LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 209/28

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 un (ES) 2015/2365”

(COM(2016) 856 final – 2016/0365 (COD))

(2017/C 209/05)

Ziņotājs: Antonio GARCÍA DEL RIEGO

Apspriešanās Eiropas Savienības Padome, 7.2.2017. Eiropas Parlaments, 13.2.2017. Juridiskais pamats Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. un 304. pants Atbildīgā specializētā nodaļa Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 8.3.2017. Pieņemts plenārsesijā 29.3.2017. Plenārsesija Nr. 524 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 226/2/2

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) atzinīgi vērtē priekšlikumu par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu (1), kura mērķis ir virzīties uz galīgu un saskaņotu atveseļošanas un noregulējuma procesu centrālo darījumu partneru (CCP) tīrvērtei Eiropas Savienībā, un EESK atbalsta gan tā mērķus, gan arī pieeju.

1.2. EESK uzsver, ka ir ārkārtīgi svarīgi īstenot spēkā esošo G20 lēmumu par centrālo darījumu partneru globālo pārvaldību, kā arī konkrētos ieteikumus, ko sagatavojusi Finanšu stabilitātes padomes Pastāvīgā uzraudzības un regulatīvās sadarbības komiteja (FSP SRC), FSP Noregulējuma koordinācijas grupa (FSP ReSG), Maksājumu un tirgu infrastruktūru komiteja (CPMI), Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO) un Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (BCBS), saskaņotā, saistošā tiesiskajā regulējumā, kas globālā līmenī nodrošinātu stabilus, drošus un vienlīdzīgus konkurences apstākļus.

1.3. Tāpēc EESK atzinīgi vērtētu ierosinātajā regulā iekļautu mehānismu, kas ļautu tai elastīgi pielāgoties tam, kā turpmāk attīstās starptautiskā vienošanās par CCP regulu, t. i., Finanšu stabilitātes padomes (FSP) ieteikumiem (2).

1.4. EESK uzskata, ka pats svarīgākais ir tas, lai pašreizējā atsevišķu CCP risinājumu sistēma, kas balstās uz starptautiskiem ieteikumiem un valstu uzraudzības iestāžu darbību, tiktu pārveidota par galīgu atveseļošanas un noregulējuma regulu, kas būtu skaidra, konsekventa, stabila un visaptveroša, un turklāt citu tiesību aktu (piem., Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīvas (BRRD)) kontekstā samērīga un nākotnes prasībām atbilstoša.

1.4.1. Šajā saistībā EESK uzskata, ka vienota CCP uzraudzības iestāde un vienota noregulējuma iestāde ļautu uzraudzītājiem labāk apvienot zināšanas un apkopot datus, kā arī nodrošināt, ka centrālie darījumu partneri visā Eiropā jauno regulu īsteno standartizētā veidā, un tādējādi likvidēt pašreizējo dažādību starp valstu uzraudzības iestādēm, kurām ir nedaudz atšķirīgi uzraudzības kritēriji un instrumenti.

1.5. Ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas (ECB) galveno lomu banku sektora vienotajā uzraudzības mehānismā (VUM), tās pašreizējo kompetenci efektīvu un drošu tīrvērtes, maksājumu un norēķinu sistēmu uzturēšanā (3), kā arī tās lomu CCP nodrošināšanā ar piekļuvi centrālo banku naudas līdzekļiem, EESK stingri iesaka apsvērt ECB kompetences izmantošanu vai paplašināšanu, lai ECB kļūtu gan par Eiropas CCP centrālo uzraudzītāju saskaņā ar VUM, gan arī par centrālo noregulējuma iestādi saskaņā ar ECB/Eurosistēmu.

1.6. EESK uzskata, ka uzraudzības iestādēm šajā jomā būtu jāparedz papildu uzraudzības instrumenti, lai nodrošinātu visaptverošu pārskatu par atsevišķu tīrvērtes dalībnieku riska pozīciju vairākos CCP (tostarp trešo valstu CCP) un par CCP riska pozīciju tirgos, modelējot iespējamo domino efektu uz pozīcijām visā CCP spektrā. Uzraudzītājiem vai, vēl labāk, centrālam uzraudzītājam jābūt pilnvarotam katru ceturksni, mēnesi vai dienu veikt visaptverošus spriedzes testus un noskaidrot attiecīgo CCP riska pozīciju un riska mazināšanas līdzekļus, kā to prasa situācija, papildus gadskārtējam CCP spriedzes testam, ko saskaņā ar Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru (EMIR) veic EMSA.

1.7. Lai gan EESK pieņem, ka izveidosies dabiska secība: vispirms viena vai vairāku atsevišķu tīrvērtes dalībnieku noregulējums saskaņā ar Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīvu (BRRD) un pēc tam – vajadzības gadījumā – viena vai vairāku CCP atveseļošana un noregulējums, tomēr ir jāprecizē, ka ir gadījumi, kad prioritāte jāpiešķir viena vai vairāku CCP atveseļošanai, nevis vienas vai vairāku banku – galveno šo CCP tīrvērtes dalībnieku – atveseļošanai.

