Priekšlikums Padomes lēmums par apspriešanās procedūras pabeigšanu ar Mauritānijas Islāma Republiku saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu /* COM/2009/0092 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 24/02/2009 COM(2009) 92 galīgā redakcija Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par apspriešanās procedūras pabeigšanu ar Mauritānijas Islāma Republiku saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Eiropas Savienība 2008. gada 15. septembrī pieņēma lēmumu par apspriešanās procedūras uzsākšanu ar Mauritānijas Islāma Republiku saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu. Šo lēmumu pieņēma, pamatojoties uz to, ka 2008. gada 6. augusta valsts apvērsums Mauritānijā bija divu nolīguma 9. pantā noteikto būtisko elementu īpaši nopietns pārkāpums (demokrātisko principu un tiesiskuma ievērošana) un īpašas steidzamības gadījums 96. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Šīs apspriešanās ietvaros 2008. gada 20. oktobrī Parīzē notika Eiropas Savienības puses, ko pārstāvēja Padomes prezidentūra un Komisija, un ĀKK puses, kurā piedalījās militārās huntas nelikumīgi ieceltās Mauritānijas valdības pārstāvji, sanāksme. Sanāksmes laikā Eiropas Savienība no Mauritānijas puses nedzirdēja apmierinošus priekšlikumus. Mauritānijas puses priekšlikumu un apņemšanos vidū netika pieminēta likumīgā prezidenta tūlītēja un beznosacījumu atbrīvošana, un to pamats saglabājās nekonstitucionāls un neleģitīms, neparedzot konstitucionālās kārtības atjaunošanu tuvākajā laikā. Dialoga atklātības garā un pilnībā apzinoties Mauritānijas politiskās situācijas sarežģītību, ES joprojām vēlējās dzirdēt par iespējamām pozitīvām tendencēm, pamatojoties uz risinājumu, kas atbilst starptautiskās sabiedrības prasībām, un ierosināja Mauritānijas pusei vienu mēnesi saglabāt apspriešanos atvērtu, līdz kamēr tā piedāvā potenciāli apmierinošu risinājumu. Kopš tā brīža Eiropas Savienība, regulāri apspriedusies ar starptautisko sabiedrību un jo īpaši Āfrikas Savienību, nav novērojusi pozitīvu attīstību Mauritānijā. 2008. gada 10. novembrī Adisabebā notika Āfrikas Savienības, Arābu valstu līgas, Apvienoto Nāciju Organizācijas, Islāma konferences organizācijas, Starptautiskās Frankofonijas organizācijas un Eiropas Savienības sanāksme. Sanāksmes dalībnieki izdeva paziņojumu, kuru apstiprināja Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes pastāvīgie locekļi un Āfriku pārstāvošie locekļi (izņemot Ķīnu, kura nebija pārstāvēta), cita starpā atgādinot „savu steidzamo aicinājumu valsts apvērsuma rezultātā ieceltajām varas iestādēm pilnībā sadarboties ar ĀS un citām reģionālām un starptautiskām organizācijām, kuras cenšas rast pašreizējās krīzes vienprātīgu politisku risinājumu, kura pamatā būtu prezidenta Sidi Ould Cheikh Abdallahi beznosacījumu atbrīvošana un viņa kā likumīgi ievēlēta prezidenta ieguldījums krīzes risinājuma definēšanā, visu ieinteresēto personu iesaistīšanās, Mauritānijas konstitūcijas un starptautisko tiesību ievērošana ”. Iepriekšminētajā sanāksmē tās dalībnieki tika informēti par krīzes risinājuma priekšlikumu, ko ierosināja Mauritānijas faktiskās varas iestādes. Šis priekšlikums, kura pamatā ir likumīgā prezidenta atbrīvošana „bijušā prezidenta” vai „bijušā valsts vadītāja” statusā un pašreizējās huntas un nelikumīgās valdības paspārnē un kontrolē un kurā ierosināts valsts mēroga saskaņošanas process ceļveža izstrādei un pārejas laikam, paredzot jaunas prezidenta vēlēšanas, neatbilst starptautiskās