Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK attiecībā uz noteiktu lielu uzņēmumu un koncernu nefinansiālās un daudzveidības informācijas atklāšanu /* COM/2013/0207 final - 2013/0110 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Priekšlikuma vispārīgais konteksts Grāmatvedības direktīvas[1] (turpmāk — "direktīvas") attiecas uz gada pārskatu un konsolidēto finanšu pārskatu un saistīto ziņojumu sagatavošanu. Tā, Ceturtās direktīvas 46. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka attiecīgos gadījumos un ciktāl tas vajadzīgs, lai gūtu priekšstatu par uzņēmuma attīstību, veiktspēju vai stāvokli, gada ziņojumā ietver arī nefinansiālu informāciju, tostarp informāciju par vides un ar darbiniekiem saistītiem jautājumiem. Turklāt šīs direktīvas 46.a pantā ir paredzēti noteikumi par to korporatīvās pārvaldības paziņojumu saturu, kas jāsagatavo biržas sarakstā iekļautiem uzņēmumiem. Vienotā tirgus aktā[2] Komisija ir atzinusi iespēju uzlabot visu nozaru uzņēmumu sniegtās sociālās un vides informācijas pārredzamību, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, un to atkārtoti pauda paziņojumā „Atjaunota ES stratēģija 2011.–2014. gadam attiecībā uz korporatīvo sociālo atbildību”[3]. Šis priekšlikums ir vērsts uz to, lai izpildītu atjaunotās stratēģijas vienu no galvenajām saistībām. Paziņojumā KSA definēta kā “uzņēmumu atbildība par savu ietekmi uz sabiedrību”. Tajā atzīts, ka stratēģijas izstrādei būtu jānotiek pašu uzņēmumu vadībā, un ka uzņēmumiem būtu jābūt procedūrai, lai integrētu sociālos un vides aspektus savā uzņēmējdarbībā un stratēģijā. Tādēļ nefinansiālā pārredzamība ir ikvienas KSA politikas galvenais elements. Pastiprināta pārredzamība var palīdzēt uzņēmumiem labāk pārvaldīt nefinansiālos riskus un iespējas un tādējādi uzlabot savus nefinansiālos rādītājus. Tajā pašā laikā nefinansiālo informāciju izmanto pilsoniskās sabiedrības organizācijas un vietējā sabiedrība, lai izvērtētu ietekmi un riskus saistībā ar uzņēmuma darbību. Turklāt tā ļauj ieguldītājiem labāk izprast ilgtspējas apsvērumus un ilgtermiņa darbību. Tomēr apspriešanās liecina, ka tikai nedaudzi lielie ES uzņēmumi regulāri sniedz nefinansiālo informāciju, turklāt sniegtās informācijas kvalitāte ir ļoti atšķirīga, tādējādi apgrūtinot ieguldītāju un ieinteresēto personu centienus izprast un salīdzināt uzņēmuma stāvokli un darbības rezultātus. Tāpēc šajā priekšlikumā ir noteikta prasība konkrētiem lieliem uzņēmumiem atklāt attiecīgo nefinansiālo un daudzveidības informāciju, nodrošinot līdzvērtīgus konkurences apstākļus visā ES. Tomēr priekšlikums ir elastīgs un neuzbāzīgs. Uzņēmumi var izmantot esošos valsts vai starptautisko ziņošanas sistēmas un saglabās noteiktu rīcības brīvību, nosakot savas politikas saturu, un elastību, sniedzot informāciju lietderīgā un atbilstīgā veidā. Ja uzņēmumi uzskata, ka dažas politikas jomas uz tiem neattiecas, tie varēs paskaidrot, kāpēc tas tā ir, nevis tiks piespiesti izveidot politikas jomu. Eiropas Parlaments savās divās rezolūcijās "Korporatīvā sociālā atbildība – atbildīga un pārredzama uzņēmējdarbības prakse un noturīga izaugsme:"[4] un "Korporatīvā sociālā atbildība – sabiedrības interešu veicināšana un ceļš uz ilgtspējīgu un iekļaujošu atlabšanu"[5] apliecināja nepieciešamību palielināt pārredzamību šajā jomā un aicināja Komisiju iesniegt leģislatīva akta priekšlikumu. Ņemot vērā iepriekš minēto, šis priekšlikums ir vērsts uz vairāku pamatmērķu sasniegšanu: (1) palielināt konkrētu uzņēmumu pārredzamību, kā arī pašlaik atklātās nefinansiālās informācijas būtiskumu, konsekvenci un salīdzināmību, nostiprinot un precizējot spēkā esošās prasības; (2) palielināt uzņēmumu valžu (un padomju) sastāva dažādību, uzlabojot pārredzamību, lai veicinātu vadības efektīvu uzraudzību un uzņēmumu stingru pārvaldību; (3) palielināt uzņēmuma pārskatatbildību un veiktspēju, kā arī vienotā tirgus efektivitāti. Pašreizējā pieeja nefinansiālās informācijas atklāšanai, kas paredzēta grāmatvedības direktīvās, nav bijusi pietiekami efektīva. Lielākā daļa ieinteresēto personu uzskatīja, ka pienākums, ko nosaka grāmatvedības direktīvas, nav pietiekami skaidrs un var mazināt juridisko noteiktību. Tādēļ ir vajadzīgas skaidrākas prasības un uzmanība stingrāk jāpievērš aktuāliem jautājumiem, kas ir svarīgi uzņēmuma sekmēm ilgtermiņā. Dažas dalībvalstis ir izstrādājušas valsts tiesību aktus, kas paredz plašākas prasības par grāmatvedības direktīvās noteikto. Tomēr valstu prasības ievērojami atšķiras, kas arīdzan nevairo skaidrību uzņēmumiem un ieguldītājiem, kuri darbojas visā iekšējā tirgū. Dažas dalībvalstis devušas priekšroku modeļiem, kas paredz „vai nu ziņojuma, vai paskaidrojuma sniegšanu”, ar ko saskaņā