Eiropas Parlamenta rezolÅ"cija par cieÅ¡ÄkÄm partnerattiecÄ"bÄm nomaÄ1/4ajiem reÄ£ioniem (2004/2253(INI))



Oficiālais Vēstnesis 227 E , 21/09/2006 Lpp. 0512 - 0519



P6_TC1–COD(2004)0065 Eiropas Parlamenta nostāja pieņemta pirmajā lasījumā 2005. gada 28. septembrī, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/…/EK, par gada pārskatu un konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju un grozījumiem Padomes Direktīvās 78/660/EEK un 83/349/EEK (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 44. panta 2. punkta g) apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [1], saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 251. pantā [2], tā kā: (1) Pašreiz Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtā direktīva 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem [3], Padomes 1983. gada 13. jūnija Septītā direktīva 83/349/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem [4], Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīva 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem [5] un Padomes 1991. gada 19. decembra Direktīva 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem [6] nosaka, ka gada pārskatus vai konsolidētos pārskatus revidē viena vai vairākas personas, kuras ir tiesīgas veikt šādu revīziju. (2) Apstiprināšanas nosacījumi tām personām, kuras ir atbildīgas par tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanu ir noteikti Padomes 1984. gada 10. aprīļa Astotajā direktīvā 84/253/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz personu apstiprināšanu grāmatvedības dokumentu obligāto revīziju veikšanai [7]. (3) Kopienā trūkst saskaņota pieeja attiecībā uz tiesību aktos noteikto revīziju, Komisija ierosināja tās 1998. gada paziņojumā "Tiesību aktos noteiktā revīzija Eiropas Savienībā — turpmākā rīcība" [8] izveidot Revīzijas komiteju, lai ciešā sadarbībā ar grāmatvedības speciālistiem un dalībvalstīm izstrādātu turpmākās rīcības plānu. (4) Pamatojoties uz šīs komitejas darbu, Komisija 2000. gada novembrī izdeva ieteikumu "Kvalitātes nodrošināšanas minimālās prasības apstiprinātajiem revidentiem ES" [9] un 2002. gada maijā ieteikumu "Apstiprināto revidentu neatkarība ES - pamatprincipi" [10]. (5) Šīs direktīvas mērķis ir tiesību aktos noteiktās revīzijas prasību saskaņošana augstā, kaut arī ne pilnīgā, līmenī. Dalībvalsts, kurā veic tiesību aktos noteikto revīziju, var izvirzīt stingrākas prasības, ja vien šīs direktīvas tekstā nav noteikts citādi. (6) Pamatojoties uz šo direktīvu, apstiprināto revidentu kvalifikāciju grāmatvedībā uzskata par līdzvērtīgu. Līdz ar to dalībvalstis turpmāk vairs nedrīkst uzstāt, ka revīzijas uzņēmumā balsošanas tiesību vairākumam jāpieder dalībvalsts apstiprinātiem revidentiem vai revīzijas uzņēmuma administratīvās vai pārvaldes struktūras locekļu vairākumam jābūt apstiprinātam dalībvalstī. (7) Lai veiktu tiesību aktos noteikto revīziju, izvirzītas atbilstošu zināšanu prasības tādās jomās kā uzņēmējdarbības tiesības, nodokļu likumi un sociālo tiesību akti. Pirms apstiprina revidentu no citas dalībvalsts, jāpārbauda vai apstiprinātajam revidentam ir šīs zināšanas. (8) Lai aizsargātu trešās puses, visiem apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem jābūt reģistrētiem reģistrā, kas ir pieejams sabiedrībai un kurā atrodama pamatinformācija par apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu. (9) Apstiprinātajiem revidentiem stingri jāievēro augstākie ētikas standarti. Līdz ar to uz revidentiem jāattiecina profesionālā ētika. Tā ietver vismaz revidentu darbību sabiedrības interesēs, viņu godprātību un objektivitāti, kā arī profesionālo kompetenci un pienācīgu rūpību. Apstiprināto revidentu darbība sabiedrības interesēs nozīmē to, ka lielākā daļa sabiedrības un institūcijas paļaujas uz apstiprināto revidentu darba kvalitāti. Laba revīzijas kvalitāte sekmē pareizu tirgus darbību, palielinot finanšu pārskatu godīgumu un efektivitāti. Kā standartu minimumu Komisija var noteikt profesionālās ētikas nodrošināšanas pasākumus. Tos nosakot, var ņemt vērā Starptautiskās Grāmatvežu federācijas (IFAC) Ētikas kodeksa principus. (10) Ir būtiski, lai apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi ievērotu savu klientu privātumu. Līdz ar to viņiem stingri jāievēro noteikumi par konfidencialitāti un dienesta slepenību, tomēr netraucējot pienācīgā veidā ieviest šīs direktīvas noteikumus. Šie konfidencialitātes noteikumi ir jāievēro arī jebkuram apstiprinātam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, kas vairs nav iesaistīti attiecīgās revīzijas veikšanā. (11) Veicot tiesību aktos noteikto revīziju, apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem jābūt neatkarīgiem. Tie var informēt revidējamo vienību par revīzijā konstatētajiem jautājumiem, taču tiem jāatturas ietekmēt revidējamās vienības iekšējos lēmumus. Ja izveidojas situācija, kurā apdraudētība viņu neatkarībaiarī pēc draudu mazināšanas pasākumu piemērošanas ir pārāk augsta, tiem jāatsakās vai jāatturas no revīzijas veikšanas. Slēdziens par to, ka pastāv attiecības, kas apdraud revidenta neatkarību, var atšķirties atkarībā no tā, vai attiecības pastāv starp revidentu un revidējamo uzņēmumu vai starp tīklu un revidējamo uzņēmumu. Ja dalībvalsts noteikumos ir noteikts, ka kooperatīvai organizācijai 2. panta 14. punkta nozīmē vai līdzīgai vienībai, kas minēta Direktīvas 86/635/EEK 45. pantā, jābūt bezpeļņas revīzijas struktūras dalībniecei vai tas ir atļauts, tad objektīva, saprātīga un informēta puse neizdara slēdzienu, ka uz līdzdalību balstītas attiecības apdraud apstiprinātā revidenta neatkarību, ar noteikumu, ka tad, ja šāda revīzijas struktūra veic tiesību aktos noteikto revīziju vienam no saviem dalībniekiem, uz revidentiem un tām personām, kuras sava stāvokļa dēļ var izdarīt spiedienu uz tiesību aktos noteiktās revīzijas procesu, attiecina neatkarības principus. Draudi apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarībai, piemēram, ir tiešas vai netiešas finansiālas intereses revidētajā uzņēmumā un ar revīziju nesaistītu papildu pakalpojumu sniegšana. Arī no viena revidēta uzņēmuma saņemtās atlīdzības apmērs un/vai atlīdzības struktūra var radīt draudus apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarībai. Drošības pasākumi, kurus var piemērot šo draudu mazināšanai vai novēršanai, ietver aizliegumus, ierobežojumus un cita veida politiku un procedūras, kā arī informācijas atklāšanas prasības. Apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem jāatsakās no jebkuru ar revīziju nesaistītu papildu pakalpojumu veikšanas, ja tas apdraud viņu neatkarību. Kā standartu minimumu Komisija var noteikt neatkarības nodrošināšanas pasākumus. Tos nosakot, Komisija var ņemt vērā Komisijas 2002. gada 16. maija Ieteikumā "Apstiprināto revidentu neatkarība ES - pamatprincipi" minētos principus. Lai noteiktu revidentu neatkarību, ir skaidri jādefinē jēdziens "tīkls", kurā darbojas revidenti. Līdz ar to ir jāņem vērā vairāki apstākļi, kā, piemēram, gadījumos, kad struktūru var uzskatīt par tīklu, jo tās darbība paredz peļņas vai izmaksu dalīšanu, ko var arī pierādīt, ja apstiprinātajiem revidentiem un/vai revīzijas uzņēmumiem ir kopīgi un pastāvīgi revīzijas klienti. Kritēriji tīkla esamības pierādīšanai jānosaka un jāizvērtē, pamatojoties uz visiem zināmajiem faktiskajiem apstākļiem, piemēram, kopīgiem un pastāvīgiem klientiem. (12) Pašrevīzijas vai paša intereses gadījumos, kad jānodrošina apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarība, dalībvalstij, nevis apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, jāizlemj, vai apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, ņemot vērā to klientūru, jāatsakās vai jāatturas no revīzijas veikšanas. Tomēr nevajadzētu nonākt līdz situācijai, kad dalībvalstu vispārējs pienākums ir atturēt apstiprinātos revidentus vai revīzijas uzņēmumus sniegt ar revīziju nesaistītus pakalpojumus saviem revīzijas klientiem. Lai noteiktu, vai nolūkā aizsargāt apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību revidents vai revīzijas uzņēmums būtu jāattur no tiesību aktos noteiktās veikšanas paša interešu vai pašrevīzijas dēļ, jāņem vērā, vai revidējamais sabiedriskas nozīmes uzņēmums ir vai nav laidis apgrozībā pārvedamos vērtspapīrus, kuru tirdzniecība regulētajā tirgū atļauta atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīvas 2004/39/EK par finanšu instrumentu tirgiem [11]4. panta 1. punktam. (13) Ir svarīgi konsekventi nodrošināt Kopienas tiesību aktos paredzēto revīziju augstu kvalitāti. Tādējādi visas tiesību aktos noteiktās revīzijas jāveic saskaņa ar starptautiskajiem revīzijas standartiem. Šīs direktīvas īstenošanai nepieciešamie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [12]un, pienācīgi ievērojot Parlamentam iesniegto Komisijas 2002. gada 5. februāra deklarāciju par finanšu pakalpojumus regulējošo tiesību aktu īstenošanu. Revīziju tehniskā komiteja vai grupa palīdz Komisijai novērtēt starptautisko revīzijas standartu tehnisko atbilstību un šajā procesā iesaista arī dalībvalstu uzraudzības iestāžu sistēmu. Lai sasniegtu maksimālu saskaņotības pakāpi, dalībvalstis drīkst piemērot papildu valsts revīzijas procedūras vai prasības tikai gadījumā, ja tās izriet no konkrētām valsts tiesiskām prasībām attiecībā uz gada vai konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīzijas jomu, un ja šīs prasības nav ietvertas pieņemtajos starptautiskās revīzijas standartos. Dalībvalstis var saglabāt šīs papildu revīzijas procedūras līdz brīdim, kad uz revīzijas procedūrām vai prasībām attiecas vēlāk pieņemti starptautiskie revīzijas standarti. Tomēr ja pieņemtie starptautiskie revīzijas standarti ietver revīzijas procedūras, kuru izpilde var izraisīt īpašas juridiskas pretrunas ar tiem valsts tiesību aktiem, kas izriet no īpašām valsts prasībām tiesību aktos noteiktās revīzijas jomā, dalībvalstis laikposmā, kamēr pastāv šīs juridiskās pretrunas, var izņemt neatbilstošo starptautisko revīzijas standartudaļu, piemērojot 26. panta 3. punktā minētos pasākumus. Jebkādam dalībvalstu papildinājumam vai izņēmumam ir būtiski jāpalielina uzņēmumu gada pārskatu ticamība un jādarbojas sabiedrības interesēs. Iepriekš minētais norāda, ka, piemēram, dalībvalstis var pieprasīt uzraudzības padomei papildu revīzijas ziņojumu vai ieviest citas ziņojumu un revīzijas prasības, kas balstās uz valsts noteikumiem par uzņēmumu vadību. (14) Lai Komisija starptautisko revīzijas standartu apstiprinātu piemērošanai Kopienā, nepieciešams, lai šis standarts ir starptautiski vispāratzīts, un lai tā izstrādē — atklātā un caurskatāmā procedūrā — būtu iesaistījušās visas ieinteresētās puses, kā arī lai tas veicinātu gada pārskatu un konsolidēto pārskatu ticamību un atbilstu Eiropas sabiedrības interesēm. Starptautiskās revīzijas prakses nostādnes kā standarta sastāvdaļas pieņemšanas nepieciešamība katrā atsevišķā gadījumā jānovērtē atbilstīgi komitoloģijas procedūrai. Komisija nodrošina, ka pirms pieņemšanas procesa uzsākšanas tiek veikta pārbaude, lai noskaidrotu, vai ir sasniegta atbilstība šīm prasībām, un pārbaudes rezultātus nosūta Revīzijas regulatīvās komitejas