KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Trešais ziņojums par uzraudzību pēc vīzu režīma liberalizācijas attiecībā uz Rietumbalkānu valstīm saskaņā ar Komisijas 2010. gada 8. novembra paziņojumu /* COM/2012/0472 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Trešais ziņojums par uzraudzību pēc vīzu režīma liberalizācijas attiecībā uz Rietumbalkānu valstīm saskaņā ar Komisijas 2010. gada 8. novembra paziņojumu I. Ievads Kopš 2009. gada 19. decembra Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Melnkalnes un Serbijas pilsoņi, kuriem ir biometriskās pases, saskaņā ar Regulu 539/2001[1] var ceļot uz ES dalībvalstīm bez vīzām. Kopš 2010. gada 15. decembra arī Albānijas un Bosnijas un Hercegovinas pilsoņi var ceļot bez vīzām uz ES dalībvalstīm saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem. Lēmumi piešķirt bezvīzu režīmu šo Rietumbalkānu valstu pilsoņiem tika pieņemti, rūpīgi izvērtējot panākumus jomās, kas uzskaitītas vīzu režīma liberalizācijas dialogu ceļvedī (dokumentu drošība, robežu pārvaldība, patvērums, migrācija, cīņa pret organizēto noziedzību un korupciju, kā arī pamattiesību aizsardzība). Bezvīzu režīms ir vistaustāmākais labums, ko Rietumbalkānu valstu pilsoņiem ir devis integrācijas process ES, un tas ir ļoti spēcīgs stimuls reformu paātrināšanai tieslietu un iekšlietu jomās. Paziņojumā, ar kuru 2010. gada 8. novembrī tika iepazīstināta Tieslietu un iekšlietu padome, Komisija skaidri uzsvēra, cik svarīgi Rietumbalkānu valstīm ir turpināt efektīvi īstenot visus pasākumus un reformas, kuras tās apņēmušās realizēt vīzu dialoga ietvaros. Lai novērtētu attiecīgo reformu atbilstību un ilgtspēju, Komisija ir izveidojusi uzraudzības mehānismu pēc vīzu režīma liberalizācijas, kas aptver visus vīzu liberalizācijas galvenos aspektus un ļauj Komisijai novērtēt panākto progresu. Šā ziņojuma mērķi ir 1) iepazīstināt ar pasākumiem, kas veikti saskaņā ar uzraudzības mehānismu pēc vīzu režīma liberalizācijas pēc diviem Komisijas dienestu darba dokumentiem par uzraudzību pēc vīzu režīma liberalizācijas, kuri publicēti 2011. gada maijā un decembrī[2]; 2) novērtēt progresu attiecīgajās Rietumbalkānu valstīs pēc pēdējā novērtējuma (2011. gada decembrī) un 3) noteikt nākamos pasākumus un konkrētās darbības, kas jāveic. II. Pasākumi, kas veikti saskaņā ar uzraudzības mehānismu pēc vīzu režīma liberalizācijas pēc otrā Komisijas dienestu darba dokumenta, kurš publicēts 2011. gada 7. decembrī Otro Komisijas dienestu darba dokumentu (KDDD) par uzraudzības mehānismu pēc vīzu režīma liberalizācijas publicēja 2011. gada 7. decembrī un iesniedza Eiropas Parlamentā un Padomē 2011. gada decembrī. Tas sniedza sīki izstrādātu analīzi par progresu, ko panākušas attiecīgās Rietumbalkānu valstis vīzu dialoga ceļvedī uzskaitītajās jomās, uzraudzības mehānisma rezultātiem, kā arī pasākumiem, kurus veikušas Rietumbalkānu valstis, lai attīstītu migrācijas plūsmu pārvaldību. Komisija 2012. gadā norīkoja ekspertu tiesiskuma novērtēšanas misijas uz Melnkalni (2012. gada martā), Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku (2012. gada aprīlī) un Albāniju (2012. gada maijā). Šīs misijas ļāva Komisijai ar ES dalībvalstu ekspertu atbalstu uz vietas pārbaudīt sasniegto progresu un reformu ilgtspēju. Turklāt 1.–2. martā Komisijas pārstāvji, tostarp ES delegāciju pārstāvji Rietumbalkānu valstīs, satikās Tirānā divreiz gadā notiekošā Rietumbalkānu valstu JAINET foruma ietvaros, kas ir nozīmīgs mērķtiecīgas zināšanu nostiprināšanas mehānisms tieslietu un iekšlietu jomās ES delegācijās. JAINET tikšanās veidoja operatīvu darba platformu, kas ļāva veikt vērtīgu informācijas apmaiņu par uzraudzības mehānismu pēc vīzu režīma liberalizācijas. Komisijas un Rietumbalkānu valstu dialogs turpinās arī stabilizācijas un asociācijas procesa ietvaros. Tirānā 24.–25. aprīlī tika organizēta ikgadējā Tieslietu, brīvības un drošības apakškomiteja ar Albāniju. Briselē 3. maijā notika augsta līmeņa tikšanās ar Bosnijas un Hercegovinas iestādēm iekšlietu jomā, kurā tika apspriesti arī cilvēktiesību jautājumi, ko iepriekš bija paredzēts iekļaut vīzu ceļveža IV blokā. Šīs tikšanās veicināja informācijas apmaiņu starp Komisiju un valstu kompetentajām iestādēm un rosināja auglīgas diskusijas par nepieciešamajām reformām. ES dalībvalstis, kuras galvenokārt uztrauc patvēruma meklētāju pieplūdums, turpina veikt divpusējas vizītes attiecīgajās Rietumbalkānu valstīs, lai apmainītos ar informāciju par šo parādību un apspriestu konkrētus pasākumus, lai situāciju atrisinātu, informējot Komisiju par iespējamo attīstību. Rietumbalkānu valstu pārstāvji arī tika uzaicināti apmeklēt ES dalībvalstu kompetentās iestādes. Turklāt saskaņā ar FRONTEX pārvaldīto brīdinājuma mehānismu Rietumbalkānu riska analīzes tīklā (WEBRAN) kopš 2011. gada decembra ir izdoti vēl septiņi brīdinājuma ziņojumi. FRONTEX brīdinājuma ziņojumi turpina sniegt detalizētu analīzi par dinamiku un tendencēm, kas raksturo migrantu ieplūdumu no reģiona. Šie ziņojumi palīdz labāk izprast šo parādību, kad vīzu režīma liberalizācija tiek ļaunprātīgi izmantota, novērtējot tās attīstību un nosakot konkrētus pasākumus problēmas risināšanai. Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, Komisija regulāri sniedz jaunāko informāciju un analīzi par migrācijas plūsmām uz dalībvalstīm attiecīgajās Padomes darba grupās, kā arī vairākās divpusējās sanāksmēs ar konkrētajām ES dalībvalstīm. III. Novērtējums par darba turpināšanu pie vīzu režīma liberalizācijas dialoga laikā noteikto kritēriju izpildes Rietumbalkānu valstīs Pašreizējais novērtējums ir balstīts uz 1) sīki izstrādātiem ziņojumiem, ko pieprasījusi Komisija un iesniegušas Rietumbalkānu valstis; 2) informācijas apmaiņu sanāksmēs, kas notika Stabilizācijas un asociācijas nolīguma komiteju un citu dialoga tikšanos ietvaros, kā arī 3) trīs novērtēšanas misiju rezultātiem, kuras 2012. gada martā, aprīlī un maijā īstenoja Komisijas dienesti dalībvalstu ekspertu pavadībā attiecīgi Melnkalnē, Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā un Albānijā. Katrai no valstīm novērtējums veikts, izmantojot vīzu režīma liberalizācijas ceļveža bloku struktūru. Albānija Dokumentu drošības jomā raiti turpinās biometrisko pasu un personas apliecību izgatavošana un izsniegšana. Līdz 2012. gada 30. jūnijam izdeva 2,4 miljonus biometrisko pasu un 3,1 