[pic] | EIROPAS KOMISIJA |

Briselē, 17.3.2010

COM(2010)103 galīgā redakcija

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM

Divgadu ziņojums par īpašo palīdzības struktūru tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm

SEC(2010)331

IEVADS

Īpašā palīdzības struktūra (ĪPS) tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm tika izveidota 1999. gadā, lai palīdzētu šīm piegādātājvalstīm pielāgoties mainīgai starptautiskai konkurencei, un pastāvēja līdz 2008. gada decembrim. Tā bija paredzēta 12 tradicionālajām banānu piegādātājvalstīm – Belizai, Dominikai, Grenādai, Jamaikai, Kaboverdei, Kamerūnai, Kotdivuārai, Madagaskarai, Sentlūsijai, Sentvinsentai un Grenadīnām, Somālijai un Surinamai. ĪPS ietvaros kopumā tika piešķirti aptuveni 376 miljoni euro.

Mērķi bija vai nu uzlabot tradicionālo ĀKK banānu ražotājvalstu konkurētspēju, vai tad, ja tas vairs nebija iespējams, – atbalstīt dažādošanu. Mērķis bija jāsasniedz ar projektiem, kas paredzēti, lai

- palielinātu ražīgumu,

- uzlabotu kvalitāti,

- pielāgotu ražošanu un tirdzniecību ES kvalitātes standartiem,

- izveidotu ražotāju organizācijas ar mērķi uzlabot tirdzniecību un izstrādāt videi nekaitīgas ražošanas metodes, tostarp uz godīgu tirdzniecību balstītas metodes,

- veidotu tirdzniecības stratēģijas, kas paredzētas ES kopējās tirgus organizācijas prasību izpildei,

- palīdzētu ražotājiem izstrādāt videi nekaitīgas ražošanas metodes, tostarp uz godīgu tirdzniecību balstītas metodes,

- atbalstītu dažādošanu gadījumos, kad nozares konkurētspēja nav ilgtspējīga.

Ikgadējie piešķīrumi valstīm bija balstīti uz konkurētspējas atšķirībām salīdzinājumā ar trešo valstu piegādātājiem un uz banānu ražošanas nozīmi katras ĀKK valsts ekonomikai[1]. Gada budžets ir pakāpeniski samazinājies no 44,5 miljoniem euro (1999. gadā) līdz 29,2 miljoniem euro (2008. gadā). Līdz 2003. gadam piešķīrumu sistēma bija paredzēta, lai sniegtu lielāku atbalstu valstīm, ko negatīvi ietekmē konkurētspējas lielākas atšķirības. No 2004. gada samazinājuma koeficients nodrošināja atlīdzību valstīm, kas palielināja konkurētspēju.

JURIDISKAIS PAMATS

Padome 1999. gada 22. aprīlī pieņēma Regulu (EK) Nr. 856/1999[2], kas izveido īpašu palīdzības struktūru tradicionālajām ĀKK banānu piegādātājvalstīm. Komisija 1999. gada 22. jūlijā pieņēma Regulu (EK) Nr. 1609/1999[3], ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus iepriekšminētās regulas īstenošanai.

Budžeta pozīcija 2007. un 2008. gadā sasniedza attiecīgi 28,67 miljonus euro un 29,226 miljonus euro. Komisijas lēmumi, ar kuriem nosaka valstīm paredzētās summas, tika pieņemti 2007. gada 23. aprīlī[4] un 2008. gada 21. aprīlī[5].

Padomes regulas 9. pantā ir noteikts, ka „ līdz 2000. gada 31. decembrim un pēc tam reizi divos gados Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu, kam nepieciešamības gadījumā pievienoti priekšlikumi, par šīs regulas darbību ”. Šis ziņojums attiecas uz 2007. un 2008. gadu[6], un tam ir pievienots dienestu darba dokuments.

