KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI Daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam sagatavošana par finansējuma piešķiršanu ES sadarbībai ar Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstīm, un aizjūras zemēm un teritorijām (11. Eiropas Attīstības fonds) /* COM/2011/0837 galīgā redakcija */





Šis paziņojums un tā pielikums ir daļa no Komisijas priekšlikumu paketes par ES ārējo darbību saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam. Tiek prognozēts, ka 2014. gada 1. janvārī Horvātija būs pievienojusies Eiropas Savienībai un sniegs ieguldījumu 11. EAF. Vajadzības gadījumā ierosinātā Iekšējā nolīguma teksts tiks labots atbilstīgi tā 1. panta 7. punktam un 8. panta 4. punktam. Saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumu[1] Eiropas Savienība (ES) uztur priviliģētas attiecības ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) jaunattīstības valstu grupu. 25 aizjūras zemes un teritorijas (AZT), kurām ir konstitucionālas saites ar dalībvalstīm, ar Eiropas Savienību saista režīms, kas balstās uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) IV daļu un sīki izstrādātiem noteikumiem un procedūrām, kuras ir noteiktas 2001. gada 27. novembra Lēmumā par aizjūras asociāciju[2]. Eiropas Attīstības fonds (EAF) ir galvenais instruments ES atbalsta sniegšanā attīstības sadarbībai atbilstīgi Kotonū nolīgumam ar ĀKK valstīm un ES sadarbības ar aizjūras valstīm un teritorijām finansēšanai atbilstīgi Lēmumam par aizjūras asociāciju. EAF finansējumu nodrošina ES dalībvalstis, izmantojot īpašu iemaksu sadalījumu — ārpus ES budžeta. Katru EAF noslēdz uz daudzgadu periodu. 10. EAF Iekšējais nolīgums[3], kurā ir paredzēti līdzekļi 10. EAF un to proporcija plašās apakškategorijās, attiecas uz laikposmu no 2008. līdz 2013. gadam un ietver noteikumus par īstenošanu un finanšu pārraudzību. Komisija savā paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020””[4] uzsvēra, ka ierosināt EAF integrēšanu ES budžetā (“EAF iekļaušana budžetā”) pašlaik nav piemērota rīcība. ES attīstības sadarbības ar ĀKK valstīm integrēšana ES budžetā ir paredzēta 2020. gadā, daudzgadu finanšu shēmas laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam noslēgumā; šajā pašā gadā beidzas Kotonū nolīguma piemērošanas termiņš. Šajā paziņojumā ir aprakstīti galvenie elementi, ko varētu iekļaut 11. EAF Iekšējā nolīgumā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam. Lēmumu par Iekšējā nolīguma saturu un formulējumu pieņems ES dalībvalstu valdību pārstāvji. Pēc Iekšējā nolīguma pieņemšanas Padome pieņemtu 11. EAF Īstenošanas regulu un Finanšu regulu. 1. Tiesiskais un politiskais regulējums ES attīstības sadarbība ES ārējās darbības galvenie politikas mērķi ir izklāstīti Lisabonas līgumā (Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pants). Turklāt ES attīstības sadarbības galvenais mērķis (LESD 208. pants) ir mazināt un ilgtermiņā izskaust nabadzību. Šajā kontekstā ES ir jānodrošina savu saistību izpilde un jāņem vērā Apvienoto Nāciju Organizācijā un citās starptautiskajās organizācijās apstiprinātie mērķi. Politiskais regulējums ietver “Eiropas Konsensu”, kopīgu paziņojumu par Eiropas Savienības attīstības politiku, ko 2005. gada 22. decembrī pieņēma Padome un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvji, Eiropas Parlaments un Komisija[5], paziņojumu “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu programma”, ko Komisija pieņēma 2011. gada 13. oktobrī[6] un kurā sniegts atjaunināts politiskais regulējums attiecībā uz ES attīstības sadarbību kopumā, kā arī visus turpmākos paziņojumus, kuros paredzēti Savienības attīstības politikas pamatvirzieni un principi. Politikas kontekstā ietilpst arī Savienības nozaru politiku prioritātes un stratēģijas ar ārēju dimensiju un starpnozaru politiku, piemēram, klimata politikas, integrācija. Attiecībā uz sadarbību ar ĀKK valstīm šo ES tiesisko un politisko regulējumu papildina Kotonū nolīgums, ko ir noslēgušas ĀKK valstu grupa, no vienas puses, un Eiropas Savienība ar tās dalībvalstīm, no otras puses. Šā nolīguma darbības laiks ir 20 gadi, proti, no 2000. gada marta līdz 2020. gada februārim, un tas stājās spēkā 2003. gada aprīlī. Tas tika izstrādāts nolūkā radīt vispusīgas partnerattiecības, balstoties uz trim savstarpēji papildinošiem pīlāriem: attīstības sadarbība, ekonomiskā un tirdzniecības sadarbība un politiskā dimensija. ĀKK un ES partnerattiecību mērķis ir nabadzības mazināšana un eventuāli nabadzības izkaušana saskaņā ar mērķiem par ilgtspējīgu attīstību un ĀKK valstu pakāpenisku integrāciju pasaules ekonomikā (Kotonū nolīguma 1. pants). Kotonū nolīgumā ir iekļauta pārskatīšanas klauzula, kurā ir noteikts, ka ik pēc pieciem gadiem nolīgums ir jāpielāgo. Otru nolīguma pārskatīto versiju ĀKK un ES Ministru padome pieņēma 2010. gada jūnijā, un kopš 2010. gada novembra to piemēro provizoriski. Padome pieņems