(3)Krievijas iebrukums Ukrainā globālās pandēmijas izskaņā ir būtiski mainījis ģeopolitisko un ekonomisko kontekstu. Iebrukuma ietekme uz dalībvalstu tautsaimniecībām izpaužas, piemēram, kā augstākas enerģijas un pārtikas cenas un vājākas izaugsmes izredzes. Enerģijas cenu pieaugums īpaši smagi skar visneaizsargātākās mājsaimniecības, kuras ir nonākušas enerģētiskajā nabadzībā vai kurām tā draud. Turklāt Eiropas Savienībā ierodas nepieredzēti daudz cilvēku, kuri bēg no Ukrainas. Šajā sakarā 2022. gada 4. martā pirmo reizi tika piemērota Pagaidu aizsardzības direktīva, pārvietotajām personām no Ukrainas piešķirot likumīgas uzturēšanās tiesības Eiropas Savienībā, kā arī piekļuvi izglītībai un apmācībai, darba tirgum, veselības aprūpei, mājoklim un sociālajai palīdzībai.

(6)Ievērojot pieeju, kas izklāstīta Padomes 2021. gada 18. jūnija atzinumā par 2021. gada stabilitātes programmu, fiskālo nostāju pašlaik vislabāk var izmērīt kā izmaiņas primārajos izdevumos (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus), neierēķinot ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus, bet ietverot no Atveseļošanas un noturības mehānisma un citu ES fondu neatmaksājamā atbalsta (dotācijām) finansētos izdevumus, attiecībā pret vidēja termiņa potenciālo izaugsmi. Papildus atzinumam par vispārējo fiskālo nostāju, novērtējot, vai valsts fiskālā politika ir piesardzīga un vai tās struktūra spēs nodrošināt ilgtspējīgu atveseļošanu, kas būtu saskanīga ar zaļo un digitālo pārkārtošanos, uzmanība tiek pievērsta arī valsts finansētajiem primārajiem kārtējiem izdevumiem (atskaitot diskrecionāros ieņēmumu pasākumus un ar Covid-19 krīzi saistītos pagaidu ārkārtas pasākumus) un investīcijām.

(7)Komisija 2022. gada 2. martā pieņēma paziņojumu, kurā sniegtas plašas norādes par fiskālo politiku 2023. gadā un kura mērķis ir atbalstīt dalībvalstu stabilitātes un konverģences programmu sagatavošanu un tādējādi stiprināt politikas koordināciju. Pamatojoties uz 2022. gada ziemas prognozes makroekonomisko perspektīvu, Komisija atzīmēja, ka piemērota šķistu pāreja no kopējās atbalstošās fiskālās nostājas 2020.–2022. gadā uz kopumā neitrālu kopējo fiskālo nostāju 2023. gadā, vienlaikus saglabājot gatavību reaģēt uz mainīgo ekonomisko situāciju. Komisija paziņoja, ka fiskālie ieteikumi 2023. gadam arī turpmāk būtu jādiferencē starp dalībvalstīm un tajos būtu jāņem vērā iespējamā pārrobežu blakusietekme. Komisija aicināja dalībvalstis atspoguļot norādes savās stabilitātes un konverģences programmās. Komisija apņēmās cieši uzraudzīt ekonomikas norises un pielāgot savas politikas norādes pēc vajadzības un ne vēlāk kā savā pusgada pavasara paketē, kas sagatavota 2022. gada maija beigās.

(8)Attiecībā uz 2022. gada 2. martā sniegtajām fiskālajām norādēm fiskālajos ieteikumos 2023. gadam ir ņemta vērā ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās, paaugstinātā nenoteiktība un papildu lejupvērstie riski, kā arī augstāka inflācija salīdzinājumā ar ziemas prognozi. Ņemot vērā šos apsvērumus, fiskālajai reakcijai ir jāpalielina publiskās investīcijas, kas sekmēs zaļo un digitālo pārkārtošanos un enerģētisko drošību, un jāsaglabā visneaizsargātāko mājsaimniecību pirktspēja, lai mīkstinātu enerģijas cenu kāpuma ietekmi un palīdzētu ierobežot inflācijas otrreizējās ietekmes spiedienu, izmantojot mērķtiecīgus un pagaidu pasākumus; fiskālajai politikai arī turpmāk jābūt dinamiskai, lai pielāgotos strauji mainīgajiem apstākļiem, un dažādās valstīs tā ir jādiferencē atkarībā no to fiskālā un ekonomiskā stāvokļa, tostarp ņemot vērā krīzes ietekmi uz tām un pārvietoto personu pieplūdumu no Ukrainas.

