2012. GADA ZIŅOJUMS PAR ATTIECĪBĀM STARP EIROPAS KOMISIJU UN VALSTU PARLAMENTIEM

1. Ievads

Tāpat kā divos iepriekšējos gados, arī 2012. gadā attiecības starp Eiropas Komisiju un valstu parlamentiem noritēja divos virzienos: no vienas puses, tika izmantots pie Līgumā noteiktais subsidiaritātes kontroles mehānisms, ko valstu parlamenti izmanto, lai pārbaudītu Komisijas darbu, sistemātiski novērtējot tās jaunpieņemto likumdošanas priekšlikumu atbilstību subsidiaritātes principam, un, no otras puses, tika uzturēts politiskais dialogs, ietverot informācijas un atzinumu apmaiņu par dažādiem politiskiem jautājumiem gan likumdošanas, gan ar likumdošanu nesaistītajā posmā un sniedzoties tālāk par subsidiaritātes jautājumu.

Šajā astotajā gada ziņojumā par attiecībām starp Komisiju un valstu parlamentiem uzsvars ir likts uz politisko dialogu. Īpašos subsidiaritātes kontroles mehānisma aspektus, tostarp pirmo „dzeltenās kartes” procedūru, ko valstu parlamenti iesāka saistībā ar Komisijas priekšlikumu Regulai par to, kā īstenojamas tiesības uz kolektīvu rīcību saistībā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību (Monti II), apskata 2012. gada ziņojumā par subsidiaritāti un proporcionalitāti, ko publicē paralēli, tāpēc tas uzskatāms par šā ziņojuma papildinājumu.

Pirmā „dzeltenās kartes” procedūra noteikti bija galvenā Komisijas un valstu parlamentu savstarpējo attiecību iezīme 2012. gadā. Tomēr arī plašākais dialogs par Komisijas politikas un priekšlikumu būtību, kas neattiecas tikai uz atbilstības kontroli subsidiaritātes principam un dod valstu parlamentiem iespēju aktīvi piedalīties politikas veidošanā ES līmenī, kļuva par galveno ES vidi raksturojošo iezīmi, jo īpaši saistībā ar ekonomiskās un monetārās savienības (EMS) stiprināšanu. Dialogs kļuva intensīvāks un būtiski pilnveidoja attiecības starp Komisiju un valstu parlamentiem.

2012. gadā politiskais dialogs izpaudās kā i) vispārējas divpusējas un daudzpusējas debates un pārrunas, ko bieži vien ierosināja vai rīkoja starpparlamentāro sanāksmju kontekstā (sk. 2. nodaļu), ii) viedokļu apmaiņa rakstveidā, paužot valstu parlamentu viedokļus un Komisijas atbildes (sk. 3. nodaļu), kā arī iii) virkne citu kontaktu un tikšanos visa gada garumā (sk. 4. nodaļu).

2. Galvenās problēmas: izaugsmi veicinoša fiskālā konsolidācija un demokrātiskā leģitimitāte

Papildus atzinumiem un viedokļu apmaiņai par virkni likumdošanas pasākumu, kas tika ierosināti, reaģējot uz ekonomikas un finanšu krīzi, valstu parlamenti 2011. gadā cieši iesaistījās debatēs par daudzgadu finanšu shēmu (DFS) 2014.–2020. gadam, jo īpaši debatēs par nozaru priekšlikumiem. Savukārt 2012. gadā, ņemot vērā ekonomisko nestabilitāti, valstu parlamenti vēl lielāku uzmanību veltīja Eiropas reakcijai krīzes situācijā un atbalstīja Komisijas centienus šajā saistībā.

Eiropas Savienības parlamentu Kopienas un Eiropas lietu komiteju konference (COSAC), kurā piedalās Eiropas Parlamenta pārstāvji, joprojām nodrošināja būtisku telpu diskusijām ar valstu parlamentiem. COSAC prezidentvalsts Dānija veicināja parlamentāro darbību 12 galvenajās Vienotajā tirgus aktā minētajās rīcības jomās un palīdzēja vairot izpratni par Eiropas digitalizācijas programmas nozīmi, Pakalpojumu direktīvas ieviešanu un Ceļvedi uz resursu ziņā efektīvu Eiropu. COSAC prezidentvalsts Kipra stiprināja šos pasākumus, saglabājot jautājumu par Vienotā tirgus pārvaldību un Eiropas enerģijas infrastruktūru savas darba programmas augšgalā.

