(3)Lai nodrošinātu piemērotus politikas pasākumus sliktākas ekonomikas perspektīvas un augstas inflācijas apstākļos, monetārā un fiskālā politika ir pienācīgi jāpielāgo un jāsaskaņo. Monetārā politika būtu jānormalizē tā, lai novērstu augsto un atšķirīgo inflāciju, vienlaikus mazinot iespējamās nepamatotas un haotiskas tirgus dinamikas riskus, kas nopietni apdraudētu monetārās politikas signālu pārnesi eurozonā. Pašreizējos apstākļos vispārēja ekspansīva fiskālā politika, kas stimulētu pieprasījumu, tikai vēl vairāk palielinātu inflācijas spiedienu laikā, kad publiskā sektora parāds vairākās eurozonas dalībvalstīs jau ir liels. Tāpēc fiskālā politika būtu pienācīgi jādiferencē katrā dalībvalstī atbilstoši to ekonomiskajai un fiskālajai situācijai, kā Padome bija ieteikusi 2022. gada jūlijā. Turklāt dalībvalstīm jābūt gatavām kārtējos izdevumus pielāgot mainīgajai situācijai. Līdztekus būtu jāveic mērķorientēti pagaidu fiskālie pasākumi neaizsargāto personu un uzņēmumu atbalstam, kas palīdzētu arī saglabāt darbvietas un cilvēkkapitālu, vienlaikus saglabājot cenu signālus un stimulējot samazināt enerģijas patēriņu. Joprojām ir būtiski dalībvalstu vidū cieši koordinēt politikas risinājumus. Augstās inflācijas sociālās ietekmes mazināšanā būtiska loma ir arī darba tirgu un sociālajām politikām. 2022. gadā vidējās algas atpaliek no inflācijas. Turpmāk algu attīstībā ir jācenšas panākt pareizo līdzsvaru, lai aizsargātu darba ņēmēju pirktspēju, īpaši zema atalgojuma saņēmējiem, bet vienlaikus novērstu risku, ka algas veicina inflāciju un saasina iezīmējušās konkurētspējas atšķirības eurozonā un pasaulē. Sociālo partneru aktīva iesaiste palīdz apzināt problēmas, tai skaitā konkrēti attiecībā uz monetāro savienību, ļauj panākt labākus politikas risinājumus un nodrošina lielāku līdzatbildību par ekonomikas un sociālās politikas programmu. Inflācijas mazināšanos var veicināt arī uz piedāvājumu vērstā politika, kuras rezultātā tiktu paātrināta alternatīvu energoapgādes avotu izvēršana, veicināta konkurence, uzlabota resursu sadale un atbalstīts produktivitātes pieaugums. Tāpat pastāvīgi jāuzrauga finanšu stabilitātes riski.

(8)Reaģējot uz enerģijas cenu pieaugumu, eurozonas dalībvalsts ir noteikušas pasākumus, kuru ietekme tiek lēsta 1,25 % apmērā no IKP 2022. gadā un lielākais 1 % no IKP 2023. gadā, taču gaidāmais samazinājums ir atkarīgs no enerģijas cenu attīstības un plānotās attiecīgo pasākumu izbeigšanas. Līdzšinējie pasākumi ir galvenokārt vērsti uz cenu pieauguma mazināšanu, un tikai 20 % no tiem ir mērķorientēti ienākumu atbalsta pasākumi. Ir jāierobežo šādu atbalsta pasākumu fiskālās izmaksas, vienlaikus ņemot vērā to distributīvo ietekmi uz dažādām ienākumu kategorijām, ietekmi uz enerģijas pieprasījumu, iespējamos vienotā tirgus izkropļojumus un negatīvo blakusietekmi uz citām valstīm. Tālab ir svarīgi vienoties par vienotu pieeju. Šajā ziņā lietderīgs var būt divlīmeņu cenu modelis, atbilstoši kuram neaizsargātajiem patērētājiem līdz noteiktam patēriņa līmenim tiek piemērotas regulētās cenas. Kā papildinājums pagaidu pasākumiem enerģijas jomā publiskās investīcijas var palīdzēt stiprināt enerģētisko drošību un zaļo pārkārtošanos. Kopš globālās finanšu krīzes eurozonā ir bijis zems privāto un publisko investīciju līmenis. Tomēr politikas pasākumi, kas tika veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, ar NextGenerationEU ārkārtas atbalstu ir palīdzējuši uzturēt publisko investīciju līmeni un tādējādi pozitīvi ietekmējuši potenciālo izaugsmi, īpaši dalībvalstīs ar smagāko publiskā sektora parāda slogu. Lai nodrošinātu ilgtspējīgu un kohēziju veicinošu izaugsmi un īstenotu zaļo un digitālo pārkārtošanos, ir ļoti svarīgi veikt papildu publiskās investīcijas, jo īpaši īstenojot atveseļošanas un noturības plānus, kohēzijas politikas programmas un nacionālos enerģētikas un klimata plānus, kas dalībvalstīm jāatjaunina līdz 2023. gada jūnijam.

