LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 232/7

Reģionu komitejas Atzinums “Kā risināt ES iedzīvotāju novecošanas ietekmi (2009. gada ziņojums par novecošanu)”

(2010/C 232/02)

I. IEVADS

REĢIONU KOMITEJA

1. atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu “Kā risināt ES iedzīvotāju novecošanas ietekmi”, kurā norādīts, ka sabiedrības novecošana būtiski ietekmēs pensijas, veselības aprūpi un ilgtermiņa aprūpi. Komisijas dokumentā uzsvērts, ka valsts pārvaldes iestāžu rīcībā ir tikai nepilni 10 gadi, iekams demogrāfiskā sprādziena laikā dzimusī paaudze sasniegs pensijas vecumu. Jārīkojas steidzami; problēmas ir lielas, un iespējas ir plašas, un tāpēc ir jāveic mērķtiecīgi politiski pasākumi. Pasākumiem saistībā ar minētās paaudzes novecošanu jābūt ļoti cieši saistītiem ar dzimumu līdztiesības politikas jomā īstenotajiem pasākumiem, lai labotu pašreizējo stāvokli, kad vecāka gadagājuma sieviešu vidū ir izplatīta lielāka nabadzība un viņām ir nelabvēlīgāki sociālie un ekonomiskie apstākļi, kā arī sliktāka dzīves kvalitāte augstākas mirstības un lielākas atkarības dēļ, kas ir cieši saistīta ar piederību attiecīgajam dzimumam;

2. pateicas vietējām un reģionālajām pašvaldībām, nevalstiskajām organizācijām un citiem Komitejas partneriem par aktīvo ieguldījumu šā atzinuma sagatavošanā, jo īpaši ECOS komisijas 2009. gada 4. septembra sanāksmē, 2009. gada 18. novembra apaļā galda debatēs un rīcības grupas 2009. gada 14. decembra sanāksmē;

3. uzsver, ka iedzīvotāju novecošana nav izolēta problēma, bet gan visaptverošu demogrāfisko pārmaiņu daļa. Šā procesa ietekmē iedzīvotāju daudzums un sastāvs vietējā un reģionālajā līmenī ievērojami mainās. Šo demogrāfisku pārmaiņu konkrēto norisi un sekas ietekmē daudz dažādu faktoru (dzimstība, mirstība, migrācija un imigrācija). Iedzīvotāju novecošana ir autonoms process. Lai veiksmīgi risinātu iedzīvotāju novecošanas radītās problēmas, jāapzinās, ka šāds process notiek un jāveido izpratne par to;

4. secina, ka cilvēku darbspējīgā vecumā un cilvēku, kas vecāki par 65 gadiem, attiecība mainīsies, un tā būs divi darbspējīga vecuma cilvēki uz vienu vecāka gadagājuma cilvēku. Tā ir ilgtermiņa prognoze. Lai gan ir lietderīgi apsvērt ilgtermiņa prognozes, demogrāfiskā novecošana nav jautājums, kura risināšanu var atlikt uz rītdienu vai parītdienu, bet tas ir jādara jau šodien. Vairāk nekā 60 reģionos ekonomiski atkarīgu vecāka gadagājuma cilvēku rādītājs pārsniedz 29 %, un vairāk nekā 70 reģionos iedzīvotāju skaits samazinās, dažos no tiem vairāk nekā par 1 % gadā;

5. atzīmē, ka veselīgu vecumdienu nodrošināšana gados vecākām sievietēm, cilvēkiem ar invaliditāti un imigrantiem var būt saistīta ar īpašām problēmām, kuras ir jārisina;

6. uzskata, ka iedzīvotāju novecošana ir jautājums, kas jārisina stratēģijā Eiropa 2020. Komiteja norāda, ka jāizmanto iedzīvotāju novecošanas piedāvātās iespējas, lai stiprinātu sociālo, ekonomisko un teritoriālo kohēziju. Stratēģijas Eiropa 2020 pamatā ir atziņa, ka katrs iedzīvotājs un katrs reģions, apzinoties tam piemītošās īpašības un priekšrocības, dod ieguldījumu ES stiprināšanā. Eiropas iedzīvotāji, kas vecumdienās ir aktīvi un bauda labu veselību, ir lielā mērā neizmantots potenciāls. Tāpēc jāīsteno politika, kas vērsta ne tikai uz vecāka gadagājuma, bet arī citu gadagājumu Eiropas iedzīvotājiem;

