KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI

par Eiropas Izglītības fondu

Ievads

Šis ziņojums ir sagatavots saskaņā ar 24. pantu Padomes Regulā, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu (turpmāk – ETF), kas paredz, ka Komisija reizi četros gados veic Padomes regulas īstenošanas, fonda sasniegto rezultātu un tā darbības metožu novērtējumu un ka Komisija iesniedz novērtējuma rezultātus Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai. Iepriekšējais ārējais novērtējums tika veikts 2006. gadā, un tā rezultāti tika atspoguļoti Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai[1].

Šajā ziņojumā sniegts pārskats par pieredzi, kas gūta fonda darbības laikā no 2006. līdz 2010. gadam[2]. Tajā ņemtas vērā izmaiņas fonda uzdevumos, ģeogrāfiskajā pārklājumā, Eiropas Savienības ārējo attiecību vidē un fonda darbībā kopš 2006. gada. Ziņojums ir sagatavots, balstoties uz neatkarīgā vērtētāja ziņojuma konstatējumiem, secinājumiem un ieteikumiem, ko sniedza ārējais uzņēmējs Sabiedriskās politikas un vadības institūts (Public Policy and Management Institute, PPMI) (skatīt 2. iedaļu). Ir ņemta vērā arī Komisijas pieredze, veicot pasākumus un sadarbojoties ar fondu, kā arī Komisijas 2006. gada paziņojumā sniegtie ieteikumi. Jāatzīmē, ka šo ziņojumu ir kopīgi izstrādājuši visi Komisijas dienesti, kas strādā ar fondu, – proti, Izglītības un kultūras ĢD (atbildīgais ģenerāldirektorāts), Paplašināšanās ĢD un Attīstības un sadarbības ĢD –, apspriežoties ar visiem Komisijas dienestiem, kas strādā ar fondu, kā arī ar Eiropas Ārējās darbības dienestu.

Šajā ziņojumā aplūkoti šādi jautājumi:

1. Izmaiņas fonda darbībā no 2006. līdz 2010. gadam.

2. Pārskats par ārējās novērtēšanas procesu

3. Ārējā novērtējuma ziņojuma galvenie ieteikumi

3.1 Organizatoriskas, tematiskas un procesuālas izmaiņas

3.2 Atbilstība

3.3 Saskaņotība

3.4 Iedarbīgums

3.5 Ietekme un pievienotā vērtība

3.6 Efektivitāte un izmaksu pamatojums

4. Secinājums

1. Izmaiņas fonda darbībā no 2006. līdz 2010. gadam

1.1. Juridiskais pamats

Fonds ir Eiropas Savienības aģentūra, kas juridiski izveidota ar Padomes 1990. gada 7. maija Regulu (EEK) Nr. 1360/90, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu, kura stājās spēkā 1993. gada oktobrī pēc tam, kad Eiropadome pieņēma lēmumu, ka fonda galvenā mītne atradīsies Turīnā. Tās uzdevums ir palīdzēt pārejas procesā esošajām valstīm un jaunattīstības valstīm izmantot sava cilvēkkapitāla potenciālu, reformējot izglītības, apmācības un darba tirgus sistēmas ES ārējo attiecību politikas kontekstā. 2008. gadā fonda pilnvaras tika mainītas, padarot tās visaptverošākas un ietverot plašāku skatījumu uz cilvēkkapitāla attīstību un mūžizglītību. Tāpēc ES regula par EIF tika pārstrādāta[3], piešķirot EIF jaunas pilnvaras, lai risinātu cilvēkkapitāla attīstības jautājumus, paplašinot tā formālās darbības jomu ārpus profesionālās izglītības un apmācības un iekļaujot tādus jautājumus kā darba tirgus vajadzības un uzņēmumu attīstība. Turklāt jaunās pilnvaras ļāva arī vajadzības gadījumā paplašināt EIF darbības ģeogrāfiskās robežas. Jaunajā regulā EIF netika uzticētas nekādas programmu vadības funkcijas, nostiprinot tā lomu kā centram ar speciālām zināšanām par politiku cilvēkkapitāla attīstības jomā ES ārpolitikas vajadzībām. Tāpēc, sākot no 2008. gada, EIF ir veikusi būtisku savu iekšējo struktūru reformu. Pavisam nesen Operāciju nodaļa tika sadalīta trīs atsevišķās struktūrvienībās: Tematisko zināšanu pilnveides nodaļa, Ģeogrāfisko operāciju nodaļa un Politikas, kas balstīta uz pierādījumiem, veidošanas nodaļa.

