Lai nodrošinātu Baltijas jūras flotes strukturālo pielāgojumu konsekvenci ar daudzgadu pārvaldības plānā noteiktajiem saglabāšanas mērķiem, atbalsts par zvejas darbību izbeigšanu, nododot sadalīšanai zvejas kuģus, kuri ir lielā mērā atkarīgi no Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma, būtu piešķirams ar stingriem nosacījumiem un saistāms ar nelīdzsvaroto flotes segmentu vajadzībām izstrādāto rīcības plānu mērķiem un to izpildes līdzekļiem.

Turklāt dalībvalstis un Komisija ir vienisprātis, ka steidzami jārīkojas, lai novērstu šīs kritiskās vides un sociālās situācijas galvenos cēloņus. Tas nozīmē, ka aizvien izlēmīgāk jāvēršas pret galvenajām Baltijas jūras reģiona vidiskajām noslodzēm, kas Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumam traucē atveseļoties, un jāsamazina to flotu kapacitātes strukturālā nelīdzsvarotība, kuras šo krājumu kādreiz apzvejojušas specializētajā zvejā. Tādēļ ar šo priekšlikumu tiek ieviesta iespēja sniegt publisko atbalstu par zvejas darbību izbeigšanu, kura notiek, nododot sadalīšanai zvejas kuģus. Šādu atbalstu saņemtu zvejnieki un operatori, kuri ir lielā mērā atkarīgi no Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma un kurus ietekmējusi Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas zvejniecības slēgšana.

Tādējādi šim fondam būtu jānodrošina iespēja dalībvalstīm, kuras skārusi ārkārtas situācija ar Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencu, saņemt finansiālu atbalstu flotes kapacitātes un zvejas iespēju līdzsvara panākšanai un uzturēšanai, un tas izdarāms, ar 2014.–2020. gada EJZF starpniecību paredzot tiesības uz finansiālu atbalstu par zvejas darbību izbeigšanu, nododot sadalīšanai attiecīgos zvejas kuģus. Šāds atbalsts reiz (līdz 2017. gada beigām) jau ir bijis pieejams un nesen ticis ieviests Vidusjūras rietumdaļas daudzgadu plāna vajadzībām. No jauna ieviestā kapacitātes izslēgšana ar kuģu sadalīšanas palīdzību – tas ir neplānots pasākums, kuru veic, lai reaģētu uz ārkārtas situāciju ar Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencu. Tāpēc fondam šajā ārkārtas situācijā būtu jānodrošina papildu elastība, ļaujot pašām dalībvalstīm apropriācijas, kas to finansējumā pieejamas uzglabāšanas atbalstam un integrētajai jūrlietu politikai, novirzīt uz zvejas darbību izbeigšanu, lai tādējādi pastiprinātu vajadzību nodot kuģus sadalīšanai un vienlaikus netraucētu citu KZP mērķu sasniegšanu un EJZF īstenošanu. Tādējādi šā priekšlikuma mērķis ir Baltijas jūras zivju krājumu ilgtspējīga pārvaldīšana, samazinot lieko flotes kapacitāti Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas zvejniecībā.

