Reaģējot uz starptautisko ekonomikas un finanšu krīzi, maksājumu bilances mehānisms tika atkal aktivizēts 2008. gadā, un 2009. gada maijā tā maksimālais limits tika palielināts no 12 miljardiem euro līdz galīgi 50 miljardiem euro, lai ES varētu ātri reaģēt uz visiem turpmākiem maksājumu bilances palīdzības pieprasījumiem. Līdz 2014. gada 31. decembrim Ungārijai, Latvijai un Rumānijai tika piešķirti pavisam 16,6 miljardi euro, no kuriem tika izmaksāti 13,4 miljardi euro.

Komisija regulāri sniedz ziņojumu Ekonomikas un finanšu komitejai (EFK) un Padomei par to, kā tiek īstenota regula, ar ko izveido maksājumu bilances mehānismu.

Komisija sniedz finansiālu atbalstu (tādu divpusēju aizdevumu veidā, kurus finansē kapitāla tirgos, izmantojot ES budžeta garantiju) trešām valstīm un dalībvalstīm atbilstoši dažādiem Padomes vai Padomes un Eiropas Parlamenta tiesību aktiem atkarībā no sasniedzamajiem mērķiem. Komisija un Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, kurām palīdz Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD), nodrošina trešām valstīm paredzētā finansiālā atbalsta konsekvenci ar vispārīgajiem ES ārējās darbības mērķiem.

Ja saņēmēja valsts nepilda savas atmaksāšanas saistības, Komisija var iedarbināt Garantiju fondu ārējai darbībai, lai nodrošinātu attiecīgā Komisijas aizņēmuma atmaksu no šā fonda līdzekļiem.

Īrija pabeidza ES/SVF finansiālās palīdzības programmu 2014. gada februārī, savukārt Portugāle pabeidza to 2014. gada jūnijā.

* 4,8 miljardi euro no citām dalībvalstīm (Apvienotās Karalistes, Zviedrijas, Dānijas) un 17,5 miljardi euro no Īrijas valsts (Kases un Valsts pensiju rezerves fonda).

Potenciālas EFSM atbalsta saņēmējas ir dalībvalstis, kas saskaras ar grūtībām, kuru iemesls ir nopietna starptautiskās ekonomikas un finanšu vides pasliktināšanās. EFSM izmantošana ir atkarīga no politikas nosacījumiem, ņemot vērā ekonomikas un finanšu korekciju programmu atbilstīgi saprašanās memorandam, kuru noslēgusi Komisija un saņēmēja dalībvalsts, un lēmumu pieņemšanas process EFSM palīdzības piešķiršanai ir līdzīgs atbilstošajam procesam maksājumu bilances palīdzības gadījumā. Komisija, konsultējoties ar Eiropas Centrālo banku (ECB), novērtē finansiālās vajadzības un regulāri uzrauga programmas īstenošanu – vismaz reizi pusgadā attiecībā uz korekciju programmas vispārīgajiem ekonomikas politikas nosacījumiem, savukārt reizi trijos mēnešos tiek pārbaudīts, kā dalībvalsts izpilda ekonomikas politikas nosacījumus, saskaņā ar kuriem palīdzība ir piešķirta. Jebkādas korekciju programmas izmaiņas, kas var būt vajadzīgas, apspriež ar saņēmēju dalībvalsti. Padome, kas pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma saņemšanas, lemj par jebkādām korekcijām, kas veicamas sākotnējos vispārīgajos ekonomikas politikas nosacījumos, un apstiprina pārskatīto korekciju programmu, kuru sagatavojusi saņēmēja dalībvalsts.

2014. gadā divos darījumos tika piesaistīti 3 miljardi euro; 2014. gada martā par 2,6 miljardiem euro tika emitēta etalona obligācija (ar dzēšanas termiņu 2024. gada 4. aprīlī un 1,875 % kuponu) Īrijas un Portugāles atbalstam; šī emisija bija daļa no abām valstīm paredzētās finanšu palīdzības programmas saskaņā ar EFSM.

Lai finansētu Padomes nolemtās aizdevumu darbības, Komisija ir pilnvarota gan Eiropas Savienības, gan Euratom vārdā aizņemties līdzekļus kapitāla tirgos. Aizņemšanos un aizdošanu veic kā kompensējošus darījumus, kas nodrošina to, ka ES budžets netiek pakļauts nekādam procentu likmju vai ārvalstu valūtas maiņas riskam. Neatmaksāti aizņēmumi ir saskaņoti ar neatmaksātiem aizdevumiem.

