ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.

negrasās samierināties ar to, ka Komisijas dienestos joprojām nav notikusi vajadzīgā attieksmes maiņa, lai pilnībā atzītu Parlamenta lomu ekonomikas pārvaldības jomā; uzsver, ka Komisijai nepārprotami jārespektē Parlamenta kā vienas no likumdevējām iestādēm loma daudzpusējā uzraudzībā, kā tas cita starpā paredzēts LESD 121. panta 6. punktā un 136. pantā, un jāattiecas pret Parlamentu tāpat kā pret Padomi saistībā ar visiem Savienības aktiem šajā jomā; atgādina Komisijai, ka apspriešanās ar Parlamentu par izmaiņām rādītāju kopsavilkumā ir arī daļa no paraugprakses, kas liecinātu par iestāžu savstarpēju cieņu;
37.

atzinīgi vērtē Eiropadomes 2012. gada 28. un 29. jūnija sanāksmē panākto vienošanos palielināt EIB kapitālu par EUR 10 miljardiem, kas ļaus EIB grupai palielināt savu aizdevumu izsniegšanas spēju Savienībā par aptuveni EUR 60 miljardiem laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam, kopumā piesaistīt ieguldījumus aptuveni EUR 180 miljardu apmērā un tādējādi veikt vēlamas funkcijas kā daļu no saskaņotajiem centieniem Eiropas ekonomikas aktivizēšanai; atzinīgi vērtē to, ka EIB savās aizdevumu sniegšanas prioritātēs ir konkrēti norādījusi, ka ir jāpaplašina banku sektora partneru loks mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, šādi piesaistot jaunus un netradicionālus finanšu starpniekus; uzsver, ka šīs jaunās saistības nedrīkst apdraudēt vienlaicīgi īstenotos centienus nostiprināt un uzlabot EIB un Savienības kopējos budžeta instrumentus, kurus izmanto riska sadalīšanai un līdzdalībai kapitālā; ņemot to vērā, aicina Komisiju pilnveidot un optimizēt Eiropas Investīciju bankas riska dalīšanas instrumentus un Eiropas Investīciju fonda programmas pamatkapitāla vai mezanīna finansēšanas portfeļiem, ko finanšu iestādes (starpnieki) piešķir MVU; atzīst, ka kohēzijas politika ir viens no galvenajiem MVU finansiālā atbalsta avotiem un ka struktūrfondu finansēšanas programmas, birokrātijas samazināšana, kā arī lielāks ātrums un efektivitāte ir ārkārtīgi svarīgi ES ekonomikas atveseļošanas un konkurētspējas sekmēšanai;
J.

tā kā sievietes un meitenes, kas cieš no diskriminācijas kastu sistēmas dēļ, ir īpaši neaizsargātas pret dažādiem seksuālās vardarbības veidiem, piespiedu un rituālu prostitūciju, cilvēku tirdzniecību, vardarbību mājās, sodīšanu par to, ka viņas cenšas panākt saukšanu pie atbildības par pastrādātajiem noziegumiem, kā labi zināmā Pipili grupveida izvarošanas lieta, kas notika 2011. gada 29. novembrī, to atkārtoti apliecināja, jo varas iestādes atteicās reģistrēt lietu un cietusī meitene saņēma pienācīgu attieksmi tikai pēc tam, kad iejaucās Augstākā tiesa, tomēr vēlāk viņa gūto ievainojumu dēļ mira;
12.

