Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (CVD) un grozījumiem Direktīvā 98/26/EK /* COM/2012/073 final - 2012/0029 (COD) */





PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Priekšlikuma konteksts Centrālie vērtspapīru depozitāriji (CVD) ir finanšu tirgiem sistēmiski nozīmīgas iestādes. Ikvienam vērtspapīru tirdzniecības darījumam, kas tiek veikts gan biržā, gan ārpus biržas, seko pēctirdzniecības procesi, un tad tiek veikts norēķins par šo darījumu, kas nozīmē vērtspapīru piegādi pret skaidro naudu. CVD ir svarīgākās iestādes, kuras dod iespēju veikt norēķinu, izmantojot tā sauktās vērtspapīru norēķinu sistēmas. CVD arī nodrošina vērtspapīru kontu sākotnējo reģistrēšanu un centralizētu uzturēšanu, veicot grāmatojumus par to, cik daudz vērtspapīru emitējis kāds emitents un kā mainās šo vērtspapīru turētāji. CVD ir svarīga nozīme arī nodrošinājuma tirgū, īpaši monetārās politikas vajadzībām. Piemēram, gandrīz visi nodrošinājumi, kuri ir piemēroti centrālās bankas monetārās politikas operācijām ES teritorijā, jo īpaši eurozonā, iziet caur CVD pārvaldītām vērtspapīru norēķinu sistēmām. Izmantojot vērtspapīru norēķinu sistēmas ES, 2010. gadā tika veikti norēķini par darījumiem apmēram EUR 920 triljonu vērtībā, un 2010. gada beigās tajās turēto vērtspapīru apjoms bija apmēram EUR 39 triljoni. ES ir vairāk nekā 30 CVD, parasti pa vienam katrā valstī, un divi "starptautiskie" CVD (Clearstream Banking Luxembourg un Euroclear Bank), kuri ir CVD apakškategorija un kuru specializācija ir starptautisko obligāciju jeb euroobligāciju emisija. Lai gan vienas valsts ietvaros CVD kopumā darbojas droši un efektīvi, CVD pārrobežu kombinēšanas iespēja un saziņa ir mazāk droša, kas nozīmē, ka ieguldītājiem rodas lielāks risks un izmaksas, veicot pārrobežu ieguldījumu. Piemēram, neveiktu norēķinu skaits ir lielāks pārrobežu darījumiem nekā iekšzemes darījumiem, un pārrobežu izmaksas ir līdz pat četrām reizēm lielākas nekā izmaksas iekšzemes norēķiniem. Šīs drošības problēmas rodas vairāku, tostarp šādu faktoru dēļ: · norēķinu cikla ilgums. Laiks starp tirdzniecības darījumu un norēķinu nav saskaņots visā ES, tādējādi rodas traucējumi, veicot pārrobežu norēķinus par vērtspapīriem; · neliela, bet ievērojama daļa vērtspapīru joprojām ir papīra formā. Par šādiem vērtspapīriem norēķinu veic daudz ilgākā norēķinu ciklā, kas palielina risku ieguldītājiem; · neveikti norēķini, tas ir, situācijas, kad norēķins par darījumu netiek veikts plānotajā norēķina datumā; ne visos tirgos šādās situācijās piemēro preventīvas soda sankcijas, bet, ja piemēro, tad norēķinu disciplinārie pasākumi dažādos tirgos ir ļoti atšķirīgi; · kaut gan Direktīva 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās[1] ir samazinājusi traucējumus vērtspapīru norēķinu sistēmās, kurus rada pret sistēmas dalībnieku sākta maksātnespējas procedūra, tā nepievēršas citiem sistēmas riskiem vai tā CVD izturētspējai, kurš pārvalda sistēmu. Uz dažiem CVD vēl attiecas arī kredītrisks un likviditātes risks, kas izriet no tādu banku pakalpojumiem līdzīgu papildpakalpojumu sniegšanas, kuri ir saistīti ar norēķiniem; · nolīgumi par saikni starp CVD. Kaut gan tos uzskata par pirmo soli ceļā uz Eiropas norēķinu tirgu konsolidāciju, tomēr, nepastāvot konkrētiem konsultatīvas uzraudzības noteikumiem par šādu saikni, tie raisa bažas par drošību. Turklāt tie palielina CVD savstarpējās saiknes, un tas ir pietiekams iemesls kopīgas konsultatīvas uzraudzības sistēmas ieviešanai. Nopietnas bažas raisa arī tas, ka nepastāv efektīvs vienots iekšējais tirgus norēķiniem. Eiropas pēctirdzniecības tirgū joprojām pastāv nozīmīgi šķēršļi, piemēram, ierobežojumi vērtspapīru emitentu piekļuvei CVD, dažādās Savienības dalībvalstīs atšķirīgi licencēšanas režīmi un noteikumi par CVD, kā arī ierobežotā konkurence starp valstu CVD. Šo šķēršļu dēļ tirgus ir ļoti sadrumstalots. Līdz ar to pārrobežu norēķini par darījumiem ir atkarīgi no pārmērīgi sarežģītām turēšanas "ķēdēm", kurās bieži iesaistīti vairāki CVD un vairāki citi starpnieki. Tas negatīvi ietekmē efektivitāti un arī riskus saistībā ar pārrobežu darījumiem. Šīs tendences varētu pastiprināties saistībā ar Target2 Securities (T2S) projekta attīstīšanos; šo projektu sāka Eurosistēma, lai nodrošinātu neierobežotu kopēju platformu vērtspapīru norēķiniem Eiropā, un tā plānotais sākums ir 2015. gads. Ierosinātā regula pievēršas šīm problēmām. Tajā tiek ieviests pienākums uzrādīt visus pārvedamos vērtspapīrus dematerializētā veidā un grāmatot tos CVD, pirms tie tiek tirgoti regulētās tirdzniecības vietās. Regula saskaņo norēķinu periodus un norēķinu disciplīnas režīmus ES. Tā ievieš vienotu noteikumu kopumu, kuru pamatā ir starptautiskie standarti attiecībā uz riskiem, kuri ir saistīti ar CVD operācijām un pakalpojumiem. Tā kā uz CVD attieksies identiski pamatnoteikumi visā ES, tiem tiks noteiktas vienotas prasības licenču saņemšanai un atļaujai darboties visā ES, kas palīdzēs novērst pastāvošos šķēršļus saistībā ar piekļuvi. Tādējādi ierosinātā regula palielinās sistēmas drošību un atvērs tirgu CVD sniegtajiem pakalpojumiem, attiecīgi uzlabojot vērtspapīru norēķinu efektivitāti. Ierosinātā regula pabeigs vērtspapīru tirgus infrastruktūru tiesisko regulējumu, tāpat kā Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem[2], pabeigs tiesisko regulējumu attiecībā uz tirdzniecības vietām un ierosinātā regula par darījumiem ar atvasinātiem instrumentiem – attiecībā uz centrālajiem darījumu partneriem. Šī iniciatīva jau saņēmusi plašu politisko atbalstu. ECOFIN padome 2008. gada 2. decembrī uzsvēra nepieciešamību stiprināt CVD pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu drošību un stabilitāti un vienojās, ka ir nepieciešams ES tiesību akts, kas pievērstos juridiskajiem šķēršļiem saistībā ar pēctirdzniecības procedūrām, tostarp šķēršļiem, kuri kavē piekļuvi CVD. Nepieciešamība izstrādāt atbilstīgus standartus CVD ir arī atzīta starptautiskā mērogā. Jau 2001. gadā starptautiskie banku darbības un vērtspapīru regulatori (CPSS–IOSCO) pieņēma ieteikumu kopumu par vērtspapīru norēķinu sistēmām. Minētos ieteikumus pielāgoja Eiropas regulatori (ECBS–CESR), 2009. gadā pieņemot nesaistošas vadlīnijas. Finanšu stabilitātes padome 2010. gada oktobrī atkārtoti uzsvēra aicinājumu atjaunināt standartus, lai stiprinātu tirgus pamatā esošās infrastruktūras, un lūdza pārskatīt un pastiprināt esošos standartus. 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējuma rezultāti Šīs iniciatīvas pamatā ir plašs un nepārtraukts dialogs un apspriešanās ar visām galvenajām ieinteresētajām personām, tostarp vērtspapīru un banku darbības regulatoriem, ECB un visu veidu tirgus dalībniekiem. Iniciatīvā ņemti vērā viedokļi, kas tika pausti sabiedriskās apspriešanas laikā no 2011. gada 13. janvāra līdz 1. martam, un ieguldījums, kuru kopš 2010. gada vasaras devušas visdažādākās ieinteresēto personu grupas. Turklāt pēc Oxera Consulting pasūtījuma tika veikts ārējs pētījums par izmaksām un cenām pēctirdzniecības nozarē. Oxera sniedza pirmo ziņojumu 2009. gadā, bet otro — 2011. gadā. Abi ziņojumi sniedz lietderīgus datus par izmaksu starpībām starp pārrobežu un iekšzemes pēctirdzniecības izmaksām Eiropā. Komisija veica politikas risinājumu ietekmes novērtējumu saskaņā ar tās labāka regulējuma politiku. Politikas risinājumi tika vērtēti, ņemot vērā tādus svarīgus mērķus kā lielāka drošība, efektivitāte un vienādi darbības nosacījumi CVD pakalpojumiem Eiropā. Novērtējums tiks veikts, ņemot vērā to, cik efektīvi var panākt iepriekš minētos mērķus un cik efektīvi no izmaksu viedokļa var īstenot dažādus politikas risinājumus. Ietekmes novērtējuma ziņojuma projekts tika iesniegts Komisijas Ietekmes novērtējuma padomei (IAB) 2011. gada 16. martā, bet pārskatītais projekts — 2011. gada 8. augustā. Pēc Ietekmes novērtējuma padomes piezīmju saņemšanas projekta ziņojums tika ievērojami uzlabots, pastiprinot konstatēto problēmu apliecinājumu bāzi un dažādu politikas risinājumu analīzi, īpaši attiecībā uz banku pakalpojumiem papildus norēķinu pakalpojumiem, un iekļaujot aplēsi par vispārējiem ieguvumiem un dažādo politikas risinājumu ietekmi uz dažādām ieinteresēto personu grupām, kā arī skaidrāku un izteiktāku uzraudzības un novērtēšanas sistēmu. 3. Priekšlikuma juridiskie aspekti 3.1. Juridiskais pamats Priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. pants, kas ir vispiemērotākais juridiskais pamats šajā jomā. Būtībā priekšlikuma mērķis ir pievērsties vērtspapīru norēķinu drošības un efektivitātes trūkumam un šķēršļiem iekšējā tirgus darbībā, kurus rada atšķirības valstu noteikumos, kas regulē vērtspapīru norēķinus un CVD darbības, kas pārvalda vērtspapīru norēķinu sistēmas. Šo mērķi paredzēts īstenot, ieviešot kopēju noteikumu kopumu par dažiem norēķinu cikla un disciplīnas aspektiem, kā arī noteikt kopējas konsultatīvas uzraudzības prasības saistībā ar CVD izturētspēju un piekļuvi CVD. Bez šādiem kopējiem noteikumiem un prasībām pasākumiem, kas tiks veikti atsevišķu valstu līmenī un, domājams, būs atšķirīgi, būs tieša negatīva ietekme uz drošību, efektivitāti un konkurenci norēķinu tirgos Savienībā. Uzskata, ka regula ir vispiemērotākais instruments, lai nodrošinātu, ka visiem tirgus dalībniekiem ir vienoti un tieši piemērojami pienākumi saistībā ar norēķinu ciklu un disciplīnu un ka CVD tiek piemēroti vienoti un tieši piemērojami konsultatīvas uzraudzības standarti Savienībā, kuri pastiprina to izturētspēju un centrālo lomu, uzturot dematerializētas grāmatojumu sistēmas un nodrošinot norēķinu procesu. Tā kā ierosinātās regulas galvenais mērķis ir ieviest vairākus juridiskus pienākumus, kuri tieši attiecas uz tirgus dalībniekiem un kuri ir, piemēram, gandrīz visu pārvedamo vērtspapīru grāmatošana dematerializētā veidā CVD un stingrāks norēķinu grafiks, un tā kā CVD atbild par vērtspapīru norēķinu sistēmu darbību un pasākumu piemērošanu, lai nodrošinātu savlaicīgu norēķinu veikšanu Savienībā, ir svarīgi, ka visi CVD pastāvīgi nodrošina atbilstību vienotām un striktām konsultatīvas uzraudzības prasībām, kā noteikts priekšlikumā. Tādēļ ir nepieciešams priekšlikumā iekļaut vienotu un tieši piemērojamu noteikumu kopumu par atļauju piešķiršanu CVD un pastāvīgu CVD uzraudzību, kā secinājumu par tirgus dalībniekiem noteiktajiem juridiskajiem pienākumiem. 3.2. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 3. punktā noteikto subsidiaritātes principu rīkoties ES līmenī var tikai tad, kad dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sasniegt plānotos mērķus, un tāpēc, ņemot vērā ieteiktās rīcības apmēru vai ietekmi, tos var labāk sasniegt ES. Priekšlikuma mērķis būtībā ir nodrošināt lielāku Eiropas vērtspapīru tirgus drošību un efektivitāti Savienībā, un šim mērķim nepieciešama koordinēta ES rīcība. Vēl viens pamatojums Savienības rīcībai ir CVD sistēmiskais raksturs un to arvien pieaugošās savstarpējās saiknes, īpaši pēc T2S ieviešanas. Attiecībā uz atļauju izsniegšanu CVD un CVD uzraudzību ierosinātās regulas mērķis ir līdzsvarot iestāžu kompetenču jomas un citu kompetento iestāžu intereses. Eiropas Vērtspapīru un tirgus iestādei (EVTI) tiks piešķirta galvenā loma strīdu risināšanā, sadarbības kārtības veicināšanā starp valstu iestādēm un tehnisko standartu izstrādāšanā, apspriežoties ar Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībniekiem. Noteikti aspekti jau ir aptverti esošajos Savienības tiesību aktos. Piemēram, vērtspapīru norēķinu sistēmas jau ir definētas Direktīvā 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās[3], bet Direktīvā 2004/39/EK paredzēti daži noteikumi par tirgus dalībnieku piekļuvi izvēlētajai vērtspapīru norēķinu sistēmai. Ierosinātā regula atbilst šiem Savienības dokumentiem. Priekšlikumā arī pilnībā ņemts vērā Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktā noteiktais proporcionalitātes princips, t. i., ka Savienības rīcībai vajadzētu būt atbilstīgai noteiktā mērķa sasniegšanai un nevajadzētu pārsniegt nepieciešamo apjomu. Ierosinātā regula ir saderīga ar šo principu un nodrošina atbilstīgu līdzsvaru starp iesaistītajām valsts interesēm un ierosināto pasākumu izmaksu efektivitāti. Priekšlikumā pilnībā ņemta vērā nepieciešamība līdzsvarot drošību, efektivitāti tirgū un izmaksas ieinteresētajām personām. 