Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam - Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālo palīdzību trešām valstīm 2006. gadā {SEC(2007) 1083} /* COM/2007/0493 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 3.9.2007 COM(2007) 493 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālo palīdzību trešām valstīm 2006. gadā {SEC(2007) 1083} SATURA RĀDĪTĀJS Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālo palīdzību trešām valstīm 2006. gadā 1. Ievads 3 2. PĀRSKATS 3 2.1. Priekšvēsture 3 2.2. Makrofinansiālā palīdzība 2006. gadā 3 2.2.1. Jauni lēmumi 4 2.2.2. Maksājumi 4 2.3. Kopsavilkums par jaunākajām darbībām saņēmējvalstīs 4 2.3.1. Rietumbalkāni 4 2.3.2. Jaunās neatkarīgās valstis 5 3. Makrofinansiālās palīdzības novērtējums un ģeogrāfiskais sadalījums 7 3.1. Ģeogrāfiskais sadalījums 7 3.2. Novērtējumi 7 3.2.1. Armēnija 7 3.2.2. Rumānija 7 3.2.3. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika 7 3.3. Finanšu vadības uzlabošana saņēmējvalstīs: operatīvie novērtējumi 8 1. IEVADS Šajā ziņojumā sniegts vispārīgs pārskats par ES makrofinansiālo palīdzību trešām valstīm, kurā ietverts vēsturisks atskats, kopsavilkums par 2006. gadā veiktajām darbībām, ziņas par jaunākajām darbībām Rietumbalkānu valstīs un jaunajās neatkarīgajās valstīs un statistiskas tabulas par dažādām darbībām, kas veiktas kopš 1990. gada. Šajā pārskatā apkopotas jaunākās tendences ES makrofinansiālo darbību jomā kopā ar trīs ex-post novērtējumu rezultātiem, kas attiecīgi veikti 2005. un 2006. gadā. Šo novērtējumu mērķis ir analizēt ietekmi, ko rada attiecīgie ekonomiskās stabilizācijas procesa aspekti un strukturālo reformu veikšana saņēmējvalstīs. Šajā ziņā sasniegtais progress atspoguļo arī to, cik lielā mērā ir izpildīti atbilstošas ekonomiskās politikas nosacījumi, kas saistīti ar EK makrofinansiālo palīdzību. Papildus tam tiek veikti divi jauni ex-post novērtējumi. Galīgie ziņojumi būs pieejami 2007. gada beigās. Turklāt — saskaņā ar Revīzijas palātas ieteikumu 2002. gada marta īpašajā ziņojumā par finanšu vadības pilnveidošanu saņēmējvalstīs — Komisija ar revīzijas uzņēmuma palīdzību kopš 2004. gada ir veikusi darbības novērtējumus attiecībā uz finansēšanas sistēmas posmiem un ar makrofinansiālo palīdzību saistīto pārbaužu organizāciju katrā saņēmējvalstī. Šo novērtējumu secinājumi tiek pienācīgi ņemti vērā, izstrādājot politikas nosacījumus šīs palīdzības īstenošanai. Šis ziņojums ir iesniegts atbilstoši Padomes lēmumiem attiecībā uz Kopienas makrofinansiālo palīdzību vai ārkārtas finansiālo palīdzību trešām valstīm un turpina iepriekšējo gadu ziņojumus. Vienlaikus tiek publicēts sīkāk izstrādāts ziņojums (Komisijas dienestu darba dokuments SEC(2007…), kurā sniegta informācija par saņēmējvalstu ekonomisko un finansiālo situāciju. 