LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 78/7

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2010/C 78/07

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“FARINE DE CHÂTAIGNE CORSE/FARINA CASTAGNINA CORSA”

EK Nr.: FR-PDO-005-0581-22.12.2006

AĢIN ( ) ACVN ( X )

1. Nosaukums:

“Farine de châtaigne corse/Farina castagnina corsa”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

“Farine de châtaigne corse/Farina castagnina corsa” miltiem raksturīga krēmbalta krāsa ar gaiši brūnu nokrāsu, smalks un viendabīgs malums, savukārt miltu graudiņiem ir jāatbilst šādiem rādītājiem: vismaz 70 % miltu masas ir jāizsijā caur sietu, kura acojums 106 mikroni, un pēc tam graudiņi jāizsijā caur sietu, kura acojums ir 450 mikroni.

Milti atšķiras ar īpaši saldu garšu, kā arī komplicētu smaržu un garšu buķeti, kurā sajūtamas jo īpaši šādas aromātu grupas: žāvēti kastaņi, žāvēti augļi, biskvīti, garšvielas un piena produkti.

No kastaņiem izgatavotos miltus var arī grauzdēt (“biscuitage”), piešķirot tiem tumšāku krāsu ar košām nokrāsām, izteiktāku biskvītu garšu un smaržu.

Mitruma saturs tajos ir 10 % vai mazāk.

Miltus var iegūt no Castanea sativa Mill. (Eiropas kastaņa) sugas vietējo šķirņu un šādu Castanea sativa sugas vietējo šķirņu kastaņām:

“Aligialincu”, “Ariata”, “Arizinca”, “Bastelicacciu”, “Campana”, “Campanari”, “Campanese”, “Carpinaghja”, “Chijina”, “Faretu”, “Frisgiata”, “Furcutone”, “Giallu”, “Giucatoghju”, “Ghjentile”, “Ghjentilone”, “Insetu”, “Insetu petrinu”, “Insetu pinzutu”, “Insitina”, “Leccia”, “Nocella”, “Macedia”, “Marrunaghja”, “Minuta”, “Morianinca”, “Murasgione”, “Palatina di Monte”, “Palatina Prunaccia”, “Petra”, “Petra Ferrigna”, “Pianella”, “Pilosa”, “Pitrina”, “Povaru Pa”, “Radacampana”, “Radulacciu”, “Rossa”, “Rossa canale”, “Rossa pilosa”, “Rossuccia”, “Rossula”, “Russella”, “Russina”, “Terra Magnese”, “Tighjulana vai Teghja”, “Tricciuta”, “Venachese”, “Vicu”, “Zittimi”.

Nav atļauts izmantot hibrīdšķirnes.

Kastaņu ražas novākšana notiek no 1. oktobra līdz 31. decembrim pēc tam, kad augļi paši ir nokrituši. Tradicionāli koku lielā izmēra dēļ nogatavojušos augļu ražas novākšana notiek uz zemes.

Kastaņus ievāc no vismaz 10 gadu veciem kokiem. Kokus audzē, ievērojot senas ieražas, kas nodrošina koku pilnvērtīgu attīstību, t. i., blīvums nedrīkst būt lielāks par 60 kokiem vienā hektārā; mazākais attālums starp kokiem ir 12 metru; augsne ir regulāri jāattīra bez ķīmisko herbicīdu izmantošanas; regulāri jāapgriež liekie zari un jāveido vainags, turklāt kā mēslojumu var izmantot tikai organiskos mēslus vai kaļķi. Lai saglabātu kastaņu audžu kultūras tradicionālās iezīmes, nav atļauts veikt apūdeņošanu, izmantojot stacionāras būves.

Gada maksimālā raža nedrīkst pārsniegt 150 kg svaigu kastaņu no viena koka un sešas tonnas no viena hektāra atbilstīgi vietējiem dabiskajiem kastaņu audzēšanas paņēmieniem.

—

—

—

—

—

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

—

3.4. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

Kastaņu miltus iepako ģeogrāfiskā apgabala robežās tradicionālajā iepakojumā, kura tilpība nepārsniedz 5 kg.

Miltus, izņemot tiešajā tirdzniecībā realizējamos, iesaiņo vakuumiepakojumā vai kontrolētas atmosfēras iepakojumā, ievadot pārtikas gāzi.

