Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas rīcības plānu ceļu satiksmes drošībai - starpposma pārskats (2006/2112(INI))



Oficiālais Vēstnesis 244 E , 18/10/2007 Lpp. 0220 - 0225



P6_TA(2007)0009 Eiropas rīcības plāns ceļu satiksmes drošībai — starpposma pārskats Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas rīcības plānu ceļu satiksmes drošībai — starpposma pārskats (2006/2112(INI)) Eiropas Parlaments, - ņemot vērā Komisijas Balto grāmatu "Eiropas Transporta politika 2010. gadam — laiks izlemt" (COM(2001)0370) un tās 2003. gada 12. februāra rezolūciju par šo jautājumu [1], - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Informācijas un komunikāciju tehnoloģijas drošiem un automatizētiem transportlīdzekļiem" (COM(2003)0542), - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Eiropas Ceļu satiksmes drošības rīcības programma: divkārša ceļu satiksmes negadījumos cietušo skaita samazināšana Eiropas Savienībā līdz 2010. gadam, īstenojot kopējas atbildības principu" (COM(2003)0311), un tās 2005. gada 29. septembra rezolūciju par šo jautājumu [2], kā arī Komisijas 2004. gada oktobra publikāciju "Glābjot 20000 dzīvību uz mūsu ceļiem", - ņemot vērā 2004. gada 6. aprīļa Komisijas Ieteikumu 2004/345/EK par tiesību aktu izpildi ceļu satiksmes drošības jomā [3], - ņemot vērā 2003. gada 24. oktobra Veronas deklarāciju par ceļu drošību, kā arī 2004. gada 25. un 26. oktobra Otrās Veronas konferences slēdzienus un no tiem izrietošās ES transporta ministru saistības attiecībā uz satiksmes drošību kā prioritāti, - ņemot vērā 2004. gada 29. janvāra Eiropas Ceļu satiksmes drošības hartu, - ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Eiropas rīcības plāns ceļu satiksmes drošībai — starpposma pārskats" (COM(2006)0074), - ņemot vērā ASV Nacionālās ceļu satiksmes drošības administrācijas (NHTSA) paziņojumu, ka, sākot no 2011. gada septembra, elektroniskās stabilizācijas sistēmas (ESP/ESK — elektroniskā stabilitātes programma/elektroniskā stabilitātes kontrole) visām jaunām mašīnām kļūs par obligātu standarta ierīci ASV, - ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, - ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas ziņojumu (A6-0449/2006), A. tā kā Eiropas Savienībā ceļu satiksmes negadījumos iet bojā vairāk nekā 40000 cilvēku un šo negadījumu tiešās un netiešās izmaksas ir aptuveni EUR 180000000000 jeb 2% no ES IKP; B. tā kā mērķis līdz 2010. gadam uz pusi samazināt satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitu Eiropas Savienībā joprojām ir prioritāte; tā kā tas apzinās un ir norūpējies, ka šā skaitļa sasniegšanai trūkst nepieciešamā progresa; C. tā kā, lai sasniegtu šo mērķi, panākumi Eiropas Savienībā nav pietiekami; D. tā kā Parlaments vēl joprojām uzskata, ka ceļu satiksmes drošība ir dalībvalstu un Eiropas Savienības dalīta atbildība; E. tā kā Pasaules Veselības organizācijas Eiropas reģions ir uzsvēris to sabiedrības veselības problēmu apjomu, kas rodas sakarā ar nāves gadījumiem un ievainojumiem ceļu satiksmes negadījumos, un uzskata, ka ceļu drošībā un ātruma samazināšanā ir būtiski iesaistīt veselības aprūpes sektoru, un tas ir jautājums, kas tomēr ietilpst dalībvalstu kompetencē; F. tā kā atšķirības starp dalībvalstīm ar sliktiem ceļu drošības rādītājiem un dalībvalstīm, kurās šie rādītāji ir labāki, arvien palielinās; G. tā kā satiksmes drošībai ir horizontāla dimensija un, lai vislielākā iespējamā apjomā sasniegtu tās uzlabošanas mērķi, ir nepieciešams pievērst uzmanību prioritārajām jomām — vairākiem politikas virzieniem, kuru mērķis