Nosaukuma reģistrācijas pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2020/C 185/06)

Šī publikācija dod tiesības trīs mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas izteikt pret pieteikumu iebildumus atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTAIS DOKUMENTS

“AYDIN KESTANESI”

ES Nr.: PDO-TR-01362 – 8.9.2015.

ACVN (X) AĢIN ( )

1. Nosaukums vai nosaukumi

“Aydın Kestanesi”

2. Dalībvalsts vai Trešā Valsts

Turcija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1. Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un graudaugi

3.2. Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

“Aydın Kestanesi” ir lauksaimniecības produkts, ko patērē svaigā veidā un iegūst no vietējiem Castanea sativa Mill. sugas ekotipiem. Reģionā audzētie vietējie ekotipi ir “Işıklar”, “Sarıaşı”, “Kemer” u. c.

Svaigiem kastaņiem piemīt turpmāk aprakstītās īpašības.

Rieksta brūnais apvalks parasti ir spožs, gaišas nokrāsas un viegli nolobāms. Kodols ir bēši baltā krāsā, tam ir mīksta konsistence. Baltais apvalks ar kodolu nesaaug un ir viegli nolobāms. Atsevišķs rieksts sver vismaz 15 gramus. Ražas novākšanas laikā kopējais cukuru saturs svaigos kastaņos ir 4,5–11 %. Maksimālais cietes saturs ir 22 %. Kopējais ogļhidrātu (cukuru un cietes) saturs ir 24,5–32 %. Olbaltumvielu saturs ir 4–5,5 %, bet vidējais tauku saturs 0,5–1,5 %.

3.3. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

“Aydın Kestanesi” audzē ekstensīvi – plašos tradicionālajos augļdārzos, kuri izvietoti kalnu nogāzēs un dažkārt var būt terasveida dārzi un kuros kastaņkoku blīvums uz hektāru nepārsniedz 100 koku.

Visiem “Aydın Kestanesi” ieguves posmiem – stādu audzēšanai, apūdeņošanai, mēslošanai, apgriešanai, ražas novākšanai, nogatavināšanai un uzglabāšanai – jānotiek 4. punktā noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

Kastaņu glabāšana ir daļa no Ajdinas [Aydın] ila kultūrvēsturiskā mantojuma, kāda citos reģionos nav. Tradicionāli kastaņu riekstus novāc kopā ar adataino apvalku un tos, sagrābtus kaudzēs un piesegtus ar augu, piemēram, paparžu, lapām, atstāj turpat zem kokiem uzglabāšanai.

3.4. Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

—

3.5. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

Uz “Aydın Kestanesi” iepakojumiem salasāmā un neizdzēšamā veidā jāuzraksta vai jāuzdrukā šāda informācija:

— uzņēmējsabiedrības nosaukums un [juridiskā] adrese, saīsinātais nosaukums un adrese vai reģistrēta preču zīme,

— partijas numurs,

— preces nosaukums – “Aydın Kestanesi”,

— neto svars,

— šāds logotips:

3.6. Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

—

4. Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Ģeogrāfiskais apgabals aptver visu Ajdinas ila teritoriju, kur “Aydın Kestanesi” tiek audzēti 650–1 500 m augstumā virs jūras līmeņa.

Ajdinas ils atrodas starp 37°44′ un 38°08′ ziemeļu platuma paralēlēm un 27°23′ un 28°52′ austrumu garuma meridiāniem. Augstums, kādā galvenokārt audzē “Aydın Kestanesi”, sākas no 650 metriem virs jūras līmeņa.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

“Aydın Kestanesi” augļu kvalitāti izceļošās trīs raksturīgākās īpašības ir kastaņu riekstu izmērs, baltā apvalka vieglā nolobāmība un pakāpe, kādā tas iespiežas augļa mīkstumā. To pamatā ir gan dabas faktori, gan cilvēkfaktori.

Dabas faktori

Ekoloģiskie faktori

“Aydın Kestanesi” īpašības visvairāk ietekmē tādi ekoloģiskie faktori kā klimats un augsne. Tie nosaka kastaņu riekstu lielo izmēru, baltā apvalka vieglo nolobāmību un stingrumu: baltais apvalks gandrīz nekad nesaaug ar augļa ēdamo daļu.

Klimats

Gada vidējā temperatūra Ajdinas ilā ir 17,6 °C, bet laikā no jūnija līdz oktobrim vidējā temperatūra sasniedz 25–30 °C. Kastaņkoku ziedēšanai un “Aydın Kestanesi” riekstu aizmešanās un nobriešanas procesam šāda temperatūra ir optimāla. Īpaši lielu nozīmi temperatūras režīms, tiešā veidā ietekmēdams augļu aizmešanos un attīstību, iegūst apputeksnēšanas un mēslošanas laikā.

