KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Ietekmes novērtējuma kopsavilkums Pavaddokuments Paziņojums Pielāgošanās klimata pārmaiņām: ES stratēģija /* SWD/2013/0131 final */





KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS Ietekmes novērtējuma kopsavilkums Pavaddokuments Paziņojums Pielāgošanās klimata pārmaiņām: ES stratēģija 1. Procedūras jautājumi un apspriešanās ar ieinteresētajām personām ES Pielāgošanās stratēģija ir paredzēta Komisijas 2013. gada darba programmā[1]. Tās pamatā ir baltā grāmata “Adaptācija klimata pārmaiņām – iedibinot Eiropas rīcības pamatprincipus”[2]. Klimata politikas ģenerāldirektorāts izstrādāja ietekmes novērtējumu. Novērtējumā izmantoja Ietekmes novērtējuma padomes ieteikumus. Ziņojumu sagatavoja, apspriežoties ar Pielāgošanās vadības grupu, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un ieinteresētās personas, veicot sabiedrisku apspriešanos tiešsaistē un organizējot dažādus seminārus ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām. Ieinteresētās personas kopumā atbalstīja, ka ES veicina uz pielāgošanos vērstu papildu rīcību, lai gan atzina, ka klimata pārmaiņu ietekme lielākoties jārisina vietējā līmenī. Visi uzskata, ka prioritāri ir ne vien integrēt pielāgošanos svarīgākajās ES iniciatīvās, bet arī nodrošināt tādu piemērotu satvaru, informācijas rīkus un ES līdzekļus, kas dotu iespēju pielāgošanās jautājumus produktīvi integrēt visos pārvaldības līmeņos. Dažas dalībvalstis iebilstu pret tādu ES likumdošanas instrumentu, kas sekmētu pielāgošanās stratēģiju pieņemšanu dalībvalstu līmenī. 2. Problēmas formulējums, politiskais konteksts un subsidiaritāte 2.1. Situācijas apraksts Pat ja no šā brīža visas siltumnīcefekta gāzu emisijas tiktu apturētas, joprojām būtu vērojamas lielas klimata pārmaiņas. Tāpēc mums nav citas izvēles, kā vien reaģēt uz nenovēršamajām klimata pārmaiņu sekām un izmaksām, ko tās rada ekonomikai, videi un sociālajai jomai. Agrīna rīcība ļaus mazināt vēlākās kaitējuma izmaksas. Pārvaldīt klimata pārmaiņu risku nozīmē to mazināšanas centienus sasaistīt ar pielāgošanos, jo šodien īstenotajos mazināšanas centienos gūtie panākumi noteiks, kādā apjomā nākotnē būs vajadzīga pielāgošanās. Turklāt ar mazināšanu ir jāizvairās no tāda līmeņa negatīvas ietekmes, ko ar pielāgošanos nebūtu iespējams risināt. Pielāgošanās klimata pārmaiņām ir horizontāls jautājums, kas dažādā pakāpē skar visas ekonomikas nozares, vides sistēmas un visus iedzīvotājus. Eiropa ir daudzveidīga, tāpēc dažādos reģionos klimata pārmaiņu ietekme un mazaizsargātība pret to izpaužas atšķirīgi, turklāt vietējās situācijās ļoti specifiski. 2.2. Politiskais konteksts 2009. gada Baltajā grāmatā par adaptāciju bija paredzēta darbība 33 virzienos. Lielākā daļa šo darbību tagad ir īstenotas. Vēl jāstrādā, aizpildot robus zināšanās un vairāk integrējot pielāgošanos galvenajās ES rīcībpolitikās. Līdz 2013. gada janvārim pielāgošanās rīcībpolitiku (stratēģiju un/vai plānu) bija pieņēmušas 15 ES dalībvalstis. Šīs stratēģijas un rīcības plāni gan ir labs pielāgošanās pasākumu sākumpunkts, taču tiem bieži vien nav izstrādāta operatīvā daļa vai tā ir izstrādāta tikai daļēji. 