Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par īpašām prasībām attiecībā uz obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās /* COM/2011/0779 galīgā redakcija - 2011/0359 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Pasākumi, kas pieņemti Eiropā un citur uzreiz pēc finanšu krīzes, bija galvenokārt vērsti uz neatliekamo vajadzību stabilizēt finanšu sistēmu. Lai gan daudzos gadījumos tika apšaubīta un padziļināti analizēta banku, riska ieguldījumu fondu, kredītreitinga aģentūru, uzraudzītāju vai centrālo banku loma, līdz šim uzmanība netika pievērsta vai netika pietiekami pievērsta revidentu lomai krīzē, precīzāk — lomai, kāda tiem būtu bijusi jāuzņemas. Tā kā daudzas bankas atklāja milzīgus zaudējumus no 2007. līdz 2009. gadam par pozīcijām, ko tās turēja gan bilancē, gan ārpus bilances, daudziem pilsoņiem un ieguldītājiem ir grūti saprast, kā revidenti saviem klientiem (īpaši bankām) varēja sniegt revīzijas ziņojumus bez piezīmēm par šiem periodiem. Ir svarīgi atzīmēt, ka, ņemot vērā krīzi, kurā EUR 4588,9 miljardi nodokļu maksātāju naudas tika piešķirti banku atbalstam no 2008. oktobra līdz 2009. gada oktobrim un šis atbalsts bijis līdzvērtīgs 39 % no ES–27 valstu IKP 2009. gadā[1], ir jāuzlabo visas finanšu sistēmas sastāvdaļas. Pamatīga revīzija ir pamats, lai atjaunotu uzticību un paļāvību tirgum. Tā palīdz uzlabot ieguldītāju aizsardzību, sniedzot viegli pieejamu, izmaksu ziņā efektīvu un uzticamu informāciju par uzņēmumu finanšu pārskatiem. Tā var arī iespējami samazināt kapitāla izmaksas revidētajiem uzņēmumiem, nodrošinot finanšu pārskatu lielāku pārredzamību un uzticamību. Svarīgi ir arī uzsvērt, ka revidentiem saskaņā ar likumu ir uzticēts veikt to uzņēmumu finanšu pārskatu obligātās revīzijas, kuriem ir ierobežota atbildība un/vai kuriem ir atļauja sniegt pakalpojumus finanšu nozarē. Šīs funkcijas uzticēšana attiecas uz sabiedriska pienākuma izpildi, piedāvājot atzinumu par šo uzņēmumu finanšu pārskatu patiesumu un precizitāti. Kopš 1984. gada ES noteikumos obligātā revīzija ir daļēji regulēta ar direktīvu (Direktīva 1984/253/EEK), ar kuru tika saskaņotas revidentu apstiprināšanas procedūras. Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīva 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas, groza Padomes Direktīvu 78/660/EEK un Padomes Direktīvu 83/349/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 84/253/EEK (turpmāk Direktīva 2006/43/EK), tika pieņemta 2006. gadā un ievērojami paplašināja iepriekšējās direktīvas darbības jomu. Finanšu krīze ir parādījusi obligātās revīzijas vājās vietas, īpaši attiecībā uz sabiedriskas nozīmes struktūrām, kas ir struktūras ar būtisku sabiedrisko nozīmi to uzņēmējdarbības, apjoma un darbinieku skaita dēļ vai tādēļ, ka to korporatīvais statuss piesaista plašu ieinteresēto personu loku. Tāpēc šajā priekšlikumā paredzēti nosacījumi finanšu pārskatu obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI Komisija veica apspriešanos no 2010. gada 13. oktobra līdz 8. decembrim[2]. Kopā tika saņemtas gandrīz 700 atsauksmes no dažādām ieinteresētajām personām, tostarp no profesijas pārstāvjiem, uzraudzītājiem, ieguldītājiem, akadēmiķiem, uzņēmumiem, valdības iestādēm, profesionālām iestādēm un atsevišķām personām. Apspriedēs parādījās gan atbalsts pārmaiņām, gan pretestība pret tām. Ieinteresētās personas, kas pašlaik ir labi iekārtojušās, īpaši iebilda pret pārmaiņām. No otras puses, īpaši maza un vidēja lieluma praktikanti, kā arī ieguldītāji secināja, ka nesenā finanšu krīze ir norādījusi uz būtiskiem trūkumiem. Sabiedriskajā apspriešanā saņemto atbilžu kopsavilkums ir pieejams vietnē: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf Turklāt augsta līmeņa konference par revīziju, ko Komisija sarīkoja 2011. gada 10. februārī[3], ļāva papildus apmainīties ar viedokļiem. Atbildot uz Komisijas izdoto zaļo grāmatu, Eiropas Parlaments 2011. gada 13. septembrī pieņēma pašiniciatīvas ziņojumu par šo tēmu un mudināja Komisiju nodrošināt lielāku pārredzamību un konkurenci revīzijas tirgū.[4] Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) 2011. gada 16. jūnijā pieņēma līdzīgu ziņojumu.[5] Dalībvalstīm tika ziņots par šīm problēmām arī Finanšu pakalpojumu komitejas 2011. gada 16. maija sanāksmē un Revīziju regulatīvās komitejas 2011. gada 24. jūnija sanāksmē. Saskaņā ar labāka regulējuma principiem ietekmes novērtējumā minētas vairākas problēmu jomas, kurās var būt nepieciešama regulējoša rīcība. · Ieinteresētajām personām ir neattaisnotas cerības par revīziju un revidentu darbu. · Nav nodrošināta neatkarība vai to nav iespējams pierādīt situācijā, kurā revīzija ir kļuvusi par vienu no komercpakalpojumiem. Regulāru revīzijas pakalpojumu konkursu un revīzijas uzņēmumu periodiskas rotācijas trūkums ir nomācis revīzijas galveno jēgu — profesionālo skepticismu. · Tirgus koncentrācija un izvēles trūkums. Tirgus ir tik polarizēts, ka tikai retos gadījumos sabiedriskas nozīmes struktūras revidents nav kāds no Lielā četrinieka revīzijas uzņēmumiem. Lielākajā daļā dalībvalstu Lielā četrinieka uzņēmumi revidē vairāk nekā 85 % no biržas sarakstā iekļautajiem uzņēmumiem. Ietekmes novērtējumā atbalstīti turpmāk minētie politikas risinājumi. · Skaidrāk jānosaka un jāprecizē obligātās revīzijas darbības joma un jāuzlabo revidentu sniegtā informācija lietotājiem, revidētajām struktūrām, revīzijas komitejām un uzraudzītājiem. · Aizliegums sniegt ar revīziju nesaistītus pakalpojumus revidētajām struktūrām un arī vispārējs aizliegums sniegt ar revīziju nesaistītus pakalpojumus efektīvi risinātu vajadzību stiprināt neatkarību un profesionālo skepticismu. Turklāt stingrāki noteikumi revidentu iecelšanas procedūrā un revīzijas uzņēmumu obligātās rotācijas ieviešana palīdzētu paaugstināt revīziju kvalitāti. · Lai atvieglotu objektīvu revīzijas veicēja izvēli, jāaizliedz līguma noteikumi, kas nosaka ierobežojumus izvēlēties revīzijas uzņēmumu, jāpalielina revīzijas kvalitātes un revīzijas uzņēmumu pārredzamība un jāizveido revīzijas kvalitātes sertifikācija. · Lai palielinātu revīzijas veicēju izvēli, jāatceļ īpašumtiesību ierobežojumi. · Jāstiprina valstu revīzijas uzraudzības iestādes un jāizveido sadarbība ES līmenī Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes (EVTI) ietvaros. Šā priekšlikuma ietekmes novērtējuma ziņojums ir pieejams vietnē: http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI 3.1 Juridiskais pamats Pašreizējās Direktīvas 2006/43/EK pamatā ir LESD 50. pants. Ar uzņēmuma izveidošanu saistītās prasības (piemēram, tās prasības, kas attiecas uz revidentu apstiprināšanu/reģistrēšanu) un grozījumi tajās paliek nemainīgi, kā noteikts Direktīvā[6]. Konkrētas papildu prasības attiecībā uz obligātās revīzijas veikšanu sabiedriskas nozīmes struktūrās šajā regulā ir noteiktas, balstoties uz LESD 114. pantu. 3.2. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Līdz šim ES noteikumos dalībvalstīm bija paredzēta liela rīcības brīvība, kas savukārt galvenokārt bija balstīta uz profesijas pašregulāciju. Krīze ir pierādījusi, ka pašregulācija nav atbilstoša, domājot par nākotni. Turklāt ietekmes novērtējumā minētās problēmas nevar atrisināt valstu līmenī, jo tiesiskajā regulējumā rastos būtiskas atšķirības un tādējādi tiktu ievērojami apdraudēts vienotais tirgus. Ņemot vērā vērtspapīru tirgu un finanšu dalībnieku savstarpējo saistību, revīzija visā Savienībā jāveic pēc saskaņotas sistēmas. Ir būtiski noteikt revidentu un tirgus struktūras lomu un neatkarību Savienības līmenī, jo sabiedriskas nozīmes struktūras Eiropā bieži veic pārrobežu darbības. Jāatzīmē, ka ieguldītāju aizsardzība, kā arī finanšu iestāžu regulējums jau ir noteikts Savienības līmenī. Turklāt saskaņota pieeja Savienības līmenī kopā ar starptautisku atbalstu samazinātu arī regulējuma arbitrāžas risku. Priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips, un tas nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs izvirzīto mērķu sasniegšanai. 3.3. Sīkāks priekšlikuma skaidrojums Direktīvas 2006/43/EK 39.–43. pantā jau ir noteiktas konkrētas prasības, ko piemēro obligātajai revīzijai sabiedriskas nozīmes struktūrās. Šīs prasības vairs netiek iekļautas direktīvā, bet tiek ietvertas (un papildinātas) šajā regulā. Regula ir piemērots un samērīgs tiesiskais instruments, lai nodrošinātu augstu kvalitāti revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās. Tieša regulas piemērošana nodrošina lielāku tiesisko noteiktību. Tāpat tiesību aktus sāks piemērot vienlaicīgi visā Savienībā, tādējādi novēršot problēmas, kas saistītas ar tiesību aktu novēlotu transponēšanu dalībvalstīs[7]. Turklāt regulā izveidots visaugstākais saskaņošanas līmenis — obligātās revīzijas veic saskaņā ar būtībā identiskiem noteikumiem visās dalībvalstīs. 3.3.1. I sadaļa (Priekšmets, darbības joma un definīcijas) Šo regulu piemēro revidentiem, kas veic obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās, un revidētajām sabiedriskas nozīmes struktūrām, piemēram, noteikumus par revīzijas komiteju, kādai jābūt sabiedriskas nozīmes struktūrā. Šajā regulā piemēro arī grozītajā Direktīvā 2006/43/EK noteiktās definīcijas. Tā kā finanšu nozare attīstās un Savienības tiesību aktos tiek izveidotas jaunas finanšu iestāžu kategorijas, sabiedriskas nozīmes struktūras definīcijā jāietver arī ieguldījumu sabiedrības, maksājumu iestādes, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU), elektroniskās naudas iestādes un alternatīvu ieguldījumu fondi. 3.3.2. II sadaļa (Nosacījumi obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās) I nodaļa (Neatkarība un interešu konfliktu novēršana) Revidentam jāizveido atbilstoša politika un procedūras, lai nodrošinātu atbilstību regulā noteiktajām saistībām attiecībā uz neatkarību, iekšējām kvalitātes kontroles sistēmām un darbinieku uzraudzību. Bijušie revidenti, galvenie revīzijas partneri vai to darbinieki nedrīkst ieņemt svarīgu pārvaldības amatu revidētajā struktūrā, kļūt par revidētās struktūras revīzijas komitejas locekļiem, administratīvās struktūras locekļiem bez izpildpilnvarām vai uzraudzības struktūras locekļiem divus gadus pēc revīzijas darbību beigšanas. Revidētajai struktūrai ar finanšu revīziju saistīto pakalpojumu izdevumi drīkst būt ne vairāk kā 10 % apmērā no šīs struktūras izdevumiem par revīziju. Turklāt, ja sabiedriskas nozīmes struktūras kopējie izdevumi par revidenta sniegtiem revīzijas pakalpojumiem un ar finanšu revīziju saistītiem pakalpojumiem sasniedz ievērojamu daļu no tās kopējiem gada izdevumiem, jāpiemēro atbilstoši drošības pasākumi. Pilnvarotais revidents, revīzijas uzņēmums vai revīzijas uzņēmumu tīkla loceklis nedrīkst sniegt savām revidētajām struktūrām dažus ar revīziju nesaistītus pakalpojumus, kas ir būtiski nesavienojami ar revīzijas neatkarīgo darbību sabiedrības labā, jebkurā gadījumā neatkarīgi no revidējamām struktūrām, bet par citiem pakalpojumiem, kas nav revīzija un kas nav būtiski nesavienojami ar revīzijas pakalpojumiem, revīzijas komiteja vai kompetentā iestāde ir pilnvarota, vadoties pēc konkrētajiem apstākļiem, novērtēt, vai tos var sniegt revidējamai struktūrai. Tomēr ar finanšu revīziju saistītus pakalpojumus drīkst sniegt. Komisija ir pilnvarota izveidot atļauto un aizliegto pakalpojumu sarakstus saskaņā ar VI sadaļā minētajiem nosacījumiem. Turklāt lieliem revīzijas uzņēmumiem sava profesionālā darbība jāfokusē uz obligātās revīzijas veikšanu, un tiem nevajadzētu ļaut sniegt pakalpojumus, kas nav saistīti ar revīziju. Pirms saistību uzņemšanās vai turpināšanas revidentam jānovērtē visi iespējamie draudi savai neatkarībai un jāapstiprina sava neatkarība revīzijas komitejai. II nodaļa (Konfidencialitāte un dienesta noslēpums) Revidentiem nevajadzētu atsaukties uz dienesta noslēpuma noteikumiem, lai izvairītos no šā priekšlikuma noteikumu piemērošanas. Regulas 13. pantā noteikts, ka ar vajadzīgo informāciju var apmainīties revīzijas veikšanas laikā. Tomēr šādi noteikumi neļauj revidentam sadarboties ar trešo valstu iestādēm pa citiem sadarbības kanāliem, kas nav minēti Direktīvas 2006/43/EK XI nodaļā. III nodaļa (Obligātās revīzijas veikšana) Regulā noteikts, ka revidentam jāveic atbilstošie pasākumi, lai izveidotu atzinumu par to, vai finanšu pārskati sniedz patiesu un skaidru priekšstatu un ir sagatavoti saskaņā ar attiecīgo finanšu pārskata sistēmu. Tas neietver garantiju par revidētās struktūras dzīvotspēju nākotnē vai tās pārvaldes vai