tādēļ: i) atzīst, ka pārsūdzības izskatīšanas tiesas un pirmās instances tiesas sastāvam jābūt daudznacionālam; uzsver, ka to sastāvā ir jāņem vērā esošās tiesu struktūras, tomēr apzinoties, ka galvenais mērķis ir ieviest jaunu, patiesi vienotu jurisdikciju; tādēļ ierosina, ka vietējo nodaļu tiesas sastāvam pēc iespējas drīzāk jākļūst daudznacionālam, bet pamatotās atkāpes no šā principa pēc tam var noteikt ar administratīvās komisijas piekrišanu pārejas periodā, kas ir ne ilgāks kā pieci gadi, vienlaikus nodrošinot, ka netiek samazināts esošo struktūru kvalitātes standarts un efektivitāte; uzskata, ka piecu gadu periods būtu jāizmanto intensīvai tiesnešu apmācībai un sagatavošanai; ii) uzskata, ka tiesai jāsastāv no juridiski kvalificētiem un tehniski kvalificētiem tiesnešiem; tiesnešiem jānodrošina visaugstākie kompetences standarti un pierādītas spējas patentu strīdu izšķiršanā un konkurences tiesību aktu jomā; šī kvalifikācija inter alia būtu jāpierāda ar atbilstošu darba pieredzi un profesionālu apmācību; juridiski kvalificētiem tiesnešiem vajadzētu būt kvalifikācijām, kas tiesneša amata ieņemšanai nepieciešamas līgumslēdzējā dalībvalstī; tehniski kvalificētiem tiesnešiem jābūt augstākajai izglītībai un zināšanām tehnoloģiju jomā, kā arī civiltiesību un civilprocesuālajām zināšanām; iii) ierosina, ka nolīguma noteikumus par tiesas sastāvu, kad tie būs stājušies spēkā, nevajadzētu grozīt; to varētu darīt vienīgi tad, ja šie noteikumi kavē strīdu izšķiršanas sistēmas mērķu īstenošanu, t. i., nodrošināt visaugstāko kvalitāti un efektivitāti; ierosina, ka lēmumi par tiesas sastāvu kompetentajai iestādei būtu jāpieņem ar vienprātīgu lēmumu; iv) uzskata, ka nolīgumā būtu jāiekļauj aizsardzības pasākumi attiecībā uz tiesnešiem, paredzot, ka tiesneši tikai tādā gadījumā ir piemēroti savam amatam, ja netiek apšaubīta viņu objektivitāte, īpaši tad, ja viņi ir strādājuši kā apelācijas padomju, valsts patentu biroja vai Eiropas Patentu organizācijas locekļi;
87.

pauž nožēlu par to, ka ES tehnoloģijas un pakalpojumi trešās valstīs tiek izmantoti, lai, pārkāpjot cilvēktiesības, īstenotu informācijas cenzūru, masveida novērošanu, uzraudzību un pilsoņu un viņu darbības izsekošanu (mobilo) tālruņu tīklos un internetā; pauž bažas par konkrētiem ES uzņēmumiem, kas sadarbojas ar autoritāriem režīmiem, sniedzot tiem neierobežotu pieeju saviem tīkliem un datubāzēm, aizbildinoties ar to, ka tie ievēro vietējos tiesību aktus, kā tas notika ar ES reģistrēto uzņēmumu TeliaSonera vairākās bijušās Padomju Savienības valstīs; pauž pārliecību, ka Eiropas uzņēmumiem, to filiālēm un apakšuzņēmumiem ir ļoti svarīga loma sociālo normu popularizēšanā un izplatīšanā pasaulē, tādēļ to darbībai jābūt saskaņā ar Eiropas vērtībām un, cenšoties paplašināt savus tirgus ārvalstīs, tie nedrīkst neņemt vērā cilvēktiesību apsvērumus;
28.

aicina Komisiju veicināt patērētāju informētību par to, ka Eiropas lauksaimniecības standarti ir stingrākie pasaulē kvalitātes, drošuma, dzīvnieku labturības, vides ilgtspējas u. c. ziņā, un tas ietekmē produkta galīgo cenu; uzskata, ka patērētājiem jāsniedz pārredzama informācija par to, kā var identificēt Eiropas produktus un to īpašības, lai izvairītos no riska nopirkt viltotus produktus un patērētāji varētu izlemt, ko viņi vēlas iegādāties;
A.

