Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu (pārstrādāta redakcija) /* COM/2008/0707 galīgā redakcija - COD 2007/0163 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 19.11.2008 COM(2008)707 galīgā redakcija 2007/0163 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu (pārstrādāta redakcija) 2007/0163 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopējo nostāju, pieņemot priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu (pārstrādāta redakcija) 1. PRIEKŠVĒSTURE Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei: COM/2007/443 galīgā redakcija - 2007/0163(COD): 2007. gada 25. jūlijs | Eiropas Parlamenta atzinuma datums (pirmais lasījums): 2008. gada 22. maijs | Datums, kad pieņemta kopējā nostāja: 2008. gada 17. novembris | Eiropas Izglītības fonds (EIF) tika izveidots 1990. gadā, lai atbalstītu PHARE ārējās palīdzības programmas īstenošanu profesionālās izglītības jomā. Šobrīd tas attiecas arī uz valstīm, kuras agrāk bija TACIS, CARDS un MEDA programmās. EIF regula ir grozīta trīs reizes (1994., 1998. un 2000. gadā), lai paplašinātu tās ģeogrāfisko darbības jomu, un ceturto reizi 2003. gadā – lai to pielāgotu Finanšu regulai. Kopš 2003. gada Eiropas Savienības politika ir būtiski mainījusies gan izglītības un apmācību jomā, gan ārējo attiecību politikas jomā, un vienlaikus ir pieņemti jauni instrumenti, lai īstenotu minēto politiku. Atbilstīgi ir nepieciešams grozīt EIF dibināšanas regulu, lai ievērotu jaunākās politiskās tendences, atjauninātu fonda lomu un funkcijas, un nodrošinātu stabilu fonda darbu nākotnē. | 2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Komisijas priekšlikuma mērķi ir šādi: - precizēt EIF uzdevumus; - atjaunināt EIF pilnvaras, atkārtoti nosakot tā ģeogrāfisko un tematisko darbības jomu; - modernizēt fonda pārvaldības struktūras nolūkā veicināt efektīvu lēmumu pieņemšanu; - nodrošināt stabilu EIF darbu nākotnē. 3. KOMENTĀRI PAR KOPĒJO NOSTĀJU 3.1. Vispārējs komentārs par kopējo nostāju Kopējās nostājas teksts pēc būtības un lielā mērā ir saskaņā ar Komisijas priekšlikumu, un tāpēc to var pilnībā atbalstīt. Tas ir rezultāts intensīvām iestāžu sarunām, kas notika saskaņā ar Komisijas priekšlikumu pārskatīt 1990. gada 7. maija Regulu Nr. 1360/90. Komisija Padomei un Parlamentam priekšlikumu nosūtīja 2007. gada 25. jūlijā. 3.2. Vienošanās, pieņemot kopējo nostāju Pantus detalizēti izpētīja Padomes Izglītības komiteja un Eiropas Parlamenta Nodarbinātības komiteja vienlaicīgi. Dialogs ar Padomi un Parlamentu bija konstruktīvs, un tā rezultātā ir ierosināta virkne grozījumu, kuri oriģinālu padara skaidrāku. Pēc tam dažādās neformālās un tehniskās sanāksmēs tika norādīts uz iespējām panākt kompromisu vairākos neatrisinātos jautājumos: tematiskā kompetence, uzdevumi, juridiskais pamats, ģeogrāfiskā darbības joma, ietekme uz budžetu, valdes sastāvs un EIF direktora iecelšanas procedūra. 2008. gada 30. aprīlī Pastāvīgo pārstāvju komiteja pilnvaroja prezidentūru vienoties par kompromisu, lai varētu panākt vienošanos pirmajā lasījumā. Tomēr Eiropas Parlamenta plenārsesijā 2008. gada 22. maijā vienošanos pirmajā lasījumā nepieņēma. Galvenie sarunu jautājumi, kuros tika panākta vienošanās, bija šādi. Tematiskā kompetence: EIF pārstrādātajā redakcijā paredzēts, ka turpmāk arvien plašāk tiks atzīts, ka mūžizglītības kontekstā apmācība ir viens no galvenajiem faktoriem ekonomikas un zināšanu sabiedrības izveidē saskaņā ar Lisabonas