KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Veselīgāki dzīvnieki un augi, drošāka lauksaimniecības un pārtikas ķēde Modernizēts tiesiskais regulējums konkurētspējīgākai ES /* COM/2013/0264 final */





SATURS 1........... Esošais konteksts........................................................................................................... 4 1.1........ Dzīvnieku veselība.......................................................................................................... 4 1.2........ Augu veselība................................................................................................................. 4 1.3........ Augu reproduktīvais materiāls......................................................................................... 5 1.4........ Oficiālās kontroles.......................................................................................................... 5 1.5........ Izdevumu pārvaldība....................................................................................................... 6 2........... Nepieciešamība modernizēt ES tiesisko regulējumu attiecībā uz dzīvniekiem, augiem un lauksaimniecības un pārtikas ķēdi................................................................................................................... 6 2.1........ Dzīvnieku veselība.......................................................................................................... 6 2.2........ Augu veselība................................................................................................................. 7 2.3........ Augu reproduktīvais materiāls......................................................................................... 7 2.4........ Oficiālās kontroles.......................................................................................................... 8 2.5........ Izdevumu pārvaldība....................................................................................................... 8 3........... “Pārskata pakete"........................................................................................................... 9 4........... “Pārskata paketes” saturs............................................................................................... 9 4.1........ Dzīvnieku veselības jomas tiesību akti.............................................................................. 9 4.1.1..... Galvenās izmaiņas......................................................................................................... 10 4.2........ Augu veselības tiesību akti............................................................................................. 11 4.2.1..... Galvenās izmaiņas......................................................................................................... 11 4.3........ Augu reproduktīvā materiāla tiesību akti........................................................................ 12 4.3.1..... Galvenās izmaiņas......................................................................................................... 12 4.4........ Regula par oficiālajām kontrolēm................................................................................... 14 4.4.1..... Galvenās izmaiņas......................................................................................................... 14 4.5........ Izdevumu pārvaldība..................................................................................................... 16 5........... Secinājums................................................................................................................... 16 KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM Veselīgāki dzīvnieki un augi, drošāka lauksaimniecības un pārtikas ķēde Modernizēts tiesiskais regulējums konkurētspējīgākai ES Ievads Augsta veselības līmeņa nodrošināšana cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem ir ES Līgumā izvirzīts mērķis. Laika gaitā ES ir izveidojusi visaptverošu tiesību aktu kopumu, kas paredzēts riska novēršanai un pārvaldībai attiecībā uz dzīvnieku un augu veselību un pārtikas aprites nekaitīgumu ES un valsts līmenī. Šajās politikas jomās tiesību aktus īsteno, izmantojot kopīgu noteikumu kopumu par oficiālajām kontrolēm, kuras dalībvalstīs jāveic kompetentajām iestādēm. ES izstrādātais tiesiskais regulējums līdz šim kopumā ir iedarbīgi novērsis un apkarojis risku. Tomēr modernajā globālajā tirgū ES aizvien vairāk tiek pakļauta jauniem riskiem un pastāvīgi nepieciešamas ir inovācijas un konkurētspēja. Tas līdztekus pieredzei, kas gūta no ES tiesību aktiem šajā jomā, norāda uz nepieciešamību vienkāršot un atjaunināt pieejamos instrumentus un vēl vairāk integrēt pieeju dažādajās jomās. Tādēļ Komisija attiecībā uz dzīvnieku veselību, augu veselību, augu reproduktīvo materiālu un oficiālajām kontrolēm veica esošā tiesiskā regulējuma pārskatīšanu, kuras mērķis galvenokārt bija šajās jomās paaugstināt produktivitāti, konsekvenci un tiesisko skaidrību. Šādi rīkojoties, Komisija centās sekmēt iekšējā tirgus ražīgumu, netraucētu darbību un pieejamību, kā arī stiprināt ES konkurētspēju globālā mērogā. Tādējādi pārskatīšana sniedz ieguldījumu gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes sasniegšanā atbilstoši stratēģijas "Eiropa 2020" mērķiem. Šajā paziņojumā izklāstīti darba rezultātā iegūtie četri tiesību aktu priekšlikumi četrās jomās – dzīvnieku veselība, augu veselība, augu reproduktīvais materiāls un oficiālās kontroles – ("pārskata pakete") un katrs no tiem izskaidroti, kā arī paskaidrots esošais