2. PĀRSKATS 2.1. Priekšvēsture Makrofinansiālā palīdzība ( MFA ) ir paredzēta, lai atbalstītu saņēmējvalstu politiskās un ekonomiskās reformas, un to īsteno kopā ar Starptautiskā Valūtas fonda un Pasaules Bankas atbalsta programmām. MFA ietver vairākus principus, kurus no jauna apstiprinājusi Padome 2002. gada 8. oktobra secinājumos, kuros uzsvērts šīs palīdzības ārkārtas raksturs, papildināmība ar starptautisko finanšu institūciju (SFI) sniegto finansējumu un saistība ar makroekonomisko nosacījumu izpildi. Kopiena ar MFA ir jo īpaši atbalstījusi saņēmējvalstu centienus ieviest ekonomikas reformas un strukturālas izmaiņas. Ciešā sadarbībā ar Starptautisko Valūtas fondu un Pasaules Banku MFA ir veicinājusi tādu politiku, kas ir pielāgota konkrētas valsts vajadzībām, ar mērķi stabilizēt finansiālo situāciju un izveidot tirgus ekonomiku. 2.2. Makrofinansiālā palīdzība 2006. gadā Laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam tika apstiprināti septiņpadsmit lēmumi par kopējo summu 960 miljonu euro apmērā. Balkānu valstis (Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Bosnija un Hercegovina, Serbija un Melnkalne, ieskaitot Kosovu, un Albānija) ir saņēmušas palīdzību atbilstoši trīspadsmit Padomes lēmumiem par palīdzības piešķiršanu. Tādējādi Balkānu valstis ir galvenās MFA finansējuma saņēmējas, kopējam palīdzības apjomam sasniedzot 783 miljonus euro no 960 miljoniem euro. 2.2.1. Jauni lēmumi Padome 2006. gadā pieņēmusi divus lēmumus. 24. janvārī Padome nolēma (2006/41/EK) sniegt makrofinansiālo palīdzību Gruzijai kā neatmaksājamo piešķīrumu ar kopējo apjomu 33,5 miljoni euro. 30. novembrī Padome nolēma (2006/880/EK) sniegt makrofinansiālo palīdzību Kosovai[1] kā neatmaksājamo piešķīrumu ar kopējo apjomu 50 miljoni euro. Turklāt 2006. gada 9. oktobrī Komisija apstiprināja priekšlikumu sniegt makrofinansiālo palīdzību Moldovai ar kopējo apjomu 45 miljonu euro apmērā (vienīgi neatmaksājamo piešķīrumu veidā) un iesniedza to Padomei. Šo priekšlikumu Padome pieņēma 2007. gada 16. aprīlī (2007/259/EK). 2.2.2. Maksājumi Makrofinansiālās palīdzības maksājumi 2006. gadā kopā sasniedza 61 miljonu euro, no kuriem 42 miljoni euro piešķirti neatmaksājamo piešķīrumu veidā: 13 miljoni euro — Albānijai, 7 miljoni euro — Tadžikistānai, 22 miljoni euro — Gruzijai (divās daļās, pa 11 miljoniem euro katrā daļā). Palīdzība, kas izmaksāta kā aizdevums, sasniedza 10 miljonus euro Bosnijai un Hercegovinai un 9 miljonus euro — Albānijai. 2.3. Kopsavilkums par jaunākajām darbībām saņēmējvalstīs 2.3.1. Rietumbalkāni Izmaksājot pēdējās finansējuma daļas atlikušo daļu — aizdevumu 10 miljonu euro apmērā — 2006. gada februārī beidzās Bosnijas un Hercegovinas MFA darbība 60 miljonu euro kopapjomā, ko Padome apstiprināja 2002. gada 5. novembrī (un grozīja 2004. gada 7. decembrī). Neatmaksājamie piešķīrumi minētajai valstij jau tika izmaksāti 2005. gadā, jo ar palīdzības piešķiršanu saistīto nosacījumu prasības tika izpildītas. Palīdzība Serbijai un Melnkalnei 200 miljonu euro apmērā (120 miljonu euro neatmaksājamais piešķīrums un 80 miljonu euro aizdevums), kuru Ministru Padome apstiprināja 2002. gada 5. novembrī un 2003. gada 25. novembrī, beidzās 2006. gada 30. jūnijā. No šīs palīdzības 155 miljoni euro (100 miljonu euro neatmaksājamais piešķīrums un 55 miljonu euro aizdevums) tika izmaksāti četrās daļās pirms 2006. gada. Ceturtās daļas aizdevuma daļu 15 miljonu euro apmērā nebija iespējams izmaksāt 2006. gada pirmajā pusē, kā tas