Īpašais ziņojums Vai Komisija ir efektīvi 
pārvaldījusi saistītā 
atbalsta integrēšanu 
vienotā maksājuma 
shēmāLV 2014  Nr. 08
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
EIROPAS REVĪZIJAS PAL ĀTA 
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2014. gads
ISBN 978-92-872-0221-5
doi:10.2865/51671
© Eiropas Savienība, 2014. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
LV 2014  Nr. 08
Īpašais ziņojums Vai Komisija ir efektīvi 
pārvaldījusi saistītā 
atbalsta integrēšanu 
vienotā maksājuma 
shēmā
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)
02
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi
 Glosārijs
I–IX  Kopsavilkums
1–17 Ievads
1–4 Vispārīga informācija
5–13 Vienotā maksājuma shēma pēc kopējās lauksaimniecības politikas 2008. gada veselīguma 
pārbaudes
5–8 Saistītā atbalsta integrācija vienotā maksājuma shēmā
9–12 Valstu maksimālie apjomi un valstu rezerves
13 Maksājumtiesības pēc 2014. gada
14–17 Komisijas un dalībvalstu pienākumi VMS izdevumu izpildē
14–15 Komisijas atbildība par to, lai VMS izdevumi atbilstu ES noteikumiem un principiem
16–17 Dalībvalstu plašā rīcības brīvība pieejamā atbalsta sadales kritēriju noteikšanā saskaņā ar politikas 
mērķiem
18–21 Revīzijas tvērums, mērķi un pieeja
22–59 Apsvērumi
22–34 Nepilnības Komisijas pārraudzības un dalībvalstu īstenošanas darbā neļāva pilnībā konsekventi 
piemērot KLP 2008. gada veselīguma pārbaudē pieņemtos principus
23–24 Komisija nav pieņēmusi īstenošanas noteikumus un nav pietiekami novērtējusi dalībvalstu ieviestos 
pieejamo summu sadales kritērijus…
25–31 … un šajā kontekstā daži no dalībvalstu noteiktajiem kritērijiem ne vienmēr atbilda ES tiesību aktiem vai 
principiem
32–34 Turklāt, saistīto atbalstu integrējot VMS, nekonsekventi risināja blakusietekmi
03 Saturs
35–44 Dalībvalstis reizēm nepareizi piemēroja noteikumus
36–37 Komisija neformulēja skaidrus nosacījumus, ar kādiem lauksaimnieki varēja pieprasīt maksājumtiesības no 
valsts rezerves…
38–39 … un reizēm dalībvalstis piešķīra maksājumtiesības bez juridiskā pamata ES tiesību aktos…
40 … vai aprēķināja maksājumtiesību vienības vērtību pēc nepārredzamiem kritērijiem
41–42 Komisijas procedūras, ar kurām uzrauga VMS maksimālo apjomu ievērošanu, nav skaidras…
43–44 … un maksimālie apjomi nav ievēroti, tāpēc noteikta pārāk liela maksājumtiesību vērtība
45–59 Pārraudzības un kontroles trūkumi ietekmēja maksājumtiesību aprēķināšanu un attiecīgos 
VMS maksājumus
47–49 Apmeklēto dalībvalstu iestādes pārsvarā bija pareizi izmantojušas lauksaimnieku atsauces datus, bet dažas 
kļūdas bija sistemātiskas
50–56 Dalībvalstu kontroles sistēmu kvalitāte bija dažāda, un ar tām nebija atklātas visas aprēķinu kļūdas
57–59 Komisijas veiktā atbilstīguma noskaidrošana nebija pietiekami efektīva
60–71 Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums. VMS integrētās summas 2010.–2012. gadā
 II pielikums.  Dalībvalstu ziņotais maksājumtiesību stāvoklis 2013. gada 15. septembrī saskaņā 
ar Regulas (EK) Nr. 1120/2009 51. panta 3. punkta a) apakšpunktu (2012. pieteikumu 
gads)
 Komisijas atbilde
04
 Saīsinājumi
KLP : kopējā lauksaimniecības politika
ELGF : Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds
ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai
ha: hektārs
IAKS : integrētā administrācijas un kontroles sistēma
VMS : vienotā maksājuma shēma
LESD : Līgums par Eiropas Savienības darbību
05
 Glosārijs
Grāmatojumu noskaidrošanas procedūra : divposmu procedūra, ar kuru Komisija pārliecinās, ka izdevumi 
atbilst finanšu un nozares noteikumiem. Procedūras pirmais posms ir ikgadējs finanšu lēmums, bet otrais posms 
ir daudzgadu atbilstīguma lēmumi. Finanšu lēmumi attiecas uz katras akreditētās maksājumu aģentūras gada 
pārskatiem un iekšējās kontroles sistēmu (dalībvalstu maksājumu aģentūru pārskatu apliecināšana un akreditācijas 
kritēriju ievērošanas ikgadēja pārskatīšana), savukārt atbilstīguma noskaidrošanas lēmumu mērķis ir pārliecināties, 
ka dalībvalstis ievēro ES tiesisko regulējumu un ka izdevumus, kas vienu vai vairākus finanšu gadus neatbilst 
tiesiskajam regulējumam, izslēdz no ES finansējuma.
Atdalīšana : process, kurā tiešā atbalsta maksājumus vairs nesaista ar faktisko lauksaimniecisko ražošanu.
Veselīguma pārbaude : KLP 2003. gada reformas pārskatīšana 2008. gadā. Tika pieņemti Komisijas priekšlikumi 
attiecībā uz tiešo maksājumu turpmāku atdalīšanu no ražošanas, papildu izdevumu piešķiršanu lauku attīstības 
pasākumiem, izmaiņām intervences sistēmā, piena kvotu palielināšanu un citiem katrai nozarei specifiskiem 
pasākumiem.
Modulācija : visu to ikgadējo tiešo maksājumu obligāta samazināšana, kuri pārsniedz EUR 5000. Modulāciju ieviesa 
ar 2003. gada reformu, lai finansētu lauku attīstības pasākumus.
Valsts rezerve : katrai dalībvalstij ir rezerve, kurā ieskaita starpību starp valsts VMS maksimālo apjomu un visu 
piešķirto maksājumtiesību kopsummu. Valsts rezervi pirmām kārtām jāizmanto, lai piešķirtu maksājumtiesības 
lauksaimniekiem īpašās situācijās. Dalībvalstis var izmantot šos līdzekļus arī tad, kad vēlas piešķirt maksājumtiesības 
lauksaimniekiem, kuri uzsāk lauksaimniecisku darbību vai kuri strādā apgabalos, kur īsteno pārstrukturācijas vai 
attīstības programmas.
Maksājumtiesības : lauksaimniekam piešķirtas tiesības saņemt attiecīgajās maksājumtiesībās noteikto VMS atbalsta 
summu, ja to deklarē kopā ar vienu hektāru attiecināmas lauksaimniecības zemes.
Nediskriminācijas princips : paredzēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 40. pantā. Saskaņā ar 
nediskriminācijas principu salīdzināmās situācijās nedrīkst rīkoties atšķirīgi un atšķirīgās situācijās nedrīkst rīkoties 
vienādi, ja vien to nevar objektīvi pamatot. Tātad dažāda attieksme pret lauksaimniekiem ir objektīvi jāpamato.
Proporcionalitātes princips : vispārējs ES tiesību princips, ar kuru saskaņā Kopienas iestāžu tiesību akti nedrīkst 
pārsniegt to, kas ir atbilstošs un vajadzīgs, lai sasniegtu attiecīgajā tiesiskajā regulējumā leģitīmi izvirzītos mērķus.
2003. gada reforma : KLP reforma (starpposma pārskatīšana), kuras mērķis bija samazināt cenu atbalstu un 
kompensēt šo samazinājumu ar tiešo ienākumu atbalstu, tā turpinot procesu, kas sākās 1992. gadā ( MacSharry  
reforma) un ko apstiprināja 1999. gadā ( Agenda 2000  reforma). Ar 2003. gada reformu tiešos maksājumus 
lauksaimniekiem atdalīja no ražošanas apjoma un atbalstu sasaistīja ar zemes un lopu uzturēšanas standartu 
ievērošanu katrā saimniecībā (savstarpējā atbilstība), kā arī pastiprināja palīdzību lauku attīstībai.
06
 Kopsavilkums
I
Vienotā maksājuma shēma (VMS) ir finansiāli nozīmī ­
gākā tiešā atbalsta shēma, ko finansē no ES lauksaim ­
niecības budžeta. Šīs shēmas ieviešana bija viens no 
galvenajiem kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) 
2003. gada reformas pasākumiem. VMS aizstāja lielāko 
daļu agrāko tiešo maksājumu, kas bija saistīti ar apstrā ­
dātās zemes platību vai lauksaimniecības dzīvnieku 
skaitu. VMS nav atkarīga no faktiskās lauksaimnieciskās 
ražošanas (ir “atdalīta” no ražošanas), un, lai saņemtu 
atbalstu no VMS, lauksaimnieku rīcībā ir jābūt maksā ­
jumtiesībām un attiecināmai zemei.
II
Padome, 2008. gadā pārbaudot KLP veselīgumu, 
nolēma 2010.–2012. gadā integrēt dažu nozaru ar 
ražošanu saistītos atbalsta maksājumus VMS, proti, to 
nozaru maksājumus, kuras tolaik vēl neietilpa VMS vai 
kurās dalībvalstis bija nolēmušas maksājumus atdalīt 
no ražošanas tikai daļēji. Dalībvalstis integrēja vie ­
notā maksājuma shēmā iepriekš atbalstam pieejamos 
4,2 miljardus  EUR.
III
Integrējot saistīto atbalstu VMS, dalībvalstīm bija diez ­
gan liela rīcības brīvība attiecībā uz kritērijiem, pēc 
kādiem sadalīt pieejamās summas lauksaimniekiem. 
Tomēr Komisijai ir galīgā atbildība par ES budžeta 
konsekventu izpildi un ES tiesību vispārējo principu 
ievērošanu lauksaimniecības nozarē.IV
No 2015. gada VMS aizstās ar jaunu pamata maksā ­
juma shēmu, kurā saglabāsies daži VMS pamatele ­
menti. Piešķirot maksājumus saskaņā ar jauno shēmu, 
dalībvalstis varēs izvēlēties ņemt vērā VMS maksājum ­
tiesību vērtību līdz 2021. finanšu gadam.
V
Palāta revidēja, vai Komisija ir efektīvi pārvaldījusi sais ­
tītā atbalsta integrēšanu vienotā maksājuma shēmā. 
Konkrēti, Palāta pārbaudīja, vai Komisija pienācīgi 
pārraudzīja un pārbaudīja maksājumtiesību aprēķinu 
dalībvalstīs, vai dalībvalstu tiesību akti atbilda ES tie ­
sību aktu nosacījumiem un principiem un vai kompe ­
tentās iestādes bija ieviesušas efektīvas pārbaudes, ar 
kurām nodrošināt maksājumtiesību pareizu aprēķinā ­
šanu un piešķiršanu.
VI
Palāta secina, ka Komisija tikai daļēji efektīvi pārval ­
dīja saistītā atbalsta integrēšanu vienotā maksājuma 
shēmā.
VII
Palāta konstatēja, ka Komisija nenodrošināja to, lai 
pieejamo summu sadales kritēriji vienmēr saskanētu ar 
ES principiem, īpaši ar lauksaimnieku nediskriminācijas 
principu un proporcionalitātes principu. Šajā kontek ­
stā saistītā atbalsta integrāciju VMS neīstenoja pilnībā 
konsekventi, un dažās nozarēs lauksaimnieki guva 
negaidītu peļņu. Turklāt revidenti konstatēja arī nepil ­
nības saistībā ar to, kā Komisija uzraudzīja maksimālo 
apjomu ievērošanu, pārbaudīja dalībvalstu atbilstību 
ES tiesību aktiem un piemēroja kļūdu korekcijas.
Kopsavilkums 07
VIII
Lai gan pārsvarā dalībvalstis bija pareizi izmantoju ­
šas lauksaimnieku atsauces datus, Palāta konstatēja 
ievērojamus trūkumus aprēķina noteikumu piemēro ­
šanā, maksimālo apjomu ievērošanā un valsts rezerves 
izmantošanā. Komisijas noteikumos nebija pietiekami 
skaidri precizēts, kādas pārbaudes dalībvalstīm jāveic, 
lai nodrošinātu maksājumtiesību pareizu aprēķinā ­
šanu, un dalībvalstu kontroles sistēmu kvalitāte bija 
dažāda. Tāpēc reizēm maksājumtiesību vērtību aprēķi ­
nāja nepareizi un līdz ar to lauksaimniekiem nepama ­
toti izmaksāja VMS atbalstu.
IX
Palāta ir formulējusi Komisijai turpmāk uzskaitītos 
ieteikumus.
a) Īstenojot nākotnē plānotās tiešo maksājumu 
shēmas, jānodrošina KLP pasākumu konsekventa 
īstenošana kopējā tirgū: Komisijai attiecīgajā līme ­
nī jāizstrādā skaidras vadlīnijas un jāprasa dalībval ­
stīm pierādīt, ka to pieņemtie kritēriji ir objektīvi 
un nediskriminējoši, tādējādi izvairoties no tirgus 
vai konkurences kropļošanas.
b) Komisijai efektīvi jāpārrauga, vai tiek ievēroti mak ­
simālie apjomi, un jāpieņem visaptverošāka pieeja 
atbilstīguma noskaidrošanas pārbaudēm, kurās 
lielāka uzmanība pievēršama konkrētam riskam, 
kas saistīts ar maksājumtiesībās bāzētu atbalsta 
shēmu, un ātrāk jārisina pārkāpumi.
c) Ja maksājumtiesību vērtība nav aprēķināta saskaņā 
ar noteikumiem, Komisijai jāprasa maksājumtiesī ­
bu korekcija un nepamatoti piešķirtu maksājumtie ­
sību un no tām izrietošo VMS maksājumu atgūša ­
na, īpaši sistemātisku kļūdu gadījumos.
d) Komisijai jāuzdod maksājumu aģentūrām pie ­
ņemt skaidras procedūras, kurās ietilptu efektīvas 
pārbaudes attiecībā uz aprēķinos izmantoto datu 
ticamību un dalībvalstu piešķirto maksājumtiesību 
precizitāti.
08
 Ievads
Vispārīga informācija
01 
Lauksaimnieku tiešā atbalsta atdalī ­
šana no ražošanas un vienotā maksā ­
juma shēmas (VMS) ieviešana bija ko ­
pējās lauksaimniecības politikas (KLP) 
2003. gada reformas svarīgi elementi. 
VMS galvenais mērķis bija ievirzīt 
politiku tādējādi, lai tirgus atbalsta 
vietā piemērotu no ražošanas atdalītu 
atbalstu lauksaimnieku ienākumiem 
un līdz ar to veicinātu lauksaimnieku 
orientāciju uz tirgu un izvairītos no 
tirgus kropļošanas.
02 
Saskaņā ar VMS katram lauksaimnie ­
kam piešķir maksājumtiesības. Šī shē ­
ma ir KLP nozīmīgākā atbalsta shēma 
finansējuma apjoma ziņā. To pilnībā 
finansē no Eiropas Lauksaimniecības 
garantiju fonda (ELGF). 2013. gada 
budžetā izdevumi vienotā maksājuma 
shēmai veidoja 70 % no ELGF izdevu ­
miem un 54 % no visa ES lauksaimnie ­
cības un lauku attīstības budžeta.
03 
Laikā no 2005. līdz 2007. gadam 17 da ­
lībvalstis ieviesa VMS1, ar ko aizstāja 
lielāko daļu tiešo maksājumu shēmu, 
kuras bija saistītas ar apstrādāto zemi 
vai dzīvnieku skaitu.04 
Tomēr dalībvalstīm bija atļauts sagla ­
bāt noteiktu procentuālo daļu ar lauk ­
saimniecisko ražošanu saistītā atbalsta 
vai neiekļaut vienotajā maksājumu 
shēmā dažu veidu tiešos maksājumus2. 
Arī dažās lauksaimniecības nozarēs 
tiešos maksājumus joprojām neiekļāva 
VMS3.
