Eiropas Parlamenta rezolūcija par pasauli bez mīnām



Oficiālais Vēstnesis 157 E , 06/07/2006 Lpp. 0473 - 0477



P6_TA(2005)0298 Pasaule bez mīnām Eiropas Parlamenta rezolūcija par pasauli bez mīnām Eiropas Parlaments, - ņemot vērā un saskaņā ar iepriekšējām rezolūcijām par sauszemes mīnām, klastermunīciju un nesprāgušu munīciju, - ņemot vērā ES Pretmīnu pasākumu stratēģiju 2005. - 2007. gadam, - ņemot vērā Eiropas Parlamenta ad hoc delegācijas ziņojumu pirmajai pušu pārskatīšanas konferencei par Konvenciju par pretkājnieku mīnu lietošanas, uzglabāšanas, ražošanas un tālāknodošanas aizliegumu un iznīcināšanu (Nairobi (Kenija), 2004. gada 28. novembris - 3. decembris), - ņemot vērā Reglamenta 103. panta 4. punktu, A. atkārtoti apstiprinot tā apņemšanos palīdzēt sasniegt no mīnām patiesi brīvu pasauli, kā teikts Parlamenta Attīstības un brīvas tirdzniecības komitejas 2005. gada 16. jūnija uzklausīšanā; B. atkārtoti apstiprinot tā apņemšanos izbeigt ciešanas un nepieļaut, ka cilvēki cieš no pretkājnieku mīnām, kas katru gadu nogalina un sakropļo tūkstošiem cilvēku, galvenokārt nevainīgus un neaizsargātus civilos iedzīvotājus un it īpaši bērnus, traucē ekonomikas attīstībai un atjaunošanai, kavē bēgļu un valsts iekšienē pārvietotu cilvēku atgriešanos mājās, vairumā gadījumu pārkāpj visbūtiskākās cilvēktiesības un ilgus gadus pēc uzstādīšanas izraisa citas nopietnas sekas; C. atceroties, ka pretkājnieku mīnas to sociālo, vides un humāno seku dēļ ir ļoti nopietns drauds cilvēku ilgtermiņa drošībai neatkarīgi no to uzstādīšanas vietas; D. tā kā līdz šai dienai 1997. gada Konvenciju par pretkājnieku mīnu lietošanas, uzglabāšanas, ražošanas un tālāknodošanas aizliegumu un iznīcināšanu (jeb Mīnu aizlieguma līgumu) ir ratificējušas vai tai ir pievienojušās 144 valstis un parakstījušas vēl 8 valstis, bet izsaka bažas, ka 50 valstis joprojām nav šā līguma puses, no kurām dažas ir ES dalībvalstis, un it īpaši izsaka bažas par vienu dalībvalsti, kura nav ne parakstījusi, ne ratificējusi šo līgumu, ne tam pievienojusies; E. tā kā atbilstība konvencijai ir augsta, 69 puses ir beigušas krājumu iznīcināšanu, iznīcinot 38,3 miljonus mīnu, un vēl 13 valstis turpina iznīcināšanu; tā kā visas puses, kurām ir beidzies noteiktais krājumu iznīcināšanas termiņš, ir paziņojušas par veiksmīgu iznīcināšanas pabeigšanu; F. tā kā, neskatoties uz šo progresu, ir aprēķināts, ka joprojām tiek uzglabāti aptuveni 180 - 185 miljoni pretkājnieku mīnu un ka ar sauszemes mīnām joprojām ir piesārņotas 83 valstu teritorijas visā pasaulē, tostarp 54 konvencijas dalībvalstīs; G. tā kā katru gadu joprojām ir no 15000 līdz 20000 upuru, kuru lielākā daļa ir civiliedzīvotāji un daudzi no viņiem ir bērni, kas papildina daudzus simtus tūkstošus mīnu sprādzienos cietušos visā pasaulē, kuriem ir vajadzīga aprūpe un palīdzība visu atlikušo dzīvi, un tā kā vairumā valstu, kurās ir mīnu sprādzienos cietušie, pieejamā palīdzība joprojām ir pilnīgi neatbilstoša, lai sprādzienos cietušie atveseļotos un atkal iekļautos sabiedrībā; H. tā kā konvencija pieprasa pusēm nodrošināt visu pretkājnieku mīnu iznīcināšanu ne ilgāk kā 10 gados pēc tās stāšanās spēkā un pieprasa pusēm, kuras to spēj, palīdzēt šo mērķi sasniegt; I. tādējādi piešķir lielu nozīmi konvencijas pušu pirmajai pārskatīšanas konferencei, kas notika Nairobi no 2004. gada 29. novembra līdz 3. decembrim (Nairobi augstākā līmeņa sanāksme par pasauli bez mīnām), un rīcības plānam, ko puses pieņēma šajā sanāksmē; J. tā kā pašlaik lielākā daļa konfliktu ir iekšēji konflikti