Grozītais priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikums par nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas aizsardzību, kā arī atbildes tiesībām saistībā ar eiropas audiovizuālo un informācijas pakalpojumu nozares konkurētspēju (iesniegusi Komisija saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu) /* COM/2006/0031 galīgā redakcija - COD 2004/0117 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 20.1.2006 COM(2006) 31 galīgā redakcija 2004/0117 (COD) Grozītais priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES IETEIKUMS PAR NEPILNGADĪGU PERSONU UN CILVĒKA CIEŅAS AIZSARDZĪBU, KĀ ARĪ ATBILDES TIESĪBĀM SAISTĪBĀ AR EIROPAS AUDIOVIZUĀLO UN INFORMĀCIJAS PAKALPOJUMU NOZARES KONKURĒTSPĒJU (IESNIEGUSI KOMISIJA SASKAņā AR EK LīGUMA 250. PANTA 2. PUNKTU) 2004/0117 (COD) Grozītais priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES IETEIKUMS PAR NEPILNGADĪGU PERSONU UN CILVĒKA CIEŅAS AIZSARDZĪBU, KĀ ARĪ ATBILDES TIESĪBĀM SAISTĪBĀ AR EIROPAS AUDIOVIZUĀLO UN INFORMĀCIJAS PAKALPOJUMU NOZARES KONKURĒTSPĒJU 1. PRIEKšVēSTURE Priekšlikuma iesniegšana Padomei un Eiropas Parlamentam(KOM(2004)341 galīgais – 2004/0117 (COD)) atbilstīgiEK Līguma 157. panta 1. punktam 2004. gada 7. maijā Eiropas ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums 2005. gada 9. februārī Reģionu komitejas atzinums nav atzinuma Eiropas Parlamenta atzinums – pirmais lasījums 2005. gada 7. septembrī 2. KOMISIJAS PRIEKšLIKUMA MēRķIS Priekšlikums attiecas uz Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikumu par nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas aizsardzību, kā arī atbildes tiesībām saistībā ar Eiropas audiovizuālo un informācijas pakalpojumu nozares konkurētspēju. Šis priekšlikums ir sekojošais priekšlikums saistībā ar Komisijas otro novērtējuma ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par to, kā tiek piemērots Padomes 1998. gada 24. septembra Ieteikums 98/560/EK par Eiropas audiovizuālo un informācijas pakalpojumu nozares konkurētspējas attīstību, veicinot valsts programmas, kuru mērķis ir panākt nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas pielīdzināmu un efektīvu aizsardzības līmeni. 3. Komisijas atzinums par Eiropas Parlamenta pieņemtajiem grozījumiem 3.1. Komisijas pieņemtie grozījumi Grozījums Nr. 1, ar ko ierobežo ieteikuma darbības jomu uz „ Eiropas audiovizuālo un tiešsaistes informācijas pakalpojumu nozari” . Grozījums Nr. 21, kurā paziņots, ka šis ieteikums nekādā veidā netraucē dalībvalstīm piemērot savus konstitucionālos noteikumus un citus tiesību aktus, kā arī tiesu praksi vārda brīvības jomā. Grozījums Nr. 25, kurā paziņots, ka dalībvalstīm jāveicina jauno komunikācijas līdzekļu, piemēram, Internet tīkla, profesionāļu, starpnieku un lietotāju atbildība: iedrošinot būt modriem un ziņot par pretlikumīgām tīmekļa vietnēm, sadarbībā ar profesionāļiem un regulējošām iestādēm, valsts un Eiropas mērogā sagatavojot rīcības kodeksu un mudinot audiovizuālo un tiešsaistes informācijas pakalpojumu nozares pārstāvjus, neierobežojot uzskatu un preses brīvību, visos audiovizuālajos un tiešsaistes informācijas pakalpojumos izvairīties no diskriminācijas, kas saistīta ar dzimumu, rasi vai etnisko izcelsmi, reliģiju vai pārliecību, invaliditāti, vecumu vai seksuālo orientāciju, un apkarot visu šāda veida diskrimināciju. Grozījums Nr. 35, kurā dalībvalstīm ieteikts divus gadus pēc šā ieteikuma pieņemšanas iesniegt Komisijai atskaiti par īstenotajiem pasākumiem tā piemērošanā. 