Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par Padomes direktīvaS 89/398/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz īpašas diētas pārtikas produktiem 9. panta īstenošanu /* COM/2008/0393 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 27.6.2008 COM(2008) 393 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PAR PADOMES DIREKTīVAS 89/398/EEK PAR DALĪBVALSTU TIESĪBU AKTU TUVINĀŠANU ATTIECĪBĀ UZ ĪPAŠAS DIĒTAS PĀRTIKAS PRODUKTIEM 9. PANTA īSTENOŠANU SATURS 1. Ievads 4 1.1. Direktīvas 89/398/EEK un tās 9. panta mērķis un piemērošanas joma 5 1.2. Tiesiskā regulējuma attīstība 6 2. Paziņojumi, par kuriem informējušas dalībvalstis 7 2.1. Dati pa dalībvalstīm 8 2.1.1. Austrija 8 2.1.2. Beļģija 8 2.1.3. Kipra 8 2.1.4. Čehija 8 2.1.5. Dānija 8 2.1.6. Igaunija 9 2.1.7. Somija 9 2.1.8. Francija 9 2.1.9. Vācija 10 2.1.10. Grieķija 11 2.1.11. Ungārija 11 2.1.12. Īrija 11 2.1.13. Itālija 12 2.1.14. Latvija 12 2.1.15. Lietuva 12 2.1.16. Luksemburga 12 2.1.17. Malta 12 2.1.18. Nīderlande 12 2.1.19. Polija 13 2.1.20. Portugāle 13 2.1.21. Slovākija 13 2.1.22. Slovēnija 13 2.1.23. Spānija 13 2.1.24. Zviedrija 14 2.1.25. Apvienotā Karaliste 14 3. Diskusija 15 4. Secinājums 17 KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI PAR PADOMES DIREKTĪVAS 89/398/EEK PAR DALĪBVALSTU TIESĪBU AKTU TUVINĀŠANU ATTIECĪBĀ UZ ĪPAŠAS DIĒTAS PĀRTIKAS PRODUKTIEM 9. PANTA ĪSTENOŠANU IEVADS Saskaņā ar 9. panta 5. punktu Padomes 1989. gada 3. maija Direktīvā 89/398/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz īpašas diētas pārtikas produktiem[1] (diētiskiem pārtikas produktiem) Eiropas Komisijai ir jānosūta Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojums par minētās direktīvas 9. panta īstenošanu. Komisija 1994. gadā Padomei nosūtīja ziņojumu par šo tēmu (COM (94) 475) saskaņā ar direktīvas 9. panta 5. punkta sākotnējo redakciju. Ziņojums attiecās uz paziņojumiem, kas bija saņemti no 1989. gada, kad direktīva stājās spēkā, līdz 1994. gadam. 1999. gadā ar Direktīvu 1999/41/EK[2] 9. panta 5. punkta noteikumi tika grozīti, nosakot, ka turpmāk ziņojumi par šā panta īstenošanu Eiropas Parlamentam un Padomei jāsūta regulāri. Lai Komisija varētu sagatavot ziņojumu par minētā panta īstenošanu, Komisijas dienesti dalībvalstīm 2002. un 2006. gadā lūdza sniegt informāciju par: 1. to pārtikas produktu skaitu, par kuriem attiecīgās valsts kompetentajai iestādei paziņots saskaņā ar 9. pantu; 2. paziņoto produktu diētiskajām īpašībām. Dalībvalstīm tika lūgts, ja iespējams, norādīt, vai konkrētie paziņojumi attiecās uz produktiem, kuri tirgū laisti pirmo reizi, vai produktiem, par kuriem iepriekš bijis paziņots kādā citā dalībvalstī. Papildus tam dalībvalstis tika aicinātas sniegt komentārus par 9. panta noteikumu īstenošanas pieredzi attiecīgajā valstī un par šo direktīvas noteikumu darbību. Šajā ziņojumā apkopota dalībvalstu 2002. un 2006. gadā sniegtā informācija un sniegts pārskats par paziņojumiem, ko dalībvalstis saņēmušas līdz 2005. gada beigām. Minēto termiņu bija noteikuši Komisijas dienesti. Tomēr vēlāk šā ziņojuma sagatavošana tika apvienota ar ziņojuma sagatavošanu par pārtiku cilvēkiem ar ogļhidrātu vielmaiņas traucējumiem (diabētu), un tika ņemta vērā vajadzība vispusīgi pārskatīt Direktīvu 89/398/EEK (ieskaitot 9. panta īstenošanu). Tik vispusīgi izvērtējot attiecīgos jautājumus, bija nepieciešams vairāk laika nekā plānots, taču rezultātā tika iegūts pilnīgāks šīs jomas pārskats. Direktīvas 89/398/EEK un tās 9. panta mērķis un piemērošanas joma Direktīva 89/398/EEK attiecas uz īpašas diētas pārtikas produktiem, kas tiek saukti arī par diētisko pārtiku. Direktīvas 1. pants nosaka, ka tie ir „pārtikas produkti, kas sakarā ar to īpašo sastāvu vai ražošanas procesu ir skaidri nošķirami no normāla patēriņa pārtikas produktiem, ir piemēroti tiem paredzētajiem uztura nolūkiem un kurus pārdod, norādot šādu piemērotību”. Šajā pantā arī noteikts, ka īpašajai diētai ir jāapmierina prasības pēc īpašas uzturvērtības: 1) noteiktas kategorijas personām, kurām ir traucēts gremošanas process vai vielmaiņa, vai 2) noteiktas kategorijas personām, kuras ir īpašā fizioloģiskā stāvoklī un tāpēc spēj