ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
E.

tā kā “lai nodrošinātu atbilstīgu Eiropas Parlamenta un Padomes iesaisti savstarpības mehānisma piemērošanas otrajā posmā, ņemot vērā atbrīvojuma no vīzu prasības apturēšanas ārkārtīgi augsto politisko jutīgumu visiem Regulas (EK) Nr. 539/2001 II pielikumā uzskaitītās trešās valsts pilsoņiem un tās horizontālo ietekmi uz dalībvalstīm, asociētajām Šengenas valstīm un pašu Savienību, jo īpaši attiecībā uz to ārējām attiecībām un Šengenas zonas vispārējo darbību, būtu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz dažiem savstarpības mehānisma elementiem”, tostarp uz atbrīvojuma no vīzu prasības apturēšanu visiem attiecīgās trešās valsts valstspiederīgajiem;
E.

tā kā no 2016. gada 27. novembra līdz 1. decembrim Nikaragvas galvaspilsētā sapulcējās demonstrāciju dalībnieki no visas valsts, lai noraidītu šā divus okeānus savienojošā kanāla būvniecību, kas varētu likt tūkstošiem mazo lauksaimnieku un pirmiedzīvotāju, kuri dzīvo projektētajam kanālam pieguļošajās teritorijās, pamest savas mājas, kā arī lai atmaskotu pārredzamības trūkumu 2016. gada 6. novembrī rīkotajās prezidenta vēlēšanās; tā kā cilvēktiesību aizstāvji ziņoja par to, ka policija pret protestētājiem ir izmantojusi asaru gāzi un gumijas un svina lodes;
AP.

tā kā aktuālās drošības problēmas, no kurām dažas radušās ES robežu tiešā tuvumā, ir atklājušas nepieciešamību pakāpeniski virzīties uz kopēju aizsardzības politiku un, iespējams, kopīgu aizsardzību; tā kā Līgumā jau ir paredzēti skaidri noteikumi par to, kā to varētu izdarīt, un jo īpaši uz to attiecas LES 41., 42., 44. un 46. pants;
D.

tā kā 2016. gada decembrī MINUSCA misija atbalstīja jaunu sarunu uzsākšanu starp 11 no 14 bruņotajiem grupējumiem un valdību kā daļu no pašreizējiem centieniem atbruņot grupējumus Centrālāfrikas Republikā; tā kā saskaņā ar MINUSCA informāciju 2017. gada 4. janvārī tās patrulējošie miera uzturētāji atgriezās no Koui pilsētas, kad viņiem apmēram 60 km (37 jūdzes) uz rietumiem no Obo uzbruka aptuveni 50 uzbrucēji un nenoskaidroti nemiernieki nogalināja divus miera uzturētājus, savukārt 2017. gada 7. janvārī notika līdzīgs uzbrukums Bokayi ziemeļrietumos, kurā tika nogalināts viens miera uzturētājs;
2.

atzīst, ka kvalitatīvu zīmju valodas tulkošanas pakalpojumu sniegšana a) ir atkarīga no objektīva kvalitātes novērtējuma, kurā iesaistītas visas ieinteresētās personas; b) balstās uz profesionālu kvalifikāciju; c) iesaista speciālistus no nedzirdīgo kopienas; d) ir atkarīga no pietiekamiem līdzekļiem zīmju valodas tulku apmācībai un nodarbināšanai;
9.

konstatē, ka mazajiem transporta uzņēmumiem jāveic ieguldījums ne tikai piemērojamo tiesību aktu ievērošanai, bet arī konkurētspējas saglabāšanai ar lielajiem uzņēmumiem (piem., koncentrējoties uz jaunām tehnoloģijām); pauž nožēlu par to, ka, no vienas puses un pretēji tam, kas notiek ar lielajiem uzņēmumiem, šo uzņēmumu iespējas saņemt kredītu un finansējumu finanšu tirgos joprojām ir ierobežotas, lai gan ir veikti kvantitatīvās mīkstināšanas pasākumi, bet, no otras puses, publiskais, jo īpaši ES līmeņa, finansiālais atbalsts pārāk ilgo un sarežģīto administratīvo procedūru dēļ reti tiek mobilizēts; uzsver, cik svarīgi ir nodrošināt zināšanu izplatīšanu un palīdzību mazajiem uzņēmumiem pieteikumu iesniedzējiem no Eiropas Investīciju fonda līdzekļiem;
15.

