Atšķirībā no vairuma citu ekonomikas jomu zivsaimniecība ir Savienības ekskluzīvā kompetencē un tiek reglamentēta Savienības līmenī, izmantojot kopēju politiku; tas praktiski nepieļauj valstu noteikumus, to vidū finansiāla atbalsta noteikumus. Publiskā atbalsta nosacījumus reglamentē EJZF.

Tā kā pašreizējās krīzes beigas nav paredzamas, tā var ātri izbeigt jebkādu rosību un uzņēmējdarbību sektorā, kas ir izteikti jutīgs pret cikliskām izmaiņām. Tādējādi šai krīzei var būt smagas sociālekonomiskās sekas atsevišķās kopienās, kur zvejniecībai un akvakultūrai ir liela nozīme. Mazapjoma piekrastes zvejniecības pārstāv gandrīz 75 % no visiem aktīvajiem kuģiem un vairāk nekā 55 % no tiešās nodarbinātības; daudzviet piekrastē šis rūpals ir galvenā saimnieciskā darbība. Zivkopība ir piekrastes kopienu un lauku apvidu balsts. Zvejniecības un akvakultūras operatoriem, kas galvenokārt ir mikrouzņēmumi, bieži vien trūkst finanšu rezervju, lai segtu pastāvīgās izmaksas. Tiklīdz tie beigs darboties, tiks pārrautas tirdzniecības ķēdes.

Būtiskais pieprasījuma kritums ir satricinājis tirgu un sevišķi smagi skāris zvejniecību un akvakultūru. Veikalu, tirgu, tirdzniecības vietu un izplatīšanas kanālu slēgšanas dēļ ievērojami samazinājušās cenas un pārdošanas apjomi. Pieprasījuma un cenu samazināšanās apvienojumā ar sarežģītas piegādes ķēdes neaizsargātību (ātrbojīgi produkti, prasa daudz darbaspēka) zvejas flotu darbību un jūras produktu ražošanu padarījusi neizdevīgu. Līdz ar to zvejnieki ir spiesti palikt ostās un akvakultūras ražotājiem pēc dažām nedēļām nāksies savu produkciju izmest vai iznīcināt vai domāt, kā tikt galā ar ārkārtējām krājumu pārvaldības izmaksām, piemēram, kur turēt un ar ko barot pāraugušās zivis, kuras pieprasījuma samazināšanās dēļ nevar nonāvēt. Straujais pieklusums īpaši skar piekrastes mazapjoma zvejas operatorus un zivju produkcijas ražotājus.

Komisija ar ieinteresētajām personām apspriedās, aptaujājot zvejniecības un akvakultūras ražotāju organizācijas, konsultatīvās padomes un saņemot nozares apvienību, individuālu operatoru un dalībvalstu atsauksmes par tirgus attīstību un iespējamiem palīdzības pasākumiem. Ieinteresēto personu vērtējums par krīzes situāciju un to, kā cīnīties pret tās sekām, ir gandrīz pilnībā saskanīgs un vienprātīgs. Šīs atsauksmes Komisija ņēma vērā priekšlikuma sagatavošanā.

4. EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

Tiek ierosināts, lai šie pasākumi ar atpakaļejošu spēku kļūst atbilstīgi no 2020. gada 1. februāra un ir pieejami līdz 2020. gada 31. decembrim.

(9)Covid-19 uzliesmojuma rezultātā ir pēkšņi un ievērojami samazinājies pieprasījums pēc zvejas un akvakultūras produktiem, tāpēc būtu jārod iespēja daudzumus, par kuriem var pretendēt uz uzglabāšanas atbalstu, palielināt līdz 25 % no attiecīgo produktu daudzuma, ko attiecīgā ražotāju organizācija gadā laidusi pārdošanā.

(7)Ņemot vērā ražotāju organizāciju būtisko lomu krīzes pārvarēšanā, ražošanas un tirdzniecības plānu atbalsta maksimālais apjoms būtu jāpalielina līdz 12 % no tirgū laistās produkcijas gada vidējās vērtības. Turklāt dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai šo atbalstu ražotāju organizācijām izmaksāt avansā līdz 100 % apmērā no paredzētā finansiālā atbalsta.

(6)Ņemot vērā nepieciešamā atbalsta steidzamību, būtu jārod iespēja paplašināt vienkāršotās procedūras darbības jomu un iekļaut tajā grozījumus darbības programmās, kuras attiecas uz Covid-19 uzliesmojuma seku mazināšanai paredzētajiem īpašajiem pasākumiem un ar tiem saistīto finanšu līdzekļu pārdali. Šai vienkāršotajai procedūrai būtu jāaptver visi grozījumi, kas vajadzīgi attiecīgo pasākumu pilnīgai īstenošanai, arī to ieviešana un atbalsta aprēķināšanas metožu apraksts.