locekļiem. (15) Attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, ir svarīgi noteikt stingras atbildības robežas starp apstiprinātajiem revidentiem, kas revidē koncerna uzņēmumus. Līdz ar to koncerna revidentamjābūt pilnībā atbildīgam par revīzijas ziņojumu. (16) Lai palielinātu to uzņēmumu savstarpējo salīdzināmību, kuri piemēro vienus un tos pašus grāmatvedības standartus, un lai vairotu sabiedrības uzticību revīzijām, Komisija var pieņemtkopēju revīzijas ziņojumu par gada pārskatu vai konsolidēto pārskatu revīziju, kas sagatavots, pamatojoties uz apstiprinātiem starptautiskiem grāmatvedības standartiem, kamēr atbilstošs šāda ziņojuma standarts nav pieņemts Kopienas līmenī. (17) Regulāras pārbaudes ir labs veids kā panākt tiesību aktos noteiktās revīzijas nemainīgi augstu kvalitāti. Tādējādi uz apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem jāattiecina kvalitātes nodrošināšanas sistēma, kas darbojas neatkarīgi no apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu pārbaudēm. Lai piemērotu 29. panta noteikumus par kvalitātes nodrošināšanas sistēmām, dalībvalstis var noteikt, ka gadījumā, ja atsevišķiem revidentiem ir kopīga kvalitātes nodrošināšanas politika, vienīgās prasības, kas jāņem vērā, ir tās, kuras piemēro revīzijas uzņēmumiem. Dalībvalstis var organizēt kvalitātes nodrošināšanas sistēmu tādā veidā, ka katram revidentam piemēro kvalitātes nodrošināšanas pārbaudi vismaz reizi 6 gados. Šādā gadījumā kvalitātes nodrošināšanas sistēmas finansēšanai ir jābūt neatkarīgai no nevēlamas ietekmes. Komisijai jābūt pilnvarotai pieņemt izpildes pasākumus attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar kvalitātes nodrošināšanas sistēmu organizēšanu un to finansēšanu, gadījumos, kad sabiedrības uzticība kvalitātes nodrošināšanas sistēmai ir ievērojami mazinājusies. Par valsts pārraudzības sistēmu atbildīgajām dalībvalstu iestādēm jācenšas atrast saskaņotu pieeju, veicot kvalitātes nodrošināšanas pārbaudes, lai iesaistītajām pusēm neradītu nevajadzīgu apgrūtinājumu. (18) Izmeklēšana un atbilstošas sankcijas novērš iespēju nepareizi veikt tiesību aktos noteikto revīziju un uzlabo revīzijas darbu. (19) Dalībvalstīm, balstoties uz valsts iekšējo kontroli, jāievieš efektīva apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu valsts pārraudzības sistēma. Noteikumiem, kas reglamentē valsts pārraudzību, jāsekmē efektīva Kopienas līmeņa sadarbība starp dalībvalstu pārraudzības dienestiem. Valsts pārraudzības sistēmu jāvada nepraktizējošiem revidentiem, kas ir kompetenti ar tiesību aktos noteiktās revīzijas jomās. Dalībvalstis tomēr var atļaut nelielai daļai praktizējošu revidentu iesaistīties valsts pārraudzības sistēmas vadībā. Šie nepraktizējošie revidenti var būt speciālisti, kas nekad nav bijuši saistīti ar revidenta profesiju, kā arī bijušie praktizējošie revidenti, kuri pārstājuši strādāt profesijā. Dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir savstarpēji jāsadarbojas, kad vien tas ir nepieciešams, lai veiktu dalībvalsts apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu pārraudzību. Šāda sadarbība var būt būtiska, lai Kopienā nodrošinātu tiesību aktos noteiktās revīzijas nemainīgi augstu kvalitāti. Tā kā ir jānodrošina efektīva sadarbība un koordinēšana starp dalībvalstu norādītajām kompetentajām iestādēm Kopienas līmenī, vienas atbildīgās struktūras norādīšana sadarbības nodrošināšanai nedrīkst ierobežot katras atsevišķas iestādes spēju tieši sadarboties ar citām dalībvalstu kompetentajām iestādēm. (20) Lai nodrošinātu atbilstību 32. panta 3. punktam (valsts pārraudzības principi), nepraktizējošu revidentu uzskata par kompetentu jomās, kas saistītas ar valsts tiesību aktos noteikto revīziju, viņa līdzšinējo profesionālo iemaņu dēļ vai arī tādēļ, ka viņam ir zināšanas vismaz vienā no 8. pantā uzskaitītajām jomām. (21) Apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu izraugās revidējamās vienības akcionāru vai dalībnieku pilnsapulcē. Lai aizsargātu revidenta neatkarību, ir svarīgi, ka revidenta atlaišana ir iespējama tikai tad, ja ir pamatoti iemesli un ja šie iemesli tiek paziņoti varas iestādei vai iestādēm, kas ir atbildīgas par valsts pārraudzību. (22) Tā kā sabiedriskas nozīmes uzņēmumiem ir lielāka atpazīstamība un ekonomiskā nozīme, tādēļ jāpiemēro stingrākas prasības attiecībā uz šo uzņēmumu gada vai konsolidēto pārskatu valsts tiesību aktos noteikto revīziju. (23) Revīzijas komitejas un efektīva iekšējās kontroles sistēma mazina finanšu, operatīvos un neatbilstības riskus, kā arī uzlabo finanšu pārskatu kvalitāti. Dalībvalstis var ņemt vērā Komisijas 2005. gada 15. februāra Ieteikumu par biržas sarakstā iekļautu sabiedrību direktoru bez izpildpilnvarām vai padomes locekļu un (direktoru) padomes komiteju lomu [13], kas nosaka revīzijas komiteju izveidošanu un darbību. Dalībvalstis var noteikt, ka tās pilnvaras, kas piešķirtas revīzijas komitejai vai struktūrai, kura veic līdzvērtīgas funkcijas, var īstenot administratīvā vai pārvaldes struktūra. (24) Ņemot vērā revīzijas komitejas pienākumus, saskaņā ar 41. pantu apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums nekādā veidā nav pakļauts komitejai. (25) Dalībvalstis var arī nolemt atbrīvot no prasības par revīzijas komitejas izveidošanu sabiedriskas nozīmes uzņēmumus, kas ir kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, kuru pārvedamo vērtspapīru tirdzniecība ir atļauta regulētajā tirgū. Šī iespēja paredz, ka gadījumos, ja kolektīvo ieguldījumu uzņēmums darbojas tikai kā līdzekļu uzkrājējs, ne vienmēr ir nepieciešams revīzijas komitejas darbs. Finanšu pārskatu sagatavošana un ar to saistītie riski nav salīdzināmi ar tiem, kas pastāv citos sabiedriskas nozīmes uzņēmumos. Turklāt pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) un to pārvaldes sabiedrības darbojas stingri reglamentētā vidē, un uz tiem attiecas īpaši pārvaldes mehānismi, tādi kā depozitoru veiktās pārbaudes. Tos kolektīvo ieguldījumu uzņēmumus, kuru darbība nav saskaņota ar Direktīvu 85/611/EEK [14], bet uz kuriem attiecas līdzvērtīgi šajā direktīvā noteiktie drošības pasākumi, dalībvalstis šajā konkrētajā gadījumā ir tiesīgas uzskatīt par ES saskaņotas darbības kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem. (26) Lai palielinātu sabiedriskas nozīmes uzņēmumu apstiprināto revidentu neatkarību, galvenais(-ie) revīzijas partneris(-i), kas veic šādu uzņēmumu revīziju, mainās rotācijas kārtībā. Lai organizētu šādu rotāciju, dalībvalstīm jāpieprasa tā(to) galvenā(-o) revīzijas partnera(-u) maiņa, kas veic revidējamās vienības revīziju, atļaujot revīzijas uzņēmumam, ar kuru galvenais(-ie) revīzijas partneris(-i) ir saistīts(-i), turpināt apstiprinātā revidenta darbu šādā vienībā. Ja dalībvalstis uzskata par nepieciešamu, nosprausto mērķu sasniegšanai tās var arī pieprasīt revīzijas uzņēmuma maiņu, neierobežojot šīs direktīvas 42. panta 2. punktā minētos noteikumus. (27) Kapitāla tirgu savstarpējā saistība uzsver nepieciešamību arī nodrošināt trešo valsu revidentu augstu darba kvalitāti saistībā ar Kopienas kapitāla tirgu. Tādēļ attiecīgajiem revidentiem jābūt reģistrētiem, lai uz viņiem varētu attiecināt kvalitātes nodrošināšanas pārbaudes, kā arī izmeklēšanas un sankciju sistēmu. Uz savstarpīguma pamata var būt izņēmuma gadījumi, kas pakļauti atbilstības pārbaudei, ko veic Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm. Jebkurā gadījumā, uzņēmumu, kurš saskaņā ar Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 18. apakšpunktu ir laidis apgrozībā pārvedamos vērtspapīrus regulētajā tirgū, vienmēr pārbauda revidents, kurš ir reģistrēts dalībvalstī vai arī kura darbību pārrauga tās trešās valsts kompetentās iestādes, no kuras ir revidents, ja Komisija vai dalībvalsts ir atzinusi, ka šī trešā valsts darbojas atbilstoši ES prasībām uzraudzības principu, kvalitātes novērtēšanas sistēmu un izmeklēšanas un sankciju sistēmu jomā, un ja šī vienošanās ir abpusēja. Ja dalībvalsts trešās valsts kvalitātes novērtēšanas sistēmu uzskata par atbilstošu, tas nenozīmē, ka citai dalībvalstij jāpiekrīt šādam valsts atbilstības novērtējumam vai arī tā var negaidīt Komisijas lēmumu. (28) Ņemot vērā starptautisko koncernu revīzijas sarežģītību, ir nepieciešama laba sadarbība starp dalībvalstu un trešo valstu kompetentajām iestādēm. Tādēļ dalībvalstīm jānodrošina, lai ar vietējo kompetento iestāžu palīdzību trešo valstu kompetentajām iestādēm ir pieejami revīzijas darba dokumenti un citi materiāli. Lai aizsargātu attiecīgo pušu tiesības un vienlaicīgi veicinātu pieeju šiem dokumentiem un materiāliem, dalībvalstīm saskaņā ar vietējo kompetento iestāžu vienošanos jābūt tiesīgām piešķirt tiešu pieeju trešo valstu kompetentajām iestādēm. Viens no būtiskākajiem kritērijiem pieejas piešķiršanā ir trešo valstu kompetento iestāžu atbilstība Komisijas noteiktajām prasībām. Kamēr Komisija nav pieņēmusi šādu lēmumu, šo atbilstību var novērtēt dalībvalstis, neierobežojot Komisijas lēmumu. (29) Direktīvas 36. un 47. pantā minētajai informācijas nodošanai atklātībā jānotiek saskaņā ar noteikumiem par personas datu nodošanu trešajām valstīm, kā to paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti [15]. (30) Šīs direktīvas īstenošanai nepieciešamie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību un, ievērojot Parlamentā iesniegto Komisijas 2002. gada 5. februāra deklarāciju par finanšu pakalpojumu jomas tiesību aktu īstenošanu. Šī mērķa īstenošanai jāizveido komiteju, kas palīdzētu Komisijai. (31) Pēc grozījumu un īstenošanas pasākumu projekta pirmās iesniegšanas Eiropas Parlamentam ir trīs mēneši laika to izskatīt un sniegt savu atzinumu. Tomēr steidzamos un pienācīgi pamatotos gadījumos jābūt iespējai noteikt īsāku termiņu. Ja Parlaments šajā termiņā pieņem rezolūciju, Komisija vēlreiz izskata grozījumu vai pasākumu projektu. (32) Šīs direktīvas īstenošanai nepieciešamie pasākumi ir vispārēji pasākumi Lēmuma 1999/468/EK 2. panta izpratnē, un tie jāievieš saskaņā ar regulatīvo procedūru, kas minēta šī lēmuma 5. pantā. (33) Saskaņā ar Līguma 5. pantā noteiktajiem subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem tie šajā direktīvā paredzētie pasākumi, kas nosaka vienotu starptautisko revīzijas standartu piemērošanu, izglītības prasību pārskatīšanu, profesionālās ētikas standartu noteikšanu un dalībvalstu kompetento iestāžu un šo iestāžu, kā arī trešo valstu iestāžu tehniskās sadarbības īstenošanu, ir nepieciešami, lai panāktu tiesību aktos noteiktās revīzijas turpmākās kvalitātes uzlabošanu un saskaņošanu Kopienā un veicinātu sadarbību starp dalībvalstīm un trešajām valstīm, tādējādi stiprinot uzticību tiesību aktos noteiktajai revīzijai. (34) Lai veicinātu lielāku apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma un revidējamās vienības savstarpējās saistības pārredzamību, Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK jāgroza tā, lai noteiktu revīzijas maksas un ar revīziju nesaistīto pakalpojumu maksas norādīšanu gada pārskatu un konsolidēto pārskatu pielikumos. (35) Direktīva 84/253/EEK jāatceļ, jo tā nenosaka visaptverošus faktorus, kas nodrošinātu atbilstīgu revīzijas infrastruktūru, ieskaitot valsts pārraudzību, disciplinārās sistēmas un kvalitātes nodrošināšanas sistēmas, un tā neparedz īpašus noteikumus attiecībā uz regulatīvo sadarbību starp dalībvalstīm un trešajām valstīm. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, tomēr ir nepieciešams skaidri norādīt, ka tos apstiprinātos revidentus un revīzijas uzņēmumus, kuri ir apstiprināti ar Direktīvu 84/253/EEK, uzskata par apstiprinātiem ar šo direktīvu. (36) Apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi ir atbildīgi par pienācīgu sava darba veikšanu un tādējādi ir tiesiski atbildīgi par nolaidības dēļ radušos finansiālo kaitējumu. Tomēr revidentu un revīzijas uzņēmumu iespēju apdrošināt profesionālās darbības civiltiesisko atbildību var ietekmēt tas, vai viņu finansiālā atbildība ir neierobežota. Komisija no savas puses gatavojas izskatīt šos jautājumus, ņemot vērā to, ka atbildības režīmi dalībvalstīs var ievērojami atšķirties. IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. I NODAĻA PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS 1. pants Priekšmets Šī direktīva paredz noteikumus attiecībā uz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju. 2. pants Definīcijas Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas: 1) "tiesību aktos noteiktā revīzija" ir gada pārskatu vai konsolidēto pārskatu revīzija, ciktāl to paredz Kopienas tiesības; 2) "apstiprināts revidents" ir fiziska persona, ko saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir apstiprinājušas dalībvalsts kompetentās iestādes, lai veiktu tiesību aktos noteiktās revīzijas; 3) "revīzijas uzņēmums" ir juridiska persona vai jebkurš citsuzņēmums, neatkarīgi no tā juridiskās formas, ko saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir apstiprinājušas dalībvalsts kompetentās iestādes tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanai; 4) "trešās valsts revīzijas vienība" ir struktūra, neatkarīgi no tās juridiskās formas, kas veic trešā valstī reģistrēta uzņēmuma gada pārskatu un konsolidēto pārskatu revīzijas; 5) "trešās valsts revidents" ir fiziska persona, kas veic trešā valstī reģistrēta uzņēmuma gada pārskatu un konsolidēto pārskatu revīzijas; 6) "koncerna revidents" ir apstiprināts(i) revidents(-i) vai revīzijas uzņēmums(-i), kas veic konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju; 7) "tīkls" ir lielāka mēroga struktūra: - orientēta uz sadarbībusistēmā, kurai ir piederīgs apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums,un - kuras darbība orientēta uz peļņas un izmaksu dalīšanu, vai kurai ir kopīga īpašnieku, kontroles un vadības struktūra, kopīga kvalitātes nodrošināšanas politika un procedūras, kopīga uzņēmējdarbības stratēģija, kura izmanto kopīgu zīmolvārdu vainozīmīguprofesionālo resursudaļu; 8) "revīzijas uzņēmuma saistītais uzņēmums" ir jebkurš uzņēmums, neatkarīgi no tā juridiskās formas, ko ar revīzijas uzņēmumu saista kopīgas īpašumtiesības, kontrole vai pārvaldība; 9) "revīzijas ziņojums" ir ziņojums, kas minēts Direktīvas 78/660/EEK 51a panta un Direktīvas 83/349/EEK 37. pantā, ko sagatavojis apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums; 10) "kompetentās iestādes" ir tiesību aktos noteiktās iestādes vai organizācijas, kuru pārziņā ir apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu regulēšanu un/vai pārraudzība vai ar to saistītie īpašie aspekti; atsauce uz "kompetento iestādi" konkrētā pantā nozīmē atsauci uz iestādi vai organizāciju(-ām), kuras ir atbildīgas par attiecīgajā pantā minētajām darbībām; 11) "starptautiskie revīzijas standarti" ir starptautisko revīzijas standartu (ISA) kopums un ar tiem saistītāsnostādnes un standarti, ciktāl šie dokumenti attiecināmi uz tiesību aktos noteikto revīziju; 12) "starptautiskie grāmatvedības standarti" ir starptautisko grāmatvedības standartu (IAS) kopums, Starptautiskie finanšu pārskatu standarti (IFRS) un saistītās standartu interpretācijas (SIC-IFRIC interpretācijas), šo standartu turpmākie grozījumi un saistītās interpretācijas, turpmākie standarti un saistītās interpretācijas, ko izdevusi vai pieņēmusi Starptautisko grāmatvedības standartu padome (IASB); 13) "sabiedriskas nozīmes uzņēmumi" ir uzņēmumi, kuru darbību nosaka dalībvalsts tiesību akti un kuru pārvedamos vērtspapīrus Padomes Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 18. apakšpunkta izpratnē drīkst tirgot jebkuras dalībvalsts regulētajā tirgū, kredītiestādes Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvas 2000/12/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu [16]1. panta 1. punkta izpratnē, kā arī apdrošināšanas uzņēmumi saskaņā ar Direktīvas 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem 2. panta 1. punktu. Dalībvalstis par sabiedriskas nozīmes uzņēmumiem var izraudzīties arī citas struktūras, piemēram, uzņēmumus, kam ir svarīga valstiska nozīme to uzņēmējdarbības rakstura, uzņēmuma apjoma vai darbinieku skaita dēļ; 14) "kooperatīvā organizācija" ir Eiropas kooperatīvā sabiedrība saskaņā ar Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 1435/2003 par Eiropas kooperatīvās sabiedrības (SCE) statūtiem [17]1. pantu vai jebkura cita kooperatīvā organizācija, kurā saskaņā ar Kopienas tiesībām jāveic tiesību aktos noteiktā revīzija, piemēram, kredītiestādes Direktīvas 2000/12/EK 1. panta 1. punkta izpratnē un apdrošināšanas uzņēmumi saskaņā ar Direktīvas 91/674/EEK 2. panta 1. punktu; 15) "nepraktizējošs revidents" ir jebkura fiziska persona, kura vismaz trīs gadus pirms iesaistīšanās valsts uzraudzības sistēmas vadībā nav veikusi tiesību aktos noteiktās revīzijas, tai nav bijušas balsstiesības revīzijas uzņēmumā, tā nav bijusi revīzijas uzņēmuma administratīvās vai pārvaldes struktūras locekle, kā arī nav strādājusi revīzijas uzņēmumā vai kā citādi bijusi saistīta ar revīzijas uzņēmumu; 16) "galvenais(-ie) revīzijas partneris(-i)" ir: a) apstiprinātais(-ie) revidents(-i), kuru(-us) revīzijas uzņēmums ir nozīmējis konkrētas revīzijas veikšanai un kurš(-i) uzņemas galveno atbildību par tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanu revīzijas uzņēmuma vārdā; vai, b) koncerna revīzijas gadījumā, vismaz apstiprinātais(-ie) revidents (-i), kuru(-us) revīzijas uzņēmums ir izraudzījies kā galveno(-s) atbildīgo(-s) tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanai koncernā un apstiprinātais(-ie) revidents(-i), kurš(-i) ir izraudzīts(-i) kā galvenais(-ie) atbildīgais(-ie) svarīgākajos meitasuzņēmumos; vai c) apstiprinātais(-ie) revidents(-i), kurš(-i) paraksta revīzijas ziņojumu. II NODAĻA APSTIPRINĀŠANA, TĀLĀKIZGLĪTĪBA UN SAVSTARPĒJĀ ATZĪŠANA 3. pants Apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu apstiprināšana 1. Tiesību aktos noteiktās revīzijas veic tikai apstiprināti revidenti vai revīzijas uzņēmumi, ko apstiprinājusi dalībvalsts, kurā veic tiesību aktos noteikto revīziju. 2. Katra dalībvalsts izraugās kompetentās iestādes, kuras ir atbildīgas par apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu apstiprināšanu. Kompetentās iestādes var būt profesionālās asociācijas, ja tās darbību kontrolē šajā direktīvā noteiktā valsts pārraudzības sistēma. 3. Neierobežojot 11. pantu, dalībvalstu kompetentās iestādes par apstiprinātiem revidentiem drīkst izraudzīties tikai tās fiziskās personas, kuras atbilst vismaz 4. pantā un no 6. līdz 10. pantam minētajiem nosacījumiem. 4. Dalībvalstu kompetentās iestādes par revīzijas uzņēmumiem drīkstapstiprināttikai tos uzņēmumus, kuri atbilst no a) līdz d) apakšpunktam minētajiem nosacījumiem. Tikai saistībā ar c) apakšpunktu dalībvalstis drīkst izvirzīt papildu nosacījumus, kuriem jābūt samērīgiem ar sasniedzamo mērķi, un tie nedrīkst pārsniegt šā mērķa sasniegšanai nepieciešamos nosacījumus. a) fiziskām personām, kas revīzijas uzņēmuma vārdā veic tiesību aktos noteiktās revīzijas, jāatbilst vismaz tiem nosacījumiem, kas noteikti 4. pantā un no 6. līdz 12. pantam, un kā apstiprināti revidenti tās jāapstiprina attiecīgajā dalībvalstī; b) balsošanas tiesību vairākumam jābūt jebkurā dalībvalstī apstiprinātiem revīzijas uzņēmumiem vai fiziskām personām, kas atbilst vismaz tiem nosacījumiem, kuri ir paredzēti 4. pantā un no 6. līdz 12. pantam; dalībvalstis var noteikt, ka arī šādas fiziskās personas katrā dalībvalstī ir jāapstiprina. Atbilstīgi Direktīvas 86/635/EEK 45. pantam tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanai kooperatīvos un līdzīgos uzņēmumos, dalībvalstis attiecībā uz balsstiesībām var piemērot citus īpašus noteikumus; c) uzņēmumā administratīvās vai pārvaldes struktūras locekļu vairākumam līdz 75 % no maksimālā skaitair jābūt jebkurā dalībvalstī apstiprinātiem revīzijas uzņēmumiem vai fiziskām personām, kas atbilst vismaz tiem nosacījumiem, kuri ir paredzēti 4. pantā un no 6. līdz 12. pantam; dalībvalstis var noteikt, ka arī šādas fiziskās personas katrā dalībvalstī ir jāapstiprina. Ja šādā struktūrā nav vairāk ka divi locekļi, vienam no locekļiem jāatbilst vismaz šajā punktā minētajiem nosacījumiem; d) uzņēmums atbilst 4. pantā noteiktajiem nosacījumiem. 4. pants Laba reputācija Dalībvalstu kompetentās iestādes drīkst piešķirt apstiprinājumu tikai fiziskām personām vai uzņēmumiem ar labu reputāciju. 5. pants Apstiprinājuma atsaukšana 1. Apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma apstiprinājumu atsauc, ja ir nopietni kompromitēta šīs personas vai uzņēmuma labā reputācija. Dalībvalstis tomēr var noteikt samērīgu papildu laiku labas reputācijas nosacījumu izpildei. 2. Revīzijas uzņēmuma apstiprinājumu atsauc, ja vairs netiek pildīts kāds no 3. panta 4. daļas b) un c) apakšpunktā izvirzītajiem nosacījumiem. Tomēr dalībvalstis var papildus dot samērīgu laiku šo nosacījumu izpildei. 3. Ja apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma apstiprinājums kāda iemesla dēļ ir atsaukts, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā apstiprinājums ir atsaukts, dara zināmu šo faktu un atsaukšanas iemeslus attiecīgajām dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums un ziņas par tiem arī ir apstiprinātas, un kas ir reģistrēta iepriekšējā dalībvalsts reģistrā saskaņā ar 15. panta 3. punktu. 6. pants Izglītības kvalifikācijas Neierobežojot 11. pantu, tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanai var apstiprināt tikai tādu fizisku personu, kura ir ieguvusi pirmsuniversitātes vai līdzvērtīga līmeņa izglītību, apguvusi teorētisko nodarbību kursu, pabeigusi praktiskās apmācības un nokārtojusi attiecīgās dalībvalsts rīkotu vai atzītu profesionālās sagatavotības pārbaudi universitātes gala pārbaudījumu vai līdzvērtīgā līmenī. 7. pants Profesionālās sagatavotības pārbaude Šīs direktīvas 6. pantā minētā profesionālā sagatavotība garantē nepieciešamo teorētisko zināšanu līmeni jomās, kas saistītas ar tiesību aktos noteikto revīziju un spēju šīs zināšanas pielietot praksē. Šai pārbaudei vismaz daļēji jābūt rakstveidā. 8. pants Teorētisko zināšanu tests 1. Pārbaudē ietvertais teorētisko zināšanu tests aptver šādas jomas: a) vispārējās uzskaites teorija un principi; b) tiesiskās prasības un standarti attiecībā uz gada un konsolidēto pārskatu sagatavošanu; c) starptautiskie grāmatvedības standarti; d) finanšu analīze; e) izmaksu un vadības uzskaite; f) riska pārvaldība un iekšējā kontrole; g) revīzija un profesionālās prasmes; h) tiesiskās prasības un profesionālie standarti attiecībā uz tiesību aktos noteikto revīziju un apstiprinātajiem revidentiem; i) starptautiskie revīzijas standarti; j) profesionālā ētika un neatkarība. 