EIROPAS KOMISIJA Briselē, 9.6.2021 COM(2021) 279 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI EMPTY Ceļā uz ilgtspējīgāku zveju Eiropas Savienībā: pašreizējais stāvoklis un 2022. gada ievirzes {SWD(2021) 122 final}



KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Ceļā uz ilgtspējīgāku zveju Eiropas Savienībā: pašreizējais stāvoklis un 2022. gada ievirzes 1.Ievads Šajā paziņojumā sniegts pārskats par to, cik sekmīgi norisinās virzība uz ilgtspējīgu zveju ES, un izskatīts zvejas kapacitātes un zvejas iespēju līdzsvars, nozares sociālekonomiskais sniegums un izkraušanas pienākuma īstenošana. Turklāt tajā izklāstītas galvenās ievirzes, kas ietekmēs Komisijas priekšlikumus un apspriešanos ar trešām valstīm par zvejas iespējām 2022. gadam. 2.Progress ilgtspējīgas zvejas jomā 2003.–2019. gadā Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā zvejas noslodze samazinājās un zivju krājumi palielinājās. Lai nākamajām paaudzēm nodrošinātu veselīgus zivju krājumus, zvejas izraisītas zivju mirstības rādītājs (ko izmanto zvejas ilgtspējas mērīšanai) nedrīkst būt lielāks par 1, proti, nozvejoto zivju daudzums nedrīkst būt lielāks par to, ko attiecīgie zivju krājumi katru gadu var atražot. Zvejas izraisītas zivju mirstības medianālais rādītājs 2000. gadu sākumā bija vairāk nekā 1,7 reizes lielāks nekā MSY, taču tas ir samazinājies un kopš 2011. gada ir nostabilizējies zem 1,2; 2019. gadā tas bija gandrīz 1. Attiecībā uz Atlantijas okeāna, Baltijas jūras un Skageraka/Kategata krājumiem, kurus pārvalda tikai ES, ar 2021. gada zvejas iespēju pieņemšanu labais progress turpinājās. Kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) visiem zivju krājumiem, par kuriem sniegts MSY ieteikums, tika noteikta maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā (MSY); izņēmums ir reņģes krājums Baltijas jūras rietumdaļā. Attiecībā uz šo krājumu ES īstenoja ļoti stingrus pasākumus saskaņā ar Baltijas daudzgadu plānu (MAP). Par diviem krājumiem, kuru KPN iepriekš bija noteikta MSY apjomā (dienvidu heks Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā un lasis Baltijas jūrā), Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES) nav sniegusi MSY ieteikumu, tāpēc šie krājumi šā gada analīzē nav iekļauti. Ievērojami (no 12 uz 21) palielinājās arī to KPN skaits, ko Padome noteikusi saskaņā ar ICES piesardzīgo ieteikumu. Turklāt tika veikti papildu pasākumi attiecībā uz mencu Kategatā, reņģi Baltijas jūras rietumdaļā un mencu Baltijas jūras austrumdaļā. Tas liecina, ka ES uztur spēkā savus vērienīgos ilgtspējīgas zvejas mērķus attiecībā uz krājumiem, ko pārvalda tikai ES. Tikpat augstus standartus cenšamies sasniegt arī attiecībā uz krājumiem, par kuriem jārisina sarunas ar trešām valstīm. Kopīgajiem makreles un pavasarī pie Norvēģijas krastiem nārstojošās siļķes krājumiem attiecīgās piekrastes valstis vienojās noteikt MSY ieteikumam atbilstošu KPN. Attiecībā uz putasu krājumu piekrastes valstis KPN noteikšanā ievēroja ilgtermiņa pārvaldības stratēģiju. Tā kā nevienai no šīm trim KPN vairs netiek piemērota kvotu sadales kārtība, nav