KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI Rīcības plāns preferenciālu tirdzniecības režīmu darbības uzraudzībai /* COM/2014/0105 final */





Šis Komisijas paziņojums Padomei paredz rīcības plānu preferenciālu tirdzniecības režīmu darbības uzraudzībai. Rīcības plāns preferenciālu tirdzniecības režīmu darbības uzraudzībai SATURS 1. Ievads 2. Tiesiskais regulējums, pienākumi, pārvaldības pasākumi saskaņā ar spēkā esošo sistēmu 3. Spēkā esošās sistēmas trūkumi 4. Tiesiskās aizsardzības līdzekļi 5. Kopsavilkums 1. IEVADS Preferenciālo režīmu darbības pienācīgas uzraudzības mērķis ir nodrošināt, lai tiesiskais regulējums tiktu īstenots pareizi un lai preferences piemērotu tikai tādu preču importam, kuru izcelsme patiešām ir attiecīgajā partnervalstī vai saņēmējā valstī vai reģionā[1]. Komisijai ir ievērojamas prerogatīvas, pildot pareizas izcelsmes noteikumu piemērošanas uzraudzības un kontroles pienākumu un izskatot ievedmuitas nodokļu atmaksas vai atlaišanas pieteikumus. Nepietiekamai uzraudzībai var būt nopietnas sekas, piemēram, atļaujot "īpašu situāciju"[2], kas jānosaka saskaņā ar Muitas kodeksa 239. pantu. Tādējādi uzraudzība palīdzēs aizsargāt ES finansiālās intereses un sekmēs taisnīgu tirdzniecību starp ES un tās tirdzniecības partneriem. Komisija 2005. gada 16. marta Paziņojuma COM(2005) 100 final 3.2.1. punktā ierosināja, ka sākotnēji būtu jānosaka juridiskais pamats, tehniskās modalitātes un izdevumu finansēšana saistībā ar uzraudzību, kā arī jāizveido centrālais punkts, uz kuru novirzītu informāciju par preferenciālo režīmu praktisku izmantošanu (skatīt 2.2. punktu). No tā laika Komisija ir izveidojusi darba grupu[3], lai uzraudzītu, kā tiek īstenoti izcelsmes noteikumi, un tā darbojas kā minētais "centrālais punkts". 2. TIESISKAIS REGULĒJUMS, PIENĀKUMI UN PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI SASKAŅĀ AR SPĒKĀ ESOŠO SISTĒMU 2.1. Tiesiskais regulējums 2.1.1. Autonomi un divpusēji preferenciālie režīmi Vispārējā preferenču sistēma (VPS)[4] paredz tiesisko regulējumu uzraudzības darbībām, tostarp Komisijas vai dalībvalstu muitas ierēdņu veiktus pārbaudes apmeklējumus uz vietas. Lēmums par aizjūras zemju un teritoriju (AZT) asociāciju[5] neparedz tiesisko regulējumu uzraudzības darbībām, taču to paredzēs nākamais "Lēmums par aizjūras asociāciju"[6]. Līdz brīdim, kamēr tiks noslēgti un piemēroti pārskatītie ekonomisko partnerattiecību nolīgumi (EPN) ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm, no 2008. gada 1. janvāra ir spēkā pagaidu vienpusēja shēma saskaņā ar tirgus piekļuves regulu[7]. Tirgus piekļuves regulas I pielikumā ir to reģionu vai valstu saraksts, kuras pabeigušas sarunas 2. panta 2. punkta nozīmē, un 4. panta 3. punkts nosaka tiesisko regulējumu izcelsmes noteikumu īstenošanas uzraudzībai attiecībā uz tirdzniecību ar šiem reģioniem vai valstīm. Tomēr no 2014. gada 1. oktobra saraksts attieksies tikai uz valstīm, kurām piemēro EPN, un tirgus piekļuves regulā paredzēto uzraudzību piemēros ierobežotā apmērā. Tādējādi Tirgus piekļuves regulas ĀKK saņēmējas valstis vairs būs tikai EPN partnervalstis, uz kurām attiecas šie divpusējie nolīgumi. Neviens cits autonoms vai preferenciāls režīms (izņemot VPS, AZT lēmumu un tirgus piekļuves regulu) neparedz skaidrus noteikumus attiecībā uz uzraudzību. 