administratīvās struktūras darbības efektivitāti vai lietderību iepriekš vai turpmāk. Tomēr šis izņēmums nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt revidenta veicamos uzdevumus, lai pienācīgi veiktu revīziju, ne arī jebkādas pārskatu sniegšanas prasības. Ir pastiprināts profesionālais skepticisms. Revidentam vienmēr jābūt gatavam pamanīt iespējamu būtisku nepatiesu informāciju, kas radusies krāpšanas vai kļūdas dēļ, neraugoties uz revidenta iepriekšējo pieredzi saistībā ar šo struktūru. Ir noteiktas pamatprasības obligātās revīzijas veikšanai. Revīzijas uzņēmumam jāieceļ vismaz viens galvenais revīzijas partneris, kam jābūt aktīvi iesaistītam obligātās revīzijas veikšanā. Tāpat jāpiešķir pietiekami līdzekļi. Jāveic klienta pārskatu uzskaite un jāizveido revīzijas dokuments. Turklāt revidentam jāpārliecinās, ka ir pienācīgi izpildītas visas organizatoriskās prasības. Ja tiek atklāts gadījums, kas ir nopietni ietekmējis obligātās revīzijas darbību godīgumu vai var būt to ietekmējis, revidents veic vajadzīgos pasākumus, lai novērstu šā gadījuma sekas un tā atkārtošanos. Ja, veicot konsolidēto finanšu pārskatu revīziju, grupas revidentam nav atbilstošas pozīcijas, lai dokumentētu trešās valsts revidenta(-u) veikto revīzijas darbu, tam jāveic atbilstošie pasākumi, tostarp papildu revīzijas darbs, un jāinformē kompetentā iestāde. Revidentam/ revīzijas uzņēmumam jāveic savas iekšējās kvalitātes pārbaude pirms revīzijas ziņojuma iesniegšanas. Par šo pārbaudi ir atbildīgs revidents, kas nav iesaistīts tās obligātās revīzijas veikšanā, uz kuru attiecas iekšējās kvalitātes pārbaude. IV nodaļa (Revīzijas ziņojumi) Publiski atklātā revīzijas ziņojuma saturs ir paplašināts, ietverot izmantoto metodoloģiju, īpaši to, cik liela bilances daļa ir tikusi tieši pārbaudīta un cik liela tās daļa ir novērtēta, balstoties uz sistēmas un atbilstības pārbaudi, revīzijas darbā piemērotos būtiskuma līmeņus, galvenās jomas, kurās finanšu pārskatos iespējams būtiskas nepatiesas informācijas risks, to, vai obligātā revīzija tika veikta, lai atklātu krāpšanu, un atzinuma ar piezīmēm vai negatīva atzinuma gadījumā vai gadījumā, ja netiek sniegts atzinums, šāda lēmuma iemeslus. Tajā jāpaskaidro arī izmaiņas neatkarīgās pārbaudes un atbilstības pārbaudes rezultātos, salīdzinot ar iepriekšējo gadu. Turklāt revidentam jāsagatavo arī plašāks un sīkāk izstrādāts ziņojums revīzijas komitejai. Šajā ziņojumā jāietver sīkāka informācija par veikto revīziju, uzņēmuma situāciju kopumā (piemēram, spēju turpināt darbību) un revīzijas konstatējumi kopā ar vajadzīgajiem paskaidrojumiem. Šajā papildu ziņojumā revīzijas komitejai jāapraksta (un jāpamato) arī veiktais revīzijas darbs. Plašāko ziņojumu iesniedz revīzijas komitejai un revidētās struktūras vadībai, bet to nepublisko (ņemot vērā, ka tas var ietvert dienesta noslēpumus un informāciju, kas var ietekmēt cenas). Tomēr revidents var darīt šo ziņojumu pieejamu kompetentai iestādei pēc pieprasījuma. Lielākajā daļā direktīvu, kas attiecas uz finanšu pakalpojumiem, revidentam jau ir noteikta prasība darīt zināmu kompetentajām iestādēm, kas uzrauga sabiedriskas nozīmes struktūras, jebkādu faktu vai lēmumu, kas attiecas uz sabiedriskas nozīmes struktūru. Šo prasību tagad piemēro attiecībā uz visām sabiedriskas nozīmes struktūrām. Turklāt kompetentajām iestādēm, kas uzrauga kredītiestādes un apdrošināšanas uzņēmumus, jāizveido pastāvīgs dialogs ar revidentiem. V nodaļa (Pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu atklātības ziņojumi un lietvedība) Jānosaka prasība revidentiem atklāt informāciju par finansēm, īpaši uzrādot to kopējo apgrozījumu ar sadalījumu revīzijas maksās, ko maksājušas sabiedriskas nozīmes struktūras, revīzijas maksās, ko maksājušas citas struktūras, un maksās par citiem pakalpojumiem. Tiem jāatklāj arī informācija par finansēm tā uzņēmumu tīkla līmenī, kura daļa tie ir. Sabiedriskas nozīmes struktūru revidentu atklātības ziņojumi jāpapildina ar paziņojumu par uzņēmumu pašu korporatīvo vadību. Jāsniedz papildu informācija par revīzijas maksām kompetentajām iestādēm, lai atvieglotu to uzraudzības uzdevumus. Revidentam noteikti dokumenti un informācija jāsaglabā piecus gadus. 3.3.3. III sadaļa (Pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu iecelšana sabiedriskas nozīmes struktūrās) Lai stiprinātu revīzijas komitejas neatkarību un kapacitāti, tās sastāvā jābūt tikai vadības locekļiem bez izpildpilnvarām, vismaz vienam loceklim ar pieredzi un zināšanām revīzijā un citam — grāmatvedībā un/vai revīzijā. Priekšlikums par revidenta iecelšanu, ko iesniedz akcionāru sapulcē, jābalsta uz revīzijas komitejas ieteikumu. Ieteikumā vienmēr jāietver pieņemtā lēmuma pamatojums. Turklāt izņemot gadījumu, ja tiek pagarināts līgums par revīziju, ieteikumā jāietver vismaz divi kandidāti (neietverot iepriekšējo revidentu) un revīzijas komitejai jāizsaka viedoklis par piemērotāko kandidātu un atbilstošs tā pamatojums. Revīzijas komitejas ieteikumu izstrādā pēc atbilstoši noorganizēta konkursa procesa beigām. Kredītiestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu revīzijas komitejām jāiesniedz savs ieteikums attiecīgajai uzraudzības iestādei, kurai ir tiesības noraidīt ieteikto izvēli. Ir aizliegts izveidot līguma noteikumus ar trešām personām, kas ierobežo revidētās struktūras lēmumu par revidenta izvēli. Lai novērstu pazīšanās risku, kas rodas, ja revidētais uzņēmums gadu desmitiem bieži ieceļ vienu un to pašu revīzijas uzņēmumu, regulā ieviesta revīzijas uzņēmumu obligātā rotācija pēc maksimālā 6 gadu darbības laika, ko noteiktos izņēmuma gadījumos var pagarināt līdz 8 gadiem. Ja sabiedriskas nozīmes struktūra ir nozīmējusi divus vai vairākus pilnvarotos revidentus vai revīzijas uzņēmumus, tad maksimālais līguma ilgums ir 9 gadi, un izņēmuma gadījumos to var pagarināt līdz 12 gadiem. Tajā noteikts arī pārdomu laiks, pirms revīzijas uzņēmums var atkal veikt obligāto revīziju šajā struktūrā. Lai nodrošinātu plūstošu pāreju, iepriekšējam revidentam jānodod jaunajam revidentam pārtveres dokuments ar atbilstošo informāciju. Revīzijas komiteja, viens vai vairāki akcionāri, kompetentās iestādes un par sabiedriskas nozīmes struktūru uzraudzību atbildīgās kompetentās iestādes ir pilnvarotas iesniegt prasību valsts tiesā par revidenta atstādināšanu, ja tai ir pienācīgs pamatojums. 3.3.4. IV sadaļa (To revidentu un revīzijas uzņēmumu darbību uzraudzība, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrās) I nodaļa (Kompetentās iestādes) Katrai dalībvalstij jāieceļ kompetentā iestāde, kas ir atbildīga par to revidentu un revīzijas uzņēmumu pārraudzību, kuri revidē sabiedriskas nozīmes struktūras. Šajās iestādēs jābūt atbilstošam personālam, un tām jābūt neatkarīgām no revidentiem. Uz kompetento iestāžu darbiniekiem attiecas dienesta noslēpumu neizpaušanas saistības. Kompetentajām iestādēm jābūt visām uzraudzības un izmeklēšanas pilnvarām, kas vajadzīgas, lai veiktu savas funkcijas, bet tās nedrīkst ietekmēt revīzijas ziņojuma saturu. Kompetentajām iestādēm valsts līmenī jāsadarbojas ar iestādi, kas ir atbildīga par pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu apstiprināšanu un reģistrāciju (Direktīva 2006/43/EK), un citiem sabiedriskas nozīmes struktūru uzraudzītājiem, piemēram, banku vai apdrošināšanas uzraudzītāju. II nodaļa (Kvalitātes nodrošināšana, izmeklēšana, tirgus uzraudzība, ārkārtas pasākumu plānošana un kompetento iestāžu veikto uzdevumu pārredzamība) Kompetento iestāžu uzdevumi ir: · veikt kvalitātes nodrošināšanas pārbaudes veiktajām obligātajām revīzijām. Šīm pārbaudēm jābūt proporcionālām attiecīgā revidenta darbības mērogam un apjomam; · veikt izmeklēšanu, lai atklātu, izlabotu un novērstu nepareizi veiktas obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās; · uzraudzīt tirgus attīstību obligātās revīzijas pakalpojumu sniegšanas jomā sabiedriskas nozīmes struktūrām; · periodiski uzraudzīt iespējamus draudus lielu revīzijas uzņēmumu darbības nepārtrauktībai, tostarp riskus, kas rodas no augstas koncentrācijas, un noteikt prasību lieliem revīzijas uzņēmumiem izveidot ārkārtas pasākumu plānus, lai novērstu šādus draudus; · nodrošināt savu darbību pārredzamību, tostarp publicēt atsevišķus ziņojumus par kvalitātes nodrošināšanas pārbaudēm. III nodaļa (Sadarbība starp kompetentajām iestādēm un attiecības ar Eiropas uzraudzības iestādēm) Regulā noteikta prasība, ka sadarbībai starp kompetentajām iestādēm ES mērogā jānotiek EVTI ietvaros, tādējādi nomainot pašreizējo sadarbības mehānismu ES mērogā, ko pārvaldīja Eiropas Revidentu grupas pārraudzības struktūra (EGAOB), kura ir Eiropas Komisijas vadīta ekspertu grupa. EVTI jau darbojas revīzijas (un grāmatvedības) jomā saistībā ar sabiedriskas nozīmes struktūrām, un tiesiskajā regulējumā paredzēta EVTI, Eiropas Banku iestādes (EBI) un Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes (EAAPI) sadarbība kopīgā komitejā revīzijas jomā. EVTI jāizveido pastāvīga iekšējā komiteja, kuras sastāvā jābūt vismaz valstu kompetento iestāžu pārstāvjiem. EVTI jāizveido pamatnostādnes attiecībā uz dažādiem jautājumiem, piemēram, revīzijas ziņojuma un papildu ziņojuma revīzijas komitejai saturu un pasniegšanas veidu, revīzijas komitejas pārraudzības darbību un kvalitātes nodrošināšanas pārbaužu veikšanu. Ir ieviesta brīvprātīga Eiropas revīzijas kvalitātes sertifikācija, lai uzlabotu visu to revīzijas uzņēmumu redzamību, atzīšanu un reputāciju, kuri spēj veikt augstas kvalitātes revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās. EVTI jāpublicē prasības sertifikāta iegūšanai kopā ar jebkādu administratīvu informāciju un informāciju par izmaksām. Valstu kompetentajām iestādēm jābūt iesaistītām sertifikāta pieteikuma izskatīšanā. Attiecībā uz izmeklēšanu un inspekcijām uz vietas kompetentajām iestādēm jāziņo citas dalībvalsts kompetentajai iestādei par konstatējumiem, ka tiek veiktas vai ir veiktas darbības, kas neatbilst regulas noteikumiem. Turklāt vienas dalībvalsts kompetentā iestāde var prasīt, lai citas dalībvalsts kompetentā iestāde veiktu izmeklēšanu šīs otras valsts teritorijā. Bez tam EVTI pēc vienas vai vairāku kompetento iestāžu pieprasījuma var izveidot kompetento iestāžu kolēģijas, lai atvieglotu konkrētu uzdevumu veikšanu. IV nodaļa (Sadarbība ar trešās valsts revidentiem un starptautiskām organizācijām un iestādēm) Kompetentās iestādes un EVTI var slēgt sadarbības nolīgumus par informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm tikai tad, ja atklātajai informācijai piemēro dienesta noslēpuma nodrošinājumu un ir ievēroti datu aizsardzības noteikumi. 3.3.5. V sadaļa (Administratīvās sankcijas un pasākumi) Lai uzlabotu atbilstību šīs regulas prasībām un saskaņā ar Komisijas 2010. gada 9. decembra paziņojumu par sankciju režīmu pastiprināšanu finanšu pakalpojumu nozarē[8], kompetentajām iestādēm ir pastiprinātas pilnvaras izveidot uzraudzības pasākumus un noteikt sankcijas. Ir paredzētas administratīvas finansiālās sankcijas revidentiem un sabiedriskas nozīmes struktūrām par atklātajiem pārkāpumiem. Iestādēm jānodrošina piemēroto sankciju un pasākumu pārredzamība. 3.3.6. VI sadaļa (Deleģētie akti, ziņošanas, pārejas un nobeiguma noteikumi) Ir noteikts pārejas režīms attiecībā uz pienākuma veikt revīzijas uzņēmumu obligāto rotāciju, pienākuma organizēt revīzijas uzņēmuma izvēles procedūru, un tādu revīzijas uzņēmumu izveidošanas, kas sniedz tikai revīzijas pakalpojumus, stāšanos spēkā. 3.3.7. Regulatīvie tehniskie standarti un atbilstība LESD 290. pantam Lai ņemtu vērā notikumus revīzijas tirgū un revīzijas attīstību, EVTI ir noteikusi prasību iesniegt Komisijai regulatīvos tehniskos standartus, kuros precizētas tehniskās prasības nosacījumiem par pārtveres dokumenta saturu, kas jāsaņem jaunajam revidentam, un Eiropas kvalitātes sertifikāta izveidošanu revidentiem, kuri veic obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās. Komisija ir pilnvarota pieņemt šos tehniskos standartus ar deleģētiem aktiem. Komisija 2009. gada 23. septembrī pieņēma priekšlikumus regulām, ar kurām izveido EBI, EAAPI (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), un EVTI (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi)[9]. Šajā sakarā Komisija vēlas atgādināt savu paziņojumu par LESD 290. un 291. pantu sakarā ar regulu par Eiropas uzraudzības iestādēm pieņemšanu: „Attiecībā uz regulatīvo standartu pieņemšanas procesu Komisija akcentē finanšu pakalpojumu nozares unikālo raksturu, kas izriet no Lamfalisī struktūras un ir nepārprotami atzīts LESD pievienotajā 39. deklarācijā. Tomēr Komisija nopietni šaubās, vai tās lomas ierobežojumi deleģēto aktu un īstenošanas pasākumu pieņemšanā atbilst LESD 290. un 291. pantam.” 