(1)Komisija 2015. gada 26. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2016. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Eiropadome 2016. gada 17. un 18. martā apstiprināja gada izaugsmes pētījumā noteiktās prioritātes. Komisija 2015. gada 26. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdinājuma mehānisma ziņojumu, kurā tā identificēja Itāliju kā vienu no dalībvalstīm, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome 2016. gada 18. un 19. februārī apstiprināja minēto ieteikumu, un Padome to pieņēma 2016. gada 8. martā. Ņemot vērā to, ka Itālijas valūta ir euro un ka ekonomiskās un monetārās savienības dalībvalstu ekonomika ir savstarpēji cieši saistīta, Itālijai būtu jānodrošina pilnīga un laicīga šā ieteikuma īstenošana.

(3)Itālija 2016. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2016. gada valsts reformu programmu un 2016. gada stabilitātes programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību.

(4)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, plānojot Eiropas strukturālos un investīciju fondus 2014.–2020. gada plānošanas periodam. Kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 23. pantā, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus, Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt tās partnerības nolīgumu un attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus. Komisija papildu informāciju par to, kā tā izmantos šo noteikumu, ir sniegusi norādēs par to, kā piemērojami pasākumi, kuri saista Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektivitāti ar pareizu ekonomikas pārvaldību.

(5)Uz Itāliju attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa un laikā no 2013. līdz 2015. gadam – arī pārejas noteikums par parādu . Stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka valdības parāda attiecība pret IKP 2015. gadā sasniegs maksimumu 132,7 % apmērā un pakāpeniski samazināsies līdz 123,8 % 2019. gadā. Saskaņā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi ir sagaidāms, ka parāda attiecība pret IKP 2016. gadā stabilizēsies un sāks nedaudz samazināties tikai 2017. gadā. Itālijas iestādes ir informējušas par vērienīgām privatizācijas programmām, kuru īstenošana ir svarīgs uzdevums Itālijai, ņemot vērā to, ka tiek sagaidīts, ka Itālija tās ietekmē veiks parāda samazināšanas pasākumus. Lai gan privatizācija 2015. gadā tika īstenota saskaņā ar plānu, mērķis, lai ieņēmumi no privatizācijas katru gadu laikposmā no 2016. līdz 2018. gadam būtu 0,5 % un 2019. gadā — 0,3 %, šķiet ļoti vērienīgs, ņemot vērā arī kavēšanos dažos privatizācijas projektos. Budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs ir ticams.

(6)Komisija 2016. gada 18. maijā publicēja ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu, jo Itālija 2015. gadā nebija panākusi pietiekošu progresu parāda noteikuma ievērošanā. Analīzē bija ietverti visi nozīmīgie faktori un tika secināts, ka būtu jāuzskata, ka parāda kritērijs ir ievērots. Komisija pārskatīs savu novērtējumu jaunā ziņojumā saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu, balstoties uz Komisijas 2016. gada rudens prognozi, kad būs pieejama papildu informācija par 2017. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgo korekciju atsākšanu.

(7)Itālijai 2015. gada pavasarī tika atļauta īslaicīga novirze par 0,4 procentu punktiem no IKP no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā apjomīgas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Itālija savā 2016. gada budžeta plāna projektā lūdza atļaut papildu novirzi par 0,1 procentu punktu no IKP no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā citas strukturālās reformas, kas labvēlīgi ietekmē publisko finanšu stabilitāti ilgtermiņā. Sīkāk par to, kas ir pamatā visām šīm reformām, minēts Itālijas 2016. gada valsts reformu programmā, kas visumā apstiprina reformu programmu. Programmā ierosināto toreformu jomas, kuras ietekmēs publisko finanšu stabilitāti, ir šādas: i) valsts pārvalde un vienkāršošana, ii) preču un pakalpojumu tirgi, iii) darba tirgus, iv) civiltiesības, v) izglītība, vi) nodokļu pārbīde, vii) pasākumi ienākumus nenesošu aizdevumu apjoma samazināšanai un maksātnespējas procedūru reformēšanai un viii) izdevumu pārskatīšana kā finansēšanas pasākums. Saskaņā ar iestāžu novērtējumu visu šo reformu ietekme uz reālo IKP līdz 2020. gadam būs 2,2 procentu punkti, un tas varētu būt ticams. Ja reformas īstenos pilnībā un paredzētajā laikā, tās labvēlīgi ietekmēs publisko finanšu stabilitāti. Var uzskatīt, ka Itālijai pašlaik var atļaut lūgto īslaicīgo novirzi pilnā apmērā – par 0,5 procentu punkttiem no IKP 2016. gadā, ja vien tā pienācīgi īstenos saskaņotās reformas, ko uzraudzīs Eiropas pusgada ietvaros, un ievērojot 10. apsvērumā minētos nosacījumus.

