LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 231/14

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

2013/C 231/11

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (2)

“WEST COUNTRY BEEF”

EK Nr.: UK-PGI-0005-0668-21.12.2007

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums

“West Country Beef”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Apvienotā Karaliste

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.1. grupa. Svaiga gaļa (un subprodukti)

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Nosaukumu “West Country Beef” piemēro liellopu gaļas liemeņiem, sānu gabaliem vai izcirtņiem, kas iegūti no Dienvidrietumanglijas reģionā (West Country) dzimušiem un audzētiem liellopiem, kuri tikuši nokauti apstiprinātās kautuvēs Dienvidrietumanglijas reģionā vai ārpus tā un saskaņā ar Meat South West (MSW) vai līdzvērtīgiem standartiem. Lai nodrošinātu produkta pilnīgu izsekojamību un autentiskumu, neatkarīgs inspektors pārbauda minētās apstiprinātās kautuves. Meat South West minētajām kautuvēm izsniedz atļauju produkta “West Country Beef” ražošanai.

Visi liellopi tiek audzēti saskaņā ar pieņemtajiem augstajiem lopkopības un labturības standartiem, kas garantē to drošumu.

Produkta ražošanā jāievēro šādas obligātās prasības:

— liellopiem jāpiedzimst, jāaug un to galīgā nobarošana jāveic Dienvidrietumanglijā,

— lopbarības pamatā jābūt ganībās uzņemtajai barībai,

— jāievēro visi spēkā esošie tiesību akti,

— ražotāja rīcībā jābūt visiem atbilstīgajiem prakses kodeksiem, un ražotājam jābūt informētam par tiem,

— jānodrošina liellopu veselīgums un labturība, pamatojoties uz piecām pamatbrīvībām,

— jānodrošina, ka tiek īstenotas pilnīgas izsekojamības sistēmas,

— jānodrošina, ka liellopus pārrauga kompetenti lopkopji un apmācīti darbinieki,

— jānodrošina dzīvnieku drošība un labturība, tos transportējot, tirgojot, kā arī pirms nokaušanas,

— kaušana jāveic apstiprinātā un licencētā uzņēmumā, ievērojot pilnīgu izsekojamību, lai nodrošinātu produkta autentiskumu.

Lauku saimniecības un pārstrādes uzņēmumus pārbauda neatkarīgi inspektori, izmantojot atbilstīgo pārbaudes protokolu.

Lai izpildītu produkta “West Country Beef” ražošanas prasības, ražotājiem pārbaužu laikā jāsniedz pierādījumi par to, ka attiecīgie liellopi ir dzimuši, audzēti un to galīgā nobarošana ir veikta Dienvidrietumanglijā. Ir jāveic lopbarības uzskaite un jāsniedz pierādījumi, ka vismaz 70 % barības attiecīgie liellopi ir uzņēmuši ganībās. Šā produkta ražošanā ir paredzēta ekstensīva sistēma, saskaņā ar kuru liellopi ne mazāk kā sešus mēnešus ganās ganībās.

Īpašais uz zālaugiem balstītais uzturs uzlabo liellopu muskuļaudu ķīmisko sastāvu (sk. 1. tabulu), kā arī gaļas organoleptiskās īpašības salīdzinājumā ar tiem liellopiem, kuri ir baroti ar koncentrātiem.

1. tabula

Taukskābju (mg/100 g muskuļaudu) un E vitamīna sastāvs (mg/kg) liellopu jostas daļas muskuļaudos

Koncentrāti Skābbarība Zāle 18:2 (3) 210 87 76 18:3 (4) 8,1 48,7 35,6 EPA (5) 2,6 19,7 19,2 DHA (6) 0,5 5,1 2,8 18:2/18:3 27,2 1,8 2,1 E vitamīns 1,4 3,3 4,2

Rezultātā uzlabojas gaļas vienmērīgā garša, tādējādi, to ēdot, gūstams lielisks baudījums. Gaļas dabīgais “marmorējums” ar cauraugušiem taukaudiem tai piešķir patīkamu garšu un sulīgumu. Tauku krāsa var būt no baltas līdz dzeltenai, taču īpašā uztura rezultātā tie iegūst krēmkrāsu. Gaļas krāsa var būt no sārtas līdz tumši sarkanai. Gaļu nogatavinot, tās sarkanā krāsa kļūst vēl tumšāka.

