[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 30.8.2006 COM(2006) 472 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, ko piemēro dažu tādu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS | 110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums attiecas uz to, kā piemērot Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi attiecībā uz procedūrām par dažu tādu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu importu, kuriem ir ādas virsa, izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005 („pamatregula”). | 120 | Vispārīgais konteksts Šis priekšlikums sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām. | 139 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Priekšlikuma darbības jomā nav spēkā esošu noteikumu. | 141 | Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Neattiecas. | APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS | Apspriešanās ar ieinteresētajām personām | 219 | Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām jau ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses izmeklēšanas laikā saskaņā ar pamatregulas noteikumiem. | Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana | 229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. | 230 | Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet prasība, ka pasākumi nedrīkst būt pretrunā ar „Kopienas interesēm”, nozīmē, ka plašākas ietekmes novērtējums ir izmeklēšanas neatņemama sastāvdaļa. | PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI | 305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Komisija 2005. gada 7. jūlijā ar paziņojumu („paziņojums par procedūras sākšanu”), kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī[1], paziņoja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz dažu tādu Ķīnas Tautas Republikas (ĶTR) un Vjetnamas izcelsmes apavu importu, kuriem ir ādas virsa. Antidempinga procedūra tika uzsākta pēc tam, kad 2005. gada 30. maijā Eiropas Apavu ražošanas nozares konfederācijas (CEC) iesniedza sūdzību, kurā sniegti pierādījumi par dempingu un par tā radīto būtisko kaitējumu. Komisija 2006. gada 6. aprīlī ar Regulu (EK) Nr. 553/2006 noteica antidempinga pagaidu maksājumu par tādu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu importu Kopienā, kuriem ir ādas virsa. Pievienotais Komisijas priekšlikums Padomes regulai ietver galīgos secinājumus attiecībā uz dempingu, radīto kaitējumu, cēloņsakarībām un Kopienas interesēm. Apspriešanās ar dalībvalstīm notika Antidempinga komitejas sēdēs 2006. gada 19., 20. un 27. jūlijā. Ierosināto rīcību atbalstīja 9 dalībvalstis, bet pret tiem iebilda 14 dalībvalstis. Tādēļ ierosina Padomei pieņemt pievienoto priekšlikumu regulai, kura publicējama Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vēlākais 2006. gada 6. oktobrī. | 310 | Juridiskais pamats Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005. | 329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. | 331 | Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus. | 332 | Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadalīta Kopienas, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu, taču pamatregulā noteikti ierobežojumi attiecībā uz tiem maksājumiem, ko var uzlikt, lai labotu atklātā dempinga radīto kaitējumu. | Juridisko instrumentu izvēle | 341 | Ierosinātais juridiskais instruments: regula. | 342 | Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Iepriekš minētā pamatregula neparedz alternatīvas. | IETEKME UZ BUDžETU | 409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. | 1. Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru uzliek galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, ko piemēro dažu tādu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas izcelsmes apavu importam, kuriem ir ādas virsa EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis („pamatregula”)[2], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2117/2005[3], un jo īpaši tās 9. pantu, ņemot vērā priekšlikumu, ko Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju, tā kā: A. PROCEDŪRA 1. Pagaidu pasākumi (1) Komisija 2006. gada 23. martā ar Regulu (EK) Nr. 553/2006[4] („pagaidu regula”) piemēroja pagaidu antidempinga maksājumu dažu tādu Ķīnas Tautas Republikas un Vjetnamas („attiecīgās valstis” vai „eksportētājvalstis”) izcelsmes apavu importam Kopienā, kuriem ir ādas virsa. Šī regula stājās spēkā 2006. gada 7. aprīlī. (2) Tiek atgādināts, ka dempinga izmeklēšana ietvēra laikposmu no 2004. gada 1. aprīļa līdz 2005. gada 31. martam („izmeklēšanas periods” vai „IP”), un kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2001. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām („attiecīgais periods”). 2. Turpmākā procedūra (3) Pēc pagaidu antidempinga maksājuma piemērošanas dažu tādu apavu importam no attiecīgajām valstīm, kuriem ir ādas virsa, visām iesaistītajām personām paziņoja faktus un apsvērumus, ar kuriem tika pamatota pagaidu regula. Visām iesaistītajām personām deva iespēju noteiktā laikposmā sniegt iebildumus par šiem apsvērumiem. (4) Dažas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskas atsauksmes. Personām, kas to pieprasīja, bija arī iespēja tikt uzklausītām mutiski. Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgajam atzinumam. (5) Turklāt Komisijas dienesti izpauda visus būtiskos faktus un apsvērumus, pamatojoties uz kuriem paredzēja ieteikt galīgā antidempinga pasākumu ieviešanu un to summu galīgo iekasēšanu, kuras rezervētas, piemērojot pagaidu nodokli. Ieinteresētajām personām arī deva laiku, kurā tās pēc minētās izpaušanas varēja iesniegt savas atsauksmes. Tika izskatītas personu iesniegtās mutiskās un rakstiskās atsauksmes un, ja vajadzīgs, attiecīgi mainīja secinājumus. Bez tam papildus tika izpaustas arī paredzēto pasākumu veidu izmaiņas. (6) Dažādas ieinteresētās personas atkārtoti paziņojušas savu prasību par to, ka, neatklājot sūdzības iesniedzējus, netiek ievērotas to tiesības uz aizstāvību. Šis jautājums bija izvirzīts jau iepriekš (skatīt pagaidu regulas 8. apsvērumu). Šis jautājums pārskatīts noslēguma posmā un šajā sakarībā ir jānorāda, ka prasības iesniedzēju ražošanas apjomi sadalījumā pa valstīm tika izpausti tām ieinteresētajām personām, kas iesniegušas pieprasījumus par aizstāvību. Tāpēc tiek uzskatīts, ka to tiesības uz aizstāvību ir pienācīgi ievērotas. Šī informācija turpmāk bija pieejama pārbaudīšanai visām interesētajām personām. B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGS RAŽOJUMS 1. Attiecīgais ražojums (7) Jāatgādina, ka saskaņā ar pagaidu regulas 10. apsvērumā noteikto, šīs izmeklēšanas attiecīgais ražojums ir apavi ar ādas vai mākslīgās ādas virsu, kuru izcelsme ir ĶTR vai Vjetnamā, izņemot: - sporta apavus kombinētās nomenklatūras 64. nodaļas 1. piezīmes nozīmē, t.i., i) sporta nodarbībām paredzētiem apaviem, kuriem ir vai ir pievienojamas tapas, kniedes, aiztures, skavas, siksniņas vai tamlīdzīgas detaļas, un ii) slidzābakiem, distanču slēpjzābakiem, slaloma zābakiem, sniegadēļa zābakiem, cīņas, boksa un velosporta apaviem; - čības un citus telpās valkājamus apavus (uz ko attiecas KN kods 6403 59 50, 6403 99 50 un ex 6405 10 00); - apavus ar purngala aizsardzību, t.i., apavus, kuros iestrādāta aizsargplāksnīte purngalā un kuru triecienizturība ir vismaz 100 džouli[5] (uz ko attiecas KN kodi – ex 6403 30 00, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 un ex 6405 10 00). (8) Turklāt, pamatojoties uz pagaidu regulas 12. līdz 27. apsvērumā izklāstītajiem elementiem, izdarīts pagaidu secinājums, ka no šīs definīcijas būtu jāsvītro dažu veidu augsttehnoloģiju sporta apavi, proti, ar speciālām tehnoloģijām izgatavotie sporta apavi („STAF”). (9) Bez tam Komisija nolēmusi bērnu apavus pagaidām uzskatīt par daļu no attiecīgā ražojuma līdz turpmākajai izmeklēšanai un apsvērumiem galīgajā posmā. (10) Ieinteresētās personas tika aicinātas šajos jautājumos izteikt savas atsauksmes. Ņemot vērā paustās atsauksmes par iepriekš minēto, kā arī pieprasījumus par citu īpašu apavu veidu svītrošanu, turpmāk sniegta šo prasību sīka analīze. 1.1. Ar speciālām tehnoloģijām izgatavotie sporta apavi („STAF”) (11) Pagaidu regulas 13. apsvērumā minētie STAF ir svītroti no attiecīgā izstrādājuma definīcijas. (12) Svītrošana pamatojas uz faktu, ka šāda veida apaviem ir atšķirīgas fiziskās un tehniskās pamatīpašības, tos pārdod citos tirdzniecības kanālos, tiem ir atšķirīgs galīgais pielietojums un patērētāji tos uztver citādi. (13) Kopienas apavu ražošanas nozare apstrīdējusi STAF svītrošanu no ražojuma jomas, apgalvojot, ka STAF pārdod tajos pašos tirdzniecības kanālos un patērētāji tos uztver tāpat kā ražojumu, uz kuru attiecas izmeklēšana. Turklāt, ja STAF arī svītrotu no izmeklēšanas ražojumiem, tiek uzsvērts, ka minimālā STAF vērtība pašlaik spēkā esošajā TARIC definīcijā ir EUR 9, noteikti jāpaaugstina, ņemot vērā pēdējos gados vērojamo dolāra vērtības krišanos attiecībā pret euro. (14) Atbildot uz šiem iesniegumiem, vispirms jānorāda, ka Kopienas ražošanas nozare neapstrīd to, ka STAF ir atšķirīgas fiziskās un tehniskās pamatīpašības. Otrkārt, attiecībā uz tirdzniecības kanāliem, lietojumu, patērētāju uztveri un importa apjoma izmaiņu tendencēm Kopienas apavu ražošanas nozare neizvirzīja nekādus pamatotus argumentus, kas varētu mainīt pagaidu regulas 15. līdz 18. apsvēruma secinājumus. Turklāt nav nekāda sīkāka pamatojuma prasībai paaugstināt noteikto EUR 9 slieksni. (15) Vairāki importētāji pieprasījuši samazināt STAF minimālo vērtību no EUR 9 līdz EUR 7,5 galvenokārt saistībā ar apstākļu maiņu, jo ir samazinājušās ražošanas procesu izmaksas. (16) Tika rūpīgi analizēti arī šie iesniegumi. Jāņem vērā, ka TARIC nomenklatūrā EUR 9 slieksnis tika noteikts 1994.gadā, t.i., pirms 12 gadiem, kad STAF tika iekļauti Ķīnas izcelsmes apavu kvotā. Turklāt importētāji ir iesnieguši pietiekami pamatotus pierādījumus tam, ka jaunās ražošanas tehnoloģijas ļāvušas ievērojami samazināt gan izmaksas, gan materiālu un enerģijas patēriņu uz vienu STAF apavu vienību. Saasinoties konkurencei, ko rada STAF sporta apavu piedāvājuma palielināšanās, kas ir vēl viens cenu pazeminošs faktors, salīdzinājumā ar situāciju pirms 12 gadiem, cenu līmenis patiešām ir pazeminājies, un to nevar neņemt vērā. Saistībā ar šīm izmaiņām STAF noteiktā sliekšņa mērens pazeminājums par EUR 1,5 jāuzskata par samērīgu un nepieciešamu, lai atspoguļotu šīs izmaiņas. (17) Turklāt daudzi eksportētāji ir pieprasījuši paplašināt STAF definīciju, tās jomā iekļaujot visus apavus ar ādas virsmu un ar etilēnvinilacetāta (EVA) zoli, un/vai tās tiešu liešanu. (18) Atbildot uz šiem iesniegumiem, jāuzsver, ka EVA liešanas procesa izmantošana acīmredzami neatšķir gatavo izstrādājumu no attiecīgā ražojuma. Bez tam ir izskaidrots, ka EVA zoļu liešanai izmantojamais paņēmiens ir pielietojams arī tādu apavu ražošanai, kas nepārprotami nav pieskaitāmi STAF. Turklāt nav sniegti nekādi pierādījumi tam, ka atšķirības nebūtu atbilstošas dažādu fizisko un tehnisko īpašību, dažādu tirdzniecības kanālu, pielietojuma, patērētāju uztveres un atšķirīgu importa tendenču dēļ. Visbeidzot, vairāki importētāji ierosinājuši acīmredzami savstarpēji pretrunīgas EVA definīcijas. Tāpēc šis priekšlikums par STAF definīciju tika noraidīts. (19) Tādējādi ir apstiprināma STAF svītrošana no attiecīgā ražojuma definīcijas pagaidu regulā. Turklāt STAF minimālā vērtība jāpazemina no EUR 9,00 līdz EUR 7,50. Tā kā šajā sakarā nebija citu atsauksmju, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 13. līdz 19. apsvēruma secinājumi par STAF. Tāpēc STAF, kuru minimālā vērtība, kas nav zemāka par EUR 7,50, tiek galīgi izslēgti no procedūras. 