Gada izaugsmes pētījumā (2013. gads), kas tika publicēts 2012. gada novembrī[1], Komisija apstiprināja, ka ir jāpievēršas šādām prioritātēm: turpināt diferencētu, katrai valstij piemērotu fiskālo konsolidāciju; ierobežot svārstības valsts parādu tirgū nolūkā atjaunot finanšu stabilitāti un aizdevumus; īstenot strukturālas reformas, jo īpaši darba tirgū, kas uzlabo konkurētspēju un palielina cenu elastīgumu; un nodrošināt efektīvu publisko administrāciju.

Visu gadu Komisija turpināja mudināt valstu parlamentus iesaistīties Eiropas pusgadā, lai veidotu debates par galvenajiem ES politikas virzieniem, kā noteikts stratēģijā „Eiropa 2020”. Atbildot uz COSAC Kopenhāgenas 2012. gada aprīļa aicinājumu uzlabot politisko dialogu Eiropas pusgada ietvaros, Komisija apņēmās stiprināt dialogu ar valstu parlamentiem, jo īpaši divos gadījumos[2]: pirmkārt, gada sākumā pēc Gada izaugsmes pētījuma publicēšanas un, otrkārt, tiklīdz Eiropas Padome būs apstiprinājusi katrai valstij adresētos ieteikumus. Tam vajadzētu vairot valstu parlamentu izpratni un sekmēt to iesaistīšanos laikus veiktā valstu budžeta plānu (Stabilitātes/Konverģences programmas) un valstu reformu programmu izstrādē. Tam vajadzētu uzlabot arī izpratni par katrai valstij adresēto ieteikumu pamatojumu, kuru ieviešanas pamatā galu galā ir valstu politikas veidošanas process.

Vienlaikus 2012. gadā Komisijas un valstu parlamentu politiskais dialogs notika, ņemot vērā jauno vienprātību ES par to, ka dalībvalstu makroekonomikas un budžeta politika ir jākoordinē ciešāk, lai nodrošinātu, ka EMS saglabā funkcionalitāti, savukārt, īstenojot turpmāku EMS nostiprināšanu, ir jāgarantē spēcīga demokrātiska kontrole, iesaistot gan valstu parlamentus, gan Eiropas Parlamentu. Attiecīgi sagatavotajā Plānā padziļinātas un patiesas EMS izveidei — Eiropas debašu sākums[3], kurā Komisija pauda savus uzskatus par to, kas būtu jādara, lai ciešāk integrētu Eiropas banku, fiskālo un ekonomikas politiku, tā norādīja arī to, ka demokrātisko pārskatatbildību var nodrošināt vienīgi tādā sistēmā, kurā ir skaidri noteikti pienākumi un ir ieviesti atbildības mehānismi. Plāna mērķis bija veicināt plašākas valsts un iestāžu debates par šiem jautājumiem, un Komisija atkārtoti norādīja, ka labprāt saņemtu valstu parlamentu atzinumus un viedokļus.

Komisija uzsvēra, ka demokrātiskā pārskatatbildība parasti ir jānodrošina tajā līmenī, kurā pieņem izpildes lēmumu, vienlaikus ņemot vērā līmeni, kuru šis lēmums ietekmē. Tāpēc dziļāka politikas veidošanas integrācija un plašāka zināšanu apkopošana Eiropas līmenī ir jāapvieno ar ciešāku Eiropas Parlamenta iesaistīšanos. Tomēr varētu izpētīt arī jaunus mehānismus, ko izmantot, lai uzlabotu sadarbību starp valstu parlamentiem un Eiropas Parlamentu, jo visu parlamentu deputātiem ir pilnīgi jāapzinās viņu lēmumu savstarpējā saistība. Parlamentu uzdevumi abos līmeņos ir konkrēti un papildina cits citu. To kontroles pilnvaras ir jāstiprina abos līmeņos, un starpparlamentārā sadarbība ir jāpadziļina. Eiropas Parlamentam un valstu parlamentiem kopīgi ir jāizlemj, kā tas būtu precīzi izdarāms.

