Lai reaģētu uz identificētu konkrētu krāpšanas risku (piegādes novirzīšana ar nolūku gūt labumu no nodokļu atšķirībām starp reģioniem), loģistikas ķēde tiks novērota, izmantojot iepriekšēju dažādo saņēmēju identifikāciju, ko veiks piegādātāji, kā arī šīs informācijas nodošana muitas administrācijai. Riska analīze liecina, ka saņēmēji būtu jāiedala trīs kategorijās: degvielas, par ko ir nomaksāti nodokļi, galapatērētāji, kuri var nodrošināt uzglabāšanu vairumā, šīs degvielas uzpildes stacijas un izplatītāji. Degvielas, par ko ir nomaksāti nodokļi, iekšzemes aprites gadījumā muitas dienesti varēs pārbaudīt produkta izcelsmi un tā mērķreģionu. Netipiska maršruta vai neizskaidrojamas aizkavēšanās gadījumā muitas dienesti var veikt izmeklēšanu par sūtījuma iespējamu novirzīšanos no sākotnēji deklarētā mērķreģiona.

Produktu aprite notiks pēc nodokļu nomaksas, un degviela tiks aplikta ar nodokli laikā, kad to nodod patēriņam, piemērojot nodokļa likmi, kas ir spēkā degvielas piegādes reģionā.

Francijas iestādes ir precizējušas, ka valdība, neatkarīgi no samazinājumiem, ko pieņēmuši reģioni, saglabās atbildību par dīzeļdegvielas un bezsvina benzīna akcīzes nodokļa iekasēšanu un kontroli.

Reģioniem atļauts samazināt šīs likmes par summu, kas nevar pārsniegt EUR 17,70 par 1000 litriem bezsvina benzīna, tostarp degvielas E10, un EUR 11,50 par 1000 litriem dīzeļdegvielas visā atkāpes darbības periodā. Katru gadu reģionālās padomes par samazinājuma summu lemj balsojot, kas liecina, ka lēmums nodrošina autonomiju reģionos un stimulē vietējās pārvaldes kvalitātes uzlabošanu, ko nav iespējams panākt, izmantojot pārvietojumus no valsts budžeta pašvaldību budžetā.

Ar 2015. gada 20. oktobra vēstuli, pamatojoties uz Direktīvas 19. pantu, Francijas iestādes lūdza pagarināt šo shēmu ar identiskiem noteikumiem, bet uz divu gadu laikposmu no 2016. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim un mazākā atļautā nodokļu samazinājuma apjomā.

Lai minēto shēmu saskaņā ar Francijas lūgumu varētu atjaunināt, Komisijai, ņemot vērā Lēmuma 2013/193/ES 1. panta 2. un 3. punkta nosacījumus, ir jānovērtē, vai shēmas piemērošanas laikā ir panākta atbilstība Direktīvas 19. panta 1. punkta trešās daļas mērķiem un politikai, lai to pašu principā varētu paredzēt arī laikposmā no 2016. gada 1. janvāra.

Šādi izskatīti jau ir iepriekšējie Francijas iesniegtie lūgumi, un rezultātā ir pieņemts Lēmums 2005/767/EK, Lēmums 2011/38/ES un Lēmums 2013/193/ES. Kā noteikts šajos lēmumos, nav konstatēts, ka iepriekš minētie pasākumi radītu šķēršļus ES iekšējā tirdzniecībā; tajā pašā laikā tika izvirzīti vairāki nosacījumi, lai nodrošinātu, ka atkāpes piemērošana nerada problēmas iekšējā tirgus darbībā un netraucē sasniegt ES politikas mērķus, it sevišķi enerģētikas, klimata pārmaiņu un vides jomā.

Tādēļ var secināt, ka iespēja valsts likmi pazemināt varētu būt devusi iespēju reģionālajām iestādēm aplūkojamo nodokli izmantot ar pielāgojumiem to administratīvajā teritorijā valdošajiem sociālekonomiskajiem apstākļiem.

Abos reģionos, kuri piemēroja šo lejupejošo korekciju, paziņotais IKP uz vienu iedzīvotāju bija zemāks nekā vidējais rādītājs valstī 2013. gadā. Viens no reģioniem turklāt ziņoja par augstāku bezdarba līmeņa rādītāju salīdzinājumā ar valsts vidējo bezdarba līmeni 2013. gadā.

Francija apstiprina, ka pirms nodokļa samazināšanas tiks veikta valsts likmes palielināšana no 2016. gada.

Saskaņā ar Lēmumu 2013/193/ES konkrētais valsts pasākums atbilst minētajai prasībai. No lēmuma secināms, ka likmju reģionālās diferenciācijas mērķis plašākas decentralizācijas politikas ietvaros sakrīt ar konkrēto politikas mērķi paaugstināt pārvaldes efektivitāti. Tika nolemts, ka reģionālās diferenciācijas iespēja ir papildu stimuls reģioniem pārskatāmi uzlabot savu pārvaldes kvalitāti. Tajā pašā lēmumā noteikts, ka samazinājumiem ir jābūt saistītiem ar to reģionu objektīvo sociālekonomisko stāvokli, kuros tos piemēro.

