LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 205/22

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2014/C 205/11)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

Pecorino Crotonese

EK Nr. IT-PDO-0005-01111 – 13.5.2013.

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Apraksts

Pecorino Crotonese

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Itālija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.3. grupa. Siers

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1)

Aizsargāts cilmes vietas nosaukums Pecorino Crotonese ir siers ar cietu, daļēji pasterizētu masu, ko ražo vienīgi no aitu pilnpiena.

Kad Pecorino Crotonese laiž tirdzniecībā kā svaigsieru, puscietu sieru un nogatavinātu sieru, vai arī kā rīvējamo sieru, tam ir šādas fizikālās īpašības. Forma: cilindriska ar plakanām pusēm, taisniem vai nedaudz izliektiem sāniem; svars: no 0,5 kg līdz 5,0 kg; sieriem, kas nogatavināti ilgāk par sešiem mēnešiem, svars var būt līdz pat 10,0 kg; izmērs: dažāds atkarībā no Pecorino Crotonese svara, t. i., sieram, kas sver 0,5–5,0 kg, sānu augstums ir no 6 līdz 15 cm, pušu diametrs no 10 līdz 20 cm; sieram, kas sver vairāk nekā 5,0 kg, sānu augstums ir no 15–20 cm, bet pušu diametrs – no 20 līdz 30 cm.

Tauku saturs sausnā nedrīkst būt mazāks par 40 %; proteīnu saturs nedrīkst būt mazāks par 25 g/100 g; mitruma saturs nedrīkst būt mazāks par 30 g/100 g; uz mizas redzami groza nospiedumi.

Pecorino Crotonese Fresco (svaigsiers): krēmkrāsas vai nedaudz iedzeltena miza. Izteiktu, maigu un viegli skābenu garšu; plānu garozu. Ir skaidri redzami tipiskie groza nospiedumi. Masa ir maiga, viendabīga un krēmaina, pienbaltā krāsā, ar retu acojumu.

Pecorino Crotonese Semiduro (pusciets siers): bieza miza brūnganā krāsā. Piesātināta un harmoniska garša; puscieta un samērā blīva masa ar retu acojumu.

Ilgi nogatavināts Pecorino Crotonese Stagionato (vairāk nekā sešus mēnešus): cieta un brūna miza; miza var būt noklāta (ieziesta) ar eļļu vai eļļas nosēdumiem. Garša ir piesātināta un izteikta, ar nedaudz pikantu pēcgaršu. Masa ir nedaudz iedzeltena, ar retu acojumu.

Organoleptiskās īpašības: produkta nogaršošanas brīdī, tiklīdz tajā iegriež, ir jūtams viegls aitas piena aromāts, kas harmoniski saplūst ar citiem raksturīgiem aromātiem, tādiem kā siens, nobriedušu pļavu augu, riekstu un dūmu aromāts.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Piens: svaigs aitas pilnpiens, kas termiski apstrādāts un pasterizēts atbilstoši tiesību aktiem.

Himozīns: pastveida himozīns.

Ir atļauts veidot dabīgu pienskābes baktēriju kultūras, kas atrodamas piena ražošanas procesā izmantotajā pienā, vai izmantot dabīgus, no sūkalām (sieri innesti) vai piena (lattoinnesto) iegūtus ieraugus no šā ražošanas apgabala vai kurā ir to izcelsme.

Sāls saturs: (NaCl) akmeņsāls.

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Gada pamata barības devu veido galvenokārt lopbarība, kuras izcelsme ir šajā ģeogrāfiskajā apgabalā. Dzīvniekus, kuru pienu izmanto, baro galvenokārt ganībās ar zaļo lopbarību un sienu, kas izaudzēts ražošanas apgabalā; skābsienu dzīvniekiem neizēdina. Barību ir atļauts papildināt ar koncentrātiem, kas iegūti no ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO), kuru izcelsme ir ārpus šā ģeogrāfiskā apgabala, jo īpaši ziemas periodos, kad aitas nevar atrasties ganībās. Papildbarības nedrīkst pārsniegt 40 % no kopējā barības daudzuma gadā. Audzēšanas veids ir audzēšana daļēji brīvas turēšanas apstākļos; ganāmpulkam ir ļauts brīvi ganīties un vakarā atgriezties kūtī, bet dzīvnieki tiek uzraudzīti, vakcinēti un vajadzības gadījumā ārstēti. Ganāmpulki ir ganībās no septembra līdz jūnijam.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Piena lopkopība, piena ražošana, siera gatavošana un nogatavināšana.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

