Vide/dabas resursi
58. uzsver, ka vajadz īgi lielāki ES centieni risin āt milzīgās vides probl ēmas, ar kurām saskaras daudzi
nabadzīgie cilvēki, kuru izdz īvošana bieži ir pilnībāatkarīga no dabas resursiem;
59.šajāziņāatzinīgi vērtēneseno un sen gaid īto Komisijas ap ņemšanos no vārdiem pāriet pie darbiem
saistībāar vides jautājuma integrāciju visās politikas jom ās un lielu vērīgu darba kārtībāatvēlēt stratēģijas
attīstības veicināšanai.
Īsteno šana
60. pieprasa, lai Komisija iek ļaujĀfrikas stratēģijāsīki izstrādātu rīcībasīstenošanas plānu ar skaidru laika
grafiku, detaliz ēti norāda izmantojamos l īdzekļus un finanšu resursus (tostarp ar īdalībvalstu finansi ālās
saistības), norāda dažādos līmeņus (vietējo, valsts, reģionālo, visasĀfrikas), kuros veicami pas ākumi un to
attiecīgo lomu, kāarīnorādaīstenu vienotas uzraudz ības mehānismu panākumu novērtēšanai (iesaistot
Eiropas Parlamentu un Āfrikas Savienību);
61. uzstāj, kašimīstenošanas plānam jāaptver visaĀfrika, tostarp Zieme ļāfrika,Āfrikas Subsah āras
reģions un Dienvid āfrika, uz ko pa šlaik attiecas atsevi šķi noteikumi un nol īgumi (MEDA regula, Koton ū
nolīgums un Dienvid āfrikai –Tirdzniecības, attīstības un sadarb ības nolīgums un EPRD regula), un j āsadala
pienākumi Komisijas l īmenī,kāarīpieprasa Komisijai nor ādīt, kātos saskaņos un pielīdzinās, lai veicinātu
Āfrikas Savienības ierosinātās prioritātes visam kontinentam;
62. norāda, ka iepriek šminētāKomisijas pazi ņojumāietverto ierosin ājumu būtība ir atkarīga no esošo
nacionālo un reģionālo programmu īstenošanas un paužnožēlu, kašajāsakarānav jaunu ierosin ājumu to
īstenošanas uzlabošanai, vai to m ērķu un pasākumu plānošanas pielāgošanai jaunām prioritātēm, kāarīnav
ierosināta pastāvošo valsts strat ēģijas dokumentu p ārskatīšana un iesniegtas valstu vai re ģionālas indikatīvās
programmas, šījaunāstratēģijas dokumenta un jauno Āfrikas tenden ču (itīpašiĀfrikas Savien ības un tās
iestāžu radīšana) rezultātā;
63. paužsarūgtinājumu par ap ņemšanāst rūkumu ierosin ātajāfinanšu sistēmā; proti, Komisija paredz
vienīgi iespēju izmantot liel ākus finanšulīdzekļus“laika posmāpēc 9. EAF ”un neizvērtēiespēju izmantot
parādu atvieglojumus papildu finan šulīdzekļu iegūšanai TAM;
*
**
64. uzdod t āpriekšsēdētājam nosūtītšo rezolūciju Padomei, Komisijai, dal ībvalstu valdībām,Āfrikas
Savienībai unĀKK valstīm.
