LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 376/19

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Eiropas jauno lauksaimnieku nākotne” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 376/04

Ziņotājs: Pedro NARRO kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2011. gada 20. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Eiropas jauno lauksaimnieku nākotne”

(pašiniciatīvas atzinums).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 21. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), ar 136 balsīm par un 6. atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1 Statistikas dati skaidri liecina par gados jaunu lauksaimnieku skaita vispārēju samazināšanos un lauksaimniecības darbības pamešanu. Ņemot vērā šo nenovēršamo parādību, kas neapšaubāmi ir pretrunā pārtikas problēmu risināšanas mērķim, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja vēlas, lai par Eiropas un valstu iestāžu patiesu prioritāti kļūtu jaunajiem lauksaimniekiem labvēlīgas politikas noteikšana.

1.2 EESK atzīst, ka lauki sniedz jaunas iespējas, kuras varētu izmantot lauku jaunieši. Darbība lauksaimniecības jomā kļūst arvien sarežģītāka, tehniskāka, un tai vajadzīga labāka sagatavotība. Jauniešiem ir priekšrocības, jo viņi uztver lauksaimniecību kā mūsdienīgu un jaunajām tehnoloģijām pielāgotu uzņēmējdarbības jēdzienu. Jaunajiem lauksaimniekiem, ja vien viņu rīcībā ir atbilstoši instrumenti un tiesiskais regulējums, ir vislielākās iespējas risināt pārtikas nodrošinājuma problēmas un ražot kvalitatīvus pārtikas produktus, racionāli izmantojot dabas resursus.

1.3 Galvenās problēmas jaunajiem lauksaimniekiem rada sarežģītā piekļuve zemes resursiem un kredītiem. Šajā sakarā steidzami ir jāveicina jauna sistēma, kas nodrošinātu piekļuvi zemes resursiem, kā arī ar Eiropas garantiju sistēmas palīdzību jānodrošina piekļuve kredītresursiem.

1.4 Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ierosina izveidot Eiropas līmeņa novērošanas centru, kurš analizētu un izvērtētu problēmas, kas saistītas ar saimniecību iekārtošanu un nodošanu, kā arī visus jautājumus, kas saistīti ar paaudžu nomaiņu lauksaimniecībā.

1.5 Atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem nevar aprobežoties tikai ar lauku attīstības jomu. Veicot pašreizējo KLP reformu, KLP pirmajā pīlārā būtu jāiekļauj jauna atbalsta sadaļa, kas paredzēta īpaši jaunajiem lauksaimniekiem. Otrajā pīlārā paredzētais atbalsts lauku saimniecību veidošanai būtu jānosaka par obligātu pasākumu visā Eiropas Savienībā.

1.6 Viens no galvenajiem uzdevumiem Eiropā ir sekmēt saimniecību nodošanu jauniešiem. EESK uzskata, ka šīs politikas veiksmīgu attīstību lielā mērā ietekmētu pensiju palielināšana, lai vecāka gadagājuma lauksaimnieki varētu pārtraukt darbību savā profesijā un baudīt cienīgas vecumdienas.

1.7 Jauno lauksaimnieku apmācība un viņu rīcībā esošās jaunās tehnoloģijas ir pamats uzņēmēju domāšanas veida un mentalitātes attīstībai. Nepietiek tikai ar teorētisku un novecojušu apmācību, kas nav pietiekami aktualizēta. Jaunieši ir pelnījuši pastāvīgas un profesionālas konsultācijas, kas pielāgotas viņu darbības reālajām vajadzībām. Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ierosina izveidot jaunu jauno lauksaimnieku apmaiņas programmu “Erasmus farmer”, pielāgot “Leonardo” programmu, un, ņemot vērā nozares novecošanos, prasa nodrošināt jaunas iespējas jauniešu līdzdalībai lauksaimniecības kooperatīvos un organizācijās. Būtu jāpopularizē īpaši apmācīšanas un izglītošanas pasākumi, tostarp vasaras nometnes un citas iniciatīvas, kas paredzētas bērniem no lauku rajoniem.