Kastaņu milti ir trausls produkts, kuru var ietekmēt glabāšanas un konservēšanas apstākļi, jo īpaši, svārstoties sezonālajai temperatūrai ziemas beigās.

Iepakošana ģeogrāfiskajā apgabalā piemērotos iepriekš minētajos apstākļos ļauj izvairīties no jebkādām papildu darbībām ar produktu un nepieļaut tā bojāšanos piesūkšanās ar mitrumu riska dēļ, kā rezultātā produkts var sasmakt un sapelēt.

Lai garantētu šā ļoti trauslā produkta optimālu kvalitāti, miltus vairs nevar realizēt tirdzniecībā ar aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Farine de châtaigne corse/Farina castagnina corsa” pēc tā gada 31. decembra, kas ir nākamais pēc ražas novākšanas.

3.5. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Papildus obligātajām norādēm, kuras paredz noteikumi par pārtikas produktu marķējumu un noformējumu, katrā miltu iepakojuma marķējumā iekļauj:

— nosaukumu “Farine de châtaigne corse/Farina castagnina corsa”, kura rakstzīmju lielums atbilst vismaz pusei marķējumā iekļauto vislielāko rakstzīmju lieluma,

— norādi “kontrolēts cilmes vietas nosaukums” vai saīsinājumu “KCVN” uzreiz pirms vai pēc cilmes vietas nosaukuma bez jebkādām citām norādēm starp tiem,

— fakultatīvu norādi “séchage au feu de bois” (“žāvēts ar malku”) atkarībā no izmantotā žāvēšanas veida,

— fakultatīvu norādi “passé au four” (“grauzdēti krāsnī”), “passé au four – infurnata” (“grauzdēti krāsnī – infurnata”) vai “passé au four – affurnata” (“grauzdēti krāsnī – affurnata”) miltiem, kuri iegūti no grauzdētiem kastaņiem.

Katru iepakojumu marķē saskaņā ar noteiktu sistēmu, kuru ir apstiprinājis Valsts cilmes vietu nosaukumu aizsardzības institūts (Institut National des Appellations d'Origine, INAO) un izplatījis kooperatīviem.

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Ģeogrāfiskais apgabals aptver 270 pašvaldību teritoriju, no kurām 233 pašvaldību teritoriju – pilnībā, bet 37 pašvaldību teritoriju – daļēji.

Dienvidkorsikas (Corse du Sud) departaments.

Pašvaldības, kuru teritorija ir iekļauta pilnībā: Altagène, Ambiegna, Arbori, Argiusta-Moriccio, Arro, Aullène, Azilone-Ampaza, Azzana, Balogna, Bastelica, Bocognano, Campo, Cannelle, Carbini, Carbuccia, Cardo-Torgia, Cargiaca, Ciamannacce, Corrano, Cozzano, Cristinacce, Cuttoli-Corticchiato, Evisa, Forciolo, Frasseto, Guagno, Guargualé, Guitera-Les-Bains, Letia, Levie, Lopigna, Marignana, Mela, Moca-Croce, Murzo, Ocana, Olivese, Orto, Ota, Palneca, Pastricciola, Peri, Petreto-Bicchisani, Piana, Poggiolo, Quasquara, Quenza, Renno, Rezza, Rosazia, Salice, Sampolo, Sari-d’Orcino, Sarrola-Carcopino, Serra-di-Scopamene, Soccia, Sorbollano, Sant’Andréa-d’Orcino, Santa-Maria-Siche, Tasso, Tavaco, Tavera, Tolla, Ucciani, Urbalacone, Valle-di-Mezzana, Vero, Zerubia, Zevaco, Zicavo, Zigliara, Zoza.

Pašvaldības, kuru teritorija ir iekļauta daļēji: Albitreccia, Calcatoggio, Casaglione, Cauro, Coggia, Eccica-Suarella, Grosseto-Prugna, San-Gavino-di-Carbini, Vico, Zonza.

Augškorsikas (Haute – Corse) departaments.