1.2. Subsīdija

Viens no būtiskiem elementiem, kas mainījās fonda darbības laikā no 1997. gada līdz šim brīdim, ir tās subsīdijas līmenis un iezīmes. Subsīdijas finansējumu iegūst no Eiropas Savienības budžeta ārējo attiecību nodaļas, un kopš 2000. gada tas ir sadalīts divās budžeta pozīcijās: viena – no Ārējo attiecību ĢD (B7-664) un otra – no Paplašināšanās ĢD (B7-033). Subsīdija no B7-664 pati ir no tādu trīs ārējo attiecību programmu budžeta līdzekļiem, kas attiecas uz fonda pilnvaru ģeogrāfiskajiem reģioniem, proti, Rietumbalkāniem, Austrumeiropu, Vidusāziju un Vidusjūru.

Gada subsīdijas līmenis laikposmā no 2000. līdz 2004. gadam tika paredzēts 2000. gada novembrī saskaņā ar valdes līgumu par vidusposma perspektīvām, un uz to attiecās ikgadējā budžeta procedūra. Ar šo subsīdiju, gandrīz vienīgo fonda ieņēmumu, finansē fonda darbiniekus (1. sadaļa), tā infrastruktūru un ekspluatācijas izmaksas, kā arī pieskaitāmās izmaksas, kuras rodas, īstenojot nolikumā noteiktos uzdevumus (2. sadaļa) un darbības izdevumus saistībā ar tā īpašajiem uzdevumiem (3. sadaļa).

Turpmāk redzamajā tabulā ir atspoguļotas subsīdijas izmaiņas no 1998. līdz 2012. gadam, un tajās iekļauta subsīdijas avota maiņa no programmas PHARE uz citiem reģioniem atbilstīgi ārējo attiecību regulējumam un tās iekļaušana 15. sadaļā „Izglītība un kultūra” (no 2006. gada), kā arī 4. izdevumu kategorijā „Eiropas Savienība kā globāls partneris”, sākot no 2008. gada. Šā ziņojuma 2. un 3. pielikumā ir atspoguļota visa budžeta attīstība (ieskaitot piešķirtos, uz nākamo gadu pārvietotos un neizmantotos līdzekļus) un budžeta sadale pēc darbības jomām no 2000. līdz 2004. gadam, lai reprezentatīvākā veidā parādītu, kā notikusi līdzekļu piešķiršana.

No 1998. līdz 2007. gadam budžets ir sadalīts divās budžeta pozīcijās saskaņā ar ārējo attiecību politiku un instrumentiem (t. i., RELEX un Paplašināšanās ĢD, neraugoties uz izmaiņām budžeta pozīcijas kodā 2006. un 2007. gadam), bet, sākot no 2008. gada, abas pozīcijas ir tieši saistītas ar EIF sadalījumu pa sadaļām (15 02 27 01 1. un 2. sadaļai un 15 02 27 02 3. sadaļai). No 2006. gada subsīdijas budžeta pozīciju kods sākas ar 15 xx, kas atbilst sadaļai „Izglītība un kultūra”. Attiecībā uz darbiniekiem notiekošā pakāpeniskā pagaidu darbinieku skaita samazināšana štatu sarakstā kopš 2006. gada ir kompensēta ar lielāku līgumdarbinieku skaitu. Kopējais amata vietu skaits ir palicis nemainīgs – 135.

Gads || Eiropas Savienības subsīdijas || Pagaidu darbinieku skaits

1998 || 15,4 milj. || 119

1999 || 16,2 milj. || 124

2000 || 16,2 milj. || 119

2001 || 16,8 milj. B7-664: 9,24 milj. B7-033: 7,56 milj. || 115

2002 || 16,8 milj. B7-664: 12,8 milj. B7-033: 4,0 milj. || 105

2003 || 17,2 milj. B7-664: 13,7 milj. В7-033: 3,5 milj. || 104

2004 || 17,6 milj. B7-664: 15,1 milj. B7-033: 2,5 milj. || 104

2005 || 18,5 milj. B7-664: 16 milj. B7-033: 2,5 milj. || 104

2006 || 19,45 milj. 15-03-02: 2,95 milj. 15-03-03: 16,5 milj. || 105

2007 || 19,7 milj. 15-03-27-01: 15,6 milj. 15-03-27-02: 4,1 milj. || 100

2008 || 17,98 milj. 15-02-27-01: 14,59 milj. 15-02-27-02: 3,39 milj. || 96

2009 || 14,77 milj. + 5,10 milj.= 19,87 milj. 15-02-27-01: 15,57 milj. 15-02-27-02: 4,30 milj. || 96