1.8 Eiropas Savienība ir lielā mērā atbildīga par jaunajiem lauksaimniekiem. Tomēr ir svarīgi, lai arī dalībvalstis, īstenojot savas pilnvaras, piešķirtu nodokļu priekšrocības, novērstu birokrātiju, ieguldītu līdzekļus lauku apvidu infrastruktūrā un sabiedriskajos pakalpojumos, veicinātu īsāku ķēžu izmantošanu, sekmētu daudzveidību un visbeidzot — censtos lauku vidi padarīt pievilcīgāku dzīvošanai un strādāšanai.

2. Jaunie lauksaimnieki Eiropā

2.1 Ir pagājuši 10 gadi, kopš Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja izstrādāja iepriekšējo atzinumu par jaunajiem lauksaimniekiem. (1) Diemžēl atzinumā paustās bažas ir izrādījušās pamatotas, jo ir turpinājis samazināties jauno lauksaimnieku skaits, savukārt tie, kuri pēc 10 gadiem vēl darbojas nozarē, tuneļa galā drīzāk redz tumsu, nevis gaismu.

2.2 Eiropā ir viens par 35 gadiem jaunāks lauksaimnieks uz katriem deviņiem lauksaimniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem. Tādās dalībvalstīs kā Portugāle, Spānija, Itālija, Apvienotā Karaliste vai Bulgārija jauno lauksaimnieku skaits ir patiešām mazs (tikai viens jaunais lauksaimnieks uz katriem 20 lauksaimniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem). Savukārt, tādās valstīs kā Polija, Austrija vai Vācija aina ir citāda — viens jaunais lauksaimnieks uz katriem 3 lauksaimniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem. Minētās atšķirības galvenokārt ir skaidrojamas ar to, ka atsevišķās dalībvalstīs ir spēkā tiesību akti, kas ir veicinājuši nākamās paaudzes darbību laukos, izmantojot saimniecību īpašuma nodošanu veicinošus pasākumus.

2.3 Lauksaimniecības struktūru analīze liecina, ka, lai arī ar atšķirīgu intensitāti, sistemātiski samazinās lauksaimnieku skaits un ir novērojama straujāka novecošanās nekā citās ekonomikas nozarēs. Kopš 2000. gada par 9 % ir samazinājies lauksaimnieku skaits kopumā un par 45 % ir samazinājies jauno lauksaimnieku skaits.

2.4 Ekonomiski aktīvo lauksaimnieku skaita samazināšanos ilgtermiņā nevar kompensēt ar produktivitātes palielināšanu. Ņemot vērā izejvielu cenu lielās svārstības, īpaša nozīme ir pārtikas drošības un suverenitātes stratēģiskajiem jēdzieniem (2), kuri vairākkārt ir izskatīti Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumos. Vides un citu sabiedrisko īpašumu aizsardzība ir globālas intereses, kuras nav iespējams importēt, līdz ar to lauksaimnieku loma ir kas vairāk par saimniecisko darbību vien. Stratēģija “Eiropa 2020”, kuras pamatā ir videi labvēlīga, vieda un ilgtspējīga izaugsme, bez lauksaimniekiem būs tikai utopija.

2.5 Lauksaimniecības stratēģiskā nozīme nav apstrīdama; tomēr šķiet, ka lauksaimniecības darbību pārtraukšana turpinās un, ņemot vērā, ka tiek veikta KLP reforma, steidzami ir jānoskaidro, uz ko ir jākoncentrē uzmanība, lai veicinātu piesaisti lauksaimniecībai un tās rentabilitāti. Īpaši apdraudēta ir lopkopības nozare. Ja jaunieši nesaskatīs izaugsmes iespējas šajā profesijā, visi īpašie un labi domātie pasākumi attiecībā uz saimniecību izveidi, apmācību, īpašumu nodošanu, nodokļu politiku utt. izrādīsies veltīgi.