uzņēmumi var izvēlēties starp faktisku ziņojuma sniegšanu un alternatīvu iemeslu atklāšanu, kādēļ tie ziņojumu nesniedz. Citas ir noteikušas tiešu juridisku prasību, kas var būt samērā saistoša. Dažas dalībvalstis pievērsušās lieliem uzņēmumiem, savukārt citas koncentrē uzmanību tikai uz konkrētiem biržas sarakstā iekļautiem uzņēmumiem vai valstij piederošiem uzņēmumiem. Dažas dalībvalstis atsaucas uz starptautiskām pamatnostādnēm (lai gan nereti uz atšķirīgām), savukārt citas izstrādā pašas savas valsts ziņojumu sniegšanas pamatnostādnes. Šī [tiesību aktu] dažādā attīstība ir veicinājusi ES tiesiskā regulējuma sadrumstalotību. Tādēļ šā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt līdzvērtīgus konkurences apstākļus, samazināt izmaksas uzņēmumiem, kas darbojas vairāk nekā vienā dalībvalstī, un nodrošināt vieglāku un plašāku ieguldītāju piekļuvi būtiskākajai un lietderīgākajai informācijai. Turklāt valžu un padomju sastāva nepietiekama daudzveidība var novest pie direktoru valdes locekļu viedokļu līdzības (tā sauktā „grupas domāšanas” fenomena) un pretestības pret inovatīvām idejām. Tas var negatīvi ietekmēt to, kā direktoru valdes pārbauda un uzrauga vadības lēmumus, un attiecīgi arī uzņēmumu veiktspēju. Uzlabota pārredzamība attiecībā uz daudzveidības politikas virzieniem varētu arī būtiski veicināt vienlīdzīgu attieksmi un cīņu pret jebkāda veida diskrimināciju attiecīgo un citu uzņēmumu lēmējstruktūrās. Saskaņā ar Direktīvu 2000/78/EK saistībā ar nodarbinātību vai profesiju ir aizliegta diskriminācija reliģiskās pārliecības vai ticības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ. Saskaņā ar Direktīvu 2006/54/EK saistībā ar nodarbinātību un profesiju ir aizliegta diskriminācija dzimuma dēļ. Saskaņā ar Direktīvu 2000/43/EK saistībā ar nodarbinātību ir aizliegta diskriminācija rases vai etniskās izcelsmes dēļ. Noteiktās problēmas var skart uzņēmumu vispārējo veiktspēju, to pārskatatbildību, ieguldītāju spēju atbilstīgi un laikus novērtēt un ņemt vērā visu būtisko informāciju, kā arī tās skar ES finanšu tirgu efektivitāti. Rezultātā, iespējams, netiek pilnībā izmantots vienotā tirgus ilgtspējīgas izaugsmes un nodarbinātības potenciāls. 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējumu rezultāti Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā grozījumu priekšlikuma izstrādes procedūras gaitā Komisijas dienesti uzturēja regulārus un plašus dialogus ar ieinteresētajām personām. To mērķis bija apkopot visu ieinteresēto personu viedokļus, tostarp sagatavotāju, lietotāju, nevalstisko organizāciju utt. viedokļus. Dialogu īstenoja: – divās sabiedriskās apspriešanās par tematu „Sabiedrību nefinansiālās informācijas atklāšana” un „ES korporatīvās pārvaldības regulējums”; attiecībā uz nefinansiālo informāciju kopumā lielākā daļa ieinteresēto personu atbalstīja nepieciešamību uzlabot pašreizējo tiesisko regulējumu, jo tas varētu nodrošināt ieguvumus gan informācijas sagatavotājiem, gan lietotājiem; attiecībā uz daudzveidību vairākums respondentu apspriešanā „ES korporatīvās pārvaldības regulējums” apliecināja nepārprotamu atbalstu uzņēmumu daudzveidības politikas virzienu atklāšanai; respondenti pauda viedokli, ka uzlabota pārredzamība ļautu ieguldītājiem pieņemt informētākus lēmumus un palīdzētu samazināt „grupas domāšanas” fenomenu; – īpašā ekspertu grupā, kuras sastāvā bija 16 locekļi ar daudzveidīgu pieredzi un zināšanām; – vairākās tikšanās reizēs ar ieinteresētajām personām un dalībvalstu pārstāvjiem. Ietekmes novērtējums Komisijas dienestu veiktajā ietekmes novērtējumā noteica divas galvenās problēmas, kas saistītas ar 1) nefinansiālās informācijas nepietiekamu pārredzamību un 2) direktoru valžu sastāva nepietiekamu daudzveidību. Nefinansiālās informācijas nepietiekama pārredzamība Konkrēti uzņēmumi nav spējuši pietiekami nodrošināt ieinteresēto personu (tostarp ieguldītāju, akcionāru un dalībnieku, darbinieku un pilsoniskās sabiedrības organizāciju) pieaugošo pieprasījumu pēc nefinansiālās pārredzamības. Īpašas problēmas ir uzsvērtas saistībā gan ar informācijas daudzumu, gan tās kvalitāti. – Informācijas daudzums: tiek lēsts, ka tikai aptuveni 2500 no kopā aptuveni 42 000 ES lielajiem uzņēmumiem reizi gadā oficiāli atklāj nefinansiālu informāciju. – Informācijas kvalitāte: kopumā uzņēmumu atklātā informācija pienācīgi nenodrošina lietotāju vajadzības. Komisijas dienestu veiktajā analīzē kā problēmas cēloņi ir noteiktas gan tirgus, gan regulējuma nepilnības. Pirmkārt, šķiet, ka tirgus stimuli ir nepietiekami vai nelīdzsvaroti. Neraugoties uz pieaugošo pieprasījumu pēc nefinansiālas informācijas, ieguvumus, kas saistīti ar nefinansiālas informācijas sniegšanu, dažas ieinteresētās personas