[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 24.9.2010 COM(2010) 501 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par 2006. gada POSEI reformas ietekmi SATURS KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par 2006. gada POSEI reformas ietekmi 1 KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par 2006. gada POSEI reformas ietekmi 3 1. Ievads 3 2. Shēmas vēsture un galvenie elementi 3 3. Ziņojuma juridiskais pamats 5 4. 2006. gada reformas ietekme 6 4.1. Plānošanas un līdzdalības pieeja 6 4.2. Īpašā piegādes kārtība 6 4.2.1. Nepieciešamības produktu piegādes nodrošināšana 6 4.2.2. Papildizmaksu kompensācija 6 4.2.3. Priekšrocību nodošana tiešajam lietotājam 6 4.2.4. Pārstrādāto produktu pārsūtīšana un tirgus traucējumi 6 4.2.5. Lauksaimniecisko darbību uzturēšana un attīstība 6 4.3. Atbalsts vietējai ražošanai 6 4.3.1. Vietējās lauksaimnieciskās ražošanas uzturēšana un attīstība 6 4.3.2. Kvalitatīva produkcija 6 5. Finansiālā izpilde 6 6. POSEI shēmas īstenošanas revīzija pēc 2006. gada 6 7. Attiecīgas ar tirdzniecību saistītas izmaiņas pēc 2006. gada reformas 6 7.1. Ekonomiskās partnerības nolīgumi (EPN) 6 7.2. PTO un divpusējie tirdzniecības nolīgumi 6 8. Uzlabošanas priekšlikumi 6 8.1. Ierosinātie ES tiesību aktu grozījumi 6 8.2. Ieteikumi dalībvalstīm 6 9. Secinājumi 6 SEC(2010) 1093 KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Pirmais ziņojums par 2006. gada POSEI reformas ietekmi Ievads Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. pantā ir atzīta attālāko reģionu strukturālā, sociālā un ekonomiskā situācija. To veido tādi apstākļi kā tālums, izolētība uz salām, neliela teritorija, sarežģīta topogrāfija un klimats, kā arī ekonomiskā atkarība no dažiem produktiem, kas nopietni ierobežo šo reģionu attīstību. Pašlaik LESD 349. pantā ir uzskaitīti deviņi reģioni, kas pieder trīs dalībvalstīm (DALĪBVALSTIS). - Francijai: Gvadelupa, Franču Gviāna, Martinika, Reinjona, Senbartelmī un Sentmartēna; - Portugāles arhipelāgi – Azoru salas un Madeira; un - Spānijas Kanāriju salas. Ņemot vērā šo reģionu specifiskās īpašības un ierobežojumus, ir jāparedz īpaši pasākumi. Jo īpaši to mērķis ir noteikt Līgumu piemērošanas nosacījumus šiem reģioniem, tostarp kopējās politikas jomas. Attiecībā uz kopējo lauksaimniecības politiku (KLP) attālākajiem reģioniem ir īpašs režīms, lai atbalstītu vietējo ražošanu un nepieciešamo produktu piegādi, — POSEI shēma ( attālu un salu reģionu īpašo attīstības problēmu pārvarēšanas programma ). Shēmas vēsture un galvenie elementi Pirmā atsauce uz īpašu programmu izveidi attālākajiem reģioniem bija Eiropas Parlamenta 1987. gada rezolūcija par Francijas aizjūras departamentiem[1]. Tajā norādīja, ka nopietnā situācija, kāda pastāv šajās teritorijās, pamato un rada vajadzību panākt dažādās nozarēs ekonomisko un sociālo attīstību. Tika ieviesti īpaši lauksaimniecības pasākumi attālākajiem reģioniem — 1991. gadā Francijas aizjūras departamentiem ( POSEIDOM )[2] un 1992. gadā Kanāriju salām (POSEICAN )[3] un Azoru salām un Madeirai ( POSEIMA )[4]. Šajā nolūkā izveidoja galvenos POSEI shēmas instrumentus: 1. īpašo piegādes režīmu , kura mērķis ir mazināt izmaksas par produktu piegādi, kurus izmanto kā izejvielas ikdienas patēriņam vai konkrētu nepieciešamāko pārtikas produktu ražošanai, paredzot atbrīvojumus no nodokļiem tieši no trešām valstīm importētiem produktiem vai atbalstu par produktiem, kuru izcelsme ir pārējās Kopienas