EIROPAS KOMISIJA Briselē, 14.12.2016 COM(2016) 960 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Otrais progresa ziņojums: pirmie rezultāti partnerības satvara īstenošanā ar trešām valstīm saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā



1. Ievads Kopš oktobra ziņojuma sadarbība ar piecām prioritārajām valstīm un citām valstīm ir intensīvi turpinājusies, pamatojoties uz Eiropadomes oktobra secinājumiem. Šajos secinājumos izceltas divas jomas, kurās rezultāti tika sagaidīti līdz Eiropadomes decembra sanāksmei, proti, progress sadarbībā ar piecām izvēlētajām prioritārajām valstīm, kā arī pirmie panākumi neatbilstīgas ieceļošanas samazināšanā un atgriešanu skaita palielināšana. Tajos tika arī uzsvērts, cik svarīgi ir rīkoties valstu līmenī, lai paātrinātu atgriešanas procesu, kā arī tika pausta apņemšanās apsvērt prioritāro valstu saraksta paplašināšanu. Šajā otrajā progresa ziņojumā ir sniegta informācija par pasākumiem, kas veikti partnerības satvara ietvaros, kā arī par progresu, kas gūts kopš oktobra. Dalībvalstu ministri, Augstā pārstāve un komisāri ir devušies divdesmit augsta līmeņa vizītēs, un tām papildus notikušas arī tikšanās tehniskā līmenī ar mērķi uzlabot darbības rezultātus. Īsajā laikposmā kopš Eiropadomes oktobra sanāksmes lielākajā daļā prioritāro valstu ir panākts konkrēts progress. Tika panāktas būtiskas vienošanās par jaunu sadarbību atgriešanas jomā, un tika atsāktas apstājušās atgriešanas procedūras. No ES Trasta fondā Āfrikai ir piešķirts EUR 1 miljards, lai palīdzētu sasniegt Valletas rīcības plānā paredzētos mērķus. ES budžetā 2017. gadā tiks ieskaitīti EUR 726,7 miljoni, lai turpinātu atbalstīt migrācijas ārējās dimensijas attīstību. Ir noteikts pamats, lai ieviestu vienas pieturas aģentūru datu vākšanai attiecībā uz atgriešanu ES līmenī un stiprinātu ar atgriešanu saistīto administratīvo sadarbību. Darbības rezultāti ir tādi, ka migrantu plūsmas, kas šķērso Sahāru caur Nigēru, ir sasniegušas zemāko punktu: novembrī tie bija 1500 migranti, salīdzinot ar 70 000 migrantiem maijā. Nigērā tika konfiscēti 95 transportlīdzekļi un notiesāti 102 kontrabandisti. Ar Starptautiskās migrācijas organizācijas (IOM) palīdzību ir repatriēti 4430 no migrantiem, kas pārtverti neatbilstīgā tranzītā. Papildus tam 2016. gadā apmēram 2700 migranti no piecām prioritārajām valstīm ir no ES atgriezušies savās attiecīgajās izcelsmes valstīs. Tomēr Āfrikā samazinātās tranzītplūsmas dēļ vēl nav mazinājusies migrantu ieceļošana Eiropā. 2016. gadā ieceļošanas gadījumu skaits no piecām prioritārajām valstīm, izmantojot Vidusjūras centrālās daļas maršrutu, pieauga līdz gandrīz 59 000 gadījumu (no kopā gandrīz 173 000 ieceļošanas gadījumiem, izmantojot šo maršrutu), un tas norāda, ka ir jāturpina un jāpaplašina partnerības satvara īstenošana. Viss partnerības satvara potenciāls vēl nav pilnīgi izmantots. Pirmkārt, joprojām ir ierobežota sasaiste ar citām politikas jomām, piemēram, likumīgo migrāciju, tirdzniecību, enerģētiku, lauksaimniecību un izglītību. Šāda sasaiste varētu veidot pamatu reālām partnerībām ar trešām valstīm, un minēto politikas jomu nostiprināšana partnerības satvarā būs tuvāko mēnešu galvenais mērķis. Otrkārt, panākumu gūšanai būtisks ir bijis dalībvalstu atbalsts, tostarp migrācijas politikas iekšējā dimensijā. Procesam padziļinoties un paplašinoties, šis atbalsts jāturpina un jāintensificē. Treškārt, Valletas process, kas ir pamats mūsu pieejai migrācijai Āfrikā, tiks nostiprināts augstāko amatpersonu sanāksmē nākamajā februārī. Lai intensīvā sadarbība ar trešām valstīm partnerības satvara ietvaros sniegtu pilnvērtīgus rezultātus, vajadzīgs laiks un apņemšanās. Lai turpmākajos mēnešos panāktu konkrētus rezultātus, jāīsteno projekti, kas pievēršas neatbilstīgas migrācijas pamatcēloņiem, identifikācijas un efektīvas atgriešanas procedūras, kā arī mērķtiecīgi pasākumi, kas paredzēti, lai izskaustu kontrabandu galvenajos punktos maršrutos, kuri ved uz Eiropu. 2. Ar prioritārajām valstīm panāktais progress un pirmie rezultāti attiecībā uz ieceļošanu un atgriešanu 2.1. Prioritārās partnerības valstis – panāktais progress Nigēra Nigērai ir būtiska nozīme kā tranzīta valstij no Subsahāras Āfrikas uz Vidusjūras reģionu. Valstī ir arī lielas problēmas saistībā ar tās pārvaldību un tās attīstības vajadzībām. Tā arī pati saskaras ar bēgļu problēmu: bēgļi valstī ierodas, bēgot no krīzēm, kas skārušas Čadas ezeru un Mali. Neskatoties uz to, Nigēra ir turpinājusi aktīvi sadarboties ar ES jo īpaši tādās jomās kā migrantu kontrabandas apkarošana un neatbilstīgu migrantu plūsmas mazināšana, un ir kļuvusi par paraugu tam, kā ES un tās dalībvalstis visaptverošā veidā var apvienot dažādus pieejamos instrumentus un rīkus. Sadarbības temps ir uzturēts, rīkojot vairākas ES amatpersonu augsta līmeņa vizītes; Vācijas kanclere valsti apmeklēja oktobrī, Itālijas ārlietu ministrs – novembra sākumā, bet Nīderlandes ārlietu ministrs – decembrī. Nigēras prezidenta vizīte Briselē 15. decembrī noslēgs ļoti intensīvas sadarbības gadu un ļaus vienoties par turpmāko rīcību. Pamatojoties uz šo sadarbību, galvenie pasākumi uz vietas ir vērsti uz Agadesas reģionu. No vienas puses, tas ietver migrantu kontrabandistu un cilvēku tirdzniecības apkarošanu. Tomēr ilgstošam risinājumam būtu arī jāpalīdz migrantiem atgriezties savās mājās un jāsniedz alternatīvas ekonomiskās iespējas vietējiem iedzīvotājiem. Uzmanība jāpievērš arī tam, lai novērstu migrācijas novirzīšanu uz citiem maršrutiem. Pasākumi ir veikti visos minētajos virzienos. To personu skaits, kas pamet Nigēru, lai riskētu šķērsot Sahāru, ir samazinājies no vairāk nekā 70 000 maijā līdz aptuveni 1500 novembrī. Turklāt to migrantu skaits, kuri tiek nosūtīti uz Starptautiskās Migrācijas organizāciju (IOM) repatriācijai, ir palielinājies no vidēji 350 migrantiem mēnesī pirms vasaras līdz 1100 migrantiem novembrī. 