C 239/9

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 17. panta 6. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89

(2019/C 239/09)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/787 27. pantam (1).

TEHNISKĀS DOKUMENTĀCIJAS GALVENĀS SPECIFIKĀCIJAS

“NORSK AKEVITT” / “NORSK AQUAVIT” / “NORSK AKVAVIT” / “NORWEGIAN AQUAVIT”

Lietas numurs: PGI-NO-02239 – 25.11.2016.

1. Reģistrējamā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde

“Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit”

2. Stiprā alkoholiskā dzēriena kategorija

Akvavit vai aquavit (24. kategorija Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikumā)

3. Stiprā alkoholiskā dzēriena apraksts

Galvenās fizikālās īpašības

“Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” krāsa var būt no gandrīz bezkrāsainas līdz tumša dzintara krāsai.

Galvenās ķīmiskās īpašības

Etilspirta tilpumkoncentrācija ir 37,5–60 %.

Aromatizējošās vielas iegūst galvenokārt no diļļu sēklu vai ķimeņu etanola destilāta, kas nodrošina to, ka aquavit satur gaistošās vielas limonēnu un (S)-karvonu. Citu garšaugu un garšvielu destilāti un/vai macerāti var nodrošināt citu gaistošo vielu klātbūtni, piemēram, anisola, anetola, eigenola, kā arī S-linalola un R-linalola klātbūtni. Nogatavināšana mucās veicina lignīna atvasinājumu veidošanos, piemēram, dažādu gvajakola savienojumu, eigenola, vanilīna, vanilīnskābes un līdzīgu vielu, kā arī tanīnu un citu polifenolu, ozola laktonu (β-metil-γ-oktalaktons) veidošanos.

Galvenās organoleptiskās īpašības

Aquavit ir maiga garša un izteikts ķimeņu/diļļu aromāts, un ir jūtamas arī citu garšaugu un garšvielu notis. Cita starpā tās ir anīsa sēklu, selerijas sēklu, kumelītes ziedu, koriandra sēklu, fenheļa sēklu, paradīzes graudu, kaltētas citrona mizas, kaltētas rūgtā apelsīna mizas un zvaigžņotā anīsa notis. Atkarībā no nogatavināšanas ilguma mucas aromāts būs izteiktāks un garšvielu notis būs izsmalcinātākas. Nogatavināšana mucā veidos šokolādes, kokosriekstu, krustnagliņu, kafijas, īrisa un karameles aromātu un dūmu un/vai riekstu garšas niansi.

Specifiskās īpašības (salīdzinot ar citiem tās pašas kategorijas stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem)

Kartupeļu kā izejvielas izmantošana ir viena no specifiskajām pazīmēm “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” ražošanā, kas to atšķir no citiem aquavit dzērieniem, kurus parasti ražo no lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirta, ko iegūst no graudiem.

Tiek uzskatīts, ka Norvēģijas aquavit aromāts ir saldāks, pilnīgāks un sarežģītāks, salīdzinot ar citiem šīs kategorijas produktiem, pateicoties sastāvdaļām, kas rodas reakciju norises rezultātā, nogatavinot dzērienu mucā. Aquavit tradicionāli lieto tīrā veidā istabas temperatūrā.

4. Attiecīgais ģeogrāfiskais apgabals

“Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” ražo Norvēģijas Karalistes teritorijā.

5. Stiprā alkoholiskā dzēriena ieguves metode

“Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” ražošanā ir pieci posmi, proti: etilspirta ieguve no kartupeļiem, garšaugu un garšvielu destilēšana, kupažēšana pirms nogatavināšanas, nogatavināšana mucā, kupažēšana pēc nogatavināšanas un pildīšana pudelēs.

