Standarta grozījuma apstiprināšana ar aizsargātu nosaukumu apzīmēta vīna nozares produkta specifikācijā: paziņojuma publicēšana saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 17. panta 2. un 3. punktu

(2022/C 278/08)

Šis paziņojums ir publicēts saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 17. panta 5. punktu.

PAZIŅOJUMS PAR STANDARTA GROZĪJUMU VIENOTAJĀ DOKUMENTĀ

“Fiefs Vendéens”

PDO-FR-A0733-AM02

Pieteikuma iesniegšanas datums: 12.5.2022.

1. Grozījuma apraksts un pamatojums

1. Oficiālais administratīvi teritoriālo vienību klasifikators

Apraksts un pamatojums

Ģeogrāfiskā apgabala pašvaldību saraksts ir atjaunināts saskaņā ar oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru.

Ģeogrāfiskā apgabala robežas nav mainītas.

Grozīts vienotā dokumenta 6. punkts.

2. Noteiktais zemesgabalu apgabals

Apraksts un pamatojums

Pielikumā, kurā uzskaitītas sanāksmes, kurās kompetentā valsts komiteja apstiprinājusi noteiktā zemesgabalu apgabala robežas, ir pievienots datums – 2022. gada 9. un 10. februāris.

Šis grozījums izdarīts, lai norādītu datumu, kurā kompetentā valsts iestāde apstiprinājusi ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā ietilpstošā noteiktā zemesgabalu apgabala robežu izmaiņas. Zemesgabalu apgabala robežu noteikšana nozīmē ar attiecīgo aizsargāto cilmes vietas nosaukumu apzīmētā produkta ražošanai piemērotu zemesgabalu noteikšanu ģeogrāfiskajā ražošanas apgabalā.

Šie grozījumi vienoto dokumentu neietekmē.

3. Pārejas pasākumi

Apraksts un pamatojums

Pārejas pasākumi, kuru termiņš ir beidzies, ir svītroti.

Zemesgabalu, uz kuriem attiecas pārejas pasākumi, reģistra vešana tiek apturēta.

Šis grozījums vienoto dokumentu neietekmē.

4. Atsauce uz pārbaudes struktūru

Apraksts un pamatojums

Atsauce uz pārbaudes struktūru ir pārskatīta, lai to saskaņotu ar citu aizsargāto nosaukumu specifikācijām. Šis grozījums ir tikai redakcionāls.

Vienotajā dokumentā ar šo grozījumu nekādas izmaiņas neievieš.

VIENOTAIS DOKUMENTS

1. Produkta nosaukums

“Fiefs Vendéens”

2. Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes veids

ACVN – aizsargāts cilmes vietas nosaukums

3. Vīnkopības produktu kategorijas

1. Vīns

4. Vīna vai vīnu apraksts

1. Baltvīni un sārtvīni

ĪSS APRAKSTS

Vīni ir nedzirkstošie baltvīni, sārtvīni un sarkanvīni.

Vīniem ir šādas galvenās analītiskās īpašības.

— Spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija: baltvīnos 10 %, sārtvīnos 10,5 %, sarkanvīnos 10,5 %.

— Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija ir: baltvīnos 12 %, sārtvīnos 12 %, sarkanvīnos 12,5 %.

— Maksimālais gaistošais skābums: baltvīnos 11 miliekvivalenti uz litru, sārtvīnos 11 miliekvivalenti uz litru, sarkanvīnos 13 miliekvivalenti uz litru.

— Maksimālais fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs: baltvīnos 3 grami uz litru, sārtvīnos 3 grami uz litru, sarkanvīnos 2,5 grami uz litru.

— Maksimālais ābolskābes saturs: sarkanvīniem nepārsniedz 0,4 gramus uz litru.

