Šāda analīze būtu jāveic, pamatojoties uz zivsaimniecības pārvaldītāju, datu vācēju un zinātnisko ieteikumu sniedzēju diskusiju, kas vajadzīga, lai labotu situāciju, kurā datu vākšana būtībā ir vienkārši visu to datu apvienošana, kas vajadzīgi par katru individuālu krājumu; šādas pieejas rezultāts atsevišķu krājumu gadījumā ir neatbilstība starp savākto datu apjomu un detalizētības pakāpi un galalietotāju, tostarp zivsaimniecības pārvaldītāju, vajadzībām. Tas tiks panākts, pirmo reizi nosakot krājuma prioritizēšanas kritērijus; tie var būt, piemēram, ekonomiskais un sociālais nozīmīgums, krājuma izmantošanas pakāpe vai pārvaldības vai aizsardzības plānu esība/neesība. Tie būtu jāizmanto, izstrādājot un vēlāk pārskatot ES daudzgadu programmu, ar kuru sīkāk īsteno DVS regulu. Iepriekš minēto ilustrē jūras zeltplekstes krājums Baltijas jūrā: par to ir savākts vairāk datu, nekā reāli vajadzīgs.

Apspriešanās laikā atklājās, ka dažkārt dati tika savākti, bet palika neizmantoti pat attiecībā uz krājumiem, kurus pārvalda saskaņā ar MSY. Pašreizējā DVS aptver vairāk nekā 400 krājumu, un ne katram no tiem ir vajadzīgs ļoti detalizēts krājuma novērtējums, un tādējādi ne vienmēr ir nepieciešama izvērsta un bieža datu vākšana. DVS pārskatīšanā tāpēc būtu jānodrošina arī tas, lai dati tiktu vākti, ņemot vērā ar zinātnisku modeļu palīdzību panāktās precizitātes izmaksu/ieguvumu vai izmaksu/izmantošanas samēra analīzi un saistīto riska līmeni. Piemēram, varētu izvērtēt, vai uzskaites ir vērts veikt ik pēc trim gadiem, nevis katru gadu.

Jaunas vajadzības pēc datiem un pielāgošanās tām. DVS darbības joma būtu jāsaskaņo ar vajadzībām, kas tieši izriet no KZP regulas pārskatīšanas, kā izklāstīts tās 25. pantā. Pielāgojumi būs vajadzīgi šādās jomās: pakāpeniska pāreja uz MSY, zvejniecību ietekme uz ekosistēmām (piemēram, aizsargājamām sugām, jūras gultnes dzīvotnēm); vidiskās un cita veida ietekmes akvakultūrā (pamatotas ar informāciju par mirstību/zudumiem, zāļu izmantošanu); ietekme, ko rada izkraušanas pienākums.

2015. gada darba programmā Komisija ir paziņojusi, ka tā savā darbā koncentrēsies uz to, lai nesenā KZP reforma sāktu netraucēti darboties, un ka galvenā prioritāte zivsaimniecībā ir padziļināti izpētīt iespējamās sinerģijas starp esošajiem tiesību aktiem.

Kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) 2013. gada reforma prasa pielāgot ar KZP saistīto zinātnisko ieteikumu sistēmu un tātad arī vajadzību pēc tāda vai citāda veida datiem. Tas jādara tādēļ, lai vēlākais līdz 2020. gadam sasniegtu maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY), lai zvejniecības pārvaldītu, ņemot vērā to ietekmi uz ekosistēmu, un lai pakāpeniski ieviestu izkraušanas pienākumu. KZP reformas kontekstā ir jāmaina arī veids, kādā dati tiek iegūti, piemēram, reģionālās sadarbības satvarā jāveic uzdevumu reģionalizācija un decentralizācija (no Eiropas Savienības — dalībvalstīm).

Tālab 2000. gadā ES līmenī tika izveidota zivsaimniecības datu vākšanas un pārvaldības sistēma, kura pēc reformas 2008. gadā kļuva par datu vākšanas sistēmu (DVS). DVS bija liels solis uz priekšu, jo ar to tika izveidots saskaņotu ES noteikumu kopums, kas reglamentē bioloģisko, vidisko, tehnisko un sociālekonomisko datu vākšanu zvejniecības, akvakultūras un apstrādes jomā.

