Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2022/C 160/13)

Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU, AR KO GROZA VIENOTO DOKUMENTU

“Εύβοια” (“Evia”)

PGI-GR-A1559-AM01

Paziņojuma datums: 2022. gada 18. janvāris

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Vīnu organoleptisko īpašību apraksta uzlabošana

Pamatojums: ar ierosināto grozījumu uzlabo un paplašina vīnu organoleptisko īpašību aprakstu, lai patērētājiem sniegtais produkta apraksts būtu precīzāks.

Ir izdarīti grozījumi iedaļās “Vīnu apraksts” un “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu”, pievienojot informāciju punktā “Informācija par produktu”.

2. Šķirnes “Viognier” un baltogu šķirnes “Moschato” vīnogu (jebkādā proporcijā) pievienošana baltvīna (sausa, pussausa, pussalda, salda) šķirņu sastāvam

Pamatojums: minētās šķirnes ir ļoti labi piemērotas attiecīgajam apgabalam, un šo šķirņu vinifikācijas rezultātā ir iegūti augstas kvalitātes vīni.

Pagātnē un pavisam nesen izveidotie eksperimentālie stādījumi, kuros izmantota šķirne “Viognier” un baltogu šķirne “Moschato”, kā arī vinifikācija sadarbībā ar Atēnu Lauksaimniecības universitāti, ir devuši izcilus vīnus un īpašības, ko var saistīt ar attiecīgā apgabala vīndārzu specifiskajām iezīmēm. Šīs šķirnes ir labi pielāgojušās vietējiem audzēšanas apstākļiem. No šķirnes “Viognier” un “Vidiano”, kā arī baltogu šķirnes “Moschato” vīnogām gatavoto baltvīnu īpašības atbilst tām baltvīnu īpašībām, kas aprakstītas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes “Evia” tehniskajā dokumentācijā, un tās var būt pat izteiktākas.

Baltogu šķirne “Moschato” rada dzidru dzeltenzaļu krāsu ar zeltainām nokrāsām. Smarža ir kompleksa, ar augļu un svaigu vīnogu, citronu, apelsīnu un citu citrusaugļu ziedu, rožu ziedlapiņu un medus aromātiem. Garša ir piesātināta un augļaina, ar citrona skābumu un ilgstošu pēcgaršu.

Šķirne “Viognier” rada dzidru dzeltenzaļu krāsu ar zaļām līdz zeltainām nokrāsām. Smarža ir ekspresīva, ar ļoti intensīviem citrusaugļu, kauleņu un tropu augļu aromātiem, ko ieskauj citronu un apelsīnu ziedu smarža. Garša ir bagātīga, piesātināta un augļaina, ar līdzsvarotu skābumu un ilgstošu, kompleksu, pilnmiesīgu pēcgaršu.

Šīs šķirnes arī palīdz ražot baltvīnus (sausus, pussausus, pussaldus un saldus), kuri atbilst pašreizējām patēriņa tendencēm un par kuriem ir īpaša komerciāla interese. Tās var vinificēt vai nu atsevišķi, vai kombinācijā ar citām ieteiktajām baltogu šķirnēm, kas audzētas attiecīgajā apgabalā (“Savatiano”, “Assyrtiko”, “Roditis”).

3. Vīnogu šķirnes “Viognier” pievienošana sarkanvīna (sausa, pussausa, pussalda, salda) šķirņu sastāvā un precizējums attiecībā uz proporciju

Ar AĢIN “Evia” apzīmēto sarkanvīnu (sausu, pussausu, pussaldu, saldu) ražo no šķirņu “Mandilaria” (“Kountoura Mavri”), “Vradyano”, “Agiorgitiko”, “Liatiko”, “Karampraimis”, “Ritino”, “Cabernet Sauvignon”, “Syrah”, “Grenache rouge” un “Merlot” vīnogām jebkādā proporcijā. Šķirni “Viognier” var izmantot proporcijā, kas nepārsniedz 10 %, kombinācijā ar citām šķirnēm.

Pamatojums: lai precizētu produkta šķirņu sastāvu, ir pievienoti vārdi “jebkādā proporcijā”. Pievienojot šķirni “Viognier”, iegūst vīnus ar zemāku skābuma līmeni, tādējādi uzlabojot ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu kvalitāti. Baltogu šķirni “Viognier” audzējot un vinificējot kopā ar sarkanvīnam atļautajām sarkanogu šķirnēm, vīns iegūst pārgatavu žuvušu melno augļu īpašības, spirdzinošu skābumu, piesātinātu, krēmīgu garšu, spēcīgu struktūru un samtaini maigus tanīnus, jo šķirnes “Viognier” vīnogas ražas novākšanas dienā ir pārgatavojušās.

4. Vārdu “jebkādā proporcijā” pievienošana sārtvīna (sausa, pussausa, pussalda un salda) šķirņu sastāvam

Pamatojums: lai precizētu produkta šķirņu sastāvu, ir pievienoti vārdi “jebkādā proporcijā”.

