Reaģējot uz to, valdības arvien vairāk ir iesaistījušās tādu dažādu pasākumu pieņemšanā, ar ko novērš nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Lai gan tie ir veiksmīgi risinājuši konkrētas problēmas, tie jau esošo sarežģīto sistēmu ir padarījuši vēl sarežģītāku. Daudzu nodokļu skandālu, valsts atbalsta noteikumu precīzas piemērošanas rezultātā, kā arī pamatojoties uz nepieciešamību finansēt publiskos izdevumus pēc finanšu krīzes, 21. gadsimta otrās desmitgades sākumā pastiprinājās diskusijas par starptautiskās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas reformu; rezultātā tika izveidots ESAO un G20 vadītais projekts “Nodokļu bāzes samazināšana un peļņas novirzīšana” (BEPS). Šā procesa sākotnējais rezultātu kopums bija pieejams 2015. gadā; šie rezultāti tika īstenoti ES cita starpā ar Nodokļu apiešanas novēršanas direktīvu palīdzību. Starptautiskās diskusijas šobrīd virzās uz globālu risinājumu, kas reformētu novecojušo starptautisko uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, mainot tiesību uzlikt nodokli pārdali un piemērojot minimālo faktisko nodokļu uzlikšanu. Šo diskusiju saturs ietekmēs ES uzņēmējdarbības nodokļu programmas turpmāko virzību neatkarīgi no tā, vai tiek panākta konkrēta globāla vienošanās.

Nodokļu ieņēmumu efektīvas iekasēšanas nodrošināšana ir būtiska kvalitatīvu sabiedrisko pakalpojumu finansēšanai, un tas ir priekšnoteikums nodokļu sloga taisnīgai sadalei starp nodokļu maksātājiem. Tā arī veicina vienlīdzīgus konkurences apstākļus uzņēmumiem, uzlabojot ES konkurētspēju. Saistībā ar krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu ES katru gadu zaudē miljardiem euro. Atsevišķu dalībvalstu nodokļu noteikumi var izraisīt ieņēmumu zaudējumus arī citās ES dalībvalstīs, piemēram, ja honorārus un procentu maksājumus var izmaksāt saņēmējiem zemu nodokļu vai beznodokļu jurisdikcijās, tādējādi nemaksājot nodokļus ES.

1. izcēlums. ES nodokļu struktūra ceļā uz 2050. gadu Nodokļu sistēmas būs jāmodernizē, lai tās labāk atspoguļotu pašreizējo un nākotnes ekonomisko un sociālo attīstību. Dalībvalstu budžeti lielā mērā ir atkarīgi no darbaspēka nodokļiem, tostarp sociālajām iemaksām, kas nodrošina vairāk nekā 50 % no kopējiem nodokļu ieņēmumiem ES27. PVN nodrošina vairāk nekā 15 % no kopējiem nodokļu ieņēmumiem, savukārt citas nodokļu bāzes, piemēram, vides nodokļi (~6 %), īpašuma nodokļi (~5 %) vai uzņēmumu ienākuma nodokļi (~7 %), veido salīdzinoši nelielu daļu . Lai gan kopējais nodokļu ieņēmumu sastāvs ES pēdējās divās desmitgadēs ir saglabājies samērā stabils , tādas megatendences kā klimata pārmaiņas un darba tirgus digitālā pārkārtošanās, visticamāk, ietekmēs ES dalībvalstu nodokļu struktūru nākotnē. Sabiedrības novecošana un nestandarta darba pieaugums var mazināt darbaspēka nodokļu spēju ģenerēt tādus pašus ieņēmumus kā šobrīd. Balstoties uz Zaļo grāmatu par novecošanu un 2021. gada ziņojumu par novecošanu, būs jāpārskata, kā darbaspēkam tiek uzlikti nodokļi un kā tas ietekmē citas nodokļu bāzes, ņemot vērā nepieciešamību pēc ilgtspējīgiem ieņēmumiem un taisnīgumu starp paaudzēm, un jāveicina sociālās aizsardzības sistēmu ilgtspēja. Tradicionāli augstais darbaspēka nodokļu slogs ES, arī salīdzinājumā ar citām attīstītām ekonomikām, būs vēl vairāk jāsamazina, lai veicinātu konkurētspēju, nodarbinātību un darbvietu radīšanu pēc krīzes . Tajā pašā laikā patēriņa nodokļa likmes jau tagad ir vēsturiski augstas, jo PVN likmes tika paaugstinātas pēc finanšu krīzes. Prioritāte būtu jāpiešķir to samazināto PVN likmju un atbrīvojumu neefektīvas izmantošanas ierobežošanai, kas nereti nespēj sasniegt to paredzēto politikas mērķi. Uzvedības paradumos balstītu nodokļu, piemēram, vides un veselības nodokļu, nozīme ES nodokļu politikā kļūst arvien lielāka. Pareizi izstrādāti vides nodokļi palīdz īstenot zaļo pārkārtošanos, sūtot pareizos cenu signālus, kā arī ieviešot principu “piesārņotājs maksā”. Tie arī rada ieņēmumus, kas var kompensēt dažus nepieciešamos darbaspēka nodokļu samazinājumus. Līdzīgi arī veselības nodokļi, piemēram, tabakai vai alkoholam, var uzlabot sabiedrības veselību un glābt dzīvības, vienlaikus samazinot spiedienu uz sabiedrības veselības aprūpes sistēmu. Visbeidzot, nākotnē stabilai nodokļu struktūrai būs nepieciešama taisnīga un efektīva nodokļu uzlikšana ienākumiem no kapitāla gan privātpersonu, gan uzņēmumu vidū. Tajā pašā laikā būs nepieciešami vienkāršojumi un citi pasākumi, kas samazina administratīvo sarežģītību. Turklāt periodiskie nodokļi par nekustamo īpašumu var būt samērā efektīvs nodokļu ieņēmumu palielināšanas veids. Tomēr sadales un administratīvās problēmas, kas saistītas ar īpašuma novērtēšanu, ir pienācīgi jārisina. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Komisija uzsāks plašāku pārdomu procesu, kuru paredzēts noslēgt 2022. gada Nodokļu simpozijā par “ES nodokļu struktūra virzībā uz 2050. gadu”. Šajā pārdomu procesā tiks ņemti vērā iepriekš izklāstītie principi, kā arī nodokļu struktūras iespējamo izmaiņu ietekme uz sadali, tostarp to ietekme uz mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem.

