KOMISIJAS ATBILDES PAR REVĪZIJAS PALĀTAS ĪPAŠO ZIŅOJUMU „VIENOTĀS REVĪZIJAS NOVĒRTĒJUMS UN KOMISIJAS PAĻAUŠANĀS UZ DALĪBVALSTU REVĪZIJAS IESTĀŽU DARBU KOHĒZIJAS JOMĀ” /* COM/2013/0939 final */





KOMISIJAS ATBILDES PAR REVĪZIJAS PALĀTAS ĪPAŠO ZIŅOJUMU „Vienotās revīzijas novērtējums un Komisijas paļaušanās uz dalībvalstu revīzijas iestāžu darbu KOHĒZIJAS JOMĀ” KOPSAVILKUMS II. Komisija piekrīt Palātas secinājumam un arī uzskata, ka labāka sistēma izdevumu revidēšanai kohēzijas jomā 2007.–2013. gada plānošanas periodam jau ir ieviesta. Pateicoties labākam tiesiskajam regulējumam, ir izveidota revīzijas iestāde, kuras pienākums ir pārbaudīt izdevumu likumību un pareizību, veicot sistēmu un reprezentatīvu darījumu paraugu revīzijas, un reizi gadā paziņot Komisijai secinājumus, izmantojot revīzijas atzinumu un kontroles ziņojumu. III. Komisija uzsver, ka, pateicoties tiesiskajam regulējumam 2007.–2013. gadam, ir ievērojami palielinājusies pārliecība, kādu Komisija var gūt, īpaši ņemot vērā iespēju katru gadu, sākot no īstenošanas sākuma, novērtēt, cik pārliecinoša ir katra darbības programma. Tādējādi kontroles izmaksas būtu jānovērtē, ņemot vērā izmaksu lietderību. Komisija norāda, ka attiecināmās izmaksas, kas ir dalībvalstu rīcībā saskaņā ar tehnisko palīdzību (Regulas (EK) Nr. 1083/2006 46. pants), sevī ietver revīzijas un kontroles, un arī vadības, uzraudzības un izvērtēšanas izmaksas. Pieejamās tehniskās palīdzības summas vairākumā gadījumu nepārsniedz 4 % no katras programmas finansējuma. IV. Komisija atzinīgi novērtē to, ka ir atzīts tās darbs un ievērojamie centieni ciešā sadarbībā ar revīzijas iestādēm sekmēt pieeju un darba metožu saskaņotību, izmantojot norādījumus, mērķtiecīgu apmācību un atkārtotu revīziju, tādējādi veicinot kapacitātes veidošanu. V. Komisijas pārliecība balstās uz vadības un kontroles sistēmu galveno elementu novērtējumu, kura pamatā ir visi pieejamie revīzijas rezultāti. Komisija ir ieviesusi stabilu un padziļinātu procesu, lai analizētu dalībvalstu paziņoto kļūdu īpatsvaru. Ja Komisija nevar apstiprināt vai atkārtoti aprēķināt kļūdu īpatsvaru, tā sava pārliecības gūšanas procesa nolūkā aplēš riska līmeni, izmantojot fiksētu īpatsvaru (5–10–25–100 %), nevis izmanto paziņoto kļūdu īpatsvaru, uz kuru nevar paļauties. Izmantojot papildrīkus, piemēram, kumulatīvo atlikušo risku, Komisijas dienesti var apsvērt, vai gada darbības pārskatā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem jāiekļauj papildu atrunas. Komisijas mērķis ir vienmēr nodrošināt, lai pārskati, kas tiek sniegti budžeta izpildes apstiprinātājiestādei, sniedz patiesu un ticamu ainu par aplēsto risku, kas ietekmē ES budžetu katrai dalībvalstij, ņemot vērā arī daudzgadu kapacitāti korekciju veikšanas ziņā. Komisijas dienesti savos gada darbības pārskatos sniedz visu pieejamo informāciju, nodrošinot tās pilnīgu pārredzamību. VI. Par 73. panta piemērošanu programmai Komisija var paziņot tikai tad, kad ir panākts pozitīvs novērtējums par visiem vadības un kontroles sistēmas elementiem. Saskaņā ar revīzijas iestādes darba novērtējumu ir nepieciešams veikt pietiekamu skaitu atkārtotu revīziju uz vietas atbilstoši starptautiskajiem revīzijas standartiem. Komisija uzskata, ka tās līdzšinējā pieeja, piešķirot vienotas revīzijas statusu dažām programmām, bijusi piesardzīga un stabila. VII. Pirmais ievilkums Komisija ir ieviesusi padziļinātu pārbaudes procesu, tostarp misijas faktu vākšanai uz vietas, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu revīzijas iestāžu paziņotais kļūdu īpatsvars ir precīzs un ticams. Ja Komisija uzskata, ka uz kļūdu īpatsvaru nevar paļauties, kā alternatīvu tā izmanto fiksēto īpatsvaru. Šo procesu papildina plašs izziņas darbs par Komisijas revīziju, kas tiek veikts kopš 2009. gada un saskaņā ar kuru ir veiktas 269 revīzijas misijas, pārbaudot revīzijas iestāžu veikto darbu, tostarp veicot atkārtotas revīzijas, un tikuši aptverti vairāk nekā 90 % no fondu piešķīrumiem. Komisija arī veic uz risku vērstu revīziju, lai pārliecinātos, ka paziņotās finanšu korekcijas ir precīzas. Otrais ievilkums Komisija uzskata, ka vienotās revīzijas statuss ticis piešķirts, pamatojoties uz stabiliem, konsekventiem un pārredzamiem kritērijiem. Tā arī uzskata, ka līdz 2013. gada beigām būs izpildītas visas prasības saistībā ar šīm programmām. Komisija arī turpmāk piemēros stabilu pieeju, kas tiks sīkāk skaidrota tad, kad tiks ieviests 2013. gada septembrī atjauninātais piemērošanas plāns saistībā ar 73. pantu. Trešais ievilkums Komisija uzskata, ka šis ieteikums ir īstenots, jo 2013. gada septembrī ir atjaunināts piemērošanas plāns un pieņemts revīzijas izziņas darbs par 73. panta uzraudzību. Pēc tam, kad 2012. gada pirmajā pusgadā tika pieņemts pirmais lēmumu kopums piemērot 73. pantu, un pamatojoties uz izmēģinājuma misijām, Komisijas dienesti izstrādāja revīzijas metodiku uzraudzības misiju veikšanai saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem, kurā ir iekļautas atkārtotas revīzijas un darba dokumentu pārskatīšana. Ceturtais ievilkums Savā priekšlikumā par kopīgu noteikumu regulējumu 2014.–2020. gadam Komisijai ierosinājusi un likumdevējs piekritis ietvert iespēju veikt neto finanšu korekcijas, ja pēc gada finanšu pārskatu iesniegšanas tiek konstatēti nopietni pārkāpumi, kurus revīzijas iestāde iepriekš nav konstatējusi un/vai par kuriem tā nav ziņojusi. Komisija plāno sekundārajos tiesību aktos ierosināt iespēju palielināt fiksētā īpatsvara korekcijas, ja atkārtoti tiek izdarīti pārkāpumi saistībā ar vieniem un tiem pašiem trūkumiem, ja dalībvalsts nav veikusi atbilstīgus korektīvos pasākumus tai sistēmas daļai, kuru ietekmējusi un uz kuru attiecās iepriekšēja korekcija. Piektais ievilkums Komisija veic pasākumus, lai stabilā metodisko norādījumu sistēmā saistībā ar revīzijas iestāžu darbu nodrošinātu labākus sekundāros tiesību aktus un savlaicīgus un pilnīgus norādījumus, pamatojoties uz 2007.–2013. gada plānošanas periodā uzkrāto pieredzi. Līdz 2013. gada beigām Komisija turpinās skaidrot dažus aspektus esošajos norādījumos, sniedzot skaidrojumus rakstiski. Turklāt saskaņā ar regulējumu 2014.–2020. gada plānošanas periodam Komisija ir pilnvarota, izmantojot īstenošanas un deleģētos tiesību aktus, pieņemt saistošus modeļus un/vai prasības revīzijas iestāžu veiktajam revīzijas darbam, pamatojoties uz pieredzi un labo praksi 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Sestais ievilkums Komisija uzskata, ka šis ieteikums jau ir īstenots 2011. gada ietekmes novērtējumā (skatīt 71. zemsvītras piezīmi). Komisija arī norāda, ka saskaņā ar dalīto pārvaldību un saistībā ar subsidiaritātes principu dalībvalstis pieņem lēmumu piešķirt tehnisko palīdzību dažādām izmaksu kategorijām. Turklāt regulējumā 2014.–2020. gadam Komisija pastiprina savu pieeju izmaksu lietderīguma nodrošināšanai kohēzijas jomā. Tādējādi jaunajā kārtībā par fondu līdzekļu izmantošanu, tostarp saistībā ar kontroli, „[..] tiek ievērots proporcionalitātes princips, ņemot vērā piešķirtā atbalsta līmeni, un ņemts vērā vispārīgais mērķis, kas ir samazināt administratīvo slogu struktūrām, kuras ir iesaistītas programmu vadībā un kontrolē”. IEVADS 7. Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts (turpmāk „Nodarbinātības ĢD”) 2012. gadā no revīzijas iestādēm saņēma attiecīgi 680 un 522 ziņojumus par sistēmu revīziju. Komisija analizē visu revīzijas ziņojumu rezultātus un tos izmanto, veicot uzraudzību gada laikā, pēc vajadzības un sava pārliecības gūšanas procesa ietvaros ierosinot pārtraukšanas/ pirmsapturēšanas procedūru. 9. Lai varētu paļauties uz revīzijas iestāžu ziņotajiem revīzijas rezultātiem un kļūdu īpatsvaru, atbilstīgi starptautiskajiem revīzijas standartiem Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD un Nodarbinātības ĢD līdz šim veikuši plašu izskatīšanu un revīzijas iestāžu darba atkārtotu revīziju, un tas ir un arī turpmāk būs galvenais Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD un Nodarbinātības ĢD izziņas darbs. Ja revīzijas iestāžu darbā tiek konstatēti trūkumi, tad — atkarībā no tā, cik nopietni ir nepieciešamie uzlabojumi — tiek īstenoti plaši rīcības plāni un nepieciešamības gadījumā arī pārtraukšanas/apturēšanas procedūra, lai labotu šos trūkumus un nodrošinātu revīzijas darba atbilstību standartiem. Veicot revīzijas iestāžu darba atkārtotu revīziju, bija iespēja arī plaši veidot kapacitāti, savstarpēji apmainoties ar revīzijas kontrolsarakstiem, palielinot zināšanas par riska jomām un nosakot jomas un risinājumus dalībvalstīm revīzijas darba uzlabošanai. Metodika saistībā ar pārliecības gūšanas procesu un atrunu noteikšanu raksturota Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD un Nodarbinātības ĢD gada darbības pārskatu 4. pielikumā. 