2.1.2. Klauzula par rīcību administratīvo kļūdu gadījumā Ja uzraudzības darbībās, ko piemēro saņēmējām valstīm/partnervalstīm, atklāj, ka preferenciālo režīmu pārvaldībā pieļautu kļūdu dēļ tiek zaudēti ES ievedmuitas nodokļi, var piemērot klauzulu par rīcību administratīvo kļūdu gadījumā. Saskaņā ar šo klauzulu, ko ES ir ierosinājusi jaunajos preferenciālas tirdzniecības nolīgumos, par kuriem notiek sarunas, līgumslēdzēja puse, kurai radušies šādi zaudējumi, var prasīt, lai šim nolūkam nolīgumā paredzētā struktūra izskatītu iespējamos pasākumus situācijas atrisināšanai. 2.1.3. Muitas sadarbība, savstarpēja administratīvā palīdzība un preferenču pagaidu atcelšana Preferenciāli tirdzniecības režīmi parasti ietver noteikumus par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvu palīdzību[8], kas paredz regulāru informācijas apmaiņu un savstarpēju saziņu, lai nodrošinātu muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu, jo īpaši novēršot, izmeklējot un apkarojot nelikumīgas darbības. Minētie noteikumi saskaņā ar zināmiem nosacījumiem paredz uz laiku atcelt vai apturēt preferences, ja konstatē saņēmējas valsts/partnervalsts: · atkārtotu nespēju pārbaudīt izcelsmes statusu[9]; · atkārtotu atteikšanos veikt izcelsmes apliecinājuma pārbaudi un/vai paziņot tās rezultātus, vai nepamatotu kavēšanos ar šo darbību; un · atkārtotu atteikšanos vai nepamatotu kavēšanos, iegūstot atļauju veikt pārbaudes apmeklējumus (ierosina OLAF un/vai dalībvalstis), lai pārbaudītu dokumentu autentiskumu vai informācijas pareizību saistībā ar preferenciālā režīma piešķiršanu. Šie noteikumi ir ietverti VPS regulā[10] un nākamajā LAA[11], un ir ierosināts tos ietvert jaunajos preferenciālajos režīmos. 2.1.4. Pārkāpumu procedūras pret dalībvalstīm Nopietni trūkumi preferenciālu tirdzniecības režīmu darbībā var rasties arī tad, ja dalībvalsts neievēro ES tiesību aktus. Ja Komisija atklāj šādus trūkumus, tā var sākt pārkāpumu procedūru, lai izpildītu LESD 258. pantā paredzēto pienākumu. 2.2. Komisijas pienākumi Komisijai jānodrošina, lai preferenciāli tirdzniecības režīmi tiktu īstenoti pareizi. Pat tad, ja nolīgumos nav skaidri minēta uzraudzība, tie var paredzēt noteiktas iespējas Komisijai, tostarp: · dialogu Apvienotajā komitejā vai Sadarbības komitejā; · vispārējas informācijas pieprasījumus; un · brīdinājumu ES importētājiem, ja ir šaubas par nolīguma pareizu īstenošanu. Lai nodrošinātu preferenciālu izcelsmes noteikumu efektivitāti un lietderību, trūkumi ir jāizskata un jāizlabo. Ir ļoti svarīgi nodrošināt, ka tiek ievēroti preferenciālas izcelsmes noteikumi, tostarp noteikumi par administratīvo sadarbību, lai panāktu uzticēšanos visu turpmāko brīvās tirdzniecības nolīgumu īstenošanai un sarunās par šādiem nolīgumiem. 2.3. Pārvaldības pasākumi 2.3.1. Regulārās atskaites sistēma Informācija, kuru iesniedz dalībvalstis un apkopo, izmantojot Komisijas regulārās atskaites sistēmu, galvenokārt attiecas uz katrā saņēmējā valstī pieprasīto pārbaužu skaitu, saņemtajām atbildēm un atbildes termiņu ievērošanu. Datus novērtē un izvēlas saņēmējas valstis/partnervalstis uzraudzības sanāksmēm, kurās atsevišķos gadījumos piedalās dalībvalstu eksperti. Komisija pašlaik izvērtē ieceri izveidot uzraudzības datubāzi. 