gūt īpašu labumu, kontrolēti lietojot uzturā noteiktas vielas pārtikas produktos, vai 3) veseliem zīdaiņiem vai maziem bērniem. Direktīvas I pielikumā sniegts to īpašas diētas pārtikas produktu grupu saraksts, kurām īpaši noteikumi tiks noteikti atsevišķās direktīvās. Savukārt 9. pants attiecas uz tiem īpašas diētas pārtikas produktiem, kuri neietilpst nevienā no I pielikumā uzskaitītajām grupām. Direktīvas 9. pants nosaka: „Lai efektīvi oficiāli kontrolētu īpašas diētas pārtikas produktus, kuri nepieder ne pie vienas no 1. pielikumā uzskaitītajām grupām, piemēro šādus īpašus noteikumus: 1. ja iepriekšminēto produktu laiž tirgū pirmo reizi, ražotājs vai importētājs, ja produkts ir ražots trešā valstī, informē kompetento iestādi dalībvalstī, kurā produkts tiks pārdots, iepriekš nosūtot tai produktam izmantotās etiķetes paraugu; 2. kad to pašu produktu pēc tam izlaiž tirgū citā dalībvalstī, ražotājs vai, vajadzības gadījumā, importētājs nodrošina dalībvalsts kompetentai iestādei to pašu informāciju kopā ar pirmā paziņojuma saņēmēja norādījumiem; 3. vajadzības gadījumā kompetentā iestāde pilnvarota pieprasīt ražotājam vai importētājam, ja nepieciešams, uzrādīt izpētes rezultātus, kas apstiprina produkta saskaņu ar 1. panta 2. punktu, kopā ar 7. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto informāciju. Ja šis darbs ir iekļauts viegli pieejamā publikācijā, pietiek ar atsauksmi uz šo publikāciju”. Direktīvas 89/398/EEK 9. panta mērķis ir radīt iespēju oficiāli uzraudzīt tos īpašas diētas pārtikas produktus, kuri neietilpst direktīvas I pielikumā norādītajās pārtikas produktu grupās, attiecībā uz kurām jau ir pieņemtas vai tiks pieņemtas īpašas direktīvas. Tiesiskā regulējuma attīstība Sākotnēji (1989. gadā) I pielikumā bija uzskaitītas deviņas pārtikas produktu grupas: 1. mākslīgā piena maisījumi zīdaiņiem; 2. piena maisījumi un cita veida papildprodukti; 3. pārtika maziem bērniem; 4. pārtikas produkti ar zemu vai pazeminātu enerģētisko vērtību svara kontrolei; 5. īpašos medicīniskos nolūkos lietojami diētiski pārtikas produkti; 6. pārtikas produkti ar zemu nātrija saturu, ieskaitot diētiskos sāļus ar zemu nātrija saturu vai bez nātrija; 7. pārtikas produkti, kas nesatur lipekli; 8. pārtikas produkti, kas paredzēti intensīvas muskuļu piepūles gadījumos, īpaši sportistiem; 9. pārtikas produkti personām, kas slimo ar ogļhidrātu vielmaiņas traucējumiem (diabētu). Pielikums tika grozīts ar Direktīvu 1999/41/EK, svītrojot divas pārtikas produktu grupas: pārtikas produktus ar zemu nātrija saturu, ieskaitot diētiskos sāļus ar zemu nātrija saturu vai bez nātrija, un pārtikas produktus, kas nesatur lipekli. Direktīvā 89/398/EEK tika iekļauts arī 4.a un 4.b pants. Direktīvas 4.a pants paredz, ka noteikumus terminu lietošanai attiecībā uz nātrija vai sāls (nātrija hlorīds, vārāmā sāls) satura samazināšanu vai trūkumu un lipekļa trūkumu pieņem komiteju procedūrā. Direktīvas 4.b pants paredz, ka attiecībā uz pārtikas produktiem personām, kas slimo ar ogļhidrātu vielmaiņas traucējumiem (diabētu), Komisija saskaņā ar komiteju procedūru vai nu sagatavo īpašus noteikumus, vai iesniedz atbilstīgus direktīvas grozījumu priekšlikumus. Pielikuma pašreizējā redakcija ir šāda: - „Īpašas diētas pārtikas produktu grupas, kurām konkrētus noteikumus izklāsta konkrētās direktīvās: 1. Mākslīgie maisījumi zīdaiņiem un mākslīgie papildu ēdināšanas maisījumi zīdaiņiem[3]. 2. Apstrādātu graudaugu pārtika un bērnu pārtika zīdaiņiem un maziem bērniem[4]. 3. Pārtikas produkti, ko paredzēts izmantot svara samazināšanas diētām ar samazinātu enerģētisko vērtību[5]. 4. Diētiskā pārtika cilvēkiem ar veselības traucējumiem[6]. 