigācijas un momenta iestatīšanas pakalpojumi lietošanai vairākās nozarēs; satelītnavigācijas efektīva izmantošana un atbalsts otrās paaudzes tehnoloģiju un lietojumu izstrādei. 8. Sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes Mērķis Radīt dziļu kopīgu izpratni par sarežģītām un savstarpēji saistītām sociālekonomiskām problēmām, ar kurām saskaras Eiropa, tādām kā izaugsme, nodarbinātība un konkurētspēja, sociālā kohēzija , starpkultūru izpratne, sociālie, kultūras un izglītības uzdevumi paplašinātajā ES, un ilgtspējība, dzīves kvalitāte, demogrāfiskās izmaiņas, migrācija un integrācija, un savstarpēja atkarība pasaulē, jo īpaši, lai nodrošinātu uzlabotu zināšanu bāzi politikas virzieniem attiecīgajās jomās ar īpašu mērķi izveidot priekšnoteikumu modernai, ilgtspējīgai sabiedrībai. Pamatojums Eiropai ir stabila augstas kvalitātes pētniecības bāze sociālekonomisko un sociālkultūras zinātņu, un humanitāro zinātņu jomā. Pieeju dažādība ES ekonomikas, sociālajā, politikas un kultūras jomā rada bagātīgu augsni šo jomu pētniecībai ES mērogā. Kopīgiem pētījumiem, kuros risina Eiropas sociālekonomiskos jautājumus minētajās jomās, ir liela Eiropas pievienotā vērtība. Pirmkārt, šiem jautājumiem un problēmām ir augsta prioritāte ESEiropas mērogā, un tos risina ar ESKopienas politikām. Otrkārt, salīdzinošā pētniecība, iesaistot vairākas vai visas ES vai citas valstis, piedāvā īpaši efektīvu līdzekli, kā arī nozīmīgas mācību iespējas dažādās valstīs un reģionos. Treškārt, ES mēroga pētniecībai ir īpašas priekšrocības, jo ar to var radīt Eiropas datu bāzi un izmantot dažādās perspektīvas, kas ir vajadzīgas, lai izprastu sarežģītus jautājumus. Visbeidzot, Eiropas sociālekonomisko zināšanu bāzes izstrāde šajās galvenajās jomās būs svarīgs ieguldījums to kopējas izpratnes veicināšanā visā Eiropas Savienībā un, kas ir vissvarīgākais, Eiropas iedzīvotāju vidū. Atbalstāmie pasākumi ir izklāstīti turpmāk, un ir paredzams, ka tie sniegs nozīmīgu ieguldījumu politikas formulēšanā, īstenošanā, ietekmē un novērtējumā, kā arī reglamentējošu pasākumu definēšanā daudzās jomās, tādās kā ekonomika, sociālie jautājumi, izglītība un mācības, kultūra, dzimumu līdztiesība, uzņēmējdarbība, starptautiskā tirdzniecība, patērētāji, ārējie sakari, tieslietas un iekšlietas, zinātnes un tehnoloģiju politika, valsts statistikas politika un brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide. Turklāt tiks sniegtas iespējas, lai risinātu jaunas sociālekonomiskas problēmas, kā arī, lai veiktu pētījumus saistībā ar jaunām vai neparedzētām politikas vajadzībām. Varēs arī izmantot sociālās platformas, lai apspriestu pētniecības plānus nākotnē. Pasākumi - Izaugsme, nodarbinātība un konkurētspēja zināšanu sabiedrībā: izstrādāt un integrēt pētījumus par jautājumiem, kas ietekmē izaugsmi, sociālekonomisko stabilitāti, nodarbinātību un konkurētspēju, attiecībā uz tādiem tematiem kā sākot no jauninājumi, izglītība, ietverot mūžizglītību, zinātnisko un citu zināšanu, un nemateriālo vērtību nozīme pasaules mērogā, jaunatne un jaunatnes politika, darba tirgus politikas pielāgošana un līdz valsts iestāžu konteksts. - Ekonomikas, sociālo un vides mērķu apvienošana Eiropas perspektīvā: risinot divus galvenos un savstarpēji cieši saistītos jautājumus – turpināt Eiropas sociālekonomisko modeļu attīstību un ekonomisko, un sociālo un reģionālo kohēziju paplašinātā ES, ņemot vērā ilgtspējību un vides aizsardzību, ilgtspējīgu pilsētplānošanu, enerģētikas jautājumus, pilsētu un galvaspilsētu reģionu nozīmi un Eiropas politikas un tiesību aktu sociālekonomisko ietekmi. - Galvenās tendences un to sekas sabiedrībā: piemēram, demogrāfiskās izmaiņas, tostarp sabiedrības novecošana un tās ietekme uz pensiju sistēmām, un migrācija un integrācija, demogrāfisko pārmaiņu ietekmes uz pilsētu attīstību analīze; dzīvesstils, darbs, ģimene, saskaņota profesionālā un ģimenes dzīve, dzimumu līdztiesības jautājumi , ar invaliditāti saistītie jautājumi, veselība un dzīves kvalitāte; ekonomiska un cita veida p