TIRGUS INFORMāCIJA

Eiropas Savienība (ES) ir pasaulē lielākā banānu patērētāja un importētāja. Salīdzinot ar 2007. gadu, 2008. gadā ES tika patērētas 5 416 449 tonnas banānu (+3,5 %), no kurām 4 848 889 tonnas (+3,7 %) tika importētas no trešām valstīm un 567 560 tonnas (+2,3 %) bija iekšzemes izcelsmes. ASV 2008. gadā importēja 3 976 146 tonnas banānu – samazinājums par 0,7 % salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Gandrīz visi ASV importētie banāni bija Centrālamerikas un Dienvidamerikas izcelsmes (ĀKK valstu izcelsmes banāni bija 0,003 % no kopējā importa).

ES banānu tirgu apgādā lielākās labvēlības režīma valstis (galvenokārt Centrālamerikas un Dienvidamerikas valstis), Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstis un iekšzemes ražotāji.

Lielākās labvēlības režīma valstu izcelsmes banānu patēriņš Eiropas Savienībā 2008. gadā veidoja 72,5 %, turpretim ĀKK valstu izcelsmes banānu patēriņš veidoja 17 % un ES produkcija – atlikušos 10,5 %. Galvenās banānu piegādātājvalstis lielākās labvēlības režīmā bija Ekvadora, Kolumbija un Kostarika ar importu attiecīgi 1 328 033, 1 278 133 un 893 395 tonnu apmērā. Tā paša gada laikā ĀKK valstu izcelsmes banānu galvenie piegādātāji bija Kamerūna, Kotdivuāra un Dominikānas Republika, kuras eksportēja attiecīgi 279 530, 216 583 un 170 396 tonnas.

Kaboverde, Grenāda, Madagaskara un Somālija vairs neeksportē banānus uz ES.

ES TIRDZNIECīBAS REžīMS

Kopš 2006. gada 1. janvāra Eiropas Savienība banānu importam piemēro lielākās labvēlības režīma tarifu – EUR 176/t – atbilstīgi ES saistībām pāriet no iepriekšējās kvotu sistēmas uz tarifu režīmu. Statistika, ar kuru uzrauga jaunā režīma ietekmi uz importu, liecina, ka piekļuves tirgum nosacījumi saglabājas un imports palielinās.

Šajā laikposmā vismazāk attīstīto valstu izcelsmes banāniem bija no nodevām un kvotām brīva piekļuve ES tirgum iniciatīvas "Viss, izņemot ieročus" ietvaros. Tas pats kopš 2008. gada 1. janvāra attiecas uz banāniem ar izcelsmi ĀKK valstīs, kas ir noslēgušas ekonomisko partnerattiecību nolīgumus vai tos sagatavojošus nolīgumus. Visas ĀKK valstis, kas nav vismazāk attīstītās valstis un kas 2007. gadā eksportēja banānus, parafēja vai parakstīja ekonomisko partnerattiecību pagaidu vai galīgu nolīgumu.

FINANšU LēMUMI

Budžeta pozīcija 2007. gadā

Pēc finansēšanas priekšlikumu apstiprināšanas 2008. gada sākuma tika parakstīti 12 finansēšanas nolīgumi par 28,67 miljoniem euro (1. tabula).

Aptuveni 42 % līdzekļu ir paredzēti, lai uzlabotu banānu eksporta nozares konkurētspēju 4 saņēmējvalstīs, un 58 % līdzekļu – dažādošanai 8 saņēmējvalstīs (1. un 2. diagramma).

Budžeta pozīcija 2008. gadā

Pēc finansēšanas priekšlikumu apstiprināšanas 2009. gada sākuma tika parakstīti 12 finansēšanas nolīgumi par 29,23 miljoniem euro (1. tabula).