(9)Komisija 2022. gada 9. novembrī publicēja Paziņojumu par ES ekonomikas pārvaldības sistēmas reformas ievirzēm attiecībā uz to, kā uzlabot ekonomikas uzraudzības un politiku koordinācijas efektivitāti Savienībā. Paziņojuma mērķis ir noteikt vienkāršāku un integrētu makrofiskālās uzraudzības struktūru, kas nodrošinātu parāda atmaksājamību un veicinātu ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Tajā ietvertie galvenie elementi ir vērsti uz to, kā vienkāršot satvaru, uzlabot valstu līdzatbildību un stiprināt izpildi. Paziņojumā ierosināts noteikt, ka fiskālo trajektoriju pamats ir vidēja termiņa fiskālie un strukturālie plāni, kurus ierosina dalībvalstis, balstoties uz pārredzamu un vienotu ES satvaru. Šajos plānos tiktu apkopotas fiskālās, reformu un investīciju jomas apņemšanās, kas sekmētu parāda atmaksājamību un ilgtspējīgu izaugsmi un atspoguļotu ES un valsts prioritātes. Reformu un investīciju jomas apņemšanām, kuras apstiprinātu Padome, būtu iespējams paredzēt ilgāku fiskālo korekciju periodu. Satvarā tiktu paturētas Līgumā noteiktās atsauces vērtības (3 % no IKP deficītam un 60 % no IKP parādam), taču tiktu izmantota izteiktāk uz riskiem balstīta uzraudzība, kas koncentrētos uz parāda atmaksājamību. Attiecībā uz makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru (MNNP) paziņojumā ir ierosināts vairāk uz nākotni vērsts satvars, kas ļautu apzināt jaunus riskus, kolīdz tie parādās. Novērtējums par nelīdzsvarotības pastāvēšanu arī turpmāk balstīsies uz trim kritērijiem – smaguma pakāpi, attīstību un politikas pasākumiem. Taču attīstības un attiecīgās dalībvalsts politikas pasākumu kritērijiem novērtējumā tiktu piešķirts lielāks svars.