1.2. Bērnu apavi (20) Bērnu apaviem, t.i., apaviem ar starpzoli, kuras garums nepārsniedz 24 cm, un ar apvienotu zoli un papēdi, kura augstums ir 3 cm vai zemāks, kas attiecas uz KN kodu ex 6403 20 00, ex 6403 30 00, 6403 51 11, 6403 51 91, 6403 59 31, 6403 59 91, 6403 91 11, 6403 91 91, 6403 99 31, 6403 99 91 un ex 6405 10 00, netika noteikti antidempinga pagaidu pasākumi, jo pagaidu atzinumā šādi pasākumi nav pamatoti ar Kopienas interesēm. (21) Pagaidu regulas 28. līdz 31. apsvērumā nav galīgu secinājumu par to, vai bērnu apavi ir vai nav jāiekļauj attiecīgā ražojuma definīcijā, un tādu secinājumu nav arī patlaban. Lai gan ir vairāki vērā ņemami argumenti par bērnu apavu svītrošanu no attiecīgā ražojuma izmeklēšanas jomas, izmeklēšanas pašreizējā posmā šie argumenti neļauj izdarīt galīgu secinājumu. Tādēļ Komisija pagaidām nolēmusi bērnu apavus uzskatīt par daļu no attiecīgā ražojuma līdz turpmākās izmeklēšanas un apsvērumu nobeiguma posmam. (22) Pēc pagaidu atzinumu izpaušanas dažas ieinteresētās personas pieprasīja, ka bērnu apavi jāsvītro no ražojumu izmeklēšanas jomas. Šīs prasības pamatoja ar pieņēmumiem, ka pagaidu regulas 30. un 31. apsvērumā minēto modelēšanas, dizaina, pārdošanas kanālu un klientu apkalpošanas īpatnību dēļ bērnu apavi ir acīmredzami atšķirīgi no citu veidu apaviem, kas ietilpst pašreizējās izmeklēšanas jomā. (23) Tomēr šādas prasības netika uzskatītas par pietiekamu pamatojumu bērnu apavu svītrošanai no attiecīgā ražojuma definīcijas, jo tiem nav pietiekamu pierādījumu, kas liecina, ka šajā izmeklēšanā varētu noteikt skaidru sadalījumu, pēc kura atšķirtu bērnu apavus no citu veidu apaviem izmeklēšanas jomā. Faktiski tika konstatēts tieši pretējais, proti, bērnu apaviem un attiecīgajam ražojumam būtiskākās fiziskās un tehniskās īpašības ir kopīgas – tiem ir ādas virsa un dažāda veida zoles pēdas aizsardzībai – un tie ir daudz svarīgāki nekā attiecīgās atšķirības (t.i., galvenokārt izmērs). Turklāt noskaidrojies, ka modelēšana, dizains, pārdošanas kanāli un klientu apkalpošana būtiski neatšķiras no citu veidu apaviem, par kuriem veic izmeklēšanu. Pat fakts, ka bērnu apavi veido attiecīgā ražojuma jomas noteiktu apakšgrupu, nav pietiekams pamats to svītrošanai no ražojumu jomas. Patiešām tika konstatēts, ka starp bērnu apaviem un attiecīgo ražojumu nav skaidri novelkamas līnijas, gluži otrādi, saistībā ar attiecīgā ražojuma definīciju ir diezgan liela pārklāšanās, jo īpaši jautājumā par to, ka tie abi paredzēti cilvēka pēdu apaušanai un aizsardzībai, un galvenokārt paredzēti staigāšanai. (24) Atbildot uz pagaidu regulas atzinumiem, Kopienas ražošanas nozare pieprasīja, ka bērnu apaviem jābūt attiecīgā ražojuma daļai. Tika iesniegti konkrēti pierādījumi, kas apliecina, ka Kopienā joprojām būtiska ir bērnu apavu ražošana. (25) Kopienas ražošanas nozares iesniegums tikai apstiprina galīgos atzinumus. Tāpēc nobeigumā tika secināts, ka bērnu apavi ir jāiekļauj attiecīgā ražojuma definīcijā. 1.3. Citi pieprasījumi par svītrošanu (26) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka daži citi apavu veidi, uz kuriem attiecas minētie KN kodi, ir pārlieku atšķirīgi, īpaši pielietojuma ziņā, lai tos pieskaitītu vienai un tai pašai ražojumu kategorijai. Turpmāk tiek analizēti šīs prasības. i) „pārgājienu”, „kalnā kāpšanas” un citi āra apavi (27) Kombinētās nomenklatūras izpratnē „pārgājienu”, „kalnā kāpšanas” un citi āra apavi („pārgājienu apavi”) netiek uzskatīti par sporta nodarbībām paredzētiem apaviem un tāpēc uz šiem apavu veidiem neattiecas STAF definīcija, kā norādīts pagaidu regulas 13. apsvērumā. Tomēr dažas personas pieprasīja šo ražojumu svītrot no procedūras jomas, jo: i) šādi pārgājienu apavi tehnisko īpašību ziņā uzskatāmi par ļoti līdzīgiem STAF, ii) pārgājienu apavi ir atšķirīgi no citiem apavu veidiem tirdzniecības kanālu un pircēju uztveres ziņā un iii) lielāku nodokļu noteikšanai par pārgājienu apaviem varot būt nelabvēlīga ietekme uz šo īpašo tirgu. (28) Netika iesniegti nekādi papildu pierādījumi, kas apliecina ar pārgājienu apaviem saistītus īpašus tehniskus jautājumus un īpašības, lai mainītu secinājumu pagaidu regulas 34. apsvērumā, kurā noteikts, ka, lai gan dažādiem apavu veidiem, piemēram, pārgājienu apaviem, var būt dažas papildu atšķirīgas īpatnības, to pamatīpašības tomēr ir vienādas. Turklāt tika konstatēts, ka „pārgājienu apavus” plaši ražo Kopienā, un nevar noteikt precīzu atšķirību starp importa un Kopienas ražojuma „pārgājienu apaviem”. Tas arī apstiprināts ar lēmumu par tāda paša veida apavu iekļaušanu ražojumu jomā, uz ko attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 2155/97[6]. Lai gan pārgājienu apaviem dažkārt var būt kādas īpatnības, tomēr galvenās fiziskās un tehniskās īpašības tiem ir tādas pašas kā pārējiem ražojumu jomā iekļautajiem apaviem. Turklāt attiecībā uz to pielietojumu un patērētāju uztveri tika konstatēts, ka tie ievērojami pārklājas ar citu veidu apaviem, uz kuriem attiecas ražojumu definīcija. Attiecīgi jāatzīst, ka par „pārgājienu apaviem” ir jāveic izmeklēšana šajā jomā. ii) apavi ar mehanoterapeitisku pielietojumu (29) Viens importētājs pieprasīja svītrot dažus apavus ar mehanoterapeitisku pielietojumu. Lai gan pašreiz šis ražojums klasificēts ar KN kodu 6403 99 93, 6403 99 96 un 6403 99 98, tika apgalvots, ka šāda veida apavi jāsvītro no izmeklēšanas jomas, jo tiem esot atšķirīgas fiziskās un ķīmiskās īpašības, dažādi tirdzniecības kanāli un par tiem, kā par sertificētiem medicīnas ražojumiem, ko atļauts pārdot kā medicīniskas ierīces mehanoterapeitiskiem pielietojumiem, arī atšķirīga pircēju uztvere. (30) Konstatēts, ka šāda veida apavi jāuzskata par attiecīgā ražojuma daļu. Lai gan tiem ir atšķirīga ražošanas tehnoloģija un pielietojums, un tos var izmantot medicīniskiem nolūkiem, šīs ražojuma raksturīgās īpatnības acīmredzami un strukturāli neatšķiras no attiecīgā ražojuma. Tas īpaši skaidri redzams tāpēc, ka šā veida apavus patērētāji iegādājas nevis īpašu medicīnisku apsvērumu dēļ, bet gan tāpēc, ka tie ir ērti, un šis fakts pat apliecināts importētāja iesniegtajā prasībā. (31) Iepriekš minēto iemeslu dēļ tiek atzīts, ka ir jānoraida prasība svītrot apavus ar mehanoterapeitisku pielietojumu. iii) EVA pludmales sandales (32) EVA pludmales sandales (EBS) ir apavi, kuru virsā ir tikai ādas materiāla sloksnes, un šī virsa abās pusēs piestiprināta biezai viegla materiāla zolei, kas izgatavota no EVA kombinācijā ar citiem materiāliem. Dažas ieinteresētās personas pieprasīja, ka šāds ražojums jāsvītro no pašreizējās izmeklēšanas jomas, jo tam ir ļoti specifiskas un atšķirīgas galvenās fiziskās un tehniskās īpašības, pēc kurām tās viegli atpazīstamas kā pludmales sandales, un tāpēc ražojumam ir atšķirīgs tiešais lietojums, un patērētāji to uztver citādi nekā pārējos apavus, uz kuriem attiecas ražojuma definīcija. Turklāt tika apgalvots, ka Eiropā ir pilnīgi izzudusi EBS ražošanas tehnoloģija. (33) Šajā sakarībā tika konstatēts, ka, lai gan EBS dažkārt var būt kādas īpatnības, tomēr galvenās fiziskās un tehniskās īpašības tiem ir tādas pašas kā pārējiem ražojumu jomā iekļautajiem apaviem. Turklāt attiecībā uz to pielietojumu un patērētāju uztveri tika arī konstatēts, ka tās ievērojami pārklājas ar citu veidu apaviem, uz kuriem attiecas ražojumu definīcija, piemēram, apaviem ar siksniņām un koka tupelēm. Bez tam konstatēts, ka tirdzniecības kanāli, tirdzniecība, mode u.c., ir tādi paši kā citiem apaviem, uz kuriem attiecas ražojuma definīcija. Turklāt Kopienas ražošanas nozare iesniegusi pierādījumus, kas apliecina, ka EBS ražošanas apjoms ES joprojām ir visai ievērojams. Attiecīgi tika atzīts, ka šī prasība par svītrošanu ir jānoraida. iv) cūkādas apavi (34) Viena ieinteresētā persona pieprasīja no izmeklēšanas jomas svītrot apavus ar cūkādas virsu kvalitātes un cenas atšķirību dēļ, un tāpēc, ka EK šāda veida apavu virsas neražojot. (35) Tomēr nav iespējams skaidri nošķirt importa cūkādas apavus no Kopienā ražotajiem, jo tiem abiem ir vienādas gan galvenās fiziskās un tehniskās īpašības, gan to lietojums. Turklāt pierādīts, ka tiem kopumā ir vieni un tie paši tirdzniecības kanāli, un par to liecina arī fakts, ka patērētāji cūkādas apavus neuztver atšķirīgi. Tāpēc šī prasība tika noraidīta. v) pēc patentētas tehnoloģijas ražoti apavi (36) Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka daži pēc patentētām tehnoloģijām, t.i., ar īpašu triecienu amortizējošu papēdi, elastīgu starpzoli un ar apavu elastību paaugstinošu tehnoloģiju izmantošanu ražotu apavu veidi ir jāsvītro no izmeklēšanas jomas. (37) Tomēr, salīdzinot šāda veida apavus ar attiecīgo ražojumu, nav iespējams skaidri nodalīt, kas atšķir to galvenās fiziskās un tehniskās īpašības un šāda veida apavu un attiecīgā ražojuma lietojumus. Tomēr tiek atzīts, ka ar patentētām tehnoloģijām var uzlabot to ērtumu, bet paši apavi vien tās būtiski nemaina parastam lietojumam paredzētu apavu īpašības. Turklāt fakts, ka kāda tehnoloģija ir patentēta, nav pietiekams pamatojums svītrošanai no ražojuma jomas. Tāpēc, lai gan tiek atzīts, ka šim ražojumam var būt īpašas iezīmes, taču tas konkurē ar EK ražojumu, par kuru tiek veikta izmeklēšana. Tāpēc šī prasība tika noraidīta. vi) parastie sporta apavi, kuru ražošanai neizmanto speciālas tehnoloģijas (non-STAF) (38) Dažas ieinteresētās personas pieprasīja, ka no izmeklēšanas jāsvītro visu veidu sporta apavi, un tādējādi ne tikai STAF un sporta apavi, kas noteikti Kombinētās nomenklatūras 64. nodaļas 1. piezīmes apakšpozīcijā. Šiem apgalvojumiem ir tāds pats pamatojums kā prasībai svītrot STAF un paziņojumam par dažu veidu parasto sporta apavu trūkumu EK tirgū, ja šie apavu veidi netiks svītroti. Pēdējais apgalvojums netika pamatots ar konkrētiem pierādījumiem. Tādējādi netika sniegta nekāda jauna pārliecinoša informācija, lai mainītu secinājumu pagaidu regulas 27. apsvērumā par pārējiem non-STAF apavu veidiem. Tāpēc šī prasība tika noraidīta. 1.4. Secinājums (39) Tāpēc pagaidu secinājumi, kas grozīti, kā iepriekš minēts B sadaļas 1.1. punktā, ir galīgi apstiprināti. Var secināt, ka šajā procedūrā saskaņā ar konsekvento Kopienas praksi uzskata, ka visi atbilstošā ražojumu veidi ir viens ražojums. 2. Līdzīgs ražojums (40) Tā kā par līdzīgiem ražojumiem netika saņemtas nekādas atsauksmes, ar šo tiek apstiprināts tā saturs un pagaidu secinājumi. (41) Ņemot vērā iepriekš minēto, sniegts galīgs secinājums, ka saskaņā ar pamatregulas 1. panta 4. punktu attiecīgais ražojums un visi atbilstošie apavu veidi, kuriem ir ādas virsa, kas tiek ražoti un pārdoti analogā valstī Brazīlijā, kā arī apavi, ko Kopienas ražošanas nozare ražo un pārdod Kopienas tirgū, ir līdzīgi. C. IZLASES METODE 1. ĶTR un Vjetnamas ražotāju eksportētāju pārbaude izlases veidā (42) Dažas ieinteresētās personas iebilda, ka, svītrojot STAF un bērnu apavus, izlase nav reprezentatīva. (43) Pagaidu regulas 61. apsvērumā minēts, ka STAF ražojumu neiekļaušanai nav būtiskas ietekmes uz izlases reprezentativitāti. Attiecībā uz bērnu apaviem, ņemot vērā lēmumu par šo veidu apavu iekļaušanu izmeklēšanas jomā, šim argumentam nav pamata. (44) Tika izteiktas atsauksmes par izlases procentuālo attiecību, kas noteikta, ņemot vērā pagaidu pasākumus. Šīs atsauksmes tika ņemtas vērā. Arī attiecībā uz bērnu apaviem tika noteikts, ka atlasē iekļautie uzņēmumi veidoja attiecīgi vairāk nekā 12 % un vairāk nekā 15 % no attiecīgā ražojuma eksporta apjoma uz Kopienu no Ķīnas un Vjetnamas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās ar izmeklēšanu. Tāpēc izlase ir jāuzskata par reprezentatīvu. Ir sniegta arī atsauce uz argumentiem, kas izklāstīti 56. apsvērumā. (45) Tika arī apgalvots, ka atlases veikšana neatbilst PTO Antidempinga nolīgumam (ADN), jo vairāki lieli eksportētāji tajā iekļauti tādu uzņēmumu vietā, kuru pārdevums iekšējā tirgū ir relatīvi liels, bet to eksporta apjoms EK ir neliels, vai tie neeksportē uz ES. (46) Pagaidu regulas 60. apsvērumā izskaidrots, ka izmantotā metodika nodrošina, lai izlase būtu iespējami reprezentatīva, un tajā tiktu iekļauts lielākais reprezentatīvais eksporta apjoms, ko noteiktajā laikā varētu pietiekami droši izmeklēt, kā arī daži uzņēmumi ar reprezentatīviem pārdevumiem iekšējā tirgū. Ja daļa atlasīto eksportējošo ražotāju kvalificējas tirgus ekonomikas režīmam (TER), uz šā pamata var aprēķināt normālo vērtību. Atlase netika veikta neatbilstoši PTO noteikumiem vai pamatregulas 17. pantam, saskaņā ar kuru izlasei jābūt statistiski derīgai vai tajā jāiekļauj lielākais reprezentatīvais ražošanas, pārdevumu vai eksporta apjoms, ko noteiktajā laikā varētu pietiekami pamatoti izmeklēt. Tāpēc kā atlases kritēriju iepriekš minētajos noteikumos atļauts izmantot eksporta un/vai pārdošanas apjomu iekšējā tirgū. (47) Turklāt jāņem vērā skaidrojums pagaidu regulas 57. un 58. apsvērumā par to, ka attiecīgo valstu iestādes ir pilnībā piekritušas veiktajai atlasei. (48) Dažas ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka piekrišana par ĶTR uzņēmumu izlasi būtu jāprasa Honkongas un Taivānas iestādēm, ņemot vērā, ka Ķīnas ražotāju uzņēmumu lielākā daļa pieder šo valstu akcionāriem. Tāpēc personām šajās valstīs izmeklēšana varot radīt bažas. (49) Šis arguments bija jānoraida. Konsekventā Kopienas prakse ir censties panākt vienošanos ar eksportētājvalsts iestādēm un/vai ražotāju apvienībām, ja antidempinga procedūrās tiek izmantota pārbaude izlases veidā saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu. Turklāt šajā konkrētajā gadījumā attiecīgo valstu iestādes cieši sadarbojās ar valstu ražotāju apvienībām. Šajā procedūrā eksportētājvalstis ir ĶTR un Vjetnama. Tāpēc tika prasīta šo valstu iestāžu piekrišana jautājumā veikto izlasi, un tā tika saņemta. (50) Viens izlasē neiekļauts ražotājs eksportētājs no Vjetnamas savās atsauksmēs atkārtoti uzsvēris, ka tāpēc vien, ka pienācīgi aizpildījis antidempinga anketu, viņam jāgūst priekšrocības, ko nodrošina atsevišķa pārbaude. Tomēr fakts, ka izlasē neiekļauta persona iesniedz aizpildītu antidempinga anketu, automātiski nenodrošina atsevišķu pārbaudi. Pagaidu regulas 64. apsvērumā jau ir izskaidrots, ka, ņemot vērā līdz šim nepieredzēti liela apjoma izlasi, Komisija secinājusi, ka papildu ražotāju eksportētāju atsevišķas pārbaudes būtu pārmērīgs apgrūtinājums, kas neļautu savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu. (51) Visbeidzot ieinteresētās personas apgalvoja, ka izlasē nav vajadzīgs iekļaut reprezentatīvus pārdevumus iekšējā tirgū, jo neviens eksportētājs nekvalificējās tirgus ekonomikas režīmam (TER). Šis arguments tomēr uzskatāms par nepamatotu, jo lēmums par TER pieņemts pēc atlases. (52) Tāpēc šo prasību noraidīja un, tā kā par šo jautājumā citas atsauksmes netika sniegtas, secināja, ka izlase bija reprezentatīva. 