PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.MĒRĶIS

2. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Eiropas Parlaments un Padome 2016. gada 27. aprīlī pieņēma Direktīvu (ES) 2016/681 par PDR datu izmantošanu teroristu nodarījumu un smagu noziegumu novēršanai, atklāšanai, izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par tiem (“PDR direktīva”). Minētā direktīva ļauj valstu iestādēm iegūt tiešu piekļuvi aviokompāniju rīcībā esošajai būtiskajai informācijai, pilnībā ievērojot tiesības uz datu aizsardzību. Ar to visām dalībvalstīm tiek nodrošināts svarīgs instruments terorisma un smagu noziegumu, tai skaitā narkotiku un cilvēku tirdzniecības un bērnu seksuālas izmantošanas, novēršanai, atklāšanai un izmeklēšanai. Termiņš, līdz kuram dalībvalstīm šī direktīva bija jātransponē savos tiesību aktos, bija 2018. gada 25. maijs.

Eiropas Savienībā PDR datu apstrāde ir nozīmīgs kopīgās atbildes reakcijas uz terorismu un smagiem noziegumiem instruments un drošības savienības pamatelements. Ir pierādījies, ka PDR datu apstrādei, kuras gaitā tiek identificēti un izsekoti aizdomīgi ceļojumu maršruti nolūkā savākt pierādījumus un attiecīgā gadījumā atrast smagu noziegumu izdarītājus un to līdzzinātājus, kā arī atklāt noziedznieku tīklus, ir būtiska nozīme teroristu nodarījumu un smagu noziegumu novēršanā, atklāšanā, izmeklēšanā un saukšanā pie atbildības par tiem.

Pasaules līmenī Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijā 2396, kas tika pieņemta 2017. gada 21. decembrī, ir noteikts, ka ANO dalībvalstīm “ICAO standartu un ieteicamās prakses īstenošanas nolūkā ir jāattīsta spēja vākt, apstrādāt un analizēt pasažieru datu reģistra (PDR) datus un jānodrošina, ka visas to kompetentās valsts iestādes, izmantojot PDR datus un apmainoties ar tiem, pilnībā ievēro cilvēktiesības un pamatbrīvības”. Rezolūcijā arī pausts aicinājums ICAO “sadarboties ar ANO dalībvalstīm nolūkā noteikt PDR datu vākšanas, izmantošanas, apstrādes un aizsardzības standartu”. ICAO Gaisa transporta komiteja (GTK) 2019. gada martā izveidoja Pārvadājumu atvieglošanas pasākumu komisijas darba grupu, lai tā izskatītu priekšlikumus par standartiem un ieteicamo praksi (SUIP) attiecībā uz PDR datu vākšanu, izmantošanu, apstrādi un aizsardzību saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 2396 (2017). Minētā darba grupa ir pilnvarota: a) pārskatīt pašreizējos Čikāgas konvencijas 9. pielikuma 9. nodaļā ietvertos standartus un ieteicamo praksi attiecībā uz PDR; b) ņemot vērā Drošības Padomes lēmumu un apsvērumus, noteikt, vai tie jāpapildina ar papildu standartiem un ieteicamo praksi un/vai papildu norādījumiem; un c) vajadzības gadījumā izstrādāt jaunus noteikumus (standartus, ieteicamo praksi un/vai papildu norādījumus) par PDR datu vākšanu, izmantošanu, apstrādi un aizsardzību.

Pašlaik starp ES un trešām valstīm (proti, Austrāliju un Amerikas Savienotajām Valstīm) ir spēkā divi starptautiski nolīgumi par PDR datu apstrādi un pārsūtīšanu. ES Tiesa 2017. gada 26. jūlijā pieņēma atzinumu par paredzēto nolīgumu starp ES un Kanādu, kas tika parakstīts 2014. gada 25. jūnijā. Tiesa nolēma, ka nolīgumu paredzētajā veidā nevar noslēgt, jo daži no tā noteikumiem nav saderīgi ar ES atzītajām pamattiesībām uz privātumu un personas datu aizsardzību. Konkrētāk, Tiesa noteica papildu juridiskās prasības attiecībā uz neatkarīgas iestādes veiktu uzraudzību, sensitīviem datiem, PDR datu automatizētu apstrādi, PDR datu apstrādes nolūkiem un PDR datu saglabāšanu, izmantošanu, izpaušanu un tālāku pārsūtīšanu. Pēc tam, kad Eiropas Komisija 2017. gada decembrī bija saņēmusi Padomes atļauju, 2018. gada jūnijā tika sāktas jaunas sarunas ar Kanādu par PDR. 2019. gada 17. un 18. jūlijā Monreālā notikušajā 17. ES un Kanādas samitā ES un Kanāda pauda gandarījumu par minēto sarunu noslēgšanu. Kaut arī Kanāda norādīja, ka nolīgums ir juridiski jāpārbauda, puses, ņemot vērā šo pārbaudi, apņēmās pēc iespējas drīz noslēgt šo nolīgumu, tādējādi atzīstot šā nolīguma būtisko nozīmi drošības uzlabošanā, vienlaikus nodrošinot privātumu un personas datu aizsardzību.