1. tabula. Banānu budžeta 21 06 05. pozīcija (ex B7-8710) |

1999. – 2008. gads |

Visas valstis | Gads | Piešķīrumi (EUR) | Saistības (EUR) | Maksājumi (EUR) | RAC (EUR) | RAC % | RAL (EUR) | RAL % |

1999. | 44 500 000,00 | 43 475 608,78 | 42 095 728,17 | 1 024 391,22 | 2% | 2 404 271,83 | 5% |

2000. | 44 075 000,00 | 39 934 158,83 | 33 462 635,64 | 4 140 841,17 | 9% | 10 612 364,36 | 24% |

2001. | 43 000 000,00 | 40 483 859,31 | 34 977 171,91 | 2 516 140,69 | 6% | 8 022 828,09 | 19% |

2002. | 44 000 000,00 | 36 181 040,48 | 22 480 047,18 | 7 818 959,52 | 18% | 21 519 952,82 | 49% |

2003. | 40 000 000,00 | 37 249 522,44 | 23 573 857,92 | 2 750 477,56 | 7% | 16 426 142,08 | 41% |

2004. | 37 290 000,00 | 35 385 028,32 | 20 854 670,49 | 1 904 971,68 | 5% | 16 435 329,51 | 44% |

2005. | 34 500 000,00 | 32 725 797,76 | 12 574 525,20 | 1 774 202,24 | 5% | 21 925 474,80 | 64% |

2006. | 30 690 000,00 | 13 496 220,72 | 4 420 564,68 | 17 193 779,28 | 56% | 26 269 435,32 | 86% |

2007. | 28 670 000,00 | 2 089 406,00 | 711 961,00 | 26 580 594,00 | 93% | 27 958 039,00 | 98% |

2008. | 29 226 000,00 | 0,00 | 0,00 | 29 226 000,00 | 100% | 29 226 000,00 | 100% |

Piešķīrumi (EUR) | Saistības (EUR) | Maksājumi (EUR) | RAC (EUR) | RAC % | RAL (EUR) | RAL % |

Beliza | 27 719 000,00 | 21 749 415,38 | 15 959 198,62 | 5 969 584,62 | 22% | 11 759 801,38 | 42% |

Jamaika | 42 625 000,00 | 34 656 171,84 | 27 664 349,83 | 7 968 828,16 | 19% | 14 960 650,17 | 35% |

Dominika | 52 503 000,00 | 39 472 434,09 | 22 441 384,45 | 13 030 565,91 | 25% | 30 061 615,55 | 57% |

Sentlūsija | 71 623 000,00 | 50 239 673,65 | 33 004 820,80 | 21 383 326,35 | 30% | 38 618 179,20 | 54% |

Sentvinsenta | 51 093 000,00 | 41 290 569,20 | 23 600 296,00 | 9 802 430,80 | 19% | 27 492 704,00 | 54% |

Grenāda | 5 500 000,00 | 3 887 119,97 | 3 224 044,47 | 1 612 880,03 | 29% | 2 275 955,53 | 41% |

Surinama | 21 767 000,00 | 16 315 936,67 | 12 176 565,69 | 5 451 063,33 | 25% | 9 590 434,31 | 44% |

Kotdivuāra | 34 546 000,00 | 22 655 888,96 | 15 333 367,71 | 11 890 111,04 | 34% | 19 212 632,29 | 56% |

Somālija | 13 698 000,00 | 12 350 524,26 | 9 301 680,17 | 1 347 475,74 | 10% | 4 396 319,83 | 32% |

Kaboverde | 4 100 000,00 | 1 053 727,00 | 776 332,15 | 3 046 273,00 | 74% | 3 323 667,85 | 81% |

Madagaskara | 3 500 000,00 | 2 000 000,00 | 1 800 000,00 | 1 500 000,00 | 43% | 1 700 000,00 | 49% |

PAVISAM KOPĀ | 375 951 000,00 | 281 020 642,64 | 195 151 162,19 | 94 930 357,36 | 25,3% | 180 799 837,81 | 48,1% |

IETEKMES UZRAUDZīBA

Vispārīga informācija

Ārējais novērtējums, kas uzdots 2008. gadā un pabeigts 2009. gada pirmajā ceturksnī, ietvēra 8 valstu apmeklējumus (Beliza, Kamerūna, Kotdivuāra, Dominika, Jamaika, Sentlūsija, Sentvinsenta un Surinama). Kopumā rezultāti par Austrumkarību jūras reģionu attiecas arī uz 4 neapmeklētajām valstīm.

