ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.4

PP aprēķina, pamatojoties uz salīdzināmu preču un pakalpojumu grozu un cita starpā ievērojot Individuālā patēriņa klasifikāciju pēc mērķa (5) (Classification of Individual Consumption by Purpose (COICOP)) un Preču klasifikāciju pēc saimniecības nozarēm (Classification of Products by Activity (CPA)). Aprēķinus veic vienā vai vairākās attiecīgajā ekonomiskajā teritorijā esošās pilsētās (principā — tikai dalībvalstu galvaspilsētās). Vairums dalībvalstu izmanto teritoriālus korekcijas koeficientus, lai ņemtu vērā reģionālas atšķirības, tomēr dažas dalībvalstis ņem vērā tikai datus par galvaspilsētu, jo to ģeogrāfiskā platība ir neliela un tādēļ nav reģionālu atšķirību.
3.1.2

Regulas mērķis nav regulēt visas civiltiesiskās kolīziju tiesības, mērķis nav arī izmantot tās atsevišķā gadījumā, lai izvērtētu kādu ar līgumsaistību tiesībām saistītu gadījumu. Likumdevējam būtu ieteicams atteikties no pārmērīgas godkāres, lai ar to neapdraudētu šī nodoma īstenošanu. Tādēļ ir pamatota personas statusa tiesību izslēgšana (tiesībspēja un rīcībspēja — 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts), jo šī jautājuma sabiedriski politiskās nozīmes dēļ kolīziju tiesībās to tradicionāli regulē ar atsevišķu instrumentu (līdz šim gandrīz tikai ar daudzpusējiem nolīgumiem (7)) palīdzību. Saistību, kas rodas no ģimenes attiecībām un uzturēšanas pienākuma, ar īpašumu saistītām attiecībām, kā arī no laulību, mantojuma un testamentārām lietām (1. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts), izslēgšana ir lietderīga līdzīgu iemeslu dēļ, vai arī šādas saistības jāregulē ar patstāvīgu tiesisko instrumentu palīdzību.
4.1

EESK tomēr uzsver, ka: a) ja dzīvsudrabu saturošām ierīcēm, ko izmanto profesionālā vidē vai rūpniecībā, nepiemēro aizliegumu, tad jānosaka garantijas, ka minēto ierīču apglabāšana un otrreizējā pārstrāde pēc to nolietošanās iekļaus dzīvsudraba tādu apstrādi, kura nepieļaus dzīvsudraba nokļūšanu vidē, radot apdraudējumu videi un sabiedrības veselībai; svarīgi ir ieviest atbilstošu kontroli, mācību un konsultatīvo atbalstu, jo īpaši amatniecības un juvelierizstrādājumu sīkražošanas nozarē, kurā dzīvsudrabu joprojām plaši izmanto specifiskos apstrādes procesos; b) gan ietekmes novērtējumā, gan priekšlikumā nav pienācīgi novērtēta problēma, kas rodas, kad dzīvsudrabu saturošas ierīces, kuras pašreiz izmanto, tiek izmestas sadzīves atkritumos: dalībvalstīm būtu jāvērš uzmanība uz to, ka jāizstrādā nolietotu ierīču iznīcināšanas stimulēšanas sistēma, kā arī uz šādas sistēmas potenciālo labumu, lai nodrošinātu attiecīgo ierīču iespējami ātru iznīcināšanu; c) dzīvsudrabu saturošu ierīču, kas joprojām ir apritē, izņemšanu no tirgus varētu veicināt finansiāla atbalsta pasākumu starpniecību un, pirmām kārtām, izmantojot atbilstošas, patērētājiem paredzētas informācijas kampaņas, lai viņi apzinātos minēto ierīču bīstamību un rīkotos atbildīgi; lūgt patērētājus nemest dzīvsudrabu sadzīves atkritumos vai — kas ir vēl svarīgāk — neļaut ar to rīkoties bērniem; vienlaikus būtu jāparedz piemēroti stimuli tiem patērētājiem, kas operatīvi realizē attiecīgo ierīču aizstāšanu; d) kā metode, kas izmantojama dzīvsudrabu saturošo ierīču izņemšanai no tirgus, būtu jānosaka pārdevēju vadīta attiecīgo ierīču diferencēta savākšana atbilstoši direktīvā par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem paredzētajiem pasākumiem; e) īpaša uzmanība būtu jāpievērš arī ievestajiem produktiem, tā lai Eiropas ierobežojošo tiesību aktu īstenošanas rezultātā gūtais labums neciestu no tādu trešo valstu izstrādājumiem, kuras pilnīgi neņem vērā dzīvsudraba ļaunprātīgas izmantošanas bīstamību.
5.7

