Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Centrālajai bankai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai “2020. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija””

(atzinuma papildinājums)

(COM(2019) 650 final)

(2021/C 10/16)

Ziņotājs: Philip von BROCKDORFF

Biroja lēmums 28.5.2020. Juridiskais pamats Reglamenta 32. panta 1. punkts un Reglamenta piemērošanas noteikumu 29. panta A. punkts Atbildīgā nodaļa Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa Pieņemts specializētās nodaļas sanāksmē 8.9.2020. Pieņemts plenārsesijā 29.10.2020. Plenārsesija Nr. 555 Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas) 250/0/6

Preambula

Šis atzinums ir daļa no divu papildu atzinumu kopuma, kas ietver atzinumu par 2020. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju (COM(2019) 650 final) un atzinumu par ieteikumu par eurozonas ekonomikas politiku (COM(2019) 652 final). Papildu atzinumu mērķis ir atjaunināt un papildināt iepriekšējos EESK priekšlikumus (1) , ņemot vērā jaunākās norises, Covid-19 ietekmi un ekonomikas atveseļošanas plānus, kā arī dažādus ziņojumus un ieteikumus, kas publicēti saistībā ar pašreizējo Eiropas pusgadu. Šis papildu atzinumu kopums ir ES pilsoniskās sabiedrības visaptverošs ieguldījums ekonomikas, sociālajā un vides politikā nākamajā Eiropas pusgada ciklā, ko paredzēts sākt 2020. gada novembrī. EESK aicina Eiropas Komisiju un Padomi ņemt vērā šo ieguldījumu gaidāmajā Eiropas pusgada rudens priekšlikumu kopumā un ar to saistītajā iestāžu lēmumu pieņemšanas procesā.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. EESK pozitīvi vērtē to, ka ar gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju tiek sperts nozīmīgs solis ceļā uz sociālāku, iekļaujošāku un ilgtspējīgāku ekonomikas modeli, IAM sasniegšanu un jo īpaši uz apņemšanos pārveidot pašreizējo izaugsmes modeli par zaļās izaugsmes modeli. Šī apņemšanās joprojām ir īpaši nozīmīga, ņemot vērā Covid-19 radītās ekonomiskās un sociālās sekas, un tā ir jāapliecina gaidāmajā Eiropas pusgada rudens priekšlikumu kopumā, kurā Eiropas Komisija noteiks ES ekonomikas un sociālās prioritātes.

1.2. EESK uzskata, ka, lai efektīvi reaģētu uz Covid-19 sekām, ir jāveic gan ekonomiskās, gan sociālās ietekmes novērtējums. Šādi novērtējumi ļaus dalībvalstīm pilnībā izprast, kā Covid-19 sekas ir ietekmējušas ekonomiku, cilvēku pārvietošanos un preču un pakalpojumu apriti Eiropas Savienībā. Turklāt valdībām ir strauji un spēcīgi jārīkojas, lai pārvarētu Covid-19 radīto ietekmi, un tas ir iespējams tikai tad, ja tām ir skaidrs priekšstats par šādu ietekmi.

1.3. Valdībām ir jāreaģē, pieņemot atbalstošu makroekonomikas politiku, lai palīdzētu atjaunot pārliecību un atbalstītu pieprasījuma atjaunošanos. Taču, lai tas notiktu, EESK iesaka pārskatīt Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus, lai atbalstītu ekonomikas atveseļošanu un sniegtu valdībām pietiekamas iespējas brīvi rīkoties, kā arī spējas veikt tik nepieciešamos ieguldījumus infrastruktūrā, jo īpaši saistībā ar klimata pārmaiņām. Elastība valsts atbalsta noteikumos arī ir nepieciešama, lai atbalstītu jebkāda lieluma uzņēmumus pārejā uz digitālu un zaļu ekonomiku. Arī piekļuve finansējumam, jo īpaši MVU gadījumā, ir būtiski svarīga, un ir jāpārskata arī MVU stratēģija.

1.4. Tas pats attiecas arī uz sociālo jomu, kurā valdībām ir vajadzīgi efektīvi un ar resursiem labi nodrošināti sabiedrības veselības pakalpojumi, lai novērstu turpmāku inficēšanos, un – ne mazāk svarīgi – ir jāīsteno labi mērķorientēta politika, lai atbalstītu sociālā nodrošinājuma sistēmas un aizsargātu ienākumus neaizsargātām sociālajām grupām, kuras visvairāk ir cietušas no ienākumu samazināšanās ekonomikas lejupslīdes dēļ. Būtu jāveicina arī dalība arodbiedrībās, lai labāk sasniegtu Eiropas sociālo tiesību pīlāra mērķus, kas šajā krīzes laikā ir tik nepieciešams.

1.5. Covid-19 dēļ nodokļu taisnīgums ir kļuvis vēl nozīmīgāks, jo valdības saskaras ar milzīgu finansiālo slogu ārkārtas pasākumu atbalstīšanai. Taču EESK arī uzskata, ka Covid-19 izraisītā ekonomikas lejupslīde ir atklājusi Eiropas monetārās savienības iekšējo nestabilitāti un nepilnīgumu. ES jau sen apspriež fiskālo savienību, un atveseļošanās un noturības pasākumu kopums 750 miljardu EUR apmērā, neskatoties uz tā trūkumiem, apliecina, ka ES veic plašu soli ceļā uz integrāciju. Vai tas tuvinās dalībvalstis fiskālajai savienībai, vēl nav zināms, taču nav nekādu šaubu, ka ir jāpārdomā nodokļu politika Eiropas Savienībā, jo īpaši nolūkā atbalstīt publiskos ieguldījumus infrastruktūrā, izglītībā, veselības aprūpē un sociālajā aizsardzībā.

1.6. EESK uzsver, ka šajā krīzes laikā politiskajiem līderiem ir svarīga loma. Sarunas par atveseļošanās un noturības pasākumu kopumu atklāja nesaskaņas Eiropas Savienībā, un šādas nesaskaņas nav labvēlīgas institucionālajai un konstitucionālajai pārveidei, kas ES ir nepieciešama, lai iegūtu stingrāku pamatu, ja tā vēlas arī turpmāk saglabāt nozīmīgumu un konsekvenci Eiropā un pasaulē.