7. jau agrāk ir secinājusi, ka iedzīvotāju novecošanas sekas galvenokārt skar vietējo un reģionālo līmeni. Vietējām un reģionālajām pašvaldībām ir svarīgi uzdevumi veselības, labklājības, apmaksātas un neapmaksātas aprūpes un darba tirgus jomā, un tām jānodrošina gan pakalpojumi, gan telpas un aprīkojums mājokļu, (sabiedriskā) transporta un izglītības jomā. Vietējās un reģionālās pašvaldības ir atbildīgas par to, lai, īstenojot stratēģiju Eiropa 2020, to teritorijā radoši un novatoriski tiktu risinātas problēmas, ko izraisa iedzīvotāju novecošana. Lai tās atrisinātu, īpaša nozīme ir solidaritātei starp vecāka gadagājuma cilvēkiem un jauniešiem, reģioniem, kur iedzīvotāju skaits pieaug, un reģioniem, kur iedzīvotāju skaits samazinās, lauku rajoniem un pilsētām, reģioniem un ES dalībvalstīm.

II. IETEIKUMI POLITIKAS JOMĀ

REĢIONU KOMITEJA

8. uzskata, ka, risinot ar sabiedrības novecošanu saistītos jautājumus Eiropas Savienībā, jānosaka trīs tematiskas prioritātes, kas veidotu “jaunu programmu” (new deal); šīs prioritātes jāīsteno ar reģionāliem vai starpreģionāliem izmēģinājuma projektiem. Tematiskās prioritātes atbilst Komisijas mērķiem. Uzsvars likts uz vietējo un reģionālo pašvaldību galvenajām atbildības jomām, kas ir veselība un aprūpe, darba tirgus un sociālo pakalpojumu nodrošināšana:

— veselīgas vecumdienas; mērķis ir radīt stimulus, lai Eiropas iedzīvotāji pēc iespējas ilgi saglabātu veselību un aktīvu dzīvesveidu;

— nodarbinātība un darba ražīgums; mērķis ir Eiropā sekmēt tādas sabiedrības veidošanos, kurā visiem būtu iespēja mācīties, līdzdarboties un sekmēt sabiedrības attīstību, tai skaitā veikt apmaksātu/brīvprātīgu darbu;

— pakalpojumu un aprīkojuma pieejamība; mērķis ir bagātināt gados vecākajiem iedzīvotājiem piedāvāto sociālo pakalpojumu klāstu;

9. norāda, ka minētās prioritātes ir tieši saistītas, un aicina izmantot horizontālu pieeju. Cilvēki, kuriem vecumdienās ir laba veselība, var vieglāk izmantot pakalpojumus un sabiedriskos objektus un aprīkojumu, un viņiem ir lielākas iespējas darba tirgū. Lai paaugstinātu darba ražīgumu, ir svarīgi, lai strādājošie saglabātu labu veselību un viņiem būtu piedāvāti labi pakalpojumi un sabiedriskie objekti. Tie var palīdzēt panākt to, lai cilvēku veselība vecumdienās būtu labāka, un paaugstināt nodarbinātības un ražīguma līmeni; atbalsta arī dzimumu līdztiesības principu ievērošanu, veselīgas vecumdienas nodrošinot gan vīriešiem, gan sievietēm;

10. atzīmē, ka minētajām prioritātēm ir izteikti sociāls raksturs. Eiropas sabiedrība attieksmē pret vecāka gadagājuma cilvēkiem apliecina solidaritāti. Tā cenšas apkarot jebkāda veida diskrimināciju (jo īpaši diskrimināciju vecuma dēļ), novērst šķēršļus, kas kavē vecāka gadagājuma cilvēku sociālo līdzdalību, un izveidot efektīvu sociālā nodrošinājuma tīklu. Šāda tīkla izmantotājiem vairāk par visu jābūt drošiem par to, ka viņi sastapsies ar cieņpilnu attieksmi. Par sociālo programmu kopīgi atbild publiskās pārvaldes iestādes un to (sociālie) partneri;

11. atbalsta ierosmi nākamajā Komisijas pilnvaru periodā izsludināt “veselīgu un aktīvu vecumdienu un paaudžu savstarpējās solidaritātes gadu”, kura pasākumos aktīvi jāiesaista arī bērni, un uzskata, ka šīs ierosmes īstenošanā īpaša nozīme būs iepriekš minētajām prioritātēm un ieteiktajiem izmēģinājuma projektiem;

