Komisijas ziņojums Padomei kurā novērtē progresu, par ko Itālija paziņojusi Komisijai un Padomei un kas panākts, no piena ražotājiem atgūstot maksājamo papildnodevu par laikposmiem no 1995./96. līdz 2001./02. gadam (atbilstīgi Padomes Lēmuma 2003/530/EK 3. pantam) /* COM/2009/0137 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 26.3.2009 COM(2009) 137 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI kurā novērtē progresu, par ko Itālija paziņojusi Komisijai un Padomei un kas panākts, no piena ražotājiem atgūstot maksājamo papildnodevu par laikposmiem no 1995./96. līdz 2001./02. gadam (atbilstīgi Padomes Lēmuma 2003/530/EK 3. pantam) KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEI kurā novērtē progresu, par ko Itālija paziņojusi Komisijai un Padomei un kas panākts, no piena ražotājiem atgūstot maksājamo papildnodevu par laikposmiem no 1995./96. līdz 2001./02. gadam (atbilstīgi Padomes Lēmuma 2003/530/EK 3. pantam) Šo novērtējuma ziņojumu Komisija ir sagatavojusi atbilstīgi 3. pantam Padomes 2003. gada 16. jūlija Lēmumā 2003/530/EK par tā atbalsta saderību ar kopējo tirgu, ko Itālijas Republika gatavojas piešķirt piena ražotājiem. Saskaņā ar minētā lēmuma 1. pantu atbalsts, ko Itālijas Republika piešķīrusi, pati samaksājot Kopienai summu, kura tai pienākas no piena ražotājiem kā laikposmā no 1995./96. līdz 2001./02. gadam uzliktā papildnodeva par pienu, un atļaujot šiem ražotājiem vairāku gadu gaitā nomaksāt parādu atlikta maksājuma veidā bez procentu piemērošanas, izņēmuma kārtā ir uzskatāms par saderīgu ar kopējo tirgu, ja: - ražotāji parādu atmaksā pilnībā, katru gadu veicot vienādus maksājumus, - atmaksas periods, kas sākas 2004. gada 1. janvārī, nepārsniedz 14 gadus. Saskaņā ar minētā lēmuma 2. pantu atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka Itālija paziņo ELVGF papildnodevas kopējo summu par attiecīgajiem laikposmiem un nenomaksāto parādu trīs vienādu gada maksājumu veidā atskaita no ELVGF finansētajiem izdevumiem attiecīgi par 2003. gada novembri, 2004. gada novembri un 2005. gada novembri. Itālija 2003. gada 26. augusta vēstulē pienācīgi paziņoja papildnodevas kopējo summu par attiecīgajiem laikposmiem. Atlikušais nesamaksātais parāds tika pienācīgi atskaitīts no ELVGF finansētajiem izdevumiem par 2003., 2004. un 2005. gada novembri. Lēmuma 3. pantā noteikts, ka Itālijas kompetentās iestādes ik gadu Padomei un Komisijai ziņo par progresu, kas panākts, no ražotājiem atgūstot laikposmā no 1995./96. līdz 2001./02. gadam uzliktās papildnodevas summu. Saskaņā ar šo noteikumu Itālijas iestādes ar AGEA 2008. gada 3. oktobra vēstuli iesniedza Komisijai ceturto ziņojumu par 2007. gada daļas maksājumu. Vēlāk Itālijas iestādes savu ziņojumu aktualizēja, un tā rezultātā mainījās vairāki šā ziņojuma elementi. Nodevas maksāšana saskaņā ar maksājumu grafiku No 23 460 ražotājiem, kuri kopā patlaban ir parādā nodevu par 7 laikposmiem, uz ko attiecas Padomes lēmums, bet kuri pirms galīgā sprieduma pasludināšanas ir saņēmuši valsts tiesu rīkojumu par maksājuma apturēšanu, aptuveni 15 355 ražotāji izvēlējās maksāt saskaņā ar maksājumu grafiku. Ja ražotājs izvēlas maksāt saskaņā ar maksājumu grafiku, viņam jāizbeidz uzsāktā tiesvedība. Turklāt, ja kaut viens gada maksājums netiek veikts, ražotājiem tiek liegta iespēja turpināt maksāt saskaņā ar grafiku, un no viņiem tiek piedzīta visa piekritīgā summa ar uzkrātajiem procentiem. 