tā kā dokuments “20 būtiskākās problēmas saistībā ar vienotā tirgus darbību Eiropas iedzīvotāju un uzņēmumu skatījumā” apstiprina, ka pastāv atšķirības starp to, kas no vienotā tirgus tiek sagaidīts, un to, kāds tas ir patiesībā;
11.

norāda, ka Ombuds ir pārskatījis arī to sūdzību izskatīšanu, kuras neattiecas uz viņa pilnvarām — tās tagad izskata Ombuda biroja Reģistrācijas nodaļa, kas nodrošina, lai sūdzību iesniedzēji iespējami drīzāk tiktu informēti par to, ka Ombuds nevar izskatīt viņu sūdzības, un lai viņiem tiek sniegts padoms par to, kur viņiem būtu jāvēršas;
A.

tā kā daudzās valstīs ir pieredzēts ekonomikas terciārā sektora paplašināšanās process, proti, pakalpojumu nozarē ir visvairāk darbavietu, un tā dod vislielāko ieguldījumu valsts IKP veidošanā attiecīgajās valstīs, veidojot aptuveni 70 % no saimnieciskās darbības Eiropas Savienībā un līdzīgu un aizvien lielāku procentuālo daļu no kopējās nodarbinātības, un tā kā 2010. gadā Eiropas Savienībā nodarbinātība pakalpojumu nozarē veidoja gandrīz 70 % no kopējā apjoma, savukārt rūpniecība — 25,4 %, un lauksaimniecība — 5,2 %;
32.

uzsver, ka cīņai pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas ir jābūt ES galvenajai prioritātei, jo īpaši pašreizējās krīzes apstākļos, jo izvairīšanās no nodokļu maksāšanas rada lielus zaudējumus valstu budžetos un papildu ieņēmumus varētu izmantot valsts ieguldījumu palielināšanai; norāda, ka starp Komisiju un dalībvalstīm jānodrošina laba sadarbība un koordinācija, lai cīnītos pret dubultu aplikšanu ar nodokļiem, dubultu neaplikšanu ar nodokļiem, krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļiem un dempingu, kā arī pret nodokļu oāžu izmantošanu noziedzīgiem mērķiem; kopumā prasa lielāku fiskālo saskaņošanu gan attiecībā uz ienākumu, gan izdevumu daļu, tostarp sekmīgu sadarbību starp dalībvalstu nodokļu sistēmām un to koordinēšanu, lai samazinātu arī smago administratīvo slogu un augstās nodokļu prasību ievērošanas izmaksas, ar ko saskaras Eiropas uzņēmumi, jo tas rada šķēršļus ieguldījumiem Eiropas Savienībā; atzinīgi vērtē Parlamenta normatīvo rezolūciju par kopējo konsolidēto uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB), vienlaikus ar nepacietību gaidot, kad Padome pieņems attiecīgo direktīvu;
6.

atzinīgi vērtē priekšlikumu samazināt darbaspēka nodokļu slogu tādā veidā, kas negatīvi neietekmē budžetu; atgādina, ka vidējā nodokļu apmēra starpība, ja salīdzina to, cik darba devējam izmaksā darbinieka pieņemšana darbā, un darbinieka reālo atalgojumu, ES bieži vien pārsniedz 40 %; uzskata, ka nodokļu sloga novirzīšana var ļaut uzņēmumiem, kas gūst labumu no šiem atbrīvojumiem vai samazinājumiem, radīt jaunas darba vietas vai palielināt algas; uzsver, ka nodokļu novirzīšanai no darbaspēka uz kapitālu un patēriņu var būt ievērojama ietekme uz nodarbinātību;
J.