Kartupeļu spirta ieguve

Kartupeļus (vismaz 95 % no tiem ir audzēti Norvēģijā) uzvāra un sajauc ar ūdeni. Cietes noārdīšanai pievieno dabiskos miežu iesala vai ārējas izcelsmes enzīmus, tādējādi iegūstot cukurus saturošu šķidrumu (“misu”). Misā esošā ciete enzīmu iedarbībā noārdās līdz cukuriem, un misa tiek atdzesēta. Misai pievieno raugu kultūras, lai sāktu fermentācijas procesu, kura laikā šķīdumā esošie cukuri tiek pārveidoti par etanolu, citiem spirtiem un radniecīgām vielām. Pēc tam šādi fermentēto šķidrumu destilē pa partijām vai nepārtrauktas darbības destilācijas kolonnā. Destilācijas kolonnā misa plūst cauri vairākiem caurplūdes šķīvjiem. Kolonnas pamatnē tiek padots ūdens tvaiks, kas uzkarsē misu līdz viršanas temperatūrai, tādējādi radot tvaiku, kas plūst cauri perforētajiem caurplūdes šķīvjiem, no šķidrās fāzes atdalot spirtus un radniecīgās vielas. Ar spirtu piesātinātais tvaiks kondensējas kolonnas augšējā daļā. Galīgais spirts satur vismaz 96,0 tilp. % etanola un ne vairāk kā 10 g metanola (uz hektolitru 100 % etanola).

Garšaugu destilātu ieguve

Aquavit ir jāaromatizē ar vienu vai vairākiem ķimeņu (Carum carvi) un/vai diļļu sēklu (Anethum graveolens) destilātiem. No kartupeļiem iegūto spirtu atkārtoti destilē destilēšanas katlā, pievienojot kaltētas vai macerētas ķimeņu (Carum carvi) un/vai diļļu sēklas (Anethum graveolens). Papildus ķimeņu un/vai diļļu sēklām var izmantot citus garšaugus un garšvielas. Garšaugiem vai garšvielām pievieno ūdeni un etilspirtu, un pirms destilācijas kādu laiku var notikt macerācija. Ūdens un etilspirta attiecība, kā arī macerācijas ilgums ir atkarīgs no vietējās receptūras. Atkarībā no receptūras var atšķirties garšaugu un garšvielu daudzums un veidi.

Garšaugu destilātus iegūst varu saturošos destilēšanas katlos, kas neitralizē rūgtas garšas vielas un likvidē krāsu. Gaistošo vielu saskare ar destilēšanas katlu vara virsmām likvidē nevēlamas sastāvdaļas, kas nav aromatizējošās vielas, piemēram, sēru saturošus savienojumus. Dažus pirmos destilāta litrus (vieglā frakcija), tāpat kā pēdējos destilāta litrus (smagā frakcija), atdala un likvidē. Destilāta tā dēvēto pamata frakciju saglabā un izmanto aquavit ražošanai. Norvēģijas aquavit ražošanā pamata frakcijas savākšanu pārtrauc ātrāk nekā citu šīs kategorijas dzērienu ražošanā. Tādējādi iegūst Norvēģijas aquavit garšaugu destilātus, kas šķiet svaigāki un vieglāki salīdzinājumā ar citiem produktiem šajā kategorijā.

Kupažēšana pirms nogatavināšanas

Garšaugu destilātu(-us) var pievienot tieši koka mucās nogatavināšanai vai sajaukt ar etanolu, ūdeni, cukuru vai garšvielu macerātiem pēc tehnologa ieskatiem.

Nogatavināšana mucās

Aquavit, proti, aromatizēto stipro alkoholisko dzērienu, nogatavina Norvēģijā koka mucās vismaz 6 mēnešus, ja mucu tilpums ir mazāks par 1 000 l, vai vismaz 12 mēnešus, ja mucu tilpums ir lielāks par 1 000 l. Nogatavināšanas ilguma atšķirības dažāda lieluma mucās nosaka mucu ģeometrija, jo no mucas virsmas platības būs atkarīga aromatizējošo vielu sastāvdaļu ekstrahēšana un gaistošo vielu izgarošana, kas ietekmē aquavit garšas veidošanos. Lielākām mucām ir mazāka virsmas platība attiecībā pret mucā esošo šķidruma daudzumu, salīdzinot ar mazākām mucām, un nogatavināšanas laikposms ir pagarināts, lai ietekmētu garšu. Tradicionāli ražo aquavit dzērienus, kuru nogatavināšanas laiks ir no 6 mēnešiem līdz pat vairākiem desmitiem gadu.

Tradicionāli izmanto ozolkoka mucas, kas iepriekš izmantotas fermentētu alkoholisko dzērienu, piemēram, heresa, madeiras un portvīna, nogatavināšanai. Aquavit nogatavināšanai izmanto arī jaunas mucas.

