Komisijas dienestu darba dokuments - Pielikums Baltā grāmata Eiropas stratēģija attiecībā uz uzturu, lieko svaru un veselības jautājumiem, kas saistīti ar aptaukošanos - Ietekmes novērtējuma kopsavilkums {COM(2007) 279 galīgā redakcija} {SEC(2007) 706} /* SEC/2007/0707 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 30.5.2007 SEC(2007) 707 KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Pielikums BALTĀ GRĀMATA Eiropas stratēģija attiecībā uz uzturu, lieko svaru un veselības jautājumiem, kas saistīti ar aptaukošanos IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS {COM(2007) 279 galīgā redakcija}{SEC(2007) 706} IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS[1] KOMISIJAS BALTAJAI GRĀMATAI „EIROPAS STRATĒĢIJA ATTIECĪBĀ UZ UZTURU, LIEKO SVARU UN JAUTĀJUMIEM, KAS SAISTĪTI AR APTAUKOŠANOS” 1. PROBLēMU PRECIZēšANA Saskaņā ar PTO datiem 6 no 7 galvenajiem sliktas veselības riska faktoriem Eiropā ir saistīti ar neveselīgu uzturu un fizisko aktivitāšu trūkumu (skatīt 1. attēlu pielikumā). Saskaņā ar veikto novērtējumu 80% sirds slimību, triekas un 2. tipa diabēta gadījumu, kā arī 40% vēža gadījumu varētu novērst, ierobežojot kopējus dzīvesveida riska faktorus (tostarp smēķēšanu). Pieaugošais aptaukošanās un liekā svara gadījumu skaits liecina par to, ka uzturs un fiziskās aktivitātes ES pasliktinās. Dati liecina, ka 19 no 27 dalībvalstīs ķermeņa masas indekss (ĶMI) jau pārsniedz veselīga svara rādītāju, kas ir 25 kg/m2 (skatīt 2. attēlu pielikumā). Ņemot vērā lineāro pieaugumu un neveicot attiecīgus pasākumus, paredzams, ka 2020. gadā ES 27 valstīs aptaukošanās sasniegs 20,1% (skatīt 3. attēlu pielikumā). Pieņēmumi, kas ir iepriekš minēto aprēķinu pamatā, liecina par to, ka šīs prognozes ir ļoti pieticīgas. Piemēram, ASV pieredze 80. gadu beigās liecina par daudz straujāku pieaugumu. Otrkārt, analīzē nav ņemts vērā tas, ka palielinās arī bērnu aptaukošanās un liekais svars. Pierādījumi liecina, ka pastāvīgi pieaug bērnu aptaukošanās, visvairāk Dienvideiropas valstīs (skatīt 4. un 5. attēlu pielikumā). Tomēr aizvien pieaug aptaukošanās gadījumu skaits pieaugušajiem, visvairāk vecuma grupā no 50 līdz 60 gadiem. Atšķirības starp dzimumiem attiecībā uz aptaukošanos nav viennozīmīgas. Sāls lietošana uzturā ir vēl viens uztura aspekts, kas izraisa veselības problēmas (jo īpaši sirds un asinsvadu slimības un trieku). Dati liecina, ka sāls daudzums, ko lieto uzturā ES — 9-11g dienā, ievērojami pārsniedz ieteicamo 5g nātrija hlorīda dienas devu, turklāt lielākoties tā nonāk uzturā ar pārstrādātu pārtiku. Ir atklāts, ka visaptverošas ilgtermiņa sāls daudzuma samazināšanas programmas ir ļoti efektīvs veids, kā uzlabot veselību. Piemēram, Ziemeļkarēlijas projekta laikā Somijā 30 gadu laikā tika konstatēts, ka vienlaikus ar sāls daudzuma samazināšanos uzturā par vidēji 30-35% strauji samazinājās iedzīvotāju, kas jaunāki par 65 gadiem, mirstība no triekas un koronārās sirds slimības, — par 75-80%. Neveselīga uztura, fizisko aktivitāšu trūkuma un liekā svara/aptaukošanās pieauguma cēloņi ir sarežģīti un daudzpusīgi, tie ir saistīti ar vairākiem atšķirīgiem faktoriem, piemēram, starptautisko tirdzniecību, lauksaimniecības politiku, zināšanām par, attieksmi pret un izpratni par uztura jautājumiem, kā arī pārtikas pieejamību un izvēles iespējām, iespējām nodarboties ar fiziskām aktivitātēm un motivāciju to darīt, ko savukārt ietekmē apkārtējā vide, izglītības politika, ieradumi ģimenē utt. Pierādījumi liecina, ka eiropieši ēd arvien vairāk un viņu uzturs nav sabalansēts. Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas dati liecina, ka no 1961. līdz 2001. gadam ar pārtiku uzņemtās enerģijas daudzums Eiropā ir pieaudzis par 15%. Citi dati liecina, ka laikā no 1996. gada līdz 1998. gadam ir nedaudz pieaudzis tās enerģijas īpatsvars, ko rada patērētie tauki, un ka vairākumā valstu augļu un dārzeņu patēriņš ir zemāks par ieteicamajām normām. Šāds neliels patērētās pārtikas apjoma pieaugums var būt pietiekams pamats svara pieaugumam vai citādi ietekmēt veselību. Par fizisko aktivitāšu tendencēm ir maz datu, bet tie liecina, ka pašlaik aktivitāšu daudzums ir ievērojami mazāks par to, ko iesaka veselīgam dzīvesveidam. 2. ES MēROGA RīCīBAS NEPIECIEšAMīBA Padome un Komisija vairākkārt ir aicinājusi aktīvāk rīkoties šajā jomā. Virkne ES mēroga kompetenču un spēkā esošie tiesību akti ir daļa no sistēmas, kas dalībvalstu mērogā ļauj pieņemt lēmumus veselības jomā. Tajā skaitā ir tiesību akti pārtikas jomā, programmu izstrāde lauksaimniecības nozarē, struktūrfondi, izpēte, transporta politika un pilsētbūvniecības politika, un plašsaziņas līdzekļi. Uztura un fizisko aktivitāšu uzlabošana dalībvalstīs ir arī saistīta ar starpvalstu aspektiem un lielā mērā ar iekšējo tirgu, piemēram, tādos jautājumos kā lauksaimniecības un rūpniecības preču pārrobežu tirdzniecība. Kas attiecas uz starpvalstu aspektiem, pārtikas ražotāji dažās dalībvalstīs, bet ne visās, samazināja barības vielu (piemēram, sāls) daudzumu pārtikas produktos. Tā rezultātā dažās valstīs rūpniecības preču grozs rada lielāku hipertonijas (paaugstināta asinsspiediena) un triekas risku nekā tāds pats grozs citās valstīs. ES mēroga rīcība var novērst ES pastāvošās efektivitātes problēmas, radot vienlīdzīgus apstākļus pārtikas ražotājiem un mazumtirgotājiem. ES mērogā risinātais dialogs ar šīm iesaistītajām personām, salīdzinot ar atsevišķiem dialogiem dalībvalstu mērogā, visdrīzāk, visām iesaistītajām personām sniegs lielas apjomradītas priekšrocības. Neskatoties uz to, ka dalībvalstis rīkojas arvien aktīvāk, ir maz pazīmju, kas liecinātu, ka aptaukošanās un liekā svara rādītājs izlīdzinās vai sāk samazināties. Faktiski aptaukošanās un liekā svara rādītājs visur palielinās, bet ar atšķirīgu ātrumu. Tas apstiprina aizdomas, ka pastāv Kopienas mēroga vai globāli faktori, kas ietekmē kopainu un kuriem būtu jāvelta daļa atbildes pasākumu. Pastāvošā ES mēroga rīcība ir vairojusi vairāku iesaistīto personu politisko vienprātību un pūles. Apaļā galda diskusijas par tēmu aptaukošanās 2004. gadā un rīcības programma uztura jomā 2005. gadā ir dažās dalībvalstīs radījušas lielāku motivāciju nekā iepriekš. Ekonomikas dalībnieki ir dažādi atbalstījuši „atzinību”, ko ES mērogā izsaka