Komisijas veiktā analīze liecina, ka flotes segmenti, kuru atkarība no Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas nozvejām ir vislielākā, aptver vairāk nekā 300 kuģu; galvenokārt tie ir traleri un zvejai ar tīkliem aprīkoti kuģi no Lietuvas, Latvijas un Polijas un – mazākā mērā – no Dānijas. No tiem tikai neliela daļa spētu pārciest zvejniecības īslaicīgu – bet ne vidēji ilgu vai ilgu – slēgšanu. Pārējo stāvoklis vai nu jau tagad ir slikts un pēc zvejniecības slēgšanas pasliktināsies vēl vairāk, vai kļūs pilnībā nerentabls. Šo flotes segmentu sociālekonomiskā nozīme ir būtiska, jo Lietuvā, Latvijā un Polijā pilnslodzes ekvivalenta izteiksmē tie veido aptuveni 20–50 % no nacionālās flotes. Ņemot vērā Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas specializētās zvejas pilnīgo slēgšanu un lielos samazinājumus, par kuriem 2019. gada 14. un 15. oktobrī Padomē panākta vienošanās attiecībā uz citiem Baltijas jūras krājumiem, kuģi un flotes segmenti, kurus Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas specializētās zvejas slēgšana ietekmē visvairāk, nevarēs savas zvejas darbības pārorientēt uz citām sugām. Zvejas slēgšana būtiski ietekmēs Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu apzvejojošās flotes un izteikti nelabvēlīgā veidā skars noteiktus reģionus un piekrastes kopienas. Tāpēc un ņemot vērā turpinošos saziņu ar dalībvalstīm par šīs situācijas būtisko negatīvo ietekmi uz zvejniecības sektoru un to, ka ieinteresētās personas pašas nevar mazināt negatīvās sekas, Komisija secināja, ka zvejniecības sektorā ir nepieciešami ārkārtas pasākumi. Ārkārtas pasākumi izpaužas kā maksimālās pieļaujamās kapacitātes ieviešana Baltijas jūras reģiona dalībvalstīm, kuru flotes ietekmējusi nelabvēlīgā situācija ar Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu, un kapacitātes izslēgšanas režīms flotēm, kas agrāk zvejojušas Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencu.

Tika veikts ietekmes novērtējums par Komisijas priekšlikumu attiecībā uz Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu 2021.–2027. gadā. Pamatojoties uz iepriekšējo plānošanas periodu konstatējumiem un izvērtējumiem, jaunajām politikas prioritātēm un jaunietekmes problēmām, kas prasa Savienības iejaukšanos, šajā ietekmes novērtējumā tika apzināti un izskaidroti galvenie izaicinājumi un jautājumi, kuri nākamajai programmai būs jārisina. Secināts, ka politikai mērķtiecīgāk un koncentrētāk jārisina pārmērīgas kapacitātes un pārzvejas problēma tajos ES zvejas flotu segmentos, kuros turpinās zivju krājumu apzvejošana neilgtspējīgā līmenī. Tāpēc Komisija nākamajā EJZF plānošanas periodā ierosina atbalstīt zvejas darbību izbeigšanu, vienlaikus nosakot stingrus nosacījumus, kuri nodrošina, ka šāds atbalsts tiek izlietots, lai sasniegtu līdzsvaru starp zvejas kapacitāti un pieejamajām zvejas iespējām. Minēto priekšlikumu patlaban apspriež līdztiesīgie likumdevēji. Ņemot vērā to, ka Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas un no šā krājuma atkarīgo zvejniecību situācija ir ārkārtēja, labākais rīcībpolitiskais risinājums ir zvejas darbību izbeigšana, zvejas kuģus nododot sadalīšanai. Izņemot ierosināto, citi būtiski un juridiski atšķirīgi rīcībpolitiski risinājumi nav pieejami.

Kopējā zivsaimniecības politika ir kopēja politika. Viens no tās mērķiem ir nodrošināt, lai zvejas darbības ilgtermiņā būtu vidiski ilgtspējīgas un nestu labumu arī ekonomiskā, sociālā un nodarbinātības ziņā. Pamatodamās uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem, Savienība ir pieņēmusi lēmumu par nepieciešamiem, taču agrāk nepieredzētiem zvejas ierobežojumiem. Tie radīs lieku flotes kapacitāti un nopietnas nelabvēlīgas sociālekonomiskās sekas attiecīgajām piekrastes kopienām un zvejas uzņēmumiem. Iespēja pieteikties finansiālā atbalsta saņemšanai par zvejas darbību izbeigšanu, izmantojot kuģu sadalīšanu, palīdzēs mazināt šīs nelabvēlīgās sociālekonomiskās sekas un vienlaikus samazinās flotes kapacitāti un ar to saistīto zvejas noslodzi Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumā.