2010 || 18,28 milj.+ 0,71 milj.= 19,99 milj. 15-02-27-01: 15,93 milj. 15-02-27-02: 4,06 milj. || 96

2011 || 20,35 milj. 15-02-27-01: 14,33 milj. 15-02-27-02: 6,02 milj. || 96

2012 || 20,04 milj. 15-02-27-01: 15,08 milj. 15-02-27-02: 4,96 milj. || 96

2. Pārskats par ārējās novērtēšanas procesu

Kā noteikts 2008. gada dibināšanas regulas (pārstrādāta versija) 24. pantā, Komisijai būtu jāveic fonda uzraudzības un novērtēšanas procedūra ar ārēju ekspertu palīdzību, un ziņojums par šīs procedūras pirmajiem rezultātiem būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai. Izglītības un kultūras ĢD 2011. gada martā noslēdza līgumu ar PPMI par EIF neatkarīga ārēja novērtējuma veikšanu. Tā pamatā bija darba uzdevums, par ko bija savstarpēji vienojušies Komisijas dienesti un panākta vienošanās ar valdi. Tika izveidota koordinācijas komiteja, kuru vadīja Izglītības un kultūras ĢD un kurā piedalījās Izglītības un kultūras ĢD, Ārējo attiecību ĢD, Uzņēmējdarbības ĢD, EuropeAid sadarbības biroja un fonda pārstāvji.

Ārējais vērtētājs izmantoja vairākus metodiskos instrumentus. Tika veiktas trīs atsevišķas, bet savstarpēji papildinošas aptaujas, kas bija vērstas uz divām saņēmēju grupām (partnervalstīm un Eiropas Ārējās darbības dienestu/Eiropas Komisiju), un EIF operāciju speciālistu, kas sniedz pakalpojumus saņēmējiem, aptauja. Aptaujās tika iekļauts jautājums, kurā respondentiem tika lūgts norādīt savus svarīgākos sadarbības partnerus cilvēkkapitāla attīstības jomā. Lai sniegtu ieskatu par EIF un tās saņēmēju attiecību raksturu, attiecībā uz šiem datiem tika izmantota sociāla tīkla analīze un noteikti dalībnieki, kas savstarpēji sadarbojas cilvēkkapitāla attīstības jomā Eiropas un partnervalstu līmenī. Tika veiktas intervijas partnervalstīs, EIF, Eiropas Komisijā un Eiropas Ārējās darbības dienestā. Tika veikta arī padziļināta gadījumu izpēte četrās valstīs, kas pārstāv četrus reģionus, uz kuriem attiecas dažādi ES ārējo attiecību politikas instrumenti un EIF darbības. Visbeidzot, tika izmantota modificēta izmaksu lietderības analīze, kas koncentrējās uz tūlītējiem EIF rezultātiem un to izmaksām, kas tika iegūtas no struktūras darbības datiem.

Ārējais vērtētājs iesniedza Komisijai trīs ziņojumus: sākuma ziņojums tika pieņemts 2011. gada 29. jūnijā, starpposma ziņojums – 2011. gada 3. oktobrī, un nobeiguma ziņojums – 2012. gada 8. februārī. Valde 2012. gada jūnija sanāksmē apsprieda nobeiguma ziņojumu, jo īpaši pievēršoties kopsavilkumam.

3. Ārējā novērtējuma ziņojuma galvenie ieteikumi

Komisija aicina EIF izvērtēt visus vērtētāja ieteikumus un rīkoties atbilstoši tiem. Lai to veicinātu, Komisija turpmākajā tekstā apkopo un analizē tos vērtētāja izdarītos konstatējumus, secinājumus un ieteikumus, kuriem, pēc Komisijas domām, jāpievērš īpaša uzmanība. Turklāt Komisija vajadzības gadījumā sniedz papildu ziņas vai priekšlikumus ieteikumu īstenošanai.

3.1. Organizatoriskas, tematiskas un procesuālas izmaiņas

Vērtētājs uzsvēra, ka pēdējos piecos gados EIF ir notikušas ievērojamas izmaiņas. Tā kā 2008. gadā tika pārskatītas EIF pilnvaras, ir notikusi būtiska organizatoriska un darbības reforma. Būtiskākā starp šīm izmaiņām ir Turīnas procesa ieviešana, ar kura palīdzību EIF mērķis ir precīzāk un vieglāk identificēt, uzskaitīt un risināt cilvēkkapitāla attīstības jautājumus partnervalstīs un pilnveidot to spējas uz pierādījumiem balstītas politikas veidošanā. Lai gan šim novērtējumam bija pieejami tikai viena gada ziņojumi, vērtētāji Turīnas procesa rezultātus novērtēja atzinīgi.