ir panākt tiesību aktu efektīvāku īstenošanu (drošības jostas, braukšanas ātrums, satiksmes noteikumu ievērošana), braukšanas standartu uzlabošanu (vadītāja apliecība, vadītāja uzvedība, cieņa pret gājējiem), infrastruktūras uzlabošanu (automaģistrāļu un ceļu tīklu, braukšanas joslu, ceļazīmju kvalitāte), transportlīdzekļu uzlabošanu (regulāras pārbaudes, modeļi) un labākās pieredzes apmaiņu; H. tā kā īstermiņā braukšanas standartu uzlabošana Eiropas Savienībā visefektīvāk tiks nodrošināta, piemērojot dalībvalstu satiksmes noteikumus, īpaši attiecībā uz atļautā ātruma pārsniegšanu un braukšanu dzērumā, kā arī prasībām lietot drošības jostas un bērna piesprādzēšanās sistēmas; I. tā kā transportlīdzekļi šobrīd ir četras reizes drošāki nekā 1970. gadā; J. tā kā kopējā ceļu negadījumos bojā gājušo skaitā arvien pieaug motociklu vadītāju skaits; K. tā kā ceļa vidus barjeras ievērojami samazina uz ceļiem bojā gājušo skaitu; L. tā kā 2006. gada oktobrī Komisija ieviesa projektu "Druid izpēte" četriem gadiem, lai veiktu pētījumu saistībā ar braukšanu alkohola, narkotiku un medikamentu ietekmē; M. tā kā dalībvalstīm nevajadzētu izvirzīt mazākus mērķus saistībā ar dzīvības glābšanas sistēmu ieviešanu nekā citām valstīm, 1. aicina, lai attiecībā uz ceļu satiksmes drošību Eiropas Savienībā visas Eiropas Savienības dalībvalstis, reģionālās un vietējās varas iestādes, kā arī ES iestādes, rūpniecības nozare, organizācijas un privātpersonas uzņemtos lielāku politisko atbildību; 2. uzskata, ka tikai kompleksa un sistemātiska pieeja, kas aptver visus ceļu lietotājus un ieinteresētās puses, pamatojoties uz centieniem sekmēt dalībvalstīs sabiedrisko transportu un efektīvāku likumdošanu, savienojumā ar ceļu lietotāju atbilstošu uzraudzību dalībvalstīs (vadītāju apliecību pārbaudes, izelpas pārbaudes utt.) var ievērojami un ilgtspējīgi samazināt smagu satiksmes negadījumu skaitu; 3. atgādina, ka augstos mērķus, ko Eiropas Savienība ir izvirzījusi, nevar sasniegt, neņemot vērā dalībvalstu izglītības sistēmas un pašreizējo tiesību aktu piemērošanas raksturīgākās īpatnības; tāpēc mudina dalībvalstis arī turpmāk pievērst uzmanību un vispārināt informācijas politiku un paaugstināt sabiedrības informētību par satiksmes drošību visiem dažāda vecuma lietotājiem; aicina dalībvalstis arī pilnībā un bez izņēmumiem piemērot pašreizējos tiesību aktus, kuru ievērošana no lietotāju puses ļaus ievērojami uzlabot satiksmes drošību; 4. atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu direktīvai par ceļu infrastruktūras drošības organizāciju (COM(2006)0569), kas nāves gadījumu skaitu varētu samazināt par 12 līdz 16 %, un tās priekšlikumu direktīvai par Kopienā reģistrētu smago kravas transportlīdzekļu modernizēšanu, aprīkojot tos ar spoguļiem (COM(2006)0570) un "aklo zonu" spoguļiem; 5. aicina Komisiju pēc iespējas ātrāk sniegt apsolītos likumdošanas priekšlikumus, piemēram, par pārrobežu izpildi, tuvās gaismas lukturu lietojumu, esošo pasākumu un regulu piemērošanu satiksmes drošības jomā, aizmugures atstarojošo joslu izmantošanu kravas mašīnu kontūru marķēšanai, kā arī par uzstādīto un modernizēto "aklo zonu" spoguļu izmantošanu; 6. uzskata, ka, ņemot vērā pārrobežu likumpārkāpējus, ir īpaši svarīgi nodrošināt, lai likums par braukšanas ātruma pārsniegšanu, drošības jostas neaplikšanu un braukšanu dzērumā tiek īstenots efektīvā veidā, sodu piemērojot neatkarīgi no tā, vai pārkāpums ir izdarīts pārkāpēja valstī vai citā dalībvalstī; 7. atgādina Komisijai par tās nodomu izskatīt jautājumu par lietotājdraudzīgas un modernas