vai pilsoņu kari un sauszemes mīnas var izmantot gan valsts bruņotie spēki, gan bruņotos nevalstiskos dalībniekus (NSA); K. atbalstot centienus un panākumus, pārliecinot NSA aizliegt sauszemes mīnas, tomēr vēlreiz atgādina, ka tas nenozīmē atbalstu nevalstiskajiem dalībniekiem vai viņu darbību likumības atzīšanu; L. tā kā starptautiskajai kopienai ir morāls pienākums visām konfliktos iesaistītajām pusēm — gan valstīm, gan bruņotajiem NSA — censties pārtraukt pretkājnieku mīnu izmantošanu, lai sasniegtu patiesi vispārēju šo nehumāno ieroču aizliegumu; tā kā starptautiskajai kopienai un it īpaši agrākajiem galvenajiem ražotājiem, eksportētājiem un izmantotājiem ir morāla atbildība palīdzēt un nodrošināt resursus pretmīnu rīcībai papildus tam, kas jau noteikts konvencijā; M. atzīstot, ka vismaz 56 valstīs tiek plaši izmantotas prettransportlīdzekļu mīnas, izraisot ilglaicīgas humānās problēmas tādās valstīs kā Afganistāna, Angola, Eritreja, Etiopija un Sudāna; N. atkārtoti apstiprinot, ka visu veidu pretmanipulācijas ierīces apdraud atmīnētājus un civilpersonas, 1. pauž nopietnas bažas par kaitīgo un plaši izplatīto sauszemes mīnu un nesprāgušās munīcijas ietekmi uz civiliedzīvotājiem, it īpaši bērniem; 2. aicina visas valstis, kas nav parakstījušas Konvenciju par pretkājnieku mīnu lietošanas, uzglabāšanas, ražošanas un tālāknodošanas aizliegumu un iznīcināšanu, nekavējoties tai pievienoties un mudina visas valstis, kas ir parakstījušas šo konvenciju, bet nav to ratificējušas, nekavējoties to izdarīt; 3. aicina visas valstis, kurās ir mīnas un kuras nav ratificējušas minēto konvenciju vai pievienojušās tai, veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai atvieglotu mīnu skartajos reģionos dzīvojošo civiliedzīvotāju ciešanas, veicot atmīnēšanu un atbilstīgi palīdzot izdzīvojušajiem, un brīvprātīgi sniegt informāciju, lai globālos pretmīnu pasākumus padarītu efektīvākus (konvencijas 7. pantā minētie ziņojumi); 4. aicina ASV vēlreiz pārdomāt 2004. gada februāra paziņojumu, ka tā nepievienosies konvencijai, ka tā saglabās tās 8,8 miljonus "gudro" (pašiznīcinošo) pretkājnieku mīnu lietošanai jebkur pasaulē un ka tā saglabās 1,2 miljonus "dumjo" (bez pašiznīcināšanās) pretkājnieku mīnu izmantošanai Korejā līdz 2010. gadam; turklāt aicina ASV neatsākt ražot, iepirkt vai izmantot nekādu munīciju, kas saskaņā ar konvenciju atbilst pretkājnieku mīnu definīcijai, tostarp tā saucamo zirnekļa sistēmu; aicina ASV nekavējoties pārtraukt piegādāt pretkājnieku mīnas ES dalībvalstīm un citām draudzīgām valstīm; aicina Ķīnu vēlreiz apsvērt sauszemes mīnu ražošanas pārtraukšanu un iznīcināt tās milzīgos krājumus (kuru aptuvenais daudzums pārsniedz 100 miljonus pretkājnieku mīnu), kuru lielākā daļa ir bez pašiznīcināšanās, pašdeaktivēšanās un noteikšanas mehānisma; aicina Krieviju pārtraukt izmantot pretkājnieku mīnas konfliktā Čečenijā un iznīcināt visus tās rīcībā esošos krājumus Gruzijā un Tadžikistānā; 5. aicina trīs paplašinātās Eiropas Savienības dalībvalstis, kas vēl nav ratificējušas konvenciju vai nav pievienojušās tai, izdarīt to bez turpmākas kavēšanās; 6. aicina visas Konvencijas dalībvalstis pilnībā īstenot Nairobi pieņemto rīcības plānu, lai laika posmā no 2005. līdz 2009. gadam īstenotu Konvencijā paredzētos humānās palīdzības un atbruņošanās mērķus un veiktu Nairobi rīcības plānā paredzētās darbības: a) paātrināt atmīnēšanas procesu un nodrošināt, ka Konvencijas dalībvalstis, kurās veic atmīnēšanu, spēj ievērot noteikto 10 gadu termiņu, kurā jāatmīnē visas pretkājnieku mīnas