Vienotā maksājuma 
shēma pēc kopējās 
lauksaimniecības 
politikas 2008. gada 
veselīguma pārbaudes
Saistītā atbalsta integrācija 
vienotā maksājuma shēmā
05 
Komisija un Padome 2008. gadā veica 
KLP pārskatīšanu jeb “veselīguma 
pārbaudi”4. Attiecībā uz saistīto atbal ­
stu, kam vēl nepiemēroja VMS vai ko 
dalībvalstis bija nolēmušas arī turpmāk 
daļēji vai pilnībā saistīt ar ražošanu, 
Padome sekoja Komisijas ieteikumam 
to vairāk atdalīt no ražošanas līdz 
2012. gadam. Tomēr dalībvalstīm atļāva 
turpināt saistīt ar ražošanu piemaksas 
par zīdītājgovīm, aitām un kazām5.1 Beļģija, Dānija, Vācija, Īrija, 
Grieķija, Spānija, Francija, 
Itālija, Luksemburga, 
Malta, Nīderlande, Austrija, 
Portugāle, Slovēnija, Somija, 
Zviedrija un Apvienotā 
Karaliste. Tās 10 dalībvalstis, 
kuras pievienojās ES 2004. un 
2007. gadā, nolēma ieviest 
pārejas shēmu, kas ir atdalīta, 
bet ar platību saistīta 
(vienotā platībmaksājuma 
shēma), un tā nav balstīta uz 
maksājumtiesībām.
2 Visām dalībvalstīm, izņemot 
tām, kuras pievienojās 
ES 2004. un 2007. gadā, bija 
jāievieš VMS, un dalībvalstis 
varēja pieņemt lēmumu par 
atdalīšanas pakāpi, saglabājot 
dažus saistītos maksājumus 
vai nu pilnībā, vai arī tikai 
daļēji. Tādi, piemēram, bija 
platībmaksājumi par 
laukaugiem, piemaksas par 
liellopiem, aitām un kazām 
un apiņu audzēšanas atbalsts, 
ko dalībvalstis varēja atdalīt 
no ražošanas tikai daļēji vai 
neatdalīt nemaz. No shēmas 
varēja izslēgt arī ES nomales 
apvidus un sēklu ražošanas 
atbalstu.
3 Tādi maksājumi bija, 
piemēram, īpašā kvalitātes 
piemaksa par cietajiem 
kviešiem, maksājumi par 
proteīnaugiem, rīsiem, 
riekstiem, enerģētiskajiem 
kultūraugiem, cietes 
kartupeļiem un kartupeļu 
cieti, kokvilnu un cukuru, 
pākšaugu audzēšanas atbalsts 
un piemaksa par kaltētu 
lopbarību.
4 Padomes 
2009. gada 19. janvāra 
Regula (EK) Nr. 73/2009, 
ar ko paredz kopējus 
noteikumus tiešā atbalsta 
shēmām saskaņā ar kopējo 
lauksaimniecības politiku un 
izveido dažas atbalsta shēmas 
lauksaimniekiem, kā arī groza 
Regulas (EK) Nr. 1290/2005, 
(EK) Nr. 247/2006, (EK) 
Nr. 378/2007 un atceļ 
Regulu (EK) Nr. 1782/2003 
(OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp.).
5 Arī kokvilnas atbalsts palika 
saistīts. Dalībvalstis varēja 
saglabāt saistīto atbalstu arī 
ES nomaļākajiem apvidiem.
09 Ievads
06 
Tajā pašā gadā Padome apstiprinā ­
ja vīna tirgus kopējās organizācijas 
reformu6. Dalībvalstis varēja izman ­
tot ES līdzekļus no valsts atbalsta 
programmām vīna nozarē un piešķirt 
maksājumtiesības vīnogu audzētājiem. 
Dalībvalstis varēja arī piešķirt maksā ­
jumtiesības par platībām, par kurām 
lauksaimnieki saņēma ES atbalstu 
saistībā ar vīnogulāju izaršanu.07 
Kad 2010.–2012. gadā saistītos mak ­
sājumus integrēja VMS, tie pārsvarā 
beidza pastāvēt. Tādējādi dalībvalstis 
varēja iedalīt lauksaimniekiem mak ­
sājumtiesības par papildu 4,2  mil ­
jardiem  EUR, kas agrāk bija pieejami 
saistītajam atbalstam vai kas bija 
pārskaitīti no vīna nozares7. 1. attēlā  ir 
parādīts pieejamo summu sadalījums 
shēmās8.6 Padomes 2008. gada 29. aprīļa 
Regula (EK) Nr. 479/2008 
par vīna tirgus kopējo 
organizāciju, ar ko groza 
Regulas (EK) Nr. 1493/1999, 
(EK) Nr. 1782/2003, (EK) 
Nr. 1290/2005, (EK) 
Nr. 3/2008 un atceļ Regulas 
(EEK) Nr. 2392/86 un (EK) 
Nr. 1493/1999 (OV L 148, 
6.6.2008., 1. lpp.).
7 Vispārējais VMS neto 
pieaugums šajā periodā ir 
3,5 miljardi EUR, jo dalībvalstis 
varēja izmantot daļu pieejamo 
summu vēlāk, lai finansētu 
īpašu atbalstu saskaņā ar 
Regulas (EK) Nr. 73/2009 
68. pantu.
8 Sīkāka informācija dota 
I pielikumā . VMS integrējamās summas katrā shēmā, 2010.–2012. g. 
(miljonos EUR)
0 200 400 600 800 1 000 1 200 1 400 1 600 1 8001 527
180237
209
180
156
152241291
1 081Platībmaksājumi par laukaugiem
Regulas (EK) Nr. 1782/2003 bijušais 69. pants
Piemaksas par aitām un kazām 
Pieaugušu liellopu kaušanas piemaksa 
Piemaksa par zīdītājgovīm
Rīsi
Pārskaitījumi no vīna atbalsta programmām 
un vīnogulāju izaršanas atbalsts
Kartupeļu ciete
Augļi un dārzeņi: tomāti
Citas shēmas1. attēls
08 
Pieejamo summu sadalījums dalībval ­
stīs parādīts 2. attēlā .
10 Ievads
Valstu maksimālie apjomi un 
valstu rezerves
09 
Tāpat kā visiem citiem tiešajiem 
maksājumiem, arī VMS izdevumiem 
ir noteikts gada budžeta maksimālais 
apjoms katrai dalībvalstij. Maksimālais 
apjoms ir noteikts, lai maksājumtiesību 
kopējā summa nepārsniegtu kārtējā 
perioda budžeta ierobežojumus9.
10 
Saskaņā ar kārtību, kādā saistītais at ­
balsts integrējams VMS, dalībvalstis var 
piešķirt lauksaimniekiem jaunas mak ­
sājumtiesības vai palielināt jau esošo 
maksājumtiesību vērtību, ievērojot 
nozarēm noteiktos maksimālos apjo ­
mus. Konkrētā dalībvalstī lauksaimnie ­
kiem piešķirto maksājumtiesību kopējā 
vērtība nedrīkst pārsniegt VMS valsts 
budžeta maksimālo apjomu.11 
Katra maksājumtiesību vienība, ko 
deklarē kopā ar hektāru attiecināmas 
lauksaimniecības zemes, dod turētā ­
jam tiesības uz attiecīgajai maksājum ­
tiesību vienībai paredzēto VMS atbal ­
sta summu. To sauc par aktivēšanu. 
Gandrīz visās dalībvalstīs, kurās ievies ­
ta VMS, vairāk nekā 95 % no lauksaim ­
niekiem piešķirto maksājumtiesību 
vērtības dod pamatu VMS atbalsta 
izmaksāšanai.Integrējamā atbalsta sadalījums dalībvalstīs, 2010.–2012. g.
Spānija 30 %Francija 42 %
Itālija 12 %Citas dalībvalstis  8 %
Nīderlande 4 %
Grieķija 4 %2. attēls
9 Budžeta maksimālais apjoms 
attiecas uz n kalendāro 
gadu, kad lauksaimniekiem 
jāiesniedz gada vienotais 
pieteikums uz atbalsta 
izmaksāšanu. Atbalsta 
maksājumus sedz no 
nākamā finanšu gada (n+1) 
budžeta. Lauksaimniekiem 
faktiski izmaksātās summas 
ir zemākas nekā budžeta 
maksimālais apjoms, 
jo ne visi lauksaimnieki 
pieprasa atbalstu par visām 
maksājumtiesībām. Turklāt 
līdz 2012. gadam ikgadējiem 
maksājumiem, kuri pārsniedza 
EUR 5000, piemēroja 
samazinājumu (“modulāciju”), 
lai finansētu lauku attīstības 
pasākumus. Atbalsta 
maksājumus var samazināt arī 
ar administratīvām sankcijām.
11 Ievads
12 
Katrai dalībvalstij ir rezerve, kas atbilst 
starpībai starp VMS valsts maksimālo 
apjomu un visu piešķirto maksājum ­
tiesību kopējo vērtību. Valsts rezerve 
pirmām kārtām jāizmanto, lai piešķirtu 
maksājumtiesības lauksaimniekiem 
īpašās situācijās10. Dalībvalstis var 
izmantot šos līdzekļus arī tad, kad vēlas 
piešķirt maksājumtiesības lauksaim ­
niekiem, kuri uzsāk lauksaimniecisku 
darbību vai kuri strādā apgabalos, kur 
īsteno pārstrukturācijas vai attīstības 
programmas.
Maksājumtiesības pēc 
2014. gada
13 
Vienotā maksājuma shēma būs spēkā 
līdz 2014. gada beigām. No 2015. pie ­
teikumu gada to aizstās ar jaunu 
pamata maksājuma shēmu, kura arī 
būs balstīta uz maksājumtiesībām11. 
Jauno maksājumtiesību vērtība princi ­
pā balstīsies uz valsts vai reģionālām 
vienotām likmēm par hektāru. Tomēr 
dalībvalstis varēs ņemt vērā VMS mak ­
sājumtiesību vērtību līdz 2018. gada 
beigām un tās pakāpeniski pielāgot re ­
ģionālajam caurmēram (konverģence). 
Tātad VMS maksājumtiesību aprēķins 
varēs ietekmēt turpmākos maksājumus 
lauksaimniekiem līdz 2021. finanšu 
gadam.Komisijas un dalībvalstu 
pienākumi VMS izdevumu 
izpildē
Komisijas atbildība par 
to, lai VMS izdevumi 
atbilstu ES noteikumiem un 
principiem
14 
Saskaņā ar ES finanšu regulu ELGF iz ­
devumus izpilda Komisija un dalīb ­
valstis dalītās pārvaldības kārtībā12. 
Tas nozīmē, ka vispārējie noteikumi, 
pēc kādiem aprēķina maksājumtiesību 
vērtību un VMS atbalsta maksājumu 
summas, ir paredzēti ES regulās13, bet 
dalībvalstīm jāveic visi likumdošanas, 
regulatīvie, administratīvie vai citi 
pasākumi, kas vajadzīgi ES finansiālo 
interešu aizsargāšanai.
15 
Komisijai ir galīgā atbildība par bu ­
džeta izpildi, maksājumu likumību un 
izdevumu pareizu finanšu pārvaldību, 
savukārt dalībvalstis atbild par mak ­
sājumtiesību aprēķināšanu un par to, 
kā akreditētas maksājumu aģentūras 
vēlāk izmaksā attiecīgās VMS atbalsta 
summas lauksaimniekiem. Saska ­
ņā ar ELGF izdevumu finansēšanas 
noteikumiem Komisijai jāuzrauga, kā 
dalībvalstis īsteno no ELGF finansētus 
pasākumus, un jānodrošina ES regulu 
un principu ievērošana14. Pienākumu 
sadalījums saistītā atbalsta integrēša ­
nai VMS parādīts 3. attēlā .10 Sk. 36. punktu.
11 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
17. decembra Regula 
(ES) Nr. 1307/2013, ar ko 
izveido noteikumus par 
lauksaimniekiem paredzētiem 
tiešajiem maksājumiem, 
kurus veic saskaņā ar kopējās 
lauksaimniecības politikas 
atbalsta shēmām, un ar ko 
atceļ Padomes Regulu (EK) 
Nr. 637/2008 un Padomes 
Regulu (EK) Nr. 73/2009 
(OV L 347, 20.12.2013., 
608. lpp.).
12 53.b pants un Otrās daļas 
I sadaļa Padomes 2002. gada 
25. jūnija Regulā (EK, Euratom) 
Nr. 1605/2002 par Finanšu 
regulu, ko piemēro Eiropas 
Kopienu vispārējam budžetam 
(OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.). 
Tāda pati kārtība saglabājas 
arī saskaņā ar jauno Finanšu 
regulu, kas stājās spēkā 
2013. gada 1. janvārī (Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2012. gada 25. oktobra Regula 
(ES, Euratom) Nr. 966/2012 
par finanšu noteikumiem, 
ko piemēro Savienības 
vispārējam budžetam, un 
par Padomes Regulas (EK, 
Euratom) Nr. 1605/2002 
atcelšanu (OV L 298, 
26.10.2012., 1. lpp.).
13 Regula (EK) Nr. 73/2009 
un Komisijas 
2009. gada 29. oktobra 
Regula (EK) Nr. 1120/2009, 
ar ko nosaka sīki izstrādātus 
noteikumus par to, kā 
īstenot vienotā maksājuma 
shēmu, kura paredzēta 
III sadaļā Padomes Regulā 
(EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz 
kopējus noteikumus tiešā 
atbalsta shēmām saskaņā 
ar kopējo lauksaimniecības 
politiku un izveido 
dažas atbalsta shēmas 
lauksaimniekiem (OV L 316, 
2.12.2009., 1. lpp.).
14 Padomes 2005. gada 21. jūnija 
Regula (EK) Nr. 1290/2005 
par kopējās lauksaimniecības 
politikas finansēšanu 
(OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp.).
12 Ievads 3. attēlsPienākumu sadalījums saistītā atbalsta integrēšanai VMS saskaņā ar 
Regulu (EK) Nr. 73/2009
Maksājumu
aģentūras
DalībvalstisNosaka MT2 
piešķiršanas un 
aprēķināšanas 
kritērijusKomisijaPieņem īstenošanas 
noteikumus un pārrauga 
dalībvalstisAprēķina un 
piešķir MT2
Pēc MT2 
aktivēšanas 
izmaksā VMS 
atbalstuIevāc 
vēsturiskos 
atsauces datus1
Saistītā atbalsta integrācija 
(Regula (EK) Nr 73/2009)Veic atbilstīguma revīzijas 
(Regula (EK) NR. 1290/2005)
1 Tikai vēsturiskajā modelī. Reģionālajā modelī ņem vērā reģionālo caurmēru.
2 MT – maksājumtiesības.
13 Ievads
Dalībvalstu plašā rīcības 
brīvība pieejamā atbalsta 
sadales kritēriju noteikšanā 
saskaņā ar politikas mērķiem
16 
Kad 2005. gadā ieviesa VMS, dalībval­
stis varēja aprēķināt maksājumtiesības 
vai nu uz noteiktā atsauces periodā 
saņemtā saistītā atbalsta bāzes (vēs ­
turiskais modelis), vai arī uz hektāram 
noteiktas reģionālas vienotas likmes 
bāzes (reģionālais modelis). Varē ­
ja piemērot arī jauktu kārtību, kurā 
apvienoja abu iepriekšminēto modeļu 
elementus (jauktais modelis).17 
Pēc principiem, kādus Padome 
2008. gada veselīguma pārbaudē 
pieņēma saistītā atbalsta integrēšanai 
VMS, dalībvalstīm bija diezgan plaša 
rīcības brīvība attiecībā uz pieejamo 
summu sadali lauksaimniekiem15. Tā, 
dalībvalstis varēja nolemt attiecīgajā 
lauksaimniecības nozarē atsauces sum ­
mu aprēķināt, pamatojoties uz objektī ­
viem un nediskriminējošiem kritērijiem 
un ņemot vērā it īpaši to atbalstu, ko 
lauksaimnieki tieši vai netieši saņēmuši 
no attiecīgām atbalsta shēmām noteik ­
tā atsauces periodā16. Cita dalībvalstīm 
dota alternatīva bija noteikt lauksaim ­
niecisko darbību veidus, ko lauksaim ­
nieks veicis vienu vai vairākus gadus 
atsauces periodā, un sadalīt atbalstu, 
pamatojoties uz šo darbības veidu17.15 Regulas (EK) Nr. 73/2009 
63.–67. pants.
16 Regulas (EK) Nr. 73/2009 64. un 
65. pants.
17 Regulas (EK) Nr. 73/2009 
63. panta 2. punkta 
a) apakšpunkts. Šādā 
gadījumā dalībvalstīm 
bija jānodrošina, ka agrāk 
saistīto atbalstu saņēmušie 
lauksaimnieki saņem vismaz 
75 % no tā vidējā gada 
atbalsta, ko viņi saņēma 
visos tiešajos maksājumos 
attiecīgajā atsauces periodā. 
Dalībvalstis, kuras ieviesa 
VMS reģionālo versiju, varēja 
izmantot arī visu pieejamo 
atbalstu vai tā daļu tam, lai 
palielinātu maksājumtiesību 
vērtību visiem reģiona 
lauksaimniekiem, piešķirot 
papildu vienotu summu 
par katru maksājumtiesības 
vienību.
