[pic] | EIROPAS KOMISIJA |

Briselē, 22.3.2011

COM(2011) 140 galīgā redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS CENTRĀLAJAI BANKAI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI

Euro ieviešana Igaunijā

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS CENTRĀLAJAI BANKAI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI

Euro ieviešana Igaunijā

IEVADS

Padome 2010. gada 13. jūlijā nolēma, ka Igaunija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai pieņemtu euro[1] un ka tās atkāpe no piedalīšanās vienotajā valūtā tiek atcelta no 2011. gada 1. janvāra.

Tāpat kā visas dalībvalstis, kas ieviesušas euro pēc pirmās pārejas kārtas 1999.-2002. gadā, Igaunija ieviesa euro, izmantojot tā saukto lielā sprādziena scenāriju, saskaņā ar kuru euro pieņemšana un skaidras naudas pāreja notiek vienlaicīgi. Divu nedēļu vienlaicīgas apgrozības periods, kura laikā skaidrai naudai gan euro, gan kronās bija likumīga maksāšanas līdzekļa statuss, ļāva pakāpeniski nomainīt iepriekšējās valsts valūtas banknotes un monētas. Veiksmīgā valūtas pāreja atkārtoti apstiprināja, ka īss vienlaicīgas apgrozības periods ir pietiekams, ja pāreja ir labi sagatavota[2]. Vairākums igauņu (87 %) uzskatīja, ka pāreja bija netraucēta un efektīva[3].

Paziņojumā aplūkoti svarīgākie pārejas procesa aspekti — sagatavošanās skaidras naudas pārejai, divu valūtu apgrozības periods, veiktie pasākumi ļaunprātīgas cenu prakses un kļūdainas cenu uztveres novēršanai, cenu svārstības un cenu uztvere un komunikācija attiecībā uz euro. Atbilstošos gadījumos iekļauti secinājumi, kuri var būt noderīgi turpmākajām valūtas pārejām.

PāREJA

Sagatavošanās pasākumi skaidras naudas pārejai

Skaidrās naudas pāreja, domājams, ir visuzskatāmākais elements valūtas pārejas procesā, jo tajā faktiski iesaistītas visas finanšu institūcijas, uzņēmumi un iedzīvotāji. Šā procesa efektivitāte ir atkarīga no pienācīgas euro skaidrās naudas piegādes visām iesaistītajām pusēm un no banku un uzņēmumu sagatavotības uzņemties ievērojamu papildu darbu.

Lai aizstātu Igaunijas kronās apgrozībā esošo skaidro naudu un nodrošinātu vajadzīgos krājumus, Igaunijas Centrālā banka ( Eesti Pank ) aizņēmās apmēram 45 miljonus euro banknošu no Eurosystem un pasūtīja apmēram 194 miljonus gabalu monētas (ar Igaunijas valsts pusi) no Somijas naudas kaltuves pēc atklātā konkursa.

Eesti Pank septembra vidū euro monētas un novembra vidū euro banknotes sāka priekšpiegādāt (t.i., piegādāja euro skaidro naudu kredītiestādēm pirms pārejas uz euro). Visus priekšpiegādes transportlīdzekļus, tostarp transportu ar monētām un ATM apgādei, eskortēja policija, kas nodrošināja augstu drošības līmeni. Desmit komercbankām, kas bija parakstījušas priekšpiegādes līgumus ar Eesti Pank , tika piegādāti euro kopējā vērtībā EUR 187 miljoni banknotēs (10,5 miljoni gabalu) un EUR 28 miljoni monētās (85 miljoni gabalu), kas atbilst aptuveni 23 % no banknošu apjoma, ko aizņēmās no Eurosystem un 44 % no pasūtītajām monētām. Kopējā priekšpiegādāto euro banknošu vērtība līdz gada beigām sasniedza 34 % no kopējās kronu banknošu vērtības 2010. gada oktobra beigās, bet kopējā piegādāto monētu vērtība gandrīz 3 reizes pārsniedza apgrozībā esošo kronu monētu vērtību. Priekšpiegādāto monētu lielais īpatsvars atspoguļo izmaiņas banknošu/monētu attiecībā pēc euro ieviešanas (kronu monētas netika daudz izmantotas, salīdzinot ar euro monētām).