Kopējais skābuma saturs, kopējais sēra dioksīda saturs un kopējā faktiskā spirta tilpumkoncentrācija ir tāda, kā noteikts Kopienas tiesiskajā regulējumā. Baltvīniem raksturīga sabalansētība, kurā dominē svaigums. Šajos elegantajos un izsmalcinātajos vīnos ir kvalitatīva minerālvielu klātbūtne un raksturīga plaša ziedu un augļainuma nošu gamma.

Sārtvīnu krāsas nianses variē no gaiši sārtas krāsas līdz laškrāsai. Viegli skābeniem ar izteiktu svaigumu un krēmīgumu, visbiežāk tiem raksturīgas augļainuma notis.

Sarkanvīni izceļas ar stipri izteiktām augļainuma aromāta niansēm, kuras reizēm pavada maigas garšvielu, ādas vai lakricas notis.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 14,3 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

2. Sarkanvīni

ĪSS APRAKSTS

Vīniem ir šādas galvenās analītiskās īpašības.

— Spirta dabiskā minimālā tilpumkoncentrācija: 11 %.

— Maksimālais fermentējamo cukuru (glikozes un fruktozes) saturs: 2,5 grami uz litru.

— Maksimālais ābolskābes saturs: sarkanvīniem nepārsniedz 0,4 gramus uz litru.

Kopējais skābuma, sēra dioksīda un faktiskais spirta saturs atbilst Eiropas Savienības tiesību aktos norādītajiem noteikumiem.

Sarkanvīni izceļas ar stipri izteiktām augļainuma aromāta niansēm, kuras reizēm pavada maigas garšvielu, ādas vai lakricas notis.

Vispārīgie analītiskie parametri Maksimālais kopējais spirta saturs (tilp. %) Minimālais faktiskais spirta saturs (tilp. %) Minimālais kopējais skābums Maksimālais gaistošais skābums (miliekvivalentos uz litru) 16,3 Maksimālais kopējais sēra dioksīda saturs (miligramos uz litru)

5. Vīndarības metodes

1. Īpašās vīndarības metodes

a. Īpašā vīndarības metode

Sārtvīnu gatavošanā nedrīkst izmantot vīndarības ogles ne atsevišķi, ne kā preparātu sastāvdaļu.

Sarkanvīnu bagātināšanai ir atļauts izmantot iztvaicēšanas paņēmienus, un maksimālais daļējās koncentrācijas līmenis attiecībā pret izmantoto tilpumu ir 10 %.

Pēc bagātināšanas spirta kopējā tilpumkoncentrācija šajos vīnos nedrīkst pārsniegt šādas robežvērtības: baltvīnos 12 %, sārtvīnos 12 %, sarkanvīnos 12,5 %.

Papildus iepriekš minētajiem noteikumiem vīndarības praksē attiecībā uz vīniem tiek ievērotas arī prasības, kas noteiktas Kopienas tiesību aktos un Lauku un jūras zivsaimniecības kodeksā [code rural et de la pêche maritime].

b. Audzēšanas prakse

Vīnogulāju stādījumu minimālā biezība ir 5 000 vīnkoku uz hektāru.

Rindstarpu attālums nedrīkst būt lielāks par 1,80 metriem, bet atstatums starp vienas rindas vīnkokiem ir no 0,90 līdz 1,30 metriem.

Vīnkokus apgriež, katram vīnkokam atstājot ne vairāk par 10 vīnstīgu pumpuriem:

— vai nu pēc vienkāršās vai dubultās Gijo [Guyot] metodes.

— vai nu īsi, atstājot ne vairāk par 5 augļzariem uz vienu augu.

Apgriešana tiek pabeigta pirms 31. maija ražas ievākšanas gadā.

c. Ogles

Ražošanai piemērojamie ierobežojumi

Sārtvīnu ražošanā ir atļauts izmantot enoloģisko ogli vīnogu misai un jaunajiem vīniem fermentācijas procesā, nepārsniedzot 15 % no attiecīgā vīndara ražoto sārtvīnu apjoma attiecīgajā ražā un nepārsniedzot maksimālo devu 60 gramus uz hektolitru.