sabiedrības prasībām, jo tas ir nepārprotamā pretrunā konstitūcijai, likumīgajam prezidentam tajā nav piešķirta nekāda loma, tajā ir atbalstīts valsts apvērsuma rezultātā ieviestais nelikumīgais režīms un nav piedāvāta konstitucionālās kārtības ātras atjaunošanas perspektīva. Pieņemot šādu priekšlikumu, nozīmētu atzīt valsts apvērsumu kā starptautiski pieņemamu varas nomaiņas metodi. Iepriekšminētās organizācijas, no jauna tiekoties Adisabebā 2008. gada 21. novembrī pēc tam, kad izbeidzās saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantā paredzēto apspriešanos Mauritānijas pusei atvēlētais pārdomu laiks, apstiprināja noraidījumu huntas piedāvātajiem krīzes risinājuma priekšlikumiem. Minētās sanāksmes galīgajā paziņojumā, kas pieņemts kopīgi ar ANO Drošības padomes pastāvīgajiem locekļiem (šoreiz piedaloties arī Ķīnai) un Āfriku pārstāvošajiem nepastāvīgajiem locekļiem, partneri 1. secināja, ka hunta kopš pēdējās sanāksmes 10. novembrī nav piedāvājusi nevienu jaunu elementu; 2. no jauna apstiprināja 10. novembra paziņojumā norādītos elementus saistībā ar krīzes izbeigšanas nosacījumiem; 3. norādīja, ka krīzes risinājums varētu ietvert vēlēšanu rīkošanas iespēju, pamatojoties uz 10. novembrī norādīto elementu ievērošanu; 4. atbalstīja „iespēju” vērsties ANO Drošības padomē, „ja centieni būtu nesekmīgi”; 5. no jauna apstiprināja, ka organizācijas izdarīs secinājumus no šī strupceļa un „pienācīgā laikā” veiks atbilstīgus pasākumus, tostarp atsevišķus pasākumus; 6. nolēma nosūtīt partneru delegāciju uz Mauritāniju, lai iepazīstinātu ar savu nostāju un piedāvātu abām pusēm pieņemamu risinājumu. Prezidentu Sidi Ould Cheick Abdallahi , kurš kopš 2008. gada 6. augusta atrodas mājas arestā, 13. novembrī pārvietoja uz viņa dzimto ciematu (Lemdenu) 250 km uz dienvidiem no Nuakšotas. Militārpersonu uzraudzībā viņš varēja pieņemt apmeklētājus un tikties ar presi. Tomēr plašsaziņas līdzekļiem nebija atļauts atspoguļot viņa runu, atzīmējot Neatkarības dienu 28. novembrī. 21. decembra rītausmā prezidentu pret paša gribu aizveda uz Nuakšotu un atbrīvoja viņa privātajā rezidencē. Viņš tūlīt atgriezās Lemdenā, lai plānotu atgriešanos saskaņā ar paša dienaskārtību. Viņam tika atņemta pase. Prezidenta Abdallahi pakāpeniskās atbrīvošanas rezultātā vēl ir jāpanāk apspriešanās par vienprātīgu krīzes risinājumu. Diemžēl militārā hunta nav spējusi vai vēlējusies izmantot šo iespēju un turpina ar lielākās daļas parlamenta un senāta atbalstu nostiprināt varu, ierobežojot un apspiežot protestus. „Starptautiskie partneri” misijas laikā 2008. gada 6. un 7. decembrī Āfrikas Savienības paspārnē saņēma ģenerāļa Abdel Aziz solījumu bez nosacījumiem atbrīvot likumīgo prezidentu, kas tika izdarīts, tomēr viņi atzīmēja, ka ģenerālis nav vēlējies pieņemt pārējos risinājuma galvenos elementus un, no otras puses, prezidents Abdallahi nav vēlējies pārrunāt risinājumu, pirms hunta nav atkāpusies un nav atjaunotas viņa pilnvaras. Jaunā sanāksmē Briselē 2008. gada 12. decembrī „partneri” atzīmēja, ka izveidojies strupceļš, atzina, ka atbrīvošana bijusi pozitīvs pirmais solis, bet apstiprināja, ka būs nepieciešami pienācīgi pasākumi, ja nebūs progresa. Prezidents Abdallahi , kurš formāli ir atbrīvots, paliek savā dzimtajā ciemā un aktīvi nepiedalās valsts politiskajā dzīvē, bet pieprasa pilnībā atjaunot viņa kā vienīgā likumīgā prezidenta tiesības un pilnvaras. Laikā no 2008. gada 26. decembra līdz 2009. gada 6. janvārim notika huntas rīkota konvencija ( Etats Généraux