4. IETEKME UZ BUDŽETU Komisijas priekšlikumam nav tiešas vai netiešas ietekmes uz Eiropas Savienības budžetu. Īpaši šajā priekšlikumā minētajiem uzdevumiem, kas uzticēti ES uzraudzības iestādēm, nebūtu jāpiesaista papildu ES budžeta līdzekļi. 2011/0359 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par īpašām prasībām attiecībā uz obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[10], apspriedušies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju[11], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem saskaņā ar likumu ir uzticēts veikt obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās, lai palielinātu sabiedrības uzticēšanās līmeni šo struktūru gada pārskatiem un konsolidētajiem finanšu pārskatiem. Obligātās revīzijas sabiedrības interesēs nozīmē to, ka liela daļa sabiedrības un iestādes pakļaujas uz pilnvaroto revidentu darba kvalitāti. Laba revīzijas kvalitāte sekmē pareizu tirgu darbību, palielinot finanšu pārskatu godīgumu un efektivitāti. Tāpēc revidentiem ir īpaši svarīga sabiedriskā loma. (2) Savienības tiesību aktos noteikta prasība, ka kredītiestāžu, apdrošināšanas uzņēmumu, emitentu, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, maksājumu iestāžu, PVKIU, elektroniskās naudas iestāžu un alternatīvu ieguldījumu fondu finanšu pārskatiem, tostarp gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem, jāveic revīzija, un tas jādara vienai vai vairākām personām, kas ir kvalificētas veikt šādas revīzijas saskaņā ar šādiem Savienības tiesību aktiem: Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīvas 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem 1. panta 1. punktu[12], Padomes 1991. gada 19. decembra Direktīvas 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem 1. panta 1. punktu[13], Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīvas 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, un par grozījumiem Direktīvā 2001/34/EK 4. panta 4. punktu[14], Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīvas 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK, 15. panta 2. punktu[15], Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) 73. pantu[16], Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvas 2009/110/EK par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu 3. panta 1. punktu[17] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvas 2011/61/EK par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par grozījumiem Direktīvā 2003/41/EK, Direktīvā 2009/65/EK, Regulā (EK) Nr. 1060/2009 un Regulā (ES) Nr. 1095/2010 22. panta 3. punktu[18]. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK, 4. panta 1. punkta 1. apakšpunktā[19] noteikta prasība, ka arī ieguldījumu sabiedrību gada finanšu pārskatiem jāveic revīzija, ja nevar piemērot Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturto Direktīvu 78/660/EEK, kas attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem[20], vai Padomes 1983. gada 13. jūnija Septīto Direktīvu 83/349/EEK par konsolidētiem pārskatiem[21]. (3) Nosacījumi to personu apstiprināšanai, kas ir atbildīgas par obligātās revīzijas veikšanu, kā arī obligātās prasības šīs obligātās revīzijas veikšanai ir noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīvā 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas, groza Padomes Direktīvu 78/660/EEK un Padomes Direktīvu 83/349/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 84/253/EEK[22]. (4) Nesenās finanšu krīzes laikā daudzas bankas atklāja milzīgus zaudējumus no 2007. līdz 2009. gadam par pozīciju, ko tās turēja gan bilancē, gan ārpus bilances. Tas radīja ne tikai jautājumu par to, kā revidenti saviem klientiem varēja sniegt revīzijas ziņojumus bez piezīmēm par šiem laika posmiem, bet arī par pašreizējā tiesiskā regulējuma piemērotību un atbilstību. Komisija 2010. gada 13. oktobrī publicēja zaļo grāmatu par revīzijas politiku — No krīzes gūtā pieredze[23], kas izraisīja plašu sabiedrisko apspriešanos par finanšu tirgus regulējuma reformām kopumā, revīzijas lomu un darbības jomu un to, kā uzlabot revīzijas funkciju, lai palielinātu finanšu stabilitāti. Sabiedriskajā apspriešanā atklājās, ka Direktīvas 2006/43/EK noteikumus attiecībā uz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas veikšanu sabiedriskas nozīmes struktūrās var ievērojami uzlabot. Eiropas Parlaments 2011. gada 13. septembrī pieņēma pašiniciatīvas ziņojumu par zaļo grāmatu. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2011. gada 16. jūnijā arī pieņēma ziņojumu par zaļo grāmatu. (5) Ir svarīgi izveidot sīki izstrādātus noteikumus, lai nodrošinātu atbilstošu obligāto revīziju kvalitāti sabiedriskas nozīmes struktūrās un to, ka pilnvarotie revidenti un revīzijas uzņēmumi tās veic, ievērojot stingrākas prasības. Vienotai regulējošai pieejai būtu jāuzlabo to pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu godprātība, neatkarība, objektivitāte, atbildība, pārredzamība un uzticamība, kas veic obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās, paaugstinot obligātās revīzijas kvalitāti Savienībā un attiecīgi veicinot mierīgu iekšējā tirgus darbību, vienlaicīgi nodrošinot patērētājiem un ieguldītājiem augsta līmeņa aizsardzību. Atsevišķa tiesību akta izveidošanai attiecībā uz sabiedriskas nozīmes struktūrām vajadzētu nodrošināt arī konsekventu saskaņošanu un vienādu piemērošanu, tādējādi veicinot iekšējā tirgus darbības efektivitāti. (6) Finanšu nozare attīstās, un Savienības tiesību aktos ir izveidotas jaunas finanšu iestāžu kategorijas. Jauno struktūru un darbību nozīme ārpus regulētās banku sistēmas pieaug, un tām ir lielāka ietekme uz finanšu stabilitāti. Tāpēc sabiedriskas nozīmes struktūras definējumā jāietver arī citas finanšu iestādes un struktūras, piemēram, ieguldījumu sabiedrības, maksājumu iestādes, pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU), elektroniskās naudas iestādes un alternatīvu ieguldījumu fondi. (7) Gada pārskatu un konsolidēto finanšu pārskatu revīzija ir obligāta to ieguldītāju, aizdevēju un darījumu partneru uzraudzība, kuriem ir ieguldījumi vai uzņēmējdarbības intereses sabiedriskas nozīmes struktūrās. Tāpēc pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, veicot obligātās revīzijas šādās struktūrās, būtu jābūt pilnībā neatkarīgiem un jāizvairās no interešu konfliktiem. Lai noteiktu revidentu un revīzijas uzņēmumu neatkarību, jāņem vērā tā uzņēmumu tīkla koncepcija, kura daļa ir revidenti un uzņēmumi. (8) Atbilstoši pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu iekšējai organizācijai vajadzētu palīdzēt novērst draudus to neatkarībai. Tāpēc revīzijas uzņēmuma īpašniekiem vai akcionāriem, kā arī tās pārvaldniekiem nevajadzētu iejaukties obligātās revīzijas veikšanā jebkādā veidā, kas apdraud tā pilnvarotā revidenta neatkarību un objektivitāti, kurš veic obligāto revīziju revīzijas uzņēmuma vārdā. Turklāt pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem būtu jāizveido atbilstoša iekšējā politika un procedūras attiecībā uz darbiniekiem un citām personām, kas to organizācijās ir iesaistītas obligātās revīzijas darbībā, lai nodrošinātu atbilstību savu statūtu prasībām. Šajās politikās un procedūrās būtu īpaši jāmēģina novērst jebkādi draudi neatkarībai un nodrošināt obligātās revīzijas kvalitāti, godīgumu un pamatīgumu. Šīm politikām un procedūrām būtu jābūt proporcionālām pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma uzņēmējdarbības apjomam un sarežģītībai. (9) Revidentiem, revīzijas uzņēmumiem un to darbiniekiem būtu īpaši jāatturas no obligātās revīzijas veikšanas struktūrā, ja tiem ir ar to saistītas uzņēmējdarbības vai finanšu intereses, un no iesaistīšanās revidētās struktūras emitētu, nodrošinātu vai citādi atbalstītu finanšu instrumentu tirdzniecībā, kas nav īpašumu daļas dažādotās kolektīvā ieguldījuma shēmās. Pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam būtu jāatturas no piedalīšanās iekšēju lēmumu pieņemšanas procesos revidētajā struktūrā. Pilnvarotie revidenti un to darbinieki nedrīkstētu uzņemties saistības revidētajā struktūrā vadības vai valdes līmenī, kamēr nav pagājis atbilstošs laika periods kopš revīzijas saistību beigām. (10) Arī no vienas revidētās struktūras saņemtās atlīdzības apjoms un atlīdzības struktūra var radīt draudus pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarībai. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt, lai revīzijas maksas nebūtu balstītas ne uz kādiem iespējamiem apstākļiem un, ja no viena klienta tiek saņemtas ievērojama apjoma revīzijas maksas, būtu izveidota konkrēta procedūra, kas nodrošina revīzijas kvalitāti. Ja pastāv pārāk liela atkarība no viena klienta, pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam būtu jāatturas uzņemties šīs obligātās revīzijas saistības. (11) Ja pilnvarotie revidenti, revīzijas uzņēmumi vai to uzņēmumu tīklu locekļi sniedz revidētajām struktūrām ar obligāto revīziju nesaistītus pakalpojumus, tas var ietekmēt to neatkarību. Tāpēc jānosaka prasība, ka pilnvarotais revidents, revīzijas uzņēmums un to uzņēmumu tīkla locekļi nedrīkst sniegt revidētajām struktūrām ar revīziju nesaistītus pakalpojumus. Ja revīzijas uzņēmums sniedz revidētajam uzņēmumam ar revīziju nesaistītus pakalpojumus, šis revīzijas uzņēmums nedrīkst veikt obligāto revīziju šajā uzņēmumā, tādējādi samazinot pieejamo revīzijas uzņēmumu skaitu, kas veic obligāto revīziju, īpaši attiecībā uz revīziju lielās sabiedriskas nozīmes struktūrās, kur tirgus ir koncentrēts. Tāpēc, lai nodrošinātu, ka ir pieejams minimālais to revīzijas uzņēmumu skaits, kas var sniegt revīzijas pakalpojumus lielām sabiedriskas nozīmes struktūrām, jānosaka prasība lieliem revīzijas uzņēmumiem fokusēt savu profesionālo darbību uz obligātās revīzijas veikšanu un neļaut tiem sniegt ar obligāto revīziju nesaistītus pakalpojumus, piemēram, konsultāciju pakalpojumus. (12) Lai izvairītos no interešu konfliktiem, ir svarīgi, lai pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums pirms obligātās revīzijas saistību uzņemšanās vai turpināšanas sabiedriskas nozīmes struktūrā novērtētu, vai ir ievērotas neatkarības prasības, un īpaši, vai nepastāv draudi tā neatkarībai saistībā ar attiecībām ar šo struktūru. Lai saglabātu šo neatkarību, ir svarīgi arī, lai revīzijas uzņēmumi kārtotu uzskaiti par visiem draudiem to neatkarībai un to darbinieku un citu personu, kas iesaistītas obligātās revīzijas procesā, neatkarībai, kā arī drošības pasākumiem šo draudu mazināšanai. Turklāt, ja pastāv ievērojami draudi to neatkarībai pat pēc tam, kad ir veikti drošības pasākumi šo draudu mazināšanai, tiem jāatsakās vai jāatturas uzņemties revīzijas saistības. Pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam būtu katru gadu jāapstiprina revidētā uzņēmuma revīzijas komitejai sava neatkarība un jāapspriež ar šo komiteju jebkādi draudi to neatkarībai, kā arī drošības pasākumi, kas piemēroti šo draudu mazināšanai. (13) Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46 par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[24] reglamentē personas datu apstrādi dalībvalstīs, piemērojot šo regulu, dalībvalstu kompetento iestāžu, īpaši dalībvalstu izvēlētu neatkarīgu valsts iestāžu uzraudzībā. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu dati brīvu apriti[25] reglamentē personas datu apstrādi, ko veic EVTI, piemērojot šo regulu, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja uzraudzībā. Jebkāda kompetento iestāžu veikta informācijas apmaiņa vai nosūtīšana būtu jāveic saskaņā ar personas datu pārsūtīšanas noteikumiem, kas paredzēti Direktīvā 95/46/EK, un jebkāda EVTI veikta informācijas apmaiņa vai nosūtīšana būtu jāveic saskaņā ar personas datu nosūtīšanas noteikumiem, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 45/2001. (14) Ir svarīgi, lai pilnvarotie revidenti un revīzijas uzņēmumi ievērotu šīs savu klientu tiesības uz privāto dzīvi un datu aizsardzību. Tāpēc tiem būtu jāievēro stingri konfidencialitātes un dienesta noslēpuma noteikumi, kas tomēr nedrīkstētu ietekmēt pareizu šīs regulas īstenošanu vai sadarbību ar grupas revidentu konsolidēto finanšu pārskatu revīzijas veikšanas laikā, ja mātesuzņēmums atrodas trešā valstī, ar noteikumu, ka ir ievēroti Direktīvas 95/46/EK noteikumi. Tomēr šādi noteikumi neļauj pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam sadarboties ar trešo valstu iestādēm pa citiem sadarbības kanāliem, kas nav minēti Direktīvas 2006/43/EK XI nodaļā. ie konfidencialitātes noteikumi būtu jāievēro arī jebkuram pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumiem, kas vairs nav iesaistīti attiecīgās revīzijas veikšanā. (15) Obligātā revīzija noslēdzas ar atzinumu par revidēto struktūru finanšu pārskatu patiesumu un precizitāti. Tomēr ieinteresētās personas varētu nezināt par revīzijas ierobežojumiem (būtiskums, izlases veidošanas metodes, revidenta loma krāpšanas atklāšanā un vadības atbildība), kas var radīt neattaisnotas cerības. Lai attaisnotu šīs cerības, ir svarīgi ieviest lielāku skaidrību par obligātās revīzijas darbības jomu. (16) Lai gan galvenajai atbildībai par finanšu informācijas sniegšanu joprojām būtu jābūt revidēto struktūru vadībai, revidentu loma ir aktīvi pārbaudīt vadību no lietotāja perspektīvas. Tāpēc, lai uzlabotu revīzijas kvalitāti, ir svarīgi pastiprināt revidentu profesionālo skepticismu attiecībā pret revidēto struktūru. Revidentiem būtu jāapzinās iespēja, ka var pastāvēt būtiska nepatiesa informācija, kas radusies krāpšanas vai kļūdas dēļ, neraugoties uz revidenta iepriekšējo pieredzi saistībā ar revidētās struktūras vadības godprātību. Revīzijas kvalitātes nodrošināšanai būtu jābūt galvenajam kritērijam, organizējot revīzijas darbu un piešķirot vajadzīgos līdzekļus uzdevumu veikšanai. Pilnvarotā revidenta, revīzijas uzņēmuma un tā darbinieku godprātība ir būtiska, lai nodrošinātu sabiedrības uzticēšanos obligātajām revīzijām un finanšu tirgiem. Tāpēc būtu atbilstoši jānovērš jebkādi notikumi, kas var būtiski ietekmēt obligātās revīzijas darbības godīgumu. Pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam būtu atbilstoši jādokumentē revīzijas darbs. (17) Attiecībā uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem ir svarīgi skaidri noteikt to pilnvaroto revidentu atbildību, kas revidē vienas grupas dažādas struktūras. Līdz ar to grupas revidentam būtu jābūt pilnībā atbildīgam par revīzijas ziņojumu. (18) Pareizai katra veiktā obligātās revīzijas uzdevuma iekšējās kvalitātes pārbaudei būtu jāsekmē augsta revīzijas kvalitāte. Tāpēc pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums nedrīkstētu izdot savu revīzijas ziņojumu, kamēr nav pabeigta šī iekšējās kvalitātes pārbaude. (19) Obligātās revīzijas rezultāti jādara zināmi ieinteresētajām personām, izmantojot revīzijas ziņojumu. Lai paaugstinātu ieinteresēto personu uzticēšanos revidētās struktūras finanšu pārskatiem, ir īpaši svarīgi, lai revīzijas ziņojums būtu labi izveidots un pienācīgi pamatots un tajā būtu iekļauta papildu informācija, kas iegūta, veicot revīziju. Revīzijas ziņojumā būtu īpaši jāietver pietiekama informācija par revīzijā izmantoto metodoloģiju, īpaši to, cik liela bilances daļa ir tikusi tieši pārbaudīta un cik liela tās daļa ir novērtēta, balstoties uz sistēmas un atbilstības pārbaudi, revīzijas darbā piemērotajiem būtiskuma līmeņiem, galvenajām jomām, kurās gada un konsolidētajos finanšu pārskatos iespējams būtiskas nepatiesas informācijas risks, to, vai obligātā revīzija tika veikta, lai atklātu krāpšanu, un atzinuma ar piezīmēm vai negatīva atzinuma gadījumā vai gadījumā, ja netiek sniegts atzinums, šāda lēmuma iemesliem. (20) Obligātās revīzijas vērtība revidētajai struktūrai tiktu īpaši paaugstināta, ja tiktu pastiprināta komunikācija starp pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu, no vienas puses, un revīzijas komiteju, no otras puses. Bez pastāvīga dialoga obligātās revīzijas veikšanas laikā ir svarīgi, lai pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums iesniegtu revīzijas komitejai sīkāk izstrādātu papildu ziņojumu par obligātās revīzijas rezultātiem. Būtu jāparedz iespēja darīt pieejamus šos sīkāk izstrādātos papildu ziņojumus sabiedriskas nozīmes struktūru uzraudzītājiem, bet ne sabiedrībai. (21) Pilnvarotie revidenti vai revīzijas uzņēmumi jau sniedz sabiedriskas nozīmes struktūru uzraudzītājiem informāciju par faktiem vai lēmumiem, kas varētu norādīt uz revidētas struktūras darbības noteikumu pārkāpumiem vai revidētās struktūras nepārtrauktas darbības pasliktināšanos. Uzraudzības pienākumi tiktu atviegloti arī, ja kredītiestāžu un finanšu iestāžu uzraudzītājiem tiktu noteikta prasība izveidot pastāvīgu dialogu ar saviem pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. (22) Lai vairotu uzticēšanos pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem un to atbildību, veicot obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrās, ir svarīgi pastiprināt pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu atklātības ziņojumu sniegšanas noteikumus. Tāpēc pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem būtu jānosaka prasība atklāt revīzijas finanšu informāciju, īpaši uzrādot to kopējo apgrozījumu ar sadalījumu revīzijas maksās, ko maksājušas sabiedriskas nozīmes struktūras, revīzijas maksās, ko maksājušas citas struktūras, un maksās par citiem pakalpojumiem. Tiem būtu jāatklāj arī finanšu informācija tā uzņēmumu tīkla līmenī, kura daļa tie ir. Revīzijas uzņēmumu atklātības ziņojumi būtu jāpapildina ar paziņojumu par korporatīvo vadību, lai uzrādītu, vai revīzijas uzņēmums piemēro pareizas korporatīvās vadības pasākumus. Jāsniedz papildu informācija kompetentajām iestādēm par revīzijas maksām, lai atvieglotu to uzraudzības pienākumus. (23) Revīzijas komitejām vai struktūrām, kas veic līdzvērtīgu funkciju revidētajā struktūrā, ir izšķiroša loma obligātās revīzijas kvalitātes paaugstināšanā. Ir īpaši svarīgi stiprināt revīzijas komitejas neatkarību un tehnisko kompetenci, nosakot prasību, ka lielākajai tās locekļu daļai jābūt neatkarīgiem un vismaz vienam komitejas loceklim jābūt zināšanām revīzijā un vienam citam komitejas loceklim — revīzijā un/vai grāmatvedībā. Komisijas 2005. gada 15. februāra Ieteikumā par biržas sarakstā iekļautu uzņēmumu direktoru bez izpildpilnvarām vai padomes locekļu un (direktoru) padomes komiteju lomu[26] noteikta revīzijas komitejas izveidošana un darbība. Tomēr, ņemot vērā padomes apjomu uzņēmumos ar mazāku tirgus kapitālu un maza un vidēja lieluma sabiedriskas nozīmes struktūrās, šo struktūru revīzijas komitejām vai padomei, kas veic līdzvērtīgas funkcijas revidētajā struktūrā, uzticētās funkcijas būtu jāvar veikt visai administratīvajai vai uzraudzības struktūrai. Uz sabiedriskas nozīmes struktūrām, kas ir PVKIU vai alternatīvu ieguldījumu fondi, arī nevajadzētu attiecināt pienākumu izveidot revīzijas komiteju. Nosakot šo izņēmumu, ņemts vērā šāds faktors: ja šie fondi nodarbojas ar aktīvu uzkrāšanu, revīzijas komiteja nav nepieciešama. PVKIU un alternatīvu ieguldījumu fondi, kā arī to pārvaldes sabiedrības darbojas stingri reglamentētā vidē, un uz tiem attiecas īpaši pārvaldes mehānismi, tādi kā depozitoru veiktās pārbaudes. (24) Ir svarīgi arī stiprināt revīzijas komitejas lomu jauna pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma izvēlē, lai revidētās struktūras akcionāru vai locekļu pilnsapulcē varētu pieņemt apzinātāku lēmumu. Tāpēc, izveidojot ieteikumu pilnsapulcei, padomei jāpaskaidro, vai tā piekrīt revīzijas komitejas ieteikumam, un ja nē, tad kāpēc. Revīzijas komitejas ieteikumā būtu jāiekļauj vismaz divas iespējamās revīzijas veicēju kandidatūras un atbilstošs pamatojums par ieteicamo kandidatūru, lai pilnsapulcē varētu izdarīt saprātīgu izvēli. Lai sniegtu godīgu un pienācīgu pamatojumu savā ieteikumā, revīzijas komitejai būtu jāizmanto revidētās struktūras organizētās obligātās izvēles procedūras rezultāti, par ko revīzijas komiteja uzņemas atbildību. Šajā izvēles procedūrā revidētajai struktūrai būtu jāuzaicina pilnvarotie revidenti vai revīzijas uzņēmumi, tostarp mazie uzņēmumi, iesniegt piedāvājumus revīzijas veikšanai. Konkursa dokumentos būtu jāiekļauj pārredzami un nediskriminējoši izvēles kritēriji, ko izmantot piedāvājumu novērtēšanai. Tomēr, ņemot vērā, ka šāda izvēles procedūra varētu radīt uzņēmumiem ar mazu tirgus kapitālu vai maza un vidēja apjoma sabiedriskas nozīmes struktūrām nesamērīgus izdevumus attiecībā pret to apjomu, šīm struktūrām šo prasību nepiemēro. (25) Revidētās struktūras akcionāru vai locekļu pilnsapulces tiesībām izvēlēties pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu nav nozīmes, ja revidētā struktūra gatavojas slēgt līgumu ar trešo personu, kas ierobežo šo izvēli. Tāpēc jebkādi līguma noteikumi starp revidēto struktūru un trešo personu attiecībā uz konkrēta revidenta vai revīzijas uzņēmuma izvēli vai šādas izvēles ierobežošanu būtu jāuzskata par spēkā neesošiem. (26) Tas, ka lielas sabiedriskas nozīmes struktūras nozīmē vairāk nekā vienu pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu, stiprina profesionālo skepticismu un uzlabo revīzijas kvalitāti. Tāpat šis pasākums apvienojumā ar obligāto mazo revīzijas uzņēmumu klātbūtni atvieglotu šo uzņēmumu kapacitātes uzlabošanu, tādējādi palielinot lielu finanšu nozares sabiedriskas nozīmes struktūru izvēli attiecībā uz pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Tāpēc būtu jārosina un jāstimulē iecelt vairāk nekā vienu pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu obligātās revīzijas veikšanai. (27) Lai novērstu pazīšanās draudus un attiecīgi stiprinātu revidentu un revīzijas uzņēmumu neatkarību, ir svarīgi noteikt maksimālo revīzijas saistību laiku vienam pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam konkrētā revidētajā struktūrā. Būtu jāizveido arī atbilstošs pakāpeniskās rotācijas mehānisms attiecībā uz darbiniekiem, kas visilgāk veic obligāto revīziju, tostarp galvenajiem revīzijas partneriem, kas veic obligāto revīziju revīzijas uzņēmuma vārdā. Ir svarīgi arī noteikt atbilstošu periodu, kurā šis pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums nevar veikt obligāto revīziju tajā pašā struktūrā. Lai nodrošinātu plūstošu pāreju, iepriekšējam revidentam būtu jānodod jaunajam revidentam pārtveres dokuments ar atbilstošo informāciju. (28) Lai aizsargātu revidenta neatkarību, ir svarīgi, lai revidenta atstādināšana būtu iespējama vienīgi tad, ja ir pamatoti iemesli un ja šie iemesli tiek paziņoti iestādei vai iestādēm, kas ir atbildīgas par uzraudzību. Ja pastāv pienācīgs pamatojums, bet revidētā struktūra nerīkojas atbilstīgi, revīzijas komitejai, akcionāriem, par revidentu un revīzijas uzņēmumu uzraudzību atbildīgajām kompetentajām iestādēm vai par sabiedriskas nozīmes struktūras uzraudzību atbildīgajām kompetentajām iestādēm būtu jāpiešķir pilnvaras iesniegt prasību valsts tiesā par revidenta atstādināšanu. (29) Lai nodrošinātu augsta līmeņa ieguldītāju un patērētāju uzticēšanos iekšējam tirgum, izvairoties no interešu konfliktiem, kompetentajām iestādēm būtu jāveic atbilstīga pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu uzraudzība, neatkarīgi no revidenta profesijas un izmantojot atbilstošu kapacitāti, kompetenci un resursus. Valstu kompetentajām iestādēm būtu jābūt attiecīgām pilnvarām, lai veiktu uzraudzības pienākumus, tostarp spējai piekļūt dokumentiem, pieprasīt informāciju no jebkuras personas un veikt pārbaudes. Tām jābūt specializētām finanšu tirgu uzraudzībā, finanšu pārskatu atbilstībā vai obligātās revīzijas pārraudzībā. Tomēr sabiedriskas nozīmes struktūru atbilstības saistību uzraudzība būtu jāveic tām kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par šo struktūru uzraudzību. Kompetento iestāžu finansējumu nevajadzētu nepamatoti ietekmēt pilnvarotajiem revidentiem vai revīzijas uzņēmumiem. (30) Uzraudzības kvalitātei būtu jāuzlabojas, ja starp iestādēm ar dažādiem uzdevumiem valsts līmenī ir efektīva sadarbība. Tāpēc iestādēm, kas ir kompetentas uzraudzīt sabiedriskas nozīmes struktūru obligātās revīzijas atbilstību prasībām, būtu jāsadarbojas ar iestādēm, kas ir atbildīgas par pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu apstiprināšanu un reģistrāciju, iestādēm, kas uzrauga sabiedriskas nozīmes struktūras, un finanšu ziņu vākšanas vienībām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 26. oktobra Direktīvā 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai[27]. (31) Lai obligātā revīzija būtu kvalitatīva, galvenais priekšnoteikums ir ārējās kvalitātes nodrošināšana. Tas piešķir ticamību publicētai finanšu informācijai