Resursi no nacionālā kopienākuma, kuru nozīme pēc 2007. gada palielinās, ir taisnīga risinājuma piemērs. Var likties, ka pati par sevi iemaksu no nacionālā kopienākuma palielināšana stiprinās tendenci izcelt valstu kā neto maksātāju situāciju: NKI resursi ir tiešās iemaksas no dalībvalstu budžeta un to mērķis nav patieso ES pašu resursu nodrošināšana.
5.7

Kas attiecas uz neaktivizētu pensijas tiesību saglabāšanu, nevar noliegt, ka saskaņošana varētu palielināt finansiālās izmaksas papildu pensijas sistēmās. No otras puses, tas galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāda veida iemaksas darba devējs veic papildu pensijas sistēmā. Ja tās ir noteiktas iemaksas papildu pensijas sistēmā, tad neaktivizētu tiesību saskaņošanai nav lielas jēgas, jo uzkrātā kapitāla vērtība ir atkarīga no tendencēm kapitāla tirgū un gūtās peļņas. Tam gan, iespējams, varētu būt nelabvēlīga ietekme uz noteiktu iemaksu papildu pensijas sistēmām, jo iemaksas vairs netiek veiktas.
2.10.1

Kā zināms, šis standartizācijas darbs sniedzas no informācijas un komunikāciju tehnoloģijām līdz pat transporta nozarei; no vides un patērētāju aizsardzības līdz pārtikas produktu un to pārstrādes drošībai; no izpētes darba pirms standartizācijas un tās laikā līdz pakalpojumu nozarei un “jaunizveidotiem nosacījumiem” (new deliverables) (7).
1.2

Viens no KZP mērķiem finansiālās palīdzības efektivitātes paaugstināšana. Priekšlikums regulai sniedz ieguldījumu finansiālās palīdzības īstenošanas nosacījumu uzlabošanai katrā no minētajām jomām, nosakot konkrētus mērķus ikvienā no tām.
4.2.17

Viens no visnovatoriskākajiem priekšlikumiem, kas iekļauts Hāgas programmas iedaļā “Drošības stiprināšana”, ir informācijas pieejamības princips. Minētais princips iezīmē jaunu pieeju, lai pilnveidotu tiesībaizsardzības informācijas pārrobežu apmaiņu ES, pamatojoties uz to, ka vienas valsts tiesībaizsardzības iestāžu darbinieks var iegūt no otras dalībvalsts visu informāciju, kas viņam vajadzīga izmeklēšanas veikšanai (29). Šāda revolucionāra principa precīzais saturs, faktiskā ietekme, darbības joma un izmantošanas nosacījumi vēl nav skaidri. Lai minētais princips darbotos, jānodrošina attiecīgo dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu augstāka savstarpējās uzticēšanās pakāpe. Uzticēšanās trūkums līdz šim laikam ir bijis viens no lielākajiem šķēršļiem Eiropas sadarbībā. Jāstiprina ES aģentūru, iestāžu un attiecīgo dalībnieku, kas darbojas brīvības, drošības un tiesiskuma jomā, sadarbība. Bez tam jānodrošina no pieejamības principa izrietošo darbību un pasākumu tiesiskā uzraudzība. EESK atbalsta Eiropas Komisijas priekšlikumu par to personas datu aizsardzību, kas apstrādāti saskaņā ar policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās (30).
2.1

