KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PAR EIROPAS SAVIENĪBAS AIZŅĒMUMU UN AIZDEVUMU DARBĪBĀM 2013. GADĀ /* COM/2014/0529 final */





Saturs 1............ Ievads. 3 2............ Eiropas Savienības aizdevumi 3 2.1......... Maksājumu bilances mehānisms. 3 2.2......... EFSM... 5 2.3......... Makrofinansiālās palīdzības mehānisms. 6 2.4......... Euratom mehānisms. 8 3............ Eiropas Savienības aizņēmumi 8 3.1......... Maksājumu bilance. 9 3.2......... EFSM... 9 3.3......... MFP. 9 3.4......... Euratom.. 9 4............ Eiropas Investīciju banka. 10 4.1......... EIB aizdevumu darbības. 10 4.2......... EIB aizņēmumu darbības. 10 5............ Finanšu stabilitātes nodrošināšana eurozonā. 11 5.1......... Grieķijai paredzēto aizdevumu mehānisms (GAM) 11 5.2......... Eiropas finanšu stabilitātes instruments (EFSI) 11 5.3......... Eiropas stabilizācijas mehānisms (ESM) 12 1. Ievads Komisijai katru gadu jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par dažādo Eiropas Savienības aizdevumu instrumentu izmantošanu. Šajā ziņojumā ir aprakstītas aizdevumu darbības, kurās izmantots katrs instruments, un attiecīgās aizņēmumu darbības. 1. tabula. Eiropas Savienības aizdevumu darbības (neatmaksātās kapitāla summas, miljonos euro) || EOTK likv. (1) (2) || Euratom (1) || Maksājumu bilance || MFP || EFSM || Kopā 2009. || 214 || 481 || 9200 || 584 || || 10 479 2010. || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011. 2012. 2013. || 225 183 179 || 447 423 386 || 11 400 11 400 11 400 || 590 545 565 || 28 000 43 800 43 800 || 40 662 56 351 56 330 (1) Izmantotie konvertācijas kursi ir katra gada 31. decembra kursi. (2) Eiropas Ogļu un tērauda kopiena tiek likvidēta kopš 2002. gada. Pēdējās EOTK emitētās obligācijas maksājuma termiņš beidzas 2019. gadā. || 2. Eiropas Savienības aizdevumi Komisija sniedz finansiālu atbalstu (tādu divpusēju aizdevumu veidā, kurus finansē kapitāla tirgos, izmantojot ES budžeta garantiju) trešām valstīm un dalībvalstīm atbilstoši dažādiem Padomes vai Padomes un Eiropas Parlamenta tiesību aktiem atkarībā no sasniedzamajiem mērķiem[1]. Komisija un Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, kurām palīdz EĀDD, nodrošina trešām valstīm paredzētā finansiālā atbalsta konsekvenci ar vispārīgajiem ES ārējās darbības mērķiem. 2.1. Maksājumu bilances mehānisms Maksājumu bilances palīdzība, kura paredzēta saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 143. pantu un Padomes 2002. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm[2] (Maksājumu bilances regula), tiek sniegta kā Savienības piešķirti vidēja termiņa aizdevumi. Šo palīdzību parasti sniedz kopā ar Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) un citu daudzpusēju aizdevēju, piemēram, Eiropas Investīciju bankas (EIB), Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) vai Pasaules Bankas, finansējumu. Maksājumu bilances palīdzību katrā atsevišķā gadījumā piešķir Padome ar kvalificētu balsu vairākumu. Potenciālie palīdzības saņēmēji ir eurozonā neietilpstošas dalībvalstis, kas saskaras ar nopietnām maksājumu bilances grūtībām. Šīs palīdzības mērķis ir mazināt saņēmējas dalībvalsts ārējā finansējuma