(9)Latvija savu atveseļošanas un noturības plānu saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 18. panta 1. punktu iesniedza Komisijai 2021. gada 30. aprīlī. Komisija atbilstoši Regulas (ES) 2021/241 19. pantam novērtēja atveseļošanas un noturības plāna atbilstību, efektivitāti, lietderīgumu un saskanīgumu, ņemot vērā minētās regulas V pielikumā sniegtās novērtēšanas vadlīnijas. Padome 2021. gada 13. jūlijā pieņēma lēmumu par Latvijas atveseļošanas un noturības plāna novērtējuma apstiprināšanu. Maksājuma daļas tiek darītas pieejamas ar nosacījumu, ka Komisija saskaņā ar Regulas (ES) 2021/241 24. panta 5. punktu ir pieņēmusi lēmumu par to, ka Latvija ir apmierinoši izpildījusi attiecīgos atskaites punktus un mērķrādītājus, kas bija noteikti Padomes īstenošanas lēmumā. Apmierinoša izpilde nozīmē arī to, ka nav bijis regresa attiecībā uz iepriekšējo atskaites punktu un mērķrādītāju sasniegšanu.

(10)Latvija savu 2022. gada valsts reformu programmu iesniedza 2022. gada 22. aprīlī un 2022. gada stabilitātes programmu – 2022. gada 26. aprīlī, tādējādi ievērojot Regulas (EK) Nr. 1466/97 4. pantā noteikto termiņu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās novērtētas vienlaikus. Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 27. pantā, 2022. gada valsts reformu programma atspoguļo arī Latvijas pienākumu divreiz gadā ziņot par panākto progresu atveseļošanas un noturības plāna īstenošanā.

(11)Komisija 2022. gada ziņojumu par Latviju publicēja 2022. gada 23. maijā. Tajā novērtēts, kā Latvija ir īstenojusi tai adresētos ieteikumus, ko Padome pieņēma 2019., 2020. un 2021. gadā, un uz atveseļošanas un noturības rezultātu pārskata pamata bija aplūkots, kā Latvija īsteno atveseļošanas un noturības plānu. Balstoties uz šo analīzi, ziņojumā par valsti bija norādīti trūkumi attiecībā uz tādu problēmjautājumu risināšanu, kuri nav ietverti vai ir tikai daļēji ietverti atveseļošanas un noturības plānā, kā arī jauni un nupat iezīmējušies problēmjautājumi, tai skaitā sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā. Tajā bija arī novērtēts Latvijas progress Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanā un ES pamatmērķu sasniegšanā nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā, kā arī progress ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā.

(12)2022. gada 23. maijā Komisija nāca klajā ar ziņojumu saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu. Ziņojumā bija aplūkots Latvijas budžeta stāvoklis, ņemot vērā to, ka tās vispārējās valdības budžeta deficīts 2021. gadā pārsniedza Līgumā noteikto atsauces vērtību, kas ir 3 % no IKP. Ziņojumā secināts, ka deficīta kritērijs nav izpildīts. Ievērojot 2022. gada 2. marta paziņojumu, Komisija 2022. gada pavasarī neierosināja sākt jaunas pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras, bet 2022. gada rudenī tā no jauna novērtēs, vai būtu jāierosina šo procedūru sākšana.