12. secina, ka idejas var smelties arī no vietējā līmeņa pārstāvjiem, kas velta pūles, lai iedzīvotājus (tostarp šajā atzinumā aplūkoto iedzīvotāju grupu — vecāka gadagājuma cilvēkus) aktīvi iesaistītu sabiedrības dzīvē. Lai mazinātu iedzīvotāju novecošanas ietekmi, jāsadarbojas ar visu pilsonisko sabiedrību. Tāpēc ir jānodrošina iedzīvotāju, sabiedrisko organizāciju, izglītības iestāžu un privāto organizāciju aktīva līdzdalība. Minēto partneru sabiedriskajai aktivitātei ir liela nozīme, un tā ir pilnīgi nepieciešama ieteikto izmēģinājuma projektu izstrādāšanai un īstenošanai;

VESELĪGAS VECUMDIENAS

“Pēc iespējas ilgāk saglabāt labu veselību un aktīvu dzīvesveidu”

13. uzskata, ka veselīgas vecumdienas ir visu to pūļu rezultāts, kuru mērķis ir ierobežot fizioloģiskās, psiholoģiskās un sociālās novecošanas procesa negatīvo ietekmi. Veselīgas vecumdienas ir mērķis, kuru var sasniegt tikai tad, ja izmanto integrētu pieeju visa mūža garumā, sākot ar bērnību. Īpaša uzmanība jāpievērš veselības problēmu cēloņiem, kas rodas cilvēka dzīves laikā. Tāpat jāmeklē mērķtiecīgas profilakses iespējas un jānosaka vides faktori, kas ietekmē veselību;

14. uzskata, ka Eiropas iedzīvotāju novecošana noteikti ir pozitīvs (autonoms) process un labklājības pazīme. Veselīgas vecumdienas ir saistītas ar jautājumu, kā iedzīvotāji pēc iespējas ilgāk var saglabāt veselību un labklājību un turpināt aktīvi piedalīties sabiedrības dzīvē, turklāt tiek uzsvērts sociālais un saimnieciskais ieguldījums. Tātad galvenais ir dzīves stāvoklis, nevis tās ilgums (bioloģiskais vecums);

15. atzīmē, ka veselīgas vecumdienas nozīmē jaunas iespējas mazināt ar iedzīvotāju novecošanu saistīto izmaksu pieaugumu. Jo labāka ir iedzīvotāju veselība vecumdienās, jo ilgāk viņi var piedalīties sabiedrības sociālajā un saimnieciskajā dzīvē. Lai sekmētu veselīgas vecumdienas, nepieciešamas jaunas idejas sociālās politikas jomā, jauninājumi, pētniecība (terapijas jomā un citās jomās, piemēram, tehnisko palīglīdzekļu jomā) un visaptveroši risinājumi, kas ļautu radīt vecāka gadagājuma cilvēkiem piemērotu pilsētvidi ar atbilstošu produktu piedāvājumu. Svarīgi ir veicināt arī kvalificētu profesionāļu iesaistīšanu sociālajā un veselības aprūpes jomā, paplašinot universitāšu mācību programmas vai ar universitāti nesaistītas izglītības programmas sabiedrības novecošanas jomā, jo īpaši atbalstot profesionālo darbību terapijas, aprūpes un veselības veicināšanas jomā. Veselīgas vecumdienas noteikti sekmē stratēģijas Eiropa 2020 īstenošanu;

16. uzskata, ka, cenšoties samazināt ar sabiedrības novecošanu saistītās izmaksas, kompetentajām iestādēm ir jāīsteno pasākumi, lai gados vecāki cilvēki varētu un gribētu pēc iespējas ilgāk dzīvot pašu mājās;

MĒRĶI

17. vēlas panākt, lai Eiropas reģioni aktīvi meklētu saskares punktus starp dažādām to politikām, kas skar veselīgas vecumdienas. Kopā tie var meklēt labākos veidus, kā sekmēt inovāciju un pētniecību šajā jomā un novērtēt paveikto. Lai šāda pieeja būtu efektīva, jāīsteno mērķtiecīgi inovācijas pasākumi. Procesa, kura mērķis ir veselīgas vecumdienas, virzītājspēkam ir jābūt visām pārvaldes iestādēm kopā ar partneriem, kas pārstāv zinātnes jomu;

18. aicina attīstīt sadarbību gan reģionos, gan starp tiem un norāda — lai nodrošinātu veselīgas vecumdienas, jāveic šādi galvenie uzdevumi (svarīgākais ir veselības jautājums; citas prioritātes ir līdzdalība ekonomikā un pakalpojumu un aprīkojuma nodrošināšana):

— agrā vecumā veidot veselīga dzīvesveida pamatus. Par veselīgām vecumdienām jādomā savlaicīgi. Jo agrākā vecumā tiks pievērsta uzmanība veselības apdraudējumiem, piemēram, liekajam svaram, ēšanas ieradumiem un dzīves veidam, jo labāks būs rezultāts;