Liellopu galīgā nobarošana ilgst ne mazāk kā 60 dienas. Lielākā daļa liellopu paši nobarojas dabiskā ceļā – to vecums vai svars ir atšķirīgs, jo ir dažādas šķirnes (vislabākais galīgās nobarošanas svars ir tāds, lai kautsvars būtu no 200 līdz 500 kg).

Gaļu ne mazāk kā 10 dienas tur dzesēšanas temperatūrā – šis process ir pazīstams kā nogatavināšana, sākot ar nokaušanas dienu. Nogatavināšanas perioda laikā dabīgie fermenti gaļā noārda saistaudus, tādējādi uzlabojot gaļas maigumu un garšas īpašības. Izcirtņiem, piemēram, krūšu daļai un stilbam, kam parasti nepieciešams ilgs pagatavošanas laiks, nav minimālā nogatavināšanas perioda. Šo periodu var saīsināt, veicot augstsprieguma elektrostimulāciju, kas samazina aukstuma radīto gaļas sarukšanas risku, vai gaļas gabalu pakarinot aiz gūžas, kā rezultātā gaļa kļūst maigāka. Lai nodrošinātu liemeņu pareizu atdzesēšanu un nogatavināšanu, tiek veikta temperatūru, procesu un laikposmu uzskaite.

Turpmāk norādīta liemeņu klasifikācijas specifikācija (pamatojoties uz EUROP skalu) optimālu garšas īpašību nodrošināšanai:

— liellopu liemeņu klasifikācija, kas atbilst O+ vai augstākai klasei, taukaudu saturs no 2 līdz 4H.

Pieaugošs taukaudu saturs => Augstāka klasifikācijas klase +> 1 2 3 4L 4H 5L 5H E U+ –U R O+ –O P+ –P

Pēc nokaušanas produktu “West Country Beef” laiž tirdzniecībā vairākos veidos, kas norādīti turpmāk:

vesels liemenis, izņemot subproduktus, kas nav ēdami, t. i., ādu, galvu un kājas;

vesels sāns – pusliemenis, kas pārdalīts gareniski;

liemeņa pakaļējā/priekšējā ceturtdaļa – vesels sāns, kas no priekšpuses sadalīts starp 10. un 11. ribu (vai citā līdzīgā veidā pēc vienošanās);

svaigi izcirtņi – ražo, sadalot divus liemeņus/sānus mazākos, iecienītākos gabalos (lai apmierinātu pircēju prasības). Šos izcirtņus var piedāvāt neatkaulotus vai atkaulotus un aizsargiepakojumā.

Produktu “West Country Beef” var tirgot svaigu (atdzesētu) vai saldētu.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

—

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

Pēc liellopu atšķiršanas vai to galīgās nobarošanas posmā tiem var izēdināt lopbarības piedevas. Tādā gadījumā lauksaimnieks reģistrē informāciju par lopbarības piedevu sastāvdaļām un iegādi, un to pārbauda par atbilstības pārbaudēm atbildīgie inspektori. Laikposmu, kurā dzīvniekam izēdina lopbarības piedevas, nosaka, ņemot vērā tādus aspektus kā dzīvnieku labturība un tirdzniecība.

Lopbarības piedevu maksimālais apjoms ir 30 %, bet ganībās uzņemtās barības apjoms – 70 %. Lopbarības piedevas izēdina nepieciešamības gadījumā, piemēram, ziemas mēnešos vai liellopu atšķiršanas vai galīgās nobarošanas posmā.

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Visi liellopi tiek audzēti saskaņā ar pieņemtajiem augstajiem lopkopības un labturības standartiem, kas garantē to drošumu.