3. Eiropas jauno lauksaimnieku problēmas

3.1 Kopienas lauksaimniecības nozarē notiek pārmaiņas, un daudzi tās uztver kā pāreju uz jaunu lauksaimniecības modeli. Jauno lauksaimnieku uzdevums ir uzņemties jaunus izaicinājumus un savu lauksaimniecības darbību virzīt uz noteikto mērķu sasniegšanu. Stabilu un ilgtermiņa politisko nostādņu trūkums nozarē ir radījis nedrošību un nestabilitāti, ietekmējot lauksaimnieku saimnieciskās darbības plānošanu.

3.2 Lauksaimnieki ir nonākuši paradoksālā situācijā: viņi uzņemas lielāku risku, veic lielākus ieguldījumus, saskaras ar lielākām ražošanas izmaksām, ir labāk izglītoti, bet, neskatoties uz to, saņem viszemāko maksu, kāda jelkad maksāta par viņu ražojumiem. Debatēs par jaunajiem lauksaimniekiem paredzētiem instrumentiem un īpašām politiskajām nostādnēm nevar nepieminēt, ka Eiropā darbība lauksaimniecības nozarē ievērojami samazināsies, ja lauksaimniekiem nenodrošinās viņu darbības minimālu rentabilitāti un taisnīgu samaksu par ražojumiem. Lai nodrošinātu lauksaimniekiem pietiekamus ienākumus no viņu darbības, EESK iesaka ieviest lauksaimniecības tirgu regulējumu, kas balstīts uz lauksaimniecības produktu tirgu pārredzamību un tādu pārtikas tirdzniecības organizēšanu, kas nodrošina pārtikas apgādes neatkarību, šim mērķim izveidojot lielus lauksaimniecības produktu ražošanas un tirdzniecības reģionus. Tā kā PTO noteikumi nav piemēroti lauksaimniecībai, ir jāparedz īpašu iestāžu izveide, kā to iesaka, piemēram, MOMAGRI (Pasaules Lauksaimniecības organizācijas kustība).

3.3 Līdzsvara trūkums pārtikas apgādes ķēdē būtiski sekmē jauniešu nevēlēšanos pievērsties lauksaimniecībai. Pārtikas apgādes ķēdes darbību raksturo lielā atšķirība starp lauksaimnieku saņemto maksu un patērētāju maksāto galīgo cenu, pārredzamības trūkums un negodīga prakse (3).

3.4 ES ir iesaistījusies vērienīgā tirdzniecības liberalizācijas procesā Vidusjūras reģionā, Mercosur valstīs un Kanādā. Jaunajiem lauksaimniekiem rodas jautājums, kā lai viņu ražojumi, kuriem noteikti augsti kvalitātes, vides un sociālie standarti, konkurē ar lētajiem importa ražojumiem, kuriem nebūt netiek noteikti tik augsti standarti kā Kopienas ražojumiem. Šis process veicina ražošanas koncentrāciju reģionos, kuros ir vislielākā konkurētspēja, un lauku teritoriju ievērojamas daļas pamešanu (4).

3.5 KLP reforma paver jaunas iespējas virzīt atbalstu jauno lauksaimnieku vajadzībām un koncentrēt to uz lauksaimniecības preču ražošanu. Atbalstīt jauniešus nenozīmē ierobežot vecāka gadagājuma lauksaimniekus, bet gan izstrādāt saskaņotu atbalsta sistēmu, kas nodrošina lauksaimniecības dzīvotspēju.

3.6 Līdz šim Kopienas likumdevēja pūliņi attiecībā uz jaunajiem lauksaimniekiem bija koncentrēti uz saimniecību veidošanas politiku. Ir pienācis laiks ar KLP pirmā un otrā pīlāra starpniecību sākt īstenot jaunus pasākumus, kas veicina jauniešu darbību. Jaunajam modelim jābūt balstītam uz prioritātēm, kas jānosaka atbalsta piešķiršanai.