3.2. Komisijas daļēji vai principā pieņemti grozījumi Attiecībā uz bērnu tiesībām Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 2, svītrojot daļu „kas ietverta Līguma par Konstitūciju Eiropai II daļā” . Šis svītrojums ir nepieciešams, jo pašlaik nevar izdarīt atsauci uz Līgumu par Konstitūciju Eiropai. Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 4, svītrojot daļu „Cilvēka cieņa ir neatņemama, tā nav pakļaujama nekādiem izņēmumiem vai ierobežojumiem un tā veido pamatu un izcelsmi visiem tiesiskajiem instrumentiem, kas izstrādāti valstu un starptautiskā līmenī, lai aizsargātu cilvēktiesības.” Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 6, svītrojot daļu „pieņemot pasākumus pret nelikumīga satura apriti”. Šis svītrojums nepieciešams, jo uz šādu pasākumu pieņemšanu attiecas trešais pīlārs. Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 7, veicot tekstā šādas izmaiņas: „ Notiekošā jauno informācijas un komunikāciju tehnoloģiju attīstība Eiropas Kopienai liek nekavējoties garantēt pilnīgu un adekvātu pilsoņu interešu aizsardzību šajā jomā, no vienas puses, nodrošinot audiovizuālo un informācijas pakalpojumu brīvu piegādi un nodrošināšanu un, no otras puses, garantējot, ka to saturs ir atļauts, ka tiek ievērots cilvēka cieņas princips un ka netiek traucēta nepilngadīgo attīstība.” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 8, veicot tekstā šādas izmaiņas: „Padomes 1998. gada 24. septembra Ieteikums 98/560/EK par Eiropas audiovizuālo un informācijas pakalpojumu nozares konkurētspējas attīstību, veicinot valsts programmas, kuru mērķis ir panākt nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas pielīdzināmu un efektīvu aizsardzības līmeni, ir pirmais juridiskais dokuments Kopienas mērogā, kas attiecas uz jautājumiem par nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas aizsardzību saistībā ar sabiedrībai pieejamiem audiovizuālajiem un informācijas pakalpojumiem, neatkarīgi no to sniegšanas veida . Padomes Direktīvas 89/552/EEK par televīziju bez robežām 22. pantā jau īpaši risināts nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas aizsardzības jautājums saistībā ar televīzijas raidījumu veidošanu.” Tādējādi tas vairāk atbilst 1998. gada ieteikuma 5. apsvērumam. Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 9, papildinot to ar šādu daļu: „Šādās darbībās ir jāievēro līdzsvars starp cilvēka cieņas aizsardzības principu un vārda brīvības principu, jo īpaši attiecībā uz dalībvalstu pienākumu noteikt naida vai diskriminācijas kūdīšanas nodomu saskaņā ar to valsts tiesību aktiem un morālajām vērtībām.” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 10, veicot tekstā šādas izmaiņas: „Ņemot vērā, ka audiovizuāla satura un Internet piekļuves pakalpojumu sagatavotāji, izplatītāji un sniedzēji pārstāv dažādas pasaules valstis , ir ierosināts, ka Padomei un Komisijai, pārskatot, apspriežot vai noslēdzot jaunus partnerattiecību nolīgumus vai jaunas sadarbības programmas ar trešām valstīm, ir jāpievērš īpaša uzmanība šā ieteikuma īstenošanai .” Šīs izmaiņas tekstā ir nepieciešamas, jo attiecībā uz sarunām ar trešām valstīm Komisija strādā saskaņā ar sarunu direktīvam, ko pieņēmusi Padome, kā arī saskaņā ar virkni citu ierobežojumu. Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 11, svītrojot daļu „jo profilakse un stingrāka vecāku kontrole vienmēr būs labākā aizsardzība pret draudiem internetā”. Frāze „vienmēr būs labākā” ir pārāk absolūta un tādēļ nepiemērota. Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 12, veicot tekstā šādas izmaiņas: „Kopumā audiovizuālās nozares pašregulēšana ir efektīvs papildu līdzeklis, bet tas nav pietiekams, lai pasargātu nepilngadīgas personas no kaitnieciska satura informācijas. Eiropas audiovizuālās jomas, kura ir izveidota saskaņā ar vārda brīvību un ievērojot pilsoņu tiesības, attīstības pamatā ir jābūt nepārtrauktam dialogam starp valstu un Eiropas likumdošanas iestādēm, regulējošām iestādēm, uzņēmējiem, asociācijām, pilsoņiem un pilsonisko sabiedrību.” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 14, veicot tekstā šādas izmaiņas: „Sabiedriskajā apspriedē par Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 30. jūnija Direktīvu 97/36/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (direktīva „Televīzija bez robežām”), tika ierosināts vajadzību pieņemt pasākumus saistībā ar informācijas nesēju izmantošanas prasmi iekļaut Ieteikumā 98/560/EK izskatītajos jautājumos.” Vēlamais termins ir „informācijas nesēju izmantošanas prasme”. Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 15, pievienojot vārdu „pašreizējo” starp vārdiem „to” un „pašregulēšanas un kopregulēšanas iestāžu”. Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 16, veicot tekstā šādas izmaiņas: „8) Kā ierosināts sabiedriskās apspriedes laikā par Direktīvu 97/36/EK, ir vēlams atbildes tiesības vai līdzvērtīgus tiesiskās aizsardzības līdzekļus piemērot visiem tiešsaistes informācijas nesējiem un ņemt vērā attiecīgā informācijas nesēja un pakalpojuma raksturīgās īpašības.” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 18, veicot tekstā šādas izmaiņas: „Iesniedzot priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko īsteno vienlīdzīgas attieksmes principu pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz preču un pakalpojumu pieejamību un piegādi, Komisija norādīja, ka dzimumu atveide informācijas nesējos un reklāmā rada nozīmīgus jautājumus par vīriešu un sieviešu cieņas aizsardzību, bet secināja, ka, ņemot vērā citas pamattiesības, tostarp informācijas nesēju brīvību un plurālismu, nebūtu piemēroti šos jautājumus risināt šajā priekšlikumā, bet ka šie jautājumi ir jāizvērtē un nepieciešamības gadījumā jāveic atbilstoši pasākumi.” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 19, svītrojot daļu „Pat ja normatīvi pasākumi ir izslēgti, informācijas līdzekļi var ierakstīt diskriminācijas aizliegumu ētikas kodeksos, atzinīgi novērtējot labprātīgu paškontroli vai, neatkarīgi no šādiem kodeksiem, ieviest šādus aizliegumus” , kā arī svītrojot vārdu „tādēļ” nākamajā teikumā. Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 20, svītrojot daļu „piemēram, laikrakstiem, žurnāliem un īpaši video spēlēm,” . Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 22, veicot tekstā šādas izmaiņas: „I. IESAKA dalībvalstīm, rūpējoties par audiovizuālo un tiešsaistes informācijas pakalpojumu nozares attīstības veicināšanu, veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu nepilngadīgu personu un cilvēku cieņas aizsardzību visos audiovizuālajos un tiešsaistes informācijas pakalpojumos:” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 23, veicot tekstā šādas izmaiņas: „1) ņemot vērā pasākumu ieviešanu valstu tiesību aktos vai praksē saistībā ar atbildes tiesībām vai līdzvērtīgiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem tiešsaistes informācijas nesējos, ievērojot valstu un konstitucionālo tiesību aktu noteikumus un neierobežojot iespēju pielāgot veidu, kādā to veic, ņemot vērā katra informācijas nesēja veida īpatnības; 2) lai veicinātu tehnoloģiju attīstības uzsākšanu, papildus un saskaņā ar pašreizējiem tiesiskajiem un citiem pasākumiem attiecībā uz apraides pakalpojumiem un, cieši sadarbojoties ar attiecīgajām personām, sekmēt: - rīcību, lai nepilngadīgas personas atbildīgi izmantotu tiešsaistes audiovizuālos un tiešsaistes informācijas pakalpojumus, jo īpaši uzlabojot