Priekšlikums Padomes regula par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā /* COM/2006/0868 galīgā redakcija - CNS 2006/0309 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 22.12.2006 COM(2006) 868 galīgā redakcija 2006/0309 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | 110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropas Kopiena un Krievijas Federācija 2006. gada 10.–12. jūlijā ir apspriedusi un noslēgusi Nolīgumu par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā, ko Kopiena parafējusi 2006. gada 28. jūlijā un Krievijas Federācija — 2006. gada 7. augustā. Šis nolīgums sākotnēji ir spēkā sešus gadus no tā spēkā stāšanās dienas. Minētā nolīguma noslēgšana ir Kopienas interesēs. Komisija ierosina Padomei ar regulu pieņemt par šo jauno Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā | 120 | Vispārīgais konteksts Sarunas par divpusēju zvejniecības nolīgumu starp Krievijas Federāciju un Kopienu aizsākās jau Padomju Savienības laikā — 1977. gadā, īsi pēc zvejas jurisdikcijas paplašināšanas līdz 200 jūras jūdzēm. Tomēr, kaut arī nopietnas sarunas tika uzsāktas 1988. gadā, nekāda vienošanās netika panākta. 1997. gadā Krievijas Federācija pauda nodomu paplašināt nolīguma jomu, lai tā aptvertu visas šīs valsts intereses zvejniecības jomā, un vairs nebija ieinteresēta nolīguma darbības jomu attiecināt tikai uz Baltijas jūru. Padome tam piekrita un 2001. gada martā pieņēma lēmumu par pilnvaru paplašināšanu. Tomēr 2004. gada martā sarunas nācās pārtraukt, jo šķita, ka Krievijas Federācija vairs nav ieinteresēta noslēgt visaptverošu zvejniecības nolīgumu. Pēc Eiropas Savienības paplašināšanas 2004. gada maijā saskaņā ar 2003. gada Pievienošanās līguma 6. panta 12. punktu Igaunija, Latvija, Lietuva un Polija veica vajadzīgos pasākumus, lai atkāptos no Konvencijas par zvejniecību un dzīvo resursu saglabāšanu Baltijas jūrā un Beltos (Gdaņskas konvencija) vai nu pievienošanās dienā, vai pēc iespējas drīzāk pēc pievienošanās. Ņemot vērā to, ka Krievijas Federācija Baltijas jūrā ir atbildīga tikai par apmēram 5 % zvejas resursu ļoti ierobežotos apgabalos ap Kaļiņingradu un Sanktpēterburgu un ka visi Baltijas jūras ūdeņi pašlaik ir valstu jurisdikcijā, Komisija uzskatīja, ka starptautiska konvencija starp divām Pusēm ir nepiemērots un nesamērīgs mehānisms, lai pildītu Pušu saistības sadarboties zvejniecības pārvaldības jomā. Tāpēc Kopiena nolēma atkāpties no Gdaņskas konvencijas un veica attiecīgās procedūras, nosūtot Polijas Republikai Padomes verbālnotu, kas datēta ar 2004. gada 20. decembri. Pašlaik tikai Polija, kas savu paziņojumu par atkāpšanos iesniedza vēlāk, un Krievijas Federācija ir ar Gdaņskas konvenciju izveidotās Starptautiskās Baltijas jūras Zvejniecības komisijas (IBSCF) locekles, un Polija savu dalību pārtrauks 2006. gada beigās. Tā vietā tika nolemts, ka zvejas resursus Baltijas jūrā varētu labāk pārvaldīt, noslēdzot divpusēju zvejniecības nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju, kas pagaidām attiektos tikai uz Baltijas jūru. Saskaņā ar Pievienošanās līgumiem ar šādu nolīgumu vienā divpusējā nolīgumā tiktu apvienoti pašlaik spēkā esošie divpusējie nolīgumi starp Krievijas Federāciju un attiecīgi Igauniju, Latviju, Lietuvu, Poliju, Somiju un Zviedriju. Krievijas Federācija 2004. gada beigās piekrita atsākt sarunas. Jaunais pamatnolīgums attiecas tikai uz Baltijas jūru. Patlaban Krievijas Federācija nevēlas nolīguma ģeogrāfisko darbības jomu paplašināt ārpus Baltijas jūras. Tomēr nolīgumā ir noteikumi, kas ļautu tā