lēmumu par pārskatītā nolīguma parakstīšanu pēc tam, kad tā būs saņēmusi Eiropas Parlamenta piekrišanu. AZT/ES asociācija AZT/ES asociācija balstās uz vairākiem juridiskajiem pamatiem. ES primāro tiesību aktu jomā tā balstās uz Līguma par Eiropas Savienības darbību IV daļu. Asociācijas mērķis ir veicināt aizjūras zemju un teritoriju (AZT) sociālo un ekonomisko attīstību un nodibināt ciešus ekonomiskus sakarus starp AZT un ES valstīm kopumā (LESD 198. pants). Sīki izstrādāti noteikumi un procedūras ir paredzētas secīgos Padomes lēmumos, un jaunākais no tiem ir Padomes Lēmums 2001/822/EK. Tas attiecas uz visām Līguma II pielikumā uzskaitītajām AZT, izņemot Bermudu salas, un to finansē no EAF līdzekļiem. Šā lēmuma termiņš beidzas 2013. gada 31. decembrī, un Komisija gatavo priekšlikumu jaunam Padomes lēmumam, kam būtu jāstājas spēkā 2014. gada 1. janvārī un kas nodrošinās politisko un tiesisko regulējumu 11. EAF īstenošanai attiecībā uz AZT. 2. Galvenās pārmaiņas salīdzinājumā ar 10. EAF Iekšējo nolīgumu Nav ierosinātas nekādas būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar 10. EAF struktūru. Galvenās jomas, kurās ierosināts veikt izmaiņas, ir šādas: 2.1. Dalībvalstu iemaksas Kā norādīts paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020””, ir ierosināts vēl vairāk saskaņot dalībvalstu iemaksu sadalījumu EAF ietvaros ar sadalījumu, ko izmanto ES budžeta ietvaros. Tāpēc 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā ierosinātais iemaksu sadalījums vairāk atbilst budžeta iemaksu sadalījumam nekā tad, kad tika sagatavots 10. EAF. 2.2. Finansējuma apjoms 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā ierosinātās kopējās summas 11. EAF sadarbībai ar ĀKK valstīm un AZT tika norādītas paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020”” 2011. gada cenu izteiksmē. Šim paziņojumam pievienotajā iekšējā nolīguma projektā EAF finansējuma apjoms ir norādīts pašreizējās cenās, lai precīzāk atspoguļotu inflāciju periodā, uz kuru attiecas daudzgadu finanšu shēma. Attiecībā uz atbalsta izdevumiem pieprasītais finansējums veido 5 % no EAF piešķīrumiem, kurus pārvaldīs Komisija. Tas atspoguļo Komisijas vēlmi pilnīgāk ņemt vērā faktiskos atbalsta izdevumus, kas rodas saistībā ar EAF plānošanu un īstenošanu, tostarp izmaksas saistībā ar palīdzības īstenošanas pilnvaru nodošanu un pastiprinātu pārraudzību. Attiecībā uz ĀKK iekšējo sadarbību un starpreģionu sadarbību 2. panta b) punktā ir ierosināts saglabāt 10. EAF identisku ĀKK resursu daļu. Šos līdzekļus daļēji izmantos, lai finansētu jauno triecienu absorbējošo sistēmu, kas ir paredzēta Kotonū nolīguma otrajā pārskatītajā redakcijā (skatīt turpmāk). Pēc apspriešanās ar Eiropas Investīciju banku šķiet, ka nav vajadzības papildināt ieguldījumu mehānismu, jo pietiekamu finansējumu jau nodrošina atmaksājumi no 9. un 10. EAF piešķīrumiem, pateicoties šā mehānisma “apgrozāmībai”. Tomēr tas neattiecas uz dotācijām procentu likmju subsīdiju un ar projektu saistīta tehniskā atbalsta finansēšanai, kam 2. panta d) punktā un 3. panta 1. punktā ir ierosināts lielāks piešķīrums (salīdzinājumā ar 10. EAF), lai risinātu jautājumu par nepietiekamo finansējumu saskaņā ar 10. EAF, palielinātu pašreizējo pasākumu mērogu un nodrošinātu citus iespējamu apvienošanas mehānismu veidus. 2.3. Reģionālais B finansējums un triecienu absorbējoša sistēma Kotonū nolīguma otrajā pārskatītajā redakcijā ir paredzēta reģionāla B finansējuma izveide, lai segtu neparedzētas vajadzības, kurām piemīt reģionāls aspekts (Kotonū nolīguma pārskatītās redakcijas IV pielikuma 9. panta 2. punkts). Tajā arī paredzēta triecienu absorbējošas sistēmas izveide, lai aizstātu pašlaik spēkā esošo FLEX instrumentu un citas triecienu absorbējošas sistēmas. Šīs jaunās sistēmas būtu jābalsta uz pieredzi saistībā ar V-FLEX un Pārtikas mehānismu (Kotonū nolīguma pārskatītās redakcijas 60. un 68. pants), un tajos īpaša uzmanība būtu jāvelta ārējām krīzēm ar pārrobežu ietekmi. Tāpēc 2. panta c) punktā ir ierosināta šo izmaiņu iekļaušana 11. EAF Iekšējā nolīgumā. 2.4. EAF komiteja 8. panta 2. punktā, balstoties uz ierosināto iemaksu sadalījumu, ir iekļauta ierosinātā balsu sadalījuma sistēma 11. EAF komitejā. 