[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 5.12.2007 COM(2007) 766 galīgā redakcija 2007/0280 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par to, kā drošības un aizsardzības jomā atsevišķos gadījumos ir koordinējamas publisko iepirkumu procedūras, noslēdzot publiskus būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumus (iesniegusi Komisija) {SEC(2007) 1598}{SEC(2007) 1599} PASKAIDROJUMA RAKSTS 1) Priekšlikuma konteksts - Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropas aizsardzības aprīkojuma tirgus izveide ir būtisks nosacījums Eiropas drošības un aizsardzības politikas (EDAP) atbalstīšanai. Publiskiem iepirkumiem ir vajadzīgs jauns Eiropas regulējums, kas būtu piemērots aizsardzības un drošības ziņā sensitīvo publisko iepirkumu procedūrām. Šīs direktīvas mērķis ir noteikt šādu regulējumu, likvidējot spēkā esošās regulatīvās nepilnības, kuras Komisija konstatējusi pēc apspriešanās ar ieinteresētajām personām. Pašlaik publiskajiem iepirkumu līgumiem, kas noslēgti aizsardzības un drošības jomā, piemēro Direktīvu 2004/18/EK[1], izņemot gadījumus, kas ir paredzēti Līguma 30., 45., 46., 55. un 296. pantā. Eiropas Kopienu Tiesa savā judikatūrā ir skaidri noteikusi, ka tikai īpašos un precīzi noteiktos gadījumos drīkst piemērot atkāpes no Kopienas tiesību aktiem, tostarp atkāpi, kas ir minēta Līguma 296. pantā. Pašlaik aizsardzības un drošības jomā dalībvalstis reti piemēro Direktīvu 2004/18/EK, parasti tās atsaucas uz atbrīvojumiem, kas paredzēti vai nu Līguma 296. pantā, ja runa ir par publiskiem iepirkumiem aizsardzības jomā, vai arī direktīvas 14. pantā, ja runa ir par publiskiem iepirkumiem drošības jomā. Atkāpju piemērošana, kurai saskaņā ar Līgumu un EK Tiesas judikatūru jābūt izņēmuma gadījumam, faktiski ir kļuvusi par ierasto praksi. Rezultātā lielāko daļu aizsardzības un drošības aprīkojuma iepērk, pamatojoties uz nesaskaņotām valsts normām un procedūrām attiecībā uz publiskiem iepirkumiem. Ir lielas atšķirības noteikumos par publicēšanu, iesniegšanas kārtību, atlases un piešķiršanas kritērijiem utt. Šis normatīvais neviendabīgums būtiski kavē Eiropas aizsardzības aprīkojuma tirgus izveidi un rada apstākļus, kuros Eiropā aizsardzības jomā daudzos iepirkuma procedūras posmos netiek ievēroti Līguma principi, it īpaši atklātuma, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principi. Minēto atkāpju plaša piemērošana galvenokārt izriet no tā, ka Direktīvā 2004/18/EK, neraugoties uz uzlabojumiem, ko tā ir ieviesusi salīdzinājumā ar iepriekš spēkā esošajiem koordinēšanas noteikumiem, nav iekļautas visas vajadzīgās specifiskās prasības, kuras aizsardzības un drošības jomā ir jāievēro atsevišķos preču iepirkumu un pakalpojumu sniegšanas gadījumos. Tādēļ Komisijas mērķis ir, ievērojot Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru un dalībvalstu drošības un aizsardzības intereses, ierobežot Līgumā un Direktīvā 2004/18/EK paredzēto atbrīvojumu piemērošanu drošības un aizsardzības jomā, atļaujot minētos atbrīvojumus tikai īpašos gadījumos. Šis priekšlikums ir sagatavots, lai ieviestu jaunu juridisko instrumentu, kas būs pielāgots iepirkumu specifikai minētajās jomās, kuras ir nosauktas par „sensitīvām jomām” un attiecībā uz kurām publisko iepirkumu procedūrās jāievēro īpašas prasības un piesardzības pasākumi; tādējādi dalībvalstu rīcībā būs vienots iepirkumu procedūru regulējums, kas garantēs EK līguma piemērošanu un vienlaikus ņems vērā šiem iepirkumiem raksturīgo specifiku, kura ir saistīta, piemēram, ar informācijas drošību, apgādes drošību un attiecīgajām procedūrām nepieciešamo elastību. - Vispārīgais konteksts Lai veicinātu aizsardzības aprīkojuma tirgus pārstrukturēšanu, sagatavošanu un efektivitāti, Eiropas Komisija 1996. un 1997. gadā sniedza divus paziņojumus par nozarēm, kas ir saistītas ar aizsardzību. Pēc šiem paziņojumiem par dažiem šā jautājuma aspektiem tika iesniegti priekšlikumi vai veikti konkrēti pasākumi. Tomēr dažas dalībvalstis uzskatīja, ka Eiropas līmenī veikt pamatreformas vēl ir pāragri. Pēc tam, kad minētajā nozarē un Eiropas Savienības institucionālajā sistēmā bija beigusies reorganizācija, proti, tad, kad faktiski sāka ieviest Eiropas drošības un aizsardzības politiku, Eiropas Parlaments savā 2002. gada 10. aprīļa rezolūcijā aicināja Komisiju jaunajā paziņojumā izskatīt jautājumu par apbruņojumu. Eiropas Konvents 2002. gada rudenī izveidoja aizsardzības lietu darba grupu, kuras priekšsēdētājs bija Eiropas komisārs Mišels Barnjē [ Michel Barnier ]. Grupas sagatavotajā ziņojumā[2] īpaši uzsvērts tas, ka uzticamība Eiropas aizsardzības politikai balstās uz Eiropas aizsardzības potenciāla pastāvēšanu un pilnveidošanu, kā arī uz rūpniecības un tehnoloģiju bāzes nostiprināšanu aizsardzības nozarē. Šim mērķim 2004. gada jūlijā tika izveidota Eiropas Aizsardzības aģentūra, kuru sākotnēji paredzēja Eiropas Konstitūcijas projektā; šīs aģentūras izveidošana liecina par dalībvalstu apņēmību attīstīt savu aizsardzības potenciālu. Līdztekus dalībvalstu centieniem Komisija savā 2003. gada paziņojumā „Ceļā uz Eiropas Savienības politiku aizsardzības aprīkojuma jomā”[3] nāca klajā ar septiņām iniciatīvām, lai ieviestu efektīvāku Eiropas aizsardzības aprīkojuma tirgu. Šajā paziņojumā Komisija uzsvēra nepieciešamību apspriest vispiemērotāko veidu, kādā iepērkams aizsardzības aprīkojums, un informēja, ka tiks pieņemts skaidrojošs paziņojums par Līguma 296. panta piemērošanas jomu un sagatavota Zaļā grāmata, kas kalpos par pamatu apspriedēm, kurās piedalīsies visas ieinteresētās personas, lai vienotos par prasībām, kas piemērojamas aizsardzības aprīkojuma iepirkuma procedūrām, ņemot vērā šādu iepirkumu sensitivitātes pakāpi. Komisija 2004. gadā publicēja Zaļo grāmatu „Iepirkums aizsardzības jomā” [4]. Pēc apspriedēm Komisija saņēma četrdesmit ieteikumus no sešpadsmit dalībvalstīm, iestādēm un uzņēmumiem. 2005. gadā pēc minēto ieteikumu izvērtēšanas un ņemot vērā attiecīgajās aprindās organizētās debates, Komisija publicēja paziņojumu par apspriešanas rezultātiem attiecībā uz Zaļo grāmatu par iepirkumu aizsardzības jomā un par Komisijas turpmāko rīcību[5]. Minētie ieteikumi apstiprināja to, ka skaidrojošs paziņojums par Līguma 296. panta piemērošanu (paziņojums pieņemts 2006. gadā[6]) ir tiešām vajadzīgs, un apliecināja nepieciešamību noteikt Kopienas prasības publisko iepirkumu procedūrām aizsardzības jomā, ņemot vērā atsevišķu iepirkumu specifiku. Apspriedēs ar attiecīgajām personām atklājās, ka līdzīgas prasības ir aktuālas arī drošības jomā veiktajiem iepirkumiem, šīm prasībām jāparedz tiesiskais regulējums Eiropas līmenī. Eiropadome 2003. gadā Eiropas drošības stratēģijas dokumentā „Droša Eiropa labākā pasaulē” ir atzinusi, ka tādi draudi starptautiskajai sabiedrībai kā terorisms un organizētā noziedzība izdzēš robežu starp ārējo un iekšējo, militāro un nemilitāro drošību un mudina rast globālu risinājumu. Turklāt drošības spēki, lai cīnītos ar minētajiem draudiem, bieži vien izmanto aprīkojumu, kas tehnoloģiju ziņā ir salīdzināms ar aizsardzības aprīkojumu. Rezultātā iepirkumus drošības vajadzībām arvien biežāk arī uzskata par sensitīviem iepirkumiem, it īpaši to komplicētības un konfidencialitātes dēļ, tādējādi tos pielīdzinot iepirkumiem aizsardzības vajadzībām. - Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Pašlaik publiskus iepirkumus, uz kuriem attiecas šis priekšlikums, regulē ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru. - Atbilstība pārējām politikām Šis priekšlikums ir sagatavots saskaņā ar iekšējā tirgus politiku, un tas sekmēs EDAP un Eiropas rūpniecības politiku. Turklāt priekšlikums atbilst to septiņu darbības jomu kontekstam, kuras Komisija 2003. gadā minēja savā paziņojumā „Ceļā uz Eiropas Savienības politiku aizsardzības aprīkojuma jomā”, un papildina citas Komisijas iniciatīvas, kas ir saistītas ar aizsardzības rūpniecību un aizsardzības tirgu. 2) APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS - Apspriešanās ar ieinteresētajām personām Komisija ar savu 2003. gada iniciatīvu attiecībā uz publiskiem iepirkumiem aizsardzības jomā uzsāka izvērstu diskusiju ar visām attiecīgajām personām, kā rezultātā tika sagatavots šis priekšlikums. Publisku iepirkumu padomdevējas komitejas ( ACPC ) ietvaros un ar Eiropas Aizsardzības aģentūras (EAA) starpniecību tika organizētas divpusējas apspriedes ar dalībvalstīm un Eiropas rūpniecības pārstāvjiem. Turklāt notika regulāras sanāksmes ar Eiropas Parlamenta iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas (ITPA) locekļiem. Zaļā grāmata „Iepirkums aizsardzības jomā” ir sagatavota, pamatojoties uz dalībvalstu un Eiropas rūpniecības ekspertu atzinumiem (skat. turpmāk). Arī saistībā ar Zaļo grāmatu notika izvērsta diskusija, kurā savu viedokli pauda četrdesmit diskusijas dalībnieki, proti, dalībvalstis, uzņēmumi un citas personas. Pamatojoties uz šīs diskusijas rezultātiem Komisija varēja turpināt iesākto darbu. Dalībvalstis aktīvi piedalījās skaidrojoša paziņojuma sagatavošanā, kas tika pieņemts 2006. gada decembrī, turklāt Komisija aicināja dalībvalstis sniegt savus komentārus šā dokumenta pirmajai versijai, kuru dalībvalstis saņēma Publisku iepirkumu padomdevējas komitejas ietvaros. Šā priekšlikuma sagatavošanā bija iesaistītas visas ieinteresētās personas, tās piedalījās daudzās divpusējās un daudzpusējās sanāksmēs un rakstiski atbildēja uz ACPC locekļiem adresētajiem četriem dokumentiem. Turklāt, lai sagatavotu ietekmes novērtējumu, notika apspriedes ar valdībām un uzņēmumiem; šīm apspriedēm izmantoja piecus neatkarīgo konsultantu sagatavotos pētījumus, kuros publiskie iepirkumi aizsardzības jomā ir aplūkoti visos aspektos (pieprasījums, piedāvājums, tiesiskais regulējums un preces). - Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana Komisija no 2004. gada janvāra līdz aprīlim organizēja sešas diskusiju sesijas, kurās piedalījās dalībvalstu valdību un Eiropas rūpniecības ekspertu grupas, lai apkopotu informāciju par pašreizējo praksi attiecībā uz publiskajiem iepirkumiem aizsardzības jomā. Sesijās apsprieda šādus jautājumus: „publisko iepirkumu aizsardzības jomā īpašības un ekonomiskais mērogs”, „prasības, kas valsts, starpvaldību un Kopienas līmenī ir piemērojamas publiskajiem iepirkumiem aizsardzības jomā” un „pasākumi, kas jāveic, lai sagatavotu Kopienas regulējumu publiskajiem iepirkumiem aizsardzības jomā”. - Ietekmes novērtējums Gatavojot ietekmes novērtējumu, Komisija izskatīja šādas trīs iespējas: attiekšanās no Kopienas rīcības, neleģislatīvu pasākumu veikšana, leģislatīvu pasākumu veikšana. Neleģislatīvie pasākumi ietvertu sevī šādas darbības: pieņemt skaidrojošu paziņojumu, lai darītu skaidrāku Direktīvas 2004/18/EK 14. panta piemērošanu drošības jomā, efektīvāk piemērot sodus, sagatavot apmācību programmu, kas būtu paredzēta līgumslēdzējām iestādēm un attiecīgajiem Komisijas darbiniekiem un palīdzētu tiem izdarīt pareizus secinājumus no skaidrojošā paziņojuma par Līguma 296. panta piemērošanu. Leģislatīvie pasākumi ietvertu sevī šādas darbības: pieņemt regulu, pieņemt nozares direktīvu, ko piemēros visām aizsardzības un drošības jomās strādājošajām līgumslēdzējām iestādēm, pieņemt atsevišķu direktīvu, ko piemēros sensitīviem publiskiem iepirkumiem aizsardzības un drošības jomā, un visbeidzot pieņemt direktīvu, ar ko grozīs Direktīvu 2004/18/EK, lai to papildinātu ar jauniem īpašajiem noteikumiem attiecībā uz šādiem publiskiem iepirkumiem. Komisija ļoti ātri atteicās no domas veikt neleģislatīvus pasākumus. Neraugoties uz to, ka šie pasākumi būtu lietderīgi, paši par sevi tie nevarētu samazināt to atkāpju piemērošanas skaitu, kuru pamatā ir Līguma 296. pants un Direktīvas 2004/18/EK 14. pants. Atkāpju piemērošanas skaitu var samazināt vienīgi, ja Kopienas tiesību aktos par publiskiem iepirkumiem iekļauj noteikumus, kas ir pielāgoti aizsardzības un drošības ziņā sensitīvu publisku iepirkumu specifikai. Tā kā pašlaik šādu noteikumu nav, tie ir jāparedz; tas nozīmē, ka ir jāveic leģislatīvi pasākumi. Ja Komisija nerīkosies, nav šaubu, ka publiskajiem iepirkumiem aizsardzības un drošības jomā turpinās plaši piemērot atkāpes no iekšējā tirgus noteikumiem. Tas nozīmē, ka ar pašreizējo tiesisko regulējumu lielākā daļa publisko iepirkumu aizsardzības un drošības jomā nebūs ne atklāta, ne pieejama. Paskaidrojuma raksta daļā „Juridisko instrumentu izvēle” ir uzskaitīti motīvi, pamatojoties uz kuriem Komisija ir izvēlējusies juridiskā instrumenta veidu. Papildus juridiskā instrumenta