/* COM/2011/0299 galīgā redakcija - NLE 2011/0132 */ PADOMES DIREKTĪVA par Padomes Direktīvas 1999/31/EK grozījumiem attiecībā uz tāda metāliskā dzīvsudraba īpašiem glabāšanas kritērijiem, ko uzskata par atkritumiem Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA par Padomes Direktīvas 1999/31/EK grozījumiem attiecībā uz tāda metāliskā dzīvsudraba īpašiem glabāšanas kritērijiem, ko uzskata par atkritumiem





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Regulas (EK) Nr. 1102/2008[1] 2. pantā noteikts, ka metāliskais dzīvsudrabs no četru veidu avotiem ir uzskatāms par atkritumiem, kas jānoglabā tā, lai neapdraudētu cilvēku veselību un vidi. Saskaņā ar tās 3. pantu, atkāpjoties no Direktīvas 1999/31/EK[2] 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta noteikumiem, metālisko dzīvsudrabu (šķidruma veidā) pagaidu vai pastāvīgai glabāšanai var novietot sāls raktuvēs, kas pielāgotas metāliskā dzīvsudraba apglabāšanai, vai dziļos, cietos pazemes klinšu iežos, vai pagaidu glabāšanai var izmantot šim nolūkam paredzētas virszemes iekārtas. Tās 4. panta 3. punktā noteikts, ka prasības attiecībā uz šādām glabātavām, kā arī metāliskā dzīvsudraba pieņemšanas kritēriji , ar ko groza I, II un III pielikumu, jāpieņem saskaņā ar Direktīvas 1999/31/EK 16. pantā minēto komitoloģijas procedūru minētās direktīvas I, II un III pielikuma grozījumu veidā. Glabāšanas pienākums (un arī eksporta aizliegums saskaņā ar minētās regulas 1. pantu) stājas spēkā no 2011. gada 15. marta. Lai sagatavotu attiecīgu priekšlikumu par glabāšanas kritērijiem, Komisija (Vides ĢD) lūgusi izdarīt pētījumu "Requirements for facilities and acceptance criteria for the disposal of metallic mercury" par prasībām metāliskā dzīvsudraba noglabāšanai izmantojamajām glabātavām, ko veikusi BiPRO GmbH . Gala ziņojums kļuva pieejams 2010. gada aprīlī[3]. 2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM Ņemot vērā šajā pētījumā konstatēto, kā arī datus no citiem avotiem, Komisija izstrādājusi kritēriju pirmo orientējošo projektu darba dokumenta veidā, ko 2010. gada jūnijā iesniedza dalībvalstu ekspertiem atsauksmēm līdz 2010. gada 3. septembrim. Apspriešanas gaitā kļuva skaidrs, ka drošu un zinātniski pamatotu pastāvīgas glabāšanas prasību noteikšanai vajadzīgi ilglaicīgi papildu pētījumi par pazemes glabāšanas iekārtās novietota metāliskā dzīvsudraba īpašībām. Tomēr ciešā sadarbībā ar dalībvalstu ekspertiem Komisija turpināja izstrādāt kritērijus metāliskā dzīvsudraba pagaidu glabāšanai. Pie kritēriju izdošanas pastāvīgai glabāšanai būs jāatgriežas, tiklīdz šajā jautājumā būs pilnveidota zinātniskā bāze, ņemot vērā informāciju no dalībvalstīm, kuras var izveidot attiecīgas jaudas un patlaban veic valsts līmeņa vides drošības novērtējumus. Ņemot vērā apspriešanas pirmajā kārtā saņemtās atsauksmes, 2010. gada 6. oktobrī neformālā sanāksmē ar ekspertiem atkritumu un dzīvsudrabu jautājumos tika apspriests pārskatīts darba dokuments. Ar papildus piezīmēm un grozījumiem, kas tika ņemti vērā, 2010. gada 10. decembrī šis dokuments nosūtīts apspriešanai (bez balsošanas) ar Direktīvu 1999/31/EK par atkritumu poligoniem izveidotajai Komitejai pielāgošanai zinātnes un tehnikas attīstībai. Ņemot vērā, ka vienas dalībvalsts izpētes atruna un divu citu piezīmes jāiekļauj grozītajā redakcijā, visiem klātesošajiem dokuments bija pieņemams. Darba dokumentu ar minētajiem grozījumiem Komisija pārveidoja juridiskā dokumentā — Komisijas direktīvā par Padomes Direktīvas 1999/31/EK grozījumiem attiecībā uz tāda metāliskā dzīvsudraba glabāšanas kritērijiem, ko uzskata par