LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis CE 341/29

Trešdiena, 2010. gada 10. februāris

Labas pārvaldības veicināšana nodokļu lietās

P7_TA(2010)0020

Eiropas Parlamenta 2010. gada 10. februāra rezolūcija par labas pārvaldības veicināšanu nodokļu lietās (2009/2174(INI))

2010/C 341 E/07

Eiropas Parlaments,

ņemot vērā Komisijas 2009. gada 28. aprīļa paziņojumu “Labas pārvaldības veicināšana nodokļu lietās” (COM(2009)0201),

ņemot vērā Komisijas 2006. gada 31. maija paziņojumu par nepieciešamību izveidot savstarpēji koordinētu stratēģiju, lai uzlabotu cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas (COM(2006)0254),

ņemot vērā 2008. gada 2. septembra rezolūciju par koordinētu stratēģiju, lai uzlabotu cīņu pret izvairīšanos no krāpšanas nodokļu jomā (1),

ņemot vērā Komisijas 2005. gada 25. oktobra paziņojumu par nodokļu un muitas politikas ieguldījumu Lisabonas stratēģijā (COM(2005)0532),

ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu 2006. gada 21. februārī lietā C-255/02 (Halifax and others pret Commissioners of Customs and Excise), kurā Tiesa nolēma, ka Sestā PVN direktīva (Direktīva 77/388/EEK) izslēdz iespēju ar nodokli apliekamai personai atskaitīt PVN priekšnodokli gadījumos, kad darījumi, no kuriem izriet šādas tiesības, ir ļaunprātīgas izmantošanas prakse,

ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu 2007. gada 13. martā lietā C-524/04 (Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation pret Commissioners of Inland Revenue), kurā Tiesa nolēma, ka EK līguma 43. pants neizslēdz iespēju, ka dalībvalsts pieņem tiesību aktus, kas ierobežo tiesības veikt uzņēmējdarbību pilnīgi fiktīvam korporatīvam mehānismam, kurš izveidots tikai nodokļu mērķiem,

ņemot vērā ieteikumus, kas ietverti Padomes 2008. gada 14. maija secinājumos par nodokļu jautājumiem saistībā ar nolīgumiem, kas Kopienai un tās dalībvalstīm jānoslēdz ar trešām valstīm,

ņemot vērā Komisijas 2008. gada 13. novembra priekšlikumu Padomes direktīvai, ar kuru groza Direktīvu 2003/48/EK par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem (COM(2008)0727),

ņemot vērā Komisijas 2009. gada 2. februāra priekšlikumu Padomes direktīvai par administratīvo sadarbību nodokļu jomā (COM(2009)0029),

ņemot vērā Komisijas 2009. gada 2. februāra priekšlikumu Padomes direktīvai par savstarpējo palīdzību prasījumu piedziņā saistībā ar nodokļiem, nodevām un citiem pasākumiem (COM(2009)0028),

ņemot vērā Komisijas 2009. gada 30. aprīļa priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par alternatīvu ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par Direktīvas 2004/39/EK un Direktīvas 2009/…/EK grozījumiem (COM(2009)0207),

ņemot vērā Komisijas ieteikumu Padomei pilnvarot Komisiju sākt sarunas par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no vienas puses, un Andoras Firstistes, Monako Firstistes un Sanmarīno Republikas, no otras puses, nolīgumu noslēgšanu, lai cīnītos pret krāpšanu un citām nelikumīgām darbībām, kas kaitē to finanšu interesēm, un nodrošinātu administratīvu sadarbību, apmainoties ar informāciju par nodokļu jautājumiem, un pilnvarot Komisiju sākt sarunas par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no vienas puses, un Šveices Konfederācijas, no otras puses, nolīguma noslēgšanu, lai cīnītos pret krāpšanu tiešo nodokļu jomā un izvairīšanos no tiešo nodokļu maksāšanas un nodrošinātu administratīvo sadarbību, apmainoties ar informāciju par nodokļu jautājumiem (SEC(2009)0899),