Datu vākšana ir kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) īstenošanas pamatu pamats, kas ļauj politiku veidot, balstoties uz iespējami pilnīgākiem zinātniskajiem ieteikumiem. Dati ir vajadzīgi, lai novērtētu zivju krājumu stāvokli, dažādo zvejniecības jomas segmentu rentabilitāti un zvejniecības un akvakultūras ietekmi uz ekosistēmu. Dati vajadzīgi arī tādēļ, lai varētu izvērtēt ES politiku: zivsaimniecības pārvaldības pasākumus, strukturālos finanšu pasākumus, ar kuriem atbalsta no zvejniecības un akvakultūras atkarīgos reģionus, riska mazināšanas pasākumus, ar kuriem samazina zvejniecību negatīvo ietekmi uz ekosistēmu.

DVS pārskatīšana ir daļa no Komisijas normatīvās atbilstības un izpildes programmas (REFIT), kuras mērķis ir samazināt birokrātiju un noņemt regulatīvo slogu. Tas nozīmē, ka DVS ir jāvienkāršo dažādos līmeņos.

Reģionālā sadarbība tiek daudzināta kā viena no galvenajām DVS priekšrocībām, un tā būtu vēl vairāk jāstiprina atbilstoši KZP reformas ievirzei. Lai atbalstītu zivsaimniecības pārvaldības pasākumu reģionalizāciju, kurā izmanto atbilstošus reģionāla līmeņa zinātniskos ieteikumus, ir svarīgi turpināt dalībvalstu sadarbības veicināšanu arī datu vākšanas jomā.

Vēl viens darba virziens ir vajadzība palielināt sinerģiju ar citiem ES tiesību aktiem. Tas galvenokārt attiecas uz Jūras stratēģijas pamatdirektīvu (MSFD), kuras mērķis ir līdz 2020. gadam panākt “labu vides stāvokli” ES jūras ūdeņos, un ir jāizvērtē ar dažādiem līdzekļiem, tostarp ar 11 kvalitatīviem deskriptoriem, no kuriem daži ir tieši vai netieši saistīti ar zivsaimniecību. DVS pārskatīšanas rezultātā datiem vajadzētu būt izmantojamiem arī Jūras stratēģijas pamatdirektīvas īstenošanā.

Datu pieejamība. Vislielākais darbs būtu jāiegulda datu pieejamības jomā. Galvenie darba virzieni ir šādi: i) process, ar kura palīdzību galalietotāji pieprasa datus no dalībvalstīm (datu prasījums), ir pārāk apgrūtinošs un resursietilpīgs; ii) dalībvalstis galalietotājiem datus sniedz tādā veidā un termiņā, kas ne vienmēr ir bijis apmierinošs; iii) piekļuve zvejas darbību datiem dažādās dalībvalstīs ir dažāda, jo atšķiras piekļuves noteikumi, kuru pamatā daļēji ir šādu datu daudzfunkcionālas izmantošanas ierobežojumi; iv) DVS dati nav pietiekami izmantoti, jo tiem ir grūti piekļūt, un tāpēc tiek zaudētas lieliskas potenciālu izmantojumu iespējas un lieki tērēti līdzekļi, vienus un tos pašus datus vācot dažādām vajadzībām (piemēram, jūras telpiskās plānošanas politikā). Tāpēc datu pieejamība būtu jāpalielina un jāvienkāršo. Tā kā pieaug vajadzība pēc informācijas par jūras vidi, šādu daudzfunkcionāli izmantojamu datu vākšanas iespēju nevajadzētu palaist garām.

Šā priekšlikuma sagatavošanā izmantoti vairāki pētījumi, izvērtējumi, viens īpaši veikts ex post izvērtējums un ieinteresēto personu darbsemināra rezultāti. Kopsavilkums par apspriešanās gaitu un veiktajiem pētījumiem ir sniegts Komisijas dienestu darba dokumentā. Pamatojoties uz iepriekšminēto materiālu, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.

Konkrētā juridiskā forma ir izvēlēta, ņemot vērā labo pieredzi, kas gūta ar pašreizējam tiesību aktam izraudzīto juridisko instrumentu (sk. nākamo nodaļu par ex post izvērtējumiem un apspriešanos ar ieinteresētajām personām).

Šis tiesību akta priekšlikums paredzēts, lai izveidotu datu vākšanas, pārvaldības un izmantošanas sistēmu, un nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs un pienācīgs, lai sasniegtu pamatmērķi — uzlabot datu kvalitāti, piekļuvi tiem un to pieejamību zivsaimniecības nozarē.