1.7. Next Generation EU ir gan vēlams, gan savlaicīgs. Taču, lai plānu īstenotu vienlaikus ar ES parasto vispārējo budžetu 2021.–2027. gadam, gan dalībvalstīm, gan Komisijai būs jāiegulda liels darbs. Joprojām ir neatbildēti jautājumi par spēju atšķirībām Eiropas Savienībā, tāpēc Komisijai varētu būtu vairāk jāatbalsta spēju veidošana un process projektu identifikācijai. Attiecībā uz DFS 2021.–2027. gadam Komiteja pauž nožēlu, ka Padome ir samazinājusi sākotnējā Komisijas priekšlikuma apjomu. Eiropas Parlaments un EESK atzinumā “Daudzgadu finanšu shēma laikposmam pēc 2020. gada” jau norādīja, ka uzskata Komisijas priekšlikumu par neapmierinošu EESK uzskata, ka plānsir gan vēlams, gan savlaicīgs. Taču, lai plānu īstenotu vienlaikus ar ES parasto vispārējo budžetu 2021.–2027. gadam, gan dalībvalstīm, gan Komisijai būs jāiegulda liels darbs. Joprojām ir neatbildēti jautājumi par spēju atšķirībām Eiropas Savienībā, tāpēc Komisijai varētu būtu vairāk jāatbalsta spēju veidošana un process projektu identifikācijai. Attiecībā uz DFS 2021.–2027. gadam Komiteja pauž nožēlu, ka Padome ir samazinājusi sākotnējā Komisijas priekšlikuma apjomu. Eiropas Parlaments un EESK atzinumā “Daudzgadu finanšu shēma laikposmam pēc 2020. gada” jau norādīja, ka uzskata Komisijas priekšlikumu par neapmierinošu ( 2 )

1.8. Arī laiks ir ļoti svarīgs faktors, tāpēc nepamatota kavēšanās, apstiprinot un īstenojot noteikto plānu, var nopietni apdraudēt ES ekonomikas atveseļošanu un gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas mērķu sasniegšanu, vienlaikus pakļaujot riskam tūkstošiem darba ņēmēju un mazo uzņēmumu īpašnieku iztiku un labklājību visā ES.

1.9. EESK uzskata, ka gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija sniedz ES iespēju pāriet uz ekonomikas modeli, kurā vienlīdz svarīgi ir gan ekonomikas, gan sociālie/iekļaujošie mērķi. Gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas mērķi nebūtu jāaizmirst Covid-19 radīto ekonomikas sarežģījumu dēļ. Covid-19 krīze nepārprotami ir apliecinājusi, ka sociālais aspekts mūsu dzīvē ir tikpat svarīgs kā ekonomiskais.

1.10. Lai gan EESK atbalsta centienus palielināt produktivitāti visā ES, šajā procesā nevajadzētu kaitēt ekonomikas ilgtspējai vai darba nosacījumiem. Ekonomiskā labklājība ir būtiski svarīga, un to var nodrošināt, ja izaugsme sniedz pievienoto vērtību ekonomikai un sabiedrībai un reāli ietekmē cilvēku dzīvi, vienlaikus uzlabojot noturību pret turpmākiem ārējiem satricinājumiem un palīdzot radīt konverģenci valstīs un reģionos.

2. 2020. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija un Covid-19

2.1. Eiropas Komisija 2019. gada 17. decembrī pieņēma rudens priekšlikumu kopumu, tostarp 2020. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju un vienoto nodarbinātības ziņojumu. Gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā ir uzsvērts, ka ekonomikas izaugsme nav pašmērķis un ka ekonomikai jādarbojas cilvēku un planētas labā. Pāreja uz jaunu izaugsmes modeli atbilst Eiropas zaļajam kursam un līdz ar to ekonomikai, kas ņem vērā mūsu dabas resursu ierobežojumus. Jaunais ekonomikas izaugsmes modelis atbilst arī vienotajā nodarbinātības ziņojumā noteiktajiem nodarbinātības mērķiem, jo darbvietu radīšana vispirms veicina ilgstošu labklājību ES.

2.2. Eiropas zaļo kursu var uzskatīt par ES “ilgtspējīgo jauno izaugsmes modeli”, kas palīdzēs sasniegt ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM), kā liecina izmaiņas, kuras daļēji atspoguļojas jaunās gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas četrās prioritātēs: a) vides ilgtspēja, b) ražīguma pieaugums, c) taisnīgums un d) makroekonomiskā stabilitāte. Ar tām ir aizstāts iepriekšējās gada izaugsmes stratēģijas “pozitīvais trīsstūris” – orientēšanās uz investīcijām, fiskālo ilgtspēju un strukturālām reformām.

2.3. Kopumā ar gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju tiek sperts nozīmīgs solis uz priekšu, lai pārvērstu darbos retoriku par sociālāku, iekļaujošāku un ilgtspējīgāku ekonomikas modeli, sasniegtu IAM un jo īpaši īstenotu apņemšanos pārveidot pašreizējo izaugsmes modeli par zaļas izaugsmes modeli. EESK to vērtē pozitīvi. Gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā ir arī precizēts, ka tā attiecas ne tikai uz vides ilgtspēju, bet uz ilgtspēju visās nozīmēs. Eiropas Komisija videi, ražīgumam, taisnīgumam un stabilitātei faktiski piešķir vienādu nozīmi.

2.4. Komisija arī uzskata, ka jaunās ekonomikas programmas īstenošanai būs vajadzīgs pārejas periods, kam jābūt “taisnīga[m] un iekļaujoša[m] un lai svarīgākā loma tajā būtu cilvēkiem”, un ka “izmaksas nevajadzētu segt visneaizsargātākajiem”, atzīstot, ka “gan pašām klimata pārmaiņām, gan papildinošajai politikai [..] ir būtiska ietekme uz labumu sadali”. Šis pārejas periods neizbēgami liks pieņemt kompromisus svarīgās jomās, piemēram, transporta izmaksu pieaugumu un darbvietu potenciālu zudumu. EESK uzskata, ka būs vajadzīgi šo kompromisu sociālās ietekmes novērtējumi un atbilstoša sociālās un fiskālās politikas reakcija visā ES. Šie novērtējumi tagad ir ieguvuši jaunu dimensiju, ņemot vērā Covid-19 pandēmijas ekonomisko, sociālo un – ne tik lielā mērā – arī klimata ietekmi.