Produkta ražošanā jāievēro šādas obligātās prasības:

— liellopiem jāpiedzimst, jāaug un to galīgā nobarošana jāveic Dienvidrietumanglijā,

— lopbarības pamatā jābūt ganībās uzņemtajai barībai,

— jāievēro visi spēkā esošie tiesību akti,

— ražotāja rīcībā jābūt visiem atbilstīgajiem prakses kodeksiem, un ražotājam jābūt informētam par tiem,

— jānodrošina liellopu veselīgums un labturība, pamatojoties uz piecām pamatbrīvībām,

— jānodrošina, ka tiek īstenotas pilnīgas izsekojamības sistēmas,

— jānodrošina, ka liellopus pārrauga kompetenti lopkopji un apmācīti darbinieki,

— jānodrošina dzīvnieku drošība un labturība, tos transportējot, tirgojot, kā arī pirms nokaušanas,

— kaušana jāveic apstiprinātā un licencētā uzņēmumā, ievērojot pilnīgu izsekojamību, lai nodrošinātu produkta autentiskumu.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.

—

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai

—

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija

Minētajā ģeogrāfiskajā apgabalā ietilpst sešas grāfistes – Kornvola, Devona, Dorseta, Glosteršīra, Somerseta un Vilšīra, kuras kopā veido Dienvidrietumangliju.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Dienvidrietumanglija vislabāk raksturojama kā zālāju klāta pussala. Dažādie augšņu tipi ir daļēji izveidojuši atšķirību starp lopbarības audzēšanu un lauksaimniecības zemju kultivēšanu. Dienvidrietumanglijā ir liels glejaugsnes un brūnzemes augsnes īpatsvars; tajās labi padodas zāles audzēšana, bet tās nav ideāli piemērotas kultivēšanai. Kultivējamās platībās ir lielāks māla un smilts augšņu īpatsvars, un tās ir vieglāk drenējamas. Turklāt Dienvidrietumanglijā ir visā Apvienotajā Karalistē augstākā vidējā temperatūra un augstākās minimālās un maksimālās temperatūras.

Dienvidrietumanglija ir lielākais Anglijas reģions, kurā visvairāk nodarbojas ar lauksaimniecību. Tās daba ir viena no bagātīgākajām visā Apvienotajā Karalistē. Pēc aplēsēm, šā reģiona lauku saimniecībās tiek audzēti 24 % no visiem Anglijas liellopiem, un tieši tas kopā ar vēl 21 % audzēto aitu ir palīdzējis veidot šā reģiona aprises un saglabāt tā ainavu un mantojumu. Lielais ganāmpulka blīvums ir mudinājis attīstīt milzīgu gaļas pārstrādes nozari, kas šajā reģionā rada ārkārtīgi nepieciešamās darbavietas.

Silto un maigo temperatūru kombinācija, nokrišņu daudzuma vienmērīgais sadalījums gadā, liela augšņu ūdensietilpība nozīmē, ka Dienvidrietumanglijā visu gadu var audzēt zāli un lopbarības kultūras, kā arī ganīt lopus. Zāle lielākajā šā reģiona daļā aug vairāk nekā 300 dienu gadā. Šāda ražošana visa gada garumā Dienvidrietumanglijā ir ierasta parādība un izskaidro, kādēļ tajā dominē lopkopība. Turklāt vairāk nekā 25 % Dienvidrietumanglijas ganību atrodas nacionālajos parkos vai arī dabiski skaistās teritorijās (AONB), un šajā reģionā atrodas vairāk nekā 57 % Apvienotās Karalistes ziedaugiem bagāto pļavu. Bristoles Universitātes veiktais pētījums apliecina, ka liellopu gaļas garša ir intensīvāka un patīkamāka, ja liellopi ir baroti ar zāli, nevis koncentrātiem.