2. Pārbaudē, ciktāl tās attiecas uz revīziju, ietver arī vismaz šādas jomas: a) uzņēmējdarbības tiesības un korporatīvās vadības tiesiskais regulējums; b) likumi par maksātnespēju un līdzīgām procedūrām; c) nodokļu tiesību akti; d) civiltiesības un komerctiesības; e) sociālās nodrošināšanas likumi un darba tiesības; f) informācijas tehnoloģija un datorsistēmas; g) uzņēmējdarbības, vispārējā un finanšu ekonomika; h) matemātika un statistika; i) uzņēmumu finanšu vadības pamatprincipi. 3. Komisija saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru var sastādīt teorētisko zināšanu pārbaudē iekļaujamo jomu sarakstu, kas minēts 1. punktā. Komisija, pieņemot šos īstenošanas pasākumus, ņem vērā jaunākās tendences revīzijas veikšanā un revidenta profesijā. 9. pants Atkāpes 1. Atkāpjoties no 7. un 8. panta, dalībvalsts var noteikt, ka personu, kura nokārtojusi universitātes vai līdzvērtīgu pārbaudījumu, vai kurai ir universitātes grāds vai līdzvērtīga kvalifikācija vienā vai vairākās 8. pantā minētajās jomās, var atbrīvot no teorētisko zināšanu testa tajās jomās, uz kurām attiecas šis grāds vai pārbaudījums. 2. Atkāpjoties no 7. panta, dalībvalsts var noteikt, ka universitātes grāda vai līdzvērtīgas kvalifikācijas īpašnieku vienā vai vairākās 8. pantā minētajās jomās var atbrīvot no testa par teorētisko zināšanu pielietošanu praksē, ja persona ir apguvusi praktisko apmācību kursu šajās jomās, ko apliecina valstī atzīts pārbaudījums vai diploms. 10. pants Praktiskā apmācība 1. Lai nodrošinātu spēju teorētiskās zināšanas pielietot praksē — šo zināšanu tests ir iekļauts pārbaudē — praktikantam jāpabeidz vismaz trīs gadu praktiskās apmācības kurss, tostarp tādās jomās kā gada pārskatu, konsolidēto pārskatu vai līdzīgu finanšu pārskatu revīzija. Vismaz divām trešdaļām no šāda praktisko apmācību kursa jābūt pabeigtām tāda apstiprināta revidenta vai revīzijas uzņēmuma vadībā, kurš ir apstiprināts jebkurā dalībvalstī. 2. Dalībvalstis nodrošina, ka visas apmācības vada personas, kuras sniedz pienācīgas garantijas parsavām spējām praktiskāsapmācībassniegšanā. 11. pants Ilgtermiņa praktiskās pieredzes laikā iegūtā kvalifikācija Dalībvalstis par apstiprināto revidentu var apstiprināt personu, kura neatbilst 6. panta nosacījumiem, ja persona var pierādīt, ka tai ir: a) piecpadsmit gadus ilga profesionālās darbības pieredze, kuras laikā iegūta pietiekama pieredze finanšu, tiesību un grāmatvedības jomā, un tā nokārtojusi profesionālās sagatavotības pārbaudījumu, kas minēts 7. pantā, vai b) septiņus gadus ilga profesionālās darbības pieredze šajās jomās, un papildus šī persona ir pabeigusi praktiskās apmācības kursu, kas minēts 10. pantā, un tā ir nokārtojusi profesionālās sagatavotības pārbaudījumu, kas minēts 7. pantā. 12. pants Praktiskās apmācības un teorētisko nodarbību apvienojums 1. Dalībvalstis var noteikt, ka 8. pantā minēto jomu teorētisko nodarbību periodus pieskaita 11. pantā minētajam profesionālās darbības periodam, ja šādas nodarbības apliecina valsts atzīts pārbaudījums. Šīm nodarbībām jābūt vismaz vienu gadu ilgām un tās nevar samazināt profesionālās darbības periodu par vairāk nekā četriem gadiem. 2. Profesionālās darbības periods, kā arī praktiskās apmācības laiks, nedrīkst būt īsāks par teorētisko nodarbību un praktiskās apmācības kursu, kas noteikts 10. pantā. 13. pants Talākizglītība Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātie revidenti piedalās attiecīgās tālākizglītības programmās, lai uzturētu pienācīgu teorētisko zināšanu, kā arī profesionālo prasmju un vērtību līmeni un, ka tālākizglītošanās prasību neievērošanas gadījumā var piemērot 30. pantā minētās sankcijas. 14. pants Citu dalībvalstu apstiprināto revidentu apstiprināšana Dalībvalstu kompetentās iestādes nosaka apstiprināto revidentu apstiprināšanas procedūras attiecībā uz citās dalībvalstīs apstiprinātiem revidentiem. Šīs procedūras nepārsniedz prasību nokārtot profesionalitātes pārbaudi saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/48/EEK [18] 4. pantu. Profesionalitātes pārbaude, ko veic kādā no valodām, kuras lietošana ir saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī piemērojamiem valodas likumiem, ietver apstiprinātā revidenta zināšanu pārbaudi šīs dalībvalsts tiesību aktu un noteikumu jomā, ciktāl tā skar tiesību aktos noteikto revīziju. III NODAĻA REĢISTRĀCIJA 15. pants Publiskais reģistrs 1. Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi saskaņā ar 16. un 17. pantu ir reģistrēti publiskajā reģistrā. Izņēmuma gadījumos dalībvalstis drīkst nepiemērot šajā pantā. un 16. pantā paredzētos noteikumus attiecībā uz informācijas nodošanu atklātībā tikai tiktāl, cik tas nepieciešams, lai novērstu būtiskus, nopietnus draudus jebkuras personas drošībai. 2. Dalībvalstis nodrošina, ka katrs apstiprinātais revidents un revīzijas uzņēmums ar individuālu numuru ir identificēts publiskajā reģistrā. Reģistrācijas informāciju reģistrā uzglabā elektroniskā veidā un tai jābūt sabiedrībai pieejamai. 3. Publiskajā reģistrā ietver arī to kompetento iestāžu nosaukumus un adreses, kuras atbild par 3. pantā minēto apstiprināšanu, 29. pantā minēto kvalitātes nodrošināšanu, 30. pantā minēto izmeklēšanu un sankciju piemērošanu attiecībā uz apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, kā arī 32. pantā minēto valsts pārraudzību. 4. Dalībvalstis nodrošina, ka reģistrs ir pilnībā funkcionētspējīgs ne vēlāk kā … []. 16. pants Apstiprināto revidentu reģistrācija 1. Attiecībā uz apstiprinātajiem revidentiem publiskajā reģistrā jāiekļauj vismaz šāda informācija: a) nosaukums, adrese un reģistrācijas numurs; b) ja nepieciešams, tā revīzijas uzņēmuma nosaukums, adrese, tīmekļa vietne un reģistrācijas numurs, kurā apstiprinātais revidents ir nodarbināts vai kurā revidents ir asociētais partneris, vai kā citādi ar to saistīts; c) visi pārējie reģistrācijas dati, ar ko revidents reģistrēts kā apstiprinātais revidents citu dalībvalstu kompetentajās iestādēs un kā revidents trešo valstu kompetentajās iestādēs, tostarp attiecīgās reģistrācijas iestādes(-žu) nosaukums(-i) un, attiecīgā gadījumā, reģistrācijas numurs(-i). 2. Trešo valstu revidenti, kas reģistrēti saskaņā ar 45. pantu, reģistrā kā tādi tiek skaidri norādīti un nevis kā apstiprinātie revidenti. 17. pants Revīzijas uzņēmumu reģistrācija 1. Attiecībā uz revīzijas uzņēmumiem publiskajā reģistrā jāiekļauj vismaz šāda informācija: a) nosaukums, adrese un reģistrācijas numurs; b) juridiskā forma; c) kontaktinformācija, galvenā kontaktpersona un, ja nepieciešams, interneta adrese; d) visu dalībvalstī esošo biroju adreses; e) visu to apstiprināto revidentu vārdi un reģistrācijas numuri, kuri nodarbināti revīzijas uzņēmumā vai ir tā asociētie partneri, vai kā citādi saistīti ar šo uzņēmumu; f) visu īpašnieku un akcionāru vārdi un biroju adreses; g) administratīvās vai pārvaldes struktūras visu locekļu vārdi un biroju adreses; h) ja nepieciešams, piederība tīklam, kā arī saraksts ar dalības uzņēmumu un saistīto uzņēmumu nosaukumiem un adresēm, vai norāde uz vietu, kur šāda informācija ir sabiedrībai pieejama; i) visi pārējie reģistrācijas dati, ar ko tie reģistrēti kā revīzijas uzņēmumi citu dalībvalstu kompetentajās iestādēs un kā revīzijas vienības trešās valstīs, tostarp reģistrācijas iestādes(-žu) nosaukums (-i) un, attiecīgā gadījumā, reģistrācijas numurs(-i). 2. Trešo valstu revīzijas vienības, kas reģistrētas saskaņā ar 45. pantu, reģistrā kā tādas tiek skaidri norādītas, nevis kā revīzijas uzņēmumi. 18. pants Reģistrācijas informācijas atjaunināšana Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi bez nepamatotas kavēšanās par jebkurām publiskā reģistra izmaiņām paziņo kompetentajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par publisko reģistru. Pēc paziņošanas reģistru atjaunina bez nepamatotas kavēšanās. 19. pants Atbildība par reģistrācijas informāciju Informāciju, ko sniedz attiecīgajām kompetentajām iestādēm saskaņā ar 16., 17. un 18. pantu, ar parakstu apliecina apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums. Ja kompetentā iestāde nosaka, ka informācija jāsniedz elektroniski, to var izdarīt, piemēram, ar elektronisko parakstu Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīvas 1999/93/EK [20]par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu 2. panta 1. punkta nozīmē. 20. pants Valoda 1. Publiskajā reģistrā ievadītajai informācijai jābūt vienā no valodām, kuras lietošana noteikta ar attiecīgajā dalībvalstī piemērojamiem valodas likumiem. 2. Dalībvalstis papildus var atļaut ievadīt publiskajā reģistrā informāciju jebkurā no oficiālajām Kopienas valodām. Dalībvalstis var pieprasīt tulkotās informācijas apstiprinājumu. Visos gadījumos attiecīgā dalībvalsts nodrošina, ka reģistrā ir norādīts vai tulkojums ir vai nav apstiprināts. IV NODAĻA PROFESIONĀLĀ ĒTIKA, DIENESTA NOSLĒPUMS UN NEATKARĪBA 21. pants Profesionālā ētika 1. Dalībvalstis nodrošina, ka visi apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi ievēro profesionālās ētikas principus. Tie ietver vismaz revidentu darbu sabiedrības labā, viņu godprātību un objektivitāti, profesionālo kompetenci un pienācīgu rūpību. 2. Lai nodrošinātu ticību revidentu darbam un vienotu 1. punkta piemērošanu, Komisija var saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru pieņemt profesionālās ētikas principu īstenošanas pasākumus. 22. pants Neatkarība un objektivitāte 1. Tiesību aktos noteiktās revīzijas laikā dalībvalstīm jānodrošina, ka apstiprinātais revidents un/vai revīzijas uzņēmums ir neatkarīgs no revidējamās vienības un nav saistīts arlēmumu pieņemšanurevidējamāvienībā. 2. Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums neveic tiesību aktos noteikto revīziju, ja apstiprinātajam revidentam, revīzijas uzņēmumam vai to tīklam, tostarp attiecībā uz tādu papildu pakalpojumu sniegšanu, kas nav revīzijas pakalpojumi, un revidējamai vienībai ir tiešas vai netiešas finansiālas, uzņēmējdarbības, nodarbinātības vai citas attiecības, ņemot vērā kuras objektīva, saprātīga un informēta trešā persona varētu secināt, ka apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarība ir apšaubāma. Ja apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību ietekmē tādi draudi kā pašrevīzija, savu interešu aizstāvība, propaganda, pazīšanās, kā arī aizbildnība vai iebaidīšana, apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam jāpiemēro drošības pasākumi šo draudu mazināšanai. Ja draudi ir nopietnāki nekā piemērotie drošības pasākumi un apdraud neatkarību, apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums tiesību aktos noteikto revīziju neveic. Turklāt dalībvalstis nodrošina, ka attiecībā uz sabiedriskas nozīmes uzņēmumu tiesību aktos noteikto revīziju apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums attiecīgā gadījumā, lai saglabātu savu neatkarību, pašrevīzijas vai savu interešu aizstāvības sakarā neveic tiesību aktos noteikto revīziju. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums revīzijas darba dokumentos atzīmē visus būtiskus draudus tā neatkarībai, kā arī pielietotos aizsardzības pasākumus šo draudu novēršanai. 4. Lai nodrošinātu ticību revidentu darbam un vienotu 1. un 2. punkta piemērošanu, Komisija var saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru pieņemt uz noteiktiem principiem balstītus īstenošanas pasākumus attiecībā uz: a) 3. punktā minētajiem draudiem un aizsardzības pasākumiem; b) situācijām, kurās 3. punktā minēto draudu nozīmība ir tāda, ka apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarība ir apdraudēta; c) 2. punkta otrajā daļā minētajiem pašrevīzijas un savu interešu aizstāvības gadījumiem, kuros var vai nedrīkst veikt tiesību aktos noteikto revīziju. 23. pants Konfidencialitāte un dienesta noslēpums 1. Dalībvalstis nodrošina, ka visu apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam tiesību aktos noteiktās revīzijas laikā pieejamo informāciju un dokumentus aizsargā atbilstoši noteikumi par konfidencialitāti un dienesta noslēpumu. 2. Konfidencialitātes un dienesta noslēpuma noteikumi, kas attiecas uz apstiprinātajiem revidentiem vai revīzijas uzņēmumiem, nedrīkst kavēt šīs direktīvas noteikumuīstenošanu. 3. Ja apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu aizstāj ar citu apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu, iepriekšējais apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums dara nākamajam apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam pieejamu visu attiecīgo informāciju par revidējamo vienību. 4. Uz apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu, kas ir pārtraucis konkrētu revīzijas darbu, vai iepriekšējo apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu minētā revīzijas darba sakarā joprojām attiecas 1. un 2. punkta noteikumi. 24. pants Apstiprināto revidentu neatkarība un objektivitāte, veicot tiesību aktos noteikto revīziju revīzijas uzņēmumu vārdā Dalībvalstis nodrošina, ka revīzijas uzņēmuma īpašnieki vai akcionāri, kā arī šāda uzņēmuma administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļi vai saistītais uzņēmums, nekādā veidā neiejaucas tiesību aktos noteiktās revīzijas darbā, kas apdraud tā apstiprinātā revidenta neatkarību un objektivitāti, kurš veic tiesību aktos noteikto revīziju revīzijas uzņēmuma vārdā. 25. pants Revīzijas maksas Dalībvalstis nodrošina, ka pastāv atbilstoši noteikumi, kas nodrošina, ka tiesību aktos noteikto revīziju maksas: a) neietekmē vai nenosaka revidētajai vienībai sniegtie papildu pakalpojumi; b) nav balstītas uz jebkāda veida neparedzētiem izdevumiem. V NODAĻA REVĪZIJAS STANDARTI UN REVĪZIJAS ZIŅOJUMI 26. pants Revīzijas standarti 1. Dalībvalstis prasa, lai apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi veic tiesību aktos noteikto revīziju saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem, ko pieņēmusi Komisija saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru. Dalībvalstis var piemērot vietējos valsts revīzijas standartus tik ilgi, kamēr Komisija nav pieņēmusi starptautiskus revīzijas standartus, kas reglamentē to pašu jomu. Pieņemtos starptautiskos revīzijas standartus pilnā apmērā publicē visās Kopienas oficiālajās valodās "Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī". 2. Komisija var saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru lemt par starptautisku revīzijas standartu piemērojamību Kopienā. Komisija tikai tādā gadījumā pieņem starptautiskus revīzijas standartus piemērošanai Kopienā, ja tie: a) ir starptautiski vispāratzīti un izstrādāti atbilstošā procesā, atklātā un pārredzamā procedūrā; un b) veicina augsta līmeņa ticamību gada vai konsolidētajiem pārskatiem un to kvalitāti saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 2. panta 3. punktā un Direktīvas 83/349/EEK 16. panta 3. punktā izklāstītajiem principiem; un c) atbilst Eiropas sabiedrības interesēm. 3. Dalībvalstis var paredzēt revīzijas procedūras vai prasības papildus 1. punktā minētajiem starptautiskajiem revīzijas standartiem vai, izņēmuma gadījumos paredzot atkāpes no tiem, tikai tad, ja šādas procedūras vai prasības izriet no specifiskām valsts tiesību prasībām attiecībā uz tiesību aktos noteiktās revīzijas apmēru. Dalībvalstis nodrošina, ka šīs revīzijas procedūras vai prasības atbilst 2. punkta b) un c) apakšpunkta noteikumiem un pirms to pieņemšanas dara tās zināmas Komisijai un dalībvalstīm. Izņēmuma gadījumos, kad paredz atkāpes no starptautiskiem revīzijas standartiem, dalībvalstis paziņo savas īpašās valsts tiesību aktos noteiktās prasības un to pamatojumu Komisijai un pārējām dalībvalstīm vismaz sešus mēnešus pirms to pieņemšanas vai, ja šādas prasības jau pastāv starptautisko revīzijas standartu pieņemšanas laikā, vēlākais trīs mēnešus pēc attiecīgo starptautisko revīzijas standartu pieņemšanas. 4. Dalībvalstis var paredzēt papildu prasības attiecībā uz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju divus gadus pēc tam, kad ir pagājis 53. panta 1. punktā minētais pārņemšanas periods. 27. pants Tiesību aktos noteiktā konsolidēto pārskatu revīzija Dalībvalstis nodrošina, ka, veicot tiesību aktos noteikto koncerna konsolidēto pārskatu revīziju: a) koncerna revidents uzņemas pilnu atbildību par revīzijas ziņojumu saistībā ar konsolidētajiem pārskatiem; b) koncerna revidents veic pārbaudi un koncerna revīzijas vajadzībām saglabā savus pārskata dokumentus par trešās valsts revidenta(-u), apstiprinātā revidenta(-u), trešās valsts revīzijas vienības(-u) vai revīzijas uzņēmuma(-u) veikto revīzijas darbu. Koncerna revidenta saglabātajiem dokumentiem jābūt tādiem, lai attiecīgā kompetentā iestāde varētu pienācīgi pārbaudīt koncerna revidenta darbu; c) ja kādai uzņēmumu grupas daļai revīziju veic trešās valsts revidents(-i) vai revīzijas vienība(-as), kam nav 47. pantā minētā sadarbības līguma, koncerna revidents ir atbildīgs par trešās valsts revidenta(-u) vai revīzijas vienības(-u) veiktā revīzijas darba dokumentu, tostarp darba dokumentu attiecībā uz koncerna revīziju, atbilstošu piegādi valsts uzraudzības iestādēm pēc to pieprasījuma. Lai nodrošinātu šādu piegādi, koncerna revidents saglabā šādu dokumentu kopijas vai arī vienojas ar trešās valsts revidentu(-iem) vai revīzijas vienību(-ām) par atbilstošu un neierobežotu pieeju šai informācijai pēc pieprasījuma, vai arī rīkojas citā atbilstošā veidā. Ja juridiski vai citādi šķēršļi kavē revīzijas darba dokumentu nogādāšanu koncerna revidentam no trešās valsts, koncerna revidenta saglabātajiem dokumentiem pievieno apliecinājumu, ka revidents(-e) ir veicis atbilstošās procedūras, lai iegūtu pieeju revīzijas dokumentiem, un tādu šķēršļu sakarā, kas nav saistīti ar valsts tiesību aktiem, apliecinājumu par šādu šķēršļu esamību. 28. pants Revīzijas ziņojumi 1. Revīzijas uzņēmumam veicot tiesību aktos noteikto revīziju, revīzijas ziņojumu paraksta apstiprinātais revidents(-i), kas minēto revīziju veic revīzijas uzņēmuma vārdā. Izņēmuma gadījumos dalībvalstis var noteikt, ka šo parakstu nav jāizpauž atklātībai, ja šāda datu izpaušana varētu nenovēršami un nopietni apdraudēt kādas personas drošību. Katrā ziņā iesaistītās(-o) personas(-u) vārdam jābūt zināmam attiecīgajām kompetentajām iestādēm. 2. Neatkarīgi no Direktīvas 78/660/EEK 51a. panta 1. punkta un, ja Komisija nav pieņēmusi vienotu gada pārskatu un konsolidēto pārskatu revīzijas ziņojuma standartu saskaņā ar 26. panta 1. punktu, Komisija, lai palielinātu sabiedrības uzticību revīzijai, var saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru pieņemt vienotu revīzijas ziņojumu standartu attiecībā uz gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem, kas izstrādāti saskaņā ar apstiprinātiem starptautiskiem grāmatvedības standartiem. VI NODAĻA KVALITĀTES NODROŠINĀŠANA 29. pants Kvalitātes nodrošināšanas sistēmas 1. Dalībvalstis nodrošina, ka visiem apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem piemēro kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, kas atbilst vismaz šādiem kritērijiem: a) kvalitātes nodrošināšanas sistēmai jābūt veidotai tā, ka tā ir neatkarīga no pārbaudāmajiem apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem un ir pakļauta valsts pārraudzībai, kā aprakstīts VIII nodaļā; b) kvalitātes uzraudzības sistēmai paredzētajam finansējumam jābūt stabilam un bez iespējas apstiprinātiem revidentiem vai revīzijas uzņēmumiem to ietekmēt; c) kvalitātes nodrošināšanas sistēmai ir jāparedz atbilstoši resursi; d) personām, kas veic kvalitātes nodrošināšanas pārbaudes, ir jābūt atbilstošai profesionālajai izglītībai un pieredzei tiesību aktos noteikto revīziju veikšanā un finanšu pārskatu sagatavošanā, kā arī izgājušām īpašu apmācību par kvalitātes nodrošināšanas pārbaudēm; e) pārbaužu veicēji īpašu kvalitātes nodrošināšanas pārbaužu veikšanai jāizraugās saskaņā ar objektīvu procedūru, kas paredzēta, lai nodrošinātu to, ka pārbaužu veicēju un pārbaudāmo apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu starpā nav interešu konflikta; f) kvalitātes nodrošināšanas pārbaudē un atlasītu revīzijas dokumentu atbilstošā pārbaudē ir jāiekļauj novērtējums par revīzijas uzņēmuma atbilstību attiecīgiem revīzijas standartiem un neatkarības prasībām, par izlietoto līdzekļu apjomu un izmantošanas veidu, par iekasētajām revīzijas maksām un iekšējo kvalitātes kontroles sistēmu; g) beidzot kvalitātes nodrošināšanas pārbaudi, jāsagatavo ziņojums, kurā iekļauti galvenie secinājumi par veikto pārbaudi; h) kvalitātes nodrošināšanas pārbaudes jāveic vismaz reizi sešos gados; i) kopējie kvalitātes nodrošināšanas sistēmas rezultāti jāpublicē ik gadus; j) apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam pieņemamā laika posmā jāievēro kvalitātes pārbaudes veicēju ieteikumi. Ja pirmās daļas j) apakšpunktā minētos ieteikumus neievēro, apstiprinātajam revidentam vai revīzijas uzņēmumam vajadzības gadījumā piemēro disciplināru atbildību vai sankcijas, kā minēts 30. pantā. 2. Komisija saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt izpildes pasākumus, lai sekmētu sabiedrības uzticību revīzijas darbam un nodrošinātu vienotu 1. punkta a), b) un e) līdz j) apakšpunkta piemērošanu. VII NODAĻA IZMEKLĒŠANA UN SANKCIJAS 30. pants Izmeklēšanas un sankciju sistēmas 1. Dalībvalstis nodrošina, ka ir ieviestas efektīvas izmeklēšanas un sankciju sistēmas, lai konstatētu, labotu un novērstu tiesību aktos noteiktās revīzijas neatbilstošu veikšanu. 2. Neskarot dalībvalstu civiltiesiskās atbildības sistēmu, dalībvalstis paredz efektīvas, samērīgas un preventīvassankcijas apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, ja tie tiesību aktos noteikto revīziju nav veikuši saskaņā ar noteikumiem, kas pieņemti, īstenojot šo direktīvu. 3. Dalībvalstis nodrošina, ka par veiktajiem pasākumiem vai sankcijām, ko piemēro apstiprinātiem revidentiem vai revīzijas uzņēmumiem, atbilstošā veidā informē sabiedrību. Sankcijās jāietver arī iespēja anulēt apstiprinājumu. 