konteksts, paketes pamatojums un galvenie ieviestie uzlabojumi. Pārskata paketē iekļauts arī piektais priekšlikums, ar kuru tiek izveidota ES finansējuma daudzgadu programma darbībām, kuru mērķis ir nodrošināt augstu veselības līmeni cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem visā lauksaimniecības un pārtikas ķēdē un saistītās jomās, vienlaicīgi ļaujot uzņēmējdarbībai notikt konkurētspēju un jaunu darbavietu izveidi atbalstošā vidē. Jebkuras sabiedrības centrā ir pārtikas ražošana un patēriņš, kas rada ekonomiskas, sociālas un bieži vien ar vidi saistītas sekas. Lauksaimniecības un pārtikas rūpniecība veido otro lielāko ES rūpniecības segmentu. Pārtikas aprites produkcijas kopapjoma vērtība ir apmēram EUR 750 miljardi gadā. Nozarē – no primārās ražošanas līdz mazumtirdzniecībai un sabiedriskajai ēdināšanai – ir nodarbināti vairāk nekā 48 miljoni cilvēku. ES lauksaimniecības un pārtikas ķēdē darbojas aptuveni 14 miljoni lauksaimniecības izejvielu ražotāju un 25 miljoni pārtikas nozares uzņēmumu. 1. Esošais konteksts Nolūkā iedzīvotājiem augstā līmenī nodrošināt cilvēku, dzīvnieku un augu veselību, vienlaikus sekmējot efektīvu iekšējā tirgus darbību, ES tiesību aktos paredzēts saskaņotu noteikumu kopums, lai novērstu, izskaustu vai samazinātu tādu risku cilvēku veselībai, kas var rasties lauksaimniecības un pārtikas ķēdē un divās ar to visciešāk saistītajās jomās, t. i., augu un dzīvnieku veselībā. Kopumā ES tiesību aktu nolūks ir risināt faktiskos veselības riskus – tādus riskus cilvēku, dzīvnieku un augu integritātei, ko rada mikrobiāls vai ķīmisks piesārņojums, slimības un kaitīgie organismi – taču tajos var ietilpt arī pasākumi, kas nodrošina augkopības ražību un daudzveidību (nolūks: nodrošinātība ar pārtiku), kā arī konkrētu ražošanas metožu regulēšana (piemēram, dzīvnieku labturība un ģeogrāfiskās izcelsmes norādes). 1.1. Dzīvnieku veselība Dzīvnieku veselība ir visas sabiedrības interesēs. Patlaban ES iejaukšanās ir galvenokārt koncentrēta uz tādu pārnēsājamu slimību profilaksi un kontroli, kuras var būtiski ietekmēt veselību un ekonomiku. Dzīvnieku slimību uzliesmojuma ietekme var būt ļoti dažāda, bet parasti tas rada tiešu risku dzīvnieku un bieži vien arī sabiedrības veselībai, daļēji ar dzīvnieku izcelsmes pārtikas starpniecību. Tomēr tam var būt arī netieša nelabvēlīga ietekme (iespējams – ekonomiska vai sociāla), tostarp izmaksas lopkopjiem un saistītām nozarēm, kurās jārisina ar slimību saistītas situācijas vai uzņēmējdarbības pārtraukumi, izmaksas publiskajā sektorā saistībā ar slimību izskaušanu un novērošanu, kā arī izmaiņas patēriņa modeļos. Bieži vien slimību uzliesmojumi būtiski ietekmē starptautisko tirdzniecību ar dzīvniekiem un dzīvniekcilmes produktiem. Eiropas Savienībā lauksaimniecība ar teju 2 miljardiem putnu (cāļi, dējējvistas, tītari utt.) un 334 miljoniem zīdītāju (cūkas, aitas, kazas, liellopi, kažokzvēri utt.) ir lielākā dzīvniekus izmantojošā nozare. ES ir 13,7 miljoni dzīvnieku saimniecību. Lopkopības produkcijas vērtība Eiropas Savienībā ir EUR 156 miljardi gadā. 1.2. Augu veselība Augu veselība ir būtisks faktors ilgtspējīgā un konkurētspējīgā lauksaimniecībā, dārzkopībā un mežsaimniecībā. Liela daļa no ikdienā patērētās pārtikas un no produktīvajiem dzīvniekiem izbarotās barības ir augi. Pirmais augu veselības noteikumu mērķis ir aizsargāt ES lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības dzīvos produktus (t. i. koki, krūmi un augi), publiskos un privātos apstādījumus (piemēram, ielu apstādījumi, augi publiskos/privātos parkos un dārzos), kā arī vidi, novēršot nevietēju kaitīgo organismu iekļūšanu un izplatīšanos. Nosakot ES importa prasības un nosacījumus augu un augu produktu pārvietošanai ES teritorijā, augu veselības noteikumi nodrošina drošu tirdzniecību. Lai aizsargātu pārējo ES teritoriju, ir jāizskauž, un, ja tas nav iespējams, tad jāierobežo norādīto kaitīgo organismu uzliesmojumi. Otrs mērķis ir nodrošināt, lai augu audzēšanas ķēdes sākumposmā tiktu izmantots veselīgs augu materiāls, novēršot kaitīgo organismu izplatīšanos sēklās un stādāmajā materiālā. Eiropas Savienībā izaudzēto lauksaimniecības augu vērtība ir EUR 205 miljardi gadā. Bez augu veselības noteikumu sniegtās aizsardzības ES lauksaimniecība, dārzkopība un mežsaimniecība ciestu lielus ekonomiskus zaudējumus. Plašs starptautiski reglamentētu kaitīgo organismu klāsts apdraud tādu lauksaimniecības augu kultivēšanu kā kvieši (ES eksporta vērtība: EUR 9 miljardi), kartupeļi (ES produkcijas vērtība: EUR 9 miljardi) un tomāti (produkcijas vērtība: EUR 9–12 miljardi). 1.3. Augu reproduktīvais materiāls Augu reproduktīvais materiāls ir lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības ražošanas stūrakmens. Lauksaimniecības un pārtikas ķēdē tas ir pirmais posms, kas ietekmē augu un pārtikas daudzveidību, veselību un kvalitāti. Lai lietotāju, piemēram, lauksaimnieku, dārzkopju un mežsaimnieku, interesēs nodrošinātu augu reproduktīvā materiāla identitāti, veselību un kvalitāti, šādu materiālu kontrolē. ES augu aizsardzības jomas tiesību aktu mērķi ir kāpināt lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības ražīgumu, nodrošināt ES tirgus netraucētu darbību attiecībā uz šiem produktiem un nozares konkurētspēju globālā mērogā. Mūsdienās ES komerciālo sēklu tirgus vērtība ir apmēram EUR 6,8 miljardi, kas veido vairāk nekā 20 % lielu daļu no kopējā komerciālo sēklu tirgus visā pasaulē. ES ir sēklu neto eksportētāja. Tāpat arī ES nozare ir izteikti konkurētspējīga pasaules tirgū: tā ir pasaules lielākā sēklu eksportētāja un tās lēstā eksporta vērtība ir EUR 4,4 miljardi, kas atbilst apmēram 60 % no EUR 7,7 miljardu lielās kopējās sēklu eksporta vērtības visā pasaulē. 