tā kā neatkarīgi no iepriekš minētā pēc pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai Savienībai pēc zināma laika, iespējams, nāksies rast kopēju kritēriju pārrobežu lietās, kuras attiecas uz tiesībām brīvi piegādāt preces un pakalpojumus, un tas būs t. s. “dialektiskās attīstības” rezultāts, kā secinājumos lietā Bond van Adverteerders prognozējis ģenerāladvokāts F. Mancini, ņemot vērā arī spriedumus lietās Elliniki Radiofonia Tileorasi un Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd (12), kā arī ģenerāladvokāta F. Jacobs secinājumus lietā Christos Konstantinidis; patiesi, lietā Society for the Protection of Unborn Children Ireland Ltd ģenerāladvokāts W. Van Gerven pauda ieteikumu, ka valsts tiesību akts ir atbilstīgs Savienības tiesību aktam, ja tā pamatā ir tādi juridiski jēdzieni kā obligātas prasības ievērot sabiedrības intereses vai sabiedrisko kārtību, un tas attiecas uz Savienības tiesību aktu darbības jomu tāpēc, ka, lai gan dalībvalstu ziņā ir definēt sabiedrisko interešu vai sabiedriskās kārtības jēdzienus, šo jēdzienu joma, kas saistīta ar pasākumiem, uz kuriem attiecas Savienības tiesību akti, tomēr ir Savienības uzraudzībā, un tiem ir jābūt vienveidīgi pamatotiem un skaidri noteiktiem visā Savienībā saskaņā ar ES tiesību aktiem, un tāpēc tiem jāpamatojas uz vispārējiem principiem attiecībā uz pamattiesībām un brīvībām;
13.

atzinīgi vērtē to, ka no 2012. gada 8. marta Likums Nr. 4320 par ģimenes aizsardzību aizstāts ar likumu Nr. 6284 par ģimenes aizsardzību un vardarbības pret sievietēm novēršanu; uzsver, cik svarīgi ir nodrošināt gan šā likuma plašu piemērošanu, turklāt neatkarīgi ne no tā, kā veida saikne pastāv starp cietušo un vainīgo, ne no viņu dzimumidentitātes, gan to, ka jānodrošina efektīvi tiesiskās aizsardzības līdzekļi un aizsardzības mehānismi, kā arī stingra un tūlītēja tiesiskā regulējuma īstenošana bez piekāpšanās, lai izskaustu vardarbību pret sievietēm un ieviestu preventīvus un bargus sodus vardarbībā pret sievietēm vainīgajiem; uzsver nepieciešamību izstrādāt nepieciešamos noteikumus vardarbīgo dzīvesbiedru vai partneru pārvietošanai un nodrošinot upuriem tiesu un aizsardzības pasākumu efektīvu pieejamību;
12.

aicina palielināt publiskās investīcijas augstākajā izglītībā, it īpaši tās, kas paredzētas ekonomiskās krīzes pārvarēšanai, nodrošinot izaugsmi, kuras pamatā ir labākas prasmes un zināšanas, un reaģēšanai uz lielāku pieprasījumu no studentu puses, piedāvājot labāku pieeju izglītībai un labākus pakalpojumus, it īpaši stipendijas; uzskata, ka budžetu samazinājums negatīvi ietekmē centienus stiprināt izglītības sociālo dimensiju, kas ir princips, uz kura pamatojas Boloņas process; tāpēc aicina dalībvalstis un ES iestādes attīstīt jaunus, mērķtiecīgus un elastīgus finansēšanas mehānismus un veicināt Eiropas mēroga stipendiju ieviešanu, lai atbalstītu izaugsmi, izcilību un īpaši universitāšu daudzveidīgu specializāciju; uzsver nepieciešamību attīstīt daudzu avotu finansējuma pieeju, kura būtu skaidri un efektīvi definēta un kuras mērķis būtu sakārtot nākotnes ES finansēšanas modeli un nodrošināt universitāšu neatkarību;
H.

tā kā ne tikai ar likumu jānosaka statistikas biroju neatkarība, bet šo biroju rīcībā jābūt arī attiecīgiem mehānismiem un drošības sistēmām, lai nodrošinātu to nošķirtību no politiskajiem procesiem un līdz ar to novērstu sistēmiskas neveiksmes; tā kā tajā pašā laikā ir jāuzsver, ka par savu statistikas datu pareizību un patiesumu atbild attiecīgā valsts;
D.