darbības jomu nākotnē paplašināt, ja Puses to vēlētos. Tomēr tādā gadījumā būtu vajadzīgas jaunas vai grozītas pilnvaras uzsākt sarunas, arī par Krievijas kuģu tiesībām zvejot arī citos Kopienas ūdeņos, ne tikai Baltijas jūrā. Jaunā nolīguma mērķis ir nodrošināt Pušu ciešu sadarbību, pamatojoties uz taisnīguma un savstarpēja izdevīguma principu, lai saglabātu, ilgtspējīgi izmantotu un pārvaldītu visus transzonālos, saistītos un atkarīgos krājumus Baltijas jūrā. Nolīgumā izklāstīti noteikumi par kopīgiem pārvaldības pasākumiem, licencēšanu, atbilstību saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem un citiem zvejniecības noteikumiem, sadarbību kontroles un noteikumu piemērošanas jomā, pārbaudēm, kuģu arestu un aizturēšanu, zinātnisko sadarbību un anadromajām un katadromajām sugām. Dienā, kad nolīgums stāsies spēkā, tas aizstās pašlaik spēkā esošos divpusējos zvejniecības nolīgumus starp dalībvalstīm un Krievijas Federāciju. Lai sasniegtu nolīguma mērķus, Puses izveido Apvienoto Baltijas jūras Zvejniecības komiteju, kas sanāk reizi gadā. | 139 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Priekšlikuma jomā nav spēkā esošu noteikumu. | 141 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Neattiecas. | APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Apspriešanās ar ieinteresētajām personām | 219 | Neatbilst | Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana | 229 | Neatkarīgu ekspertu atzinumi nebija vajadzīgi. | 230 | Ietekmes novērtējums Gdaņskas konvenciju pārtrauks piemērot 2007. gada 1. janvārī. Jaunais nolīgums aizstās gan Gdaņskas konvenciju, gan pašlaik spēkā esošos divpusējos zvejniecības nolīgumus starp dalībvalstīm un Krievijas Federāciju. Saskaņā ar Gdaņskas konvencijas 1. pantu Puses cieši sadarbojas, lai saglabātu un palielinātu dzīvos resursus Baltijas jūrā un Beltos un lai iegūtu optimālu produkcijas daudzumu, un jo īpaši lai paplašinātu un koordinētu pētījumus, kas veikti šim nolūkam. Turklāt saskaņā ar Gdaņskas konvencijas 9. pantu Starptautiskās Baltijas jūras Zvejniecības komisijas (IBSCF) pienākums ir koordinēt konvencijas darbības zonā esošo dzīvo resursu apsaimniekošanu, vācot, apkopojot, analizējot un izplatot statistikas datus, piemēram, par nozveju un zvejas piepūli, kā arī citu informāciju. Jaunā nolīguma mērķis ir nodrošināt šo ciešo sadarbību starp Kopienu un Krievijas Federāciju, pamatojoties uz taisnīguma un savstarpēja izdevīguma principu, lai saglabātu, ilgtspējīgi izmantotu un pārvaldītu visus transzonālos, saistītos un atkarīgos krājumus Baltijas jūrā. Šajā kontekstā jaunā Apvienotā Baltijas jūras Zvejniecības komiteja būs nozīmīgs forums, kur Kopienai un Krievijas Federācijai ik gadus saņemt zinātnisko informāciju par zivju krājumu stāvokli Baltijas jūrā un ieteikumus par zvejniecības pārvaldību no Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES). Šo uzdevumu agrāk veica IBSFC. Nav paredzēts, ka nolīgums radīs pārmaiņas Kopienas esošās flotes struktūrā Baltijas jūrā vai skars kopīgo krājumu pārvaldību. Tāpat nav paredzamas izmaiņas attiecībā uz Kopienas iemaksu ICES par zinātnisko informāciju, kas patlaban ir 90,04 % no gadā maksājamās summas. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI | 305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Šā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt juridisko pamatu, lai būtu iespējams noslēgt Eiropas Kopienas un Krievijas Federācijas valdības Nolīgumu par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā. | 310 | Juridiskais pamats EK Līguma 37. pants saistībā ar 300. panta 2. punktu un 3. punkta pirmo daļu. | 329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šādu iemeslu dēļ. | 331 | Priekšlikums attiecas uz starptautiska nolīguma noslēgšanu. | 332 | Neattiecas. | Juridisko instrumentu izvēle | 341 | Ierosinātais juridiskais instruments: regula. | 342 | Citi tiesību akti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Priekšlikums attiecas uz starptautiska nolīguma noslēgšanu. | IETEKME UZ BUDžETU | 409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. | E-6350 | (Explanatory memorandum validated - 6 350 characters - complying with DGT norm.) | 1. 2006/0309 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu saistībā ar 300. panta 2. punktu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[1], tā kā: (1) Kopiena un Krievijas Federācijas valdība ir apspriedušas un parafējušas Nolīgumu par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā. (2) Nolīgums paredz ciešu sadarbību starp Pusēm, pamatojoties uz taisnīguma un savstarpēja izdevīguma principu, lai saglabātu, ilgtspējīgi izmantotu un pārvaldītu visus transzonālos, saistītos un atkarīgos krājumus Baltijas jūrā. (3) Minētā nolīguma noslēgšana ir Kopienas interesēs, IR PIEņēMUSI ŠO REGULU. 1. pants Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Eiropas Kopienas un Krievijas Federācijas valdības Nolīgums par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā Nolīguma teksts ir pievienots šai regulai. 2. pants Ar šo Padomes priekšsēdētājam atļauts izraudzīties personas, kas pilnvarotas parakstīt nolīgumu, lai tas Kopienai kļūtu saistošs. 3. pants Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zvejniecībā un dzīvo jūras resursu saglabāšanā Baltijas jūrā EIROPAS KOPIENA un KRIEVIJAS FEDERĀCIJAS VALDĪBA (še turpmāk —„Puses”), IEVĒROJOT, ka 1973. gada Konvenciju par zvejniecību un dzīvo resursu saglabāšanu Baltijas jūrā un Beltos (Gdaņskas konvencija) pārtrauks piemērot 2007. gada 1. janvārī; ATZĪSTOT, ka pēc Zviedrijas un Somijas pievienošanās Kopienai 1995. gada 1. janvārī un Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Polijas pievienošanās Kopienai 2004. gada 1. maijā, ar zveju Baltijas jūrā saistītos noteikumus zvejniecības nolīgumos, ko noslēgušas attiecīgi Latvijas Republikas, Zviedrijas Karalistes, Somijas Republikas, Igaunijas Republikas, Polijas Republikas un Lietuvas Republikas valdības ar Krievijas Federācijas valdību, tagad pārvalda Kopiena; ATZĪSTOT, ka šie zvejniecības nolīgumi, ciktāl tie skar zveju Baltijas jūrā, un 1973. gada Gdaņskas konvencija ir jāaizstāj ar jaunu nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju; APLIECINOT kopīgu vēlmi nodrošināt Baltijas jūras zivju krājumu saglabāšanu un ilglaicīgu, ilgtspējīgu pārvaldību un izmantošanu; IEVĒROJOT 1982. gada 10. decembra Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas noteikumus un Apvienoto Nāciju Organizācijas Nolīgumu par ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu; IEVĒROJOT 1994. gada 24. jūnija Partnerības un sadarbības līgumu par partnerības izveidi starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Krievijas Federāciju, no otras puses (še turpmāk — „PSL”), un paužot kopīgu vēlmi stiprināt šīs attiecības; ŅEMOT VĒRĀ ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas Padomes 1995. gada konferencē pieņemto Atbildīgas zvejniecības rīcības kodeksu; ŅEMOT VĒRĀ Johannesburgas deklarāciju par ilgtspējīgu attīstību, kas pieņemta Pasaules sammitā par ilgtspējīgu attīstību 2002. gada septembrī; ŅEMOT VĒRĀ, ka