informācijas par dalībvalstīs izmantotajām ceļa zīmju sistēmām nodrošināšanu Interneta tīmekļa vietnē visās oficiālajās ES valodās; 8. uzsver nepieciešamību saskaņot ceļu satiksmes noteikumus un ceļazīmes, jo, piemēram, apkārtceļu atšķirīgie prioritārie noteikumi var izraisīt satiksmes negadījumus; 9. tā kā neskaidras vai pretrunīgas ceļazīmes nevajadzīgi apdraud satiksmes drošību un, ņemot vērā Vīnes Konvencijas par ceļa zīmēm noteikumus, aicina Komisiju veikt pētījumu par to, kā ceļa zīmju saskaņošana uzlabotu satiksmes drošību Eiropā; 10. ņemot vērā lielo nelaimes un nāves gadījumu skaitu ceļu remonta darbu vietās, aicina Komisiju, nosakot paraugpraksi un apmainoties ar pieredzi, izstrādāt kopējas vadlīnijas attiecībā uz prasībām, kas nosakāmas saistībā ar ceļu remonta darbu drošību; 11. uzskata, ka Komisijai ir jāsekmē ES finansētie mērķsadarbības projekti starp jaunajām un vecajām dalībvalstīm, tādējādi paātrinot satiksmes drošības uzlabošanos; 12. uzskata, ka Komisijai ir jāveicina kā jauno, tā veco dalībvalstu līdzdalība tās darba grupu darbā; 13. aicina Komisiju novērtēt Eiropas Ceļu satiksmes drošības hartu; 14. aicina Komisiju un dalībvalstis aktīvi salīdzināt un saskaņot dalībvalstīs sasniegtos rezultātus satiksmes drošības jomā, tā lai, ieviešot paraugpraksi, pozitīvo pieredzi varētu nodot visām dalībvalstīm, tādējādi sekmējot pozitīvo virzību šajā jomā; 15. aicina Komisiju atzīt, ka, lai vienveidīgāk piemērotu tiesību aktus satiksmes drošības jomā, liela nozīme ir neatkarīgām Eiropas salīdzinošās novērtēšanas programmām, kas veicina konkurenci par drošas ceļu vides nodrošināšanu atbildīgo pušu starpā (piemēram, EuroTAP, EuroNCAP); 16. aicina dalībvalstis apsvērt jautājumu par nulles alkohola limita ieviešanu attiecībā uz jauniem autovadītājiem, kā arī profesionāliem kravas automobiļu un pasažieru autobusu vadītājiem, kā arī, piemēram, bīstamu kravu transporta vadītājiem; 17. vērš uzmanību uz iespēju visiem transportlīdzekļiem noteikt minimālās aktīvās un pasīvās prasības un harmonizēt satiksmes organizācijas tehniskās normas visā Eiropas Savienībā; 18. uzskata, ka braukšana narkotisko vielu ietekmē ir nopietna problēma, kas ir jāapkaro, un dalībvalstīm un Komisijai šādu pārkāpumu pētniecībā un apkarošanā ir jāiegulda vairāk līdzekļu; 19. uzskata, ka gadījumos, ja transportlīdzeklis ir mobila darbavieta, ir jāpiemēro noteikumi par drošību un veselības aizsardzību darbā; 20. aicina Komisiju veikt pētījumus par transportlīdzekļu sakaru ierīču izmantošanas ietekmi uz vadītāja uzvedību un satiksmes drošību; 21. aicina Komisiju un dalībvalstis pastiprināt centienus, lai nodrošinātu, ka visos transportlīdzekļos, īpaši autobusos, arvien vairāk tiek izmantotas drošības jostas; 22. aicina dalībvalstis iespēju robežās paplašināt tiem transportlīdzekļiem noteikto apdzīšanas aizliegumu, kuru svars pārsniedz 12 tonnas, attiecinot to uz visiem vienas un divu joslu ceļiem; 23. aicina Komisiju ieteikt dalībvalstīm izveidot un uzturēt piemērotus atpūtas objektus, kas atbilstu Eiropas darba devēju un darbinieku kritērijiem, lai tādējādi atpūtas brīžiem nodrošinātu drošāku infrastruktūru; 24. aicina Komisiju un dalībvalstis veikt pasākumus, kas stimulētu mašīnu parku pircējus vai nomātājus pirkt vai nomāt vislabākos transporta līdzekļus, no drošības un ietekmes uz vidi viedokļa raugoties, ko tirgus var piedāvāt, un mašīnu ražotājus izgatavot drošākus un videi labvēlīgākus transportlīdzekļus; 25. ir pārliecināts, ka autotransporta nozarē apdrošināšanas kompānijām satiksmes drošības tiesību aktu un darba