Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā /* COM/2010/0610 galīgā redakcija - COD 2010/0302 */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 27.10.2010 COM(2010) 610 galīgā redakcija 2010/0302 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā ( Kodificēta redakcija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. Tautu Eiropas kontekstā Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās īpašās tiesības. Šo mērķi nevar sasniegt kamēr daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos. Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina dažādus instrumentus. Šajā sakarā to noteikumu kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai tiesību akti būtu skaidri un caurskatāmi. 2. 1987. gada 1. aprīlī Komisija nolēma[1] sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem uzsākt visu tiesību aktu kodifikāciju ne vēlāk kā pēc desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka Kopienas noteikumi ir skaidri un viegli saprotami. 3. Edinburgas Eiropas Padomes (1992. g. decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja[2], uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā laikā. Kodifikācija jāveic pilnīgā atbilstībā ar normālo Savienības aktu pieņemšanas procedūru. Ņemot vērā to, ka nekādas izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar kodifikācija , Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai. 4. Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes 1987. gada 25. jūnija Direktīvas 87/402/EEK par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā[3] kodifikāciju. Jaunā direktīva pārņems dažādos tajā ietvertos aktus[4]; šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem grozījumiem , ko prasa pats kodifikācijas pasākums. 5. Kodifikācijas priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Direktīvas 87/402/EEK un tās grozošo aktu konsolidāciju 22 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās direktīvas IX pielikumā. ê 87/402/EEK (pielāgots) 2010/0302 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā (Kodificēta redakcija) (Dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS PARLAMENTS UN Ö EIROPAS SAVIENĪBAS Õ PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā Ö 114 Õ. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, pēc priekšlikuma nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[5], saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, tā kā: ê 1. Padomes 1987. gada 25. jūnija Direktīva 87/402/EEK par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā[6] ir vairākas reizes būtiski grozīta[7]. Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē. ê 87/402/EEK 3. apsvērums (pielāgots) 2. Ö Direktīva 87/402/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK, kā tā aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Direktīvu 74/150/EEK[8] un kas nosaka tehniskos priekšrakstus attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukciju, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā, projektēšanu un izgatavošanu. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūra, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Līdz ar to, Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai Direktīvai. Õ ê 3. Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem Direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai, kā izklāstīts VIII pielikuma B daļā, ê 87/402/EEK IR PIEŅĒMUŠAS ŠO DIREKTĪVU. 1. pants ê 87/402/EEK (pielāgots) Šī direktīva attiecas uz traktoriem, kas definēti Ö Direktīvas 2003/37/EK 2. panta j) punktā Õ un kam ir šādas īpašības: ê 87/402/EEK a) ne vairāk kā 600 mm klīrenss zem zemākajiem priekšējās un aizmugurējās ass punktiem, ieskaitot diferenciāli; b) fiksēts vai regulējams minimālais riteņu platums vienai asij mazāks nekā 1 150 mm, kam uzmontētas lielāka izmēra riepas. Pieņem, ka asij, kurai uzmontētas platākās riepas, riteņu platumu noregulē ne lielāku par 1 150 mm. Ir jābūt iespējai noregulēt otras ass riteņu platumu tā, lai šaurāko riepu ārējās malas nepārsniegtu otras ass riepu ārējās malas. Ja abas asis aprīkotas ar vienāda izmēra riteņiem un riepām, fiksētajam vai regulējamam riteņu platumam abām asīm jābūt mazākam par 1 150 mm; ê 87/402/EEK (pielāgots) c) Ö Masa, kas ir lielāka par Õ 600 Ö un nav lielāka par 3 000 kilogramiem Õ, atbilstīgi traktora pašmasai, kas definēta Ö Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma A parauga 2.1. punktā Õ, ieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukciju, kas ierīkota saskaņā ar šo direktīvu, un lielākā izmēra riepām, kādas iesaka ražotājs. ê 87/402/EEK 2. pants 1. Katra dalībvalsts izsniedz EK detaļas tipa apstiprinājumu jebkura veida apgāšanās aizsargkonstrukcijai un tās stiprinājumam pie traktora, kas atbilst uzbūves un testēšanas prasībām, kuras iekļautas I un II pielikumā. 2. Dalībvalsts, kas ir izsniegusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, veic vajadzīgos pasākumus, lai, ciktāl nepieciešams, noteiktu, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar kompetentām iestādēm citās dalībvalstīs, ka ražošanas paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Šādā noskaidrošanā ietilpst tikai pārbaudes uz vietas. 3. pants Dalībvalstis katram apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipam un tās stiprinājuma tipam pie traktora, kurus tās apstiprina saskaņā ar 2. pantu, izsniedz traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas ražotājam vai tā pilnvarotam pārstāvim EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kas atbilst IV pielikumā parādītajam paraugam. Dalībvalstis veic visus attiecīgos pasākumus, lai novērstu tādu zīmju lietošanu, kuru dēļ iespējams sajaukt apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kurām piešķirts detaļas tipa apstiprinājums saskaņā ar 2. pantu, un citas ierīces. ê 87/402/EEK (pielāgots) 4. pants Ö Dalībvalstis neaizliedz Õ laist tirgū apgāšanās aizsargkonstrukcijas vai to stiprinājumus pie traktora tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar to uzbūvi, ja uz tiem ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme. ê 87/402/EEK Dalībvalsts tomēr var aizliegt laist tirgū tādas apgāšanās aizsargkonstrukcijas ar EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kuras neatbilst apstiprinātajam tipam. ê 87/402/EEK (pielāgots) Ö Šī dalībvalsts Õ nekavējoties informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par veiktajiem pasākumiem, norādot iemeslus tās lēmumam. 5. pants Katras dalībvalsts kompetentās iestādes viena mēneša laikā nosūta pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātu kopijas, kuru paraugs ir Ö sniegts Õ V pielikumā un kuri sastādīti katram apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipam, ko tās apstiprina vai atsakās apstiprināt. 6. pants 1. Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, konstatē, ka vairākas apgāšanās aizsargkonstrukcijas un to stiprinājumi pie traktora, kam ir viena un tā pati EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, neatbilst tipam, kuru tās ir apstiprinājušas, tā veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ražošanas paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Šīs dalībvalsts kompetentās iestādes paziņo pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm par veiktajiem pasākumiem, kas, ja neatbilstība ir nopietna un atkārtota, var ietvert EK detaļas tipa apstiprinājuma Ö atsaukšanu Õ. Šīs iestādes veic tādus pašus pasākumus, ja citas dalībvalsts kompetentās iestādes tās informē par šādu neatbilstību. 2. Dalībvalstu kompetentās iestādes viena mēneša laikā informē cita citu par jebkuru EK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu un par šādu pasākumu iemesliem. 7. pants Jebkurā lēmumā atteikt vai anulēt EK detaļas tipa apstiprinājumu apgāšanās aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumiem pie traktora, vai aizliegt to laišanu tirgū vai to lietošanu, ja šāds lēmums pieņemts saskaņā ar šīs direktīvas īstenošanas noteikumiem, precīzi jānorāda iemesli, uz kuriem tas pamatots. Par šādu lēmumu paziņo attiecīgajai pusei, kuru vienlaikus informē par tai pieejamiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar dalībvalstīs spēkā esošajiem tiesību aktiem un par termiņiem, kas paredzēti šādu līdzekļu izmantošanai. 8. pants ê 2000/22/EK (pielāgots) 1. Ö Attiecībā uz traktoriem, kuri atbilst šajā direktīvā izklāstītajām prasībām, Õ dalībvalstis nedrīkst: a) atteikt piešķirt traktoru EK tipa apstiprinājumu vai dalībvalsts tipa apstiprinājumu kādam traktoru tipam; b) aizliegt uzsākt traktoru ekspluatāciju. 2. Dalībvalstis var atteikt dalībvalsts tipa apstiprinājumu tādam traktoru tipam, kas neatbilst šajā direktīvā izklāstītajām prasībām. ê 87/402/EEK (pielāgots) 9. pants 1. Neviena dalībvalsts nedrīkst atteikt Ö reģistrāciju Õ vai aizliegt jebkura traktora pārdošanu vai lietošanu apgāšanās aizsargkonstrukcijas dēļ vai tās stiprinājuma pie traktora dēļ, ja uz tiem ir EK tipa apstiprinājuma zīme un ja ir ievērotas VI pielikumā paredzētās prasības. Dalībvalstis tomēr var, ievērojot Līgumu, uzlikt ierobežojumus Ö 1. pantā Õ minēto traktoru lietošanai konkrētās jomās, ja to prasa drošības apsvērumi, ņemot vērā konkrētu teritoriju vai ražu īpašās iezīmes. Dalībvalstis informē Komisiju par jebkuru šādu ierobežojumu pirms to īstenošanas un informē arī par to pieņemšanas iemesliem. ê 87/402/EEK 2. Šī direktīva neietekmē dalībvalsts tiesības noteikt – pilnīgā saskaņā ar Līgumu – prasības, kuras tās uzskata par nepieciešamām, lai panāktu, ka darbinieki ir aizsargāti, kad lieto attiecīgos traktorus, ja vien tas nenozīmē, ka aizsargkonstrukcijas tiek pārveidotas tādā veidā, kas nav paredzēts šajā direktīvā. 10. pants ê 87/402/EEK (pielāgots) 1. Sakarā ar EK tipa apstiprinājumu jebkuru traktoru, uz kuru attiecas 1. pants, aprīko ar apgāšanās aizsargkonstrukciju. 2. Konstrukcija, kas minēta 1. punktā, ja vien tā nav aizmugurē stiprinātā aizsargkonstrukcija, atbilst prasībām, kas Ö izklāstītas šīs direktīvas Õ I un II pielikumā vai Direktīvas 2009/57/EK[9], vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/75/EK[10] Ö I līdz IV pielikumā Õ. 11. pants Ö Grozījumus Õ, kas nepieciešami, lai Ö I līdz VII pielikuma Õ prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas Ö 2003/37/EK 20. panta 3. punktā minēto procedūru Õ. 12. pants Dalībvalstis nosūta Komisijai to savu tiesību aktu galveno noteikumu tekstus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. ê 13. pants Direktīvu 87/402/EEK, kā tā grozīta ar aktiem, kas uzskaitīti VIII pielikuma, A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai, kā izklāstīts VIII pielikuma B daļā. Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas IX pielikumā. 