daļu no Baltijas jūras dzīvajiem resursiem veido transzonāli krājumi, proti, zivis, kas migrē starp abu Pušu ekskluzīvajām ekonomikas zonām, un saistītie un atkarīgie krājumi un ka šo krājumu efektīvu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu var nodrošināt tikai tad, ja Puses sadarbojas gan zvejniecības pārvaldības, gan kontroles un noteikumu piemērošanas jomā; ATZĪSTOT, ka Puses apņēmušās izveidot uz ekosistēmu vērstu zvejniecības pārvaldības pieeju, kas balstīta uz labāko pieejamo zinātnisko informāciju un piekrastes valstu saistību ievērošanu, lai nodrošinātu pienācīgus dzīvo resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumus tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā saskaņā ar 1982. gada 10. decembra Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju; VĒLOTIES turpināt sadarbību attiecīgās starptautiskās zvejniecības organizācijās, lai kopīgi saglabātu, ilgtspējīgi izmantotu un pārvaldītu visus attiecīgos zvejas resursus, un apliecinot Pušu nodomu turpināt attīstīt Gdaņskas konvencijā iestrādātos principus; ATZĪSTOT, cik liela nozīme zvejas resursu saglabāšanā, ilgtspējīgā izmantošanā un pārvaldībā ir zinātniskiem pētījumiem, jo īpaši Starptautiskās Jūras pētniecības padomes ( ICES ) kontekstā, un vēloties veicināt turpmāku sadarbību šajā jomā, IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI. 1. pants Lietotie termini Šajā nolīgumā: (a) „Pušu ekskluzīvā ekonomikas zona” ir attiecīgi Krievijas Federācijas ekskluzīvā ekonomikas zona un Eiropas Kopienas dalībvalstu ekskluzīvās ekonomikas zonas; (b) „Pušu teritoriālie ūdeņi” ir attiecīgi Krievijas Federācijas teritoriālie ūdeņi un Eiropas Kopienas dalībvalstu teritoriālie ūdeņi; (c) „dzīvie jūras resursi” ir pieejamās dzīvo jūras organismu sugas, tostarp anadromās un katadromās sugas; (d) „Pušu zvejas kuģi” ir zvejas kuģi, kas peld attiecīgi ar Krievijas Federācijas karogu vai Eiropas Kopienas dalībvalsts karogu un ir aprīkoti dzīvo jūras resursu izmantošanai komerciālā zvejā; (e) „ilgtspējīga izmantošana” ir krājumu izmantošana tā, lai netiktu apdraudēta krājumu izmantošana nākotnē un tai nebūtu negatīvas ietekmes uz jūras ekosistēmām; (f) „transzonālie krājumi” ir tādu zivju krājumi, kas regulāri migrē, šķērsojot Pušu ekskluzīvo ekonomikas zonu robežas Baltijas jūrā; (g) „zvejas piepūle” ir zvejas kuģa kapacitātes un zvejas darbības reizinājums; kuģu grupai tā ir visu grupas kuģu zvejas piepūles summa; (h) „piesardzīga pieeja zvejniecības pārvaldībā” nozīmē, ka atbilstošas zinātniskās informācijas trūkumu nevar izmantot par iemeslu, lai atliktu vai neveiktu pārvaldības pasākumus, kuru mērķis ir saglabāt mērķsugas, saistītās vai atkarīgās sugas, piezvejas sugas un to vidi. 2. pants Nolīguma piemērošanas ģeogrāfiskā teritorija Ģeogrāfiskā teritorija, uz kuru attiecas šis nolīgums (še turpmāk „Baltijas jūra”), ir visi Baltijas jūras un Beltu ūdeņi, izņemot iekšējos ūdeņus, rietumos to ierobežo līnija no Hāzenēres raga līdz Gnībena ragam, no Korshages līdz Spodsbjergai un no Gilbjerga raga līdz Killenai. 3. pants Piemērošanas teritorija Šo nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, atbilstoši minētajā Līgumā paredzētajiem nosacījumiem, un, no otras puses, Krievijas Federācijas teritorijā. 4. pants Mērķi 1. Šā nolīguma mērķis ir nodrošināt ciešu sadarbību starp Pusēm, pamatojoties uz taisnīguma un savstarpēja izdevīguma principu, lai saglabātu, ilgtspējīgi izmantotu un pārvaldītu visus transzonālos, saistītos un atkarīgos krājumus Baltijas jūrā. 2. Nolīgums nosaka principus un procedūras ciešai sadarbībai starp Pusēm, lai panāktu, ka Baltijas jūras transzonālo, saistīto un atkarīgo krājumu izmantošana nodrošina ilgtspējīgus ekonomiskos, ekoloģiskos un sociālos apstākļus. 