Ieteikums

PADOMES LĒMUMS,

ar ko konstatē, ka Ungārija nav veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 8. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,

tā kā:

(1) Atbilstīgi Līguma 126. pantam dalībvalstīm ir jāizvairās no pārmērīga valdības budžeta deficīta.

(2) Stabilitātes un izaugsmes pakta pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu radīšanai. Stabilitātes un izaugsmes pakts ietver Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[1], kura tika pieņemta, lai sekmētu vispārējās valdības pārmērīga budžeta deficīta ātru novēršanu.

(3) Padome, rīkojoties pēc Komisijas ieteikuma, 2004. gada 5. jūlijā atbilstīgi Līguma 104. panta 6. punktam nolēma, ka Ungārijā eksistē pārmērīgs budžeta deficīts[2]. Tajā pašā dienā, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome pieņēma ieteikumus saskaņā ar 104. panta 7. punktu, prasot Ungārijas iestādēm vidējā termiņā īstenot pasākumus, lai līdz 2008. gadam samazinātu budžeta deficītu zem 3 % no IKP.

(4) 2005. gada janvārī atbilstīgi EK līguma 104. panta 8. punktam Padome konstatēja, ka Ungārija, reaģējot uz Padomes ieteikumiem, nav īstenojusi efektīvus pasākumus, un 2005. gada martā, balstoties uz EK līguma 104. panta 7. punktu, Padome pieņēma vēl vienu ieteikumu, kurā tika apstiprināts 2008. gada termiņš pārmērīga budžeta deficīta novēršanai. Pēc Ungārijas budžeta situācijas ievērojamas pasliktināšanās Padome 2005. gada novembrī nolēma, ka Ungārija jau otro reizi nav izpildījusi ieteikumus atbilstīgi EK līguma 104. panta 7. punktam. Tādēļ Padome saskaņā ar EK līguma 104. panta 7. punktu 2006. gada oktobrī Ungārijai adresēja trešo ieteikumu, ar kuru pārmērīga budžeta deficīta novēršanas termiņš tika atlikts uz 2009. gadu. 2009. gada jūlijā Padome konstatēja, ka varētu uzskatīt, ka Ungārijas iestādes ir īstenojušas efektīvus pasākumus, reaģējot uz 2006. gada ieteikumu. Ņemot vērā ievērojamo ekonomisko lejupslīdi ekonomiskās un finanšu krīzes kontekstā, tā izdeva pārskatītu (trešo) ieteikumu saskaņā ar EK līguma 104. panta 7. punktu.

(5) Padomes 2009. gada jūlija ieteikumā Ungārijas iestādes tika aicinātas novērst pārmērīgu budžeta deficītu ne vēlāk kā 2011. gadam. Konkrētāk, Ungārijai tika ieteikts līdz 2009. gadam ierobežot fiskālās situācijas pasliktināšanos, strikti īstenojot pieņemtos un izziņotos budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, lai sasniegtu budžeta deficīta mērķa apjomu 3,9 % no IKP. Turklāt, sākot no 2010. gada, tika ieteikts strikti īstenot vajadzīgos konsolidācijas pasākumus, lai panāktu pastāvīgu strukturālā deficīta samazinājumu un atjaunotu kopējā budžeta deficīta samazināšanos, vairāk paļaujoties uz strukturālajiem pasākumiem ar mērķi panākt noturīgu publiskā sektora finansiālās situācijas uzlabojumu. Padome arī ieteica laikus dokumentēt un pieņemt konsolidācijas pasākumus, kas nepieciešami pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2011. gadam un 2010.–2011. gada laikposmā īstenot fiskālos pasākumus ar kopējo apmēru 0,5 % no IKP. Ungārijas iestādēm tika ieteikts arī panākt valdības bruto parāda attiecības pret IKP noturīgu samazināšanos.

