PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Jordānijas ekonomiku pēdējo gadu laikā ir ievērojami ietekmējuši reģionālie nemieri, jo īpaši kaimiņvalstīs Irākā un Sīrijā. Šie reģionālie nemieri ir izpaudušies spēcīgā ārējo ieņēmumu kritumā un radījuši spiedienu uz publiskā sektora finansēm. Mazāki ieņēmumi no tūrisma un niecīgākas ārvalstu tiešo ieguldījumu (ĀTI) plūsmas, 8 gadus bloķēti tirdzniecības ceļi un atkārtotie Ēģiptes dabasgāzes piegādes pārtraukumi, kuru rezultātā Jordānija bija spiesta aizstāt no Ēģiptes importēto gāzi ar dārgāku degvielu elektroenerģijas ražošanai, bremzēja izaugsmi un radīja spiedienu uz Jordānijas ārējo saldo un fiskālo stāvokli.

Sīrijas konflikts ir ietekmējis Jordāniju, izraisot ne tikai pārtraukumu tirdzniecībā ar Sīriju un caur to, bet arī aptuveni 1,3 miljonu Sīrijas bēgļu pieplūdumu (saskaņā ar Jordānijas iestāžu aplēsēm), no kuriem 660 330 tikuši reģistrēti Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos birojā – UNHCR (2019. gada 4. augusta dati). Šis lielais Sīrijas bēgļu pieplūdums Jordānijā ir palielinājis spiedienu uz Jordānijas fiskālo stāvokli, sabiedriskajiem pakalpojumiem un infrastruktūru.

Kopumā adekvātā politiskā reakcija un liela mēroga starptautiskais atbalsts palīdzēja valstij saglabāt makroekonomisko stabilitāti un novērst ekonomikas lejupslīdi. Tomēr Jordānijas ekonomika joprojām ir neaizsargāta pret ārējiem satricinājumiem. Reālā izaugsme 2018. gadā samazinājās līdz 1,9 %, kas ir zemākais rādītājs kopš 1996. gada. 2019. gada sākumā bezdarba līmenis strauji pieauga līdz 19 %, savukārt ārvalstu tiešie ieguldījumi strauji samazinājās. Neraugoties uz visiem centieniem, fiskālā konsolidācija nesasniedza sākotnēji plānoto tempu, jo izaugsme un līdz ar to arī nodokļu ieņēmumi bija zemāki, nekā gaidīts, un elektroenerģijas uzņēmumam radās zaudējumi izmaksām neatbilstošu tarifu rezultātā. Valsts parāds gandrīz nav samazinājies, un Jordānija joprojām ir atkarīga no ārvalstu palīdzības. Faktiski Jordānijai joprojām ir ievērojamas ārējā finansējuma vajadzības, tostarp maksājumu saistības saistībā ar eiroobligācijām un citiem ārējiem tirgus aizņēmumiem, kuru termiņš ir laikposmā no 2020. līdz 2022. gadam. Šādā situācijā joprojām svarīgs ir Jordānijas starptautisko partneru nepārtraukts atbalsts.

2016. gada augustā Jordānija un Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) vienojās par paplašinātu trīs gadu finansēšanas mehānismu 723 miljonu USD apmērā (150 % no kvotas), kura termiņš nesen tika pagarināts līdz 2020. gada martam. Šī programma sekoja pēc rezerves vienošanās 2 miljardu USD apmērā (800 % no kvotas), kuru panāca 2012. gada augustā un kuras īstenošana tika pabeigta 2015. gada augustā. SVF programmas papildināja divas makrofinansiālās palīdzības (MFP) programmas: MFP-I, ko likumdevēji pieņēma 2013. gada decembrī un kas tika pabeigta 2015. gada oktobrī, – aizdevumi 180 miljonu EUR apmērā; un MFP-II, ko likumdevēji pieņēma 2016. gada decembrī un kas tika pabeigta 2019. gada jūlijā – aizdevumi 200 miljonu EUR apmērā.

MFP programmas bija daļa no plašākiem ES un citu starptautisko līdzekļu devēju centieniem, par kuriem vienojās 2016. gada februārī Londonā notikušajā konferencē “Atbalsts Sīrijai un reģionam”, lai palīdzētu Jordānijai un citām reģiona valstīm mazināt ekonomisko un sociālo ietekmi, ko rada reģionālie konflikti un lielais Sīrijas bēgļu skaits. Starptautiskās saistības attiecībā uz Jordāniju tika apstiprinātas vairākas reizes, jo īpaši 2017. gada aprīlī Briselē notikušajā konferencē “Atbalsts Sīrijas nākotnei”, 2017. gada jūlijā ES un Jordānijas Asociācijas padomē un 2018. gada aprīlī notikušajā otrajā Briseles konferencē “Atbalsts Sīrijas nākotnei”. 2019. gada februārī notikušajā “Londonas ierosmes” konferencē un 2019. gada martā notikušajā trešajā Briseles konferencē starptautiskie un reģionālie līdzekļu devēji, tostarp ES, atkārtoti apstiprināja savus nodomus atbalstīt Jordānijas centienus, kas vērsti uz makroekonomiskās stabilitātes saglabāšanu un izaugsmes izredžu palielināšanu.