2.3.2. Veidlapu paraugu datubāze (SMS) Režīmos, kas paredz tirdzniecības preferences, parasti nodaļā par administratīvo sadarbību ietver noteikumu, kas nosaka, ka saņēmējām valstīm/partnervalstīm jāpaziņo Komisijai to zīmogu nospiedumu paraugi, kurus to iestādes izmanto, izdodot preču aprites sertifikātus vai izcelsmes sertifikātus. Komisija glabā šos nospiedumus, kā arī to iestāžu nosaukumus, kuras ir pilnvarotas izdot un pārbaudīt izcelsmes apliecinājumus, Veidlapu paraugu datubāzē (SMS). Datu bāzi pastāvīgi atjaunina, un tā ir pieejama dalībvalstu muitas dienestiem, kad tās muito preces vai izvērtē vajadzību nosūtīt saņēmējām valstīm/partnervalstīm pārbaudes pieprasījumu. 2.3.3. Paziņojumi importētājiem Ja ir pamatotas šaubas par tādu preču izcelsmi, kuru importam piemēro preferenciāla tarifa režīmu, Komisija var publicēt paziņojumus importētājiem Oficiālajā Vēstnesī[12]. Gadījumos, kad izcelsmes apliecinājumā sniegtā informācija nav pareiza, personas, kuras ir atbildīgas par muitas parādu samaksu, nevar pamatot savu labo ticību, ja Komisija ir publicējusi paziņojumu, norādot, ka ir pamats šaubām par to, vai attiecīgā valsts pareizi piemēro režīmu[13]. 2.3.4. Reģistrēto eksportētāju sistēma Komisija pašlaik veic pēdējos informācijas tehnoloģijas darbus, lai pabeigtu reģistrēto eksportētāju sistēmu, kurai no 2017. gada 1. janvāra būtu jāattiecas uz VPS saņēmējām valstīm un AZT eksportētājiem, lai to vēlākā posmā piemērotu saistībā ar brīvās tirdzniecības nolīgumiem. Tā vietā, lai kompetentās iestādes izdotu izcelsmes apliecinājumus, VPS saņēmēju valstu eksportētāji izdos paziņojums par izcelsmi kā: i) reģistrēti eksportētāji, — ja sūtījuma vērtība pārsniedz EUR 6 000; vai ii) nereģistrēti eksportētāji, — ja sūtījuma vērtība nepārsniedz EUR 6 000. Sistēmā būs centrālā datubāze ar informāciju, ko sniegušas saņēmēju valstu iestādes (un dalībvalstu iestādes, izmantojot to pašu sertificēšanas sistēmu divpusējās kumulācijas piemērošanai). Lai nodrošinātu izcelsmes noteikumu ievērošanu, saņēmējas valstis pēc dalībvalsts muitas dienestu pieprasījuma pārbaudīs preču noteiktas izcelsmes statusu un pēc savas iniciatīvas veiks regulāras eksportētāju kontroles un revīzijas. 3. SPĒKĀ ESOŠĀS SISTĒMAS TRŪKUMI Spēkā esošajiem uzraudzības pasākumiem ir šādi trūkumi: · regulārās atskaites sistēma galvenokārt ir vērsta uz kvantitatīvās informācijas apkopošanu par administratīvās sadarbības formalitātēm, bet tikai nelielā mērā uz to, lai nodrošinātu pašu izcelsmes noteikumu ievērošanu; · pagaidām nav regulāras atskaites sistēmas par saņēmēju valstu īstenoto preferenciālās izcelsmes pārvaldību un kontroli; · datus, ko pašlaik izmanto uzraudzībai, galvenokārt sniedz dalībvalstis un dažos gadījumos citi Komisijas dienesti. Citi avoti netiek izmantoti, un paziņojumā COM(2005) 100 minētie pārbaudes apmeklējumi vēl nav notikuši; · par visiem atklātajiem trūkumiem ziņo rakstiski vai uzraudzības sanāksmēs starp Komisiju, dalībvalstīm un attiecīgajām saņēmējām valstīm/partnervalstīm. Šādas sanāksmes pašlaik rīko attiecīgos gadījumos papildus saskaņā ar divpusējiem nolīgumiem izveidoto komiteju sanāksmēm; pagaidām netiek izmantoti citi veidi, kā novērst nepilnības; · Komisijas uzraudzības darbības nav saistītas ar dalībvalstu veiktajiem pasākumiem, lai nodrošinātu izcelsmes noteikumu ievērošanu, jo īpaši, izdodot izcelsmes apliecinājumus; un · kopējā riska pārvaldības sistēmā[14] nav riska profilu attiecībā uz izcelsmes noteikumiem. Šo trūkumu kumulatīvā iedarbība ir stimuls Komisijai turpināt spēkā esošās sistēmas uzlabošanu. 