Šajā iedaļā izklāstītie principi būtu jāattiecina arī uz pašu resursu sistēmu, ar ko finansē ES budžetu. Saskaņā ar Eiropadomes piešķirtajām pilnvarām un saistībām, kuru pamatā ir iestāžu nolīgums, kas pievienots jaunajai daudzgadu finanšu shēmai, Komisija arī iesniegs priekšlikumus par jauniem pašu resursiem, kuri veicinās NextGenerationEU atmaksu. Pēc 2021. gada jūlija sākotnējā priekšlikumu kopuma, kurā būs iekļauti priekšlikumi OIKM, digitālajai nodevai un ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas pārskatīšanai, Komisija ierosinās papildu jaunus pašu resursus, kas varētu ietvert finanšu darījumu nodokli un pašu resursus, kas saistīti ar uzņēmumu sektoru.

OIKM priekšlikums būs daļa no gaidāmās “gatavi mērķrādītājam 55 %” paketes. Tā mērķis būs samazināt oglekļa emisiju pārvirzes risku, nodrošinot, ka importa cena precīzāk atspoguļo oglekļa saturu gadījumos, kad trešās valstīs nav ieviesta tikpat vērienīga klimata politika. Tas arī veicinās klimata mērķu sasniegšanu, stimulējot trešo valstu ražotājus un ES importētājus pieņemt mazoglekļa tehnoloģijas. OIKM būs pilnībā saderīgs ar PTO un citām starptautiskajām saistībām.

Digitālie uzņēmumi mēdz maksāt mazāk nodokļu nekā citi uzņēmumi, un ne vienmēr valstis, kurās tie darbojas, gūst labumu no to nomaksātajiem nodokļiem. Digitālā nodeva nodrošinās taisnīgu digitālās nozares ieguldījumu ES atveseļošanas finansēšanā un sabiedrībā kopumā. Nodeva tiks veidota tā, lai būtu neatkarīga no gaidāmās globālās vienošanās par starptautisko uzņēmumu ienākuma nodokļa reformu un būtu saderīga ar PTO un citām starptautiskajām saistībām. Šī nodeva būs saderīga ar galveno politikas mērķi atbalstīt un paātrināt digitālo pārkārtošanos. Pēc tās izveidošanas tā pastāvēs paralēli ESAO nolīguma īstenošanai par lielāko starptautisko uzņēmumu nodokļu bāzes daļas dalīšanu, tiklīdz šis nolīgums būs ratificēts un transponēts ES tiesību aktos.

