(8)Sarunas ar Norvēģiju risināja Komisija, un to rezultātā tika izstrādāts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā.

(7)Lai ņemtu vērā minētās jaunās sistēmas piemērošanu un ar to saistītos noteikumus, Padome 2012. gada 8. martā pilnvaroja Komisiju vēstuļu apmaiņas veidā risināt sarunas par nolīgumu ar Norvēģiju attiecībā uz A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu vai aizstājējpaziņojumu par izcelsmi savstarpēju atzīšanu un to, ka produktus ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas izcelsmes saturu, tiem nonākot Savienības muitas teritorijā, pielīdzina produktiem ar Savienības izcelsmes saturu.

(6)Turklāt Savienības VPS izcelsmes noteikumos paredzēts īstenot jaunu sistēmu, kas paredz, ka izcelsmes apliecinājumus izsniedz reģistrētie eksportētāji, un kas jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra. Vēstuļu apmaiņā jāveic grozījumi arī šajā jomā.

par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

Iepriekšējais Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu, kas apstiprināts Eiropas Kopienas vārdā (Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums), ir jāaizstāj ar jaunu nolīgumu, lai ņemtu vērā reformu VPS izcelsmes noteikumos, kas pieņemti ar 2010. gada 18. novembra Regulu Nr. 1063/2010. Saskaņā ar pilnvarām, ko Padome 2012. gada 8. martā piešķīra Komisijai, ar Norvēģiju tika risinātas un noslēgtas sarunas par šo jauno nolīgumu.

Atsaucoties uz pievienoto ceļvedi un labāka regulējuma pamatnostādnēm, ietekmes novērtējums netika veikts, jo priekšlikums attiecas uz izcelsmes kumulēšanu starp Savienību, Šveici, Norvēģiju un, iespējams, Turciju, uz sistēmu, kas pastāvēja jau agrāk un kas tagad ir pielāgota, lai atbilstu tehniskajām prasībām, kas izriet no REX sistēmas ieviešanas no 2017. gada 1. janvāra.

Šis priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tā ietekme stingri aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai arī uz Turciju attiecinātu kumulāciju, kas pastāv attiecībā uz Šveices un Norvēģijas izcelsmes produktiem.

Priekšlikums atbilst kopējai tirdzniecības politikai, it īpaši muitas, preču brīvas aprites un izcelsmes noteikumu jomā.

par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

EIROPAS KOMISIJA Briselē, 21.10.2016 COM(2016) 668 final PIELIKUMS dokumentam priekšlikums PADOMES LĒMUMAM par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros



Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros A. Savienības vēstule …, … [Vieta un datums] Godātais kungs! 1. Eiropas Savienība (“Savienība”) un Norvēģijas Karaliste (“Norvēģija”) kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem: (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem; (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi, (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā; (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi; (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu; (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu; (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem. 2. Eiropas Savienība un Norvēģija atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā. Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1973. gada 14. maija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti 3. protokolā. Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”). 3. Eiropas Savienība un Norvēģija apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam. Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi. 4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi: (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Norvēģijā spēkā esošajiem tiesību aktiem;

(b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm; (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”); (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei; (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji; (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji. 5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus. Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem. Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī. Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā. 6. Katra puse nodrošina, ka a) ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Norvēģijas VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru; b) ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem. 7. Katra puse nodrošina, ka (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots; (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram; (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē; (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē; (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili; (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē; (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

(h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu. (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā. 8. Katra puse nodrošina, ka (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda: (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā; (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums; (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi; (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru; (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā; (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts; (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”; (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu; (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda: (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi; (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi; (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā; (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”; (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma. (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā. 9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes. 11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. 12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības. 13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš. 14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš. 15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Šveici un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi. 16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi. 17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Norvēģiju un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs. 18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Norvēģija ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī. Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam. Ja Jūsu valdība piekrīt visam iepriekš minētajam, man ir tas gods ierosināt, ka šī vēstule un Jūsu apstiprinoša atbilde kopā veido Eiropas Savienības un Norvēģijas Karalistes nolīgumu. Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus. Eiropas Savienības vārdā –

B. Norvēģijas vēstule Godātais kungs! Man ir tas gods apstiprināt, ka saņemta Jūsu vēstule, kuras teksts ir šāds. 1. Savienība un Norvēģija kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem: (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

(b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi, (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā; (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi; (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu; (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu; (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem. 2. Eiropas Savienība un Norvēģija atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā. Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1973. gada 14. maija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti 3. protokolā. Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”). 3. Eiropas Savienība un Norvēģija apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam. Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi. 4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi: (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Norvēģijā spēkā esošajiem tiesību aktiem; (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm; (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”); (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei; (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji; (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji. 5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus. Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī. Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā. 6. Katra puse nodrošina, ka a) ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Norvēģijas VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru; b) ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem. 7. Katra puse nodrošina, ka (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots; (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram; (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē; (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē; (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili; (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē; (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti; (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu. (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā. 8. Katra puse nodrošina, ka (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda: (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā; (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums; (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

(4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru; (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā; (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts; (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”; (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu; (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda: (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi; (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi; (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā; (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”; (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma. (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā. 9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti. 10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes. 11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. 12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības. 13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš. 14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš. 15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Šveici un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi. 16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.