5. Šķirnes “Vradyano” pievienošana vienotajā dokumentā

Vienotajā dokumentā ir pievienota šķirne “Vradyano”, ko var izmantot visiem vīniem. Tā bija izlaista kļūdas dēļ, lai gan produkta specifikācijā bija iekļauta.

6. Prasības svītrošana attiecībā uz to, ka vīndārziem būtu jāatrodas vairāk nekā 10 metru augstumā

Konkrēti:

“Ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu ražošanai noteiktais apgabals ir apgabals, kas atrodas Evijas [Evvoia] reģionālās vienības (iepriekš — prefektūras) administratīvajās robežās.”

Pamatojums: Evijas salas augsnes un klimatiskie apstākļi daļēji ir salām raksturīgi, bet daļēji — salas kalnainās ainavas ietekmēti. Vīndārzi ir tradicionāli pletušies no jūras līdz trīs lielu kalnu — Dirfi, Telethrio un Ochi — pakājei. Vīndārzos, kas atrodas blakus jūrai, iegūst vīnu ar tādām pašām kvalitātes īpašībām, kādas piemīt vīniem, kurus iegūst vīndārzos, kas atrodas vairāk nekā 10 metru augstumā vai pat salas iekšienē, jo jūras brīze virzās caur tiem vispirms uz salas iekšieni un pēc tam — dabiskās kalnu barjeras novirzīta — atpakaļ. Vīniem, kas ražoti no vīnogām, kuras audzētas Evijas reģionālās vienības administratīvajās robežās esošajos vīndārzos, vajadzētu ļaut izmantot AĢIN “Evia”.

Grozīta iedaļa “Noteiktais apgabals”.

7. AĢIN “Evia” tehniskās dokumentācijas atjaunināšana

Tehniskās dokumentācijas atjaunināšanas nolūkā produkta specifikācijā un vienotajā dokumentā ir veiktas šādas izmaiņas:

a) uzlabots apraksts iedaļā “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu”,

b) pievienoti un aizstāti valsts noteikumi par prasībām un kontrolēm, ko piemēro ar ACVN un AĢIN apzīmētiem vīniem, kā arī

c) veiktas izmaiņas informācijā par kompetentajām kontroles struktūrām.

Grozījumi izdarīti iedaļās “Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu”, “Piemērojamās prasības” un “Kontroles: sīka informācija par kontroles struktūrām un organizācijām”.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums

Εύβοια (Evia)

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

AĢIN — aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīnu apraksts

—

1. Sauss baltvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: gaišā citronu līdz zaļā krāsā.

Smarža: aromātu palete ietver intensīvus bumbieru, zaļo ābolu, meloņu, ananasu, mango, aprikožu un balto persiku aromātus.

Garša: svaiga citronu garša ar augļainu pēcgaršu. Ja izmantotas šķirņu “Sauvignon Blanc”, “Viognier” vai “Malagouzia” vīnogas, vīnam raksturīga arī intensīva smarža ar greipfrūtu, laima, mango, marakujas un citronzāles aromātiem, kā arī augu un tikko pļautas zāles nianses. Garšas ziņā vīni ir bagātīgi un augļaini, ar izteiktu skābumu un kompleksu pēcgaršu.

— Minimālais kopējais spirta saturs: 11,5 tilp. %.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): nepārsniedz 9,0.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Ja cukuru saturs pārsniedz 4 g/l, piemēro Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 III pielikuma B daļas noteikumus. Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 200

2. Pussauss baltvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: gaiši zeltainā krāsā ar zaļām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver intensīvus rožu, līčiju, piparu, piparmētru, ingvera, karameļu un garšvielu aromātus.

Garša: bagātīga un krēmīga, ar intensīviem ziedu un garšvielu aromātiem. Līdzsvarotais skābums patīkami kontrastē ar krēmīgo garšu, radot ilgstošu pēcgaršu.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): 4,5–17,5.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Ja cukuru saturs pārsniedz 12 g/l, piemēro Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 III pielikuma B daļas noteikumus.

— Baltvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 250 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 250

3. Pussalds baltvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: dzeltenzaļā krāsā, kas izturēšanas laikā var kļūt par vidējas intensitātes zeltainu krāsu.

Smarža: aromātu palete ietver kompleksu smaržu ar meloņu, ananasu, persiku, aprikožu un citrusaugu ziedu notīm.

Garša: augļaina, ar tādu pašu aromātisko raksturu, kāds aprakstīts attiecībā uz smaržu. Vidēji miesīga.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): 12,5–45.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Baltvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 250 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 250

4. Salds baltvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: koši zeltainā krāsā.

Smarža: aromātu palete ietver kompleksus koncentrētus rožu, medus, apelsīnu ziedu un garšaugu aromātus ar īrisa konfekšu niansēm. Aromāti veidojas izturēšanas laikā un ietver žuvušu vīnogu, saldu garšvielu, šokolādes, karameļu un lazdu riekstu aromātus.

Garša: diezgan salda, bet to kompensē labs skābums; ļoti intensīvi rožu, medus, persiku, karameļu un sviesta aromāti.