(10)Eurozonas darba tirgus ir bijis patiešām noturīgs, pateicoties atbalsta pasākumiem Covid-19 krīzes laikā. 2022. gada pirmajā ceturksnī kopējais nostrādāto stundu skaits pārsniedza pirmspandēmijas līmeni, un 2022. gada pirmajā pusē nodarbinātība turpināja augt, 2022. gada otrajā ceturksnī sasniedzot vēsturiski augstu līmeni un liekot bezdarbam kristies līdz 6,8 %, kas ir zemākais līmenis kopš euro ieviešanas. Tomēr attiecībā uz sieviešu, jauniešu, personu ar invaliditāti un neaizsargāto grupu integrāciju darba tirgū situācija joprojām būtu jāuzlabo. Sagaidāms, ka turpmāk paredzamā ekonomiskās aktivitātes mazināšanās negatīvi ietekmēs nodarbinātības izredzes – bezdarba līmenis 2023. un 2024. gadā nedaudz paaugstināsies. Praktiski nekas neliecina, ka Covid-19 krīze būtu izraisījusi strukturālu pasliktinājumu darba piemeklēšanas jomā. Tomēr darba tirgos dažādās dalībvalstīs un nozarēs pastāv ievērojamas atšķirības. Kopš 2019. gada visvairāk darbvietu ir radīts informācijas tehnoloģiju un profesionālo pakalpojumu nozarēs, savukārt transporta, izmitināšanas un pārtikas nozarēs darbvietu skaits ir sarucis. Paredzams, ka arī demogrāfiskās pārmaiņas būs faktors, kas mazinās piedāvājumu eurozonas darba tirgos. Lai mazinātu pašreizējo un turpmāko prasmju nepietiekamību, būtiska nozīme būs pietiekami lielām un efektīvām investīcijām kvalitatīvā izglītībā un apmācībā visās vecuma grupās. 2022. gadā nedaudz palielinājās algu pieaugums, kā rezultātā kopumā palielinājās vienības darbaspēka izmaksas. Tomēr tas joprojām ir visumā mērens, un saskaņā ar prognozēm būs manāmi mazāks nekā inflācija. Prognozēts, ka reālā darba samaksa uz vienu darbinieku 2022. gadā samazināsies par 2,8 % un 2023. gadā par vēl 0,9 %, bet 2024. gadā daļēji atgūsies. Būtiska loma ir stabilizētai sagaidāmajai inflācijai, jo tā mazina risku, ka strauji augošās prasības paaugstināt algas vēl vairāk palielina inflāciju.

(11)Vienotā tirgus un eurozonas tautsaimniecību noturības stiprināšanā būtiskas ir strukturālās reformas, tai skaitā Eiropas zaļā kursa ietvaros vai ar ANM un REPowerEU atbalstu. Produktivitāti un izaugsmi var palielināt, vēl vairāk uzlabojot uzņēmējdarbības vidi, tai skaitā mazinot investīciju un kapitāla pārdales šķēršļus, modernizējot publisko pārvaldi, atceļot ierobežojošu tiesisko regulējumu un paātrinot atļauju piešķiršanu. Zaļās un digitālās pārkārtošanās panākšanai ir nepieciešams veikt reformas kopā ar investīcijām, jo īpaši lai uzlabotu energoefektivitāti, atbalstītu dekarbonizāciju, palielinātu atjaunīgās enerģijas piedāvājumu un tīras enerģijas tehnoloģiju izvēršanu, kā arī atbalstītu prasmju pilnveidi un pārkvalificēšanos. Enerģijas cenu straujais pieaugums, kas joprojām turpinās, apdraud energoietilpīgu nozaru un mazo un vidējo uzņēmumu uzņēmējdarbības modeļus, ietekmējot arī darbvietas un cilvēkkapitālu. Šajā ziņā efektīvi maksātnespējas režīmi var atbalstīt pāreju un atvieglot resursu pārdali. Maksātnespējas režīmi eurozonā joprojām ir ļoti atšķirīgi, un to efektivitātes palielināšana un spēcīgāka saskaņošana nāktu par labu ekonomiskajām korekcijām un vienotajam kapitāla tirgum.

