KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI 2011. GADA ZIŅOJUMS PAR FINANSIĀLO PALĪDZĪBU SAISTĪBĀ AR PAPLAŠINĀŠANOS (IPA, PHARE, CARDS, TURCIJAS PIRMSPIEVIENOŠANĀS INSTRUMENTS UN PĀREJAS PROGRAMMA) /* COM/2012/0678 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI 2011. GADA ZIŅOJUMS PAR FINANSIĀLO PALĪDZĪBU SAISTĪBĀ AR PAPLAŠINĀŠANOS (IPA, PHARE, CARDS, Turcijas pirmspievienošanās instruments un Pārejas programma) Kopsavilkums Šajā ziņojumā aplūkoti būtiskākie notikumi saistībā ar pirmspievienošanās palīdzības īstenošanu 2011. gadā[1], tostarp aplūkotas nākotnes perspektīvas. Sīkāka informācija par pārskata periodā veiktajām konkrētajām darbībām ir pieejama Komisijas dienestu tehniskajā darba dokumentā[2], kas papildina šo ziņojumu un vienā dokumentā aptver gan IPA[3], gan iepriekšējos pirmspievienošanās instrumentus un instrumentus Rietumbalkānu valstīm (t.i., Phare, CARDS[4], Turcijas pirmspievienošanās instruments un Pārejas programma). 2011. gada ziņojums sakrīt ar būtisku laikposmu attiecībā pret 2007.-2013. gada finanšu plānu un sniedz iespēju aplūkot līdzšinējos panākumus un gūtās mācību stundas, lai nākamajā daudzgadu finanšu shēmā, kura pašlaik tiek apspriesta, šis instruments būtu vēl efektīvāks. Ziņojumā ir sniegts īss ekonomiskās un politiskās situācijas apraksts. Tajā uzsvērts progress, kāds gūts, lai uzlabotu stratēģisko plānošanu un plānošanas dokumentus, un sniegts īss apraksts par projektu īstenošanu, gūtajiem rezultātiem un līdzekļu devēju koordinācijas nepārtrauktu uzlabošanu. Balstoties uz līdzšinējo pieredzi, kas atspoguļota arī IPA 2011. gada konferencē izdarītajos novērtējumos un secinājumos, tiek ierosināts, kā līdz 2013. gadam un pēc tam IPA līdzekļus var izmantot vēl efektīvāk. *** 1. Pārskata gads: politiskā un ekonomiskā situācija Iepriekšējā gadā paplašināšanās valstīs notikumi turpināja pozitīvi attīstīties, tostarp lielākajā daļā kandidātvalstu[5] un potenciālo kandidātvalstu[6] tika gūts progress attiecībā uz reformām saistībā ar pievienošanos ES. Paplašināšanās process 2011. gadā turpināja virzīties uz priekšu. Decembrī tika parakstīts Līgums par Horvātijas pievienošanos. Pievienošanās sarunas ar Islandi turpināja virzīties uz priekšu. Komisija publicēja jaunu "pozitīvu darba kārtību" attiecībās ar Turciju. Melnkalnē turpinājās reformu process, kas nozīmēja, ka Komisija varēja ierosināt pievienošanās sarunu sākšanu[7]. Oktobrī Komisija sniedza atzinumu par Serbijas pieteikumu dalībai ES, kurā tā Eiropadomei ierosināja piešķirt Serbijai kandidātvalsts statusu un sākt pievienošanās sarunas, līdzko Serbija būs guvusi turpmāku progresu attiecībā uz vienu no galvenajām prioritātēm saistībā ar Kosovu. Attiecībā uz Eiropas nākotnes perspektīvu Kosovai tika veikti turpmāki pasākumi, tostarp vīzu politikas un tirdzniecības jomā. Belgradas un Prištinas dialoga ietvaros tika gūts progress. Pēc pasaules ekonomikas krīzes visas paplašināšanās valstis 2011. gadā veica pasākumus savas ekonomikas atveseļošanai, taču to ievērojamā mērā atveseļot izdevās tikai Turcijai. Rietumbalkānu valstīs ir augsts bezdarba līmenis, kas turpina palielināties, taču budžeta konsolidācija un darba tirgu reforma joprojām ir steidzamākās ekonomikas prioritātes. Vairākās valstīs būtisku reformu īstenošana aizkavējās. Laba pārvaldība, tiesiskums un administratīvās spējas joprojām ir būtiski politiskie uzdevumi. 2. efektīvāka un lietderīgāka palīdzība: ciešāka saikne starp paplašināšanās politikas prioritātēm un nozaru pieeju Virzībā uz jaunu IPA regulu 2014.-2020. gadam Stratēģiskajā līmenī 2011. gadu raksturoja sagatavošanās darbi saistībā ar jauno pirmspievienošanās palīdzības instrumentu laikposmam pēc 2013. gada. Saistībā ar 2010. gada IPA konferenci sākto plašo apspriežu ar ieinteresētajām personām rezultāti tika iekļauti ex ante novērtējumā par turpmāko pirmspievienošanās palīdzības instrumentu un būtiski sekmēja priekšlikuma IPA II regulai izstrādi, ko Komisija 2011. gada 7. decembrī pieņēma kā daļu no ārējās darbības instrumentu paketes. Atbilstoši ieinteresēto personu ieguldījumam IPA 2011. gada konferencē Komisijas priekšlikums atspoguļoja redzējumu: ar atjaunoto IPA instrumentu pirmspievienošanās finansiālā palīdzība jāpadara stratēģiskāka un orientētāka uz rezultātiem, balstoties uz ilgtermiņa plānošanu un programmu izstrādi saskaņā ar paplašināšanās stratēģiju un prioritātēm; ar to atbalsts jāpadara saskanīgāks attiecībā uz pašreizējām komponentēm; elastīgāks un pielāgotāks, lai apmierinātu atbalsta saņēmēju valstu vajadzības un spējas saistībā ar paplašināšanos; efektīvāks, lietderīgāks un vienkāršāks kopīgās pieejas ietvaros, ko piemēro visiem ES iekšējās un ārējās darbības instrumentiem nākamajā daudzgadu finanšu shēmā 2014.