4430 no tiem jau brīvprātīgi atgriezušies savā valstī, izmantojot sniegto atbalstu. Šī tendence turpinājās arī attiecībā uz aprīkojuma konfiscēšanu un kontrabandistu apcietināšanu. No jūlija līdz oktobra beigām tika konfiscēti 95 transportlīdzekļi, notiesāti 102 kontrabandisti un par korupciju, kas saistīta ar migrāciju, apcietināti 9 žandarmi. Lai visu minēto padarītu iespējamu, izšķirīga nozīme ir bijusi tiešam ES atbalstam. Tas ietver praktisku atbalstu uz vietas, kas paredzēts, lai palīdzētu plānot un īstenot īstermiņa pasākumus migrācijas un cilvēku tirdzniecības apkarošanai. Eiropas Savienības KDAP misijas Nigērā pārstāvniecības birojs Agadesā darbojas, un kopš aprīļa tas ir īstenojis virkni apmācību, tostarp 20 apmācību kursus par migrāciju, izlūkošanu un apcietināšanas tehnikām 360 starptautisko drošības spēku darbiniekiem. Biroja spēkus papildinās vēl divi darbinieki no Komisijas un EĀDD, bet Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra nosūtīs sadarbības koordinatoru. ES finansējums tiek piešķirts arī iesāktā turpināšanai un rezultātu uzlabošanai. ES Trasta fonds Āfrikai sešos centros atbalstīs 30 000 neaizsargātu migrantu, kas pārtverti migrācijas maršrutā, un atgriezīs 12 000 migrantu to izcelsmes kopienās. Atbalsts tiks sniegts arī no dalībvalstu ekonomikas programmām ar mērķi atbalstīt 1400 Nigēras valstspiederīgo pašnodarbinātību tranzīta zonās un 6000 jauniešu prasmju uzlabošanu, lai atvieglotu viņu iesaistīšanos darba tirgū. Lai nodrošinātu tūlītēju ietekmi, Komisija ES Trasta fonda Āfrikai ietvaros ir arī izstrādājusi īstermiņa ietekmes projektu, kas tiešā veidā atbild uz Nigēras lūgumu ātri un pamanāmi izveidot alternatīvu ienākumu gūšanas veidu, kurš aizvietotu "kontrabandas nozari". Ilgtermiņā ES un dalībvalstis strādā, lai rastu risinājumu galvenajiem cēloņiem un lai nodrošinātu ilgtspējīgas alternatīvas vietējai ekonomikai ar budžeta atbalsta paketi. Ņemot vēra nopietnās aizsardzības problēmas, ar kurām Nigēra saskaras, izmitinot pārvietotos iedzīvotājus, atbalsts Nigērai tiek sniegts arī ar reģionālu pasākumu starpniecību, atbalstot piekļuvi statusa noteikšanas procedūrām, uzlabojot uzņemšanas apstākļus un sniedzot palīdzību patvēruma meklētājiem Nigērā. Visbeidzot, ir svarīgi, lai rezultātus varētu izmērīt. ES sadarbojas ar IOM, lai stiprinātu datu vākšanu, strādājot 40 stratēģiski svarīgās vietās, caur kurām ved migrācijas maršruti, ar mērķi izpētīt migrācijas plūsmas un maršrutus, migrantu demogrāfiju un migrācijas cēloņus.

Turpmākie pasākumi ·Pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem, turpināt īstenot pasākumus, lai cīnītos pret kontrabandu un cilvēku tirdzniecību. ·Izstrādāt vidēja termiņa un ilgtermiņa rīcības plānu, kurā galvenā uzmanība veltīta pamatcēloņiem un ekonomikas alternatīvām neatbilstīgas migrācijas visvairāk skartajos reģionos. ·Uzraudzīt migrācijas plūsmas iespējamo novirzīšanu uz citiem maršrutiem. ·Nosūtīt uz Nigēru Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras sadarbības koordinatoru. ·Pilnībā izvietot ES darbiniekus un EUCAP nodaļu Agadesā, tostarp apmācības nolūkos. Nigērija Nigērija ir viens no galvenajiem partneriem reģionā un ir izveidojusi attiecības ar ES dažādās politikas jomās. Attiecīgi regulāri tiek uzturēti augsta līmeņa kontakti, ir notikusi Vācijas ārlietu ministra vizīte Nigērijā un Nigērijas iekšlietu ministra vizīte Itālijā oktobrī. Šie darbības virzieni tiks apkopoti ES un Nigērijas ministru sanāksmē nākamā gada pavasarī. Nigērija joprojām ir svarīga izcelsmes valsts neatbilstīgai migrācijai uz ES, un no tās pa Vidusjūras centrālās daļas maršrutu 2016. gadā ieradušies 35 998 migranti. Vairāk nekā 200 000 Nigērijas valstspiederīgo pastāvīgi dzīvo Eiropā, un katru gadu tiek izsniegti vidēji 30 000–40 000 jaunu uzturēšanās atļauju. Migrācija jau tagad ir centrālais Nigērijas un ES attiecību aspekts. Praktiskā sadarbība atpakaļuzņemšanas jomā ar Nigēriju notiek labāk nekā ar citām prioritārajām valstīm, un tā turpina uzlaboties. Kopā līdz 2016. gada novembra vidum Nigērijā ir atgriezti gandrīz 2000 Nigērijas valstspiederīgo, kuri nelikumīgi uzturas ES. Īstenoto atgriešanu Nigērijā skaits 2016. gadā ir uzlabojies, tomēr joprojām ir salīdzinoši zems, un tas liecina par ierobežojumiem dalībvalstīs. Nigērijas iestādes ir izsniegušas 65 % no dalībvalstu pieprasītajiem pagaidu ceļošanas dokumentiem. Sadarbība ar Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru joprojām ir pozitīva; novembrī trīs Eiropas valstīs notika identifikācijas misijas ar mērķi noteikt atgriešanas kandidātu valstspiederību. Līdz gada beigām plānotas vēl divas papildu misijas dalībvalstīs, lai palīdzētu identificēt Nigērijas valstspiederīgos. Sadarbības koordinatori no Nigērijas, kas izvietoti dalībvalstīs, palīdz veikt identifikāciju uzreiz pēc ierašanās Vidusjūras centrālās daļas maršrutā. Lai attīstītu šo pozitīvo sadarbību atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā un nostiprinātu to ES līmenī, oktobrī sākās sarunas par ES un Nigērijas atpakaļuzņemšanas nolīgumu. Nākamā sarunu kārta notiks Briselē 2017. gada sākumā ar mērķi ātri pabeigt sarunas. Intensificēta tiek arī praktiskā sadarbība. Sadarbība kontrabandas apkarošanas jomā tiks vēl vairāk pastiprināta, izmantojot oktobrī izveidoto ES un Nigērijas sadarbības platformu migrantu kontrabandas jautājumos. Aizsardzības problēmas Nigērijā tiek risinātas, apvienojot dažāda veida atbalstu. Piemēram, aizsardzības jautājumi tiek integrēti ES humānās palīdzības pasākumos, un īpašs atbalsts tiek sniegts jo īpaši attiecībā uz bērnu aizsardzību. Pašlaik Nigērija saņem salīdzinoši nelielu atbalstu no ES Trasta fonda Āfrikai; ir apstiprināti pieci projekti. Reaģējot uz Boko Haram krīzi, ES Trasta fonds Āfrikai nodrošina visaptverošu pieeju stabilitātes un izturētspējas jomā. Projekti ir vērsti uz valsts ziemeļaustrumu daļu, un tiem ir aptuveni 280 000 tiešo saņēmēju (iekšzemē pārvietotas personas, repatrianti un uzņēmējkopienas). Palīdzība nodrošina piekļuvi pamatpakalpojumiem un uzlabotām sociālekonomiskām un iztikas līdzekļu gūšanas iespējām, kā arī stiprina kopienu, tostarp nodrošinot konfliktu pārvaldību un novēršanu. Ir izstrādāti trīs papildu projekti, kuru mērķis ir neatbilstīgo migrantu atgriešana un reintegrācija, kā arī radikalizācijas apkarošana. Eiropas Komisija izstrādās turpmākus projektus, jo īpaši, lai atbalstītu pasākumus migrantu, kas atgriežas, reintegrācijas un migrācijas pārvaldības jomā. Eiropas Attīstības fonda (EAF) ietvaros tiek izstrādāta virkne ar migrāciju saistītu EAF projektu. Turpmākie pasākumi ·Turpināt izstrādāt projektus un iniciatīvas nelikumīgas tirdzniecības un kontrabandas apkarošanai, tostarp ar Eiropola un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras palīdzību. ·Pabeigt sarunas par ES un Nigērijas atpakaļuzņemšanas nolīgumu un veicināt paraugpraksi atgriešanas jomā, arī novēršot iekšējus ierobežojumus. ·Izstrādāt iniciatīvas, lai risinātu migrācijas pamatcēloņus un veicinātu ieguldījumus. Senegāla