Samtaina konsistence un labi strukturēta ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): vismaz 45.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Baltvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 250 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 250

5. Sauss sarkanvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: tumšā rubīnsarkanā krāsā, kas izturēšanas laikā var kļūt sarkana vai ķieģeļsarkana, ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver aromātus ar intensīvu, kompleksu plūmju, ķiršu, skābo ķiršu, zīdkoka ogu, aprikožu, garšvielu un piparu buķeti un līdzsvarotus mucas aromātus.

Garša: bagātīga un pikanta, ar samtainiem tanīniem un labu skābumu. Samtaina konsistence un ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais kopējais spirta saturs: 12,0 tilp. %.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,5 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): nepārsniedz 9,0.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,0 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Ja cukuru saturs pārsniedz 4 g/l, piemēro Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 III pielikuma B daļas noteikumus. Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 12,0 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 20 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 150

6. Pussauss sarkanvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: tumšā rubīnsarkanā krāsā, kas izturēšanas laikā var kļūt sarkana vai ķieģeļsarkana, ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver zīdkoka ogu, plūmju, ķiršu un zemeņu aromātus.

Garša: vidēji miesīga, nedaudz salda, ar maigiem tanīniem. Vidēji ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,5 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): 4,5–17,5.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,0 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Ja cukuru saturs pārsniedz 12 g/l, piemēro Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 III pielikuma B daļas noteikumus.

— Sarkanvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 200 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 12,0 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 20 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 200

7. Pussalds sarkanvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: tumšā rubīnsarkanā krāsā, kas izturēšanas laikā var kļūt sarkana vai ķieģeļsarkana, ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver zīdkoka ogu, plūmju, ķiršu un zemeņu aromātus.

Garša: vidēji miesīga, izteikti salda. Vidēji ilgstoša salda pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,5 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): 12,5–45.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,0 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Sarkanvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 200 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 12 Minimālais kopējais skābums 3,5 Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 20 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 200

8. Salds sarkanvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: tumšā rubīnsarkanā krāsā, kas izturēšanas laikā var kļūt sarkana vai ķieģeļsarkana, ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver kompleksus plūmju, zīdkoka ogu, skābo ķiršu, tumšās šokolādes un vaniļas aromātus.

Garša: salda, piesātināta ar maigiem tanīniem, ar labu skābumu un plūmju, melleņu un ķiršu ievārījuma un vaniļas aromātiem. Ilgstoša salda pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,5 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): vismaz 45.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Sarkanvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 200 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 12,0 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 20 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 200

9. Sauss sārtvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: plaša krāsu palete, sākot no vidēji intensīvas laškrāsas līdz intensīvai rozā krāsai ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver zemeņu, granātābolu un saldo ķiršu aromātus.

Garša: svaiga un augļaina, ar zemeņu un granātābolu aromātiem; spirdzinošs skābums ar sarkano piparu pikanto raksturu. Ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais kopējais spirta saturs: 11,5 tilp. %.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): nepārsniedz 9,0.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Ja cukuru saturs pārsniedz 4 g/l, piemēro Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 III pielikuma B daļas noteikumus. Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 200

10. Pussauss sārtvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: plaša krāsu palete, sākot no vidēji intensīvas laškrāsas līdz intensīvai rozā krāsai ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver zemeņu un ķiršu aromātus.

Garša: svaiga un augļaina, ar zemeņu aromātu un vieglu saldumu. Vidēji ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): 4,5–17,5.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Ja cukuru saturs pārsniedz 12 g/l, piemēro Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 III pielikuma B daļas noteikumus.

— Sārtvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 250 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 250

11. Pussalds sārtvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: plaša krāsu palete, sākot no vidēji intensīvas laškrāsas līdz intensīvai rozā krāsai ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver zemeņu un ķiršu aromātus.

Garša: svaiga un augļaina, ar zemeņu aromātu un labu saldumu. Vidēji ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): 12,5–45.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Sārtvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 250 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 250

12. Salds sārtvīns

ĪSS APRAKSTS

Izskats: plaša krāsu palete, sākot no vidēji intensīvas laškrāsas līdz intensīvai rozā krāsai ar violetām nokrāsām.

Smarža: aromātu palete ietver zemeņu un ķiršu aromātus.

Garša: svaiga un augļaina, ar zemeņu aromātiem. Vidēji ilgstoša pēcgarša.

— Minimālais dabiskais spirta saturs: 11,0 tilp. %.

— Kopējais cukuru saturs (g/l): vismaz 45.

— Maksimālais kopējais skābums: 7,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē).

— Maksimālajam spirta saturam piemēro attiecīgajos ES tiesību aktos noteiktās vērtības.