-2020. gadam[8]. Valsts pārvaldes reforma, laba pārvaldība, tiesiskums un cīņa pret korupciju un organizēto noziedzību, kā arī sociālekonomiskā attīstība un reģionālā sadarbība joprojām būs turpmākās pirmspievienošanās palīdzības galvenās mērķa jomas. Darbs pie jaunā instrumenta turpināsies 2012. un 2013. gadā. Priekšlikums IPA II regulai jāapspriež Parlamentā un Padomē, lai līdz 2012. gada beigām vai 2013. gada sākumam to pieņemtu parastajā likumdošanas procedūrā, taču Komisija sagatavos IPA paredzētu īstenošanas regulas projektu un stratēģiskās plānošanas dokumentus, tādējādi pabeidzot IPA II palīdzības plānošanas un sniegšanas satvaru. Stratēģiskās plānošanas satvars balstīsies uz metodēm, ko ES piemēro struktūrfondiem, vispārējo IPA vienoto stratēģisko satvaru, kas nosaka vispārīgo politiku palīdzībai un valsts/vairāku valstu stratēģijas dokumentus visam nākamās daudzgadu finanšu shēmas darbības periodam. Pēc tam tiks sagatavotas nozaru (daudzgadu) darbības programmas nolūkā īstenot stratēģijas dokumentus. Iepriekšminētais nozīmē, ka paplašināšanās valstīm būs jāizstrādā visaptverošas valstu stratēģijas, ko IPA II var atbalstīt. IPA valstīs galvenais uzsvars jāliek uz nepieciešamību nodrošināt stingru vietējo atbildību un plašu vienprātību par ieviešamajām stratēģijām, kā arī uz spēju plānot, īstenot un uzraudzīt īstenošanu uzlabošanu, un šo prasību iekļaušanu plašākos sagatavošanās darbos dalībai ES. 3. PALĪDZĪBAS EFEKTĪVĀKA SNIEGŠANA: NOZARU PIEEJAS PAKĀPENISKA ĪSTENOŠANA ATTIECĪBĀ UZ PAPLAŠINĀŠANĀS POLITIKAS PRIORITĀTĒM Nozaru pieeja Komisija 2011. gadā turpināja darbu pie visaptverošākas pieejas ieviešanas un tās pakāpeniskas paplašināšanas, attiecinot to uz visām pirmspievienošanās palīdzības politikas prioritātēm. Ar Eiropas Izglītības fonda atbalstu Komisija jūnijā rīkoja trīs dienu eksperimentālu apmācību kursu par nozaru atbalstu paplašināšanās kontekstā, lai darbiniekiem galvenajā birojā un ES delegācijās paplašināšanās valstīs sniegtu padziļinātāku izpratni par to, kā atbalsts, piemērojot nozaru programmas vai ar sistemātiskākas uz programmām balstītas pieejas, var palīdzēt nodrošināt ilgtspējīgāku un uz rezultātiem orientētāku pirmspievienošanās palīdzību. Tika izmantotas problēmsituāciju analīzes un piemēri par praktiskas piemērošanas iespējām un pieredzi, tostarp Kosovas (nozares pieejas attīstība izglītības jomā), Turcijas (valsts finanšu pārvaldības izvērtēšana) un Serbijas (rādītāju noteikšana tieslietu jomā). Mērķis bija palīdzēt dalībniekiem izstrādāt pieeju plānošanai, balstoties uz valstu nozaru politikas jomām un rīcības plāniem, kā arī vajadzību labāku novērtējumu un labākām riska analīzēm. Pateicoties tam, visbeidzot būtu iespējama saskaņošana ar atbalsta saņēmēju valstu sistēmām un iestādēm, tādējādi stiprinot to spējas un uzlabojot atbalsta līdzekļu apgūšanu. Atgriezeniskā saite par apmācībām kopumā bija pozitīva. Intensīvu un pozitīvu apspriežu ietvaros tika stiprinātas dalībnieku zināšanas un apņemšanās. Vispārējais secinājums saistībā ar mācību norisi bija tāds, ka pāreja no pieejas, kas balstīta uz projektiem, uz plašāku nozares mēroga pieeju ir laikietilpīgs process, kas var notikt tikai pakāpeniski. Nav gatava risinājuma, kā īstenot nozares pieeju, un nav vienota modeļa, ko var piemērot visām valstīm. Kā turpmāku pasākumu pēc šīm mācībām Komisija izveidoja speciālu "darba grupu", lai nozaru pieeju padarītu funkcionējošu saistībā ar visām paplašināšanās valstu politiskajām prioritātēm. Starp citiem plānotajiem pasākumiem ir IPA plānošanas rokasgrāmatas un plānošanas paraugu pārskatīšanu, lai daudzgadu plānošanu var piemērot jau 2012.-2013. gadam un pēc tam pakāpeniski saskaņot ar nozaru pieeju. Plānošanas paraugu pirmā pārskatīšana tika pabeigta 2011. gada beigās, un tā rezultātā tika ieviesta nozaru apzināšanas dokumentācija, kas atbalsta saņēmējām valstīm bija jāsagatavo kā pirmais solis saistībā ar programmu izstrādi, un projektu apzināšanas dokumentācija, kas jāizmanto pēc vajadzības. 2012. gadā tiks turpināta plānošanas paraugu pārskatīšana, kā arī plānošanas rokasgrāmatas vispārēja pārskatīšana. Komisija 2012. gadā turpinās arī ES delegāciju darbiniekiem un līdzekļu saņēmējiem vadīt seminārus un darbseminārus par nozaru pieejām. 2012. gadā paredzēts sākt arī Komisijas un Pasaules bankas kopīgi īstenoto projektu par uzraudzību, rādītājiem un izvērtēšanu Rietumbalkānu valstīs un Turcijā, par kuru apspriedes tika sāktas 2011. gadā. Šā projekta un kopumā uzraudzības un izvērtēšanas darba nozīme plašākā nozaru pieejas īstenošanas kontekstā balstās uz to, ka tiek sagaidīts, ka ar rezultātu novērtējuma struktūru palīdzību, kurās nozarei noteikti skaidrāki mērķi un mērāmi rādītāji, progresu varēs izteikt arī skaitļos un ka regulāra uzraudzība palīdzēs nodrošināt, ka gadījumā, ja programmas mērķi noteiktā nozarē netiek sasniegti, var sākt rīkoties un programmu īstenošanu virzīt atpakaļ uz pareizā ceļa. Saistībā ar novērtējumiem gūtās galvenās mācību stundas Saistībā ar novērtējumu pirmspievienošanās finanšu instrumentu laikposmam pēc 2013. gada sagatavošanu tika konstatēts, ka ir labs pamats ieviest jaunu pirmspievienošanās finanšu instrumentu. Risinājums, kuram vērtētāji deva priekšroku, bija pašreizējās programmas turpināšana ar aptuveni tādu pašu ES finansējumu. Novērtējumā secināts arī, ka saimnieciskās un plašākas paplašināšanās sniegtās priekšrocības ES, kas skar pašreizējos līdzekļu saņēmējus, vairāk nekā pietiekami kompensēs izmaksas, kādas ES rodas saistībā ar jauna finanšu instrumenta ieviešanu. ES atbalsta pilsoniskajai sabiedrībai Rietumbalkānu valstīs un Turcijā tematiskā novērtējuma pirmajā daļā tika sniegts intervences pasākumu secības novērtējums, un tika secināts, ka intervences pasākumi ir būtiski MIPD[9] noteiktajiem mērķiem. Taču progresa mērīšanu apgrūtina pietiekami VIEDU (SMART)[10] rādītāju trūkums un stratēģisko mērķu plašā definīcija. Mērķsadarbības projektu