14
 Revīzijas tvērums, mērķi  
un pieeja
18 
Ņemot vērā lielās summas, ko iekļāva 
VMS pēc KLP 2008. gada veselīguma 
pārbaudes, un risku, kas saistīts ar 
katra lauksaimnieka atsauces summu 
aprēķināšanu sevišķi dalībvalstīs, kuras 
izvēlējās piemērot VMS vēsturisko 
modeli, Palāta nolēma veikt atbilstības 
revīziju par maksājumtiesību aprēķinā ­
šanu 2010.–2012. gadā.
19 
Palātas formulētais galvenais revīzijas 
jautājums bija: vai Komisija ir efektīvi 
pārvaldījusi saistītā atbalsta integrēša ­
nu vienotā maksājuma shēmā? Revīzi ­
jas apakšjautājumi bija šādi:
a) vai Komisija pienācīgi pārraudzīja 
un pārbaudīja maksājumtiesību 
aprēķināšanu,
b) vai dalībvalstu tiesību akti atbil ­
da ES tiesību aktu nosacījumiem 
un principiem un vai kompe ­
tentās ie  stādes pareizi aprēķi ­
nāja un piešķīra lauksaimnieku 
maksājumtiesības,
c) vai dalībvalstu kompetentās iestā ­
des efektīvi pārbaudīja aprēķināto 
un piešķirto maksājumtiesību 
pareizību?20 
Revīziju veica Komisijā un Grieķijā, 
Spānijā, Francijā, Itālijā un Nīderlandē. 
Šajās dalībvalstīs 2010.–2012. gadā 
VMS integrētās summas veidoja 
92 %. Visas šīs dalībvalstis 2005. vai 
2006. gadā bija piemērojušas VMS vēs ­
turisko modeli.
21 
Revīzijas pieeja ietvēra Komisijas 
pienākumu novērtēšanu saistībā ar 
maksājumtiesību aprēķināšanas un 
piešķiršanas pārraudzību, īpaši ņemot 
vērā 2008. gada veselīguma pārbaudē 
paredzēto saistītā atbalsta integrēšanu 
VMS. Palāta arī izskatīja valstu īstenoša ­
nas tiesību aktus, analizēja vadības un 
kontroles sistēmas un veica dokumen ­
tāras atbilstības pārbaudes 377 lietām, 
kurās saņēmējiem 2010.–2012. gadā 
bija palielinātas maksājumtiesības vai 
piešķirtas jaunas maksājumtiesības.
15
 Apsvērumi
Nepilnības Komisijas 
pārraudzības un 
dalībvalstu īstenošanas 
darbā neļāva pilnībā 
konsekventi piemērot 
KLP 2008. gada 
veselīguma pārbaudē 
pieņemtos principus
22 
Pamatojoties uz iepriekš aprakstīto 
analīzi, Palāta konstatēja, ka Komisi ­
jas veiktā pārraudzība bija nepilnīga, 
tāpēc dalībvalstis bija integrējušas 
saistīto atbalstu VMS un aprēķinājušas 
maksājumtiesības tādā veidā, ka ne 
vienmēr bija ievēroti ES tiesību aktu 
vispārējie principi, kā tas paskaidrots 
turpmāk.
Komisija nav pieņēmusi 
īstenošanas noteikumus un 
nav pietiekami novērtējusi 
dalībvalstu ieviestos 
pieejamo summu sadales 
kritērijus…
23 
Kā minēts iepriekš, dalībvalstīm bija 
plaša rīcības brīvība, kad tās izvirzīja 
kritērijus, pēc kādiem sadalīt VMS in ­
tegrējamās saistītā atbalsta summas, 
bet kritērijiem bija jābūt objektīviem 
un nediskriminējošiem un bija jāņem 
vērā atbalsts, ko lauksaimnieki tieši vai 
netieši bija saņēmuši vienā vai vairākos 
atsauces perioda gados. Parasti tie 
bija gadi no 2005. līdz 2008. gadam. 
Līdzīgus principus piemēroja arī shē ­
mām, kuras bija atdalītas no ražošanas 
jau 2005. gadā, bet kurās dalībvalstis 
izvēlējās daļu atbalsta joprojām saistīt 
ar ražošanu. Šo shēmu atbalstam bija 
jābūt proporcionālam tam atbalstam, 
ko lauksaimnieki bija saņēmuši sākot ­
nējā atsauces periodā18, bet dalībvalstis 
varēja izmantot arī nesenāku repre ­
zentatīvu atsauces periodu.24 
Lai gan Regulā (EK) Nr. 73/2009 
noteikts, ka jāpieņem sīki izstrādāti 
noteikumi19, Komisija neizstrādāja 
īstenošanas noteikumus par saistītā 
atbalsta integrāciju VMS, izņemot 
dažus tehniskus nosacījumus augļu un 
dārzeņu nozarei un vīna nozarei20. Ko ­
misija arī nelūdza dalībvalstīm iesniegt 
sīkas ziņas par pieņemtajiem kritēri ­
jiem un pamatot tos. Tātad Komisija 
ex ante  nenovērtēja, vai dalībvalstis 
pieņēma vispārēju konsekventu pieeju 
un sadalīja pieejamo atbalstu saskaņā 
ar ES principiem.
… un šajā kontekstā daži 
no dalībvalstu noteiktajiem 
kritērijiem ne vienmēr 
atbilda ES tiesību aktiem vai 
principiem
25 
Palāta konstatēja, ka apmeklētās dalīb ­
valstis vairākumā gadījumu pieņēma 
kritērijus, kuri balstījās vai nu uz tiešā 
atbalsta summām, ko lauksaimnie ­
ki bija saņēmuši vienā vai vairākos 
atsauces gados, vai arī uz attiecināmo 
subsidēto hektāru vai dzīvnieku skaitu. 
Tādās atbalsta shēmās kā kaltētas 
lopbarības pārstrādes atbalsts vai 
kartupeļu cietes atbalsts, kurās agrāk 
atbalsts bija maksāts pārstrādātājiem, 
lauksaimniekiem atsauces summu pie ­
šķīra, pamatojoties uz piegādātajām 
izejvielām vai daudzumiem, kas minēti 
ar ražotāju noslēgtā piegādes līgumā.18 Parasti tie bija gadi no 
2000. līdz 2002. gadam.
19 Regulas (EK) Nr. 73/2009 
142. panta d) punkts.
20 Regula (EK) Nr. 1120/2009.
16 Apsvērumi
Maksājumtiesību vērtības procentuālais pieaugums, kas pārsniedz Spānijā atsauces 
periodā saņemto saistīto maksājumu summu
Vienotā maksājuma shēmā integrētā shēma Maksājumtiesību vērtības pārsniegums
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 12,2  %
Papildmaksājums par cietajiem kviešiem 18,1  %
Atbalsts par olīvu audzēm 1,4 %
Piemaksa par aitām un kazām 7, 6 %
Papildpiemaksa par aitām un kazām 4,4 %
Piemaksa par proteīnaugiem 31,5  %
Sēklu ražošanas atbalsts 76,8  %1. tabula26 
ES tiesību aktos ir prasīts, lai atsauces 
periods būtu reprezentatīvs. Taču 
dalībvalstis ne vienmēr spēja pamatot, 
kāpēc izraudzītais periods uzskatāms 
par reprezentatīvu, un nekonsekventi 
interpretēja principus, pēc kādiem 
saistītais atbalsts jāintegrē VMS. Tāpēc 
reizēm lauksaimniekiem salīdzinā ­
mos apstākļos piemēroja atšķirīgus 
risinājumus.
27 
Tā, Itālijā un Grieķijā valsts iestādes 
izvēlējās piesardzīgu pieeju un maksā ­
jumtiesības aprēķināja, pamatojoties 
uz summām, kuras attiecīgo nozaru 
lauksaimnieki bija saņēmuši kā tiešos 
maksājumus atsauces periodā. Spānijā turpretim valsts iestādes nolēma sais ­
tīto atbalstu, ko katrs lauksaimnieks 
bija saņēmis ik gadu atsauces periodā, 
reizināt ar koeficientu, lai pieejamo 
atbalstu izmantotu pilnībā. Dažās no ­
zarēs šādi reizinājumi ievērojami pār ­
sniedza atbalstu, ko lauksaimnieki bija 
saņēmuši atsauces periodā. Tādējādi 
šo nozaru lauksaimniekiem piešķīra 
maksājumtiesības, kuru kopējā vērtība 
par 32,6 miljoniem EUR pārsniedza 
summu, ko viņi ik gadu bija saņēmu ­
ši kā saistītos maksājumus atsauces 
periodā. Palāta lēš, ka tādā veidā 
attiecīgo nozaru lauksaimnieki caur ­
mērā ik gadu gūst negaidītu peļņu no 
VMS maksājumiem apmēram 29  miljo ­
nu EUR apmērā. 1. tabulā  parādīts, kā 
maksājumtiesību vērtība pārsniedza 
atsauces periodā saņemtās summas.
17 Apsvērumi 4. attēlsĪpašās kvalitātes piemaksas par cietajiem kviešiem integrācija
01050
40
30
20milj. EUR
Grieķija
Pieejamās summas VMS maksājumtiesību vērtība
Saistītā atbalsta apjoms atsauces periodāSpānija Itālija28 
Nīderlandes iestādes rīkojās līdzīgi 
Spānijas iestādēm. Tās nolēma sadalīt 
visu pieejamo atbalstu, pamatojoties 
uz atsauces periodā apstrādātajiem 
hektāriem vai nokautajiem dzīvnie ­
kiem, nevis pamatojoties uz lauksaim ­
nieku faktiski saņemtajām atbalsta 
summām, tādējādi radot negaidītas 
peļņas risku. Tomēr tam nebija nekā ­
das ietekmes vai ietekme bija maza, jo 
attiecīgajās nozarēs atsauces periodā 
iesniegtie atbalsta pieprasījumi parasti 
bija pārsnieguši pieejamo budžetu. 
Vienīgi sēklu nozarē tika saņemtas 
maksājumtiesības, kuru vērtība par 
46 % pārsniedza atsauces perioda 
saistītos maksājumus.29 
Dažās nozarēs nekonsekventas pieejas 
dēļ lauksaimnieki salīdzināmos aps ­
tākļos saņēma atšķirīgu atbalstu, un 
4. attēlā  var redzēt, kā tas izpaudās 
konkrēti saistībā ar īpašo kvalitātes 
piemaksu par cietajiem kviešiem.
18 Apsvērumi
Lauksaimnieku diskriminācijas piemēri
Atšķirībā no pārējām Palātas apmeklētajām dalībvalstīm Grieķijas iestādes samazināja lauksaimnieku atsauces 
summas rīsu, cieto kviešu, proteīnaugu un riekstu nozarēs par 5 %. Iestādes skaidroja šo samazinājumu kā 
modulāciju, ar ko visi tiešie maksājumi atsauces periodā (2007. un 2008. gadā) bija samazināti, lai finansētu 
lauku attīstības pasākumus21. Tomēr, tā kā modulācijas procedūra bija piemērota visiem tiešajiem maksāju ­
miem un bija skārusi tikai tās summas, kuras pārsniedza EUR 5000 gadā, tad maksājumtiesību vērtība bija 
zemāka par daudziem lauksaimniekiem atsauces periodā reāli izmaksāto saistīto atbalstu. Turklāt modulācijas 
samazinājumus piemēroja arī tam VMS atbalstam, ko iestādes bija izmaksājušas kopš 2010. gada, tā ka saistītā 
atbalsta integrācijas skartie lauksaimnieki kopumā saņēma mazāk atbalsta nekā citi lauksaimnieki, tātad tika 
diskriminēti.
Itālijas iestādes, aprēķinot maksājumtiesības lauksaimniekiem, kuri saņēma kvalitātes piemaksu par cietajiem 
kviešiem, kultūratkarīgo maksājumu par rīsiem un riekstu ražošanas atbalstu, par pamatu ņēma saistīto atbal ­
stu, ko lauksaimnieki bija reāli saņēmuši pirms modulācijas. Taču dažu lauksaimnieku maksājumus atsauces 
periodā samazināja vai izslēdza pavisam, jo valsts iestādes bija konstatējušas, ka ar attiecīgajiem kultūraugiem 
apstādītas mazākas platības nekā deklarēts. Par pamatu ņemot faktiski izmaksāto summu, nevis noteiktajai 
platībai atbilstošo summu, Itālijas iestādes samazināja lauksaimnieku pastāvīgi izmantojamās atsauces sum ­
mas un attiecīgos VMS maksājumus. Tādā veidā iestādes vairākas reizes sodīja līdzekļu saņēmējus par vienu 
un to pašu pārkāpumu, un lauksaimnieki cieta finansiālas sekas, kas nebija proporcionālas viņiem sākotnēji 
piemērotā soda mērķiem.
21 Sk. II sadaļas 2. nodaļu Padomes 2003. gada 29. septembra Regulā (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus 
saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) 
Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 
un (EK) Nr. 2529/2001 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).1. izcēlums30 
Itālijā vairākumam integrēto shēmu 
izvēlējās vidējos gada saistītos maksā ­
jumus par laiku no 2005. līdz 2008. ga ­
dam, bet Grieķijā, Spānijā un Nīder ­
landē izvēlējās īsākus posmus, proti, 
divus vai trīs gadus, un piemaksas par 
aitām un kazām integrēšanai Spānijā 
tikai vienu gadu. Palāta novēroja, ka, 
integrējot piemaksas par aitām un 
kazām, iestādes tādējādi varēja piešķirt 
pieejamās summas mazākam skaitam 
lauksaimnieku. Francija nolēma, ka 
2010. gadā integrējamām shēmām 
atsauces gadam jābūt tam gadam laikā 
no 2005. līdz 2008. gadam, kurā lauk ­
saimnieks saņēmis visvairāk saistītā 
atbalsta.31 
Reizēm dalībvalstis bija sadalījušas pie ­
ejamās summas pretēji nediskriminā ­
cijas un proporcionalitātes principiem 
(sk. 1. izcēlumu ).
19 Apsvērumi
Turklāt, saistīto atbalstu 
integrējot VMS, 
nekonsekventi risināja 
blakusietekmi
32 
Saskaņā ar tiesību aktiem22 dalībvalstis 
varēja nepalielināt maksājumtiesību 
vērtību vai nepiešķirt jaunas mak ­
sājumtiesības gadījumos, kad lauku 
saimniecība vai tiesības uz piemaksu 
bija pārdotas, nodotas citiem vai bija 
beidzies nomas vai tās daļas termiņš, 
pirms attiecīgie lauksaimnieki bija 
informēti par atbalsta atdalīšanu no 
ražošanas un attiecīgajiem nosacīju ­
miem, jo tādos gadījumos maksājum ­
tiesību vērtības palielinājums vai jaunu 
maksājumtiesību piešķiršana radītu 
negaidītu peļņu.
33 
No revīzijā apmeklētajām dalībvalstīm 
parasti tikai Francija bija izmantojusi šo 
mehānismu, bet pēc atsauces perioda 
beigām atguva visas atsauces summas, 
kas atbilda darbības samazinājumam – 
apstrādāto platību vai attiecināmo 
nokauto dzīvnieku ziņā. Tomēr šis pa ­
sākums sniedzās tālāk nekā ES tiesību 
aktos noteiktā pārdošana, nodošana 
vai nomas beigas.
34 
Itālija nepiemēroja negaidītas peļņas 
klauzulu, un tādējādi lauksaimnieki, 
kas laikā starp atsauces periodu un 
gadu, kurā atbalstu integrēja VMS, 
bija ievērojami samazinājuši apstrā ­
dāto hektāru skaitu, varēja saņemt 
lielāku atbalstu par ļoti mazām platī ­
bām. Vienā Palātas revidētā gadījumā 
lauksaimniekam, kurš atsauces periodā 
bija apsējis ar rīsiem 70 ha un saistītajā 
atbalstā saņēmis EUR 30 425, vajadzē ­
ja tikai 0,41 ha attiecināmas zemes, 
lai viņam būtu tiesības uz tādu pašu 
VMS atbalsta summu.Dalībvalstis reizēm 
nepareizi piemēroja 
noteikumus
35 
Palāta revīzijā konstatēja, ka Komisijas 
veiktā pārraudzība bija nepilnīga, tā ­
pēc dalībvalstis ne vienmēr bija integ ­
rējušas saistīto atbalstu VMS atbilstoši 
ES tiesību aktiem, kā tas paskaidrots 
turpmāk.