valstīs, vietējo vajadzību robežās; 2. vietējās ražošanas atbalsta pasākumus, kuru mērķis ir saglabāt vai attīstīt konkrētus produktus, atbalstot šo produktu ražošanu, pārstrādi un/vai tirdzniecību vai iesaistīto nozaru strukturēšanu; 3. papildu pasākumus: 4. īpašus noteikumus, pielāgojot KLP attālāko reģionu īpatnībām; 5. struktūrpolitikas pasākumiem piemērojamās atkāpes; 6. grafisku simbolu, lai veicinātu izpratni par produktiem no attālākajiem reģioniem; 7. veterināros un fitosanitāros pasākumus. POSEI shēmu 2001. gadā pārskatīja[5]. Reforma grozīja īpašās piegādes režīmu, nosakot “prognozētās piegāžu bilances” – sarakstus ar produktiem, uz kuriem attiecas īpašo piegāžu režīma priekšrocības, un mainīja paņēmienu īpašo piegāžu režīma aprēķināšanai, eksporta kompensāciju vietā pamatojoties uz papildizmaksām saistībā ar attālāko reģionu tālumu, izolētību uz salām un nelielo teritoriju. Ieviesa arī jaunus vietējās ražošanas atbalsta pasākumus un grozīja pašreizējos pasākumus, un shēmu pielāgoja jaunās lauku attīstības regulai[6]. POSEI vēlreiz pārskatīja 2006. gadā, galvenokārt šādu elementu dēļ: 8. Komisijas paziņojuma COM(2004)343[7] publicēšana, pieņemot attālāko reģionu stratēģiju, kuras mērķis ir labāk saskaņot ES līdzekļus par labu attālākajiem reģioniem un ad-hoc instrumentu izveide; 9. KLP 2003. gada reforma (Padomes Regula (EK) Nr. 1782/2003[8] par tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem), kas iezīmēja KLP pārorientāciju un pavēra ceļu kopējās tirgus organizācijas (KTO) reformai, uz kura attiecās POSEI . 10. programmu pārvaldības stingrības atzīšana [COM (2004)687], kas neļāva piegādes bilances un vietējās ražošanas atbalsta pasākumus strauji pielāgot teritorijas vajadzībām un kavēja jebkādu līdzdalības pieeju. Tādējādi iepriekšējās trīs regulas aizstāja ar vienu tekstu: Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006[9], ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem 2006. gadā īstenotā reforma nemainīja galvenos shēmas instrumentus un mērķus. Tās galvenais jaunums ir plānošanas pieejas pieņemšana un atbildības nodošana dalībvalstīm izstrādāt un grozīt programmas, kas pielāgotas vietējām vajadzībām, kā arī tās pārvaldīt un uzraudzīt. Jauninājuma mērķis bija ieviest lielāku elastīgumu īpašo piegāžu režīma un vietējās ražošanas atbalsta pasākumu pārvaldībā un vienkāršot procedūras to grozīšanai. Pēc tās pieņemšanas Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006 vairākas reizes grozīja, lai ņemtu vērā 2006. gada cukura un banānu reformas, veselīguma pārbaudi (pārnesot uz POSEI budžetu, kas atbilst tiešā atbalsta pasākumiem, kurus iepriekš pārvaldīja saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003), kā arī pārnesot citus tiešos atbalstus 2007.un 2008. gadā[10]. Šie grozījumi ietvēra POSEI piešķīrumu pakāpenisku palielināšanu, kā norādīts turpmākajā tabulā (Padomes Regulas (EK) Nr. 247/2006 23. pants). PT | 77,9 | 86,98 | 87,08 | 87,18 | 106,21 | ES | 127,3 | 268,4 | 268,4 | 268,4 | 268,42 | KOPĀ | 331,8 |617,98 |624,88 |628,58 |653,04 | | PAšLAIK POSEI programmas ir līdzvērtīgas KLP trešajam pīlāram attālākajiem reģioniem. Ziņojuma juridiskais pamats Padomes Regulas (EK) Nr. 247/2006 28. panta 3. punktā paredzēts, ka Komisija, vēlākais 2009. gada 31. decembrī un turpmāk ik pēc pieciem gadiem, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispārēju pārskatu, kurā norādīta to darbību ietekme, kas veiktas, piemērojot šo regulu, to