Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva ar ko groza Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā /* COM/2007/0411 galīgā redakcija - COD 2007/0141 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 16.7.2007 COM(2007) 411 galīgā redakcija 2007/0141 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko groza Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Igaunijai ar Pievienošanās aktu tika piešķirts pārejas periods līdz 2008. gada 31. decembrim Direktīvas 96/92/EK 19. panta 2. punkta piemērošanai Igaunijā attiecībā uz elektroenerģijas tirgus pakāpenisku atvēršanu. Pēc informācijas apmaiņas Padome 2004. gada 28. jūnijā pieņēma Direktīvu 2004/85/EK, ar ko groza Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā. Minētajā direktīvā tika piešķirts pieprasītais atbrīvojuma termiņa pagarinājums līdz 2012. gada 31. decembrim. Ar 2006. gada 26. novembra spriedumu Tiesa daļēji anulēja Direktīvu 2004/85/EK. Daļējās anulēšanas iemesls nebija Direktīvas 2004/85/EK būtība, bet gan Padomes izvēlētais juridiskais pamats (Pievienošanās līguma 57. pants, nevis EK līguma 95. pants). Tā kā iemesli, kāpēc Igaunijai tika piešķirta atkāpe no Direktīvas 2003/54/EK 21. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta (tirgus atvēršana) pēc 2008. gada 31. decembra, joprojām ir spēkā, attiecīgi jāgroza minētā direktīva, izmantojot to pašu Direktīvas 2004/85/EK redakciju, bet pamatojoties uz atbilstošu juridisko pamatu. 2007/0141 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA ar ko groza Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu, 55. pantu un 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[2], apspriedušies ar Reģionu komiteju,[3] saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[4], tā kā: 1. Pievienošanās sarunās Igaunija izvirzīja argumentu par tās elektroenerģijas nozares īpatnībām, prasot pārejas periodu Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Direktīvas 96/92/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu[5] piemērošanai. 2. Igaunijai ar Pievienošanās akta VI pielikumu tika piešķirts pārejas periods līdz 2008. gada 31. decembrim Direktīvas 96/92/EK 19. panta 2. punkta piemērošanai attiecībā uz tirgus pakāpenisku atvēršanu. 3. Turklāt Pievienošanās līgumam pievienotajā 8. deklarācijā minēts, ka pasākumi īpašās situācijas risināšanai, kas saistīta ar degslānekļa nozares pārstrukturizāciju Igaunijā, notiks līdz 2012. gada beigām. 4. Direktīvu 96/92/EK aizstāja ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu[6], kas bija jāievieš līdz 2004. gada 1. jūlijam un kas paātrināja elektroenerģijas tirgus atvēršanu. 5. Ar 2003. gada 17. septembra vēstuli Igaunija iesniedza pieprasījumu līdz 2012. gada 31. decembrim nepiemērot Direktīvas 2003/54/EK 21. panta 1. punkta b) apakšpunktu par tirgus atvēršanu patērētājiem, kas nav mājsaimniecības. Turpmākā vēstulē 2003. gada 5. decembrī Igaunija norādīja, ka tā plāno pilnīgi atvērt minētās direktīvas 21. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto tirgu līdz 2015. gada 31. decembrim. 6. Igaunijas pieprasījuma pamatā bija pamatots degslānekļa nozares pārstrukturizācijas plāns, kas aptvēra laika posmu līdz 2012. gada 31. decembrim. 7. Degslāneklis ir vienīgais vietējais energoresurss Igaunijā, un Igaunija saražo gandrīz 84 % pasaules degslānekļa. 90 % elektroenerģijas Igaunija ražo no šī cietā kurināmā. Tāpēc tam ir liela stratēģiska nozīme Igaunijas energoapgādes drošībā. 8. Turpmāka atkāpe periodam no 2009. līdz 2012. gadam ir vajadzīga, lai aizsargātu investīcijas ražotnēs un saglabātu Igaunijas energoapgādes drošību, vienlaikus nodrošinot iespēju risināt šo ražotņu izraisītās nopietnās vides problēmas. 9. Padome 2004. gada 28. jūnijā pieņēma Direktīvu 2004/85/EK, ar ko tika piešķirta pieprasītā atkāpe. 10. Tiesa ar 2006. gada 28. novembra spriedumu Lietā C-413/04, Parlaments/Padome[7] , anulēja Direktīvu 2004/85/EK, ciktāl tā piešķīra Igaunijai atkāpi no Direktīvas 2003/54/EK 21. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošanas pēc 2008. gada 31. decembra, un uzlika attiecīgu pienākumu nodrošināt tikai daļēju tirgus atvēršanu — 35 % no patēriņa 2009. gada 1. janvārī — un pienākumu ik gadus ziņot par patēriņa robežvērtībām, paplašinot pieejamību tiešo patērētāju interesēs. 11. Daļējās atcelšanas iemesls bija nevis Direktīvas 2004/85/EK būtība, bet gan nepareizi izvēlēts juridiskais pamats. 12. Tā kā iemesli, kāpēc Igaunijai tika piešķirta atkāpe no Direktīvas 2003/54/EK 21. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pēc 2008. gada 31. decembra, joprojām ir spēkā, attiecīgi jāgroza minētā direktīva, izmantojot to pašu Direktīvas 2004/85/EK redakciju, bet pamatojoties uz atbilstošu juridisko pamatu. IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 2003/54/EK 26. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu: „3. Igaunijai līdz 2012. gada 31. decembrim piešķir pagaidu atkāpi no 21. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošanas. Igaunija veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai atvērtu savu elektroenerģijas tirgu. To veic pakāpeniski visā pārskata laikposmā ar mērķi pilnībā atvērt tirgu līdz 2013. gada 1. janvārim. Atvērtajam tirgum 2009. gada 1. janvārī jāaptver vismaz 35 % no patēriņa. Ik gadu Igaunija Komisijai ziņo par patēriņa sliekšņiem, paplašinot pieejamību tiešo patērētāju interesēs.” 2. pants Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2007. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto tiesību aktu noteikumus. Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces. 3. pants Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — Priekšsēdētājs Priekšsēdētājs [1] … [2] … [3] ... [4] … [5] OV L 27, 30.1.1997., 20. lpp. [6] OV L 176, 15.7.2003., 37. lpp. Direktīva ir grozīta ar Direktīvu 2004/85/EK (OV L 236, 7.7.2004., 10. lpp.). [7] ECR [2006.] I -11221.