EIROPAS KOMISIJA Briselē, 12.1.2022 COM(2022) 18 final 2022/0009(COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Savienības Narkotiku aģentūru {SEC(2022) 45 final} - {SWD(2022) 8 final} - {SWD(2022) 9 final}



PASKAIDROJUMA RAKSTS 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS •Priekšlikuma pamatojums un mērķi Nelikumīgas narkotiskās vielas ir kompleksa drošības un veselības problēma, kas ietekmē miljoniem cilvēku Eiropas Savienībā un visā pasaulē. Eiropas 2021. gada ziņojumā par narkotikām uzsvērts, ka pēc aplēsēm Eiropas Savienībā 83 miljoni pieaugušo savas dzīves laikā ir izmēģinājuši nelikumīgas narkotiskās vielas. 2019. gadā Eiropas Savienībā tika konstatēti vismaz 5150 pārdozēšanas izraisīti nāves gadījumi, kuru skaits kopš 2012. gada katru gadu ir pastāvīgi pieaudzis, tai skaitā starp pusaudžiem vecumā no 15 līdz 19 gadiem. Ziņojumā arī redzams, ka pasliktinās situācija attiecībā uz Eiropas Savienībā ievestajiem kokaīna un heroīna apjomiem, kas patlaban ir lielāki nekā jebkad. Eiropas Savienībā notiek narkotiku, it īpaši sintētisko narkotiku (amfetamīnu un ekstazī), ražošana kā iekšējam patēriņam, tā eksportam. Tiek lēsts, ka narkotiku tirgus mazumtirdzniecības vērtība ir vismaz 30 miljardi euro gadā, un tas joprojām ir lielākais noziedzīgais tirgus ES un būtisks ienākumu avots organizētajiem noziedzīgiem grupējumiem. Kanabiss ir visbiežāk lietotā narkotika. Heroīna un citu opioīdu lietošana joprojām visbiežāk ir saistīta ar narkotiku lietošanas formām, kas nodara lielāko kaitējumu. Kreks ir arvien plašāk pieejams; dažādas nelikumīgas narkotiskās vielas kļūst pieejamas arī mazākās devās vai lētākās pakās, ko uzskata par piemērotākām lietošanai mājās. Tāpat vērojams benzodiazepīna lietošanas pieaugums augstam riskam pakļauto narkotiku lietotāju, cietumnieku un dažu izklaides vietu narkotiku lietotāju grupu vidū, kas, iespējams, atspoguļo šo vielu plašo pieejamību un zemās izmaksas, kā arī ar pandēmiju saistītas garīgās veselības problēmas. Starp narkotiku lietotājiem ir plaši izplatīta polinarkomānija, kam ir graujoša ietekme uz sabiedrības veselību. Turklāt lielāka citu narkotiku, it īpaši kokaīna un dažu sintētisko vielu, pieejamība ir saistīta ar pieaugošu vardarbību un citiem noziegumiem, kas saistīti ar narkotikām. Saskaņā ar jaunākajiem pētījumiem narkotiku tirgi ir bijuši ārkārtīgi noturīgi pret pandēmijas izraisītajiem satricinājumiem. Narkotiku ražošana un nelegāla tirdzniecība lielā mērā netika ietekmēta, turklāt pandēmija arī palielināja atstumto iedzīvotāju grupu apdraudējumu. Sākotnējo ar Covid-19 pandēmiju saistīto mājsēžu laikā vairumtirdzniecības līmenī tika novērotas atsevišķas izmaiņas maršrutos un metodēs, kā arī piegāžu traucējumi un atsevišķi vietēja mēroga deficīta gadījumi. Tomēr narkotiku pārdevēji un pircēji ir ātri pielāgojušies jaunajai situācijai, it īpaši vairāk izmantojot šifrētas ziņojumapmaiņas pakalpojumus, sociālo mediju lietotnes, tiešsaistes avotus, kā arī pasta un piegādes mājās pakalpojumus. Sākotnējo mājsēžu laikā novērotais narkotiku patēriņa samazinājums vairs nebija novērojams, tiklīdz pārvietošanās ierobežojumi tika atviegloti. Tā rezultātā līdz 2021. gada vidum lielākajai daļai narkotiku lietošanas līmenis atjaunojās līmenī, kāds tas bija pirms Covid-19 pandēmijas, vai pat augstākā līmenī. Vēl vairāk – piedāvājuma jomā netika konstatēts samazinājums. Gluži pretēji – 2020. gadā un 2021. gada sākumā tika ziņots par gadījumiem, kad Eiropas ostās konfiscēts kokaīns daudzu tonnu apmērā, savukārt kanabisa un sintētisko narkotiku ražošana Eiropas Savienībā 2020. gadā turpinājās pirmspandēmijas līmenī, palielinoties to gadījumu skaitam, kad kanabiss tika atjaukts ar sintētiskajiem kanabinoīdiem. Lai gan visā Eiropā tika atsākta narkotiku dienestu darbība, ieskaitot zema sliekšņa pakalpojumu sniegšanu, uzraudzītas narkotiku lietošanas telpu darbību, ārstniecības dzīves vietā un ambulatoras ārstēšanas pakalpojumu sniegšanu, tos joprojām ierobežo pieņemtie stingrie Covid-19 pasākumi un tie darbojas ar samazinātu jaudu. Šīs norises prasa efektīvu rīcību Savienības līmenī. ES stratēģija narkotiku jomā 2021.–2025. gadam un ES Rīcības plāns narkotiku jomā 2021.–2025. gadam nodrošina rīcības stratēģisko satvaru. Stratēģijā citstarp Komisija tiek aicināta “pēc EMCDDA izvērtēšanas .., tiklīdz iespējams, iesniegt priekšlikumu pārskatīt EMCDDA [Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra] pilnvaras, lai nodrošinātu, ka aģentūrai ir lielāka nozīme tādu pašreizējo un turpmāko problēmu risināšanā, kuras saistītas ar narkotiku parādību”. Ar šo priekšlikumu šī apņemšanās tiek pildīta. 2018.-2019. gadā Komisija veica ceturto centra novērtējumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1920/2006 prasībām. Tajā secināts, ka centrs kopumā darbojas labi, bet vairākās jomās ir iespējami turpmāki uzlabojumi, it īpaši ņemot vērā narkotiku fenomena attīstību. Šo konstatējumu vēl vairāk pamatoja regulārie kontakti ar centru un tā ieinteresētajām personām, kuros tika uzsvērta pieaugošā plaisa starp narkotiku fenomena sarežģītību un straujo attīstību un centra pilnvarās paredzēto. Regula (EK) Nr. 1920/2006 neatspoguļo narkotiku fenomena pašreizējo situāciju un netiek galā ar uzdevumiem, kuri centram jāveic, lai risinātu esošās un jaunās narkotiku fenomena izraisītās problēmas. Tādēļ šajā priekšlikumā ir paredzēta Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra pilnvaru mērķorientēta pārskatīšana un ir ietverti centieni pastiprināt šīs pilnvaras ar mērķi nodrošināt jaunās aģentūras spējas efektīvi reaģēt uz jaunām problēmām, sniegt labāku atbalstu dalībvalstīm un ieguldījumu norisēs starptautiskā līmenī. It īpaši priekšlikuma mērķis ir skaidri aptvert polinarkomāniju, t.i., atkarību no citām vielām, kad tās tiek lietotas kopā ar nelikumīgām narkotiskām vielām; stiprināt uzraudzību un draudu novērtēšanas spējas; izveidot laboratoriju, kura nodrošinās, ka aģentūrai ir pieejama visa kriminālistikas un toksikoloģiskā informācija; pastiprināt valstu kontaktpunktu pozīciju ar mērķi nodrošināt, ka tie spēj sniegt attiecīgus datus; noteikt aģentūras pilnvaras, lai tā izstrādātu ES līmeņa profilakses un izpratnes veidošanas kampaņas, kā arī izdotu brīdinājumus gadījumos, kad tirgū ir pieejamas īpaši bīstamas vielas. Visbeidzot, priekšlikumā precizēta aģentūras loma starptautiskajā līmenī. Vienlaikus ar priekšlikumu arī pielāgos aģentūras iestādes struktūru vienotajai pieejai, kas pausta Eiropas Parlamenta, ES Padomes un Eiropas Komisijas Kopīgajā paziņojumā par decentralizētām aģentūrām. •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā Šajā tiesību akta priekšlikumā ir ņemts vērā plašs ES politikas virzienu klāsts iekšējās drošības un sabiedrības veselības jomā. Saistībā ar politiku narkotiku jomā šajā tiesību akta priekšlikumā ir ņemta vērā ES stratēģija narkotiku jomā 2021.–2025. gadam un saistītais rīcības plāns. Tajā ir ņemti vērā arī grozījumi Regulā (EK) Nr. 1920/2006, kā arī vairāki tiesību akti, ar kuriem Padomes Pamatlēmumā 2004/757/TI sniegto narkotisko vielu definīciju papildina ar citām vielām. Šā tiesību akta priekšlikumā ir ņemta vērā arī Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA) sadarbība ar citām Savienības struktūrām, it īpaši ar Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu), Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust), Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūru (CEPOL), Eiropas Zāļu aģentūru (EMA) un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (ECDC), kā arī citām ES decentralizētajām aģentūrām un struktūrām. •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām Šajā tiesību akta priekšlikumā ir ņemtas vērā citas attiecīgās Savienības rīcībpolitikas, kas pieņemtas vai uzsāktas, kopš stājās spēkā Regula (EK) Nr. 1920/2006 par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (pārstrādāta versija). Attiecībā uz inovāciju šajā tiesību akta priekšlikumā ir ņemts vērā ES finansējums politikai narkotiku jomā saskaņā ar pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”, Iekšējās drošības fondu, politikas narkotiku jomā iniciatīvas saskaņā ar programmu “Tiesiskums”, programma “ES – veselībai” un pamatprogramma “Apvārsnis Eiropa”. Attiecībā uz sabiedrības veselību šajā tiesību akta priekšlikumā ir ņemts vērā tas, ka ir izveidota agrīnās brīdināšanas un reaģēšanas sistēma, lai brīdinātu par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, un priekšlikums par izmaiņām dažu iepriekš minēto aģentūru pilnvarās. Apsverot sadarbību ar Savienības aģentūrām un struktūrām, priekšlikumā tika ņemta vērā Eiropas Veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas iestādes (HERA) izveide. Attiecībā uz aģentūras sadarbību ar trešām valstīm šajā tiesību akta priekšlikumā ir ņemta vērā Savienības ārpolitika.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE •Juridiskais pamats Regulas (EK) Nr. 1920/2006 par aģentūru pamatā bija Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 152. pants, t.i., juridiskais pamats “sabiedrības veselība”. Šis noteikums atbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 168. pantam. LESD 168. panta 1. punkta trešajā daļā ir teikts: “Savienība papildina dalībvalstu rīcību, kas mazina narkotiku izraisīto kaitējumu veselībai, arī informējot un veicot profilakses pasākumus”. LESD 168. panta 5. punktā ir noteikts, ka Eiropas Parlaments un Padome var pieņemt “uzraudzības, agrīnās brīdināšanas un nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu apkarošanas pasākumus”. Pievēršoties ar narkotiku piedāvājumu un to tirgu saistītiem jautājumiem, tiek mazināta narkotiku pieejamība ES, iegrožots narkotiku pieprasījums un galu galā atbalstīta sabiedrības veselība. Narkotiku fenomena veselības un drošības aspekti ir cieši saistīti, un tos nevar risināt atsevišķi. Tādēļ uz šā tiesību akta priekšlikuma saturu attiecas juridiskais pamats “sabiedrības veselība”, un tas nepārsniedz to, ko iespējams paveikt saskaņā ar minēto juridisko pamatu. •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā) Lai pārskatītu aģentūras pilnvaras, ir nepieciešama ES rīcība. Narkotiku fenomens ietekmē visus eiropiešus, un tam ir pārrobežu un daudzjurisdikciju raksturs, it īpaši attiecībā uz narkotiku tirgiem un organizēto noziedzību. Dalībvalstīs ir daudz kopīgu problēmu, kuras nepieciešams risināt gan veselības, gan drošības jomā. Narkotiku fenomenu nav iespējams risināt tikai valsts vai reģionālā/vietējā līmenī, jo nelegāla narkotiku tirdzniecība ir pārrobežu noziedzīgs nodarījums. Organizēti noziedzīgie grupējumi, kas iesaistīti nelegālā narkotiku tirdzniecībā, izmanto atšķirības dalībvalstu regulatīvajā un tiesiskajā satvarā. Problemātiski paradumi, kas ietekmē veselību un drošību un atklāti vienā dalībvalstī, bieži novērojami arī citās dalībvalstīs. Valsts tiesību akti un pat vislabākā valstu prakse nespētu risināt narkotiku fenomena pārrobežu aspektus. Tādējādi, ņemot vērā šo pārrobežu raksturu, ir nepieciešama rīcība ES līmenī. Šis tiesību akta priekšlikums radīs ievērojamu ES pievienoto vērtību. Pieņemt mērķorientēti pārskatītas aģentūras pilnvaras, tādējādi dodot tai iespēju risināt esošās un jaunās problēmas, ir ES interesēs, it īpaši ņemot vērā to, ka pēdējā laikā ES ir pasliktinājusies situācija narkotiku jomā, ko raksturo dažādu tādu narkotiku plaša pieejamība, kurām ir aizvien lielāka tīrība vai spēcīgāka iedarbība, un ko papildina inovāciju un tehnoloģiju izstrāžu ļaunprātīga izmantošana, kā rezultātā rodas sarežģītāki narkotiku lietošanas paradumi un palielinās ietekme uz sabiedrības veselību un drošību. Aģentūras pilnvaru pārskatīšana ir daļa no ES reakcijas uz šīm norisēm. Kā parādīja novērtējums, aģentūra sniedz nozīmīgu pievienoto vērtību salīdzinājumā ar narkotiku fenomena risināšanu valstu līmenī. Daudziem fenomeniem ir pārrobežu raksturs, aizvien biežāk arī globāls raksturs, tādēļ tos nevar risināt viena atsevišķa dalībvalsts. Tomēr aģentūras pašreizējās pilnvaras ierobežo tās darbības, atbalstu, ko tā var sniegt dalībvalstīm, un tās iespējamo lomu starptautiskā mērogā. Piemēram, fakts, ka aģentūras pašreizējās pilnvaras tikai ierobežotā apmērā attiecas uz polinarkomāniju, noved pie tā, ka tiek zaudēts ES līmeņa pārskats pār narkotiku fenomenu, jo savāktie dati ir sadrumstaloti vai, iespējams, vispār nav apkopoti. Tas būtu pretrunā tādas ES politikas narkotiku jomā veidošanas prasībām, kas balstīta uz pierādījumiem un paļaujas uz neitrālu struktūru faktisku un objektīvu datu sniegšanai. Šajā tiesību akta priekšlikumā ierosinātā mērķorientētā pārskatīšana stiprina aģentūru svarīgās jomās, lai tā varētu labāk risināt šos kopīgos jautājumus. Spēkā esošo pilnvaru pārskatīšana arī palīdzētu samazināt administratīvo slogu un vienkāršot administratīvās procedūras dalībvalstīs. Tam par labu liecina tādi faktori kā ierosinātā dalībvalstīm noteiktā ziņošanas pienākuma racionalizēšana un centralizēšana ar valstu kontaktpunktu starpniecību, narkotiku tirgu uzraudzība un agrīnas brīdināšanas sistēmas un narkotiku brīdināšanas sistēmas uzturēšana, mācību organizēšana, paraugprakses izkopšana u.c. Tas samazinātu administratīvās izmaksas dalībvalstīs. Vēl viens piemērs: no aģentūras būtu pieejama labāka informācija, un no tā labumu gūtu ne tikai ES, bet arī dalībvalstis. Dalībvalstis vienas pašas nevarētu vākt un analizēt datus tādā pašā apmērā, jo to rīcībā nav attiecīgo zināšanu vai resursu, vai arī problēmai ir pārrobežu raksturs. Pēdējais elements ir arī arguments par labu administratīvajai vienkāršošanai, jo neviena dalībvalsts nevarētu šos jautājumus risināt patstāvīgi un sadarbība ar daudzām valstīm radītu lielu administratīvo slogu. •Proporcionalitāte Priekšlikums ir proporcionāls, jo tas ir vienīgais veids, kā panākt nepieciešamās izmaiņas aģentūras pilnvarās. Rīcības ES līmenī mērķis nav nedz aizstāt valstu darbības vai iestādes, nedz apšaubīt to nozīmīgumu. Narkotiku fenomenu var risināt, vienīgi sadarbojoties visos līmeņos – ES, valstu un vietējos. Šis priekšlikums nepārsniegs to, kas ir samērīgi, lai risinātu ES mēroga problēmu. Attiecībā uz iespējamiem jauniem noteikumiem un valstu kontaktpunktu pienākumiem pašām dalībvalstīm būs jālemj, kā tieši tās vēlas izveidot valsts kontaktpunktu. Tomēr, lai nodrošinātu, ka valstu kontaktpunkti spēs nodrošināt ES līmenim nepieciešamo un piekļūt ES līmenī pieejamajam finansējumam, tiem vajadzētu atbilst minimālām prasībām. Turklāt ir samērīgi noteikt šādas minimālās prasības, tā kā vispārējās narkotiku uzraudzības sistēmas pamatā ir fakts, ka dalībvalstis sniegs pamatdatus aģentūrai, izmantojot valstu kontaktpunktus. •Juridiskā instrumenta izvēle Tā kā aģentūras pilnvaras ir noteiktas Regulā (EK) Nr. 1920/2006, tās pilnvaru pārskatīšanai arī jānotiek ar regulu. 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Šā priekšlikuma apspriešana ar galvenajām ieinteresētajām personām tika rīkota aģentūras novērtējuma ietvaros 2018.-2019. gadā. Šis process ietvēra plašu apspriešanos ar ieinteresētajām personām, tai skaitā 12 nedēļas ilgu sabiedrisko apspriešanu. Sīkāka informācija par šo apspriešanos ar ieinteresētajām personām ir atrodama attiecīgā dienestu darba dokumenta III pielikumā. Pielikumā ir iekļauts arī īss sabiedriskās apspriešanas rezultātu kopsavilkums. Sabiedriskās apspriešanas kopsavilkuma ziņojums ir publicēts novērtējuma ziņojuma 5. pielikumā.

Turklāt konkrētu ieinteresēto personu, piemēram, dalībvalstu, valstu kontaktpunktu vai citu aģentūru viedokļi tika pienācīgi ņemti vērā sanāksmēs un/vai īpašos informācijas pieprasījumos. Pēc konsultanta veiktā pētījuma notika vairākas diskusijas ar mērķi pārskatīt aģentūras pilnvaras, tai skaitā pārrunas EMCDDA valdē 2018. gada decembrī un 2019. gada jūnijā, rezultātu prezentācija Narkotiku jautājumu horizontālajā darba grupā 2019. gada jūlijā, prezentācija valstu kontaktpunktu vadītājiem viņu sanāksmē 2019. gada maijā. 2019. un 2020. gadā notika vairākas oficiālas un neformālas sanāksmes. Notika neformālas sanāksmes ar dažādiem aģentūras darbiniekiem, valstu kontaktpunktu vadītājiem, Pilsoniskās sabiedrības forumu par narkotikām un dalībvalstu pārstāvjiem. Arī Komisijas dienesti organizēja vairākas oficiālās sanāksmes. Videosanāksme ar Pilsoniskās sabiedrības foruma par narkotikām pamatgrupu notika 2020. gada 1. jūlijā. Ierosinātā EMCDDA pilnvaru pārskatīšana tika apspriesta arī Pilsoniskās sabiedrības foruma par narkotikām sanāksmē 2020. gada 8. oktobrī. Pārrunas par aspektiem saistībā ar valstu kontaktpunktiem tika risinātas Reitox tīkla tehniskajā sanāksmē 2020. gada 7. oktobrī un valstu kontaktpunktu vadītāju sanāksmē 2020. gada 26. novembrī. EMCDDA valdes locekļiem 2020. gada 26. oktobrī videoformātā tika rīkots neoficiāls darbseminārs, kurā apsprieda politikas risinājumus un vēlamā risinājuma galvenās idejas. Šo apmaiņu laikā tika uzsvērta nepieciešamība pielāgot EMCDDA regulu pašreizējām problēmām saistībā ar narkotikām, piemēram, polinarkomāniju, un nepieciešamība nodrošināt aģentūrai atbilstošu finansējumu. Dalībnieki aicināja turpināt attīstīt aģentūras uzraudzības, datu vākšanas un novērtēšanas spējas, kā arī tās kompetenci informācijas kampaņu rīkošanai un riska paziņošanai, pastiprināt tās attiecības ar dalībvalstu iestādēm un jo īpaši valstu kontaktpunktiem. Tika uzsvērta arī EMCDDA loma saistībā ar starptautisko politiku narkotiku jomā, kā arī norādīts uz nepieciešamību pēc atbilstošas kriminālistikas un toksikoloģijas laboratorijas jaudas. •Datu vākšana un ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Komisija ar konsultanta atbalstu veica aģentūras novērtējumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1920/2006 23. panta prasībām. Novērtējuma galvenie rezultāti tika apkopoti Komisijas ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei un tam pievienotajā dienestu darba dokumentā. Kopumā novērtējums bija pozitīvs attiecībā uz pieciem vērtēšanas kritērijiem (piemērotība, efektivitāte, lietderīgums, saskanība, ES pievienotā vērtība), taču tika arī norādīts, ka vairākās jomās ir iespējami uzlabojumi. Piemēram, varētu uzlabot uz nākotni vērstu produktu pieejamību, attiecības ar zinātnieku aprindām un praktiskā darba veicējiem, kā arī sabiedrības informēšanas pasākumus. Novērtējumā tika uzsvērta arī nepieciešamība uzlabot datu sniegšanu, lai risinātu polinarkomānijas jautājumu un atbalstītu dalībvalstis, tām novērtējot savu valsts politiku narkotiku jomā. Varētu vēl vairāk stiprināt sadarbību ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Novērtējums nesniedza pārliecinošus secinājumus attiecībā uz aģentūras darbības jomas iespējamu paplašināšanu nākotnē, iekļaujot tās tvērumā citas likumīgas un nelikumīgas vielas un atkarību veicinošu uzvedību. Aģentūra sniedza ekspertu ieguldījumu ietekmes novērtējumam un tiesību akta priekšlikumam tā izstrādes gaitā, tai skaitā aplēses par dažādo politikas risinājumu izmaksu ietekmi. •Ietekmes novērtējums Saskaņā ar labāka regulējuma politiku Komisija veica ietekmes novērtējumu. Tika izskatīti vairāki leģislatīvi un neleģislatīvi politikas risinājumi. Daži politikas risinājumi tika noraidīti agrīnā posmā un netika padziļināti analizēti un novērtēti. Divi politikas risinājumi tika detalizēti izvērtēti: tiem abiem ir līdzīgi mērķi, bet atšķirīgs ietekmes līmenis izmaksu, ieguvumu un administratīvā sloga ziņā. –4. politikas risinājums: mērķorientēta pārskatīšana — politikas narkotiku jomā vērtības palielināšana Šajā risinājumā paredzēta tematiska darbības joma, kurā galvenā uzmanība pievērsta nelikumīgām narkotiskām vielām un kuras mērķis ir padziļināt pierādījumu bāzi par narkotiku fenomenu, vienlaikus stiprinot aģentūras uzraudzības un draudu novērtēšanas spējas, lai palielinātu tās spēju rīkoties un reaģēt uz jaunām problēmām, tai skaitā starptautiskā mērogā. Valstu kontaktpunktiem vajadzētu būt pilnvarotiem efektīvāk darboties kā starpniekiem, pārnesot un īstenojot aģentūras ieguldījumu valsts līmenī. Saskaņā ar šo politikas risinājumu aģentūra arī iegūtu elastību, reaģējot uz vajadzībām, kas politikā narkotiku jomā izriet no dažādiem individualizētiem pakalpojumiem dalībvalstīs. Šis risinājums ļautu būtiski samazināt administratīvo slogu, kā arī vienkāršot procedūras dalībvalstīm. Tas būtu arī piemērotāks attiecībā uz nepieciešamo finanšu un cilvēkresursu palielinājumu. –5. politikas risinājums: izvērsta pārskatīšana — koncentrēšanās uz dažādām atkarībām Šajā risinājumā paredzēta tematiska darbības joma, kura paplašināta nolūkā aptvert atkarību plašākā mērogā (ne tikai narkotikas) un pārstrādāt aģentūras uzraudzības sistēmu, pamatojoties uz piemērojamo metodoloģiju un dažādu atkarību radītājiem. Paplašinātā tematiskā joma attiecībā uz atkarībām ietekmētu to datu kopumu, kas valstu kontaktpunktiem būtu jāiesniedz aģentūrai, kā arī aģentūras kā zināšanu apmaiņas centra lomu. Visbeidzot, aģentūras iesaistīšanās starptautiskajā sadarbībā galvenokārt attiektos tikai uz pašreizējām darbībām saistībā ar narkotikām, jo citām atkarībām nav tāda paša līmeņa starptautiska un pārrobežu rakstura. Šis risinājums varētu radīt iespējamu pārklāšanos ar esošajām rīcībpolitikām. Tas rada arī jautājumus par iespējamu iejaukšanos valstu kompetencē un varētu būt sarežģīts no subsidiaritātes viedokļa. Tāpat tas nozīmētu arī to, ka būtu ievērojami jāpalielina finanšu resursi un cilvēkresursi, kas aģentūrai vajadzīgi tās uzdevumu veikšanai. Pēc iepriekš minēto politikas risinājumu ietekmes detalizēta novērtējuma priekšroka dodama 4. politikas risinājumam, kā rezultātā veiktu pilnvaru mērķorientētu pārskatīšanu. Šīs mērķorientētas pārskatīšanas galvenie elementi ir šādi. –Aģentūras darbības joma tiktu paplašināta, lai pievērstos polinarkomānijai, t.i., atkarībai no citām vielām, kad tās tiek lietotas kopā ar nelikumīgām narkotiskām vielām. Tādēļ pārskatīšanā būtu jāprecizē, ko ietver polinarkomānija un kādos apstākļos šo jēdzienu var piemērot. Šai ierobežotajai pilnvaru paplašināšanai būtu nepieciešams, ka valstu kontaktpunkti paziņotu attiecīgos datus. –Aģentūras pilnvaras tiktu paplašinātas, lai skaidri risinātu narkotiku piedāvājuma un narkotiku tirgus jautājumus, jo tā ir narkotiku fenomena dimensija, kura kļūst aizvien svarīgāka, un ES Narkotiku aģentūrai (EUDA) ir jāspēj pilnībā pievērsties šai dimensijai. –Tiktu stiprinātas aģentūras uzraudzības un draudu novērtēšanas spējas, un aģentūra sniegtu papildu atbalstu dalībvalstīm, lai palielinātu aģentūras ietekmi uz narkotiku fenomenu un tās spēju reaģēt uz jaunām problēmām. –Tiktu izveidota virtuāla laboratorija, t.i., laboratoriju tīkls kopā ar kompetences centru aģentūrā, ar mērķi nodrošināt, ka aģentūrai ir pieejams vairāk kriminālistikas un toksikoloģiskas informācijas.

–Valstu kontaktpunkti būtu kompetenti sniegt attiecīgos datus aģentūrai. Jaunajā regulā noteiktu minimālās prasības kontaktpunktu izveidei, kurus aģentūra pēc tam sertificēs. Valstu kontaktpunktu pilnvarās jāatspoguļo aģentūras pilnvaru pārskatīšana. –Aģentūra būtu kompetenta rīkoties, pamatojoties uz tās veikto analīzi, un izstrādāt ES līmeņa profilakses un izpratnes veidošanas kampaņas, kā arī izdotu brīdinājumus gadījumos, kad tirgū ir pieejamas īpaši bīstamas vielas. –Šos elementus papildinātu pastiprināta sadarbība ar dalībvalstīm, Savienības decentralizētajām aģentūrām un struktūrām, jo tai ir izšķiroša nozīme, kaut arī sadarbība pati par sevi nesasniegtu šīs iniciatīvas mērķus. –Attiecībā uz starptautisko dimensiju tiktu precizēti aģentūras uzdevumi, lai pilnvarās iekļautu attiecīgos kompetences elementus. Šis politikas risinājums ir pilnībā atspoguļots šajā tiesību akta priekšlikumā. Tas nodrošinātu aģentūrai rīkus un spējas pievērsties mūsdienu narkotiku fenomena visām dimensijām. Papildus tam, ka aģentūras pilnvaras tiek pārskatītas pēc būtības, ar tiesību akta priekšlikumu to pielāgos arī Vienotajai pieejai par decentralizētām aģentūrām. Tas vēl nav izdarīts, jo kopš vienošanās par vienoto pieeju 2012. gadā nav veikta Regulas (EK) Nr. 1920/2006 pārskatīšana pēc būtības. Pielāgošanās vienotajai pieejai rada nepieciešamību paplašināt daudzus noteikumus par aģentūras institucionālajām un pārvaldības normām, pat ja šo noteikumu galvenais saturs paliek nemainīgs. Pieņemot šos jaunos noteikumus, aģentūras pārvaldība tiks saskaņota ar jaunāko tiesību aktu kopumu par jautājumiem saistībā ar finanšu noteikumiem, datu aizsardzību, krāpšanas apkarošanu un līdzīgiem tiesību aktiem. Tāpat aģentūras pārvaldības noteikumi tiks saskaņoti ar citu ES decentralizēto aģentūru noteikumiem. Šā priekšlikuma galvenā ietekme ir uz Komisiju un aģentūru, un valstu iestādēm. Saistībā ar to būtu iespējama ietekme uz vienkāršošanu un/vai administratīvo slogu, kā aprakstīts iepriekš. Galvenā ekonomiskā ietekme ir uz ES budžetu, ņemot vērā nepieciešamo ES iemaksu palielinājumu aģentūras budžetam, ietekme uz valstu budžetiem ir daudz mazāka. Ietekme uz citām ieinteresētajām personām, it īpaši uz iedzīvotājiem/privātpersonām un uzņēmumiem, ir neliela un lielākoties netieša, pateicoties labākai spējai risināt narkotiku fenomenu ES. •Pamattiesības Pārskatīšanai pašai par sevi nav tiešas ietekmes uz pamattiesībām. Dati, ko savākusi aģentūra vai kas savākti tās uzdevumā, ir statistikas dati, bet tajos nav iekļauti persondati, tādēļ netiek skarts Pamattiesību hartas 8. pants (“personas datu aizsardzība”). Priekšlikums neietekmē arī citas pamattiesības. Tomēr būtu jāpiebilst, ka veiktā aģentūras analīze pievēršas svarīgiem jautājumiem, kam var būt ietekme uz pamattiesībām, pat ja aģentūra nelemj par šādiem pasākumiem vai pati pārvalda tos. No šāda viedokļa aģentūras darbības uzlabošanai varētu būt pozitīva netieša ietekme uz pamattiesībām. 4.IETEKME UZ BUDŽETU Šis tiesību akta priekšlikums ietekmētu aģentūras budžeta un personāla vajadzības, kas pašlaik paredzētas daudzgadu finanšu shēmā (DFS) un kas nav pietiekamas tiem uzdevumiem, kuri aģentūrai būtu jāveic, lai labāk risinātu narkotiku fenomenu, tai skaitā attiecībā uz narkotiku tirgiem un narkotiku piedāvājumu. Tiek lēsts, ka daudzgadu finanšu shēmas (DFS) atlikušajā periodā būs vajadzīgs papildu budžets aptuveni 63 miljonu EUR apmērā un aptuveni 40 papildu amata vietas, lai nodrošinātu aģentūrai nepieciešamos resursus tās pārskatīto pilnvaru īstenošanai. Tādēļ jaunajiem aģentūras uzdevumiem, kas ierosināti šajā tiesību akta priekšlikumā, būtu nepieciešami papildu finanšu resursi un cilvēkresursi salīdzinājumā ar resursiem, kas iezīmēti daudzgadu finanšu shēmā 2021.–2027. gadam, kurā noteikts, ka ES iemaksas aģentūras budžetā katru gadu palielinās par 2 %. ES Narkotiku aģentūras papildu finanšu resursu ietekmi uz budžetu kompensēs, samazinot plānotos izdevumus 4. izdevumu kategorijā, un tam vajadzētu arī stabilizēt aģentūras resursu vajadzības 2021.–2027. gada laikposmā. 5.CITI ELEMENTI •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība Aģentūras pilnvaru uzraudzību un novērtēšanu lielākoties veiktu saskaņā ar piemērojamajiem mehānismiem atbilstoši šai regulai. Regulas 52. pantā ir paredzēta novērtēšana, kurā jo īpaši izvērtē aģentūras un tās darba prakses ietekmi, efektivitāti un lietderību un kurā var aplūkot iespējamo vajadzību grozīt aģentūras struktūru, darbību, rīcības jomu un uzdevumus un jebkādu šādu grozījumu finansiālās sekas. Papildus šai novērtēšanai Komisija iegūs informācija, darbojoties aģentūras valdē un kopā ar dalībvalstīm veicot aģentūras darbības uzraudzību. •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums I nodaļā (1.-5. pants) ir ietverti aģentūras mērķi un vispārējie uzdevumi. Pēc tam, kad ir noteikts, ka Eiropas Savienības Narkotiku aģentūra (EUDA) aizstāj Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (EMCDDA) (1. pants), un noteikts aģentūras juridiskais statuss un atrašanās vieta (2. pants), kā arī sniegtas vairākas definīcijas (3. pants), 4. pantā ir noteikts aģentūras mērķis, kas ir tāds pats kā Regulā (EK) Nr. 1920/2006. 5. pantā ir noteikti aģentūras vispārējie uzdevumi trijās galvenajās kompetences jomās, kuras sīkāk izklāstītas II-IV nodaļā. II nodaļā (6. un 7. pants) ir izskaidroti aģentūras uzraudzības uzdevumi. Regulas 6. pantā ir noteikts, kādi dati aģentūrai ir jāvāc un kādas darbības būtu jāveic, lai tās analīzei būtu pieejama visjaunākā informācija. Tajā arī noteikti aģentūras uzdevumi informācijas izplatīšanas jomā. 7. pantā ir noteikti aģentūras galvenie uzraudzības uzdevumi. III nodaļā (8.-15. pants) ir noteikti aģentūras agrīnās brīdināšanas un riska novērtēšanas uzdevumi. Regulas 8. -11. pantā ir izklāstīti noteikumi par informācijas apmaiņu, agrīnās brīdināšanas sistēmu un riska novērtēšanas procedūru saistībā ar jaunām psihoaktīvām vielām. Šie noteikumi nav mainīti salīdzinājumā ar 5.a-5.d pantu Regulā (EK) Nr. 1920/2006 (iekļauti ar Regulu (ES) 2017/2101). Aģentūras veiktais darbs šajā sakarā ir pamats jaunas psihoaktīvas vielas iespējamai iekļaušanai narkotiskās vielas definīcijā, izmantojot deleģētu direktīvu saskaņā ar Padomes Pamatlēmumu 2004/757/TI. Regulas 12. pantā ir paredzēta iespēja aģentūrai veikt draudu novērtēšanu attiecībā uz jaunām norisēm narkotiku fenomenā, kurām ir iespējama negatīva ietekme uz sabiedrības veselību, drošumu un drošību. Šie draudu novērtējumi palīdzēs uzlabot ES gatavību reaģēt uz jauniem draudiem un sniegs atbalstu citu aģentūras uzdevumu veikšanā. Regulas 13. pants pamatojas uz informāciju, kas pieejama no ES agrīnās brīdināšanas sistēmas, draudu novērtējumiem un citu informāciju no dalībvalstīm par nopietna tieša vai netieša ar narkotikām saistīta riska rašanos. Tajā ir paredzēta Eiropas brīdināšanas sistēma narkotiku jomā, kas atvieglo ātru informācijas apmaiņu gadījumos, kad nepieciešama ātra rīcība sabiedrības veselības, drošuma vai drošības nolūkos. Regulas 14. pantā ir noteikta aģentūras kompetence narkotisko vielu prekursoru jomā. Visbeidzot, ar 15. pantu izveido kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju tīklu (“virtuāla laboratorija”). IV nodaļā (16.-21. pants) ir noteikti uzdevumi, kas jāveic prasmju pilnveides ietvaros. Aģentūras kompetence saistībā ar profilaksi ir noteikta 16. pantā. Aģentūra jau strādā šajā jomā, piem., izstrādājot Eiropas profilakses mācību programmu vai izmantojot Profilakses apmaiņas reģistru. To vajadzētu virzīt uz priekšu, ļaujot aģentūrai izstrādāt ES mēroga profilakses programmas un kampaņas, kā arī atbalstot dalībvalstis valsts kampaņu sagatavošanā. Regulas 17. pantā ir paredzēta tādu valsts programmu akreditācijas un sertifikācijas procedūra, kas it īpaši attiecas uz valsts programmām profilaksei, ārstēšanai, kaitējuma mazināšanai un citām saistītām programmām. Šāda akreditācija vai sertifikācija sniegtu valstu iestādēm vai profesionālajām struktūrām pārliecību, ka to programmas atbilst jaunākajām zinātnes atziņām un ir pierādījušas savu lietderību. Ar 18. pantu aģentūra tiek pilnvarota sniegt atbalstu dalībvalstīm, piem., izvērtējot un izstrādājot to valsts stratēģijas, kā arī apmainoties ar inovatīvu paraugpraksi vai citu attiecīgu informāciju. Savukārt 19. pants dod iespēju aģentūrai savu pilnvaru ietvaros nodrošināt apmācību, veicot to kā pamatuzdevumu vai palīguzdevumu, pēdējā gadījumā to var veikt par atsevišķu maksu, ja pieņemts šāds lēmums. Regulas 20. pantā ir izklāstītas aģentūras starptautiskās sadarbības un tehniskās palīdzības darbības, kuras tai būtu jāattīsta tālāk. Noteikumā arī precizēts, ka starptautiskā sadarbība ir daļa no aģentūras pamatuzdevumiem. Ar 21. pantu aģentūrai tiek piešķirtas pilnvaras būt aktīvākai ES pētniecības zināšanu cikla kontekstā. Tam vajadzētu ietvert arī aģentūras iesaistīšanos ES Inovācijas centrā iekšējās drošības jomā.

V nodaļā (22.-34. pants) ir izklāstīti noteikumi par aģentūras organizāciju. Noteikumu pamatā ir Regula (EK) Nr. 1920/2006. Šīs nodaļas noteikumos izmaiņas ir veiktas sakarā ar vienotās pieejas īstenošanu. Aģentūras īpatnības, piemēram, zinātniskās komitejas vai valstu kontaktpunktu pastāvēšana, ir saglabātas, taču attiecīgi pielāgotas. Aģentūras struktūra ir noteikta 22. pantā. 23.-27. pantā ir izklāstīts valdes sastāvs, funkcijas un darba metodes. Noteikumi ir izstrādāti, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 1920/2006 9. pantu, Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA) valdes reglamentu un vienoto pieeju. Regulas 28. pantā izklāstīti noteikumi par izpildvaldi, kas sniedz atbalstu valdei un sagatavo tās sanāksmes. Šo noteikumu pamatā ir Regulas (EK) Nr. 1920/2006 10. pants, EMCDDA valdes reglaments un vienotā pieeja. Izpilddirektora pienākumi ir noteikti 29. pantā, kura pamatā ir Regulas (EK) Nr. 1920/2006 11. pants un vienotā pieeja. Savukārt 30. pantā ir izklāstīti noteikumi par zinātnisko komiteju, un tas saskan ar Regulas (EK) Nr. 1920/2006 13. pantu. Visbeidzot, 31.-34. pantā ir izklāstīti noteikumi par valstu kontaktpunktu Reitox tīklu un pašiem valstu kontaktpunktiem. Valstu kontaktpunktus nepieciešams nostiprināt saskaņā ar aģentūras pilnvaru pārskatīšanu, un tādēļ noteikumi par valstu kontaktpunktiem tika paplašināti, lai sīkāk izklāstītu to uzdevumus un pienākumus. Nepieciešams valstu kontaktpunktiem piešķirt pilnvaras rīkoties kā centrālai struktūrai dalībvalstīs attiecībā uz visiem ar narkotikām saistītiem datiem, un tiem būtu arī jāierāda pienācīga vieta valsts līmenī. Lai varētu pienācīgi pildīt savus uzdevumus, kontaktpunktu izveidei būtu jāatbilst noteiktām minimālajām prasībām, un aģentūrai vajadzētu apliecināt kontaktpunktu atbilstību šīm prasībām. Papildus šīm minimālajām prasībām dalībvalstis lemj par to, kā to tiesību sistēmā izveidot valsts kontaktpunktu. VI nodaļā (35.-41. pants) ir ietverti finanšu noteikumi. Regulas 35. pantā ir izklāstīti noteikumi par aģentūras vienoto programmdokumentu, kas ietver trīs gadu plānus, kā arī nākamā gada darba programmu. Šis noteikums ir pielāgots jaunākajiem finanšu noteikumiem. Izmaiņas finanšu noteikumos salīdzinājumā ar Regulu (EK) Nr. 1920/2006 ir veiktas sakarā ar vienotās pieejas un ES decentralizētajām aģentūrām piemērojamo finanšu noteikumu īstenošanu. Izmaiņas, kas ieviestas attiecībā uz budžeta procedūrām un pārskatu sniegšanu un budžeta izpildes apstiprināšanu, ir nelielas. Vienīgais jaunais noteikums šajā nodaļā ir 37. pants, kas dotu iespēju aģentūrai iekasēt maksu par konkrētiem uzdevumiem, kuri nav aģentūras pamatuzdevumi. Par šīs iespējas izmantošanu aģentūra lems vēlāk, kad šī regula jau būs piemērojama. VII nodaļā (42.-44. pants) ir ietverti personāla noteikumi. Izmaiņas salīdzinājumā ar Regulu (EK) Nr. 1920/2006 ir veiktas sakarā ar vienotās pieejas īstenošanu un izmaiņām Civildienesta noteikumos un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā (42. un 44. pants). Savukārt 43. pantā ir ietverti izpilddirektoram piemērojamie personāla noteikumi. VIII nodaļā (45.-63. pants) ir ietverti vispārīgi un nobeiguma noteikumi. Izmaiņas salīdzinājumā ar Regulu (EK) Nr. 1920/2006 ir veiktas sakarā ar vienotās pieejas īstenošanu un pielāgojumiem jaunākajiem tiesību aktiem. Lielākā daļa šo noteikumu jau bija iekļauti Regulā (EK) Nr. 1920/2006. Šajā nodaļā ir iekļauti arī pārejas noteikumi ( 58.-61. pants), lai nodrošinātu pienācīgu pāreju no Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra uz Eiropas Savienības Narkotiku aģentūru.



2022/0009 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas Savienības Narkotiku aģentūru EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 168. panta 5. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, pēc apspriešanās ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju, saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1)Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs tika izveidots ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 302/93. Šo aktu par centra izveidi pārstrādāja 2006. gadā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1920/2006. (2)Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru izveidoja, lai tas Savienības līmenī nodrošinātu attiecīgu, objektīvu, uzticamu un salīdzināmu informāciju par narkotikām, narkomāniju un to sekām, sniedzot Savienībai un dalībvalstīm pierādījumus informētai politikas veidošanai un iniciatīvu virzīšanai narkotiku apkarošanas jomā un tādējādi nodrošinot tām pievienoto vērtību, savās attiecīgajās kompetences jomās veicot pasākumus vai pieņemot lēmumus par rīcību saistībā ar narkotiku fenomenu. Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra izveide ir acīmredzami uzlabojusi informācijas par narkotikām un narkomāniju visā Eiropā pieejamību.

(3)Lai gan tās vispārējais mērķis joprojām ir spēkā un būtu jāsaglabā, Regula (EK) Nr. 1920/2006 pašreizējā formā vairs nav piemērota esošo un jaunu narkotiku problēmu risināšanai. Tādēļ būtu jāpārskata Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra pilnvaras, tai skaitā tā aizstāšana un pārdēvēšana par “Eiropas Savienības Narkotiku aģentūru” (“aģentūra”). Tā kā ir nepieciešams veikt būtiskus grozījumus Regulā (EK) Nr. 1920/2006, lai iekļautu Vienoto pieeju par Savienības decentralizētām aģentūrām un ņemtu vērā narkotiku fenomena attīstības tendences, skaidrības labad minētā regula būtu jāaizstāj ar jaunu regulu. (4)Regulā (EK) Nr. 1920/2006 galvenā uzmanība tika pievērsta ar veselību saistītiem jautājumiem. Tomēr, risinot arī narkotiku tirgu un narkotiku piedāvājuma jautājumus, nepieciešams saprast narkotiku fenomena ietekmi uz sabiedrības veselību, samazināt narkotiku pieejamību Savienībā un ierobežot narkotiku pieprasījumu. Veselības un narkotiku piedāvājuma aspekti ir cieši saistīti. Tādēļ aģentūrai būtu jāpievēršas narkotiku fenomenam, izmantojot visaptverošāku pieeju. (5)Aģentūras darbs būtu jāveic, pienācīgi ņemot vērā Savienības un tās dalībvalstu attiecīgās pilnvaras narkotiku jomā. Šim darbam būtu jāattiecas uz dažādiem narkotiku fenomena aspektiem un piemērojamiem risinājumiem. To darot, aģentūrai būtu jāvadās pēc attiecīgajām Savienības pieņemtajām stratēģijām un rīcības plāniem, jo īpaši piemērojamās ES stratēģijas narkotiku jomā un rīcības plāna. (6)Veicot savas darbības, aģentūrai būtu jāsadarbojas ar citām Savienības aģentūrām un struktūrām, it īpaši ar Eiropas Savienības Aģentūru tiesībaizsardzības sadarbībai (Eiropolu), Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūru (CEPOL), Eiropas Savienības Aģentūru tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās (Eurojust), Eiropas Zāļu aģentūru (EMA), Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (ECDC) un Eiropas Izglītības un kultūras izpildaģentūru (EACEA), un būtu jāņem vērā to darbības, lai izvairītos no dublēšanās. Sadarbībai vajadzētu notikt arī starptautiskā līmenī ar attiecīgām iestādēm un struktūrām trešās valstīs un Apvienoto Nāciju Organizācijas līmenī. (7)Aizvien izplatītāka kļūst polinarkomānija, proti, vienas vai vairāku likumīgu vai nelikumīgu psihoaktīvu vielu vai vielu veidu vienlaicīga lietošana, kad minētās vielas tiek lietotas kopā ar narkotikām. Tādēļ aģentūrai būtu jāpievēršas atkarībām no citām vielām, ja minētās vielas tiek lietotas kopā ar narkotikām, un jāizstrādā uzraudzības sistēmas, kuras nevis koncentrētos tikai uz vienu vielu, piemēram, heroīnu, bet pievērstos svarīgajai nozīmei, kāda ir arī citu vielu vienlaicīgai vai secīgai lietošanai, piemēram, nekontrolētu opioīdu vai zāļu ļaunprātīgai lietošanai. (8)Aģentūrai būtu jāvirza savas darbības trīs galvenajās kompetences jomās, t.i., uzraudzība, kuras rezultātā tiek izstrādāta politika, kas sakņojas labākā informētībā; agrīna brīdināšana un riska novērtēšana, kā rezultātā tiek veikti pasākumi uz labākas informētības pamata; prasmju pilnveide, kuras rezultātā Savienība spēcīgāk reaģē uz narkotiku fenomenu. (9)Datu vākšanai, analīzei un izplatīšanai arī turpmāk vajadzētu būt aģentūras galvenajam uzdevumam. Standarta datus vāc ar valstu kontaktpunktu starpniecību, kuriem arī turpmāk vajadzētu būt vienam no galvenajiem datu sniedzējiem aģentūrai. Turklāt, izmantojot inovatīvas datu vākšanas metodes, aizvien vairāk ir pieejami reāllaikam pietuvinātu datu avoti. Tādēļ aģentūrai vajadzētu būt piekļuvei visiem pieejamajiem datiem, lai gūtu visaptverošu priekšstatu par narkotiku fenomenu Savienībā un ārējiem faktoriem, kas to ietekmē. (10)Aģentūras datu prasības būtu jāatspoguļo valstu kontaktpunktos. Tiem vajadzētu būt pilnvarotiem dalībvalstīs saņemt visus attiecīgos datus no dažādām valsts iestādēm. Datu vākšana dalībvalstīs būtu pēc iespējas jāracionalizē, lai izvairītos no dubultas ziņošanas un centienu dublēšanās. (11)Lai kvalitatīvi un kvantitatīvi sekmētu un strukturētu datu vākšanu un informācijas apmaiņu, kā arī atbalstītu integrētas un sadarbspējīgas uzraudzības sistēmas izveidi, kas ļautu veikt uzraudzību reāllaikā, aģentūras rīcībā vajadzētu būt piemērotam digitālam risinājumam. Tam būtu jāļauj automatizēt datus un informācijas pārvaldību un apmaiņu. Šādam risinājumam būtu arī jāsekmē uz tehnoloģijām balstītu narkotiku tirgu, tai skaitā šifrētā tirgus, reāllaika uzraudzīšanu. (12)Lai aģentūra varētu labāk izmantot tās rīcībā esošo informāciju, piemēram, veikt proaktīvākus pasākumus, tādus kā draudu novērtēšanu, stratēģisku izlūkdatu paziņojumus un brīdinājumus, un pastiprināt Savienības gatavību turpmākajai attīstībai, būtu jāstiprina Aģentūras uzraudzības un analītiskās spējas. (13)Lai uzlabotu Savienības gatavību, ir arī nepieciešams iegūt visaptverošu priekšstatu par narkotiku fenomena iespējamo turpmāko attīstību. Lai sagatavotos pati un sagatavotu politikas veidotājus šādai turpmākajai attīstībai, aģentūrai būtu jāveic regulāri prognozēšanas pasākumi, kuros ņem vērā megatendences, proti, ilgtermiņa virzītājspēkus, kas ir novērojami tagad un kam, visticamāk, būs būtiska ietekme uz nākotni, un kuru mērķis ir konstatēt jaunas problēmas un iespējas reaģēt uz narkotiku problēmām. (14)Narkotiku fenomens aizvien vairāk tiek balstīts uz tehnoloģijām, kā to atkal parādīja Covid-19 pandēmija, kad tika novērota plašāka jaunu tehnoloģiju ieviešana narkotiku izplatīšanas veicināšanai. Tiek lēsts, ka apmēram divas trešdaļas no piedāvājumiem šifrētajos tirgos ir saistīti ar narkotikām. Narkotiku tirdzniecībā izmanto dažādas platformas, tai skaitā sociālo mediju tīklus un mobilās lietotnes. Šī attīstības tendence ir atspoguļota reakcijā uz narkotiku fenomenu, aizvien vairāk izmantojot mobilās lietotnes un e-veselības sistēmas starpniecību. Aģentūrai, sadarbojoties ar citām attiecīgajām Savienības aģentūrām un izvairoties no centienu dublēšanās, būtu jāuzrauga šādas norises kā daļa no savas visaptverošās pieejas narkotiku fenomenam. (15)Problēmas saistībā ar jaunām psihoaktīvām vielām, kas rada sabiedrības veselības riskus un sociālos riskus visā Savienībā, būtu jārisina Savienības līmenī. Tādēļ ir nepieciešams tās uzraudzīt un, lai nodrošinātu ātru reaģēšanu, uzturēt ES agrīnās brīdināšanas sistēmu. Informācijas apmaiņa un agrīnās brīdināšanas sistēma attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām, tai skaitā sākotnējais ziņojums un jaunu psihoaktīvo vielu riska novērtējums, nesen ir grozītas, un tām būtu jāpaliek nemainīgām. (16)Pamatojoties uz aģentūras īstenotu pastiprinātu uzraudzību un pieredzi, kas gūta jaunu psihoaktīvo vielu radītā riska novērtēšanā, aģentūrai būtu jāattīsta vispārējas draudu novērtēšanas spējas. Steidzami ir vajadzīgas lielākas proaktīvās spējas ātri identificēt jaunus draudus un informēt par pretpasākumu izstrādi, jo modernā narkotiku fenomena dinamiskā daba nozīmē to, ka saistītas problēmas var strauji izplatīties pāri robežām. (17)Tā kā bīstamas vielas var kaitēt sabiedrības veselībai, aģentūrai vajadzētu būt iespējai izdot brīdinājumus. Šādas funkcijas atbalstam aģentūrai būtu jāizstrādā Eiropas brīdināšanas sistēma narkotiku jomā, kas būtu pieejama valstu iestādēm. Šādai sistēmai būtu jāatvieglo ātra informācijas apmaiņa, kam varētu būt nepieciešama ātra rīcība sabiedrības veselības, drošuma un drošības nolūkos. Aģentūrai vajadzētu būt iespējai informēt ne tikai valstu iestādes, bet arī šo vielu iespējamos lietotājus. (18)Narkotisko vielu prekursori ir vielas, kas nepieciešamas tādu narkotiku ražošanai kā amfetamīni, kokaīns un heroīns. Tā kā palielinās nelikumīgo narkotiku ražošana Savienībā, būtu jāpastiprina darbs, lai novērstu narkotisko vielu prekursoru nelegālu tirdzniecību un novirzīšanu no likumīgiem kanāliem uz nelikumīgu narkotiku ražošanu. Lai atbalstītu šos centienus, aģentūrai būtu jāpiedalās narkotisko vielu prekursoru nelegālas tirdzniecības un novirzīšanas uzraudzībā un jāpalīdz Komisijai īstenot Savienības tiesību aktus narkotisko vielu prekursoru jomā. (19)Tā kā aizvien palielinās nepieciešamība pēc kriminālistikas un toksikoloģiskas informācijas un speciālām zināšanām un trūkst koordinācijas starp laboratorijām dalībvalstīs, nepieciešams izveidot “virtuālu” laboratoriju, t.i., kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju tīklu, kurā apkopotas zināšanas narkotiku un ar narkotikām saistīta kaitējuma jomā. Šai “virtuālajai” laboratorijai vajadzētu dot iespēju aģentūrai piekļūt attiecīgai informācijai, palielināt tās spējas šajā jomā un atbalstīt zināšanu apmaiņu starp attiecīgajām laboratorijām dalībvalstīs, neradot lielas izmaksas savas laboratorijas izveidei un uzturēšanai. (20)Kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju tīkls pārstāvētu dalībvalstis, jo tām būs ļauts šim tīklam izraudzīties divas laboratorijas, kurām ir speciālas zināšanas kriminālistikas un toksikoloģijas jomā. Lai nodrošinātu pēc iespējas plašāku aptvērumu, būtu jādod iespēja piedalīties tīklā arī ekspertiem no citām laboratorijām, kuras ir būtiskas aģentūras darbam, tai skaitā no Eiropas muitas laboratoriju tīkla. Šāda sadarbība ļautu visām iesaistītajām laboratorijām savstarpēji mācīties dažādās jomās. (21)Lai uzlabotu zināšanas šajā jomā un atbalstītu dalībvalstis, aģentūrai būtu jānosaka un jāfinansē attiecīgi projekti, piemēram, atsauces standartu izstrāde jaunām narkotikām, toksikoloģisko vai farmakoloģisko pētījumu izstrāde un zāļu profilēšana. Šāda pieeja atbalstītu informācijas apmaiņu starp attiecīgajām laboratorijām un samazinātu atsevišķo laboratoriju izdevumus. (22)Tā kā aģentūrai ir pieejami dati un nepieciešamā zinātniskā pieredze, lai izstrādātu un veicinātu uz pierādījumiem balstītas profilakses stratēģijas, tā būtu jāiesaista profilakses darbā, it īpaši apmaiņā ar paraugpraksi un pētījumu par narkotiku profilaksi īstenojamiem rezultātiem, ar narkotikām saistītas noziedzības novēršanā un ar narkotikām saistīta kaitējuma novēršanā, tai skaitā izstrādājot kvalitātes standartus narkomānijas profilaksei (Eiropas narkomānijas profilakses kvalitātes standartus) vai mācību programmu, kurā lēmumu pieņēmējiem un politikas veidotājiem sniegtas zināšanas par visefektīvākajiem uz pierādījumiem balstītiem profilakses pasākumiem un pieejām (Eiropas Profilakses mācību programma).

(23)Ņemot vērā tās Savienības dimensiju, aģentūrai vajadzētu būt iespējai novērtēt valstu pasākumus un apmācību, piemēram, attiecībā uz profilaksi, ārstēšanu, kaitējuma mazināšanu un citiem saistītiem pasākumiem, lai pārliecinātos, vai tie atbilst jaunākajām zinātnes atziņām un ir pierādījuši savu lietderību. Dalībvalstīm vai attiecīgām profesionālajām struktūrām vajadzētu dot iespēju izmantot akreditāciju vai sertifikāciju kā to darba kvalitātes zīmi. (24)Ņemot vērā to, ka aģentūrai ir unikāls stāvoklis Savienības līmenī, kas tai ļauj salīdzināt datus un paraugpraksi, aģentūrai būtu jāatbalsta valstu stratēģiju narkotiku jomā izvērtēšana un izstrāde strukturētākā veidā visās dalībvalstīs, it īpaši attiecībā uz politikas izstrādi. Turklāt būtu jāstiprina aģentūras loma, nodrošinot apmācību un sniedzot atbalstu dalībvalstīm kvalitātes standartu un labas prakses īstenošanā, ņemot vērā tās pieredzi šajās jomās. (25)Aģentūras pienākumi starptautiskās sadarbības jomā būtu jādefinē skaidrāk, lai tā varētu pilnībā iesaistīties šādās darbībās un atbildēt uz trešo valstu un struktūru pieprasījumiem. Aģentūrai būtu jāspēj palīdzēt izstrādāt un īstenot Savienības narkotiku politikas ārējo dimensiju un Savienības vadošo lomu daudzpusējā līmenī, kas būtu līdzeklis, lai nodrošinātu efektīvu un saskaņotu Savienības narkotiku politikas īstenošanu tās teritorijā un starptautiskā līmenī. Lai aģentūra šim uzdevumam varētu piešķirt pietiekamus resursus, darbam starptautiskās sadarbības jomā vajadzētu būt vienam no aģentūras pamatuzdevumiem. Tā pamatā vajadzētu būt aģentūras starptautiskās sadarbības satvaram, kurš atbilstu Savienības starptautiskās sadarbības prioritātēm un būtu regulāri jāpārskata, lai nodrošinātu, ka tas pienācīgi atspoguļo starptautiskās norises. (26)Lai palīdzētu Savienības drošības pētījumu finansējumam izvērst visu savu potenciālu un apmierināt narkotiku politikas vajadzības, aģentūrai būtu jāpalīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas, kā arī izstrādāt un īstenot Savienības pētniecības un inovāciju pamatprogrammas, kuras attiecas uz aģentūras darbības mērķiem. Kad aģentūra palīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas un izstrādāt un īstenot kādu Savienības pamatprogrammu, tai nebūtu jāsaņem finansējums no minētās programmas, lai izvairītos no iespējama interešu konflikta. Visbeidzot, aģentūrai būtu jāpiedalās Savienības mēroga iniciatīvās, kas attiecas uz pētniecību un inovāciju, lai nodrošinātu, ka tās darbībām nepieciešamās tehnoloģijas tiek izstrādātas un ir pieejamas izmantošanai. (27)Sagatavojot savus lēmumus, valdei būtu jāsaņem palīdzība no izpildvaldes. Aģentūra būtu jāvada izpilddirektoram. Valdei un izpilddirektoram attiecīgos zinātniskos jautājumos turpinātu palīdzēt zinātniskā komiteja. (28)Valstu kontaktpunktiem vajadzētu būt vienam no galvenajiem datu sniedzējiem aģentūrai. Nepieciešams noteikt minimālās prasības kontaktpunktu izveidei dalībvalstīs un to sertificēšanai, ko veic aģentūra. Lai nodrošinātu valstu kontaktpunktu pienācīgu darbību, tie būtu jāizveido pastāvīgi, ar tiem atvēlētu budžetu un noteiktu neatkarības pakāpi savu funkciju pildīšanā. (29)Aģentūrai vajadzētu būt pienācīgiem resursiem, lai tā varētu veikt savus uzdevumus, un autonomam budžetam. Tā būtu jāfinansē galvenokārt no iemaksas no Savienības vispārējā budžeta. Savienības budžeta procedūra būtu jāpiemēro attiecībā uz Savienības iemaksu un visām citām subsīdijām, ko piešķir no Savienības vispārējā budžeta. Grāmatvedības revīzijas būtu jāveic Eiropas Savienības Revīzijas palātai. (30)Iekasētas maksas papildina aģentūras finansējumu, un to izmantošanu var apsvērt konkrētos gadījumos, kurus var skaidri nodalīt no aģentūras pamatuzdevumiem. Jebkādai aģentūras piemērotai maksai būtu jāsedz tās izmaksas par attiecīgo pakalpojumu. (31)Izpilddirektoram būtu Eiropas Parlamentam un Padomei jāiesniedz aģentūras gada darbības pārskats. Turklāt Eiropas Parlamentam un Padomei vajadzētu būt iespējai uzaicināt izpilddirektoru sniegt ziņojumu par savu pienākumu izpildi. (32)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 būtu jāpiemēro aģentūrai. Aģentūrai būtu jānodrošina pēc iespējas lielāka pārredzamība attiecībā uz tās darbību, neapdraudot tās operāciju mērķa sasniegšanu. (33)Aģentūrai piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 un Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kopienu Komisijas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumu par iekšējo izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), kam Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs jau ir pievienojies. (34)Lai kontrolētu un nodrošinātu Aģentūras darbību un to, ka tās pilnvaras ļauj tai veikt nepieciešamās darbības, ko prasa norises narkotiku tirgū un politikā, regulāri veic aģentūras darba ārēju novērtējumu un vajadzības gadījumā attiecīgi pielāgo tās pilnvaras. (35)Aģentūrai, īstenojot savu darba programmu, būtu cieši jāsadarbojas ar attiecīgajām starptautiskajām organizācijām, citām valsts un nevalstiskām struktūrām un attiecīgām tehniskām struktūrām Savienībā un ārpus tās, it īpaši nolūkā izvairīties no darba dublēšanās un nodrošināt piekļuvi visiem datiem un rīkiem, kas vajadzīgi tās pilnvaru īstenošanai. (36)Aģentūra aizstāj Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 1920/2016, un ir tā pēctece. Tādēļ tai vajadzētu būt tiesību un saistību pārņēmējai attiecībā uz visiem centra līgumiem, tostarp darba līgumiem, saistībām un iegūto īpašumu. Starptautiskajiem nolīgumiem, kurus Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs noslēdzis pirms šīs regulas piemērošanas dienas, būtu jāpaliek spēkā. (37)Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, izveidot aģentūru, kas risinātu narkotiku fenomenu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet rīcības mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I NODAĻA AĢENTŪRAS MĒRĶI UN VISPĀRĒJIE UZDEVUMI 1. pants Aģentūras izveide

1.Ar šo regulu izveido Eiropas Savienības Narkotiku aģentūru (“aģentūra”). 2.Aģentūra aizstāj Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 1920/2006, un ir tā pēctece. 2. pants Juridiskais statuss un galvenā mītne 1.Aģentūra ir Savienības struktūra, kam piemīt tiesībspēja. 2.Katrā dalībvalstī aģentūrai ir visplašākā tiesībspēja un rīcībspēja, kādu šo valstu tiesību akti piešķir juridiskām personām. Jo īpaši tā var iegādāties vai atsavināt kustamu un nekustamu īpašumu, kā arī būt par pusi tiesas procesos. 3.Aģentūras mītne atrodas Lisabonā, Portugālē. 3. pants Definīcijas Šajā regulā izmanto šādas definīcijas. (1)“narkotikas” ir narkotiskās vielas, kas definētas Padomes Pamatlēmuma 2004/757/TI 1. panta 1. punktā; (2)“jaunas psihoaktīvas vielas” ir vielas, kas definētas Padomes Pamatlēmuma 2004/757/TI 1. panta 4. punktā; (3)“polinarkomānija” ir vienas vai vairāku likumīgu vai nelikumīgu psihoaktīvu vielu vai vielu veidu vienlaicīga lietošana, kad minētās vielas tiek lietotas kopā ar narkotikām; (4)“narkotisko vielu prekursori” ir vielas, kuras kontrolē un uzrauga saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 273/2004 un Padomes Regulu (EK) Nr. 111/2005; (5) “iesaistītās valstis” ir dalībvalstis un trešās valstis, kuras ir noslēgušas nolīgumu ar Savienību saskaņā ar 54. pantu; (6)“starptautiska organizācija” ir organizācija un tai pakārtotas struktūras, kas ir starptautisko publisko tiesību subjekti, vai jebkura cita struktūra, kura ir izveidota ar divu vai vairāku valstu nolīgumu vai uz tāda nolīguma pamata; (7)“ANO konvencijas narkotiku jomā” ir Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada Protokolu, Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām un 1988. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti; (8)“ANO sistēma” ir kontroles mehānisma sistēma, kas izveidota ar ANO konvencijām narkotiku jomā. 4. pants Aģentūras vispārējais uzdevums

Aģentūra sniedz Savienībai un tās dalībvalstīm uz faktiem balstītu, objektīvu, ticamu un salīdzināmu informāciju, nodrošina agrīnu brīdināšanu un riska novērtēšanu Savienības līmenī attiecībā uz narkotikām, narkomāniju un to sekām, un narkotiku tirgiem, kā arī iesaka piemērotas un konkrētas, uz pierādījumiem balstītas darbības par to, kā savlaicīgi risināt saistītās problēmas. 5. pants Konkrētie uzdevumi 1.Lai izpildītu 4. pantā noteikto vispārējo uzdevumu, aģentūra veic uzdevumus, kas ir šādi: (a)uzraudzības pasākumi, kuri ietver: (1)informācijas un datu vākšanu saskaņā ar 6. panta 1. punktu; (2)informācijas un datu izplatīšanu saskaņā ar 6. panta 5. punktu un (3)narkotiku fenomena uzraudzību saskaņā ar 7. pantu, īpaši pievēršoties sabiedrības veselības, drošuma un drošības dimensijai; (b)gatavības pasākumi, kas ietver: (1)informācijas apmaiņu un agrīnās brīdināšanas sistēmu attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām, tai skaitā sākotnējā ziņojuma un riska novērtējuma sagatavošanu saskaņā ar 8.-11. pantu; (2)draudu novērtēšanu un gatavību tiem atbilstoši 12. pantam; (3)Eiropas brīdināšanas sistēmas narkotiku jomā izveidi un darbību saskaņā ar 13. pantu; (4)norišu uzraudzību saistībā ar narkotisko vielu prekursoru nelegālu tirdzniecību un novirzīšanu un tiesību aktu narkotisko vielu prekursoru jomā īstenošanas sekmēšanu saskaņā ar 14. pantu; (5) kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju tīkla izveidi un darbību saskaņā ar 15. pantu; (c)prasmju pilnveides pasākumi, kas ietver: (1)Savienības mēroga profilakses programmu un kampaņu izstrādi, izvēršanu un sekmēšanu saskaņā ar 16. pantu; (2)valsts pasākumu akreditāciju un sertifikāciju saskaņā ar 17. pantu; (3)atbalstu dalībvalstīm saskaņā ar 18. pantu; (4)apmācību saskaņā ar 19. pantu; (5)starptautisko sadarbību un tehnisko palīdzību saskaņā ar 20. pantu;

(6)pētniecības un inovācijas darbības saskaņā ar 21. pantu. 2.Aģentūra izveido un koordinē 31. pantā minēto tīklu, apspriežoties un sadarbojoties ar kompetentajām iestādēm un organizācijām iesaistītajās valstīs. 3.Aģentūra, izpildot un īstenojot 1. punktā minētos uzdevumus, rīkojas objektīvi, neitrāli un stingri zinātniski. 4.Aģentūra uzlabo koordināciju starp valstu un Savienības darbībām, kas ietilpst aģentūras darbības jomā, un sekmē informācijas apmaiņu starp lēmumu pieņēmējiem, pētniekiem, speciālistiem un tām valsts un nevalstiskajām organizācijām, kas iesaistītas ar narkotikām saistītu jautājumu risināšanā. 5.Aģentūra vajadzības gadījumā atbalsta Komisiju, dalībvalstis un citas attiecīgās ieinteresētās personas, kas noteiktas piemērojamajās Savienības stratēģijās narkotiku jomā, minēto stratēģiju īstenošanā. 6.Aģentūra, izpildot un īstenojot 1. punktā minētos uzdevumus, vajadzības gadījumā var organizēt ekspertu sanāksmes, izveidot ad hoc darba grupas un finansēt projektus. 7.Aģentūra, izpildot un īstenojot 1. punktā minētos uzdevumus, aktīvi sadarbojas ar citām Savienības decentralizētajām aģentūrām un struktūrām, it īpaši ar Eiropolu, Eurojust, Eiropas Zāļu aģentūru, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un citām ieinteresētajām personām ar mērķi panākt maksimālu efektivitāti narkotiku fenomena uzraudzībā, izvērtēšanā un reaģēšanā uz to. 8.Savu pilnvaru ietvaros aģentūra pēc savas iniciatīvas var iesaistīties komunikācijas pasākumos. Resursu piešķiršana komunikācijas pasākumiem netraucē 1. punktā minēto uzdevumu efektīvai izpildei. Komunikācijas pasākumus veic saskaņā ar attiecīgajiem komunikācijas un izplatīšanas plāniem, kurus ir pieņēmusi valde. II NODAĻA UZRAUDZĪBA 6. pants Informācijas un datu vākšana un izplatīšana 1.Aģentūra: (a)vāc visu attiecīgo informāciju un datus, tai skaitā valstu kontaktpunktu paziņoto informāciju un datus, kas iegūti pētniecībā, no publiskajiem avotiem, un datus no Savienības, nevalstisko organizāciju avotiem un kompetentajām starptautiskajām organizācijām; (b)vāc informāciju un datus, kas vajadzīgi polinarkomānijas uzraudzībai, kā minēts 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā; (c)vāc pieejamo informāciju un datus no valstu kontaktpunktiem un Eiropola valsts vienībām par jaunām psihoaktīvām vielām un bez liekas kavēšanās paziņo minēto informāciju valstu kontaktpunktiem un Eiropola valsts vienībām, kā arī Komisijai; (d)vāc un analizē informāciju un datus par narkotisko vielu prekursoriem, to novirzīšanu un nelegālu tirdzniecību; (e)veic un pasūta izpēti un uzraudzības pētījumus, apsekojumus, priekšizpēti un izmēģinājuma projektus, kas vajadzīgi tās uzdevumu izpildei; (f)nodrošina informācijas un datu labāku salīdzināmību, objektivitāti un uzticamību Savienības līmenī, nosakot rādītājus un nesaistošus kopīgus standartus, kuru ievērošanu aģentūra var ieteikt, lai nodrošinātu dalībvalstīs un Savienībā izmantoto vērtēšanas metožu lielāku vienveidību; aģentūra jo īpaši izstrādā rīkus un instrumentus, lai palīdzētu dalībvalstīm uzraudzīt un novērtēt savu iekšējo politiku un lai palīdzētu Komisijai uzraudzīt un novērtēt Savienības politikas jomas. 2.Aģentūra ar valstu kontaktpunktu starpniecību vāc attiecīgos valstu datus. Tā arī cieši sadarbojas ar citām valsts, Eiropas un starptautiskām organizācijām un struktūrām, kuru rīcībā jau ir šāda veida informācija.

3.Aģentūra savu pilnvaru ietvaros izstrādā datu vākšanas metodes un pieejas, tai skaitā īstenojot projektus ar ārējiem partneriem. 4.Aģentūra var izstrādāt nepieciešamos digitālos risinājumus, ar kuru palīdzību tiek pārvaldīta informācija un dati un tiek veikta automātiska apmaiņa ar tiem. Ja šādi digitāli risinājumi tiek izstrādāti, tie: (a)dod iespēju automatizēti vākt datus, tai skaitā publiskajos avotos pieejamo informāciju, saglabājot iespēju sniegt datus manuāli; (b)izmanto mākslīgo intelektu datu validēšanai, analīzei un automatizētai ziņošanai; (c)ļauj veikt datorizētu informācijas, datu un dokumentu apstrādi un apmaiņu. 5.Aģentūra informāciju un datus izplata šādi: (a)tās sagatavoto informāciju, tai skaitā attiecībā uz jaunākajām norisēm un mainīgajām tendencēm, dara pieejamu Savienībai, dalībvalstīm un citām ieinteresētajām personām; (b)nodrošina tās veiktās analīzes rezultātu, secinājumu un ziņojumu plašu izplatīšanu; (c)nodrošina tādu uzticamu datu plašu izplatīšanu, kas neietver sensitīvus neklasificētus un klasificētus datus, uz aģentūras apkopoto datu pamata publicējot regulāru ziņojumu par narkotiku fenomena stāvokli, tai skaitā datus par jaunām tendencēm; (d)izveido un dara pieejamus publiskus zinātniskās dokumentācijas resursus un palīdz sekmēt informēšanu; (e)sniedz informāciju par kvalitātes standartiem, inovatīvu paraugpraksi un īstenojamiem pētījumu rezultātiem dalībvalstīs un veicina apmaiņu ar šādiem standartiem un praksi un to īstenošanu. 6.Aģentūra nevāc datus, kas ļautu identificēt personas vai nelielas personu grupas. Tā atturas nodot informāciju, kas attiecas uz konkrētām personām. 7. pants Narkotiku fenomena uzraudzība 1.Aģentūra uzrauga: (a)narkotiku fenomenu Savienībā visaptveroši, izmantojot epidemioloģiskus un citus rādītājus, aptverot veselības, drošuma un drošības aspektus, tai skaitā īstenojot piemērojamās Savienības stratēģijas narkotiku jomā; (b)narkotiku fenomena attīstības tendences Savienībā un starptautiskā mērogā, ciktāl tās ietekmē Savienību; tas ietver uzraudzību pār jauno tehnoloģiju izmantošanu narkotiku dienestos vai nelegālā narkotiku tirdzniecībā un attiecīgā gadījumā pār saiknēm ar citām noziedzības jomām; (c)polinarkomāniju un tās sekas, it īpaši ietekmi uz politiku un pasākumiem, kuras izriet no mijiedarbības starp narkotisko vielu lietošanu ar vienu vai vairākām likumīgām vai nelikumīgām psihoaktīvām vielām vai vielu veidiem; ieskaitot paaugstināto veselības risku un sociālās problēmas, kas var rasties, vairākas narkotikas vai citas psihoaktīvas vielas lietojot vienlaicīgi vai secīgi īsā laikā vai dažādas vielas ražojot vai pārdodot kopā; nepieciešamību aplūkot narkotiku lietošanas un atkarības kopīgos cēloņus; un to ietekmi uz uzraudzību un paraugprakses apmaiņu, kas rodas, politiku un pasākumus visaptveroši vēršot uz vairākām vielām; (d)ar narkotikām saistītas problēmas un piemērotos risinājumus, it īpaši inovatīvas paraugprakses un pētījumu rezultātu īstenošanu;

(e)sadarbībā ar Eiropolu un ar valstu kontaktpunktu un Eiropola valstu vienību atbalstu – visas jaunās psihoaktīvās vielas, par kurām ziņojušas dalībvalstis; (f)narkotisko vielu prekursorus un to nelegālu tirdzniecību un novirzīšanu; (g)Savienības un valstu politiku narkotiku jomā, tai skaitā ar mērķi atbalstīt tās izstrādi un neatkarīgu novērtēšanu; (h)sadarbībā ar Eiropolu to attiecīgo pilnvaru ietvaros – uz tehnoloģijām balstītus narkotiku tirgus. 2.Pamatojoties uz savām uzraudzības darbībām, aģentūra apzina inovatīvu paraugpraksi un to pilnveido. Aģentūra sniedz un apmainās ar informāciju par inovatīvu paraugpraksi dalībvalstīs un sekmē šādas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm. 3.Aģentūra veic regulārus prognozēšanas pasākumus, kuros ņem vērā pieejamo informāciju. Pamatojoties uz to, aģentūra izstrādā attiecīgas prognozes turpmākās politikas narkotiku jomā veidošanai. III NODAĻA GATAVĪBA 8. pants Informācijas apmaiņa par jaunām psihoaktīvām vielām un agrīnās brīdināšanas sistēma attiecībā uz tām 1.Katra dalībvalsts nodrošina, ka tās valsts kontaktpunkts un tās Eiropola valsts vienība laikus un bez liekas kavēšanās sniedz aģentūrai un Eiropolam – ņemot vērā to attiecīgās pilnvaras – pieejamo informāciju par jaunām psihoaktīvām vielām. Informācija attiecas uz minēto vielu atklāšanu un identificēšanu, lietošanu un lietošanas paradumiem, šo vielu izgatavošanu, ieguvi, izplatīšanu un izplatīšanas metodēm, nelegālu tirdzniecību un to komerciālo, medicīnisko un zinātnisko pielietojumu, kā arī iespējamajiem un apzinātajiem riskiem. 2.Aģentūra sadarbībā ar Eiropolu vāc, apkopo, analizē un izvērtē informāciju par jaunām psihoaktīvām vielām. Tā savlaicīgi paziņo šo informāciju valstu kontaktpunktiem, Eiropola valsts vienībām un Komisijai ar mērķi sniegt tiem visu informāciju, kas nepieciešama agrīnās brīdināšanas nolūkā. Aģentūra sagatavo sākotnējo ziņojumu vai apvienoto sākotnējo ziņojumu saskaņā ar 9. pantu, pamatojoties uz informāciju, kas savākta saskaņā ar pirmo daļu. 9. pants Sākotnējais ziņojums 1.Kad aģentūra, Komisija vai dalībvalstu vairākums uzskata, ka vienā vai vairākās dalībvalstīs apkopotā informācija par jaunu psihoaktīvo vielu rada pamatu bažām, ka šī jaunā psihoaktīvā viela varētu radīt veselības vai sociālos riskus Savienības līmenī, aģentūra sagatavo sākotnējo ziņojumu par jauno psihoaktīvo vielu. Pirmās daļas nolūkā dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par savu vēlmi, lai tiek sagatavots sākotnējais ziņojums. Ja ir panākts dalībvalstu balsu vairākums, Komisija attiecīgi dod rīkojumu aģentūrai un par to informē dalībvalstis. 2.Sākotnējā ziņojumā ietver: (a)sākotnēju norādi par tādu incidentu veidu, skaitu un apmēru, kuros parādās veselības un sociālās problēmas, kurās varētu būt iesaistīta jaunā psihoaktīvā viela, un jaunās psihoaktīvās vielas lietošanas paradumiem;

(b)sākotnēju norādi par jaunās psihoaktīvās vielas ķīmisko un fizikālo īpašību aprakstu un tās izgatavošanai vai ieguvei izmantotajām metodēm un prekursoriem; (c)sākotnēju norādi par jaunās psihoaktīvās vielas farmakoloģisko un toksikoloģisko īpašību aprakstu; (d)sākotnēju norādi par noziedzīgu grupu iesaistīšanos jaunās psihoaktīvās vielas ražošanā vai izplatīšanā; (e)informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas pielietojumu medicīnā un veterinārijā, tostarp izmantojot to kā cilvēkiem paredzēto zāļu vai veterināro zāļu aktīvo vielu; (f)informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas komerciālo un rūpniecisko pielietojumu, par šāda pielietojuma apmēru, kā arī tās izmantošanu zinātniskās izpētes un tehnoloģiju izstrādes nolūkos; (g)informāciju par to, vai uz jauno psihoaktīvo vielu attiecas jebkādi ierobežojoši pasākumi dalībvalstīs; (h)informāciju par to, vai jaunā psihoaktīvā viela pašlaik tiek vai ir tikusi novērtēta ANO sistēmā; (i)citu attiecīgu informāciju, ja tā ir pieejama. 3.Sākotnējā ziņojuma sagatavošanā aģentūra izmanto tās rīcībā esošo informāciju. 4.Ja aģentūra uzskata to par nepieciešamu, tā pieprasa valstu kontaktpunktiem sniegt papildu informāciju par jauno psihoaktīvo vielu. Valstu kontaktpunkti sniedz minēto informāciju divu nedēļu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas. 5.Kad aģentūra atbilstoši pirmajai daļai sākusi sagatavot sākotnējo ziņojumu, tā bez liekas kavēšanās lūdz Eiropas Zāļu aģentūrai sniegt informāciju par to, vai Savienības vai valsts līmenī jaunā psihoaktīvā viela ir aktīvā viela, kas ietilpst: (a)tādu cilvēkiem paredzētu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuras ir saņēmušas tirdzniecības atļauju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/83/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004; (b)tādu cilvēkiem paredzētu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, par kurām iesniegts pieteikums tirdzniecības atļaujas saņemšanai; (c)tādu cilvēkiem paredzētu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuru tirdzniecības atļauju kompetentā iestāde ir apturējusi; (d)nereģistrētu cilvēkiem paredzētu zāļu sastāvā, kas minētas Direktīvas 2001/83/EK 5. panta 1. un 2. punktā, vai tādu veterināro zāļu sastāvā, ko ekstemporāli izgatavojusi persona, kurai tas atļauts saskaņā ar valsts tiesībām saskaņā ar Direktīvas 2001/82/EK 10. panta 1. punkta c) apakšpunktu; (e)pētāmā preparātā, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/20/EK 2. panta d) punktā. Ja informācija attiecas uz dalībvalstu izsniegtām tirdzniecības atļaujām, attiecīgās dalībvalstis sniedz Eiropas Zāļu aģentūrai šādu informāciju pēc tās lūguma. 6.Kad aģentūra atbilstoši pirmajai daļai sākusi sagatavot sākotnējo ziņojumu, tā bez liekas kavēšanās lūdz Eiropolam sniegt informāciju par noziedzīgu grupu iesaistīšanos jaunās psihoaktīvās vielas ražošanā, izplatīšanā un izplatīšanas metodēs, jaunās psihoaktīvās vielas nelegālā tirdzniecībā un jebkādā jaunās psihoaktīvās vielas izmantošanā. 7.Kad aģentūra atbilstoši pirmajai daļai sākusi sagatavot sākotnējo ziņojumu, tā bez liekas kavēšanās lūdz Eiropas Ķimikāliju aģentūrai, Eiropas Slimību profilakses un kontroles centram un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei sniegt to rīcībā esošo informāciju un datus par jauno psihoaktīvo vielu. 8.Sadarbību starp aģentūru un 5., 6. un 7. punktā minētajām Savienības decentralizētajām aģentūrām sīkāk reglamentē darba vienošanās. Šādas darba vienošanās noslēdz saskaņā ar 53. panta 2. punktu.

9.Aģentūra ievēro tai paziņotos informācijas izmantošanas nosacījumus, tostarp nosacījumus par piekļuvi dokumentiem, informācijas un datu drošību un konfidenciālu datu, tostarp trešo personu sensitīvu datu un konfidenciālas komerciālās informācijas, aizsardzību. 10.Aģentūra sākotnējo ziņojumu iesniedz Komisijai un dalībvalstīm piecu nedēļu laikā pēc 5., 6. un 7. punktā minēto informācijas pieprasījumu iesniegšanas. 11.Ja aģentūra vāc informāciju par vairākām jaunām psihoaktīvām vielām, kuras tā uzskata par vielām ar līdzīgu ķīmisko struktūru, aģentūra sešu nedēļu laikā pēc 5., 6. un 7. punktā minēto informācijas pieprasījumu iesniegšanas iesniedz Komisijai un dalībvalstīm atsevišķus sākotnējos ziņojumus vai apvienotus sākotnējos ziņojumus attiecībā uz vairākām jaunām psihoaktīvām vielām ar noteikumu, ka katras jaunās psihoaktīvās vielas īpašības ir skaidri identificētas. 10. pants Riska novērtēšanas procedūra un ziņojums 1.Divu nedēļu laikā pēc 9. panta 10. punktā minētā sākotnējā ziņojuma saņemšanas Komisija var pieprasīt aģentūrai novērtēt iespējamos jaunās psihoaktīvās vielas radītos riskus un sagatavot riska novērtējuma ziņojumu, ja sākotnējā ziņojumā minētais liecina, ka viela var radīt nopietnus sabiedrības veselības riskus un attiecīgā gadījumā nopietnus sociālos riskus. Riska novērtēšanu veic zinātniskā komiteja. 2.Divu nedēļu laikā pēc 9. panta 11. punktā minētā apvienotā sākotnējā ziņojuma saņemšanas Komisija var pieprasīt aģentūrai novērtēt iespējamos vairāku jaunu psihoaktīvu vielu ar līdzīgu ķīmisko struktūru radītos riskus un sagatavot apvienotu riska novērtējuma ziņojumu, ja apvienotajā sākotnējā ziņojumā minētais liecina, ka viela var radīt nopietnus sabiedrības veselības riskus un attiecīgā gadījumā nopietnus sociālos riskus. Apvienoto riska novērtēšanu veic zinātniskā komiteja. 3.Riska novērtējuma ziņojums vai apvienotais riska novērtējuma ziņojums ietver: (a)pieejamo informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas ķīmiskajām un fizikālajām īpašībām un tās izgatavošanai vai ieguvei izmantotajām metodēm un prekursoriem; (b)pieejamo informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas farmakoloģiskajām un toksikoloģiskajām īpašībām; (c)analīzi par veselības riskiem, kas saistīti ar jauno psihoaktīvo vielu, jo īpaši attiecībā uz tās akūtu un hronisku toksiskumu, pārmērīgas lietošanas risku, spēju izraisīt atkarību, lietošanas fizisko ietekmi un ietekmi uz psihi un uzvedību; (d)analīzi par sociālajiem riskiem, kas saistīti ar jauno psihoaktīvo vielu, jo īpaši par tās ietekmi uz lietotāja sociālās funkcionēšanas spējām, sabiedrisko kārtību un noziedzīgām darbībām, un noziedzīgu grupu iesaistīšanos jaunās psihoaktīvās vielas izgatavošanā un izplatīšanā, izplatīšanas metodēm un nelegālo tirdzniecību; (e)pieejamo informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas lietošanas apmēru un paradumiem, tās pieejamību un izplatīšanās potenciālu Savienībā; (f)pieejamo informāciju par jaunās psihoaktīvās vielas komerciālo un rūpniecisko pielietojumu, par šāda pielietojuma apmēru, kā arī tās izmantošanu zinātniskās izpētes un tehnoloģiju izstrādes nolūkos; (g)citu attiecīgu informāciju, ja tā ir pieejama. 4.Zinātniskā komiteja novērtē riskus, ko rada jaunā psihoaktīvā viela vai jauno psihoaktīvo vielu grupa. Komisijai, aģentūrai, Eiropolam un Eiropas Zāļu aģentūrai ir tiesības katram iecelt divus novērotājus. 5.Zinātniskā komiteja veic riska novērtēšanu, pamatojoties uz pieejamo informāciju un jebkuriem citiem attiecīgajiem zinātniskajiem datiem. Tā ņem vērā visu tās locekļu viedokļus. Aģentūra organizē riska novērtēšanas procedūru, tostarp apzinot nākotnes vajadzības attiecībā uz informāciju un attiecīgiem pētījumiem. 6.Aģentūra Komisijai un dalībvalstīm iesniedz riska novērtējuma ziņojumu vai apvienoto riska novērtējuma ziņojumu sešu nedēļu laikā pēc pieprasījuma sagatavot riska novērtējuma ziņojumu saņemšanas no Komisijas. 7.Saņēmusi pienācīgi pamatota aģentūras pieprasījumu, Komisija var pagarināt laikposmu riska novērtējuma vai apvienotā riska novērtējuma pabeigšanai, lai dotu iespēju veikt papildu izpēti un savākt datus. Minētajā pieprasījumā iekļauj informāciju par laiku, kas vajadzīgs, lai pabeigtu riska novērtējumu vai apvienoto riska novērtējumu.

8.Aģentūra arī savlaicīgi sniedz ātrus riska novērtējumus saskaņā ar 20. pantu Regulā (ES) .../... par nopietniem pārrobežu veselības apdraudējumiem, ar ko atceļ Lēmumu Nr. 1082/2013/ES, minētās regulas 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēta apdraudējuma gadījumā, ja apdraudējums ietilpst aģentūras kompetencē. 11. pants Izslēgšana no riska novērtēšanas 1.Riska novērtēšanu neveic, ja jaunā psihoaktīvā viela ir ANO sistēmā notiekošas izvērtēšanas beigu stadijā, proti, ja Pasaules Veselības organizācijas Ekspertu komiteja narkotiku atkarības jautājumos ir publicējusi kritisku analīzi kopā ar rakstisku ieteikumu, izņemot gadījumus, ja ir pieejams pietiekami daudz datu un informācijas, kas liecina par nepieciešamību sagatavot riska novērtējuma ziņojumu Savienības līmenī, kura iemeslus norāda sākotnējā ziņojumā. 2.Riska novērtēšanu neveic, ja pēc izvērtēšanas ANO sistēmā ir nolemts neiekļaut sarakstā jauno psihoaktīvo vielu, izņemot gadījumus, kad ir pieejams pietiekami daudz datu un informācijas, kas liecina par nepieciešamību sagatavot riska novērtējuma ziņojumu Savienības līmenī, kura iemeslus norāda sākotnējā ziņojumā. 3.Riska novērtēšanu neveic, ja jaunā psihoaktīvā viela ir aktīva viela: (a)tādu cilvēkiem paredzētu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuras ir saņēmušas tirdzniecības atļauju saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK, Direktīvu 2001/82/EK vai Regulu (EK) Nr. 726/2004; (b)tādu cilvēkiem paredzētu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, par kurām iesniegts pieteikums tirdzniecības atļaujas saņemšanai; (c)tādu cilvēkiem paredzētu zāļu vai veterināro zāļu sastāvā, kuru tirdzniecības atļauju kompetentā iestāde ir apturējusi; (d)pētāmā preparātā, kā definēts Direktīvas 2001/20/EK 2. panta d) punktā. 12. pants Draudu novērtēšana un gatavība tiem 1.Aģentūra izkopj stratēģiskas vispārējas draudu novērtēšanas spējas, lai agrīnā posmā apzinātu jaunas norises narkotiku fenomenā, kam ir iespējama negatīva ietekme uz sabiedrības veselību, drošumu un drošību, un, šādi rīkojoties, palīdzētu uzlabot attiecīgo ieinteresēto personu gatavību laikus un efektīvi reaģēt uz jauniem draudiem. 2.Aģentūra nosaka kritēriju kopumu, pēc kuriem izvērtē nepieciešamību sākt draudu novērtēšanu. Aģentūra pēc savas iniciatīvas var sākt draudu novērtēšanu, pamatojoties uz tādu signālu iekšēju izvērtējumu, kuri izriet no regulāras uzraudzības, pētniecības vai citiem atbilstošiem informācijas avotiem. Draudu novērtēšanu var sākt arī pēc Komisijas vai dalībvalsts pieprasījuma, ja ir izpildīti noteiktie kritēriji. 3.Draudu novērtēšana sastāv no esošās informācijas ātras izvērtēšanas un vajadzības gadījumā no jaunas informācijas vākšanas, izmantojot aģentūras informācijas tīklus. Aģentūra izstrādā piemērotas zinātniskas ātrās izvērtēšanas metodes. 4.Draudu novērtējuma ziņojumā apraksta konstatēto apdraudējumu, pamatojoties uz pieejamajiem pierādījumiem – pašreizējo situāciju, iespējamos rezultātus nerīkošanās gadījumā, un izklāsta gatavības un reaģēšanas variantus, kurus varētu pieņemt konstatētā apdraudējuma mazināšanai. Tajā var iekļaut arī iespējamos pēcpasākumus, kas jāpieņem. Draudu novērtējuma ziņojumu nosūta attiecīgi Komisijai un dalībvalstīm. 5.Aģentūra cieši sadarbojas ar citām Savienības decentralizētajām aģentūrām un struktūrām, Savienību un starptautiskajām organizācijām, ja tā veic draudu novērtēšanu, kurā attiecīgi iesaistītas minētās struktūras. Ja iespējamie draudi jau tiek analizēti cita Savienības mehānisma ietvaros, aģentūra neveic draudu novērtēšanu. 6.Ar Komisijas piekrišanu aģentūra veic draudu novērtēšanu attiecībā uz draudiem, kas saistīti ar narkotikām, rodas ārpus Savienības un, iespējams, var ietekmēt sabiedrības veselību, drošumu un drošību Savienībā. 13. pants

Eiropas brīdināšanas sistēma narkotiku jomā 1.Aģentūra izveido un pārvalda Eiropas ātrās brīdināšanas sistēmu narkotiku jomā. 2.Dalībvalstis, tiklīdz tām kļūst zināma turpmāk minētā informācija, nekavējoties paziņo Aģentūrai visu informāciju, kas saistīta ar nopietna tieša vai netieša ar narkotikām saistīta riska rašanos cilvēku veselībai, drošībai vai drošumam, kā arī jebkādu informāciju, kura varētu būt noderīga reaģēšanas koordinēšanai, piemēram: (a)riska veids un izcelsme; (b)ar risku saistītā notikuma datums un vieta; (c)pakļaušanas riskam, pārneses vai izplatīšanas līdzekļi; (d)analītiskie un toksikoloģiskie dati; (e)identifikācijas metodes; (f)sabiedrības veselības riski; (g)valsts līmenī īstenotie vai īstenošanai paredzētie sabiedrības veselības aizsardzības pasākumi; (h)pasākumi, kas nav sabiedrības veselības aizsardzības pasākumi; (i)jebkāda cita informācija, kas attiecas uz attiecīgo nopietno risku veselībai. 3.Aģentūra analizē un novērtē pieejamo informāciju un datus par iespējamiem nopietniem riskiem cilvēku veselībai un papildina to ar jebkādu zinātnisku un tehnisku informāciju, kas tai var būt pieejama no 8. pantā minētās agrīnās brīdināšanas sistēmas un citiem saskaņā ar 12. pantu veiktiem draudu novērtējumiem no citām Savienības aģentūrām un struktūrām un no starptautiskām organizācijām, it īpaši Pasaules Veselības organizācijas. Aģentūra ņem vērā informāciju, kas iegūta ar tās datu vākšanas rīkiem, un publiskajos avotos pieejamo informāciju. 4.Pamatojoties uz informāciju, kas saņemta saskaņā ar 3. punktu, aģentūra attiecīgajām valsts iestādēm, tai skaitā valstu kontaktpunktiem, sniedz mērķtiecīgus ātrās brīdināšanas riska paziņojumus vai stratēģisku izlūkdatu paziņojumus vai abus. Šādos riska paziņojumos vai stratēģisku izlūkdatu paziņojumos var ierosināt reaģēšanas iespējas, kuras dalībvalstis var apsvērt savām gatavības plānošanas un valsts reaģēšanas darbībām. 5.Dalībvalstis informē aģentūru par jebkādu papildu informāciju, kas ir to rīcībā, lai turpinātu analizēt un novērtēt risku, kā arī par to, kādas darbības īstenotas vai pasākumi veikti pēc tam, kad saņemti paziņojumi un informācija, kura pārsūtīta Eiropas brīdināšanas sistēmā narkotiku jomā. 6.Aģentūra cieši sadarbojas ar Komisiju un dalībvalstīm nolūkā sekmēt nepieciešamo saskaņotību riska paziņošanas procesā. 7.Aģentūra var ļaut trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām piedalīties Eiropas brīdināšanas sistēmā narkotiku jomā. Minētās dalības pamatā ir savstarpība, un tā ietver konfidencialitātes pasākumus, kas līdzvērtīgi aģentūrā piemērojamajiem pasākumiem. 8.Aģentūra var izstrādāt brīdināšanas sistēmu, ar kuras palīdzību tā var tieši sazināties ar personām, kuras lieto vai potenciāli lieto narkotikas, un vērsties pie tām. 14. pants Narkotisko vielu prekursori

1.Aģentūra palīdz Komisijai uzraudzīt attīstības tendences saistībā ar narkotisko vielu prekursoru nelegālu tirdzniecību un novirzīšanu un izvērtēt nepieciešamību tos iekļaut klasificēto un neklasificēto vielu sarakstā vai svītrot no tā vai mainīt to kategoriju saistībā ar Regulu (EK) Nr. 273/2004 un Regulu (EK) Nr. 111/2005, tai skaitā palīdzot noteikt un izvērtēt to likumīgo un nelikumīgo izmantošanu. 2.Aģentūra pēc savas iniciatīvas vai pēc Komisijas pieprasījuma sagatavo draudu novērtējuma ziņojumu par narkotisko vielu prekursoriem. 15. pants Kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju tīkls 1.Aģentūra izveido tiesu Kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju tīklu, kas jo īpaši darbojas narkotiku un ar narkotikām saistīta kaitējuma kriminālistiskajā un toksikoloģiskajā izmeklēšanā. 2.Tīkls galvenokārt darbojas kā forums, kurā ģenerē datus un apmainās ar informāciju par jaunākajām norisēm un tendencēm, organizē apmācību ar mērķi uzlabot kriminālistikas narkotiku jomas ekspertu kompetenci, atbalsta kvalitātes nodrošināšanas sistēmu īstenošanu un atbalsta datu vākšanas un analītisko metožu turpmāku saskaņošanu. 3.Katrai dalībvalstij ir tiesības ar sava pārstāvja valdē starpniecību norīkot divas laboratorijas – vienu, kas specializējas kriminālistikas analīzes veikšanā, un vienu, kas specializējusies toksikoloģijas jomā –, par valsti pārstāvošām laboratorijām tīklā. Aģentūra var izraudzīties papildu laboratorijas vai ekspertus, kas jo īpaši darbojas narkotiku un ar narkotikām saistīta kaitējuma kriminālistiskajā un toksikoloģiskajā izmeklēšanā. 4.Komisijas Kopīgais pētniecības centrs ir tīkla dalībnieks un pārstāv Komisiju tīklā. 5.Tīkls cieši sadarbojas ar esošajiem tīkliem un organizācijām, kas darbojas šajā jomā. Tīklu, kas minēts 31. pantā, regulāri informē par kriminālistikas un toksikoloģijas laboratoriju darbu. 6.Aģentūra vada tīklu un sasauc vismaz vienu sanāksmi gadā. Tīkls var nolemt izveidot darba grupas, kuras var vadīt tīkla dalībnieki. 7.Tīkls nodrošina aģentūrai piekļuvi kriminālistikas un toksikoloģijas laboratorijām, tai skaitā nolūkā analizēt jaunas psihoaktīvas vielas, kad tas nepieciešams. 8.Aģentūra vajadzības gadījumā un pamatojoties uz skaidriem un pārredzamiem noteikumiem un procedūrām, kuras aģentūra ir noteikusi iepriekš, nosaka un finansē konkrētus projektus tīkla paplašināšanai. 9.Aģentūra izveido datubāzi, kurā glabā, analizē un dara pieejamu informāciju un datus, ko savācis vai ģenerējis tīkls. IV NODAĻA PRASMJU PILNVEIDE 16. pants Profilakses kampaņas 1.Aģentūra izveido, izstrādā un veicina Savienības mēroga programmas un kampaņas ar narkotikām saistītu problēmu novēršanai un izpratnes veicināšanai par narkotiku nelabvēlīgo ietekmi. 2.Programmas un kampaņas, kas minētas 1. punktā, atbilst politiskajām ievirzēm, kas noteiktas piemērojamajā ES stratēģijā narkotiku jomā un rīcības plānā. Tās ir vērstas uz narkotiku fenomena svarīgām dimensijām, ir orientētas uz konkrētām grupām, un tajās izmanto informāciju no aģentūras savāktajiem pierādījumiem un paraugprakses. 3.Aģentūra izstrādā narkotiku profilakses kvalitātes standartus, veicina to īstenošanu un nodrošina vai atbalsta apmācību saskaņā ar 19. pantu.

4.Aģentūra savu pilnvaru ietvaros palīdz dalībvalstīm izstrādāt valsts profilakses kampaņas, tai skaitā izstrādāt profilakses programmas, kuru mērķis ir mazināt ar narkotikām saistītu noziedzību un novērst neaizsargātu personu ļaunprātīgu izmantošanu narkotiku tirgū. 17. pants Valsts programmu akreditācija un sertifikācija 1.Pēc iesaistītās valsts iestādes vai attiecīgas profesionālas struktūras pieprasījuma gadījumos, kad iesaistītajai valstij nav līdzīgas akreditācijas vai sertifikācijas struktūras, aģentūra nodrošina valsts programmu akreditāciju un sertifikāciju saskaņā ar standarta darbības protokolu, kā noteikts 3. punktā. 2.Pirms valsts programmas akreditācijas vai sertifikācijas aģentūra izvērtē programmu un novērtē, vai tā atbilst jaunākajām zinātnes atziņām un vai tā ir pierādījusi savu lietderību tajā noteikto mērķu sasniegšanai. 3.Aģentūra izstrādā akreditācijas un sertifikācijas procedūru, kuru aģentūra pārredzamā veidā izklāsta standarta darbības protokolā. Aģentūras valde apstiprina standarta darbības protokolu un visas tā izmaiņas pirms tā piemērošanas. Standarta darbības protokolā, kas minēts 1. punktā, būtu jāietver vismaz turpmāk minētais: (a)konkrēti nosacījumi attiecībā uz aģentūras spēju un resursiem veikt akreditācijas vai sertifikācijas procedūru; (b)kritēriji, atbilstoši kuriem valsts programmu novērtēs akreditācijas vai sertifikācijas nolūkā un kuri dod iespēju verificēt 2. punktā paredzētos nosacījumus; programmas, kurām nepieciešama akreditācija vai sertifikācija, ietver vismaz profilaksi, ārstēšanu, kaitējuma mazināšanu un citus saistītus tematus; (c)detalizēta informācija par aģentūras veikto akreditācijas vai sertifikācijas procesu, tai skaitā par iesniedzamo dokumentu noteikšanu un procedūras grafiku; (d)nosacījumi akreditācijas vai sertifikācijas ierobežošanai, apturēšanai vai atsaukšanai; (e)procedūras pārsūdzību izskatīšanai, tai skaitā attiecīgā gadījumā tiesiskās aizsardzības līdzekļi attiecībā uz akreditācijas lēmumiem vai to neesamību. 18. pants Atbalsts dalībvalstīm 1.Pēc dalībvalsts pieprasījuma aģentūra var atbalstīt tās politikas narkotiku jomā neatkarīgu novērtēšanu un uz pierādījumiem balstītas politikas narkotiku jomā izstrādi saskaņā ar piemērojamajām Savienības stratēģijām. 2.Aģentūra atbalsta dalībvalstis to valsts stratēģiju narkotiku jomā, kvalitātes standartu un inovatīvas paraugprakses īstenošanā un veicina informācijas apmaiņu starp lēmumu pieņēmējiem valstī. 3.Atbalstot politikas novērtēšanu, aģentūra rīkojas neatkarīgi un ievēro savus zinātniskos standartus. 19. pants Apmācība Aģentūra savu pilnvaru ietvaros saskaņā ar tās rīcībā esošajiem personāla un budžeta resursiem un koordinējot un saskaņojot ar citām Savienības decentralizētajām aģentūrām un struktūrām:

(a)nodrošina specializētu apmācību un mācību programmas jomās, kuras ietilpst Savienības interesēs un ir tai nozīmīgas; (b)nodrošina ar apmācību saistītus rīkus un atbalsta sistēmas, ar ko sekmē zināšanu apmaiņu visā Savienībā; (c)palīdz dalībvalstīm organizēt apmācības un spēju veidošanas iniciatīvas. 20. pants Starptautiskā sadarbība un tehniskā palīdzība 1.Aģentūra: (a)izstrādā starptautiskas sadarbības satvaru, kurš pēc Komisijas iepriekšēja apstiprinājuma saņemšanas apstiprināms valdē un pēc kura aģentūra vadās savās darbībās starptautiskās sadarbības jomā; (b)aktīvi sadarbojas ar 53. pantā minētajām organizācijām un struktūrām; (c)atbalsta Savienības paraugprakses un īstenojamu pētījumu rezultātu apmaiņu un izplatīšanu starptautiskā mērogā; (d)izmantojot uzraudzību un tās informācijas analīzi, kas iegūta no starptautiskajām struktūrām, valstu iestādēm, pētījumu rezultātiem un citiem attiecīgiem informācijas avotiem, uzrauga norises saistībā ar starptautisko narkotiku fenomenu, kas var radīt draudus Savienībai vai to ietekmēt; (e)sniedz datus un analīzi par situāciju narkotiku jomā Eiropā attiecīgās starptautiskās sanāksmēs un tehniskos forumos, cieši sadarbojoties ar Komisiju, un atbalsta Komisiju un dalībvalstis starptautiskos dialogos par narkotikām; (f)neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz informācijas nodošanu saskaņā ar ANO konvencijām narkotiku jomā, veicina to, lai dalībvalstīs savāktie vai no Savienības iegūtie dati p ar narkotikām un narkomāniju tiktu iekļauti starptautiskās uzraudzības un narkotiku kontroles programmās, jo īpaši ANO un tās specializēto aģentūru izveidotajās programmās; (g)atbalsta dalībvalstis, tām paziņojot attiecīgo informāciju un sniedzot nepieciešamo analīzi ANO sistēmai, tai skaitā iesniedzot visus attiecīgos datus saistībā ar jaunām psihoaktīvām vielām ANO Narkotiku un noziedzības novēršanas birojam un Pasaules Veselības organizācijai; (h)atbalsta trešās valstis to politikas narkotiku jomā izstrādē saskaņā ar Savienības stratēģiju narkotiku jomā principiem, tai skaitā sniedzot atbalstu to politikas neatkarīgai izvērtēšanai. 2.Starptautiskās sadarbības satvarā, kas minēts 1. punkta a) apakšpunktā, ņem vērā attiecīgos Savienības politikas dokumentus un narkotiku fenomena attīstību, it īpaši nelegālās tirdzniecības ceļus un narkotiku ražošanas apgabalus. Satvarā nosaka sadarbībai prioritārās valstis vai reģionus un galvenos sadarbības rezultātus. Aģentūra regulāri novērtē un pārskata starptautiskās sadarbības satvaru. 3.Aģentūra pēc Komisijas lūguma un ar valdes piekrišanu nodod savu zinātību un sniedz tehnisko palīdzību trešām valstīm. Tehniskā palīdzība jo īpaši ir vērsta uz valstu kontaktpunktu, valstu datu vākšanas sistēmu un valstu agrīnās brīdināšanas sistēmu izveidi vai konsolidēšanu un pēc tam palīdz izveidot un stiprināt strukturālas saiknes ar 8. pantā minēto agrīnās brīdināšanas sistēmu un 31. pantā minēto tīklu. Ja trešā valsts to lūdz, aģentūra var nodrošināt tās valsts iestāžu sertifikāciju. 4.Sadarbību ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām īsteno saskaņā ar 53. un 54. pantu. 21. pants Pētniecība un inovācija

1.Aģentūra palīdz Komisijai un dalībvalstīm noteikt galvenās pētniecības tēmas, izstrādāt un īstenot Savienības pētniecības un inovāciju darbību pamatprogrammas, kas ir būtiskas 4. pantā noteiktā aģentūras vispārējā uzdevuma izpildei. Kad aģentūra palīdz Komisijai noteikt galvenās pētniecības tēmas un izstrādāt un īstenot kādu Savienības pamatprogrammu, aģentūra nesaņem finansējumu no minētās programmas. 2.Aģentūra proaktīvi uzrauga un veicina pētniecības un inovāciju darbības, lai izpildītu 4. pantā noteikto aģentūras vispārējo uzdevumu, atbalsta saistītās dalībvalstu darbības un īsteno savas pētniecības un inovāciju darbības jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula, tostarp izstrādā, apmāca, testē un apstiprina algoritmus rīku izstrādei. Aģentūra izplata minēto pētījumu rezultātus Eiropas Parlamentam, dalībvalstīm un Komisijai saskaņā ar 49. pantu. 3.Pētniecības un inovācijas cikla ietvaros aģentūra iesaistās un piedalās ES Inovācijas centra iekšējās drošības jomā vai jebkura to aizstājoša instrumenta darbībās. 4.Aģentūra var plānot un īstenot pilotprojektus jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula. 5.Aģentūra publisko informāciju par saviem pētniecības projektiem, tostarp demonstrējuma projektiem, iesaistītajiem sadarbības partneriem un projektu budžetu. 6.Aģentūra izveido datubāzi, kurā glabā, analizē un dara pieejamu ar narkotikām saistītu pētījumu programmas. V NODAĻA AĢENTŪRAS ORGANIZĀCIJA 22. pants Administratīvā un pārvaldības struktūra Aģentūras administratīvo un pārvaldības struktūru veido: (a)valde, kas pilda 24. pantā izklāstītās funkcijas; (b)izpildvalde, kas pilda 28. pantā izklāstītās funkcijas; (c)izpilddirektors, kas pilda 29. pantā izklāstītos pienākumus; (d)zinātniskā komiteja, kas pilda 30. pantā izklāstītās funkcijas; (e)Eiropas Narkotiku un narkomānijas informācijas tīkls (Reitox) saskaņā ar 31. pantu. 23. pants Valdes sastāvs 1.Valdē ir pa vienam pārstāvim no katras dalībvalsts un divi Komisijas pārstāvji, un tiem visiem ir balsstiesības. 2.Valdes sastāvā ir arī:

(a)viens neatkarīgs eksperts ar balsstiesībām, kas ir īpaši zinošs narkotiku jomā un ko ieceļ Eiropas Parlaments, (b)viens pārstāvis bez balsstiesībām no katras trešās valsts, kura ir noslēgusi nolīgumu ar Savienību saskaņā ar 54. pantu. 3.Katram valdes loceklim ir aizstājējs. Aizstājējs pārstāv valdes locekli viņa prombūtnes laikā. 4.Valdes locekļus un viņu aizstājējus ieceļ, pamatojoties uz viņu zināšanām narkotiku un narkomānijas jomā un ņemot vērā arī attiecīgās vadības, administratīvās un budžeta pārvaldības prasmes. Visas valdē pārstāvētās puses cenšas ierobežot savu pārstāvju mainību, lai nodrošinātu valdes darba nepārtrauktību. Visas minētās puses cenšas panākt sieviešu un vīriešu līdzsvarotu pārstāvību valdē. 5.Valde var uzaicināt kā novērotājus to starptautisko organizāciju pārstāvjus, ar kurām aģentūra sadarbojas saskaņā ar 53. pantu. 6.Valdes locekļu un viņu aizstājēju pilnvaru termiņš ir četri gadi. Pilnvaru termiņu var pagarināt. 24. pants Valdes funkcijas 1.Valde: (a)vispārīgi ievirza aģentūras darbību; (b)pieņem 35. pantā minētā vienotā programmdokumenta projektu un pēc tam iesniedz to Komisijai, lai saņemtu tās atzinumu; (c)pēc Komisijas atzinuma pieprasīšanas ar balsstiesīgo locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu pieņem aģentūras vienoto programmdokumentu saskaņā ar 23. pantu; (d)ar balsstiesīgo locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu pieņem aģentūras gada budžetu un saskaņā ar VI nodaļu pilda citas funkcijas attiecībā uz aģentūras budžetu; (e)izvērtē un ar balsstiesīgo locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu pieņem konsolidēto gada darbības pārskatu par aģentūras darbību, un līdz katra gada 1. jūlijam nosūta pārskatu un tā izvērtējumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai, un Revīzijas palātai. Konsolidēto gada darbības pārskatu publisko; (f)pieņem Aģentūrai piemērojamos finanšu noteikumus saskaņā ar 41. pantu; (g)pieņem krāpšanas apkarošanas stratēģiju, kas ir samērīga ar krāpšanas riskiem, ņemot vērā īstenojamo pasākumu izmaksas un ieguvumus; (h)pieņem stratēģiju, ar ko panākt efektivitātes pieaugumu un sinerģiju ar citām Savienības decentralizētajām aģentūrām un struktūrām; (i)attiecībā uz saviem locekļiem, izpildvaldes, zinātniskās komitejas un Eiropas Informācijas tīkla par narkotikām un narkomāniju (Reitox) locekļiem, kā arī 44. pantā minētajiem norīkotajiem valsts ekspertiem un citiem darbiniekiem, kurus nenodarbina iestāde, pieņem noteikumus interešu konfliktu novēršanai un pārvaldībai un katru gadu savā tīmekļa vietnē publicē valdes locekļu interešu deklarācijas; (j)pieņem standarta darbības protokolu, kas minēts 17. panta 3. punktā; (k)pieņem aģentūras starptautiskās sadarbības satvaru, kas minēts 20. panta 1. punktā, un tehniskās palīdzības programmas, kuras minētas 20. panta 3. punktā;

(l)apstiprina minimālā līdzfinansējuma līmeni, kas minēts 32. panta 7. punktā; (m)pamatojoties uz vajadzību analīzi, pieņem un regulāri atjaunina 5. panta 8. punktā minētos komunikācijas un izplatīšanas plānus; (n)pieņem savu reglamentu; (o)saskaņā ar 2. punktu attiecībā uz aģentūras personālu īsteno pilnvaras, kas Civildienesta noteikumos piešķirtas iecēlējinstitūcijai un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā — iestādei, kura pilnvarota slēgt darba līgumu (“iecēlējinstitūcijas pilnvaras”); (p)vienojoties ar Komisiju, saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. panta 2. punktu pieņem īstenošanas noteikumus, lai būtu spēkā Civildienesta noteikumi un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība; (q)ieceļ izpilddirektoru un attiecīgā gadījumā lemj par viņa pilnvaru termiņa pagarināšanu vai atcelšanu no amata saskaņā ar 43. pantu; (r)saskaņā ar Civildienesta noteikumiem un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību ieceļ grāmatvedi, kas savus uzdevumus pilda pilnīgi neatkarīgi; (s)ieceļ zinātniskās komitejas locekļus; (t)apstiprina ekspertu sarakstu, kas izmantojams zinātniskās komitejas sastāva paplašināšanai saskaņā ar 10. panta 4. punktu; (u)nodrošina atbilstošus pēcpasākumus attiecībā uz konstatējumiem un ieteikumiem, kas izriet no iekšējās vai ārējās revīzijas ziņojumiem un novērtējumiem, kā arī no izmeklēšanas, kuru veicis Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), kas izveidots ar Komisijas Lēmumu 1999/352/EK, EOTK, Euratom, un Eiropas Prokuratūra (EPPO), kura izveidota ar Padomes Regulu (ES) 2017/1939, kā minēts 48. pantā; (v)ņemot vērā vajadzības attiecībā uz aģentūras darbību un ievērojot pareizu budžeta pārvaldību, pieņem visus lēmumus par aģentūras iekšējo struktūru izveidi un vajadzības gadījumā to pārveidi; (w)atļauj noslēgt darba vienošanās saskaņā ar 53. pantu. 2.Valde saskaņā ar Civildienesta noteikumu 110. pantu pieņem lēmumu, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 2. panta 1. punktu un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 6. pantu, ar kuru tā izpilddirektoram deleģē attiecīgās iecēlējinstitūcijas pilnvaras un paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem minēto pilnvaru deleģējumu var apturēt. Izpilddirektors ir pilnvarots šīs pilnvaras deleģēt tālāk. Īpašu izņēmuma apstākļu dēļ valde var ar lēmumu uz laiku apturēt iecēlējinstitūcijas pilnvaru deleģējumu izpilddirektoram un izpilddirektora citai personai deleģētās pilnvaras un izpildīt tās pati vai deleģēt tās kādam no saviem locekļiem vai darbiniekam, kas nav izpilddirektors. 25. pants Valdes priekšsēdētājs 1.Valde ievēlē priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku no tās balsstiesīgo locekļu vidus. Priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku ievēlē ar valdes balsstiesīgo locekļu divu trešdaļu balsu vairākumu. 2.Priekšsēdētāja vietnieks automātiski aizstāj priekšsēdētāju, ja viņš nevar pildīt savus pienākumus. 3.Priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru termiņš ir četri gadi. Viņu amata pilnvaru termiņu var pagarināt vienu reizi. Tomēr, ja valdes priekšsēdētāja vai priekšsēdētāja vietnieka dalība valdē beidzas viņu amata pilnvaru laikā, arī viņu amata pilnvaru laiks automātiski beidzas tajā pašā dienā. 4.Sīki izklāstītu priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka ievēlēšanas procedūru nosaka valdes reglamentā.

26. pants Valdes sanāksmes 1.Valdes sanāksmes sasauc priekšsēdētājs. 2.Aģentūras izpilddirektors piedalās jautājumu apspriešanā bez balsstiesībām. 3.Valde katru gadu rīko vismaz vienu kārtējo sanāksmi. Turklāt tā sanāk arī pēc priekšsēdētāja iniciatīvas, Komisijas pieprasījuma vai vismaz trešdaļas valdes locekļu pieprasījuma. 4.Valde uz savām sanāksmēm novērotāja statusā var uzaicināt jebkuru personu, kuras viedoklis varētu to interesēt. 5.Atbilstīgi valdes reglamentam valdes locekļiem sanāksmē var palīdzēt konsultanti vai eksperti. 6.Aģentūra nodrošina valdes sekretariātu. 27. pants Balsošanas noteikumi valdē 1.Neskarot 24. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktu, 25. panta 1. punktu, 43. panta 8. punktu un 53. panta 2. punktu, valde pieņem lēmumus ar tās balsstiesīgo locekļu balsu vairākumu. 2.Katram balsstiesīgajam loceklim ir viena balss. Ja kāda balsstiesīga locekļa nav klāt, viņa aizstājējs ir tiesīgs izmantot viņa balsstiesības. 3.Priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks piedalās balsošanā. 4.Izpilddirektors nepiedalās balsošanā. 5.Valdes reglamentā detalizēti nosaka balsošanas kārtību, jo īpaši norādot, ar kādiem nosacījumiem loceklis var rīkoties cita locekļa vārdā. 28. pants Izpildvalde 1.Izpildvalde: (a)lemj par jautājumiem, kas paredzēti saskaņā ar 41. pantu pieņemtajos finanšu noteikumos un kas saskaņā ar šo regulu nav valdes kompetencē; (b)nodrošina pienācīgu reaģēšanu uz konstatējumiem un ieteikumiem, kas izriet no iekšējās vai ārējās revīzijas ziņojumiem un novērtējumiem, kā arī no OLAF un EPPO veiktas izmeklēšanas, kā minēts 48. pantā;

(c)neskarot 29. pantā noteiktos izpilddirektora pienākumus, novēro un pārrauga valdes lēmumu īstenošanu nolūkā pastiprināt administratīvās un budžeta pārvaldības uzraudzību. 2.Ja steidzamības dēļ vajadzīgs, izpildvalde var valdes vietā pieņemt noteiktus pagaidu lēmumus, jo īpaši administratīvās pārvaldības lietās, arī par iecēlējinstitūcijas pilnvaru deleģējuma apturēšanu un budžeta jautājumiem. 3.Izpildvaldes sastāvā ir valdes priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks, divi citi locekļi ar balsstiesībām, kurus valde iecēlusi no savu locekļu vidus, un divi Komisijas pārstāvji valdē. Valdes priekšsēdētājs ir arī izpildvaldes priekšsēdētājs. Izpilddirektors piedalās valdes sanāksmēs, bet viņam nav balsstiesību. Izpildvalde var uzaicināt citus novērotājus piedalīties tās sanāksmēs. 4.Izpildvaldes locekļu pilnvaru termiņš ir četri gadi. Izpildvaldes locekļu pilnvaru laiks beidzas, kad beidzas viņu dalība valdē. 5.Izpildvalde rīko vismaz