1.8. EESK prasa, lai CCP atveseļošanas plānos tiktu definēti instrumenti un pasākumi, kuri būtu izmantojami, lai no jauna savietotu CCP portfeli, jo šajā priekšlikumā nav nedz noteikti konkrēti risinājumi, kas atveseļošanas plānos būtu jāiekļauj, nedz arī tas, kādi risinājumi ir izslēgti.

1.9. Komiteja uzskata, ka īpaša uzmanība būtu jāpievērš tam, kā varētu tikt ietekmēti nefinanšu darījumu partneri (NFC) un netiešo tīrvērtes dalībnieku nošķirtie klientu aktīvi, ja tiktu izmantoti pozīciju un zaudējumu sadales instrumenti, t. i., ja tiktu izbeigti līgumi un samazināta peļņa, kas centrālajiem darījumu partneriem ir jāmaksā saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem. Tāpat komiteja atzinīgi vērtē to, ka šajā priekšlikumā nav ietverta ne “sākotnējās drošības rezerves diskontēšana”, jo tas nebūtu piemērots atveseļošanas un noregulējuma instruments, ne arī “mainīgās drošības rezerves diskontēšana”, jo ir jāsagaida ierobežota riska pozīcijas.

1.10. EESK uzskata, ka no ierosinātā tiesību akta būtu jāsvītro jebkāda nepārprotami minēta iespēja glābt CCP ar nodokļu maksātāju naudu, un it sevišķi tas jāizslēdz attiecībā uz trešo valstu centrālajiem darījumu starpniekiem. Publiskā sektora ārkārtas atbalsts ir iespēja, kuras izmantošana būtu jāierosina tikai attiecīgajām iestādēm, ja tās to uzskata par vajadzīgu, un tādējādi šādam atbalstam būtu jāsaglabā ārkārtas raksturs. Pašlaik paredzētā iespēja noteiktos apstākļos sniegt ārkārtas atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem varētu radīt bezrūpīgas rīcības risku. Tādējādi vienotas uzraudzības iestādes un vienotas noregulējuma iestādes izveidošana būtu arī politiski pieņemamāka no valsts viedokļa.

1.10.1. Šajā saistībā EESK prasa, lai tādi paši vai līdzīgi saistoši standarti turpmāk būtu obligāti arī tiem CCP, kas kā trešo valstu tīrvērtes organizācijas (trešo valstu CCP) pilnvaroti saskaņā ar Regulu par Eiropas tirgus infrastruktūru (EMIR) (4) un lēmumu par līdzvērtību.

1.11. EESK ierosina noteikt, ka noregulējuma iestādes pilnvaras izbeigt noteiktus vai visus līgumus attiecībā uz kāda CCP tīrvērtes pakalpojumiem būtu jāizmanto ļoti ierobežoti, ja CCP atbalsta tūlītēju darījumu tirgus un veic skaidras naudas darījumu produktu tīrvērti.

1.12. EESK uzskata, ka, pieņemot lēmumu par tīrvērtes pienākuma atlikšanu viena CCP noregulējumā, ir jāņem vērā iespējamā ietekme uz citiem CCP, kuriem ir atļauts sniegt tīrvērtes pakalpojumus tajā pašā aktīvu kategorijā.

2. Pamatojums

2.1. Gan ES Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva (BRDD), gan arī ASV Doda-Franka likums prasa sistēmiski svarīgām bankām ieviest atveseļošanas un noregulējuma plānus (“living wills”), lai krīzes gadījumā nodrošinātu organizētu, pakāpenisku darbības izbeigšanu un ierobežotu negatīvo ietekmi uz plašākiem finanšu tirgiem. Ar obligāto centralizēto tīrvērti pēc EMIR un Doda-Franka likuma centrālo darījumu partneru nozīme finanšu sistēmas vispārējai drošībai un stabilitātei ir kļuvusi aizvien lielāka. Tāpēc papildus CCP noturības nodrošināšanai ir vajadzīga pārdomāta atveseļošanas un noregulējuma plānošana, lai gādātu, ka lielāka paļaušanās uz centralizēto tīrvērti nerada jauna veida struktūru, kas ir “pārāk liela, lai bankrotētu”.

2.1.1. Lai gan, ņemot vērā CCP īpašo uzņēmējdarbības modeli un koncentrēšanos uz riska pārvaldību, tā bankrots ir statistiski mazticams, tas varētu, kā sistēmiski svarīga finanšu iestāde (SIFI) ieņemot tirgū centrālo lomu, plaši izplatīt kaitīgu ietekmi finanšu sistēmā, radot domino efektu uz tīrvērtes dalībniekiem un tirgiem, kurus tas atbalsta. Tas ir notikums ar mazu iespējamību un lielu ietekmi.