miljonu biometrisko personas apliecību. Zināma virzība panākta robežu pārvaldības jomā. Ar Kosovu* tika parakstīts protokols par kopīgu patrulēšanu, savukārt ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku parakstīta vienošanās par informācijas apmaiņu robežpolicijas iestāžu starpā. Robežpolicija joprojām nodrošina reģionālajiem direktorātiem un komisariātiem piekļuvi kriminālizlūkošanas informācijas sistēmai (MEMEX), savukārt Starpinstitucionālais jūras operāciju centrs šai sistēmai vēl nav pieslēgts. Kopš 2012. gada jūlija Vispārējā informācijas pārvaldības sistēma (TIMS) ir sasaistīta ar civilreģistra datubāzi robežšķērsošanas punktos. Nepieciešams palielināt spēju veikt riska analīzi un novērtēt draudus. Zināms progress ir panākts migrācijas jomā. Veiksmīgi turpinās atpakaļuzņemšanas nolīguma īstenošana. No 2011. gada novembra līdz 2012. gada martam ir reģistrēti 2407 atgriešanas gadījumi. Būtu jāpiešķir lielākas pilnvaras attiecīgām iestādēm, kas atbild par stratēģijas un rīcības plāna īstenošanu saistībā ar atgrieztajiem migrantiem. Vēl aizvien nav pieņemta jaunā valsts migrācijas stratēģija. Patvēruma jomā ir izveidoti institucionālie un juridiskie ietvari. Kopš 2012. gada maija ir atzīti 82 bēgļi un 24 patvēruma meklētāji. Tomēr sagatavošanās šajā jomā ir jāpaātrina. Līdz šim nedz bēgļiem, nedz personām, kurām piešķirta papildu aizsardzība, netiek izsniegti personu apliecinoši dokumenti. Albānijas vīzu režīms vēl pilnībā neatbilst ES prasībām. Ir ziņots par zināmu progresu gan policijas sadarbības jomā, gan cīņā pret organizēto noziedzību. Albānijas Valsts policija pašlaik pārskata savu struktūru, lai uzlabotu priekšējās pozīcijās esošo darbinieku ziņošanas spējas un izmeklēšanas veiktu proaktīvi. Galvenajām institūcijām ir steidzami jāuzlabo darba koordinēšana un tādējādi maksimāli jāpalielina spēja izmeklēt smagus noziegumus un apkarot organizēto noziedzību. Ir gūti nelieli panākumi cīņā pret narkotikām. Turpinās starptautiska sadarbība, bet būtu jāpilnveido uz zināšanām balstīta pieeja. Ir jāturpina centieni, lai palielinātu spēju atklāt un izmeklēt narkotiku kontrabandas lietas. Zināms progress ir panākts cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā, lai gan cilvēku tirdzniecība valsts iekšienē vēl joprojām ir aktuāla problēma. Ir ieviestas standarta darba procedūras cietušo identifikācijai un cietušo vai potenciālo cietušo nosūtīšanai uz atbalsta dienestiem, taču ir jāaktivizē tiesībaizsardzības iestāžu darbs un jāstiprina starptautiska sadarbība. Panākumi ir gūti arī nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas jomā. Policija izstrādāja riska novērtējumus un iepazīstināja ar tiem citas iestādes. Balstoties uz MONEYVAL ieteikumiem, tika veikti grozījumi kriminālkodeksā, par atsevišķiem noziedzīgiem nodarījumiem uzskatot gan nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, tādējādi atdalot to no predikatīva nodarījuma, gan pašu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Ir palielinājies ar aktīviem saistīto izmeklēšanu skaits, kā arī vairāk tiek ziņots par aizdomīgiem darījumiem. Tomēr notiesājošu spriedumu skaits lietās par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju joprojām ir ļoti mazs. Neliels progress ir panākts cīņā pret korupciju. Kopumā ir izveidots tiesiskais un institucionālais regulējums, tomēr ir jālikvidē šķēršļi, kas kavē pienācīgu izmeklēšanu augsta līmeņa valsts amatpersonām un tiesu varas pārstāvjiem piešķirtās imunitātes dēļ. Korupcijas apkarošanas pasākumu īstenošana joprojām nav pietiekama. Ir jānodrošina noturīgi panākumi izmeklēšanā, kriminālvajāšanā un notiesāšanā visos līmeņos. Progress nav bijis vienmērīgs pamattiesību jomā, kur ir uzlabojusies situācija sieviešu tiesību un diskriminācijas novēršanas jomā, bet tikai nelieli panākumi gūti attiecībā uz romu integrāciju. Ir jāpalielina centieni, lai ieviestu neaizsargātām grupām paredzētos politikas instrumentus. Joprojām tiek lēni īstenota romu dzīves apstākļu uzlabošanas stratēģija. Ir veikti pasākumi, lai atrisinātu nereģistrēto romu tautības bērnu jautājumu. Ir jāpalielina centieni, lai ieviestu neaizsargātām grupām paredzētos politikas instrumentus. Kopumā romi vēl joprojām dzīvo smagos apstākļos un bieži saskaras ar diskrimināciju, galvenokārt saistībā ar piekļuvi izglītībai, nodarbinātībai, sociālai un veselības aizsardzībai, kā arī mājokļiem. Bosnija un Hercegovina Labi panākumi ir gūti dokumentu drošības jomā. Līdz 2012. gada maijam tika izsniegtas 1 187 007 biometriskās pases, kas veido 72 % no visām apgrozībā esošajām pasēm. Ir pieņemts jaunais likums par personas apliecībām. Abas iestādes ir pieņēmušas grozījumus likumā par reģistrācijas grāmatām. Tomēr vēl ir pilnībā jāpabeidz to īstenošana. Tāpat vēl ir jāpieņem likumprojekts par uzturēšanos, kas nostiprinās tiesisko regulējumu. Ir gūti panākumi robežu pārvaldībā. Lielākā daļa ar integrēto robežu pārvaldību (IBM) saistīto tiesību aktu, ieskaitot likumu par robežkontroli, galvenokārt balstās uz attiecīgo ES acquis. Tiek ieviesta pārstrādāta IBM stratēģija un rīcības plāns. Turpinās ar robežšķērsošanas punktiem saistītās infrastruktūras labiekārtošana. Divdesmit deviņos no 55 starptautiskiem robežšķērsošanas punktiem notiek videonovērošana. Visi starptautiskie robežšķērsošanas punkti ir aprīkoti ar biometrisko pasu lasītājiem un savienoti ar valsts robežšķērsošanas kontroles integrēto sistēmu. Tomēr vēl kavējas noteikumu pieņemšana par robežpolicijas iekšējo organizāciju. Ir jāpiešķir finanšu resursi, lai izveidotu infrastruktūru, kas vajadzīga, lai bloķētu neatļautas robežšķērsošanas vietas, kuras jau atklātas uz Bosnijas un Hercegovinas robežas ar Melnkalni un Serbiju. Līdzīga rīcība tiek sagaidīta arī no šīs abām valstīm. Tika panākts progress migrācijas jomā. Darbojas nelegālo imigrantu īslaicīgas aizturēšanas centrs. Veiksmīgi noritēja starp Eiropas Savienību un Bosniju un Hercegovinu noslēgtā atpakaļuzņemšanas nolīguma īstenošana. Vēl ir jāievieš repatriantu reintegrācijas stratēģija. Bija vērojams neliels progress patvēruma jomā. Bosnija un Hercegovina veiksmīgi turpina tiesiskā un stratēģiskā ietvara īstenošanu. Patvēruma sistēmas kapacitāte ir pietiekama, lai tiktu galā ar pašreizējo patvēruma pieteikumu skaitu. Bosnija un Hercegovina joprojām ir agrīnā stadijā cīņā pret organizēto noziedzību. Tiek testēta