2. Kopienas ražotāju pārbaude izlases veidā (53) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka tiek pārkāpti pamatregulas 17. panta noteikumi tādējādi, ka Kopienas ražotāju izlase nav reprezentatīva. Šis apgalvojums tiek pamatots ar faktu, ka izlasē iekļauti tikai desmit uzņēmumi, kuri pārstāv tikai 10 % no sūdzības iesniedzēju kopējā ražošanas apjoma un vēl mazāku daļu no visas Kopienas ražošanas apjoma, t.i., mazāk nekā 5 %, ņemot vērā, ka šajā lietā sūdzības iesniedzēju daļa Kopienas kopējā ražošanas apjomā nedaudz pārsniedz 40 %. Turklāt tiek apgalvots, ka dažas izlasē iekļauto Kopienas ražotāju tendences atšķiras no sūdzības iesniedzēju kopējām tendencēm, un tāpēc izlase nav reprezentatīva. (54) Arī importētāju asociācija ir apgalvojusi, ka Kopienas ražotāju izlase nav statistiski derīga, un tāpēc pārbaudes apmeklējumi tika veikti tikai pie pavisam nelielas daļas Kopienas ražotāju. (55) Šajā sakarībā jāņem vērā, ka pamatregulas 17. pantā ir noteikts, ka izmeklēšanu var veikt tikai ar statistiski derīgu izlasi, vai ar vislielāko pārstāvēto preču ražošanas, pārdošanas vai eksporta apjomu, kādu ir iespējams attiecīgi izpētīt atvēlētajā termiņā. (56) Šā noteikuma formulējumā nepārprotami nav norādīti kvantitatīvi lielumi vai slieksnis, pēc kura noteikt reprezentatīvo apjomu. Vienīgais norādījums ir tāds, ka šis apjoms jāierobežo tādējādi, lai to būtu iespējams attiecīgi izpētīt izmeklēšanai atvēlētajā termiņā. (57) Konkrētā gadījuma īpatnību dēļ, t.i., tāpēc, ka Kopienas ražošanas nozare ir ļoti sadrumstalota, ir neizbēgami, ka izlasē iekļautie uzņēmumi pārstāv relatīvi nelielu daļu no Kopienas produkcijas kopējā apjoma. Pagaidu regulas 65. apsvērumā paskaidrots, ka Komisija atlasi veikusi, galvenokārt ņemot vērā ražošanas apjomu, ievērojot arī ražotāju ģeogrāfisko izvietojumu un nodrošinot, ka izlase ir šajā aspektā reprezentatīva. Tomēr tik un tā ir jāierobežo izlasē iekļauto uzņēmumu skaits tiktāl, lai izmeklēšanu varētu pabeigt paredzētajā termiņā, t.i., šajā gadījumā desmit uzņēmumi. Ņemot vērā nozares sadrumstalotību un to, ka izlasē iekļauti lielākie uzņēmumi, uzņēmumu skaita palielināšana izlasē pavisam noteikti būtiski neietekmētu izlases proporcionalitāti salīdzinājumā ar Kopienas ražošanas kopējo apjomu. Šajā saistībā jānorāda arī, ka pretēji dažu personu paustajiem apgalvojumiem nekur nav noteikts juridiski saistošs pienākums izlasē iekļaut mazos un vidējos uzņēmumus attiecīgo EK tiesību aktu izpratnē, kā tas izriet no pamatregulas 17. panta 1. punkta formulējuma. (58) Kā paskaidrots iepriekš, izlasei ir jābūt statistiski derīgai vai arī reprezentatīva apjoma pamatotai. Tā kā šoreiz tika izraudzīta otrā metode, noraidīts apgalvojums, ka izlase nav statistiski derīga. Tāpat arī fakts, ka dažas izlasē iekļauto Kopienas ražotāju raksturīgās tendences atšķiras no sūdzības iesniedzējiem kopīgajām tendencēm, un ka pārbaudes apmeklējums veikts tikai pie nelielas Kopienas ražotāju daļas, nav juridiski pareizs arguments, lai apšaubītu izlases derīgumu. (59) Iepriekš paskaidroto iemeslu dēļ šīs dažādu personu iesniegtās prasības tika noraidītas un ar šo tiek apstiprināta izlases juridiskā pamatotība, jo izlase ir reprezentatīva, un tā veikta pilnībā atbilstoši pamatregulas 17. panta noteikumiem. D. Dempings 1. Tirgus ekonomikas režīms (TER) 1.1. Vispārīga piezīme (60) Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisija individuāli katram izlasē neiekļautajam Ķīnas un Vjetnamas eksportētājam nav paziņojusi, kāpēc tiek uzskatīts, ka tiem nav tiesību uz TER. Tās pieprasījušas un šo prasību atkārtojušas pēc galīgā paziņojuma, ka Komisijai ir pienākums atsevišķi novērtēt visas iesniegtās TER prasības neatkarīgi no tā, vai eksportētājs tiek vai netiek iekļauts izlasē. Tās uzskata, ka izmantotā metodika izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem ierobežo tiesības uz atsevišķu novērtējumu, un ir pamatregulas 2. panta 7. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums. (61) Tomēr tiek uzskatīts, ka spēkā esošais noteikums par atlasi (pamatregulas 17. pants) pilnībā iekļauj TER pieprasījušo uzņēmumu situāciju. Patiesībā neatkarīgi no tā, vai runa ir par tirgus ekonomikas valstīm vai valstīm ar pārejas ekonomiku, veicot atlasi, nenotiek atsevišķa vērtēšana, un par izlasi izdarītos secinājumus attiecina uz visiem eksportētājiem. Pamatregulas 17. pantā noteikta vispārīga metode rīcībai situācijās, kad veikt atsevišķas pārbaudes nav iespējams tāpēc, ka iesaistīts liels uzņēmumu skaits, t.i., reprezentatīvas izlases izmantošana. Nav iemeslu, kuru dēļ izlases metodi nevarētu izmantot situācijā, kad ir lielāks skaits iesaistīto uzņēmumu, kuri pieprasa TER/AR (atsevišķu režīmu). Līdzīgi kā visos citos izlases gadījumos, visiem izlasē iekļautajiem uzņēmumiem aprēķina vidējo svērto vērtību, neatkarīgi no TER/AR novērtējumā dempinga starpības aprēķināšanai izmantotās metodikas. Tādējādi TER/AR netraucē izmantot parastās izlases metodes. Atlases galvenais princips ir līdzsvarot administratīvās vajadzības, lai lietu varētu izmeklēt savlaicīgi un obligāti noteiktajos termiņos, veicot iespējami plašu atsevišķu analīzi. Visbeidzot, jāņem vērā, ka TER pieprasījumu skaits šajā gadījumā bija tik liels, ka pieprasījumus izskatīt atsevišķi – kā tas citkārt reizēm tika darīts – nav iespējams administratīvi. Tāpēc tika uzskatīts par pareizu uz visiem izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem vienādi attiecināt vidējo svērto starpību, kas aprēķināta visiem izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, nešķirojot uzņēmumus pēc tā, vai viņi ir ieguvuši TER/AR, vai tas viņiem nav piešķirts. Tika arī apgalvots, ka dempinga aprēķins nav pietiekami ticams, jo tika izmantota TER prasību izlase. Šīs prasības bija jānoraida. Pirmkārt, tika veikta nevis TER prasību, bet gan ražotāju eksportētāju atlase. Otrkārt, noteikumi par atlases veikšanu ir paredzēti, lai tiktu nodrošināta pietiekami ticama dempinga esamības noteikšana gadījumā, ja ir daudz ražotāju eksportētāju. Treškārt, gadījumos, kad ražotāji eksportētāji iesniedza arī TER prasību, nav pamata secināt, ka parasti izmantotā izlases metode novestu pie nepietiekami ticama novērtējuma. Faktiski, iebildumi, ka tādēļ, ka (izlasē neiekļautie) ražotāji klasificējami kā TER vai ne-TER , šādu pārstāvju izlase per se ir nereprezentatīva, ir pretrunā ar pašu izlases metodi. Kā visās citās antidempinga izmeklēšanās, eksportētāju situācija nekad nav identiska. Starp ražotājiem var būt būtiskas atšķirības, un tomēr var piemērot izlases metodi. Ceturtkārt, uzņēmuma klasifikācija kā ne-TER nozīmē vienīgi to, ka normālo vērtību nevar noteikt pēc uzņēmuma datiem un ir jāizmanto uzticama alternatīva. Tomēr uzticamas alternatīvas izmantošana ir piemērojama citās svarīgās dempinga noteikšanas jomās; skatīt pamatregulas 2. panta 1. un 6. punktu. Piektkārt, izlases reprezentativitāti vēl skaidrāk uzsver tas, ka eksportētājvalstu valdība pati ierosināja lielāko daļu to uzņēmumu, kas tika iekļauti izlasē. Citiem vārdiem sakot, valstu valdības šo izlasi uzskatīja par reprezentatīvu attiecībā uz visiem ražotājiem eksportētājiem. (62) Daži ražotāji eksportētāji no ĶTR un Vjetnamas joprojām iebilst, jo Komisija līdz šim gadījumos, kad ražotāju eksportētāju bija daudz, nav atsevišķi novērtējusi TER. Šādos gadījumos, piemēram, izmeklēšanā par „poliestera šķiedras audumu” gadījumu (Padomes 2005. gada 12. septembra Regula (EK) Nr. 1487/2005)[7], tika veikts TER atsevišķs novērtējums, lai gan dempinga noteikšanai tika pielietotas izlases metodes saskaņā ar pamatregulas 17. pantu. (63) Šajā saistībā tomēr jāņem vērā, ka iepriekš minētajā gadījumā TER atsevišķi pārbaudīt vēl bija iespējams, taču šajā gadījumā tas nav iespējams. Turklāt jānorāda, ka minētajā gadījumā saskaņā ar izlases noteikumiem tiem uzņēmumiem, kuri netika iekļauti izlasē, bet kuriem piešķirts TER, tika noteikta vidējā svērtā starpība, kāda ir izlasē iekļautajiem uzņēmumiem ar TER, t.i., tiem netika noteikta katram atsevišķa starpība, bet piešķirta uzņēmumiem ar TER aprēķinātā vidējā svērtā starpība. (64) Iepriekšējos gadījumos, kad izmantoja pārbaudi izlases veidā un TER pieprasīja eksportētāji, kas sadarbojās ar izmeklēšanu, uzņēmumu skaits nebija tik liels, lai nevarētu atsevišķi izskatīt katru prasību. Ņemot vērā lielo TER pieprasījumu skaitu, nebija iespējams visas prasības izskatīt atsevišķi. Pārējie eksportētāji, gan izlasē iekļautie, gan neiekļautie, atkārtoti paziņojuši, ka viņiem bijis jāpiešķir TER. Lai pamatotu savu prasību, daži no tiem ir iesnieguši savus asociāciju statūtus, lai pierādītu, ka tie ne ar ko neatšķiras no Golden Step – vienīgā uzņēmuma, kam piešķirts TER. (65) Šajā saistībā tiek norādīts, ka šajā procedūrā izmantoti pamatregulas 17. panta noteikumi par pārbaudi izlases veidā. Vēlāk iesniegtie izlasē neiekļauto ražotāju eksportētāju pieteikumi netika izskatīti, jo saskaņā ar pamatregulas 17. panta 3. punktu tas būtu pārmērīgi apgrūtinoši un neļautu savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu. Kas attiecas uz vēlāk iesniegtajām izlasē iekļauto uzņēmumu prasībām, tās izskatītas turpmāk attiecīgajos punktos, kuros izskatīti konkrēti aspekti saistībā ar abām valstīm, uz kurām attiecas šī procedūra. (66) Daži ražotāji eksportētāji iebilst, ka Komisija triju mēnešu laikā pēc procedūras uzsākšanas nav veikusi novērtējumu par TER, kā tas paredzēts pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā pēdējā punktā. (67) Lai gan TER novērtējums tika izdarīts vēlāk nekā pēc trijiem mēnešiem no lietas izmeklēšanas uzsākšanas, izlases ražotājiem eksportētājiem tika atsevišķi izpausts viņu TER statuss un piešķirtas visas tiesības aizstāvēties. Saprotams, ka uz personām nebija nekādas negatīvas ietekmes pēc TER noteikšanas, kas veikta pirms pagaidu pasākumu noteikšanas. (68) Daži ražotāji eksportētāji jau atkārtoti pieprasījuši atsevišķu pārbaudi. Tomēr pagaidu regulas 64. apsvērumā paskaidrotā iemesla dēļ, nevar noteikt atsevišķas pārbaudes ražotājiem eksportētājiem ne ĶTR, ne Vjetnamā. (69) Attiecīgi saskaņā ar paskaidrojumiem pagaidu regulas 53. līdz 63. apsvērumā, ņemot vērā ĶTR un Vjetnamas ražotāju eksportētāju lielo skaitu, kas sadarbojās, uzliekamā maksājuma noteikšanai eksportētājiem, kuri sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, tāpat kā visos antidempinga gadījumos tika izmantota reprezentatīva izlase. 