Starptautiskajā līmenī par mantošanu un testamentiem ir trīs Hāgas konvencijas un viena konvencija par mantojuma aizgādnību: — Konvencija par likumu kolīzijas normām attiecībā uz testamentārās mantošanas kārtību (noslēgta 1961. gada 5. oktobrī, stājusies spēkā 1964. gada 5. janvārī). Dalībvalstis: Vācija, Austrija, Beļģija, Dānija, Spānija, Igaunija, Somija, Francija, Grieķija, Luksemburga. Minētā konvencija ir spēkā arī citās ES dalībvalstīs, piemēram, Nīderlandē, Apvienotajā Karalistē un Zviedrijā (ratifikācija), Īrijā un Polijā (pievienošanās) un Slovēnijā (pārmantota no bijušās Dienvidslāvijas); — Konvencija par mantošanas starptautisko pārvaldi (noslēgta 1973. gada 2. oktobrī, stājusies spēkā 1993. gada 1. jūlijā), ir spēkā dažās ES dalībvalstīs, piemēram, Portugālē (ratifikācija), Slovākijas Republikā un Čehijas Republikā (pārmantota no bijušās Čehoslovākijas); — Konvencija par mirušas personas īpašuma mantošanai piemērojamām tiesībām (noslēgta 1989. gada 1. augustā), vēl nav stājusies spēkā, bet to jau ir ratificējusi viena ES dalībvalsts (Nīderlande); — Konvencija par aizgādnību, kas piemērojama mantošanas tiesībās, un tās atzīšana (noslēgta 1985. gada 1. jūlijā, stājusies spēkā 1992. gada 1. janvārī). Dalībvalstis: Itālija, Luksemburga. Minētā konvencija ir spēkā arī citās ES dalībvalstīs, piemēram, Nīderlandē, Lielbritānijā (ratificēšana) un Maltā (pievienošanās).
3.7

No modulācijas iegūtās summas dažādās dalībvalstīs ir ļoti atšķirīgas, proti, tā vispār netiek piemērotas jaunajās dalībvalstīs. Komiteja ierosina alternatīvu minētajai modulācijai: katra dalībvalsts risku un krīžu pārvaldībai varētu atvēlēt daļu no savām ELFLA valsts dotācijām, līdz 0.1 % līmenim no valsts lauksaimniecības kopprodukta.
4.5.2

Formulējums “neatbilstoši parastiem komercdarbības nosacījumiem” minēts 1. pantā, kas groza 43. panta 1. apakšpunktu saskaņā ar Ceturtās direktīvas 7. panta b) apakšpunktu. Līdzīgs formulējums izmantots attiecībā uz Septīto direktīvu 34. panta 7. punkta b) apakšpunktā. Paskaidrojuma rakstā izteikums “neatbilstoši parastiem komercdarbības nosacījumiem” ir precizēts, pievienojot “t.i., darījumus, kas neatbilst tirgus nosacījumiem (at an arm's length transaction)” Tā kā pēdējais ir vispāratzīts grāmatvedības termins, tiek ierosināts to izmantot kā piemērotāko grozītajās direktīvās.
2.1