3.3. Sīkāks paskaidrojums par šo priekšlikumu Ierosinātajā regulā ir divas daļas: pasākumi, kas paredzēti visiem tirgus dalībniekiem vērtspapīru norēķinu kontekstā (II sadaļa), un pasākumi, kas īpaši paredzēti CVD (III, IV un V sadaļa). Pārējās sadaļas — apraksts par darbības jomu un definīcijas (I sadaļa) un pārejas un noslēguma noteikumi (VI sadaļa) — attiecas uz abām priekšlikuma daļām. 3.3.1. Priekšlikuma darbības joma (I sadaļa) Ierosinātā regula attiecas uz visiem CVD, bet atbrīvo no atļaujas piešķiršanas un uzraudzības prasībām ECBS dalībnieces un citas valsts vai publiskas struktūras, kas veic līdzīgus pakalpojumus, piemēram, tādas dalībvalstu valsts sektora iestādes, kuras veic valsts parāda pārvaldību vai intervences darbības saistībā ar valsts parāda pārvaldību un kuras citādi atbilst CVD statusam. Tomēr uz šādām iestādēm attiecas viss CVD noteikto prasību kopums. Uz tām neattiecas IV sadaļa, kurā nodalīti banku pakalpojumi papildus norēķinu pakalpojumu veikšanai un citi CVD pakalpojumi, jo savas būtības dēļ minētās iestādes sniedz šādus papildpakalpojumus. Attiecībā uz finanšu instrumentiem priekšlikums attiecas uz visiem finanšu instrumentiem saistībā ar prasībām CVD, bet tas galvenokārt aptver pārvedamus vērtspapīrus, kā definēts Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 18. apakšpunktā (būtībā — akcijas un obligācijas) II sadaļas par vērtspapīru norēķinu piemērošanai. 3.3.2. Vērtspapīru norēķins (II sadaļa) Ierosinātās regulas galvenais mērķis ir palielināt norēķinu drošību. Dokumenta II sadaļā iekļauti trīs pasākumu kopumi šī mērķa sasniegšanai. Pirmkārt, priekšlikumā paredzēta t. s. vērtspapīru dematerializēšana/imobilizēšana, kas nozīmē vērtspapīru emitēšanu dematerializētā veidā. Šā pasākuma mērķis ir paaugstināt norēķinu efektivitāti, atvieglot norēķinu periodu saīsināšanu un nodrošināt vērtspapīru emisijas integritāti, atvieglojot vērtspapīru turēšanas datu saskaņošanu. Dematerializēti vērtspapīri nav obligāti jāgrāmato CVD, pirms ar tiem tiek veikta tirdzniecība vai tie tiek sniegti kā nodrošinājums. Tos var grāmatot, piemēram, reģistros. Tomēr, ja tie tiek tirgoti tirdzniecības vietās, uz kurām attiecas Direktīva 2004/39/EK, tie jāgrāmato CVD, lai uz tiem attiektos vērtspapīru norēķinu sistēmām paredzētā aizsardzība saskaņā ar Direktīvu 98/26/EK un lai atvieglotu saskaņošanu starp iegrāmatotajiem vērtspapīriem no vienas puses un tirgotajiem vērtspapīriem no otras. Ierosinātajā regulā paredzēts pietiekami ilgs pārejas periods (līdz 2018. gada 1. janvārim), lai ļautu panākt atbilstību šim pasākumam tirgus dalībniekiem no dalībvalstīm, kurās joprojām pastāv ievērojams apjoms uz papīra nodrukātu vērtspapīru. Otrkārt, II sadaļā tiek saskaņots norēķinu periods vērtspapīru darījumiem visā ES. Eiropā vairumā gadījumu norēķinu par vērtspapīru darījumu veic divas vai trīs dienas pēc tirdzniecības dienas atkarībā no konkrētā tirgus. Norēķinu periods tiks saskaņots, un tas būs divas dienas pēc tirdzniecības dienas, kaut gan būs atļauts norēķinu veikt ātrāk. Treškārt, II sadaļā tiek saskaņoti norēķinu disciplīnas pasākumi ES. Tos veido ex ante pasākumi neveiktu norēķinu novēršanai un ex post pasākumi neveiktu norēķinu radīto problēmu risināšanai. Galvenais mērķis ir samazināt neveiktu norēķinu skaitu un novērst konkurenci, kas pazemina norēķinu disciplīnas standartus, piemēram, starp tirgiem, kuros var pastāvēt atšķirīgas soda sankciju sistēmas. Ierosinātā regula neattiecas tikai uz CVD, bet tās mērķis ir pakļaut tos tirgus dalībniekus, kuri plānotajā norēķina datumā nepiegādā vērtspapīrus, saskaņotai iepirkšanas procedūrai, kuru tad, ja darījumam ir veikta tīrvērte, var īstenot centrālais darījuma partneris vai kura var būt ietverta tirdzniecības vietas iekšējos noteikumos. 3.3.3. CVD (III sadaļa) Atļauju izsniegšana CVD un CVD uzraudzība (I nodaļa) Direktīvā 98/26/EK vērtspapīru norēķinu sistēma jau ir definēta kā oficiāla vienošanās, saskaņā ar kuru var veikt vērtspapīru pārvedumu starp dažādiem dalībniekiem. Tomēr minētā direktīva nepievēršas iestādēm, kuras atbild par šādu sistēmu darbību. Ņemot vērā šādu sistēmu arvien pieaugošo sarežģītību un ar norēķiniem saistītos riskus, ir svarīgi tiesību aktos definēt iestādes, kuras pārvalda vērtspapīru norēķinu sistēmu darbību, izsniegt atļaujas šādām iestādēm un tās uzraudzīt saskaņā ar kopējiem konsultatīvas uzraudzības standartiem. CVD tiek definēts kā juridiskā persona, kas pārvalda vērtspapīru norēķinu sistēmas darbību un veic vismaz vēl vienu pamatpakalpojumu (vai nu "notāra" pakalpojumus, vai centralizētas uzturēšanas pakalpojumus). Turklāt CVD drīkst veikt tikai noteiktus papildpakalpojumus, kuri lielākoties ir saistīti ar pamatpakalpojumiem. Ja šādi papildpakalpojumi ietver nodokļu pakalpojumus, CVD būtu jānodrošina, ka tie atbilst attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem nodokļu jomā. Ieturamā nodokļa atvieglojumu procedūru gadījumā CVD būtu jāievēro visas prasības, ko nodokļa ieturēšanai pakļauto maksājumu izcelsmes dalībvalsts nosaka finanšu starpniekiem, ļaujot tiem piemērot ieturējumu un pieprasīt ieturamā nodokļa atvieglojumu maksājumu faktiskā īpašnieka vārdā. Tas jo īpaši var ietvert pienākumu paziņot ieguldītāja informāciju tieši izcelsmes dalībvalstij (par to saņemot iespēju pieprasīt atbrīvojumu no nodokļu ieturēšanas izcelsmes valstī), kas savukārt var šo informāciju nodot finanšu instrumentu faktiskā īpašnieka dzīvesvietas dalībvalstij. Atļaujas CVD izsniegs un tos uzraudzīs reģistrācijas valsts kompetentās iestādes. Tomēr, ņemot vērā aizvien lielāku pārrobežu faktoru CVD darbībā, būs jāapspriežas ar citām iestādēm, kuras ir saistītas ar CVD nodrošināto vērtspapīru norēķinu sistēmu (vai vairākām sistēmām) un ar citiem grupas uzņēmumiem. EVTI būs nozīmīga loma tehnisko standartu projekta izstrādē, saskaņojot atļauju izsniegšanas procesu un nodrošinot iestāžu sadarbību. Saskaņā ar priekšlikumu CVD, kuriem ir izsniegta atļauja, tiek piešķirta "pielaide", lai varētu sniegt pakalpojumus Savienībā, vai nu tieši sniedzot pakalpojumus citā dalībvalstī, vai atverot filiāli šajā dalībvalstī. Trešās valsts CVD var tikt piešķirta piekļuve Savienībā, ja EVTI atzīst šo iestādi. Atzīt var tikai pēc tam, kad Komisija ir pārliecinājusies par to, ka trešās valsts juridiskais un uzraudzības pamats ir līdzvērtīgs Savienībā esošajam pamatam un trešā valsts nodrošina, ka Savienības juridiskais un uzraudzības pamats tiek faktiski līdzvērtīgi atzīts, uz CVD attiecas atļaujas izsniegšana un uzraudzība, kas faktiski pastāv attiecīgajā trešā valstī, un starp EVTI un minētās trešās valsts iestādēm ir izveidota sadarbības kārtība. Prasības attiecībā uz CVD un tiesību aktu konflikts (II un III nodaļa) Tā kā CVD ir sistēmiski svarīgi un veic vērtspapīru tirgum nozīmīgus pakalpojumus, uz tiem jāattiecina augsti konsultatīvas uzraudzības standarti, lai spētu pastāvēt un nodrošinātu savu dalībnieku aizsardzību. Prasības attiecībā uz CVD II nodaļā ir apvienotas vairākās kategorijās: prasības saistībā ar organizatorisko struktūru (1. iedaļa), darījumu veikšanas noteikumi (2. iedaļa), pakalpojumi attiecībā uz CVD pakalpojumiem (3. iedaļa), konsultatīvas uzraudzības prasības (4. iedaļa) un prasības attiecībā uz saikni starp CVD (5. iedaļa). Saskaņā ar 1. iedaļu CVD jābūt stabilai pārvaldības kārtībai, pieredzējušiem un piemērotiem augstākā līmeņa vadītājiem, valdes locekļiem un akcionāriem, un tiem jāveido lietotāju komitejas, kurās būtu pārstāvēti emitenti un katras vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībnieki. Ārpakalpojumu izmantošana pakalpojumu vai darbību sniegšanai nedrīkstētu mazināt CVD atbildību pret dalībniekiem vai emitentiem vai dažādu iestāžu veikto uzraudzību un pārraudzības funkciju. Nozīmīgs izņēmums ir paredzēts attiecībā uz ārpakalpojumu režīmu ar publiskām struktūrām, piemēram, T2S projekts, kura darbību nodrošina Eurosistēma, un tā regulējums ir noteikts īpašā sistēmā, par kuru vienojušās kompetentās iestādes. Saskaņā ar 2. iedaļu tiek ieviestas nozīmīgas prasības saistībā ar to, lai CVD noteiktu nediskriminējošus, pārredzamus un stingrus riska kritērijus dalībai vērtspapīru norēķinu sistēmās. Šīs prasības pastiprina IV nodaļā noteiktie piekļuves noteikumi. Saskaņā ar šo iedaļu tiek ieviesti arī svarīgi pārredzamības principi attiecībā uz publiski atklājamu informāciju par cenām un informācijas atklāšanu kompetentajām iestādēm par sniegtā pakalpojuma izmaksām un ieņēmumiem. 3. iedaļas 34. pantā par prasībām attiecībā uz CVD pakalpojumiem tiek atzīta CVD nozīmīgā loma vērtspapīru emisijas integritātes nodrošināšanā, un tajā ietverts pienākums saskaņot kontus dienas laikā. No kontu nodalīšanas viedokļa dalībnieku aktīvu aizsardzības nolūkiem priekšlikumā noteiktās prasības ir plašākas nekā Direktīvas 2004/39/EK prasības un uzliek par pienākumu CVD nodalīt katra dalībnieka kontus no citu dalībnieku kontiem, kā arī dot dalībniekiem iespēju nodalīt katra sava klienta kontus. Attiecībā uz skaidrās naudas norēķinu saskaņā ar priekšlikumu CVD jāveic norēķins centrālās bankas kontos, ja tas ir iespējams un šāda iespēja pastāv. Norēķins, izmantojot komercbanku naudas norēķinus, ir atļauts, tomēr, pretēji dažkārt pastāvošai praksei, norēķinu veic, izmantojot atsevišķu kredītiestādi, kura darbojas kā norēķinu iestāde. Konsultatīvas uzraudzības prasības pašiem CVD noteiktas 4. iedaļā, un tajā ietverti svarīgi noteikumi par darbības riska mazināšanu. Tā kā CVD nebūs atļauts tieši veikt pakalpojumus, kas ir līdzīgi banku darbībai, CVD galvenokārt saskarsies ar darbības risku. Šie noteikumi paredz atbilstīgus pasākumus, lai pastāvīgi nodrošinātu darbību, tostarp norēķinu, nepārtrauktību. Kapitāla prasības arī tiek noteiktas, atsaucoties uz darbības izdevumiem: CVD turējumā jābūt kapitālam, nesadalītajai peļņai un rezervēm, lai segtu vismaz sešu mēnešu darbības izdevumus. Tā kā CVD kļūst arvien vairāk savstarpēji saistīti un līdz ar T2S uzsākšanu tiek paredzēta šā procesa paātrināšanās, 45. pantā noteiktas svarīgas konsultatīvas uzraudzības prasības savstarpēji saistītiem CVD, tostarp identisku norēķina galīguma noteikumu izstrāde. Iedaļas III nodaļas mērķis ir palielināt tiesisko noteiktību saistībā ar vērtspapīru darījumiem, ierosinot tiesību kolīziju normas attiecībā uz CVD turētu vērtspapīru īpašumtiesību aspektiem. Piekļuve CVD (IV nodaļa) Tirgus atvēršana CVD pakalpojumiem un šķēršļu likvidēšana piekļuvei ir viens no šīs iniciatīvas mērķiem. IV nodaļa pievēršas triju veidu piekļuvei: a) starp emitentiem un CVD, b) starp CVD un c) starp CVD un citām tirgus infrastruktūrām. Daudzās dalībvalstīs pastāv likumā noteikta prasība emitentiem emitēt savas valsts CVD tikai noteikta veida vērtspapīrus, īpaši akcijas. Ar 47. pantu tiek ieviestas emitentu tiesības iegrāmatot savus vērtspapīrus ikvienā CVD, kas ir saņēmis atļauju, un CVD tiesības sniegt pakalpojumus attiecībā uz vērtspapīriem, kuri emitēti saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem. Valstu īpatnības tiek ievērotas, atzīstot, ka šādas tiesības neskar uzņēmējdarbības tiesību aktus, saskaņā ar kuriem vērtspapīri emitēti. 2. un 3. iedaļā noteikti piekļuves principi. CVD vajadzētu būt tiesībām kļūt par cita CVD vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībnieku, pamatojoties uz nediskriminējošiem un uz risku balstītiem principiem. Pamatojoties uz šiem pašiem principiem, CVD vajadzētu būt tiesībām pieprasīt, lai cits CVD izstrādā īpašas funkcijas, par kurām maksu iekasē, pamatojoties uz principu "izmaksas plus papildmaksa". Tāpat CVD vajadzētu būt tiesībām no centrālajiem darījumu partneriem un tirdzniecības vietām saņemt darījumu datus, un šādām infrastruktūrām vajadzētu būt piekļuvei CVD pārvaldītajām vērtspapīru norēķinu sistēmām. Ikvienu strīdu starp iesaistītajām kompetentajām iestādēm varētu iesniegt EVTI atrisināšanai. 