(2)Saskaņā ar Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) zinātnisko novērtējumu daudzu Baltijas jūras sugu un biotopu stāvoklis nav labs. Ikgadējā barības vielu ienese Baltijas jūras centrālajā daļā, Arhipelāga jūrā un Somu līcī joprojām pārsniedz reģionāli saskaņotos mērķus. Barības vielu koncentrācija joprojām ir relatīvi augsta, tāpat kā relatīvi daudz ir dziļūdens apgabalu, kuros skābekļa koncentrācija ir zema vai kuros skābekļa nav. Piesārņojošo vielu koncentrācija salīdzinājumā ar vairumu citu Eiropas jūru vēl aizvien ir liela. Šis vispārējais vides stāvoklis ietekmē barošanās tīkla spēju darboties, deldē noturību pret turpmākām vides pārmaiņām un samazina izredzes uz sociālekonomiskiem ieguvumiem, to vidū zvejas iespējām.

(3)Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas (Gadus morhua) stāvokļa pasliktināšanās ir saistīta ar šo realitāti. ICES ieskatā krājuma biomasa ir maza un neilgtspējīga un tam par iemeslu ir krājuma aizvien sliktāka papildināšanās, vidiskie faktori un ekosistēmas izmaiņas, kuru ietekmes apvienojumā dabiskā mirstība ir augsta (trīskārt lielāka nekā zvejas izraisītā) un zvejas izraisīta zivju mirstība, ņemot vērā krājuma stāvokli, ir pārmērīga. Komerciālu lielumu sasniegušu mencu biomasa patlaban ir mazākā, kāda reģistrēta kopš pagājušā gadsimta 50. gadiem. Turklāt ICES lēš, ka pat tad, ja zveja nenotiktu vispār, nārsta bara biomasa vidējā termiņā (līdz 2024. gadam) saglabātos mazāka par ilgtspējības references rādītāju. Tāpēc ICES savā ieteikumā par 2020. gadu ir ieteikusi nulles apjoma nozvejas no šā krājuma.

(4)Baltijas jūras daudzgadu plānā noteikts, ka tad, ja zinātniskajā ieteikumā krājums norādīts kā apdraudēts, jāveic aizsardzības pasākumi (citastarp jāsamazina zvejas iespējas un jāveic īpaši saglabāšanas pasākumi), kuri jāpapildina ar visiem citiem atbilstošajiem pasākumiem. Korektīvie pasākumi var ietvert krājuma specializētās zvejas apturēšanu un zvejas iespēju samazināšanu pietiekamā apmērā. Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1139 5. panta 4. punktu pasākumus izvēlas atkarībā no situācijas būtības, smaguma, ilguma un atkārtošanās.

(5)Pamatojoties uz Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma novērtējumu, Komisija ir pieņēmusi Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/1248, ar kuru līdz 2019. gada 31. decembrim aizliedz zvejot mencu ICES 24.–26. apakšrajonā.

(6)2019. gada 15. oktobrī Padomē tika panākta politiska vienošanās par 2020. gada zvejas iespējām Baltijas jūrā. Šī vienošanās paredz nepieciešamu, taču bezprecedenta soli – Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas 2020. gada zvejas iespējas salīdzinājumā ar 2019. gadu samazināt par 92 %, un šādi iegūto KPN atļaut apgūt tikai piezvejā. Tāpēc specializētā zveja no minētā krājuma vairs nebūs atļauta. ICES 24. apakšrajonā sastopama pārsvarā Baltijas jūras austrumdaļas krājuma menca, un tāpēc arī Baltijas jūras rietumdaļas krājuma KPN apguve 24. apakšrajonā ir atkarīga no gūtajām Baltijas jūras austrumdaļas krājuma piezvejām.

(7)Zvejas flotēm, kas līdz šim bijušas atkarīgas no Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas nozvejām, nav iespējas apzvejot alternatīvus krājumus. Aplēsts, ka Baltijas jūras austrumdaļas krājuma zvejniecības slēgšanas radīto ekonomisko zaudējumu kompensēšanai būtu papildus jānozvejo aptuveni 20 000 tonnu citu sugu zivju. Tomēr Padome ir vienojusies krasi samazināt arī citu krājumu nozvejas: Baltijas jūras rietumdaļas krājuma reņģei par 65 %, Baltijas jūras rietumdaļas krājuma mencai par 60 %, jūras zeltplekstei par 32 %, Botnijas līča krājuma reņģei par 27 % un brētliņai par 22 %.

