Komisija ir saņēmusi ziņojumus no visām dalībvalstīm par visu periodu, taču, neskarot nozīmīgus uzlabojumus, jāatzīst, ka ne visa informācija ir saņemta pareizajā formātā, jo dažas valstis joprojām sūtīja atsevišķus ziņojumus atbilstoši dažādajām kompetencēm valsts līmenī. Turklāt daži no tiem bija nepilnīgi vai nepareizi aizpildīti, radot nepilnības un neatbilstošus rezultātus šajā ziņojumā iekļautajās tabulās, kurās tas norādīts ar zīmi “#N/p” (“nav pieejams”). Dalībvalstu sniegto datu kopsavilkums ir iekļauts šā ziņojuma pielikumos.

Šīs vienotās pārbaudes attiecas uz visām bīstamo kravu pārvadāšanas darbībām pa autoceļiem dalībvalsts teritorijā un uz kravām, kuras tiek ievestas no trešām valstīm, neatkarīgi no tā, kurā valstī transporta vienība ir reģistrēta. Direktīvas mērķis ir nodrošināt, ka bīstamo kravu autopārvadājumu reprezentatīva daļa tiek izlases veidā pārbaudīta, vienlaikus aptverot autoceļu tīkla ievērojamu daļu.

Dažās dalībvalstīs paziņoto pārkāpumu kopējais skaits ir mazāks par to transporta vienību skaitu, kuras neatbilda noteikumiem. Tas attiecas uz Ungāriju 2012. gadā, Bulgāriju, Čehiju, Īriju, Ungāriju, Nīderlandi, Somiju un Apvienoto Karalisti 2013. gadā, kā arī Rumāniju un Apvienoto Karalisti 2014. gadā. Ir gadījumi, kad tiesībaizsardzības iestādes ziņojušas tikai to, ka ir atklāti pārkāpumi, bet nav sniegušas pilnīgāku informāciju par pašiem pārkāpumiem un piemērotajām sankcijām. Lai gan šā iemesla dēļ statistikas dati ir nepilnīgi, tam nav sistemātiskas ietekmes uz analīzi. Šis jautājums plašāk izklāstīts 8.6. punktā.

Valstīs vērojamās tendences ir atšķirīgas, jo tikai 8 dalībvalstīs šajā periodā pārbaužu skaits ir pieaudzis. Ungārijā, Austrijā, Polijā un Rumānijā pārskata periodā bija vislielākais pārbaužu skaita procentuālais pieaugums, bet Bulgārijā, Itālijā, Nīderlandē un Zviedrijā — vislielākais samazinājums.

ES veikto pārbaužu absolūtā skaita izteiksmē 2014. gadā visaugstākais rādītājs bija Vācijā (32,5 %), tai sekoja Polija (15,19 %) un Austrija (9,21 %), bet viszemākais rādītājs bija Igaunijā (0,02 %), Kiprā (0,03 %) un Maltā (0,05 %). Šie rādītāji lielā mērā ir saistīti ar dalībvalsts lielumu, pārskata periodā nav notikušas ievērojamas pārmaiņas. Vislielākais īpatsvars 2012. gadā bija Vācijai (35,99 %), Polijai — otrs lielākais (13 %), bet Austrijai — atkal trešais lielākais (7,80 %). Trīs dalībvalstis, kurās veica vismazāk pārbaužu, bija Igaunija un Malta (0,05 %), kā arī Kipra (0,06 %).

8.1. Pārbaužu biežums

Ziņojuma II pielikumā ir dots pārskats par 2012. un 2014. gadā dalībvalstīs uz ceļiem veikto pārbaužu biežumu. Biežums ir aprēķināts kā attiecība: pārbaužu skaits uz vienu miljonu tonnkilometru katrā dalībvalstī pārvadāto bīstamo kravu.