3.7 Valdībām mērķtiecīgi jāiesaistās lauksaimnieku darba novērtēšanā un veicināšanā. Neskatoties uz daudzajiem ES noteikumiem marķēšanas, kvalitātes un reklāmas jomā, ir vērojams būtisks zināšanu trūkums un arvien lielāka vienaldzība pret to, kas saistīts ar veselīgu un kvalitatīvu pārtikas produktu ražošanu (5). Eiropā patērētāji gandrīz 14 % sava budžeta līdzekļu tērē pārtikai. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzīst svarīgo darbu, ko valstu un Eiropas līmenī veic lauksaimnieku profesionālās organizācijas, sekmējot un izglītojoši popularizējot lauksaimnieku darbu un tā stratēģisko nozīmi pārtikas rūpniecības nozarē.

3.8 Par Kopienas saukli “no lauku saimniecības līdz galdam”, proti, izsekojamību, patērētājam jāatgādina pastāvīgi. Produktu kvalitātes stratēģija ir ļoti svarīga, lai uzturētu uzņēmumu konkurētspēju un aizsargātu patērētāju veselību. Tāpēc tā ir efektīvi jāizvērš un jāattiecina uz produktiem, kas Eiropas Savienībā importēti no trešām valstīm, lai cīnītos pret negodīgu tirdzniecības praksi un to aizkavētu.

3.9 Budžets vienmēr ir jebkuras stratēģijas pamatelements, tomēr Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzīst, ka daudzi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu lauksaimniecības dzīvotspēju, nav tik daudz atkarīgi no papildu līdzekļiem, cik no politiskās gribas īstenot pārmaiņas un saskaņotu stratēģiju, kā arī ilgtermiņā piesaistīt cilvēkus lauku apvidiem (6).

4. Darbības jomas

Lauku attīstība — saimniecību veidošana

4.1 Līdz šim Eiropā debates par jauno lauksaimnieku un lopkopju nākotni ir bijušas koncentrētas uz saimniecību veidošanas politikas analīzi. Statistikas dati, lai arī skopi un nepilnīgi, skaidri liecina, ka Eiropā jauniešiem paredzētā atbalsta prioritātes un intensitāte ir ļoti neviendabīga. Francijā jauniešu saimniecību izveides mērķim atvēl aptuveni 10 % no lauku attīstībai paredzētā budžeta, bet citās valstīs, piemēram, Nīderlandē, Maltā, Īrijā, Slovākijā u. c., dažādu iemeslu dēļ šādu veicinošu pasākumu nav. Eiropas Savienībā kopumā 2007.–2013. gada finanšu periodā 3 % no lauku attīstībai atvēlētajiem līdzekļiem ir paredzēti jauniešiem. Jauniešu, kuri iekārto saimniecības, vidējais vecums ir 28 gadi. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzskata, ka, ņemot vērā lauku saimniecību izveides stratēģisko nozīmi Eiropas Savienībā, būtu lietderīgi šo pasākumu noteikt par obligātu lauku attīstības plānos un paredzēt obligātu atbalsta minimumu procentuālā izteiksmē.

4.2 Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzskata, ka Kopienas sistēmai attiecībā uz saimniecību veidošanu ir jābūt elastīgai, lai tādējādi veicinātu iekļaušanos, jo īpaši noteiktajos termiņos. Šķēršļus rada sistēmas sarežģītība un milzīgā birokrātija. Dažkārt dalībvalstīm vajadzētu paredzēt dažādus atšķirīga ilguma saimniecību iekārtošanas plānus un līdz ar to — atšķirīgu finansējumu. Daudzās valstīs prasība izveidot saimniecību ne ātrāk par 5 gadiem apgrūtina jauniešu lēmumu iesaistīties nozarē. Iekārtošanās atbalsts ir jāveido vairākos līmeņos, proti, būtu lietderīgi nošķirt atbalstu jaunajiem lauksaimniekiem, kuriem lauksaimniecība ir pamatnodarbošanās un tiem, kuriem tā ir papildu nodarbošanās. ES jaunajā tiesību aktu satvarā vajadzētu ņemt vērā ne vien tos jaunos lauksaimniekus, kas uzsākuši darbību lauksaimniecības nozarē pēc 2014. gada, bet arī tos, kas minēto darbību uzsākuši pirms minētā laika.