de la Démocratie ), kurā piedalījās vairums parlamenta locekļu, jo īpaši "neatkarīgie" deputāti, kas atbalsta valsts apvērsumu, un liels skaits organizāciju. Neatkarīgi no sajukuma konvencijā tomēr ar runām uzstājās daudzi dalībnieki. Šā foruma galvenais ieteikums bija rīkot prezidenta vēlēšanas 30. maijā. Apspriežu secinājumi attiecībā uz iespējamu kandidatūru no militārpersonu vidus ietvēra argumentus gan par, gan pret, bet galvenais secinājums bija tāds, ka ģenerālim Aziz ir vairākuma atbalsts un ka viņa iespējas kandidēt prezidenta vēlēšanās nav apstrīdamas, ja viņš atsakās no militārā statusa. Koalīcija CFDD ( Coordination des Forces de Défense de la Démocratie ), kurā ietilpst trīspadsmit partijas, kas ir Nacionālās frontes demokrātijas aizsardzībai (FNDD, pret valsts apvērsumu noskaņots spēks) locekles, sešas arodbiedrības un 30 pilsoniskās sabiedrības organizācijas, paturēja spēkā lēmumu boikotēt konvenciju. Ahmed Ould Daddah un viņa partija RFD, kas sākotnēji piedalījās konvencijā, kritizēja vājo organizētību un jucekli saistībā ar sanāksmēm un norobežojās no secinājumiem, kuros drīzāk tika atspoguļots valsts apvērsuma rezultātā panāktais, nevis vienprātīgs risinājums konstitucionālās kārtības atjaunošanai. Līdz ar to konvencija nepiedāvāja vienprātīgu risinājumu un nesaņēma galveno politisko spēku, tostarp „opozīcijas” partijas RFD atbalstu vai, protams, likumīgo prezidentu atbalstošo partiju atbalstu. Tajā galvenokārt bija atspoguļots pučistu atbalstīto deputātu un senatoru, kā arī parasto līdzskrējēju pūļa viedoklis. Konvencijas piedāvātie risinājumi pamatā apliecina atbalstu valsts apvērsumam, lai to padarītu leģitīmu. Tie būtiski neatšķiras no tiem, ko noraidīja Āfrikas Savienība, starptautiskie partneri un – jau iepriekš – Eiropas Savienība saskaņā ar 96. pantu rīkotā apspriešanās sanāksmē, kas notika oktobrī Parīzē. Āfrikas Savienība visaugstākajā līmenī kā termiņu noteica 5. februāri, pēc kura tiks īstenotas sankcijas, ja nebūs atjaunota konstitucionālā kārtība. Pamatojoties uz iepriekš norādītajiem secinājumiem un analīzi, Eiropas Savienība var vienīgi izteikt noraidījumu un nevar sniegt atbalstu Mauritānijas militārā režīma iniciatīvām. Līdz ar to tā izbeidz formālo apspriešanos, kas bija uzsākta saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu. ES turpinās novērot notikumus Mauritānijā cerībā, ka situācija uzlabosies. Lai palielinātu iespējas, ka konstitucionālā un demokrātiskā kārtība atgriezīsies, Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm atbilstoši savai kompetencei ir jāveic virkne pienācīgu pasākumu – no vienas puses, atsevišķas sankcijas pret valsts apvērsuma organizētājiem, viņu tuvākajiem sabiedrotajiem un ģimenēm, un no otras puses, ekonomiskas sankcijas, kuru rezultātā radikāli mazinātos atbalsta summas, ko tieši piešķir valdībai, kā arī valsts aģentūrām un sabiedrībām, vai ko šīs valsts struktūras pārvalda. Šie sadarbības ierobežojumi, kas sīkāk aprakstīti lēmumam pievienotajā vēstulē, nedrīkst skart humāno palīdzību, tiešo atbalstu iedzīvotājiem un pilsoniskajai sabiedrībai, ņemot vērā galvenās problēmas, piemēram, nodrošinājumu ar pārtiku, bēgļu atgriešanos, cilvēktiesības, migrāciju, demokrātijas kultūras sekmēšanu, kā arī nepieciešamību sagatavoties sadarbības pakāpeniskai atjaunošanai pienācīgā laikā. Iespējams, tiks pārskatīta pašreizējā Zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma nākotne, ņemot vērā to nozaru atbalsta komponenta īstenošanu no Mauritānijas puses, ES flotes komerciālās prioritātes, resursu stāvokli un valsts politisko un ekonomisko situāciju. Ņemot vērā iepriekš minēto, un saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 9. un 96. pantu, Komisija aicina Padomi pabeigt apspriešanās procedūru, kas uzsākta ar Mauritānijas Islāma Republiku, un pieņemt pievienoto lēmumu. Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par apspriešanās procedūras pabeigšanu ar Mauritānijas Islāma Republiku saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā ĀKK un EK Partnerattiecību nolīgumu, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā[1] (še turpmāk „Kotonū nolīgums), kas grozīts ar 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā parakstīto nolīgumu[2], un jo īpaši tā 96. pantu, ņemot vērā Iekšējo nolīgumu par pasākumiem, kas jāveic, un procedūrām, kas jāievēro, lai īstenotu Kotonū nolīgumu[3], un jo īpaši tā 3. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Tika pārkāpti būtiski elementi, kas noteikti Kotonū nolīguma 9. pantā. (2) Saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu 2008. gada 20. oktobrī tika uzsākta apspriešanās ar Mauritānijas Islāma Republiku, kuras laikā pie varas esošie militārās huntas pārstāvji nevarēja piedāvāt apmierinošus priekšlikumus un saistības. Lai gan termiņš tika pagarināts par vēl vienu mēnesi, neviens jauns elements notikumu virzībā nav atzīmēts, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Ar Mauritānijas Islāma Republiku uzsāktā apspriešanās procedūra saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu ir pabeigta. 2. pants Pasākumi, kas precizēti šim lēmumam pievienotajā vēstulē, tiek pieņemti kā atbilstīgi pasākumi, kas paredzēti Kotonū nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunktā. 3. pants Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. Lēmums ir spēkā divdesmit četrus mēnešus, sākot no dienas, kad to pieņēmusi Padome. To regulāri pārskatīs vismaz reizi sešos mēnešos, pamatojoties uz Eiropas Savienības prezidentūras un Komisijas kopīgām uzraudzības misijām. 4. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Briselē, […] Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Vēstules projekts Godātais ģenerāļa kungs! Eiropas Savienība piešķir lielu nozīmi pārskatītā Kotonū nolīguma 9. panta noteikumiem. Cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošana, kas ir pamatā ĀKK un ES partnerattiecībām, ir minētā nolīguma būtiski elementi un līdz ar to mūsu attiecību pamats. Pamatojoties uz to, pēc valsts militārā apvērsuma 2008. gada 6. augustā Eiropas Savienība tūlīt nosodīja valsts apvērsumu un atkārtoti aicināja ievērot demokrātiju un kopš 2007. gada spēkā esošo likumīgo institucionālo satvaru, pieprasot likumīgi ievēlētā prezidenta atbrīvošanu un viņa pilnvaru atjaunošanu. Piemērojot Kotonū nolīguma 96. pantu un uzskatot, ka valsts apvērsums ir minētā nolīguma 9. pantā norādīto būtisko elementu smags pārkāpums, Eiropas Savienība uzsāka politisku dialogu ar valdošo režīmu, kā rezultātā tika uzsākta apspriešanās, lai izpētītu situāciju un iespējamos risinājumus, lai ātri atjaunotu konstitucionālo kārtību. Uzsākot apspriešanos, 2008. gada 20. oktobra sanāksmē Parīzē Eiropas Savienība nevarēja atzīt kā apmierinošu nevienu Mauritānijas puses priekšlikumu. Dialoga atklātības garā un pilnībā apzinoties Mauritānijas politiskās situācijas sarežģītību, Eiropas Savienība ierosināja vienu mēnesi saglabāt apspriešanos atvērtu, norādot, ka jauna apspriešanās sanāksme varēs notikt, ja