ACVN Pecorino Crotonese tirdzniecībā piedāvā veselu un tādās porcijās, kas atbilst spēkā esošajiem noteikumiem. Uz etiķetes, kas piestiprināta uz Pecorino Crotonese gabaliem, līdzās likumā noteiktajai informācijai ir arī šādas norādes: Pecorino Crotonese logotips, kam seko norāde Denominazione di Origine Protetta (Aizsargāts cilmes vietas nosaukums) vai akronīms D.O.P. (ACVN), Eiropas Savienības simboli, kā arī var būt atsauces uz ES regulu; ražotāja vai iesaiņotāja nosaukums, uzņēmuma nosaukums un adrese. Ja produkts ir paredzēts starptautiskajam tirgum, norādi “Aizsargāts cilmes vietas nosaukums” un Kopienas logotipu var izmantot tās valsts valodā, kas ir šā produkta galamērķa valsts. Produkta logotipu veido divas daļas: kreisajā pusē grafisks logotips, labajā pusē – uzraksts. Logotipu var iededzināt vai to uzspiež, izmantojot zīmogu ar reljefu, uz siera gabaliem, un uzrakstu iespiež uz sāniem.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Šā siera ražošanas un nogatavināšanas apgabals ietver visu šo Krotones (Crotone) provinces pašvaldību administratīvo teritoriju: Belvedere Spinello, Caccuri, Carfizzi, Casabona, Castelsilano, Cerenzia, Cirò, Cirò Marina, Cotronei, Crotone, Crucoli, Cutro, Isola di Capo Rizzuto, Melissa, Mesoraca, Pallagorio, Petilia Policastro, Rocca di Neto, Roccabernarda, San Mauro Marchesato, San Nicola Dell’Alto, Santa Severina, Savelli, Scandale, Strongoli, Umbriatico, Verzino. Visu šo Catanzaro provinces pašvaldību administratīvo teritoriju: Andali, Belcastro, Botricello, Cerva, Cropani, Marcedusa, Petronà, Sellia, Sersale, Simeri Crichi, Soveria Simeri, Zagarise. Visu šo Cosenza provinces pašvaldību administratīvo teritoriju: Bocchigliero, Calopezzati, Caloveto, Campana, Cariati, Cropalati, Crosia, Mandatoriccio, Crosia, Paludi, Pietrapaola e San Giovanni in Fiore, Scala Coeli, Terravecchia.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Ražošanas ģeogrāfiskais apgabals ir gan ģeogrāfiskā, gan vēstures un kultūras ziņā viendabīga zona, kas lielā mērā sakrīt ar Krotones markgrāfisktes teritoriju, kura kopš mūsu ēras 1390. gada apzīmē šo konkrēto teritoriju.

Ražošanas apgabalam ir raksturīgi vietēji tipiskie Crotonese mālainie pliocēna pakalni, kā arī kalnu josla, kas robežojas ar Krotones provinci un kas sniedzas no Sila Piccola līdz Sila Grande. Šī ģeogrāfiskā zona fiziski ir savstarpēji cieši saistīta: proti, Silas (Sila) augstienes lielā mērā kalpo kā vasaras dabiskās ganības ganāmpulkiem, kas atrodas pakalpos, ko ietver minētie kalni un Jonijas jūra. Šī savdabīgā teritorijas konfigurācija ietekmē vietējo klimatu, ko raksturo aukstas ziemas un karstas vasaras, bet ar salīdzinoši maznozīmīgām temperatūras svārstības, ar pastāvīgu mitruma līmeni un 58 % vidējo relatīvo mitrumu.

Pecorino Crotonese ražošanas zonā ir 398 aitu audzētavas, kurās ir aptuveni 49 000 dzīvnieku, attiecībā uz kuru skaitu pēdējo desmit gadu laikā ir bijis vērojams pieaugums par 4 % pretēji novērotajai tendencei pārējā Itālijas teritorijā.

Audzēšanas sistēma ir ganību lopkopība “daļējā brīvībā”, kas apvienota ar ganāmpulku pārdzīšanas praksi. Ražošanas apgabals piedāvā bagātīgas ganību iespējas (lauksaimniecības platība (SAU), kas izmantota pastāvīgajām ganībām un ilggadīgajiem zālājiem, pārsniedz 40 %), un tajā ir sastopamas augu dzimtas, kuras, no zootehniskā aspekta raugoties, nav uzskatāmas par intereses vērtām vai kuras pat tiek uzskatītas par nezālēm, bet kuras ir plaši sastopamas nomaļajos apgabalos, kas šo ražošanas apgabalu raksturo. Šajā ražošanas apgabalā ganības ir pietiekami viendabīgas. Markezato (Marchesato) dabisko ganību floru veido galvenokārt tādas svaigas pasugas kā airenes, āboliņa, cigoriņa, sējas esparsetes un lucernas vietējie ekotipi.

