C 458/22

Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu.

(2022/C 458/11)

Šis paziņojums publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

STANDARTA GROZĪJUMA APSTIPRINĀŠANAS PAZIŅOJUMS

“Malepère”

PDO-FR-A0196-AM01

Paziņojuma datums: 28.9.2022.

APSTIPRINĀTĀ GROZĪJUMA APRAKSTS UN PAMATOJUMS

1. Ģeogrāfiskais apgabals un tiešās apkaimes apgabals

IV punkts – Apgabali un zonas, kurās tiek īstenotas dažādas darbības – 1. punkts Ģeogrāfiskais apgabals un 3. punkts Tiešās apkaimes apgabals – specifikācijas I nodaļu papildina ar atsauci uz oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, kurā atzīst un nosaka pašvaldību sarakstu departamentā valsts līmenī. Šis redakcionālais grozījums ļauj identificēt ģeogrāfisko apgabalu, atsaucoties uz oficiālā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora 2022. gada 1. janvāra redakciju; klasifikatoru atjaunina Nacionālais statistikas un ekonomikas pētījumu institūts (INSEE), un tajā ir juridiski noteiktas ģeogrāfiskā apgabala robežas.

Vienoto dokumentu papildina ar šo atsauci punktā “ģeogrāfiskais apgabals”, kā arī punktā “papildu nosacījumi – tiešās apkaimes apgabals”.

2. Noteiktais zemesgabalu apgabals

Cilmes vietas “Malepère” specifikācijas I nodaļā groza IV punktu – Apgabali un zonas, kurās tiek īstenotas dažādas darbības – 2. punktu Noteiktais zemesgabalu apgabals – ar mērķi iekļaut datumu, kurā valsts iestāde apstiprināja attiecīgā nosaukuma vīnogu ražošanai piemērotus zemesgabalus.

Šis precizējums vienoto dokumentu neietekmē.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Nosaukums

Malepère

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN — aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

1. Vīnu organoleptiskais apraksts

ĪSS APRAKSTS

Vīni ir sausi, nedzirkstoši sarkanvīni un sārtvīni.

Sarkanvīns ir sauss vīns, galvenā vīnogu šķirne tajā ir “Merlot N” (agrīna šķirne, kas sasniedz fenolisko gatavību un optimālu cukuru daudzumu). Tiem raksturīga galvenokārt rubīnsarkana krāsa, visbiežāk koša, bieži tiem ir sarkano ogu aromāta nianses, kuri var attīstīties un iegūt aromātu, kas atgādina melnās ogas, reizēm tiem ir trifeļu, garšvielu un ādas notis. Garša ir bagātīga, tīra, pilnīga, ar nelielu dzīvīgumu un patīkamu struktūru.

Sārtvīns ir sauss vīns, kurā dominē vīnogu šķirne “Cabernet franc N” (ar visgarāko veģetācijas ciklu un noturīga pret pelēko puvi), to papildina vīnogu šķirnes “Cabernet-sauvignon N”, “Cot N”, “Cinsaut N”, “Grenache N” un “lledoner pelut N”. Galvenokārt vīns ir skaisti bālā krāsā. Tas izteikti smaržo pēc augļiem, bieži vien pēc augļiem ar baltu mīkstumu. Garša ir svaiga, daudzveidīga, ar izteiksmīgu nobeigumu.

2. Analītiskie parametri

ĪSS APRAKSTS

Spirta minimālā dabiskā tilpumkoncentrācija sarkanvīnos un sārtvīnos ir 12 %.

Kad sarkanvīnus iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, to maksimālais ābolskābes saturs ir mazāks par vai vienāds ar 0,4 gramiem uz litru.

Kad vīnus iepilda pudelēs un laiž tirgū tiešam patēriņam, sarkanvīniem, kuros spirta minimālā dabiskā tilpumkoncentrācija ir mazāka par vai vienāda ar 14 %, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos ir mazāks par vai vienāds ar 3 gramiem uz litru; sarkanvīniem, kuros spirta minimālā dabiskā tilpumkoncentrācija ir lielāka par 14 %, fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos ir mazāks par vai vienāds ar 4 gramiem uz litru; sārtvīniem fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) maksimālais saturs tajos ir mazāks par vai vienāds ar 4 gramiem uz litru.

Kopējais skābums, gaistošais skābums, kopējais sēra dioksīda saturs un kopējais spirta saturs ir noteikti Eiropas tiesību aktos.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

5.1. Īpašās vīndarības metodes

1. Audzēšanas prakse

— Vīnkoku minimālā biezība ir 4 000 vīnkoku stādu uz hektāru. Rindstarpu attālums nedrīkst būt lielāks par 2,5 metriem, un atstatums starp vienas rindas vīnkokiem nedrīkst būt mazāks par 0,9 metriem.