Euro monētu priekšpiegādes otrā fāze (t. i., euro skaidras naudas piegādes uzņēmumiem un iedzīvotājiem no kredītiestādēm pirms pārejas uz euro) sākās 15. septembrī un euro banknošu — 1. decembrī. Aptuveni 5300 uzņēmumi parakstīja priekšpiegādes otrās fāzes līgumu ar banku un saņēma apmēram 9 % no priekšpiegādāto banknošu vērtības (18 % no skaita) un 52 % no priekšpiegādāto monētu vērtības (51 % no skaita). Kopumā 14,4 % no priekšpiegādātās skaidrās naudas vērtības tika izplatīta uzņēmējiem pirms euro dienas, kas ir daudz salīdzinājumā ar lielāko daļu pēc 2002. gada notikušo pāreju. Slovēnijā priekšpiegādes otrā fāze aptvēra tikai 2,4 % no priekšpiegādātās skaidrās naudas vērtības, bet Kiprā un Maltā šis apjoms bija tikai aptuveni 1 %. Pretstatā Slovākijā pavisam 27,8 % no priekšpiegādātās skaidrās naudas tika priekšpiegādāta otrajā fāzē.

Priekšpiegādes otrā fāze ietvēra arī 86 000 euro monētu mazumtirgotāju komplektus[4] , ko sagatavoja galvenais skaidras naudas pārvadājumu uzņēmums un izplatīja profesionāliem klientiem vai nu tieši, vai caur bankām. Salīdzinājumā ar pārejām, kas notikušas pēc 2002. gada, tas līdz šim ir vislielākais skaits absolūtos skaitļos un otrs lielākais attiecībā pret iedzīvotāju skaitu. Pietiekama skaita mazumtirgotāju komplektu piegāde ir nozīmīga, lai pārejas laikā palīdzētu mazumtirgotājiem nodrošināt atlikuma izdošanu tikai euro.

Salīdzinoši augstais priekšpiegādes otrās fāzes līmenis tika sasniegts, neraugoties uz to, ka Igaunijas bankas neizmantoja jaunos vienkāršotos ECB noteikumus par priekšpiegādes otro fāzi, ko pieņēma 2008. gada jūnijā[5]. Saskaņā ar Eesti Pank un komercbankām, tas bija saistīts ar vairākiem faktoriem: a) ar Igaunijas tiesību aktiem saistītu iemeslu dēļ bankas neuzskatīja klientu kontā bloķēto naudu par pietiekami drošu nodrošinājumu (maksātnespējas gadījumā); b) bankas uzskatīja, ka ir vieglāk izmantot vienādus noteikumus visiem uzņēmumiem, neatkarīgi no to lieluma, jo saskaņā ar parastajiem Komisijas noteikumiem bija iespējams uzsākt priekšpiegādes otro fāzi arī maziem uzņēmumiem un tos arī uzskatīja par elastīgākiem, jo vienkāršoto procedūru var izmantot tikai pēdējo piecu kalendāro dienu laikā pirms pārejas; c) visbeidzot, tika uzskatīts, ka informācijas un saziņas dēļ ir vieglāk, ja ir tikai viena veida nolīgumi.

Turklāt privātpersonām komercbankas no 2010. gada 1. decembra nodrošināja kronu apmaiņu uz euro pēc pārrēķina kursa, bez pakalpojuma maksas un bez summas ierobežojumiem[6] visās filiālēs, kas piedāvāja skaidras naudas pakalpojumus. Šo pakalpojumu turpinās līdz 2011. gada jūnija beigām un pēc tam līdz 2011. gada decembra beigām — ierobežotā filiāļu tīklā.