14. pants Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. maijā. ê 87/402/EEK 15. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. […] Eiropas Parlamenta vārdā Padomes vārdā priekšsēdētājs priekšsēdētājs I PIELIKUMS EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA NOSACĪJUMI ê 2010/22/ES 4. pants un IV pielikums, 1. punkts 1. Piemēro ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 6. koda[11] 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu (lauksaimniecības un mežsaimniecības traktori): “1. Definīcijas 1.1. [Nepiemēro] 1.2. Apgāšanās aizsargkonstrukcija ( ROPS ) “Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), turpmāk –“aizsargkonstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītāja apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, parastas lietošanas laikā. Apgāšanās aizsargkonstrukcijā ir brīva telpa klīrensa zonai, kura ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju sēdus stāvoklī, vai nu konstrukcijas aizsargrāmī, vai arī telpā, kas ir ierobežota ar vairākām taisnēm, kas no struktūras ārējām malām savienotas ar kādu traktora daļu, kura var saskarties ar līdzenu pamatu, un kas atbalsta traktoru šajā stāvoklī, ja traktors apgāžas. 1.3. Sliede 1.3.1. Provizoriska definīcija: riteņa vidusplakne. Riteņa vidusplakne atrodas vienādā attālumā no abām plaknēm, un to ārējās malas ir disku diametrs. 1.3.2. Sliedes definīcija Riteņu ass vertikālā plakne šķērso to vidusplakni gareniski taisnei, kura noteiktā punktā savienojas ar balsta virsmu. Ja A un B ir divi punkti, kas šādi definēti riteņiem vienā traktora asī, tad sliedes platums ir attālums starp A un B. Tādējādi sliedi var definēt gan priekšējiem, gan aizmugurējiem riteņiem. Dubultriteņiem sliede ir attālums starp divām plaknēm, no kurām abas ir riteņu vidusplaknes. 1.3.3. Papildu definīcija: traktora vidusplakne. A un B punkta galējās pozīcijas traktora aizmugurējai asij ir maksimālā iespējamā vērtība sliedei. Vertikālā plakne, kura ir taisnā leņķī pret AB līniju tās centrālajā punktā, ir traktora vidusplakne. 1.4. Garenbāze Garenbāze ir attālums starp vertikālajām plaknēm, kas šķērso divas līnijas AB, kā definēts 1.3. punktā; attiecīgi viena priekšējiem un viena aizmugurējiem riteņiem. 1.5. Sēdekļa atskaites punkta noteikšana; sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam 1.5.1. Sēdekļa indeksa punkts (SIP)[12] Sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353:1995 1.5.2. Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam 1.5.2.1. Ja atzveltnes un sēdekļa plāksnes slīpums ir regulējams, to noregulē tā, lai indeksa punkts būtu visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī. 1.5.2.2. Ja sēdeklim ir atsperes, tad tās jānobloķē pusgājienā, ja vien tas nav pretrunā ar norādījumiem, ko skaidri formulējis ražotājs. 1.5.2.3. Ja sēdekļa stāvoklis ir regulējams tikai gareniski un vertikāli, indeksa punktu šķērsojošā gareniskā ass ir paralēla caur stūresrata centru ejošajai traktora vertikālajai gareniskai plaknei, un tā neatrodas tālāk par 100 mm no šīs plaknes. 1.6. Klīrensa zona 1.6.1. Vertikālā atskaites plakne un līnija Klīrensa zonu (6.1. attēls II pielikumā) nosaka pēc vertikālās atskaites plaknes un atskaites līnijas. 1.6.1.1. Atskaites plakne ir vertikāla plakne, parasti gareniski pret traktoru, kas šķērso sēdekļa atskaites punktu un stūresrata centru. Parasti atskaites plakne tiek savienota ar traktora garenisko vidusplakni. Pieņem, ka minētā atskaites plakne ar sēdekli un stūresratu noslodzes laikā pārvietojas horizontāli, bet paliek perpendikulāra pret traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu. 1.6.1.2. Atskaites līnija ir līnija atskaites plaknē, kas iet caur punktu, kas atrodas 140 + ah uz aizmuguri un 90 – av zem sēdekļa indeksa punkta, kā arī caur pirmo punktu uz stūresrata malas, kuru tā šķērso, kad novietota horizontāli. 1.6.2. Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar negrozāmu sēdekli Klīrensa zona traktoriem ar negrozāmu sēdekli ir noteikta 1.6.2.1. līdz 1.6.2.11. punktā un, ja traktors ir uz horizontālas virsmas un regulējams sēdeklis ir noregulēts visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī[13] un regulējams stūresrats ir noregulēts normālas vadīšanas stāvoklī sēdus, tad telpu ierobežo šādas plaknes: 1.6.2.1. divas vertikālas plaknes 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; šīs vertikālās plaknes stiepjas 300 mm uz augšu no 1.6.2.8. punktā minētās plaknes un gareniski vismaz 550 mm priekšā vertikālajai plaknei perpendikulāri atskaites plaknei, šķērsojot (210 – ah) mm priekšā sēdekļa atskaites punktam; 1.6.2.2. divas vertikālas plaknes 200 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; šīs vertikālās plaknes stiepjas 300 mm uz augšu no 1.6.2.8. noteiktās plaknes un gareniski no virsmas, kas noteikta 1.6.2.11. punktā līdz vertikālajai plaknei perpendikulāri atskaites plaknei, šķērsojot (210 – ah) mm priekšā sēdekļa atskaites punktam; 1.6.2.3. slīpa plakne, kas ir perpendikulāra pret atskaites plakni, ir paralēla atskaites līnijai un atrodas 400 mm virs tās, stiepjoties atpakaļ līdz punktam, kur tā krusto vertikālo plakni, kura ir perpendikulāra atskaites plaknei un iet atpakaļ caur punktu (140 + ah) mm attālumā no sēdekļa indeksa punkta; 1.6.2.4. slīpa plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un savienojas ar 1.6.2.3. punktā noteikto plakni virs tās tālākās aizmugurējās malas un balstās pret sēdekļa atzveltnes augstāko punktu; 1.6.2.5. vertikāla plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura stiepjas vismaz 40 mm uz priekšu no stūresrata un vismaz 760 – ah mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta; 1.6.2.6. cilindriska virsma ar asi, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 150 mm rādiusu, kas ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.3 un 1.6.2.5. punktā noteiktajām plaknēm; 1.6.2.7. divas paralēlas slīpas plaknes, kas iet caur 1.6.2.1. punktā noteikto plakņu augšējām malām, kurām slīpā plakne atrodas malā, kurai piemēro triecienu, ne tuvāk kā 100 mm no atskaites plaknes virs klīrensa zonas; 1.6.2.8. horizontālā plakne, kura šķērso punktu 90 – av zem sēdekļa indeksa punkta; 1.6.2.9. divas daļas vertikālajā plaknē, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura iet 210 – ah mm priekšā no sēdekļa indeksa punkta, abām šīm plaknes daļām attiecīgi savienojot 1.6.2.1. punktā noteikto plakņu galējās aizmugurējās robežas ar 1.6.2.2. punktā noteikto plakņu galējām priekšējām robežām; 1.6.2.10. divas daļas horizontālajā plaknē, kas iet 300 mm virs 1.6.2.8. punktā noteiktās plaknes, abām šīm plaknes daļām attiecīgi savienojot vertikālo 1.6.2.2. punktā definēto plakņu augstākās robežas ar 1.6.2.7. punktā noteikto slīpo plakņu zemākajām robežām; 1.6.2.11. virsma, kas vajadzības gadījumā ir liekta un kuras veidojošā līnija ir perpendikulāra atskaites plaknei un balstās pret sēdekļa atzveltnes aizmuguri. 1.6.3. Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) brīvā telpa ir zona, kurā ir divas klīrensa zonas, kuras nosaka divi dažādi stūresrata un sēdekļa stāvokļi. 1.6.4. Papildu sēdekļi 1.6.4.1. Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testos izmanto to brīvo telpu, kurā ietverti sēdekļu indeksa punkti visos iespējamos stāvokļos. Aizsargkonstrukcija nedrīkst būt daļa no lielākas klīrensa zonas, kurā aplūkoti dažādi minētie sēdekļu indeksa punkti. 1.6.4.2. Ja pēc testa tiek piedāvāts jauns sēdekļa stāvoklis, ir jānosaka, vai klīrensa zona apkārt jaunajam SIP atrodas iepriekš noteiktajā zonā. Ja tā neatrodas iepriekš noteiktajā zonā, ir jāveic jauns tests. 1.7. Pieļaujamās pielaides mērījumos Lineārie izmēri: ± 3 mm izņemot: -- riepu deformācija: ± 1 mm -- konstrukcijas deformācija horizontālo noslodžu laikā: ± 1 mm -- svārsta bloka kritiena augstums: ± 1 mm masas: ± 1 % spēks: ± 2 % leņķi: ± 2 ° 1.8. Simboli ah | (mm) | Puse no horizontālā sēdekļa novietojuma; | av | (mm) | Puse no vertikālā sēdekļa novietojuma; | B | (mm) | Minimālais kopējais traktora platums; | Bb | (mm) | Aizsargkonstrukcijas maksimālais ārējais platums; | D | (mm) | Konstrukcijas deformācija trieciena punktā (dinamiskajā testā) vai slodzes piemērošanas punktā un tās piemērošanas virzienā (statiskajā testā); | D' | (mm) | Konstrukcijas deformācija aprēķinātai vajadzīgai enerģijai; | Ea | (J) | Deformācijas enerģija, kas uzņemta brīdī, kad slodze ir noņemta. Zona F-D līknē; | Ei | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija. Zona zem F-D līknes; | E'i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pēc papildu noslodzes piemērošanas pēc plaisas vai plīsuma; | E''i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pārslodzes testā gadījumā, kad slodze tiek noņemta pirms šīs pārslodzes testa uzsākšanas. Zona zem F-D līknes; | Eil | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem gareniskās noslodzes piemērošanas laikā; | Eis | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem sānu noslodzes piemērošanas laikā; | F | (N) | Statiskais slodzes spēks; | F' | (N) | Slodzes spēks vajadzīgai aprēķinātai enerģijai, kas atbilst E'i; | F-D | Spēka/novirzes diagramma; | Fi | (N) | Spēks, ko piemēro aizmugurējai cietai armatūrai; | Fmax | (N) | Maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā, izņemot pārslogošanu; | Fv | (N) | Vertikālais spiediena spēks; | H | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums (dinamiskie testi); | H’ | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums papildu testiem (dinamiskie testi); | I | (kg.m2) | Traktora atskaites inerces moments aizmugurējo riteņu centra līnijā neatkarīgi no minēto aizmugurējo riteņu masas; | L | (mm) | Traktora atskaites garenbāze; | M | (kg) | Traktora atskaites masa izturības testos, kā noteikts II pielikuma 3.2.1.4. punktā.” | ê 87/402/EEK 2. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS 2.1. Katrai aizsargkonstrukcijai un tās stiprinājumam pie traktora jābūt veidotai un konstruētai tā, lai pildītu 1. punktā minēto galveno mērķi. 2.2. Šis nosacījums tiek uzskatīts par izpildītu, ja ir ievērotas II pielikuma prasības. 3. EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS 3.1. EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikums attiecībā uz aizsargkonstrukcijas izturību un tās stiprinājuma izturību pie traktora jāiesniedz traktora ražotājam vai aizsargkonstrukcijas ražotājam, vai to pilnvarotiem pārstāvjiem. ê 87/402/EEK (pielāgots) 3.2. Ö EK detaļas tipa apstiprinājuma Õ pieteikumam pievieno Ö sekojošos Õ dokumentus trijos eksemplāros, kā arī šādas ziņas: ê 87/402/EEK - rasējums vai nu pēc mēroga, vai norādot galvenos izmērus, kurā parādīts vispārējais aizsargkonstrukcijas veidojums. Šajā rasējumā jo īpaši precīzi jāparāda stiprinājuma sastāvdaļas, - fotogrāfijas no sāniem un no priekšas, sīki parādot stiprinājumu, - īss aizsargkonstrukcijas apraksts, ieskaitot konstrukcijas veidu, piestiprināšanas metodi traktoram un vajadzības gadījumā arī ziņas par apšuvumu un salona polsterējumu, - sīkas ziņas par konstrukcijā un apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprinājumos izmantotajiem materiāliem (sk. III pielikumu). 