Jauniešu nozīme KLP pirmajā pīlārā

4.3 Īstenojot pašreizējo KLP reformu, īpašu uzmanību vajadzētu pievērst jauno lauksaimnieku situācijai saistībā ar tiešā atbalsta jauno modeli. Jaunajos Komisijas norādījumos tiešo maksājumu jomā ir jāsekmē prioritārs atbalsts jauniešiem. Šādu atbalstu var veidot ar tādu atbalsta papildu daļu, kas paredzēta noteiktām prioritārām lauksaimnieku kategorijām, tostarp jauniešiem. Cita iespēja ir noteikt īpašu maksājumu jauniešiem. Šādu maksājumu piešķirtu nevis pamatojoties uz platībām, bet tas būtu pielāgots tādiem kritērijiem kā nodarbinātība, saimniecības veids un veikto ieguldījumu veids. Eiropas Ekonomikas un sociālo lieto komiteja atbalsta notiekošās diskusijas par jēdzienu “aktīvs lauksaimnieks kā atbalsta saņēmējs” un norāda uz nepieciešamību apspriest aktīva kooperatīva jēdzienu.

Jauno lauksaimnieku loma atbilstoši KLP otrajam pīlāram

4.4 Otrā, tāpat kā pirmā KLP pīlāra pasākumiem jādod būtisks ieguldījums, lai atbalstītu un motivētu jaunos lauksaimniekus viņu centienu īstenošanā.

4.4.1 Ar KLP otrā pīlāra pasākumiem var un vajag radīt nepieciešamos nosacījumus, lai jaunajiem lauksaimniekiem tie būtu pieejami, un lai tiktu ņemti vērā visi pretendenti gadījumā, ja trūkst budžeta līdzekļu.

4.4.2 Otrā pīlāra ietvaros ir jāizveido atbalsta struktūras, kas ir vajadzīgas jaunajiem lauksaimniekiem, cita starpā, konsultatīvais dienests un atbalsta dienests lopkopības uzņēmumiem. Tā kā lauksaimniecības dzīvnieku kopšana ir darbs, kas jāveic katru dienu bez izņēmuma, dalībvalstīs jāpieņem attiecīgie politikas pasākumi un jāizveido struktūras, kas nodrošinātu iespējas aizstāt lauksaimnieku slimības gadījumā un atvaļinājumā. Lauku saimniecību atbalsta dienestam ir īpaša nozīme laikā, kad jaunieši pieņem lēmumu, vai saglabāt ģimenes uzņēmumu. Mūsdienās jaunieši vairs nevēlas uzņemties lauku saimniecības vadību, zinot, ka visu mūžu būs jāstrādā 365 dienas gadā bez brīvdienām. Tā kā vairākās dalībvalstīs vēl nav šāda atbalsta dienesta, atbilstoši KLP otrā pīlāra ietvaros jāparedz obligāti pasākumi, kas slimības gadījumā (ieskaitot grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu pirms un pēc bērna piedzimšanas), kā arī brīvdienās un/vai ikgadējā atvaļinājuma laikā lauksaimniekiem dotu iespēju izmantot šāda dienesta pakalpojumus.

