PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

•Priekšlikuma pamatojums un mērķi

Francija un Rietumāfrikas Ekonomiskās un monetārās savienības (UEMOA) valstis 2019. gadā sāka apspriesties par to sadarbības reformēšanu valūtas kursa jautājumos. Pašlaik to sadarbības pamatā ir 1973. gada 4. decembra sadarbības nolīgums un ar to saistītais garantijas nolīgums, kas parakstīts 1973. gadā un grozīts 2005. un 2014. gadā. Šīs reformas mērķis ir palīdzēt modernizēt UEMOA un veicināt tās pakāpenisku paplašināšanu, piesaistot citas Rietumāfrikas valstu ekonomikas kopienas (CEDEAO) valstis.

Francijas un UEMOA valstu apspriedes par to pašreizējo sadarbību ir novedušas pie kopīga priekšlikuma par UEMOA darbības reformu. Reforma ir balstīta uz četrām asīm. Pirmkārt, CFA franka nosaukuma maiņa uz “ECO” kaut kad 2020. gadā. Otrais mērķis ir atcelt pienākumu UEMOA valstīm centralizēt ārvalstu rezerves Francijas Valsts kases kontā. Treškārt, reforma paredz Francijas izstāšanos no UEMOA iestāžu lēmējinstitūcijām. Ceturtkārt, paralēli tiek izveidots dialogs starp attiecīgajām iestādēm un ieviesti riska uzraudzības mehānismi.

Lai īstenotu šo reformu, Francija 2019. gada 22. decembrī ar saviem UEMOA partneriem parakstīja jaunu sadarbības nolīgumu, kas aizstās spēkā esošo 1973. gada 4. decembra nolīgumu, kad tas stāsies spēkā. Šim jaunajam nolīgumam tiks pievienots garantijas nolīgums, kurš tiks noslēgts ar Rietumāfrikas valstu centrālo banku (BCEAO). Jāatzīmē, ka reforma neskar būtiskās iezīmes, kas piemīt pašreizējai sadarbībai valūtas kursa jautājumos starp Franciju un UEMOA valstīm. Tas jo īpaši attiecas uz konvertējamības saglabāšanu starp euro un CFA franku ar fiksētu paritāti, ko sedz Francijas neierobežota un beznosacījumu budžeta garantija.

Spēkā esošo un turpmāko sadarbības nolīgumu starp Franciju un UEMOA valstīm nevar aplūkot izolēti no Savienības tiesību aktiem. Kopš euro ieviešanas Savienībai ir ekskluzīva kompetence monetārās politikas un valūtas kursa jautājumos attiecībā uz dalībvalstīm, kuru valūta ir euro. Francija ir dalībvalsts, kuras valūta ir euro kopš 1999. gada 1. janvāra. Saskaņā ar LESD 2. pantu, ja Līgumos Savienībai ir piešķirta ekskluzīva kompetence kādā konkrētā jomā, tad tikai Savienība drīkst veikt likumdošanas funkciju un pieņemt juridiski saistošus aktus. Dalībvalstis pašas to var darīt tikai tad, ja Savienība tās ir pilnvarojusi Saskaņā ar 109. panta 3. punktu Eiropas Kopienas dibināšanas līgumā Padome ar 1998. gada 23. novembra Lēmumu (98/683/EK) atļāva Francijai pēc Francijas franka aizstāšanas ar euro turpināt pašreizējos nolīgumus ar UEMOA, CEMAC un Komoru Salām par valūtas kursa jautājumiem. Lai gan Francijai tika atļauts turpināt spēkā esošos nolīgumus, tā nebija pilnvarota aizstāt šos nolīgumus ar jauniem nolīgumiem. Tas tā ir pat tad, ja galvenais mērķis un tiesiskais režīms, kas reglamentē sadarbību valūtas kursa jomā starp Franciju un tās UEMOA, CEMAC un Komoru Salu partneriem, būtu līdzīgs, t. i., nodrošinātu konvertējamību starp šo tiesību subjektu valūtām un euro, ko sedz Francijas valsts budžeta garantija.

Lai garantētu saderību ar ekskluzīvo kompetenci saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un nodrošinātu juridisko noteiktību, ir jāgroza Padomes 1998. gada 23. novembra lēmums. Tas ļaus Francijai noslēgt jaunu sadarbības nolīgumu, kas aizstās spēkā esošo 1973. gada 4. decembra nolīgumu. Tas arī nodrošinās, ka Francijas Republika var noslēgt jaunus nolīgumus ar citiem Āfrikas partneriem, aizstājot spēkā esošos nolīgumus. Turklāt būtu jāatjaunina vairāki citi minētā Padomes lēmuma noteikumi, kas reglamentē informēšanas un apstiprināšanas režīmu, lai, aizstājot spēkā esošos nolīgumus, tas tiktu piemērots visiem jaunajiem nolīgumiem ar UEMOA vai jebkuriem citiem partneriem.