Nogatavināšana mucās ir svarīga, lai nodrošinātu “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” organoleptisko uztveri un organoleptiskās īpašības, kas nosaka šā dzēriena unikalitāti aquavit dzērienu kategorijā. Nogatavinot dzērienu mucās, aromātu un krāsu veidojošās sastāvdaļas tiks ekstrahētas tieši no koksnes un no koksnes makromolekulu sadalīšanās produktiem. Šādas molekulas cita starpā ir lignīna atvasinājumi, piemēram, dažādi gvajakola savienojumi (piešķir dūmu un krustnagliņu aromātu, kā arī asumu); eigenols (piešķir krustnagliņu noti); vanilīns, vanilīnskābe un līdzīgas vielas (piešķir saldenu vaniļas noti). No koksnes tiek ekstrahēti arī tanīni un citi polifenoli, kā arī ozola laktons (β-metil-γ-oktalaktons), kas piešķir saldenu koksnes un kokosrieksta aromātu. Šādas īpašības nepiemīt aquavit dzērieniem, kurus nenogatavina mucās.

Notiek arī reakcija starp koksnes sastāvdaļām un tā alkoholiskā dzēriena sastāvdaļām, kas tiek nogatavināts, kā arī tikai starp vielām, kas tiek ekstrahētas no koksnes, un tikai starp destilātu sastāvdaļām, radot vairāk aromāta nošu. Šīs molekulas cita starpā ietver acetaldehīdu un etiķskābi. Garšaugu destilēšanas gaitā radušos gaistošo vielu oksidēšanās padara garšaugu radīto aromātu maigāku un nodrošina aquavit maigu garšu, kas nav dedzinoša. Tas notiks neatkarīgi no nogatavināšanas ilguma un no tā, kādiem nolūkiem muca tika izmantota iepriekš.

Treškārt, gaistošo vielu izgarošana nogatavināšanas laikā maina alkoholiskā dzēriena īpašības. Tā kā nogatavināšanas laikā ūdens un etilspirts no mucām iztvaiko, mainās etilspirta koncentrācija produktā, kas atrodas mucā. Tas ietekmēs aromatizējošo vielu, piemēram, laktonu, tanīnu un lignīna atvasinājumu, šķīdību. Etanola un ūdens attiecība tvaikā ir atkarīga no tā, kāda konkrētajā glabātavā ir temperatūra un mitrums.

Nogatavināšana mucās ir unikāla tradicionālā Norvēģijas aquavit izgatavošanas metode un atšķir “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” no citiem aquavit dzērieniem.

Kupažēšana pēc nogatavināšanas un pildīšana pudelēs

Pēc nogatavināšanas Norvēģijas aquavit no dažādām mucām – no vienas un tās pašas ražošanas partijas vai no dažādām ražošanas partijām – kupažē, lai iegūtu aquavit ar līdzsvarotu un sarežģītu garšu. Garšu var koriģēt, izmantojot nelielu daudzumu garšaugu destilātu. Aquavit var pievienot cukuru, taču sausnas saturs nedrīkst pārsniegt 15 g uz litru.

Tehnologs var pievienot grauzdēta cukura krāsvielu, lai koriģētu gatavā produkta krāsu. Norvēģijas aquavit krāsu iegūst galvenokārt nogatavināšanas gaitā koka mucās, taču katrā mucā to krāsu veidojošo vielu daudzums, kas izšķīst aquavit, var būt atšķirīgs, tādējādi piešķirot katras mucas saturam atšķirīgu krāsu. Tehnologs centīsies izgatavot vienādas kvalitātes galaproduktu, tādēļ, iespējams, būs jāizmanto nedaudz grauzdēta cukura krāsas, lai koriģētu krāsu. Grauzdēta cukura krāsu pievieno tikai kā krāsvielu, nevis kā aromatizētāju vai saldinātāju.

Norvēģijas aquavit dzērienus pirms pildīšanas pudelēs filtrē, lai atdalītu koksnes daļiņas, kas, iespējams, ir uzkrājušās alkoholiskajā dzērienā laikā, kad to nogatavina mucās. Aquavit var stabilizēt, izmantojot filtrēšanas metodi ar dzesēšanu, lai novērstu norasojuma veidošanos pudelē pēc produkta iepildīšanas.