2011. gada Komisijas priekšlikumā par nākamo daudzgadu finanšu shēmu (2014–2020)[3] integrēšana ir atzīta par optimālu pieeju, kā daudzgadu finanšu shēmā vieglāk panākt nepieciešamos ieguldījumus pret klimata pārmaiņām noturīgā ekonomikā ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni. 2.3. Konkrētās problēmas un ES rīcības pievienotā vērtība ES pielāgošanās pasākumus ir iespējams intensificēt, risinot turpmāk minētos jautājumus. Informāciju, kas palīdz lemt par pielāgošanos visos līmeņos, Eiropas Savienība var nodrošināt, aizpildot robus zināšanās, turklāt šajā procesā radot pievienoto vērtību un ar darbības mērogu palīdzot ekonomēt centienus. ES var atbalstīt uz pielāgošanos vērstu valsts vai reģiona līmeņa darbību, šādai darbībai aptverot visu ES teritoriju. Visbeidzot, ES ir atbildīga par to, lai pielāgošanos integrētu savās rīcībpolitikās un finanšu programmās. 3. Mērķi – ES Pielāgošanās stratēģijas vispārīgais mērķis ir rezultatīvi sekmēt Eiropas noturību pret klimata pārmaiņām. Īpaša uzmanība ir pievērsta pārrobežu jautājumiem un nozarēm, kas ar vienotām rīcībpolitikām ir cieši integrētas ES līmenī. Tas nozīmē, ka jāsasniedz šādi konkrēti mērķi: Nodrošināt labāk informētu lemšanu: ES Pielāgošanās stratēģijai būtu jāvairo izpratne par pielāgošanos, jāpilnveido un jāpaplašina zināšanu bāze un jāsekmē ar pielāgošanos saistītas informācijas izplatīšana. Darbības mērķis 1.a: līdz 2020. gadam ir aizpildīti 2013. gadā apzinātie zināšanu robi. Darbības mērķis 1.b: līdz 2020. gadam ir panākts, ka ar komunikācijas rīku starpniecību lēmējiem, arī dalībvalstīm, pašvaldībām un uzņēmumiem, ir kļuvis vieglāk piekļūt pieejamajai informācijai par pielāgošanos klimata pārmaiņām. Paaugstināt ES teritorijas noturību: ES Pielāgošanās stratēģijai būtu jāsekmē pielāgošanās pasākumi par ES līmeni zemākā līmenī un jāatbalsta un jāatvieglo saziņa un koordinācija. Šie uzdevumi stratēģijai būtu jārisina, klimata pārmaiņu ietekmei un pielāgošanās pasākumiem pievēršoties pārrobežu aspektā. Darbības mērķis 2.a: līdz 2017. gadam visas dalībvalstis ir pieņēmušas pielāgošanās stratēģiju, kas attiecīgā gadījumā ir papildināta ar reģionālu vai vietēju pielāgošanās stratēģiju. Darbības mērķis 2.b: līdz 2020. gadam pielāgošanās stratēģiju ir pieņēmušas pilsētas, kurās iedzīvotāju skaits pārsniedz 150 000. Paaugstināt svarīgāko mazaizsargāto nozaru noturību: ES Pielāgošanās stratēģijā vajadzētu paredzēt iniciatīvas, kuru mērķis ir panākt, lai ar pielāgošanos klimata pārmaiņām saistīti apsvērumi ar kopīgu rīcībpolitiku starpniecību tiktu konsekventi un daudzpusīgi iestrādāti ES līmenī cieši integrētās nozarēs. Darbības mērķis 3.a: līdz 2020. gadam pielāgošanās apsvērumi ir konsekventi un daudzpusīgi integrēti svarīgākajās ES rīcībpolitikās. Darbības mērķis 3.b: līdz 2020. gadam ir panākts, ka jaunām lielām investīcijām infrastruktūrā piemīt klimatgatavība. 4. Politikas risinājumi Politikas risinājumi aptver plašu iespējamu intervences instrumentu klāstu no neregulatīviem pasākumiem līdz tiesību aktiem, to vidū ir arī tieša intervence. 