1.2. TER noteikšana attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem ĶTR (70) Pēc pagaidu pasākumu ieviešanas divpadsmit Ķīnas ražotāji eksportētāji, kuri bija iekļauti izlasē un kuri pārbaudīti uz vietas, apgalvoja, ka viņiem būtu bijis jāpiešķir TER, un atkārtoja pašu iepriekš izvirzītos argumentus. (71) Pēc pagaidu secinājumu izpaušanas arī viens no šiem divpadsmit uzņēmumiem, proti, Golden Step (GS) apgalvoja par būtiskām izmaiņām pēc tā TER prasības izskatīšanas un sniedza attiecīgus pierādījumus. Jāņem vērā, ka GS prasība par TER tika noraidīta, jo uzņēmums neatbilda pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktajam 1. kritērijam. Konkrēti, noraidījuma pamatā bija eksporta saistības, kurās paredzēts, ka GS pats nevar brīvi noteikt pārdošanas apjomus bez būtiskas valsts iejaukšanās. Tomēr pēc TER atzinumu izpaušanas, GS saistošajos termiņos, kuru laikā jāsniedz atsauksmes par secinājumiem, iesniedza pierādījumus, kas uzskatāmi apliecina, ka uzņēmumam de facto un de jure vairs nav jāievēro eksporta saistības. (72) Pienācīgi ņemot vērā apstākļu maiņu GS gadījumā un to, ka TER noraidījuma pamatā bija 1. kritērija neievērošana, tika izlemts sākotnējo lēmumu pārskatīt un GS piešķirt TER. (73) Daži ražotāji, kuriem noraidīts TER, iebilduši, ka uzņēmuma statūtos minētā pārdošanas ierobežojuma dēļ citās antidempinga procedūrās TER nav ticis noraidīts. Vispirms jāatzīmē, ka TER analīzi veic, katrā konkrētā gadījumā pamatojoties uz paziņotajiem faktiem, un tas nekādi nav pretrunā ar citām nesen veiktām TER analīzēm ar salīdzināmiem faktiem. Pieminētajā gadījumā gluži pretēji ražotājs eksportētājs savlaicīgi iesniedza uzņēmumu statūtus grozītā redakcijā, kuros netiek paredzēti pārdošanas ierobežojumi, un tas uzskatāmi parādījis, ka de facto tam nav jāievēro šādi tirdzniecības ierobežojumi. (74) Citas ieinteresētās personas apgalvoja, ka TER noraidījums apavu eksportētājiem no Ķīnas neatbilst PTO noteikumiem, jo īpaši tāpēc, ka Ķīnā eksports vairs nav valsts monopols, kā paredzēts 1994. gada VVTT 1. pielikuma VI panta 1. punkta otrajā papildu noteikumā, lai līgumslēdzēji varētu nenoteikt normālo vērtību, izmantojot eksporta valstu sniegtos datus par normālo vērtību. (75) Kad ieviesa iepriekš minēto papildu noteikumu, ĶTR un arī citās valstīs eksportam tiešām bija noteikts valsts monopols. Kopš tā laika Ķīnā veiktas ekonomikas reformas, kuru dēļ Ķīnai tirdzniecības aizsardzības procedūrās ir noteikts cits režīms. Pašreiz protokola par Ķīnas pievienošanos PTO 15. iedaļā ir īpaši noteikumi par to, kāds režīms tirdzniecības aizsardzības procedūrās jāpiemēro Ķīnas eksportam. Tajā paredzētie noteikumi patiešām PTO dalībniekiem ļauj izmantot „metodiku, kuras pamatā nav stingrs vietējā tirgus cenu vai Ķīnā esošo izmaksu salīdzinājums … ja ražotāji, uz kuriem attiecas izmeklēšana, nevar uzskatāmi pierādīt, ka nozarē, kurā ražo līdzīgu produkciju, dominējošie ir tirgus ekonomikas apstākļi attiecībā uz šā ražojuma izgatavošanu, ražošanu un pārdošanu”. (76) Attiecībā uz pārējiem vienpadsmit izlases uzņēmumiem jānorāda, ka savlaicīgi netika iesniegts nekāds jauns pamatojums, kas varētu izmainīt par tiem pieņemto lēmumu noraidīt TER. (77) Šajā saistībā īpaši jānorāda, ka divi izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji grozītos statūtus, kuros vairs nav noteikti ierobežojumi attiecībā uz pārdošanu, iesniedza tikai pēc galīgās izpaušanas, un tas bija pārāk vēlu, lai tiktu ņemts vērā, jo tad vairs nebija atlicis pietiekami daudz laika, lai varētu veikt pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 16. panta 1. punktu. Taču jebkurā gadījumā attiecīgie uzņēmumi neatbilda TER standartam ne tikai tirdzniecības ierobežojumu (1. kritērijs) dēļ. (78) Citas atsauksmes par šiem uzņēmumiem jau ir izklāstītas pagaidu regulas 69. līdz 77. apsvērumā. Tādējādi konstatējumi un secinājumi ar šo tiek apstiprināti, un paliek spēkā lēmums par TER noraidīšanu vienpadsmit uzņēmumiem. 1.3. TER noteikšana attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem Vjetnamā (79) Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas septiņi izlasē iekļautie Vjetnamas ražotāji eksportētāji pieprasīja, ka viņiem būtu bijis jāpiešķir TER, un, nesniedzot nekādus jaunus pietiekamus pierādījumus, atkārtoja iepriekš izteiktos argumentus. Šīs atsauksmes jau ir minētas pagaidu regulas 78. līdz 90. apsvērumā. Tāpēc konstatējumi minētajos pagaidu regulas apsvērumos ar šo tiek apstiprināti, un paliek spēkā lēmums par TER noraidīšanu astoņiem uzņēmumiem. (80) Divi izlasē izraudzītie Vjetnamas ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka tiem būtu bijis jāpiešķir TER, jo viņiem ir tāds pats pamatojums TER saņemšanai kā piemērots GS. Viņu izpratnē viņiem TER nav piešķirts, jo: i) uzņēmējdarbības licencē un statūtos noteikti tirdzniecības ierobežojumi un ii) ir noslēgts līgums ar radniecīgo uzņēmumu un uzņēmumu, kas 100 % pieder valstij. Šie uzņēmumi arī apgalvoja, ka šādi apstākļi bijuši arī Ķīnas ražotājam eksportētājam GS, un tāpēc lēmumam par viņiem būtu jābūt tieši tādam pašam kā par GS. (81) Jānorāda, ka saskaņā ar pagaidu regulas 78. līdz 90. apsvērumā minētajiem paskaidrojumiem, šiem diviem Vjetnamas uzņēmumiem netika piešķirts TER, jo tie neatbilst pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktajam 1., 2. un 3. kritērijam. Šajā saistībā tiek norādīts, ka šiem abiem uzņēmumiem ir ieguldījumu licences, kurās noteikti kvantitatīvi tirdzniecības ierobežojumi. Šie ierobežojumi netika atcelti ne IP laikā, ne pēc tā. Turklāt, kā paskaidrots pagaidu regulas 89. apsvērumā, abi uzņēmumi neiesniedza pieprasījumu piešķirt TER vienam ar tiem saistītajiem ražotājiem Vjetnamā. Tāpēc nevarēja noteikt, vai grupa kopumā atbilst visiem nosacījumiem TER piešķiršanai. Fakts, ka šim saistītajam uzņēmumam bija noslēgts pārstrādes līgums ar valstij piederošu uzņēmumu, netika izmantots TER noteikšanai, jo Komisija nepieņem lēmumus par neiesniegtajiem pieprasījumiem piešķirt TER. Tāpēc izdarīts secinājums, ka faktiskā situācija, kas attiecas uz šiem diviem Vjetnamas ražotājiem eksportētājiem, nav līdzīga GS situācijai. Tādējādi šie argumenti bija jānoraida. 2. Atsevišķs režīms (AR) 2.1. AR attiecībā uz ĶTR ražotājiem eksportētajiem (82) Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas daži izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka viņiem būtu bijis jāpiešķir AR, un, noteiktajā laikā nesniedzot nekādus jaunus pietiekamus pierādījumus, atkārtoja iepriekš izteiktos argumentus. Šajā saistībā īpaši jānorāda, ka divi izlasē iekļautie Ķīnas ražotāji eksportētāji grozītos statūtus, kuros vairs nav noteikti ierobežojumi attiecībā uz pārdošanu, iesniedza tikai pēc galīgās izpaušanas. Tas bija par vēlu, lai to pienācīgi pārbaudītu saskaņā ar pamatregulas 16. panta 1. punktu. (83) Tādējādi jau pagaidu regulas 94. apsvērumā norādīto iemeslu dēļ šīs prasības bija jānoraida. (84) Citi Ķīnas ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka atteikums Ķīnas ražotājiem eksportētājiem piešķirt AR ir protokola par Ķīnas pievienošanos PTO 15. iedaļas un attiecīgi Antidempinga nolīguma 6. panta 10. punkta noteikumu pārkāpums. (85) Tas bija jānoraida. Pirmkārt tāpēc, ka Antidempinga nolīgums Kopienā nav tieši piemērojams. Otrkārt tāpēc, ka Antidempinga nolīguma 6. panta 10. punktā ir noteikti tikai vispārīgi noteikumi par eksportētājiem, kuriem starpība noteikta atsevišķi. Tomēr apstākļos, kad tirgus ekonomikas apstākļi nav spēkā, atkāpes no šā vispārīgā noteikuma paredzētas PTO tiesību aktos, piemēram, 1994. gada VVTT 1. pielikuma VI panta 1. punkta otrajā papildu noteikumā. Ķīnas eksportētāju situācija patiešām konkrētāk ir noteikta ar protokolu par Ķīnas pievienošanos PTO. Taču no šā protokola 15. iedaļas neizriet pienākums noteikt katram ražotājam eksportētājam atsevišķu starpību. (86) Balstoties uz tiem pašiem apsvērumiem, ieinteresētās personas apgalvoja, ka pamatregulas 9. panta 5. punkts, kurā paredzēti noteikumi par atsevišķu režīmu, ir pretrunā PTO tiesību aktiem. (87) Tie bija jānoraida, ne tikai tāpēc, ka PTO noteikumi Kopienā nav tieši piemērojami, bet arī tāpēc, ka tie neizslēdz divpakāpju pieeju: i) TER un ii) AR. (88) Četri Ķīnas eksportētāji atkārtoti izvirzīja prasību veikt atsevišķu pārbaudi, kā minēts pagaidu regulas 7. apsvērumā. Tika izteikti iebildumi, ka esot iespējām pārbaudīt divpadsmit Ķīnas uzņēmumu izlasi, faktiski ir iespējams pārbaudīt papildus vēl četrus uzņēmumus. (89) Tomēr jau pagaidu regulas 64. apsvērumā norādīto iemeslu dēļ šīs prasības bija jānoraida. (90) Cits ražotājs eksportētājs pieprasīja AR pēc pagaidu pasākumu noteikšanas. Šis ražotājs sācis darbību, kad jau bija beidzies sākotnējais IP. Iepriekšminētā iemesla dēļ nevar veikt šā uzņēmuma prasības pamatotības atsevišķu pārbaudi. Turklāt tika konstatēts, ka tā statūtos ir eksporta saistība. Turklāt tam ir nodokļu atvieglojumi, kas ir atkarīgi no eksporta, kas pārsniedz noteiktu kopējās realizācijas apjoma daļu. Šajā gadījumā nekādi nebūtu bijis iespējams šim uzņēmumam piešķirt AR. 2.2. AR attiecībā uz Vjetnamas ražotājiem eksportētājiem (91) Pēc pagaidu pasākumu ieviešanas seši izlasē iekļautie Vjetnamas ražotāji eksportētāji pieprasīja, lai viņiem piešķirtu AR. (92) Uzņēmumi, kuriem netika piešķirts AR, pamatojoties uz pamatregulas 9. panta 5. punkta a) apakšpunktu, tikai atkārtoja savus iepriekš izteiktos apgalvojumus par to, ka viņu eksporta apjoms tiek noteikts brīvi. Jāatgādina, ka to eksporta tirdzniecības apjoms noteikts uzņēmumu ieguldījuma licencēs, un tāpēc nav uzskatāms par uzņēmumu brīvi noteiktu, jo, atkāpjoties no ieguldījumu licencē noteiktā koeficienta, tas iepriekš jāmaina un valsts iestādēm tas jāapstiprina. Lai gan šie ražotāji apgalvojuši, ka minēto koeficientu brīvi nosaka pats uzņēmums, ņemot vērā ekonomiskus apsvērumus, tika ņemts vērā, ka nav nekāda pamata eksporta koeficientu noteikt ieguldījumu licencē, tādējādi uzņēmumam nepārprotami aizliedzot pārdot daļu savas produkcijas iekšējā tirgū. Šādos apstākļos attiecīgais uzņēmums nevar brīvi pieņemt lēmumus, vai kādā laika posmā tam nebūtu izdevīgāk savu produkciju realizēt iekšējā tirgū lielākā daudzumā nekā noteikts licencē, jo par to iepriekš jāsaņem valsts iestāžu piekrišana. (93) Viens uzņēmums, kuram netika piešķirts AR saskaņā ar pamatregulas 9. panta 5. punkta c) apakšpunktu, apgalvoja, ka Komisijas lēmums noraidīt AR pieprasījumu nav pietiekami pamatots. Taču šīs uzņēmums ir 100 % valsts īpašums, un tātad tā akciju lielākā daļa pieder nevis privātpersonām, bet gan valstij, kas ieceļ arī uzņēmuma vadību. Turklāt tika konstatēts, ka šis uzņēmums ir saistīts ar citu uzņēmumu, kas neatbilst ne TER, ne AR saņemšanai noteiktajām prasībām. Pieņemot, ka šiem abiem saistītajiem uzņēmumiem noteiktu atšķirīgas nodokļa likmes, ir risks, ka šie pasākumi varētu tikt apieti, un, ņemot vērā konsekventi īstenotu praksi par pārbaudi, vai visa saistīto uzņēmumu grupa kopumā ievēro TER vai AR nosacījumus, un tāpēc nevar konstatēt, ka grupa kopumā atbilst visiem AR nosacījumiem. (94) Ņemot vērā šos apstākļus, ir apstiprinājies pagaidu regulas 97. apsvērumā noteiktais secinājums. (95) Pārējie divi uzņēmumi jaunus pierādījumus nesniedza. (96) Tādējādi to pašu iemeslu dēļ, kas norādīti pagaidu regulas 97. apsvērumā, tika uzskatīts, ka jāatstāj spēkā lēmums par AR noraidīšanu astoņiem Vjetnamas uzņēmumiem. (97) Par izlasē neiekļauto ražotāju eksportētāju prasībām piešķirt AR, skatīt iepriekš attiecīgajā punktā. 3. Normālā vērtība 3.1. Normālās vērtības noteikšana ražotājiem eksportētājiem, kuriem piešķirts TER (98) Vienam atsevišķam ražotājam eksportētājam, kam piešķirts TER, normālā vērtība jānosaka, pamatojoties uz tā iesniegtajiem datiem par pārdevumiem iekšējā tirgū un ražošanas izmaksām. Šie dati tika pārbaudīti attiecīgā uzņēmuma telpās. (99) Attiecībā uz normālās vērtības noteikšanu Komisija vispirms konstatēja, ka konkrētais ražotājs eksportētājs IP laikā nav veicis pārdevumus iekšējā tirgū. Tāpēc normālo vērtību nevar noteikt, pamatojoties uz attiecīgā ražotāja eksportētāja vietējā tirgus cenām, kā noteikts pamatregulas 2. panta 1. punkta pirmajā daļā. Tādēļ ir jāizmanto cita metode. (100) Šim nolūkam tika pārbaudīts, vai var izmantot citu ĶTR tirgotāju vai ražotāju cenas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1. punkta otro daļu. Taču nevienam citam ĶTR ražotājam eksportētājam TER nebija piešķirts. Tāpēc šo ražotāju eksportētāju vietējās tirgus cenas izmantot nebija iespējams. (101) Ņemot vērā, ka normālās vērtības noteikšanai nevar izmantot vietējā tirgus cenas, saliktā normālā vērtība jānosaka pēc konkrētā ražotāja izmaksām. Tādējādi normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu aprēķina pēc eksportēto apavu modeļa ražošanas izmaksām, kuras vajadzības gadījumos koriģē, pieskaitot samērīgas tirdzniecības, vispārējās un administratīvās izmaksas (TV un A)un samērīgu peļņas normu. (102) Tā kā ražotājs eksportētājs, kuram ir TER, pārdevumus iekšējā tirgū neveic, un tā kā nevienam citam Ķīnas ražotājam eksportētājam TER nav piešķirts, TV un A un peļņa jānosaka pēc citas piemērotas metodes saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktu. (103) Tāpēc Komisija izmantoja tādu Ķīnas ražotāju eksportētāju TV un A un peļņas normas, kuri nesen saņēmuši TER citās izmeklēšanās, un kuri atbilstoši pamatregulas 2. panta 2. punktam parastā tirdzniecības apritē realizē pārdevumus iekšējā tirgū. (104) Šajās izmeklēšanās konstatētos TV un A un peļņas vidējās normas attiecināja uz konkrētā ražotāja eksportētāja eksportējamo modeļu ražošanas izmaksām. 