— atbilstoša aprūpe un ātra reintegrācija. Ja dzīves laikā rodas veselības problēmas, ir svarīgi, lai tās tiktu risinātas pēc iespējas ātri un mērķtiecīgi, un līdz ar to arī efektīvi no izmaksu viedokļa. Tādējādi attiecīgās personas vislabāk atkal var iekļauties ikdienas dzīvē un turpināt piedalīties sabiedriskajās norisēs. Tas ievērojami palīdz sekmēt arī līdzdalību darba dzīvē un sociālo atbalstu;

— gados vecāka gadagājuma cilvēku (ilgstoša) aprūpe. Lai aprūpētu vecāka gadagājuma cilvēkus, nepieciešama īpaša pieeja. Pirmkārt tāpēc, ka lielākā vai mazākā mērā viņi ir neaizsargāti, un tas var būtiski ietekmēt ārstēšanas rezultātus. Otrkārt tāpēc, ka viņu sūdzības biežāk nekā citās vecuma grupās ir saistītas ar vairākām slimībām. Lai piedāvātu piemērotu (ilgstošu) veselības aprūpi, nepieciešams, lai veselības aprūpes personāls būtu pietiekami apmācīts par mūsdienīgām un efektīvām terapijas metodēm un citiem ar veselības aprūpi saistītiem aspektiem (piemēram, rehabilitāciju);

NODARBINĀTĪBAS UN RAŽĪGUMA RĀDĪTĀJI

“Apmācība, darbs un sociālā līdzdalība visiem”

19. uzsver, ka vecāka gadagājuma cilvēkiem ir jānodrošina tiesības vecumdienās saņemt tādus ienākumus, kas pārsniedz nabadzības slieksni un ļauj dzīvot cilvēka cienīgu dzīvi. Daudzi gados vecāki cilvēki, it īpaši sievietes, dzīvo nabadzībā vai saskaras ar tās draudiem;

20. secina, ka (sabiedriskā) līdzdalība ievērojami sekmē gados vecāka gadagājuma cilvēku labklājības izjūtu. Tās galvenais priekšnosacījums ir līdzdalība darba tirgū. Līdzdalības darba tirgū un ražīguma rādītāju palielināšana ir svarīgs priekšnoteikums arī tāpēc, lai, sabiedrībai novecojot, gādātu par ekonomikas atveseļošanu un valsts finanšu un sociālās apdrošināšanas sistēmu stabilitāti. Līdzdalība ir ne tikai katra iedzīvotāja tiesības, bet, domājot par tuvāko nākotni, arī viņa pienākums. Šajā jautājumā darba devējiem un darba ņēmējiem jāapliecina nepieciešamais elastīgums; tas noteikti nozīmē arī to, ka sociālo partneru un valdības pienākums ir nodrošināt neierobežotas iespējas līdzdalībai darba tirgū. Tāpēc Reģionu komiteja atbalsta plašas, pret diskrimināciju vērstas direktīvas izstrādi, kurā galvenā uzmanība pievērsta dažādu preču un pakalpojumu pieejamībai (un kurā vienam no svarīgākajiem aspektiem jābūt cīņai pret diskrimināciju vecuma dēļ). Attiecībā uz līdzdalību darba procesos vēl joprojām pastāv lielas atšķirības starp reģioniem un mērķgrupām. Mūsdienu sabiedrībā (kas noveco) pēc iespējas labāk jāizmanto vecāka gadagājuma cilvēku prasmes. Kvalitatīvas, attiecīgi pielāgotas darbavietas ļaus cilvēkiem ilgāk turpināt darba dzīvi. Runa ir ne tikai par darba apstākļiem. Svarīga ir arī darba daudzveidība. Nav pieņemami, ka vecuma vai, piemēram, dzimuma vai (etniskās) izcelsmes vai invaliditātes dēļ tiek kavēta cilvēka karjera vai viņš ir izslēgts no darba tirgus;

21. uzsver, ka izglītībai ir svarīga nozīme darba ražīguma un nodarbinātības līmeņa paaugstināšanā. Pienācis laiks pārejai uz kultūru, ko raksturo mūžizglītība, kuras mērķis ir prasmju apguve, un profesionālā darbība, lai nodrošinātu nodarbinātības iespējas visa mūža garumā un līdz ar to iespējas līdzdalībai sabiedrības dzīvē. Tas nozīmē, ka jābūt garantētai tādu pakalpojumu un aprīkojuma pieejamībai, kas nepieciešami izglītībai un apmācībai. Iedzīvotāji, publiskās iestādes, darba devēji, darba ņēmēji un izglītības iestādes ir atbildīgas par šādu iespēju radīšanu;