P6_TA(2005)0446
Kopienas att īstības politika
Eiropas Parlamenta rezol ūcija par priek šlikumu Padomes, Eiropas Parlamenta un Komisijas kop īgajai
deklar ācijai par Eiropas Savien ības att īstības politiku “Eiropas konsenss ”(2004/2261(INI))
Eiropas Parlaments ,
—ņemot vērāKomisijas pazi ņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un soci ālo lietu
komitejai un Re ģionu komitejai, kas saucas “Priekšlikums Padomes, Eiropas Parlamenta un Komisijas
kopīgajai deklarācijai par Eiropas Savien ības attīstības politiku: Eiropas konsenss ”(KOM (2005)0311),
—ņemot vērāEiropas Ekonomikas un soci ālo lietu komitejas atzinumu (CESE 1072/2005),C 280 E/484 LV 18.11.2006. Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris
—ņemot vērāReģionu komitejas atzinumu (CdR 224/2005),
—ņemot vērāEK attīstības politikas nov ērtējumu, ko sniedzis Att īstības politikas p ārvaldes Eiropas centrs,
Ārzemju attīstības institūts un Instituto Complutense de Estudios Internacionales (2005. gada febru āris),
—ņemot vērāESAO Attīstības atbalsta komitejas sagatavoto Eiropas Kopienas sadarb ības attīstības pār-
skatu (2002),
—ņemot vērā2003. gada 25. febru āra Romas Deklar āciju par saska ņošanu un 2005. gada 2. marta Par īzes
Deklarāciju par palīdzības efektivitāti,
—ņemot vērāANO 2000. gada 8. septembra T ūkstošgades deklarāciju, kas Tūkstošgades attīstības mērķus
(TAM) nosaka k āstarptautiskās sabiedrības kopīgi pieņemtus kritērijus nabadzības izskaušanai,
—ņemot vērātiem sekojošos ANO Attīstības programmas (UNDP) sagatavotos p ārskatus par tautas att īs-
tību,
—ņemot vērāTūkstošgades ekosist ēmu novērtējuma ziņojumu “Dzīvot pāri saviem līdzekļiem: dabas
resursi un cilv ēces labklājība”(2005. gads),
—ņemot vērāANO Konferenci par tirdzniec ību un attīstību(UNCTAD) “Vismazāk attīstītās valstis
2002. gadā—izkļūšana no nabadz ības slazda ”,
—ņemot vērāstarptautisko konferen ču nobeiguma deklar ācijas un secin ājumus, itīpaši Starptautisk ās
attīstības finansēšanas konferences (Montereja, 2002. gads), Pasaules augst ākālīmeņa sanāksmes par
ilgtspējīgu attīstību (Johannesburga, 2002. gads), Pasaules augst ākālīmeņa sanāksmes par soci ālo attīs-
tību (Kopenhāgena, 1995. gads), Tre šās Apvienoto N āciju Organizācijas konferences par vismaz āk attīs-
tītajām valstīm (Brisele, 2001. gads), Ceturt ās Pasaules Tirdzniec ības organizācijas ministru konferences
(Doha, 2001. gads), Ceturt ās Pasaules Sievie šu konferences (Pekina ,1995. gads), Starptautisk ās konferen-
ces par apdz īvotību un attīstību (SKAA) (Kaira, 1994. gads), ANO Ģenerālās Asamblejas 1999. gada
īpašāssēdes progresa izv ērtēšanai SKAA m ērķu sasniegšanā(“Kaira +5 ”), nobeiguma dokumenta “Bēr-
niem piemērota pasaule ”(Ņujorka, 2002. gada maijs) un Pasaules izgl ītības foruma (Dak āra, 2000. gads)
nobeiguma deklar ācijas un secin ājumus,
—ņemot vērāsaistības, ko ES uz ņēmusies 2002. gada marta Barselonas augst ākālīmeņa sanāksmēpirms
Monterejas konferences,
—ņemot vērā2001. gada 1. marta rezol ūciju par Komisijas pazi ņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam
par Eiropas Kopienas att īstības politiku (1),
—ņemot vērāEiropas Kopienas Att īstības politikas p ārskatu, ko Padome un Komisija pie ņēmušas
2000. gada 10. novembr ī(APP),
—ņemot vērāVispārējo jautājumu unārējo attiecību padomes (GAERC) 2004. gada 22. un 23. novembra
un 2005. gada 23. un 24. maija secin ājumus,
—ņemot vērāParlamenta 2005. gada 12. apr īļa rezolūciju par Eiropas Savien ības lomu Tūkstošgades attīs-
tības mērķu (TAM) sasnieg šanā(2),
—ņemot vērāParlamenta 2005. gada 8. septembra rezol ūciju par izplat ītākajāmu nn o vārtāatstātajām
slimībām jaunattīstības valstīs(3),
—ņemot vērāEiropas Komisijas 2004. gada 29. oktobra zi ņojumu “Tūkstošgades attīstības mērķi 2000. –
2004. gads ”(SEK(2004)1379),
—ņemot vērāKomisijas 2005. gada 12. apr īļa paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Ekonomikas
un sociālo lietu komitejai “Paātrinot virzību uz Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu—Eiropas
Savienības ieguldījums”(KOM(2005)0132),
(1) OV C 227, 1.10.2001., 130. lpp.
