Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Spānijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2012.–2015. gada stabilitātes programmu /* COM/2012/0310 final - 2012/ () */





Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Spānijas 2012. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par Spānijas 2012.–2015. gada stabilitātes programmu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (EK) Nr. 1176/2011 par to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotību[2], un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu[3], ņemot vērā Eiropadomes secinājumus, ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu, pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju, tā kā: (1) Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju „Eiropa 2020”, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju. (2) Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī – lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[4], kas kopā veido „integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes savā ekonomikas un nodarbinātības politikā. (3) Padome 2011. gada 12. jūlijā pieņēma ieteikumu par Spānijas valsts reformu programmu 2011. gadam un sniedza atzinumu par Spānijas atjaunināto stabilitātes programmu 2011.–2014. gadam. (4) Komisija 2011. gada 23. novembrī pieņēma otro gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot otro Eiropas ex-ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”. Komisija 2012. gada 14. februārī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdinājuma mehānismu ziņojumu[5], kurā Spānija minēta kā viena no dalībvalstīm, par kurām būtu jāsagatavo padziļināts pārskats. (5) Eiropadome 2012. gada 2. martā apstiprināja, ka prioritātes ir nodrošināt finanšu stabilitāti, fiskālo konsolidāciju un sekmēt izaugsmi. Tā uzsvēra, ka jāpanāk diferencēta, izaugsmei labvēlīga fiskālā konsolidācija, ekonomikā jāatjauno parastie kreditēšanas nosacījumi, jāveicina izaugsme un konkurētspēja, jārisina bezdarba problēma un krīzes sociālās sekas un jāmodernizē publiskā pārvalde. (6) Eiropadome 2012. gada 2. martā aicināja paktā "Euro plus" iesaistītās dalībvalstis programmās iekļaut papildu saistības, koncentrējoties uz dažām svarīgākajām reformām, kas tiek īstenotas noteiktajā laikā un sniedz izmērāmus rezultātus, lai sasniegtu pakta mērķus. (7) Spānija 2012. gada 30. aprīlī iesniedza savu stabilitātes programmu, kas attiecas uz 2012.–2015. gadu, un 2012. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. Komisija padziļinātajā pārskatā, ko sagatavo saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 5. pantu, izvērtēja, vai Spāniju skar makroekonomiskā nelīdzsvarotība. Komisija padziļinātajā pārskatā[6] secināja, ka Spānijā pastāv ļoti nopietna nelīdzsvarotība, kas gan nav pārmērīga, taču ir bez kavēšanās jānovērš. (8) Pamatojoties uz stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes Regulas (EK) 1466/97 5. panta 1. punktu, Padome uzskata, ka programmas pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir lielā mērā ticams attiecībā uz 2012. gadu un optimistisks attiecībā uz vēlāko periodu. Komisijas 2012. gada pavasara prognozē tika prognozēts, ka IKP pieaugums būs -1,8 % 2012. gadā un -0,3 % 2013. gadā, savukārt programmā tas norādīts attiecīgi kā -1,7 % un 0,2 %. Saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru programmā izklāstītās budžeta stratēģijas mērķis ir līdz 2013. gadam samazināt valsts budžeta deficītu zem 3 % no IKP atsauces vērtības, kas galvenokārt balstās uz izdevumu ierobežošanu, tomēr ir arī daži ieņēmumus palielinoši pasākumi. Pamatojoties uz (pārrēķināto) strukturālo bilanci[7], programmā plānots gada vidējais strukturālās bilances uzlabojums 2,6 % apmērā no IKP 2011.