Pašvaldības, kuru teritorija ir iekļauta pilnībā: Aiti, Alando, Albertacce, Altiani, Alzi, Ampriani, Antisanti, Asco, Bigorno, Bisinchi, Brando, Bustanico, Cagnano, Calacuccia, Cambia, Campana, Campi, Campile, Campitello, Canari, Canavaggia, Carcheto-Brustico, Carpineto, Carticasi, Casabianca, Casalta, Casamaccioli, Casanova, Casevecchie, Castellare-di-Mercurio, Castello-di-Rostino, Castifao, Castiglione, Castineta, Castirla, Chisa, Corscia, Corte, Croce, Crocicchia, Erbajolo, Erone, Favalello, Felce, Feliceto, Ficaja, Focicchia, Gavignano, Ghisoni, Giocatojo, Isolaccio-di-Fiumorbo, Lano, Lento, Loreto-di-Casinca, Lozzi, Lugo-Di-Nazza, Luri, Manso, Matra, Mausoleo, Mazzola, Meria, Moïta, Moltifao, Monacia-d’Orezza, Monte, Morosaglia, Muracciole, Murato, Muro, Nessa, Nocario, Noceta, Novale, Olcani, Olmeta-di-Capocorso, Olmeta-di-Tuda, Olmi-Capella, Olmo, Omessa, Ortale, Ortiporio, Parata, Penta-Acquatella, Perelli, Pero-Casevecchie, Pianello, Piano, Piazzali, Piazzole, Piedicorte-di-Gaggio, Piedicroce, Piedigriggio, Piedipartino, Pie-d’Orezza, Pietralba, Pietracorbara, Pietra-di-Verde, Pietraserena, Pietricaggio, Pietroso, Piève, Piobetta, Pioggiola, Poggio-di-Nazza, Poggio-di-Venaco, Poggio-d’Oletta, Poggio-Marinaccio, Polveroso, Popolasca, Porri, Porta, Prato-di-Giovellina, Prunelli-di-Casacconi, Pruno, Quercitello, Rapaggio, Rapale, Riventosa, Rospigliani, Rusio, Rutali, Saliceto, Scata, Scolca, Sermano, Silvareccio, Sisco, Sorio, Soveria, Stazzona, Sant’Andrea-di-Bozio, Sant’Andrea-di-Cotone, San-Damiano, San-Gavino-d’Ampugnani, San-Gavino-di-Fiumorbo, San-Giovanni-di-Moriani, San-Lorenzo, San-Martino-di-Lota, Santa-Lucia-di-Mercurio, Santa-Maria-di-Lota, Santo-Pietro-di-Venaco, Santa-Reparata-di-Moriani, Tarrano, Tomino, Tox, Tralonca, Vallecalle, Valle-d’Alesani, Valle-di-Rostino, Valle-d’Orezza, Vallica, Velone-Orneto, Venaco, Verdese, Vezzani, Vignale, Vivario, Volpajola, Zalana, Zuani.

Pašvaldības, kuru teritorija ir iekļauta daļēji: Borgo, Canale-Di-Verde, Castellare-Di-Casinca, Cervione, Chiatra, Furiani, Giuncaggio, Linguizzetta, Lucciana, Oletta, Pancheraccia, Penta-Di-Casinca, Poggio-Mezzana, Prunelli-Di-Fiumorbo, Serra-Di-Fiumorbo, Sorbo-Ocagnano, San-Giuliano, Santa-Lucia-Di-Moriani, Santa-Maria-Poggio, San-Nicolao, Taglio-Isolaccio, Talasani, Tallone, Valle-Di-Campoloro, Ventiseri, Venzolasca, Vescovato.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Dabas vides specifika

Gandrīz 90 % Korsikas teritorijas ir lieliska piemērota vieta kastaņām, kas salā aug jau kopš XII gadsimta, jo kastaņas nemīl kaļķainu augsni.

KCVN “Farine de châtaigne corse/Farina castagnina corsa” ģeogrāfiskais apgabals aptver plašu reģionu, kuram raksturīgas šādas īpatnības:

— skāba augsne – skābā, brūnā augsne vai sākotnējās veģetācijas uz klintīm izveidotā augsne, kuru bagātina mikroelementi un kuras pH svārstās no 4 līdz 6,

— augsne ar mazu kalcija saturu (mazāk nekā 4 %),

— dziļš, vēss, labi drenēts augsnes slānis bez paaugstināta mitruma ar labu gaisa apmaiņu,

— augsne ar lielu silikātiežu koncentrāciju, kā arī seni aluviālo sanesu ieži un vulkāniskie ieži,