Kopš oktobra dialogs ar Senegālu ir vēl vairāk intensificējies; līdz šim 2016. gadā pa Vidusjūras centrālās daļas maršrutu ieradušies 9548 Senegālas valstspiederīgie. Valsti apmeklēja starptautiskās sadarbības un attīstības komisārs, kā arī Itālijas ārlietu ministrs. Visbeidzot, ES Augstā pārstāve / Komisijas priekšsēdētāja vietniece piedalījās trešajā starptautiskajā forumā par mieru un drošību Āfrikā, kas decembrī notika Dakārā, šādi sniedzot vēl vienu iespēju divpusējai sadarbībai. Intensificējas arī tehniskā sadarbība; krietni uz priekšu ir pavirzījušās sarunas starp Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru un Senegālas iestādēm par darba vienošanās noslēgšanu. Ir izveidoti oficiāli kontaktpunkti Ārlietu ministrijā un Iekšlietu ministrijā. No gada sākuma līdz novembra vidum Senegālā ir atgriezti tikai 435 Senegālas valstspiederīgie, kas neatbilstīgi uzturas ES. Senegāla nesen ir piedāvājusi palielināt atbalstu, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar personu ierašanos pa Vidusjūras centrālās daļas maršrutu. Jāuzlabo sadarbība identifikācijas un dokumentācijas jomā, jo šīs procedūras joprojām ir ilgstošas un sarežģītas, un plānotās misijas vēl nav notikušas. Lai nodrošinātu darbības rezultātus, vēl būs jāstrādā pie šā jaunā stimula ciešas uzraudzības un uzturēšanas. Ņemot vērā, ka 2015. gadā ES likumīgi uzturējās vairāk nekā 230 000 Senegālas valstspiederīgo un ES dalībvalstis katru gadu Senegālas valstspiederīgajiem izsniedz vidēji 15 000–20 000 jaunu uzturēšanās atļauju, sadarbība atgriešanas jomā ir jāapsver, ņemot vērā pieejamās būtiskās likumīgās iespējas. Tajā pašā laikā ES finansējums arī palīdz risināt neatbilstīgas migrācijas pamatcēloņus, piemēram, tiek izstrādāti projekti, ar kuriem atbalsta darbvietu radīšanu jauniešiem un kuri pieņemti ES Trasta fonda Āfrikai ietvaros un atbalsta 600 vietējos uzņēmumus un saimniecības ar īpaši pielāgotu tehnisko palīdzību, rada līdz pat 24 000 tiešu un netiešu darbvietu un sniedz 12 000 jauniešu iespēju saņemt profesionālo apmācību tādās nozarēs, kā, piemēram, agrārā rūpniecība, mežsaimniecība, tūrisms un zivsaimniecība. Senegāla saņem arī atbalstu reģionāla projekta ietvaros, ar kuru atbalsta tiesībaizsardzības struktūras. Jauni projekti, kurus pašlaik izstrādā, paplašinātu darbības jomu, papildus ekonomisku un nodarbinātības iespēju radīšanai reģionos ar augstu migrācijas potenciālu iekļaujot tajā arī labāku migrācijas pārvaldību un sekmējot 3000 Senegālas valstspiederīgo reintegrāciju un izpratnes veidošanu 200 kopienās un 30 000 potenciālajos migrantos, kā arī atbalstot civilreģistru sistēmu konsolidāciju. Turklāt 2016. gada oktobrī tika pieņemts EAF projekts par iekšējo drošību un robežu pārvaldību, lai uzlabotu iekšējās drošības dienestu spējas cīņā pret terorismu, organizēto noziedzību, kā arī robežu pārvaldības un nelegālās migrācijas apkarošanas jomā. Turpmākie pasākumi ·Turpināt sekmēt praktisku sadarbību atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā, tostarp izmantojot īpaši šim nolūkam paredzētus apmeklējumus dalībvalstīs. ·Intensificēt sadarbību kontrabandas apkarošanas jomā un risināt pamatcēloņus, tostarp ātri īstenojot projektus, kas pieņemti ES Trasta fonda Āfrikai ietvaros. Mali Mali ir gan būtiska migrantu izcelsmes, gan tranzīta valsts un saskaras ar ievērojamām politiskām un attīstības problēmām. 2016. gadā Eiropā no Mali pa Vidusjūras centrālās daļas maršrutu nelikumīgi ieradās 9305 personas, kas ir vairāk nekā 2015. gādā. Vairāk nekā 100 000 Mali valstspiederīgo pastāvīgi dzīvo Eiropā, un katru gadu tiek izsniegti vidēji 6000–8000 jaunu uzturēšanās atļauju. Nīderlandes un Itālijas ārlietu ministriem apmeklējot Mali, atkal ir pastiprināts dialogs un sadarbība, tostarp augstā līmenī. Mali pašlaik vada Rabātas procesa koordinācijas komiteju, un tādējādi tai ir nozīmīga loma saistībā ar gatavošanos Valletas augstāko amatpersonu sanāksmei 2017. gada februārī. Šī pastiprinātā sadarbība ir nostiprināta, pieņemot kopīgu deklarāciju, kas sagatavota saistībā ar Nīderlandes ārlietu ministra vizīti Mali 10. un 11. decembrī AP/PV vārdā. Aizsardzības ziņā situācija joprojām ir īpaši problemātiska; aptuveni 135 000 Mali bēgļu uzturas kaimiņos esošajās Rietumāfrikas valstīs. Eiropas Komisija sniedz pamata humāno palīdzību Mali bēgļiem, kuri uzturas Burkinafaso, Mauritānijā un Nigērā. ES Trasta fonds Āfrikai atbalstīs šo bēgļu kopienu noturību un pašpietiekamību, kopā ar UNHCR sniegs atbalstu, lai uzturētu mierīgu līdzāspastāvēšanu starp pārvietotajiem iedzīvotājiem un kopienām, un veicinās bēgļu brīvprātīgu repatriāciju. To migrantu skaits, kuri atgriezušies Mali, joprojām ir ļoti zems. Kopā kopš gada sākuma savā izcelsmes valstī ir atgriezušies 119 Mali valstspiederīgie. Prakse attiecībā uz sadarbību atpakaļuzņemšanas jomā, tostarp attiecībā uz pagaidu ceļošanas dokumentu izsniegšanu, ievērojami atšķiras atkarībā no konsulāta, un vairākas dalībvalstis ir ziņojušas par grūtībām un kavēšanos. Lai risinātu šīs problēmas, Mali ir sadarbojusies ar ES attiecībā uz tādu personu, kas neatbilstīgi uzturas Savienībā, atgriešanu, pamatojoties uz standarta procedūrām, kas noslēgtas starp šīm divām pusēm, ievērojot pušu savstarpējās saistības. Šā mērķa sasniegšanai tika īstenotas misijas. Mali ir svarīgs tranzīta maršruts tiem migrantiem no Rietumāfrikas valstīm, kuri dodas Vidusjūras virzienā. Nigēras īstenoto kontrabandas novēršanas pasākumu dēļ pastāv draudi, ka Mali arvien vairāk varētu izmantot kā alternatīvu tranzīta valsti. To sekmē arī ļoti nestabilā drošības situācija teritorijas centrālajā un ziemeļu daļā. Mali ir paudusi stingru apņemšanos apkarot kontrabandu un cīnīties pret noziedzības tīkliem. Lai risinātu migrācijas