5. Pārtikas produkti, kas paredzēti intensīvas muskuļu piepūles gadījumos, īpaši sportistiem[7]. - Īpašas diētas pārtikas produktu grupas, kurām konkrētus noteikumus izklāsta konkrētās direktīvās atkarībā no 4.b pantā aprakstītās procedūras iznākuma: 6. Pārtikas produkti personām, kas slimo ar ogļhidrātu vielmaiņas traucējumiem (diabētu).7” Paziņojumi, par kuriem informējušas dalībvalstis Šajā iedaļā ir apkopota informācija par paziņojumiem attiecībā uz diētiskajiem pārtikas produktiem, kuri nav minēti Direktīvas 89/398/EEK I pielikumā. Tādējādi I pielikumā minēto pārtikas produktu kategorijas principā nav ņemtas vērā. Tomēr, ņemot vērā dažādos ziņojumu sniegšanas un tiesību akta transponēšanas veidus, ne vienmēr bija iespējams produktus šādi nošķirt un no kopējo paziņojumu skaita izdalīt precīzu paziņojumu skaitu par diētiskajiem pārtikas produktiem, uz kuriem attiecas 9. pants. Datums, no kura sākts pieņemt paziņojumus, dažādās valstīs atšķiras, jo atšķīrās vajadzīgo procedūru piemērošanai patērētais laiks, pieņemot attiecīgus valsts tiesību aktus. Valstīm, kuras Eiropas Savienībā iestājās 2004. gada 1. maijā, attiecīgais periods sākās no pievienošanās dienas 2004. gada 1. maijā . Bulgārijas un Rumānijas dati nav iekļauti šajā ziņojumā, jo tas par paziņojumiem, kuri saņemti līdz 2005. gada beigām. Dati pa dalībvalstīm Austrija Austrijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 128 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti cilvēkiem, kuriem ir celiakija, — pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (92), - pārtikas produkti cilvēkiem, kuri slimo ar fenilketonūriju (12), - pārtikas produkti grūtniecēm vai sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (10), - pārtikas produkti priekšlaicīgi dzimušiem bērniem un ogļhidrātu aizstājēji pēc dzimšanas, bagātināts mātes piens priekšlaicīgi dzimušiem bērniem (10), - pārtikas produkti cilvēkiem, kuri slimo ar hiperholesterinēmiju (6). Beļģija Beļģijas kompetentajai iestādei paziņots par vienu pārtikas produktu. Pieteikums bija par „diētisko medu” — produktu, kurš satur 60 % saldinātāju un paredzēts kā medus aizstājējs cilvēkiem, kuri slimo ar diabētu. Pieteikums netika pieņemts, jo uzskatīja, ka tas neatbilst Padomes Direktīvai 2001/110/EK par medu. Tomēr, kā minēts iepriekš, jānorāda, ka uz pārtikas produktu, kas paredzēta cilvēkiem, kuri slimo ar diabētu, 9. pantā noteiktā paziņošanas procedūra pašlaik neattiecas. Kipra Kipras Republikas kompetentā iestāde nav saņēmusi nevienu paziņojumu. Čehija Čehijas Republikas kompetentā iestāde nav saņēmusi nevienu paziņojumu. Dānija Dānijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 36 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti ar zemu olbaltumvielu saturu (19), - diētiski pārtikas produkti ar ļoti zemu enerģētisko vērtību (9), - pārtikas produkti, kas nesatur laktozi (5), - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (3). Igaunija Igaunijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 19 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (18), - pārtikas produkti ar zemu nātrija saturu (1). Laišana tirgū. Par minēto triju pārtikas produktu tirdzniecību, pirms par tiem paziņoja Igaunijā, jau bija paziņots citās dalībvalstīs. Somija Somijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 350 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti ar zemu laktozes saturu vai produkti, kas nesatur laktozi (201), - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (131), - pārtikas produkti, kas pazemina holesterīna līmeni (17), - pārtikas produkti ar zemu olbaltumvielu saturu (1). Piezīme. Aptuveni 17 % Somijas iedzīvotāju ir laktozes nepanesamība. Šā iemesla dēļ piena rūpniecības nozare ir izstrādājusi vairākus piena produktus, kas ir piemēroti šai iedzīvotāju daļai. Laišana tirgū. Visi paziņotie produkti pirmo reizi tika laisti tirgū Somijā. Francija Francijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 92 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti ar zemu enerģētisko vērtību, uz kuriem neattiecas īpaši tiesību akti par svara samazināšanu (34), - pārtikas produkti ar augstu olbaltumvielu saturu un zemu enerģētisko vērtību (8), - bagātināti pārtikas produkti bērniem un pusaudžiem (graudaugu produkti, cepumi un piena dzērieni) (46), - bagātināti pārtikas produkti vecākiem cilvēkiem (piena dzērieni un cepumi) (2), - uz piena bāzes gatavoti pulverveida pārtikas produkti cilvēkiem atveseļošanās posmā (1), - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (1). Piezīme. Par laikposmu no 2002.