/* COM/2011/0408 galīgā redakcija */ Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm 2010. gadā





SATURS 1. Ievads 3 2. Priekšvēsture 3 2.1. Globālās recesijas ilgstošo seku pārvarēšana 3 2.2. Jauni makrofinansiālā atbalsta darbību noteikumi 4 2.2.1. MFA pamatregula 4 2.2.2. Kritēriji aizdevumu un dotāciju izmantošanai MFA darbībās 5 3. Makrofinansiālā atbalsta darbības 2010. gadā 5 3.1. Pārskats 5 3.2. Atsevišķas darbības saņēmējvalstīs 2010. gadā 6 3.2.1. Rietumbalkāni 6 3.2.1.1. Bosnija un Hercegovina 6 3.2.1.2. Kosova[1] 6 3.2.1.3. Serbija 7 3.2.2. Austrumu valstis, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika 7 3.2.2.1. Armēnija 7 3.2.2.2. Gruzija 8 3.2.2.3. Moldovas Republika 8 3.2.2.4. Ukraina 9 3.2.3. Vidusjūras valstis, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika 9 3.2.3.1. Libāna 9 4. MFA līdzekļu atbilstīgas izmantošanas nodrošināšana: darbības novērtējumi, PEFA un ex-post novērtējumi 10 4.1. Darbības novērtējumi 10 4.2. Publisko izdevumu un finansiālās atbildības novērtējumi 10 4.3. Ex-post novērtējumi 11 5. Atbalsta lūgumi un turpmāki Komisijas priekšlikumi 11 ievads Ziņojumā sniegts vispārīgs pārskats par to, kā tiek īstenots ES makrofinansiālais atbalsts ( MFA ) trešām valstīm 2010. gadā. Tajā raksturots vispārējais MFA darbību apstiprināšanas un īstenošanas konteksts, ietverta informācija par pēdējām veiktajām darbībām ES kaimiņvalstīs un sniegta vispārīga statistika par dažādām pēdējo desmit gadu laikā veiktām MFA darbībām. 2010. gads bija viens no aktīvākajiem posmiem MFA instrumenta darbības pēdējo desmit gadu laikā, un tā izmantošana liecināja par globālās ekonomikas krīzes ietekmi un ES kaimiņvalstīs vērojamo lēno atlabšanu. Tas bija arī pirmais gads, kad MFA darbojās saskaņā ar jauno juridisko pamatu, kas tika ieviests, stājoties spēkā Lisabonas līgumam. Ziņojumā arī vispārīgi aplūkoti ierosinātās MFA pamatregulas galvenie mērķi; priekšlikums patlaban tiek izstrādāts, un to plāno iesniegt Parlamentam un Padomei šajā gadā. Tāpat ziņojumā tiek skaidrota metodoloģija, ko Komisija izmanto, pieņemot lēmumus par aizdevumu un dotāciju izmantošanu atsevišķās tās ieteiktajās MFA darbībās. Ziņojumā arī ietverta iedaļa par MFA saņēmējvalstīs veiktajiem darbības novērtējumiem, publisko izdevumu un finansiālās atbildības ( PEFA ) pētījumiem un ex-post novērtējumiem. Attiecībā uz Revīzijas palātas ieteikumu Komisija kopš 2004. gada veic finansēšanas sistēmas posmu un procedūru darbības novērtējumus saistībā ar makrofinansiālo atbalstu katrā saņēmējvalstī. Saskaņā ar Finanšu regulu Komisijai jāveic tās programmu ex-post ārējais novērtējums. Komisija ar konsultantu atbalstu 2010. gadā veica trīs atkārtotus darbības novērtējumus un vienu PEFA pētījumu instrumenta darbības valstīs. Tā kā 2009. gadā netika pabeigta neviena MFA darbība, 2010. gadā netika uzsākts neviens ex-post novērtējums. Ziņojumā arī sniegta informācija par jauniem lūgumiem nodrošināt MFA un iespējamiem jauniem, izstrādes procesā esošiem Komisijas priekšlikumiem attiecībā uz MFA. Šis ziņojums sagatavots atbilstīgi Padomes lēmumam un kopīgam Padomes un Parlamenta lēmumam par MFA darbībām. Tas secīgi turpina pagājušajā gadā sniegto ziņojumu. Ziņojumam pievienoti divi Komisijas dienestu darba dokumenti: (SEC(2011)873 galīgā redakcija) kurā sniegta sīkāka informācija un analīze par makroekonomikas kontekstu un atsevišķu MFA darbību īstenošanu, un (SEC(2011)874galīgā redakcija), kurā tiek sīkāk skaidrota metodoloģija, ko Komisija izmanto, pieņemot lēmumus par aizdevumu un dotāciju izmantošanu MFA darbībās. Priekšvēsture Globālās recesijas ilgstošo seku pārvarēšana Globālā ekonomikas un finanšu krīze 2008.–2009. gadā lielā mērā ietekmēja Eiropas Savienībai blakusesošās jaunās tirgus ekonomikas valstis, un krīzes rezultātā strauji palielinājās starptautisko aizdevēju atbalsts, īpaši SVF atbalsts, attiecīgajā reģionā. Krīzes ietekmē ES arvien biežāk saņēma lūgumus sniegt finanšu atbalstu, tostarp MFA . Vairāki lūgumi tika izpildīti reālu atbalsta programmu veidā, lai palīdzētu valstīm pārvarēt globālās krīzes negatīvo ietekmi. ES Padome 2009. gada beigās pieņēma lēmumu par četrām šādām programmām: Bosnijai un Hercegovinai, Serbijai, Armēnijai un Gruzijai. Ņemot vērā 2009. gadā saņemtos lūgumus, 2010. gadā ES likumdevēji (šajā gadījumā Padome un Parlaments) kopīgi pieņēma lēmumu par vēl divām programmām — Ukrainai un Moldovas Republikai. 