Apmācība — jaunas tehnoloģijas

4.5 Topošo lauksaimnieku apmācība ir viens no veiksmīgas lauksaimniecības pamatnosacījumiem. Atsevišķās valstīs apmācība ir kvalitatīva, savukārt citās valstīs administrāciju piedāvātā apmācība neatbilst lauksaimnieku reālajām vajadzībām. Jauniešu apmācības procesā ir jāņem vērā lauksaimniecības organizāciju viedoklis. Runa ir par nepieciešamību nodrošināt jauniešiem kvalitatīvu apmācību, ko vada augsti kvalificēti pasniedzēji, izmantojot mūsdienīgus mācību materiālus, kas atbilst jauno lauksaimnieku vajadzībām. Reizēm mācību kursi kļūst par birokrātisku prasību, lai piekļūtu atbalstam un tie netiek pietiekami popularizēti. Šādi radītais motivācijas trūkums kļūst par problēmu, jo īpaši situācijā, kad ir visi vajadzīgie nosacījumi, lai apmācību padarītu par ļoti noderīgu instrumentu jauno lauksaimnieku rokās. Apmācībai ir būtiska praktiska nozīme. Dānijas modelī ir veiksmīgi iekļauta un apvienota teorētiskā un praktiskā apmācība saimniecībās. Lai iegūtu “zaļo karti”, ir vajadzīgi 3 gadi un 8 mēneši.

4.6 ES vajadzētu atbalstīt Eiropas apmācības programmas tādiem lauksaimniekiem vai saimniecībām, kuras vismaz gadu nodrošina darbavietu jauniešiem, kas pēdējos divos gados beiguši apmācību lauksaimniecības jomā. Atbalsta saņēmējam būtu jāuzņemas izstrādāt apmācības plānu, kas būtu labvēlīgs jaunietim, kurš vajadzības gadījumā varētu pārņemt saimniecības vadīšanu, bet mācību gaitā — saimniecībā izmantot savas zināšanas un jaunu, novatoriskāku domāšanas veidu. Kopumā ir jāatbalsta un jānodrošina jauno un vecāka gadagājuma lauksaimnieku vajadzības, kas bieži ir savstarpēji papildinošas. Tāpat būtu noderīgi, ja konkrētās Kopienas programmās, piemēram, “Leonardo”, Septītajā pamatprogrammā pētniecības jomā, programmā “Jaunatne kustībā” u.c. iekļautu īpašas jauniem lauksaimniekiem paredzētas nostādnes. EESK uzskata, ka vajadzētu pielāgot studentiem un jauniem uzņēmējiem paredzēto “Erasmus” programmu, lai tajā varētu piedalīties arī jaunie lauksaimnieki, dodot tiem iespēju strādāt praksi citās ES saimniecībās, kas nodarbojas ar zemkopību un lopkopību.

4.7 Ekoloģiskā lauksaimniecība ir interesanta alternatīva jaunpienācējiem nozarē, taču tā nebūt nav vienīgā iespēja. Eiropas līmenī ir jāattīsta arī integrētā ražošana vai saglabājošā lauksaimniecība. Apmācībai jābūt virzītai uz jaunām ražošanas sistēmām, kas uzlabo ražu, un dabas resursu ilgtspējīgu pārvaldību. Arī biotehnoloģija Eiropā varētu pavērt jaunas iespējas jaunajiem lauksaimniekiem (7).

Vienotībā ir spēks

4.8 Jauniešu aktīva iesaistīšanās lauksaimniecības organizāciju un kooperatīvu darbā ir būtiska, lai to papildinātu ar jaunām idejām, inovācijām un aktīvāku uzņēmējdarbības garu. Situācijā, kad pieprasījumu nosaka vairākas lielās izplatītāju ķēdes, kooperatīviem ir jānodrošina jauns stimuls tirdzniecības uzlabošanai. EESK ierosina veidot lauksaimnieku pārvaldītas tirdzniecības bāzes, lai līdzsvarotu spēku samēru attiecībā uz ietekmīgajām lielveikalu tīklu iepirkumu bāzēm. Šajā sakarā ir jāveicina jauniešu līdzdalība kooperatīvu vadības struktūrās, un jaunieši ir jāiesaista lēmumu pieņemšanas procedūrās, ņemot vērā viņu izglītību un uzņēmējdarbības redzējumu. Lielākais lauksaimniecības kooperatīvs Francijā “Terrena” sadarbojas ar dažādām jauniešu komitejām, palīdzot uzsākt un veidot darbību sarežģītajā lauksaimniecības kooperatīvu vidē.