3.2. Normālās vērtības noteikšana analoga valstī (105) Dažas ieinteresētās personas norādīja, ka Brazīlijas kā analoga valsts izvēle nav pieņemama, par vienīgo vai galveno argumentu izvirzot iekšējā tirgus pārdevumu reprezentativitāti šajā valstī salīdzinājumā ar citām ierosinātajām analoga valstu alternatīvām. (106) Vispirms jāuzsver, ka iekšējā tirgus pārdevumu reprezentativitāte nav vienīgais iemesls, kura dēļ izraudzīta Brazīlija. Jāņem vērā, ka tāds pats secinājums izdarīts pagaidu regulas 109. līdz 123. secinājumā, kuros analizēti tādi faktori kā konkurence Brazīlijas tirgū, ražošanas izmaksu struktūras atšķirības, arī izejvielu pieejamība un Brazīlijas ražotāju tehnoloģiskā kompetence. Nejauši konstatēts, ka Brazīlijas izvēle ir ļoti pareiza, ņemot vērā lēmumu par STAF svītrošanu no ražojumu jomas, jo atšķirībā no citām valstīm, kuras ierosinājušas iepriekš minētās ieinteresētās personas, Brazīlijas uzņēmumi STAF ražo nelielā daudzumā. Citi faktori, ko min ieinteresētās personas, piemēram, sociāli ekonomiskā un kultūras attīstība vai darbaspēka izmaksas, netika uzskatīti par vērā ņemamiem nosakot, vai Brazīlija ir piemērota analoga valsts. Turklāt ekonomiskās attīstības ziņā Brazīlija īpaši neatšķiras no citām ierosinātajām analoga valstīm, piemēram, Taizemes vai Indonēzijas. Tāpēc Brazīlijas izvēli nevar uzskatīt par nepamatotu. (107) Turklāt fakts, ka analoga valsts pārdevumi iekšējā tirgū bija zem minimālā 5 % līmeņa, nebūt nenozīmē, ka šīs valsts izvēle ir uzskatāma par nepiemērotu, jo dažu ieinteresēto personu ierosinātajiem Taizemes un Indonēzijas uzņēmumiem šis rādītājs ir mazāks nekā 2 %, kas liecina, ka šo valstu tirgu reprezentativitāte ir zemāka nekā Brazīlijai. (108) Bez tam pārdevumu līmenis iekšējā tirgū, lai gan tas nav vienīgais iemesls, kāpēc izraudzīta Brazīlija, tomēr šajā konkrētajā gadījumā bija īpaši nozīmīgs, ņemot vērā, ka attiecīgajās valstīs ražo daudzu veidu dažādus apavus, un tie ir jāsalīdzina ar vislīdzīgākajiem attiecīgajās valstīs ražotajiem apavu veidiem, ko ražo analoga valstī. (109) Dažas ieinteresētās personas iebilda, ka Komisijas piemērotā visprecīzāk atbilstošo ražojuma kontroles numuru (RKN) izmantošana sākotnējā noteikšanā nesniegs pareizu un taisnīgu eksporta cenu salīdzinājumu ar normālajām vērtībām. Jāpiebilst, ka acīmredzami nebūt ne visiem RKN, ko pārdod eksportētājvalstis, varētu atrast atbilstošus analogus Brazīlijā. Šādos gadījumos par pareizāko pieeju atzīta vislīdzīgāko RKN izmantošana, lai salīdzinājums būtu taisnīgs. Bez tam tika izdarītas korekcijas (piemēram, bērnu apavi, ādas kvalitāte), lai ņemtu vērā eksportētājvalstu eksportēto apavu un iespējami līdzīgu Brazīlijas iekšējā tirgū pārdoto apavu būtiskās atšķirības. Šīs atšķirības sākotnēji RKN shēmā nebija paredzētas, vai netika pilnībā iekļautas pieejamajos datos, ko sniegušas ieinteresētās personas. (110) Bez tam jāņem vērā, ka visiem Brazīlijas ražotājiem, kas sadarbojās, ādas apavu pārdevumi bija lielāki nekā ražotājiem, kas gribēja sadarbojas, no ierosinātājam citām analoga valstīm, t.i., Indonēzijas, Indijas un Taizemes. Tāpēc tika uzskatīts, ka Brazīlijas uzņēmumu ražojumu sortiments ir plašāks nekā citās ierosinātajās valstīs. Tāpēc tika uzskatīts, ka ir lielākas iespējas atrast Brazīlijas ražojuma apavu veidus, kas ir salīdzināmi ar Ķīnā un Vjetnamā ražotajiem apaviem. (111) Faktiski attiecīgi 6 Taizemes uzņēmumiem, 2 Indonēzijas uzņēmumiem un Indijas uzņēmumam reģistrētais kopējais pārdošanas apjoms (t.i., iekšējā tirgū un eksports kopā) ir mazāks nekā 8 miljonu pāru (t.i., mazāk nekā 5 % attiecīgā eksporta), bet 8 Brazīlijas uzņēmumu, kas sadarbojās, kopējais pārdošanas apjoms ir vairāk nekā 40 miljonu pāru, no kura vairāk nekā 18 miljoni ir no 3 tiem uzņēmumiem, kuru dati tika izmantoti. Ņemot vērā šos apstākļus, ir pilnīgi skaidrs, ka iespējas atrast Brazīlijas uzņēmumu ražotus modeļus, kas ir salīdzināmi ar attiecīgo valstu pārdotajiem modeļiem, ir lielākas nekā Taizemes, Indijas vai Indonēzijas uzņēmumos ražotus. (112) Viena ieinteresētā persona iebilda, ka Brazīlijas ražojumu sortiments nav tik plašs un daudzveidīgs kā attiecīgo valstu sortiments. Tomēr, ņemot vērā iepriekš minēto, var pamatoti uzskatīt, ka to Brazīlijas uzņēmumu ražojumu sortiments, kuri sniedza vajadzīgo informāciju un kuru pārdevumu apjoms (iekšējā tirgū un eksporta) ir pietiekami plašs un daudzveidīgs, un tas 6 līdz 13 reizes pārsniedz Indijas, Indonēzijas un Taizemes uzņēmumu norādīto. (113) Ieinteresētās personas arī norādījušas, ka pagaidu regulas 108. apsvērums par to, ka „izrādījās, ka Brazīlija ir pamatotākā izvēle, ņemot vērā tās pārdevumu iekšzemes tirgū reprezentativitāti, kas ļāva izvairīties no saliktās normālās vērtības un vairākām iespējamām korekcijām”, ir pretrunā ar pagaidu regulas 123. apsvērumu, kurā izdarīts secinājums, ka izlasē iekļauto uzņēmumu un Brazīlijas ražotāju izmantotās ādas kvalitāte „nebija iemesls, lai noraidītu Brazīliju kā piemērotu analogu valsti, jo fizisko īpašību atšķirības var koriģēt, lai ņemtu vērā visa veida ādas kvalitātes atšķirības”. (114) Tomēr nekādu pretrunu īstenībā nav, jo pagaidu regulas 108. apsvērumā tikai noteikts, ka Brazīlija ir piemērotāka izvēle, un tāpēc būs jāveic mazāk korekciju nekā attiecībā uz citām iespējamajām analoga valstīm. Turklāt ir acīmredzami neiespējami izmeklēšanas sākuma posmā precīzi zināt, kādas korekcijas iespējams jāizdara, lai salīdzinājums būtu pareizs. Tāpat iespējams ka, šādas korekcijas būtu vajadzīgas, ja par analoga valsti tiku izvēlēta cita valsts. Tomēr, ņemot vērā citu ierosināto valstu iekšējā tirgus pārdevumu nepietiekamo reprezentativitāti, kā arī iespējami šauro ražojumu sortimentu, ir pamats uzskatīt, ka to normālās vērtības noteikšanai būtu jāveic vairāk korekciju, lai Taizemes, Indonēzijas vai Indijas modeļi būtu salīdzināmi ar attiecīgajās valstīs ražotajiem, nekā tas būtu vajadzīgs, izmantojot Brazīlijas pārdevumu iekšējā tirgū cenas. (115) Attiecībā uz ekonomiskās attīstības līmeni un ienākumiem uz vienu iedzīvotāju, lai gan tos parasti neuzskata par būtiskiem, jāņem vērā, kā pagaidu regulas 115. apsvērumā minēts, ka, pamatojoties uz Pasaules Bankas galvenajiem tautsaimniecības klasifikācijas kritērijiem, no kuriem viens ir ienākumi uz vienu iedzīvotāju, Brazīlija klasificējama vienā kategorijā ar ĶTR, Taizemi un Indonēziju. Turklāt ne darbaspēka izmaksu atšķirības izlasē iekļautajiem Ķīnas un Vjetnamas ražotājiem eksportētājiem salīdzinājumā ar Brazīlijas ražotāju izlasi nebija tik lielas, lai to dēļ būtu jāveic korekcija. Ir jāatzīmē, ka nominālā izmaksu atšķirība starp analoga valsti un attiecīgo eksportētājvalsti nav tik būtiska. Patiesībā, tā kā izmaksas un cenas parasti netiek uzskatītas par uzticamu pamatu normālās vērtības noteikšanai valstīs, uz kurām attiecas pamatregulas 2. panta 7. punkts, šāda salīdzināšana faktiski ir pretrunā ar to metožu izmantošanas mērķi, kas noteiktas pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktā. (116) Dažas ieinteresētās personas iebilda, ka Brazīlija nav piemērota analoga valsts, jo valsts ziemeļu apgabalu apavu ražotāji saņem subsīdijas. Tās uzskata, ka šīs subsīdijas ir vērstas uz apavu ražošanas piesaistīšanu Brazīlijas ziemeļu daļas apgabalos, tādējādi ietekmējot tirgus konkurētspēju. (117) Pirmkārt jāpiebilst, ka šā argumenta pamatojumam nebija nekādu pierādījumu. (118) Turklāt normālās vērtības noteikšanai izmantotie uzņēmumi neatradās ziemeļu apgabalos, bet gan valsts dienvidos, un tāpēc šādas subsīdijas, ja arī būtu, tos nekādi nevarētu ietekmēt. (119) Visbeidzot, ja arī eksportētāja raksturotā valsts intervence pastāv, tās mehānisms tikai atturētu citus uzņēmumus izveidot fabrikas vienā un tajā pašā rajonā, nevis pārdot savus ražojumus Brazīlijas tirgus dažās vietās. Apavu tirgus pavisam noteikti nav ne lokāls, ne reģionāls, bet ir valsts un pat pasaules līmenī. Tāpēc fakts, ka kāds uzņēmums var saņemt subsīdijas fabrikas atvēršanai valsts attālā rajonā, nenovērš konkurenci, jo īpaši, ja tirgū darbojas 7000 ražotāju. Pat tad, ja šādas valsts subsīdijas varētu ietekmēt izmaksas, tās visticamāk tikai veicinātu pārdošanas cenu samazināšanos, kas savukārt pazeminātu normālo vērtību un tādējādi arī iespējamo dempinga starpību. (120) Turklāt, ņemot vērā pagaidu regulas 109. apsvērumā minētos iemeslus un tostarp faktu, ka Brazīlijā ir vairāk nekā 7000 ražotāju, konkurence Brazīlijas tirgū netika uzskatīta par neatbilstošu, lai Brazīlija kā analoga valsts būtu noraidāma. (121) Pamatojoties uz iepriekš minēto un tāpēc, ka prasība turpmāk netika pamatota, tā tika noraidīta. (122) Tāpēc jāsecina, ka Brazīlija ir normālās vērtības noteikšanai piemērota analoga valsts, kā tas atzīts pagaidu regulas 124. apsvērumā. 3.3. Eksporta cena (123) Tā kā ieinteresētās personas atsauksmes nav sniegušas, tiek apstiprināta metodika, kas izklāstīta pagaidu regulas 128. līdz 130. apsvērumā. (124) Dažas ieinteresētās personas iebilda, ka aprēķinot dempinga starpību visai valstij, konstatējumus nedrīkstēja pamatot ar izlasē iekļauto uzņēmumu eksporta cenām. Konstatējumu pamatā bija jābūt valsts eksporta apjomam (piemēram, EUROSTAT datiem). (125) Tas bija jānoraida. Jāpiebilst, ka šajā procedūrā piemēroti pamatregulas 17. panta noteikumi par pārbaudi izlases veidā. Tāpēc tika izmantotas tikai izlasē iekļauto uzņēmumu eksporta cenas. Izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kas neatbilst TER/AR kritērijiem, tika aprēķināta visiem viena vidējā svērtā dempinga starpība. Turklāt pagaidu regulas 135 apsvērumā paskaidrots, ka saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu vidējo svērto dempinga starpība nosaka uzņēmumiem, kas sadarbojas un kas izlasē netika iekļauti. Bez tam tāpēc, ka sadarbības līmenis bija augsts, tā pati dempinga starpība tika noteikta arī visiem pārējiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem. 3.4. Salīdzinājums (126) Dažas ieinteresētās personas iebildušas, ka nav izpausta visa informācija, kas attiecas uz eksporta cenu salīdzināšanu. Tās jo īpaši uzskata, ka nav aprēķinātas pēc Brazīlijas datiem noteiktās normālās vērtības korekcijas. (127) Pienācīgi izvērtējot visas no ieinteresētajām personām saņemtās atsauksmes un atkārtoti izskatot dokumentāciju, tika konstatēts, ka jākoriģē pagaidu regulas 132. apsvērumā izdarītās korekcijas ādu izmaksās. Konstatēts, ka ražotāji eksportētājvalstīs un jo īpaši Ķīnā pārdeva augstākas kvalitātes ādas apavus nekā Brazīlijas ražotāji savā iekšējā tirgū. Apavu kvalitātes atšķirību galvenais iemesls ir augstākas kvalitātes ādu izmantošana. Šīs kvalitātes atšķirības atspoguļo arī izmantoto ādu veidu iepirkuma cena: no Ķīnas un Vjetnamas eksportēto apavu ražošanai izmantotās ādas bija dārgākas par Brazīlijas iekšējā tirgū pārdoto apavu ādām. Tāpēc analoga valsts ražotāju ādu sākotnējo izmaksu vērtība tika salīdzināta ar attiecīgo ādu sākotnējo izmaksu vērtību, ko izmantoja izlasē iekļautie Ķīnas un Vjetnamas uzņēmumi. Konstatēts, ka lielākā daļa ādu, ko izmantoja Ķīnas un Vjetnamas ražotāji, ir ievesta no tirgus ekonomikas valstīm. Tāpēc korekcijas noteikšanai tika izmantota vidējā vērtība, tajā iekļaujot arī pasaules tirgus cenas. Attiecīgais aprēķins tika veikts atsevišķi abām eksportētājvalstīm. Ādu sākotnējo izmaksu vērtību starpību reizināja ar ādu izmaksu daļu ražošanas kopējās izmaksās. Turpmākās korekcijas no normālās vērtības uz augšu bija 21,6 % (ĶTR) un 16,4 % (Vjetnamai). (128) Dažas ieinteresētās personas iebildušas, ka ir nepareizi veikt korekcijas, ņemot vērā ādu kvalitāti, jo tika konstatēts, ka ražošanas izmaksas eksportētājvalstīs ir sagrozītas tāpēc, ka visiem, izņemot vienu eksportētāju no šīm valstīm, netika piešķirts TER. (129) Tas bija jānoraida. TER prasība patiešām tika noraidīta arī tāpēc, ka tika konstatēts, ka valsts ietekmes dēļ ir ietekmētas arī izmaksas/cenas. Tomēr, kā iepriekš minēts, tika atklāts, ka āda tika ievesta no tirgus ekonomikas valstīm. (130) Dažas ieinteresētās personas