2010. gadā globālā ekonomikas un finanšu krīze mazinājās. Attīstītajās valstīs, tostarp Eiropas Savienības valstīs, atsākās izaugsme, par ko liecināja lielāks pieprasījums pēc šo valstu tirdzniecības partnervalstu, t. sk. ES kaimiņvalstu, eksporta. Tādējādi Rietumbalkānos un Austrumu valstīs, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika, atsākās izaugsme, un izaugsmes rādītāji reizēm bija iespaidīgi. Tomēr, neraugoties uz ekonomikas atveseļošanās aizsākumu, minēto reģionu valstīs joprojām bija jūtama globālās krīzes ietekme un tās radītie satricinājumi, par ko liecināja arī šo valstu vājā ārējā finanšu pozīcija. Tādējādi Austrumeiropas un Rietumbalkānu valstīm arvien ir nepieciešams aizdevēju atbalsts. Salīdzinot ar Rietumbalkāniem un Austrumu valstīm, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika, 2009. un 2010. gadā Vidusjūras valstīs, uz kurām attiecas ES kaimiņattiecību politika, nebija vērojama tik liela krīzes ietekme. Tomēr, ņemot vērā pastāvošo politisko nestabilitāti Vidusjūras dienvidos esošajās valstīs, situācija varētu mainīties 2011. gadā. Jauni makrofinansiālā atbalsta darbību noteikumi MFA pamatregula Jau 2003. gadā Eiropas Parlaments konstatēja, ka ilgstošais lēmumu pieņemšanas process, saskaņā ar kuru Padome, apspriežoties ar Parlamentu, pieņēma lēmumus par atsevišķām MFA darbībām katrā konkrētajā gadījumā, ir viens no galvenajiem MFA trūkumiem. Parlaments arī uzsvēra, ka MFA instrumentam kopumā nepieciešams pārskatāms juridiskais pamats. Kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā likumdošanas lēmumus par atsevišķām MFA darbībām pieņem Parlaments un Padome saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (koplēmuma procedūru). Tas var vēl vairāk paildzināt lēmumu pieņemšanas procesu. Tādējādi Lisabonas līgums veicinājis nepieciešamību racionalizēt MFA lēmumu pieņemšanas procesu. Turklāt jau globālās finanšu krīzes laikā parādījās nepieciešamība izveidot tādu instrumentu efektīvai ārkārtas makroekonomikas un finanšu situāciju risināšanai, kuru var izmantot ātri un efektīvi. Ņemot vērā notikumu attīstību, Komisijas darba programmā tika iekļauta tiesību akta priekšlikuma izstrāde attiecībā uz MFA pamatregulu. Priekšlikumu plānots drīzumā iesniegt Parlamentam un Padomei. Saskaņā ar ierosināto jauno pamatregulu lēmumus par MFA pieņems līdzīgi lēmumiem par citiem ārējiem finansēšanas instrumentiem, nosakot, ka Komisija ir kompetenta pieņemt lēmumus par MFA piešķiršanu atbilstīgām trešām valstīm, un šos lēmumus uzrauga dalībvalstu pārstāvju komiteja. Šādai pieejai vajadzētu racionalizēt lēmumu pieņemšanu attiecībā uz atsevišķām MFA darbībām, lai instruments labāk palīdzētu saņēmējvalstīm savlaicīgi pieņemt programmas, kurās būtu ietverti gan korektīvi pasākumi, gan ārējais finanšu atbalsts. Sagatavošanā esošā regula konsolidē vienā oficiālā juridiskā instrumentā MFA darbību noteikumus, kuri līdz šim bija noteikti Padomes secinājumos (t. s. „ GENVAL kritērijos”). Komisijas sagatavotajā priekšlikumā būtībā tiek apstiprināti šie kritēriji, un daži kritēriji tiek atjaunināti un skaidroti. Kritēriji aizdevumu un dotāciju izmantošanai MFA darbībās Viens no Komisijas metodoloģiskā darba aspektiem saistībā ar MFA instrumentu 2010. gadā bija pārskatīt plašos kritērijus, saskaņā ar kuriem tiek izvēlēta atbilstīga atbalsta forma atsevišķām MFA darbībām, t. i., vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumi, dotācijas vai to apvienojums. Pamatojoties uz instrumenta pastāvēšanas laikā izstrādāto praksi, Komisija precizēja un skaidrāk noteica metodoloģisko pieeju. Ievērojot priekšnoteikumu, ka MFA automātiski tiek piešķirts aizdevumu veidā, pieeja sniedz norādes par to, kādām valstīm var tikt piešķirtas MFA dotācijas. Norāžu