tā kā sporta nozares savdabību veido visi specifiskie un būtiskie sporta aspekti, kas to padara atšķirīgu no visām pārējām darbības nozarēm, tostarp no saimnieciskās darbības nozares; tā kā attiecīgā un nepieciešamības gadījumā, izskatot katru gadījumu atsevišķi, šajā nozarē tomēr būtu jāievēro Eiropas Savienības tiesību akti;
1.

uzsver, ka šī problēma saistībā ar traucējumiem pārtikas apgādes ķēdē ir nepārprotami Eiropas problēma, kuras novēršanai ir nepieciešams tieši Eiropai paredzēts risinājums, ņemot vērā to, cik stratēģiski nozīmīga Eiropas Savienībai ir lauksaimniecības pārtikas ķēde; atgādina, ka pārtikas apgādes ķēdē, lauksaimniecībā, lauksaimniecības pārtikas rūpniecībā un izplatīšanā ir iesaistīti 7 % no ES kopējā strādājošo skaita, un te saražotā vērtība sasniedz EUR 1 400 miljardus gadā — kas ir lielāks par jebkuras citas ES apstrādes rūpniecības nozares attiecīgo rādītāju, un pārtikas apgādes ķēdes radītā lauksaimniecības pievienotās vērtības daļa no 31 % 1995. gadā samazinājās līdz 24 % 2005. gadā 25 dalībvalstu ES;
29.

prasa, lai attiecībā uz ceļu satiksmi: — līdz 2013. gadam vēlreiz pārskatītu reglamentējošos noteikumus par braukšanas un atpūtas periodiem pasažieru un preču pārvadājumos un to īstenošanu, ka arī saskaņotu īstenošanas un izpildes interpretāciju, ņemot vērā Eiropas Parlamenta nostāju par sodu saskaņošanu autotransporta nozarē; uzskata, ka vēl ir jāsaskaņo noteiktie preču pārvadājumu ierobežojumi visā Eiropas Savienībā, — sasniegtu jau noteiktos mērķus un piešķirtu jaunu stimulu prioritārajiem projektiem Eiropas ceļu tīklā; — līdz 2020. gadam salīdzinājumā ar 2010. gada rādītājiem par 40 % tiktu palielināts drošu kravas automobiļu stāvvietu skaits Eiropas ceļu tīklā (TERN) un uzlabota to kvalitāte (higiēnas standarti); — Komisija atbalstītu dalībvalstu iniciatīvas, kas, izmantojot nodokļu atvieglojumus, atbalsta droša un videi nekaitīga autoparka izveidošanu; — Komisija līdz 2013. gada beigām sagatavotu ziņojumu par stāvokli Kopienas autotransporta tirgū, kurā iekļautu tirgus stāvokļa analīzi, tostarp kontroļu efektivitātes un darba apstākļu novērtējumu šajā profesijā, kā arī vērtējumu par to, vai noteikumu saskaņošana jomās kā, piemēram, cita starpā izpilde un ceļu izmantotāju maksājumi, kā arī tiesību akti sociālajā un drošības jomā ir progresējuši tādā apmērā, ka varētu paredzēt turpmāku iekšzemes autotransporta tirgu atvēršanu, tostarp ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz kabotāžu; — uzlabotu transporta nozarē nodarbināto personu, tostarp to, kas sniedz pakalpojumus pasažieriem ar transportu saistītās nozarēs, pamatapmācību, turpmāku apmācību un piekļuvi profesijai, lai uzlabotu darba apstākļus un algu un veicinātu šo profesiju pievilcīgumu; — būtu standartizēta ES metodoloģija transporta un loģistikas darbību radītās oglekļa dioksīda pēdas aprēķināšanai, lai izvairītos no dalībvalstu pieeju vairošanās, un atbalsts nozares iniciatīvām, kuru mērķis ir veicināt oglekļa dioksīda pēdas aprēķināšanu īpaši kravas autopārvadājumu nozarē;
75.