1.4. Oficiālās kontroles Augsts veselības līmenis visos lauksaimniecības un pārtikas ķēdes posmos ir atkarīgs no konsekventas, iedarbīgas un savlaicīgas ES standartu izpildes dalībvalstīs. Lai cilvēki, augi un dzīvnieki būtu veselīgāki un iekšējais tirgus plauktu un darbotos netraucēti, visā ES jānodrošina lauksaimniecības un pārtikas ķēdes noteikumu un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības, augu veselības, augu reproduktīvā materiāla un augu aizsardzības produktu noteikumu pareiza piemērošana. Lai tas būtu iespējams, dalībvalstīs attiecīgās iestādes ir jānodrošina ar skaidru, uzticamu un konsekventu tiesisko vidi, kurā iedarbīgi un efektīvi izmantot izpildes rīkus, un jo īpaši oficiālās kontroles. Tam nepieciešami arī pienācīgi resursi, lai nodrošinātu darba nepārtrauktību un konsekvenci, balstoties uz vajadzībām saistībā ar izpildes mērķiem. Vairāk nekā 100 000 pilna laika personāla ir norīkoti Eiropas Savienībā veikt oficiālās kontroles, kurās ietilpst inspekcijas un citas ar kontroli saistītas darbības. Daži piemēri: vairāk nekā 270 akreditētās laboratorijās vidēji tiek izanalizēti apmēram 70 000 paraugu gadā, pārbaudot pesticīdu atlieku klātbūtni. Tikai 2010. gadā vien, lai pārbaudītu veterināro zāļu atliekas, tika paņemti 736 806 paraugi. 2011. gadā 320 000 no mājputniem un savvaļas putniem paņemti paraugi tika izanalizēti tikai saistībā ar putnu gripu vien. Efektīvai ES mēroga oficiālo kontroļu sistēmas darbībai ir neatsverama nozīme gan eksportā, gan importā. ES eksporta kapacitāte uz valstīm, kas nav ES dalībvalstis, balstās uz to, ka var pierādīt — salīdzinājumā ar produktiem, ko piegādā konkurenti ārpus ES, produktiem no Eiropas Savienības ir vēl pievienotā vērtība. Tas sasniedzams vienīgi ar tādas efektīvas oficiālo kontroļu sistēmas starpniecību, kas nodrošina augstu nekaitīguma un kvalitātes standartu nepārtrauktu īstenošanu, kā arī atbilstošu tirdzniecības partneru vēlmju realizāciju. Pretējā virzienā – ES ir lielākā dzīvu dzīvnieku, pārtikas un barības importētāja pasaulē. Dalībvalstu kompetento iestāžu veiktās tādu produktu pārbaudes, kas tiek ievesti no valstīm, kuras nav ES dalībvalstis, nodrošina minēto valstu atbilstību ES standartiem vai standartiem, kas sniedz līdzvērtīgu aizsardzības līmeni. 2010. gadā pārtikas un dzērienu imports sasniedza EUR 78 miljardu un eksports – EUR 73 miljardu vērtību. 2010. gadā ES importēja 79,3 miljonus tonnu pārtikas un dzīvu dzīvnieku un 3,4 miljonus tonnu dzērienu, ar 14 miljonu tonnu deficītu pārtikas un dzīvu dzīvnieku tirdzniecībā un 6 miljonu tonnu pārpalikumu dzērienu tirdzniecībā. 1.5. Izdevumu pārvaldība Esošais ES finansējuma tiesiskais regulējums ir: Padomes Lēmums 2009/470/EK attiecībā uz veterinārajām izskaušanas programmām un veterinārajiem ārkārtas pasākumiem; Padomes Direktīva 2000/29/EK attiecībā uz augu veselības pasākumiem; un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 attiecībā uz finansēšanas pasākumiem saistībā ar ES references laboratorijām, "Labāka apmācība nekaitīgai pārtikai" (BTSF) un citiem pasākumiem oficiālo kontroļu īstenošanai. 2011. gadā galvenokārt dzīvnieku slimību izskaušanas programmām tika piešķirti EUR 314,6 miljoni. Izdevumi laboratorijām, BSTF un citiem pasākumiem sastādīja 9 % no kopējā apjoma; 7 % tika piešķirti augu veselības darbības pasākumiem, un 3 % tika piešķirti dzīvnieku slimību un citu slimību ārkārtas fondam. 2. Nepieciešamība modernizēt ES tiesisko regulējumu attiecībā uz dzīvniekiem, augiem un lauksaimniecības un pārtikas ķēdi 2.1. Dzīvnieku veselība Esošais ES dzīvnieku veselības tiesiskais regulējums sastāv no aptuveni 50 pamatdirektīvām un pamatregulām, no kurām dažas tika pieņemtas 20. gs. 60. gadu sākumā. Kopš tā laika šis skaits pieaudzis līdz tādu 400 veterināro aktu kopumam, kuri pārsvarā izstrādāti laikposmā no 1988. līdz 1995 gadam attiecībā tikai uz 12 Kopienas dalībvalstīm. Tostarp ir radušās jaunas problēmas: ir parādījušās tādas slimības, kas pirms desmit gadiem nebija pazīstamas, un citas (piemēram, mutes un nagu sērga, infekciozais katarālais drudzis un putnu gripa) nesen ir parādījušās atkārtoti, atgādinot par nopietno ar tām saistīto risku. Dzīvnieku tirdzniecības apjomam būtiski pieaugot gan ES, gan pasaulē, ir notikušas būtiskas izmaiņas arī tirdzniecības nosacījumos. Komisija 2004. gadā uzsāka neatkarīgu vērtēšanu, lai izvērtētu Kopienas dzīvnieku veselības politikas (CAHP) paveikto aizgājušajā desmitgadē. Lai gan minētajā vērtējumā un pēc tam veiktajā apspriešanā tika konstatēts, ka kopumā esošā sistēma darbojas atbilstoši, tajā atklājās arī, ka vajadzīgs pārskatīt esošos noteikumus, lai risinātu šādus jautājumus: – sarežģīts politikas regulējums; – vispārējas dzīvnieku veselības stratēģijas trūkums; – nepietiekams uzsvars uz slimību profilaksi; – iespējamība uzlabot ES iekšējo tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem. 2.2. Augu veselība Kopš ieviešanas 1977. gadā augu veselības noteikumi ir aizsargājuši ES pret daudzu kaitīgo organismu ieviešanos un izplatīšanos. Patlaban galvenais instruments šajā jomā ir Padomes Direktīva 2000/29/EK. Tomēr līdztekus tirdzniecības globalizācijai un klimata pārmaiņām ES saskaras ar augstāku risku, ka tās teritorijā varētu iekļūt jauni kaitīgie organismi ar lielāku iespējamību tiem ieviesties un izplatīties, kā arī mazāku lauksaimniecības un dabas ekosistēmu aizsargātību. 