nodrošināts, ka zveja notiek, ievērojot KPN apjomus, par kuriem panākta vienošanās. ES pastiprinās centienus risināt šo jautājumu piekrastes valstīs. Attiecībā uz makreli un siļķi ES ievēro iepriekšējo sadalījumu saskaņā ar jaunāko sadales kārtību. ES, Norvēģija un Apvienotā Karaliste vienojās KPN siļķei, jūras zeltplekstei, merlangam un saidai Ziemeļjūrā noteikt saskaņā ar ICES ieteikumu par MSY. Pikšas KPN tika noteikta mazāka par ICES ieteikumā norādīto, lai šādi ierobežotu ietekmi uz mencas krājumu, kurš ir noplicināts un tiek apzvejots tajā pašā zvejniecībā. Attiecībā uz mencu jānorāda, ka, lai gan ES centās ievērot ICES ieteikumu, KPN apspriedēs panāktā vispārējā kompromisa kontekstā bija iespējams vienoties tikai par tādu KPN apjomu, kurš ir (nedaudz) lielāks par ieteikto MSY viena punkta vērtību. Puses vienojās turpināt papildu korektīvos pasākumus. KPN Skagerakā kopumā līdzinās Ziemeļjūras KPN, bet attiecībā uz garnelēm un merlangu ES un Norvēģija vienojās ievērot ICES ieteikumu. ES adresēja Norvēģijai verbālnotu, kurā tā pauda neapmierinātību ar Norvēģijas noteikto polārmencas kvotu, kas ir mazāka par tradicionālo ES daļu šim krājumam un ES vienpusēji pieņemto kvotu un neatspoguļo Norvēģijas/Krievijas kuģiem paredzēto kvotu. ES lūdza Norvēģiju atcelt diskriminējošos noteikumus un pauda gatavību veikt atbilstošus korektīvus pretpasākumus, lai nodrošinātu savas likumīgās tiesības. Līdz ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no ES to KPN skaits, ko Atlantijas okeānā, Baltijas jūrā un Skagerakā/Kategatā pārvalda vienīgi ES, krasi samazinājās līdz tikai 35 KPN (10 Baltijas jūrā, 4 Skagerakā/Kategatā un 21 Atlantijas okeānā). Tirdzniecības un sadarbības nolīgums (TSN) ar Apvienoto Karalisti tika noslēgts 2020. gada beigās. Tāpēc nebija pietiekami daudz laika, lai pabeigtu ES un Apvienotās Karalistes apspriešanos par nozvejas kvotām 2021. gadam. Turklāt apspriešanās starp Apvienoto Karalisti, Norvēģiju un ES un starp ES un Norvēģiju bija sarežģītas un līdz šā politikas paziņojuma pieņemšanai vēl nebija pabeigtas. Kamēr nav panākta vienošanās par kopīgajiem krājumiem, laikposmam līdz 2021. gada 31. martam tika noteiktas provizoriskas KPN, kuru pamatā ir zinātniskie ieteikumi. Pēc tam tās tika pagarinātas līdz 2021. gada 31. jūlijam, savukārt citu apspriešanos (starp ES, Apvienoto Karalisti un Norvēģiju, starp ES un Norvēģiju, ar piekrastes valstīm) secinājumi tika iestrādāti regulā par KPN visam gadam. Attiecībā uz dažiem krājumiem ar īpašiem apstākļiem (ieteikums par nulles KPN, jauktu sugu zvejniecības un “kritisko sugu” situācijas (kad kādai sugai pieejamā kvota ir pilnībā apgūta (ilgi) pirms kvotām, kas attiecas uz citām sugām, kuras jauktu sugu zvejniecībā tiek nozvejotas kopā ar to)) tika ievērots zinātniskais ieteikums saskaņā ar piemērojamo ES tiesību aktu prasībām. Citi izņēmumi no šīs pieejas attiecas uz zvejas sezonalitāti, galvenokārt attiecībā uz pelaģiskajiem krājumiem. No 2020. gada tika pārnesti arī saistītie korektīvie pasākumi, kas paredzēti daudzgadu plānos (piemēram, mencas un merlanga krājumiem Ķeltu jūrā).