1.3. Ko tas nozīmē ES uzņēmējdarbības nodokļiem?

Ar uzņēmējdarbības nodokļiem būtu jānodrošina, ka nodokļu slogs tiek taisnīgi sadalīts starp uzņēmumiem un ka ar nodokli apliekamie ieņēmumi tiek taisnīgi sadalīti starp dažādām jurisdikcijām. Vispārējai sistēmai vajadzētu būt vienkāršai, lai samazinātu atbilstības nodrošināšanas izmaksas, un tai būtu jāveicina ieguldījumi un izaugsme, tādējādi stiprinot vienoto tirgu. Neskatoties uz progresu, kas panākts saistībā ar šķēršļu novēršanu vienotajā tirgū citās jomās, uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar uzņēmējdarbību ES, joprojām ir jāsaskaras ar līdz pat 27 dažādām valstu nodokļu sistēmām. Šie atšķirīgie valstu nodokļu noteikumi rada nevajadzīgas atbilstības nodrošināšanas izmaksas uzņēmumiem, un tas attur no pārrobežu ieguldījumiem vienotajā tirgū. Tas attiecas gan uz lielākiem uzņēmumiem, gan arī uz MVU, jaunuzņēmumiem un citiem uzņēmumiem, kuri vēlas attīstīties, paplašināties un nodarboties ar tirdzniecību pārrobežu mērogā un kuru izmaksas ir proporcionāli lielākas . Tas arī noved pie nepilnībām tiesību aktos un sarežģījumiem, kas var radīt iespējas agresīvai nodokļu plānošanai, liekot šķēršļus vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem. Tas kaitē ieguldījumiem un izaugsmei, kā arī ES konkurētspējai salīdzinājumā ar citiem starptautiskajiem partneriem. Politikas izvēle uzņēmējdarbības nodokļu jomā ietekmē arī to, cik lielā mērā nodokļu sistēma sekmē ieguldījumus. Visbeidzot, nodokļu sistēmai būtu jāsamazina neparedzēti uzņēmējdarbības lēmumu kropļojumi, piemēram, attiecībā uz parādsaistību, nevis uz pašu kapitāla finansēšanu, tādējādi atbalstot ilgtspējīgu un ilgtermiņa korporatīvo finansēšanu un to uzņēmumu līdzsvarošanu, kuriem ir uzkrājies bīstami augsts parādsaistību līmenis, tostarp Covid-19 krīzes rezultātā.

Saskaņā ar subsidiaritātes principu ES rīcībai uzņēmējdarbības nodokļu jomā būtu jāpievēršas problēmām ar skaidru pārrobežu dimensiju. Tas ietver tādu šķēršļu likvidēšanu vienotā tirgus netraucētai darbībai un pārrobežu ieguldījumiem, kurus rada atšķirības starp valstu nodokļu sistēmām.

Progress ES līmenī būtu jāpapildina ar atbalstošu valstu rīcību jomās, kurās dalībvalstis var vislabāk novērtēt savas ekonomikas un sabiedrības vajadzības. Tas ietver uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes līmeņa noteikšanu virs minimālā līmeņa, par ko panākta vienošanās starptautiskā līmenī (skatīt 2. iedaļu), un šis jautājums paliek ES valstu kompetencē, tāpat kā vietējie pasākumi nodokļu administrēšanas uzlabošanai un nodokļu saistību izpildes veicināšanai. Vajadzības gadījumā tas var ietvert mērķorientētākus pasākumus, piemēram, pareizi izstrādātus un efektīvus nodokļu stimulus plašāku politikas mērķu atbalstīšanai. Šajās jomās ES var arī uzņemties lomu darba kārtības veidošanā un informācijas apmaiņā, kā arī sniegt finansiālu atbalstu valstu reformām un ieguldījumiem. Atveseļošanas un noturības mehānisms (ANM), kas ir ES atveseļošanas programmas pamatā, un tehniskā atbalsta instruments (TSI) var nodrošināt būtisku finansējumu nodokļu administrāciju modernizācijai un digitālajai pārveidei, vienlaikus atbalstot arī svarīgas nodokļu politikas reformas.

Pēdējos gados ES ir spērusi svarīgus soļus, piemēram, pieņemot un sākot īstenot Nodokļu apiešanas novēršanas direktīvas un Direktīvu par administratīvu sadarbību. Saskaņā ar Rīcības kodeksa jautājumu grupu (uzņēmējdarbības nodokļi) dalībvalstis turpina savstarpēji izvērtēt valstu nodokļu režīmus, lai nodrošinātu, ka tie atbilst godīgas nodokļu konkurences principiem. Arī Eiropas Parlaments ir bijis ļoti aktīvs nodokļu jomā kopumā un jo īpaši uzņēmējdarbības nodokļu jomā. Turklāt 2020. gada jūlijā Komisija pieņēma vērienīgu Rīcības plānu , kura mērķis ir padarīt nodokļus taisnīgākus, vienkāršākus un atbilstošākus mūsdienu tehnoloģijām, kā arī paziņojumu “Laba nodokļu pārvaldība ES un ārpus tās” , kura mērķis ir papildus stiprināt ES pārredzamības un taisnīgas nodokļu uzlikšanas veicināšanu gan Eiropas, gan pasaules līmenī.