Katram vīnkokam ir atvēlēts ne vairāk par 2,5 kvadrātmetriem. Šo platību aprēķina, rindstarpu platumu reizinot ar attālumu starp vienā un tajā pašā rindā esošajiem vīnkokiem.

— Apgriešanu veic pirms 30. aprīļa.

— Vainaga veidošanai kausveida formā: īsa apgriešana, vienam vīnkokam atstājot ne vairāk par 12 vīnstīgu pumpuriem. Katram augļzaram atstāj ne vairāk kā divus vīnstīgu pumpurus.

— Vainaga veidošanai Ruajā [Royat] kordona formā: īsa apgriešana, vienam vīnkokam atstājot ne vairāk par 10 vīnstīgu pumpuriem, katram augļzaram ir ne vairāk par diviem vīnstīgu pumpuriem.

— Vīnogu šķirnes “Cot” un “Merlot” var apgriezt pēc Gijo [Guyot] metodes vienkāršā formā ar ne vairāk par 10 vīnstīgu pumpuriem, vienam vīnkokam atstājot par ne vairāk kā sešus vīnstīgu pumpurus uz gari apgriezta augļzara un ne vairāk par diviem īsajiem augļzariem ar ne vairāk par diviem vīnstīgu pumpuriem katrā.

— Vīnogu šķirnes “Cabernet franc” un “Cabernet-sauvignon” var apgriezt ar ne vairāk par 12 vīnstīgu pumpuriem, vienam vīnkokam atstājot ne vairāk par astoņiem vīnstīgu pumpuriem uz gari apgriezta augļzara un ne vairāk par diviem īsajiem augļzariem ar ne vairāk par diviem vīnstīgu pumpuriem katrā.

— Vainaga veidošanai pēc Gijo [Guyot] metodes vienkāršā formā uz gari apgriezta augļzara minētajā datumā var atstāt vairāk par sešiem vai astoņiem vīnstīgu pumpuriem ar nosacījumu, ka 31. maijā vīnkokiem ir jābūt apgrieztiem atbilstoši iepriekš izklāstītajiem noteikumiem. Apūdeņošana var tikt atļauta.

2. Īpašā vīndarības metode

Sārtvīnu gatavošanā aizliegts – atsevišķi vai preparātu sastāvā – lietot vīndarības ogles.

Papildus iepriekš izklāstītajiem noteikumiem vīndarības metožu jomā jāievēro arī attiecīgie pienākumi, kas minēti Eiropas līmeņa tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā.

5.2. Maksimālais ražas iznākums

1. 60 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinifikācija, vīnu gatavošana un kopšana tiek nodrošināta šādu Aude departamenta pašvaldību teritorijā:

Alaigne, Alairac, Arzens, Bellegarde-du-Razès, Belvèze-du-Razès, Brézilhac, Brugairolles, Cailhau, Cailhavel, Cambieure, Carcassonne, La Cassaigne, Caux-et-Sauzens, Couffoulens, La Courtète, Donazac, Fanjeaux, Fenouillet-du-Razès, Ferran, La Force, Gramazie, Hounoux, Lasserre-de-Prouille, Laurac, Lauraguel, Lavalette, Malviès, Mazerolles-du-Razès, Montclar, Montgradail, Montréal, Preixan, Roullens, Routier, Saint-Martin-de-Villereglan, Villarzel-du-Razès, Villeneuve-lès-Montréal, Villesèquelande, Villesiscle.

7. Vīna vīnogu šķirne(-es)

“Cabernet franc N”

“Cabernet-Sauvignon N”

“Cinsaut N - Cinsault”

“Cot N - Malbec”

“Grenache N”

“Lledoner pelut N”

“Merlot N”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

8.1. Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru un cilvēkfaktoru apraksts

Saiknes veidošanā ietilpstošo dabas faktoru apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals robežojas ar:

— dienvidos ar ģeogrāfisko apgabalu, kas apzīmēts ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Limoux”;

— austrumos ar Aude upi, kas atdala Malepère un Corbières kalnu masīvus;

— ziemeļos ar Lauragais gravu, kuras turpinājums ir Fresquel līdzenums un kas dienvidos robežojas ar Canal du Midi;

— rietumos ar Fanjeaux kaļķakmens kuestu, kas nodala okeāna ūdensšķirtni un Vidusjūras ūdensšķirtni.

