Īpašais ziņojums Ūdens kvalitāte  
Donavas upes baseinā:  
gūti panākumi Ūdens 
pamatdirektīvas 
īstenošanā, bet vēl 
ir daudz darāmāLV 2015  Nr. 23
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352  4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads
Print  ISBN 978-92-872-3748-4 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/9651 QJ-AB-15-023-LV-C
PDF  ISBN 978-92-872-3718-7 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/21131 QJ-AB-15-023-LV-N
EPUB  ISBN 978-92-872-3767-5 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/088673 QJ-AB-15-023-LV-E
© Eiropas Savienība, 2016. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Attiecībā uz jebkādu 65. lappusē publicētās kartes izmantošanu vai reproducēšanu atļauja ir jāprasa tieši autortiesību 
īpašniekam.
Printed in Luxembourg
Ūdens kvalitāte 
Donavas upes baseinā: 
gūti panākumi Ūdens 
pamatdirektīvas 
īstenošanā, bet vēl 
ir daudz darāmā
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 23
02
 Revīzijas darba grupa
Eiropas Revīzijas palātas (ERP) īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības 
aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas 
lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu 
apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Henri Grethen  vadītā II apakšpalāta, kuras pārziņā ir struktūrpolitikas, transporta 
un enerģētikas izdevumu jomas. Revīziju vadīja ERP loceklis George Pufan , un tajā piedalījās šādi darbinieki: locekļa biroja 
vadītājs Patrick Weldon , atašejs Mircea Radulescu , nodaļas vadītājs Alain Vansilliette , darba grupas vadītāja Marion Colonerus  
un revidenti Zuzana Gullova , Daniela Jinaru , Maria del Carmen Jimenez , Attila Horvay-Kovács , Dana Moraru , Radka Papous -
kova  un Ildiko Preiss .
No kreisās uz labo:  A. Vansilliette, M. Radulescu, M. d. C. Jimenez, G. Pufan, Z. Gullova, 
P . Weldon, A. Horvay-Kov ács.
03
 Saturs
Punkts
 Glosārijs
I–X Kopsavilkums
1–15  Ievads
16–21  Revīzijas tvērums un pieeja
22–165  Apsvērumi
22–50  Upes baseina apsaimniekošanas plāni kā līdzeklis, lai līdz 2015. gadam panāktu labu ūdens 
kvalitāti
26–27  Ūdens objektu ekoloģiskās un ķīmiskās kvalitātes rādītāji nav būtiski uzlaboti
28–32  Ūdens objektu piesārņojuma avotu noteikšanu negatīvi ietekmēja visaptverošu datu trūkums
33–44  Upes baseina apsaimniekošanas plānos noteiktie pasākumi nav pietiekami, lai pienācīgi ņemtu vērā 
piesārņojuma avotus
45–46  Attiecībā uz daudziem ūdens objektiem noteikts atbrīvojums no 2015. un 2021. gada termiņa
47–50  Komisija cieši uzrauga situāciju, taču uzlabojumi ir atkarīgi no dalībvalstu vēlmes rīkoties
51–98  Pasākumi un instrumenti, ko ieviesušas dalībvalstis, lai samazinātu notekūdeņu radīto 
piesārņojumu
52–82  Aglomerāciju radītais piesārņojums: gūti panākumi notekūdeņu attīrīšanā, bet pieejamos instrumentus 
varētu izmantot labāk
83–98  Rūpniecisko iekārtu radītais piesārņojums: grūtības noteikt emisijas robežvērtības un nepilnības attiecībā 
uz izpildi
99–165  Pasākumi un instrumenti, ko ieviesušas dalībvalstis, lai risinātu lauksaimniecības radītā difūzā 
piesārņojuma problēmu
101–122  Dalībvalstis neizmanto visas Nitrātu direktīvā piedāvātās iespējas
123–132  Trūkumi rīcības plānos attiecībā uz pesticīdiem
133–144  Savstarpējās atbilstības mehānismam ir ietekme, bet tas netiek pilnībā izmantots
145–157  Lauku attīstības pasākumu potenciāls netiek pilnībā izmantots, lai risinātu ūdens kvalitātes problēmas
158–165  Princips “piesārņotājs maksā” lauksaimniecības radītajam difūzajam piesārņojumam tiek piemērots 
tikai daļēji
04 Saturs
166–191  Secinājumi un ieteikumi
 I pielikums.  Donavas upes baseina apgabala karte
 II pielikums.  Virszemes ūdens objektu piesārņojums
 III pielikums.  Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā noteiktās emisijas robežvērtības
 IV pielikums.  Ūdens piesārņojuma maksas lielums atkarībā no piesārņojošās vielas (EUR/t)
 V pielikums.  Valstu tiesību aktos noteiktās emisijas robežvērtības
 Komisijas atbilde
05
 Glosārijs
Aglomerācija : teritorija, kurā iedzīvotāju un/vai saimnieciskās darbības koncentrācija ir pietiekama, lai komunālos 
notekūdeņus savāktu un novirzītu uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām vai galīgās novadīšanas vietu.
Augu aizsardzības līdzekļi : līdzekļi, kurus izmanto augu vai kultūru aizsardzībai no postošas ietekmes, ko rada, 
piemēram, nezāles, slimības vai kukaiņi.
Bioķīmiskais skābekļa patēriņš (BSP5): mikroorganismu patērētā skābekļa daudzums, lai likvidētu ūdenī esošas 
bioloģiski noārdāmas organiskās vielas un minerālvielas. Šo rādītāju parasti izmanto, lai mērītu skābekļa patēriņu, 
kas izteikts kā O2 mg/l, piecās dienās. Jo augstāka ir BSP5 vērtība, jo vairāk skābekļa patērē mikroorganismi un jo 
lielāks ir piesārņojums.
Cilvēka ekvivalents (c. e.) : skaitļos izteikts notekūdeņu piesārņojuma slodzes rādītājs, kurš atbilst “ekvivalentam” 
cilvēku skaitam, kas radītu šādu atkritumu daudzumu. Viens c. e. atbilst viena iedzīvotāja radīto notekūdeņu 
piesārņojuma slodzei un nozīmē bioloģiski attīrāmo notekūdeņu daudzumu, kas piecas dienas pēc kārtas bioķīmiski 
piesaista 60 g skābekļa dienā.
Darbības programma : darbības programmā ir izklāstītas dalībvalsts prioritātes, īpašie mērķi un plāns, kā noteiktā 
periodā (parasti septiņos gados) tiks izmantoti līdzekļi (ES un valstu publiskais un privātais līdzfinansējums), 
lai finansētu projektus. Ar šo projektu palīdzību jāsasniedz noteikts skaits mērķu, kas konkretizēti darbības 
programmas prioritāro virzienu līmenī. Programmas var līdzfinansēt ikviens fonds, kas darbojas kohēzijas politikas 
jomā (t. i., Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Kohēzijas fonds un Eiropas Sociālais fonds). Darbības programmu 
sagatavo dalībvalsts, un pirms jebkādu maksājumu veikšanas no ES budžeta tā jāapstiprina Komisijai. Attiecīgajā 
periodā to var grozīt tikai tad, ja abas puses tam piekrīt.
Difūzie piesārņojuma avoti : piesārņojums, ko rada dažādas darbības, kurām nav konkrētas novadīšanas vietas 
(sk. “Stacionārie piesārņojuma avoti”). Piemēram, lauksaimniecība ir galvenais difūzā piesārņojuma avots.
Efluents : šajā ziņojumā nozīmē attīrītos notekūdeņus, kas novadīti ūdens objektos.
Eiropas Reģionālās attīstības fonds : tā mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, 
izlīdzinot galvenās reģionālās atšķirības ar finansiālu atbalstu infrastruktūras izveidei un produktīviem 
ieguldījumiem darbvietu radīšanā, galvenokārt uzņēmumiem.
Eitrofikācija : ūdens bagātināšanās ar barības vielām, it īpaši slāpekļa un fosfora savienojumiem, kas veicina 
paātrinātu aļģu augšanu; tādējādi samazinās skābekļa līmenis ūdenī un izzūd vietējie ūdensaugi, zivis un citi ūdens 
dzīvnieki.
Emisijas robežvērtības : emisijas koncentrācija un/vai līmenis, ko nedrīkst pārsniegt vienā vai vairākos laikposmos. 
Emisija ir tieša vai netieša vielu noplūde ūdenī no kādas iekārtas.
Ex ante  nosacījumi : saistībā ar lauku attīstības programmu un tādu darbības programmu sagatavošanu, kuras 
saņem līdzfinansējumu no Eiropas struktūrfondiem un investīciju fondiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā, 
dalībvalstu pienākums ir novērtēt, vai šie iepriekš definētie nosacījumi ir ievēroti. Ja tie nav izpildīti, ir jāsagatavo 
rīcības plāni, lai nodrošinātu nosacījumu izpildi līdz 2016. gada 31. decembrim.
06 Glosārijs
Īpaši jutīga zona : zemes platība, kurā nonāk ūdeņi, ko ietekmējis vai varētu ietekmēt piesārņojums, kuru rada 
vai izraisa lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti. Šīs platības veicina piesārņojumu. Dalībvalstīm jāizstrādā rīcības 
programmas attiecībā uz šīm zonām.
Jutīgā zona : dalībvalstīm par jutīgām zonām jānosaka ūdens objekti, kas ietilpst vienā no šīm grupām: i) ūdens 
objekts vai tā daļa, kam draud eitrofikācija, ii) ūdens objekts, kurš paredzēts dzeramā ūdens iegūšanai un kurā 
varētu būt pārāk liela nitrātu koncentrācija, un iii) zonas, kurās vajadzīga rūpīgāka attīrīšana, lai izpildītu Padomes 
direktīvu prasības. Jutīgo zonu pienācīga noteikšana ir ļoti svarīga, jo no tās ir atkarīgs, kādā veidā būtu jāveic 
notekūdeņu attīrīšana, lai samazinātu eitrofikāciju izraisošo vielu daudzumu.
Kanalizācijas tīkls : fiziska infrastruktūra, tostarp cauruļvadi, sūkņi, sieti, kanāli u. c., ko izmanto notekūdeņu 
novadīšanai no to rašanās vietas līdz galīgās attīrīšanas vai novadīšanas vietai.
Kohēzijas fonds : Kohēzijas fonda mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, finansējot 
vides un transporta projektus dalībvalstīs, kuru nacionālais kopprodukts uz vienu iedzīvotāju ir mazāks par 90 % no 
ES vidējā līmeņa.
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārta : infrastruktūra, kas nodrošina virkni attīrīšanas procesu, kuru mērķis 
ir samazināt saņemto aglomerācijas komunālo notekūdeņu piesārņojumu līdz pieņemamam līmenim pirms to 
novadīšanas saņēmējos ūdeņos.
Kopējās suspendētās daļiņas (KSD) : ūdenī suspendēto minerālvielu un organisko vielu daļiņu daudzums, ko var 
aizturēt ar porainu filtru.
Ķīmiskais skābekļa patēriņš (ĶSP) : skābekļa daudzums, kas tiek patērēts, lai ķīmiski oksidētu ūdenī esošas 
organiskās vielas un minerālvielas. Tādējādi ĶSP ietver gan bioloģiski noārdāmas vielas, uz kurām attiecas BSP5, gan 
arī bioloģiski nenoārdāmas vielas, kuras var oksidēt.
Laba lauksaimniecības un vides stāvokļa (LLVS) standarti : pienākums uzturēt zemi labā lauksaimniecības un 
vides stāvoklī ir saistīts ar dažādiem standartiem attiecībā uz augsnes aizsardzību, augsnes organisko vielu un 
struktūras saglabāšanu, izvairīšanos no kaitējuma nodarīšanas dzīvotnēm un ūdens resursu apsaimniekošanu.
Lauksaimniecības zeme : valsts sauszemes teritoriju veido lauksaimniecības zeme, mežu zeme un pārējā zeme. 
Lauksaimniecības zemi var iedalīt šādi: aramzeme, ilggadīgo stādījumu platības, pastāvīgās ganības un pļavas un 
pārējā teritorija, tostarp piemājas dārzi.
07 Glosārijs
Likumā noteiktās pārvaldības prasības (LNPP) : ES tiesību aktos noteiktie standarti vides, pārtikas nekaitīguma, 
dzīvnieku un augu veselības un dzīvnieku labturības jomā.
Notekūdeņi : jebkurš ūdens, kurš vairs nav kvalitatīvs. Parasti tos novada kanalizācijas tīklā un attīra notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtās. Attīrītos notekūdeņus novada saņēmējos ūdeņos pa efluentam paredzētām caurulēm. Vietās, 
kur nav piekļuves publiskajam kanalizācijas tīklam, notekūdeņiem izmanto individuālas sistēmas, piemēram, 
septiskās tvertnes.
Notekūdeņu novadīšanas atļauja : atļauja, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem tiek izsniegta notekūdeņu 
novadītājiem. Cita starpā atļauja ietver emisijas robežvērtības, kas jāievēro attiecībā uz vairākiem parametriem un 
piesārņojošām vielām.
Notekūdeņu otrreizējā attīrīšana : bioloģisks process, kas ietver notekūdeņu attīrīšanu, lai likvidētu bioloģiski 
noārdāmas organiskas piesārņojošas vielas.
Pasākumu programma : upes baseina apsaimniekošanas plāna daļa, kurā definēti vajadzīgie pasākumi, lai 
sasniegtu labus ūdens objektu ekoloģiskās un ķīmiskās kvalitātes rādītājus, ņemot vērā upes baseina apgabala 
raksturlielumus.
Pašpārbaudes : šajā ziņojumā i) pārbaudes, ko notekūdeņu attīrīšanas iekārtas ikdienas ekspluatācijas laikā regulāri 
veic apsaimniekotājs, lai kontrolētu novadīto notekūdeņu kvalitāti un dūņu saturu, un ii) pārbaudes, ko veic 
rūpniecisko iekārtu apsaimniekotāji, lai kontrolētu publiskajā kanalizācijas tīklā novadīto notekūdeņu kvalitāti.
Plānošanas periods : daudzgadu periods, kurā tiek plānoti un veikti struktūrfondu un Kohēzijas fonda izdevumi.
Princips “piesārņotājs maksā” : tas izklāstīts Līgumā par Eiropas Savienības darbību (191. panta 2. punktā). 
Piemēram, attiecībā uz notekūdeņiem tas nozīmē to, ka par radīto piesārņojumu būtu jāmaksā notekūdeņu 
novadītājiem (t. i., mājsaimniecības maksā noteiktu cenu par notekūdeņu attīrīšanu, notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām tiek piemērota piesārņojuma maksa u. c.).
Savstarpējā atbilstība : ES kopējās lauksaimniecības politikas mehānisms, kas tiešos maksājumus lauksaimniekiem 
un dažādus lauku attīstības maksājumus sasaista ar atbilstību vairākiem noteikumiem attiecībā uz vidi, pārtikas 
nekaitīgumu, dzīvnieku un augu veselību un dzīvnieku labturību, kā arī ar lauksaimniecības zemes uzturēšanu 
labā lauksaimniecības un vides stāvoklī. Savstarpējās atbilstības noteikumi 2007.–2013. gada plānošanas periodā ir 
saistīti ar 18 likumā noteiktām pārvaldības prasībām (LNPP) un 15 laba lauksaimniecības un vides stāvokļa (LLVS) 
standartiem. Neatbilstība šiem standartiem un prasībām var novest pie to maksājumu samazināšanas, kas saskaņā 
ar kopējo lauksaimniecības politiku tiek veikti lauksaimniekiem.
Stacionārie piesārņojuma avoti : piesārņojumu rada dažādas darbības, kurām ir konkrēta novadīšanas vieta 
(piemēram, komunālo vai rūpniecisko notekūdeņu attīrīšanas iekārta).
Stingrāka notekūdeņu attīrīšana/terciārā attīrīšana : saskaņā ar Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvu, lai 
samazinātu barības vielu (slāpekļa un fosfora) koncentrācijas līmeni attīrītajos notekūdeņos, pirms to novadīšanas 
saņēmējos ūdeņos, kuriem draud eitrofikācija, vajadzības gadījumā tiek veikta bioloģiskā/ķīmiskā attīrīšana.
08 Glosārijs
Tiešie maksājumi : maksājumi, kas saskaņā ar ienākumu atbalsta shēmu ir tieši piešķirti lauksaimniekiem. Kā 
piemērus var minēt vienoto maksājuma shēmu un vienoto platībmaksājuma shēmu.
Upes baseins : zemes platība, no kuras visi virszemes noteces ūdeņi caur vairākiem strautiem, upēm un, iespējams, 
ezeriem ieplūst jūrā no vienas grīvas, estuāra vai deltas.
Ūdens objekts : virszemes ūdens objekts ir nošķirts un būtisks virszemes ūdeņu elements, piemēram, ezers, 
ūdenskrātuve, strauts, upe vai kanāls, vai strauta, upes vai kanāla daļa, pārejas ūdeņi vai piekrastes ūdeņu posms. 
Gruntsūdens objekts ir noteikts gruntsūdens daudzums ūdens nesējslānī vai nesējslāņos.
Virszemes ūdeņu ekoloģiskais stāvoklis/potenciāls : ūdens ekosistēmu struktūras un darbības kvalitātes 
formulējums. Šo stāvokli novērtē, pamatojoties uz šādiem kvalitātes faktoriem: bioloģiskie faktori (fauna un flora), 
hidromorfoloģiskie faktori, ķīmiskie un fizikālķīmiskie faktori, īpašas piesārņojošas vielas un daži vispārējie faktori 
(sāļums, barības vielu stāvoklis u. c.). Potenciālu, nevis stāvokli, novērtē ūdens objektiem, kuru fizikālā struktūra ir 
stipri pārveidota, lai tos izmantotu dažādiem mērķiem, tādiem kā kuģošana, aizsardzība no plūdiem, hidroenerģijas 
ražošana un lauksaimniecība. Tas ir tāpēc, ka daudzos gadījumos no ekonomiskā viedokļa nav ne iespējams, ne arī 
vēlams no šādiem izmantošanas veidiem atteikties un fizikālo īpašību pārveidojumus likvidēt.
Virszemes ūdeņu ķīmiskais stāvoklis : ūdeņu kvalitātes formulējums, kas atspoguļo piesārņojošo vielu 
koncentrāciju, kura nedrīkst pārsniegt Ūdens pamatdirektīvas IX pielikumā noteiktos vides kvalitātes standartus. 
Pašlaik šajā direktīvā ir norādītas 45 piesārņojošas vielas (tādas kā svins, niķelis, kadmijs, dzīvsudrabs, benzols u. c.).
09
 Kopsavilkums
I
Eiropas ūdeņus skar organiskais un barības vielu, kā 
arī ķīmisko vielu piesārņojums. Ūdens piesārņojumam 
ir dažādi avoti, tādi kā mājsaimniecības, rūpnieciskās 
iekārtas un lauksaimniecība. Ar 2000. gada Ūdens 
pamatdirektīvas pieņemšanu tika saskaņoti iepriekš 
spēkā esošie ES tiesību akti ūdens resursu politikas 
jomā. Kā galvenais īstenošanas instruments ar šo 
direktīvu tika ieviests upes baseina apsaimniekošanas 
plāns. Pirmie plāni bija jāiesniedz 2009. gadā, un to 
korekcijas – 2015. gada decembrī.
II
Šajos plānos ir jāsniedz informācija par ūdens kvalitāti 
dažādos ūdens objektos, jānosauc iemesli, kāpēc nav 
sasniegti labi ekoloģiskās un ķīmiskās kvalitātes rādī -
tāji, un jānorāda visi vajadzīgie koriģējošie pasākumi. 
Šie pasākumi ir klasificēti kā “pamatpasākumi”, “citi 
pamatpasākumi” un “papildpasākumi”.
III
Lai sasniegtu ūdens resursu politikas mērķus, 
ES nodrošina ievērojamu finansējumu, it īpaši ieguldī -
jumiem notekūdeņu apsaimniekošanas jomā (2007.–
2013. gada plānošanas periodā 6,35 miljardus EUR no 
Eiropas Reģionālās attīstības fonda / Kohēzijas fonda 
deviņām dalībvalstīm1 Donavas upes baseinā) un 
kompensācijām lauksaimniekiem, kuri uzņemas agro -
vides saistības (2007.–2013. gada plānošanas periodā 
6,39  miljardus  EUR no Eiropas Lauksaimniecības fonda 
lauku attīstībai minētajām deviņām dalībvalstīm).
IV
Palātas veiktajā revīzijā uzmanība tika pievērsta 
četrām dalībvalstīm Donavas upes baseinā (Čehijas 
Republikai, Ungārijai, Rumānijai un Slovākijai). Palātas 
mērķis bija atbildēt uz šādu jautājumu: vai, dalībval -
stīm īstenojot Ūdens pamatdirektīvu, ir uzlabojusies 
ūdens kvalitāte?
1 Bulgārija, Čehijas Republika, Vācija, Horvātija, Ungārija, Austrija, 
Rumānija, Slovēnija un Slovākija.V
Palāta secina, ka pasākumu īstenošanas rezultātā 
ūdens kvalitāte nav būtiski uzlabojusies. Attiecībā uz 
daudziem ūdens objektiem dalībvalstis noteica atbrī -
vojumu no prasības līdz 2015. un 2021. gadam sasniegt 
labu stāvokli. Tomēr izmantoto novērtēšanas metožu 
dēļ panākumi saistībā ar atsevišķiem elementiem, kuru 
ūdens kvalitāte tika novērtēta, var palikt nepamanīti. 
Palāta iesaka Komisijai noteikt pamatnostādnes dife -
rencētai ziņošanai par panākumiem un dalībvalstīm – 
skaidri un ticami pamatot piešķirtos atbrīvojumus.
VI
Uzraudzības sistēmu nepilnību dēļ trūka datu gan 
par piesārņojuma veidu, gan tā avotiem, tāpēc ūdens 
objekts labu stāvokli nesasniedza. 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plāni nodrošināja iero -
bežotu pievienoto vērtību, jo dalībvalstīm trūka 
vērienīgu mērķu attiecībā uz pasākumu noteikšanu 
piesārņojuma apkarošanā. Pasākumi bija vērsti uz 
spēkā esošo ES direktīvu īstenošanu (daļa no pamatpa -
sākumiem). Šajā aspektā ir vai nu kavējumi (Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvas gadījumā), vai arī 
direktīvu piedāvātās iespējas netiek pilnībā izmantotas 
(Nitrātu direktīvas gadījumā, kur iespējams vēl vairāk 
uzlabot prasības ar mērķi samazināt slāpekļa emisijas).
VII
Citi pamatpasākumi un papildpasākumi pienācīgi 
neaptver visas ar piesārņojumu saistītās problēmas. 
Trūkst mērķtiecīgu pasākumu attiecībā uz ūdens 
objektiem, kuru kvalitāte nav apmierinoša. Attiecībā 
uz notekūdeņiem nav norādītas komunālo notek -
ūdeņu attīrīšanas iekārtas vai rūpnieciskās iekārtas, 
kurām vajadzīgas īpašas emisijas robežvērtības. 
Lauksaimniecības jomā dalībvalstīm ir iespējams 
pastiprināt dažus savstarpējās atbilstības standartus. 
Turklāt līdz šim nav apsvērta iespēja ierobežot fosforu 
saturoša mēslojuma izkliedēšanu augsnē. Jāpiezīmē, 
ka lauksaimniecībā īstenojamie pasākumi lielākoties ir 
brīvprātīgi un ne visi tieši nodrošina ūdens kvalitātes 
uzlabošanos.
Kopsavilkums 10
VIII
Palāta iesaka dalībvalstīm uzlabot savas uzraudzības 
sistēmas un ūdens piesārņojuma problēmu diagnos -
tiku. Tas ļautu mērķtiecīgāk izvēlēties pasākumus, kas 
paredzēti ūdens objektiem ar neapmierinošu ūdens 
kvalitāti, un ņemt vērā piesārņojuma problēmas, kuras 
līdz šim nav pienācīgi risinātas. Mērķtiecīgāka izvēle 
palielinātu pasākumu efektivitāti un samazinātu īste -
nošanas izmaksas.
IX
Ieviestie izpildes mehānismi ir tikai daļēji efektīvi, un 
tas ir saistīts vai nu ar nepietiekamo tvērumu, vai sank -
cijām, kuru preventīvā ietekme ir ierobežota. Palāta 
iesaka Komisijai izvērtēt, kā vislabāk noteikt saistošus 
kritērijus dalībvalstu veiktajām komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas un rūpniecisko iekārtu darbības pārbau -
dēm. Tā arī iesaka Komisijai un dalībvalstīm kopīgi 
novērtēt lauksaimniecības jomā ieviesto izpildes 
mehānismu efektivitāti.
X
Princips “piesārņotājs maksā” lauksaimniecības radī -
tajam difūzajam piesārņojumam tiek piemērots tikai 
daļēji. Komunālo notekūdeņu attīrīšanas un rūpnie -
ciskās iekārtas maksā ūdens piesārņojuma maksu par 
savām emisijām, bet tikai par ierobežotu skaitu pie -
sārņojošo vielu. Maksas lielums (atkarībā no noplūdes, 
kas izteikta mg/l) dažādās dalībvalstīs būtiski atšķiras, 
un nevienā no upes baseina apsaimniekošanas plā -
niem nav atsauces uz tās preventīvās ietekmes novēr -
tējumu. Palāta iesaka Komisijai sniegt norādījumus 
par iespējamām metodēm videi nodarītā kaitējuma 
izmaksu atgūšanai difūzā piesārņojuma jomā. Tā arī 
iesaka dalībvalstīm novērtēt ekonomikas instrumentu 
(maksu un nodokļu) preventīvo potenciālu attiecībā uz 
piesārņojošo vielu emisiju.
11
 Ievads
Ūdens pamatdirektīva un 
upju baseinu 
apsaimniekošanas plāni
01 
ES ūdens resursu politikas galvenais 
mērķis ir nodrošināt, lai iedzīvotā -
ju vajadzībām un videi visā Eiropas 
Savienībā būtu pieejams pietiekams 
daudzums labas kvalitātes ūdens.
02 
Eiropas Parlaments un Padome 
2000. gadā pieņēma Ūdens pamat -
direktīvu2, kuras galvenais mērķis ir 
līdz 2015. gadam panākt labu ūdens 
kvalitāti3. Noteiktos apstākļos direk -
tīva pieļauj arī termiņa pagarinājumu 
(līdz 2021. un 2027. gadam) un mazāk 
stingras prasības attiecībā uz ūdens 
kvalitāti.
03 
Šī direktīva ir visaptverošs tiesību akts, 
ar kuru tika saskaņoti iepriekš spēkā 
esošie tiesību akti ūdens resursu politi -
kas jomā. Tās pieeja ūdens resursu ap -
saimniekošanai balstās uz to, ka upes 
baseins tiek uzskatīts par ekoloģisku 
un hidroloģisku vienību.04 
Galvenais instruments šīs direktīvas 
īstenošanai ir upes baseina apsaimnie -
košanas plāns. Līdz 2009. gada decem -
brim katrai dalībvalstij bija jāpieņem 
šādi plāni, tostarp pasākumu program -
ma katram tās teritorijā esošajam upes 
baseina apgabalam4. Upju baseinu 
apsaimniekošanas plānu korekcijas bija 
jāpieņem līdz 2015. gada decembrim. 
Kopumā ES ir 42 starptautiski upju ba -
seinu apgabali (tādi kā Reinas un Do -
navas upju baseini) un 172 valsts upju 
baseinu apsaimniekošanas plāni. Upju 
baseinu apsaimniekošanas plāni netiek 
iesniegti Komisijai apstiprināšanai.
05 
Pasākumu programmā jāiekļauj 
pasākumi, kas vajadzīgi, lai sasnieg -
tu Ūdens pamatdirektīvas mērķus 
attiecībā uz katru identificēto ūdens 
objektu. Ūdens pamatdirektīvas mi -
nimālā prasība ir 11 direktīvu īsteno -
šana (tās, kas attiecas uz šo ziņojumu, 
sk.  1. tabulā ). To īstenošanas pasākumi 
programmā tiek uzskatīti par pamatpa -
sākumiem līdz ar citiem obligātajiem 
pasākumiem, kas iekļauti direktīvā 
(sk. 33. punktu). Ziņojumi, kas jāie -
sniedz saskaņā ar Ūdens pamatdirek -
tīvu (upju baseinu apsaimniekošanas 
plānu korekcijas un progresa ziņoju -
mi), neaizstāj atsevišķajās direktīvās 
paredzētos.2 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2000. gada 
23. oktobra Direktīva 2000/60/
EK, ar ko izveido sistēmu 
Kopienas rīcībai ūdens resursu 
politikas jomā (OV L 327, 
22.12.2000., 1. lpp.).
3 Tas attiecas uz virszemes 
ūdens objektiem, gruntsūdens 
objektiem un aizsargājamām 
teritorijām. Ūdens kvalitāti 
izsaka ar ūdens objektu 
ekoloģiskās un ķīmiskās 
kvalitātes rādītājiem.
4 Ja dalībvalsts teritorijā atrodas 
dažādu upju baseinu daļas 
(piemēram, Čehijas Republikas 
teritorijas daļa atrodas 
Donavas upes baseinā, 
daļa – Oderas upes baseinā un 
daļa – Elbas upes baseinā), 
plāns ir jāsagatavo katrai daļai 
(baseina apgabalam).
12 Ievads
06 
Kopš 2001. gada Komisija sadarbībā ar 
dalībvalstīm ir izstrādājusi 34 vadlīni -
jas, kas attiecas uz vairākiem direktīvas 
īstenošanas aspektiem.
07 
Lai gan Ūdens pamatdirektīvā tie nav 
pieminēti, ir arī citi ES tiesību akti, 
kuriem ir saistība ar ūdens kvalitāti 
(sk.  2. tabulu ).1. tabulaES direktīvas, kuru īstenošana tiek uzskatīta par minimālo prasību
Juridiskais pamats Saistība ar ūdens kvalitāti
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīva1Visās aglomerācijās ar cilvēka ekvivalentu (c. e.) ≥ 2000 jābūt ierīkotām kanalizācijas sistēmām vai jāizmanto 
individuālas vai pienācīgas sistēmas, ja tās var nodrošināt tādu pašu vides aizsardzības līmeni.
Aglomerācijās ar c. e. ≥ 2000 ir jāievēro emisijas robežvērtības attiecībā uz bioķīmisko skābekļa patēriņu (BSP5) 
un ķīmisko skābekļa patēriņu (ĶSP).
Aglomerācijās ar c. e. virs 10 000 jutīgās zonās ir jāievēro arī emisijas robežvērtības attiecībā uz kopējo slāpekļa 
(Nkop) un/vai kopējo fosfora (Pkop) daudzumu, izņemot gadījumus, kad jutīgajās zonās kopumā ir panākts kopējā 
slāpekļa (Nkop) un kopējā fosfora (Pkop) daudzuma minimālais samazinājuma līmenis.
Aglomerācijās ar c. e. zem 2000, kurās ir ierīkotas kanalizācijas sistēmas, ja notekūdeņi tiek novadīti saldūdeņos 
vai estuāros, ir jānodrošina to atbilstīga attīrīšana.
Nitrātu direktīva2Dalībvalstīm ir jāuzrauga virszemes ūdeņi un gruntsūdeņi un jānosaka nitrātjutīgās zonas. Lai samazinātu 
nitrātu radīto ūdens piesārņojumu, dalībvalstīm obligāti jāpieņem rīcības programmas attiecībā uz šīm īpaši 
jutīgajām zonām. Turklāt dalībvalstīm ir jāizstrādā labas lauksaimniecības prakses kodekss, ko var brīvprātīgi 
piemērot visā teritorijā.
Piesārņojuma integrētas novēršanas 
un kontroles direktīva, kas aizstāta ar 
Rūpniecisko emisiju direktīvu3Rūpniecisko iekārtu atļaujās ietvertās emisijas robežvērtības ir jābalsta uz tādu labāko pieejamo tehnisko 
paņēmienu izmantošanu, kas visefektīvāk palīdz sasniegt augstu vides aizsardzības līmeni.
1  Padomes 1991. gada 21. maija Direktīva 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (OV L 135, 30.5.1991., 40. lpp.).
2  Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīva 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcel -
smes nitrāti (OV L 375, 31.12.1991., 1. lpp.).
3  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīva 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (OV L 24, 
29.1.2008., 8. lpp.), kas aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām 
(piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (OV L 334, 17.12.2010., 17. lpp.).
13 Ievads
Sadarbība Donavas upes 
baseinā
08 
Donavas upes baseins aptver 19 da -
žādu valstu teritoriju, no kurām 11 ir 
ES dalībvalstis (sk. karti I pielikumā ). 
Tā platība ir 807 827 km2, un tas ir 
lielākais upes baseina apgabals Eiropas 
Savienībā.
09 
Sadarbība Donavas upes baseinā sākās 
1985. gadā, un 1998. gadā stājās spēkā 
Konvencija par Donavas aizsardzību5. 
Viens no tās uzdevumiem ir sasniegt 
“ilgtspējīgas un taisnīgas ūdens ap -
saimniekošanas mērķus, kā arī cik vien 
iespējams saglabāt, uzlabot un racio -
nāli izmantot sateces baseina virsze -
mes ūdeņus un gruntsūdeņus”.10 
Starptautiskā Donavas upes aiz -
sardzības komisija tika nodibināta 
1998. gadā, lai īstenotu Konvenciju 
par Donavas aizsardzību. Kopš Ūdens 
pamat  direktīvas stāšanās spēkā tā 
kalpo arī kā platforma visu direktīvas 
pārrobežu aspektu īstenošanai.
11 
Padome 2011. gadā apstiprināja 
Eiropas stratēģiju Donavas reģionam, 
ko Komisija bija izstrādājusi pēc tās 
pieprasījuma. Tajā līdz ar citiem prob -
lēmjautājumiem ir iekļauta arī ūdens 
kvalitāte.5 Sateces baseins 14 valstīs 
pārsniedz 2000 km2 (deviņās 
dalībvalstīs un piecās valstīs 
ārpus ES). Šīs valstis, kā arī 
Eiropas Savienība, ir 
Konvencijas līgumslēdzējas 
puses.2. tabulaCitas ES direktīvas un regulas, kurām ir saistība ar ūdens kvalitāti
Juridiskais pamats Saistība ar ūdens kvalitāti
Regula par mazgāšanas līdzekļiem1Mazgāšanas līdzekļi satur būtisku piesārņojošu vielu – fosforu.  
Patērētāju veļas mazgāšanas līdzekļus un patērētāju automātiskajās trauku mazgājamās mašīnās lieto -
jamos mazgāšanas līdzekļus, kuros ir pārsniegts noteikts fosfora līmenis, nedrīkst laist tirgū no attiecīgi 
2013. gada 30. jūnija un 2017. gada 1. jūlija.
Pesticīdu direktīva2Dalībvalstīm bija jāpieņem rīcības plāni un par tiem jāpaziņo Komisijai līdz 2012. gada 26. novembrim, 
un tas attiecas arī uz pasākumiem, lai samazinātu pesticīdu lietošanas radīto risku un ietekmi uz cilvēku 
veselību un vidi.
1  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regula (ES) Nr. 259/2012, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 648/2004 attiecībā uz fosfātu 
un citu fosfora savienojumu izmantošanu patērētāju veļas mazgāšanas līdzekļos un patērētāju automātiskajās trauku mazgājamās mašīnās 
lietojamos mazgāšanas līdzekļos (OV L 94, 30.3.2012., 16. lpp.).