ierobežojumus un atjaunot valsts maksājumu bilances dzīvotspēju. Palīdzība tiek piešķirta, ja – pēc konsultācijām ar Ekonomikas un finanšu komiteju (EFK) par korekciju programmas projektu – tiek izpildīti ekonomikas politikas nosacījumi, kurus noteikusi Padome un par kuru konkrētiem noteikumiem Komisija un saņēmēja dalībvalsts pirms aizdevuma līguma noslēgšanas ir vienojušās saprašanās memorandā. Regulāri tiek pārbaudīta pastāvīgā atbilstība korekciju programmā iekļautajiem pasākumiem, un šī atbilstība ir nosacījums turpmāko aizdevuma daļu izmaksai. Komisija kapitāla tirgos Eiropas Savienības vārdā piesaista nepieciešamos līdzekļus. Komisija regulāri sniedz ziņojumu Ekonomikas un finanšu komitejai (EFK) un Padomei par to, kā tiek īstenota regula, ar ko izveido maksājumu bilances mehānismu. Reaģējot uz starptautisko ekonomikas un finanšu krīzi, maksājumu bilances mehānisms tika atkal aktivizēts 2008. gadā, un 2009. gada maijā tā maksimālais limits tika palielināts no 12 miljardiem euro līdz galīgi 50 miljardiem euro[3], lai ES varētu ātri reaģēt uz visiem turpmākiem maksājumu bilances palīdzības pieprasījumiem. Līdz 2013. gada 31. decembrim Ungārijai[4], Latvijai[5] un Rumānijai[6] tika piešķirti pavisam 18,0 miljardi euro, no kuriem tika izmaksāti 13,4 miljardi euro. Rumānijai paredzētā finansiālā palīdzība piesardzības pasākumu veidā (PFA) sasniedza 1,4 miljardus euro[7]; šā instrumenta darbības termiņš beidzās 2013. gada 31. martā, un izmaksas no tā netika veiktas. Padome 2013. gadā pieņēma otru Rumānijai paredzēto PFA programmu[8] ar maksimālo apjomu 2 miljardi euro. Līdz 2015. gada 30. septembrim var pieprasīt izmaksas šīs programmas ietvaros. Maksājumu bilances mehānisma ietvaros 2013. gadā netika veikti nekādi maksājumi. 2. tabula. Maksājumu bilances palīdzība 31.12.2013. (miljardos euro) Valsts || Apstiprinātā summa || Izmaksātā summa || Atmaksātā summa || Neatmaksātā summa || Vidējais aizdevuma termiņš (gados) Ungārija || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 5,0 Latvija || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumānija || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Rumānija (PFA) Rumānija (PFA) || 1,4 2,0 || 0 0 || 0 0 || 0,0 0,0 || 0 0 Kopā || 18,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || Darbības kopš 2013. gada 31. decembra 2014. gada aprīlī Latvija atmaksāja 1000 miljonus euro. Sīkāka informācija par maksājumu bilances palīdzības darbībām ir pieejama tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm. 2.2. EFSM Ar Padomes 2010. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 407/2010 tika izveidots Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisms (EFSM), pamatojoties uz LESD 122. panta 2. punktu[9]. Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu pilnībā sedz ES budžets, un tā kopējā aizdevumu izsniegšanas spēja nepārsniedz 60 miljardus euro. Potenciālas EFSM atbalsta saņēmējas ir dalībvalstis, kas saskaras ar grūtībām, kuru iemesls ir nopietna starptautiskās ekonomikas un finanšu vides pasliktināšanās. EFSM izmantošana ir atkarīga no politikas nosacījumiem, ņemot vērā ekonomikas un finanšu korekciju programmu atbilstīgi saprašanās memorandam, kuru noslēgusi Komisija un saņēmēja dalībvalsts, un lēmumu pieņemšanas process EFSM palīdzības piešķiršanai ir līdzīgs atbilstošajam procesam maksājumu bilances palīdzības gadījumā. Komisija, konsultējoties ar Eiropas Centrālo banku (ECB), novērtē finansiālās vajadzības un regulāri uzrauga programmas īstenošanu – vismaz reizi pusgadā attiecībā uz korekciju programmas vispārīgajiem ekonomikas politikas nosacījumiem, savukārt reizi trijos mēnešos tiek pārbaudīts, kā dalībvalsts izpilda ekonomikas politikas nosacījumus, saskaņā ar kuriem palīdzība ir piešķirta. Jebkādas korekciju programmas izmaiņas, kas var būt vajadzīgas, apspriež ar saņēmēju dalībvalsti. Padome, kas pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma saņemšanas, lemj par jebkādām korekcijām, kas veicamas sākotnējos vispārīgajos ekonomikas politikas nosacījumos, un apstiprina pārskatīto korekciju programmu, kuru sagatavojusi saņēmēja dalībvalsts. 2011. gadā EFSM tika aktivizēts par labu Īrijai[10] un Portugālei[11], piešķirot aizdevumus, kas attiecīgi nepārsniedz 22,5 miljardus euro un 26 miljardus euro. Kopējās saistības (tostarp arī EFSI, SVF un citas dalībvalstis) nepārsniedz attiecīgi 85 miljardus euro un 78 miljardus euro. 3. tabula. Saistību sadalījums (miljardos euro) Valsts || EFSM || EFSI || SVF || Citi || Kopā Īrija || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85,0 Portugāle || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78,0 Kopā || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163,0 * 4,8 miljardi euro no citām dalībvalstīm (Apvienotās Karalistes, Zviedrijas, Dānijas) un 17,5 miljardi euro no Īrijas. Kopš mehānisma ieviešanas ir pieņemti lēmumi par procentu likmes samazinājumu un maksājumu dzēšanas termiņu pagarinājumu, piemērojot tos visiem aizdevumiem. EFSM ietvaros 2013. gadā netika veikti nekādi maksājumi. Mehānisma ietvaros neatmaksāto aizdevumu kopējā summa 2013. gada beigās bija 43 800 miljoni euro (Īrija: 21 700 miljoni euro, Portugāle: 22 100 miljoni euro). Darbības kopš 2013. gada 31. decembra 2014. gada martā Portugālei tika izmaksāti 1800 miljoni euro un Īrijai – 800 miljoni euro (pēdējais maksājums). Īrija pabeidza ES/SVF finansiālās palīdzības programmu 2013. gada decembrī, savukārt Portugāle pabeidza to 2014. gada maijā. Sīkāka informācija par EFSM darbībām ir pieejama tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/efsm/index_en.htm. 2.3. Makrofinansiālās palīdzības mehānisms Makrofinansiālo palīdzību (MFP) piešķir ES kandidātvalstu, potenciālo kandidātvalstu un kaimiņvalstu atbalstam, lai novērstu maksājumu bilances īstermiņa problēmas, stabilizētu valsts finanses un veicinātu strukturālo reformu īstenošanu. MFP sniedz kā īslaicīgu ārkārtas palīdzību, pamatojoties uz stingriem ekonomikas politikas nosacījumiem. MFP darbības parasti papildina SVF korekciju programmas. Makrofinansiālo palīdzību var sniegt aizdevumu un/vai neatmaksājamu dotāciju veidā. Ja saņēmēja valsts nepilda savas atmaksāšanas saistības, Komisija var iedarbināt Garantiju fondu ārējai darbībai[12], lai nodrošinātu attiecīgā Komisijas aizņēmuma atmaksu no šā fonda līdzekļiem[13]. Bosnijai un Hercegovinai