ES vidējais rādītājs 2012. gadā bija 0,52 pārbaudes uz vienu miljonu tonnkilometru; 2013. gadā tas samazinājās līdz 0,48 pārbaudēm, līdz ar to gada samazinājums bija 9,6 %, bet 2014. gadā tās bija 0,49 pārbaudes. Visbiežāk 2012. gadā pārbaudes tika veiktas Austrijā (12,89 %), Ungārijā (7%) un Bulgārijā (5,84 %). Augstākie rādītāji 2013. gadā bija Austrijā (12,34 %), Slovākijā (10,10 %) un Zviedrijā (6,72 %), bet 2014. gadā — Austrijā (14,85 %), Slovākijā (10,73 %) un Ungārijā (9,47 %). Pārbaužu biežums 2012. gadā Austrijā bija gandrīz 24,78 reizes lielāks par ES vidējo rādītāju, Ungārijā — 13,46 reizes lielāks par ES vidējo rādītāju, bet Bulgārijā — 11,23 reizes lielāks par ES vidējo rādītāju.

8.2. Pārbaužu sadalījums pēc transportlīdzekļu izcelsmes vietas

Šā ziņojuma III pielikumā ir sniegts pārbaužu sadalījums pēc transporta vienības izcelsmes vietas.

Šo rādītāju ietekmē ne tikai tiesībaizsardzības iestāžu lēmumi, bet arī dalībvalsts ģeogrāfiskais novietojums, piemēram, salās uz autoceļiem ir mazāk starptautiskā tranzīta pārvadājumu. No 2012. gada līdz 2014. gadam Malta un Kipra nav pārbaudījusi nevienu ārpus ES reģistrētu transporta vienību.

Pārskata periodā pārbaudes valstī reģistrēto transporta vienību proporcionālā daļa bija 65 %. To pārbaudīto vienību proporcionālā daļa, kuras bija no citām ES dalībvalstīm, laikā no 2012. gada līdz 2014. gadam pieauga no 28 % līdz 30 %. To pārbaužu proporcionālā daļa, kas attiecas uz ārpus ES reģistrētām vienībām, 2013. gadā salīdzinājumā ar 2012. gadu samazinājās no 5 % uz 4 %, bet 2014. gadā pieauga līdz 6 %.

8.3. Neatbilstīgo transporta vienību proporcionālā daļa

To pārbaudīto transporta vienību proporcionālā daļa, kurām konstatēts vismaz viens pārkāpums, atspoguļota IV pielikumā.

Neatbilstīgo transporta vienību daļa samazinājās no 22,12 % 2012. gadā līdz 19,73 % 2014. gadā, un vislielākais šādu transporta vienību samazinājums bija Kiprā, Slovēnijā, Polijā un Lietuvā. Tomēr dažās dalībvalstīs šī proporcionālā daļa palielinājās, proti, Slovākijā, Grieķijā, Ungārijā un Nīderlandē.

8.4. Neatbilstīgo transporta vienību sadalījums pēc izcelsmes vietas

Diagrammā, kas dota V pielikumā, ir redzams noteikumiem neatbilstīgo transporta vienību sadalījums pēc transporta vienības izcelsmes vietas.

Kā norādīts iepriekš 8.2. punktā, dalībvalsts ģeogrāfiskais novietojums ievērojami ietekmē arī šo rādītāju.

8.5. Transporta vienību imobilizācijas biežums

Diagrammā, kas dota VI pielikumā, redzama imobilizēto transportlīdzekļu proporcionālā daļa no visiem gadījumiem, par kuriem ir sniegta informācija saistībā ar pārkāpumiem.

Iepriekš minētā svārstīgā tendence saglabājās attiecībā uz transporta vienību imobilizācijas biežumu: imobilizēto transportlīdzekļu proporcionālā daļa 2012. gadā bija 26,16 %, 2013. gadā tā pieauga līdz 28,06 %, bet 2014. gadā nedaudz samazinājās līdz 27,72 %.

Visbiežāk 2012. gadā transportlīdzekļi imobilizēti Bulgārijā (84,38 %), Slovēnijā (57,89 %) un Īrijā (54,84 %). Norvēģijā 2014. gadā saistībā ar pārkāpumiem transportlīdzekļi tika imobilizēti 71,07 % gadījumu. Igaunija, Spānija, Itālija, Kipra, Latvija, Malta un Slovākija no 2012. gada līdz 2014. gadam par imobilizācijas gadījumiem neziņoja.

8.6. Sadalījums pēc riska kategorijām