Komisijas paziņojums Padomei saskaņā ar Padomes direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (privāta izpriecu kuģa vadīšana un privāta, nekomerciāla aviācija) /* COM/2007/0107 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 15.3.2007 COM(2007) 107 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (privāta izpriecu kuģa vadīšana un privāta, nekomerciāla aviācija) 1. IEVADS Saskaņā ar 19. panta 1. punktu Padomes Direktīvā 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai[1] (turpmāk tekstā „Enerģētikas nodokļu direktīva” vai „direktīva”), un papildus minētajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem, jo īpaši tās 5., 15. un 17. pantam, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienbalsīgi pieņemtu lēmumu var atļaut ikvienai dalībvalstij īpašu politisku apsvērumu dēļ ieviest turpmākus nodokļu atbrīvojumus vai nodokļu samazinājumus. Komisija izskata lūgumus. Pēc tam Komisija vai nu iesniedz Padomei priekšlikumu, vai arī informē Padomi par iemesliem, kādēļ tā nav ierosinājusi atļaut šādu pasākumu. Saistībā ar to Enerģētikas nodokļu direktīvas izņēmumu plašāku pārskatīšanu, kuru darbības termiņš beidzas 2006. gada beigās, Somija, Dānija un Īrija iesniedza lūgumu no 2007. gada atļaut izņēmumus attiecībā uz Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumiem degvielai, ko izmanto privātai, nekomerciālai aviācijai, t.i. aviācijai, uz kuru neattiecas Enerģētikas nodokļu direktīvas 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais obligātais atbrīvojums. Bez tam Somija un Īrija lūdza arī atļauju atbrīvot no akcīzes nodokļa degvielu, ko izmanto kuģošanai ar privātiem izpriecu kuģiem. Šīs vēstules tika reģistrētas Nodokļu un muitas savienības ģenerāldirektorātā[2]. Šā paziņojuma mērķis ir informēt Padomi par iemesliem, kāpēc Komisija nav ierosinājusi atļaut iepriekš minētos dalībvalstu pieprasītos pasākumus. 2. LūGUMU KOPSAVILKUMS 2.1. Somijas lūgums a) Somija vēlas degvielai, ko izmanto privātai, nekomerciālai aviācijai, piemērot atbrīvojumu no akcīzes nodokļiem . Pasākuma mērķis ir uzturēt izklaidējošās aviācijas darbības apstākļus Somijā. Saskaņā ar Somijas iestāžu informāciju darbības samazināšana izklaidējošās aviācijas jomā negatīvi ietekmētu lidotāju zināšanas, lidotprasmi un gatavību veikt civilos lidojumus. Tā arī samazinātu ar aviāciju saistīto uzņēmējdarbību. Tāpēc tā negatīvi ietekmētu nodarbinātību un konkurenci aviācijas nozarē. Somija arī apgalvo, ka aviācijas degvielas aplikšana ar nodokli samazinātu aviācijas degvielas uzpildes punktu skaitu, kā rezultātā šādas degvielas krājumi būtu grūtāk pieejami, un līdz ar to palielinātos riski drošuma jomā, jo kā alternatīvu gaisa kuģos sāktu izmantot transportlīdzekļu degvielu. Somija norāda arī uz to, ka saistībā ar vispārēja nodokļu režīma ieviešanu ieņēmumi pieaugs nenozīmīgi un ieguvumi no oglekļa emisiju samazinājuma būs niecīgi, jo izklaidējošā aviācija šajā valstī patērē mazu degvielas daudzumu. Saskaņā ar Somijas informāciju zemie nodokļu ieņēmumi, no vienas puses, un prāvās administratīvās