Attiecīgo personas datu pārsūtīšana no ES uz trešo valsti var notikt tikai saskaņā ar Regulas (ES) 2016/679 V nodaļas (“VDAR” ) noteikumiem par starptautiska rakstura nosūtīšanu.

3.PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

Japāna ir Eiropas Savienības cieša un stratēģiska partnere cīņā pret terorismu un citiem smagiem starptautiskiem noziegumiem. Eiropas Savienība un Japāna cieši sadarbojas Apvienoto Nāciju Organizācijā, G20, G7 un citos daudzpusējos forumos, lai uzlabotu globālās drošības regulējumus un uzlabotu savu pilsoņu drošību.

ES un Japānas stratēģiskās partnerības nolīgums, kas tika parakstīts 2018. gada jūlijā, nostiprina vispārējo partnerību un nosaka, ka “Puses, ciktāl tas atbilst Pušu normatīvajiem aktiem, cenšas izmantot pieejamos instrumentus, piemēram, pasažieru datu reģistrus, lai novērstu un apkarotu teroraktus un smagus noziegumus, ievērojot tiesības uz privāto dzīvi un personas datu aizsardzību”. ES un Japānas PDR nolīgums palīdzētu stiprināt ierosināto partnerību ilgtspējīgas savienojamības un kvalitātes infrastruktūras jomā starp Eiropas Savienību un Japānu, jo īpaši uzlabojot gaisa transporta drošību.

Eiropas Komisija 2019. gada 23. janvārī pieņēma lēmumu par aizsardzības līmeņa pietiekamību attiecībā uz personas datu pārsūtīšanu no ES uz Japānu starp uzņēmējiem. Šajā saistībā Eiropas Komisija arī novērtēja nosacījumus un drošības pasākumus, saskaņā ar kuriem Japānas valsts iestādes, tostarp tiesībaizsardzības iestādes, var piekļūt šo uzņēmēju rīcībā esošajiem datiem.

Japāna ir skaidri paudusi Eiropas Komisijai interesi sākt sarunas nolūkā noslēgt PDR nolīgumu ar Eiropas Savienību. Japāna nesen jo īpaši norādīja, ka, ņemot vērā 2020. gada Olimpiskās spēles Japānā, ir steidzami nepieciešams iegūt PDR datus no ES pārvadātājiem, lai reaģētu uz paredzamo drošības risku palielināšanos.

Saskaņā ar Japānas tiesību aktiem (Muitas likums un Imigrācijas kontroles un bēgļu atzīšanas likums) aviosabiedrībām ir jānosūta pasažieru datu reģistra (PDR) dati Japānas Muitas un tarifu birojam un Imigrācijas birojam. Šā tiesību akta mērķis ir uzlabot Japānas drošību, saņemot PDR datus pirms pasažiera ierašanās vai ieceļošanas, un tādējādi tas ievērojami uzlabo iestāžu spēju efektīvi un iedarbīgi veikt pasažieru ceļojumu riska iepriekšēju novērtējumu.

Gaisa pārvadātāji un to asociācijas arī vairākkārt ir lūguši Eiropas Komisiju nodrošināt juridisko noteiktību gaisa pārvadātājiem, kas veic lidojumus starp ES un Japānu, ņemot vērā to pienākumu sniegt Japānai tikai tādus PDR datus, kuri ir apkopoti un tiek glabāti to automatizētajās rezervēšanas un izlidošanas kontroles sistēmās.

Ņemot vērā nepieciešamību izmantot PDR datus, apkarojot terorismu un cita veida smagus starptautisku noziegumus, ir vajadzīgs risinājums, kas nodrošinātu juridisko pamatu ES līmenī attiecībā uz PDR datu pārsūtīšanu no ES uz Japānu. Tajā pašā laikā topošajā nolīgumā būtu jānodrošina atbilstoši datu aizsardzības pasākumi Vispārīgās datu aizsardzības regulas 46. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, tostarp neatkarīgas uzraudzības sistēma. Topošajā nolīgumā būtu jāievēro pamattiesības un jāņem vērā principi, kas ir atzīti Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti, tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā.

PDR datu pārsūtīšana uz Japānu būtu līdzeklis, lai vēl vairāk veicinātu tiesībaizsardzības sadarbību ar Eiropas Savienību, tostarp, Japānai sniedzot analītisku informāciju, kas izriet no PDR datiem, kompetentajām dalībvalstu iestādēm, kā arī Eiropolam un/vai Eurojust atbilstīgi to attiecīgajām pilnvarām.