Šajā teritorijā siera gatavošanas meistara amats tiek uzskatīts par īpaši cienījamu un liecina par senām vēsturiskām tradīcijām. Tā kā siera ražošanā piedalās darbinieki, kurus saista ģimenes saites, gadu gaitā ir izdevies saglabāt nemainītus agrākos laikos izmantotos paņēmienus. Siera gatavošanas meistara prasmēm ir ārkārtīgi liela nozīme, kuru dēļ šis produkts ir īpašs; ražošanas process, no tiesas, norit manuāli. Tālab ir tīk ļoti svarīgi, lai siernieks zina precīzo piena recināšanas brīdi, lai recekli ar tradicionālu rīku, ko sauc par miscu, sagraizītu, iegūstot rīsu grauda lieluma gabaliņus. Šis rīks, pateicoties savai formai, ir tāds, ar kuru recekli sagraizīt var ļoti enerģiski, tādējādi atbrīvojot lielu daudzumu tauku; atlikušās sūkalas, kas ir pienainas un kuras vietējie sauc par lacciata, liecina par to, ka siera masa ir pareizi apstrādāta. Ļoti svarīga ir arī recekļa manuāla maisīšana (frugatua) un presēšana, kas notiek pirms masas ievietošanas grozos, ko vēl pēc tam maisa un apgriež, pēc tam atkal presē grozos, līdz tā pilnībā mirkst sūkalās (ko sauc par lacciata). Nākamais posms ir siera paskābināšana, kas noris vienu vai vairākas dienas, kam seko nogatavināšanas posms. Nogatavināšanas laikā uz siera virsmas uzaug raksturīgs pelējums, kuru siernieks uzrauga un kuru tam jāatpazīst, lai nošķirtu pareizi nogatavinātos gabalus no pārējiem. Nogatavināšanas laikā ir arī svarīgi izraudzīties pareizo brīdi, kad sieru apgriezt, ierievot ar suku vai nomazgāt un ieziest ar olīveļļu vai eļļas nosēdumiem.

5.2. Produkta specifika

Sieru Pecorino Crotonese raksturo:

— viegls aitas piena aromāts, kas harmoniski saplūst ar citiem raksturīgiem aromātiem, tādiem kā siens, nobriedušu pļavu augu, riekstu un dūmu aromāts, nevienam no šiem aromātiem īpaši nedominējot; vai arī – maksimums – dominējot vieglam aitas aromātam,

— blīva masa ar retu acojumu. Mutē siera struktūra ir ne visai elastīga; košļājot ir skaidri jūtama graudainā struktūra, kas kūst mutē, kad labi sakošļāta. Tauki ir jūtami, bet nerada taukainuma sajūtu. Košļāšanas rezultāta un ķermeņa izdalītā siltuma ietekmē ir jūtams tāds pats aromāts kā tad, kad sierā tika iegriezts, bet daudz pilnīgākā un izteiktākā veidā, jo īpaši norijot. Šajā brīdī tipiskais aromāts piebilda muti; tā noturība ir ilga un patīkama,

— uz mizas redzami groza nospiedumi.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

— Audzēšanas sistēma, kurā dzīvnieki atrodas “daļējā brīvībā”, ir īpaša tāpēc, ka dzīvnieku barību galvenokārt veido šā konkrētā apgabala savvaļas flora. Pecorino Crotonese piemītošo raksturīgo aromātu nosaka konkrētas sastāvdaļas, piemēram, terpēni un seskviterpēni, kas ievērojamā daudzumā sastopami tikai dažu dzimtu augos, tādos kā graudzāles, krustzieži, čemurzieži, asteru dzimtas augi un citu dzimtu augi, kas parasti tiek uzņemti aitu ganību laikā. Lopbarības kultūrās, savukārt, iepriekš minētās sastāvdaļas veido vienīgi zemu vai pat ļoti zemu procentuālo daļu. Tā kā šīs sastāvdaļas ir ļoti aromātiskas un to izcelsme saistās ar konkrētiem augiem, tad fakts, ka tās ir atrodamas sierā, sniedz skaidru norādi uz apgabalu, kurā dzīvnieki ir atradušies ganībās. Tieši šī savvaļas mikroflora nosaka piešķir Pecorino Crotonese tā raksturīgās organoleptiskās iezīmes. Turklāt tradicionālā ganāmpulku pārdzīšanas prakse ļauj pasargāt aitas no vides un barības meklēšanas stresa vasaras karstajos periodos, tādējādi saglabājot pienam raksturīgās aromāta nianses.