(8)Itālija savā 2016. gada budžeta plāna projektā lūdza atļaut papildu novirzi par 0,3 procentu punktiem no IKP no nepieciešamās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā, lai ņemtu vērā valsts ieguldījumu izdevumus ES līdzfinansētos projektos. Ir iespaids, ka 2016. gada stabilitātes programmā sniegtā informācija apstiprina, ka Itālijas novirze no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2016. gadā tiek faktiski izmantota ieguldījumu palielināšanai. Tomēr joprojām ir zināmas šaubas par iespēju 2016. gadā nodrošināt visu līdzfinansēto ieguldījumu prognozēto apjomu. Var uzskatīt, ka Itālijai pašlaik var atļaut īslaicīgu novirzi par 0,25 procentu punkttiem no IKP 2016. gadā, ja vien tā pienācīgi veiks plānotos ieguldījumus, un ievērojot 10. apsvērumā minētos nosacījumus. Komisija veiks ex-post novērtējumu, lai pārbaudītu valsts faktiskos izdevumus līdzfinansētos ieguldījumu projektos un ar tiem saistīto atvieglojumu, uz ko Itālija var pretendēt saskaņā ar tā dēvēto “ieguldījumu klauzulu”.

(9)2016. gada stabilitātes programmā ir norādīts, ka ārkārtējam bēgļu pieplūdumam, kā arī ārkārtas drošības pasākumiem ir nozīmīga ietekme uz budžetu un ka to vajadzētu uzskatīt par ārkārtēju notikumu, kuru valdība nevar ietekmēt, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā. Komisija uzskata, ka šī papildu ietekme ir saskaņā ar saskaņā ar stabilitātes programmā sniegtajiem aprēķiniem un izdevumiem saistībā ar bēgļiem 2015. gadā sasniedz 0,03 % no IKP un 2016. gadā — 0,04 %, bet drošības pasākumiem 2016. gadā — 0,06 % no IKP. Šajā sakarā Itālija lūdza apstiprināt īslaicīgu novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā ietvertie noteikumi ļauj apstiprināt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums, kā arī nopietnie terorisma draudi ir ārkārtas gadījumi, to ietekme uz Itālijas publiskajām finansēm ir ievērojama un ar to, ka tiktu pieļauta novirze no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, ilgtspēja netiktu apdraudēta. Tāpēc nepieciešamā korekcija vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2015. gadā ir samazināta, lai ņemtu vērā papildu izmaksas saistībā ar bēgļiem. 2017. gada pavasarī tiks veikts galīgais novērtējums par 2016. gadu, arī par attiecināmajām summām, balstoties uz novērotajiem datiem, ko sniegušas Itālijas iestādes.

(10)Komisija atzinumā par Itālijas 2016. gada budžeta plāna projektu norāda, ka saistībā ar “vispārējo novērtējumu” par iespējamo novirzi no korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, Komisija ņems vērā to, ka Itālija, iespējams, drīkstēs izmantot elastīgumu saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, īpašu uzmanību pievēršot tam, vai novirze no korekcijas tiks faktiski izmantota ieguldījumu palielināšanai, tam, vai pastāv ticami plāni par VTM sasniegšanai vajadzīgo korekciju atsākšanu, un strukturālo reformu programmas virzībai, ņemot vērā Padomes ieteikumus. Saskaņā ar Komisijas novērtējumu Itālija 2016. gadā var pretendēt uz papildu atvieglojumu par 0,35 procentu punktiem no IKP, ņemot vērā strukturālo reformu īstenošanā panākto progresu, plānotos ieguldījumus, kā arī valdības apņemšanos nodrošināt atbilstību korekcijai vidēja termiņa mērķa sasniegšanai 2017. gadā, ko Komisija atkārtoti novērtēs rudenī.