atkritumiem. Šis direktīvas projekts 2011. gada 11. februārī tika iesniegts balsošanai ar rakstisku procedūru ar Direktīvas 2008/98/EK 39. izveidotajai (pārdēvētajai) komitejai "'Direktīvu par atkritumiem izpilde un pielāgošana zinātnes un tehnikas attīstībai". Šajā projektā bija norāde uz atbilstības tabulām, kas jāsagatavo dalībvalstīm. Ņemot vērā, ka tiesību pamataktā (Direktīvā par atkritumu poligoniem) šādas norādes nav, neuzskatīja par vajadzīgu to iekļaut grozošajā tiesību aktā. Tāpēc projekta pārskatītā redakcija 2011. gada 7. martā tika nodota rakstiskās procedūras atkārtošanai. Līdz balsošanas 30 dienu perioda beigām (2011. gada 5. aprīlim) netika saņemts balsu kvalificēts vairākums (241 balsis par, 75 balsis pret, 29 atturas). Tāpēc saskaņā ar 5.a panta 4. punktu Padomes Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību, par attiecīgajiem pasākumiem jāiesniedz priekšlikums Padomei. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI Saskaņā ar priekšlikumu I, II un III pielikums Direktīvā par atkritumu poligoniem jāpapildina ar punktu par īpašām prasībām attiecībā uz metāliskā dzīvsudraba glabāšanu. Direktīvas un tās pielikumu struktūra paliek bez izmaiņām. 2011/0132 (NLE) Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA par Padomes Direktīvas 1999/31/EK grozījumiem attiecībā uz tāda metāliskā dzīvsudraba īpašiem glabāšanas kritērijiem, ko uzskata par atkritumiem EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un īpaši tā 191. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, saskaņā ar īpašo likumdošanas procedūru, tā kā: 1. Regulā ((EK) Nr. 1102/2008 noteikts, ka, atkāpjoties no Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvas 1999/31/EK par atkritumu poligoniem[4] 5. panta 3. punkta a) apakšpunkta noteikumiem, metālisko dzīvsudrabu, ko uzskata par atkritumiem, pienācīgi noslēgtā veidā var ierobežotu laiku, kas pārsniedz vienu gadu, vai pastāvīgi glabāt konkrētu veidu atkritumu poligonos. 2. Par atkritumiem uzskatāma metāliskā dzīvsudraba glabāšana jau reglamentēta ar Savienības tiesību aktiem par atkritumu apsaimniekošanu. 3. Par atkritumiem uzskatāma metāliskā dzīvsudraba glabāšanai uz laiku līdz vienam gadam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvas 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu[5] 23. pantu ir jāsaņem atļauja. 4. Direktīvas 1999/31/EK noteikumi un arī Padomes 2002. gada 19. decembra Lēmums 2003/33/EK, ar ko nosaka kritērijus un procedūras atkritumu pieņemšanai poligonos saskaņā ar Direktīvas 1999/31/EK 16. pantu un II pielikumu[6], attiecas uz metāliska dzīvsudraba glabāšanu ilgāk par vienu gadu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1102/2008 3. panta 1. punktu. 5. Tas jo īpaši nozīmē, ka visām glabāšanas iekārtām metāliskā dzīvsudraba glabāšanai ir jāsaņem atļauja saskaņā ar Direktīvas 1999/31/EK 7., 8.un 9. pantu, un uz šādām iekārtām attiecas minētās direktīvas 12. panta noteikumi par kontroles un monitoringa procedūrām, bet attiecībā uz pazemes glabātavām arī Lēmuma 2003/33/EK A papildinājumā noteiktās prasības par drošības novērtējumu. 6. Uz šādām glabātavām attiecas arī Direktīvā 2008/98/EK noteiktās vispārīgās prasības par uzskaiti. 7. Bez tam uz virszemes iekārtām pagaidu glabāšanai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1102/2008 3. panta 2. punktu attiecas Padomes 1996. gada 9. decembra Direktīva 96/82/EK par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas[7]. 8. Tomēr visi šie noteikumi pilnībā neatspoguļo metāliskajam dzīvsudrabam raksturīgās īpašības, un tāpēc ir nepieciešamas papildu prasības. 