2.5. Covid-19 ekonomiskā ietekme galvenokārt ir bijusi trīskārša – tā ir tieši ietekmējusi ražošanu, ir radījusi traucējumus piegādes ķēdēs un tirgū, kā arī ir finansiāli ietekmējusi uzņēmumus un finanšu tirgus. Taču ietekmes kopējo apmēru Eiropas valstu ekonomikā pašlaik noteikt vēl nevar, un tā lielā mērā būs atkarīga no tā, vai Eiropu šogad skars otrais vilnis. Tomēr nav nekādu šaubu, ka Covid-19 ietekme uz ekonomiku ir spēcīga. Joprojām nav zināms, kad gaidāma atgūšanās, un nestabilā situācija, kā arī Covid-19 ietekme uz tirgiem ir radījušas ekonomikas recesiju visā ES. Lai gan 2020. gadā tika gaidīts ES 27 dalībvalstu kopējā IKP pieaugums par 1,2 %, pašlaik tiek prognozēts, ka Covid-19 dēļ IKP samazināsies par 7,4 %. Salīdzinājumam – recesija 2009. gada finanšu krīzes laikā ES 28 dalībvalstīs izraisīja samazinājumu par 4,5 %. Pašreizējās krīzes dēļ ES ir nonākusi dziļākajā recesijā tās vēsturē, gaidāmajam bezdarba līmenim sasniedzot 9 % salīdzinājumā ar 6,7 % 2019. gadā.

2.6. Covid-19 krīze ir arī ietekmējusi sociālā nodrošinājuma sistēmas, un veselības aprūpe, bezdarba apdrošināšana, pensijas u. c. ir pakļautas spiedienam, ko rada pandēmijas sekas un finansiālie ierobežojumi, jo īpaši ārkārtas finansējuma un nodokļu maksājumu atlikšanas dēļ. Indivīdiem un ģimenēm saskaroties ar ienākumu samazināšanos un ienākumu zaudēšanu, relatīvā nabadzībā dzīvojošo cilvēku skaits ES, visticamāk, pieaugs. Tāpēc izvērtēt Covid-19 sociālo ietekmi ir ne mazāk svarīgi kā izvērtēt ietekmi uz ekonomiku.

2.7. Sociālā ietekme arī nozīmē, ka zināmā mērā būs jāpārvērtē gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā liktais uzsvars uz ES sociālo dimensiju. Sociālās tiesības gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā ir īpaši minētas saistībā ar taisnīguma mērķi, tostarp norādot – “lai paaugstinātu savu ekonomisko un sociālo sniegumu, ES ir pilnībā jāīsteno Eiropas sociālo tiesību pīlāra principi”. Covid-19 pieredze ir sniegusi pierādījumus par svarīgo lomu, kāda varētu būt Eiropas bezdarbnieka pabalstu pārapdrošināšanas shēmai (SURE), kā minēts gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā, un atbalstam, ko darba ņēmēji varētu saņemt ārēju ekonomisku satricinājumu gadījumā. Tomēr Covid-19, visticamāk, palielinās pašreizējo nevienlīdzību ES darba tirgū, un šķiet, ka negatīvā ietekme vairāk skar darba ņēmējus, kas ir mazāk izglītoti un strādā zemu atalgotu darbu, kā arī gados jaunākus darba ņēmējus un sievietes ( 3 ) . Savā pašreizējā veidā gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija nenodrošina taisnīgu līdzsvaru starp sociālo un ekonomikas aspektu Eiropas Savienībā. Tāpēc lielāka uzmanība jāpievērš mazkvalificētiem pieaugušajiem, digitālo prasmju nepietiekamībai, kā arī kvalifikācijas celšanai un pārkvalifikācijai, jo īpaši Covid-19 seku dēļ.

2.8. EESK arī uzskata, ka ekonomikas atveseļošanas scenārijā zaļajam kursam ir jābūt arī ekonomikas un sociālam kursam, sniedzot uzņēmumiem un patērētājiem stimulus pāriet uz ilgtspējīgiem produktiem, kā arī uzlabojot ES iedzīvotāju dzīves kvalitāti, novēršot klimata pārmaiņu un pārkārtošanās radīto kaitējumu, kā ierosināts ar Eiropas zaļā kursa Taisnīgas pārkārtošanās mehānismu. Šajā kontekstā ir nepieciešama maksimāla elastība valsts atbalsta noteikumu interpretācijā, lai varētu sniegt stimulus ieguldījumiem un tiešai publiskai līdzdalībai uzņēmumā, lai dotu jaunu impulsu saimnieciskajai darbībai un optimizētu kvalitatīvu darbvietu radīšanu reģionos, kurus skārusi pārkārtošanās prasība. Tajā pašā laikā ar pārkārtošanos būtu aktīvi jātiecas samazināt nevienlīdzību un cīnīties pret nabadzību integrētas sociālās un ilgtspējīgas ekonomiskās izaugsmes stratēģijas ietvaros.

2.9. Ir nepieciešama arī ilgtspējīga un sociāli labvēlīga produktivitātes un ekonomikas izaugsme apvienojumā ar pielāgoties spējīgām strukturālām pārmaiņām, lai atbalstītu pienācīgu sociālo aizsardzību, jo īpaši pienācīgas pensijas, pieņemamus ienākumus, kvalitatīvas darbvietas un sabiedriskos pakalpojumus, jo īpaši veselības un mājokļu jomā.