Igaunijas iestādes sākotnēji pasūtīja 600 000 euro monētu mini komplektus (42 monētas ar nominālvērtību 12,79 euro)[7], t. i., aptuveni vienu komplektu uz mājsaimniecību, un tos no 1. decembra pārdeva bankās un pasta nodaļās. Mini komplekti ir svarīgi vairāku iemeslu dēļ: a) tie palīdz iedzīvotājiem iepazīties ar jauno valūtu; b) tie ir svarīgs saziņas līdzeklis; c) tie samazina vajadzību mazumtirgotājiem izdot atlikumu pirmajās dienās pēc valūtas pārejas. Mini komplektiem bija lieli panākumi, un 247 000 komplekti tika pārdoti jau pirmo trīs dienu laikā. Vēlāk tika pasūtīti 100 000 papildu komplekti, bet, retrospektīvi skatoties, šķiet, ka tas nebija nepieciešams, jo līdz 31. decembrim tika pārdoti 510 000 komplekti, t. i., mazāk nekā sākotnēji pasūtītais skaits. Tas apstiprina standarta ieteikumu, ka parasti, lai apmierinātu pieprasījumu, jāpasūta aptuveni viens mini komplekts uz mājsaimniecību.

Saskaņā ar Komisijas apsekojumu, ko veica divas dienas pirms valūtas pārejas[8], daudziem Igaunijas iedzīvotājiem jau bija euro skaidrā naudā: 50 % bija euro banknotes (62 % no ceļojuma uz ārzemēm, 35 % — samainītas bankā Igaunijā) un 62 % bija euro monētas (63 % no ceļojuma uz ārzemēm, un 38 % — mini komplekts).

Igaunijā priekšpiegāde bankām un priekšpiegādes otrā fāze uzņēmumiem un iedzīvotājiem bija labi sagatavota un organizēta. Mazumtirgotāji Igaunijā bija labi nodrošināti ar euro skaidro naudu pirms valūtas pārejas dienas. Tas ietvēra liela skaita euro monētu mazumtirgotāju komplektu piegādi profesionāliem klientiem, kas ir laba prakse, lai palīdzētu mazumtirgotājiem skaidras naudas pārejas laikā nodrošināt atlikuma izdošanu tikai euro. Arī Igaunijas iedzīvotāji bija labi nodrošināti ar euro skaidro naudu pirms valūtas pārejas dienas. Bezmaksas valūtas maiņa komercbankās pirms pārejas šajā ziņā bija svarīga iniciatīva un laba prakse. Turklāt pietiekami liels skaits euro monētu mini komplektu bija sagādāti un tos izplatīja ar banku un pasta nodaļu starpniecību, kas ir svarīgi, lai iedzīvotāji iepazītos ar savu jauno valūtu pirms valūtas pārejas, arī kā saziņas līdzeklis par pāreju un lai samazinātu vajadzību mazumtirgotājiem izdot atlikumu pirmajās dienās pēc valūtas pārejas. |

Vienlaicīgas apgrozības periods

Igaunija izvēlējās divu nedēļu ilgu vienlaicīgas apgrozības periodu (1.-14. janvāris).

Valstī esošo 867 bankomātu pārkārtošana noritēja veiksmīgi, un gandrīz visi tie izdeva euro banknotes no 1. janvāra pirmās stundas. Tie izdeva galvenokārt zemākas nominācijas banknotes (5, 10 un 20 euro banknotes), izņemot bankomātus ar augstu iepriekšējo apgrozījumu, kuros izmantoja 50 euro banknotes. Kopējā tendence bankomātos izmantot zemākas nominālvērtības banknotes ir svarīga, lai novērstu to, ka mazumtirgotājiem beidzas nauda atlikuma izdošanai. POS ( point-of-sales ) termināļi karšu maksājumiem veikalos tika veiksmīgi pārkārtoti uz euro pirms veikalu atvēršanas 1. janvārī, tāpat kā to IT sistēmas kopumā. Starpbanku maksājumi euro darbojās nevainojami no gada pirmās darbdienas.

Vienlaicīgās apgrozības periodā lielākā daļa banku filiāļu skaidras naudas pakalpojumiem bija atvērtas sestdien, 1. janvārī, un svētdien, 2. janvārī, un pasta nodaļas bija atvērtas septiņas dienas nedēļā. Iespēja apmainīt kronas pret euro bez maksas vairāk nekā 180 pasta nodaļās visā valstī no 1. līdz 15. janvārim bija nozīmīgs pasākums, kas iedzīvotājiem atviegloja piekļuvi naudas apmaiņai, jo īpaši attālos un lauku apvidos.