3.2. Atbilstība

Vērtētājs uzskata, ka EIF tematiski un procesuāli atbilst saņēmēju vajadzībām un ka tas ir spējis panākt pareizu līdzsvaru starp elastību un stratēģisko plānošanu. Tomēr vērtētājs uzsver, ka EIF būtu jābūt aktīvākai, skaidrojot tās uzdevumus ieinteresētajām personām, ar kurām tas strādā, un informējot par to, kā EIF var sniegt atbalstu. EIF ir bijuši ļoti labi rezultāti arī cilvēkkapitāla attīstības politikas izstrādē, bet saņēmēji ne vienmēr zina par šo ietekmi, un tie būtu jāinformē par EIF panākumiem un ietekmi, piemēram, piedāvājot skaidru aprakstu par jomām, kurās EIF var sniegt atbalstu.

Tiek atzīmēts arī, ka EIF uzdevums ir skaidri definēts politikas līmenī un attiecībā uz valsts organizācijām. Tomēr ir jāprecizē EIF loma attiecībā uz sociālajiem partneriem un sabiedriskajām organizācijām.

3.3. Saskaņotība

Vērtētāji konstatēja, ka EIF darbība ir iekšēji saskaņota, kā arī saskaņota ar plašākiem ES mērķiem, it īpaši ES ārējās attiecībās, un ar lielāko daļu partnervalstu mērķu. Tomēr tika konstatēts, ka nav skaidras hierarhijas starp EIF stratēģiskiem un darbības mērķiem vidusposma perspektīvās un gada darba plānos.

Tāpēc ieteicams gada darba programmās un valstu plānos identificēt konkrētas rīcības jomas (gan tematiski, gan procesuāli) un skaidri norādīt, kā attiecīgās darbības veicina plašāku EIF stratēģisko mērķu īstenošanu.

3.4. Iedarbīgums

Vērtētājs uzskata, ka EIF ir ļoti efektīva tās galveno uzdevumu izpildē, sniedzot un izplatot informāciju, analīzi un politikas konsultācijas, veidojot spējas un sadarbības tīklus, kā arī nododot zināšanas.

Informācijas izplatīšana novērtētajā periodā ir pilnveidojusies, un pašlaik tiek vairāk izmantoti sociālie mediji un iespējas sniegt informāciju tiešsaistē. Tomēr ne visas ieinteresēto personu grupas saprot, kāds ir EIF informācijas un darbības raksturs. Tāpēc, jo īpaši attiecībā uz ieinteresēto personu grupām, kas nesen sākušas sadarboties ar ETF (piemēram, sociālie partneri un sabiedriskās organizācijas), būtu jāizmanto aktīvāka pieeja informācijas izplatīšanai, lai informētu šo personu grupas par EIF darbības raksturu un mērogu.

EIF ir darbojies efektīvi, palīdzot pilnveidot zināšanas un pieredzi, kas varētu uzlabot partnervalstu spējas cilvēkkapitāla attīstīšanā. Tomēr bija grūti atšķirt, cik efektīva bija EIF darbība spēju veidošanas jomā, jo nebija skaidri noteikts, kā EIF darbībām būtu jāsekmē spēju veidošana, kā arī nebija skaidras spēju veidošanas definīcijas. Tāpēc EIF ir ieteicams turpināt ciešu sadarbību ar partnervalstīm, lai izstrādātu stratēģiju attiecībā uz to, kā EIF darbības un zināšanu pilnveidi var izmantot, lai uzlabotu spējas un palielinātu partnervalstu pašu atbildību par politikas procesu.

Visbeidzot, vērtētāji uzsvēra, ka EIF ir sasniedzis vislabākos rezultātus sadarbības tīklu veidošanā un zināšanu nodošanā un ka šos pasākumus augsti novērtējuši saņēmēji. Īpaši labi novērtēti tika reģionālie sadarbības tīkli. Šajā kontekstā reorganizācijai un atsevišķu tematisku un ģeogrāfisku nodaļu izveidei ir potenciāls stiprināt turpmākas reģionālās iniciatīvas ieinteresēto personu sadarbības un politikas pieredzes apmaiņas ziņā. Šie reģionālie sadarbības tīkli, cik vien iespējams, būtu jāturpina attīstīt nākotnē.