Komisija neformulēja 
skaidrus nosacījumus, ar 
kādiem lauksaimnieki varēja 
pieprasīt maksājumtiesības 
no valsts rezerves…
36 
Lauksaimnieki īpašās situācijās, kuras 
definē Komisija, var saņemt maksājum ­
tiesības no valsts rezerves. Komisija 
īstenošanas noteikumos iekļāva, pie ­
mēram, gadījumus, kad lauksaimnieki 
veic ieguldījumus nozarē, kurā viņi 
būtu saņēmuši lielāku saistīto atbalstu, 
ja nozare nebūtu atdalīta no ražoša ­
nas. Taču pretēji noteikumiem, kas bija 
spēkā pirms veselīguma pārbaudes23, 
Komisija nedefinēja terminu “ieguldī ­
jumi”. Tāpēc izveidojās situācijas, kurās 
radās šaubas par to, vai lauksaimnieki 
tiešām veikuši ieguldījumus, vai arī par 
to, vai viņi būtu saņēmuši lielāku saistī ­
to atbalstu, ja attiecīgās nozares nebū ­
tu integrētas VMS (sk.  2. izcēlumu ).22 Regulas (EK) Nr. 73/2009 
41. panta 6. punkts.
23 21. pants Komisijas 2004. gada 
21. aprīļa Regulā (EK) 
Nr. 795/2004, ar ko nosaka 
sīki izstrādātus noteikumus 
par to, kā īstenot vienreizējo 
maksājumu shēmu, kura 
paredzēta Padomes Regulā 
(EK) Nr. 1782/2003, ar ko 
izveido kopīgus tiešā atbalsta 
shēmu noteikumus saskaņā 
ar kopējo lauksaimniecības 
politiku un izveido 
dažas atbalsta shēmas 
lauksaimniekiem (OV L 141, 
30.4.2004., 1. lpp.).
20 Apsvērumi
Par ieguldījumiem piešķirtu maksājumtiesību piemēri
Francijas iestādes piešķīra maksājumtiesības par ieguldījumiem lauksaimniekiem, kuri saņēma kaušanas 
piemaksas un kuri 2009. gadā bija nokāvuši vairāk liellopu nekā atsauces periodā. Taču iestādes nezināja, vai 
šie lauksaimnieki bija reāli ieguldījuši līdzekļus ražošanas jaudas palielināšanai, iepirkuši dzīvniekus selekcijai 
vai vienkārši samazinājuši lauksaimnieciskās darbības apjomu, nokaujot dzīvniekus (ganāmpulka samazināša ­
na). Valsts iestāžu noteiktās likmes par katru dzīvnieku arī bija daudz augstākas nekā saistītais atbalsts, ko par 
katru dzīvnieku saņēma ieguldījumus neveikušie lauksaimnieki.
Tāpat Palāta Francijā konstatēja gadījumus, kad iestādes bija piešķīrušas maksājumtiesības par ieguldījumiem 
zemes iegādē, lai gan pieteikumu iesniedzēji bija vienkārši mainījuši juridisko statusu.2. izcēlums
37 
Grieķijā lauksaimnieki par ieguldī ­
jumiem saņēma maksājumtiesības 
no valsts rezerves, ja 2010. gadā viņi 
VMS integrētā nozarē apstrādāja 
lielākas kultūraugu platības nekā 
2008. gadā, kas bija atsauces perioda 
pēdējais gads. Taču kā 2010. gadā, tā 
2008. gadā apstrādātās platības bija 
atkarīgas tīri no lēmuma par gada ražo ­
šanas apjomiem, atsaucoties uz tirgus 
pieprasījumu, un ne vienmēr bija veikti 
reāli ieguldījumi ražošanas jaudas pa ­
lielināšanai, piemēram, iepirkta zeme. 
Komisija arī nenoteica maksimālo sum ­
mu par hektāru, ko varēja saņemt par 
maksājumtiesībām, kuras piešķīra no 
valsts rezerves. Tādējādi radās situāci ­
jas, kurās nebija ievērots vienlīdzīgas 
attieksmes princips. Piemēram, Palāta 
konstatēja, ka Francijā lauksaimnieki 
liellopu un aitu gaļas nozarē varēja 
saņemt maksājumtiesības no valsts 
rezerves vērtībā līdz pat EUR 9010 
par hektāru, lai gan tās pašas nozares 
lauksaimnieki, kuri saņēma līdzekļus 
par saistītā atbalsta integrāciju VMS, 
bet ne no valsts rezerves, saskaņā ar 
ES tiesību aktiem var saņemt maksā ­
jumtiesības lielākais tikai EUR 5000 par 
hektāru.
21 Apsvērumi
Maksājumtiesību vērtības palielināšana vai jaunu maksājumtiesību piešķiršana 
bez juridiskā pamata
Francijas iestādes piešķīra maksājumtiesības lauksaimniekiem, kuriem līdz tam maksājumtiesības nebija pie ­
šķirtas, vai palielināja to maksājumtiesību vērtību, kuru vērtība bija ievērojami zemāka nekā reģiona vidējais 
rādītājs. Šādu rīcību iestādes pamatoja ar to, ka citādi pastāvēja vispārējs lauksaimnieciskās darbības pame ­
šanas risks. Taču saskaņā ar ES tiesību aktiem šāda rīcība iespējama tikai apvidos, kur īsteno pārstrukturācijas 
un/vai attīstības programmas. Francijas iestādes nebija ne izstrādājušas atbilstošu programmu, ne apzinājušas 
apvidus, kuros lauksaimnieciskās darbības pamešanas risks uzskatāms par iespējamu. Tāpat iestādes nespēja 
pierādīt, ka šo maksājumtiesību vērtības palielināšana ir efektīvs veids, kādā novērst zemes pamešanu, vai ka 
attiecīgie lauksaimnieki strādāja nelabvēlīgākos apstākļos, par ko viņiem pienāktos kompensācija.
Kādā citā pasākumā Francijas iestādes piešķīra maksājumtiesības 2 miljonu EUR vērtībā dažiem teļu audzētā ­
jiem par to, ka šajā nozarē bija pasliktinājies stāvoklis, un vienlaikus atbalstīja arī jaunpienācējus šajā nozarē. 
Pasākuma mērķis bija palīdzēt pārvarēt ciklisko ietekmi konkrētā lauksaimniecības nozarē, bet pasākums 
nebija saistīts ar pārstrukturācijas vai attīstības programmu.3. izcēlums… un reizēm dalībvalstis 
piešķīra maksājumtiesības 
bez juridiskā pamata 
ES tiesību aktos…
38 
Dalībvalstis drīkst piešķirt maksājum ­
tiesības no valsts rezerves arī lauksaim ­
niekiem, kuri uzsāk lauksaimniecisku 
darbību vai kuri strādā apvidos, kur 
īsteno publisku intervenci vai pārstruk ­
turācijas un/vai attīstības programmas.
39 
Šajā revīzijā Palāta atklāja, ka dalībval­
stis īsteno pasākumus, kuriem vai nu 
nav juridiskā pamata ES tiesību aktos 
vai arī ar kuriem ir pārkāpti ES tiesību 
akti (sk.  3. izcēlumu ).… vai aprēķināja 
maksājumtiesību vienības 
vērtību pēc nepārredzamiem 
kritērijiem
40 
Dažu kategoriju lauksaimniekiem Itā ­
lija, Francija un Grieķija bija noteikusi 
vienotu vienības vērtību par hektāru 
maksājumtiesībām no valsts rezerves. 
Taču Francijā un Grieķijā kritēriji, pēc 
kādiem aprēķināja vienotās summas 
par hektāru, bija diezgan patvaļīgi, 
savukārt Itālijā aprēķinu pareizības 
pārbaudīšanai trūka revīzijas takas.
22 Apsvērumi
Komisijas procedūras, ar 
kurām uzrauga VMS maksi -
mālo apjomu ievērošanu, nav 
skaidras…
41 
Noteikumos paredzēts, ka Komisija 
katram gadam nosaka valsts budžeta 
maksimālo apjomu vienotā maksājuma 
shēmai, ņemot vērā dažādās alternatī ­
vas, ko dalībvalstis izvēlējušās saistīto 
maksājumu vai īpašā atbalsta piešķir ­
šanai. Šis maksimālais apjoms ir visu 
dalībvalsts lauksaimniekiem piešķirto 
maksājumtiesību lielākā pieļaujamā 
vērtība un valsts rezerve.
42 
Dalībvalstu pienākums ir regulāri ziņot 
Komisijai gada kopējo VMS maksā ­
jumtiesību vērtību (gan aktivētas, gan 
neaktivētas tiesības), aktivēšanai vaja ­
dzīgo hektāru skaitu un valsts rezervē 
atlikušās summas. Palāta novēroja, 
ka dalībvalstis ne vienmēr iesniedza 
šo informāciju laikus un ka Komisija ne ­
bija ieviesusi pilnībā efektīvu sistēmu, 
kas ļautu pārbaudīt, vai dalībvalstis 
ir ievērojušas VMS maksimālos apjo ­
mus24. Komisija nav arī paskaidrojusi, 
kādam nolūkam tā izmanto dalībvalstu 
sniegto informāciju.… un maksimālie apjomi 
nav ievēroti, tāpēc noteikta 
pārāk liela maksājumtiesību 
vērtība
43 
ES tiesību aktos noteikts, ka lauksaim ­
niekiem piešķirto maksājumtiesību 
kopējā vērtība nedrīkst pārsniegt 
valsts budžeta maksimālo apjomu, ko 
piemēro VMS. Tāpat katrā VMS integrē ­
tā nozarē dalībvalstis nedrīkst sadalīt 
lauksaimniekiem vairāk nekā konkrēta ­
jam gadam pieejamo summu atbilstoši 
valsts maksimālā apjoma nozares 
komponentam25.
44 
Pretēji ES tiesību aktiem26 Francijas 
iestādes nebija samazinājušas visu 
maksājumtiesību vērtību, lai finan ­
sētu īpašo atbalstu lauksaimniekiem 
saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 
68. pantu27. Tādējādi iznākumā visu 
maksājumtiesību vērtība Francijā bija 
4,61 % par lielu (357,3 miljoni EUR). No 
šīs summas 74 miljoni EUR ir 2010. gadā 
VMS integrētais atbalsts. Palātas revīzi ­
jas laikā 2013. gada pavasarī Francijas 
iestādes vēl nebija labojušas maksā ­
jumtiesību vērtību.24 Sk. 44. punktu.
25 Sk. Regulas (EK) Nr. 73/2009 
XII pielikumu.
26 Regulas (EK) Nr. 73/2009 
69. panta 6. punkta 
b) apakšpunkts. Dalībvalstis 
varēja piesaistīt vajadzīgos 
līdzekļus, lineāri samazinot 
lauksaimniekiem piešķirto 
maksājumtiesību vērtību. 
Tādos gadījumos Komisija 
attiecīgi samazināja valsts 
budžeta maksimālos apjomus 
vienotā maksājuma shēmai.
27 Francijas iestādes 
2010. pieteikumu 
gadā samazināja visus 
VMS maksājumus pēc 
vienotu likmes par 3,92 %, 
2011. gadā – par 3,4 % un 
2012. gadā – par 3,31 %. Sk. arī 
Pārskata par 2011. finanšu 
gadu 3.12. punktu un Pārskata 
par 2012. finanšu gadu 
3.13. punktu.
23 Apsvērumi
Pārraudzības un kontroles 
trūkumi ietekmēja 
maksājumtiesību 
aprēķināšanu un 
attiecīgos 
VMS maksājumus
45 
Maksājumtiesību pareizs aprēķins ir 
būtiski svarīgs vēlāko VMS maksājumu 
likumībai. Ja maksājumtiesības ap ­
rēķina kļūdaini, turpmākajos finanšu 
gados nenovēršami izmaksā nepareizu 
VMS atbalstu, kas turpinās visu VMS lai ­
ku, ja vien kļūdu nelabo.
46 
ES tiesību aktos noteikts, ka dalībval ­
stīm jāievieš maksājumtiesību iden ­
tifikācijas un reģistrācijas sistēma, 
kas ļautu pārbaudīt maksājumtiesību 
pareizību un to saskaņotību ar atbal ­
sta pieprasījumiem un lauku bloku 
identifikācijas sistēmu. Šī datubāze 
ir integrētās administrācijas un kon ­
troles sistēmas (IAKS) stūrakmens. Ar 
IAKS dalībvalstis pārvalda visus tiešos 
maksājumus.Apmeklēto dalībvalstu 
iestādes pārsvarā bija pareizi 
izmantojušas lauksaimnieku 
atsauces datus, bet dažas 
kļūdas bija sistemātiskas
47 
Ja dalībvalsts bija nolēmusi saistītajam 
atbalstam pieejamās summas integrēt 
VMS, pamatojoties uz lauksaimnieka 
atsauces periodā saņemto atbalstu, 
tad šai dalībvalstij bija jāievāc atsau ­
ces dati par katru shēmu un par katru 
lauksaimnieku. Šie dati nāca vai nu no 
maksājumu aģentūras pašas datubā ­
zes, vai arī no to struktūru datubāzes, 
kurām bija deleģēta minēto shēmu 
administrēšana.
48 
Palāta konstatēja, ka valsts iestādes 
pārsvarā bija pareizi izmantojušas 
lauksaimnieku atsauces datus. Tomēr 
revīzijā tika atklātas vairākas siste ­
mātiskas kļūdas Itālijā, kur atsauces 
periodā bija daļēji nepareizi aprēķināti 
saistītie maksājumi riekstu nozarē. 
Turklāt valsts iestādes neievēroja ap ­
rēķināšanas noteikumus, kuros prasīts, 
lai VMS integrētās summas sadalītu 
ar katra lauksaimnieka maksājum ­
tiesību skaitu28. Tas skāra apmēram 
86 000 lauksaimnieku un maksājumtie ­
sības 107,9 miljonu EUR vērtībā. Spānijā 
platības, kuras noteica maksājumtiesī ­
bu aprēķināšanai citrusaugļu nozarē, 
neatbilda lauksaimnieku dokumentos 
norādītajām atsauces platībām, vai ie­
stāžu rīcībā nebija aktuālas informāci ­
jas par atsauces periodā ar citrusaugļu 
kokiem apstādītām platībām.28 Regulas (EK) Nr. 73/2009 
64. panta 2. punkts.
24 Apsvērumi
49 
Pārsvarā valsts iestādes ievēroja arī 
maksimālos apjomus, kas bija noteikti 
VMS 2010.–2012. gadā integrētajām 
nozarēm. Taču Spānijā iestādes par 
1,3 miljoniem EUR pārsniedza tomātu 
nozares integrācijai noteikto maksi ­
mālo apjomu. Grieķijā summas, ko 
2006. gadā ieturēja papildu atbalstam 
īpašiem lauksaimniecības veidiem29, 
nesaskanēja ar summām, kuras Ko ­
misija bija apstiprinājusi liellopu, aitu 
un kazu nozarē un olīveļļas nozarē. Tā 
iznākumā 2010. gadā integrētās sum ­
mas par 2,6 miljoniem EUR pārsniedza 
pieejamās summas.
Dalībvalstu kontroles 
sistēmu kvalitāte bija 
dažāda, un ar tām nebija 
atklātas visas aprēķinu 
kļūdas
50 
Saskaņā ar ES tiesību aktiem dalībval­
stis drīkst apstiprināt ELGF izdevumus 
tikai pēc tam, kad pietiekami pārbaudī ­
ta to atbilstība ES noteikumiem30.
51 
Palāta novērtēja pārbaudes, kurās 
revīzijā apmeklētās dalībvalstis skatīja 
maksājumtiesību aprēķina pareizību. 
Kaut arī šīm dalībvalstīm bija liela 
pieredze maksājumtiesību administrē ­
šanā kopš to ieviešanas, valsts iestādes 
pārbaudīja atsauces datu ticamību un 
maksājumtiesību aprēķina pareizību 
ļoti dažādā kvalitātē. Tam daļēji par 
iemeslu bija skaidru Komisijas vadlīniju 
trūkums.52 
Nīderlandē Palāta konstatēja tikai 
nelielas nepilnības pārbaudēs attiecībā 
uz atsauces datu nodošanu lauksaim ­
nieku starpā un attiecībā uz to, kā 
piemēroja noteikumus par dažu ka ­
tegoriju lauksaimniekiem piešķiramo 
maksājumtiesību īpašo aprēķinu.
53 
Francijā valsts iestādes bija izstrādāju ­
šas skaidrus norādījumus par maksā ­
jumtiesību aprēķināšanas procedūrām, 
bet administratīvās iestādes nebija 
vienojušās par visaptverošu pieeju pār ­
baužu veikšanai, un Palāta konstatēja 
atsevišķas kļūdas vietējā līmenī.
54 
Grieķijā valsts iestādes, aprēķinot mak ­
sājumtiesības vīna nozares lauksaim ­
niekiem, izmantoja neuzticamus datus 
no vīna dārzu reģistra, un lauksaim ­
nieki, iespējams, saņēma maksājum ­
tiesības par zemi, kura nebija iekļau ­
jama attiecīgajā pasākumā. Grieķijas 
iestādes arī piešķīra maksājumtiesības 
jauniem lauksaimniekiem, lai gan 
pretēji ES tiesību aktos prasītajam tām 
nebija pārliecības, ka maksājumtiesī ­
bu pieprasītāji 5 gadus pirms jaunās 
lauksaimnieciskās darbības uzsākšanas 
nebija veikuši lauksaimniecisku darbī ­
bu savā vārdā un uz savu risku.29 Regulas (EK) 
Nr. 1782/2003 69. pants.