3. Pušu sadarbības pamatā ir labākā pieejamā zinātniskā informācija un citi būtiski dati, tās izmanto piesardzīgu pieeju un vienojas izveidot uz ekosistēmu vērstu zvejniecības pārvaldības pieeju. 5. pants Kopēji pārvaldības pasākumi 1. Katra Puse, balstoties uz savstarpēja izdevīguma principu un saskaņā ar saviem tiesību aktiem, var atļaut otras Puses zvejas kuģiem zvejot savā ekskluzīvajā ekonomikas zonā Baltijas jūrā. 2. Puses var savstarpēji apmainīties ar kvotām Baltijas jūrā. 3. Lai sasniegtu šā nolīguma mērķus, Puses paredz pasākumus, kas reglamentē transzonālo krājumu izmantošanu Baltijas jūrā, vienlaikus ņemot vērā saistītās un atkarīgās sugas. Pasākumi cita starpā var ietvert: a) transzonālo krājumu un transzonālo krājumu grupu kopējo pieļaujamo nozveju (KPN), kā arī piešķīrumus Pušu starpā. Piešķīrumu pamatā ir zvejas iespēju vēsturiskais sadalījums, ņemot vērā, ka ICES ieteikusi īstenot katram krājumam konkrēti paredzētu pārvaldību; b) ilgtermiņa pārvaldības plānus transzonālo krājumu zvejai; c) zvejas piepūles ierobežošanu, and d) tehniskus pasākumus. 4. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minēto noteikumu izpilde ir šā nolīguma 14. pantā minētās Apvienotās Baltijas jūras Zvejniecības komitejas ziņā. 6. pants Pušu noteikti autonomi pārvaldības pasākumi 1. Katra Puse nosaka kopējo pieļaujamo nozveju un izveido ilgtermiņa pārvaldības plānus attiecībā uz netranszonāliem krājumiem Baltijas jūrā, vienlaikus ņemot vērā saistītās un atkarīgās sugas. 2. Ja šā nolīguma 14. pantā minētajā Apvienotajā Baltijas jūras Zvejniecības komitejā nav panākta vienošanās par atbilstīgiem pārvaldības pasākumiem, kas iesakāmi attiecīgajām iestādēm, Puses paredz autonomus pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek sasniegti šā nolīguma 4. pantā minētie mērķi — pārvaldīt Baltijas jūras dzīvo resursu izmantošanu un saglabāšanu, vienlaikus ņemot vērā saistītās un atkarīgās sugas. 3. Pasākumi, ko veic saskaņā ar šā panta 2. punktu, ir balstīti uz objektīviem un zinātniskiem kritērijiem un ne faktiski, ne juridiski nediskriminē otru Pusi. 4. Papildus ieteikumiem par pasākumiem, kas pieņemti Apvienotajā Baltijas jūras Zvejniecības komitejā, katra Puse var pieņemt tādus saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kādus tā uzskata par vajadzīgiem, lai sasniegtu šā nolīguma 4. pantā izklāstītos mērķus. 5. Zvejniecību reglamentējoši pasākumi, ko katra Puse veic savā ekskluzīvajā ekonomikas zonā saglabāšanas nolūkā, ir balstīti uz objektīviem un zinātniskiem kritērijiem, vienlaikus ņemot vērā saistītās un atkarīgās sugas, un ne faktiski, ne juridiski nediskriminē otru Pusi. 7. pants Licencēšana 1. Katra Puse paredz, ka konkrētos tās ekskluzīvās ekonomikas zonas apgabalos Baltijas jūrā otras Puses zvejas kuģi var zvejot tikai tad, ja tiem ir licence (atļauja). 2. Katras Puses kompetentās iestādes laikus paziņo otrai Pusei to zvejas kuģu nosaukumu, reģistrācijas numuru un citas pazīmes, kas ir tiesīgi zvejot otras Puses ekskluzīvās ekonomikas zonas konkrētos apgabalos Baltijas jūrā. 3. Licencēšanas nosacījumu izpilde notiek saskaņā ar Apvienotās Baltijas jūras Zvejniecības komitejas ieteikumiem, kā minēts šā nolīguma 14. pantā. 