2. Maksimālais ražas iznākums

a. Baltvīni un sārtvīni

66 hektolitri no hektāra

b. Sarkanvīni

62 hektolitri no hektāra

6. Noteiktais ģeogrāfiskais apgabals

Vīnogu novākšana, vinifikācija un vīna izgatavošana notiek turpmāk minēto Vandejas [Vendée] departamenta pašvaldību teritorijā, ko kompetentās valsts komitejas 2011. gada 10. februāra sanāksmē apstiprinājis Izcelsmes un kvalitātes valsts institūts [Institut national de l’origine et de la qualité]. Dienā, kad kompetentā valsts komiteja apstiprināja šo specifikāciju, minētais apgabals, pamatojoties uz 2021. gada oficiālo administratīvi teritoriālo vienību klasifikatoru, aptvēra šādu pašvaldību vai pašvaldību daļu teritoriju:

Auchay-sur-Vendée tikai deleģētās Auzay pašvaldības teritorijā, Brem-sur-Mer, Bretignolles-sur-Mer, Le Champ-Saint-Père, Chantonnay, Château-Guibert, La Couture, L’Ïle-d’Olonne, Longèves, Mareuil-sur-Lay-Dissais, Les Sables d’Olonne tikai deleģētās Olonne-sur-Mer pašvaldības teritorijā, Pissotte, Le Poiré-sur-Velluire, Rives de l’Yon, Rosnay, Le Tablier, Vairé, Vix.

7. Vīna vīnogu šķirne(-es)

“Cabernet franc N”

“Chardonnay B”

“Chenin B”

“Négrette N”

“Pinot noir N”

8. Saiknes vai saikņu apraksts

Ģeogrāfiskais apgabals atrodas starp Vandejas [Vendée] mežieni [bocage] ziemeļos un Lisonas [Luçon] līdzenuma labības laukiem dienvidos. Armorikas masīva [Massif Armoricain] mala stiepjas no rietumiem uz austrumiem, no Les Sables-d’Olonne Atlantijas piekrastē līdz Fontenay-le-Comte. Vīndārzi atrodas sektoros, kur šo robežu šķērso strukturējošs hidroloģiskais tīkls, nogāzēs, kuru slīpums ir no 3 % līdz 5 % un kuru vērsums ir galvenokārt dienvidu vai dienvidrietumu virzienā. Dažādas ģeogrāfiskās vienības ir izvietotas šādi:“Brem” – ap Olonas [Olonne] tīreli, “Mareuil” un “Chantonnay” – gar Lay un Yon ielejām; “Vix” un “Pissotte” – uz Vandejas upes krastu nogāzēm. Šo ģeogrāfisko apgabalu veido 18 pašvaldību teritorija, kas atrodas Vandejas [Vendée] departamenta dienvidos.

No ģeoloģiskā viedokļa ģeogrāfiskā apgabala apvidus ir salīdzinoši viendabīgs un atrodas uz Armorikas masīva kristāliskā pagulslāņa nomales saskarē ar juras perioda kaļķakmens formācijām. Ģeogrāfiskā nosaukuma “Vix” apgabalā ģeoloģisko substrātu veido galvenokārt slāneklis un riolīts, vietām gneiss un amfibolīts, pat kaļķakmens. Tomēr šādu kaļķakmeni parasti klāj terciāra laikmeta upju smilšu un grants nogulšņu sanesas. Tāpēc zemesgabalos, kuru precīzi noteiktajās robežās paredzēts novākt vīnogu ražu, parasti ir skāba brūnzemes augsne ar lielu rupju elementu īpatsvaru tās sastāvā. Tās būtiski atšķiras no mežienes dziļajām smilšmāla augsnēm ziemeļos un līdzenumu auglīgajām māla augsnēm tālāk uz dienvidiem. Vandejas dienvidu mērenais okeāna klimats ir ievērojami siltāks, nekā tās klimats mežienē, kas atrodas tālāk uz ziemeļiem. Galvenokārt tajā mazāk līst un ir saulaināks, bet vasarās ir nokrišņu nepietiekamība (Olona un Larošela ir saulainākie reģioni Atlantijas okeāna piekrastē, kur saule spīd vidēji 1 430 stundas 6 mēnešos no jūnija līdz septembrim). Gada vidējā temperatūra svārstās no 12 °C līdz 12,5 °C un tās diapazons pieaug no rietumiem uz austrumiem, palielinoties augstumam virs jūras līmeņa un samazinoties jūras klimata ietekmei.