iebilda pret to, ka Komisija nav izpaudusi precīzus datus, uz kuru pamata tika aprēķinātas korekcijas, un kāpēc pēc pagaidu noteikšanas jāpārskata ar ādām saistītā korekcija. (131) Tomēr ar ādām saistītā korekcija paskaidrota jau iepriekš. Turklāt Komisija visiem uzņēmumiem, kuri iesaistīti šajā procedūrā, ir sniegusi visus vajadzīgos datus, kas ir pamatā svarīgākajiem faktiem un apsvērumiem un uz kuriem pamatojoties, ir paredzēts ierosināt galīgo pasākumu ieviešanu. (132) Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka nav vajadzīga normālās vērtības korekcija saistībā ar pētniecību un attīstību, jo Ķīnas un Vjetnamas ražotājiem bijušas līdzīgas pētniecības un attīstības izmaksas. (133) Tomēr ir konstatēts, ka izlasē iekļautajiem uzņēmējiem no attiecīgajām valstīm pētniecības un attīstības izmaksas ir saistītas tikai ar ražošanu, savukārt Brazīlijā pētniecības un attīstības izmaksās ietilpst arī jaunu apavu modeļu izstrādāšana un paraugu atlase, t.i., tādas pētniecības un attīstības izmaksas ir atšķirīgas, un tāpēc atzīts par vajadzīgu šo korekciju saglabāt. (134) Kāda cita ieinteresētā persona apgalvoja arī, ka korekcija jāveic, lai ņemtu vērā to, ka peļņa no pārdevumiem pamatiekārtu ražotājiem (OEM) ir mazāka nekā no citiem pārdevumiem. (135) Taču, pārbaudot Brazīlijas uzņēmumus, šo apgalvojumu neapstiprināja izmeklēšanā konstatētie fakti, jo šādu atšķirību nav. Turklāt atšķirības pārdevumos OEM un pārdevumos ar savu zīmolu jau ir ņemtas vērā, korekcijā iekļaujot pētniecības un attīstības izmaksu atšķirības. Tāpēc šī prasība tika noraidīta. (136) Bez tam jāpiebilst, ka bija vajadzīga korekcija attiecībā uz bērnu apaviem. Neviens Brazīlijas ražotājs neražo bērnu apavus. Var novērot, piemēram, pēc Eurostat datiem par importu, ka bērnu apavi kopumā ir lētāki nekā pieaugušo apavi. To iespējams saistīt ar to, ka bērnu apavi pēc izmēra ir mazāki, un tāpēc to ražošanai vajag mazāk izejvielu. Tāpēc tika veikta korekcija proporcionāli Kopienas ražošanas nozares pārdoto bērnu un pieaugušo apavu cenu starpībai. Šī korekcija ir 33,2 % no normālās vērtības. (137) Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka šī korekcija nav pietiekami paskaidrota. Turklāt tika paziņots, ka vienīgais pamatotais cenu starpības faktors ir izmēru atšķirības un ar tām saistītais izejvielu patēriņš. Šīs ieinteresētās personas uzskata, ka šāds apsvērums ir kļūdains. Šajā saistībā jāpiebilst, ka korekcija attiecībā uz bērnu apaviem personām tika pilnībā izpausta un iepriekš izklāstīta. Bez tam ieinteresētās personas, kuras šo korekciju uzskatīja par kļūdainu, nevarēja ierosināt nekādu labāku alternatīvu metodi, ko varētu izmantot taisnīgam eksporta cenu un normālo vērtību salīdzinājumam. (138) Tā kā turpmākas atsauksmes netika saņemtas, ar šo apstiprina pagaidu regulas 131. līdz 133. apsvērumā minētos konstatējumus. (139) Dažas ieinteresētās personas iepilda, ka RKN shēma nenodrošina taisnīgu salīdzinājumu. Tostarp ieinteresētās personas apgalvoja, ka izmantotā RKN sistēma ir pārāk plaša, un tās pamatā nav ražojumiem raksturīgu fizisku īpašību. Šīs ieinteresētās personas paziņojušas, ka tādējādi tiek pārkāpts Antidempinga nolīguma 2.4. pants. Turklāt tika apstrīdētas arī vispārīgās korekcijas (ņemot vērā ādu kvalitāti), kuras pietiekami nekompensējot šo iespējamo trūkumu. (140) Šie argumenti bija jānoraida. Gan Antidempinga nolīguma 2.4. pantā, gan pamatregulas 2. panta 10. punktā paredzēts taisnīgs salīdzinājums. Tomēr šajos noteikumos nav nekas konkrēti noteikts par to, kādām jābūt RKN sistēmām. Jāņem vērā, ka Eiropas Kopienā jau ilgstoši attiecīgā ražojuma salīdzināmības panākšanai ar līdzīgo ražojumu izmanto RKN sistēmas, kas iedala ražojumu tipos/modeļos pēc kādām konkrētām pazīmēm vai tehniskām specifikācijām. Šajā gadījumā tika ņemti vērā pieci elementi, t.i., apavu modelis, patērētāju veids, apavu veids, ārējās zoles un oderes materiāls. Šie elementi pietiekami atspoguļo būtiskākās attiecīgā ražojuma īpašības. Bez tam jānorāda, ka ne pamatregulā, ne Antidempinga nolīgumā nav nekādu juridiski saistošu noteikumu par RKN sistēmu izmantošanu antidempinga izmeklēšanā. Šajā gadījumā, ievērojot taisnīga salīdzinājuma principu, lai taisnīgi salīdzinātu Kopienas cenas, eksporta cenas un normālās vērtības, attiecīgā ražojuma Kopienas ražotāju ražoto un pārdoto apavu, eksportētājvalstu un analoga valsts modeļu klasifikācijai konsekventi izmantota viena un tā pati RKN sistēma. (141) Turklāt tika konstatēts, ka faktiski RKN sistēmā nav iekļauts ādu kvalitātes jautājums, kas ietekmēja attiecīgā ražojuma cenas un cenu salīdzināmību. No apavu kopējām ražošanas izmaksām ādas parasti izmaksā līdz 50 % vai vairāk. Atkarībā no izmantotās ādas veida, kvalitātes un daudzuma, izmaksas par ādām var būt ievērojami atšķirīgas, tomēr ir konstatēts, ka izmaksu atšķirības attiecīgi ietvertas pārdošanas cenās. Normālās vērtības salīdzināšanai ar eksporta cenām un cenu pazeminājuma/samazinājuma normas aprēķiniem tika izmantotas attiecīgas korekcijas pēc fizisko īpašību atšķirībām saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta a) apakšpunktu. (142) Citas ieinteresētās personas norādījušas uz dažu RKN milzīgajām cenu atšķirībām, kuras, pēc viņu uzskata, norādot uz RKN sistēmas trūkumiem. (143) Cenu atšķirības var rasties dažādu apstākļu dēļ, piemēram, tirgus svārstības, īpaša cenu spiediena dēļ, pārlieku liela piedāvājuma gadījumos, u.c., kā arī sakarā ar vēlmi veikt dempingu u.c. Jebkurā gadījumā attiecībā uz RKN sistēmas izmantošanu jānorāda, ka tā tika vienveidīgi piemērota visām izmeklēšanā iesaistītajām pusēm. Cenu atšķirības var rasties dažādu faktoru dēļ, piemēram, modes tendences un tirgus psiholoģija, un kas nebūt nedod pamatu apšaubīt vienā un tajā pašā RKN ietilpstošo ražojumu salīdzināmību. Svarīgākais ir tas, ka šīs ieinteresētās personas salīdzināmības uzlabošanai nav norādījušas nevienu labāku un turklāt praktiskāku metodiku, kas veicinātu salīdzināšanu. Iepriekš minētajā jau norādīts, ka cenu atšķirības dažādas ādu kvalitātes dēļ tika ņemtas vērā, izdarot attiecīgas korekcijas. Tāpēc šī prasība bija jānoraida. (144) Citas ieinteresētās personas apstrīdēja to, ka saistībā ar lēmumu attiecīgā ražojuma jomā neiekļaut STAF , šā veida apavi RKN sistēmā ir jānosaka atsevišķi. (145) Kad šajā gadījumā radās nepieciešamība no attiecīgā ražojuma jomas svītrot STAF, attiecībā uz visiem ražotājiem eksportētājiem tika izmantota pamatota un vienveidīga metodika par attiecīgo STAF pārdevumu svītrošanu no izmeklēšanas jomas. Par nodomu svītrot STAF no attiecīgā ražojuma jomas tika informētas visas iesaistītās personas ļoti savlaicīgi pirms tika izdarīta pagaidu izpaušana. Ne pēc šā paziņojuma, ne pēc pagaidu konstatējumu izpaušanas neviens ražotājs eksportētājs nav iesniedzis pārskatītus datus, kas ļautu labāk identificēt STAF pārdevumus tā darījumu sarakstā. Šajā gadījumā izmantotā RKN metodika, lai izslēgtu STAF pārdevumus, tiek uzskatīta par piemērotu un pamatotu. 3.5. Dempinga starpība 3.5.1. Vispārējā metodika (146) Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka, ja sadarbojošies uzņēmumi netiek nošķirti atsevišķi no uzņēmumiem, kas ar izmeklēšanu nesadarbojās, tiek veicināta nesadarbošanās. Taču, kā paskaidrots pagaidu regulas 139. apsvērumā, sadarbošanās līmenis bija augsts, un tāpēc saskaņā ar vispārpieņemto praksi tika atzīts par piemērotu dempinga starpību noteikt visiem tiem ražotājiem eksportētājiem, kas ar izmeklēšanu nesadarbojās, vidējās svērtās dempinga starpības līmenī, kurš noteikts attiecīgo valstu izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās. Tā kā atsauksmes netika sniegtas, ar šo ir apstiprināta dempinga starpības noteikšanai izmantotā vispārīgā metodika, kā aprakstīts pagaidu regulas 134. līdz 143. apsvērumā. 3.5.2. Dempinga starpība a) Ķīnas Tautas Republika - Dempinga starpība GS ir 9,7 % no CIF importa cenas uz Kopienas robežas; - Galīgā dempinga starpība visai valstij ir 28,9 % no CIF importa cenas uz Kopienas robežas. b) Vjetnama - Galīgā dempinga starpība visai valstij ir 70,1 % no CIF importa cenas uz Kopienas robežas. E. KAITĒJUMS 1. Vispārēja informācija (147) Tāpat kā pagaidu posmā, un ņemot vērā iepriekš minētos galīgos secinājumus par ražojumu jomu, visi rādītāji, kas attiecas uz STAF, svītroti no turpmāk analizējamajiem datiem. Pēc dažu ražotāju eksportētāju pieprasījuma ar šo tiek apstiprināts, ka šāda svītrošana tiek vienādi attiecināta gan uz attiecīgo valstu importu, gan importu no citām trešām valstīm, kā arī datiem, kas attiecas uz Kopienas ražošanas nozari. (148) Tomēr, ņemot vērā minēto galīgo secinājumu par to, ka bērnu apavi jāiekļauj attiecīgā ražojuma jomā, veikta kaitējuma galīgā analīze visam attiecīgā ražojuma kopumam, t.i., arī bērnu apaviem. 2. Kopienas ražošana (149) Importētāju asociācija atkārtoti izvirzījusi prasību par to, ka gadījumā, ja sūdzības iesniedzēji, kas, kā apgalvots, Kopienā tikai savieno apavu daļas no ārpuskopienas avota, tiek uzskatīti par Kopienas ražotājiem, tad importētāji, kuri Kopienā nodarbojas ar modelēšanu, zīmolu popularizāciju, pētniecību un attīstību, pārvaldību un mazumtirdzniecību, arī būtu jāuzskata par Kopienas ražotājiem. (150) Šī prasība jau izskatīta pagaidu regulas 148. apsvērumā, kurā konstatēts, ka par Kopienas ražotājiem var uzskatīt tikai tādus uzņēmumus, kas Kopienā nodarbojas ar ražošanu/izgatavošanu. Importētāju pārdotie ražojumi, tostarp arī Ķīnas un Vjetnamas izcelsmes ražojumi, nevar tikt uzskatīti par Kopienas izcelsmes ražojumiem, par tiem jāmaksā importa nodoklis, un tāpēc šādi Kopienas uzņēmēji nav uzskatāmi par Kopienas ražotājiem. (151) Tā kā nav nekādas jaunas informācijas, ar šo minētie konstatējumi tiek apstiprināti, un tiek galīgi secināts, ka pagaidu regulas 146. apsvērumā minētie ražotāji pamatregulas 4. panta 1. punkta izpratnē ir visa Kopienas ražošanas nozare. 3. Kopienas ražošanas nozares definīcija (152) Kopienas ražošanas nozares definīciju apstrīdējuši vairāki ražotāji eksportētāji, importētāji un importētāju asociācija, to pamatojot tādējādi, ka izlasē neiekļautie uzņēmumi izmeklēšanas laikā nesadarbojās, piemēram, iesniedzot atbildes uz pārbaudes izlases veidā anketu, un tāpēc juridiskā prasība par sūdzības uzturēšanu izmeklēšanā nav ievērota. Šā iemesla dēļ tie apgalvojuši, ka 814 sūdzības iesniedzējus juridiski nevar uzskatīt par Kopienas ražošanas nozari. (153) Tika norādīts arī uz Kopienas regulām, saskaņā ar kurām sūdzību iesniegušie ražotāji, kas pienācīgi nesadarbojas, tiek svītroti no Kopienas ražošanas nozares definīcijas. (154) Tāpēc jāpiebilst, ka saskaņā ar pamatregulas 4. panta 1. punktu termins „Kopienas ražošanas nozare” ietver to Kopienas līdzīgo preču ražotāju kopumu, kuru līdzīgā ražojuma kopējā produkcija ir lielākā daļa no kopējā apjoma, kā noteikts pamatregulas 5. panta 4. punktā. Pamatregulas 5. panta 4. punktā šai lielākajai daļai noteikta precīza definīcija, t.i., tie ir Kopienas ražotāji, kas nepārprotami atbalsta sūdzību, ražo ne mazāk kā 25 % no kopējās Kopienas produkcijas apjoma un vairāk nekā 50 % no kopējās saražotās līdzīgo ražojumu produkcijas, ko saražojuši tie Kopienas ražotāju daļa, kas atbalsta vai noraida izmeklēšanu. (155) Šajā atsevišķajā gadījumā sūdzību iesniegušie Kopienas ražotāji pārstāv vairāk nekā 40 % no Kopienas ražošanas nozares, un saskaņā ar minētajiem juridiskajiem noteikumiem tie uzskatāmi par Kopienas ražošanas nozari. Turklāt neviens ražotājs sūdzību nav noraidījis. (156) Patiešām, iestādes parastā prakse ir svītrot no Kopienas ražošanas nozares definīcijas tos sūdzību iesniegušos Kopienas ražotājus, kas pienācīgi nesadarbojas izmeklēšanas laikā, un ievērot iepriekš minētās robežas arī laikā, kad pasākumi tiek ieviesti. (157) Tomēr šajā gadījumā konstatēts, ka ar izmeklēšanu pienācīgi nav sadarbojies neviens no 814 Kopienas ražotājiem. Faktiski un uz ko tika skaidri norādīts paziņojumā par uzsākšanu, anketas nosūtīja tikai izlasē iekļautajiem Kopienas ražotājiem, un no tiem visiem tika saņemtas atbildes. Tāpēc tas, ka izlasē neiekļautie sūdzību iesniegušie ražotāji nav atbildējuši uz izlasē iekļauto ražotāju anketām, vienkārši ir izskaidrojams tādējādi, ka viņiem tas nebija jādara. (158) No pārbaudes izlases veidā īpatnībām izriet, ka pilnīgas anketas par kaitējumu tiek nosūtītas tikai izlasē iekļautajiem Kopienas ražotājiem, kas nosūtījuši sūdzību, un saskaņā ar pamatregulas 6. panta 2. punktu atbildes jāsniedz tikai tām personām, kuras saņēmušas anketu. Pamatojoties uz iepriekšminēto, tiek noraidītas ieinteresēto personu iesniegtās prasības un tiek apstiprināts secinājums pagaidu regulas 152. apsvērumā – uzskata, ka 814 Kopienas ražotāji, kas iesniedza sūdzību, ir Kopienas ražošanas nozares pārstāvji pamatregulas 4. panta 1. punkta un 5. panta 4. punkta izpratnē, un turpmāk tekstā tie minēti kā „Kopienas ražošanas nozare”. 