pauž bažas par drošības problēmām, kuras rada Baltkrievijas kodolelektrostacijas būvniecība Astravjecā, kas atrodas mazāk nekā 50 km no Lietuvas galvaspilsētas Viļņas un blakus Polijas robežai; uzsver, ka nepieciešama šā projekta visaptveroša starptautiska uzraudzība, lai nodrošinātu, ka tas atbilst starptautiskajām, kodoldrošības un vides drošības prasībām un standartiem, tostarp Konvencijai par ietekmes uz vidi novērtējumu pārrobežu kontekstā un Orhūsas konvencijai; aicina Komisiju iekļaut šīs būvējamās kodolelektrostacijas drošības un pārredzamības jautājumu tās dialogā ar Baltkrieviju un Krieviju, ņemot vērā, ka to finansē Krievija un tās celtniecības pamatā ir Rosatom tehnoloģija, kā arī nodrošināt, ka Parlaments un dalībvalstis, īpaši Baltkrievijas kaimiņvalstis, saņem regulārus ziņojumus; aicina Padomi un Komisiju izmantot savus ietekmes līdzekļus, tostarp izvizot nosacījumus jebkāda ES makrofinansiālā atbalsta piešķiršanai, lai nodrošinātu, ka Baltkrievija attiecībā uz Astravjecas kodolelektrostaciju ievēro starptautiskos drošības standartus, īpašu uzmanību pievēršot noturības testa veikšanai, kā to prasa 2011. gada 23. jūnijā ar Komisiju panāktā vienošanās;
11.

ir apņēmies skaidri atrisināt jautājumu par DFS īpašo instrumentu maksājumu iekļaušanu budžetā; atgādina par neatrisinātajām interpretācijas domstarpībām starp Komisiju un Parlamentu, no vienas puses, un Padomi, no otras puses, kas pašreizējās DFS ietvaros ir bijušas visu ikgadējo budžeta sarunu centrā; atkārtoti pauž pārliecību, ka maksājumu apropriācijas, kas izriet no īpašo instrumentu mobilizēšanas saistību apropriācijās, arī būtu jāuzskata par DFS maksimālā apmēra papildinājumu; uzskata, ka, pamatojoties uz Komisijas analīzi un prognozēm, pašreizējās DFS maksājumu maksimālais apmērs ilgtspējīgs var būt tikai tad, ja šo jautājumu risina saskaņā ar izklāstīto nostāju;
63.

atzinīgi vērtē G20 valstu starptautisko vienošanos piemērot jaunu globālu standartu nolūkā panākt lielāku nodokļu pārredzamību atbilstoši augstajiem standartiem, kurus ES jau piemēro; prasa to ātri īstenot un efektīvi uzraudzīt nodokļu krāpšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas starptautiskā līmenī; atzinīgi vērtē to, ka 2016. gada februārī Komisija parakstīja nolīgumus, kuros paredzēta nodokļu informācijas apmaiņa, ar tādām valstīm kā Andora un Monako un to, ka 2015. gadā Komisija jau bija parakstījusi nolīgumus ar Šveici, Lihtenšteinu un Sanmarīno;
L.

tā kā migrācijas plūsmas ir kļuvušas globālas un reģionālas un tā kā migrācijas plūsmas no dienvidu valstīm uz citām dienvidu valstīm patlaban nedaudz pārsniedz migrācijas plūsmas no dienvidu valstīm uz ziemeļu valstīm, un tā kā 80 % no dienvidu valstu savstarpējās migrācijas notiek starp kaimiņvalstīm ar kopīgu robežu, starp kurām gandrīz nav atšķirību ienākumu ziņā;
—