2010. gadā veiktā augu veselības noteikumu izvērtēšana liecināja, ka esošais režīms jāpielāgo un jāmaina, lai rezultatīvi spētu risināt jaunos identificētos riskus. Aizvadītajā desmitgadē vērienīgi uzliesmojumi ir notikuši ar bīstamiem kaitīgiem organismiem, kas saistīti ar importu un ietekmē mežsaimniecību (piemēram, priedes koksnes nematode, citrusu ūsainis un sarkanais palmu smecernieks), pievēršot politikas izstrādātāju un sabiedrības uzmanību nepietiekamas aizsardzības izmaksām un ietekmei. Galvenās 2010. gada izvērtējumā apzinātās problēmas ir saistītas ar: – nepietiekamu uzmanību profilaksei saistībā ar tādu importu, kas rada augstu risku; – nepieciešamību koncentrēties uz kaitīgajiem organismiem, kas izplatīti dalībvalstīs un tādējādi ir ES prioritāte; – vajadzību pēc iedarbīgākiem instrumentiem kaitīgo organismu klātbūtnes un dabīgās izplatīšanās kontrolei; – nepieciešamību modernizēt esošos instrumentus attiecībā uz pārvietošanu ES iekšienē (t. i., augu pases un aizsargājamās zonas). 2.3. Augu reproduktīvais materiāls ES tiesiskais regulējums attiecībā uz augu reproduktīvo materiālu ir izstrādāts kopš 1960. gadiem. Tas sastāv no 12 Padomes pamatdirektīvām un gandrīz 90 sekundārajiem aktiem, kas attiecas uz šķirņu sarakstiem tirdzniecības atļaujas piešķiršanas nolūkiem un konkrētām tirdzniecības prasībām attiecībā uz dažādām sugām. Lai gan ES tiesību akti ir sasnieguši sākotnējos mērķus garantēt brīvu tirdzniecību un nodrošināt augu reproduktīvā materiāla drošumu un kvalitāti, jāpievērš papildu uzmanība šādiem jautājumiem: – sarežģīti spēkā esošie tiesību akti un to sadrumstalotība; – ievērojams administratīvais slogs iestādēm, jo lielākā daļa reģistrēšanas un sertificēšanas pienākumu jāveic oficiālām iestādēm; – nepietiekama konsekvence ar citām ES politikas jomām (piemēram, ilgtspējīga lauksaimniecība un mežsaimniecība, bioloģiskās daudzveidības aizsardzība, klimata pārmaiņas, bioekonomika); – izmaksu segšanā attiecībā uz šķirņu reģistrēšanu un augu reproduktīvā materiāla sertificēšanu netiek izmantota saskaņota pieeja. 2.4. Oficiālās kontroles Oficiālās kontroles reglamentē Regula (EK) Nr. 882/2004. Pierādījumi par tās īstenošanu ir savākti revīzijās, ko uz vietas veikuši Eiropas Komisijas eksperti, bet arī izmantojot atsauksmes no dalībvalstīm un ieinteresētajām personām attiecībā uz faktisko īstenošanu ikdienā. Šie pierādījumi apstiprina, ka galvenās izmaiņas, kas ar 2004. gada regulu ieviestas veidā, kā kompetentās iestādes organizē un veic oficiālās kontroles lauksaimniecības un pārtikas ķēdē, ir izveidojušas pamatu integrētākai, horizontālai un līdz ar to efektīvākai pieejai attiecībā uz izpildi. Tajā pašā laikā tie norāda uz trūkumiem, kuru dēļ vajadzīgi turpmāki uzlabojumi, jo īpaši: – vispārējā tiesiskā regulējuma vienkāršošana, kurā patlaban vēl ir saglabājusies sadrumstalotība, pārklāšanās un plaisas, un līdz ar to atšķirības valstu mēroga interpretācijā un īstenošanā; – konsekventāka “uz riska analīzi balstītas kontroles” principa izmantošana; – sistemātiskāka un konsekventa administratīvās sadarbības instrumentu un datorizētu informācijas sistēmu izmantošana; – nevajadzīgu administratīvo prasību atcelšana. Attiecībā uz oficiālo kontroļu finansēšanu un vajadzību nodrošināt stabilu un saskaņotu finansējumu kompetento iestāžu darbam, pierādījumi norāda arī uz esošajām neskaidrībām par oficiālo kontroļu ilgtermiņa ilgtspēju. 2011. gadā veiktā ārējā pētījumā tika secināts, ka regulas noteikumi par oficiālo kontroļu finansēšanu no maksām nespēj pilnībā īstenot mērķi nodrošināt oficiālo kontroļu veikšanai pietiekamu resursu apjomu. Ir pierādījumi arī tam, ka pašreizējie noteikumi nav pietiekami, lai nodrošinātu taisnīgu un konsekventu pieeju visās nozarēs: maksa tiek iekasēta tikai dažās nozarēs un to neaprēķina vienotā un pārredzamā veidā visās dalībvalstīs, vai tādā veidā, kas atalgotu uzņēmēju atbilstību. 2.5. Izdevumu pārvaldība Lai nodrošinātu izvirzīto mērķu sasniegšanu, pašreizējais tiesiskais regulējums ir jāpielāgo atbilstoši ierosinātajām izmaiņām dažādās politikas jomās. Turklāt patlaban izdevumu pārvaldība ir sarežģīta un to nepieciešams saskaņot ar daudzgadu finanšu shēmu (DFS). Tādēļ ir vajadzīgs jauns tiesiskais regulējums. 3. “Pārskata pakete" Turpinot darbu, lai stiprinātu, modernizētu un racionalizētu esošo tiesisko vidi, orientējoties uz augstā līmenī nodrošinātu cilvēku, dzīvnieku un augu veselības aizsardzību, Komisija ierosina ES noteikumu pārskatīšanas paketi ar pieciem priekšlikumiem: – ar ko nosaka dzīvnieku veselības prasības (dzīvnieku veselības jomas tiesību akti); – ar ko nosaka aizsardzības pasākumus pret augiem kaitīgajiem organismiem (augu veselības jomas tiesību akti); – kas reglamentē augu reproduktīvā materiāla ražošanu un laišanu tirgū (augu reproduktīvā materiāla tiesību akti); – kas reglamentē oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības, kuras veic, lai nodrošinātu atbilstību visam lauksaimniecības un pārtikas ķēdes noteikumu kopumam (tostarp iepriekš minētie) (Regula par oficiālajām kontrolēm); un – kas reglamentē ES izdevumu pārvaldību galvenajās lauksaimniecības un pārtikas ķēdes jomās. Visi pieci paketē ietvertie tiesību aktu priekšlikumi jāiesniedz pieņemšanai Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 289. panta 1. punktu un 294. pantu). Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai tiks lūgts sniegt atzinumu. 4. “Pārskata paketes” saturs 4.1. Dzīvnieku veselības jomas tiesību akti ES dzīvnieku veselības stratēģiju 2007.