30 Šis ir viens no maksājumu 
aģentūru akreditācijas 
kritērijiem. Sk. I pielikumu 
Komisijas 2006. gada 21. jūnija 
Regulā (EK) Nr. 885/2006, ar 
ko nosaka sīki izstrādātus 
noteikumus par to, kā 
piemērot Padomes Regulu 
(EK) Nr. 1290/2005 attiecībā 
uz maksājumu aģentūru un 
citu struktūru akreditāciju un 
ELGF un ELFLA grāmatojumu 
noskaidrošanu (OV L 171, 
23.6.2006., 90. lpp.).
25 Apsvērumi
55 
Itālijā maksājumtiesības neaprēķināja 
pašas maksājumu aģentūras, bet gan 
centrāla koordinācijas struktūra, kas 
šo darbu bija uzticējusi apakšlīgum ­
slēdzējam. Pārraudzības trūkuma dēļ 
netika atklātas vairākas sistemātiskas 
kļūdas maksājumtiesību aprēķināšanā, 
un atsauces summas varēja piešķir 
līdzekļu saņēmējiem, kuriem tās nepie ­
nācās, jo viņi nebija bijuši lauksaimnie ­
ki attiecīgajās nozarēs. Bija arī daudz 
nepilnību pārbaudēs, kurās noteica tie ­
sības piekļūt valsts rezervei, no kuras 
kopš 2010. gada iestādes bija piešķīru ­
šas maksājumtiesības 78,5 miljonu EUR 
apmērā jauniem lauksaimniekiem. 
Taču Palāta konstatēja gadījumus, 
kad lauksaimnieki savā kontrolē bija 
izveidojuši juridiskas personas (uzņē ­
mumus), kas saņēma maksājumtiesības 
no valsts rezerves kā “jauni lauksaim ­
nieki”, lai gan viņiem tās nepienācās. 
Tāpat Palāta konstatēja daudz jaunu 
lauksaimnieku, kuri bija vecāki par 
65 gadiem (vidējais pensionēšanās 
vecums Itālijā), bet iestādes nebija 
pārbaudījušas, vai šie maksājumtiesību 
pieprasītāji bija tiešām sākuši neat ­
karīgu lauksaimniecisku darbību vai 
apstākļi bija radīti mākslīgi.56 
Arī Spānijā valsts iestādes deleģēja 
atsauces summu aprēķināšanu ārējam 
pakalpojumu sniedzējam. Iestādēm 
trūka pierādījumu par deleģētā darba 
pienācīgu pārraudzību un aprēķinu 
atkārtošanu pārbaudes nolūkā. Tāpat 
Spānijas iestādes nepietiekami pār ­
baudīja lauksaimniekus, kuri apgalvoja, 
ka atsauces periodā saņemto atbalstu 
ietekmējuši nepārvaramas varas ap­
stākļi, un pieņēma pieprasījumus bez 
juridiskā pamata, kā arī pieļāva aprēķi ­
na kļūdas.
Komisijas veiktā atbilstīguma 
noskaidrošana nebija 
pietiekami efektīva
57 
Piemērojot dalītās pārvaldības sistē ­
mu, Komisija katru mēnesi atlīdzina 
VMS atbalstu, ko dalībvalstis piešķīru ­
šas lauksaimniekiem. Komisija nodro ­
šina VMS izdevumu atbilstību finanšu 
un nozares noteikumiem ar divposmu 
procedūru – grāmatojumu noskaidro ­
šanas procedūru.
26 Apsvērumi
58 
Komisija bija pārbaudījusi, cik atbilstīgi 
dalībvalstis bija aprēķinājušas maksā ­
jumtiesības. Tā bija konstatējusi vairā ­
kus iespējamus ES tiesību pārkāpumus 
un par to informējusi valsts iestādes. 
Tomēr vēl līdz šim nav skatītas finan ­
siāli nozīmīgas shēmas, kas integrētas 
Spānijā un Itālijā, un Francijā nebija 
atklātas vairākas nopietnas nepilnības, 
kuras konstatēja Palāta. Komisija nebija 
arī pilnībā izskatījusi ne to kritēriju 
konsekvenci, kurus dalībvalstis notei ­
kušas pieejamo summu sadalīšanai, ne 
arī dalībvalstu īstenošanas noteikumu 
atbilstību ES tiesiskajam regulējumam 
un principiem.59 
Palāta vairākkārt novēroja grāmatoju ­
mu noskaidrošanas procedūras aizka ­
vēšanos31. Maksājumtiesību revīzijās, 
ko Komisija veikusi kopš Regulas (EK) 
Nr. 73/2009 stāšanās spēkā, ir ievēroti 
noteikumos paredzētie termiņi. Tomēr 
Komisija vēl nav apstiprinājusi atbil ­
stīguma noskaidrošanas lēmumu, lai 
gan pēc Francijā un Itālijā 2011. gadā 
veiktajām revīzijām ir pagājuši vairāk 
nekā divi gadi. Palātas veiktās revīzijas 
laikā 2013. gada septembrī Komisija 
nesniedza pierādījumus par to, kādā 
mērā valsts iestādes labojušas nepa ­
reizi aprēķinātas maksājumtiesības. 
Taču, ja maksājumtiesības nelabo, 
katru gadu atkārtojas tām pakārtotie 
VMS maksājumi.31 Sk. 71. punktu Īpašajā 
ziņojumā Nr. 7/2010 
“Grāmatojumu 
noskaidrošanas procedūras 
revīzija” un 82. punktu 
Īpašajā ziņojumā Nr. 5/2011 
“Vienotā maksājuma shēma 
(VMS): pareizas finanšu 
pārvaldības uzlabošanai 
risināmie jautājumi” 
(http://eca.europa.eu ).
27
 Secinājumi  
un ieteikumi
60 
Ar ražošanu saistītā atbalsta integrā ­
cija, par ko Padome lēma 2008. gada 
veselīguma pārbaudē, deva dalībval ­
stīm plašu rīcības brīvību attiecībā 
uz kritērijiem, pēc kādiem saistītajam 
atbalstam pieejamās summas sadalīt 
lauksaimniekiem. Tomēr Komisija ir vir ­
satbildīga par ES budžeta konsekventu 
izpildi dalītās pārvaldības sistēmā un 
ES tiesību vispārējo principu ievēroša ­
nu lauksaimniecības nozarē.
61 
Palāta secina, ka Komisija tikai daļēji 
efektīvi pārvaldīja saistītā atbalsta in ­
tegrēšanu vienotā maksājuma shēmā.
62 
Revīzijā tika konstatēts, ka Komisija 
nepietiekami pārraudzīja maksājumtie ­
sību aprēķināšanu. Konkrēti, Komisija 
nav izstrādājusi sīkākus noteikumus, 
kuros būtu izvērsts Padomes pie ­
ņemtais vispārējais regulējums, tāpēc 
Komisija nespēja nodrošināt dalībval ­
stu izvirzīto kritēriju pilnīgu atbilstību 
ES principiem, tostarp vienlīdzīgas 
attieksmes principam attiecībā uz 
lauksaimniekiem un proporcionali ­
tātes principam. Tāpat Komisija nav 
novērtējusi, vai dalībvalstu pieņemtie 
kritēriji, iespējams, ietekmējuši tirgus 
apstākļus. Turklāt dalībvalstu kritēriji 
ne vienmēr atbilda pareizas finanšu 
pārvaldības principam, un tika ne ­
konsekventi risināta blakusietekme. 
Tādējādi saistītā atbalsta integrāciju 
VMS neīstenoja pilnībā konsekventi, 
un dažās nozarēs lauksaimnieki guva 
negaidītu peļņu (sk. 22.–34. punktu).63 
Komisija arī pietiekami skaidri nefor ­
mulēja gadījumus, kad lauksaimnie ­
kiem dodamas tiesības piekļūt valsts 
rezervei (sk. 35.–37. punktu).
64 
Jaunajos noteikumos, kas attieksies 
uz tiešo maksājumu pārvaldīšanu pēc 
2014. gada, atkal dalībvalstīm paredzē ­
ta liela rīcības brīvība, un Komisija būs 
atbildīga par to, lai tiktu pieņemti de ­
leģētie akti vai īstenošanas akti, kuros 
jāreglamentē lauksaimnieku attiecinā ­
mība, piekļuve tiešajam atbalstam un 
maksājumtiesību vērtība.
1. ieteikums
Īstenojot nākotnē plānotās tiešo mak ­
sājumu shēmas, jānodrošina KLP pasā ­
kumu konsekventa īstenošana kopējā 
tirgū: Komisijai attiecīgajā līmenī 
jāizstrādā skaidras vadlīnijas un jāprasa 
dalībvalstīm pierādīt, ka to pieņemtie 
kritēriji ir objektīvi un nediskriminē ­
joši, tādējādi izvairoties no tirgus vai 
konkurences kropļošanas.
28 Secinājumi un ieteikumi 
65 
Komisija nav ieviesusi efektīvu sistēmu, 
kas ļautu pārbaudīt, vai dalībvalstis 
ievēro VMS maksimālos apjomus 
(sk. 41. un 42. punktu).
66 
Novēroti trūkumi Komisijas atbilstī ­
guma pārbaudēs dalībvalstīs. Atbil ­
stīguma noskaidrošanas procedūrā 
atklātās neatbilstības risina lēni, un 
visas neatbilstības vēl nav atrisinātas. 
Palātas veiktās revīzijas laikā vēl nebija 
labotas Komisijas pārbaudēs atklātās 
nepareizi aprēķinātās maksājumtie ­
sības. Tas mazina Komisijas darba 
efektivitāti atbilstīguma noskaidrošanā 
(sk. 57.–59. punktu).
2. ieteikums
Komisijas procedūrām jānodrošina, 
ka tiek efektīvi pārraudzīta maksimā ­
lo apjomu ievērošana. Atbilstīguma 
noskaidrošanas pārbaudēs jāizmanto 
visaptverošāka pieeja, pievērošot 
uzmanību īpašajam riskam, kas saistīts 
ar maksājumtiesībās bāzētu atbalsta 
shēmu, un jāpaātrina pārkāpumu risi ­
nāšanas procedūras.67 
Dalībvalstu tiesību akti ne vienmēr 
saskanēja ar ES tiesību aktiem un 
principiem, un valsts iestādes reizēm 
piešķīra maksājumtiesības bez pie ­
tiekama juridiskā pamata ES tiesībās 
(sk. 38.–40. punktu).
68 
Palāta arī konstatēja, ka pārsvarā 
dalībvalstu iestādes pareizi izmantoja 
lauksaimnieku atsauces datus, tomēr 
kompetentās iestādes ne vienmēr bija 
pareizi aprēķinājušas un piešķīrušas 
maksājumtiesības un reizēm nebi ­
ja ievērojušas maksimālos apjomus 
(sk. 43.–49. punkts).
69 
Piešķirtās maksājumtiesības paliek 
spēkā visu VMS laiku un ik gadu ir par 
pamatu VMS izdevumiem, ja vien tās 
nepārrēķina. Tātad nepareizas mak ­
sājumtiesības rada nepareizus maksā ­
jumus. No 2015. gada VMS aizstās ar 
jaunu pamata maksājuma shēmu, kurā 
arī izmantos maksājumtiesības, bet 
dalībvalstīm būs atļauts līdz 2021. ga ­
dam daļu turpmākā atbalsta joprojām 
sniegt, pamatojoties uz pašreizējām 
VMS atbalsta summām.
29 Secinājumi un ieteikumi 
3. ieteikums
Komisijai jānodrošina, lai valsts tiesību 
akti būtu saskaņoti ar ES tiesību aktu 
nosacījumiem un principiem un lai 
dalībvalstis labotu maksājumtiesības, 
kuru vērtība nav aprēķināta saskaņā ar 
noteikumiem, īpaši sistemātisku kļūdu 
gadījumos. Jāatgūst nepareizi piešķir ­
tas maksājumtiesības un uz to pamata 
veikti VMS maksājumi.
70 
Dalībvalstu kompetentās iestādes ne 
vienmēr efektīvi pārbaudīja aprēķināto 
un piešķirto maksājumtiesību parei ­
zību. Tam par iemeslu bija kontroles 
sistēmu neviendabīgā kvalitāte un 
atsauces datu nepietiekama ticamība. 
Tātad kompetentās iestādes dalīb ­
valstīs reizēm nespēja atklāt maksā ­
jumtiesību aprēķinā pieļautās kļūdas 
(sk. 50.–56. punkts).71 
Jaunajā atbalsta sistēmā, ko piemēros 
no 2015. gada, būs jāaprēķina jaunas 
maksājumtiesības, kurām jābalstās uz 
atsevišķiem datiem par līdzekļu saņē ­
mējiem un platībām.
4. ieteikums
Komisijai jānodrošina, lai maksājumu 
aģentūras ieviestu skaidras procedū ­
ras, kurās būtu paredzētas aprēķinos 
izmantoto datu ticamības un mak ­
sājumtiesību precizitātes efektīvas 
pārbaudes.
Šo ziņojumu 2014. gada 9. aprīļa sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Rasa BUDBERGYTĖ .