1. tabula: ietekmes novērtējuma ziņojumam apsvērto risinājumu saraksts Problēma || Veicinātāji || Konkrētais mērķis || Darbības mērķis || Risinājumi Informācijas un vadlīniju sniegšana || Tiešā intervence || Reglamentējošā pieeja Zināšanu robi un nepietiekami piekļūstama informācija || Nekoordinēta pētniecības darbība || Labāk informēta lemšana || Līdz 2020. gadam ir aizpildīti 2013. gadā apzinātie zināšanu robi || 1.A: Eiropas Savienībā izstrādāt vienotu novērtējumu par mazaizsargātību pret klimata pārmaiņām || 1.B: Izstrādāt stratēģiju, kā aizpildīt zināšanu robus || Nepilnīgi zināšanu izplatīšanas instrumenti || Līdz 2020. gadam kļūst pieejami KOMUNIKĀCIJAS RĪKI, kas informāciju par pielāgošanos klimata pārmaiņām dara pieejamu lēmējiem || 1.C: Platformu Climate-ADAPT pilnveidot atšķirīgi no līdzšinējās prakses || 1.D: Atbalstīt zinātnes un politikas mijiedarbību pielāgošanās jomā || 1.E: Ierosināt dalībvalstīs obligāti izveidot pielāgošanās jautājumam veltītas informācijas platformas Nepietiekami pielāgošanās pasākumi līmenī, kas zemāks par ES līmeni || Šķēršļi, kas saistīti ar zināšanām, finansēm un politisku nevēlēšanos Netiek ņemta vērā pārrobežu ietekme || Paaugstināt ES TERITORIJAS noturību || Līdz 2017. gadam visas DALĪBVALSTIS ir sev pieņēmušas pielāgošanās stratēģiju || 2.A: Valsts līmeņa pielāgošanās stratēģiju izstrādes vadlīnijas || 2.B: Pielāgošanās stratēģiju sagatavošanas un pielāgošanās "bākas projektu" atbalstam izmantot Life+ finansējumu || 2.C: Komisijas priekšlikums attiecībā uz valsts līmeņa pielāgošanās stratēģiju pieņemšanu. Trīs apakšrisinājumi: i) nepieņemt tiesību aktus; ii) tiesību aktus pieņemt vēlāk; iii) tiesību aktus pieņemt tagad Līdz 2020. gadam lielākās PILSĒTAS un REĢIONI ir sev pieņēmuši pielāgošanās stratēģiju || 2.D: ES pilsētās atbalstīt UNISDR kampaņu "Paaugstināt pilsētu noturību" || 2.E: Iekļaut pielāgošanos Pilsētu mēru pakta satvarā || Pielāgošanās svarīgākajās nozarēs tiek ieviesta nepietiekami || Nepilnīga un nekonsekventa integrācija Finanšu un informācijas šķēršļi aizšķērso uz noturīgumu orientētas investīcijas un uzņēmējdarbības lēmumus || Paaugstināt svarīgāko MAZAIZSARGĀTO NOZARU noturību || Līdz 2020. gadam panākts, ka pielāgošanās ir daudzpusīgi un konsekventi INTEGRĒTA ES rīcībpolitikās || 3.A: Vadlīnijas, kā panākt kohēzijas politikas un kopējās lauksaimniecības politikas klimatgatavību || 3.B: Izveidot ES rīcībpolitiku integrēšanas prioritāru sarakstu un iesaistīt galvenās ieinteresētās personas || 3.C: Integrācijas procesā paredzēt jaunu grafiku dažu svarīgu ES tiesību aktu pārskatīšanai Līdz 2020. gadam ir panākts, ka lielām investīcijām INFRASTRUKTŪRĀ piemīt klimatgatavība || 3.D: Projektu izstrādātājiem paredzētas vadlīnijas, kā mazaizsargātos investīciju projektos nodrošināt klimatgatavību || 3.E Veicināt, ka apsvērumi par pielāgošanos klimata pārmaiņām tiek iestrādāti attiecīgos infrastruktūras standartos || 3.F: Priekšlikums par obligātām prasībām attiecībā uz infrastruktūras projektu noturību pret klimata pārmaiņām 5. Ietekmes analīze un risinājumu salīdzināšana 5.1. Izraudzītās rīcībpolitikas paketes risinājumi iezīmēti kursīvā. 5.2. Risinājumi, kas veicina labāk informētu lemšanu 1.A risinājums – izstrādāt tikai vienotu novērtējumu par mazaizsargātību pret klimata pārmaiņām – tādā gadījumā nebūtu iespējams izmantot pašlaik iespējamās daudzveidīgās pieejas un metodikas, turklāt tas nebūtu piemērots īpašiem apstākļiem. 