tranzīta dimensiju Mali, šī sadarbības joma turpmākajos mēnešos tiks turpināta ar pilnu jaudu, vienlaikus pilnībā ievērojot ECOWAS satvaru. Mali joprojām ir viena no svarīgākajām to līdzekļu saņēmējām, kurus piešķir no ES Trasta fonda Āfrikai. Papildus projektiem, kas jau ir apstiprināti ES Trasta fonda Āfrikai ietvaros kopš 2016. gada janvāra, paredzams, ka drīzumā tiks apstiprināti vēl trīs projekti, tostarp par iedzīvotāju biometrisko datu reģistru, atgriezušos personu reintegrāciju, izpratnes veicināšanas kampaņām par neatbilstīgas migrācijas riskiem un jauniešu nodarbinātību 8000 jauniešiem lauku apvidos un pilsētās. Šie projekti sniegs palīdzību 16 000 grūtībās nonākušu migrantu, sekmēs 4000 tranzītā esošu migrantu atgriešanu kaimiņvalstīs un atbalstīs 4000 Mali valstspiederīgo ilgtspējīgu reintegrāciju viņu izcelsmes kopienās. Turpmākie pasākumi ·Uzturēt ciešu dialogu ar Mali kā Rabātas procesa vadītāju saistībā ar gatavošanos Valletas augstāko amatpersonu sanāksmei 2017. gada februārī. ·Pārraudzīt un risināt situāciju, kas saistīta ar aizsardzību un pārvietošanu. ·Prioritārā kārtā intensificēt sadarbību ar Mali attiecībā uz tranzīta dimensiju. ·Pastiprināt sadarbību efektīvas atgriešanas jomā. IOM projekts attiecībā uz Rietumāfriku un Lībiju Partnerības satvara pieejas ietvaros ES kopā ar Vāciju un Itāliju sadarbībā ar Starptautisko Migrācijas organizāciju 14 valstīs ir izstrādājusi novatorisku reģionālo iniciatīvu. Jaunās iniciatīvas par migrantu aizsardzību un reintegrāciju Āfrikā finansējums ir EUR 100 miljoni, un ar to: 1. atbalstīs 24 000 migrantu no tranzīta valstīm Āfrikā brīvprātīgu atgriešanos un reintegrāciju, kā arī repatriantu no Eiropas reintegrāciju viņu izcelsmes kopienās. 2. pie migrācijas maršrutiem Nigērā, Mali un Burkinafaso izveidos migrācijas reaģēšanas un resursu centrus, ar mērķi atbalstīt 58 000 neaizsargātu migrantu, kuriem vajadzīga palīdzība. 3. informēs 200 000 migrantu, kuri nonākuši grūtībās migrācijas maršrutos, un 2000 kopienu potenciālo migrantu par riskiem, kas saistīti ar neatbilstīgu migrāciju, par alternatīvām, piemēram, likumīgu un drošu migrāciju, tiesībām un pienākumiem, kā arī par brīvprātīgas atgriešanas un reintegrācijas iespējām. 4. tiks sākta sistemātiska datu vākšana stratēģiskās vietās, kas atrodas blakus migrācijas maršrutiem. Dati galvenokārt tiks vākti par migrantu demogrāfijas tendencēm, migrācijas plūsmām un maršrutiem, un tiks apkopota sīkāka informācija par migrācijas cēloņiem. Lai uzlabotu ilgtspēju un pasākumu koordināciju, valsts iestāžu un galveno ieinteresēto pušu spēju veidošana tiks iekļauta visos pasākumos neatkarīgi no tā, vai to mērķis ir aizsardzība, atgriešana vai reintegrācija, informēšanas un izpratnes veidošanas kampaņas, kā arī datu vākšana un analīze.

Etiopija 2016. gadā pa Vidusjūras centrālās daļas maršrutu ieradušies 3363 Etiopijas valstspiederīgie, bet vairāk nekā 30 000 Etiopijas valstspiederīgo regulāri uzturas Eiropā, un katru gadu tiek izsniegti vidēji 4000–5000 jaunu uzturēšanās atļauju. Šī valsts rada īpašas problēmas, ņemot vērā sarežģītos politiskos apstākļus tajā. Pastāvīga ES sadarbība ar Etiopijas valdību būs būtiska, lai atbalstītu vajadzīgās politiskās reformas, kuras vajadzīgas, lai risinātu sūdzības, kuras ir kopš 2015. gada novembra notiekošo nemieru pamatā. Ir apdraudēta Etiopijas un plašākā reģionā iekšējā stabilitāte — ES rīcībai būtu jāpalīdz novērst smagu krīzi reģionā un tās neizbēgamās sekas. Arī ņemot vērā politisko situāciju, kopš oktobra progress atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā ir bijis ļoti lēns. Kopā kopš gada sākuma Etiopijā ir atgriezušies 172 Etiopijas valstspiederīgie, kas neatbilstīgi uzturas ES valstīs. Neraugoties uz grūtībām, tehniskais dialogs turpinājās, un šajā jomā konstatētas dažas cerīgas iezīmes. 2017. gada sākumā paredzēts seminārs par atpakaļuzņemšanu. 2016. gada 15. decembrī Etiopija pārņems arī Hartūmas procesa vadību. Sadarbība atpakaļuzņemšanas jomā ir daļa no plašākiem centieniem, ko ES īsteno migrācijas jomā. Etiopija ir otra Āfrikas valsts aiz Ugandas, kas uzņem vislielāko bēgļu skaitu (738 000). ES ir turpinājusi sniegt attīstības un aizsardzības atbalstu bēgļiem Etiopijā, īstenojot reģionālās attīstības un aizsardzības programmu (RAAP) Āfrikas ragam, sniedzot mērķtiecīgu atbalstu vairāk nekā 100 000 bēgļu no aptuveni 415 000 Somālijas un Eritrejas izcelsmes bēgļu, kuri pašlaik uzturas Etiopijā, kā arī uzņēmējām kopienām, tostarp iekļaujot īpašus pasākumus attiecībā uz bērnu aizsardzību. Etiopija ir viena no galvenajām valstīm, kas saņem ES Trasta fonda Āfrikai līdzekļus, piemēram, tiek īstenots Trasta fonda projekts, kas uzlabo viena miljona lauksaimnieku izturētspēju neaizsargātos apgabalos, kurus apdraud vardarbīgi konflikti. Tiek gatavotas papildu programmas, kuru mērķis ir sekmēt darbvietu izveidi, jo īpaši attiecībā uz bēgļiem, kā arī atbalstīt vienotas valsts identifikācijas un reģistrācijas sistēmas izveidi. ES ir paziņojusi par savu gatavību sniegt finansiālu atbalstu nesen plānotiem rūpnieciskajiem parkiem, kuros paredzēts radīt darbvietas ne tikai etiopiešiem, bet arī aptuveni 30 000 bēgļu. Turpmākie pasākumi ·Uzturēt ciešu dialogu ar Etiopiju kā Hartūmas procesa priekšsēdētāju saistībā ar gatavošanos Valletas augstāko amatpersonu sanāksmei 2017. gada februārī. ·Turpināt sākotnējos pasākumus, kas veikti, lai uzlabotu sadarbību atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. ·Turpināt stiprināt atbalstu Etiopijai kā migrantu un bēgļu tranzīta valstij un galamērķa valstij. 2.2. Sadarbības ar citām valstīm attīstība migrācijas pārvaldības jomā Kā liecina šis progresa ziņojums, partnerības satvarā ar piecām prioritārajām valstīm panāktais progress joprojām ir nevienmērīgs, un tā turpināšanai būs vajadzīga nepārtraukta sadarbība. Īpašās finansiālās un politiskās saistības, kas ir vajadzīgas, lai sekmētu sadarbību ar prioritārajām valstīm, liecina, ka sadarbība nedrīkst pavājināties. Tajā pašā laikā sadarbības stiprināšana migrācijas jomā, ievērojot partnerības satvaru, joprojām tiek veicināta arī attiecībās ar valstīm, kas nav prioritārās valstis. Tas arī radīs pamatu iespējamai prioritāšu paplašināšanai tuvākajā nākotnē. Jordānija, Libāna ES un Libānas partnerības prioritātes un pievienotais nolīgums (kas nosaka abpusējās saistības, reaģējot uz bēgļu krīzes ietekmi) tika pieņemts 2016. gada 11. novembrī. Ir panākta vienošanās par ES un Jordānijas partnerības prioritātēm, kurām arī pievienots nolīgums, un tās būtu oficiāli jāpieņem līdz gada beigām gaidāmajā Asociācijas padomē. Nolīguma prioritārās darbības tiks finansētas no ES papildu līdzekļiem, kas Londonas konferencē tika paredzēti Libānai un Jordānijai, tostarp vismaz EUR 1 miljards tiks piešķirts 2016.