uztver kā kaut ko tādu, kas sasniedzams ilgtermiņā un kura apjomu grūti noteikt precīzi, pretstatā īstermiņa izmaksām, kuras ir uzskatāmākas un viegli aprēķināmas. Daži uzņēmumi, lai gan konceptuāli apstiprina ieguvumus, ko rada nefinansiālas informācijas sniegšana, var būt mazāk ieinteresēti aktīvi izstrādāt politiku šajā jomā tieši šā uzskata dēļ. Otrkārt, regulējums gan ES, gan dalībvalstu līmenī šo problēmu nerisina pietiekami efektīvi. Tika apsvērti vairāki varianti, lai uzlabotu pašreizējo situāciju, tostarp spēkā esošās prasības nostiprināšana, ieviešot jaunas prasības par sīki izstrādātiem ziņojumiem vai ES standarta izstrādi. Ņemot vērā šo politikas variantu novērtējumu, tika secināts, ka izvēlētais variants būtu spēkā esošā pienākuma nostiprināšana, pieprasot gada ziņojumā ietvert nefinansiālu paziņojumu. Nepietiekama valžu (un padomju) sastāva daudzveidība Uzņēmumu valdēs, kuru locekļiem ir līdzīga izglītība un profesionālā pieredze, ģeogrāfiskā daudzveidība, vecuma grupa vai dzimums, var dominēt sašaurināta „grupas domāšana”. Tas var novest pie tā, ka netiek efektīvi pārbaudīti vadības lēmumi, jo daudzveidīgu viedokļu, vērtību un zināšanu trūkumu dēļ, iespējams, valdē netiks veicinātas debates, paustas idejas un apstrīdoši viedokļi. Tas var arī novest pie negribīgāka atbalsta vadības ierosinātajām inovatīvajām idejām. Valžu sastāva nepietiekama daudzveidība ir galvenokārt saistīta ar nepietiekamiem tirgus stimuliem uzņēmumiem mainīt šo situāciju. Šajā saistībā valdes locekļu nepilnīgas darbā pieņemšanas prakses, kas nereti nozīmē, ka locekļi tiek izvēlēti no pārāk sašaurināta cilvēku loka, veicina to, ka vienmēr tiek izvēlēti locekļi ar līdzīgiem profiliem. Tāpat šo problēmu saasina arī nepietiekamā pārredzamība attiecībā uz valžu sastāva daudzveidību, jo informācijas līmenis un tas, kādā mērā šī informācija ir pieejama iedzīvotājiem, nereti ir nepietiekams. Tādēļ šī valžu sastāva nepietiekamā daudzveidība un pārredzamības trūkums var novest pie sliktāk pārvaldītiem, mazāk iekļaujošiem un mazāk novatoriskiem uzņēmumiem, kā rezultātā tās mazākā mērā veicinātu izaugsmi. Tādēļ, ņemot vērā stratēģijas „Eiropa 2020” iekļaujošas un ilgtspējīgas izaugsmes mērķus, Komisija ir izskatījusi vairākus variantus, ar kuriem varētu risināt šīs problēmas. Ņemot vērā šo politikas variantu novērtējumu, tika konstatēts, ka piemērotākais variants šajā posmā būtu informācijas par daudzveidības politiku atklāšana. Tas ir arī variants, ko ir izvēlējies vairākums ieinteresēto personu, salīdzinot ar citiem variantiem, piemēram, obligāta daudzveidības politika vai tikai uz darbā pieņemšanas politiku vērsta rīcība. Papildus šiem noteikumiem Komisija jau 2012. gada 14. novembrī ir ierosinājusi tiesību aktus nolūkā sasniegt 40 % mērķi attiecībā uz nepietiekami pārstāvēto dzimumu starp direktoriem bez izpildpilnvarām biržas sarakstā iekļauto uzņēmumu valdēs, izņemot mazos un vidējos uzņēmumus.[6] 3. Priekšlikuma juridiskie aspekti Direktīvu ierosinātais grozījums Priekšlikumā ir ierosināts grozījums Ceturtās direktīvas 46. pantā un Septītās direktīvas 36. pantā un attiecas uz nefinansiālās informācijas atklāšanu. Saistībā ar jauno prasību par valžu sastāva daudzveidību ir ierosināts grozīt Ceturtās direktīvas 46.a pantu. Ar grāmatvedības direktīvām tiek reglamentēta informācija, ko savos finanšu pārskatos sniedz visas ierobežotas atbildības sabiedrības, kuras reģistrētas saskaņā ar dalībvalsts vai Eiropas Ekonomikas zonas (turpmāk "EEZ") tiesību aktiem. Tā kā Pārredzamības direktīvas 4. panta 5. punktā ir atsauce uz Ceturtās direktīvas 46. pantu un Septītās direktīvas 36. pantu, šajos noteikumos ierosinātie grozījumi attieksies arī uz uzņēmumiem, kas iekļauti ES regulēto tirgu sarakstā, pat ja tie reģistrēti trešā valstī. Juridiskais pamats, subsidiaritāte un proporcionalitāte Šā priekšlikuma pamatā ir Līguma 50. panta 1. punkts, kas ir juridiskais pamats tādu ES pasākumu pieņemšanai, kuru mērķis ir panākt uzņēmējdarbības tiesību iekšējā tirgus izveidi. Priekšlikumā paredzēts, ka lieliem uzņēmumiem būtu jāatklāj nefinansiālā informācija saskaņā ar prasību kopumu, kas izstrādāts, lai palielinātu pārredzamību nolūkā nostiprināt uzņēmumu pārredzamību un pārskatatbildību, vienlaikus samazinot jebkādu pārmērīgu administratīvo slogu. Atbilstīgi subsidiaritātes principam ES rīcība ir nepieciešama tikai gadījumos, kad tādējādi iespējams gūt labākus rezultātus, nekā darbojoties dalībvalstu līmenī, un šādai darbībai jāaprobežojas ar pasākumiem, kas ir nepieciešami un proporcionāli īstenotās politikas mērķu sasniegšanai. Vairākas dalībvalstis nesen ir pieņēmušas tiesību aktus, kas paredz sniegt papildu informāciju šajā jomā. Tomēr valstu