Priekšlikums Padomes regula, ar ko nosaka pasākumus Eiropas zušu krājumu atjaunošanai /* COM/2005/0472 galīgā redakcija - CNS 2005/0201 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 6.10.2005 COM(2005) 472 galīgā redakcija 2005/0201 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko nosaka pasākumus Eiropas zušu krājumu atjaunošanai. (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS 1.1. Mērķi Priekšlikuma mērķis ir Eiropas zušu krājumu atjaunošana vēsturiskajā pieaugušo zivju lielajā daudzumā un stikla zušu audzēšana. 1.2. Vēsturiskie elementi Eiropas zutis ir plaši izplatīts Eiropas upju grīvās un iekšzemes ūdeņos. Pieaugušie zuši nārsto Atlantijas okeāna centrālās daļas rietumos, un zušu kāpuri ceļo uz Eiropas upju grīvām. Eiropas zušu krājumu apsaimniekošana ir Kopienas uzdevums, jo zuši veido vienu krājumu, kas ir sadalījies pa visu Eiropas kontinentu. Zinātniskie atzinumi pierāda, ka zušu krājumi ir ļoti samazinājušies. 1.3. Pašreizējie noteikumi Daudzas dalībvalstis ir paredzējušas dažādus pasākumus attiecībā uz zušu krājumu apsaimniekošanu, piemēram, minimālos nozvejojamo zivju izmērus, lieguma laiku un apgabalu, zušu zvejas licences, dambju un zušu ceļu ierīkošanas noteikumus. ES Biotopu direktīvu ieviesa 1992. gadā un Ūdens pamatdirektīvu ieviesa 2000. gadā, lai cita starpā aizsargātu, saglabātu un uzlabotu vidi, kurā zuši pavada lielāko sava dzīves cikla daļu. 1.4. Atšķirības no pašreizējiem noteikumiem Tā kā pastāv dažādas dzīvotnes un zvejas veidi, kas ietekmē zušu populāciju dažādos upju baseinos, zušu apsaimniekošanā visās teritorijās nevar izmantot tikai standarta apsaimniekošanas līdzekļus. Šā iemesla dēļ ierosinātā regula nosaka īpašu uzdevumu zušu populācijas apsaimniekošanai. Lai izpildītu šo uzdevumu, katrai dalībvalstij ir jāpiemēro vietējiem apstākļiem atbilstoši apsaimniekošanas pasākumi. Lai zušu populācijas atjaunošanas pasākumi būtu saprātīgi, ir jāparedz visām dalībvalstīm kopējs mērķis. Ierosinātā regula nosaka dalībvalstīm pienākumu izstrādāt, ieviest, kontrolēt un novērtēt šo mērķu sasniegšanas līdzekļus. Šādi gūtā pieredze tiks analizēta. Ir vajadzīgs Kopienas līmeņa risinājums, lai dalībvalstis varētu dot līdzsvarotu un saprātīgu ieguldījumu zušu populācijas apsaimniekošanā. Nav skaidrs, vai pašreizējie valstu pasākumi ir piemēroti un saprātīgi. 1.5. Atbilstība politikai citās jomās To pasākumu koordinācija un saskanība, kas veikti saskaņā ar šo priekšlikumu un tiem pasākumiem, kas veikti atbilstīgi minētajām direktīvām, ir ļoti svarīga, jo veselīgas zušu populācijas atjaunošana atbilstīgi Ūdens pamatdirektīvai ir upju ūdens plūduma nepārtrauktības un ūdens kvalitātes rādītājs. 2. KONSULTāCIJU UN IETEKMES NOVēRTēJUMA REZULTāTI 2.1. Konsultācijas Komisija 2003. gada martā organizēja reģionālu darbsemināru par zušu apsaimniekošanu, kurā iepazīstināja ar zinātnisku atzinumu attiecībā uz zušu apsaimniekošanu, kura apspriešanā piedalījās zinātnieki, zušu zvejas sektora pārstāvji un dalībvalstis. Komisija 2003. gada 1. oktobrī izdeva paziņojumu ar nosaukumu „Kopienas rīcības plāns Eiropas zušu apsaimniekošanai (KOM(2003) 573 galīgais). Par šo dokumentu debatēja Padomē, kuras secinājumi tika pieņemti 2004. gada jūlijā. Pamatojoties uz šiem secinājumiem, Komisija 2004. gada 17. septembrī organizēja otru darbsemināru, lai pārrunātu zušu