2  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīva 2009/128/EK, ar kuru nosaka Kopienas sistēmu pesticīdu ilgtspējīgas lietoša -
nas nodrošināšanai (OV L 309, 24.11.2009., 71. lpp.).
14 Ievads
Donavas baseina 
piesārņojuma galvenie 
veidi un avoti
12 
Papildus dalībvalstu pieņemtajiem 
upes baseina apsaimniekošanas 
plāniem Starptautiskā Donavas upes 
aizsardzības komisija 2009. gadā pub -
licēja upes baseina apsaimniekošanas 
plānu visam Donavas baseinam6. Šajā 
plānā un Donavas baseina analīzes 
ziņojuma 2013. gada atjauninājumā7 
ir noteikti dažādi piesārņojuma veidi, 
kam ir starptautiska nozīme un kas 
ietekmē ūdens kvalitāti (sk.  3. tabulu ).6 Donavas baseina apgabala 
apsaimniekošanas plāns, 
galīgā redakcija, 14.12.2009.
7 Donavas baseina analīzes 
ziņojuma 2013. gada 
atjauninājums, galīgā 
redakcija, 18.10.2014.3. tabulaDonavas baseina piesārņojuma veidi un avoti
Piesārņojuma veidi Piesārņojuma avoti
Organiskais piesārņojums  
(netoksiskas organiskās vielas)Organiskā piesārņojuma galvenie emitētāji ir stacionārie avoti: notekūdeņi no aglomerācijām (mājsaimnie -
cībām) un rūpnieciskajām iekārtām un it īpaši savāktie, bet neattīrītie notekūdeņi un notekūdeņi, kas nav 
atbilstīgi attīrīti.
Barības vielu piesārņojums  
(slāpeklis un fosfors)Lielāko daļu barības vielu emisiju rada difūzie avoti (89 % no kopējām slāpekļa emisijām un 78 % no kopējām 
fosfora emisijām2), piemēram, emisijas no lauksaimniecības laukiem (mēslošanas līdzekļu vai kūtsmēslu 
izmantošanas3 un atmosfēras pārneses dēļ), augsnes erozijas un virszemes noteces.
Bīstamo vielu1 piesārņojumsŠīs toksiskās vielas var tikt emitētas gan no stacionāriem (komunālie un rūpnieciskie notekūdeņi), gan difū -
ziem avotiem (tādiem kā virszemes notece, pesticīdu izmantošana lauksaimniecībā, piesārņotas teritorijas un 
raktuves).
Hidromorfoloģiskie pārveidojumiŠie pārveidojumi izjauc upju un dzīvotņu nepārtrauktību, atdala blakus esošos mitrājus vai palienes un maina 
plūsmas kvantitāti un apstākļus. Tos galvenokārt rada hidroenerģijas iekārtas, kuģošanas aprīkojums un 
plūdu novēršanas infrastruktūra.
1  Ūdens pamatdirektīvā ir sniegts tā dēvēto prioritāro vielu un citu piesārņojošu vielu saraksts (sākotnēji 33, vēlāk 45 vielas vai vielu grupas), no 
kurām dažas tiek uzskatītas par prioritārām bīstamām vielām. Bīstamās vielas ir, piemēram, pesticīdi, metāli un medikamenti.
2  Pamatojoties uz ilgtermiņa (2000.–2008. gads) vidējo hidroloģisko apstākļu aplēsi Donavas baseinā.
3  Piesārņojošas vielas (piemēram, mēslošanas līdzekļi) nonāk virszemes ūdeņos vai gruntsūdeņos lietus, augsnes infiltrācijas un virszemes 
noteces rezultātā.
Avots:  Donavas baseina analīzes ziņojuma 2013. gada atjauninājums.
15 Ievads
ES ūdens resursu politikas 
īstenošanai pieejamie 
ES instrumenti
13 
ES atbalsta savu ūdens resursu poli -
tiku, nodrošinot finanšu resursus un 
izmantojot tiesiskus un normatīvus 
instrumentus. Galvenie finansējuma 
avoti no ES budžeta ir šādi:
- Eiropas Reģionālās attīstības fonds 
un Kohēzijas fonds: lielāko daļu 
finansējuma, kas tika piešķirts 
2007.–2013. gada plānošanas perio -
dā, saņēma infrastruktūras projekti 
notekūdeņu apsaimniekošanas 
jomā. Citas intervences jomas, 
kurās iespējama pozitīva ietekme 
uz ūdens kvalitāti, ir piesārņojuma 
integrēta novēršana un kontrole 
un rūpniecisko un piesārņoto teri -
toriju atjaunošana;
- Eiropas Lauksaimniecības fonds 
lauku attīstībai: vairākiem pasāku -
miem lauku attīstības programmās 
var būt vai nu tieša, vai netieša 
ietekme uz ūdens kvalitāti. Ag -
rovides maksājumi ir pasākums, 
kam var būt tieša ietekme. Tos veic 
lauksaimniekiem, kuri brīvprātīgi 
uzņemas agrovides saistības, kas pārsniedz tiesību aktos noteiktās 
minimālās prasības.
14 
ES finansējums, kas piešķirts dalībval -
stīm, kuru teritorija vai tās daļa atrodas 
Donavas baseinā, ir norādīts. 4. tabulā .
15 
Galvenais juridiskais instruments, kas 
izmantots papildus 1. un 2. tabulā  
minētajām direktīvām un regulām, ir 
savstarpējās atbilstības mehānisms. 
Tas sasaista tiešos maksājumus, kas 
saskaņā ar kopējo lauksaimniecības 
politiku tiek veikti lauksaimniekiem, 
un dažādus maksājumus, kas pare -
dzēti lauku attīstības programmās, ar 
i) atbilstību vairākiem noteikumiem 
attiecībā uz vidi, pārtikas nekaitīgumu, 
dzīvnieku un augu veselību un dzīv -
nieku labturību – tā dēvētajām likumā 
noteiktajām pārvaldības prasībām 
(LNPP) – un ii) lauksaimniecības zemes 
uzturēšanu labā lauksaimniecības 
un vides stāvoklī – tā sauktajiem 
LLVS standartiem8. Neatbilstība šiem 
standartiem un prasībām var nozīmēt 
lauksaimniekam piešķirtās atbalsta 
summas samazinājumu.8 2007.–2013. gada plānošanas 
periodā bija 18 LNPP un 
15 LLVS standarti.4. tabulaES finansējums, kas piešķirts 2007 .–2013. gada plānošanas periodā (līdz 31.12.2014.)1
Finansējuma avots Intervences joma Summa miljardos EUR
Eiropas Reģionālās attīstības fonds un Kohēzijas fonds Notekūdeņi 6,35
Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai Agrovides maksājumi 6,392
1 Summas attiecas uz deviņām dalībvalstīm, kuru teritorija Donavas baseinā pārsniedz 2000 km2.
2  Vācijas gadījumā ir ņemta vērā summa, kas attiecas uz abiem reģioniem Donavas baseinā (Bādeni-Virtembergu un Bavāriju).
Avots: Attiecībā uz Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Kohēzijas fondu – Komisijas datubāze InfoView ; attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības 
fondu lauku attīstībai – 2014. gada finansiālās īstenošanas ziņojumi.
16
 Revīzijas tvērums un pieeja
16 
Šajā revīzijā Palāta novērtēja, vai, dalīb -
valstīm īstenojot Ūdens pamatdirektī -
vu, ir uzlabojusies ūdens kvalitāte.
17 
Galvenā uzmanība tika pievērsta virs -
zemes ūdeņu kvalitātei četrās dalīb -
valstīs, kas atrodas Donavas baseina 
augšējā daļā, vidusdaļā un lejasdaļā, 
proti, Čehijas Republikā, Ungārijā, Ru -
mānijā un Slovākijā9. Revīzija aptvēra 
trīs galvenos aspektus: aglomerāciju, 
rūpniecisko iekārtu un lauksaimniecī -
bas radīto piesārņojumu.
18 
Palāta aplūkoja šādus trīs jautājumus:
a) vai 2009. gada upes baseina ap -
saimniekošanas plānos ietvertie 
pasākumi bija mērķtiecīgi un to 
veids un apmērs atbilda mērķim 
nodrošināt labu ūdens kvalitāti līdz 
2015. gadam?
b) Vai dalībvalstu ieviestie pasāku -
mi un instrumenti ir pienācīgi, lai 
samazinātu notekūdeņu radīto 
piesārņojumu?
c) Vai dalībvalstu ieviestie pasākumi 
un instrumenti ir pienācīgi, lai sa -
mazinātu lauksaimniecības radīto 
difūzo piesārņojumu?19 
Dalībvalstu apmeklējumi tika veikti no 
2013. gada marta līdz 2014. gada janvā -
rim. Laikposmi, uz kuriem attiecas da -
žādi savāktie pierādījumi, ir minēti šā 
ziņojuma dažādās sadaļās. Dokumentu 
pārbaudes un analīzes tika veiktas 
arī pēc 2014. gada janvāra, it īpaši, lai 
ņemtu vērā upes baseina apsaimnie -
košanas plānu korekcijas (kas, sākot no 
2014. gada decembra, tika publicētas 
apspriešanai10) un jaunās lauku attīs -
tības programmas (2014.–2020. gada 
plānošanas periodam), kas tika apstip -
rinātas 2015. gadā.
20 
Ūdens objekti var būt pakļauti arī 
hidroloģiskām un/vai morfoloģiskām 
izmaiņām, kā arī citiem piesārņoju -
ma veidiem, kas neļauj sasniegt labu 
ūdens kvalitāti. Šīs parādības neietilpa 
revīzijas tvērumā.
21 
Palāta jau ir publicējusi citus īpašos 
ziņojumus11 saistītās jomās.9 Donavas baseinā atrodas daļa 
no Čehijas Republikas, lielākā 
daļa no Slovākijas, kā arī visa 
Rumānija un Ungārija. Šo 
dalībvalstu kopējā platība 
(km2) veido aptuveni pusi 
(49,4 %) no Donavas upes 
baseina.
10 Līdz 2015. gada decembrim 
dalībvalstīm bija jāpieņem 
otrie upes baseina 
apsaimniekošanas plāni. 
Saskaņā ar Ūdens 
pamatdirektīvu upes baseina 
apsaimniekošanas plānu 
projekti tiek apspriesti ar 
direktīvas īstenošanā 
ieinteresētajām pusēm.
11 Īpašie ziņojumi Nr. 8/2008 “Vai 
savstarpējā atbilstība ir 
efektīvs nosacījums?”, 
Nr. 7/2011 “Vai agrovides 
maksājumi ir labi plānoti un 
pārvaldīti?”, Nr. 5/2011 
“Vienotā maksājuma shēma 
(VMS): pareizas finanšu 
pārvaldības uzlabošanai 
risināmie jautājumi”, Nr. 4/2014 
“ES ūdens resursu politikas 
mērķu integrēšana kopējā 
lauksaimniecības politikā 
bijusi tikai daļēji sekmīga”, 
Nr. 2/2015 “ES finansējums 
komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtām Donavas 
upes baseinā: ir nepieciešami 
turpmāki centieni, lai palīdzētu 
dalībvalstīm sasniegt 
ES notekūdeņu politikas 
mērķus” 
(http://eca.europa.eu ).
17
 Apsvērumi
Upes baseina 
apsaimniekošanas plāni 
kā līdzeklis, lai līdz 
2015. gadam panāktu 
labu ūdens kvalitāti
22 
Saskaņā ar Ūdens pamatdirektīvu 
dalībvalstīm ir jānovērtē ūdens kva -
litāte, izmantojot valsts ūdeņu moni -
toringa tīkla rezultātus. Novērtējums 
tiek veikts ūdens objekta līmenī12, 
pamatojoties uz dalībvalstu noteikta -
jām sistēmām un metodēm atbilstoši 
Ūdens pamatdirektīvā paredzētajiem 
noteikumiem. Ūdens kvalitātes novēr -
tēšanai ir divi komponenti:
– ekoloģiskais stāvoklis/potenciāls13: 
dalībvalstīm, veicot novērtēšanu, 
ir jāņem vērā dažādi kvalitātes 
faktori – bioloģiskie faktori (pie -
mēram, ūdensaugi un ihtiofauna), 
hidromorfoloģiskie faktori, kā arī 
ķīmiskie un fizikālķīmiskie faktori14. 
Pēdējie ietver organisko piesārņo -
jumu (ko mēra, izmantojot bioķī -
miskā skābekļa patēriņa (BSP5) un 
ķīmiskā skābekļa patēriņa (ĶSP) 
parametrus), barības vielu stāvokli 
un izraudzītas ķīmiskās vielas15. 
Klasifikācija tiek veikta atbilstoši 
piecām kategorijām: ļoti labs, labs, 
vidējs, slikts un ļoti slikts;
– ķīmiskās kvalitātes rādītāji: dalīb -
valstīm ir jānovērtē, vai vides kva -
litātes standarti16 ES tiesību aktos 
noteiktajām vielām tika vai netika 
ievēroti (t. i., 2009. gada upju 
baseinu apsaimniekošanas plānos 
bija jānovērtē 41 prioritārā viela vai 
vielu grupa). Klasifikācijas rezultātā 
tiek piešķirts vērtējums “labi” vai 
“slikti”.23 
Ekoloģiskā stāvokļa kopējo klasifikā -
ciju nosaka pēc atsevišķa viszemāk 
novērtētā kvalitātes faktora. Tāpat 
arī ķīmiskās kvalitātes rādītājus var 
vērtēt kā “labus” tikai tādā gadījumā, ja 
standarti ir ievēroti attiecībā uz visām 
vielām. Tas ir tā dēvētais nosacījums – 
“ja neatbilst viens, tad neatbilst viss”. 
Piemērojot šādu likumu, var palikt 
nepamanīti panākumi saistībā ar atse -
višķiem kvalitātes faktoriem.
24 
Upes baseina apsaimniekošanas plānā 
ir jāsniedz informācija par ūdens ob -
jektu piesārņojuma avotiem, stāvokļa 
novērtējumu un pasākumiem, kas 
jāveic, lai panāktu labu ūdens kvalitā -
ti, kā arī to kopējām izmaksām. Plānā 
ir arī jāpamato, kāpēc attiecībā uz 
ūdens objektu noteikts atbrīvojums no 
pienākuma ievērot termiņu, līdz kuram 
jāpanāk laba ūdens kvalitāte (pirmais 
termiņš ir 2015. gads; sk. 2. punktu).12 Saskaņā ar Ūdens 
pamatdirektīvas II pielikumu 
dalībvalstīm ir jāidentificē 
virszemes ūdens objekti un 
gruntsūdens objekti.
13 Ūdens objektiem, kuru fizikālā 
struktūra ir stipri pārveidota, 
lai tos izmantotu dažādiem 
mērķiem, tādiem kā kuģošana, 
aizsardzība no plūdiem, 
hidroenerģijas ražošana un 
lauksaimniecība, daudzos 
gadījumos no ekonomiskā 
viedokļa nav ne iespējams, ne 
arī vēlams no šādiem 
izmantošanas veidiem 
atteikties un fizikālo īpašību 
pārveidojumus likvidēt. Tāpēc 
saskaņā ar direktīvu stipri 
pārveidotiem ūdens 
objektiem ir jānovērtē nevis 
stāvoklis, bet gan potenciāls.
14 Prioritārajām vielām, kas 
norādītas Ūdens pamat -
direktīvas X pielikumā, vides 
kvalitātes standarti ir noteikti 
ES līmenī. Citām vielām vides 
kvalitātes standartus nosaka 
dalībvalstis.
15 Dalībvalstīm bija jāizraugās 
piesārņojošās vielas, kas 
attiecīgajam upes baseinam 
tiek uzskatītas par īpaši 
svarīgām.
16 Konkrētas piesārņojošas vielas 
vai piesārņojošu vielu grupas 
tāda koncentrācija ūdenī, 
nogulsnēs vai dzīvā 
organismā, kuru nedrīkst 
pārsniegt, lai aizsargātu 
cilvēku veselību un vidi.
18 Apsvērumi
25 
Palāta pārbaudīja, vai:
– dalībvalstu īstenoto pasākumu re -
zultātā virszemes ūdeņu kvalitāte 
uzlabojās;
– 2009. gada upes baseina apsaim -
niekošanas plānos tika identificēti 
katra ūdens objekta piesārņojuma 
avoti;
– 2009. gada upes baseina apsaim -
niekošanas plānos noteiktajos pa -
sākumos tika pienācīgi ņemti vērā 
konstatētie piesārņojuma avoti;
– dalībvalstis attiecībā uz lielāko 
daļu ūdens objektu centās sasniegt 
mērķi līdz 2015. gada termiņam;
– Komisija veica kādus pasākumus, 
ja uzskatīja, ka 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plāni 
neatbilst prasībām.Ūdens objektu ekoloģiskās 
un ķīmiskās kvalitātes 
rādītāji nav būtiski uzlaboti
26 
Izmaiņas starp 2009. gada upes ba -
seina apsaimniekošanas plāniem17 un 
2015. gada plānu projektiem attiecībā 
uz virszemes ūdens objektu ekoloģis -
kās un ķīmiskās kvalitātes rādītājiem 
četrās apmeklētajās dalībvalstīs ir 
atspoguļotas 1. un 2. attēlā .17 Attiecībā uz Čehijas Republiku, 
kuras teritorija tikai daļēji 
atrodas Donavas baseinā, ir 
ņemts vērā Donavas baseina 
apsaimniekošanas plāns (kā arī 
Dijes un Morāvas 
apakšbaseinu plāni).1. attēlsEkoloģiskais stāvoklis/potenciāls, kas norādīts 2009. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plānos un 2015. gada plānu projektos (procentos no virszemes 
ūdens objektu kopējā skaita)
Avots:  informācija, ko, izmantojot WISE , sniedza dalībvalstis, un 2015. gada upes baseina apsaimniekošanas plānu projekti.
1  WISE  (Ūdens informācijas sistēma Eiropai) sniedz visdažādākos ES iestāžu savāktos datus un informāciju par ūdens apsaimniekošanas 
jautājumiem.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Čehijas Republika
2009. g. 2009. g. 2009. g. 2015. g. 2015. g. 2015. g.Ungārija Rumānija
2009. g. 2015. g.SlovākijaNav klasiﬁcēts
Slikts/ļoti slikts
Vidējs
Labs un ļoti labs2 %
12 %62 %
24 %2 %
26 %32 %
40 %39 %
9 %22 %
30 %22 %
13 %26 %
38 %2 %1 % 2 %
59 %39 % 33 %
64 % 63 %55 %34 %
36 %3 %9 %
19 Apsvērumi
27 
Pamatojoties uz datiem, kas iekļauti 
upes baseina apsaimniekošanas 
plānos, ūdens kvalitāte nav būtiski uz -
labojusies, un prasība līdz 2015. gadam 
sasniegt labu stāvokli netika izpildī -
ta. To ūdens objektu īpatsvars, kuru 
ekoloģiskais stāvoklis/potenciāls ir 
novērtēts kā labs/ļoti labs, palielinājās 
pavisam nedaudz, visvairāk – Čehijas 
Republikā. Savukārt ķīmiskās kvalitātes 
rādītāji Čehijas Republikā pasliktinājās. 
Ungārijai izdevās būtiski samazināt to 
ūdens objektu skaitu, kuru stāvoklis 
nav zināms, kas izskaidro tādu ūdens 
objektu skaita pieaugumu, kuru ķīmis -
kās kvalitātes rādītāji ir novērtēti kā 
“labi” vai “slikti”.Ūdens objektu piesārņojuma 
avotu noteikšanu negatīvi 
ietekmēja visaptverošu datu 
trūkums
28 
Ņemot vērā monitoringa datu trūku -
mu, dalībvalstis savu ūdens objektu 
stāvokļa novērtējumu daļēji balstīja 
uz tādām netiešām metodēm kā riska 
analīze un novērtēšana, un tas ietek -
mē stāvokļa klasifikācijas ticamības 
pakāpi. Lai gan Rumānijas un Slovāki -
jas 2009. gada plānos ir norādīti daudzi 
ūdens objekti ar vērtējumu “labs” un 
“ļoti labs” (sk.  1. un 2. attēlu ), klasifi -
kācijas ticamība attiecībā uz daudziem 
ūdens objektiem ir zema. Jo zemā -
ka stāvokļa klasifikācijas ticamības 
pakāpe, jo grūtāk noteikt piemērotus 
pasākumus, lai situāciju labotu.2. attēlsĶīmiskās kvalitātes rādītāji, kas sniegti 2009. gada upes baseina apsaimniekošanas 
plānos un 2015. gada plānu projektos (procentos no virszemes ūdens objektu kopējā 
skaita)
Avots:  informācija, ko, izmantojot WISE , sniedza dalībvalstis, un 2015. gada upes baseina apsaimniekošanas plānu projekti.0 %20 %40 %60 %80 %100 %
Nav zināms
Slikti 
Labi
2009. g. 2009. g. 2009. g. 2015. g. 2015. g. 2015. g.Ungārija Rumānija
2009. g. 2015. g.Slovākija Čehijas Republika67 %2 %
31 %
94 %49 %
51 %
3 %3 %25 %29 %46 %7 %
93 %6 %2 %
95 % 92 %97 %5 % 3 %
20 Apsvērumi
29 
Arī konkrētu fizikālķīmisko vielu dau -
dzums, kas tika novērtēts saistībā ar 
ekoloģisko stāvokli (sk. 22. punktu), 
dažādās dalībvalstīs būtiski atšķīrās 
(no četrām Ungārijā līdz vairāk nekā 
80 Čehijas Republikā); reizēm tas 
skaidrojams ar to, ka nav pienācīgu 
noteikšanas kritēriju. Tādējādi var ras -
ties pārāk optimistiska ūdens objektu 
klasifikācija.
30 
To ūdens objektu īpatsvars, kuri ir 
pakļauti piesārņojumam no stacionā -
riem un difūziem avotiem, kā arī to 
ūdens objektu īpatsvars, kuri bagātinās 
ar organiskajām vielām, ar barības 
vielām un kurus ietekmē prioritāro 
vielu vai citu īpašu piesārņojošu vielu 
radītais piesārņojums, ir atspoguļots 
II pielikumā .
31 
Palātas veiktā analīze liecina, ka 
2009. gada upes baseina apsaimnieko -
šanas plānos sniegtā informācija par 
katru ūdens objektu nebija pietieka -
ma18 – tajos ne vienmēr ir norādīts, vai 
organiskais piesārņojums (BSP5 un ĶSP), 
barības vielas (slāpeklis un fosfors), 
fizikālķīmiskās un prioritārās vielas 
un pesticīdi rada problēmu attiecīgā 
objekta ūdens kvalitātei.32 
Arī upes baseina apsaimniekošanas 
plānos vērojami trūkumi attiecībā uz 
informāciju par katru piesārņojuma 
avotu un grūtības tās apstrādē:
– attiecībā uz piesārņojuma stacio -
nārajiem avotiem (tādiem kā ko -
munālo notekūdeņu attīrīšanas un 
rūpnieciskās iekārtas) īpaši trūka 
datu par fizikālķīmisko un priori -
tāro vielu novadīšanu. Visplašākā 
informācija bija pieejama par orga -
nisko un barības vielu emisijām no 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām;
– difūzo piesārņojumu dažādo avotu 
(mēslošanas līdzekļu izmantošana, 
erozija, atmosfēras pārnese u. c.) 
īpatsvara aprēķināšana sagādā 
grūtības, tāpēc aplēsēm galveno -
kārt izmantoja statistikas modeļus;
– attiecībā uz piesārņotajām teri -
torijām un atkritumu poligoniem 
kvantitatīva informācija par avota 
nozīmi nebija pieejama.
Upes baseina 
apsaimniekošanas plānos 
noteiktie pasākumi nav 
pietiekami, lai pienācīgi 
ņemtu vērā piesārņojuma 
avotus
33 
Atbilstoši 2009. gada vadlīnijām 
nr. 21 par ziņošanu saskaņā ar Ūdens 
pamatdirektīvu dalībvalstīm savos 
upju baseinu apsaimniekošanas plānos 
ir jāietver pasākumi, kas iedalīti trijās 
kategorijās: pamatpasākumi (pasāku -
mi, kas vajadzīgi, lai īstenotu ES direk -
tīvas), citi pamatpasākumi (pasākumi, 
kas papildus ieviesti ar Ūdens pamat -
direktīvu19) un papildpasākumi.18 Tas neizslēdz iespēju, ka 
dalībvalstu līmenī ir pieejama 
cita informācija, taču tā nav 
sniegta upes baseina 
apsaimniekošanas plānos.
19 Tie ietver: i) attiecībā uz 
stacionāro avotu izplūdēm – 
iepriekšēju regulējošu prasību 
vai iepriekšēju pilnvarojumu, 
vai reģistrāciju, kuras pamatā ir 
vispārēji saistoši noteikumi, 
ii) attiecībā uz difūziem 
avotiem – pasākumus 
piesārņojošo vielu ieplūdes 
novēršanai vai kontrolei un 
iii) pasākumus, ko uzskata par 
atbilstīgiem, lai atgūtu ūdens 
pakalpojumu izmaksas.
21 Apsvērumi
34 
Visu četru dalībvalstu 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānos 
parasti trūka informācijas par pare -
dzētajiem sasniegumiem, īstenojot 
pamatpasākumus, un par papildu 
pasākumiem, kas tādējādi vajadzīgi, lai 
panāktu labu stāvokli.
Aglomerāciju radītais 
piesārņojums: papildu 
pasākumiem saistībā ar 
Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvu trūkst dažu 
būtisku aspektu
35 
Pamatpasākums aglomerāciju radītā 
piesārņojuma novēršanai ir Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvas īste -
nošana (sk.  1. tabulu ).
36 
Attiecībā uz pārējiem pamatpasāku -
miem un papildpasākumiem Palāta 
visu četru dalībvalstu 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānos kon -
statēja šādus trūkumus:
– Čehijas Republikas, Ungārijas un 
Slovākijas upes baseina apsaimnie -
košanas plānos nav norādīts, cik 
aglomerācijām ar c. e. zem 2000 ir 
aktuāla ūdens kvalitātes prob -
lēma un tādējādi vajadzīgi īpaši 
pasākumi;– ūdens kvalitāte ūdens objektos var 
būt tāda, ka ir jānosaka emisijas 
robežvērtības, kas pārsniedz Ko -
munālo notekūdeņu attīrīšanas di -
rektīvas prasības (sk.  III pielikumu ). 
Valsts tiesību aktos noteikto 
emisijas robežvērtību atbilstības 
pārskatīšana ir minēta Ungārijas un 
Rumānijas plānos. Čehijas Republi -
ka šādu pasākumu nebija ietvērusi, 
jo likumā noteiktās robežvērtības 
bija atjauninātas 2007. gadā, tātad 
neilgi pirms upes baseina apsaim -
niekošanas plāna apstiprināšanas. 
Ungārijas plānā nebija norādīta 
pasākuma darbības joma. Rumā -
nijas plānā bija norādīts, ka dažās 
aglomerācijās ir vajadzīgas stingrā -
kas robežvērtības, taču nav skaidrs, 
vai ar to pietiek, lai aptvertu visus 
ūdens objektus, kuri pakļauti būtis -
kam organiskajam un barības vielu 
piesārņojumam;
– lietus ūdens apsaimniekošanas 
jautājumam dalībvalstis pievērsās 
tikai daļēji. Taču pārplūdes, kas 
rodas stipru lietusgāžu laikā, kad 
kanalizācijas tīkla un/vai attīrīšanas 
iekārtas jauda nav pietiekama, kā 
arī urbanizācijas radītā notece20 var 
radīt ūdens piesārņojumu. Ungārija 
savā plānā ietvēra īpašu pasākumu, 
kas galvenokārt paredzēja lietus 
ūdens apsaimniekošanas valsts 
plāna izveidi, un Rumānija norādīja 
aglomerācijas, kurām ir vajadzīgas 
lietus ūdens savākšanas sistēmas. 
Nevienā plānā nebija ietverti īpaši 
pasākumi attiecībā uz pārplūdēm21;20 Ņemot vērā, ka pilsētu 
teritorijās ir daudz 
necaurlaidīgu virsmu, ūdens 
no lietusgāzēm vai kūstošā 
sniega nevar iesūkties zemē, 
tāpēc veidojas ūdens noteces, 
kas satur visdažādākās 
piesārņojošās vielas.
21 Īpašajā ziņojumā Nr. 2/2015 
(53.–55. punkts) Palāta 
norādīja, ka kopumā trūkst 
skaitļos izteiktas informācijas 
par pārplūdēm un to 
piesārņojuma parametriem. 
Turklāt Čehijas Republikā, 
Ungārijā un Rumānijā nav 
juridiski saistošu noteikumu 
ne attiecībā uz pārplūžu 
pieņemamo skaitu vai apjomu, 
ne atšķaidīšanas pakāpi. 
Slovākijā šādas prasības ir 
formulētas, un tās attiecas uz 
pārplūžu kolektoru lielumu. 
Tomēr netiek prasīts 
monitorēt ne pārplūžu 
apjomu, ne atšķaidīšanas 
pakāpi.
22 Apsvērumi
– mikropiesārņotāju klātbūtne kopš 
90. gadu beigām aizvien biežāk 
tiek atzīta par problēmu, kas 
saistīta ar ūdens kvalitāti. Mikro -
piesārņotāji parasti ir atrodami 
farmaceitiskos produktos, personī -
gās higiēnas līdzekļos un pārtikas 
piedevās. Neraugoties uz to, ka 
mikropiesārņotāju problēma kļūst 
aizvien aktuālāka, neviena no čet -
rām dalībvalstīm savā 2009. gada 
upes baseina apsaimniekošanas 
plānā to neaplūkoja. Šā problēm -
jautājuma risināšanai iespējami 
šādi pasākumi: i) piesārņojuma 
novēršana/samazināšana vietā, 
kur tas rodas (“izplūdes vietā”), 
un ii) piesārņotā ūdens attīrīšana 
(pasākumi “cikla noslēgumā”).
Rūpniecisko iekārtu radītais 
piesārņojums: mērķtiecīgu 
pasākumu trūkums
37 
Pamatpasākums rūpniecisko iekārtu 
radītā piesārņojuma novēršanai ir Rūp -
niecisko emisiju direktīvas īstenošana 
(sk.  1. tabulu ).
38 
Attiecībā uz pārējiem pamatpasāku -
miem un papildpasākumiem Palāta 
visu četru dalībvalstu 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānos kon -
statēja šādus trūkumus:
– lai samazinātu bīstamo vielu radīto 
piesārņojumu, ir vajadzīgi pasāku -
mi, kas vērsti pret vielām, kuru dēļ 
ūdens objekti nevar sasniegt labus 
ekoloģiskās un ķīmiskās kvalitātes 
rādītājus. Tomēr nevienai no čet -
rām dalībvalstīm nebija izstrādāti 
pasākumi, kas vērsti pret konkrē -
tām vielām;– lai gan visas četras dalībvalstis bija 
ietvērušas pasākumus attiecībā 
uz piesārņoto teritoriju un/vai 
atkritumu poligonu atjaunošanu, 
tikai Čehijas Republikas un Slovā -
kijas plānos ir norādītas konkrētas 
teritorijas, kuras tiek uzskatītas 
par tādām, kas rada ūdens kvalitā -
tes apdraudējumu. Tomēr Palāta 
konstatēja, ka izraudzītās teritorijas 
ne vienmēr bija tās pašas, kurām 
valsts iestādes, kas atbildīgas 
par atsārņošanas stratēģiju, ir 
piešķīrušas prioritāti saistībā ar 
atsārņošanu22.
Lauksaimniecības radītais 
piesārņojums: pasākumi 
papildus Nitrātu direktīvai ir 
galvenokārt brīvprātīgi
39 
Pamatpasākums lauksaimniecības ra -
dītā piesārņojuma novēršanai ir Nitrātu 
direktīvas īstenošana (sk.  1. tabulu ).
40 
Attiecībā uz pārējiem pamatpasāku -
miem un papildpasākumiem visu četru 
dalībvalstu upes baseina apsaimnieko -
šanas plānos bija galvenokārt minēti 
pasākumi saskaņā ar lauku attīstības 
programmām, kur lauksaimnieki var 
uzņemties saistības, kas pārsniedz 
tiesību aktos noteiktās minimālās pra -
sības (piemēram, ievērojot mēslošanas 
noteikumus, kas ir stingrāki par Nitrātu 
direktīvā paredzētajiem). Tomēr šiem 
pasākumiem ir brīvprātīgs raksturs, 
tāpēc tie var neaptvert teritorijas, 
kur ūdens piesārņojums ir vislielākais 
(sk. arī 145.–157. punktu)23.22 Īpašajā ziņojumā Nr. 23/2012 
“Vai ar ES struktūrpasākumiem 
ir veiksmīgi atbalstīta 
degradētu rūpniecisku un 
militāru teritoriju 
atjaunošana?” Palāta norādīja 
vairākus šķēršļus, kas kavē 
prioritāšu noteikšanu attiecībā 
uz teritoriju atjaunošanu 
(piemēram, nav izveidoti 
pilnīgi un atbilstoši piesārņoto 
teritoriju reģistri) 
(sk. 37. –44. punktu) ( http://
eca.europa.eu ).
23 Šajā kontekstā 2012. gadā 
publicētajā ESAO dokumentā 
“Water Quality and Agriculture: 
Meeting the Policy Challenge ” 
[Ūdens kvalitāte un 
lauksaimniecība: politikas 
problēmu risināšana] ir 
norādīts, ka ir vajadzīga augsta 
līmeņa politiskā apņemšanās, 
lai risinātu ūdens kvalitātes 
ilgtspējīgas pārvaldības 
problēmas lauksaimniecībā.
23 Apsvērumi
41 
Visu četru dalībvalstu 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānos Palā -
ta konstatēja arī šādus trūkumus:
– lai gan barības vielu radītajā ūdens 
objektu piesārņojumā būtiska 
nozīme ir fosforam no difūziem 
avotiem, nevienā programmā 
 nebija ietverti pasākumi, kas tieši 
vērsti uz fosfora satura ierobežoša -
nu aug snes mēslošanas līdzekļos 
(kg/ha)24;
– Čehijas Republikas, Ungārijas un 
Rumānijas pasākumu programmās 
bija norādīti pasākumi, kuru mērķis 
ir samazināt eroziju, kas būtiski 
veicina fosfora piesārņojumu. Taču 
Ungārijas programmā šie pasākumi 
paredz attiecīgā LLVS standarta 
piemērošanu (sk.  3. izcēlumu ), 
savukārt Čehijas Republikas un 
Rumānijas programmās trūkst 
detalizētas informācijas par to, kā 
pasākumi tiks īstenoti;
– visu četru dalībvalstu pasākumu 
programmās ir minēti pasākumi, 
kuru mērķis ir samazināt pesticīdu 
lietošanu. Tomēr šie pasākumi bija 
neskaidri vai atsaucās uz rīcības 
plāniem attiecībā uz pesticīdiem, 
kurus saskaņā ar Pesticīdu direktī -
vu bija jāpieņem un jāpaziņo Komi -
sijai līdz 2012. gada 26. novembrim 
(sk.  2. tabulu ).Trūkst pilnvērtīgas informācijas 
par pasākumu finansēšanu
42 
Palāta konstatēja, ka ne visiem pasā -
kumiem, kas noteikti 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānos, tika 
veikta izmaksu aplēse. Visu četru dalīb -
valstu sniegtā informācija par līdzekļu 
avotiem un pieejamību bija tikai daļēja.