prasības ievērojami atšķiras, radot grūtības uzņēmumu novērtēšanā visā iekšējā tirgū. Šā grozījuma mērķus nav iespējams sasniegt ar vienpusēju rīcību dalībvalstu līmenī. Papildu pārredzamībai nevajadzētu pārtapt par pārmērīgu administratīvo slogu. Mazāki uzņēmumi saskaras ar lielākām grūtībām informācijas savākšanā un analīzē. Atbilstīgi principam “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” informācijas atklāšanas prasības saskaņā ar šo direktīvu nevajadzētu piemērot uzņēmumiem, kuri ir mazāki par noteikto robežvērtību. Ciktāl tas attiecas uz lieliem uzņēmumiem, nefinansiālās informācijas atklāšana ES līmenī ir jāpadara pieejamāka, lietderīgāka un konsekventāka, jo šie uzņēmumi nereti darbojas ES mērogā un ir svarīgi ieguldītājiem un citām ieinteresētajām personām visā iekšējā tirgū. Tomēr vēl svarīgāk par saskaņotu prasību attiecībā uz konsekventu informāciju, kas būtu kopēja visā vienotajā tirgū, ir zināmas elastības nodrošināšana dalībvalstīm, ciktāl tas attiecas uz papildu ziņojumu sniegšanas prasībām. Šajā nolūkā grāmatvedības direktīvu grozījums ir piemērotākais tiesību instruments, jo dalībvalstīm nodrošina zināmu elastību. Direktīvu grozīšana arī nodrošina, ka ierosinātās ES rīcības saturs un veids nepārsniedz vajadzīgo un proporcionālo saturu un veidu, lai sasniegtu regulatīvo mērķi. Sīkāks priekšlikuma skaidrojums Nefinansiālā informācija Pašreizējais pienākums, kas noteikts 46. panta 1. punkta b) apakšpunktā, paredz, ka lieli uzņēmumi atklāj finansiālo informāciju, tostarp par vides jautājumiem un darbiniekiem. Šis pasākums ir izstrādāts, lai nodrošinātu ievērojamus ieguvumus uzņēmumiem, ieguldītājiem un citām ieinteresētajām personām, kas darbojas vienotajā tirgū, tādēļ veicina iekļaujošu un ilgtspējīgāku izaugsmi un nodarbinātību. Priekšlikuma 1. panta a) apakšpunktā būs noteikta prasība konkrētiem lieliem uzņēmumiem savā gada ziņojumā ietvert paziņojumu, kurā iekļauta būtiska informācija, kas attiecas vismaz uz vides, sociālajiem un ar darbiniekiem saistītiem jautājumiem, cilvēktiesību ievērošanu, pretkorupcijas un kukuļošanas aspektiem. Šajā saistībā paziņojumā iekļaus i) savu politikas virzienu aprakstu, ii) rezultātus un iii) ar risku saistītos aspektus. Sniedzot šo informāciju, neskarot iespējami vērienīgākas prasības dalībvalstu līmenī, uzņēmums var pamatoties uz valsts, ES vai starptautiskiem regulējumiem, piemēram, ANO Globālo līgumu, Pamatprincipiem par uzņēmējdarbību un cilvēktiesībām, ar ko īsteno ANO programmu "Aizsargāt, ievērot un labot", Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas pamatnostādnēm daudznacionāliem uzņēmumiem, ISO 26000, Starptautiskās Darba organizācijas trīspusējo deklarāciju par principiem attiecībā uz daudznacionāliem uzņēmumiem un sociālo politiku un Globālo ziņošanas iniciatīvu, un atklāt, uz kuru regulējumu tie pamatojas. Uzņēmumam, kas nepiemēro īpašu politiku vienā vai vairākās no šīm jomām, būs jāpaskaidro, kādēļ tā to nedara. Tādējādi pasākums ir vērsts uz informāciju, kas attiecas uz uzņēmējdarbību un ir lietderīga lēmumu pieņemšanas vajadzībām uzņēmumā, kā arī ieguldītājiem un citām ieinteresētajām personām. Pasākums sniedz ievērojamu elastību un novērš pārmērīgu administratīvo slogu uzņēmumiem, it sevišķi mazākajiem uzņēmumiem, kam nepiemēro jaunas informācijas atklāšanas prasības. Ar pieprasīto informācijas atklāšanu saistītās izmaksas lieliem uzņēmumiem atbilst informācijas vērtībai un lietderībai, kā arī uzņēmuma izmēram, ietekmei un sarežģītībai. Kā noteikts jo īpaši 1. panta a) apakšpunktā, pienākums tiks piemērots tikai tiem uzņēmumiem, kuru vidējais darbinieku skaits pārsniedz 500 cilvēkus un kuru kopējā bilance pārsniedz EUR 20 miljonus, vai kuru neto apgrozījums pārsniedz EUR 40 miljonus. Šī robežvērtība, kas ir augstāka par šobrīd grāmatvedības direktīvās noteikto (t.i., 250 darbinieki), ir līdzsvarota, jo ierobežo jebkādu pārmērīgu administratīvo slogu un nodrošina nefinansiālās informācijas paziņošanas pienākuma pietiekamu apmēru. Tiek lēsts, ka, pamatojoties uz iepriekš minēto, jaunā prasība attieksies uz apmēram 18 000 uzņēmumu ES. Turklāt, kā noteikts 1. panta b) apakšpunktā, uzņēmumi, kas sagatavo ziņojumu par to pašu finanšu gadu, atbrīvo no pienākuma sniegt nefinansiālo paziņojumu, ja ziņojums: i) ietver tos pašus jautājumus un 1. panta a) apakšpunktā paredzēto saturu, ii) pamatojas uz valsts, ES vai starptautisku regulējumu un iii) ir pievienots gada ziņojuma pielikumā. Visbeidzot saskaņā ar 1. panta c) apakšpunktu meitasuzņēmumi būs atbrīvoti no 1. panta a) apakšpunktā noteiktā pienākuma, ja atbrīvotais uzņēmums un tā meitasuzņēmumi ir konsolidēti cita uzņēmuma gada ziņojumā un ja konsolidētais gada ziņojums atbilst 1. panta a) apakšpunktā noteiktajām prasībām. Daudzveidība Jaunajā 1. panta g) apakšpunktā būs noteikta prasība lielām, biržas sarakstā iekļautiem uzņēmumiem sniegt informāciju par savu daudzveidības politiku, tostarp par aspektiem, kas attiecas uz vecumu, dzimumu, ģeogrāfiskā daudzveidību, izglītību un profesionālo pieredzi. Informācija tiks ietverta korporatīvās pārvaldības paziņojumā, un tajā būs jāietver šādas politikas mērķi, tās īstenošana un sasniegtie rezultāti. Uzņēmumiem, kam daudzveidības politikas nav, būs vienīgi jāpaskaidro, kādēļ tas tā ir. 4. Ietekme uz budžetu Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. 