elektroniskā sistēma, kurā tiek veikta policijas un prokuratūras datu apmaiņa, un turpinās policijas arhīvu digitalizācija. Tā kā trūkst sistemātiskas pienācīgas operatīvās informācijas apmaiņas un efektīvu un ilgtspējīgu koordinācijas un sadarbības mehānismu dažādu tiesībaizsardzības iestāžu starpā, tiek kavēta turpmākā virzība cīņā pret organizēto noziedzību. Lai novērstu trūkumus esošajos tiesību aktos, ir sagatavots un drīzumā tiks pieņemts likumprojekts par liecinieku aizsardzības programmu. Bosnija un Hercegovina ir guvusi zināmus panākumus narkotiku tirdzniecības apkarošanā. Joprojām ir vājas institucionālās spējas koordinēt un sistemātiski īstenot politikas pamatnostādnes. Tiesībaizsardzības darbībām jābūt efektīvākām. Ministru padome ir pieņēmusi noteikumus par konfiscēto narkotisko vielu glabāšanu un iznīcināšanu. Vēl jāpieņem grozījumu projekts likumā par narkotisko vielu lietošanas profilaksi un apkarošanu, kas paredz izveidot Narkotiku apkarošanas biroju. Bosnija un Hercegovina ir guvusi zināmus panākumus cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā. Ir palielinājies atklāto cilvēku tirdzniecības upuru skaits. Jāpalielina centieni, lai uzlabotu koordināciju un veidotu efektīvu sadarbību gan starp kompetentām iestādēm, gan ar NVO, kas nodarbojas ar cilvēku tirdzniecības jautājumiem. Ārkārtīgi svarīga ir proaktīva rīcība cietušo identificēšanā, kā arī efektīvs un labi funkcionējošs valsts mehānisms cietušo nosūtīšanai uz atbalsta dienestiem. Ir nepieciešams turpmāk uzlabot kriminālvajāšanas efektivitāti. Bosnija un Hercegovina ir panākusi zināmu progresu cīņā pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Ir pieaudzis noziedzīgu nodarījumu, kā arī celto apsūdzību skaits saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Ir nekavējoties jāņem vērā MONEYVAL ieteikumi, jo īpaši tie, kas saistīti ar Finanšu datu vākšanas pārvaldes darbības un budžeta neatkarību. Vēl nav pieņemti uz MONEYVAL ieteikumiem balstītie grozījumi Likumā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu aktivitāšu finansēšanas novēršanu. Līdzekļu konfiskācijas mehānismam būtu jādarbojas visā valstī. Nelieli panākumi ir gūti korupcijas apkarošanā. Jūlijā tika pieņemti Korupcijas apkarošanas aģentūras noteikumi. Ir nepieciešami turpmāki centieni, lai pienācīgi īstenotu Korupcijas apkarošanas rīcības plānu. Joprojām reti ir efektīvas izmeklēšanas, kriminālvajāšanas un notiesāšanas gadījumi korupcijas lietās, kamēr attaisnošanas gadījumu un nosacītu sodu skaits ir liels. Neliels progress ir panākts pamattiesību jomā saistībā ar romu mazākumtautības pārstāvju brīvu pārvietošanos. Lai arī tika panākts zināms progress, īstenojot rīcības plānu mājokļu nodrošināšanā, pavisam niecīgi rezultāti panākti nodarbinātības, veselības aprūpes un izglītības jomā. Ir uzsākts rīcības plānu mājokļu nodrošināšanas, nodarbinātības un veselības aprūpes jomā pārskatīšanas process, lai labāk atspoguļotu romu vajadzības, saskaņā ar 2011. gada jūlija seminārā par romu iekļaušanu paustajiem ieteikumiem. Diskriminācija nodarbinātības, veselības aprūpes, pensiju pieejamības jomā, kā arī lēnā teritoriju atmīnēšana vēl joprojām kavē valsts iekšienē pārvietoto personu un citu neaizsargātu iedzīvotāju grupu ilgtspējīgu atgriešanos un vietējo integrāciju. Joprojām pietrūkst tiesībsargam vajadzīgo pieejamo finanšu un cilvēku resursu. Tomēr diskriminācijas gadījumu skaits, ko ierosinājuši pilsoņi, ir mazs. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika Dokumentu drošības jomā līdz 2012. gada martam kopumā ir izsniegti 1 398 280 ceļošanas dokumenti un 1 517 873 personas apliecības. Dokumentu izsniegšana notiek raiti. Pēc veco pasu nomainīšanas termiņa beigām (2012. gada 27. februāris) derīgas ir tikai biometriskās pases. Robežu pārvaldības jomā 2012. gada februārī tika izveidota Integrētās robežu pārvaldības stratēģijas valsts padome. Valsts padome atbild par stratēģijas un tās rīcības plāna uzraudzību un īstenošanu. Padomes sastāvā ir īstenošanas procesā iesaistīto attiecīgo ministriju un iestāžu pārstāvji. Tika pabeigta deviņu robežu uzraudzību nodrošinošu policijas iecirkņu rekonstrukcija, taču tie joprojām nav savienoti ar Iekšlietu ministrijas centrālo datubāzi. Policijas sadarbībai Albānijā, Serbijā un Kosovā tika izveidoti vienoti kontaktcentri. Veicot jaukto patrulēšanu kopā ar Albāniju, Bulgāriju un Kosovu, tiek īstenoti protokoli par kopīgām robežpatruļām. Patvēruma jomā tika pieņemta valsts integrācijas programma 2012. gadam, nodrošinot valsts finansējumu mājokļu pabalstam personām, kurām piešķirts patvērums. Pateicoties lielākam darbinieku skaitam, ir palielinājusies Vizbegovo pilsētas patvēruma centra uzņemšanas spēja. Administratīvā spēja un efektivitāte patvēruma jomā joprojām ir nepietiekama un ir jāpalielina. Patvēruma piešķiršanas procedūra ir lēna; nav gūti panākumi, lai paātrinātu personu apliecinošu dokumentu izsniegšanu patvēruma meklētājiem, joprojām netiek nodrošināta mutiskā tulkošana. Migrācijas jomā ir sagatavoti sekundārie tiesību akti, kas nepieciešami valsts ārvalstnieku datubāzes pilnvērtīgai darbībai (ietverot datus par patvērumu, migrāciju un vīzu). Tika pieņemts valsts migrācijas profils 2011. gadam. Darbojas četri migrācijas centri, kas sniedz iedzīvotājiem informāciju par legālo migrāciju. Tiek veiksmīgi īstenots atpakaļuzņemšanas nolīgums ar ES. Stājās spēkā atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Serbiju un tika parakstīts atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Melnkalni. Organizētās noziedzības apkarošanai vēl nav izveidoti kriminālkodeksā paredzētie izmeklēšanas centri un policijas vienības. Ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai īstenotu rīcības plānu jaunā kriminālkodeksa ieviešanai, jo īpaši attiecībā uz tiesībaizsardzības iestāžu darbinieku un prokuroru apmācību. Iekšlietu ministrijas Organizētās noziedzības un smagu noziegumu apkarošanas centrā vēl joprojām trūkst darbinieku. Joprojām turpinās konkurss par Valsts kriminālās informācijas datubāzes izveidi, kura nodrošinās informācijas vākšanu, un vēl nav izveidots Valsts koordinācijas centrs cīņai pret organizēto noziedzību. Attiecīgajām tiesībaizsardzības iestādēm (Iekšlietu ministrijai, Valsts prokuratūrai, Muitas pārvaldei un Finanšu policijai) būtu jāstrādā aktīvāk organizētās noziedzības apkarošanas jomā. Prokurora darbu apgrūtina apstāklis, ka nav tiešas piekļuves datubāzēm. Neliels progress vērojams narkotiku apkarošanas jomā. Valsts teritorijā konfiscēto narkotisko vielu apjoms joprojām saglabājas neliels. Vajadzētu palielināt darbinieku skaitu Iekšlietu ministrijas Narkotiku apkarošanas nodaļā. Ir jāaktivizē tiesībaizsardzības iestāžu darbs, lai atklātu un konfiscētu narkotiskās vielas. Turpinājās starptautiskā un reģionālā sadarbība pārrobežu organizētās noziedzības apkarošanas jomā. Tika ratificēts sadarbības nolīgums ar Eiropolu. Attiecībā uz korupcijas apkarošanu 2011. gada decembrī Valsts korupcijas novēršanas komisija (VKNK) pieņēma valsts programmas: korupcijas novēršanai un apkarošanai, kā arī interešu konflikta novēršanai (kopā ar pievienoto Rīcības plānu 2011.–2015. gadam). Korupcijas novēršanas jomā tika organizēti vairāki mācību pasākumi (tiesnešiem, prokuroriem, tiesībaizsardzības iestāžu darbiniekiem un valsts ierēdņiem). VKNK ir uzsākusi sistemātisku īpašuma deklarāciju pārbaudi. Pēc sekundāro tiesību aktu pieņemšanas ir sākusies paziņojumu par interešu konfliktiem pārbaude, taču šī sistēma vēl ir nepilnīga. Ir jāuzlabo gan politisko partiju finansēšanas, gan vēlēšanu kampaņu finansēšanas uzraudzības sistēma, lai nodrošinātu tās pārredzamību un pārskatatbildību. Vēl nav atklāts neviens augsta līmeņa korupcijas gadījums. Joprojām bažas rada tiesu varas neatkarība, kas mazina gatavību apkarot korupciju. Pamattiesību jomā 2011. gada decembrī tika pieņemts rīcības plāns par romu un romu bēgļu integrāciju. Tas ietver pasākumus turpmākai romu iedzīvotāju piekļuves uzlabošanai nodarbinātībai, izglītībai, mājokļiem un personu apliecinošiem dokumentiem. Rīcības plāna izvērtēšana notiek, ieinteresētajām pusēm tiekoties ik pēc 6 mēnešiem, un pirmā tikšanās notika 2012. gada februārī. Tika aktivizēts romu informācijas centru (RIC) darbs, iegādājoties jaunu tehnisko aprīkojumu. Topansko Pole pilsētā 2012. gada februārī atklāja desmito RIC. Lai uzlabotu piekļuvi izglītībai, tika nolemts Šuto Orizari pilsētā būvēt divas skolas. Turpinājās stipendiju piešķiršana romu tautības skolēniem, kā arī projekti par romu tautības bērnu integrāciju pirmsskolas iestādēs. Ir tikušas organizētas romu veselības mediatoru mācības, un 16 no viņiem sāks darbu 8 apgabalos. Melnkalne Dokumentu drošības jomā līdz 2012. gada 31. martam tika izsniegtas 313 109 biometriskās pases un 444 023 personas apliecības. Process darbojas nevainojami. Robežu pārvaldības jomā uz robežas ar Serbiju ir pabeigta divu robežšķērsošanas punktu (Dobrakovo, Dracenovac) modernizācija. Galvenajos robežšķērsošanas punktos robežpolicijas vajadzībām ir iegādāts, uzstādīts un nodots ekspluatācijā IT aprīkojums un transportlīdzekļi. Visos citos robežšķērsošanas punktos ir jāveic detalizēta analīze, lai konstatētu nepilnības iekārtu darbībā. Organizētās mācības arī ir palielinājušas robežpolicijas darba efektivitāti. Migrācijas jomā tika izveidota koordinācijas struktūra, lai uzraudzītu, kā tiek īstenota 2011.–2016. gada stratēģija to personu reintegrācijai, kuras atgrieztas saskaņā ar atpakaļuzņemšanas nolīgumiem. Starp ES un Melnkalni noslēgto atpakaļuzņemšanas nolīgumu īstenošana notiek veiksmīgi. Ir pabeigta nelegālo migrantu uzņemšanas centra izveide. Patvēruma jomā tika pieņemts Likums par patvērumu un Likums par ārvalstniekiem, taču to ieviešana ir saistīta ar vairākām problēmām. Būtu papildus jāprecizē attiecīgo valsts iestāžu kompetence. Nav uzlabojusies nolēmumu pieņemšana saistībā ar patvēruma pieprasījumiem. Tika pabeigta patvēruma meklētāju uzņemšanas centra celtniecība. Cīņai pret organizēto noziedzību 2012. janvārī tika pieņemts rīcības plāns organizētās noziedzības apkarošanai, kas ievieš operatīvos pasākumus un rādītājus atbilstoši prioritātēm, kuras izvirzītas 2011. gada organizētās noziedzības draudu novērtējumā (OCTA). Savukārt 2011. gada novembrī tika pieņemti grozījumi Noteikumos par Policijas administrācijas iekšējo organizāciju un darba aprakstu, ar kuriem policijā tika ieviestas vairāk specializētas organizatoriskās vienības. Ir jāuzlabo attiecības starp prokuratūru un policijas dienestiem, lai nodrošinātu, ka prokuroram izmeklēšanā ir vadošā loma. Efektīvu Kriminālprocesa kodeksa īstenošanu kavē apstāklis, ka prokuroriem nav tiešas pieejas attiecīgajām datubāzēm, kā arī nepietiekamā kapacitāte. Ir jānostiprina tiesībaizsardzības iestāžu spējas veikt finanšu izmeklēšanas. Ir uzlabojusies spēja izmantot speciālus izmeklēšanas līdzekļus (proti, personālu un aprīkojumu). Tomēr pastāvošie laika ierobežojumi kavē to efektīvu izmantošanu. Visā valstī ir jāīsteno projekts, kas paredz uz zināšanām balstītas policijas izveidošanu, kā arī vienlaikus jāapmāca policijas darbinieki. Efektīvi turpinājās starptautiskā un reģionālā sadarbība pārrobežu organizētās noziedzības apkarošanā. Narkotiku apkarošanas jomā uzkrātā pieredze ir apvienota kriminālpolicijas departamentā; tā darbības efektivitāte tika uzlabota, īstenojot speciālas mācības un iegādājoties narkotiku apkarošanas operācijām nepieciešamo aprīkojumu. Skolās un vietējā līmenī ir veikti pasākumi izpratnes veicināšanai par narkotikām. Narkotiku apkarošanas jomā turpinājās cieša sadarbība ar Eiropolu, Interpolu, ES dalībvalstu policijas spēkiem, kā arī ar kaimiņvalstīm. Saistībā ar korupcijas apkarošanu ir veikti turpmāki pasākumi, lai stiprinātu tiesisko regulējumu. Tomēr tiesiskajā regulējumā ir jāpastiprina un jāprecizē politisko partiju un vēlēšanu kampaņu finansēšanas kontroles mehānismi, kā arī sankciju piemērošana. Ir jāpastiprina publiskā iepirkuma kontroles mehānismi. Pēc tam, kad stājās spēkā grozījumi Likumā par interešu konflikta novēršanu, visi 36 parlamenta locekļi, kas bija arī valsts uzņēmumu valdes locekļi, atkāpās no šiem amatiem, bet visi 16 parlamenta locekļi, kuri arī ieņēma vadošus amatus (tostarp 2 mēri), atkāpās no viena no šiem amatiem. Interešu konflikta novēršanas komisijai nav pietiekami daudz resursu, lai pārbaudītu ierēdņu īpašuma deklarāciju un interešu deklarāciju precizitāti, kā arī konstatētu nelikumīgu iedzīvošanos, jo tai nav pilnvaru veikt izmeklēšanu un nav pieejas attiecīgajām datubāzēm. Vēl joprojām ir neliels to korupcijas gadījumu skaits, kad tiek pieprasīta līdzekļu atsavināšana. Līdz šim nav izmantotas tiesību normas, kas paredz konfiskāciju. Ir īstenotas