pamatā ir objektīvi rādītāji par saņēmējvalsts attīstības līmeni un parāda ilgtspējību, un tie atbilst starptautisko finanšu iestāžu ( IFI ) izmantotajai praksei. Makrofinansiālā atbalsta darbības 2010. gadā Pārskats Komisija 2010. gadā pabeidza īstenot trīs MFA programmas: divas programmas attiecīgi Kosovai un Libānai, par kurām lēmumi tika pieņemti 2006. gadā un 2007. gadā, un vienu no četrām programmām, kuras Padome apstiprināja 2009. gada 30. novembrī, un tā attiecās uz Gruziju. MFA darbības Kosovai un Libānai tika īstenotas tikai daļēji, jo atbalsta otrā daļa netika izmaksāta. MFA darbība Gruzijai tika īstenota pilnībā, un Komisija sagatavoja turpmākus pasākumus saistībā ar programmu. Attiecībā uz pārējām trim darbībām — Bosnijai un Hercegovinai, Serbijai un Armēnijai —, par kurām lēmums tika pieņemts 2009. gada novembrī, līdzekļi netika izmaksāti ne 2010. gadā, ne 2011. gada sākumā, kas liecināja par to, ka tiek novilcināta vienošanās par programmas ekonomiskajiem nosacījumiem un saņēmējvalstis kavējas ar nepieciešamo administratīvo un juridisko procedūru pabeigšanu. Tāpat 2010. gadā abi likumdevēji pieņēma pirmos divus likumdošanas lēmumus par MFA saskaņā ar Lisabonas līgumu: programmu Ukrainai (EUR 500 miljonu apmērā aizdevumu veidā) un programmu Moldovas Republikai (EUR 90 miljonu apmērā dotāciju veidā). Saskaņā ar darbību Moldovas Republikai pirmās daļas izmaksa tika veikta jau 2010. gadā. Jaunais aizdevums Ukrainai, ja tas tiks pilnībā īstenots, būs lielākā jebkad veiktā MFA darbība.[2] Ņemot vērā abu apstiprināto MFA darbību apmēru, 2010. gadā tika sasniegts augstākais MFA saistību punkts (sk. 1. tabulu, kā arī 1.a un 1.b diagrammu). Kopš pēdējās ekonomikas krīzes sākuma apstiprināto programmu saistību kopējais apjoms pārsniedzis EUR 1 miljardu, kas ir vairāk nekā visu 2001.–2008. gadā apstiprināto MFA programmu kopsumma. Tāpat attiecīgo divu gadu laikā apstiprināto MFA aizdevumu kopsumma ievērojami pārsniegusi MFA dotāciju kopsummu. Visbeidzot, abas jaunās darbības arī mainījušas MFA saistību ģeogrāfiskā iedalījuma līdzsvaru, jo uzmanība tik lielā mērā vairs nav pievērsta Rietumbalkāniem, bet gan Austrumu valstīm, uz kurām attiecas ES kaimiņattiecību politika. Vēl viens nozīmīgs notikums 2010. gadā bija izmaksāto līdzekļu apjoma pieauguma atsākšanās, apjomam pārsniedzot EUR 100 miljonus (sk. 2. tabulu, 2.a un 2.b diagrammu). Saskaņā ar MFA veikto maksājumu kopsumma 2010. gadā bija lielākā summa, kāda gadā tikusi izmaksāta kopš 2003. gada. Atsevišķas darbības saņēmējvalstīs 2010. gadā Rietumbalkāni Bosnija un Hercegovina 2009. gada jūlijā SVF un šīs valsts iestādes noslēdza rezerves vienošanos EUR 1,1 miljarda apmērā ekonomikas programmas atbalstam, kuras mērķis bija novērst globālās krīzes radīto ārējo un fiskālo nelīdzsvarotību. 2009. gada 30. novembrī ES pieņēma lēmumu papildināt rezerves vienošanos ar MFA aizdevumiem, to apjomam nepārsniedzot EUR 100 miljonus (Padomes Lēmums 2009/891/EK). Bosnijas un Hercegovinas ekonomikā 2010. gadā bija vērojama mērena atveseļošanās no 2009. gada krīzes. Atveseļošanos virzīja eksports, kas liecināja par spēcīgu ekonomikas izaugsmi dažās šīs valsts tirdzniecības partnervalstīs. Eksporta pieauguma rezultātā samazinājās tekošā konta deficīts un tika sasniegts drošāks ārējo rezervju līmenis, tādējādi 2010. gadā Bosnijai un Hercegovinai nepieciešamais ārējais finansējums samazinājās (saskaņā ar SVF aplēsēm). Ņemot vērā ekonomikas apstākļus un pēc veiksmīga SVF programmas otrā un trešā pārskata pabeigšanas oktobrī (2010. gadā programma tika īstenota saskaņā ar plānu), centrālā banka neizņēma trešo naudas līdzekļu daļu, kas liecināja par pietiekamām ārvalstu valūtas rezervēm bankas rīcībā. 