ii) datu aizsardzības principi un aizsardzības pasākumi

Turpmāk minētajos pantos runa ir par svarīgiem principiem, kas attiecas uz personas datu apstrādi, kā arī par svarīgiem aizsardzības pasākumiem un ierobežojumiem.

i) nolūka un izmantošanas ierobežojumi (6. pants)

Atbilstoši ES Pamattiesību hartai un ES acquis 6. pantā ir noteikts, ka nolūka ierobežošanas principu piemēro ikvienam personas datu pārsūtīšanas gadījumam, uz kuru attiecas jumta nolīgums, gan tad, ja pārsūtīšana notiek saistībā ar konkrētām lietām, gan tad, ja ASV un ES vai tās dalībvalstis noslēdz nolīgumu, kas pieļauj personas datu pārsūtīšanu lielā apjomā. Apstrāde (kas ietver pārsūtīšanu) var notikt vienīgi tieši formulētā un likumīgi pamatotā nolūkā jumta nolīguma piemērošanas jomā, t. i., saistībā ar noziedzīgu nodarījumu, tostarp terorisma, novēršanu, izmeklēšanu un atklāšanu un saukšanu pie kriminālatbildības par tiem.

Turklāt tas, ka personas informācijas tālāku apstrādi veic cita (tiesībaizsardzības, regulēšanas vai administratīvā) iestāde, kas nav puses sākotnējā saņēmējiestāde, ir atļauts ar nosacījumu, ka tas nav neatbilstīgs nolūkam, kurā tie sākotnēji tika pārsūtīti un ka šāda cita iestāde ievēro visus pārējos jumta nolīguma noteikumus.

Pārsūtošā kompetentā iestāde konkrētos gadījumos var noteikt arī papildu nosacījumus (piemēram, attiecībā uz datu izmantošanu).

Visbeidzot, personas informāciju apstrādā vienīgi tad, ja tā “ir tieši saistīta un nav nedz pārmērīga, nedz pārāk vispārīga attiecībā pret šādas apstrādes nolūku”.

6. pants ir viens no nolīguma pamatnoteikumiem: ar to tiek nodrošināta aizsardzības pasākumu piemērošana visam konkrētās datu kopas “dzīves ciklam” – no sākotnējās datu pārsūtīšanas no ES līdz apstrādei, ko veic ASV kompetentā iestāde, un otrādi, kā arī to eventuālai izpaušanai citai ASV iestādei vai tās veiktai apstrādei, vai – ja dati no ASV tiek pārsūtīti ES vai tās dalībvalsts kompetentajai iestādei (iestādēm) – tās eventuālo vēlāko izpaušanu citai ES vai dalībvalsts iestādei vai tās veikto apstrādi.

ii) tālākpārsūtīšana (7. pants)

Tālākpārsūtīšanas ierobežojumi, kas minēti 7. pantā, nozīmē arī to, ka gadījumā, kad ASV iestāde plāno datus, kurus tā saņēmusi no ES vai tās dalībvalsts, pārsūtīt tālāk trešai valstij vai starptautiskajai organizācijai, kurai nolīgums nav saistošs, tai vispirms būs jāsaņem piekrišana no ES tiesībaizsardzības iestādes, kas datus sākotnēji pārsūtīja uz Amerikas Savienotajām Valstīm. Šis noteikums tāpat ir piemērojams arī tad, ja ES vai tās dalībvalsts iestāde plāno datus, kurus tā saņēmusi no ASV, pārsūtīt tālāk trešai valstij vai starptautiskajai organizācijai.

Lemjot par savu piekrišanu, sākotnējai pārsūtošajai iestādei būs pienācīgi jāņem vērā visi nozīmīgie faktori, tostarp nolūks, kādā dati sākotnēji tika pārsūtīti, un tas, vai trešā valsts vai starptautiskā organizācija nodrošina atbilstoša līmeņa aizsardzību attiecībā uz personas informāciju. Tā šādu pārsūtīšanu var arī pakļaut konkrētiem nosacījumiem.

Turklāt attiecībā uz pantiem par nolūka ierobežošanu (sk. iepriekš 6. pantu), glabāšanas termiņiem (sk. 12. pantu) un sensitīviem datiem (sk. 13. pantu) šajā pantā ir nepārprotami ņemts vērā, ka īpaši sensitīvs ir jautājums par tādu datu pārsūtīšanu lielā apjomā, kuri attiecas uz personām, kas netiek turētas aizdomās (piem., PDR dati par katru pasažieri, kas dodas lidojumā, neatkarīgi no konkrētām aizdomām), paredzot, ka personas informācijas, izņemot to, kas attiecas uz konkrētiem gadījumiem, tālākpārsūtīšana var notikt vienīgi konkrētos nolīgumā minētos apstākļos, kuri ir pienācīgs pamatojums tālākpārsūtīšanai.

Šajā pantā ir aplūkota arī īpašā situācija saistībā ar tālākpārsūtīšanu uz citu ES dalībvalsti (piemēram, ja Francijas policija izpauž Vācijas policijai informāciju, kas saņemta no ASV FIB) (4. punktā), paredzot, ka, ja saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem šādai pārsūtīšanai ir vajadzīga iepriekšēja piekrišana, iestāde, kas informāciju sākotnēji pārsūtīja (piem., ASV FIB), nevarēs atteikt atļauju vai piemērot nosacījumus, pamatojumā atsaucoties uz datu aizsardzību (jo visām iesaistītajām iestādēm jumta nolīgums ir juridiski saistošs).

iii) datu kvalitāte un informācijas integritāte (8. pants)

Puses veic pamatotus pasākumus, lai nodrošinātu, ka pārsūtītie personas dati tiek uzturēti ar tādu precizitātes, nozīmīguma, savlaicīguma un pilnīguma pakāpi, kāda ir nepieciešama un atbilstoša tiesiskai informācijas apstrādei. Ja saņēmējiestāde vai pārsūtošā iestāde konstatē, ka pastāv nozīmīgas šaubas par saņemto vai pārsūtīto personas datu nozīmīgumu, savlaicīgumu, pilnīgumu vai precizitāti, tā, ja iespējams, par to informē attiecīgi pārsūtošo iestādi vai saņēmējiestādi.

iv) informācijas drošība (9. pants) un informācijas drošības incidentu paziņošana (10. pants)

Ar šiem pantiem ir paredzēts veicināt to, ka tiek nodrošināta augsta līmeņa aizsardzība attiecībā uz personas datiem, ar kuriem apmainās jumta nolīguma puses.

Pirmkārt, saskaņā ar 9. pantu puses ievieš atbilstošus tehniskos, drošības un organizatoriskus mehānismus, lai aizsargātu personas informāciju no nejaušas vai prettiesiskas iznīcināšanas, nejaušas pazaudēšanas un neatļautas izpaušanas, mainīšanas, piekļuves vai citādas apstrādes. Šie mehānismi ietvers arī to, ka piekļuve personas datiem ir piešķirama vienīgi pilnvarotam personālam.

Otrkārt, saskaņā ar 10. pantu, ja ir noticis drošības incidents, kas rada nozīmīgu risku, ka tiks radīts kaitējums, nekavējoties tiek veikti atbilstoši kaitējuma mazināšanas pasākumi, tostarp informāciju pārsūtošās iestādes un attiecīgā gadījumā, ņemot vērā incidenta apstākļus, attiecīgās fiziskās personas informēšana. Šajā pantā izsmeļoši ir uzskaitīti izņēmumi no paziņošanas pienākuma, kuri atbilst pamatotiem ierobežojumiem (piem., valsts drošība).

v) dokumentācijas uzturēšana (11. pants)