22. uzskata, ka, nodrošinot mācīšanos un prasmju attīstīšanu visas dzīves laikā, pensijas laiku ir iespējams padarīt par “pielāgota, tātad uz prasmēm balstīta darba” posmu. “Sirmgalvju ekonomika” piedāvā daudzas iespējas, kā uzlabot Eiropas ekonomikas spēku. Arī brīvprātīga darbība un aprūpe ir vērtīgas iespējas šāda pielāgota darba posma izmantošanai. Galvenais ir tas, lai iedzīvotāji būtu aktīvi visa mūža garumā;

23. uzskata, ka (selektīva) darbaspēka imigrācija var palīdzēt cīnīties ar darbaspēka trūkumu. Tādēļ Komiteja norāda, ka labi pārdomāta legālās imigrācijas politika varētu ievērojami palīdzēt risināt arī darbaspēka trūkuma problēmu. Šajā jomā būtu lietderīgi pievērst uzmanību diplomu atzīšanai un procedūru vienkāršošanai, vienlaikus cenšoties neizraisīt intelektuālā darbaspēka emigrāciju no izcelsmes valstīm;

MĒRĶI

24. tiecas uz to, lai tiktu uzlabota visu darbspējīgo iedzīvotāju nodarbinātība. Katra cilvēka, tātad īpaši arī vecāka gadagājuma cilvēku, prasmēm un kvalifikācijai jābūt pēc iespējas vislabāk izmantotai. Veselība un veselīgi darba apstākļi ir būtiski faktori cilvēku nodarbināšanai. Par prasmju labāku izmantošanu galvenokārt atbild sociālie partneri. Cilvēki — gan vīrieši, gan sievietes — jārosina mācīties visa mūža garumā, lai viņi vienmēr mainīgo prasību apstākļos varētu atbilstīgi piedalīties sabiedriskajā un saimnieciskajā dzīvē un atrastu tur savu vietu. Publiskajām iestādēm šie procesi jāatvieglo un jāstimulē. Iedzīvotāju jaunrade un uzņēmējdarbība būtu maksimāli jāattīsta. Izglītības un tālākizglītības iestāžu programmas būtu jāpielāgo vecāka gadagājuma cilvēku vajadzībām, lai viņi varētu apgūt iepriekš minēto mērķu sasniegšanai vajadzīgās zināšanas un prasmes. Īpaši svarīgi ir veicināt un atbalstīt vecāka gadagājuma iedzīvotāju pūliņus panākt iegūto prasmju atzīšanu un apstiprināšanu;

25. aicina sekmēt darba ražīgumu un nodarbinātību, veicot virkni mērķtiecīgu pasākumu un izstrādājot modeļus, kas atbilst katram reģionam un katrai iesaistītajai grupai. Vispārējās pieejas ietvaros jācenšas:

— ieguldīt izglītībā, apmācībā un prasmju apgūšanā, lai sekmētu jauniešu augšupēju mobilitāti darba tirgū;

— atbalstīt pasākumus, kuru mērķis ir labāk saskaņot profesionālo un privāto dzīvi, piemēram, bērnu aprūpi, bērna kopšanas atvaļinājumu un vecāku atvaļinājumu piešķiršanu vai arī tādus tehnoloģijas jauninājumus kā tāldarbs;

— veicināt veselības aizsardzību darba vietā. Lai gan Eiropas Savienībā vidējais dzīves ilgums palielinās, iedzīvotāji labu veselību nesaglabā ilgstošāk. Darba tirgus jāiekārto tā, lai cilvēki, neraugoties uz ierobežojumiem veselības dēļ, varētu tajā piedalīties. Tādēļ jārada veselīga vai veselīgāka un labāk aprīkota darba vide;

— atzīt un apstiprināt vecāka gadagājuma cilvēku prasmes un pieredzi;

— meklēt pārdomātas iespējas darba ņēmējiem no valstīm ārpus ES piekļūt Eiropas darba tirgum profesijās, kurās ir darbaspēka trūkums (kā tas šobrīd ir atsevišķās veselības aprūpes jomās un dažās nozarēs, kur tiek prasītas īpašas zināšanas, bet nākotnē, iespējams, arī citās nozarēs);

26. uzsver, ka vecāka gadagājuma darba ņēmēji bieži pamet darba tirgu un neturpina gūt papildu ienākumus pēc pensijas vecuma sasniegšanas, jo viņi baidās zaudēt daļu pensijas vai visu pensiju, kas viņiem pienākas. Jāapzina iespējas attiecīgajos līmeņos pieņemt elastīgākus noteikumus šajā jomā;