3.3.4. Kredītiestādes, kuras norīkotas par norēķinu iestādēm (IV sadaļa) Kā aprakstīts iepriekš, ja iespēja veikt norēķinu, izmantojot centrālo banku, nav praktiska vai pieejama, CVD var piedāvāt saviem dalībniekiem veikt naudas norēķinu komercbankās. Tomēr banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem CVD nevajadzētu sniegt pašiem, bet to kompetentajām iestādēm vajadzētu tos pilnvarot norīkot kredītiestādi, kura darbotos kā norēķinu iestāde, atverot skaidrās naudas kontus un piešķirot kredītus norēķinu veicināšanai, ja vien kompetentās iestādes, balstoties uz to rīcībā esošajiem pierādījumiem, nepierāda, ka vienas kredītiestādes pakļāvums koncentrētam kredītriskam un likviditātes riskam nav pietiekami mazināts. CVD un norēķinu iestāžu nodalīšana ir nozīmīgs risināms pasākums, lai palielinātu CVD drošību. Banku pakalpojumi papildus norēķinu pakalpojumiem palielina riskus, kādiem CVD pakļauti, un attiecīgi palielina iespēju, ka CVD radīsies zaudējumi saistībā ar saistību nepildīšanu vai tie tiks pakļauti ievērojamam stresam. Lai gan daži CVD banku pakalpojumus parasti sniedz dienas laikā un šādi pakalpojumi aptver tikai ar norēķiniem saistītus papildpakalpojumus, apgrozītās summas tomēr ir nozīmīgas un, ja šāds CVD nepilda saistības, tas negatīvi ietekmētu vērtspapīru un maksājumu tirgu. Prasība, ka banku pakalpojumus sniedz juridiskā persona, kas nesniedz CVD pamatpakalpojumus, neļaus nodot ar banku pakalpojumiem saistītos riskus CVD pamatpakalpojumiem, īpaši maksātnespējas vai nopietna stresa gadījumā, ko rada banku pakalpojumi. Šī prasība arī dos CVD un valsts iestādēm vairāk iespēju rast atbilstīgus risinājumus gadījumā, ja saistības nepilda norēķinu iestāde, kas sniedz banku pakalpojumus. Tiem CVD, kuri patlaban sniedz banku pakalpojumus, izmaksas saistībā ar šo pasākumu galvenokārt būs saistītas ar atsevišķas juridiskās personas izveidošanu banku pakalpojumu sniegšanai, savukārt tiem CVD, kuri vēlēsies attīstīt šādus pakalpojumus turpmāk, neradīsies ievērojamas papildizmaksas par atsevišķas juridiskās personas izveidi. Mazāk stingra alternatīva banku pakalpojumu nodalīšanai pilnībā nenovērstu draudus nodot riskus no banku pakalpojumiem CVD pamatpakalpojumiem. Lai nodrošinātu efektivitātes ieguvumus, kas saistīti ar CVD un banku pakalpojumu sniegšanu vienas uzņēmumu grupas ietvaros, prasība, ka banku pakalpojumi jāveic atsevišķai kredītiestādei, nedrīkstētu būt šķērslis tam, ka šī kredītiestāde pieder tai pašai uzņēmumu grupai kā CVD. Tomēr, ja gan CVD, gan banku pakalpojumi tiek sniegti vienas uzņēmumu grupas ietvaros, kredītiestādes darbībām būtu jābūt ierobežotām, aptverot tikai banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem. Šā ierobežojuma mērķis ir samazināt grupas vispārējo riska profilu saistībā ar to, ka šāda kredītiestāde ietilpst tajā pašā grupā. Kompetentajai iestādei katrā atsevišķā gadījumā būtu jāspēj pierādīt, ka nepastāv sistēmisks risks, kas radies, vienai un tai pašai juridiskajai personai sniedzot CVD un banku pakalpojumus. Šādā gadījumā varētu iesniegt pamatotu pieprasījumu Eiropas Komisijai, kas var atļaut piemērot atkāpi. Jebkurā gadījumā tāda CVD darbībām, kuram piešķirta atļauja darboties kā kredītiestādei, būtu jābūt ierobežotām, aptverot tikai banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem. Kredītiestādei, kas darbojas kā norēķinu iestāde, būtu jāsaņem atļauja saskaņā ar Direktīvu 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu[4]. Tomēr, tā kā CVD pārvaldītām vērtspapīru norēķinu sistēmām jābūt pēc iespējas aizsargātām pret potenciālajiem riskiem, ko rada norēķinu iestādes, šādām iestādēm būtu jāatbilst papildprasībām kredītriska un likviditātes riska mazināšanai attiecībā uz katru vērtspapīru norēķinu sistēmu, kuru tās apkalpo. Tā kā Direktīva 2006/48/EK īpaši nepievēršas kredītriskam un likviditātes riskam, kurus dienas laikā rada banku pakalpojumi papildus norēķinu pakalpojumiem, uz kredītiestādēm jāattiecina arī īpašas pastiprinātas prasības kredītriska un likviditātes riska mazināšanai, kuras attiecas uz katru vērtspapīru norēķinu sistēmu, attiecībā uz kuru šī iestāde darbojas kā norēķinu iestāde. Ierosinātās prasības norēķinu iestādēm ir izstrādātas, ņemot vērā starptautiskos CPSS-IOSCO standartus finanšu tirgus infrastruktūrām un pašreizējo tirgus praksi. Tajās ietverta kredītpozīciju pilnīga nodrošināšana, dienas likviditātes uzraudzīšana, ņemot vērā likviditātes risku, ko rada divu lielāko dalībnieku saistību nepildīšana, un likviditātes nodrošinātāju koncentrācijas ierobežojumi. 3.3.5. Sankcijas (V sadaļa) Komisijas paziņojumā par sankcijām finanšu pakalpojumu nozarē[5] ir pārskatītas pašreizējās sankciju pilnvaras un to praktiskā piemērošana, lai veicinātu sankciju konverģenci starp dažādām uzraudzības darbībām. Dažādās valstīs piemēroto režīmu novērtējumā, piemēram, atklājies, ka dalībvalstīs ievērojami atšķiras finansiālo sankciju līmeņi, ka dažām kompetentajām iestādēm nav konkrētu un svarīgu sankciju pilnvaru un ka dažas kompetentās iestādes nevar piemērot sankcijas fiziskām un juridiskām personām. Tāpēc Komisija ierosina dalībvalstīm nodrošināt, lai regulas pārkāpšanas gadījumā varētu tikt piemērotas atbilstīgas administratīvas sankcijas un pasākumi. Šim nolūkam kompetento iestāžu rīcībā jābūt obligātam administratīvu sankciju un pasākumu kopumam, tostarp iespējai atsaukt atļauju, izteikt publisku brīdinājumu, atlaist vadību, atgūt peļņu, kas gūta, pārkāpjot regulu, ja šādus pārkāpumus var konstatēt, un piemērot administratīvu sodu. Maksimālajam administratīvā soda līmenim nevajadzētu būt zemākam par regulā noteikto līmeni, kas ir 10 % no gada apgrozījuma juridiskajai personai vai pieci miljoni euro jeb 10 % no fiziskās personas gada ienākumiem. Nosakot sankciju veidu un līmeni, kompetentajām iestādēm vajadzētu ņemt vērā vairākus regulā noteiktos kritērijus, tostarp atbildīgās personas uzņēmuma lielumu un finansiālo stabilitāti, pārkāpuma ietekmi un atbildīgās personas gatavību sadarboties. Ierosinātā regula neliedz atsevišķām dalībvalstīm noteikt augstākus standartus. 3.3.6. Atbilstība LESD 290. un 291. pantam Komisija 2009. gada 23. septembrī pieņēma priekšlikumus regulām, ar ko izveido EBI, EAAPI un EVTI. Šajā sakarā Komisija vēlas atgādināt paziņojumus par LESD 290. un 291. pantu, ko tā veica, pieņemot noteikumus, ar ko izveido Eiropas uzraudzības iestādes, saskaņā ar kuriem: "Attiecībā uz normatīvo standartu pieņemšanas procesu Komisija uzsver finanšu pakalpojumu nozares unikālo raksturu, kas izriet no Lamfalisī struktūras un ir skaidri atzīts LESD 39. deklarācijā. Tomēr Komisijai ir nopietnas šaubas par to, vai tās lomas ierobežojumi deleģēto aktu pieņemšanā un īstenošanas pasākumu veikšanā ir saskaņā ar LESD 290. un 291. pantu." 4. Ietekme uz budžetu Priekšlikuma ietekme uz budžetu ir saistīta ar EVTI piešķirtajiem uzdevumiem, kā norādīts šim priekšlikumam pievienotajos leģislatīvajos finanšu pārskatos. 2012/0029 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (CVD) un grozījumiem Direktīvā 98/26/EK (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas dalībvalstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[6], ņemot vērā Eiropas Centrālās Bankas atzinumu[7], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: (1) Centrālie vērtspapīru depozitāriji (CVD) līdz ar centrālajiem darījumu partneriem lielā mērā veicina tādu pēctirdzniecības infrastruktūru uzturēšanu, kuras aizsargā finanšu tirgu un dod tirgus dalībniekiem pārliecību, ka vērtspapīru darījumi tiek veikti atbilstīgi un savlaicīgi, tostarp ārkārtēja stresa situācijās. (2) Tā kā vērtspapīru norēķinu sistēmas atrodas norēķinu procesa beigās, šādas sistēmas, kuru darbību pārvalda CVD, ir sistēmiski nozīmīgas vērtspapīru tirgu darbībai. Tajā pašā laikā, atrodoties tādas vērtspapīru turēšanas ķēdes augšgalā, ar kuras palīdzību sistēmas dalībnieki ziņo par ieguldītāju turētajiem vērtspapīriem, CVD pārvaldītas vērtspapīru norēķinu sistēmas arī kalpo par nozīmīgu instrumentu emisijas integritātes kontrolēšanai, un tām ir nozīmīga loma ieguldītāju uzticēšanās saglabāšanā. Turklāt CVD pārvaldītas vērtspapīru norēķinu sistēmas ir cieši iesaistītas monetārās politikas operāciju nodrošinājuma jomā un arī nodrošinājuma sniegšanas procesā starp kredītiestādēm, tāpēc tās ir nozīmīgas nodrošinājuma tirgus dalībnieces. (3) Kaut gan Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīva 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās[8] samazināja traucējumu vērtspapīru norēķinu sistēmā, kura iemesls ir pret sistēmas dalībnieku sākta maksātnespējas procedūra, jāpievēršas citiem vērtspapīru norēķinu sistēmu riskiem un arī tāda CVD maksātnespējas vai darbības traucējuma riskam, kurš pārvalda vērtspapīru norēķinu sistēmu. Uz vairākiem CVD attiecas kredītrisks un likviditātes risks, kas izriet no banku pakalpojumu sniegšanas papildus norēķinu pakalpojumiem. (4) Līdz ar nolīgumiem par saikni starp CVD palielinās pārrobežu norēķinu skaits, un rodas jautājums par CVD izturētspēju saistībā ar citu dalībvalstu CVD risku pārņemšanu, nepastāvot kopējiem konsultatīvas uzraudzības noteikumiem. Turklāt, neraugoties uz pārrobežu norēķinu palielināšanos, norēķinu tirgus Savienībā joprojām ir sadrumstalots un pārrobežu norēķini ir saistīti ar lielākām izmaksām, ko nosaka atšķirīgie valstu noteikumi norēķinu un CVD darbību reglamentēšanai un ierobežotā CVD konkurence. Šī sadrumstalotība rada šķēršļus un papildu riskus un izmaksas pārrobežu norēķiniem. Ja nebūs noteikti identiski pienākumi tirgus dalībniekiem un kopēji konsultatīvas uzraudzības standarti, tad atsevišķu valstu līmenī veiktiem pasākumiem, kas, domājams, būs atšķirīgi, būs tieša negatīva ietekme uz drošību, efektivitāti un konkurenci norēķinu tirgos Savienībā. Šie nozīmīgie šķēršļi iekšējā tirgus darbībā ir jālikvidē, un jānovērš konkurences kropļojumi, turklāt nedrīkst pieļaut šādu šķēršļu un kropļojumu veidošanos nākotnē. Tādējādi šīs regulas atbilstīgs juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pants, kuru interpretē atbilstīgi konsekventai Eiropas Savienības Tiesas judikatūrai. (5) Regulā jānosaka vairāki vienoti pienākumi tirgus dalībniekiem saistībā ar dažiem norēķinu cikla un disciplīnas aspektiem un jānodrošina kopēju prasību kopums attiecībā uz CVD kā vērtspapīru norēķinu sistēmu pārvaldītājiem. Tā kā regulas noteikumi ir tieši piemērojami, tie nodrošinās, ka uz visiem tirgus dalībniekiem un CVD attiecas identiski tieši piemērojami pienākumi un noteikumi. Regulai vajadzētu palielināt norēķinu drošību un efektivitāti Savienībā, nepieļaujot atšķirīgus valstu noteikumus, kas rodas, transponējot direktīvu. Regulai vajadzētu samazināt tirgus dalībniekiem un CVD regulējuma sarežģītību, ko rada atšķirīgi valstu noteikumi, un vajadzētu ļaut CVD sniegt pārrobežu pakalpojumus, neradot tiem pienākumu nodrošināt savas darbības atbilstību dažādiem valstīs pastāvošiem prasību kopumiem, piemēram, par atļauju izsniegšanu CVD, CVD uzraudzību, organizatorisko struktūru vai riskiem. Regulai, kas nosaka CVD identiskas prasības, būtu arī jāveicina konkurences kropļojumu likvidēšana. (6) Finanšu stabilitātes padome (FSP) 2010. gada 20. oktobrī aicināja[9] stiprināt tirgus pamata infrastruktūras un pārskatīt un pastiprināt esošos standartus. Starptautisko norēķinu bankas Maksājumu un norēķinu sistēmu komiteja (CPSS) un Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO) patlaban beidz izstrādāt kopēju standartu projektu. Šie standarti nomainīs Starptautisko norēķinu bankas 2001. gada ieteikumus, kurus 2009. gadā, pieņemot nesaistošus Eiropas norādījumus, pielāgoja Eiropas Centrālo banku sistēma (ECBS) un Eiropas Vērtspapīru regulatoru komiteja (CESR). (7) Padome savos 2008. gada 2. decembra secinājumos[10] uzsvēra nepieciešamību stiprināt vērtspapīru norēķinu sistēmu drošību un stabilitāti un pievērsties juridiskajiem šķēršļiem, kādi Savienībā pastāv pēctirdzniecības procesos. (8) Viens no ECBS pamatuzdevumiem ir veicināt maksājumu sistēmu netraucētu darbību. Saistībā ar šo ECBS dalībnieces īsteno uzraudzību, nodrošinot efektīvas un stabilas tīrvērtes un maksājumu sistēmas. ECBS dalībnieces bieži darbojas kā norēķinu iestādes norēķinu darījumu skaidrās naudas darījumā. Tās ir arī svarīgi CVD klienti, kas bieži pārvalda nodrošinājuma aspektus monetārās politikas operācijās. ECBS dalībniecēm vajadzētu būt cieši iesaistītām, jo ar tām apspriežas par atļauju izsniegšanu CVD un CVD uzraudzību, trešo valstu CVD atzīšanu un CVD saikņu apstiprināšanu. Tām arī būtu jāiesaistās, apspriežot regulatīvu un īstenošanas tehnisko standartu izstrādi, kā arī