Vidusjūrā un Melnajā jūrā zvejas izraisītas zivju mirstības rādītājs samazinājās līdz aptuveni 2,1. Lai gan tas joprojām vairāk nekā divas reizes pārsniedz ilgtspējīgu līmeni, situācija ir nedaudz uzlabojusies. Ir jāturpina enerģiski saglabāšanas centieni, jo īpaši Vidusjūras rietumdaļā piemērojamā daudzgadu plāna un MedFish4Ever un Sofijas deklarācijas īstenošana. 2019. un 2020. gadā veikto pārvaldības pasākumu ietekme būs redzama nākamā gada datos, jo uzraudzības rādītāji aptver laikposmu līdz 2018. gadam. Atsevišķas 2021. gada zvejas iespēju regulas pieņemšana attiecībā uz šiem jūras baseiniem ir svarīgs solis ceļā uz ilgtspējīgu zvejniecību pārvaldību. Ar to tiek transponēts būtisks pasākumu kopums, ko 2018. un 2019. gadā pieņēmusi Vidusjūras Vispārējā zivsaimniecības komisija (GFCM), un tiek turpināta Vidusjūras rietumdaļā piemērojamā daudzgadu plāna īstenošana. Pirmajos divos Vidusjūras rietumdaļā piemērojamā daudzgadu plāna īstenošanas gados zvejas piepūle kopumā samazinājās par 17,5 % un turpinājās darbs pie zvejas aizlieguma apgabalu konsolidēšanas un izveides, kuras nolūks ir samazināt mazuļu un nārstotāju piezveju, kā arī pie zvejas rīku selektivitātes uzlabošanas un datu vākšanas par atpūtas zveju. Komisija saskaņā ar zinātniskajiem ieteikumiem tiecas vēl vairāk samazināt zvejas piepūli, lai vēlākais līdz 2025. gada 1. janvārim sasniegtu MSY. Pateicoties GFCM intensīvajam darbam, ko virzīja ES konsekventā nostāja reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO), tika pieņemts daudzgadu plāns demersālajām zvejniecībām Adrijas jūrā, kurš paredzēja pirmajos divos gados par 12 % samazināt zvejas piepūli kuģiem, kas zvejo ar traļiem ar traļa durvīm, un par 16 % samazināt zvejas piepūli kuģiem, kas zvejo ar rāmja trali. Adrijas jūras mazo pelaģisko sugu krājumu pārvaldībā turpinājās paredzētā nozvejas samazināšana par 15 % 3 gadu laikā. Tika ieviesti flotes kapacitātes limiti demersālajām un mazajām pelaģiskajām sugām, un tika iesaldēta dziļūdens garneļu zvejas kapacitāte Levantes jūrā un Jonijas jūrā. Tika noteikti sarkanā koraļļa ieguves limiti, un turpinājās attiecībā uz zuti noteikto pasākumu īstenošana. Attiecībā uz Melnās jūras sugām KPN akmeņplekstei tika noteikta saskaņā ar GFCM plānu, bet brētliņai tika noteikta autonoma kvota. Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā (tikai ES ūdeņos) biomasa kopš 2007. gada kopumā ir palielinājusies un 2019. gadā to krājumu biomasa, par kuriem pieejams pilns novērtējums, bija vidēji par 35 % lielāka nekā 2003. gadā. Vidusjūrā un Melnajā jūrā biomasa kopš 2015. gada ir augusi. 