vajadzības gadījumā papildinot ar attiecīgiem priekšlikumiem . Tā kā POSEI reformu īstenoja vēlāk nekā sākotnēji bija paredzēts (no 2006. gada beigām līdz 2007.gada vidum), iepriekš minētais pirmais ziņojums tiek iesniegts 2010. gada laikā, lai ļautu apkopot vairāk elementu šīs reformas sākotnējās ietekmes novērtēšanai. Jo īpaši pašreizējā ziņojumā ņem vērā programmu finanšu izpildi līdz 2009. finanšu gadam, datus attiecībā uz attiecīgajiem tirgiem līdz 2009. gadam un pētījumu, kuru Komisijai veica Oréade–Brèche konsultanti, par pasākumu novērtēšanu, kas kopš 2001. gada īstenoti saskaņā ar POSEI (turpmāk “novērtējuma pētījums”), kuru publicēja 2010.gada februārī tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/posei/index_fr.htm 2006. gada reformas ietekme Plānošanas un līdzdalības pieeja Gan dalībvalstis, gan uzņēmēji ir atzinīgi novērtējuši atbildības un kompetenču palielināšanu valsts un reģionālajām iestādēm savu programmu noteikšanā un ieinteresēto personu līdzdalībā pasākumu izstrādē. Jo īpaši par ļoti pozitīvu tiek uzskatīts lielāks elastīgums attiecībā uz programmu pakāpenisku pielāgošanu reālajām vietējām vajadzībām, veicot ikgadējas izmaiņas. Patiesībā saistībā ar nestabilitāti, kas izriet no tirgus un klimatiskajiem riskiem, kādi raksturīgi šiem reģioniem, tas ļauj atbalsta pasākumus ātri pielāgot katras teritorijas reālajām vajadzībām. Novērtējuma pētījumā redzams, ka reforma ir uzlabojusi administratīvo efektivitāti (palielināts budžets ir izraisījis apjomradīto ietaupījumu efektu). Tomēr lielāka līdzdalība nav ļāvusi mazināt administratīvo slogu: plānošanas pieeja smagi ietekmē valsts/reģionālās iestādes un Komisijas dienestus. Īpašā piegādes kārtība Nepieciešamības produktu piegādes nodrošināšana Novērtējuma pētījumā redzams, ka īpašais piegādes režīms attiecas uz nepieciešamību pēc produktiem, kurus izvēlējušās dalībvalstis vai attālākie reģioni un kuri ir nozīmīgi, lai: 11. nodrošinātu regulāras piegādes, izmantojot krājumu veidošanu, 12. radītu konkurenci tādiem pašiem importētajiem produktiem, kuri ietekmē cenu stabilitāti, 13. uzturētu vietējās ražošanas struktūras: 14. atbalstot lauksaimniecības dzīvnieku vietējās audzēšanas rentabilitāti, 15. nodrošinot vietējās lauksaimniecības un pārtikas ražošanas nozares dzīvotspēju. Papildizmaksu kompensācija Katra dalībvalsts ir izvēlējusies atšķirīgu pieeju attiecībā uz papildizmaksu noteikšanu. Novērtējuma pētījumā ir secināts, ka īpašais piegādes režīms ļauj tām kompensēt visu atlasīto produktu piegādi. Galvenokārt sakarā ar transporta izmaksu mainību īpašās piegādes režīma budžets, kas ir ierobežots ar noteiktu gada maksimālo apjomu, nevar katru gadu finansēt vienu un to pašu papildizmaksu daļu. Priekšrocību nodošana tiešajam lietotājam Novērtējuma pētījumā atklājās, ka tikai atsevišķos gadījumos priekšrocības ir nodotas noteiktajā kārtībā. Citos gadījumos to noteikt ir daudz grūtāk. Kopumā ir grūti pārbaudīt īpašās piegādes režīma priekšrocību pienācīgu nodošanu tiešajam lietotājam, jo īpaši attiecībā uz produktiem, kas iekļauti pārstrādes ķēdē. Šādas kontroles ir attiecīgo dalībvalstu kompetencē, kuras īsteno uzraudzības sistēmas. Pārstrādāto produktu pārsūtīšana un tirgus traucējumi Kā noteikts Padomes Regulas (EK) Nr. 247/2006 4. apsvērumā, īpašās piegādes režīmā ietvertie daudzumi ir ierobežoti ar attālāko reģionu piegādes prasībām, lai neietekmētu iekšējā tirgus pienācīgu darbību vai neradītu novirzes attiecīgo produktu