Abi paziņojumi par TAM (Tūkstošgades attīstības mērķu) paketi un 2002. gadā Barselonas sanāksmē pieņemtās saistības par Monterejas konferencē izvirzīto mērķu sasniegšanu aplūko abus atbalsta politikas aspektus — nodrošinātā publiskā finansējuma apjomu un efektivitāti. Minētajā jautājumā ir panākta starptautiska vienprātība, kas ietverta TAM, kuru atbalsta 189 valstis (4). Visu attīstības politiku vadošajam principam ir jābūt nabadzības samazināšanai un ilgākā laika posmā — arī nabadzības izskaušanai. Vienprātība attiecībā uz TAM dažkārt kļūst pārāk retoriska, nepievēršot pietiekamu vērību tam, ka minētie mērķi ietver astoņus sociālās, ekonomiskās un vides attīstības mērķus, no kuriem pirmais un galvenais ir līdz 2015. gadam par 50 % samazināt galēju nabadzību, kā arī to, ka šiem mērķiem ir piešķirta praktiska forma, sadalot to 18 novērtējamos uzdevumos, katram no tiem nosakot vienu vai vairākus rādītājus. Eiropas saistībām attiecībā uz katru no TAM ir jābūt atbilstīgām to praktiskajai un operatīvajai dimensijai. Praktisku uzdevumu un noteiktu rādītāju esamība TAM īstenošanai var palīdzēt palielināt tik ļoti nepieciešamo sadarbības pārredzamību un pārskatatbildību kopumā, bet jo īpaši — attiecībā uz Eiropas atbalstu (5).
3.7.1.2

Nav skaidrs, kādēļ 2. pantā noteikts ierobežojums attiecībā uz direktīvas projekta noteikumu piemērošanu notāriem un citiem neatkarīgiem profesionāliem juristiem tikai tad, ja tiek veiktas noteiktas darbības, kamēr citās brīvājās profesijās, kur tāpat jāievēro vienlīdz augsti ētikas un kompetences standarti, tie jāpiemēro attiecībā uz visām darbībām. Komiteja saprot, ka ir noteiktas darbības, kas dažās dalībvalstīs paredzētas notāriem un citiem profesionāliem juristiem (parasti saistībā ar viņu kā advokātu darbību oficiālos tiesas procesos), to ietvaros profesionālu juristu darbība ievērojami atšķiras no citām brīvajām profesijām, un līdz ar to pastāv jautājums par to izslēgšanu no direktīvas noteikumu ietekmes loka. Tomēr Komiteja uzskata, ka uz tām jāattiecina direktīvas noteikumi, ja vien darbības, kurās tie iesaistīti nav ierobežotā profesionālu juristu kompetencē, un ja šie pakalpojumi būtu iekļauti direktīvā, ja tos veiktu jebkurš cits attiecīgi pilnvarots profesionāls uzņēmums.
2.1.2

Obligātie kompensāciju maksājumi ir noteikti attiecībā uz kavēšanos (III Pielikums); šie maksājumi neietekmē pasažiera tiesības uz transportu. III Pielikums Pakalpojumu veids Ceļojuma ilgums 50 % kompensācija šādā gadījumā 100 % kompensācija šādā gadījumā Starptautiskie maršruti pilnībā vai daļēji ar plānoto ātrgaitas dzelzceļa servisu Līdz divām stundām Kavēšanās no 30 līdz 60 minūtēm Kavēšanās ilgāk par 60 minūtēm Ilgāk par divām stundām Kavēšanās no 60 līdz 120 minūtēm Kavēšanās ilgāk par 120 minūtēm Starptautiskie maršruti ar plānotajiem vilcieniem, kas nav ātrgaitas vilcieni Līdz četrām stundām Kavēšanās no 60 līdz 120 minūtēm Kavēšanās ilgāk par 120 minūtēm Ilgāk par četrām stundām Kavēšanās no 120 līdz 240 minūtēm Kavēšanās ilgāk par 240 minūtēm
3.10.1

Komiteja atbalsta visu procedūras norišu kārtošanu galvenokārt elektroniskā veidā. Tā ir uz nākotni orientēta nianse, kas principā ir atbalstāmi. Tomēr nedrīkst aizmirst — un tas izriet arī no Direktīvas projekta 5. pantā noteiktā ierobežojuma, ka oriģinālos dokumentus vai apliecinātus oriģinālo dokumentu tulkojumus no tādiem svarīgiem dokumentiem kā apliecības, izraksti no uzņēmumu reģistra u.c. var iesniegt elektroniskā formā tikai tad, ja to autentiskums ir pārbaudāms, izmantojot oficiāli atzītu parakstu vai tml. Parastajā elektroniskajā saziņā tas vēl nav iespējams, un tam ir nepieciešams visās dalībvalstīs radīt atbilstošus tehniskos priekšnoteikumus (skat. Komitejas darbus par modernajiem medijiem un komunikāciju).
2.6

Tomēr EESK vēlas uzsvērt, ka jebkura aizsardzības rūpniecības pārstrukturēšana ir attiecīgās nozares ietvaros risināms jautājums, ņemot vērā faktisko situāciju tirgū (7). Tam par iemeslu ir fakts, ka lielākie nozares uzņēmumi ir starptautiski, neskatoties uz to, ka to klienti ir konkrētas valstis. Turklāt dalībvalstīs pastāv atšķirīgas rūpniecības stratēģijas, un aizsardzības rūpniecība ir tikai daļa no tām.
3.3

Lai varētu finansēt šo pagarinājumu no struktūrfondu budžeta, piedāvātais Padomes nolikums, papildina kopējā finansējuma nosacījumus saskaņā ar struktūrfondu saistībām no195 miljardiem EUR uz 195.1 miljardiem EUR. Attiecīgais papildinājums palielina to struktūrfondu griestus, kas pieejami 1. mērķim (ietverot atbalstu pārejas periodā) no 135.9 miljardiem EUR līdz 136 miljardiem EUR (1).
2.2

EESK atbalsta Eiropas Komisijas priekšlikumu par aģentūras izveidi un tās mērķus attiecībā uz KZP efektīvu īstenošanu un vienotu inspicēšanu un ieviešanu visā Kopienā. EESK apzinās KZP normu vienotas un faktiskas izpildes vajadzību, tomēr uzskata, ka šajā nolūkā zivsaimniecības nozarē jāakceptē un jāizprot minētās normas. Lai to panāktu, nozare no paša sākuma ir jāiesaista lēmumu pieņemšanā, sākot ar sadarbību tādu zinātnisku rekomendāciju izstrādē, uz kurām pamatojas zivsaimniecības resursu saglabāšanas stratēģija un pasākumi. EESK tādēļ uzskata, ka aģentūrai jākoncentrējas arī uz to, lai pētītu, kā pilnveidot zinātniskās rekomendācijas, un veicinātu nozares iesaisti šādu rekomendāciju izstrādē. Pēdējais minētais punkts jāiekļauj aģentūras uzdevumos, kas sīki izklāstīti priekšlikuma par regulas izstrādi 4. pantā.
1.6

Ļoti aromātiskās eļļas, kas atbilst šīm īpašībām, parasti ir piedāvājuši vadošie naftas ražotāji, zem destilāta aromātisko ekstraktu (DAE) nosaukuma. Nepieciešamā šķīdināšanas jauda ir atkarīga no pilnīgas eļļas aromātiskuma, kas savukārt ir atkarīgs no nozīmīga PAH līmeņa klātesamības. Tā kā riepas velšanās virsma nodilst, ir jāuzņemas atbildība par to, ka šie PAH nokļūst apkārtējā vidē. Šie izmeši ir nozīmīgi salīdzinājumā ar citiem apspriestajiem izmešiem. Lai kā, eļļu nomaiņas process pret citām eļļām Eiropā ir procesā un ir nepieciešams novest šo procesu pie apmierinoša rezultāta.
3.12

Savukārt Eiropas uzņēmumi no savas puses atpaliek sekojošās jomās: — pētniecība un attīstība: 2002. gadā privātais sektors ASV ieguldīja pētniecībā par 100 miljardiem Eiro vairāk nekā Eiropā. Eiropas Padome Lisabonā uzstādīja mērķi investēt pētniecībā un attīstībā 3 % no IKP, no kuriem divām trešdaļām ir jābūt no privātā sektora. Šodien pēdējais sniedz tikai 56 %. — mūžizglītība: kopš Lisabonas stratēģijas sākuma pieaugušo dalība mūžizglītības pasākumos ir pieaugusi tikai par 0,5 % uz 8,5 %. Ar to iezīmējās Lisabonā nospraustā mērķa neveiksme pēc 12,5 % līdz 2010. gadam.
3.2

Rūpniecības konkurencspēja ir vērā ņemams jautājums. Bieži vien tiek veidoti salīdzinājumi ar rūpniecības sasniegumiem ASV. Ir svarīgi uzsvērt, ka tas nenotiek farmaceitiskās ķīmijas rūpniecības struktūras defekta dēļ, bet izriet no tirgus fragmentācijas, kas ir ļoti atšķirīga nacionālajā līmenī. Tā rezultātā rodas fragmentēta pieeja izpētes darbībai, jaunradei un medikamentu klasificēšanai recepšu un bez recepšu kategorijās. Šī situācija rodas no tā, ka ir jāievēro lēmumu pieņemšanas process 25 nacionālajās valdībās, tādējādi arī rodas atšķirības to sociālās nodrošināšanas un veselības politikā. Tas atstāj ietekmi uz investīciju piesaisti izpētes darbībā un attīstībā, produktu pieejamībā un priekšrocību nodrošināšanā pacientiem konsekventā veidā visās dalībvalstīs.
(4)

CVDB DKP sistēmas efektīva piemērošana ir atkarīga no visu to ECBS dalībnieču sadarbības, kuras piedalās CVDB uzturēšanā, kā arī no tā, vai visas dalībnieces piemēro vienādus kvalitātes standartus. Tām ārpus euro zonas esošu dalībvalstu NCB, kas piedalās CVDB uzturēšanā, CVDB DKP sistēmas piemērošanā saskaņā ar Pamatnostādni ECB/2012/21 būtu jāsadarbojas savā starpā, ar euro zonas NCB un ECB,
2.