apsaimniekošanas specifiskus uzdevumus un tūlītējus pasākumus. Komisija, zinātniskie konsultanti, nozares pārstāvji un dalībvalstis bija vienisprātis, ka zušu krājumi ir ļoti samazinājušies, ka ir jāveic pasākumi to atjaunošanai un ka Komisijai ir jāiesniedz īpaši priekšlikumi par krājumu atjaunošanas pasākumiem gan attiecībā uz vidi, gan attiecībā uz zveju. Visas ieinteresētās puses bija vienisprātis, ka ir lietderīgi nospraust Kopienas līmenī apsaimniekošanas mērķi, atstājot dalībvalstīm brīvu šā mērķa sasniegšanas līdzekļu izvēli. Tomēr daži zivsaimniecības sektori vērsa uzmanību uz tirgus apgādi ar stikla zušiem un pieprasīja aizliegt šo zušu eksportu un valsts atbalstu krājumu atjaunošanas pasākumiem. Komisija izskatīs iespējamos tirgus pasākumus, taču tā norāda, ka saskaņā ar Pasaules tirdzniecības organizācijas noteikumiem saglabāšanai paredzētajiem tirgus pasākumiem cita starpā dažādie iesaistītie sektori ir jāietekmē vienādā mērā. Komisija pievērsīsies atjaunošanas pasākumu atbalstīšanas iespējām, izmantojot jauno Eiropas Zivsaimniecības fondu. 2.2. Ekspertu atzinuma iegūšana un izmantošana Komisija ir ieguvusi zinātnisku atzinumu no Starptautiskās jūras izpētes padomes un Eiropas iekšzemes zvejniecības konsultatīvās komitejas. Šajā atzinumā norādīts, ka krājumu atjaunošanai ir vajadzīgi steidzami apsaimniekošanas pasākumi. Zušu atražošana pēdējā laikā ir bijusi 1% no kādreizējā daudzuma, un pieaugušajiem zušiem, kas migrē nārstot uz jūru, ir liela mirstība. Šie resursi ir jāaizsargā, lai dalībvalstu upju baseinos ieceļotu pietiekams skaits atražoto zušu un lai pietiekami daudz zušu izdzīvotu līdz nārstam. 2.3. Ietekmes novērtējums Zušu zvejniecība Eiropā ir ļoti dažāda. Galvenās nozares ir stikla zušu zveja Francijā, Apvienotajā Karalistē un Spānijā, kā arī zušu audzēšana Eiropas akvakultūras uzņēmumos. Visā Eiropā nav pilnīgu statistikas datu par zušu zvejniecību. Saskaņā ar Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas ( FAO ) datiem 90. gados gadā nozvejoja vidēji ap 15 000 tonnām savvaļas zušu, akvakultūras produkcija bija aptuveni 18 000 tonnu gadā; tirgus vērtība bija aptuveni 150 milj. euro. Turklāt 80. gados nozvejoja aptuveni 500 – 800 tonnu stikla zušu (tiem bija ļoti augsta tirgus vērtība), pašlaik šī nozveja ir ļoti samazinājusies. Atbilstīgi jaunākajiem Eiropas zušu zvejniecības datiem nozarē reģistrēti aptuveni 25 000 zvejnieku. Dažos apgabalos stikla zušu zveja veido aptuveni 75% no zvejnieku apgrozījuma, jo īpaši tas attiecas uz zveju Francijas upju grīvās; apspriežoties ar nozares pārstāvjiem, tika konstatēts, ka estuārā zvejo aptuveni 1100 zvejas kuģu, un upēs zvejo vēl 450 zvejnieki. Ja nekas netiks darīts, lai uzlabotu pieaugušo sudrabzušu izdzīvošanu, pašreizējais ļoti nelielais stikla zušu daudzums izraisīs dzelteno zušu samazināšanos upēs, beidzoties piecu līdz desmit gadu augšanas periodam, migrējošo sudrabzušu daudzums arī samazināsies. Ja pieaugušo zivju populāciju samazināšanās atspoguļo stikla zušu skaita samazināšanos, tas nozīmē, ka zušu skaits samazināsies simtkārtīgi. Ja turklāt samazināsies stikla zušu atražošana, ja samazinās arī sudrabzušu atlikums, tas nozīmē, ka pēc desmit gadiem zušu krājumi vairs neveidos nozīmīgus saimnieciski izmantojamus resursus, un tiks zaudētas ar zušu sektoru saistītās darba vietas un tirgi. Un tas