3. SECINĀJUMS Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija aicina dalībvalstis izskatīt pievienoto Iekšējā nolīguma projektu, ar kuru regulē ĀKK valstīm un AZT paredzētās ES palīdzības īstenošanu laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam. PIELIKUMS IEKŠĒJĀ NOLĪGUMA PROJEKTS starp Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvjiem, kuri tiekas Padomes sanāksmē, par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam saskaņā ar Partnerattiecību nolīgumu starp ĀKK un ES un par finansiālās palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par ES darbību IV daļu EIROPAS SAVIENĪBAS DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI, TIEKOTIES PADOMES SANĀKSMĒ, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību, pēc apspriešanās ar Komisiju, pēc apspriešanās ar Eiropas Investīciju banku, tā kā: (1) Partnerattiecību nolīgums starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, ko parakstīja 2000. gada 23. jūnijā Kotonū[7] (turpmāk "ĀKK un ES partnerattiecību nolīgums"), nosaka finanšu protokolu pieņemšanu katram piecu gadu periodam. (2) Dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, 2006. gada 17. jūlijā pieņēma Iekšējo nolīgumu par Kopienas atbalsta finansējumu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumam un par finansiālās palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par ES darbību IV daļu[8]. (3) Padomes 2001. gada 27. novembra Lēmums 2001/822/EK par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu [9] (turpmāk “Lēmums par aizjūras asociāciju”), kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2007/249/EK (OV L 109, 26.4.2007., 33. lpp.), ir piemērojams līdz 2013. gada 31. decembrim. Pirms minētā datuma būtu jāpieņem jauns lēmums. (4) Lai īstenotu ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumu un Lēmumu par aizjūras asociāciju, ir jāizveido 11. EAF un jāparedz procedūra līdzekļu piešķiršanai un dalībvalstu ieguldījumiem šajos līdzekļos. (5) Savienība un dalībvalstis atbilstīgi ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma I.b pielikuma 7. pantam veica darbības pārskatīšanu, kopā ar ĀKK valstīm novērtējot tādus aspektus kā saistību un izmaksu izpildes pakāpe. (6) Būtu jāizstrādā noteikumi finansiālās sadarbības pārvaldībai. (7) Komisijā būtu jāizveido dalībvalstu valdību pārstāvju komiteja (turpmāk “EAF komiteja”), un līdzīga komiteja būtu jāizveido arī Eiropas Investīciju bankā. Būtu jāsaskaņo Komisijas un EIB darbs, piemērojot ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumu un Lēmuma par aizjūras asociāciju atbilstīgos noteikumus. (8) Savienības politiku attīstības sadarbības jomā regulē Tūkstošgades attīstības mērķi, ko 2000. gada 8. septembrī pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā asambleja, tostarp visi secīgie labojumi. (9) Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, pieņēma Darbības sistēmu palīdzības efektivitātes jomā[10], atkārtoti apstiprinot Parīzes deklarācijā par palīdzības efektivitāti (2005. gads) panāktās vienošanās, ES rīcības kodeksu attiecībā uz darba dalīšanu attīstības politikas jomā (2007. gads), kā arī ES vadlīnijas attiecībā uz Akras rīcības programmu (2008. gads). 2011. gadā Padome arī pieņēma Eiropas Savienības vienoto nostāju Pusanas Augsta līmeņa IV forumam Dienvidkorejā attiecībā uz palīdzības efektivitāti, un ES un tās dalībvalstis atbalstīja Pusanas sanāksmē panākto rezultātu dokumentu. (10) Būtu jāņem vērā minētajos secinājumos norādītie oficiālās attīstības palīdzības (OAP) mērķi. Ziņojot par EAF izdevumiem dalībvalstīm un ESAO Attīstības palīdzības komitejai, Komisijai būtu jānošķir OAP pasākumi un ar to nesaistītie pasākumi. (11) Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, Eiropas Parlaments un Komisija 2005. gada 22. decembrī pieņēma kopīgu paziņojumu par Eiropas Savienības attīstības politiku: Eiropas Konsensu[11]. (12) Komisija 2011. gada 13. oktobrī pieņēma paziņojumu “ES attīstības politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu programma”[12]. (13) Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, 2009. gada 22. decembrī pieņēma ES secinājumus par ES attiecībām ar aizjūras zemēm un teritorijām (AZT). (14) Eiropas Ārējās darbības dienesta organizācija un darbība ir aprakstīta Padomes Lēmumā 2010/427/ES. (15) Lai nākotnē atvieglotu sadarbības ar ĀKK valstīm integrāciju ES vispārējā budžetā un novērstu finansējuma pārtraukumus no 2020. gada marta līdz decembrim, ir atbilstīgi par EAF daudzgadu finanšu shēmas piemērošanas periodu noteikt tādu pašu laikposmu kā 2014.–2020. gada ES vispārējā budžeta gadījumā. Tāpēc ir vēlams par pēdējo EAF līdzekļu saistību attiecināšanas datumu noteikt 2020. gada 31. decembri, nevis 2020. gada 28. februāri, kas ir Kotonū nolīguma piemērošanas pēdējais datums. (16) Lai stiprinātu sociāli ekonomisko sadarbību starp ES attālākajiem reģioniem un ĀKK valstīm, kā arī aizjūras zemēm un teritorijām Karību jūras reģionā, Rietumāfrikā un Indijas okeānā, regulas par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Eiropas teritoriālo sadarbību ietver lielākus piešķīrumus 2014.-2020. gadam sadarbībai starp šiem reģioniem un partneriem ārpus Savienības, IR VIENOJUŠIES PAR TURPMĀKO. I NODAĻA FINANŠU RESURSI 1. pants 11. EAF līdzekļi 1. Ar šo dalībvalstis izveido 11. Eiropas Attīstības fondu, turpmāk “11. EAF”. 2. 