par viņu pūlēm, kā arī sadarbību un radīto izaicinājumu uzlabot to darbību. Turklāt ES mēroga sadarbība un rīcība, iespējams, kļūs par iespēju, kā ES 27 dalībvalstīs izplatīt labo pieredzi, kas mazāk nekā 5 gadu laikā gūta tādās valstīs kā Somija (iniciatīvas sāls un sirds veselības jomā) un Polija (iniciatīvas tauku un sirds veselības jomā). Metodes, ko valstis piemēro, lai risinātu uztura un fizisko aktivitāšu jautājumus, ir ļoti dažādas. Piemēram, Dānija un Norvēģija ir ar dažādām metodēm risinājušas jautājumu par transtauksskābju daudzuma samazināšanu pārtikā. Dānija ir izvēlējusies reglamentējošu pieeju, bet Norvēģija — brīvprātīgas metodes. Pierādījumi liecina, ka sasniegtie rezultāti ir līdzīgi. 3. MēRķI Vispārējais mērķis ir samazināt kaitējumu, ko veselībai un ekonomikai rada neveselīgs uzturs un fizisko aktivitāšu trūkums, tādējādi veicinot sabiedrības veselību, augstāku darba ražīgumu un ilgtspējīgu ekonomikas attīstību saskaņā ar Lisabonas Eiropadomes noteikto mērķi „Visiem vairāk veselīga dzīvesveida gadu”. Konkrētāk, Eiropas Komisijas mērķis ir atbalstīt dalībvalstis, lai uzlabotu ES iedzīvotāju uztura un fizisko aktivitāšu rādītājus un jo īpaši samazinātu aptaukošanās un liekā svara izplatību. Aptaukošanās izplatības samazināšana ir galvenais vidēja termiņa mērķis (un paveiktā rādītājs). 3.1. Risinājumi A un B ir neatkarīgi un savstarpēji izslēdzoši risinājumi. C un D ir kumulatīvi risinājumi. Saskaņā ar 152. pantu Komisijai jārīkojas, lai panāktu lielu saskaņu starp visām tās politikas jomām un sabiedrības veselības mērķiem. Tādēļ integrēšana Komisijas politikas dažādajās jomās attiecas uz visiem risinājumiem. - A Neveikt ES mēroga pasākumus. Šis risinājums paredz, ka politiskie lēmumi un iniciatīvas ir galvenokārt dalībvalstu un ieinteresēto personu ziņā, neparedzot koordinēšanu Eiropas mērogā. Spēkā esošie pasākumi tiktu pārtraukti. - B Saglabāt pašreizējo situāciju. ES turpinātu atbalstīt ieinteresēto personu forumus, izmantojot ES rīcības programmu un Sadarbības tīklu uztura un fizisko aktivitāšu jomā, kamēr vien šie forumi sniegtu konkrētus guvumus, kā arī turpinātu finansēt sabiedrības veselības programmā iekļautus projektus. - C Visaptveroša ES mēroga stratēģija. Par pamatu ņemot B risinājumu, ar C risinājumu paredzēts izstrādāt Kopienas mēroga pasākumus, vienlaicīgi veicinot arī vietēja mēroga un reģionālus pasākumus dalībvalstīs un izmantojot jaunus ceļus, kas parasti neparedz vai nav pieejami inovatīvām metodēm. Ar šo risinājumu plānots pievērsties brīvprātīgām metodēm, tomēr nemainot Komisijas pieeju jomās, kas jau ir reglamentētas, piemēram, uzturvērtības marķēšana. Drīzāk paredzēts šīs jomas pilnveidot ar papildu brīvprātīgiem pasākumiem. - D Tikai reglamentējoša pieeja. Par pamatu ņemot B risinājumu, ar šo risinājumu paredzēts nostiprināt reglamentējuma sistēmu tajās politikas jomās, kur tas ir iespējams (piemēram, ierobežojumi attiecībā uz reklāmu bērniem utt. un pārtikas produktu sastāva izmaiņas), un šajās jomās nepiemērot ieinteresēto personu metodes. 