izvēlei, Komisija izskatīja daudzus iespējamos izvēles variantus attiecībā uz: ° jauno noteikumu piemērošanas jomu; ° noteikumu saturu, it īpaši attiecībā uz apgādes drošību, informācijas drošību un piedāvājumu atlases procedūrām. Piemērošanas jomas varianti tika izvērtēti saskaņā ar mērķi ierobežot atkāpes no Kopienas noteikumiem, proti, atļaut tās tikai īpašajos gadījumos, un tai pašā laikā nepārkāpt dalībvalstu tiesības nepiemērot Kopienas noteikumus tad, kad dalībvalstīm ir jāaizsargā savas drošības pamatintereses. Dažādi jauno noteikumu satura varianti īpaši attiecībā uz apgādes drošību, informācijas drošību un piešķiršanas procedūrām tika izvērtēti, ņemot vērā to, ka aizsardzības un drošības ziņā sensitīvajiem publiskiem iepirkumiem jānodrošina atklātuma, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminacijas principa ievērošana. Tai pašā laikā šis mērķis nedrīkst skart dalībvalstu leģitīmās drošības intereses. Šī direktīva ievērojami uzlabos publisko iepirkumu regulējumu aizsardzības un drošības jomā. Direktīva dos iespēju koordinēt valsts tiesību aktus, ar kuriem regulē šo jautājumu, un nodrošināt atklātuma, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa ievērošanu. Turklāt ietekmes novērtējumā ir norādīts, ka direktīva nebūtiski ietekmēs līgumslēdzēju iestāžu un uzņēmumu administratīvās izmaksas. Iespējamiem izmaksu palielinājumiem saistībā ar jauno noteikumu ieviešanu vajadzētu būt nelieliem un vidējā vai ilgākā laikā uzņēmumu, it īpaši mazo un vidējo uzņēmumu administratīvajām izmaksām vajadzētu samazināties. Aizsardzības un drošības aprīkojuma tirgi kļūs arvien atvērtāki, kā rezultātā uzņēmumiem no ekonomiskā viedokļa būs lielākas iespējas saņemt pasūtījumus citās dalībvalstīs, kas savukārt dos iespēju viskonkurētspējīgākajiem uzņēmumiem panākt apjomradītus ietaupījumus un attīstīt savu komercdarbību. Arī ražošanas izmaksas par vienu vienību varētu samazināties, tādējādi veicinot Eiropas preču konkurētspēju pasaules tirgū. Līgumslēdzēju iestāžu iepirkumi kļūs saimnieciski izdevīgāki. Visbeidzot, nodokļu maksātāju nauda tiks izmantota efektīvāk un ES pilsoņiem tiks nodrošināta labāka aizsardzība pret darbībām, kas apdraud viņu drošību. Šā priekšlikuma noteikumi neietekmēs nedz starptautiskās tirdzniecības attiecības, nedz konkrēti transatlantiskās attiecības aizsardzības un drošības jomā. Minētās attiecības tiek regulētas ar nolīgumiem, kas noslēgti Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) ietvaros, un it īpaši ar nolīgumu par publisko iepirkumu (NPI). No minētā nolīguma darbības jomas ir izslēgti sensitīvie publisko iepirkumu līgumi, kurus noslēdz aizsardzības jomā strādājošas līgumslēdzējas iestādes, proti, līgumi par ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma piegādi. Bet publiskos iepirkumus drošības jomā no šā nolīguma piemērošanas var atbrīvot tikai atsevišķi noteiktajos gadījumos, pamatojoties uz nolīguma XXIII pantu. Līgumslēdzējas iestādes, uz kurām attiecas šis priekšlikums, tātad saglabās tiesības izvēlēties vai neizvēlēties trešo valstu uzņēmējus. 3) PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI - Ierosināto pasākumu kopsavilkums Šis direktīvas priekšlikums ir piemērojams sensitīviem publiskiem preču piegādes, būvdarbu un pakalpojumu līgumiem aizsardzības un drošības jomā. Ierosinātās līgumcenas ir tādas pašas, kādas pašlaik piemēro Kopienā saskaņā ar Direktīvu 2004/18/EK. Šajā priekšlikumā lielākoties ir saglabājusies Direktīvas 2004/18/EK struktūra un būtība, tomēr tajā ir iekļauti citi specifiski noteikumi, kas pielāgoti aizsardzības un drošības ziņā sensitīvo publisko iepirkumu īpatnībām. Šajos specifiskajos noteikumos, no vienas puses, līgumslēdzējām iestādēm ir paredzēta lielāka elastība, no otras puses — nepieciešamie aizsargpasākumi, lai garantētu informācijas un apgādes drošību. Šā priekšlikuma galvenie noteikumi attiecas uz: ° procedūrām. Lai aizsardzības un drošības ziņā sensitīvajiem publiskiem iepirkumiem nodrošinātu nepieciešamo elastību, bez īpaša pamatojuma varēs piemērot sarunu procedūru ar paziņojuma publicēšanu. Turklāt drīkstēs piemērot slēgtu procedūru un cenu aptauju. Toties atklāta procedūra, kura paredz tehniskā uzdevuma (tehnisko specifikāciju) nosūtīšanu visiem uzņēmējiem, kuri vēlas saņemt šo dokumentu, tika uzskatīta par nepiemērotu prasībām par šādu iepirkumu informācijas konfidencialitāti un drošību; ° apgādes drošību. Specifiskie noteikumi par līguma noslēgšanu, kā arī par kandidātu atlases kritērijiem tiek pamatoti ar dalībvalstu īpašām drošības prasībām attiecībā uz apgādi, ko veic aizsardzības un drošības jomā sensitīvo publisko iepirkumu ietvaros; ° informācijas drošību. Konfidenciāls raksturs, kas bieži vien piemīt aizsardzības un drošības ziņā sensitīvo publisko iepirkumu informācijai, arī liek paredzēt aizsargpasākumus gan pasūtījuma piešķiršanas procedūrai, gan kandidātu atlases kritērijiem, gan arī līgumslēdzēju iestāžu prasībām attiecībā uz līgumu noslēgšanu. - Juridiskais pamats Priekšlikums pamatojas uz EK līguma 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu, jo tā noteikumu mērķis ir nodrošināt brīvas preču aprites, brīvas uzņēmējdarbības veikšanas un brīvas pakalpojumu aprites principu ievērošanu procedūrās, kuras piemēro publiskiem preču piegādes un pakalpojumu sniegšanas līgumiem. - Subsidiaritātes princips Ņemot vērā pēdējos gados veikto apspriežu rezultātus, ir atklājies, ka Kopienas līmenī ir jāveic leģislatīvā darbība, lai dalībvalstu rīcībā būtu direktīva, ar kuru koordinē Kopienas iepirkumu procedūras, noslēdzot aizsardzības un drošības ziņā sensitīvus iepirkuma līgumus. Šo mērķi nevar sasniegt, ja Kopiena atturēsies no rīcības vai arī, ja darbības veiks tikai pašas dalībvalstis. Leģislatīva iniciatīva ir vajadzīga tādēļ, lai turpmāk nepieļautu pārkāpuma situācijas, kas rodas tādēļ, ka pašlaik spēkā esošie Kopienas koordinēšanas noteikumi attiecībā uz publisko iepirkumu procedūrām vairs nav piemēroti mūsdienu prasībām. - Proporcionalitātes princips Izraudzītais instruments ir direktīva, jo tā nodrošina dalībvalstīm zināmu elastību tās īstenošanā. Šā priekšlikuma noteikumi attiecībā uz jomām balstās uz Direktīvas 2004/18/EK noteikumiem. Savukārt noteikumi, kuros ir ņemtas vērā konkrētas aizsardzības un drošības jomas īpatnības, dod dalībvalstīm un līgumslēdzējām iestādēm lielu rīcības brīvību saistībā ar lēmumiem, ko tās pieņem, lai noslēgtu savus iepirkuma līgumus. Šo noteikumu transponēšana valsts tiesību aktos katrai dalībvalstij dos iespēju ņemt vērā savu aizsardzības un drošības ziņā sensitīvu iepirkumu specifiku un īpatnības ar nosacījumu, ka tiks ievēroti visi direktīvas noteikumi kopumā. - Juridisko instrumentu izvēle Tā kā priekšlikuma juridiskais pamats ir EK līguma 47. panta 2. punkts, 55. un 95. pants, Līgums šajā gadījumā liedz izvēlēties regulu kā juridisko instrumentu, jo runa ir par noteikumiem, kas piemērojami gan publiskiem preču iepirkumiem, gan pakalpojumu sniegšanai. Tādēļ ierosinātais juridiskais instruments ir direktīva. Tā kā priekšlikuma mērķis ir uzlabot iekšējā tirgus darbību, kas saistīta ar specifiskā rakstura iepirkumiem, vienlaikus saglabājot gan nesen pieņemto regulējumu (Direktīva 2004/18/EK), gan judikatūras kopumu attiecībā uz iepirkumiem, kurus neskar specifiskie ierobežojumi un prasības, atsevišķas direktīvas pieņemšana ir vislabākā pieeja. Turklāt tā nodrošina lielāku skaidrību un labāku lasāmību. Transponējot šo direktīvu, dalībvalstis, ja viņas to vēlas, var paredzēt regulējumu, kas piemērojams visiem publiskiem iepirkumiem, tostarp aizsardzības un drošības ziņā sensitīviem iepirkumiem. 4) IETEKME UZ BUDžETU Šī direktīva ietekmēs budžetu. Direktīvas ietekme uz budžetu ir saistīta ar vairākiem uzdevumiem: - paziņojumu ikdienas publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī , - ikgadējais pārskats par direktīvas ieviešanu, - vidusposma novērtējums (ne agrāk kā pēc pieciem gadiem) par direktīvas administratīvo ietekmi, ņemot vērā direktīvas ieviešanu līgumslēdzējās iestādēs un uzņēmumos, - ilgtermiņa novērtējums (ne agrāk kā pēc desmit gadiem) par direktīvas ekonomisko ietekmi. Iespējams, ka minētajos pārraudzības un novērtēšanas uzdevumos daļēji vai pilnībā būs jāiesaista ārštata eksperti, ar kuriem tiks noslēgts līgums par tehniskās palīdzības sniegšanu vai vispārīgā vienošanās par novērtēšanas pakalpojuma sniegšanu vai kurus atlasīs slēgta vai atklāta konkursa kārtībā. Finanšu pārskatā, kas ir pievienots direktīvas priekšlikumam, ir sniegta sīkāka informācija par budžetu ietekmējošajām darbībām, proti, par to priekšmetu un paredzamajiem izdevumiem. 5) PAPILDU INFORMāCIJA - Eiropas Ekonomikas zona Ierosinātais dokuments attiecas uz EEZ, tādēļ tas šajā zonā ir jāpiemēro. 2007/0280 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA par to, kā drošības un aizsardzības jomā atsevišķos gadījumos ir koordinējamas publisko iepirkumu procedūras, noslēdzot publiskus būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumus (Teksts ar EEA nozīmi) EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu un 55. un 95. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[7], ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[8], ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[9], saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[10], tā kā: (1) Lai Eiropas aizsardzības jomā nostiprinātu rūpniecības un tehnoloģiju bāzi un attīstītu militāro potenciālu, kas vajadzīgs Eiropas drošības un aizsardzības politikas (EDAP) ieviešanai, ir pakāpeniski jāveido Eiropas aizsardzības aprīkojuma tirgus. (2) Viens no priekšnoteikumiem Eiropas aizsardzības aprīkojuma tirgus izveidē ir atbilstoša tiesiskā regulējuma pieņemšana. Publisko iepirkumu jomā ir vajadzīga iepirkumu procedūru koordinēšanas kārtība, kas atbilst dalībvalstu drošības prasībām un Līgumā noteiktajām saistībām. (3) Noteikumos vienlaikus jāatspoguļo Eiropas Savienības vispārējā nostāja drošības jautājumos, kas atbilst izmaiņām stratēģiskajā vidē. Neaprēķināmi draudi starptautiskajai sabiedrībai pakāpeniski izdzēš robežu starp ārējo un iekšējo, militāro un nemilitāro drošību. (4) Aizsardzības un drošības aprīkojums ir būtisks elements gan dalībvalstu drošībai un suverenitātei, gan arī Eiropas Savienības autonomijai. Tādēļ preču un pakalpojumu iepirkumiem, ko veic aizsardzības un drošības nozarē, bieži ir sensitīvs raksturs. (5) No tā arī izriet īpašās prasības attiecībā uz apgādes un informācijas drošību. Šīs prasības galvenokārt attiecas gan uz ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma iepirkumiem (kā arī uz pakalpojumiem un būvdarbiem, kas ar tiem ir saistīti), kas ir paredzēti bruņotajiem spēkiem, gan arī uz dažiem īpaši sensitīviem iepirkumiem nemilitārās drošības jomā. (6) Iepirkumu procedūrās, kurās līgumu slēgšana dalībvalstīs notiek valsts, pašvaldības vai cita publisko tiesību subjekta vārdā, ir jāievēro Līgumā paredzētie principi, kā brīva preču aprite, brīva uzņēmējdarbības veikšana un brīva pakalpojumu aprite, kā arī tādi no tiem izrietošie principi kā vienlīdzīga attieksme, nediskriminācija, savstarpēja atzīšana, proporcionalitāte un atklātums. Publiskiem līgumiem, kuru līgumcena pārsniedz noteikto robežu, ir ieteicams izstrādāt tādus noteikumus attiecībā uz valsts publisko iepirkumu procedūru koordinēšanu Kopienas līmenī, kuru pamatā būtu minētie principi, kas garantētu šo noteikumu iedarbību un nodrošinātu publiskiem iepirkumiem faktiskus konkurences apstākļus. Tādēļ koordinēšanas noteikumi jāinterpretē saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem un principiem, kā arī saskaņā ar pārējiem Līguma noteikumiem. (7) Līguma 30., 45., 46., 55. un 296. pantā ir paredzēti īpaši izņēmuma gadījumi, kuros var atkāpties no Līgumā noteikto principu piemērošanas un attiecīgi no to tiesību aktu piemērošanas, kuri izriet no šiem principiem. No tā izriet, ka neviens šis direktīvas noteikums nevar aizliegt noteikt vai piemērot pasākumus, kas ir nepieciešami tādu interešu aizsargāšanai, kuras ar Līguma noteikumiem ir atzītas par leģitīmām. Tomēr saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru izņēmumu piemērošanas iespēja ir jāinterpretē tā, lai izņēmumus piemērotu tikai gadījumos, kad tas tiešām ir vajadzīgs leģitīmu interešu aizsargāšanai, kura atļauta minētajos Līguma pantos. Tas nozīmē, ka direktīvas nepiemērošanas gadījumiem jābūt proporcionāli sabalansētiem attiecībā pret direktīvā noteiktajiem mērķiem, turklāt tiem jārada iespējami mazāk brīvas preču