ar ko attiecībā uz precēm, kuras ir uz laiku izvestas no Savienības muitas teritorijas pa jūru vai pa gaisu, groza Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu

PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regulas (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (SMK), mērķis ir veicināt likumīgu tirdzniecību, vienlaikus nodrošinot pienācīgu muitas uzraudzību un cīņu pret krāpšanu.

SMK stājās spēkā 2013. gada 30. oktobrī, bet to pilnībā piemēro no 2016. gada 1. maija.

Šā priekšlikuma mērķis ir izdarīt grozījumus SMK 136. pantā, lai nodrošinātu citu SMK noteikumu, īpaši noteikumu par muitas uzraudzību, efektīvu piemērošanu. Šim grozījumam būtu jāstājas spēkā pēc iespējas drīz, lai veicinātu efektīvu muitas uzraudzību.

Lai veicinātu tirdzniecības plūsmas, SMK 136. pantā norādīts, ka daži noteikumi (jo īpaši tie, kas reglamentē pienākumu iesniegt ievešanas kopsavilkuma deklarāciju, paziņot par jūras kuģa vai gaisa kuģa ierašanos, nodot un uzrādīt preces muitai pie izkraušanas vai pārkraušanas un sagaidīt atļauju pirms preču izkraušanas vai pārkraušanas, un tie, kas reglamentē pagaidu uzglabāšanu) neattiecas uz precēm, kas uz laiku ir izvestas no Savienības muitas teritorijas, pārvietojot tās tiešā maršrutā starp diviem punktiem šajā teritorijā pa jūru vai pa gaisu bez apstāšanās ārpus Savienības. Tomēr šo noteikumu nepiemērošana var apdraudēt efektīvu šo preču muitas uzraudzību.

SMK 136. pants neizslēdz SMK 134. pantā paredzēto prasību preces, kas ievestas Savienības muitas teritorijā, pakļaut muitas uzraudzībai un, vajadzības gadījumā, muitas kontrolei. Tomēr pašreizējās 136. panta redakcijas rezultātā nav skaidra juridiska pamata pieprasīt uzrādīt šīs preces muitas dienestiem. Ja minētā uzrādīšana nenotiek, muitas dienestiem var būt grūtāk uzraudzīt ārpussavienības preces un Savienības preces, kuru statuss ir jāpierāda.

Muitas dienestiem šajās nākamajās ostās vai lidostās jābūt iespējai nodrošināt pilnīgu un pareizu ievedmuitas nodokļa un citu maksājumu iekasēšanu un pareizi piemērot ar nodokļiem nesaistītus pasākumus (piemēram, veterināro vai fitosanitāro kontroli), kā arī noteikt riskus attiecībā uz precēm, kas ienāk to ostās vai lidostās.

Tāpēc, lai nodrošinātu citu SMK noteikumu, īpaši par muitas uzraudzību, pareizu piemērošanu, ir obligāti nepieciešams ierosināt šādi grozīt SMK 136. panta darbības jomu, nodalot ārpussavienības un Savienības preces:

(1)pirmkārt, vienīgajiem noteikumiem, kurus nepiemēro, kad ārpussavienības preces atkārtoti ieved Savienības muitas teritorijā pēc tam, kad tās uz laiku no šīs teritorijas izvestas pa tiešu jūras vai gaisa transporta maršrutu, būtu jābūt:

(1)noteikumiem, ar ko reglamentē pienākumu iesniegt ievešanas kopsavilkuma deklarāciju (SMK 127.–130. pants), un

(2)noteikumiem, ar ko reglamentē pienākumu paziņot par jūras kuģa vai gaisa kuģa ierašanos pirmajai ievešanas muitas iestādei Savienības muitas teritorijā (SMK 133. pants).

(3)Turpretim noteikumus, kas reglamentē pienākumu nogādāt preces uz konkrētu vietu, uzrādīt tās muitai pie izkraušanas vai pārkraušanas, sagaidīt atļauju pirms izkraušanas vai pārkraušanas, kā arī noteikumus par pagaidu uzglabāšanu šādos gadījumos būtu jāpiemēro, tādējādi nodrošinot pienācīgu muitas uzraudzību;

(2)otrkārt, situācijai vajadzētu būt līdzīgai attiecībā uz Savienības precēm, kuru statuss ir jāpierāda atbilstīgi SMK 153. panta 2. punktam, jo muitas dienestiem jāspēj pārbaudīt to Savienības statusa apliecinājumu;

(3)treškārt, noteikumi, ko nepiemēro Savienības precēm, kuras ir saglabājušas savu statusu saskaņā ar SMK 155. panta 2. punktu, var ietvert arī noteikumus, kas reglamentē pienākumu uzrādīt preces muitai pie izkraušanas vai pārkraušanas un pienākumu sagaidīt atļauju pirms to izkraušanas vai pārkraušanas (SMK 139. un 140. pants). Tas ir saistīts ar faktu, ka pat tad, ja preces ir uz laiku izvestas no Savienības muitas teritorijas, to statuss nav mainījies un vairs nav jāpierāda;

(4)visbeidzot, no SMK 136. panta būtu jāsvītro šādas atsauces:

(1)būtu jāsvītro atsauce uz SMK 135. panta 1. punktu un 137. pantu, jo preces būtu jānogādā konkrētās muitas dienestu norādītās vietās jebkurā gadījumā,

(2)būtu jāsvītro atsauce uz SMK 141. pantu, jo 141. panta 1. punktu vajadzētu turpināt piemērot precēm, ko pārvieto saskaņā ar tranzīta procedūru, kad tās tiek ievestas atpakaļ muitas savienībā,