4. IETEKMES ANALīZE 4.1. Ekonomiskā ietekme Vien 2002. gadā ES 15 dalībvalstīs aptaukošanās kopējās tiešās un netiešās gada izmaksas tika novērtētas 32,8 miljardu euro apmērā. 2005. gadā veiktajā pētījumā tika lēsts, ka tiešās un netiešās aptaukošanās (ĶMI 30kg/m2) izmaksas ES 15 dalībvalstīs ir 0,3% no IKP. Ekstrapolējot 2005. gada datus uz ES 25[2] dalībvalstīm, iegūst aptaukošanās gada izmaksas 40,5 miljardu euro apmērā un ES 25 dalībvalstīm aptaukošanās un liekā svara izmaksas 81 miljarda euro apmērā, pieņemot (pamatojoties uz AK datiem), ka, pievienojot liekā svara izmaksas, aptaukošanās izmaksas divkāršojas. Šie rādītāji sniedz visai pieticīgas neveselīga uztura un fizisko aktivitāšu trūkuma izmaksu aplēses, jo (1) svara pieaugums ir tikai viens no neveselīga uztura un fizisko aktivitāšu trūkuma blakusefektiem; (2) pētījumos nav ņemtas vērā sekas, ko rada bērnu svara pieaugums; (3) pat aptaukošanās izmaksu aprēķinos nav ņemtas vērā papildu izmaksas, kas saistītas ar citām slimībām, piemēram, muguras sāpēm vai depresiju, kuras, pieaugot svaram, pastiprinās; un (4) pastāv nemateriālas izmaksas, kas saistītas ar cilvēka ciešanām, dzīves kvalitātes zudumu un priekšlaicīgu nāvi un ko ir grūti aprēķināt. Pasākumu ietekme uz pārtikas nozari Izvērtējot ietekmi uz rūpniecību, lielāko uzmanību velta pārtikas un dzērienu rūpniecības nozarei, kas 2001. gadā bija otra lielākā rūpniecības nozare pēc metāla nozares, pārstāvot attiecīgi 11% un 13% no ES rūpniecības kopējās pievienotās vērtības un nodarbinātības. Nozīmīga ir nozares struktūra: dominē vairāki lieli pārtikas un dzērienu ražošanas uzņēmumi. Lielākie pārtikas un dzērienu ražošanas uzņēmumi, 1% no visiem uzņēmumiem, nodarbina 39% darbinieku un rada 51% nozares apgrozījuma. Daži pasākumi (ja tiem izdotos mainīt patērētāju paradumus attiecībā uz pārtikas produktu izvēli) varētu izraisīt dažu pārtikas produktu, piemēram, enerģētiski bagātas pārtikas, patēriņa samazināšanos, pieaugot citu pārtikas produktu, piemēram, augļu un dārzeņu patēriņam. Rūpnieciska analīze izvērtē iespējamos trūkumus un priekšrocības. Trūkumi ir mazāks tirdzniecības apjoma pieaugums un mazāka zīmolu pārstāvība tiem pārtikas produktiem, ko patērē mazāk vai ko mazāk reklamē. J.P. Morgana ziņojumā turklāt norādīts, ka „zīmoliem, kas iemieso tādas vērtības kā veselība un labsajūta, būs iespēja ilgtermiņā uzvarēt konkurences cīņā, kas, savukārt, izpaudīsies kā ilgtspējīgs tirdzniecības apjoma pieaugums un tirgus daļas palielināšanās”. Pieņēmumu, ka uzņēmumi, kuri pievēršas veselības problēmām, tirgū gūs priekšrocības, pamatā ir fakti, kas liecina, ka pārtikas ražošanas nozare spēj pielāgoties pārmaiņām. Globālā mērogā 18 no 24 kategorijām, kas attīstās visstraujāk, un 6 no 7 kategorijām, kuru pieaugumu mēra ar divciparu skaitli, ir saistītas ar patērētāju izpratni par veselību un labsajūtu; šīs kategorijas pašlaik ir nozares izaugsmes dzinējspēks. No otras puses, ziņojumā arī norādītas kategorijas, ko patērētāji uzskata par mazāk labvēlīgām veselībai un kurām pašlaik vērojamas negatīvas tendences ar pieauguma palēnināšanos vai samazināšanos. Svarīga ietekme uz rūpniecību ir saistīta ar iespējamām izmaksām, kas rodas dažādiem plašsaziņas līdzekļiem (televīzijai, izdevējdarbībai utt.), samazinot tādu bērniem paredzētu pārtikas produktu un dzērienu reklāmu, kuru sastāvā ir daudz tauku, sāls un cukura. 