un/vai pakalpojumu aprites traucējumu. (8) Uz ieroču, munīcijas un militārā aprīkojuma piegādes līgumiem, kurus noslēdz aizsardzības jomā strādājošās līgumslēdzējas iestādes, neattiecina Nolīgumu par publiskiem iepirkumiem (turpmāk — Nolīgums), kas noslēgts Pasaules Tirdzniecības organizācijas ietvaros. Uz citiem šajā direktīvā noteiktajiem iepirkumu līgumiem minēto Nolīgumu var neattiecināt, pamatojoties uz tā XXIII pantu. (9) Par publisku būvdarbu līgumu var uzskatīt tikai tādu līgumu, kura mērķis ir veikt darbības, kas uzskaitītas 45. zonā „Kopējā publiskajā iepirkuma vārdnīcā” (turpmāk — CPV nomenklatūra), kura noteikta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 5. novembra Regulu (EK) Nr. 2195/2002 par kopēju publiskā iepirkuma vārdnīcu (CPV)[11]; šādu līgumu var uzskatīt par publisku būvdarbu līgumu arī tad, ja tajā ir paredzēti citi papildu pakalpojumi, kas vajadzīgi minēto darbību izpildei. Atsevišķos gadījumos būvdarbus var iekļaut publiskos pakalpojuma līgumos. Taču šādi būvdarbi ir uzskatāmi par papilddarbiem, kuri tātad ir tikai līguma galvenā mērķa sastāvdaļa vai papildinājums un kuri nevar pamatot atsevišķa publiskā būvdarbu līguma noslēgšanu. (10) Publiskajos iepirkuma līgumos, kuri attiecas uz aizsardzības un drošības jomu, ir bieži iekļauta sensitīva informācija, kura drošības apsvērumu dēļ ir jāaizsargā pret nesankcionēto piekļuvi. Militārā jomā dalībvalstīs jau eksistē informācijas klasifikācijas sistēmas. Turpretī nemilitārā jomā šī situācija ir atšķirīga. Tādēļ ir ieteicams piemērot koncepciju, kura ņemtu vērā dalībvalstu prakses dažādību un palīdzētu apvienot militāro un nemilitāro jomu. Tomēr publisko iepirkumu līgumu noslēgšana šajās jomās nedrīkst attiecīgā gadījumā ietekmēt dalībvalstu saistības, kas izriet vai nu no Komisijas 2001. gada 29. novembra Lēmuma 2001/844/EK, ar ko groza tās iekšējo reglamentu[12], vai arī no Lēmuma 2001/264/EK, ar ko pieņem Padomes drošības reglamentu[13]. (11) Ir jāatļauj līgumslēdzējām iestādēm slēgt vispārīgas vienošanās. Tādēļ ir jāparedz vispārīgās vienošanās definīcija un attiecīgie noteikumi. Atbilstīgi šiem noteikumiem, ja līgumslēdzēja iestāde noslēdz vispārīgo vienošanos saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem it īpaši par publicēšanu un piedāvājumu iesniegšanas termiņiem un nosacījumiem, tā drīkst vienošanās darbības laikā slēgt iepirkuma līgumus, kuri pamatosies uz attiecīgo vienošanos; šos līgumus noslēdz, vai nu piemērojot vispārīgas vienošanās noteikumus, vai arī, ja tajā sākotnēji netika paredzēti visi noteikumi, — vispirms organizējot konkursu vienošanās pusēm saskaņā ar vienošanās noteikumiem. Organizējot konkursu, ir jāievēro konkrēti noteikumi, lai nodrošinātu vajadzīgo elastību un garantētu vispārējo principu, it īpaši vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošanu. Šo iemeslu dēļ vispārīgās vienošanās darbības periods ir jāierobežo, tas nedrīkst būt ilgāks par pieciem gadiem, izņemot gadījumus, kurus līgumslēdzēja iestādes pareizi pamato. (12) Līgumslēdzējām iestādēm jābūt iespējai izmantot elektroniskā iepirkuma metodes ar nosacījumu, ka šīs metodes izmanto saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajam prasībām un vienlīdzīgas attieksmes, nediskriminācijas un atklātuma principu. (13) Līgumslēdzējām iestādēm rada grūtības tas, ka koordinēšanas noteikumos paredzēto līgumcenas robežu skaits ir ļoti liels. Šajā direktīvā noteiktajām līgumcenas robežām jāsaskan ar tām robežām, kuras līgumslēdzējas iestādes jau piemēro saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru[14]. Šajā nolūkā, ja Direktīvas 2004/18/EK līgumcenas robežas (robežvērtības) tiek pārskatītas, šis direktīvas robežas saskaņo ar pārskatītajām Direktīvas 2004/18/EK robežām. (14) Lai piemērotu šajā direktīvā paredzētos noteikumus un nodrošinātu attiecīgo uzraudzību, labākais veids, kā noteikt pakalpojumu jomu, ir sadalīt pakalpojumus kategorijās saskaņā ar CPV nomenklatūras kodiem. (15) Turklāt ir jāparedz gadījumi, kad direktīva nav piemērojama tāpēc, ka publiskajiem iepirkumiem piemēro specifiskus noteikumus, kuri izriet no starptautiskiem nolīgumiem vai kuri attiecas uz starptautisko organizāciju procedūrām. (16) Var gadīties, ka dalībvalstu bruņotajiem spēkiem ir jāveic militārās operācijas ārpus Eiropas Savienības teritorijas. Šajos gadījumos ir jāatļauj līgumslēdzējām iestādēm, kuras ir izvietotas militāro operāciju teritorijā, nepiemērot šīs direktīvas noteikumus tad, kad tās slēdz līgumus ar vietējiem uzņēmējiem. (17) Tehniskajām specifikācijām, kuras nosaka publiskais pircējs, jābūt tādām, lai tās ļautu nodrošināt publiskiem iepirkumiem konkurences apstākļus. Tādēļ jābūt iespējai iesniegt piedāvājumus, kuros ir izklāstīti dažādi tehniskie risinājumi. Šajā nolūkā, pirmkārt, tehniskajās specifikācijās jāiekļauj tehniskie parametri un funkcionālās prasības. Otrkārt, līgumslēdzējām iestādēm jāņem vērā piedāvājumi, kuri pamatojas uz citiem ekvivalentiem risinājumiem, kas sagatavoti saskaņā ar atsauci uz Eiropas standartu, bet, ja attiecīgā standarta nav, tad — uz starptautiskajiem vai valsts standartiem, tostarp standartiem drošības jomā. Ekvivalentos risinājumus var izvērtēt, piemērām, saskaņā ar savstarpējās izmantojamības un darbības efektivitātes prasībām. Ir jāatļauj pretendentiem izmantot visu veidu apliecinājumus, lai pierādītu risinājumu līdzvērtīgumu. Līgumslēdzējām iestādēm jāspēj pamatot savs lēmums par attiecīga risinājuma neatzīšanu par līdzvērtīgu. Turklāt ir spēkā starptautiskie standartizācijas nolīgumi, kuri nodrošina bruņoto spēku sadarbspēju un kuriem dalībvalstīs var būt likuma spēks. Gadījumos, kad ir piemērojams viens no šādiem nolīgumiem, līgumslēdzējas iestādes var pieprasīt piedāvājumu atbilstību šo nolīgumu standartiem. Tehniskās specifikācijas ir jāformulē skaidri, lai visi pretendenti izprastu līgumslēdzējas iestādes noteiktos kritērijus. (18) Ņemot vērā ierasto praksi dalībvalstīs, tehnisko specifikāciju sīks apraksts un papildu informācija par līgumiem jāiekļauj attiecīgā iepirkuma tehniskajā uzdevumā vai citā līdzvērtīgā dokumentā. (19) Aizsardzības un drošības aprīkojumus bieži ir paredzēts integrēt vēl komplicētākās struktūrās (sistēmās vai sistēmu sistēmās). Šajā gadījumā tehniskās specifikācijas, kuras attiecas uz minēto darbību, var neiekļaut tehniskajā uzdevumā un paziņot vienīgi izraudzītajam uzņēmējam ar nosacījumu, ka šīs tehniskās specifikācijas, nemainot līguma priekšmeta būtību, tikai precizē vai papildina pamatinformāciju. Katrā ziņā līgumslēdzējas iestādes sniedz visiem pretendentiem vienādu informāciju un nodrošina pret tiem vienlīdzīgu attieksmi. (20) Līguma izpildes nosacījumi ir saderīgi ar šo direktīvu vienīgi tad, ja tie nav tieši vai netieši diskriminējoši un ja tie ir norādīti paziņojumā par līgumu vai tehniskajā uzdevumā. (21) It īpaši līguma izpildes nosacījumos līgumslēdzējas iestādes drīkst iekļaut savas prasības attiecībā uz informācijas un apgādes drošību. Šādām prasībām ir liela nozīme, ņemot vērā šajā direktīvā noteiktā aprīkojuma sensitīvo raksturu, tām jāattiecas uz visu apgādes ķēdi. (22) Apgādes drošības jautājumā līgumslēdzēja iestāde attiecībā uz apgādes loģistikas organizēšanu un izvietojumu var pieprasīt, lai uzņēmējs uzrāda, piemēram, uzņēmuma iekšējos noteikumus par to, kā starp mātesuzņēmumu un meitasuzņēmumu ir sadalīti intelektuālā īpašuma tiesību jautājumi. (23) Jebkurā gadījumā līguma izpildes nosacījumos drīkst iekļaut tikai tādas prasības, kuras ir saistītas ar paša līguma izpildi. (24) Publiskā iepirkuma līguma izpildes laikā ir piemērojami spēkā esošie Kopienas un valsts likumi, normatīvie akti un kolektīvās vienošanās par darba apstākļiem un darba drošību ar nosacījumu, ka šie noteikumi un to piemērošana atbilst Kopienas tiesībām. Pārrobežu situācijās, kad vienas dalībvalsts darba ņēmējs saskaņā ar publisko iepirkuma līgumu sniedz pakalpojumus citā dalībvalstī, Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvā 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā[15] ir paredzēti obligātie nosacījumi, kas uzņēmējā dalībvalstī ir jāievēro attiecībās ar norīkoto darba ņēmēju. Ja valsts normatīvajos aktos ir paredzēti attiecīgie noteikumi, tad minēto pienākumu nepildīšanu var uzskatīt par nopietnu kļūdu vai profesionālās ētikas pārkāpumu, kas var novest pie uzņēmēja izslēgšanas no dalības publiskā iepirkuma procedūrā. (25) Šajā direktīvā minētajiem publiskiem iepirkumiem ir īpašas prasības, kuras izriet no to komplicētības, informācijas vai apgādes drošības apsvērumiem. Lai nodrošinātu šo prasību izpildi, iepirkuma procedūras laikā ir bieži vajadzīgas padziļinātas pārrunas. Tādēļ līgumslēdzējas iestādes šajā direktīvā minēto iepirkumu gadījumā var izmantot ne tikai slēgtu procedūru, bet arī sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu. (26) Līgumslēdzējām iestādēm, kas īsteno īpaši sarežģītus projektus, var būt situācija, kad tās objektīvi nespēj (bez jebkādas to kritikas šajā sakarībā) noteikt līdzekļus, kas varētu atbilst viņu vajadzībām, un nespēj izvērtēt tirgus piedāvājuma tehniskos un/vai finanšu/juridiskos risinājumus. Šī situācija var gadīties projektos, kas prasa dažādu tehnoloģisku vai darbības iespēju savienojumu, vai arī projektos, kas prasa komplicētu un strukturētu finansējumu, kura finansiāla un juridiska uzbūve nevar būt noteikta iepriekš. Šajos gadījumos nevarēs izmatot slēgtu procedūru vai sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu, jo nebūs iespējams aprakstīt iepirkuma noteikumus tik precīzi, lai kandidāti varētu izteikt savus piedāvājumus. Tādēļ ir jāparedz elastīga procedūra, kas nodrošina konkurenci starp uzņēmējiem un dod līgumslēdzējām iestādēm iespēju apspriest ar katru kandidātu visus līguma aspektus. Tomēr šo procedūru nedrīkst izmantot tā, lai ierobežotu vai apietu konkurenci, it īpaši izmainot būtiskus piedāvājuma elementus, vai nosakot izraudzītajam pretendentam jaunus būtiskus elementus, vai iesaistot citu pretendentu, kas nav iesniedzis saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu. (27) Konkrētos izņēmuma gadījumos nebūs iespējams piemērot procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu. Tādēļ līgumslēdzējām iestādēm jābūt iespējai skaidri noteiktos gadījumos piemērot sarunu procedūru bez paziņojuma par līgumu publicēšanas. (28) Dažiem noteikumiem daļēji jābūt tādiem pašiem, kādi paredzēti Direktīvā 2004/18/EK. Šajā jautājumā it īpaši jāņem vērā tas, ka aizsardzības un drošības aprīkojums bieži ir tehniski sarežģīts. Tādēļ tehniskā neatbilstība un atšķirības, ar kurām var sastapties aprīkojuma lietošanā un apkopē, attaisno sarunu procedūru bez paziņojuma publicēšanas tajos gadījumos, kad saskaņā ar konkrēto publisko piegādes līgumu ir jāveic papildu piegādes; šajās situācijās tehniskā neatbilstība un atšķirības ir jāizvērtē, ņemot vērā konkrētā aprīkojuma komplicētību un ar to saistītas savstarpējas izmantojamības un standartizācijas prasības. Kā piemēru šādai situācijai var minēt ekspluatācijā esošo sistēmu papildināšanu ar jaunām sastāvdaļām vai šo sistēmu modernizēšanu. (29) Turklāt šajā direktīvā minēto iepirkumu specifika liecina par to, ka ir jāparedz vēl citas situācijas, kas var būt aktuālas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. (30) Tā, piemēram, dalībvalstu bruņotie spēki var būt iesaistīti krīzes situācijas vai militārā konflikta risināšanā. Šādu operāciju sākumā vai gaitā dalībvalstu un to bruņoto spēku drošības apsvērumi var padarīt par nepieciešamu dažas iepirkuma procedūras veikt ar tādu izpildes ātrumu, kas nav savienojams ar termiņiem, kādi paredzēti šajā direktīvā parastajām iepirkuma procedūrām. Šādas neatliekamas situācijas var gadīties arī drošības spēku darbā, piemēram, gadījumā, ja Eiropas Savienības teritorijā notiek teroristu uzbrukums. (31) Zinātnisko pētījumu un tehnoloģiskās attīstības veicināšana ir būtisks līdzeklis, ar kuru Eiropas Savienības aizsardzības nozarē tiek stiprināta rūpniecības un tehnoloģiju bāze, un publisko iepirkumu procedūru atvēršana sekmē šā mērķa sasniegšanu. Zinātnisko pētījumu nozīme šajā specifiskajā jomā attaisno maksimālo elastību iepirkumu procedūrās, it īpaši, lai mudinātu dalībvalstis kopīgi ieguldīt savā nākotnes potenciālā. (32) Iepirkumi, kuros vienas valsts valdība piegādā citas valsts valdībai ieročus, munīciju un militāru aprīkojumu, arī ir īpaša rakstura publiskie iepirkumi, kas var būt noderīgi, lai uzlabotu sadarbspēju. (33) Ņemot vērā jaunās informācijas un saziņas tehnoloģijas un