2010. gada sākumā notika Komisijas sarunas ar valsts iestādēm par saprašanās memorandu un aizdevuma līgumu, nosakot atbalsta ekonomikas politikas nosacījumus. Tā kā valsts un abas ES institūcijas nevarēja panākt vienošanos par saprašanās memorandu, saprašanās memorands un aizdevuma līgums tika parakstīti 2010. gada novembrī pēc vispārējām vēlēšanām. Tomēr aizdevuma līguma ratifikācija vēlreiz tika atlikta līdz 2011. gadam, kad darbu sāks jaunievēlētais parlaments. Naudas līdzekļu izmaksas plāno veikt 2011. gadā. Kosova[3] Kosovas ekonomikā 2009. gadā bija vērojama izaugsme (2,9 %), ko virzīja galvenokārt publiskā sektora izdevumi, un 2010. gadā izaugsme turpinājās. Tomēr izaugsmes perspektīva ir daudzējādā ziņā apdraudēta, jo izaugsmi veicinošā ekspansīvā fiskālā politika ir jau gandrīz izsmēlusi savas iespējas. Sākotnēji tika noteikts, ka termiņš ārkārtas finansiālajam atbalstam Kosovai EUR 50 miljonu apmērā budžeta atbalsta dotāciju veidā, par kuru lēmums tika pieņemts 2006. gadā (2006. gada 30. novembra Lēmums 2006/880/EK), beigsies 2009. gada decembrī. Komisija 2009. gada decembrī pieņēma lēmumu pagarināt programmas pieejamības periodu par vienu gadu, t. i., līdz 2010. gada 11. decembrim. Kosovas valdība 2010. gada jūlijā panāca vienošanos ar SVF par ekonomikas programmu, kuru atbalsta rezerves vienošanās uz 18 mēnešiem. Tas bija pēdējais nosacījums, kuru izpildot var tikt izmaksāta ES MFA programmas līdzekļu pirmā daļa. Tādējādi 2010. gada septembrī Komisija izmaksāja dotācijas pirmo daļu EUR 30 miljonu apmērā. Tā kā novembrī tika atlaists Kosovas parlaments, SVF līdz 2010. gada beigām nevarēja pabeigt rezerves vienošanās programmas pirmo pārskatu. Tādējādi Komisija nevarēja novērtēt, vai vienošanās ar SVF joprojām tiek īstenota saskaņā ar plānu, jo tas bija galvenais nosacījums, lai izmaksātu otro daļu EUR 20 miljonu apmērā. Atbalsts bija pieejams līdz 2010. gada decembrim, un to nevarēja atjaunot. Serbija Serbijā 2009. gadā produkcijas izlaides apjoms reālā izteiksmē samazinājās par 3,5 %, bet 2010. gadā sākās ekonomikas atveseļošanās. Ekonomikas izaugsmi 2010. gadā (+ 1,8 %) lielā mērā ietekmēja ārējais pieprasījums, savukārt iekšējais patēriņš un investīcijas joprojām bija ierobežotas. Tā kā pakāpeniska ekonomikas atveseļošanās bija vērojama arī galvenajās Serbijas tirdzniecības partnervalstīs un Serbijas dināra vērtība turpināja samazināties, bija vērojama lielāka eksporta aktivitāte. SVF programma EUR 3 miljardu apmērā, kuras darbības termiņš bija no 2009. gada maija līdz 2011. gada aprīlim, tika īstenota saskaņā ar plānu, un SVF valde sekmīgi pabeidza visus septiņus programmas pārskatus. Ņemot vērā maksājumu bilances stāvokļa uzlabošanos, Serbijas centrālā banka izņēma tikai pusi no līdzekļiem, kas tai bija pieejami rezerves vienošanās ietvaros. Padome 2009. gada beigās apstiprināja iespēju valstij saņemt MFA aizdevumu, kura apjoms nepārsniedz EUR 200 miljonus (Padomes 2009. gada 30. novembra Lēmums 2009/892/EK), un 2010. gada jūlijā Komisija un Serbijas valsts iestādes parakstīja saprašanās memorandu par programmas nosacījumiem. Aizdevuma līgums tika parakstīts decembrī. Tā kā Serbijas valsts iestādes plānoja izņemt SVF piešķirtos resursus mazākā apjomā, Komisija 2010. gada jūlijā informēja Ekonomikas un finanšu komiteju par saviem plāniem samazināt ES atbalsta apjomu un izmaksāt tikai pirmo daļu (EUR 100 miljonus). Komiteja apstiprināja Komisijas pieeju. Aizdevuma līgums MFA ietvaros tika ratificēts 2011. gada martā, un Komisija plānoja veikt minētās daļas izmaksu 2011. gada vasarā. Austrumu valstis, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika Armēnija Pēc ekonomikas straujās lejupslīdes par 14,2 % 2009. gadā Armēnijā 2010. gadā bija vērojama neliela ekonomikas atveseļošanās, tomēr atveseļošanās temps bija mērens un reālais IKP pieauga par 2,6 %. Gan tekošā konta, gan ārvalstu investīciju jomā nebija vērojama strauja situācijas uzlabošanās. Tādējādi valstij joprojām bija ļoti nepieciešams ārējais finansējums un starptautiskās sabiedrības atbalsts, lai atjaunotu apstākļus ilgtspējīgas izaugsmes nodrošināšanai. Šajā situācijā Armēnijas valdība ar starptautisko aizdevēju atbalstu turpināja īstenot ekonomikas stabilizācijas un reformu programmu. 2009. gada martā Armēnija noslēdza vienošanos ar SVF, saskaņā ar kuru SVF valde apstiprināja valstij rezerves vienošanos uz 28 mēnešiem USD 820 miljonu apmērā. 