LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 132/87

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 378/2007 attiecībā uz noteikumu par brīvprātīgas modulācijas tiešajiem maksājumiem īstenošanu saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku”

COM(2010) 772 galīgā redakcija – 2010/0372 (COD)

2011/C 132/16

Vienīgais ziņotājs: MIRA kgs

Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. pantu 2011. gada 18. janvārī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 378/2007 attiecībā uz noteikumu par brīvprātīgas modulācijas tiešajiem maksājumiem īstenošanu saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku”

COM(2010) 772 galīgā redakcija – 2010/0372 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 28. februārī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 470. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 15. un 16. martā (15. marta sēdē), ar 176 balsīm par, 2 balsīm pret un 14 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1 Saskaņojot Regulu Nr. 378/2007 (KLP tiešo maksājumu brīvprātīga modulācija) ar Lisabonas līgumu, noteikta atšķirība starp Komisijai deleģētajām pilnvarām pieņemt vispārēji piemērojamus neleģislatīvus aktus, lai papildinātu vai grozītu dažus nebūtiskus leģislatīvu aktu elementus (deleģētie akti), un Komisijai uzticētajām pilnvarām pieņemt vienotus nosacījumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu juridiski saistošos Eiropas Savienības aktus (īstenošanas akti). EESK ir pārliecināta, ka Kopienas tiesību aktu izstrādes gaitā noteikti ir jāapspriežas ar ieinteresētajām personām un dalībvalstīm, un uzver, ka tā ir jārīkojas arī turpmāk.

1.2 EESK piekrīt, ka Komisijai ar īstenošanas aktiem un bez īpašas komitejas līdzdalības būtu jānosaka neto summas, piemērojot brīvprātīgo modulāciju, un tas ļautu nodrošināt, ka procedūras ir ātras un efektīvas.

1.3 EESK piekrīt, ka Komisijai jāpiešķir pilnvaras sadarbībā ar Lauku attīstības komiteju pieņemt īstenošanas aktus brīvprātīgās modulācijas iekļaušanai lauku attīstības programmās.

1.4 EESK arī piekrīt, ka Komisijai jāpiešķir pilnvaras sadarbībā ar Lauksaimniecības fondu komiteju pieņemt īstenošanas aktus, lai tādējādi nodrošinātu brīvprātīgās modulācijas finanšu pārvaldību.

2. Piezīmes.

2.1 Brīvprātīgā modulācija ir fakultatīvs instruments, ko var lietot, lai līdz 20 % no pirmajā pīlārā paredzētā tiešā atbalsta līdzekļiem tieši un bez jebkādas pārdales novirzītu lauku attīstībai. Tas nozīmē, ka modulētā (no pirmā pīlāra iegūtā) finansējuma apjoms ir tieši tikpat liels kā finansējums, ko katra dalībvalsts iegūst no otrā pīlāra; turklāt nav noteikts, ka jāpiešķir līdzfinansējums. Vienīgās dalībvalstis, kuras pieprasījušas tiesības izmantot šo noteikumu, ir Portugāle un Apvienotā Karaliste, taču Portugāle patiesībā to nekad nav piemērojusi, jo tā abus KLP pīlārus jau pašlaik izmanto līdzsvaroti.

2.2 Apvienotā Karaliste ir vienīgā dalībvalsts, kura izmanto brīvprātīgo modulāciju, lai noteiktu procentuālu daļu no pirmā pīlāra tiešajiem maksājumiem piešķirtu lauku attīstības mērķiem. Tas ļauj Apvienotajā Karalistē palielināt lauku attīstībai pieejamo finansējumu.

2.3 Komisijas priekšlikumi grozīt Regulu Nr. 378/2007 (tiešo maksājumu brīvprātīga modulācija saskaņā ar KLP) ietver šādas izmaiņas:

— grozījumi, kas saistīti ar pielāgošanu Lisabonas līgumam;

— Komisijai piešķirtas pilnvaras pieņemt īstenošanas aktus, lai nodrošinātu brīvprātīgās modulācijas vienveidīgu piemērošanu visās dalībvalstīs;

— Komisijai piešķirtas pilnvaras, izmantojot īstenošanas aktus, bez īpašas komitejas palīdzības noteikt neto summas, ko iegūst no brīvprātīgās modulācijas piemērošanas.