(2) Pieņemtie teksti ,P6_TA(2005)0115.
(3) Pieņemtie teksti ,P6_TA(2005)0341.18.11.2006. LV C 280 E/485 Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris
—ņemot vērāANO Tūkstošgades projekta darba grupas, kuru vada profesors Jeffrey Sachs, sagatavoto
ziņojumu “Ieguldījums attīstībā: praktisks pl āns Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai”,
—ņemot vērādaudzpusējos vides nol īgumus (DVN) par klimata p ārmaiņām, ozona slāņan oārdīšanos,
bioloģisko daudzveid ību, mitrzemju plat ībām, pārtuksnešošanos, bīstamiem atkritumiem un notur īgiem
organiskajiem pies ārņotājiem,
—ņemot vērāReglamenta 45. pantu,
—ņemot vērāAttīstības komitejas zi ņojumu (A6-0319/2005),
“Eiropas konsenss ”
1. atzinīgi vērtēiniciatīvu trīspusējam paziņojumam par kop ēju ES attīstības vīziju un uzsver nepiecie ša-
mību ar koplēmuma proced ūrai līdzvērtīga procesa pal īdzību pilnībāiesaistīt Eiropas Parlamentu l īdzvērtīgā
sarunu proces āar citām institūcijām, lai dotu iev ērojamu ieguld ījumu saskaņošanas, koordin ācijas, papildi-
nāmības, kvalitātes un efektivit ātes pilnveidošanas mērķiem;
2. atzinīgi vērtēkopīgo deklarāciju un ierosina par t ās oficiālo statusu uzskat īt saistošu attīstības politikas
pamatu Eiropas Savien ības un tās dalībvalstu rīcībai attiecībāuz visām jaunattīstības valstīm, kāto nosaka
ESAO/AAK, turkl āt aicina preciz ētk o pīgās deklarācijas saistību ar finanšu instrumentu sadarb ībai attīstības
jomā;
3. paužnožēlu, ka priekšlikumānav iekļautiīpaši paziņojumi par ES pal īdzības un 2000. gada APP
efektivitāt e su ngūto mācību novērtējumu un tās ietekmi uz Kopienas pal īdzību;
4. atzinīgi vērtēiepriekšminētāPaziņojuma pirmaj ādaļāiekļautos centienus vienoties par galvenajiem
mērķiem un principiem ES pal īdzības sniegšanai; tomēr aicina panākt lielāku skaidrību, joīpaši attiecībāuz
prioritātēm, kāarīuz pasākumiem, lai uzlabotu saska ņotību un koordin āciju saistībāar ES sadarbību attīstī-
bas jomā;
5. atzinīgi vērtēiepriekšminētāPaziņojuma otrajādaļāiekļautos centienus noteikt pamatnost ādnes attīs-
tības politikas ievie šanai Kopienas l īmenī; tomēr aicina skaidri noteikt Kopienas pal īdzībasīpašo lomu,
pamatojoties uz t ās salīdzinošo priekšrocību analīzi;
6. uzskata, ka pa šreizējāKopienas pal īdzības organizācija Briselē,j oīpašip lānošanas unīstenošanas
atšķirtība, nav optim āla tās attīstības politikas efekt īvai ieviešanai;
7. atzīmē, ka globalizācija līdzšim ir padziļinājusi plaisu starp bag ātajiem un nabadz īgajiem slāņiem un
aicina izvirzītlīdzsvarotāko attīstību par vienu no turpm ākajiem mērķiem attīstības politikas jom ā.