tirdzniecībā. Tāpēc šo produktu nosūtīšana vai eksportēšana no attālākajiem reģioniem ir aizliegta. Tomēr šo produktu nosūtīšana vai eksportēšana ir atļauta, ja priekšrocības, kas izriet no īpašās piegādes režīma, tiek atlīdzinātas vai, pārstrādātu produktu gadījumā, lai darītu pieejamu reģionālo tirdzniecību reģionālā tirdzniecība vai tradicionālās tirdzniecības plūsmas, kā paredzēts iepriekš minētās regulas 4. pantā. Tradicionālie daudzumi ir noteikti, pamatojoties uz vidējām tirdzniecības plūsmām no 1989. gada līdz 1991. gadam, t.i., pirms POSEI shēmas uzsākšanas. Komisija uzskata, ka tradicionālie daudzumi ir jāpārskata. Šāda pārskatīšana būtu pretrunā ar shēmas mērķi ierobežot piegādes atbilstoši vietējām vajadzībām un varētu rosināt tirgus traucējumus. Tomēr starp attālākajiem reģioniem jāsekmē īpašajā piegādes režīmā pārstrādāto produktu tirdzniecība. Lauksaimniecisko darbību uzturēšana un attīstība Īpašajam piegādes režīmam ir svarīga nozīme vietējo ražošanas struktūru saglabāšanā: - atbalstot lauksaimniecības dzīvnieku vietējās audzēšanas rentabilitāti, - nodrošinot vietējās lauksaimniecības un pārtikas ražošanas nozares dzīvotspēju. Tā rezultātā īpašā piegādes režīms rada jaunas darba vietas lauksaimniecībā un lauksaimniecības un pārtikas ražošanas nozarē. No otras puses, atbalsta līmenis, kas noteikts dažu produktu piegādei konkrētos attālākajos reģionos (piemēram, gaļas un piena produkti Kanāriju salās un Madeirā) rada konkurenci tādu pašu produktu vietējai ražošanai, kura šāda iemesla dēļ gandrīz neattīstās. Dalībvalstis ir atbildīgas par finansējuma sadales uzlabošanu, lai piešķirtu priekšrocību vietējai ražošanai. Atbalsts vietējai ražošanai Vietējās lauksaimnieciskās ražošanas uzturēšana un attīstība POSEI shēma, kas pielāgota attālāko reģionu īpatnībām, ir svarīga , lai vismaz samazinātu lauksaimniecisko darbību lejupslīdi. Kā norādīts novērtējuma pētījumā, tā sniedz ieguldījumu, lai saglabātu lielāko daļu ražošanas nozaru un dažas no tām pat attīstītu. Vairāku POSEI shēmas atbalstīto nozaru rentabilitāte un konkurētspēja ir palielinājusies, arī pateicoties lauku attīstības papildpasākumiem. Kopš POSEI reformas ir palielinājušies gandrīz visu ražotāju ieņēmumi. Kopumā POSEI pasākumi ir bijuši ļoti efektīvi banānu eksporta nozarē lielākajos ražošanas reģionos (Kanāriju salās, Gvadelupā un Martinikā) un cukura eksporta nozarē (Gvadelupā, Martinikā un Reinjonā), kas saņem nozīmīgu atbalstu, bet dod arī labus rezultātus ražošanas un ieņēmumu līmeņa uzturēšanā, kā uzsvērts novērtējuma pētījumā. Reinjonā un Azoru salās ir reģistrēts gaļas un piena ražošanas pieaugums lopkopības dzīvnieku nozarē. Tomēr gaļas un piena nozarēm visos attālākajos reģionos nav tādi paši pozitīvi rezultāti. Patiesībā šīs nozares nav bijušas īpaši efektīvas Madeirā un Kanāriju salās. Grūtības ir atzīmētas arī augļu un dārzeņu nozarē Francijas departamentos, kuros atbalsta ieviešanu ierobežo prasība ražotājiem apvienoties, lai saņemtu atbalstu (jo īpaši Gvajanā); citi eksportam paredzētie nozares produkti, kuri arī ir radījuši grūtības, ir ananasi Azoru salās un tomāti Kanāriju salās. Attiecībā uz banānu nozari ir konstatēti ievērojami panākumi saistībā ar rentabilitātes palielināšanos, ietekmi uz ražīgumu, kvalitāti un ražošanas vides apstākļiem. Attiecībā uz cukura nozari Francijas departamentos atbalsts ļauj līdzsvarot 2006. gada cukura reformas ietekmi, lai uzturētu pieņemamu cenu līmeni ražotājiem, cukura