43 
Informācijas trūkums par pasākumu 
izmaksām un gaidāmajiem rezultātiem 
(sk. 34. punktu) neļauj noteikt izmaksu 
ziņā lietderīgākos pasākumus.
44 
Ārpus ES programmām finansējums 
tiek nodrošināts reti. Galvenie finan -
sējuma avoti ir programmas, kuras 
līdzfinansē ES, izmantojot Eiropas 
Reģionālās attīstības fondu/Kohēzijas 
fondu, kā arī Eiropas Lauksaimniecī -
bas fondu lauku attīstībai. Tādējādi 
šo programmu prioritātes un finanšu 
sadalījums ietekmē panākumus ūdens 
kvalitātes jomā. Tomēr starp iestādēm, 
kas apstiprina prioritātes un projektus, 
un tām iestādēm, kas apstiprina upes 
baseina apsaimniekošanas plānu pasā -
kumu programmas, ne vienmēr ir pa -
nākta koordinācija (sk. arī 38. punktu).24 Mēslošanas līdzekļos ir arī 
viena vai vairākas no šīm 
aktīvajām vielām: slāpeklis, 
fosfāts un kālija karbonāts.
24 Apsvērumi
Komisija cieši uzrauga 
situāciju, taču uzlabojumi 
ir atkarīgi no dalībvalstu 
vēlmes rīkoties
47 
Komisija nav atbildīga par dalībvalstu 
pieņemto upes baseina apsaimnieko -
šanas plānu apstiprināšanu. Taču, ja dalībvalsts neievēro ES tiesību aktus, 
Komisijai ir tiesības uzsākt pārkāpuma 
procedūru un, visbeidzot, nodot lietu 
izskatīšanai Eiropas Savienības Tiesā. 
2008. gadā Komisija ieviesa tā dēvēto 
“EU Pilot ” procedūru, ko izmanto kā pir -
mo soli, cenšoties atrisināt problēmas, 
lai, ja iespējams, varētu izvairīties no 
oficiālām pārkāpuma procedūrām.Attiecībā uz daudziem 
ūdens objektiem noteikts 
atbrīvojums no 2015. un 
2021. gada termiņa
45 
Saskaņā ar 2009. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plāniem visas četras 
dalībvalstis attiecībā uz daudziem 
ūdens objektiem noteica atbrīvojumu 
no 2015. gada termiņa (sk.  5. tabulu ), 
piešķirto termiņa pagarinājumu skaidri 
nepamatojot.46 
Atbrīvojumu skaits 2015. gada upes 
 baseina apsaimniekošanas plānu pro -
jektos joprojām ir liels, izņemot Rumā -
niju un – attiecībā uz ķīmiskās kvalitā -
tes rādītājiem – Slovākiju. Tas nozīmē, 
ka labu ūdens kvalitāti ūdens objektos, 
attiecībā uz kuriem noteikts atbrīvo -
jums, var gaidīt tikai 2021.–2027. gadā.5. tabulaVirszemes ūdens objekti, attiecībā uz kuriem noteikts atbrīvojums (procentos no 
virszemes ūdens objektu kopējā skaita)
Dalībvalsts2009.  gada upes baseina 
apsaimniekošanas plāni2015. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plānu 
projekti2009.  gada upes baseina 
apsaimniekošanas plāni2015. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plānu 
projekti
Ekoloģiskais stāvoklis Ķīmiskās kvalitātes rādītāji
Čehijas 
Republika90 % 63 % 31 % 36 %
Ungārija 88 % 84 % 44 %275 %
Rumānija 36 % 14 % 6 % 2 %
Slovākija147 %11 %
1  Slovākijas norādītais skaitlis (37 %) attiecas uz ekoloģisko stāvokli un ķīmiskās kvalitātes rādītājiem kopā.
2 Procentuālā daļa ir aprēķināta, ņemot vērā to objektu skaitu, kuru rādītāji ir zināmi.
Avots:  informācija, ko, izmantojot WISE , sniedza dalībvalstis vai kas ietverta upes baseina apsaimniekošanas plānos.
25 Apsvērumi
48 
Komisija izskatīja visu dalībvalstu 
2009. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plānus un sniedza konkrētus 
novērojumus un ieteikumus par katru 
dalībvalsti divos ziņojumos25, kas 
pievienoti diviem Komisijas paziņoju -
miem. 2013. un 2014. gadā Komisija arī 
organizēja divpusējas sanāksmes ar 
visām četrām dalībvalstīm, lai pārru -
nātu galvenos Komisiju interesējošos 
jautājumus.
49 
Apstiprinot partnerattiecību nolīgu -
mus26 un vides darbības programmas 
2014.–2020. gada plānošanas perio -
dam, Komisija novērtēja “upes baseina 
apsaimniekošanas plāna pieņemšanu” 
kā kritēriju ex ante  nosacījuma izpil -
dei27. Čehijas Republikā, Ungārijā un 
Slovākijā šis kritērijs netika uzskatīts 
par izpildītu. Darbības programmās 
ir iekļauti konkrēti pasākumi, kas šai 
nolūkā jāveic, taču tajos nav aptverti 
visi divpusējās sarunās ar Ungāri -
ju un Slovākiju konstatētie trūkumi 
(sk. 48. punktu). Savukārt Komisija 
uzskata, ka pasākumi, kas sīki izklās -
tīti šo divpusējo sarunu protokolos, ir 
jāuzņemas dalībvalstīm. Taču protoko -
liem nav tāda paša saistoša spēka kā 
darbības programmām. Tikai Čehijas 
Republikas darbības programmā28 bija 
īpaši pieminētas Komisijas prasības, 
kas tika izteiktas divpusējās sanāk -
smes laikā. Kopumā šāda rīcība vājina 
ex ante  nosacījumu ietekmi.50 
2015. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plānu projektos joprojām nav 
novērstas vairākas Palātas un Komisijas 
2009. gada plānos konstatētās nepilnī -
bas attiecībā uz piemērotu pasākumu 
noteikšanu.
Pasākumi un instrumenti, 
ko ieviesušas dalībvalstis, 
lai samazinātu 
notekūdeņu radīto 
piesārņojumu
51 
Palāta pārbaudīja, vai visās četrās 
dalībvalstīs ieviestie pasākumi un 
instrumenti ir pienācīgi, lai samazinātu 
aglomerāciju un rūpniecisko iekārtu 
emitēto notekūdeņu piesārņojumu.
Aglomerāciju radītais 
piesārņojums: gūti panākumi 
notekūdeņu attīrīšanā, bet 
pieejamos instrumentus 
varētu izmantot labāk
52 
Būtisks veids, kā četrās valstīs samazi -
nāt aglomerāciju radīto piesārņojumu, 
ir palielināt pienācīgi attīrīto notekūde -
ņu īpatsvaru. Tāpēc Palāta pārbaudīja, 
vai visas četras dalībvalstis:
– bija guvušas panākumus saistībā 
ar pienācīgi attīrīto notekūdeņu 
daudzumu;25 Ziņojumi par katru dalībvalsti, 
kas pievienoti Komisijas 
ziņojumam Eiropas 
Parlamentam un Padomei par 
Ūdens pamatdirektīvas 
(2000/60/EK) īstenošanu. Upju 
baseinu apsaimniekošanas 
plāni, SWD(2012) 379  final , 
14.11. 2012.,   
Ziņojums par progresu Ūdens 
pamatdirektīvā paredzēto 
pasākumu programmu 
īstenošanā, kas pievienots 
Komisijas paziņojumam 
Eiropas Parlamentam un 
Padomei “Ūdens 
pamatdirektīva un Plūdu 
direktīva: veicamās darbības 
ES ūdens “laba stāvokļa 
panākšanai un plūdu riska 
mazināšanai”, 
SWD(2015) 50  final , 9.3.2015.
26 Partnerattiecību nolīgums ir 
stratēģisks plāns, par kuru 
Komisija vienojas ar valstu 
iestādēm un kura ieguldījumu 
prioritātes aptver Eiropas 
strukturālos un investīciju 
fondus.
27 Ja ES regulās noteiktie ex ante  
nosacījumi nav izpildīti, ir 
jāsagatavo rīcības plāni, lai 
nodrošinātu to izpildi līdz 
2016. gada 31. decembrim.
28 Darbības programma tika 
apstiprināta 2015. gada aprīlī.
26 Apsvērumi
– bija ieviesušas pārbaudes sistēmu, 
lai nodrošinātu notekūdeņu nova -
dīšanas atļaujās noteikto emisijas 
robežvērtību ievērošanu;
– ūdens piesārņojuma maksu, kas 
jāmaksā komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtām, izmantoja kā 
instrumentu, lai novērstu piesārņo -
jošo vielu emisiju.
Gūti panākumi saistībā ar attīrīto 
notekūdeņu daudzumu
53 
Visām četrām dalībvalstīm ir jāsasniedz 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvā noteiktie mērķi (sk.  1. tabu -
lu), ņemot vērā pievienošanās līgumos 
saskaņotos termiņus29.
54 
Saskaņā ar Komunālo notekūdeņu attī -
rīšanas direktīvas 5. pantu dalībvalstīm 
ir jānosaka jutīgās zonas, it īpaši zonas, 
kurām draud eitrofikācija. Čehijas 
Republika, Rumānija un Slovākija visu 
savu teritoriju ir noteikušas kā jutīgo 
zonu. Ūdens kvalitātes ziņā tas ir po -
zitīvs aspekts, jo šajās zonās izvietota -
jām aglomerācijām ar c. e. virs 10 000 ir 
noteikta rūpīgāka notekūdeņu attīrī -
šana/terciārā attīrīšana, t. i., to barības 
vielu daudzuma samazināšana, kas 
izraisa eitrofikāciju (sk.  III pielikumu ). 
Attiecībā uz Ungāriju sk. 64. punktu.55 
Lai gūtu panākumus, dalībvalstīm bija 
jāpalielina to iedzīvotāju daļa, kuriem 
ir pieslēgums attīrīšanas iekārtām, 
un jāuzlabo attīrīšanas tehnoloģija, 
t. i., jānodrošina emisijas robežvērtī -
bu ievērošana attiecībā uz organisko 
piesārņojumu (BSP5 un ĶSP), veicot 
otrreizējo attīrīšanu, un barības vielu 
piesārņojumu (Nkop un Pkop), nodrošinot 
rūpīgāku attīrīšanu/terciāro attīrīšanu. 
Turklāt attīrīšanas iekārtas noteiktajām 
emisijas robežvērtībām būtu jāatspo -
guļo ūdens kvalitāte objektā, kurā tiek 
novadīti notekūdeņi.
Gūti panākumi saistībā ar 
pieslēgumu kanalizācijas tīklam un 
attīrīšanas iekārtām, bet atšķirības 
joprojām ir saglabājušās, it īpaši 
divās dalībvalstīs …
56 
Saskaņā ar 3. attēlā  sniegtajiem 
datiem ir pieaudzis to iedzīvotāju 
īpatsvars, kuriem ir pieslēgums gan 
publiskajiem kanalizācijas tīkliem, gan 
arī attīrīšanas iekārtām. Visās četrās da -
lībvalstīs pieslēguma līmenis no 2008. 
līdz 2012. gadam palielinājās. Rumāni -
jai, kas Eiropas Savienībā iestājās trīs 
gadus vēlāk nekā pārējās trīs dalībvals -
tis, bija mazākais kopējais pieslēguma 
līmenis.
57 
Atšķirība starp to iedzīvotāju īpatsvaru, 
kuriem ir pieslēgums publiskajiem ka -
nalizācijas tīkliem, un iedzīvotāju daļu 
ar pieslēgumu komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtām liecina par to, ka 
ne visi notekūdeņi, ko rada iedzīvotāji 
ar pieslēgumu, tiek attīrīti notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtās. Šī atšķirība vislielā -
kā ir Ungārijā un vismazākā – Slovākijā.29 Galīgie termiņi Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvas īstenošanai ir šādi: 
Čehijas Republikai – 
31.12.2010., Ungārijai – 
31.12.2015., Rumānijai – 
31.12.2018. un 
Slovākijai – 31.12.2015.
27 Apsvērumi
58 
Visus iedzīvotājus, kuriem vēl nav 
pieslēguma publiskajam kanalizācijas 
tīklam, var iedalīt šādās grupās:
– iedzīvotāji aglomerācijās, kur c. e. 
ir vienāds ar 2000 vai to pārsniedz 
un kur notekūdeņi vēl netiek 
savākti. Tas attiecas uz Rumāniju, 
kur līdz 2012. gada beigām nebija 
savākti 39,8 % notekūdeņu slo -
dzes30. Rumānijai ir pienākums līdz 
2018. gadam izpildīt Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvā 
noteiktās prasības;– iedzīvotāji aglomerācijās, kur c. e. 
ir vienāds ar 2000 vai to pārsniedz 
un kur notekūdeņu slodze tiek 
savākta, izmantojot individuālas 
sistēmas (piemēram, septiskās 
tvertnes)31. Ar individuālajām 
sistēmām savāktā slodze visās 
četrās dalībvalstīs bija šāda: Čehijas 
Republikā – 7 %, Ungārijā – 14 %, 
Rumānijā – 1 %, Slovākijā – 13 %;
– iedzīvotāji aglomerācijās, kur c. e. 
nepārsniedz 2000 un kur notek -
ūdeņi netiek savākti.30 Slodze ir cilvēka ekvivalentos 
izteikts bioloģiski noārdāmo 
organisko vielu daudzums 
aglomerācijā. Viens c. e. atbilst 
viena iedzīvotāja radīto 
notekūdeņu piesārņojuma 
slodzei un nozīmē bioloģiski 
attīrāmo notekūdeņu 
daudzumu, kas piecas dienas 
pēc kārtas bioķīmiski piesaista 
60 g skābekļa dienā.
31 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 2/2015, 
21. un 22. punktu.3. attēlsTo iedzīvotāju īpatsvars, kuriem ir pieslēgums publiskajiem kanalizācijas tīkliem un 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām: no 2008. līdz 2012. gadam sasniegtais 
progress
Avots:  pieslēguma īpatsvars publiskajiem kanalizācijas tīkliem – Čehijas Republikas, Ungārijas un Slovākijas statistikas biroji un Rumānijas 
2013. gada 30. jūnija ziņojums par Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas īstenošanu attiecībā uz 2008. gada datiem un statistikas birojs 
attiecībā uz 2012. gada datiem.  
Pieslēguma īpatsvars komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām: Čehijas Republikas, Rumānijas un Slovākijas statistikas biroji un Eurostat  
(2011. gada dati) attiecībā uz Ungāriju.Čehijas Republika100
9083 %
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
0100
90
4050607080
102030
078 %85 %
73 %
44 %
41 %62 %
61 %
Ungārija Rumānija Slovākija
Pieslēgums publiskajiem kanalizācijas tīkliem (%)
Pieslēgums komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtām (%)
28 Apsvērumi
59 
Attiecībā uz individuālajām sistēmām 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīva paredz, ka tām jānodrošina 
tāds pats vides aizsardzības līmenis 
kā attiecībā uz kanalizācijas sistēmās 
novadītajiem komunālajiem notekūde -
ņiem. Palāta secina, ka, pamatojoties 
uz dalībvalstu sniegto informāciju 
Komisijai, nevar novērtēt, vai šīs 
sistēmas atbilst direktīvas prasībām. 
Arī 2009. gada upes baseina apsaim -
niekošanas plānos informācija par šo 
jautājumu nav sniegta. 2014. gada 
otrajā pusē Komisija lūdza dalībvalstīm 
sniegt paskaidrojumus par to, kā šī 
prasība ir izpildīta.60 
Attiecībā uz aglomerācijām, kur c. e. 
nepārsniedz 2000, direktīva paredz, 
ka ir jānodrošina atbilstīga notek -
ūdeņu attīrīšana, ja tajās ir ierīkotas 
kanalizācijas sistēmas un notekūdeņi 
tiek novadīti saldūdeņos un estuāros. 
Taču Čehijas Republikas un Ungārijas 
2009. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plānos nebija sniegta nekāda 
informācija par to aglomerāciju skaitu, 
kurās ir ierīkotas kanalizācijas sistē -
mas, bet nav komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu. Papildus Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvas pra -
sībām dalībvalstīm saskaņā ar Ūdens 
pamatdirektīvu ir jānosaka pasākumi 
tām aglomerācijām, kurās notekūdeņu 
novadīšana negatīvi ietekmē ūdens 
kvalitāti. Tomēr 2009. gada upes basei -
na apsaimniekošanas plānos noteiktie 
pasākumi ir neskaidri (sk. 36. punktu).
1. fotoattēls. Notekūdeņu attīrīšanas iekārta Ungārijā 
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.
29 Apsvērumi
… un trijās dalībvalstīs gūti 
ievērojami panākumi saistībā ar 
notekūdeņu otrreizējo un terciāro 
attīrīšanu, tomēr visas dalībvalstis 
joprojām atpaliek no grafika
61 
Panākumi saistībā ar komunālo 
notekūdeņu otrreizējo attīrīšanu 
aglo  merācijās, kur c. e. ir vienāds ar 
2000 vai to pārsniedz, laikposmā no 
2007./2008. gada līdz 2011./2012. ga -
dam32 bija ievērojami (sk.  4. attēlu ). 
2012. gada beigās trijās no četrām 
dalībvalstīm vairāk nekā 90 % no aglo -
merāciju komunālajiem notekūdeņiem 
atbilda direktīvā noteiktajām emisijas 
robežvērtībām attiecībā uz BSP5 u n  Ķ SP.62 
Rumānijas zemais rādītājs (39 %) attie -
cībā uz otrreizējo attīrīšanu ir skaidro -
jams daļēji ar to, ka tā iestājās ES trīs 
gadus vēlāk nekā pārējās dalībvalstis. 
2012. gadā Rumānija atpalika no gra -
fika attiecībā uz starpposma termiņu 
otrreizējai attīrīšanai, kas noteikts Ko -
munālo notekūdeņu attīrīšanas direktī -
vā (līdz 2010. gadam 51 % notekūdeņu 
jābūt pienācīgi attīrītiem).32 Dati, ko dalībvalstis sniedza 
Komisijai 2010. gadā attiecībā 
uz 2007./2008. gadu un 
2014. gada vidū attiecībā uz 
2011./2012. gadu.4. attēlsPanākumi laikposmā no 2007 ./2008. gada līdz 2011./2012. gadam1 saistībā ar 
komunālo notekūdeņu otrreizējo attīrīšanu aglomerācijās ar c. e. ≥ 2000 (procentos 
no šo aglomerāciju kopējās slodzes, izņemot notekūdeņus, kas nonāk individuālajās 
sistēmās)
1  Ungārijas dati attiecas uz 2007. un 2011. gadu, Rumānijas – uz 2007. un 2012. gadu, bet Čehijas Republikas un Slovākijas – uz 2008. un 
2012. gadu.
2 Čehijas Republikas dati attiecas uz visu teritoriju, ne tikai uz tās daļu Donavas baseinā.
Avots:  Komisijai sniegto dalībvalstu datu analīze, ko veikusi Eiropas Revīzijas palāta.Čehijas Republika2Ungārija Rumānija Slovākija2007./2008. gads
2011./2012. gads
26 %56 %
13 %44 %99 %92 % 97 %
39 %
30 Apsvērumi
63 
Tikpat ievērojami bija panākumi 
saistībā ar komunālo notekūdeņu 
terciāro attīrīšanu laikposmā no 
2007./2008. gada līdz 2011./2012. ga -
dam. 5. attēlā  ir atspoguļota situācija 
attiecībā uz slodzi visās aglomerācijās, 
kur c. e. pārsniedz 10 000. Tā ir no -
rādīta procentos no kopējās slodzes 
(izņemot notekūdeņus, kas nonāk 
individuālajās sistēmās), kas atbilst Ko -
munālo notekūdeņu attīrīšanas direk -
tīvās noteiktajām Nkop un Pkop emisijas 
robežvērtībām.64 
Ungārija visu savu teritoriju nenoteica 
par jutīgo zonu, bet piemēroja Komu -
nālo notekūdeņu attīrīšanas direktī -
vas 5. panta 4. punktu. Tas nozīmē, ka 
atsevišķām notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām Nkop un Pkop robežvērtības nav 
jāpiemēro, ja var pierādīt, ka minimā -
lais samazinājums procentos no kopē -
jās slodzes, kas nonāk visās iekārtās 
(kur c. e. ir 2000 vai to pārsniedz), ir 
vismaz 75 % gan attiecībā uz Nkop, gan 
arī Pkop. Lai gan kopējais attīrīšanas rā -
dītājs Ungārijā bija ievērojami zemāks 
nekā Čehijas Republikā un Slovāki -
jā33, 2012. gada beigās tā gandrīz bija 
izpildījusi prasību attiecībā uz 75 % 
samazinājumu34.33 Saskaņā ar Komisijai 
2012. gadā sniegtajiem 
dalībvalstu datiem direktīvā 
noteiktajām robežvērtībām 
atbilstošā slodze no 
aglomerācijām, kur c. e. 
ir 2000 vai to pārsniedz, ir 
šāda: i) Nkop: Čehijas 
Republikā – 83 %, Ungārijā – 
33 %, Slovākijā – 60 %, ii) Pkop: 
Čehijas Republikā – 77 %, 
Ungārijā – 39 %, 
Slovākijā – 86 %.
34 Saskaņā ar Ungārijas iestāžu 
sniegto informāciju Komisijai 
attīrīšanas iekārtās nonākošās 
slodzes samazinājums bija 
73,1 % attiecībā uz Nkop un 
74,4 % attiecībā uz Pkop.5. attēlsPanākumi laikposmā no 2007 ./2008. gada līdz 2011./2012. gadam1 saistībā ar 
komunālo notekūdeņu terciāro attīrīšanu aglomerācijās, kur c. e. pārsniedz 10 000 
(procentos no šo aglomerāciju kopējās slodzes, izņemot notekūdeņus, kas nonāk 
individuālajās sistēmās)
1 Attiecībā uz atsauces datumiem sk.  4. attēla  1. piezīmi.
2  Čehijas Republikā Prāgas attīrīšanas iekārta, kas attīra 15 % no kopējās slodzes aglomerācijām, kur c. e. ir 2000 vai to pārsniedz, 2012. gadā 
neatbilda direktīvas prasībām. Sagaidāms, ka līdz 2018. gadam Prāgas notekūdeņi tiks pienācīgi attīrīti.
3  Attiecībā uz Slovākiju nebija pieejami dati par Nkop un Pkop. Izmantotie dati attiecas uz notekūdeņiem, kas atbilst viena vai abu parametru 
emisijas robežvērtībām.
Avots:  Komisijai sniegto dalībvalstu datu analīze, ko veikusi Eiropas Revīzijas palāta.Čehijas
Republika2Ungārija Rumānija Slovākija3Čehijas
RepublikaUngārija Rumānija Slovākija31 %78 %
32 %
10 %20 %
3 %20 %32 %67 %NkopPkop
96 %
34 %96 %
2007./2008. g.
2011./2012. g.See paragraph 64
See paragraph 64
31 Apsvērumi
65 
Lai gan ir gūti panākumi, ko galveno -
kārt nodrošinājuši Eiropas Reģionālās 
attīstības fonda un Kohēzijas fonda 
līdzekļi35, Palāta atzīmē, ka visas četras 
dalībvalstis atpaliek no direktīvas 
īstenošanai noteiktajiem starpposma 
un/vai galīgajiem termiņiem36. Tā arī 
atzīmē, ka jaunas vai atjaunotas infra -
struktūras finansiālā ilgtspēja37 nevar 
tikt garantēta, kas ilgtermiņā apdraud 
ūdens kvalitāti.
Emisijas robežvērtības pārsniedza 
direktīvā noteiktās prasības 
25 % no Palātas pārbaudītajiem 
gadījumiem
66 
Ūdens kvalitāte ūdens objektā var 
būt tāda, ka komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtai ir jānosaka robež -
vērtības, kas ir stingrākas par Komu -
nālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā 
paredzētajām. No 28 komunālo notek -
ūdeņu attīrīšanas iekārtām, ko pār -
baudīja Palāta, septiņu iekārtu (25 %) 
notekūdeņu novadīšanas atļaujās 
noteiktās robežvērtības bija stingrākas 
par valsts38 tiesību aktos paredzēta -
jām: trijos no četriem pārbaudītajiem 
gadījumiem Čehijas Republikā39 (visi 
attiecās uz barības vielām) un četros 
no septiņiem pārbaudītajiem gadīju -
miem Ungārijā (no kuriem divi attiecās 
uz barības vielu Pkop).
67 
No otras puses, trijām no septiņām 
pārbaudītajām iekārtām Ungārijā bija 
tehniskas iespējas attīrīt notekūdeņus 
no barības vielām (Nkop un Pkop) un 
tādējādi uzlabot efluenta kvalitāti, taču 
šāda prasība nebija noteikta notekūde -
ņu novadīšanas atļaujā.68 
Saskaņā ar Komisijai sniegtajiem da -
lībvalstu datiem 2012. gadā aptuveni 
20 %40 attīrīto notekūdeņu aglomerā -
cijās ar c. e. no 2000 līdz 10 000 atbilda 
direktīvā noteiktajām robežvērtībām 
attiecībā uz Nkop un Pkop. Tā nav direk -
tīvas prasība, taču pozitīvi ietekmē 
ūdens kvalitāti.
69 
Nevienā no četrām dalībvalstīm valsts 
tiesību aktos nav noteiktas emisijas 
robežvērtības mikropiesārņotājiem. Lai 
notekūdeņus attīrītu no šādām vielām, 
pašreizējos attīrīšanas procesus vaja -
dzētu būtiski uzlabot (sk. 36. punktu).
70 
Iniciatīvu uzņēmās ES līmenī, kad 
Eiropas Parlaments un Padome 
2013. gadā grozīja Ūdens pamatdirek -
tīvu41, cita starpā pieprasot Komisijai 
līdz 2015. gada septembrim izstrādāt 
stratēģisku pieeju attiecībā uz ūdens 
piesārņojumu ar farmaceitiskām vie -
lām un līdz 2017. gada septembrim ie -
rosināt pasākumus, kas veicami ES un/
vai dalībvalstu līmenī, lai šo pieeju 
īstenotu. Ar šiem pašiem grozījumiem 
tika ieviests novērojamo vielu saraksta 
jēdziens, kas attiecas uz vielām, par ku -
rām ES mērogā jāvāc monitoringa dati. 
Pirmais 10 novērojamo vielu saraksts 
tika izveidots 2015. gada martā, un tajā 
ir ietvertas farmaceitiskas vielas un 
pesticīdi.35 Notekūdeņu 
apsaimniekošanas nozarei 
piešķirtais ES ieguldījums 
četru apmeklēto dalībvalstu 
darbības programmu budžetā 
līdz 2014. gada 31. decembrim 
sasniedza 5,07  miljardus  EUR.
36 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 2/2015, 
24.–26. punktu.
37 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 2/2015, 
89.–105. punktu.
38 Dažiem parametriem visu 
četru dalībvalstu tiesību aktos 
ir noteiktas stingrākas 
robežvērtības nekā Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvā.
39 Čehijas Republikā 2011. gadā 
ar likumu tika ieviests emisijas 
robežvērtību kopums, kas 
pamatojās uz labāko pieejamo 
tehnisko paņēmienu 
izmantošanu. Tās ir 
robežvērtības, kas būtu jāņem 
vērā iestādēm, kuras izsniedz 
atļaujas, ja tās vēlas noteikt 
robežvērtības, kas ir stingrākas 
par tiesību aktos noteikto 
standartu. Praktiski tas 
nozīmē, ka šīs ir maksimālās 
robežvērtības, ko var piemērot 
iestādes. Lielākā daļa emisijas 
robežvērtību, kas piemērotas 
četrām pārbaudītajām 
notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām un ir stingrākas par 
direktīvā paredzētajām un par 
valsts tiesību aktos noteikto 
standartu, atbilst šīm 
maksimālajām robežvērtībām.
40 Čehijas Republikā slodze, kas 
atbilst Pkop noteiktajām 
robežvērtībām, ir vēl augstāka: 
97 %.
41 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
12. augusta Direktīva 2013/39/
ES, ar ko groza 
Direktīvu 2000/60/EK un 
Direktīvu 2008/105/EK 
attiecībā uz prioritārajām 
vielām ūdens resursu politikas 
jomā (OV L 226, 24.8.2013., 
1. lpp.).
32 Apsvērumi
Pārbaudes sistēmas preventīvā 
ietekme ir ierobežota
71 
Pienācīgi noteiktas emisijas robežvērtī -
bas ūdens kvalitāti ietekmēs tikai tādā 
gadījumā, ja tās tiks ievērotas. Tāpēc ir 
vajadzīga efektīva pārbaudes sistē -
ma42, lai nodrošinātu, ka notekūdeņu 
novadīšanas atļaujās noteiktās robež -
vērtības komunālo notekūdeņu attīrī -
šanas iekārtām tiek stingri ievērotas.
72 
Atbilstību nodrošina divu veidu 
pārbaudes:
– pārbaudes, ko veic attīrīšanas 
iekārtu apsaimniekotāji, pamatojo -
ties uz pašu ņemtiem ūdens parau -
giem (turpmāk – pašpārbaudes);
– pārbaudes, ko veic valsts kontroles 
iestādes43.
73 
Attiecībā uz pašpārbaudēm Palāta 
secina, ka 27 no 28 tās pārbaudītajām 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām bija ievērojušas Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvas 
prasības attiecībā uz pārbaužu skaitu. 
Turklāt 2012. gadā 25 no 28 iekār -
tām ievēroja to atļaujās norādītās 
robežvērtības44.74 
Attiecībā uz valsts kontroles iestāžu 
veiktajām pārbaudēm to biežums 
nevienā no četrām dalībvalstīm nav 
noteikts45. Tāpēc to nosaka attiecīgā 
iestāde, ņemot vērā savus ierobežotos 
resursus. Faktiskais biežums katrā da -
lībvalstī ir atšķirīgs (sk.  6. tabulu ). No 
dalībvalstīm, kas iesniedza datus Palā -
tai, visretāk pārbaudes veica Slovākija. 
Ungārija datus par pārbaužu biežumu 
nesniedza. Slovākijā kontroles iestāde 
reti pati ņem efluenta paraugus, tā 
vietā paļaujoties uz akreditētu labo -
ratoriju veiktajām apsaimniekotāju 
pašpārbaudēm.
75 
Ja valsts kontroles iestādes konstatē, 
ka emisijas robežvērtības ir pārsnieg -
tas, tad saskaņā ar valsts tiesību aktiem 
visās četrās dalībvalstīs tiek piemērots 
naudas sods46.
76 
Ungārijā un Rumānijā naudas sods tiek 
piemērots par katru piesārņojošo vielu, 
kurai noteiktā robežvērtība ir pārsnieg -
ta. Soda apmērs par vienu piesārņo -
juma kg, kas pārsniedz robežvērtību, 
ir atkarīgs no attiecīgās piesārņojošās 
vielas47. Rumānijā tiek novērtēts arī 
pārkāpuma smagums, lai kontroles 
iestāde varētu izvēlēties naudas soda 
vietā izteikt brīdinājumu. Rumānijas 
statistikas dati par 2012. gada pārbau -
žu rezultātiem liecina, ka brīdinājumi 
tika izteikti piecas reizes biežāk, nekā 
tika piemēroti naudas sodi.42 ES līmenī ir Eiropas Parlamenta 
un Padomes 2001. gada 
4. aprīļa Ieteikums 2001/331/
EK, ar ko nosaka obligātos 
kritērijus vides pārbaudēm 
dalībvalstīs (OV L 118, 
27.4.2001., 41. lpp.). Tajā ir 
sniegtas pamatnostādnes 
attiecībā uz pārbaužu 
organizēšanu (pārbaužu plānu 
sagatavošanu) un veikšanu 
(objektu apmeklējumiem un 
ziņojumu sniegšanu).
43 Šīs iestādes ir: Čehijas 
Republikā – Čehijas Vides 
inspekcija ( CZIP ), Ungārijā – 
Iekšlietu ministrijas Valsts 
katastrofu pārvaldības 
ģenerāldirektorāts (kopš 
2014. gada aprīļa), Rumānijā – 
valsts pārvaldes iestāde 
“Rumānijas ūdeņi” ( ANAR ), 
Slovākijā – Slovākijas Vides 
inspekcija ( SZIP ). Notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu pārbaudes 
var veikt arī citas iestādes, 
piemēram, tās, kas sagatavo 
atļauju. Palātas veiktajā 
novērtējumā šīs pārbaudes 
nebija iekļautas.
44 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 2/2015, 
48. un 50. punktu.
45 Padomes 2012. gada 11. jūnija 
secinājumos tika aicināts 
pārbaudes uzlabot, un 
Reģionu komiteja savā 
atzinumā uzsvēra, ka 
ES mēroga sistēma attiecībā 
uz valstīs veiktajām 
pārbaudēm var nodrošināt 
vienlīdzīgus konkurences 
apstākļus un konsekventu 
tiesvedību. Tā arī norādīja, cik 
svarīgi ir skaidri noteikt 
Komisijas lomu šajās 
pārbaudēs.
46 Krimināllikumā paredzētās 
sankcijas (piemēram, 
cietumsods) šajā ziņojumā nav 
aplūkotas.
47 Piemēram, Ungārijā sods par 
vienu piesārņojuma kg 
(konvertējot no HUF pēc 
2014. gada 31. decembrī spēkā 
esošā valūtas maiņas 
kursa – 315,54) ir 1,11 EUR par 
Nkop un 7,29 EUR par Pkop. 
Rumānijā sods par vienu 
piesārņojuma kg (konvertējot 
no RON pēc 2014. gada 
31. decembrī spēkā esošā 
valūtas maiņas kursa – 4,4828) 
ir 1,71 EUR par Nkop un Pkop.
33 Apsvērumi
77 
Čehijas Republikā un Slovākijā naudas 
soda apmērs nav atkarīgs no attiecīgās 
piesārņojošās vielas vai piesārņojuma 
daudzuma, kas pārsniedz robežvērtī -
bu. Tā ir noteikta summa, kas atkarīga 
no tā, cik būtisks ir atļaujas nosacījumu 
pārkāpums, ko novērtē valsts kontro -
les iestāde (ņemot vērā valsts tiesību 
aktos noteikto maksimālo summu48).
78 
Nevienā no 2009. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plāniem nebija 
ietverts neviens pasākums, kura mērķis 
būtu novērtēt pārbaudes sistēmas 
efektivitāti un preventīvo ietekmi.Ūdens piesārņojuma maksa tika 
daļēji izmantota kā instruments, 
lai novērstu piesārņojošo vielu 
emisiju
79 
Visu četru dalībvalstu tiesiskajā regu -
lējumā ir paredzēts piemērot ūdens 
piesārņojuma maksu, kas jāmaksā 
tiem, kuri novada piesārņotu ūdeni. 
To nosaka novadīto piesārņojošo 
vielu daudzums un/vai koncentrācija 
(mg/l). Šāda maksa atbilst principam 
“piesārņotājs maksā”49, saskaņā ar kuru 
piesārņotājiem ir jāsedz radītā pie -
sārņojuma samazināšanas izmaksas. 