vienkāršojumus, ko tās var sniegt, elektronisko līdzekļu lietojums ir jāpadara par līdzvērtīgu tradicionālo saziņas un informācijas apmaiņas līdzekļu lietojumam. Izvelētajai tehnoloģijai un līdzekļiem pēc iespējas jāatbilst citās dalībvalstīs izmantojamām tehnoloģijām. (34) Lai panāktu efektīvu konkurences attīstīšanos to publisko iepirkumu jomā, uz kuriem attiecas šī direktīva, dalībvalstu līgumslēdzēju iestāžu paziņojumi par līgumu ir jāpublicē Kopienas mērogā. Informācijai, kas ir iekļauta šajos paziņojumos, jābūt tādai, lai Kopienas uzņēmēji varētu izvērtēt, vai piedāvātie iepirkuma līgumi viņus interesē. Šajā nolūkā uzņēmējiem jāsniedz pietiekama informācija par līguma priekšmetu un noteikumiem, kas ar to saistīti. Ir svarīgi, lai publicētie paziņojumi būtu skaidri uztverami; to var nodrošināt ar tādiem piemērotiem līdzekļiem kā standarta parauga veidlapas paziņojumam par līgumu un kopēja publiskā iepirkuma vārdnīca (CPV), kas ir publisko iepirkumu atsauces nomenklatūra. (35) Informācijas nosūtīšanai elektroniski šīs direktīvas ietvaros ir jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīva 1999/93/EK par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu[16] un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. jūnija Direktīva 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū („direktīva par elektronisko tirdzniecību”)[17]. Publiskā iepirkuma procedūrām ir vajadzīgs augstāks drošības un konfidencialitātes līmenis, nekā tas ir noteikts minētājās direktīvās. Tādēļ elektroniskajām ierīcēm, kuras izmanto dalības pieteikumu un piedāvājumu saņemšanai, ir jāatbilst īpašajām papildu prasībām. Šajā nolūkā pēc iespējas jāveicina elektroniskā paraksta izmantošana un it īpaši tāda elektroniskā paraksta izmantošana, kas atbilst jaunākajām prasībām. Turklāt brīvprātīgas akreditācijas sistēmu izmantošana varētu palīdzēt paaugstināt minēto ierīču sertificēšanas pakalpojuma līmeni. (36) Paziņojumu par līgumu sūtīšana elektroniski palīdz ietaupīt laiku. Tādēļ ir jābūt iespējai saīsināt minimālo termiņu, kas paredzēts dalības pieteikumu saņemšanai, ar nosacījumu, ka izmantotie elektroniskie līdzekļi atbilst Kopienā paredzētajiem īpašiem noteikumiem par informācijas nosūtīšanu. (37) Kandidātu atbilstības pārbaude un kandidātu atlase jāveic atklāti. Šajā nolūkā jānorāda nediskriminējoši kritēriji, ko līgumslēdzējas iestādes var izmantot pretendentu atlasē, un līdzekļi, kurus uzņēmēji var izmantot, lai pierādītu savu atbilstību minētajiem kritērijiem. Lai nodrošinātu atklātumu, līgumslēdzējai iestādei jau konkursa uzaicinājumā jānorāda savi atlases kritēriji, kā arī no noteikto spēju līmenis, ko tā var prasīt no uzņēmējiem, lai atļautu tiem piedalīties iepirkuma procedūrā. (38) Slēgtās procedūrās, sarunu procedūrās ar paziņojuma par līgumu publicēšanu un cenu aptaujā līgumslēdzēja iestāde drīkst ierobežot kandidātu skaitu. Kandidātu skaitu samazina, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kas norādīti paziņojumā par līgumu. Lai informētu par uzņēmēja personas datu izvērtēšanas kritērijiem, paziņojumā par līgumu pietiek iekļaut vispārīgu atsauci uz iespējamām situācijām, kas uzskaitītas 30. pantā. (39) Ņemot vērā to, ka sarunu procedūrās ar paziņojuma par līgumu publicēšanu un cenu aptaujās var būt nepieciešama zināma elastība un to, ka šo procedūru metodes izraisa lielas izmaksas, līgumslēdzējām iestādēm attiecībā uz šīm procedūrām ir jābūt iespējai paredzēt procedūras norisi vairākos secīgos posmos, lai pakāpeniski samazinātu to piedāvājumu skaitu, kurus tās turpinās apspriest vai pārrunāt saskaņā ar iepriekš norādītajiem izvēles kritērijiem. Samazinot piedāvājumu skaitu, ir jānodrošina faktiski konkurences apstākļi, ja vien pieņemamu risinājumu vai kandidātu skaits to atļauj. (40) Gadījumos, kad dalībai iepirkuma procedūrā ir vajadzīgs konkrētas kvalifikācijas apliecinājums, piemēro Kopienas noteikumus par diplomu, apliecību un citu kvalifikācijas apliecinājuma dokumentu savstarpēju atzīšanu. (41) Ir jādara viss iespējamais, lai publiskus pasūtījumus nepiešķirtu uzņēmējiem, kuri ir piedalījušies noziedzīgā organizācijā vai ir atzīti par vainīgiem korupcijā vai krāpšanā, kas ir kaitējusi Eiropas Kopienu finanšu interesēm, vai nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanā, vai terorisma, teroristisko jeb ar terorismu saistīto darbību finansēšanā. Vajadzības gadījumā līgumslēdzējas iestādes lūdz kandidātiem vai pretendentiem iesniegt attiecīgus dokumentus un, ja līgumslēdzējām iestādēm ir šaubas par kandidāta vai pretendenta personas datiem, tās var prasīt attiecīgās dalībvalsts kompetento iestāžu palīdzību. Apšaubāmu uzņēmēju izslēdz no dalības iepirkuma procedūrā tad, kad līgumslēdzēja iestāde uzzina, ka šis uzņēmējs saskaņā ar valsts normatīvajiem aktiem ir atzīts par vainīgu minētajos pārkāpumos un ka par to ir stājies spēkā tiesas spriedums. Ja valsts tiesību aktos ir paredzēti attiecīgi noteikumi, tad par profesionālās ētikas normu pārkāpumu vai par nopietnu kļūdu var uzskatīt rīcību, ar kuru pārkāpj tiesību normas attiecībā uz aizliegtām vienošanām publiskajos iepirkumos un saistībā ar kuru ir stājies spēkā tiesas spriedums vai lēmums ar līdzvērtīgu iedarbību. (42) Ja uzņēmējs ir pārkāpis valsts normatīvos aktus, kuros ir transponēta Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju[18], un Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem[19], un par šo pārkāpumu ir stājies spēkā tiesas spriedums vai lēmums ar līdzvērtīgu iedarbību, attiecīgo uzņēmēja rīcību var uzskatīt par pārkāpumu, kas saistīts ar profesionālās ētikas normām, vai par nopietnu kļūdu. (43) Ņemot vērā nozares sensitīvo raksturu, liela nozīme ir to uzņēmēju reputācijai, ar kuriem paraksta iepirkuma līgumus. Uzņēmēju reputācija ir atkarīga no viņu spējām apmierināt līgumslēdzējas iestādes prasības attiecībā uz apgādes un informācijas drošību. (44) Piedāvājumi jāizvēlas, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kas nodrošina atklātuma, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošanu un garantē atklātu un objektīvu izvērtēšanas procedūru, kas noris faktiskos konkurences apstākļos. Tāpēc jāatļauj tikai divu izvēles kritēriju piemērošana — „piedāvājums ar viszemāko cenu” un „saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums”. (45) Lai piedāvājumu izvēles procedūrā garantētu vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošanu, ir jāparedz Tiesas judikatūrā noteiktu pienākumu nodrošināt atklātumu, kas vajadzīgs, lai visi pretendenti būtu pareizi informēti par kritērijiem un noteikumiem, kurus piemēros, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu. Tādēļ līgumslēdzēju iestāžu pienākums ir laikus norādīt piedāvājuma izvēles kritērijus, kā arī katra kritērija relatīvo svērumu, lai kandidāti būtu par tiem informēti jau piedāvājumu sagatavošanas laikā. Ja svērumu nevar noteikt iepriekš it īpaši līguma komplicētības dēļ, līgumslēdzējas iestādes var atkāpties no pienākuma norādīt piedāvājuma izvēles kritēriju svērumu pietiekami pamatotos gadījumos, kuru iemesli tiem jāpaskaidro. Šādos gadījumos kritēriji jānorāda to nozīmīguma secībā. (46) Ja līgumslēdzējas iestādes izvēlas saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, tās izvērtē piedāvājumus tā, lai noteiktu, kuram piedāvājumam ir vislabākā kvalitātes un cenas attiecība. Lai to izdarītu, ir jānosaka saimnieciskie un kvalitātes kritēriji, kuri kopumā palīdzēs līgumslēdzējai iestādei noteikt saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu. Minēto kritēriju noteikšana ir atkarīga no līguma priekšmeta tādā ziņā, ka šie kritēriji dod iespēju izvērtēt katra piedāvājuma izpildes līmeni saskaņā ar līguma priekšmetu, kas noteikts tehniskajās specifikācijās, un novērtēt katra piedāvājuma kvalitātes un cenas attiecību. (47) Ņemot vēra tehnisko prasību attīstību, būs jāpieņem un jāgroza daži tehniskie nosacījumi attiecībā uz paziņojumiem, statistikas pārskatiem un izmantoto nomenklatūru, kā arī nosacījumi, ar kuriem saskaņā atsaucas uz šo nomenklatūru. Tādēļ šajā nolūkā jāparedz ērta un ātra pieņemšanas procedūra. (48) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[20], IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. SATURA RĀDĪTĀJS I SADAĻA Piemērošanas joma, definīcijas un vispārīgie principi 1. pants — Piemērošanas joma 2. pants — Definīcijas 3. pants — Publisko iepirkumu līgumu slēgšanas principi II SADAĻA Noteikumi, ko piemēro publiskiem iepirkumiem I NODAĻA Vispārīgie noteikumi 4. pants — Uzņēmēji 5. pants — Konfidencialitāte II NODAĻA Piemērošanas joma: līgumcenas robežas un piemērošanas izņēmumi 1. iedaļa – Līgumcenas robežas 6. pants – Publisko iepirkumu līgumcenas robežas 7. pants – Metodes, kā aprēķina publiskā iepirkuma līguma un vispārīgās vienošanās paredzamo līgumcenu 2. iedaļa – Piemērošanas izņēmumi 8. pants – Publiski iepirkumu līgumi, kurus noslēdz saskaņā ar starptautiskajiem noteikumiem 9. pants – Īpaši izņēmumi III NODAĻA Īpaši noteikumi par iepirkuma tehnisko uzdevumu un procedūras dokumentiem 10. pants – Tehniskās specifikācijas 11. pants – Piedāvājumu varianti 12. pants – Apakšuzņēmēju līgumi 13. pants – Līguma izpildes nosacījumi 14. pants – Informācijas drošība 15. pants – Apgādes drošība 16. pants – Saistības attiecībā uz nodokļiem, vides aizsardzību, darba aizsardzību un darba apstākļiem IV NODAĻA Procedūras 17. pants – Procedūru piemērošana 18. pants – Sarunu procedūra ar paziņojuma par līgumu publicēšanu 19. pants – Cenu aptauja 20. pants – Gadījumi, kuri pamato sarunu procedūras piemērošanu, nepublicējot paziņojumu par līgumu 21. pants – Vispārīgās vienošanās V NODAĻA Publicēšanas un atklātuma noteikumi 1. iedaļa – Paziņojumu publicēšana 22. pants – Paziņojumi 23. pants – Paziņojumu sagatavošanas un publicēšanas noteikumi 2. iedaļa – Termiņi 24. pants – Dalības pieteikumu un piedāvājumu iesniegšanas termiņi 3. iedaļa – Informācijas saturs un nosūtīšanas līdzekļi 25. pants – Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus vai piedalīties sarunās vai cenu aptaujā 26. pants – Kandidātu un pretendentu informēšana 4. iedaļa – Saziņa 27. pants – Prasības attiecībā uz saziņu 5. iedaļa – Protokols par iepirkuma procedūras norisi 28. pants – Protokola saturs VI NODAĻA Procedūras norise 1. iedaļa – Vispārīgie noteikumi 29. pants – Kandidātu atbilstības pārbaude, dalībnieku atlase un piedāvājumu izvēle 2. iedaļa – Atbilstības kritēriji 30. pants – Ziņas par kandidātu 31. pants – Atbilstība profesionālās darbības veikšanai 32. pants – Saimnieciskais un finansiālais stāvoklis 33. pants – Tehniskās un/vai profesionālās spējas 34. pants – Kvalitātes nodrošināšanas standarti 35. pants – Vides pārvaldības standarti 36. pants – Papildu dokumenti un informācija 3. iedaļa – Piedāvājuma izvēle 37. pants – Piedāvājuma izvēles kritēriji 38. pants – Nepamatoti lēti piedāvājumi III SADAĻA Statistikas pārskati, ieviešanas pilnvaras un noslēguma noteikumi 39. pants – Statistikas pārskati 40. pants – Statistikas pārskata saturs 41. pants – Padomdevēja komiteja 42. pants – Līgumcenas robežu pārskatīšana 43. pants – Grozījumi 44. pants – Grozījums Direktīvā 2004/18/EK 45. pants – Transponēšana 46. pants – Stāšanās spēkā 47. pants – Adresāti *** Pielikumi I pielikums – 1. pantā minētie pakalpojumi II pielikums – Dažu 10. pantā minēto tehnisko specifikāciju definīcijas III pielikums – Informācija, kas iekļaujama 22. pantā minētajos paziņojumos (paziņojums par iepriekšēja informatīva paziņojuma publicēšanu pircēja profilā, iepriekšējs informatīvs paziņojums, paziņojums par līgumu, paziņojums par parakstītajiem līgumiem) IV pielikums – Norādījumi par publicēšanu V pielikums – Reģistri IV pielikums – Prasības attiecībā uz elektroniskajām ierīcēm, kuras izmanto dalības pieteikumu un piedāvājumu saņemšanai I SADAĻA Piemērošanas joma, definīcijas un vispārīgie principi 1. pants Piemērošanas joma Šo direktīvu piemēro tādiem publiskiem iepirkuma līgumiem aizsardzības un drošības jomā, kuru priekšmets ir: a) Padomes 1958. gada 15. aprīļa lēmumā[21] minēto ieroču, munīcijas un/vai militāra aprīkojuma piegāde un attiecīgā gadījumā publiski būvdarbi un pakalpojumi, kas saistīti tikai un vienīgi ar minēto preču piegādēm; b) tādu sastāvdaļu, detaļu un/vai komponentu piegāde, kas paredzēti vai nu a) punktā minēto preču aprīkošanai jeb montēšanai, vai arī šo preču remontam, atjaunošanai vai apkopei; c) tādu preču piegāde, kas ir vajadzīgas personāla apmācībai vai a) punktā minēto preču testēšanai; d) būvdarbi, piegādes un/vai pakalpojumi, kuri saistīti ar sensitīvas informācijas izmantošanu vai pieprasīšanu un kuri jāveic tādēļ, lai garantētu Eiropas Savienības un to dalībvalstu aizsardzību pret terora aktiem vai organizēto noziedzību, kā arī nodrošinātu robežu un krīžu novēršanas misiju aizsardzību. Šo direktīvu piemēro, neskarot Līguma 30., 45., 46., 55. un 296. pantu. 