paredzētā MFP darbība[14], kas tika apstiprināta 2009. gadā (par kopējo summu 100 miljoni euro aizdevumu veidā), tika pabeigta 2013. gadā. Pirmā daļa 50 miljonu euro apmērā tika izmaksāta 2013. gada februārī, savukārt otrā daļa (arī 50 miljonu euro apmērā) – 2013. gada septembrī. Eiropas Parlaments un Padome 2013. gada 12. augustā nolēma piešķirt Gruzijai makrofinansiālo palīdzību par maksimālo summu 46 miljoni euro (līdz 23 miljoniem euro dotāciju veidā un līdz 23 miljoniem euro aizdevumu veidā) uz laiku, kas nav ilgāks par 15 gadiem[15]. Maksājumi vēl nav veikti. Eiropas Parlaments un Padome 2013. gada 22. oktobrī nolēma piešķirt Kirgizstānas Republikai makrofinansiālo palīdzību par maksimālo summu 30 miljoni euro (līdz 15 miljoniem euro dotāciju veidā un līdz 15 miljoniem euro aizdevumu veidā) uz laiku, kas nav ilgāks par 15 gadiem[16]. Maksājumi vēl nav veikti. Eiropas Parlaments un Padome 2013. gada 11. decembrī nolēma piešķirt Jordānijai makrofinansiālo palīdzību[17] aizdevumu veidā par maksimālo summu 180 miljoni euro uz laiku, kas nav ilgāks par 15 gadiem, lai segtu Jordānijas maksājumu bilances vajadzības, kas konstatētas SVF programmā. Maksājumi vēl nav veikti. Darbības kopš 2013. gada 31. decembra Padome 2014. gada 14. aprīlī nolēma piešķirt Ukrainai makrofinansiālo palīdzību[18] aizdevumu veidā par maksimālo summu 1 miljards euro uz laiku, kas nav ilgāks par 15 gadiem, lai segtu Ukrainas neatliekamās maksājumu bilances vajadzības, kas konstatētas valdības ekonomikas programmā, kuru atbalsta SVF. Pirmā šīs palīdzības daļa 500 miljonu euro apmērā tika izmaksāta 2014. gada jūnijā. Attiecībā uz tās Ukrainai paredzētās MFP īstenošanu, kas apstiprināta 2010. gadā[19] un kopā ar līdzekļiem, kuri pieejami saskaņā ar iepriekšējo, 2002. gadā apstiprināto darbību[20], sasniedz 610 miljonus euro aizdevumu veidā, ir jāatzīmē, ka saprašanās memorands tika parakstīts 2013. gada februārī Ukrainas un ES augstākā līmeņa sanāksmes laikā. Pirmā šīs palīdzības daļa 100 miljonu euro apmērā tika izmaksāta 2014. gada maija vidū. Sīkāka informācija par MFP darbībām ir pieejama Komisijas ikgadējā ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm[21] un tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/macro-financial_assistance/index_en.htm. 2.4. Euratom mehānisms Euratom aizdevumu mehānismu var izmantot, lai finansētu projektus dalībvalstīs (Padomes Lēmums 77/270/Euratom) vai dažās trešās valstīs (Ukrainā, Krievijā vai Armēnijā) (Padomes Lēmums 94/179/Euratom). 1990. gadā Padome noteica aizņēmumu limitu 4 miljardu apmērā, no kuriem apmēram 3,7 miljardi euro ir apstiprināti un 3,4 miljardi euro ir jau izmaksāti. Padome aicināja Komisiju ierosināt jaunu maksimālo apjomu aizdevumiem, kolīdz apstiprinātā summa sasniedz 3,8 miljardus euro. 2013. gadā Komisija pieņēma Lēmumu C(2013) 3496 par Euratom aizdevuma piešķiršanu līdz 300 miljonu euro apmērā, lai atbalstītu Ukrainas kodoliekārtu drošības uzlabošanas programmu. Aizdevuma līgums tika parakstīts 2013. gada augustā. Aizdevums stāsies spēkā, kolīdz būs sekmīgi izpildītas visas efektivitātes prasības. Vienlaikus ERAB 2013. gada martā apstiprināja aizdevumu 300 miljonu euro apmērā. 