Ņemot vērā iepriekš minēto, jautājums par Eiropas pusgada demokrātisko leģitimitāti sāka izpausties kā galvenā iezīme dialogā starp parlamentiem un kā iezīme valstu parlamentu dialogā ar Komisiju. Tika sāktas gan neoficiālas[4], gan oficiālākas iniciatīvas, kuru mērķis bija stiprināt parlamentāro kontroli un starpparlamentāro sadarbību spēcīgākas ekonomikas pārvaldības kontekstā neatkarīgi no tā, vai tas notiek vispārīgi starpparlamentārās sadarbības ietvaros, ko paredz Līguma 1. protokola 9. pants, vai pamatojoties uz Līguma par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību (LSKP) 13. pantu, ko pieņēma Eiropadomes 2012. gada marta sanāksmē (attiecīgo parlamentāro komiteju pārstāvju konference) (sk. arī 5. nodaļu).

3. Valstu parlamentu rakstiskie atzinumi

Dalība un darbības joma

Kopumā 2012. gadā no valstu parlamentiem tika saņemti 663 atzinumi[5]; tas liecina par 7 % pieaugumu salīdzinājumā ar 2011. gadu (622 atzinumi), lai gan šis pieaugums bija ievērojami mazāks nekā iepriekšējos gados (55 % 2010. gadā, 60 % 2011. gadā).

Pievēršoties visaktīvākajām parlamentu palātām[6], redzams, ka ievērojami pieauga no Portugāles Assembleia da República saņemto atzinumu skaits (no 184 līdz 227), kas bija vairāk nekā 30 % no visiem Komisijai 2012. gadā adresētajiem atzinumiem. Tomēr savu līdzdalību politiskajā dialogā ar Komisiju pastiprināja arī citu valstu parlamentu palātas, piemēram, Itālijas Senato della Repubblica (pieaugums no 76 līdz 96 iesniegumiem), Vācijas Bundesrat (no 33 līdz 59), Francijas Sénat (no 4 līdz 19), Austrijas Bundesrat (no 3 līdz 12), Polijas Senat (no 4 līdz 11), Čehijas Poslanecká smĕnovna (no 5 līdz 10), Īrijas Houses of the Oireachtas (no 1 līdz 7), kā arī abas Spānijas palātas Congreso de los Diputados un Senado kopā (no 2 līdz 7).

Turpretī no vairāku parlamentu palātām iesniegumu skaits nepārprotami samazinājās, proti, no Rumānijas Camera Deputaţilor (no 40 līdz 26), Itālijas Camera dei Deputati (no 28 līdz 15), Bulgārijas Narodno Sabranie (no 19 līdz 13), Dānijas Folketing (no 14 līdz 8), Luksemburgas Chambre des Députés (no 14 līdz 6), kā arī Rumānijas Senat (no 33 līdz 2).

Kopumā 2012. gadā 15 palātas pastiprināja darbību politiskā dialoga kontekstā, 15 — kļuva mazāk aktīvas, savukārt septiņas nosūtīja tieši tikpat atzinumu, cik 2011. gadā. Jāpiebilst, ka Zviedrijas parlaments Riksdag, gandrīz divkāršojot pamatotu atzinumu skaitu (no 11 līdz 20), nosūtīja par 60 % mazāk atzinumu saistībā ar Komisijas priekšlikumu un iniciatīvu saturu.

Desmit politiskajā dialogā visaktīvākās palātas iesūtīja vairāk nekā 80 % no kopējā saņemto atzinumu skaita. Sešas palātas nenosūtīja Komisijai nevienu atzinumu, savukārt piecas nosūtīja tikai vienu.

2012. gadā valstu parlamentu iesūtītie 663 atzinumi attiecās ne mazāk kā uz 354 dažādiem (leģislatīviem un neleģislatīviem) Komisijas dokumentiem[7]. Tie 23 Komisijas dokumenti, par kuriem tika saņemts vislielākais komentāru skaits, proti, pieci vai vairāk atzinumi, bija tikai 25 % no visu saņemto atzinumu skaita. Par lielāko daļu to Komisijas dokumentu, par kuriem valstu parlamenti iesūtīja komentārus, tika saņemti no viena līdz trim atzinumiem, tātad to jautājumu klāsts, kuri piesaistīja valstu parlamentu uzmanību un interesi, bija ļoti plašs.

„Dzeltenās kartes” procedūru[8], kas ir būtisks progress Komisijas un valstu parlamentu attiecībās, pirmo reizi sāka atsevišķi valstu parlamenti, paužot bažas par subsidiaritāti attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Regulai par to, kā īstenojamas tiesības uz kolektīvu rīcību saistībā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību (Monti II)[9]. Šis jautājums sīkāk apskatīts 2012. gada ziņojumā par subsidiaritāti un proporcionalitāti, uz ko ir sniegta atsauce.