11. EAF veido (a) summa līdz EUR 34 275,6 miljoniem (pašreizējās cenās), ko dalībvalstis iemaksā šādi: || Iemaksu sadalījums || Iemaksas miljonos EUR Beļģija || 3,23 % || 1108,55 Bulgārija || 0,22 % || 75,38 Čehija || 0,83 % || 284,58 Dānija || 1,97 % || 674,70 Vācija || 20,54 % || 7041,44 Igaunija || 0,08 % || 28,82 Īrija || 0,95 % || 324,16 Grieķija || 1,57 % || 539,79 Spānija || 8,06 % || 2762,43 Francija || 17,83 % || 6110,88 Itālija || 12,62 % || 4324,33 Kipra || 0,12 % || 39,74 Latvija || 0,11 % || 37,52 Lietuva || 0,18 % || 61,42 Luksemburga || 0,26 % || 90,00 Ungārija || 0,69 % || 237,42 Malta || 0,04 % || 13,44 Nīderlande || 4,85 % || 1662,01 Austrija || 2,36 % || 810,04 Polija || 2,17 % || 743,24 Portugāle || 1,20 % || 410,17 Rumānija || 0,72 % || 247,40 Slovēnija || 0,23 % || 80,05 Slovākijas Republika || 0,38 % || 131,85 Somija || 1,51 % || 516,47 Zviedrija || 2,94 % || 1006,82 Apvienotā Karaliste || 14,33 % || 4912,95 KOPĀ || 100,00 % || 34 275,6 Summa 34 275,6 miljonu euro apmērā ir pieejama, līdzko stājusies spēkā daudzgadu finanšu shēma, un no tās: i) 32 218,4 miljonus euro piešķir ĀKK valstu grupai; ii) 343,4 miljonus euro piešķir AZT; iii) 1713,8 miljonus euro piešķir Komisijai 6. pantā minētajiem atbalsta izdevumiem, kas saistīti ar EAF plānošanu un īstenošanu. (b) ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma I pielikumā un I.b pielikumā, Lēmuma par aizjūras asociāciju II.A pielikumā un A.a pielikumā minētos līdzekļus, kas atbilstīgi 9. un 10. EAF piešķirti, lai finansētu ieguldījumu mehānisma resursus, kā izklāstīts ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikumā un Lēmuma par aizjūras asociāciju II.C pielikumā (turpmāk “ieguldījumu mehānisms”), neiespaido Lēmums 2005/446/EK, kas grozīts ar Lēmumu 2007/792/EK, un Kotonū nolīguma I.b pielikuma 5. punkts, kurā noteikti datumi, pēc kuriem vairs nevar uzņemties saistības par 9. un 10. EAF līdzekļiem. Šos līdzekļus pārskaita 11. EAF, un tos pārvalda atbilstīgi 11. EAF īstenošanas noteikumiem no dienas, kad stājas spēkā daudzgadu finanšu shēma laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam, saskaņā ar ĀKK un ES partnerības nolīgumu, un no dienas, kad stājas spēkā Padomes lēmumi par finansiālu palīdzību AZT laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam. 3. Pēc 2013. gada 31. decembra vai pēc dienas, kad stājusies spēkā daudzgadu finanšu shēma laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, ja tā ir vēlāk, par 10. EAF vai iepriekšējo EAF atlikušajiem līdzekļiem vairs nevar uzņemties saistības, izņemot atlikumus un līdzekļus, par kuriem saistības atceltas pēc minētās spēkā stāšanās dienas un kuri radušies sistēmā, ar ko garantē no primārajiem lauksaimniecības produktiem gūtu eksporta ieņēmumu stabilizāciju (STABEX) saskaņā ar EAF pirms 10. EAF, un izņemot 2. punkta b) apakšpunktā minētos līdzekļus. 4. Par līdzekļiem, kuri paredzēti 10. EAF vai iepriekšēju EAF projektos un par kuriem saistības atceltas, pēc 2013. gada 31. decembra vairs nevar uzņemties saistības, ja vien Padome pēc Komisijas priekšlikuma vienprātīgi nepieņem citādu lēmumu, izņemot līdzekļus, par kuriem saistības atceltas pēc šīs spēkā stāšanās dienas un kuri radušies sistēmās, ar ko saskaņā ar Eiropas Attīstības fondiem pirms 10. EAF garantē no primārajiem lauksaimniecības produktiem gūtu eksporta ieņēmumu stabilizāciju (STABEX); tos automātiski pārskaita uz attiecīgajām valstu indikatīvajām programmām, kas minētas 2. panta a) punkta i) apakšpunktā un 3. panta 1. punktā, kā arī līdzekļiem ieguldījuma mehānisma finansēšanai, kuri minēti šā panta 2. punkta b) apakšpunktā. 5. 11. EAF līdzekļu kopsumma attiecas uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim. 11. EAF līdzekļus un ieguldījumu mehānisma gadījumā — līdzekļus, kas rodas atmaksājumu rezultātā, pēc 2020. gada 31. decembra nepiešķir, ja vien Padome pēc Komisijas priekšlikuma vienprātīgi nepieņems citādu lēmumu. Tomēr līdzekļus, ko dalībvalstis iemaksāja 9. un 10. EAF ietvaros, lai finansētu ieguldījumu mehānismu, var izmaksāt arī pēc 2020. gada 31. decembra. 6. Procentu ieņēmumus no darbībām, ko finansē saskaņā ar saistībām no iepriekšējiem EAF, un no 11. EAF līdzekļiem, ko pārvalda Komisija, pārskaita uz vienu vai vairākiem Komisijas vārdā atvērtiem bankas kontiem un izmanto saskaņā ar 6. pantu. Izlietojumu procentu ieņēmumiem no EIB pārvaldītajiem 11. EAF līdzekļiem noteiks saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto Finanšu regulu. 7. Ja ES pievienojas kāda jauna valsts, 2. punkta a) apakšpunktā minēto iemaksu sadalījumu un apmēru groza ar Padomes vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma. 8. Finanšu resursus var koriģēt ar Padomes vienprātīgu lēmumu, jo īpaši rīkojoties saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 62. panta 2. punktu. 9. Neskarot 8. pantā izklāstītos lēmumu pieņemšanas noteikumus un procedūras, jebkura dalībvalsts var Komisijai vai EIB veikt brīvprātīgas iemaksas, lai atbalstītu ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma mērķus. Dalībvalstis var arī līdzfinansēt projektus vai programmas, piemēram, saistībā ar konkrētām iniciatīvām, ko pārvalda Komisija vai EIB. Valstu līmenī garantē ĀKK valstu atbildību par šādām iniciatīvām. Šā nolīguma 10. pantā minētā Īstenošanas regula un Finanšu regula ietver vajadzīgos noteikumus par EAF līdzfinansējumu, kā arī par dalībvalstu īstenotām līdzfinansēšanas darbībām. Dalībvalstis par savām brīvprātīgajām iemaksām iepriekš informē Padomi. 