(13)2020. gada 20. jūlijā Padome ieteica Latvijai, ievērojot vispārējo izņēmuma klauzulu, 2020. un 2021. gadā veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai efektīvi vērstos pret pandēmiju, stiprinātu ekonomiku un atbalstītu tās turpmāko atveseļošanu. Tā arī ieteica Latvijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt parāda atmaksājamību, vienlaikus veicinot investīcijas. Saskaņā ar Eurostat validētajiem datiem Latvijas vispārējās valdības budžeta deficīts pieauga no 4,5 % no IKP 2020. gadā līdz 7,3 % no IKP 2021. gadā. Latvijas fiskālās politikas reakcija atbalstīja ekonomikas atveseļošanu 2021. gadā, savukārt pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazinājās no 2,8 % no IKP 2020. gadā līdz 5,2 % 2021. gadā. Latvijas 2021. gadā veiktie pasākumi atbilst Padomes 2020. gada 20. jūlija ieteikumam. Valdības 2020. un 2021. gadā noteiktie diskrecionārie budžeta pasākumi lielākoties bija pagaidu pasākumi vai bija atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem. Tomēr daži no diskrecionārajiem pasākumiem, kurus valdība bija noteikusi 2020.–2021. gada periodā, nebija pagaidu vai atsvērti ar kompensējošiem pasākumiem, galvenokārt šādi: sociālā nodrošinājuma iemaksu likmes samazināšana, ar iedzīvotāju ienākuma nodokli neapliekamā minimuma palielināšana, medicīnas darbinieku un skolotāju algu palielināšana, kā arī sociālo pabalstu minimuma palielināšana. Pēc Eurostat validētajiem datiem, vispārējās valdības parāds 2021. gadā bija 44,8 % no IKP.

(14)2022. gada stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomikas scenārijs par 2022. gadu ir reālistisks, bet par turpmāko periodu – piesardzīgs. Valdība prognozē, ka reālais IKP 2022. gadā pieaugs par 2,1 % un 2023. gadā – par 2,5 %. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts līdzīgs reālā IKP pieaugums 2022. gadā (2,0 %), bet nedaudz lielāks pieaugums 2023. gadā (2,9 %), kas galvenokārt skaidrojams ar pozitīvāku privātā patēriņa un eksporta perspektīvu. Valdība savā 2022. gada stabilitātes programmā plāno, ka nominālais deficīts samazināsies līdz 6,5 % no IKP 2022. gadā un līdz 2,8 % 2023. gadā. Lielais budžeta deficīts 2022. gadā galvenokārt atspoguļo 2022. gada budžetā iekļautos pasākumus, konkrēti, ar ienākuma nodokli neapliekamā minimuma palielināšanu, apjomīgu investīciju paketi un algu palielinājumu veselības aprūpes, iekšlietu un izglītības nozares darbiniekiem. Turklāt, neraugoties uz to, ka atbalsts ekonomikai Covid-19 dēļ 2022. gadā būs daudz mazāks nekā 2021. gadā, augstais budžeta deficīta līmenis saglabāsies arī tāpēc, ka valdība sniedz plašu atbalstu mājsaimniecībām un uzņēmumiem ar mērķi mazināt enerģijas pieauguma sekas, kā arī tāpēc, ka prognozēts lēnāks nodokļu ieņēmumu pieaugums sakarā ar Krievijas iebrukuma Ukrainā negatīvo ietekmi uz ekonomiku. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP 2022. gadā pieaugs līdz 45,7 %, bet 2023. gadā samazināsies līdz 45,2 %. Pamatojoties uz prognozes termiņa datumā zināmajiem politikas pasākumiem, Komisijas 2022. gada pavasara prognozē paredzēts, ka valdības budžeta deficīts 2022. un 2023. gadā būs attiecīgi 7,2 % un 3 % no IKP. Šie skaitļi ir lielāki nekā 2022. gada stabilitātes programmā prognozētais budžeta deficīts, galvenokārt tāpēc, ka Komisijas prognozē ir iekļauti papildu politikas pasākumi, proti, valsts energoapgādes drošības rezervju izveide saskaņā ar nesenajiem Enerģētikas likuma grozījumiem (lēstā fiskālā ietekme 2022. gadā – 0,6 % no IKP). Par šo rezervju izveidi stabilitātes programmas sagatavošanas laikā vēl nebija zināms, bet kopš tā laika par to ir ticami paziņots. Komisijas 2022. gada pavasara prognozē plānota augstāka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP nekā stabilitātes programmas prognozē: 47 % 2022. gadā un 46,5 % 2023. gadā. Šīs atšķirības ir skaidrojamas ar lielāku prognozēto deficītu un mazāku prognozēto nominālo IKP.

Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi, potenciālās izlaides vidēja termiņa pieauguma aplēse ir 2,3 % (10 gadu vidējais rādītājs). Tomēr šajā aplēsē nav iekļauta to reformu ietekme, kas paredzētas atveseļošanas un noturības plānā un var palielināt Latvijas potenciālo izaugsmi.

(15)Valdība 2022. gadā pakāpeniski atcēla lielāko daļu pasākumu, kas veikti, reaģējot uz Covid-19 krīzi, – tiek prognozēts, ka pagaidu ārkārtas atbalsta pasākumu apmērs samazināsies no 5,2 % no IKP 2021. gadā līdz 0,8 % 2022. gadā. Valdības budžeta deficītu ietekmē pasākumi, kuri pieņemti, lai novērstu enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, un kuri Komisijas 2022. gada pavasara prognozē lēsti 0,9 % apmērā no IKP 2022. gadā, bet kurus 2023. gadā paredzēts izbeigt. Šie pasākumi galvenokārt paredz mājsaimniecībām un uzņēmējiem piemērot enerģijas cenu griestus, valstij pilnībā segt atsevišķus elektroenerģijas tarifa apakškomponentus, kā arī atbalstīt konkrētas sociālās grupas un trūcīgākās mājsaimniecības. Par šiem pasākumiem tika paziņots, ka tiem ir pagaidu raksturs. Tomēr, ja enerģijas cenas saglabāsies augstas arī 2023. gadā, dažus no šiem pasākumiem varētu turpināt. Daži no šiem pasākumiem nav mērķorientēti, jo īpaši vispārējie enerģijas cenu griesti. Valdības budžeta deficītu ietekmē arī izmaksas, kuras saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas un kuras Komisijas 2022. gada pavasara prognozē tiek prognozētas 0,3 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,5 % apmērā no IKP 2023. gadā, kā arī lielākas izmaksas aizsardzības izdevumiem, kuru pieaugums paredzēts 0,1 % apmērā no IKP 2022. gadā un 0,3 % apmērā no IKP 2023. gadā.

(16)Padome 2021. gada 18. jūnijā ieteica Latvijai 2022. gadā saglabāt atbalstošu fiskālo nostāju, kas ietver stimulējošo iedarbību, kuru nodrošina Atveseļošanas un noturības mehānisms, un saglabāt valsts finansētās investīcijas. Padome ieteica Latvijai arī iegrožot valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugumu. Tā arī ieteica Latvijai, kad to pieļaus ekonomiskie apstākļi, īstenot fiskālo politiku, kuras mērķis ir panākt piesardzīgu vidēja termiņa fiskālo stāvokli un nodrošināt fiskālo ilgtspēju vidējā termiņā, un vienlaikus veicināt investīcijas, lai vairotu izaugsmes potenciālu.

(17)Pamatojoties uz Komisijas 2022. gada pavasara prognozi un ņemot vērā Latvijas 2022. gada stabilitātes programmā iekļauto informāciju, 2022. gada fiskālā nostāja, kas prognozēta –3,3 % apmērā no IKP, būs atbalstoša, kā bija ieteikusi Padome. Latvija plāno saskaņā ar Padomes ieteikumu turpināt atbalstu atveseļošanai, izmantojot Atveseļošanas un noturības mehānismu, lai finansētu papildu investīcijas. Prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,8 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2021. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,3 procentpunktiem no IKP. Tādējādi Latvija plāno saglabāt valsts finansētās investīcijas, kā ieteikusi Padome. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2022. gadā būs ekspansīva ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 1,5 procentpunktiem no IKP. Šī ievērojamā ekspansīvā ietekme ietver papildu ietekmi (0,8 % apmērā no IKP), ko rada pasākumi ar mērķi novērst enerģijas cenu pieauguma ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī izmaksas (0,3 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas. Kopumā ņemot, Latvija ir paredzējusi 2022. gadā iegrožot valsts finansēto kārtējo izdevumu pieaugumu: valsts finansēto kārtējo izdevumu ievērojamo ekspansīvo ietekmi 2022. gadā galvenokārt rada pasākumi, kas paredzēti enerģijas cenu pieauguma ekonomiskās un sociālās ietekmes novēršanai, kā arī izmaksas, kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

