[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 23.1.2007

SEC(2007) 68 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par atjaunināto Nīderlandes stabilitātes programmu 2006.-2009. gadam

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Vispārējs pamatojums

Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.

Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Nīderlandes pirmā stabilitātes programma tika iesniegta 1998. gada novembrī. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 1998. gada 1. decembrī sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekšminētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.

Atjauninātās programmas novērtējuma pamatojums

Komisija ir pārbaudījusi pēdējo Nīderlandes stabilitātes programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2006. gada 22. novembrī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).

Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek izvērtēta atjauninātās stabilitātes programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopoti

1. saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo 10 gadu laikā;

2. visjaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo stabilitātes programmas atjauninājumu) un

3. Komisijas novērtējums par 2006. gada septembra valsts reformu programmu.

Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji

Nīderlande 1990. gadu otrajā pusē piedzīvoja ilgstošu ciklisku uzplaukumu, un tās rezultāti kopumā bija labāki nekā euro zonai gan ekonomiskās izaugsmes, gan bezdarba ziņā. Tam 2000. gadu sākumā sekoja lejupslīde. Visā šajā ciklā Nīderlandes ekonomiskie rezultāti bija labāki nekā vidēji euro zonā. Tomēr stabilāka izaugsme būtu nākusi par labu tautsaimniecībai. Pastāv risks, ka pašlaik ļoti augstais privāto finansiālo parādu līmenis varētu samazināties vēl vairāk, pieaugot procentu likmēm, kas ierobežotu privāto patēriņu un tādējādi izraisītu nākamo ekonomikas lejupslīdi.

Turklāt pateicoties ļoti dinamiskajai attīstībai gan mājokļu, gan kapitāla tirgū, kas bija viens no 1990. gadu beigu ekonomiskā uzplaukuma cēloņiem, uz laiku palielinājās arī nodokļu elastīgums. Spēkā esošie fiskālie noteikumi nespēja pilnībā novērst to, ka fiskālā politika kļuva procikliska. Pēc 2000. gadā vērojamā pietiekamā pārpalikuma vispārējā valsts bilance strauji pasliktinājās, 2001. un 2002. gadā tajā parādījās deficīts, bet 2003. gadā tika pārsniegta valsts budžeta deficītam noteiktā robežvērtība — 3% no IKP. Taču jau 2004. un 2005. gadā tika panākta būtiska budžeta konsolidācija, kas samazināja budžeta deficītu līdz 1,9% no IKP 2004. gadā un līdz 0,3 % 2005. gadā.. 2005. gada jūnijā Padome atcēla pārmērīga deficīta procedūru, kas bija uzsākta 2004. gada jūnijā.

Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmu

Padome 2006. gada 14. martā pieņēma atzinumu par iepriekšējo stabilitātes programmas atjauninājumu periodam no 2005. gada līdz 2008. gadam. Padome atzinīgi novērtēja „Nīderlandes valdības centienus turpināt samazināt budžeta deficītu zem atsauces vērtības 3 % apmērā no IKP 2005. gadā, ātri novēršot pārmērīgo deficītu, kā arī to, ka iestādes plāno ievērot vidējā termiņa mērķi visā programmas darbības laikā”. Padome, „ņemot vērā negaidīti labos rezultātus 2005. gadā” aicināja Nīderlandi „saglabāt stabilu budžeta stāvokli arī 2006. gadā un turpmākos gados”.

Komisijas novērtējums par 2006. gada septembra valsts reformu programmu

Īstenošanas ziņojums par Nīderlandes valsts reformu programmu, kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, tika iesniegts 2006. gada 16. oktobrī. Nīderlandes valsts reformu programmā kā galvenās problēmas/prioritātes minētas darbaspēka piedāvājuma uzlabošana, ātrāks darba ražīguma pieaugums, jo īpaši stiprinot pētniecību un attīstību, inovācijas un izglītību, kā arī cenu konkurētspējas pieaugums, jo īpaši ierobežojot darbaspēka izmaksas.