2.2. Centrālajiem darījumu partneriem ir svarīga loma finanšu sistēmā, jo tie pārvalda darījumu partneru riska attiecību sarežģīto tīklu. CCP to faktiski dara, i) uzņemoties starpnieka lomu līgumos, kurus tirgo vienā vai vairākos finanšu tirgos (regulētos vai ārpusbiržas tirgos), un ii) aizsargādamies pret savu lietotāju saistību neizpildi, pieprasot pietiekamu drošības rezervi (maržu) un nodrošinājumu gan no pircēja, gan pārdevēja un ieviešot zaudējumu sadales mehānismus (tā dēvētos “saistību neizpildes ūdenskritumus”, ko izmanto ārkārtas gadījumos, ja individuālās drošības rezerves izrādās nepietiekamas) (5).

2.3. Risks CCP dalībniekam salīdzinājumā ar divpusējo tīrvērti ir samazināts, jo šis dalībnieks gūst labumu no daudzpusējā ieskaita, pienācīga nodrošinājuma un zaudējumu sadales mehānisma. CCP veic dalībnieku saistību ieskaitu (garās un īsās pozīcijas) attiecībā uz atsevišķiem produktiem, nosakot vienotu daudzpusēju bilanci katram produktam/dalībniekam neatkarīgi no darījumu partnera identitātes pirms pārjaunojuma. Ja produkti ir būtiski saistīti, CCP var noteikt dalībnieku drošības rezerves visiem produktiem (portfeļa drošības rezerve), ļaujot tiem neitralizēt risku, ieņemot pozīcijas attiecībā uz savstarpēji saistītiem produktiem.

2.4. Lai pilnībā izmantotu CCP priekšrocības, tiem 1) efektīvi jāpārvalda savs risks un to rīcībā jābūt pietiekamiem finanšu resursiem, un 2) tiem jāpakļaujas stingrām regulatīvās uzraudzības un kontroles prasībām. Pirmkārt, CCP jābūt pietiekami noturīgiem – to finanšu resursiem (ieskaitot drošības rezerves noteikšanas prasības, priekšfinansētus fondus saistību neizpildes gadījumiem un likviditātes resursus) jābūt tādiem, kas ar ļoti lielu iespējamību ļauj izturēt tīrvērtes dalībnieku bankrotus un citas spriedzes situācijas. Otrkārt, CCP ir jāpieņem atveseļošanas plāni, kas ļauj tiem sadalīt pārsniegtos zaudējumus un radīt papildu likviditāti, neuzliekot pārmērīgu slogu tīrvērtes dalībniekiem un citām finanšu iestādēm, no kurām daudzas var būt sistēmiski svarīgas pašas par sevi. Visbeidzot, ir jānodrošina uzticami CCP noregulējuma plāni.

2.5. G20 valstu vadītāji 2009. gadā apņēmās nodrošināt, ka visiem standarta ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem veic tīrvērti ar CCP starpniecību. Centralizētas atvasināto instrumentu tīrvērtes biežāka izmantošana paredzēta, lai stiprinātu finanšu stabilitāti ar šādiem paņēmieniem: — palielinot daudzpusējo ieskaitu, — nosakot atvasināto instrumentu tirgus dalībniekiem prasību sniegt pienācīga apmēra mainīgo un sākotnējo drošības rezervi, — saistību neizpildes gadījumos palīdzot lieliem atvasināto instrumentu tirgus dalībniekiem, — palielinot atvasināto instrumentu tirgu pārredzamību un palīdzot vienkāršot darījumu tīklus (6).

2.6. Starptautiskā līmenī Maksājumu un tirgus infrastruktūru komiteja (CPMI) kopā ar Starptautisko Vērtspapīru komisiju organizāciju (IOSCO) un Finanšu stabilitātes padomi (FSP) jau 2014. gadā izdeva norādījumus par finanšu tirgus infrastruktūru, tostarp CCP, atveseļošanu un noregulējumu. Turklāt CCP atveseļošana un noregulējums ir svarīgas prioritātes pašreizējos starptautiskajos darba plānos, kas izklāstīti 2015. gadā.

2.7. ES līmenī Eiropas Komisija, pamatojoties uz iepriekš minēto darbu, kas veikts starptautiskā līmenī, ir iesniegusi priekšlikumu (7) normatīvajam režīmam attiecībā uz CCP atveseļošanu un noregulējumu, kas ir šā atzinuma priekšmets.

3. Apsvērumi un piezīmes

3.1. Regulas priekšlikums

3.1.1. EESK atzīmē, ka regulatīvās prasības centrālajiem darījumu partneriem pašlaik ir stingrākas nekā pirms krīzes. CPMI un IOSCO noteiktie finanšu tirgus infrastruktūru principi (PFMI) nodrošina visaptverošu pamatu CCP noturībai un atveseļošanai.

