A. Rīcības nepieciešamība

Kāda ir problēmas būtība un kāpēc problēma jārisina ES līmenī?

Pašlaik 2030. gadam nospraustais ES enerģijas ietaupījumu mērķrādītājs ir vismaz 32,5 %, kas ir savietojams ar siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma mērķrādītāju – 40 %. Klimata mērķrādītāja plānā ir ierosināts līdz 2030. gadam ES mērogā SEG neto emisijas samazināt (izmaksu ziņā optimālā veidā) vismaz par 55 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Lai to panāktu, ES enerģijas galapatēriņam un primārās enerģijas patēriņam vajadzētu samazināties attiecīgi par 36–37 % un 39–41 % salīdzinājumā ar prognozēto enerģijas izmantojumu. Tā kā kurināmā sadedzināšana enerģētiskām vajadzībām rada 75 % no pašreizējām ES SEG emisijām, ES mērķrādītāja sasniegšanā būtisks elements ir enerģijas izmantojuma samazināšana, kā arī energoapgādes dekarbonizācija. Klimata mērķrādītāja plānā tika apskatīti plaši pasākumi, ar kuriem līdz 2030. gadam varētu panākt SEG samazinājumu par 55 %. Pašreizējie ES energotaupības centieni nav pietiekami, lai optimāli sasniegtu 2030. gadam nosprausto SEG mērķrādītāju, un jautājums ir, kā šos centienus pastiprināt. Ir svarīgi, lai ES parādītu, ka ir iespējams un vēlams Eiropas zaļā kursa ietvaros veikt pasākumus SEG emisiju samazināšanai izmakslietderīgā veidā.

Kas būtu jāpanāk?

Fakts, ka ir vajadzīgi lielāki enerģijas ietaupījumi, nozīmē, ka ir jāpastiprina Energoefektivitātes direktīvas prasības. Tā kopā ar citiem ES tiesību aktiem nodrošinās pietiekamus enerģijas ietaupījumus, kas ļaus izmakslietderīgi sasniegt ES 2030. gada klimata mērķi. Enerģijas ietaupījumi ir jāpanāk nozarēs, kurās to panākšana no ekonomiskā, sociālā un vides viedokļa ir visloģiskākā. Būtu jāoptimizē papildu ieguvumi, piemēram, mazāka ietekme uz vidi, un jāizvairās no nevienlīdzības saasināšanas.

Kāda ir ES līmeņa rīcības pievienotā vērtība (subsidiaritāte)?

Līgumā par Eiropas Savienības darbību noteikts, ka ES enerģētikas rīcībpolitikas mērķis ir veicināt energoefektivitāti un energotaupību. Iemesli, kāpēc enerģijas ietaupījumi ir nepietiekami, visā ES ir vienādi. Rīcība ES līmenī var veicināt un uzlabot dalībvalstu centienus un nodrošināt koordinētāku un saskaņotāku pieeju, kas palīdzēs izvairīties no vienotā tirgus kropļojumiem. Tā ļaus izveidot lielākus tādu materiālu un ražojumu tirgus, kuri palīdz uzlabot energoefektivitāti. Pieredze liecina, ka vienots ES satvars samazina izmaksas, palielina iekšējā tirgus sniegtos ieguvumus no un ļauj valstu rīcībpolitiku veidotājiem citam no cita mācīties. ES pasākumi faktiski papildina un stimulē nacionālos pasākumus.

B. Risinājumi

Kādi ir varianti, kā sasniegt izvirzītos mērķus? Vai ir kāds vēlamais variants? Ja tāda nav, kas tam ir par iemeslu?

Galvenais mehānisms, kā sasniegt mērķus, ir kāpināt vispārējo ES enerģijas ietaupījumu mērķrādītāju un palielināt tā saistošo ietekmi. To var papildināt ar īpašām prasībām, kas palīdzēs palielināt enerģijas ietaupījumus; kā piemērus var minēt ar publiskā sektora iepirkumu un ēku renovāciju saistīto pasākumu tvēruma paplašināšanu un energotaupības pienākuma pastiprināšanu. Ir jāstiprina un jāpaplašina plašais veicinošo un atbalsta pasākumu klāsts, lai radītu vidi, kurā ir vieglāk veicināt energoefektivitāti un panākt enerģijas ietaupījumus. Varianti ir jānovērtē, lai nodrošinātu to saskaņotību ar citiem pasākumiem, kas ierosināti paketē “Gatavi mērķrādītājam 55 %”.

Kāds ir dažādu ieinteresēto personu viedoklis? Kurus variantus tās atbalsta?