10. Savienība un tās dalībvalstis kopā ar ĀKK valstīm un saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma I.c pielikumā sniegtā Finanšu protokola 7. punktu pieņem lēmumu par darbības pārskatīšanu, izvērtējot saistību un izmaksu īstenošanas pakāpi un sniegtās palīdzības rezultātus un ietekmi. Darbības pārskatīšanu veic, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu. 2. pants ĀKK valstīm piešķirtie līdzekļi Summu EUR 32 218,4 miljonu apmērā, kas minēta 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā, starp sadarbības instrumentiem sadala šādi: a) EUR 27 658,2 miljoni — lai finansētu valstu vai reģionālās indikatīvās programmas. Šo piešķīrumu izmanto, lai finansētu i) ĀKK valstu indikatīvās programmas saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma IV pielikuma 1.–5. pantu; ii) reģionālās indikatīvās programmas ĀKK valstu reģionālās un starpreģionālās sadarbības un integrācijas atbalstam saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma IV pielikuma 6.–11. pantu; b) EUR 3960,2 miljoni — lai finansētu ĀKK valstu iekšējo sadarbību un daudzu vai visu ĀKK valstu reģionālo sadarbību saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma IV pielikuma 12.–14. pantu. Šis finansējums ietver strukturālu atbalstu CDE un CTA, kas minēti ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma III pielikumā un ko uzrauga saskaņā ar minētajā pielikumā izklāstītajiem noteikumiem un procedūrām, kā arī Apvienotajai parlamentārajai asamblejai, kas minēta ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 17. pantā. Šis finansējums ietver arī palīdzību, lai segtu ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 1. protokola 1. un 2. punktā minētā ĀKK Sekretariāta darbības izdevumus; c) daļu no a) un b) punktā minētajiem līdzekļiem var izmantot, lai segtu ar neparedzētām vajadzībām saistītus izdevumus un mazinātu ārēju krīžu īstermiņa negatīvās sekas saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 60., 66., 68., 72., 72. a un 73. pantu un šī nolīguma IV pielikuma 3. un 9. pantu, tostarp, ja vajadzīgs, sniedzot papildu īstermiņa humāno palīdzību un neatliekamo palīdzību, ja šādu atbalstu nevar finansēt no Savienības budžeta; d) EUR 600 miljoni — piešķīrums EIB, lai finansētu ieguldījumu mehānismu saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikumā izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem, ko izmaksā kā dotācijas procentu likmju subsīdiju un ar projektu saistīta tehniskā atbalsta finansēšanai 11. EAF darbības laikā, kā paredzēts ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikuma 1., 2. un 4. pantā. 3. pants AZT piešķirtie līdzekļi 1. Summu EUR 343,4 miljonu apmērā, kas minēta 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļā, sadala saskaņā ar Padomes lēmumu, kuru pieņem līdz 2013. gada 31. decembrim, AZT asociācijas izveidei; no minētās summas EUR 338,4 miljonus paredz, lai finansētu valstu un reģionālās indikatīvās programmas, un EUR 5 miljonus — kā piešķīrumu EIB, lai finansētu procentu subsīdijas un tehnisko atbalstu saskaņā ar Lēmumu par aizjūras asociāciju. 2. Ja kāda AZT kļūst neatkarīga un pievienojas ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumam, ar Padomes vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma 1. punktā norādīto summu samazina un attiecīgi palielina summas, kas minētas 2. panta a) punkta i) apakšpunktā. 4. pants Aizdevumi no EIB pašu resursiem 1. Summai, ko piešķir 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajam ieguldījumu mehānismam saskaņā ar 9. EAF, un 2. panta d) apakšpunktā minētajai summai pieskaita indikatīvu summu, kura nepārsniedz EUR 2600 miljonus, aizdevumu veidā, ko EIB piešķir no pašu resursiem. Šos līdzekļus piešķir līdz EUR 2500 miljoniem ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikumā izklāstītajiem mērķiem un līdz EUR 100 miljoniem Lēmumā par aizjūras asociāciju izklāstītajiem mērķiem saskaņā ar EIB statūtos paredzētajiem nosacījumiem un attiecīgajiem ieguldījumu finansēšanas noteikumiem, kā noteikts ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikumā un Lēmumā par aizjūras asociāciju. 2. Atsakoties no tiesībām iebilst, dalībvalstis apņemas proporcionāli savām iemaksām EIB kapitālā sniegt EIB garantiju attiecībā uz visām finanšu saistībām, kas aizņēmējiem rodas saskaņā ar līgumiem, kurus EIB noslēgusi par aizdevumiem no pašu resursiem, atbilstīgi ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikuma 1. panta 1. punktam un Lēmuma par aizjūras asociāciju atbilstīgajiem noteikumiem. 