(6) 2010. gada 27. janvārī Komisija pieņēma paziņojumu Padomei, kurā, pamatojoties uz tobrīd pieejamo informāciju, secināts, ka Ungārija ir īstenojusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes 2009. gada jūlija ieteikumu, proti, tā ir īstenojusi konsolidācijas pasākumus 1½ % apmērā no IKP, lai sasniegtu 2009. gada budžeta deficīta mērķi 3,9 % no IKP, tā ir veikusi strukturālās reformas pensiju un sociālo pabalstu sistēmā, sekmējot 2010. gada budžeta deficīta mērķa 3,8 % no IKP sasniegšanu, un tā ir ieviesusi jaunu fiskālo režīmu, bet Komisija paziņojumā brīdināja arī par vērā ņemamiem riskiem.

(7) No jaunā novērtējuma par Ungārijas īstenotajiem pasākumiem, lai līdz 2011. gadam novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, reaģējot uz Padomes sniegtajiem ieteikumiem atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam, pamatojoties uz, inter alia, pārmērīga budžeta deficīta novēršanas 9. progresa ziņojumu, kas 2011. gada 15. decembrī iesniegts Komisijā un Padomē, izdarāmi šādi secinājumi.

– 2010. gadā faktiskais budžeta deficīts bija par 0,4 % no IKP lielāks nekā noteiktais mērķa apjoms, bet ekonomiskā izaugsme 2010. gadā bija straujāka nekā paredzēts Komisijas dienestu 2009. gada pavasara prognozē, uz kuru tika balstīts Padomes 2009. gada ieteikums. Sagaidāms, ka 2011. gadā vispārējās valdības budžeta bilance (gan saskaņā ar valdības, gan Komisijas dienestu 2011. gada rudens prognozi) no negatīvas mainīsies uz pozitīvu, bet tikai pateicoties vienreizējiem ieņēmumiem 9¾ % apmērā no IKP, kas saistīti ar pensiju aktīvu pārcelšanu no privātajām pensiju shēmām uz valsts pensiju plānu, un ieņēmumiem 0,9 % apmērā no IKP, kas gūti no nozaru maksājumiem. Bez šiem vienreizējiem ieņēmumiem deficīts būtu sasniedzis aptuveni 6 % no IKP un krietni vien pārsniedzis Līguma noteikto 3 % no IKP atsauces vērtību. Savā 2011. gada rudens paziņojumā par pārmērīgu budžeta deficītu Ungārijas iestādes prognozēja budžeta pārpalikumu 3,9 % apmērā no IKP. Komisijas dienestu 2011. gada rudens prognozē bija paredzēts nedaudz zemāks budžeta pārpalikums (3,6 % no IKP), jo sevišķi ņemot vērā publiskā sektora transporta uzņēmumu parādu (0,2 % no IKP). Balstoties uz neseno informāciju par vienreizējiem pasākumiem, kas saņemta pēc 2011. gada rudens prognozes sagatavošanas datuma, budžeta pārpalikums varētu būt vēl mazāks. Kas attiecas uz strukturālo deficītu, tā situācija pasliktinājās par 1½ % no IKP 2010. gadā un par 1¼ % no IKP 2011. gadā, kopumā par 2¾ % no IKP, kas ir pretrunā Padomes ieteikumiem šo divu gadu laikposmā īstenot fiskālos pasākumus ar kopējo apmēru 0,5 % no IKP, kas vajadzīgs, lai līdz 2011. gada termiņam ilgtspējīgi novērstu budžeta deficītu. Šī strukturālā deficīta situācijas pasliktināšanās atspoguļo to, ka nodokļu samazinājums, kura ietekme bija vairāk nekā 2 % no IKP, netika pietiekami līdzsvarots ar strukturālajiem pasākumiem.