4. AIZSARDZĪBAS PASĀKUMI Lai novērstu spēkā esošās sistēmas trūkumus, ir svarīgi koncentrēties uz šādiem mērķiem. 4.1. Datu vākšanas uzlabošana un īstenošanā pieļauto nepilnību apzināšana 4.1.1. Datu vākšana un analīze Uzraudzībai būtiska informācija būtu jāpapildina ar datiem no integrētās statistikas datubāzes (ISDB), COMEXT, COMTRADE un TARIC datiem, un informāciju no dalībvalstīm. Vispirms Komisijai būtu jāveic vispārējs novērtējums par datiem, kas pieejami par 89 VPS saņēmējām valstīm, koncentrējoties uz potenciālajiem riskiem, kurus izraisa tirdzniecības plūsmas un atšķirīgi nodokļa līmeņi, un ņemot vērā informāciju no dalībvalstīm. Vēlāk varētu novērtēt informāciju par citām saņēmējām valstīm/partnervalstīm. 4.1.2. Valstu izvēlēšanās turpmākai uzraudzībai Komisija, pamatojoties uz novērtējumu, ierobežotā skaitā izvēlēsies saņēmējas valstis/partnervalstis, lai veiktu padziļinātu uzraudzību. Ja partnervalsts preferenciālais režīms neparedz skaidrus noteikumus saistībā ar uzraudzību, attiecīgajai partnervalstij ir nepārprotami jāpiekrīt šādai uzraudzībai. Sākot no 2014. gada, Komisija ierosinās ikgadēju uzraudzības plānu, pievēršot īpašu uzmanību valstīm un ražojumiem, kuriem uzskata par lietderīgu veikt padziļinātu uzraudzību, paredzot zināmu elastību attiecībā uz īstermiņa vajadzībām un riskiem. 4.1.3. Anketas Komisija nosūtīs izvēlētajām valstīm sīki izstrādātas anketas par izcelsmes noteikumu praktisko pārvaldību un preferenciālās izcelsmes apliecinājumu izdošanu. Jautājumi būs pielāgoti konkrētiem apstākļiem un darbībām, jo īpaši pēc tam, kad būs spēkā reģistrēto eksportētāju sistēma. Atbildes tiks izvērtētas un izmantotas, lai sagatavotu uzraudzības sanāksmes un apmeklējumus. 4.2. Korektīvo pasākumu veikšana 4.2.1. Uzraudzības sanāksmes, uzraudzības apmeklējumi un Apvienotā komiteja vai Sadarbības komiteja Tiklīdz dati (skatīt 4.1.1. punktu) un atbildes uz anketas jautājumiem (skatīt 4.1.3. punktu) ir novērtētas, Komisija lems katrā gadījumā atsevišķi, vai rīkot: · uzraudzības sanāksmes; · uzraudzības apmeklējumus uz attiecīgo valsti; vai · Apvienotās komitejas vai Sadarbības komitejas apspriedes, lai novērstu bažas par preferenciālo izcelsmes noteikumu pareizu piemērošanu un sniegtu detalizētus paskaidrojumus ar mērķi palielināt izpratni un sniegt norādījumus. Katrā atsevišķā gadījumā Komisija sagatavos sīki izstrādātu ziņojumu, kuru izsūtīs saņēmējām valstīm/partnervalstīm un kura konstatējumus ietvers nākamā gada uzraudzības plānā. 4.2.2. Korektīvo un aizsardzības mehānismu izmantošana Ņemot vērā šīs uzlabotās uzraudzības procedūras (skatīt 4.2.1. punktu) rezultātus, Komisijai būtu jāizlemj par turpmāko rīcību, ja iespējams, sadarbībā ar saņēmējām valstīm/partnervalstīm, identificēto risku novēršanai. Pasākumi var būt šādi: · papildu mērķtiecīgas apmācības vai tehniskas palīdzības nodrošināšana atbildīgajām amatpersonām; · paziņojumi importētājiem (skatīt 2.3.3. punktu); vai, · ja šādu līdzekli paredz attiecīgais preferenciālais režīms, preferenču atcelšana vai apturēšana uz laiku. 