Komisijas novērtējums (kas pieņemts kā daļa no tās ikgadējā progresa ziņojuma 2006. gada decembrī [2] ) liecina, ka Nīderlande gūst labas sekmes, īstenojot valsts reformu programmu. Kaut arī pastāv zināmi riski makroekonomikas jomā, sevišķi attiecībā uz mājsaimniecību parādiem un potenciālo darba samaksas inflāciju, jo pieaug spriedze darba tirgū, pamatpolitika kopumā ir atbilstoša. Neraugoties uz pieticīgo izaugsmes tempu pētniecības un attīstības jomā, Nīderlande kopumā gūst ievērojamus panākumus mikroekonomikas jomā. Kaut arī lielākajai daļai grupu ir augsti kopējie nodarbinātības rādītāji, aina nodarbinātības jomā ir komplicētāka.

Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, Nīderlandei tika ieteikts veikt pasākumus, lai uzlabotu darbaspēka pieejamību, jo īpaši izmantojot tādas darbaspēka grupas kā gados vecāki strādājošie, sievietes un nelabvēlīgās grupas.

Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskās prognozes programmas pamatā ir reālistiskas; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; izvērtējot korekcijas, kas vērstas uz VTM sasniegšanu — vai korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, balstoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamā produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju, kura vērsta izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |

- Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 5. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par atjaunināto Nīderlandes stabilitātes programmu 2006.-2009. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu [5] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

4. Padome [2007. gada 27. februārī] izskatīja atjaunināto Nīderlandes stabilitātes programmu laikposmam no 2006. gada līdz 2009. gadam.

5. Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir šīs programmas pamatā, paredzēts reālā IKP pieaugums par 3¼ % 2006. gadā, par 3 % 2007. gadā un vidēji par 1¾ % atlikušajā programmas periodā. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, šķiet balstīts uz ticamiem pieņēmumiem par pieaugumu attiecībā uz 2006. un 2007. gadu un piesardzīgiem pieņēmumiem attiecībā uz pārējiem gadiem. Programmā prognozētā inflācija šķiet reālistiska laika posmam līdz 2007. gadam, taču šķiet pārāk zema attiecībā uz pārējo periodu, ņemot vērā gaidāmo spriedzi darba tirgū.

6. Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē lēsts, ka 2006. gadā valsts budžeta stāvoklis ir līdzsvarots, salīdzinot ar mērķi -1,5 % no IKP, kas noteikts iepriekšējā stabilitātes programmas atjauninājumā. Tas galvenokārt atspoguļo ievērojami uzlabojušās cikliskās prognozes, kas paredz lielākus nodokļu ieņēmumus, kā arī lielākus ienākumus no dabasgāzes pārdošanas. Informācija, kas kļuvusi pieejama kopš rudens prognozes (ikmēnēša dati par valsts budžeta bilanci) liecina par vēl labākiem budžeta rezultātiem. Jaunākā oficiālā aplēse, kas ietverta 2006. gada rudens ziņojumā, paredz, ka 2006. gadā budžetā būs pārpalikums 0,4 % apmērā no IKP.

7. Programmas vidēja termiņa budžeta stratēģijas mērķis ir, izmantojot papildu fiskālo konsolidāciju, novērst sabiedrības novecošanas radītās izmaksas. Šajā nolūkā programmā prognozēts, ka valsts budžeta pārpalikums pieaugs no 0,1 % no IKP 2006. gadā līdz 0,9 % 2009. gadā. Plānots, ka primārais pārpalikums pieaugs no 2,4 % no IKP 2006.gadā līdz 2,9 % 2009. gadā; vislielākais pieaugums paredzēts pēdējā programmas gadā, kas lielā mērā atspoguļo to, ka minētajā gadā gaidāma kompensācija par ES pašu resursu iemaksu, kas veikta laikā no 2007. līdz 2009. gadam. Nominālo korekciju pilnībā izskaidro izdevumu un IKP attiecības samazināšanās, kas vairāk nekā pietiekami kompensē ieņēmumu un IKP attiecības samazinājumu par 0,2 procentu punktiem. Salīdzinājumā ar iepriekšējo stabilitātes programmas atjauninājumu, valsts budžeta bilances līmenis ir ievērojami labāks visā programmas periodā. Tas galvenokārt atspoguļo lielākus ienākumus par gāzi, makroekonomiskās situācijas uzlabošanos 2005. gadā un prognozes 2006. gadam.