Mauritānijas puse piedāvās potenciāli apmierinošu risinājumu. Tā arī paziņoja ĀKK un Mauritānijas pusei, ka apspriešanās tiks slēgta un tiks lemts par pienācīgiem pasākumiem, ja minētā mēneša laikā nebūs atzīmējami jauni elementi. Āfrikas Savienības vadītajā sanāksmē 2008. gada 10. novembrī Adisabebā Eiropas Savienība un pārējās piecas klātesošās starptautiskās organizācijas tika informētas par krīzes izbeigšanas priekšlikumiem, kurus pirms vairākām dienām Āfrikas Savienībai bija nosūtījusi Mauritānijas hunta. Šos priekšlikumus, kas bija ļoti līdzīgi 20. oktobra apspriešanās sanāksmē iesniegtajiem, nevarēja uzskatīt par apmierinošiem. Tajos netika pieminēta likumīgā prezidenta tūlītēja un beznosacījumu atbrīvošana, un to pamats joprojām nekonstitucionāls un neleģitīms, neparedzot konstitucionālās kārtības atjaunošanu tuvākajā laikā. Sešas reģionālās organizācijas pēc 10. novembra sanāksmes izdeva paziņojumu, kurā cita starpā bija norādīti šādi krīzes vienprātīga politiska risinājuma elementi: - prezidenta Sidi Ould Cheikh Abdallahi beznosacījumu atbrīvošana; - viņa kā likumīgi ievēlēta prezidenta ieguldījums krīzes risinājuma definēšanā; - visu ieinteresēto personu iesaistīšanās; - Mauritānijas konstitūcijas un starptautisko tiesību ievērošana. Iepriekšminētās organizācijas, no jauna tiekoties Adisabebā 2008. gada 21. novembrī pēc tam, kad izbeidzās saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantā paredzēto apspriešanos Mauritānijas pusei atvēlētais pārdomu laiks, apstiprināja noraidījumu huntas piedāvātajiem krīzes risinājuma priekšlikumiem. Minētās sanāksmes galīgajā paziņojumā, kas pieņemts kopīgi ar ANO Drošības padomes pastāvīgajiem locekļiem un Āfriku pārstāvošajiem nepastāvīgajiem locekļiem, partneri (1) secināja, ka hunta kopš pēdējās sanāksmes 10. novembrī nav piedāvājusi nevienu jaunu elementu; (2) no jauna apstiprināja 10. novembra paziņojumā norādītos elementus saistībā ar krīzes izbeigšanas nosacījumiem; (3) norādīja, ka krīzes risinājums varētu ietvert vēlēšanu rīkošanas iespēju, pamatojoties uz 10. novembrī norādīto elementu ievērošanu; (4) atbalstīja „iespēju” vērsties ANO Drošības padomē, „ja centieni būtu nesekmīgi”; (5) no jauna apstiprināja, ka organizācijas izdarīs secinājumus no šī strupceļa un „pienācīgā laikā” veiks atbilstīgus pasākumus, tostarp atsevišķus pasākumus. Diemžēl citos saziņas un misiju gadījumos, kuru mērķis bija rast atbilstošu risinājumu, Mauritānijai ievērojot valsts un starptautiskos pienākumus un saistības, netika panākts piemērots rezultāts, lai gan tika nodrošināts viens no iepriekšminētajiem elementiem – likumīgā prezidenta atbrīvošana. Ņemot vērā iepriekšminēto, Eiropas Savienība ir nolēmusi pārtraukt apspriešanās periodu un veikt šādus pasākumus saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunktu: - Papildus jebkādām iespējamām atsevišķām sankcijām pret valsts apvērsuma organizētājiem un viņu tuvākajiem sabiedrotajiem, par kurām lemj katra Eiropas Savienības dalībvalsts, tiks īstenotas ekonomiskas sankcijas, kuru rezultātā radikāli mazinātos atbalsta summas, ko Kopiena tieši piešķir valdībai, kā arī valsts aģentūrām un sabiedrībām. Šie sadarbības ierobežojumi neskar humāno palīdzību un tiešo atbalstu Mauritānijas iedzīvotājiem un pilsoniskajai sabiedrībai. - Eiropas Komisija patur tiesības pati tūlīt pārņemt EAF valsts kredītrīkotāja pilnvaras. - Ciktāl de facto vai de iure režīma īstenotās attīstības un nozaru politikas lēmumu uzraudzība skar pašreizējo sadarbību, un