(18)Komisijas 2022. gada pavasara prognozē fiskālā nostāja 2023. gadā tiek prognozēta +3,2 % apmērā no IKP, pieņemot, ka politika nemainīsies. Ir paredzēts, ka Latvija 2023. gadā turpinās izmantot Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijas, lai finansētu papildu investīcijas atveseļošanas atbalstam. Tiek prognozēts, ka no Atveseļošanas un noturības mehānisma dotācijām un citiem ES fondiem finansēto izdevumu pozitīvā ietekme uz ekonomisko aktivitāti palielināsies par 0,9 IKP procentpunktiem salīdzinājumā ar 2022. gadu. Tiek prognozēts, ka valsts finansētajām investīcijām 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz fiskālo nostāju, kas atbilst 0,8 procentpunktiem no IKP. Vienlaikus plānots, ka valsts finansēto primāro kārtējo izdevumu (atskaitot jaunos ieņēmumu pasākumus) pieaugumam 2023. gadā būs bremzējoša ietekme uz vispārējo fiskālo nostāju, kas atbilst 2,7 procentpunktiem no IKP. Tas ietver ietekmi (0,9 % apmērā no IKP), ko radīs ar enerģijas cenu pieaugumu saistīto pasākumu izbeigšana, un papildu izmaksas (0,1 % apmērā no IKP), kas saistītas ar pagaidu aizsardzības piedāvāšanu pārvietotajām personām no Ukrainas.

(19)2022. gada stabilitātes programmā tiek prognozēts, ka vispārējās valdības budžeta deficīts pakāpeniski samazināsies, sasniedzot 2,3 % no IKP 2024. gadā un 1,7 % līdz 2025. gadam. Līdz ar to tiek plānots, ka vispārējās valdības budžeta deficīts saglabāsies zem 3 % no IKP visā programmas aptvertajā laikā. Šajās prognozēs pieņemts, ka atbalsta programmas tiks izbeigtas un nodokļu ieņēmumi krietni pieaugs. Saskaņā ar programmu sagaidāms, ka vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP līdz 2025. gadam samazināsies, proti, 2024. gadā saruks līdz 44,5 % un 2025. gadā – līdz 43,4 %. Pamatojoties uz Komisijas analīzi, parāda atmaksājamības riski vidējā termiņā šķiet zemi.

(20)Latvijas nodokļu ieņēmumu īpatsvars attiecībā pret IKP ir ievērojami mazāks par ES vidējo rādītāju un tādējādi ierobežo publisko pakalpojumu finansēšanu. Latvija Eiropas Savienībā ir pēdējā vietā iekasēto uzņēmumu ienākuma nodokļu īpatsvara ziņā (2020. gadā tas bija 0,7 % no IKP), un ieņēmumi no īpašuma nodokļiem ir 1,0 % no IKP, kamēr ES vidējais rādītājs ir 2,3 % no IKP. Turklāt, lai gan nodokļu ķīlis vidusmēra atalgojuma saņēmējiem ir tuvu ES vidējam rādītājam, darbaspēka nosacītā nodokļu likme ir viena no zemākajām ES, kas norāda uz ievērojamu potenciālu palielināt ieņēmumus no darbaspēka nodokļiem, uzlabojot iekasēšanu un palielinot progresivitāti. Latvijas publiskie izdevumi veselības aprūpei un sociālajai aizsardzībai ir īpaši mazi salīdzinājumā ar ES vidējo rādītāju un tādējādi kavē savlaicīgu un vienlīdzīgu piekļuvi veselības aprūpei un pienācīgai sociālajai palīdzībai. Tā rezultātā Latvijā ir viens no lielākajiem ienākumu nevienlīdzības rādītājiem, vismazākā sociālo pārvedumu ietekme uz nabadzības samazināšanos un sliktākie rezultāti veselības jomā ES. Neraugoties uz nesenajiem palielinājumiem, minimālais ienākums, minimālās pensijas un invaliditātes pabalsti ir zem nabadzības sliekšņa. Neaizsargāto grupu sociālo iekļaušanu turklāt kavē sociālās palīdzības un pakalpojumu ierobežotā pieejamība un kvalitāte. Ilgtermiņa aprūpes sistēma ir nepietiekami attīstīta – mājas aprūpes un kopienā balstītu pakalpojumu piedāvājums ir ierobežots. Sociālo mājokļu ir maz, un tajos bieži nav nodrošināti pienācīgi dzīves apstākļi. Turklāt sociālā palīdzība dažādās pašvaldībās atšķiras un bieži nav pietiekami mērķorientēta. Augstākiem īpašuma un kapitāla nodokļiem un progresīvākiem ienākuma nodokļiem ir lielākais nodokļu ieņēmumu palielināšanas potenciāls, jo šie avoti joprojām ir nepietiekami izmantoti salīdzinājumā ar ES vidējiem rādītājiem. Turklāt būtu jāturpina darbs pie ēnu ekonomikas samazināšanas papildus atveseļošanas un noturības plānā jau ieplānotajiem pasākumiem.