tiesību aktu novērošanā var būt izšķiroša loma, piemēram, piešķirot dažādas piemaksas; 26. aicina dalībvalstis nodrošināt, ka veicināšana neaprobežojas ar jaunākajām tehnoloģijām emisiju samazināšanai, bet ietver arī ievērojamus drošības pasākumus (avārijas bremzes palīgierīces, joslu sadalīšanās brīdinājuma sistēmas, adaptīvās distances ierobežojumu regulēšanas sistēmas, amortizācijas kontrolsistēmas utt.); 27. aicina Komisiju izpētīt noguruma un pārguruma ietekmi uz autovadītājiem, lai tādējādi samazinātu gan privāto autovadītāju izraisīto negadījumu biežumu, gan — no drošības un veselības aizsardzības darbā viedokļa — to vadītāju izraisīto negadījumu biežumu, kas transportlīdzekļus izmanto darbā; 28. aicina Komisiju Eiropas līmenī sākt informācijas kampaņu pret vadītāju nogurumu, lai līdzīgi tam, kā tas jau notiek vairākās dalībvalstīs, veicinātu ideju par nepieciešamību ceļojuma laikā ik pēc divām stundām apstāties; 29. uzskata, ka no plašā pieejamo tehnoloģiju klāsta īpaša uzmanība jāpievērš šādiem risinājumiem: drošības jostu lietošanas atgādinājuma ierīcēm un modernām drošības sistēmām, elektroniskajai stabilitātes kontrolei (ESK), ātruma ierobežošanas sistēmām, alkohola bloķētājiem, prognostiskas drošības sistēmām (avārijas bremžu palīgierīce, ieprogrammēta ātruma uzturēšanas sistēma, joslu sadalīšanās brīdinājuma sistēmas, ultraskaņas "aklo zonu" spogulis, amortizācijas kontrolsistēma) un e-zvanam; 30. aicina dalībvalstis līdz 2007. gada jūnijam parakstīt kopīgu paziņojumu attiecībā uz e-zvana sistēmu; 31. uzskata, ka inteliģentās transporta sistēmas (ITS) ir jāpiemēro atbilstoši vecāka gadagājuma autovadītāju vajadzībām; 32. aicina Komisiju un dalībvalstis mudināt EuroNCAP ieviest pārbaudes attiecībā uz aizsardzību atsitiena gadījumā un efektīvām tehniskām sistēmām, piemēram, ESP/ESK bremzēšanu avārijas gadījumā, autovadītāja palīgierīcēm (piemēram, alkohola atslēgām), adaptīvajiem minimālās distances noteicējiem un brīdinājumiem par novirzīšanos no braukšanas joslām; 33. aicina Komisiju infrastruktūras vadlīnijās noteikti iekļaut motociklu vadītāju drošību, īpaši saistībā ar motociklistiem draudzīgām barjerām uz Eiropas ceļiem; 34. uzskata, ka tikpat nozīmīgs pasākums, kas Komisijai ir jāizskata, ir kopēju minimālo standartu ieviešana attiecībā uz braukšanas instruktoriem ar pārbaužu un sertifikācijas palīdzību; 35. aicina dalībvalstis sagatavot rīcības plānu satiksmes drošības apmācībā un izglītošanā, ko varētu izmantot skolu programmās (3 līdz 18 gadu vecumā) visās Eiropas Savienības skolās; atbalsta arī apmācības un nepieciešamo drošības pasākumu standartu izstrādāšanu, lai nodrošinātu nākamo vadītāju apmācību instruktoru vadībā, sākot no 16 gadu vecuma; 36. aicina Komisiju un dalībvalstis ieviest vienotus noteikumus, kas būtu spēkā visā Eiropas Savienībā un noteiktu, ka visiem transportlīdzekļiem ir obligātas regulāras tehniskās drošības pārbaudes; 37. aicina Komisiju un dalībvalstis ieteikt pasākumus, kuru pamatā būtu informētības novērtējums par kopējo neatliekamās palīdzības telefona numuru 112 un E112 ieviešanu visās dalībvalstīs, lai tādējādi šajā jomā uzlabotu situāciju Eiropas Savienībā; 38. uzsver, ka e-zvana sistēma varētu par apmēram 40 % samazināt laiku reaģēšanai uz nelaimes gadījumiem pilsētu teritorijā un par apmēram 50 % — lauku apvidos, un aicina dalībvalstis pēc iespējas ātrāk ieviest šīs sistēmas; 39. aicina Komisiju turpināt darbu saistībā ar Eiropas sistēmas izveidi satiksmes negadījumu pētīšanai, lai varētu izdarīt salīdzinājumus un veikt efektīvākus pasākumus