3.ES flotes stāvoklis Kuģu skaits ES flotē turpināja samazināties. ES flotes reģistrā (izņemot tālākos reģionus) bija reģistrēti 70 756 kuģi, un tas ir par 0,4 % mazāk nekā iepriekš. Kopumā ES flotes kapacitāte gan bruto tilpības, gan dzinēju jaudas izteiksmē joprojām ir mazāka par KZP regulā noteikto maksimālo pieļaujamo zvejas kapacitāti, taču dažu valstu flotu kapacitāte, jo īpaši Vidusjūrā un Melnajā jūrā, ir ļoti tuvu maksimālajai pieļaujamajai. Komisija turpinās cieši uzraudzīt šo situāciju, ņemot vērā konstatēto nelielo bruto tilpības un dzinēju jaudas pieaugumu un saglabājušās bažas par plaši izplatītu neatbilstību deklarētajai dzinēja jaudai . Zvejas kapacitātes un zvejas iespēju līdzsvara analīze liecina, ka ievērojams skaits flotes segmentu visos jūras baseinos, iespējams, joprojām nav līdzsvarā ar zvejas iespējām. Saskaņā ar vienu no galvenajiem bioloģiskajiem rādītājiem (ilgtspējīgas ieguves rādītājs) 2018. gadā visā ES flotē līdzsvars nebija panākts 145 no 182 novērtētajiem flotes segmentiem. Attiecībā uz segmentiem, kuros konstatēta pārmērīga strukturālā kapacitāte, Komisija atgādināja dalībvalstīm par to pienākumu izstrādāt rīcības plānu. Attiecībā uz ekonomisko sniegumu Covid-19 uzliesmojums un tā izraisītais pieprasījuma kritums un piegādes ķēdes traucējumi pārtrauca pēdējos gados novērotās pozitīvās tendences. Aplēses liecina, ka ES flotu ekonomiskais sniegums 2020. gadā samazinājies, proti, salīdzinājumā ar 2019. gadu par 17 % samazinājusies izkrautā vērtība, par 19 % – nodarbinātība un par 29 % – neto peļņa. Komisija nozarei sniedza ātru atbalstu, izdarot grozījumus Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF) regulā, lai varētu veikt kompensācijas maksājumus. 22 dalībvalstīs Covid-19 atbalsta pasākumiem no EJZF bija paredzēti 136 miljoni EUR. 61 % līdzekļu tika izlietoti zvejas darbību pagaidu pārtraukšanas atbalstam, 17 % – kompensācijām akvakultūras produktu ražotājiem un 14 % – apstrādes nozares atbalstam. Tika atlasītas vairāk nekā 8200 darbības – no jūras augu audzētavas darbības diversifikācijas, iesaistot to rokas dezinfekcijas līdzekļu ražošanā, līdz inovatīvai zivju piegādei, izmantojot tirdzniecības automātus un tiešsaistes rīkus. Tika darīta pieejama arī pagaidu valsts atbalsta shēma un atbalsts no Eiropas Reģionālās attīstības fonda. ES flote 2020. gadā visā visumā joprojām bija rentabla – tai bija laba bruto peļņas un tīrās peļņas norma (attiecīgi aptuveni 26 % un 14 %) jeb gandrīz 1,5 miljardus EUR liela bruto peļņa un 800 miljonu EUR liela tīrā peļņa. Šie skaitļi liecina par ievērojamu izturētspēju un ir izskaidrojami ar zemām degvielas cenām un nozares iepriekšējos gados īstenotajiem centieniem sasniegt MSY. Tas skaidri parāda ieguvumus, ko sniedz ES zilā ekonomika, kuras pamatā ir ilgtspēja. ES flote pirms pandēmijas sasniedza tādu relatīvās rentabilitātes līmeni, kas bija augstāks nekā citās zilās ekonomikas nozarēs, piemēram, piekrastes tūrismā. Sociālekonomiskie dati liecina, ka ES zvejnieku ekonomiskais sniegums un algas uzlabojas tur, kur flotes ir atkarīgas no ilgtspējīgi apzvejotiem krājumiem, un stagnē tur, kur krājumi tiek pārzvejoti vai pārmērīgi izmantoti. Sniegums dažādās flotes kategorijās un zvejas reģionos ievērojami atšķiras. Flotes segmentos, kas darbojas Atlantijas okeānā un Ziemeļjūrā, ekonomiskais sniegums bija labāks nekā tajos, kas darbojas Baltijas jūrā un Vidusjūrā, kur daudzi krājumi joprojām tiek pārzvejoti vai pārmērīgi izmantoti. 