pārstrādes nozaru dzīvotspēju, un tādējādi ES tirgū radītu godīgus konkurences apstākļus. Tomēr cukura nozare ir saskārusies ar grūtībām Azoru salās , neraugoties uz atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar POSEI shēmu. Lai mazinātu šīs grūtības, likumdevējs 2010. gada maijā pieņēma tiesību akta priekšlikumu. Kvalitatīva produkcija POSEI shēma papildus lauku attīstības programmām ir ļoti lietderīgs instruments, lai atbalstītu kvalitatīvus vietējos produktus, kuri var konkurēt ar importa produktiem, kas vairs nav vienīgā izvēle vietējā tirgū. Logotips, kuru pēc valsts kompetento iestāžu apstiprinājuma saņemšanas var izmantot vietējie ražotāji eksportam, sniedz ieguldījumu attālāko reģionu produktu kvalitātes marķēšanā ES. Finansiālā izpilde Dati par POSEI programmu no 2006. gada līdz 2008. gadam (2007.–2009. finanšu gads) finanšu izpildi ir sniegti I pielikumā. Šie dati parāda POSEI finanšu izmantošanas pieaugumu minētajā periodā. Jo īpaši daži pasākumi ir pilnībā izmantojuši pēdējos gados piešķirtos finanšu resursus. Tas īpaši redzams Francijas departamentu dažādošanas pasākumos lopkopības un dārzeņu nozarēs, kurās pēdējos gados notikusi līdz šim nepieredzēta attīstība. Finanšu nepietiekamība izraisījusi to, ka Francijas iestādes bijušas spiestas piemērot “stabilizētājus” (atbalsta proporcionālus samazinājumus atkarībā no budžeta deficīta). To pārvarēja, apstiprinot papildu valsts finansējumu, sākot no 2010. gada. Arī ir acīmredzams, ka ikgadējais īpašās piegādes režīma budžets ir pilnībā izpildīts lielākoties gandrīz visos attālākajos reģionos. Īpašās piegādes režīma ikgadējos piešķīrumus nosacīja 2005./2006. gadā katrai dalībvalstij, pamatojoties uz vēsturisko izpildi 2001.–2003. gadā, un tie ir fiksēti. Katras programmas ietvaros situāciju var uzlabot, pārdalot pieejamo budžetu starp pasākumiem, kur pastāv noteikti ierobežojumi. Turklāt Padomes Regulas (EK) Nr. 247/2006 16. pantā dalībvalstīm ir atļauts piešķirt papildfinansējumu vietējās ražošanas atbalsta pasākumiem. Tomēr attiecībā uz īpašo piegādes režīmu Padomes Regulas (EK) Nr. 247/2006 23. panta 3. punktā noteiktais maksimālais apjoms rada zināmu stingrību. Tāpēc tiek ierosināts atļaut elastīgāku finanšu pārdali starp īpašās piegādes režīmu un vietējās ražošanas atbalsta pasākumiem piešķirtā budžeta ietvaros (sk. 8.1.). POSEI shēmas īstenošanas revīzija pēc 2006. gada Komisijas revīzijas dienesti ir veikuši grāmatojumu noskaidrošanu Azoru salās, Madeirā un Reinjonā 2008. gadā, Kanāriju salās 2008. gadā un 2009. gadā un Martinikā un Gvadelupā 2009.gadā. Kopumā revīzijas laikā noteiktā situācija liecina par ievērojamu uzlabojumu salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem, lai gan ir atzīmēti daži trūkumi, kas joprojām pilnībā jāizpēta saistībā ar grāmatojumu noskaidrošanu, attiecībā uz banānu plantāciju mērījumu saskaņā ar POSEI programmu Kanāriju salām. ATTIECīGAS AR TIRDZNIECīBU SAISTīTAS IZMAIņAS PēC 2006. GADA REFORMAS Ekonomiskās partnerības nolīgumi (EPN) Kopš 2008. gada 1. janvāra EPN ir atļāvuši beznodokļu un bezkvotu piekļuvi ES tirgum vairākām Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna reģiona valstīm (ĀKK valstīm). Vairākas ĀKK valstis ražo eksporta preces, kas veido lielu daļu no attālāko reģionu eksporta, piemēram, banāni, cukurs, rīsi, gaļa, kā arī citu augļi un dārzeņi. Visbūtiskākās preces attiecībā uz attālākajiem reģioniem ir cukurs un banāni. Attiecībā uz banāniem