1990. gadā Padome noteica aizņēmumu limitu 4 miljardu euro apmērā, no kuriem aptuveni 3,7 miljardi euro ir apstiprināti un 3,4 miljardi euro ir jau izmaksāti. Saskaņā ar Padomes lēmumu par aizdevumu maksimālo apjomu (77/271/Euratom, ar grozījumiem) Komisija informē Padomi, kolīdz apstiprinātā summa sasniedz 3,8 miljardus euro, un vajadzības gadījumā ierosina jaunu maksimālo apjomu aizdevumiem.

2014. gadā netika veikti maksājumi saskaņā ar MFP lēmumiem, kurus Eiropas Parlaments un Padome 2013. gadā pieņēma attiecībā uz Gruziju (46 miljoni euro, no tiem 23 miljoni euro aizdevumu veidā), Kirgizstānas Republiku (30 miljoni euro, no tiem 15 miljoni euro aizdevumu veidā) un Jordāniju (180 miljoni euro, visa summa aizdevumu veidā).

Šo ES obligāciju rezultāti otrreizējā tirgū bija pozitīvi, un tas apliecināja, ka ES ir spēcīgs etalona obligāciju emitents. Saskaņā ar aprēķiniem, kuros tika izmantoti dati no 22 bankām, ES etalona obligāciju apgrozījums otrreizējā tirgū 2014. gadā bija 26,3 miljardi euro (salīdzinājumā ar 31 miljardu euro 2013. gadā).

2014. gada novembrī par 660 miljoniem euro tika emitēta obligācija (ar dzēšanas termiņu 2029. gada 4. oktobrī un 1,375 % kuponu). No šīs summas 400 miljoni euro tika izmantoti, lai finansētu pēdējo Portugālei paredzēto maksājumu saskaņā ar EFSM.

EIB tieši piešķir finansējumu atsevišķiem ieguldījumu projektiem vai ar finanšu starpnieku palīdzību mazāka mēroga projektiem, ko uzņēmušies MVU vai vietējās iestādes un pašvaldības. EIB arī izsniedz aizdevumu garantijas, sniedz tehnisku palīdzību un nodrošina riska kapitālu.

2014. gadā EIB parakstīja finansējumu ar kopsummu 77 miljardi euro (salīdzinājumā ar 71,7 miljardiem euro 2013. gadā).

EIB finansējuma darījumi ietekmē ES budžetu, ja tos papildina ES garantijas vai citi ES budžeta līdzekļi. Tas attiecas uz šādiem finansējuma darījumiem:

-EIB finansējuma darbības, kas veiktas atbilstoši ārējo aizdevumu pilnvarām (tās aptver pirmspievienošanās valstis, kaimiņattiecību un partnerattiecību valstis, Āziju, Latīņameriku un Dienvidāfriku). Šāds finansējums tiek segts ar ES budžeta garantiju pret suverēno vai politisko risku. Komisija 2015. gada otrajā pusgadā izdos atsevišķu ziņojumu par EIB ārējiem aizdevumiem 2014. gadā;

-riska dalīšanas finanšu mehānismi, kuru ietvaros izmanto ES budžetu, lai atbalstītu ES politikas jomas (piemēram, Riska dalīšanas finanšu mehānisms pētniecības un izstrādes projektiem un Projektu obligāciju iniciatīva).

EIB finansējums ES dalībvalstīs 2014. gadā bija 69 miljardi euro jeb 90 % no EIB kopējā aizdevumu apjoma. 2014. gadā 7,8 miljardi euro tika parakstīti ārpus ES, no tiem 4,1 miljardu euro sedz Eiropas Investīciju bankai piešķirtā ES garantija attiecībā uz zaudējumiem no finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta ieguldījumu projektus ārpus Savienības („ES garantija”).

ES garantija, kas saskaņā ar Lēmumu 1080/2011/ES piešķirta laikposmam līdz 2013. gada 31. decembrim, tika automātiski pagarināta par 6 mēnešiem, jo vēl nebija pieņemts jauns lēmums, ar ko piešķir ES garantiju EIB darbībām ārpus ES.

2014. gada 16. aprīlī Eiropas Parlaments un Padome pieņēma jauno lēmumu, ar ko piešķir ES garantiju EIB darbībām ārpus ES. Vispārējā mandāta apjoms ir 27 miljardi euro, kā arī izvēles papildu summa 3 miljardu euro apmērā. Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru un pēc starpposma pārskatīšanas lemj par izvēles summas izmantošanu pilnībā vai daļēji.