15 355 līdzdalīgie ražotāji 2004. gadā pirms pirmā maksājuma veikšanas bija parādā aptuveni 345 miljonus euro, kas atbilst apmēram vienai trešdaļai no ražotāju nesamaksāto nodevu kopējās summas. Tāpēc šķiet, ka lielākā daļa ražotāju, kuri piegādes bija pārsnieguši mazākā apjomā, izvēlējās maksāt saskaņā ar grafiku. Turpretim ražotāji, kuru individuālie piegādes pārsniegumi bija lielāki (aptuveni 8000 ražotāju, no kuriem pieprasīti 680 miljoni euro, kas atbilst nesamaksātajai nodevai par septiņiem laikposmiem), izvēlējās turpināt tiesvedību Itālijas tiesās. Tomēr jāpiemin, ka Itālijas iestādes 2007. gadā ir saņēmušas 150 jaunus pieteikumus maksāšanai pa daļām, kas atbilst apmēram 3 miljoniem euro. Līdz 2007. gada 31. decembrim 12 426 ražotājiem bija jāveic ceturtais maksājums, kura kopējā summa bija EUR 25 074 413,99. Itālijas iestāžu veiktās pārbaudes liecina, ka 12 183 ražotāji 2007. gadā kopumā ir samaksājuši EUR 25 006 160,19. Tas nozīmē, ka 98 % ražotāju, veicot ceturto maksājumu, ir laikus samaksājuši 99,7 % nodevas summas. Iepriekš, proti, veicot pirmo, otro un trešo maksājumu, laikus tika samaksāti attiecīgi 99,6 %, 97,9 % un 99,5 % piekritīgās summas. Tāpēc kopējā nodevas summa, kas iekasēta pirmajos četros maksājumos, ir nepilni 103 miljoni euro (99,2 % kopējās piekritīgās summas). Lai gan minētie skaitļi nepārprotami liecina par līdzdalīgo ražotāju centieniem izpildīt saistības, Komisija uzskata, ka pēcpārbaudes, kas veiktas gadījumos, kad maksājums nav reģistrēts noteiktajā termiņā, ir galvenais rādītājs tam, cik lielā mērā iestādes ir apņēmušās nodrošināt maksājumu grafika nosacījumu pareizu ievērošanu un gādāt par piekritīgās nodevas pilnīgu iekasēšanu. Ceturtā maksājuma laikposmā 63 ražotāji vēl joprojām nebija veikuši maksājumus, kas 2007. gada beigās veidoja attiecīgi EUR 68 253,80. Kā liecina no Itālijas iestādēm saņemtā informācija, centrālās iestādes par visiem šiem gadījumiem ir paziņojušas attiecīgajām reģionālajām iestādēm, lai panāktu visas piekritīgās summas samaksu (ar procentiem). Tomēr Komisija šajā sakarībā norāda, ka, tāpat kā pagājušajā gadā, arī ceturtajā Itālijas ziņojumā nav nekādu ziņu par nodevas summām, kas faktiski iekasētas pēc Itālijas iestāžu veiktajām kontrolēm un izpildes pasākumiem. Savukārt papildu informācija, kas saņemta no Itālijas iestādēm 2008. gada decembrī, liecina, ka EUR 1 204 511,18 (t. i., 15 % no kopējās nesamaksātās summas) līdz šim ir iekasēti no ražotājiem, kuri nebija laikus samaksājuši attiecīgo daļu kādā no pirmajiem četriem maksājumu laikposmiem. Tāpēc šiem ražotājiem bija jāsamaksā viss nenomaksātais parāds kopā ar uzkrātajiem procentiem, un viņiem tika liegta iespēja turpināt maksāt saskaņā ar maksājumu grafiku 14 gadiem. Tas nozīmē, ka EUR 6 878 274,31 (t. i., 85 % no kopējās nesamaksātās summas) vēl joprojām ir jāiekasē no ražotājiem, kuriem kavēta maksājuma dēļ ir liegta iespēja turpināt maksāt saskaņā ar grafiku. Par laikposmiem no 1995./96. līdz 2001./02. gadam maksājamā nodeva, uz ko neattiecas maksājumu grafiks un kas joprojām tiek apstrīdēta Itālijas tiesās Jau pieminēts, ka iespēja maksāt saskaņā ar maksājumu grafiku tiek izmantota samērā maz, ja ņem vērā tajā ietverto nodevas summu. Tā kā Itālijas tiesas līdz galīgā sprieduma pasludināšanai ir apturējušas maksājumu rīkojumus, tad nav iespējams tūlīt iekasēt summu no aptuveni 8000 ražotāju, no kuriem ir pieprasīta nodeva 680 miljonu euro apjomā, bet kuri ir izvēlējušies turpināt tiesvedību. Novērtējuma ziņojumos, ko Komisija iesniedza Padomei 