3. Eiropas Savienības aizņēmumi Lai finansētu Padomes nolemtās aizdevumu darbības, Komisija ir pilnvarota gan Eiropas Savienības, gan Euratom vārdā aizņemties līdzekļus kapitāla tirgos. Aizņemšanos un aizdošanu veic kā kompensējošus darījumus, kas nodrošina to, ka ES budžets netiek pakļauts nekādam procentu likmju vai ārvalstu valūtas maiņas riskam[22]. Neatmaksāti aizņēmumi ir saskaņoti ar neatmaksātiem aizdevumiem. 3.1. Maksājumu bilance Ar maksājumu bilances mehānismu 2013. gadā tirgū netika piesaistīti aizņēmumi. Maksājumu bilances mehānisma ietvaros piesaistīto līdzekļu kopsumma 2013. gada beigās bija 11,4 miljardi euro. 3.2. EFSM EFSM ietvaros 2013. gadā tirgū netika piesaistīti aizņēmumi. EFSM ietvaros piesaistīto līdzekļu kopsumma 2013. gada beigās bija 43,8 miljardi euro. 3.3. MFP 2013. gadā tika pabeigta Bosnijai un Hercegovinai paredzētā MFP darbība, kas apstiprināta 2009. gadā (par kopējo summu 100 miljoni euro aizdevumu veidā). Pirmā daļa 50 miljonu euro apmērā tika izmaksāta 2013. gada februārī, savukārt otrā daļa (arī 50 miljonu euro apmērā) – 2013. gada septembrī. MFP ietvaros piesaistīto līdzekļu kopsumma 2013. gada beigās bija 565 miljoni euro. 4. tabula. ES privātais izvietojums 2013. gadā (miljonos euro) Valsts || Apraksts || Emisijas datums || Termiņš || Apjoms Bosnija un Hercegovina || EMTN EU 2000/2023 || 4.2.2013. || 10.2.2023. || 50 Bosnija un Hercegovina || SSD EU 1991/2023 || 19.9.2013. || 26.9.2019. (10 milj.) 28.9.2020. (10 milj.) 27.9.2021. (10 milj.) 26.9.2022. (10 milj.) 26.9.2023. (10 milj.) || 50 Kopā || || || || 100 3.4. Euratom 2013. gadā aizņēmumu darījumi Euratom ietvaros nenotika. 4. Eiropas Investīciju banka 4.1. EIB aizdevumu darbības EIB tieši piešķir finansējumu atsevišķiem ieguldījumu projektiem vai ar finanšu starpnieku palīdzību mazāka mēroga projektiem, ko uzņēmušies MVU vai vietējās iestādes un pašvaldības. EIB arī izsniedz aizdevumu garantijas, sniedz tehnisku palīdzību un nodrošina riska kapitālu. 2013. gadā EIB parakstīja finansējumu ar kopsummu 71,7 miljardi euro (salīdzinājumā ar 52,2 miljardiem euro 2012. gadā). Finansējums ES dalībvalstīs bija 64 miljardi euro. Šo summu nesedz ES garantija. 7,7 miljardi euro tika parakstīti ārpus ES, no tiem 4,4 miljardus euro sedz ES garantija (tā dēvētās „ārējo darbību pilnvaras”). 2013. gadā pirmo reizi tika palielināts EIB kapitāls. Pēc tam, kad 2012. gada beigās stājās spēkā dalībvalstu lēmums palielināt EIB iemaksāto kapitālu par 10 miljardiem euro, ir paredzams, ka EIB 2013.–2015. gadā palielinās savu kreditēšanas apjomu par 60 miljardiem euro. ES garantija, kas saskaņā ar Lēmumu 1080/2011/ES piešķirta laikposmam līdz 2013. gada 31. decembrim, tika automātiski pagarināta par 6 mēnešiem, jo vēl nebija pieņemts jauns lēmums, ar ko piešķir ES garantiju EIB darbībām ārpus ES. 2014. gada 16. aprīlī Eiropas Parlaments un Padome pieņēma jauno lēmumu, ar ko piešķir ES garantiju EIB darbībām ārpus ES[23]. Vispārējā mandāta apjoms ir 27 miljardi euro (kā arī izvēles papildu summa 3 miljardu euro apmērā, kuru var aktivizēt pēc starpposma pārskatīšanas). EIB finansējuma darījumi ietekmē ES budžetu, ja tos papildina ES