Visvairāk atzinumu no valstu parlamentiem tika saņemti par šādiem Komisijas priekšlikumiem un iniciatīvām: Monti II regulu[10] (17 atzinumi), Direktīvu par datu aizsardzību[11] (13 atzinumi), Regulu par datu aizsardzību[12] (12 atzinumi), Direktīvu par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu[13] (11 atzinumi), Direktīvu par autortiesībām un licencēšanu[14] (10 atzinumi), Regulu par tehniskajām apskatēm[15], Regulu par Savienības vadlīnijām Eiropas transporta tīkla attīstībai[16] (9 atzinumi), Regulu par Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondu[17] (8 atzinumi), Direktīvu, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību sanācijas un noregulējuma režīmu[18] (8 atzinumi), Regulu par kredītiestāžu uzraudzību[19] (8 atzinumi), Regulu par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem[20] (7 atzinumi), Direktīvu par tehniskajām apskatēm[21] (6 atzinumi), Pārredzamības direktīvām[22] (6 atzinumi), Direktīvu par zālēm, kuru iegādei vajadzīga ārsta recepte[23] (6 atzinumi), Regulu par zālēm, kuru iegādei vajadzīga ārsta recepte[24] (6 atzinumi), kā arī par kohēzijas politikas tiesību aktu kopumu 2014.–2020. gadam[25] (5 atzinumi).

Tāpat kā 2011. gadā, to priekšlikumu vidū, par kuriem vispār tika sniegts visvairāk atzinumu no valstu parlamentiem[26], bija arī tie, par kuriem tika sniegts visvairāk pamatotu atzinumu atbilstoši subsidiaritātes kontroles mehānismam. Vairāk nekā puse politiskā dialoga kontekstā saņemto atzinumu (334) 2012. gadā tika iesūtīti saistībā ar sešām politikas jomām (2011. gadā tādas bija piecas), proti, iekšējo tirgu un pakalpojumiem, tieslietām, iekšlietām, mobilitāti un transportu, kā arī nodarbinātību un veselību. Ņemot vērā iepriekšējo gadu atzinumu galvenos jautājumus, iekšējais tirgus un pakalpojumi, kā arī tieslietas un iekšlietas šķiet ir ilggadīga un nozīmīga valstu parlamentu interešu joma.

2012. gadā turpinājās tendence, kas sākās pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā, proti, valstu parlamenti politiskajā dialogā ar Komisiju galveno uzmanību aizvien vairāk pievērš leģislatīviem, nevis neleģislatīviem dokumentiem. Valstu parlamentu atzinumos uzmanība tika pievērsta tikai nelielai daļai neleģislatīvo dokumentu. No visiem 23 priekšlikumiem, par kuriem tika iesūtīti visvairāk valstu parlamentu atzinumu (proti, pieci vai vairāk), tikai viens — Komisijas Paziņojums par enerģētikas ceļvedi 2050. gadam — nebija leģislatīvs. Tomēr pretēji minētajai tendencei Zviedrijas Riksdag iesūtītie 13 politiskie atzinumi attiecās tikai uz neleģislatīviem dokumentiem, savukārt visi 20 atzinumi, kuri tika iesūtīti par leģislatīviem dokumentiem, bija pamatotie atzinumi.

Galvenie politiskā dialoga jautājumi[27]

Turpmāk minētās iniciatīvas un priekšlikumi bija tie, kuri 2012. gadā piesaistīja īpašu valstu parlamentu uzmanību.

· Priekšlikums regulai par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti[28]

No astoņiem Komisijas priekšlikumiem, par kuriem par katru tika iesniegti trīs pamatotie atzinumi, priekšlikums regulai par datu aizsardzību bija tas, kuru kritizēja, pamatojoties gan uz subsidiaritātes, gan proporcionalitātes aspektu[29].

· Priekšlikums direktīvai par autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārvaldījumu un muzikālo darbu tiešsaistes tiesību daudzteritoriālo licencēšanu iekšējā tirgū[30]

Komisija saņēma desmit atzinumus, kopumā vērtējot priekšlikumu pozitīvi. Tomēr tika iesniegti arī trīs pamatotie atzinumi, apšaubot priekšlikuma atbilstību subsidiaritātes principam, kā arī vēl viens atzinums, kurā tika paustas nopietnas bažas par subsidiaritāti, tomēr tas tika saņemts pēc noteiktā astoņu nedēļu termiņa.