1.B risinājums – pieņemt stratēģiju, kā aizpildīt zināšanu robus – paredz sadarboties ar ieinteresētajām personām, lai apzinātu pielāgošanās pētniecības prioritātes nākamajiem septiņiem gadiem. Tādējādi tiks intensīvāk ģenerētas zināšanas, jo īpaši attiecībā uz valstu un nozaru līmenī izteiktām rīcībpolitikas vajadzībām. Tas dod iespēju vairāk racionalizēt pieejamos līdzekļus. 1.C risinājums – veicināt mijiedarbību starp Climate-ADAPT un citām datubāzēm – tas palīdz panākt, ka lemšana ir labāk informēta, jo tiek nodrošināta informācijas izplatīšana; konkrētāks mērķis ir kvalitatīvāk pārvaldīt datus un integrēt datus un pakalpojumus. Augstāku efektivitāti var gaidīt galalietotāji, kas var izmantot par vienas pieturas aģentūru portālu Climate-ADAPT, kurš Eiropā kļuvis par galveno informatīvo punktu attiecībā uz pielāgošanos. 1.D risinājums – atbalstīt zinātnes un politikas izstrādātāju mijiedarbību – tas palīdz labāk izplatīt zināšanas. Dalībvalstīm, Komisijai un ieinteresētajām personām tā paveras pavisam tiešu kontaktu iespēja, kas, iespējams, paaugstina kapacitāti un palīdz labāk izprast pielāgošanos. 1.E risinājums – obligāti valsts līmeņa portāli, kas veltīti pielāgošanās jautājumam – līdzšinējo stāvokli daudz neietekmētu. 5.3. Risinājumi, kas vērsti uz pielāgošanos par ES līmeni zemākā līmenī Gaidāms, ka ar 2.A risinājumā “ES vadlīnijas pielāgošanās rīcībpolitiku izstrādei” paredzētajiem dažādajiem rīkiem un informācijas avotiem, kas aptver visus pielāgošanās stratēģiju gatavošanā risināmos jautājumus, visas dalībvalstis varēs ietaupīt izmaksas. Preventīvās reaģēšanas pasākumi vairos spēju pārvarēt situācijas un mazinās iespējamā kaitējuma izmaksas. Tomēr vadlīnijas pašas par sevi nepalīdzēs novērst visus šķēršļus, kas kavē sekmīgu pielāgošanos, piemēram, finansiālos ierobežojumus, ar kuriem dalībvalstis vai reģionālās iestādes saskaras pielāgošanās stratēģiju izstrādē. 2.B risinājums – “izmantot Life+” – tieši sekmēs papildu pielāgošanās pasākumus, nogludinot pieredzes nodošanu starp dalībvalstīm un atbalstot pielāgošanās stratēģijas. Turklāt šis risinājums arī nodrošina labāk informētu lemšanu, jo tiek apzināti un atbalstīti būtiski pārnozaru un pārrobežu “bākas” projekti. Tas, cik efektīvas, lietderīgas un saskanīgas ir 2.C risinājumā – “Komisijas priekšlikums par pielāgošanās stratēģiju pieņemšanu” – paredzētās trīs pieejas, proti, nenoteikt juridiskas prasības, pieņemt tiesību aktus vēlāk un pieņemt tiesību aktus tūlīt, ir jāvērtē kopsakarā ar 2.A risinājuma (paredz vadlīnijas) un iepriekš aprakstītā 2.B risinājuma īstenošanu. Pieeja, kas neparedz tiesību aktu pieņemšanu, turpina 2009. gada baltajā grāmatā izklāstīto pieeju. No tās nav gaidāma īpaša papildu noderība. Tiesību aktu vēlāka pieņemšana dalībvalstīm pavērs iespēju vadlīnijas un LIFE+ finansējumu izmantot savas pielāgošanās stratēģijas izstrādē, turklāt dos politisku impulsu pielāgošanās pasākumiem, jo sevišķi paātrinot procesu dalībvalstīs, kas patlaban veic šādus pasākumus. Pastāv risks, ka tādām dalībvalstīm, kas ir kūtras attiecībā uz pielāgošanos, šis politiskais stimuls vien neliks ķerties pie pielāgošanās