(12)Banku sektors 2022. gadā līdz šim ir bijis kopumā noturīgs. Lai gan eurozonas banku sektors kopumā ir pietiekami kapitalizēts un kopš 2021. gada kļūst rentablāks, makroekonomiskās perspektīvas krasa pasliktināšanās kopā ar procentu likmju pieaugumu var izraisīt aktīvu kvalitātes pasliktināšanos. Ņemot vērā neizdevīgākus kreditēšanas nosacījumus, bankām ir svarīgi pastāvīgi uzraudzīt riskus, proaktīvi strādāt ar debitoriem un aktīvi pārvaldīt ieņēmumus nenesošos aizdevumus, lai tās spētu nodrošināt finansējumu ekonomikai. Kredītiestāžu noturību var vājināt strukturāli faktori, tai skaitā jaudas pārpalikums un konkurence, ko rada jauni finanšu pakalpojumu sniedzēji. Finanšu tirgos var parādīties arī citi riski. Piemēram, lielāka risku uzcenojuma un mazākas likviditātes dēļ var kristies aktīvu cenas. Drošības rezerves pieprasījumu gadījumā spiediens, kuru daži enerģētikas uzņēmumi jau izjūt likviditātes grūtību dēļ, varētu vēl pieaugt. Tāpat cieši jāuzrauga arī mājokļu un komerciālo nekustamo īpašumu tirgu reakcija uz procentu likmju pieaugumu, ņemot vērā, ka hipotekāro kredītu likmju kāpums un parādu apkalpošanas spēju vājināšanās var radīt negatīvu spiedienu uz mājokļu cenām un cikliskus riskus. Turklāt lielāka uzmanība jāpievērš augošajiem kiberriskiem; nesen saskaņotais Digitālās darbības noturības akts palīdzēs stiprināt finanšu uzņēmumu noturību pret riskiem, kas saistīti ar informācijas un komunikācijas tehnoloģijām. Eiropas Sistēmisko risku kolēģija 2022. gada septembrī nāca klajā ar brīdinājumu, kurā lūdza privātā sektora iestādes, tirgus dalībniekus un attiecīgās iestādes turpināt gatavoties līknes ekstrēmu riska scenārijiem.

(13)Eurogrupa 2022. gada jūnijā vienojās, ka darbā pie banku savienības nākotnes jākoncentrējas uz banku krīzes pārvaldības un valstu noguldījumu garantiju sistēmu kopējā satvara stiprināšanu, lai tādējādi iegūtu satvaru, kas ir piemērots visu veidu bankām. Eurogrupa apņēmās veikt apsekojumu par banku savienības stāvokli un konsensa ceļā noteikt turpmākos pasākumus attiecībā uz pārējiem trūkstošajiem elementiem, kas nepieciešami banku savienības stiprināšanai un pilnveidošanai. Komisija ir paziņojusi, ka tā plāno 2023. gada sākumā nākt klajā ar leģislatīvā akta priekšlikumu par krīžu pārvarēšanu un noguldījumu apdrošināšanu (KPNA). Izmaiņas KPNA satvarā palīdzētu veicināt eurozonas banku sektora noturību. Komisija ir arī paziņojusi, ka 2023. gada pirmajā pusē nāks klajā ar leģislatīvā akta priekšlikumu par digitālā euro izveidi un tā pamataspektu regulējumu, paredzot iespēju, ka ECB digitālo euro varētu ieviest 2026. gadā. Digitālais euro, kas papildinātu skaidro naudu, varētu vairākos veidos nākt par labu eurozonas ekonomikai. Konkrēti, tas sekmētu ekonomikas digitalizāciju un inovāciju mazummaksājumu jomā. Euro starptautiskā loma pēdējos gados ir bijusi visumā nemainīga, taču to būtu iespējams stiprināt. Ieviešot digitālo euro – turklāt ņemot vērā pašreizējo ģeopolitisko situāciju –, varētu tikt palielināta eurozonas un Savienības ekonomiskā un finansiālā autonomija un pasaules finanšu sistēmas stabilitāte,

IESAKA

eurozonas dalībvalstīm individuāli, tai skaitā īstenojot to atveseļošanas un noturības plānus, un kolektīvi Eurogrupas ietvaros 2023. un 2024. gadā veikt turpmāk minētos pasākumus.

1.Turpināt koordinēt visu dalībvalstu fiskālās politikas, lai vecinātu inflācijas pietiekami ātru atgriešanos pie ECB vidēja termiņa mērķrādītāja, kas ir 2 %. 2023. gadā atturēties no kopējā pieprasījuma vispārējas stimulēšanas, bet mērķorientēt fiskālos pasākumus, mazinot augsto enerģijas cenu ietekmi uz neaizsargātajām mājsaimniecībām un neaizsargātajiem uzņēmumiem. Vienoties par vienotu pieeju un it īpaši aizstāt vispārējus uz cenām vērstus pasākumus ar izmaksefektīvu divlīmeņu enerģijas cenu modeli, kurš stimulētu enerģijas taupīšanu. Noteikt pienācīgi diferencētas vidēja termiņa fiskālās stratēģijas, kas ļautu nodrošināt parāda atmaksājamību un ilgtspējīgi palielināt izaugsmes potenciālu, īstenojot pakāpenisku konsolidāciju ar mērķi panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli, kā arī veicot investīcijas un reformas.