2. izcēlums. Revīzijas iestāžu paziņotā kļūdu īpatsvara izmantošana Komisijas pārliecības gūšanas procesā Analīze par kļūdu īpatsvaru, ko līdz gada beigām paziņojušas revīzijas iestādes, savlaicīgi jāveic visām 434 ERAF/KF un ESF programmām gada darbības pārskata nolūkā; pārskata pirmais variants jāsagatavo līdz februāra beigām (un jākoriģē līdz tā parakstīšanai 31. martā). Komisija uzsver, ka mērķis ir norādīt kļūdu īpatsvara aplēses statistiski derīgā spektrā vai — regulējumā noteiktās pieejas parauga atlasei, kas nav statistiska pieeja, gadījumā — lietderīgu rādītāju riska aplēsei par maksājumiem programmām tajā gadā, par kuru tiek veikts novērtējums. Komisija šāda riska aplēšanai izmanto arī fiksētu īpatsvaru, kad tā uzskata, ka uz paziņoto kļūdu īpatsvaru nevar paļauties. Gada darbības pārskatos Komisija atsaucas uz vidējo riska līmeni visām programmām katrā dalībvalstī, pamatojoties uz apstiprināto kļūdu īpatsvaru, lai kvantitatīvi izteiktu summas, kas ir iekļautas starpposma maksājumos, kuri veikti tajā gadā, par kuru tiek veikts novērtējums, un kas ir pakļautas riskam. Ņemot vērā regulējumā noteikto laika nobīdi, lai revīzijas iestādēm būtu laiks veikt revīziju, aplēse par risku N gadā veiktiem maksājumiem pamatojas uz apstiprinātu kļūdu īpatsvaru, kas paziņots saistībā ar N-1 gadā deklarētiem izdevumiem, un tā ir ticamākā aplēse, kas ir pieejama gada darbības pārskata parakstīšanas laikā. Kopš 2012. gada Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD un Nodarbinātības ĢD savos gada darbības pārskatos arī norāda vidējo kumulatīvo (daudzgadu) atlikušo risku katrai dalībvalstij, ņemot vērā visas korekcijas, par kurām dalībvalstis ziņojušas, ka tās ir atskaitītas no visām maksājumu prasībām līdz N gada beigām. 10. Saskaņā ar Komisijas pārliecības gūšanas procesā izmantoto metodiku programmai, kuras apstiprinātais kļūdu īpatsvaru ir virs 5 %, tiks noteikta atruna jau pirmajā posmā, ja vien nebūs jāveic finanšu korekcijas un rīcības plāns netiks īstenots pirms gada darbības pārskata parakstīšanas (skatīt arī 40. punktu). 11. Komisija piekrīt, ka Palātas procesi vispārējā kļūdu īpatsvara noteikšanai un Komisijas novērtējums par risku, kas ir saistīts ar Komisijas maksājumiem gada laikā, atšķiras Palātas norādīto iemeslu un arī dažādo institūciju lomu rakstura dēļ. Tomēr šī procesa mērķis būtībā ir viens un tas pats, t. i., novērtēt ES budžetam piemītošu risku noteiktā gadā. Komisija savā novērtējumā ņem vērā visas šīs atšķirības, jo īpaši laika atšķirības, kvantitatīvi nosakot publiskā iepirkuma kļūdas. To apliecina tas, ka saskaņā ar novērtējuma rezultātiem par pēdējiem trim secīgiem gadiem Nodarbinātības ĢD gadījumā un diviem secīgiem gadiem Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD gadījumā tie ir salāgoti ar Palātas aprēķināto kļūdu īpatsvaru. Komisija savā novērtējumā arī ņem vērā kohēzijas politikas daudzgadu raksturu un katras programmas kapacitāti korekciju veikšanas ziņā, izmantojot aprēķinu par kumulatīvo atlikušo risku. Dažas no Palātas norādītajām atšķirībām tiks likvidētas tiesiskajā regulējumā 2014.–2020. gada plānošanas periodam, tādējādi varēs pilnībā ieviest vienotās revīzijas principu. 12. Komisija atzinīgi novērtē Palātas Atzinumā Nr. 2/2004 noteiktos principus, kuri kalpojuši par svarīgu elementu, izstrādājot 2007.–2013. gada regulējumu saistībā ar vadības un kontroles sistēmu izveidi. 15. Komisijas atzinīgi vērtē Palātas secinājumu. Vispārīgi runājot, Komisijas sistēma ir izstrādāta atbilstīgi Palātas noteiktajiem vienotās revīzijas principiem (skatīt arī 80. punktu). Galvenā priekšrocība, kuras dēļ Komisija piemēro 73. pantu, ir iespēja koncentrēt ierobežotos revīzijas resursus uz programmām un iestādēm ar lielāku risku, nevis vispārīgi samazināt kontroles darbu. Turklāt, lai veiktu vienoto revīziju, joprojām ir jāuzrauga revīzijas iestādes darbs, tādēļ tas joprojām ir svarīgs jautājums. 16. Nosacījumi 73. panta piemērošanai attiecas gan uz to, vai var paļauties uz revīzijas iestādes veikto darbu, gan to, ka vadības un kontroles sistēmas darbojas labi. Tādēļ Komisijai jāveic nozīmīgs sīki izstrādāts revīzijas darbs saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem, lai tā varētu piešķirt 73. panta statusu. Tas izskaidro arī to, kādēļ 73. panta statusu programmai var piešķirt tikai pēc tam, kad tā tikusi īstenota vairāku gadu garumā. Tas arī nozīmē, ka gadījumā, ja — neatkarīgi no revīzijas iestādes — programmas vadības un kontroles sistēma joprojām nav pietiekami stabila, 73. panta statusu programmai nevar piešķirt, pat ja, pamatojoties uz veikto revīzijas darbu, Komisija ir apmierināta ar revīzijas iestādes darbību. Kopīga atbilde par 17., 18. un 19. punktu Katrs lēmums piemērot 73. pantu attiecas uz konkrētu programmu, un par to atbild attiecīgais Komisijas ģenerāldirektorāts. Nosacījumi 73. panta statusa piešķiršanai programmai ir noteikti „piemērošanas plānā par 73. panta īstenošanu”, kuru revīzijas iestādes apsprieda 2009. un 2010. gadā un kurš tika pabeigts 2010. gada 13. oktobrī. Tādējādi revīzijas iestādes ir pilnībā asociētas un ir informētas par kritērijiem un priekšrocībām, piešķirot konkrētai programmai 73. panta statusu. Pēc tam, kad tika pieņemti pirmie lēmumi piešķirt 73. panta statusu 2012. gada sākumā, 2013. gada septembrī tika oficiāli atjaunināts sākotnējais piemērošanas plāns. Atjauninātā informācija attiecas uz skaidrojumu par nosacījumiem 73. panta statusa piešķiršanai un arī korektīviem pasākumiem, kuri jāveic, ja viens vai vairāki nosacījumi netiek (īslaicīgi) pildīti. Turklāt ir kopīgi izstrādāts īpašs revīzijas izziņas darbs, kurā noteikta metodika un posmi 73. panta īstenošanas uzraudzībai, un to patlaban veic visi attiecīgie Komisijas dienesti saskaņā ar dienestu savstarpējo nolīgumu. Kā norādīts atjauninātajā piemērošanas plānā un šajā revīzijas izziņas darbā, Komisija pieņems lēmumu atsākt pašas veikto revīziju uz vietas, ja vairs nebūs pamatojuma paļauties uz revīzijas iestāžu darbu. Tas var būt atkarīgs no tā, vai ir ziņots par būtiskiem trūkumiem un tas nav ņemts vērā gada revīzijas atzinumā par noteiktu gadu, un vai revīzijas iestāde ir atbilstīgi rīkojusies pēc Komisijas pieprasījuma īstenot rīcības plānus/ korektīvus pasākumus. APSVĒRUMI 27. Kā norādīts Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD 2012. gada darbības pārskata kopsavilkumā, atrunu skaita samazinājumu galvenokārt noteica dalībvalstīs veiktie korektīvie pasākumi un Komisijas īstenotās finanšu korekcijas (skatīt Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD 2012. gada darbības pārskata 46.–49. lpp.). Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD īstenotā stingrā politika saistībā ar brīdinājumiem, pārtraukšanu, apturēšanu un finanšu korekcijām darbojusies kā stimuls attiecīgajām dalībvalstīm uzlabot vājas vadības un kontroles sistēmas. 29. Komisija savu pārliecību balsta ne tikai uz abiem Palātas minētajiem rādītājiem, bet arī uz padziļināto procesu un dažādiem pasākumiem, ņemot vērā vairākus citus valstu un ES revīzijas rezultātus un informāciju, kas nav tikai divi Palātas sniegtie rādītāji. Procesa un analīzes rezultāts sīkāk aprakstīts Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD un Nodarbinātības ĢD 2012. gada darbības pārskatos (skatīt 35. lpp. un 9. pielikumu Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD pārskatā un 37. lpp. un 8. pielikumu Nodarbinātības ĢD gada darbības pārskatā). Kopīga atbilde par 30. punktu un 4. izcēlumu Komisija atzīst, ka revīzijas iestādēm ir būtiska loma un gada kontroles ziņojumos ir svarīgi nodrošināt precīzu un ticamu informāciju. Šī iemesla dēļ Komisija ir veikusi plašu revīzijas darbu, gadu gaitā veicot 269 revīzijas misijas, lai novērtētu revīzijas iestāžu efektivitāti; tajās aptverti attiecīgi 96 % un 99 % no ERAF/KF un ESF piešķīrumiem. Laikā no 2009. gada līdz 2013. gadam Komisija veica atkārtotu revīziju revīzijas iestādēs, un tika konstatēti šādi fakti: - saistībā ar 47 revīzijas iestādēs veikto revīziju Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD secināja, ka patlaban var paļauties uz 38 revīzijas iestādēm; - saistībā