— Sārtvīniem, kuru cukuru saturs, kas izteikts kā glikozes un fruktozes summa, ir vismaz 5 grami uz litru, maksimālais pieļaujamais sēra dioksīda saturs ir 250 miligrami uz litru (saskaņā ar atkāpi, kas paredzēta Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma B daļā). Vispārīgās analītiskās īpašības Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) 11,5 Minimālais kopējais skābums 3,5 grami uz litru (izteikts vīnskābē) Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 18 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru) 250

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1. Sarkanvīna darīšana

Vīndarības ierobežojumi

Ar AĢIN “Evia” apzīmēto sarkanvīnu ražo, izmantojot tradicionālas sarkanvīna darīšanas metodes. Ja proporcijā līdz 10 % pievieno šķirni “Viognier”, to vinificē kopā ar pārējām šķirnēm, izmantojot tradicionālas sarkanvīna darīšanas metodes.

2. Sārtvīna darīšana

Vīndarības ierobežojumi

Ar AĢIN “Evia” apzīmētā sārtvīna ražošanā izmanto modernāko sārtvīna darīšanas tehnoloģiju; temperatūra spirta rūgšanas laikā nedrīkst pārsniegt 20 °C.

3. Vīnu darīšanā izmantotās īpašās vīndarības metodes

Īpašā vīndarības metode

Saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem (Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/934 I pielikuma D daļu), darot pussausus, pussaldus un saldus vīnus, ir atļauta to saldināšana.

4. Vīnogulāju audzēšanas sistēmas

Audzēšanas metode

Vīnogulāju vainagu veido kordona vai kausa formā, un izmantotā apgriešanas metode ir atkarīga no šķirnes.

5. Baltvīna darīšana

Vīndarības ierobežojumi

Ar AĢIN “Evia” apzīmētā baltvīna ražošanā izmanto modernāko baltvīna darīšanas tehnoloģiju; temperatūra spirta rūgšanas laikā nedrīkst pārsniegt 20 °C.

5.2. Maksimālais ražas iznākums

1. Maksimālais ražas iznākums hektolitros galaprodukta no viena hektāra

96 hektolitri no hektāra

2. Maksimālā raža kilogramos vīnogu no viena hektāra

12 000 kilogrami vīnogu no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu ražošanai noteiktais apgabals ir apgabals, kas atrodas Evijas [Evvoia] reģionālās vienības (iepriekš — prefektūras) administratīvajās robežās.

7. Galvenās vīna vīnogu šķirnes

“Cabernet Sauvignon N”

“Grenache Blanc B”

“Grenache Rouge N”

“Merlot N”

“Sauvignon Blanc B”

“Syrah N”

“Viognier B”

“Agiorgitiko N”

“Aidani Aspro B”

“Vradyano N”

“Karampraimis N”

“Liatiko N”

“Malagouzia B”

“Mandilaria Aspri B”

“Monemvassia B” — “Monovassia”, “Monomvassitiko”

“Moschato Aspro B”

“Moschofilero N” — “Mavrofilero”

“Ritino N”

“Roditis Rs” — “Alepou”

“Savatiano Β” — “Doumprena Aspri”, “Kountoura Aspri”, “Perachoritiko”, “Sakeiko”

8. Saikņu apraksts

8.1. Vēsturiskā, kultūras, sociālā un ekonomiskā saikne

A. Vēsturiskā saikne

Kā liecina “Iliāda”, vīnkopība šajā reģionā bija labi attīstīta jau Homēra laikā. Senais Evijas (Euboea) nosaukums bija Abantis, un tas iegūts no tās iedzīvotāju nosaukuma. Abantes bija pirmā aizvēsturiskā grieķu cilts, kas laikā no 2100. līdz 1900. gadam pirms mūsu ēras apmetās Evijā, jo īpaši Halkida (Chalcis) un Eretria apvidū. Saskaņā ar kādu mītu savu nosaukumu tā pārņēma no nimfas Aba vārda. Tā bija kareivīga un karojoša tauta, kas cita starpā bija piedalījusies Trojas karā karaļa Elefenora laikā. Izcilais dzejnieks Homērs kā vīnkopības apgabalus vairākkārt min gan Eviju kopumā, gan noteiktas teritorijas, piemēram, Istieju [Istiaia].

Teognīda no Megaras teiktais (784, 892) norāda uz Evijas seno vīnkopības tradīciju:

“ηλθον δ’ Ευβοιης απελοειν πεδιον... και Ληλαντου δ’αγαθον κειρεται οινοπεδου”.

Tulkojums: “Es ierados Evijā, kas ir vīnogulājiem pilns apgabals un kur skaistajā Lilantio tiek ražots vīns lielā daudzumā.”

Arī Karystia provincē pastāvējusi vīndārzu kultivēšanas tradīcija, kas laika gaitā izzudusi. Jo īpaši 20. gadsimta otrajā pusē vīndārziem bija vadoša loma reģiona ekonomikā. Karystia tirgotāji pārdeva reģionā iegūto vīnogu misu Volas [Volos] un Saloniku [Thessaloniki] tirgos. Karistas [Karystos] ostā lielās buru laivās tika krauts tūkstošiem koka mucu, kas pilnas ar misu.

6. gadsimtā mūsu ērā ģeogrāfs Stephanus no Bizantijas aprakstīja Evijā esošo Kimi [Kymi] kā pilsētu, savukārt rietumu valdīšanas laikā (1204–1470) tā bija zināma arī kā osta (Porto Chimi).