uzskata, ka turpmākajā EKP vajadzētu ņemt vērā nozīmi, kāda attālākajiem reģioniem ir ES ārējo attiecību politikā; norāda, ka šiem reģioniem ir reālas iespējas ietekmēt ES ārpolitiku, jo tie ļauj ES veidot ciešākas attiecības ar daudzām trešām valstīm, no vienas puses, un risināt tādus sarežģītus jautājumus kā nelegālā migrācija, no otras puses; aicina Komisiju nodrošināt lielāku elastību attiecībā uz novatoriskām finansēšanas iespējām konkrētiem kohēzijas politikas projektiem, lai ļautu tos īstenot un gūt no tiem labumu gan Eiropas reģionos, gan trešo valstu reģionos;
31.

atgādina, ka attīstītās valstis ir apņēmušās laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam sniegt jaunus papildu līdzekļus no publiskiem un privātiem avotiem vismaz 30 miljardu ASV dolāru apmērā un līdz 2020. gadam — 100 miljardus ASV dolāru gadā, veltot īpašu uzmanību mazāk aizsargātajām un vismazāk attīstītajām valstīm; aicina Komisiju un dalībvalstis ievērot savas saistības un gādāt par to, lai līdzekļi pielāgošanās un klimata pārmaiņu mazināšanas vajadzībām tiktu piešķirti papildus OAP finansējumam, ko valstis apņēmušās nodrošināt 0,7 % apmērā no NKP, kā arī precizēt, cik lielu daļu no sniegtā finansējuma veidos publiskie finanšu līdzekļi; turklāt uzsver — lai sasniegtu šo mērķi, jāizmanto gan iekšzemes, gan starptautiskie resursi no visiem iespējamiem avotiem un jāapzina iespējas, kā laikposmā no 2013. līdz 2020. gadam īstenot papildu pasākumus emisiju samazināšanai; aicina pušu konferenci noteikt shēmu klimata pasākumu finansēšanai starpposmā no 2013. līdz 2020. gadam; arī uzsver, ka šāds finansējums jānodrošina saskaņā ar godīgiem, pārredzamiem un nediskriminējošiem noteikumiem, ko papildina efektīva veiktspējas palielināšana, tarifu un beztarifu barjeru samazināšana ar vidi saistītām precēm, pakalpojumiem un ieguldījumiem, konkrēts atbalsts zemas emisijas infrastruktūrai un labi izstrādāti, paredzami noteikumi;
14.

uzskata, ka ES mērķi cīņā ar NNN zveju jāatbalsta ar nepieciešamajiem resursiem, pirmām kārtām ar finansiālajiem resursiem, lai nodrošinātu to sasniegšanu, un ka dalībvalstīm jāpiešķir pietiekami resursi, lai tās varētu īstenot spēkā esošos noteikumus; tāpat uzsver, ka, izstrādājot jaunas metodes nākotnē (piemēram, elektroniskas līdzsekošanas sistēmas, u. c.), jānodrošina, ka ir pieejami to īstenošanai vajadzīgie finanšu resursi no ES budžeta;
A.

tā kā apguves spēja nozīmē to, cik lielā mērā dalībvalsts un tās reģioni spēj tērēt no struktūrfondiem un Kohēzijas fonda piešķirtos finanšu līdzekļus efektīvi un iedarbīgi, un tā kā šī spēja ir nepieciešama, lai dotu maksimāli iespējamo ieguldījumu ekonomikas, sociālajā un teritoriālajā kohēzijā ar tiem līdzekļiem, kas pieejami no ES fondiem;
38.