ar 84 revīzijas iestādēm Nodarbinātības ĢD secināja, ka var paļauties uz 78 revīzijas iestādēm. Tādējādi Komisija uzskata, ka tā ir ieguvusi pamatotu pārliecību par to, ka revīzijas iestādes, kas aptver apmēram 90 % no fondu piešķīrumiem, atbilst EK regulas 62. pantam un nodrošina ticamu pamatu Komisijas pārliecībai un vienotās revīzijas koncepcijas piemērošanai. Šos rezultātus papildina Palātas veiktās pārbaudes revīzijas iestādēs pēdējo trīs gadu laikā. Jo īpaši, ja Komisija šaubās par to, vai dalībvalstu revīzijas iestāžu paziņotais kļūdu īpatsvars ir precīzs un ticams, tā savā gada darbības pārskatā norāda paziņoto kļūdu īpatsvaru, kurš tiek pārrēķināts tad, kad ir pieejama pietiekama informācija, vai tiek aizstāts ar fiksētu īpatsvaru, ja Komisija uzskata, ka uz paziņoto kļūdu īpatsvaru nevar paļauties. Pirmais ievilkums Attiecībā uz diviem gadījumiem Komisija norāda, ka paraugu atlases pieejā bijuši trūkumi, tomēr uzskata, ka tiem nebija nozīmīgas ietekmes. Attiecībā uz trim gadījumiem Komisija konstatējusi trūkumus, kuri ir līdzīgi Palātas norādītajiem trūkumiem, un ir veikusi atbilstīgus pasākumus. Vienā Palātas norādītā gadījumā par 2013. gadu patlaban tiek veikta pēcpārbaude. Otrais ievilkums Attiecībā uz sešiem gadījumiem Komisija uzskata, ka revīzijas iestādes efektīvi veic darbību revīziju. Attiecībā uz pārējiem sešiem gadījumiem Komisija veikusi pēcpārbaudi par Palātas konstatētajiem trūkumiem. Trešais ievilkums Attiecībā uz diviem gadījumiem Komisija piekrīt, ka revīzijas iestādes procedūrās bijuši trūkumi, un Komisija veikusi pēcpārbaudi. Tomēr, veicot novērtējumu par paziņoto kļūdu īpatsvaru un gada kontroles ziņojumiem, Komisija izdarījusi atbilstīgus secinājumus un uzskata, ka vajadzības gadījumā revīzijas iestādei pēc Komisijas pieprasījuma jāveic papildu revīzijas darbs. Saistībā ar pārējiem trim gadījumiem Komisija konstatējusi trūkumus, kuri ir līdzīgi Palātas norādītajiem trūkumiem, un ir veikusi atbilstīgus pasākumus, tostarp pārtraukusi maksājumus līdz laikam, kamēr attiecīgās revīzijas iestādes nebūs veikušas korektīvus pasākumus. Konstatēto trūkumu koriģēšanai veikto pasākumu rezultātā Komisija jau ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka visas Palātas pārbaudītās ERAF/KF un ESF revīzijas iestādes (izņemot vienu) darbojas efektīvi. Attiecībā uz atlikušo revīzijas iestādi, kuras darbību Komisija un Palāta neuzskata par efektīvu, joprojām tiek veikti korektīvi pasākumi saistībā ar dažām ERAF/KF un ESF programmām. Attiecībā uz piecām revīzijas iestādēm, kuras nesniedza pilnīgas ziņas par kļūdu īpatsvaru ERAF/KF programmām 2010., 2011. vai 2012. gadā, situācija ir šāda: - vienā gadījumā nepilnīgā informācija neietekmēja Komisijas novērtējumu, jo revīzijas iestādes atzinums bija ar piezīmēm un 2010. gada darbības pārskatā bija atruna; - citā gadījumā kumulatīvais atlikušais risks bija mazāks par 2 %; - saistībā ar trim gadījumiem Komisija uzskatīja, ka uz paziņoto kļūdu īpatsvaru nevar paļauties, un izmantoja fiksētu īpatsvaru sava pārliecības gūšanas procesa nolūkā; Komisija pauda atrunas attiecīgajos gada darbības pārskatos un apturēja maksājumus attiecīgajām programmām. Turklāt Komisija aktīvi strādā ar šīm revīzijas iestādēm, lai uzlabotu paziņotā kļūdu īpatsvara ticamību. 31. Komisija pārtrauc maksājumus, tiklīdz tai ir pierādījumi, kas liecina par problēmām, tostarp revīzijas iestādes darbībā. Turklāt, ja pēc Komisijas veiktās revīzijas ir pamatoti pierādījumi par trūkumiem revīzijas iestādes darbībā, vienmēr ir pamats ierosināt procedūras apturēšanu līdz brīdim, kad dalībvalsts ir beigusi īstenot nepieciešamos korektīvos pasākumus. Korektīvie pasākumi vēl vairāk tiek pastiprināti 2014.–2020. gada plānošanas perioda regulējuma projektā, un saskaņā ar šo regulējumu tiek noteiktas neto finanšu korekcijas, ja pēc gada finanšu pārskatu iesniegšanas tiek konstatēti nopietni pārkāpumi, kurus revīzijas iestāde iepriekš nav konstatējusi un/vai par kuriem tā nav ziņojusi. Kopīga atbilde par 32. un 33. punktu Komisija ir izstrādājusi stabilu metodiku, lai pārbaudītu un apstiprinātu revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru. Komisijas secinājumus saistībā ar dokumentārām pārbaudēm par to, cik precīzs un ticams ir gada kontroles ziņojumā paziņotais kļūdu īpatsvars, pamato arī pārliecība, kas gūta, veicot plašu revīzijas izziņas darbu revīzijas iestāžu darba izskatīšanai (skatīt atbildi par 9. punktu). Veicot dokumentāru pārbaudi, Komisija kliedē bažas, kas var būt radušās saistībā ar to, vai paziņotais kļūdu īpatsvars ir precīzs un/vai ticams. Nepieciešamības gadījumā Komisija vai nu rakstiski, vai arī veicot misijas faktu vākšanai uz vietas, iegūst sīkāk izstrādātus revīzijas rezultātus, kuri pamato aprēķinu par kļūdu īpatsvaru. Komisijas dienesti 2013. gadā veica 12 misijas faktu vākšanai uz vietas, aptverot 64 ERAF/KF programmas 11 dalībvalstīs, un 15 misijas, aptverot 23 ESF programmas 10 dalībvalstīs. Pamatojoties uz visu apkopoto informāciju, Komisija koriģēja paziņoto kļūdu īpatsvaru attiecīgi par 21 % un 15 % ERAF/KF un ESF programmām un uzskatīja, ka 11 % gadījumu uz paziņoto kļūdu īpatsvaru visās programmās nevar paļauties, tādēļ šis īpatsvars tiek aizstāts ar fiksētu īpatsvaru. Turklāt saistībā ar divām no 51 ESF DP Komisija vēlas uzsvērt, ka Palāta 2012. gada pārskata 6.34. punktā norādījusi, ka trūkumi revīzijas iestāžu paziņotajā kļūdu īpatsvarā „neliek apšaubīt Nodarbinātības ĢD 2012. gadā formulēto atrunu skaitu un ietekmi”. Attiecībā uz pārējām 44 ERAF/KF programmām Komisija norāda, ka Palāta ziņojusi tikai par nelielām neatbilstībām, un tas nav pamats apšaubīt Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD 2012. gadā formulēto atrunu skaitu un ietekmi. Skatīt arī atbildes par 34. un 35. punktu. 34. Komisija uzskata, ka tas, ka trīs gadus pēc kārtas Komisijas pašas aplēstais kļūdu īpatsvars, ko Nodarbinātības ĢD norādījis savā gada darbības pārskatā, ir bijis salāgots ar Palātas visticamāko kļūdu īpatsvaru, apstiprina, ka Komisijas pieeja ir derīga un uz to var paļauties. Saistībā ar 2011. un 2012. gadu Nodarbinātības ĢD veica aplēsi par kļūdu īpatsvaru un gada darbības pārskatā norādīja, ka tas attiecīgi ir robežās starp 2,0 % un 2,5 % (skatīt 2011. gada darbības pārskata 43. lpp.) un 2,3 % un 3,2 % (skatīt 2012. gada darbības pārskata 37. lpp.). Palātas kļūdu īpatsvars minētajos gados bija attiecīgi 2,2 % un 3,2 %. Tādējādi Komisija uzskata, ka kļūdu īpatsvars, kuru Nodarbinātības ĢD izmantoja savā 2010. gada darbības pārskatā un kurš atbilst rezultātiem, kas iegūti, izmantojot Palātas paziņojumu par pārliecības gūšanu, ir ticams. Saistībā ar ERAF/KF programmām Palāta savā 2012. gada darbības pārskatā arī apstiprinājusi, ka Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD aplēse par riska apmēru 2012. gadā, pamatojoties uz revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru saistībā ar 2011. gada izdevumiem, ir salāgota ar Palātas novērtējumu (Palātas 2012. gada pārskata 5.55. punkts). Pirmais ievilkums Komisija norāda, ka Palātas minētā 51 programma atbilst to deviņu revīzijas iestāžu darbam (no kopējā revīzijas iestāžu skaita, kas ir 112), kuras atbild par ERAF, ESF un Kohēzijas fondu. Komisija arī norāda, ka tehniskā problēma saistībā ar 31 programmu, kuras ir sagrupētas vienā paraugā, nemaina revīzijas iestādes un Komisijas novērtējumu. Pārējos gadījumos Komisija uzskata, ka bija pieejama pietiekama informācija, lai izdarītu atbilstīgus secinājumus par revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru. Skatīt arī Komisijas atbildi par 32. punktu. Otrais ievilkums Komisija atzinīgi vērtē to, ka Palāta izdarījusi tādus pašus secinājumus par visiem izskatītajiem 138 gadījumiem, izņemot piecus. Attiecībā uz minētajiem pieciem gadījumiem par divām revīzijas iestādēm Komisija apstiprina savu novērtējumu, kuru tā paziņoja 2012. gada darbības pārskatā pēc tam, kad tika veikta padziļināta analīze par attiecīgo revīzijas iestāžu sniegtajiem paskaidrojumiem, un saskaņā ar kuru atrunai nav iemesla. Attiecībā uz četrām šādām programmām, kas tika atkārtoti sagrupētas vienā paraugā, kļūda tika labota 2012. gadā, tādēļ Komisija uzskata, ka tā nav jāiekļauj, aprēķinot projicēto kļūdu īpatsvaru. Saistībā ar piekto programmu Komisija uzskata, ka, ņemot vērā to izdevumu daļu, kas tika izslēgta no datu kopas, kurai tika veikta revīzija, ietekme uz kļūdu īpatsvaru būtu ļoti ierobežota. Skatīt arī Komisijas atbildi par Palātas 2012. gada pārskata 5.52. punkta 4. ievilkumu un 5.57. punktu. Tādējādi Komisija uzskata, ka tā ir pareizi īstenojusi uzraudzību saistībā ar revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru. 35. Saskaņā ar 2010. gada darbības pārskatā izmantoto metodi Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD izmantoja apstiprināto kļūdu īpatsvaru kā vienu no elementiem, veicot programmu galīgo novērtējumu. Šie rādītāji netika izmantoti aplēsei par riskam pakļautajiem minimālajiem un maksimālajiem maksājumiem, jo šādas aplēses pamatā bija iepriekšējos gados izmantotā metodika. Savā 2010. gada darbības pārskatā (69. lpp.) Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD skaidri norādījis, ka riskam pakļautā summa tiek lēsta robežās no 0,8 % līdz 1,7 % no 2010. gadā veiktajiem maksājumiem, un uzskata, ka „valstu revīzijas iestāžu paziņotais kļūdu īpatsvars saistībā ar 2009. gadā deklarētiem izdevumiem jāskaidro piesardzīgi, novērtējot sistēmu darbību 2010. gadā” (31. lpp.). Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD visus paziņotos kļūdu īpatsvarus novērtēja un apstiprināja 2011. gadā un turpmākos gados, tostarp lielākajā daļā gadījumu piemērojot augšupvērstu novērtējumu vai izmantojot fiksētu īpatsvaru. Dažos gadījumos revīzijas iestādes 2011. gadā vai 2012. gadā paziņoja ticamu pārskatītu kļūdu īpatsvaru. Kopš 2011. gada Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD pārskata savu metodiku, lai varētu precīzāk aplēst riskam pakļauto summu, pamatojoties uz kļūdu īpatsvaru, kuru paziņojušas revīzijas iestādes un apstiprinājuši Komisijas dienesti. Tajā pašā laikā ģenerāldirektorāts ieviesis kumulatīvā atlikušā riska aprēķinu, ņemot vērā dalībvalstu īstenotās finanšu korekcijas. Šādam aprēķinam tas izmanto apstiprināto kļūdu īpatsvaru par katru gadu kopš plānošanas perioda sākuma, tostarp kļūdu īpatsvaru, kuru revīzijas iestādes vēlāk ir pārskatījušas, kļūdu īpatsvaru, kuru ģenerāldirektorāts var atkārtoti aprēķināt, un fiksēto īpatsvaru. Tādējādi ierobežojumi, kuri noteikti kļūdu īpatsvaram tā paziņošanas laikā 2010. gadā, neietekmē Komisijas veikto aprēķinu par kumulatīvo atlikušo risku 2012. gadā. Palāta savā 2012. gada pārskatā apstiprināja, ka Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD aplēse par riskam pakļautajām summām 2012. gadā ir salāgota ar Palātas novērtējumu (Palātas 2012. gada pārskata 5.55. punkts). Saistībā ar Nodarbinātības un sociālo lietu ģenerāldirektorātu Komisija atsaucas uz savu atbildi par 34. punktu. 36. Komisija ir aktīvi veicinājusi paraugu atlases statistiskās pieejas izmantošanu 2012./2013. gadā, izmantojot 2013. gada aprīlī atjauninātos norādījumus par paraugu atlasi, pat ja runa ir par mazām datu kopām saistībā ar darbībām, un mērķis ir iegūt reprezentatīvus rezultātus par arvien lielāku skaitu programmu. Turklāt jāņem vērā, ka kļūdu īpatsvars var būt reprezentatīvs arī tad, ja tiek izmantota tāda oficiāla pieeja paraugu atlasei, kas nav statistiskā pieeja, vai ja paraugs, kam tiek veikta revīzija, plaši aptver izdevumus. Tomēr paraugi, kas nav statistikas paraugi, par mazām datu kopām saistībā ar darbībām ir salāgoti ar regulējumu un nodrošina ticamāko pieejamo norādi par vispārīgo risku attiecīgajās programmās. Šādos gadījumos Komisija arī ņem vērā datu kopas raksturu un revīzijas tvērumu. Komisijai jāizmanto šie rādītāji pārliecības gūšanai un kumulatīvā atlikušā riska aprēķināšanai. Ikvienā gadījumā, ja Komisija uzskata, ka uz paziņoto kļūdu īpatsvaru nevar paļauties, tā izmanto fiksētu īpatsvaru. 37. Komisija piekrīt Palātas viedoklim par to, ka finanšu korekciju ņemšana vērā ir sarežģīts uzdevums, jo atšķiras laiks, kurā dalībvalstis sniedz pārskatus un kurā Komisijai jāsniedz gada darbības pārskats, un finanšu korekciju īstenošanā ir iesaistīti dažādi dalībnieki. Lai atspoguļotu programmu īstenošanas, tostarp finanšu korekciju, daudzgadu raksturu, Komisija aprēķina kumulatīvo atlikušo risku, kas rāda, kā gadu no gada attīstās programmas kapacitāte korekciju veikšanas ziņā. Komisijas mērķis ir nodrošināt, lai atlikušo kļūdu īpatsvars nepārsniegtu būtiskuma slieksni plānošanas perioda beigās, ņemot vērā visas finanšu korekcijas, kas radušās programmas darbības laikā. 38. Komisijai jāstrādā ar datiem, kurus dalībvalstis sniegušas katru gadu līdz marta beigām saskaņā ar regulējošām prasībām un kuri ir pieejami saskaņā ar daudzgadu uzstādījumu kohēzijas politikai. Pirmais ievilkums Komisijai jāaprēķina kumulatīvais atlikušais risks gada beigās saskaņā ar novērtējumu gada darbības pārskatā. Kumulatīvais atlikušais risks rāda programmas kapacitāti korekciju veikšanas ziņā vairāku gadu laikā, ņemot vērā aprēķina laikā pieejamo informāciju par risku un veiktajām finanšu korekcijām. Gada darbības pārskata laikā Komisijas rīcībā ir dalībvalstu paziņotie dati par finanšu korekcijām, kas tika iesniegti iepriekšējā gadā, un dati, kas paziņoti kārtējā gadā par dažām programmām. Komisija šo informāciju var pārskatīt, jo lielākā daļa korekciju tiek ierosinātas pēc pašas Komisijas pieprasījuma. Turklāt pēdējo trīs gadu laikā Komisija ir veikusi īpašu, uz risku balstītu revīzijas darbu, aptverot 68 darbības programmas, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu paziņotās korekcijas tiek efektīvi īstenotas, un šaubu vai nepietiekamu pierādījumu gadījumā tā atskaita attiecīgās summas no kumulatīvajām finanšu korekcijām, kuras tiek ņemtas vērā, aprēķinot atlikušo kļūdu īpatsvaru. Otrais ievilkums Saskaņā ar norādījumiem par gada kontroles ziņojumos atklāto kļūdu apstrādi (COCOF_11-0041-01-EN, 2011. gada 7. decembris) revīzijas iestādei jāprojicē kļūdu īpatsvars, pamatojoties uz visiem revīzijas konstatējumiem, un, aprēķinot projicēto kļūdu īpatsvaru, nevajadzētu ņemt vērā finanšu korekcijas, kas veiktas revīzijas rezultātā. Sagatavojot revīzijas atzinumu, var ņemt vērā turpmākus notikumus tādu finanšu korekciju izteiksmē, kuras ir veiktas pēc revīzijas pabeigšanas. Ja šīs korekcijas ir pietiekamas projicētā kļūdu īpatsvara samazināšanai, revīzijas iestāde var pieņemt lēmumu sniegt atzinumu bez piezīmēm, tomēr tai joprojām jāpaziņo aprēķinātais projicētais kļūdu īpatsvars. Komisija atgādinās revīzijas iestādēm par šo noteikumu. Trešais ievilkums Summas, kuru atgūšana ir uzsākta, tiek pamatotas ar dalībvalstu izdotiem atgūšanas rīkojumiem, un šīs summas ir jāmaksā. Šāda prasība ir noteikta regulējumā, un ir leģitīmi ņemt vērā šādas korektīvās darbības. Ceturtais ievilkums Atbilstīgi regulējumam dalībvalstīm jāziņo par iepriekšējā gada maksājumu pieprasījumā ietvertu ieturējumu. Kā paskaidrots metodiskajās norādēs [zemsvītras piezīme: COCOF 10/0002/02, 2010. gada 17. marts], ieturējumi ir galīgi, un tos nevar atkārtoti iekļaut turpmākos maksājumu pieprasījumos, izņemot gadījumus, kad vēlāk tiek konstatēts, ka nepareizs maksājums ir pareizs un attiecināms. Šādos gadījumos sertifikācijas iestādei būtu jākoriģē savi ziņojumi. Komisija atgādinās sertifikācijas iestādēm par šo noteikumu. 39. Kopš 2011. gada darbības pārskatu publicēšanas 2012. gada martā ikviens potenciāli negatīvs atlikušo kļūdu īpatsvars tiek koriģēts un ir vismaz nulle, ņemot vērā Komisijas ieviesto procedūru, lai novērstu iespēju nepietiekami aplēst vispārējo kumulatīvo atlikušo risku. Kumulatīvais atlikušais risks rāda programmas vispārējo kapacitāti korekciju veikšanas ziņā, ņemot vērā ticamāko aplēsi par risku, apstiprināto kļūdu īpatsvaru un informāciju par visām veiktajām korekcijām, neatkarīgi no konstatējuma avota (vadošā, sertifikācijas vai revīzijas iestāde). Tādējādi ārkārtas gadījumos kumulatīvais atlikušais risks, kas ir nulle, nozīmē, ka vispārīgās korekcijas, kas tikušas paziņotas un ir saistītas ar izdevumiem, kuri iepriekš tika iekļauti Komisijai iesniegtos maksājumu pieprasījumos, aprēķina veikšanas laikā pārsniegušas programmai aplēsto kumulatīvo risku. 