izmaksas, no otras puses, norāda to, ka pasākuma rentabilitāte būs ļoti maza. Gaisa kuģu reģistri neļauj nodalīt gaisa kuģu izmantošanu izklaidei un komerciālām vajadzībām, un tāpēc pasākums radītu lielu administratīvo slogu, kas izriet no vajadzības ieviest sarežģītu kontroles sistēmu, pārejot uz standarta nodokļu režīmu. b) Somija vēlas arī piemērot samazinātu nodokļu likmi (7,06 centi par litru) gāzeļļai, ko izmanto kā degvielu privātā izpriecu kuģošanā . Lūguma mērķis ir saglabāt kuģošanas pakalpojumu un kuģošanas nozares darbības apstākļus pašreizējā līmenī un nodrošināt izpriecu kuģošanas nosacījumu saglabāšanu. Somija tālāk skaidro, ka lūguma noraidīšanai būs nesamērīgi negatīva ietekme gan uz kuģošanas nozari, gan uz daudziem mazajiem uzņēmumiem, kas ar to saistīti. Turklāt Somija apgalvo, ka, piemērojot standarta nodokļu režīmu, panāk minimālus ieguvumus salīdzinājumā ar tām izmaksām un citām sekām, kas saistītas ar izņēmuma darbības termiņa beigšanos. Tā arī uzsver nodokļu pasākuma nerentabilitāti. Somija norāda arī uz to, ka saistībā ar vispārējā nodokļu režīma ieviešanu un faktu, ka vispārējā situācija attiecībā uz emisijām Somijā ir ievērojami uzlabojusies kopš 2004. gada pēc tam, kad tika ieviesti valsts tiesību akti par konkrētu degvielas veidu kvalitāti, ieņēmumi palielināsies nenozīmīgi un ieguvums no emisiju samazinājuma būs niecīgs. Turklāt Somija īpaši uzsver atbilstības nodrošināšanas izmaksas degvielas piegādātājiem, kā arī administratīvās izmaksas un izpildes grūtības administrācijai saistībā ar izņēmuma darbības termiņa beigšanos. Bez tam saskaņā ar Somijas viedokli izņēmuma darbības termiņa beigšanās, samazinot krastā esošo uzpildes staciju skaitu, radīs ar drošumu saistītas problēmas. Somija arī apgalvo, ka izņēmums darbojas reģionālās politikas mērķu labā, jo īpaši reti apdzīvotajās vietās, kurās pasliktinās uzņēmējdarbības struktūra un kuras ir grūti sasniegt. Somijas mērķis ir panākt, lai visa valsts būtu apdzīvota, un tāpēc ievērojamas valsts un ES finansējuma summas ir ieguldītas attālo apgabalu attīstībā. Saskaņā ar Somijas viedokli izņēmuma darbības termiņa beigšanās būtu pretrunā šiem mērķiem un veiktajiem ieguldījumiem. Abos lūgumos paredzētais pasākuma beigu datums ir 2012. gada 31. decembris. 2.2. Dānijas lūgums Dānija vēlas degvielai, ko izmanto privātai, nekomerciālai aviācijai, piemērot atbrīvojumu no akcīzes nodokļiem. Pasākuma mērķis ir izvairīties no administratīvā sloga, ko rada nepieciešamība ieviest sarežģītu kontroles sistēmu, pārejot uz standarta nodokļu režīmu. Lūgumā nav paredzēts pasākuma beigu datums. 2.3. Īrijas lūgums a) Īrija vēlas piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi degvielai, ko izmanto privātai, nekomerciālai aviācijai (EUR 276,52 par 1000 litriem aviācijas degvielai un EUR 16,00 par 1000 litriem reaktīvo dzinēju degvielai). Lūguma pamatojumā norādīti divi argumenti. Pirmkārt, izņēmuma darbības termiņa beigšanās radītu pārmērīgas atbilstības nodrošināšanas izmaksas aviācijas degvielu piegādātājiem. Lidlaukiem/ aerodromiem būtu arī