un sniedz labāku aizsardzību akcionāriem, ieguldītājiem, kreditoriem un citām ieinteresētajām personām. Tāpēc pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem būtu jābūt kvalitātes nodrošināšanas sistēmai, par ko ir atbildīgas kompetentās iestādes, tādējādi nodrošinot revidenta profesijas objektivitāti un neatkarību. Kvalitātes nodrošināšanas pārbaudes būtu jāveic tā, lai katram pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, kas veic sabiedriskas nozīmes struktūras revīziju, vismaz reizi trijos gados tiktu veikta kvalitātes nodrošināšanas pārbaude. Komisijas 2008. gada 6. maija Ieteikumā par sabiedriskas nozīmes struktūru pilnvaroto revidentu un revīziju uzņēmumu ārējās kvalitātes nodrošināšanu[28] aprakstīta informācija, kā šīs pārbaudes jāveic. Kvalitātes nodrošināšanas pārbaudēm būtu jābūt proporcionālām pārbaudītā revīzijas uzņēmuma vai pilnvarotā revidenta uzņēmējdarbības apjomam un sarežģītībai. (32) Izmeklēšana palīdz atklāt, novērst un izlabot nepareizi veiktu obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrās. Tāpēc kompetentajām iestādēm būtu jābūt pilnvarām veikt pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu izmeklēšanu. (33) Obligāto revīziju pakalpojumu sniegšanas sabiedriskas nozīmes struktūrās tirgus ar laiku pieaug. Tāpēc kompetentajām iestādēm jāuzrauga tirgus attīstība, jo īpaši attiecībā uz iespējami ierobežotu revidenta izvēli un riskiem, kas rodas no augstas tirgus koncentrācijas. (34) Svarīgu revīzijas uzņēmumu demisija var izraisīt revīzijas pakalpojumu sniegšanas pārtraukumu tirgū un radīt turpmāku strukturālu riska uzkrāšanos tirgū. Tāpēc kompetentajām iestādēm aizsardzības nolūkos būtu jānosaka prasība katras dalībvalsts lielākajiem revīzijas uzņēmumiem izveidot ārkārtas pasākumu plānus iespējamo notikumu gadījumos, kas varētu apdraudēt attiecīgā uzņēmuma darbību nepārtrauktību. Šajos plānos var norādīt pasākumus, lai sagatavotu attiecīgā uzņēmuma sistemātisku darbības pārtraukšanu. (35) Kompetentās iestādes darbību pārredzamībai vajadzētu palīdzēt uzlabot ieguldītāju un patērētāju uzticēšanos iekšējam tirgum. Tāpēc kompetentajām iestādēm būtu jānosaka prasība periodiski iesniegt pārskatus par savu darbību un publicēt atsevišķus ziņojumus par pārbaudēm. (36) Sadarbība starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm var ievērojami palīdzēt nodrošināt pastāvīgi augstu obligātās revīzijas kvalitāti Savienībā. Tāpēc dalībvalstu kompetentajām iestādēm vajadzības gadījumā būtu savstarpēji jāsadarbojas, veicot savus obligāto revīziju uzraudzības pienākumus. Tām jāievēro mītnes valsts reglamentācijas un tās dalībvalsts pārraudzības princips, kurā pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums ir apstiprināts un kurā ir revidējamās struktūras juridiskā adrese. Sadarbību starp kompetentajām iestādēm var īpaši pastiprināt, ja to izveido Eiropas uzraudzības iestāžu (EUI) apvienotā komiteja, ko vada Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi)[29]. EVTI sadarbībā ar Eiropas Banku iestādi (EBI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi)[30], un Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi (EAAPI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1094/2010, ar kuru izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi)[31], būtu jāpalīdz veicināt šo sadarbību, sniedzot valstu kompetentajām iestādēm konsultācijas un pamatnostādnes. (37) Sadarbības starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm darbības jomā būtu jāiekļauj arī informācijas apmaiņa, sadarbība attiecībā uz kvalitātes nodrošināšanas pārbaudēm, palīdzība izmeklēšanā attiecībā uz obligātās revīzijas veikšanu sabiedriskas nozīmes struktūrās, tostarp gadījumos, kad izmeklēšana nav saistīta ar rīcību, ar ko pārkāpj jebkādus attiecīgajās dalībvalstīs spēkā esošus normatīvos un regulējošos tiesību aktus, un ārkārtas pasākumu plānošana. Sadarbības kārtība starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm var ietvert kompetento iestāžu kolēģiju izveidošanu un uzdevumu deleģēšanu starp tām. Šajā sadarbībā būtu jāņem vērā tā uzņēmumu tīkla koncepcija, kura daļa ir revidenti un uzņēmumi. Kompetentajām iestādēm un Eiropas Uzraudzības iestādēm būtu jāievēro atbilstošie konfidencialitātes un dienesta noslēpuma noteikumi. (38) Pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu kvalifikācijas atbilstības atzīšanai obligāto revīziju veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās būtu jāatvieglo revidentu un uzņēmumu piekļuve citiem klientiem. Tāpēc ir svarīgi ieviest kvalitātes sertifikātu Eiropas līmenī, kas jāizveido EVTI. Valstu kompetentajām iestādēm būtu jāiesaistās sertifikātu pieteikumu izskatīšanā. (39) Kapitāla tirgu savstarpēja saistība aicina stiprināt valstu kompetento iestāžu un Eiropas Uzraudzības iestāžu sadarbību ar uzraudzības iestādēm un trešo valstu struktūrām attiecībā uz informācijas apmaiņas vai kvalitātes nodrošināšanas pārbaudēm. Tomēr, ja sadarbība ar trešās valsts iestādēm attiecas uz revīzijas darba dokumentiem vai citiem pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu dokumentiem, būtu jāpiemēro ar Direktīvu 2006/43/EK izveidotās procedūras. (40) Ilgtspējīga revīzijas jauda un konkurētspējīgs obligātās revīzijas pakalpojumu tirgus, kurā ir pietiekama tādu revīzijas uzņēmumu izvēle, kas spēj veikt obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrām, ir vajadzīgi, lai nodrošinātu kapitāla tirgu netraucētu darbību. EVTI jāziņo par izmaiņām, ko šī regula rada revīzijas tirgus struktūrā. Veicot šādu analīzi, EVTI jāņem vērā tādu valstu noteikumu par civiltiesisko atbildību ietekme uz revīzijas tirgu, kuri attiecas uz pilnvarotajiem revidentiem. Pamatojoties uz šādu ziņojumu un citām atbilstīgām liecībām, Komisija izstrādās ziņojumu par tādu valstu noteikumu par civiltiesisko atbildību ietekmi uz uz revīzijas tirgu, kuri attiecas uz pilnvarotajiem revidentiem, un veiks pasākumus, kurus tā uzskatīs par lietderīgiem šo secinājumu kontekstā. (41) Lai uzlabotu atbilstību šīs regulas prasībām un saskaņā ar Komisijas 2010. gada 9. decembra paziņojumu par sankciju režīmu pastiprināšanu finanšu pakalpojumu nozarē[32], būtu jāpastiprina kompetento iestāžu pilnvaras izveidot uzraudzības pasākumus un noteikt sankcijas. Būtu jāparedz administratīvas finansiālās sankcijas pilnvarotajiem revidentiem, revīzijas uzņēmumiem un sabiedriskas nozīmes struktūrām par atklātajiem pārkāpumiem. Kompetentajām iestādēm būtu jānodrošina piemēroto sankciju un pasākumu pārredzamība. Sankciju noteikšanai un publicēšanai būtu jāatbilst pamattiesībām, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, īpaši tiesībām uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (7. pants), tiesībām uz savu personas datu aizsardzību (8. pants) un tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu (47. pants). (42) Ziņotāji var piegādāt kompetentajām iestādēm jaunu informāciju, kas tām var palīdzēt atklāt pārkāpumus, tostarp krāpšanu, un piemērot attiecīgas sankcijas. Tomēr ziņotāji var atturēties to darīt, baidoties no atmaksas vai nesaņemot stimulus to darīt. Tāpēc dalībvalstīm vajadzētu izveidot atbilstošus pasākumus, lai iedrošinātu ziņotājus brīdināt tās par iespējamiem šīs regulas pārkāpumiem un aizsargātu ziņotājus no atmaksas. Dalībvalstis var arī dot tiem stimulus to darīt. Tomēr ziņotājiem vajadzētu saņemt stimulu tikai tad, ja tie sniedz jaunu informāciju, kas tiem nav jāsniedz likumā jau noteiktajā kārtībā, un ja šīs informācijas sniegšanas rezultātā var piemērot sankciju par šīs regulas pārkāpumu. Dalībvalstīm būtu jānodrošina arī tas, lai to izveidotajās ziņotāju sistēmās būtu ietverti mehānismi, kas nodrošina atbilstošu aizsardzību personai, par kuru tiek ziņots, īpaši ievērojot tiesības uz personas datu aizsardzību, procedūras, lai personai, par kuru tiek ziņots, nodrošinātu tiesības uz aizsardzību un izteikšanās tiesības pirms lēmuma pieņemšanas attiecībā uz viņu, kā arī tiesības iesniegt tiesā attaisnojumus pret viņu pieņemtajam lēmumam. (43) Lai ņemtu vērā revīzijas attīstību un revīzijas tirgus attīstību, Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras noteikt konkrētas tehniskās prasības par pārtveres dokumenta saturu, kas jaunajam pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam jāsaņem, un Eiropas kvalitātes sertifikāta izveidošanu pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, kuri veic obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās. (44) Lai ņemtu vērā finanšu tirgu tehnisko attīstību attiecībā uz revīziju un revidenta profesiju un precizētu šajā regulā noteiktās prasības, Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu. Īpaši deleģētu aktu izmantošana ir vajadzīga, lai izveidotu ar revīziju saistītu pakalpojumu un ar revīziju nesaistītu pakalpojumu sarakstu, kā arī lai noteiktu maksu, ko EVTI var pieprasīt par Eiropas kvalitātes sertifikāta izsniegšanu pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Sevišķi svarīgi, lai sagatavošanas darba gaitā Komisija pienācīgi apspriestos, tostarp speciālistu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, laicīga un pienācīga dokumentu pārsūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (45) Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību un plūstošu pāreju uz šajā regulā izveidoto režīmu, ir svarīgi noteikt pārejas režīmu attiecībā uz pienākuma ieviest revīzijas uzņēmumu obligāto rotāciju, pienākuma organizēt revīzijas uzņēmuma izvēles procedūras un pienākuma pārstrukturēt revīzijas uzņēmumus par uzņēmumiem, kas sniedz tikai revīzijas pakalpojumus, stāšanos spēkā. (46) Tā kā šīs regulas mērķus — skaidrāk un pamatīgāk definēt obligātās revīzijas lomu sabiedriskas nozīmes struktūrās, uzlabot pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma sniegto informāciju revidētajai struktūrai, ieguldītājiem un citām ieinteresētajām personām, uzlabot komunikācijas kanālus starp sabiedriskas nozīmes struktūru revidentiem un uzraudzītājiem, novērst jebkādus interešu konfliktus, kas rodas, sniedzot sabiedriskas nozīmes struktūrām ar revīziju nosaistītus pakalpojumus, mazināt jebkāda iespējama interešu konflikta risku, ko rada pastāvošā sistēma, kurā revidējamā struktūra izvēlas revidentu un maksā tam, vai pazīšanās draudi, atvieglot sabiedriskas nozīmes struktūrām pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma maiņu un revīzijas veicēja izvēli, palielināt sabiedriskas nozīmes struktūrām revīzijas sniedzēju izvēli un uzlabot to pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu regulējuma un uzraudzības efektivitāti, neatkarību un konsekvenci, kas veic obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās, tostarp attiecībā uz sadarbību Savienības līmenī,— nevar pietiekami sasniegt dalībvalstīs un tāpēc apjoma dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var izveidot pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai. (47) Šajā regulā ievērotas pamattiesības un principi, īpaši tie, kas noteikti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, konkrēti, tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (7. pants), tiesības uz savu personas datu aizsardzību (8. pants), darījumdarbības brīvība (16. pants), tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu (47. pants), nevainīguma prezumpcija un tiesības uz aizstāvību (48. pants), noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības un samērīguma principi (49. pants), tiesības netikt divreiz tiesātam vai sodītam krimināllietā par to pašu noziedzīgo nodarījumu (50. pants), un tā jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. I sadaļa Priekšmets, darbības joma un definīcijas 1. pants Priekšmets Šajā regulā noteiktas prasības gada pārskatu un konsolidēto finanšu pārskatu obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās, noteikumi pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu organizācijai un izvēlei sabiedriskas nozīmes struktūrās, lai palielinātu to neatkarību un izvairītos no interešu konfliktiem, un noteikumi, lai uzraudzītu pilnvaroto revidentu un revīzijas uzņēmumu atbilstību šīm prasībām. 2. pants Darbības joma 1. Šo regulu piemēro: a) pilnvarotajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, kas veic obligātās revīzijas sabiedriskas nozīmes struktūrās; b) sabiedriskas nozīmes struktūrām. 2. Šo regulu piemēro, neskarot Direktīvu 2006/43/EK. 3. pants Definīcijas Šajā regulā piemēro Direktīvas 2006/43/EK 2. pantā noteiktās definīcijas, izņemot terminu „revīzijas ziņojums? un „kompetentās iestādes” definīcijas. 