3.3. Tā traktora tipa reprezentatīvs paraugs, kuram paredzēta apstiprināmā aizsargkonstrukcija, jāiesniedz tehniskajam dienestam, kurš ir atbildīgs par EK detaļas tipa apstiprināšanas testiem. Šim traktoram jābūt aprīkotam ar aizsargkonstrukciju. Ražotājam turklāt jānorāda riepu izmēri, kas der vai ko var uzmontēt priekšējai un aizmugurējai asij. 3.4. EK detaļas tipa apstiprinājuma turētājs var pieprasīt tā attiecināšanu uz citiem traktoru tipiem. Kompetentai iestādei, kas piešķīrusi pirmo EK detaļas tipa apstiprinājumu, jāpiešķir attiecinājums, ja apstiprinātā aizsargkonstrukcija un traktora tips (tipi), kuriem pieprasīts attiecinājums, atbilst šādiem nosacījumiem: ê 87/402/EEK (pielāgots) - traktora masa bez balasta, kā Ö definēta Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma A parauga 2.1. punktā Õ, nepārsniedz atsauces masu, kas izmantota testā, vairāk kā par 5 %, ê 87/402/EEK - stiprinājuma pie traktora metode un stiprinājuma punkti ir vienādi, - jebkurām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegam, kas var papildināt aizsargkonstrukciju, ir identiska izturība, un tās ir identiski izvietotas attiecībā pret aizsargkonstrukciju, - galējie sēdekļa un stūres izmēri un novietojums attiecībā pret aizsargkonstrukciju, kā arī to punktu izvietojums attiecībā pret aizsargkonstrukciju, ko uzskata par nekustīgiem un ņem vērā, lai noteiktu, ka klīrensa zona ir aizsargāta, ir tādi, ka konstrukcija joprojām aizsargā klīrensa zonu pēc tam, kad konstrukcija ir izturējusi deformāciju, kuru izraisījuši dažādi testi. 4. MARĶĒJUMS 4.1. Katrai aizsargkonstrukcijai, kas atbilst apstiprinātajam tipam, jābūt šādam marķējumam: 4.1.1. preču zīme vai tirdzniecības nosaukums; 4.1.2. EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, kas atbilst paraugam IV pielikumā; 4.1.3. aizsargkonstrukcijas sērijas numurs; 4.1.4. to traktora(u) marka un tips(i), kam paredzēta aizsargkonstrukcija. 4.2. Visām šīm ziņām jābūt norādītām uz nelielas plāksnītes. 4.3. Šim marķējumam jābūt redzamam, salasāmam un neizdzēšamam. _____________ ê 2010/22/ES 4. pants un IV pielikuma 2. punkts II PIELIKUMS Tehniskās prasības Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru vadītāja sēdekļa priekšā piestiprinātu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 koda 6 3. punktā[14], izņemot 3.2.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.4.1. punktu (“Administratīvie attiecinājumi”), 3.5. punktu (“Marķējums”) un 3.7. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”); to formulējums ir šāds: “3. NOTEIKUMI UN NORĀDĪJUMI 3.1. Priekšnosacījumi izturības testiem 3.1.1. Divu iepriekšējo testu veikšana Aizsargkonstrukciju drīkst pakļaut izturības testiem tikai gadījumā, ja abi testi – Sānu stabilitātes un Nepastāvīgas gāšanās tests – ir bijuši apmierinoši (sk. norises diagrammu (6.3. attēls)). 3.1.2. Sagatavošanās iepriekšējiem testiem 3.1.2.1. Traktoram jābūt aprīkotam ar aizsargkonstrukciju tās drošības stāvoklī. 3.1.2.2. Traktoram jābūt aprīkotam ar riepām, kurām ir vislielākais ražotāja norādītais diametrs un vismazākais šķērsgriezums šāda diametra riepām. Riepas nedrīkst būt balansētas ar šķidrumu, un tām jābūt piepumpētām līdz tādam spiedienam, kāds ir piemērots darbam laukos. 3.1.2.3. Aizmugurējiem riteņiem jābūt noregulētiem uz vismazāko riteņu platumu; priekšējiem riteņiem jābūt noregulētiem, cik tuvu iespējams tam pašam attālumam starp riteņiem. Ja ir iespējami divi priekšējo riteņu stāvokļi, kuri vienādi atšķiras no aizmugurējo riteņu šaurākā stāvokļa, jāizvēlas platākais priekšējo riteņu stāvoklis. 3.1.2.4. Visām traktora tvertnēm jābūt uzpildītām vai šķidrumiem jābūt aizvietotiem ar līdzvērtīgu masu atbilstīgajā stāvoklī. 3.1.2.5. Visi stiprinājumi, kurus izmanto sērijveida ražošanā, ir jānostiprina parastā stāvoklī pie traktora. 3.1.3. Sānu stabilitātes tests 3.1.3.1. Traktors, kas sagatavots, kā aprakstīts iepriekš, ir novietots uz horizontālas plaknes tā, lai traktora priekšējās ass griezes punkts vai, ja tas ir traktors ar šarnīrsavienojumu, horizontālais griezes punkts starp abām asīm varētu brīvi kustēties. 3.1.3.2. Izmantojot domkratu vai pacēlāju, sašķiebj to traktora daļu, kas nekustīgi savienota ar asi, kura tur vairāk nekā 50 % no traktora svara, vienlaikus nepārtraukti mērot slīpuma leņķi. Šim leņķim jābūt vismaz 38° brīdī, kad traktors atrodas labilā līdzsvara stāvoklī, riteņiem skaroties pie zemes. Vienreiz veic testu, stūresratu izgriežot līdz galam pa kreisi, un vienreiz – stūresratu izgriežot līdz galam pa labi. 3.1.4. Nepastāvīgas gāšanās tests 3.1.4.1. Vispārīgas piezīmes Šis tests ir paredzēts, lai pārbaudītu, vai konstrukcija, kas ierīkota traktorā vadītāja aizsardzībai, var apmierinoši atturēt traktora nepārtrauktu kūleņošanu, tam sāniski gāžoties uz nogāzes ar slīpuma koeficientu 1 no 1,5 (6.4. attēls). Pierādīt nepastāvīgu gāšanos var saskaņā ar vienu no divām metodēm, kas noteiktas 3.1.4.2. un 3.1.4.3. punktā. 3.1.4.2. Nepastāvīgas gāšanās īpašību demonstrēšana, izmantojot apgāšanas testu 3.1.4.2.1. Apgāšanas tests jāveic uz testa nogāzes, kas ir vismaz četrus metrus gara (sk. 6.4. attēlu). Virsmai jābūt nosegtai ar 18 cm biezu tāda materiāla kārtu, kura konusveida iespiešanās indekss, mērot saskaņā ar standartu ASAE S313.3 FEB1999 un ASAE EP542 FEB1999 attiecībā uz konusveida penetrometeru, ir: A = 235 ± 20 vai B = 335 ± 20 3.1.4.2.2 . Traktoru (kas sagatavots kā minēts 3.1.2. punktā) sāniski sašķiebj ar nulles sākuma ātrumu. Šim nolūkam to novieto uz testa nogāzes sākuma tādā veidā, lai riteņi, kas atrodas nogāzes apakšējā pusē, balstītos uz nogāzes un traktora vidējā plakne būtu paralēla kontūrlīnijām. Pēc tam, kad traktors ir uzdūries testa nogāzes virsmai, tas var pacelties no virsmas, apgriežoties ap aizsargkonstrukcijas augšējo stūri, bet neapgāžoties. Tam jānokrīt atpakaļ uz pusi, kura pirmā pacēlās. 3.1.4.3. Nepastāvīgas gāšanās demonstrēšana ar aprēķiniem 3.1.4.3.1. Lai pārbaudītu nepastāvīgas gāšanās īpašības ar aprēķinu palīdzību, jānoskaidro šādi traktoram raksturīgie dati (sk. 6.5. attēlu): B0 | (m) | Aizmugurējās riepas platums | B6 | (m) | Aizsargkonstrukcijas platums starp labo un kreiso trieciena punktu | B7 | (m) | Motora pārsega platums | D0 | (rad) | Priekšējās ass svārstību leņķis (no nulles stāvokļa līdz gājiena beigām) | D2 | (m) | Priekšējo riepu augstums pie pilnas slodzes uz asi | D3 | (m) | Aizmugurējo riepu augstums pie pilnas slodzes uz asi | H0 | (m) | Priekšējās ass griezes punkta augstums | H1 | (m) | Smaguma centra augstums; | H6 | (m) | Augstums trieciena punktā | H7 | (m) | Motora pārsega augstums | L2 | (m) | Horizontālais attālums starp smaguma centru un priekšējo asi | L3 | (m) | Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizmugurējo asi | L6 | (m) | Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (pirms tā lietojama mīnusa zīme, ja šis punkts atrodas priekšā gravitācijas centra plaknei) | L7 | (m) | Horizontālais attālums starp gravitācijas centru un motora pārsega priekšējo stūri | Mc | (kg) | Traktora masa, ko izmanto aprēķinos | Q | (kgm2) | Inerces moments ap garenisko asi caur smaguma centru | S | (m) | Aizmugurējās sliedes platums | Sliedes (S) un riepu platuma (B0) summai jābūt lielākai par aizsargkonstrukcijas platumu B6. 3.1.4.3.2. Aprēķinu veikšanai var pieņemt šādus vienkāršojumus: 3.1.4.3.2.1. stacionārs traktors apgāžas uz nogāzes ar slīpuma koeficientu 1/1.5 ar nobalansētu priekšējo asi, ja smaguma centrs atrodas vertikāli virs rotācijas ass, 3.1.4.3.2.2. rotācijas ass ir paralēla traktora gareniskajai asij un iet caur priekšējā un aizmugurējā riteņa saskarsmes virsmām nogāzes lejas daļā, 3.1.4.3.2.3. traktors neslīd lejup pa nogāzi, 3.1.4.3.2.4. iedarbība uz nogāzi ir daļēji elastīga, ar elastības koeficientu: U = 0,2 3.1.4.3.2.5. iespiešanās dziļums nogāzē un aizsargkonstrukcijas deformācija kopā sasniedz: T = 0,2 m 3.1.4.3.2.6. neviena cita traktora daļa neiespiežas nogāzē. 3.1.4.3.3 Datorprogramma (BASIC)[15] nepārtrauktas kūleņošanas īpašību noteikšanai sāniski krītošam šaura riteņu bāzes traktoram ar priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju ir daļa pašreizējā kodā (ar piemēriem 6.1. līdz 6.11. punktā). 3.1.5. Mērīšanas metodes 3.1.5.1. Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizmugurējo (L3) vai priekšējo (L2) asi. Attālums starp aizmugurējo un priekšējo asi abās traktora malās ir jāmēra, lai pārbaudītu, ka nav pagrieziena leņķa. Attālums starp smaguma centru u aizmugurējo (L3) vai priekšējo (L2) asi ir jāaprēķina no traktora masas sadalījuma starp aizmugurējiem un priekšējiem riteņiem. 3.1.5.2. Aizmugurējo (D3) un priekšējo (D2) riepu augstums Ir jāaprēķina attālums starp riepas augšējo punktu līdz zemes plaknei (6.5. attēls), un šī metode ir jāizmanto priekšējām un aizmugurējām riepām. 3.1.5.3. Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (L6). Ir jāaprēķina horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (6.6.a, 6.6.b un 6.6.c attēls). Pirms uzņemtā mērījuma lietojama mīnusa zīme (-L6), ja aizsargkonstrukcija atrodas priekšā smaguma centra plaknei. 3.1.5.4. Aizsargkonstrukcijas platums (B6) Ir jāmēra attālums starp labo un kreiso trieciena punktu diviem vertikāliem aizsargkonstrukcijas stabiem. Trieciena punktu nosaka ar tangentes plakni pret aizsargkonstrukciju, kas šķērso caur līniju, kas izveidota ar priekšējo un aizmugurējo riepu augstākajiem ārējiem punktiem (6.7. attēls). 3.1.5.5. Aizsargkonstrukcijas augstums (H6) Ir jāaprēķina vertikālais attālums starp konstrukcijas trieciena punktu līdz zemes plaknei. 3.1.5.6. Motora pārsega augstums (H7) Ir jāaprēķina vertikālais attālums starp motora pārsega trieciena punktu līdz zemes plaknei. Trieciena punktu nosaka ar tangentes plakni pret motora pārsegu un aizsargkonstrukciju, kas šķērso caur līniju, kas izveidota ar priekšējo riepu augstākajiem ārējiem punktiem (6.7. attēls). Mērījumi jāveic abās motora pārsega pusēs. 3.1.5.7. Motora pārsega platums (B7) Ir jāmēra attālums starp motora pārsega diviem trieciena punktiem, kā noteikts iepriekš. 3.1.5.8. Horizontālais attālums starp smaguma centru un motora pārsega priekšējo stūri (L7) Ir jāmēra attālums starp motora pārsega trieciena punktu, kā noteikts iepriekš, un smaguma centru. 