– 2012. gadā budžeta projektā noteikts budžeta deficīta mērķis 2,5 % no IKP, kas atbilst konverģences programmas (KP) 2011. gada atjauninājumam. Lai šo mērķi sasniegtu, budžeta priekšlikumā ietverti vairāki pasākumi, kuru kopējā ietekme atbilstoši iestāžu aplēsēm ir gandrīz 4 % no IKP, turklāt veidojot ārkārtas rezervju uzkrājumu 0,7 % apmērā no IKP. Turpretī Komisijas dienestu 2011. gada rudens prognozē lēsts, ka 2012. gadā vispārējās valdības budžeta deficīts sasniegs 2,8 % no IKP. Salīdzinājumā ar budžeta projektu šī deficīta aplēse ietver 2012. gada ekonomiskās izaugsmes prognozi, kas ir par 1 procentpunktu zemāka, kā arī piesardzīgāku ieņēmumu un izdevumu attīstības novērtējumu. Tajā pašā laikā saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem tajā izmantots pieņēmums, ka ārkārtas rezerves netiks skartas. Taču budžeta deficīta mērķa līmenis 3 % no IKP ir ievērots, tikai ņemot vērā vienreizējos ieņēmumus, kas veido 0,9 % no IKP un ir gūti no minētajiem nozaru ārkārtas maksājumiem.

– Atbilstīgi Komisijas dienestu 2011. gada rudens prognozei un pamatojoties uz parasto pieņēmumu par politikas nemainīgumu, budžeta deficīts 2013. gadā tika plānots 3,7 % apmērā no IKP. Tas ir galvenokārt saistīts ar to, ka papildu ietaupījumi attiecīgā gada strukturālo reformu programmā neatsvērs pakāpeniski likvidējamos nozaru ārkārtas maksājumus, kas rada ieņēmumus 0,9 % apmērā no IKP.

– Pamatojoties uz budžeta attīstības tendencēm kopš 2011. gada rudens prognozes publiskošanas, budžeta deficīta prognoze 2012. gadam, kas ir 2,8 % apmērā no IKP, joprojām šķiet sasniedzama (neņemot vērā neseno makroekonomiskās vides situācijas pasliktināšanos). To izskaidro fakts, ka valdības 2011. gada 15. decembrī pieņemtā konsolidācijas pasākumu kopuma deficītu samazinošo ietekmi 0,4 % apmērā no IKP aptuveni kompensē deficītu palielinošās korekcijas, kas ietvertas budžeta projektā, kā arī neto izmaksas budžetā, kas saistītas ar 2011. gada 15. decembrī panākto vienošanos ar banku sektoru un kuras vēl nelīdzsvaro papildu konsolidācijas pasākumi.

– 2013. gadā, ņemot vērā dažus strukturālo reformu programmas konkretizējumus (attiecīgie valdības un parlamenta lēmumi ir atspoguļoti 2011. gada decembra progresa ziņojumā), pozitīvo bāzes efektu no 2012. gada un vienošanās ar banku sektoru radītās neto izmaksas, budžeta deficīta prognozi 2013. gadam, kas ietverta 2011. gada rudens prognozē, varētu samazināt no 3,7 % līdz 3¼ % no IKP, kas joprojām pārsniedz 3 % no IKP atsauces vērtību. Starpība starp šo atjaunināto aplēsi un oficiālo budžeta deficīta mērķi (2,2 % no IKP) galvenokārt veidojas no tā, ka noteiktu pasākumu neīstenošanas dēļ nebija iespējams veikt aptuveni pusi no strukturālo reformu programmas. Atlikusī starpība salīdzinājumā ar oficiālo mērķa apjomu ir saistīta ar lielāku izdevumu prognozi, jo sevišķi valsts transporta uzņēmumu un ceļu uzturēšanas nozarē, turklāt starpību rada arī atšķirīgi pieņēmumi par izaugsmi.