3.1.2. EESK atzinīgi vērtē CPMI un IOSCO svarīgo darbu CCP noturības un atveseļošanas nodrošināšanā starptautiskā līmenī.

3.1.3. Tāpēc komiteja vēlētos, lai ierosinātajā regulā tiktu atvēlēta vieta mehānismam, kas ļautu elastīgi pielāgoties starptautiskās vienošanās par CCP regulējumu turpmākajai attīstībai, t. i., Finanšu stabilitātes padomes (FSP) ieteikumiem.

3.1.4. Tādējādi komiteja atbalsta ierosināto regulu, kurā starptautiskie standarti, ko centrālie darījumu partneri atkarībā no tiesiskās un normatīvās vides pašlaik īsteno nedaudz atšķirīgi, ir apvienoti vienā standartizētā saskaņotu un heterogēnu saistību kopumā saskaņā ar ES tiesību aktiem.

3.1.5. EESK norāda, cik svarīgi ir izmantot holistisku pieeju, grozot citus saistītus tiesību aktus, t. i., Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīvu (BRRD), un nodrošinot, ka moratorija instrumenti (BRRD 5. un 10. pants) un citi mehānismi turpina izslēgt maksājumu un piegādes saistības attiecībā uz dažām maksājumu sistēmām, CCP, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (CVD) un centrālajām bankām, lai neizjauktu līdzsvaru portfeļos un nodrošinājumā, kuru turētāji vai pārņēmēji ir CCP.

3.1.6. Šajā kontekstā EESK pieņem, ka izveidosies dabiska secība: vispirms saskaņā ar BRRD noregulē vienu vai vairākus atsevišķus tīrvērtes dalībniekus, un pēc tam – vajadzības gadījumā – atveseļo un noregulē vienu vai vairākus CCP, kuru galvenie klienti bijuši iepriekšminētie tīrvērtes dalībnieki. Ir iespējami scenāriji, kur priekšroka būtu jādod viena vai vairāku CCP atveseļošanai, nevis vienas vai vairāku tādu banku atveseļošanai, kas ir šo CCP galvenie tīrvērtes dalībnieki.

3.1.6.1. Saskaņā ar principiem, ko definējušas CPSS un IOSCO, sistēmiski svarīgiem CCP vajadzīgi pietiekami lieli saistību neizpildes resursi, lai varētu izturēt tādu divu tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildi, kuri centrālajam darījuma partnerim ārkārtējos, taču iespējamos apstākļos varētu radīt vislielāko kopīgo kredītriska pozīciju (t. s. “Cover 2”). Ja tīrvērtes dalībnieki, kas “Cover 2” izpratnē pārsniedz riska darījumu līmeni attiecībā pret vienu vai vairākiem CCP, nonāk grūtībās un tiem piemēro BRRD noteikto procedūru, tad visos lēmumos, kas saistīti ar grūtībās nonākušajiem vispārējā tīrvērtes pakalpojuma sniedzējiem saskaņā ar BRRD jāņem vērā ietekme uz centrālajiem darījumu partneriem un citiem, saistības pildošiem, tīrvērtes dalībniekiem.

3.1.6.2. Saskaņā ar šo ierosināto tiesību aktu CCP potenciāli ir jāstabilizē un jāatbalsta, pirms šiem grūtībās nonākušajiem tīrvērtes dalībniekiem var piemērot BRRD procedūru. Var būt arī tādi gadījumi, kad saistības pildoši tīrvērtes dalībnieki, izmantojot ierosinātajā tiesību aktā minētos instrumentus, tiek novesti saistību neizpildes situācijā un pēc tam var tikt pakļauti BRRD. Ja tas tomēr palīdz stabilizēt CCP un tādējādi dod labumu vairākiem tīrvērtes dalībniekiem, CCP stabilizācijai jābūt prioritārai pār atsevišķa tīrvērtes dalībnieka stabilizāciju.

3.2. Sabiedrības interesēs veiktiem ārkārtas pasākumiem jābūt samērīgiem un ir jāizvairās no publisko līdzekļu izmantošanas

3.2.1. Komiteja norāda, ka ierosinātā regula ir vērsta uz tirgus situācijām, kas ir galējas un ārkārtējas; tomēr ir būtiski, lai atveseļošanas un noregulējuma režīms nodrošinātu izšķiroši svarīgo CCP pakalpojumu nepārtrauktību, neizmantojot publiskos līdzekļus vai jebkāda veida publisko atbalstu maksātspējas nodrošināšanai, vai jebkāda cita veida valsts finanšu stabilizācijas mehānismus, publisko kapitāla atbalstu vai pagaidu valsts īpašumtiesības. Pašlaik nepārprotami paredzētā iespēja noteiktos apstākļos sniegt ārkārtas finanšu atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem būtu jāizslēdz, lai nepieļautu bezrūpīgas rīcības risku, kas rodas, nepareizi stimulējot tīrvērtes dalībniekus agrīnā posmā atturēties no palīdzības sniegšanas CCP atveseļošanā un noregulējumā un nogaidīt, lai pārliecinātos, vai un cik lielā mērā tiks sniegts ārkārtas atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem, tādējādi labprāt pieņemot vai pat izprovocējot plašāku ietekmi sabiedriskajā sfērā.