(8)Komisijas veiktā analīze liecina, ka flotes segmenti, kuru atkarība no Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas nozvejām ir vislielākā, aptver vairāk nekā 300 kuģu; galvenokārt tie ir traleri un zvejai ar tīkliem aprīkoti kuģi no Lietuvas, Latvijas un Polijas un – mazākā mērā – no Dānijas. Šo flotes segmentu sociālekonomiskā nozīme ir būtiska, jo Lietuvā, Latvijā un Polijā pilnslodzes ekvivalenta izteiksmē tie veido aptuveni 20–50 % no nacionālās flotes. Tikai neliela daļa spētu pārciest zvejniecības īslaicīgu – bet ne vidēji ilgu vai ilgu – slēgšanu. Pārējo stāvoklis vai nu jau tagad ir slikts un pēc zvejniecības slēgšanas pasliktināsies vēl vairāk, vai kļūs pilnībā nerentabls. Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas kvotas apguve jau daudzus gadus bijusi zemāka par 60 %, bet 2018. gadā tā nepārsniedza 40 % un 2019. gadā līdz Komisijas ārkārtas pasākumu sākumam jūlija vidū bija kļuvusi vēl mazāka (19 %) – tas atspoguļo šīs zvejniecības bioloģisko problēmu. Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma atjaunošanās līdz veselīgam līmenim nav paredzama pat vidējā termiņā, un šie flotes segmenti turpinās būt strukturāli nelīdzsvaroti, tāpēc ir pamats floti pārstrukturēt.

(9)Flotes pārstrukturēšana jāveic saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. pantu, kurš no dalībvalstīm prasa laika gaitā paredzēt pasākumus, kas vajadzīgi, lai flotu zvejas kapacitāti savām paredzētajām zvejas iespējām pielāgotu, ņemot vērā tendences un pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem un par mērķi izvirzot stabila un ilgstoša kapacitātes un zvejas iespēju līdzsvara panākšanu. Lai šo mērķi sasniegtu, dalībvalstīm līdz katra gada 31. maijam jānosūta Komisijai ziņojums par līdzsvaru starp to flotes zvejas kapacitāti un to zvejas iespējām. Ja novērtējums skaidri parāda, ka zvejas kapacitāte nav faktiskā līdzsvarā ar zvejas iespējām, dalībvalstij jāsagatavo un savā ziņojumā jāiekļauj rīcības plāns par tiem flotes segmentiem, kuros konstatētā strukturālā kapacitāte ir pārāk liela. ICES ieteikums par Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma noplicināšanos publicēts 2019. gada 29. maijā, un tāpēc pašreizējos ziņojumos par līdzsvaru starp zvejas kapacitāti un zvejas iespējām vēl nav bijis iespējams ņemt vērā jauno informāciju par Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma smago stāvokli un no tā izrietošo kapacitātes pārpalikumu flotēs, kuras šo krājumu agrāk apguva specializētajā zvejā. Šis kapacitātes pārpalikums dalībvalstīm būtu iespējami drīz un vēlākais līdz 2020. gada 31. maijam jāapskata nākamajos ziņojumos par flotu un zvejas iespēju līdzsvaru.

(10)2019. gada 15. oktobra politiskajā deklarācijā attiecīgās dalībvalstis paziņo: ja zvejniecības sliktā stāvokļa radīto nelabvēlīgo sociālekonomisko seku pārvaldīšanai tām būs jāsamazina flotes kapacitāte, tās saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. pantu Komisijai iesniegs rīcības plānu. Turklāt dalībvalstis atzīst, ka, ņemot vērā vajadzību samazināt flotes kapacitāti, ir svarīgi nepieļaut publiskā atbalsta sniegšanu investīcijām papildu zvejas kapacitātes veidošanā.