-2013. gadam pieņēma 2007. gadā[1]. Stratēģijas pamatā ir jēdziens “profilakse ir labāka nekā ārstēšana”, un tās mērķi ir nodrošināt augstu sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma līmeni; atbalstīt lauksaimniecību un lauku ekonomiku; uzlabot ekonomikas izaugsmi, kohēziju un konkurētspēju; un veicināt tādas lauksaimniecības metodes un dzīvnieku labturību, kas samazina ietekmi uz vidi. Vēlāk, rīcības plānā ES dzīvnieku veselības stratēģijas īstenošanai[2] ES regula par dzīvnieku veselību, kas šeit minēta kā dzīvnieku veselības jomas tiesību akti (AHL), tika minēta kā viens no galvenajiem uzdevumiem stratēģijā, kura vērsta uz modernu un inovatīvu tiesisko regulējumu, kas atbalsta minēto mērķu sasniegšanu. Komisijas priekšlikums par AHL ir rezultāts, kas tapis pēc plašas apspriešanās ar ieinteresētajām personām. 4.1.1. Galvenās izmaiņas Vienkāršošana, modernizācija un lielāka konsekvence visos ES dzīvnieku veselības jomas tiesību aktos ir bijis būtisks pārskatīšanas procesa dzinulis šajā jomā. Saskaņā ar šo pieeju AHL veido bāzi plašam un daudzpusīgam tiesiskajam regulējumam attiecībā uz ES dzīvnieku veselības politiku. Tajā skaidri noteikti visaptverošie principi un mērķi, kas vajadzīgi, lai vēl vairāk samazinātu dzīvnieku slimības, vienlaikus saglabājot ES ekonomikas konkurētspēju. Sīki izstrādāti noteikumi – piemēram, konkrēti slimības kontroles pasākumi, identificēšanas un reģistrēšanas noteikumi konkrētām sugām, kā arī konkrēti pasākumi attiecībā uz konkrētu sugu pārvietošanu ES teritorijā – ir jārisina ar deleģētajiem vai īstenošanas aktiem. Šādu aktu izmantošana precīzāku noteikumu vai prasību ieviešanai dod iespēju elastīgi un ātri reaģēt strauji mainīgās situācijās un veterināros ārkārtas gadījumos. Slimību uzraudzības, slimību paziņošanas un ziņošanas tīklu uzlabošana palīdzēs sekmīgāk veikt slimību agrīnu konstatēšanu un kontroli, arī attiecībā uz jaunām slimībām, piemēram, tādām, kas saistītas ar klimata pārmaiņām, un nodrošinās lielāku konverģenci ar starptautiskajiem standartiem. Vienkāršošana un izskaidrošana Vienkāršāks tiesiskais regulējums palīdzēs iestādēm un uzņēmējiem to izprast un izmantot, nodrošinās konsekventāku un uz mērķa sasniegšanu orientētu rīcību un noteiks vispārējus principus, kas jāievēro, lai veicinātu slimību profilaksi un kontroli. Tas varētu samazināt administratīvo slogu, samazinot laiku, kas nepieciešams, lai iepazītos ar tiesību aktiem, un ieviešot iespējas vienkāršot noteiktas administratīvās prasības un padarīt tās saskaņotākas, ieviešot arī saskaņotāku un konsekventu tiesisko regulējumu attiecībā uz vakcināciju. Jaunie AHL precizēs uzņēmēju, veterinārārstu un citu personu dzīvnieku veselības pienākumus, daļēji ar pirmo reizi izvirzītu prasību par pamatlīmeņa zināšanām. Jaunu tehnoloģiju ieviešana AHL sniegs plašākas iespējas izmantot jaunas tehnoloģijas tādām dzīvnieku veselības darbībām kā patogēnu monitorings, elektroniska dzīvnieku identificēšana un reģistrēšana un elektroniski sertifikāti. Jauno tehnoloģiju un sistēmu izmantošana palīdzēs samazināt administratīvo slogu ikdienas darbā gan veterinārajām iestādēm, gan operatoriem. Lielāka elastība, izmantojot uz riska analīzi balstītu pieeju Tiks ieviesti kritēriji, pēc kuriem sarakstā norādīt dzīvnieku slimības, kas sistemātiski, balstoties uz zinātniskiem un citiem pierādījumiem, sadalītas kategorijās. Tas ļaus ES labāk noteikt prioritātes savu resursu izmantošanai, piešķirot zemāku prioritāti slimībām, kas rada mazāku risku. Būs atļauts plašāk izmantot “nodalīšanu” (t. i., dažas saimniecības tiek uzskatītas par nekaitīgām arī slimību uzliesmojumu laikā), kas dzīvnieku slimību kontrolē ļauj īstenot vairāk uz riska analīzi balstītu pieeju un potenciāli samazina tirdzniecības ierobežojumus. 4.2. Augu veselības tiesību akti Komisijas priekšlikums regulai par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem, turpmāk augu veselības tiesību akti, atbilst Padomes 2008. gada 21. novembra pieprasījumam izvērtēt ES augu veselības noteikumus, ņemot vērā vajadzību grozīt spēkā esošo tiesisko regulējumu, kā arī šādu grozījumu ietekmi. Visā pārskatīšanas procesā notika plaša apspriešanās ar ieinteresētajām personām un dalībvalstu iestādēm. Ņemot vērā iepriekš minēto, ierosinātās regulas mērķis ir novērst nepilnības, kas konstatētas pēc augu veselības noteikumu izvērtēšanas 2010. gadā, kā arī ieviest vajadzībām piemērotu, noturīgu, pārredzamu un ilgtspējīgu tiesisko regulējumu. Kopumā ir pastiprināta sinerģija ar augu reproduktīvā materiāla režīmu un novērsta novēršama dublēšanās un nevajadzīgi slogi. Priekšlikums regulai par oficiālajām kontrolēm aptver oficiālās kontroles, ko dalībvalstu kompetentās iestādes veic attiecībā uz operatoru atbilstību ES augu veselības prasībām. 4.2.1. Galvenās izmaiņas Tvērums Ierosinātās regulas ģeogrāfiskais tvērums aptver tikai dalībvalstu teritorijas Eiropā, izņemot aizjūras zemes un teritorijas un tālākos reģionus, kur kaitīgie organismi, pret kuriem ES ir jāaizsargā, ir vietējas sugas. Ierosinātā regula attiecas uz visiem organismiem, kas nodara augiem tiešu kaitējumu, t.i., kukaiņi, ērces, nematodes, patogēni mikroorganismi un parazītiskie augi (turpmāk kaitīgie organismi). Tas aptver gan karantīnas organismus, gan kvalitāti ietekmējošos kaitīgos organismus, kā patlaban reglamentēts “tirdzniecības direktīvās” par sēklām un augu pavairošanas materiālu. Regulas pielikumos ir sniegti kritēriji lēmumu pieņemšanai par atbilstošu kaitīgo organismu iedalījumu (karantīnas vai kvalitātes). Pielikumos noteikti arī fitosanitāro risku pārvaldības principi un pasākumi. Regulas priekšlikumā ietverts arī