4. pants Lielas sabiedriskas nozīmes struktūras Šajā regulā „lielas sabiedriskas nozīmes struktūras” ir šādas struktūras: a) attiecībā uz Direktīvas 2006/43/EK 2. panta 13. punkta a) apakšpunktā definētajām struktūrām — 10 lielākie akciju emitenti katrā dalībvalstī, rēķinot pēc tirgus kapitāla un balstoties uz gada beigu kvotām, un jebkurā gadījumā visi akciju emitenti, kuru vidējais kapitāla tirgus ir bijis vairāk nekā EUR 1 000 000 000, balstoties uz gada beigu kvotām trijos iepriekšējos kalendārajos gados; b) attiecībā uz Direktīvas 2006/43/EK 2. panta 13. punkta b) līdz f) apakšpunktā definētajām struktūrām — jebkura struktūra, kuras kopējā bilance bilances iesniegšanas dienā pārsniedz EUR 1 000 000 000; c) attiecībā uz Direktīvas 2006/43/EK 2. panta 13. punkta g) un h) apakšpunktā definētajām struktūrām — jebkura struktūra, kuras kopējie pārvaldītie aktīvi bilances iesniegšanas dienā pārsniedz EUR 1 000 000 000. II sadaļa Nosacījumi obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās I NODAĻA NEATKARĪBA UN INTEREŠU KONFLIKTU NOVĒRŠANA 5. pants Neatkarība un objektivitāte Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka obligātās revīzijas veikšanu sabiedriskas nozīmes struktūrā neietekmē nekādi esoši vai iespējami interešu konflikti vai uzņēmējdarbība, vai citas attiecības, kurās iesaistīts pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, kas veic obligāto revīziju, un attiecīgā gadījumā tā uzņēmumu tīkls, vadītāji, revidenti, darbinieki un jebkuras citas fiziskas personas, kuru sniegtos pakalpojumus izmanto vai kontrolē pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, vai jebkura cita persona, kas ir tieši vai netieši saistīta ar kontrolējošo pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu. 6. pants Revidentu un revīzijas uzņēmumu iekšējā organizācija 1. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums atbilst šādām organizatoriskām prasībām: a) revīzijas uzņēmums izveido atbilstošas politikas un procedūras, lai nodrošinātu, ka tā īpašnieki vai akcionāri, kā arī uzņēmuma administratīvās, pārvaldības un uzraudzības struktūru locekļi vai saistītais uzņēmums nekādā veidā neiejaucas obligātās revīzijas veikšanā, kas apdraud tā pilnvarotā revidenta neatkarību un objektivitāti, kurš veic obligāto revīziju revīzijas uzņēmuma vārdā; b) pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam ir pareizas administratīvās un grāmatvedības procedūras, iekšējie kontroles mehānismi, efektīvas riska novērtēšanas procedūras un efektīvi kontroles pasākumi un informācijas apstrādes sistēmu aizsargpasākumi. Šos iekšējās kontroles mehānismus izveido, lai nodrošinātu atbilstību lēmumiem un procedūrām visos revīzijas uzņēmuma vai pilnvarotā revidenta darbības struktūras līmeņos. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums īsteno un uztur lēmumu pieņemšanas procedūras un organizatoriskās struktūras, kuras skaidri un dokumentētā veidā nosaka ziņojumu sniegšanas kārtību un piešķir funkcijas un pienākumus; c) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido atbilstošas politikas un procedūras, lai nodrošinātu, ka tā darbiniekiem un jebkurām citām fiziskām personām, kuru pakalpojumus tas izmanto vai kontrolē un kuri ir tieši iesaistīti obligātās revīzijas darbībās, ir veicamajiem pienākumiem piemērotas zināšanas un pieredze; d) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido atbilstošas politikas un procedūras, lai nodrošinātu, ka būtisku revīzijas darbību piesaistīšana nenotiek tādā veidā, kas pasliktina pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma iekšējās kontroles kvalitāti un kompetento iestāžu spēju uzraudzīt pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma atbilstību šajā regulā noteiktajām saistībām; e) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums ievieš atbilstīgus un efektīvus organizatoriskus un administratīvus pasākumus, lai novērstu, konstatētu, likvidētu vai risinātu un publiskotu visus 11. panta 2. punktā minētos draudus neatkarībai; f) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido atbilstošas procedūras un standartus obligātās revīzijas veikšanai sabiedriskas nozīmes struktūrās, darbinieku apmācībām, darbinieku rīcības uzraudzībai un pārbaudēm un 15. panta 5. punktā minētā revīzijas dokumenta struktūras izveidošanai; g) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido iekšējās kvalitātes kontroles sistēmu, lai nodrošinātu obligātās revīzijas kvalitāti sabiedriskas nozīmes struktūrās. Kvalitātes kontroles sistēma ietver vismaz f) apakšpunktā minētās procedūras un standartus. Revīzijas uzņēmumā par iekšējās kvalitātes kontroles sistēmu ir atbildīga persona, kuras kvalifikācija ir pilnvarotais revidents; h) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izmanto atbilstošas sistēmas, resursus un procedūras, lai nodrošinātu savu obligātās revīzijas darbību veikšanas nepārtrauktību un sistemātiskumu; i) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido politiku, lai nepieļautu tā un tā darbinieku iesaistīšanos jebkādos noziedzīgos nodarījumos vai likuma pārkāpumos, veicot savu darbu. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido arī atbilstīgus un efektīvus organizatoriskos un administratīvos pasākumus, lai novērstu un reģistrētu notikumus, kam ir vai var būt nopietna ietekme uz tā obligātās revīzijas darbību godīgumu; j) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido atbilstošu atalgojuma politiku, paredzot pietiekamus darbības stimulus, lai nodrošinātu revīzijas kvalitāti. Jo īpaši darbinieku kompensācija un darbības novērtējums nedrīkst būt atkarīgi no ienākumu apjoma, ko pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums saņem no revidējamās struktūras; k) pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums pārrauga un novērtē savu sistēmu, iekšējās kontroles un iekšējās kvalitātes kontroles mehānismu, un to pasākumu, kuri ieviesti saskaņā ar šo regulu, piemērotību un efektivitāti un piemēro atbilstīgus pasākumus, lai risinātu trūkumus. Īpaši pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic ikgadējo iekšējās kvalitātes kontroles sistēmas novērtēšanu, kas minēta g) apakšpunktā. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums kārto uzskaiti par šo novērtējumu konstatējumiem un jebkādiem ieteiktajiem pasākumiem, lai izdarītu izmaiņas iekšējā kvalitātes kontroles sistēmā. Šā punkta pirmajā daļā minēto politiku un procedūras dokumentē un paziņo obligātā auditora vai revīzijas uzņēmuma darbiniekiem. Jebkādu d) apakšpunktā minēto revīzijas darbību piesaistīšana nedrīkst ietekmēt pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma atbildību pret revidēto struktūru. 2. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, pildot šā panta 1. punktā minētās prasības, ņem vērā savu apjomu un darbību sarežģītību. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums var pierādīt 35. panta 1. punktā minētajai kompetentajai iestādei, ka šī atbilstība ir proporcionāla pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma darbību apjomam un sarežģītībai. 7. pants Neatkarība no revidētās struktūras 1. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums un jebkura persona, kurai ir vēlēšanu tiesības revīzijas uzņēmumā, ir neatkarīgi no revidētās struktūras un nav iesaistīti revidētās struktūras lēmumu pieņemšanā. 2. Pilnvarotais revidents, revīzijas uzņēmums, to galvenie revīzijas partneri, darbinieki, kā arī jebkuras citas fiziskas personas, kuru sniegtos pakalpojumus izmanto vai kontrolē šis revidents vai uzņēmums un kuras ir tieši iesaistītas obligātās revīzijas darbībās, un personas, kas ir cieši saistītas ar iepriekš minētajām personām, kā uzskaitīts Komisijas Direktīvas 2004/72/EK[33] 1. panta 2. punktā, nepērk, nepārdod un neiesaistās nekādos darījumos saistībā ar emitēto, nodrošināto vai citādi revidētās struktūras atbalstīto finanšu instrumentu, kas nav īpašumu daļas dažādotās kolektīvā ieguldījuma shēmās vai pārvaldīti fondi, tostarp pensiju fondi un dzīvības apdrošināšana to obligātās revīzijas darbību jomā. 3. Šā panta 2. punktā minētās personas un uzņēmumi nepiedalās kādas konkrētas revidētās struktūras obligātās revīzijas noteikšanā vai to citādi neietekmē, ja tiem: a) pieder revidētās struktūras finanšu instrumenti, kas nav īpašumu daļas dažādotās kolektīvā ieguldījuma shēmās; b) pieder jebkuras struktūras, kas ir saistītas ar revidēto struktūru, finanšu instrumenti, kuras nav īpašumu daļas dažādotās kolektīvā ieguldījuma shēmās un kuru īpašumtiesības var radīt interešu konfliktu vai var tikt vispārēji uzskatītas par aspektiem, kas rada interešu konfliktu; c) nesen ir bijis amats, uzņēmējdarbības attiecības vai jebkuras citas attiecības ar revidēto struktūru, kas var radīt interešu konfliktu vai var tikt vispārēji uzskatītas par tādām, kas rada interešu konfliktu. 4. Šā panta 2. punktā minētās personas vai uzņēmumi nelūdz un nepieņem naudu, dāvanas vai labvēlību no nevienas personas, ar kuru pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam ir līgumsaistības. 5. Tos valstu pasākumus attiecībā uz profesionālo ētiku, kas ieviesti saskaņā ar Direktīvas 2006/43/EK 21. panta 1. punktu, kuri neatbilst šā panta 2., 3. un 4. punktam, nepiemēro. 8. pants Bijušo pilnvaroto revidentu vai pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu darbinieku pieņemšana darbā sabiedriskas nozīmes struktūrās 1 Pilnvarotais revidents vai galvenais revīzijas partneris, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā revīzijas uzņēmuma vārdā, vismaz divus gadus pēc pilnvarotā revidenta vai galvenā revīzijas partnera revīzijas saistību beigšanas nedrīkst uzņemties šādus pienākumus: a) ieņemt svarīgu pārvaldības amatu revidētajā struktūrā; b) kļūt par revidētās struktūras revīzijas komitejas locekli vai, ja šāda komiteja nepastāv, par tās vienības locekli, kas veic revīzijas komitejai līdzvērtīgas funkcijas; c) kļūt par revidētās struktūras administratīvās vai uzraudzības struktūras locekli bez izpildpilnvarām. 2. Pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma darbinieki, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā, kā arī jebkuras citas fiziskas personas, kuru sniegtos pakalpojumus izmanto vai kontrolē šis revidents vai uzņēmums, ja šie darbinieki vai citas fiziskās personas ir personiski apstiprināti kā pilnvarotie revidenti, vismaz vienu gadu pēc tam, kad pārtraukta tieša iesaistīšanās obligātās revīzijas darbībās, nedrīkst veikt nekādus 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos pienākumus. 9. pants Revīzijas maksas 1. Maksas par obligātās revīzijas veikšanu sabiedriskas nozīmes struktūrās nedrīkst būt ne no kā atkarīgas. Šā punkta pirmajā daļā minētās neatkarīgās maksas ir maksas par revīzijas saistībām, ko aprēķina iepriekš un attiecina uz darījuma rezultātu vai veiktā darba rezultātu. Maksas nav uzskatāmas par atkarīgām, ja tās noteikusi tiesa vai kompetentā iestāde. 2. Ja pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums sniedz revidētajai struktūrai ar finanšu revīziju saistītus pakalpojumus, kas minēti 10. panta 2. punktā, maksas par šiem pakalpojumiem nedrīkst pārsniegt 10 % no kopējās revidētās struktūras maksas par obligāto revīziju. 3. Ja kopējā no vienas sabiedriskas nozīmes struktūras saņemtā maksa par obligāto revīziju ir vairāk nekā 20 % vai divus gadus pēc kārtas vairāk nekā 15 % no pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma, kas veic obligāto revīziju, kopējām saņemtajām maksām gadā, šim revidentam vai uzņēmumam jāuzrāda revīzijas komitejai šis fakts, ka šīs maksas kopumā veido vairāk nekā 20 % vai atbilstoši 15 % no kopējām uzņēmuma saņemtajām maksām un jāveic 11. panta 4. punkta d) apakšpunktā minētās apspriedes. Revīzijas komiteja nolemj, vai revīzijas saistībām piemērot kvalitātes kontroles pārbaudi, ko veic cits pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, pirms revīzijas ziņojuma pieņemšanas. Ja no vienas sabiedriskas nozīmes struktūras, kurai veikta obligātā revīzija, kopējās saņemtās maksas divus gadus pēc kārtas ir 15 % vai vairāk no tā pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma, kas veic obligāto revīziju, kopējām saņemtajām gada maksām, šis revidents vai uzņēmums informē kompetento iestādi, kas norādīta 35. panta 1. punktā, par šo situāciju. Kompetentā iestāde, kas norādīta 35. panta 1. punktā, pamatojoties uz pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma sniegto objektīvo informāciju, lemj par to, vai pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums var turpināt veikt obligāto revīziju papildu periodā, kurš nekādā gadījumā nav ilgāks par diviem gadiem. Ja uz revidēto struktūru attiecas izņēmums neizveidot revīzijas komiteju, revidētā struktūra izlemj, kura struktūras vienība apspriež ar revidentu vai revīzijas uzņēmumu šajā punktā minētās saistības. 