2010. gada jūnijā rezerves vienošanās tika aizstāta ar jaunu programmu uz trim gadiem atbilstīgi divām SVF programmām maksājumu bilances problēmu risināšanai ilgākā laika posmā: paplašinātajai aizdevumu programmai ( Extended Fund Facility jeb EFF ) un koncesiju paplašinātajai kredītprogrammai ( Extended Credit Facility jeb EFC ). Ņemot vērā summas, kas valstij tika izmaksātas saskaņā ar rezerves vienošanos, Armēnijai pieejamo SVF līdzekļu kopsumma laikā no 2009. gada līdz 2013. gadam tiek lēsta USD 950 miljonu apmērā. ES Padome 2009. gada 30. novembrī pieņēma lēmumu piešķirt Armēnijai MFA EUR 100 miljonu apmērā, tostarp EUR 35 miljonus dotāciju veidā un EUR 65 miljonus aizdevumu veidā (Padomes Lēmums 2009/890/EK). Saistībā ar minētā lēmuma īstenošanu Komisija un Armēnijas valsts iestādes 2010. gada decembrī vienojās par saprašanās memorandu un saistītiem juridiskiem dokumentiem (aizdevuma līgumu un dotācijas līgumu), kas tika parakstīti 2011. gada februārī. Naudas līdzekļu izmaksa saskaņā ar MFA programmu tiek plānota 2011. gadā. Gruzija ES 2010. gadā pabeidza īstenot MFA programmu Gruzijai, kuru Padome apstiprināja 2009. gada novembrī (Padomes 2009. gada 30. novembra Lēmums 2009/889/EK). Atbalsts dotāciju veidā EUR 46 miljonu apmērā bija daļa no solījuma nodrošināt divas iespējamas ES finansētas MFA darbības minētajā apmērā, ko Komisija izteica Starptautiskajā aizdevēju konferencē 2008. gada oktobrī. Šo darbību mērķis bija palīdzēt Gruzijai pārvarēt divkāršā satricinājuma ietekmi, ko radīja militārais konflikts ar Krieviju 2008. gadā (un ar to saistītā tirdzniecības blokāde) un globālā finanšu krīze. Kopš 2008. gada septembra Gruzija veiksmīgi īsteno ekonomikas programmu, par kuru tā vienojusies ar SVF un kuru finansē SVF. 2009. gada atbalsta programmas pirmā daļa tika izmaksāta 2009. gada decembrī un 2010. gada janvārī, bet otrā daļa EUR 23 miljonu apmērā tika izmaksāta 2010. gada augustā. Daļu varēja izmaksāt, jo Gruzijas valsts iestādes sekmīgi īstenoja strukturālo reformu politiku, īpaši publisko finanšu pārvaldības jomā, par kuru vienošanās tika panākta 2009. gadā un kura bija nosacījums atbalsta līdzekļu izmaksai. Vienlaikus Komisija sāka gatavoties otrajai MFA darbībai. Solījums nodrošināt otru MFA darbību tika izteikts 2008. gadā, un tās īstenošana bija atkarīga no tā, vai valstij joprojām būs vajadzīgs ārējais finansējums, kura apjoms pārsniegs SVF nodrošinātā finansējuma apjomu. Pamatojoties uz padziļinātu Gruzijas finansējuma vajadzību novērtējumu un ņemot vērā iepriekšējās MFA darbības veiksmīgo pabeigšanu, 2011. gada janvārī Komisija pieņēma priekšlikumu aktivizēt otro MFA daļu, par kuru solījums tika izteikts 2008. gadā. Komisijas priekšlikumā paredzētas gan dotācijas (tās veidos pusi no atbalsta kopsummas), gan aizdevumi. Ar jaunās programmas atbalstu būs iespējams turpināt reformas dažās svarīgākajās strukturālo reformu jomās, tostarp publisko finanšu pārvaldības jomā. Kopīgo lēmumu Eiropas Parlaments un Padome plāno pieņemt 2011. gada vasarā. Moldovas Republika Jau 2009. gadā, kad jaunā koalīcija, kas atbalstīja reformas, izveidoja Moldovas Republikas valdību un izstrādāja jaunu mērķtiecīgu reformu plānu, Komisija sāka gatavot MFA programmu Moldovai. Šis darbs tika koordinēts ar IFI un turpinājās 2010. gada sākumā — pēc tam, kad 2010. gada janvārī SVF valde bija apstiprinājusi finansējuma līgumu uz trim gadiem ECF – EFF veidā — un tā rezultātā Eiropas Parlamentam un Padomei tika iesniegts priekšlikums par MFA dotāciju veidā EUR 90 miljonu apmērā, veicot izmaksas trīs daļās 2010. gadā un 2011. gadā. Abi likumdevēji apstiprināja Komisijas priekšlikumu 2010. gada 20. oktobrī (Lēmums 938/2010/ES). Pēc MFA likumdošanas lēmuma pieņemšanas Komisija un valsts iestādes noslēdza sarunas par atbalsta ekonomikas politikas nosacījumiem. Vienošanās par saprašanās memorandu ļāva Komisijai jau 2010. gada decembrī izmaksāt ES MFA pirmo daļu EUR 40 miljonu apmērā. 