–13. gadā, kas krietni pārsniedz ieteikumā saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru ierosināto fiskālo konsolidāciju vidēji 1,5 % apmērā no IKP 2010.–13. gadā. Programmā apstiprināts vidējā termiņa mērķis (VTM) pēc pārmērīgā budžeta deficīta novēršanas — līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, kas līdz 2015. gadam būs gandrīz sasniegts ar strukturālo budžeta deficītu 0,2 % apmērā no IKP. VTM pienācīgi atspoguļo Stabilitātes un izaugsmes pakta prasības. Paredzētais korekciju temps 2012.-13. gadā strukturālā izteiksmē ir pietiekams VTM sasniegšanai, un valdības izdevumu pieauguma temps, ņemot vērā diskrecionārus pasākumus ieņēmumu palielināšanai, ir saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta izdevumu griestiem. Programmā prognozēts, ka valsts parāda attiecība sasniegs maksimumu 2013. gadā un pēc tam samazināsies. 2014. un 2015. gadā Spānijā būs pārejas periods un programmā izklāstītie plāni nodrošinātu pietiekamu virzību, lai būtu iespējams izpildīt Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikto parāda samazināšanas nosacījumu. Deficīta un parāda korekciju tomēr apdraud ievērojami negatīvi riski. Norises makroekonomikā varētu izrādīties mazāk labvēlīgas, nekā gaidīts. Turklāt pasākumi periodā pēc 2013. gada nav pietiekami konkretizēti. Budžeta stratēģijas īstenošanu apdraud arī šādi riski: reģionālo valdību spēja ievērot budžeta mērķus (ko tās pēdējā laikā lielākoties nav spējušas), tas, cik lielā mērā ieņēmumus ietekmēs pašreizējie strukturālie pielāgojumi, neskaidrības par to, kā nodokļu amnestija ietekmēs ieņēmumus, un iespējamās citas finansiālās glābšanas operācijas. Budžeta stabilitātes likuma nelokāma izpilde un stingru fiskālo pasākumu pieņemšana reģionālā līmenī mazinātu risku, ka reģionālā līmenī notiktu novirzīšanās no budžeta. Ņemot vērā Spānijas publisko finanšu decentralizēto raksturu, ļoti svarīgi ir izveidot stingru fiskālo un institucionālo satvaru. Padome atzinīgi vērtē Komisijas ieceri sniegt rūpīgu novērtējumu par to, kā tiek īstenots Padomes ieteikums par pārmērīga budžeta deficīta novēršanu, ņemot vērā arī paziņojumu par tuvākajās nedēļās gaidāmo daudzgadu budžetu 2013.–14. gadam. (9) 2011. gadā Spānija pieņēma pensiju reformu, kas ir nozīmīgs solis, lai uzlabotu publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Tomēr ekonomikas perspektīvas pasliktināšanās Spānijā mazina reformas ietekmi uz prognozētajiem publiskā sektora izdevumiem, kas saistīti ar sabiedrības novecošanos. Turklāt reforma vēl ir jāpapildina ar konkrētiem pasākumiem, kas būtu pamatā Vispārējai vecāka gadagājuma darba ņēmēju nodarbinātības stratēģijai 2012.–14. gadam. (10) Lai gan Spānijas nodokļu un IKP attiecība ir viena no zemākajām ES, nodokļu sistēmas efektivitāti var uzlabot, palielinot netiešu un izaugsmei labvēlīgu nodokļu īpatsvaru. Konkrētāk, ir iespējams paplašināt PVN bāzi, pārskatot dažādu atbrīvojumu un samazināto likmju plašo piemērošanu. Spānijas nodokļu sistēma ir pārlieku labvēlīga parādsaistībām un mājokļa iegādei, nevis īrei, jo hipotekāro aizņēmumu procentiem piemēro nodokļu atlaides. (11) Spānija ir sekmīgi pārstrukturējusi finanšu nozari. Pārstrukturēšana jāturpina, lai panāktu nedzīvotspējīgu bankas maksātnespēju un to, ka dzīvotspējīgas bankas savas funkcijas — nodrošināt kredītus reālajai ekonomikai — var pildīt ilgtspējīgā veidā un neradot nepamatotus konkurences traucējumus. Ņemot vērā makroekonomisko prognožu pasliktināšanos, var būt nepieciešams nostiprināt banku kapitāla bāzi. (12) 2012. gada februārī Spānijas valdība pieņēma nodarbinātības