5.2. Produkta specifika

Dienvidrietumanglijā ļoti daudz izmanto svaigu zāli un zāles skābbarību. Tas liellopu gaļas kvalitātei un uzturvērtībai rada raksturīgas iezīmes taukskābju, E vitamīna satura un organoleptisko īpašību ziņā. Šīs iezīmes tika skaidri pierādītas zinātniskos eksperimentos. Tajos tika parādīta atšķirība starp taukskābju saturu tāda vērša gaļā, kas pārsvarā tika barots ar graudiem (koncentrātiem), un tāda vērša gaļā, kas pārsvarā tika barots ar zāli (1. tabula). Tauku līmenis to liellopu gaļas muskuļaudos, kuri tika baroti ar zāles skābbarību, bija lielāks, un tam bija diezgan atšķirīgs taukskābju profils. Linolskābes un tās produkta (arahidonskābes), abu n-6 (omega-6) taukskābju daudzums bija lielāks tā vērša gaļā, kas tika barots ar koncentrātu; savukārt linolēnskābes un tās produktu eikozānpentaēnskābes (EPA) un donosaheksānskābes (DHA), kā arī visu n-3 (omega-3) taukskābju daudzums bija lielāks tā vērša gaļā, kas tika barots ar zāles skābbarību un svaigu zāli; n-6 taukskābju un n-3 taukskābju proporcija bija daudz augstāka tādu dzīvnieku gaļā, kuri tika baroti ar koncentrātu. Cilvēku uzturā ieteicamā proporcija ir 4 vai zemāka, kas tika ļoti viegli panākta ar zāli barota liellopa gaļā, bet ne ar koncentrātu barota liellopa gaļā. Vienkārša proporcija, kas atšķir ar zāli barota liellopa gaļu no tāda liellopa gaļas, kas barots ar koncentrātu, ir šāda: 18:2/18:3, kas 1. tabulā norādīts attiecīgi pie 2 un 27.

Gan svaiga zāle, gan zāles skābbarība ir α-linolēnskābes avots, kas dzīvniekā var pārveidoties par garo ķēžu n-3 (omega-3) polinepiesātinātajām taukskābēm (PUFA), kuras cilvēkiem ir vērtīgas uzturvielas. Zāle satur arī E vitamīnu, un ar zāli barota liellopa gaļā gan n-3 taukskābju, gan E vitamīna koncentrācija ir augstāka. Šīs uzturvielas arī ietekmē gaļas garšu.

Tādējādi barošana ar zāli un zāles skābbarību uzskatāmi liecina par taukskābju profilu muskuļaudos, kurš ir atšķirīgs tad, ja dzīvniekus baro ar koncentrātiem. Ar zāli barotu liellopu gaļai ir šādi raksturīgie rādītāji: linolēnskābe – 1,0 %, EPA – 0,5 % un DHA – 0,1 %. Šie procenti attēlo taukskābju daudzumu gaļā, un šādā veidā bieži vien raksturo taukskābju saturu. Šāds taukskābju saturs labvēlīgi ietekmē produkta “West Country Beef” kvalitāti. E vitamīns zālē atrodams dabīgā veidā, un tas caur gremošanas sistēmu pāriet liellopa muskuļaudos un taukaudos. Ar zāles skābbarību barotu vēršu gaļas muskuļaudos tika konstatēta vismaz divkārša E vitamīnu koncentrācija nekā tādu vēršu gaļā, kuri tika baroti ar koncentrātiem (1. tabula). Tas nodrošina mazumtirdzniecības vitrīnās turētajai gaļai par 2 dienām ilgāku koši sarkanās krāsas saglabāšanos.

Britu veiktajos pētījumos secināts, ka garša ir labāka tāda liellopa gaļai, kas ir barots ar zāli, nevis ar graudiem. Garšas rādītājs bija labāks tādu liellopu gaļai, kas baroti ar zāli, nevis ar koncentrātu. Neraksturīga garša bija visizteiktākā tādu liellopu gaļai, kas baroti ar koncentrātu.

“Meat South West” pasūtītais neatkarīgais pētījums, no kura tika ņemti iepriekš minētie secinājumi, liecina, ka specifiskās raksturiezīmes ir zema n-6 taukskābju un n-3 taukskābju proporcija un augsta E vitamīna koncentrācija:

— 18:2/18:3 proporcija, kas nepārsniedz 4,

— E vitamīns > 3,0 mg/kg jostas muskuļaudu.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Dienvidrietumanglijai raksturīgais klimats, topogrāfiskie un ģeomorfoloģiskie apstākļi rada ļoti labvēlīgu vidi zālaugu audzēšanai un šajā reģionā audzētajiem liellopiem un līdz ar to arī šo dzīvnieku gaļai piešķir specifiskas īpašības. Lielu daļu šā reģiona lauksaimniecības platību veido zālaugi, kuri ir ļoti labi piemēroti lopkopībai un kurus var izmantot arī kā papildbarību.