40. Atrunas ir galvenokārt balstītas uz novērtējumu par vadības un kontroles sistēmu darbību un projicēto kļūdu īpatsvaru. Kumulatīvais atlikušais risks kalpo par otru filtru lēmuma pieņemšanai par papildu atrunu nepieciešamību. Lēmumu par papildu atrunu izdarīšanu var pieņemt jo īpaši tādos gadījumos, kad apstiprinātais kļūdu īpatsvars ir robežās no 2 % līdz 5 %, tomēr ne tikai šādos gadījumos. Tas pavisam noteikti nav galvenais atrunu avots gada darbības pārskatā, bet gan tikai viens no papildu avotiem. Šāda pieeja tika ievērota saistībā ar 65 no Palātas norādītajām 67 ERAF/KF programmām. Kā Palāta norādījusi sava ziņojuma III pielikumā, saistībā ar pārējām divām programmām tika izdarīti izņēmumi atbilstīgi gada darbības pārskata metodikai, un tie tika norādīti gada darbības pārskatā, jo visu nepieciešamo finanšu korekciju īstenošana jau bija pabeigta pārliecības gūšanas procesa laikā (skatīt Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD 2012. gada darbības pārskata 35. lpp.). Attiecībā uz četrām ESF DP, kurām „projicētais kļūdu īpatsvars” pārsniedz 5 %, nepieciešamo finanšu korekciju īstenošana tika pabeigta līdz Nodarbinātības ĢD 2012. gada darbības pārskata publiskošanai. Tādējādi šīm DP aprēķinātais kumulatīvais kļūdu īpatsvars bija mazāks par 2 %. Saskaņā ar Komisijas pastāvīgajiem norādījumiem saistībā ar 2012. gada darbības pārskatu [(skaitliski izteikta) atruna] ir nepieciešama tikai tad, ja kumulatīvais finanšu risks pārsniedz 2 %. Turklāt saistībā ar šīm četrām programmām attiecīgie rīcības plāni bija izstrādāti, lai nepieļautu šo problēmu atkārtošanos. Turklāt Komisija norāda, ka Palāta 2012. gada darbības pārskata 6.34. punktā minējusi, ka trūkumi, kas konstatēti saistībā ar revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru, „neliek apšaubīt Nodarbinātības ĢD 2012. gadā formulēto atrunu skaitu un ietekmi”. 43. Būtu skaidri jānodala šādi divi aspekti: no vienas puses, oficiāla paļaušanās uz revīzijas iestādes darbu saskaņā ar regulas 73. panta nosacījumiem, un, no otras puses, fakts, ka pārliecības gūšanas gada procesa ietvaros un pēc tam, kad Komisija ir veikusi padziļinātu novērtējumu par gada kontroles ziņojumu un ņēmusi vērā uz vietas veikto atkārtoto revīziju, tā var apstiprināt paziņotos revīzijas rezultātus un tātad paļauties uz tiem. Palātas paziņotie skaitļi liecina, ka Komisija ievēro piesardzīgu pieeju, kā noteikts 47. punktā, un arī divkāršo nosacījumu, kas nozīmē paļauties gan uz revīzijas iestādes darbu un paziņoto kļūdu īpatsvaru, gan to, ka visi vadības un kontroles sistēmas elementi attiecīgajā programmā ir pilnībā efektīvi (skatīt arī atbildi par 16. punktu). Turklāt nosacījumu izpilde automātiski nenozīmē, ka Komisija nolemj piemērot 73. pantu. Komisija izmanto profesionālu spriedumu, lai izsvērtu visus nozīmīgos faktorus, tostarp katras DP būtiskumu un nozīmi fondam kopumā. Kopīga atbilde par 44.–46. punktu Komisija var paziņot par 73. panta piemērošanu tikai tad, kad ir veikts pietiekams revīzijas darbs atbilstīgi starptautiskajiem revīzijas standartiem un varētu tikt panākts pozitīvs novērtējums par revīzijas iestādi. Turklāt pat ja lēmums piemērot 73. pantu tiek pieņemts 2007.–2013. gada perioda sestajā gadā, programmas tiek īstenotas uz vietas līdz 2015. gadam, un slēgšana tiek veikta līdz 2017. gadam. Turklāt vienotās revīzijas īstenošanai var būt noteikta loma, veidojot vadības un kontroles sistēmas nākamajam plānošanas periodam, jo koncepcija tiks paturēta un tai būs pozitīva ietekme līdz 2023. gadam. 2010. gada piemērošanas plānā ir piesardzīgi norādīts, ka „revīzijas iestāžu pirmajai grupai varētu būt labums vai tā jau varētu būt guvusi labumu saistībā ar vienotās revīzijas principu dažās programmās/sistēmās, un Komisija principā paļausies uz revīzijas iestādes atzinumu”. Tādējādi Komisija nevar pateikt precīzu laika grafiku, iekams tā nav veikusi izskatīšanu. Saskaņā ar regulējuma nosacījumiem un arī revīzijas standartiem Komisijai patiesi ir jāsaņem stabili revīzijas rezultāti pēc attiecīgo procedūru veikšanas, lai tā varētu pieņemt lēmumu piemērot 73. pantu kādai programmai. Tas ir iespējams tikai pēc tam, kad Komisija ir uz vietas veikusi padziļinātu atkārtotu revīziju atbilstīgi revīzijas izziņas darbam „Pārskats par revīzijas iestāžu darbu”, kas tiek veikta kopš 2009. gada. Tādēļ Komisija pieņēma piesardzīgu pieeju, jo 73. panta statuss tika pirmo reizi piešķirts tikai pēc 2010. un 2011. gada kontroles ziņojumu saņemšanas, kuros pirmo reizi tika paziņots kļūdu īpatsvars. Tā paša perioda laikā Komisija sniedza norādījumus par šo pārskatu izstrādi, kļūdu apstrādi, paraugiem u. c., lai nodrošinātu, ka saņemtā informācija ir ticama un konsekventa. Skatīt arī atbildi par 30. punktu. 47. Komisijas mērķis ir iegūt „pamatotu pārliecību par to, ka vadības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi”, veicot novērtējumu par katras programmas sīki izstrādātām galvenajām prasībām un funkcijām. Šāda novērtējuma pamatā ir sintēze par visiem Komisijas un dalībvalstu veikto revīziju rezultātiem, un tas ir plašāks nekā norāde, kuru nodrošina tāds viens rādītājs kā kumulatīvais atlikušais risks. Komisija 2013. gada septembrī oficiāli atjaunināja piemērošanas plānu, tostarp sīkāk skaidroja kritērijus, kurus tā ievēro, piemērojot 73. pantu: revīzijas stratēģijas un novērtējuma par atbilstību pieņemšana, pamatota pārliecība par to, ka vadības un kontroles sistēmas darbojas efektīvi un ir saistītas ar ierobežotu risku, pamatota pārliecība par to, ka revīzijas iestāde strādā labi un ir vajadzīgi tikai daži vai nelieli uzlabojumi, ņemot vērā Komisijas kumulatīvās zināšanas revīzijas jomā un pieredzi ar šo revīzijas iestādi. Tāpat tiek ņemti vērā Palātas veiktās revīzijas rezultāti. 48. Pamatojoties uz savu novērtējumu, Komisija uzskata, ka 2013. gada beigās prasības ir ieviestas visām programmām (pavisam ir 61 programma). Komisijas novērtējuma pamatā ir plaša revīzijas izziņas darba rezultāti; šāds darbs tiek veikts kopš 2009. gada, lai efektīvi pārbaudītu, cik lielā mērā var paļauties uz revīzijas iestādēm. Tāpat tā ņem vērā visus regulējuma noteikumus, tostarp par tādas pieejas izmantošanu paraugu atlasei dažos gadījumos, kas nav statistiskā pieeja, kura nodrošina ticamāko aplēsi par risku un vadības un kontroles sistēmas efektivitāti, kā arī kumulatīvo atlikušo risku, ko aprēķina katrai programmai vai programmu grupai kopš 2012. gada, kā norādīts iepriekš. Turklāt Komisija norāda, ka programmas, kuras Palāta minējusi 6. izcēlumā, veido 5 % un mazāk nekā 1 % attiecīgi no ERAF/KF un ESF vispārējiem piešķīrumiem. 6. izcēlums. Pārskats par rezultātiem, ko Palāta ieguva, pārbaudot 73. panta statusa nosacījumu ieviešanu (2012. gads) a) Pirmais ievilkums Kad programmas, uz kurām attiecas kopīga vadības un kontroles sistēma, tiek sagrupētas paraugu atlases statistiskās pieejas nolūkā, kā noteikts regulējumā, Komisija nevar aprēķināt kumulatīvo atlikušo risku katrai programmai, jo revīzijas iestādes paziņo vienu kļūdu īpatsvaru visām programmām grupā. Šāda pieeja tiek ievērota visos gadījumos visām dalībvalstīm, kad revīzijas iestādes sagrupē programmas vienā reprezentatīvā paraugā. Palātas minētās sešas programmas ir daļa no astoņām programmām ar kopīgu vadības un kontroles sistēmu. Paziņotais un apstiprinātais kļūdu īpatsvars programmu grupai 2011. gadā bija 2,64 %. Attiecīgi kumulatīvais atlikušais risks visām astoņām programmām kopā kā grupai pēc tam, kad attiecīgā sertifikācijas iestāde bija veikusi korekcijas, bija mazāks par 2 %. Tādējādi Komisija secināja, ka sistēmas ir efektīvas visām astoņām programmām. Otrais ievilkums Visi nosacījumi 73. panta statusa piešķiršanai šai programmai bija izstrādāti jau 2012. gada sākumā. Tomēr Komisija pieņēma lēmumu ievērot piesardzīgu pieeju, pievēršot uzmanību sistēmisku kļūdu riskam noteiktā programmas pasākumā. Tādēļ gada darbības pārskatā tā noteica daļēju atrunu, lai nosegtu šo risku. Vēlāk dalībvalsts apstiprināja, ka jau 2011. gada novembrī tika preventīvi ieturēti visi izdevumi saistībā ar šo pasākumu, un 2012. gadā tika īstenots rīcības plāns, lai nodrošinātu, ka saistībā ar šo pasākumu riskam faktiski nav pakļauti nekādi izdevumi. Pēc šī secinājuma daļējā atruna tika atcelta 2012. gada novembrī. Pēc tam, kad tika veiktas divas revīzijas misijas uz vietas, programmai tika piemērots 73. pants. Pozitīvie rezultāti, kas tika paziņoti 2012. gada kontroles ziņojumā, apstiprināja šo novērtējumu, apstiprinātais kļūdu īpatsvars bija mazāks par 2 %, un 2012. gada darbības pārskatā Komisija publicēja atzinumu bez piezīmēm. b) Pirmais ievilkums · Palāta min divus gadījumus saistībā ar ESF un vienu saistībā ar ERAF, un Komisija apstiprina, ka attiecīgās revīzijas iestādes atbilstīgi ievērojušas Komisijas metodiskajās norādēs sniegto piezīmi par paraugu atlasi, ņemot vērā datu kopas nelielo apjomu. Komisija norāda, ka kļūdu īpatsvara parauga izmantošana, pamatojoties uz paraugu atlases pieeju, kas nav statistiskā pieeja, ir