Notiekošās programmas tika novērtētas attiecībā uz:

- mērķu būtiskumu un pamatotību;

- vidēja termiņa reaģēšanas stratēģiju pa valstīm pamatotību;

- ĪPS efektivitāti un lietderību;

- plānoto darbību rezultātiem un ietekmi uz banānu ražotāju eksportētāju konkurētspēju;

- plānoto dažādošanas darbību rezultātiem un ietekmi uz (bijušajiem) banānu audzētājiem un (bijušajiem) banānu nozarē strādājošiem;

- programmu ilgtspēju.

Valstu stratēģiju nozīmīgums

Stratēģijas konkurētspējas palielināšanai ir pierādījušas savu nozīmīgumu un bija skaidras un īstenojamas tajās valstīs, 1) kas parādīja stingru apņemšanos sasniegt šo mērķi; 2) kurām bija labvēlīgas agronomijas iezīmes; 3) kurās jau bija lielā mērā komerciāli strukturētas nozares un 4) kas spēja pārveidot banānu nozari par tehnoloģiskāku un komerciālāku nozari (Beliza, Kamerūna, Kotdivuāra, Surinama un sākotnēji Jamaika). Šo valstu ĪPS programmās kā prioritātes bija noteiktas ražīguma palielināšana, produktu kvalitātes un nekaitīguma videi uzlabošana, mācības, tirgus segmentu komercializācija utt. To stratēģijās bija atzīti arī mainīgi tirgus nosacījumi un vajadzības.

[pic]

Sekmīgas dažādošanas pamatā ir iniciatīvas makro-, mezo- un mikrolīmenī. Valstu ekonomikas dažādošanas darba kārtības bija nekonkrētas, daudznozaru un ar mainīgām prioritātēm un laikposmiem; programmām būtu noderējušas skaidrākas pamatnostādnes.

Attiecībā uz dažādošanu novērtējumā konstatēts, ka:

- tika plānots/īstenots pārāk daudz projektu un programmu (piemēram, 2008. gadā Sentlūsijā notika 64 pasākumi 69 miljonu euro vērtībā);

- par mērķi bija izvirzīts pārāk daudz jomu, piemēram, tūrisms, autoceļi, privātā sektora attīstība un lauksaimniecības attīstība, tādējādi samazinot nozīmīgas ietekmes izredzes.

Ietekme

Banānu nozarei ir svarīga vieta Belizā, Kamerūnā, Kotdivuārā, Dominikā, Jamaikā, Surinamā, Sentlūsijā un Sentvinsentā. Dominikā, Sentlūsijā un Sentvinsentā banānu eksports veidoja attiecīgi 18,1 %, 19,7 % un 22,3 % no valstu kopējā eksporta 2006. gadā (Pārtikas un lauksaimniecības organizācija, 2008. gads). Salīdzinājumam banānu nozare veidoja attiecīgi 9 % un 7 % no Kamerūnas un Kotdivuāras eksporta.

ĪPS programmas ir devušas nozīmīgus ieguldījumus Belizas, Kamerūnas, Kotdivuāras un Surinamas konkurētspējas uzlabošanā, piedāvājot tām lielākas izdzīvošanas izredzes liberalizētākā vidē.

Tradicionālo Karību jūras reģiona piegādātājvalstu daļa samazinājās no 52,3 % no kopējā ĀKK valstu banānu importa 1992. gadā līdz 13 % 2008. gadā. Tajā pašā laikā Āfrikas valstu importa apjoms palielinājās no 37,4 % no kopējā ĀKK valstu banānu apjoma 1992. gadā līdz 59 % 2008. gadā, un eksports no Dominikānas Republikas (kas nav ĪPS saņēmējvalsts) un Belizas palielinājās no 10 % no kopējā ĀKK valstu banānu apjoma 1992. gadā līdz 28 % 2008. gadā.