(11)Balstoties uz Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, 2016. gadā prognozētais strukturālais pasliktinājums par -0,7 % no IKP liecina par to, ka ir risks zināmai novirzei no Itālijas saistībām Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās daļas ietvaros, ņemot vērā atļauto novirzi attiecībā uz ieguldījumiem un strukturālo reformu īstenošanu. Pieņemot, ka nebūs turpmāku politikas izmaiņu, Komisijas prognoze rāda, ka strukturālie pasākumi 2017. gadā būs nulles līmenī, tādējādi radot risku būtiski novirzīties no nepieciešamās strukturālās korekcijas 0,6 % apmērā no IKP.

(12)Kopumā, pamatojoties uz 2016. gada stabilitātes programmas novērtējumu un ņemot vērā Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, Padome uzskata, ka ir risks, ka Itālija nenodrošinās atbilstību Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem. Komisija atkārtoti novērtēs Itālijas atbilstību nepieciešamajai korekcijai vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, pamatojoties uz Komisijas 2016. gada rudens prognozi, kad būs pieejama sīkāka informācija par Itālijas atsāktajām 2017. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgajām korekcijām, ieskaitot 2017. gada budžeta plāna projektu.

(13)Lai gan tiek gatavotas iniciatīvas fiskālā regulējuma reformēšanai, līdz šim ir veikti tikai ierobežoti pasākumi, lai nodrošinātu izdevumu pārskatīšanas ieguldījumu fiskālajā konsolidācijā. Konkrētāk, izdevumu pārskatīšanas mērķi ir vēl vairāk samazināti un tas, ka izdevumu pārskatīšana vēl nav pilnīgi iekļauta budžeta procedūrā, apgrūtina šo pasākumu īstenošanas vispārējo efektivitāti. Paredzams, ka kopš 2009. gada notiekošās visaptverošās budžeta procedūras reformas pabeigšana novērsīs šo trūkumu un piešķirs budžeta procedūrai uz rezultātiem vairāk vērstu pieeju. Lai uzlabotu valsts parāda ilgtspēju, ir svarīgi arī paātrināt privatizācijas plāna īstenošanu. Itālijas nodokļu sistēma kavē ekonomisko efektivitāti un joprojām saskaras ar vairākām problēmām. Tās ir saistītas ar ļoti vāju nodokļu saistību izpildi un novēlotu nodokļu izdevumu reformu, īpaši attiecībā uz samazinātajām pievienotās vērtības nodokļa likmēm, un novecojušās kadastrālās vērtības sistēmas pārskatīšanu. Visi šie nodokļu sistēmas reformu reglamentējošā likuma aspekti nav īstenoti vai ir īstenoti tikai daļēji. Turklāt jaunākās attīstības tendences, piemēram, īpašuma nodokļa atcelšana galvenajai dzīvesvietai, varētu būt pretrunā mērķim paplašināt nodokļu bāzi un novirzīt nodokļu slogu no produktīviem faktoriem uz īpašumu un patēriņu.

(14)Valsts pārvaldes reforma ir svarīgs pasākums, kas gadījumā, ja tiktu pieņemti un īstenoti nepieciešamie dekrētlikumi, Itālijai dotu iespēju izmantot paredzamos ieguvumus lielākas efektivitātes un kvalitatīvāka publiskā sektora izteiksmē. Dekrētlikumi par valsts uzņēmumiem un vietējiem sabiedriskajiem pakalpojumiem, ko valdība ierosināja 2016. gada janvārī, kā arī sagatavošanā esošais dekrētlikums par nodarbinātību publiskajā sektorā, ir īpaši svarīgi neefektivitātes galveno cēloņu novēršanai. Lai gan nesen ir veikti pasākumi, lai pastiprinātu cīņu pret korupciju, arī palielinot sankcijas un noilguma termiņus konkrētiem noziedzīgiem nodarījumiem korupcijas jomā, jau sen ieteiktā noilguma termiņu sistemātiskā pārskatīšana joprojām ir atlikta. Svarīgs jautājums ir arī krāpšana grāmatvedības uzskaites jomā. Tieslietu sistēmā liela problēma joprojām ir ilga tiesvedība un liels skaits neiztiesātu civillietu un komerclietu. Šo jautājumu risināšanai pēdējos gados veikto pasākumu ietekmes cieša uzraudzība palīdzēs novērtēt, vai ir nepieciešams tos papildināt ar papildu darbībām.