(21)Kā paredzēts Regulas (ES) 2021/241 19. panta 3. punkta b) apakšpunktā un V pielikuma 2.2. kritērijā, atveseļošanas un noturības plānā ir ietverts plašs savstarpēji pastiprinošu reformu un investīciju kopums, ko paredzēts īstenot līdz 2026. gadam. Tās palīdzēs atrisināt visas ekonomiskās un sociālās problēmas vai ievērojamu to ekonomisko un sociālo problēmu daļu, kuras Padome bija minējusi Latvijai 2019. un 2020. gada Eiropas pusgadā adresētajos ieteikumos, kā arī attiecīgā gadījumā Latvijai līdz plāna pieņemšanai adresētajos ieteikumos. Konkrēti, Latvijas plānā ir iekļauti pasākumi, kas dažādā mērā ļauj risināt visus sešus vispārīgos problēmjautājumus, kuri ir fiskālā sistēma, cilvēkkapitāls, publiskā pārvalde, produktivitāte, digitālā pārkārtošanās un zaļā pārkārtošanās. Plānā ir paredzētas reformas attiecībā uz augstākās izglītības iestāžu pārvaldību un finansēšanu, visaptverošas cilvēkresursu stratēģijas īstenošanu veselības aprūpes jomā un minimālo ienākumu pabalstu indeksācijas ieviešanu. Apjomīgas investīcijas paredzētas Rīgas metropoles areāla transporta sistēmas zaļināšanai, iegādājoties tīrus sabiedriskos transportlīdzekļus, un privāto un publisko ēku un uzņēmumu energorenovācijai. Ievērojamas investīcijas ir plānotas arī reģionālās attīstības veicināšanai: skolu, industriālo parku un cenas ziņā pieejamu mājokļu būvniecībai un slimnīcu modernizācijai. Sagaidāms, ka šie pasākumi noturīgi palielinās ekonomikas izaugsmes potenciālu.

(22)Paredzams, ka Latvijas atveseļošanas un noturības plāna īstenošana sekmēs turpmāku progresu zaļās un digitālās pārkārtošanās jomā. Klimata mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi Latvijā atbilst 37,6 % no plāna kopējā piešķīruma, savukārt digitālo mērķu sasniegšanai paredzēto pasākumu izdevumi – 21 % no plāna kopējā piešķīruma. Atveseļošanas un noturības plāna pilnīga īstenošana atbilstoši attiecīgajiem atskaites punktiem un mērķrādītājiem palīdzēs Latvijai ātri atgūties no Covid-19 krīzes radītajām sekām, vienlaikus stiprinot noturību. Lai nodrošinātu atveseļošanas un noturības plāna, kā arī citu, ārpus plāna tvēruma esošu ekonomikas un nodarbinātības politiku sekmīgu īstenošanu un rezultātā panāktu plašu līdzatbildību par politiku programmu kopumā, joprojām ir svarīgi sistemātiski iesaistīt sociālos partnerus un citas attiecīgās ieinteresētās personas.