ņemot vērā G-20 valstu paziņojumu, kas tika sagatavots pēc to augstākā līmeņa sanāksmes par finanšu tirgiem un pasaules ekonomiku, kura notika Vašingtonā 2008. gada 15. novembrī,

ņemot vērā Eiropadomes prezidentūras secinājumus, kas tika sagatavoti pēc Eiropadomes 2009. gada 19. un 20. marta sanāksmes,

ņemot vērā G-20 valstu paziņojumu, kas tika sagatavots pēc to augstākā līmeņa sanāksmes par vispārējo atveseļošanas un reformu plānu, kura notika Londonā 2009. gada 2. aprīlī,

ņemot vērā Padomes secinājumus, kas tika sagatavoti pēc tās 2009. gada 9. jūnija un 2009. gada 20. oktobra sanāksmes,

ņemot vērā Eiropadomes prezidentūras secinājumus, kas tika sagatavoti pēc Eiropadomes 2009. gada 18. un 19. jūnija sanāksmes,

ņemot vērā G-8 valstu finanšu ministru paziņojumu Lečē (Itālija) 2009. gada 13. jūlijā,

ņemot vērā G-20 valstu vadītāju paziņojumu sanāksmē, kas notika 2009. gada 24. un 25. septembrī Pitsburgā,

ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 8. pantu,

ņemot vērā US Government Accountability Office ziņojumu (2007), British National Audit Office ziņojumu (2008) un Conseil des Prélèvements Obligatoires ziņojumu (2009), kuros cita starpā attiecīgi norādīts, ka apmēram trešā daļa no Apvienotās Karalistes 700 lielākajām korporācijām 2005. un 2006. gadā nemaksāja nekādus nodokļus, ka 25 % no tiem ASV uzņēmumiem, kuru aktīvu vērtība pārsniedz USD 250 miljonus vai kuru ienākumi pārsniedz USD 50 miljonus gadā, arī nemaksāja nekādus nodokļus laikposmā no 1998. līdz 2005. gadam un ka Francijas lielākās korporācijas pašlaik maksā 8 % par faktisko vidējo peļņu, lai gan oficiāli noteiktā nodokļa likme ir 33 %,

ņemot vērā Reglamenta 48. pantu,

ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu (A7-0007/2010),

A. tā kā ES un starptautiskā līmenī pastāv vispārēja vienprātība par to, ka laba pārvaldība nodokļu jomā nozīmē pārredzamību, informācijas apmaiņu un godīgu nodokļu konkurenci;

B. tā kā labas pārvaldības trūkums nodokļu jautājumos veicina krāpšanu nodokļu jomā un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, kā arī nopietni ietekmē dalībvalstu budžetus un Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu, kas ES ik gadu rada izdevumus 2,5 % apmērā no IKP; tā kā krāpšana nodokļu jomā godīgiem uzņēmumiem rada neizdevīgus konkurences nosacījumus; tā kā, īstenojot labu pārvaldību nodokļu jomā, būtu jāiegūst vairāk līdzekļu, kurus varētu darīt pieejamus dalībvalstīm un jaunattīstības valstīm Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai;

C. tā kā globalizācija arvien vairāk apgrūtina starptautiska līmeņa cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā, it īpaši Eiropas Savienības 27 dalībvalstīs to būtisko atšķirību dēļ; tā kā šie faktori rada nopietnus šķēršļus starptautiskās sadarbības uzlabošanai ES un starptautiskā līmenī ar mērķi nodrošināt tās efektivitāti;

D. tā kā izvairīšanās no nodokļu maksāšanas starptautiskā līmenī ir nopietns šķērslis Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai;

E. tā kā ļoti daudz starptautisko uzņēmumu izveidoti tā, lai izmantotu iespēju izvairīties no nodokļu maksāšanas dažādajās jurisdikcijās, kurās tie darbojas; tā kā no dažādās jurisdikcijās atšķirīgas nodokļu piemērošanas ieguvēji ir lielie, starptautiskie vai plaši pazīstamie uzņēmumi, nevis mazie, vietējie vai jaunie (nesen darbību sākušie) uzņēmumi;

F. tā kā starptautisku uzņēmumu spēja plaši izmantot nodokļu oāzes un ārzonas centrus saistībā ar izvairīšanās no nodokļu maksāšanas stratēģijām ir pretrunā godīgas konkurences un uzņēmumu atbildības principiem;

G. tā kā nodokļu oāzes ir pretrunā solidaritātes, tiesiskuma un pārdales principiem; tā kā globalizētā ekonomikā ļoti daudz starptautisku uzņēmumu izmanto savu ietekmi, lai izdarītu spiedienu uz valdībām, it īpaši jaunattīstības valstu valdībām, lai ieguldītāju piesaistīšanas nolūkā pazeminātu nodokļu likmes un nodrošinātu ar nodokļiem saistītus stimulus; tā kā praksē tādēļ ir notikusi nodokļu sloga pārbīde uz darba ņēmējiem un zemu ienākumu mājsaimniecībām un postoši samazinājies darbavietu skaits sabiedrisko pakalpojumu nozarē;

H. tā kā Padome pašlaik izskata vairākus svarīgus tiesību aktu priekšlikumus par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem, kā arī par administratīvo sadarbību un savstarpēju palīdzības sniegšanu nodokļu piedziņā; tā kā labas nodokļu pārvaldības stiprināšana ES nodrošinās politisku un morālu pamatu tam, lai labu nodokļu pārvaldību prasītu arī no trešām valstīm;

I. tā kā vispārējo principu izvairīšanās no nodokļu maksāšanas apkarošanai (GAAP) pieņemšana sniedz nodokļu pārvaldības iestādēm pilnvaras izvērtēt, vai konkrētā darījuma galvenais mērķis ir izvairīšanās no nodokļu maksāšanas vai nodokļu saistību apjoma samazināšana, un, ja tā ir, šīm iestādēm atļauj piedzīt papildu nodokli, lai pretdarbotos šādai izvairīšanās vai samazināšanas rīcībai;

J. tā kā jaunattīstības valstīm tieši sliktas nodokļu pārvaldības dēļ bieži vien nav likumīgu iespēju vai pilnvaru uzlikt nodokļus saviem iedzīvotājiem; tā kā ES nodokļu pārvaldības politikas formulēšanā jāņem vērā jaunattīstības valstu specifiskās problēmas un jāsniedz atbalsts to pārvarēšanai;

K. tā kā G-20 valstu un ANO apvienotie centieni kopā ar centieniem, kas īstenoti kā daļa no ESAO vadītajām iniciatīvām, nodokļu pārvaldības jomā ir snieguši dažus daudzsološus rezultātus; tā kā šie rezultāti vēl aizvien nav pietiekoši, lai atrisinātu nodokļu oāžu un ārzonu centru radītās problēmas, un tādēļ ir nepieciešama apņēmīga, efektīva un konsekventa rīcība;

L. tā kā saskaņā ar ESAO nesen izdarītajiem aprēķiniem nodokļu oāzēs ir uzkrāts privātais kapitāls gandrīz USD 1 000 000 000 000 (viena miljarda) apmērā, t. i., piecas reizes vairāk nekā pirms diviem gadu desmitiem; tā kā vairāk nekā viena miljona uzņēmumu, it īpaši ASV un ES dalībvalstu uzņēmumu, juridiskā adrese ir valstīs, kurās atrodas šādas nodokļu oāzes;

M. tā kā ir pierādījumi tam, ka finanšu krīzi daļēji izraisīja jaunu veidu sarežģīti finanšu instrumenti un to atvasinājumi, kas plaši tika ieguldīti fondos, kuri atrodas jurisdikcijās, kas praktizē informācijas neizpaušanu; tā kā nodokļu oāzēs tiek izvietoti sarežģīti finanšu produkti, kas rada finanšu nestabilitāti, un daudzām finanšu iestādēm nodokļu oāzēs bija bilancē neuzrādītas saistības; tā kā vispārējās finanšu krīzes rezultātā jaunā gaismā ir parādījušās labas nodokļu pārvaldības trūkuma sekas, izceļot riskus, kas saistīti ar neskaidru jurisdikciju,

N. tā kā Eiropas Savienībā tiek piedzīti tikai 5 % no visām pārrobežu prasībām nodokļu jomā,

Izdevība, kas jāizmanto

1. stingri nosoda nodokļu oāzes, kas veicina gan likumīgu, gan nelikumīgu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un kapitāla aizplūšanu, gūstot no tā spekulatīvu peļņu; tādēļ mudina dalībvalstis cīņu pret nodokļu oāzēm, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nelikumīgu kapitāla aizplūšanu noteikt par prioritāti; aicina ES paātrināt savu darbību attiecīgajā jomā un veikt tūlītējus konkrētus pasākumus, piemēram, sankciju piemērošanu pret nodokļu oāzēm, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nelikumīgu kapitāla aizplūšanu;

2. uzskata labu nodokļu pārvaldību, ar to saprotot pārredzamību un informācijas apmaiņu visos līmeņos, efektīvu pārrobežu sadarbību un godīgu nodokļu konkurenci, par vienu no pasaules ekonomikas atjaunošanas pamatelementiem pēc 2008. gada finanšu sistēmas sabrukuma;

3. šajā kontekstā atgādina, ka ir ļoti svarīgi izbeigt fiktīvu juridisko personu izmantošanu, lai izvairītos no aplikšanas ar nodokļiem; uzsver arī to, ka banku noslēpums ir jāaizstāj ar automātisku informācijas apmaiņu jebkādos apstākļos visās dalībvalstīs un tām pakļautajās teritorijās; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par administratīvo sadarbību nodokļu jomā, jo tas cita starpā paplašina dalībvalstu sadarbību, tajā iekļaujot visu veidu nodokļus, atceļ banku noslēpumu un automātisku informācijas apmaiņu nosaka par vispārēju noteikumu;

ES līmenī

4. atgādina, ka tas ir sniedzis atzinumu Padomei par grozījumiem Direktīvā 2003/48/EK, cita starpā prasot tai atcelt pagaidu atkāpi, kas Austrijai, Beļģijai un Luksemburgai ļauj izvairīties no informācijas apmaiņas, piemērojot nodokli, ko ietur ienākumu izmaksas brīdī; mudina Padomi saskaņā ar Parlamenta nostāju pieņemt direktīvu, ar ko groza Direktīvu 2003/48/EK;

5. saistībā ar nodokli, ko ES piemēro ienākumiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem, kā pirmo soli atzinīgi vērtē Austrijas, Beļģijas, Luksemburgas un Šveices atteikšanos no atrunas attiecībā uz ESAO Nodokļu paraugkonvencijas 26. pantu un Andoras, Monako, Lihtenšteinas un Sanmarīno pausto atbalstu EASO standartiem; atzinīgi vērtē Beļģijas lēmumu, sākot ar 2010. gada 1. janvāri, pāriet no sistēmas, kas paredz piemērot nodokli, ko ietur ienākumu izmaksas brīdī, uz informācijas automātiskās apmaiņas sistēmu;

6. uzsver savā 2009. gada 24. aprīļa nostājā pausto prasību būtiski paplašināt Direktīvas 2003/48/EK darbības jomu, it īpaši, tajā iekļaujot juridiskās personas (it īpaši privātos uzņēmumus un trestus) un dažādos ar ieguldījumiem saistīto ienākumu veidus; atgādina, ka Direktīvas 2003/48/EK noteikumu piemērošana būtu jāpaplašina līdz Singapūrai, Honkongai, Makao un citām jurisdikcijām, piemēram, Dubaijai, Jaunzēlandei, Ganai un atsevišķām ASV pavalstīm, kurām Direktīva 2003/48/EK nav saistoša un kuras tādēļ ir pievilcīgas vietas personām, kas vēlas izvairīties no nodokļu maksāšanas;

7. uzskata, ka trešā valstī reģistrētu alternatīvo ieguldījumu fondu tirgvedībai Eiropas Savienībā kā nosacījums jāizvirza tas, ka šī trešā valsts ievēro labas nodokļu pārvaldības standartus, tostarp efektīvi īsteno automātiskas informācijas apmaiņas principu, pamatojoties uz juridiski saistošiem noteikumiem; it īpaši uzsver, ka starptautiskos forumos, piemēram, ESAO un G-20, nodokļu pārvaldības standartu jomā sasniegtais progress nedrīkstētu kavēt ES piemērot augstākus standartus;

8. uzsver, ka spēkā esošo ES un dalībvalstu tiesību aktu efektīvāka īstenošana nodokļu jomā ļautu uzlabot nodokļu piedziņu; tomēr uzsver arī steidzamo nepieciešamību īstenot turpmākus centienus un pasākumus ar mērķi uzlabot pārvaldību nodokļu jomā;

9. atgādina, ka krāpšana PVN jomā rada īpašas bažas saistībā ar iekšējā tirgus darbību, jo tai ir tieša pārrobežu ietekme, tā ir saistīta ar lielām zaudētu ieņēmumu summām un tā tieši ietekmē ES budžetu; mudina Padomi pieņemt jauno direktīvu par administratīvo sadarbību nodokļu jomā un cīnīties pret krāpšanu PVN jomā, pienācīgi ņemot vērā Parlamenta nostāju;

Starptautiskā līmenī

10. mudina visas iesaistītās puses paātrināt krāpšanas apkarošanas nolīguma noslēgšanu ar Lihtenšteinu; mudina Padomi vienoties par pilnvaru piešķiršanu Komisiju vest sarunas par līdzīgu nolīgumu noslēgšanu ar Andoru, Monako, Sanmarīno un Šveici; šajā sakarībā aicina dalībvalstis pārskatīt savus divpusējos nodokļu nolīgumus ar trešām valstīm;

11. aicina pastiprināt valstu sadarbību, piemēram, automātisko informācijas apmaiņu, lai atvieglotu tā kapitāla atgūšanu, kas aizplūdis uz ārzemēm nelikumīgas darbības dēļ, nodarot kaitējumu iekšējam tirgum;

12. prasa Komisijai ātri sniegt ziņojumu par Padomes 2008. gada 14. maija ieteikumu attiecīgajos nolīgumos, kas ES un tās dalībvalstīm jānoslēdz ar trešām valstīm, iekļaut labas nodokļu pārvaldības klauzulu; it īpaši uzsver, ka noteikumi par labu pārvaldību ir jāapspriež saistībā ar vispārēju vai īpašu nolīgumu ar trešām valstīm un jānodrošina efektīva procedūra to īstenošanas uzraudzībai;

13. attiecībā uz darbu pie kaitīgas nodokļu konkurences novēršanas, kurš tiek veikts saskaņā ar Rīcības kodeksu uzņēmējdarbības aplikšanai ar nodokļiem, atgādina nepieciešamību nodrošināt to, ka dalībvalstis attiecībās ar trešām valstīm šo kodeksu īsteno tādā veidā, kas atbilst to centieniem veicināt pārredzamību un informācijas apmaiņu nodokļu jautājumos;

14. kā pirmo soli atzinīgi vērtē progresu, ko nodokļu pārvaldības jomā ļāvušas sasniegt citos starptautiskos forumos, piemēram, G-20, G-8, ANO un it īpaši ESAO, pieņemtās iniciatīvas; tomēr uzskata, ka G-20 saistības nav pietiekamas, lai risinātu problēmas, ko rada izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, nodokļu oāzes un ārzonas centri;

15. atgādina, ka centieni apkarot nodokļu oāzes un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas būs sekmīgi tikai tad, ja visiem piemēros vienādus noteikumus, lai tādējādi novērstu turpmāku juridisko nepilnību radīšanu, kuras var ļaunprātīgi izmantot; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Direktīvu 2003/48/EK, ar ko nosaka automātisku daudzpusēju informācijas apmaiņu starp valstīm, kā soli automātiskas informācijas apmaiņas vispārējas sistēmas izveides virzienā; tādēļ atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu saskaņā ar Direktīvu 2003/48/EK veicināt sadarbību ar trešām valstīm;

16. aicina ESAO un tās dalībvalstis Vispasaules foruma iecerētajā salīdzinošajā novērtēšanā pilnībā iesaistīt Komisiju, it īpaši attiecībā uz to jurisdikciju identificēšanu, kuras nevēlas sadarboties, atbilstības novērtēšanas procesa pilnveidošanu un preventīvu pretpasākumu īstenošanu, lai veicinātu attiecīgo standartu stingru ievērošanu; turklāt uzskata, ka ESAO sistēma nodokļu oāžu apkarošanai nav apmierinoša; uzsver nepieciešamību uzlabot rādītāju, saskaņā ar kuru jurisdikcija tiek atzīta par tādu, kas sadarbojas, piemēram, nosakot tam kvalitatīvu vērtību; kritiski vērtē to, ka saskaņā ar šo rādītāju pietiek noslēgt tikai 12 nolīgumus par informācijas apmaiņu nodokļu jomā; šajā sakarībā pauž nožēlu, ka informācijas apmaiņa notiek tikai pēc pieprasījuma, nevis ir obligāta un saistoša prasība, un ka ESAO turklāt ļauj valdībām izvairīties no iekļaušanas tās melnajā sarakstā, tām tikai apsolot ievērot informācijas apmaiņas principus, bet nenodrošinot šo principu faktisku īstenošanu praksē;

Ceļā uz patiesu ES labas nodokļu pārvaldības politiku

17. uzskata, ka ir nepieciešama konsekvence un patiesa ES labas nodokļu pārvaldības politika; uzskata, ka Eiropas Savienības ticamība cita starpā ir atkarīga no tās gribas vispirms apkarot nodokļu oāzes savā teritorijā, tādējādi demonstrējot labas pārvaldības piemēru; šajā sakarībā prasa Komisijai cieši uzraudzīt, lai ātri un vispusīgi tiktu īstenotas darbības, kas izklāstītās tās paziņojumā par labas nodokļu pārvaldības veicināšanu nodokļu lietās;

18. uzskata —, neskarot dalībvalstu kompetenci, — Komisijai jāprasa sagatavot un formulēt šādu ES pieeju un nodrošināt tam nepieciešamos resursus;

19. lai paaugstinātu pašreizējo zemo (5 %) nodokļu piedziņas īpatsvaru, iesaka izveidot atbilstīgu stimulu sistēmu pārrobežu nodokļu prasību piedziņai, ieņēmumus no iekasētajiem nesamaksātajiem nodokļiem taisnīgi sadalot starp administrāciju, kas nodokļu prasības piedzen pieprasošās dalībvalsts interesēs, un pieprasošās dalībvalsts administrāciju;

20. attiecībā uz savstarpējo palīdzību nodokļu un nodevu prasību piedziņā un citiem pasākumiem aicina Komisiju veikt aprēķinus attiecībā uz dalībvalstu pārrobežu nodokļu prasību skaitu, kuras jāpiedzen Eiropas Savienības teritorijā, un ieviest kvantitatīvus rādītājus, kas ļautu skaitliski novērtēt pārrobežu piedziņā laika gaitā sasniegto progresu;

21. uzskata, ka ES būtu aktīvi jāveicina ESAO standartu uzlabošana ar mērķi automātisko daudzpusējo informācijas apmaiņu noteikt par pasaules līmeņa standartu; turklāt mudina ES pieņemt pasākumus, kas novērš “pastāvīgas uzturēšanās principa” ļaunprātīgu izmantošanu ar mākslīgas dzīvesvietas un īpašuma shēmu palīdzību, kas kontrolakciju sabiedrībām, kuras neveic nekādu darbību, un t. s. pastkastes uzņēmumiem ļauj ienākumus gūstošajiem īpašniekiem izvairīties no nodokļu maksāšanas savā dzīvesvietas valstī; mudina ES pieņemt arī vienotu pieeju attiecībā uz to, kā tiek piemēroti ļaunprātīgas prakses novēršanas pasākumi, kuriem jābūt efektīviem, taisnīgiem un saskaņotiem ar Tiesas noteikto pilnīgi fiktīva mehānisma jēdzienu;

22. mudina ES īstenot konsekventu pieeju labai nodokļu pārvaldībai Eiropas kaimiņattiecību politikas, paplašināšanās politikas un attīstības sadarbības politikas kontekstā; uzsver, ka nodokļu pārvaldības politikai būtu jāsniedz aktīvs ieguldījums ilgtspējīgu un pārredzamu nodokļu sistēmu izveidē jaunattīstības valstīs, it īpaši, lai likvidētu krāpšanu nodokļu jomā, kura katru gadu rada nodokļu ieņēmumu zaudējumu, kas ir 10 reizes lielāks nekā rūpnieciski attīstīto valstu sniegtā palīdzība attīstības jomā; uzskata, ka šī mērķa sasniegšanai jāatvēl pienācīgi resursi; atgādina, ka galu galā nodokļu pārvaldība piesaistīs ieguldījumus, jo tā rada juridisko noteiktību, pārredzamību un stabilitāti nodokļu jomā;

23. uzsver nepieciešamību pārskatīt pašreizējos starptautiskos grāmatvedības standartus ar mērķi palielināt pārredzamību; šajā sakarībā — lai atklātu patiesos peļņas guvējus, ko aizsargā ārzonas sabiedrības, — aicina noteikt prasību katrai atsevišķai valstij uzņēmuma gada pārskatos atklāt grāmatvedības informāciju, kura saistīta ar nodokļu oāzēm, un ierosina izveidot publisku ES reģistru, kurā tiktu iekļauti to privātpersonu vārdi un uzņēmumu nosaukumi, kas ir nodibinājuši uzņēmējsabiedrības un atvēruši kontus nodokļu oāzēs;

24. uzsver nepieciešamību dalībvalstīm koordinēt savu politiku, lai uzlabotu to noteikumu īstenošanu, kas pieņemti, lai apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas;

25. atgādina, ka kopējas konsolidētas uzņēmumu ienākumu nodokļu bāzes ieviešana ES palīdzētu risināt jautājumus, kas saistīti ar nodokļu dubultu uzlikšanu un iekšējām norēķinu cenām konsolidētās grupās; šajā sakarībā sagaida, ka Komisija vēlākais līdz šī gada beigām sniegs ietekmes novērtējumu;

26. lai vieglāk konstatētu darījumiem nepareizi noteiktu cenu un tehnikas, kuras visbiežāk izmanto, lai izvairītos no nodokļu maksāšanas, ierosina Komisijai par prioritāti uzskatīt plašāku salīdzināmās peļņas metodes izmantošanu, tādējādi iekšējo cenu noteikšanas pārbaudi pārceļot no darījuma līmeņa uzņēmuma līmenī; norāda, ka, izmantojot salīdzināmās peļņas metodi, galvenā uzmanība tiek pievērsta uzņēmumu ieņēmumu salīdzinājumam katrā rūpniecības nozarē un ka starptautiska uzņēmuma meitasuzņēmuma peļņas kritums, kas ilgākā laikposmā ir ievērojami mazāks par visas nozares vidējo rādītāju, var liecināt par iekšējo cenu masveida noteikšanu;

27. mudina ES izskatīt iespējamās sankcijas un stimulus labas nodokļu pārvaldības veicināšanai, piemēram, īpašu nodevu pārvietojumiem no un uz jurisdikcijām, kas nevēlas sadarboties, šādās jurisdikcijās dibinātu uzņēmumu likumīgā statusa neatzīšanu ES un aizliegumu ES finanšu iestādēm veidot vai saglabāt meitasuzņēmumus un filiāles šādās jurisdikcijās;

28. uzskata, ka Eiropas Savienībai gan ES, gan starptautiskā līmenī būtu arī jānodrošina konsekvence piesardzības nolūkā veiktās uzraudzības, nodokļu uzlikšanas un naudas atmazgāšanas un terorisma apkarošanas standartu īstenošanā;

29. prasa Komisijai, sākot ar 2010. gada oktobri, reizi gadā Parlamentam sniegt ziņojumu par ES nodokļu pārvaldības politikas īstenošanu;

*

* *

30. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām un parlamentiem.

(1) OV C 295 E, 4.12.2009., 13. lpp.