Priekšlikuma mērķis ir saskaņot DVS un citus attiecīgos ES tiesību aktus, kas saistīti ar zivsaimniecības datu vākšanu, lai šādi novērstu pārklāšanos un attiecīgi viscaur samazinātu jūras datu sistēmas izmaksas. DVS uzliks datu vākšanas pienākumus tikai tad, ja tie nebūs jau paredzēti citos ES tiesību aktos, un tādējādi acīmredzami kļūs par galveno ES instrumentu, kas nodrošina bioloģiskos, sociālekonomiskos un vidiskos datus par zivsaimniecību, kamēr Kontroles regula turpinās nodrošināt svarīgākos datus par zvejas darbībām (izkrāvumi, nozvejas, zvejas piepūle), bet statistikas regulas nodrošinās ražošanas pamata statistiku akvakultūras un apstrādes jomā. Pēc šā pielāgojuma Komisija iesniegs vajadzīgos priekšlikumus, lai grozītu arī minētās regulas, ja KZP sakarībā būs radusies tāda vajadzība.

Priekšlikuma mērķis ir arī palielināt sinerģijas ar vides tiesību aktiem. Pašreizējā DVS nenodrošina pietiekamus datus par zvejniecību ietekmi uz ekosistēmu, bet šie dati tomēr ir vajadzīgi, lai varētu efektīvi īstenot Jūras stratēģijas pamatdirektīvu. Šādi dati attiecas uz aizsargājamo sugu (putnu, jūras zīdītāju, bruņurupuču u. c.) nejaušu nozveju, ietekmi uz barošanās tīkliem (plēsēji un viņu upuri) un zvejas ietekmi uz jūras dzīvotnēm. Attiecīgos datus par šīm trijām ietekmēm varētu vākt, izmantojot esošus vai modificētus DVS mehānismus, un tas turklāt ļautu ar minimālām izmaksām uzlabot zināšanas par jūras vidi.

Sinerģiju varētu panākt arī, izmantojot Eiropas Kopienas telpiskās informācijas infrastruktūru, kas prasa dalībvalstīm izveidot saderīgas datu glabāšanas un apmaiņas sistēmas ES vides politikas vajadzībām un rīcībpolitikām un darbībām, kuras var ietekmēt vidi.

3.2.2.ES līmenī noteikto prasību detalizētības samazināšana, nemazinot datu kvalitāti

Tiesību aktiem būtu jābūt vairāk orientētiem uz rezultātu un jādod dalībvalstīm lielāka rīcības brīvība attiecībā uz to īstenošanu. Reģionālās sadarbības kontekstā nodrošinot dalībvalstu iesaistīšanos lielākā apmērā un agrākā stadijā, DVS ir iespējams padarīt daudz vienkāršāku un elastīgāku attiecībā uz lēmumu pieņemšanu par metodoloģiju, kas jāievēro, vai par kvalitātes mērķiem, kas jāsasniedz. To var panākt arī atļaujot galvenajiem datu galalietotājiem vienā reģionā (tādiem kā ICES vai GFCM) piedalīties ar datiem saistīto prasību izstrādē, lai šādi nodrošinātu to, ka šīs prasības labāk apmierina viņu vajadzības, piemēram, saistībā ar ilgtermiņa pārvaldības plānu izstrādi. Turpmāk tās apspriedīs galvenokārt dalībvalstis un galalietotāji reģionālā līmenī, bet zinātnisko pamatojumu joprojām nodrošinās Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) piesaiste.

Vienlaikus jāuzlabo datu kvalitāte un uzticamība, lai garantētu augstu kvalitāti. Viens no veidiem, kā to panākt, ir izmantot Eiropas Statistikas prakses kodeksu un Eiropas statistikas sistēmas paredzēto kvalitātes nodrošināšanas sistēmu.

3.2.3.Komisijas prasītās vai Komisijai paziņotās informācijas detalizētības samazināšana

Patlaban valstu programmas ļoti sīki apraksta, kas tiks darīts katrā dalībvalstī, kādā veidā to darīs un kas to darīs. Mērķis ir ievērojami samazināt šādus rakstu darbus. No trīsgadu programmām pārejot uz ES un valstu daudzgadu programmām, dalībvalstis varēs plānot savu darbu ilgākā laikposmā. Tas samazinās administratīvo slogu Komisijai un dalībvalstīm saistībā ar ikgadējo finansēšanas lēmumu un darba plānu pieņemšanu. Ievērojami vienkāršāks kļūs arī ziņošanas process un tā formāts (sk. turpmāk).