4.Izkraušanas pienākums Kontrole un izpildes panākšana joprojām ir problemātiska. Komisijas 2020. gadā sākto revīziju pirmie rezultāti liecina, ka dalībvalstis, par kurām revīzijas ziņojumi ir pabeigti, nav pieņēmušas pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šā pienākuma izpildes kontroli un izpildes panākšanu, un ka operatori ir veikuši daudz nedokumentētu nozvejas izmetumu. To apstiprina arī citi ziņojumi, to vidū trīs atbilstības izvērtējumi, ko veikusi Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūra (EFCA). Komisija izsver iespējamos variantus, kā rīkoties saistībā ar šiem revīziju rezultātiem. Attālā elektroniskā monitoringa rīki ir visrezultatīvākais un izmaksefektīvākais veids, kā uzraudzīt izkraušanas pienākuma izpildi. Komisija šādu modernu kontroles rīku izmantošanu atbalstīja savā priekšlikumā par pārskatītu zivsaimniecības kontroles sistēmu un turpinās sadarboties ar likumdevējiem, lai panāktu vienošanos. Nozvejas datu vākšana un ziņošana joprojām ir būtiska arī zinātnisko ieteikumu kvalitātes nodrošināšanai un līdz ar to arī MSY mērķa sasniegšanai. Lai nodrošinātu labāku izkraušanas pienākuma izpildi jauktu sugu zvejniecībās, zvejas iespēju regula ļauj ieviest kvotu apmaiņas rezervi, ar kuru segt nenovēršamas piezvejas, ko guvušas dalībvalstis, kurām nav kvotas. Dalībvalstu reģionālās grupas šo kvotu apmaiņas mehānismu ir sekmīgi ieviesušas. Detalizēta kārtība, kādā īstenojams izkraušanas pienākums, ir jānosaka vai nu daudzgadu plānos vai – ja tādu nav – pagaidu izmetumu plānos. Lielākajai daļai šo izmetumu plānu 2020. gadā beidzās sešus gadus ilgais piemērošanas termiņš. Šie noteikumi, kas sākotnēji bija noteikti izmetumu plānos, tiek pakāpeniski iestrādāti specifikācijās, ko pieņem saskaņā ar daudzgadu plāniem. 2020. gadā šajos abos satvaros kopā bija 7 deleģētās regulas, kurās precizēta izkraušanas pienākuma īstenošanas kārtība.

Komisija atzinīgi vērtē to, ka dalībvalstis arvien vairāk koncentrējas uz projektiem, kuru mērķis ir uzlabot zvejas paņēmienu selektivitāti, lai pēc iespējas samazinātu un izskaustu nevēlamas nozvejas. 2020. gada beigās dalībvalstis atlasīja 4110 darbības, kuru kopējais EJZF finansējums bija 147,4 miljoni EUR, kas paredzēti izkraušanas pienākuma īstenošanai (salīdzinājumam – 2957 darbības un 116,6 miljoni EUR pagājušajā gadā). Līdzīgi projekti tika finansēti arī no “Apvāršņa 2020”. Tomēr Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) norādīja, ka selektivitāte dažās zvejniecībās joprojām nav uzlabojusies. Lai gan selektīvāku zvejas rīku ieviešana palielinās, tā joprojām ir lēna, un laiks no selektīvu zvejas rīku izmēģināšanas līdz to iekļaušanai tiesību aktos joprojām ir pārāk ilgs. Dalībvalstīm ir jāpieliek papildu pūles, lai samazinātu nevēlamu nozveju, it īpaši saskaņā ar ES Bioloģiskās daudzveidības stratēģiju 2030. gadam uzlabojot zvejas paņēmienu selektivitāti. Šādas investīcijas var atbalstīt Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fonds (EJZAF). 