Citas politiskās nostādnes Eiropā

4.9 ES ir jāizmanto dažādām Kopienas politikas jomām paredzētie līdzekļi, lai, pirmkārt, radītu labvēlīgus apstākļus dzīvei laukos un, otrkārt, veicinātu tādu saimnieciskās darbības virzienu nostiprināšanu, kuri tāpat kā lauksaimniecība veido sociāli ekonomisko pamatu lauku apvidos. Tādējādi Kopienas projektos vides, pētniecības un uzņēmējdarbības jomā ir jāparedz īpašs atbalsts jauniešiem kopumā un īpaši — jaunajiem lauksaimniekiem. Vajadzētu no jauna pievērsties dažiem ES pozitīvās pieredzes aspektiem. Uzskatāms piemērs bija apmaiņas projekts PEJA, kas Eiropas jaunajiem lauksaimniekiem nodrošināja vērtīgu apmācības laiku citās ES saimniecībās, un izglītības programma “Tellus” (CEJA un Eiropas Komisijas sadarbības rezultāts), kuras mērķis bija iepazīstināt skolniekus ar viņiem svešo lauksaimnieka darbu. Par skaidru ES mērķi jānosaka paaudžu nomaiņa lauku apgabalos. Šajā sakarā Eiropas novērošanas centra izveide, lai analizētu jauno lauksaimnieku situāciju un viņu vajadzības, varētu būt labs pamats jaunām likumdošanas iniciatīvām. Mērķis ir nevis veidot jaunas birokrātiskas struktūras, bet gan instrumentus, kas atbilstoši precīzām un skaidri noteiktām funkcijām analizētu un sniegtu vajadzīgo informāciju un statistiku par paaudžu nomaiņu Eiropas lauku teritorijās.

Valstu iniciatīvas

4.10 Eiropas politiskās nostādnes attiecībā uz jaunajiem lauksaimniekiem ir jāpapildina ar īpašām iniciatīvām, kas jāpieņem valstu līmenī. Jaunieši galvenokārt bažījas par paaudžu nomaiņu, piekļuvi īpašumtiesībām un nodokļu sistēmu. Steidzami ir jāveicina efektīvi pasākumi, kas stimulētu saimniecisko darbību lauksaimniecības jomā. Tomēr vairākās ES dalībvalstīs pastāv sarežģīta birokrātija, kas ietekmē daudzu pasākumu īstenošanu.

4.11 Dalībvalstīm vajadzētu koncentrēt centienus, lai izstrādātu mehānismus, kas jaunajiem lauksaimniekiem atvieglotu piekļuvi zemes resursiem, garantējot nepieciešamo lielo ieguldījumu drošību, kas ir viens no lielākajiem saimniecību izveides šķēršļiem. Dažas valstu iniciatīvas liecina par konkrētiem rīcības virzieniem. Francijā uzņēmums “SAFER” ir apņēmies ierobežot zemes platību koncentrēšanu un veicināt jauniešu piekļuvi zemes resursiem.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Staffan NILSSON

(1) OV C 36, 08.02.2002., 29.-35. lpp.“Jauna ekonomika, zināšanu sabiedrība un lauku attīstība. Jauno lauksaimnieku perspektīvas”.

(2) OV C 54, 19.02.2002., 20.-23. lpp.“Piegādes drošība lauksaimniecības un pārtikas nozarē Eiropas Savienībā”.

(3) OV C 48, 15.02.2011., 145.-149. lpp.“Pārtikas apgādes ķēdes labāka darbība”.

(4) OV C 255, 22.09.2010., 1.-9. lpp.“Tirdzniecība un pārtikas nekaitīgums”.

(5) OV C 18, 19.01.2011., 5.-10. lpp.“Kopienas lauksaimniecības modelis: produkcijas kvalitāte un patērētāju informēšana kā konkurētspējas faktors”.

(6) OV C 132, 03.05.2011., 63.-70. lpp.“KLP nākotne”.

(7) OV C 100, 30.04.2009., 44.-52. lpp.“ES uzdevumi pasaules mēroga pārtikas problēmu risināšanā”.