Turcijā novērtējumā tika secināts, ka lielākajā daļā projektu izvirzītie mērķi tika sasniegti, un sinerģijas starp mērķsadarbības projektiem un citiem ES un/vai līdzekļu devēju finansētiem projektiem bija šo panākumu noteicošais faktors. Visizplatītākie iemesli, kādēļ mērķsadarbības projektu mērķi netika sasniegti, bija šādi: politiskās gribas trūkums, problēmas ar iepirkumu, nepietiekama ekspertu no dalībvalstu iestādēm izmantošana un novecojis vajadzību novērtējums. Saskaņā ar reģionālās sadarbības Rietumbalkānu valstīs un Turcijā stratēģisko pagaidu novērtējumu plānošanu varētu uzlabot, palielinot līdzekļu saņēmēju atbildību par reģionālajām programmām un nodrošinot labāku sadarbību ar ieinteresētajām personām. No novērtējuma arī izriet, ka saskaņotība starp IPA reģionālajām un valstu programmām jāpalielina ar sistemātiskāku informācijas apmaiņu plānošanas posmā. Vispārējie mērķi ciešāk jāsaista ar projektu mērķiem un ar SMART rādītāju palīdzību jāpadara izmērāmi. Novērtējumā secināts, ka efektivitāte un lietderība pamazām uzlabojas. Saskaņā ar IPA finansēto informācijas un saziņas darbību tematisko novērtējumu, lai arī IPA finansēto informācijas un saziņas darbību vispārējie mērķi ir skaidri un saskaņoti centrālā un delegāciju līmenī, konkrētie mērķi ir pārāk plaši un neatbilst SMART kritērijiem. IPA informācijai un saziņai paredzētie līdzekļi parasti tiek izmantoti efektīvi. Taču efektivitāti varētu palielināt, samazinot darbību ar ierobežotu efektivitāti skaitu un resursus vairāk koncentrējot uz mazāku skaitu darbību. Informācijas un saziņas darbības ir skaidri pamanāmas un efektīvas aprindām, kas ir ieinteresētas paplašināšanās procesā, bet nav tik skaidri pamanāmas un efektīvas aprindām, kas nav informētas, un plašākai sabiedrībai. Turklāt tika arī pabeigts ES vairākiem saņēmējiem paredzētās pirmspievienošanās palīdzības Rietumbalkānu valstīs un Turcijā tematiskais novērtējums vides un katastrofu riska mazināšanas jomā. Tajā secināts, ka mērķi ir pārāk plaši un dažādos plānošanas posmos nav pietiekami savstarpēji saistīti. Tāpat arī būtisks vairākiem saņēmējiem paredzētu programmu ieguldījums ir institucionālo pārmaiņu sekmēšana atbalsta saņēmējās valstīs, lai kopīgi strādātu pie vides un katastrofu riska mazināšanas jautājumiem, iedrošinot sakaru veidošanu un daloties pieredzē. Programmu ietekmi un ilgtspējību kavē saņēmēju valstu nevienāds saistību un atbildības līmenis, kas bieži vien velta ierobežotus cilvēku un finanšu resursus un dažreiz pēc ES palīdzības sniegšanas neparedz nekādus turpmākus pasākumus. Daudzgadu ilgtermiņa projekti ir izrādījušies efektīvi attiecībā uz ilgtspējīgu saikņu izveidošanu starp dalībniekiem arī pēc projektu pabeigšanas. Taču novērtējumā arī secināts, ka izplatīšanas un pamanāmības darbības varētu būt efektīvākas, kas attiecas uz ilgtspējības sekmēšanu. Sadarbība ar līdzekļu devēju kopienu par atbalsta efektivitāti Komisija 2011. gadā turpināja strādāt pie tā, lai dažādos jautājumos nodrošinātu koordināciju starp līdzekļu devējiem. Atbalsta efektivitātes palielināšana un rezultātu un ietekmes demonstrēšana bija viens no jautājumiem. Svarīgas sanāksmes laikā, ko 2011. gada februārī rīkoja ESAO, tika konstatētas dažas skaidri redzamas problēmas. Šajā sanāksmē tika secināts, ka nepieciešamas līdzekļu devēju ieviestas mērīšanas sistēmas, lai palīdzētu stiprināt saistītās sistēmas atbalsta saņēmējās valstīs un atbalstītu precīzu un ilgtermiņa datu vākšanu, kas apmierina visu dalībnieku vajadzības. Turpmākajai praksei jāsekmē lielāka saskaņotība starp piedāvājumu un pieprasījumu saistībā ar rezultātu paziņošanu. Kopīga uzraudzība un novērtēšana varētu palīdzēt atrisināt problēmas saistībā ar piešķiršanu, novērtējot programmu un stratēģiju efektivitāti un dažādu partneru veikto pasākumu papildināmību. Rezultātu problēma bija arī būtisks jautājums ceturtajā augsta līmeņa forumā par atbalsta efektivitāti, kas 2011. gada novembrī notika Pusanā. Komisija ir uzraudzījusi šo jautājumu par "rezultātiem" ar speciāli 2011. gada novembrī izveidotu ES ekspertu grupu par rezultātiem, kurā piedalās eksperti no dalībvalstīm un citām līdzekļu devējām valstīm. Viens no grupas mērķiem 2012. gadā ir izstrādāt kopīgu ES pieeju rezultātiem, kā norādīts Padomes 2012. gada 14. maija secinājumos saistībā ar paziņojumu par "Pārmaiņu programmu". Komisija 2012. gadā izskatīs iespēju izstrādāt vienotu ES rezultātu sistēmu, lai tā var būt arī par atsauces sistēmu turpmākās pirmspievienošanās palīdzības rezultātu mērīšanai un paziņošanai. Komisija 2012. gadā turpinās arī darbu pie tā, lai dati par pirmspievienošanās finansiālo palīdzību būtu pieejami saskaņā ar IATI[11]kritērijiem attiecībā uz informācijas par atbalstu publicēšanu. Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija un Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāta darbinieki arī apspriedēs par ESAO Attīstības palīdzības komitejas salīdzinošo pārskatu par ES palīdzību 2011.