viss saasinās arī akūto trūcīgā piedāvājuma problēmu un augstās cenas, ko izraisīs stikla zušu nepietiekamība, un vēl jāņem vērā ietekme uz zvejas sportu. Priekšlikums paredz, ka zušu izdzīvošanas nodrošināšanas pasākumu izvēle arī turpmāk būs dalībvalstu kompetencē. Zušu krājumu apsaimniekošanas plānos var iekļaut tādus pasākumus kā dzelteno zušu zvejas samazināšanu vasarā, sudrabzušu zvejas samazināšanu rudenī, zušiem migrējot uz jūru, palielinātu zivju resursu atjaunošanu, ūdens kvalitātes uzlabošanu, dambju un turbīnu pārveidošanu, lai atvieglotu zušu migrāciju, sporta zvejas ierobežošanu un migrācijas atbalstu. No šo dažādo pasākumu izvēles būs atkarīgas arī sociālās un ekonomiskās sekas, ko nevar novērtēt globāli. Taču, ja nekas netiks darīts un krājumi turpinās samazināties, nebūs vairs zušu zvejas un akvakultūras nozares. 3. JURIDISKIE ASPEKTI Uz zušu krājumu aizsardzības pasākumiem attiecas Līguma 37. pants, jo šajā Līguma pantā zušus uzskata par lauksaimniecības produktu. 3.1. Zušu apsaimniekošanas plāni Svarīgākais regulas elements ir valsts zušu krājumu tādu apsaimniekošanas plānu izstrāde, ar kuriem katra dalībvalsts sasniegs nosprausto mērķi - 40% pieaugušo sudrabzušu atlikums katrā upes baseinā (salīdzinot ar normāliem apstākļiem). Šie plāni ir jāpārbauda Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejai, saņemot pozitīvu novērtējumu, tos apstiprina Komisija, un tiem būtu jāstājas spēkā 2007. gada 1. jūlijā. 3.2. Īstermiņa pasākumi Ņemot vērā stāvokļa steidzamību, cik iespējams jāuzlabo zušu izdzīvošanas pasākumi, kas ir savienojami ar sociālajām un ekonomiskajām vajadzībām, katru mēnesi nosakot 15 dienas zvejas liegumu. Šis liegums paliek spēkā, kamēr dalībvalsts ievieš apstiprinātu zušu krājumu apsaimniekošanas plānu. 3.3. Atkāpes no īstermiņa pasākumiem Zveja ir atļauta arī lieguma laikā, ja dalībvalsts var pierādīt, ka esošie pasākumi ir atbilstīgi 3.1. punktā aprakstītajam 40% mērķim vai arī, ja zvejo stikla zušus atražošanai. 3.4. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Zušu krājumu atjaunošana dos labumu visu dalībvalstu zvejniekiem. Tā sniegs nozīmīgu sociālu un ekonomisku labumu no zušu zvejas atkarīgiem sektoriem, piemēram, tirdzniecībai, sadalei un akvakultūrai. Visām dalībvalstīm ir jādod atbilstošs, koordinēts un saskaņots ieguldījums savu zušu populāciju aizsardzībā, lai visi varētu gūt labumu no zušu populācijas atjaunošanas. Tādēļ regulas priekšlikuma galvenā daļa paredz dalībvalstīm pienākumu sasniegt noteikto zušu apsaimniekošanas mērķi. Apsaimniekošanas līdzekļu izvēli veic dalībvalstis. Tas ir piemērots dalībvalstu un Kopienas atbildību sadalījums. Decentralizētas stratēģijas izvēle, kas pamatojas galvenokārt uz dalībvalstu izstrādātajiem zušu krājumu apsaimniekošanas plāniem, kuru mērķis tomēr ir noteikts Kopienas tiesību aktos un kuru kvalitāti un piemērotību var pārbaudīt Kopienas iestādes, gan no subsidiaritātes, gan proporcionalitātes viedokļa ir piemērota apsaimniekošanas metode Kopienas kopīgo zivju resursiem, kas ir sadalīti dažādās upju sistēmās un kur izmanto dažādas zvejas sistēmas un ierīces. 4. IETEKME UZ BUDžETU Regulai ir nenozīmīga papildu ietekme uz Kopienas budžetu. Uz budžeta līdzekļiem zušu pētniecības atbalstam attiecas septītā pamatprogramma. Zivsaimniecībai piemērojamo valsts atbalstu un tā piemērošanu zušu zvejai un vides pasākumus regulē Eiropas Zivsaimniecības fonds. 