ņemot vērā 2014. gada 27. februāra rezolūciju par stāvokli Irākā (1), 2014. gada 18. septembra rezolūciju par stāvokli Irākā un Sīrijā un IS ofensīvu, tostarp minoritāšu vajāšanu (2), 2015. gada 12. februāra rezolūciju par humanitāro krīzi Irākā un Sīrijā, jo īpaši saistībā ar IS (3), 2015. gada 12. marta rezolūciju par organizācijas “ISIS/Da'esh” nesenajiem uzbrukumiem un cilvēku, it īpaši asīriešu nolaupīšanas gadījumiem Tuvajos Austrumos (4) un 2016. gada 4. februāra rezolūciju par tā dēvētās ISIS/Da’esh veiktu reliģisko minoritāšu sistemātisku masveida slepkavošanu (5),
34.

mudina gan dalībvalstis, gan Komisiju saistībā ar visaptverošu pieeju MVU paredzētajam atbalstam panākt būtisku progresu, lai līdz 2017. gadam vēl vairāk vienkāršotu ES finansējumu attiecībā uz projektu īstenošanu, pārvaldību un uzraudzību/kontroli, it īpaši ieviešot vienotu elektronisku ES mēroga publiskā iepirkuma procedūru, pilnīgu e-kohēziju un uz riska principu balstītu vienotu revīziju, samazinātas prasības attiecībā uz datiem un informāciju un pārmērīgas reglamentēšanas izskaušanu ar plašas regulatīvās optimizācijas palīdzību; tomēr uzsver, ka ir jānodrošina pienācīgs līdzsvars starp vienkāršošanu, no vienas puses, un pārkāpumu, tostarp krāpšanas gadījumu, noteikšanu un novēršanu, no otras puses; prasa Komisijai termiņa vidusposma izvērtēšanas/pārskatīšanas laikā nākt klajā ar priekšlikumiem leģislatīvām izmaiņām noteikumos par kohēzijas politiku, lai atvieglotu finansējuma pieejamību MVU un it īpaši jaunuzņēmumiem, kas vēlas paplašināt darbību; atgādina, ka, pamatojoties uz Komisijas aprēķiniem, ES e-iepirkums, pārredzamība un administratīvo izdevumu samazināšana varētu ļaut ietaupīt līdz pat EUR 50 miljardiem gadā;
—

ņemot vērā Luksemburgas prezidentūras iniciatīvu “Tool for the attribution and application of specific provisions for the improvement of cross-border cooperation” (16) (Instruments īpašu noteikumu ieviešanai un piemērošanai pārrobežu sadarbības uzlabošanai) par īpašiem tiesību aktu noteikumiem, kuri attiecas uz pierobežas reģioniem, lai risinātu šo teritoriju vajadzības un problēmas,
E.

tā kā ēkas veido 40 % no galīgā enerģijas patēriņa un 36 % no CO2 emisijām; tā kā turklāt 50 % no galīgā enerģijas patēriņa tiek izmantoti siltumapgādei un dzesēšanai un 80 % tiek izmantoti ēkās, kur lielākā enerģijas daļa aiziet zudumā; tā kā siltumapgādes un dzesēšanas enerģijas pieprasījuma rādītājs ēkām ir jāizstrādā valsts līmenī; tā kā 50 % vajadzīgā emisiju samazinājuma, lai varētu ierobežot globālās temperatūras paaugstināšanos mazāk nekā par 2o C, jāpanāk ar energoefektivitāti; tā kā ēku enerģijas pieprasījuma samazināšana ir arī rentablākais veids, kā uzlabot energoapgādes drošību un samazināt CO2 emisijas, vienlaikus sekmējot ES reindustrializācijas mērķu sasniegšanu;
38.