ļoti ievērojamas vienreizējas izmaksas. Otrkārt, uzsvērtas neproporcionālās administratīvās izmaksas nodokļu administrēšanai, kam būtu jānovirza resursi no citām darbībām, lai īstenotu pareizu kontroles sistēmu. b) Īrija vēlas arī piemērot samazinātu nodokļu likmi (EUR 47,36 par 1000 litriem) gāzeļļai, ko izmanto kā degvielu privātā izpriecu kuģošanā. Īrijas sniegtajos argumentos uzsvērta tūrisma nozīme un izņēmuma darbības termiņa beigšanās negatīvā ietekme gan uz kuģošanas nozari, gan ar to saistītajiem daudzajiem mazajiem uzņēmumiem. Turklāt Īrija norāda, ka izņēmums darbojas reģionālās politikas mērķu labā un tā izbeigšanās neatbilstu līdzšinējai valsts un Kopienas politikai. Tas arī ierobežotu Īrijas spēju īstenot savu reģionālo politiku, ko varētu uzskatīt par Komisijas iejaukšanos būtiskās iekšējās lietās. Nozarē ir ieguldīti ievērojami privātie un valsts līdzekļi, tostarp Eiropas finansējums. Turklāt Īrija vēlreiz uzsver atbilstības nodrošināšanas izmaksas nozares pārstāvjiem un mazo kuģu ostām, kā arī administratīvās izmaksas un izpildes grūtības administrācijai saistībā ar izņēmuma darbības termiņa beigšanos. Lūgumā nav paredzēts pasākuma beigu datums. 3. LūGUMU PRIEKšVēSTURE Privātā, nekomerciālā aviācijā un privātā izpriecu kuģošanā izmantoto degvielu Kopienā apliek ar nodokļiem kopš 1993. gada[3], izņemot gadījumus, kad dažām dalībvalstīm tika piešķirti īpaši izņēmumi. Lai padarītu saskaņotāku Kopienas politiku transporta, vides un fiskālajā jomā, Kopiena jau 1996. gadā pirmo reizi ierosināja atcelt šos izņēmumus[4]. Pēc tam Komisija 2000. gadā ierosināja pakāpeniski atcelt šos izņēmumus, paziņojot, ka šiem izņēmumiem jābeidz darboties līdz ar Enerģētikas nodokļu direktīvas stāšanos spēkā vai jebkurā gadījumā vēlākais 2002. gada 31. decembrī[5]. Galu galā izņēmumu darbības termiņš tika pagarināts līdz 2006. gada 31. decembrim, un tos vēlāk iekļāva Enerģētikas nodokļu direktīvā (18. pants un II pielikums), lai atvieglinātu to pakāpenisku atcelšanu. Savā 2006. gada jūnija paziņojumā „Pārskats par izņēmumiem Padomes Direktīvas 2003/96/EK II un III pielikumā, kuri ir spēkā līdz 2006. gada beigām” (turpmāk tekstā „2006. gada jūnija paziņojums”)[6] Komisija norādīja, ka labvēlīgais nodokļu režīms degvielai, ko izmanto minētajām darbībām, salīdzinājumā ar degvielu, ko izmanto līdzīgām (transporta vai nekomerciālām) darbībām, nav jāatjauno. Tajā pašā laikā, ja dalībvalstis uzskatīja, ka īpašu politikas apsvērumu dēļ izņēmums nepieciešams arī turpmāk, Komisija aicināja tās iesniegt lūgumu saskaņā ar minētās direktīvas 19. pantu, attiecīgi pamatojot politikas vajadzības. 