31. pants Revidentu atbildība Komisija pirms 2006. gada beigām iesniedz ziņojumu par to, kā pašreiz spēkā esošie valstu noteikumi par atbildību saistībā ar tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanu ietekmē Eiropas kapitāla tirgus un apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu apdrošināšanas nosacījumus, ziņojumā iekļaujot objektīvu analīzi par finansiālās atbildības ierobežojumiem. Komisija attiecīgā gadījumā organizē sabiedrisko apspriešanu. Ņemot vērā šo ziņojumu, Komisija, ja tā uzskata to par vajadzīgu, iesniedz dalībvalstīm ieteikumus. VIII NODAĻA VALSTS PĀRRAUDZĪBA UN REGLAMENTĒJOŠI NOTEIKUMI DALĪBVALSTĪS 32. pants Valsts pārraudzības principi 1. Dalībvalstis izveido efektīvu valsts pārraudzības sistēmu attiecībā uz apstiprinātu revidentu un revīzijas uzņēmumu darbu, ņemot vērā 2. līdz 7. punktā noteiktos principus. 2. Visiem apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem piemēro valsts pārraudzību. 3. Valsts pārraudzības sistēmu jāvada nepraktizējošiem revidentiem, kas ir kompetenti jomās, kuras saistītas ar tiesību aktos noteikto revīziju. Dalībvalstis tomēr var atļaut nelielai daļai praktizējošu revidentu iesaistīties valsts pārraudzības sistēmas vadībā. To personu atlase, kas būs iesaistītas valsts pārraudzības sistēmas vadībā, jāveic neatkarīgā un atklātā izvirzīšanas procedūrā. 4. Valsts pārraudzības sistēmai ir jābūt galīgajai atbildībai par šādu darbību uzraudzību: a) apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu apstiprināšana un reģistrācija; b) revīzijas uzņēmumu un revīzijas ētikas un iekšējas kvalitātes kontroles standartu pieņemšana un c) tālākizglītības process, kvalitātes nodrošināšana un izmeklēšanas un disciplinārās sistēmas. 5. Valsts pārraudzības sistēmas īstenotājiem ir jābūt tiesībām vajadzības gadījumā veikt izmeklēšanu attiecībā uz apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem un tiesībām veikt attiecīgus pasākumus. 6. Valsts uzraudzības sistēmai jābūt pārskatāmai. Tas ietver ikgadējo darba programmu un darbības pārskatu publicēšanu. 7. Valsts uzraudzības sistēma ir atbilstoši jāfinansē. Kvalitātes uzraudzības sistēmai paredzētajam finansējumam jābūt stabilam un apstiprinātierevidenti vai revīzijas uzņēmumi to nevar ietekmēt. 33. pants Valsts pārraudzības sistēmu sadarbība Kopienas mērogā Dalībvalstis nodrošina, ka valsts uzraudzības sistēmu reglamentējoši dokumenti sekmē efektīvu uzraudzības sadarbību dalībvalstu vidū Kopienas mērogā. Šai nolūkā dalībvalstis nosaka iestādi, kas ir īpaši atbildīga par sadarbības nodrošināšanu. 34. pants Dalībvalstu reglamentējošo noteikumu savstarpēja atzīšana 1. Dalībvalstu reglamentējošajos noteikumos ievēro mītnes valsts regulējuma un tās dalībvalsts pārraudzības principu, kurā apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums ir apstiprināts un kurā ir revidējamās vienības juridiskā adrese. 2. Attiecībā uz konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju dalībvalsts, kas pieprasa veikt minēto revīziju, nedrīkst apstiprinātam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, kas veic tiesību aktos noteikto revīziju citā dalībvalstī reģistrētam meitasuzņēmumam, paredzēt papildu prasības šīs revīzijas veikšanā attiecībā uz reģistrāciju, kvalitātes nodrošināšanas pārbaudi, revīzijas standartiem un ētikas un neatkarības principiem. 3. Attiecībā uz uzņēmumu, kura vērtspapīrus tirgo regulētā tirgū citā dalībvalstī, kurā attiecīgajam uzņēmumam nav juridiskās adreses, dalībvalsts, kurā vērtspapīrus tirgo, nedrīkst apstiprinātam revidentam vai revīzijas uzņēmumam, kas veic attiecīgā uzņēmuma gada vai konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju, noteikt papildu prasības minētās revīzijas veikšanā attiecībā uz reģistrāciju, kvalitātes nodrošināšanas pārbaudi, revīzijas standartiem un ētikas un neatkarības principiem. 35. pants Kompetento iestāžu izvirzīšana 1. Dalībvalstis izvirza vienu vai vairākas kompetentās iestādes šajā direktīvā paredzēto pienākumu veikšanai. Dalībvalstis paziņo Komisijai par izvirzītajām iestādēm. 2. Kompetento iestāžu darbība būtu jāorganizē tā, lai izvairītos no interešu konfliktiem. 36. pants Dienesta noslēpums un dalībvalstu reglamentētā sadarbība 1. Dalībvalstu kompetentās iestādes,kas ir atbildīgas par revidentu apstiprināšanu, reģistrāciju, kvalitātes nodrošināšanu, kontroli un sankciju piemērošanu, vajadzības gadījumā sadarbojas, lai veiktu attiecīgos šajā direktīvā paredzētos pienākumus. Dalībvalsts kompetentās iestādes, kas ir atbildīgas par revidentu apstiprināšanu, reģistrāciju, kvalitātes nodrošināšanu, kontroli un sankciju piemērošanu, sniedz palīdzību kompetentajām iestādēm, kas atrodas citās dalībvalstīs. Kompetentās iestādes jo īpaši apmainās ar informāciju un sadarbojas izmeklēšanas darbībās, kas saistītas ar tiesību aktos noteikto revīzijuveikšanu. 2. Dienesta noslēpuma ievērošanas pienākums attiecas uz visām personām, kuras strādā vai ir strādājušas kompetentajās iestādēs. Informāciju, uz ko attiecas dienesta noslēpums, nedrīkst izpaust nevienai citai personai vai iestādei, izņemot gadījumus, kad to paredz attiecīgās dalībvalsts normatīvie un administratīvie akti. 3. Noteikumi, kas paredzēti 2. punktā, nekavē kompetentās iestādes apmainīties ar konfidenciālu informāciju. Uz informāciju, kas sniegta šādā apmaiņas ceļā, attiecas dienesta noslēpuma saistības, ko piemēro kompetento iestāžu darbiniekiem un bijušajiem darbiniekiem. 4. Kompetentās iestādes pēc pieprasījuma un bez liekas vilcināšanās sniedz visu pieprasīto informāciju 1. punktā minētajām vajadzībām. Kompetentās iestādes, saņemot šāda veida pieprasījumu, attiecīgā gadījumā bez liekas vilcināšanās veic vajadzīgos pasākumus, lai savāktu pieprasīto informāciju. Ja kompetentā iestāde, kurai nosūtīts pieprasījums, nevar nekavējoties sniegt pieprasīto informāciju, tā informē kompetento iestādi, kas iesniegusi pieprasījumu, par radušās situācijas iemesliem. Uz šādi sniegtu informāciju attiecas dienesta noslēpuma saistības, ko piemēro to kompetento iestāžu darbiniekiem un bijušajiem darbiniekiem, kurās informācija saņemta. Kompetentās iestādes var atteikties atbildēt uz informācijas pieprasījumu, ja: a) šādas informācijas nodošana varētu nelabvēlīgi ietekmēt tās valsts suverenitāti, drošību vai sabiedrisko kārtību, kura saņēmusi informācijas pieprasījumu, vai būt pretrunā ar valsts drošības noteikumiem vai b) tās valsts iestādes, kura saņēmusi informācijas pieprasījumu, jau ir uzsākušas tiesvedību attiecībā uz tām pašām darbībām un pret tiem pašiem apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, vai c) tās valsts kompetentās iestādes, kura saņēmusi informācijas pieprasījumu, jau ir pasludinājušas galīgo spriedumu šīm personām attiecībā uz tām pašām darbībām. Neskarot saistības, kas tiesvedībā attiecas uz iestādēm, kuras saņem informāciju atbilstoši 1. punktam, tās šo informāciju var izmantot tikai savu pienākumu veikšanai saskaņā ar šīs direktīvas darbības jomu un administratīvo tiesvedību vai tiesvedību, kas ir tieši saistīta ar šo funkciju izpildi. 5. Ja kompetentā iestāde ir pārliecināta, ka citas dalībvalsts teritorijā veic vai ir veiktas darbības, kas ir pretrunā ar šīs direktīvas noteikumiem, tā par to iespējami atbilstošā veidā paziņo minētās citas dalībvalsts kompetentajai iestādei. Šī otras dalībvalsts kompetentā iestāde veic attiecīgus pasākumus. Tā paziņo informāciju sniegušajai kompetentajai iestādei šo pasākumu iznākumu un, cik vien iespējams, informē to par būtiskiem faktiem izmeklēšanas gaitā. 6. Vienas dalībvalsts kompetentā iestāde var arī pieprasīt, lai izmeklēšanu citas dalībvalsts teritorijā veic šīs citas dalībvalsts kompetentā iestāde. Tā var arī pieprasīt, lai daļai tās personāla ļauj līdz ar minētās citas dalībvalsts kompetentās iestādes personālu piedalīties izmeklēšanas gaitā. Izmeklēšanu visā tās garumā uzrauga dalībvalsts, kuras teritorijā izmeklēšanu veic. Kompetentās iestādes var atteikties rīkoties atbilstoši pieprasījumam veikt izmeklēšanu, kā paredzēts šā punkta pirmajā daļā, vai pieprasījumam ļaut citas dalībvalsts kompetentās iestādes personālam piedalīties to veiktā izmeklēšanā, kā paredzēts šā punkta otrajā daļā, ja šāda izmeklēšana var nelabvēlīgi ietekmēt tās valsts suverenitāti, drošību vai sabiedrisko kārtību, kura saņēmusi pieprasījumu, vai ja tās valsts iestādes, kura saņēmusi pieprasījumu, jau ir uzsākušas tiesvedību attiecībā uz tām pašām darbībām un pret tām pašām personām, vai ja tās valsts kompetentās iestādes, kura saņēmusi pieprasījumu, jau ir pasludinājušas galīgo spriedumu šādām personām to pašu darbību sakarā. 7. Lai sekmētu kompetento iestāžu sadarbību, Komisija saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt izpildes pasākumus attiecībā uz informācijas apmaiņas procedūrām un pārrobežu izmeklēšanas kārtību, kas paredzēta 2. līdz 4. punktā. IX NODAĻA IECELŠANA, ATSTĀDINĀŠANA UN SAZIŅA 37. pants Apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu iecelšana 1. Apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu ieceļ revidējamās vienības akcionāru vai biedru pilnsapulcē. 2. Dalībvalstis drīkst pieļaut alternatīvu kārtību vai vienošanās attiecībā uz apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma apstiprināšanu, ja vien šāda kārtība vai vienošanās ir izstrādāta tā, lai nodrošināta apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību no revidējamās vienības pārvaldes vai vadības struktūras locekļiem, kas ir izpildvaras locekļi. 38. pants Apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu atstādināšana un atkāpšanās 1. Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātos revidentus vai revīzijas uzņēmumus var atstādināt tikai tad, ja tam ir pamatots iemesls; viedokļu atšķirības par grāmatvedības metodēm vai revīzijas procedūrām nav uzskatāmas par pamatotu atstādināšanas iemeslu. 2. Dalībvalstis nodrošina, ka revidējamā vienība un apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums informē iestādi vai iestādes, kas ir atbildīgas par valsts uzraudzību, par revidenta vai revīzijas uzņēmuma atstādināšanu vai atkāpšanos tā apstiprinājuma termiņā, sniedzot atbilstošu skaidrojumu par attiecīgajiem iemesliem. 39. pants Noteikumu piemērošana ārpussaraksta sabiedrisko interešu organizācijām Dalībvalstis var nepiemērot sabiedriskas nozīmes uzņēmumiem, kuri nav laiduši apgrozībā pārvedamus vērtspapīrus, ko atļauts tirgot regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 18. apakšpunkta nozīmē, un to apstiprinātajam revidentam(-iem) vai revīzijas uzņēmumam(-iem) vienu vai vairākas šajā nodaļā paredzētās prasības. X NODAĻA ĪPAŠI NOTEIKUMI TIESĪBU AKTOS NOTEIKTAJAI REVĪZIJAI SABIEDRISKAS NOZĪMES UZŅĒMUMOS 40. pants Ziņojums par pārredzamību 1. Dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātie revidenti vai revīzijas uzņēmumi, kas veic tiesību aktos noteikto revīziju(-as) sabiedriskas nozīmes uzņēmumos, trīs mēnešus pirms katra finanšu gada beigām publicē savā tīmekļa vietnē ikgadējo ziņojumu par pārredzamību, kurā iekļauta vismaz šāda informācija: a) juridiskās struktūras un īpašumtiesību apraksts; b) ja revīzijas uzņēmums ir uzņēmumu tīkla daļa, šā tīkla apraksts un tā tiesiskais un strukturālais regulējums; c) revīzijas uzņēmuma vadības struktūras apraksts; d) revīzijas uzņēmuma iekšējās kvalitātes kontroles sistēmas apraksts un administratīvas vai pārvaldes iestādes izziņa par uzņēmuma darbības efektivitāti; e) norāde uz laiku, kad pēdējo reizi veikta 29. pantā minētā kvalitātes nodrošināšanas pārbaude; f) to sabiedriskas nozīmes uzņēmumu saraksts, kuros revīzijas uzņēmums pēdējā gada laikā veicis tiesību aktos noteikto revīziju; g) paziņojums par revīzijas uzņēmuma neatkarības nodrošināšanas praksi, kas arī liecina, ka ir veikta iekšējā pārbaude par atbilstību neatkarības nodrošināšanas principiem; h) paziņojums par revīzijas uzņēmuma politiku attiecībā uz apstiprināto revidentu 13. pantā minēto tālākizglītības procesu; i) informācija par finansēm, kas liecina par uzņēmuma nozīmību, piemēram, kopējais apgrozījums, kas sadalīts atbilstoši maksām par gada pārskatu un konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju un maksām par citiem nodrošinājuma pakalpojumiem, konsultācijām nodokļu jautājumos un citiem ar revīziju nesaistītiem pakalpojumiem; j) informācija par partneru atalgojuma pamatu. Dalībvalstis var izņēmuma gadījumos nepiemērot f) apakšpunktā minēto prasību, ciktāl vajadzīgs, lai mazinātu nenovēršamus un būtiskus draudus kādas personas drošībai. 