3.2.2. Tā kā konkrētus scenārijus atveseļošanas un noregulējuma režīma piemērošanai precīzi prognozēt nevar, CCP ir jāsaglabā elastība atveseļošanas instrumentu izstrādē un īstenošanā, lai varētu atrisināt dažādas saistību neizpildes situācijas. Pārāk preskriptīvi noteikumi varētu radīt neefektīvu stingrību. Tāpēc centrālajiem darījumu partneriem vispirms jāļauj sagatavot saistību neizpildes pārvaldības procesu un tad īstenot savu atveseļošanas plānu, pirms iejaucas noregulējuma iestādes, ja vien nav pierādījumu, ka atveseļošanas plāns neizdosies vai ka tas apdraud finanšu stabilitāti.

3.3. Atšķirīga attieksme pret nefinanšu darījumu partneriem (NFC) un nošķirtie klientu konti

3.3.1. Regulā par Eiropas tirgus infrastruktūru (EMIR) ir noteikti pienākumi un prasības, kas piemērojamas gan finanšu darījumu partneriem (FC), gan arī nefinanšu darījumu partneriem (NFC), kuri noslēdz atvasināto instrumentu līgumus. FC ir bankas, apdrošinātāji, ieguldījumu pārvaldnieki, pensiju fondi, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) un alternatīvo ieguldījumu fondi (AIF), savukārt NFC kategorijai pieder NFC+ (struktūras ar slīdošām 30 dienu garām nosacītajām atvasināto instrumentu bruto pozīcijām un vismaz 1 miljardu euro kredītam un kapitāla vērtspapīru atvasinātajiem instrumentiem un/vai 3 miljardiem euro procentu likmju mijmaiņas līgumiem, valūtai, preču darījumiem un citiem instrumentiem) un NFC. Turklāt pastāv arī trešo valstu struktūras (TCE), kuras, iesaistīdamās darījumos ar partneriem no ES, var būt netieši pakļautas EMIR.

3.3.1.1. EMIR noteiktais tīrvērtes pienākums būs saistošs, ja ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgums tiek slēgts starp diviem FC, starp FC un NFC+ vai starp diviem NFC+, kā arī starp FD/NFC+ un TCE, uz kuru attiecas tīrvērtes pienākums, ja tā veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienībā. Atbrīvojumi no prasībām beigsies 2017. gada laikā.

3.3.2. Kad būs beigušies visu atbrīvojumu termiņi, noteikta lieluma nefinanšu darījumu partneriem kā tiešiem vai netiešiem CCP dalībniekiem būs piemērojama Atveseļošanas un noregulējuma regula, ņemot vērā pienākumu centralizēti veikt tīrvērti noteiktām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm (8). Tādējādi, šīs regulas prasībām apvienojoties ar tīrvērtes pienākumu, nefinanšu darījumu partneri un pensiju fondu klienti varētu būt spiesti uzņemties negribētas saistības, kas radītu vēl ciešāku saikni starp reālo ekonomiku/aktīvu pārvaldītājiem un sistēmiski nozīmīgām finanšu iestādēm (SIFI).

3.3.3. Tāpēc EESK aicina Komisiju ierosinātajā atveseļošanas un noregulējuma satvarā apsvērt citādu pieeju attiecībā uz NFC – īpaši tām sabiedrībām, kas ierobežo fizisko risku reālajai ekonomikai, – tajos gadījumos, kad valsts iestādes ir spiestas sabiedrības interesēs veikt ārkārtas pasākumus, potenciāli neievērojot parastās īpašumtiesības un sadalot zaudējumus starp konkrētām ieinteresētajām personām, un kā pēdējo līdzekli aizturot CCP peļņas maksājumus nefinanšu darījumu partneriem.

3.3.4. [Pensiju] fondiem un citām struktūrām, kas pārvalda mazo ieguldītāju naudas līdzekļus un veic ieguldījumus kapitāla tirgos, būs tieši vai netieši ar tīrvērtes dalībnieku starpniecību jāieņem pozīcijas centrālajos darījumu partneros. Šīs struktūras ir pakļautas valsts uzraudzībai un to ieguldījumi ir stingri ierobežoti, lai garantētu, ka tās saviem gala klientiem nerada pārmērīgu risku. Turklāt valstu regulatoru vai uzticības pienākumu dēļ šīm struktūrām savu klientu pozīcijas netieši ir jāglabā klientu kontos, un tās ir jānošķir. Ar EMIR tika radīta iespēja īpaši aizsargāt netiešo tīrvērtes dalībnieku aktīvus, ieviešot klientu aktīvu nošķiršanu un pārnesamību.