norādījumus un ieteikumus. Šīs regulas noteikumi nedrīkstētu skart Eiropas Centrālās bankas un valstu centrālo banku pienākumus nodrošināt efektīvas un stabilas tīrvērtes un maksājumu sistēmas Savienībā un citās valstīs. (9) Dalībvalstu centrālās bankas vai citas struktūras, kuras dažās dalībvalstīs veic līdzīgas darbības, piemēram, dalībvalstu struktūras, kurām uzticēts veikt vai kuras veic intervences darbības valsts parāda pārvaldībā, pašas var sniegt vairākus pakalpojumus, kuru dēļ tās atbilstu CVD statusam. Šādas iestādes būtu jāatbrīvo no atļaujas izsniegšanas un uzraudzības prasībām, bet uz tām joprojām attiektos pilnais konsultatīvas uzraudzības prasību kopums, kādu piemēro CVD. Tā kā centrālās bankas darbojas kā norēķinu iestādes norēķinu veikšanai, tās arī būtu jāatbrīvo no regulas IV sadaļā noteiktajām prasībām. (10) Šī regula būtu jāpiemēro norēķinu darījumiem visās finanšu iestādēs un CVD darbībām, ja vien nav noteikts citādi. Šī regula nedrīkstētu skart citus Savienības tiesību aktus, kuri attiecas uz konkrētiem finanšu instrumentiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK[11], un pasākumiem, kuri pieņemti saskaņā ar minēto direktīvu. (11) Vērtspapīru grāmatošana dematerializētā veidā ir svarīgs solis norēķinu efektivitātes palielināšanai un vērtspapīru emisijas integritātes nodrošināšanai, īpaši turēšanas un pārveduma metožu arvien pieaugošās sarežģītības kontekstā. Drošības apsvērumu dēļ šī regula nosaka visu pārvedamo vērtspapīru grāmatošanu dematerializētā veidā. Šai regulai nevajadzētu neteikt vienu konkrētu metodi sākotnējai dematerializētai grāmatošanai, un to var veikt kā imobilizāciju, emitējot vispārēju parādzīmi, vai kā tūlītēju dematerializēšanu. Šai regulai nevajadzētu noteikt, kāda veida iestādes grāmato vērtspapīrus dematerializētā veidā pēc to emisijas; šo darbību vajadzētu drīkstēt veikt dažādi ekonomikas dalībnieki, tostarp reģistri. Tomēr tad, kad šādus vērtspapīrus tirgo tirdzniecības vietās, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK[12], vai sniedz par nodrošinājumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 6. jūnija Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem[13], šādus vērtspapīrus iegrāmato CVD dematerializētajā grāmatojuma sistēmā, lai cita starpā nodrošinātu, ka par visiem šādiem vērtspapīriem norēķinus var veikt vērtspapīru norēķinu sistēmā. (12) Lai nodrošinātu norēķinu drošību, ikvienam vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībniekam, kas pērk vai pārdod noteiktus finanšu instrumentus, t. i., pārvedamus vērtspapīrus, naudas tirgus instrumentus, kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu ieguldījumu apliecības un emisijas kvotas, vajadzētu veikt norēķinu par savām saistībām plānotajā norēķina datumā. (13) Garāki norēķinu periodi par darījumiem ar pārvedamiem vērtspapīriem rada nenoteiktību un palielina risku vērtspapīru norēķinu sistēmu dalībniekiem. Dažāds norēķinu periodu ilgums dalībvalstīs kavē saskaņošanu, un tādēļ rodas kļūdas emitentiem, ieguldītājiem un starpniekiem. Tāpēc ir jāparedz kopējs norēķina periods, kas atvieglotu plānotā norēķina datuma noteikšanu un veicinātu norēķinu disciplīnas pasākumu īstenošanu. Plānotajam norēķina datumam darījumiem ar pārvedamiem vērtspapīriem, kuri iekļauti tirdzniecībai tirdzniecības vietās, uz kurām attiecas Direktīva 2004/39/EK, vajadzētu būt ne vēlāk kā otrajā darbadienā pēc tirdzniecības veikšanas. (14) CVD un citām tirgus infrastruktūrām būtu jāveic pasākumi, lai nepieļautu neveiktu norēķinu gadījumus un risinātu šādu problēmu. Ir svarīgi šādus noteikumus vienoti un tieši piemērot Savienībā. Tas nozīmē prasību CVD un citām tirgus infrastruktūrām ieviest procedūras, kas tām ļautu veikt atbilstīgus pasākumus, lai uz laiku pārtrauktu tāda dalībnieka darbības, kurš sistemātiski neveic norēķinus, un publiski atklātu tā identitāti, ja vien šādam dalībniekam pirms šāda lēmuma pieņemšanas ir iespēja iesniegt apsvērumus. (15) Viens no efektīvākajiem risinājumiem neveiktu norēķinu gadījumā ir pieprasīt, lai uz dalībnieku, kas neveic maksājumu, attiektos iepirkšanas darījums, saskaņā ar kuru piegādājamie vērtspapīri jānopērk tirgū pēc plānotā norēķina datuma un jāpiegādā saņēmējam dalībniekam. Šai regulai būtu jānodrošina vienoti noteikumi par dažiem iepirkšanas darījuma aspektiem attiecībā uz visiem pārvedamiem vērtspapīriem, naudas tirgus instrumentiem, kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu ieguldījumu apliecībām un emisijas kvotām, piemēram, laiku, brīdināšanas periodu, cenas noteikšanu un soda sankcijām. (16) Tā kā šīs regulas galvenais mērķis ir ieviest vairākus juridiskus pienākumus, kurus tieši piemērotu tirgus dalībniekiem un starp kuriem būtu, piemēram, visu pārvedamu vērtspapīru grāmatošana dematerializētā veidā CVD, kad šādus vērtspapīrus tirgo tirdzniecības vietās, uz kurām attiecas Direktīva 2004/39/EK, vai sniedz kā nodrošinājumu saskaņā ar Direktīvu 2002/47/EK, un norēķinu veikšana par saistībām ne vēlāk kā otrajā darbadienā pēc tirdzniecības veikšanas, un tā kā CVD atbild par vērtspapīru norēķinu sistēmu darbību un tādu pasākumu piemērošanu, lai nodrošinātu savlaicīgu norēķinu Savienībā, ir svarīgi nodrošināt, ka visi CVD ir droši un stabili un pastāvīgi nodrošina atbilstību konsultatīvas uzraudzības prasībām par organizatorisko struktūru un darījumu veikšanu, kas noteiktas šajā regulā. Tādējādi vienoti un tieši piemērojami noteikumi par atļauju izsniegšanu CVD un CVD pastāvīgu uzraudzību ir svarīgs secinājums par šajā regulā noteiktajiem juridiskajiem pienākumiem tirgus dalībniekiem un ir savstarpēji saistīti ar šiem pienākumiem. Tāpēc noteikumi par atļauju izsniegšanu CVD un CVD uzraudzību būtu jāietver tajā pašā tiesību aktā, kurā tiek iekļauti tirgus dalībniekiem noteiktie juridiskie pienākumi. (17) Ņemot vērā to, ka uz CVD attiecas kopēju prasību kopums, un lai likvidētu esošos šķēršļus pārrobežu norēķinu jomā, ikvienam CVD, kas ir saņēmis atļauju, vajadzētu būt brīvībai sniegt pakalpojumus Savienības teritorijā, vai nu atverot filiāli, vai arī tieši sniedzot pakalpojumus. (18) Tā kā Savienības norēķinu tirgum nav robežu, jādefinē dažādu tādu iestāžu kompetence, kuras ir iesaistītas šīs regulas piemērošanā. Dalībvalstis īpaši norīko kompetentās iestādes, kas atbild par šīs regulas piemērošanu un kam piešķirtas pilnvaras veikt to darbības veikšanai nepieciešamo uzraudzību un izmeklēšanu. Uz CVD būtu jāattiecas nosacījumam, ka tam atļauju izsniedz un to uzrauga tā reģistrācijas vietas kompetentā iestāde un ka šāda iestāde ir attiecīgi aprīkota un pilnvarota pārbaudīt, kā CVD veic savu ikdienas darbību, veikt regulārus pārskatus un nepieciešamības gadījumā veikt atbilstīgus pasākumus. Tomēr šai iestādei pēc iespējas agrīnā posmā būtu jāapspriežas un jāsadarbojas ar citām attiecīgām iestādēm, tostarp iestādēm, kuras atbild par katras CVD pārvaldītās vērtspapīru norēķinu sistēmas uzraudzību, un, ja nepieciešams, ar attiecīgo centrālo banku, kas darbojas kā katras vērtspapīru norēķinu sistēmas norēķinu iestāde, un, ja iespējams, ar citu grupas uzņēmumu kompetentajām iestādēm. Šāda sadarbība arī nozīmē tūlītēju iesaistīto iestāžu informēšanu ārkārtējās situācijās, kas ietekmē tādas dalībvalsts finanšu sistēmas likviditāti un stabilitāti, kurā reģistrēts CVD vai kāds tā dalībnieks. CVD reģistrācijas vietas kompetentā iestāde ir galvenokārt atbildīga par tāda CVD uzraudzību, kurš sniedz pakalpojumus dalībvalstī, kurā tas nav reģistrēts, vai nu atverot filiāli, vai arī tieši sniedzot pakalpojumus. (19) Ikvienai juridiskajai personai, kas atbilst CVD definīcijai, pirms darbības sākšanas jāsaņem kompetentās iestādes izsniegta atļauja. Ņemot vērā dažādos uzņēmējdarbības modeļus, CVD definēšanai jāizmanto atsauce uz noteiktiem pamatpakalpojumiem, kurus veido norēķinu pakalpojumi (ar tiem saprotot vērtspapīru norēķinu sistēmas darbību), notāra pakalpojumi un vērtspapīru kontu centralizētas uzturēšanas pakalpojumi. CVD būtu vismaz jāpārvalda vērtspapīru norēķinu sistēma un jāsniedz vēl viens pamatpakalpojums. Attiecīgi no šādas definīcijas izslēdz juridiskās personas, kuras nepārvalda vērtspapīru norēķinu sistēmas, piemēram, tādu publisku iestāžu un struktūru reģistrus, kuras ir atbildīgas par saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK izveidotu reģistrācijas sistēmu. Šāda kombinācija ir svarīga, lai CVD darbotos vērtspapīru norēķinu jomā un tiktu nodrošināta vērtspapīru emisijas integritāte. (20) Lai novērstu to, ka CVD uzņemas risku, veicot citas darbības, nevis tikai tās, kuras saskaņā ar šo regulu norādītas atļaujā, tādu CVD darbībām, kuri ir saņēmuši atļauju, jābūt ierobežotām un jāattiecas tikai uz atļaujā norādīto pakalpojumu sniegšanu, to turējumā nedrīkstētu būt līdzdalība, kā tā definēta regulā, atsaucoties uz 1978. gada 25. jūlija Ceturto Padomes Direktīvu 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem[14], vai tiem tieši vai netieši nedrīkstētu piederēt 20 % vai vairāk no balsstiesībām vai kapitāla tādās iestādēs, kuras nav iestādes, kas sniedz līdzīgus pakalpojumus. (21) Lai nodrošinātu vērtspapīru norēķinu sistēmu drošu darbību, šādas sistēmas būtu jāpārvalda tikai CVD, uz kuriem attiecas šīs regulas noteikumi, vai centrālajām bankām. (22) Neskarot īpašas dalībvalstu prasības nodokļu tiesību aktu jomā, CVD vajadzētu būt tiesīgam sniegt tikai tādus pakalpojumus papildus to pamatpakalpojumiem, kuri veicina vērtspapīru tirgus drošību, efektivitāti un pārredzamību. Ja šādu pakalpojumu sniegšana ir saistīta ar nodokļu ieturēšanas procedūrām, to turpinās veikt saskaņā ar attiecīgo dalībvalstu tiesību aktiem. (23) Ja CVD plāno pamatpakalpojumu nodot trešai personai kā ārpakalpojumu vai sniegt jaunu pamatpakalpojumu vai papildpakalpojumu, pārvaldīt vēl kādu vērtspapīru norēķinu sistēmu, izmantot citu centrālo banku kā norēķinu iestādi vai izveidot saikni ar kādu CVD, tas iesniedz pieteikumu atļaujas saņemšanai, ievērojot tādu pašu procedūru, kāda noteikta sākotnējās atļaujas saņemšanai; vienīgais izņēmums ir tāds, ka kompetentā iestāde informē pieteikuma iesniedzēju CVD triju mēnešu laikā par atļaujas piešķiršanu vai atteikumu piešķirt atļauju. (24) CVD, kas reģistrēti trešās valstīs, var piedāvāt savus pakalpojumus, izmantojot filiāli vai tiešā veidā sniedzot emitentiem un dalībniekiem, kas reģistrēti Eiropas Savienībā, pakalpojumus saistībā ar to darbību ES, un var izveidot saiknes ar Savienībā reģistrētiem CVD, kurus atzinusi EVTI. Ņemot vērā finanšu tirgu globālo raksturu, EVTI var vislabāk veikt trešās valsts CVD atzīšanu. EVTI var atzīt trešo valstu CVD tikai tad, ja Komisija secinājusi, ka uz šādiem CVD attiecinātais tiesiskais un uzraudzības regulējums ir līdzvērtīgs šajā regulā noteiktajai sistēmai, ja šādiem CVD atļauja tiek faktiski piešķirta un tie tiek uzraudzīti savās valstīs un starp EVTI un CVD kompetentajām iestādēm pastāv sadarbības kārtība. EVTI atzīšana nozīmē, ka faktiski tā atzīst sistēmu par līdzvērtīgu konsultatīvas uzraudzības sistēmai, kādu piemēro Savienībā reģistrētiem CVD, kuriem atļauja piešķirta saskaņā ar šo regulu (25) Ņemot vērā finanšu tirgu globālo raksturu un CVD sistēmisko nozīmi, jānodrošina, lai konsultatīvas uzraudzības prasības, kuras tiek piemērotas CVD, starptautiski konverģētu. Šīs regulas noteikumiem vajadzētu ievērot CPSS–IOSCO un ECBS–CESR izstrādātos pastāvošos ieteikumus. EVTI vajadzētu ņemt vērā esošos standartus un to turpmāko attīstību, kad tā izstrādā vai ierosina pārskatīt regulatīvos tehniskos un īstenošanas standartus, kā arī šajā regulā noteiktos norādījumus un ieteikumus. (26) Ņemot vērā CVD un to sniegto pakalpojumu sarežģītību un sistēmisko raksturu, pārredzamiem pārvaldības noteikumiem vajadzētu nodrošināt, ka augstākā līmeņa vadība, valdes locekļi, akcionāri un dalībnieki, kuri var īstenot tādu kontroli saistībā ar CVD darbību, kura definēta, atsaucoties uz 1983. gada 13. jūnija Septīto Padomes Direktīvu 83/349/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem[15], ir piemēroti, lai nodrošinātu CVD drošu un uz konsultatīvu uzraudzību balstītu pārvaldību. (27) Pārredzamiem pārvaldības noteikumiem būtu jānodrošina, ka tiek ņemtas vērā akcionāru, CVD vadības un darbinieku intereses no vienas puses un lietotāju intereses no