–2005. gadam informācija nav saņemta. Laišana tirgū. Francijas iestādes norāda, ka parasti netiek sniegta informācija par to, vai par produktu ir vai nav paziņots kādā citā dalībvalstī. Vācija Vācijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 338 paziņojumus. No visiem paziņojumiem 119 paziņojumi (35 %) atzīti par tādiem, kas atbilst diētas nolūkiem un ir saskaņā ar tiesību aktu noteikumiem. Paziņotie pārtikas produkti (ieskaitot 27 produktus, attiecībā uz kuriem procedūra vēl turpinās) ir aprakstīti šādi: - pārtikas produkti hiperholesterinēmijas slimniekiem un/vai cilvēkiem, kuriem nepieciešama pārtika ar modificētu tauku saturu (46), - pārtikas produkti grūtniecēm un/vai sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (30), - pārtikas produkti cilvēkiem ar barības vielu uzsūkšanās un gremošanas traucējumiem un ar diētu saistītu barības vielu trūkumu (20), - pārtikas produkti cilvēkiem ar dzelzs deficītu (14), - pārtikas produkti cilvēkiem, kuriem nepieciešama pārtika ar modificētu olbaltumvielu saturu (īpaši pārtikas produkti ar zemu fenilalanīna saturu) (12), - pārtikas produkti cilvēkiem ar konkrētu aminoskābju deficītu (11), - pārtikas produkti cilvēkiem ar konkrētu minerālvielu (izņemot dzelzi) deficītu (7), - citi (6). No visiem paziņojumiem netika pieņemti 128 (38 %), jo, piemēram, nebija objektīvi norādīta konkrēta patērētāju grupa vai bija minētas tādas diagnozes (klimaktērijs, migrēna, vecums, stress, aizsargspēju palielināšanas vajadzība utt.), kuru gadījumā nav vajadzīgs lietot īpaši pagatavotus diētiskos pārtikas produktus, un/vai nebija izteiktu atšķirību salīdzinājumā ar tādiem parastai lietošanai paredzētiem pārtikas produktiem kā uztura bagātinātāji[8] vai pārtikas produktiem, kuriem pievienoti vitamīni, minerālvielas vai citas vielas[9] („bagātināti pārtikas produkti”). Turklāt daži produkti nebija paredzēti galvenokārt lietošanai uzturā, līdz ar to nevarēja izslēgt, ka tie klasificējami kā zāles. Par 49 paziņojumiem procedūra vēl turpinās — notiek tiesvedība vai vēl nav pabeigta paziņojuma izskatīšana. Turklāt 42 produktu gadījumā paziņošana bija lieka, jo šie produkti ietilpst Direktīvas 89/398/EEK I pielikumā noteiktajās pārtikas produktu kategorijās. Piezīmes. Ar valsts noteikumiem no 9. pantā noteiktās paziņošanas procedūras ir atbrīvotas šādas diētisko pārtikas produktu grupas: - pārtikas produkti ar zemu nātrija saturu, ieskaitot diētiskos sāļus ar zemu nātrija saturu vai bez nātrija, - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli. Laišana tirgū. Attiecībā uz 15 no paziņotajiem produktiem bija norādīts, ka tie, pirms laišanas tirgū Vācijā, jau iepriekš tirgoti kādā citā ES dalībvalstī. Četri no šiem produktiem atzīti, ka tie ir piemēroti diētas nolūkiem. Grieķija Grieķijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 15 paziņojumus. Viens paziņotajiem īpašas diētas pārtikas produktiem ir šāds: - produkts, kas daļēji apmierina tādu cilvēku vajadzības, kuriem ir pepsīna izdalīšanās traucējumi diētas pārmērību dēļ. Piezīme. Papildus tam četri paziņojumi par diētisko pārtiku sievietēm grūtniecības un laktācijas laikā diētas vajadzību daļējai apmierināšanai netika pieņemti, jo diētiskās vajadzības nebija pamatotas. Ungārija Ungārijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 174 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (174). Piezīme. Četrus no šiem produktiem var lietot arī fenilketonūrijas slimnieki. Īrija Īrijas kompetentajai iestādei paziņots par vienu produktu. Tas aprakstīts šādi: - pārtikas produkti cilvēkiem ar laktozes nepanesamību vai laktāzes deficītu (1). Piezīme. Konkrētie tiesību akti Īrijā stājās spēkā 2002. gadā; līdz tam oficiālas paziņošanas procedūras nebija. Itālija Itālijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 12 000 paziņojumu. Paziņoto īpašas diētas pārtikas produktu piemēri ir šādi: - piena maisījumi zīdaiņiem, - piens, kas nesatur laktozi, - produkti, kas atjauno ūdens un elektrolītu līdzsvaru caurejas gadījumā, - ketozes ārstēšanai paredzēti pārtikas produkti, kuru pamatā ir ogļhidrāti un B grupas vitamīni. Piezīme. Saskaņā ar Itālijas tiesību aktiem jāziņo arī par uztura bagātinātājiem un bagātinātiem pārtikas produktiem. Itālijas kompetentā iestāde norāda, ka ievērojama daļa paziņojumu attiecas uz uztura bagātinātājiem, taču konkrēti izdalīt diētisko pārtikas produktu skaitu no paziņojumu kopskaita nebija iespējams. Par laikposmu no 2002.