No Pireneju kalnu grēdas veidošanās laikiem pārmantotā topogrāfija un Malepère kalnu masīvs, kas lai gan šķiet blīvs, sākot no pašas virsotnes, ir izvagots ar mīkstas augsnes apgabaliem, kur atrodas tik dziļas ielejas, ka reizēm tās atgādina kanjonus.

Visapkārt kalnu masīvam oļu konglomerāta vai smilšakmens kārtas ir bijušas noturīgas pret eroziju, veidojot ieapaļus paugurus (“Pech”), kas sadalīti virtenēs iekļaujas dažādās ainavās, kam raksturīgas maigas un harmoniskas formas.

Nogāzes lejasdaļā māla un kaļķakmens nokalnes savienojas ar Aude (austrumos), Sou (dienvidaustrumos), un Fresquel (ziemeļos) smilšu, mālsmilts un grants aluviālajiem līdzenumiem.

Mežaudzes un pameži dominē kalnu masīva centrā izteikti stāvās nogāzēs un mazāk auglīgās augsnēs, savukārt tam apkārt nokalnēs un terasēs ir iekopti vīndārzi, kas vērsti uz dienvidiem (augstuma ierobežojums 350 metri) un kas vērsti uz ziemeļiem (augstuma ierobežojums 300 metri).

Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals atrodas arī 39 pašvaldībās Aude departamenta austrumos, kas atrodas ap Malepère masīvu, kura virsotne (Pech de Mont-Naut) atrodas 442 metru augstumā.

Raksturīgākās augsnes ir veidojušās no molasiem. Atkarībā no elementu izcelsmes un to proporcijām, tās atšķiras – kaļķaina smilšakmens augsnes ir cietas, bet mīkstu mālu augsnes ir irdenas.

Oļu konglomerāts un smilšakmens rada vieglas augsnes, kur saknēm viegli iesakņoties. Māli kopā ar smiltīm un granti ļauj uzturēt optimālu mitruma līmeni. Klimatā, kas ir tālāk no Vidusjūras, tas nodrošina nepārtrauktu ūdens pienesi. Vīnogulāji ir iekopti arī aluviālo terašu māla un grants vai akmeņainajās augsnēs ar labu drenāžu.

Ģeogrāfiskajā apgabalā ir neatkārtojams pārejas joslas klimats, tajā ir jūtama gan Vidusjūras, gan okeāna ietekme. No austrumiem uz rietumiem arvien vēl valda Vidusjūras klimats, kuram vasarā raksturīgs sausums; to nomaina vājāks Vidusjūras klimats ar okeāna ietekmi, kas samazina vasarā raksturīgo nokrišņu trūkumu.

Daudzveidīgo klimatisko apstākļu ietekmē dabīgajā veģetācijā Vidusjūras augāja elementi (akmens ozols) mijas ar tālāk no Vidusjūras esošiem augāja elementiem (pūkainais ozols).

Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmētais “Malepère” vīndārzs ir vistālāk uz rietumiem esošais Languedokas vīndārzs. Tā iekopšanas pirmsākumi meklējami jau romiešu laikos. 1072. gadā Barselonas grāfs, kas bija Razès sizerēns, devās uz Malviès, lai rastu risinājumu kādā “sarežģītā” vīndārzu sadalīšanas darījumā. Pēc tam XVII gadsimtā Canal du Midi izrakšana labvēlīgi ietekmēja vīnu apriti starp Akvitāniju un Vidusjūras reģionu.

Pēc tam, kad XIX gadsimtā vīndārzus smagi skāra filoksēra, tie pievērsās kupāžas vīnu ražošanai. 20. gadsimta sešdesmitajos gados ražotāji organizēja kvalitatīvu restrukturizāciju, iesaistot tajā tehniskos speciālistus un Tulūzas Universitātes pētniekus.

Dabīgās veģetācijas ietekmē šī cilvēku kopiena panāca vislabāko saderību starp vīndārzu atrašanās vietu un vīnogu šķirnēm, proti, saderību, kas nosaka vīnu autentiskumu.

Starp izteiktākajām Vidusjūras vieglajām augsnēm austrumos (Carcassès) un nogāžu lejasdaļas augsnēm, kas veidojušās uz blīvas kolūvija nogulumu segas (Razès), izveidojas piemērotības gradācija, kas izskaidro izvēlēto vīnogu šķirņu daudzveidību.

