KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI, par to, kā tiek īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Regula (EK) Nr. 1445/2007, ar ko paredz kopējus noteikumus, lai sniegtu pamatinformāciju par pirktspējas paritātēm un lai tās aprēķinātu un izplatītu /* COM/2013/0420 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI, par to, kā tiek īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Regula (EK) Nr. 1445/2007, ar ko paredz kopējus noteikumus, lai sniegtu pamatinformāciju par pirktspējas paritātēm un lai tās aprēķinātu un izplatītu (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads Šajā ziņojumā tiek apskatīti noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 1445/2007, ar ko paredz kopējus noteikumus, lai sniegtu pamatinformāciju par pirktspējas paritātēm un lai tās aprēķinātu un izplatītu, (turpmāk – “regula”), kā noteikts minētās regulas 14. pantā. Ziņojumā sniegts kopsavilkums par regulas īstenošanas pakāpi un dažādajām pārmaiņām kopš tās pieņemšanas. Ziņojumā ierosināts pārskatīt tiesisko regulējumu attiecībā uz pirktspējas paritātēm, lai atspoguļotu minētās pārmaiņas, kā arī lai saskaņotu regulējumu ar Lisabonas līgumu. 2. Pamatinformācija Pirktspējas paritātes (PPP) ir rādītāji, kas atspoguļo cenu līmeņa atšķirības starp valstīm. Tās norāda, cik daudz valūtas vienību izmaksā konkrēts daudzums preču un pakalpojumu dažādās valstīs. PPP var izmantot kā valūtas pārrēķina kursu, lai konvertētu valsts valūtā izteiktus izdevumus mākslīgā kopējā valūtā (pirktspējas līmenis, PSL), tādējādi novēršot cenu līmeņa atšķirību ietekmi starp valstīm. PPP galvenokārt izmanto, lai · konvertētu nacionālo kontu agregātus salīdzināmos apjoma agregātos. Jo īpaši PPP var izmantot, lai salīdzinātu dažādu valstu iekšzemes kopproduktu (IKP) tā, ka šo rādītāju neietekmē atšķirīgie cenu līmeņi šajās valstīs; · analizētu relatīvos cenu līmeņus valstīs. Šajā nolūkā PPP tiek dalīts ar attiecīgo nominālo maiņas kursu, lai iegūtu cenu līmeņa indeksu (CLI), kas atspoguļo cenu līmeni attiecīgajā valstī salīdzinājumā ar citām valstīm. PPP ir nozīmīgas arī administratīvām vajadzībām. Tās izmanto, nosakot atbilstības kritērijus struktūrfondiem un Kohēzijas fondam. Galvenais rādītājs, ar ko nosaka atbilstību struktūrfondiem, ir reģionālais IKP uz vienu iedzīvotāju pēc PPP, savukārt Kohēzijas fondam tas ir nacionālais kopienākums (NKI) pēc PPP. Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) izmanto PPP, lemjot par kvotu piešķiršanu saviem locekļiem. Valsts kvota cita starpā ir izšķiroša, nosakot finanšu resursus, kurus valstij ir pienākums nodrošināt SVF. Pēc PPP indeksētā IKP svari kvotas formulā ir 20 %. Eurostat sagatavo ikgadējās PPP par 37 valstīm, proti, tās ir 27 ES dalībvalstis, trīs Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) locekles, viena valsts, kas pievienojas, četras kandidātvalstis un divas iespējamās kandidātvalstis[1]. PPP sagatavošana ir daudzpusējs process, kurā piedalās iesaistīto valstu statistikas iestādes, Eurostat un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO). Procesu sauc par “PPP programmu”. Eurostat sagatavo PPP kopš septiņdesmitajiem gadiem, bet tikai 2007. gadā PPP programmai ar regulu tika izveidots stabils juridiskais pamats. Tajā galvenokārt tika nostiprināta tā laika prakse, nodrošinot ilgtspējīgu pamatdatu vākšanu, PPP aprēķināšanu un izplatīšanu. Tās galvenā jaunā iezīme bija oficiālas kvalitātes kontroles sistēmas izveide. PPP programma ir mainījusies kopš 2007. gada. Ir ieviesta vai tiks ieviesta jauna metodika vairākās svarīgās jomās, piemēram, izglītība, veselība, enerģija un būvniecība (sk. 4.2. iedaļu). PPP programma ir cieši saistīta ar Eurostat nacionālo kontu programmu, jo tā ir balstīta uz Eiropas Kontu sistēmu (EKS). 2010. gada EKS redakcijas pieņemšana un tās īstenošana 2014. gadā tiks atspoguļota arī PPP programmā. Regulas 14. pantā ir noteikts, ka tās noteikumi jāpārskata pēc pieciem gadiem pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas. Minētajā pantā ir arī noteikts: “Vajadzības gadījumā tos groza, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu un priekšlikumu, kas iesniegts Eiropas Parlamentam un Padomei.” Šajā ziņojumā ierosināts pārskatīt regulu un ieteikta virkne priekšlikumu šajā sakarā. 3. Regulas īstenošana 3.1. Pamatdatu nosūtīšana Visas ES dalībvalstis un EBTA valstis pilnībā izpilda regulā noteiktās prasības attiecībā uz datu nosūtīšanu. Tas attiecas uz to pilnīgumu, biežumu, savlaicīgumu un minimālo kvalitātes standartu ievērošanu, kas noteikti minētās regulas I pielikumā. Visas valstis, kas pievienojas, un kandidātvalstis (izņemot Melnkalni) arī jau pilnībā izpilda prasības. Melnkalne un abas Rietumbalkānu valstis, kuras ir potenciālās kandidātvalstis, vidējā līdz augstā pakāpē izpilda prasības. Galvenie konstatētie šo valstu trūkumi attiecas uz detalizētu nacionālo kontu datu sniegšanu. 3.2. PPP aprēķināšana un izplatīšana Eurostat aprēķina un izplata PPP katru gadu; tas pārsniedz regulas minimālās prasības. PPP pirmās aplēses par t gadu publicē t+1 gada jūnijā; sekojošās pārskatīšanas ir t+1 gada decembrī, t+2 decembrī un t+3 gada decembrī (galīgās aplēses). Saskaņā ar regulu šīs galīgās PPP vairs netiek pārskatītas. Eurostat publicē PPP cenu līmeņa indeksus, apjoma indeksus uz vienu iedzīvotāju un vairākus citus rādītājus 60 kategorijām. 3.3. Metodikas rokasgrāmata Regulā noteikts, ka Eurostat jāsagatavo un jāuztur metodikas rokasgrāmata. Pirmā Eurostat un ESAO metodikas rokasgrāmatas redakcija par pirktspējas paritātēm tika publicēta 2006. gada beigās. 2012. gadā tā tika pilnībā pārstrādāta un atjaunināta, lai iekļautu jaunāko metodiku. Rokasgrāmata ir pieejama Eurostat tīmekļa vietnē[2]. 3.4. Kvalitātes kontrole Ar regulu (7. pantu) PPP programmā tika ieviests oficiāls kvalitātes kontroles process. Visas valstis iesniedza strukturētu dokumentācijas kopumu par saviem avotiem un metodēm, kuras tās izmanto pamatdatu vākšanai un sniegšanai. Tajā ietilpst apsekojuma ziņojums par katru patēriņa preču cenu apsekojumu (skatīt regulas I pielikuma 5. iedaļu), kā arī avotu un metožu saraksts, kas pilnībā atspoguļo to, kādā veidā regula īstenota (skatīt regulas I pielikuma 5.3.1. punktu). Abu informācijas veidu struktūra ir noteikta Komisijas 2011. gada 28. februāra Regulā (ES) Nr. 193/2011, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1445/2007 attiecībā uz kvalitātes kontroles sistēmu pirktspējas paritātēm. Šī Komisijas regulas bija paredzēta regulas 7. panta 4. punktā. Pēc tam, kad valstis bija izstrādājušas sarakstus, Eurostat 2011. gadā sāka dalībvalstu prakses oficiālu novērtējumu (skatīt regulas I pielikuma 5.3.2. punktu). Līdz 2012. gada beigām tika apmeklētas un novērtētas 10 valstis. Novērtējuma ziņojumi ir pieejami Eurostat tīmekļa vietnē. Šajos novērtējumos ir iekļauta padziļināta analīze par avotiem un metodēm, ko izmanto katra valsts, un pārbaude par to atbilstību regulai un metodikas rokasgrāmatai. 3.5. Finansējums Pamatā PPP ir starptautiska statistika un tikai nelielā mērā kalpo valstu vajadzībām. Tāpēc regulas 13. pantā noteikts, ka dalībvalstis saņem finansiālu ieguldījumu no Komisijas. Šis ieguldījums ir ne vairāk kā 70 % apjomā no izmaksām, kas ir atbilstīgas saskaņā ar Komisijas dotāciju noteikumiem. Komisija ierosina saglabāt šo finansiālo atbalstu, kas nepieciešams, lai nodrošinātu ilgtspējīgu PPP programmu. 4. Pārmaiņas kopš regulas pieņemšanas 4.1. Kārtējā pārskatīšana Eurostat kvalitātes nodrošināšanas sistēmas kontekstā 2010. gadā tika veikta PPP programmas kārtējā pārskatīšana. Kārtējā pārskatīšana ietvēra lietotāju apsekojumu, partneru apsekojumu (galvenokārt valstu statistikas iestādes) un Eurostat veiktu pašnovērtējumu. Nobeiguma ziņojuma kopsavilkums ir pieejams Eurostat tīmekļa vietnē[3]. Pārskatīšanā secināts, ka lietotāji un partneri augstu novērtēja publicēto PPP kvalitāti. Tajā teikts: “Eiropas PPP sagatavošana pamatojas uz PPP regulu, un tas nodrošina PPP datu augsta līmeņa saskanību. Turklāt datu vākšanai ir stingrs metodikas pamats un tajā izmanto atzītas Eiropas un starptautiskas definīcijas un nomenklatūras. Darbu PPP programmā efektīvi organizē, koordinē un vada Eurostat un ESAO. Indivīdu un uzņēmumu informācijas sniegšanas slogs ir ļoti mazs. Eurostat un partneru darbu lielā mērā atvieglo kopēju programmatūras rīku izmantošana posteņu saraksta pārvaldībā, datu ievadē un datu validēšanā un datu nosūtīšanas standartu piemērošana.” Pārskatīšanas ziņojumā bija iekļauta virkne ieteikumu, ar kuriem Eurostat turpina strādāt. 4.2. Jauna metodika konkrētās jomās Joprojām tiek izstrādāta metodika, lai salīdzinātu dažādu preču un pakalpojumu cenas un apjomus dažādās valstīs. · Izglītības jomā Eurostat 2008. gadā ieviesa jaunu metodiku. Ar to tiek tieši mērīts izlaides apjoms tā vietā, lai PPP balstītu uz ielaides cenām (piemēram, skolotāju algas). Šo metodi PPP sagatavošanai piemēro, sākot no 2005. pārskata gada. · Veselības jomā sadarbībā ar ESAO ir izstrādāta jauna metodika, kura jāievieš 2013. gadā, sākot no 2010. pārskata gada. Šīs jaunās metodes pamatā ir t.s. kvazicenu novērtēšana medicīniskās standartaprūpes kopumam. · Būvniecībai apsekojuma īstenošana tika mainīta 2010. gadā, sadalot datu vākšanu uz divu gadu periodu un vienlaikus samazinot to būvniecības projektu skaitu, kuriem jānorāda cenas. · Visbeidzot enerģijas jomā (jo īpaši gāzes un elektroenerģijas patēriņa jomā) Eurostat izmanto sinerģiju ar enerģijas cenu statistiku[4]. Joprojām turpinās un tiks turpināta metodikas pilnveidošana. Tomēr, ja tiek ieviesta jauna metode, rodas PPP laikrindu pārtraukums, jo pirms jauninājuma sagatavotie dati vairs nav pilnībā salīdzināmi ar datiem, kas apkopoti pēc tam[5]. Regulas 9. panta 4. punktā teikts, ka publicētās galīgās PPP parasti netiek pārskatītas. Šis pants faktiski neļauj Eurostat nodrošināt lietotājus ar labāku pakalpojumu, kas būtu iespējams, ja jaunā metode būtu jāpiemēro rindām ar atpakaļejošu spēku, ciktāl vien iespējams. Tādēļ šajā ziņojumā ir ierosināts izpētīt, vai varētu atvieglināt regulā paredzēto pārskatīšanas stratēģiju. Jaunās metodikas pieņemšana katrā jomā nosaka vajadzību pielāgot pamatpozīciju klasifikāciju regulas II pielikumā. 4.3. Individuālā patēriņa veidu klasifikācija (COICOP) Lai aprēķinātu PPP, mājsaimniecību patēriņa izdevumi tiek sadalīti kategorijās, kuras atvasina, izmantojot Individuālā patēriņa veidu klasifikāciju (COICOP). Starptautiski atzītā COICOP redakcija ietver četru zīmju vai klašu līmeni. Tā nav pietiekami detalizēta dažām statistikas jomām, tāpēc pastāv atšķirīgas COICOP redakcijas piecu zīmju vai apakšklašu līmenī. Eiropas Savienībā ir izstrādātas šādas trīs piecu zīmju COICOP redakcijas: viena mājsaimniecību budžeta apsekojumiem (HBS), viena saskaņotajam patēriņa cenu indeksam (SPCI) un viena PPP. Trīs redakcijas nav vienādas, un tas ietekmē salīdzināmību trīs statistikas jomās. COICOP-PPP un COICOP-SPCI saskaņošana ir īpaši svarīga PPP programmai – tā ļaus uzlabot to PPP ekstrapolāciju kvalitāti (attiecībā uz apsekojuma gadiem un gadiem, kas nav apsekojuma gadi), kas veiktas ar SPCI indeksiem. Eurostat 2010. gadā sāka izstrādāt COICOP piecu zīmju redakciju, kura jāizmanto visiem Eurostat statistikas datiem. Process aprobežojās ar piecu zīmju līmeni. Pārmaiņas četru zīmju līmenī būtu jāapspriež, īstenojot plašāku pārskatīšanu, kurā būtu iesaistīta Apvienoto Nāciju Organizācijas Statistikas nodaļa, kas ir atbildīga par COICOP. Piecu zīmju līmenī mērķis ir izveidot pamata klasifikāciju, kurā būtu definētas apakšklases, lai nodrošinātu, ka ir izpildītas PPP programmas, SPCI programmas un mājsaimniecību budžeta apsekojumu prasības. Process tika pabeigts 2012. gadā. Klasifikācija ir jāievieš SPCI, PPP un mājsaimniecību budžeta apsekojumos līdz 2014./2015. gadam. Ar COICOP-PPP un COICOP-SPCI saskaņošanu būtu jāpanāk lielāka atbilstība starp PPP pamatpozīcijām un to SPCI ekstrapolatoriem. Vairāk tiktu saskaņota PPP un SPCI rezultātu atspoguļošana un, iespējams, rezultāti kā tādi. Visbeidzot vairs nevajadzēs atsevišķi vākt PCI informāciju COICOP-PPP klasifikācijā, kā tas notiek pašlaik, tādējādi samazinot valstu apsekojuma slogu. Ieviešot saskaņoto piecu zīmju COICOP klasifikāciju PPP sagatavošanā, rodas nepieciešamība pielāgot pamatpozīciju klasifikāciju regulas II pielikumā. 4.4. Eiropas Kontu sistēma (2010) Regulas 2. panta 2. punktā paredzēts, ka PPP programmā izmantotās definīcijas pilnībā atbilst 1995. gada Eiropas Kontu sistēmai (EKS 95)[6]. EKS 95 pašlaik tiek atjaunināta, un no 2014. gada septembra dalībvalstis piemēros jaunu EKS regulu (“EKS 2010”). EKS 2010 ir saglabāti tās sistēmas teorētiskie pamatprincipi, kuru tā aizstās. Nav būtisku atkāpju no iepriekšējās sistēmas. Tomēr no pārmaiņām, kuras ieviestas pamatlīdzekļu klasifikācijā, izriet pārmaiņas attiecībā uz bruto pamatkapitāla veidošanu. Svarīgākās pārmaiņas šajā sakarā ir pētniecības un izstrādes izdevumu un militāro ieroču sistēmu izdevumu pārklasificēšana par izdevumiem par pamatlīdzekļiem, kuri jāiekļauj kapitāla veidošanā. Iepriekš šie izdevumi tika uzskatīti par starppatēriņu. Aktīvu paplašināšana, iekļaujot pētniecības un izstrādes izdevumus, palielinās gan bruto pamatkapitāla veidošanas, gan IKP līmeni. Iekļaujot militāro ieroču sistēmu izdevumus, tiks palielināts bruto pamatkapitāla veidošanas līmenis un mazākā mērā – IKP līmenis, taču tas arī samazinās kolektīvo pakalpojumu līmeni, jo tie tiek lēsti, summējot to ražošanas izmaksas, pie kurām pieder starppatēriņš. Iekļaujot pētniecību un izstrādi un militāro ieroču sistēmas bruto pamatkapitāla veidošanā, rodas nepieciešamība pielāgot pamatpozīciju klasifikāciju regulas II pielikumā. 4.5. Preču statistiskā klasifikācija pēc saimniecības nozarēm (CPA) CPA 2008 ir jaunākā redakcija preču statistiskai klasifikācijai pēc saimniecības nozarēm. Tā ir pārskatīta CPA 2002 redakcija, kas savukārt ir pārskatīta CPA 96 redakcija. CPA 96 ir redakcija, kas tika izmantota regulas II pielikumā, lai noteiktu izdevumu klases bruto pamatkapitāla veidošanā. CPA 2008 tika ieviesta dalībvalstu nacionālajos kontos 2011. gadā. Tāpēc regulas II pielikums ir jāpārskata, lai pielāgotu PPP klasifikāciju jaunajai CPA 2008 klasifikācijai. 4.6. Lisabonas līgums Turklāt regula jāpielāgo, lai ņemtu vērā Lisabonas līguma stāšanos spēkā 2009. gadā. Konkrēti ir jāpārskata “komitoloģijas” panti (11. un 12. pants), lai tie atbilstu jaunajām procedūrām. 5. Secinājums PPP regula ir nodrošinājusi Eurostat publicēto PPP ticamību un kvalitāti. Tomēr iepriekš minētais kopsavilkums par situācijas attīstību kopš regulas pieņemšanas 2007. gadā liecina, ka kopumā regula ir jāatjaunina, lai atspoguļotu pašreizējo praksi un juridiskās prasības. Tādēļ Komisija 2013. gadā plāno ierosināt pārskatīt tiesisko regulējumu par PPP, lai saskaņotu to ar Lisabonas līguma noteikumiem un lai atspoguļotu pārmaiņas pēdējos piecos gados, tostarp pārskatīt klasifikāciju II pielikumā. [1] Regula, protams, attiecas tikai uz dalībvalstīm un EBTA valstīm. Pārējās valstis piedalās saistībā ar pievienošanās vai potenciālās pievienošanās sagatavošanas pasākumiem. [2] Skatīt http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-RA-12-023/EN/KS-RA-12-023-EN.PDF. [3] Skatīt http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/quality/documents/PPP%20Final%20Report_Executive%20Summary_0.pdf. [4] Informāciju par jaunajām metodikām var atrast pārskatītajā PPP rokasgrāmatā. [5] Šā iemesla dēļ Eurostat izplatīšanas datubāzē 2005. gada datiem pievieno atzīmi “b” kā “rindas pārrāvuma” simbolu visiem mainīgajiem lielumiem, kurus ietekmējusi jaunās metodes ieviešana attiecībā uz izglītību. [6] Padomes 1996. gada 25. jūnija Regula (EK) Nr. 2223/96 par Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēmu Kopienā.