Ūdens piesārņojuma maksa var kalpot 
trim mērķiem: i) iegūt naudas līdzekļus, 
ii) veicināt novadītāju atļaujās noteikto 
emisijas robežvērtību ievērošanu un/
vai iii) stimulēt turpmāku piesārņoju -
ma samazināšanu, nosakot stingrākas 
robežvērtības.48 Čehijas Republikā naudas sods 
par atļaujas nosacījumu 
pārkāpšanu var sasniegt 
180 278 EUR (konvertējot no 
CZK pēc 2014. gada 
31. decembrī spēkā esošā 
valūtas maiņas kursa – 27,735). 
Slovākijā naudas sods par 
atļaujas nosacījumu 
pārkāpšanu var būt robežās 
no 1000 EUR līdz trīskāršai 
ūdens piesārņojuma gada 
maksai vai 1 EUR par 
notekūdeņu m3, kas novadīts 
ne ilgāk kā gada laikā.
49 Līgums par Eiropas Savienības 
darbību (konsolidētā versija), 
191. panta 2. punkts.6. tabulaValsts kontroles iestāžu veiktās pārbaudes
Dalībvalsts Komunālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu pārbaužu faktiskais biežums
Čehijas RepublikaIekārtas ar jaudu virs 10 000 c. e.: vienreiz gadā.
Iekārtas ar jaudu no 2000 līdz 10 000 c. e.: vienreiz trijos gados.
Citas iekārtas: vienreiz piecos gados.
UngārijaInformācija nav saņemta.
Pamatojoties uz pārbaužu biežumu, kas novērots septiņās notekūdeņu attīrīšanas iekārtās, Palāta secina, ka 
iekārtas ne vienmēr tiek pārbaudītas katru gadu.
Rumānija 2013. gadā tika pārbaudītas visas iekārtas ar jaudu virs 2000 c. e.
SlovākijaIekārtas ar jaudu virs 10 000 c. e.: 2013. gadā mazāk nekā 10 %.
Visas iekārtas kopā: 2013. gadā mazāk nekā 12 %.
Avots:  Valstu tiesību aktu un kontroles iestāžu saņemto datu analīze, ko veikusi Eiropas Revīzijas palāta.
34 Apsvērumi
80 
Paredzēto maksu par notekūdeņu 
novadīšanu virszemes ūdeņos piemē -
ro tikai par noteiktām piesārņojošām 
vielām (sk.  IV pielikumu ). Attiecībā 
uz organisko piesārņojumu trijās no 
četrām dalībvalstīm par BSP5 maksa 
nav piemērota. Attiecībā uz barības 
vielu piesārņojumu Čehijas Republikā 
un Ungārijā maksa ir piemērota nevis 
par Nkop, bet gan par Nneorg (kas ir Nkop 
elements). Maksa, kas izteikta EUR par 
piesārņojošās vielas tonnu, visās četrās 
dalībvalstīs būtiski atšķiras.
81 
Parasti visām komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtām ir jāmaksā pie -
sārņojuma maksa, izņemot mazākos 
notekūdeņu novadītājus50 Slovākijā 
(kas novada mazāk nekā 10 000 m3/
gadā vai 1000 m3/mēnesī). Tomēr
– Čehijas Republikā51 un Slovākijā 
maksa nav jāveic, ja piesārņojošās 
vielas apjoms nepārsniedz likumā 
noteiktos robežlielumus52;
– Rumānijā maksa par katru piesār -
ņojošo vielu nav jāveic, ja efluents 
ir mazāk piesārņots nekā saņēmējs 
virszemes ūdens objekts53. Tādē -
jādi ieguvēji būs, piemēram, tie, 
kuri notekūdeņus novada ūdens 
objektos ar augstu piesārņojuma 
līmeni.
82 
2009. gada upes baseina apsaimnieko -
šanas plānos54 nebija ietverti pasā -
kumi, lai novērtētu maksas lieluma 
atbilstību55.Rūpniecisko iekārtu 
radītais piesārņojums: 
grūtības noteikt emisijas 
robežvērtības un trūkumi 
attiecībā uz izpildi
83 
Lai ietekmētu rūpniecisko iekārtu 
radīto piesārņojošo vielu emisiju, 
dalībvalstu rīcībā ir divi svarīgi līdzekļi: 
to atļaujās noteiktās robežvērtības56 un 
ūdens piesārņojuma maksa.
84 
Rūpnieciskās iekārtas savus notekūde -
ņus var novadīt tieši ūdenstecēs vai 
netieši pa publisko kanalizācijas tīklu, 
lai tos attīrītu komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtās.
85 
Saskaņā ar Rūpniecisko emisiju di -
rektīvu (sk.  1. tabulu ) rūpnieciskajām 
iekārtām, kas veic noteiktas darbības57, 
ir jābūt atļaujai darboties. Atļaujā ir 
jāietver piesārņojošo vielu emisijas ro -
bežvērtības, kā arī prasības attiecībā uz 
emisiju monitoringu. Šīs robežvērtības 
nedrīkst pārsniegt emisijas līmeņus, 
kas saistīti ar labākajiem pieejamajiem 
tehniskajiem paņēmieniem, kurus ar 
ekspertu komitejas atbalstu ir pieņē -
musi Komisija. Līdz 2015. gada novem -
brim bija pieņemti septiņi secinājumi 
par labākajiem pieejamajiem tehnis -
kajiem paņēmieniem. Uz komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtām šī 
direktīva principā neattiecas.50 Praktiski tas nozīmē, ka 
Slovākijā maksas pienākums 
attiecas tikai uz aptuveni 30 % 
notekūdeņu novadītāju.
51 Čehijas Republikā tiek 
piemērota maksa arī par 
novadīto notekūdeņu apjomu, 
ja tas pārsniedz 100 000 m3/
gadā, un šī maksa nav atkarīga 
no notekūdeņu piesārņojuma 
līmeņa.
52 Šie robežlielumi ir saistīti ar 
i) piesārņojuma apjomu (kg/
gadā) un ii) piesārņojošās 
vielas koncentrāciju novadītajā 
ūdenī (mg/l). Robežlielumi ir 
tādi, ka Čehijas Republikā 
iekārtām ar jaudu virs 
10 000 c. e. nav jāveic maksa 
par Pkop un Nneorg un Slovākijā 
iekārtām ar jaudu 2000 c.e. vai 
lielāku nav jāveic maksa par 
kopējām suspendētām 
daļiņām (KSD), bet iekārtām ar 
jaudu virs 10 000 c. e. nav 
jāveic maksa par Nkop un Pkop.
53 Maksa vienmēr tiek 
piemērota, ja notekūdeņus 
novada gruntsūdeņos.
54 Čehijas Republikas upes 
baseina apsaimniekošanas 
plānos noteikts, ka būtu 
ieteicams novērtēt maksas 
sistēmas efektivitāti.
55 Eiropas Parlamenta Izpētes 
dienesta pētījumā “ Water 
legislation, Cost of Non-Europe 
Report ” [Tiesību akti ūdens 
apsaimniekošanas jomā. 
Ziņojums par Eiropas 
integrācijas trūkuma radītajām 
izmaksām] ir norādīts, ka 
“šķēršļus ekonomikas 
instrumentu pietiekamai 
izmantošanai rada zināšanu 
trūkums par šādu instrumentu 
izmantošanu (..)”. Dokuments 
PE 536.369, publicēts 
2015. gada maijā.
56 Eiropas Parlamenta Izpētes 
dienesta pētījumā “ Water 
legislation, Cost of Non-Europe 
Report ” [Tiesību akti ūdens 
apsaimniekošanas jomā. 
Ziņojums par Eiropas 
integrācijas trūkuma radītajām 
izmaksām] ir norādīts, ka “būtu 
jāievieš Ūdens pamatdirektīvā 
paredzētie emisiju kontroles 
pasākumi, lai uzlabotu 
rūpniecisko ķīmisko vielu (..) 
kontroli ūdenī”. Dokuments PE 
536.369, publicēts 2015. gada 
maijā.
57 Šī direktīva tostarp attiecas arī 
uz enerģētikas nozarēm, 
metālu ražošanu un pārstrādi, 
35 Apsvērumi
86 
Palāta pārbaudīja, vai visās četrās ap -
meklētajās dalībvalstīs:
– bija procedūra emisijas robežvērtī -
bu noteikšanai;
– bija ieviesta pārbaudes sistēma, 
lai nodrošinātu robežvērtību 
ievērošanu;
– ūdens piesārņojuma maksa, ko 
maksā rūpnieciskās iekārtas, tika 
izmantota kā instruments, lai no -
vērstu piesārņojošo vielu emisiju.
Iestādes, kas nosaka emisijas 
robežvērtības, bieži vien ir 
atkarīgas no pašu novadītāju 
sniegtās informācijas
87 
Notekūdeņu tiešas novadīšanas gadī -
jumā novadīšanas atļauja ir vajadzīga 
visās četrās dalībvalstīs. Atkarībā no 
dalībvalsts šī atļauja ir derīga 4 līdz 
10 gadus. Visās četrās dalībvalstīs 
tiesiskais regulējums paredz, ka kom -
petentās iestādes jebkurā laikā var 
atsaukt vai grozīt atļauju, ja to prasa 
apsvērumi par ūdens kvalitāti saņēmē -
jos ūdens objektos.
88 
Attiecībā uz tiešu novadīšanu visu 
četru dalībvalstu tiesību aktos ir no -
teiktas robežvērtības vairākām vielām, 
kas bieži vien ir norādītas pēc nozares 
veida. Iestādes, kas izdod atļaujas, var 
noteikt robežvērtības arī vielām, kuras 
tiesību aktos nav ietvertas.89 
Tomēr, ņemot vērā noteiktu procesu 
sarežģītību un nepārtraukto tehno -
loģisko attīstību, izdevējiestādes ir 
atkarīgas no pašu iekārtu sniegtās 
informācijas gan par piesārņojošo vielu 
veidu, gan emisijas robežvērtībām, 
kas ir objektīvi sasniedzamas. Tas ļauj 
rūpnieciskajām iekārtām iegūt zinā -
mu ietekmi, it īpaši tām, kurās labākie 
pieejamie tehniskie paņēmieni nav 
pieņemti.
90 
Lai gan rūpnieciskajām iekārtām, 
kas notekūdeņus tieši novada ūdens 
objektos, izsniegtajās atļaujās parasti ir 
noteiktas ķīmisko vielu robežvērtības, 
attiecībā uz komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtām, kaut arī tās bieži 
vien saņem notekūdeņus no rūpnie -
ciskajām iekārtām, šādas robežvērtī -
bas ir noteiktas tikai retos gadījumos. 
Vairāk vielu, nekā paredzēts Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvā, 
Palāta galvenokārt konstatēja visu 
12 pārbaudīto Rumānijas komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtu atļaujās 
(sk.  III pielikumu ).
91 
Notekūdeņu netiešas novadīšanas 
gadījumā robežvērtības, kas jāievēro 
rūpnieciskajai iekārtai, ir noteiktas līgu -
mā58 starp kanalizācijas tīkla/attīrīšanas 
iekārtas apsaimniekotāju un rūpnie -
cisko iekārtu. Vielām, kurām valsts 
tiesību aktos minētās robežvērtības ir 
norādītas tikai kā ieteikums (Čehijas 
Republikā un Slovākijā) vai nav norādī -
tas vispār (piemērus sk.  V pielikumā ), 
apstiprinātās emisijas robežvērtības ir 
atkarīgas no iesaistīto pušu ietekmes 
sarunu procesā.minerālu un ķīmisko 
rūpniecību un atkritumu 
apsaimniekošanu.
58 Ja rūpnieciskā iekārta, uz kuru 
attiecas Rūpniecisko emisiju 
direktīva, novada 
notekūdeņus publiskajā 
kanalizācijas tīklā, 
robežvērtības jānosaka 
atbilstoši atļaujai, kas izsniegta 
saskaņā ar minēto direktīvu.
36 Apsvērumi
92 
Ungārija un Slovākija savos upes basei -
na apsaimniekošanas plānos bija ietvē -
rušas tādus pasākumus kā pašreizējo 
atļauju vai atļauju izsniegšanas proce -
dūru pārskatīšana. Čehijas Republikai 
bija pasākums, kas attiecās tikai uz 
labāko pieejamo tehnisko paņēmienu 
izmantošanu. Ungārijas plānā pasāku -
ma darbības joma nebija norādīta. Tur -
klāt Ungārijai nav datubāzes par ūdens 
novadīšanas atļaujām, kas izsniegtas 
rūpniecības uzņēmumiem, uz kuriem 
Rūpniecisko emisiju direktīva neat -
tiecas, tādējādi ierobežojot jebkādu 
visaptverošu pārskatīšanu. Slovākijā 
Palāta konstatēja nepilnības divu pār -
baudīto iekārtu atļauju pārskatīšanā.
Trūkumi pārbaudes sistēmā
93 
Emisijas robežvērtību ievērošana tiek 
nodrošināta divos veidos: ar pašpār -
baudēm, ko veic notekūdeņu novadī -
tāji, un valsts kontroles iestāžu veikta -
jām pārbaudēm.
94 
Visās četrās apmeklētajās dalībvalstīs 
rūpnieciskajām iekārtām, kas notek -
ūdeņus novada tieši virszemes ūde -
ņos, saskaņā ar likumu ir jāveic sava 
efluenta pašpārbaude59. Šo pārbaužu 
biežums parasti ir norādīts notekūde -
ņu novadīšanas atļaujā. Ungārijas, 
Rumānijas un Slovākijas tiesību aktos 
ir paredzēts obligātais pārbaužu skaits 
gadā.95 
Attiecībā uz valsts kontroles iestāžu 
veiktajām pārbaudēm to biežums 
nevienā no četrām dalībvalstīm nav 
noteikts, vienīgais izņēmums ir pār -
baudes rūpnieciskajās iekārtās, uz 
kurām attiecas Rūpniecisko emisiju di -
rektīva. Šādām pārbaudēm direktīvā ir 
noteikts minimālais biežums. Saskaņā 
ar dalībvalstu sniegtajiem statistikas 
datiem par 2012. un 2013. gadu Palāta 
secina, ka
– iekārtas, uz kurām attiecas Rūpnie -
cisko emisiju direktīva, tika pārbau -
dītas atbilstoši prasībām;
– attiecībā uz notekūdeņu tiešu 
novadīšanu no iekārtām, uz kurām 
Rūpniecisko emisiju direktīva ne -
attiecas, situācija saistībā ar valsts 
kontroles iestāžu veikto pārbaužu 
faktisko biežumu ir līdzīga tai, kas 
aprakstīta 6. tabulā , – visretāk pār -
baudes tika veiktas Slovākijā, un 
par Ungāriju nav saņemti dati, kas 
ļautu novērtēt pārbaužu biežumu;
– attiecībā uz netiešo novadīša -
nu valsts kontroles iestādes reti 
pārbauda attiecīgās rūpnieciskās 
iekārtas, jo nodrošināt līgumā 
noteikto emisijas robežvērtību 
ievērošanu ir galvenokārt ko -
munālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtas apsaimniekotāja pienā -
kums. Palāta konstatēja, ka 22 no 
26 analizētajām komunālo notek -
ūdeņu attīrīšanas iekārtām (85 %) 
apsaimniekotāji veica pārbaudes 
uz vietas60. Trijās no atlikušajām 
četrām iekārtām operatori paļāvās 
uz rūpniecisko notekūdeņu nova -
dītāju pašpārbaužu rezultātiem.59 Attiecībā uz pašpārbaudēm 
netiešas novadīšanas 
gadījumā sk. īpašo ziņojumu 
Nr. 2/2015, 60. punktu.
60 Saskaņā ar Čehijas Republikas, 
Rumānijas un Slovākijas 
tiesību aktiem to kanalizācijas 
tīklu/komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas iekārtu 
apsaimniekotājiem, kuras 
saņem notekūdeņus, ir 
pienākums veikt pārbaudes uz 
vietas.
37 Apsvērumi
96 
Viens no Slovākijas 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānā 
ietvertajiem pasākumiem bija stingrā -
kas pārbaudes sistēmas izveide. Tomēr 
plānā nebija norādīts, kā un kad šis 
pasākums tiks īstenots, un kā galvenā 
problēma tika minēts sistēmas īsteno -
šanai vajadzīgā finansējuma trūkums.
97 
Ja tiek konstatēts, ka emisijas robež -
vērtības ir pārsniegtas, tad saskaņā ar 
tiesību aktiem visās četrās dalībvalstīs 
tiek piemērots naudas sods:
– tiešas novadīšanas gadījumā nau -
das sodu piemēro valsts kontroles 
iestāde. Procedūra ir tāda pati kā 
attiecībā uz komunālo notekūde -
ņu attīrīšanas iekārtām (sk. 76. un 
77. punktu);
– netiešas novadīšanas gadījumā 
naudas sodu piemēro komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas iekār -
tu apsaimniekotāji. Ungārijā un 
Rumānijā naudas sods ir saistīts ar 
piesārņojošo vielu daudzumu61, kas 
novadīts laikā starp diviem mērī -
jumiem (gadā), savukārt Čehijas 
Republikā un Slovākijā aprēķinātā 
summa parasti attiecas uz novadī -
to piesārņojošo vielu daudzumu 
mērījuma veikšanas dienā62. Palāta 
uzskata, ka šādos gadījumos aprē -
ķinātā summa varētu būt neliela, 
tāpēc preventīvā ietekme būs 
ierobežota.Ūdens piesārņojuma maksa tika 
daļēji izmantota kā instruments, 
lai novērstu piesārņojošo vielu 
emisiju
98 
To piesārņojošo vielu skaits, kurām 
piemēro maksu, ir īpaši ierobežots 
Čehijas Republikā, Ungārijā un Slovā -
kijā (sk.  IV pielikumu ). Tāpēc šī maksa 
tikai retos gadījumos var būt stimuls 
vai nu ievērot atļaujā noteiktās ro -
bežvērtības, vai arī noteikt stingrākas 
robežvērtības.
Pasākumi un instrumenti, 
ko ieviesušas dalībvalstis, 
lai risinātu 
lauksaimniecības radītā 
difūzā piesārņojuma 
problēmu
99 
Būtisks veids, kā samazināt lauksaim -
niecības radītās emisijas, ir regulēt 
lauksaimniecības praksi (piemēram, 
noteikumus par mēslošanas līdzekļu 
izmantošanu, kūtsmēslu glabāša -
nu, pesticīdu lietošanu, augseku 
u. c.). Ir pieejami vairāki instrumenti 
(sk. 15. punktu), lai piemērotu vai 
atbalstītu labu lauksaimniecības praksi 
un veicinātu lauksaimniecības darbību 
atbilstību tiesību aktiem vides jomā.61 Tas atbilst novadītajam 
daudzumam, kas pārsniedz 
apstiprināto daudzumu 
(tilpums reizināts ar 
koncentrāciju, kas izteikta, 
piemēram, mg/l).
62 Līgumos parasti ir norādīts 
standarta laikposms (visbiežāk 
no piecām līdz trīsdesmit 
dienām), ja nevar precīzi 
noteikt, cik ilgi tika pārsniegtas 
emisijas robežvērtības.
38 Apsvērumi
100  
Tāpēc Palāta pārbaudīja, vai
– Nitrātu direktīva tiek efektīvi 
izmantota kā instruments, lai no -
vērstu nitrātu piesārņojumu;
– valsts rīcības plānos attiecībā 
uz pesticīdiem ir pausta skaidra 
apņemšanās samazināt riskus 
un ietekmi saistībā ar pesticīdu 
lietošanu;
– savstarpējā atbilstība ir efektīva, lai 
pieprasītu labu lauksaimniecības 
praksi un nodrošinātu atbilstību 
tai;
– tiek pienācīgi izmantots lauku at -
tīstības pasākumu potenciāls, lai ri -
sinātu ūdens kvalitātes problēmas;
– lauksaimniecības radītā difūzā pie -
sārņojuma gadījumā tiek piemē -
rots princips “piesārņotājs maksā”.
Dalībvalstis neizmanto visas 
Nitrātu direktīvā piedāvātās 
iespējas
101  
Saskaņā ar Nitrātu direktīvu (sk.  1. ta -
bulu ) dalībvalstīm ir jānosaka nit -
rātjutīgās zonas un vismaz reizi četros 
gados tās jācaurskata. Viens no kritē -
rijiem63 ir ūdens objektu eitrofikācijas 
stāvoklis. Eitrofikācijas jēdziena klasifi -
kācijas kritēriju noteikšanu 1991. gada 
Nitrātu direktīva atstāja dalībvalstu 
ziņā. Vadlīnijas par eitrofikācijas novēr -
tēšanu Eiropas ūdens resursu politikas 
kontekstā dalībvalstu (un Norvēģijas) 
“ūdens direktori” (par ūdens nozari 
atbildīgās amatpersonas) apstiprināja 
tikai 2009. gada maijā.102  
Dalībvalstīm bija jāpieņem rīcības 
programmas, nosakot prasības, kas 
jāievēro lauksaimniekiem nitrātjutīgās 
zonās. Šīs rīcības programmas ir jācaur -
skata un, ja nepieciešams, jāpārskata 
reizi četros gados. Dalībvalstīm bija 
jāpieņem arī labas lauksaimniecības 
prakses kodekss, ko brīvprātīgi piemē -
ro tie, kuru saimniecības atrodas ārpus 
nitrātjutīgām zonām. Rīcības prog -
rammas un kodeksus Komisija oficiāli 
neapstiprina. Ja pēc Komisijas vērtē -
juma to kvalitāte nav pietiekama, tā 
var tikai nodot lietu izskatīšanai tiesā 
(sk. 47. punktu).
Lielākā daļa dalībvalstu 
pakāpeniski pastiprināja 
prasības, kas jāievēro 
lauksaimniekiem nitrātjutīgās 
zonās, taču ir iespējami arī 
turpmāki uzlabojumi
103  
Kopš iestāšanās ES attiecīgi 2004. un 
2007. gadā Čehijas Republika, Ungārija 
un Rumānija pakāpeniski palielināja 
nitrātjutīgās zonas, savukārt Slovākija 
tās samazināja par 5 %. To lauksaim -
niecības zemju īpatsvars, kas četrās 
dalībvalstīs pašlaik ir noteiktas kā nit -
rātjutīgas, ir atspoguļots 7. tabulā .63 Citi kritēriji: i) gruntsūdeņi, ka 
satur vairāk nekā 50 mg/l 
nitrātu vai varētu saturēt 
vairāk nekā 50 mg/l nitrātu, ja 
netiks veikti pasākumi, un 
ii) virszemes saldūdeņi, it īpaši 
tie, kurus izmanto vai kas ir 
paredzēti dzeramā ūdens 
ieguvei, kuri satur vai varētu 
saturēt vairāk nekā 25 vai 
50 mg/l nitrātu, kā noteikts 
Padomes 1975. gada 16. jūnija 
Direktīvā 75/440/EEK par 
dzeramā ūdens ieguvei 
paredzētā virszemes ūdens 
kvalitāti dalībvalstīs (OV L 194, 
25.7.1975., 26. lpp.).
39 Apsvērumi
104  
Rumānijas lēmums rīcības programmu 
piemērot visā valstī ir principā pozitīvs 
ūdens kvalitātes ziņā, it īpaši ņemot 
vērā to, ka Rumānijā ir vismazāk ūdens 
objektu, kuri bagātinās ar barības 
vielām (sk.  II pielikumu ). Tomēr zonas 
palielināšana pati par sevi nav pie -
tiekama rīcība, lai samazinātu nitrātu 
daudzumu ūdenī. Zonā, kas iepriekš 
bija norādīta kā jutīga (ko veido tikai 
58 % no lauksaimniecības zemes) bija 
maz darīts, lai nodrošinātu kūtsmēslu 
pienācīgu glabāšanu, kas ir viena no 
rīcības programmas prasībām (sk. arī 
122. punktu).105  
Palāta konstatēja, ka pēc katras rīcības 
programmu pārskatīšanas Čehijas 
Republikā, Ungārijā un Rumānijā vai 
nu palielinājās prasību skaits, vai arī 
tās kļuva stingrākas, savukārt Slovā -
kijā dažas prasības tika atvieglotas. 
Prasību pastiprināšana ir daļēji saistīta 
ar Komisijas rīcību (piemērus sk.  1. iz -
cēlumā ). Tas, ka prasību skaits kļuva arī 
precīzāks, palīdzēja to piemērošanā un 
izpildē.7 . tabulaLauksaimniecības zemes īpatsvars nitrātjutīgās zonās 
(2014. gada 31. decembra dati)
DalībvalstsLauksaimniecības zemes īpatsvars 
nitrātjutīgās zonāsIzmaiņas kopš pirmās noteikšanas
Čehijas Republika 49 % +15  %
Ungārija 63 % 42 %
Rumānija58 % 625 %
2013. gadā Rumānijas valdība nolēma, ka rīcības programma attiecas uz visu Rumā -
nijas teritoriju1.
Slovākija 57 % -5 %
1  Saskaņā ar Nitrātu direktīvas 3. panta 5. punktu dalībvalstis ir atbrīvotas no pienākuma noteikt 
īpaši jutīgas zonas, ja tās izveido un visā valsts teritorijā piemēro rīcības programmas.
Avots:  valstu tiesību aktu analīze, ko veikusi Eiropas Revīzijas palāta.
40 Apsvērumi 1. izcēlumsČehijas Republikai un Ungārijai izvirzīto Komisijas prasību rezultātu piemēri
Dalībvalstīm bija jānosaka kūtsmēslu glabāšanas tvertņu ietilpība. Tai jābūt tādai, lai tvertnē varētu uzglabāt 
kūtsmēslus, kuri saražoti vismaz tik ilgā laikposmā, kas atbilst periodam, kura laikā kūtsmēslus nedrīkst iestrā -
dāt zemē. Tāpēc tvertnes ietilpība ir izteikta mēnešos. Komisijas rīcība panāca, ka Čehijas Republikā ietilpība 
tika palielināta. Šī prasība nebija nekavējoties jāizpilda tiem lauksaimniekiem, uz kuriem šis pienākums sāka 
attiekties tikai 2012. gadā, kad tika palielinātas nitrātjutīgās zonas. Attiecībā uz viņiem tika noteikts pārejas 
periods (izpildes termiņš bija 2015. gada beigas). Komisijas rīcība panāca, ka 2014. gada vidū šis periods tika 
atcelts.
Ungārijā Komisija apsprieda uzglabāšanas pienākumus un pārejas periodus ar kompetentajām iestādēm. 
Dažiem lauksaimniekiem sākotnējo termiņu pagarināja līdz 2014. gada 31. decembrim. Šiem lauksaimniekiem 
tādējādi pēc valsts iestāšanās Eiropas Savienībā bija 10 gadi, lai izpildītu prasības. Lauksaimniekiem zonās, kas 
tikai 2013. gadā tika noteiktas kā nitrātjutīgas, izpildes termiņš bija 2014. gada 31. decembris attiecībā uz vircas 
glabāšanu un 2015. gada 22. decembris attiecībā uz kūtsmēslu glabāšanu. Tomēr šos pārejas perioda termiņus, 
ko noteica Ungārijas iestādes, Komisija neapstrīdēja.
2. fotoattēls. Vircas glabāšanas tvertne
Avots:  Eiropas Revīzijas palāta.

41 Apsvērumi
106  
Lai gan prasības tika pastiprinātas, tās 
joprojām nav tik stingras kā tās, kas no -
teiktas 2011. gada pētījumā65, kurš tika 
veikts Komisijas uzdevumā un kuru 
Komisija izmanto, novērtējot rīcības 
plānus. Piemēri ir sniegti 2. izcēlumā .
107  
Vairāki jautājumi66, par kuriem dalīb -
valstīm bija jānosaka vai tās varēja 
noteikt prasības saskaņā ar Nitrātu 
direktīvu, kļuva par jautājumiem, 
attiecībā uz kuriem dalībvalstīm bija 
jānosaka LLVS standarti67. Palāta kon -
statēja, ka LLVS standarti attiecībā uz 
“zemes apsaimniekošanu” un “minimā -
lā augsnes pārklājuma uzturēšanu” ir 
vai nu identiski, vai pat stingrāki nekā 
tie, kas ietverti četru dalībvalstu rīcības 
programmās. Turklāt šos standartus 
ir iespējams vēl vairāk pastiprināt 
(sk. 135. punktu).65 Sk. galīgo ziņojumu 
“Recommendations for 
establishing Action 
Programmes under Directive 
91/676/EEC concerning the 
protection of waters against 
pollution caused by nitrates 
from agricultural sources ” 
[Ieteikumi rīcības programmu 
izstrādei saskaņā ar 
Direktīvu 91/676/EEK attiecībā 
uz ūdeņu aizsardzību pret 
piesārņojumu, ko rada 
lauksaimnieciskas izcelsmes 
nitrāti], ko 2011. gada 
decembrī Komisijai sniedza 
Konsorcijs ( DLO-Alterra 
Wageningen UR , DLO-Plant 
research International 
Wageningen UR , NEIKER 
Tecnalia , Derio, Spānija, 
Tehnoloģiju un dzīvības 
zinātņu institūts ( ITP), Varšava, 
Polija, Zviedrijas 
Lauksaimniecības un vides 
inženierzinātņu institūts ( JTI), 
Upsāla). Šie ieteikumi katrai 
klimatiskajai zonai bija 
pieejami tikai 2011. gadā – 
20 gadus pēc Nitrātu 
direktīvas apstiprināšanas.
66 Šie jautājumi ir šādi: 
nosacījumi mēslojuma 
iestrādāšanai zemē ūdensteču 
tuvumā, zemes 
apsaimniekošana (ieskaitot 
augsekas sistēmas) un augu 
segas minimālā daudzuma 
uzturēšana lietus periodos. 
Pēdējie divi nav obligāti.2. izcēlumsPiemēri Ungārijā un Rumānijā izvirzītajām prasībām, kas nav tik stingras kā 
ieteikumi Komisijas uzdevumā veiktajā pētījumā
Ungārijā konkrēta veida mēslojuma iestrādāšana zemē ir aizliegta no 31. oktobra līdz 15. februārim (3,5 mēne -
šus). Ieteikumos ir minēts laikposms no 1. augusta līdz 1. februārim (6 mēneši) aramzemei ar iespējamu viena 
mēneša novirzi (plus/mīnus).
Rumānijā vispārējais noteikums ir tāds, ka mēslošanas līdzekļus nedrīkst izmantot tuvāk par vienu metru no 
ūdensteces fiziskā zemes blokā, kura vidējais slīpums ir līdz 12 %, un tuvāk par trīs metriem no ūdensteces fi -
ziskā zemes blokā, kura slīpums ir lielāks par 12 %. Ir arī citi īpaši noteikumi, kas attiecas uz dažāda veida ūdens 
aizsardzības zonām.
Ieteikumos ir minētas vismaz 25 metrus platas buferjoslas64, bet nogāzes gadījumā (virs 8 %) to platums būtu 
jādivkāršo vai pat jātrīskāršo. Sarakstē ar Rumāniju Komisija arī atzina, ka buferjoslas nav pietiekami platas, 
taču šo jautājumu nerisināja.
64 Zemes joslas gar ūdensteci, kurām noteikti lauksaimnieciskās darbības ierobežojumi, piemēram, attiecībā uz mēslošanu.
42 Apsvērumi
108  
Attiecībā uz mēslošanas līdzekļiem 
dalībvalstis noteica ierobežojumus 
izmantojamajam slāpekļa daudzu -
mam (kg/ha). Tomēr tās neizmantoja 
iespēju līdzīgus ierobežojumus noteikt 
fosforam68.
Nepilnības Slovākijas un Čehijas 
Republikas rīcības programmās 
bija cēlonis turpmākai Komisijas 
rīcībai
109  
Komisija 2012. gada novembrī uzsāka 
pārkāpuma procedūru pret Slovākiju 
par otro rīcības programmu, kas tika 
apstiprināta 2011. gadā. 2013. gada 
janvārī tika uzsākta “ EU pilot ” proce -
dūra ar Čehijas Republiku par trešo rīcī -
bas programmu, kas tika apstiprināta 
2012. gadā.
110  
Līdz 2015. gada novembrim Komisija 
vēl nebija pieņēmusi galīgo nostāju, 
pamatojoties uz abu attiecīgo dalībval -
stu sniegto informāciju69 un veiktajiem 
pasākumiem.Rīcības programmas vēl nav 
ietekmējušas mēslošanas 
līdzekļu patēriņu, un to ietekmi 
uz eitrofikāciju ir grūti novērtēt
111 
Viens rādītājs, kas var atspoguļot lauk -
saimniekiem noteikto prasību atbilstī -
bu, ir izmaiņas slāpekļa mēslojuma 
patēriņā. Minerālmēslojuma70 patēriņš 
visās četrās dalībvalstīs laikposmā 
no 2004. līdz 2012. gadam pieauga71, 
lai gan aramzemes platības būtiski 
nemainījās. Tajā pašā laikā organiskā 
mēslojuma (piemēram, kūtsmēslu) pa -
tēriņš nekādu skaidru tendenci saistībā 
ar izmaiņām vienā vai otrā virzienā 
neuzrādīja.
112  
Vēl viens noderīgs rādītājs rīcības 
programmu efektivitātes novērtē -
šanā ir ūdeņu eitrofikācijas stāvokļa 
izmaiņas, lai gan eitrofikācijas stāvokli 
ietekmē visi piesārņojuma avoti, ne 
tikai lauksaimniecība.
113  
Dalībvalstīm bija jāizstrādā ūdeņu 
monitoringa programmas, lai vismaz 
reizi četros gados izmērītu nitrātu kon -
centrāciju saldūdeņos un pārbaudītu 
ūdens eitrofikācijas stāvokli. Pēdējos 
īstenošanas ziņojumus dalībvalstis 
iesniedza 2012. gadā, un tie attiecās 
uz 2008.–2011. gadu. Nākamais ziņo -
jums ir jāiesniedz 2016. gada jūnijā 
par 2012.–2015. gadu. Nitrātu direktī -
vā paredzētais ziņojumu sniegšanas 
periods nav saskaņots ar upes baseina 
apsaimniekošanas plānu pieņemšanas 
grafiku72.67 Attiecīgie vispārējie 
lauksaimniecības un vides 
apstākļi ir šādi: augsnes erozija 
(ieskaitot minimālo zemes 
apsaimniekošanu, kurā ņemti 
vērā konkrētās vietas apstākļi, 
un minimālo augsnes 
pārklājuma uzturēšanu) un 
buferjoslas gar ūdenstecēm. 
Erozijas standarts ir 
piemērojams no 2005. gada 
1. janvāra (vai 2007. gada 
1. janvāra Rumānijas 
gadījumā), un standarts 
attiecībā uz buferjoslām ir 
piemērojams no 2012. gada 
1. janvāra visās četrās 
apmeklētajās dalībvalstīs.
68 Rumānijā, pamatojoties uz 
dažām saimniecībām 
obligātiem mēslojuma 
izmantošanas plāniem, Palāta 
konstatēja, ka ieteiktais 
mēslošanas līdzekļu 
daudzums, kas noteikts, 
izmantojot agroķīmiskos 
pētījumus, attiecas gan uz 
slāpekļa, gan arī fosfora saturu.
69 Pēdējā vēstule no Čehijas 
Republikas tika nosūtīta 
2014. gada novembrī, un 
pēdējā vēstule no Slovākijas – 
2015. gada februārī. Čehijas 
Republika jau ir apstiprinājusi 
spēkā esošā juridiskā pamata 
grozījumus, ņemot vērā 
Komisijas piezīmes.