vairākas kampaņas, lai veicinātu izpratni un mudinātu ziņot par korupcijas gadījumiem. Korupcijas novēršanas iniciatīvu direktorāts tika nodots Tieslietu ministrijas pārziņā. Tomēr, lai nodrošinātu labāku korupcijas novēršanas darbību koordināciju, tā resursi ir jāpilnveido un darbs jāpadara efektīvāks. Pamattiesību jomā 2012. gada februārī tika iecelti Diskriminācijas novēršanas padomes locekļi. Pārskata periodā ir uzsāktas izpratnes veicināšanas aktivitātes. Tomēr Tiesībsarga biroja resursi ir jāstiprina ar finanšu līdzekļiem un jauniem darbiniekiem. Zināma virzība ir notikusi pārvietotu personu statusa legalizācijas jomā, un tai vajadzētu turpināties. Kopā ar rīcības plānu 2012. gada aprīlī tika pieņemta stratēģija romu, aškali un ēģiptiešu (RAE) situācijas uzlabošanai. Turpinājās romu, aškali un ēģiptiešu sociālās integrācijas projektu īstenošana. Tomēr nepieciešami ilgtspējīgi centieni, lai uzlabotu pārvietoto personu, kā arī romu, aškali un ēģiptiešu piekļuvi ekonomiskām un sociālām tiesībām. Ir jāveic papildu pasākumi, lai nodrošinātu ilgtspējīgus dzīves apstākļus Konikas pilsētā. Serbija Dokumentu drošības jomā turpinājās biometrisko pasu un drošu personu apliecību izgatavošana un izsniegšana. No 2008. gada jūlija līdz 2012. gada martam Serbijas iestādes ir izdevušas vairāk nekā 3,8 miljonus biometrisko pasu un gandrīz 3,5 miljonus personu apliecību. Īpašs koordinācijas direktorāts atbild par biometrisko pasu un personu apliecību izsniegšanu Kosovā dzīvojošām personām. No 2011. gada novembra līdz 2012. gada martam Kosovā dzīvojošās personas ir saņēmušas 17 000 biometrisko pasu. Robežu pārvaldības jomā Serbija ir turpinājusi īstenot integrētas robežu pārvaldības stratēģiju un rīcības plānu. Ir izveidoti kontaktpunkti pārrobežu sadarbībai ar Bosniju un Hercegovinu, kā arī Melnkalni. Ir turpinājusies videonovērošanas iekārtu modernizēšana, un robežšķērsošanas punktos kopā ar kaimiņvalstīm ir veiktas kopīgas operācijas. Veiksmīgi darbojas agrā brīdinājuma sistēma viltotu ceļošanas dokumentu atklāšanai. Tomēr integrētās robežu pārvaldības stratēģija ir jāaktualizē. Joprojām nepieciešams nodrošināt, lai visi robežšķērsošanas punkti būtu pilnībā savienoti ar Iekšlietu ministrijas centrālo datubāzi. Vairāku jaunu robežšķērsošanas punktu izveide ir radījusi papildu slodzi resursiem; joprojām ir nepilnīga iekšzemes datu un riska profilu apmaiņa jo īpaši cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā. Joprojām daudz problēmu sagādā administratīvās robežlīnijas kontrole ar Kosovu, kā arī ir jāuzlabo informācijas apmaiņa ar EULEX. Serbijai ir jāparaksta un jāīsteno Tehniskais protokols par 2011. gada 2. decembra Belgradas un Prištinas dialoga par integrētas robežu pārvaldības vienoto secinājumu ieviešanu. Migrācijas jomā Serbija nav guvusi panākumus. Tiesiskais regulējums lielākoties atbilst ES standartiem, taču vēl netiek efektīvi īstenots. Pagaidām prasības vēl joprojām izskata Robežpolicijas patvēruma vienība, tā kā Patvēruma lietu atbalsta birojs, kam bija jākļūst par pirmās instances struktūru, vēl oficiāli nav izveidots. Otrās instances struktūras Patvēruma komisijas mandāta termiņš beidzās 2012. gada aprīlī, un ir jāievēl jauni locekļi. Serbijā ir divi patvēruma meklētāju uzņemšanas centri, taču tie nespēj nodrošināt pakalpojumus visiem patvēruma meklētājiem. Serbijai ir jāuzlabo patvēruma režīms, steidzami izveidojot trešo centru, izstrādājot sistēmu patvēruma meklētāju biometrisko datu apstrādei un uzlabojot nosacījumus patvēruma meklētāju integrācijai. Ir jāveic turpmāki pasākumi, lai saskaņotu Serbijas tiesību aktus ar ES acquis legālas migrācijas jomā jo īpaši attiecībā uz ģimenes atkalapvienošanās tiesībām, ilgtermiņa uzturēšanos un nosacījumiem, kas jāievēro, uzņemot trešo valstu pilsoņus valsts teritorijā uz mācību laiku. Joprojām trūkst valsts datubāzes patvēruma meklētāju personas datu un pirkstu nospiedumu pārbaudei. Atpakaļuzņemšana starp ES un Serbiju notiek raiti. Cīņā ar organizēto noziedzību Serbija ir guvusi panākumus. Tiek sagatavoti vairāki tiesību aktu priekšlikumi, lai veicinātu tiesībaizsardzības iestāžu darbu un uzlabotu līdzekļu atgūšanu. Pārskata periodā īpašais prokurors organizētās noziedzības jautājumos ierosināja vairākas lietas, kas izpelnījušās plašu sabiedrības ievērību, bet līdzekļu atsavināšanas jomā panākumi joprojām ir viduvēji. Uzlabojas sadarbība ar Eiropolu un Eurojust, un Serbija jau drīz varētu parakstīt darbības nolīgumu ar Eiropolu. Serbija joprojām ir cilvēku tirdzniecības izcelsmes, tranzīta un mērķa valsts. Ir izstrādāts tiesiskais regulējums un institucionālā sistēma cīņai pret narkotiku tirdzniecību, tomēr Serbija joprojām ir svarīgs narkotiku kontrabandas maršruta posms Rietumbalkānos. Būs jāturpina pastiprināti strādāt pie šā jautājumu atrisināšanas. Nelieli panākumi ir gūti korupcijas apkarošanā. Lai cīnītos pret korupciju, Serbija ir ieviesusi tiesisko un institucionālo regulējumu, tostarp izveidojusi Korupcijas apkarošanas aģentūru un pieņēmusi jaunu likumu par politisko partiju finansēšanu atbilstoši Eiropas standartiem. Par korupcijas apkarošanas koordinatoru tika iecelts tieslietu ministrs. Taču joprojām netiek īstenota proaktīva, uz zināšanām balstīta pieeja korupcijas, kā arī organizētās noziedzības apkarošanai. Iestādes vēl nav pabeigušas darbu pie Valsts korupcijas apkarošanas stratēģijas 2012.–2017. gadam un rīcības plāna izstrādes. Korupcijas novēršanas aģentūrai vēl ir jāizveido efektīva partiju finansēšanas kontroles sistēma un jāuzlabo sadarbība ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai pienācīgi pārbaudītu īpašuma deklarācijas. Ziņotāju aizsardzība nav pietiekama. Joprojām ir ierobežotas spējas veikt sarežģītas finanšu izmeklēšanas; trūkst centralizētas kriminālizlūkošanas sistēmas; līdzekļu atgūšana joprojām norit lēni. Attiecībā uz pamattiesībām, kas saistītas ar brīvu pārvietošanos, Serbija ir guvusi nelielus panākumus. Iekšlietu ministrija ir uzsākusi kampaņu, lai piesaistītu darbiniekus no mazākumtautību kopienām. Ir izstrādāta stratēģija un rīcības plāns romu stāvokļa uzlabošanai Serbijā. Ir nedaudz uzlabojusies situācija attiecībā uz pieeju pamatizglītībai, uzņemšanai skolās, civilstāvokļa reģistrācijai un veselības aprūpes pakalpojumiem. Ir nepieciešami nopietni papildu centieni, tostarp finanšu resursi, lai uzlabotu romu stāvokli un sociālekonomiskos apstākļus, jo viņi joprojām ir visneaizsargātākā un sociāli atstumtākā mazākumtautība. Vislielākā problēma joprojām ir piekļuve darba tirgum. IV. Novēršanas mehānisms, lai nepieļautu, ka Rietumbalkānu valstu pilsoņi ļaunprātīgi izmanto vīzu režīma liberalizāciju: tā īstenošanas novērtējums Šis novērtējums balstās uz 12.