4. KOMISIJAS NOVēRTēJUMS Saistībā ar to izņēmumu plašāku pārskatīšanu, kuru darbības termiņš Enerģētikas nodokļu direktīvā beidzas, Komisijai nesen bija iespēja pārbaudīt līdzīgus lūgumus izņēmumiem, ko iesniegušas dažas citas dalībvalstis. Komisija 2006. gada 30. novembrī pieņēma divus paziņojumus[7], kuros tā izskaidroja iemeslus, kādēļ, pamatojoties uz veikto analīzi, tā uz šiem lūgumiem nevarēja atbildēt pozitīvi. Komisija uzskata, ka Somija, Dānija un Īrija lielākajai daļai lūgumu uzrādījušas tos pašus argumentus, kas sīki izklāstīti abos minētajos Komisijas 2006. gada 30. novembra paziņojumos. Šajos paziņojumos norādītie iemesli ir apkopoti turpmāk un vajadzības gadījumā papildināti ar punktiem attiecībā uz specifiskākiem argumentiem, ko izvirzījušas pieprasītājas dalībvalstis. Komisija nevar pieņemt argumentus, kas izvirzīti un pamatoti ar sekām, kas ir raksturīgas pārejai no izņēmuma uz nodokļu parasto piemērošanas kārtību, piemēram, administratīvais slogs, atbilstības nodrošināšanas un izpildes grūtības vai izmaksas, kā arī ar drošumu saistīti jautājumi[8]. Padome ar nolūku ir izvēlējusies piemērot privātai, nekomerciālai aviācijai un privātai izpriecu kuģošanai nodokļu parasto piemērošanas kārtību un piešķirt izņēmumus tikai, lai pārvarētu sākotnējās grūtības. Tāpēc šādus argumentus nevar uzskatīt par atbilstošiem īpašiem politikas apsvērumiem saskaņā ar Enerģētikas nodokļu direktīvas 19. panta noteikumiem. Turklāt minētajā pantā izklāstītās intereses un politika iekšējā tirgus, godīgas konkurences, vides, enerģētikas un transporta aspektos skaidri ir pretrunā pieprasīto izņēmumu piešķiršanai[9]. Attiecībā uz Somijas izvirzīto „konkurences” aspektu privātā izpriecu kuģošanā tas atspoguļo konkurences traucējumu, kas eksistējis pagātnē un ko nevajadzētu iemūžināt[10]. Somijas argumenti par zināšanās un spējām aeronavigācijas jomā un gatavību veikt civilos lidojumus arī nevar tikt pieņemti. Attiecīgās vajadzības ir ļoti specifiskas, un tās jāpanāk ar mērķtiecīgiem pasākumiem, kas vairāk atbilst pēc būtības un darbības jomas, neskarot iepriekš minētās Kopienas intereses ar anomālu atbrīvojumu no saskaņotiem nodokļiem. Tas pats attiecināms uz Somijas argumentu par reti apdzīvotajām vietām, kurās pasliktinās uzņēmējdarbības struktūra un kuras ir grūti sasniegt[11]. Attiecībā uz reģionālo aspektu Komisija vēlētos vēlreiz norādīt uz to, ka agrāk piešķirtie izņēmumi Somijai un Īrijai nekad nav oficiāli uzskatīti par Kopienas reģionālās politikas instrumentu. Turklāt Eiropas fondu sniegtais atbalsts nebija nedz paredzēts konkrēti privātu izpriecu kuģu vadīšanai, nedz arī bija pamatots ar priekšnoteikumu, ka Somija un Īrija varētu turpināt saņemt izņēmumus no Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumiem. Visbeidzot, Somija un Īrija izvirza arī vispārīgāku proporcionalitātes argumentu, norādot, ka nekomerciālās aviācijas un privātas izpriecu kuģošanas radītās emisijas ir zemas, salīdzinot ar visas transporta nozares kopējo emisiju apjomu, un/vai ka pāreja uz nodokļu parasto piemērošanas kārtību ir neefektīva no ieņēmumu aspekta. Šajos argumentos par sākuma punktu maldīgi uzskatīti izņēmumi, nevis likumdevēja pārdomātā izvēle, lai minētajām darbībām piemērotu nodokļu parasto piemērošanas kārtību. Tāpēc proporcionalitātes nolūkā nav vajadzīgs ne nevienlīdzīgi traktēt salīdzināmas transporta vai nekomerciālās darbības, ne arī īpašu nozīmi piešķirt faktam, ka īstenošanas izmaksas var atšķirties no izmaksām citās akcīzes nodokļa jomās, jo šāda veida atšķirības ir nodokļu pārvaldības iezīme. Neviens no šiem argumentiem nepamato īpašos politikas apsvērumus saskaņā ar direktīvas 19. panta noteikumiem[12]. 