5.Galvenie vēstījumi un ievirzes 2022. gada zvejas iespēju priekšlikumiem 5.1Galvenie soļi ceļā uz 2022. gada zvejas iespēju noteikšanu Komisija savus priekšlikumus balstīs uz ICES zinātnisko ieteikumu par nozveju, kas tiek publicēts maijā/jūnijā un tiek daļēji atjaunināts pēc rudenī veiktajām uzskaitēm jūrā. Ieteikums par lielo pelaģisko sugu krājumiem tiks sniegts septembrī, bet ZZTEK zinātniskais ieteikums par Vidusjūru / Melno jūru – rudenī. Savos sākotnējos priekšlikumos Komisija aptvers pēc iespējas vairāk krājumu. Komisija aicina dalībvalstis un ieinteresētās personas zinātniskos ieteikumus ņemt vērā, tiklīdz tie kļūst publiski pieejami. Ieteikumus ar konsultatīvo padomju un valsts iestāžu starpniecību var sniegt arī ieinteresētās personas. Attiecībā uz krājumiem, kurus pārvalda kopīgi ar starptautiskiem partneriem un par kuriem zinātniskie ieteikumi tiek saņemti vēlāk gada laikā, priekšlikumos zvejas iespējas arī turpmāk tiks noteiktas pro memoria. Arī zvejas iespējas krājumiem, ko pārvalda kopīgi ar Apvienoto Karalisti, kā arī ar Apvienoto Karalisti un Norvēģiju, tiks norādītas kā pro memoria atkarībā no attiecīgo apspriežu laika un iznākuma. Tomēr ieteikumu sniegšanas laiku un formu var ietekmēt Covid pandēmijas ietekme uz zinātnisko ieteikumu sniegšanu un datu iesniegšanas nepārtrauktību. Galvenā novitāte šogad ir tāda, ka pēc TSN noslēgšanas ar Apvienoto Karalisti lēmumus par lielāko daļu Atlantijas okeāna un Ziemeļjūras krājumu ES vairs nepieņems viena pati. Tā kā flotes, kas darbojas attiecīgajos ūdeņos, ir cieši savstarpēji saistītas, tad, lai nodrošinātu resursu ilgtspējīgu izmantošanu un garantētu vienlīdzīgus konkurences apstākļus ES nozarei, būs svarīgi censties panākt lielu saskaņu ar starptautiskajiem partneriem attiecībā uz zvejas iespējām un saistītajiem pasākumiem, ko veic, ievērojot augstus ilgtspējības standartus. TSN nodrošina stingru pamatu zivju krājumu ilgtspējīgai pārvaldībai. ES centīsies šo vērienīgo mērķi īstenot, apspriežoties par zvejas iespējām un iesaistot Specializēto zvejniecības komiteju, kas izveidota saskaņā ar TSN. TSN īstenošanu ietekmēs nostājas, ko ES ieņems specializētajā komitejā, cita starpā līdz 2021. gada 1. jūlijam izstrādājot vadlīnijas, kas jāievēro, nosakot provizorisku KPN “īpašiem krājumiem”, t. i., krājumiem, attiecībā uz kuriem ICES ieteikusi nulles apjoma KPN, jauktu sugu zvejniecībā apzvejotiem krājumiem, ja konkrētais krājums vai cits krājums, ko apzvejo tajā pašā zvejniecībā, ir neaizsargāts, vai citiem krājumiem, kuriem Pušu ieskatā ir vajadzīga īpaša pieeja. Apspriešanās ar Apvienoto Karalisti un Norvēģiju notiks no septembra līdz novembrim ar mērķi šīs apspriešanās pabeigt laikus pirms Padomes decembra sanāksmes; Komisija cer, ka apspriešanās rezultāti tiks iekļauti 2022. gada KPN regulā. Ja vienošanās ar Apvienoto Karalisti līdz 2021. gada 20. decembrim netiks panākta, TSN paredz, ka katra Puse nosaka provizorisku KPN, kas piemērojama no 1. janvāra un atbilst ICES ieteiktajam apjomam, bet KPN īpašajiem krājumiem tiks noteikta saskaņā ar vadlīnijām, kas Specializētajai zvejniecības komitejai jāpieņem līdz 2021. gada 1. jūlijam. Komisijas mērķis ir pieņemt četrus priekšlikumus par 2022. gada zvejas iespējām, kas jāapspriež atsevišķās Padomes sanāksmēs, kuras norādītas šā paziņojuma beigās sniegtajā darba grafikā. 