otras puses. Šādus pārvaldības principus piemēro, neskarot CVD pieņemto īpašumtiesību modeli. Katrai CVD pārvaldītai vērtspapīru norēķinu sistēmai vajadzētu izveidot lietotāju komitejas, kuras konsultētu CVD valdi par svarīgākajiem jautājumiem, kuri ietekmē sistēmas locekļus. (28) Ņemot vērā CVD uzticēto uzdevumu nozīmi, šai regulai būtu jānodrošina, ka CVD nenodod savus pienākumus trešām personām kā ārpakalpojumus. Ārpakalpojumu izmantošanai šādu darbību veikšanai piemēro stingrus nosacījumus, saskaņā ar kuriem CVD saglabā atbildību par savām darbībām un netiek vājināta CVD uzraudzība. Darbības, kuru veikšanai CVD izmanto valsts uzņēmumu ārpakalpojumus, noteiktās situācijās var tikt atbrīvotas no šādām prasībām. (29) Darījumu veikšanas noteikumiem būtu jānodrošina pārredzamība attiecībās starp CVD un tā lietotājiem. Tas nozīmē, ka CVD vajadzētu būt publiski atklātiem, pārredzamiem, objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem dalībai vērtspapīru norēķinu sistēmā, kas ļautu ierobežot piekļuvi dalībniekiem, vienīgi pamatojoties uz iesaistītajiem riskiem. Kompetento iestāžu rīcībā vajadzētu būt ātram un atbilstīgam korektīvam pasākumam piemērošanai situācijās, kad CVD nepamatoti atsakās nodrošināt pakalpojumus dalībniekiem. CVD būtu publiski jānorāda cenas un maksas par saviem pakalpojumiem. Lai nodrošinātu atklātu un nediskriminējošu piekļuvi CVD pakalpojumiem un, ņemot vērā ievērojamo tirgus ietekmi, kāda CVD joprojām ir to dalībvalstīs, CVD nav ļauts novirzīties no publiskojamas cenu noteikšanas politikas. CVD būtu jānodrošina atzītas komunikācijas procedūras. Šādi dalības noteikumi papildina un pastiprina tirgus dalībnieku tiesības izmantot citas dalībvalsts norēķinu sistēmu, kā noteikts Direktīvā 2004/39/EK. (30) Ņemot vērā vērtspapīru norēķinu sistēmu centrālo lomu finanšu tirgos, CVD tā pakalpojumu sniegšanas laikā nodrošina savlaicīgu norēķina veikšanu, emisijas integritāti, katra CVD uzturētā dalībnieka vērtspapīru konta turēšanu šķirti no citu dalībnieku kontiem un iespēju pēc pieprasījuma piedāvāt dalībnieku klientu kontu šķirtu turēšanu. CVD nodrošina, lai šīs prasības attiektos atsevišķi uz katru tā pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu. (31) Lai izvairītos no norēķinu riska, ko rada norēķinu iestādes maksātnespēja, CVD, kad vien tas ir iespējams, veic norēķinu par vērtspapīru darījuma skaidrās naudas darījumu, izmantojot centrālajā bankā atvērtus kontus. Ja šāda iespēja nav praktiska vai pieejama, CVD vajadzētu būt iespējai veikt norēķinu, izmantojot tādā kredītiestādē atvērtu kontu, kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu[16], un saskaņā ar īpašu atļauju piešķiršanas procedūru un konsultatīvas uzraudzības prasībām, kas noteiktas šīs regulas IV sadaļā. Kredītiestāde, kas darbojas kā norēķinu iestāde, piedāvā CVD dalībniekiem šajā regulā noteiktos pakalpojumus, uz kuriem attiecas atļauja, bet citkārt tā sniedz šajā regulā neminētus pakalpojumus. (32) Tā kā Direktīva 2006/48/EK īpaši neaplūko kredītrisku un likviditātes risku dienas laikā, kas rodas, sniedzot banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem, uz kredītiestādēm, kuras sniedz šādus pakalpojumus, attiecas arī īpašas pastiprinātas prasības par kredītriska un likviditātes riska mazināšanu, un šādas prasības piemēro katrai norēķinu sistēmai, kuras norēķinu iestāde ir attiecīgā kredītiestāde. Lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību īpašiem pasākumiem, kuru mērķis ir ierobežot kredītriskus un likviditātes riskus, kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt CVD izraudzīties vairāk nekā vienu kredītiestādi, ja tās, pamatojoties uz pieejamiem pierādījumiem, var pierādīt, ka vienas kredītiestādes pakļāvums koncentrētam kredītriskam un likviditātes riskam nav pietiekami mazināts. (33) Prasība par to, ka norēķins par vērtspapīru darījuma skaidrās naudas darījumu jāveic atsevišķai juridiskai personai, kas darbojas kā norēķinu iestāde, ir svarīgs pasākums CVD drošības un izturētspējas palielināšanai. CVD pamatpakalpojumu nodalīšana no banku pakalpojumiem papildus norēķinu pakalpojumiem šķiet patiesi būtiska, lai novērstu to, ka, sniedzot banku pakalpojumus, CVD pakalpojumiem tiek nodoti riski, piemēram, kredītrisks un likviditātes risks. Citi, mazāk stingri pasākumi kredītriska un likviditātes riska novēršanai nenodrošinātu pienācīgu CVD drošības un izturētspējas līmeni. Tomēr, lai nodrošinātu efektivitāti, kas izriet no CVD un banku pakalpojumu sniegšanas vienas uzņēmumu grupas ietvaros, prasība, ka banku pakalpojumus veic atsevišķa kredītiestāde, nedrīkstētu būt par šķērsli tam, ka šī kredītiestāde pieder tai pašai uzņēmumu grupai kā CVD. Ja gan CVD, gan banku pakalpojumi tiek sniegti vienas uzņēmumu grupas ietvaros, lai palielinātu sniegto pakalpojumu drošību un efektivitāti, kredītiestādes darbībām būtu jābūt ierobežotām, aptverot tikai banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem. Turklāt, ja nepastāv nekāda iespēja, ka kredīti un likviditātes riski, kas saistīti ar CVD banku pakalpojumu sniegšanu, apdraudēs CVD pamatpakalpojumu sniegšanu, būtu jābūt iespējai saņemt atbrīvojumu no pienākuma nošķirt banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem no CVD pamatpakalpojumiem. Lai nodrošinātu, ka iespēja piemērot atkāpi no prasības CVD nesniegt nekādus banku pakalpojumiem līdzīgus papildpakalpojumus tiek piemērota vienādi, Komisijai, ja to pieprasa valsts kompetentā iestāde, būtu jābūt tiesīgai lemt, vai šāda atkāpe ir pieļaujama, ņemot vērā, ka nepastāv sistēmiski riski saistībā ar to, ka CVD pamatpakalpojumus un banku pakalpojumus veic viena un tā pati juridiskā persona. Jebkurā gadījumā tāda CVD darbībām, kuram piešķirta šāda atkāpe un atļauja darboties kā kredītiestādei, būtu jābūt ierobežotām, aptverot vienīgi banku pakalpojumus papildus norēķinu pakalpojumiem. (34) Lai nodrošinātu, ka CVD pakalpojumu pietiekamu drošības līmeni un nepārtrauktību, uz CVD attiecina īpašas vienotas un tieši piemērojamas konsultatīvas uzraudzības prasības, tostarp par kapitālu, kuras faktiski samazina to juridisko, darbības un ieguldījumu risku. (35) Uz līgumiem par saikni starp CVD attiecas īpašas prasības, kas vienošanās dalībniekiem dod iespēju piekļūt citām vērtspapīru norēķinu sistēmām. Prasībai, ka banku pakalpojumiem līdzīgos papildpakalpojumus sniedz atsevišķa juridiskā persona, nedrīkstētu kavēt CVD saņemt šādus pakalpojumus, jo īpaši, ja tie ir dalībnieki vērtspapīru norēķinu sistēmā, ko pārvalda cits CVD. Ir īpaši svarīgi, lai tiktu pēc iespējas mazināti visi potenciālie riski, ko CVD rada vienošanās par saikni, piemēram, kredītriski, likviditātes riski, organizācijas vai citi būtiski riski. Attiecībā uz sadarbspējas saiknēm ir īpaši svarīgi, lai saistītām vērtspapīru norēķinu sistēmām būtu identisks laiks, kurā pārveduma rīkojumi ienāk sistēmā, pārvedumu rīkojumi kļūst neatsaucami un pastāv vērtspapīru un skaidrās naudas pārvedumu galīgums. Tādus pašus principus piemēro CVD, kuri izmanto kopēju norēķinu informācijas tehnoloģiju (IT) infrastruktūru. (36) Tā kā CVD pārvalda vērtspapīru norēķinu sistēmas, tiem ir svarīga loma, pārvedot vērtspapīrus uz vērtspapīru kontiem. Lai veicinātu tiesisko noteiktību, īpaši pārrobežu kontekstā, ir svarīgi izstrādāt skaidrus noteikumus par tiesību aktiem, kurus piemēro īpašumtiesību aspektiem attiecībā uz vērtspapīriem, kurus CVD tur savos kontos. Ievērojot pašreizējās tiesību kolīziju normās noteikto pieeju, piemēro tās vietas tiesību aktus, kurā CVD tur kontus. (37) Daudzās dalībvalstīs emitentiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem pastāv prasība emitēt savas valsts CVD tikai noteikta veida vērtspapīrus, t. i., akcijas. Lai likvidētu šo šķērsli, kas kavē Savienības pēctirdzniecības tirgus netraucētu darbību, un ļautu emitentiem izvēlēties efektīvāko veidu vērtspapīru pārvaldīšanai, emitentiem jābūt tiesīgiem izvēlēties ikvienu Savienībā reģistrētu CVD savu vērtspapīru iegrāmatošanai un CVD pakalpojumu saņemšanai. Kompetento iestāžu rīcībā jābūt ātram un atbilstīgam korektīvam pasākumam, ko var piemērot situācijās, kad CVD nepamatoti atsakās nodrošināt pakalpojumus emitentiem. Akcionāru tiesību aizsardzības nolūkā emitentu tiesības izvēlēties CVD nedrīkstētu kavēt tās valsts uzņēmējdarbības tiesību piemērošanu, kurā vērtspapīri emitēti, jo tās reglamentē attiecības starp emitentiem un akcionāriem. (38) Eiropas kodekss tīrvērtes un norēķinu veikšanai, kas pieņemts 2006. gada 7. novembrī[17], izveidoja brīvprātīgu sistēmu, dodot iespēju CVD un citu tirgus infrastruktūru savstarpējai piekļuvei. Tomēr pēctirdzniecības nozare joprojām ir sadrumstalota valstu līmenī, sadārdzinot pārrobežu tirdzniecības darījumus. Būtu jānosaka vienoti nosacījumi CVD savstarpējai saiknei un CVD un citu tirgus infrastruktūru savstarpējai piekļuvei. Lai CVD varētu piedāvāt saviem dalībniekiem piekļuvi citiem tirgiem, CVD jābūt tiesībām kļūt par citu CVD dalībniekiem vai lūgt, lai cits CVD izstrādā speciālas darbības piekļuves nodrošināšanai. Kompetento iestāžu rīcībā būtu jābūt ātram un atbilstīgam korektīvam pasākumam, ko var piemērot situācijās, kad CVD nepamatoti atsakās piešķirt piekļuvi citam CVD. Tā kā CVD saiknes var radīt papildu risku norēķinam, uz šādām saiknēm attiecas attiecīgo kompetento iestāžu veikta atļaujas izsniegšana un uzraudzība. (39) CVD arī jābūt piekļuvei centrālā darījuma partnera vai tirdzniecības vietas darījumu datiem, un šīm tirgus infrastruktūrām jābūt piekļuvei CVD pārvaldītajām vērtspapīru norēķinu sistēmām, ja vien šāda piekļuve neapdraud to darbības. Kompetento iestāžu rīcībā jābūt ātram un atbilstīgam korektīvam pasākumam, ko var piemērot situācijās, kad CVD vai tirgus infrastruktūras nepamatoti atsakās nodrošināt piekļuvi to pakalpojumiem. (40) Finanšu nozarē konsultatīvas uzraudzības prasības un darījumu veikšanas sistēma jābalsta uz stabiliem uzraudzības un sankciju režīmiem. Tāpēc uzraudzības iestādēm jābūt pietiekami pilnvarotām rīkoties un piemērot preventīvu sankciju režīmu nelikumīgas darbības novēršanai. Komisija savā 2010. gada 8. decembra paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par sankciju pastiprināšanu finanšu pakalpojumu nozarē pārskatīja pastāvošās sankciju piemērošanas pilnvaras un to praktisko piemērošanu, lai veicinātu sankciju konverģenci dažādās uzraudzības darbībās. (41) Tādējādi, lai nodrošinātu, ka CVD un to kredītiestāžu darbība, kuras norīkotas par norēķinu iestādēm, to vadības struktūru locekļu un citu personu, kuras faktiski kontrolē to darbību, vai citu personu darbība faktiski atbilst šīs regulas prasībām, kompetentajām iestādēm būtu jābūt iespējai piemērot efektīvas, samērīgas administratīvās sankcijas un pasākumus, kas attur no pārkāpuma izdarīšanas. (42) Lai nodrošinātu, ka sankcijas ir preventīvas un tiek konsekventi piemērotas visās dalībvalstīs, šajā regulā uzskaitītas svarīgākās administratīvās sankcijas un pasākumi, kam jābūt kompetento iestāžu rīcībā, pilnvaras šādu sankciju un pasākumu piemērošanai gan juridiskām, gan fiziskām personām, kas ir vainojamas pārkāpumā, svarīgākie kritēriji sankciju un pasākumu līmeņa un veida noteikšanai un administratīvo naudas sodu līmeņi. Nosakot administratīvās soda sankcijas, būtu jāņem vērā tādi faktori kā konstatētais finansiālais ieguvums, vainu pastiprinoši vai mīkstinoši faktori, nepieciešamība nodrošināt soda naudu preventīvu ietekmi un — attiecīgā gadījumā — būtu jāpiemēro atlaides, ja pārkāpējs sadarbojas ar kompetento iestādi. Pieņemot un publicējot sankcijas, būtu jāņem vērā pamattiesības, kā noteikts Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, it sevišķi tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību (7. pants), tiesības uz personas datu aizsardzību (8. pants) un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu (47. pants). (43) Lai konstatētu iespējamos pārkāpumus, būtu jāizveido efektīvi mehānismi, kas veicinātu ziņošanu kompetentajām iestādēm par iespējamiem vai faktiskiem šīs regulas pārkāpumiem. Šādos mehānismos iekļauj atbilstīgu aizsardzību personām, kuras ziņo par iespējamiem vai faktiskiem šīs regulas pārkāpumiem, un personām, kuras tiek apsūdzētas pārkāpumā. Būtu jāizstrādā atbilstīgas procedūras, lai nodrošinātu atbilstību apsūdzētās personas tiesībām uz personas datu aizsardzību, tiesībām uz aizstāvību un tiesībām tikt uzklausītai pirms galīgā lēmuma pieņemšanas saistībā ar šo personu, un arī tiesībām uz efektīvu tiesību aizsardzību pirms tiesas saistībā ar lēmumu vai pasākumu attiecībā uz šo personu. (44) Šai regulai nevajadzētu skart nekādus dalībvalstu tiesību noteikumus saistībā ar kriminālsankcijām. (45) Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[18] regulē personas datu apstrādi, kas tiek veikta dalībvalstīs saskaņā ar šo regulu. Jebkādai personas datu apmaiņai vai nosūtīšanai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jānotiek saskaņā ar noteikumiem par personas datu nodošanu, kas paredzēti Direktīvā 95/46/EK. Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[19] regulē EVTI veikto personas datu apstrādi atbilstīgi šai regulai. Jebkāda personas datu apmaiņa vai to nosūtīšana EVTI jāveic saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 45/2001 izklāstītajiem personas datu nosūtīšanas noteikumiem. (46) Šī regula atbilst pamattiesībām un ievēro principus, kuri īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, t. i., tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības uz personas datu aizsardzību, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, tiesības netikt divreiz tiesātai vai sodītai par to pašu nodarījumu, brīvību veikt uzņēmējdarbību, un to piemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem. (47) Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei (EVTI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK[20], jābūt centrālajai lomai regulas piemērošanā, jānodrošina, ka valstu kompetentās iestādes konsekventi piemēro Savienības noteikumus, un jārisina strīdi starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm. (48) Tā kā EVTI ir struktūra, kam ir specializētas zināšanas par vērtspapīriem un vērtspapīru tirgiem, būtu efektīvi un lietderīgi tai uzticēt ar politikas izvēlēm nesaistītu regulatīvu un īstenošanas tehnisko standartu projektu izstrādi un to iesniegšanu Komisijai. Ja tā tiek norādīts, EVTI cieši iesaista ECBS dalībnieces un Eiropas Banku iestādi (EBI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK[21]. (49) Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt regulatīvus tehniskos standartus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā noteikto procedūru par sīki izstrādātiem norēķinu disciplīnas pasākumu elementiem; par informāciju un citiem elementiem, kas CVD jāiekļauj pieteikumā atļaujas saņemšanai, par informāciju, kādu dažādas iestādes sniedz cita citai CVD uzraudzības gaitā; par sīkāku informāciju sadarbības kārtībai starp reģistrācijas valsts un uzņēmējvalsts iestādēm, par CVD pārvaldības kārtības elementiem, par sīkāku informāciju CVD turētajos grāmatojumos, par sīkāku informāciju par pasākumiem, kādus CVD veic, lai saglabātu emisijas integritāti; par dalībnieku vērtspapīru aizsardzību, par darbības risku un par risku, kuri izriet no CVD saiknēm, mazināšanu, par sīkāku informāciju par kapitāla prasībām attiecībā uz CVD, par sīkāku informāciju attiecībā uz konsultatīvas uzraudzības prasībām saistībā ar norīkoto kredītiestāžu kredītrisku un likviditātes risku. (50) Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt īstenošanas tehniskos standartus, izmantojot īstenošanas tiesību aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 291. pantu un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantā noteikto procedūru attiecībā uz standarta veidlapām, ko CVD izmanto pieteikumam atļaujas saņemšanai; informācijas sniegšanu starp dažādām kompetentajām iestādēm CVD uzraudzības nolūkā, attiecīgo sadarbības kārtību starp izcelsmes un uzņēmējvalsts iestādēm, CVD turēto grāmatojumu formātu, procedūrām gadījumos, kad dalībniekam vai emitentam tiek atteikta piekļuve CVD, CVD tiek atteikta piekļuve citam vai citiem CVD vai starp CVD un citām tirgus infrastruktūrām, konsultācijām starp dažādām iestādēm pirms atļaujas piešķiršanas norēķinu iestādēm. (51) Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus atbilstīgi Līguma 290. pantam. Jo īpaši deleģētie akti būtu jāpieņem, ņemot vērā konkrētu sīkāku informāciju par definīcijām, kritērijus, saskaņā ar kuriem uzskata, ka CVD darbība uzņēmējā dalībvalstī ir ārkārtīgi nozīmīga šai dalībvalstij, pakalpojumus, kuru sniegšanai trešās valsts CVD lūdz EVTI piešķirt atzīšanu, un informāciju, kādu pieteikuma iesniedzējs CVD norāda EVTI pieteikumā atzīšanas saņemšanai, riskus, kuri var attaisnot to, ka CVD atsaka piekļuves piešķiršanu dalībniekiem, un pieprasījuma iesniedzējiem dalībniekiem pieejamo procedūru elementus, tādu situāciju novērtējumu, kad iespēja veikt norēķinu, izmantojot centrālās bankas naudu, nav praktiska un pieejama; tādas procedūras elementus, kas saistīta ar emitentu piekļuvi CVD, CVD savstarpējai piekļuvei un CVD un citu tirgus infrastruktūru savstarpējai piekļuvei. (52) Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras pieņemt lēmumus par trešo valstu noteikumu novērtēšanu trešo valstu CVD atzīšanas nolūkā un par atkāpes piešķiršanu no pienākuma nošķirt papildus norēķinu pakalpojumiem sniegtos banku pakalpojumus no CVD pamatpakalpojumiem. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[22]. (53) Tā kā šīs regulas mērķi, proti, noteikt vienotas prasības norēķiniem un CVD, nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to rīcības mēroga dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. (54) Jāgroza Direktīva 98/26/EK, lai to salāgotu ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvu 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām[23], saskaņā ar kurām informāciju par norādītajām vērtspapīru norēķinu sistēmas vairs nesūta Komisijai, bet gan EVTI. (55) Šajā regulā noteiktās atļaujas piešķiršanas un uzraudzības prasības būtu jāatliek, lai nodrošinātu, ka Savienībā vai trešā valstī reģistrētam CVD ir pietiekami daudz laika, lai saņemtu regulā noteikto atļauju un atzīšanu. (56) Tāpat jāatliek prasības piemērošana par dažu pārvedamu vērtspapīru grāmatošanu dematerializētā veidā un par norēķinu par saistībām vērtspapīru norēķinu sistēmā ne vēlāk kā otrajā darbadienā pēc tirdzniecības veikšanas, lai nodrošinātu, ka tirgus dalībniekiem, kuri tur vērtspapīrus papīra formā vai izmanto garākus norēķinu periodus, būtu pietiekami daudz laika, lai nodrošinātu atbilstību šīm prasībām. IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. I sadaļa Priekšmets, darbības joma un definīcijas 1. pants Priekšmets un darbības joma 1. Šajā regulā ir noteiktas vienotas prasības norēķiniem par finanšu instrumentiem Savienībā un noteikumi par centrālo vērtspapīru depozitāriju organizatorisko struktūru un darbību drošu un netraucētu norēķinu veicināšanai. 2. Šo regulu piemēro norēķiniem par visiem finanšu instrumentiem un CVD darbībām, ja vien šīs regulas noteikumos nav noteikts citādi. 3. Šī regula neskar Savienības tiesību aktu noteikumus par īpašiem finanšu instrumentiem, konkretāk Direktīvu 2003/87/EK. 4. Regulas 9. līdz 18. panta un 20. panta un IV sadaļas noteikumus nepiemēro Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībniecēm, citām dalībvalstu struktūrām, kas veic līdzīgas darbības, vai dalībvalstu struktūrām, kas pilnvarotas veikt vai veic intervences darbības valsts parāda pārvaldībā. 2. pants Definīcijas 1. Šajā regulā piemēro šādas definīcijas: (1) "centrālais vērtspapīru depozitārijs" (turpmāk "CVD") ir juridiskā persona, kas pārvalda regulas pielikuma A iedaļas 3. punktā uzskaitīto vērtspapīru norēķinu sistēmu un sniedz vismaz vienu no regulas pielikuma A iedaļā uzskaitītajiem pamatpakalpojumiem; (2) "norēķins" ir vērtspapīru darījuma pabeigšana, lai norēķinātos par dalībnieka saistībām, izmantojot naudas līdzekļu vai vērtspapīru pārvedumu; (3) "vērtspapīru norēķinu sistēma" ir sistēma saskaņā ar Direktīvas 98/26/EK 2. panta a) apakšpunkta pirmo un otro ievilkumu, kuras darbība ir pārveduma rīkojumu izpilde, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 2. panta i) apakšpunkta otrajā ievilkumā; (4) "norēķina periods" ir laikposms starp tirdzniecības darījuma datumu un plānoto norēķina datumu; (5) "darbadiena" ir darbadiena, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 2. panta n) apakšpunktā; (6) "neveikts norēķins" ir nenoticis norēķins par vērtspapīru darījumu plānotajā norēķina datumā vērtspapīru vai skaidrās naudas neesamības dēļ, neraugoties uz pamatā esošo cēloni; (7) "plānotais norēķina datums" ir datums, kurā vērtspapīru darījumā iesaistītās puses vienojušās veikt norēķinu; (8) "centrālais darījuma partneris" ir juridiskā persona, kas pats ir starpnieks starp tirdzniecības darījuma partneriem vienā vai vairākos finanšu tirgos, kļūstot par pircēju katram pārdevējam un par pārdevēju katram pircējam; (9) "kompetentā iestāde" ir iestāde, ko katra dalībvalsts norīkojusi saskaņā ar 10. pantu; (10) "dalībnieks" ir vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībnieks, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 2. panta f) apakšpunktā, tostarp centrālais darījuma partneris; (11) "līdzdalība" ir līdzdalība Direktīvas 78/660/EEK 17. panta pirmā teikuma nozīmē vai tieši vai netieši piederoši 20 % vai vairāk no uzņēmuma balsstiesībām vai kapitāla; (12) "reģistrācijas dalībvalsts" ir dalībvalsts, kurā CVD saņēmis atļauju; (13) "uzņēmēja dalībvalsts" ir dalībvalsts, kura nav izcelsmes dalībvalsts un kurā CVD ir atvēris filiāli vai sniedz pakalpojumus; (14) "filiāle" ir darbības veikšanas vieta, kas nav galvenais birojs un ir CVD daļa, kam nav juridiskās personas statusa un kas sniedz CVD pakalpojumus, kuru sniegšanai CVD saņēmis atļauju; (15) "kontrole" ir attiecības starp diviem uzņēmumiem, kā noteikts Direktīvas 83/349/EEK 1. pantā; (16) "dalībnieka saistību nepildīšana" ir situācija, kad pret dalībnieku sāktas maksātnespējas procedūras, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 2. panta j) apakšpunktā; (17) "piegāde pret maksājumu" ir vērtspapīru norēķina mehānisms, kas sasaista vērtspapīru pārvedumu ar naudas līdzekļu pārvedumu tā, ka vērtspapīru piegāde notiek tikai tad, ja notiek atbilstīgais maksājums; (18) "vērtspapīru konts" ir konts, kurā var ieskaitīt vai no kura var noņemt vērtspapīrus; (19) "CVD saikne" ir vienošanās starp CVD, saskaņā ar kuru viens CVD atver kontu otra CVD vērtspapīru norēķinu sistēmā, lai atvieglotu vērtspapīru pārvedumu starp saviem dalībniekiem un otra CVD dalībniekiem. CVD saikne sevī ietver standarta saiknes piekļuvi, pielāgotu saiknes piekļuvi un sadarbspējas saiknes; (20) "standarta saiknes piekļuve" ir CVD saikne, saskaņā ar kuru CVD ir savienots ar citu CVD kā ikviens cits tādas vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībnieks, kuru pārvalda cits CVD; (21) "pielāgota saiknes piekļuve" ir CVD saikne, saskaņā ar kuru CVD sniedz īpašus pakalpojumus citam CVD, sniedzot tos šķirti no pakalpojumiem citiem dalībniekiem tā pārvaldītajā vērtspapīru norēķinu sistēmā; (22) "sadarbspējas saiknes" ir CVD saiknes, saskaņā ar kurām CVD pārvaldītas vērtspapīru norēķinu sistēmas kļūst sadarbspējīgas, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 2. panta o) apakšpunktā; (23) "pārvedami vērtspapīri" ir pārvedami vērtspapīri, kā noteikts Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 18) apakšpunktā; (24) "naudas tirgus instrumenti" ir naudas tirgus instrumenti, kā noteikts Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 19) apakšpunktā; (25) "kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu ieguldījumu apliecības" ir kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu vienības, kā noteikts Direktīvas 2004/39/EK I pielikuma C iedaļas 3. punktā; (26) "emisijas kvotas" ir vienības, kas atzītas par atbilstīgām Direktīvas 2003/87/EK prasībām; (27) "regulēts tirgus" ir regulēts tirgus, kā noteikts Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 14) apakšpunktā; (28) "daudzpusēja tirdzniecības sistēma" ir daudzpusēja tirdzniecības sistēma, kā noteikts Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 15. punktā; (29) "regulēta tirdzniecības sistēma" ir sistēma, kas nav regulēts tirgus vai daudzpusēja tirdzniecības sistēma; to vada ieguldījumu sabiedrība vai tirgus dalībnieks, un tās sistēmā var mijiedarboties vairākkārtējas trešo personu pirkšanas un pārdošanas intereses attiecībā uz finanšu instrumentiem tā, ka rezultātā tiek noslēgts līgums saskaņā ar Direktīvas 2004/39/EK II sadaļas noteikumiem; (30) "meitasuzņēmums" ir meitasuzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. panta nozīmē; (31) "norēķinu iestāde" ir norēķinu iestāde, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 2. panta d) apakšpunktā. 