2.4 Ar Lisabonas līgumu ieviestas divas jaunas tiesību aktu kategorijas: deleģētie akti un īstenošanas akti.

2.5 Deleģēto aktu gadījumā likumdevējs deleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus, ar kuriem groza leģislatīvu aktu nebūtiskus elementus. Ar deleģētiem aktiem var precizēt noteiktas tehniskas detaļas vai arī pēc laika grozīt atsevišķus leģislatīvo aktu elementus. Likumdevējs tādējādi var visu uzmanību veltīt politikas virzībai un neieslīgt pārlieku tehniskās debatēs. Šāda deleģēšana tomēr ir stingri ierobežota, jo pilnvaras pieņemt deleģētos aktus var piešķirt tikai Komisijai. Turklāt likumdevējs nosaka deleģēšanas nosacījumus. Piemēram, Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantā noteikts, ka Padome vai Eiropas Parlaments var atsaukt deleģēšanu vai ierobežot tās ilgumu.

2.6 Runājot par īstenošanas aktiem, jāatzīmē, ka Lisabonas līgums arī nostiprina Komisijas īstenošanas pilnvaras. ES tiesību aktu piemērošana dalībvalstīs būtībā ir pašu dalībvalstu atbildības joma. Tomēr atsevišķi ES pasākumi jāīsteno vienoti visā ES, un šādos gadījumos Eiropas Komisijai ir tiesības pieņemt konkrēto pasākumu īstenošanas aktus.

Pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā īstenošanas pilnvaras bija Padomei, kura īstenošanas aktu pieņemšanu deleģēja Komisijai. Šobrīd LESD 291. pantā atzītas Komisijai piešķirtās pilnvaras. Tādējādi, ja ES pasākumi jāīsteno vienoti visās dalībvalstīs, Komisija ir tieši pilnvarota pieņemt īstenošanas aktus.

3. Nobeiguma piezīmes.

3.1 EESK uzsver konsultatīvo struktūru pārstāvēto forumu nozīmīgumu apspriedēs ar ieinteresētajām personām no pilsoniskās sabiedrības, lai arī šis jautājums nav tieši saistīts ar pielīdzināšanu Lisabonas līgumam. Šo dialoga forumu būtisko nozīmi nedrīkst apšaubīt, jo tiem ir svarīga nozīme īpašo zināšanu un viedokļu nodošanā Komisijai, kā arī ieinteresēto pušu savlaicīgā iepazīstināšanā ar izstrādātajiem tiesību aktiem.

3.2 EESK atzīmē, ka Padome un Komisija robežu starp deleģētajiem aktiem un īstenošanas aktiem interpretē atšķirīgi. Tādēļ Komiteja uzskata, ka, izvēloties procedūru noteiktam tiesību aktam, jāpamatojas uz skaidriem kritērijiem.

3.3 Pieņemot citus lēmumus, iespējams, nepieciešama iepriekšēja apspriešanās ar dalībvalstīm, lai tādējādi nodrošinātu labu savstarpējo sapratni. Komisijai tā arī ir iespēja gūt labumu no dalībvalstīs uzkrātajām īpašajām zināšanām.

3.4 EESK piekrīt, ka Komisijai ar īstenošanas aktiem un bez īpašas komitejas līdzdalības būtu jānosaka neto summas, piemērojot brīvprātīgo modulāciju, un tas ļautu nodrošināt, ka procedūras ir ātras un efektīvas.

3.5 EESK piekrīt, ka Komisijai jāpiešķir pilnvaras sadarbībā ar Lauku attīstības komiteju pieņemt īstenošanas aktus brīvprātīgās modulācijas iekļaušanai lauku attīstības programmās.

3.6 EESK piekrīt arī, ka Komisijai jāpiešķir pilnvaras sadarbībā ar Lauksaimniecības fondu komiteju pieņemt īstenošanas aktus, lai tādējādi nodrošinātu brīvprātīgās modulācijas finanšu pārvaldību.