atzinīgi vērtē to, ka piespiedu ubagošana saskaņā ar Direktīvu 2011/36/ES ir noteikta par vienu no cilvēku tirdzniecības veidiem; mudina dalībvalstis saskaņot valsts tiesību aktus un aicināt trešo valstu valdības ieviest un piemērot tiesību normas šajā jomā; nosoda kriminālatbildības noteikšanu personām, kuras ir cietušas no piespiedu ubagošanas, un prasa nodrošināt viņām darba iespējas un mājokļus; uzstāj, ka ir jārīko policistu un citu amatpersonu apmācība par pienācīgu identifikāciju un nosūtīšanu, lai nodrošinātu atbilstošu palīdzību personām, kuras ir cietušas no piespiedu ubagošanas; uzsver, ka daudzi cietušie ir no nabadzīgas un marginalizētas vides; prasa profilakses pasākumos uzmanību pievērst riska grupu neaizsargātības samazināšanai, sākot ar tādu pamatstruktūru integrāciju kā izglītība vai darbaspēks, un tādu patversmju un vietu skaita palielināšanai, kurās palīdz neaizsargātām personām;
23.

atzīmē, ka ģenētisko daudzveidību lauksaimniecībā visefektīvāk var saglabāt, to izmantojot in vivo; atzīmē, ka no trijiem DUS kritērijiem (atšķirīgums, viendabīgums un stabilitāte), ko piemēro ES oficiālajos sēklu katalogos, viendabīgums un stabilitāte nav dabiskas ģenētiski daudzveidīgu augu īpašības; norāda, ka pielāgošanās klimata pārmaiņām ir atkarīga no augsta līmeņa ģenētiskās daudzveidības; atzīmē, ka sēklu tirgi kļūst aizvien koncentrētāki un šķirnēm samazinās variāciju skaits; mudina veicināt lauku saimniecību sēklu sistēmas un apmaiņu, paverot lauksaimniekiem lielākas iespējas, un atzīst līdzdalīgo selekciju kā senu inovācijas tradīciju lauku kopienās;
12.

atgādina par savām nopietnajām bažām saistībā ar saspīlējumu Dienvidķīnas jūrā; uzskata par nožēlojamu to, ka pretēji 2002. gada Rīcības deklarācijai vairākas puses pretendē uz teritoriju strīdus ūdeņos; jo īpaši pauž bažas par Ķīnas patlaban veikto darbību milzīgo vērienu, cita starpā militāru iekārtu, ostu un vismaz viena lidlauka būvniecību; mudina visas puses strīdus teritorijā atturēties no vienpusējām un provokatīvām darbībām un miermīlīgi risināt strīdus, pamatojoties uz starptautiskajām tiesībām, jo īpaši UNCLOS, un izmantojot objektīvu starptautisko mediāciju un arbitrāžu; mudina visas puses atzīt gan UNCLOS, gan šķīrējtiesas tiesas jurisdikciju un prasa ievērot UNCLOS galīgo lēmumu; atbalsta visus pasākumus, kas Dienvidķīnas jūrai ļautu kļūt par “miera un sadarbības jūru”; arī atbalsta visus centienus nodrošināt to, ka puses vienojas par rīcības kodeksu attiecīgo jūras teritoriju miermīlīgai izmantošanai, cita starpā drošu tirdzniecības ceļu izveidei, un mudina īstenot uzticības veicināšanas pasākumus; uzskata, ka ES būtu jāiesaistās divpusējā un daudzpusējā sadarbībā, lai efektīvi veicinātu drošību reģionā;
40.