garantijas. Tas attiecas uz šādiem finansējuma darījumiem: - EIB finansējuma darbības, kas veiktas atbilstoši ārējo darbību pilnvarām (tās aptver pirmspievienošanās valstis, kaimiņattiecību un partnerattiecību valstis, Āziju, Latīņameriku un Dienvidāfriku, kā arī Klimata izmaiņu pilnvarojumu). Šāds finansējums tiek segts ar ES budžeta garantiju pret suverēno vai politisko risku. Komisija 2014. gada otrajā pusgadā izdos atsevišķu ziņojumu par EIB ārējiem aizdevumiem 2013. gadā; - riska dalīšanas finanšu mehānismi, kuru ietvaros izmanto ES budžetu, lai atbalstītu ES politikas jomas (piemēram, Riska dalīšanas finanšu mehānisms pētniecības un izstrādes projektiem un Projektu obligāciju iniciatīva). 4.2. EIB aizņēmumu darbības Nestabilos tirgus apstākļos visu gadu saglabājās augsts izpildes risks, jo īpaši saistībā ar lieliem etalona darījumiem. Spēcīgais pieprasījums pēc EIB obligācijām sākumā veicināja īsāka termiņa procentu likmju starpības samazināšanos, jo īpaši euro valūtā. Kredītreitingu aģentūras saglabāja bankas kredītreitingu AAA (šajā saistībā pozitīva ietekme bija kapitāla palielināšanas plāniem). EIB aizņēmumi [24] 2013. gadā sasniedza 72,4 miljardus euro ar vidējo termiņu 8,2 gadi. 5. Finanšu stabilitātes nodrošināšana eurozonā Reaģējot uz pasaules ekonomikas un finanšu krīzi, eurozonas dalībvalstis ir pieņēmušas lēmumus par pasākumiem, lai saglabātu finanšu stabilitāti eurozonā un Eiropā kopumā. Šie pasākumi, kas nav garantēti ar ES budžetu, ir sīkāk aprakstīti turpmāk tekstā. Papildu informācija par trim esošajiem mehānismiem ir pieejama tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm. 5.1. Grieķijai paredzēto aizdevumu mehānisms (GAM) Pēc tam, kad eurozonas finanšu ministri 2010. gada 2. maijā vienbalsīgi vienojās[25] par atbalstu Grieķijai, kopā ar SVF tika izveidota trīs gadu kopīga programma, kas ietvēra finansējumu 110 miljardu euro apmērā un ko papildināja strikti politikas nosacījumi[26], par kuriem Komisija un SVF, sadarbojoties ar ECB, bija vienojusies ar Grieķijas iestādēm. Aizdevumi, kurus eurozonas dalībvalstis izmaksāja saskaņā ar šo pirmo programmu, sasniedz 52,9 miljardus euro, savukārt SVF izmaksāja 20,1 miljardu euro. Mehānisma finanšu noteikumi tika atkārtoti koriģēti 2012. gada decembrī (aizdevuma beigu termiņa pagarinājums, procentu likmju starpības samazinājums). Eurozonas finanšu ministri un SVF 2012. gada 14. martā apstiprināja otro ekonomikas korekciju programmu, papildinot pirmās programmas ietvaros vēl neizmaksātās summas ar 130 miljardiem euro. Tādējādi šajā otrajā programmā paredzētā finansiālā palīdzība kopā sasniedz 164,5 miljardus euro, no kuriem 19,8 miljardi euro ir SVF ieguldījums. Pirmā programma tika izveidota kā kreditoru līgums, kas attiecas uz apkopotiem atbalstu sniedzošo eurozonas dalībvalstu divpusējiem aizdevumiem un saskaņā ar kuru Komisija nodrošina koordināciju un pārvaldību, savukārt otrā programma tiek finansēta, izmantojot EFSI. 5.2. Eiropas finanšu stabilitātes instruments (EFSI) Eiropas Finanšu stabilitātes instrumentu (EFSI) eurozonas dalībvalstis izveidoja kā tām piederošu un Luksemburgā reģistrētu uzņēmumu, ievērojot 2010. gada 9. maijā Ecofin Padomes ietvaros pieņemtos lēmumus, kas stājās spēkā 2010. gada 7. jūnijā. Tas tika izveidots kā pagaidu glābšanas mehānisms, kas emitē eurozonas dalībvalstu garantētas obligācijas, lai izmantotu tās aizdevumiem grūtībās nonākušām eurozonas dalībvalstīm. 