Revīzijas palātas vārdā –
priekšsēdētājs
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

30
 Pielikumi I pielikumsVMS integrētās summas 2010.–2012. gadā
DalībvalstsVMS 
sākumgadsModelis Atbalsta shēma vai nozare, kura tika integrētaIntegrācijas 
gadsPieejamās 
summas
Beļģija 2005 VēsturiskaisTeļu kaušanas piemaksa 2012 6 384
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) 
Nr. 1234/2007)2012 2 954
Sēklas 2010 1 397
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 84
Platībmaksājums par riekstiem 2010 12
 Starpsumma 10 831
Dānija 2005Dinamiskais jauk -
tais, pakāpeniski 
gandrīz pilnībā 
kļūst par reģionāloĪpašā piemaksa par liellopu tēviņiem 2012 33 085
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 14 899
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 2 779
Piemaksas par aitām un kazām 2012 855
Piemaksa par proteīnaugiem 2010 843
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) 
Nr. 1234/2007)2012 3
  Starpsumma 52 464
Vācija 2005Dinamiskais jauk -
tais, pakāpeniski 
kļūst par reģionāloPiemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 64 800
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 8 475
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 7 231
Jēltabaka (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 VII pielikuma I iedaļa) 2010 3 548
Maksājumi par apiņiem 2010 2 277
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) 
Nr. 1234/2007)2012 244
Platībmaksājums par riekstiem 2012 181
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 13
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 13
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 4
 Starpsumma 86 786
Īrija 2005 VēsturiskaisPiemaksa par proteīnaugiem 2012 216
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 132
 Starpsumma 348
31 Pielikumi
DalībvalstsVMS 
sākumgadsModelis Atbalsta shēma vai nozare, kura tika integrētaIntegrācijas 
gadsPieejamās 
summas
Grieķija 2006 VēsturiskaisMaksājumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 bijušo 69. pantu 2010 101 460
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 2010 20 301
Augļi un dārzeņi: citi 2010 17 920
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2010 13 000
Kultūratkarīgais maksājums par rīsiem 2010 11 407
Augļi un dārzeņi: tomāti 2011 10 720
Platībmaksājums par riekstiem 2010 4 963
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2011 3 000
Sēklas 2010 1 400
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 1 238
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 293
Piemaksa par proteīnaugiem 2010 242
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 210
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 191
 Starpsumma 186  345
Spānija 2006 VēsturiskaisPlatībmaksājumi par laukaugiem 2010 372 670
Piemaksas par aitām un kazām 2010 239 294
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2010 123 242
Atbalsts par olīvu audzēm 2010 103 140
Augļi un dārzeņi: citi 2010 93 733
Platībmaksājums par riekstiem 2012 68 610
Kultūratkarīgais maksājums par rīsiem 2012 49 993
Pieaugušu liellopu kaušanas piemaksa 2012 47 175
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 43 725
Papildmaksājums par cietajiem kviešiem 2010 42 025
Augļi un dārzeņi: tomāti 2011 28 117
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 2010 22 372
Jēltabaka (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 VII pielikuma I iedaļa) 2010 11 767
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 10 905
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 10 395
Sēklas 2012 10 347
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 6 067
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 5 987
Teļu kaušanas piemaksa 2012 560
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 172
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 138
 Starpsumma 1 290 434I pielikums
32 Pielikumi
DalībvalstsVMS 
sākumgadsModelis Atbalsta shēma vai nozare, kura tika integrētaIntegrācijas 
gadsPieejamās 
summas
Francija 2006 VēsturiskaisPlatībmaksājumi par laukaugiem 2010 1 154 046
Piemaksa par zīdītājgovīm 2010 208 794
Pieaugušu liellopu kaušanas piemaksa 2010 101 248
Piemaksas par aitām 2010 86 027
Teļu kaušanas piemaksa 2010 79 472
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 35 752
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 23 502
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 17 635
Papildmaksājums par cietajiem kviešiem 2010 14 820
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 13 592
Augļi un dārzeņi: citi 2011 10 127
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 2010 8 320
Jēltabaka (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 VII pielikuma I iedaļa) 2010 8 036
Kultūratkarīgais maksājums par rīsiem 2012 7 844
Augļi un dārzeņi: tomāti 2012 4 017
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 2 374
Sēklas 2012 2 310
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 2 130
Platībmaksājums par riekstiem 2012 2 089
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 1 754
Maksājumi par apiņiem 2010 98
 Starpsumma 1 783  987
Itālija 2005 VēsturiskaisMaksājumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 bijušo 69. pantu 2010 189 931
Kultūratkarīgais maksājums par rīsiem 2012 99 473
Augļi un dārzeņi: tomāti 2011 91 984
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 2010 42 457
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 22 605
Jēltabaka (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 VII pielikuma I iedaļa) 2010 22 016
Platībmaksājums par riekstiem 2012 15 710
Sēklas 2012 13 321
Augļi un dārzeņi: citi 2011 8 850
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 5 009
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 3 698
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 3 489
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 2 774
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 50
  Starpsumma 521  367I pielikums
33 Pielikumi
DalībvalstsVMS 
sākumgadsModelis Atbalsta shēma vai nozare, kura tika integrētaIntegrācijas 
gadsPieejamās 
summas
Luksemburga 2005 Statiski jauktaisPārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2011 110
Piemaksa par proteīnaugiem 2010 21
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2010 18
Platībmaksājums par riekstiem 2010 12
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2012 -8
 Starpsumma 153
Malta 2007 ReģionālaisPārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2011 78
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2010 11
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2012 -6
 Starpsumma 83
Nīderlande 2006 VēsturiskaisPieaugušu liellopu kaušanas piemaksa 2010 62 200
Teļu kaušanas piemaksa 2010 40 300
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 38 269
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 5 202
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) 
Nr. 1234/2007)2012 1 111
Sēklas 2012 726
Piemaksa par proteīnaugiem 2010 67
Platībmaksājums par riekstiem 2010 12
 Starpsumma 147  887
Austrija 2005 VēsturiskaisPieaugušu liellopu kaušanas piemaksa 2010 17 348
Teļu kaušanas piemaksa 2010 5 085
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 4 224
Piemaksa par proteīnaugiem 2010 2 051
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 2010 280
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 69
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 64
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 58
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 55
Maksājumi par apiņiem 2010 27
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 20
Platībmaksājums par riekstiem 2011 12
 Starpsumma 29 293I pielikums
34 Pielikumi
DalībvalstsVMS 
sākumgadsModelis Atbalsta shēma vai nozare, kura tika integrētaIntegrācijas 
gadsPieejamās 
summas
Portugāle 2005 VēsturiskaisAugļi un dārzeņi: tomāti 2012 16 667
Kultūratkarīgais maksājums par rīsiem 2012 11 193
Pieaugušu liellopu kaušanas piemaksa 2012 8 657
Platībmaksājums par riekstiem 2012 4 987
Teļu kaušanas piemaksa 2012 946
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 312
Sēklas 2012 272
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 214
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 180
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 97
Īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem 2010 80
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 69
  Starpsumma 43 674
Slovēnija 2007 ReģionālaisĪpašā piemaksa par liellopiem 2012 10 077
Piemaksas par aitām un kazām 2010 697
Maksājumi par apiņiem 2010 149
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 81
Platībmaksājums par riekstiem 2012 33
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2010./2011. g.) 2012 21
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2009./2010. g.) 2011 12
Vīnogulāju izaršanas shēma vīna nozarē (2008./2009. g.) 2010 5
 Starpsumma 11 075
Somija 2006Dinamiskais jauk -
tais, pakāpeniski 
kļūst par reģionāloĪpašā piemaksa par liellopu tēviņiem 2010 24 420
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 4 710
Sēklas 2012 1 150
Piemaksa par proteīnaugiem 2011 303
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 10
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 5
 Starpsumma 30 598
Zviedrija 2005 Statisks jauktaisĪpašā piemaksa par liellopiem 2012 37 446
Piemaksa par kartupeļu cieti un cietes kartupeļu audzētāju atbalsts 2012 5 497
Piemaksa par proteīnaugiem 2010 2 147
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 180
 Starpsumma 45 270I pielikums
35 Pielikumi
DalībvalstsVMS 
sākumgadsModelis Atbalsta shēma vai nozare, kura tika integrētaIntegrācijas 
gadsPieejamās 
summas
Apvienotā 
Karaliste2005Vēsturiskais – 
Skotijā un 
Velsā; statisks 
jauktais – Zieme -
ļīrijā; dinamiskais 
jauktais, pakā -
peniski kļūst par 
reģionālo  – AnglijāPiemaksa par proteīnaugiem 2012 9 991
Piemaksa par proteīnaugiem 2012 1 478
Atbalsts kaltētas lopbarības pārstrādei (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2010 509
Šķiedras linu un kaņepju ražošanas atbalsts (Regula (EK) Nr. 1234/2007) 2012 83
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2011 57
Platībmaksājums par riekstiem 2012 12
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2010 6
Pārskaitījums no vīna atbalsta programmām 2012 -4
 Starpsumma 12 132
Kopā 4 252  727I pielikums
36 Pielikumi
Dalībvalstu ziņotais maksājumtiesību stāvoklis 2013. gada 15. septembrī saskaņā ar 
Regulas (EK) Nr. 1120/2009 51. panta 3. punkta a) apakšpunktu (2012. pieteikumu gads)
(EUR)
DalībvalstsPiešķirto maksājumtiesī -
bu kopējā vērtībaBudžeta maksimālais 
apjoms1
Beļģija 517 711  630 517 901 000
Dānija 1 009 708 019 1 035 927 000
Vācija 5 825 933 206 5 852 938 000
Īrija 1 335 255 223 1 339 769 000
Grieķija* 2 147 583 749 2 225 227 000
Spānija 4 901 216 444 4 913 824 000
Francija 7 814 161 875 7 586 247 000
Itālija 3 965 484 068 4 202 085 000
Luksemburga 37 338 679 37 671 000
Malta 5 069 270 5 137 000
Nīderlande 881 670 732 891 551 000
Austrija 677 190  906 679 111  000
Portugāle 473 199 375 476 907 000
Slovēnija 127 053  724 129 221 000
Somija 521 941 024 523 455 000
Zviedrija 757 824 892 767 437 000
Apvienotā Karaliste23 958 242 000
1  V pielikums Komisijas 2012. gada 27. jūnija Īstenošanas regulā (ES) Nr. 564/2012, ar 
ko nosaka maksimālo pieļaujamo budžeta apjomu 2012. gadam attiecībā uz dažām 
tiešā atbalsta shēmām, kas paredzētas Padomes Regulā (EK) Nr. 73/2009 (OV L 168, 
28.6.2012., 26. lpp.).
2 Komisija vēl nav saņēmusi informāciju no dalībvalsts.II pielikums
37
Komisijas kopīga atbilde par VI un 
VII punktu
Saistītā atbalsta integrēšana VMS tika īstenota Komi ­
sijas un dalībvalstu dalītās pārvaldības ietvaros. Tur ­
klāt Regulā (EK) Nr. 73/2009 paredzētas modalitātes, 
kas dalībvalstīm piešķir zināmu rīcības brīvību.
Ciktāl dažādās izpildes modalitātes atbilst Regulā 
(EK) Nr. 73/2009 paredzētajam regulējumam, dalīb ­
valstis var izvēlēties atšķirīgas izpildes modalitātes, 
kas atspoguļo valstu situāciju un īpatnību daudzvei ­
dību Eiropas Savienībā. Turklāt iedibinātā judikatūra 
paredz, ka dalībvalstīm, pieņemot pasākumus ES 
tiesību aktu īstenošanai, jāizmanto sava rīcības 
brīvība atbilstīgi vispārējiem ES tiesību principiem 
un pamattiesībām (sk., piemēram, Mulligan  lietas 
C­313/99 35. un 36. punktu).
Jāņem vērā arī tas, ka atsevišķos gadījumos negai ­
dīta peļņa var nenozīmēt ES tiesību vispārējo prin ­
cipu pārkāpumu.
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, tie tiek risināti saskaņā ar grāmatojumu 
noskaidrošanas procedūru.
VIII
Atbilstīgi dalītās pārvaldības principam dalībvalstīm 
jāpieņem tiesiskais, regulatīvais un administratīvais 
regulējums, lai nodrošinātu ES finansiālo interešu 
efektīvu aizsardzību, un tām īpaši jāizveido efektīva 
kontroles un pārvaldības sistēma integrētās admi ­
nistrācijas un kontroles sistēmas (IAKS) ietvaros.
ES regulās paredzēts skaidrs regulējums attiecībā 
uz maksājumtiesību un to vērtības noteikšanu, 
un pareiza ES regulu piemērošana ir dalībvalstu 
kompetence.Kopsavilkums
III
Atbilstīgi dalītās pārvaldības principam virsatbildība 
gulstas arī uz dalībvalstīm, kam jāpārliecinās par 
ELGF finansēto darbību atbilstību (sal. ar Regulas 
(EK) Nr. 1290/2005 9. pantu). Komisija atbild par 
ES budžeta konsekventas izpildes un ES tiesību 
vispārējo principu ievērošanas kontroli un revīziju 
lauksaimniecības nozarē. Turklāt saskaņā ar LESD 
317. panta 1. punktu budžeta izpildi nodrošina 
Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm.
Ņemot vērā dalībvalstu rīcības brīvību, kas pare ­
dzēta Regulā (EK) Nr. 73/2009, un dažādas iespē ­
jas, kas dalībvalstīm pieejamas izpildes korekcijai 
atbilstoši savu valstu īpatnībām, šajā tiesiskajā 
regulējumā, ievērojot sasniedzamos politikas mēr ­
ķus, netika paredzēts, ka Komisijai būtu jānodrošina 
vienotāka budžeta izpilde dalībvalstīs.
Taču, ņemot vērā KLP reformu un tiešo maksā ­
jumu sistēmu, kas būs piemērojama no 2015. gada, 
Komisija palielinās savu uzraudzības kapacitāti, 
lai pilnveidotu savu pārraudzību pār attiecīgu ES 
regulu īstenošanu pirms grāmatojumu noskaidroša ­
nas procedūru uzsākšanas.
IV
Lai noteiktu jauno maksājumtiesību sākotnējo vienī ­
bas vērtību, dalībvalstis var izvēlēties ņemt vērā to 
maksājumtiesību vērtību, kas lauksaimniekam biju ­
šas 2014. gadā. Taču, ņemot vērā maksājumtiesību 
vērtības konverģenci, to vērtība būs atšķirīga līdz 
pat 2020. pieprasījumu gadam. Turklāt jaunu shēmu 
ieviešana ir atspoguļota pamata maksājuma shēmas 
maksimālajā apjomā, kas būs pieejams maksājum ­
tiesībām, kas kopumā būs mazākas par pašreizējās 
vienotā maksājuma shēmas maksimālo apjomu.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 38
IX. b)
Komisija jau izmanto instrumentus, lai efektīvi 
pārraudzītu atbilstību piemērojamiem maksimāla ­
jiem apjomiem. Konkrēti, ir digitalizēta dalībvalstu 
informācijas par izmantotajiem maksimālajiem apjo ­
miem pārsūtīšana. Ja dalībvalstu sūtījumos tiek kon ­
statētas kļūdas, attiecīgais paziņojums tiek noraidīts 
vai arī notiek sazināšanās ar dalībvalsti, lai saņemtu 
papildu precizējumus. Vienā no pārbaudēm pār ­
liecinās, vai maksājumtiesību vērtības un rezervju 
summa atbilst VMS maksimālajam apjomam.
Komisija ir paredzējusi risināt šos jautājumus arī, 
izmantojot grāmatojumu noskaidrošanas procedūru 
KLP reformas ietvaros.
No 2014. gada Komisijas līdzekļi tiks arī novirzīti 
īpaši dalībvalstu atbalstam, sevišķi attiecībā uz IAKS 
īstenošanu reformas kontekstā.
Komisija šobrīd veic atbilstīguma noskaidrošanas 
procedūras racionalizēšanu, lai standarta gadīju ­
mos tās ilgumu samazinātu līdz diviem gadiem. 
Pirmkārt, jaunā KLP horizontālā regula (Regula (ES) 
Nr. 1306/2013) precīzi nosaka turpmāku pasākumu 
raksturu, tvērumu un secību, kā arī dažādas finanšu 
korekcijas. Otrkārt, deleģētajā aktā (finanšu korek ­
cijas aprēķināšanas metode un kritēriji) un īsteno ­
šanas aktos (atbilstīguma procedūras sīks izklāsts, 
norādot katra procedūras pasākuma termiņus) 
ietvertā regulējuma mērķis ir vēl vairāk racionali ­
zēt tiesisko regulējumu un ierobežot nevajadzīgas 
kavēšanās risku. Treškārt, Komisija izmantos pastip ­
rināto bāzi, lai intensīvāk uzraudzītu atbilstīguma 
procedūru progresu nolūkā nodrošināt termiņu 
striktu ievērošanu.Ņemot vērā rīcības brīvību, kas dalībvalstīm pie ­
šķirta ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, Komisija sagata ­
voja norādījumus, reaģējot uz dalībvalstu lūgumiem 
sniegt precizējumus par regulu pareizu īstenošanu. 
Turklāt, ievērojot Regulā (EK) Nr. 73/2009 paredzēto 
regulējumu, dalībvalstis var izvēlēties dažādus īste ­
nošanas veidus, kas atspoguļo valstu situāciju un 
īpatnību daudzveidību Eiropas Savienībā.
Taču nepamatoti maksājumi un maksājumtiesības 
jāatgūst, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1122/2009 
80. un 81. pantā. Līdzīgs regulējums tiek apsvērts 
attiecībā uz KLP reformas īstenošanas noteikumiem.
IX. a)
Komisija jau ir veikusi pasākumus saistībā ar šo. 
Ņemot vērā likumīgās politikas izvēles, ko likumde ­
vējs ir paredzējis dalībvalstīm, lai īstenotu reformas 
politikas mērķus, Komisija īstenošanas noteikumos, 
kas piemērojami no 2015. gada, ir paredzējusi sīkāk 
izstrādātas prasības attiecībā uz informēšanu par 
minētajām izvēlēm. Piemēram, būs jānorāda un 
jāpamato lēmumi par maksājumtiesību piešķiršanu 
vai lēmumi, kas pieņemti brīvprātīgā saistītā atbal ­
sta ietvaros.
Komisija ir ierosinājusi arī sīkāk izstrādātus notei ­
kumus attiecībā uz valsts vai reģiona rezervju 
izmantošanu, nosakot, ka piešķīrumi, kas saistīti ar 
maksājumtiesību vienības vērtības palielināšanu, 
veicami saskaņā ar objektīviem kritērijiem un tā, lai 
nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret lauksaim ­
niekiem un lai izvairītos no tirgus vai konkurences 
kropļošanas.
Turklāt saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1307/2013 
30. panta 10. punktu lauksaimnieka maksājumtie ­
sību vērtības palielinājums nedrīkst pārsniegt valsts 
vai reģiona maksājumtiesību vienības vērtību.
Komisijas atbilde 39
IX. d)
Kopš 2014. gada Komisija stiprina savu uzraudzības 
kapacitāti un atvēl resursus dalībvalstu atbalstam.
Taču ir vērts piebilst, ka maksājumtiesību aprē ­
ķina pamatā ir dati, kas atvasināti no Regu ­
las (EK) Nr. 1122/2009 7. pantā minētās maksājum ­
tiesību identifikācijas un reģistrācijas sistēmas. Šāds 
noteikums jāparedz arī maksājumtiesību sistēmai, 
kas būs piemērojama no 2015. gada.
Dalībvalstīm jānodrošina izvēlētajā informācijas 
sistēmā ietverto prasību atbilstība drošības standar ­
tam, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 885/2006 I pie ­
likumā. Minētais standarts paredz izveidot īpašus 
kontroles pasākumus, lai aizsargātu datu konfiden ­
cialitāti, ticamību un integritāti.
Turklāt Komisija jaunajās vadlīnijās sertifikācijas 
institūcijām noteikusi, ka minēto institūciju pārbau ­
dēs jānovērtē “esošās procedūras, lai nodrošinātu 
maksājumtiesību pareizu attiecināšanu”. Papildus 
jaunajā vadlīniju versijā būs ietverta skaidra atsauce 
uz aprēķinu precizitāti.IX. c)
Ņemot vērā KLP reformu un tiešo maksājumu sis ­
tēmu, kas būs piemērojama no 2015. gada, Komisija 
ir atvēlējusi konkrētus līdzekļus savas uzraudzības 
kapacitātes palielināšanai, lai pilnveidotu savu 
pārraudzību pār attiecīgu ES regulu īstenošanu 
pirms grāmatojumu noskaidrošanas procedūru 
uzsākšanas.