8. Tiek plānots, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, 2007. gadā pasliktināsies par aptuveni pusi procentu punkta no IKP, nostabilizēsies 2008. gadā un uzlabosies par aptuveni pusi procentu punkta no IKP 2009. gadā. Tāpat kā iepriekšējā stabilitātes programmas atjauninājumā vidēja termiņa mērķis (VTM) attiecībā uz programmā minēto budžeta stāvokli ir strukturālais deficīts 0,5 % līdz 1 % robežās no IKP, ko programmā plānots saglabāt visā programmas periodā. Tā kā VTM diapazona zemākā robeža ir vienāda ar minimālo kritēriju (aplēstais budžeta deficīts aptuveni 1% apmērā no IKP), to sasniedzot, tiktu īstenots arī mērķis nodrošināt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Šis VTM iekļaujas robežās, kas noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

9. Programmas budžeta prognožu riski kopumā šķiet līdzsvaroti, sākot ar 2007. gadu. No vienas puses, iespēja, ka 2006. gadā gūtos augstākos nodokļu ieņēmumus varētu pārnest uz 2007. gadu, rada pozitīvu risku attiecībā uz budžeta rezultātiem 2007. gadā. Turklāt attiecībā uz 2008. un 2009. gadu pozitīvs risks saistībā ar budžeta stāvokli izriet no piesardzīga makroekonomiskā scenārija. No otras puses, ieņēmumi par gāzi visā periodā var izrādīties mazāki, nekā pašlaik tiek prognozēts.

10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, programmā izklāstītais budžeta stāvoklis šķiet pietiekošs, lai nodrošinātu tuvināšanos VTM visā programmas periodā, kā tas ir paredzēts programmā. Turklāt tajā paredzēta pietiekama drošības rezerve, lai normālu makroekonomisku svārstību rezultātā netiktu pārkāpts deficīta robežlielums — 3 % no IKP. Tomēr pastāv risks, ka programmā paredzētās fiskālās politikas nostādnes var kļūt procikliskas 2007. gadā, kad gaidāms ekonomikas uzplaukums. Tas neatbilstu Stabilitātes un izaugsmes paktam.

11. Pateicoties krasam valsts budžeta deficīta samazinājumam 2004. un 2005. gadā, tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā būs samazinājies līdz 50,2 % no IKP, kas ir krietni mazāk nekā līgumā noteiktā atsauces vērtība — 60 % no IKP. Programmā paredzēts. ka parāda attiecība arī turpmāk samazināsies par 6 procentu punktiem visā programmas periodā.

12. Novecošanās ilglaicīgā ietekme uz budžetu Nīderlandē pārsniedz vidējo ES rādītāju, galvenokārt tādēļ, ka nākamajās desmitgadēs ievērojami pieaugs pensiju izdevumi kā daļa no IKP. Sākotnējais budžeta stāvoklis, kaut arī ne tik stabils kā 2005. gadā, palīdzēs mazināt prognozēto sabiedrības novecošanas ilglaicīgo ietekmi uz budžetu, taču nav pietiekams, lai šo ietekmi novērstu pilnībā. Prognozētais ieņēmumu pieaugums nākotnē (kā daļa no IKP), galvenokārt pateicoties atliktajai pensiju aplikšanai ar nodokļiem, daļēji kompensētu valsts izdevumu palielināšanos ilgtermiņā. Nodrošinot lielu primāro pārpalikumu vidējā termiņā un/vai īstenojot reformu pasākumus, kas ierobežotu prognozēto ar novecošanu saistīto izdevumu pieaugumu, palīdzēs mazināt apdraudējumus valsts finanšu ilgtspējībai. Kopumā šķiet, ka apdraudējums Nīderlandes valsts finanšu ilgtspējībai ir neliels.

13. Stabilitātes programmā nav ietverts kvalitatīvais novērtējums par valsts reformu programmas 2006. gada īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi atbilstīgi vidēja termiņa fiskālajai stratēģijai. Turklāt tajā nav sniegta sistemātiska informācija par budžeta izmaksām vai ietaupījumiem saistībā ar galvenajām reformām, kas paredzētas valsts reformu programmā, kaut arī šķiet, ka budžeta prognozēs ņemta vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekme uz valsts finansēm. Stabilitātes programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā, liekas, atbilst valsts reformu programmā minētajiem pasākumiem. Konkrēti abās programmās raksturota nesenā veselības aprūpes sistēmas reforma, izmaiņas uzņēmumu peļņas nodokļa sistēmā un plānotie papildu izdevumi, piemēram, infrastruktūras jomā.