2006. un 2007. gadā, bija izteikts viedoklis, ka nākamajos Itālijas sagatavotajos gada ziņojumos īpaša uzmanība būtu jāpievērš tiesvedībai, kas uzsākta saistībā ar attiecīgajiem septiņiem laikposmiem, un jāsniedz sīkākas ziņas, apstiprinot to ražotāju maksājumus, kuru tiesvedība nav bijusi veiksmīga. Šādas informācijas trūkuma dēļ Komisija līdz šim nevarēja pienācīgi izvērtēt panākumus, kas gūti, iekasējot maksājumu grafikā neietverto nodevas daļu. Atsaucoties uz šo pieprasījumu, Itālijas ziņojumā ir sniegts saraksts ar apstrīdētajām nodevas summām, kuras saistītas ar attiecīgajiem septiņiem laikposmiem un attiecībā uz kurām Itālijas tiesas 2005. un 2006. gadā ir spriedušas par labu administrācijai, un kuras kopā veido EUR 1 533 584,36, no kā acīmredzot tikai EUR 346 833,70 samaksa reģistrēta līdz ziņojuma sagatavošanas dienai. Komisija pieprasīja vairāk informācijas par šo jautājumu un 2008. gada decembrī saņēma papildu informāciju, kas attiecās arī uz 2007. un 2008. gadā pasludinātajiem tiesas spriedumiem. Šī jaunākā informācija liecina, ka 2005.–2008. gadā spriedums par labu administrācijai ir pasludināts attiecībā uz nodevu kopējo summu EUR 4 108 523,39 (t. i., 0,6 % no kopējās nesamaksātās summas), ieskaitot iepriekš minētos EUR 1 533 584,36. Tomēr šķiet, ka 2008. gada decembrī Itālijas iestādes bija iekasējušas vien EUR 314 960,15 (t. i., 7,7 % no summas, kas atzīta par piekritīgu administrācijai). Turklāt no Itālijas iestāžu sniegtajiem papildu skaidrojumiem izriet, ka iepriekš minētā nodevu summa, kas atzīta par piekritīgu administrācijai, ietver arī gadījumus, kuros iespējama apelācija. Tas daļēji izskaidro to, kāpēc iekasētās summas ir diezgan mazas. Komisija uzskata, ka turpmākajos Itālijas sagatavotajos gada ziņojumos būtu jānorāda nodevu summa, par kuras piekritību administrācijai ir pasludināts galīgais spriedums, lai varētu gūt skaidrāku priekšstatu par šajā jomā panākto progresu. Pēc Komisijas domām, būtu lietderīgi saņemt arī datus par tiem gadījumiem (ja tādi ir), kad piena ražotāji ir apstrīdējuši nodevas un uzvarējuši prāvu Itālijas tiesās. Komisija ir ievērojusi, ka maksājumu grafikā neietvertā nodevas daļa tiek iekasēta ļoti lēnām. Tas saistīts gan ar tiesas prāvu ilgumu (no 680 miljoniem euro nolēmums līdz šim pasludināts tikai par nepilniem 4 miljoniem euro), gan arī ar to summu ieilgušo atgūšanu, attiecībā uz kurām tiesvedība ir izbeigta (tikai nepilni 300 000 euro no 4 miljoniem euro). Runājot pirmām kārtām par 2005. un 2006. gadā pasludinātajiem spriedumiem, neizskaidrojams šķiet fakts, ka lielākā daļa no apstiprinātā parāda 2008. gada decembrī vēl joprojām nebija atgūta. Secinājums Komisija uzskata, ka progress, ko Itālijas iestādes panākušas, atgūstot piekritīgo summu no ražotājiem, kuri izvēlējušies maksāt saskaņā ar maksājumu grafiku, ko Padome 2003. gadā apstiprināja attiecībā uz laikposmiem no 1995./96. līdz 2001./02. gadam, liecina par pienācīgu pārvaldību. Tomēr Komisija vēlas uzsvērt, ka ziņojumā norādītās summas, kas faktiski iekasētas no tiem nedaudzajiem līdzdalīgajiem ražotājiem, kuri nav veikuši maksājumus un kuriem tāpēc liegta iespēja maksāt saskaņā ar maksājumu grafiku, liecina, ka jāuzlabo attiecīgās nodevas iekasēšanā ieguldītie centieni vai panāktais progress. Komisija izsaka nožēlu par lēno tempu, kādā tiek iekasētas maksājumu grafikā neietvertās nodevas summas, attiecībā uz kurām uzsākta tiesvedība Itālijas tiesās, un uzskata, ka nodevu atgūšana nenorit apmierinoši.