10. pants Aizliegums sniegt ar revīziju nesaistītus pakalpojumus 1. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrās, drīkst sniegt revidētajai struktūrai, tās mātesuzņēmumam un uzņēmumiem, kurus tā kontrolē, obligātās revīzijas vai saistītus finanšu revīzijas pakalpojumus. Ja pilnvarotais revidents ir uzņēmumu tīkla daļa, šā tīkla loceklis drīkst sniegt revidētajai struktūrai, tās mātesuzņēmumam vai uzņēmumiem Savienības teritorijā, kurus tā kontrolē, obligātās revīzijas vai saistītus finanšu revīzijas pakalpojumus. 2. Šā panta nozīmē ar finanšu revīziju saistīti pakalpojumi ir: a) starpperioda finanšu pārskatu revīzija vai pārbaude; b) ticamības nodrošināšana paziņojumam par korporatīvo vadību; c) ticamības nodrošināšana korporatīvās sabiedriskās atbildības jomā; d) ticamības vai apstiprinājuma nodrošināšana par pārskatiem, kuri jāiesniedz finanšu iestāžu regulatoriem ārpus obligātās revīzijas jomas, lai palīdzētu tiem veikt savu lomu, piemēram, attiecībā uz kapitāla prasībām vai konkrētiem maksātspējas reitingiem, kas norāda uzņēmuma spēju turpināt ievērot parādsaistības; e) sertifikācijas nodrošināšana par atbilstību nodokļu prasībām, ja šādu apliecinājumu pieprasa valsts tiesību akti; f) jebkādi citi obligātie pienākumi, kas saistīti ar revīzijas darbu, kuri pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam ir saistoši atbilstīgi Savienības tiesību aktiem. 3. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, kas veic sabiedriskas nozīmes struktūru obligāto revīziju, nedrīkst tieši vai netieši sniegt ar revīziju nesaistītus pakalpojumus revidējamajai struktūrai, tās mātesuzņēmumam un kontrolētajiem uzņēmumiem. Ja pilnvarotais revidents ir iesaistīts tīklā, neviens šā tīkla biedrs nedrīkst sniegt ar revīziju nesaistītus pakalpojumus revidējamajai struktūrai, tās mātesuzņēmumam un kontrolētajiem uzņēmumiem Savienībā. Šā panta nolūkos ar revīziju nesaistīti pakalpojumi ir: a) pakalpojumi, kas ietver interešu konfliktu visos gadījumos: i) ekspertu pakalpojumi, kas nav saistīti ar revīziju, nodokļu konsultācijas, vispārējā vadība un citi konsultāciju pakalpojumi; ii) grāmatvedība un grāmatvedības uzskaites un finanšu pārskatu sagatavošana; iii) iekšējās kontroles vai riska pārvaldības procedūru izveidošana un ieviešana attiecībā uz finanšu pārskatos iekļautās finanšu informācijas sagatavošanu un/vai kontroli un ieteikumi par risku; iv) novērtēšanas pakalpojumi, kas sniedz atzinumu par godīgumu vai ziņojumus par graudā saņemto atlīdzību; (v) aktuāra un juridiskie pakalpojumi, tostarp tiesvedība; (vi) informācijas tehnoloģiju sistēmu projektēšana un realizācija sabiedriskas nozīmes struktūrās, kā minēts Direktīvas 2006/43/EK 2. panta 13. punkta b) līdz j) apakšpunktā; vii) piedalīšanās klienta iekšējā revīzijā un ar iekšējās revīzijas darbībām saistītu pakalpojumu sniegšana; viii) brokeru vai dīleru, ieguldījumu konsultantu vai ieguldījumu banku pakalpojumi; b) pakalpojumi, kas var ietvert interešu konfliktu: i) personāla nodaļas pakalpojumi, tostarp augstākās vadības pieņemšana darbā; ii) garantijas vēstuļu nosūtīšana ieguldītājiem saistībā ar uzņēmuma vērtspapīru emisiju; (iii) finanšu informācijas tehnoloģiju sistēmu projektēšana un realizācija sabiedriskas nozīmes struktūrās, kā minēts Direktīvas 2006/43/EK 2. panta 13. punkta a) apakšpunktā; ix) informācijas pakalpojumi pircējam vai pārdevējam par iespējamo apvienošanos vai iegādi un citām personām, kas veic finanšu vai korporatīvu darījumu, sniegts ticamības nodrošinājums par revidēto struktūru; Atkāpjoties no pirmās un otrās daļas, pakalpojumus, kas minēti b) apakšpunkta iii) un iv) daļā, var sniegt pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, ar nosacījumu, ka ir saņemts 35. panta 1. punktā minētās kompetentās iestādes apstiprinājums. Atkāpjoties no pirmās un otrās daļas, pakalpojumus, kas minēti b) apakšpunkta i) un ii) daļā, var sniegt pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, ar nosacījumu, ka ir saņemts šīs regulas 31. pantā minētās revīzijas komitejas apstiprinājums. 4. Ja tā uzņēmumu tīkla loceklis, kura daļa ir pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā, sniedz pakalpojumus, kas nav revīzija, trešā valstī izveidotam uzņēmumam, ko kontrolē revidētā sabiedriskas nozīmes struktūra, attiecīgais pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums novērtē, vai šāda tā paša uzņēmumu tīkla locekļa pakalpojumu sniegšana varētu ietekmēt tā neatkarību. Ja tā neatkarība ir ietekmēta, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums piemēro drošības pasākumus, lai mazinātu draudus, ko izraisa šāda pakalpojumu sniegšana trešā valstī. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums var turpināt veikt obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā tikai tad, ja tas var saskaņā ar 11. pantu pamatot, ka šo pakalpojumu sniegšana neietekmē tā profesionālo vērtējumu un revīzijas ziņojumu. Iesaistīšanās revidētās struktūras lēmumu pieņemšanā un 3. punkta a) apakšpunkta i), un iii) daļā minēto pakalpojumu sniegšana vienmēr uzskatāma par neatkarību ietekmējošu rīcību. To pakalpojumu sniegšana, kas minēti 3. punkta a) apakšpunkta i) un iv) līdz viii) daļā, uzskatāma par neatkarību ietekmējošu rīcību. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums var konsultēties kompetentajā iestādē, lai iegūtu atzinumu par šo jautājumu. 5. Ja vairāk nekā trešā daļa no revīzijas uzņēmuma gada ienākumiem par revīziju ir no lielām sabiedriskas nozīmes struktūrām un tas ir daļa no uzņēmumu tīkla, kura locekļu gada ienākumi par revīziju kopā pārsniedz EUR 1500 miljonus Eiropas Savienībā, tas atbilst šādiem nosacījumiem: a) tas nedrīkst tieši vai netieši sniegt nevienai sabiedriskas nozīmes struktūrai ar revīziju nesaistītus pakalpojumus; b) tas nav tā uzņēmumu tīkla daļa, kas sniedz ar revīziju nesaistītus pakalpojumus Savienībā; c) jebkurai struktūrai, kas sniedz 3. punktā minētos pakalpojumus, tieši vai netieši nepieder vairāk nekā 5 % no revīzijas uzņēmuma kapitāla vai balsstiesībām; d) struktūrām, kas sniedz 3. punktā minētos pakalpojumus, tieši vai netieši kopā nepieder vairāk nekā 10 % no revīzijas uzņēmuma kapitāla vai balsstiesībām; e) šim revīzijas uzņēmumam tieši vai netieši nepieder vairāk nekā 5 % no revīzijas uzņēmuma kapitāla vai balsstiesībām nevienā struktūrā, kas sniedz 3. punktā minētos pakalpojumus; 6. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 68. pantu, lai izveidotu šā panta 2. punktā minēto ar finanšu revīziju saistīto pakalpojumu sarakstu un 3. punktā minēto ar revīzijas pakalpojumiem nesaistīto pakalpojumu sarakstu. Īstenojot šīs pilnvaras, Komisijai jāņem vērā revīzijas un revidenta profesijas attīstība. 11. pants Sagatavoanās obligātās revīzijas veikšanai un neatkarības draudu novērtēšana 1. Pirms obligātās revīzijas saistību uzņemšanās vai turpināšanas sabiedriskas nozīmes struktūrā pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums novērtē un dokumentē turpmāk minēto: – vai tas atbilst 6. pantā minētajām iekšējās organizācijas prasībām; – vai tas atbilst 7., 9. un 10. pantā minētajām prasībām; – vai tam ir kompetenti darbinieki, pietiekami daudz laika un resursu, lai pienācīgi veiktu revīziju; – vai revīzijas uzņēmuma gadījumā galvenais revīzijas partneris ir apstiprināts kā pilnvarotais revidents dalībvalstī, kurā jāveic obligātā revīzija; – vai ir ievērotas 33. pantā ietvertās prasības; – sabiedriskas nozīmes struktūras godīgums, neskarot Direktīvu 2005/60/EK. 2. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums novērtē arī to, vai pastāv draudi tā neatkarībai. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums neveic obligāto revīziju, ja pilnvarotajam revidentam, revīzijas uzņēmumam vai uzņēmumu tīklam un revidējamai struktūrai ir tiešas vai netieas finansiālas, uzņēmējdarbības, nodarbinātības vai citas attiecības, kuras ņemot vērā objektīva, saprātīga un informēta trešā persona varētu secināt, ka pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarība ir apšaubāma. Ja pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību ietekmē pašrevīzijas vai personiskas ieinteresētības draudi, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums neveic obligāto revīziju. Ja pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību ietekmē tādi draudi kā propaganda, pazīšanās vai uzticēšanās, vai iebaidīšana, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums piemēro drošības pasākumus šo draudu mazināšanai. Ja draudi ir nopietnāki nekā piemērotie drošības pasākumi un apdraud tā neatkarību, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums obligāto revīziju neveic. 3. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic 1. un 2. punktā minēto novērtējumu uzskaiti un dokumentē revīzijas darba dokumentos visus būtiskos draudus tā neatkarībai, kā arī piemērotos drošības pasākumus šo draudu mazināšanai. 4 Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums: a) katru gadu revīzijas komitejai rakstiski apstiprina savu neatkarību no revidējamās struktūras; b) katru gadu revīzijas komitejai rakstiski apstiprina revīzijas partneru, galvenā vadītāja un galvenās komandas, kas veic obligāto revīziju, vadītāja vārdus un uzvārdus, apstiprinot, ka nepastāv interešu konflikti; c) lūdz revīzijas komitejai atļauju veikt revidētajai struktūrai ar revīziju nesaistītus pakalpojumus, kā minēts 10. panta 3. punkta b) apakšpunkta i) un ii) daļā; d) lūdz 35. panta 1. punktā minētajai kompetentajai iestādei atļauju sniegt revidējamai struktūrai ar revīziju nesaistītus pakalpojumus, kas minēti 10. panta 3. punkta b) apakšpunkta iii) un iv) daļā; e) apsprie ar revīzijas komiteju draudus to neatkarībai un drošības pasākumus, kas veikti šo draudu mazināšanai, kā to dokumentējis uzņēmums saskaņā ar 3. punktu. Ja uz revidēto struktūru attiecas izņēmums neizveidot revīzijas komiteju, revidētā struktūra izlemj, kura struktūras vienība veic šajā punktā minētās revīzijas komitejai piešķirtās funkcijas. II NODAĻA KONFIDENCIALITĀTE UN DIENESTA NOSLĒPUMS 12. pants Konfidencialitāte un dienesta noslēpums Pilnvarotie revidenti vai revīzijas uzņēmumi, tostarp tie, kas vairs nav iesaistīti attiecīgās revīzijas veikšanā, un bijušie pilnvarotie revidenti vai revīzijas uzņēmumi nepārkāpj Direktīvas 2006/43/EK 23. panta 1. punktā minētos konfidencialitātes un dienesta noslēpuma noteikumus, lai izvairītos no šīs regulas noteikumu piemērošanas. 13. pants Informācijas atklāšana trešās valsts revidentiem un trešās valsts iestādēm 1. Ja pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā, kas ir daļa no uzņēmumu grupas, kuras mātesuzņēmums atrodas trešā valstī, Direktīvas 2006/43/EK 23. panta 1. punktā minētie konfidencialitātes un dienesta noslēpuma noteikumi neietekmē pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma attiecīgo dokumentu nosūtīšanu par veikto revīzijas darbu grupas revidentam, kas atrodas trešā valstī, ja šie dokumenti ir īpaši vajadzīgi konsolidēto finanšu pārskatu revīzijas sagatavošanai mātesuzņēmumā. Informācijas nosūtīšana grupas revidentam, kas atrodas trešā valstī, atbilst Direktīvas 95/46/EK IV nodaļas noteikumiem un piemērojamiem valstu noteikumiem par personas datu aizsardzību. 2. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā, kura ir emitējusi vērtspapīrus trešā valstī vai kura ir daļa no grupas, kas izdod obligātos konsolidētos finanšu pārskatus trešā valstī, var pārsūtīt tā rīcībā esošos revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas attiecas uz konkrētās struktūras revīziju, kompetentajām iestādēm attiecīgajās trešās valstīs tikai saskaņā ar Direktīvas 2006/43/EK 47. panta nosacījumiem. III NODAĻA OBLIGĀTĀS REVĪZIJAS VEIKŠANA 14. pants Obligātās revīzijas darbības joma 1. Veicot obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic vajadzīgos pasākumus, lai izveidotu atzinumu par to, vai sabiedriskas nozīmes struktūras gada pārskati vai konsolidētie finanšu pārskati sniedz patiesu un skaidru priekšstatu saskaņā ar atbilstošo finanu pārskata sistēmu un vajadzības gadījumā par to, vai šie gada pārskati vai konsolidētie finanšu pārskati atbilst 22. pantā minētajām obligātajām prasībām. Šie pasākumi ietver vismaz 15.