Mērķi un principi
8. uzsver, ka par ES visp ārīgo mērķi sadarbībai attīstības jomābūtu jāizvirza nabadz ības samazināšana un
pilnīga izskaušana ilgtspējīgas attīstības procesā; uzsver, ka j ēdziens “nabadzība”ir daudzdimension āls un
attiecināms cita starp āuz tādām cilvēka vajadzībāmkāpatēriņšun pārtikas drošums, veselība, izglītība,
tiesības, spēja būt uzklausītam, cilvēku drošība, sociālais taisnīgums, cieņa un pienācīgs darbs;
9. piekrīt, ka nabadzības samazināšanā, kas ir pirmais solis ce ļāuz TAM sasnieg šanu, demokrātijas, labas
pārvaldības un cilvēktiesību ievērošanas veicināšana ir galvenie att īstības mērķi; tomēr uzsver, ka nabadz ības
apkarošana būs sekmīga tikai tad, ja videi un dabas resursiem b ūs nodrošināta ilgtspējīga apsaimnieko šana
un tikpat lielu uzman ību pievērsīs iedzīvotājiem,īpaši jauniešiem un sieviet ēm, pirmkārt un galvenok ārtC 280 E/486 LV 18.11.2006. Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris
veselības un izglītības jomās, kāarīlabklājības uzlabošanai, izceļot tādus aspektus k āuzņēmējdarbība,
zinātne un tehnolo ģija, darbavietu rad īšana, darbaņēmēju tiesību ievērošana, piekļuve aizdevumiem, īpašum-
tiesības un infrastrukt ūra; uzsver, ka sievie šu lomas palielin āšana ir vispārējās attīstībasķīla un dzimumu
vienlīdzībai jābūt visu politisko strat ēģiju nozīmīgai sastāvdaļai;
10. atbalsta patiesas partner ības, piederības un politisk ādialoga principus, k āarītādu pieeju attīstībai, kas
balstīta uz tiesībām; uzsver partnervalstu nabadz ības samazināšanas stratēģijas dokumentu (PRSP) nozīmi,
aktīvi iesaistoties valstu parlamentiem un pilsonisk ās sabiedrības organizācijām; ierosina Koton ūPartnerat-
tiecību nolīguma principus ieviest vis ās jaunattīstības valstīs;
11. uzsver pilsoniskas sabiedr ības nozīmīgo lomu pakalpojumu nodro šināšanā,kāarīdemokrātijas un
cilvēktiesību veicināšanā, un aicina palielin āt atbalstu partnervalstu NVO jaudas cel šanai; tāpat atzīst Eiropas
pilsoniskās sabiedrības svarīgo lomu un šajāsakarāaicina vienkāršot projekta atbalsta, tostarp finans ējuma,
īstenošanas noteikumus;
12. uzsver to, ka ES j āstrādāpie starptautisko iest āžu demokratiz ācijas, lai panāktu jaunattīstības valstu
interešu labāku pārstāvniecību un pilnveidotu demokr ātiju visu interes ēs;
13. atzinīgi novērtēto, ka ES priek šlikuma projekta m ērķis ir ES ieroču eksporta uzraudz ības pastiprin ā-
šana nolūkānodrošinātE Sr ažoto ieroču neizmanto šanu pret civiliedz īvotājiem, kāarīto, kašis projekts
paredz konkr ētus pasākumus, lai ierobe žotu kājnieku ieroču un vieglo iero ču nekontrolētu izplatīšanu;
tomēr aicina ES ar īuzņemties atbildību par ieroču eksportu pag ātnēun pastiprinātu np aātrināt atmīnēšanas
un atbruņošanas programmu īstenošanu reģionos, kuros risin ājusies kara darb ība.