Pozitīvs piemērs ir Surinama. Arī pateicoties ĪPS atbalstam, nozare ir atdzimusi un valsts ir kļuvusi par efektīvu eksportētāju, kas ir vienīgā tradicionālā ĀKK ražotājvalsts, kura 2006. – 2008. gadā uzrādījusi pozitīvu eksporta pieaugumu.

Novērtēšanas ziņojums liecina par to, ka var paredzēt, ka darbības īstermiņā līdz vidējā termiņā būs ilgtspējīgas. Tas, vai Beliza, Kamerūna, Kotdivuāra un Surinama var palikt konkurētspējīgas citā tarifu režīmā, būs atkarīgs gandrīz tikai no to spējas pēc 2009. gada palielināt ražīgumu.

Ir pāragri spriest par to, kāda ietekme ĪPS atbalstam ir uz ekonomisko stabilitāti un dažādošanu, jo 2008. gada beigās bija izmaksāti tikai aptuveni 50 % piešķīrumu. Arī lielākie dažādošanas ieguldījumi ir fiziskās, ar infrastruktūru saistītās darbībās (autoceļi, ēkas utt.) ar ievērojamiem laikposmiem, pirms var panākt šo aktīvu efektīvu izmantošanu.

Kvantitatīvo ietekmi nevarēja noteikt, jo 1) EK finanšu noteikumu izmaiņu rezultāts bija lēnāki maksājumi un laika pagarinājumi aptuveni pusei darbību ĪPS ietvaros 2003. – 2005. gadā; 2) objektīvi pārbaudāmi indikatori dažām valstīm, piemēram, Kotdivuārai un Kamerūnai, nebija pietiekami izstrādāti, un tos nevarēja izmantot, lai novērtētu ietekmi, un 3) nebija izveidotas uzraudzības un datu vākšanas sistēmas, lai sagatavotu kumulatīvu informāciju par paredzamiem un/vai faktiskajiem rezultātiem, piemēram, Belizā.

Tomēr ĪPS atbalsta rezultātā Austrumkarību jūras reģiona valstis tagad galveno uzmanību pievērš priekšnosacījumiem sekmīgai ekonomikas dažādošanai. Šī pāreja no tradicionālas atkarības no banāniem uz citām iespējām tagad ir paredzēta to attīstības plānos.

Pašreizējā galvenās uzmanības pievēršana būtiskas infrastruktūras nostiprināšanai (Sentvinsenta un Dominika), lauku izglītības uzlabošanai (Beliza), privātā sektora attīstībai (Sentvinsenta un Sentlūsija), IKT apmācības iekļaušanai skolu mācību programmās, tūrisma ģenerālplānošanai un sociālā atbalsta sistēmām galu galā dos pozitīvus rezultātus. Valstis, kurās notiek dažādošana, tagad ir daudz apņēmīgākas palielināt spējas, lai nodrošinātu ilgtspējīgu dažādošanu.

ĪPS programmām bija pozitīva ietekme uz mērķiedzīvotājiem un kopienām, finansējot konkrētus sociālus ieguldījumus (t. i., Sociālo ieguldījumu fondi, lauku attīstības shēmas, izglītība un veselība).

Uz konkurētspēju orientētās valstīs banānu nozare tagad ir vairāk pieskaņota tirgus prasībām un ES vides politikai un standartiem. Tirgus diktēti ražošanas protokoli (piemēram, EurepGAP un ISO 14001) ir uzlabojuši darba apstākļus saimniecībās, palielinājuši izredzes augsnes saglabāšanai un samazinājuši negatīvo ietekmi uz vidi. Lai saņemtu Eiropas sertifikāciju, ražotāji bija spiesti racionālāk izmantot izejvielas un samazināt agroķimikāliju, iesaiņošanas materiālu, mašīnu un elektroenerģijas kopējo izlietojumu.