Šajā paziņojumā izklāstīti papildu pasākumi uzņēmējdarbības nodokļu jomā gan īstermiņam, gan ilgtermiņam. Komisija rīkosies ātri, lai īstenotu gaidāmo globālo vienošanos par tiesību uzlikt nodokli pārdali un minimālo faktisko nodokļu uzlikšanu (skatīt 2. iedaļu). Nākamo divu gadu laikā tā arī rīkosies, lai risinātu visneatliekamākās problēmas (skatīt 3. iedaļu). Turklāt paziņojumā ir izklāstīts nākamajām desmitgadēm piemērots holistiskas ES uzņēmējdarbības nodokļu sistēmas plāns (skatīt 4. iedaļu).

2. Starptautiskās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas reforma

2.1. Notiekošas globāla līmeņa diskusijas

G20 uzdevumā ESAO iekļaujošais satvars izstrādā globālu, vienprātības principā balstītu risinājumu starptautiskās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas reformai. Diskusijās galvenā uzmanība pievērsta divām plašām darba plūsmām: 1. pīlārs (daļēja tiesību uzlikt nodokli pārdale) un 2. pīlārs (minimāla faktiska nodokļu uzlikšana starptautisko uzņēmumu peļņai). Abu pīlāru mērķis ir risināt dažādus, bet saistītus jautājumus, kas attiecas uz arvien pieaugošo ekonomikas globalizāciju un digitalizāciju.

ES ir konsekventi veicinājusi vērienīgas reformas starptautiskā līmenī, un globālās diskusijas tagad var progresēt, pateicoties arī ASV jaunās administrācijas pozitīvajai iesaistei. Iepriekšējā aizsardzības noteikumu priekšlikuma atsaukšana un konkrētu un konstruktīvu priekšlikumu iesniegšana attiecībā uz 1. pīlāru ir svarīgs solis un sniedz daudzsološu iespēju pietuvināties globālas vienošanās panākšanai par starptautisko uzņēmumu ar nodokļu bāzes daļas dalīšanu. Nesenie ASV administrācijas paziņojumi par nodomiem veikt vietējo uzņēmumu ienākuma nodokļa reformu ir vērienīgs pagrieziena punkts un svarīgs solis ceļā uz vienošanos par 2. pīlāru, kas izbeigs sacensību par zemāko nodokļu likmi. G20 valstu finanšu ministri nesen ir atkārtoti apliecinājuši apņemšanos līdz 2021. gada vidum panākt globālu un vienprātībā balstītu risinājumu .

1. pīlāra mērķis ir pielāgot starptautiskos noteikumus par nodokļu uzlikšanu uzņēmumu peļņai, lai atspoguļotu mainīgo uzņēmējdarbības modeļu raksturu, tostarp uzņēmumu spēju nodarboties ar uzņēmējdarbību bez fiziskas klātbūtnes. Tas dos tirgus jurisdikcijām tiesības uzlikt nodokli daļai no atsevišķu uzņēmumu-nerezidentu peļņas, paredzot šīs globālās peļņas daļas pārdali starp jurisdikcijām, kurās ir grupas klienti vai lietotāji, izmantojot saskaņotu formulu. Sākotnēji diskusijās par 1. pīlāru galvenā uzmanība tika pievērsta uzņēmumiem, kuri darbojas digitālajā nozarē. Tomēr piedāvāto risinājumu tagad varētu vienkāršot, aptverot mazāku skaitu starptautisko uzņēmumu, un tajā pašā laikā to paplašināt, iekļaujot lielākos un ienesīgākos starptautiskos uzņēmumus neatkarīgi no to uzņēmējdarbības nozares.

2. pīlāra mērķis ir sniegt pamatu pārmērīgas nodokļu konkurences novēršanai, nodrošinot, ka starptautiskiem uzņēmumiem katru gadu tiek piemērots noteikts minimālais nodokļa līmenis visai to peļņai. Ekonomikas globalizācija un nemateriālo aktīvu intensīvāka izmantošana globālajās vērtību ķēdēs ir ļāvusi dažiem starptautiskiem uzņēmumiem novirzīt peļņu uz zemu nodokļu jurisdikcijām. 2. pīlārs dos jurisdikcijām iespēju palielināt lielo starptautisko uzņēmumu samaksāto nodokļu summu līdz faktiskajam minimālajam līmenim, vienlaikus atstājot atsevišķām valstīm brīvas izvēles iespējas lemt par savas nodokļu sistēmas iezīmēm. Šāda minimāla faktiska nodokļu uzlikšana uzņēmumu peļņai ierobežos nodokļu apiešanas iespējas.