2.10. Gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā ir minēts nodokļu taisnīgums, un nevar būt nekādu šaubu, ka izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, nodokļu apiešana, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana un dažkārt arī pastāvīga sacensība par zemāko nodokļu likmi ir vājinājusi nodokļu iestāžu spēju iekasēt nodokļus, kas atbilst to ekonomikas un iedzīvotāju vajadzībām. Gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā ir arī apstiprināta nodokļu nozīme labklājības valstu finansēšanā, norādot, ka “valstu nodokļu un pabalstu sistēmas būtu jāoptimizē tā, lai tās efektīvāk stimulētu dalību darba tirgū, palielinātu taisnīgumu [..] un nodrošinātu labklājības sistēmu [..] ilgtspēju un atbilstību”. Ņemot vērā Covid-19 pandēmiju, taisnīga aplikšana ar nodokļiem ir ieguvusi lielāku nozīmi ne vien saistībā ar atbalstu ārkārtas pasākumiem, bet arī saistībā ar vidēja termiņa un ilgtermiņa valsts un ES ekonomikas atveseļošanas plānu finansēšanu, jo īpaši attiecībā uz publiskiem ieguldījumiem infrastruktūrā, izglītībā, veselības aprūpē un sociālajā aizsardzībā.

2.11. Makroekonomiskā politika joprojām ir būtiska, lai panāktu ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, bet gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā jau tās pieņemšanas laikā pagājušā gada nogalē tika konstatēta satraucoša izaugsmes vājināšanās perspektīva. Tagad Covid-19 dēļ situācija ir pasliktinājusies, un tas vēlreiz akcentē valsts ieņēmumu un izdevumu nozīmi, kā noteikts fiskālajā politikā, kas ir ne mazāk svarīga par monetāro politiku. Atgriešanās pie taupības režīma nav apsverams variants, ņemot vērā pēc finanšu krīzes ilgstoši jūtamās sekas. Līdzsvarots budžets vismaz īstermiņā un vidējā termiņā pašlaik šķiet diezgan nereāla iespēja lielākā daļā dalībvalstu, varbūt pat visās. Tomēr makroekonomiskās stabilitātes mērķis ir būtiski svarīgs ekonomikas atveseļošanai. Taču to nevar sasniegt, ja netiek pārskatīts Stabilitātes un izaugsmes pakts, neaprobežojoties ar vispārējās izņēmuma klauzulas neseno pagaidu aktivizēšanu Covid-19 dēļ. Ir arī jāpārskata valsts atbalsta regulējums, cita starpā, lai atbalstītu zaļās investīcijas.

2.12. Pusgada process, kurā nozīmīgs elements ir konkurētspējīga ilgtspēja, kļūs vēl nozīmīgāks, sniedzot detalizētu pārraudzību un norādes uz nepieciešamajām politikas darbībām un reformu soļiem. Tomēr, ņemot vērā Covid-19 un spēcīgo uzsvaru uz ekonomikas atveseļošanu, mērķi nodrošināt makroekonomisko izaugsmi nevar sasniegt bez sociālās kohēzijas un ilgtspējas. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt stingrāku juridisku pamatu pilsoniskās sabiedrības pārstāvju kā vienlīdzīgu partneru iesaistei Eiropas pusgadā. EESK arī uzsver, ka periods pēc Covid-19 krīzes Eiropas Savienībai būs ļoti nozīmīgs. Tas, cik svarīga Eiropas Savienība būs cilvēkiem, ir pilnībā atkarīgs no tā, cik efektīvs būs tās atveseļošanas plāns un tās gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija, kas faktiski noteiks tās spēju būtiski uzlabot vienkāršo cilvēku dzīvi.

3. ES reakcija uz Covid-19 krīzi un tās ietekme uz gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju

3.1. Covid-19 krīze ir smagi skārusi ES un pasaules ekonomiku. Vairākām dalībvalstīm draud recesija, kas var radīt smagas sekas un nepieredzēti augstu bezdarba līmeni. Slimības izplatības ierobežošanai vajadzīgo pasākumu dēļ ievērojami ir samazinājies piedāvājums un pieprasījums. Saimnieciskā darbība transporta, mazumtirdzniecības, ražošanas, izklaides, viesmīlības, atpūtas, amatniecības un kultūras jomā ir iedragāta. Un ir arī acīmredzams, ka sabiedrības uzticēšanās veselības aprūpes sistēmas reakcijai uz Covid-19 rada tiešu un tūlītēju ekonomisko ietekmi.

3.2. Piegādes ķēžu pārrāvumi, kas ietekmēja apstrādes rūpniecību, un preču cenu kritums apvienojumā ar strauji augošām veselības aprūpes un IKT produktu cenām ir vēl vairāk pastiprinājis Covid-19 ekonomisko ietekmi. Turklāt nepieredzēti augstais dalībvalstu aizņemšanās līmenis, lai finansētu sākotnējo ārkārtas reakciju uz pandēmiju, nav ļāvis izmantot fiskālo stimulu tādā apmērā, kāds vajadzīgs ekonomikas stabilizēšanai un veselības krīzes un humānās krīzes pārvarēšanai, nemaz nerunājot par ātru ekonomikas atveseļošanu pēc krīzes.

3.3. Vissmagāk ir cietuši mazie un vidējie uzņēmumi ( 4 ) , pašnodarbinātas personas un algoti darba ņēmēji ar nulles stundu līgumiem. Krīze ir radikāli mainījusi uzņēmējdarbības vidi MVU, un šīs pārmaiņas ļoti nelabvēlīgi ietekmē simtiem tūkstošu MVU visā Eiropā. Šīs pārmaiņas apdraud arī pamata funkciju, kāda MVU ir mūsu ikdienas dzīvē. MVU sniedz sociālo stabilitāti vietējā un reģionālā līmenī, kurā tie veido saimnieciskās darbības pamatu sabiedrībā. Tie ir Eiropas sociālās drošības modeļa centrā, īpašniekiem, kas ir arī vadītāji, esot vairāk ieinteresētiem sava uzņēmuma un vietējās ekonomikas attīstībā vidējā termiņā un ilgtermiņā, nevis īstermiņa peļņā un apgrozījumā ( 5 ) . Turklāt amatniecība un MVU vienmēr ir bijuši kultūras norišu priekšplānā visā Eiropā, un tiem ir nozīmīga loma ilgtspējīgu pārmaiņu veicināšanā, kā arī mantojuma, vērtību un praktisko zināšanu saglabāšanā. MVU tagad vairāk nekā jebkad ir būtiski svarīgi, lai saglabātu dzīvotspēju pilsētu centros un pastāvīgu interesi par lauku apvidiem, jo tie nodrošina iedzīvotāju ikdienas vajadzību izpildi un garantē sociālo stabilitāti un kohēziju.