3. Šā panta 2. punktā minētā garantija nepārsniedz 75 % no EIB piešķirto kredītu kopapjoma saskaņā ar visiem aizdevuma līgumiem, tomēr publiskā sektora projektu gadījumā tā attiecas uz visiem riskiem. Privātā sektora projektu gadījumā garantija attiecas uz visiem politiskajiem riskiem, bet EIB uzņemsies visu komerciālo risku. 4. Par 2. punktā minētajām saistībām katra dalībvalsts un EIB slēdz garantiju līgumus. 5. pants EIB pārvaldītās operācijas 1. Maksājumus EIB saistībā ar īpašajiem aizdevumiem, kas piešķirti ĀKK valstīm, AZT un Francijas aizjūras departamentiem, kopā ar peļņu un ieņēmumiem no riska kapitāla operācijām atbilstīgi EAF pirms 9. EAF kreditē dalībvalstīm proporcionāli to iemaksām attiecīgajā EAF, uz kuru šīs summas attiecas, ja vien Padome pēc Komisijas priekšlikuma nepieņem vienprātīgu lēmumu tos pārskaitīt rezervē vai piešķirt citiem mērķiem. 2. Pirms tam no summām, ko kreditē dalībvalstīm, atskaita komisiju, kas EIB pienākas par 1. punktā minēto aizdevumu un operāciju pārvaldību. 3. EIB peļņu un ieņēmumus no operācijām atbilstīgi 9., 10. un 11. EAF ieguldījumu mehānismam izmanto turpmākām šā mehānisma operācijām saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikuma 3. pantu, pirms tam atskaitot ārkārtas izdevumus un saistības, kas radušās saistībā ar minēto ieguldījumu mehānismu. 4. EIB pilnībā saņem atlīdzinājumu 3. pantā minētajām ieguldījumu mehānisma pārvaldības operācijām saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma II pielikuma 3. panta 1.a punktu un attiecīgajiem Lēmuma par aizjūras asociāciju noteikumiem. 6. pants Līdzekļi, kas rezervēti Komisijas atbalsta izdevumiem saistībā ar EAF 1. EAF līdzekļi sedz atbalsta pasākumu izmaksas. Līdzekļi, kas minēti 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta iii) daļā un 1. panta 6. punktā, sedz visas izmaksas, kas saistītas ar EAF plānošanu un īstenošanu un kas ne vienmēr ir ietvertas stratēģijas atbalsta dokumentos un daudzgadu indikatīvajās programmās, kuras minētas Īstenošanas regulā un jāpieņem saskaņā ar 10. panta 1. punktu. 2. Līdzekļi atbalsta pasākumiem var segt Komisijas izdevumus saistībā ar: (a) sagatavošanas, turpmākajiem, uzraudzības, grāmatvedības, revīzijas un izvērtēšanas pasākumiem, kas tieši nepieciešami EAF līdzekļu plānošanai un īstenošanai; (b) EAF mērķu sasniegšanu, izmantojot attīstības politikas izpētes darbības, pētījumus, sanāksmes, kā arī informēšanas, izpratnes veicināšanas, apmācību un publikāciju darbības, tostarp informācijas un saziņas pasākumus saistībā ar EAF. Šī nolīguma ietvaros saziņai piešķirtais budžets segs arī Eiropas Savienības korporatīvo saziņu par politiskajām prioritātēm saistībā ar EAF; un (c) datortīkliem informācijas apmaiņai un citus administratīvas vai tehniskas palīdzības izdevumus, kas var rasties EAF plānošanā un īstenošanā. Tie aptver arī izdevumus Komisijas galvenajā mītnē un delegācijās saistībā ar administratīvo atbalstu, lai plānotu un pārvaldītu operācijas, kuras finansē saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumu un Lēmumu par aizjūras asociāciju. Tos neparedz pamatuzdevumiem, ko veic Eiropas civildienests. II NODAĻA ĪSTENOŠANAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI 7. pants Iemaksas 11. EAF 1. Ņemot vērā EIB prognozes par ieguldījumu mehānisma pārvaldību un darbību, Komisija katru gadu līdz 20. oktobrim izstrādā un paziņo Padomei pārskatu par saistībām, maksājumiem un gada kopsummu aicinājumam veikt iemaksas par kārtējo gadu un diviem turpmākajiem budžeta gadiem. Šīs summas ir balstītas uz spēju efektīvi izmantot ierosināto līdzekļu apjomu. 2. Padome pēc Komisijas priekšlikuma, norādot Komisijas un EIB daļas, ar kvalificētu balsu vairākumu, kā paredzēts 8. pantā, pieņem lēmumu par gada iemaksu maksimālo pieļaujamo apjomu otrajā gadā pēc Komisijas priekšlikuma (n+2) un, ievērojot iepriekšējā gadā noteikto maksimālo pieļaujamo apjomu, par gada kopsummu aicinājumam veikt iemaksas pirmajā gadā pēc Komisijas priekšlikuma (n+1). 3. Ja attiecīgajā finanšu gadā iemaksas, par ko lēmums pieņemts saskaņā ar 2. punktu, atšķiras no EAF faktiskajām vajadzībām, Komisija iesniedz Padomei priekšlikumus, lai grozītu iemaksu apjomus, ievērojot 2. punktā minēto maksimālo pieļaujamo apjomu, un Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, kā paredzēts 8. pantā. 4. Aicinājumi veikt iemaksas nedrīkst pārsniegt 2. punktā minēto maksimāli pieļaujamo apjomu, un maksimāli pieļaujamo apjomu nevar palielināt, izņemot gadījumus, kad par to Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, kā paredzēts 8. pantā, ja ir īpašas vajadzības, ko izraisa ārkārtas vai neparedzēti apstākļi, piemēram, pēckrīzes situācijas. Šādā gadījumā Komisija un Padome nodrošina, ka iemaksas atbilst paredzētajiem maksājumiem. 5. Ņemot vērā EIB prognozes, Komisija katru gadu līdz 20. oktobrim paziņo Padomei savas aplēses par saistībām, izmaksām un iemaksām attiecībā uz katru no trim nākamajiem gadiem. 