5. PAPILDINFORMāCIJA Komisija drīz ierosinās izveidot izsekojamības sistēmu, lai veicinātu cīņu pret maluzvejniecību. Vispirms Komisija ierosina, lai Kopējās zivsaimniecības politikas kontroles un izpildes noteikumi attiektos arī uz zušu zveju un zušu izstrādājumiem. Turklāt Komisija paredz izpētīt stikla zušu eksporta ierobežošanas pasākumus, kas būtu savienojami ar starptautiskās tirdzniecības likumiem, palielināt krājumu papildināšanai pieejamo un to saglabāšanai nepieciešamo stikla zušu daudzumu. Zušu krājumu un zvejas piemērotai pārvaldībai ir jāņem vērā gan zvejas ietekme, gan tādu vides pārmaiņu ietekme kā dambji, zušu ceļi un hidroelektrostaciju iekārtas. Šajā regulā faktiski ir runāts par zušu krājumiem. Šo pasākumu ieviešanas finanšu palīdzības apjoms un nosacījumi tiek iztirzāti saistībā ar Eiropas Zivsaimniecības fondu 2007. – 2013. gada plānošanas periodam. 2005/0201 (CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko nosaka pasākumus Eiropas zušu krājumu atjaunošanai. EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu, tā kā: (1) Jaunākajā Starptautiskās jūras izpētes padomes ( ICES ) zinātniskajā atzinumā par Eiropas zuti konstatēts, ka populācijas bioloģiskie limiti nav droši un pašreizējā zveja nav ilgtspējīga. (2) Turpmāk ICES norādīja, ka zušu zvejas pārvaldībai ir vajadzīga koordinēta rīcība gan zvejas apgabalu, gan augstākā līmenī. (3) ICES iesaka steidzami izstrādāt atjaunošanas plānu visiem krājumiem un līdz šā plāna ieviešanai maksimāli samazināt izmantošanu un citas cilvēku darbības, kas ietekmē zveju vai krājumus. (4) Padome 2004. gada 19. jūlijā pieņēma secinājumus par Komisijas 2003. gada 1. oktobra paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par Kopienas rīcības plāna izstrādāšanu Eiropas zušu krājumu apsaimniekošanai[1], kuros bija iekļauta prasība Komisijai iesniegt priekšlikumus Eiropas zušu krājumu ilgtermiņa apsaimniekošanai. (5) Kopienā ir daudzveidīgi apstākļi un vajadzības, kam vajadzīgi atšķirīgi īpaši risinājumi. Šī dažādība jāņem vērā, plānojot un īstenojot pasākumus, lai nodrošinātu Eiropas zušu populācijas aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu. Lēmumi ir jāpieņem maksimāli tuvu zušu izmantošanas vietām. Prioritāte piešķirama dalībvalstu darbībām, izstrādājot zušu krājumu apsaimniekošanas plānus, kas pielāgoti reģionālajiem un vietējiem apstākļiem. (6) Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas floras un faunas aizsardzību[2] un Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[3], cita starpā ir paredzētas, lai aizsargātu, saglabātu un uzlabotu ūdeņus, kuros zuši pavada sava dzīves cikla daļu, kā arī jānodrošina koordinācija un saskaņošana starp pasākumiem, ko veic atbilstīgi šai regulai, un pasākumiem, ko veic atbilstīgi minētajām direktīvām. (7) Zušu krājumu apsaimniekošanas plāniem jo īpaši ir jāietver upju baseini, kas definēti atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvai 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā[4]. (8) Eiropas zušu krājumu atjaunošanas panākumi ir atkarīgi no ciešas sadarbības un saskaņotas rīcības Kopienas, dalībvalsts un vietējā līmenī, kā arī no informācijas, konsultācijām un ieinteresēto sabiedrisko sektoru līdzdalības. (9) Lai nodrošinātu, ka zušu krājumu atjaunošanas