3.4. Pašreizējā krīze ietekmē ikvienu, taču tā draud mazināt ieguvumus, kas gūti dzimumu līdztiesības jomā, un saasināt tādas problēmas kā nabadzības feminizācija, neaizsargātība pret vardarbību un sieviešu vienlīdzīgas dalības veicināšana darba tirgū ( 6 ) . Lai gan pilnībā noteikt Covid-19 ietekmi ir pārāk sarežģīti, ir skaidrs, ka krīzes sekas var negatīvi ietekmēt desmitiem gadu laikā panākto progresu cīņā pret nabadzību un paaugstināt nevienlīdzības līmeni gan atsevišķās valstīs, gan ES kopumā. Tajā pašā laikā, lai ievērotu ar IAM sasniegšanu saistītos termiņus, dalībvalstīm varētu būt vajadzīgi lielāki finansiālie un cilvēkresursi, nekā plānots.

3.5. Skolu un augstākās izglītības iestāžu slēgšanai ir bijusi plaša nelabvēlīga ietekme uz bērniem un jauniešiem, tostarp pārtrauktas mācības. Tas viss varētu ietekmēt prasmju attīstību, karjeras iespējas un potenciālos garākā laikposmā gūtos ienākumus. Tāpēc atveseļošanas centienos būtu arī jāatbalsta platjoslas piekļuve mājsaimniecībās ar zemiem ienākumiem un datortehnikas nodrošināšana skolēnu izglītības nolūkos.

3.6. Pozitīvi ir tas, ka šīs krīzes laikā digitālās tehnoloģijas ir kļuvušas par stimulējošu faktoru, kas veicina darbības nepārtrauktību, attālināto mācīšanos un savieno cilvēkus vairāk nekā jebkad agrāk, vienlaikus palīdzot saglabāt labu garīgo veselību. Tomēr nevienlīdzīga piekļuve platjoslas savienojamībai un IKT nepieejamība kavē efektīvu attālinātu līdzdalību un piekļuvi attālināto mācību procesam.

3.7. Saistībā ar 2020. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju svarīgāk ir tas, ka Covid-19 krīze varētu būtiski un negatīvi ietekmēt ilgtspējīgas izaugsmes centienus. Ilgstoša ekonomikas lejupslīde varētu nelabvēlīgi ietekmēt gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas īstenošanu un noteiktos termiņus saskaņā ar Parīzes nolīgumu par klimata pārmaiņām un IAM. Skarba patiesība ir tā, ka mēs būtu bijuši labāk sagatavoti šai krīzei, ja dalībvalstis pirms krīzes būtu pieņēmušas ilgtspējīgākas un ekonomiski noturīgākas stratēģijas. Covid-19 krīze faktiski ir parādījusi ES valstu ekonomikai raksturīgo vājumu, jo īpaši pārāk lielu paļaušanos uz lielākoties prociklisku ekonomikas politiku un ekonomikas nozarēm, kas ir ļoti neaizsargātas pret ārējiem ekonomikas satricinājumiem.

3.8. Politiskā līmenī šī krīze rada akūtu vajadzību pēc politiskajiem līderiem, kas spēj pieņemt lēmumus un tic solidaritātei, pārredzamībai un sadarbībai. Šis nav īstais brīdis savtīgumam, savstarpējiem apvainojumiem vai politizācijai. Galvenais, nedrīkst pieļaut, ka krīzes laikā mazinās tiesiskums. Ir vispāratzīts, ka tiesiskums ir būtisks ekonomikas izaugsmei ( 7 ) , bet tiesiskums nepārprotami ir daudzdimensionāls jēdziens, kas ietver dažādas atsevišķas sastāvdaļas, sākot ar personu un īpašumtiesību drošību un beidzot ar valdības darba pārbaudēm un korupcijas kontroli. EESK uzskata, ka tas ir savienojams ar ekonomikas ilgtspēju un līdz ar to ar gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju.

3.9. ES reakcija uz Covid-19 ir bijusi plaša, un tās mērķis ir mīkstināt Covid-19 krīzes triecienu. Minēto iniciatīvu kopsavilkums ir sniegts 1. attēlā zemāk. 1. attēls Eiropas reakcija uz Covid-19 pandēmiju

3.10. Viss iepriekš minētais ļoti lielā mērā veicinās ES ekonomikas atveseļošanu. Atveseļošanas un noturības mehānisms (“mehānisms”) piedāvās apjomīgu finansiālu atbalstu publiskajām investīcijām un tik vajadzīgajām reformām, kas dalībvalstu ekonomiku padarītu noturīgāku un labāk sagatavotu nākotnei. Tas palīdzēs risināt ekonomiskās un sociālās problēmas, ar kurām dalībvalstis saskaras pēc krīzes, tādās svarīgās jomās kā sociālā, nodarbinātības, prasmju, izglītības, pētniecības un inovācijas un veselības joma, kā arī jomās, kas ir saistītas ar uzņēmējdarbības vidi, tai skaitā valsts pārvaldē un finanšu nozarē. Taču viens jautājums, kas ir jārisina, ir atsevišķu dalībvalstu spēja īstenot reformas un sekmēt investīcijas infrastruktūrā. Valstu spējas atšķiras, un var būt nepieciešama koordinēta reakcija ES līmenī, lai nodrošinātu ieguldījumu efektivitāti un lietderīgumu.

3.11. Ļoti svarīgi ir tas, ka ar mehānismu varēs nodrošināt, ka investīcijas tiek koncentrētas uz problēmām un vajadzībām pēc ieguldījumiem, kas saistīti ar zaļo pārkārtošanos un digitalizāciju, tādējādi nodrošinot ilgtspējīgu atveseļošanu saskaņā ar gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģiju. Ieguldījumi zaļajās un digitālajās tehnoloģijās palīdzēs palielināt energoefektivitāti dažādās ekonomikas pamatnozarēs un radīt darbvietas un ilgtspējīgu izaugsmi. Tie potenciāli varētu sniegt ES priekšrocību kā pirmajai, kas pasaulē sāk atgūties, un varētu arī palīdzēt padarīt ES noturīgāku un mazāk atkarīgu, dažādojot galvenās piegādes ķēdes.