2010. gada oktobrī tika nolemts izveidot pastāvīgu glābšanas mehānismu – Eiropas Stabilizācijas mehānismu (ESM), kas stājās spēkā 2012. gada 27. septembrī. No 2013. gada 1. jūlija EFSI vairs nefinansē jaunas finansējuma programmas un neslēdz jaunus aizdevuma līgumus. Tomēr tas turpina savu darbību pašreizējās, Grieķijai, Portugālei un Īrijai paredzētajās programmās, kurās tas darbojas kā aizdevējs (kopā ar SVF un dažām dalībvalstīm). 5.3. Eiropas stabilizācijas mehānisms (ESM) Jaunais pastāvīgais krīzes mehānisms ESM tika ieviests 2012. gada 8. oktobrī. Kopš 2013. gada 1. jūlija ESM ir kļuvis par pastāvīgo mehānismu, kas reaģē uz jauniem eurozonas dalībvalstu pieprasījumiem pēc finansiālās palīdzības. Tā faktiskā aizdošanas iespēja ir 500 miljardi euro. Kopējais parakstītais kapitāls ir 702 miljardi euro, no kuriem 80 miljardi euro ir eurozonas dalībvalstu apmaksātais kapitāls (iemaksa jāpabeidz 2014. gada pirmajā pusē) un 622 miljardi euro ir apvienotais pieprasāmais kapitāls. ESM (kopā ar SVF) ir sniedzis finansiālo palīdzību, lai novērstu Kipras finanšu sektora nelīdzsvarotību. Tas ir arī piešķīris finansiālo palīdzību Spānijas valdībai, lai rekapitalizētu Spānijas banku nozari. [1] Detalizēts pārskats par Komisijas aizņēmumiem un aizdevumiem ir pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm. [2] OV L 53, 23.2.2002., 1. lpp. [3] Padomes 2009. gada 18. maija Regula (EK) Nr. 431/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (OV L 128, 27.5.2009., 1. lpp.). [4] Padomes 2008. gada 4. novembra Lēmums 2009/102/EK, ar ko piešķir Kopienas vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai (OV L 37, 6.2.2009., 5. lpp.). [5] Padomes 2009. gada 20. janvāra Lēmums 2009/290/EK par Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu Latvijai (OV L 79, 25.3.2009., 39. lpp.). [6] Padomes 2009. gada 6. maija Lēmums 2009/459/EK par Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu Rumānijai (OV L 150, 13.6.2009., 8. lpp.). [7] Padomes 2011. gada 12. maija Lēmums 2011/288/ES par ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības sniegšanu Rumānijai piesardzības pasākumu veidā (OV L 132, 19.5.2011., 15. lpp.). [8] Padomes 2013. gada 22. oktobra Lēmums 2013/531/ES par Savienības vidēja termiņa finansiālās palīdzības sniegšanu Rumānijai piesardzības pasākumu veidā (OV L 286, 29.10.2013., 1. lpp.). [9] LESD 122. panta 2. punktā ir paredzēts finansiāls atbalsts dalībvalstīm, kuras nonākušas grūtībās, ko izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus dalībvalstis nevar ietekmēt. [10] Padomes 2010. gada 7. decembra Īstenošanas lēmums Nr. 2011/77/ES par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Īrijai (OV L 30, 4.2.2011., 34. lpp.). [11] Padomes 2011. gada 30. maija Īstenošanas lēmums Nr. 2011/344/ES par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Portugālei (OV L 159, 17.6.2011., 88. lpp.). [12] Skatīt Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 