4.2.3. Riska profili Komisija arī izvērtēs, vai būtu jāizstrādā un jāīsteno kopējais riska profils attiecībā uz izcelsmi, un, ja būtu, tad kādā veidā. Turpināsies darbs pie kontroles standartu konverģences projekta un Muitas revīzijas rokasgrāmatas, lai izveidotu un pastāvīgi atjauninātu efektīvus kopīgus revīzijas standartus[15] un a posteriori kontroles. 4.2.4. Dalībvalstu veikto darbību uzraudzība Nepieciešamība pareizi un vienādi piemērot ES muitas tiesību aktus attiecas ne vien uz noteikumiem par pašu resursiem, bet arī uz visiem muitas tiesību aspektiem. Saistībā ar uzticēšanos Savienības attiecībām ar saņēmējām valstīm/partnervalstīm Komisijai būtu arī jāuzrauga dalībvalstu noteikumi par kārtību, kādā izdod izcelsmes apliecinājumus. Tas ir īpaši svarīgi, lai nodrošinātu preferenciālas izcelsmes izsekojamību kumulācijas vajadzībām. Preces, ko izved no dalībvalsts, var izmantot ražojumu izgatavošanai saņēmējā valstī/partnervalstī, no kuras tie pēc tam tiek atvesti atpakaļ saskaņā ar kumulācijas vienošanos. Komisija visām dalībvalstīm nosūtīs anketas par izcelsmes noteikumu praktisko pārvaldību un preferenciālās izcelsmes apliecinājumu izdošanu. Pamatojoties uz dalībvalstu atbildēm un jebkādu citu pieejamu informāciju, Komisija lems par piemērotu rīcību. 4.2.5. Muitas kodeksa īstenošanas noteikumu[16], autonomo režīmu un divpusējo preferenciālo režīmu grozīšana Novērtējot preferenciālā režīma pagaidu atcelšanu vai apturēšanu saskaņā ar VPS regulu, Komisijai būtu jāapsver, vai šie pasākumi var tikt piemēroti tikai konkrētām KN pozīcijām noteiktos apstākļos. Šāda iespēja ir paredzēta VPS regulas 15., 19. un 21. pantā. Salīdzinot ar situāciju, kad atcelšanu vai apturēšanu piemēro visam preferenciālajam importam no vienas vai vairākām saņēmējām valstīm, piemērošana konkrētām KN pozīcijām varētu būt efektīvāks un iedarbīgāks līdzeklis, ko varētu mērķtiecīgi izmantot problēmu jomās, ja tās attiecas tikai uz atsevišķām KN pozīcijām. Varētu apsvērt arī to, vai ieviest uzraudzības tiesisko regulējumu attiecībā uz citām autonomām shēmām, vai to apspriest sarunās saskaņā ar divpusējiem preferenciālajiem režīmiem. Otrajā gadījumā šādai pieejai varētu būt nepieciešama rūpīga turpmāka izvērtēšana. Turklāt Komisijai būtu sīkāk jānovērtē, kā dažādos preferenciālajos režīmos iestrādāt regulārās atskaites sistēmu attiecībā uz preferenciālās izcelsmes pārvaldību un kontroli, ko veic saņēmējas valstis, (3.2.1. punktā minētais paziņojums COM (2005) 100). 4.3. Līdzekļi un turpmākie pasākumi 4.3.1. Finansējums Iepriekš minētie uzraudzības pasākumi veicinās daudzgadu rīcības programmas "Muita 2020"[17] mērķus un tiks iesniegti finansējuma saņemšanai šādām vajadzībām: i) dalībvalstu ekspertu ceļa izdevumiem, piedaloties sanāksmēs un uzraudzības apmeklējumos; un ii) IT programmu un datubāzu izstrādāšanai. Mācību pasākumus saņēmējām valstīm/partnervalstīm var finansēt saskaņā ar 2014.-2020. gada ES ārējās palīdzības programmām[18]. 