— augstums virs jūras līmeņa ir no 400 m līdz 1 200 m; jāpiebilst, ka īpašos ģeogrāfiskajos apstākļos, piemēram, mitrās un vēsās gravās, kastaņas var audzēt arī vietās, kuru augstums virs jūras līmeņa ir mazāk par 400 m,

— gada vidējā temperatūra ir apmēram no 10 °C līdz 13 °C, raksturīga pietiekami gara un sausa vasaras sezona – kastaņa ir mērenās klimata joslas kokaugs; to var apdraudēt ziemas sals, kā arī vēlās pavasara salnas, tāpat arī tai var kaitēt spēcīgi un sausi vēji, kā arī pārāk daudz saules gaismas,

— nokrišņu daudzums ir no 800 mm līdz 1 500 mm. Kastaņas ir ļoti prasīgas attiecībā uz mitrumu: nokrišņu daudzumam gadā ir jābūt vismaz 700 mm, ir jābūt mitram pavasarim un vasaras beigām jeb laikposmam, kad sākas kastaņu veģetatīvais cikls un kad pilnībā nogatavojas augļi.

Cilvēkvides specifika

Visas Korsikas kastaņas ar retiem izņēmumiem (hibrīdi vai eksotiskas šķirnes, kuras tika ievestas, lai mēģinātu apkarot slimības) pieder šķirnei Castanea sativa Mill., kuras dzimtene ir Vidusjūras baseins.

Patiesībā saskaņā ar ziedputekšņu analīzēm var droši apgalvot, ka kastaņas aug Korsikā jau tūkstošiem gadu, lai gan feniķieši, grieķi, romieši un citas tautas gadsimtu gaitā šo šķirni ir plaši izplatījuši.

Laba kastaņu raža līdz XX gadsimta sākumam bija sinonīms labklājībai kastaņkopības reģionos, kuros svaigi, cepti vai vārīti, žāvēti vai miltos pārstrādāti kastaņi bija pārtikas pamatā. Svaigus kastaņus konservēja mucās vai ar zemeņkoka lapām izklātās bedrēs, kurās augļus varēja glabāt visu ziemu, un tie nebojājās. Taču lielāko daļu kastaņu žāvēja un pēc tam pārstrādāja miltos. No decembra līdz jūnijam no kastaņu miltiem gatavoja visu veidu ēdienus, par ko liecina dažādi nostāsti un liecības, piemēram, Robikuē (Robiquet) anekdote (La Corse, 1835. g.) par to, kā Alezani (Alesani) kantonā kādās dzīrēs viesiem piedāvāja 22 dažādus no kastaņu miltiem pagatavotus ēdienus. No kastaņu miltiem, kurus bieži sajauca ar kviešu miltiem, miežu putraimiem vai rudzu miltiem, cepa raudzētu maizi, ko dēvēja par “pisticcine” vai “frascaghiola”.

Līdz XX gadsimta sākumam kastaņu miltus lietoja katru dienu putru, pankūku vai maizes veidā. No kastaņu miltiem pagatavoti ēdieni, kurš bija nabadzīgo ļaužu ēdiens un citu pārtikas produktu aizstājējs un kura vērtība kādreiz netika atzīta, mūsdienās līdz ar pilnīgu uzskatu maiņu kļūst par izmeklētu delikatesi, svētku ēdienu un ļoti pieprasītu identitātes apliecinājumu.

5.2. Produkta specifika:

Korsikas kastaņu miltiem ir īpaši salda garša, krēmbalta vai gaiši brūna krāsa, vienreizīga smaržu un garšu buķete, kurā sajūtama žāvētu kastaņu, žāvētu augļu, biskvītu, garšvielu vai piena produktu smarža, kā arī raksturīgs īpaši smalks un viendabīgs malums.

Mitruma saturs Korsikas kastaņu miltos ir 10 % vai mazāk.

Ja kastaņus ievieto krāsnī (pēc izvēles) grauzdēšanai, tas piešķir tiem tumšāku krāsu ar košām nokrāsām, izteiktāku biskvītu garšu un smaržu.