3.2.4.Savākto datu vairākkārtēja izmantošana

Datu pieprasījumu skaits laika gaitā ir palielinājies un turpinās pieaugt, jo zvejniecības un akvakultūras ietekme uz jūras ekosistēmām ir jāapraksta aizvien sīkāk un cilvēka darbības ietekme uz jūras vidi ir jāuzrauga aizvien vairāk. DVS pārskatīšana ir iespēja, no vienas puses, nodrošināt labāku zivsaimniecības datu pieejamību plašākam ieinteresēto personu lokam un, no otras puses, ar jaunāko tehnikas sasniegumu palīdzību samazināt datu pieprasījumu radīto slogu dalībvalstīm.

Lai sasniegtu šo divējādo mērķi, pirmais priekšlikums būtu noteikt DVS par galveno juridisko instrumentu, ar kuru dalībvalstis sniedz visus datu lietotājiem (galalietotājiem un citām ieinteresētajām personām) vajadzīgos datus neatkarīgi no tā juridiskā pienākuma izcelsmes, kuram atbilstoši tiek vākti dati (DVS vai citi ES tiesību akti), izņemot tad, ja datu pieejamību jau paredz citi juridiskie instrumenti (piem., vairums statistikas regulu).

Ir svarīgi, lai netiktu veikti vispārīgi pasākumi, kas a priori ierobežo zinātnisko lietotāju vai citu ieinteresēto personu piekļuvi datiem. Ja ir apdraudēta personas datu aizsardzība, jānodrošina ES datu aizsardzības noteikumu piemērošana. Ja ir pretruna starp personas datu aizsardzību un datu pieejamību sabiedrības interesēs, datu pārvaldītājiem vienkāršas datu aizturēšanas vai pārmērīgas agregēšanas vietā būtu jāizstrādā alternatīvas.

Otrais priekšlikums ir balstīts uz esošo pieredzi datu apkopošanā reģionālā līmenī, kas ļauj ievērojami vienkāršot datu sniegšanu datu lietotājiem. Jaunajai sistēmai vajadzētu veicināt dalībvalstu sadarbību, kas vajadzīga, lai izstrādātu saderīgas datu uzglabāšanas un apmaiņas sistēmas un formātus saskaņā ar tiem, kas pieņemti atbilstīgi Direktīvai 2007/2/EK, un lai veicinātu to datu formātu savienojamību, kurus izmanto saskaņā ar citiem Savienības tiesību aktiem (piemēram, zvejas kontroles un MSFD jomā). Precīzi nenorādot izmantojamos līdzekļus vai iegūstamo galarezultātu, pastāv iespēja ievērojami samazināt pašreizējo slogu, ko rada datu pieprasījumi.

Minēto priekšlikumu ieviešana ļaus īstenot jaunajā KZP regulā noteiktās pilnvaras (25. pants), kā arī kļūs par turpinājuma pasākumiem saistībā ar Komisijas paziņojumu “Inovācija jūras nozaru ekonomikā”: ir jānodrošina datu pieejamība zinātniekiem un visām ieinteresētajām personām, izņemot tad, ja piemērojamie ES tiesību akti prasa datu aizsardzību un konfidencialitāti. Tā kā šim procesam vēl ir jānobriest un apspriešanās par labāko risinājumu joprojām turpinās, DVS regulā būtu jāiekļauj tikai vispārīgi noteikumi, kas atspoguļo šo attīstības procesu. Sīkāk izstrādātus noteikumus varētu pieņemt vēlākā posmā, kad dalībvalstis būs vienojušās par piemērotāko risinājumu.

4.Ietekme uz budžetu

Nav ietekmes, kas jau nebūtu paredzēta EJZF.

5.Pārējie elementi

5.1.Īstenošanas plāni, uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas noteikumi un citi papildu pasākumi

Papildus izmaiņām, kas jāizdara DVS regulā, Komisija ir noteikusi vairākas papildu darbības, kas tiks veiktas, lai nodrošinātu tiesību akta mērķu efektīvu sasniegšanu.

Pirmkārt, tiks izstrādāta jauna tās ES daudzgadu programmas koncepcija, kas Komisijai jāpieņem pēc regulas stāšanās spēkā. Jaunajā programmā būs mazāk preskriptīvu noteikumu dalībvalstīm, un tā būs elastīgāka attiecībā uz starpposma izmaiņām. Daudzgadu programma ietvers tikai pamata mainīgos lielumus, un šīs prasības būs nemainīgas visā programmas laikposmā, bet papildu mainīgos lielumus apspriedīs un ieteiks reģionālas dalībvalstu grupas, kuras noteiks arī sīkākas prasības par to, kā vākt datus.