pasākumiem. Ja nekavējoties izvirzītu leģislatīvu priekšlikumu, kas būtu kombinēts ar vadlīniju pieņemšanu un iespēju, ka ir pieejams Life+ finansējums, varētu kļūt ticamāk, ka līdz 2017. gadam visas dalībvalstis būtu izstrādājušas pielāgošanās stratēģiju. Tomēr dažas dalībvalstis ir iebildušas pret to, ka varētu izmantot tiesību instrumentu, un apgalvo, ka pieeju ar tiesību aktiem izmantot būtu pāragri, turklāt daudzas no tām jau izstrādājot darba programmas un īstenojot valsts mēroga pasākumus. Ir pausts vērtējums, ka attiecībā uz pielāgošanās darbības veicināšanu visās ES pilsētās 2.D risinājums – veicināt UNISDR pilsētu noturīguma kampaņu – nebūtu tik iedarbīgs kā 2.E risinājums – iekļaut pielāgošanos Pilsētu mēru paktā. Šis pakts palīdzēs paaugstināt noturīgumu vietējā līmenī, palīdzot apzināt, kur iespējama sinerģija ar mazināšanas mērķiem. Pilsētu mēru pakta iniciatīvas lietderīgums jau ir apliecināts attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijas mazināšanas saistībām. 5.4. Risinājumi, kā veicināt pielāgošanos svarīgākajās nozarēs 3.A risinājums – vadlīnijas, kā panākt KLP un kohēzijas politikas klimatgatavību – ar vadlīniju palīdzību klimata pārmaiņu pielāgošanās apsvērumus varēs vieglāk integrēt darbības un lauku attīstības programmās un projektos, ievērojot Komisijas priekšlikumus nākamajai daudzgadu finanšu shēmai. Šis risinājums palīdzēs padarīt noturīgākas svarīgākās mazaizsargātās nozares, piemēram, lauksaimniecību, mežsaimniecību, enerģētiku, transportu un būvniecību. Lai šī pieeja būtu patiesi rezultatīva, tā jāpapildina gan ar reģionāla vai vietēja līmeņa pārvaldības iestāžu, gan Komisijas centieniem, kas orientēti uz kapacitātes palielināšanu. 3.B risinājums – izstrādāt integrācijas prioritāšu sarakstu un iesaistīt ieinteresētās personas – tas palīdz apzināt, kurās jomās un nozarēs nepieciešama tālāka integrācija, piemēram, veselības, enerģētikas, transporta, apdrošināšanas, infrastruktūras, zivsaimniecības, tirdzniecības, tūrisma, izglītības un sociālās jomas rīcībpolitikās. Aktīvāks dialogs ar finanšu un apdrošināšanas nozarēm vairos izpratni par pielāgošanos un palīdzēs nodot ar pielāgošanos saistītu informāciju. 3.C risinājums, kurā paredzēts jauns grafiks dažu svarīgu ES tiesību aktu pārskatīšanai, ir politisks risinājums, tāpēc var būt grūti īstenojams. Turklāt ES ūdens politikas norises ir apliecinājušas, ka brīvprātīgi pasākumi var apsteigt agrāk aktuālu vajadzību attiecībā uz tiesību aktu pārskatīšanu. – 3.D risinājums – vadlīnijas projektu izstrādātājiem – un 3.E risinājums – pielāgošanās apsvērumus iekļaut projektu standartos – ir nozīmīgi pirmie soļi virzienā uz noturības paaugstināšanu svarīgos infrastruktūras investīciju projektos. Klimata pārmaiņām aktuālus jautājumus CEN-CENELEC standartos integrēt būs lietderīgi tikai tad, ja standartus visbeidzot grozītu, lai būtu ņemtas vērā klimata pārmaiņu iespējamās sekas. Tam būs nepieciešams laiks un papildu dialogs ar skarto nozaru ieinteresētajām personām. Tā kā klimata modelēšana ir saistīta ar nenoteiktību un par klimata pārmaiņu ietekmi uz konkrētiem projektu objektiem var trūkt datu vai informācijas, 3.E risinājumu praksē ir grūti izmantot kā obligātu pieeju. 