augu, augu produktu un citu objektu eksports uz trešām valstīm. Eksports notiek vai nu saskaņā ar piemērojamajām ES prasībām, vai, ja valsts, kas nav ES dalībvalsts, noteikumi to atļauj, vai ja minētā valsts piekrīt, tad saskaņā ar minētās valsts prasībām. Priekšlikumā arī paredzēts ieviest pirmseksporta sertifikātu gadījumiem, kad augu materiālu eksportē no dalībvalsts, kas nav izcelsmes dalībvalsts. Pirmseksporta sertifikāts ir paredzēts, lai aizstātu patlaban lietoto neoficiālo norādījumu dokumentu. Labāka profilakse attiecībā uz importu un pastiprināta agrīna rīcība pret uzliesmojumiem Profilakse ir pastiprināta, pilnvarojot Komisiju noteiktā četru gadu laikposmā, pamatojoties uz iepriekšēju riska novērtējumu, pieņemt piesardzības pasākumus attiecībā uz jaunu augsta riska stādāmo materiālu, ko importē no valstīm, kas nav ES valstis. Šajā laikposmā ir nepieciešams veikt pilnīgu riska novērtēšanu un pieņemt lēmumu par pastāvīgo pasākumu piemērotību. Ierosinātā regula paredz, ka tagad, ja pasažieri savā bagāžā ieved ES teritorijā reglamentētus augus, minētajiem augiem pilnībā jāatbilst attiecīgajām prasībām un aizliegumiem. Turklāt ierosinātā regula uzliek dalībvalstīm pienākumu veikt to teritorijā kaitīgo organismu klātbūtnes uzraudzību apgabalos, kur par to sastopamību iepriekš nav bijis zināms. Ja kaitīgie organismi tiek konstatēti, dalībvalstīm būs jāveic izskaušanas pasākumi, tostarp tādas ierobežotas teritorijas demarkācija, kas sastāv no buferzonas ieskautas inficētās zonas. Turklāt attiecībā uz karantīnas organismiem, kas identificēti kā prioritāri kaitīgie organismi, ir vajadzīga paaugstināta sagatavotība un uzraudzība. Uzraudzības un izskaušanas pienākumi neattieksies uz kvalitāti ietekmējošiem kaitīgajiem organismiem. Ierosinātajā regulā Komisijai ir piešķirtas pilnvaras pieņemt īstenošanas aktus, lai ierobežotu (apkarotu) karantīnas organismus, ko nevar izskaust no ES teritorijas. Iekšējā tirgus noteikumu stiprināšana un modernizācija Ja augu materiāls jāpārvieto ES robežās, ierosinātajā regulā ir paredzēts, ka obligāti jāizmanto augu pase, kas apliecina atbilstību tiesību aktiem par karantīnas organismiem un kvalitāti ietekmējošiem kaitīgajiem organismiem. Pasi, kas vienkāršota un standartizēta saskaņā ar Komisijas priekšlikumu, ir jāizdod operatoriem kompetento iestāžu uzraudzībā. Operatoriem būs jāuzglabā informācija, kas nepieciešama, lai izsekotu invadētos sūtījumus, bet pasē pašreizējā partijas numura vietā var būt datu nesēji (svītrkodi utml.). Ja attiecībā uz stādāmo materiālu nepieciešama gan augu pase, gan sertifikācijas etiķete saskaņā ar ES tiesību aktiem par augu reproduktīvo materiālu, abas etiķetes tagad var apvienot vienā dokumentā, tādējādi samazinot administratīvo slogu tirgus dalībniekiem. Augu pases būs vajadzīgas visam kokaudzētavas materiālam, bet ne attiecībā uz pārdošanu neprofesionāliem galalietotājiem. 4.3. Augu reproduktīvā materiāla tiesību akti Dalībvalstis 2007. gadā Padomē lūdza vienkāršot spēkā esošos tiesību aktus par augu reproduktīvā materiāla tirdzniecību. Pēc 2007. — 2008. gadā veiktas ārējas izvērtēšanas[3] 2009. gadā tika pieņemts rīcības plāns[4]. Komisijas priekšlikums regulai par tirdzniecību ar augu reproduktīvo materiālu (turpmāk augu reproduktīvā materiāla tiesību akti) ir balstīts uz plašām apspriedēm ar dalībvalstīm, ieinteresētajām personām un Kopienas Augu šķirņu biroju (CPVO). 4.3.1. Galvenās izmaiņas Pārskatīšanas galvenie pamatprincipi bija vienkāršošana, modernizācija, izmaksu samazināšana, lielāka efektivitāte un palielināta elastība operatoriem, nodrošinot pienācīgu saskaņotības līmeni visā ES un horizontālu koordināciju ar citiem ES politikas mērķiem, galvenokārt ES vides politikā. Vienkāršošana un modernizācija Šie mērķi ir sasniegti, 12 direktīvas, kas patlaban reglamentē konkrētu veidu augu reproduktīvo materiālu, piemēram, lauksaimniecības kultūru, augļaugu, dekoratīvo augu, dārzeņu un meža reproduktīvo materiālu, aizstājot ar vienu regulu. Tā attiecībā uz visiem augu reproduktīvā materiāla veidiem ievieš saskaņotus pamatnoteikumus (piemēram, kaitīgu organismu un defektu neesamība), vienlaikus saglabājot stingrākus noteikumus attiecībā uz svarīgiem augiem, kas tiek tirgoti visā ES teritorijā, piemēram, sarakstā norādītas augu sugas, kuru šķirnes jāpakļauj atšķirīguma, stabilitātes un viendabīguma testiem un sertifikācijai, un inspicēšanai tirdzniecības nolūkos. Turklāt tiesību aktu tvērums ir paplašināts, attiecinot to uz eksportu un uz piegādi rūpnieciskiem procesiem. Elastīguma, izmaksu samazināšanas un efektivitātes sniegtais labums Ievērojamas vispārējā administratīvā sloga un izmaksu samazināšanas mērķis tika sasniegts, piešķirot operatoriem un kompetentajām iestādēm ievērojamu brīvību reģistrēšanas un sertificēšanas uzdevumu izpildē un ieviešot izmaksu segšanas principu attiecībā uz šķirņu reģistrēšanu (un ar Regulas par oficiālajām kontrolēm starpniecību – uz sertificēšanu). Tomēr mikrouzņēmumi no maksām tiks atbrīvoti un, lai saglabātu ģenētiskos resursus un bioloģisko daudzveidību, varētu samazināt maksas attiecībā uz šķirnēm, kurām ir oficiāli atzīts apraksts, un attiecībā uz heterogēna materiāla reģistrēšanu. Jaunie tiesību akti veicina šķirņu reģistrēšanas elastīgumu, pēc operatora pieprasījuma ļaujot lielāko reģistrēšanas uzdevumu daļu attiecībā uz jaunām šķirnēm veikt operatoriem oficiālā uzraudzībā. Pašreizējais pienākums paziņot Komisijai par šķirni un ietvert to kopējos katalogos pirms realizācijas visā ES teritorijā tiks atcelts, lai paātrinātu inovāciju, t. i., piekļuvi