un saskaņā ar kuru pirmais atmīnēšanas posms jāpabeidz 2009. gadā, b) nodrošināt mīnu sprādzienos cietušajiem un viņu ģimenēm tūlītēju un atbilstošu palīdzību, c) sniegt visaptverošus gada ziņojumus par pārredzamību, kā paredzēts Konvencijā, un tajos iekļaut informāciju par upuriem sniegto palīdzību, paredzētajiem mīnu izmantošanas nolūkiem un faktisko izmantošanu saskaņā ar 3. pantu, veiktajiem pasākumiem, lai nodrošinātu to, ka noteikta virziena izkliedmīnas var izmantot tikai ar tālvadību, kā arī par ārvalstu pretkājnieku mīnu uzkrājumiem, d) rast visu Konvencijas pušu vienotu izpratni par Konvencijas 1., 2. un 3. panta īstenošanu, jo tie attiecas uz kopīgām darbībām, prettransportlīdzekļu mīnām ar jutīgiem detonatoriem un mīnām apmācībai, un jo īpaši uzstāt, lai visas mīnas, ko var aktivēt, cilvēka klātbūtne, tuvošanās vai pieskaršanās, uzskatītu par pretkājnieku mīnām, kas minētajā konvencijā ir aizliegtas; ir svarīgi, ka minētā definīcija ietver arī mīnas, kuru detonēšanai izmanto nostieptu auklu, spiedienjutīgus detonatorus, elektriskās ķēdes pārrāvuma detonatorus, zemspiediena detonatorus, pretmanipulācijas ierīces un līdzīgus detonatorus, e) izstrādāt un pieņemt valsts īstenošanas pasākumus, lai novērstu un apkarotu darbības, kas konvencijā ir aizliegtas, tostarp soda sankcijas, kā paredzēts 9. pantā; 7. aicina Komisiju attīstības programmās attiecībā uz trešām valstīm iestrādāt un censties nodrošināt atbilstību Konvencijai gadījumos, kad pretkājnieku mīnu atrašanās valstī kavē ekonomikas un sociālo attīstību; aicina ES dalībvalstis radīt īpašas iniciatīvas attiecībā uz valstīm, kur pretkājnieku mīnas tieši neietekmē ekonomikas un sociālo attīstību, lai tās pievienotos Konvencijai un nodrošinātu atbilstību tās principiem; 8. aicina ES dalībvalstis, kas ir Otavas Konvencijas dalībvalstis, sekmēt iespējami plašāku jēdziena "pretkājnieku mīna" interpretāciju, lai ietvertu tajā arī visas pretkājnieku mīnas, ko var nejauši aktivēt cilvēks, neatkarīgi no to tehniskās kategorijas ("prettransportlīdzekļu mīna", "pretkājnieku sauszemes mīna" utt.); 9. atkārtoti izsaka viedokli, ka "pasauli bez mīnām" var sasniegt tikai tad, ja aizliedz visu veidu mīnas un ne tikai noteiktu veidu sauszemes mīnas, un uzsver, ka tas ietver visu veidu prettransportlīdzekļu mīnas; aicina ES un tās dalībvalstis uzņemties vadību šā mērķa sasniegšanā; 10. aicina ES apstiprināt Eiropas vadošo lomu pasaules mēroga atbruņošanas procesā, lai atkārtotu Otavas Konvencijas veiksmīgo pieredzi citās jomās, jo īpaši prettransportlīdzekļu mīnu, klastermunīcijas, kājnieku ieroču un vieglo ieroču jomā; 11. aicina visas iesaistītās puses, kuru teritorijā ir neatmīnētas mīnas, nodrošināt, ka atmīnēšana un palīdzība mīnu sprādzienu upuriem ir iekļauta valsts prioritātēs un attiecīgā gadījumā valsts, reģionu un nozaru attīstības plānos un programmās; 12. aicina puses un Komisiju pastiprināt atbalstu tām Konvencijas dalībvalstīm, kurām šāds atbalsts ir vajadzīgs, lai jo īpaši uzlabotu un palielinātu mīnu sprādzienu upuriem un viņu ģimenēm sniegtās palīdzības apjomu, nodrošināt, ka tiek ievēroti pirmie atmīnēšanas termiņi 2009. gadā, un iznīcināt krājumus, kas var radīt īpašus draudus iznīcināmo mīnu veida vai skaita dēļ un krājumu atrašanās vietas un glabāšanas apstākļu dēļ, kā arī darīt šādu palīdzību pieejamu teritorijās, kuras kontrolē NSA; 13. aicina visus bruņotos NSA parakstīt Ženēvas Aicinājuma "Aktu par apņemšanos stingri ievērot vispārēju pretkājnieku sauszemes mīnu aizliegumu un sadarboties pretmīnu