Saiknes veidošanā ietilpstošo cilvēkfaktoru apraksts

Daudzie dokumenti, kuros minētas ar vīnkopības produkciju saistītās nodevas, kas maksātas rajona abatijām un klosteriem, liecina par vīnkopības attīstību Vandejā jau kopš Viduslaikiem. Sākot ar 11. gadsimtu, ar Holandi izveidojās rosīga tirdzniecība ar vīnu, kas apzīmēts ar ģeogrāfisko nosaukumu “Brem”. No 12. līdz 15. gadsimtam ar ģeogrāfisko nosaukumu “Mareuil” apzīmētie vīni baržās vesti uz Saint-Benoist un Moricq-sur-le-Lay ostām, no kurām tie ceļoja tālāk uz Larošelu [La Rochelle], kur tos iekrāva kuģos, kas devās uz Angliju.

Tomēr ziņas par tā laika vīnogulāju šķirnēm savos rakstos sācis sniegt tikai Rablē [Rabelais], kurš Fontenēlekontā [Fontenay-le-Comte] un Maijezē [Maillezais] uzturējās no 1520. līdz 1528. gadam. Jau 16. un 17. gadsimtā visizplatītākā baltvīnam paredzēto vīnogu šķirne bija “Chenin B” (“Franc Blanc”“Brem” ģeogrāfiskajā apgabalā, “Blanc d’Aunis”“Vix” ģeogrāfiskajā apgabalā), bet sārtvīnu un sarkanvīnu ražošanā izmantojamo vīnogu šķirnes bija galvenokārt “Pinot noir N” un it īpaši “Négrette N” (ko “Brem” ģeogrāfiskajā apgabalā sauca par “Pinot rosé” jeb “Bourgogne”, “Mareuil” un “Chantonnay” ģeogrāfiskajos apgabalos – par “Ragoûtant”, bet “Vix” ģeogrāfiskajā apgabalā – par “Folle Noire”). “Cabernet franc N” vīnogu šķirnes ieviešana datējama ar 18. gadsimtu.

Vandejas vīnkopības ziedu laiki ir 19. gadsimts, kad 1880. gadā tā aizņēma 18 000 hektāru. Pēc filokseras epidēmijas Vandejas dienvidu vīnkopji specializējās un atjaunoja vīndārzus uz vissaulainākajām nogāzēm ar stādiem, kas potēti uz tradicionālajām vīnogu šķirnēm, kuras papildināja galvenokārt ar šķirnēm “Gamay N”, “Chardonnay B”,“Cabernet-sauvignon N”, un – atkarībā no apgabala – ar “Sauvignon blanc B” (“Vix”) un “Grolleau gris G” (“Brem”).

Pēc Otrā pasaules kara vīna ražotāji mēģināja saliedēt piecus vēsturiskos ražošanas centrus. 1953. gadā tika radīts nosaukums “Anciens Fiefs du Cardinal”, pieminot Rišeljē [Richelieu], kuru 1608. gadā iecēla par Lisonas [Luçon] bīskapu un kuram bija lieli nopelni ar ģeogrāfisko nosaukumu “Mareuil” apzīmēto vīnu popularizēšanā. Vīna ražošanas noteikumi ir kodificēti un kļuvuši stingrāki, ļaujot uzlabot kvalitāti, vienlaikus ievērojot vietējo vīnogulāju šķirņu izmantošanas specifiku. 1965. gadā “Vins des Fiefs Vendéens” tika atzīti par vienkārša cilmes vietas nosaukuma vīniem, 1974. gadā par vietējiem vīniem, bet 1984. gadā par ierobežota audzēšanas apgabala augstākās kvalitātes vīnu [appellation d’origine vin délimité de qualité supérieure]. Procedūra, ar kuru produktu atzīst par tādu, ko drīkst apzīmēt ar kontrolētu cilmes vietas nosaukumu, tika uzsākta 1991. gadā.