3.12. Šī mehānisma panākumi lielā mērā būs atkarīgi no attiecīgu projektu apzināšanas un sagatavošanās to izpildei saskaņā ar Eiropas pusgada prioritātēm. Ir arī būtiski svarīgi cieši saskaņot ekonomikas un sociālo politiku ar pusgada procesā sniegtajiem ieteikumiem. EESK atbalsta viedokli, ka atveseļošanas un noturības plāni, ko paredzēts finansēt ar mehānismu, ir neatņemama daļa no procesa, kura mērķis ir īstenot konkrētām valstīm adresētos ieteikumus, kas pieņemti Eiropas pusgada kontekstā. Tāpēc šie instrumenti uzlabos procesa efektivitāti un atbalstīs 2020. gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas īstenošanu.

3.13. EESK arī uzskata, ka instrumenti palīdz stiprināt attiecīgo dalībvalstu izaugsmes potenciālu un ekonomisko un sociālo noturību un tādējādi veicina sociālo kohēziju. Tie arī atbalsta zaļo un digitālo pārkārtošanos, kas ir tik nepieciešama ekonomikas ilgtspējai un noturībai. EESK atkārtoti uzsver valdību svarīgo lomu tādu projektu izstrādē, kas dod labumu kopienām un ekonomikai kopumā. EESK atzinīgi vērtē arī Komisijas nodomu uzraudzīt visu procesu, proti, atbilstošu projektu noteikšanu, izstrādi un izpildi, lai nodrošinātu, ka tas notiek pārredzami. Tomēr EESK uzskata, ka Komisijai būtu jānodrošina, lai pārredzamība nozīmētu arī to, ka procesā tiek iesaistītas visas attiecīgās ieinteresētās personas.

3.14. Next Generation EU , būtu taisnīgi sadalīts, piekļūstams un pieejams tiem, kam tas visvairāk vajadzīgs, jo īpaši MVU, saskaņā ar gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā noteiktajiem mērķiem. Tas nozīmē, ka jānodrošina, lai šādiem mērķiem paredzētais finansējums un atbalsts tiek izmaksāts, izmantojot piemērotus kanālus, piemēram, nacionālās attīstības aģentūras, ņemot vērā, ka MVU parasti sevi finansē ar banku sektora starpniecību Ņemot vērā iepriekš teikto, ir ļoti svarīgi, lai finansējums, kas būs pieejams saskaņā ar atveseļošanas plānu, būtu taisnīgi sadalīts, piekļūstams un pieejams tiem, kam tas visvairāk vajadzīgs, jo īpaši MVU, saskaņā ar gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijā noteiktajiem mērķiem. Tas nozīmē, ka jānodrošina, lai šādiem mērķiem paredzētais finansējums un atbalsts tiek izmaksāts, izmantojot piemērotus kanālus, piemēram, nacionālās attīstības aģentūras, ņemot vērā, ka MVU parasti sevi finansē ar banku sektora starpniecību ( 8 ) . Piekļuve finansējumam ir ārkārtīgi svarīga MVU, jo tā sniedz nepieciešamo likviditāti gan krīzes ārkārtas situācijā, gan pārvarēšanas un atveseļošanas posmā, ļaujot tiem ieguldīt turpmākā attīstībā saistībā ar pārkārtošanos uz digitālu un zaļu ekonomiku. Šādi ieguldījumi palīdz MVU efektīvi risināt kavētu maksājumu problēmu un tādējādi nodrošina MVU pietiekamu likviditāti.

3.15. Ņemot vērā nepieredzētos sarežģījumus, ar ko saskaras MVU, EESK aicina Komisiju atjaunināt MVU stratēģiju, lai atspoguļotu jaunos apstākļus, kas radušies kopš Covid-19 pandēmijas. EESK arī aicina izmantot daudzlīmeņu un vairāku dalībnieku pārvaldību MVU politikas īstenošanā. Darbību un budžeta saskaņošana starp dažādiem pārvaldības līmeņiem – Eiropas, valsts, reģionālo un vietējo – un efektīva uzņēmējdarbības atbalsta organizāciju iesaistīšana lēmumu pieņemšanas procesā ir būtiski svarīga.

3.16. MVU būs arī vajadzīgs valstu darba aizsardzības inspekciju un ārēju specializēto darba aizsardzības dienestu atbalsts, lai izvērtētu jauno risku saistībā ar Covid-19 un pareizi īstenotu vajadzīgos pasākumus, kā arī samazinātu saistītos slogus un izmaksas. Turklāt MVU būs vajadzīgs atbalsts, lai darbiniekiem nodrošinātu nepieciešamos individuālos aizsardzības līdzekļus darba vietā. Pārredzamība un efektīva komunikācija ir būtiski svarīgas gan piegādātājiem, gan apakšuzņēmējiem un klientiem.