Galven āstēmas un priorit ātes
14. atzinīgi vērtēcentienus vair āk koncentrēties uz darbības virzieniem, taj āpašālaikāsaglabājot pietie-
kamu elastību; paužnožēlu par skaidri izteiktu priorit āšut rūkumu izklāstītajāstēmās, joīpaši Kopienas
līmenī, un aicina izskaidrot m ērķu, darbības tēmu un priorit āšu izvēles principus;
15. vēlreiz atgādina cilvēktiesību svarīgo lomu ES finans ētu vai kopīgi finansētu projektu att īstībā, izvei-
došanāun uzraudzībā;
16. uzsver, ka t ādi jautājumi kāHIV/AIDS, mal ārijas un tuberkulozes profilakse un ārstēšana, seksuālās
un reprodukt īvās veselības veicināšana, dzimumu l īdztiesība un sieviešu tiesības, klimata izmai ņas, tirdznie-
cības reforma, konfliktu nov ēršana, demokrātija un laba p ārvaldība (piešķirot prioritāti korupcijas apkaro ša-
nai) prasaīpašu uzmanību, jo, ja tām nepievēršpienācīgu uzmanību, citi attīstības centieni var b ūt veltīgi;
17. ierosina velt īt lielāku uzmanībušādiem jautājumiem:
— daudzas valstis ar zemiem ien ākumiem atpaliek TAM sasnieg šanāveselības jomā; lielākajai daļai ir vaja-
dzīga palīdzība, lai sagatavotos ārkārtas situācijām medicīnas jomā, piemēram gripas pand ēmijai; nepie-
tiekama uzman ība ir veltīta slimībām, kuruārstēšanai nav pieejami medikamenti vai par kur āmi r
nepietiekami medic īniskie pētījumi; katastrof āls medicīniskāpersonāla trūkums, joīpašiĀfrikas valstīs
uz dienvidiem no Sah āras—daļēji intelektuālādarbaspēka aizplūšanas dēļ—ir bieži sastopama
problēma, kuras risin āšanānepieciešama uz sistēmu balstīta pieeja vesel ībai un attīstībai, kur galven ā
prioritāte būtu veselības aprūpes sistēmas nostiprin āšana, pastiprin āts atbalsts vesel ības aprūpes sekto-
ram un galven ās prioritātes piešķiršana veselības aizsardzībasPRSP,
— valstu parlamentu loma ir iz šķiroša, tāpēc nepieciešamsīpašs atbalsts, lai nostiprin ātu un uzlabotu
demokrātiski ievēlētu parlamentu darba apst ākļus, pilnībāiesaistot Eiropas Parlamentu,18.11.2006. LV C 280 E/487 Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris
— Kopienas infrastrukt ūras atbalstam j ābūt labāklīdzsvarotam, maz āk pievēršoties ceļubūvniecībai un
piešķirot prioritāti IST,ūdens apgādei, enerģijai un lauku att īstībai,
— dzimumu vienl īdzības un sievie šu tiesību, kācilvēktiesību, veicināšana ir ne tikai iz šķiroša pati par sevi,
bet tas arīsociālātaisnīguma jautājums, kāarīinstruments TAM m ērķu sasniegšanai, Pekinas r īcības
platformas, Kairas r īcības programmas un Konvencijas par jebkuras sievie šu diskriminācijas izskaušanu
ieviešanai, tāpēc visās ES politikas un prakses jom ās attiecībās ar jaunattīstības valstīmjāievēro stingra
nostāja dzimumu vienl īdzības jautājumos,
—ņemot vērā, ka dalībvalstu un Kopienas sniegtaj āpalīdzībāpamatizglītībai un veselības aprūpei priori-
tāte jāpiešķir Pasaules augst ākālīmeņa sanāksmes par soci ālo attīstību (Kopenhāgena) principam 20/20,
— izglītība ir atslēga uz attīstību; viens no liel ākajiemšķēršļiem pienācīgas oficiālās pilna laika izgl ītības
saņemšanāir bērnu darbs; vis ās izglītības veicināšanas stratēģijāsjāiekļauj pasākumi bērnu darba izskau-
šanai,
— tākālielākādaļa nabadzīgo lauku rajonu ir atkar īgi no tradicion ālās, uz biomasu balst ītās ekonomikas,
strauja mežu platību samazināšanās, augsnes un j ūras resursu un pieaugo šaisūdens resursu tr ūkums