uzsver, ka Eiropas Savienībā joprojām būtiska problēma ir vardarbība pret sievietēm un ka vainīgie ir steidzami jāiesaista pasākumos, kas vērsti pret vardarbību pret sievietēm, neatkarīgi no viņu vecuma, izglītības līmeņa, ienākumiem vai sociālā stāvokļa, un ka šīs vardarbības ietekme uz marginalizācijas, nabadzības un sociālās atstumtības risku aizvien pieaug; norāda, ka sieviešu ekonomiskā neatkarība ir izšķirīgi svarīga, lai viņas varētu proaktīvi izvairīties no dzimumvardarbības; aicina dalībvalstis un reģionālās un vietējās iestādes nodrošināt sociālās aizsardzības sistēmas, kas garantētu sociālās tiesības sievietēm, kuras cietušas no jebkādas vardarbības, piemēram, vardarbības ģimenē, cilvēku tirdzniecības vai prostitūcijas, un veikt pasākumus viņu reintegrācijai darba tirgū, izmantojot arī tādus instrumentus kā ESF; uzsver, ka ir jāpalielina informācijas pieejamība par juridiskajiem pakalpojumiem personām, kas cietušas no vardarbības;
7.

uzsver, ka daudziem uzņēmumiem, it īpaši MVU, kuri vēlas veikt tirdzniecību citā dalībvalstī, šāda darbības paplašināšana no to viedokļa tomēr būs starptautiskā tirdzniecība; uzsver, ka MVU, jaunuzņēmumiem un inovatīviem uzņēmumiem, it īpaši sadarbīgā patēriņa uzņēmumiem, vajadzētu būt pilnībā nodrošinātai izaugsmes iespējai, izmantojot pārrobežu tirdzniecību;
34.

uzsver, ka viens no galvenajiem ierobežojumiem privātā sektora līdzdalības palielināšanai jaunattīstības valstīs ir saistīts ar rentablu projektu trūkumu, kas izriet no vājās tiesiskās, institucionālās un fiskālās sistēmas un vājām izpildes spējām, kā arī ar investīciju plānošanai un projektu sagatavošanai vajadzīgo resursu trūkumu; aicina palielināt tehnisko palīdzību partnervalstu valsts uzņēmumu sektoram, lai palielinātu to spējas uzņemties atbildību par PPP pārvaldību un līdzatbildību procesa beigās; uzsver, ka privātajam sektoram ir jāparedz ilgtermiņa investīciju ienesīgums, jo citādi, atkarībā no sektora akcionāriem, šā sektora pārstāvjiem varētu trūkt ilgtermiņa redzējuma, kas nepieciešams ienesīguma noteikšanai sociālajās nozarēs, kuras ir būtiskas tautas attīstībai;
23.

aicina dalībvalstis mudināt valstis, kuras vēl nav pievienojušās 1993. gada Hāgas konvencijai, to izdarīt, jo tas garantētu, ka visi bērni var gūt labumu no tiem pašiem standartiem, un ļautu izvairīties no paralēlas sistēmas, kas paredz mazāku aizsardzību; aicina dalībvalstis izvairīties no smagas birokrātijas tādu starptautisku adopcijas gadījumu atzīšanā, kuri jau ir atzīti citā ES dalībvalstī;
—

ņemot vērā Komisijas dienestu 2016. gada 24. februāra darba dokumentu “Technical assessment of the experience made with the Anti-Contraband and Anti-Counterfeit Agreement and General Release of 9 July 2004 among Philip Morris International and affiliates, the Union and its Member States” (“Tehniskais izvērtējums attiecībā uz pieredzi, kas gūta saistībā ar 2004. gada 9. jūlija Kontrabandas un viltojumu apkarošanas nolīgumu un vispārējo atbrīvojumu starp Philip Morris International un saistītajiem uzņēmumiem, Savienību un tās dalībvalstīm”) (SWD(2016)0044),
15.

atgādina par Parlamenta iepriekšējos ziņojumos paustajām bažām par gadījumiem, kad Komisijas sagatavotajos ietekmes novērtējumos (IN) subsidiaritātes jautājums nebija risināts pienācīgi; atgādina arī par to, ka šis jautājums ir pieminēts Ietekmes novērtējuma padomes (INP) gada ziņojumos; norāda, ka INP vairāk nekā 30 % ietekmes novērtējumu, kurus tā pārskatīja 2012. un 2013. gadā, uzskata par tādiem, kuros nav iekļauta apmierinoša subsidiaritātes principa analīze; pauž bažas par to, ka 2014. gadā šī proporcija sasniedza 50 %, un mudina Komisiju, pārskatot IN piemērojamās pamatnostādnes, risināt šo jautājumu un mazināt šo palielināšanās tendenci;
G.