Dažādošanas iniciatīvu ilgtspēja ir atkarīga no valdību apņemšanās iekļaut šīs darbības gada budžeta piešķīrumos un izdevumu plānos. Novērtējumā konstatēts, ka valstis, kuras veic dažādošanu, izmanto ĪPS resursus, lai palielinātu savas spējas pievērsties plašākiem un ilgāka termiņa ekonomikas dažādošanas uzdevumiem un mērķiem.

SECINāJUMI UN IETEIKUMI

Komisija veica pasākumus, lai paātrinātu izpildi, tajā pašā laikā saglabājot kvalitāti, pabeidza vajadzīgos pielāgojumus notiekošajos ĪPS projektos un pārskatīja/plānoja 2006., 2007. un 2008. gadā apstiprinātos projektus. Faktiskie maksājumi visām ĪPS programmām palielinājās no 21 miljona euro 2006. gadā līdz 46 miljoniem euro 2008. gadā. Maksājumi visām programmām tiks pabeigti 2012. gadā (neatkarīgi no ex post novērtējumiem un revīzijām).

Dienestu darba dokumentā ir iekļauts pārskats par ieteikumiem, kas sniegti 2006. gada uzraudzības un ietekmes novērtējuma ziņojumā ( COGEA , 2006. gads), un veiktajiem pasākumiem. Visās 8 valstīs, par kurām ziņots 2008. gada uzraudzības un ietekmes novērtējuma ziņojumā ( HTSPE , 2009. gads), bija gūts ievērojams progress ar konkurētspēju un dažādošanu saistītos jautājumos.

Neliels progress attiecībā uz labāku konkurētspēju un lielāku dažādošanu

Programmas deva būtiskus ieguldījumus mērķu sasniegšanā:

1. labāka konkurētspēja Belizā, Kamerūnā, Kotdivuārā un Surinamā, lai gan atbalsts nevarēja kompensēt viesuļvētras nodarītos postījumus Jamaikā 2005., 2007. un 2008. gadā;

2. labākas spējas īstenot sekmīgu ekonomikas dažādošanu Austrumkarību jūras reģionā un lauksaimniecības dažādošanu (kur notika uzraudzība) Somālijā, Kaboverdē un Madagaskarā, lai gan pilnīgu ietekmi vēl nevar noteikt.

Uz konkurētspēju orientētās valstīs banānu nozare tagad ir vairāk pieskaņota tirgus prasībām un ES vides politikai un standartiem, tādējādi izveidojot pamatu ilgtspējīgai uzņēmējdarbības attīstībai.

Iepriekšējā ziņojumā sniegto ieteikumu īstenošana ir devusi ievērojamus uzlabojumus īstenošanas savlaicīguma un kvalitātes ziņā Belizā, Jamaikā un Vinvarda salās. Šis aspekts bija mazāk būtisks Kamerūnai un Kotdivuārai, kas saņem atbalstu no dažādotākiem finanšu avotiem un tādējādi bija mazāk atkarīgas no atbalsta.

Valstīs, kurās prioritāte ir dažādošana , efektivitātei netika pievērsta pietiekama uzmanība, tika veikti daudzi ļoti nelieli ieguldījumi vidēji aptuveni 1 – 1,5 miljonu euro apmērā, kas ierobežoja reālas ietekmes potenciālu. Turklāt saiknes starp dažādajām iniciatīvām joprojām ir ierobežotas un trauslas.