4.2.EIB aizņēmumu darbības

Nestabilos tirgus apstākļos visu gadu saglabājās augsts izpildes risks, jo īpaši saistībā ar lieliem etalona darījumiem. Spēcīgais pieprasījums pēc EIB obligācijām sākumā veicināja īsāka termiņa procentu likmju starpības samazināšanos, jo īpaši euro valūtā. Kredītreitingu aģentūras saglabāja EIB kredītreitingu AAA (šajā saistībā pozitīva ietekme bija 2012. gadā nolemtās kapitāla palielināšanas īstenošanai).

EIB aizņēmumi2014. gadā sasniedza 61,6 miljardus euro ar vidējo termiņu 7,2 gadi.

5.Finanšu stabilitātes nodrošināšana eurozonā

Reaģējot uz pasaules ekonomikas un finanšu krīzi, eurozonas dalībvalstis ir pieņēmušas lēmumus par pasākumiem, lai saglabātu finanšu stabilitāti eurozonā un Eiropā kopumā. Šie pasākumi, kas nav garantēti ar ES budžetu, ir sīkāk aprakstīti turpmāk tekstā. Papildu informācija par trim esošajiem mehānismiem ir pieejama tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm.

5.1.Grieķijai paredzēto aizdevumu mehānisms

Pēc tam, kad eurozonas finanšu ministri 2010. gada 2. maijā vienbalsīgi vienojās par atbalstu Grieķijai, kopā ar SVF tika izveidota trīs gadu kopīga programma, kas ietvēra finansējumu 110 miljardu euro apmērā un ko papildināja strikti politikas nosacījumi, par kuriem Komisija un SVF, sadarbojoties ar ECB, bija vienojusies ar Grieķijas iestādēm. Aizdevumi, kurus eurozonas dalībvalstis izmaksāja saskaņā ar šo pirmo programmu, sasniedz 52,9 miljardus euro, savukārt SVF izmaksāja 20,1 miljardu euro. Mehānisma finanšu noteikumi tika atkārtoti koriģēti 2012. gada decembrī (aizdevuma beigu termiņa pagarinājums, procentu likmju starpības samazinājums).

Eurozonas finanšu ministri un SVF 2012. gada 14. martā apstiprināja otro ekonomikas korekciju programmu, papildinot pirmās programmas ietvaros vēl neizmaksātās summas ar 130 miljardiem euro. Tādējādi šajā otrajā programmā paredzētā finansiālā palīdzība kopā sasniedz 164,5 miljardus euro, no kuriem 19,8 miljardi euro ir SVF ieguldījums. Pirmā programma tika izveidota kā kreditoru līgums, kas attiecas uz apkopotiem atbalstu sniedzošo eurozonas dalībvalstu divpusējiem aizdevumiem un saskaņā ar kuru Komisija nodrošina koordināciju un pārvaldību, savukārt otrā programma tiek finansēta, izmantojot EFSI.

5.2.EFSI

Eiropas Finanšu stabilitātes instrumentu (EFSI) eurozonas dalībvalstis izveidoja kā tām piederošu un Luksemburgā reģistrētu uzņēmumu; tas tika izveidots kā pagaidu glābšanas mehānisms, kas emitē eurozonas dalībvalstu garantētas obligācijas, lai izmantotu tās aizdevumiem grūtībās nonākušām eurozonas dalībvalstīm. 2010. gada oktobrī tika nolemts izveidot pastāvīgu glābšanas mehānismu – Eiropas Stabilizācijas mehānismu (ESM), kas stājās spēkā 2012. gada 27. septembrī. No 2013. gada 1. jūlija EFSI vairs nefinansē jaunas finansējuma programmas un neslēdz jaunus aizdevuma līgumus. Tomēr tas turpina savu darbību pašreizējās, Grieķijai, Portugālei un Īrijai paredzētajās programmās, kurās tas darbojas kā aizdevējs (kopā ar SVF un dažām dalībvalstīm).

5.3.ESM

Pastāvīgais krīzes mehānisms ESM kopš 2013. gada 1. jūlija ir kļuvis par pastāvīgo mehānismu, kas reaģē uz jauniem eurozonas dalībvalstu pieprasījumiem pēc finansiālās palīdzības.