–20. pantā minētās prasības. Pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma atzinums tiek izteikts saskaņā ar 21.–25. pantu. 2. Neskarot 22. un 23. pantā minētās prasības attiecībā uz ziņojumiem, obligātās revīzijas darbības joma neietver nodrošinājumu par revidētās struktūras dzīvotspēju nākotnē vai pārvaldības vai administratīvās struktūras darbības efektivitāti vai lietderību iepriekš vai turpmāk. 15. pants Profesionālais skepticisms Veicot obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrās, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums visā revīzijas veikšanas laikā saglabā profesionālo skepticismu, apzinoties iespēju, ka var būt ieviesusies būtiska nepatiesa informācija nepareizu faktu vai rīcības, tostarp krāpšanas vai kļūdas, rezultātā, neraugoties uz revidenta vai uzņēmuma iepriekšējo pieredzi saistībā ar revidētās struktūras vadības un personu, kam uzticēta tās pārvaldība, godprātību. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums saglabā profesionālo skepticismu, īpaši pārbaudot vadības novērtējumu attiecībā uz patiesām vērtībām, labas gribas samazināšanos un citām nemateriālām vērtībām un naudas plūsmu nākotnē, kas saistītas ar turpmāko darbību. ?ajā pantā „profesionālais skepticisms? ir attieksme, kas ietver kritisku pieeju, modrību attiecībā uz apstākļiem, kas var norādīt uz iespējamu nepatiesu informāciju, kas radusies krāpšanas vai kļūdas dēļ, un kritisku revīzijas konstatējumu novērtēšanu. 16. pants Darba organizācija 1. Ja obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā veic revīzijas uzņēmums, tas ieceļ vismaz vienu galveno revīzijas partneri. Revīzijas uzņēmums piešķir ieceltajam(‑iem) revīzijas partnerim(‑iem) pietiekamus resursus pienācīgai savu uzdevumu izpildei. Revīzijas kvalitātes nodrošināšana, neatkarība un kompetence ir galvenie kritēriji, pēc kuriem revīzijas uzņēmums ieceļ galveno(-os) revīzijas partneri(-us). Ieceltais(-ie) revīzijas partneris(-i) tiek aktīvi iesaistīts(-i) obligātās revīzijas veikšanā. 2. Ja obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā veic pilnvarotais revidents, viņš velta pietiekami daudz laika šo saistību veikšanai un piešķir pietiekamus resursus saviem darbiniekiem pienācīgai to uzdevumu veikšanai. 3. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic uzskaiti par gadījumiem, kuros tā darbinieki nav ievērojuši šīs regulas noteikumus. Tie veic uzskaiti arī par jebkādām attiecīgajām sekām, tostarp pasākumiem, kas veikti attiecībā uz šiem darbiniekiem, un pasākumiem, kas veikti, lai izdarītu izmaiņas iekšējā kvalitātes kontroles sistēmā. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums sagatavo gada pārskatu, ietverot visus šādus veiktos pasākumus, un nosūta to darbiniekiem. Ja pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums lūdz ārējo ekspertu atzinumu, tas dokumentē nosūtīto pieprasījumu un saņemto atzinumu. 4. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic uzskaiti par klienta pārskatiem. Tajā tiek ietverti šādi dati par katru revidēto klientu: a) nosaukums, juridiskā adrese un uzņēmējdarbības veikšanas vieta; b) revīzijas uzņēmuma gadījumā — galvenais(-ie) revīzijas partneris(-i); c) par obligāto revīziju un citiem pakalpojumiem iekasētās maksas katrā finanšu gadā. 5. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums izveido revīzijas dokumentu par katru veikto obligāto revīziju. Revīzijas dokumentā tiek ietverti vismaz šādi dati un dokumenti papīra vai elektroniskā veidā: a) līgums starp pilnvaroto revidentu vai revīzijas uzņēmumu un revidēto struktūru un visi tajā izdarītie grozījumi; b) korespondence ar revidēto struktūru attiecībā uz obligāto revīziju; c) revīzijas plāns, kurā noteikta obligātās revīzijas iespējamā darbības joma un metode; d) veikto revīzijas darbību rakstura un apjoma apraksts; e) revīzijas plānā minēto revīzijas procedūru posmu sākuma un beigu datumi; f) veikto revīzijas procedūru galvenie konstatējumi; g) secinājumi, kas izdarīti no f) apakšpunktā minētajiem konstatējumiem; h) pilnvarotā revidenta vai galvenā revīzijas partnera atzinums, kas izteikts 22. un 23. pantā minētajos ziņojumu projektos; i) saskaņā ar 11. panta 3. punktu, 16. panta 3. punktu, 17. un 18. pantu un 19. panta 6. punktu reģistrētie dati; j) citi atbilstoie dati un dokumenti, kas būtiski papildina 22. un 23. pantā minētos ziņojumus un vajadzīgi šīs regulas un citu piemērojamo juridisko prasību atbilstības uzraudzībai. Revīzijas dokumentu pabeidz sagatavot ne vēlāk kā divus mēnešus pēc 22. pantā minētā revīzijas ziņojuma parakstīšanas datuma. 6. Pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums veic uzskaiti par jebkādām sūdzībām attiecībā uz obligāto revīziju veikšanu. 17. pants Tirgus integritāte 1. Ja tiek atklāts gadījums, kam ir vai varētu nopietni ietekmēt pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma obligātās revīzijas darbību godīgumu, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums: a) uztur reģistru par šo gadījumu; b) veic vajadzīgos pasākumus, lai novērstu šā gadījuma sekas un tā atkārtošanos; c) informē 35. panta 1. punktā minēto kompetento iestādi par šo gadījumu. Šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētajā reģistrā ietver faktus par šo gadījumu un tā apstākļus, informāciju par iesaistīto personu vai personām un to pasākumu aprakstu, kas veikti saskaņā ar šā punkta pirmās daļas b) apakšpunktu. 2. Neskarot Direktīvas 2005/60/EK noteikumus, ja pilnvarotajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, kas veic obligāto revīziju sabiedriskas nozīmes struktūrā, ir aizdomas vai pamatotas aizdomas, ka pastāv fakti vai rīcība, kas norāda uz pārkāpumiem, tostarp krāpšanu, kuri veikti vai kurus mēģināts veikt attiecībā uz revidētās struktūras finanšu pārskatu, tas informē par to revidēto struktūru un aicina to izmeklēt šo jautājumu un piemērot vajadzīgos pasākumus, lai novērstu šos pārkāpumus un jebkādu to atkārtošanos nākotnē. Ja revidētā struktūra neizmeklē jautājumu un nepiemēro nekādus pasākumus vai ja pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums uzskata, ka revidētās struktūras veiktie pasākumi nav atbilstoi o pārkāpumu novēršanai, pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums informē par šiem pārkāpumiem kompetentās iestādes, kas uzrauga sabiedriskas nozīmes struktūras. Ja pilnvarotais revidents vai revīzijas uzņēmums labā ticībā atklāj kompetentajām iestādēm jebkuru šā punkta pirmajā daļā minēto faktu, tas nepārkāpj informācijas atklāšanas ierobežojumu, kas noteikts līgumā vai tiesību aktos, un tam nav jāuzņemas atbildība. 18. pants Konsolidēto finanšu pārskatu revīzija 1 Veicot konsolidēto finanu pārskatu obligāto revīziju uzņēmumu grupai, kuras mātesuzņēmums ir sabiedriskas nozīmes struktūra, grupas revidents: a) uzņemas pilnu atbildību par 22. pantā minēto revīzijas ziņojumu un 23. pantā minēto papildu ziņojumu revīzijas komitejai attiecībā uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem; b) dokumentē, kuru revīzijas uzdevumu grupas revīzijas ietvaros ir veicis(-kusi/ -kuši/ -kuas) trešās valsts revidents(-i), pilnvarotais(-ie) revidents(-i), trešās valsts revīzijas struktūra(-as) vai revīzijas uzņēmums(-i); c) veic pārbaudi un saglabā savas pārbaudes dokumentus par trešās valsts revidenta(-u), pilnvarotā(-o) revidenta(-u), trešās valsts revīzijas struktūras(-u) vai revīzijas uzņēmuma(-u) veikto darbu. Grupas revidenta saglabātajiem dokumentiem jābūt tādiem, ka attiecīgā kompetentā iestāde var atbilstīgi pārbaudīt grupas revidenta darbu. Šā panta pirmās daļas c) apakšpunkta nolūkā grupas revidents nodrošina, ka trešās valsts revidents(-i), pilnvarotais(-ie) revidents(-i), trešās valsts revīzijas struktūra(-as) vai revīzijas uzņēmums(-i) apņemas pārsūtīt attiecīgos dokumentus konsolidēto finanšu pārskatu revīzijas veikšanas laikā kā nosacījumu grupas revidenta uzticībai attiecīgā trešās valsts revidenta(-u), pilnvarotā(-o) revidenta(-u), trešās valsts revīzijas struktūras(-u) vai revīzijas uzņēmuma(-u) darbam. 2. Ja grupas revidents nespēj veikt 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētās darbības, tas veic vajadzīgos pasākumus un attiecīgi informē par to kompetento iestādi, kura minēta 35. panta 1. punktā. Šie pasākumi var ietvert papildu obligātās revīzijas darba veikšanu attiecīgajā sabiedriskas nozīmes struktūras meitasuzņēmumā tiešā veidā vai piesaistot citas struktūras. 3. Ja grupas revidentam tiek veikta kvalitātes nodrošināšanas pārbaude vai izmeklēšana saistībā ar konsolidēto finanšu pārskatu obligāto revīziju uzņēmumu grupā, kuras mātesuzņēmums ir sabiedriskas nozīmes struktūra, grupas revidents pēc pieprasījuma iesniedz kompetentajai iestādei attiecīgos dokumentus, ko tas saglabā attiecībā uz trešās valsts revidenta(-u), pilnvarotā(-o) revidenta(-u), trešās valsts revīzijas struktūras(-u) vai revīzijas uzņēmuma(-u) veikto revīzijas darbu grupas revīzijas ietvaros, tostarp darba dokumentus, kas attiecas uz grupas revīziju. Kompetentā iestāde pieprasa attiecīgajām kompetentajām iestādēm papildu dokumentus par pilnvarotā(-o) revidenta(-u) vai revīzijas uzņēmuma(-u) veikto revīzijas darbu revīzijas grupas ietvaros saskaņā ar šīs regulas IV sadaļas III nodaļu. Ja kādas uzņēmumu grupas daļas revīziju veic trešās valsts revidents(-i) vai revīzijas struktūra(-as), kompetentā iestāde pieprasa attiecīgajām trešo valstu kompetentajām iestādēm papildu dokumentus par trešās valsts revidenta(-u) vai trešās valsts revīzijas struktūras(-u) veikto revīzijas darbu, piemērojot Direktīvas 2006/43/EK 47. pantā minētos sadarbības pasākumus. Nosakot izņēmumu šā punkta trešajā daļā, ja kādas uzņēmumu grupas daļas revīziju veic revidents(-i) vai revīzijas struktūra (-as) no trešās valsts, ar kuru netiek īstenoti Direktīvas 2006/43/EK 47. pantā minētie sadarbības pasākumi, grupas revidents ir atbildīgs arī par trešās valsts revidenta(-u) vai revīzijas struktūras(-u) veiktā revīzijas darba papildu dokumentu, tostarp darba dokumentu attiecībā uz grupas revīziju, iesniegšanu pēc pieprasījuma. Lai nodroinātu šādu iesniegšanu, grupas revidents saglabā šādu dokumentu kopijas vai arī vienojas ar trešās valsts revidentu(-iem) vai revīzijas struktūru(-ām) par atbilstošu un neierobežotu piekļuvi šai informācijai pēc pieprasījuma, vai arī citādi atbilstoši rīkojas. Ja juridiski vai citādi šķēršļi kavē trešās valsts grupas revidenta revīzijas darba dokumentu nodošanu, tad grupas revidenta saglabātajiem dokumentiem pievieno apliecinājumu, ka revidents ir veicis atbilstošās procedūras, lai piekļūtu revīzijas dokumentiem, un tādu ðíēršļu gadījumā, kas nav saistīti ar valsts tiesību aktiem, apliecinājumu par šādu šķēršļu esamību. 19. pants Iekšējās kvalitātes pārbaude 1. Pirms 22. un 23. pantā minēto ziņojumu pieņemšanas veic iekšējās kvalitātes pārbaudi, lai novērtētu, vai ir loģiski iespējams, ka pilnvarotais revidents vai galvenais revīzijas partneris ir varējis pieņemt atzinumu un secinājumus, kas ietverti šo ziņojumu projektā. 2. Iekšējās kvalitātes pārbaudi veic iekšējās kvalitātes kontrolieris. Šis kontrolieris ir pilnvarotais revidents, kas nav iesaistīts tās obligātās revīzijas veikšanā, uz kuru attiecas iekšējās kvalitātes pārbaude. 3. Veicot iekšējās kvalitātes pārbaudi, kontrolierim jāreģistrē vismaz turpmāk minētais: a) pilnvarotā revidenta vai galvenā revīzijas partnera sniegtā mutiskā un rakstiskā informācija, kas ietver galvenos veikto revīzijas procedūru konstatējumus un no šiem konstatējumiem izdarītos secinājumus, neatkarīgi no tā, vai to ir pieprasījis iekšējās kvalitātes kontrolieris; b) revidētie finanšu pārskati; c) galvenie veikto revīzijas procedūru konstatējumi un no šiem konstatējumiem izdarītie secinājumi; d) pilnvarotā revidenta vai galvenā revīzijas partnera atzinumi, kas izteikti 22. un 23. pantā minētajos ziņojumu projektos. 4. Iekšējās kvalitātes pārbaudē novērtē vismaz: a) pilnvarotā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību no revidētās struktūras; b) būtiskus riskus, ko pilnvarotais revidents vai galvenais revīzijas partneris ir atklājis obligātās revīzijas veikanas laikā, un tā veiktos pasākumus šo risku mazināšanai; c) pilnvarotā revidenta vai galvenā revīzijas partnera spriedumu, īpaši