2.Uzturēt augstu publisko investīciju līmeni, lai palielinātu ekonomisko un sociālo noturību un atbalstītu zaļo un digitālo pārkārtošanos, tai skaitā lielāku energoefektivitāti un pāreju uz atjaunīgajiem energoresursiem. Īstenot kohēzijas politikas programmas un atveseļošanas un noturības plānus, nodrošinot reformu un investīciju īstenošanu laikus, un nodrošināt, ka plānu atjauninājumi ir mērķorientēti un nesamazina mērķu vērienīgumu. Veikt turpmākus pasākumus, tai skaitā izmantojot REPowerEU plānu, lai paātrinātu pāreju uz tīru enerģiju un palielinātu Savienības enerģētisko neatkarību.

3.Saskaņā ar valsts praksi un ievērojot sociālo partneru lomu, atbalstīt algu attīstību tādā veidā, lai mazinātu darba ņēmēju pirktspējas krišanos, īpaši zema atalgojuma saņēmējiem, bet līdztekus atspoguļotu vidēja termiņa produktivitātes tendences un ierobežotu sekundāro ietekmi uz inflāciju. Pilnveidot un vajadzības gadījumā pielāgot sociālā atbalsta sistēmas, lai palīdzētu mīkstināt enerģētikas krīzes un zaļās un digitālās pārkārtošanās ietekmi uz neaizsargātajām mājsaimniecībām, mazinot pieaugušo nabadzības risku. Turpināt aktīvo darba tirgus politiku uzlabošanu un veikt pasākumus, lai novērstu prasmju nepietiekamību. Nodrošināt sociālo partneru efektīvu iesaisti politiku veidošanā un stiprināt sociālo dialogu.

4.Nodrošināt, ka atbalsts uzņēmumiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kuri enerģētikas krīzes dēļ izjūt finansiālo spiedienu, ir izmakslietderīgs, pagaidu un vērsts uz dzīvotspējīgiem uzņēmumiem. Sniegtajam atbalstam, tai skaitā Valsts atbalsta krīzes pagaidu regulējuma ietvaros, būtu jāsaglabā energoefektivitātes palielināšanas stimuli, konkurences apstākļu vienlīdzība un iekšējā tirgus integritāte. Palielināt maksātnespējas sistēmu efektivitāti, panākot, ka tās spēj efektīvi un pietiekami ātri apstrādāt bankrota un uzņēmumu pārstrukturēšanas procedūras. Veicināt progresu virzībā uz kapitāla tirgu savienību.

5.Uzturēt makrofinansiālo stabilitāti un ekonomikas kreditēšanas kanālus un turpināt atbalstīt finansiālo integrāciju. Uzraudzīt riskus, īpaši tos, kas saistīti ar saspīlējumu enerģētikas nozarē, augošajām procentu likmēm, ieņēmumus nenesošiem aktīviem un nekustamā īpašuma tirgu tendencēm. Turpināt aktīvi iesaistīties sagatavošanas darbos attiecībā uz digitālā euro ieviešanu.

Turpmākajā darbā pie ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) padziļināšanas būtu jāņem vērā pieredze, kas tika gūta, izstrādājot un īstenojot Savienības visaptverošo ekonomikas politikas reakciju uz Covid-19 krīzi, ieskaitot ANM un ekonomikas pārvaldības satvara pārskatīšanu. Darbs pie EMS padziļināšanas būtu jāturpina, pilnībā respektējot Savienības vienoto tirgu un ievērojot atklātību un pārredzamību pret eurozonā neietilpstošajām dalībvalstīm.

Strasbūrā,