2013/0110 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK attiecībā uz noteiktu lielu uzņēmumu un koncernu nefinansiālās un daudzveidības informācijas atklāšanu (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 50. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[7], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[8], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Savā 2011. gada 13. aprīlī pieņemtajā paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Akts par vienoto tirgu. Divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos. „Kopīgiem spēkiem uz jaunu izaugsmi””[9] Komisija norāda uz vajadzību uzlabot visu nozaru uzņēmumu sniegtās sociālās un vides informācijas pārredzamību, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus. (2) Nepieciešamība uzlabot uzņēmumu sociālās un vides informācijas atklāšanu, šajā jomā ierosinot tiesību akta priekšlikumu, tika atkārtoti uzsvērta Komisijas 2011. gada 25. oktobrī pieņemtajā paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Atjaunota ES stratēģija 2011.–2014. gadam attiecībā uz korporatīvo sociālo atbildību”[10]. (3) Eiropas Parlaments savās divās rezolūcijās "Korporatīvā sociālā atbildība – atbildīga un pārredzama uzņēmējdarbības prakse un noturīga izaugsme:"[11] un "Korporatīvā sociālā atbildība – sabiedrības interešu veicināšana un ceļš uz ilgtspējīgu un iekļaujošu atlabšanu"[12] apliecināja, cik būtiski ir tas, ka uzņēmumi sniedz informāciju par ilgtspēju, piemēram, sociālajiem un vides aspektiem, lai varētu identificēt ilgtspējas riskus un palielināt ieguldītāju un patērētāju uzticību, un aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumu, lai uzņēmumi sniegtu nefinansiālu informāciju. (4) Valstu lielu sabiedrību ar ierobežotu atbildību nefinansiālās informācijas atklāšanas noteikumu koordinācija ir vienlīdz svarīga uzņēmumu, ieinteresēto personu un citu pušu interesēm. Šajās jomās koordinācija ir vajadzīga, jo vairākums šo uzņēmumu darbojas vairāk nekā vienā dalībvalstī. (5) Ir arī jānosaka konkrēta obligātā juridiskā prasība attiecībā uz to, kāds informācijas daudzums Savienības uzņēmumiem būtu jāpublisko. Gada ziņojumos būtu jānodrošina atklāts un vispusīgs priekšstats par uzņēmuma politikas virzieniem, rezultātiem un riskiem. (6) Lai uzlabotu Savienībā atklātās nefinansiālās informācijas konsekvenci un salīdzināmību, uzņēmumiem vajadzētu noteikt prasību savā gada ziņojumā ietvert nefinansiālu paziņojumu, kas ietver informāciju, kura attiecas vismaz uz vides, sociālajiem un ar darbiniekiem saistītiem jautājumiem, cilvēktiesību ievērošanu, pretkorupcijas un kukuļošanas aspektiem. Šādā paziņojumā būtu jāietver ar šiem jautājumiem saistīto politikas virzienu, rezultātu un risku apraksts. (7) Sniedzot šo informāciju, uzņēmumi var pamatoties uz valsts regulējumiem, ES regulējumiem, piemēram, vides vadības un audita sistēmu (turpmāk — EMAS), un starptautiskiem regulējumiem, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas (turpmāk — ANO) Globālo līgumu, Uzņēmējdarbības un cilvēktiesību pamatprincipiem, ar ko īsteno ANO programmu „Aizsargāt, ievērot un labot”, Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (turpmāk — ESAO) pamatnostādnēm daudznacionāliem uzņēmumiem, Starptautiskās Standartizācijas organizācijas (turpmāk — ISO) standartu 26000, Starptautiskās Darba organizācijas (turpmāk — SDO) trīspusējo deklarāciju par principiem attiecībā uz daudznacionāliem uzņēmumiem un sociālo politiku un Globālo ziņošanas iniciatīvu. (8) ANO Rio+20 konferences galīgās deklarācijas „Nākotne, kādu vēlamies”[13] 47. punktā ir atzīta korporatīvās ilgtspējas ziņojumu sniegšanas nozīme, un uzņēmumi tiek mudināti attiecīgos gadījumos apsvērt ilgtspējas informācijas iekļaušanu savā ziņojumu sniegšanas ciklā. Deklarācijā arī nozare, ieinteresētās valdības un attiecīgās ieinteresētās personas tiek mudinātas ar ANO sistēmas atbalstu attiecīgos gadījumos izstrādāt labākas prakses modeļus un atvieglot finansiālās un nefinansiālās informācijas integrēšanas darbības, ņemot vērā pieredzi, kas gūta saistībā ar