noteikta regulējumā gadījumiem, kad par darbībām ir maza datu kopa. Tie ir vienīgie pieejamie rādītāji, lai aplēstu vispārīgo risku attiecīgajām programmām, tādēļ Komisija tos izmanto pārliecības gūšanas procesa nolūkā. Šādos gadījumos Komisija arī ņem vērā datu kopas raksturu un revīzijas tvērumu. Saistībā ar abiem ESF gadījumiem, ņemot vērā datu kopas mazo apjomu, bija izpildīta prasība par minimālo tvērumu (10 %). Attiecībā uz pārējām ERAF programmām bija atbilstīgi 2011. gadā izmantot nejaušo atlasi, kas aptver lielas vērtības posteņus un vairāk nekā 10 % no izdevumiem. · Turklāt Komisijas novērtējums balstījās ne tikai uz gada kontroles ziņojumā paziņoto kļūdu īpatsvaru, bet arī citiem revīzijas darbā iegūtiem elementiem, piemēram, vairāku revīzijas iestāžu atkārtoti veiktu kontroli saistībā ar darbībām un uzkrātām zināšanām par attiecīgo sistēmu darbību. · Tā kā šie elementi bija pozitīvi, Komisija secināja, ka ir pietiekams pamats piemērot 73. pantu trim minētajām programmām. · Attiecībā uz 2013. gada paraugu abas revīzijas iestādes izvēlējās paraugu atlases statistisko pieeju, ņemot vērā datu kopas apjoma palielināšanos un zemāku slieksni, kura dēļ bija jāizmanto paraugu atlases statistiskā pieeja atbilstīgi Komisijas 2013. gada aprīlī sniegtajiem pārskatītajiem norādījumiem par paraugu atlasi. Skatīt arī atbildi par 36. punktu. Trešais ievilkums Abām programmām 2012. gada jūnijā tika piešķirts 73. panta statuss, pamatojoties uz secinājumu, ka ir izpildīti visi Komisijas piemērošanas plāna nosacījumi. Tobrīd Komisija bija pārskatījusi paraugu atlases metodiku, kuru revīzijas iestāde bija izmantojusi četros secīgos gada kontroles ziņojumos kopš 2008. gada, un uzskatīja, ka tā ir atbilstīga. Informācija par paraugu atlases metodes maiņu tika sniegta 2012. gada decembrī, sniedzot jauno gada kontroles ziņojumu, un nekavējoties tika veikts novērtējums. Pamatojoties uz novērtējumu, Komisija norādīja, ka izdevumu izslēgšana no paraugam atlasītās datu kopas neatbilst noteikumiem. Tomēr Komisija secināja, ka metodikas maiņa neietekmēja paziņoto kļūdu īpatsvaru un revīzijas iestāde to izvēlējusies izmaksu lietderīguma apsvērumu dēļ, jo attiecīgajiem saņēmējiem jau bija veikta revīzija, bet iepriekšējos gados nebija izveidojušās kļūdas. Komisija norāda, ka metodikas maiņas dēļ revīzijas tvērums palielinājies no 5 % līdz 20 % salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem. Ceturtais ievilkums Palātas norādītā DP ir ceturtā mazākā DP saistībā ar ESF. Gada maksājumi 2010./2012. gadā vidēji bija EUR 1,5 miljoni. Neraugoties uz ļoti mazo apjomu, nevarēja piemērot 74. pantu, kurā noteikta proporcionāla kontroles kārtība mazām DP, jo līdzfinansējuma līmenis šai DP pārsniedz 40 %. Turklāt Komisija apstiprina, ka tai bijis pietiekams pamatojums piemērot šai programmai 73. pantu, kura ietekme ir līdzīga 74. panta ietekmei, jo ESF revīzijas iestāde atbilstīgi ievēroja Komisijas metodiskās norādes par paraugu atlasi, ņemot vērā datu kopas ļoti mazo apjomu: tas nesasniedza slieksni, kāds ir nepieciešams saistībā ar paraugu atlases statistisko pieeju, kuru Palāta norādījusi 9. zemsvītras piezīmē (mazāk nekā 20 projektiem 2011. un 2012. gadā). Tādējādi paraugu atlases statistisko pieeju nevarēja piemērot šādai datu kopai. Tomēr tika sasniegts minimālais tvērums, kas saskaņā ar paraugu atlases norādījumiem ir 10 %. Turklāt vadības un kontroles sistēma šai darbības programmai tika novērtēta kā efektīva, un kļūdu īpatsvars, par kuru paziņoja vadošā iestāde un kuru apstiprināja Komisija, pastāvīgi bija mazāks par 2 %. c) Komisija uzskata, ka tā piemērojusi 73. pantu šīm abām programmām, pamatojoties uz stabiliem, konsekventiem un pārredzamiem kritērijiem, ņemot vērā Palātas konstatējumus. Vienā no diviem Palātas norādītajiem gadījumiem vadības un kontroles sistēma tika novērtēta kā efektīva, un revīzijas iestādes paziņotais un Komisijas apstiprinātais kļūdu īpatsvars laikā no 2010. gada līdz 2012. gadam pastāvīgi bija mazāks par 2 %. Saistībā ar otro gadījumu Palātas konstatējumi bija saistīti nevis ar revīzijas iestādes darbību, bet gan citām vadības un kontroles sistēmas daļām, un tiek veikta pēcpārbaude. Komisija uzskata, ka 2013. gadā konstatētie trūkumi vadības un kontroles sistēmā ne vienmēr ietekmē tās paļaušanos uz revīzijas iestādes darbu. d) 73. pants tika piemērots divām attiecīgajām revīzijas iestādēm 2012. gada jūnijā un septembrī. Palātas apsvērumi attiecas uz 2013. gadā publiskotajiem konstatējumiem. Pēc Palātas konstatējumu padziļinātas izvērtēšanas Komisija ikvienā gadījumā apstiprina, ka šīs revīzijas iestādes izpilda prasības 73. panta piemērošanai. Komisija cieši uzrauga, lai šīs prasības būtu izpildītas arī turpmāk saskaņā ar pēdējo kopīgo revīzijas izziņas darbu par 73. panta uzraudzību (skatīt atbildi par 54. punktu). Kopīga atbilde par 49. un 50. punktu Kā norādīts atjauninātajā piemērošanas plānā un kopīgajā revīzijas izziņas darbā, par kuru lēmums tika pieņemts 2013. gada septembrī, un atspoguļots Komisijas dienestu revīzijas stratēģijā, 73. panta piemērošana tiek atbilstīgi uzraudzīta, analizējot valstu ziņojumus par sistēmu revīziju un gada kontroles ziņojumus (tostarp veicot faktu vākšanas misijas, ja tas ir nepieciešams), darba dokumentu izskatīšanu uz vietas un revīzijas iestādei veicot atkārtotu revīziju, kā arī organizējot divpusējās koordinācijas sanāksmes. Skatīt arī atbildi par 32. punktu. Kopīga atbilde par 51.–53. punktu Piemērošanas plāns tika izstrādāts kā stratēģisks dokuments, kurā tiek izklāstīti nosacījumi 73. panta piemērošanai un uzraudzības vajadzībām, nevis kā metodikas dokuments. Pēc tam, kad 2012. gada pirmajā pusgadā tika pieņemts pirmais lēmumu kopums piemērot 73. pantu, tika izstrādāta metodika uzraudzības misiju veikšanai un precizēta jaunā izziņas darbā, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta divās izmēģinājuma misijās 2012. gadā, kuru ietvaros tika veikta atkārtota revīzija un izskatīti darba dokumenti. Saskaņā ar atjaunināto piemērošanas plānu, kopīgo revīzijas izziņas darbu un revīzijas stratēģiju uzraudzības misija tiks veikta katrai revīzijas iestādei, kurai piešķirts 73. panta statuss, principā reizi divos gados. Šādas uzraudzības misijas sevī ietver atkārtotu revīziju un darba dokumentu izskatīšanu atbilstīgi starptautiskajiem revīzijas standartiem. Kopīga atbilde par 54. un 55. punktu Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD savā 2012. gada darbības pārskatā norādījis, ka, tā kā programmu uzraudzība tiek veikta, izmantojot vienotas revīzijas statusu, joprojām pastāv nosacījumi šāda statusa pamatošanai, jo revīzijas iestādes ir atbilstīgi paziņojušas par jauniem trūkumiem dažās programmās. Tādējādi attiecīgās revīzijas iestādes turpināja atbilstīgi darboties. Komisija 2013. gada septembrī oficiāli atjaunināja savu sākotnējo piemērošanas plānu un pieņēma revīzijas izziņas darbu, nosakot metodiku un procesu vienotās revīzijas statusa uzraudzīšanai. Atjauninātā piemērošanas plāna 1. pielikumā sniegts apskats par darbībām/ korektīviem pasākumiem gadījumos, kad vairs netiek pildīts viens vai vairāki sākotnējie nosacījumi vienotās revīzijas principa īstenošanai. Komisija uzrauga visas attiecīgās programmas, tostarp veicot atkārtotu revīziju. Komisijas veiktā uzraudzība 2013. gada beigās aptvēra 19 DP ar 73. panta statusu saistībā ar septiņām revīzijas iestādēm atbilstīgi Komisijas revīzijas metodikai. Īpaši korektīvi pasākumi tiek īstenoti saistībā ar četrām revīzijas iestādēm. Nodarbinātības ĢD savā 2012. gada darbības pārskatā nenorādīja nevienu problēmu, kura būtu atkārtoti jāapsver saistībā ar darbības programmām, kurām 2012. gadā ir piešķirts 73. panta statuss. Tādēļ nebija jāierosina korektīvas darbības, lai atsauktu vai apturētu vienotās revīzijas statusu, kas tika piešķirts 2012. gadā. Turklāt Komisija šo DP uzraudzības misijas sāka 2013. gada nogalē. 56. Slēgšana tiks īstenota, pamatojoties uz plašo revīzijas un uzraudzības darbu, kas tika veikts perioda laikā, īpaši saistībā ar ikgadējo novērtējumu par kumulatīvo atlikušo risku katrai programmai. Skatīt arī atbildes par 49.–53. punktu par atjaunināto piemērošanas plānu un revīzijas izziņas darbu saistībā ar uzraudzību. Komisija arī vērš uzmanību uz faktu, ka vienotās revīzijas koncepcijas ieviešana turpināsies arī 2014.