(5)Lai mazinātu Covid-19 uzliesmojuma sekas, finanšu resursu pārdalei jābūt elastīgai, tāpēc atbalsta summas maksimumu, kāds piešķirams par šā uzliesmojuma ietekmē apturēto zvejas darbību pagaidu pārtraukšanu, noteikt nevajadzētu. Tam nebūtu jāskar spēkā esošie finansiālie maksimumi attiecībā uz citiem pagaidu pārtraukšanas gadījumiem. Būtu jāpatur spēkā pienākums par zvejas darbību pagaidu pārtraukšanu piešķirto atbalstu atvilkt no atbalsta, kas tam pašam kuģim piešķirts par zvejas darbību izbeigšanu.

(4)Ņemot vērā Covid-19 uzliesmojuma būtiskās sociālekonomiskās sekas un nepieciešamību pēc ekonomikas likviditātes, būtu jārod iespēja zvejas darbību pagaidu pārtraukšanu, ko izraisījusi Covid-19 uzliesmojuma krīze, atbalstīt ar maksimālo līdzfinansējuma likmi 75 % apmērā no atbilstīgajiem publiskajiem izdevumiem.

(3)Resursi, kas dalītās pārvaldības ietvaros saistībām pieejami no EJZF, būtu jāsadala tā, lai nodrošinātu fiksētu summu noteikšanu zvejas kontrolei, zinātnisko datu vākšanai un papildu izmaksu kompensēšanai tālākajos reģionos. Pārējie dalītās pārvaldības resursi dalībvalstīm būtu jāiedala atkarībā no savām vajadzībām.

(2)Būtu jārod iespēja no Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda (EJZF), kas izveidots ar Regulu (ES) Nr. 508/2014, līdz 2020. gada 31. decembrim atbalstīt īpašus pasākumus, kuru mērķis ir mazināt Covid-19 uzliesmojuma ietekmi uz zvejniecību un akvakultūru. Šiem pasākumiem būtu jāietver atbalsta izmaksāšana par zvejas darbību, arī iekšzemes ūdeņos notiekošās zvejas pagaidu pārtraukšanu un akvakultūras produkcijas ražošanas pagaidu apturēšanu vai samazināšanu, ja tās ir Covid-19 uzliesmojuma sekas. Šiem īpašajiem pasākumiem būtu jāietver arī atbalsta izmaksāšana ražotāju organizācijām un ražotāju organizāciju apvienībām par zvejas un akvakultūras produktu uzglabāšanu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1379/2013. Izdevumiem par darbībām, ko atbalsta saskaņā ar šiem pasākumiem, par atbilstīgiem būtu jākļūst no 2020. gada 1. februāra.

(1)Būtiskais pieprasījuma kritums pēc Covid-19 uzliesmošanas ir satricinājis tirgu un sevišķi smagi skāris zvejniecību un akvakultūru. Veikalu, tirgu, tirdzniecības vietu un izplatīšanas kanālu slēgšanas dēļ ievērojami samazinājušās cenas un pārdošanas apjomi. Pieprasījuma un cenu samazināšanās apvienojumā ar sarežģītas piegādes ķēdes neaizsargātību zvejas flotu darbību un jūras produktu ražošanu padarījusi neizdevīgu. Līdz ar to zvejnieki ir spiesti palikt ostās un zivkopjiem pēc dažām nedēļām nāksies savu produkciju izmest vai iznīcināt.

“1. Dalībvalstu saistībām laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam pieejamie līdzekļi, kas minēti 13. panta 1 punktā un norādīti II pielikuma tabulā, tiek noteikti, pamatojoties uz šādiem objektīviem kritērijiem:”;

1.Līdzekļi, kas laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ir pieejami EJZF saistībām dalītā pārvaldībā, ir EUR 5 749 331 600 pašreizējās cenās saskaņā ar II pielikumā norādīto sadalījumu pa gadiem.

2. Šā panta 1. punkta a)–c) apakšpunktā minēto atbalstu var piešķirt laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ne ilgāk kā sešu mēnešu garumā par vienu kuģi. Šo maksimālo ilgumu nepiemēro atbalstam, kas minēts tā paša punkta d) apakšpunktā.”;

Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1303/2013 65. panta 9. punkta pirmās daļas, izdevumi par darbībām, ko atbalsta saskaņā ar d) apakšpunktu, par atbilstīgiem kļūst no 2020. gada 1. februāra.

d) ja pagaidu pārtraukšana laikposmā no 2020. gada 1. februāra līdz 31. decembrim notiek Covid-19 uzliesmojuma rezultātā, arī kuģiem, kuri darbojas saskaņā ar ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu.

c) ja pagaidu pārtraukšana ir paredzēta apsaimniekošanas plānā, kas pieņemts saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1967/2006, vai daudzgadu plānā, kas pieņemts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1380/2013 9. un 10. pantu, ja – pamatojoties uz zinātniskajiem ieteikumiem – zvejas piepūles samazinājums ir vajadzīgs, lai sasniegtu Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. panta 2. punktā un 2. panta 5. punkta a) apakšpunktā minētos mērķus;

a) ja tiek īstenoti attiecīgi Regulas (ES) Nr. 1380/2013 12. un 13. pantā minētie Komisijas pasākumi vai dalībvalstu ārkārtas pasākumi, vai saglabāšanas pasākumi, kas minēti attiecīgās regulas 7. pantā, to vidū bioloģiskās atjaunošanās laikposmi;