2009. gadā Moldovas ekonomikā bija vērojama lejupslīde, bet 2010. gadā sākās ekonomikas atveseļošanās. Tomēr valsts ārējo maksājumu kontu stāvoklis joprojām bija slikts, kas liecināja par starptautisko aizdevēju atbalsta lielo nozīmi makroekonomikas stabilitātes nodrošināšanā un valdības reformu plāna īstenošanā. ES MFA papildinās finanšu resursus, kuru kopējais apjoms ir USD 1,4 miljardi un kuru nodrošina SVF, Pasaules Banka, citi daudzpusējie kreditori un oficiālie divpusējie aizdevēji, kā arī ES, kuras atbalsts ir EIB aizdevumu un nozaru budžeta atbalsta veidā. Ukraina Ukrainas ekonomikas atveseļošanās aizsākās 2010. gadā, kad atsākās ekonomikas izaugsme, pazeminājās iekšzemes inflācija, stabilizējās valsts nacionālā valūta grivna, tika atjaunotas oficiālās ārvalstu valūtas rezerves un samazinājās publiskā sektora deficīts. Tomēr investīciju jomā nebija vērojama strauja situācijas uzlabošanās, savukārt tekošajā kontā atkal izveidojās deficīts, kas raisīja bažas par ekonomikas atveseļošanās ilgtspējīgumu vidējā termiņā un paildzināja valsts atkarību no oficiālā ārējā finanšu atbalsta. Ņemot vērā šo situāciju, abi ES likumdevēji 2010. gada jūlijā pieņēma lēmumu sniegt Ukrainai MFA EUR 500 miljonu apmērā (2010. gada 7. jūlija Lēmums 388/2010/ES). Tā bija pirmā MFA darbība, kas tika apstiprināta saskaņā ar jaunajiem noteikumiem pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā (saskaņā ar Padomes un Parlamenta koplēmumu). Šis ES MFA papildina SVF nodrošinātos SDR 10 miljardus saskaņā ar 2010. gada 29. jūlijā apstiprināto rezerves vienošanos (ar kuru tika aizstāta iepriekšējā, 2008. gada novembrī apstiprinātā rezerves vienošanās). Eiropas Komisija 2010. gadā uzsāka sarunas ar Ukrainas valsts iestādēm par politikas nosacījumiem saistībā ar MFA aizdevuma paketi, kuras apmērs nepārsniedz EUR 610 miljonus un kurā apvienoti gan saskaņā ar 2010. gada lēmumu par MFA piešķirtie līdzekļi, gan saskaņā ar attiecīgo 2002. gada lēmumu piešķirtie līdzekļi (Padomes 2002. gada 12. jūlija Lēmums 2002/639/EK). Tomēr sarunas par šiem politikas nosacījumiem (kurās plāno ietvert pasākumus tādās jomās kā publisko finanšu pārvaldība, nodokļu un muitas administrēšana, enerģētika un finanšu nozares regulējums) norit lēni, un tādēļ tiek novilcināta šīs darbības īstenošana. Vidusjūras valstis, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika Libāna MFA programma Libānai tika apstiprināta 2007. gadā (Padomes 2007. gada 10. decembra Lēmums 2007/860/EK), un to veido dotācija EUR 30 miljonu apmērā un aizdevums EUR 50 miljonu apmērā. Saskaņā ar programmu pirmā daļa, kuras apmērs ir viena puse gan no dotācijas, gan aizdevuma komponenta, tika izmaksāta 2008. gada decembrī (dotācijas daļa) un 2009. gada jūnijā (aizdevuma daļa). Otrās daļas izmaksu nevarēja veikt pirms programmas sākotnējā beigu datuma (2009. gada 21. decembra), jo valsts iestādes nebija izpildījušas saprašanās memoranda nosacījumus, par kuriem bija panākta vienošanās ar Komisiju. Strukturālo reformu īstenošanā nebija vērojama nekāda virzība, kas liecināja par politiskās vienprātības trūkumu nestabilajā koalīcijas valdībā un gandrīz paralizētu likumdošanas darbību gandrīz visu 2008. un 2009. gadu, neraugoties uz 2009. gada jūnijā notikušajām parlamenta vēlēšanām. Komisija 2009. gada beigās izteica priekšlikumu pagarināt otrās daļas pieejamības periodu līdz 2010. gada 21. decembrim, sagatavojot saprašanās memoranda papildinājumu. Tomēr Libānas valsts iestādes neratificēja šo papildinājumu. Tāpat 2010. gadā strukturālo reformu īstenošana virzījās ļoti lēni, ņemot vērā to, ka vairākas no šīm reformām bija nosacījums ES MFA otrās daļas izmaksai. Tādējādi MFA Libānai beidzās 2010. gada decembrī. Tā kā programma beidzās un netika pilnībā īstenota, tad arī netika īstenota SVF finansēšanas programma, kas seko SVF ārkārtas atbalsta pēckonflikta situācijās ( Emergency Post-Conflict Assistance jeb EPCA ) II programmai, kura beidzās 2009. gada jūnijā, kas liecināja par Libānas maksājumu bilances pozīcijas uzlabošanos. Neraugoties uz politiski nestabilo vidi, Libānas ekonomikā bija vērojama patiesi iespaidīga noturība pret globālo finanšu krīzi, liela ekonomikas aktivitāte un laba ārējā finanšu pozīcija. MFA LīDZEKļU ATBILSTīGAS IZMANTOšANAS