Ir izveidots spēcīgs un objektīvs zinātniskais pamatojums, ka Dienvidrietumanglijā ražotajai un pārstrādātajai liellopu gaļai piemīt tādas īpašības, kas ir cieši saistītas ar šo ģeogrāfisko apgabalu un ko nodrošina zālaugu plašā pieejamība un izmantošana lopbarībā, kā rezultātā gaļā ir augstāka n-3 PUFTA un E vitamīna koncentrācija.

Zālaugu augšanu ietekmē augsnes tips, temperatūra, nokrišņu daudzums un saules gaisma. Vēl viens svarīgs aspekts ir reljefs, t. i., augstums virs jūras līmeņa – jo tas ir lielāks, jo zālaugu ir mazāk. Dienvidrietumanglijā klimats ir labvēlīgāks, un līdz ar to zāles veģetācijas periods tajā ir ilgāks salīdzinājumā ar citiem reģioniem. Visās Dienvidrietumanglijas daļās zāle aug vairāk nekā 220 dienu gadā, dažos apvidos – pat vairāk nekā 300 dienu, un tas nav novērojams nevienā citā Lielbritānijas daļā. Rezultātā Dienvidrietumanglijā audzētiem liellopiem zāle un zāles produkti ir pieejami lielākā apjomā nekā lielākajā daļā citu Lielbritānijas apvidu vai ES valstu.

Vērtīgās īpašības liellopu gaļā rodas tad, ja liellopi, no kuriem to iegūst, piedzimst, tiek audzēti un to galīgo nobarošanu veic Dienvidrietumanglijā, kur siltā un mitrā klimata dēļ svaiga zāle dzīvniekiem ir pieejama ilgāku periodu nekā citos reģionos un kur ražošanas sistēmas ir balstītas uz ekstensīvu ražošanu, kurā tiek izmantota zāle. Klimata pārmaiņas nākotnē, visticamāk, Dienvidrietumanglijā zālāju audzēšanu ietekmēs vēl labvēlīgāk nekā pašlaik.

Pēc “Meat South West” aplēsēm, sarkanās gaļas ražošanas nozare Dienvidrietumanglijas ekonomikai kopumā nodrošina 3 miljardus mārciņu gadā un 28 000 darbavietu. Ir ārkārtīgi svarīgi turpināt lopkopību, lai aizsargātu šā reģiona vidi un mantojumu. Tieši šī savdabīgā vide veido produktam “West Country Beef” raksturīgās pamatīpašības, kuras rodas tādēļ, ka šajā reģionā tiek audzēti dzīvnieki, ko kuriem šo produktu iegūst.

Vēsturiski šajā reģionā visvairāk audzētās liellopu šķirnes ir South Devon un Ruby Red. Tomēr šā reģiona ainavai ir piemērotas arī daudzu vietējo un kontinentālo šķirņu liellopi, kuru uzturā var izmantot šajā reģionā augošos zālaugus. Tādēļ produktu “Wėst Country Beef” var ražot no jebkuras liellopu šķirnes. Ainavu daudzveidība šajā reģionā ļauj pastāvēt noslāņotai lopkopības nozarei. Ekmūras, Dartmūras un Bodminmūras augstienes tradicionālajiem liellopu ganāmpulkiem nodrošina vairošanās vietu un vasaras ganības, savukārt ieplakas un piekrastes apvidi, kur zāle turpina augt lielāko daļu gada, nodrošina ganības, kas lieliski piemērotas liellopu galīgai nobarošanai.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 (7) 5. panta 7. punkts)

http://archive.defra.gov.uk/foodfarm/food/industry/regional/foodname/products/documents/wc-beef-pgi-final-20121127.pdf

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

(2) Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012.

(3) linolskābe.

(4) linolēnskābe.

(5) eikozānpentaēnskābe.

(6) dokosaheksānskābe.

(7) Skat. 2. atsauci.