Osmaņu valdīšanas perioda beigās Kime ekonomiski attīstījās galvenokārt vīna ražošanas un tirdzniecības dēļ. Pilsētai tika nodarīti lieli postījumi 1821. gada Neatkarības kara laikā, kurā tā aktīvi piedalījās. Pēc neatkarības iegūšanas tā kļuva par Karystia provinces galvaspilsētu. No 19. gadsimta 30. gadiem līdz gadsimta beigām vietējo lauksaimniecības produktu (vīna, eļļas, zīda), kā arī ogļu tirdzniecības dēļ Kimes ekonomika bija sasniegusi maksimumu. Bagātību Kimei atnesa jo īpaši vīna eksportēšana uz Franciju.

B. Kultūras, sociālā un ekonomiskā saikne

Vīnogulāji un vīns jau kopš aizvēsturiskiem laikiem ir bijuši nesaraujami saistīti ar vietējo iedzīvotāju kultūras, sociālo un saimniecisko dzīvi. Šī saikne pastāv joprojām, un to apliecina pasākumi un konferences, kas tiek rīkoti vīna popularizēšanai, kā arī vietējās kultūras tradīcijas.

Konkrēti, Evijā tagad ir trīs dažādi “vīna ceļi”, kas aptver visu salu un ietver visas 17 tās organizētās vīna darītavas.

Turklāt salas vīna darītavas piedalās visos Eiropas vīna popularizēšanas pasākumos, piemēram, “atvērto durvju” pasākumos un Eiropas vīna tūrisma dienā.

Vīnam ir svarīga loma arī salas ekonomikā — gan kā dominējošam produktam lauksaimniecības un amatniecības nozarēs, gan vīna tūrismā.

8.2. Ģeogrāfiskā vide un ģeogrāfiskā izcelsme

Ar AĢIN “Evia” apzīmētos vīnus ražo Evijas reģionālās vienības administratīvajās robežās (sk. karti).

Evija ir otra lielākā sala Grieķijā un sestā lielākā sala Vidusjūrā. Tā stiepjas gar Grieķijas centrālās daļas (Sterea Ellada) ziemeļaustrumu krastu no Maliaka līča [Maliakos Kolpos] līdz Atikas [Attiki] krastiem, un no cietzemes to atdala Evijas līcis. Salas ziemeļu un ziemeļaustrumu krasti robežojas ar Egejas jūru.

Evija ir sadalīta nelielos, dabiski izolētos reģionos, kurus atdala lielie, stāvie kalni, kas aizņem lielāko daļu salas, proti, Telethrio kalns ziemeļos, Dirfi kalns salas centrālajā daļā un Ochi kalns dienvidos. Starp tiem atrodas auglīgi līdzenumi, piemēram, Psachna un Lilantio, nelielas ielejas un piekrastes joslas ar nelieliem līčiem un ietekām (Karystos, Styra līcis utt.).

Ģeogrāfiskais garums: 23°48’56.14” A.

Ģeogrāfiskais platums: 38°33’42.68” Z.

Platība: 3 661,64 km2.

Reljefs

Apgabals ir liels, ar dažādām augsnēm un apvidiem. Kultivētie vīndārzi sākas 10 m augstumā, bet augstākie atrodas 600 m augstumā Dirfi kalnā (1 745 m). Vīnogulājus tradicionāli stādīja auglīgākajos līdzenumos, bet tagad tos audzē stāvās nogāzēs, lai nodrošinātu labu drenāžu un labāku vērsumu pret sauli. Lielākā daļa vīndārzu atrodas nogāzēs.

Augsne

Ģeoloģiski Evija ir Atikas turpinājums. Zeme sastāv galvenokārt no slānekļa, un tajā ir daudz ģeoloģisko veidojumu. Kainozoja laikmeta kvartāra periodā, kad sala atdalījās no cietzemes, tajā, šķiet, bijusi arī intensīva vulkāniskā darbība.

Augsnes ir dažādas — no smilts, smilšmāla un mālsmilts līdz mālam. Vīndārzu augsnes ir vidēji teksturētas (SL, SLC), ar neitrālu pH un nelielu daudzumu kalcija karbonāta.

Klimats

Pamatojoties uz meteoroloģiskajiem datiem, reģionā valda Vidusjūras klimats. Gada vidējā temperatūra ir 18,4 °C, vasaras mēnešos — 24,9 °C, bet ziemā — 10,5 °C. Vidējā maksimālā temperatūra tiek sasniegta jūlijā, bet minimālā — janvārī.

Vidējais nokrišņu daudzums ir aptuveni 600 mm, un nokrišņu sadalījums ir raksturīgs Vidusjūras klimatam, t. i., vairāk nokrišņu ir no oktobra līdz aprīlim. Teorētiskais evapotranspirācijas līmenis ir tāds pats kā nokrišņu līmenis ziemas mēnešos, bet veģetatīvā perioda laikā — augstāks. Reģionā — jo īpaši ziemā — dominē stiprs ziemeļaustrumu vējš, bet pavasarī un vasarā tas ir viegls un vidēji stiprs.