4. ES atjaunošanas pasākumi un gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģija

4.1. Next Generation EU ir atzinīgi vērtējams un savlaicīgs. Tomēr ir nepārprotami skaidrs, ka dalībvalstīm un Komisijai būs jāpieliek lielas pūles, lai šo plānu īstenotu kopā ar ES parasto vispārējo budžetu 2021.–2027. gadam. Taču laiks ir ļoti svarīgs faktors, tāpēc nepamatota kavēšanās, apstiprinot un īstenojot noteiktos pasākumus, var apdraudēt ES ekonomikas atveseļošanu un gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas mērķu sasniegšanu, vienlaikus pakļaujot riskam tūkstošiem darba ņēmēju un mazo uzņēmumu īpašnieku iztiku un labklājību visā Eiropā. Vienlīdz svarīgi ir, lai ekonomisku problēmu vai īstermiņa politiska izdevīguma dēļ netiktu apdraudēts vispārējais mērķis sasniegt gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas mērķus. Attiecībā uz DFS 2021.–2027. gadam Komiteja pauž nožēlu, ka Padome ir samazinājusi sākotnējā Komisijas priekšlikuma apjomu. Eiropas Parlaments un EESK atzinumā “Daudzgadu finanšu shēma laikposmam pēc 2020. gada” jau norādīja, ka uzskata Komisijas priekšlikumu par neapmierinošu EESK uzskata, ka plānsir atzinīgi vērtējams un savlaicīgs. Tomēr ir nepārprotami skaidrs, ka dalībvalstīm un Komisijai būs jāpieliek lielas pūles, lai šo plānu īstenotu kopā ar ES parasto vispārējo budžetu 2021.–2027. gadam. Taču laiks ir ļoti svarīgs faktors, tāpēc nepamatota kavēšanās, apstiprinot un īstenojot noteiktos pasākumus, var apdraudēt ES ekonomikas atveseļošanu un gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas mērķu sasniegšanu, vienlaikus pakļaujot riskam tūkstošiem darba ņēmēju un mazo uzņēmumu īpašnieku iztiku un labklājību visā Eiropā. Vienlīdz svarīgi ir, lai ekonomisku problēmu vai īstermiņa politiska izdevīguma dēļ netiktu apdraudēts vispārējais mērķis sasniegt gada ilgtspējīgas izaugsmes stratēģijas mērķus. Attiecībā uz DFS 2021.–2027. gadam Komiteja pauž nožēlu, ka Padome ir samazinājusi sākotnējā Komisijas priekšlikuma apjomu. Eiropas Parlaments un EESK atzinumā “Daudzgadu finanšu shēma laikposmam pēc 2020. gada” jau norādīja, ka uzskata Komisijas priekšlikumu par neapmierinošu ( 9 )

4.2. Tas nozīmē, ka ir pastāvīgi jāvirzās uz izaugsmes modeli, kurā ar ekonomiku nesaistīti un iekļaujoši mērķi ir tikpat svarīgi kā ekonomikas mērķi. ES ir pienācis laiks kļūt ambiciozākai un censties sasniegt iekļaujošāku mērķi – apmierināt pēc iespējas lielāka skaita ES iedzīvotāju vajadzības, sākot ar mājokli un veselības aprūpi, un vienlaikus aizsargāt mūsu ekosistēmas, sākot ar stabilu klimatu un auglīgām augsnēm un beidzot ar veselīgiem okeāniem un aizsargājošu ozona slāni. Citiem vārdiem – vērtēt ekonomikas progresu kā līdzekli, lai pārvirzītos no neilgtspējīgas un neiekļaujošas izaugsmes uz ilgtspējīgāku un iekļaujošāku izaugsmes modeli.

4.3. EESK arī uzskata, ka krīzes radītie ekonomikas traucējumi liek atkārtoti izvērtēt resursu izmantošanu un piegādes līniju trauslumu. Tajā pašā laikā ES ir arī jāstiprina tādas pieejas kā aprites ekonomika un klimatrīcība, kas uzlabo gan noturību, gan efektivitāti, un, iespējams, jāpalielina nacionāli noteikto devumu – plānotā siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma – vērienīgums.

4.4. Tādā monetārā savienībā kā eurozona ir nepieciešama koordinācija un efektīvi riska dalīšanas mehānismi, kam vajadzētu radīt lielu fiskālu impulsu, kurš būtu ticams, vienlaikus mazinot atšķirības monetārajā savienībā. EESK uzskata, ka tas ir būtiski ekonomikas atjaunošanai un atveseļošanai, kā arī neaizsargātāko iedzīvotāju atbalstam. Lai gan atjaunošana un atveseļošana ir vajadzīga, lai Eiropas Savienībā radītu darbvietas un labklājību, ir vajadzīgs arī plaša mēroga fiskālais stimuls ar mērķorientētiem pasākumiem, lai sniegtu palīdzību cilvēkiem, kurus vissmagāk skārusi Covid-19 krīze. Pasākumi var ietvert dažādus līdzekļus, lai saglabātu piekļuvi veselības aprūpei un dzīves pamatvajadzībām.

4.5. Iepriekš minēto fiskālo stimulu veicinātu pārskatīts Stabilitātes un izaugsmes pakts (SIP). Pārskatītajā Stabilitātes un izaugsmes paktā būtu jāliek mazāks uzsvars uz dalībvalstu cikliski koriģētā budžeta deficīta aplēsēm. Tā vietā galvenā uzmanība būtu jāpievērš publisko izdevumu pieauguma uzraudzībai. Konkrēti, katra valdība uzņemtos izdevumus saskaņā ar ekonomikas izaugsmes perspektīvu un paredzamajiem nodokļu ieņēmumiem, kā arī saskaņā ar vidēja termiņa parāda mērķi. Tas paplašinātu dalībvalstu fiskālo telpu un iespējas pieņemt valsts līmeņa lēmumus (partnerībā ar ieinteresētajām personām), lai ieviestu atveseļošanas plānus pēc Covid-19 ar lielāku uzsvaru uz valdības lomu ekonomikas atveseļošanas veicināšanā. Makroekonomiskās stabilitātes saglabāšana, protams, ir ilgtspējīgas un iekļaujošas ekonomikas izaugsmes priekšnoteikums. EESK arī uzskata, ka makroekonomiskās politikas mērķis ir ilgtspēja ekonomikas izaugsmē, vides aizsardzībā un sociālajā labklājībā, kas nodrošināta taisnīgi un līdzsvaroti. Konkrēti, tā kā bezdarbs un nepietiekama nodarbinātība ir galvenie nabadzības cēloņi, kritiski svarīgs uzdevums ir uzturēt ekonomiku pēc iespējas tādā apjomā, lai nodrošinātu pilnīgu nodarbinātību.

4.6. Atjaunošanas un atveseļošanas posmā sociālā un ekonomiskā dimensija būtu jāuzskata par vienlīdz svarīgām. Ilgtspējīga saimnieciskā darbība nozīmē abu šo dimensiju ciešu saistību. Ekonomiskā ilgtspēja, tostarp kapitālieguldījumi, ir cieši saistīta ar ekoloģisko dimensiju, piemēram, resursu un enerģijas ekonomisku izmantošanu, taču ir saistīta arī ar sociālo dimensiju, kurā darbvietu ar taisnīgu atalgojumu un labiem darba apstākļiem radīšana un saglabāšana tiek uzskatīta par tikpat nozīmīgu. EESK arī uzskata, ka ir jāatjaunina ES nodarbinātības pamatnostādnes, ņemot vērā Covid-19 krīzi, un sākumpunktam būtu jābūt ietekmes uz darba tirgu novērtējumam.