negadījumu novēršanai; 40. aicina Komisiju, dalībvalstis un to reģionālās iestādes pievērst īpašu uzmanību tādu neaizsargātu satiksmes dalībnieku aizsardzībai kā gājēji, velosipēdisti un motociklisti; 41. uzsver, ka dalībvalstīm, projektējot, būvējot un uzturot kārtībā ceļus un citus infrastruktūras objektus, sistemātiski jāņem vērā visu autovadītāju drošība (vieglo mašīnu vadītāju, motociklistu, velosipēdistu, smagā autotransporta vadītāju utt.) un negadījumu novēršanas uzdevums; 42. aicina Komisiju sekmēt uz aizmuguri vērstu bērnu sēdekļu ieviešanu bērniem līdz 3—4 gadu vecumam, saskaņā ar Zviedrijas Nacionālā ceļu un transporta pētniecības institūta (VTI) pētījumu Nr. 489A par bērnu drošību mašīnās; 43. aicina Komisiju un īpaši dalībvalstis izpētīt satiksmes drošības situāciju invalīdiem; uzskata, ka ir svarīgi, lai profesionāli pasažieru pārvadātāji, piemēram, taksisti, būtu atbilstoši apmācīti ratiņkrēslu nostiprināšanā utt.; 44. aicina Komisiju analizēt invalīdu vajadzības attiecībā uz viņu aktīvo, neatkarīgo līdzdalību autotransportā un noteikt normas, kas nodrošinātu, ka invalīdi netiek diskriminēti, lemjot par vadītāja apliecības piešķiršanu; 45. uzskata, ka tādas tehnoloģijas kā telemātika ilgtermiņā sniedz iespēju būtiski samazināt fatālu satiksmes negadījumu skaitu; tāpēc pieprasa intensīvi veikt pētījumus un īstenot sadarbību starp visām ieinteresētajām pusēm, lai veicinātu daudzsološāko tehnoloģiju ātru ieviešanu, izglītošanu satiksmes drošības jomā neatstājot novārtā; 46. uzskata, ka informācijas un sakaru tehnoloģiju izmantošana ceļu infrastruktūrā ievērojami uzlabo Eiropas transporta tīkla pārvaldību (TEN-T) un satiksmes drošību; aicina Komisiju un dalībvalstis turpināt darboties šajā jomā, izstrādājot Eiropas programmu, lai ieviestu attīstītu sistēmu ceļu satiksmes pārvaldībai; 47. aicina Komisiju pievērst īpašu uzmanību transportlīdzekļu tehniskajai drošībai; uzsver, ka līdz 2010. gadam ir jāizskata atbilstošu tiesību aktu turpmākā attīstība; un šajā sakarā īpaši svarīga loma drošības uzlabošanā uz Eiropas ceļiem būs transportlīdzekļu elektronisko drošības sistēmu (e-drošības sistēmu) pārbaudei, vienotām ikgadējām pārbaudēm transportlīdzekļiem, kas ir vairāk nekā astoņus gadus veci, un īpašām pārbaudēm transportlīdzekļiem, kuri ir bijuši iesaistīti nopietnos satiksmes negadījumos; 48. aicina Komisiju un Eiropas Kopienu Statistikas biroju uzlabot statistiku par satiksmes negadījumiem, piemēram: - uzrādot to vēl sadalījumā pēc vecuma un dzimuma, - uzlabojot datus par mazāk aizsargātu satiksmes negadījumu upuru, piemēram, gājēju un velosipēdistu, patieso skaitu, - saskaņojot fatālu satiksmes negadījumu kritērijus, pamatojoties uz izdzīvošanas perioda ilgumu pēc negadījuma; 49. aicina Komisiju izstrādāt tādu ilgtermiņa ceļu satiksmes drošības koncepciju, kura aptvertu laika periodu arī pēc 2010. gada un kurā būtu norādīti vajadzīgie pasākumi, lai novērstu ceļu satiksmes negadījumu izraisītos nāves gadījumus un smagus ievainojumus ("nulles perspektīva"); 50. aicina dalībvalstis atzīt draudus, ko izraisa braucoši transportlīdzekļi (īpaši kravas automobiļi), kam uz jumta ir sniegs un ledus, un, pamatojoties uz to, izstrādāt ieteikumus visaptveroša "sniega tīrīšanas vietu" tīkla izveidei, un izskatīt un/vai atbalstīt tehniski alternatīvus variantus; 51. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām un parlamentiem. [1] OV C 43 E, 19.2.2004., 250. lpp. [2] OV C 227 E, 21.9.2006., 609. lpp. [3] OV L 111, 17.4.2004., 75. lpp. --------------------------------------------------