-2012. gadā, kurā ieguldījumu sniedza arī Komisija, izvirzīja jautājumu par to, cik būtiska ir rezultātu labāka paziņošana un programmu izstrādē izmantot uz rezultātiem orientētāku pieeju. Attiecībā uz pirmspievienošanās palīdzību Komisija parādīja, kā atbalsta efektivitātes principi tika iekļauti paplašināšanās politikā un saistītajā finanšu instrumentā (IPA): atbildībai un pielāgošanai pirmspievienošanās procesā ir būtiska loma; nozaru pieeja pakāpeniski tiek paplašināta un attiecināta uz IPA palīdzības pārvaldību, galveno uzmanību pievēršot galvenajām nozarēm paplašināšanās valstīs, piemēram, tieslietām un iekšlietām; sadarbība ar citiem līdzekļu devējiem, tostarp Eiropas un starptautiskajām finanšu iestādēm (piemēram, Rietumbalkānu ieguldījumu sistēmas (WBIF)[12] ietvaros) un ES dalībvalstīm (ar mērķsadarbības programmām) palielinās; budžeta atbalsts jau šobrīd tiek uzskatīts par iespējamu atbalsta veidu, un arī saistībā ar IPA II jāuzskata par iespējamu atbalsta veidu, kad ir izpildīti nepieciešamie priekšnosacījumi un garantijas. Komisija uzsvēra arī spēcīgo politisko vēlmi pēc reformām, kuras izriet no dalības ES izredzēm, taču atgādina, ka saistībā ar saņēmēju valstu sagatavošanu dalībai ES pirmspievienošanās palīdzībai ir arī attīstības mērķis (izņemot Horvātijas gadījumā, tā tiek uzskatīta par oficiālās attīstības palīdzību (OAP)). Saistībā ar uz rezultātiem orientētāku pieeju no IPA II tika sagaidīta turpmāka notikumu attīstība, lielāku uzmanību pievēršot rādītājiem, lai izmērītu rezultātus un ietekmi, kā arī iespējai saņemt papildu finansējumu nolūkā atalgot labus rezultātus. 2012. gadā turpināsies darbs, lai nodrošinātu, ka pirmspievienošanās palīdzība ir saskaņā ar dažādām Komisijas, dalībvalstu un plašākās līdzekļu devēju kopienas iniciatīvām nolūkā uzlabot līdzekļu devēju koordinēšanu un atbalsta efektivitāti, kā arī demonstrēt rezultātus. 4. Svarīgākie fakti par programmu īstenošanu un pabeigšanu 2011. gadā Īstenošanas kārtība un struktūras Rezultāti 2011. gadā rādīja būtisku progresu salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem attiecībā uz līgumu slēgšanu vairumā saņēmēju valstu, jo īpaši valstīs, kuras virzās uz decentralizētu palīdzības pārvaldības sistēmu. Attiecībā uz Horvātiju 2011. gadā tika sasniegta kulminācija tās pievienošanās sarunās ar Eiropas Savienību, pievienošanās sarunas noslēdzot 2011. gada 30. jūnijā un līgumu par pievienošanos parakstot 2011. gada 9. decembrī. Šos notikumus papildināja ES finansiālā palīdzība Horvātijā 2011. gadā, kas ir arī saskaņā ar indikatīvā daudzgadu plānošanas dokumentā 2011.-2013. gadam noteiktajām prioritātēm, sniedzot atbalstu reformu pabeigšanai un spēju veidošanai galvenajās jomās, kas nepieciešamas, lai varētu uzņemties saistībā ar dalību ES noteiktās saistības, piemēram, tieslietu un iekšlietu jomā vai valsts pārvaldes reformā, kā arī turpinātu veikt pasākumus saistībā ar Horvātijas sagatavošanu to līdzekļu izmantošanai, kas tiek izmantoti pēc pievienošanās. IPA 2011. gada programma ar 39 159 miljonu euro budžetu ir saskaņā ar šīm prioritātēm. Revīzijas palātas īpašajā ziņojumā, kas tika pabeigts pēc sanāksmes starp Komisiju un Palātu 2011. gada oktobrī, secināts, ka ES pirmspievienošanās palīdzība būtiski atbalsta Horvātijas sagatavošanās darbus nolūkā pārvaldīt struktūrfondu un kohēzijas fondu līdzekļus. Tajā arī uzsvērts, ka attiecībā uz spēju veidošanu ES līdzekļu pārvaldībai nepieciešams turpmāks progress. Attiecībā uz Turciju 2011. gadā tika novērots, ka finansiālās palīdzības pārvaldība attīstās pozitīvi. Valsts nepārtraukti uzlabo par ES līdzekļu plānošanu, īstenošanu un uzraudzību atbildīgo galveno iestāžu spējas. Šobrīd sekmīgi norit IPA projektu īstenošana saskaņā ar visiem IPA komponentiem, un var sākt novērot būtisku ietekmi, jo visām nepieciešamajām darbības struktūrām IPA līdzekļu pārvaldībai tūlīt tiks piešķirtas pārvaldības pilnvaras. Būtiskas reformas ir ļāvušas uzlabot līdzekļu plānošanu, 2011. gada jūnijā pieņemot jauno indikatīvo daudzgadu plānošanas dokumentu 2011.-2013. gadam, kurā ievērota nozaru pieejas loģika. Ir veikti pirmie soļi virzībā uz stratēģiskāku, mērķtiecīgāku un iekļaujošāku pieeju attiecībā uz plānošanu, savukārt 2011. gada līdzekļu plānošanā pārejas posma atbalstam un iestāžu veidošanai (I komponents) galvenā uzmanība tika vērsta uz ierobežotu skaitu nozaru daudzgadu indikatīvajā plānošanas dokumentā. Ar lielākiem projektiem, kuros ES kopējais ieguldījums ir 229,968 miljoni euro, uzmanība tika pievērsta pievienošanās procesa prioritātēm, kā arī tie tika saskaņoti ar nozaru prioritātēm . Pēc vēlēšanām 2011. gada jūnijā īpašs uzsvars tiek likts uz tieslietu, iekšlietu un pamattiesību nozaru prioritārajām jomām, kuru mērķis ir īstenot reformas, kas nepieciešamas neatkarīgas un efektīvas tiesu sistēmu, tiesībaizsardzības iestāžu izveidei, kā arī pilsoniskās sabiedrības dialoga attīstībai. Tāpat arī tika pieliktas pūles, lai ar uzraudzības sistēmas reformu uzlabotu līdzekļu uzraudzību, nosakot katras iestādes lomu un pienākumus un dažādos šajā nolūkā pieejamos instrumentus, kā arī stiprinot Turcijas iestāžu spējas. Pēc Islandes 2009. gada jūlijā iesniegtā pieteikumu dalībai ES, kā arī valsts ekonomiskās un sociālās attīstības apmēra un lielās saskaņošanas ar ES tiesību aktiem dēļ (Islande ir Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) un Šengenas dalībniece) IPA finansiālais atbalsts Islandei ir jāīsteno vienīgi IPA I komponenta ietvaros ‑ "pārejas posma atbalsts un iestāžu veidošana". Daudzgadu indikatīvais plānošanas dokuments 2011.-2013. gadam, kas ir galvenais stratēģiskais plānošanas dokuments finansiālajai IPA palīdzībai Islandē, tika pieņemts 2011. gada 8. aprīlī. Balstoties uz daudzgadu indikatīvo plānošanas dokumentā 2011.