14. Programmas budžeta stratēģija kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs periodam no 2005. līdz 2008. gadam.

15. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmām, programmā sniegti visi obligātie un lielākā daļa fakultatīvo datu[6].

Kopumā var secināt ka vidējā termiņā budžeta stāvoklis ir stabils. Būtisks risks saistīts ar iespēju, ka varētu nesaglabāties pašreizējie lielie ieņēmumi par gāzi, taču kopumā ar budžeta mērķu sasniegšanu saistītie riski lielākoties ir neitrāli.

Ņemot vērā iepriekš izklāstīto novērtējumu un labās izaugsmes perspektīvas, Nīderlandei tiek ieteikts saglabāt spēcīgu strukturālo stāvokli 2007. gadā un vēlāk, tādējādi izvairoties no procikliskas fiskālās politikas ekonomikas augšupejas periodā.

Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reālais IKP (% izmaiņas) | SP 2006. g. nov. | 1,5 | 3¼ | 3 | 1¾ | 1¾ |

COM 2006. g. nov. | 1,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | n.d. |

SP 2005. g. dec. | ¾ | 2½ | 2½ | 2¼ | n.d. |

SPCI inflācija (%) | SP 2006. g. nov. | 1,5 | 1½ | 1¾ | 1¾ | 1¾ |

COM 2006. g. nov. | 1,5 | 1,6 | 1,8 | 2,3 | n.d. |

SP 2005. g. dec. | 1,5 | 1,5 | 1,1 | n,d, | n.d. |

Ražošanas apjoma starpība (% no iespējamā IKP) | SP 2006. g. nov. 1 | -1,9 | -0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,3 |

COM 2006. g. nov. 5 | -2,0 | -1,2 | -0,4 | 0,0 | n.d. |

SP 2005.g. dec. 1 | -2,3 | -1,5 | -0,9 | -0,6 | n.d. |

Valsts bilance (% no IKP) | SP 2006. g. nov. | -0,3 | 0,1 | 0,2 | 0,3 | 0,9 |

COM 2006. g. nov. | -0,3 | 0,0 | 0,1 | 0,3 | n.d. |

SP 2005. g. dec. | -1,2 | -1,5 | -1,2 | -1,1 | n.d. |

Primārā bilance (% no IKP) | SP 2006. g. nov. | 2,1 | 2,4 | 2,4 | 2,4 | 2,9 |

COM 2006. g. nov. | 2,1 | 2,3 | 2,3 | 2,3 | n.d. |

SP 2005. g. dec. | 1,4 | 1,1 | 1,4 | 1,5 | n.d. |

Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | SP 2006. g. nov. 1 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,7 |

COM 2006. g. nov. | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | n.d. |

SP 2005.g. dec. 1 | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | n.d. |

Strukturālā bilance2 (% no IKP) | SP 2006. g. nov. 3 | 0,8 | 0,4 | -0,1 | 0,0 | 0,4 |

COM 2006. g. nov. 4 | 0,9 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | n.d. |

SP 2005. g. dec. | 0,0 | -0,7 | -0,6 | -0,6 | n.d. |

Valsts kopējais parāds (% no IKP) | SP 2006. g. nov. | 52,7 | 50,2 | 47,9 | 46,3 | 44,2 |

COM 2006. g. nov. | 52,7 | 50,5 | 47,8 | 45,4 | n.d. |

SP 2005. g. dec. | 54,4 | 54,5 | 53,9 | 53,1 | n.d. |

Piezīmes: 1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. ² Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 3Vienreizēji un citi pagaidu pasākumi no programmas (0,3% no IKP 2009. gadā; samazina deficītu) 4 Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu 5Pamatojoties uz attiecīgi 1,9%, 2,1%, 2,2% un 2,1% lēsto potenciālo pieaugumu 2005. – 2008. gada periodā. Avoti: Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.

[3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574 galīgā redakcija, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.), „The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy Nr. 4/2006.

[4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.

[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šajā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Konkrēti trūkst valsts izdevumu funkcionālā sadalījuma 2009. gadam.