cerībā kādreiz atsākt sadarbību, kad būs panākts starptautiskajai sabiedrībai pieņemams krīzes risinājums, Komisijas dienesti turpinās piedalīties politiskajā un nozaru dialogā Mauritānijā tehniskā līmenī, ciktāl šāds dialogs nav uzskatāms par režīma, kas iecelts pēc 2008. gada 6. augusta valsts apvērsuma, likumības atzīšanu. - Maksājumi saistībā ar jau spēkā esošiem līgumiem tiks veikti saskaņā ar attiecīgajiem lēmumiem par finansēšanu. Tas attiecas uz šādiem projektiem. - Rosso – Boghé ceļš un Kaedi – Gouaraye ceļš un tehniskā palīdzība Transporta ministrijai. - Projekts „Adraras oāzes iekārtošana” (esošo saistību slēgšana). - Projekts „Cerību ūdens”. - Ūdens mehānisms: triju esošu līgumu turpināšana. - Valsts kredītrīkotāja atbalsta programma: programmas slēgšanai nepieciešamie pasākumi. - Reģionālā saules programma: esošo līgumu turpināšana Mauritānijā. - Pilsoniskās sabiedrības atbalsta programma. Ar pārvaldību saistītu darbību turpmāka īstenošana saskaņā ar Eiropas Komisijas tieši pārvaldītiem uzaicinājumiem izteikt priekšlikumus. - Programma valsts ceļu uzturēšanas struktūras ( ENER ) atbalstam: tikai pašreizējo līgumsaistību turpināšana. - Dotācijas līgums atbilstoši reģionālajam B finansējumam plūdu skarto teritoriju rehabilitācijai Senegālas upes reģionā. - Atbalsts vietējām pašvaldībām (neattiecas uz EAF): projekts municipālās ūdens apsaimniekošanas uzlabošanai Nuakšotā un partnerība Bustilas pašvaldības skolu sistēmas atbalstam. - Ievērojot finansēšanas nolīgumus, iespējams, tiks parakstīti jauni līgumi par šādām programmām. - Vietējo uzaicinājumu izteikt priekšlikumus publicēšana jomā „Nevalstiskie dalībnieki un demokrātija, un cilvēktiesības” (neattiecas uz EAF). Joprojām paliks apturēti uzaicinājumi izteikt priekšlikumus, kas nes labumu vietējām pašvaldībām. - Migrācijas plūsmu pārvaldības atbalsta projekta īstenošana saskaņā ar ĀKK 9. EAF reģionālo finansējumu. - Turpinājums „ Zazou atveseļošanas projektam” (neattiecas uz EAF, NVO līdzfinansējums). - Projekta „Bēgļu atgriešanās atbalsts” īstenošana, koordinējot to ar pašreizējo Eiropas Komisijas Humānās palīdzības ģenerāldirektorāta ( ECHO ) sniegto atbalstu, ar nosacījumu, ka Mauritānijas apstākļi atļauj šo īstenošanu un tiek ievēroti līguma nosacījumi. - Iespējams, tiks apsvērti projekti šādās jomās. - Reaģējot uz pārtikas krīzi saskaņā ar ierosinājumu mobilizēt 10. EAF reģionālo B finansējumu, iespējams, tiks ieplānota mērķdarbība iedzīvotāju atbalstam 2,08 miljonu euro apmērā, ko īstenotu starptautiska organizācija un/vai NVO, ar nosacījumu, ka šī darbība neietver tiešu atbalstu pārvaldes iestādēm, valstij vai valsts aģentūrām. - Finansējuma plānošana Mauritānijai saskaņā ar jauno „Pārtikas mehānismu” un pozīciju „Nodrošinātība ar pārtiku”, izmantojot lauksaimniecības atbalsta projektus, kurus varēs īstenot starptautiskās vai nevalstiskās organizācijas. Citu esošo projektu un 10. EAF indikatīvās programmas īstenošana ar tālāk minētajiem izņēmumiem joprojām ir apturēta līdz iespējamai sadarbības pakāpeniskai atsākšanai , pamatojoties uz tālāk izklāstītajiem nosacījumiem. 