pasākumi ir efektīvi un atbilstīgi, dalībvalstīm ir jāprecizē veicamie pasākumi un to īstenošanas vietas, un šī informācija ir jāizplata, kā arī jānodrošina pasākumu efektivitātes novērtējums. (10) Upju baseinos, kur zvejai un citām cilvēku darbībām, kas skar zušu krājumus, var būt pārrobežu ietekme, visas programmas un pasākumi ir jākoordinē visā attiecīgajā upes baseinā. Attiecībā uz upju baseiniem, kas izplešas ārpus Kopienas robežām, Komisijai ir jācenšas nodrošināt piemērotu koordināciju ar attiecīgajām trešām valstīm. Tomēr šādas koordinācijas vajadzība nedrīkst kavēt dalībvalstu steidzami veicamos pasākumus, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Priekšmets Ar šo regulu izveido sistēmu Anguilla anguilla sugas Eiropas zušu krājumu aizsardzībai un izmantošanai dalībvalstu estuāros un upēs, kas ietek ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX apgabala jūrās vai Vidusjūrā. Pasākumus atbilstīgi šai regulai paredz un ievieš, neskarot attiecīgos noteikumus ES Padomes Direktīvā 92/43/EK par savvaļas floras un faunas aizsardzību un 2000. gada 23. oktobra Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā. 2. pants Eiropas zušu zvejas liegumi No katra mēneša pirmās līdz piecpadsmitajai dienai ir aizliegts zvejot, izkraut krastā vai paturēt uz kuģa Anguilla anguilla sugas zušus. 3. pants Pagaidu atbrīvojums no pienākuma ievērot liegumu, lai palielinātu atlikuma apjomu Atkāpjoties no 2. panta, līdz 2007. gada 30. jūnijam no katra mēneša pirmās līdz piecpadsmitajai dienai ir atļauts zvejot, paturēt uz kuģa un izkraut krastā Anguilla anguilla sugas zušus ar noteikumu, ka a) zuši ir īsāki par 12 cm b) un visus noķertos zušus palaiž Eiropas iekšējos ūdeņos, kuri ir saistīti ar jūru, lai palielinātu pieaugušo sudrabzušu atlikuma apjomu. 4. pants Pagaidu atbrīvojums no pienākuma ievērot liegumu dažos upju baseinos 1. Ja pašreizējie valsts pasākumi noteiktos upju baseinos jau nodrošina, ka tiek sasniegti 6. panta 4. punktā minētie mērķi, attiecīgā dalībvalsts līdz 2007. gada 30. jūnijam var iesniegt pieprasījumu par atbrīvojumu no 2. pantā šiem baseiniem paredzētajiem pasākumiem. 2. Dalībvalsts iesniedz šo pieprasījumu kopā ar zinātnisku un tehnisku pamatojumu Komisijai un pārējām dalībvalstīm. 3. Apspriežoties ar Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteju, Komisija pieņem lēmumu par šo pieprasījumu. 5. pants Atbrīvojums no lieguma saistībā ar apsaimniekošanas plāniem Atkāpjoties no 2. panta, no 2007. gada 1. jūlija no katra mēneša pirmās līdz piecpadsmitajai dienai atļauts zvejot, paturēt uz kuģa un izkraut krastā Anguilla anguilla sugas zušus ar noteikumu, ka šāda zveja atbilst zušu krājumu apsaimniekošanas plāna noteiktajiem noteikumiem un ierobežojumiem. 6. pants Zušu krājumu apsaimniekošanas plāna izstrāde 1. Dalībvalstis noskaidro un nosaka to teritorijā esošos atsevišķos upju baseinus, kas bija Eiropas zušu dabiskā dzīvotne („zušu upju baseini”), pirms cilvēki veica tajos kādas darbības. 2. Nosakot zušu upju baseinus, dalībvalstis pienācīgi ņem vērā Direktīvas 2000/60/EK 3. pantā minētās administratīvās vienošanās. 3. Katram atbilstīgi 1. punktam noteiktajam zušu upju baseinam dalībvalstis izstrādā zušu krājumu apsaimniekošanas plānu. 