70 Mēslošanas līdzekļus var 
iedalīt divās kategorijās: 
minerālmēslojums (saukts arī 
par ķīmisko vai neorganisko 
mēslojumu) un organiskais 
mēslojums (piemēram, 
kūtsmēsli).
71 Saskaņā ar Eurostat  datiem 
(par slāpekļa mēslojuma 
patēriņa izmaiņām 
lauksaimniecībā) pieaugums 
bija šāds: 15 % Čehijas 
Republikā, 7 % Ungārijā, 7 % 
Rumānijā un 32 % Slovākijā.
72 Plānu pamatā esošo ūdens 
objektu stāvokļa analīze bija 
jākoriģē 2013. gadā (korekcijas 
bija jāiekļauj 2015. gada upes 
baseina apsaimniekošanas 
plānā), un nākamā koriģēšana 
ir paredzēta 2019. gadā (tā 
jāiekļauj 2021. gada plānā).
43 Apsvērumi
114  
Secinājumus par ūdens objektu eitro -
fikācijas stāvokļa izmaiņām izdarīt ir 
grūti, jo datu kopas par 2004.–2007. un 
2008.–2011. gadu nav salīdzināmas73. 
Šie dati, kas ietverti 2012. gada ziņoju -
mos par Nitrātu direktīvas īstenošanu, 
nav tieši salīdzināmi arī ar datiem upes 
baseina apsaimniekošanas plānos, jo 
tajos tika izmantoti dažādi novērtēša -
nas kritēriji (sk. 101. punktu).
115  
Pamatojoties uz datiem, ka sniegti par 
2008.–2011. gadu, no 31 % līdz 65 % 
virszemes ūdeņu Čehijas Republikā, 
Ungārijā un Slovākijā bija eitrofiski. Ru -
mānijā eitrofisku upju bija mazāk nekā 
15 %; situācija citos ūdeņos (piemē -
ram, ezeros un piekrastes ūdeņos) tika 
novērtēta sliktāk.
Nitrātu direktīvas izpildes 
mehānismam trūkst preventīvas 
ietekmes
116  
Nitrātu direktīvā nav ietverti īpa -
ši noteikumi attiecībā uz izpildes 
mehānismu.117  
Kopš savstarpējās atbilstības mehānis -
ma ieviešanas (sk. 133. punktu) dalīb -
valstīm ir jāpārbauda noteiktu standar -
tu piemērošana un, ja tiek konstatēti 
neatbilstības gadījumi, jāsamazina 
atbalsta maksājumi. Saskaņā ar likumā 
noteikto pārvaldības prasību Nr. 474 
(LNPP-4) dalībvalstīm ir jāpārbauda, vai 
lauksaimnieki piemēro rīcības prog -
rammas attiecībā uz nitrātiem. Lauk -
saimniekiem, kuri nesaņem atbalstu 
(tiešos maksājumus) saskaņā ar kopējo 
lauksaimniecības politiku un/vai 
atbalstu saskaņā ar noteiktiem lauku 
attīstības programmu pasākumiem, 
LNPP-4 pārbaudes netiek piemērotas.
118  
Papildus LNPP-4 pārbaudēm visas 
četras dalībvalstis veic pārbaudes 
par Nitrātu direktīvas piemērošanu 
(turpmāk – valsts pārbaudes). Juridiski 
saistošas prasības attiecībā uz valsts 
pārbaužu tvērumu (pārbaudāmo ie -
dzīvotāju īpatsvaru) un paraugu atlasi 
nevienā no četrām apmeklētajām 
dalībvalstīm nebija noteiktas. Faktis -
kais to lauksaimnieku īpatsvars, kuriem 
2012. gadā tika piemērotas šīs valsts 
pārbaudes75, bija ļoti mazs (zem 3 %).73 Piemēram, tāpēc, ka ir 
izmantotas dažādas 
novērtēšanas metodes vai 
būtiski atšķiras monitoringa 
staciju skaits.
74 Kopš 2009. gada piemērojama 
Čehijas Republikā, Ungārijā un 
Slovākijā un kopš 2012. gada – 
Rumānijā. 2014.–2020.gada 
plānošanas periodam 
numerācija ir mainīta uz 
LNPP–1.
75 Rumānijas dati attiecas uz 
2008.–2011. gadu.
44 Apsvērumi
119  
Čehijas Republikā un Slovākijā valsts 
pārbaudes un LNPP-4 pārbaudes veic 
viena un tā pati iestāde, bet pārējās 
divās dalībvalstīs tās veic dažādas 
iestādes. Attiecībā uz prasībām, kas 
faktiski ietvertas valsts pārbaudēs, 
situācija katrā dalībvalstī atšķiras:
– gandrīz visas rīcības programmu 
prasības ir ietvertas valsts pārbau -
dēs Ungārijā76 un Slovākijā;
– Čehijas Republikā dažas rīcības 
programmas prasības tiek pārbau -
dītas valsts pārbaudēs, bet citas – 
LNPP-4 pārbaudēs. Tā kā abas 
pārbaudes attiecās uz vienu un to 
pašu izlasi, gandrīz visas prasības 
tiek praktiski pārbaudītas, bet 
piemērojamās sankcijas atšķiras 
(sk. 120. un 144. punktu);
– Rumānijā vairākas prasības nav 
ietvertas norādījumos, kas jāievēro 
inspektoriem, pārbaudot saim -
niecības ar 8 līdz 100 ganāmpulka 
vienībām77.
120  
Palāta konstatēja, ka tad, ja valsts 
iestāžu veiktajā pārbaudē atklājas, ka 
prasības nav izpildītas, sankcijas ne 
vienmēr tiek piemērotas vai, ja tiek 
uzlikts naudas sods, tā apmērs ir mazs, 
tāpēc preventīvā ietekme ir ierobežota:
– Rumānijā pēc pārbaudēm, kuras 
veic saimniecībās ar 8 līdz 100 ga -
nāmpulka vienībām, sankcijas 
parasti netiek piemērotas, bet tā 
vietā ir jāveic korektīvi pasākumi;– Slovākijā saskaņā ar likumu sankci -
jas nav paredzētas vairākos gadīju -
mos (piemēram, ja netiek ievērotas 
glabāšanas prasības vai aizlieguma 
periods attiecībā uz mēslojuma 
iestrādāšanu zemē);
– Ungārijas tiesiskajā regulējumā ir 
paredzētas sankcijas datu nesnieg -
šanas vai nitrātu piesārņojuma 
gadījumā. Tomēr abos gadījumos 
maksimālais naudas sods ir salīdzi -
noši neliels. Turklāt sodu par nitrā -
tu piesārņojumu ir grūti piemērot, 
jo tam vajadzīgi i) pierādījumi, ka 
piesārņojums radies mēslošanas 
līdzekļu izmantošanas noteikumu 
neievērošanas dēļ, un ii) piesārņo -
juma pakāpes novērtējums;
– Čehijas Republikā sankcijas tiek 
piemērotas, ja netiek ievēroti mēs -
lošanas un uzglabāšanas nosacīju -
mi, tomēr vidējais naudas sods, kas 
atkarībā no pārkāpuma veida tika 
uzlikts 2010. līdz 2013. gadā, bija 
salīdzinoši neliels.
121  
Kopumā Palāta konstatēja, ka Komisijai 
nosūtītajā 2012. gada īstenošanas ziņo -
jumā ietvertā informācija par veikta -
jām pārbaudēm un atklātajām neat -
bilstībām bija ļoti vispārīga un dažkārt 
nepilnīga. Turklāt skaitliskie dati ne 
vienmēr bija ticami. Tas ievērojami ap -
grūtinās jebkādu vispārējās situācijas 
novērtējumu, ko veiks Komisija.76 Ungārijā tas attiecas uz 
pārbaudēm, kuras tiek 
piemērotas lauksaimniekiem, 
kas nav lopkopji.
77 Saimniecības, kuru 
ganāmpulka vienību skaits 
pārsniedz 100, pārbauda cita 
iestāde. Saskaņā ar 
informāciju, kas ietverta 
Komisijai 2012. gadā sniegtajā 
īstenošanas ziņojumā attiecībā 
uz Nitrātu direktīvu, 
galvenokārt tiek pārbaudīta 
uzglabāšanas ietilpība. Palāta 
nesaņēma nekādu informāciju 
par to, vai pārbaudes tiek 
piemērotas lauksaimniekiem, 
kuriem nav ganāmpulka, un 
šāda informācija nav ietverta 
īstenošanas ziņojumā, kas 
Komisijai tika sniegts 
2012. gadā.
45 Apsvērumi
122  
Šajās pārbaudēs tika bieži konstatēts, 
ka nav ievērota prasība attiecībā uz 
kūtsmēslu glabātuvju ietilpību. Viens 
no norādītajiem iemesliem bija finanšu 
resursu trūkums prasībām atbilstošu 
uzglabāšanas tvertņu būvniecībai.
Trūkumi rīcības plānos 
attiecībā uz pesticīdiem
123  
Dalībvalstīm bija jāpieņem valsts rīcī -
bas plāni, kuros ietverti skaitļos izteikti 
mērķi, uzdevumi, pasākumi un termiņi 
ar mērķi samazināt pesticīdu lietoša -
nas radīto risku un ietekmi (sk.  2. ta -
bulu ). Šie rīcības plāni bija jāpieņem 
un jāpaziņo Komisijai līdz 2012. gada 
26. novembrim.
Rīcības plānos trūkst skaitļos 
izteiktu mērķu un termiņu 
pasākumu īstenošanai
124  
Palāta konstatēja, ka valstu rīcības 
plānos nav ietverts:
– Ungārijā un Slovākijā – pasākumu 
īstenošanas grafiks;
– Ungārijā, Slovākijā un Rumānijā – 
ieteikto pasākumu īstenošanai 
vajadzīgais finansējums;
– tādi vispārēji kvantitatīvi mērķi kā 
pesticīdu lietošanas vai apstrādes 
biežuma indeksa (pesticīdu lietoša -
nas intensitātes) samazināšana.125  
Kā pozitīvs aspekts ir jāmin tas, ka Če -
hijas Republikas, Rumānijas un Slovā -
kijas rīcības plānos ir ietverti pasākumi 
attiecībā uz atbilstoša lieluma bufer -
zonu izveidi, kurās pesticīdus nedrīkst 
lietot. Attiecībā uz Rumāniju sk. arī 
135. punktu. Ungārijas 2009. gada 
upes baseina apsaimniekošanas plānā 
ir ietverts pasākums attiecībā uz 
buferjoslām.
126  
Komisijas ziņojums par rīcības plānu 
novērtējumu, kas bija jāsagatavo līdz 
2014. gada decembrim, līdz 2015. gada 
vidum vēl nebija publicēts. Komisi -
ja nav uzsākusi nevienu pārkāpuma 
procedūru par rīcības plānos ietverto 
pasākumu satura nepietiekamību.
Integrētā augu aizsardzība tiks 
piemērota tikai pakāpeniski
127  
Saskaņā ar Pesticīdu direktīvu dalībval -
stīm no 2014. gada 1. janvāra ir jānod -
rošina, ka tiek piemēroti integrētās 
augu aizsardzības78 vispārīgie principi. 
Galvenais mērķis ir nodrošināt, ka augu 
aizsardzības līdzekļi79 tiek izmantoti 
pēc iespējas minimāli.78 Integrētā augu aizsardzība ir 
visu pieejamo augu 
aizsardzības paņēmienu 
rūpīga izvērtēšana un tai 
sekojoša atbilstīgu paņēmienu 
integrēšana. Šiem 
pasākumiem būtu jānovērš 
kaitīgo organismu populāciju 
vairošanās, jāsaglabā augu 
aizsardzības līdzekļu un citu 
iedarbības metožu 
ekonomiska un ekoloģiski 
pamatota lietošana un 
jāsamazina vai jāminimizē 
risks cilvēku veselībai un videi. 
Integrētā augu aizsardzība 
uzsver veselīgu kultūraugu 
audzēšanu ar iespējami 
mazāku nelabvēlīgo ietekmi 
uz agroekosistēmām un 
veicina dabisku kaitīgo 
organismu ierobežošanas 
mehānismu izmantošanu.
79 Termins “pesticīds” (cita starpā 
ietverot herbicīdus, fungicīdus 
un insekticīdus) bieži tiek 
izmantots kā termina “augu 
aizsardzības līdzeklis” 
sinonīms. Tomēr “pesticīds” ir 
plašāks jēdziens, kas ietver arī 
ar augiem/kultūrām 
nesaistītus lietojumus, 
piemēram, biocīdus.
46 Apsvērumi
128  
Lai pareizi piemērotu integrētās 
augu aizsardzības principus, ir jābūt 
pieejamām pamatnostādnēm. Šā 
ziņojuma sagatavošanas laikā dalīb -
valstis izstrādāja pamatnostādnes 
konkrētiem kultūraugiem. Integrētās 
augu aizsardzības vispārējo principu 
ievērošana ir jāietver kā pamatprasība 
2014.–2020. gada lauku attīstības prog -
rammās, no kurām var finansēt tikai 
tās izmaksas, kas attiecas uz saistībām, 
kuras pārsniedz šo pamatprasību.
129  
Tas, cik veiksmīgi tiks piemērota integ -
rētā augu aizsardzība, būs atkarīgs no 
pamatnostādņu atbilstības un tādiem 
faktoriem kā lauku saimniecību kon -
sultāciju dienestiem pieejamie finanšu 
resursi, augu aizsardzības līdzekļu 
lietotājiem nodrošināto apmācības 
pasākumu kvalitāte un viegli pārbau -
dāmas prasības.
Pesticīdu direktīvas izpildes 
mehānisms ir jāpastiprina
130  
Pesticīdu direktīva paredz, ka dalīb -
valstīm ir jānosaka sankcijas, kuras 
piemēro par to valsts noteikumu 
pārkāpumiem, kas pieņemti saskaņā 
ar šo direktīvu. Palāta konstatēja, ka 
valstu tiesību aktos noteiktās sankci -
jas neaptver visus pārkāpumu veidus. 
Piemēram, Ungārijas, Rumānijas un 
Slovākijas tiesību aktos, kas tika pie -
ņemti līdz 2015. gada vidum, vēl nebija 
noteiktas sankcijas, kas piemērojamas 
integrētās augu aizsardzības neievēro -
šanas gadījumā. Tāpat visos gadījumos 
nebija noteikts naudas sods par tādu 
augu aizsardzības līdzekļu lietošanu, 
kas neatbilst līdzekļa marķējumā minē -
tajiem nosacījumiem.131  
Īpašu ES prasību attiecībā uz pārbaužu 
tvērumu nav80. Arī visu četru dalībval -
stu tiesību aktos minimālā procentu -
ālā daļa no pārbaudāmās datu kopas 
nebija norādīta. Tomēr savstarpējā 
atbilstība ietver dažus aspektus, kas 
attiecas uz augu aizsardzības līdzekļu 
lietošanu:
– LNPP-981 pārbaužu galvenais mēr -
ķis ir pārliecināties, vai tiek lietoti 
tikai atļautie līdzekļi un vai lieto -
šana atbilst līdzekļa marķējumā 
minētajiem nosacījumiem. Trijās 
dalībvalstīs LNPP-9 pārbauda kopš 
2011. gada, bet Rumānijā – kopš 
2014. gada;
– savukārt pesticīdu ilgtspējīgu 
lietošanu, it īpaši, ievērojot integ -
rētās augu aizsardzības principus, 
savstarpējās atbilstības sistēmā 
sākotnēji bija paredzēts iekļaut no 
2014. gada. Tomēr saskaņā ar Re -
gulu Nr. 1306/201382 šīs iekļaušanas 
laiks pašlaik nav zināms, jo tas ir at -
karīgs no dalībvalstu panākumiem 
Pesticīdu direktīvas īstenošanā.80 Izņemot pārbaudes, kas jāveic 
saskaņā ar 
Direktīvas 2009/128/EK 
8. pantu, kurā noteikts, ka visu 
pesticīdu lietošanas iekārtu 
inspekcija jāveic līdz 
2016. gada 26. novembrim.
81 2014.–2020. gada plānošanas 
periodam numerācija ir 
mainīta uz LNPP–10.
82 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
17. decembra Regula (ES) 
Nr. 1306/2013 par kopējās 
lauksaimniecības politikas 
finansēšanu, pārvaldību un 
uzraudzību un Padomes 
Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) 
Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, 
(EK) Nr. 814/2000, (EK) 
Nr. 1290/2005 un (EK) 
Nr. 485/2008 atcelšanu 
(OV L 347, 20.12.2013., 
549. lpp.).
47 Apsvērumi
132  
Ņemot vērā to aspektu ierobežoto 
skaitu, uz kuriem attiecas savstarpējā 
atbilstība, visi pārējie aspekti (piemē -
ram, aizliegums izsmidzināt no gaisa, 
pesticīdu lietošanas iekārtu atbilstība, 
integrētā augu aizsardzība) ir jāņem 
vērā valsts pārbaudēs. Visu dalībvalstu, 
izņemot Slovākiju, rīcības plānos ir arī 
norādīts, ka jāpastiprina pārbaudes 
augu aizsardzības līdzekļu jomā.
Savstarpējās atbilstības 
mehānismam ir ietekme, bet 
tas netiek pilnībā izmantots
133  
Savstarpējā atbilstība, kas tiešos 
maksājumus saskaņā ar kopējo lauk -
saimniecības politiku sasaista ar vai -
rāku prasību ievērošanu, tika ieviesta 
2005. gadā (sk. 15. punktu). Apmērs, 
kādā šāds mehānisms palīdzēs sa -
sniegt vides mērķus – šajā gadījumā 
ūdens kvalitātes uzlabošanos –, ir 
galvenokārt atkarīgs no tā, cik stingras 
ir prasības dalībvalstīs, un no ieviestā 
izpildes mehānisma efektivitātes.134  
Dalībvalstis ir atbildīgas par savstar -
pējās atbilstības īstenošanu. Attiecībā 
uz LNPP83 tas ietver konkrētu tiesību 
aktu attiecīgo elementu iekļaušanu 
savstarpējās atbilstības darbības jomā. 
Attiecībā uz LLVS tas ietver attiecī -
go standartu iestrādāšanu valsts vai 
reģionālajos tiesību aktos un lauksaim -
niekiem izvirzāmo praktisko pienāku -
mu noteikšanu. Dalībvalstīm bija arī 
jānosaka minimālās prasības attiecībā 
uz mēslošanas84 un augu aizsardzības 
līdzekļu85 lietošanu, kas piemērojamas 
noteiktiem lauku attīstības program -
mu pasākumiem (piemēram, agrovides 
pasākumiem).
Lai uzlabotu ūdens kvalitāti, 
varētu pastiprināt prasības, kas 
jāievēro lauksaimniekiem
135  
Ir divi LLVS standarti, kuriem ir īpaši 
liela nozīme ūdens kvalitātes uzlabo -
šanā: i) standarts par buferjoslu izveidi 
gar ūdenstecēm un ii) augsnes erozijas 
standarts. Tomēr neviena no četrām 
dalībvalstīm nav izveidojusi tik platas 
buferjoslas, kā ieteikts Komisijas uzde -
vumā veiktajā pētījumā (sk. 106. pun -
ktu un 2. izcēlumu ). Rumānija ir arī 
aizliegusi šajās joslās lietot pesticīdus, 
un tas pārsniedz Nitrātu direktīvā 
formulētās prasības. Prasības, ko 
saistībā ar augsnes erozijas standartu 
ir noteikušas dalībvalstis, varētu būt 
stingrākas, kā tas redzams 3. izcēlumā  
sniegtajos piemēros.83 Revīzija aptvēra šādas ar 
ūdens kvalitāti saistītas LNPP: 
LNPP-3 attiecībā uz 
notekūdeņu dūņu 
iestrādāšanu lauksaimniecības 
zemē, LNPP-4 attiecībā uz 
Nitrātu direktīvas 
piemērošanu un LNPP-
9 attiecībā uz augu 
aizsardzības līdzekļu laišanu 
tirgū.
84 Minimālajām prasībām 
attiecībā uz mēslošanas 
līdzekļiem cita starpā jāietver 
saskaņā ar Nitrātu direktīvu 
ieviestie labas 
lauksaimniecības prakses 
kodeksi (sk. 102. punktu) lauku 
saimniecībām ārpus 
nitrātjutīgām zonām un 
prasības attiecībā uz fosfora 
piesārņojumu.
85 Minimālajām prasībām 
attiecībā uz augu aizsardzības 
līdzekļiem cita starpā jāietver 
prasības iegūt līdzekļu 
lietošanas licenci un izpildīt 
saistības attiecībā uz 
apmācību, prasības attiecībā 
uz drošu uzglabāšanu, 
lietošanas iekārtu pārbaudi un 
noteikumiem par pesticīdu 
lietošanu ūdeņu un citu valsts 
tiesību aktos noteikto jutīgo 
zonu tuvumā.
48 Apsvērumi
136  
Saistībā ar lauku attīstības mak -
sājumu minimālajām prasībām 
2007.–2013. gada plānošanas periodā 
(sk. 134. punktu):
– attiecībā uz mēslošanas līdzekļu 
radīto fosfora piesārņojumu nevie -
na no četrām dalībvalstīm nekādas 
prasības nebija noteikusi, lai gan 
saskaņā ar attiecīgo ES regulu tas 
bija jādara;
– Ungārija nebija noteikusi jēgpilnas 
minimālās mēslošanas līdzekļu 
prasības lauksaimniekiem, kuri dar -
bojas ārpus īpaši jutīgām zonām, 
un prasības tiem, kas darbojas 
šajās zonās, nebija pilnīgas;
– attiecībā uz noteikumiem par 
pesticīdu lietošanu ūdeņu tuvumā 
visas četras dalībvalstis bija galve -
nokārt ieviesušas noteikumus, kas 
attiecas uz tādām īpašām aizsar -
gājamām teritorijām kā tās, kas 
noteiktas dzeramā ūdens ieguvei. 
Sk. arī 135. punktu par buferjoslām.137  
Saistībā ar lauku attīstības program -
mu apstiprināšanu 2014.–2020. gada 
plānošanas periodam Komisija novēr -
tēja šādus ex ante  nosacījumus: i) vai ir 
noteikti LLVS standarti un ii) vai attie -
cībā uz mēslošanas un augu aizsardzī -
bas līdzekļiem ir izpildītas minimālās 
prasības, kas piemērojamas noteiktiem 
lauku attīstības programmu pasāku -
miem. Neraugoties uz iepriekš minēta -
jiem trūkumiem, Komisija neapšaubīja, 
cik atbilstīgas ir prasības attiecībā uz to 
spēju efektīvi sasniegt ES ūdens politi -
kas mērķus (sk. 135. un 136. punktu)87.
Savstarpējās atbilstības izpildes 
mehānisms nav pietiekami 
preventīvs
138  
Lauksaimniekiem, kuri nesaņem 
atbalstu saskaņā ar kopējo lauksaim -
niecības politiku un/vai lauku attīstības 
programmām, savstarpējās atbilstības 
pārbaudes netiek veiktas. Faktiski lau -
ku saimniecības, kuru platība ir mazāka 
par hektāru, nevar pretendēt uz tieša -
jiem maksājumiem saskaņā ar kopējo 
lauksaimniecības politiku. Atskaitot 
Rumāniju88, lauku saimniecības, kuru 
platība ir mazāka par hektāru, veido 
nebūtisku daļu no lauksaimniecības 
zemes.87 Līdzīgu novērojumu Palāta 
izteica īpašajā ziņojumā 
Nr. 4/2014 (46. punktā).
88 Saskaņā ar Rumānijas 
Statistikas biroja publicētajiem 
datiem 54 % lauku 
saimniecību aizņem mazāk 
nekā vienu hektāru, un tās 
veido gandrīz 10 % no 
lauksaimniecības zemes.3. izcēlumsPiemēri ar eroziju saistītām prasībām, ko visās četrās dalībvalstīs varētu pastiprināt
Viens faktors, kas ietekmē erozijas apmēru, ir iestādītā kultūrauga veids86. Rumānijā un Slovākijā nekādu 
kultūr  augu stādīšana pret eroziju jutīgā zemē nav aizliegta.
Čehijas Republikā un Ungārijā atsevišķu veidu kultūraugu stādīšana noteiktos zemes gabalos ir aizliegta. To -
mēr zemes platība, uz kuru attiecas šie noteikumi, ir mazāka par erozijas apdraudētās zemes faktisko platību.
86 Piemēram, ir novērots, ka tādi rindās stādīti kultūraugi kā kukurūza, saulespuķes un cukurbietes veicina augsnes eroziju.
49 Apsvērumi
139  
Palāta secina, ka attiecībā uz parauga 
izmēru ES prasība89 tajā ietvert 1 % 
no lauksaimniekiem, kuriem jāpiemē -
ro savstarpējās atbilstības standarti, 
visās četrās dalībvalstīs no 2011. līdz 
2013. gadam tika nedaudz pārsnieg -
ta. Rādītājs “1 %” nozīmē to, ka katrs 
lauksaimnieks var tikt pārbaudīts vidēji 
reizi 100 gados.
140  
Visas četras apmeklētās dalībvalstis 
ievēroja arī ES prasību, ka ir jānošķir 
uz risku balstīta90 un nejaušas atlases 
kārtībā veida izlase. Tomēr riska analīze 
daļēji zaudē jēgu, jo faktiski pārbaudī -
tajā paraugā ne vienmēr ir ietverti tikai 
tie lauksaimnieki, kurus uzskata par 
saistītiem ar lielāko risku. Tas ir tāpēc, 
ka galīgajā atlasē tiek ņemti vērā arī 
cilvēkresursi, kas pieejami valsts/reģio -
nālajā iestādē, kura veic pārbaudes.
141  
Attiecībā uz pārbaužu saturu Palāta 
konstatēja, ka
– saistībā ar LNPP-4 par Nitrātu 
direktīvas piemērošanu pārbaudes 
Ungārijā, Rumānijā un Slovākijā 
aptver lielāko daļu prasību, kas no -
teiktas rīcības programmās attiecī -
bā uz nitrātiem. Čehijas Republikā 
dažas šīs rīcības programmas 
prasības ir ietvertas savstarpējās 
atbilstības pārbaudēs, bet citas – 
valsts pārbaudēs (sk. 119. punktu);– saistībā ar minimālajām prasībām, 
kas piemērojamas noteiktiem lau -
ku attīstības programmu pasāku -
miem, pārbaudes Ungārijā nebija 
pietiekamas (sk. 136. punktu). 
Čehijas Republikā un Rumānijā 
pārbaudēs nebija ietverta prasība 
attiecībā uz kūtsmēslu glabātuvju 
ietilpību. Rumānijā nebija noteikti 
visi minimālo prasību aspekti attie -
cībā uz augu aizsardzības līdzekļu 
lietošanu, tāpēc tika pārbaudīts 
vien tas, vai tiek lietoti tikai atļautie 
līdzekļi.
142  
Savstarpējās atbilstības pārbaužu 
sistēmai ir raksturīgs ierobežojums, ka 
dažas prasības pēc savas būtības ir ļoti 
grūti pārbaudīt. Piemēram, dažas no 
tām var pārbaudīt tikai noteiktā gada 
periodā vai laikā, kad nav konkrētu 
meteoroloģisku apstākļu (piemēram, 
stipra vēja, sala), bet šis laiks var nesa -
krist ar to, kas izvēlēts apmeklējumam 
uz vietas. Visās četrās apmeklētajās 
dalībvalstīs bija vērojama ļoti liela pār -
baužu koncentrācija otrajā pusgadā. 
Ziemas mēnešos vai galvenajā veģetā -
cijas periodā pārbaužu bija ļoti maz vai 
to nebija vispār (Ungārijā un Rumānijā). 
Tas ir ne tikai pretrunā noteiktām nor -
matīvajām prasībām, bet nozīmē arī to, 
ka dažas ar ūdens resursiem saistītas 
prasības nav iespējams vizuāli pārbau -
dīt uz vietas.89 Komisijas 2009. gada 
30. novembra Regula (EK) 
Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki 
izstrādātus noteikumus, lai 
īstenotu Padomes Regulu (EK) 
Nr. 73/2009 attiecībā uz 
savstarpēju atbilstību, 
modulāciju un integrēto 
administrēšanas un kontroles 
sistēmu saskaņā ar minētajā 
regulā paredzētajām tiešā 
atbalsta shēmām 
lauksaimniekiem, kā arī, lai 
īstenotu Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1234/2007 attiecībā uz 
savstarpēju atbilstību saskaņā 
ar vīna nozarē paredzēto 
atbalsta shēmu (OV L 316, 
2.12.2009., 65. lpp.).
90 Visās četrās dalībvalstīs izlases 
veidošanā izmantotie riska 
faktori gadu gaitā mainījās, kas 
liecina par zināmām grūtībām 
atbilstošu faktoru noteikšanā.
50 Apsvērumi
143  
Pārbaužu efektivitāti ietekmē arī tas, 
ka par svarīgiem pierādījumiem tiek 
izmantoti pašu lauksaimnieku pazi -
ņojumi, konkrēti, mēslošanas līdzekļu 
reģistrā (kas ietver datus par mēsloša -
nas periodu un izmantoto daudzumu). 
Jo biežāk reģistrs tiks atjaunināts, jo 
precīzāka būs informācija. Reģistrs vai 
nu tiek uzturēts pastāvīgi (Ungārijā, 
Rumānijā un Slovākijā), vai atjauni -
nāts katra mēneša beigās (Čehijas 
Republikā).
144  
Visbeidzot, attiecībā uz daudzām 
prasībām atbilstības izmaksas lauk -
saimniekam (piemēram, nesaražotās 
produkcijas un negūto ienākumu ziņā) 
ir lielākas par piemērojamo naudas 
sodu, t. i., maksimālais atbalsta sum -
mas samazinājums nav lielāks par 
5 %91, tāpēc šādiem samazinājumiem 
reālas preventīvās ietekmes nav92.
Lauku attīstības pasākumu 
potenciāls netiek pilnībā 
izmantots, lai risinātu ūdens 
kvalitātes problēmas
145  
Pasākumi, kas papildina spēkā eso -
šos tiesību aktus (piemēram, Nitrātu 
direktīvu) un tika ietverti upes ba -
seina apsaimniekošanas plānos, bija 
galvenokārt saistīti ar lauku attīstības 
programmām93.146  
Šajās programmās ir ietverti pasākumi, 
kurus mērķa grupas (piemēram, lauk -
saimnieki) var veikt brīvprātīgi. Lauku 
attīstības pasākumu atbalsta saņēmēji 
apņemas izpildīt īpašos nosacījumus, 
kurus izvirzījusi attiecīgā dalībvalsts.
Mazāk nekā 30 % no 
lauksaimniecības zemes piemēro 
agrovides shēmas, kas var 
uzlabot ūdens kvalitāti
147  
Palāta konstatēja, ka visu četru dalīb -
valstu lauku attīstības programmās 
2007.–2013. gadam lauksaimniecības 
radītā piesārņojuma ietekme uz ūdeni 
bija aprakstīta ļoti vispārīgi un tas 
ne vienmēr atbilda94 upes baseina 
apsaimniekošanas plānos sniegtajai 
informācijai95.
148  
Komisijas Regulā (EK) Nr. 1974/200696 ir 
norādīti pasākumi, kurus varētu ietvert 
lauku attīstības programmā. Svarīgākie 
pasākumi visās četrās dalībvalstīs ar 
tiešu pozitīvu ietekmi uz ūdens kvalitā -
ti ir šādi:
– 121. pasākums “Lauku saimniecību 
modernizācija”: visas četras dalīb -
valstis97 šo pasākumu izmantoja, 
lai finansētu kūtsmēslu glabāšanas 
tvertņu iegādi. Gada īstenoša -
nas ziņojumos, kuros aprakstīts 
pasākumu progress, nav sniegta 
informācija par glabāšanas iekārtu 
skaitu un līdzfinansēto ieguldīju -
mu izmaksām;91 Komisijas regulā ir paredzēts, 
ka samazinājums parasti ir 3 % 
no piešķirtās summas. 
Dalībvalstis var nolemt 
samazinājumu nepiemērot 
vispār, tā likmi samazināt līdz 
1 % vai palielināt līdz 
maksimāli 5 %. Augstākas 
likmes piemēro atkārtotiem 
neatbilstības gadījumiem un 
tādiem neatbilstības 
gadījumiem, kurus dalībvalstis 
uzskata par tīšiem.
92 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 8/2008, 
69. punktu.
93 Katrai no četrām 
apmeklētajām dalībvalstīm ir 
viena lauku attīstības 
programma.
94 Līdzīgu novērojumu Palāta 
pauda īpašajā ziņojumā 
Nr. 4/2014 (52. punktā).
95 Tā kā lauku attīstības 
programmu vides 
novērtējumu projekts tika 
izstrādāts 2006. gadā, saistībā 
ar upes baseina 
apsaimniekošanas plāniem 
veiktās vides analīzes bija 
jāpabeidz līdz 2004. gada 
22. decembrim (Ūdens 
pamatdirektīvas 5. pants).
96 Komisijas 2006. gada 
15. decembra Regula (EK) 
Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki 
izstrādātus piemērošanas 
noteikumus Padomes Regulai 
(EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 368, 
23.12.2006., 15. lpp.).
97 Rumānijā vietējās 
pašpārvaldes iestādes parasti 
nodrošina glabāšanas 
tvertnes. Šīs iestādes nevarēja 
pieteikties dotācijām no lauku 
attīstības programmas.
51 Apsvērumi
– 214. pasākums “Agrovides maksā -
jumi” (sk. 13. punktu): pasākuma 
nozīme 2007.–2013. gada plāno -
šanas periodā piešķirto finanšu 
resursu ziņā98 dažādās dalībvalstīs 
ir atšķirīga (sk.  8. tabulu );
– 221. pasākums “Lauksaimniecības 
zemes pirmreizējā apmežošana99”: 
šis pasākums nevienā no četrām 
dalībvalstīm nebija prioritārs, jo 
tam piešķīra niecīgu finansējumu.149  
Čehijas Republika un Ungārija ziņo -
ja100, ka ūdens kvalitātes uzlabošanos 
veicina arī 211. pasākums “Maksājumi 
lauksaimniekiem par nelabvēlīgiem 
dabas apstākļiem kalnu teritorijās” un/
vai 212. pasākums “Maksājumi lauk -
saimniekiem par nelabvēlīgiem dabas 
apstākļiem citās teritorijās”. Abas 
pārējās dalībvalstis nekādas platības 
nenorādīja, lai gan arī tās bija izman -
tojušas šo pasākumu līdzekļus. Palāta 
uzskata, ka šiem pasākumiem ir tikai 
netieša ietekme, jo to galvenais mērķis 
ir nodrošināt lauksaimniecības zemes 
nepārtrauktu izmantošanu. Uzturē -
šanas pasākumi vides stāvokli neuz -
labo, bet, nenodrošinot saglabāšanu, 
tā pasliktinātos101. Čehijas Republikā 
lauksaimnieki saņem dotācijas tikai par 
zālāju uzturēšanu. Zālājiem ir labvēlī -
gāka ietekme102 uz ūdens kvalitāti nekā 
zemei, ko izmanto kultūru audzēšanai. 
Tomēr visos gadījumos maksājumi tiek 
veikti ar mērķi uzturēt/saglabāt pašrei -
zējo ainavu.98 Līdzvērtīgam pasākumam 
2014.–2020. gada plānošanas 
periodā visas četras 
dalībvalstis piešķīra mazāk 
līdzekļu. Īpaši tas attiecas uz 
Slovākiju (par 63 % mazāk) un 
Ungāriju (par 43 % mazāk).