8.3. Informācija par produktu

Ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu kvalitātes īpašības veido klimata, augsnes tipu, audzēto vīnogu šķirņu un izmantoto lauksaimniecības un vīndarības metožu kombinācija.

Baltvīni ir gaiši zaļā krāsā, dažkārt ar nedaudz dzeltenu toni. Aromātu profils ietver citrusaugu, ziedu un nogatavojušos augļu aromātus. Tas saistīts ar izmantoto šķirņu specifiskajām īpašībām un apgabalu, kurā tās audzē, jo to profils atšķiras atkarībā no atrašanās vietas un augsnes tipa. Tiem ir arī samērā piesātināta garša un pēcgarša, ko rada gan izmantotās šķirnes, gan apgabalā nodrošinātā labā nogatavošanās.

Sārtvīni izceļas ar plašo krāsu paleti un košiem vai intensīviem toņiem, ko rada izmantotās šķirnes un apgabals, kurā tās audzētas. Tiem raksturīga arī spēcīga buķete, kurā dominē ziedi un sarkanie augļi. Visu sārtvīnu veidu (sausā, pussausā, pussaldā un saldā) līdzsvars ir izcils galvenokārt vīna labā skābuma dēļ.

Sarkanvīni ir intensīvā, tumši sarkanā krāsā ar tumši sārti violetām niansēm, kad tie ir jauni, un ķieģeļsarkanām niansēm pēc vairāku gadu izturēšanas, kā arī tiem raksturīga plaša aromātu palete ar upeņu, ķiršu, melno augļu un piparu niansēm. Tiem ir piesātināta garša ar maigiem tanīniem un spēcīga, ilgstoša un augļaina pēcgarša.

Ar AĢIN “Evia” apzīmētie vīni ir ieguvuši balvas starptautiskos konkursos (“Le Challenge International du Vin” Francijā, “Decanter” Londonā, Apvienotajā Karalistē, “AWC” Vīnē, “IWSC” Londonā, Apvienotajā Karalistē, “TEXSOM International Wine Awards” ASV, “Sommeliers Choice Awards” Apvienotajā Karalistē, “SMV international wine championship” Kanādā).

8.4. Cēloniskā mijiedarbība

Ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu unikalitāti nosaka apgabala specifiskās īpašības (augsne, klimats, vēju ietekme vasarā) kombinācijā ar audzētajām šķirnēm un izmantotajām audzēšanas metodēm.

Ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu ražošanai noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir ļoti dažādi augsnes un klimatiskie apstākļi, kas ir īpaši labvēlīgi daudzu vīnogu šķirņu nogatavošanās procesam. Klimata dēļ līdzenumos dominē baltogu šķirnes, bet minēto trīs kalnu (Telethrio kalna ziemeļos, Dirfi kalna salas centrālajā daļā un Ochi kalna dienvidos) nogāzēs dominē sarkanogu šķirnes.

Vēja apstākļi ir specifiska iezīme apgabalam, kas robežojas ar Evijas līci rietumos un Egejas jūru austrumos. No jūras plūstošais mitrais gaiss atduras pret kalniem un strauji paceļas, tā rezultātā mainoties temperatūrai un vēja virzienam. Tāpēc visā salā ir labvēlīgi vēji un laba dienas un nakts temperatūras atšķirība (līdz 10 grādiem) jo īpaši augļu nobriešanas perioda sākumā.

Evijas salā ražoto vīnu augstās kvalitātes īpašības ir saistītas ar reģiona ļoti dažādajiem augsnes tipiem — no smilts, smilšmāla, mālsmilts līdz mālam.

Tāpat, ņemot vērā izcelsmes apgabala makroklimatiskos apstākļus un mijiedarbību ar topogrāfiju un augsni, no apgabala baltogu un sārtogu šķirņu vīnogām iegūst vīnus ar minēto šķirņu audzēšanas vietai raksturīgām īpašībām. Šķirnes “Sauvignon Blanc”, “Moschato” un “Malagouzia” nogatavojas augusta otrajā dekādē, šķirnes “Assyrtiko” un “Viognier” — augusta trešajā dekādē, bet šķirnes “Roditis” un “Savatiano” — septembra otrajā pusē. No šķirnes “Sauvignon Blanc” ražotajiem vīniem piemīt augļu, jo īpaši persiku, aromāti un mazākā mērā — nenobriedis raksturs. Tomēr tie ievērojami atšķiras atkarībā no vīndārza, dodot vīndarim vēl lielāku izvēli. Piemēram, smagākas augsnes pastiprina nenobriedušo raksturu, savukārt vieglākas augsnes — nogatavojušos augļu aromātu. No šķirnes “Malagouzia” parasti iegūst vīnus ar intensīvu ziedu buķeti, un kombinācijā ar citām šķirnēm tā ļoti pastiprina aromātu paleti. Turklāt vietās, kur vīnogas nogatavojas vēlāk, no šķirnēm “Malagouzia”, “Aidani Aspro” un “Athiri” var iegūt vīnus ar citrusaugļu buķeti, kas apvienota ar bagātīgu un noturīgu garšu. No šķirnes “Assyrtiko” gatavotajiem vīniem piemīt pilnmiesīgums un struktūra, izteikts skābums un savdabīgs ziedu un citrusaugļu aromāts. Baltogu šķirne “Moschato”, kas audzēta smilšmāla vai mālsmilts augsnēs, rada kompleksus augļu un svaigu vīnogu, citronu, apelsīnu un citu citrusaugļu ziedu, rožu ziedlapiņu un medus aromātus. Garša ir piesātināta un augļaina, ar citrona skābumu un ilgstošu pēcgaršu.