daudzos reģionos rada nopietnus draudus simtiem miljonu ļaužumājsaimniecībām; tāpēc nepieciešamas
nopietnas programmas me žu atjaunošanai, augsnes saglab āšanai, jūras resursu aizsardz ībai unūdens
apsaimniekošanai,
— esošāsr ažošanas un patēriņa sistēmas ir izrais ījušas pieaugošu vides ekspluat āciju un ir ilgtermi ņa
drauds sabiedr ības labklājībai; nabadzīgie iedzīvotājiīpaši ciešno vides degrad ācijas,
— jaunattīstības valstīm nav obligāti jāatkārto rūpnieciski attīstīto valstu kļūdas attiecībāuz dabas pies ār-
ņošanu,ņemot vērā, ka aizvien liel āka palīdzība tiek sniegta invest īcijām tehnoloģijās, kas nepies ārņo
vidi un ir efekt īvas; uzsver, cik svar īgi ir mazināt jaunattīstības valstu atkar ību no fosilo izrakte ņu
ieguves,ņemot vērāspiedienu uz maks ājumu bilanci un l īdz ar to uzšo valstu budžetu,
— simtiem miljonu nabadz īgo iedzīvotāju ir pilnīgi neaizsargāti pret tādām dabas katastrof āmkāzemes-
trīces, tropiskāsvētras, plūdi, cunami vai ārkārtējs sausums, un šīs nelaimes rada risku att īstībai; uzsver,
ka TAM būsg rūti sasniegt liel ākajādaļāvalstu ar zemiem ien ākumiem, ja katastrofu riska samazin āšana,
tostarp to soci ālās apdrošināšanas sistēmas netiks piln īgi iekļautas attīstības un nabadz ības samazināša-
nas stratēģijās,
— atzīst, ka nabadz ība, atpalicība un nestabilas valstis ir augl īga augsne konfliktiem un jauniem draudiem
drošībai, tostarp starptautiskajai noziedz ībai un terorismam, turkl āt uzskata, ka konfliktu noregul ēšanā
attīstībai ir svarīga loma ne tikai iest āžu izveidē, sabiedrības sociālo struktūru pārveidē, bet arīmiera un
izlīguma procesu atbalst īšanā,
— nodarbinātība ir svarīgs instruments nabadz ības apkarošanā.Tāpēc iespēja strādāt pienācīgu darbu un
Starptautiskās darba organiz ācijas (SDO) pamatkonvencijas iev ērošana jāuzskata par priorit ātēm.
Palīdzības noteikumi, finan šu resursi, efektivit āte un saska ņošana
18. paužgandarījumu par ap ņēmību palielināt palīdzības budžetus ES, lai l īdz 2015. gadam sasniegtu
0,7 % no nacion ālākopienākuma; veicina novatorisku meh ānismu, piemēram, starptautisku nodok ļu sistēmu
ieviešanu, lai finans ētu sadarbību attīstības jomā; tomēr tajāpašālaikāuzsver vajadz ību ievērojami uzlabot
palīdzības kvalitāti un sniegšanas veidus un to, ka noteikti nepiecie šams pilnveidot rezult ātu un atdeves
vērtēšanu; turklāt vienotajam EK pal īdzības piešķiršanas kritēriju kopumam j ābūtvērstam uz nabadz īgāka-
jām valstīm un to iedz īvotājiem;C 280 E/488 LV 18.11.2006. Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris
19. aicina palielin āt to attīstības fondu da ļu, kuru piešķir valstīm ar zemiem ien ākumiem;
20. uzskata, ka par ādu atvieglojuma sist ēma nabadzīgām valstīm ar lieliem par ādiem ir nepiln īga; aicina
piešķirt parādu atvieglojumus valst īm, kam rakstur īgi neilgtspējīgi parādi un kuru vald ības ievēro cilvēktiesī-
bas un demokr ātiju un invest ēbrīvos līdzekļus atbildīgāveidā; turklāt uzsver, ka par ādu atvieglojums
nedrīkst izraisīt ekonomikas politikai kait īgus blakus apst ākļus un tam jāpapildina ofici ālāattīstības palī-
dzība;
21. uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai ES un dal ībvalstis aktīvāk censtos noskaidrot nepareizi pie šķirtos vai
nepareizi izmantotos l īdzekļus un repatri ēt tos, lai izmantotu paredz ētajiem mērķiem;