27. uzsver, ka noteikti ir jāpaaugstina uzņēmumu, jo īpaši personāla vadītāju un darbā pieņemšanas biroju izpratne par to, ka darbā jāpieņem vecāka gadagājuma darba ņēmēji, it īpaši — sievietes. Jāatbalsta uzņēmumi, kuri velta īpašas pūles, lai uzņēmumā ne tikai nodrošinātu vecāka gadagājuma darba ņēmēju mobilitāti un elastīgus darba noteikumus, bet arī apmācības un profesionālās attīstības stratēģijas pielāgotu vecāka gadagājuma darba ņēmēju īpašajām vajadzībām. Eiropas Komisijai būtu jāapkopo un jāpopularizē labas prakses piemēri, kas sastopami šajā jomā. Svarīgi ir paaugstināt arī vecāka gadagājuma darba ņēmēju izpratni un informēt viņus par šiem jautājumiem;

PAKALPOJUMU UN APRĪKOJUMA PIEEJAMĪBA

“Bagātināt pakalpojumu piedāvājumu”

28. ar jēdzienu “pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājums”saprot plašu sociālo, saimniecisko un teritoriālo (fizisko) infrastruktūru, kas veicina sabiedriskās dzīves kvalitāti vietējā un reģionālā līmenī. Šajā sakarā būtu jānošķir reģionālie un vietējie pakalpojumi un aprīkojums (piemēram, sabiedriskais transports, aprūpe, izglītība, kolektīvā atpūta, palīdzības sniegšana) un valsts sociālie pasākumi (piemēram, pensijas). Pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājumam jābūt visaptverošam un saskaņotam, lai varētu izmantot sociālo, saimniecisko un ģeogrāfisko potenciālu;

29. secina, ka pašreizējais pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājums nav pielāgots izmaiņām pieprasījumā saistībā ar sabiedrības novecošanu. Politika jāvirza uz to, lai cilvēki optimāli varētu izmantot pakalpojumus un aprīkojumu un turpināt aktīvi piedalīties sabiedrības dzīvē. Pieprasījumam pieaugot un publiskajam finansējumam samazinoties, pakalpojumus un aprīkojumu nepieciešams bagātināt. Maksimāli jāizmanto inovācijas potenciāls, vai arī jauninājumi jāievieš citādi. Sabiedrības novecošana turklāt ir papildu problēma, kad jānodrošina pietiekams skaits labi kvalificētu darbinieku, jo tam ir izšķiroša nozīme saistībā ar pakalpojumu un aprīkojuma pieejamību; tās risinājumu sekmēs darba ražīguma un iedzīvotāju nodarbinātības palielināšanās (tomēr līdztekus būs vajadzīgi arī citi pasākumi);

30. uzsver, ka apgabalos, kuros notiek ievērojamas demogrāfiskās pārmaiņas, pakalpojumus un aprīkojumu vairs ne vienmēr var nodrošināt parastajā veidā. Citus stabilus pieejamības nodrošinājuma veidus var sekmēt, piemēram, izmantojot e-iekļaušanu. Tajā ietilpst tādi e-pakalpojumi kā e-veselība, e-apmācība, e-aprūpe un e-palīdzība. Ierastais un bieži vien ar vecumu saistītais dalījums fiziskajos un elektroniskajos pakalpojumos ir vērojams arvien retāk. Turpmāk būs vajadzīga novatoriska reģionāla pieeja. Izmantojot šādu jauninošu pieeju, katrā reģionā jāizveido fizisku un arī digitāli pieejamu pakalpojumu un aprīkojuma tīkls. Sākt varētu ar vienkāršiem risinājumiem, piemēram, veidot “ķēdes” telefonisku ziņojumu nodošanai;

31. uzsver arī, ka laba un pareizi plānota transporta sistēma lielā mērā palīdz nodrošināt to, lai pakalpojumi un sabiedriskie objekti vienmēr būtu pieejami, īpaši, ja sabiedriskie objekti ir izvietoti centrā. Tas attiecas gan uz vecāka gadagājuma cilvēkiem paredzētām (aprūpes) struktūrām, gan, piemēram, uz skolām un zinību iestādēm jauniešiem un pieaugušajiem. Šajā ziņā ir svarīgi, lai (sabiedriskā) transporta sistēma tiktu veidota reģionālā līmenī;