–2017. gadā. 2016. gada 1. novembrī ES Libānai un Jordānijai jau bija piešķīrusi EUR 666 miljonus ar tās dažādo instrumentu starpniecību, tostarp no Eiropas Savienības Reģionālā trasta fonda reaģēšanai uz krīzi Sīrijā, kā arī humāno palīdzību. Pamatojoties uz to, ES sāks sarunas par ES un Jordānijas atpakaļuzņemšanas un vīzu režīma atvieglošanas nolīgumiem un turpinās sarunas par ES un Libānas mobilitātes partnerību. Afganistāna, Pakistāna, Bangladeša, Irāna Attiecībā uz Afganistānu ir turpinājusies Kopējās turpmākās virzības migrācijas jautājumos starp Afganistānu un ES īstenošana, un 30. novembrī notika Apvienotās darba grupas pirmā sanāksme.

Attiecībā uz Pakistānu ES un Pakistānas Apvienotās komisijas sanāksmē 24. novembrī tika pārrunāta migrācija, īpaši akcentējot ES un Pakistānas atpakaļuzņemšanas nolīguma īstenošanu. Šie centieni jau devuši rezultātus atgriešanās jomā. Turklāt Komisija pastiprināja centienus izveidot elektronisku platformu, kuras mērķis ir mazināt grūtības, kas saistītas ar atpakaļuzņemšanas dokumentu apstrādi. Ar Irānu tiks turpināta ciešāka sadarbība ar migrāciju saistītos jautājumos, jo Irāna ir daudzu bēgļu izcelsmes, tranzīta vai galamērķa valsts un arī uzņem lielu skaitu bēgļu; visaptverošu dialogu par migrāciju ir plānots sākt 2017. gada pirmajā pusē. Īstenojot partnerības satvaru, ES sadarbībā ar ANO Cilvēktiesību komisiju ir iecerējusi turpmākajos mēnešos pastiprināt sadarbību un sekmēt reģionālu pieeju, lai atbalstītu Afganistānas valstspiederīgo, kas pārvietoti viņu izcelsmes reģionā, aizsardzību un ilgtspējīgu reintegrāciju. Attiecībā uz Bangladešu ES ir palielinājusi savu politisko iesaisti, lai uzraudzītu, kā tiek īstenota panāktā vienošanās par standarta darbības procedūru izstrādi attiecībā uz atgriešanu, identifikācijas misiju nosūtīšanu, informācijas kampaņām un reintegrācijas projektiem. Ja būs vērojams progress attiecībā uz migrācijas dialogu, kas tika sākts 2016. gada aprīlī, drīz varēs sākt arī pārējos minētos projektus. Sadarbība ar Bangladešu tiks vēl vairāk intensificēta nākamajos mēnešos, lai sagatavotu augsni plašākam atbalstam partnerības satvara ietvaros. Ēģipte Lai gan tiek lēsts, ka neatbilstīgo migrantu izbraukšana no Ēģiptes šogad ir palielinājies par 15 % (Itālijā no Ēģiptes ieradušies aptuveni 13 000 migrantu), kopējais migrantu skaits joprojām ir salīdzinoši zems un kopš oktobra samazinās. Stāvoklis joprojām tiek cieši uzraudzīts, un dialogu ir intensificējusi oktobrī notikusī Eiropas kaimiņattiecību politikas komisāra vizīte, kā arī novembrī notikusī migrācijas, iekšlietu un pilsonības komisāra vizīte. Oktobrī Ēģiptē notika Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras pārstāvju izpētes vizīte. Atbalsts UNHCR pasākumiem, kuru mērķis ir Ēģiptē apmierināt vajadzību pēc starptautiskās aizsardzības, tiek sniegts Ziemeļāfrikas reģionālā attīstības un aizsardzības programmas ietvaros. Migrācija un mobilitāte būs arī daļa no turpmākajām ES un Ēģiptes partnerības prioritātēm un noteiks saskaņā ar pārskatīto Eiropas kaimiņattiecību politiku sniegto ES divpusējo atbalstu trīs nākamajiem gadiem. ES Reģionālais trasta fonds reaģēšanai uz Sīrijas krīzi un ES Trasta fonds Āfrikai nodrošina papildu instrumentus tādas finansiālas palīdzības sniegšanai, kas paredzēta spēju veidošanai, neaizsargātu grupu aizsardzībai, sociālekonomiskā atbalsta sniegšanai grupām, kurām varētu būt nosliece uz migrēšanu, un kopīgu pret kontrabandu un cilvēku tirdzniecību vērstu pasākumu stiprināšanai. Partnerības prioritātēs ar Ēģipti būs iekļauta attiecīgā migrācijas dimensija. Pēc apstiprinājuma saņemšanas ES nekavējoties pastiprinās sadarbību ar Ēģipti šajā jomā, organizējot īpaši paredzētas augstāko amatpersonu vizītes un sniedzot atbalstu no attiecīgajām ES aģentūrām un dalībvalstīm. Lībija Lībija joprojām ir galvenais Vidusjūras centrālās daļas maršruta sākumpunkts, un centrs, kurā saplūst migrācijas maršruti, kuru izcelsme ir gan Rietumāfrikas valstīs, gan Āfrikas ragā. ES pasākumi migrācijas jomā Lībijā visu laiku ir ierobežoti, jo valstī nav funkcionējošas valdības, kam būtu vienota kontrole pār visām tiesībaizsardzības un militārajām iestādēm. Papildus jau esošajai sadarbībai starp Vidusjūras reģiona dalībvalstīm un Lībijas krasta apsardzi Seahorse Vidusjūras tīkla ietvaros kopš 2016. gada jūnija sākti vairāki projekti, tostarp Lībijas krasta apsardzes apmācības EU NAVFOR MED operācijas SOPHIA ietvaros un Lībijas jūras glābšanas koordinācijas centra izveide ar Itālijas krasta apsardzes palīdzību. Dalībvalstis ir aicinātas veikt vajadzīgās iemaksas, lai uzturētu operācijas SOPHIA pilnīgas operatīvās spējas. Augustā tika izveidota ES un Lībijas sauszemes robežu integrētas pārvaldības komiteja, kas darbosies kā informācijas apmaiņai par robežu pārvaldību paredzēta platforma. Pēc tam, kad ar ES atbalstu notika Lībijas, Nigēras un Čadas ārlietu ministru trīspusējās tikšanās, lai pārrunātu robežu pārvaldības jautājumus, ir sekojusi ES delegāciju tikšanās ar šo valstu pārstāvjiem, un nākamā tikšanās ir plānota 2017. gada sākumā. Turpmākajos mēnešos ES plāno pastiprināt savus jau tagad ievērojamos centienus sadarboties ar starptautiskajiem partneriem, jo īpaši ar IOM, lai risinātu Lībijā nonākušo migrantu humanitāro situāciju. Šādas sadarbības galvenais mērķis būs piedāvāt alternatīvas atgriešanās iespējas migrantiem, kuri ir spiesti uzturēties katastrofālos apstākļos. Pašlaik notiek EUR 20 miljonus vērtu projektu īstenošana, kuru mērķis ir atvieglot grūtībās nonākušu migrantu brīvprātīgu atgriešanos, atbalstīt uzņemošās kopienas, nodrošinot nodarbinātības iespējas vietējām kopienām un migrantiem, sniegt palīdzību neaizsargātiem migrantiem un uzlabot viņu dzīves apstākļus aizturēšanas centros. Mērķis ir vēl vairāk pastiprināt šos centienus, kā arī pašlaik notiekošās krasta apsardzes apmācības. Papildus centieniem apzināt galvenās problēmas attiecībā uz migrāciju valstī un izmēģinājuma iniciatīvai, kuras mērķis ir stabilizēt kopienas apgabalos, ko skar migrantu iekšējā pārvietošana un tranzīts, notiek darbs pie EUR 20 miljonu vērtiem pasākumiem, kuru mērķis ir palīdzēt migrantiem izkāpšanas punktos un aizturēšanas centros, kā arī veicināt humanitāro repatriāciju (sākotnējais mērķis ir repatriēt 5000 migrantu) un reintegrāciju. Rietumāfrika Neatbilstīgā migrācija no Kotdivuāras uz Eiropu ir pastāvīgi palielinājusies: no 2000 cilvēku 2014. gadā līdz 5000 cilvēku 2015. gadā un 10 000 cilvēku laikposmā no 2016.