–2020. gadā, kā norādīts kopīgo noteikumu regulas 140. panta 3. punktā [zemsvītras piezīme: „Saistībā ar darbības programmām, par kurām Komisija secina, ka tā var paļauties uz revīzijas iestādes atzinumu, Komisija un revīzijas iestāde var vienoties ierobežot Komisijas pašas veikto revīzijas iestāžu darba revīziju uz vietas, ja vien nav apliecinājuma par trūkumiem tādas revīzijas iestādes darbā uzskaites gada laikā, kuras finanšu pārskatus Komisija jau ir pieņēmusi”]. 60. Pirmajos īstenošanas gados Komisija izdeva norādījumus, kuri ir svarīgi revīzijas iestādes darbam (piemēram, atbilstības novērtējumam, revīzijas stratēģijai, vadības un kontroles sistēmas novērtējumam, paraugu atlases metodēm). Šie norādījumu dokumenti tika publiskoti savlaicīgi plānošanas perioda sākumā (skatīt 62. punktu). Kopīga atbilde par 61. punktu un 8. izcēlumu Norādījumiem par sarežģītiem jautājumiem, piemēram, tādiem, kurus minējusi Palāta, obligāti jābalstās uz labo un slikto praksi, kas konstatēta pirmajos īstenošanas gados. Norādījumu projekta dokuments tiek apspriests dažādās tehniskās sanāksmēs ar revīzijas iestādēm pirms tā pabeigšanas COCOF sanāksmē. Tas īpaši attiecas uz norādījumiem par kļūdu apstrādi, kas tika plaši apspriesti ar revīzijas iestādēm pirms oficiālās paziņošanas. 66. Pirmais ievilkums Komisija piekrīt, ka šo obligāto informāciju varētu turpmāk papildināt, izmantojot papildu norādījumus saistībā ar darbību rezultātiem. Saistībā ar šo Komisija plāno sniegt papildu rakstisku skaidrojumu revīzijas iestādēm līdz 2013. gada beigām. Otrais ievilkums Ja tas ir nepieciešams, Komisija iegūst papildinformāciju par darbības revīziju rezultātiem vai nu rakstiski, vai arī misijās faktu vākšanai uz vietas, pamatojoties uz veikto riska novērtējumu (skatīt atbildi par 32. punktu). Komisija apsvērs iespēju izdot sīkāk izstrādātu rakstisku skaidrojumu par šo. Trešais ievilkums Slēgšanas laikā revīzijas iestādēm jau ir izteikta prasība veikt daudzgadu novērtējumu par vadības un kontroles sistēmas darbību un arī programmas kapacitāti korekciju veikšanas ziņā slēgšanas laikā (skatīt 2013. gadā izdotos norādījumus par slēgšanu). Ceturtais ievilkums Saistībā ar to, kā turpmākie notikumi ietekmē revīzijas atzinumu, šis aspekts jau ir daļēji aptverts norādījumos par kļūdu apstrādi, kuri tika publiskoti 2011. gada decembrī saistībā ar t. s. „pozitīviem” notikumiem. Komisija apsvērs iespēju izdot sīkāk izstrādātu rakstisku skaidrojumu par šo. Komisija izteikusi priekšlikumus aptvert visus iepriekšējos aspektus īstenošanas/deleģēšanas aktos 2014.–2020. gada plānošanas periodā, lai turpinātu saskaņot īstenošanu. 67. Regulējumā un attiecīgi Komisijas izdotajos norādījumos ir ņemti vērā starptautiskie revīzijas standarti, bet ir jāatspoguļo arī kohēzijas politikai raksturīgās iezīmes un terminoloģija. Kopīga atbilde par 68.–69. punktu. Plašais revīzijas darbs revīzijas iestāžu darba izskatīšanai tiek veikts kopš 2009. gada, un tas nozīmē arī plašu kapacitātes veidošanu ar attiecīgajām revīzijas iestādēm. Tas savukārt dod iespēju visām revīzijas iestādēm apmainīties ar labo praksi, izmantojot papildu norādījumus un tehniskas sanāksmes. 72. Komisija arī turpmāk sniegs apmācību revīzijas iestādēm, īpaši par paraugu atlases metodēm, revīzijas darbu, ņemot vērā 2007.–2013. gada perioda slēgšanu, un revīziju jaunajam plānošanas periodam. 73. Komisija norāda, ka 73. panta statusa piešķiršana dažām programmām nesamazina tās kontroles darbu. Galvenā priekšrocība ir iespēja Komisijai koncentrēt tās ierobežotos resursus revīzijas veikšanai uz lielāka riska programmām un iestādēm, nevis vispārīgi samazināt kontroles darbu. Turklāt vienotas revīzijas veikšana nenozīmē, ka vispār netiek veikta revīzija. Uzraudzības un pēcpārbaudes misijas joprojām ir nepieciešamas, lai nodrošinātu, ka uz valsts revīzijas iestādes veikto revīzijas darbu var paļauties arī turpmāk. Kopīga atbilde par 74.–76. punktu Komisija uzsver, ka, pateicoties tiesiskajam regulējumam 2007.–2013. gadam, ir ievērojami palielinājusies pārliecība, ko Komisija var gūt, jo īpaši tādēļ, ka Komisija var novērtēt pārliecību par katru darbības programmu katru gadu, sākot no īstenošanas sākuma. Tādējādi kontroles izmaksas vajadzētu novērtēt, ņemot vērā izmaksu lietderīgumu, nevis absolūtā izteiksmē. Komisija norāda, ka fondi var finansēt programmu sagatavošanu, vadību, uzraudzību, izvērtēšanu, informēšanas un kontroles darbības, izmantojot tehnisko palīdzību. 77. Pēc tam, kad vairākus gadus (2000.–2006. gadā) kļūdu īpatsvars bija liels, Komisija pieņēma lēmumu ierosināt pastiprinātus vadības un kontroles noteikumus laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam, tostarp saistībā ar paraugu atlases statistisko pieeju. Šie ierosinājumi ir lielā mērā atspoguļoti pašreizējā tiesību aktu sistēmā. Komisija norāda, ka pašreizējā plānošanas periodā kļūdu īpatsvars ir ievērojami mazāks. 78. Komisija plāno, ka kontroles izmaksas 2014.–2020. gada plānošanas periodā nemainīsies. Tā kā regulējumā ir paredzēti dažādi revīzijas vienkāršojumi, mazāks administratīvais slogs (piemēram, mazākas prasības saistībā ar pārskatu sniegšanu, vienkāršotu izmaksu iespēju plašāka izmantošana) vai atjauninātu norādījumu izmantošana paraugu atlasei var ievērojami palielināt ieguvumus, kuri rodas, pateicoties revīzijas darbam. Tas vairāk nekā kompensētu papildu darbu, kas būs nepieciešams finanšu pārskatu revīzijai un pārvaldības deklarācijas izskatīšanai. Kopīga atbilde par 79. un 80. punktu Komisija atzinīgi novērtē Palātas secinājumu. Komisija arī uzskata, ka dalībvalstis un Komisija ir pastiprinājušas iekšējās kontroles sistēmu 2007.–2013. gada programmām salīdzinājumā ar iepriekšējiem plānošanas periodiem. Komisija uzskata, ka tādējādi tiek veicināta stabila revīzijas kapacitāte visā ES. 83. Saistībā ar Palātas konstatētajiem riskiem Komisijas viedoklis ir šāds: Pirmais ievilkums Kopš 2009. gada Komisija ir veikusi plašu revīziju uz vietas, lai izskatītu revīzijas iestāžu darbu. Komisija veikusi 269 revīzijas misijas un pārbaudījusi attiecīgi 47 un 84 revīzijas iestādes saistībā ar ERAF un ESF. Tādējādi ir aptverti aptuveni 96 % un 99 % no kopējiem piešķīrumiem. Izskatīšanas rezultātā Komisija varēja sniegt konsultācijas, veicināt kapacitātes veidošanu un atkārtoti aprēķināt īpatsvaru vai to aizstāt ar fiksētu īpatsvaru, ja tā uzskatīja, ka uz to nevar paļauties. Vispārīgi runājot, Komisija ir izstrādājusi padziļinātu procesu, lai pārbaudītu, vai var paļauties uz revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru, kurš pēc nepieciešamības tiek pārskatīts. Fakts, ka Nodarbinātības ĢD un Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD gada darbības pārskatos norādītais kļūdu īpatsvars ir salāgots ar Palātas konstatēto kļūdu īpatsvaru, apstiprina, ka revīzijas un pārskatu sniegšanas sistēma ir ticama. Otrais ievilkums Komisija jau ir ieviesusi stabilu metodiku revīzijas iestāžu paziņotā kļūdu īpatsvara pārbaudīšanai un apstiprināšanai, tostarp nepieciešamības gadījumā tā pieprasa papildinformāciju un/vai veic misijas faktu vākšanai uz vietas (2013. gadā 64 ERAF/ Kohēzijas fonda DP 11 dalībvalstīs un 23 ESF DP 10 dalībvalstīs). Veicot plašo revīzijas izziņas darbu, Komisija guvusi labas zināšanas par to, kā darbojas daudzas revīzijas iestādes, un tās izrādījušās ļoti noderīgas, Komisijai veicot novērtējumu par paziņoto kļūdu īpatsvaru. Trešais ievilkums Komisija uzskata, ka kumulatīvais atlikušais risks, ņemot vērā kļūdu īpatsvaru un finanšu korekcijas plānošanas perioda laikā, norāda vispārējo programmas kapacitāti korekciju veikšanas ziņā, un Komisija to novērtē katru gadu savā gada darbības pārskatā. Tā pamatā ir visi pieejamie paziņotie dati par iepriekšējiem gadiem un ticamākā aplēse par gadu, kuram tiek veikts novērtējums. Tas palīdz Komisijai jo īpaši risināt situāciju tādu programmu gadījumā, kuru apstiprinātais kļūdu īpatsvars ir starp 2 % un 5 %, bet nav runa tikai par šādām situācijām. Iepriekš šādas programmas bija bez atrunām, bet tagad uz tām var attiekties atruna un vēlāk arī tiesas procedūra (pārtraukšana/apturēšana/ finanšu korekcijas). Pateicoties kumulatīvā atlikušā riska izmantošanai, atruna tiek attiecināta uz vēl citām programmām, tādējādi tiek mazināts Palātas norādītais risks par to, ka šādām programmām risks nav pietiekami novērtēts. Turklāt Komisija veikusi īpašu, uz risku balstītu revīzijas darbu, lai nodrošinātu, ka korekcijas, kuras paziņotas saistībā ar 68 DP pēdējo triju gadu laikā, tiek efektīvi īstenotas un šaubu vai nepietiekamu pierādījumu gadījumā attiecīgās summas tiek atskaitītas no kumulatīvajām finanšu korekcijām, kas ņemtas vērā, aprēķinot atlikušo kļūdu īpatsvaru. Komisijas mērķis ir vienmēr nodrošināt, lai pārskati, kas tiek sniegti budžeta izpildes apstiprinātājiestādei, sniedz patiesu un ticamu ainu par aplēsto risku, kas ietekmē ES budžetu katrai dalībvalstij, ņemot vērā arī daudzgadu kapacitāti korekciju veikšanas jomā. Komisijas dienesti savos gada darbības pārskatos sniedz visu pieejamo informāciju, nodrošinot tās pilnīgu pārredzamību. Katru gadu Komisija pamatīgi izskata revīzijas iestāžu paziņoto kļūdu īpatsvaru. Patiecoties pārbaudes procesam un arī plašajiem revīzijas izziņas darba rezultātiem, Komisija gada darbības pārskatos var publiskot pilnīgus un ticamus datus par apstiprināto kļūdu īpatsvaru un nepieciešamības gadījumā izdarīt attiecīgas atrunas. Lai ilustrētu iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka fakts, ka trīs gadus pēc kārtas Nodarbinātības ĢD gadījumā un divus gadus pēc kārtas Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ĢD gadījumā Komisijas pašas aplēse par kļūdu īpatsvaru, kas norādīta gada darbības pārskatā, ir bijusi salāgota ar Palātas kļūdu īpatsvaru, attiecīgi apstiprina, ka Komisijas pieeja ir derīga un uz to var paļauties. 