6. Saikne ar ģeogrāfisko vidi vai izcelsmi

Dzērienam “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” ir gan reputācija, gan arī īpaša kvalitāte, kas ir saistīta ar noteikto ģeogrāfisko apgabalu.

Reputācija

Pirmais dokumentārais pierādījums par to, ka aquavit ražo Norvēģijā, ir datēts ar 1531. gadu, kad iepakojumu ar šādu aquavit Bergenā dzīvojošs augstmanis Eske Bille nosūtīja Norvēģijas pēdējam arhibīskapam Olav Engelbrektsson. 1776. gadā Christopher Blix Hammer, kurš dzīvoja kopienā Melbostad at Hadeland, publicēja disertāciju “Chymiskoeconomisk Afhandling om norske Akeviter, Bær-Tinkturer og Bær-Safter” (“Ķīmijas un ekonomikas disertācija par Norvēģijas aquavit, ogu tinktūrām un ogu sulām”). Minētajā dokumentā aprakstīta aquavit dzērienu ražošana, izmantojot graudu spirtu un pievienojot dažādus garšaugus un garšvielas. Christopher Blix Hammer ir pieminējis Norvēģijas aquavit arī grāmatā “Norsk Kogebok” (“Norvēģu pavārgrāmata”), kas publicēta 1793. gadā.

Lai gan sākotnēji Norvēģijas aquavit dzērieni tika izgatavoti no graudu spirta, kopš 19. gs. 30. gadiem par izejvielu, kurai tiek dota priekšroka, kļuva kartupeļi. Pirmais dokuments, kurā kā spirta ražošanas izejviela Norvēģijā ir minēti kartupeļi, ir 1791. gadā rakstīta vēstule Dānijas un Norvēģijas karalim Kopenhāgenā, kurš tajā laikā kontrolēja spirta ražošanu Norvēģijā. Kartupeļu audzēšanas ieviešana Norvēģijas lauksaimniecībā paglāba norvēģus no bada, jo kartupeļi salīdzinājumā ar graudaugiem nodrošināja trīsreiz lielāku cieti saturošu augu ražu no viena kvadrātmetra. Kartupeļi tika vēl augstāk novērtēti tad, kad tika atklāta miežu iesala enzīmu spēja cieti sadalīt fermentējamos cukuros un kad kartupeļi tika izraudzīti par izejvielu aquavit ražošanai.

Tas, ka Norvēģijas aquavit izgatavo no Norvēģijā audzētiem kartupeļiem, ir vispārzināms fakts, un tieši to sagaida aquavit patērētāji Norvēģijā, tādēļ tas ir nozīmīgs šā produkta reputācijas aspekts.

Garšaugu tirdzniecības tradīcijas aizsākās viduslaikos. Ķimenes un diļļu sēklas izmantoja kā ārstniecības līdzekļus, lai uzlabotu gremošanu pēc sātīgajām norvēģu tradicionālajām maltītēm, un tādēļ tieši šie garšaugi tika izraudzīti garšaugus saturoša alkoholiskā dzēriena aquavit ražošanai.

Lysholm ģimene Norvēģijā aizsāka aquavit nogatavināšanu mucās gan jūrā, gan arī uz sauszemes. Šie vēsturiskie notikumi raksturo Norvēģijas aquavit rašanās laiku.

Aquavit sāka nogatavināt 1807. gadā. Divus gadus iepriekš Catharina Lysholm piecas ozolkoka mucas ar Norvēģijas aquavit ar brigi “Throndhjems Prøve” nosūtīja uz Austrumindiju. Kapteinim neizdevās pārdot norvēģu alkoholisko dzērienu, un viņš ar to atgriezās Norvēģijā. Sākotnēji tika uzskatīts, ka aquavit ceļojuma laikā ir sabojājies, taču pēc nogaršošanas atklājās, ka alkoholiskais dzēriens patiesībā ir nostāvējies un tā kvalitāte ir būtiski uzlabojusies.