(15)Ir panākts zināms progress aktīvu kvalitātes uzlabošanā banku sektorā. Lai gan jaunu ienākumus nenesošo aizdevumu pieplūdums pēdējos mēnešos ir palēninājies, to apjoms joprojām ir ļoti liels un turpina radīt spiedienu uz rentabilitāti un banku resursiem. Turklāt Itālijas maksātnespējas sistēmas un parādu piedziņas regulējums nepietiekoši veicina ātru samazinātas vērtības aizdevumu pārstrukturēšanu. Kopš 2015. gada vidus ir pieņemti vairāki likumi, lai vienkāršotu un paātrinātu maksātnespējas un piespiedu atsavināšanas procedūras, un ir ierosināts reglamentējošā likuma projekts fundamentālai bankrota regulējuma reformai. Tomēr vēl ir jāsagaida šo reformu ietekme uz procedūru ilgumu un atgūstamajām summām. Itālija kopš 2015. gada sākuma ir veikusi vairākus pasākumus, lai novērstu trūkumus banku korporatīvajā pārvaldībā, īpaši attiecībā uz lielākām kooperatīvajām bankām, bankām, kuru akcionāri ir fondi, un mazām krājaizdevu sabiedrībām. Pilnīga šo reformu īstenošana veicinātu sektora izturētspēju un nodrošinātu kredītu efektīvāku piešķiršanu reālajai ekonomikai. Ņemot vērā, ka banku sektora zemā efektivitāte izmaksu ziņā kavē rentabilitāti un iekšējā kapitāla veidošanu, vide ar vāju izaugsmi un zemām procentu likmēm ir vēl viena problēma. Jaunais ES banku noregulējuma satvars ir mainījis riska profilu banku emitētām obligācijām , no kurām ievērojamas summas atrodas Itālijas individuālo privāto klientu turējumā, un tas uzsver to, ka ir svarīgi, lai plaša sabiedrība izprastu finanšu jautājumus.

(16)Itālija 2015. gadā pamatīgi reformēja darba tirgus iestādes, īstenojot tā dēvēto “Nodarbinātības likuma” reformu. Aktīva darba tirgus politikas reformas īstenošana ir būtiska, lai aktivizētu personas, kuras ir attālinātas no darba tirgus, it īpaši ilgtermiņa bezdarbniekus un jauniešus. Pašlaik ir aktuālas vairākas administratīvas, politiskas un ar resursiem saistītas problēmas. Konkrētāk, to risināšanai ir nepieciešams stiprināt valsts nodarbinātības dienestus un cieši uzraudzīt pakalpojumu sniegšanu. Ir veikta māceklības sistēmas reforma, lai iekļautu no darba atlaistos pieaugušos, taču tās īstenošana joprojām turpinās. Itālijā nav pietiekoši attīstītas otrā līmeņa pārrunas par darba koplīgumiem, un tas kavē tādu inovatīvu risinājumu ieviešanu uzņēmuma līmenī, kuri varētu uzlabot produktivitāti un ļautu darba samaksai ātrāk reaģēt uz darba tirgus apstākļiem. Rīcība šajā jomā ir jāveic, apspriežoties ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar valstī pastāvošo praksi. Sociālie partneri vēl nav panākuši vienošanos par reformu darba koplīguma slēgšanas pārrunu jomā. Saskaņā ar valsts reformu programmu reforma ir sagaidāma līdz 2016. gada beigām. Sieviešu līdzdalība darba tirgū ir viena no viszemākajām ES. Sieviešu īpatsvars ir lielāks netipiskās un nestabilās darbvietās, sievietes ir lielākā daļa no nestandarta strādājošām personām, un viņas īpaši ietekmē neoficiālā ekonomika. Nodokļu un pabalstu sistēma nestimulē ģimenes otra pelnītāja iesaistīšanos nodarbinātībā, un Nodarbinātības likumā šis jautājums nav risināts iedarbīgi. Arī cenu ziņā pieejamu aprūpes pakalpojumu ierobežotā pieejamība kavē tādu sieviešu līdzdalību darba tirgū, kurām ir bērni un vecāka gadagājuma radinieki. Nabadzības līmenis ir augsts — vairāk nekā ceturtajai daļai itāļu draud nabadzība vai sociālā atstumtība, un sociālās palīdzības sniegšana joprojām ir zemā līmenī un ir sadrumstalota. Valsts nabadzības mazināšanas stratēģijas pieņemšana un īstenošana un sociālo izdevumu racionalizēšana varētu būt pirmais solis ceļā uz ienākumu minimuma shēmas pakāpenisku ieviešanu valsts mērogā, neietekmējot vispārējo budžeta neitralitāti. Ir panākts ievērojams progress izglītības reformas īstenošanā. Skolu reforma tika pieņemta 2015. gada jūlijā, un īstenošanas dekrētlikumi tiks pieņemti līdz 2017. gada janvārim.