Komisija veica ietekmes novērtējumu pirms banānu KTO reformas 2006. gadā. Šajā novērtējumā ņēma vērā iespējamās EPN sekas, un tāpēc lielāku budžetu no banānu KTO pārvietoja uz POSEI shēmu. ĀKK valstu banānu imports ES pieaugu gadu pēc gada, 2008. gadā palielinoties par gandrīz 10 % un 2009. gadā par 4 %. Pēc ražošanas ievērojama krituma Martinikā un Gvadelupā, ko izraisīja 2007. gada augusta viesuļvētra Dean (sk. III pielikumu), attālāko reģionu ražošana atkal pieauga 2008.gadā par 2,7 % un 2009. gadā par 7,4 %. Attiecībā uz cukuru EPN ieviesa beznodokļu un bezkvotu importu, sākot no 2009. gada 1. oktobra, uz ko attiecas pārejas perioda iekšējā tirgus aizsardzības pasākumi līdz 2015. gadam ĀKK valstīm, kuras arī vismazāk attīstītās valstis. Tas var izraisīt lielāku importu no ĀKK valstīm – gan vismazāk attīstītajām valstīm, gan valstīm, kas nav vismazāk attīstītās valstis. Tomēr īstermiņā ir maz ticams, ka šāds imports sasniegs 2006. gada cukura reformā prognozēto apjomu 3,5 miljoni tonnu. Līdz šim EPN nav bijusi tieša ietekme uz cukura nozari attālākajos reģionos. PTO un divpusējie tirdzniecības nolīgumi Nesen ES noslēdza daudzpusējus un divpusējus nolīgumus, kas maina importa tarifu preferences atsevišķām precēm. Šīs izmaiņas var ietekmēt attālāko reģionu ražotāju spēju konkurēt ES tirgū. Produkti, kurus tas ietekmētu, būtu rums, daži augļi un dārzeņi, cukurniedru cukurs un pārstrādāti produkti, kuros ir augsts pilnībā iegūta cukurniedru cukura saturs. Attiecībā uz banāniem ES 2009. gada 15. decembrī parafēja nolīgumu ar Latīņamerikas ražotājiem, kas zināmi arī kā ražotāji uz kuriem attiecas vislielākās labvēlības režīms. Nolīgums paredz ES importa tarifu pakāpenisku samazināšanu no EUR 176 par tonnu līdz EUR 114 par tonnu septiņu līdz deviņu gadu laikā. Divos divpusējos nolīgumos, kurus tā noslēdza 2010. gada pirmajā pusē, vienu ar Kolumbiju un Peru un otru ar Centrālamerikas valstīm, ES piekrita arī turpmākiem muitas nodokļu samazinājumiem banāniem līdz EUR 75 par tonnu līdz 2020. gadam. Vēl viena lielākā banānu eksportētāja valsts Ekvadora ir paudusi interesi pievienoties ES nolīgumam ar Kolumbiju un Peru. Pēc īpašās palīdzības struktūras darbības izbeigšanas tradicionālajiem ĀKK valstu banānu piegādātājiem, kura darbojās no 1999. gada līdz 2008. gadam un kuras budžets bija EUR 375 miljoni par labu tradicionālajām ĀKK banānu eksportētājām valstīm, Komisija ierosināja piešķirt līdz EUR 200 miljoniem 2010.–2013. gadā par labu desmit galvenajām ĀKK banānu eksportētājām valstīm (papildu pasākumi banānu nozarē – BAM ), lai palīdzētu tām nepieciešamajā pielāgošanās procesā. Attiecībā uz attālāko reģionu ražotājiem banānu KTO reformā 2006. gadā jau ir visai lielā mērā ņemta vērā jaunās tirdzniecības vides ietekme. Pirms reformas veiktajā ietekmes novērtējumā izvērtēja tarifu samazinājumu iespējamās sekas salīdzinājumā ar nesen pieņemtajiem tarifiem. Pamatojoties uz faktu, ka POSEI nodrošina, ka banānu ražotāji saņem pilnu summu, uz kuru tiem ir tiesības pretendēt, pat ja šie ražotāji nesasniedz atbilstošu ražošanas līmeni, novērtējums liecināja, ka izmaiņām ES importa tarifos, ja tās ir noteiktās robežās, būtu ierobežota ietekme uz ES ražošanu (sk. IV pielikumu). Lai papildinātu banānu reformu, uz POSEI programmām pārnestā summa tika aprēķināta, pamatojoties uz vislabvēlīgāko vidējo atbalstu, kas izmaksāts banānu ražotājiem par 2000.