Lysholm ģimene šo faktu glabāja kā lielu noslēpumu un pēc savas spirta ražotnes nodibināšanas Trondheimā 1821. gadā aquavit sāka nogatavināt stiprinātā vīna mucās. Apvienojot aquavit nogatavināšanu jūrā ar kaltētu un sālītu mencu vērienīgu eksportu uz Dienvidameriku, tika radīts pasaulē vecākais aquavit zīmols “Linie Aquavit”. Nosaukuma daļa “linie” nozīmē šķērsot ekvatoru, kas maksimāli pastiprināja nogatavināšanas ietekmi.

Lysholm spirta ražotne būvēja savas noliktavas jūras tuvumā Trondheimā, jo viņi atklāja, ka aquavit nogatavināšanu veicināja augstāks jūras radītā mitruma līmenis salīdzinājumā ar sausām noliktavām tālāk iekšzemē. Lysholm spirta ražotne aizsāka Norvēģijas aquavit nogatavināšanu mucās, taču tā noteikti nebija vienīgā, kas ražoja aquavit, izmantojot šo metodi. Lysholm spirta ražotnes lielie panākumi, tirgojot mucās nogatavināto aquavit, rosināja arī citas pēc 1856. gada dibinātās spirta ražotnes izmantot šo metodi, un nogatavināšana mucās kļuva par Norvēģijas aquavit ražošanas procesa būtisku daļu. Šo spirta ražotņu receptūra liecina, ka, lai iegūtu augstākās kvalitātes produktu, aquavit nogatavināja pat 20–30 gadus.

1916. gadā Norvēģijā stājās spēkā alkohola aizliegums, tāpēc bija aizliegts ražot un patērēt stipros alkoholiskos dzērienus. Pēc alkohola aizlieguma atcelšanas 1927. gadā Norvēģijas valdība turpināja kontrolēt Norvēģijas stipro alkoholisko dzērienu ražotājus, izveidojot valsts monopolu ražošanā, kas pārņēma tiesības uz visām iepriekš izmantotajām stipro alkoholisko dzērienu receptēm, iekārtām un ar zīmoliem saistītajām tiesībām. Ražošanas monopola 78 pastāvēšanas gados līdz 2005. gadam produkta attīstība un kategorija nebija pielāgota tirgum. Tas nozīmē, ka šajā periodā to ražotāju receptes, kuri ražoja stipros alkoholiskos dzērienus līdz aizliegumam, saglabājās gandrīz nemainīgas. Norvēģija pieņēma tiesību aktus, kas paredzēja izmantot mucas “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” nogatavināšanai, lai aizsargātu norvēģu tradicionālās aquavit ražošanas metodes un lai nodrošinātu, ka visi produkti ar nosaukumu “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” atbilst minētajām prasībām.

Pēc ražošanas monopola likvidēšanas 2005. gadā ir parādījušies vairāki jauni ražotāji, kas ražo vairākus Norvēģijas aquavit dzērienus, izmantojot tās pašas tradicionālās ražošanas metodes, kā aprakstīts iepriekš.

Aquavit starptautiskajā apritē sistemātiska nogatavināšana mucās ir tas, kas Norvēģijas aquavit atšķir no citiem aquavit dzērieniem. Tieši šī nogatavināšanas metode gan vēsturiski, gan arī pēdējos gados ir nodrošinājusi Norvēģijas aquavit kvalitātei starptautisku reputāciju. Norvēģijas aquavit dzērieniem ir piešķirti vairāki apbalvojumi pasaules mēroga konkursos, piemēram, Sanfrancisko Pasaules stipro alkoholisko dzērienu konkursā, Ķīnas Vīna un stipro alkoholisko dzērienu konkursā, Starptautiskajā vīna un stipro alkoholisko dzērienu konkursā, International Spirits Challenge, Berlīnes Starptautiskajā stipro alkoholisko dzērienu konkursā, Ņujorkas Stipro alkoholisko dzērienu konkursā, Briseles Starptautiskajā izstādē (1897), Kopenhāgenas Pasaules izstādē (1888), Pasaules izstādē Bergenā (1898) un World Expo Apvienotajā Karalistē (1907).

Īpaša kvalitāte

“Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” ir īpašs aquavit, kura izgatavošanas procesā izmanto dažādu garšaugu destilātu maisījumus, kupažēšanas receptes, nogatavināšanas ilgumu mucās un kupažēšanas receptes pēc nogatavināšanas mucās. Katrs no šiem posmiem ir ļoti svarīgs, lai nodrošinātu Norvēģijas aquavit raksturīgās īpašības.