°gada janvāra līdz septembrim. Gvineja vairākus mēnešus ir bijusi viena no piecām galvenajām migrantu izcelsmes valstīm, un tā ieņem otro vietu migrantu skaita ziņā Agadesā. Gana ir gan likumīgas, gan neatbilstīgas migrācijas izcelsmes un tranzīta valsts; 2015. gadā ES likumīgi uzturējās aptuveni 125 000 Ganas valstspiederīgo, un tajā pašā gadā tika atklāts, ka 5600 Ganas valstspiederīgo ES uzturas neatbilstīgi. ES Trasta fonds Āfrikai neaptver šīs trīs svarīgās neatbilstīgas migrācijas izcelsmes un tranzīta valstis Subsahāras Āfrikā. Lai uzsāktu dialogu un vienotos par mērķiem un uzdevumiem, kas saistīti ar migrāciju, ES ierosina paplašināt ES Trasta fonda Āfrikai ģeogrāfisko darbības jomu. Papildu atbalsts arī turpmāk tiks sniegts Mauritānijai, kas ir nozīmīga tranzīta valsts un kas jau sadarbojas ar ES migrācijas pārvaldības jomā. Nesenās vēlēšanas Gambijā paver jaunas iespējas pilnveidot divpusējās attiecības ar izcelsmes valsti, no kuras 2016. gadā ES pa Vidusjūras centrālās daļas maršrutu neatbilstīgi ieradušies vairāk nekā 11 000 personu.

Āfrikas rags Sadarbība migrācijas jomā starp ES un šo reģionu ir attīstījusies kopš 2015. gada novembra saskaņā ar Valletas samitu. Hartūmas process nodrošina īpašu satvaru, kura ietvaros pievērsties visiem migrācijas pārvaldības aspektiem, tostarp sadarbības sekmēšanai cīņā pret migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību starp visām reģiona valstīm, jo īpaši no Etiopijas caur Sudānu uz Ēģipti. 16. decembrī Adisabebā ir plānota procesā iesaistīto augstāko amatpersonu sanāksme, un tajā tiks sagatavoti sadarbības nākamie pasākumi. ES ir īpaši iesaistījusies reģionā esošo bēgļu aizsargāšanā un atbalstīšanā. Papildus humānajai palīdzībai ar reģionālās attīstības un aizsardzības programmas Āfrikas ragam starpniecību ir izstrādāti pieci projekti, kas paredzēti, lai atbalstītu Etiopijā, Kenijā, Somālijā, Sudānā un Ugandā esošu bēgļu un uzņēmējkopienu aizsardzību un ilgtspējīgu iztikas līdzekļu nodrošināšanu, kā arī intensificētu pasākumus Ugandā, kur pēc nesenā konflikta Dienvidsudānā vērojams piespiedu kārtā pārvietoto personu pieplūdums. Kenija ir paziņojusi, ka tiek slēgta Dadābas bēgļu nometne, kurā patlaban atrodas 350 000 bēgļu no Somālijas. Ja Kenija īstenos šo lēmumu, paredzams, ka tas radīs nopietnas negatīvas sekas visā reģionā. Turpmākie pasākumi ·Pabeigt nolīguma ar Jordāniju oficiālu pieņemšanu un sākt sarunas par vīzu režīma atvieglošanas un atpakaļuzņemšanas nolīgumiem. ·Pabeigt sarunas par mobilitātes partnerību ar Libānu. ·Sadarbībā ar UNHCR stiprināt reģionālo sadarbību attiecībā uz pārvietotajiem afgāņiem, lai veicinātu to ilgtspējīgu reintegrāciju. ·Uzlabot sadarbību ar Ēģipti, pamatojoties uz noteiktajām partnerības prioritātēm. ·Pastiprināt darbu Lībijā, lai risinātu šajā valstī grūtībās nonākušo migrantu situāciju. ·Paplašināt ES Trasta fonda Āfrikai ģeogrāfisko darbības jomu, iekļaujot tajā Kotdivuāru, Ganu un Gvineju. ·Turpināt un paplašināt sadarbību Hartūmas procesa ietvaros. 3. Galvenie rīki un instrumenti partnerības satvara turpmākai īstenošanai 3.1. Dalībvalstu darba pastiprināšana atgriešanas jomā Partnerības satvars nodrošināja pamatu ciešākai sadarbībai starp ES dalībvalstīm un partnervalstīm atgriešanas un atpakaļuzņemšanas jomā. Jo īpaši partnervalstu identifikācijas misiju rīkošana dalībvalstīs varētu sniegt risinājumu gadījumos, kad atgriešana nav pabeigta. Tomēr ir bijuši gadījumi, kad identifikācijas misijas, par kurām jau panākta vienošanās ar partnervalstīm, netika veiktas, jo dalībvalstis nespēja veikt piemērotus iekšējos pasākumus vajadzīgajā termiņā. Viens no iemesliem atgriešanas zemajam līmenim ir meklējams pašā ES. Tikai neliela migrantu daļa, kuri nelikumīgi ieceļo ES no piecām prioritārajām valstīm, saņem rīkojumu par atgriešanu. Lai gan to daļēji var izskaidrot ar iespējamiem patvēruma pieteikumiem, ir skaidrs, ka pastāv nopietni trūkumi, kas ir jārisina. Saskaņā ar ES tiesību aktiem atgriešanas lēmumi būtu jāizdod visiem neatbilstīgajiem migrantiem, kuriem nav tiesību uzturēties ES teritorijā. Lai nodrošinātu efektīvu atgriešanu, dalībvalstīs ir jābūt izveidotām piemērotām administratīvām un īstenošanas sistēmām un jāparedz pienācīgi resursi atgriešanas procesa pārvaldībai, kā arī jānodrošina, ka personas, kurām ir jāatgriežas, neaizbēg. Šajā nolūkā dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto piemērojamie ES noteikumi. Tiek veikti daudzi pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot atgriešanas politikas efektivitāti ES. Tie būtu raiti jāīsteno, un jāpastiprina dalībvalstu procesi. Partnerības satvara īstenošanā atklājās arī trūkumi dalībvalstu veiktajā atgriešanas jomas datu vākšanā un apmaiņā. Lai sagatavotu šo ziņojumu, dalībvalstīm tika nosūtīta īpaši izstrādāta anketa. Lai gan atbildi sniedza gandrīz visas dalībvalstis, savāktie dati tomēr uzrāda fragmentētu un nepilnīgu ainu par situāciju visā ES. Lai novērstu šo trūkumu, Komisija paātrināja atgriešanas jomas operatīvās datubāzes izveidi integrētās atgriešanas pārvaldības lietojumprogrammas (IRMA) ietvaros, ko izveidoja iepriekš 2016. gadā, turklāt Komisija sniedz apmācību dalībvalstīs par šīs datubāzes izmantošanu. Turpmākajos mēnešos būs nepieciešami dalībvalstu dati IRMA datubāzes atjaunināšanai, lai varētu uzraudzīt progresu partnerības īstenošanā un nodrošinātu rezultātu sasniegšanu.