-2013. gadam noteiktajām prioritātēm, 2011. gada 2. decembrī tika pieņemta IPA valsts programma 2011. gadam Islandei. Daudzgadu indikatīvajā plānošanas dokumentā noteikti divi galvenie stratēģiskie mērķi, kas jāfinansē no IPA līdzekļiem. No vienas puses, lai arī turpmāk sekmētu Islandes spēju uzņemties saistības, kas izriet no tās dalības ES, atbalstot iestāžu spēju veidošanu ES acquis transponēšanai valsts tiesību aktos un īstenošanai un, no otras puses, lai stiprinātu Islandes iestāžu spēju, gatavojoties dalībai struktūrfondos un citos ES fondos un tos īstenojot. Ar 2011. gada programmu tiek atbalstīti septiņi projekti. Budžets ir 12 miljoni euro, un vērā tika ņemts līdzsvars starp abām daudzgadu indikatīvajā plānošanas dokumentā noteiktajām prioritātēm. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ar IPA atbalstu turpināja īstenot ar pievienošanos saistītās reformas, taču 2011. gadā joprojām bija jārisina galvenie uzdevumi. Pirmo reizi visi IPA komponenti, izņemot II komponentu (pārrobežu sadarbība), tika īstenoti ar decentralizēto pārvaldību, kas nozīmē, ka programmu pārvaldību veic attiecīgās valsts iestādes, kurās Eiropas Komisija pašreiz veic ex ante pārbaudes. Valsts pārvaldes efektivitāte bija zema un atspoguļoja sarežģītas procedūras, nepilnības darbinieku pieņemšanā un ierēdņu bieža mainība. Salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem līdzekļu saņēmēja valsts pielika lielas pūles, lai izmantotu no visiem IPA komponentiem pieejamos līdzekļus, lai arī saistībā ar publisko iepirkumu bija vērojama acīmredzama kavēšanās. Ierobežota piemērotu ekspertu pieejamība, lai izstrādātu konkursa dokumentus vai izvērtētu priekšlikumus, kavējuma iepirkuma procesu, kas galvenokārt skāra IPA I, III un IV komponentu. Iesaistes un spēju līmenis dažādu nozaru ministrijās bija atšķirīgs. Lai sekmīgi apgūtu IPA līdzekļus, spēju stiprināšanai ir nepieciešama lielāka izpratne un iesaiste. Turklāt tam nepieciešama lielāka atbildība stratēģiskās plānošanas un projektu sagatavošanas jomā nākotnē. 2011. gadā I komponenta valsts programma ar ES ieguldījumu 28,903 miljonu euro vērtībā tika apstiprināta, grupējot projektus pa nozarēm un ievērojot valsts galvenās reformas prioritātes. Līgumi ir noslēgti par visu ES atbalstu, kas iepriekš plānots saskaņā ar IPA 2007.-2008. gadam un ko pārvalda ES delegācija. Melnkalne 2011. gadā turpināja centienus galveno prioritāšu jomās, kuras minētas Komisijas 2010. gada atzinumā. Valsts gūtais progress tika apstiprināts ar Eiropas Komisijas 2011. gada oktobra ieteikumu sākt pievienošanās sarunas. Pateicoties IPA atbalstam, Melnkalne 2011. gadā turpināja atbalstīt valsts iestāžu progresu un reformu centienus, kā uzsvērts Komisijas pastāvīgajā uzraudzībā un ziņojumos. Lielākā daļa IPA palīdzības tika plānota valsts programmai IPA I komponenta ietvaros (pārejas posma atbalsts un iestāžu veidošana), un kopējais ES ieguldījums bija 26,494 miljoni euro. Par IPA līdzekļu īstenošanu joprojām atbildīga galvenokārt bija ES delegācijas Podgoricā. Vienlaicīgi Melnkalnes iestādes sāka gatavoties pārejai uz decentralizētu pārvaldību. Ņemot vērā to, ka Melnkalne 2010. gada decembrī ieguva kandidātvalsts statusu, IPA līdzekļi Melnkalnē tika piešķirti valstu iestāžu sagatavošanās darbiem saistībā ar palīdzības pārvaldību saskaņā ar IPA komponentiem reģionālajai attīstībai, cilvēkresursu attīstībai, kā arī lauksaimniecībai un lauku attīstībai. ES finansiālā palīdzība Albānijai ir bijusi būtiska 2011. gadā, lai turpinātu atbalstīt valsti virzībā uz integrāciju Eiropā. Iesāktie projekti tieslietu un iekšlietu jomā, valsts pārvaldes reforma un cīņa pret korupciju ir virzījušies uz priekšu un ir guvuši konkrētus rezultātus. Šis atbalsts Albānijai ir bijis būtisks, lai izpildītu vajadzīgās galvenās prioritātes, kuras uzskaitītas Komisijas 2010. gada atzinumā par Albānijas pieteikumu dalībai Eiropas Savienībā. Kopumā ir gūts progress saistībā ar infrastruktūras projektiem, jo īpaši transporta jomā (lauku ceļu būvniecība), savukārt progress ūdens nozarē (ūdens attīrīšanas iekārtu būvniecība) ir bijis lēnāks, kas daļēji skaidrojams ar neatrisinātiem jautājumiem par īpašumtiesībām. Albānijas iestādēm uzmanība jāvērš arī uz infrastruktūras projektu ilgtermiņa uzturēšanu. Dažādu nozaru ministrijas un valsts iestādes turpināja saņemt atbalstu no daudziem tehniskās palīdzības projektiem, kā rezultātā saskaņošanai ar ES acquis ir sagatavoti daudzi būtiski tiesību akti. Taču 2011. gadā politiskais strupceļš starp valdošo koalīciju un opozīciju, kas tika atrisināts ar novembrī panākto politisko vienošanos, traucēja gūt būtisku progresu saistībā ar galveno tiesību aktu pieņemšanu. To līdzekļu daļa, par kuriem saskaņā ar IPA programmām 2007., 2008., 2009. un 2010. gadam ir noslēgti līgumi, ir ļoti liela, tādējādi turpinot 2009. gadā aizsākto pozitīvo tendenci. Tika gūts progress attiecībā uz sagatavošanos IPA līdzekļu decentralizētai pārvaldībai. IPA I komponenta ietvaros ir ieviestas galvenās struktūras un sistēmas, un Albānija 2012. gada sākumā iesniedza pieteikumu par pārvaldības deleģēšanu. Eiropas Komisijas revidenti šobrīd šo pieteikumu izskata. Turpinājās arī darbs pie IPA II-V komponenta, lielāku progresu gūstot saistībā ar V komponentu. 