– Riski, kas saistās ar šīm atjauninātajām vidēja termiņa prognozēm, ir ar tendenci samazināties. Ir arī neliels pozitīvais risks, kas veidojas no ieņēmumu plūsmām, kas 2012. un 2013. gadā turpinās būt lielākas nekā gaidīts. Taču sagaidāms, kas tās kompensēs un pārsniegs negatīvie riski. Konkrēti, kopš 2011. gada rudens prognozes publiskošanas 2011. gada 10. novembrī ir palielinājušās procentu likmes visiem maksājumu termiņiem, ir pazeminājusies valūtas vērtība un pasliktinājusies vidēja termiņa ekonomiskā perspektīva. Kopumā, ja ņemtu vērā šos faktorus, budžeta deficīta prognoze gan 2012., gan 2013. gadam būtu jāpalielina par ½ % no IKP, kas nozīmētu budžeta deficītu attiecīgi mazliet virs 3 % no IKP un 3¾ % no IKP.

– Saskaņā ar 2011. gada rudens prognozi sagaidāms, ka publiskā sektora bruto parāds, ņemot vēra gan budžeta deficīta apmērus, gan pieņēmumus attiecībā uz valūtas kursu, 2013. gadā atkal pieaugs līdz aptuveni 77 % no IKP pēc īslaicīga parāda līmeņa krituma 2011. gadā, kas bija saistīts ar privāti pārvaldīto pensiju aktīvu pārņemšanu. Ja vidēja termiņa budžeta prognozes atjauninātu tikai balstoties uz jaunajiem pasākumiem, kas pieņemti pēc prognozes sagatavošanas, prognozētā valdības parāda attiecība pret IKP 2012. gadā būtu faktiski nemainīga un tikai nedaudz uzlabotos 2013. gadā. Taču turpmāki iespējamie budžeta prognožu atjauninājumi, kuros ņemtas vērā galvenokārt pieaugušās procentu likmes, HUF/EUR maiņas kurss 2011. gada beigās, kas bija 311 (par aptuveni 12 % zemāks nekā rudens prognozē izmantotais tehniskais pieņēmums), kā arī mazāk labvēlīgā makroekonomiskā vide, 2011. gadā veidotu parāda attiecību pret IKP aptuveni 80 % apmērā, pēc tam sasniedzot 78,5 % gan 2012., gan 2013. gadā, kas neatbilst Padomes ieteikumam panākt parāda attiecības pret IKP noturīgu samazināšanos.

(8) Kopējais secinājums ir tāds, ka, lai gan 2011. gadā Ungārija formāli nav pārsniegusi budžeta deficīta atsauces vērtību 3 % no IKP, šis sasniegums nav balstīts uz strukturālām un ilgtspējīgām korekcijām. Budžeta pārpalikums 2011. gadā balstās uz ievērojamiem vienreizējiem ieņēmumiem 10 % apmērā no IKP, un to papildina kopējais strukturālās budžeta situācijas pasliktinājums par 2¾ % no IKP 2010.–2011. gada laikposmā, kas ir pretrunā ieteiktajam fiskālajam uzlabojumam 0,5 % no IKP. Turklāt, lai gan iestādes 2012. gadā īstenos būtiskus strukturālos pasākumus, atsauces vērtības 3 % no IKP ievērošana atkal ir iespējama, tikai pateicoties vienreizējiem pasākumiem, kuru ietekme veido gandrīz 1 % no IKP. Visbeidzot, sagaidāms, ka 2013. gadā budžeta deficīts (3¼ % apmērā no IKP) atkal pārsniegs Līgumā noteikto atsauces vērtību, pat ņemot vērā papildu pasākumus, kas izziņoti pēc Komisijas dienestu 2011. gada rudens prognozes sagatavošanas. Lielāks budžeta deficīts 2013. gadā ir saistīts galvenokārt ar to, ka pagaidu vienreizējie pasākumi tiek pakāpeniski likvidēti kā plānots, bet ne visas plānotās strukturālās reformas ir pietiekami konkretizētas. Kopumā ir pamatoti secināt, ka Ungārijas iestāžu reakcija uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam ir bijusi nepietiekama,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ungārija nav īstenojusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu atbilstīgi Līguma 104. panta 7. punktam.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Ungārijai.

Briselē, 11.1.2012

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

[1] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.

[2] OV L 389, 30.12.2004., 27. lpp. Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti, kas attiecas uz Ungāriju, atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/index_en.htm.