· Priekšlikums direktīvai par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu[31]

Komisija saņēma 11 atzinumus, no tiem trīs bija pamatoti atzinumi, kuros tika paustas bažas saistībā ar subsidiaritātes principu, un vienā atzinumā tika apšaubīta priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes principam, tomēr tas tika saņemts pēc noteiktā astoņu nedēļu termiņa.

· Priekšlikums regulai par Savienības vadlīnijām Eiropas transporta tīkla attīstībai[32]

Komisija saņēma deviņus atzinumus par šo priekšlikumu, tostarp vienu, kurā tika apšaubīta priekšlikuma atbilstība subsidiaritātes principam, bet kurš bija nosūtīts pēc termiņa beigām.

4. Kontakti un vizītes

Komisijas un valstu parlamentu politiskā dialoga ietvaros notika arī tikšanās un tika uzturēti personīgi kontakti gan politiskā, gan administratīvā līmenī.

Visu valstu parlamenti piedalās regulārās sanāksmēs ar Komisijas locekļiem gan Briselē, gan attiecīgajās dalībvalstīs. Komisijas priekšsēdētāja vietnieks iestāžu attiecību jautājumos Marošs Šefčovičs 2012. gadā apmeklēja sešu valstu parlamentus, kā arī uzņēma lielu skaitu parlamentāro delegāciju Komisijas birojā Briselē. Apspriežot konkrētus likumdošanas priekšlikumus un politikas iniciatīvas, bieži vien darba programmā tika iekļauti arī jautājumi par jauno ekonomikas pārvaldības struktūru, demokrātisko leģitimitāti un Eiropas reakciju uz krīzi visos tās dažādajos aspektos.

Politiskā līmenī Komisija bija pārstāvēta visās galvenajās starpparlamentārajās sanāksmēs, kas notika 2012. gadā. Proti, Komisijas priekšsēdētājs Ž. M. Barrozu piedalījās COSAC plenārsēdēs, kas 2012. gada aprīlī notika Kopenhāgenā, kopā ar priekšsēdētāja vietnieci N. Krusu un komisāriem J. Potočniku un M. Barnjē, savukārt pārējās trīs COSAC sanāksmēs piedalījās priekšsēdētāja vietnieks M. Šefčovičs, komisāri K. Hēdegorda un G. Etingers, kā arī Iekšējā tirgus un pakalpojumu ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora vietnieks.

Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos / Komisijas priekšsēdētāja vietniece baronese K. Eštone apmeklēja pirmo sanāksmi, ko organizēja jaunizveidotā starpparlamentārā konference jautājumos par kopējo ārpolitiku un drošības politiku un kopējo drošības un aizsardzības politiku, ko apstiprināja Priekšsēdētāju konferencē Varšavā 2012. gada 21. un 22. aprīlī.

Pēc pieprasījuma Komisijas amatpersonas piedalījās valstu parlamentu komiteju sanāksmēs, un desmit dažādu ĢD pārstāvji (MARKT, SG, JUST, RTD, JRC, ECFIN, ENTR, COMM, HOME un REGIO) piedalījās 17 sanāksmēs ar valstu parlamentu pastāvīgajiem pārstāvjiem Briselē, lai pārrunātu virkni dažādu gaidāmu iniciatīvu vai pašreizēju lietu. Valstu parlamentu pastāvīgie pārstāvji vienreiz tikās ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku M. Šefčoviču un vienreiz ar komisāri M. Gēgenu-Kvinnu, kā arī tikās ar pārstāvjiem no priekšsēdētāja Ž. M. Barrozu, priekšsēdētāja vietnieka M. Šefčoviča, kā arī komisāru S. Malmstrēmas un L. Andora birojiem.

5. Perspektīvas

2013. gada sākumā risinājās vairāki svarīgi notikumi, attiecībā uz kuriem valstu parlamenti un Eiropas Parlaments atkārtoti pauda vēlmi nodrošināt lielāku iesaistīšanos stiprākā EMS un Eiropas Pusgada aktivitātēs. Tas nepārprotami apstiprināja, ka debatēm par demokrātisku leģitimitāti arī šogad būs nozīmīga vieta iestāžu dialoga darba programmā, tostarp Komisijas un valstu parlamentu dialogā. Ir paredzams, ka turpmākajos mēnešos diskusijas par demokrātisko leģitimitāti un pārskatatbildību pastiprināsies.