tirgum attiecībā uz jaunām augu šķirnēm. Pietiks ar augu šķirnes reģistrēšanu vienā dalībvalstī. CPVO būs svarīgāka nozīme šķirņu reģistrēšanā. Komisijas vietā ES Augu šķirņu datubāzi pārvaldīs CPVO, un tiks ieviesta iespēja reģistrēt šķirni tieši CPVO. Lai nodrošinātu kvalitatīvu reģistrēšanas procesu, CPVO pārbaudīs valstu šķirņu pārbaudes centrus. CPVO arī turpinās saskaņot testēšanas protokolus attiecībā uz jaunām šķirnēm. Turklāt pieeja “viena atslēga vairām durvīm” ļaus ar vienu procedūru reģistrēt jaunu šķirni tirdzniecības mērķiem un piešķirt augu šķirņu tiesības. Tiks padarīts elastīgāks arī augu reproduktīvā materiāla partiju sertificēšanas process. Iespēja operatoram veikt sertificēšanu dalībvalsts kompetentās iestādes oficiālā uzraudzībā turpmāk tiks attiecināta uz visām sarakstā norādītajām sugām un uz visām augu reproduktīvā materiāla tirdzniecības kategorijām. Horizontāla koordinācija ar citiem ES politikas mērķiem Lai uzlabotu bioloģisko daudzveidību un augu ģenētisko resursu saglabāšanu saimniecībā, ir ievērojami samazinātas prasības, kas noteiktas attiecībā uz tradicionālajām un saglabāšanas šķirnēm un citu materiālu, piemēram, heterogēnu un tirgus nišu materiālu. Šķirņu testēšana un sertificēšana netiek prasīta. Tas ievērojami uzlabos tirgus pieejamību šādam materiālam. Tradicionālās un saglabāšanas šķirnes var reģistrēt ar zemām izmaksām, balstoties uz vēsturiskiem datiem un izmantojot kompetentās iestādes atzītu šķirnes aprakstu. Turklāt noteikumi ir grozīti, lai nodrošinātu iespēju atļaut mikrouzņēmumiem heterogēna materiāla (piemēram, populāciju) un tirgus nišu materiāla tirdzniecību mazos daudzumos. Lai virzītu augu selekciju ilgtspējīgākā virzienā, pirmo reizi tiks saskaņoti testēšanas protokoli par lauksaimniecības ilgtspējas kritērijiem (piemēram, noturību pret slimībām un sausumu) šķirņu reģistrēšanai. Tomēr dalībvalstis var turpināt pārvaldīt jaunu šķirņu testēšanu, lai pārbaudītu to audzēšanas un lietošanas vērtību, pamatojoties uz saviem agroekoloģiskajiem nosacījumiem. 4.4. Regula par oficiālajām kontrolēm Priekšlikumā grozīt vispārējo pamatu oficiālajām kontrolēm, kas noteikts ar Regulu (EK) Nr. 882/2004, ir iekļauti vairāku tādu izvērtējumu rezultāti, kuros apskatīti dažādi minētā pamata aspekti. Pārskatīšanas risinājumi tika plaši apspriesti ar dalībvalstīm Regulas (EK) Nr. 882/2004 vispārējās piemērošanas darba grupā un sagatavošanas posmos diviem pētījumiem (2009. un 2011. gadā), kurus veica par situāciju saistībā ar tādu noteikumu piemērošanu, kas reglamentē oficiālo kontroļu finansēšanu. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām notika Pārtikas aprites un dzīvnieku un augu veselības padomdevējā grupā. 4.4.1. Galvenās izmaiņas Integrētās pieejas konsolidācija ar nozarei specifisku elastību Svarīgs jauninājums ir oficiālo kontroļu noteikumu tvēruma paplašināšana, jo īpaši to attiecināšana uz augu veselības, augu reproduktīvā materiāla un dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu attiecīgajām kontrolēm, uz kurām līdz šim attiecās nozaru noteikumi, kas pilnībā neatbilda Regulā (EK) Nr. 882/2004 noteiktajai pieejai. Spēkā esošais sīki izstrādātu tādu noteikumu kopums, kas attiecas uz veterināro zāļu atlieku oficiālajām kontrolēm, tiks atcelts, lai ļautu šo jomu reglamentēt, vairāk pamatojoties uz risku analīzi, bet joprojām aizsargājot veselību, saskaņā ar to pašu tiesisko pamatu. Šī pārskatīšana būtiski ietekmēs tiesisko regulējumu, kas reglamentē oficiālās kontroles, ko veic produktiem no valstīm, kuras nav ES valstis. Tā paredz vienotu noteikumu kopumu visām kontroles darbībām, kas jāveic uz ES robežām attiecībā uz tādiem dzīvniekiem un precēm no valstīm, kas nav ES valstis, kuri prasa lielāku uzmanību veselības apsvērumu dēļ. Šajā kontekstā tā ievieš robežkontroles punktus (RKP (BCP–Border Control Posts)), ar kuriem paredzēts aizstāt līdzšinējos robežkontroles punktus (BIP–Border Inspection Posts — dzīvniekiem un atvasinātiem produktiem), izraudzītās ievešanas vietas (IIV — augu izcelsmes pārtikas produktiem un dzīvnieku barībai) un ievešanas vietas (augiem un augu produktiem). Kontrolēm, ko veic robežkontroles punktos, piemēros vienotu noteikumu kopumu, un iepriekšējai paziņošanai par sūtījumu atvešanu un oficiālo kontroļu un lēmumu reģistrēšanai (aizstājot standarta dokumentus, ko patlaban izmanto katrā nozarē)[5] izmantos vienoto sanitāro ievešanas dokumentu (VSID). Lai gan dokumentu kontroles aizvien būs sistemātiskas attiecībā uz visām reglamentētajām precēm un dzīvniekiem, kopīgi kritēriji nodrošinās, ka identitātes un fiziskās kontrolpārbaudes nepārsniedz to, kas nepieciešams, ņemot vērā risku, ko rada dažādu kategoriju produkti. Ir paredzēti noteikumi, lai pieņemtu turpmākus noteikumus konkrētām nozarēm, izmantojot deleģētus un īstenošanas aktus. Iedarbīgāki izpildes mehānismi Vairākas izmaiņas nodrošinās, ka ar Regulu (EK) Nr. 882/2004 valstu izpildītājiem piedāvātais instrumentu kopums ir vienkāršāk izmantojams un iedarbīgāks: – attiecībā uz katru paketē iekļauto nozari katrai dalībvalstij būs lūgts attiecībā uz sagatavošanas koordinēšanu un daudzgadu kontroles plāna saskaņotības nodrošināšanu nozīmēt vienu atbildīgo iestādi, kam jādarbojas kā kontaktpunktam Komisijai un citām dalībvalstīm saistībā ar oficiālajām kontrolēm; – tiks ieviesta VSID elektroniska apstrāde visiem dzīvniekiem un precēm, uz ko attiecas kontroles uz robežas; – vienlaikus atkārtoti apliecinot prasību, lai visas oficiālās laboratorijas būtu akreditētas atbilstoši ISO standartam 17025, pēc vajadzības tiek