3.1.5.9. Priekšējās ass griezes punkta augstums (H0) Ražotāja ziņojumā ir jāiekļauj un atbilstoši jāpārbauda vertikālais attālums starp priekšējās ass griezes punktu līdz priekšējo riepu ass centram (H01). Ir jāaprēķina vertikālais attālums starp priekšējo riepu ass centru līdz zemes plaknei (H02) (6.8. attēls). Priekšējās ass griezes punkta augstums (H0) ir abu iepriekš minēto lielumu summa. 3.1.5.10. Aizmugurējās sliedes platums (S) Ir jāaprēķina minimālais aizmugurējās sliedes platums (traktors aprīkots ar lielākā izmēra riepām, kā noteicis ražotājs) (6.9. attēls). 3.1.5.11. Aizmugurējās riepas platums (B0) Ir jāaprēķina attālums starp aizmugurējās riepas ārējo un iekšējo vertikālo plakni (riepas augšējā daļā) (6.9. attēls). 3.1.5.12. Priekšējās ass svārstīgais leņķis (D0) Abās ass pusēs, ņemot vērā visus amortizatorus, ir jāaprēķina lielākas leņķis, ko nosaka priekšējās ass svārstības no horizontālā stāvokļa līdz maksimālai deformācijai. Ir jāizmanto maksimālais aprēķinātais leņķis. 3.1.5.13. Traktora masa (M) Jānosaka traktora masa saskaņā ar 3.2.1.4. punktā minētajiem nosacījumiem. 3.2. Izturības testēšanas nosacījumi aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora 3.2.1. Vispārīgas prasības 3.2.1.1. Testa mērķi Testi, ko veic, izmantojot īpašas ierīces, ir paredzēti, lai imitētu slodzi, kādai pakļauj aizsargkonstrukciju, ja traktors apgāžas. Minētie testi ļauj novērot aizsargkonstrukcijas izturību un visu to kronšteinu izturību, ar kuriem tā piestiprināta pie traktora, kā arī visu traktora daļu izturību, kas nodod testa slodzi. 3.2.1.2. Testa metodes Testus var veikt saskaņā ar dinamisko vai statisko procedūru. Abas metodes tiek uzskatītas par līdzvērtīgām. 3.2.1.3. Vispārīgi noteikumi, kas reglamentē sagatavošanos testiem 3.2.1.3.1. Aizsargkonstrukcijai jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijām. To piestiprina saskaņā ar ražotāja ieteikto metodi vienam no traktoriem, kuram tā ir projektēta. Piezīme: statiskās izturības testam nav vajadzīgs viss traktors; tomēr aizsargkonstrukcija un traktora detaļas, pie kurām tā piestiprināta, veido iekārtu darba kārtībā, kas turpmāk saukta “mezgls”. 3.2.1.3.2. Gan statiskajā testā, gan dinamiskajā testā traktoram (vai mezglam), kā tas ir nokomplektēts, jābūt aprīkotam ar visām ražojumu sērijas daļām, kuras var ietekmēt aizsargkonstrukcijas izturību vai kuras var būt vajadzīgas izturības testam. Traktoram (vai mezglam) jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt un noskaidrot, vai ir izpildītas 3.2.3. punktā minēto pieņemšanas nosacījumu prasības. Visām traktora vai aizsargkonstrukcijas daļām, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, jābūt piegādātām vai parādītām rasējumos. 3.2.1.3.3. Izturības testiem visi paneļi un noņemamās nestrukturālas daļas jānoņem, lai tās nevarētu veicināt aizsargkonstrukcijas stiprināšanu. 3.2.1.3.4. Sliedes platumam jābūt noregulētam tā, lai aizsargkonstrukciju, cik vien iespējams, izturības testu laikā nebalstītu riepas. Ja šos testus veic, ievērojot statisko procedūru, šos riteņus var noņemt. 3.2.1.4. Traktora atskaites masa izturības testos Traktora atskaites masai M, ko lieto formulā, lai aprēķinātu svārsta bloka kritiena augstumu, noslodzes enerģijai un spiediena spēkam jābūt vismaz traktora masas apmērā, neskaitot papildierīces, bet ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, smērvielas, degvielu, instrumentus un aizsargkonstrukciju. Nav iekļauti papildu priekšējie vai aizmugurējie atsvari, riepu balasts, uzmontēti agregāti, uzmontēts aprīkojums vai jebkādi speciālie mezgli. 3.2.2. Testi 3.2.2.1. Testu secība Testu secība, neskarot papildu testus, kas minēti 3.3.1.1.6., 3.3.1.1.7., 3.3.2.1.6. un 3.3.2.1.7. punktā, ir šāda: 1) trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas aizmugurē (sk. 3.3.1.1.1. un 3.3.2.1.1. punktu); 2) aizmugurējā spiediena tests (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.3.1.1.4. un 3.3.2.1.4. punktu); 3) trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas priekšā (sk. 3.3.1.1.2. un 3.3.2.1.2. punktu); 4) trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas sānos (sk. 3.3.1.1.3. un 3.3.2.1.3. punktu); 5) spiediens konstrukcijas priekšā (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.3.1.1.5. un 3.3.2.1.5. punktu). 3.2.2.2. Vispārīgas prasības 3.2.2.2.1. Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto. 3.2.2.2.2 .Testu laikā traktoru vai aizsargkonstrukciju nedrīkst labot vai mainīt. 3.2.2.2.3. Testu laikā traktora pārnesumkārbai ir jābūt neitrālā režīmā un bremzēm atlaistām. 3.2.2.2.4. Ja traktors ir aprīkots ar atsperojuma sistēmu starp traktora virsbūvi un riteņiem, testa laikā tai jābūt nobloķētai. 3.2.2.2.5. Pirmā trieciena veikšanai (dinamiskais tests) vai pirmās slodzes (statiskais tests) piemērošanai konstrukcijas aizmugurē, jāizvēlas tas sāns, kas saskaņā ar testa veicēju iestāžu viedokli pēc triecienu un slodžu sērijas piemērošanas radīs visnevēlamākos apstākļus konstrukcijai. Trieciens no sāniem vai sānu slodze un trieciens no aizmugures vai aizmugurējā slodze jāpiemēro aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes abos sānos. Trieciens no priekšas vai priekšējā slodze jāpiemēro tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānā kā sānu trieciens vai slodze. 3.2.3. Pieņemšanas nosacījumi 3.2.3.1. Uzskata, ka aizsargkonstrukcija apmierina izturības prasības, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem: 3.2.3.1.1. pēc katras testa daļas tai jābūt bez plaisām vai 3.3.1.2.1. vai 3.2.3.1.2. punkta nozīmē. Ja vienā no minētajiem testiem rodas nozīmīgi plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc trieciena vai spiediena testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu tests saskaņā ar dinamiskajiem vai statiskajiem testiem; 3.2.3.1.2. testu laikā, izņemot pārslodzes testu, neviena aizsargkonstrukcijas daļa nedrīkst nonākt klīrensa zonā, kas noteikta I pielikuma 1.6. punktā; 3.2.3.1.3. testu laikā, izņemot pārslodzes testu, saskaņā ar 3.3.1.2.2. un 3.3.2.2.2. konstrukcijai jāaizsargā visas klīrensa zonas daļas; 3.2.3.1.4. testu laikā aizsargkonstrukcija nedrīkst izdarīt spiedienu uz sēdekļa konstrukciju; 3.2.3.1.5. elastīgajai deformācijai, ko mēra saskaņā ar 3.3.1.2.3. un 3.3.2.2.3. punktu, jābūt mazākai par 250 mm. 3.2.3.2. Nedrīkst būt piederumu, kas rada draudus vadītājam. Nedrīkst būt izvirzītas daļas vai piederuma, kas var ievainot vadītāju, ja traktors apgāžas, vai jebkāda piederuma vai daļas, kas var viņu iesprostot – piemēram, aiz kājas vai pēdas – konstrukcijas deformācijas rezultātā. 3.2.4. [Nepiemēro] 3.2.5. Iekārtas un aprīkojums dinamiskajiem testiem 3.2.5.1. Svārsta bloks 3.2.5.1.1 .Bloku, kas darbojas kā svārsts, iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru atbalsta punkti nav zemāki par 6 m virs zemes. Jānodrošina līdzekļi, lai neatkarīgi noregulētu bloka iekāršanas augstumu un leņķi starp bloku un atbalsta ķēdēm vai trosēm. 3.2.5.1.2. Svārsta bloka masai jābūt 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu masu, kuras pašas nedrīkst pārsniegt 100 kg. Trieciena plaknes sānu garumam jābūt 680 ± 20 mm (sk. 6.10. attēlu). Blokam jābūt piepildītam tā, lai tā smaguma centrs būtu nemainīgs un sakristu ar paralēlskaldņa ģeometrisko centru. 3.2.5.1.3. Paralēlskaldnim jābūt savienotam ar sistēmu, kas velk to atpakaļ ar tūlītēju atlaišanas mehānismu, kurš ir veidots un izvietots tā, lai svārsta bloku varētu atlaist, neizraisot paralēlskaldņa svārstības ap horizontālo asi perpendikulāri svārsta svārstību plaknei. 3.2.5.2. Svārsta balsti Svārsta atbalsta punktiem jābūt stingri nostiprinātiem tā, lai to izkustēšanās jebkurā virzienā nepārsniegtu 1 procentu no kritiena augstuma. 3.2.5.3. Stiprinājumi 3.2.5.3.1. Balsta sliedēm ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību, lai nostiprinātu traktoru visos ilustrētajos gadījumos (sk. 6.11., 6.12. un 6.13. attēlu), jābūt stingri piestiprinātām pie neelastīga pamata zem svārsta. 3.2.5.3.2 . Traktoram jābūt pieķēdētam pie sliedēm ar trošu palīdzību ar apaļām stieplēm, ar šķiedru serdeni, ar konstrukciju 6 x 19 saskaņā ar ISO 2408:2004 un ar nominālo diametru 13 mm. Metāla daļu maksimālajai stiepes izturībai jābūt 1 770 Mpa. 3.2.5.3.3. Centrālais griezes punkts traktoram ar šarnīrsavienojumu jāatbalsta un jāpieķēdē tā, lai tas atbilstu visiem testiem. Izdarot testu ar triecienu no sāna, balstam jābūt atbalstītam arī no pretējās puses triecienam. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā līnijā, ja tas atvieglo trošu pievienošanu atbilstīgajā veidā. 3.2.5.4. Riteņu balsts un baļķis 3.2.5.4.1 . Trieciena testu laikā kā balsts riteņiem jāizmanto mīkstās koksnes baļķis, kura šķērsgriezuma laukums ir 150 mm (sk. 6.11., 6.12. un 6.13. attēlu). 3.2.5.4.2. Mīkstās koksnes baļķis jāpiestiprina pie zemes, lai nostiprinātu riteņa diska malu, kas atrodas pretējā pusē sānu triecienam (sk. 6.13. attēlu). 3.2.5.5. Balsti un saites traktoriem ar šarnīrsavienojumu 3.2.5.5.1. Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un stiprinājumus. To mērķis ir nodrošināt, lai traktora daļa, kurā ir ierīkota aizsargkonstrukcija, būtu tikpat stingra kā viengabala traktoram. 3.2.5.5.2. Konkrētā papildu informācija, kas attiecas uz trieciena un spiediena pārbaudēm, ir iekļautas 3.3.1.1. punktā. 3.2.5.6. Spiediens riepās un deformācija 3.2.5.6.1. Traktora riepām nedrīkst būt šķidruma balasts; tām jābūt piepumpētām līdz spiedienam, kādu noteicis traktora ražotājs darbam uz lauka. 3.2.5.6.2. Stiprinājumiem jābūt nospriegotiem katrā atsevišķā gadījumā, kad riepām ir deformācija, kas ir 12 procenti no riepas sienas augstuma (attālums starp zemi un diska zemāko punktu) pirms nospriegošanas. 3.2.5.7. Spiediena stends Izmantojot stendu, kas attēlots 6.14. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņem spiediena spēku. 3.2.5.8. Mērīšanas ierīces Ir vajadzīgas šādas mērīšanas ierīces: 3.2.5.8.1. ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 6.15. attēlu) mērīšanai; 3.2.5.8.2. ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu); 3.2.6. Ierīces un parīkojums statiskajiem testiem 3.2.6.1. Ierīce statiskai testēšanai 3.2.6.1.1. Statiskā testa ierīcei jābūt veidotai tā, lai aizsargkonstrukcijai varētu piemērot grūdienus vai slodzi. 3.2.6.1.2. Jānodrošina, lai slodzi varētu vienādi sadalīt slodzes izraisīšanas virzienā pa slīdēšanas sliedi, kuras garums ir viens no skaitļa 50 daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm. Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm. Sviras šķautņu, kas saskaras ar aizsargkonstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm. 3.2.6.1.3. Jābūt iespējai noregulēt aizsargu jebkurā leņķī attiecībā pret slodzes virzienu, lai varētu sekot līdzi konstrukcijas slodzi nesošās virsmas leņķa izmaiņām, konstrukcijai saliecoties. 