Ražošanas process

Izmantotie garšaugi

Garšaugiem, ko izmanto, lai izgatavotu garšaugu destilātus, ir ļoti būtiska nozīme šā stiprā alkoholiskā dzēriena īpašību nodrošināšanā.

Garšaugu destilēšana

To destilēšanas katlu lielums un forma, kurus izmanto garšaugu destilātu izgatavošanai, ietekmē garšaugu destilātus un tādējādi nosaka galaprodukta īpašības. Dažādi ražotāji izmanto dažādas formas un lieluma destilēšanas katlus, un tādējādi katrs aquavit ražotājs iegūst unikālu produktu. Atšķiras arī ražotāju izmantotās garšaugu destilāta pamata frakcijas savākšanas metodes, un tas nosaka katra Norvēģijas aquavit dzēriena unikalitāti.

Nogatavināšana mucās

Nogatavināšana mucās nodrošina garšu, aromātu un sajūtu komponentus, kas raksturīgi tikai “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit”. Ņemot vērā to, ka nogatavināšana mucās papildina stiprā alkoholiskā dzēriena aromatizējošās vielas, Norvēģijas aquavit bauda istabas temperatūrā – atšķirībā no citiem aquavit dzērieniem, kurus nenogatavina mucās un kurus parasti bauda atdzesētus.

Cilvēkfaktori

Atsevišķu ražotāju pieredzei un zināšanām “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit” ražošanas procesā ir ļoti būtiska nozīme, lai varētu iegūt šā stiprā alkoholiskā dzēriena labi pazīstamās tradicionālās īpašības.

Destilētājs

Destilētājs pārvalda izmantoto garšaugu destilātu ražošanu. Destilētāja zināšanām un pieredzei ir ļoti būtiska nozīme, lai varētu iegūt pareizas kvalitātes garšaugu destilāta pamata frakciju.

Tehnologs

Tehnologs izmanto ožu, garšu un zināšanas, lai sajauktu aquavit pirms nogatavināšanas mucās. Nogatavināšanas rezultāts ir atkarīgs no tā, kā tehnologs uzrauga nogatavināšanas procesu, un no viņa intuīcijas attiecībā uz to, kā nogatavināšana ietekmē aquavit. Posmā pēc nogatavināšanas tehnologa zināšanām ir būtiska nozīme, lai varētu sajaukt mucu saturu un iegūt atbilstīgu augstas kvalitātes produktu.

7. Eiropas Savienības vai valsts/reģiona noteikumi

Pamatprasības ir izklāstītas Regulā (EK) Nr. 110/2008, kas iekļauta EEZ līgumā un īstenota Norvēģijas 2006. gada 11. oktobra Regulā Nr. 1148 par stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem un aromatizētajiem dzērieniem, proti, tās 2. paragrāfā.

Visus produktus, kuri ir marķēti un tiek izplatīti ar nosaukumu “Norsk Akevitt” / “Norsk Aquavit” / “Norsk Akvavit” / “Norwegian Aquavit”, aizsargā īpašie noteikumi, kas noteikti Norvēģijas Regulas par stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem un aromatizētajiem dzērieniem III nodaļas 6.a paragrāfā, tādēļ šādiem produktiem ir jāatbilst minētajiem noteikumiem, proti:

Norvēģijas regulas 6.a paragrāfā paredzēts, ka aquavit ir jābūt ražotam Norvēģijā; 95 % kartupeļu, ko izmanto par ražošanas izejvielu, jābūt audzētiem Norvēģijā; kā arī etilspirtam un aquavit jābūt ražotam Norvēģijā. Turklāt aquavit jānogatavina Norvēģijā vismaz 6 mēnešus koka mucās, kuru tilpums ir mazāks par 1 000 l, vai vismaz 12 mēnešus koka mucās, kuru tilpums ir lielāks par 1 000 l.

8. Pieteikuma iesniedzējs

Norvēģija Norvēģijas Lauksaimniecības un pārtikas ministrija P.O. BOX 8007 Dep. 0030 Oslo NORVĒĢIJA

9. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes papildinājumi

—

10. Īpaši marķēšanas noteikumi

—

(1) OV L 130, 17.5.2019., 1. lpp.