6. Attiecībā uz līdzekļiem, ko 11. EAF saskaņā ar 1. panta 2. punkta b) apakšpunktu pārskaita no iepriekšējiem EAF, katras dalībvalsts iemaksas aprēķina proporcionāli katras dalībvalsts iemaksai attiecīgajā EAF. Attiecībā uz 10. EAF un iepriekšējo EAF līdzekļiem, ko nepārskaita 11. EAF, ietekmi uz katras dalībvalsts iemaksām aprēķina proporcionāli katras dalībvalsts iemaksām 10. EAF. 7. Sīki izstrādātus noteikumus par dalībvalstu iemaksu veikšanu paredz 10. panta 2. punktā minētajā Finanšu regulā. 8. pants Eiropas Attīstības fonda komiteja 1. Attiecībā uz Komisijas pārvaldītajiem 11. EAF līdzekļiem Komisija izveido komiteju (turpmāk “EAF komiteja”), kurā ir dalībvalstu valdību pārstāvji. EAF komitejas priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis, un tās sekretariāta funkcijas pilda Komisija. Tās darbā var piedalīties EIB pārstāvis. 2. EAF komitejā dalībvalstu balsu svērums ir šāds: Dalībvalsts || Balsis ES27 Beļģija || 32 Bulgārija || 2 Čehija || 8 Dānija || 20 Vācija || 205 Igaunija || 1 Īrija || 9 Grieķija || 16 Spānija || 80 Francija || 178 Itālija || 126 Kipra || 1 Latvija || 1 Lietuva || 2 Luksemburga || 3 Ungārija || 7 Malta || 1 Nīderlande || 48 Austrija || 24 Polija || 22 Portugāle || 12 Rumānija || 7 Slovēnija || 2 Slovākija || 4 Somija || 15 Zviedrija || 29 Apvienotā Karaliste || 143 Kopā ES27 || 998 3. EAF komiteja pieņem lēmumus ar kvalificētu balsu vairākumu, kas ir 720 balsis no 998 balsīm, “par” balsojot vismaz 14 dalībvalstīm. Bloķējošais mazākums ir 279 balsis. 4. Ja ES pievienojas jauna valsts, 2. punktā noteikto balsu svērumu un 3. punktā minēto kvalificēto balsu vairākumu groza ar Padomes vienprātīgu lēmumu. 5. Komiteja pieņem reglamentu. 9. pants Ieguldījumu mehānisma komiteja 1. EIB aizgādībā izveido komiteju (turpmāk “Ieguldījumu mehānisma komiteja”), kurā ir dalībvalstu valdību pārstāvji un Komisijas loceklis. EIB nodrošina komitejas sekretariāta un palīgdienesta funkciju izpildi. Ieguldījumu mehānisma komitejas priekšsēdētāju no sava vidus ievēl Ieguldījumu mehānisma komitejas locekļi. 2. Padome ar vienprātīgu lēmumu pieņem Ieguldījumu mehānisma komitejas reglamentu. 3. Ieguldījumu mehānisma komiteja pieņem lēmumus ar kvalificētu balsu vairākumu, kā noteikts 8. panta 2. un 3. punktā. 10. pants Īstenošanas noteikumi 1. Neskarot šā nolīguma 8. pantu un tajā paredzētās dalībvalstu balsstiesības, visi attiecīgie noteikumi 10. EAF Īstenošanas regulā un Komisijas Regulā Nr. 2304/2002, ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2001/822/EK par palīdzību AZT, paliek spēkā, kamēr Padome nav pieņēmusi 11. EAF Īstenošanas regulu un Lēmuma par aizjūras asociāciju pārskatītās versijas īstenošanas noteikumus. Lēmumu par 11. EAF Īstenošanas regulu pieņem vienprātīgi, pamatojoties uz Komisijas ierosinājumu un iepriekš apspriežoties ar EIB. Īstenošanas noteikumus par ES finanšu palīdzību AZT pieņem pēc tam, kad Padome vienprātīgi pieņem Lēmuma par aizjūras asociāciju pārskatīto versiju un apspriežoties ar Eiropas Parlamentu. 11. EAF Īstenošanas regulā un Lēmuma par aizjūras asociāciju pārskatītās versijas īstenošanas noteikumos ir atbilstoši plānošanas un lēmumu pieņemšanas procedūru pielāgojumi un uzlabojumi, ar ko pēc iespējas vairāk saskaņo Savienības un EAF procedūras. Turklāt 11. EAF Īstenošanas regulā būs iekļautas īpašas pārvaldības procedūras Miera nodrošināšanas fondam. Atgādinot, ka finansiālu un tehnisku palīdzību ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 11.b panta īstenošanai finansēs, izmantojot īpašus instrumentus, kas nav ĀKK un ES sadarbības finansēšanai paredzētie instrumenti, darbības, ko izvērš saskaņā ar minētajiem noteikumiem, ir jāapstiprina, izmantojot iepriekš noteiktas budžeta pārvaldības procedūras. 11. EAF īstenošanas regula ietver piemērotus pasākumus, lai varētu apvienot EAF un Eiropas Reģionālās attīstības fonda piešķīrumu finansējumu nolūkā finansēt sadarbības projektus starp ES attālākajiem reģioniem un ĀKK valstīm, kā arī aizjūras zemēm un teritorijām Karību jūrā, Rietumāfrikā un Indijas okeānā, jo īpaši vienkāršotus mehānismus šādu projektu kopīgai pārvaldībai. 2. Finanšu regulu pieņem Padome ar kvalificētu balsu vairākumu, kā noteikts 8. pantā, pēc Komisijas priekšlikuma un pēc tam, kad ir saņemts EIB atzinums par noteikumiem, kas uz to attiecas, un Revīzijas palātas atzinums. 3. Komisija iesniedz priekšlikumus 1. un 2. punktā minētajām regulām, cita starpā paredzot iespēju uzdevumu īstenošanu deleģēt trešām personām. 11. pants Finansiālā īstenošana, grāmatvedība, revīzija un atbrīvošana no atbildības par izpildi 1. Komisija tās pārvaldībā esošos finansējumus un jo īpaši projektu un programmu finanšu izpildi finansiāli īsteno saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto Finanšu regulu. Nepareizi izmaksātu summu atgūšanai Komisijas lēmumi ir izpildāmi ES jurisdikcijas ietvaros saskaņā ar Līguma par ES darbību 299. pantu. 