4. Saņemot licences (atļaujas) pieteikumu, katra Puse saskaņā ar tās piemērojamiem tiesību aktiem izsniedz licenci (atļauju), kas vajadzīga, lai zvejotu tās ekskluzīvās ekonomikas zonas konkrētos apgabalos Baltijas jūrā. 8. pants Atbilstība saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem, kā arī citiem zvejas regulējuma noteikumiem 1. Katra Puse saskaņā ar saviem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās zvejas kuģi ievēro otras Puses tiesību aktos paredzētos noteikumus attiecībā uz zvejas resursu izmantošanu šīs otras Puses ekskluzīvajā ekonomikas zonā Baltijas jūrā. 2. Katra Puse attiecībā uz savu ekskluzīvo ekonomikas zonu un saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem un starptautiskajām tiesībām veic tādus pasākumus, kas var būt vajadzīgi, lai nodrošinātu otras Puses zvejas kuģu atbilstību šā nolīguma noteikumiem. 3. Katra Puse iepriekš un atbilstīgā veidā paziņo otrai Pusei par zvejas regulējuma noteikumiem un pasākumiem, kā arī par visiem šo noteikumu un pasākumu grozījumiem. 4. Katra Puse veic tādus pasākumus, kas var būt vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību šā nolīguma noteikumiem savā ekskluzīvajā ekonomikas zonā un teritoriālajos ūdeņos. 9. pants Sadarbība kontroles un noteikumu piemērošanas jomā Puses sadarbojas kontroles un noteikumu piemērošanas jomā Baltijas jūrā. Šajā nolūkā Puses vienojas izstrādāt plānu kontroles un noteikumu piemērošanas stratēģiju apmaiņai. 10. pants Pārbaudes Puses piekrīt, ka to zvejas kuģus pārbauda otras Puses kompetentās iestādes, kas atbildīgas par zveju tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā Baltijas jūrā. Puses atvieglo šādu pārbaužu veikšanu, lai varētu uzraudzīt, kā tiek ievēroti šā nolīguma 8. pantā minētie reglamentējošie pasākumi un noteikumi. 11. pants Kuģu arests un aizturēšana 1. Ja arestēts vai aizturēts otras Puses zvejas kuģis, Puses kompetentās iestādes, izmantojot diplomātiskos vai citus kanālus, nekavējoties informē otras Puses kompetentās iestādes par veiktajiem pasākumiem un piemērotajiem sodiem. 2. Katras Puses kompetentās iestādes nekavējoties atbrīvo arestētos zvejas kuģus un to komandas, kad kuģa īpašnieks vai tā pārstāvis ir iemaksājis samērīgu drošības naudu vai sniedzis citu nodrošinājumu, ko nosaka saskaņā ar piemērojamiem Krievijas Federācijas un Eiropas Kopienas dalībvalstu tiesību aktiem. 12. pants Zinātniskā sadarbība 1. Puses lūdz ICES sniegt zinātnisku atzinumu par transzonāliem, saistītiem un atkarīgiem krājumiem Baltijas jūrā, uz kuru balstās, pieņemot šo krājumu kopējos pārvaldības pasākumus. 2. Puses apņemas ICES ietvaros sadarboties zinātniskās pētniecības jomā saistībā ar šo nolīgumu. 3. Puses veicina sadarbību starp zinātniekiem un speciālistiem abām Pusēm nozīmīgos zivsaimniecības jautājumos, tostarp akvakultūras jomā. 13. pants Anadromās un katadromās sugas 1. Puses sadarbojas, lai saglabātu anadromās un katadromās sugas saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju, ievērojot šo nolīgumu un citas attiecīgas starptautiskas vienošanās, lai veicinātu šādu zivju krājumu saglabāšanu, atjaunošanu, palielināšanu un racionālu pārvaldību Baltijas jūrā. 2. Neskarot šā nolīguma piemērošanas ģeogrāfisko teritoriju, kas noteikta šā nolīguma 2. pantā, Puses var vienoties par sadarbības paplašināšanu anadromo un katadromo sugu pārvaldības jomā, neskaitot sugas, kuru viss dzīves cikls noris iekšējos ūdeņos. 14. pants Apvienotā Baltijas jūras Zvejniecības komiteja 1. Lai sasniegtu šā nolīguma mērķus, Puses izveido Apvienoto Baltijas jūras Zvejniecības komiteju (še turpmāk — „Komiteja”). 