–2005. gadam informācija nav saņemta. Latvija Latvijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi četrus paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - dažādiem nolūkiem paredzēts diētiskais ūdens (4). Piemēram, cilvēkiem ar lielu intelektuālā darba slodzi, cilvēkiem, kas vecāki par 40 gadiem un kas uzturējušies radioaktīvā vidē vai saindējušies ar pārtiku. Lietuva Lietuvas kompetentā iestāde nav saņēmusi nevienu paziņojumu. Luksemburga Luksemburgas kompetentā iestāde līdz 2001. gadam nesaņēma nevienu paziņojumu. Par laikposmu no 2002.–2005. gadam informācija nav saņemta. Malta Maltas kompetentā iestāde nav saņēmusi nevienu paziņojumu. Nīderlande Nīderlandes kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi piecus paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti ar zemu nātrija saturu, kurus tirgo kā piemērotus diētām ar zemu nātrija saturu (5). Polija Polijas kompetentā iestāde kopumā ir saņēmusi 985 paziņojumus. Ievērojama daļa no tiem (aptuveni 88 %) attiecās uz tādiem īpašas diētas pārtikas produktiem, kas ietilpst direktīvas I pielikumā norādītajās pārtikas produktu grupās. Pārējie 119 paziņojumi attiecās uz pārtikas produktiem, kas aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (113), - produkti ar augu sterīniem (tauku pastas un jogurta dzērieni) (3), - citi — probiotikas (2), mākslīgais piens („growing up milk”) (1). Portugāle Portugāles kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 66 paziņojumus. Visi paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (66). Piezīme. Portugāles iestāde informēja par paziņojumiem, kas saņemti, sākot no 2000. gada novembra, kad stājās spēkā valdības rīkojums par Direktīvas 1999/41/EK transponēšanu valsts normatīvajos aktos. Par laikposmu no 2002.–2005. gadam informācija nav saņemta. Laišana tirgū. Par šo pārtikas produktu tirdzniecību jau bija paziņots citās dalībvalstīs, pirms par tiem paziņoja Portugālē. Slovākija Slovākijas kompetentā iestāde nav saņēmusi nevienu paziņojumu. Slovēnija Slovēnijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 63 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (63). Laišana tirgū. Par 62 produktu tirdzniecību jau bija paziņots citās ES dalībvalstīs, pirms par tiem paziņoja Slovēnijā. Spānija Spānijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 544 paziņojumus. Ievērojama daļa no tiem (aptuveni 50 %) attiecās uz tādiem īpašas diētas pārtikas produktiem, kas ietilpst direktīvas I pielikumā norādītajās pārtikas produktu grupās un kas tādējādi nav iekļauti šajā analīzē. Spānijas kompetentā iestāde kopumā ir apstiprinājusi 273 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (215), - pārtikas produkti ar zemu nātrija saturu (56), - pārtikas produkti priekšlaicīgi dzimušiem bērniem vai bērniem, kuru svars piedzimstot bijis pārāk mazs (2). Zviedrija Zviedrijas kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 1680 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti ar samazinātu lipekļa saturu vai produkti, kas paši par sevi nesatur lipekli (1128), - pārtikas produkti ar samazinātu laktozes, piena vai piena olbaltumvielu saturu vai produkti, kas šīs vielas nesatur (556), - pārtikas produkti, kuros nav izmantotas olas (160), - pārtikas produkti, kas nesatur soju (124), - pārtikas produkti ar samazinātu olbaltumvielu/zirņu olbaltumvielu saturu vai produkti, kas šīs olbaltumvielas nesatur (89), - pārtikas produkti ar zemu fenilalanīna saturu (28), - citi — pārtikas produkti pieaugušajiem, kuriem īpaši vajadzīgs kalcijs, piemēram, sievietēm pēc menopauzes un vecākām sievietēm (6), pārtikas produkti, kas pazemina holesterīna līmeni, un pārtikas produkti ar īpaši augstu enerģētisko vērtību vai olbaltumvielu saturu (4), pārtikas produkti pieaugušajiem, kuriem īpaši vajadzīga dzelzs (1), un citas uzturvielas (2). Piezīme. Šo paziņojumu kopskaits pārsniedz 1680, jo katrs produkts var tikt klasificēts vairāk nekā vienā kategorijā (piemēram, pārtikas produkts, kas nesatur lipekli un pienu). Laišana