2009. gadā vīndārzi aizņem 480 hektārus, kurus kopj apmēram 40 vīnkopji un kuros gada produkcija vidēji ir 27 000 hektolitru, no kuriem 45 % ir sārtvīni, 40 % sarkanvīni un 15 % baltvīni. Baltvīniem raksturīga sabalansētība, kurā dominē svaigums. Šajos elegantajos un izsmalcinātajos vīnos ir kvalitatīva minerālvielu klātbūtne un raksturīga plaša ziedu un augļainuma nošu gamma.

Sārtvīnu krāsas nianses variē no gaiši sārtas krāsas līdz laškrāsai. Viegli skābeniem ar izteiktu svaigumu un krēmīgumu, visbiežāk tiem raksturīgas augļainuma notis.

Sarkanvīni izceļas ar stipri izteiktām augļainuma aromāta niansēm, kuras reizēm pavada maigas garšvielu, ādas vai lakricas notis. Sarkanvīniem, kas apzīmēti ar ģeogrāfiskajiem nosaukumiem “Brem” un “Pissotte”, bieži ir izteikta rubīna vai granāta krāsa, tie ir noapaļoti un izsmalcināti, turpretī “Mareuil”, “Chantonnay” un “Vix” vīniem var būt izteiktāka krāsa un strukturētāka garša. Vandejas dienvidpuses klimatam piemīt dienvidu reģioniem raksturīgas iezīmes ar dāsnu sauli, kura apvienojumā ar nogāžu seklo un akmeņaino, galvenokārt slānekļu vai riolītu izcelsmes augsni, ir devusi pamatu ilgai vīna ražošanas tradīciju attīstībai šajā ģeogrāfiskajā apgabalā, gatavojot galvenokārt sārtvīnus un sarkanvīnus, kuri veido vidēji 85 % no tās vīnu produkcijas apjoma, kuru apzīmē ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Vīndārzu ģeogrāfiskais novietojums starp Luāras ieleju [Val de Loire] un Dienvidrietumu reģionu ietekmē arī attiecīgo šķirņu izvēli, kas nostiprinājusies no paaudzes paaudzē. Tādējādi vīndārziem piemīt oriģināls vīnogulāju izmantojums, kurā manāma gan Luāras ielejas (“Chenin”, “Cabernet franc”, “Grolleau gris”), gan kontinenta (“Pinot noir”, “Gamay”), gan dienvidrietumu (“Négrette”, “Cabernet-sauvignon”) ietekme. Jebkurā gadījumā vīnogulāju šķirne “Chenin B” dominē baltvīnos, šķirnes “Pinot noir N” un “Gamay N” ir galvenās vīnogu šķirnes sārtvīniem, bet “Pinot noir N”, “Cabernet franc N” un “Négrette N” veido sarkanvīnu pamatu, nodrošinot šiem produktiem tipiskumu.

Tomēr katra ģeogrāfiskā nosaukuma unikālā vēsture atgādina, ka atsevišķi tirdzniecības kanāli ieviesti jau izsenis. Tādējādi ģeogrāfiskā nosaukuma “Brem” vīni ceļoja caur Saint-Martin-de-Brem ostu, “Mareuil” un “Chantonnay” vīni – pa Lē [Lay] upes ieleju, “Vix” un “Pissotte” vīni – pa Vandejas upes izteku. Ņemot vērā dabas faktoru (augsnes un klimata) variācijas, laika gaitā ražotāji ir lokāli orientējušies uz dažādām vīnogu šķirņu izvēles un vīnu maisījumu veidošanas tradīcijām, kuras izpaužas vīna garšas niansēs un kuras veicina ar šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu apzīmēto vīnu dažādību. Visu piecu ģeogrāfisko vienību vīnu jaukšana nekad nav tikusi veikta un joprojām nav vēlama.