3.2.6.1.4. Slodzes virziens (novirze no horizontāles un no vertikāles): - testa sākumā, pie nulles slodzes: ± 2°; - testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm jābūt minimālām. 3.2.6.1.5 .Deformācijas ātrumam jābūt pietiekami lēnam (mazāk nekā 5 mm/s) slodzei visos momentos, lai to uzskatītu par “statisku”. 3.2.6.2. Iekārtas enerģijas mērīšanai, kuru uzņem konstrukcija 3.2.6.2.1. Jāuzzīmē līkne “spēks pret deformāciju”, lai noteiktu enerģiju, kādu uzņem konstrukcija. Nav vajadzības mērīt spēku un deformāciju punktā, kur tiek piemērota slodze konstrukcijai; tomēr spēks un deformācija jāmēra vienlaikus un kolineāri. 3.2.6.2.2. Atskaites punkts deformācijas mērījumiem jāizvēlas tā, lai ņemtu vērā tikai to enerģiju, kuru uzņem konstrukcija un/vai konkrētu traktora daļu deformācija. Enerģija, kas tiek uzņemta deformējoties un/vai paslīdot stiprinājumam, jāignorē. 3.2.6.3. Līdzekļi traktora piestiprināšanai pie zemes 3.2.6.3.1. Stiprinājuma sliedes ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību traktora piestiprināšanai visos aplūkotajos gadījumos, stingri jānostiprina pie neelastīga pamata pie testa stenda. 3.2.6.3.2. Traktors jāpiestiprina pie sliedēm ar jebkuru piemērotu līdzekli (plāksnēm, ķīļiem, trosēm, balstiem utt.) tā, lai tas nevarētu izkustēties testa laikā. Šī prasība jāpārbauda testa laikā, izmantojot parastas garuma mērierīces. Ja traktors izkustas, viss tests jāatkārto, ja vien sistēma tās deformācijas mērīšanai, ko ņem vērā, zīmējot līkni “spēks pret deformāciju”, nav pievienota traktoram. 3.2.6.4. Spiediena stends Izmantojot stendu, kas attēlots 6.14. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņemtu spiediena spēku. 3.2.6.5. Pārējās mērīšanas ierīces Ir vajadzīgas arī šādas mērīšanas ierīces: 3.2.6.5.1. ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 6.15. attēlu) mērīšanai; 3.2.6.5.2 . ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu); 3.3. Testa procedūras 3.3.1. Dinamiskie testi 3.3.1.1. Trieciena un spiediena testi 3.3.1.1.1 Trieciens no aizmugures 3.3.1.1.1.1. Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī. Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu. Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidus plaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.3.1.1.1.2. Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 6.11. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs. Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem un tad tas jāpiestiprina pie zemes. 3.3.1.1.1.3. Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. 3.3.1.1.1.4. Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas: H = 25 + 0,07 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.3.1.1.1.5. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), izmanto tās pašas formulas. 3.3.1.1.2. Trieciens no priekšas 3.3.1.1.2.1. Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī. Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārsta griešanos ap trieciena punktu. Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.3.1.1.2.2. Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 6.12. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugurējo nostiprinājumu izvieto tā, lai abu stiepļu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs. Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem un tad tas jāpiestiprina pie zemes. 3.3.1.1.2.3. Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. 3.3.1.1.2.4. Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas: H = 25 + 0,07 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,02 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.3.1.1.2.5. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) augstums ir lielākā vērtība no iepriekš minētās formulas, vai no turpmāk minētās formulas (izvēloties lielāko vērtību no minētajām): H = 2,165 x 10- 8 M x L2 vai H = 5,73 x 10- 2I 3.3.1.1.3 . Trieciens no sāna 3.3.1.1.3.1. Traktors jānovieto attiecībā pret svārsta bloku tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido leņķi ar vertikāli, kas ir mazāks par 20°. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tā būtu paralēla aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī trieciena brīdī. Jānoregulē svārsta bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu. Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem. 3.3.1.1.3.2. Traktora riteņus tajā pusē, kura saņems triecienu, jāpieķēdē pie zemes ar trosēm, ko apsien priekšējo un aizmugurējo asu atbilstīgajiem galiem. Troses jānospriego, lai radītu riepu deformācijas lielumus, kādi norādīti 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses nospriegotas, ķīļa baļķis jānovieto uz zemes, atspiežot to cieši pret riepām pusē, kas ir pretī pusei, kas saņems triecienu, un tad jānostiprina pie zemes. Ja priekšējo un aizmugurējo riepu ārmalas nav vienā un tajā pašā vertikālajā plaknē, iespējams, ka jālieto divas sijas vai ķīļi. Tādā gadījumā atbalsts jānovieto tā, kā norādīts 6.13. attēlā, pret tā riteņa diska malu, kurš ir visvairāk noslogots, pretēji trieciena punktam, stingri uzspiežot to pret diska malu un tad nostiprinot pie tā pamata. Balsta garumam jābūt tādam, lai tas veidotu 30 ± 3° leņķi ar zemi, kad tas novietots pret disku. Turklāt tā biezumam jābūt, ja iespējams, 20 līdz 25 reižu mazākam nekā tā garumam, un no divām līdz trim reizēm mazākam nekā tā platumam. Balstiem abos galos jābūt veidotiem tā, kā sīki norādīts 6.13. attēlā. 3.3.1.1.3.3. Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu, un no sāniem tas jāatbalsta ar ierīci, kas ir līdzīga balstam un atstutēta pret aizmugurējo riteni, kā norādīts 3.3.1.1.3.2. punktā. Pēc tam sakabi stingri nostiprina ar trosi pie zemes. 3.3.1.1.3.4. Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas: H = (25 + 0,20 M) (B6+B) / 2B traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = (125 + 0,15 M) (B6+B) / 2B traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. 3.3.1.1.3.5. Grozāmiem traktoriem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas: H = 25 + 0,2 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg; H = 125 + 0,15 M traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. 3.3.1.1.4 Saspiešana aizmugurē Baļķis jānovieto pār aizmugurējām augstākajām konstrukcijas daļām, un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē. Piemēro spēku Fv, kur: Fv = 20 M Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas. Ja aizsargkonstrukcijas jumta aizmugurējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora aizmugurē, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies. Tad spēks jānoņem, un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv. 3.3.1.1.5. Spiediens priekšā Baļķis jānovieto pār priekšējām augstākajām strukturālajām daļām, un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē. Piemēro spēku Fv, kur: Fv = 20 M Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas. Ja aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora priekšā, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies. Tad spēks jānoņem, un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv. 3.3.1.1.6. Papildu trieciena testi Ja trieciena testa laikā rodas plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, otrs līdzīgs tests, bet ar kritiena augstumu: H’ = (H x 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a )-1 jāveic tūlīt pēc trieciena testa, kas izraisījis šīs plaisas vai plīsumus, kur “a” ir paliekošā deformācijas (Dp) attiecība pret elastīgo deformāciju (De): a = Dp / De kā aprēķināts trieciena punktā. Papildu paliekošā deformācija, kuru izraisījis otrais trieciens, nedrīkst pārsniegt 30 % no paliekošās deformācijas, kuru izraisījis pirmais trieciens. Lai būtu iespējams veikt papildu testu, visu trieciena testu laikā jāmēra elastīgā deformācija. 3.3.1.1.7. Papildu spiediena testi Ja trieciena testa laikā rodas nozīmīgas plaisas vai plīsumi, tūlīt pēc trieciena testa, kurš izraisīja šīs plaisas vai plīsumus, jāveic otrs līdzīgs tests, bet ar spēku, kas līdzinās 1,2 Fv. 3.3.1.2. Veicamie mērījumi 3.3.1.2.1. Lūzumi un plaisas Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumus un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās. Jebkādi plīsumi, kurus radījušas svārsta svara šķautnes, nav ņemamas vērā. 3.3.1.2.2. Klīrensa zona 3.3.1.2.2.1. Iekļūšana klīrensa zonā Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā ap vadītāja sēdekli, kā noteikts 1.6. punktā. Turklāt klīrensa zona nedrīkst būt ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas. Šādā gadījumā uzskata, ka tā ir ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas, ja jebkāda tās daļa nonāktu kontaktā ar zemes virsmu, traktoram apgāžoties virzienā, no kura piemērota testa slodze. Lai noteiktu minēto, priekšējo un aizmugurējo riepu izmēram un sliedes platumam ir jābūt vismazākajam, kādu noteicis ražotājs standartaprīkojumā. 3.3.1.2.2.2. Aizmugurējās cietās armatūras testi Ja traktors ir aprīkots ar stingru sistēmu, korpusu vai citu cietu armatūru, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, šo armatūru uzskata par aizsardzības punktu gadījumā, ja traktors gāžas uz sāniem vai uz aizmuguri. Cietai armatūrai, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, jāiztur slodze, nesalūstot vai neiekļūstot klīrensa zonā, kur lejupejošo spēku Fi: Fi = 15 M piemēro perpendikulāri karkasa virsma traktora centrālajā plaknē. Spēka piemērošanas sākotnējam leņķim ir jābūt 40°, ko aprēķina paralēli zemei, kā parādīts 6.16. attēlā. Stingrās sistēmas minimālajam platumam ir jābūt vismaz 500 mm (sk. 6.17. attēlu). Turklāt tai jābūt pietiekami stingrai un cieši piestiprinātai traktora aizmugurē. 3.3.1.2.3 . Elastīgā deformācija (sānu slogošanā) Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs indeksa punkta, vietā, kur vertikālā plakne iet caur trieciena punktu. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 6.15. attēlā norādītajai. 3.3.1.2.4. Paliekoša deformācija Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāizmanto apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu. 3.3.2. Statiskie testi 3.3.2.1. Slodzes un spiediena testi 3.3.2.1.1. Spiediens aizmugurē 3.3.2.1.1.1. Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Vertikālā plakne, kurā pieliek slodzi, no vidusplaknes atrodas tādā attālumā, kas ir vienāds ar vienu trešdaļu no konstrukcijas augšdaļas ārējā platuma. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.3.2.1.1.2. Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā. 3.3.2.1.1.3. Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz: Eil = 500 + 0,5 M 3.3.2.1.1.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), izmanto to pašu formulu. 3.3.2.1.2 .Spiediens priekšā 3.3.2.1.2.1. Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei un tādā attālumā no tās, kas ir 1/3 no augšējās konstrukcijas daļas ārējā platuma. Slodzes piemērošanas punkts ir tā aizsargkonstrukcijas daļa, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, kad tas brauc uz priekšu; parasti tā ir augšējā mala. Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. 3.3.2.1.2.2. Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā. 3.3.2.1.2.3. Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz: Eil = 500 + 0,5 M 3.3.2.1.2.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība: Eil = 2,165 x 10-7M x L2 vai Eil = 0,574 I 3.3.2.1.3. Slodze no sāna 3.3.2.1.3.1. Sānu slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas ir perpendikulāra traktora vidusplaknei. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. 3.3.2.1.3.2 Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā. 3.3.2.1.3.3 Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz: Eis = 1,75 M(B6+B) / 2B 3.3.2.1.3.4. Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība: Eis = 1,75 M 3.3.2.1.4. Saspiešana aizmugurē Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.3.1.1.4. punktā. 3.3.2.1.5. Spiediens priekšā Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.2.1.1.5. punktā. 3.3.2.1.6 . Papildu pārslodzes tests (6.18. līdz 6.20. attēls) Pārslodzes tests jāveic visos gadījumos, kad spēks samazinās par vairāk nekā 3 % pēdējo deformācijas 5 % laikā, kas sasniegta, kad konstrukcija uzņem vajadzīgo enerģiju (sk. 6.19. attēlu). Pārslodzes tests ietver horizontālās slodzes pakāpenisku palielināšanu ar 5 % sākotnēji obligātās enerģijas palielinājumu, palielinot to maksimāli līdz 20 % no pievienotās enerģijas (sk. 6.20. attēlu). Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc katra vajadzīgās enerģijas palielinājuma par 5, 10 vai 15 % spēks samazinās par mazāk nekā 3 % uz 5 % palielinājumu un saglabājas vairāk nekā 0,8 Fmax. Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc tam, kad konstrukcija ir uzņēmusi 20 % pievienotās enerģijas, spēks pārsniedz 0,8 Fmax. Pārslodzes testa laikā pieļaujamas papildu plaisas vai plīsumi un/vai klīrensa zonas nonākšana aizsargkonstrukcijā vai tās aizsardzības nepietiekamība elastīgās deformācijas dēļ. Pēc slodzes noņemšanas konstrukcija tomēr nedrīkst iekļūt klīrensa zonā, kurai jābūt pilnībā aizsargātai. 3.3.2.1.7. Papildu spiediena testi Ja spiediena testa laikā parādās plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, tūlīt pēc spiediena testa, kurš izraisīja plīsumu vai plaisu parādīšanos, jāveic otrs, līdzīgs spiediena tests, bet ar 1,2 Fv spēku. 3.3.2.2. Veicamie mērījumi 3.3.2.2.1.Lūzumi un plaisas Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumus un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās. 3.3.2.2.2. Klīrensa zona 3.3.2.2.2.1. Iekļūšana klīrensa zonā Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā, kā noteikts iepriekš I pielikuma 1.6. punktā. Turklāt klīrensa zona nedrīkst būt ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas. Šādā gadījumā uzskata, ka tā ir ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas, ja jebkāda tās daļa nonāktu kontaktā ar zemes virsmu, traktoram apgāžoties virzienā, no kura piemērota testa slodze. Lai noteiktu minēto, priekšējo un aizmugurējo riepu izmēram un sliedes platumam ir jābūt vismazākajam, kādu noteicis ražotājs standartaprīkojumā. 3.3.2.2.2.2. Aizmugurējās cietās armatūras testi Ja traktors ir aprīkots ar stingru sistēmu, korpusu vai citu cietu armatūru, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, šo armatūru uzskata par aizsardzības punktu gadījumā, ja traktors gāžas uz sāniem vai uz aizmuguri. Cietai armatūrai, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, jāiztur slodze, nesalūstot vai neiekļūstot klīrensa zonā, kur lejupejošo spēku Fi: Fi = 15 M piemēro perpendikulāri karkasa virsma traktora centrālajā plaknē. Spēka piemērošanas sākotnējam leņķim ir jābūt 40°, ko aprēķina paralēli zemei, kā parādīts 6.16. attēlā. Stingrās sistēmas minimālajam platumam ir jābūt vismaz 500 mm (sk. 6.17. attēlu). Turklāt tai jābūt pietiekami stingrai un cieši piestiprinātai traktora aizmugurē. 3.3.2.2.3 .Elastīga deformācija (sānu slogošana) Elastīgo deformāciju mēra (810+av) mm virs sēdekļa indeksa punkta vertikālajā plaknē, kurā piemēro slodzi. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 6.15. attēlā norādītajai. 3.3.2.2.4. Paliekoša deformācija Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāreģistrē apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu. 3.4. Attiecināšana uz pārējiem traktoru modeļiem 3.4.1. [Nepiemēro] 3.4.2. Tehniskā attiecināšana Ja traktorā, aizsargkonstrukcijā vai aizsargkonstrukcijas stiprinājumā pie traktora izdara tehniskas izmaiņas, testēšanas iestāde, kas ir veikusi sākotnējo testu var izdot “tehniskā attiecinājuma ziņojumu”, ja traktors un aizsargkonstrukcija ir izturējuši iepriekšējos testus – sānu stabilitātes un nepastāvīgas gāšanās tests –, kā noteikts 3.1.3. un 3.1.4. punktā un ja aizmugurē piestiprinātā cietā armatūra (kā aprakstīts 3.3.1.2.2.2. punktā) ir testēta saskaņā ar procedūru, kas ir aprakstīta šajā punktā (izņemot 3.4.2.2.4. punktu), šādos gadījumos. 3.4.2.1. Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz pārējiem traktora modeļiem Trieciena, slodzes un spiediena testi nav jāveic katram traktora modelim, ja aizsargkonstrukcija un traktors atbilst 3.4.2.1.1. līdz 3.4.2.1.5. punktā minētajiem nosacījumiem. 3.4.2.1.1 .Konstrukcijai (tostarp aizmugurējai cietai armatūrai) ir jābūt vienādai ar jau testēto. 3.4.2.1.2 .Vajadzīgā enerģija nedrīkst pārsniegt enerģiju, kas ir aprēķināta sākotnējam testam, par vairāk nekā 5 %. 3.4.2.1.3. Stiprinājuma metodei un traktora daļām, pie kurām veic piestiprināšanu, ir jābūt vienādām. 3.4.2.1.4. Visām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir jābūt vienādiem. 3.4.2.1.5. Sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsargkonstrukcijā, kā arī aizsargkonstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai deformētās konstrukcijas aizsardzībai (to pārbauda, izmantojot tādu pašu klīrensa zonas atskaites punktu kā sākotnējā ziņojumā, proti, sēdekļa atskaites punktu (SAP) un sēdekļa indeksa punktu (SIP)). 3.4.2.2. Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz aizsargkonstrukcijas izmainītiem modeļiem. Šī procedūra ir jāveic, ja netiek izpildīti 3.4.2.1. punktā minētie noteikumi; to neizmanto, ja aizsargkonstrukcijas stiprinājuma metodes princips atšķiras (piemēram, gumijas stiprinājumus aizstāj ar piekares iekārtu). 3.4.2.2.1. Izmaiņas, kas neietekmē sākotnējā testa rezultātus (piemēram, piederuma montāžas paneļa stiprinājums ar metināšanas palīdzību nekritiskā konstrukcijas vietā), sēdekļu pievienošana ar atšķirīgu SIP novietojumu aizsargkonstrukcijā (jāpārbauda, vai jaunā klīrensa zona(-s) visos testos paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā). 3.4.2.2.2 . Izmaiņas, kas, iespējams, ietekmē sākotnējā testa rezultātus, neradot bažas par aizsargkonstrukcijas apstiprināšanu (piemēram, izmaiņas konstrukcijas daļā, izmaiņas metodē attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprinājumu pie traktora). Ir iespējams veikt validācijas testu, kura rezultātus apkopo attiecinājuma ziņojumā. Minētajam tipa attiecinājumam piemēro šādus ierobežojumus: 3.4.2.2.2.1. var apstiprināt ne vairāk par 5 attiecinājumiem, neveicot validācijas testu; 3.4.2.2.2.2. validācijas testa rezultātus attiecībā uz attiecinājumu apstiprinās, ja tiks izpildīti visi koda nosacījumi, un: - ja deformācija, kas mērīta pēc katra trieciena testa, nenovirzās vairāk par ± 7 % (dinamiskais tests) no deformācijas, kas mērīta pēc katra trieciena testa sākotnējā testa ziņojumā; - ja spēks, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk nekā ± 7 % no spēka, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā, un ja deformācija, kas mērīta[16], kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk nekā ± 7 % (statiskais tests) no deformācijas, kas mērīta, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā; 3.4.2.2.2.3. vienā attiecinājuma ziņojumā var iekļaut vairākas aizsargkonstrukcijas izmaiņas, ja tie ir dažādi tās pašas aizsargkonstrukcijas risinājumi, tomēr vienā attiecinājuma ziņojumā var apstiprināt tikai vienu validācijas testu. Risinājumus, kurus netestē, jāapraksta attiecinājuma ziņojuma īpašā sadaļā. 3.4.2.2.3 . Atskaites masas palielinājums, ko ražotājs deklarējis attiecībā uz aizsargkonstrukciju, kas jau ir testēta Ja ražotājs vēlas saglabāt to pašu apstiprinājuma numuru, pēc validācijas testa veikšanas (šādā gadījumā 3.4.2.2.2.2. punktā noteiktos ierobežojums nepiemēro) ir iespējams izdot attiecinājuma ziņojumu. 3.4.2.2.4 . Izmaiņas aizmugurējā cietā armatūrā vai jaunas aizmugurējās cietās armatūras piestiprināšana Visos testos, ņemot vērā jauno vai modificēto aizmugurējo cieto armatūru, ir jāpārbauda, vai klīrensa zona paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā. Aizmugurējā cietā armatūrā ir jāpārbauda saskaņā ar 3.3.1.2.2.2. vai 3.3.2.2.2.2. punktu, un testa rezultāti ir jānorāda attiecinājuma ziņojumā. 3.5. [Nepiemēro] 3.6. Aizsargkonstrukciju sniegums aukstā laikā 3.6.1. Ja tiek apgalvots, ka aizsargkonstrukcijai ir īpašības, kas to padara izturīgu pret trauslumu aukstā laikā, ražotājam jāsniedz sīka informācija, kas jāiekļauj ziņojumā. 3.6.2. Turpmāk minētās prasības un procedūras ir paredzētas, lai nodrošinātu izturību un pretestību pret lūzumiem trausluma dēļ pie zemas temperatūras. Ierosina izvirzīt šādās obligātās prasības materiāliem, vērtējot aizsargkonstrukcijas stabilitāti, kad darbs norit zemā temperatūrā valstīs, kurās ir vajadzīga šāda papildu darba aizsardzība. 3.6.2.1. Skrūvēm un uzgriežņiem, kurus izmanto, lai stiprinātu aizsargkonstrukciju pie traktora un savienotu aizsargkonstrukcijas nesošās daļas, ir jābūt ar atbilstošām temperatūras izturības īpašībām. 3.6.2.2. Visiem metināšanas elektrodiem, kas izmantoti konstrukcijas daļu un stiprinājumu ražošanā, jābūt saderīgiem ar aizsargkonstrukcijas materiālu, kas norādīts 3.6.2.3. punktā. 3.6.2.3. Aizsargkonstrukcijas nesošo daļu tērauda materiāliem ir jāveic pārbaude attiecībā uz izturību (trieciena enerģijai obligātās prasības saskaņā ar 6,1. tabulu pēc Šarpi (ar V veida robojumu)). Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995. Uzskata, ka tērauds ar velmēšanas biezumu, kas ir mazāks par 2,5 mm, un ar oglekļa saturu, kas ir mazāks par 0,2 %, atbilst prasībām. Aizsargkonstrukcijas nesošajām daļām, kas ir ražotas no materiāliem, izņemot tēraudu, ir jābūt līdzvērtīgai izturībai zemā temperatūrā. 3.6.2.4. Paraugs trieciena enerģijas testam pēc Šarpi (ar V veida robojumu) nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru, kas ir minēts 6.1. tabulā. 