noteikti pārejas pasākumi un pagaidu vai pastāvīgas atkāpes. Priekšlikuma mērķis ir arī uzlabot noteikumu izmantojamību attiecībā uz “administratīvo palīdzību”, t. i., mehānismiem, kas ļauj valsts kontroles iestādēm sadarboties pārrobežu izpildes jautājumos, ja ES noteikumu pārkāpumi ir jārisina ne tikai tajā dalībvalstī, kurā pārkāpums ir atklāts, bet arī dalībvalstī, kurā tas radies. Jaunu ES mēroga mehānismu ātrai informācijas apmaiņai saistībā ar nopietnu un plaša mēroga pārkāpumiem ļaus dalībvalstīm iedarbīgāk vērsties pret krāpnieciskām darbībām. Oficiālo kontroļu finansēšana Atbilstošu līdzekļu piešķiršanai oficiālajām kontrolēm ir būtiska nozīme, lai novērstu ievērojamus darbības traucējumus ES lauksaimniecības un pārtikas ķēdes oficiālo kontroļu sistēmā un lai garantētu tās spēju paredzēt ārkārtas situācijas veselības jomā un iespējami rezultatīvi uz tām reaģēt. Priekšlikums pamatojas uz pašreizējo sistēmu ar obligātām maksām (ko pašlaik iekasē tikai no konkrētiem tirgus dalībniekiem un/vai par konkrētām kontrolēm). Tā stiprina principu, saskaņā ar kuru kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt maksu no uzņēmumiem, lai segtu izmaksas, kas tām rodas, veicot oficiālās kontroles pienākumus visā lauksaimniecības un pārtikas ķēdē un konkrētās ar to saistītās jomās (piemēram, veterinārsanitārās un fitosanitārās kontroles, augu reproduktīvā materiāla kontroles). Vairāki pašlaik spēkā esošo noteikumu kopuma uzlabojumi ir ierosināti, lai nodrošinātu konsekventu un stabilu resursu plūsmu kompetentajām iestādēm un lai izskaustu zināmos trūkumus pašreizējā sistēmā: – obligāta maksa tiks iekasēta no visiem reģistrētajiem pārtikas un barības uzņēmumiem un operatoriem augu un augu reproduktīvā materiāla nozarē, lai sadalītu kontroles izmaksas visā ķēdē; – maksa ļaus kompetentajām iestādēm pilnībā segt radušās izmaksas, tādējādi samazinot ienākumu atkarību no valsts budžeta rīcībpolitikām, kā arī samazinot līdzekļu nepietiekamības risku, ko radītu līdzekļu pārdale konkurējošām prioritātēm; – tiks sasniegts optimālāks līdzsvars un taisnīgums, nodrošinot, ka maksu aprēķiniem izmantotās metodes un segto izmaksu saraksts ir pilnībā pārredzami, un pieprasot dalībvalstīm atalgot operatoru konsekventu atbilstību (piemēram, ar samazinātu maksājumu likmēm); – kā likums – no mikrouzņēmumiem netiks iekasēta maksa. 4.5. Izdevumu pārvaldība Komisijas priekšlikuma par izdevumu pārvaldību galvenais mērķis ir atbalstīt attiecīgajās politikas jomās ierosinātās izmaiņas un panākt saskaņošanu ar ES daudzgadu finanšu shēmu, vienlaikus ļaujot noteiktos apstākļos, piemēram, reaģējot uz krīzēm, izmantot rezerves lauksaimniecības nozarē. Attiecībā uz augu veselību, lai aizsargātu ES pret kaitīgo organismu ieviešanos un izplatīšanos, tiks finansētas apsekojumu programmas kaitīgo organismu klātbūtnes noteikšanai, kā arī tiks finansēti fitosanitārie atbalsta pasākumi dalībvalstu tālākajiem reģioniem. Jaunais pamats ļaus arī finansēt iniciatīvas, kuru mērķis ir atjaunināt tiesību aktus, lai neatpaliktu no zinātnes un tehnoloģiju attīstības un nodrošinātu efektīvu un iedarbīgu izpildi. Ārkārtas pasākumu gadījumā Savienības līdzfinansējumu, kas audzētājiem kompensētu zudumā gājušā augu materiāla vērtību, būs iespējams piešķirt no brīža, kad augu veselības tiesību akti stājušies spēkā. 5. Secinājums Ierosināto tiesību aktu pakete ir izstrādāta, balstoties uz vērienīgu pārskatīšanu attiecībā uz svarīgākajiem elementiem ES tiesību aktos, kas reglamentē pārtikas ražošanu un laišanu tirgū, pārtikas un dzīvnieku barības aprites drošumu, kā arī augu un dzīvnieku veselību. Minētajā pārskatīšanā kopš 2004. gada attiecībā uz dzīvnieku veselības tiesību aktiem un ilgāk par trīs gadiem citās jomās ir bijuši iesaistīti eksperti no dalībvalstīm un visas ieinteresētās personas. To veica, lai novērtētu, cik piemēroti ir ilgākā laikposmā ES izstrādātie plaša spektra noteikumi attiecībā uz tādu Līguma mērķu sasniegšanu kā dažādos procesos ceļā no lauku saimniecības līdz galdam (no primārās ražošanas līdz pārtikas lietošanai un utilizēšanai) nodrošināt augstu veselības līmeni cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem. Ražošanas metodes un paņēmieni ir mainījušies, globalizācija un arvien plašāki kontakti ietekmē apdraudējumu un risku izplatīšanos, ir radušies jauni apdraudējumi un riski un līdz ar to ir attīstījušās arī patērētāju vēlmes un izglītotība. Šīs daudzpusīgās pārskatīšanas rezultāts ir ierosinātās izmaiņas dzīvnieku veselības tiesību aktos, tiesību aktos, kas reglamentē augu veselību un augu reproduktīvo materiālu un noteikumos par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālām darbībām visā lauksaimniecības un pārtikas ķēdē. Šo izmaiņu mērķis ir sniegt lietderīgāku un mūsdienīgu tiesisko regulējumu minētajos jautājumos, padarīt elastīgākus un samērīgākus noteikumos, kas dažos gadījumos izstrādāti pirms vairāk nekā 40 gadiem, un kopumā labāk apmierināt iedzīvotāju un uzņēmumu vajadzības. [1] http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/index_en.htm. [2] COM(2008) 545, galīgā redakcija, http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/documents_en.htm. [3] FCEC (2008), Novērtējums par Kopienas acquis attiecībā uz sēklu un augu pavairojamā materiāla tirdzniecību (S&PM). Nobeiguma ziņojums. [4] SEC(2009) 1272 galīgā redakcija. [5] T.i., kopējais veterinārais ievešanas dokuments (KVID) veterināro kontroļu jomā, kopējais ievešanas dokuments (KID) neveterinārajās kontrolēs un fitosanitārais sertifikāts, ko patlaban izmanto augu veselības nozarē.