–2002. gadu, palielinot to par 8,4 %, lai atspoguļotu banānu tirgus noteiktu mainīgumu turpmākas liberalizācijas plānā. Patiesībā banāniem piešķirtais budžets pat pieauga vairāk — aptuveni par 47 %, ņemot vērā vidējo atbalstu, kas izmaksāts no 2002. gada līdz 2006. gadam. Komisija uzskata, ka šajā būtiskajā piešķīrumā pienācīgi ņemta vērā nesen noslēgto tirdzniecības nolīgumu ietekme vismaz līdz ES pašreizējā finanšu plāna beigām 2013. gadā. Tomēr, ņemot vērā nesenās tirgus izmaiņas, Komisija cieši uzrauga daudzpusējo tirdzniecības nolīgumu ietekmi un vajadzības gadījumā veiks atbilstīgus kompensējošus pasākumus. Attiecībā uz cukuru iespējamā importa nodokļu samazināšana un/vai jaunu tarifu likmju kvotu ieviešana, kas ir daļa no pašreiz notiekošajām daudzpusējām sarunām Dohas sarunu kārtā, varētu izraisīt pārmērīgu piedāvājumu tirgū un, iespējams, ietekmēt iekšējās ES cukura cenas. Padomes Regula (EK) Nr. 1234/2007 nosaka Komisijai saglabāt tirgus strukturālo līdzsvaru ar cenu, kas tuva salīdzināmajai cenai. Ir pieejami vairāki tirgus pasākumi šādas situācijas atrisināšanai, piemēram, izņemšana vai privāta uzglabāšana. Šie pasākumi ietekmē piešķirto kvotu cukura ražošanu. Tomēr attālākie reģioni ražo mazāk cukura nekā piešķirtās kvotas, tāpēc šādu pasākumu ietekme būtu ierobežota. Uzlabošanas priekšlikumi Ierosinātie ES tiesību aktu grozījumi Ņemot vērā shēmas izmaiņas pēdējos gados un nesen spēkā stājušos Lisabonas līgumu, tiek ierosināts pārstrādāt Padomes Regulu (EK) Nr. 247/2006 , lai atjauninātu un vienkāršotu dažus noteikumus un saskaņotu to ar jaunajām LESD līguma prasībām. Jo īpaši tiek ierosināts grozīt 4. panta 2. punktu, lai iekļautu brīvās tirdzniecības iespēju starp Francijas aizjūras departamentiem īpašās piegādes režīmā pārstrādātajiem produktiem (sk. 4.2.4.). Tiek arī ierosināts grozīt 23. panta 3. punktu , lai palielinātu maksimālo pieļaujamo ikgadējo īpašās piegādes režīma apjomu Francijai un Portugālei pašreizējo finanšu piešķīrumu ietvaros, lai mazinātu ietekmi uz daļu no finanšu piešķīrumiem, kas rezervēti īpašās piegādes režīmam un lai to attālāko reģionu, kuriem tas ir nepieciešams, prognozējamo piegāžu bilancēs ļautu iekļaut papildu produktus, nepalielinot kopējo budžetu (sk 5.). Visbeidzot, lai samazinātu administratīvo slogu un dotu dalībvalstīm vairāk laika reālo vajadzību noteikšanai un galīgi formulētu stratēģisko pieeju attiecīgajam gadam (sk.4.1.), Komisija paredz grozīt Komisijas Regulas (EK) Nr. 793/2006 49. pantu . Grozījumi ietver termiņa atlikšanu no 1. augusta uz 30. septembri, lai Komisijai iesniegtu ikgadējās programmas izmaiņas nākamajam gadam. Šādi grozījumi ir jāizpēta Komisijas dienestiem un vēlāk jāapstiprina AGRI ĢD, ja vien tie nav būtiski grozījumi, piemēram, jaunu pasākumu ieviešana (nodaļa) programmā. Tādā gadījumā grozījumi jāiesniedz līdz 1. augustam un jāapstiprina ar Komisijas lēmumu. Ieteikumi dalībvalstīm Pašlaik dalībvalstis izveido atbilstošas kontroles sistēmas , lai pārbaudītu īpašās piegādes režīma priekšrocību nodošanu tiešajam lietotājam (sk. 4.2.3.). Tās tiek aicinātas to veikt ātri un sniegt ziņojumu Komisijai. Dalībvalstīm tiek ieteikts pielāgot īpašās piegādes režīma atbalsta apjomu tiem produktiem, kuri jau tiek ražoti vietēji, tādā veidā, lai piešķirtu prioritāti vietējās ražošanas attīstībai (sk. 4.2.5.). Dalībvalstīm tiek ieteikts padziļināti izpētīt to pasākumu ierobežoto panākumu iemeslus, kas nesasniedza mērķus (sk. 4.3.1.) un savās programmās ierosināt labāku atbalsta stratēģiju . Dalībvalstīm līdz ar reformu piešķirtais elastīgums savu programmu pārvaldībai var būt ļoti efektīvs, lai risinātu noteiktas situācijas. Lai palīdzētu grūtības nonākušajām nozarēm, dalībvalstis var pārdalīt POSEI finanšu piešķīrumu programmas ietvaros un pat piešķirt papildu atbalstu, ņemot vērā elastīgākus noteikumus attiecībā uz valsts atbalstu, kas paredzēts attālākajiem reģioniem (sk. 5.). Šo stratēģisko izvēļu sakarā dalībvalstīm jāpiešķir priekšrocības pasākumiem par labu vietējās nodarbinātības saglabāšanai un izveidei. Dalībvalstis arī tiek aicinātas regulāri sniegt ziņojumus, pamatojoties uz galvenajiem rādītājiem , kurus nosaka Komisijas dienesti, lai ļautu vispārēji novērtēt POSEI shēmas panākumus vairāku gadu laikā. Visbeidzot jāuzsver, ka sākotnējā POSEI programmas definīcija nosaka visu ieinteresēto personu līdzdalības pieeju : tas attiecas arī uz šo programmu ikgadējo grozījumu. Paredzētais Komisijas Regulas (EK) Nr. 793/2006 49. panta grozījums, atliekot iesniegšanas termiņu (sk. 8.1.) dos vairāk laika, lai konsultētos ar attiecīgajiem uzņēmējiem. Secinājumi Pirmajos īstenošanos gados POSEI shēma ir izrādījusies efektīva saistībā ar plānošanas pieeju (kas neapšaubāmi ir elastīgāka un atbilstošāka vietējām vajadzībām), nozīmīgāko produktu piegādes nodrošināšanā, mazinot papildizmaksas par piegādi, atbalstot lauksaimnieku ieņēmumus attālākajos reģionos un attīstot atsevišķas lauksaimniecības nozares. Pamatojoties uz pašreizējo analīzi un situāciju, Komisija uzskata, ka POSEI piešķirtais finansējums ir ļāvis panākt plašo programmas mērķu izpildi. POSEI shēmas īstenošanā dalībvalstu nozīme ir būtiska. Dalībvalstī jāapsver mērķtiecīgāka pieejamo resursu pārdale, lai atbalstītu jaunās nozares un tās ražošanas nozares, kurā ir atklājušās lielākās grūtības nekā citās nozarēs. Gan Komisijai, gan dalībvalstīm jāturpina centieni attiecībā uz shēmas iespējami labāku īstenošanu un jo īpaši, lai panāktu pašapgādi ar pārtiku un tradicionālo eksporta ražošanas nozaru dažādošanu, lai nodrošinātu lauksaimnieciskās darbības dzīvotspēju arī mērķa tirgus krīzes gadījumā. Nozīmīgi mērķi, kas būtu jāsasniedz, ir arī nodarbinātība lauksaimniecībā, kura jāsaglabā un, ja iespējams, jāpalielina, produkcijas kvalitāte un vides aizsardzība. [1] EP 1987. gada 11. maija rezolūcija. [2] Padomes Regula (EEK) Nr. 3763/91, OV L 356, 24.12.1991., 1. lpp. [3] Padomes Regula (EEK) Nr. 1601/92, OV L 173, 27.6.1992., 13. lpp . [4] Padomes Regula (EEK) Nr. 1600/92, OV L 173, 27.6.1992., 1. lpp . [5] Padomes 2001. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1452/2001 ( POSEIDOM ), Nr. 1453/2001 ( POSEIMA ) un Nr. 1454/2001 ( POSEICAN ) ( OV L 198, 21.7.2001, 11. lpp ). [6] Padomes Regula (EK) Nr. 1257/1999 ( OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp.). [7] Pārskatīts un pastiprināts ar Komisijas paziņojumu COM(2008)642. [8] OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp . [9] OV L 42, 14.2.2006., 1. lpp . [10] Padomes Regula (EK) Nr. 318/2006, OV L 58, 28.2.2006., 1. lpp . (cukura reforma). Padomes Regula (EK) Nr. 2013/2006, OV L 384, 29.12.2006., 13. lpp. (banānu reforma). Komisijas Regula (EK) Nr. 1276/2007, OV L 284, 30.10.2007., 11. lpp. (bud˛eta griesti 2007. gadam). Komisijas Regula (EK) Nr. 674/2008, OV L 189, 17.7.2008., 5. lpp. (bud˛eta griesti 2008. gadam). Komisijas Regula (EK) Nr. 73/2009, OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp. (veselīguma pārbaude).