2. pants Definīcijas 1. Šajā direktīvā lieto šādas definīcijas: 1) „Kopējā publiskā iepirkuma vārdnīca” ( Commun Procurement Vocabulary , CPV) ir atsauces nomenklatūra, ko piemēro publiskiem iepirkumiem un kas ir pieņemta ar Regulu (EK) Nr. 2195/2002; 2) „publisko iepirkumu līgumi” ir līgumi, kas finansiālās interesēs rakstveidā noslēgti starp vienu vai vairākiem uzņēmējiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm par būvdarbu veikšanu, preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu šīs direktīvas nozīmē; 3) „publiski būvdarbu līgumi” ir publiski līgumi par CPV nomenklatūras 45. zonā minēto būvdarbu veikšanu vai par šo būvdarbu veikšanu kopā ar būvprojektēšanu, vai par tādas būves celtniecību (ar jebkādiem līdzekļiem), kas atbilst līgumslēdzējas iestādes noteiktajām prasībām; 4) „būve” ir būvdarbu rezultātā uzcelta būve vai inženierbūve, kas kalpos saimnieciskām vai tehniskām vajadzībām; 5) „publiski piegādes līgumi” ir publiski līgumi, kuri neattiecas uz būvdarbiem un kuru priekšmets ir preces pirkums, nomaksas pirkums, noma vai iznomāšana ar vai bez izpirkuma tiesībām; 6) „publiski pakalpojumu līgumi” ir publiski līgumi par I pielikumā minēto pakalpojumu sniegšanu; 7) „sensitīva informācija” ir jebkura informācija, proti, ziņas, ko jebkādā veidā var nodot citiem, vai materiāli, par kuriem ir pieņemts lēmums, ka drošības nolūkā tie jāaizsargā pret neatļautu izpaušanu; 8) „terorisms” ir ar nodomu izdarīti akti, kas, ņemot vērā to aspektus vai kontekstu, var nodarīt smagu kaitējumu konkrētai valstij vai starptautiskai organizācijai, ja šo terora aktu organizatora vai organizatoru mērķis ir radīt paniku sabiedrībā, vai nelikumīgi piespiest valsts iestādes vai starptautisku organizāciju veikt vai neveikt kādu konkrētu darbību, vai būtiski destabilizēt vai graut valsts vai starptautiskas organizācijas politiskās, konstitucionālās, ekonomiskās vai sociālās pamatstruktūras, proti: a) uzbrukums cilvēka dzīvībai, kas var izraisīt nāvi, b) smagi nodarījumi cilvēka veselībai, c) cilvēka nolaupīšana vai ķīlnieku sagrābšana, d) smagi postījumi, kuri nodarīti valdības institūcijai vai valsts iestādei, transporta sistēmai, infrastruktūras objektam, tostarp datorsistēmai, stacionārai platformai kontinentālajā šelfā, sabiedriskai vietai vai privātajam īpašumam un kuri apdraud cilvēku dzīvības vai rada lielus ekonomiskus zaudējumus, e) lidaparāta, kuģa vai cita pasažieru sabiedriskā transportlīdzekļa vai kravas transporta sagrābšana, f) šaujamieroču, sprāgstvielu, kodolieroču, bioloģisko vai ķīmisko ieroču ražošana, turēšana, iegāde, transportēšana, piegāde vai izmantošana, kā arī bioloģisko un ķīmisko ieroču izpēte un pilnveidošana, g) darbības, kas izraisa bīstamo vielu noplūdi, ugunsgrēkus, plūdus vai sprādzienus un tādējādi apdraud cilvēku dzīvības, h) darbības, kas rada traucējumus vai bojājumus ūdens, elektroenerģijas vai jebkuru citu dabas pamatresursu apgādes sistēmās un tādējādi apdraud cilvēku dzīvības, i) draudi realizēt jebkuru no darbībām, kas uzskatītas a) līdz h) apakšpunktā; 9) „noziedzīga organizācija” ir organizēts grupējums, kurš ir izveidots pirms kāda laika un kurā piedalās vairāk nekā divi cilvēki, kas rīkojas saskaņoti, lai izdarītu noziegumus, par kuriem soda ar brīvības atņemšanu vai aizturēšanu vismaz uz četriem gadiem vai ar smagāku sodu neatkarīgi no tā, vai pārkāpumi ir pašmērķis, vai materiālu labumu gūšanas līdzeklis, vai attiecīgā gadījumā līdzeklis, lai nelikumīgi ietekmētu valsts iestāžu darbību; 10) „krīze” ir situācija, kura ir izveidojusies konkrētā dalībvalstī vai trešā valstī cilvēku rīcības rezultātā un kura tieši ietekmē attiecīgās valsts iedzīvotāju dzīvi vai iestāžu darbību; 11) „vispārīgā vienošanās” ir vienošanās starp vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm un vienu vai vairākiem uzņēmējiem, kuras mērķis ir noteikt attiecīgā laikposmā slēdzamos līgumus un paredzēt attiecīgo līgumu noteikumus, īpaši attiecībā uz cenām un, ja nepieciešams, paredzēto daudzumu; 12) „būvuzņēmējs”, „piegādātājs” vai „pakalpojuma sniedzējs” ir jebkura fiziskā vai juridiskā persona, vai publiska struktūra, vai šādu personu un/vai struktūru apvienība, kas piedāvā tirgū attiecīgi veikt remontdarbus un/vai celt būves, piegādāt preces vai sniegt pakalpojumus; 13) „uzņēmējs” ir būvuzņēmējs, piegādātājs vai pakalpojuma sniedzējs. Terminu „uzņēmējs” lieto tikai tādēļ, lai teksts būtu vieglāk uztverams; 14) „kandidāts” ir uzņēmējs, kurš ir pieteicis savu dalību slēgtā procedūrā, sarunu procedūrā vai cenu aptaujā; 15) „pretendents” ir uzņēmējs, kurš ir iesniedzis savu piedāvājumu, piedaloties slēgtā procedūrā, sarunu procedūrā vai cenu aptaujā; 16) „līgumslēdzēja iestāde” ir valsts vai pašvaldības iestāde, publisko tiesību subjekts un apvienība, kuru ir nodibinājusi viena vai vairākas pašvaldības iestādes vai viens vai vairāki publisko tiesību subjekti; 17) „publisko tiesību subjekts” ir jebkāda struktūra, a) kura ir nodibināta, lai kalpotu tikai sabiedrības interesēm, un kura neveic rūpniecisku vai komerciālu darbību, b) kurai ir juridiskas personas statuss c) un kuru finansē galvenokārt valsts vai pašvaldības iestādes vai citi publisko tiesību subjekti, vai kuru šīs iestādes/subjekti pārrauga, vai kuras izpildinstitūcijas, vadības vai pārraudzības struktūras vairāk nekā pusi locekļu ieceļ valsts vai pašvaldības iestādes vai citi publisko tiesību subjekti; 18) „slēgta procedūra” ir procedūra, kurai var pieteikties ikviens uzņēmējs, bet piedāvājumus drīkst iesniegt tikai tie uzņēmēji, kurus ir atlasījušas līgumslēdzējas iestādes; 19) „sarunu procedūra” ir procedūra, kurā līgumslēdzējas iestādes aicina atlasītos uzņēmējus uz pārrunām, lai apspriestu līguma nosacījumus; 20) „cenu aptauja” ir procedūra, kurai var pieteikties ikviens uzņēmējs un kurā līgumslēdzēja iestāde risina sarunas ar atlasītajiem kandidātiem, lai sīki izrunātu vienu vai vairākus līgumslēdzējas iestādes prasībām atbilstošus risinājumus, kas atlasītajiem kandidātiem būs jāņem par pamatu savos piedāvājumos; 21) cenu aptaujas procedūrā par „īpaši komplicētu iepirkumu” uzskata publisko iepirkumu, kuram līgumslēdzēja iestāde - nespēj saskaņā ar 10. panta 3. punkta b), c) vai d) apakšpunktu objektīvi noteikt tehniskos līdzekļus, kas varētu atbilst tās vajadzībām vai mērķiem, un/vai - nespēj objektīvi noteikt projekta juridisko un/vai finanšu struktūru; 22) vārdi „rakstiski” jeb „rakstveida” nozīmē vārdu vai ciparu savienojumu, ko var izlasīt, nokopēt un pēc tam nosūtīt. Šajā vārdu vai ciparu savienojumā var iekļaut informāciju, kas nosūtīta un uzglabāta, izmantojot elektroniskos sakaru līdzekļus; 23) „elektroniskie līdzekļi” ir elektronisko sakaru līdzekļi, kas piemēroti elektronisko sakaru tīklā saņemto vai nosūtīto datu apstrādei (arī digitālajai saspiešanai) un uzglabāšanai, kā arī datu pārraidei elektronisko sakaru tīklos, pa radio, ar optiskajiem vai ar citiem elektromagnētiskajiem sakaru līdzekļiem. 2. Publisku iepirkuma līgumu, kura priekšmets ir preču piegāde un kā papildu darbība uzstādīšanas un instalācijas darbi, uzskata par publisku piegādes līgumu. Publisku iepirkuma līgumu, kura priekšmets ir gan preču piegāde, gan I pielikumā minēto pakalpojumu sniegšana, uzskata par publisku pakalpojumu līgumu ar nosacījumu, ka attiecīgo pakalpojumu cena pārsniedz līgumā iekļauto preču cenu. Ja publiskā iepirkuma līguma priekšmets ir I pielikumā noteikto pakalpojumu sniegšana, bet CPV nomenklatūras 45. zonā minētās darbības tajā ir noradītas kā papildu darbības attiecībā pret līguma galveno mērķi, šo līgumu uzskata par publisku pakalpojumu līgumu. 3. pants Publisko iepirkumu līgumu slēgšanas principi Līgumslēdzējas iestādes nodrošina vienlīdzīgu un taisnīgu attieksmi pret visiem uzņēmējiem un rīkojas atklāti. II SADAĻA Noteikumi, ko piemēro publiskiem iepirkumiem I NODAĻA Vispārīgie noteikumi 4. pants Uzņēmēji 1. Kandidātus vai pretendentus, kas saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā tie ir nodibinājušies, ir tiesīgi sniegt attiecīgo pakalpojumu, nedrīkst izslēgt no iepirkuma procedūras tikai tādēļ, ka saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā piešķir pasūtījumu, tiem jābūt vai nu fiziskām, vai juridiskām personām. Tomēr tādu publisku pakalpojumu un būvdarbu, kā arī piegādes līgumu gadījumā, kuros papildus ir iekļauti uzstādīšanas un instalācijas pakalpojumi un/vai darbi, no juridiskām personām var prasīt, lai dalības pieteikumā vai piedāvājumā tās norāda to cilvēku pilnus vārdus un profesionālo kvalifikāciju, kuri veiks attiecīgo darbu. 2. Savas kandidatūras drīkst piedāvāt arī uzņēmēju grupas. Līgumslēdzējas iestādes nedrīkst izvirzīt noteikumu par to, ka dalības pieteikuma vai piedāvājuma iesniegšanas brīdī attiecīgajai uzņēmēju grupai jābūt noteiktam juridiskam statusam, tomēr šai grupai var likt pieņemt noteiktu juridisku statusu pēc tam, kad tai ir piešķirts pasūtījums, ja šāda formalitāte ir vajadzīga, lai nodrošinātu līguma izpildi. 5. pants Konfidencialitāte Līgumslēdzēja iestāde, neskarot šīs direktīvas noteikumus, it īpaši 23. panta 4. punkta un 27. panta noteikumus par kandidātu un pretendentu informēšanu un ievērojot valsts normatīvos aktus, kuriem tā pakļaujas, neizpauž informāciju, ko uzņēmēji snieguši kā konfidenciālu; konfidenciala informācija ir, piemēram, tehniski vai uzņēmējdarbības noslēpumi un piedāvājuma konfidenciālie aspekti. II NODAĻA Piemērošanas joma: līgumcenas robežas un piemērošanas izņēmumi 1. IEDAĻA Līgumcenas robežas 6. pants Publisko iepirkumu līgumcenas robežas Šo direktīvu piemēro publisko iepirkumu līgumiem, kuru paredzamā līgumcena bez pievienotās vērtības nodokļa (PVN) ir vienāda ar turpmāk minētajām summām vai lielāka: a) EUR 137 000 publiskiem piegādes un pakalpojumu līgumiem, ko slēdz centrālās valdības institūcijas, kuras nestrādā drošības jomā; b) EUR 211 000 publisko iepirkumu līgumiem, kas ir: - publiski piegādes un pakalpojumu līgumi, ko slēdz līgumslēdzējas iestādes, kuras nav centrālās valdības institūcijas, un valdības institūcijas, kuras strādā drošības jomā, - publiski pakalpojumu līgumi, kurus noslēdz jebkura līgumslēdzēja iestāde un kuru priekšmets ir I pielikuma 8. kategorijas pakalpojumi vai minētā pielikuma 5. kategorijas telekomunikāciju pakalpojumi, kuru pozīcija CPV nomenklatūrā atbilst CPV nomenklatūras atsauces numuriem 64228000-0, 64221000-1 un 64228000-0; c) EUR 5 278 000 publiskiem būvdarbu līgumiem. 7. pants Metodes, kā aprēķina publiskā iepirkuma līguma un vispārīgās vienošanās paredzamo līgumcenu 1. Publiskā iepirkuma līguma paredzamās līgumcenas aprēķinu veic, pamatojoties uz līgumslēdzējas iestādes plānoto kopējo samaksu bez PVN par līguma izpildi. Plānojot kopējo samaksu, ņem vērā jebkuru izvēles iespēju un jebkurus līguma papildinājumus. Ja līgumslēdzēja iestāde ir paredzējusi kandidātiem vai pretendentiem izmaksāt kompensācijas vai citas papildu summas, tās ir jāiekļauj paredzamajā līgumcenā. 2. Paredzamo līgumcenu nosaka pirms paziņojuma par līgumu nosūtīšanas saskaņā ar 23. panta 2. punktu vai, ja šāda nosūtīšana nav nepieciešama, pirms līgumslēdzēja iestāde uzsāk iepirkuma procedūru. 3. Nav atļauts sadalīt daļās būvdarbu projektus un piegādes un/vai pakalpojuma projektus, lai pielāgotu atsevišķus daudzumus un tādējādi izvairītos no šīs direktīvas piemērošanas. 4. Aprēķinot publiska būvdarbu līguma paredzamo līgumcenu, ņem vērā gan būvdarbu vērtību, gan to preču piegāžu paredzamo kopējo vērtību, kuri ir nepieciešami būvdarbu līguma izpildei un kurus līgumslēdzējas iestādes uztic uzņēmējam. 5. a) Ja plānoto publisko būvdarbu vai pakalpojumu līguma priekšmetu sadala daļās, vienlaikus slēdzot līgumu par katru daļu, paredzamo līgumcenu nosaka kā visu daļu kopējo summu.