tā kā daudzi ziņojumi liecina par to, ka Saūda Arābijas vadītās militārās koalīcijas veiktie gaisa uzbrukumi Jemenā ir trāpījuši civiliem objektiem, tostarp slimnīcām, skolām, tirgiem, graudu noliktavām, ostām un pārvietoto personu nometnēm, nodarot nopietnus bojājumus infrastruktūrai, kas ir stratēģiski svarīga palīdzības piegādei, un tādējādi vēl vairāk pastiprinot akūto pārtikas un degvielas trūkumu valstī; tā kā 2016. gada 10. janvārī tika bombardēta Médecins Sans Frontières (MSF) atbalstīta slimnīca Jemenas ziemeļos, kā rezultātā vismaz seši cilvēki tika nogalināti, ducis tika ievainoti, tostarp MSF darbinieki, un tika nopietni bojātas slimnīcas telpas un medicīniskais aprīkojums; tā kā šī bombardēšana bija visnesenākā no daudzajiem uzbrukumiem veselības aprūpes iestādēm; tā kā ir neatgriezeniski bojāti vai iznīcināti arī daudzi vēstures pieminekļi un arheoloģiskās vietas, tostarp vairākas daļas no Sanas vecpilsētas, kas ir UNESCO pasaules mantojuma sarakstā iekļauts objekts;
2.

atzinīgi vērtē to, ka Komisijas gada izaugsmes pētījumā (GIP) ir uzsvērta nepieciešamība lielāku uzmanību pievērst sociālajam taisnīgumam saistībā ar jaunajām valstu stabilitātes un reformu programmām, pievienojot trīs nodarbinātības rādītājus (ekonomiski aktīvo iedzīvotāju īpatsvars, jauniešu bezdarbs un ilgtermiņa bezdarbs) makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras vajadzībām; mudina šiem rādītājiem piešķirt tādu pašu nozīmi, kā jau iepriekš izmantotajiem rādītājiem, lai ar to palīdzību attiecīgajās dalībvalstīs varētu veikt padziļinātu analīzi un nodrošināt to iekšējās nelīdzsvarotības turpmāku izvērtēšanu un pēc tam ierosināt un uzraudzīt atbilstošas ekonomiskās un sociālās reformas;
13.

uzsver, ka formālā, neformālā un informālā izglītība un mūžizglītības pieejamība ne vien dod zināšanas, prasmes un kompetences, bet to uzdevums būtu arī palīdzēt audzēkņiem attīstīt ētiskās un pilsoniskās vērtības un kļūt par aktīviem, atbildīgiem un progresīviem, no aizspriedumiem brīviem sabiedrības locekļiem; šajā sakarībā uzsver, ka pilsoniskajai audzināšanai būtu jāsākas no agrīna vecuma, un atzīst visu izglītībā ieinteresēto personu sadarbības nozīmību; atbalsta bērnu un jauniešu iniciatīvas un iesaistīšanās attīstīšanu sociālo saišu stiprināšanai, piederības sajūtas veidošanai un ētikas kodeksu izstrādāšanai, lai nepieļautu diskrimināciju;
28.