aizsardzības un koplīgumu sistēmas visaptverošu reformu, lai cīnītos ar lielo bezdarbu un kraso darba tirgus sadrumstalotību. Jāseko līdzi reformas rezultātiem, īpaši attiecībā uz atalgojuma pieaugumu un sadrumstalotības mazināšanu. Lai atrisinātu šo problēmu, līdztekus reformai ir pamatīgāk jāpārskata aktīva darba tirgus politika, lai uzlabotu nodarbināmību un darbā iekārtošanu. (13) Lai cīnītos pret lielo jauniešu bezdarbu Spānijā, bez kavēšanās jāīsteno Jaunatnes rīcības plāns, tostarp attiecībā uz mācekļu un apmācības līgumiem. Lai gan Spānija ir veikusi pasākumus, lai samazinātu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu, šis rādītājs saglabājas augsts, turklāt tas neatklāj to, ka pastāv ievērojamas atšķirības starp reģioniem. (14) Nabadzība ir palielinājusies, proti, 2010. gadā tā apdraudēja par 1,1 miljonu cilvēku vairāk, un bērnu nabadzības risks ir ārkārtīgi augsts — 26,2 %. Strādājošo nabadzības līmenis pagaidu darbinieku vidū ir vairāk nekā divas reizes augstāks nekā pastāvīgo darbinieku vidū. (15) Profesionālie pakalpojumi Spānijā vēl aizvien ir pasargāti no konkurences. Profesionālo pakalpojumu nozares reformēšana varētu palielināt potenciālo IKP, jo tā dod svarīgu ieguldījumu arī citās tautsaimniecības nozarēs. Īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai izskaustu nepamatotus un nesamērīgus šķēršļus attiecībā uz dažām ļoti reglamentētām profesijām (piemēram, notāri, īpašuma reģistra aģenti, tiesu amatpersonas). Turklāt Spānija ir tā ES valsts, kur uzņēmējdarbības licences iegūšana prasa visvairāk laika. Tā kā koordinācija starp vietējām, reģionālām un valsts pārvaldes iestādēm ir nepietiekama, ir ļoti daudz dažādu noteikumu, kas dažkārt pārklājas, un Spānijas iekšējais tirgus ir sadrumstalots. Lai koriģētu lielo ārējo nelīdzsvarotību, jāveicina eksports. Spānija arī saskaras ar daudzām un sarežģītām problēmām enerģētikas nozarē, kas ir nopietns šķērslis produktu un pakalpojumu tirgu efektīvai darbībai. (16) Spānija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu „Euro plus”. Šīs saistības un to izpilde 2011. gadā attiecas uz nodarbinātības veicināšanu, konkurētspējas uzlabošanu, publisko finanšu ilgtspējas uzlabošanu un finansiālās stabilitātes nostiprināšanu. Komisija ir novērtējusi pakta „Euro plus" saistību īstenošanu, un secina, ka tās īstenotas daļēji. Ieteikumos ir ņemti vērā šī novērtējuma rezultāti. (17) Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi visaptverošu analīzi par Spānijas ekonomikas politiku. Tā ir novērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu un sniegusi padziļinātu pārskatu. Komisija ir ņēmusi vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī to atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā to, ka jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Komisijas ieteikumi atbilstīgi Eiropas pusgada koncepcijai ir atspoguļoti 1. līdz 8. ieteikumā. (18) Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Spānijas stabilitātes programmu, un tās atzinums[8] ir atspoguļots 1. ieteikumā. (19) Ņemot vērā Komisijas padziļinātā pārskata rezultātus un šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi Spānijas valsts reformu programmu 2012. gadam un Spānijas stabilitātes programmu. Tās ieteikumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 6. pantu ir atspoguļoti 1., 3., 4., 5. un 7. ieteikumā, IESAKA Spānijai laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam rīkoties šādi. 1. Laikposmā no 2010. līdz 2013. gadam īstenot vidējos ikgadējos strukturālos fiskālos pasākumus vairāk nekā 1,5 % no IKP apmērā, kā paredzēts ieteikumā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanu, īstenojot 2012. gada budžetā paredzētos pasākumus un līdz jūlija beigām pieņemot paziņoto daudzgadu budžetu 2013.