bija paredzēts, jo pārvaldes iestādes līdz norādītajam termiņam — 2006. gada 30 jūnijam — nebija izpildījušas juridiskos nosacījumus, kas nepieciešami aizdevuma izmaksai. Jūlijā, pēc tam kad Melnkalne bija kļuvusi par neatkarīgu valsti, Komisija oficiāli informēja Melnkalnes un Serbijas iestādes par savu lēmumu neizmaksāt šīs palīdzības piekto — pēdējo — daļu 30 miljonu euro apmērā (20 miljonu euro neatmaksājamais piešķīrums un 10 miljonu euro aizdevums), jo ārējā finansējuma situācija Serbijā un Melnkalnē 2006. gadā bija ievērojami uzlabojusies. Tādējādi tika atcelts 45 miljonu euro finansējums. Albānijai paredzētā MFA darbība 25 miljonu euro apmērā, kas tika uzsākta 2004. gadā, arī noslēdzās 2006. gadā. Pirmās daļas 3 miljonu euro neatmaksājamais piešķīrums tika izmaksāts 2005. gada novembrī, pirmās daļas 9 miljonu euro aizdevumu izmaksāja 2006. gada 23. martā. Palīdzības otrā — pēdējā — daļa 13 miljonu euro apmērā neatmaksājamā piešķīruma veidā tika izmaksāta 2006. gada 31. jūlijā, pēc tam kad Komisija sniedza atzinīgu novērtējumu par Albānijas paveikto darbu reformu īstenošanā tādās svarīgās nozarēs kā publisko finanšu pārvaldība, publiskā pārvalde, finanšu nozare, uzņēmējdarbības vide un privātā sektora attīstība. Komisija 2006. gada maijā iesniedza Padomei priekšlikumu par ārkārtas finansiālu palīdzību 50 miljonu apmērā kā neatmaksājamo piešķīrumu Kosovai atbilstoši prognozētajām budžeta finansējuma vajadzībām. Padome pieņēma lēmumu 30. novembrī. Šī palīdzība ir iecerēta kā pārejas posma atbalsts, kamēr nav izdarīts vispusīgs vajadzību novērtējums, jo nav skaidrs Kosovas turpmākais statuss. Gada beigās Komisijas darbinieki devās vizītē uz Prištinu, lai pārskatītu finansējuma vajadzības kopā ar Kosovas iestādēm un izvērtētu iespējamos palīdzības piešķiršanas nosacījumus. 2.3.2. Jaunās neatkarīgās valstis Lēmumi par makrofinansiālās palīdzības daudzgadu programmām Armēnijai, Gruzijai un Tadžikistānai tika pieņemti 1997. gadā un 2000. gadā. Pēdējais maksājums Tadžikistānai (7 miljonu euro neatmaksājamais piešķīrums) tika veikts 2006. gada oktobrī. Pēdējie maksājumi Gruzijai un Armēnijai tika veikti 2004. un 2005. gadā. Tagad šī daudzgadu programma jau ir pabeigta. Padome 2006. gada janvārī apstiprināja jaunu makrofinansiālās palīdzības programmu Gruzijai 33,5 miljonu euro apmērā neatmaksājamo piešķīrumu veidā. Šī jaunā programma ir saistīta ar to, ka Gruzija ir priekšlaicīgi atmaksājusi valsts parādu Eiropas Savienībai. Pirmā un otrā daļa (katra daļa pa 11,5 miljoniem euro) tika izmaksāta attiecīgi 2006. gada augustā un decembrī. Padome 2002. gadā pieņēma lēmumu piešķirt makrofinansiālo palīdzību Ukrainai (110 miljonu euro aizdevums). Tā kā nebija spēkā esošas vienošanās par finansējumu ar SVF, programmas īstenošana tā arī nesākās. Ņemot vērā, ka attiecīgajā Padomes lēmumā nav norādīts beigu termiņš, šo programmu (principā) nākotnē var atsākt. Komisija 2006. gada oktobrī iesniedza Padomei priekšlikumu par jaunu MFA programmu Moldovai saistībā ar jauno vienošanos ar SVF par NMIM[2] izmantošanu. Galīgo lēmumu Padome pieņēma 2007. gada 16. aprīlī. Saskaņā ar šo programmu Komisijai 2007.