32. atsaucas uz Pasaules veselības organizācijas iniciatīvu, lai veicinātu tādu “veselīgu pilsētu” veidošanu, kurās ar fizisko infrastruktūru saistītais aprīkojums un pakalpojumi tiek plānoti, vairāk ņemot vērā sabiedrības novecošanu. Izstrādājot “veselīgu pilsētu” politiku, liela nozīme ir vecāka gadagājuma cilvēku aktīvai līdzdalībai. Šāda pieeja atbilst Komitejas izvirzītajam pakalpojumu un aprīkojuma pieejamības mērķim;

MĒRĶI

33. tiecas uz to, lai maksimāli vairāk cilvēku varētu pēc iespējas ilgāk izmantot pakalpojumus un aprīkojumu, kas ļauj viņiem turpināt būt aktīviem un piedalīties sabiedrības dzīvē. Reģionālo un vietējo pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājums tuvākajos gados jābagātina, lai tas atbilstu mainīgajam pieprasījumam. Nosakot pieprasījumu, vērā jāņem ne tikai vecums, bet arī dzīvesveids. Turklāt personas ar veselīgu dzīvesveidu aprīkojumu un īpašas iekārtas izmantos daudz mazāk nekā tie, kuriem ir neveselīgs dzīvesveids;

34. aicina panākt, lai reģionos un starp tiem notiktu zināšanu apguve un apmaiņa saistībā ar pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājumu. Galvenais uzdevums ir:

— stiprināt sadarbību. Pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājuma jomā ir vajadzīga laba sadarbība. Nepieciešamo stimulu tās pamata kvalitatīvai un kvantitatīvai stiprināšanai rada pārvaldes un izglītības iestāžu, sabiedrisko organizāciju (īpaši NVO) un uzņēmumu reģionālā un vietējā sadarbība;

— stimulēt radošu uzņēmējdarbību, inovāciju un e-iekļaušanu, izmantojot iespējas, kuras paver Eiropas sabiedrības novecošana, lai paaugstinātu ekonomikas jomas dalībnieku konkurētspēju. Reģionālo un vietējo publisko un privāto dalībnieku uzdevums ir izmantot jaunas koncepcijas un tehnoloģijas, lai pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājumu organizētu un finansētu vislabākajā iespējamajā veidā. Piemēri ir platjoslas pakalpojumi un e-iekļaušana (aprīkojums mājās, tālaprūpe un tālmācība), kā arī jauno reģionālo transporta sistēmu izveidošana un pastāvošo transporta sistēmu tālāka attīstīšana;

— mainīt piedāvājumu. Pakalpojumu un aprīkojuma piedāvājums gan attiecībā uz e-pakalpojumiem, gan neformālās aprūpes pakalpojumiem jāpielāgo iedzīvotāju mainīgajām prasībām;

— veicināt IKT izmantošanu, lai panāktu gados vecāku iedzīvotāju ciešāku sociālo un teritoriālo integrāciju;

SECINĀJUMI

35. atbalsta teritoriālu pieeju sabiedrības novecošanas izraisīto problēmu risināšanai šādās jomās: 1) veselīgas vecumdienas, 2) nodarbinātības līmenis un darba ražīgums, 3) pakalpojumu un aprīkojuma pieejamība. Reģionu komiteja atbalsta integrētu pieeju sabiedrības novecošanai, kuru uzskata par vienu no plašāku demogrāfisku pārmaiņu elementiem. Minētā pieeja attiecas uz visu dzīves ciklu, un tās pamatā ir iespēju optimāla izmantošana, ņemot vērā reģionālās atšķirības. Tādējādi tiek izvirzīta jauna programma (new deal), ņemot vērā vietējo un reģionālo pašvaldību atbildību par to, lai iedzīvotāju novecošanas izraisīto problēmu risināšanai to teritorijā tiktu piedāvāti radoši un inovatīvi risinājumi;

36. aicina Komisiju īpašu uzmanību pievērst tam, lai:

— tiktu veicināta visu ES dalībnieku (nevalstisko organizāciju, zinību iestāžu, privāto un valsts sektora dalībnieku) labāka izpratne, zināšanu apmaiņa, tehnoloģiski jauninājumi, paraugprakses attīstība un atbalsta stratēģijas;

— sabiedrības novecošana tiktu pārraudzīta un prognozēta reģionālā līmenī, jo tas ir obligāts politiku izstrādes un īstenošanas nosacījums. Reģionālajām atšķirībām, kuras pārskatos par stāvokli valstīs skaidri neparādās, ir svarīga nozīme, lai paredzētu novecošanas ietekmi;

— dažādās Eiropas programmās paredzētu risināt jautājumus saistībā ar sabiedrības novecošanu, kas ir plašāku demogrāfisku pārmaiņu sastāvdaļa, un tādā veidā atbalstītu reģionālus, teritoriāli diferencētus, integrētus un novatoriskus risinājumus. Šajā jomā reģioni vēlas cieši un tieši sadarboties ar Komisiju;