3.5. Ietekme un pievienotā vērtība

Vērtētājs uzskata, ka EIF strādā ļoti labi, jo īpaši ņemot vērā tās plašās pilnvaras un ierobežotos resursus. EIF ir ieteicams saglabāt saskaņotību partnervalstu līmenī, saskaņojot darbinieku prasmes ar konkrētam tematiskām jomām un ģeogrāfiskām teritorijām. Tāpēc nevajadzētu bieži mainīt darbiniekus, kas ir atbildīgi par noteiktu valsti, lai viņi varētu uzkrāt pietiekamas zināšanas un izveidot kontaktus partnervalstu līmenī.

3.6. Efektivitāte un rentabilitāte

Vērtētāji konstatēja, ka EIF ir noderīga darbības rādītāju sistēma, kas būtu jāsaglabā, lai varētu novērtēt organizācijas progresu vairāku gadu laikā. Tomēr pašreizējie rādītāji galvenokārt attiecas tikai uz tūlītējiem rezultātiem. Tāpēc rādītāji būtu jāpapildina, iekļaujot rezultātu līmeņa rādītājus, piemēram, partnervalsts saņēmēju apmierinātību ar pakalpojumiem, ko sniedz EIF.

Tika konstatēts, ka EIF darbība ir rentabla. Ņemot vērā tā plašās tematiskās pilnvaras, plašo ģeogrāfisko pārklājumu un diezgan pieticīgo budžetu, ir konstatēts, ka EIF savā iepriekšējā darbībā ir bijis elastīgs, sniedzot savu atbalstu tur, kur ES iestāžu un valdes skatījumā tas bija visvairāk vajadzīgs.

4. Secinājums

Komisija uzskata, ka Eiropas Savienības ārējo attiecību politikas ietvaros EIF kā speciālo zināšanu centrs var sniegt lietderīgu ieguldījumu visos četros tā pilnvaru reģionos.

Komisija uzskata, ka EIF tiešām ir spējis sekmīgi veikt reorganizāciju un pārorientēt savu darbību. Komisija piekrīt vērtētāja vispārējam pozitīvajam novērtējumam attiecībā uz fonda darbības efektivitāti, veicot galvenos uzdevumus – nodrošinot un izplatot informāciju, analīzi un politikas konsultācijas, veidojot spējas un sadarbības tīklus, kā arī nododot zināšanas. Saistībā ar pārstrādātajām pilnvarām EIF ir arī spējis veikt ievērojamas iekšējas reformas. Tomēr EIF ir ieteicams būt aktīvākam, izplatot informāciju samērā jaunām ieinteresētajām personām. Spēju veidošanas jomā EIF būtu cieši jāsadarbojas ar partnervalstīm, lai izstrādātu stratēģiju attiecībā uz to, kā EIF darbības un zināšanu pilnveidi var izmantot, lai uzlabotu spējas un palielinātu partnervalstu pašu atbildību par politikas procesu. Visbeidzot, būtu jāturpina stiprināt EIF uzsvars uz reģionālu sadarbības tīklu veidošanu.

Komisija arī uzsver EIF darbības atbilstību saņēmēju vajadzībām, bet piekrīt vērtētājam, ka nepieciešama aktīvāka pieeja, lai skaidrotu EIF lomu ieinteresētajām personām, kā arī vajadzīga skaidrāka tā uzdevumu definīcija attiecībā uz sociālajiem partneriem un sabiedriskajām organizācijām. Lai gan tika konstatēts, ka EIF pasākumi ir saskaņoti, Komisija piekrīt vērtētāju uzsvērtajai nepieciešamībai gada darba programmās un valsts plānos skaidrot, kā konkrētas darbības veicina plašāku EIF stratēģisko mērķu sasniegšanu.

Visbeidzot, Komisija piekrīt vērtētāju pozitīvajam vērtējumam attiecībā uz EIF pievienoto vērtību un rentabilitāti, jo īpaši ņemot vērā tā plašās pilnvaras un plašo ģeogrāfisko pārklājumu.

[1] COM(2006) 832 galīgā redakcija, 19.12.2006.

[2] Novērtēšanas process tika uzsākts 2010. gada beigās, un galīgais ziņojums tika sniegts 2012. gada 8. februārī; skatīt http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/training/2012/etf_en.pdf.

[3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1339/2008, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu (pārstrādāta versija), OV L 354, 31.12.2008., 82. lpp.