tirgū. Par lielāko daļu no produktiem pirms laišanas tirgū Zviedrijā iepriekš nav bijis paziņots citās dalībvalstīs. Apvienotā Karaliste Apvienotās Karalistes kompetentā iestāde pavisam ir saņēmusi 114 paziņojumus. Paziņotie pārtikas produkti aprakstīti šādi: - pārtikas produkti, kas nesatur lipekli (103), - citi — mātes piena bagātinātāji (3), mākslīgais piens („growing up milk”) (3), pārtikas produkti zīdaiņiem, kuru svars piedzimstot bijis pārāk mazs (2), diētiskā sāls (1), pārtikas produkti lietošanai laktāzes deficīta gadījumā (1), svara kontroles pārtikas produkti (1). Piezīme. Konkrētie tiesību akti Apvienotajā Karalistē stājās spēkā 2002. gadā; līdz tam oficiālās paziņošanas procedūras nebija. Laišana tirgū. Apvienotās Karalistes rīcībā nav informācijas par to, vai par šiem produktiem pirmo reizi paziņots Apvienotajā Karalistē vai arī par tiem iepriekš paziņots kādā citā dalībvalstī. Diskusija Šajā diskusiju punktā Komisija ir izcēlusi galvenos jautājumus, ko dalībvalstis izvirzījušas attiecībā uz 9. panta īstenošanu, un ir apkopojusi attiecīgos dažādu dalībvalstu ierosinājumus un piemērus. 1. Attiecībā uz informāciju par to, kur produkts pirmo reizi laists tirgū, vairākas dalībvalstis pauda viedokli, ka bieži vien ir sarežģīti pārliecināties par to, vai par konkrēto pārtikas produktu jau bijis paziņots kādā citā ES dalībvalstī. Šo problēmu var radīt tas, ka importētāji bieži nenorāda šo informāciju. Turklāt, pat ja ir zināms, ka konkrētais pārtikas produkts laists tirgū Kopienā, importētājs bieži nezina, kurā dalībvalstī tas noticis. Viena dalībvalsts ierosināja vienkāršot paziņošanas sistēmu — pieprasīt paziņošanu tikai pirmajā reizē un tad šo informāciju elektroniski nodot pārējām dalībvalstīm. 2. Dažas dalībvalstis norādīja, ka ražotāji vai importētāji reti paziņo par sastāva vai etiķetes izmaiņām diētiskiem pārtikas produktiem, par kuriem paziņots iepriekš. Dažkārt ražotāji un izplatītāji nedaudz maina attiecīgā diētiskā pārtikas produkta sastāvu, paredzēto diētisko iedarbību vai produkta mērķgrupu, un līdz ar to var būt nepieciešams no jauna izvērtēt produkta atbilstību tiesību aktiem. Viena dalībvalsts uzsvēra, ka tas, ka nav noteikts pienākums informēt kompetento iestādi par produkta izņemšanu no tirgus, apgrūtina pārskata gūšanu par to, kādi produkti konkrētajā brīdi ir tirgū. Kāda cita dalībvalsts ierosināja, ka paziņojumu iesniedzējiem vajadzētu uzlikt par pienākumu ziņot, ja paziņotajā produktā ir bijušas jebkādas izmaiņām. 3. Direktīvas 9. panta 3. punkts pilnvaro dalībvalstis vajadzības gadījumā pieprasīt ražotājam vai importētājam uzrādīt zinātniskā darba rezultātus un datus par produkta atbilstību 1. panta 2. punktam. Viena dalībvalsts ierosināja šajā jautājumā organizēt prakses un ekspertu zināšanu apmaiņu starp dalībvalstīm. 4. Direktīvas 9. panta īstenošanā ir vērojamas neatbilstības. Vairākas dalībvalstis ir saņēmušas paziņojumus par pārtikas produktiem, kuri ietilpst kādā no I pielikumā norādītajām grupām, par kuru produktiem parasti nav jāpaziņo saskaņā ar 9. pantu. Turklāt paziņojumi tikuši iesniegti pat par tādiem pārtikas produktiem, uz kuriem Direktīva 89/398/EEK neattiecas. Viens no iemesliem ir tāds, ka dažās dalībvalstīs ir jāziņo par plašāku produktu klāstu un iestādes nenošķir dažādus paziņojumu veidus. No otras puses, paziņojumu analīze liecina, ka ir vairāki iemesli, kuru dēļ ir grūti piemērot spēkā esošos tiesību aktus. Ir daudz produktu, uz kuriem vienlaikus var attiekties vairāki tiesību akti („borderline products”). Var rasties neskaidrības par to, vai uz konkrētiem diētiskajiem pārtikas produktiem attiecas kāda īpaša direktīva vai 9. panta noteikumi, kā arī par to, vai kādi produkti uzskatāmi par diētiskiem vai parastiem pārtikas produktiem. Direktīvas 9. pants vai īpašās direktīvas Dažas dalībvalstis uzskata, ka pārtikas produkti, kas paredzēti fenilketonūrijas slimniekiem, ir diētiski pārtikas produkti, uz kuriem attiecas 9. pants, turpretī citas dalībvalstis tos uzskata par īpaša medicīniska nolūka diētiskiem pārtikas produktiem. Tāda paša veida problēma konstatēta attiecībā uz „produktiem ar ļoti zemu enerģētisko vērtību”. Diētiskie pārtikas