Kā to nesen izgaismojusi #meetoo un ar to saistītās kustības, vardarbība un aizskaroša izturēšanās, arī ar dzimumu saistīta vardarbība un uzmākšanās, ir izplatīta visā pasaulē. Ir jāpastiprina preventīvie pasākumi un jāaizsargā cietušie.

·definē ar dzimumu saistītu vardarbību un uzmākšanos (1.b pants);

·neskarot vienoto “vardarbības un aizskarošas izturēšanās” definīciju, nosaka, ka vardarbību un aizskarošu izturēšanos valsts normatīvajos aktos var definēt kā vienotu jēdzienu vai kā atsevišķus jēdzienus (1.2. pants).

Konvencijas II daļa “Darbības joma”:

·aizsargā darba ņēmējus un citas personas darba pasaulē, to vidū darba ņēmējus, kādi definēti valsts tiesību aktos un praksē, kā arī strādājošas personas neatkarīgi no to līgumiskā statusa, personas, kuras mācās, arī praktikantus un mācekļus, darba ņēmējus, kuru nodarbinātība ir pārtraukta, brīvprātīgos, darba meklētājus un darba pretendentus, un personas, kas īsteno darba devēja pilnvaras, pienākumus vai atbildību (2. pants);

·attiecas uz vardarbību un aizskarošu izturēšanos “darba pasaulē”, kura pārsniedz darba vietas fiziskās robežas un ietver ar darbu saistītu aprīkojumu un saziņu, ceļošanu un sociālos pasākumus, kā arī darba devēja nodrošinātu izmitināšanu un svārstsatiksmi uz darbu un no tā (3. pants).

Saskaņā ar III daļu “Pamatprincipi” ratificējošās valstis cita starpā:

·pieņem iekļaujošu, integrētu un dzimumsensitīvu pieeju, ar kuru novērš un izskauž vardarbību un aizskarošu izturēšanos darba pasaulē, un šī pieeja ietver vardarbības un aizskarošas izturēšanās aizliegšanu ar likumu (4.2. pants);

·nodrošina, ka pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos vēršas attiecīgas rīcībpolitikas (4.2.b pants);

·pieņem visaptverošu stratēģiju, ar kuru apkaro vardarbību un aizskarošu izturēšanos, un nodrošina cietušajiem piekļuvi tiesiskās aizsardzības līdzekļiem un atbalstam (4.2.c pants);

·pieņem normatīvos aktus un rīcībpolitikas, kas nodrošina tiesības uz vienlīdzību un nediskriminēšanu nodarbinātībā, arī neaizsargātām grupām un neaizsargātības situācijā esošām grupām (6. pants).

Saskaņā ar IV daļu “Aizsardzība un profilakse” ratificējošās valstis konkrēti:

·pieņem atbilstīgus pasākumus, ar kuriem novērš vardarbību un aizskarošu izturēšanos darba vidē (8. pants);

·pieņem normatīvos aktus, kas no darba devējiem prasa novērst vardarbību un aizskarošu izturēšanos, cita starpā novērtējot vardarbības un aizskarošas izturēšanās riskus, sniedzot informāciju un nodrošinot apmācību attiecīgajām personām (9. pants).

Turklāt saskaņā ar V daļu “Izpildes panākšana un tiesiskās aizsardzības līdzekļi” ratificējošās valstis veic atbilstīgus pasākumus, ar kuriem nodrošina vieglu piekļuvi atbilstīgiem un efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem; atzīst ģimenē notikušas vardarbības sekas un, ciktāl tas ir praktiski iespējams, mazina tās ietekmi darba pasaulē; nodrošina, ka darba ņēmējiem ir tiesības nepalikt darba situācijā, kurā pastāv nenovēršami un nopietni draudi, kas saistīti ar vardarbību un aizskarošu izturēšanos (10. pants).

Konvencijā ir arī noteikumi par vadošajiem norādījumiem, apmācību un izpratnes veicināšanu.

2.2.Savienības tiesību akti darbavietā notiekošas vardarbības un aizskarošas izturēšanās jomā

Daži konvencijas aspekti kopā ar ieteikumu aptver jomas, uz kurām attiecas ES tiesību akti, proti:

·LESD 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunkts un 157. panta 3. punkts, saskaņā ar kuriem Savienība atbalsta un papildina dalībvalstu darbības attiecībā uz darba vides uzlabošanu, lai aizsargātu darba ņēmēju veselību un drošību un vīriešu un sieviešu līdztiesību attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā, kā arī pieņem pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek piemērots princips, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos;

·Pamatdirektīva 89/391/EEK aptver visus darba ņēmēju veselības un drošības riskus darbā, arī psihosociālos riskus, piemēram, aizskarošu izturēšanos un vardarbību;