— Reģiona klimats būtiski ietekmē nogatavināšanas procesu, un tas ir arī viens no faktoriem, kas Pecorino Crotonese piešķir tam tipisko struktūru. Ražošanas apgabalam raksturīgā mitruma pakāpe gadsimtu gaitā ir palīdzējusi izstrādāt nogatavināšanas paņēmienus un dabas resursus siera nogatavināšanai. Lai pareizi nogatavinātu produktu, ir vajadzīgs tāds mitruma līmeni, kas nebūtu nedz pārāk augsts, kā dēļ pastāvētu risks, ka siers pietiekami labi nežūtu, ne arī pārāk mainīgs, un attiecīgi varētu garantēt apstākļu viendabīgumu visa nogatavināšanas perioda laikā. Ja mitruma līmenis lielākoties ir pastāvīgs, Pecorino Crotonese nogatavināšana norit pakāpeniski, kā rezultātā siers iegūst tam raksturīgo fizikālo struktūru, kas ir, piemēram, tā stingrums un masa bez acojuma.

— Nesaraujamā saikne, kas vieno šo produktu un šā apgabala cilvēkresursus un kas izpaužas caur siera gatavošanas tehnoloģiju, kura pārmantota gadsimtiem ilgas tradīcijas ceļā no vietējiem siera gatavošanas meistariem, ir ļāvusi saglabāt nemainīgu Krotones reģiona reputāciju piena pārstrādes jomā. Arī fakts, ka iesaistītais darbaspēks ir gandrīz vienīgi darbinieki, kurus vieno ģimenes saites, ne vien nodrošina tradīcijas nepārtrauktību, bet arī liecina par ražošanas sistēmas augsto specializāciju un amatniecisko raksturu, kas nenoliedzami ir saistīts ar cilvēkresursiem, kuri nav citur pieejami. Šīs tehniskās prasmes ir it sevišķi svarīgas tad, kad ir runa par tādiem procesiem, kurus var veikt vienīgi manuāli: sākot no recekļa apstrādes, līdz formas veidošanas darbībām, kā arī dažādajām siera apstrādes un kontroles darbībām nogatavināšanas laikā.

— Tā kā siera gatavošanā izmanto dabīgus, no sūkalām (sieri innesti) vai piena (lattoinnesto) iegūtus ieraugus no šā ražošanas apgabala un kurā ir to izcelsme, veidojas svarīga mikrobioloģiska saikne ar ražošanas apgabalu. Sūkalas, kas iegūtas no vietēji ražota piena, garantē ražošanas apgabalam raksturīgu pienskābes baktēriju klātbūtni un tādējādi palīdz definēt produkta specifiku.

Pecorino Crotonese ir siers, kas ir neatņemama ražošanas apgabalam atbilstošās lauku vides sastāvdaļa. Par tā ražošanu liecina ļoti seni avoti, datēti vēl pirms viduslaikiem, un šā produkta eksportēšanu apliecina dokumenti jau kopš XVI gadsimta. Austrijas vicekaraļa varas laikā (1704.–1734.) šo sieru lielos daudzumos eksportēja. 1712. gada janvāra mēneša sākumā Neapolē reverends Džačinto Tassone di Kutro (Giacinto Tassone di Cutro) neapoliešu tirgotājam Anjello Montaņjam (Aniello Montagna) pārdeva “200 dubultcentnerus tekošā gada pašreizējās sezonas Kotronas siera, kas nav nedz uzpūsts, nedz tārpu saēsts, bez atvērumiem vai plaisām.” Līdzīga veidā pēdējo 25 gadu laikā nosaukums Pecorino Crotonese bez mitas ir ticis izmantots uz tirdzniecības etiķetēm, to ir izmantojusi arī vietējā audzētāju organizācija, un šā produkta ražošanu ir vairākkārt mēģinājuši atdarināt ražotāji no citiem reģioniem.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (3) 5. panta 7. punkts)

Valdība ir uzsākusi valsts iebildumu procedūru, ACVN Pecorino Crotonese specifikācijas pieteikumu 2012. gada 23. februārī publicējot Itālijas Republikas Oficiālā Vēstneša (Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana) 46. numurā.

Ražošanas specifikācijas konsolidētā redakcija ir pieejama internetā šādā tīmekļa vietnē: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

vai

tieši atverot Lauksaimniecības un mežsaimniecības politikas ministrijas tīmekļa vietnes mājas lapu (www.politicheagricole.it) un tad uzklikšķinot uz “Qualità e sicurezza” (ekrāna augšdaļas labajā pusē) un, visbeidzot, uz “Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) Sk. 2. zemsvītras piezīmi.