Šo direktīvu piemēro katrai daļai atsevišķi, ja daļu kopējā summa ir vienāda ar 6. pantā minētajām līgumcenas robežām vai ir lielāka par tām.Tomēr līgumslēdzējas iestādes var nepiemērot šo noteikumu daļām, kuru paredzamā līgumcena bez PVN pakalpojumu gadījumā ir mazāka par EUR 80 000 un būvdarbu gadījumā — par EUR 1 000 000, ar nosacījumu, ka attiecīgo daļu kopējā paredzamā līgumcena nepārsniedz 20 % no visu daļu kopējās paredzamās līgumcenas. b) Ja paredz iepirkt līdzīgas preces, vienlaikus slēdzot vairākus publiskus līgumus katrai daļai atsevišķi, paredzamo līgumcenu nosaka kā visu daļu kopējo summu, piemērojot 6. panta a) un b) punktu. Šo direktīvu piemēro katrai daļai atsevišķi, ja daļu kopējā summa ir vienāda ar 6. pantā minētajām līgumcenu robežām vai lielāka. Tomēr līgumslēdzējas iestādes var nepiemērot šo noteikumu daļām, kuru paredzamā līgumcena bez PVN ir mazāka par EUR 80 000, ar nosacījumu, ka attiecīgo daļu kopējā paredzamā līgumcena nepārsniedz 20 % no visu daļu kopējās paredzamās līgumcenas. 6. Paredzamo līgumcenu publiskiem piegādes līgumiem, kuru priekšmets ir preču nomaksas pirkums, noma vai iznomāšana ar izpirkuma tiesībām, aprēķina šādi: a) ja līgumiem ir noteikts termiņš un ja minētais termiņš ir desmit gadi vai īsāks, paredzamo līgumcenu aprēķina kā kopējo līgumcenu līguma darbības laikā vai, ja termiņš ir garāks par desmit gadiem, — kā kopējo līgumcenu līguma darbības laikā, ieskaitot paredzamo atlikušo vērtību; b) beztermiņa līgumiem vai līgumiem, kuriem nevar noteikt termiņu, paredzamo līgumcenu aprēķina kā paredzamo mēneša maksājumu, kas reizināts ar 120. 7. Ja slēdz regulārus publiskus piegādes jeb pakalpojumu līgumus vai noteiktā laikposmā līguma termiņu plāno pagarināt, paredzamo līgumcenu nosaka: a) kā kopējo iepriekšējos desmit gados citu citam sekojošo viena veida līgumu faktisko vērtību, ņemot vērā, ja ir iespējams, izmaiņas daudzumos vai vērtībā, kas tiks izdarītas turpmākajos desmit gados pēc sākotnējā līguma; b) vai kā kopējo desmit gados pēc pirmās piegādes vai attiecīgā projekta darbības periodā, ja tas ir garāks par desmit gadiem, citu citam sekojošo līgumu paredzamo vērtību. Nav atļauts publiskā iepirkuma paredzamās līgumcenas aprēķinam izvēlēties tādu metodi, kas dod iespēju izvairīties no šīs direktīvas piemērošanas. 8. Publisku pakalpojumu līgumu paredzamo līgumcenu attiecīgā gadījumā nosaka šādi. a) Pakalpojumi: i) apdrošināšanas pakalpojumiem paredzamo līgumcenu nosaka, par pamatu ņemot maksājamās apdrošināšanas prēmijas un citus atlīdzības veidus; ii) banku un citiem finanšu pakalpojumiem paredzamo līgumcenu nosaka, par pamatu ņemot maksas par pakalpojumiem, komisijas maksas, maksājamos bankas procentus un citus atlīdzības veidus; iii) ar projektēšanu saistītajiem pakalpojumiem paredzamo līgumcenu nosaka, par pamatu ņemot maksājamos honorārus, komisijas maksas un citus atlīdzības veidus. b) Publiski pakalpojumu līgumi, kuros nenorāda kopējo līgumcenu: i) līgumiem, kuriem ir noteikts termiņš, kas ir 120 mēneši vai īsāks, paredzamo līgumcenu nosaka kā kopējo līgumcenu līguma darbības laikā; ii) beztermiņa līgumiem vai līgumiem, kuru termiņš pārsniedz 120 mēnešus, — kā paredzamo mēneša maksājumu, kas reizināts ar 120. 9. Paredzamo līgumcenu vispārīgās vienošanās gadījumā nosaka saskaņā ar visu vispārīgās vienošanās darbības laikā paredzamo līgumu kopējo maksimālo līgumcenu bez PVN. 2. IEDAĻA Piemērošanas izņēmumi 8. pants Publiski iepirkumu līgumi, kurus noslēdz saskaņā ar starptautiskajiem noteikumiem Šo direktīvu nepiemēro publiskiem iepirkumu līgumiem, kurus regulē citi procedūras noteikumi un kurus slēdz: a) saskaņā ar starptautisku nolīgumu, ko atbilstoši Līgumam noslēgusi dalībvalsts ar vienu vai vairākām trešām valstīm par piegādēm, būvdarbiem vai pakalpojumiem saistībā ar nolīgumu parakstījušo valstu piedalīšanos kādā kopīgā būves vai projekta realizēšanā vai izmantošanā. Par jebkuru šādu nolīgumu paziņo Komisijai, kas ar attiecīgās vai attiecīgo dalībvalstu piekrišanu apspriedīsies ar 41. pantā minēto Publisku iepirkumu padomdevēju komiteju; b) saskaņā ar kādas starptautiskas organizācijas īpašu procedūru. 9. pants Īpaši izņēmumi Šo direktīvu nepiemēro šādiem publiskiem iepirkumu līgumiem: a) publiski pakalpojumu līgumi par zemes, esošās būves vai cita nekustamā īpašuma pirkšanu vai nomu vai citu tiesību iegūšanu uz šādu nekustamo īpašumu ar jebkuriem finanšu līdzekļiem; b) publiski iepirkuma līgumi, kurus noslēdz trešā valstī ar vietējiem uzņēmējiem, lai izvietotu karaspēku vai lai veiktu vai atbalstītu militāro operāciju, kas ir organizēta ārpus Eiropas Savienības teritorijas. III NODAĻA Īpaši noteikumi par iepirkuma tehnisko uzdevumu un procedūras dokumentiem 10. pants Tehniskās specifikācijas 1. Tehniskās specifikācijas, kuru definīcija ir sniegta II pielikuma 1. punktā, ir norādītas iepirkuma procedūras dokumentos — paziņojumā par līgumu, iepirkuma tehniskajā uzdevumā vai citos papildu dokumentos. Ja publiskā iepirkuma tehnisko specifikāciju raksturs ir sensitīvs un to saturu var izpaust tikai izraudzītajam pretendentam, šīs specifikācijas drīkst neiekļaut paziņojumā par līgumu, tehniskajā uzdevumā vai citos papildu dokumentos ar nosacījumu, ka šīs specifikācijas nav nepieciešamas piedāvājumu sagatavošanai. Šajā gadījumā pirms tehniskā uzdevuma nosūtīšanas kandidātiem sensitīvas tehniskās specifikācijas reģistrē 28. pantā minētajā protokolā. Šādās tehniskajās specifikācijās ir dati, kuri tikai precizē vai papildina pamatinformāciju attiecībā uz piedāvājuma sagatavošanu, šo precizējumu ietekme uz līguma priekšmeta tehniskajiem vai finanšu noteikumiem nav būtiska. Pēc tam, kad saskaņā ar piedāvājuma izvēles kritērijiem pasūtījums ir piešķirts, līgumslēdzēja iestāde nosūta izraudzītajam pretendentam sensitīvas tehniskās specifikācijas, kuras nebija norādītas paziņojumā par līgumu, tehniskajā uzdevumā vai citos papildu dokumentos, lai pretendents attiecīgi pielāgotu savu piedāvājumu. 2. Tehniskās specifikācijas nodrošina vienādas iespējas visiem pretendentiem un nerada nepamatotus ierobežojumus konkurencei iepirkuma procedūrās. 3. Tehniskās specifikācijas sagatavo, a) atsaucoties uz II pielikumā minētajām tehniskajām specifikācijām un uz standartiem šādā secībā: valsts standarti, kuros ir transponēti Eiropas standarti, Eiropas tehniskie apstiprinājumi, kopējās tehniskās specifikācijas, starptautiskie standarti, kā arī citas tehniskās atsauces sistēmas, ko izveidojušas Eiropas standartizācijas institūcijas, vai, ja minēto standartu nav, tad šādā secībā: valsts standarti, valsts tehniskie apstiprinājumi vai valsts tehniskās specifikācijas, kuras piemēro objektu projektēšanā, tāmēšanā un celtniecībā, kā arī preču ražošanā, vai atsaucoties uz II pielikuma 3. punktā definēto aizsardzības standartu. Katrā atsaucē iekļauj vārdus „vai ekvivalents”; b) vai nosakot tehniskos parametrus vai funkcionālās prasības; tajās var iekļaut arī vides aizsardzības prasības. Prasības formulē precīzi, lai pretendenti varētu izvērtēt pasūtījuma mērķi un līgumslēdzējas iestādes — izvēlēties labāko piedāvājumu; c) vai nosakot b) apakšpunktā minētos tehniskos parametrus vai funkcionālās prasības un iekļaujot atsauci uz a) apakšpunktā minētajām specifikācijām, lai tādējādi nodrošinātu nosacīto atbilstību šiem tehniskajiem parametriem vai funkcionālajām prasībām; d) vai dažiem parametriem nosakot a) apakšpunktā minētās specifikācijas, bet citiem parametriem nosakot b) apakšpunktā minētos tehniskos parametrus vai funkcionālās prasības. Pirmā daļa neskar valsts obligātus tehniskus noteikumus un tehniskās prasības, kuras saskaņā ar starptautiskajiem nolīgumiem dalībvalstij ir jāievēro, lai nodrošinātu šajos nolīgumos noteikto savstarpējo izmantojamību (sadarbspēju), ar nosacījumu, ka attiecīgās tehniskās specifikācijas nav pretrunā ar Kopienas tiesībām. 4. Ja līgumslēdzējas iestādes sagatavo tehniskās specifikācijas saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu, tās nenoraida piedāvājumu tikai tāpēc, ka piedāvātās preces un pakalpojumi neatbilst atsaucē norādītajām tehniskajām specifikācijām, ja pretendents, izmantojot jebkādus piemērotus līdzekļus, pierāda, ka viņa piedāvātie risinājumi ir ekvivalenti un apmierina līgumslēdzējas iestādes prasības, kas definētas tehniskajās specifikācijās. Kā piemērotu līdzekli var izmantot ražotāja tehnisko dokumentāciju vai kompetentās iestādes izdotu apliecinājumu par pārbaudes rezultātiem. 5. Ja līgumslēdzējas iestādes sagatavo tehniskās specifikācijas, nosakot 3. punktā minētos tehniskos parametrus vai funkcionālās prasības, tās nenoraida būvdarbu, preces vai pakalpojumu piedāvājumus, kuri atbilst valsts standartam, kurā transponēti Eiropas standarti, Eiropas tehniskajiem apstiprinājumiem, kopējām tehniskajām specifikācijām, citiem starptautiskajiem standartiem vai citām tehniskās atsauces sistēmām, ko izveidojušas Eiropas standartizācijas institūcijas, ja šīs specifikācijas nosaka tos pašus tehniskos parametrus vai funkcionālās prasības, kuras noteikusi līgumslēdzēja iestāde. Pretendents, izmantojot jebkādus piemērotus līdzekļus, savā piedāvājumā pierāda, ka piedāvātie būvdarbi, prece vai pakalpojumi atbilst līgumslēdzējas iestādes noteiktajiem tehniskajiem parametriem vai funkcionālajām prasībām. Kā piemērotu līdzekli var izmantot ražotāja tehnisko dokumentāciju vai kompetentās iestādes izdotu apliecinājumu par pārbaudes rezultātiem. 6. Ja līgumslēdzējas iestādes vides aizsardzības prasības nosaka kā tehniskos parametrus vai kā funkcionālās prasības saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu, tās var piemērot detalizētas specifikācijas, kas noteiktas ar Eiropas, daudznacionālu vai jebkuru citu ekomarķējumu, vai, ja tas ir nepieciešams, specifikāciju daļas, ja: - šīs specifikācijas ir pietiekamas, lai aprakstītu preces vai pakalpojumus, kas ir paredzamā līguma priekšmets, - prasības ekomarķējumam sagatavotas, pamatojoties uz zinātnisku informāciju, - ekomarķējums apstiprināts, izmantojot procedūras, kurās var piedalīties visas ieinteresētās personas — valdības institūcijas, patērētāji, ražotāji, izplatītāji un vides organizācijas, - šīs specifikācijas ir pieejamas visām ieinteresētajām personām. Līgumslēdzējas iestādes var norādīt, ka tās pieņem, ka preces vai pakalpojumi, kuriem ir ekomarķējums, atbilst tehniskajām specifikācijām, kas ir noteiktas tehniskajā uzdevumā; tās kā citu atbilstības pierādījumu pieņem ražotāja tehnisko dokumentāciju vai kompetentas iestādes izdotu apliecinājumu par pārbaudes rezultātiem. 7. Kompetentās iestādes šā panta nozīmē ir laboratorijas, kuras veic testus, klasifikatori, pārraudzības un sertifikācijas iestādes, kuras atbilst Eiropas prasībām. Līgumslēdzējas iestādes pieņem citu dalībvalstu kompetento iestāžu izdotus sertifikātus. 8. Ja vien tas nav izšķiroši līguma priekšmeta mērķim, tehniskajās specifikācijās nedrīkst norādīt konkrētu ražotāju, vai specifisku izcelsmi, vai īpašu procesu un atsaukties uz konkrētu zīmolu, patentu vai preces paraugu, izcelsmi vai ražošanas veidu, kas dažiem piegādātājiem vai precēm var radīt priekšrocības vai noraidīšanas iemeslu. Izņēmuma gadījumos šādu norādi vai atsauci var iekļaut, ja nav iespējams sagatavot pietiekami precīzu un skaidru līguma priekšmeta aprakstu saskaņā ar 3. un 4. punktu; tādā gadījumā norādi vai atsauci lieto kopā ar vārdiem „vai ekvivalents”. 11. pants Piedāvājumu varianti 1. Ja par piedāvājuma izvēles kritēriju noteikts saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums, līgumslēdzējas iestādes var atļaut pretendentiem iesniegt piedāvājumu variantus. 2 Līgumslēdzējas iestādes paziņojumā par līgumu norāda, vai ir atļauts iesniegt piedāvājumu variantus; bez šādas norādes variantu iesniegšana nav pieļaujama. 3. Līgumslēdzējas iestādes, kuras pieļauj variantu iesniegšanu, iepirkuma tehniskajā uzdevumā norāda minimālo prasību līmeni variantiem un specifiskās prasības variantu norādīšanai piedāvājumā. Līgumslēdzējas iestādes izskata tikai tos piedāvājumu variantus, kuri atbilst to noteiktajam minimālajam prasību līmenim. 4. Ja iepirkuma procedūrās ir paredzēts noslēgt publisku piegādes vai pakalpojumu līgumu un līgumslēdzējas iestādes ir atļāvušas iesniegt piedāvājumu variantus, tās nenoraida piedāvājuma variantu, pamatojoties tikai uz to, ka piedāvājuma izvēles gadījumā publiska piegādes līguma vietā tiks noslēgts publisks pakalpojumu līgums vai publiska pakalpojumu līguma vietā — publisks piegādes līgums. 12. pants Apakšuzņēmēju līgumi Līgumslēdzējas iestādes, pamatojoties uz pašu lēmumu vai dalībvalsts prasībām, iepirkuma tehniskajā uzdevumā var pieprasīt, lai pretendents savā piedāvājumā norāda tās līguma daļas, kuras nodos izpildei apakšuzņēmējiem, kā arī visus paredzamos apakšuzņēmējus. Šī informācija neskar jautājumu par galvenā uzņēmēja atbildību. 