3.6.2.5. Šarpi (ar V veida robojumu) testi ir jāveic saskaņā ar procedūru ASTM A 370-1979, izņemot paraugu izmēriem, kuriem ir jābūt saskaņā ar izmēriem, kas doti 6.1. tabulā. 3.6.2.6. Alternatīva šai procedūrai ir mierīgā vai pusmierīgā tērauda izmantošana, par kuru jāsniedz piemērota specifikācija. Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995, Amd 1:2003. 3.6.2.7. Paraugiem ir jābūt gareniskiem, kas pirms veidošanas un metināšanas izmantošanai aizsargkonstrukcijās, ir ņemti no plakana materiāla, caurulēm vai profiliem. Paraugi no caurulēm un profiliem ir jāņem no tā sāna vidus, kuram ir lielākie izmēri, un tajos nedrīkst iekļaut metināto šuvi. 6.1.tabula. Minimālā Šarpi (ar V veida robojumu) trieciena enerģija Parauga izmērs | Enerģija pie | Enerģija pie | -30 °C | -20 °C | mm | J | Jb) | 10 x 10a) | 11 | 27,5 | 10 x 9 | 10 | 25 | 10 x 8 | 9,5 | 24 | 10 x 7,5a) | 9,5 | 24 | 10 x 7 | 9 | 22,5 | 10 x 6,7 | 8,5 | 21 | 10 x 6 | 8 | 20 | 10 x 5a) | 7,5 | 19 | 10 x 4 | 7 | 17,5 | 10 x 3,5 | 6 | 15 | 10 x 3 | 6 | 15 | 10 x 2,5a) | 5,5 | 14 | a) Norādīts vēlamais izmērs. Parauga izmērs nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru. b) Vajadzīgā enerģija pie –20 °C ir 2,5 reizes lielāka par lielumu, kas ir norādīts attiecībā uz –30 °C. Citi faktori ietekmē trieciena enerģijas lielumu, t. i., apgāšanās virziens, tecēšanas spriegums, grauda orientācija un metināšana. Minētie faktori ir jāievēro, izvēloties un izmantojot tēraudu. 3.7. [Nepiemēro] 6.1. attēls Klīrensa zona 6.1.a attēls Sānskats Šķēlums atskaites plaknē | 6.1.b attēls Skats no aizmugures | [pic] | [pic] | Izmēri mm | 6.1.c attēls Skats no augšas | [pic] 1 – Atskaites līnija 2 – Sēdekļa indeksa punkts 3 – Atskaites plakne 6.2. attēls Klīrensa zona traktoriem ar grozāmu sēdekli un stūresrats [pic] 6.3. attēls Norises diagramma nepārtrauktas kūleņošanas īpašību noteikšanai sāniski krītošam traktoram ar priekšā piestiprinātu apgāšanās aizsargkonstrukciju (AAK) [pic] Versija B1. Apgāšanās aizsargkonstrukcijas trieciena punkts aiz gareniskā labilā līdzsvara punkta. Versija B2. Apgāšanās aizsargkonstrukcijas trieciena punkts pie gareniskā labilā līdzsvara punkta. Versija B3. Apgāšanās aizsargkonstrukcijas trieciena punkts gareniskā labilā līdzsvara punkta priekšā. 6.4. attēls Stends apgāšanās rādītāju testēšanai slīpumā 1 pret 1,5 [pic] 6.5. attēls Vajadzīgie dati traktora apgāšanās aprēķināšanai ar telpiskām gāšanās īpašībām [pic] Piezīme: D2 un D3 ir jāmēra pie pilnas slodzes uz asi. 6.6.a, 6.6.b, 6.6.c attēls Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (L6) [pic] 6.7. attēls Trieciena punktu noteikšana aizsargkonstrukcijas platuma (B 6 ) un motora pārsega augstuma (H 7 ) aprēķināšanai [pic] 6.8. attēls Priekšējās ass griezes punkta augstums (H 0 ) [pic] 6.9. attēls Aizmugurējās sliedes platums (S) un aizmugurējo riepu platums (B 0 ) [pic] 6.10. attēls Svārsta bloks un tā piekares ķēdes vai troses [pic] 6.11. attēls Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no aizmugures) [pic] 6.12. attēls Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no priekšas) [pic] 6.13. attēls Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no sāniem) [pic] 6.14. attēls Piemērs traktora spiediena stendam [pic] 6.15. attēls Elastīgās deformācijas mērīšanas iekārtas paraugs [pic] 1 – Paliekošā deformācija 2 – Elastīgā deformācija 3 – Kopējā deformācija (paliekošā un elastīgā deformācija) 6.16. attēls Imitētā pamata līnija [pic] 6.17. attēls Aizmugurējās cietās armatūras minimālais platums [pic] 6.18. attēls Spēka/deformācijas līkne Pārslodzes tests nav vajadzīgs [pic] Piezīmes: 1. Atrast lielumu Fa attiecībā pret 0,95 D'. 2. Pārslodzes tests nav vajadzīgs, jo Fa ( 1,03 F'. 6.19. attēls Spēka/deformācijas līkne Pārslodzes tests vajadzīgs [pic] Piezīmes: 1. Atrast lielumu Fa attiecībā pret 0,95 D'. 2. Pārslodzes tests vajadzīgs, jo Fa ( 1,03 F'. 3. Pārslodzes tests ir apmierinošs, jo Fb ( 0,97F' un Fb ( 0,8Fmax. 6.20. attēls Spēka/deformācijas līkne Pārslodzes tests ir jāturpina [pic] Piezīmes: 1. Atrast lielumu Fa attiecībā pret 0,95 D'. 2. Pārslodzes tests vajadzīgs, jo Fa ( 1,03 F'. 3. Fb ( 0,97 F', tādējādi vajadzīga turpmāka pārslodze. 4. Fc ( 0,97 Fb, tādējādi vajadzīga turpmāka pārslodze. 5. Fd ( 0,97 Fc, tādējādi vajadzīga turpmāka pārslodze. 6. Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja Fe ( 0,8 Fmax. 7. Ja slodze kādā posmā ir zemāka par 0,8 Fmax, tests nav apmierinošs.” _____________ ê 87/402/EEK è1 89/681/EEK 1. panta 2. punkts III PIELIKUMS PARAUGS ZIŅOJUMS PAR AIZSARGKONSTRUKCIJAS (PRIEKŠĀ STIPRINĀMS LOKS) EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA TESTU ATTIECĪBĀ UZ TĀS IZTURĪBU, KĀ ARĪ TĀS STIPRINĀJUMA PIE TRAKTORA IZTURĪBU [pic] [pic][pic] è1(1) ç _____________ IV PIELIKUMS ZĪMES EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme sastāv no: ê 2000/22/EK 1. pants un pielikuma 4. punkts (pielāgots) è1 2003. gada Pievienošanās akts, 20. pants un I pielikuma 1., A daļas, 31. punkts, 62. lpp. è2 2006/96/EK 1. pants un Pielikuma, A daļas, 30. punkts - taisnstūra, kurā atrodas mazais burts «e», kam seko tās dalībvalsts pazīšanas numurs, kura piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu: 1 – Vācijai, 2 – Francijai, 3 – Itālijai, 4 – Nīderlandei, 5 – Zviedrijai, 6 – Beļģijai, è1 7 – Ungārijai, 8 – Čehijas Republikai, ç 9 – Spānijai, 11 – Apvienotajai Karalistei, 12 – Austrijai, 13 – Luksemburgai, 17 – Somijai, 18 – Dānijai, è2 19 – Rumānijai, ç è1 20 – Polijai, ç 21 – Portugālei, 23 – Grieķijai, 24 – Īrijai, è1 26 – Slovēnijai, 27 – Slovākijai, 29 – Igaunijai, 32 – Latvijai, è2 34 – Bulgārijai, ç 36 – Lietuvai, Ö 49 Õ – Kiprai, Ö 50 Õ – Maltai, ç ê 87/402/EEK (pielāgots) - EK detaļas tipa apstiprinājuma numura, kurš atbilst EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta numuram, kas izsniegts attiecībā uz aizsargkonstrukcijas tipa un tās stiprinājuma pie traktora izturību, un kurš atrodas zem taisnstūra netālu no tā, - burtiem V vai SV, atkarībā no tā, vai veikts dinamiskais (V) vai statiskais (SV) tests, kuriem seko cipars 2, kas norāda, ka šī ir aizsargkonstrukcija šīs direktīvas nozīmē. EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA ZĪMES PARAUGS [pic] Paskaidrojums: | Aizsargkonstrukcija ar attēloto EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir loka tipa konstrukcija, kas pakļauta dinamiskajam testam, ar diviem priekšā piestiprinātiem balstiem, kas domāta šaura riteņu bāzes traktoram (V2) un kam EK detaļas tipa apstiprinājums izsniegts Beļģijā (e6) ar numuru 43. | _____________ V PIELIKUMS EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTA PARAUGS Kompetentās iestādes nosaukums | Paziņojums par EK Ö detaļas Õ tipa apstiprinājuma piešķiršanu, atteikumu, anulēšanu vai attiecināšanu attiecība uz aizsarg konstrukcijas izturību (priekšā stiprināmais loks) un tās stiprinājuma, pie traktora izturību | EK detaļas tipa apstiprinājuma Nr.: .............................................................................. ...................................................................................................................attiecinājums(1) | 1. | Aizsargkonstrukcijas tirdzniecības nosaukums vai preču zīme un tips: .............................................. .................................................................................................................................... | 2. | Aizsargkonstrukcijas ražotāja nosaukums un adrese: ...................................... ..................................................................................................................................... | 3. | Aizsargkonstrukcijas ražotāja pilnvarotā pārstāvja nosaukums un adrese, ja šāds pārstāvis ir: .................................................................................................... ..................................................................................................................................... | 4. | Tā traktora preču zīme vai tirdzniecības nosaukums un tips, kuram paredzēta aizsargkonstrukcija: ................................................................................. ..................................................................................................................................... | 5. | EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājums uz šādu traktoru tipu(-iem): ............. .................................................................................................................................. | 5.1. | Traktora masa bez balstiem, kā noteikts Ö Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma A parauga 2.1. punktā Õ, pārsniedz/nepārsniedz(2) atsauces masu, kas izmantota testā, par vairāk nekā 5%. | 5.2. | Stiprinājuma metodes un stiprinājuma vietas ir/nav(2) vienādas. | 5.3. | Visas daļas, kas, domājams, kalpo kā atbalsti aizsargkonstrukcijai, ir/nav (2) vienādas. | 6. | EK detaļas tipa apstiprinājuma iesniegšanas datums: .................................................... | 7. | Testēšanas stacija: ............................................................................................................... | 8. | Testēšanas stacijas ziņojuma datums un numurs: ....................................................... | 9. | EK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanas/atteikuma/anulēšanas(2) datums: .............. | 10. | EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājuma piešķiršanas/atteikuma/anulēšanas(2) datums: .............. | 11. | Vieta: ........................................................................................................................ | 12. | Datums: ......................................................................................................................... | 13. | Šim sertifikātam pievienoti šādi dokumenti, uz kuriem norādīts EK detaļas tipa apstiprinājuma numurs, kas norādīts iepriekš (piemēram, testēšanas stacijas ziņojumi): .............................................. | 14. | Piezīmes, ja tādas ir: ...................................................................................................... | 15. | Paraksts: .............................................................................................................. | (1) Vajadzības gadījumā norādīt, vai šis ir pirmais, otrais utt. sākotnējā EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājums. (2) Nevajadzīgo svītrot. | _____________ VI PIELIKUMS NOTEIKUMI EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM 1. Pieteikumu traktora EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprību un tās stiprinājuma pie traktora stiprību iesniedz traktora ražotājs vai tā pilnvarots pārstāvis. 