Baltogu šķirne “Viognier” rada ļoti intensīvus citrusaugļu, kauleņu un tropu augļu aromātus, ko ieskauj citronu un apelsīnu ziedu smarža. Garša ir bagātīga, piesātināta un augļaina, ar līdzsvarotu skābumu un ilgstošu, kompleksu, pilnmiesīgu pēcgaršu.

Specifiskais Evijas mikroklimats un tā ietekme uz ražotajiem vīniem ir labi redzama arī sarkanvīnos. Tipisks piemērs ir vīnogu šķirne “Syrah”, kas ir daudzfunkcionāla, jo šīs šķirnes vīnogas var izmantot augstas kvalitātes sarkanvīnu un sārtvīnu ražošanai. Tāpēc šķirni “Syrah” izmanto plašākā Evijas reģionā, lai ražotu vīnus ar intensīviem aromātiem un aromātu koncentrāciju, kas atšķiras atkarībā no vīndārza atrašanās vietas. Vīndārzos ar smilšmāla augsnēm iegūst vīnus ar izsmalcinātu aromātu, savukārt vīniem, kas ražoti no vīnogām, kuras audzētas augsnēs ar augstu māla un zemāku kalcija karbonāta saturu, ir izteikts fenolu raksturs. Baltogu šķirne “Viognier”, ko audzē un vinificē kopā ar apgabala sarkanogu šķirnēm un jo īpaši šķirni “Syrah”, nogatavojas agrāk nekā “Syrah”. Rezultātā ražas novākšanas dienā “Viognier” vīnogas ir pārgatavas. Šī kombinācija/saskaņotība piešķir sarkanvīniem pārgatavu melno augļu īpašības un spirdzinošu skābumu. Tomēr pamatā vīniem, kas vinificēti kopā ar šķirni “Viognier”, piemīt piesātināta, krēmīga garša, spēcīga struktūra un samtaini maigi tanīni.

Tāpat, ņemot vērā izcelsmes apgabala makroklimatiskos apstākļus un mijiedarbību ar topogrāfiju un augsni, no apgabala sarkanogu šķirņu vīnogām iegūst vīnus ar minēto šķirņu audzēšanas vietai raksturīgām īpašībām. Ar šķirnēm “Mandilaria” (“Kountoura Mavri”), “Vradyano”, “Karampraimis”, “Ritino”, “Cabernet Sauvignon”, “Grenache rouge” un “Merlot” Evijas specifiskās klimatiskās un morfoloģiskās īpašības tiek izmantotas vislabākajā veidā, lai ražotu kompleksus vīnus ar labu fenolu potenciālu, noapaļotiem maigiem tanīniem un bagātīgu garšu.

Evijas sārtvīni, kas ražoti galvenokārt no šķirnēm “Mandilaria” (“Kountoura Mavri”), “Vradyano”, “Karampraimis”, “Ritino”, “Cabernet Sauvignon”, “Grenache rouge”, “Merlot” un “Syrah”, kuras iestādītas jūras tuvumā esošos vīndārzos, izceļas ar savu tumši sārto krāsu, ļoti intensīviem saliktiem sarkano augļu aromātiem un bagātīgu garšu, jo minētās šķirnes ļoti labi nogatavojas. Turpretim, ja šīs šķirnes ir iestādītas nabadzīgajās nogāzēs salas iekšienē, tās nogatavojas vēlu un rada gaišsārtas krāsas vīnus ar aromātisku svaigumu un raksturīgu skābumu.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Atkāpes

Tiesiskais regulējums:

ES tiesību aktos.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

5. panta 1. punkts Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2019/33, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz cilmes vietas nosaukumu, ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un tradicionālo apzīmējumu aizsardzības pieteikumiem vīna nozarē, iebilduma procedūru, lietošanas ierobežojumiem, produkta specifikācijas grozījumiem, aizsardzības anulēšanu un marķēšanu un noformēšanu.

