II PIELIKUMS

Saraksts ar iepriekšējiem paziņojumiem par finanšu sankcijām

Ar šo paziņojumu tiek pārskatīti visi Komisijas paziņojumi par finanšu sankcijām, kas pieņemti no 1996. gada līdz 2021. gadam.

— 1996. gadā Komisija publicēja “Memorandum on applying Article 171 of the EC treaty” (“Memorands par EK līguma 171. panta piemērošanu”) (1). Tā bija sākotnēja pieeja, kuru bija paredzēts pilnveidot, taču tā lika pamatus pašreizējai finanšu sankciju politikai, nosakot, ka kavējuma naudas apmērs ir jāaprēķina, pamatojoties uz trim pamatkritērijiem, proti, pārkāpuma smagumu, tā ilgumu un nepieciešamību nodrošināt, ka pati kavējuma nauda attur no turpmākiem pārkāpumiem.

— 1997. gadā Komisija pirmoreiz publicēja “Method of calculating the penalty payments provided for pursuant to Article 171 of the EC Treaty” (“Kavējuma naudas, kas paredzēta saskaņā ar EK līguma 171. pantu, aprēķināšanas metode”) (2). Tajā laikā nebija metodes naudas soda aprēķināšanai. Saskaņā ar aprakstīto metodi kavējuma nauda par dienu bija jāaprēķina kā vienāda pamatsumma, kas reizināta ar smaguma koeficientu un ilguma koeficientu, un iegūtais rezultāts jāreizina ar īpašu koeficientu (tā dēvēto reizinātāju “n”), kas atspoguļo attiecīgās dalībvalsts maksātspēju un tās balsu skaitu Padomē. Šis reizinātājs “n”, kas tajā laikā atspoguļoja gan ekonomisko, gan institucionālo ietekmi, bija izraudzīts, lai nodrošinātu taisnīgas, samērīgas, bet arī pietiekami atturošas sankcijas, kas mudinātu dalībvalstis novērst pārkāpumu un to neatkārtot. Turklāt dokumentā tika paskaidrots, kā ir jānosaka smaguma un ilguma koeficienti, un tika noteiktas pirmās reizinātāja “n” vērtības (3).

— 2001. gadā Komisija ar iekšēju lēmumu (4) noteica, ka ilguma koeficients būtu jāaprēķina, pamatojoties uz likmi 0,1 mēnesī (maksimāli 3), sākot no septītā mēneša pēc Tiesas nolēmuma.

— 2005. gadā Komisija publicēja paziņojumu “EK līguma 228. panta īstenošana” (5), jo bija nepieciešams atjauninājums, it īpaši ņemot vērā jauno Tiesas judikatūru, jaunu dalībvalstu pievienošanos ES, kā arī izaugsmes un inflācijas līmeņu attīstību. Tajā tika noteikti vispārīgi principi, kas jāievēro, pieprasot finanšu sankcijas, un tie ir spēkā vēl šodien. Tajā arī pirmo reizi tika noteikta naudas soda aprēķināšanas metode, tai skaitā minimālais naudas sods katrai dalībvalstij, tika atjaunināts reizinātāja “n” aprēķins (6) un noteiktas pamatsummas kavējuma naudas un naudas soda aprēķināšanai (7).

— Pēc tam, kad ar Lisabonas līgumu tika ieviesta iespēja pieprasīt finanšu sankcijas gadījumos, kad nav paziņots par leģislatīvo direktīvu transponēšanas pasākumiem, Komisija 2010. gadā pieņēma paziņojumu “LESD 260. panta 3. punkta īstenošana” (8). Šajā paziņojumā Komisija paskaidroja, kā tā piemēros esošās naudas soda un kavējuma naudas aprēķināšanas metodes lietās, uz kurām attiecas 260. panta 3. punkts.

— 2019. gadā Komisija publicēja jaunu paziņojumu “Izmaiņas vienreizēju soda maksājumu un dienas kavējuma naudas aprēķina metodē, kuras Komisija ierosinājusi saistībā ar pārkāpumu procedūrām Eiropas Savienības Tiesā” (9). Šis paziņojums tika sagatavots pēc Tiesas sprieduma (10), kurā tā atzina, ka Komisija institucionālās ietekmes atspoguļošanai vairs nevar izmantot katras dalībvalsts balsu skaitu Padomē, jo kopš 2017. gada 1. aprīļa bija mainīta balsošanas metode. Turklāt Komisija izmantoja šo iespēju, lai atjauninātu IKP atsauces vērtību (kas iepriekš bija Luksemburgas IKP) un, aprēķinot reizinātāju “n”, aizstāja to ar dalībvalstu vidējo IKP (11). Visbeidzot, lai nodrošinātu, ka tā rezultātā noteiktās finanšu sankcijas kopumā atbilst iepriekšējam līmenim, Komisija ieviesa korekcijas koeficientu 4,5.

— Pavisam nesen, 2021. gadā, Komisija koriģēja naudas sodu un kavējuma naudu aprēķinu (12) sakarā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no ES. Tā kā reizinātājā “n” ņemts vērā visu dalībvalstu IKP vidējais rādītājs, Apvienotās Karalistes izstāšanās izraisīja reizinātāja “n” palielināšanos un tā rezultātā Komisija ierosinātu augstākas finanšu sankcijas. Tāpēc Komisija piemēroja korekcijas koeficientu 0,836, lai nodrošinātu, ka pieaugums nepārsniedz inflāciju.

(1) Information from the Commission – Memorandum on applying Article 171 of the EC treaty (OV C 242, 21.8.1996., 6. lpp.).

(2) Information from the Commission - Method of calculating the penalty payments provided for pursuant to article 171 of the EC Treaty (OV C 063, 28.2.1997., 2. lpp.).

(3)

(4) Sk. 2001. gada 2. aprīļa dokumentu PV (2001)1517/2.

(5) Komisijas paziņojums “EK Līguma 228. panta īstenošana” (SEC(2005) 1658).

(6)

(7) 600 EUR dienā kavējuma naudai un 200 EUR dienā naudas sodam.

(8) Komisijas paziņojums “LESD 260. panta 3. punkta īstenošana” (SEC(2010) 1371 final).

(9) Komisijas paziņojums “Izmaiņas vienreizēju soda maksājumu un dienas kavējuma naudas aprēķina metodē, kuras Komisija ierosinājusi saistībā ar pārkāpumu procedūrām Eiropas Savienības Tiesā” (OV C 70, 25.2.2019., 1. lpp.).

(10) 2018. gada 14. novembra spriedums Komisija/Grieķija C-93/17, EU:C:2018:903.

(11)

(12) Komisijas paziņojums “Vienreizēju soda maksājumu un kavējuma naudas, ko Komisija ierosina Eiropas Savienības Tiesai saistībā ar pārkāpumu procedūrām, aprēķina korekcija pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās” (OV C 129, 13.4.2021., 1. lpp.).