–18. FRONTEX brīdinājuma ziņojumu, kā arī Rietumbalkānu valstu ziņojumiem, kas iesniegti pēc Komisijas pieprasījuma. Kā izklāstīts iepriekšminētajā pirmajā, kā arī otrajā 2011. gada Komisijas dienestu darba dokumentā, dažas ES dalībvalstis pēc 2009. un 2010. gada nogalē pieņemtajiem lēmumiem noslēgt bezvīzu režīmu ar Rietumbalkānu valstīm[3] ir pieredzējušas sezonālus patvēruma meklētāju skaita pieauguma uzplūdus. Pārskata periodā populārākās galamērķa valstis joprojām bija Beļģija, Vācija, Luksemburga un Zviedrija. Turklāt kopš 2012. gada sākuma ievērojamā patvēruma meklētāju pieauguma dēļ, galvenokārt no Serbijas, Šveices patvēruma sistēma ir bijusi pakļauta lielākam spiedienam. Kā viena no Šengenas asociētajām valstīm Šveice tika uzaicināta un vēlāk 2012. gada februārī pievienojās uzraudzīšanas mehānisma pēc vīzu režīma liberalizācijas darba grupai. Patvēruma meklētāju no Rietumbalkānu valstīm pieplūduma sezonālais raksturs vērojams arī 2012. gada pirmajā pusē, bet ir parādījusies arī jauna dinamika. FRONTEX brīdinājuma ziņojumi rāda, ka kopējais skaits patvēruma meklētāju no šā reģiona salīdzinājumā ar iepriekšējo pārskata periodu ir samazinājies (janvārī –31 %, februārī –20 %, martā –20 %, aprīlī –15 %), bet neliels pieaugums ir bijis vērojams maijā (+20 %). Šis samazinājums galvenokārt ir saistīts ar ievērojamu patvēruma meklētāju skaita samazināšanos no Serbijas un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, kuras joprojām ir divas galvenās patvēruma meklētāju izcelsmes valstis. Pēkšņais pieaugums maijā ir saistīts ar ievērojamu pieaugumu, pēc kura būtiski samazinājās Albānijas pilsoņu patvēruma pieteikumu skaits, ko izraisīja baumas un dezinformācija. Pozitīvo ietekmi, ko radīja sezonālais samazinājums pirmajos četros mēnešos, tomēr nedaudz mazina vairākas parādības. Pirmkārt, samazināšanās tendence neattiecas vienādā mērā uz visām piecām Rietumbalkānu valstīm, ar kurām ir bezvīzu režīms. Lai gan patvēruma meklētāju skaits no Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un Serbijas ir samazinājies vai palicis nemainīgs, salīdzinājumā ar to pašu periodu 2011. gadā ir pieaudzis patvēruma meklētāju skaits no Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas, kā arī Melnkalnes[4]. Otrkārt, neraugoties uz sākotnējo samazināšanās tendenci, dažās ES dalībvalstīs patvēruma meklētāju skaits no šā reģiona pieauga. Vislielākais patvēruma meklētāju skaits ir reģistrēts Beļģijā (+20 % aprīlī), Luksemburgā (+31 % maijā) un Zviedrijā (+133 % maijā). Turklāt krasas ar tendencēm nesaistītas svārstības ir novērotas dažās izcelsmes un galamērķa valstīs[5]. Turklāt ikgadējais salīdzinājums par patvēruma meklētāju skaitu no šā reģiona liecina par novēlotu sezonalitāti ar mazāk izteiktām samazināšanās un pieaugšanas tendencēm. Iknedēļas pieaugums pēdējo divu aprīļa nedēļu laikā (+31 %) liecina, ka salīdzinājumā ar 2011. gadu jaunais patvēruma pieprasītāju skaita pieplūdums ir sācies ar pusotra mēneša kavēšanos. Turklāt, kā izklāstīts jaunākajā Komisijas dienestu darba dokumentā (2011. gada decembris), novēlotais pieaugums ziemā 2011. gadā bija par 30 % mazāks nekā 2010. gadā. Šis apstāklis varētu ietekmēt pašreiz novērojamo pavasara/vasaras pieplūduma apjomu. Visbiežākie iemesli, kāpēc tiek pieprasīts patvērums, joprojām ir veselības aprūpes trūkums, bezdarbs un izglītības iestāžu trūkums. Turklāt arvien lielāks skaits patvēruma meklētāju vēlas pamest savas izcelsmes valstis baumu un nepareizas informācijas dēļ, ka patvērumu piešķir, balstoties uz ekonomiskiem apsvērumiem. Attiecībā uz patvēruma piešķiršanas nosacījumiem ES dalībvalstu vēstniecības Rietumbalkānu valstis ir pastiprinājušas centienus izskaidrot patvēruma aizsardzības mērķus un nosacījumus. FRONTEX brīdinājuma ziņojumi apstiprināja, ka lielākā daļa cilvēku turpina izvēlēties par galamērķi tās pašas ES valstis, pamatojoties uz informāciju, ko viņi saņem no draugiem un radiem, kuri jau ir ceļojuši uz šīm valstīm. Vairākums no viņiem arī apzinās, ka pastāv maza iespēja, ka patvērums tiks piešķirts, taču viņi tik un tā grib izmēģināt laimi. Kas attiecas uz iemesliem, kuru dēļ liels skaits patvēruma pieprasījumu vēlāk tiek atzīti par nepamatotiem, patvēruma procedūru ilgums un ar to saistītais atļautās uzturēšanās laiks konkrētajā dalībvalstī joprojām ir būtiski faktori, ko ņem vērā potenciālie patvēruma meklētāji. Kā minēts iepriekšējā Komisijas dienestu darba dokumentā, attiecīgās ES dalībvalstis ieviesa īpašus pretpasākumus, piemēram, informācijas kampaņas, patvēruma pieprasījumu apstrādē iesaistīto cilvēkresursu optimizāciju, acīmredzami nepamatotu patvēruma pieprasījumu vidējā izskatīšanas ilguma samazināšanu un daudz efektīvākas apelācijas procedūras. Šķiet, ka informācija par veiktajiem pasākumiem ir ietekmējusi dažu nacionālo grupu galamērķa valstu izvēli. Patvēruma meklētāju kopējais profils apstiprinājās arī 2012. gada pirmajā pusē. Lielāko daļu pieprasījumu joprojām iesniedz romu mazākumtautības pārstāvji, kuri bieži ierodas kopā ar ģimenēm. Romu tautības iedzīvotāju izglītības līmenis reģionā joprojām ir zems, bet bezdarba līmenis ir ļoti augsts, kas veicina sociālo atstumtību un dzīves apstākļu pasliktināšanos. Turpinās mēģinājumi apiet patvēruma un atpakaļnosūtīšanas procedūras, kā izklāstīts iepriekšējā Komisijas dienestu darba dokumentā. Pieprasot patvērumu, daži patvēruma meklētāji neuzrāda savas biometriskās pases, kas kavē viņu identificēšanu. Patvēruma atzīšanas līmenis saglabājas ļoti zems[6], kas liecina, ka lielākā daļa patvēruma pieprasījumu ir nepamatoti, kā jau minēts iepriekšējos ziņojumos. Tomēr atšķirībā no iepriekšējā perioda, kad jauno patvēruma pieprasījumu skaits pārsniedza atpakaļnosūtīšanas gadījumu skaitu, kopš 2012. gada janvāra vidus jaunu patvēruma pieprasījumu skaits ir diezgan vienāds ar atpakaļnosūtīšanas gadījumu skaitu. Pēc Komisijas pieprasījuma piecu Rietumbalkānu valstu iestādes ir turpinājušas īstenot pasākumus, lai novērstu šo parādību, kā izklāstīts iepriekš II iedaļā. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir pieņēmusi jaunu plānu (no 2012. gada aprīļa līdz septembrim), kurā īpaša uzmanība tiek pievērsta sociāliem un ekonomiskiem pasākumiem, kuru mērķis ir uzlabot neaizsargāto grupu, tostarp romu mazākumtautības, dzīves apstākļus. Visos Rietumbalkānu valstu iesniegtajos atjauninātajos ziņojumos par to rīcības plānu īstenošanu, kuru mērķis ir novērst bezvīzu režīma pārkāpumus, joprojām īpaša uzmanība veltīta informācijas kampaņām. Visās šajās valstīs ir izplatīti plakāti, brošūras un informatīvas skrejlapas, kurās izskaidroti pienākumi un tiesības, ko nosaka bezvīzu režīms ar Šengenas zonu, kā arī informācija par noteikumiem piekļuvei ES darba tirgum. Rietumbalkānu valstis ziņo par pieaugošu vietējo NVO iesaistīšanos šajā procesā. Šajā ziņā joprojām nozīmīga loma ir ES delegācijām šajā reģionā. Turpinās robežkontroles stiprināšanas pasākumi. Īpaša uzmanība tika pievērsta robežšķērsošanas punktiem, kuros ir augsta autotransporta satiksmes intensitāte. Visas Rietumbalkānu valstis, ar kurām noslēgts bezvīzu režīms, ziņo par salīdzinoši lielo to atklāto personu skaitu, kuras mēģinājušas pamest savas izcelsmes valstis, pārkāpjot noteikumus. Tāpat ir veikti papildu pasākumi pārrobežu sadarbības uzlabošanai starp kaimiņvalstīm. Rietumbalkānu valstis arī ziņoja, ka turpinājās pasākumu īstenošana, lai kontrolētu tās tūrisma aģentūras un transporta uzņēmumus, kuri varētu būt iesaistīti pilsoņu dezinformēšanā par labumiem, ko dod patvēruma pieprasīšana. Bosnija un Hercegovina, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Serbija turpina koordinēt savu tiesībaizsardzības iestāžu un satiksmes ministriju darbu, lai izmeklētu iespējamos pārkāpumus. Bosnijas un Hercegovinas iestādes ziņoja par transporta licencēm, kas atņemtas starptautisko pasažieru pārvadāšanas noteikumu pārkāpumu dēļ, un vairākās lietās jau ir uzsākta kriminālvajāšana. Ir veikti grozījumi Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesiskajā regulējumā, ieviešot jauna noziedzīga nodarījuma kategoriju par bezvīzu režīma ļaunprātīgu izmantošanu, kā izklāstīts iepriekšējā (2011. gada decembra) Komisijas dienestu darba dokumentā. Komisijas organizētajos semināros ar katru valsti vienojās par ilgtermiņa pasākumiem labākai romu mazākumtautības integrācijai, jo īpaši par mājokļu nodrošināšanu un piekļuvi veselības aprūpei, izglītībai un nodarbinātībai. Ļoti svarīga ir šo pasākumu veiksmīga īstenošana ilgtermiņā, lai novērstu situācijas, kad patvērums tiek pieprasīts nepamatoti (sk. arī katras valsts analīzi III iedaļā). Eiropas Komisija kopā ar attiecīgajām iestādēm 2011. gadā šajā reģionā organizēja vairākus „Romu seminārus”, lai gūtu pārskatu par problēmām, ar ko saskaras romu kopiena, un rastu tām risinājumus. Vispārēji horizontāli konstatējumi atklāja būtisku atšķirību starp attiecīgajiem spēkā esošajiem tiesību aktiem un politiku, kā arī to sekmīgu īstenošanu praksē. Pēc semināriem tika izdarīti vairāki secinājumi galvenajās jomās, proti, civilstāvokļa reģistrācija, izglītība, nodarbinātība, sociālā un veselības aprūpe, mājokļi un brīva pārvietošanās. Turpmākas sēdes paredzētas 2012. gadā, lai novērtētu, kā tiek īstenoti atzinumi, par kuriem iestādes ir kopīgi vienojušās. Turklāt Sarajevas procesa sekmīga pabeigšana attiecībā uz visneaizsargātāko bēgļu un iekšienē pārvietoto personu atgriešanu vai vietējo integrāciju sniegs būtisku ieguldījumu šo kopienu situācijas stabilizēšanā. Ir veikti papildu pasākumi to personu integrācijai, kuras atgriezušās valstī[7]. Serbija turpināja īstenot reintegrācijas stratēģiju un ziņoja, ka plāno izveidot datubāzi, ar kuras palīdzību sekot līdzi, kā personām, kuras atgriezušās valstī, tiek nodrošināta piekļuve sabiedriskiem pakalpojumiem. Serbijā ir trīs uzņemšanas centri personām, kuras atgriezušās valstī. Informatīvs buklets par jautājumiem, kas saistīti ar atgriešanos, ir pārtulkots vairākās valodās. Tomēr finanšu līdzekļi reintegrācijai visās piecās Rietumbalkānu valstīs, ar kurām noslēgts bezvīzu režīms, ir nepietiekami, un joprojām ir ierobežota atgriezušos personu piekļuve darbam, izglītībai, mācībām un atzītai kvalifikācijai. Eiropas Parlaments un Padome šobrīd apspriež tiesību aktu priekšlikumus, kuru mērķis inter alia ir ierobežot patvēruma sistēmu ļaunprātīgu izmantošanu ES dalībvalstīs un aizkavēt izdevīgāko patvēruma noteikumu meklēšanu. Bez tam 2011. gada decembrī tika pieņemts Kvalifikācijas direktīvas priekšlikums. Turpinās darbs pie citiem instrumentiem. Visbeidzot, abi likumdevēji ir sasnieguši pēdējo posmu, kurā tiek apspriests Komisijas priekšlikums par grozījumiem Regulā 539/2001 (kurā uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, nepieciešama vīza, un tās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no šīs prasības)[8]. Šis priekšlikums inter alia paredz drošības klauzulu vīzu jomā, kas ārkārtas situācijā ļauj pagaidu kārtā atcelt bezvīzu režīmu ar trešo valsti, kuras pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības, gadījumos, kad nepieciešama steidzama atbildes reakcija, lai novērstu grūtības, ar kurām saskārusies viena vai vairākas dalībvalstis. Šāds mehānisms būtu galējais līdzeklis, un to varētu piemērot jebkurai trešai valstij, kuras pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. V. Turpmākie pasākumi un konkrētas darbības Komisija uzskata, ka pašreizējais uzraudzības mehānisms pēc vīzu režīma liberalizācijas turpina efektīvi darboties un nodrošināt nepieciešamos līdzekļus, lai uzraudzītu nepārtrauktu vīzu režīma liberalizācijas kritēriju īstenošanu Rietumbalkānu valstīs un migrācijas plūsmas starp šīm valstīm un Savienību. Brīdinājuma mehānisms ļauj ES lēmumu pieņēmējiem, tostarp Komisijai, izprast pašreizējās parādības būtību, novērtēt tās attīstību un sagatavoties iespējamiem turpmākiem pasākumiem un lēmumiem. FRONTEX brīdinājuma mehānismam ir izšķiroša nozīme, lai ļautu Komisijai un dalībvalstīm turpināt efektīvi uzraudzīt situāciju un migrācijas plūsmas starp Rietumbalkānu reģionu un Savienību. Tāpēc brīdinājuma mehānismam ir jāturpina darboties. Novērtējums par turpmāku tā darbības nepieciešamību tiks veikts 2013. gada sākumā. Balstoties uz pēdējo sešu mēnešu laikā veikto uzraudzību un veicot salīdzinājumu ar 2011. gada decembra Komisijas dienestu darba dokumentu, var izdarīt šādus secinājumus: Lielākā daļa ceļotāju no Rietumbalkānu valstīm, ar kurām ir noslēgts bezvīzu režīms, ir godīgi bona fide ceļotāji, un tādējādi vīzu režīma liberalizācijas patiesais mērķis — veicināt cilvēku personīgos kontaktus, uzlabot uzņēmējdarbības iespējas un kultūras apmaiņu, kā arī dot šā reģiona cilvēkiem iespēju labāk iepazīt ES — joprojām tiek īstenots. Rietumbalkānu valstis turpināja īstenot reformas jomās, kas norādītas vīzu režīma liberalizācijas ceļvedī. Tomēr dažos gadījumos ir nepieciešami papildu pasākumi, lai pilnībā nodrošinātu reformu ilgtspēju un neatgriezeniskumu. Joprojām ir labs divpusējās sadarbības līmenis un veiksmīga ES atpakaļuzņemšanas nolīgumu īstenošana ar Rietumbalkānu valstīm. Ir vērojama vīzu liberalizācijas režīma ļaunprātīga izmantošana, kam ir sezonāls raksturs un noteikts ģeogrāfisks mērogs. Globālā līmenī kopējais patvēruma meklētāju skaits no Rietumbalkānu valstīm ir samazinājies, salīdzinot ar iepriekšējo pārskata periodu 2011. gadā. Tomēr salīdzinājums pa gadiem rāda, ka klusajā sezonā pieaug patvēruma meklētāju skaits. Kopā ar samazināšanos sezonas laikā, kā ziņots iepriekšējā Komisijas dienestu darba dokumentā, šī attīstība parāda kavētas un mazāk izteiktas sezonalitātes tendences. Turklāt tendences, kas novērotas atsevišķās izcelsmes un galamērķa valstīs liecina par svārstībām, kas neatbilst tendencēm pasaulē. Jau otro gadu pēc kārtas ir paplašinājies šīs parādības ģeogrāfiskais mērogs. Zemais vietējo, jo īpaši romu, kopienu integrācijas līmenis joprojām ir galvenais iemesls, kura dēļ tiek iesniegti patvēruma pieprasījumi, kas vairumā gadījumu tiek atzīti par nepamatotiem. Ekonomiskie iemesli joprojām ir galvenie iemesli, kas liek atstāt valsti, cerot uz finansiālām priekšrocībām, ko varētu dod patvēruma pieprasījums atsevišķās ES dalībvalstīs. Rietumbalkānu valstis ir apņēmušās arī turpmāk meklēt risinājumus esošajām problēmām, un daži no īstenotajiem pasākumiem jau ir devuši pozitīvus rezultātus. Tomēr apstāklis, ka paplašinās ģeogrāfiskais mērogs un ka aizvien biežāk patvērumu sāk lūgt labi organizētas romu tautības grupas, mudina veikt mērķtiecīgas darbības, kas vērstas uz rezultātu sasniegšanu. Pamatojoties uz iepriekšminētajiem secinājumiem, kā arī uz konsultācijām un paraugprakses apmaiņu, kas pēdējos mēnešos notikusi Komisijas, Rietumbalkānu valstu un attiecīgo ES dalībvalstu starpā, joprojām ir nepieciešams veikt šādus pasākumus: (1) pirmkārt, ir jāturpina veidot ciešāka sadarbība ar Rietumbalkānu valstu iestādēm, lai palīdzētu pārvarēt un, ja iespējams, paredzēt sarežģītas situācijas, kas varētu izveidoties dažās ES dalībvalstīs; šai sadarbībai ir īpaša nozīme, ņemot vērā atšķirīgās tendences dažās izcelsmes un galamērķa valstīs; saskaņā ar ES un valstu tiesību aktiem sadarbībai jābalstās uz regulāru informācijas apmaiņu Komisijas, attiecīgo ES dalībvalstu un reģiona valstu starpā; (2) otrkārt, vairāk pūļu jāvelta vidutāju, piemēram, tūrisma aģentūru, transporta uzņēmumu u. c., noskaidrošanai; (3) treškārt, vēl vairāk jāpastiprina izbraukšanas kontrole (Rietumbalkānu valstīs) un iebraukšanas kontrole (uz ES robežām); šajā sakarā ES dalībvalstīm, kuras ir tieši atbildīgas par ES ārējo robežu pārvaldību, atbilstoši Šengenas acquis un ciešā sadarbībā ar Rietumbalkānu valstīm, ES galamērķa dalībvalstīm un FRONTEX būtu jāturpina pievērst šai parādībai īpaša uzmanība; (4) turklāt intensīvāk jāīsteno regulāras, mērķtiecīgas informācijas kampaņas, lai informētu par tiesībām un pienākumiem, kas saistīti ar bezvīzu režīmu, tostarp informētu par noteikumiem attiecībā uz piekļuvi ES darba tirgum un atbildību par jebkāda veida tiesību pārkāpumiem, izmantojot bezvīzu režīmu; (5) ievērojami jāpalielina palīdzība mazākumtautību iedzīvotājiem, jo īpaši romu tautības pārstāvjiem, un tai jābūt mērķtiecīgi vērstai uz izcelsmes valstīm; īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai tiktu veicināta romu bērnu uzņemšana skolās, kā arī palielinātos nodarbinātības līmenis; būtu jāīsteno valsts stratēģijas, un attiecīgo valstu iestādēm būtu jāsniedz palīdzība, izmantojot pieejamo ES atbalstu un dalībvalstu divpusējo atbalstu; Komisija ir gatava veltīt lielāku uzmanību turpmākam palīdzības sniegšanas atbalstam, ko nodrošina saskaņā ar Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (PPI), tostarp Tehniskās palīdzības informācijas apmaiņas instrumentu (TAIEX). [1] Padomes 2001. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001. 1. lpp.). [2] SEC (2011) 695 galīgā redakcija un SEC (2011) 1570 galīgā redakcija. * This designation is without prejudice to positions on status, and is in line with UNSCR 1244/1999 and the ICJ Opinion on the Kosovo declaration of independence. [3] No bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Melnkalnes un Serbijas 2009. gadā un Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas 2010. gadā. [4] Salīdzinošie statistikas dati par 2012. gada maiju attiecībā pret 2011. gada maiju: Albānija (+725 %), Bosnija un Hercegovina (+14 %), bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, (–48 %), Melnkalne (+77 %), Serbija (–13 %). [5] Straujš ar tendencēm nesaistīts Albānijas pilsoņu patvēruma pieprasījumu skaita pieaugums ir reģistrēts Luksemburgā (+275 % februārī un +233 % martā), kā arī Zviedrijā (+268 % aprīlī un +413 % maijā); Bosnijas un Hercegovinas pilsoņu patvēruma pieprasījumu skaita pieaugums Luksemburgā (+1600 % aprīlī); bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoņu patvēruma pieprasījumu skaita pieaugums Luksemburgā (+480 % maijā); Melnkalnes pilsoņu patvēruma pieprasījumu skaita pieaugums Vācijā (+750 % janvārī) un Šveicē (+200 % maijā). [6] „Atzīšanas līmenis" tika aprēķināts kā daļa no pozitīviem lēmumiem (tiem, ar kuriem piešķirts bēgļa statuss vai alternatīva aizsardzība (Direktīva 2004/83), vai humanitārais statuss (valsts tiesību akti)) no kopējā lēmumu skaita pirmās instances procedūrās. Kopējo lēmumu skaitu veido pozitīvie un negatīvie lēmumi. [7] Laikposmā no 2011. gada novembra līdz 2012. gada martam Serbijā ir atgriezti 2400 pilsoņi. No 2011. gada novembra līdz 2012. gada martam Albānijā ir atgriezti 2400 pilsoņi. Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā 2011. gadā ir atgriezti 983 pilsoņi. Laikposmā no 2011. gada janvāra līdz 2012. gada aprīlim valstī ir atgriezti 234 Melnkalnes pilsoņi. [8] COM(290) 2011