Nepareizi aprēķināto maksājumtiesību gadījumi jau 
tiek pārbaudīti.
Nepamatoti maksājumi un maksājumtiesības tiek 
atgūti, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1122/2009 
80. un 81. pantā. Līdzīgs regulējums tiek apspriests 
KLP reformas īstenošanas noteikumu izstrādes 
ietvaros.
Turklāt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 
54. panta 2. punktu 50 % no summas, ko dalīb ­
valsts nav atguvusi no galasaņēmējiem, beidzoties 
četru gadu termiņam kopš atgūšanas pieprasījuma 
(astoņu gadu laikā, ja atgūšanas prasība ir iesniegta 
valsts tiesā), sedz attiecīgā dalībvalsts, kas ir spē ­
cīgs stimuls laikus pabeigt atgūšanas procedūru 
(tā dēvētais “50/50 noteikums”, kas pastāv kopš 
2007. gada).
Saskaņā ar minētās regulas 54. panta 5. punktu 
Komisijai grāmatojumu noskaidrošanas procedūras 
ietvaros ir iespēja izslēgt no Savienības finansējuma 
noteiktas summas, ja dalībvalsts nav centīgi darbo ­
jusies atgūšanas procedūras ietvaros.
Ir svarīgi ņemt vērā, ka nepamatota maksājuma 
atgūšanu var ietekmēt kavējumi, ko īpaši izraisījušas 
dalībvalstu ierobežotās izpildprocedūras. Turklāt, ja 
saņēmēji iesniedz pārsūdzību, tiek uzsākta izpild ­
procedūra, kas dažreiz ir saistīta ar tiesvedību. Līdz 
ar to Komisijai var būt grūti pierādīt, ka attiecīgā 
dalībvalsts nav veikusi atbilstošus pasākumus nepa ­
matotās summas atgūšanai. Gadījumos, kas tiek 
risināti saskaņā ar LESD 258. pantu, pierādīšanas 
pienākums būs īpaši smags, ja lieta gaida izskatī ­
šanu valsts tiesā.
Komisijas atbilde 40
17
Dalībvalstu rīcības brīvību attiecībā uz atdalīšanas 
modalitātēm pamato valstu un reģionālo īpatnību 
daudzveidība un nepieciešamība atvieglot virzību 
uz atdalīšanu.
Apsvērumi
22
Regulā (EK) Nr. 73/2009 paredzēta dalībvalstīm 
zināma rīcības brīvība, lai atvieglotu virzību uz 
atdalīšanu.
Ciktāl dažādās izpildes modalitātes atbilst Regulā 
(EK) Nr. 73/2009 paredzētajam regulējumam, dalīb ­
valstis var izvēlēties atšķirīgu izpildi, kas atspoguļo 
valstu situāciju un īpatnību daudzveidību Eiropas 
Savienībā. Turklāt iedibinātā judikatūra paredz, ka 
dalībvalstīm, pieņemot pasākumus ES tiesību aktu 
īstenošanai, jāizmanto sava rīcības brīvība atbil ­
stīgi vispārējiem ES tiesību principiem un pamat ­
tiesībām (sk., piemēram, Mulligan  lietas C ­313/99 
35. un 36. punktu).
24
Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 73/2009 
63.–65. pantā paredzēts pietiekami sīki izstrādāts 
pasākuma īstenošanas kopīgais regulējums, tāpēc 
tā neuzskatīja par vajadzīgu ietvert sīki izstrādātus 
papildu noteikumus Komisijas īstenošanas regulā. 
Atbilstīgi subsidiaritātes principam tika uzskatīts, ka 
dalībvalstis var labāk izvērtēt attiecīgās īstenošanas 
modalitātes, ņemot vērā to specifiku un ievērojot 
likumdevēja (Padomes) pieņemtajā pamataktā 
ietvertos noteikumus.Ievads
13
2015. gadā maksājumtiesības tiks piešķirtas un to 
vērtība tiks noteikta kā valsts vai reģionāla vie ­
nota likme vai kā konverģējoša vērtība, kas tiecas 
uz valsts vai reģionālo vienoto likmi. Konverģējot 
vienotas likmes virzienā, tiks ņemta vērā vēsturiskā 
atsauce (piemēram, lauksaimnieka maksājumtiesību 
vērtība 2014. gadā), taču, ņemot vērā maksājumtie ­
sību vērtības konverģenci, to nevar uzskatīt par tās 
pašas vērtības pārnešanu. Konverģences dēļ dažu 
lauksaimnieku maksājumtiesību vērtība pakāpeniski 
samazināsies, turpretī citu maksājumtiesību vērtība 
pieaugs, lai sasniegtu mērķus attiecībā uz konver ­
ģenci valsts vai reģionālās vienotās likmes virzienā. 
Turklāt jauno shēmu ieviešana ir atspoguļota 
pamata maksājuma shēmas maksimālajā apjomā, 
kas būs pieejams maksājumtiesībām, kas kopumā 
būs mazākas par pašreizējo vienotā maksājuma 
shēmas maksimālo apjomu.
Turklāt nepamatoti maksājumi un maksājumtiesības 
būs jāatgūst arī jaunās pamata maksājuma shēmas 
ietvaros.
14
Atbilstīgi dalītās pārvaldības principam dalībvalstīm 
ir atstāta zināma rīcības brīvība.
15
Komisija uzskata, ka virsatbildība par saistītā 
atbalsta integrēšanu ir sadalīta starp Komisiju 
un dalībvalstīm. Likumdevējs dalībvalstu un 
Komisijas attiecīgo atbildību ir skaidri noteicis 
Regulā (ES) Nr. 73/2009 un turpmākos piemēroja ­
mos ES tiesību aktos. Tas atspoguļo dalītās pār ­
valdības principu, kas paredz, ka dalībvalstu ziņā 
ir attiecīgo noteikumu īstenošana, bet Komisija 
joprojām ir atbildīga par ES tiesību aktu konsekven ­
tas īstenošanas kontroli un revīziju.
Komisijas atbilde 41
Regulas (EK) Nr. 73/2009 64. panta 1. punkts un 
65. pants neuzliek dalībvalstīm pienākumu iero ­
bežot attiecīgās summas indivīdu līmenī. Turklāt 
Regulas (EK) Nr. 73/2009 64. panta 1. punktā ietver ­
tais kritēriju saraksts, kas jāņem vērā, nav pilnīgs 
(sk. vārdus “jo īpaši”), atbilstīgi dalībvalstu rīcības 
brīvībai. Ciktāl dažādās izpildes modalitātes atbilst 
regulējumam, dalībvalstis var izvēlēties atšķirīgas 
izpildes modalitātes, kas atspoguļo valstu situāciju 
un īpatnību daudzveidību Eiropas Savienībā.
28
Sk. atbildi par 27. punktu.
30
Tas atbilst Regulas (EK) Nr. 73/2009 64. panta 
noteikumiem.
Sk. arī atbildi par 27. punktu.
31
Atšķirīga attieksme pret lauksaimniekiem pati 
par sevi nav diskriminējoša, bet to var pamatot ar 
objektīviem kritērijiem, kas atbilst tiesību aktos 
izvirzītiem politikas mērķiem. Turklāt diskrimināci ­
jas rašanās iespēja ir novērsta jau pašā sākumā, ja 
lauksaimnieku situācijas nav salīdzināmas.
Sk. arī atbildes par 22. un 26. punktu.
1. izcēlums
Sk. atbildi par 31. punktu.Dalībvalstu rīcības brīvību attiecībā uz atdalīšanas 
modalitātēm pamato valstu un reģionālo īpatnību 
daudzveidība un nepieciešamība atvieglot virzību 
uz atdalīšanu.
Nav nepieciešams oficiāls Komisijas apstipri ­
nājums izvēlēm, kas veiktas saskaņā ar Regu ­
las (EK) Nr. 73/2009 63.–67. pantu. Dalībvalstis ir 
atbildīgas par regulas īstenošanu.
Taču atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 140. pan ­
tam dalībvalstis sīki informē Komisiju par pasāku ­
miem, kas veikti, lai īstenotu šīs regulas prasības. 
2010. gadā Komisija izmantoja šo tiesību aktā pare ­
dzēto instrumentu un nosūtīja dalībvalstīm aptaujas 
anketu par minētās regulas īstenošanu.
Sk. arī atbildi par 22. punktu.
26
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, tie tiek risināti saskaņā ar grāmatojumu 
noskaidrošanas procedūru.
Sk. arī atbildi par 22. punktu.
27
Regulas (EK) Nr. 73/2009 64. panta 1. punkts paredz, 
ka dalībvalstis sadala attiecīgās summas starp lauk ­
saimniekiem attiecīgajās nozarēs saskaņā ar objek ­
tīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, ņemot 
vērā jo īpaši atbalstu, ko minētie lauksaimnieki 
saņēma tiešā vai netiešā veidā atbilstīgi attiecī ­
gajām atbalsta shēmām vienā vai vairākos gados 
laikposmā no 2005. gada līdz 2008. gadam. Regu ­
las (EK) Nr. 73/2009 65. pants nosaka, ka dalībvalstis 
sadala attiecīgās summas starp lauksaimniekiem 
attiecīgajās nozarēs proporcionāli atbalstam, ko 
šie lauksaimnieki saņēma saskaņā ar attiecīgajām 
atbalsta shēmām attiecīgos atsauces periodos. 
Spānija piešķīra atsauces summas, kas nepārsnie ­
dza Regulas (EK) Nr. 73/2009 XII pielikumā noteikto 
maksimālo pieejamo apjomu.
Komisijas atbilde 42
Taču, ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā 
dalībvalstīs, tos risina Lauksaimniecības un lauku 
attīstības ģenerāldirektorāts. Ja minētie trūkumi 
rada nepamatotus maksājumus, tos var risināt 
saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas procedūru.
2. izcēlums
Attiecībā uz ieguldījumiem dzīvniekos regulējums 
nepieprasa pierādījumus par ieguldījumiem.
37
Attiecībā uz maksājumtiesību maksimālās vērtības 
ierobežojumu veselīguma pārbaudes apspriešanas 
kontekstā tika uzskatīts, ka atbilstīgi subsidiaritātes 
principam dalībvalstīm jāpiešķir lielāka elastība 
attiecībā uz maksājumtiesību no valsts rezerves 
noteikšanu, sevišķi attiecībā uz maksājumtiesību 
piešķiršanu lauksaimniekiem īpašā situācijā. Jāņem 
vērā, ka, veselīguma pārbaudes kontekstā un 
turpinot atdalīšanu, valsts/reģiona vidējā rādītāja 
nepārsniegšanai nebija tik liela nozīme kā iepriek ­
šējā periodā, jo valsts rezervi īpaši izmantoja VMS 
īstenošanas pirmajos gados.
No 2015. gada Regula (ES) Nr. 1307/2013 paredz 
jaunu tiešo maksājumu un maksājumtiesību vērtī ­
bas sistēmu, lai panāktu konverģenci ar valsts vai 
reģionālo vienoto likmi; šajā kontekstā ir noteikts, 
ka no valsts rezerves piešķirto maksājumtiesību 
maksimālā vērtība nepārsniedz valsts/reģiona 
vidējo rādītāju.
Sk. arī atbildi par 36. punktu.
39
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, kas rada nepamatotus maksājumus, tie tiek 
risināti saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas 
procedūru.Kopīga atbilde par 32.–34. punktu
Kā Palāta pareizi norāda, Regulas (EK) Nr. 73/2009 
41. panta 6. punkts ir fakultatīvs un lēmums, vai tā 
piemērošana ir vai nav atbilstoša, ir dalībvalstu ziņā.
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, tie tiek risināti saskaņā ar grāmatojumu 
noskaidrošanas procedūru.
Sk. arī atbildi par 27. punktu.
35
Sk. atbildes par 22. un 26. punktu.
36
Attiecībā uz termina “ieguldījumi” definīcijas 
neesamību Eiropas īstenošanas regulā jāpiebilst, 
ka, ja Eiropas tiesību aktos nav norādīta definīcija, 
jāņem vērā noteikuma konteksts un attiecīgā tie ­
sību akta mērķis, ievērojot nepieciešamību vienoti 
piemērot Eiropas Savienības tiesības un vienlīdzības 
principu (sk., piemēram, Ekro  lietas 327/82 11. pun ­
ktu). Turklāt, pieņemot pasākumus ES tiesību aktu 
īstenošanai, jāizmanto sava rīcības brīvība atbil ­
stīgi vispārējiem ES tiesību principiem un pamat ­
tiesībām (sk., piemēram, Mulligan  lietas C ­313/99 
35. un 36. punktu).
Attiecībā uz sīki noteiktu valsts rezerves izman ­
tošanu dalībvalstīm piešķirta elastība atbilstīgi 
subsidiaritātes principam, jo dalībvalstis var vislabāk 
lemt par attiecīgajām īstenošanas iespējām, ņemot 
vērā Regulas (EK) Nr. 1120/2009 2. nodaļas 2. iedaļā 
paredzētos noteikumus.
Šajā kontekstā dalībvalstīm jānodrošina vienlīdzīga 
attieksme pret lauksaimniekiem un jāizvairās no tir ­
gus un konkurences kropļošanas, izmantojot valsts 
rezervi.
Komisijas atbilde 43
44
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, kas rada nepamatotus maksājumus, tie tiek 
risināti saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas 
procedūru (izziņas darbs NAC/2012/010/FR  un 
NAC/2014/001/FR).
Šajā kontekstā Komisija joprojām uzskata, ka mak ­
sājumtiesību vērtības bija par lielu, kas galu galā 
radīja nepamatotus maksājumus un risku Fondam, 
kas 2010. gadā bija 0,69 %.
Veicamie novēršanas pasākumi (maksājumtie ­
sību vērtību pārrēķināšana) ir ietverti Francijas 
rīcības plānā. Francijas iestādes ir paziņojušas, ka 
maksājumtiesību vērtību korekcija tiks veikta par 
2014. pieprasījumu gadu.
Sk. arī atbildi par 42. punktu.
Kopīga atbilde par 48.–49. punktu
Itālijas iestādes apstiprināja, ka ir ņēmušas vērā 
lauksaimnieku sākotnējās maksājumtiesības, 
pārejot uz atdalīto summu piešķiršanu. Tas attie ­
cās uz 86 000 lauksaimniekiem no 500 000 lauk ­
saimniekiem, kurus skāra atdalīšana laikposmā no 
2010. gada līdz 2012. gadam.
Kopējā summa, kas piešķirta minētajiem lauk ­
saimniekiem trīs gadu laikā, ir 107,9  miljoni  euro. 
Problēma ir nevis vienam lauksaimniekam piešķirtā 
summa, bet gan summas sadalījums attiecībā pret 
maksājumtiesībām. Taču nav zināms vērā neņemto 
maksājumtiesību apmērs.
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, kas rada nepamatotus maksājumus, tie tiek 
risināti saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas 
procedūru.3. izcēlums
Tas tiek pārbaudīts grāmatojumu noskaidrošanas 
procedūras ietvaros (izziņas darbs NAC/2011/201/FR)
40
Sk. atbildi par 37. punktu.
42
Dalībvalstīm savi paziņojumi jāiesniedz elektro ­
niski, izmantojot oficiālus kanālus (agrāk – izman ­
tojot funkcionālo pastkastīti vai AMIS , bet kopš 
2012. gada septembra (attiecībā uz 2012. piepra ­
sījumu gadu – ISAMM ). Ja dalībvalstis neievēro 
paziņojuma termiņu, Komisija nosūta atgādinā ­
jumus, pieprasot tām iesniegt trūkstošo informā ­
ciju. Dalībvalstīm tiek atgādināts par paziņošanas 
prasībām arī, izmantojot Tiešo maksājumu pārval ­
dības komitejas sanāksmes. Turklāt, ja dalībvalstu 
sūtījumos tiek konstatētas kļūdas, attiecīgais pazi ­
ņojums tiek noraidīts vai arī notiek sazināšanās ar 
dalībvalsti, lai saņemtu papildu precizējumus. Vienā 
no pārbaudēm pārliecinās, vai maksājumtiesību 
vērtības un rezervju summa atbilst VMS maksimāla ­
jam apjomam.