Ar ierosināto direktīvu tiek ieviesti vairāki grozījumi pašreizējā MPD sistēmā, tostarp paplašinot darbības jomu gan attiecībā uz maksājumu darījumu ģeogrāfisko tvērumu, gan valūtu. Tajā no jauna definē un groza vairākus pašreizējos izņēmumus no MPD piemērošanas, lai tos padarītu stingrākus un grūtāk pielietojamus, un atceļ tos, kuri vairāk nav nepieciešami. Piemēram, ar to tiek grozīts izņēmums, kas attiecas uz tirdzniecības pārstāvjiem – izņēmums attieksies vienīgi uz tiem tirdzniecības pārstāvjiem, kuri rīkojas vai nu maksātāja vai maksājuma saņēmēja vārdā. Tajā arī pašreizējo digitālā satura jeb “telekomunikāciju” izņēmumu definē no jauna ar ierobežotāku fokusu, un atceļ MPD nepiemērošanu skaidras naudas izņemšanai no bankomātiem, ko nodrošina neatkarīgi bankomātu izvietotāji. Visbūtiskākais – ar to tiek paplašināta MPD sistēma, lai to attiecinātu uz jauniem pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, t. i., tādām trešām personām – maksājumu pakalpojumu sniedzējiem (TPPS), kuru saimnieciskā darbība ir sniegt pakalpojumus, kas balstīti uz pieeju maksājumu kontiem, piemēram, maksājuma iniciēšana vai piekļuve konta informācijai, bet kuri parasti nav klientu līdzekļu turētāji (5). Nolūkā piemērot maksimālās robežvērtības starpbanku komisijas maksām atbilstoši ierosinātai regulai par starpbanku komisijas maksām, ko piemēro kartēm piesaistītiem maksājumu darījumiem, ar ierosināto direktīvu tiek arī aizliegta tirgotāju prakse piemērot papildmaksas kartēm, kuru starpbanku komisijas maksas tiek regulētas (6). Visbeidzot, ar to arī tiek grozītas vairākas būtiskas pašreizējā režīma sastāvdaļas, tostarp – nodrošinājuma prasības, atbrīvojuma nosacījumi un maksājumu pakalpojumu sniedzēja (MPS) un maksātāja atbildība par neautorizētiem darījumiem, – ar mērķi turpināt šo noteikumu saskaņošanu, veidot vienlīdzīgus konkurences apstākļus un uzlabot juridisko noteiktību (7). Kopumā ar ierosināto direktīvu ir paredzēts sniegt patērētājiem lielāku aizsardzību pret krāpšanu, iespējamu ļaunprātību un citiem ar maksājumu pakalpojumu drošību saistītiem incidentiem. Tajā ietverti vairāki noteikumi, saskaņā ar kuriem Eiropas Banku iestādei (EBI) ir jādod ieguldījums konsekventā un saskaņotā pārraudzībā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (8).
Paskaidrojums ECB uzskata, ka PVKIU regulējumam jābūt stingrākam nekā AIFP direktīvā noteiktajam regulējumam un ka tas nekādos apstākļos nedrīkst pieļaut, ka depozitārijs atkārtoti izmanto aktīvus. To attaisno tas, ka: i) PVKIU produkti tiek plaši izplatīti mazajiem ieguldītājiem; un ii) aktīvu atkārtota izmantošana no depozitāriju puses var būt par pamatu riskiem, kas ir nozīmīgi no finanšu stabilitātes viedokļa, ņemot vērā no šīs prakses izrietošo aizņemto līdzekļu izmantojumu. Uz deleģēšanu, ko PVKIU depozitārijs veic par labu apakšpārvaldniekam ārpus Eiropas Savienības, optimālā gadījumā jāattiecina tādi paši drošības pasākumi, piemēram, obligātās kapitāla prasības un efektīva uzraudzība attiecīgajā valstī, kā Savienības tiesību aktos noteiktie. Ja tiek piemēroti izņēmumi, tie skaidri jānorāda ieguldītājam. Šajā sakarā mazo ieguldītāju aizsardzība prasa noteikt stingrākus noteikumus PVKIU depozitārijiem salīdzinājumā ar depozitārijiem, ko izvēlas alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldnieki.
Gan Komisija, gan ECB un Eiropols iegūs no gada darba programmas kontekstā kopīgi veikta to iniciatīvu izvērtējuma, kuras būtu finansējamas saskaņā ar programmu “Perikls 2020”. Šāda kopīga izvērtēšana ļautu izvairīties no programmas “Perikls 2020” atkārtošanās un pārklāšanās ar citām saistītām programmām un darbībām, kuras īsteno ECB, Eiropols un kompetentās valsts iestādes. Turklāt, šāda pieeja nodrošinātu vienotu stratēģiju cīņai ar euro viltošanu un ar to saistītu krāpšanu. Tādēļ ECB ierosina grozīt ierosinātās regulas 7. apsvērumu, lai paredzētu: a) Komisijas savlaicīgu apspriešanos ar galvenajām iesaistītajām pusēm saistībā ar gada darba programmu; un b) prasību saņemt ECB un Eiropola piekrišanu gada darba programmas pieņemšanai.

Gan Komisija, gan ECB un Eiropols iegūs no kopīgi veikta to iniciatīvu izvērtējuma, kuras būtu finansējamas saskaņā ar programmu “Perikls 2020”. Šāda kopīga izvērtēšana ļautu izvairīties no programmas “Perikls 2020” atkārtošanās un pārklāšanās ar citām saistītām programmām un darbībām, kuras īsteno ECB, Eiropols un kompetentās valsts iestādes. Turklāt, šāda pieeja nodrošinātu vienotu stratēģiju cīņai ar euro viltošanu un ar to saistītu krāpšanu. Tādēļ ECB ierosina grozīt ierosinātās regulas 11. apsvērumu, lai paredzētu: a) Komisijas savlaicīgu apspriešanos ar galvenajām iesaistītajām pusēm saistībā ar gada darba programmu; un b) prasību saņemt ECB un Eiropola piekrišanu gada darba programmas pieņemšanai.