6. Iztirzājums Attiecībā uz pielāgošanos jau nekavējoties ir vajadzīgs pētniecības un attīstības programmu ieguldījums, ne vien lai būtu iespējams stāties pretī pašreizējām klimata pārmaiņu sekām, bet arī lai varētu plānot un lemt īsā un vidējā termiņā. Papildus veicinot, ka zināšanas tiek ģenerētas un izplatītas koordinēti (1.B un 1.D risinājums), krietni efektīvāk tiks izmantoti ES līdzekļi, ko atvēl pētniecībai par pielāgošanos klimata pārmaiņām. Tādējādi tiks ātrāk aizpildīti zināšanu robi un vieglāk būs pieņemt lēmumus. Īstenojot 1.C risinājumu, par galveno informācijas avotu attiecībā uz pielāgošanos Eiropā kļūs Climate-ADAPT. Risinājumi attiecībā uz pielāgošanos būs labāk pamatoti un pozitīvi ietekmēs noturību ekonomikas, sociālās jomas un vides sistēmās. Nodrošināt palīgrīkus pielāgošanās stratēģiju izstrādei visās dalībvalstīs nozīmē, ka ir darīti pieejami visvienkāršākie rīki, kādi nepieciešami, lai stiprinātu Eiropas noturību, ka ir veikta obligātā risku un mazaizsargātības novērtēšana un ka visai ES teritorijai ir ieplānoti pielāgošanās pasākumi. Patlaban leģislatīvu priekšlikumu pieņemt būtu problemātiski, tāpēc šāds risinājums būtu apgrūtinošs. Tomēr, kombinējot vadlīnijas (2.A risinājums) un Life+ finansējuma iespējas (2.B risinājums) ir iespējams sniegt nepieciešamo atbalstu tām dalībvalstīm, kas vēlas rīkoties, lai pielāgotos klimata pārmaiņām, jo īpaši tām dalībvalstīm, kas sākušas izstrādāt pielāgošanās satvaru. Lemt par to, vai atbilstība ES Pielāgošanās stratēģijas vispārīgajiem mērķiem būtu jācenšas panākt ar leģislatīvu instrumentu, būs iespējams Pielāgošanās stratēģijas pārskatīšanas posmā. ES atbalstīs arī vietējus un reģionālus pasākumus un palīdzēs nodot pieredzi un ieviest inovatīvus risinājumus ar pārrobežu un pārnozaru demonstrējumu projektu starpniecību, jo īpaši mazaizsargātākajās jomās un nozarēs. Ir akcentēta arī svarīgā nozīme, kāda attiecībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām ir pilsētām, un ES palīdzēs veicināt un atvieglot pielāgošanos vietējā līmenī (2.D risinājums). Līdz 2020. gadam visās būtiskajās ES rīcībpolitikās, kas līdz tam laikam būs pārskatītas, būs iestrādāti apsvērumi attiecībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām un Komisija iesaistīs dialogā galvenās ieinteresētās personas, lai nodrošinātu, ka pielāgošanās apsvērumi tiek integrēti arī bez pārskatīšanas (3.B). Turklāt ES finansējums veicinās investīcijas pret klimata pārmaiņām noturīgos objektos, sevišķi tādās jomās kā lauksaimniecība, enerģētika, transports un ēku infrastruktūra (3.D un 3.E risinājums), tādējādi palīdzot veidot ilgtspējīgu un noturīgu ES ekonomiku (3.A risinājums). Turpmākā mijiedarbībā ar apdrošināšanas un finanšu nozarēm tiks panākta efektīvāka tirgus darbība, panākot, ka ES uzņēmumi labāk spēj pielāgoties. 7. Uzraudzība un izvērtēšana ES Pielāgošanās stratēģijas pārskatīšana ir plānota līdz 2018. gadam, kad tiks novērtēts, vai stratēģijas mērķu sasniegšanai būs nepieciešami papildu pasākumi. [1] COM(2012) 629 final, vol. 2/2. [2] COM(2009) 147 galīgā redakcija. [3] http://ec.europa.eu/budget/reform/commission-proposals-for-the-multiannual-financial-framework-2014-2020/index_en.htm.