9. Šajās papildu prasībās būtu jāņem vērā pētījumu rezultāti par metāliskā dzīvsudraba drošas glabāšanas iespējām, tostarp tā solidifikāciju. Videi drošu solidifikācijas paņēmienu izstrādē ir gūti zināmi panākumi, tomēr vēl ir priekšlaicīgi pieņemt lēmumus par to izmantošanas iespējām plašākā mērogā. 10. Drošu un zinātniski pamatotu pastāvīgas glabāšanas prasību noteikšanai vajadzīgi ilglaicīgi papildu pētījumi par pazemes glabāšanas iekārtās novietota metāliskā dzīvsudraba īpašībām. Tāpēc šajā direktīvā būtu jānosaka prasības tikai par pagaidu glabāšanu, un jānorāda metāliskā dzīvsudraba glabāšanas labākie pieejamie tehniskie paņēmieni līdz pieciem gadiem ilgai glabāšanai. 11. Tāpēc Direktīva 1999/31/EK būtu attiecīgi jāgroza. IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Direktīvas 1999/31/EK I, II un III pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā. 2. pants 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2012. gada 15. martam. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus. Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 3. pants Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 4. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, Padomes vārdā – priekšsēdētājs PIELIKUMS Direktīvas 1999/31/EK I, II un III pielikumu groza šādi: 1) I pielikumā pievieno šādu punktu: “8. Metāliskā dzīvsudraba pagaidu glabāšana Attiecībā uz metāliskā dzīvsudraba pagaidu glabāšanu, kas ir ilgāka par vienu gadu, jāievēro šādas prasības. - metāliskais dzīvsudrabs jāglabā atsevišķi no citiem atkritumiem; - konteineri jāglabā uzkrāšanas kolektoros ar aizsargpārklājumu, kas ir bez plaisām, spraugām un metālisko dzīvsudrabu necaurlaidīgs, tā ierobežojošajam tilpumam jābūt atbilstošam glabājamā dzīvsudraba daudzumam; - glabātavām jābūt vides aizsardzībai pret dzīvsudraba emisijām pietiekamām dabīgām vai mākslīgām barjerām, un to ierobežojošajam tilpumam jābūt atbilstošam glabāšanā novietotā dzīvsudraba kopējam daudzumam; - glabātavu grīdām jābūt ar hermētiķa klājumu, kas ir izturīgs pret dzīvsudrabu; jābūt kritumam ar noteci uz kolektora aku; - glabātavām jābūt aprīkotām ar ugunsaizsardzības sistēmu; - glabātavām jābūt iekārtotām tā, lai visi konteineri no tām būtu viegli izņemami.”; 2) II pielikumā pievieno šādu punktu: “6. Īpašas prasības par metālisko dzīvsudrabu Attiecībā uz metāliskā dzīvsudraba pagaidu glabāšanu, kas ir ilgāka par vienu gadu, jāievēro šādas prasības. A. Dzīvsudraba sastāvs Metāliskajam dzīvsudrabam jāatbilst šādām specifikācijām: - dzīvsudraba saturs ir lielāks par 99,9 % masas, - nesatur piemaisījumus, kas var izraisīt oglekļa tērauda vai nerūsējošā tērauda koroziju (piemēram, slāpekļskābes šķīdumu, hlorīdu sāļu šķīdumus). B. Konteineri Metāliskā dzīvsudraba glabāšanai lietojamajiem konteineriem jābūt izturīgiem pret koroziju un triecienizturīgiem. Tāpēc tie nedrīkst būt ar metinātām šuvēm Konteineriem jāatbilst šādām konkrētām specifikācijām: - konteineru materiāls: oglekļa tērauds (vismaz ASTM A36) vai nerūsējošais tērauds (AISI 304, 316L); - konteineriem jābūt hermētiskiem, gāzu un šķidrumu necaurlaidīgiem; - konteineru ārējai virsmai jābūt izturīgai pret glabāšanas apstākļu iedarbību; - konteineru konstrukcijas tipam jāiztur krišanas tests un hermētiskuma tests, kas aprakstīti testu un kritēriju rokasgrāmatas 6.1.5.3. un 6.1.5.4. nodaļā ANO rekomendācijās par bīstamo kravu pārvadājumiem ( UN Recommendations on the Transport of Dangerous Goods, Manual of Tests and Criteria ). Lai pastāvīgi nodrošinātu pietiekamu neaizpildīto tilpumu un lai, šķidrumam izplešoties līdz ar temperatūras