13. pants Līguma izpildes nosacījumi Līgumslēdzējas iestādes ir tiesīgas paredzēt speciālus līguma izpildes nosacījumus, ja vien šie nosacījumi nav pretrunā ar Kopienas tiesībām un ir norādīti paziņojumā par līgumu vai iepirkuma tehniskajā uzdevumā. Šādus nosacījumus drīkst paredzēt, lai garantētu līgumslēdzējas iestādes noteikto sensitīvas informācijas drošību vai apgādes drošību vai lai ievērotu sociālos apstākļus vai vides aizsardzības prasības. 14. pants Informācijas drošība Ja pildot publisko iepirkumu līgumu noteikumus ir jāizmanto sensitīva informācija un/vai šajos līgumos ir iekļauta sensitīva informācija, līgumslēdzēja iestāde iepirkuma tehniskajā uzdevumā precizē visus pasākumus un prasības, kas jāievēro, lai garantētu šīs informācijas drošību noteiktajā līmenī. Šim nolūkam līgumslēdzēja iestāde var pieprasīt, lai pretendents savā piedāvājumā iekļauj šādus dokumentus: a) pierādījums tam, ka piedāvājumā minētie apakšuzņēmēji spēj atbilstoši prasībām nodrošināt tās sensitīvas informācijas konfidencialitāti, kura viņiem būs pieejama vai ar kura viņiem būs jāsagatavo, pildot savu darbu saskaņā ar apakšlīgumu, b) dokuments, ar kuru pretendents apņemas iesniegt šādus pierādījumus arī par visiem turpmākajiem apakšuzņēmējiem, ar kuriem tas iecerējis sadarbosies līguma izpildes laikā, c) dokuments, ar kuru pretendents apņemas līguma izpildes laikā un pēc līguma pārtraukšanas vai izbeigšanas neizpaust nekādu sensitīvu informāciju. 15. pants Apgādes drošība Lai garantētu apgādes drošību, līgumslēdzēja iestāde drīkst noteikt savas prasības ar nosacījumu, kā šīs prasības atbilst Kopienas tiesībām. Šim nolūkam līgumslēdzēja iestāde var pieprasīt, lai pretendents savā piedāvājumā iekļauj šādus dokumentus: a) apliecinājums tam, ka pretendents ievēros saistības attiecībā uz līgumā norādīto preču izvešanu (eksportu), nodošanu un tranzītu; kā apliecinājumu var iesniegt attiecīgās(-o) dalībvalsts(-u) saistību rakstu; b) apliecinājums tam, ka pretendenta apgādes loģistikas organizēšana un izvietojums ir piemērots līgumslēdzējas iestādes noteikumiem par apgādes drošību, kuri precizēti iepirkuma tehniskajā uzdevumā; c) rakstiska apņemšanās izpildīt līgumslēdzējas iestādes papildu uzdevumus, kuri iespējams būs jāveic saistībā ar ārkārtējo situāciju, krīzes situāciju vai bruņoto konfliktu; d) valsts iestāžu rakstiska apņemšanās atļaut attiecīgajam pretendentam izpildīt līgumslēdzējas iestādes papildu uzdevumus, kuri iespējams būs jāveic saistībā ar ārkārtējo situāciju, krīzes situāciju vai bruņoto konfliktu; e) pretendenta rakstiska apņemšanās nepārtraukt, modernizēt vai pielāgot līgumā paredzētās piegādes; f) pretendenta rakstiska apņemšanās laikus brīdināt līgumslēdzēju iestādi par visām tādām izmaiņām viņa darbības organizēšanā vai uzņēmuma stratēģijā, kuras var ietekmēt viņa saistības attiecībā pret līgumslēdzēju iestādi. Attiecīgās prasības iekļauj iepirkuma tehniskajā uzdevumā vai iepirkuma procedūras dokumentos. 16. pants Saistības attiecībā uz nodokļiem, vides aizsardzību, darba aizsardzību un darba apstākļiem 1. Līgumslēdzēja iestāde, pamatojoties uz pašas lēmumu vai dalībvalsts prasībām, iepirkuma tehniskajā uzdevumā var norādīt iestādi vai iestādes, kurā(-s) kandidāti vai pretendenti var saņemt kompetentu informāciju par nodokļiem, vides aizsardzības prasībām, darba aizsardzības un darba apstākļu noteikumiem, kas ir spēkā dalībvalstī, reģionā vai pašvaldībā, kurā paredzēts sniegt pakalpojumus, un kas attiecas uz līguma izpildes laikā veicamajiem būvdarbiem vai pakalpojumiem. 2. Līgumslēdzēja iestāde, kas sniedz 1. punktā minēto informāciju, pieprasa, lai pretendenti savos priekšlikumos norāda, ka tie ir ņēmuši vērā saistības, kuras izriet no spēkā esošajiem noteikumiem par darba aizsardzību un darba apstākļiem un kuras jāievēro pakalpojuma sniegšanas vietā. Šā punkta pirmā daļa neliedz piemērot 38. panta noteikumus par nepamatoti lētu piedāvājumu pārbaudi. IV NODAĻA Procedūras 17. pants Procedūru piemērošana Publisku iepirkumu līgumu noslēgšanai līgumslēdzējas iestādes piemēro valsts procedūras, kuras atbilst šīs direktīvas prasībām. Līgumslēdzējas iestādes piemēro slēgtu procedūru, sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu vai 19. pantā paredzētajos gadījumos cenu aptauju. Īpašos gadījumos un apstākļos, kuri ir precīzi noteikti 20. pantā, līgumslēdzējas iestādes drīkst piemērot sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu. 18. pants Sarunu procedūra ar paziņojuma par līgumu publicēšanu 1. Sarunu procedūrā ar paziņojuma par līgumu publicēšanu līgumslēdzējas iestādes ar pretendentiem apspriež iesniegtos piedāvājumus, lai saskaņotu tos ar prasībām, kas minētas paziņojumā par līgumu, iepirkuma tehniskajā uzdevumā vai citos papildu dokumentos, un izraudzītos atbilstošāko piedāvājumu saskaņā ar 37. panta kritērijiem. 2. Sarunu laikā līgumslēdzējas iestādes nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visiem pretendentiem. It īpaši līgumslēdzējas iestādes nedrīkst rīkoties diskriminējoši, darot zināmu kādam pretendentam tādu informāciju, kas attiecībā pret pārējiem pretendentiem radītu viņam labvēlīgākus apstākļus. 3. Līgumslēdzējas iestādes var noteikt, ka sarunu procedūra norisināsies vairākos secīgos posmos, lai samazinātu to piedāvājumu skaitu, kurus apspriedīs saskaņā ar izvēles kritērijiem, kas norādīti paziņojumā par līgumu vai iepirkuma tehniskajā uzdevumā. Šo noteikumu iekļauj paziņojumā par līgumu vai iepirkuma tehniskajā uzdevumā. 19. pants Cenu aptauja 1. Ja iepirkums atzīts par īpaši komplicētu un līgumslēdzēja iestāde attiecīgi uzskata, ka slēgta procedūra vai sarunu procedūra ar paziņojuma par līgumu publicēšanu nav piemērota piedāvājumu atlasei, tā drīkst veikt cenu aptauju saskaņā ar šo pantu. Par piedāvājuma vienīgo izvēles kritēriju noteikts saimnieciski visizdevīgākais piedāvājums. 2. Līgumslēdzējas iestādes publicē paziņojumu par līgumu, norādot tajā savas vajadzības un prasības, kuru raksturojums sniegts minētajā paziņojumā un/vai iepirkuma aprakstā. 3. Līgumslēdzējas iestādes uzsāk sarunas ar kandidātiem, kas atlasīti saskaņā ar attiecīgajiem 29. līdz 36. panta noteikumiem, lai noteiktu un definētu līdzekļus, kuri visvairāk piemēroti līgumslēdzējas iestādes vajadzībām. Sarunu laikā līgumslēdzējas iestādes ar atlasītajiem kandidātiem var apspriest visus līguma aspektus. Sarunu laikā līgumslēdzējas iestādes nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visiem pretendentiem. It īpaši līgumslēdzējas iestādes nedrīkst rīkoties diskriminējoši, darot zināmu kādam pretendentam tādu informāciju, kas attiecībā pret pārējiem pretendentiem radītu viņam labvēlīgākus apstākļus. Līgumslēdzējas iestādes nedrīkst aptaujas dalībniekiem atklāt jau piedāvātos risinājumus vai kādu citu konfidenciālu informāciju, ko tām paziņojis kāds aptaujas dalībnieks, ja vien viņš pats nav piekritis šīs informācijas atklāšanai. 4. Līgumslēdzējas iestādes var noteikt, ka aptauja norisināsies vairākos secīgos posmos, lai samazinātu to risinājumu skaitu, kurus aptaujas laikā apspriedīs saskaņā ar izvēles kritērijiem, kas norādīti paziņojumā par līgumu vai iepirkuma aprakstā. Šo noteikumu iekļauj paziņojumā par līgumu vai iepirkuma aprakstā. 5. Līgumslēdzēja iestāde turpina cenu aptauju tik ilgi, kamēr neatrod vienu vai vairākus risinājumus, kuri varētu atbilst līgumslēdzējas iestādes prasībām, vajadzības gadījumā pirms tam salīdzinot dažādus risinājumus. 6. Pēc cenu aptaujas noslēgšanas un to rezultātu paziņošanas dalībniekiem līgumslēdzēja iestāde aicina tos iesniegt galīgos piedāvājumus, kurus sagatavo, pamatojoties uz aptaujas laikā izvirzītajiem un precizētajiem risinājumiem. Šajos piedāvājumos ietver visu pieprasīto informāciju, kas ir vajadzīga, lai realizētu projektu. Ja līgumslēdzēja iestāde to pieprasa, pretendenti drīkst savus piedāvājumus izskaidrot, precizēt un uzlabot. Tomēr šie precizējumi, skaidrojumi, uzlabojumi vai papildinājumi nedrīkst izmainīt piedāvājuma vai uzaicinājuma uz konkursu būtiskus elementus, kuru grozīšana var radīt konkurences ierobežojumus vai diskriminējošas sekas. 7. Līgumslēdzējas iestādes novērtē saņemtos piedāvājumus atbilstīgi piedāvājuma izvēles kritērijiem, kas noteikti paziņojumā par līgumu vai iepirkuma aprakstā, un izvēlas saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu saskaņā ar 37. pantu. Līgumslēdzēja iestāde var lūgt pretendentam, kura piedāvājums atzīts par saimnieciski visizdevīgāko, izskaidrot sava piedāvājuma aspektus vai apstiprināt piedāvājumā minētās saistības ar nosacījumu, ka šie skaidrojumi negrozīs piedāvājuma vai uzaicinājuma uz konkursu būtiskus elementus, neierobežos konkurenci vai neradīs diskriminējošo situāciju. 8. Līgumslēdzējas iestādes var noteikt atlīdzību vai maksājumus, kas paredzēti aptaujas dalībniekiem. 20. pants Gadījumi, kuri pamato sarunu procedūras piemērošanu, nepublicējot paziņojumu par līgumu 1. Šā panta 2. līdz 6. punktā paredzētajos gadījumos līgumslēdzējas iestādes publiskiem iepirkumu līgumiem var piemērot sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu. Pirmajā daļā minēto noteikumu piemēro arī publiskiem iepirkumu līgumiem, kurus noslēdz saskaņā ar sadarbības programmu, kurā piedalās divas vai vairākas dalībvalstis. 2. Publiskiem būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumiem var piemērot sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu, ja: a) krīzes situācijā vai bruņotā konflikta gadījumā ir jārīkojas ātri, bet termiņi, kas noteikti slēgtai procedūrai vai sarunu procedūrai ar paziņojuma par līgumu publicēšanu, nav piemēroti attiecīgajai ārkārtējai situācijai; b) tehnisku iemeslu dēļ vai tādu iemeslu dēļ, kuri saistīti ar izņēmuma tiesību aizsardzību, līgumu var noslēgt tikai ar konkrētu uzņēmēju. 3. Publisku pakalpojumu un piegādes līgumu gadījumā sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu, var piemērot izpētes un attīstības pakalpojumiem, kā arī precēm, kuras izgatavotas, lai kalpotu vienīgi izpētei, izmēģinājumiem, pētniecībai un attīstībai; šis noteikums neattiecas uz preču ražošanu lielos apjomos, lai izpētītu attiecīgās preces noietu vai segtu izpētes un attīstības darba izmaksas. 4. Publiskiem piegādes līgumiem var piemērot sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu, ja : a) sākotnējais preču piegādātājs veiks papildu piegādes, lai daļēji nomainītu bieži izmantojamas preces vai iekārtas, vai arī papildinātu ekspluatācijā esošo preču vai iekārtu krājumus, jo, izvēloties citu preču piegādātāju, līgumslēdzējai iestādei vajadzētu iepirkt preces, kuras tehniski atšķirtos no tās rīcībā jau esošajām precēm, un šāda atšķirība radītu nesamērīgas tehniskas grūtības saistībā ar šo preču ekspluatāciju un apkopi.Šādu līgumu, kā arī atkārtotu līgumu darbības termiņš parasti nedrīkst pārsniegt piecus gadus; b) vienas dalībvalsts valdība piegādās citai dalībvalstij ieročus, munīciju un/vai militāru aprīkojumu. 5. Publisku pakalpojumu un piegādes līgumu gadījumā sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu, var piemērot papildu būvdarbiem vai pakalpojumiem, kuri sākotnēji netika iekļauti ne projektā, ne līgumā, bet kuri neparedzamu apstākļu dēļ kļuvuši nepieciešami sākotnējā līgumā noteikto būvdarbu vai pakalpojumu izpildei ar nosacījumu, ka šos papildu būvdarbus veiks vai pakalpojumus sniegs sākotnējo būvdarbu vai pakalpojumu izpildītājs un ka tiks ievēroti vēl šādi nosacījumi: i) papildu būvdarbus vai pakalpojumus nevar tehniski vai ekonomiski nodalīt no sākotnējā līgumā noteiktajiem būvdarbiem vai pakalpojumiem, neradot ievērojamas grūtības līgumslēdzējām iestādēm, vai arī ii) papildu būvdarbi vai pakalpojumi ir būtiski nepieciešami sākotnējā līgumā noteikto būvdarbu vai pakalpojumu pilnveidošanai, kaut arī tos iespējams nodalīt no šajā līgumā paredzēto būvdarbu izpildes vai pakalpojumu sniegšanas. Kopējā summa papildu būvdarbu vai pakalpojumu līgumos nedrīkst pārsniegt 50 % no sākotnēja līguma summas. 6. Sarunu procedūru, iepriekš nepublicējot paziņojumu par līgumu, var piemērot līgumam, kura priekšmets ir atkārtota sākotnējā līgumā noteikto būvdarbu veikšana vai pakalpojumu sniegšana, kuru tās pašas līgumslēdzējas iestādes uztic sākotnējā līguma izpildītājam ar nosacījumu, ka atkārtoti nepieciešamie būvdarbi vai pakalpojumi atbilst sākotnējā līguma pamatā esošajam projektam un ka sākotnējais līgums tika piešķirts saskaņā ar slēgtu procedūru, sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu vai cenu aptauju.Izsludinot konkursu par pirmo projektu, līgumslēdzējām iestādēm jānorada šādas procedūras piemērošanas iespējamība un saskaņā ar 6. pantu jānosaka kopējā paredzamā līgumcena papildu būvdarbiem vai pakalpojumiem.Šādu procedūru var piemērot tikai piecus gadus no sākotnējā līguma noslēgšanas dienas. 21. pants Vispārīgās vienošanās 1. Dalībvalstis var noteikt, ka līgumslēdzējām iestādēm ir tiesības slēgt vispārīgas vienošanās. 2. Lai noslēgtu vispārīgu vienošanos, līgumslēdzējas iestādes ievēro šajā direktīvā paredzētos procedūras noteikumus visos posmos līdz pat līgumu noslēgšanai saskaņā ar vispārīgo vienošanos. Vispārīgās vienošanās dalībniekus nosaka, piemērojot 37. pantā noteiktos piedāvājuma izvēles kritērijus. Līgumus, kuri pamatojas uz vispārīgo vienošanos, slēdz saskaņā ar 3. un 4. punktā paredzētajām procedūrām. Šīs procedūras piemēro vienīgi tām līgumslēdzējām iestādēm un uzņēmējiem, kuri vispārīgās vienošanas noteikumiem ir pievienojušies tās noslēgšanas dienā. Slēdzot līgumus saskaņā ar vispārīgo vienošanos, puses nekādā gadījumā nedrīkst izdarīt būtiskus grozījumus vispārīgās vienošanās noteikumos, īpaši 3. punktā paredzētajā gadījumā. Vispārīgās vienošanās darbības termiņš nedrīkst pārsniegt piecus gadus, izņemot pienācīgi pamatotus ārkārtējus gadījumus, īpaši, ja tie ir saistīti ar vispārīgās vienošanās priekšmetu. Līgumslēdzējas iestādes nedrīkst izmantot vispārīgās vienošanās nelikumīgi jeb, lai traucētu, ierobežotu vai apietu konkurenci. 3. Ja vispārīgo vienošanos slēdz ar vienu uzņēmēju, līgumus, kuri pamatojas uz šo vienošanos, slēdz saskaņā vispārīgās vienošanās noteikumiem. Lai noslēgtu šādus līgumus, līgumslēdzējas iestādes var konsultēties ar attiecīgo uzņēmēju rakstveidā, ja nepieciešams, pieprasot papildināt piedāvājumu. 4. Ja vispārīgo vienošanos slēdz ar vairākiem uzņēmējiem, to skaits nevar būt mazāks par trim, ja vien konkrētajā tirgū darbojas pietiekams skaits uzņēmēju, kuri atbilst atlases kritērijiem, un/vai ja ir iespējams saņemt pietiekamu skaitu kritērijiem atbilstošu piedāvājumu. Ja vispārīgās vienošanās ir noslēgtas ar vairākiem uzņēmējiem, konkrētos līgumus vispārīgās vienošanās ietvaros slēdz, piemērojot vispārīgās vienošanās noteikumus un neorganizējot atkārtotu konkursu; ja vispārīgās vienošanās noteikumos nav paredzēti visi nepieciešamie nosacījumi, piedāvājumus izvērtē atkārtoti, pamatojoties uz tiem pašiem noteikumiem, kurus vajadzības gadījumā formulē precīzāk, vai arī citiem noteikumiem, kuri izklāstīti vispārīgās vienošanās tehniskajā uzdevumā. Otrajā gadījumā piemēro šādu procedūru: a) lai noslēgtu konkrētu līgumu, līgumslēdzējas iestādes rakstveidā konsultējas ar uzņēmējiem, kas spēj izpildīt attiecīgo līgumu; b) līgumslēdzējas iestādes nosaka termiņu, kas ir pietiekams attiecīgo piedāvājumu iesniegšanai, ņemot vērā tādus faktorus kā līguma priekšmeta sarežģītības pakāpe un vajadzīgais laiks piedāvājumu iesniegšanai; c) piedāvājumus iesniedz rakstveidā, un to saturs paliek konfidenciāls līdz rezultātu paziņošanas termiņa beigām; d) līgumslēdzējas iestādes konkrēto līgumu slēdz ar pretendentu, kurš ir iesniedzis labāko piedāvājumu, pamatojoties uz piedāvājuma izvēles kritērijiem, kas noteikti vispārīgās vienošanās tehniskajā uzdevumā. V NODAĻA Publicēšanas un atklātuma noteikumi 1. IEDAĻA Paziņojumu publicēšana 22. pants Paziņojumi 1. Līgumslēdzējas iestādes iepriekšējā informatīvajā paziņojumā, kuru publicē Komisija vai pašas iestādes savā „pircēja profilā”, kas minēts IV pielikuma 2. punktā, var sniegt šādu informāciju: a) attiecībā uz publiskiem piegādes līgumiem — to līgumu vai vispārīgo vienošanos kopējo paredzamo cenu, kurus līgumslēdzējas iestādes gatavojas slēgt nākamo divpadsmit mēnešu laikā par katru noteiktu preču grupu, ja šo līgumu un vispārīgo vienošanos kopējā paredzamā cena saskaņā ar 6. un 7. pantu ir EUR 750 000 vai vairāk. Līgumslēdzējas iestādes nosaka preču grupas, atsaucoties uz CPV nomenklatūru; b) publiskiem pakalpojumu līgumiem — to līgumu vai vispārīgo vienošanos kopējo paredzamo cenu, kurus līgumslēdzējas iestādes gatavojas slēgt nākamo divpadsmit mēnešu laikā par katru noteiktu pakalpojumu kategoriju saskaņā ar I pielikumu, ja šo līgumu un vispārīgo vienošanos kopējā paredzamā cena saskaņā ar 6. un 7. punktu ir EUR 750 000 vai vairāk; c) publiskiem būvdarbu līgumiem — to līgumu vai vispārīgo vienošanos vispārīgu raksturojumu, kurus līgumslēdzēja iestāde gatavojas slēgt nākamo divpadsmit mēnešu laikā, ja šo līgumu vai vispārīgo vienošanos paredzamā cena saskaņā ar 7. pantu ir vienāda ar 6. pantā noteikto robežu vai ir lielāka par to. Šā punkta a) un b) apakšpunktā minēto informāciju nosūta Komisijai vai publicē to pircēja profilā iespējami drīz budžeta gada sākumā. Šā punkta c) apakšpunktā minēto informāciju nosūta Komisijai vai publicē pircēja profilā iespējami īsā laikā pēc tam, kad pieņemts lēmums par programmu, ar kuru saskaņā līgumslēdzējas iestādes plāno slēgt publiskus būvdarbu līgumus vai vispārīgās vienošanās. Līgumslēdzējas iestādes, kuras publicē iepriekšējo informatīvo paziņojumu savā pircēja profilā, nosūta Komisijai paziņojumu par iepriekšējā informatīvā paziņojuma publicēšanu savā pircēja profilā, izmantojot elektroniskos līdzekļus saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību. Šo punktu nepiemēro sarunu procedūrām, kurās iepriekš nepublicē paziņojumu par līgumu. 2. Ja līgumslēdzējas iestādes vēlas noslēgt publiskā iepirkuma līgumu vai vispārīgo vienošanos, piemērojot slēgtu procedūru, sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu vai cenu aptauju, tas publicē paziņojumu par līgumu. 3. Līgumslēdzējas iestādes drīkst saskaņā ar 23. pantu publicēt paziņojumus arī par tādiem publiskiem līgumiem, uz kuriem neattiecas šajā direktīvā paredzētā prasība par publicēšanu. 4. Līgumslēdzējas iestādes, kuras noslēgušas publisku iepirkuma līgumu vai vispārīgo vienošanos, ne vēlāk kā 48 dienu laikā pēc līguma vai vispārīgās vienošanās noslēgšanas, nosūta paziņojumu par iepirkuma procedūras rezultātiem. Ja vispārīgā vienošanās ir noslēgta saskaņā ar 21. pantu, līgumslēdzējas iestādes vispārīgās vienošanās ietvaros noslēgto līgumu gadījumā paziņojumu par iepirkuma procedūras rezultātiem nesūta. Daļu informācijas par līguma vai vispārīgās vienošanās noslēgšanu drīkst nepublicēt, ja šādas informācijas publiskošana var kavēt normatīvo aktu piemērošanu, būt pretrunā sabiedrības interesēm vai kaitēt valsts vai privātu uzņēmumu likumīgām komerciālajām interesēm, vai arī ierobežot godīgu konkurenci starp šiem uzņēmumiem. 23. pants Paziņojumu sagatavošanas un publicēšanas noteikumi 1. Paziņojumos iekļauj III pielikumā minēto informāciju un vajadzības gadījumā visu pārējo informāciju, ko līgumslēdzēja iestāde uzskata par lietderīgu; šos paziņojumus sagatavo saskaņā ar standarta veidlapas paraugu, kuru Komisija ir pieņēmusi atbilstīgi 41. panta 2. punktā minētajām procedūrām. 2. Līgumslēdzējas iestādes nosūta Komisijai paziņojumus, izmantojot vai nu elektroniskos līdzekļus saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto paraugu un nosūtīšanas kārtību, vai arī citus saziņas līdzekļus. Ja izmanto paātrināto procedūru, kas paredzēta 24. panta 4. punktā, paziņojumi jāsūta pa faksu vai arī elektroniski saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību. Paziņojumus publicē saskaņā ar tehniskajiem publicēšanas noteikumiem, kas minēti IV pielikuma 1. punkta a) un b) apakšpunktā. 3. Paziņojumus, ko sagatavo un nosūta elektroniski saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību, publicē ne vēlāk kā piecu dienu laikā pēc to nosūtīšanas. Paziņojumus, kas netika nosūtīti elektroniski saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību, publicē ne vēlāk kā divpadsmit dienu laikā pēc to nosūtīšanas vai, ja piemēro 24. panta 4. punktā minēto paātrināto procedūru, ne vēlāk kā piecu dienu laikā pēc to nosūtīšanas. 4. Paziņojuma par līgumu pilnu tekstu publicē vienā no Kopienas oficiālajām valodām, kuru ir izvēlējusies līgumslēdzēja iestāde, autentisks ir tikai oriģinālvalodā publicētais teksts. Paziņojuma galveno elementu kopsavilkumu publicē citās oficiālajās valodās. Komisijas veiktās paziņojumu publikācijas apmaksā Kopiena. 5. Kamēr paziņojums nav nosūtīts Komisijai, ne pašu paziņojumu, ne to saturu valstī publicēt nedrīkst. Valstī publicētajos paziņojumos nedrīkst iekļaut informāciju, kas nav norādīta Komisijai nosūtītajos paziņojumos; valstī publicētajos paziņojumos norāda datumu, kurā paziņojums ir nosūtīts Komisijai. 6. To paziņojumu satura apjoms, kuri netika nosūtīti elektroniski saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību, ir ierobežots — apmēram 650 vārdi. 7. Līgumslēdzējām iestādēm jābūt apliecinājuma dokumentam par datumu, kurā paziņojums ir nosūtīts. 8. Komisija nosūta līgumslēdzējai iestādei apstiprinājumu par attiecīgās informācijas publicēšanu, norādot tajā publikācijas datumu. Šis dokuments ir publikācijas apliecinājums. 2. IEDAĻA Termiņi 24. pants Dalības pieteikumu un piedāvājumu iesniegšanas termiņi 1. Līgumslēdzējas iestādes, nosakot dalības pieteikumu un piedāvājumu iesniegšanas termiņus, ņem vērā attiecīgā līguma sarežģītības pakāpi un laiku, kāds nepieciešams piedāvājumu sagatavošanai, neskarot šajā pantā noteiktos termiņu ierobežojumus. 2. Ja piemēro slēgtu procedūru, sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu un cenu aptauju, dalības pieteikumu iesniegšanas termiņš ir vismaz 37 dienas no dienas, kad ir nosūtīts paziņojums par līgumu. Slēgtā procedūrā piedāvājumu iesniegšanas termiņš ir vismaz 40 dienas no dienas, kad ir nosūtīts attiecīgais uzaicinājums. 3. Ja paziņojumi par līgumu ir sagatavoti un nosūtīti elektroniski saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību, 2. punkta pirmajā daļā minēto termiņu dalības pieteikumu iesniegšanai var saīsināt par septiņām dienām. 4. Ja piemēro slēgtu procedūru vai sarunu procedūru ar paziņojuma par līgumu publicēšanu un ja galējas nepieciešamības dēļ nav iespējams ievērot šajā pantā minētos termiņus, līgumslēdzējas iestādes var noteikt: - termiņu dalības pieteikumu iesniegšanai, kurš nedrīkst būt īsāks par piecpadsmit dienām no paziņojuma par līgumu nosūtīšanas dienas; ja paziņojums ir nosūtīts elektroniski saskaņā ar IV pielikuma 3. punktā norādīto veidlapu un nosūtīšanas kārtību, minētais termiņš nedrīkst būt īsāks par desmit dienām; - slēgtā procedūrā — piedāvājumu iesniegšanas termiņu, kurš nedrīkst būt īsāks par desmit dienām no dienas, kad pretendentam ir nosūtīts uzaicinājums iesniegt piedāvājumu. 3. IEDAĻA Informācijas saturs un nosūtīšanas līdzekļi 25. pants Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus vai piedalīties sarunās vai cenu aptaujā 1. Slēgtas procedūras, vai sarunu procedūras ar paziņojuma par līgumu publicēšanu, vai cenu aptaujas gadījumā līgumslēdzējas iestādes rakstveidā vienlaikus uzaicina visus atlasītos kandidātus. 2. Uzaicinājumam, kuru nosūta kandidātiem, pievieno tehnisko uzdevumu vai iepirkuma aprakstu un citus papildu dokumentus vienā eksemplārā. 3. Ja par tehniskā uzdevuma un/vai citu papildu dokumentu izsniegšanu atbild cita organizācija, kura nav par iepirkuma procedūru atbildīgā līgumslēdzēja iestāde, tad uzaicinājumā jāprecizē tā dienesta adrese, kurā var pieprasīt minēto tehnisko uzdevumu un papildu dokumentus, vajadzības gadījumā norādot datumu, līdz kuram šie dokumenti jāpieprasa, kā arī naudas summu, kas jāmaksā par šo dokumentu saņemšanu, un attiecīgos maksājuma noteikumus. Kompetentās organizācijas dienesti nosūta uzņēmējam šos dokumentus uzreiz pēc informācijas pieprasījuma saņemšanas. 4. Līgumslēdzējas iestādes vai attiecīgie kompetentie dienesti nosūta papildu informāciju par tehnisko uzdevumu, iepirkuma aprakstu vai citiem papildu dokumentiem ne vēlāk kā sešas dienas pirms noteiktās piedāvājumu iesniegšanas pēdējās dienas ar nosacījumu, ka attiecīgs pieprasījums ir izdarīts laikus. Paātrinātas sarunu procedūras gadījumā šis termiņš ir četras dienas. 5. Papildus 2., 3. un 4. punktā paredzētajai informācijai uzaicinājumā piedalīties sarunās iekļauj vēl vismaz šādu informāciju: a) atsauce uz publicēto paziņojumu par līgumu; b) piedāvājumu iesniegšanas termiņš, adrese, uz kuru sūtāmi piedāvājumi, un valoda vai valodas, kādās piedāvājums iesniedzams; c) cenu aptaujas gadījumā — informācija par sarunu uzsākšanas laiku un vietu, kā arī informācija par valodu vai valodām, kurās notiks sarunas; d) atsauce uz jebkādiem papildu dokumentiem, kas iesniedzami, lai apliecinātu pārbaudāmas izziņas, ko kandidāts ir pievienojis saskaņā ar 29. pantu, vai papildinātu šajā pantā norādīto informāciju atbilstīgi 32. un 33. panta nosacījumiem;