2. Ziņojumus par pārredzamību atkarībā no apstākļiem paraksta apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums. To, piemēram, var izdarīt ar elektronisku parakstu Direktīvas 1999/93/EK 2. panta 1. punkta nozīmē. 41. pants Revīzijas komiteja 1. Sabiedriskas nozīmes uzņēmumos ir revīzijas komiteja. Dalībvalstis nosaka, vai revīzijas komiteju jāveido pārvaldes struktūras locekļiem, kas nav izpildvaras locekļi, un/vai uzraudzības struktūras locekļiem, un/vai locekļiem, kurus iecēlusi revidējamās vienības akcionāru pilnsapulce. Vismaz viens revīzijas komitejas loceklis ir neatkarīgs un ar zināšanām grāmatvedībā un/vai revīzijā. Dalībvalstis var ļaut, lai sabiedriskas nozīmes uzņēmumos, kas atbilst Direktīvas 2003/71/EK [21]2. panta 1. punkta f) apakšpunkta kritērijiem, revīzijas komitejai piešķirtās pilnvaras var īstenot administratīvā vai pārvaldes struktūra, ar nosacījumu, ka tad, ja šādas struktūras priekšsēdētājs ir izpildvaras loceklis, viņš vai viņa nepilda revīzijas komitejas priekšsēdētāja pienākumus. 2. Neskarot administratīvās, pārvaldes vai uzraudzības struktūras locekļu atbildību vai citu to locekļu atbildību, kurus iecēlusi revidējamās vienības akcionāru kopsapulce, revīzijas komiteja cita starpā veic šādas funkcijas: a) uzrauga finanšu pārskatu sagatavošanas procesu; b) uzrauga uzņēmuma iekšējās kontroles, vajadzības gadījumā iekšējās revīzijas un riska pārvaldības sistēmas efektivitāti; c) uzrauga gada pārskatu un konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju; d) pārbauda un uzrauga apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību un jo īpaši papildu pakalpojumu sniegšanu revidējamai vienībai; 3. Sabiedriskas nozīmes uzņēmumos administratīvās struktūras vai uzraudzības padomes ierosinājuma iecelt amatā apstiprinātu revidentu vai revīzijas uzņēmumu pamatā ir revīzijas komitejas ieteikums. 4. Apstiprinātam revidentam vai revīzijas uzņēmumam ir jāziņo revīzijas komitejai par tiesību aktos noteiktajā revīzijā konstatētajiem svarīgākajiem jautājumiem, jo īpaši par iekšējās kontroles būtiskām nepilnībām saistībā ar finanšu pārskatu sagatavošanas procesu. 5. Dalībvalstis var atļaut vai nolemt, ka 1. līdz 4. punkta noteikumi neattiecas uz sabiedriskas nozīmes uzņēmumiem, kuros ir revīzijas komitejai līdzīga struktūra, kas izveidota un darbojas saskaņā ar tajā dalībvalstī spēkā esošajiem noteikumiem, kurā revidējamā vienība ir reģistrēta. Šādā gadījumā šī vienība dara zināmu, kura struktūra veic šīs funkcijas un kā tā ir veidota. 6. Dalībvalstis var paredzēt atkāpi no pienākuma izveidot revīzijas komiteju: a) sabiedriskas nozīmes uzņēmumos, kas ir meitasuzņēmumi, kā definēts Direktīvas 83/349/EEK 1. pantā, ja uzņēmums kopumā atbilst 1. līdz 4. punkta prasībām; b) sabiedriskas nozīmes uzņēmumos, kas ir kolektīvu ieguldījumu uzņēmumi Direktīvas 85/611/EEK 1. panta 2. punkta nozīmē; dalībvalstis var arī atbrīvot no šī pienākuma tādus sabiedriskas nozīmes uzņēmumus, kuru vienīgais mērķis ir publiski iegūta kapitāla kolektīva ieguldīšana, kuri darbojas pēc riska sadalīšanas principa un kuri necenšas iegūt juridisku vai vadības kontroli pār savu pamatieguldījumu veicējiem, ja vien šos kolektīvu ieguldījumu uzņēmumus ir apstiprinājušas un pārrauga kompetentās iestādes un ja tiem ir depozitārijs, kurš veic funkcijas, kas līdzvērtīgas Direktīvā 85/611/EEK noteiktajām; c) sabiedriskas nozīmes uzņēmumos, kuri nodarbojas tikai ar tādu uz aktīviem balstītu vērtspapīru emitēšanu, kas definēti 2. panta 5. punktā Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 809/2004, ar ko īsteno Direktīvu 2003/71/EK [22]; šādos gadījumos dalībvalstis prasa attiecīgajai revidējamai vienībai atklāti izskaidrot iemeslus, kuru dēļ tā uzskata, ka tai nav jāizveido revīzijas komiteja vai ka kāda administratīva vai pārraudzības iestāde nav jāpilnvaro veikt šajā vienībā revīzijas komitejas funkcijas; d) kredītiestādēs Direktīvas 2000/12/EK 1. panta 1. punkta nozīmē, kuru akcijas neļauj laist apgrozībā dalībvalstu regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 18. apakšpunkta nozīmē un kuras pastāvīgi un atkārtoti ir emitējušas tikai parāda vērtspapīrus, ar nosacījumu, ka kopējā visu šādu parāda vērtspapīru nominālvērtība nepārsniedz 100000000 euro un ka tie nav publicējuši prospektu saskaņā ar Direktīvu 2003/71/EK. 42. pants Neatkarība 1. Papildus 22. un 24. pantā izklāstītajiem noteikumiem dalībvalstis nodrošina, ka apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums, kas sabiedriskas nozīmes uzņēmumos veic tiesību aktos noteikto revīziju: a) katru gadu revīzijas komitejai rakstveidā apstiprina savu neatkarību no revidējamā sabiedriskas nozīmes uzņēmuma; b) katru gadu revīzijas komitejai ziņo par jebkādiem papildu pakalpojumiem, kas sniegti revidējamajai vienībai, un c) apspriež ar revīzijas komiteju draudus, kas vērsti pret apstiprinātā revidenta vai revīzijas uzņēmuma neatkarību, kā arī drošības pasākumus, kas veikti, lai šos draudus novērstu, kā to dokumentējis apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmums saskaņā ar 22. panta 3. punktu; 2. Dalībvalstis nodrošina, ka galvenais revīzijas partneris, kas ir atbildīgs par tiesību aktos noteiktās revīzijas veikšanu, maksimālais laika posms šajā amatā ir septiņi gadi no apstiprināšanas datuma un minimālais laika posms, kad tam ir atkal atļauts piedalīties revidējamās vienības revīzijā,ir divi gadi. 3. Apstiprinātais revidents vai galvenais revīzijas partneris, kas veic tiesību aktos noteikto revīziju revīzijas uzņēmuma vārdā, nedrīkst ieņemt svarīgu pārvaldības amatu revidējamā vienībā, pirms nav pagājuši vismaz divi gadi kopš viņa(-s) kā apstiprināta revidenta(-es) vai galvenā(-s) revīzijas partnera(-es) atkāpšanās no darba revīzijā. 43. pants Kvalitātes nodrošināšana Attiecībā uz apstiprinātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem, kas veic sabiedriskas nozīmes uzņēmumu tiesību aktos noteikto revīziju, 29. pantā minētā kvalitātes pārbaude ir jāveic vismaz reizi trīs gados. XI NODAĻA STARPTAUTISKIE ASPEKTI 44. pants Trešo valstu revidentu apstiprināšana 1. Dalībvalsts kompetentās iestādes, savstarpēji vienojoties, var par apstiprināto revidentu apstiprināt trešās valsts revidentu, ja minētā persona ir sniegusi pierādījumus, ka viņš vai viņa atbilst prasībām, kas līdzvērtīgas 4. un 6. līdz 13. pantā. 2. Dalībvalsts kompetentās iestādes pirms apstiprinājuma piešķiršanas trešās valsts revidentam, kurš atbilst 1. punkta prasībām, piemēro 14. pantā minētās prasības. 45. pants Trešo valstu revidentu un revīzijas vienību reģistrācija un uzraudzība 1. Dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar 15. līdz 17. pantu reģistrē visus trešo valstu revidentus un revīzijas vienības, kas iesniedz revīzijas ziņojumu par tāda ārpus Kopienas reģistrēta uzņēmuma gada un konsolidētajiem pārskatiem, kura pārvedami vērtspapīri ir laisti apgrozībā attiecīgās dalībvalsts regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 18. apakšpunkta nozīmē, izņemot gadījumus, kad uzņēmums emitē tikai parāda vērtspapīrus, kurus ļauj laist apgrozībā dalībvalsts regulētā tirgū Direktīvas 2004/109/EK [23](pārredzamība) 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē un kuru vienības nominālvērtība ir vismaz 50000 euro vai, ja parāda vērtspapīrus novērtē citā valūtā, emitēšanas dienā ir līdzvērtīga vismaz 50000 euro. 2. Piemēro 18. un 19. panta noteikumus. 3. Dalībvalstis iekļauj reģistrētos trešo valstu revidentus un revīzijas uzņēmumus savā pārraudzības sistēmā, kvalitātes nodrošināšanas sistēmā, izmeklēšanas un sankciju piemērošanas sistēmā. Dalībvalstis var atbrīvot trešās valstīs reģistrētus revidentus un revīzijas vienības no savas kvalitātes nodrošināšanas sistēmas piemērošanas tiem, ja kāda cita dalībvalsts vai trešās valsts kvalitātes nodrošināšanas sistēma, kas atzīta par līdzvērtīgu saskaņā ar 46. pantu, pēdējo trīs gadu laikā jau ir veikusi minētā trešās valsts revidenta vai revīzijas vienības kvalitātes pārbaudi. 4. Neskarot 46. pantu, revīzijas ziņojumiem par 1. punktā minētajiem gada pārskatiem vai konsolidētajiem pārskatiem, ko sagatavojuši trešo valstu revidenti vai revīzijas uzņēmumi, kuri nav reģistrēti attiecīgajā dalībvalstī, nav likumīga spēka šajā dalībvalstī. 5. Dalībvalstis var reģistrēt trešo valstu revīzijas uzņēmumus tikai gadījumā, ja: a) tie atbilst prasībām, kas līdzvērtīgas 3. panta 3. punktā minētajām prasībām; b) trešās valsts revīzijas vienības administratīvās vai pārvaldes struktūras locekļu vairākums atbilst prasībām, kas līdzvērtīgas 4. līdz 10. pantā minētajām prasībām; c) trešās valsts revidents, kas veic revīziju trešās valsts revīzijas vienības vārdā, atbilst prasībām, kas līdzvērtīgas 4. līdz 10. punktā minētajām prasībām; d) 1. punktā minētās gada pārskatu vai konsolidēto pārskatu revīzijas veic saskaņā ar starptautiskiem revīzijas standartiem, kā minēts 26. pantā, kā arī saskaņā ar 22., 24. un 25. pantā minētajām prasībām vai līdzvērtīgiem standartiem un prasībām; e) tie publicē savā tīmekļa vietnē ziņojumu par pārredzamību, kurā ietverta 40. pantā minētā informācija, vai tie atbilst līdzvērtīgām informācijas izpaušanas prasībām. 6. Lai nodrošinātu vienotu 5. punkta d) apakšpunkta piemērošanu, šajā apakšpunktā minēto atbilstību novērtē Komisija, sadarbojoties ar dalībvalstīm, un Komisija par to lemj saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru. Ja no Komisijas nav saņemts šāds lēmums, dalībvalstis var novērtēt 1. punktā minēto atbilstību, kamēr par to nav pieņēmusi lēmumu Komisija. 46. pants Atkāpes līdzvērtīgu prasību gadījumā 1. Dalībvalstis var, savstarpēji vienojoties, nepiemērot vai pārveidot 45. panta 1. un 3. punktā minētās prasības tikai tad, ja uz konkrētajāmtrešās valsts revīzijas vienībām vai trešās valsts revidentiem attiecas trešās valsts pārraudzības, kvalitātes nodrošināšanas, izmeklēšanas un sankciju piemērošanas sistēmas, kas atbilst 29., 30. un 31. pantā minētajām prasībām. 