paaugstināšanos, nerastos noplūdes vai konteinera neatgriezeniski bojājumi, maksimāli pieļaujamais konteinera tilpuma pildījuma koeficients ir 80 %. C. Pieņemšanas procedūras Glabāšanā drīkst pieņemt tikai konteinerus, kas atbilst šajā iedaļā noteiktajām prasībām. Pieņemšanas procedūrām jāatbilst šādām prasībām: - drīkst pieņemt tikai iepriekš noteiktajiem minimālajiem pieņemšanas kritērijiem atbilstošu metālisko dzīvsudrabu; - pirms novietošanas glabāšanā konteineriem jāveic vizuāla inspekcija. Glabāšanā nedrīkst pieņemt nehermētiskus vai korodējušus konteinerus; - uz konteinera jābūt tā materiālā iekaltam pastāvīgam marķējumam, kurā norādīts konteinera identifikācijas numurs, konstrukcijas materiāls, taras masa, ražotājs un ražošanas datums; - uz konteineriem jābūt pastāvīgi piestiprinātai uzraksta plāksnei, kurā norādīts tā sertifikāta identifikācijas numurs. D. Sertifikāts Iepriekš C iedaļā minētajā sertifikātā jābūt šādiem elementiem: - uzņēmuma nosaukums un adrese, kurā atkritumi radušies; - par konteinera piepildīšanu atbildīgās personas nosaukums un adrese; - piepildīšanas vieta un datums; - dzīvsudraba daudzums; - dzīvsudraba tīrības pakāpe un attiecīgos gadījumos piemaisījumu apraksts, pievienojot testēšanas pārskatu; - apliecinājums, ka konteinerus lieto tikai dzīvsudraba transportam/glabāšanai; - konteineru identifikācijas numurs; - īpašas piezīmes, ja ir. Sertifikātus izdod uzņēmums, kurā atkritumi radušies, bet, ja to nav, persona, kas ir atbildīga par to apsaimniekošanu.”; 3) III pielikumā pievieno šādu punktu: “6. Īpašas prasības par metālisko dzīvsudrabu Attiecībā uz metāliskā dzīvsudraba pagaidu glabāšanu, kas ir ilgāka par vienu gadu, jāievēro šādas prasības. A. Monitoringa, inspekcijas un ārkārtas rīcības prasības Glabātavā jābūt uzstādītai dzīvsudraba tvaiku koncentrācijas nepārtrauktu mērījumu monitoringa sistēmai, kuras jutība ir vismaz 0,02 mg dzīvsudraba/m³. Sensoriem jābūt novietotiem grīdas un griestu līmenī. Jābūt iekļautai avārijas vizuālai un skaņas signalizācijai. Sistēmas uzturēšana jāveic katru gadu. Pilnvarotai personai vismaz vienu reizi mēnesī jāveic glabātavas un konteineru vizuāla inspekcija. Gadījumos, kad tiek detektētas noplūdes, glabātavas operatoram nekavējoties jāveic visi pasākumi, kas vajadzīgi dzīvsudraba emisiju novēršanai vidē un dzīvsudraba glabāšanas drošības atjaunošanai. Saskaņā ar 12. panta b) punktu uzskatāms, ka noplūdēm ir ievērojama kaitīga iedarbība uz vidi. Glabāšanas objektā jābūt pieejamiem rīcības plāniem ārkārtas situācijās un darbam ar metālisko dzīvsudrabu piemērotiem aizsarglīdzekļiem. B. Dokumentācijas glabāšana Visa dokumentācija, kas satur II pielikuma 6. punktā un šā punkta A iedaļā minēto informāciju, arī konteinerus pavadošie sertifikāti, kā arī uzskaites dati par metāliskā dzīvsudraba izņemšanu no glabāšanas, nosūtīšanu pēc pagaidu glabāšanas un dati par paredzēto galamērķi jāsaglabā vismaz 3 gadus pēc dzīvsudraba glabāšanas termiņa beigām.” [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1102/2008 par metāliskā dzīvsudraba un noteiktu dzīvsudraba savienojumu un maisījumu eksporta aizliegumu un drošu glabāšanu (Dokuments attiecas uz EEZ) OV L 304, 14.11.2008., 75. lpp. [2] Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīva 1999/31/EK par atkritumu poligoniem, OV L 182, 16.7.1999., 1. lpp. [3] Ar pētījumu var iepazīties tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/ . [4] OV L 182, 16.7.1999., 1. lpp. [5] OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp. [6] OV L 11, 16.1.2003., 27. lpp. [7] OV L 10, 14.1.1997., 13. lpp.