480/2009, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai (Kodificēta versija) (OV L 145, 10.6.2009., 10. lpp.). Līdz šim nav reģistrēti saistību neizpildes gadījumi saistībā ar MFP aizdevumiem. [13] Lai gan aizņēmuma atmaksu sedz no ES budžeta, Garantiju fonds darbojas kā likviditātes buferis, kas aizsargā ES budžetu pret prasību risku, kurš rodas maksājumu saistību neizpildes rezultātā. Pilnīgs ziņojums par Garantiju fonda darbību ir atrodams COM(2014) 214 un tam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā SEC(2014) 129. [14] Padomes 2009. gada 30. novembra Lēmums 2009/891/EK, ar ko piešķir makrofinansiālo palīdzību Bosnijai un Hercegovinai (OV L 320, 5.12.2009., 6. lpp.). [15] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 12. augusta Lēmums Nr. 778/2013/ES, ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai (OV L 218, 14.8.2013., 15. lpp.). [16] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Lēmums Nr. 1025/2013/ES par makroekonomiskās finansiālās palīdzības piešķiršanu Kirgizstānas Republikai (OV L 283, 25.10.2013., 1. lpp.). [17] Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Lēmums Nr. 1351/2013/ES par makrofinansiālo palīdzību Jordānijas Hāšimītu Karalistei (OV L 341, 11.12.2013., 4. lpp.) [18] Padomes 2014. gada 14. aprīļa Lēmums Nr. 2014/215/ES, ar kuru paredz makrofinansiālo palīdzību Ukrainai (OV L 111, 15.4.2014., 85. lpp.). [19] Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Lēmums Nr. 388/2010/ES, ar kuru paredz makrofinansiālo palīdzību Ukrainai (OV L 179, 14.7.2010., 1. lpp.). [20] Padomes 2002. gada 12. jūlija Lēmums 2002/639/EK, ar kuru paredz papildu makrofinansiālo palīdzību Ukrainai (OV L 209, 6.8.2002., 22. lpp.). [21] COM(2013) 426 un SWD(2013) 211. [22] Ar EFSM Regulu ir atļauts izmantot avansa finansējumu, jo tā pilnvaro Komisiju „aizņemties kapitāla tirgos vai finanšu iestādēs vispiemērotākajā laikā starp plānotajām izmaksas reizēm, lai optimizētu finansējuma izmaksas un saglabātu savu reputāciju kā Savienības emitents finanšu tirgos”. Tomēr aizņēmējam jāsedz visas izmaksas, kas rodas līdzekļu turēšanas rezultātā. [23] Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmums Nr. 466/2014/ES, ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir ES garantiju attiecībā uz zaudējumiem no finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta ieguldījumu projektus ārpus Savienības (OV L 135, 8.5.2014., 1. lpp.). [24] Avoti: EIB 2013. gada analītiskais ziņojums. [25] Atbalsts tiek sniegts, izmantojot pārējo eurozonas dalībvalstu divpusējus aizdevumus, kurus Komisija centrāli pārvalda atbilstoši šo dalībvalstu 2010. gada 11. aprīļa paziņojumā izklāstītajiem nosacījumiem. [26] Galvenie politikas nosacījumu elementi ir ietverti Padomes 2010. gada 10. maija lēmumā, kas adresēts Grieķijai, lai pastiprinātu un paplašinātu fiskālo uzraudzību, un ar ko Grieķijai pieprasa veikt budžeta deficīta samazināšanas pasākumus, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu (2010/320/ES). Politikas nosacījumi tika sīkāk izklāstīti saprašanās memorandā, kas eurozonas dalībvalstu vārdā noslēgts starp Grieķijas iestādēm un Komisiju.