1. ieteikums Komisija uzskata, ka šis ieteikums jau ir īstenots. Komisija ir ieviesusi padziļinātu pārbaudes procesu, tostarp misijas faktu vākšanai uz vietas, lai nodrošinātu, ka valstu revīzijas iestāžu paziņotais kļūdu īpatsvars ir precīzs un ticams. Ja Komisija uzskata, ka uz kļūdu īpatsvaru nevar paļauties, kā alternatīvu tā izmanto fiksētu īpatsvaru. Šo procesu papildina plašs izziņas darbs par Komisijas revīziju, kas tiek veikts kopš 2009. gada un saskaņā ar kuru ir veiktas 269 revīzijas misijas, pārbaudot revīzijas iestāžu veikto darbu, tostarp veicot atkārtotas revīzijas, un tika aptverti aptuveni 90 % no fondu piešķīrumiem. Komisija arī veic uz risku vērstu revīziju, lai pārliecinātos, ka paziņotās finanšu korekcijas ir precīzas. Komisija arī turpmāk nodrošinās, ka paziņotais kļūdu īpatsvars tiek stingri uzraudzīts, uzraudzīs un izskatīs revīzijas iestāžu darbu un veiks mērķtiecīgas revīzijas sertifikācijas iestādēs par to, cik kvalitatīvi ir šo iestāžu procesi saistībā ar finanšu korekciju grāmatošanu un paziņošanu. 2. ieteikums Savā priekšlikumā par kopīgu noteikumu regulējumu 2014.–2020. gadam Komisijai ierosinājusi un likumdevējs piekritis ietvert iespēju veikt neto finanšu korekcijas, ja pēc gada finanšu pārskatu iesniegšanas tiek konstatēti nopietni trūkumi, kurus revīzijas iestāde iepriekš nav konstatējusi un/vai par kuriem tā nav ziņojusi. Komisija plāno sekundārajos tiesību aktos ierosināt iespēju palielināt fiksētā īpatsvara korekcijas, ja atkārtoti tiek izdarīti pārkāpumi saistībā ar vieniem un tiem pašiem trūkumiem, ja dalībvalsts nav veikusi atbilstīgus korektīvos pasākumus tai sistēmas daļai, kuru ietekmējusi un uz kuru attiecās iepriekšēja korekcija. 84. Palātas norādītie skaitļi izveidojušies regulējumā noteikto stingro nosacījumu dēļ; saskaņā ar šiem nosacījumiem Komisijai un dalībvalstij jāveic plašs revīzijas darbs, tostarp atkārtota revīzija saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem, un tikai tad tās var novērtēt visas vadības un kontroles sistēmas darbību. Turklāt 2010. gadā vai pat 2011. gadā Komisijai bija jāgaida informācija par kļūdu īpatsvaru, jo vairākumā gadījumu tās sniegšana bija saistīta ar gauso īstenošanas uzsākšanu. Komisijai bija rūpīgi jāpārbauda šis īpatsvars un arī pirmās uz vietas veiktās atkārtotās revīzijas rezultāti par revīzijas iestāžu darbu, lai novērtētu, cik efektīvi tiek ieviesta vadības un kontroles sistēma. 85. Pamatojoties uz savu novērtējumu, Komisija noteikti nepiekrīt izteikumiem par 15 gadījumiem 6. izcēlumā un uzskata, ka 2013. gada beigās prasības ir ieviestas visām programmām (pavisam ir 61 programma). Komisijas novērtējuma pamatā ir plaša revīzijas izziņas darba rezultāti; šāds darbs tiek veikts kopš 2009. gada, lai efektīvi pārbaudītu, cik lielā mērā var paļauties uz revīzijas iestādēm. Tāpat tā ņem vērā visus regulējuma noteikumus, tostarp par tādas pieejas izmantošanu paraugu atlasei dažos gadījumos, kas nav statistiskā pieeja, kura nodrošina ticamāko aplēsi par risku un vadības un kontroles sistēmas efektivitāti, kā arī kumulatīvo atlikušo risku, ko aprēķina katrai programmai vai programmu grupai kopš 2012. gada, kā norādīts iepriekš. Turklāt norādītie iebildumi jo īpaši nav piemēroti mazām DP. Turklāt Komisija norāda, ka programmas, kuras Palāta minējusi 6. izcēlumā, veido 5 % un mazāk nekā 1 % attiecīgi no ERAF/KF un ESF vispārējiem piešķīrumiem. 86. Kopš Palātas veiktās revīzijas Komisijas attiecīgie ģenerāldirektorāti ir kopīgi izstrādājuši un 2013. gada septembrī pieņēmuši revīzijas izziņas darbu, lai uzraudzītu lēmumus piemērot 73. pantu pirmo reizi 2012. gadā. Turklāt 2013. gada septembrī tie pieņēmuši kopīgu lēmumu atjaunināt piemērošanas plānu saistībā ar 73. pantu un uzraudzības procesus. Skatīt turpmāk atbildi par 4. ieteikumu. 3. ieteikums Komisija uzskata, ka vienotās revīzijas statuss ticis piešķirts, pamatojoties uz stabiliem, konsekventiem un pārredzamiem kritērijiem. Tā arī uzskata, ka līdz 2013. gada beigām būs izpildītas visas prasības saistībā ar šīm programmām. Komisija arī turpmāk piemēros stabilu pieeju, kas tiks sīkāk skaidrota tad, kad tiks ieviests 2013. gada septembrī atjauninātais piemērošanas plāns saistībā ar 73. pantu. 4. ieteikums Komisija uzskata, ka šis ieteikums ir īstenots, jo 2013. gada septembrī ir atjaunināts piemērošanas plāns un pieņemts revīzijas izziņas darbs par 73. panta uzraudzību. Pēc tam, kad 2012. gada pirmajā pusgadā tika pieņemts pirmais lēmumu kopums piemērot 73. pantu, un pamatojoties uz izmēģinājuma misijām, Komisijas dienesti izstrādāja revīzijas metodiku uzraudzības misiju veikšanai saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem, kurā ir iekļautas atkārtotas revīzijas un darba dokumentu pārskatīšana. 87. Komisija atzinīgi vērtē Palātas novērtējumu, un arī turpmāk tā cieši sadarbosies ar revīzijas iestādēm, lai pastāvīgi uzlabotu norādījumu sniegšanu un atbalstu. Komisija aktīvi veicina pārskatīto norādījumu īstenošanu saistībā ar paraugu atlasi, sākot no 2013. gada aprīļa, izmantojot apmācību seminārus dažādās decentralizētās dalībvalstīs, lai nodrošinātu atbilstīgu informācijas izplatīšanu visām iesaistītajām revīzijas iestādēm šajās dalībvalstīs. Komisija ir sākusi dialogu ar revīzijas iestādēm, lai atbilstīgi sagatavotos 2014.–2020. gada periodam un uzlabotu sekundāros tiesību aktus jautājumos, kuri ir saistīti ar revīzijas iestāžu darbu. 5. ieteikums Komisija piekrīt šim ieteikumam un veic pasākumus, lai stabilā metodisko norādījumu sistēmā saistībā ar revīzijas iestāžu darbu nodrošinātu labākus sekundāros tiesību aktus un savlaicīgus un pilnīgus norādījumus, pamatojoties uz 2007.–2013. gada plānošanas periodā uzkrāto pieredzi. Līdz 2013. gada beigām Komisija turpinās skaidrot dažus aspektus esošajos norādījumos, sniedzot skaidrojumus rakstiski. Turklāt saskaņā ar regulējumu 2014.–2020. gada plānošanas periodam Komisija ir pilnvarota, izmantojot īstenošanas un deleģētos tiesību aktus, pieņemt saistošus modeļus un/vai prasības revīzijas iestāžu veiktajam revīzijas darbam, pamatojoties uz pieredzi un labo praksi 2007.–2013. gada plānošanas periodā. 89. Saskaņā ar līgumu, Finanšu regulu un nozares regulējumu pienākumu sadale ir skaidri noteikta. Eiropas struktūrfondu un Kohēzijas fonda kontekstā dalībvalstīm ir pieejams ievērojams tehniskās palīdzības budžets. Tām jāpieņem lēmums par to, kā izmantot šo piešķīrumu. Skatīt arī Komisijas atbildi par 6. ieteikumu. 6. ieteikums Komisija uzskata, ka šis ieteikums jau ir ieviests 2011. gada ietekmes novērtējumā (skatīt 71. zemsvītras piezīmi). Komisija arī norāda, ka saskaņā ar dalīto pārvaldību un saistībā ar subsidiaritātes principu dalībvalstis pieņem lēmumu piešķirt tehnisko palīdzību dažādām izmaksu kategorijām. Turklāt regulējumā 2014.–2020. gadam Komisija pastiprina savu pieeju izmaksu lietderīguma nodrošināšanai kohēzijas jomā. Tādējādi jaunajā kārtībā par fondu līdzekļu izmantošanu, tostarp saistībā ar kontroli, „[..] tiek ievērots proporcionalitātes princips, ņemot vērā piešķirtā atbalsta līmeni, un ņemts vērā vispārīgais mērķis, kas ir samazināt administratīvo slogu struktūrām, kuras ir iesaistītas programmu vadībā un kontrolē”.