Dažādi no kastaņu miltiem pagatavoti ēdieni ir bagāti ar kalorijām, ogļhidrātiem, lipīdiem, minerālsāļiem un nepieciešamajiem vitamīniem. Proteīnu trūkumu tajos daļēji var kompensēt ar piena produktiem (piens, saldais krējums, Brocciu (Korsikas) siers vai biezpiens) un cūkgaļas izstrādājumiem, kurus nereti tiem pievieno. Sena paruna “pane di legnu e vinu di petra” (“koka maize un akmens vīns”) uzsver šīs pārtikas pieticību un vienveidību, uzskatāmi pierādot kastaņu miltu maizes nozīmi tradicionālajā pārtikā.

Korsikā par godu kastaņiem un to miltiem vairākas reizes gadā gadatirgu laikā rīko svētkus, proti:

— Kastaņu diena (Journée du Marron), kas notiek novembrī Evisā (Evisa). Šajā dienā 2003. gadā par godu tās desmit gadu pastāvēšanas gadadienai tika nodibināta ēdamo kastaņu biedrība,

— “A Fiera di a Castagna” – Bokoņāno (Bocognano) kastaņu gadatirgus decembrī, kurš veltīts kastaņiem un to paveidiem un kuru sāka rīkot pirms 20 gadiem – tam ir lielākā nozīme kastaņu audzēšanas amata atjaunošanā. Vislielākie salas gadatirgi katru gadu piesaista 30 000 apmeklētāju.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN), vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Korsika ir cieši saistīta ar kastaņu audzēšanu. Salas zeme visos aspektos atbilst šā koka prasībām attiecībā uz augsnes apstākļiem, un tās klimats labvēlīgi ietekmē tā attīstību.

Patiesībā “maizes koks” daudzus gadsimtus bija neatņemama Korsikas iedzīvotāju pārtikas sastāvdaļa. Vairāk nekā četrdesmit šķirņu, kas pastāv mūsdienās, atlasīja atkarībā no tā, cik labi no tām iegūtie kastaņi padodas pārstrādāšanai miltos. Līdztekus nepārstrādātu augļu izmantošanai tieši milti vienmēr ir piesaistījuši ražotāju uzmanību.

Atlasot šķirnes, vērtē arī to, kādas ir augļu spējas efektīvi izmantot salas zemes piedāvātās priekšrocības. Piemēram, veicot tā dēvēto “vēlīno” ražas novākšanu (sākot ar oktobra vidu), augļiem var nodrošināt visus iespējamos ieguvumus, kurus sniedz saules gaisma.

Tāpat arī viens no Korsikas šķirņu atlases kritērijiem ir lielais cukura saturs augļos, kas piešķir Korsikas kastaņu miltiem tiem raksturīgo īpaši saldo garšu.

No otras puses, mūsdienās joprojām izmantojamo šķirņu atlasi veica arī atkarībā no tā, cik labi kastaņus varēja izžāvēt (mitruma saturs pēc žāvēšanas 10 % vai mazāk) un nolobīt. Šie nemitīgie centieni iegūt augļus, kuri der pārstrādei miltos un kuriem piemīt Korsikas zemes dabiskās īpašības, radīja neatkārtojamu produktu.

Dažādi svaigu kastaņu audzēšanas un pārstrādes miltos posmi piešķir miltiem krēmbaltu vai gaiši brūnu krāsu, vienreizīgu garšas un smaržas īpašību buķeti, kurā ietilpst žāvētu kastaņu, žāvētu augļu, biskvītu, garšvielu un piena produktu smarža.

Ja kastaņus ievieto krāsnī (pēc izvēles) grauzdēšanai, tas piešķir tiem tumšāku krāsu ar košām nokrāsām, izteiktāku biskvītu garšu un smaržu.

Šos aromātus pastiprina smalka un viendabīga konsistence, kas atgādina zīda maigumu. Korsikas kastaņu miltu īpatnējo savdabību nosaka tas, ka kastaņus vienmēr maļ graudu dzirnavās ar granīta, krama vai slānekļa dzirnakmeņiem, kā arī apvienotā zemkopības un lopkopības sistēma līdz ar Korsikas ekstensīvo graudkopību.

Šāds faktoru kopums – šķirņu izvēle, tradicionālo darbarīku izmantošana un Korsikas kastaņu audzēšanas prasme – padarīja Korsikas kastaņu miltus par vienreizīgu produktu, kas cieši saistīts ar neatkārtojamo Korsikas zemi.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCAOP/CDCFarineDeChataigneCorseFarinaCastagninaCorsa.pdf

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.