pasākumu veikšanā" un prasa Padomei un Komisijai turpināt pārliecināt nevalstiskos dalībniekus iesaistīties šajā jomā; 14. prasa palielināt resursus atmīnēšanai, ko veic kā humāno palīdzību, mīnu uzkrājumu iznīcināšanai, izglītošanai par mīnu radītajiem draudiem un mīnu sprādzienu upuru aprūpei, rehabilitācijai un sociālai un ekonomiskai reintegrācijai jomās, kas ir nevalstisko dalībnieku pārraudzībā; 15. aicina visas valstis, kas to spēj, sniegt politisku un diplomātisku atbalstu darbam, ko veic specializētās NVO, kuras sadarbojas ar tādiem nevalstiskajiem dalībniekiem kā Ženēvas Aicinājums un Starptautiskā kustība sauszemes mīnu aizliegšanai valsts mēroga kampaņas; 16. aicina iekšējo konfliktu skartās valstis sekmēt šādu NVO veikto darbu un jo īpaši aicina Kolumbijas valdību veicināt arī humānās palīdzības atmīnēšanas programmu iesaisti un ar tām saistītas darbības atbilstīgi vietējiem vai reģionāliem humānās palīdzības nolīgumiem civiliedzīvotāju aizsardzības nolūkā; uzskata, ka humānās palīdzības atmīnēšanas pasākumu pārbaudes procesa neveicināšana ir Konvencijas uz humāno palīdzību vērsto mērķu pārkāpums; 17. atzinīgi vērtē ES apņemšanos laika posmā no 2005. līdz 2007. gadam paredzēt EUR 140 miljonus jaunajai pretmīnu pasākumu stratēģijai; prasa ES nodrošināt, ka, pieņemot ikgadējos ar budžetu saistītos lēmumus, šos līdzekļus apstiprina un ka pēc 2007. gada ir pieejams pietiekams līdzekļu apjoms; 18. aicina Konvencijas dalībvalstis nodrošināt pārredzamību Konvencijas īstenošanā, t.i., iesaistot valstu parlamentus un plašu sabiedrību; 19. aicina Konvencijas dalībvalstis, jo īpaši tās, kas ir arī ES dalībvalstis, nodrošināt, ka atmīnēšanas pasākumiem paredzēto finansējumu daļēji piešķir valsts atmīnēšanas struktūras izveidei katrā valstī un ka atmīnēšanas pasākumus kā atbalstu turpina, līdz visas zināmās vai iespējamās mīnu teritorijas ir atmīnētas; 20. turklāt iesaka, ka ES jāapsver finansiāla atbalsta sniegšana valstīm, kas nav Konvencijas dalībvalstis, ārkārtas situācijās; atkārtoti atzīmē, ka šī atbalsta saņemšanas nosacījumam jābūt saņēmējvalsts politiskajai gribai sekmēt pievienošanos Konvencijai; 21. aicina ES un tās dalībvalstis, izmantojot attiecīgus tiesību aktus, aizliegt finanšu institūcijām, kas ir to jurisdikcijā vai pārvaldībā, tieši vai netieši ieguldīt līdzekļus uzņēmumos, kuri iesaistīti pretkājnieku mīnu ražošanā, to krājumu veidošanā vai nodošanā citām personām, kā arī saistīti ar citām tādām pretrunīgām ieroču sistēmām kā klastermunīcijas apakškategorijas; 22. aicina ES un tās dalībvalstis nodrošināt atbilstību tiesību aktiem, ar ko aizliedz veikt ieguldījumus uzņēmumos, kuri iesaistīti pretkājnieku mīnu ražošanā, izveidojot efektīvus kontroles un sankciju mehānismus; uzskata, ka tas nozīmē finanšu institūciju saistības ieviest pilnīgas pārredzamības politiku attiecībā uz uzņēmumiem, kuros tās iegulda finanšu līdzekļus; 23. aicina tā priekšsēdētāju nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām, Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram, Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas ģenerālsekretāram, Starptautiskajai Sarkanā Krusta komitejai, Starptautiskajai kustībai sauszemes mīnu aizliegšanai, ĀKK un ES Kopīgajai parlamentārajai asamblejai un Amerikas Savienoto Valstu, Krievijas Federācijas un Ķīnas Tautas Republikas valdībai un parlamentam, Nairobi augstākā līmeņa sanāksmes par pasauli bez mīnām priekšsēdētājam, kā arī Āfrikas Savienībai un visas Āfrikas parlamentam. --------------------------------------------------