2. Lai nodrošinātu vienotu 1. punkta piemērošanu, šajā punktā minēto atbilstību novērtē Komisija, sadarbojoties ar dalībvalstīm, un Komisija par to lemj saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru. Dalībvalstis var novērtēt 1. punktā minēto atbilstību vai paļauties uz citu dalībvalstu vērtējumiem, kamēr Komisija nav pieņēmusi kādu lēmumu. Ja Komisija nolemj, ka 1. punktā minētā atbilstības prasība nav ievērota, tā var atļaut attiecīgajām revīzijas vienībām atbilstošā pārejas periodā turpināt veikt revīziju saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts prasībām. 3. Dalībvalstis paziņo Komisijai: a) savu 2. punktā minētās atbilstības novērtējumu; un b) pamatojoties uz 1. punktu, galvenos sadarbības elementus ar trešo valstu valsts pārraudzības, kvalitātes nodrošināšanas, izmeklēšanas un sankciju sistēmām. 47. pants Sadarbība ar trešo valstu kompetentajām iestādēm 1. Dalībvalstis var ļaut nodot trešās valsts kompetentajām iestādēm revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir to apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, ar nosacījumu, ka: a) šie revīzijas darba dokumenti vai citi dokumenti attiecas uz tādu uzņēmumu revīziju, kas attiecīgajā trešā valstī ir laiduši apgrozībā vērtspapīrus vai kas veido daļu no koncerna, kurš attiecīgajā trešā valstī izdod tiesību aktos noteiktos konsolidētos pārskatus; b) šādu nodošanu veic caur attiecīgās valsts kompetentajām iestādēm, kuras to nodod minētās trešās valsts kompetentajām iestādēm un pēc to pieprasījuma; c) attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes atbilst prasībām, kas saskaņā ar 3. punktu ir atzītas par atbilstošām; d) attiecīgās kompetentās iestādes ir vienojušās par sadarbības noteikumiem uz savstarpīguma pamata; e) personas datu nodošana trešai valstij notiek saskaņā ar IV sadaļu Direktīvā 95/46/EK. 2. Sadarbības noteikumi, kas minēti 1. punkta d) apakšpunktā, nodrošina, ka: a) kompetentās iestādes sniedz revīzijas darba dokumentu un citu dokumentu pieprasījuma pamatojumu; b) uz personām, kas nodarbinātas vai kādreiz bijušas nodarbinātas tās trešās valsts kompetentajās iestādēs, kuras saņem attiecīgo informāciju, attiecas dienesta noslēpuma saistības; c) attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes drīkst izmantot revīzijas darba dokumentus un citus saņemtos dokumentus tikai to savu valsts pārraudzības, kvalitātes nodrošināšanas un izmeklēšanas darbību veikšanai, kas atbilst prasībām, kuras līdzvērtīgas 29., 30. un 32. pantā noteiktajām; d) var atteikt atbildēt uz trešās valsts kompetentās iestādes pieprasījumu sniegt apstiprinātu revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā esošus revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, ja šo darba dokumentu vai citu dokumentu sniegšana var nelabvēlīgi ietekmēt Kopienas vai attiecīgās dalībvalsts suverenitāti, drošību vai sabiedrisko kartību vai ja attiecīgās dalībvalsts iestādes jau ir uzsākušas tiesvedību attiecībā uz tām pašām darbībām un pret tām pašām personām. 3. Par atbilstību, kas minēta 1. punkta c) apakšpunktā, jālemjKomisijai saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru, lai veicinātu kompetento iestāžu sadarbību. Atbilstības novērtējumu veic sadarbībā ar dalībvalstīm un tā pamatā ir 36. panta prasības vai pēc būtības līdzvērtīgi darbības rezultāti. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību Komisijas lēmumam. 4. Izņēmuma gadījumos un, atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis var ļaut to apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem nodot revīzijas darba dokumentus un citus dokumentus tieši trešās valsts kompetentajām iestādēm, ar nosacījumu, ka: a) šīs trešās valsts kompetentās iestādes ir uzsākušas izmeklēšanu; b) šāda dokumentu nodošana nav pretrunā ar saistībām, kas apstiprinātiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem jāievēro attiecībā uz revīzijas darba dokumentu un citu dokumentu nodošanu savas valsts kompetentajai iestādei; c) ir noteikumi, kuros reglamentēta sadarbība ar attiecīgās trešās valsts kompetentajām iestādēm un saskaņā ar kuriem dalībvalsts kompetentās iestādes savukārt var tieši piekļūt minētās trešās valsts revīzijas uzņēmumu revīzijas darba dokumentiem un citiem dokumentiem; d) pieprasījuma iesniedzēja trešās valsts kompetentā iestāde iepriekš informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi par apstiprināto revidentu vai revīzijas uzņēmumu, uz ko attiecas tiešais informācijas pieprasījums, norādot iemeslus; e) ir ievēroti 2. punktā minētie nosacījumi. 5. Komisija var saskaņā ar 48. panta 2. punktā minēto procedūru precizēt 4. punktā minētos izņēmuma gadījumus, lai veicinātu kompetento iestāžu sadarbību un nodrošinātu vienotu attiecīgā punkta piemērošanu. 6. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus 1. un 4. punktā minētos sadarbības noteikumus. XII NODAĻA PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 48. pants Komiteja 1. Komisijai palīdz revīziju reglamentējoša komiteja (še turpmāk "Komiteja"), kurā darbojas dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs(-a) ir Komisijas pārstāvis(-e). 2. Ja izdara atsauci uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantā noteikto regulatīvo procedūru, ievērojot tās 8. pantu. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā minētais laika posms ir trīs mēneši. 3. Neskarot jau pieņemtos īstenošanas pasākumus un neņemot vērā 26. panta noteikumus, pēc tam, kad ir pagājuši divi gadi pēc šīs direktīvas pieņemšanas un vēlākais 2008. gada 1. aprīlī, atliek to direktīvas noteikumu piemērošanu, kuros saskaņā ar 2. punktu paredzēts pieņemt tehniskos noteikumus, grozījumus un lēmumus. Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlaments un Padome var atjaunot attiecīgos noteikumus atbilstīgi Līguma 251. pantā noteiktajai procedūrai, un šajā nolūkā abas iestādes pārskata tos pirms iepriekšminētā termiņa beigām vai datuma. 4. Komiteja apstiprina savu reglamentu. 49. pants Direktīvas 78/660/EEK un Direktīvas 83/349/EEK grozījumi 1. Direktīvu 78/660/EEK groza šādi: a) tās 43. panta 1. daļā iekļauj šādu punktu: "15) atsevišķi norādītas attiecīgā finanšu gadā saņemtās kopējās maksas, ko apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmumspieprasījis par gada pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju, kopējās maksas, kas pieprasītas par citiem nodrošinājuma pakalpojumiem, kopējās maksas par konsultācijām nodokļu jomā un kopējās maksas, kas pieprasītas par citiem ar revīziju nesaistītiem pakalpojumiem. Dalībvalstis var paredzēt, ka šī prasība neattiecas uz uzņēmumiem, kas ir iekļauti konsolidētajos pārskatos, kuri jāsagatavo saskaņā ar Direktīvas 83/349/EEK 1. pantu, ja šāda informācija ir sniegta šo konsolidēto pārskatu pielikumā." b) direktīvas 44. panta 1. punktu aizvieto ar šādu: "1. Dalībvalstis var ļaut 11. pantā minētajiem uzņēmumiem sagatavot saīsinātu pārskatu pielikumu, nesniedzot 43. panta 1. punkta 5. līdz 12. apakšpunktā, 14. apakšpunkta a) daļā un 15. apakšpunktā norādīto informāciju. Tomēr pielikumā ir jāatklāj 43. panta 1. punkta 6. apakšpunktā noteiktā informācija par visiem attiecīgajiem jautājumiem." c) direktīvas 45. panta 2. punktu aizvieto ar šādu: "2. Šī panta 1. punkta b) apakšpunkts attiecas arī uz 43. panta 1. punkta 8) apakšpunktā noteikto informāciju. Dalībvalstis var atļaut 27. pantā minētajiem uzņēmumiem nesniegt 43. panta 1. punkta 8) apakšpunktā noteikto informāciju. Dalībvalstis var arī atļaut 27. pantā minētajiem uzņēmumiem nesniegt 43. panta 1. punkta 15) apakšpunktā noteikto informāciju, ja šādu informāciju sniedz valsts pārraudzības sistēmai, kura minēta [Astotās uzņēmējdarbības tiesību direktīvas] 32. pantā, pēc šīs pārraudzības sistēmas pieprasījuma." 2. Direktīvas 83/349/EEK 34. pantā iekļauj šādu punktu: "16) atsevišķi norādītas attiecīgā finanšu gadā saņemtās kopējās maksas, ko apstiprinātais revidents vai revīzijas uzņēmumspieprasījis par konsolidēto pārskatu tiesību aktos noteikto revīziju, kopējās maksas, kas pieprasītas par citiem nodrošinājuma pakalpojumiem, kopējās maksas par konsultācijām nodokļu jomā un kopējās maksas, kas pieprasītas par citiem ar revīziju nesaistītiem pakalpojumiem." 50. pants Direktīvas 84/253/EEK atcelšana Direktīva 84/253/EEK vairs nav spēkā no 54. pantā norādītās dienas. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. 51. pants Pārejas noteikums Uzskata, ka apstiprinātie revidenti un revīzijas uzņēmumi, ko dalībvalsts kompetentās iestādes apstiprinājušas saskaņā ar Direktīvas 84/253/EEK noteikumiem, pirms stājušies spēkā 53. panta 1. punkta noteikumi, ir apstiprināti saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem. 52. pants Obligātā saskaņošana Dalībvalstis, kas pieprasa veikt tiesību aktos noteikto revīziju, drīkst paredzēt stingrākas prasības, ja vien šīs direktīvas tekstā nav norādīts citādi. 53. pants Transponēšana 1. Dalībvalstis … [] pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis par to nekavējoties paziņo Komisijai. 2. Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces. 3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savu svarīgāko tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 54. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas "Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī". 55. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. …, … Eiropas Parlamenta vārdā priekšsēdētājs Padomes vārdā priekšsēdētājs [1] OV C 157, 28.6.2005., 115. lpp. [2] Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra nostāja. [3] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/51/EK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.). [4] OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/51/EK. [5] OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/51/EK. [6] OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/51/EK. [7] OV L 126, 12.5.1984., 20. lpp. [8] OV C 143, 8.5.1998., 12. lpp. [9] OV L 91, 31.3.2001., 91. lpp. [10] OV L 191, 19.7.2002., 22. lpp. [11] OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp. [12] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. [13] OV L 52, 25.2.2005., 51. lpp. [14] Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīva 85/611/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/1/EK (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.). [15] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.). [16] OV L 126, 26.5.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/1/EK. [17] OV L 207, 18.8.2003., 1. lpp. [18] Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir vismaz par trīs gadu profesionālo izglītību (OV L 19, 24.1.1989., 16. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/19/EK (OV L 206, 31.7.2001., 1. lpp.). [] 3 gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā. [20] OV L 13, 19.1.2000., 12. lpp. [21] Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīva 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību (OV L 345, 31.12.2003., 64. lpp.). [22] OJ L 149, 30.4.2004, 1. lpp. [23] Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīva 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū (OV L 390, 31.12.2004., 38. lpp.). [] 24 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā. --------------------------------------------------