Skaidras naudas pārvadājumi norisēja pēc plāna, cieši sadarbojoties ar policiju, kas nodrošināja augstu drošības līmeni.

To klientu skaits, kuri ieradās bankās nedēļas nogalē 1.-2. janvārī, bija neliels, bet no pirmdienas, 3. janvāra, un visā vienlaicīgās apgrozības periodā klātienes darījumu skaits bija apmēram 3-5 reizes augstāks nekā parasti, un lielākais skaits reģistrēts jaunā gada pirmajās divās darbdienās. Pasta nodaļās klātienes darījumu skaits arī sasniedza maksimumu pirmajās divās darbdienās 3.-4. janvārī.

Tā kā bankas un pasta nodaļas bija rūpīgi sagatavojušās, tās labi tika galā arī ar papildu darba slodzi vienlaicīgās apgrozības periodā, lai gan jaunā gada pirmajās dienās neizbēgami veidojās dažas rindas. Saskaņā ar Komisijas apsekojumu, ko veica starp 16. un 20. janvāri[9], 95 % no aptaujātajiem nav bijušas nekādas problēmas, janvāra pirmajā nedēļā bankās mainot kronu skaidro naudu vai izņemot euro skaidro naudu. Tas ir ļoti labs rezultāts arī salīdzinājumā ar lielāko daļu neseno pāreju[10].

Skaidrās naudas maksājumu attīstība tikai euro vienlaicīgās apgrozības periodā Igaunijā, salīdzinot arī ar Slovākiju un Slovēniju, redzama 1. diagrammā.

[pic]

Jau 1. janvārī (kad bija atvērtas lielveikalu ķēdes) salīdzinoši liela iedzīvotāju daļa (20 %), kas maksāja skaidrā naudā[11], maksāja tikai euro. 5. janvārī vairākums (54 %) skaidrā naudā maksāja tikai euro un euro skaidrās naudas maksājumu īpatsvars pēc tam nepārtraukti auga līdz vienlaicīgas apgrozības perioda beigām. Neraugoties uz straujāku sākumu, euro skaidrās naudas maksājumu attīstība vairāk vai mazāk gāja to pašu ceļu kā iepriekšējā pārejā Slovākijā, bet bija lēnāka nekā Slovēnijā (kā arī Maltā un Kiprā, neraugoties uz to viena mēneša vienlaicīgas apgrozības periodu).

Mazumtirdzniecības nozare arī labi tika galā ar pārejas procesu un darbošanos ar divām valūtām vienlaikus. Mazumtirgotāji bija labi nodrošināti ar euro skaidro naudu, un nav ziņots par lielām problēmām ar rindām. Kā 2. diagrammā redzams, jau 1. janvārī 75 % no visiem skaidrās naudas darījumiem mazumtirgotāji izdeva atlikumu tikai euro. Šis rādītājs ātri pieauga līdz 92 % svētdien, 2. janvārī (kad bija atvērti daudzi lielie veikali). Pirmdien, 3. janvārī, šis īpatsvars nedaudz samazinājās līdz 88 %, bet nākamajā dienā ātri izlīdzinājās. Šā pagaidu samazinājuma iemesls nav zināms, bet tas varētu būt tāpēc, ka nelieli un/vai attālu atrodošies mazumtirgotāji, kas atvēra veikalus pēc nedēļas nogales, bija mazāk nodrošināti ar euro skaidro naudu.

[pic]

Uzreiz pēc vienlaicīgas apgrozības perioda beigām veiktā Komisijas aptauja rāda, ka ļoti liela daļa igauņu (87 %) uzskatīja pāreju uz euro par vienmērīgu un efektīvu.

Iepriekšējās valūtas atgūšana

Liels apgrozībā esošās Igaunijas kronu skaidrās naudas daudzums tika atgūts pirms valūtas pārejas. Līdz 2010. gada decembra beigām apgrozībā esošo kronu vērtība bija samazinājusies aptuveni par 40 % salīdzinājumā ar 2009. gada decembri (no 9,7 miljardiem līdz 5,8 miljardiem EEK). Vēl 4,1 miljards kronu tika atgūtas 2011. gada janvārī, līdz ar to apgrozībā esošās iepriekšējās valūtas vērtība bija 1,7 miljardi EEK (apmēram 340 miljoni gabali monētu un 35 miljoni gabali banknošu) jeb 18 % no 2009. gada decembrī apgrozībā esošās valūtas vērtības. Iepriekšējās valūtas banknotes iznīcina (sasmalcina) un iepriekšējās monētas demonetizē un pārdod kā metāllūžņus.

Valūtas pāreja Igaunijā bija labi sagatavota un noritēja sekmīgi. Vienlaicīgās apgrozības periodā bankomāti un POS termināļi tika pārkārtoti savlaicīgi un bankas un pasta nodaļas labi tika galā ar papildu slodzi. Mazumtirgotāji arī sekmīgi realizēja pārejas procesu un darbošanos ar divām valūtām vienlaikus. Viņi bija labi apgādāti ar euro skaidro naudu un lielākā daļa jau no pirmās pārejas dienas atlikumu izdeva tikai euro. Turpmākajām valūtas pārejām jāatgādina, ka ir svarīgi, lai mazumtirgotāji izdotu atlikumu tikai euro, jo tādējādi iepriekšējo valūtu izņem no aprites pēc iespējas drīzāk. Igaunijas pāreja apstiprina iepriekšējo pāreju (pēc 2002. gada) pieredzi, ka divu nedēļu vienlaicīgas apgrozības periods ir pietiekams, ja tas ir labi sagatavots. |

ĻAUNPRāTīGAS CENU PRAKSES UN KļūDAINAS CENU UZTVERES NOVēRšANA

Igaunijas Patērētāju aizsardzības padome (PAP) uzraudzīja vienlaicīgas cenu norādīšanas, noapaļošanas noteikumu un godīga cenu pārrēķina nolīguma pareizu piemērošanu.

Obligātā vienlaicīgā cenu norādīšana gan kronās, gan euro Igaunijā tika sākta 2010. gada 1. jūlijā, un šādā veidā cenas būs jāturpina norādīt līdz 2011. gada 30. jūnijam. PAP 25 inspektori 2010. gada sešu mēnešu laikā pārbaudīja ap 4250 uzņēmumu un uzlika naudas sodu 288 gadījumos (kopējā vērtība ap 12 000 euro). Visbiežāk konstatētais trūkums bija matemātiski nepareiza noapaļošana, lai gan tas visbiežāk bija tikai par vienu euro centu. Otrā visbiežākā nepilnība bija cenas euro daļējs trūkums, kam sekoja nepareiza valūtas maiņas kursa izmantošana un pilnīgs cenas euro trūkums. Kontroles rezultāti pakāpeniski uzlabojās no 47 % pāraudīto uzņēmumu, kam bija daži trūkumi, jūlijā līdz 11 % decembrī.

Turklāt PAP bija noslēgusi līgumus ar NVO (īpaši pensionāriem) un pašvaldību Tallinā, lai uzraudzītu vienlaicīgas cenu norādīšanas īstenošanu. NVO 2010. gada septembrī un decembrī pavisam pārbaudīja 980 uzņēmumus un konstatēja nepilnības 283 gadījumos.

PAP mājas lapā ik nedēļu tiek publicēti to uzņēmumu nosaukumi, kuri paralēlo cenu norāda nepareizi.

Visumā igauņi vienlaicīgo cenu norādīšanu uzskata par noderīgu, lai atvieglotu cenu salīdzināšanu un pierastu domāt par jauno valūtu. Saskaņā ar Komisijas apsekojumu, ko veica janvārī[12], gandrīz 9 no 10 respondentiem (88 %) uzskatīja, ka vienlaicīga cenu norādīšana ir ļoti noderīga vai drīzāk noderīga. Turklāt vairāk nekā 80 % uzskata, ka tās vienmēr (34 %) vai galvenokārt (49 %) piemēro pareizi, kas ir līdzīgs rezultāts kā nesenajās pārejās.

Jautāti par cenu pārrēķināšanu, 59 % igauņu bija iespaids, ka cenu konvertēšana uz euro reizēm (38 %), bieži (13 %) vai ļoti bieži (8 %) nebija godīga. Šis rezultāts ir apmēram vidū starp iepriekšējo valūtas pāreju rezultātiem, kur kritiskāka attieksme bija slovēņiem un kipriešiem un mazāk kritiska — maltiešiem (vienlaikus slovāki bija vairāk sadalījušies, nekā igauņi — vai nu vairāk kritiska vai vairāk pozitīva attieksme).

PAP arī uzrauga godīga cenu pārrēķina nolīgumu , ko uzsāka 28. augustā un ko vada Igaunijas Tirdzniecības un rūpniecības kamera. Tajā ir minētas tādas pat brīvprātīgas iniciatīvas, kādas veiksmīgi izmantoja iepriekšējās pārejās. Nolīguma parakstītāji (piemēram, mazumtirgotāji, finanšu institūcijas, pašvaldības, interneta veikali u.c.), apņemas pārejas laikā nepamatoti nepaaugstināt cenas, kā arī ievērot pārejas noteikumus. Tiem, kas pievienojušies nolīgumam, ir tiesības izmantot uzlīmi ar īpašu logo.

Līdz decembra beigām nolīgumam pievienojušos skaits sasniedza 526, tai skaitā 16 pašvaldības, kas logo izmantoja vairāk nekā 2800 nolīguma parakstītāju tirdzniecības vai darbības vietās, kā arī savās reklāmās. Pēc Igaunijas Tirdzniecības kameras vārdiem līdz šim tā ir lielākā brīvprātīgā vienošanās Igaunijā to parakstījušo juridisko personu skaita ziņā. Godīgu cenu pārrēķina nolīgums ir ļoti svarīga iniciatīva, lai novērstu iespējamo cenu ļaunprātīgu izmantošanu un novērstu kļūdainu cenu uztveri. Salīdzinājumā ar Igaunijā reģistrēto tirdzniecības vietu skaitu (aptuveni 28 000) un neseno pāreju pieredzi tomēr šķiet, ka bija iespēja plašākai shēmas izplatībai[13].

Līdz janvāra beigām PAP saņēma 10 sūdzības par iespējamiem pārkāpumiem, ko izdarījuši uzņēmumi, kas bija parakstījuši nolīgumu. 4 gadījumos pārkāpumi netika konstatēti, bet 6 gadījumus pašlaik izskata.

Igaunija ir īstenojusi vienlaikus cenu norādīšanu un godīgu cenu pārrēķina nolīgumu saskaņā ar Komisijas ieteikumiem[14]. Iestādēm arī turpmāk jāpārliecinās, ka visas iedzīvotāju sūdzības tiek pienācīgi izmeklētas un jāuzrauga godīga cenu pārrēķina nolīguma pareiza īstenošana, kamēr tas ir spēkā.

CENU TENDENCES UN CENU UZTVERE

Cenu tendences

Pārejai uz euro Igaunijā sekoja inflācijas paaugstināšanās periods. Jo īpaši 2010. gadā pieauga enerģijas un pārtikas cenas un atšķirības no kaimiņvalstīm vai euro zonas apkopotajiem datiem tikai daļēji var izskaidrot ar nodokļu izmaiņām un strauju ekonomikas atlabšanu.

Runājot par cenu dinamiku pēc pārejas uz euro, iepriekšējas norādes liecina, ka pārejai bija diezgan mērena ietekme uz patēriņa cenām janvārī. Saskaņā ar Igaunijas statistikas datiem iekšzemes patēriņa cenu indekss no 2010. gada janvāra līdz 2010. gada decembrim nemainījās. Elektroenerģijas, siltumenerģijas, degvielas un apģērbu un apavu cenām bija visnozīmīgākā regulējošā ietekme daļēji sezonālu faktoru dēļ. Tomēr pēc Igaunijas Bankas datiem atpūtas un sporta pasākumu, sabiedriskās ēdināšanas un sadzīves pakalpojumu cenas palielinājās vairāk nekā iepriekšējos gados janvārī. Turpmāka ar pāreju saistīto cenu izmaiņu analīze būs iespējama pēc saskaņoto patēriņa cenu indeksa (SPCI) datu par 2011. gada pirmajiem mēnešiem publikācijas.

Cenu uztvere

Saskaņā ar neseno Komisijas pārskatu (2011. gada janvārī)[15] lielākā daļa igauņu (55 %) domāja, ka euro palielinās inflāciju valstī (salīdzinājumā ar 66 % kipriešu, 52 % slovēņu, 37 % maltiešu un 19 % slovāku attiecīgi pēc to pārejas uz euro), bet tikai 21 % uzskatīja, ka pievienošanās euro zonai palīdzēs Igaunijai uzturēt cenu stabilitāti.

Pāreja uz euro notika laikā, kad inflācijas uztvere nepārtraukti palielinājās no vēsturiski zemākā punkta, ko tā sasniedza 2009. gadā. Inflācijas uztvere Igaunijā parasti mainās līdzīgi kā SPCI inflācija, bet šķiet, ka 2010. gada otrajā pusē uztvere ir palielinājusies straujāk nekā faktiskā inflācija (skat. diagrammu). Apvienotā patērētāju apsekojuma janvāra dati liecina, ka uztvertajai inflācijai saglabājās pieauguma tendence, un sezonāli koriģētā izteiksmē janvārī sasniedza 63,6 procentu punktus, palielinoties no 59,6 procentu punktiem decembrī (sezonāli nekoriģēts rādītājs samazinājās 61,1-59,6). Pieaugošās SPCI inflācijas kontekstā ir grūti identificēt pārejas uz euro konkrēto ietekmi uz inflācijas uztveri.

[pic]

INFORMēšANA PAR EURO

"Komunikācijas stratēģijas pārejai uz euro Igaunijā" galīgā redakcijā, ko apstiprinājusi Valsts valūtas pārejas komiteja 2010. gada 15. martā, noteiktas pamatnostādnes euro ieviešanas informācijas kampaņai. Kvantitatīvā ziņā tās mērķis bija nodrošināt, ka 90 % no visiem iedzīvotājiem ir labi informēti par pārejas uz euro visiem praktiskiem aspektiem un 65 % atbalsta tā ieviešanu.

Lielāko daļu plaša mēroga informatīvo pasākumu Igaunijas iestādes plānoja sākt pēc oficiālā ECOFIN lēmuma 2010. gada 13. jūlijā. Izņēmumi bija euro veltītā tīmekļa vietne, dažas prezentācijas un sakari ar presi. Darbības uzņēma ātrumu pēc vasaras, kad Igaunijas iestādes strauji īstenoja informatīvos plānus, kas apvienoja pārdomātu tiešu kontaktu ar iedzīvotājiem (piemēram, tiešais pasts, semināri, izstādes) un masu plašsaziņas līdzekļiem (iespiedmateriāli, radio un televīzijas raidījumi) apvienojumu, kā arī uzsverot drīzumā paredzētās pārejas praktiskos aspektus. Igaunijas varas iestādes ievēroja Komisijas ieteikumu pievērst papildu uzmanību mazāk aizsargātām grupām, minoritātēm un uzņēmumiem. Ar pāreju saistītās informācijas skaitliskais mērķa apjoms tika sasniegts krietni pirms konkrētās pārejas dienas. Skaitlisko euro atbalsta mērķi Igaunijā sasniedza 2011. gada janvārī. Igaunijas iestādes cieši sadarbojās ar ES iestādēm. Igaunijas iestādes 2005. gadā parakstīja Partnerības nolīgumu ar Eiropas Komisiju, lai nostiprinātu un pilnveidotu sadarbību. To vairākas reizes pagarināja, un tas beigsies 2011. gada beigās.

Komisija ir palīdzējusi ar savu pieredzi šajā jomā kopš sākotnējā nodoma ieviest euro. Izpildot dotāciju nolīgumu, kas 2010. gada 13. jūlijā parakstīts starp Komisiju un Igaunijas Finanšu ministriju, Eiropas Komisija atbalstīja līdz 50 % no attaisnotajām izmaksām attiecībā uz komunikācijas ekspertu algām, masu mediju kampaņām, valsts pārskatiem par sabiedrības viedokli, semināriem un apmācību un pasta sūtījumiem mājsaimniecībām. Turklāt Komisija finansēja ceļojošo izstādi par euro četrās galvenajās Igaunijas pilsētās (Tallinā, Narvā, Tartu un Rakverē). Izstāde četrās vietās piesaistīja vairāk nekā 65 000 apmeklētāju. Komisija rīkoja arī seminārus žurnālistiem un izdeva publikācijas.

Eiropas Centrālā banka atbalstīja valsts informācijas kampaņu, publicējot rakstus, organizējot izstādes un citus sabiedrisko attiecību pasākumus, kā arī sniedzot nozīmīgu palīdzību plašsaziņas līdzekļu kampaņas īstenošanā.

Informācijas kampaņa Igaunijā palīdzēja nodrošināt netraucētu valūtas pāreju uz euro. Neraugoties uz nedaudz novēlotu sākumu, kampaņas savlaicīgi pievērsās visiem euro ieviešanas galvenajiem praktiskajiem aspektiem. Īpašu uzmanību pievērsa uzņēmumiem, minoritātēm un neaizsargātām grupām. Igaunijas iestādēm jāapsver iespēja turpināt uzraudzīt ar euro saistīto jautājumu uztveri un, ja nepieciešams, jāreaģē ar informācijas pasākumiem.

[1] Padomes 2010. gada 13. jūlija Lēmums 2010/416/ES saskaņā ar Līguma 140. panta 2. punktu par euro ieviešanu Igaunijā 2011. gada 1. janvārī, OV L 196, 28.7.2010., 24. lpp.

[2] Arī Slovākijā un Slovēnijā bija divu nedēļu ilgs divu valūtu apgrozības periods, bet Maltā un Kiprā tas ilga vienu mēnesi. Pirmās kārtas euro zonas valstis ieviesa euro saskaņā ar „Madrides” scenāriju, kurā paredzēts trīs gadu pārejas periods (Grieķijai — viens gads).

[3] Flash Eurobarometer 309, 2011. gada janvārī veiktās pārbaudes uz vietas, pieejams: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[4] Bija divi komplektu veidi, viens no tiem 111 euro vērtībā (8 monētu ruļļi) un otrs 198 euro vērtībā (15 monētu ruļļi).

[5] Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ECB/2008/4) (2008. gada 19. jūnijs), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2006/9 par dažiem sagatavošanās pasākumiem pārejai uz euro skaidru naudu un par euro banknošu un monētu priekšpiegādi un priekšpiegādes otro fāzi ārpus euro zonas .

[6] Praktisku apsvērumu dēļ par liela apjoma skaidras naudas nomaiņu varēja būt nepieciešams paziņot iepriekš.

[7] Mini komplektus pārdeva ar nelielu atlaidi: 200 kronas nevis 200,12 kronas.

[8] Flash Eurobarometer 308, 2010. gada 30. decembris, pieejams: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[9] Flash Eurobarometer 309, pieejams: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_en.htm

[10] Attiecīgais skaits Slovākijā bija 90 %, Kiprā — 88 %, Maltā — 85 % un Slovēnijā — 96 %.

[11] Saskaņā ar minēto aptauju apmēram ¾ klientu maksāja skaidrā naudā un ¼ ar karti.

[12] Flash Eurobarometer 309.

[13] Kiprā attiecīgā shēma aptvēra apmēram 7600 uzņēmumus, Maltā — apmēram 7900 un Slovākijā — apmēram 20 000 tirdzniecības vietas.

[14] Komisijas ieteikums par pasākumiem, lai atvieglotu turpmāko pāreju uz euro, OV L 23, 30. lpp., 26.1.2008. Obligāti cenas jānorāda tikai pēc tam, kad Padome ir noteikusi neatsaucamu maiņas kursu, nevis pirms tam.

[15] Flash Eurobarometer aptauja 309.