šajā sakarībā uzsver sekundāro metālu pozitīvo ietekmi, jo tie ļauj būtiski samazināt enerģijas un izejmateriālu patēriņu; tādēļ aicina Komisiju veicināt sekundāro metālu tirgu attīstību un darbību; mudina ieviest aprites ekonomiku katrā parasto metālu ražošanas uzņēmumā, lai blakusproduktu un pārstrādāto metālu izmantošanu piesaistītu mērķim palielināt to konkurētspēju; prasa noteikt, ka aprites ekonomika ir obligāta katrā parasto metālu ražošanas uzņēmumā, lai blakusproduktu un pārstrādāto metālu izmantošanu piesaistītu mērķim palielināt to konkurētspēju; izvirza mērķi panākt Savienībā patērēto retzemju metālu un būtiski svarīgu metālu otrreizējās pārstrādes strauju pieaugumu; prasa izveidot ciešu saikni starp parasto metālu pārstrādes sektoru un citām nozarēm, lai stiprinātu rūpnieciskās bāzes kapacitāti un noturību, jo īpaši deindustrializācijas skartajos reģionos; tādēļ uzsver produktu un materiālu aizstāšanas lielo potenciālu un aizvien pieaugošās metāllūžņu izmantošanas nozīmi, tostarp arī tērauda un alumīnija ražošanā; uzsver, ka lielāko daļu parasto metālu var pārstrādāt vairākas reizes, patērējot tikai nelielu daļu no enerģijas, kas tiek izmantota to primārajā ražošanā; pauž bažas par lielajiem enerģijas zudumiem Eiropai, ko rada gan likumīgs, gan nelikumīgs alumīnija un vara eksports uz tādām valstīm kā Ķīna un Indija — valstīm, kuras pašas ir noteikušas alumīnija eksporta aizliegumu; uzskata, ka ieguldījumi Eiropas parasto metālu rūpniecības nozares attīstībā un inovācijās ir jāveic, ievērojot augstus vides standartus un aprites ekonomikas principus; aicina Komisiju izstrādāt ekonomiskos stimulus metālu (tostarp būtiski svarīgo, bet ekonomiski neizdevīgo izejmateriālu, piemēram, retzemju metālu) otrreizējai pārstrādei, izpētīt iespējas, kā atbalstīt pārstrādāto materiālu tirgu, cita starpā arī piešķirot “zaļos” sertifikātus par pārstrādātajiem materiāliem, ieviešot ekodizaina prasības un fiskālos stimulus, un nodrošināt, lai resursefektivitātes un otrreizējās pārstrādes veicināšanai tiktu optimāli izmantoti arī kohēzijas politikas un Eiropas Stratēģisko investīciju fonda (ESIF) budžeta līdzekļi; uzskata, ka ir jāpilnveido tiesību akti atkritumu apsaimniekošanas jomā, lai saglabātu ES metāllūžņu tirgus darbību, piemēram, ir jāpārskata direktīva par nolietotiem transportlīdzekļiem un citi atkritumu apsaimniekošanu regulējoši tiesību akti; ierosina noteikt atkritumu savākšanas mērķrādītājus, stiprināt ražotāju atbildību un paplašināt nolietoto transportlīdzekļu tiesību aktu piemērošanas jomu, iekļaujot tajā, piemēram, kravas automašīnas, autobusus un motociklus; uzsver nepieciešamību pēc kvalificēta un prasmīga personāla, lai nodrošinātu pāreju uz ilgtspējīgāku ražošanas procesu un produktu ieviešanu, un prasa izstrādāt Eiropas apmācības un izglītības stratēģiju, kas atbalstītu uzņēmumus, pētniecības institūtus un sociālos partnerus kopīgā to prasmju izpētē, kas nepieciešamas vides ilgtspējas nodrošināšanai;
A.

tā kā saskaņā ar ANO aplēsēm konfliktu zonās dzīvo apmēram miljards bērnu, no kuriem 250 miljoni ir vecumā līdz pieciem gadiem, un viņiem ir liegtas pamattiesības uz izglītību; tā kā ir aprēķināts, ka ārkārtas situācijas un ieilgušas krīzes būtiski skar 65 miljonus bērnu vecumā no 3 līdz 15 gadiem, jo rodas izglītības pārtraukšanas risks, un krīzes skartajās valstīs aptuveni 37 miljoni bērnu pamatskolas vecumā un pamatizglītības otrajā posmā neapmeklē skolu; tā kā aptuveni puse no visiem tiem bērniem pasaulē, kuri neapmeklē skolu, dzīvo konfliktu skartās teritorijās; tā kā 87 % no bērniem, kuri neapmeklē skolu arābu valstīs, skar konflikti un aptuveni 175 miljoni bērnu katru gadu skar dabas katastrofas; tā kā noteiktām iedzīvotāju grupām, piemēram, nabadzīgiem bērniem, meitenēm un bērniem ar invaliditāti, jau tā mazās izglītības izredzes vēl vairāk samazinās konfliktu skartās zonās vai teritorijās, kur stāvoklis ir nestabils;
6.