jau spēkā esošajiem regulējumiem. (9) Ieguldītāju piekļuve nefinansiālajai informācijai ir solis tuvāk mērķim līdz 2020. gadam ieviest tirgus un politikas stimulus, kas atlīdzina uzņēmējdarbības ieguldījumus efektivitātē, kā noteikts Ceļvedī par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā[14]. (10) Eiropadome, kas sanāca kopā 2011. gada 24. un 25. martā, aicināja samazināt vispārējo regulējuma slogu, it sevišķi mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (turpmāk "MVU"), gan Eiropas, gan valstu līmenī un ierosināja pasākumus, lai palielinātu produktivitāti, savukārt stratēģijas gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei „Eiropa 2020” mērķis ir uzlabot uzņēmējdarbības vidi MVU un veicināt to internacionalizāciju. Tādējādi saskaņā ar principu „vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” Direktīvā 78/660/EEK un Direktīvā 83/349/EEK noteiktās informācijas atklāšanas prasības būtu jāpiemēro tikai konkrētiem lieliem uzņēmumiem un koncerniem. (11) Šo nefinansiālās informācijas atklāšanas prasību darbības joma būtu jānosaka, atsaucoties uz darbinieku vidējo skaitu, kopējiem aktīviem un apgrozījumu. MVU būtu jāatbrīvo no papildu prasībām, un pienākums gada ziņojumā iekļaut nefinansiālo paziņojumu būtu jāpiemēro tikai tiem uzņēmumiem, kuru darbinieku vidējais skaits pārsniedz 500 darbiniekus un kuru kopējā bilance pārsniedz EUR 20 miljonus, vai kuru neto apgrozījums pārsniedz EUR 40 miljonus. (12) Daži uzņēmumi un koncerni, kas ietilpst Direktīvas 78/660/EEK un Direktīvas 83/349/EEK darbības jomā, pašlaik jau brīvprātīgi sagatavo nefinansiālos ziņojumus. Šiem uzņēmumiem nevajadzētu piemērot pienākumu gada ziņojumā sniegt nefinansiālu paziņojumu ar nosacījumu, ka ziņojums attiecas uz to pašu finanšu gadu, ietver vismaz šajā direktīvā paredzēto saturu un ir pievienots gada ziņojuma pielikumā. (13) Daudzi uzņēmumi, kas ietilpst Direktīvas 78/660/EEK darbības jomā, ir koncernu sastāvā. Konsolidētie gada ziņojumi būtu jāsagatavo tā, lai informāciju par šādiem koncerniem varētu paziņot to locekļiem un trešām personām. Tādēļ būtu jākoordinē valstu tiesību akti, kas reglamentē konsolidētos gada ziņojumus, lai sasniegtu uzņēmumiem Savienībā publiskojamās informācijas salīdzināmības un konsekvences mērķus. (14) Kā noteikts Direktīvas 78/660/EEK 51.a panta e) apakšpunktā, apstiprināto revidentu ziņojumā būtu jāietver arī atzinums par gada ziņojuma konsekvenci vai nekonsekvenci, ietverot nefinansiālo informāciju, kas iekļauta gada ziņojumā ar gada pārskatiem par to pašu finanšu gadu. (15) Uzņēmumu administratīvo, vadības un uzraudzības struktūru locekļu kompetenču un viedokļu daudzveidība sekmē labu izpratni par uzņēmējdarbības organizēšanu un lietām. Tā ļauj šo struktūru locekļiem konstruktīvi pārbaudīt vadības lēmumus un būt atvērtākiem pret novatoriskām idejām, tādējādi risinot locekļu viedokļu līdzību, proti, „grupas domāšanas” fenomenu. Tādējādi tā veicina vadības efektīvu uzraudzību un uzņēmumu sekmīgu pārvaldību. Tādēļ būtu svarīgi uzlabot pārredzamību attiecībā uz uzņēmumu ieviestajiem daudzveidības politikas virzieniem. Tas tirgū nodrošinātu informāciju par korporatīvās pārvaldības praksi, tādējādi piemērojot tiešu spiedienu uzņemumiem nodrošināt lielāku valžu sastāva daudzveidību. (16) Pienākums atklāt daudzveidības politikas virzienus attiecībā uz savām administratīvajām, vadības un uzraudzības struktūrām saistībā ar tādiem aspektiem kā vecums, dzimums, ģeogrāfiskā daudzveidība, izglītība un profesionālā pieredze, būtu jāpiemēro tikai lieliem, biržas sarakstā iekļautiem uzņēmumiem. Tādēļ šo pienākumu nevajadzētu attiecināt uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, ko var atbrīvot no konkrētiem grāmatvedības pienākumiem saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 27. pantu. Daudzveidības politikas atklāšanai vajadzētu būt daļai no korporatīvās vadības paziņojuma, kā noteikts Direktīvas 78/660/EEK 46.a pantā. Uzņēmumiem, kam šādas daudzveidības politikas nav, nevajadzētu likt to ieviest, bet gan saprotami paskaidrot, kādēļ tādas politikas nav. (17) Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, palielināt Savienības uzņēmumu atklātās informācijas būtiskumu, konsekvenci un salīdzināmību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās direktīvas nozīmīguma dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai. (18) Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, īpaši tie, kas noteikti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, tostarp brīvība veikt uzņēmējdarbību, privātās dzīves neaizskaramība un personas datu aizsardzība. Šī direktīva jāīsteno saskaņā ar šīm tiesībām un principiem. (19) Tādēļ Direktīva 78/660/EEK un Direktīva 83/349/EEK būtu attiecīgi jāgroza, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Grozījumi Direktīvā 78/660/EEK Direktīvu 78/660/EEK groza šādi: (1) direktīvas 46. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. a) Gada ziņojumā iekļauj uzņēmuma darbības attīstības un veiktspējas un stāvokļa atklātu apskatu kopā ar uzņēmumu galveno risku un nenoteiktību aprakstu. Apskatā sniedz līdzsvarotu un vispusīgu uzņēmuma darbības attīstības un veiktspējas un stāvokļa analīzi tādā veidā, kas atbilst uzņēmējdarbības apjomam un sarežģītībai. b) Uzņēmumiem, kuru darbinieku vidējais skaits finanšu gada laikā pārsniedz 500 darbiniekus un kuru bilances datumā kopējā bilance pārsniedz EUR 20 miljonus vai kuru neto apgrozījums pārsniedz EUR 40 miljonus, apskatā arī iekļauj nefinansiālu paziņojumu, kas attiecas vismaz uz vides, sociālajiem un ar darbiniekiem saistītiem jautājumiem, cilvēktiesību ievērošanu, pretkorupcijas un kukuļošanas aspektiem, tostarp: i) aprakstu par uzņēmuma politiku, ko tā īsteno attiecībā uz šiem jautājumiem; ii) šo politikas virzienu rezultātus; iii) riskus, kas saistīti ar šiem jautājumiem, un to, kā uzņēmums pārvalda šos riskus. Ja uzņēmums neīsteno politikas virzienus attiecībā uz vienu vai vairākiem no šiem jautājumiem, tā sniedz skaidrojumu, kādēļ tas to nedara. Sniedzot šo informāciju, uzņēmums var pamatoties uz valsts, ES vai starptautiskiem regulējumiem, un, ja tas tā ir, tā precizē, kurus regulējumus tas ir izmantojis. c) Ciktāl tas vajadzīgs, lai gūtu priekšstatu par uzņēmuma attīstību, veiktspēju un stāvokli, analīzē iekļauj gan finansiālās, gan nefinansiālās veiktspējas svarīgākos rādītājus, kas attiecas uz konkrēto uzņēmējdarbību. d) Gada ziņojuma analīzē attiecīgos gadījumos arī ietver atsauces uz gada pārskatos iegrāmatotām summām un dod tām papildu skaidrojumus."; (b) panta 4. punktu aizstāj ar šādu: "4. Ja uzņēmums sagatavo vispusīgu ziņojumu, kas attiecas uz to pašu finanšu gadu, pamatojoties uz valsts, ES vai starptautisku regulējumu, un kas ietver 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto informāciju, uzņēmumu atbrīvo no pienākuma sagatavot nefinansiālo paziņojumu, kā noteikts 1. punkta b) apakšpunktā, ja šis ziņojums ir daļa no gada ziņojuma."; (c) pievieno šādu 5. punktu: "5. Uzņēmumu, kas ir meitasuzņēmums, atbrīvo no 1. punkta b) apakšpunktā noteiktajiem pienākumiem, ja uzņēmums un tās meitasuzņēmumi ir konsolidēti cita uzņēmuma finanšu pārskatos un gada ziņojumā un ja šis konsolidētais gada ziņojums ir sagatavots saskaņā ar Direktīvas 83/349/EEK 36. panta 1. punktu."; (2) direktīvas 46.a pantu groza šādi: (a) panta 1. punktam pievieno šādu g) apakšpunktu: "g) apraksts par uzņēmuma daudzveidības politiku attiecībā uz to administratīvajām, vadības un uzraudzības struktūrām saistībā ar tādiem aspektiem kā vecums, dzimums, ģeogrāfiskā daudzveidība, izglītība un profesionālā pieredze, par šīs daudzveidības politikas mērķiem, to, kā to īsteno, un rezultātiem pārskata periodā. Ja uzņēmumam nav šādas politikas, paziņojumā sniedz skaidru un pamatotu paskaidrojumu, kādēļ tas tā ir."; (b) pievieno šādu 4. punktu: "4. panta 1. punkta g) apakšpunktu nepiemēro uzņēmumiem 27. panta nozīmē."; (3) direktīvas 53.a pantu aizstāj ar šādu: "53.a pants Dalībvalstis šīs direktīvas 1.a, 11. un 27. pantā, 43. panta 1. punkta 7.a un 7.b apakšpunktā, 46. panta 3. punktā, 47. pantā un 51. pantā paredzētos atbrīvojumus nedara pieejamus attiecībā uz uzņēmumiem, kuru vērtspapīru tirdzniecība ir atļauta regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 14. apakšpunkta nozīmē." 2. pants Grozījumi Direktīvā 83/349/EEK Direktīvu 83/349/EEK groza šādi: (1) direktīvas 36. pantu groza šādi: (a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu: "1. Konsolidētajā gada ziņojumā iekļauj atklātu apskatu par konsolidēšanā iesaistīto uzņēmumu kā kopuma uzņēmējdarbības attīstību, veiktspēju un to stāvokli kopā ar uzņēmumu galveno risku un nenoteiktību aprakstu. Apskatā līdzsvarotā veidā analizē konsolidācijā ietverto uzņēmumu kā kopuma uzņēmējdarbības attīstību, veiktspēju un stāvokli atbilstīgi uzņēmējdarbības apjomam un sarežģītībai. Konsolidējamo uzņēmumu mātesuzņēmumiem, kuru darbinieku vidējais skaits finanšu gada laikā pārsniedz 500 darbiniekus un kuru bilances datumā kopējā bilance pārsniedz EUR 20 miljonus, vai kuru neto apgrozījums pārsniedz EUR 40 miljonus, apskatā arī iekļauj nefinansiālu paziņojumu, kas attiecas vismaz uz vides, sociālajiem un ar darbiniekiem saistītiem jautājumiem, cilvēktiesību ievērošanu, pretkorupcijas un kukuļošanas aspektiem, tostarp: – i) aprakstu par uzņēmuma politiku, ko tas īsteno attiecībā uz šiem jautājumiem; – ii) šo politikas virzienu