Tādējādi vēsais un blīvais nogāžu vidusdaļas augsnes sastāvs ir paredzēts atlantiskajām vīnogu šķirnēm “Cabernet franc N”, “Cabernet-sauvignon N” un “Merlot N”, savukārt sausos zemesgabalos nogāžu augšdaļā iekopj Vidusjūras vīnogu šķirnes “Grenache N”, “lledoner pelut N” un “Cinsaut N”.

Pa vidu esošajos apgabalos, kas nav ne pārāk sausi, ne arī neauglīgi, atrodas vīnogu šķirnes “Cot N” teritorija.

Tādējādi šī kopiena ir saglabājusi vēstures mantojumu, apstiprinājusi savu zinātību un akcentējusi vīnu reputāciju un to kvalitāti, padarot iespējamu to, ka, pēc augstākās kvalitātes vīna cilmes vietas nosaukuma iegūšanas 1976. gadā, ar 2007. gada 4. maija dekrētu vīni tika atzīti ar cilmes vietas nosaukumu “Malepère”.

Vīnu ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Malepère” ražošana palielinās, no 2009. gada ražas sasniedzot 12 000 hektolitrus, no kuriem 65 % bija sarkanvīni un 35 % bija sārtvīni, ko deklarējuši 73 ražotāji, kas sagrupējušies četros vīndarīšanas pagrabus kooperatīvos 14 neatkarīgās saimniecības.

8.2. Cēloniskā saikne

Šajā īpašajā ģeogrāfiskajā situācijā, kurai raksturīgs Vidusjūras klimats, taču jūtama okeāna nokrišņu ietekme, kas ievieš savas korekcijas karstajās dienās un atspirdzinošajās naktīs, ar augsnes sastāvu daudzveidības un saules apspīdēšanas aspekta palīdzību ražotāji ir spējuši parādīt savu zinātību pilnā apmērā.

Tādējādi, kombinējot apvienojot atlantisko un Vidusjūras šķirņu iekopšanu šajā konkrētajā ekoloģiskajā vidē, katrai no tām atrodot optimālus vīnogulāju audzēšanas apstākļus, šī kombinācija un apvienojums izpaužas “Malepère” vīnu daudzveidībā un to oriģinalitātē.

Lai atbilstoši izpaustu ģeogrāfiskā apvidus parametrus, tiek atlasīti un noteikti vīnogu ražas novākšanas zemesgabali. Šī noteikšana ļauj veikt optimālu stādu kopšanu un to augšanas spara un ražošanas potenciāla kontroli, kas izpaužas praksē iegūtajā neliela apjoma ražā, kas saistīta ar stingriem apgriešanas noteikumiem.

“Malepère” vīnu reputācija ir pieminēta jau XIV gadsimtā Narbonnas arhibīskapijas rakstos (“Livre Vert de l'Archevêché de Narbonne”), kur uzskaitīti arhibīskapijas īpašumi, vīndārzi un tiesības un pieminēti Alaigne un Routier vīna pagrabi, kuros uzglabā bīskapiem un galmam paredzētos vīnus.

1897. gadā tie tika ievēroti vispārējā lauksaimniecības konkursā ar Château de Caux vīniem, kuri turklāt pēc tam saņēma vairākus apbalvojumus.

Tādējādi, ja oksitāņu valodā runā par “Male peyre”, apzīmējot ar to būvdarbiem nepiemērotu akmeni, sabiedrība laika gaitā ir saglabājusi un izveidojusi ainavu, kurā vīndārzi mijas ar laukiem un ozolkoka mucām un kuru spīdoši ilustrējis gleznotājs puantilists Achille LAUGE.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Tiesiskais regulējums:

valsts tiesību akti.

Papildu nosacījuma veids:

atkāpe par ražošanu noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Nosacījuma apraksts:

Pamatojoties uz oficiālā administratīvi teritoriālo vienību klasifikatora 2022. gada 1. janvāra redakciju, tiešās apkaimes apgabalu, kas, pieļaujot atkāpi, noteikts vinifikācijai, vīnu gatavošanai un kopšanai, veido šādu Aude departamenta pašvaldību teritorija:

Alzonne, Berriac, Bram, Cavanac, Cazilhac, Cépie, Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Gaja-et-Villedieu, Laurabuc, Leuc, Limoux, Loupia, Monthaut, Montirat, Palaja, Pauligne, Pennautier, Pezens, Pieusse, Pomas, Rouffiac-d’Aude, Sainte-Eulalie, Trèbes, Verzeille, Villasavary, Villedubert, Villemoustaussou, Villelongue-d’Aude.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-eb1bbdaf-dcfa-4d39-a45e-83206261b02f

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.