4.2. Ietekme uz vidi Labvēlīgu ietekmi uz vidi vajadzētu radīt pasākumiem, kas veicina aktīvu pārvietošanos, popularizējot veselīgu nokļūšanu uz skolu un darbu, vai nu izmantojot izpratnes radīšanas akcijas, vai Komisijas finansējumu, lai uzlabotu riteņbraucēju un kājāmgājēju pārvietošanās infrastruktūru, tādējādi samazinot autotransporta pieprasījumu. Ja, savukārt, turpmāka rīcība izraisītu izmaiņas tādās Kopējās lauksaimniecības politikas nozarēs kā augļi un dārzeņi, vai piens, ietekme uz vidi varētu rasties saistībā ar zemes izmantošanu. Nav paredzama nelabvēlīga ietekme uz vidi, kas būtu saistīta ar tādiem pasākumiem kā partnerības veidošana, izpratnes veidošanas akcijas, pārtikas produktu sastāva izmaiņas vai izmaiņas reklāmas praksē. 4.3. Ietekme uz sabiedrību Turklāt dati liecina, ka neveselīgs uzturs un fizisko aktivitāšu trūkums, kas izraisa aptaukošanos, ir konkrētām iedzīvotāju grupām, tostarp iedzīvotājiem ar zemu izglītības līmeni, zemu sociālo nodrošinātību un zemu pašvērtējumu, raksturīga problēma. Zinātniski fakti. - Atgriezeniska saikne starp ĶMI un uz izglītības līmeni attiecas tikai aptuveni uz pusi no vīriešu vecuma grupām, bet tā pastāv gandrīz visās sieviešu vecuma grupās. - Gan aptaukošanās, gan diabēts ir vairāk saistīti ar nevienlīdzības rādītājiem (piemēram, Džini koeficients), nekā ar vidējiem ienākumiem valstī. - Personīgi uzskati par sociālo stāvokli un pašvērtējumu arī ir saistīti tādā veidā, kas liecina par saikni ar veselīga dzīvesveida paradumiem, tādējādi apstiprinot pētījumus, saskaņā ar kuriem veselības stāvoklis lielākoties ir saistīts ar sociālo stāvokli. Tādēļ liekā svara un aptaukošanās samazināšanas stratēģiju ietekme uz sociālo jomu ir saistīta gan ar sociālo iekļautību, gan ar nediskrimināciju. Diskrimināciju un sociālo nevienlīdzību, kas saistīta ar aptaukošanos, vēl jo vairāk pastiprina saikne starp aptaukošanos un lieko svaru un sociāli ekonomisko stāvokli. 5. RISINāJUMU SALīDZINāJUMS 5.1. Politikas risinājumu salīdzinājuma kopsavilkums Turpmākajās tabulās redzams, ka Komisijai ir iespējas izvēlēties vairākus politikas risinājumus, kas sekmētu dalībvalstu pasākumus un palīdzētu sasniegt mērķi uzlabot uztura un fizisko aktivitāšu rādītājus, kā arī samazināt aptaukošanās un liekā svara problēmu. Turpmākajā tabulā sniegts kopsavilkums par priekšrocībām/trūkumiem, kas saistīti ar četriem risinājumiem. 1. tabula. Ar risinājumiem saistīto priekšrocību/trūkumu kopsavilkums Risinājums | Priekšrocības | Trūkumi | A (Rīcības pārtraukšana) | Brīvos līdzekļus var atvēlēt citām ES prioritārām sabiedrības veselības jomām | Vairākās jomās, kas ir saistītas ar uzturu un fiziskām aktivitātēm, nav ES mēroga pasākumu Padomes un Parlamenta prasības netiek ņemtas vērā Nav ieinteresēto personu sadarbības, rīcība ir katras dalībvalsts ziņā | B (Pašreizējais stāvoklis) | Turpinās spēkā esošie ieinteresēto personu pasākumi (plašs loks tos atzīst par