Gada vidējais lietaino dienu skaits Ajdinas ilā ir 80,6 dienas, un gadā izkrīt vidēji 600–700 mm nokrišņu. Sausuma periods ilgst ne vairāk kā divus mēnešus. “Aydın Kestanesi” parasti aug 650–1 200 m augstumā virs jūras līmeņa. Apgabala klimats ir mērens: tam raksturīgas garas, karstas vasaras un samērā maigas ziemas. Nokrišņu daudzums ir pietiekams, lai rieksti sasniegtu minimālo atbilstošo svaru.

Mitrums

Kastaņu riekstu aizmešanās un nobriešanas laikā gaisa relatīvais mitrums ir 45–50 %. Tas ietekmē arī kastaņu kvalitāti, jo šajā laikā veidojas rieksta bioķīmiskās struktūras (cukuri, ciete, smarža). Šādā gaisa mitrumā “Aydın Kestanesi” riekstu brūnais apvalks kļūst plānāks, un tāpēc to ir viegli nolobīt. Tā kā Ajdinas ilā valdošais gaisa relatīvais mitrums atbilst kastaņkoku ekoloģiskajām prasībām, rezultātā kastaņu riekstu brūnais un baltais apvalks ir vieglāk nolobāms.

Vējš

Ajdinas ils atrodas Egejas jūras reģionā, un apgabala topogrāfija ar kalnu grēdām, kas stiepjas perpendikulāri jūrai, nosaka to, ka mitrais gaiss no Egejas jūras ieplūst iekšzemē, bet sausais gaiss no valsts vidusaustrumu daļas tiek pūsts uz piekrastes reģioniem. Šādiem valdošajiem vējiem ir būtiska nozīme kastaņkoku attīstībā, un to esība daļēji izskaidro, kāpēc kastaņkoku audzēšana tik izplatīta ir tieši šajā reģionā. Reģiona vēji labvēlīgi ietekmē apputeksnēšanu un mēslošanu, kas savukārt ietekmē kastaņu riekstu lielumu un to brūnā apvalka biezumu.

Augsne

Ajdinas reģiona augsnēm raksturīgs mazs sāļums (mazāks par 0,015 %) un kopumā liela kaļķainība. Tāpēc šis apgabals izrādījies ideāli piemērots, lai audzētu kastaņkokus, kuri turienes sārmainajās smilšmāla augsnēs jūtas lieliski.

Saskaņā ar pētījumiem Ajdinas ila teritorijā ņemtie paraugi rāda, ka izplatītākās ir smilšmāla augsnes. Organiskās vielas, tāpat kā kālija, tajās ir maz, toties pietiekamā daudzumā ir citi elementi (fosfors, kalcijs, magnijs, nātrijs, dzelzs, cinks, mangāns un varš).

Arī mazais organiskās vielas saturs kastaņkoku audzēšanu ietekmē labvēlīgi. Turklāt augsnē samērīgā daudzumā ir slāpeklis, kas nāk par labu ražai un tās kvalitātei, bet kālija saturs kopumā ir mazs.

Šīs augsnes fizikālās un ķīmiskās īpašības ietekmē “Aydın Kestanesi” ēdamo mīkstumu aptverošā baltā apvalka biezumu, un tāpēc kastaņi ir viegli nolobāmi.

Cilvēkfaktori

Ģenētika

Augu selekcionāri, gadu gaitā atlasot un pavairojot genotipus ar augstu ražīguma potenciālu, ir izveidojuši virkni vietējo kastaņkoku ekotipu, kas ražo kvalitatīvus augļus. Ajdinas reģionā audzētie kastaņkoki pieder pie šķirnēm, kuras vislabāk pielāgojušās vietējiem apstākļiem un kuru augļiem piemīt specifiskas garšas īpašības. Ar šādas selekcijas metodes palīdzību kastaņu audzētāji izveidojuši šķirnes, kurām raksturīgs plāns kastaņu rieksta brūnais apvalks.

Novākšana un īpašā uzglabāšana

”Aydın Kestanesi” novāc, kad adatainais apvalks ir nedaudz pavēries, – tas liecina, ka kastaņi nobrieduši. Augļus nopurina, ar nūju sitot pa kastaņkoka stumbru. Parasti kastaņus vāc kopā ar adataino apvalku.

Kad apvalkotie kastaņu rieksti ir savākti zem kastaņkokiem, tos sagrābj kaudzēs, pārsedz ar augu, piemēram, paparžu, lapām un tā uz 3–4 mēnešiem atstāj līdz ziemas vidum.

Tas nodrošina, ka augļu mitruma, krāsas un spilgtuma zudums ir minimāls. Šāda veida glabāšana ir Ajdinas reģionam tipiska, un – kaut arī aprakstītajai tradicionālajai metodei ir vairāki trūkumi (var iemesties tārpi, izveidoties pelējums u. c.) – pētījumā apstiprināts, ka šādas glabāšanas laikā kastaņos samazinās cietes, bet palielinās cukuru un ogļhidrātu saturs.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

(1) OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.