Vadoties pēc mēneša maksājumu deklarācijām, 
Komisija pārliecinās, vai dalībvalstu deklarētie izde ­
vumi nepārsniedz tiesību aktos noteiktos finanšu 
maksimālos apjomus. Ja maksimālais apjoms ir 
pārsniegts, tiek piemērots samazinājums atbilstīgi 
Padomes Regulas (EK) Nr. 1290/2005 17. pantā 
noteiktajai procedūrai. Pastāv arī sīkāk izstrādā ­
tas procedūras, lai nodrošinātu korektu kontroli 
pār visiem finanšu maksimālajiem apjomiem, kas 
noteikti tiesību aktos, nodrošinot, ka ELGF atlīdzinā ­
tie izdevumi vienmēr atbilst minētajiem maksimāla ­
jiem apjomiem.
Regulas (ES) Nr. 1306/2013 42. pants paredz sankci ­
jas par novēlotu kontroles statistikas iesniegšanu. 
Uz šā pamata Komisija kopš 2014. gada var uz laiku 
apturēt to mēneša maksājumu vai starpmaksājumu 
daļu, par kuru laikus nav iesūtīta attiecīgā statistikas 
informācija.
Komisijas atbilde 44
Secinājumi un ieteikumi
Kopīga atbilde par 60. un 61. punktu
Atbilstīgi dalītās pārvaldības principam virsatbildība 
gulstas arī uz dalībvalstīm, kam jāpārliecinās par 
ELGF finansēto darbību atbilstību (sal. ar Regulas 
(EK) Nr. 1290/2005 9. pantu). Komisija atbild par 
ES budžeta konsekventas izpildes un ES tiesību 
vispārējo principu ievērošanas kontroli un revīziju 
lauksaimniecības nozarē. Turklāt saskaņā ar LESD 
317. panta 1. punktu budžeta izpildi nodrošina 
Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm.
Ņemot vērā dalībvalstu rīcības brīvību, kas pare ­
dzēta Regulā (EK) Nr. 73/2009, un dažādas iespē ­
jas, kas dalībvalstīm pieejamas izpildes korekcijai 
atbilstoši savu valstu īpatnībām, šajā tiesiskajā 
regulējumā, ievērojot sasniedzamos politikas mēr ­
ķus, netika paredzēts, ka Komisijai būtu jānodrošina 
vienotāka budžeta izpilde dalībvalstīs.
Taču, ņemot vērā KLP reformu un tiešo maksā ­
jumu sistēmu, kas būs piemērojama no 2015. gada, 
Komisija palielinās savu uzraudzības kapacitāti, 
lai pilnveidotu savu pārraudzību pār attiecīgu ES 
regulu īstenošanu pirms grāmatojumu noskaidroša ­
nas procedūras uzsākšanas.
Saistītā atbalsta integrēšana VMS norisinājās Komisi ­
jas un dalībvalstu dalītās pārvaldības ietvaros.
62
Sk. atbildi par 22. un 60. punktu.
Regulā (EK) Nr. 73/2009 dalībvalstīm paredzēta 
zināma rīcības brīvība.51
Komisija uzskata, ka ES regulās paredzēts skaidrs 
regulējums attiecībā uz maksājumtiesību un to 
vērtības noteikšanu, un pareiza ES regulu piemē ­
rošana ir dalībvalstu kompetence. Ņemot vērā 
rīcības brīvību, kas dalībvalstīm piešķirta ar Regulu 
(EK) Nr. 73/2009, Komisija sagatavoja norādījumus, 
reaģējot uz dalībvalstu lūgumiem sniegt precizēju ­
mus par regulu pareizu īstenošanu.
Kopīga atbilde par 54.–56. punktu
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, kas rada nepamatotus maksājumus, tie tiek 
risināti saskaņā ar grāmatojumu noskaidrošanas 
procedūru.
58
Komisija norāda, ka Palāta atsaucas galvenokārt uz 
trūkumiem, kas konstatēti saistītā atbalsta pasā ­
kumu integrēšanā VMS. Ņemot vērā KLP reformu, šis 
elements vairs nepastāvēs.
Pēc reorganizācijas, no 2014. gada Komisija pastip ­
rina savu uzraudzības kapacitāti, lai pilnveidotu 
savu pārraudzību pār attiecīgu ES regulu īstenošanu 
pirms grāmatojumu noskaidrošanas procedūras 
uzsākšanas.
59
Komisija šobrīd veic atbilstīguma noskaidrošanas 
procedūras racionalizēšanu, lai standarta gadīju ­
mos tās ilgumu samazinātu līdz diviem gadiem. 
Pirmkārt, jaunā KLP horizontālā regula (Regula (ES) 
Nr. 1306/2013) precīzi nosaka turpmāku pasākumu 
raksturu, tvērumu un secību, kā arī dažādas finanšu 
korekcijas. Otrkārt, deleģētajā aktā (finanšu korek ­
cijas aprēķināšanas metode un kritēriji) un īsteno ­
šanas aktos (atbilstīguma procedūras sīks izklāsts, 
norādot katra procedūras pasākuma termiņus) 
ietvertā regulējuma mērķis ir vēl vairāk racionali ­
zēt tiesisko regulējumu un ierobežot nevajadzīgas 
kavēšanās risku. Treškārt, Komisija izmantos pastip ­
rināto bāzi, lai intensīvāk uzraudzītu atbilstīguma 
procedūru progresu nolūkā nodrošināt termiņu 
striktu ievērošanu.
Komisijas atbilde 45
1. ieteikums
Ieteikums ir pieņemts.
Komisija jau ir veikusi pasākumus saistībā ar šo. 
Ņemot vērā likumīgās politikas izvēles, ko likumde ­
vēji ir paredzējuši dalībvalstīm, lai īstenotu reformas 
politikas mērķus, Komisija īstenošanas noteikumos, 
kas piemērojami no 2015. gada, ir ierosinājusi sīkāk 
izstrādātas prasības attiecībā uz informēšanu par 
minētajām izvēlēm. Piemēram, būs jāpaziņo un 
jāpamato lēmumi par maksājumtiesību piešķiršanu 
vai lēmumi, kas pieņemti brīvprātīgā saistītā atbal ­
sta ietvaros.
Komisija ir ierosinājusi arī sīkāk izstrādātus notei ­
kumus attiecībā uz valsts vai reģionālo rezervju 
izmantošanu, nosakot, ka piešķīrumi, kas saistīti ar 
maksājumtiesību vienības vērtības palielināšanu, 
veicami saskaņā ar objektīviem kritērijiem un tā, lai 
nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret lauksaim ­
niekiem un lai izvairītos no tirgus vai konkurences 
kropļošanas.
Turklāt saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1307/2013 
30. panta 10. punktu lauksaimnieka maksājumtie ­
sību vērtības palielinājums nedrīkst pārsniegt valsts 
vai reģionālo maksājumtiesību vienības vērtību.
65
Taču, ņemot vērā KLP reformu un tiešo maksā ­
jumu sistēmu, kas būs piemērojama no 2015. gada, 
Komisija palielinās savu uzraudzības kapacitāti, 
lai pilnveidotu savu pārraudzību pār attiecīgu ES 
regulu īstenošanu pirms grāmatojumu noskaidroša ­
nas procedūru uzsākšanas.
Sk. arī atbildi par 42. punktu.
66
Atbilstīguma noskaidrošanas procedūras pārskatī ­
šanā jaunās KLP ietvaros īpaša uzmanība pievērsta 
procedūras ilgumam.Ciktāl dažādās izpildes modalitātes atbilst Regulā 
(EK) Nr. 73/2009 paredzētajam regulējumam, dalīb ­
valstis var izvēlēties atšķirīgu izpildi, kas atspoguļo 
valstu situāciju un īpatnību daudzveidību Eiropas 
Savienībā. Turklāt iedibinātā judikatūra paredz, ka 
dalībvalstīm, pieņemot pasākumus ES tiesību aktu 
īstenošanai, jāizmanto sava rīcības brīvība atbil ­
stīgi vispārējiem ES tiesību principiem un pamat ­
tiesībām (sk., piemēram, Mulligan  lietas C ­313/99 
35. un 36. punktu).
Jāņem vērā arī tas, ka atsevišķos gadījumos negai ­
dīta peļņa var nenozīmēt ES tiesību vispārējo prin ­
cipu pārkāpumu.
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, tie tiek risināti saskaņā ar grāmatojumu 
noskaidrošanas procedūru.
63
KLP reformai un tiešo maksājumu sistēmai, kas būs 
piemērojama no 2015. gada, Komisija ir ierosinājusi 
sīkāk izstrādātus noteikumus par maksājumtiesību 
piešķiršanu no valsts rezerves, kas attiecas gan uz 
piešķiramo maksājumtiesību skaitu, gan vērtību.
Sk. arī atbildi par 60. punktu.
64
Sk. atbildi par 63. punktu.
Komisijas atbilde 46
68
Ja konstatēti trūkumi ES regulu īstenošanā dalīb ­
valstīs, tos risina Komisija. Ja konstatēti trūkumi ES 
regulu īstenošanā dalībvalstīs, kas rada nepamato ­
tus maksājumus, tos var risināt saskaņā ar grāmato ­
jumu noskaidrošanas procedūru.
69
Sk. atbildi par 13. punktu.
3. ieteikums
Ieteikums ir pieņemts.
Ņemot vērā KLP reformu un tiešo maksājumu sis ­
tēmu, kas būs piemērojama no 2015. gada, politi ­
kas izvēles, ko dalībvalstīm piešķīruši likumdevēji, 
tiks papildinātas ar stingrākiem pienākumiem, kas 
ietverti īstenošanas noteikumos, attiecībā uz šādu 
izvēļu pamatošanu un paziņošanu.
Komisija ir arī atvēlējusi īpašus resursus savas uzrau ­
dzības kapacitātes stiprināšanai, lai pilnveidotu 
savu pārraudzību pār attiecīgo ES regulu īstenošanu 
pirms grāmatojumu noskaidrošanas procedūru 
uzsākšanas.
Nepareizi aprēķināto maksājumtiesību gadījumi jau 
tiek pārbaudīti.
Nepamatoti maksājumi un maksājumtiesības tiek 
atgūti, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1122/2009 
80. un 81. pantā. Līdzīgs regulējums tiek apsvērts 
saistībā ar KLP reformas īstenošanas noteikumu 
izstrādi.
Turklāt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 
54. panta 2. punktu 50 % no summas, ko dalīb ­
valsts nav atguvusi no galasaņēmējiem, beidzoties 
četru gadu termiņam kopš atgūšanas pieprasījuma 
(astoņu gadu laikā, ja atgūšanas prasība ir iesniegta 
valsts tiesā), sedz attiecīgā dalībvalsts, kas ir spē ­
cīgs stimuls laikus pabeigt atgūšanas procedūru 
(tā dēvētais “50/50 noteikums”, kas pastāv kopš 
2007. gada).2. ieteikums
Ieteikums ir pieņemts.
Komisija jau izmanto instrumentus, lai efektīvi 
pārraudzītu atbilstību piemērojamiem maksimāla ­
jiem apjomiem. Konkrēti, ir digitalizēta dalībvalstu 
informācijas par izmantotajiem maksimālajiem apjo ­
miem pārsūtīšana. Ja dalībvalstu sūtījumos tiek kon ­
statētas kļūdas, attiecīgais paziņojums tiek noraidīts 
vai arī notiek sazināšanās ar dalībvalsti, lai saņemtu 
papildu precizējumus. Vienā no pārbaudēm pār ­
liecinās, vai maksājumtiesību vērtības un rezervju 
summa atbilst VMS maksimālajam apjomam.
Komisija turpinās risināt šos jautājumus atbilstī ­
guma noskaidrošanas procedūrā KLP reformas 
ietvaros.
No 2014. gada Komisijas līdzekļi tiks arī novirzīti 
īpaši dalībvalstu atbalstam, sevišķi attiecībā uz IAKS 
īstenošanu reformas kontekstā.
Komisija šobrīd veic atbilstīguma noskaidrošanas 
procedūras racionalizēšanu, lai standarta gadīju ­
mos tās ilgumu samazinātu līdz diviem gadiem. 
Pirmkārt, jaunā KLP horizontālā regula (Regula (ES) 
Nr. 1306/2013) precīzi nosaka turpmāku pasākumu 
raksturu, tvērumu un secību, kā arī dažādas finanšu 
korekcijas. Otrkārt, deleģētajā aktā (finanšu korek ­
cijas aprēķināšanas metode un kritēriji) un īsteno ­
šanas aktos (atbilstīguma procedūras sīks izklāsts, 
norādot katra procedūras pasākuma termiņus) 
ietvertā regulējuma mērķis ir vēl vairāk racionali ­
zēt tiesisko regulējumu un ierobežot nevajadzīgas 
kavēšanās risku. Treškārt, Komisija izmantos pastip ­
rināto bāzi, lai intensīvāk uzraudzītu atbilstīguma 
procedūru progresu nolūkā nodrošināt termiņu 
striktu ievērošanu.
67
Sk. atbildi par 65. punktu.
Komisijas atbilde 47
Dalībvalstīm jānodrošina izvēlētajā informācijas 
sistēmā ietverto prasību atbilstība drošības standar ­
tam, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 885/2006 I pie ­
likumā. Minētais standarts paredz izveidot īpašus 
kontroles pasākumus, lai aizsargātu datu konfiden ­
cialitāti, ticamību un integritāti.
Turklāt Komisija jaunajās vadlīnijās sertifikācijas 
institūcijām noteikusi, ka minēto institūciju pārbau ­
dēs jānovērtē “esošās procedūras, lai nodrošinātu 
maksājumtiesību pareizu attiecināšanu”. Papildus 
jaunajā vadlīniju versijā būs ietverta skaidra atsauce 
uz aprēķinu precizitāti.Saskaņā ar minētās regulas 54. panta 5. punktu 
Komisijai grāmatojumu noskaidrošanas procedūras 
ietvaros ir iespēja izslēgt no Savienības finansējuma 
noteiktas summas, ja dalībvalsts nav centīgi darbo ­
jusies atgūšanas procedūras ietvaros.
Ir svarīgi ņemt vērā, ka nepamatota maksājuma 
atgūšanu var ietekmēt kavējumi, ko īpaši izraisījušas 
dalībvalstu ierobežotās izpildprocedūras. Turklāt, ja 
saņēmēji iesniedz pārsūdzību, tiek uzsākta izpild ­
procedūra, kas dažreiz ir saistīta ar tiesvedību. Līdz 
ar to Komisijai var būt grūti pierādīt, ka attiecīgā 
dalībvalsts nav veikusi atbilstošus pasākumus nepa ­
matotās summas atgūšanai. Gadījumos, kas tiek 
risināti saskaņā ar LESD 258. pantu, pierādīšanas 
pienākums būs īpaši smags, ja lieta gaida izskatī ­
šanu valsts tiesā.
70
Ja nepareizas maksājumtiesības rada nepamatotus 
maksājumus, var piemērot finanšu korekcijas.
Sk. arī atbildi par 51. un 60. punktu.
4. ieteikums
Ieteikums ir pieņemts.
Kopš 2014. gada Komisija stiprina savu uzraudzības 
kapacitāti un atvēl resursus dalībvalstu atbalstam.
Taču ir vērts piebilst, ka maksājumtiesību aprē ­
ķina pamatā ir dati, kas atvasināti no Regu ­
las (EK) Nr. 1122/2009 7. pantā minētās maksājum ­
tiesību identifikācijas un reģistrācijas sistēmas. Šāds 
noteikums jāparedz arī maksājumtiesību sistēmai, 
kas būs piemērojama no 2015. gada.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
•  Viens eksemplārs: 
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
•  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās 
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm), Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm), ar Europe Direct dienesta starpniecību 
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm) vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no  
jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
• Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
Maksas abonementi•  Ar Eiropas Savienības Publikāciju biroja tirdzniecības aģentu starpniecību  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_lv.htm).
QJ­AB­14­008­LV­C ISSN 1831 ­0877
Vienotā maksājuma shēma (VMS) ir finansiāli nozīmīgākā tiešā atbalsta 
shēma, kuru finansē no ES lauksaimniecības budžeta. Šajā shēmā 
lauksaimniekiem sniegtais atbalsts ir atdalīts no ražošanas apjoma.
Pēc kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) 2008.  gada “veselīguma 
pārbaudes” lielāko daļu summu, kas pirms tam bija pieejamas saistītajam 
atbalstam, integrēja vienotā maksājuma shēmā.
Palāta konstatēja, ka Komisija tikai daļēji efektīvi pārvaldīja saistītā 
atbalsta integrēšanu vienotā maksājuma shēmā. Ņemot vērā, ka drīz 
2015. gadā ieviesīs jaunu ES lauku saimniecību atbalsta shēmu, Palāta 
iesaka Komisijai nodrošināt KLP pasākumu konsekventu īstenošanu 
dalībvalstīs un panākt, lai labāk tiktu ievēroti noteikumi un maksimālie 
apjomi. Dalībvalstu maksājumu aģentūrām jāievieš skaidras procedūras, 
kurās būtu paredzētas aprēķinos izmantoto datu ticamības un 
maksājumtiesību precizitātes efektīvas pārbaudes.
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA