1.2.2.

EESK uzdod jautājumu, kāpēc paziņojumā tik maz ir minētas (vai vispār nav minētas) daudzas nesenas, kritiski svarīgas norises, kas skar gan ES, gan Āziju. Piemēram: — nav mēģināts ne noteikt, ne analizēt nekādas nozīmīgas stratēģiskās problēmas, ar kurām Eiropa saskarsies turpmākajās attiecībās ar Āziju, — nav ne atzinības, ne analīzes attiecībā uz Āzijas virzītiem savienojamības vai ieguldījumu jautājumiem, kas lielākoties vai daļēji tiek vērsti uz Eiropu, — nav nevienas atsauces uz ES un vadošo Āzijas valstu svarīgākajiem tirdzniecības vai ekonomiskās partnerības nolīgumiem, kas vai nu jau stājušies spēkā, vai atrodas noslēgšanas procesā: pārsteidzoši, ka nav nevienas atsauces uz nesen noslēgto ES un Japānas brīvās tirdzniecības nolīgumu, kas ir visnozīmīgākais šāda veida nolīgums (kurš tagad jau darbojas), — nodaļā par cilvēku savstarpējo savienojamību nav minēts neviens pašreizējais pilsoniskās sabiedrības dialogs starp ES un Āziju, it īpaši ar vadošajām pilsoniskās sabiedrības veiktas uzraudzības struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar minētajiem tirdzniecības nolīgumiem, — neraugoties uz šo aktīvo uzraudzības funkciju, nav mēģināts novērtēt pilsoniskās sabiedrības potenciālo lomu, it īpaši ņemot vērā to, ka Āzijā šāda tradīcija ir maz izplatīta, — nav mēģināts apskatīt sociālos jautājumus, lai arī tie šādām struktūrām bieži vien ir svarīgs temats, tostarp SDO pamatkonvenciju īstenošanu, dzimumu līdztiesības veicināšanu (5. ilgtspējīgas attīstības mērķis) vai pat cilvēktiesību ievērošanu, — nav nevienas atsauces uz Ķīnas iniciatīvu Belt and Road Initiative (BRI) (“Viena josla, viens ceļš”), lai arī BRI ir vērsta ne tikai uz Eiropu, bet skar arī ikvienu citu Āzijas valsti, un, neraugoties uz to, ierosināts faktisks atbalsts tirdzniecībai, infrastruktūrai un finansiāls atbalsts, — nav ņemts vērā BRI potenciāls radīt lielus parādus, neradot daudz jaunu darbvietu, un nav izskatītas ne šīs iniciatīvas potenciālās stratēģiskās iespējas, ne arī problēmas, ko tā var nozīmēt Eiropai, — nav mēģināts aplūkot ne ES stratēģiju Vidusāzijai (tā pieminēta tikai garāmejot), ne arī to, kā to ietekmē stratēģiskā cīņa par varu šajā teritorijā, kurā iesaistīta Ķīna, Krievijas Federācija un daudzas citas valstis, tostarp Turcija, Irāna un Indija, — nav ne minēta, ne izvērtēta Krievijas izveidotā Eirāzijas Ekonomiskā savienība, kas ietver gan Eiropas, gan Vidusāzijas valstis un kam ir tālejoši mērķi turpmāk paplašināties, — nav minēts, kā tiek pārvaldīts enerģijas pieprasījums un konkurējošās intereses attiecībā uz plašajiem ogļūdeņražu resursiem, kas atrasti Vidusāzijā, izņemot minēto atbalstu “energotīklu savienojamībai gan ar partnervalstīm Āzijā, gan to starpā”, — nav minētas pašreizējās savienojamības iniciatīvas attiecībā uz transportu un enerģiju, piemēram, Starpvaldību komisija Eiropas-Kaukāza-Āzijas transporta koridora (TRACECA) jautājumos (2), — nav mēģināts transportu un nepieciešamību pēc infrastruktūras reģionā sasaistīt ar, piemēram, 9. ilgtspējīgas attīstības mērķi, kas attiecas uz infrastruktūru, — tāpat maz pieminētas arī problēmas, ar kurām saskaras gan ES, gan Āzija, cenšoties sasniegt Parīzes nolīgumā noteiktos mērķus, īpaši vides piesārņojuma jomā, — nav atsauces uz aizvien pieaugošo bruņota konflikta, kurā iespējama kosmosa un digitālo tehnoloģiju izmantošana, risku un uz dialoga ar Āzijas valstīm nepieciešamību šajā jomā, — nav aplūkots, kā vislabāk sadarboties ar Āzijas valstīm, lai atbalstītu starptautiskās organizācijas, it īpaši PTO, — tikai garāmejot ir minēta Indija, neraugoties uz tās lielumu un potenciālo spēku, un tikai vienreiz pieminēta Irāna, kas ir aizvien svarīgāka dalībniece plašākā reģionā.