rezultātus; – iii) riskus, kas saistīti ar šiem jautājumiem, un to, kā uzņēmums pārvalda šos riskus. Ja konsolidācijā ietvertie uzņēmumi kā kopums neīsteno politikas virzienus attiecībā uz vienu vai vairākiem no šiem jautājumiem, uzņēmums sniedz skaidrojumu, kādēļ tā to nedara. Sniedzot šo informāciju, konsolidētā gada ziņojuma pamatā var būt valsts, ES vai starptautisks regulējums, un, ja tas tā ir, tiek precizēts, kurš regulējums ir izmantots. Ciktāl tas vajadzīgs, lai gūtu priekšstatu par šādu attīstību, veiktspēju un stāvokli, analīzē iekļauj gan finansiālās, gan nefinansiālās veiktspējas svarīgākos rādītājus, kas attiecas uz konkrēto uzņēmējdarbību. Konsolidētajā gada ziņojumā, sniedzot šādu analīzi, attiecīgā gadījumā paredz atsauces uz konsolidētajā pārskatā iegrāmatotām summām un dod tām papildu skaidrojumus."; (b) pievieno šādu 4. un 5. punktu: "4. Ja mātesuzņēmums sagatavo vispusīgu ziņojumu, kas attiecas uz to pašu finanšu gadu un visu konsolidēto koncernu, pamatojoties uz valsts, ES vai starptautisku regulējumu un ietverot informāciju, kura paredzēta 1. punkta trešajā daļā, mātesuzņēmumu atbrīvo no pienākuma sagatavot nefinansiālo paziņojumu, kā noteikts 1. punkta trešajā daļā, ja šis vispusīgais ziņojums ir daļa no konsolidētā gada ziņojuma. 5. Mātesuzņēmumu, kas ir arī meitasuzņēmums, atbrīvo no šā panta 1. punkta trešajā daļā noteiktajiem pienākumiem, ja atbrīvotais uzņēmums un tā meitasuzņēmumi ir konsolidēti cita uzņēmuma finanšu pārskatos un gada ziņojumā un ja šis konsolidētais gada ziņojums ir sagatavots saskaņā ar 1. punkta trešo daļu." 3. pants Transponēšana 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz […][15]. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus. Dalībvalstis var paredzēt, ka pirmajā daļā minētos noteikumus pirmoreiz piemēro uzņēmumiem, kurus reglamentē kādas dalībvalsts tiesību akti un kuru pārvedamo vērtspapīru tirdzniecība ir atļauta jebkuras dalībvalsts regulētā tirgū 4. panta 1. punkta 14. apakšpunkta nozīmē Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/39 (2004. gada 21. aprīlis), kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem, – attiecībā uz finanšu gadu, kas sākas 201_. gada 1. janvārī[16]; un uz visiem pārējiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas 1. un 2. pants – attiecībā uz finanšu gadu, kas sākas 201_. gada 1. janvārī[17]. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 4. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 5. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Strasbūrā, Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā – priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtā direktīva, kas attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (78/660/EEK), un Padomes 1983. gada 13. jūnija Septītā direktīva, kas attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem (83/349/EEK). [2] „Akts par vienoto tirgu. Divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos”, COM (2011) 206, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0206:FIN:LV:PDF, 15. lpp. [3] COM(2011) 681 galīgā redakcija, 2011. gada 25. oktobris. [4] Ziņojums par korporatīvo sociālo atbildību – atbildīga un pārredzama uzņēmējdarbības prakse un noturīga izaugsme (2012/2098 (INI)); Juridiskā komiteja. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0017+0+DOC+PDF+V0//EN&language=EN. [5] Ziņojums par korporatīvo sociālo atbildību – sabiedrības interešu veicināšana un ceļš uz ilgtspējīgu un iekļaujošu atlabšanu (2012/2097 (INI)); Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0023+0+DOC+PDF+V0//EN&language=EN. [6] Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par dzimumu līdzsvara uzlabošanu biržā kotēto uzņēmumu direktoru bez izpildpilnvarām vidū un saistītiem pasākumiem, COM(2012) 614 final. [7] OV C .., .., ..lpp. [8] OV C .., .., ..lpp. [9] COM(2011) 206 galīgā redakcija, 2011. gada 13. aprīlis. [10] COM(2011) 681 galīgā redakcija, 2011. gada 25. oktobris. [11] Ziņojums par korporatīvo sociālo atbildību – atbildīga un pārredzama uzņēmējdarbības prakse un noturīga izaugsme (2012/2098 (INI)); Juridiskā komiteja. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0017+0+DOC+PDF+V0//EN&language=EN. [12] Ziņojums par korporatīvo sociālo atbildību – sabiedrības interešu veicināšana un ceļš uz ilgtspējīgu un iekļaujošu atlabšanu (2012/2097 (INI)); Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0023+0+DOC+PDF+V0//EN&language=EN. [13] ANO Rio+20 konferences galīgā deklarācija „Nākotne, kādu vēlamies”, A/CONF.216/L.1. [14] COM(2011) 571 galīgā redakcija, 2011. gada 20. septembris. [15] Divus gadus pēc stāšanās spēkā. [16] Pirmais gads pēc transponēšanas termiņa. [17] Otrais gads pēc transponēšanas termiņa.