2. EIB pārvalda ieguldījumu mehānismu un atbilstīgi tam Kopienas vārdā veic operācijas saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto Finanšu regulu. To darot, EIB rīkojas uz dalībvalstu risku. Tiesības, kas iziriet no šīm operācijām, īpaši kreditora vai īpašnieka tiesības, piešķir dalībvalstīm. 3. EIB saskaņā ar tās statūtiem un labāko banku darbības praksi finansiāli īsteno operācijas, ko veic ar aizdevumiem no tās pašu resursiem, kā minēts 4. pantā, vajadzības gadījumā kopā ar procentu likmju subsīdijām no EAF dotāciju līdzekļiem. 4. Komisija katram finanšu gadam sagatavo un apstiprina EAF pārskatus un nosūta tos Eiropas Parlamentam, Padomei un Revīzijas palātai. 5. Komisija 10. pantā minēto informāciju dara pieejamu Revīzijas palātai, lai tā uz dokumentu pamata varētu veikt pārbaudes attiecībā uz palīdzību, kas sniegta no EAF līdzekļiem. 6. EIB katru gadu nosūta Komisijai un Padomei gada pārskatu par to operāciju īstenošanu, kuras finansē no EIB pārvaldītajiem EAF līdzekļiem. 7. Ievērojot šā panta 9. punktu, attiecībā uz EAF operācijām Revīzijas palāta īsteno pilnvaras, kas tai piešķirtas ar Līguma par ES darbību 287. pantu. Nosacījumus Revīzijas palātas pilnvaru īstenošanai paredz 10. panta 2. punktā minētajā Finanšu regulā. 8. Eiropas Parlaments pēc Padomes ieteikuma, kura lemj ar kvalificētu balsu vairākumu, kā paredzēts 8. pantā, atbrīvo Komisiju no atbildības par EAF finansiālo pārvaldību, izņemot EIB pārvaldītās operācijas. 9. Operācijām, ko finansē no EIB pārvaldītajiem EAF līdzekļiem, piemēro kontroles un budžeta izpildes apstiprinājuma procedūru, kas EIB statūtos noteikta attiecībā uz visām tās operācijām. 12. pants Pārskatīšanas klauzula Padome ar vienprātīgu lēmumu un pēc Komisijas priekšlikuma var grozīt 1. panta 3. punktu un II nodaļā iekļautos pantus, izņemot grozījumus 8. pantā. EIB ir saistīta ar Komisijas priekšlikumu jautājumos, kas attiecas uz EIB darbībām un ieguldījuma mehānisma darbībām. 13. pants Eiropas Ārējās darbības dienests Šīs regulas piemērošana atbilst Padomes Lēmumam 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību. 14. pants Ratifikācija, stāšanās spēkā un darbības ilgums 1. Šo nolīgumu dalībvalstis apstiprina saskaņā ar savām konstitucionālajām prasībām. Katras dalībvalsts valdība informē Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātu par to procedūru pabeigšanu, kas vajadzīgas, lai šis nolīgums stātos spēkā. 2. Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pēdējā dalībvalsts paziņojusi par šā nolīguma apstiprināšanu. 3. Šis nolīgums ir noslēgts uz tikpat ilgu laiku kā daudzgadu finanšu shēma laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, kas pievienota ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumam, un kā Lēmums par aizjūras asociāciju (2014.–2020. gads). Tomēr, neskarot 1. panta 4. punktu, šis nolīgums paliek spēkā tik ilgi, cik vajadzīgs, lai pilnībā izpildītu visas operācijas, ko finansē saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumu un Lēmumu par aizjūras asociāciju, un daudzgadu finanšu shēmu. 15. pants Autentiskās valodas Šā nolīguma autentisko oriģinālu vienā eksemplārā angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā deponē Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāta arhīvā, un Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāts izsniedz katras parakstītājvalsts valdībai apliecinātu kopiju. [1] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. Nolīgums, kas grozīts ar 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā parakstīto nolīgumu (OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.) un 2010. gada 22. jūnijā Vagadugu parakstīto nolīgumu (OV L 287, 4.11.2010., 3. lpp.). [2] OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp. Lēmums, kas grozīts ar Lēmumu 2007/249/EK (OV L 109, 26.4.2007., 33. lpp.). [3] 10. EAF Iekšējo nolīgumu (OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.) 2006. gada jūlijā parakstīja dalībvalstu pārstāvji, kuri tikās Padomē. 10. EAF Īstenošanas regulu (Padomes Regula Nr. 617/2007) un 10. EAF Finanšu regulu (Padomes Regula Nr. 215/2008) pieņēma attiecīgi 2007. gada maijā un 2008. gada februārī. 10. EAF stājās spēkā 2008. gada 1. jūlijā, stājoties spēkā Kotonū nolīguma pirmajai pārskatītajai versijai. [4] COM(2011) 500. [5] OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp. [6] COM(2011) 637. [7] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. Nolīgums, kas grozīts ar 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā parakstīto nolīgumu (OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.) un 2010. gada 22. jūnijā Vagadugu parakstīto nolīgumu (OV L 287, 4.11.2010., 3. lpp.). [8] OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp. [9] OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp. [10] Padomes 2011. gada 11. janvāra dokuments 18239/10 [11] OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp. [12] COM(2011) 637.