NODROšINāšANA: DARBīBAS NOVēRTēJUMI, PEFA UN EX-POST NOVēRTēJUMI Darbības novērtējumi Saskaņā ar finanšu regulas prasībām, kas attiecas uz ES budžetu, pirms maksājumu veikšanas saņēmējvalstīs jāveic pārbaudes, un Komisija ar ārējo konsultantu palīdzību veic darbības novērtējumus, lai iegūtu pietiekamu garantiju par administratīvo procedūru un finanšu sistēmas funkcionēšanu saņēmējvalstīs. Darbības novērtējumi tiek koncentrēti uz finanšu ministriju un centrālo banku procedūrām un darbības organizāciju, konkrētāk — uz to kontu pārvaldību, kuros saņem ES finansējumu. Turklāt īpaša uzmanība tiek pievērsta ārējās revīzijas institūciju darbībai, to neatkarībai, darba programmām un kontroles efektivitātei. Jaunākajos darbības novērtējumos tika veikta arī esošo procedūru analīze valsts iepirkumu aģentūrās. Komisija 2010. gadā veica darbības novērtējumus Armēnijā, Moldovas Republikā un Gruzijā. Par darbības novērtējumu secinājumiem sniegts ziņojums Komisijas dienestu darba dokumentā SEC (2011) 873 galīgā redakcija). Publisko izdevumu un finansiālās atbildības novērtējumi Publisko finanšu pārvaldības jomā valstīs, kuras saņem aizdevēju atbalstu, Komisija cenšas nodrošināt papildināmību ar citiem diagnosticējošiem instrumentiem. Šajā kontekstā 2001. gadā tika izveidota publisko izdevumu un finansiālās atbildības ( PEFA ) programma — daudzpusēja aizdevēju partnerība, kurā cita starpā iesaistīta Eiropas Komisija, Pasaules Banka un SVF, un kura ir īpaši piemērota šim mērķim. Pēdējos gados PEFA pētījumi pabeigti vairākām valstīm, kuras saņem MFA vai kuras ir potenciāli piemērotas saņemt MFA : Armēnijai (2008. gadā), Baltkrievijai (2009. gadā), Gruzijai (2008. gadā), Kosovai (2009. gadā), Kirgizstānas Republikai (2009. gadā), Moldovas Republikai (2008. gadā), Marokai (2009. gadā) un Serbijai (2010. gadā). Komisija kopā ar Pasaules Banku izstrādāja PEFA pētījumus Gruzijai un Marokai un deva tiešu ieguldījumu vairākos citos pētījumos. Komisija 2010. gadā veica PEFA novērtējumu Libānai, bet pētījums vēl nav pabeigts. Patlaban Komisija kopā ar Pasaules Banku gatavo divus PEFA pētījumus: viens ir atjaunināts PEFA novērtējums Ukrainai (iepriekš tas tika veikts 2007. gadā), bet otrs — Moldovas Republikai. Šo PEFA pētījumu gaitā konstatētie fakti papildinās jaunākos darbības novērtējumus attiecībā uz finanšu procedūrām abās minētajās valstīs. Tie būs ļoti noderīgs atbalsts notiekošajām MFA darbībām, īpaši veicot ar publisko finanšu pārvaldību saistīto uzraudzību/nosacījumu izstrādi. Ex-post novērtējumi MFA ietekmes novērtēšanai un atbilstīgi Finanšu regulai Komisija veic MFA programmu ex-post novērtējumus. Novērtējumu secinājumus ņem vērā, stiprinot MFA pārvaldības praksi. Šie novērtējumi tika izmantoti arī, veidojot MFA pamatregulu, kas patlaban tiek izstrādāta. 2010. gadā netika uzsākts neviens ex-post novērtējums, jo 2009. gadā netika pabeigta neviena MFA darbība. 2009. gadā tika uzsākti divi novērtējumi, kuri tika pabeigti 2010. gadā: MFA programmu novērtējums Gruzijai un Moldovas Republikai, kuras tika īstenotas attiecīgi 2006.–2008. gadā un 2007.–2008. gadā. Šo novērtējumu rezultāti tika sniegti 2009. gada ziņojumā par MFA īstenošanu trešās valstīs. 2010. gada augustā tiks pabeigta MFA programmas īstenošana Gruzijai, 2010. gada decembrī beigsies MFA programma Kosovai un Libānai, un 2011. gadā Komisija plāno uzsākt šo triju darbību ex-post novērtējumu. Atbalsta lūgumi un turpmāki Komisijas priekšlikumi 2011. gadā īstenotās MFA darbības ir 2009.–2010. gadā apstiprinātās programmas Bosnijai un Hercegovinai, Serbijai, Armēnijai, Moldovas Republikai un Ukrainai. Šo programmu īstenošanu plāno pabeigt 2011. gadā; izņēmums ir programma Ukrainai. Tuvākajā laikā plāno apstiprināt jauno programmu Gruzijai, kuru patlaban izskata abi likumdevēji. Šo darbību plāno pabeigt 2011. gadā. Starp patlaban apspriežamajām MFA darbībām, kas tiek plānotas vai tiks veiktas 2011.