“3. Neskarot 5. punktu, EJZF sniegtais kopējais finansiālais ieguldījums 33. panta 1. punkta a)–c) apakšpunktā un 34. pantā minētajos pasākumos un 41. pantā minētajā galveno dzinēju vai palīgdzinēju nomaiņā vai modernizācijā nepārsniedz augstāko no šādām divām robežvērtībām:”;

“55. pants

Pasākumi sabiedrības veselības jomā

1.EJZF var atbalstīt šādas kompensācijas shēmas:

a) kompensācijas par zaudējumiem, kas gliemju audzētājiem rodas, uz laiku apturot audzēto gliemju ieguvi vienīgi sabiedrības veselības iemeslu dēļ;

b) kompensācijas par ražošanas pagaidu apturēšanu vai samazināšanu, ko akvakultūras zivkopji laikposmā no 2020. gada 1. februāra līdz 31. decembrim veikuši Covid-19 uzliesmojuma rezultātā.

2.Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbalstu var piešķirt tikai tad, ja ieguvi aptur sakarā ar gliemju kontamināciju, ko izraisījusi toksīnus izdaloša planktona savairošanās vai biotoksīnus saturoša planktona klātbūtne, un ar noteikumu, ka:

a) kontaminācija ilgst ilgāk nekā četrus mēnešus pēc kārtas vai

b) zaudējumi, kas rodas ieguves apturēšanas dēļ, pārsniedz 25 % no attiecīgā uzņēmuma gada apgrozījuma, ko aprēķina, pamatojoties uz minētā uzņēmuma vidējo apgrozījumu trīs kalendārajos gados pirms tā gada, kurā tika apturēta ieguve.

Piemērojot pirmās daļas b) apakšpunktu, dalībvalstis var paredzēt īpašus noteikumus aprēķinu veikšanai attiecībā uz uzņēmumiem, kuri darbojas mazāk nekā trīs gadus.

3.Laiks, par kādu var piešķirt 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto kompensāciju, ir ne vairāk kā 12 mēneši visā plānošanas periodā. Pienācīgi pamatotos nepieciešamības gadījumos to var vienreiz pagarināt vēl ne vairāk kā par papildu 12 mēnešiem, bet kopējais ilgums nepārsniedz 24 mēnešus.

Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1303/2013 65. panta 9. punkta pirmās daļas, izdevumi par darbībām, ko atbalsta saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu, par atbilstīgiem kļūst no 2020. gada 1. februāra.”;

9) regulas 66. panta 3. un 4. punktu groza šādi:

“3. Atbalsts, kas gadā piešķirts katrai ražotāju organizācijai saskaņā ar šo pantu, nepārsniedz 12 % no katras minētās ražotāju organizācijas iepriekšējos trīs kalendārajos gados tirgū laistās produkcijas gada vidējās vērtības. Jebkurai jaunatzītai ražotāju organizācijai minētais atbalsts nepārsniedz 12 % no tās biedru iepriekšējos trīs kalendārajos gados tirgū laistās produkcijas gada vidējās vērtības.

4. Pēc ražošanas un tirdzniecības plāna apstiprināšanas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1379/2013 28. panta 3. punktu attiecīgā dalībvalsts var piešķirt avansu 50–100 % apmērā no finansiālā atbalsta.”;

10) regulas 67. panta 1. un 2. punktu groza šādi:

“1. Ja tas vajadzīgs, lai reaģētu uz Covid-19 uzliesmojumu, no EJZF var izmaksāt kompensāciju atzītām ražotāju organizācijām un ražotāju organizāciju apvienībām, kuras uzglabā zvejas vai akvakultūras produktus, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1379/2013 II pielikumā, vai produktus ar KN kodu 0302, kas uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 1379/2013 I pielikuma a) iedaļā, ar noteikumu, ka minētos produktus uzglabā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1379/2013 30. un 31. pantu, un ievērojot šādus nosacījumus:

a) uzglabāšanas atbalsta summa nepārsniedz attiecīgo produktu stabilizēšanai un uzglabāšanai vajadzīgo darbību tehnisko un finansiālo izmaksu summu;

b) daudzumi, par kuriem ir tiesības pretendēt uz uzglabāšanas atbalstu, nepārsniedz 25 % no attiecīgo produktu daudzuma gadā, ko ražotāju organizācija laidusi pārdošanā;

c) finansiālais atbalsts gadā nepārsniedz 20 % no ražotāju organizācijas biedru tirgū laistās produkcijas gada vidējās vērtības laikposmā no 2017. gada līdz 2019. gadam.

Piemērojot pirmās daļas c) apakšpunktu, ja ražotāju organizācijas biedri laikposmā no 2017. gada līdz 2019. gadam produkciju tirgū nav laiduši, ņem vērā minēto biedru tirgū laistās produkcijas gada vidējo vērtību pirmajos trīs ražošanas gados.

2. Atbalstu, kas minēts 1. punktā, izbeidz 2020. gada 31. decembrī.