2. Katra Puse ieceļ Komitejā savu pārstāvi un pārstāvja palīgu un par to oficiāli informē otru Pusi. 3. Komiteja izskata visus jautājumus, uz ko attiecas šā nolīguma darbības un piemērošanas joma, un sniedz ieteikumus Pusēm. 4. Komiteja jo īpaši a) izskata transzonālo, saistīto un atkarīgo zivju sugu krājumu un to zvejas attīstību un dinamiku Baltijas jūrā; b) pārrauga nolīguma īstenošanu, interpretāciju un nevainojamu darbību, jo īpaši attiecībā uz noteikumiem par kontroli, pārbaudi un piemērošanu; c) nodrošina vajadzīgo saziņu ar zvejniecību saistītos jautājumos, kas nozīmīgi abām Pusēm; d) darbojas kā arbitrs to strīdu risināšanā draudzīgā ceļā, kas var rasties saistībā ar nolīguma interpretāciju vai piemērošanu. 5. Komiteja sanāk saskaņā ar Pušu vienošanos vismaz reizi gadā pārmaiņus katras Puses teritorijā, lai attiecīgajām iestādēm sniegtu ieteikumus par pasākumiem saistībā ar zveju un zivju krājumiem Baltijas jūrā, kā paredzēts šā nolīguma 5. pantā. Komiteja sanāk ārkārtas sēdē, ja to lūdz viena Puse. 6. Ja vajadzīgs, Komiteja izveido papildu struktūras tās uzdevumu veikšanai. 7. Pirmajā sanāksmē Komiteja pieņem savu reglamentu. 15. pants Pušu apspriedes Puses apspriežas par jautājumiem, kas attiecas uz šā nolīguma piemērošanu un pienācīgu darbību, vai, rodoties domstarpībām, par tā interpretāciju un piemērošanu. 16. pants Starptautiskā sadarbība Puses sadarbojas attiecīgās starptautiskās organizācijās savstarpēji nozīmīgos pārvaldības un saglabāšanas jautājumos, ko izskata šādas starptautiskas organizācijas. 17. pants Izņēmuma klauzula 1. Nekas šajā nolīgumā nekādā veidā neskar un neietekmē Pušu nostāju vai viedokli attiecībā uz to tiesībām vai pienākumiem saskaņā ar starptautiskiem zvejniecības nolīgumiem un attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar jūras tiesībām. 2. Šis nolīgums neskar Pušu ekskluzīvo ekonomikas zonu robežas. 18. pants Stāšanās spēkā 1. Šo nolīgumu piemēro provizoriski no tā parakstīšanas dienas, un tas stājas spēkā pēc tam, kad saņemts pēdējais rakstiskais paziņojums par to, ka Puses ir īstenojušas visas iekšējās procedūras, kas vajadzīgas, lai tas stātos spēkā. 2. Dienā, kad spēkā stājas šis nolīgums, tas jautājumos par zveju Baltijas jūrā aizstāj zvejniecības nolīgumus starp Latvijas Republikas valdību un Krievijas Federācijas valdību (parakstīts 1992. gada 21. jūlijā), Zviedrijas Karalistes valdību un Krievijas Federācijas valdību (parakstīts 1992. gada 11. decembrī), Somijas Republikas valdību un Krievijas Federācijas valdību (parakstīts 1994. gada 11. martā), Igaunijas Republikas valdību un Krievijas Federācijas valdību (parakstīts 1994. gada 4. maijā), Polijas Republikas valdību un Krievijas Federācijas valdību (parakstīts 1995. gada 5. jūlijā) un Lietuvas Republikas valdību un Krievijas Federācijas valdību (parakstīts 1999. gada 29. jūnijā). 19. pants Nolīguma darbības termiņš Šis nolīgums sākotnēji ir spēkā sešus gadus no tā spēkā stāšanās dienas. Ja Puses nolīgumu nelauž, rakstveidā par to paziņojot vismaz deviņus mēnešus pirms minētā termiņa beigām, nolīgums paliek spēkā uz trīs gadus ilgiem papildposmiem, ja Puses nepaziņo par tā laušanu vismaz deviņus mēnešus pirms katra šā termiņa beigām. 20. pants Valodas Šis nolīgums noslēgts Briselē / Maskavā, 2006. gada …., tas sagatavots angļu, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, krievu, latviešu, lietuviešu, poļu, portugāļu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski. Strīdus gadījumā noteicošais ir teksts angļu un krievu valodā. [1] Atzinums saņemts […] ( Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).