2011. gadā tika gūts turpmāks progress pārejai uz plānošanu, kas balstīta uz nozarēm. Daži jautājumi joprojām ir jāizskata attiecībā uz to īstenošanu praksē, proti, vajadzība Albānijas valdībai izstrādāt reālistisku vidēja termiņa budžeta plānu attiecībā uz ieviestajām nozaru stratēģijām. Serbija 2011. gadā saņēma pirmspievienošanās finansiālu palīdzību no IPA pirmajiem diviem komponentiem ("pārejas posma atbalsts un iestāžu veidošana" un "pārrobežu sadarbība"), ko joprojām pārvaldīja ES delegācija Belgradā. ES ieguldījums IPA I komponentam 2011. gadā bija 178,556 miljoni euro. Serbija turpināja sagatavošanās darbus attiecībā uz ES līdzekļu decentralizē pārvaldību I, II, III un IV komponentam, 2011. gada decembrī pabeidzot trūkumu novēršanu. Tā rezultātā 2012. gada janvārī varēja sākties IPA finansētā tehniskā palīdzība, lai veiktu atbilstības novērtējumu. Eiropas Komisija 2011. gada 8. jūlijā pieņēma IPA valsts programmu 2011. gadam. Īpaša uzmanība tika pievērsta sagatavošanās darbiem, lai pakāpeniski ieviestu nozaru pieeju. Finanšu apguves spēja turpināja uzlaboties. 2011. gada beigās ES delegācija pārvaldīja portfeli ar 708 iesāktiem projektiem, tostarp ievērojamas summas tādām nozarēm kā valsts pārvaldes reforma (26,3 miljoni euro), tieslietas un iekšlietas (11,95 miljoni euro) un sociālā attīstība (32,1 miljons euro). Astoņās darba grupās, ko pirmo reizi veidoja valstiskie un nevalstiskie dalībnieki, tika veikta nozaru prioritizācija, balstoties uz daudzgadu indikatīvo plānošanas dokumentu 2011.-2013. gadam, ikgadējo progresa ziņojumu, Serbijas vajadzību novērtējumu pēc starptautiskas palīdzības, kā arī esošo stratēģisko dokumentu kvalitātes novērtējumu. Visu 2011. gadu ES finansiālā palīdzība Bosnijai un Hercegovinai ieņēma būtisku lomu, lai valsti atbalstītu virzībā uz integrāciju Eiropā. Ar IPA turpināja atbalstīt valsts centienus izpildīt ES pievienošanās procesa prasības un saistības saskaņā ar stabilizācijas un asociācijas nolīgumu un pagaidu nolīgumu. 2011. gadā noteiktajās prioritātēs uzmanība tika stingri vērsta uz valsts pārvaldes reformu un tiesiskuma stiprināšanu, kā arī ekonomikas un finanšu krīzes smago seku mīkstināšanu. ES piešķirtais ieguldījums 2011. gadā bija 92,885 miljoni euro. ES finansiālās palīdzības īstenošana 2011. gadā sniedza konkrētus rezultātus, tostarp pārskatītā rīcības plāna valsts pārvaldes reformas stratēģijai pieņemšanu, paziņojumu par publisko iepirkumu elektroniskās publikācijas ieviešanu, 34 pastāvīgu GPS staciju tīklu ieviešanu visā valstī, kas atviegloja zemes gabalu sadales precīzu mērījumu. Starp citiem konkrētiem rezultātiem bija mazo un vidējo uzņēmumu padomes izveide, notekūdeņu savācēju būvniecība Zivinice, un pirmās valsts mēroga vakcinācijas kampaņas pret trakumsērgu sekmīga īstenošana. Eiropas Savienības birojs Kosovā turpināja uzraudzīt ES palīdzības Kosovai īstenošanu. Tam izdevās pārsniegt savus finanšu mērķus gan attiecībā uz līgumiem, gan maksājumiem. IPA 2011. gada programmas Kosovai sagatavošanas darbi ir pabeigti, piešķirot 62,900 miljonus euro, un ir sākta 2012. un 2013. gada programmu plānošana. Kosovas līdzdalība IPA pārrobežu sadarbības programmā 2011. gadā noritēja sekmīgi. Tika parakstīti pirmie finansēšanas nolīgumi programmām, un tiek sagatavotas pārrobežu sadarbības programmas ar Albāniju un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, un jauna papildu programma ar Melnkalni tika izstrādāta un pieņemta 2011. gada decembrī. Kā piemērs sekmīgiem projektiem ir pēdējo piecu tiltu būvniecība uz M2 ceļa, kas savieno Kosovu ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Turklāt 2011. gadā pēc gandrīz 30 gadiem Kosova veica pirmo tautas un mājsaimniecību skaitīšanu, kā rezultātā tika gūta vērtīga statistiskā informācija par iedzīvotājiem un dzīves apstākļiem, kas ir būtiski politikas plānošanai nākamajā desmitgadē. Šo skaitīšanu finansēja no trasta fonda, kas 2010. gadā saņēma līdzfinansējumu no IPA. 5. TAIEX[13] PIECPADSMIT GADU PASTĀVĒŠANA 2011. gadā bija TAIEX piecpadsmitā gadadiena. Lai arī TAIEX darbību pamatprincipi nav mainījušies, šis instruments ir ticis regulāri atjaunināts, lai varētu risināt aktuālās problēmas paplašināšanās reģionos, IPA saņēmējām valstīm piešķirot gandrīz 10 miljonus euro. Galvenie faktori, kas TAIEX ir padarījuši un joprojām padara par veiksmes stāstu, ir šādi: – ATBILDĪBA: TAIEX ir instruments, ko virza pieprasījums; saņēmēji identificē un iesniedz pieprasījumus pēc konkrētas un personalizētas palīdzības. Pasākumi ir pielāgoti saņēmēju vajadzību apmierināšanai; – TRŪKUMU NOVĒRŠANA: TAIEX var būt papildu instruments lielākām palīdzības darbībām (mērķsadarbība, tehniskā palīdzība) un var sniegt ekspertu zināšanas "trūkumu novēršanai", ko nesniedz neviena cita atbalsta programma; – REAĢĒTSPĒJA: palīdzību parasti sniedz īsā un saspringtā termiņā; – VIENĀDRANGA: TAIEX ir atkarīgs no dalībvalstu amatpersonām, kas īsteno ES tiesību aktus praksē un vēlas un spēj dalīties ar savām tehniskajām zināšanām ar kolēģiem saņēmēju valstu pārvaldes iestādēs. Vidēja termiņa tehniskā palīdzība, kas ietver īstermiņa, iepriekš apstiprinātus un visbeidzot īstenotus intervences pasākumus, ir palielinājusies lauksaimniecības un pārtikas nekaitīguma nozarē. Pašlaik šo pieeju izmanto TAIEX palīdzībā Islandei un Kosovai. Bez klasiskajiem TAIEX pasākumiem Savstarpējo kontaktu (P2P) programma ir stiprinājusi savu ieguldījumu, lai stiprinātu pilsoniskās sabiedrības lomu demokrātijas procesā saistībā ar paplašināšanos. 