atgādina, ka kohēzijas politikai ir bijusi nozīmīga loma un tā būtiski palīdzēja, reaģējot uz makroekonomikas un fiskālajiem ierobežojumiem saistībā ar pašreizējo krīzi, jo laikā no 2007. gada līdz 2012. gadam tika veikta pārplānošana attiecībā uz vairāk nekā 11 % līdzekļu no pieejamā budžeta, lai risinātu visaktuālākās vajadzības un stiprinātu konkrētus pasākumus; šajā sakarībā uzsver, ka vairākās dalībvalstīs kohēzijas politikas ietvaros tika veikti vairāk nekā 80 % publisko investīciju periodā no 2007. līdz 2013. gadam;
D.

tā kā sarežģītas procedūras var radīt lielu slogu saņēmējiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, NVO un pašvaldībām, un tā kā visā visumā šīm struktūrām nav nedz finanšu resursu un cilvēkresursu, nedz speciālo zināšanu, lai sekmīgi pieteiktos ES dotācijām un tās izmantotu; tā kā Komisija un dalībvalstis tiek aicinātas turpināt centienus ieviest praksē riska novērtēšanas instrumentu ARACHNE un panākt, ka to ir vieglāk lietot darbības programmu pārvaldības iestādēm un kontroles sistēmām, kam ir jānodrošina pienācīgs līdzsvars starp vienkāršošanu, no vienas puses, un nepilnību, tostarp krāpšanas, konstatēšanu un novēršanu, no otras puses;
17.

pauž nožēlu par to, ka Komisijai nācās paaugstināt maksājumu aģentūru paziņoto kļūdu īpatsvara rādītāju 42 no 68 maksājumu aģentūrām, kuru gadījumā atlikušais kļūdu īpatsvars pārsniedza 2 %, neraugoties uz to, ka gandrīz visas maksājumu aģentūras, kurām uzticēti tiešie maksājumi, bija akreditētas un sertifikācijas iestāžu apstiprinātas un ka 2013. gadā sertifikācijas iestādes bija sniegušas pozitīvu atzinumu par 79 no 82 maksājumu aģentūru sagatavotajām ticamības deklarācijām;
O.

tā kā arī starpvaldību organizācijas ir izmantojušas PPP, lai sniegtu palīdzību vismazāk attīstītajām valstīm, izmantojot partnerības attīstības un sadarbības jomā: Pasaules Banka, reģionālās rekonstrukcijas bankas, Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizācija, Pasaules Veselības organizācija un ANO Bērnu fonds (UNICEF) ir tikai dažas no organizācijām, kuras ir izmantojušas PPP darbību īstenošanai; tā kā ģeogrāfiskā ziņā PPP pieredze ir ASV, Austrālijai, Japānai, Malaizijai, Singapūrai, Apvienotajiem Arābu Emirātiem un citām Āzijas un Latīņamerikas (galvenokārt Čīlei) valstīm; tā kā arī ESAO valstīs (Somijā, Francijā, Vācijā, Grieķijā, Itālijā, Īrijā, Nīderlandē, Portugālē un Spānijā) ir attiecīgi tiesību akti; tā kā Apvienotajai Karalistei ir vislabāk izstrādātā programma attiecībā uz PPP (privātais finanšu iniciatīvai veido aptuveni 20 % no publiskajiem ieguldījumiem); tā kā ES vadošais dalībnieks PPP infrastruktūras tirgū, kopumā veidojot vairāk nekā 45 % no PPP nominālās vērtības;