3.3.5. Ņemot vērā šo visai plašo regulējumu, šādu [pensiju] fondu ieguldītājiem rodas iespaids, ka viņu aktīvus īpaši aizsargā gan valsts, gan Eiropas tiesību akti. Ierosinātais tiesību akts tomēr ļaus neievērot parastās īpašumtiesības un sadalīt zaudējumus starp konkrētām ieinteresētajām personām, kā arī aizturēt CCP peļņas maksājumus, ietekmējot arī klientu un nošķirtos klientu kontus. EESK aicina Komisiju nodrošināt, ka iespēja neievērot parastās īpašumtiesības (līgumu izbeigšana, zaudējumu sadale, peļņas maksājumu aizturēšana) neattiecas uz [nošķirtajiem] klientu kontiem.

3.4. Pāreja un trešo valstu līdzvērtība

3.4.1. EESK mudina Komisiju nodrošināt, ka pāreja uz saskaņotu sistēmu tiek pienācīgi uzraudzīta un sinhronizēta ar prasībām, ko piemēro trešo valstu CCP, lai nepieļautu regulatīvu patvaļu un nelabvēlīgus konkurences apstākļus ES centrālajiem darījumu partneriem, ja trešo valstu CCP tiktu ļauts piedāvāt pakalpojumus, kas ir nedrošāki un tādējādi lētāki.

3.4.2. Skaidriem noteikumiem par atveseļošanu un noregulējumu jābūt svarīgam faktoram, kas jāapsver attiecībā uz visām valstīm, kur Eiropas Komisija plāno pieņemt lēmumu par līdzvērtību. Attiecībā uz visām tām valstīm, par kurām Eiropas Komisija lēmumu par līdzvērtību jau ir pieņēmusi (9), šis lēmums ir jāpārskata, ņemot vērā noteikumus par atveseļošanu un noregulējumu trešās valstīs, lai nodrošinātu, ka trešo valstu centrālajiem darījumu partneriem, kuri piedāvā pakalpojumus ES vienotajā tirgū, ir ieviesti līdzvērtīgi CCP atveseļošanas un noregulējuma režīmi un ka Eiropas noregulējuma kolēģiju pieņemtie lēmumi attiecīgās trešās valsts tiesiskajā vidē ir izpildāmi. Būtu jāizvirza obligāta prasība par informācijas apmaiņas nolīguma, kas saistīts ar sistēmisko risku, noslēgšanu ar trešās valsts CCP regulatoru, CCP uzraudzītāju(-iem) un noregulējuma iestādi Eiropas Savienībā, kā arī par šo regulatoru līdzdalību tā dēvētajās “krīzes pārvarēšanas grupās”.

3.4.3. Saskaņā ar EMIR Eiropas Komisija var lūgt Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (ESMA) sniegt tehniskus ieteikumus par līdzvērtību dažās trešo valstu jurisdikcijās, kurās atrodas lielākie atvasināto instrumentu tirgi vai CCP, kas pieteikušies atzīšanas saņemšanai (10).

3.4.4. Turklāt EESK aicina ESMA novērtēt galvenos jautājumus, kas saistīti ar šādu trešo valstu atveseļošanas un noregulējuma tiesību aktu ietveršanu, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nepieļautu regulatīvu patvaļu, kas trešo valstu CCP sniegto pakalpojumu dēļ rada pārmērīgu risku ES vienotā tirgus dalībniekiem un, iespējams, ES nodokļu maksātājiem. Ir ļoti svarīgi, lai tiktu nodrošināti starptautiskā līmenī vienlīdzīgi konkurences apstākļi un ierobežota ES nodokļu maksātāju pakļaušana riskiem, kas Eiropas Savienībā ir pārvaldāmi.

3.5. Vienots Eiropas uzraudzītājs un vienota Eiropas noregulējuma iestāde

3.5.1. EESK uzskata, ka Eiropas Savienībai kopumā un katrai dalībvalstij ir jāstiprina savu uzraudzības iestāžu spējas finanšu, tehnisko un cilvēkresursu ziņā, lai izprastu CCP riskus un riska pārvaldību visos līmeņos. EESK uzskata, ka pašlaik uzraudzītāji ir pārāk atkarīgi no pārvalstisko organizāciju un pašu CCP kompetences. Šī atkarība no kompetences varētu būt īpaši riskanta, ja uzraudzītājiem īsā laikā būtu jāpārņem kontrole pār grūtībās nonākušu CCP, t. i., ja tiktu atcelta un pēc tam nomainīta CCP augstākā vadība vai padome vai būtu izmantotas noregulējuma pilnvaras.

3.5.2. EESK uzskata, ka vienots CCP uzraudzītājs un noregulējuma iestāde ļautu tiem labāk apvienot zināšanas un apkopot datus, kā arī nodrošināt, ka centrālie darījumu partneri visā Eiropā jauno regulu īsteno standartizētā veidā, tādējādi nepieļaujot izvairīšanos no regulējuma vai regulatīvās patvaļas risku. Turklāt tiktu likvidēta pašreizējā dažādība CCP uzraudzībā. Saskaņā ar pašlaik spēkā esošo regulējumu tiek izmantota EMIR izklāstītā valsts līmeņa uzraudzības pieeja, veidojot kolēģijas pie valstu regulatoriem, lai uzraudzītu CCP. Tomēr EESK uzskata, ka ārkārtējas spriedzes situācijā, kad vienam vai vairākiem CCP draud briesmas vai bankrots, centralizēta pieeja nodrošinātu maksimālu efektivitāti, jo lēmumi ir jāpieņem holistiski, ņemot vērā vairākus CCP, tīrvērtes dalībniekus utt.

3.5.2.1. EESK uzskata, ka 2012. gadā saskaņā ar EMIR izvēlētais CCP regulējums ir radījis kompilatīvu CCP uzraudzības risinājumu (11), kad centrālajām bankām, valstu banku regulatoriem vai biržas uzraudzītājiem ir uzdots uzraudzīt CCP dažādās valstīs. Šo viedokli apstiprina ESMA veiktā salīdzinošā izvērtēšana saskaņā ar EMIR 21. pantu (publicēta 2016. gada 22. decembrī) “Uzraudzības darbības attiecībā uz CCP drošības rezerves un nodrošinājuma prasībām”; tajā ESMA skaidri norāda, ka ir jāuzlabo uzraudzības konverģence starp valstu uzraudzības iestādēm.

3.5.2.2. Ziņojuma ierobežotajā tvērumā jau ir noteiktas vairākas jomas, kurās uzraudzības pieejas starp valstu uzraudzības iestādēm atšķiras, un ietverti ieteikumi, kā uzlabot uzraudzības prakses konsekvenci. Pie katra valsts regulatora ir izveidotas kolēģijas – galveno CCP dalībniekiem ievērojami pārklājoties –, kurām gadījumā, ja bankrotētu vairāki CCP, būtu jādarbojas paralēli. Ņemot vērā notikumu attīstību dažos pēdējos gados, tā kā sarakstā iekļautu un ārpusbiržas atvasināto instrumentu tirgi aizvien vairāk apvienojas centrālajos darījumu partneros, 2017. gadā būtu jāapsver jauna centralizēta pieeja.

3.5.3. Ņemot vērā ECB galveno lomu vienotajā uzraudzības mehānismā (VUM), EESK ierosina apsvērt ECB kompetences paplašināšanu, lai VUM sistēmā tā kļūtu par Eiropas CCP centrālo uzraudzītāju. Lai nepieļautu iekšēju interešu konfliktu, ECB/Eurosistēmai pašai būtu jāuzņemas centrālās noregulējuma iestādes funkcijas. Tas būtu iespējams vai nu tās pašreizējā kompetences ietvarā, vai arī to pienācīgi paplašinot. Viens no ECB galvenajiem uzdevumiem ir “veicināt norēķinu sistēmu vienmērīgu darbību” (12). Vairums Eiropas CCP ir reģistrēti kā maksājumu sistēmas, lai panāktu norēķinu galīgumu (13). Turklāt daži lielākie eurozonas CCP (tādi kā LCH SA un Eurex Clearing) ir licencēti un regulēti kā kredītiestādes.

3.5.4. Saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtu un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 22. pantu “ECB var izdot regulas, lai Savienībā un attiecībās ar citām valstīm nodrošinātu efektīvas un drošas tīrvērtes un norēķinu sistēmas”. Tādējādi regulatīvā loma attiecībā uz tīrvērtes sistēmu drošumu tai jau ir noteikta. Alternatīva būtu izveidot jaunu Eiropas CCP centrālo uzraudzītāju, bet tas ir laikietilpīgāks un dārgāks risinājums.

3.5.5. VUM sistēmā integrēta centrālā banku un CCP uzraudzītāja izveide atbilstu arī faktam, ka lielākā daļa sistēmiski svarīgo banku ir daudzu CCP dalībnieces (piemēram, JPMorgan ir dalībniece 70 CCP visā pasaulē (14)), tādējādi vienas šādas lielas dalībnieces saistību neizpilde būtu par iemeslu vienlaicīgām saistību neizpildes izsolēm tajos CCP, kuru dalībniece ir šī banka.

3.5.6. No valsts viedokļa politisks priekšnoteikums vienotas uzraudzības un noregulējuma iestādes izveidei ir, kā pieprasīts, atcelt jebkādu CCP glābšanu ar nodokļu maksātāju naudu, kas izpaužas kā ārkārtas finansiālais atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem.

3.6. Tīrvērtes pienākuma fakultatīva atlikšana noregulējumā

3.6.1. CCP noregulējuma iestāde vai noregulējumā esoša CCP tīrvērtes dalībnieka kompetentā iestāde var lūgt Komisiju uz laiku atlikt tīrvērtes pienākumu, kas attiecībā uz noteiktām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm paredzēts ierosinātās regulas 4. panta 1. punktā, ja vien ir izpildīti konkrēti nosacījumi.

3.6.2. Tomēr ir grūti iedomāties, kā ļoti saspringtās tirgus situācijās tīrvērtes dalībnieki, it īpaši mazākie, spēs īsā laikā divpusējā procesā atkal pārvaldīt pozīcijas. Turklāt tīrvērtes pienākums ir balstīts uz noteiktām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm visos CCP un neattiecas tikai uz vienu CCP. Tāpēc tīrvērtes pienākuma atlikšana potenciāli ietekmēs citus CCP, kas pilnvaroti sniegt tīrvērtes pakalpojumus tajos pašos produktos. Ir jānodrošina, ka attiecībā uz pārējiem centrālajiem darījumu partneriem tīrvērtes pienākuma atlikšana ir fakultatīva. Turklāt šiem CCP varētu būt drošības rezerves savstarpējās noteikšanas mehānismi šīm un citām pieejamo atvasināto instrumentu klasēm, tādējādi atgriešanās divpusējā tirgū radīs neparedzētas tālejošas sekas.

3.6.3. Tāpēc EESK uzskata, ka tīrvērtes pienākuma atlikšana noregulējumā ir tāds noregulējuma instruments, kas izmantojams, neietekmējot citus CCP, kuriem ir atļauts sniegt tīrvērtes pakalpojumus tajā pašā aktīvu kategorijā.

3.6.4. Visbeidzot, valsts regulatora pieprasījumam varētu būt Eiropas mēroga ietekme, kas, pēc komitejas domām, ir vēl viens arguments par labu visā Eiropā vienotam CCP uzraudzītājam un vienotai noregulējuma iestādei.

Briselē, 2017. gada 29. martā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Georges DASSIS

(1) COM(2016) 0856 final.

(2) Kā piemēru sk. arī dokumentu “EBI un ESMA aicina precizēt CRR un EMIR prasības par drošības rezervi” (“EBA and ESMA call to clarify margin requirements between CRR and EMIR”), 18.1.2017. Ziņojumā ietverto ieteikumu mērķis ir novērst prasību dublēšanos attiecībā uz atvasināto instrumentu darījumiem un līdz ar to nepieļaut regulatīvā riska paaugstināšanos un kompetento iestāžu veiktās uzraudzības izmaksu pieaugumu.

(3) Viens no Eurosistēmas pamatuzdevumiem ir “veicināt norēķinu sistēmu vienmērīgu darbību” (Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 2. punkts un Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtu un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 3. panta 1. punkts). Juridiskais pamats Eurosistēmas kompetencei maksājumu un norēķinu sistēmu jomā ir ietverts Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 2. punktā. Saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtu un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 22. pantu “ECB un valstu centrālās bankas var dot iespējas, un ECB var izdot regulas, lai Savienībā un attiecībās ar citām valstīm nodrošinātu efektīvas un drošas tīrvērtes un norēķinu sistēmas”.

(4) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem.

(5) Eiropas Sistēmisko risku kolēģija, “ESRB Report to the European Commission on the systemic risk implications of CCP interoperability arrangements” (ESRK ziņojums Eiropas Komisijai par CCP sadarbspējas mehānismu ietekmi uz sistēmisko risku), 2016. gada janvāris.

(6) Sk. FSP SRC, FSP RESG, BCBS, CPMI un IOSCO priekšsēdētāju dokumentu “CCP darba plāns 2015. gadam”, 2015. g. aprīlis.

(7) COM(2016) 856 final.

(8) Saskaņā ar 5. un 6. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulā (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem.

(9) Pilns aktualizēts saraksts: https://www.esma.europa.eu/regulation/post-trading/central-counterparties-ccps

(10) Komisijai jāizmanto ESMA tehniskie ieteikumi, lai sagatavotu iespējamos īstenošanas aktus saskaņā ar EMIR 25. panta 6. punktu, 13. panta 2. punktu un 75. panta 1. punktu attiecībā uz līdzvērtību starp trešo valstu tiesisko un uzraudzības regulējumu.

(11) CCP un regulatoru saraksts: https://www.esma.europa.eu/sites/default/files/library/ccps_authorised_under_emir.pdf

(12) Sk. Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 2. punktu un Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtu un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 3. panta 1. punktu.

(13) Maksājumu sistēmu saraksts: https://www.esma.europa.eu/sites/default/files/library/designated_payment_and_securities_settlement_systems.pdf

(14) Sk. Financial Times, “JPMorgan tells clearers to build bigger buffers”, 11.9.2014., autori: Sam Fleming un Philip Stafford.