labvēlīgiem) Nepastāv jauni apdraudējumi | Iesaistītajām personām nav vienotas ES mēroga stratēģijas Netiek atbalstīti ieinteresēto personu forumi dalībvalstīs un vietējā mērogā Komisijai zūd iespēja palīdzēt dalībvalstīm risināt šo jautājumu | C (Brīvprātīga pieeja) | Vienota sistēma visām iesaistītajām personām Ar visaptverošas ES stratēģijas palīdzību būs vieglāk izveidot saskanīgu Kopienas mēroga politiku Iespēja atrast visiem pieņemamus risinājumus. Rūpniecības pārstāvju piedalīšanās iespēja, pamatojoties uz uzņēmējdarbības interesēm, tādēļ paredzēts segt dažu uzņēmumu izdevumus Iespējams ātrāk veikt atbildes pasākumus | Dalības izmaksas papildu sanāksmēs/ieinteresēto personu sadarbības tīklos (dalībvalstu un privātas jomas pārstāvji) Lielāks uzraudzības slogs attiecībā uz iesaistītajām ieinteresētajām personām, kas saistīts ar nepieciešamību informēt par to, kā pasākumi ir īstenoti | D (Stiprāka regulējuma sistēma) | Vienota ES mēroga rīcība, ko veic visas iesaistītās personas | Izmaksas lielākam privāto iesaistīto personu skaitam Nesamērīgs gadījumā, ja to pašu problēmu iespējams atrisināt ar brīvprātīgiem visiem pieņemamiem risinājumiem Ilgāks rīcības iedarbības laika plāns Tiesību akti pastāvīgi mainīgajā tirgū var novecot. | Citi aspekti ES izmaksas nerīkošanās gadījumā ir ļoti lielas — 80 miljardi euro gadā ir ļoti pieticīga aplēse. Ierosināto risinājumu izmaksas ir daudz mazākas. 6. VēLAMAIS RISINāJUMS Pastāv pārliecinoši argumenti par labu aktīvākiem Kopienas atbildes pasākumiem, kas liecina par C vai D risinājuma piemērotību. C risinājumam priekšroku dod, ievērojot (i) norādes, kas liecina par tā efektivitāti; (ii) to, ka ar brīvprātīgu pieeju var ātrāk gūt panākumus; un (iii) to, ka pārtikas nozares struktūrā dominē daži lieli uzņēmumi, un dati par nozari liecina, ka šie uzņēmumi būs ieguvēji, ja šajā jomā veiks pasākumus. 7. UZRAUDZīBA UN NOVēRTēšANA Plānotajā Komisijas Baltajā grāmatā būs iekļauti priekšlikumi, lai uzlabotu uztura paradumus un labai veselībai nepieciešamās fiziskās aktivitātes, kā arī visu līmeņu pasākumus, jo īpaši saistībā ar aptaukošanos un lieko svaru. Aptaukošanās izplatība ir galvenais ES paveiktā darba rādītājs, bet tiks noteikti vēl citi rādītāji, kas saistīti ar paveikto darbu, veidojot brīvprātīgas sistēmas saskaņā ar ierosināto C risinājumu. 8. PIELIKUMS 1. attēls. Galvenie sliktas veselības riska faktori Eiropas reģionā [pic] Avots: 2002. gada ziņojums par veselību pasaulē 2. attēls. Paaugstināts ĶMI ES dalībvalstīs [pic] 3. attēls. Aptaukošanās Eiropā. Tendenču izvērtējums. [pic] Avots: PVO informācija un RAND Europe izvērtējums 4. attēls. Liekā svara izplatība ES 25 dalībvalstīs skolas vecuma bērnu vidū [pic] Avots: Starptautiskā aptaukošanās darba grupa. 2007. gada ziņojums par bērnu aptaukošanos. 5. attēls. Liekā svara izplatība dažās ES 27 dalībvalstīs skolas vecuma bērnu vidū, pamatojoties uz 1958. līdz 2003. gada apsekojumiem [pic] [1] Pamatā ir 2005. gada 15. jūnija SEC(2005) 791 (Ietekmes novērtējuma vadlīnijas). [2] Kopējs IKP rādītājs attiecībā uz ES 27 dalībvalstīm nebija pieejams. Overweight (BMI ≥ 25 kg/m2)