Nepieciešamība stiprināt Eiropas pusgada procesa demokrātisko leģitimitāti un pārskatatbildību, kā arī parlamentu līdzdalību tajā bija viens no galvenajiem horizontālajiem vēstījumiem COSAC priekšsēdētāju sanāksmē, kas notika 2013. gada 27. un 28. janvārī Dublinā, kā arī pirmajā Eiropas parlamentārajā nedēļā par Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadu, kurš notika 2013. gada 28.–30. janvārī Briselē un kurā piedalījās priekšsēdētājs Ž. M. Barrozu un priekšsēdētāja vietnieks M. Šefčovičs. Šajā sanāksmē tika gūts arī apstiprinājums plašākai izpratnei par steidzamo nepieciešamību risināt problēmas saistībā ar krīzes ietekmi uz sociāliem, politiskiem un iestāžu jautājumiem.

Neformālā sanāksmē, kas notika 2013. gada 11. janvārī Luksemburgā, ES dibinātājvalstu parlamentu vadītāji un Eiropas Parlaments uzsvēra, ka visi turpmākie centieni stiprināt EMS būs jāpapildina ar turpmākiem konkrētiem pasākumiem, kas vērsti uz spēcīgākas leģitimitātes un pārskatatbildības nodrošināšanu, palielinot parlamentu nozīmi šajā saistībā[33].

Tāpēc Komisija galveno uzmanību pievērsīs dziļāka politiskā dialoga efektīvai ieviešanai, ko tā valstu parlamentiem ir piedāvājusi divos svarīgos brīžos Eiropas pusgada procesā, un īpaši mudina valstu parlamentus izmantot iespēju un sākt plašākas diskusijas ar Komisiju par prioritātēm, kas noteiktas gada izaugsmes pētījumā, un par to, kā valstu politikas veidošanas procesā visefektīvāk ieviešami valstij adresētie ieteikumi.

Tas ir īpaši svarīgi, jo Eiropas pusgads kļūst par nozīmīgu instrumentu, ar ko atbalstīt un papildināt strukturālas reformas dalībvalstīs. Piemēram, Komisija Eiropas pusgadā ieviesa ES tiesiskuma rezultātu apkopojumu.

Komisija ar lielu interesi ir ņēmusi arī vērā un pilnīgi atbalsta priekšlikumu, kas tika izteikts pirmajā Eiropas parlamentārajā nedēļā, proti, ka valstu parlamentiem ir jārīko regulāra „Eiropas diena”, lai tādējādi vairotu zināšanas par Eiropas lietām. Papildus pašreizējam valstu parlamentu un Komisijas politiskajam dialogam šāda iniciatīva varētu būt izšķirošs faktors turpmākiem centieniem stiprināt valstu parlamentu „līdzdalību” politikas veidošanā ES līmenī vispārīgi, kā arī lielākai līdzdalībai iestāžu kopīgajos centienos nodrošināt, ka strukturālās reformas tiek turpinātas un reformu process neapstājas. Tādējādi tiem jāspēj palīdzēt risināt problēmas jau krīzes cēloņu līmenī un atgriezt Eiropu uz gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes ceļa.

1. pielikums

Kopējais to atzinumu skaits, kas 2012. gadā saņemti no valstu parlamentiem / parlamentārām palātām (politiskais dialogs un subsidiaritātes kontroles mehānisms)

Dalībvalsts || Palāta || Kopējais atzinumu skaits[34] || Pamatoti atzinumi (2. protokols)