10. EAF valsts indikatīvajā programmā ir paredzēta indikatīva summa 40 miljonu euro apmērā vispārējam budžeta atbalstam Nabadzības mazināšanas stratēģijai. Šo projektu nevar apsvērt, pirms pilnībā nav atjaunota sadarbība ar tālāk izklāstītajiem nosacījumiem, ievērojot vispārīgos atbilstības nosacījumus, kas paredzēti šāda veida programmas īstenošanai. Tomēr šīs programmas indikatīvo apmēru nekavējoties samazina līdz 25 miljoniem euro. No piešķirtajiem 15 miljoniem euro 10 miljonus patur rezervē iespējamam vēlēšanu atbalstam saskaņā ar krīzes konstitucionālu risinājumu atbilstoši starptautiskās sabiedrības prasībām. Atlikušos 5 miljonus euro paturēs rezervē nopietnām humānām krīzēm, kuras varētu izraisīt 2008. gada 6. augusta valsts apvērsuma rezultātā radusies krīze. Valsts indikatīvajā programmā paredzēto migrācijas plūsmu pārvaldības atbalsta programmu 8 miljonu euro apmērā izņēmuma kārtā īstenos pirms sadarbības iespējamās atjaunošanas, pamatojoties uz mērķiem un prioritātēm, kas vēl jānosaka. - Tiklīdz visas konfliktā iesaistītās puses būs pieņēmušas risinājumu krīzes izbeigšanai atbilstoši starptautiskās sabiedrības piedāvātajiem būtiskajiem elementiem, jo īpaši ieviešot vēlēšanu sistēmu brīvu, pārredzamu un pārstāvību nodrošinošu vēlēšanu rīkošanai iekļaujoša un atvērta politiskā dialoga kontekstā, tiks atbrīvoti šādi projekti. - Nuadibu rūdas osta. Līguma apspriešana un parakstīšana, lai atjaunotu ostu, ciktāl to atļauj spēkā esošie noteikumi un konkursa rezultāti. Ja līgumu neparakstīs vēlākais 2009. gada martā, Mauritānijai nebūs pieejams EAF ieguldījums darbos (45 miljoni euro). - Projekta pārplānošana vraku izcelšanai no Nuadibu ostas pēc šim mērķim paredzēto STABEX līdzekļu (23 miljoni euro) pārvietošanas uz 10. EAF 2008. gada 31. decembrī. Ja nebūtu valsts apvērsuma, līgumu par šo darbību būtu varēts parakstīt līdz 2008. gada beigām. - Iepriekš apturēto vietējo uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus vietējo pašvaldību labā uzsākšana. - Sadarbības atsākšana turpināsies pēc tam, kad notiks faktiska un neatgriezeniska iepriekšminētā krīzes risinājuma īstenošana (jaunas vienprātīgas pārejas laika valdības iecelšana, vienprātīga ceļveža pieņemšana un militāristu atkāpšanās no varas). Tas varētu ietvert - iespējamo atbalstu jaunām vispārējām vai prezidenta vēlēšanām; - tiesiskuma atbalsta programmas turpmāku īstenošanu; - ES iestāžu izveides programmas īstenošanu vietējām pašvaldībām un to dienestiem; - visu programmu un projektu, kuri jau parakstīti vai kas bijuši paredzēti 8. un 9. EAF, bet par kuriem vēl nav noslēgts līgums, īstenošana. - Pilnīga konstitucionālās kārtības atjaunošana Mauritānijā ļaus atcelt visus iepriekšminētos ierobežojumus saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. panta 2. punkta a) apakšpunkta pēdējo daļu. Par tādu uzskatāma situācija, kad būs iecelts likumīgi ievēlēts prezidents un parlaments, kā arī atjaunota konstitūcija. Tas ļaus pilnībā īstenot 10. EAF indikatīvo programmu (156 miljoni euro), ņemot vērā iespējamo nepieciešamību pārskatīt šo programmu saistībā ar 2008. gada 6. augusta valsts apvērsuma sociālajām, ekonomiskajām un politiskajām sekām. Eiropas Savienība turpinās cieši novērot situāciju Mauritānijā un, iespējams, vajadzības gadījumā atbalstīs vienprātīga politiska krīzes risinājuma īstenošanu, ciktāl tā pamatā būs iepriekšminētie būtiskie elementi, saskaņā ar starptautiskās sabiedrības prasībām. Eiropas Savienība patur tiesības pārskatīt un izvērtēt iepriekšminētos pasākumus, ņemot vērā situācijas attīstību Mauritānijā. Ar cieņu Briselē, Komisijas vārdā — | Padomes vārdā — | [1] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. [2] OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp. [3] OV L 317, 15.12.2000., 376. lpp., ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2006. gada 10. aprīļa Iekšējo nolīgumu, OV L 247, 9.9.2006., 48. lpp.