22. aicina p ārskatīt Eiropas Invest īciju bankas (EIB) ārējo aizdevumu mand ātu, kasļautu EIB kļūt par
pilnībādarbojošos attīstības banku, kura īsteno ES attīstības stratēģijas, dodot iesp ējušai bankai finans ēt
valsts ieguldījumus vispārējas nozīmes pakalpojumos un infrastrukt ūrās;
23. paužnožēlu, ka attīstības politikai ES tr ūkst konsekvences, kas rada augstas dar ījumu izmaksas,
darbības dublēšanos un sare žģījumus partnervalst īm; atbalsta centienus uzlabot koordin āciju, saskaņošanu
un pielīdzināšanu metodēm, ar kurām palīdzības sniedzēji plāno un sniedz pal īdzību saskaņāar Parīzes
Deklarāciju un to, ka šādi centieni jāpiemēro arīvalstīs ar vidēju ienākumu līmeni; tomēr uzsver, ka pied ā-
vātajākopīgajādeklarācijāļoti nepilnīgi skarts tāsīstenošanas jautājums;
24. ierosina ES, pamatojoties uz partnervalsts pieder ību un attīstības stratēģiju, strādāt, lai labāk koordi-
nētu ES dalībvalstu un Komisijas sniegto pal īdzību attīstībai, izmantojot kop īgās valstu stratēģijas dokumen-
tus un kopīgo daudzgadu programmu —vēlams, iesaistot citus liel ākos divpusējos un daudzpus ējos palīdzī-
bas sniedzējus; aicina uzlabot saska ņotību un papildin āmību, veicot operat īvo pielīdzināšanas darbu ar
partnervalstīm budžeta procesos un nabadz ības samazināšanas stratēģijās; turklāt ierosina piem ērot principu,
ka—apspriežoties valsts līmenī—maksimāli 2 līdz 3 ES palīdzības sniedzēji ir vadošāsaģentūras jebkurā
attiecīgajāpartnervalstīunīpašos tematiskos jaut ājumos jāpanāk skaidrs pien ākumu sadalījums;
25. uzsver ES un t ās dalībvalstu nepiecie šamību cieši sadarboties ar starptautisk ām organizācijām, kas
iesaistītas attīstības darbā, piemēram, ANO fondiem, programm āmu naģentūrām, tostarp UNDP , Pasaules
Banku un Starptautisko Val ūtas fondu (SVF), lai sekm ētu turpmāku ES attīstības politikas saska ņotību un
novērstu dubultdarbu, ko veic, iev ērojot starptautiski atz ītus mērķus;
26. uzsver, ka ES j ācenšas uzlabot savu dal ībvalstu politikas jomu koordin āciju ar Pasaules Banku un
Starptautisko Val ūtas fondu;
27. uzsver, ka Komisija nav j āuzskata par ES divdesmit sesto pal īdzības sniedzēju; tāvietājānosaka Kopie-
nas sniegtās palīdzības pievienot āvērtība un jāvienojas par to, īpašu uzmanību veltot iesp ējai veicināt koor-
dināciju, papildin āmību un saskaņotību, Kopienas pal īdzības apjomam, Komisijas neitralit ātei, tās ieguldīju-
mam pārvaldes, demokr ātijas un cilvēktiesību jomā,tāskāglobālāpartnera lomai, t ās potenciālajai Eiropas
attīstības politikas intelektu ālācentra lomai, utt.;
28. atzīst, kaīpašie palīdzības nosacījumi, ko izvirza pal īdzības sniedzēji un kas atspogu ļo palīdzības
sniedzēju vēsturiski ekonomisk ās intereses, reti darbojas, tom ēr uzsver, ka atbalsts no visp ārējābudžeta kā
vēlamais palīdzības mehānisms ir vēljāpārdomāun tāizmantošana ir jāapsver tikai tad, ja apst ākļi ietver
pareizas un efekt īvas kontrolsist ēmas, piemēram, neatkar īgas komisijas, ko uzrauga valstu parlamenti. Kad
vien iespējams, Komisijai un dal ībvalstīmjācenšas no projekta atbalsta p āriet pie visu nozari aptvero šas
pieejas un pēc tam pie tie ša budžeta atbalsta;18.11.2006. LV C 280 E/489 Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris
29. aicina Komisiju iesniegt Parlamentam krit ērijus, pēc kuriem nov ērtēt atbalsta nepiecie šamību jaunat-
tīstības valstīm un sniegtāatbalsta efektivit āti, statistiku par jau sniegto atbalstu un kontroles meh ānismu, lai
noteiktu sniegt ās palīdzības efektivitāti nolūkāto turpmāk pilnveidot;
30. norāda, ka Komisij āpastāv nopietni tr ūkumi attiecībāuz tādiem integrētās pieejas jaut ājumiem kā
bērnu tiesības, dzimumu vienl īdzība, sieviešu tiesības un invalidit āte, kāarīvide; izsaka atzin ību centieniem
pilnveidot iesaist īšanas pieeju politikas izstr ādāšanas, plānošanas, ieviešanas un vērtēšanas stadijāun uzsver,
ka, lai panāktu uzlabojumus, situ ācijai nepiecie šams lielāks atbalsts izgl ītības un person āla apmācības jomā
gan vietējā, gan valsts līmenī;
31. atbalsta centienus politisk ās saskaņotības jomā, kur attīstības politikas m ērķus un rezultātus vajadzētu
nevis graut, bet gan atbalst īt ar citām politiskām stratēģijām; aicina nekav ējoties uzsākt darbību tajāsE S
politikas jom ās, kur ir izteikti negat īvi rezultāti, piemēram, tirdzniec ība, kopējālauksaimniec ības politika
un zvejniecības nolīgumi; uzsver, cik svar īgi ir dot iesp ēju jaunattīstības valstīm ievērot ES pārtikas, preču
un vielu drošības standartus, lai tie nek ļūtu paršķērsli ienākšanai ES tirgos; turkl āt aicina piecu gadu laik ā
atcelt visa veida atbalstu eksportam, tostarp sl ēpto atbalstu eksporta kred ītu, pārtikas atbalsta, eksporta
tirdzniecības uzņēmumu, vitāli svarīgu tautsaimniec ības nozaru piespiedu privatiz ācijas un jaunatt īstības
valstu tirgu piespiedu liberaliz ācijas veidā;
32. atzīmē,k apēdējo triju dekāžu laikāvismazāk attīstītās valstis kļuvušas par pārtikas tīklu importētā-
jāmu ntāpēc aicina main īt lauksaimniec ības politiku, pie šķirot prioritātes pārtikas nodrošināšanai;
33. uzsver, ka att īstības politika ir viena no vair ākām iespējāmcīnīties pret nestabilit ātes pamatcēloņiem,
bet tānav pakļaujama drošības politikai, un ka jebkurai r īcībai saistībāar sadarbību attīstības jomājābūt
saskaņāar AAK defin īciju, kas sniegta dokument āpar valsts pal īdzību attīstības jomā;
34. uzsver, ka god īga starptautisk ātirdzniecības politika, k āarīlabvēlīgi apstākļi tirdzniecībai jaunattīstī-
bas valstīsi rārkārtīgi svarīgi attīstībai; tāpēc uzsver pieg ādes jomas att īstības nozīmi, tostarp partnervalstu
lomas palielin āšanu,ļaujot tām tirdzniecības iespējas pārvērst attīstības dzinējspēkā;šajāsakarāuzsver, cik
svarīgas ir tādas jomas kālauksaimniec ība un pārtikas drošība, kāarīatzīmēmazo un vid ējo uzņēmumu
svarīgo lomu;
35. uzskata, ka att īstības politikai j ābūt balstītai uz valsts vai re ģiona tiesību atzīšanu demokr ātiski
noteikt savas politikas jomas, priorit ātes un stratēģijas, lai aizsarg ātu iedzīvotāju iztikas līdzekļus, kāarī
sociālās, ekonomisk ās un kultūras tiesības, un ka Komisijai un dal ībvalstīmšie principi jāievēro;
36. atzinīgi novērtēpieaugošo atzinību tam, ka tirgus atv ēršanai jābūt uzmanīgai un pakāpeniskai un
uzsver, ka noteikti j āievēro jaunattīstības valstu ties ības izvēlēties tirgus liberaliz ācijas tempus un virzienus
atkarībāno to attīstības mērķiem;
*
**
37. uzdod priek šsēdētājam nosūtītšo rezolūciju Padomei un Komisijai.C 280 E/490 LV 18.11.2006. Eiropas Savien ības Oficiālais Vēstnesis
Ceturtdiena, 2005. gada 17. novembris