99 Saskaņā ar A. Bastrup-Birk  un 
P. Gundersen  izstrādāto 
dokumentu “ Water quality 
improvements from 
afforestation in an agricultural 
catchment in Denmark 
illustrated by the INCA model ” 
[Ūdens kvalitātes uzlabošana, 
apmežojot lauksaimniecības 
ūdensguves baseinu Dānijā, 
ko ilustrē INCA  (integrētā 
slāpekļa ūdensguves baseina) 
modelis], kas publicēts žurnālā 
“Hydrology and Earth System 
Sciences ”, 8(4), 764–777, “zemes 
izmantošanas maiņa no 
intensīvās lauksaimniecības uz 
mežu būtiski samazina nitrātu 
plūsmu gruntsūdeņos un 
virszemes ūdeņos, 
galvenokārt tāpēc, ka tiek 
pārtraukta mēslošanas 
līdzekļos un kūtsmēslos esošā 
slāpekļa ienese (..)”. [.].
100 Ziņojumi Komisijai attiecībā uz 
iepriekš noteiktu rādītāju 
“R6 – platība, kurā notiek 
veiksmīga zemes 
apsaimniekošana, veicinot 
ūdens kvalitātes uzlabošanos”: 
Čehijas Republika – 844 717 ha 
(jeb 20 % no kopējās 
lauksaimniecības zemes 
platības) un Ungārija – 
59 959 ha (jeb 1 % no kopējās 
lauksaimniecības zemes 
platības).
101 Slovākija ziņoja arī par 
348 860 ha, uz kuriem attiecas 
226. pasākums 
“Mežsaimniecības ražošanas 
potenciāla atjaunošana un 
preventīvu pasākumu 
ieviešana”. Tā kā šā pasākuma 
galvenais mērķis ir atjaunot 
dabas katastrofās un 
ugunsgrēkos izpostītus mežus, 
tā ietekme uz ūdens kvalitāti 
nav tieša, jo tas nepalielina 
mežu zemes platību.
102 Zālāji var samazināt augsnes 
eroziju. Arī to augsnes 
kvalitāte parasti ir labāka nekā 
aramzemei un ļauj lietus 
ūdenim labāk un/vai vairāk 
iesūkties zemē, tādējādi 
samazinot noteci (kas ietver 
augsnē vai uz tās esošās 
barības vielas).8. tabula214. pasākumam “Agrovides maksājumi” piešķirtie 
finanšu resursi līdz 2014. gada 31. decembrim 
(miljonos EUR)
DalībvalstsBudžets (un procentuālā daļa no ko -
pējiem publiskajiem līdzekļiem, kas 
pieejami saskaņā ar lauku attīstības 
programmu)Budžeta izpilde (un procentuālā daļa 
no pasākuma budžeta)
Čehijas 
Republika1101,2 (30 %) 1085,7 (99 %)
Ungārija 1137, 3 (22 %) 1169,6 (103  %)
Rumānija 1270,6 (14 %) 1340,9 (106  %)
Slovākija 390,2 (15 %) 35 7, 3 (92 %)
Avots:  lauku attīstības programmu 2014. gada īstenošanas ziņojumi.
52 Apsvērumi
150  
Saskaņā ar 214. pasākumu “Agrovides 
maksājumi” dalībvalstis ietvēra visda -
žādākās shēmas. Uz dažādām shēmām 
attiecas dažādas saistības, un tās var 
ietvert mēslošanas līdzekļu lietošanas 
ierobežojumu vai aizliegumu, augu 
aizsardzības līdzekļu lietošanas ierobe -
žojumu vai aizliegumu un/vai augsekas 
noteikumus103. Saistībām, ko lauksaim -
nieks piekrīt uzņemties, ir jāpārsniedz 
spēkā esošo attiecīgo tiesību aktu 
prasības, tostarp LNPP un LLVS (piemē -
ram, prasībām attiecībā uz mēslošanas 
līdzekļu lietošanu ir jābūt stingrākām 
par tām, kas saskaņā ar Nitrātu direktī -
vu ir ietvertas rīcības programmās).151  
Visas shēmas, kurās lauksaimnieki var 
brīvprātīgi iesaistīties, nav vienlīdz 
veiksmīgas. 9. tabulā  ir norādītas katrā 
dalībvalstī veiksmīgākās shēmas, kuru 
kopējā atbalstītā platība (hektāros) sa -
skaņā ar šīm shēmām 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā ir vairāk nekā 10 % 
no attiecīgās dalībvalsts lauksaimniecī -
bas zemes platības 2014. gada beigās. 
Tabulā ir arī norādītas saistības, kas 
jāievēro lauksaimniekam attiecībā uz 
mēslošanas līdzekļu lietošanu, augu 
aizsardzības līdzekļu lietošanu un aug -
sekas noteikumiem.103 Mainot kultūraugus, augsnes 
eroziju vai samazināt vai 
novērst.9. tabulaLauksaimniecības zemes daļa un saistības, kas jāievēro saskaņā ar veiksmīgākajām 
agrovides shēmām; situācija 2014. gada 31. decembrī
DalībvalstsShēma (atbalstītā platība hektāros1, izteik -
ta procentos no kopējās lauksaimniecības 
zemes platības)Saistības, kas jāievēro  
(saraksts nav izsmeļošs)
Čehijas 
RepublikaZālāju uzturēšana (16,5  %)Divām svarīgākajām apakšshēmām: slāpekļa ieneses ierobežošana vienai un 
minerālmēslojuma aizliegšana otrai.
Bioloģiskā lauksaimniecība (10,7  %)Tikai atļautu mēslošanas un augu aizsardzības līdzekļu lietošana.
Padomes Regulas (EK) Nr. 834/20072 piemērošana kopš 2009. gada.
UngārijaIntegrētā laukaugu audzēšanas 
shēma(11 %)Vajadzīgs barības vielu pārvaldības plāns3.
Jāpiemēro augsekas noteikumi.
Tikai noteiktu videi nekaitīgu augu aizsardzības līdzekļu lietošana.
RumānijaZālāji ar augstu dabas vērtību un 
tradicionālā lauksaimniecība(22,2  %)Pesticīdu lietošana nav atļauta.
Minerālmēslojuma lietošana nav atļauta, un ir ierobežota slāpekļa ienese organis -
kajā mēslojumā.
SlovākijaVidei nekaitīga 
lauksaimniecība – pamatshēma(18,4  %)Tikai noteiktu augu aizsardzības līdzekļu lietošana. Atkarībā no apakšshēmas: 
minerālmēslojuma aizliegums vai slāpekļa ieneses ierobežojums.
1  Attiecīgā platība ir kopējā platība, uz kuru attiecas agrovides saistības. Ja uz to pašu zemi attiecas vairākas saistības, to pašu platību var skaitīt 
vairākas reizes. Nav pieejami rādītāji par katru shēmu, kura nepieļauj divkāršu skaitīšanu.
2  Padomes 2007. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) 
Nr. 2092/91 atcelšanu (OV L 189, 20.7.2007., 1. lpp.), kas stājās spēkā 2009. gada 1. janvārī.
3  Barības vielu pārvaldības plāna galvenais mērķis ir noteikt konkrētos laika posmos vajadzīgo mēslošanas līdzekļu daudzumu, ņemot vērā 
augsnes īpašības, kultūraugu vajadzības, klimatu u. c., lai nodrošinātu mēslošanas līdzekļu optimālu lietošanu, tādējādi izvairoties no 
pārmēslošanas.
Avots:  lauku attīstības programmu 2014. gada īstenošanas ziņojumi.
53 Apsvērumi
152  
Pamatojoties uz pieejamo informāciju, 
Palāta lēš, ka visās četrās dalībvalstīs 
2007.–2013. gada plānošanas periodā 
dažādas ūdens kvalitātei labvēlīgas 
agrovides saistības attiecās uz 15 līdz 
30 % lauksaimniecības zemes. Taču 
Čehijas Republikā, Ungārijā un Rumā -
nijā dažas no svarīgākajām shēmām ir 
saistītas ar zālājiem (sk.  9. tabulu ). Šīs 
shēmas galvenokārt attiecas uz esoša -
jiem zālājiem, un, lai gan uzturēšanas 
pasākumi vides situāciju neuzlabo, 
pašreizējo stāvokli nesaglabājot, tas 
pasliktinātos.
153  
Saskaņā ar Regulas (EK) 
Nr. 1698/2005104 39. pantu saistības, 
ko lauksaimnieki uzņemas saskaņā ar 
agrovides shēmu, viņiem jāsaglabā 
uz laiku no pieciem līdz septiņiem 
gadiem. Tas, vai pēc pieciem līdz sep -
tiņiem gadiem lauksaimnieki turpinās 
uzņemties līdzīgas saistības, būs atka -
rīgs no vairākiem faktoriem, tādiem kā 
finansiāla atbalsta pieejamība dotāciju 
veidā un ienesīguma apsvērumi.
154  
Palātas analīze par dažādām saistībām, 
kuras jāievēro, uzrāda šādus trūkumus:
– lai gan buferjoslām ir būtiska nozī -
me ūdens aizsardzībā, nevienā ag -
rovides shēmā nav noteikts lielāks 
joslas platums par to, kas lauksaim -
niekiem jāievēro saskaņā ar LLVS 
(sk. 135. punktu un 2. izcēlumu );– mēslojuma ierobežojumi, kas 
noteikti saskaņā ar svarīgākajām 
shēmām Rumānijā un Slovāki -
jā (sk.  9. tabulu  (pamatshēma 
Slovākijā)) un izteikti kā slāpekļa 
daudzums uz hektāru, ir vai nu ļoti 
tuvu valstī izmantotajam vidējam 
slāpekļa daudzumam (Rumānijā), 
vai arī to pārsniedz (Slovākijā), tā -
pēc no šādām shēmām sagaidāmie 
papildu ieguvumi ūdens kvalitātei 
ir nelieli;
– svarīgākās shēmas, kas palīdz 
cīņā pret eroziju, ir tās, kuras 
attiecas uz esošajiem zālājiem 
(sk. 152. punktu).
Lauku attīstības programmu 
izpildes mehānismam trūkst 
preventīvas ietekmes
155  
Agrovides pasākuma shēmās paredzēti 
vairāki ūdens kvalitātei labvēlīgi no -
teikumi, bet tie būs efektīvi tikai tādā 
gadījumā, ja tiks pareizi piemēroti. Sa -
skaņā ar Komisijas Regulu Nr. 65/2011105 
dalībvalstīm ir jāveic visu saņemto 
atbalsta pieteikumu administratīvās 
pārbaudes, kā arī pārbaudes uz vietas, 
atkarībā no atbalsta shēmas aptverot 
vismaz 5 % no visiem atbalsta saņēmē -
jiem vai izdevumiem.
156  
Komisija (Lauksaimniecības un lauku 
attīstības ĢD) savā 2014. gada darbības 
pārskatā formulēja atrunas attiecībā uz 
kontroles sistēmu sniegto pārliecību106 
par lauku attīstības izdevumiem Rumā -
nijā un Ungārijā.104 Padomes 2005. gada 
20. septembra Regula (EK) 
Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 
21.10.2005., 1. lpp.).
105 Komisijas 2011. gada 
27. janvāra Regula (ES) 
Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki 
izstrādātus noteikumus, lai 
īstenotu Padomes Regulu (EK) 
Nr. 1698/2005 attiecībā uz 
pārbaudes kārtību, kā arī 
savstarpējo atbilstību saistībā 
ar lauku attīstības atbalsta 
pasākumiem (OV L 25, 
28.1.2011., 8. lpp.), 11., 12. un 
25. pants.
106 Pārliecība, ka ieviestās 
kontroles sistēmas sniedz 
vajadzīgās garantijas par 
pakārtoto darījumu likumību 
un pareizību.
54 Apsvērumi
157  
Palāta uzskata, ka ES agrovides atbal -
sta kontroles sistēma nav pietiekami 
efektīva107. Galvenie iemesli ir šādi: 
i) lauksaimniekiem trūkst motivācijas 
pildīt saistības, jo pieliktās pūles netiek 
atalgotas ar tūlītējiem pozitīviem 
rezultātiem saimniecībā, ii) netiek pie -
tiekami kontrolētas uz vietas veiktās 
pārbaudes108 un iii) sankciju un atbalsta 
samazinājumu sistēmai nav būtiskas 
preventīvās ietekmes109.
Princips “piesārņotājs 
maksā” lauksaimniecības 
radītajam difūzajam 
piesārņojumam tiek 
piemērots tikai daļēji
Principu “piesārņotājs maksā” ir 
grūti piemērot
158  
Saskaņā ar direktīvu par atbildību 
vides jomā110 videi nodarītā kaitējuma 
novēršana un atlīdzināšana īstenoja -
ma, atbalstot principu “piesārņotājs 
maksā” – uzņēmējam, kura darbība 
rada kaitējumu videi, ir jābūt materiāli 
atbildīgam. Direktīvā ir arī atzīts, ka 
atbildība nav piemērots instruments 
plaša difūzā piesārņojuma novērša -
nai, ja nelabvēlīgo ietekmi uz vidi nav 
iespējams sasaistīt ar noteiktu personu 
darbību vai bezdarbību.159  
Principa “piesārņotājs maksā” piemē -
rošana lauksaimniecības radītā difūzā 
piesārņojuma jomā rada metodoloģis -
kas problēmas: no vienas puses, ir grūti 
identificēt piesārņotāju, un, no otras 
puses, ir grūti konstatēt cēloņsakarību 
starp konkrētu lauksaimnieka praksi 
un radītā piesārņojuma vai kaitējuma 
līmeni.
160  
Lauksaimniecības kontekstā ierobežo -
jumu (piemēram, rīcības programmās 
attiecībā uz nitrātiem noteikto pra -
sību) piemērošana lauksaimniekiem, 
nenodrošinot finansiālu kompensāciju, 
tiek uzskatīta par principa “piesārņo -
tājs maksā” īstenošanu. No otras puses, 
ja lauksaimnieki saņem atlīdzību par 
brīvprātīgu iesaistīšanos ar vidi sais -
tītās darbībās, piemēram, saskaņā ar 
214. pasākumu “Agrovides maksājumi”, 
tas vairāk ir principa “pakalpojumu 
sniedzējs saņem”, nevis “piesārņotājs 
maksā” gadījums.
161  
Viens no veidiem, kā segt ar pie -
sārņojumu saistītās vides izmaksas 
(“videi nodarītā kaitējuma izmaksas”), 
ir atbilstošas sankciju sistēmas pie -
mērošana lauksaimniekiem noteikto 
ierobežojumu neievērošanas gadī -
jumā. Šajā aspektā Palāta konstatēja 
vairākas nepilnības (sk. 120., 130., 144. 
un 157. punktu). Savstarpējā atbilstība 
var būt noderīgs, taču tikai daļējs prin -
cipa “piesārņotājs maksā” risinājums, 
jo sankcijas netiek aprēķinātas, pama -
tojoties uz radītā kaitējuma izmaksām, 
tāpēc tās var attiekties tikai uz daļu 
no šīm izmaksām. Daudzos gadījumos 
sankcijas nav samērīgas ar lauksaim -
nieka pieļautā savstarpējās atbilstības 
saistību pārkāpuma nopietnību.107 Sk. īpašo ziņojumu Nr. 23/2014 
“Kļūdas lauku attīstības 
izdevumos: kādi ir to cēloņi un 
kā tie tiek novērsti”, 59., 62., 64. 
un 65. punktu ( http://eca.
europa.eu ).
108 Rādītājs “5 %” (sk. 155. punktu) 
nozīmē to, ka katrs 
lauksaimnieks var tikt 
pārbaudīts vidēji reizi 
20 gados.
109 Ārkārtējos gadījumos, kad 
lauksaimnieki nav izpildījuši 
nevienu saistību un visa 
atbalsta summa ir atgūta, viņi 
varētu nonākt tādā pašā 
situācijā, kādā atrastos, ja 
nemaz nebūtu uzņēmušies 
nekādas saistības.
110 2. apsvērums Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
2004. gada 21. aprīļa 
Direktīvā 2004/35/EK par 
atbildību vides jomā attiecībā 
uz videi nodarītā kaitējuma 
novēršanu un atlīdzināšanu 
(OV L 143, 30.4.2004., 56. lpp.), 
ko groza Direktīva 2006/21/EK 
(OV L 102, 11.4.2006., 15. lpp.) 
un Direktīva 2009/31/EK 
(OV L 140, 5.6.2009., 114. lpp.).
55 Apsvērumi
162  
Cits veids, kā piemērot principu “pie -
sārņotājs maksā” un atgūt izmaksas, ir 
ekonomikas instrumentu (piemēram, 
vides nodokļi, ar ko apliek mēsloša -
nas vai augu aizsardzības līdzekļus) 
izmantošana. Ekonomikas instrumentu 
izmantošanu šādiem nolūkiem plānoja 
analizēt Slovākija un Čehijas Republi -
ka, savukārt ne Ungārija, ne Rumānija 
ekonomikas instrumentu iespējamu 
izmantošanu savos upes baseina ap -
saimniekošanas plānos nepieminēja.
Komisija neprasa dalībvalstīm 
nodrošināt difūzā piesārņojuma 
izmaksu atgūšanu
163  
Ūdens pamatdirektīva (9. pants) paredz 
dažādu ūdens izmantojumu111 pienācī -
gu ieguldījumu ūdens pakalpojumu iz -
maksu atgūšanā112. Direktīvas 9. panta 
prasību izpilde ir viens no kritērijiem, 
ko izmanto, novērtējot, kā ir izpildīti 
konkrēti ex ante  nosacījumi, kuri ir 
spēkā 2014.–2020. gada plānošanas 
periodā.164  
Komisija novērtēja 9. panta prasību 
izpildi partnerattiecību nolīgumu 
un – it īpaši saistībā ar lauksaimniecī -
bu – 2014.–2020. gada lauku attīstības 
programmu apstiprināšanas kontekstā. 
Attiecībā uz visām četrām dalībvalstīm 
Komisija atzīmēja, ka lauksaimniecības 
radītā difūzā piesārņojuma izmaksas 
būtu jāaprēķina un jāiekļauj izmaksu 
un to atgūšanas ekonomiskajā analī -
zē, bet nepieprasīja rīcības plānu no 
tām dalībvalstīm, kuras neatgūst vai 
tikai daļēji atgūst difūzā piesārņojuma 
izmaksas.
165  
Komisija 2015. gada paziņojumā113 
norādīja, ka pasākumi, kas iekļauti upju 
baseinu apsaimniekošanas plānos, lai 
nodrošinātu vides un resursu izmaksu 
atgūšanu, ir ierobežoti. Komisija vēl 
nav sniegusi nekādus norādījumus par 
iespējamām izmaksu atgūšanas meto -
dēm un labāko praksi šajā jomā.111 Tas ietver visas darbības, 
kurām ir būtiska ietekme uz 
ūdens resursu stāvokli.
112 Ūdens pakalpojumu izmaksas 
ietver vides un resursu 
izmaksas. Vides izmaksas ir 
saistītas ar ūdens 
izmantojumu radīto kaitējumu 
videi un ekosistēmām, kā arī 
tiem, kuri izmanto vidi 
(piemēram, ūdens ekosistēmu 
ekoloģiskās kvalitātes 
samazināšanās vai auglīgo 
augšņu sasāļošanās un 
degradācija). Resursu izmaksas 
ir zaudēto iespēju izmaksas, 
kas rodas citiem 
izmantojumiem, ja resursi tiek 
izsmelti tiktāl, kad tie vairs 
nevar dabiski papildināties vai 
atjaunoties (piemēram, 
saistībā ar gruntsūdeņu 
pārmērīgu ieguvi).
113 Ūdens pamatdirektīva un 
Plūdu direktīva: veicamās 
darbības ES ūdens “laba 
stāvokļa panākšanai un plūdu 
riska mazināšanai, 
COM(2015) 120  final , 9.3.2015.
56
 Secinājumi un ieteikumi
166  
Lai visas četras dalībvalstis panāktu 
labu virszemes ūdeņu kvalitāti, kas 
ir Ūdens pamatdirektīvas galvenais 
mērķis, tām vēl ir daudz darāmā. Tām 
būs jāpastiprina centieni, lai paātrinātu 
ūdens kvalitātes uzlabošanu.
Upes baseina 
apsaimniekošanas plāni 
kā līdzeklis, lai panāktu 
labāku ūdens kvalitāti
167  
Upes baseina apsaimniekošanas plāna 
kā integrētās ūdens resursu apsaimnie -
košanas līdzekļa ieviešana bija viena 
no 2000. gada Ūdens pamatdirektīvas 
priekšrocībām, bet praksē plānos tiek 
konstatētas nepilnības piesārņojuma 
radītā spiediena un koriģējošo pasāku -
mu noteikšanā.
168  
Salīdzinot visu četru dalībvalstu 
2009. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plānus ar to attiecīgajām 
2015. gada korekcijām, ir redzams, ka 
ūdens objektu ekoloģiskās un ķīmiskās 
kvalitātes rādītāji nav būtiski uzlabo -
jušies. Tomēr Palāta atzīmē, ka panā -
kumi saistībā ar atsevišķiem stāvokļa 
elementiem var palikt nepamanīti, jo 
tiek piemērots nosacījums “ja neatbilst 
viens, tad neatbilst viss”114. Šis zemais 
uzlabojumu līmenis bija sagaidāms, 
ņemot vērā lielo skaitu ūdens objektu, 
attiecībā uz kuriem noteica atbrīvo -
jumu no prasības līdz 2015. gadam 
sasniegt labu stāvokli (sk. 26., 27., 45. 
un 46. punktu).169  
Uzraudzības sistēmu nepilnību dēļ 
visās četrās dalībvalstīs trūka datu 
gan par to, kāda veida piesārņojuma 
dēļ ūdens objektā nav sasniegts labs 
stāvoklis, gan par dažādu piesārņoju -
ma avotu relatīvo nozīmi. Datu salī -
dzināmību ietekmēja arī tas, ka visās 
četrās dalībvalstīs bija vērojamas lielas 
atšķirības attiecībā uz konkrētu novēr -
tēto fizikālķīmisko piesārņojošo vielu 
daudzumu. Visaptverošu datu trūkums 
apgrūtina mērķtiecīgu un izmaksu 
ziņā lietderīgu pasākumu noteikšanu 
(sk. 28.–32. punktu).
170  
Dalībvalstis neizrādīja lielu vēlēšanos 
noteikt pasākumus situācijas laboša -
nai, tāpēc upes baseina apsaimnieko -
šanas plānu pievienotā vērtība šajā 
aspektā ir ierobežota (skatīt 33. līdz 
41. punktu), jo
– tie koncentrējas uz pamatpasāku -
miem, t. i., spēkā esošo tiesību aktu 
(ES direktīvu) īstenošanu, un
– citi pamatpasākumi un papildpasā -
kumi vai nu neaptver visas ar pie -
sārņojumu saistītās problēmas, ne -
iekļauj novērtējumu par iespējām, 
ko piedāvā daži instrumenti, vai arī 
to darbības joma nav skaidra.114 Ūdens objekta galīgo stāvokli 
nosaka novērtēšanas procesā 
konstatētais sliktākais 
elements.
57 Secinājumi un ieteikumi
171  
Turklāt dažādo pasākumu sagaidāmā 
ietekme labākajā gadījumā ir tikai 
daļēji norādīta upes baseina apsaim -
niekošanas plānos. Informācija par 
pasākumu īstenošanai vajadzīgajiem 
līdzekļiem, kā arī to iespējamo pie -
ejamību, ir nepilnīga. Koordinācija 
starp tiem, kuri sagatavo upes baseina 
apsaimniekošanas plānus, un tiem, kuri 
apstiprina un piešķir līdzekļus, ne vien -
mēr ir nodrošināta (sk. 42.–44. punktu).
172  
Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm 
izstrādāja pamatnostādnes par Ūdens 
pamatdirektīvas piemērošanu. Turklāt 
tā vairākos paziņojumos sniedza dalīb -
valstīm konkrētus ieteikumus attiecībā 
uz 2009. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plāniem. Pārkāpuma proce -
dūras attiecībā uz četrām dalībvalstīm 
par 2009. gada plānos konstatētajiem 
trūkumiem Komisija neuzsāka. 2014.–
2020. gada darbības programmās no -
rādītie pasākumi, kas jāveic, ja netiek 
ievēroti attiecīgie ex ante  nosacījumi, 
neaptvēra visus minētos trūkumus. 
Komisija drīzāk paļaujas uz dalībvalstu 
labo gribu un apņemšanos pastiprināt 
centienus, pamatojoties uz divpusē -
jo sanāksmju protokolos minētajām 
prasībām. 2015. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plānu projektos vēl 
joprojām ir daudz atbrīvojumu no pra -
sības līdz noteiktam termiņam sasniegt 
labu stāvokli, un daudzi no Palātas un 
Komisijas konstatētajiem trūkumiem 
attiecībā uz piemērotu pasākumu no -
teikšanu joprojām nav novērsti (skatīt 
47. līdz 50. punktu).1. ieteikums
Komisijai:
a) jānodrošina pamatnostādnes attie -
cībā uz diferencētāku ziņošanu par 
ūdens kvalitātes jomā gūtajiem pa -
nākumiem, kas pašlaik, piemērojot 
nosacījumu “ja neatbilst viens, tad 
neatbilst viss”, paliek nepamanīti;
b) jāuzlabo datu salīdzināmība, 
piemēram, samazinot atšķirības to 
fizikālķīmisko vielu daudzuma ziņā, 
kurām tiek novērtēts ekoloģiskais 
stāvoklis;
c) jāturpina sekot līdzi dalībvalstu 
panākumiem labas ūdens kvali -
tātes nodrošināšanā, kas ir Ūdens 
pamatdirektīvas mērķis.
Dalībvalstīm:
d) jānodrošina labas kvalitātes ūdeņu 
monitorings, lai iegūtu precīzu in -
formāciju par katra ūdens objekta 
piesārņojumu un tā izcelsmi, tā -
dējādi ļaujot mērķtiecīgāk novirzīt 
pasākumus un palielināt koriģējošo 
pasākumu izmaksu lietderību. Pie -
mēram, attiecībā uz lauksaimnie -
cību tas varētu nozīmēt obligāto 
un brīvprātīgo pasākumu efektīvu 
apvienošanu;
e) savos upes baseina apsaimnieko -
šanas plānos jāsniedz i) skaidrs 
pamatojums attiecībā uz atbrīvo -
jumiem no prasības ievērot Ūdens 
pamatdirektīvā noteiktos termi -
ņus, ii) informācija par to, kā tiks 
finansēta pasākumu īstenošana, 
un iii) informācija par pasākumu 
sagaidāmo ietekmi;
f) jānodrošina koordinācija starp 
iestādēm, kas nosaka pasākumus 
upes baseina apsaimniekošanas 
plānos, un tām, kas apstiprina 
finansējamos projektus.
58 Secinājumi un ieteikumi
Pasākumu īstenošana, lai 
samazinātu 
piesārņojumu, ko rada 
komunālie un 
rūpnieciskie notekūdeņi
173  
Dalībvalstis guva panākumus, komu -
nālo notekūdeņu attīrīšanas iekārtu 
emitētos notekūdeņus atbrīvojot no 
organiskā un barības vielu piesārņoju -
ma. Tomēr notekūdeņu piesārņojuma 
samazināšanai pieejamie instrumenti, 
tādi kā izpildes mehānisms un ūdens 
piesārņojuma maksa, netika izmantoti 
tā, lai panāktu vislabāko rezultātu.
Aglomerācijas
174  
Attiecībā uz Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvas īstenošanas 
(sk. 53.–65. punktu) pamatpasākumu, 
kas attiecas uz aglomerāciju radīto 
piesārņojumu, tika gūti panākumi 
notekūdeņu savākšanā (t. i., palielinā -
jās to mājsaimniecību skaits, kurām 
ir pieslēgums kanalizācijas sistēmai 
un attīrīšanas iekārtai) un pienācīgā 
attīrīšanā. Tomēr visas četras dalībvals -
tis atpalika no starpposma vai galīga -
jiem termiņiem, kas tām bija noteikti 
direktīvas īstenošanai (sk. arī secināju -
mus un ieteikumus, kas sniegti īpašajā 
ziņojumā Nr. 2/2015).175  
2009. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plānos trūka informācijas par 
citiem pamatpasākumiem un papild -
pasākumiem, kas vajadzīgi attiecībā uz 
ūdens objektiem, kuros nav sasniegts 
labs stāvoklis:
– attiecībā uz notekūdeņiem, kas 
uz attīrīšanas iekārtām vēl netiek 
novadīti, nebija norādīts, kas tiks 
darīts ar slodzi (slodze no aglo -
merācijām, kur c. e. ir 2000 vai 
to pārsniedz, kura nonāk indivi -
duālajās sistēmās, un slodze no 
aglomerācijām ar c. e. zem 2000) 
(sk. 58.–60. punktu);
– nebija norādīts, kurās komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtās 
ir vajadzīgas stingrākas emisijas 
robežvērtības (izņemot Rumānijas 
plānu) (sk. 66.–68. punktu);
– nebija aplūkota mikropiesārņotāju 
problēma. Ne Eiropas Savienībā, 
ne arī visās četrās dalībvalstīs nav 
tiesību aktu attiecībā uz emi -
sijas robežvērtībām (sk. 69. un 
70. punktu).
176  
Attiecībā uz izpildes mehānismu 
Palāta secina, ka notekūdeņu attīrīša -
nas iekārtu apsaimniekotāju veicamo 
efluenta pašpārbaužu sistēma bija 
kopumā apmierinoša. Taču valsts 
kontroles iestāžu veikto pārbaužu 
sistēmā tika konstatētas nepilnības, 
jo pārbaužu biežums nebija noteikts 
un dažās dalībvalstīs pārbaudes tika 
veiktas reti (Slovākijā) vai pārbaužu 
biežumu nebija iespējams novērtēt 
(Ungārijā). Turklāt Rumānijā pārbaužu 
preventīvā ietekme ir ierobežota, jo 
emisijas robežvērtību pārsniegšanas 
gadījumā priekšroka tiek dota brīdinā -
jumu izteikšanai, nevis naudas sodam 
(sk. 71.–78. punktu).
59 Secinājumi un ieteikumi
177  
Piemērojot principu “piesārņotājs 
maksā”, ūdens piesārņojuma maksa ir 
jāveic notekūdeņu novadītājiem – ar 
dažiem izņēmumiem Čehijas Repub -
likā, Rumānijā un Slovākijā. Maksa 
nav jāveic par visiem parametriem, 
kas atspoguļo organisko un barības 
vielu piesārņojumu, un maksas lie -
lums par katru piesārņojošo vielu 
(pēc noplūdes, kas izteikta mg/l) visās 
četrās dalībvalstīs būtiski atšķiras. 
Čehijas Republikā un Slovākijā maksa 
var veicināt atļaujās noteikto emisijas 
robežvērtību ievērošanu attiecībā uz 
dažiem parametriem (jo to ievērošanas 
gadījumā maksa netiek piemērota), 
savukārt Ungārijā un dažkārt Rumānijā 
maksa var kalpot par stimulu stingrāku 
robežvērtību noteikšanai tiem para -
metriem, kam tiek piemērota maksa. 
Tas, vai maksa patiešām kalpo par sti -
mulu, ir atkarīgs no tās lieluma – nevie -
nā no upes baseina apsaimniekošanas 
plāniem tās preventīvā ietekme nav 
novērtēta (sk. 79.–82. punktu).
Rūpnieciskās iekārtas
178  
Uz noteiktām rūpniecisko iekārtu 
kategorijām attiecas Rūpniecisko 
emisiju direktīva (pamatpasākums). 
Komisijas pieņemtajos secinājumos par 
labākajiem pieejamajiem tehniskajiem 
paņēmieniem katrā nozares veidā ir 
norādītas emisijas robežvērtības. Līdz 
2015. gada beigām bija pieņemti tikai 
septiņi šādi secinājumi (sk. 85. punktu).179  
2009. gada upes baseina apsaimnie -
košanas plānos trūka citu pamatpasā -
kumu un papildpasākumu attiecībā uz 
ūdens objektiem, kuri nav sasnieguši 
labu stāvokli: nebija pasākumu, kas 
vērsti uz konkrētām piesārņojošām 
vielām vai konkrētiem notekūdeņu 
novadītājiem (piemēram, norādot 
konkrētas vielas un ierobežojumus, kas 
jāiekļauj novadīšanas atļaujās). To -
mēr Ungārija un Slovākija savos upes 
baseina apsaimniekošanas plānos bija 
ietvērušas tādus pasākumus kā atļauju 
izsniegšanas procedūras vai konkrē -
tu atļauju pārskatīšana. Taču dažādu 
nepilnību un trūkumu dēļ Palāta šo 
pārskatīšanu neatzina par efektīvu 
(sk. 87.–92. punktu).
180  
Palāta secina, ka (sk. 89.–91. punktu)
– attiecībā uz emisijas robežvērtību 
noteikšanu kompetentās iestādes 
ir zināmā mērā atkarīgas no pašu 
novadītāju sniegtās informācijas. 
Tas īpaši attiecas uz gadījumiem, 
kad valsts tiesību aktos minētās 
robežvērtības ir norādītas tikai kā 
ieteikums vai nav norādītas vispār;
– to komunālo notekūdeņu attīrīša -
nas iekārtu notekūdeņu novadī -
šanas atļaujās, kas saņem rūpnie -
ciskos notekūdeņus, tikai dažos 
gadījumos ir norādītas robež -
vērtības arī citām piesārņojošām 
vielām, ne tikai organiskajām un 
barības vielām.
60 Secinājumi un ieteikumi
181  
Attiecībā uz notekūdeņu netiešu 
novadīšanu pa publisko kanalizācijas 
tīklu no iekārtām, uz kurām Rūpniecis -
ko emisiju direktīva neattiecas, valsts 
kontroles iestādes reti veica pārbau -
des saistībā ar izpildes mehānismu. 
Toties vairākumā gadījumu (85 % no 
28 pārbaudītajām attīrīšanas iekārtām) 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas ie -
kārtu apsaimniekotāji veica pārbaudes 
uz vietas rūpniecisko iekārtu teritorijās. 
Tomēr Čehijas Republikā un Slovākijā 
piemēroto naudas sodu preventīvā 
ietekme, visticamāk, ir ierobežota. At -
tiecībā uz tiešo novadītāju pārbaudēm 
situācija ir līdzīga 176. punktā aprakstī -
tajai (komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtu pārbaudes) (sk. 93.–97. punktu).
182  
Ūdens piesārņojuma maksa tikai retos 
gadījumos var kalpot par stimulu 
atļaujās noteikto emisijas robežvērtību 
ievērošanai vai stingrāku robežvērtību 
noteikšanai, jo maksa ir piemērojama 
tikai ierobežotam skaitam piesārņojo -
šo vielu (organiskajām vielām, barības 
vielām un dažiem smagajiem metā -
liem) (sk. 98. punktu).2. ieteikums
Komisijai:
a) jānovērtē, kā vislabāk noteikt 
saistošus kritērijus efektīvām pār -
baudēm dalībvalstīs saistībā ar tām 
notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, 
uz kurām neattiecas Rūpniecisko 
emisiju direktīva.