Portugāle || Assembleia da República || 227 || 1

Itālija || Senato della Repubblica || 96 || 1

Vācija || Bundesrat || 59 || 5

Čehija || Senát || 46 || 0

Zviedrija || Riksdag || 33 || 20

Rumānija || Camera Deputaţilor || 26 || 0

Francija || Sénat || 19 || 7

Apvienotā Karaliste || House of Lords || 16 || 1

Itālija || Camera dei Deputati || 15 || 0

Bulgārija || Narodno Sabranie || 13 || 0

Austrija || Bundesrat || 12 || 3

Polija || Senat || 11 || 1

Čehija || Poslanecká sněmovna || 10 || 0

Beļģija || Chambre des Représentants || 9 || 3

Dānija || Folketing || 8 || 3

Īrija || Oireachtas || 7 || 0

Spānija || Congreso de los Diputados and Senado || 7 || 2

Nīderlande || Eerste Kamer || 7 || 2

Grieķija || Vouli ton Ellinon || 6 || 0

Luksemburga || Chambre des Députés || 6 || 3

Apvienotā Karaliste || House of Commons || 6 || 3

Austrija || Nationalrat || 3 || 1

Polija || Sejm || 3 || 3

Nīderlande || Tweede Kamer || 3 || 3

Kipra || Vouli ton Antiprosopon || 2 || 1

Igaunija || Riigikogu || 2 || 0

Vācija || Bundestag || 2 || 1

Malta || Kamra tad-Deputati || 2 || 1

Rumānija || Senatul || 2 || 0

Somija || Eduskunta || 1 || 1

Latvija || Saeima || 1 || 1

Lietuva || Seimas || 1 || 1

Slovākija || Národná Rada || 1 || 1

Nīderlande || Tweede Kamer and Eerste Kamer || 1 || 1

Beļģija || Sénat || 0 || 0

Francija || Assemblée Nationale || 0 || 0

Ungārija || Országgyűlés || 0 || 0

Īrija || Dail Eireann || 0 || 0

Slovēnija || Državni svet || 0 || 0

Slovēnija || Državni zbor || 0 || 0

|| Kopā || 663 || 70

2. pielikums

Komisijas priekšlikumi un iniciatīvas, par ko 2012. gadā politiskā dialoga kontekstā tika iesniegts vislielākais atzinumu skaits[35]

Komisijas dokuments || Nosaukums || Kopējais atzinumu skaits || Pamatoti atzinumi (2. protokols)

COM(2012) 130 || Priekšlikumu PADOMES REGULAI par to, kā īstenojamas tiesības uz kolektīvu rīcību saistībā ar brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību (Monti II) || 17 || 12

COM(2012) 10 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus, sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti || 13 || 3

COM(2012) 11 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (Vispārīgā datu aizsardzības regula) || 12 || 4

COM(2011) 897 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu || 11 || 3

COM(2012) 372 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI par autortiesību un blakustiesību kolektīvo pārvaldījumu un muzikālo darbu tiešsaistes tiesību daudzteritoriālo licencēšanu iekšējā tirgū || 10 || 3

COM(2012) 380 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju periodiskajām tehniskajām apskatēm un par Direktīvas 2009/40/EK atcelšanu || 9 || 5

COM(2011) 650 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par Savienības vadlīnijām Eiropas transporta tīkla attīstībai || 9 || 1

COM(2012) 617 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fondu || 8 || 5

COM(2012) 280 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu sabiedrību sanācijas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvas 77/91/EEK un 82/891/EK, Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK un 2011/35/EK un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 || 8 || 1

COM(2012) 511 || Priekšlikums PADOMES REGULAI, ar ko Eiropas Centrālajai bankai piešķir īpašus uzdevumus saistībā ar kredītiestāžu uzraudzības politiku || 8 || 1

COM(2012) 238 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū || 7 ||

COM(2012) 382 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI par Savienībā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskajām pārbaudēm uz ceļiem un par Direktīvas 2000/30/EK atcelšanu || 6 || 3

COM(2012) 84 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI par to pasākumu pārredzamību, ar kuriem reglamentē cilvēkiem paredzētu zāļu cenas, un par to iekļaušanu publisko veselības apdrošināšanas sistēmu tvērumā || 6 || 2

COM(2012) 49 || Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 726/2004/EK attiecībā uz informāciju plašai sabiedrībai par cilvēkiem paredzētām zālēm, kuru iegādei vajadzīga ārsta recepte || 6 || 2

COM(2012) 48 || Grozīts priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI, ar ko attiecībā uz informāciju plašai sabiedrībai par zālēm, kuru iegādei vajadzīga ārsta recepte, groza Direktīvu 2001/83/EK, ar ko attiecībā uz informāciju plašai sabiedrībai par zālēm, kurām vajadzīga ārsta recepte, groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm || 6 || 2

COM(2012) 512 || Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI, ar ko Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza attiecībā uz tās mijiedarbību ar Padomes Regulu (ES) Nr. ......, ar ko Eiropas Centrālajai bankai piešķir īpašus uzdevumus saistībā ar kredītiestāžu uzraudzības politiku || 6 ||

3. pielikums To atzinumu skaits, kas saņemti atbilstoši politikas jomai / Komisijas dienests 2012. gadā