(23)Latvija vēl nav oficiāli iesniegusi partnerības nolīgumu un pārējos kohēzijas politikas plānošanas dokumentus. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 24. jūnija Regulu (ES) 2021/1060 Latvijai ir jāņem vērā attiecīgie tai adresētie ieteikumi 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondu plānošanā. Tas ir priekšnoteikums no kohēzijas politikas fondiem paredzētā finansiālā atbalsta efektivitātes uzlabošanai un tā pievienotās vērtības maksimalizēšanai un vienlaikus veicina koordināciju, savstarpējo papildināmību un saskaņotību starp šiem fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Atveseļošanas un noturības mehānisma un kohēzijas politikas programmu sekmīga īstenošana ir atkarīga arī no to šķēršļu novēršanas, kas kavē investīcijas zaļās un digitālās pārkārtošanās un sabalansētas teritoriālās attīstības atbalstam.

(24)Papildus ekonomiskajiem un sociālajiem problēmjautājumiem, kuru risināšana paredzēta atveseļošanas un noturības plānā, Latvijā ir vairāki papildu problēmjautājumi, tai skaitā problēmas ar banku kredītu pieejamību. Kredītplūsma uz privāto sektoru iepriekšējās desmitgades lielāko daļu bija negatīva. 2016. gadā tā kļuva pozitīva, taču kreditēšanas pieauguma temps joprojām bija lēnāks nekā IKP pieauguma temps. Privātā sektora parāds 2020. gadā bija 66,5 % apmērā no IKP salīdzinājumā ar 78,3 % no IKP piecus gadus iepriekš. Maziem un vidējiem uzņēmumiem ir bijis īpaši grūti saņemt kredītu, daļēji tāpēc, ka tiem ir lielāks kredītrisks, taču līdztekus tiem ir arī jāsedz salīdzinoši augstas kredīta izmaksas un jāizpilda apgrūtinošas formalitātes. Turklāt nodrošinājumam piedāvāto aktīvu zemās likviditātes dēļ ir sevišķi grūti saņemt kredītu ārpus Rīgas reģiona. Tas ir būtisks šķērslis gan hipotekārajai kreditēšanai, gan aizdevumiem uzņēmumiem. Bez tam ar lētāku ilgāka termiņa kredītproduktu palīdzību varētu uzlabot finansējuma pieejamību patēriņa preču zaļajām tehnoloģijām. Politikas centieni ir galvenokārt bijuši vērsti uz to, lai kreditēšanu atbalstītu, apvienojot to ar publiskajām dotācijām. Tomēr tās nozīmē ievērojamas izmaksas no valsts budžeta, tāpēc tas nav ilgtspējīgs veids, kā stimulēt kreditēšanu. Lai mazinātu kredītu piedāvājuma šķēršļus, nepieciešams vispārēji uzlabot pārredzamību un uzticēšanos uzņēmējdarbības vidē, tai skaitā mazināt ēnu ekonomiku. Turklāt būtu iespējams palielināt aizdevumu atgūšanas rādītājus, ko veicinātu efektīvāka tiesiskā sistēma un kas samazinātu banku izmaksas par ieņēmumus nenesošiem aizdevumiem. Mērķorientētas aizdevumu un garantiju shēmas varētu palīdzēt samazināt banku likviditātes riskus, ko rada nodrošinājuma pieņemšana salīdzinoši nelikvīdos tirgos. Publiskās aizdevumu shēmas attiecībā uz stratēģiski nozīmīgām investīcijām, piemēram, zaļajā pārkārtošanā un reģionālajā attīstībā, varētu palielināt faktisko konkurenci banku tirgū vai apmierināt trūkstošo tirgus piedāvājumu situācijās, kad banku finansējums ir pārāk dārgs vai nav pieejams. Turklāt publiskās garantiju un aizdevumu shēmas ir izmaksu ziņā daudz efektīvāks privāto aizņēmumu atbalstīšanas veids nekā dotāciju shēmas. Papildus šķēršļiem banku finansējuma jomā arī Latvijas alternatīvo finansējuma avotu tirgus ir nepietiekami attīstīts un potenciāli varētu uzlabot uzņēmumu piekļuvi finansējumam.