norāda, ka atlases kritērijiem par finansiālo stāvokli, piemēram, par uzņēmuma apgrozījumu, jābūt proporcionāliem konkrētā līguma raksturam; brīdina Komisiju un dalībvalstis, pieņemot elastīgus un lietotājam draudzīgus instrumentus, neradīt jaunus apgrūtinājumus MVU un vispirms ņemt vērā to intereses; aicina Komisiju — ar mērķi uzlabot piekļuvi publiskā iepirkuma procedūrām un veicināt to pārredzamību, jo īpaši mazāko līgumslēdzēju iestāžu un pretendentu interesēs, — modernizēt Eiropas publisko iepirkumu tīmekļa vietni (Tenders Electronic Daily (TED)), lai to padarītu pieejamāku, uzlabojot izskatu un funkcionalitāti un īpašu uzmanību pievēršot meklēšanas kritērijiem un katra iepirkumu konkursa kopsavilkuma tulkojumu kvalitātei un detalizētībai; ierosina TED piedāvāt lietotājiem pakalpojumu — ziņojuma nosūtīšana, ja ir publicēts konkurss izvēlētajā interešu jomā;
6.

atzīmē, ka, no vienas puses, pilsoņiem tiek piedēvēta nozīmīga loma, lai dalībvalstīs tiktu nodrošināta atbilstība ES tiesību aktiem (4), tomēr, no otras puses, pastāv risks, ka EU Pilot projektā viņi tiktu vēl vairāk attālināti no jebkādām turpmākām procedūrām; uzskata, ka šādu iznākumu varētu novērst, uztverot Pilot projektu kā „starpniecības” alternatīvu, kurā pilsoņi ir pilnībā iesaistīti un integrēti kā sākotnējie sūdzības iesniedzēji; uzskata, ka šāda pieeja precīzāk atspoguļotu Līguma mērķus, proti, ka „lēmumu pieņemšana ir cik iespējams atklāta un cik iespējams tuvināta pilsoņiem” (LES 1. pants), ka „Savienības iestādes … darbojas iespējami atklāti” (LESD 15. pants) un „visās darbībās Savienība ievēro pilsoņu vienlīdzības principu, pret ikvienu paužot vienlīdzīgu attieksmi savās iestādēs un struktūrās” (LES 9. pants);
4.

uzsver, ka lielākoties pilsētu teritorijas ir tās, kuras praksē īsteno Eiropas politikas virzienus; uzsver, ka pilsētu teritorijās, kurās dzīvo 73 % Eiropas iedzīvotāju, rada aptuveni 80 % no ES IKP un 70 % no Savienības kopējā energopatēriņa, ir galvenie inovāciju, zināšanu un kultūras centri, cita starpā pateicoties MVU darbībai, un tāpēc tās sniedz nozīmīgu ieguldījumu Eiropas ekonomiskajā izaugsmē; norāda, ka tikai pilsētas, kas var sniegt augstas kvalitātes pakalpojumus un kam ir atbilstoša infrastruktūra, var piesaistīt un veicināt tālredzīgus pasākumus ar augstu pievienoto vērtību; no otras puses, norāda, ka tās arī uzņemas ekonomikas produktivitātes radītās izmaksas (pilsētu pārmērīga izplešanās, koncentrēšanās, satiksmes plūsmas pārslogotība, piesārņojums, zemes izmantošana, klimata pārmaiņas, energoresursu nepastāvība, mājokļu krīze, teritoriālā segregācija, noziedzība, migrācija u. c.) un tās ietekmē būtiska sociālā nestabilitāte (augsts bezdarba līmenis, sociālā nedrošība un atstumtība, sociālā polarizācija u. c.), kas traucē tām īstenot „izaugsmes dzinējspēka” lomu; uzsver, ka ne tikai ekonomiskajai, bet arī sociālajai un ekoloģiskajai attīstībai pilsētu teritorijās ir liela ietekme uz apkārtējām teritorijām, un uzskata, ka pilsētu darba kārtībai jātiecas attīstīt ilgtspējīgus, viedus un iekļaujošus ieguldījumus tā, lai stiprinātu pilsētu lomu; tāpēc uzskata, ka pastāv skaidrs pamatojums kopīgām saistībām attiecībā pret ES pilsētu teritorijām ar mērķi samazināt izaugsmes un attīstības ietekmi un vienlaikus risinot jautājumus saistībā ar vides ilgtspējību un sociālo kohēziju pilsētās;
1.