Iekšējais tirgus un pakalpojumi || 112

Tieslietas || 52

Mobilitāte un transports || 45

Iekšlietas || 43

Nodarbinātība, sociālās lietas un iekļautība || 42

Veselība un patērētāji || 40

Vide || 28

Ģenerālsekretariāts || 28

Komunikācijas tīkli, saturs un tehnoloģija || 27

Lauksaimniecība un lauku attīstība || 25

Uzņēmējdarbība un rūpniecība || 25

Izglītība un kultūra || 22

Tirdzniecība || 22

Enerģētika || 19

Nodokļu politika un muitas savienība || 18

Ekonomika un finanšu lietas || 17

Klimata pārmaiņu ierobežošana || 14

Jūrlietas un zivsaimniecība || 12

Pētniecība un inovācija || 12

EuropeAid attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts || 11

Humānā palīdzība / Civilā aizsardzība || 9

Reģionu politika || 9

Eurostat (Eiropas Kopienu Statistikas birojs) || 8

Budžets || 7

Juridiskais dienests || 4

Konkurence || 3

Paplašināšanās || 3

Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai || 3

Komunikācija || 2

Ārējās darbības dienests || 1

Kopā || 663

[1] COM(2012) 750.

[2] Komisijas atbilde uz XLVII COSAC ieguldījumu: http://www.cosac.eu/denmark2012/plenary-meeting-of-the-xlvii-cosac-22-24-april-2012/.

[3] COM(2012) 777 final/2.

[4] 2012. gada 7. decembra vēstulē Eiropadomes priekšsēdētājam 11 valstu parlamentu Eiropas lietu komiteju priekšsēdētāji pauda bažas par „satraucošo situāciju, kad trūkst priekšlikumu tam, kā varētu konkrētāk stiprināt valstu parlamentu nozīmi”. Tas notika pēc pulcēšanās Kopenhāgenā 2012. gada 26. novembrī, kur diskusijās galvenā uzmanība tika pievērsta tam, kā integrētāku finanšu, budžeta un ekonomikas savienību varētu papildināt ar spēcīgiem mehānismiem demokrātiskās leģitimitātes un pārskatatbildības nodrošināšanai.

[5] Ieskaitot 70 pamatotus atzinumus, kas tika saņemti atbilstoši subsidiaritātes kontroles mehānismam.

[6] Skatīt 1. pielikumu.

[7] No visiem 663 atzinumiem 509 atzinumu attiecās uz leģislatīviem dokumentiem (regulu projektiem, direktīvām, ieteikumiem, lēmumiem u. c.), turpretī 147 attiecās uz konsultatīviem dokumentiem (paziņojumiem, baltajām vai zaļajām grāmatām vai ziņojumiem). Septiņi atzinumi bija valstu parlamentu patstāvīgi ziņojumi.

[8] Sal. 2. protokola 7. panta 2. punkts par subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu.

[9] COM(2012) 131.

[10] COM(2012) 130.

[11] COM(2012) 10.

[12] COM(2012) 11.

[13] COM(2011) 897.

[14] COM(2012) 372.

[15] COM(2012) 380.

[16] COM(2011) 650.

[17] COM(2012) 617.

[18] COM(2012) 280.

[19] COM(2012) 511.

[20] COM(2012) 238.

[21] COM(2012) 382.

[22] COM(2012) 84.

[23] COM(2012) 48.

[24] COM(2012) 49.

[25] COM(2011) 610, COM(2011) 611, COM(2011) 612, COM(2011) 614, kā arī COM(2011) 615. Jāpiebilst, ka 15 papildu atzinumi tika saņemti līdz 2011. gada beigām, tātad kopumā bija 20 atzinumi.

[26] Skatīt 2. pielikumu.

[27] Valstu parlamentu atzinumus, kā arī Komisijas atbildes var atrast tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/index_en.htm..

[28] COM(2012) 11.

[29] Sīkākai informācijai par valstu parlamentu atzinumiem par šo priekšlikumu atsauce ir iekļauta 2012. gada ziņojumā par subsidiaritāti un proporcionalitāti (COM(2013) 566), 8. lpp.

[30] COM(2012) 372.

[31] COM(2011) 897.

[32] COM(2011) 650.

[33] Tika ierosināts, ka „13. panta konference”, ko paredz LSKP, struktūras un sastāva ziņā ir salīdzināma ar jaunizveidoto KĀDP/KDAP starpparlamentāro konferenci. Tika ierosināts šos jautājumus turpmāk apspriest ES valstu parlamentu vadītāju konferencē 2013. gada aprīlī Kiprā.

[34] Šajā skaitā ietilpst gan atzinumi, gan pamatoti atzinumi, kas saņemti no valstu parlamentiem.

[35] Tabulā ir iekļauti visi priekšlikumi, par kuriem ir iesūtīti vismaz seši valstu parlamentu atzinumi.