(11)Saskaņā ar 2019. gada 29. maijā publicēto ICES ieteikumu 24.–28. apakšrajonā aptuveni 70 % mencas izkrāvumu ir no traleriem, kas aprīkoti ar BACOMA tipa izejas logu, kura linuma acs izmērs ir 120 mm, vai no T90 tipa traleriem un 15 % mencas izkrāvumu ir no kuģiem zvejai ar žaunu tīkliem, kuru linuma acs izmērs ir 110–156 mm. Šā veida zvejā menca parasti ir mērķsuga, un attiecīgais minimālais linuma acs izmērs ir noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2019/1241. Pirmo piecpadsmit lielāko mencas izkrāvēju vidū pārējos gadījumos katra zvejas veida pienesums ir mazāks par 5 % no kopējiem mencas izkrāvumiem. Ir svarīgi nodrošināt, lai Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu apzvejojošo flotu kapacitāte nepalielinātos un lai zvejas darbību izbeigšana, kurai izmantoti publiskā sektora līdzekļi, reāli samazinātu flotes kapacitāti. Lai atjaunotu Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu, šo divu flotes segmentu kapacitāte dalībvalstīs būtu jāierobežo to aktīvo kuģu skaita līmenī, cik bijuši pēdējo gadu laikā pirms ārkārtas pasākumu piemērošanas, t. i., 2017. un 2018. gadā, un jāsamazina, kad kuģus no flotes izslēdz ar publisko atbalstu.

(12)Maksimāli pieļaujamā kapacitāte, kas attiecas vienīgi uz Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu, būtu jāpiemēro papildus Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. panta pasākumiem. Šī maksimāli pieļaujamā kapacitāte būtu jānosaka atbilstoši nesenākajam aktīvo kuģu skaitam, izņemot kuģus, kuri iepriekšējos gados no flotes izslēgti bez publiskā atbalsta. Turklāt tai būtu jānodrošina, ka kuģus no citiem flotes segmentiem nevar pārvietot uz segmentu, kas apzvejo Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu. Lai garantētu maksimāli pieļaujamās kapacitātes ievērošanu, dalībvalstīm būtu jāinformē Komisija par sākotnējo maksimāli pieļaujamo kapacitāti un visām turpmākajām tās izmaiņām.

(13)Ņemot vērā Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma smago stāvokli, šajā zvejniecībā būtu jāievieš papildu kontroles pasākumi. Robežvērtība, kuru pārsniedzot zvejas kuģim ir pienākums nozveju izkraut konkrētā vietā, būtu jāsamazina līdz 250 kg. Turklāt to zvejas kuģu kapteiņiem, kuriem ir mencas kvotas un kuri zvejo apgabalos, kur sastopama Baltijas jūras austrumdaļas krājuma menca, jānodrošina, ka valsts kompetentās iestādes jebkurā laikā var uzraudzīt to zvejas darbību.

(14)ICES sniegusi analītisku Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencas novērtējumu, taču vajadzīgo datu trūkuma dēļ nav varējusi norādīt zvejas izraisītas zivju mirstības diapazonus un dažādos references rādītājus. Tāpēc datu vākšana jāuzlabo, jūrā nodrošinot novērotāju klātbūtni vismaz uz 20 % kuģu, kas zvejo Baltijas jūras austrumdaļas krājuma mencu.

(15)Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 508/2014, līdz 2017. gada 31. decembrim paredzēja zvejas darbību izbeigšanu kā līdzekli, ar kura palīdzību samazināt konstatēto strukturālo kapacitātes pārpalikumu. Ja dalībvalsts konstatēja strukturālu nelīdzsvarotību, tā varēja zvejas darbību izbeigšanu iekļaut Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. pantā prasītajā rīcības plānā kā šā rīcības plāna mērķu sasniegšanas līdzekli.