2011. gadā tika sākta jauna programma ‑ Vietējās pārvaldības programma ‑ nolūkā stiprināt vietējo un reģionālo iestāžu spēju sagatavoties dalībai ES. Attiecībā uz TAIEX pasākumu īstenošanu praksē Eiropas Komisija izmantoja pakalpojumu sniedzēja Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ) ārējo atbalstu. 6. REĢIONĀLĀ SADARBĪBA UN REĢIONĀLĀS PROGRAMMAS Ir gūts progress attiecībā uz reģionālo sadarbību Rietumbalkānu valstīs šādās jomās: tieslietas un iekšlietas, statistika, enerģētika, vide un civilā aizsardzība, kultūras mantojums un bēgļu atpakaļnosūtīšana. Reģionālā valsts pārvaldes skola (ReSPA) tagad pilnībā darbojas. Jauni divpusējie nolīgumi par policijas sadarbību un savstarpējo juridisko palīdzību ir rosinošs faktors, lai vairākas Rietumbalkānu valstis apņemtos stiprināt juridisko sadarbību. Tika veikti līdzīgi pasākumi, lai sekmētu un atvieglotu vietējo un reģionālo sadarbību valdības līmenī, kā arī iekļaujot nevalstiskās organizācijas ar mērķi sekmēt ilgstošu samierināšanos, jo īpaši izmantojot Igman iniciatīvu, RECOM iniciatīvu par samierināšanos un Sarajevas procesu par bēgļu atpakaļnosūtīšanu. Eiropas Komisija sadarbībā ar Norvēģijas Ārlietu ministriju 2011. gada jūnijā Hamar, Norvēģijā, rīkoja Rietumbalkānu investīciju sistēmas (WBIF) koordinācijas komitejas ceturto sanāksmi. Tajā tika apstiprināts finansējums vairāk nekā 21 miljona euro vērtībā 19 projektiem šajā reģionā. Starp projektiem bija, piemēram, Jonijas un Adrijas jūras gāzes cauruļvada reģionālais projekts (kopējais garums ‑ 520 km), kas sekmē reģionālā gāzes loka būvniecību, priekšizpēte par elektrisku 400 kV starpsavienojumu starp Serbiju, Melnkalni un Bosniju un Hercegovinu, un sagatavošanās darbi saistībā ar reģionālā centra uzņēmējdarbības apguvei Horvātijā būvniecību un turpmāku attīstību. WBIF koordinācijas komitejas piektajā sanāksmē 2011. gada decembrī Luksemburgā tika apstiprināti 22 piešķīrumi par kopējo vērtību 59 miljoni euro. Tiek sagaidīts, ka šie piešķīrumi, iespējams, varētu piesaistīt aizdevumus un līdzekļus no starptautiskajām finanšu iestādēm vairāk nekā 1 miljarda euro vērtībā ieguldījumiem infrastruktūrā. Koordinācijas komiteja apstiprināja Rietumbalkānu uzņēmumu attīstības un inovāciju instrumentu (EDIF), kas finansēts no IPA 2011. gada vairākiem saņēmējiem paredzētās un ir pirmais pasākums privātā sektora attīstībai, kas tiek finansēts no WBIF. 2011. gadā un kopš WBIF izveides 2009. gada decembrī projektu saraksts ir palielinājies un ietver 123 piešķīrumus par 220 miljoniem euro, kas piesaistīs gandrīz 5 miljardus euro aizdevumos un kopējo potenciālo ieguldījumu gandrīz 10 miljardu euro vērtībā piecās galvenajās nozarēs ‑ enerģētika, vide, transports, sociālie jautājumi un privātā sektora attīstība. Secinājumi 2011. gadā tika sperts būtisks solis uz priekšu, lai palīdzības sniegšanu paplašināšanās valstīm padarītu stratēģiskāku, saskaņotāku un orientētāku uz rezultātiem kā neatņemamu paplašināšanās stratēģijas daļu. Juridiskais un stratēģiskās plānošanas satvars, ko Komisija ir ierosinājusi pirmspievienošanās palīdzībai, sākot no 2014. gada, stiprinās saikni ar politisko uzraudzību un ziņošanu un ieviesīs satvaru, kura mērķis ir gūt rezultātus, ietekmi un atalgot par labiem darba rezultātiem. Tas sekmēs to, ka paplašināšanās valstīm piešķirto ES līdzekļu pievienotā vērtība kļūst vēl lielāka, jo tiks izveidoti spēcīgāki stimuli to sabiedrību, tiesību sistēmu un ekonomikas pārveidei, kas ir priekšnosacījums, lai kļūtu par ES dalībvalsti, tādējādi nākot par labu gan Savienībai, gan IPA līdzekļu saņēmējām valstīm un to pilsoņiem. IPA finansiālās palīdzības īstenošanas statuss 2011. gada 31. decembrī, procentuāli no kopējiem piešķirtajiem līdzekļiem (2007.-2011. gads): 2011. gada 31. decembris: IPA I komponents, ko īsteno Paplašināšanās ĢD. miljoni EUR || Piešķirti || Paredzēti līgumos || Procenti || Samaksāts || Procenti Albānija || 348,37 || 233,69 || 67,1 % || 102,45 || 29,4 % Bosnija un Hercegovina || 389,83 || 186,98 || 48,0 % || 103,26 || 26,5 % Horvātija || 206,06 || 100,62 || 48,8 % || 71,19 || 34,5 % Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 174,02 || 66,66 || 38,3 % || 48,53 || 27,9 % Islande || 12,00 || 0,00 || 0,0 % || 0,00 || 0,0 % Kosova || 475,10 || 341,42 || 71,9 % || 211,48 || 44,5 % Melnkalne || 134,24 || 89,83 || 66,9 % || 61,02 || 45,5 % Serbija || 857,39 || 593,38 || 69,2 % || 380,14 || 44,3 % Turcija || 1164,66 || 597,40 || 51,3 % || 425,14 || 36,5 % Vairāki saņēmēji || 729,18 || 597,32 || 81,9 % || 431,30 || 59,1 % Kopā || 4490,85 || 2807,30 || 62,5 % || 1834,51 || 40,8 % 2011. gada 31. decembris: IPA II komponents, ko īsteno Paplašināšanās ĢD. miljoni EUR || Piešķirti || Paredzēti līgumos || Procenti || Samaksāts || Procenti Albānija || 18,59 || 2,76 || 14,8 % || 2,16 || 11,6 % Bosnija un Hercegovina || 12,52 || 4,77 || 38,1 % || 3,12 || 24,9 % Horvātija || 12,52 || 4,42 || 35,3 % || 2,09 || 16,7 % Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 15,53 || 1,97 || 12,7 % || 1,05 || 6,7 % Kosova || 3,00 || 0,06 || 2,0 % || 0,03 || 1,0 % Melnkalne || 14,94 || 5,45 || 36,5 % || 3,62 || 24,2 % Serbija || 16,37 || 6,57 || 40,1 % || 4,63 || 28,3 % Turcija || 7,00 || 1,13 || 16,2 % || 0,49 || 7,0 % Kopā || 100,47 || 27,13 || 27,0 % || 17,19 || 17,1 % 2011. gada 31. decembris: IPA II komponents, ko īsteno Reģionālās politikas ĢD. miljoni EUR || Piešķirti || Samaksāts || Procenti Adrijas jūra || 166,49 || 45,22 || 27,2 % Slovēnija un Horvātija || 28,95 || 11,28 || 39,0 % Ungārija–Horvātija || 35,54 || 12,57 || 35,4 % Ungārija–Serbija || 33,97 || 12,33 || 36,3 % Rumānija-Serbija || 36,01 || 10,17 || 28,3 % Bulgārija-Serbija || 21,26 || 5,78 || 27,2 % Bulgārija-Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 12,14 || 3,30 || 27,2 % Bulgārija-Turcija || 18,49 || 5,02 || 27,2 % Grieķija-Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 10,20 || 3,93 || 38,5 % Grieķija-Albānija || 7,67 || 2,95 || 38,5 % Kopā || 370,72 || 112,54 || 30,4 % 2011. gada 31. decembris: IPA III komponents, ko īsteno Reģionālās politikas ĢD. miljoni EUR || Piešķirti || Samaksāts || Procenti Horvātija || 257,35 || 78,03 || 30,3 % Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 109,20 || 26,96 || 24,7 % Turcija || 1055,50 || 333,11 || 31,6 % Kopā || 1422,05 || 438,09 || 30,8 % 2011. gada 31. decembris: IPA IV komponents, ko īsteno Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD. miljoni EUR || Piešķirti || Samaksāts || Procenti Horvātija || 69,98 || 22,20 || 31,7 % Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 33,50 || 9,61 || 28,7 % Turcija || 299,70 || 64,51 || 21,5 % Kopā || 403,18 || 96,32 || 23,9 % 2011. gada 31. decembris: IPA V komponents, ko īsteno Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD. miljoni EUR || Piešķirti || Samaksāts || Procenti Horvātija || 129,40 || 25,78 || 19,9% Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika || 47,50 || 10,25 || 21,6% Turcija || 463,00 || 80,94 || 17,5% Kopā || 639,90 || 116,96 || 18,3% [1] Paplašināšanās ĢD 2011. gada darbības pārskats ietver precīzāku informāciju par šo programmu pārvaldības aspektiem un izdevumiem, piemēram, pārvaldību un pārskatatbildību, riskiem un kontroli, likumību un pareizumu, kļūdu biežumu un pamatotas ticamības iespējamajām sekām. Saskaņā ar Komisijas pienākumu sniegt detalizētu informāciju Padomei un Eiropas Parlamentam tā katru gadu publicē ziņojumu par pirmspievienošanās palīdzību. Iepriekšējais ziņojums, kas tika publicēts 2011. gadā, attiecas 2010. budžeta gadu un ir publiski pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/enlargement/instruments/how-does-it-work/index_en.htm. [2] Komisijas dienestu darba dokuments – pievienots dokumentam "Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un Sociālo lietu komitejai ‑ 2011. gada ziņojums par finansiālo palīdzību saistībā ar paplašināšanos (IPA, Phare, CARDS, Turcijas pirmspievienošanās instruments un Pārejas programma). [3] Pirmspievienošanās instrumenta (IPA) kopējais budžets laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam ir 11,5 miljardi euro. IPA līdzekļu saņēmējas valstis ir Albānija, Bosnija un Hercegovina, Horvātija, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Melnkalne, Serbija, Turcija, Islande (no 2011. gada), kā arī Kosova*. Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244 un Starptautiskās tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju. Ar IPA tiek atbalstītas reformas līdzekļu saņēmējās valstīs un to pakāpeniska pielāgošana Eiropas Savienības normām un politikas jomām, kā arī ES acquis nolūkā sagatavot tās turpmākai dalībai ES. [4] PHARE 1989. gadā sākotnēji tika izveidota kā atbalsta programma Polijas un Ungārijas ekonomikas pārstrukturizēšanai, taču šobrīd tā aptver 10 valstis. No PHARE palīdzība tiek piešķirta astoņām no desmit dalībvalstīm, kas ES pievienojās 2004. gadā: Čehijai, Igaunijai, Ungārijai, Latvijai, Lietuvai, Polijai, Slovākijai un Slovēnijai, kā arī valstīm, kas ES pievienojās 2007. gadā (Bulgārijai un Rumānijai) – laikā, kad notika būtiska ekonomikas pārstrukturizēšana un politiskās pārmaiņas. PHARE franču valodā nozīmē "bāka". Līdz 2000. gadam PHARE līdzekļi tika piešķirti arī Rietumbalkānu valstīm (Albānijai, bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, Maķedonijas Republikai un Bosnijai un Hercegovinai). Taču, sākot no 2001. gada finansiāla palīdzība šīm valstīm tika piešķirta no CARDS programmas (Kopienas palīdzība rekonstrukcijai, attīstībai un stabilizācijai Rietumbalkānu valstīs) . Ar šo regulu tiek atcelta OBNOVA regula un grozīta PHARE regula, un tiek izveidota vienota sistēma palīdzības sniegšanai Dienvideiropas un Austrumeiropas valstīm: CARDS programma (Kopienas palīdzība rekonstrukcijai, attīstībai un stabilizācijai). Sākot no 2007. gada, šo programmu aizstāj pirmspievienošanās palīdzības instruments (IPA). [5] Horvātija, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Islande, Melnkalne un Turcija. Serbijai kandidātvalsts statuss tika piešķirts 2012. gada martā. [6] Albānija, Bosnija un Hercegovina un Kosova. [7] Pievienošanās sarunas tika sāktas 2012. gada 29. jūnijā. [8] Sal. Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (PPI II), COM(2011) 838 galīgā redakcija, 7.12.2011. [9] Indikatīvie daudzgadu plānošanas dokumenti. [10] Konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, reālistiski un ar noteiktu termiņu. [11] Starptautiskā palīdzības pārredzamības iniciatīva. [12] Rietumbalkānu ieguldījumu sistēma, skatīt turpmāk. [13] Tehniskā palīdzība un informācijas apmaiņa.