4. Kopienas patēriņš (159) Viens eksportētājs apšaubīja Kopienas patēriņa līmeni, pamatojoties uz to, ka Eiropā tas ir zemāks nekā jaunattīstības valstīs. Tomēr šī prasība netika sīkāk pamatota un tādēļ tika noraidīta. Tā kā citas prasības netika iesniegtas, ar šo tiek apstiprināta Kopienas patēriņa aprēķina metodika. (160) Acīmredzamā Kopienas patēriņa, tostarp bērnu apavu patēriņa, izmaiņas ir bijušas šādas: 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Patēriņš (tūkst. apavu pāru) | 718 186 | 646 843 | 669 686 | 699 604 | 714 158 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 90 | 93 | 97 | 99 | Avots: EUROSTAT, informācija, kas tika norādīta sūdzībā. | (161) Šīs izmaiņas ir salīdzināmas ar patēriņu, kāds konstatēts provizoriskajā posmā, t.i., neņemot vērā bērnu apavus. 5. Imports no attiecīgajām valstīm 5.1. Attiecīgā dempinga importa ietekmes kumulatīvais novērtējums (162) Turpmākajā tabulā norādīti importa apjomi, tirgus daļas un vidējās vienības cenas atsevišķi katrai attiecīgajai valstij, tostarp bērnu apaviem: Importa apjoms un tirgus daļas 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | ĶTR (tūkst. apavu pāru) | 15 571 | 14 616 | 25 810 | 30 662 | 63 044 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 94 | 166 | 197 | 405 | tirgus daļas | 2,2 % | 2,3 % | 3,9 % | 4,4 % | 8,8 % | Vjetnama (tūkst. apavu pāru) | 51 414 | 59 898 | 83 334 | 103 177 | 102 604 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 117 | 162 | 201 | 200 | tirgus daļas | 7,2 % | 9,3 % | 12,4 % | 14,7 % | 14,4 % | Vidējās cenas 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | ĶTR EUR/par vienu apavu pāri | 11,6 | 11,3 | 8,6 | 7,3 | 7,2 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 97 | 74 | 63 | 62 | Vjetnama EUR/par vienu apavu pāri | 11,9 | 11,2 | 9,9 | 9,3 | 9,2 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 94 | 83 | 78 | 78 | (163) Atsevišķas ieinteresētās personas apgalvoja, ka kumulatīvais novērtējums nav pamatots. Šī paziņojuma pamatā ir fakts, ka Ķīnas un Vjetnamas importa apjoma un cenu izmaiņu tendences atšķiras. Bez tam tika apgalvots, ka Vjetnama ir viena no nabadzīgākajām pasaules valstīm, kas gūst labumu no vispārējo preferenču sistēmas (VPS) un tāpēc kaitējuma novērtēšanai tās rādītāji nebūtu jākumulē ar Ķīnas rādītājiem. (164) Pirmā prasība jau iepriekš un savlaicīgi tika izskatīta pagaidu regulā. Konkrētāk attiecībā uz importa tendencēm apjomu un cenu ziņā, pagaidu regulas 160. apsvērumā minētā tabula skaidri pierāda, ka šo tendenču izmaiņas ir līdzīgas. Tiek arī piebilsts, ka bērnu apavu iekļaušana šīs tendences neietekmē. Katrā ziņā papildu šīm importa tendencēm pagaidu regulā sīki izklāstīti daudzie iemesli, kādēļ kumulatīvais novērtējums ir atbilstošs, ievērojot konkurences nosacījumus starp importētajiem un līdzīgajiem Kopienas ražojumiem. Piemēram, tāpēc, ka importēto ražojumu pamatīpašības sakrīt, patērētāju uztverē tie ir savstarpēji aizstājami un tiek izplatīti tajos pašos izplatīšanas kanālos. (165) Attiecībā uz Vjetnamu pamatregulā nav noteikuma, kas paredzētu, ka valstis, kas vienlaicīgi iekļautas antidempinga izmeklēšanā, nevar tikt kumulētas to vispārējās ekonomiskās situācijas dēļ. Bez tam šāda interpretācija būtu pretrunā ar kumulēšanas noteikumu mērķi un nolūku, kas vērsts uz to, vai no dažādiem avotiem importētās preces konkurē savstarpēji un ar līdzīgiem Kopienas ražojumiem. Citiem vārdiem, būtiskas ir pārdodamo ražojumu īpašības, nevis importa izcelsmes valsts situācija. Eksportējošās valsts situācija aplūkojama saskaņā ar Antidempinga nolīguma 15. panta un pamatregulas noteikumiem, taču ne kumulēšanas izpratnē. Tāpēc šis pieprasījums tika noraidīts. (166) Tā kā importētāju asociācija arī ir apgalvojusi, ka kumulēšana nav pamatojama, ievērojot to, ka divu attiecīgo valstu ražojumu sortiments ir atšķirīgs. Tādējādi tiek uzskatīts, ka, lai gan divu valstu savstarpējā ražojumu sortimentā var būt dažas atšķirības, tomēr ir ievērojama pārklāšanās, un tāpēc uzskata, ka attiecīgais Ķīnas un Vjetnamas izcelsmes ražojums kopumā var savstarpēji konkurēt. Ir arī norādīta atsauce uz iepriekš minētajiem secinājumiem, ka šajā procedūrā visi attiecīgā ražojuma veidi jāuzskata par vienu ražojumu un ka Kopienas ražošanas nozares ražotie un pārdotie visa ādas veida apavi ir līdzīgi tiem, kuri Kopienā tiek ievesti no attiecīgajām valstīm. Tāpēc šis arguments tika noraidīts. (167) Pamatojoties uz pagaidu secinājumiem, kas no 156. līdz 162. apsvērumam izklāstīti pagaidu regulā, kā arī ievērojot iepriekš minētos, ar šo tiek galīgi secināts, ka visi pamatregulas 3. panta 4. punktā minētie kumulēšanas nosacījumi ir ievēroti un tāpēc kaitējuma analīzē attiecīgo valstu izcelsmes dempinga importa ietekme novērtējama kopīgi. 5.2. Attiecīgā dempinga importa apjoma, tirgus daļas un cenu izmaiņas a) Apjoms un cenas (168) Šajā tabulā ir rādītāji, kas parāda attiecīgo valstu izcelsmes attiecīgā ražojuma importa apjomu un tirgus daļas, ietverot bērnu apavus. 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Imports (tūkst. apavu pāru) | 66 986 | 74 514 | 109 144 | 133 840 | 165 648 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 111 | 163 | 200 | 247 | Tirgus daļa | 9,3 % | 11,5 % | 16,3 % | 19,1 % | 23,2 % | Avots: EUROSTAT | (169) Tendences un absolūtie skaitļi ir salīdzināmi ar pagaidu posmā analizētajiem – importa apjoms ir vairāk nekā divkāršojies un ievērojami pieaugusi tirgus daļa no 9,3 % 2001. gadā līdz 23,2 % IP laikā. Jānorāda uz būtisku pārklāšanos starp 2004. gadu un IP (no 2004. gada aprīļa līdz 2005. gada martam), un tādējādi iepriekš minētās tabulas dati parāda importa strauju pieaugumu 2005. gada pirmajā ceturksnī. Kā var pārliecināties tabulā, to lielā mērā izraisīja Ķīnas importa attīstība. (170) Importa cenas, tostarp bērnu apaviem, pārskatītajā periodā samazinājās par gandrīz 30 %, līdzīgi kā tika konstatēts pagaidu posmā. 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | EUR par vienu apavu pāri | 11,8 | 11,2 | 9,6 | 8,8 | 8,5 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 95 | 81 | 74 | 72 | Avots: EUROSTAT | (171) Atsevišķi importētāji apgalvoja, ka importa cenu samazināšanās izskaidrojama ar izmaiņām ražojumu sortimentā. Tomēr tas netika pamatots un arī izmeklēšana to neapstiprināja. Tādējādi prasība tika noraidīta. b) Ieinteresēto personu atsauksmes (172) Atsevišķas ieinteresētās personas apgalvoja, ka pārkāpts pamatregulas 3. panta 2. punkts, jo Komisija neveica dempinga importa apjoma un cenu objektīvu pārbaudi. Tās pamatoja savu pieņēmumu ar to, ka, pārbaudot importa tendences, nav ņemti vērā ārējie faktori, piemēram, importa kvotas pacelšana, valūtas kursa izmaiņas, minētās izmaiņas ražojumu sortimentā un modes attīstība. (173) Īpaši attiecībā uz kvotu palielināšanu šis apgalvojums jau izskatīts pagaidu regulas 165. apsvērumā. Tiek atzīts, ka kvotu palielināšana zināmā mērā ir saasinājusi importa tendences. Tomēr jāņem vērā fakts, ka tikai vienu no divām attiecīgajām valstīm tieši skāra kvantitatīvie ierobežojumi un ka arī importam no Vjetnamas ir tendence palielināties, kā arī tas, ka kvota attiecās ne uz visiem izmeklēšanā iesaistītajiem ražojumu veidiem un visbeidzot, ka importa pilnīga liberalizācija notika 2005. gada 1. janvārī un līdz ar to tikai daļēji ietekmē IP (no 2004. gada aprīļa līdz 2005. gada martam). (174) Kopumā pamatregulas 3. panta 3. punkts nosaka, ka kaitējuma pārbaudē īpaši iekļauj jautājumu, vai ir noticis būtisks dempinga importa pieaugums un vai ir bijusi pārlieku liela cenu samazināšana, vai arī importa dempings ir citādi nozīmīgā mērā noturējis cenas vai apturējis cenu pieaugumu, kam būtu jānotiek pretējā gadījumā. (175) Jāievēro, ka iepriekšminētās prasības sedes materiae ietilpst cēloņsakarības pārbaudes jomā. Bez tam pamatregulas 3. panta 3. punkts neietver skaidru juridisku prasību sniegt apliecinošus pierādījumus tam, kāpēc dempinga importa apjoms pieauga un atbilstošās cenas samazinājās. Tāpēc prasība, ka dempinga importa pārbaudē jāņem vērā ārējie apstākļi, tika noraidīta. 5.3. Cenu samazinājums (176) Par cenu samazinājuma aprēķiniem tika saņemtas dažādas atsauksmes. Šie pieprasījumi tika sīki analizēti un aprēķinos tika veiktas nepieciešamās izmaiņas, ja tās bija pamatotas un apliecinātas ar faktiskiem pierādījumiem. (177) Jāatceras, ka pagaidu posmā tika veikta importa cenas korekcija, kas atspoguļoja paredzētās izmaksas, kas importētājiem radušās Kopienā, piemēram, dizaina, izejvielu izvēles izmaksas u.tml., un kuras citādi netiktu ietvertas importa cenā. Vairāki importētāji pieprasīja šīs korekcijas veikšanu. Pagaidu posmā tika paredzēta 15 % korekcija. (178) Kopienas ražošanas nozari pārstāvošā apvienība savukārt apstrīdēja šo korekciju un jo īpaši veiktās korekcijas apmēru. Lai arī tā piekrita, ka dažas izmaksas patiešām radušās importētāju līmenī, apvienība apstrīdēja faktu, ka šādas izmaksas patiešām rodas visiem importētājiem. Bez tam tā apgalvoja, ka šāds korekcijas līmenis būtu pamatots STAF importētājiem (kuriem ir augstas izpētes un attīstības izmaksas), taču tā kā šie apavi tika svītroti no procedūras, korekcijas apmērs jāpārskata un jāsamazina. (179) Šis apgalvojums tika rūpīgi pārbaudīts un tika izdarīti šādi secinājumi. Pirmkārt, korekciju pieprasīja daudzi importētāji un faktiski Kopienas ražošanas nozare neiebilst pret tās veikšanu. (180) Attiecībā uz korekcijas apmēru jānorāda, ka, lai arī daudzi importētāji patiešām pieprasīja šādu korekciju, tikai viens importētājs, pie kura notika pārbaudes apmeklējums, šajā saistībā iesniedza sīku informāciju. Citi attiecīgā ražojuma importētāji nevarēja atbalstīt prasību, ka viņu izpētes un attīstības izmaksu līmenis sasniedz pagaidu posmā piemērotās korekcijas apmēru. Jāpiebilst, ka daži importētāji, pie kuriem notika pārbaudes apmeklējumi, galvenokārt tirgojas ar STAF. Tā kā STAF pašreiz ir svītrots no ražojumu asortimenta, galu galā viņu dati korekcijas mērķiem nebija izmantojami. (181) Tā kā no lielākās importētāju daļas nav saņemti pamatoti pieprasījumi (neatkarīgi no tā, vai pie viņiem notika pārbaudes apmeklējums vai tas nenotika), noslēguma posmā korekcijas apmērs tika pārskatīts un samazināts un, noteikts vienīgi pamatojoties uz izmeklēšanas laikā pieejamajiem attiecīgajiem datiem. (182) Pamatojoties uz iepriekš minēto, konstatēja pārskatītās cenu samazinājuma starpības, kas izteiktas procentos kā Kopienas ražošanas nozares cenas, sadalījumā pa valstīm ir šādas: Valsts | Cenas samazinājums | ĶTR | Vidēji svērta 13,5 % | Vjetnama | Vidēji svērta 15,9 % | 6. Kopienas apavu nozares īpatnības (183) Pagaidu regulā tika sniegta attiecīga informācija par Kopienas apavu nozares īpatnībām. Dažādas ieinteresētās personas apgalvoja, ka šie dati nav jāņem vērā, jo tie nav ticami vai tie neattiecas tikai uz Kopienas ražošanas nozares situāciju un līdz ar to tiem nav juridiska pamata. (184) Šajā saistībā jāpaskaidro, ka informācija pagaidu regulas 169. līdz 173. apsvērumā tika sniegta tikai kā rādītāji, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu labāku izpratni par Kopienas apavu nozari. Tomēr jāpiebilst, ka secinājumi par kaitējumu tiek izdarīti saistībā ar iepriekš noteikto Kopienas ražošanas nozari un tādēļ turpmākajā kaitējuma analīzē atsauces uz šo informāciju netiks veiktas. 7. Kopienas ražošanas nozares situācija 7.1. Sākotnējas piezīmes (185) Kā jau iepriekš minēts, noslēguma posmā kaitējuma analīze ietver datus par bērnu apaviem. (186) Kā minēts pagaidu regulas 175. apsvērumā un ievērojot parasto praksi, kaitējuma rādītāji tiek noteikti makroekonomiskajā līmenī (pamatojoties uz visas Kopienas ražošanas nozares datiem) vai mikroekonomiskajā līmenī (pamatojoties uz izlasē iekļauto uzņēmumu datiem). Lai nodrošinātu konsekvenci, kaitējuma rādītāji tiek secīgi noteikti tikai vienā no minētajiem līmeņiem, bet ne abos vienlaicīgi. 