Programmas “Perikls 2020” lietderībai ir jābūt prioritātei, lai sasniegtu gan tās vispārējos, gan īpašos mērķus. ECB uzskata, ka ir būtiski saskaņot programmu “Perikls 2020” ar esošajām Savienības un nacionālajām programmām, kā arī ar ECB un Eiropola projektiem. Šajā sakarā ECB uzskata, ka izvērtējuma ziņojums ir jāapspriež un par to ir jāvienojas ar visām galvenajām iesaistītajām pusēm attiecīgajā padomdevējā komitejā, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 1338/2001. Lai to panāktu, ECB ierosina augstāk minētos redakcionālos priekšlikumus, kas vienlaikus arī palielina ECB un Eiropola lomu, izvērtējot programmas “Perikls 2020” efektivitāti un lietderību, kā arī tās iespējamo atjaunošanu, grozīšanu vai apturēšanu.
5.

Dažas konkrētas tirgus uzturēšanas un primārā tirgus darbības ir atbrīvotas no ierosinātajā regulā noteiktā caurredzamības un regulatora iejaukšanās režīma (17). Šis atbrīvojums ir pamatots, jo tirgus uzturēšanas darbību vienmērīga norise ir būtiska daudzu aktīvu grupu, t. sk., dalībvalstu publiskā sektora struktūru emitēto parāda instrumentu, likviditātei un iespējai tos izmantot par nodrošinājumu centrālo banku monetārās politikas operācijās. Tomēr jānovērš atbrīvojuma tirgus uzturēšanai iespējama ļaunprātīga izmantošana, jo īpaši nodrošinot, ka tirgus uzturētāja darījumi savā vārdā negūst labumu no šī atbrīvojuma (18). ECB iesaka (19) deleģēt Komisijai pilnvaras pieņemt attiecīgus tehniskos standartus, kas pamatojas uz EVTI priekšlikumu, kurā ņemti vērā iepriekš tekstā minētie apsvērumi. Šādos tehniskajos standartos var ietvert: a) no šī atbrīvojuma labumu gūstošo tirgus uzturēšanas darbību precīzas pazīmes; b) pārskatu sniegšanas procedūras tam, kā kompetentajām iestādēm atklāj informāciju par tirgus uzturēšanas darbību; c) portfeļa struktūru un grāmatvedības procedūras, ko tirgus uzturētāji izmanto, lai precīzi norādītu darījuma veidu, kas var būt tirgus uzturēšanas vai cita veida darījums, un lai nepieļautu darījumu atkārtotu iegrāmatošanu, par to nepaziņojot kompetentajai iestādei.
3.4.

ECB uzskata, ka gadījumos, kad iespējamais pircējs paziņo kompetentajai iestādei par mērķi, bet iesniedz nepilnīgus dokumentus vai informāciju (33), kompetentajai iestādei nav automātiski jāapliecina iesniegtā pieteikuma saņemšana (34) un nav automātiski jāsākas novērtēšanas termiņa tecējumam (35). Šāda ir Komisijas pieeja saistībā ar Eiropas noteikumiem par uzņēmumu apvienošanās kontroli (36) attiecībā uz paziņojumiem par koncentrāciju. Noteikumi, ar kuriem īsteno EKAR (37) nosaka, ka paziņojums tiek uzskatīts par iesniegtu dienā, kad to saņēmusi Komisija (38). Tomēr, ja informācija ir nepilnīga attiecībā uz būtiskiem aspektiem, Komisijai par to nekavējoties jāinformē paziņojuma iesniedzēji. Šādos gadījumos paziņojumu uzskata par iesniegtu “dienā, kad Komisija saņem pilnīgo informāciju” (39). Komisijai nekavējoties rakstveidā jāapliecina, ka tā saņēmusi: a) paziņojumu un b) atbildi no personām, kas iesniedza Komisijai paziņojumu, ja iesniegtā informācija bija nepilnīga (40). Ņemot to vērā ECB gribētu ierosināt, ka novērtējuma termiņam oficiāli jāsākas tikai tad, kad nepieciešamā informācija ir pilnīga un ka nepilnīga vai maldinoša informācija jāuzskata par nepilnīgu informāciju (41).