(17)Ir panākts neliels progress konkurences veicināšanā pakalpojumu jomā. 2015. gada ikgadējais konkurences likums pašlaik vēl tiek apspriests parlamentā. Vairāki noteikumi, piemēram, par juristu profesijām, ir mīkstināti parlamenta likumdošanas procesā. Vairākas jomas joprojām ir pārāk aizsargātas vai regulētas, it īpaši reglamentētās profesijas, veselības aprūpes sektors, vietējais sabiedriskais transports un taksometri, ostas un lidostas. Mazumtirdzniecības sektora attīstību kavē neefektivitāte, kas izriet no stingrā tirgus regulējuma. Publiskais iepirkums tiesību piešķiršanai saimnieciskajai darbībai, izmantojot valsts resursus, neveicina konkurenci, īpaši tādēļ, ka atļaujas tiek piešķirtas bez konkursa un pārredzamām procedūrām. Tirgus atvēršanas pasākumi ir jāatbalsta ar darījumdarbībai labvēlīgu vidi. Ir panākts neliels progress attiecībā uz vienkāršošanu saskaņā ar 2015.–2017. gada vienkāršošanas programmu, kas centrālajām un reģionālajām valsts pārvaldes iestādēm nodrošina vienkāršākas un efektīvākas sadarbības iespējas. Tomēr darījumdarbības vide Itālijā vēl joprojām nepietiekoši veicina izaugsmi un ieguldījumus, un tai kaitē sadrumstalotā un stratificētā normatīvo aktu sistēma, kas izriet no dažādiem valdības līmeņiem. Administratīvais un regulējuma radītais slogs joprojām nelabvēlīgi ietekmē ekonomikas dalībniekus. Stiprās puses, piemēram, saistībā ar komercsabiedrību dibināšanu vai maksātnespējas noregulējumu, pārmāc trūkumi tādās jomās kā būvniecības atļauju piešķiršana, līgumu izpilde, nodokļu maksājumi un kredītu saņemšana. Arī 2016. gada sākumā pieņemtās valsts publiskā iepirkuma stratēģijas īstenošana varētu veicināt dažu sistēmisku un plaši izplatītu trūkumu novēršanu.

(18)Saistībā ar Eiropas pusgadu Komisija ir veikusi Itālijas ekonomikas politikas vispusīgu analīzi un to publicējusi 2016. gada ziņojumā par šo valsti. Tā ir arī novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un to, kā īstenoti Itālijai iepriekšējos gados adresētie ieteikumi. Komisija ņēma vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Itālijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jānostiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu. Ieteikumi Eiropas pusgada ietvaros ir atspoguļoti turpmāk minētajā 1. līdz 5. ieteikumā.

(19)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots turpmāk minētajā 1. ieteikumā,

(20)Ņemot vērā Komisijas padziļināto pārskatu un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi valsts reformu programmu un stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti turpmāk minētajā 1. līdz 5. ieteikumā,

AR ŠO IESAKA Itālijai 2016. un 2017. gadā rīkoties šādi.

1.2016. gadā ierobežot īslaicīgo novirzi no nepieciešamās korekcijas par 0,5 % no IKP vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai līdz 0,75 % no IKP, kas atļauta attiecībā uz ieguldījumiem un strukturālo reformu īstenošanu, ievērojot nosacījumu, ka tiks atsāktas 2017. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai vajadzīgās korekcijas. Panākt ikgadēju fiskālo korekciju vismaz 0,6 % apmērā no IKP virzībā uz vidējā termiņa budžeta mērķi 2017. gadā. Paātrināt privatizācijas programmas īstenošanu un neplānoto papildu peļņu izlietot, lai ātrāk samazinātu vispārējās valdības parāda attiecību. Novirzīt nodokļu slogu no produktīviem faktoriem uz patēriņu un īpašumu. Samazināt nodokļu izdevumu skaitu un tvērumu un līdz 2017. gada vidum pabeigt kadastrālās sistēmas reformu. Veikt pasākumus, lai uzlabotu nodokļu saistību izpildi, izmantojot arī elektronisko rēķinu sagatavošanu un elektroniskos maksājumus.