–2012. gadā, ir arī iespējamā programma Kosovai. Pēc tam, kad būs beidzies iepriekšējās programmas termiņš, jaunā MFA darbība Kosovai atbildīs solījumam ar nosacījumiem, kuru ES izteica aizdevēju konferencē 2008. gada jūnijā, tā būs dotāciju veidā un tās apjoms nepārsniegs EUR 100 miljonus. Komisija 2010. gadā saņēma jauno Kirgizstānas Republikas valsts iestāžu lūgumu sniegt atbalstu. Sākotnēji lūgumu iesniedza iepriekšējā administrācija 2009. gada pirmajā pusē, un to atzina par nepiemērotu, jo ievērojamais finansējums, kuru apsolīja nodrošināt Krievija, nosedza atlikušo finansējuma starpību. Jaunais lūgums tika izteikts pēc 2010. gada politiskajiem notikumiem valstī. Patlaban Komisija ciešā sadarbībā ar SVF un apjomīgas oficiālo aizdevēju mobilizācijas kontekstā atkārtoti novērtē Kirgizstānas Republikas ekonomikas situāciju un valstij nepieciešamo finansējumu. Citas iespējamas jaunas MFA programmas var tikt uzsāktas, ja tiks aktivizēti lūgumi, kurus 2009. gadā iesniedza Islande un Baltkrievija. MFA darbība Islandei šajā posmā nešķiet iespējama, ņemot vērā ārējās perspektīvas ievērojamo uzlabošanos. Turklāt SVF programma beidzas 2011. gada augustā, un valsts iestādes neplāno lūgt izmaksas tai sekojošas programmas ietvaros. Kaut gan Baltkrievijas maksājumu bilances pozīcija ievērojami pasliktinājusies kopš 2011. gada sākuma, ES reakcija uz iespējamo Baltkrievijas lūgumu — ja un kad notiks SVF sarunas ar šīs valsts iestādēm par jaunu finansējuma programmu (iepriekšējā rezerves vienošanās beidzās 2010. gada sākumā) — lielā mērā būs atkarīga no Baltkrievijas spējas izpildīt politiskos priekšnoteikumus saistībā ar MFA , īpaši saistībā ar nepieciešamību garantēt demokrātiskas iestādes un nodrošināt cilvēktiesību aizsardzību. Patlaban šie priekšnoteikumi nav izpildīti. Turklāt var sagaidīt, ka attiecībā uz Armēniju un Moldovas Republiku esošajām programmām (un arī esošo SVF vidēja termiņa finansējuma programmu kontekstā, kuras beigsies 2013. gadā) tiks veiktas turpmākas darbības. Ņemot vērā nepieciešamo īstermiņa finansējumu dažām Dienvidu valstīm, uz kurām attiecas kaimiņattiecību politika un kurās notiek politiskas pārmaiņas (piem., Ēģiptei un Tunisijai), pastāv arī liela iespēja, ka dažas no visvairāk skartajām valstīm lūgs ES sniegt tām finanšu atbalstu, tostarp MFA veidā. Iespēja aktivizēt MFA instrumentu dažām Vidusjūras valstīm tika skaidri apstiprināta Komisijas un Savienības Augstās Pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgajā paziņojumā „Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģionu”, kuru pieņēma 2011. gada 8. martā. Saskaņā ar šo paziņojumu — un attiecībā uz visām MFA darbībām — jābūt izpildītiem diviem priekšnoteikumiem, lai ES varētu apsvērt šādu atbalstu reģionā: valstij jābūt SVF programmai, un Komisijai kopīgi ar SVF jāapstiprina, ka pastāv nepieciešamība nodrošināt atlikušo finansējumu maksājumu bilances vajadzībām. Attiecībā uz Ēģipti iestādes risina sarunas par programmu ar SVF, un 2011. gada 9. jūnijā nosūtīja Komisijai oficiālu pieprasījumu par papildu MFA . Komisija patlaban sadarbībā ar SVF novērtē Ēģiptes atlikušās ārējā finansējuma vajadzības nolūkā, iespējams, pieņemt priekšlikumu par MFA šai valstij. 1. tabula. Gadā piešķirtās MFA summas 2001.–2010. gadā miljonos EUR [pic] 1.a diagramma. Gadā piešķirtās MFA summas 2001.–2010. gadā miljonos EUR [pic] 1.b diagramma. Reģioniem piešķirtās MFA summas 2001.–2010. gadā [pic] 2. tabula. Gadā izmaksātās MFA summas 2001.–2010. gadā miljonos EUR [pic] 2.a diagramma. Gadā izmaksātās MFA summas 2001.–2010. gadā miljonos EUR [pic] 2.b diagramma. Reģioniem izmaksātās MFA summas 2001.–2010. gadā [pic] [1] ANO DP rezolūcija 1244. [2] EUR 500 miljoni, kas Ukrainai pieejami saskaņā ar 2010. gada jūlijā pieņemto lēmumu, tiks apvienoti ar EUR 110 miljoniem, kas netika izmaksāti saskaņā ar 2002. gada MFA lēmumu par atbalstu šai valstij, tādējādi darbības maksimālais apjoms ir EUR 610 miljoni. Tā ir otra lielākā MFA programma, par kādu jebkad pieņemts lēmums. Lielākā MFA darbība — iespēja Ungārijai saņemt aizņēmumu EUR 870 miljonu apmērā, par kuru lēmums tika pieņemts 1990. gadā, tika apturēta pēc tam, kad tika izmaksāta pirmā daļa EUR 260 miljonu apmērā. [3] ANO DP rezolūcija 1244.