Ārējā novērtējumā bija ieteikts, ka ĀKK valstīm, kas ir apņēmušās īstenot dažādošanu, būtu jāpārskata to ĪPS portfeļu ieguldījumi to ekonomikas dažādošanas programmā makrolīmenī. Tajā būtu jāietver šādu programmu kohēzijas spējas novērtējums un jāveicina katras valsts dažādošanas stratēģijas formulēšana/uzlabošana, nosakot skaidras prioritātes, tostarp to finanšu resursu apjomu un avotiem, kas ir vajadzīgi, lai atbalstītu un institucionalizētu galvenās darbības.

Lai uzlabotu dažādošanas programmu ietekmes uzraudzību un novērtēšanu, tajā bija ieteikts arī aktualizēt un uzlabot loģiskās struktūras un to kā programmu vadības rīku izmantojumu, lai nodrošinātu, ka īstenošanas aģentūras pastāvīgi apzinās paredzamos rezultātus un strādā to labā, un aktīvi novērtē saskaņotos rādītājus.

ĀKK valstu banānu eksporta ilgtspēja joprojām trausla

Noturīgas konkurētspējas izredzes lielā mērā ir atkarīgas no 1) notiekošo starptautiskās tirdzniecības sarunu iznākuma un 2) valstu spējas nodrošināt papildu ražīguma palielinājumus un izmaksu ietaupījumus.

Dažu valstu īstenotajās stratēģijās nebija reāli novērtētas problēmas, ko radījusi starptautiskā tirgus situācija, kā arī PTO un notiekošo divpusējo tirdzniecības sarunu noslēgšanas turpmākās potenciālās sekas. Rezultātus var gūt, ja valstis 1) parāda stingru apņemšanos pielāgoties starptautiskajiem notikumiem, 2) tām ir labvēlīgas agronomijas iezīmes un 3) tām jau ir lielā mērā komerciāli strukturētas nozares.

Banānu eksportētājvalstīm joprojām ir risināmi uzdevumi. Tām tie jārisina kopā un ar starptautisku atbalstu. Starptautiskā sabiedrība, tostarp ES, ir piešķīrusi lielāku nozīmi tam, lai palīdzētu jaunattīstības valstīm palielināt to visas ekonomikas konkurētspēju un labāk izmantot starptautiskās tirdzniecības iespējas. ES atbalsts tirdzniecībai nav vērsts tikai uz atsevišķām nozarēm. Viens panākumu priekšnosacījums ir sagatavot un aktualizēt daudzu iesaistīto personu stratēģijas tirdzniecības attīstībai un integrācijai starptautiskās tirdzniecības sistēmā.

ĪPS īstenošana desmit gadu laikā ļāva saņēmējvalstīm veikt stratēģisku plānošanu un joprojām būs noderīgs atsauces punkts turpmākai rīcībai.

[1] Metodika aprakstīta Komisijas 1999. gada 2. jūlija Regulā (EK) Nr. 1609/1999, OV L 190, 23.7.1999., 14. lpp.

[2] OV L 108, 27.4.1999., 2. lpp.

[3] OV L 190, 23.7.1999., 14. lpp.

[4] Komisijas Lēmums C/2007/1744.

[5] Komisijas Lēmums C/2008/1424.

[6] Iepriekšējais ziņojums attiecās uz 2005. un 2006. gadu – COM(2006) 806 galīgā redakcija.

[7] Kvalitātes standartus pieprasa lielākie Eiropas mazumtirgotāji.

[8] RAC jeb nepiesaistītais atlikums norāda to līdzekļu procentuālo attiecību, kas piešķirti projektam, par kuru nav parakstīti darbu, piegādes, pakalpojumu vai dotācijas līgumi vai programmas aplēses.

[9] RAP jeb maksājumu atlikums norāda to līdzekļu procentuālo attiecību, kas piešķirti vai par kuriem noslēgti līgumi, bet kas vēl nav maksāti.

[10] RAL jeb saistību atlikums norāda līdzekļus (to līdzekļu procentuālo attiecību), kas piešķirti programmai un kas vēl nav izmaksāti. Tas ietver maksājumu atlikumu ( RAP ) par esošiem īstenošanas līgumiem.