5.22022. gada zvejas iespēju mērķi Attiecībā uz Baltijas jūras, Skageraka/Kategata un dienvidrietumu ūdeņu krājumiem, par kuru pārvaldību joprojām lemj tikai ES, Komisijas priekšlikuma mērķis būs zvejas izraisītu zivju mirstību krājumos, par kuriem pieejams MSY novērtējums, arī turpmāk uzturēt/samazināt atbilstoši MSY un pilnībā īstenot pārvaldības plānus, kuros noteikti MSY mirstības diapazoni. Komisija ierosinās izmantot vai nu MSY punktvērtību, vai ICES norādīto MSY diapazonu, ja vien attiecīgie daudzgadu plāni piedāvā šādu elastīguma pakāpi . MSY vērtību augšējo diapazonu var izmantot, lai ierosinātu KPN veselīgajiem krājumiem un ar nosacījumu, ka zinātniskajā ieteikumā tas uzskatīts par vajadzīgu, lai sasniegtu daudzgadu plāna mērķus attiecībā uz jauktu sugu zvejniecībām . Vēl viens mērķis būs, veicot korektīvus pasākumus saskaņā ar daudzgadu plāniem, atjaunot mērķkrājumus, kurus ICES iesaka neapzvejot. Papildu uzmanība tiks veltīta tam, lai pēc iespējas drīzāk saņemtu pilnīgu MSY zinātnisko izvērtējumu par šiem krājumiem. Izkraušanas pienākuma kontekstā ar de minimis vai augstas izdzīvotības atbrīvojumu saistītie daudzumi attiecīgā gadījumā tiks atskaitīti no ZZTEK ieteikuma. Komisija arī izvērtēs, kā dalībvalstis īsteno pašreizējos piezvejas samazināšanas pasākumus. Attiecībā uz Vidusjūru un Melno jūru zvejas iespēju regulas priekšlikuma mērķis būs turpināt īstenot Vidusjūras rietumdaļā piemērojamo daudzgadu plānu, arī veikt papildu samazinājumus, lai vēlākais līdz 2025. gada janvārim sasniegtu MSY. Tas paplašinās jau spēkā esošos GFCM pasākumus un ietvers papildu pasākumus, kas pieņemti 44. GFCM ikgadējā sesijā. 2022. gada zvejas iespēju noteikšanā liela uzmanība tiks pievērsta Adrijas jūrai. Attiecībā uz kopīgajiem resursiem un krājumiem, ko izmanto arī trešās valstis, Komisija ES vārdā risinās sarunas ar minētajām trešām valstīm, lai nodrošinātu vērienīgas, ilgtspējīgas nozvejas kvotas saskaņā ar attiecīgajiem starptautiskajiem instrumentiem (TSN, 1980. gada nolīgums starp ES un Norvēģiju , gaidāmais nolīgums starp ES, Apvienoto Karalisti un Norvēģiju, UNCLOS). Attiecībā uz krājumiem, ko pārvalda RZPO, Komisija zvejas iespējas ierosinās, pamatojoties uz RZPO lēmumiem. Galvenie mērķi ES dalībai RZPO ir veicināt zivju krājumu saglabāšanu un ilgtspējīgu pārvaldību, zinātniski pamatotus lēmumus un stiprināt RZPO darbību. Kopumā, lai gan dažu krājumu slikto stāvokli izraisa arī citi faktori, kam jāpievēršas, piemēram, klimata pārmaiņas un piesārņojums, jāturpina samazināt arī zvejas noslodze. Komisija kopā ar zinātniekiem pasteidzinās zvejas radītā ekosistēmu ietekmējuma pētīšanu, lai šos faktorus iekļautu zvejniecību pārvaldībā.