37. piedāvā sadarbībā ar Komisiju izstrādāt dažādus pārvalstu un starpreģionālus izmēģinājuma projektus saistībā ar trim tematiskajiem pamatvirzieniem. Šo projektu galvenais mērķis ir zināšanu un paraugprakses apmaiņa. Tas nozīmē daudz vairāk nekā tikai labākas izpratnes sekmēšanu. Īstenojot izmēģinājuma projektus, jāievieš konkrēti risinājumi un jāveic konkrētas pieredzes apmaiņa. Ņemot vērā sabiedrības novecošanas vispārējo raksturu, Komiteja uzskata, ka liela nozīme ir zināšanu izplatīšanai ne tikai galvenajos tematiskajos virzienos, bet arī horizontāli starp tiem. Izmēģinājuma projektu rezultātā tiek sekmēta zināšanu pilnveidošana. Lai īstenotu programmas, projekta partneri var neatkarīgi izmantot dažādus ES finansējuma avotus. Izdevums “How to promote ageing well in Europe: instruments and tools available to local and regional actors” (Kā sekmēt labu sabiedrības novecošanu Eiropā: reģionālajiem un vietējiem dalībniekiem pieejamie instrumenti un līdzekļi) Komiteja kopā ar GAB (vispārējais aizņemšanās mehānisms) apkopojusi visus pieejamos avotus (CdR, 2009). Tas ir vērtīgs instruments projektu uzsākšanai. Komitejas locekļi izstrādās attiecīgus priekšlikumus;

38. ierosina šādu izmēģinājuma projektu pamatojumu: izmēģinājuma projektiem jābūt virzītiem uz tādu praktisku zināšanu un zinātnes atziņu radīšanu (fundamentālā un lietišķā zinātne), kas sekmē ES sabiedrības novecošanas ietekmes risināšanu. Fundamentālajai zinātnei jāpalīdz ilgtermiņā samazināt vajadzību pēc veselības aprūpes. Šajā ziņā liela nozīme ir informācijai, ko iegūst no kohortiem (grupām) un biobankām. Lai noskaidrotu, kā vecumdienās saglabāt labu veselību un tādējādi attālināt aprūpes nepieciešamību, jāzina, kādi (šūnu) procesi izraisa novecošanu. Lai sekmētu starpreģionālu un/vai pārreģionālu zinību centru, (decentralizēto) pārvaldes iestāžu un privāto dalībnieku partnerattiecību veidošanos, jāattīsta novatoriskas reģionālās metodes, tās pārbaudot praksē. Tādēļ nozīmīga loma ir sociālajiem partneriem, labklājības un aprūpes struktūrām un citām nevalstiskajām organizācijām. Reģionālās partnerattiecības var veidot, izmantojot īpašas zināšanu kompetences vai dažādu reģionu sadarbības ķēdes, vai arī, pamatojoties uz jautājumiem, kas īpaši saistīti ar sabiedrības novecošanu kādā konkrētā reģionā. Viena no iespējām ir pievienošanās esošajām INTERREG programmām. Līdztekus iepriekš minētajiem pasākumiem katrā no galvenajiem tematiskajiem virzieniem būtu jāuzsver šādi aspekti:

— veselīgas vecumdienas: aprūpes tīkla nostiprināšana (aprūpe, sadarbojoties dažādajiem aktīvi iesaistītajiem partneriem visā cilvēka dzīves laikā un ņemot vērā iedzīvotāju aprūpes vajadzības), jaunu produktu, tehnoloģiju un pakalpojumu izstrādāšanā izmantojot pētniecības rezultātus un pētniecības programmās pilnībā izmantojot praktisko pieredzi;

— nodarbinātības un ražīguma rādītāji: mērķis ir Eiropā veicināt tādas sabiedrības veidošanu, kurā visiem būtu iespēja mācīties, līdzdarboties un sekmēt sabiedrības attīstību, tai skaitā veikt apmaksātu/brīvprātīgu darbu;

— pakalpojumu un aprīkojuma pieejamība: izveidot reģionālas metodes, lai bagātinātu pakalpojumu piedāvājumu;

39. aicina Eiropas Parlamentu atbalstīt Reģionu komitejas ierosmi steidzamo un svarīgo sabiedrības novecošanas jautājumu (kas ir plašāku demogrāfisku pārmaiņu daļa) risināt reģionālā līmenī, izmantojot starpreģionālas un pārreģionālas izmēģinājuma programmas, un palīdzēt uzsākt šādas programmas.