7.2. Makroekonomiskie rādītāji Ražošana, ražošanas jauda un jaudas izmantojums 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Ražošana (tūkst. apavu pāru) | 266 931 | 218 498 | 206 246 | 189 341 | 175 764 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 82 | 77 | 71 | 66 | Avots: izmeklēšanas gaitā iegūtā informācija | (187) Ražošanas apjoms Kopienas ražošanas nozarē kopumā samazinājās no 267 miljoniem pāru 2001. gadā līdz 176 miljoniem pāru izmeklēšanas periodā. Tas liecina par vairāk nekā 30 % lielu samazinājumu (188) Kaut gan teorētiski ražotne ir projektēta tā, lai sasniegtu konkrētu ražošanas līmeni, šis līmenis ir lielā mērā atkarīgs no šajā ražotnē nodarbināto darbinieku skaita. Kā minēts iepriekš, liela apavu ražošanas procesa daļa ir darbietilpīga. Šādos apstākļos nemainīgam uzņēmumu skaitam labākais veids, kā noteikt ražošanas jaudu, ir pārbaudīt šo uzņēmumu nodarbinātības līmeni. Tāpēc jāatsaucas uz turpmākajā tabulā sniegto nodarbinātības attīstību. (189) Tā kā nodarbinātība (kā arī ražošanas jauda) samazinājās saistībā ar ražošanas apjomu, kopumā jaudas izmantošanas apjoms visā periodā saglabājās nemainīgs. Pārdevumu apjoms un tirgus daļa 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Pārdevumi (tūkst. apavu pāru) | 190 134 | 150 389 | 145 087 | 133 127 | 126 555 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 79 | 76 | 70 | 67 | Tirgus daļa | 26,5 % | 23,2 % | 21,7 % | 19,0 % | 17,7 % | Avots: izmeklēšanas gaitā iegūtā informācija | (190) Tā kā ražošana notiek pēc pasūtījuma, Kopienas ražošanas nozares pārdevumu apjoms (tāpat kā ražošana) samazinājās. Kopienas tirgū pārdoto apavu pāru skaits samazinājās par vairāk nekā 60 miljoniem no 2001. gada līdz IP, t.i., par 33 %. (191) Tirgus daļas izteiksmē tas atbilst zaudējumam par gandrīz 9 procenta punktiem. Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās no 26,5 % 2001. gadā līdz 17,7 % izmeklēšanas periodā. Nodarbinātība 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Kopējais darbinieku skaits | 84 736 | 69 361 | 66 425 | 61 640 | 57 047 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 82 | 78 | 73 | 67 | Avots: izmeklēšanas gaitā iegūtā informācija | (192) Nodarbinātība kritiski samazinājās visā attiecīgā perioda laikā. Kopienas ražošanas nozarē vairāk nekā 27 000 darba ņēmēju zaudēja darbu, kas norāda uz 33 % samazinājumu izmeklēšanas periodā salīdzinājumā ar 2001. gada līmeni. Ražīgums 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Ražīgums | 3150 | 3150 | 3105 | 3072 | 3081 | Indekss 2001. g.=100 | 100 | 100 | 99 | 98 | 98 | Avots: izmeklēšanas gaitā iegūtā informācija | (193) Ražīgumu noteica, dalot ražošanas apjomu ar Kopienas ražošanas nozares darbaspēku, kā tas norādīts iepriekšējās tabulās. Ievērojot šo apstākli, Kopienas ražošanas nozares ražīgums attiecīgajā periodā palika salīdzinoši stabils. Dempinga starpības pieaugums un apmērs (194) Tā kā par šo jautājumu nav saņemta jauna un pamatota informācija vai argumenti, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 183. līdz 184. apsvērumi. Atgūšanās no dempinga vai subsīdiju ietekmes pagātnē (195) Jāpiebilst, ka antidempinga pasākumi pret dažu apavu ar ādas vai plastmasas virsu importu, kuru izcelsmes valsts ir ĶTR, Indonēzija un Taizeme, tika ieviesti 1998. gada februārī. Šie pasākumi pārklājas ar ražojumiem, uz kuriem attiecas pašreizējā izmeklēšana. Pēc tam, kad tika publicēts paziņojums par pasākumu gaidāmajām termiņa beigām, netika saņemts neviens pieprasījums par pārskatīšanu un pasākumi attiecīgi tika pārtraukti 2003. gada martā. Tā kā pārskatīšanas pieprasījumi netika saņemti, pagaidu regulā tika noteikts, ka tajā laikā Kopienas ražošanas nozare bija atguvusies no iepriekšējās dempinga ietekmes. (196) Kopienas ražošanas nozare tomēr to apstrīdēja, pamatojoties uz to, ka pārskatīšanas pieprasījums netika iesniegts nevis tādēļ, ka būtu notikusi atgūšanās no dempinga kaitējošās ietekmes, bet gan tādēļ, ka ieviestie pasākumi nebija pietiekami efektīvi. Tā apgalvoja, ka pretēji pagaidu regulā izklāstītajam Kopienas ražošanas nozares ekonomiskā situācija nevarēja attiecīgi atgūties, jo tajā laikā ieviestie pasākumi nebija pietiekami efektīvi, lai novērstu kaitējumu. Bez tam imports no šajā procedūrā iesaistītajām valstīm sasniedza būtisku apjomu laikā no 2001. līdz 2003. gadam. (197) Tomēr Kopienas ražošanas nozare nepietiekami pamatoja būtisko kaitējumu laikā no 2001. līdz 2003. gadam, un iepriekšējo pasākumu iespējamo neefiktāti varēja izskatīt starpposma pārskatīšanā, kas netika pieprasīts. (198) Tāpēc šī prasība tika noraidīta un pagaidu secinājums, ka ražošanas nozare atguvusies no iepriekšējās dempinga ietekmes, un tas tika apstiprināts šajā noslēguma posmā, t.i., līdz 2003. gadam Kopienas ražošanas nozare vēl necieta būtisku kaitējumu. Tomēr jāpiebilst, ka 2004. gadā tai bija kaitējums. 7.3. Mikroekonomiskie rādītāji Krājumi 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Tūkst. apavu pāru | 2188 | 2488 | 2603 | 2784 | 2503 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 114 | 119 | 127 | 114 | Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem | (199) Kā jau minēts, uzskata, ka, lai noteiktu kaitējumu, krājumiem ir neliela ietekme uz Kopienas apavu ražošanas nozari, jo ražošana notiek pēc pasūtījuma. Tādēļ krājumi teorētiski netiek uzkrāti un tie rodas vienīgi no izpildītiem pasūtījumiem, kuri vēl nav piegādāti un/vai par kuriem vēl nav sagatavots faktūrrēķins. Pamatojoties uz to, vispirms no 2001. līdz 2004. gadam krājumu līmenis palielinājās, t.i., par 27 %, un tad samazinājās IP beigās. Samazinājums izmeklēšanas periodā jāskata arī nozares sezonalitātes kontekstā. Paredzams, ka krājumu līmenis decembrī būs augstāks nekā gada pirmā ceturkšņa beigās, t.i., šajā gadījumā IP beigās. Pārdošanas cenas 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | EUR par vienu apavu pāri | 19,7 | 19,3 | 18,5 | 18,6 | 18,2 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 98 | 94 | 95 | 92,5 | Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem | (200) Vidējā vienas vienības pārdošanas cena nepārtraukti samazinājās attiecīgajā periodā. Kopumā samazinājums sasniedza 7,5 %. Kopienas ražošanas nozares cenu samazināšanās var izskatīties ierobežota, jo īpaši salīdzinājumā ar 30 % cenu samazinājumu importam par dempinga cenām attiecīgajā periodā. Tomēr tas jāskata saistībā ar to, ka apavi tiek ražoti pēc pasūtījuma, kādēļ jaunus pasūtījumus parasti pieņem tikai tad, ja atbilstošais cenu līmenis dod iespēju ražot vismaz bez zaudējumiem. Attiecībā uz šo atsauce norādīta turpmākajā tabulā, kurā pierādīts, ka izmeklēšanas periodā Kopienas ražošanas nozare nevarēja turpināt pazemināt cenas, neradot sev zaudējumus. Naudas plūsma, rentabilitāte un ienākums no ieguldījumiem 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Naudas plūsma (tūkstošos EUR) | 13 943 | 10 756 | 8575 | 10 038 | 4722 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 77 | 61 | 72 | 34 | % peļņa par neto apgrozījumu | 1,6 % | 1,8 % | 0,2 % | 1,8 % | 0,5 % | Ienākums no ieguldījumiem | 6,1 % | 7,3 % | 1,0 % | 8,2 % | 2,3 % | Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem | (201) Iepriekš minētie atdeves rādītāji apstiprina pagaidu regulas 190. apsvērumā izklāstīto situāciju un pierāda uzņēmumu finanšu stāvokļa skaidru pasliktināšanos attiecīgā periodā. Jāpiebilst, ka vispārējā pasliktināšanās īpaši iezīmējās izmeklēšanas periodā un norāda uz būtiskām negatīvām izmaiņām 2005. gada pirmajā ceturksnī, t.i., pēdējā IP ceturksnī. Faktiski jau tā zemais rentabilitātes līmenis attiecīgā perioda sākumā samazinājās vēl būtiskāk. (202) Tā kā šajā jautājumā nav iesniegta jauna pamatota informācija vai argumenti, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 191. līdz 193. apsvērumi. (203) Kopējais peļņas līmenis visā attiecīgajā periodā bija zems, kas uzsver šo MVU finansiālo jutīgumu. Kā sīki izklāstīts turpmāk, attiecīgajā periodā un īpaši izmeklēšanas periodā sasniegtais peļņas līmenis ir daudz zemāks par līmeni, ko ražošanas nozare varētu sasniegt parastā situācijā. Spēja piesaistīt kapitālu (204) Izmeklēšana pierādīja, ka vairāku Kopienas ražotāju sarežģītais finansiālais stāvoklis nelabvēlīgi ietekmēja to kapitāla pieprasījumus. To pierāda fakts, kā attīstās šo uzņēmumu attiecīgais peļņas līmenis un īpaši to naudas plūsmu samazināšanās. Kā paskaidrots iepriekš, relatīvi mazie un vidējie uzņēmumi ne vienmēr spēj nodrošināt pietiekamas banku garantijas un tiem var būt sarežģīti segt būtiskus finanšu izdevumus, ko rada nedroša finanšu situācija. Ieguldījumi 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | tūkstošos EUR | 8836 | 11 184 | 6522 | 4403 | 4028 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 127 | 74 | 50 | 46 | Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem | (205) Pagaidu regulas 194. apsvērumā noteikto ieguldījumu tendenci apstiprina iepriekšējās tabulas dati. Ieguldījumi, kuriem piekrituši uzņēmumi, samazinājās par vairāk nekā 50 % no 2001. gada līdz IP. Ieguldījumu samazinājums jāizskata saistībā ar izlasē iekļauto Kopienas ražotāju finansiālā stāvokļa pasliktināšanos. Algas 2001. g. | 2002. g. | 2003. g. | 2004. g. | IP gads | Vidējā alga vienai personai (EUR) | 14 602 | 15 933 | 18 021 | 17 610 | 17 822 | Indekss: 2001. g.=100 | 100 | 109 | 123 | 121 | 122 | Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem | (206) Pagaidu regulas 196. apsvērumā izklāstītās algu tendences apstiprina šīs tabulas dati. Tā kā jauna informācija nav saņemta, šīs tendences tiek apstiprinātas. 7.4. Ieinteresēto personu prasības (207) Vairāki ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Kopienas ražošanas nozares peļņas norma ir būtisks rādītājs Kopienas ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma situācijā. Jo īpaši tika apgalvots, ka, tā kā pagaidu posmā kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanai izmantotā peļņas norma (t.i., 2 % - skatīt pagaidu regulas 284. apsvērumu) atbilst dažu izlasē iekļauto uzņēmumu faktiski sasniegtajai, tas pierāda, ka attiecībā uz šo rādītāju kaitējums nav nodarīts. (208) Šis apgalvojums vairs nav atbilstošs, jo pēc turpmākas analīzes, kā noteikts 292. apsvērumā, peļņas norma tika koriģēta līdz 6 %, tādējādi atbilstošāk atspoguļojot Kopienas apavu ražotāju sasniedzamo peļņas normu, ja nenotiek kaitējumus veicinošs dempings. Pamatojoties uz to Kopienas ražošanas nozares rentabilitāte attiecīgajā periodā acīmredzami samazinājās un jebkurā gadījumā IP laikā rentabilitāte samazinājās līdz pat 0,5 %. Bez tam, kaitējuma analīze tiek veikta Kopienas ražošanas nozares vai tās izlasē iekļauto uzņēmumu līmenī, nevis kāda atsevišķa uzņēmuma līmenī, kas ietverts Kopienas ražošanas nozares definīcijā. (209) Dažādas ieinteresētās personas iebilda, ka kaitējuma analīzē izmantotie rādītāji nav ticami vai nav atbilstoši. Tās apgalvoja, ka ekonomiskie rādītāji netika pārbaudīti un tādējādi nav ticami, jo, nenotiekot sadarbībai, tie nav attiecināmi uz esošo Kopienas ražošanas nozari. Attiecībā uz mikroekonomiskajiem rādītājiem un, ņemot vērā ierobežoto izlases apjomu, tika apgalvots, ka tie nav reprezentatīvi. Visbeidzot tika norādīts uz novērotajām atšķirīgajām tendencēm kaitējuma rādītājos, kas tika konstatēti makro un mikroekonomiskajā līmenī. (210) Pirmkārt, attiecībā uz to, ka makroekonomiskie rādītāji netika pārbaudīti, jāpiebilst, ka saskaņā ar pamatregulu pārbaudes apmeklējumu nepieciešamības novērtējums tika atstāts Komisijas ziņā un tāpēc nav juridiska pienākuma visos gadījumos veikt pārbaudes apmeklējumus. Patiešām pamatregulas 16. pants vienīgi nosaka, ka Komisijai, ja tā uzskata par nepieciešamu, jāveic pārbaudes apmeklējums. Tādējādi prasība tika noraidīta. Bez tam šie faktori tika pēc iespējas vispārīgi pārbaudīti, izmantojot kopējo attiecīgo Kopienas valsts apavu nozares apvienību sniegto informāciju. (211) Otrkārt, ievērojot iepriekš minēto secinājumu par Kopienas ražošanas nozares definīciju un izlases reprezentativitāti, pieprasījumi attiecībā uz šiem elementiem arī tika noraidīti. Bez tam, kā izklāstīts iepriekš, vienīgi konsekvences nolūkos galīgo secinājumu izdarīšanai tiek noteikts tikai kaitējuma rādītāju kopums, vai nu makro, vai mikroekonomiskie rādītāji. Visbeidzot jāpiebilst, ka, ja arī provizoriskajā posmā mikro un makroekonomiskajā līmenī konstatētās tendences ne vienmēr norāda uz identiskām izmaiņām, to uzrādītās tendences tomēr nav arī būtiski atšķirīgas. (212) Visbeidzot ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka ne visi kaitējuma faktori pierāda kaitējumu un, konkrēti atsevišķa uzņēmuma līmenī, izlasē iekļautajiem uzņēmumiem nodarītais kaitējums nevar tikt konstatēts