5. SECINāJUMS Kopumā Komisija uzskata, ka Somija, Dānija un Īrija nav norādījušas kādus īpašus politikas apsvērumus, kas attaisnotu nepieciešamību turpināt piešķirt izņēmumus no tiesību aktiem, kuri jau divos gadījumos pēc vienprātīga lēmuma ieviesti Eiropas Savienībā, un kas attaisnotu tāda fiskālā pasākuma pastāvēšanu, kurš nepārprotami ir pretrunā vairākām Kopienas politikām. Minēto dalībvalstu izvirzītie argumenti atspoguļo sekas, ko radījusi paša izņēmuma ilgā pastāvēšana. Minētajām dalībvalstīm līdz šim ir bijis pietiekami daudz laika, lai pielāgotos jaunajai situācijai, ņemot vērā to, ka šis izņēmums un līdzīgi izņēmumi Kopienā ir apspriesti vismaz kopš 1996. gada un Komisija ir vairākkārt uzstājusi, ka izņēmums ir pakāpeniski jāatceļ. Ja ļoti īpašos vai konkrētos apstākļos izņēmuma darbības termiņa beigšanās rada grūtības un ja pieprasītājas dalībvalstis visos aspektos respektē Kopienas tiesības, gan saistībā ar enerģētikas aplikšanu ar nodokļiem, gan citos aspektos[13], šīs valstis par pieņemt pasākumus, lai atvieglotu vai mīkstinātu problēmas, ko rada pāreja uz nodokļu parastās piemērošanas kārtību. Tādēļ Komisija secina, ka 19. pantā izklāstītie nosacījumi nav izpildīti. Līdz ar to Komisija neierosina piešķirt pieprasītās atļaujas . [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.; direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/74/EK un Direktīvu 2004/75/EK (OV L 157, 30.4.2004., 87. un 100. lpp.). [2] Vēstules reģistrētas 2006. gada 5. decembrī (Somija), 2006. gada 13. novembrī (Dānija) un 2006. gada 14. decembrī (Īrija). [3] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz minerāleļļām (OV L 316, 31.10.1992.); vēlāk šī direktīva un Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/82/EEK par minerāleļļām uzlikto akcīzes nodokļu likmju tuvināšanu tika atceltas ar Padomes Direktīvu 2003/96/EK no 2003. gada 31. decembra. [4] COM (1996) 549, 1996. gada 14. novembris. [5] COM (2000) 678, 2000. gada 15. novembris. [6] COM(2006)342, 2006. gada 30. jūnijs, Pārskats par izņēmumiem Padomes Direktīvas 2003/96/EK II un III pielikumā, kuri ir spēkā līdz 2006. gada beigām. [7] COM(2006) 743, Komisijas 2006. gada 30. novembra paziņojums Padomei saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (privāta izpriecu kuģa vadīšana), un COM(2006) 742, Komisijas 2006. gada 30. novembra paziņojums Padomei saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu (privāta, nekomerciāla aviācija). [8] Ar drošumu saistīti jautājumi jebkurā gadījumā ir aplūkoti attiecīgos tiesību aktos. Tie nav saistīti ar Enerģētikas nodokļu direktīvas noteikumiem. [9] Sīkāku informāciju skatīt dokumentos COM(2006)742 un COM(2006)743, attiecīgi 5. un 6. lpp. [10] Sal. COM (2006) 742, 6. lpp. [11] Sal. COM (2006) 742, 6. lpp. [12] Sal. COM(2006)742, 6. lpp.; COM(2006)743, 6. un 7. lpp. [13] Tostarp jo īpaši Līguma noteikumus par valsts atbalstu.