Vairums ieinteresēto personu piekrīt, ka energoefektivitātes rīcībpolitikām ir svarīga loma vērienīgāku klimatisko ieceru īstenošanā periodā līdz 2030. gadam, turklāt tās vienlaikus nodrošina ilgtspējīgu izaugsmi, nevienu neatstājot novārtā. Viedokļi par to, kādi būtu piemēroti pasākumi, lai to panāktu, zināmā mērā atšķiras, taču attiecībā uz galīgajiem mērķiem būtiskas atšķirības viedokļos nav vērojamas. Gandrīz puse atbalsta augstāku ES mērķrādītāju un vairāk nekā puse atbalsta, ka mērķrādītājs būtu saistošs. Aptuveni puse atbalsta saistošus nacionālos mērķrādītājus. Viedokļi par dažādajiem piedāvātajiem variantiem ir diezgan atšķirīgi. Kopumā pozitīvāku attieksmi pret to, kādi varētu būt ierosinātie pasākumi, pauda pilsoniskā sabiedrība. Daudzos gadījumos diezgan atbalstoši ir arī uzņēmumi. Publiskās iestādes šķiet piesardzīgākas.

C. Vēlamā varianta ietekme

Kādus ieguvumus nodrošinās vēlamais variants (ja tāds ir, pretējā gadījumā – galvenie varianti)?

Vēlamais variants ir pasākumu kopums, ar kuru sekmīgi tiks panākts augsts enerģijas ietaupījumu līmenis, un vienlaikus no apsvērtajiem variantiem tiks atmesti paši apgrūtinošākie varianti.

Cik izmaksās vēlamais variants (ja tāds ir, pretējā gadījumā – galvenie varianti)?

Galvenās izmaksas ir investīcijas, kas vajadzīgas, lai palielinātu energoefektivitāti. Paredzams, ka izšķiroša nozīme energoefektivitātes investīciju stimulēšanā būs finansiālajam atbalstam no NextGenerationEU un citiem publiskajiem avotiem. Ir ņemtas vērā kapitālizmaksas par energoefektīvāku aprīkojumu un ēku pāraprīkošanu.

Kāda būs ietekme uz MVU un konkurētspēju?

Nav paredzams, ka ietekme uz MVU būs nozīmīga. Pakalpojumu un rūpniecības sektorā paveras lielas iespējas panākt izmakslietderīgus enerģijas ietaupījumus, kas neradīs vispārēju izmaksu pieaugumu. Ja šie ietaupījumi tiks panākti, samazināsies uzņēmumu pakļautība enerģijas cenu svārstībām un darbības izmaksu samazinājums palielinās uzņēmumu konkurētspēju.

Vai tiks būtiski ietekmēts dalībvalstu budžets un pārvaldes iestādes?

Vēlamais variants publiskajām pārvaldes iestādēm radīs īstenošanas izmaksas, pat ja pamatā būs jau esoši pasākumi. Tomēr paredzams, ka šīs papildu izmaksas būs nelielas salīdzinājumā ar būtisko izmaksu ietaupījumu, kas tiks panākts ar investīcijām energotaupības pasākumos. Enerģijai neiztērētie līdzekļi tiks izmantoti citiem mērķiem, un tas veicinās nodarbinātību un ekonomisko aktivitāti. Šīs izmaksas var atšķirties atkarībā no tā, kā dalībvalstis izlems prasības īstenot. EED saskaņotā rīcība ir forums, kurā dalībvalstis var apmainīties ar paraugpraksi un apzināt iedarbīgus veidus, kā sasniegt vēlamos mērķus. Komisija ir gatava dalībvalstis atbalstīt papildus, sniedzot tehnisko palīdzību.

Vai ir paredzama cita būtiska ietekme?

Samazināts enerģijas izmantojums sniegs būtiskus vidiskos ieguvumus, piemēram, mazāku gaisa piesārņojumu. Tas dos arī citus vidiskos ieguvumus, piemēram, samazinās emisijas ūdenī no elektrostacijām un, pateicoties mazākām vajadzībām pēc infrastruktūras un resursu ieguves, samazinās vidisko kaitējumu. Tas samazinās resursu patēriņu un dos pozitīvu efektu uz aprites ekonomiku. Mazāka vajadzība pēc enerģijas arī samazinās ES atkarību no enerģijas importa un ģeopolitisko nestabilitāti, tādējādi palīdzot pasargāt ekonomiku no ārējiem enerģijas cenu satricinājumiem. Ar labi izstrādātiem pasākumiem tiks panākti arī nozīmīgi sociālie ieguvumi. Piemēram, mājokļu enerģētiskā modernizācija nodrošinās labākus dzīves apstākļus un veselību, kā arī mazākus izdevumus par enerģiju. Energotaupības pasākumi sekmēs daudzu darbvietu radīšanu.

Proporcionalitāte

Proporcionalitātes princips ir ievērots pilnībā. Ierosinātie pasākumi ir pats minimums, kas nepieciešams, lai sasniegtu mērķus, kuri ir izšķiroši svarīgi, lai īstenotos ES 2030. gadam izvirzītās klimatiskās ieceres.

D. Sekojumpasākumi

Kad plānota rīcībpolitikas izskatīšana?