3.2. Darbības instrumenti Eiropas migrācijas sadarbības koordinatori Pateicoties dalībvalstu un ES iestāžu kopīgajiem centieniem, attiecībā uz visām valstīm, kuras noteiktas kā prioritārās valstis partnerības satvara ietvaros, ir izraudzīti Eiropas migrācijas sadarbības koordinatori (EMSK). Visiem EMSK (tostarp tiem, kas paredzēti piecām prioritārajām valstīm) ir izveidota visaptveroša pirmsmisijas apmācības programma, pēc kuras pabeigšanas 2017. gada sākumā notiks koordinatoru izvietošana. Svarīgi ir nodrošināt, ka dalībvalstu sadarbības koordinatori un EMSK pilnībā sadarbojas, apmainās ar visu attiecīgo informāciju un darbojas saskaņoti. Sadarbība ar aģentūrām Ir sāktas diskusijas par to, kā pilnībā izmantot īpašās zināšanas par attiecīgajām ES aģentūrām trešās valstīs. Eiropas robežu un krasta apsardzes aģentūras un Eiropola paplašinātās pilnvaras sniedz jaunas iespējas sadarbībai ar trešām valstīm. Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra īsteno sarunas ar vairāku valstu, proti, Lībijas, Marokas, Senegālas, Mauritānijas, Ēģiptes un Tunisijas, iestādēm, lai noslēgtu sadarbības vienošanās. Turklāt tā ir nosūtījusi sadarbības koordinatoru uz Nigēriju. Arī Eiropolam, Eiropas Patvēruma atbalsta birojam un Eurojust būtu jāpastiprina sava loma ārējās dimensijas jomā, jo īpaši prioritārajās valstīs. 3.3. Politikas instrumenti Jūnijā Paziņojumā par partnerības satvaru tika pausts aicinājums visās ES politikas jomās dot ieguldījumu šīs partnerības īstenošanā. Līdz šim galvenais instruments partnerības īstenošanas atbalstam ir bijusi finansiālā palīdzība. Lai partnerība aizvien būtu ticama un ļautu īstenot stratēģiskos mērķus, citās politikas jomās, tostarp tirdzniecības, vīzu politikas, kaimiņattiecību politikas, enerģētikas, klimata, vides, jūrlietu un zivsaimniecības, lauksaimniecības, digitālās politikas un izglītības jomā, būs jānodrošina citi piesaistīto līdzekļu avoti un atbalsts. Tā būs galvenā prioritāte turpmākajos mēnešos, un īpaša uzmanība tiks pievērsta tirdzniecības politikai. Tirdzniecība jo īpaši palīdz novērst galvenos neatbilstīgās migrācijas cēloņus, sniedzot ekonomiskās iespējas partnervalstīs ar brīvās tirdzniecības nolīgumu vai vienpusēju preferenču starpniecību. Pašlaik tiek dziļāk izpētītas saiknes un sinerģijas starp tirdzniecības politiku un migrāciju. Izglītības jomas mobilitāte nodrošina svarīgu kanālu, kas sniedz jaunas iespējas veicināt mobilitāti partnerības satvara ietvaros. Erasmus+ jau nodrošina Jordānijai, Libānai, Etiopijai, Mali, Nigērai, Nigērijai un Senegālai kopumā 1165 mobilitātes pasākumus , kas kopā ar šīm valstīm tika finansēti 2016. gadā. Erasmus Mundus maģistra studiju kopīgās programmas ietvaros tika finansētas 77 stipendijas, kur liels pieteikumu skaits bija jo īpaši no Etiopijas un Nigērijas, un Erasmus Mundus kopīgās doktorantūras programmas ietvaros tika finansētas 7 stipendijas. Vienpadsmit Erasmus+ spēju veidošanas projekti ietver prioritārās valstis. Universitāšu pieprasījums pēc studentu un darbinieku mobilitātes projektiem ievērojami pārsniedz budžetu, kas pieejams Subsahāras reģionam. ES ir gatava paātrināt šo darbu un kā daļu no darba pie partnerības satvara un atbilstoši partneru vajadzībām un apguves spējam apņemas papildus finansēt līdz pat 5000 Erasmus+ kredītpunktu mobilitātes projektus un 110 Erasmus Mundus maģistra studiju kopīgās programmas projektus. Turklāt Marijas Sklodovskas-Kirī vārdā nosauktās darbības sniedz finansējuma iespējas pētniecības jomas darbinieku apmaiņai, un 2016. gadā uz pirmo aicinājumu pieteikties Āfrikas akadēmiskās mobilitātes projektam tika saņemta liela atsaucība. Tika saņemti 53 pieteikumi, no kuriem var finansēt 7 projektus (kas aptver 543 mobilitātes plūsmas). Līdztekus apmaiņai, stipendijām un pētniecības finansējumam Tuning Africa iniciatīva un saskaņošanas, kvalitātes nodrošināšanas un akreditācijas iniciatīvas veicina akadēmisko kvalifikāciju savstarpēju atzīšanu gan Āfrikā, gan ES. Katru gadu piecu prioritāro valstu valstspiederīgajiem tiek izsniegti kopumā apmēram 50 000 jaunu uzturēšanās atļauju. Saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem likumīgā ieceļošana varētu tikt organizēta efektīvākā veidā. Lai gan katra dalībvalsts valsts līmenī pieņem lēmumu par to, cik liels skaits trešo valstu valstspiederīgo tiek uzņemts attiecīgās dalībvalsts teritorijā likumīgās migrācijas ietvaros, tas neliedz ieinteresētajām dalībvalstīm apvienot spēkus, lai sekmētu sadarbības izveidi likumīgās migrācijas jomā ar atsevišķām trešām valstīm. Šī pieeja, ja tā tiktu pārbaudīta, varētu palīdzēt palielināt partnerības satvara ietekmi un samazināt migrācijas neatbilstīgo kanālu izmantošanu. Visbeidzot, pārmitināšanas jomā papildus Padomes 2015. gada 20. jūlija secinājumiem par 22 504 personu, kurām nepieciešama aizsardzība, pārmitināšanu, kas ietver iespēju dalībvalstīm pārmitināt personas no prioritārajām valstīm, jo īpaši no Etiopijas un Nigēras, tiek pētītas iespējas veikt turpmākus pasākumus, lai personām, kurām nepieciešama aizsardzība, nodrošinātu likumīgas migrācijas ceļus, piemēram, izmantojot nesen iesniegto priekšlikumu par Savienības mēroga pārmitināšanas satvaru, ko pašlaik apspriež likumdevēji. Turpmākie pasākumi ·Pastiprināt iekšējos administratīvos procesus atgriešanas jomā un sekmēt datu vākšanu, lai iegūtu labāku operatīvo priekšstatu. ·Pabeigt EMSK izvietošanu. ·Pastiprināt ES aģentūru veiktā darba ieguldījumu. ·Izvērtēt nepieciešamību palielināt pārmitināšanu no attiecīgajām prioritārajām valstīm. ·Mobilizēt visas politikas jomas un instrumentus, lai paplašinātu partnerības satvara darbu, uzmanību pievēršot tirdzniecībai un likumīgajai migrācijai.