vecāku, pedagogu un skolotāju informētību par jauno pakalpojumu iespējām un līdzekļiem, kā tos varētu padarīt drošus nepilngadīgām personām, jo īpaši, izmantojot informācijas nesējus vai to izglītības programmas, - rīcību, lai vajadzības gadījumā atvieglotu nepilngadīgām personām paredzēta kvalitatīva satura un pakalpojumu identifikāciju un pieeju tiem, tostarp nodrošinot piekļuves iespējas izglītības iestādēs un sabiedriskās vietās. Iespējamās rīcības piemēri saistībā ar informācijas nesēju izmantošanas prasmi ir izklāstīti II pielikumā.” un noteikumus „Iespējamās rīcības piemēri saistībā ar informācijas nesēju izmantošanas prasmi” pārceļot uz II pielikumu: „II pielikums Iespējamās rīcības piemēri saistībā ar informācijas nesēju izmantošanas prasmi: - sadarbībā ar bērnu aizsardzības asociācijām nepārtraukti apmācīt pedagogus un skolotājus par Internet tīkla izmantošanas metodēm skolas mācību programmās un par Internet tīkla drošas lietošanas pedagoģiskām metodēm, kuras ir jāiemāca bērniem, - ieviest Internet tīkla izmantošanas specifisku apmācību bērniem, sākot ar visjaunākā vecuma grupām, vienlaikus paredzot nodarbības arī bērnu vecākiem, ar mērķi izskaidrot bērniem un vecākiem, kā pareizi izmantot Internet tīklu un izvairīties no slazdiem un riska, - integrēta izglītības pieeja kā nedalāma sastāvdaļa skolu mācību programmā un informācijas nesēju izmantošanas prasme, nepārtraukti pievēršot uzmanību Internet tīklā, jo īpaši tērzētavās un forumos, pastāvošajiem riskiem, - rīkot valsts mēroga iedzīvotāju informēšanas kampaņas visos komunikācijas līdzekļos, lai brīdinātu sabiedrību par Internet tīklā sastopamo risku un par iespējamām soda sankcijām (informācija par iespēju iesniegt sūdzības vai aktivizēt vecāku kontroli). Īpašas kampaņas varētu paredzēt mērķa grupām, piemēram, skolām, vecāku apvienībām, lietotājiem u.c., - izdalīt informācijas materiālu par Internet tīklā pastāvošajiem riskiem („Kā droši sērfot Internet tīklā?”, „Kā filtrēt nevēlamos piedāvājumus?”) un par dienestiem, kuriem paziņot vai sūdzēties par kaitnieciska vai pretlikumīga satura tīmekļa vietnēm, - atbilstīgi pasākumi, lai izveidotu vai uzlabotu tālruņa dienestu darbību, tādējādi atvieglojot sūdzību iesniegšanu par kaitnieciska satura tīmekļa vietnēm un radot iespēju paziņot par to eksistenci, - darbības, lai efektīvi cīnītos ar vienu no vissmagākajām bērnu cieņas aizskaršanas formām, tas ir, bērnu pornogrāfiju Internet tīklā, - reklāmas kampaņas, lai nopeltu vardarbību pret nepilngadīgajiem un palīdzētu vardarbības upuriem, sniedzot konkrētu psiholoģisku, morālu un praktisku palīdzību.” Komisija var pieņemt grozījumu Nr. 24, veicot grozījumus un izmaiņas grozījuma Nr. 23 tekstā. Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 26, svītrojot daļu „izpētīt iespēju tieslietu sistēmā ieviest solidāro vai pakāpenisko atbildību attiecībā uz noziedzīgiem nodarījumiem internetā;” , jo uz to attiecas trešais pīlārs un tas pārsniedz ieteikuma darbības jomu, un veicot šādas izmaiņas ceturtajā daļā: „izveidot vienotu tālruņa līniju ar zvanu pāradresāciju uz valstu dienestiem ziņošanai par nelikumīgām un/ vai aizdomīgām darbībām tīmeklī;”. Komisija daļēji var pieņemt grozījumu Nr. 29, veicot tekstā šādas izmaiņas: „1) izstrādāt pozitīvus pasākumus nepilngadīgu personu vajadzībām, tostarp iniciatīvas, kas veicinātu nepilngadīgu personu plašāku pieeju audiovizuālajiem un tiešsaistes informācijas pakalpojumiem, izvairoties no iespējami kaitnieciska satura . Tā var būt saskaņošana, sadarbojoties dalībvalstu regulējošām, pašregulēšanas un kopregulēšanas iestādēm un izmantojot paraugprakses apmaiņu par tādiem jautājumiem kā kopēju aprakstošu simbolu sistēma, ar ko norāda vecuma kategoriju un/ vai satura aspektus, kas ir par iemeslu noteiktiem vecuma ieteikumiem, tādējādi palīdzot lietotājiem piekļūt audiovizuālu un tiešsaistes informācijas pakalpojumu saturam. To varētu īstenot, piemēram, ar iespējamo rīcību, kas izklāstīta III pielikumā.” „III PIELIKUMS Nozares un iesaistīto personu iespējamās rīcības piemēri nepilngadīgu personu labā: - efektīvas un vienkāršas filtrēšanas sistēmas plānveidīga ieviešana, kļūstot par piekļuves pakalpojuma abonentu, un efektīvu filtrēšanas risinājumu attīstīšana, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, kas ļauj izmantot Internet tīkla piekļuvi no mobilajiem tālruņiem; - tieši bērniem paredzētu piekļuves pakalpojumu piedāvājums, kas nodrošināts ar automātisku filtrēšanas sistēmu, kuru apkalpo piekļuves un mobilo sakaru pakalpojumu sniedzēji; - stimuls piedāvāto tīmekļa vietņu apraksta vispārināšanai un regulārai atjaunošanai, lai atvieglotu vietņu klasificēšanu, izmantojot visām dalībvalstīm kopējus saīsinājumus, lai brīdinātu lietotājus par apmeklēto vietņu iespējamo kaitniecisko saturu; - visām meklētājprogrammām izveidot brīdinājuma reklāmkarogus, kuros norādīts iespējamais risks un tālruņu dienestu pieejamība. Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 30, veicot tekstā šādas izmaiņas: „1a) apsvērt iespēju izveidot filtrus, kas neļautu Internet tīklā izplatīt bērnu pornogrāfiju saturošus materiālus vai cilvēka cieņu aizskarošus materiālus;”. Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 31, svītrojot daļu „piemēram, PICS (Platform for Internet Content Selection)” , jo tādu īpašu protokolu minēšana, kas kādā brīdī var novecot, nešķiet piemērota. Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 33, veicot tekstā šādas izmaiņas: „II a) ATZĪMĒ, ka Komisija: 1) saistībā ar Kopienas daudzgadu programmu 2005.–2008. gadam, ar ko veicina drošāku Internet tīkla un jauno tiešsaistes tehnoloģiju izmantošanu, paredz veicināt pilsoņu informēšanas pasākumus Eiropas mērogā, izmantojot visus komunikācijas līdzekļus, lai informētu sabiedrību par Internet tīkla risku, par to, kā izmantot Internet tīklu atbildīgi un droši, kā iesniegt sūdzības un kā vecākiem aktivizēt kontroli. Īpašas kampaņas varētu paredzēt mērķa grupām, piemēram, skolām, vecāku apvienībām un lietotājiem, 2) paredz izpētīt iespēju ieviest Eiropas bezmaksas tālruņa numuru vai paplašināt pašreizēju pakalpojumu, lai palīdzētu Internet tīkla lietotājiem, vēršot tos pie pieejamiem sūdzību mehānismiem un informācijas resursiem un nodrošinot vecākus ar informāciju par filtrēšanas programmatūras efektivitāti, 3) paredz izpētīt iespēju atbalstīt vispārēja otrā līmeņa domēna nosaukuma izveidi , kas būtu rezervēts uzraudzītām vietnēm, kuras apņemas respektēt nepilngadīgas personas un viņu tiesības (piemēram, .KID.eu ), 4) turpina uzturēt pastāvīgu konstruktīvu dialogu ar satura sniedzēju organizācijām, patērētāju organizācijām un visām pārējām iesaistītajām personām, 5) paredz veicināt un atbalstīt pašregulēšanas iestāžu apvienošanos tīklā un savstarpējo pieredzes apmaiņu starp tām, ar mērķi novērtēt uzvedības kodeksa efektivitāti un uz pašregulēšanu pamatotās koncepcijas, lai tādējādi nepilngadīgajiem nodrošinātu visaugstākos iespējamos aizsardzības standartus.” Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 36, svītrojot nepiemēroto daļu „tostarp Eiropas līmenī nepieciešamos likumdošanas pasākumus.” Komisija principā var pieņemt grozījumu Nr. 37, veicot tekstā šādas izmaiņas: „MINIMĀLAIS PRINCIPU KOPUMS VALSTS MĒROGA PASĀKUMU ĪSTENOŠANAI valsts tiesību aktos vai praksē, lai saistībā ar tiešsaistes informācijas nesējiem nodrošinātu atbildes tiesības vai līdzvērtīgus tiesiskās aizsardzības līdzekļus.” Komisija var pieņemt atsevišķas grozījuma Nr. 38 daļas, veicot dažas izmaiņas tekstā, kā arī pārceļot dažas daļas. (Pilnais) teksts, kurš būtu pieņemams Komisijai, ir šāds: „ 1 . PIELIKUMS Mērķis: pasākumu īstenošana dalībvalstu tiesību aktos vai praksē, lai tiešsaistes informācijas nesējos nodrošinātu atbildes tiesības vai līdzvērtīgus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, pienācīgi ievērojot valstu un konstitucionālo tiesību aktu noteikumus un neierobežojot iespēju pielāgot to izmantošanu katra informācijas nesēja veida īpatnībām. Termins „informācijas nesējs” attiecas uz jebkuru saziņas veidu, ar ko tiešsaistē izplata rediģētu informāciju sabiedrībai, piemēram, laikraksti, periodiskie izdevumi, radio, televīzija un ziņu dienesti tīmeklī. - Neskarot citus dalībvalstu pieņemtos noteikumus, atbilstoši civiltiesībām, administratīvajām tiesībām vai krimināltiesībām ikvienai fiziskai vai juridiskai personai neatkarīgi no valsts piederības, kuras likumīgajām interesēm, jo īpaši reputācijai un labai slavai, ir kaitējis kāds publikācijā vai pārraidē izteikts faktu apgalvojums, ir jābūt atbildes tiesībām vai līdzvērtīgiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem. Dalībvalstīm jānodrošina, ka atbildes tiesību vai līdzvērtīgu tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanu netraucē nesamērīgu noteikumu un nosacījumu piemērošana. - Atbildes tiesībām vai līdzvērtīgiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem jāpastāv attiecībā tiem uz tiešsaistes informācijas nesējiem, kas ir dalībvalsts jurisdikcijā. - Dalībvalstīm jāpieņem pasākumi, kas nepieciešami, lai noteiktu atbildes tiesības vai līdzvērtīgus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, un jānosaka kārtība to izmantošanai. Tām jo īpaši jānodrošina pietiekams laikposms un tādas procedūras, lai tiesības vai līdzvērtīgus tiesiskās aizsardzības līdzekļus atbilstoši var izmantot citā dalībvalstī dzīvojošas vai reģistrētas fiziskas vai juridiskas personas. - Atbildes tiesības var nodrošināt ne tikai ar tiesību aktiem, bet arī ar kopregulēšanas un pašregulēšanas pasākumiem. - Atbildes tiesības ir tiešsaistes videi īpaši piemērots tiesiskās aizsardzības līdzeklis, ņemot vērā iespēju nekavējoties labot apstrīdēto informāciju un tehniskās iespējas, kas atvieglo attiecīgo personu atbildes pievienošanu. Tomēr atbilde jāsniedz pieņemamā termiņā pēc pamatotas prasības iesniegšanas un laikā un veidā, kas atbilst publikācijai vai pārraidei, uz kuru prasība attiecas. - Jāsagatavo noteikumi procedūrai, ar ko paredz, ka domstarpības par atbildes tiesību vai līdzvērtīgu tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanu varētu izskatīt tiesā vai līdzīgās neatkarīgās organizācijās. - Pieteikums izmantot atbildes tiesības vai līdzvērtīgus tiesiskās aizsardzības līdzekļus var noraidīt, ja prasītājam nav likumīgas intereses šādas atbildes publicēšanā vai ja atbilde būtu sodāma rīcība, pakļautu satura sniedzēju civiltiesiskajai atbildībai vai pārkāptu vispārējās pieklājības normas. - Atbildes tiesības neskar citus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas pieejami personām, kuru tiesības uz cieņu, godu, reputāciju vai privātumu ir pārkāpuši informācijas nesēji. - Dalībvalstis nodrošina, ka neattaisnojami netiek pārkāpta atbildes tiesību (vai līdzvērtīgu tiesiskās aizsardzības līdzekļu) un vārda brīvības tiesību efektīva izpilde.” 3.3. Secinājums Saskaņā ar EK Līguma 250. panta 2. punktu Komisija groza savu priekšlikumu atbilstoši iepriekšminētajam.