mērķiem. Turklāt plašākas cilvēkkapitāla attīstības programmas ietvaros pārstrādātā regula ļaus EIF uzņemties vadošo lomu profesionālās izglītības un apmācības reformēšanā un saistītos darba tirgus jautājumos partnervalstīs. Uzdevumi: jaunu ārējo attiecību politikas instrumentu ieviešana, ar kuriem paredzēts palīdzēt partnervalstīm īstenot reformas dažādās nozarēs, ir nozīmīgs solis ceļā uz ārējo palīdzību, kas balstīta uz politikas virzieniem, nevis uz programmām. Šajā sakarā EIF nepieciešamas pilnvaras, kas tam ļauj pilnībā īstenot savu kompetences centra uzdevumu, palīdzot partnervalstīm un Eiropas Komisijai izstrādāt politiku un piemērotas reformu stratēģijas. Partnervalstīm EIF palīdzēs pilnveidot resursus un noteikt un īstenot reformu stratēģijas, kas pielāgotas valsts situācijai. Turklāt EIF veicinās sadarbības tīklu izveidi un apmaiņu ar pieredzi un labu praksi starp ES un partnervalstīm, kā arī pašu partnervalstu starpā. Juridiskais pamats: ar Komisijas priekšlikumu iepriekš izmantoto Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 235. pantu aizstāj ar 150. pantu, jo EIF ir cieši saistīts ar ES profesionālās izglītības un apmācības politiku. Šis juridiskais pamats nodrošina lielāku skaidrību EIF darbā un uzdevumos. Tomēr profesionālā izglītība un apmācība ir jāuztver nevis tās tradicionālajā nozīmē, bet gan mūžizglītības politikas vispārējā kontekstā, ietverot tādus aspektus kā darba tirgus jautājumi, sociālā integrācija un pilsoniskā iesaistīšanās. Šajā ziņā 150. pants ir pietiekams juridiskais pamats EIF darbam saskaņā ar tā jauno paplašināto tematisko kompetenci. Ģeogrāfiskā darbības joma: EIF ģeogrāfiskā ziņā turpina pievērsties ES kandidātvalstīm un kaimiņvalstīm, izmantojot pirmspievienošanās instrumentu un Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentu. Tomēr jaunajā regulā noteikts, ka EIF saskaņā ar ES ārējo attiecību prioritātēm un pamatojoties uz īpašu lēmumu, ko pēc Komisijas priekšlikuma pieņem EIF valde, ir iespēja darboties arī citos reģionos. Ietekme uz budžetu: Jaunas EIF darbības šajā priekšlikumā netiek ieviestas. Tā mērķis ir sniegt atjauninātu un skaidrāku definīciju par EIF pašreizējām funkcijām, lai paplašinātu tematisko kompetenci un noteiktu jaunas ģeogrāfiskās robežas. Priekšlikums neietekmē budžetu, tomēr uzsvars, kas likts uz informācijas un politikas analīzes uzdevumiem, prasa daudz darba, un tam būs nepieciešams ievērojams EIF ieguldījums personāla apmācībā un kvalifikācijā. Par pārējiem diviem jautājumiem Komisijas nostāja ir šāda. Valdes sastāvs: lai gan Komisija pauž nožēlu par to, ka Padome un Parlaments nepieņēma tās sākotnējo nostāju šajā jautājumā (seši pārstāvji no dalībvalstīm un seši pārstāvji no Komisijas), tā var pieņemt kompromisu, proti, viens pārstāvis no katras dalībvalsts, trīs pārstāvji no Komisijas un trīs Eiropas Parlamenta eksperti, kuri nepiedalās balsošanā, kā arī trīs pārstāvji no partnervalstīm novērotāju statusā. EIF direktora iecelšanas procedūra: Komisijai ir pieņemams priekšlikums, ka kandidāts, ko izvēlējusies valde, tiks uzaicināts pie Eiropas Parlamenta kompetentās komitejas uz noklausīšanos. 4. SECINĀJUMS Kopējā nostāja atbilst Komisijas sākotnējā priekšlikuma mērķiem. Tāpēc Komisija atbalsta kopējās nostājas tekstu. Tā kā abi likumdevēji ir panākuši politisku vienošanos par kopējo nostāju, otrā lasījuma procedūra parlamentā, lai pieņemtu Padomes kopējo nostāju, varētu būt diezgan ātra.