Jordānija 2019. gada 11. jūlijā nosūtīja Eiropas Komisijai oficiālu pieprasījumu, lai ES piešķirtu papildu makrofinansiālo palīdzību 500 miljonu EUR apmērā trīs maksājumos, kā tika paredzēts Luksemburgā 2019. gada 26. jūnijā notikušās ES un Jordānijas Asociācijas padomes laikā. Šī palīdzība palīdzētu segt valsts ārējā finansējuma vajadzības un īstenot reformas.

Ņemot vērā šo lūgumu un ekonomisko situāciju Jordānijā, jo īpaši papildu vajadzības pēc ārējā finansējuma, Eiropas Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu sniegt turpmāku makrofinansiālo palīdzību (MFP) Jordānijai, pamatojoties uz LESD 212. pantu, par summu līdz 500 miljoniem EUR, kas sniedzama kā vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumi trīs maksājumos.

Ierosinātās MFP mērķis ir palīdzēt Jordānijai segt daļu no papildu ārējā finansējuma vajadzībām 2020. un 2021. gadam, lai mazinātu ekonomikas īstermiņa maksājumu bilances problēmas un fiskālo neaizsargātību, kā arī veicinātu parāda atmaksājamību. Turklāt ES palīdzība radītu stimulu pastiprināt Jordānijas centienus veikt reformas, vienojoties ar Jordānijas iestādēm par saprašanās memorandu, kurā būtu ietverta atbilstoša pasākumu pakete ar mērķi atbalstīt ekonomikas korekcijas un strukturālas reformas. Šie politikas nosacījumi būtu saskaņā ar reformu saistībām, ko Jordānija ir uzņēmusies atbilstīgi ES un Jordānijas partnerības prioritātēm un saistībā ar citiem ES atbalsta instrumentiem, kā arī ar korekciju programmām, par kurām tika panākta vienošanās ar SVF un Pasaules Banku, un piecu gadu reformu un izaugsmes matricu, ar kuru iepazīstināja konferencē “Londonas ierosme” 2019. gada februārī.

Kā sīkāk izklāstīts šim priekšlikumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā un cita starpā pamatojoties uz politiskās situācijas novērtējumu, ko Komisija veikusi kopīgi ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD), Komisija uzskata, ka ārējā finansējuma deficīta pastāvēšana Jordānijā un fakts, ka valsts sadarbojas ar SVF saskaņā ar maksājumu programmu, attaisno MFP darbību no ekonomiskā viedokļa un ka ir izpildīti politiskie priekšnosacījumi ierosinātajai MFP darbībai.

Vispārīgais konteksts

Jordānijas ekonomiku īpaši smagi skāra konflikts Sīrijā, kas sākās 2011. gadā. Pēc spēcīga pieauguma perioda 2001.–2010. gada laikposmā, kurā vidējais Jordānijas IKP pieauguma rādītājs bija 6,2 %, 2011.–2018. gadā tas samazinājās līdz vidēji 2,4 %. Vienlaikus atspoguļojot Jordānijas ieilgušās makroekonomiskās un strukturālās nepilnības, ekonomikas attīstība tempa kritumu lielā mērā ietekmēja vairāki ārēji satricinājumi, tostarp ļoti svarīgu eksporta maršrutu un tirgu darbības traucējumi, ko izraisījuši ieilguši reģionālie konflikti, straujais ĀTI samazinājums, lielais uzņemto Sīrijas bēgļu skaits (saskaņā ar Jordānijas iestāžu aplēsēm 1,3 miljoni, no kuriem 660 330 ir reģistrēti UNHCR) un pieaugošās naftas cenas un aizņēmumu izmaksas, kas atspoguļo FED likmju pieaugumu.

Ekonomiskās aktivitātes pavājināšanās turpinājās 2018. gadā, jo reālā IKP pieaugums 2018. gadā samazinājās līdz 1,9 % (2,1 % 2017. gadā), nokrītot līdz zemākajam pieauguma tempam kopš 1996. gada. Pozitīvi bija tas, ka nedaudz uzlabojās tūristu plūsma un eksports, un 2018. gadā atkal tika atvērtas divas robežšķērsošanas vietas ar Irāku un Sīriju. 2018. gada ceturtajā ceturksnī atsākās arī lētās gāzes imports no Ēģiptes. Tomēr šīm norisēm vēl jāizpaužas izaugsmes rādītājos — salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu tempu 2019. gada pirmajā ceturksnī reālais IKP palielinājās par 2 %, proti, būtībā tas nav mainījies.