Attiecībā uz komerciāla patēriņa dīzeļdegvielas izslēgšanu no pasākuma piemērošanas jomas uz Francijas vai ES autopārvadātājiem, kuri atbilst nosacījumiem, kas jāizpilda, lai daļēji tiktu kompensēts komerciāla patēriņa dīzeļdegvielas akcīzes nodoklis, attieksies viena un tā pati akcīzes nodokļa likme neatkarīgi no reģiona, kurā tie iegādājušies degvielu. Plānotais režīms paredz saglabāt pašreiz spēkā esošo atmaksas procedūru, ļaujot pilnībā neitralizēt reģionu nolemtās nodokļu samazināšanas radīto ietekmi, par vienādu summu samazinot atmaksājamo likmi par komerciāla patēriņa dīzeļdegvielu. Šis pasākums tādējādi neizkropļotu konkurenci transporta nozarē un neiespaidotu tirdzniecību ES.

Francijas iestādes norāda, ka pasākums neietekmēs iekšējā tirgus pareizu darbību, it sevišķi tāpēc, ka pasākuma darbība aptver tikai motordegvielu nekomerciālām vajadzībām. Turklāt nekomerciālām vajadzībām izmantojamās degvielas mazumtirdzniecības cenu variācija sadales tīklu starpā ir lielākas nekā variācijas, kas var izrietēt no šā pasākuma. Francijas iestādes apgalvo, ka pasākuma piemērošanas laikā nav saņemtas sūdzības par tā radītiem tirgus izkropļojumiem.

Iekšējais tirgus un godīga konkurence

Tika atzīts, ka konkurences izkropļojumu risks ir zems, jo Lēmumā 2005/767/EK, Lēmumā 2011/38/ES un Lēmumā 2013/193/ES noteiktas maksimālās samazinājumu summas. Tādējādi nodokļa likmju diferenciācija starp reģioniem joprojām ir maza un var pat nepārsniegt cenu atšķirības izplatīšanas tīklos. Turklāt komerciāli izmantojamā dīzeļdegviela ir izslēgta no pasākuma piemērošanas.

Attiecībā uz diferenciācijas pakāpi ir noteikta stingra robeža, proti, pazeminājums nepārsniedz EUR 17,70 par 1 000 litriem bezsvina benzīna un EUR 11,50 par 1 000 litriem dīzeļdegvielas. Šo nosacījumu Francija ir ievērojusi.

Atkāpes piemērošanas pieredze nerada šaubas par 2005., 2011. un 2013. gada novērtējuma pareizību. Komisijas rīcībā nav sūdzību par to, ka pasākums kropļotu ES iekšējo tirdzniecību.

Nav arī ziņots par šķēršļiem iekšējā tirgus pareizai darbībai attiecībā uz aplūkojamo produktu apgrozību akcīzes nodoklim pakļauto ražojumu statusā.

Tas neskar Savienības noteikumu par valsts atbalstu piemērošanu, proti, Līguma 107. panta 1. un 3. punktu.

Savienības enerģētikas, klimata pārmaiņu un vides politika

Energoproduktiem uzliekamo nodokļu rezultātā pazeminās pieprasījums pēc tiem, līdz ar to samazinās arī ar to patēriņu saistītās emisijas. Tādēļ Komisijai ir jānovērtē, vai atsevišķos reģionos piemēroto likmju pazeminājums neizraisa degvielas patēriņa pieaugumu (un ar to saistītās emisijas), kas būtu pretrunā iepriekš nosauktajiem mērķiem.

Lēmumā 2013/193/ES tika norādīts, ka līdz ar ieviesto iespēju likmes pazemināt Francijā pieaugs arī attiecīgā valsts likme. Tajā tika secināts, ka maz ticams, ka jaunās shēmas kopējais efekts būs negatīvs stimuls degvielas lietderīgai izmantošanai, jo atkāpes piemērošana neļauj reģioniem piemērot likmi, kas būtu zemāka par valsts līmenī spēkā esošo likmi pirms shēmas ieviešanas. Lēmumā 2013/193/ES tika arī secināts, ka ir mazs risks, ka reģionu atšķirības varētu novest pie mazumtirdzniecības cenu atšķirībām, izraisot satiksmes novirzīšanas risku, jo diferenciācijas līmenis ir zems un mazumtirdzniecības cenu atšķirības sadales tīklos pārsniedz šīs atšķirības. Tādēļ tika paredzēts, ka pasākums principā nebūs pretrunā ES enerģētikas, klimata pārmaiņu un vides politikai.

Francija salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem piemēros mazāku samazinājumu.

2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

•Juridiskais pamats

Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants.

•Subsidiaritāte

Netiešo nodokļu uzlikšana, uz ko attiecas LESD 113. pants, pati par sevi nav ekskluzīvā ES kompetencē LESD 3. panta nozīmē.

Tomēr saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Padomei tika piešķirta ekskluzīva kompetence ar sekundāru tiesību aktu atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē. Dalībvalstis tāpēc nevar aizstāt Padomi. Tādējādi subsidiaritātes princips uz šo īstenošanas lēmumu neattiecas. Nekādā ziņā šis akts nav leģislatīvā akta projekts, tāpēc tas nebūtu saskaņā ar Līgumiem pievienoto 2. protokolu jāiesniedz valstu parlamentiem, lai izskatītu, vai ievērots subsidiaritātes princips.

Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips.

•Proporcionalitāte

Šajā priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips. Nodokļu samazinājums nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo.

•Instrumenta izvēle