·Kā daļu no darba pie partnerības satvara piedāvāt līdz pat 5000 Erasmus+ mobilitātes projektus un 110 Erasmus Mundus maģistra studiju kopīgās programmas projektus. 3.4. Finansēšanas instrumenti un rīki Lai atbalstītu partnerības satvara īstenošanu, tika izmantoti daudzi dažādi ES finansēšanas instrumenti, jo īpaši Eiropas Attīstības fonds (EAF) , Attīstības sadarbības instruments , Eiropas kaimiņattiecību instruments , Patvēruma, migrācijas un integrācijas fonds un Stabilitātes un miera veicināšanas instruments . ES Trasta fonds Āfrikai ES Ārkārtas trasta fonds stabilitātes nodrošināšanai un nelikumīgas migrācijas iemeslu novēršanai aptver kopumā 23 valstis, un tā pašreizējie līdzekļi ir EUR 2,4 miljardi no EAF un vairākiem ES budžeta finansēšanas instrumentiem, turklāt tas ietver papildu EUR 500 miljonus no EAF rezerves. Līdz šim ES dalībvalstis ir uzņēmušās saistības EUR 82 miljonu apmērā. Kopš 2015. gada novembra visos trīs reģionos ir apstiprinātas 64 programmas par kopsummu EUR 1 miljards. Līdz šim noslēgtās programmas sastāda EUR 471 miljonus, savukārt trīs programmas, kuru kopējā summa ir EUR 27,5 miljoni, tiks noslēgtas līdz gada beigām. Tiek sagatavoti turpmākie pasākumi, ko finansēs no trasta fonda, ņemot vērā īstenotos politiskos dialogus; šos pasākumus plānots īstenot decembrī, un tie ietver 42 jaunus projektus par kopējo summu aptuveni EUR 589 miljoni. Attiecībā uz Trasta fondu Āfrikai kopš tā izveides ir panākta līdzsvarota pieeja resursu piešķiršanai visās tā stratēģiskajās prioritātēs, un, pateicoties tā elastībai un izmantojamības ātrumam, ir vērojamas pozitīvas tendences partnerības satvara īstenošanas atbalstā. Tas ir devis ievērojamu ieguldījumu, lai migrācijas jautājumu iekļautu politiskajos dialogos starp Āfriku un ES, radot turpmākus stimulus sadarbībai galvenajās interešu jomās. Šā instrumenta stratēģiskā izmantošana būs izšķiroši svarīga, lai panāktu turpmāku progresu partnerības satvara īstenošanā. Šajā nolūkā 2016. gada 13. decembrī notiks ES Trasta fonda Āfrikai stratēģijas padomes sanāksme. Citas finanšu jomas norises Ņemot vērā ES Trasta fonda Āfrikai ierobežoto ģeogrāfisko darbības jomu, ir pielikti pūliņi, lai palielinātu citu instrumentu ietekmi. Konkrēti, Eiropas Parlaments un Padome nesen vienojās atļaut 2017. gada budžetā piešķirt papildu EUR 726,7 miljonus, lai turpinātu atbalstīt migrācijas ārējās dimensijas attīstību. 4. Eiropas Ārējo investīciju plāns Lai panāktu migrāciju vadošo dzinējspēku ilgnoturīgu samazināšanu, mums ir jāmaina mūsu partnervalstu ekonomikas perspektīvas, jo īpaši Āfrikā. Lai īstenotu šāda apjoma un mēroga programmu, mums ir jāpalielina resursi. Publiskais sektors pilnībā īstenos savu lomu, tomēr tagad vairāk nekā jelkad iepriekš būs nepieciešams, lai privātais sektors iegulda ilgtermiņa ilgtspējīgā attīstībā. Te nav runa tikai par sadarbību attīstības jomā vai migrācijas pārvaldību; runa ir arī par ātri augošu tirgu izveidi un izmantošanu nākotnē, kas var dot konkrētus ieguvumus ES nodarbinātības un izaugsmes izteiksmē. Septembrī Komisija iesniedza priekšlikumus par jaunu Ārējo investīciju plānu. Izmantojot katalizatora potenciālu vairāk nekā EUR 4 miljardu apmērā no Eiropas finansējuma, galvenokārt no attīstības finansējuma, ES var novirzīt vismaz EUR 44 miljardus vai papildu ieguldījumus līdz pat EUR 88 miljardu apmērā, ja dalībvalstis un citi partneri sniegs mūsu ieguldījumam atbilstošu ieguldījumu. Eiropadomes 21. oktobra secinājumos atkārtoti tika apliecināta Ārējo investīciju plāna (ĀIP) nozīme partnerības satvara īstenošanā. Šā plāna pamatā ir jauns Eiropas Fonds ilgtspējīgai attīstībai (EFIA); tā mērķis ir atbalstīt ieguldījumus un palielināt piekļuvi finansējumam Āfrikas un kaimiņu partnervalstīs, atbilstīgajiem partneriem nodrošinot finansēšanas spējas dotāciju, garantiju un citu finanšu instrumentu veidā. Tas būtiski veicinātu attīstību, inovatīvā veidā izmantojot privātā sektora sniegto atbalstu. Ministru padome ir vienojusies par savu nostāju. Attiecībā uz progresu Eiropas Parlamentā Komisija atbalsta Eiropas Parlamenta Budžeta komitejas un Attīstības komitejas darbu. Parlamentārais process un trialogi starp Parlamentu, Padomi un Komisiju būtu jāsāk nākamā gada sākumā, lai regulu varētu pieņemt 2017. gada pirmajā pusē. Ārējo investīciju plāns ietver arī konkrētus pasākumus, lai palīdzētu veicināt ieguldījumus šajās valstīs un atbalstītu plašākus uzlabojumus uzņēmējdarbības vidē. Ārvalstu ieguldītāji, tostarp daudzi ES uzņēmumi, apzinās šo tirgu milzīgo potenciālu un var palīdzēt uzlabot šo valstu ekonomikas savstarpēji izdevīgā veidā. G20 un G7 prezidentvalstis Vācija un Itālija uzsver arī nepieciešamību izveidot stabilu ieguldījumu vidi, kas būtu pamats ilgtspējīgam ekonomikas progresam Āfrikā – šis jautājums tiks iekļauts arī ES un Āfrikas 2017. gada rudens samita darba kartībā. Turklāt Komisija lielāku uzmanību pievērsīs “ekonomikas diplomātijai” un attiecīgos gadījumos to iekļaus partnerības satvarā.