aicina Ungārijas varas iestādes risināt Venēcijas komisijas atzinumā konstatētās problēmas un īstenot tās ieteikumus, vai nu grozot jauno konstitūciju, vai pieņemot turpmākus galvenos un parastos tiesību aktus, lai jo īpaši: a) aktīvi rīkotos vienprātības panākšanai, nodrošinātu lielāku pārredzamību un veicinātu patiesu politisko un sociālo integrāciju un plašu sabiedrisko apspriešanu saistībā ar turpmāko konstitūcijā paredzēto galveno tiesību aktu izstrādi un pieņemšanu; b) attiecībā uz nodokļu un pensiju sistēmu, ģimeņu politiku, politiku kultūras, reliģijas un sociālekonomikas jomā galvenajos tiesību aktos noteiktu vienīgi pamatdarbības jomu un to skaidri definētu, ļaujot turpmākajām valdībām un demokrātiski ievēlētam likumdevējam pieņemt patstāvīgus lēmumus šajās politikas jomās; pārskatītu Budžeta padomes pašreizējās pilnvaras; c) saskaņā ar Pamattiesību hartas 21. pantu Konstitūcijā un tās preambulā nodrošinātu ikvienam pilsonim savu tiesību vienlīdzīgu aizsardzību neatkarīgi no tā, kādai reliģiskai, dzimumorientācijas, etniskai vai citai sabiedrības grupai ir piederīgs; d) Konstitūcijā, tostarp tās preambulā, nepārprotami garantētu to, ka Ungārija ievēros citu valstu teritoriālo integritāti, kad vērsīsies pēc atbalsta pie ārvalstīs dzīvojošiem etniskajiem ungāriem; e) atkārtoti apstiprinātu tiesu neatkarības principu, atjaunojot Konstitucionālās tiesas tiesības bez izņēmumiem pārskatīt ar budžetu saistītus tiesību aktus, kā to prasa tiesību akti, kas pamatojas uz ECHR, pārskatot noteikumu par zemāko obligāto pensionēšanās vecumu tiesnešiem un skaidri garantējot tiesu sistēmas pārvaldības neatkarību; f) jaunajā konstitūcijā nepārprotami aizsargātu visas pilsoņu pamattiesības un sociālās tiesības atbilstīgi Ungārijas starptautiskajām saistībām, aizliegtu nāvessodu, mūža ieslodzījumu bez iespējām atbrīvot pirms termiņa un diskrimināciju dzimumorientācijas dēļ, sniegtu pietiekamas garantijas attiecībā uz pamattiesību aizsardzību, kā arī skaidri paziņotu, ka Ungārijas pilsoņi piedzimstot iegūst savas pamattiesības bez nosacījumiem; g) nodrošinātu, ka parlamentāro komisiju sistēmas reorganizācija nepazemina pašreizējās garantijas attiecībā uz tiesību aizsardzību un veicināšanu tādās jomās kā mazākumtautību aizsardzība, personas datu aizsardzība un sabiedrības interesēm atbilstošas informācijas pārredzamība, kā arī nodrošinātu to attiecīgo struktūrvienību neatkarību, kuras ir atbildīgas šajās jomās; h) pārliecinātos, ka Pamattiesību hartas iekļaušana jaunajā konstitūcijā nerada interpretācijas un kompetenču pārklāšanās problēmas starp vietējām tiesām, jauno Ungārijas Konstitucionālo tiesu un Eiropas Savienības Tiesu;