4. Katra zušu krājumu apsaimniekošanas plāna mērķis ir katrā zušu upju baseinā ar augstu iespējamības pakāpi ļaut, lai atlikums, kas nonāk jūrā, ir vismaz 40% pieaugušo zušu biomasas, salīdzinot ar vislabāko aplēsto potenciālo izceļošanu no upes baseina, ja nenotiktu cilvēku darbība, kas ietekmētu zvejas apgabalu vai krājumus. 5. Katrs zušu krājumu apsaimniekošanas plāns ietver gan 4. punktā nosprausto mērķu sasniegšanas līdzekļus, gan līdzekļus šo mērķu uzraudzībai un sasniegšanas pārbaudei. 7. pants Zušu krājumu apsaimniekošanas plāna apstiprināšana 1. Dalībvalstis līdz 2006. gada 31. decembrim paziņo Komisijai par visiem zušu krājumu apsaimniekošanas plāniem, kas sastādīti atbilstīgi 6. pantam. 2. Pamatojoties uz Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas tehnisko un zinātnisko novērtējumu, zušu krājumu apsaimniekošanas plānus vajadzības gadījumā apstiprina atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 2371/2002 30. panta 2. punktā minētajai procedūrai. 3. Dalībvalstis ievieš atbilstīgi 2. punktam apstiprinātos zušu krājumu apsaimniekošanas plānus no 2007. gada 1. jūlija. 4. Katra dalībvalsts līdz 2006. gada 31. decembrim dara zināmu sava piedāvātā zušu krājumu apsaimniekošanas plāna pārskatu visām pārējām dalībvalstīm un Komisijai. 8. pants Pārrobežu zušu apsaimniekošanas plāni 1. Ja upju baseins plešas vairāk nekā vienas dalībvalsts teritorijā, attiecīgās dalībvalstis kopīgi sastāda zušu krājumu apsaimniekošanas plānu. 2. Ja zušu upju baseins plešas ārpus Kopienas teritorijas, attiecīgās dalībvalstis cenšas izstrādāt zušu krājumu apsaimniekošanas plānu, sadarbojoties ar attiecīgajām trešām valstīm. 3. Ja zušu upju baseins plešas ārpus Kopienas teritorijas, ir jāņem vērā attiecīgās reģionālās zivsaimniecības organizācijas kompetence. 4. 1. un 2. punktā minētajiem pārrobežu plāniem ar attiecīgiem grozījumiem piemēro 6. un 7. pantu. 9. pants Ziņojumu sniegšana un novērtējums 1. Attiecībā uz katru zušu krājumu apsaimniekošanas plānu katra dalībvalsts līdz 2009. gada 31. decembrim ziņo Komisijai par plāna uzraudzību, efektivitāti un rezultātu un jo īpaši aplēš katram upes baseinam to zušu atlikuma biomasas daļu, kas tiek līdz jūrai nārstot, salīdzinot ar atlikumu, ko panāk, ja nenotiek zveja vai citas cilvēku darbības, kas ietekmē zveju vai krājumus. 2. Līdz 2010. gada 1. jūlijam Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu ar zušu krājumu apsaimniekošanas plānu ieviešanas rezultātu statistisko un zinātnisko novērtējumu, kam pievienots Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas atzinums. 3. Komisija, ņemot vērā 2. punktā aprakstīto ziņojumu, ierosina piemērotus pasākumus, lai ar augstu iespējamības pakāpi panāktu Eiropas zušu krājumu atjaunošanu. 10. pants Kontrole un izpilde 1. Padomes 2002. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas V nodaļu[5] ar attiecīgiem grozījumiem piemēro visiem šajā regulā paredzētajiem pasākumiem. 2. Regulas (EK) Nr. 2371/2002 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu nepiemēro. 11. pants Stāšanās spēkā Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs [1] KOM (2003) 573 galīgais [2] OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.). [3] OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. [4] OV L 327, 22.12.2000., 1 lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2455/2001/EK (OV L 331, 15.12.2001., 1. lpp.) [5] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.