2. Tehniskajam servisam, kurš atbildīgs par EK tipa apstiprinājuma testu veikšanu, jāiesniedz traktora paraugs no traktora tipa, uz kura uzstādīta aizsargkonstrukcija un tās stiprinājums, kas pienācīgi apstiprināti. 3. Tehniskais serviss, kurš atbildīgs par EK tipa apstiprinājuma testu veikšanu, pārbauda, vai apstiprinātais aizsargkonstrukcijas tips ir paredzēts stiprināšanai pie tā tipa traktora, kuram pieprasīts tipa apstiprinājums. Jo īpaši tam jāpārliecinās, ka aizsargkonstrukcijas stiprinājums atbilst tam, kurš tika izmantots, kad tika piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums. 4. EK detaļas tipa apstiprinājuma turētājs var lūgt tā attiecinājumu uz citiem aizsargkonstrukciju tipiem. 5. Kompetentās iestādes piešķir šādu attiecinājumu ar turpmāk minētajiem nosacījumiem. 5.1. Jaunajam aizsargkonstrukcijas tipam un tā stiprinājumam jābūt izsniegtam EK detaļas tipa apstiprinājumam. 5.2. Tas ir veidots stiprināšanai pie tāda tipa traktora, kuram pieprasa EK tipa apstiprinājumu. 5.3. Aizsargkonstrukcijas stiprinājumam pie traktora jāatbilst tam, kurš tika testēts, kad tika piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums. 6. Sertifikāts, kura paraugs ir parādīts VII pielikumā, ir pievienots EK tipa apstiprinājuma sertifikātam katram tipa apstiprinājumam vai tipa apstiprinājuma attiecinājumam, kas piešķirts vai atteikts. 7. Ja pieteikums EK tipa apstiprinājumam traktora tipam ir iesniegts vienlaikus ar pieteikumu par EK detaļas tipa apstiprinājumu apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipam, kāds paredzēts stiprināšanai pie traktora, kuram ir pieprasīts EK tipa apstiprinājums, pārbaudes, kas paredzētas 2. un 3. punktā, nav piemērojamas. _____________ VII PIELIKUMS PARAUGS Kompetentās iestādes nosaukums | PIELIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM TRAKTORA TIPIEM ATTIECĪBĀ UZ AIZSARGKONSTRUKCIJAS (PRIEKŠĀ PIESTIPRINĀTS LOKS) IZTURĪBU UN TO STIPRINĀJUMA PIE TRAKTORA IZTURĪBU | (Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvas 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Direktīvu 74/150/EEK, 4. panta 1. punkts) | EK detaļas tipa apstiprinājuma Nr.: .............................................................................. ...................................................................................................................attiecinājums(1) | 1. | Traktora preču zīme vai tirdzniecības nosaukums: ................................................................................. ................................................................................................................................................. | 2. | Traktora tips: .......................................................................................................................... | 3. | Traktora ražotāja nosaukums un adrese: ................................................................. ................................................................................................................................................. | 4. | Ražotāja pilnvarota pārstāvja nosaukums un adrese, ja šāds pārstāvis ir: ........... .................................................................................................................................................. | 5. | Aizsargkonstrukcijas preču zīme vai tirdzniecības nosaukums: .............................................. .................................................................................................................................................. | 6. | EK tipa apstiprinājuma attiecinājums šādiem aizsargkonstrukcijas tipiem: .... .................................................................................................................................................. | 7. | Datums, kad traktors iesniegts EK tipa apstiprinājumam: ........................................................ .................................................................................................................................................... | 8. | Tehniskais dienests, kas atbildīgs par EK tipa apstiprinājuma atbilstības kontroli: ................... ........................................................................................................................................ | 9. | Datums, kad šis dienests izdevis ziņojumu:....................... ....................................................... | 10. | Šā dienesta izsniegtā ziņojuma numurs:....................... ............................................................ | 11. | EK tipa apstiprinājums attiecībā uz aizsargkonstrukciju izturību un to stiprinājuma pie traktora izturību izsniegts/atteikts(2): | 12. | EK tipa apstiprinājuma attiecinājums attiecībā uz aizsargkonstrukciju izturību un to stiprinājuma pie traktora izturību izsniegts/atteikts(2): | 13. | Vieta: ....................................................................................................................................... | 14. | Datums: ................................................................................................................................... | 15. | Paraksts: ................................................................................................................................... | _______________________ (1) Vajadzības gadījumā norādīt, vai tas ir pirmais, otrais utt. sākotnējā EK tipa apstiprinājuma attiecinājums. (2) Nevajadzīgo svītrot. | _____________ é VIII PIELIKUMS A daļa Atceltā direktīva ar sekojoš o grozījumu sarakstu (minēta 13. pantā) Padomes Direktīva 87/402/EEK (OV L 220, 8.8.1987., 1. lpp.) | Padomes Direktīva 89/681/EEK (OV L 398, 30.12.1989., 27. lpp.) | 1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma XI.C.II.6. punkts (OV L 241, 29.8.1994., 205. lpp.) | Komisijas Direktīva 2000/22/EK (OV L 107, 4.5.2000., 26. lpp.) | 2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma I.A.31. punkts (OV L 236, 23.9.2003., 53. lpp.) | Komisijas Direktīva 2005/67/EK (OV L 273, 19.10.2005., 17. lpp.) | Tikai 3. pants un III pielikums | Padomes Direktīva 2006/96/EK (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.) | Tikai attiecībā uz atsauci uz Direktīvu 87/402/EEK 1. pantā un Pielikuma A daļas 30. punktā | Komisijas Direktīva 2010/22/ES (OV L 91, 10.4.2010., 1. lpp.) | Tikai 4. pants un IV pielikums | B daļa Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai (minēts 13. pantā) Direktīva | Termiņš transponēšanai | Piemērošanas datums | 87/402/EEK | 1989. gada 26. jūnijs | 89/681/EEK | 1991. gada 3. janvāris | 2000/22/EK | 2001. gada 30. jūnijs(*) | 2005/67/EK | 2005. gada 31. decembris | 2006/96/EK | 2007. gada 1. janvāris | 2010/22/ES | 2011. gada 30. aprīlis | 2011. gada 1. maijs | _____________________________ (*) Saskaņā ar Direktīvas 2000/22/EK 2. pantu: “1. No 2001. gada 1. jūlija dalībvalstis nedrīkst: - atteikties piešķirt traktoru EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt dalībvalsts tipa apstiprinājumu kādam traktoru tipam, vai - aizliegt uzsākt traktoru ekspluatāciju, ja minētie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 87/402/EEK prasībām. 2. No 2002. gada 1. janvāra dalībvalstis: - vairs nedrīkst izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu nevienam traktoru tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 87/402/EEK prasībām, - var atteikt tāda traktoru tipa dalībvalsts tipa apstiprinājumu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 87/402/EEK prasībām.” ____________ IX PIELIKUMS Atbilstības Tabula Direktīva 87/402/EEK | Direktīva 2000/22/EK | Šī direktīva | 1. pants, ievadteikums | 1. pants, ievadteikums | 1. pants, 1. ievilkums | 1. pants, a) punkts | 1. pants, 2. ievilkums | 1. pants, b) punkts | 1. pants, 3. ievilkums | 1. pants, c) punkts | 2. un 3. pants | 2. un 3. pants | 4. pants, 1. punkts | 4. pants, pirmā daļa | 4. pants, 2. punkts | 4. pants, otrā un trešā daļa | 5. pants | 5. pants | 6. pants, 1. punkts, pirmais teikums | 6. pants, 1. punkts, pirmā daļa | 6. pants, 1. punkts, otrais teikums | 6. pants, 1. punkts, otrā daļa | 6. pants, 1. punkts, trešais teikums | 6. pants, 1. punkts, trešā daļa | 6. pants, 2. punkts | 6. pants, 2. punkts | 7. pants, pirmais teikums | 7. pants, pirmā daļa | 7. pants, otrais teikums | 7. pants, otrā daļa | 8. pants | ___ | ___ | 2. pants, 1. punkts, ievadvārdi | 8. pants, 1. punkts, ievadvārdi | ___ | 2. pants, 1. punkts, pirmais ievilkums | 8. pants, 1. punkts, a) apakšpunkts | ___ | 2. pants, 1. punkts, otrais ievilkums | 8. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts | ___ | 2. pants, 2. punkts | 8. pants, 2. punkts | 9. līdz 11. pants | 9. līdz 11. pants | 12. pants | ___ | 13. panta 1. punkts | ___ | 13. panta 2. punkts | 12. pants | ___ | 13. un 14. pants | 14. pants | 15. pants | I un II pielikums | I un II pielikums | VI pielikums | III pielikums | VII pielikums | IV pielikums | VIII pielikums | V pielikums | IX pielikums | VI pielikums | X pielikums | VII pielikums | ___ | VIII pielikums | ___ | IX pielikums | _____________ [1] COM(87) 868 PV. [2] Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu. [3] Izstrādāts atbilstīgi Komisijas Paziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei – Acquis communautaire kodifikācija, COM(2001) 645 galīgā redakcija. [4] Skat. šī priekšlikuma VIII pielikuma A daļu. [5] OV C […], […], […] lpp. [6] OV L 220, 8.8.1987. 1. lpp. [7] Skat. VIII pielikuma A daļu. [8] OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp. [9] OV L 261, 3.10.2009., 1. lpp. [10] OV L 261, 3.10.2009., 40. lpp. [11] ESAO standarta kods lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālai testēšanai. [12] Paplašinājuma testiem, lai pārbaudītu ziņojumus, kuros sākotnēji izmantots sēdekļa atskaites punkts (SAP), vajadzīgos aprēķinus veic, SIP vietā izmantojot SAP un izdarot skaidru norādi par SAP izmantošanu (sk. 1. pielikumu). [13] Piezīme lietotājiem: sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353 un attiecībā uz traktoru tas ir fiksēts punkts, kas nekustas, kad sēdeklis tiek noregulēts stāvoklī, kas nav vidusstāvoklis. Klīrensa zonas noteikšanai sēdeklis ir jānoregulē visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī. [14] ESAO standarta kods lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālai testēšanai. [15] Programma un piemēri pieejami ESAO tīmekļa vietnē. [16] Paliekoša un elastīga deformācija, kas mērīta punktā, kad ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis. EK detaļas tipa apstiprinājuma Nr.: ………………………………………………………………………………………………………..... 5. EK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājums uz citiem traktoru tipem …………………………………………………………………….