4.7. Kā minēts 4.6. punktā, ilgtspējīga saimnieciskā darbība ir saistīta ar ekoloģisko dimensiju, un Eiropas zaļo kursu var uzskatīt par iespēju sniegt gan ekonomiskus (privātus un sociālus) ieguvumus, gan radīt darbvietas. EESK atbalsta Komisijas viedokli, ka Eiropas zaļajam kursam būtu jābūt vienai no galvenajām atjaunošanas un atveseļošanas sastāvdaļām un vienlaikus jāmazina negatīvā sociālā ietekme, kas rodas, pārejot uz ilgtspējīgu saimniecisko darbību.

4.8. Tas pats jo īpaši attiecas uz digitalizāciju ar uzsvaru uz efektivitāti, vienlaikus mazinot negatīvo ietekmi, ko rada pāreja uz pakalpojumu digitalizāciju. Covid-19 krīze ir uzvērusi, cik svarīga uzņēmumu darbību saglabāšanai ir digitalizācija. Digitalizācijas veicināšana starp visu nozaru MVU ir jāpaātrina un jāpaplašina, un iniciatīvās ir jāvērš uzmanība uz uzņēmumu digitālo procesu praktisku veicināšanu un izplatīšanu MVU, IT drošībā un digitālo prasmju veidošanā. Turklāt digitālās inovācijas centriem ir jābūt tehnoloģiski atvērtiem un jātiecas digitalizēt vietējos MVU. Arī e-valdībai ir sava loma, atļaujot administratīvas procedūras tiešsaistē, lai novērstu šķēršļus un paātrinātu procesus. Kļūstot digitālas ar e-valdības iniciatīvām un samazinot birokrātismu un regulatīvo slogu MVU, valsts sektora iestādes radītu digitālo vidi, kurai uzņēmēji var piekļūt ērtāk.

4.9. Tiesiskumam un jo īpaši ekonomikas pārvaldībai ir svarīga nozīme ilgtspējīgas ekonomikas izaugsmes sasniegšanā. Ekonomikas pārvaldība ir būtisks līdzeklis, lai nodrošinātu sociālu un ekonomisku taisnīgumu, bet ilgtspējības nolūkos tai nepieciešama izpratne par dažādu sabiedrības interešu grupu viedokļiem un nostājām un to ievērošana, kā arī centieni samierināt šīs atšķirības. Šajā saistībā ir steidzami jāveic darbības, lai atbalstītu dalības arodbiedrībā paplašināšanu un līdzdalību starp augošiem darbaspēka slāņiem, kuri pašlaik nav pārstāvēti.

4.10. Lielāka produktivitāte ir būtiski svarīga, lai kompensētu demogrāfijas tendences un atbalstītu augšupēju konverģenci valstīs un reģionos, jo īpaši tajās ES valstīs un reģionos, kuros ir vajadzīgs nodrošināt par vidējo augstāku attīstību un produktivitātes rādītājus, lai sasniegtu līmeņus, kas palīdz nodrošināt ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi. Lai nākotnē varētu turpināties ilgtspējīga ekonomikas izaugsme, ir jāpalielinās ekonomikas spējai virzīties uz šādu izaugsmi, taču tikai tādā mērā, cik šāda izaugsme nodrošina pievienoto vērtību ekonomikai, sabiedrībai un iedzīvotājiem. Tāpēc augstāka produktivitāte ir līdzeklis mērķa sasniegšanai, un mērķis ir labāki dzīves, vides un darba apstākļi, kas ir samērīgi ar izpildāmajam darbam vajadzīgajām prasmēm un kvalifikācijām. Šajā saistībā ir jāīsteno stratēģijas, lai uzlabotu uzņēmumu konkurētspēju vietējos un globālajos tirgos, aktīvi piedaloties pašiem strādājošajiem, lai atbalstītu labvēlīgus apstākļus sociālo partneru attiecībām.

4.11. Covid-19 pandēmija ir bijusi ES lielā stunda, un vēsture novērtēs mūsu reakcijas efektivitāti nevis pēc tūlītējiem pasākumiem ar mērķi atbalstīt indivīdus un mājsaimniecības, ko skārušas ierobežojumu ekonomiskās un sociālās sekas, bet pēc tā, cik lielā mērā vidēja termiņa un ilgtermiņa reakcija nodrošinās atjaunošanu un atveseļošanu, kas rada jūtamas pārmaiņas miljoniem ES iedzīvotāju dzīvē.

Briselē, 2020. gada 29. oktobrī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētāja Christa SCWHENG

(1) OV C 120, 14.4.2020., 1. lpp. un OV C 120, 14.4.2020., 7. lpp.

(2) OV C 440, 6.12.2018., 106. lpp.

(3) Fana, M., Tolan, S., Torrejón, S., Urzi Brancati, C., & Fernández-Macías, E., The COVID-19 confinement measures and EU labour markets, Nr. JRC120578, Kopīgais pētniecības centrs, 2020. gads.

(4) ECCP, European SMEs and the Impact of COVID-19, Eiropas Klasteru kopdarbības programma, 2020. gads.

(5) Eiropas Amatniecības, mazo un vidējo uzņēmumu asociācija. Exit & Recovery Strategy – COVID-19 crisis: Proposals from SMEunited, politikas dokuments, 2020.

(6) Pouliakas, K., & Branka, J., EU Jobs at Highest Risk of COVID-19 Social Distancing: Will the Pandemic Exacerbate Labour Market Divide? IZA diskusiju dokuments Nr. 13281, 2020. gads.

(7) Dam, K. W., The law-growth nexus: The rule of law and economic development, Brookings Institution Press, 2007. gads.

(8) Bénassy-Quéré, A., Marimon, R., Pisani-Ferry, J., Reichlin, L., Schoenmaker, D., & di Mauro, B. W., 16 COVID-19: Europe needs a catastrophe relief plan. Europe in the Time of Covid-19, 2020. gads, 103. lpp.

(9) OV C 440, 6.12.2018., 106. lpp.