4.3.2. Ziņošana un informācijas apmaiņa Katra kalendārā gada beigās Komisija publicēs ziņojumu par veikto uzraudzību. Komisija arī sniegs dalībvalstis visu būtisko informāciju, ko tā būs apkopojusi. 5. KOPSAVILKUMS Preferenciālo tirdzniecības režīmu darbības uzraudzību var uzlabot ar šādiem pasākumiem: · regulārās atskaites sistēmas saņēmējām valstīm/partnervalstīm un dalībvalstīm; · uzlabota datu vākšana; un · pieejamās informācijas analīze un to valstu un ražojumu noteikšana, attiecībā uz kuriem ir vajadzīga turpmāka uzraudzība. Šāda uzraudzība būtu jāveic, izmantojot: · saziņu ar attiecīgajām valstīm; · anketu aizpildīšanu; un, · vajadzības gadījumā, rīkojot uzraudzības sanāksmes vai apmeklējumus. Pamatojoties uz iepriekš minētajiem pasākumiem, Komisija izvērtēs, vai ir vajadzīga turpmāka rīcība. Šā rīcības plāna īstenošana būtu jāsāk tūlīt pēc šā paziņojuma pieņemšanas. Komisija aicina Padomi pilnībā atbalstīt šajā paziņojumā paredzētos pasākumus. [1] Valstis, kuras izmanto autonomus tirdzniecības pasākumus, sauc par "saņēmējām valstīm", bet valstis, ar kurām ES ir vienojušās par divpusējiem preferenciāliem režīmiem, — par "partnervalstīm". [2] Īpašu situāciju rada apstākļi, kādos attiecīgo personu nevar saistīt ar krāpšanu vai klaju nolaidību. [3] Darba grupu izveidoja ar 2013. gada septembra grozījumiem Nodokļu politikas un muitas savienības ĢD struktūrshēmā. [4] Pašlaik 97.k pants un no 2017. gada 1. janvāra 68. un 69. pants Regulā (EEK) Nr .2454/93 (Muitas kodeksa īstenošanas noteikumi), kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (ES) Nr. 1063/2010. [5] Padomes Lēmums Nr. 2001/822/EK (2001. gada 27. novembris) par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu (OV L 314, 30.11.2001.). [6] LAA priekšlikuma VI pielikuma 51. pants (COM(2012) 362 final, 16.7.2012.). [7] Padomes Regula (EK) Nr. 1528/2007. [8] Par pēdējo atbild OLAF. [9] T.i., ka ražojuma(-u) izcelsme tiešām ir reģionā vai valstī, kurai ir piešķirta preference. [10] Regulas (ES) Nr. 978/2012 21. pants (OV L 303, 31.10.2012.). [11] LAA priekšlikuma 46. pants (COM(2012) 362 final, 16.7.2012.). [12] Skatīt Paziņojumu 2012/C 332/01 (OV C 332, 30.10.2012., 1. lpp.). [13] Skatīt Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunktu. [14] Eiropas Komisija 2013. gada 8. janvārī pieņēma paziņojumu par muitas riska pārvaldību un piegādes ķēdes drošību (COM/2012/793). Tajā ir paredzēta stratēģija, lai muita varētu labāk novērst riskus, kas saistīti ar precēm, kuras tirgo starptautiskajās piegādes ķēdēs. [15]Muitas kontrolēm ir noteikta prioritāte saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1294/2013, ar ko izveido rīcības programmu muitas nozarei Eiropas Savienībā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ("Muita 2020") un atceļ Lēmumu Nr. 624/2007/EK, 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu. . [16] Regula (EEK) Nr. 2454/93. [17] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1294/2013, ar ko izveido rīcības programmu muitas nozarei Eiropas Savienībā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam ("Muita 2020") un atceļ Lēmumu Nr. 624/2007/EK. [18] Attīstības sadarbības instruments, Eiropas Attīstības fonds (2014-20), Eiropas kaimiņattiecību instruments, Āfrikas mēroga instruments. Tiesību aktu priekšlikumi par šo pasākumu finansēšanu vēl tiek izstrādāti.