–14. gadam. Pieņemt un īstenot pasākumus reģionālā līmenī, kas ir saskaņā ar apstiprinātajiem sabalansēšanas plāniem, un stingri piemērot Budžeta stabilitātes likuma jaunos noteikumus par budžeta izpildes pārredzamību un kontroli. Izveidot neatkarīgu fiskālo institūciju, lai nodrošinātu analīzi, konsultācijas un fiskālās politikas uzraudzību un aprēķinus par ierosināto tiesību aktu ietekmi uz budžetu. 2. Straujāk palielināt likumā noteikto pensionēšanās vecumu un ieviest ilgtspējas faktoru, kas paredzēts nesenajā pensiju reformā, Vispārējo vecāka gadagājuma darba ņēmēju nodarbinātības stratēģiju papildināt ar konkrētiem pasākumiem, lai pilnveidotu mūžizglītības iespējas, uzlabotu darba apstākļus un veicinātu šīs grupas reintegrāciju darba tirgū. 3. Ieviest nodokļu sistēmu, kas ir saskaņā ar fiskālās konsolidācijas centieniem un labvēlīgāka izaugsmei, un pārorientēties no darbaspēka nodokļiem uz patēriņa un vides nodokļiem. Konkrētāk, ir jārisina jautājums par proporcionāli zemajiem ieņēmumiem no PVN, paplašinot PVN bāzi. Nodrošināt, ka nodokļu sistēma neveicina pārmērīgu parādsaistību uzņemšanos un mājokļu iegādi (pretstatā īrēšanai). 4. Īstenot finanšu nozares reformu, konkrētāk, līdztekus notiekošajai banku sektora pārstrukturēšanai risināt problēmas ar grūtībās nonākušām iestādēm, nākt klajā ar visaptverošu stratēģiju, lai efektīvi risinātu problēmas saistībā ar vēsturiskajiem aktīviem banku bilancē, un ieņemt skaidru nostāju attiecībā uz finansējumu un rezerves mehānismu izmantošanu. 5. Īstenot darba tirgus reformas un veikt papildu pasākumus, lai palielinātu aktīvas darba tirgus politikas efektivitāti, uzlabojot mērķtiecību, palielinot mācību, konsultāciju un darbā iekārtošanas pakalpojumu izmantošanu, nostiprinot saites ar pasīvo politiku un stiprinot koordināciju starp valsts un reģionālajiem nodarbinātības dienestiem, tostarp informācijas apmaiņu par brīvajām darbavietām. 6. Pārskatīt izdevumu prioritātes un pārdalīt līdzekļus tā, lai uzlabotu finansējuma pieejamību MVU, pētniecībai, inovācijai un jauniešiem. Īstenot jaunatnes rīcības plānu, jo īpaši attiecībā profesionālās izglītības un apmācības kvalitāti un atbilstību darba tirgus vajadzībām, un pastiprināt pūliņus, lai samazinātu priekšlaicīgu mācību pārtraukšanu un palielinātu līdzdalību profesionālajā izglītībā un apmācībā, izmantojot profilaktiskus, intervences un kompensācijas pasākumus. 7. Veikt īpašus pasākumus, lai cīnītos ar nabadzību, padarot bērnu pabalstus efektīvākus un uzlabojot mazaizsargātu iedzīvotāju nodarbināmību. 8. Veikt papildu pasākumus, lai liberalizētu profesionālo pakalpojumu sektoru, (ieskaitot stingri reglamentētas profesijas), samazināt uzņēmējdarbības licences iegūšanas laiku un izskaust šķēršļus uzņēmējdarbībai, kuru iemesls ir daudzi un dažādi noteikumi dažādos valsts pārvaldes līmeņos, kas turklāt nereti pārklājas. Pabeigt elektroenerģijas un gāzes starpsavienojumus ar kaimiņvalstīm un daudzpusīgi risināt elektroenerģijas tarifu deficīta jautājumu, proti, uzlabot elektroapgādes ķēdes rentabilitāti. Briselē, Padomes vārdā priekšsēdētājs [1] OV L 209, 02.08.1997., 1. lpp. [2] OV L 306, 23.11.2011., 25. lpp. [3] COM(2012) 310 final. [4] Padomes 2012. gada 26. aprīļa Lēmums 2012/238/ES. [5] COM(2012) 68 final. [6] SWD(2012) 159 final. [7] Cikliski koriģētā bilance (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko Komisijas dienesti pārrēķinājuši, pamatojoties uz programmā ietverto informāciju, izmantojot kopīgi saskaņotu metodiku. [8] Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 2. punktu.