Atkāpes

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību aktos.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

starpministriju Lēmumā Nr. 392169/20.10.1999, ar ko nosaka vispārīgus noteikumus par apzīmējuma “vietējais vīns” izmantošanu galda vīna aprakstā (Valdības Vēstnesis, II sērija, Nr. 1985/8.11.99), kurā grozījumi izdarīti ar starpministriju Lēmumu Nr. 321813/29.8.2007 (Valdības Vēstnesis, II sērija, Nr. 1723/29.8.2007), proti, tā 4. panta c) punktā, ir teikts šādi:

“Galda vīnus, kuriem ir atļauts izmantot apzīmējumu “vietējais vīns” kopā ar provinces, prefektūras vai vīnogulāju audzēšanas apgabala, kurš ir mazāks par prefektūru, ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, ražo attiecīgās prefektūras vai blakus esošo prefektūru vīna darītavās.” Konkrēti, ar AĢIN “Evia” apzīmētos vīnus var ražot vīna darītavās, kas atrodas Evijas reģionālajā vienībā (iepriekš — prefektūrā) vai blakus esošajā Viotia reģionālajā vienībā (iepriekš — prefektūrā).

Papildu noteikumi attiecībā uz vīna marķēšanu

Tiesiskais regulējums:

ES tiesību aktos.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu.

Nosacījuma apraksts:

A. Apzīmējumi, kas attiecas uz konkrētām ražošanas metodēm

53. panta 1., 2. un 6. punkts Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2019/33, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz cilmes vietas nosaukumu, ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un tradicionālo apzīmējumu aizsardzības pieteikumiem vīna nozarē, iebilduma procedūru, lietošanas ierobežojumiem, produkta specifikācijas grozījumiem, aizsardzības anulēšanu un marķēšanu un noformēšanu.

Papildu noteikumi attiecībā uz vīna marķēšanu

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību aktos.

Papildu nosacījuma veids:

papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu.

Nosacījuma apraksts:

A. Apzīmējumi, kas attiecas uz konkrētām ražošanas metodēm

Ministrijas lēmumā Nr. 280557/9.6.2005, ar ko nosaka ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētu augstākās kvalitātes vīnu un vietējo vīnu nogatavināšanas, izturēšanas un tirgū laišanas laiku, kā arī to marķēšanā izmantotos apzīmējumus, kuri attiecas uz to ražošanas metodi vai sagatavošanas metodēm (Valdības Vēstnesis, II sērija, Nr. 818/15.6.2005), proti, tā 3. un 4. pantā, ir izklāstīti šādu apzīmējumu izmantošanas nosacījumi:

— “ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ” vai “ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ” (JAUNVĪNS),

— “ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” vai “ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (NOGATAVINĀTS MUCĀ),

— “ΠΑΛΑΙΩΜΕΝΟΣ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” vai “ΠΑΛΑΙΩΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (IZTURĒTS MUCĀ),

— “ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” vai “ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (VINIFICĒTS UN NOGATAVINĀTS MUCĀ),

— “ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” vai “ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (VINIFICĒTS MUCĀ).

B. Ražas gada drukāšana marķējumā

Ja vīnu marķējumā izmanto apzīmējumus “ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ” vai “ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ” (JAUNVĪNS), tajā obligāti jānorāda ražas gads saskaņā ar 1. panta 2. punktu ministrijas Lēmumā Nr. 280557/9.6.2005, ar ko nosaka ar cilmes vietas nosaukumu apzīmētu augstākās kvalitātes vīnu un vietējo vīnu nogatavināšanas, izturēšanas un tirgū laišanas laiku, kā arī to marķēšanā izmantotos apzīmējumus, kuri attiecas uz to ražošanas metodi vai sagatavošanas metodēm (Valdības Vēstnesis, II sērija, Nr. 818/15.6.2005).

C. Tradicionālie apzīmējumi

— Tradicionālie apzīmējumi saskaņā ar ministrijas Lēmumu Nr. 235309/7.2.2002 par tādu vīniem izmantotu tradicionālo apzīmējumu apstiprināšanu, kuri attiecas uz cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (Valdības Vēstnesis, II sērija, Nr. 179/19.2.2002).

Saskaņā ar iepriekš minēto ministrijas lēmumu tradicionālie apzīmējumi, ko var izmantot ar AĢIN “Evia” apzīmēto vīnu marķējumā, ir šādi:

“ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΛΕΥΚΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ” / “Blanc de blancs” (baltvīns no baltogu šķirņu vīnogām), “ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ” / “Blanc de noir” (baltvīns no sarkanogu šķirņu vīnogām), “ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΩΠΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ” / “ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΓΚΡΙΖΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ” / “Blanc de gris” (baltvīns no sārtogu šķirņu vīnogām vai baltvīns no zilogu šķirņu vīnogām), “ΚΟΚΚΙΝΕΛΙ”/“kokineli” (“Kokineli”), “ΟΙΝΟΣ ΛΟΦΩΝ” / “Vin de collines” (vīns no pakalniem), “ΟΙΝΟΣ ΠΛΑΓΙΩΝ” / “Vin de coteaux” (vīns no nogāzēm).

D. Ierobežojumi attiecībā uz šķirņu nosaukumiem

Ar Lēmumu Nr. 311498/10.7.2009 (Valdības Vēstnesis, II sērija, Nr. 1493/23.7.2009) ir aizliegta šķirnes “Monemvassia” nosaukuma drukāšana baltvīnu marķējumā un uz iepakojuma.

Saite uz produkta specifikāciju

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/2021/prodiagrafes_evia170122.pdf

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.