–2008. gadā jāizmaksā neatmaksājamie piešķīrumi 45 miljonu euro kopapjomā. Šī programma palīdzēs Moldovai īstenot tās ekonomikas programmu un palīdzēs apmierināt valsts ārējā finansējuma vajadzības, kas saistītas ar ārējiem satricinājumiem, kuri Moldovas ekonomikai bija jāpārcieš (galvenokārt tāpēc, ka divkārt pieaugusi no Krievijas ievestās dabasgāzes cena un tika ieviesti ierobežojumi Moldovas vīna un vairāku lauksaimniecības produktu eksportam). Kopienas makrofinansiālā palīdzība papildinās jauno finansējumu no starptautiskajām finanšu institūcijām (SFI) un divpusējiem līdzekļu devējiem un budžeta atbalstu, ko ES sniedz saskaņā ar Pārtikas nodrošinātības programmu un jauno Eiropas Kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumentu (EKPI). 3. MAKROFINANSIāLāS PALīDZīBAS NOVēRTēJUMS UN ģEOGRāFISKAIS SADALīJUMS 3.1. Ģeogrāfiskais sadalījums EK MFA līdzekļi ir paredzēti, lai atbalstītu saņēmējvalstu makroekonomikas stabilizāciju un mazinātu ar maksājumu bilanci (un budžetu) saistītās grūtības. Tai ir arī ļoti nozīmīga loma strukturālās reformas sekmēšanā. Lēmumi par MFA darbībām tika pieņemti un lielākā daļa līdzekļu tika izmaksāti uzreiz pēc pārmaiņām Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīs. Gadu gaitā pieauga to valstu skaits, uz kurām Kopiena attiecināja šādu atbalstu, jo aizvien vairāk valstu, kas robežojas ar ES, saskārās ar maksājumu bilances grūtībām un uzsāka ekonomikas reformu programmas. Tā rezultātā ir mainījies palīdzības ģeogrāfiskais līdzsvars, salīdzinot ar pirmajiem gadiem, kad vairums saņēmējvalstu bija Centrāleiropas un Austrumeiropas valstis. Tādējādi kopš 2000. gada MFA galvenokārt tika sniegta Rietumbalkānu valstīm (83 % lēmumu 2000.–2006. gada periodā) un jaunajām neatkarīgajām valstīm. 3.2. Novērtējumi Saskaņā ar Finanšu regulu Komisija ir īstenojusi novērtēšanas programmu, lai izvērtētu MFA ietekmi katrā saņēmējvalstī. Analīzi veic ārējie konsultanti, kas ir atlasīti, izmantojot atklātu konkursu. Līdz 2006. gada beigām divas dažādas firmas bija pabeigušas trīs ex-post novērtējumus — Armēnijā, Rumānijā un Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā. Galvenie konstatējumi ir izklāstīti turpmāk. 3.2.1. Armēnija Novērtējumā tika secināts, ka palīdzība sekmēja īstermiņa makroekonomisko stabilizāciju, uzlaboja ārējo finansiālo situāciju un veicināja sociālo grūtību mazināšanu īstermiņā. No otras puses, MFA nebija pilnībā efektīva ekonomikas un institucionālo reformu atbalstīšanā īstermiņā un vidējā termiņā. Rezultātā MFA ietekme uz Armēnijas finansiālo situāciju ir visai ierobežota. 3.2.2. Rumānija MFA darbības tiešā veidā palīdzēja uzlabot valsts finansiālo ilgtspēju vidējā un ilgtermiņa perspektīvā un veicināja politikas pasākumus, kas bija vērsti uz tirgus ekonomikas principu ieviešanu. Rumānija izmantoja vairākas pirmspievienošanās politikas palīdzības programmas, tāpēc ir grūti precīzi noteikt MFA darbību ietekmi atsevišķi no pārējo programmu ietekmes. 3.2.3. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika MFA darbībām bija pozitīva ietekme uz valsts maksājumu bilanci, un tās palīdzēja mazināt budžeta ierobežojumus. Tās arī veicināja nedaudz lielāku ekonomikas izaugsmi. MFA ietekme uz vidējā termiņa un ilgtermiņa ārējo ilgtspējīgumu ir pozitīva, tomēr analīzē ir atklājies, ka šīs ietekmes mērogs ir visai ierobežots. Visos gadījumos Komisijas lēmums piešķirt līdzekļus radīja ticību šo valstu ekonomikai un tādējādi palīdzēja uzlabot šo valstu uzņēmējdarbības vidi. 3.3. Finanšu vadības uzlabošana saņēmējvalstīs: operatīvie novērtējumi Kopš 2004. gada kopumā tika veikti septiņi operatīvie novērtējumi valstīs, kurām sniegta makrofinansiālā palīdzība (Albānija, Armēnija, Tadžikistāna, Serbija un Melnkalne, Bosnija un Hercegovina, Gruzija un Kosova). Katra operatīvā novērtējuma darba programma tika izstrādāta saskaņā ar SIGMA[3] metodiku sadarbībā ar konsultāciju firmu Deloitte. No vienas puses, pētījumos liela uzmanība veltīta Centrālo banku neatkarībai un šo banku grāmatvedības nodaļu darbībai. No otras puses, tajos aplūkots, kā darbojas Finanšu ministrijas (budžeta procedūras), Valsts kases dienesti, iekšējās revīzijas nodaļas, personāldaļas un IT dienesti. Arī ārējo revīzijas iestāžu darbība tiek sistemātiski izskatīta, lai novērtētu šo iestāžu pārbaužu metodiku. Visbiežāk ieteikumi attiecas uz Finanšu ministriju un vajadzību ieviest vienotos Valsts kases kontus, atbilstīgas uzskaites sistēmas un rakstveida procedūras. Visos gadījumos bija jāuzlabo iekšējās kontroles kapacitāte, un tika ieteikti īpaši mācību kursi. Dažos gadījumos šķiet, ka makroekonomisko prognožu daļas nespēj pilnībā izpildīt savu uzdevumu. Arī ārējo revīzijas iestāžu neatkarība tika atzīta par nepietiekamu. Lielākajā daļā gadījumu novērtējumos tika secināts, ka „sistēma pareizai finanšu vadībai ir efektīva”. Būtiskākie trūkumi, kas konstatēti šo apmeklējumu laikā, tika aprakstīti Saprašanās memorandā, un tika noteikts īss termiņš situācijas labošanai. Bosnijas un Hercegovinas gadījumā, attiecībā uz kuru Saprašanās memorands jau bija parakstīts, tika noteikti prioritāri pasākumi, kas jāveic pirms turpmākās līdzekļu izmaksas, proti, — uzlabot Finanšu ministrijas Iekšējās kontroles departamenta darbību un pieņemt instrukcijas, kurās būtu aprakstītas obligātās prasības attiecībā uz uzskaites, apstiprināšanas un maksājumu funkciju atdalīšanu. Tika veiktas atkārtotas pārbaudes (Albānijā, Armēnijā, Tadžikistānā, Gruzijā), lai novērtētu uzlabojumus, kas ir ieviesti valstu pārvaldes iestādēs atbilstoši sākotnējiem ieteikumiem. Lai gan ir daži kavējumi prasīto izmaiņu īstenošanā, pēc trim gadiem kopš šo operatīvo novērtējumu sākšanas Komisija visās šajās valstīs publisko finanšu vadībā ir konstatējusi reālus uzlabojumus, tādus kā vienoto Valsts kases kontu ieviešana vai rakstveida procedūru pieņemšana dažādu valstu Finanšu ministrijās. [pic] [pic][pic] [pic] 2. tabula. Makrofinansiālā palīdzība, 1990-2006 [pic] [pic] [pic] [pic] [1] Kā definēts ANO Drošības padomes rezolūcijā Nr. 1244/99. [2] Nabadzības mazināšanas un izaugsmes mehānisms. [3] Support for Improvement in Governance and Management in Central and Eastern Europe Countries (Atbalsts pārvaldības un vadības uzlabošanai Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīs).