Koronavīrusa krīze jeb COVID-19 uzliesmojums ir skāris dalībvalstis pēkšņi un dramatiski un var būtiski ietekmēt to sabiedrību un ekonomiku. Tas kavē izaugsmi dalībvalstīs, jo ekonomiskā aktivitāte strauji samazinās. To var vēl vairāk saasināt ar likviditāti saistītie ierobežojumi, jo uzņēmumiem ir grūtības maksāt piegādātājiem un darbiniekiem. Tajā pašā laikā ir vajadzīgi papildu publiskie līdzekļi, lai atbalstītu veselības aprūpes sistēmas, kā arī citas darbības, kas ir tieši saistītas ar slimības uzliesmojumu.

Regulu (ES) Nr. 1301/2013 groza šādi:

(1)regulas 3. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:

“Turklāt ERAF vajadzības gadījumā kā pagaidu pasākumu var atbalstīt apgrozāmā kapitāla finansēšanu MVU, lai efektīvi reaģētu uz sabiedrības veselības krīzi.”;

(2)regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“b) sekmējot uzņēmumu investīcijas P&I, veidojot saiknes un sinerģiju starp uzņēmumiem, pētniecības un izstrādes centriem un augstākās izglītības nozari, jo īpaši veicinot investīcijas produktu un pakalpojumu attīstībā, tehnoloģiju nodošanu, sociālās inovācijas, ekoinovācijas, sabiedrisko pakalpojumu lietotnes, pieprasījuma stimulēšanu, tīklu veidošanu, kopu izveidi un atvērtās inovācijas ar viedās specializācijas palīdzību un atbalstot tehnoloģisko un lietišķo pētniecību, izmēģinājuma projektus, ražojumu apstiprināšanu to agrīnā izstrādes stadijā, ražošanas spēju palielināšanu un pirmo ražošanu, jo īpaši attiecībā uz svarīgākajām pamattehnoloģijām un universālo tehnoloģiju izplatīšanu, kā arī veicinot investīcijas, kas vajadzīgas, lai stiprinātu spēju reaģēt uz krīzi veselības aizsardzības pakalpojumu jomā.”

2. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1303/2013

Regulu (ES) Nr. 1303/2013 groza šādi:

(1)regulas 30. pantā pievieno šādu 5. punktu:

“ 5. Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no ERAF, Kohēzijas fonda un ESF, dalībvalsts plānošanas periodā var pārvietot summu, kura nepārsniedz 8 % no piešķīruma prioritātei, sākot no 2020. gada 1. februāra, un ne vairāk kā 4 % no programmas budžeta citai tās pašas programmas tā paša fonda prioritātei.

Šādi pārvietojumi neskar iepriekšējos gadus. Tos uzskata par nebūtiskiem, un tiem nav vajadzīgs Komisijas lēmums par programmas grozīšanu. Tomēr tie atbilst visām regulatīvajām prasībām, un tos iepriekš apstiprina uzraudzības komiteja. Dalībvalsts iesniedz Komisijai pārskatītās finanšu tabulas.”;

(2)regulas 37. panta 4. punktā pievieno šādu daļu:

“ Vajadzības gadījumā kā pagaidu pasākumu ar finanšu instrumentiem var arī sniegt atbalstu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem apgrozāmā kapitāla veidā, lai efektīvi reaģētu uz sabiedrības veselības krīzi.”;

(3)regulas 65. panta 10. punktā pievieno šādu daļu:

“ Atkāpjoties no 9. punkta, izdevumi, kas paredzēti darbībām spējas reaģēt uz krīzi veicināšanai, saistībā ar COVID-19 uzliesmojumu ir attiecināmi, sākot no 2020. gada 1. februāra.”;

(4)regulas 96. panta 10. punktu aizstāj ar šādu:

“10. Neskarot 30. panta 5. punktu, Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, pieņem lēmumu, ar ko apstiprina visus darbības programmas elementus, tostarp visus tās turpmākos grozījumus, uz kuriem attiecas šis pants, izņemot tos elementus, uz kuriem attiecas 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkta vi) punkts, c) apakšpunkta v) un e) punkts, 4. un 5. punkts, 6. punkta a) un c) apakšpunkts un 7. punkts, kuri paliek dalībvalstu pārziņā.”;

(5)regulas 139. panta 7. punktu papildina ar šādām daļām:

“Atkāpjoties no pirmās daļas, Komisija neizdod atgūšanas rīkojumu par summām, kas atgūstamas no dalībvalsts atbilstīgi 2020. gadā iesniegtajiem pārskatiem. Neatgūtās summas izmanto, lai paātrinātu investīcijas saistībā ar COVID-19 uzliesmojumu, kuras ir attiecināmas saskaņā ar šo regulu un īpašajiem fondu noteikumiem.