Dalībvalstīm:
b) jānorāda, kuriem ūdens objektiem, 
ņemot vērā to neapmierinošo 
kvalitāti, ir vajadzīgi pasākumi, 
kas vērsti pret konkrētiem notek -
ūdeņu novadītājiem. Attiecībā uz 
komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
iekārtām tas ietvers tādu emisijas 
robežvērtību noteikšanu atļaujās, 
kas ir stingrākas par tiesību aktos 
noteiktajiem organiskā un barības 
vielu piesārņojuma parametriem, 
un robežvērtību noteikšanu priori -
tārajām un citām ķīmiskām vielām 
vai mikropiesārņotājiem;
c) jānovērtē un jānodrošina izpildes 
mehānismu efektivitāte, it īpaši 
minimālais tvērums un piemēroto 
sankciju preventīvā ietekme;
d) jānovērtē iespēja ūdens piesārņo -
juma maksu izmantot kā ekono -
mikas instrumentu un kā līdzekli, 
lai principu “piesārņotājs maksā” 
piemērotu vismaz galvenajām vie -
lām, kas nelabvēlīgi ietekmē ūdens 
kvalitāti.
61 Secinājumi un ieteikumi
Pasākumu īstenošana, lai 
risinātu lauksaimniecības 
radītā difūzā 
piesārņojuma problēmu
183  
Kopumā Nitrātu direktīvu dalībvalstis 
izmantoja labāk, taču nevēlējās pilnībā 
likt lietā pieejamos instrumentus, tā -
dus kā izpildes mehānismi, LLVS stan -
darti saskaņā ar savstarpējās atbilstības 
sistēmu, lauku attīstības pasākumi un 
princips “piesārņotājs maksā”.
184  
Attiecībā uz Nitrātu direktīvas īsteno -
šanas galveno pamatpasākumu, kas at -
tiecas uz lauksaimniecības radīto pie -
sārņojumu, Čehijas Republika, Ungārija 
un Rumānija pakāpeniski pastiprināja 
prasības, kas jāievēro lauksaimniekiem 
nitrātjutīgās zonās. Galvenokārt tas 
bija Komisijas rīcības rezultāts. Slovā -
kija nepietiekami ņēma vērā Komisijas 
ieteikumus, tāpēc 2012. gadā Komisija 
pret Slovākiju uzsāka pārkāpuma pro -
cedūru (sk. 101.–110. punktu).
185  
Tomēr, lai gan trijās dalībvalstīs ir 
panākti uzlabojumi, prasības iespējams 
vēl pastiprināt (sk. 111.–115. punktu).186  
Tendenci attiecībā uz eitrofikāciju ne -
var novērtēt nesalīdzināmu datu kopu 
dēļ. Palāta atzīmē, ka Nitrātu direktīvā 
paredzētais ziņojumu sniegšanas pe -
riods nesakrīt ar Ūdens pamatdirektīvā 
noteikto (sk. 113. un 114. punktu).
187  
Attiecībā uz citiem pamatpasākumiem 
un papildpasākumiem (sk. 123.–
129. punktu un 135.–137. punktu) 
Palāta secina, ka
– pasākumi saistībā ar pesticīdu 
lietošanu ir vai nu neskaidri, vai 
atsaucas uz rīcības plāniem attie -
cībā uz pesticīdiem. Tomēr šajos 
plānos daļēji trūkst skaitļos izteiktu 
mērķu, īstenošanas termiņu un 
informācijas par pasākumu īste -
nošanai vajadzīgajiem līdzekļiem. 
Līdz 2015. gada vidum Komisija ne -
bija uzsākusi nevienu pārkāpuma 
procedūru par nepilnībām šajos 
plānos;
– lauku attīstībā LLVS standartus un 
minimālās prasības ir iespējams pa -
stiprināt. Komisija regulāri neno -
vērtē, cik atbilstīgas ir prasības at -
tiecībā uz to spēju efektīvi sasniegt 
ES ūdens politikas mērķus, un 
pārbauda tikai, vai šādas prasības ir 
noteiktas un cik piemērotas tās ir.
62 Secinājumi un ieteikumi
– dalībvalstis nav noteikušas ierobe -
žojumus fosforu saturošu mēsloša -
nas līdzekļu iestrādāšanai augsnē 
(kg/ha);
– dalībvalstis paļaujas galvenokārt 
uz brīvprātīgi īstenotiem agrovides 
pasākumiem.
188  
Lauku attīstības pasākumu poten -
ciāls netiek pilnībā izmantots, lai 
risinātu ūdens kvalitātes problēmas 
(sk. 145.–154. punktu):
– ūdens kvalitātei labvēlīgas agro -
vides saistības 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā attiecās uz 
15 līdz 30 % lauksaimniecības ze -
mes. Tomēr liela daļa no tā attiecas 
uz saistībām, ko lauksaimnieki 
uzņēmušies attiecībā uz zālāju 
uzturēšanu. Uzturēšana ir pozitīva 
rīcība, taču tās rezultātā ūdens kva -
litāte neuzlabojas. Turklāt, tā kā šīs 
saistības ir spēkā no pieciem līdz 
septiņiem gadiem, ne vienmēr ir 
nodrošināta ilgtermiņa ietekme uz 
ūdens kvalitāti;
– ierobežojumi attiecībā uz slāpekļa 
mēslojuma daudzumu, ko izmanto 
uz hektāru zemes, ir tuvu vidējam 
izmantotajam daudzumam Rumā -
nijā vai pārsniedz šo daudzumu 
Slovākijā, tāpēc papildu ieguvumi 
ūdens kvalitātei, visticamāk, ir 
nelieli.189  
Lauksaimniekiem var piemērot pilnu 
izpildes mehānismu klāstu: ES regulē -
tās savstarpējās atbilstības pārbaudes 
un lauku attīstības maksājumu pārbau -
des, kā arī valsts pārbaudes, kas pare -
dzētas Nitrātu direktīvā un augu aizsar -
dzības līdzekļu jomā (sk. 116.–122., 
130.–132., 138.–144. un 155.–157. pun -
ktu). Visām šīm pārbaudēm ir raksturīgi 
objektīvi ierobežojumi, tādi kā pašu 
lauksaimnieku sniegtie paziņojumi, 
kurus uzskata par svarīgiem pierādīju -
miem. Turklāt:
– savstarpējās atbilstības un lauku 
attīstības pārbaužu preventīvā 
ietekme ir ierobežota. Galvenais 
iemesls ir to struktūra: nelielais 
tvērums (attiecīgi 1 % un 5 %) un 
sankcijas (atbalsta samazināju -
mi), kas ir mazākas par atbilstības 
izmaksām. Līdzīgas nepilnības ir 
Nitrātu direktīvā paredzētajām 
valsts pārbaudēm;
– visas apmeklētās dalībvalstis, izņe -
mot Slovākiju, savos rīcības plānos 
attiecībā uz pesticīdiem norādīja, 
ka ir jāpastiprina saistību izpilde 
šajā jomā. Revīzijas laikā neviena 
no četrām dalībvalstīm nenorā -
dīja ne jomas, ko jāietver iestāžu 
veiktajās pārbaudēs, ne arī naudas 
sodu par visu veidu pārkāpumiem.
63 Secinājumi un ieteikumi
190  
Turklāt integrētās augu aizsardzības 
princips kļūs par obligātu savstarpējās 
atbilstības prasību tikai tādā gadījumā, 
ja tiks gūti panākumi tādās jomās kā 
pamatnostādnes, profesionālā kvalifi -
kācija un pārbaudāmu prasību noteik -
šana (sk. 131. punktu).
191  
Principa “piesārņotājs maksā” pie -
mērošana lauksaimniecības radītā 
difūzā piesārņojuma jomā saskaras 
ar metodoloģiskām problēmām. 
Saistību uzlikšanu lauksaimniekiem, 
nenodrošinot finansiālu kompensāciju 
(kā tas ir rīcības programmās attiecī -
bā uz nitrātiem), parasti uzskata par 
vienu no veidiem, kā īstenot principu 
“piesārņotājs maksā”. Sankciju piemē -
rošana saistību nepildīšanas gadījumā 
var kompensēt piesārņojuma radītās 
izmaksas. Tomēr attiecībā uz naudas 
soda izmantošanu Palāta konstatē -
ja vairākus trūkumus. Cits veids, kā 
piemērot šo principu, ir vides nodokļu 
(piemēram, nodokļi, ko uzliek mēslo -
šanas vai augu aizsardzības līdzekļiem) 
izmantošana, un Čehijas Republika 
un Slovākija plāno veikt pētījumu par 
šādu nodokļu izmantošanu. Nevie -
nai no četrām dalībvalstīm Komisija 
nav pieprasījusi īstenot konkrētus 
pasākumus, lai nodrošinātu izmaksu 
atgūšanu, ne arī sniegusi norādījumus 
par iespējamām izmaksu atgūšanas 
metodēm (sk. 158.–165. punktu).3. ieteikums
Komisijai:
a) jāturpina strādāt, lai nodrošinātu, 
ka dalībvalstis pēc iespējas labāk 
izmanto prasības, kas noteiktas 
rīcības programmās attiecībā uz 
nitrātiem, un pieņemamā termiņā 
īsteno rīcības plānus attiecībā uz 
pesticīdiem;
b) sistemātiski jānovērtē ne tikai 
tas, vai dalībvalstis ir pieņēmušas 
LLVS standartus un minimālās pra -
sības, bet arī to atbilstība;
c) jāapsver iespēja ieviest pienākumu 
noteikt ierobežojumus augsnē 
iestrādājamo mēslošanas līdzekļu 
fosfora saturam, kā tas ir attiecībā 
uz slāpekli;
d) jāsamazina iespēja, ka dalībvalstis 
atkārtoti ziņo par eitrofikācijas 
stāvokli, šādā nolūkā saskaņojot 
Nitrātu direktīvā un Ūdens pa -
matdirektīvā noteiktās ziņojumu 
sniegšanas prasības, un jāmudina 
izmantot 2009. gada vadlīnijas 
par eitrofikācijas novērtēšanu, lai 
saskaņā ar abām direktīvām tiktu 
izmantoti vieni un tie paši novērtē -
šanas parametri;
e) jāsniedz norādījumi par iespēja -
mām izmaksu atgūšanas metodēm 
difūzā piesārņojuma jomā.
64 Secinājumi un ieteikumi
Dalībvalstīm:
f) jānosaka pietiekami augstas pra -
sības rīcības plānos attiecībā uz 
nitrātiem un rīcības plānos attiecī -
bā uz pesticīdiem, saskaņā ar LLVS 
un attiecībā uz agrovides maksāju -
miem, lai panāktu to, ka mēsloša -
nas līdzekļi un pesticīdi tiek lietoti 
mazāk un tiek nodrošināta pienācī -
ga aizsardzība pret eroziju;
g) jānovērtē iespēja izmantot ekono -
mikas instrumentus (piemēram, 
vides nodokļus) kā stimulu piesār -
ņojuma mazināšanai un līdzekli 
principa “piesārņotājs maksā” 
piemērošanai.
Pamatojoties uz pieejamajiem (gan 
ES, gan valstu) izpildes mehānismiem, 
Komisijai un dalībvalstīm jāapzina 
iespējas, kā vienkāršot pārbaužu struk -
tūru un īstenošanu un nodrošināt to 
efektivitāti.
Šo ziņojumu 2015. gada 9. decembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas 
palātas II apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Henri GRETHEN .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

65
 Pielikumi I pielikums
Donavas upes baseina apgabala karte
© Starptautiskā Donavas upes aizsardzības komisija ( ICPDR ).
66 Pielikumi II pielikumsVirszemes ūdens objektu piesārņojums  
(2009. gada upes baseina apsaimniekošanas plāni)
1. To virszemes ūdens objektu īpatsvars, kurus ietekmē dažādi piesārņojuma avoti
Piesārņojuma avoti Čehijas Republika Ungārija Rumānija Slovākija
Stacionārie avoti 46 % 19 % 8 % Datu nav
Difūzie avoti 61 % 25 % 32 % Datu nav
Avots:  Informācija, ko, izmantojot WISE , sniedza dalībvalstis.
2. Dažādiem piesārņojuma veidiem pakļauto virszemes ūdens objektu īpatsvars
Piesārņojuma veids Čehijas Republika Ungārija Rumānija Slovākija
Bagātināšanās ar organiskajām vielām 31 % 27 % 13 % Datu nav
Bagātināšanās ar barības vielām 61 % 45 % 32 % Datu nav
Prioritāro vielu vai citu īpašu piesārņojošu 
vielu radītais piesārņojums31 % 2 % 4 % Datu nav
Avots:  Informācija, ko, izmantojot WISE , sniedza dalībvalstis.
67 Pielikumi III pielikumsKomunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā noteiktās emisijas robežvērtības
Parametri Koncentrācija Minimālais samazinājuma īpatsvars2
Otrreizējā attīrīšana
Bioloģiskais skābekļa patēriņš (BSP5) 25 mg/l 70–90
Ķīmiskais skābekļa patēriņš (ĶSP) 125 mg/l 75
Kopējais suspendēto cietvielu dau -
dzums (KSD)35 mg/l
60 mg/l  
(aglomerācijām ar c. e. no 2000 līdz 10 000)90
70 
(aglomerācijām ar c. e. no 2000 līdz 10 000)
Stingrāka attīrīšana
Kopējais fosfors (Pkop)2 mg/l  
(aglomerācijām ar c. e. no 10 000 līdz 100 000)
1 mg/l  
(aglomerācijām ar c. e. virs 100 000)80
Kopējais slāpeklis1 (Nkop)15 mg/l  
(aglomerācijām ar c. e. no 10 000 līdz 100 000)
10 mg/l  
(aglomerācijām ar c. e. virs 100 000)70–80
1  Kopējais slāpeklis ir pēc Kjeldāla noteiktā kopējā slāpekļa (organiskais un amonjaka slāpeklis: N + NH3), nitrāta (NO3) slāpekļa un nitrīta (NO2) 
slāpekļa summa.
2 Samazinājums attiecībā uz ieplūdes slodzi.
68 Pielikumi IV pielikumsŪdens piesārņojuma maksas lielums atkarībā no piesārņojošās vielas (EUR1/t)
Piesārņojošās vielas Čehijas Republika Ungārija Rumānija Slovākija
ĶSP 576,9 285,2 10,4 199,2
BSP5– – 10,4 –
KSD 72,1 – 2,5 99,6
Pkop2523,9 4753,8 41,5 3319,4
Nkop– – 41,5 497,9
Nneorg1081,7 570,5 – –
N-NH4 (amonija slāpeklis) – – 41,5 497,9
Hg (dzīvsudrabs) 721 110,5 6 97 217, 5 10 384,1 497 908,8
Izšķīdināti neorganiskie sāļi 18,0 – – 16,6
Cd (kadmijs) 144 222,1 139 443,5 10 384,1 99 581,8
AOX  (adsorbējamie organiskie 
halogēnsavienojumi)10 816,7 – – 6638,8
Cr (hroms) – 27 888,7 2596,0 –
Ni (niķelis) – 27 888,7 2596,0 –
Pb (svins) – 27 888,7 2596,0 –
Cu (varš) – 13 944,3 2596,0 –
Zn (cinks) – – 124,57 –
Fenoli – – 41,51 –
As (arsēns) – – 8074,5 –
Co (kobalts) – – 124,6 –
– – un citas2–
1  Summas CZK, HUF un RON tika konvertētas EUR pēc 2014. gada 31. decembrī spēkā esošā valūtas maiņas kursa.
2  Rumānijā maksa tiek veikta par šādām piesārņojošo vielu grupām; i) vispārējie ķīmiskie rādītāji (22), ii) īpašie ķīmiskie rādītāji (11), iii) toksiskie 
un ļoti toksiskie ķīmiskie rādītāji (9) un iv) bakterioloģiskie rādītāji (2). Visas vielas tabulā nav nosauktas.
Avots:  valstu tiesību aktu analīze, ko veikusi Eiropas Revīzijas palāta.
69 Pielikumi V pielikumsValstu tiesību aktos noteiktās emisijas robežvērtības
Šajā tabulā ir sniegts pārskats par valstu tiesību aktos ietvertajām emisijas robežvērtībām noteiktam skaitam vielu.
(mg/l)
Tieša novadīšana
Čehijas Republika  
(norādīts diapazons, jo 
robežvērtības ir atkarīgas no 
darbības veida)Ungārija  
(minimālās un maksimālās 
vērtības)2RumānijaSlovākija  
(norādīts diapazons, jo robež -
vērtības ir atkarīgas no darbības 
veida)
Arsēns un tā savienojumi 0,5–1,5 0,1–1 0,1 0,1–1
Varš un tā savienojumi 0,5–1 0,1–4 0,1 0,5–1
Cinks un tā savienojumi 2–3 0,5–10 0,5 1,5–3
Hroms un tā savienojumi 0,1–1 0,2–2 1 0,5–2
Organiski adsorbējamie halogēni 0,5–5 0,1–7 – 0,1–2
Kadmijs un tā savienojumi 0,2 0,005–0,3 0,2 0,05–0,2
Svins un tā savienojumi 0,5–1 0,05–0,4 0,2 0,2–1,5
Dzīvsudrabs un tā savienojumi 0,01–0,05 0,001–0,08 0,05 0,03–0,1
Niķelis un tā savienojumi 0,5–0,8 0,1–2 0,5 0,5–0,8
Benzo(g,  h, i)perilēns1PAO robežvērtība: 0,01 0,015–0,03 – PAO robežvērtība: 0,01
Netieša novadīšana
Čehijas Republika  
(ierosinātās robežvērtības)Ungārija  
(pastāvīgās ūdens 
plūsmas)RumānijaSlovākija  
(ierosinātās robežvērtības)
Arsēns un tā savienojumi 0,2 0,2 – 0,2
Varš un tā savienojumi 1 2 0,2 1
Cinks un tā savienojumi 2 2 1 2
Hroms un tā savienojumi 0,3 1 1,5 0,8
Kadmijs un tā savienojumi 0,1 0,1 0,3 0,1
Svins un tā savienojumi 0,1 0,2 0,5 0,3
Dzīvsudrabs un tā savienojumi 0,05 0,05 Nav atļauts 0,05
Niķelis un tā savienojumi 0,1 1 1 0,2
1 Benzo(g,h,i)perilēns ir policikliskais aromātiskais ogļūdeņradis (PAO).
2  Ungārijas tiesību aktos ir noteiktas robežvērtības pēc darbības veida (tehnoloģiskās robežvērtības) un teritoriālās robežvērtības (atkarībā no 
tā, kāda veida ūdens objekts saņem notekūdeņus). Iestāde, kas izsniedz atļauju, no šīm robežvērtībām var novirzīties, bet tai jāievēro tiesiska -
jā regulējumā noteiktās minimālās un maksimālās vērtības katrai vielai.
70
Ir vadlīnijas par to, kā aprēķināt vides un resursu 
izmaksas. Nesenie mēģinājumi papildināt šīs 
vadlīnijas saskaņā ar KĪS bija nesekmīgi, jo dalīb -
valstīm un Komisijai bija atšķirīgi viedokļi. Pašlaik 
tiek apspriesta KĪS darba programma 2016.–
2018. gadam, un tajā varētu tikt paredzēts papildu 
darbs ar šo jautājumu.
Ievads
13, otrais ievilkums
Lai atrisinātu šos dažādos ar vidi un klimatu saistītos 
jautājumus, var īstenot agrovides pasākumu. Ūdens 
kvalitāte ir tikai viens no šiem jautājumiem.
Viena no šim pasākumam raksturīgām pazīmēm 
ir cieša saikne starp dažādām darbībām un rīcību, 
kas paredzēta, lai panāktu vides ieguvumus. Tas 
nozīmē, ka darbība, kas primāri ir vērsta uz biolo -
ģisko daudzveidību, var sniegt ieguvumus arī citiem 
dabas resursiem, piemēram, augsnei un ūdenim, 
taču tas notiek netiešākā veidā.
Šī pasākuma divējādība bieži ataino tādus pasāku -
mus, kas ir vērsti uz primāriem (un sekundāriem) 
mērķiem, kuri ir saistīti ar galvenajām vides vaja -
dzībām un jautājumiem, kas noteikti SVID analīzē. 
Tāpēc šāda tieša un netieša ietekme ir jāņem vērā, 
spriežot par agrovides pasākumam piešķirtā kopējā 
budžeta ietekmi uz ūdens politikas mērķiem.
15
Kopš 2005. gada ar savstarpējo atbilstību kopē -
jās lauksaimniecības politikas (KLP) regulējumā 
ir ietvertas svarīgas tiesiskās normas cita starpā  
attiecībā uz vides aizsardzību, tostarp ūdens kvali -
tāti. Papildus savstarpējai atbilstībai ir citi vienlīdz 
svarīgi KLP instrumenti, lai veicinātu klimatam un 
videi, tostarp ūdens kvalitātei, labvēlīgu ilgtspē -
jīgu lauksaimniecību, piemēram, tiešo maksājumu 
obligātā “zaļā” komponenta mehānisms, ko piemēro 
2014.–2020. gada finanšu periodā, vai lauksaimnie -
cību konsultatīvā sistēma, kuras obligātajā darbības 
jomā ir Ūdens pamatdirektīva (ŪPD) un Pesticīdu 
ilgtspējīgas lietošanas direktīva, un agrovides 
maksājumi.Kopsavilkums
V
Komisija un dalībvalstis 2015. gadā izstrādāja kopē -
jās īstenošanas stratēģijas (KĪS) vadlīnijas “Ziņošana 
par to, cik daudz ir sasniegts virzībā uz labu stā -
vokli otrajā upes baseina apsaimniekošanas plānā 
(UBAP)”, lai varētu ziņot par daļējiem ūdens kvalitā -
tes uzlabojumiem1.
VI
Komisija uzskata, ka 2009. gada plāni rada būtisku 
pievienoto vērtību. Piemēram, pirmo reizi ir sniegts 
pārskats par visu būtisko slodzi un ietekmi  baseinā 
(tostarp starptautiskā līmenī Donavas starptautis -
kajā plānā), tostarp ir noteikti piesārņojuma veidi un 
avoti.
Tomēr Komisija piekrīt, ka pasākumi  nav pietiekami 
vērienīgi, jo pirmajā plānā uzmanība galvenokārt 
bija pievērsta pamatpasākumiem.
VII
Kopš paša sākuma 2005. gadā svarīgi ES tiesību akti 
par ES ūdeņu aizsardzību pret lauksaimniecības 
radīto piesārņojumu, piemēram, Nitrātu direktīva 
(ND) vai Pesticīdu regula, ir bijuši savstarpējās 
atbilstības daļa. Attiecībā uz fosforu un pesticīdiem 
dažās dalībvalstīs tiem piemēro likumā noteiktās 
pārvaldības prasības (LNPP), kas paredzētas pašlaik 
īstenojamos ES tiesību aktos. Dažās dalībvalstīs 
rīcības plānos saistībā ar Nitrātu direktīvu ir ietver -
tas prasības attiecībā uz fosforu, un šī direktīva ir 
savstarpējās atbilstības daļa.
X
Kopš 2001. gada saskaņā ar kopējās īstenošanas 
stratēģiju (KĪS) ir sagatavots plašs īstenošanas 
atbalsts, kas ir Komisijas un dalībvalstu vadīts 
process. Saistībā ar KĪS pēdējos gados Komisija un 
dalībvalstis ir strādājušas diezgan intensīvi attiecībā 
uz izmaksu atgūšanu.
1 “Rādītāji ziņošanai par to, cik daudz ir sasniegts virzībā uz labu 
stāvokli”. Ūdens pamatdirektīvas kopējās īstenošanas stratēģija. 
Pieņēma “ūdens direktori” 2015. gada 25. novembrī.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 71
Ūdens stāvokļa novērtēšanas regulējumam, ko 
izmantoja 2009. gada upes baseina apsaimniekoša -
nas plānos, daudzos gadījumos bija būtiski ierobe -
žojumi. Piemēram, laikā, kad tika publiskoti pirmie 
plāni, nebija izstrādātas metodes visiem bioloģis -
kajiem kvalitātes elementiem (piemēram, Ungārijā, 
Rumānijā un Slovākijā). Tika arī konstatētas nepil -
nības uzraudzībā (piemēram, Čehijā). Sīkāka infor -
mācija par nepilnībām ir pieejama Komisijas Ūdens 
pamatdirektīvas īstenošanas ziņojumos. Tāpēc pret 
šīs analīzes rezultātiem ir jāizturas uzmanīgi.
29
Komisija uzskata, ka atšķirīgs skaits vielu, kuru 
ekoloģiskais stāvoklis ir novērtēts, principā ne 
vienmēr liecina par sliktu īstenošanu. Klasifikācijā ir 
jāizmanto vielas tikai tad, ja tās ir svarīgas, piemē -
ram, ja tās rada risku, ka konkrētā baseina stāvoklis 
nebūs labs. Tādu vielu skaits, kas rada risku, ir lielā 
mērā atkarīgs no pastāvošās slodzes. Tāpēc atšķirī -
gais vielu skaits var būt pietiekami pamatots.
Tomēr Komisija uzskata, ka dažu dalībvalstu izman -
toto vielu skaits bija pārāk mazs tāpēc, ka svarīgās 
vielas nebija pienācīgi noteiktas un uzraudzītas. Ja 
direktīva būtu īstenota pareizi, svarīgās vielas būtu 
ņemtas vērā un klasifikācija būtu pareiza. Šo jautā -
jumu Komisija minēja īstenošanas ziņojumā, un tas 
ir apspriests ar attiecīgajām dalībvalstīm. Komisija 
sagaida, ka otro upes baseina apsaimniekošanas 
plānu pamatā būs uzlabots riska novērtējums un 
uzraudzība.
36, trešais ievilkums
Komisija vāc pierādījumus no visas ES par pasāku -
miem, kurus izmanto dalībvalstu līmenī, lai ierobe -
žotu pārplūdes (atbilstoši Komunālo notekūdeņu 
attīrīšanas direktīvas – KNAD – IA pielikuma prasī -
bām), to efektivitāti un praktisko piemērošanu: tiek 
veikts pētījums par šiem jautājumiem. Pamatojoties 
uz pētījuma iznākumu, Komisija apsvērs iespējas 
sistemātiskā veidā ES līmenī novērst pārplūžu radīto 
piesārņojumu.Revīzijas tvērums un pieeja
20
Tā kā liels skaits ūdenstilpņu nav labā stāvoklī hid -
romorfoloģiskās ietekmes dēļ, tikai ar pasākumiem 
piesārņojuma mazināšanai nepietiek, lai sasniegtu 
labu stāvokli.
Apsvērumi
23
Komisija piekrīt, ka pieeja “ja neatbilst viens, tad 
neatbilst viss” varētu maskēt ūdens kvalitātes daļē -
jus uzlabojumus.
Pieeja “ja neatbilst viens, tad neatbilst viss” ir Ūdens 
pamatdirektīvas integrētās pieejas ūdens apsaim -
niekošanai izpausme, kurā tiek izvērtēta visa slodze 
un ietekme uz ūdens resursiem. Mērķis ir nodro -
šināt, lai ūdens kvalitāte tiktu klasificēta kā laba 
tikai tad, kad tā tiešām ir laba, nevis tad, kad tikai 
noteikts skaits kvalitātes elementu/parametru ir 
labi. Piemēram, ja ūdenstilpnē nopietna problēma ir 
viena konkrēta piesārņotāja radītais piesārņojums, 
visu pārējo piesārņotāju likvidēšana būs virzība uz 
labu stāvokli (iespējams, pat ievērojama virzība), 
taču ūdens nebūs tīrs, kamēr netiks atrisināta šī 
konkrētā piesārņotāja izraisītā problēma.
Komisija un dalībvalstis 2015. gadā izstrādāja KĪS 
vadlīnijas “Ziņošana par to, cik daudz ir sasniegts 
virzībā uz labu stāvokli otrajā UBAP”, lai varētu ziņot 
par daļējiem ūdens kvalitātes uzlabojumiem2.
27
Komisija uzskata, ka ne vienmēr var tieši salīdzināt 
stāvokļa novērtējumu upes baseina apsaimniekoša -
nas plānos laikposmā no 2009. līdz 2015. gadam.
2 “Rādītāji ziņošanai par to, cik daudz ir sasniegts virzībā uz labu 
stāvokli”. Ūdens pamatdirektīvas kopējās īstenošanas stratēģija. 
Pieņēma “ūdens direktori” 2015. gada 25. novembrī.
Komisijas atbilde 72
Komisija arī vēlas norādīt, ka dažās dalībvalstīs, kur 
veica revīziju, ieguldījumus notekūdeņu apsaimnie -
košanas infrastruktūrā veic arī no valsts finansējuma 
avotiem un ES finansējums atbilstības nodrošināša -
nai nav ne paredzēts, ne noteikts.
Komisija ir atklājusi nepilnības, kas saistītas ar atbil -
stošu izmaksu atgūšanas noteikumu paredzēšanu. 
Novēršot šis nepilnības, varētu gūt regulārus ieņē -
mumus no lietotājiem/piesārņotājiem, kurus varētu 
izmantot, lai atbalstītu pasākumus un tādējādi palie -
linātu finansējumu, kas nav ES finansējums.
48
Pēc divpusējām sanāksmēm 2013. un 2014. gadā, 
ņemot vērā to, ka 2015. gadā tiks pieņemts otrais 
upes baseina apsaimniekošanas plāns, katrai 
dalībvalstij tika sagatavots rīcības punktu saraksts, 
lai panāktu uzlabojumus. Ieteikumos, kas izklāstīti 
katrai dalībvalstij 2015. gada martā publiskotajā 
īstenošanas ziņojumā, ir ietverti šie apstiprinātie 
rīcības punkti.
(Komisijas dienestu darba dokuments SWD(2015) 50 
final , skatīt pilnu atsauci 26. zemsvītras piezīmē).
49
Gadījumos, kad attiecīgais Eiropas Reģionālās attīs -
tības fonda un/vai Kohēzijas fonda (ERAF/KF) ex ante  
nosacījums nebija izpildīts programmas pieņemša -
nas brīdī, dalībvalstis ir sagatavojušas rīcības plānus, 
lai to izpildītu līdz 2016. gada beigām. Rīcības plāns 
ir darbības programmas neatņemama daļa, tāpēc 
ir nodrošināta tā līgumiskā izpildāmība. Komi -
sija uzrauga rīcības plānu izpildi un var pārtraukt 
līdzekļu piešķiršanu, ja ex ante  nosacījums nebūs 
izpildīts pēc 2016. gada. Tomēr rīcība attiecas tikai 
uz ex ante  nosacījuma izpildi saskaņā ar regulu, un 
to nevar izmantot kā rīku, lai nodrošinātu atbilstību 
visiem ES tiesību aktiem.41, otrais ievilkums
Komisija piekrīt Revīzijas palātas viedoklim un 
uzskata, ka UBAP ir konkrētāk jānosaka pasākumi 
erozijas samazināšanai un piesārņojuma novēršanai 
neatkarīgi no tā, vai tie ir saistīti ar labiem lauksaim -
niecības un vides apstākļiem (LLVA) vai nav.
41, trešais ievilkums
Komisijai piekrīt, ka pasākumiem pesticīdu radītā 
ūdens piesārņojuma novēršanai saskaņā ar 11. panta 
3. punkta h) apakšpunktu ir jābūt konkrētiem un tie 
ir jāiekļauj ŪPD pasākumu programmās. Tā uzsver, 
ka Direktīva 2009/128/EK par pesticīdu ilgtspējīgu 
lietošanu sniedz dalībvalstīm plašu rīcības brīvību, 
izstrādājot rīcības plānus.
44
Komisija zina par koordinācijas problēmām, ko 
Revīzijas palāta ir novērojusi dalībvalstīs. Koordinā -
cija starp iestādēm, kas gatavo un īsteno darbības 
programmas un lauku attīstības programmas, un 
iestādēm, kas atbild par upes baseina apsaimnie -
košanas plānu pasākumu noteikšanu, ir dalībvalstu 
kompetencē. Dalībvalstu pienākums ir izveidot part -
nerības ar kompetentajām iestādēm, partneriem un 
attiecīgajiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, 
gatavojot un īstenojot darbības programmas un 
lauku attīstības programmas.
Dažos gadījumos lēmumu par finanšu piešķīrumu 
2007.–2013. gada plānošanas periodam pieņēma 
pirms tika apstiprināti upes baseina apsaimnieko -
šanas plāni 2009. gadam. Šīs koordinācijas problē -
mas ir novērstas, gatavojot darbības programmas 
2014.–2020. gada plānošanas periodam. Turklāt ex 
ante  nosacījumi ir paredzēti, lai pielāgotu ieguldīju -
mus upes baseina apsaimniekošanas plāniem.
Komisijas atbilde 73
63
Komisija norāda, ka tā izmanto īpašu metodiku, lai 
novērtētu dalībvalstu atbilstību tiesību aktiem3, 
kuras pamatā ir aglomerācijas, nevis kopējais 
atbilstības slodzes īpatsvars. Lai varētu labāk atainot 
uzlabojumus un sniegt reālistiskāku ieskatu situācijā 
dalībvalstīs, Komisija astotajā Komunālo notek -
ūdeņu attīrīšanas direktīvas īstenošanas ziņojumā 
ievieš jēdzienu “atbilstības neizpilde”.
64
Saskaņā ar pievienošanās līgumu tikai maza daļa 
Ungārijas tika uzskatīta par jutīgu zonu. Turklāt 
pēc Rumānijas pievienošanās Ungārija saskaņā 
ar Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas 
9. pantā sniegto iespēju apņēmās līdz 2018. gada 
31. decembrim visā savā teritorijā sasniegt mērķi par 
75 % samazināt barības vielu piesārņojumu (attie -
cīgi N un P).
65
Čehijai, Slovākijai un Ungārijai Komisija jau ir nosū -
tījusi brīdinājuma vēstules, lai izmeklētu iespējamos 
neatbilstības Komunālo notekūdeņu attīrīšanas 
direktīvai gadījumus un noteiktu starpposma 
termiņus (Slovākijai un Ungārijai). Turklāt Komisija 
pašlaik gatavo līdzīgu brīdinājuma vēstuli, lai izmek -
lētu Rumānijas atbilstību un noteiktu starpposma 
termiņus.
Attiecībā uz finansiālo ilgtspēju Komisija vērš uzma -
nību uz tās attiecīgajām atbildēm par Revīzijas palā -
tas 2015. gada 28. janvāra Īpašo ziņojumu Nr. 2/2015 
par Donavas upes baseinu.
3 Aptaujās par Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvu 
sniegtās informācijas izvērtējums. Vispārīga metodika un darba 
posmi. Izstrādājusi UBA  2012. gada martā, pārskatīts 2014. gada 
oktobrī.Rīcības pēcpārbaude pēc divpusējām sanāksmēm ir 
atsevišķs process, un ne visu šo rīcību var ņemt vērā 
darbības programmās.
Kopīga atbilde par 56. un 57 . punktu
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvas vaja -
dzībām Komisija nevāc datus par kopējo piesārņo -
jumu, bet gan tikai par “cilvēka ekvivalentu” (c. e.) 
aglomerācijās, kurās c. e. ir 2000 vai lielāks. Komi -
sija norāda, ka 3. tabulā minētā īpatsvara pamatā 
ir kopējais iedzīvotāju skaits. Komisija uzskata, ka 
tas neliecina par konkrētās dalībvalsts aglomerā -
ciju, kurās c. e. ir 2000 vai lielāks, atbilstību tiesību 
aktiem.