(16)Lai mazinātu nelabvēlīgo ekonomisko ietekmi, ko rada noturīgā ārkārtas vidiskā situācija Baltijas jūrā, un no šīs situācijas izrietošo kraso zvejas iespēju samazināšanos un ņemot vērā īpašos pasākumus, kas paredzēti Baltijas jūras daudzgadu plānā, būtu jādara pieejams publiskais atbalsts zvejas darbību izbeigšanai, kuras iznākumā zvejas kuģus nodod sadalīšanai; tas darāms, lai dalībvalstis varētu sasniegt savu Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. pantā prasīto rīcības plānu mērķus un samazināt strukturālo nelīdzsvarotību, ja tāda konstatēta Baltijas jūras daudzgadu plāna aptvertajos zvejas segmentos. Tādēļ Regula (ES) Nr. 508/2014 būtu attiecīgi jāgroza, lai atjaunotu atbalstu par to kuģu zvejas darbību izbeigšanu, kuri ir lielā mērā atkarīgi no Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma.

(17)Lai nodrošinātu Baltijas jūras flotes strukturālo pielāgojumu konsekvenci ar daudzgadu plānā noteiktajiem saglabāšanas mērķiem, atbalsts par zvejas darbību izbeigšanu, nododot sadalīšanai zvejas kuģus, kuri ir lielā mērā atkarīgi no Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma, būtu piešķirams ar stingriem nosacījumiem un saistāms ar nelīdzsvaroto flotes segmentu vajadzībām izstrādāto rīcības plānu mērķiem un to izpildes līdzekļiem.

(18)Ņemot vērā Baltijas jūras ekosistēmas trauslumu, atbalsts par zvejas darbību izbeigšanu nebūtu jāpiešķir zvejas kuģu modernizēšanai, lai tos aprīkotu nekomerciālām zvejas darbībām, piemēram, atpūtas zvejai, kura varētu kaitīgi ietekmēt ekosistēmu. Tāpēc šāds atbalsts būtu jāpiešķir tikai par zvejas kuģu nodošanu sadalīšanai.

(19)Atbalsts par nodošanu sadalīšanai ir neplānots pasākums, kas veikts, reaģējot uz ārkārtas situāciju. Komisijai nav iespējams zvejas darbību izbeigšanai nodrošināt papildu publiskos līdzekļus, kuri pārsniedz katrai dalībvalstij jau saskaņoto EJZF finansējumu. Tomēr papildu elastība katrai dalībvalstij jau saskaņotā EJZF finansējuma robežās ļautu Baltijas reģiona dalībvalstīm, kas zvejas darbību izbeigšanu noteikušas par to flotu strukturālās kapacitātes samazināšanas līdzekli, kuras apzvejo Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājumu, risināt ārkārtas situāciju, neapdraudot citas svarīgas EJZF prioritātes, jo īpaši tās, kas saistītas ar ilgtspējīgu zvejniecības, akvakultūras un zivsaimniecības reģionu attīstību, kas minēta Regulas (ES) Nr. 508/2014 13. panta 2. punktā. Regulas (ES) Nr. 508/2014 13. panta 6. un 7. punktā minētajām kategorijām atvēlēto līdzekļu pārplānošana par labu zvejas darbību izbeigšanai tiek uzskatīta par efektīvu veidu, kādā šādu elastību nodrošināt.

(20)Regulas (ES) Nr. 1380/2013 22. panta 6. punktā noteikts, ka zvejas kapacitāte, kas atbilst zvejas kuģiem, kuri no flotes izslēgti ar publisko atbalstu, nav jāaizstāj. Turklāt saskaņā ar minētās regulas 23. panta 1. punktu, kad flotē iekļauj jaunu kapacitāti, par kuru nepiešķir publisku atbalstu, tā iepriekš jākompensē, veicot vismaz tikpat lielu kapacitātes samazinājumu, par ko arī nepiešķir publisku atbalstu.

(21)Ņemot vērā to Savienības zvejas kuģu slikto ekonomisko stāvokli, kuri ir lielā mērā atkarīgi no Baltijas jūras austrumdaļas mencas krājuma, un vajadzību nodrošināt EJZF atbalsta pieejamību šo kuģu zvejas darbību izbeigšanai, tika uzskatīts par lietderīgu paredzēt izņēmumu attiecībā uz astoņu nedēļu laikposmu, kas minēts LES, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam pievienotajā protokolā (Nr. 1) par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, konkrēti, šā protokola 4. pantā,