2. Komisijai ir pilnvarota pieņemt deleģētos tiesību aktus saskaņā ar 64. pantu, kas attiecas uz pasākumiem, ar kuriem precizē tehniskos elementus 1. punkta 17), 20), 21) un 22) apakšpunktā noteiktajām definīcijām, pielikuma B iedaļas 1.–4. punktā minētajiem papildpakalpojumiem un pielikuma C iedaļas 1. un 2. punktā minētajiem pakalpojumiem. II sadaļa Vērtspapīru norēķins I nodaļa Vērtspapīri dematerializētā veidā 3. pants Vērtspapīri dematerializētā veidā 1. Ikviena sabiedrība, kura emitē pārvedamus vērtspapīrus, ko tirgo regulētos tirgos, nodrošina, ka šādi vērtspapīri ir dematerializētā veidā, veicot imobilizāciju, vai nu emitējot vispārēju parādzīmi par visiem vienas emisijas vērtspapīriem, vai arī pēc vērtspapīru tiešas emitēšanas dematerializētā veidā. 2. Ja 1. punktā minētos vērtspapīrus tirgo regulētos tirgos, daudzpusējās tirdzniecības sistēmās vai regulētās tirdzniecības sistēmās vai tos pārved saskaņā ar finanšu nodrošinājuma līgumiem, kā noteikts Direktīvas 2002/47/EK 2. panta a) apakšpunktā, šādus vērtspapīrus iegrāmato CVD dematerializētā veidā pirms tirdzniecības datuma, ja vien tie jau nav iegrāmatoti dematerializētā veidā. 4. pants Izpilde 1. Par 3. panta 1. punkta piemērošanu atbild tās dalībvalsts iestādes, kurā reģistrēta sabiedrība, kas emitē vērtspapīrus. 2. Iestādes, kas atbild par regulēto tirgu, daudzpusējo tirdzniecības sistēmu un regulēto tirdzniecības sistēmu uzraudzību, nodrošina 3. panta 2. punkta piemērošanu gadījumos, kad 3. panta 1. punktā minētos vērtspapīrus tirgo regulētos tirgos, daudzpusējās tirdzniecības sistēmās vai regulētās tirdzniecības sistēmās. 3. Dalībvalstu iestādes, kas atbild par Direktīvas 2002/47/EK piemērošanu, atbild par šīs regulas 3. panta 2. punkta piemērošanu gadījumos, kad šīs regulas 3. panta 1. punktā minētos vērtspapīrus pārved saskaņā ar finanšu nodrošinājuma līgumiem, kā noteikts Direktīvas 2002/47/EK 2. panta a) apakšpunktā. II nodaļa Norēķinu periodi 5. pants Plānotie norēķinu datumi 1. Ikviens vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībnieks, kas savā vārdā vai trešās personas vārdā pērk vai pārdod pārvedamus vērtspapīrus, naudas tirgus instrumentus, kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu ieguldījumu apliecības un emisijas kvotas, plānotajā norēķina datumā veic norēķinu par savām saistībām pret vērtspapīru norēķinu sistēmu. 2. Attiecībā uz 1. punktā minētajiem pārvedamajiem vērtspapīriem, ko tirgo daudzpusējās tirdzniecības sistēmās vai regulētās tirdzniecības sistēmās, plānotais norēķina datums ir ne vēlāk kā otrajā darbadienā pēc tirdzniecības veikšanas. 3. Tās dalībvalsts attiecīgā iestāde, kuras tiesību aktus piemēro CVD pārvaldītajai vērtspapīru norēķinu sistēmai, atbild par 1. un 2. punkta piemērošanu. III nodaļa Norēķinu disciplīna 6. pants Pasākumi neveiktu norēķinu novēršanai 1. Ikviens regulēts tirgus, daudzpusēja tirdzniecības sistēma vai regulēta tirdzniecības sistēma izstrādā procedūras, kas ļauj apstiprināt attiecīgo informāciju par darījumu ar 5. panta 1. punktā noteiktajiem finanšu instrumentiem datumā, kurā regulētam tirgum, daudzpusējai tirdzniecības sistēmai vai regulētai tirdzniecības sistēmai nosūtīti rīkojumi. 2. Attiecībā uz katru tā pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu CVD izstrādā procedūru, kas veicina norēķinu par darījumiem ar 5. panta 1. punktā minētajiem finanšu instrumentiem plānotajā norēķina datumā. CVD veicina ātrāku norēķina veikšanu plānotajā norēķina datumā, piemērojot atbilstīgu mehānismu, piemēram, progresīvu tarifu struktūru. 3. Attiecībā uz katru tā pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu CVD izveido uzraudzības instrumentus, kas ļauj iepriekš noteikt, ka norēķins par 5. panta 1. punktā minētajiem finanšu instrumentiem, visdrīzāk, netiks veikts, un CVD pieprasa, lai dalībnieki veic šādus norēķinus plānotajā norēķina datumā. 4. Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI), apspriežoties ar Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībniecēm, izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, kurā precizē sīkāku informāciju par 1. un 2. punktā noteiktajām procedūrām, kas ļauj apstiprināt attiecīgo informāciju par darījumiem un veicina norēķinus, un nosaka sīkāku informāciju par uzraudzības instrumentiem saistībā ar 3. punktā norādīto iespējamo neveikto norēķinu noteikšanu. EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā minēto procedūru pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus. 7. pants Pasākumi neveiktu norēķinu gadījumā 1. Attiecībā uz katru tā pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu CVD izveido sistēmu, lai uzraudzītu neveiktus norēķinus par darījumiem ar 5. panta 1. punktā minētajiem finanšu instrumentiem. CVD regulāri sniedz ziņojumus kompetentajai iestādei un ikvienai personai, kam ir leģitīmas intereses, par neveikto norēķinu skaitu un sīkāku informāciju par neveiktiem norēķiniem, kā arī citu būtisku informāciju. Kompetentās iestādes sniedz EVTI būtisku informāciju par neveiktiem norēķiniem. 2. Attiecībā uz katru tā pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu CVD izstrādā procedūras, kas veicina norēķinu par darījumiem ar 5. panta 1. punktā minētajiem finanšu instrumentiem, par kuriem norēķins nav veikts plānotajā norēķina datumā. Šādas procedūras nodrošina pietiekami preventīvu soda mehānismu dalībniekiem, kas neveic norēķinu. 3. Vērtspapīru norēķinu sistēmas dalībniekam, kas plānotajā norēķina datumā nepiegādā saņēmējam dalībniekam 5. panta 1. punktā minētos finanšu instrumentus, piemēro iepirkšanas pienākumu, saskaņā ar kuru šādi instrumenti jānopērk tirgū ne vēlāk kā četras dienas pēc plānotā norēķina datuma un jāpiegādā saņēmējam dalībniekam, kā arī citus pasākumus saskaņā ar 4. punktu. 4. Šā panta 3. punktā minētajos pasākumos nosaka vismaz: (a) soda naudu, kādu dalībnieks, kas nepilda saistības, maksā par katru darbadienu no plānotā norēķina datuma līdz faktiskajam norēķina datumam; (b) brīdināšanas periodu dalībniekam, kurš nepilda saistības, pirms iepirkšanas pienākuma izpildes; (c) iepirkšanas cenas un izmaksas; (d) attiecīgā gadījumā – darījuma partneri, kas veic iepirkšanu; (e) kompensācijas summu saņēmējam dalībniekam, ja nav iespējams veikt iepirkšanu; 5. Pasākumi, kas minēti 3. punktā, nodrošina, ka: (a) saņēmējs dalībnieks saņem vismaz finanšu instrumentu cenu, par kādu tika panākta vienošanās tirdzniecības veikšanas laikā; (b) soda nauda, ko saistības neizpildījušais dalībnieks maksā par katru darbadienu, ir pietiekami preventīva šādam dalībniekam; (c) ja nav iespējams veikt iepirkšanu, naudas kompensācija saņēmējam dalībniekam ir lielāka nekā finanšu instrumentu cena, par kādu tika panākta vienošanās tirdzniecības veikšanas laikā, un pēdējā publiski pieejamā cena par šādiem instrumentiem tirdzniecības vietā, kurā notika tirdzniecība, un tā ir pietiekami preventīva dalībniekam, kas nepilda saistības; (d) šī panta 7. punktā minētie darījuma partneri, tostarp centrālais darījuma partneris, kas veic iepirkšanu, atklāj dalībniekiem informāciju par šāda pakalpojuma maksu; (e) ja iepirkšanu veic darījuma partneris, kas nav dalībnieks, kurš neveic norēķinu, dalībnieks, kas neveic norēķinu, atmaksā visas summas, kādas samaksājis darījuma partneris, kas veica iepirkšanas darījumu, atbilstīgi 3. un 4. punktam. 6. CVD, centrālais darījuma partneris, regulētie tirgi, daudzpusējās tirdzniecības sistēmas un regulētās tirdzniecības sistēmas izveido procedūras, kas tām ļauj apturēt tāda dalībnieka darbību, kurš sistemātiski nepiegādā 1. punktā minētos finanšu instrumentus vai naudu plānotajā norēķina datumā, un publiski norāda šāda dalībnieka identitāti tikai pēc tam, kad attiecīgajam dalībniekam dota iespēja iesniegt apsvērumus. 7. Šī panta 2. līdz 6. punktu piemēro visiem darījumiem ar 5. panta 1. punktā norādītajiem instrumentiem, kuri iekļauti regulētos tirgos, tirgoti daudzpusējās tirdzniecības sistēmās vai regulētās tirdzniecības sistēmās vai kuru tīrvērti veic centrālais darījuma partneris. Darījumiem, kuru tīrvērti veic centrālais darījuma partneris pirms norēķina veikšanas vērtspapīru norēķinu sistēmā, 3. līdz 5. punktā minētos pasākumus centrālais darījuma partneris. Attiecībā uz darījumiem, kuru tīrvērti neveic centrālais darījuma partneris, regulētais tirgus, daudzpusējas tirdzniecības sistēmas vai regulētas tirdzniecības sistēmas savos iekšējos noteikumos norāda, ka to dalībniekiem piemēro pienākumu veikt 3. līdz 5. punktā minētos pasākumus. 8. EVTI, apspriežoties ar ECBS dalībniecēm, izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, kurā precizē sīkāku informāciju par 1. punktā minēto sistēmu, kas uzrauga neveiktus norēķinus, un ziņojumiem par neveiktiem norēķiniem, par 2. punktā minētajām procedūrām, kas veicina norēķinu par darījumu pēc neveikta norēķina, un 3. līdz 5. punktā minētajiem pasākumiem. EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā minēto procedūru pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus. 8. pants Izpilde 1. Tās dalībvalsts attiecīgā iestāde, kuras tiesību aktus piemēro CVD pārvaldītajai vērtspapīru norēķinu sistēmai, atbild par 6. un 7. panta piemērošanas nodrošināšanu un uzrauga piemēroto soda naudu, cieši sadarbojoties ar iestādēm, kuras atbild par regulēto tirgu, daudzpusējo tirdzniecības sistēmu, regulēto tirdzniecības sistēmu un centrālo darījumu partneru uzraudzību, kā norādīts 7. pantā. Jo īpaši iestādes uzrauga 7. panta 2. un 4. punktā noteikto soda naudu un 7. panta 6. punktā minēto pasākumu piemērošanu. 2. Lai nodrošinātu konsekventu un efektīvu uzraudzības praksi Savienībā saistībā ar šīs regulas 6. un 7. pantu, EVTI var izdot norādījumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 16. pantu. III sadaļa Centrālie vērtspapīru depozitāriji I nodaļa Atļauju izsniegšana CVD un CVD uzraudzība 1. iedaļa Iestādes, kas atbild par atļauju izsniegšanu CVD un CVD uzraudzību 9. pants Kompetentā iestāde CVD reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde izsniedz atļauju CVD un veic CVD uzraudzību. 10. pants Kompetentās iestādes norīkošana 1. Katra dalībvalsts norīko kompetento iestādi, kura atbild par šajā regulā noteikto pienākumu veikšanu, kas nozīmē izsniegt atļaujas un uzraudzīt dalībvalstī reģistrētus CVD, un attiecīgi informē EVTI. Ja dalībvalsts norīko vairāk nekā vienu kompetento iestādi, tā nosaka šādu iestāžu lomu un norīko vienu iestādi, kas atbild par sadarbību ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, 11. pantā norādīto attiecīgo iestādi, EVTI un — šajā regulā īpaši noteiktos gadījumos — arī EBI. 2. EVTI publicē savā tīmekļa vietnē saskaņā ar 1. punktu norīkoto kompetento iestāžu sarakstu. 3. Kompetentajām iestādēm piešķir visas uzraudzības un izmeklēšanas pilnvaras, kas ir vajadzīgas to funkciju izpildei. 11. pants Attiecīgās iestādes 1. Šajā regulā īpaši noteiktos gadījumos šādas iestādes tiek iesaistītas atļauju izsniegšanā CVD un CVD uzraudzībā: (a) iestāde, kas atbild par CVD pārvaldītās vērtspapīru norēķinu sistēmas uzraudzību dalībvalstī, kuras tiesību aktus piemēro šai vērtspapīru norēķinu sistēmai; (b) ja nepieciešams, tāda Savienības centrālā banka, kuras uzskaites ierakstos iegrāmato norēķinu par CVD pārvaldītās vērtspapīru norēķinu sistēmas skaidrās naudas darījumu, vai, ja norēķinu veic, izmantojot kredītiestādi saskaņā ar IV sadaļu, tāda Savienības centrālā banka, kas emitē attiecīgo valūtu. 2. EVTI publicē savā tīmekļa vietnē 1. punktā norādīto attiecīgo iestāžu sarakstu. 