produkti vai parastie pārtikas produkti Turpmāk apkopoti biežāk minētie piemēri saistībā ar diētisko pārtikas produktu nodalīšanu no parastiem pārtikas produktiem. Dažas dalībvalstis uzskata, ka pārtikas produkti, kuriem pievienoti augu sterīni, ir diētiski pārtikas produkti cilvēkiem, kuri slimo ar hiperholesterinēmiju, tomēr citas dalībvalstis šos produktus uzskata par parastiem pārtikas produktiem. Līdzīga problēma rodas, mēģinot nošķirt diētiskos pārtikas produktus no uztura bagātinātājiem. Piemēram, dažas dalībvalstis uzskata, ka tabletes ar papildu vitamīniem vecākiem cilvēkiem ir diētisks pārtikas produkts, turpretī citas valstis tās atzinušas par uztura bagātinātājiem. Komisija ir norādījusi, ka pārtikas produktu nevar vienlaikus uzskatīt gan par diētisku pārtikas produktu, gan par uztura bagātinātāju. Kā noteikts Direktīvas 2002/46/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz uztura bagātinātājiem 2. panta a) apakšpunktā sniegtajā definīcijā, uztura bagātinātāji ir paredzēti parastā uztura papildināšanai. Turpretī diētiskie pārtikas produkti ir pārtikas produkti, kas, ņemot vērā to īpašo sastāvu vai ražošanas procesu, ir paredzēti konkrētai cilvēku grupai. Vispārīgā gadījumā tāds pārtikas produkts, kas tiek piedāvāts devās, kā norādīts Direktīvā 2002/46/EK sniegtajā uztura bagātinātāju definīcijā, ir uzskatāms par uztura bagātinātāju, bet, ja, vērtējot katru gadījumu atsevišķi, pārtikas produkta diētiskās iedarbības analīze liecina, ka produkts ir paredzēts noteiktai cilvēku grupai ar īpašu fizioloģisku diagnozi (nevis jebkuram cilvēkam), šo produktu var atzīt par diētisku pārtikas produktu. Tāpat iedalīšana bagātinātos pārtikas produktos un diētiskos pārtikas produktos rada grūtības. Ziņojumā, piemēram, bagātināti graudaugu produkti, kas paredzēti bērniem un pusaudžiem, uzrādīti kā diētiski pārtikas produkti, bet, ņemot vērā to, ka nesen (2007. gada 1. jūlijā) stājusies spēkā Regula Nr. 1925/2006 par bagātinātiem pārtikas produktiem, minētos produktus tagad varētu uzskatīt par bagātinātiem pārtikas produktiem. Dažas dalībvalstis noteiktu kategoriju parastos pārtikas produktus atzinušas par diētiskiem, jo uz tiem ir tādas norādes kā „nesatur soju” vai „nesatur pienu”. Šie atzinumi pamatojās uz argumentu, ka minētie pārtikas produkti ir īpaši paredzēti cilvēkiem ar konkrētu sastāvdaļu nepanesamību vai alerģiju pret tām. Jānorāda, ka attiecībā uz „alergēnu marķēšanu” norādes par alergēnu klātbūtni jau tiek regulētas ar Direktīvu 2000/13/EK par pārtikas produktu marķēšanu[10]. Minētā tiesību akta mērķis ir sniegt patērētājiem izsmeļošu informāciju par pārtikas produktiem. Lai nodrošinātu, ka patērētāji, kuriem ir kāda alerģija vai nepanesamība, ir informēti par sastāvdaļām, pret kurām viņi ir jutīgi, ir noteikta prasība uz marķējuma norādīt tiesību aktā paredzēto alergēno sastāvdaļu nosaukumus. Parasti rēķinās ar to, ka cilvēki, kas ir jutīgi pret kādu no vielām, meklē attiecīgo informāciju sastāvdaļu sarakstā. Turklāt pārtikas produktus, kuri nesatur potenciāli alergēnas sastāvdaļas, nevar automātiski uzskatīt par diētiskiem pārtikas produktiem. Jānorāda, ka šis ziņojums attiecas uz paziņojumiem, kas dalībvalstīm iesniegti, pirms bija pieņemti daži jaunākie tiesību akti pārtikas produktu jomā. ES tiesiskā regulējuma izstrāde, piemēram, Direktīvas 2002/46/EK par uztura bagātinātājiem pieņemšana, jau tagad ietekmē paziņošanas sistēmu. Turklāt paredzams, ka nesen spēkā stājušās regulas par bagātinātiem pārtikas produktiem un uzturvērtības un veselīguma norādēm arī ietekmēs pārtikas produktu kategoriju, par kuru ziņo saskaņā ar 9. panta procedūru. 