58
Komisija norāda, ka kategorijas, ko Revīzijas palāta 
ir analizējusi 58. punktā, ne vienmēr ir saistītas ar 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā pare -
dzētajiem atbilstības pienākumiem.
58, otrais ievilkums
Saistībā ar atbilstību atsevišķu sistēmu, piemēram, 
septisko tvertņu, izmantošana saskaņā ar Komunālo 
notekūdeņu attīrīšanas direktīvā paredzētajiem pie -
nākumiem nodrošināja, ka tiek panākta tāda paša 
līmeņa vides aizsardzība.
58, trešais ievilkums
Saskaņā ar Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direk -
tīvu uz aglomerācijām, kurās c. e. nepārsniedz 2000, 
attiecas tikai ierobežoti pienākumi, piemēram, nav 
pienākuma vākt savus notekūdeņus.
Komisijas atbilde 74
105
Attiecībā uz Ungāriju Komisija norāda, ka noteikumi 
par kūtsmēslu glabāšanu jau bija ieviesti, kad Komi -
sija pieņēma zināšanai pārejas periodus, kas bija 
piešķirti lauksaimniekiem glabāšanas tvertņu būv -
niecībai saskaņā ar jauno rīcības programmu (RP) un 
jaunajām pret nitrātiem jutīgajām zonām (NJZ), kas 
stājās spēkā attiecīgi 2012. un 2013. gadā.
108
Kaut arī P ierobežojumi var palīdzēt sasniegt Nitrātu 
direktīvas mērķus, jānorāda, ka saskaņā ar pašu 
Nitrātu direktīvu dalībvalstīm nav jāuzrāda P lieto -
šanas standarti. Tomēr saskaņā ar ŪPD dalībvalstīm 
ir jāveic pasākumi, lai kontrolētu difūzos piesār -
ņojuma avotus un samazinātu lauksaimniecības 
fosfātus, lai varētu sasniegt labu stāvokli. To var 
izdarīt vai nu ar nitrātu rīcības programmu, vai citu 
mehānismu.
109
Komisija uzsver, ka Čehijas RP atbilstība tiek vērtēta 
pašreizējā pilotprocedūrā. Turklāt Čehijas RP veica 
grozījumus 2014. gadā, un saistībā ar pilotproce -
dūru tiek apspriesta ne tikai rīcības programmas 
2012. gada versija, bet arī grozījumi.
115
Komisija norāda, ka skaitļi attiecas nevis tikai uz 
eitropiskiem ūdeņiem, bet gan uz eitropiskiem, gan 
hipertrofiskiem ūdeņiem.
Novērtējot eitrofikāciju, ir svarīgi ņemt vērā upes 
baseina pieeju. Piemēram, augstam nitrātu līme -
nim var nebūt būtiskas ietekmes uz upēm, taču tas 
var izraisīt piekrastes zonu eitrofikāciju lejup pa 
straumi, kā tas ir Donavas gadījumā Melnajā jūrā.69
Komisija uzskata, ka risinājumi cauruļvada galā 
nav izmaksu ziņā efektīvākais veids, kā atrisināt 
mikropiesārņotāju problēmu. Ir jāapsver pasākumi 
piesārņojuma samazināšanai pie avota.
Īstenošanas laikā īpaša uzmanība ir jāpievērš 
problēmas apmēra atbilstošai novērtēšanai (izman -
tojot labu spiediena un ietekmes analīzi un labus 
uzraudzības tīklus) un pēc tam ir jānovērtē, kuri 
pasākumi (to kombinācijas) ir piemērotākie mērķu 
sasniegšanai.
71
Komisija pilnībā piekrīt, ka ir svarīgi nodrošināt 
atbilstību un izmantot atbilstošas sistēmas, lai to 
pārbaudītu. Šis novērojums attiecas uz visu piesār -
ņojuma radīto slodzi, ko Revīzijas palāta ir minē -
jusi savā ziņojumā. Komisija arī atzīst saikni starp 
atbilstības pārbaudēm un piemērojamo sodu, lai 
atturētu no atklātās neatbilstības. Komisijas mērķis 
ir 2016. gadā nākt klajā ar vispārēju iniciatīvu par 
vides atbilstības nodrošināšanu visā ES.
84
Uz rūpniecisko iekārtu netieši novadītajiem notek -
ūdeņiem būtu jāattiecina iepriekšējais regulējums 
un/vai kompetentās iestādes īpaša atļauja. Ir jāveic 
iepriekšēja apstrāde, lai sasniegtu mērķus, kas ir 
noteikti Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktī -
vas IC pielikumā.
90
Skatīt Komisijas atbildi par 84. punktu.
Komisijas atbilde 75
131
Komisija nepiekrīt novērojumam, ka nav noteiktas 
nekādas ES kvantitatīvās prasības attiecībā uz pār -
baužu darbības jomu, izņemot Direktīvas 2009/128/
EK 8. pantu, kurā noteikts, ka visas pesticīdu lie -
tošanas iekārtas būs jāpārbauda līdz 2016. gada 
26. novembrim.
134
Minimālo prasību pamatā ir valsts noteikumi, kas 
ir stingrāki nekā ES noteikumi. Tāpēc šo valsts 
noteikumu saturs ir atkarīgs no katras dalībvalsts 
pieņemtā lēmuma. Šīs minimālās prasības ir daļa 
pamatprasību attiecībā uz konkrētiem lauku attīstī -
bas pasākumiem. Līdz 2015. gada 1. janvārim tās bija 
iekļautas arī savstarpējās atbilstības darbības jomā, 
taču, lai vienkāršotu un izlīdzinātu noteikumus lauk -
saimniekiem, tās izņēma no savstarpējās atbilstības 
darbības jomas pēdējā KLP reformā. Tomēr tās vēl 
aizvien ir daļa Lauku attīstības fonda pamatprasību 
un ir attiecīgi jāpārbauda.
136
Skatīt Komisijas atbildi par 134. punktu.
Otrais ievilkums: Ungārijas LAP 2007.–2013. gadam 
ir noteiktas un sīki aprakstītas minimālās prasības 
attiecībā uz mēslošanas līdzekļiem (barības vielām) 
un augu aizsardzības produktu lietošanu.
137
Apstiprinot lauku attīstības programmas, Komisija 
pārbauda, vai ir izpildīti attiecīgie ex ante  nosacī -
jumi. Kritērijs par ex ante  nosacījuma par minimāla -
jām prasībām mēslošanas līdzekļiem un augu aizsar -
dzības produktiem izpildi paredz, ka šīs prasības ir 
jānosaka programmās.
Konkrētas prasības un to atbilstība, kā arī LLVS 
standarti, kas attiecas uz konkrētajām saistībām, 
tiek papildus novērtēti, analizējot pasākumu saturu 
un darbību veidus, kuros šie divi elementi ir daļa 
attiecīgo pamatprasību.117
Komisija uzsver, ka savstarpējā atbilstība nav mehā -
nisms Eiropas vides tiesību aktu īstenošanai. Sav -
starpējā atbilstība sasaista kopējās lauksaimniecības 
politikas (KLP) maksājumus ar konkrētu noteikumu 
ievērošanu, savukārt, ja šie noteikumi tiek pārkāpti, 
KLP maksājumi tiek samazināti. Principā savstarpē -
jās atbilstības vajadzībām būtu jāizmanto pašreizē -
jās kontroles sistēmas. Tomēr tai ir arī jānodrošina 
minimāls kontroles līmenis, ja nozares tiesību aktos 
paredzētā kontroles sistēma nav pietiekami efek -
tīva. Piemērot sankcijas var tikai šo maksājumu 
saņēmējiem, savukārt nozares tiesību akti un to 
īstenošanas mehānismi attiecas uz visiem lauksaim -
niekiem neatkarīgi ko KLP .
119
Saskaņā ar Regulas Nr. 1306/2013 96. panta 1. pun -
ktu “dalībvalstis var izmantot savas pašreizējās 
administrācijas un kontroles sistēmas, lai nodro -
šinātu atbilstību savstarpējās atbilstības notei -
kumiem”. Pēc būtības dalībvalstīm ir jāorganizē 
savstarpējās atbilstības kontroles.
123
Direktīva sniedz dalībvalstīm plašu rīcības brīvību, 
izstrādājot valsts rīcības plānus.
124, otrais ievilkums
Komisija norāda, ka direktīvā nav noteikts, ka valsts 
rīcības plānos ir jāiekļauj tik sīka informācija.
130
Komisija piekrīt, ka Direktīvas 2009/128/EK III pie -
likumā paredzētie integrētās augu aizsardzības 
vispārīgie principi nav skaidrs tiesiskais pamats 
iespējamo pārkāpumu noteikšanai. Izņēmumi ir gan 
pienākums veikt uzskaiti, gan prasība spēt pama -
tot pesticīdu lietošanu, izmantojot uzraudzību vai 
attiecīgas tehniskās konsultācijas. Direktīvā nav 
skaidri noteikti nekādi citi elementi, jo ir jāņem vērā 
subsidiaritātes princips un dažādi lauksaimniecības 
un klimata apstākļi.
Komisijas atbilde 76
142
Lai gan ikgadējo savstarpējās atbilstības kampaņu 
tiešām nevar pielāgot visām prasībām, saskaņā ar 
savstarpējo pārbaudi ir jāveic arī citu avotu kon -
statējumu pēcpārbaude (piemēram, savstarpējā 
ziņošana). Turklāt tiesību aktos ir noteikts, ka katru 
atbalsta saņēmēju, kas atlasīts pārbaudei uz vietas, 
pārbauda tad, kad var pārbaudīt lielāko daļu pra -
sību un standartu, saistībā ar ko atbalsta saņēmējs 
tika atlasīts4. Turklāt parasti pārbaudes uz vietas veic 
vienā apmeklējumā, un tās ietver tādu prasību un 
standartu pārbaudi, ko var pārbaudīt apmeklējuma 
laikā5 atkarībā no dabas cikla.
143
Reģistru kontrole ir izstrādāta vairākiem standar -
tiem un paredz, ka viens no obligātajiem kontroles 
elementiem ir jāiekļauj savstarpējās atbilstības pār -
baudē uz vietas. Tomēr tie ir jāpapildina ar citiem 
pārbaudes punktiem, piemēram, tvertņu stāvoklis, 
rēķini un apmeklējumi uz vietas, kas paredzēti noza -
res tiesību aktos.
144
Administratīvo sodu par savstarpējās atbilstības 
pārkāpumiem piemēro visiem atbalsta saņēmēja 
KLP maksājumiem, tos samazinot par noteiktu likmi. 
Šādu sodu piemēro pēc tam, kad ir novērtēts pār -
kāpumu smagums, apmērs un nemainīgums, un tas 
var sasniegt 100 % pat nākamajā gadā6, kas nodro -
šina atturošu iedarbību.
Patiešām, 86. zemsvītras piezīmē ir norādīts, ka 5 % 
nav maksimālā samazinājuma likme.
4 Regulas (ES) Nr. 809/2014 71. panta 1. punkts
5 Regulas (ES) Nr. 809/2014 71. panta 3. punkts
6 Regulas (ES) Nr. 809/2014 75. pantsMinimālajās prasībās mēslošanas līdzekļiem un 
pesticīdiem ir jāiekļauj vismaz Regulas 808/2014 
I pielikuma 8. punkta 9. apakšpunkta noteikums.
138
Skatīt Komisijas atbildes par 117. un 119. punktu.
Kopīga atbilde par 139. un 140. punktu
Lai gan tiesību aktos patiešām ir noteikts minimā -
lais kontroles līmenis 1 %, iespējamība, ka konkrēti 
lauksaimnieki tiek pakļauti savstarpējās atbilstības 
pārbaudēm, varētu būt lielāka par 1 %, jo ir spēkā 
vairāki citi faktori:
– izmantotā paraugu ņemšanas metode;
– nozares tiesību aktos ir noteikts cits kontroles 
līmenis (piemēram, 3 % attiecībā uz dzīvnieku 
ID);
– ja konkrētas rīcības vai standarta neatbilstība 
ir vērā ņemama, palielina pārbaužu uz vietas 
skaitu;
– kompetentajai iestādei ir jāziņo un jāuzrauga 
citu avotu (piemēram, nozares kontroles pasā -
kumos) atklātie neatbilstības gadījumi;
– lauksaimniekiem, kuru gadījumā ir atklāts 
pārkāpums, ir jāpiešķir īpašs svērums riska 
novērtējumā.
141, otrais ievilkums
Skatīt Komisijas atbildi par 134. punktu.
Komisijas atbilde 77
Pesticīdu un minerālmēslojuma lietošana ir aizliegta 
Rumānijā, izņemot organiskos mēslošanas līdzekļus 
konkrētos apstākļos. Šajā gadījumā par mēslošanas 
līdzekļu lietošanas samazināšanu netiek maksāts 
nekāds ES atbalsts, taču nosacījums ir paredzēts, lai 
novērstu lauksaimniecības sistēmu turpmāku inten -
sifikāciju teritorijās, uz kurām attiecas saistības, kas, 
iespējams, varētu negatīvi ietekmēt ūdens kvalitāti 
(skatīt 16. punktu).
157
Agrovides pasākuma atbalsts ir paredzēts, lai kom -
pensētu papildu izmaksas un negūtos ienākumus 
atbalsta saņēmēju brīvprātīgi uzņemto saistību 
dēļ. Vajadzības gadījumā to var attiecināt arī uz 
darījumu izmaksām. Šis atbalsts neļauj izmantot sti -
mulējošus elementus un neparedz tūlītējus ekono -
miskus ieguvumus atbalsta saņēmējiem (lai gan šādi 
ieguvumi ir iespējami ilgākā termiņā).
Tomēr šāda kompensācija kopā ar ilgtermiņa iegu -
vumiem lauksaimniecībā, ko rada saistību izpilde 
(piemēram, uzlabota augsnes kvalitāte), ir uzska -
tāma par pamudinājumu lauksaimniekiem ņemt 
vērā pasākumu.
160
KLP ir veidota saskaņā ar principa “piesārņotājs 
maksā” īstenošanu, izpildot obligātās savstarpējās 
atbilstības prasības un brīvprātīgi kompensējot ar 
sabiedrisko preču un pakalpojumu sniegšanu saistī -
tās izmaksas papildus tam, ko nodrošina šīs prasī -
bas, piemēram, veicot agrovides maksājumus.
161
Komisija uzskata, ka pēc tam, kad ir izmantota sav -
starpējā atbilstība, dalībvalstis var izvēlēties instru -
mentus principa “piesārņotājs maksā” īstenošanai.146
Dalībvalstis var plānot arī 30. pantā paredzētos 
maksājumus, lai kompensētu ŪPD paredzētos obli -
gātos pasākumus. Šie pasākumi vēl nav ieplānoti 
četrās valstīs.
147
Dalībvalstīm ir pienākums iekļaut savās 2014.–
2020. gada programmās SVID analīzi, kurā ietverta 
šo dalībvalstu vides stāvokļa analīze. Šādā analīzē 
iekļauj informāciju par vides aktīviem, piemēram, 
ūdeņiem, un to stāvokli. SVID analīzē noteiktās 
problēmas ir jārisina, veicot attiecīgus lauku attīstī -
bas pasākumus vai izmantojot citus instrumentus. 
Turklāt ir jāveic arī programmu stratēģiskais vides 
novērtējums (SVN), kas ir ex ante  novērtēšanas ziņo -
juma daļa.
Skatīt arī Komisijas atbildi par 44. punktu.
153
Dalībvalstis lemj, vai jaunajā plānošanas periodā 
tās vēlas turpināt iepriekšējā plānošanas periodā 
iesāktās agrovides darbības, kuras varētu ietekmēt 
dažādi faktori, piemēram, darbību panākumi un 
efektivitāte, to ieguldījums politikas mērķu sasnieg -
šanā, atbilstība jaunā plānošanas perioda struktū -
rai, tostarp prioritātēm un mērķiem, kā arī jaunā 
plānošanas perioda SVID analīzē noteiktās vides 
vajadzības.
154, otrais ievilkums
Pamatshēma, kas īstenota saskaņā ar Slovākijas 
lauku attīstības programmu 2007.–2013. gadam, 
ierobežo mēslošanas līdzekļu lietošanu. Turklāt 
shēmā ir iekļauts aizliegums lietot minerālmēslo -
jumu zālājos, tostarp ierobežojums lietot pesticīdus, 
kas arī ietekmē ūdens kvalitāti.
Komisijas atbilde 78
Secinājumi un ieteikumi
168
Komisija un dalībvalstis izstrādā rādītājus, lai parā -
dītu, kāda ir virzība uz labu stāvokli. Paredzams, ka 
rādītāji tiks apstiprināti līdz 2015. gada beigām.
Ne vienmēr var tieši salīdzināt stāvokļa novērtējumu 
upes baseina apsaimniekošanas plānos laikposmā 
no 2009. līdz 2015. gadam. Ūdens stāvokļa novērtē -
šanas regulējumam, ko izmantoja 2009. gada upes 
baseina apsaimniekošanas plānos, daudzos gadī -
jumos bija būtiski ierobežojumi. Piemēram, laikā, 
kad tika publiskoti pirmie plāni, nebija izstrādātas 
metodes visiem bioloģiskajiem kvalitātes elemen -
tiem (piemēram, Ungārijā, Rumānijā un Slovākijā). 
Tika arī konstatētas nepilnības uzraudzībā (piemē -
ram, Čehijā). Sīkāka informācija par nepilnībām ir 
pieejama Komisijas Ūdens pamatdirektīvas īstenoša -
nas ziņojumos.
169
Komisija uzskata, ka atšķirīgs skaits vielu, kuru 
ekoloģiskais stāvoklis ir novērtēts, principā ne 
vienmēr liecina par sliktu īstenošanu. Klasifikācijā ir 
jāizmanto vielas tikai tad, ja tās ir svarīgas, piemē -
ram, ja tās rada risku, ka konkrētā baseina stāvoklis 
nebūs labs. Tādu vielu skaits, kas rada risku, ir lielā 
mērā atkarīgs no pastāvošās slodzes. Tāpēc atšķirī -
gais vielu skaits var būt pietiekami pamatots.
Tomēr Komisija uzskata, ka dažu dalībvalstu izman -
toto vielu skaits bija pārāk mazs tāpēc, ka svarīgās 
vielas nebija pienācīgi noteiktas un pietiekami 
uzraudzītas. Ja direktīva būtu īstenota pareizi, 
svarīgās vielas būtu ņemtas vērā un klasifikācija 
būtu pareiza. Šo jautājumu Komisija minēja īsteno -
šanas ziņojumā, un tas ir apspriests ar attiecīgajām 
dalībvalstīm. Komisija sagaida, ka otro upes baseina 
apsaimniekošanas plānu pamatā būs uzlabots riska 
novērtējums un uzraudzība.Kopīga atbilde par 163.–165. un 
191. punktu
Komisija nepiekrīt, ka saistībā ar Ūdens pamatdi -
rektīvas īstenošanu tā līdz šim nav izdevusi nekādas 
vadlīnijas. Kopš 2001. gada saskaņā ar kopējo īste -
nošanas stratēģiju (KĪS) ir sagatavots plašs īsteno -
šanas atbalsts, kas ir Komisijas un dalībvalstu vadīts 
process. Saistībā ar KĪS pēdējos gados Komisija un 
dalībvalstis ir strādājušas diezgan intensīvi attie -
cībā uz izmaksu atgūšanu. Pastāv vadlīnijas par to, 
kā aprēķināt vides un resursu izmaksas7. Nesenie 
mēģinājumi papildināt šīs vadlīnijas saskaņā ar KĪS 
bija nesekmīgi, jo dalībvalstīm un Komisijai bija 
atšķirīgi viedokļi. Pašlaik tiek apspriesta KĪS darba 
programma 2016.–2018. gadam, un tajā varētu tikt 
paredzēts papildu darbs ar šo jautājumu.
164
Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai 
(ELFLA) ex ante  nosacījumi attiecas uz ūdens cenas 
noteikšanu un ir piemērojami tikai ieguldījumiem 
ūdens izmantošanas efektivitātes uzlabošanā, un 
tāpēc rīcības plāni gadījumos, kad nebija izpildīti 
ex ante  nosacījumi, bija vērsti uz to, lai nodroši -
nātu, ka lauksaimnieki maksā par patērētā ūdens 
daudzumu. Laikā, kad tika novērtēti ex ante  nosacī -
jumi, Komisija arī paziņoja dalībvalstīm par to, ka ir 
jāatgūst difūzā piesārņojuma radītās izmaksas, taču, 
tā kā uz to neattiecās ELFLA, rīcības plānos nebija 
īpašu prasību attiecībā uz šo.
7 “Vides un resursu izmaksu novērtējums Ūdens pamatdirektīvā”. 
Informācijas lapa, ko sagatavojusi dokumentu izstrādes grupa 
ECO2. Ūdens pamatdirektīvas kopējās īstenošanas stratēģija. 
2004. gada jūnijs (apstiprināja “ūdens direktori” 2004. gada 
3. decembrī).
Komisijas atbilde 79
Visbeidzot, Komisija arī vēlas norādīt, ka dažās 
dalībvalstīs, kur veica revīziju, ieguldījumus notek -
ūdeņu apsaimniekošanas infrastruktūrā veic arī 
no valsts finansējuma avotiem un ES finansējums 
atbilstības nodrošināšanai nav ne paredzēts, ne 
noteikts.
172
Komisija turpinās uzraudzīt dalībvalstu centienus 
un sasniegumus. Taču, ņemot vērā lielo skaitu upes 
baseina apgabalu, ūdenstilpnes, attiecībā uz kurā 
Komisijai ir jānovērtē upes baseina apsaimniekoša -
nas plāni un pasākumu programmas, iepriekš bija 
neizbēgama izvēļu izdarīšana, un tā būs vajadzīga 
arī turpmāk.
Izmantotā pieeja palīdz veicināt dalībvalstu iestāžu 
atbilstību un izmanto oficiālo pārkāpuma procedūru 
tikai tādos gadījumos, kad no tās nevar izvairī -
ties/ kad apstākļi ir atbilstoši šīs pēdējās iespējas 
izmantošanai.
Ne tikai Komisijai ir jāpārbauda dalībvalstu iestāžu 
atbilstība; šajā saistībā ļoti liela nozīme ir arī valsts 
tiesu iestādēm.
Gadījumos, kad attiecīgais ERAF/KF ex ante  nosa -
cījums nebija izpildīts programmas pieņemšanas 
brīdī, dalībvalstis ir sagatavojušas rīcības plānus, lai 
to izpildītu līdz 2016. gada beigām. Rīcības plāns 
ir darbības programmas neatņemama daļa, tāpēc 
ir nodrošināta tā līgumiskā izpildāmība. Komi -
sija uzrauga rīcības plānu izpildi un var pārtraukt 
līdzekļu piešķiršanu, ja ex ante  nosacījums nebūs 
izpildīts pēc 2016. gada. Tomēr rīcība attiecas tikai 
uz ex ante  nosacījuma izpildi saskaņā ar regulu, un 
to nevar izmantot kā rīku, lai nodrošinātu atbilstību 
visiem ES tiesību aktiem.170
Komisija uzskata, ka 2009. gada plāni rada būtisku 
pievienoto vērtību. Piemēram, pirmo reizi ir sniegts 
pārskats par visu attiecīgo slodzi un ietekmi  baseinā 
(tostarp starptautiskā līmenī Donavas starptau -
tiskajā plānā), tostarp piesārņojuma veidiem un 
avotiem. Tas ir ļoti svarīgi un rada augstu pievienoto 
vērtību, lai gan pārskats nav pilnā mērā pabeigts.
Tomēr Komisija piekrīt, ka pasākumi  nav pietiekami 
vērienīgi, jo pirmajā plānā uzmanība galvenokārt 
bija pievērsta pamatpasākumiem.
Papildus prasībai īstenot pamatpasākumus ir arī 
jābūt skaidram, kādi papildu un sīkāki pasākumi ir 
jāīsteno un kā tas ir jādara.
171
Komisijai ir zināms, ka dažos gadījumos informācija 
par līdzekļu pieejamību 2009. gada upes baseina 
apsaimniekošanas plānos bija nepilnīga. Komisija 
arī zina par saskaņošanas problēmām, ko Revīzijas 
palāta ir novērojusi dalībvalstīs. Saskaņošana starp 
iestādēm, kas gatavo un īsteno darbības program -
mas un lauku attīstības programmas, un iestādēm, 
kas atbild par upes baseina apsaimniekošanas plānu 
pasākumu noteikšanu, ir dalībvalstu kompetencē. 
Dalībvalstu pienākums ir izveidot partnerības ar 
kompetentajām iestādēm, partneriem un attiecīga -
jiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, gatavojot 
un īstenojot darbības programmas un lauku attīstī -
bas programmas.
Dažos gadījumos lēmumu par finanšu piešķīrumu 
2007.–2013. gada plānošanas periodam pieņēma 
pirms tika apstiprināti upes baseina apsaimnieko -
šanas plāni 2009. gadam. Šīs koordinācijas problē -
mas ir novērstas, gatavojot darbības programmas 
2014.–2020. gada plānošanas periodam. Turklāt 
ex ante  nosacījumi ir paredzēti, lai pielāgotu ieguldī -
jumus upes baseina apsaimniekošanas plāniem.
Komisijas atbilde 80
180, otrais ievilkums
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvā nav 
noteikta informācija, kas jāiekļauj atļaujās, piemē -
ram, piesārņotāja ierobežojumi, bet gan tikai izklās -
tīti galvenie mērķi, kas jāsasniedz, iepriekš apstrādā -
jot komunālos notekūdeņus, pirms to novadīšanas 
pilsētas kanalizācijas sistēmās.
181
Komisija pilnībā piekrīt, ka ir svarīgi nodrošināt 
atbilstību un izmantot piemērotas sistēmas, lai to 
pārbaudītu. Šis novērojums attiecas uz visu piesār -
ņojuma radīto slodzi, ko Revīzijas palāta ir minē -
jusi savā ziņojumā. Komisija arī atzīst saikni starp 
atbilstības pārbaudēm un piemērojamo sodu, lai 
atturētu no atklātās neatbilstības. Komisijas mērķis 
ir 2016. gadā nākt klajā ar vispārīgu iniciatīvu par 
vides atbilstības nodrošināšanu visā ES.
2. ieteikums, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un izstrādā politi -
kas iniciatīvu, lai uzlabotu atbilstības nodrošināšanu 
dalībvalstīs, vienlaikus ņemot vērā samērīguma un 
subsidiaritātes principu.
2. ieteikums, b)
Komisija atbalsta šos ieteikumus dalībvalstīm.
186
Komisija jau strādā, lai pilnveidotu uzraudzību un 
ziņošanu saskaņā ar Nitrātu direktīvu un Ūdens 
pamatdirektīvu.1. ieteikums, a)
Komisija piekrīt ieteikumam.
Kopā ar dalībvalstīm tā izstrādā rādītājus, lai parā -
dītu, kāda ir virzība uz labu stāvokli. Paredzams, 
ka rādītāji tiks apstiprināti līdz 2015. gada beigām. 
Revīzijas palātas novērojumi par ziņošanu arī tiks 
iekļauti plašā pārskatu par vidi atbilstības pārbaudē, 
ko veic Komisija un kas tiks pabeigts 2017. gadā.
1. ieteikums, b)
Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā turpinās 
mudināt dalībvalstis uzlabot spiediena un ietekmes 
novērtējumu un uzraudzības tīklus, lai noteiktu 
vielas, kas rada risku upes baseina līmenī.
Vienlaikus Komisija vēlas norādīt, ka tai ir ļoti 
ierobežoti līdzekļi, lai pierādītu, ka upes baseina 
apsaimniekošanas plānos nav iekļautas svarīgas 
vielas.
1. ieteikums, c)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un pašlaik gatavo 
visaptverošu novērtējumu par otrajiem upes 
baseina apsaimniekošanas plāniem, par kuriem 
dalībvalstis ziņos līdz 2016. gada martam.
1. ieteikums, d)
Komisija atbalsta šos ieteikumus dalībvalstīm.
174
Čehijai, Slovākijai un Ungārijai Komisija jau ir nosūtī -
jusi brīdinājuma vēstules, lai izmeklētu neatbilstības 
Komunālo notekūdeņu attīrīšanas direktīvai gadī -
jumus un noteiktu starpposma termiņus (Slovā -
kijai un Ungārijai). Turklāt Komisija pašlaik gatavo 
līdzīgu brīdinājuma vēstuli, lai izmeklētu Rumānijas 
atbilstību un noteiktu starpposma termiņus.
Skatīt arī Komisijas atbildes par Īpašo ziņojumu 
Nr. 2/2015.
Komisijas atbilde 81
188, otrais ievilkums
Agrovides saistības ir jānosaka līmenī, kas ir aug -
stāks nekā obligātās prasības. Ar tām arī nedrīkst 
kompensēt tādu prakses līmeni, kas atbilst normālai 
praksei. Lai gan nitrātu daudzuma samazināšana 
tikai nedaudz zem normālā līmeņa varētu neradīt 
būtiskus vides ieguvumus, nevar pieņemt, ka tā 
nerada ieguvumus, kas pārsniedz obligāto prasību 
un normālas prakses līmeni.
Lemjot par to, kuru līmeni izvēlēties, dalībvalstīm 
būtu jāņem vērā tas, cik liels barības vielu sama -
zinājums lauksaimniecības nozarē ir vajadzīgs, lai 
nodrošinātu, ka visos ūdeņos var sasniegt tādus 
apstākļus saistībā ar barības vielām, kas atbilst ŪPD 
noteiktajam labajam stāvoklim.
189, pirmais ievilkums
Komisija norāda, ka administratīvās sankcijas var 
sasniegt 100 % atbalsta saņēmēja KLP maksājuma 
pat nākamajos divos kalendārajos gados.
191
ES ūdens politika ir īstenota daļēji ar ES fondu atbal -
stu un daļēji bez tā (īstenojot principu “piesārņotājs 
maksā”. Nefinansētajām juridiskajām prasībām ir ļoti 
liela nozīme kopējā pasākumu kopumā, kas nepie -
ciešams, lai novērstu lauksaimniecības ietekmi uz 
ūdeni.
3. ieteikums, a)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
3. ieteikums, b)
Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.
Attiecībā uz minimālajām prasībām Komisija veic 
minimālo prasību novērtējumu, ņemot vērā to, vai 
tās ir noteiktas un atbilst pasākumiem, kuru pamat -
prasību daļa tās ir. Ņemot vērā atšķirīgās situācijas, 
kurās ir noteiktas šīs prasības, Komisija paļaujas uz 
dalībvalstu spriedumu par to atbilstību.187, otrais ievilkums
Kopš 2015. gada 1. janvāra minimālās prasības vairs 
nav savstarpējās atbilstības darbības jomā, jo jās 
izņēma pēdējā KLP reformā vienkāršošanas nolūkā. 
Tās vēl aizvien ir daļa Lauku attīstības fonda pamat -
prasību un ir attiecīgi jāpārbauda. Dalībvalstīm ir 
jāīsteno ES LLVS standarti, nosakot savus valsts LLVS 
standartus. Šajos valsts LLVS standartos ir jāņem 
vērā valsts, reģionālās un vietējās vajadzības. Attie -
cīgi dažādās dalībvalstīs LLVS var atšķirties. Komisija 
vērtē LLVS standartu atbilstību KLP regulējumam. 
Ja LLVS standarta nav vai ir skaidrs, ka tas neatbilst 
KLP noteiktajai definīcijai, to klasificē kā “neesošu” 
un attiecībā uz šo nepilnību veic pienācīgu pēcpār -
baudi kopā ar dalībvalstīm.
188, pirmais ievilkums
Dažādas agrovides pasākuma saistības var palīdzēt 
mazināt bažas par ūdens kvalitāti vairāk vai mazāk 
tiešā un aktīvā veidā. Saistību izstrādes un atlases 
pamatā ir jābūt tās teritorijas īpašajām vajadzībām, 
uz kuru attiecas programma.
Lauku attīstības programmās (LAP) ir daudz citu 
pasākumu, ko var izmantot, lai sasniegtu ūdens 
resursu jomas mērķus – 30. pants, neproduktīvi 
ieguldījumi u. c.
Pienākums veikt šī pasākuma saistības laikposmā 
no pieciem līdz septiņiem gadiem ir paredzēts, lai 
sasniegtu šo saistību mērķus. Saistības var veikt 
arī turpmāk, ja to var pamatot ar nepieciešamību 
aizsargāt vai vēl vairāk uzlabot ūdens kvalitāti.
Komisijas atbilde 82
Komisija uzsvērs, ka dalībvalstīm ir jānosaka mini -
mālo prasību parametri tādā līmenī, kas nodrošina 
to situāciju atainojumu, un jāpilda noteikumi, 
saskaņā ar kuriem ir jānosaka šīs prasības.
Attiecībā uz LLVS standartiem Komisija novērtē, vai 
šie standarti pastāv un kāda ir to atbilstība. Komisija 
uzskata, ka šāda pieeja ir saskaņā ar KLP tiesisko 
regulējumu.
3. ieteikums, c)
Komisija piekrīt šim ieteikumam.
Dalībvalstīm ir pienākumi saistībā ar fosfora lieto -
šanu, ja tas ir vajadzīgs, lai sasniegtu ŪPD mērķus. 
Tām savā pasākumu programmā ir jāiekļauj pasā -
kumi difūzo piesārņojuma avotu kontrolei, lai varētu 
panākt labu stāvokli. Ja lauksaimniecības fosfāta 
avoti ir atzīti par būtiskiem, dalībvalstīm ir jāveic 
fosfāta kontroles pasākumi. Šī ir viena no jomām, ko 
Komisija pārbaudīs, novērtējot otros UBAP .
3. ieteikums, d)
Komisija piekrīt šim ieteikumam un norāda, ka 
tā strādā, lai pilnveidotu uzraudzību un ziņo -
šanu saskaņā ar Nitrātu direktīvu un Ūdens 
pamatdirektīvu.
3. ieteikums, e)
Komisija piekrīt ieteikumam un uzskata to par 
izpildītu, jo KĪS procesā ir izstrādātas vadlīnijas par 
izmaksu atgūšanu. Nesenie mēģinājumi papildi -
nāt šīs vadlīnijas saskaņā ar KĪS bija nesekmīgi, jo 
dalībvalstīm bija atšķirīgi viedokļi. Turpmāko darbu 
ar šo jautājumu var iekļaut KĪS darba programmā 
2016.–2018. gadam, kas tiek apspriesta. Jānorāda, ka 
dalībvalstis var izvēlēties vides un resursu izmaksu 
aprēķināšanas metodi.
3. ieteikums, f)
Komisija atbalsta šos ieteikumus dalībvalstīm.
KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:  
Eiropas Savienības pārstāvniecībās  
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis  
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)  
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras  
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas  
vai taksofonus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA
 
Ūdens piesārņojumam Donavas baseinā ir dažādi avoti, 
tādi kā mājsaimniecības, rūpnieciskās iekārtas un 
lauksaimniecība.
Saskaņā ar 2000.  gada Ūdens pamatdirektīvu dalībvalstis 
pieņem upes baseina apsaimniekošanas plānus, kuros 
jāiekļauj pasākumi šāda piesārņojuma apkarošanai. Palāta 
pārbaudīja, vai 2009. gada plānos paredzēto un 
dalībvalstu īstenoto pasākumu rezultātā ūdens kvalitāte ir 
uzlabojusies.