12. pants Iestāžu sadarbība 1. Šīs regulas 9. un 11. pantā norādītās iestādes un EVTI cieši sadarbojas šīs regulas piemērošanai, jo īpaši 13. pantā norādītajās ārkārtējās situācijās. Ja iespējams un ir svarīgi, šādā sadarbībā iesaista citas valsts iestādes un struktūras, jo īpaši tās, kuras izveidotas vai ieceltas saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK. Lai nodrošinātu konsekventu un efektīvu uzraudzības praksi Savienībā, tostarp sadarbību starp 9. un 11. pantā minētajām iestādēm, veicot dažādus novērtējumus, kas nepieciešami šīs regulas piemērošanai, EVTI var izdot norādījumus, kas paredzēti 9. pantā minētajām iestādēm, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 16. pantu. 2. Balstoties uz pieejamo informāciju, kompetentās iestādes, pildot savus vispārējos pienākumus, pienācīgi apsver savu lēmumu iespējamo ietekmi uz finanšu sistēmas stabilitāti visās citās attiecīgajās dalībvalstīs, jo īpaši ārkārtējās situācijās, kas minētas 13. pantā. 13. pants Ārkārtējas situācijas Šīs regulas 9. un 11. pantā minētās iestādes bez kavēšanās informē EVTI un citas attiecīgās iestādes par katru ar CVD saistītu ārkārtēju situāciju, ieskaitot pārmaiņas finanšu tirgos, kas var negatīvi ietekmēt tirgus likviditāti un finanšu sistēmas stabilitāti kādā no dalībvalstīm, kurā ir reģistrēts CVD vai kāds tā dalībnieks. 2. iedaļa Nosacījumi un procedūra atļaujas izsniegšanai CVD 14. pants Atļaujas izsniegšana CVD 1. Ikviena juridiskā persona, kas atbilst CVD definīcijai, pirms darbības sākšanas saņem atļauju no tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā tā ir reģistrēta. 2. Šajā atļaujā norāda pielikuma A un B iedaļā minētos pakalpojumus, ko attiecīgajam CVD ir atļauts sniegt. 3. CVD vienmēr ir jāatbilst nosacījumiem, kas nepieciešami atļaujas saņemšanai. CVD bez nepamatotas kavēšanās paziņo kompetentajai iestādei par būtiskām izmaiņām, kas iespaido atļaujas nosacījumus. 15. pants Atļaujas piešķiršanas procedūra 1. Pieteikuma iesniedzējs CVD iesniedz kompetentajai iestādei pieteikumu atļaujas saņemšanai. 2. Pieteikumam par atļaujas saņemšanu pievieno visu nepieciešamo informāciju, lai kompetentā iestāde varētu pārliecināties, ka pieteikuma iesniedzējs CVD atļaujas izdošanas brīdī ir veicis visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu savus pienākumus, kas izklāstīti šajā regulā. Pieteikumā atļaujas saņemšanai iekļauj darbības programmu, kurā norāda plānotos darbības veidus un CVD organizatorisko struktūru. 3. Kompetentā iestāde 20 darbadienu laikā pēc pieteikuma saņemšanas izvērtē, vai pieteikums ir pilnīgs. Ja pieteikums nav pilnīgs, kompetentā iestāde nosaka termiņu, līdz kuram pieteikuma iesniedzējam CVD jānodrošina papildu informācija. Kompetentā iestāde informē pieteikuma iesniedzēju CVD, kad tā uzskata, ka pieteikums ir pilnīgs. 4. Sākot no brīža, kad kompetentā iestāde uzskata, ka pieteikums ir pilnīgs, tā nosūta visu pieteikumā iekļauto informāciju 11. pantā norādītajām attiecīgajām iestādēm un apspriežas ar šīm iestādēm par pieteikuma iesniedzēja CVD pārvaldīto vērtspapīru norēķinu sistēmu īpašībām. 5. Pirms atļaujas piešķiršanas pieteikuma iesniedzējam CVD kompetentā iestāde apspriežas ar otras iesaistītās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, ja: (a) CVD ir tāda CVD meitasuzņēmums, kuram atļauja izsniegta citā dalībvalstī; (b) CVD ir tāda CVD mātesuzņēmuma meitasuzņēmums, kuram atļauja izsniegta citā dalībvalstī; (c) CVD kontrolē tās pašas fiziskās vai juridiskās personas, kuras kontrolē citu CVD, kam atļauja izsniegta citā dalībvalstī. Šā punkta pirmajā daļā minētā apspriešanās aptver šādus aspektus: (a) akcionāru un dalībnieku, kas norādīti 25. panta 4. punktā, piemērotība un to personu reputācija un pieredze, kuras faktiski vada CVD darbību, ja šādi akcionāri, dalībnieki un personas ir kopīgi CVD un CVD, kuram atļauja izsniegta citā dalībvalstī; (b) vai 5. punktā minētās attiecības starp CVD, kuram atļauja izsniegta citā dalībvalstī, un pieteikuma iesniedzēju CVD neietekmē pieteikuma iesniedzēja CVD spēju nodrošināt atbilstību šīs regulas prasībām. 6. Sešu mēnešu laikā pēc pilnīga pieteikuma iesniegšanas kompetentā iestāde rakstveidā informē pieteikuma iesniedzēju CVD par to, vai atļauja ir piešķirta vai tās piešķiršana ir atteikta, norādot pilnībā pamatotu lēmumu. 7. EVTI, apspriežoties ar ECBS dalībniecēm, izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, kurā precizē sīkāku informāciju par to, kādu informāciju pieteikuma iesniedzējs CVD sniedz kompetentajām iestādēm pieteikumā atļaujas saņemšanai. EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā minēto procedūru pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus. 8. EVTI, apspriežoties ar ECBS dalībniecēm, izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, kurā nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras saistībā ar pieteikumu par atļaujas saņemšanu. EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektu Komisijai ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantā minēto procedūru pieņemt šī punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus. 16. pants Atļaujas ietekme 1. Tāda CVD darbība, kas ir saņēmis atļauju, ir ierobežota, aptverot tikai atļaujā norādītos pakalpojumus. 2. Vērtspapīru norēķinu sistēmas var pārvaldīt tikai tie CVD, kas ir saņēmuši atļauju, un centrālās bankas. 3. CVD, kas ir saņēmis atļauju, nevar būt pakļauts riskiem, kas rodas, kad kredītiestāde, kas ir norīkota banku pakalpojumiem līdzīgu papildpakalpojumu sniegšanai saskaņā ar IV sadaļu, sniedz šādus pakalpojumus. 4. Tādam CVD, kas saņēmis atļauju, var būt līdzdalība tikai juridiskā personā, kuras darbības ir ierobežotas un nozīmē sniegt pielikuma A un B iedaļā norādītos pakalpojumus. 17. pants Darbības un pakalpojumu paplašināšana un ārpakalpojumu izmantošana 1. CVD, kas ir saņēmis atļauju, iesniedz savas reģistrācijas dalībvalsts kompetentajai iestādei pieprasījumu par atļaujas saņemšanu, ja tas vēlas pamatpakalpojumu sniegšanai izmantot trešās personas ārpakalpojumus saskaņā ar 28. pantu vai paplašināt savu darbību, tajā iekļaujot vienu vai vairākas šādas darbības: a) veikt citus pamatpakalpojumus vai papildpakalpojumus, kas norādīti pielikuma A un B sadaļā un nav iekļauti sākotnējā atļaujā; b) pārvaldīt vēl kādu vērtspapīru norēķinu sistēmu; c) veikt norēķinu par savas vērtspapīru norēķinu sistēmas visiem vai dažiem skaidrās naudas darījumiem citas centrālās bankas reģistros; d) izveidot CVD saikni. 2. Šā panta 1. punktā noteiktā atļauja tiek piešķirta saskaņā ar 15. pantā noteikto procedūru. Triju mēnešu laikā pēc pilnīga pieteikuma iesniegšanas kompetentā iestāde informē pieteikuma iesniedzēju CVD par to, vai atļauja ir piešķirta vai nē. 18. pants Atļaujas anulēšana 1. CVD reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde anulē atļauju šādos gadījumos: (a) CVD nav izmantojis atļauju 12 mēnešus, nepārprotami atsakās no atļaujas vai nav sniedzis pakalpojumus vai veicis darbību pēdējos sešus mēnešus; (b) CVD ir saņēmis atļauju, sniedzot nepatiesas ziņas, vai ar citiem nelikumīgiem līdzekļiem; (c) CVD vairs neatbilst nosacījumiem, saskaņā ar kuriem atļauja tika piešķirta, un noteiktajā laikā nav veicis kompetentās iestādes norādītās korektīvas darbības; (d) CVD ir smagi un sistemātiski pārkāpis šajā regulā noteiktās prasības. 2. Tiklīdz kompetentā iestāde uzzina par kādu no 1. punktā minētajiem apstākļiem, tā nekavējoties apspriežas ar 11. pantā noteiktajām attiecīgajām iestādēm par nepieciešamību anulēt atļauju, izņemot gadījumos, kad šāds lēmums jāpieņem nekavējoties. 3. EVTI un ikviena 11. pantā norādītā attiecīgā iestāde var jebkurā laikā pieprasīt, lai CVD reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde pārbauda, vai CVD joprojām atbilst nosacījumiem, saskaņā ar kuriem tam tika piešķirta atļauja. 4. Kompetentā iestāde var atļauju anulēt tikai attiecībā uz konkrētu pakalpojumu, darbību vai finanšu instrumentu. 19. pants CVD reģistrs 1. Kompetento iestāžu lēmumi, kas pieņemti saskaņā ar 14., 17. un 18. pantu, nekavējoties jāpaziņo EVTI. 2. Centrālās bankas nekavējoties informē EVTI par ikvienu CVD, ko tās pārvalda. 3. Katrs CVD, kas darbojas atbilstīgi šai regulai un kam piešķirta atļauja vai atzīšana saskaņā ar 14., 17. un 23. pantu, iekļaujams sarakstā, norādot pakalpojumus un finanšu instrumentu kategorijas, attiecībā uz kuriem CVD saņēmis atļauju. Sarakstā iekļauj CVD atvērtās filiāles citās dalībvalstīs un CVD saiknes. EVTI publicē sarakstu savā tīmekļa vietnē un regulāri to atjaunina. 4. Kompetentās iestādes, kas minētas 9. pantā, 90 dienu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā paziņo EVTI par iestādēm, kuras darbojas kā CVD. 3. iedaļa CVD uzraudzība 20. pants Pārskatīšana un novērtēšana 1. Kompetentās iestādes vismaz vienreiz gadā pārskata CVD īstenotās vienošanās, stratēģiju, procesus un mehānismus saistībā ar atbilstības nodrošināšanu šai regulai un izvērtē riskus, kuriem CVD ir vai var tikt pakļauts. 2. Kompetentā iestāde nosaka, cik bieži un kādā apmērā veicama 1. punktā minētā pārskatīšana un novērtēšana, ņemot vērā attiecīgā CVD lielumu, sistēmisko nozīmi, būtību, darbības mērogu un sarežģītību. Pārskatu un novērtējumu atjaunina vismaz reizi gadā. 3. Kompetentā iestāde var piemērot CVD klātienes pārbaudes. 4. Veicot 1. punktā minēto pārskatīšanu un novērtēšanu, kompetentās iestādes jau agrīnā posmā apspriežas ar 11. pantā minētajām attiecīgajām iestādēm par CVD pārvaldītās vērtspapīru norēķinu sistēmas darbību. 5. Kompetentā iestāde regulāri, vismaz vienreiz gadā, informē 11. pantā minētās attiecīgās iestādes par 1. punktā minētā pārskata un novērtējuma rezultātiem, tostarp korektīvām darbībām vai soda naudām. 6. Veicot 1. punktā minēto pārskatīšanu un novērtēšanu, kompetentās iestādes, kas atbild par tādu CVD uzraudzību, kuri uztur 15. panta 5. punkta pirmās daļas a), b) un c) apakšpunktā minētās attiecības, apmainās ar visu būtisko informāciju, kas varētu atvieglot to uzdevumu veikšanu. 7. Kompetentā iestāde pieprasa, lai CVD, kas nepilda šīs regulas prasības, agrīnā posmā veic nepieciešamās darbības vai pasākumus situācijas risināšanai. 8. EVTI, apspriežoties ar ECBS dalībniecēm, izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu, kurā precizē: (a) informāciju, kādu CVD sniedz kompetentajai iestādei 1. punktā noteiktā pārskatīšanas vajadzībām; (b) informāciju, kādu kompetentā iestāde sniedz 5. punktā minētajām attiecīgajām iestādēm; (c) informāciju, ar kādu apmainās 6. punktā minētās kompetentās iestādes. EVTI iesniedz šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā minēto procedūru pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus. 9. EVTI, apspriežoties ar ECBS dalībniecēm, izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, kurā nosaka standarta veidlapas, veidnes un procedūras saistībā ar 8. punkta pirmajā daļā minētās informācijas sniegšanu. EVTI iesniedz šo īstenošanas tehnisko standartu projektu Komisijai ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 15. pantā minēto procedūru pieņemt šī punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus. 4. iedaļa Pakalpojumu sniegšana citā dalībvalstī 21. pants Brīvība sniegt pakalpojumu citā dalībvalstī 1. CVD, kam ir izsniegta atļauja, var veikt darbību Savienībā, vai nu atverot filiāli, vai tieši sniedzot pakalpojumus, ja šādas darbības ir paredzētas tam izsniegtajā atļaujā. 2. Ikviens CVD, kas vēlas sniegt pakalpojumus citā dalībvalstī pirmo reizi vai mainīt sniegto pakalpojumu klāstu, paziņo savas reģistrācijas dalībvalsts kompetentajai iestādei šādu informāciju: (a) dalībvalsti, kurā tas plāno veikt darbību; (b) darbības programmu, norādot, kādus tieši pakalpojumus tas plāno sniegt; (c) filiāles gadījumā tas norāda filiāles organizatorisko struktūru un to personu vārdus, kuri atbild par filiāles vadību. 3. Triju mēnešu laikā pēc 2. punktā norādītās informācijas saņemšanas kompetentā iestāde paziņo šo informāciju uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, ja vien, ņemot vērā paredzēto pakalpojumu sniegšanu, tai nav iemesla apšaubīt tā CVD administratīvo struktūru vai finansiālo stāvokli, kurš vēlas sniegt pakalpojumus uzņēmējā dalībvalstī. 4. Ja kompetentā iestāde atsakās sniegt informāciju uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, tā trīs mēnešu laikā pēc visas informācijas saņemšanas attiecīgajam CVD dara zināmu atteikuma iemeslu. 5. CVD var sākt sniegt pakalpojumus uzņēmējā dalībvalstī saskaņā ar šādiem nosacījumiem: (a) saņemot uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes paziņojumu, kurā tā apsti