5. Kopsavilkuma tabulā, kas sniedz pārskatu par saņemtajiem paziņojumiem (sk. pielikumu), redzams, ka liela daļa no visiem 3689 paziņojumiem attiecas uz produktiem, kas nesatur lipekli (57 % jeb 2107 paziņojumi), un otra ievērojama daļa — uz produktiem, kas nesatur laktozi (21 % jeb 764 paziņojumi). Tādējādi redzams, ka no lielā paziņojumu skaita ir dažas vispārpieņemtas kategorijas, kas ir kopējas vairākās dalībvalstīs. Secinājums Direktīvas 9. panta noteikumu mērķis ir radīt iespēju oficiāli uzraudzīt produktus, kas tiek laisti tirgū. Kopumā izriet, ka lielākā daļa dalībvalstu uzskata, ka paziņošanas sistēma būtu jāracionalizē, lai nodrošinātu minētā panta noteikumu saskaņotāku īstenošanu visā ES. Uz tādu produktu kategorijām, kas, piemēram, „nesatur lipekli” un „nesatur laktozi” un kas veido ievērojamu daļu no visiem paziņojumiem, attieksies īpaši noteikumi par šo terminu lietošanu, kā noteikts Direktīvā 89/398/EEK par diētiskiem pārtikas produktiem (4.a pants) un Regulā Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (22. apsvērums). Līdz ar to 9. panta noteikumi attieksies tikai uz atlikušajiem produktiem, par kuriem īpašus noteikumus nevar pieņemt vai nu tāpēc, ka tie ir jauna veida produkti, vai tāpēc, ka tie neietilpst nevienā vispāratzītā pārtikas produktu kategorijā. Secināts, ka Direktīvas 89/398/EK par diētiskiem pārtikas produktiem 1. pantā sniegtās „īpašas diētas pārtikas produktu” definīcijas dažādā interpretācija var radīt nekonsekvenci, jo definīcija sastāv no dažādiem elementiem, un šķiet, ka iestādes to interpretē atšķirīgi. Direktīvas 89/398/EEK par diētiskiem pārtikas produktiem 1. panta noteikumi norāda, ka papildus tam, ka diētiskiem pārtikas produktiem jābūt paredzētiem konkrētām cilvēku kategorijām, tiem arī sava īpašā sastāva vai ražošanas procesa dēļ ir jābūt skaidri nošķiramiem no parasta patēriņa pārtikas produktiem. Šis ziņojums liecina, ka dalībvalstis minēto definīciju neinterpretē vienādi, tāpēc ir jāpanāk vienošanās par piemērošanas jomu. Tas palīdzētu precizēt arī piemērošanas jomu atšķirības attiecībā uz tādu tiesību aktu piemērošanu kā Direktīva 2002/46/EK par uztura bagātinātājiem un Regula Nr. 1925/2006 par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (bagātināti pārtikas produkti). Ņemot vērā minētos apsvērumus, ir skaidrs, ka, lai tiesību aktus par diētiskiem pārtikas produktiem īstenotu efektīvāk un saskaņotāk, ir jāpārskata 9. pants un attiecīgā gadījumā arī citi atbilstīgie panti. [1] OV L 186, 30.6.1989., 27.–32. lpp. [2] Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 7. jūnija Direktīva 1999/41/EK, ar ko groza Direktīvu 89/398/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz īpašas diētas pārtikas produktiem. OV L 172, 8.7.1999., 38.–39. lpp. [3] Komisijas 2006. gada 22. decembra Direktīva 2006/141/EK par mākslīgajiem maisījumiem zīdaiņiem un mākslīgajiem papildu ēdināšanas maisījumiem zīdaiņiem, un ar ko groza Direktīvu 1999/21/EK. OV L 401, 30.12.2006., 1.–33. lpp. [4] Komisijas 2006. gada 5. decembra Direktīva 2006/125/EK par apstrādātu graudaugu pārtiku un bērnu pārtiku zīdaiņiem un maziem bērniem (kodificēta versija). OV L 339, 6.12.2006., 16.–35. lpp. [5] Komisijas 1996. gada 26. februāra Direktīva 96/8/EK par pārtikas produktiem, ko paredzēts izmantot svara samazināšanas diētām ar samazinātu enerģētisko vērtību. OV L 55, 6.3.1996., 22.–26. lpp. [6] Komisijas 1999. gada 25. marta Direktīva 1999/21/EK par diētisko pārtiku cilvēkiem ar veselības traucējumiem. OV L 91, 7.4.1999., 29.–36. lpp. [7] Īpašas direktīvas vēl nav pieņemtas. [8] „Uztura bagātinātāji” ir pārtikas produkti parastā uztura papildināšanai un kas ir koncentrētas uzturvielas vai citas vielas ar uzturvērtību vai fizioloģisku ietekmi, atsevišķi vai kombinācijās, un ko pārdod devās, tas ir, kapsulu, pastilu, tablešu, dražeju veidā un citos līdzīgos veidos, pulvera maisiņos, ampulās, pilināmās pudelītēs un citā līdzīgā šķidruma un pulvera veidā, kas paredzēts uzņemšanai mazos un nomērītos daudzumos. To regulējums ir noteikts Direktīvā 2002/46/EK par uztura bagātinātājiem. OV L 183, 12.7.2002., 51.–57. lpp. [9] Uz pārtikas produktiem, kuriem pievienoti vitamīni, minerālvielas vai citas vielas, attiecas Regula (EK) Nr. 1925/2006 par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai. OV L 404, 30.12.2006., 26.–38. lpp. [10] 2000. gada 20. marta Direktīva 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu. OV L 109, 6.5.2000., 29.–42. lpp., jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 2007. gada 27. novembra Direktīvu 2007/68/EK, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK IIIa pielikumu attiecībā uz dažām pārtikas sastāvdaļām. OV L 310, 28.11.2007., 11.–14. lpp.