Ņemot vērā iepriekš minēto, bezdarba līmenis 2019. gada pirmajā ceturksnī pieauga līdz 19 % (18,4 % iepriekšējā gadā), iezīmējot būtisku augšupejošu tendenci kopš 2014. gada, kad tas bija 12,9 %. Jauniešu bezdarba līmenis (38,5 %) un sieviešu bezdarba līmenis (28,9 %) joprojām ir augsts salīdzinājumā ar vīriešu bezdarba līmeni (16,4 %).

Inflācija 2018. gadā pieauga līdz 4,5 % (3,3 % 2017. gada beigās), atspoguļojot naftas cenu pieaugumu lielā 2018. gada daļā, kā arī janvārī ieviesto vispārējā tirdzniecības nodokļa pieaugumu dažādiem pamatproduktiem. Tomēr 2019. gada pirmajos četros mēnešos inflācija samazinājās līdz 0,6 %, jo nodokļu pieauguma ietekme samazinājās. Jordānijas Centrālā banka no 2017. gada februāra līdz 2018. gada decembrim septiņos posmos palielināja diskonta likmi — no 3,75 % līdz 5,75 %. Tas lielā mērā atspoguļo FED likmju kāpumu, ņemot vērā Jordānijas dināra piesaisti ASV dolāram. Stingrākas monetārās politikas cikls sakrita ar pakāpenisku, bet vēl mērenu inflācijas pieaugumu, kā minēts iepriekš. 2019. gada jūnijā diskonta likme palika nemainīga (5,75 %), jo samazinājās inflācija un ārvalstu valūtas spiediens, kas saglabājās 2018. gadā. Tomēr, ņemot vērā SVF programmas otro pārskatīšanu, iestādes pauda gatavību vajadzības gadījumā īstenot stingrāku monetāro politiku, lai nodrošinātu, ka tiek sasniegti rezerves mērķi.

Jordānija pēdējos gados ir guvusi ievērojamus panākumus, konsolidējot publiskās finanses, taču, ņemot vērā vājās izaugsmes profilu un progresa trūkumu saistībā ar publisko elektroenerģijas un ūdensapgādes pakalpojumu sniedzēju zaudējumu novēršanu, šo progresu 2018. gadā nevarēja saglabāt. Vispārējais fiskālais deficīts (ieskaitot dotācijas) 2018. gadā palielinājās līdz 3,3 % no IKP (2,2 % no IKP 2017. gadā). Apvienotais publiskā sektora deficīts — fiskāls rādītājs, kurā ņemti vērā NEPCO (publiskais elektroenerģijas pakalpojumu sniedzējs) un WAJ (Jordānijas ūdensapgādes iestāde) rezultāti — 2018. gadā pieauga līdz 4,3 % no IKP (2,9 % no IKP 2017. gadā), atspoguļojot naftas cenu pieaugumu apvienojumā ar to, ka elektroenerģijas un ūdensapgādes nozarēs nebija ieviesti izmaksas sedzoši tarifi, veicinot pārmērīgu patēriņu. Attiecībā uz 2019. gadu SVF programmā paredzēts samazināt fiskālo un apvienoto publiskā sektora deficītu attiecīgi līdz 2,3 % un 2,6 %. 2019. gada pirmajos četros mēnešos fiskālais deficīts samazinājās līdz 3 % no IKP (3,8 % no IKP iepriekšējā gadā). Tomēr nodokļu ieņēmumi, salīdzinot ar iepriekšējo gadu, samazinājās par 1,4 %, radot bažas par budžeta izpildi līdz 2019. gada beigām.

2019. gada marta beigās kopējais valsts bruto parāds bija 94,4 % no IKP — praktiski nemainīgs kopš 2018. gada beigām. Ārējais valsts parāds bija 39,4 % no IKP; no tā 72 % bija denominēti ASV dolāros, kam ir piesaistīts Jordānijas dinārs. Lai gan valsts parāda augstais līmenis ir neaizsargātības cēlonis, SVF uzskata, ka valsts parāds ir ilgtspējīgs, ar nosacījumu, ka valsts turpina īstenot fiskālās korekcijas un izaugsmi veicinošas reformas un ka starptautiskā un reģionālā līdzekļu devēju kopiena turpina sniegt būtisku atbalstu Jordānijai, jo īpaši dotāciju un koncesiju finansējuma veidā.