Kopš 1985. gada kontrolētā cilmes vietas nosaukuma “Fiefs vendéens” reputācija ir stipri attīstījusies, un pārdoto vīnu daudzums ir gandrīz divkāršojies. Vīnu oriģinalitāti, svaigumu un augļaino aromātu īpaši novērtē atpūtnieki, kas apmeklē Vandejas piekrasti. To dažādība vienmēr ļauj tos lieliski apvienot ar vietējās gastronomijas veltēm.

9. Būtiski papildu nosacījumi (iepakojums, marķējums, citas prasības)

Marķējums

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu

Nosacījuma apraksts:

Kontrolētajam cilmes vietas nosaukumam seko viens no šādiem papildu ģeogrāfiskajiem nosaukumiem:

— “Brem”;

— “Chantonnay”;

— “Mareuil”;

— “Pissotte”;

— “Vix”

vīniem, kuri atbilst specifikācijā noteiktajiem ražošanas nosacījumiem, kas ir izvirzīti attiecībā uz katru vīnu, kas apzīmēts ar kādu no šiem nosaukumiem.

Kontrolēto cilmes vietas nosaukumu var papildināt ar papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Val de Loire”, ievērojot specifikācijā izklāstītos noteikumus.

Visas neobligātās norādes uz marķējuma jāatveido ar burtiem, kuru izmērs augstuma, platuma un biezuma ziņā nepārsniedz divas reizes to burtu izmēru, ar kādiem atveidots šis aizsargātais cilmes vietas nosaukums.

Marķējums

Tiesiskais regulējums:

Valsts tiesību akti

Papildu nosacījuma veids:

Papildu noteikumi attiecībā uz marķēšanu

Nosacījuma apraksts:

Papildu ģeogrāfisko nosaukumu “Brem”, “Chantonnay”, “Mareuil”, “Pissotte”, “Vix” burtu lielums gan augstuma, gan platuma un biezuma ziņā ir vienāds vai mazāks nekā to burtu lielums, ar kādiem atveidots šis kontrolētais cilmes vietas nosaukums.

Papildu ģeogrāfiskā nosaukuma“Val de Loire” burti ne augstumā, ne platumā nedrīkst būt lielāki par divām trešdaļām no tiem burtiem, kādi izmantoti, atveidojot šo kontrolēto cilmes vietas nosaukumu.

Uz marķējuma, uz kura ir atveidotas visas obligātās norādes, jebkura atsauce uz vīnogu šķirni ir aizliegta.

Vīnu marķējumā var ietvert atsauci uz ražas gadu, ja to gatavošanai izmantotas tikai attiecīgajā gadā novāktās vīnogas.

Ar kontrolēto cilmes vietas nosaukumu “Fiefs Vendéens” apzīmētā vīna marķējumā var būt precizēta mazāka ģeogrāfiskā vienība ar nosacījumu, ka: ar to apzīmē kadastrā reģistrētu nosauktu vietu [lieu-dit]; šis nosaukums ir ierakstīts ražas deklarācijā; kadastrā norādītās apdzīvotās vietas nosaukums ir minēts uzreiz zem nosaukuma un ka tas ir iespiests ar burtiem, kuru izmērs gan augstumā, gan platumā nav lielāks par pusi no to burtu izmēra, kādi izmantoti šā aizsargātā cilmes vietas nosaukuma atveidei. ”.

Saite uz produkta specifikāciju

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-ab074c84-057d-4f28-8501-8c98876fe25a

(1) OV L 9, 11.1.2019., 2. lpp.