Šis lidojumu drošuma pārvaldības process tiek īstenots, paļaujoties uz to, ka pastāvīgi ir pieejama ar lidojumu drošumu saistīta informācija. Lai nodrošinātu, ka aviācijas jomas ierindas profesionāļi ziņo par atgadījumiem, kas var radīt ievērojamu risku aviācijai, būtisks faktors ir pārliecība, ka tiks garantēta ziņošanas avota konfidencialitāte un ka informācija tiks izmantota atbilstīgi. Šajā ziņā regula ar dažiem nosacījumiem nodrošina personu, kas ziņo par atgadījumiem, un citu šajos ziņojumos minēto personu aizsardzību, kā arī to, ka informācija tiks izmantota tikai lidojumu drošuma uzlabošanas nolūkā.

Regula (ES) Nr. 376/2014 ir piemērojama kopš 2015. gada 15. novembra. Tās mērķis ir novērst gaisa kuģu nelaimes gadījumus, incidentus un ar tiem saistītos nāves gadījumus, šādā nolūkā izmantojot informāciju un pieredzi, kas gūta, analizējot atgadījumus. Atgadījums ir ar lidojumu drošumu saistīts notikums, kas apdraud vai kas, ja to nenovērš vai uz to nereaģē, varētu apdraudēt gaisa kuģi, personas, kuras tajā atrodas, vai jebkuru citu personu. Regulas mērķis ir nodrošināt, lai attiecīgā ar lidojumu drošumu saistītā informācija saistībā ar civilo aviāciju tiktu paziņota, apkopota, glabāta, aizsargāta, lai tiktu veikta šādas informācijas apmaiņa, lai tā tiktu izplatīta un analizēta. Tas savukārt atvieglo aviācijas nozares ieinteresēto personu un kompetento iestāžu darbu, izstrādājot tādus atbilstīgus risku mazināšanas pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt, lai laikus tiktu veikti pasākumi lidojumu drošuma jomā.

Aviācijas nelaimes gadījumi nereti ir notikumu ķēdes rezultāts, proti, bieži vien tos nevar attiecināt tikai uz vienu cēloni. Taču tas nozīmē arī to, ka pirms nelaimes gadījumiem daudzkārt ir iespējams tos novērst un, ja kāds no šādas fatālas ķēdes posmiem tiek izņemts, no nelaimes gadījuma var izvairīties.

Šajā ziņojumā ir sniegts kopsavilkums par Komisijas veikto darbu, pārskatot Regulu (ES) Nr. 376/2014 par ziņošanu, analīzi un turpmākajiem pasākumiem attiecībā uz atgadījumiem civilajā aviācijā (turpmāk tekstā — “regula”), kā paredzēts regulas 24. panta 2. punktā. Šīs pārskatīšanas rezultātā ir iegūta informācija par to, kā regula darbojas pašlaik — piecus gadus pēc tās stāšanās spēkā. Ziņojumā plašākā kontekstā ir atspoguļoti regulas galvenie mērķi un uzsvērti tās īstenošanas rezultātā gūtie panākumi, kas ļāvuši uzlabot ziņojumu par atgadījumiem pilnīgumu un kvalitāti, palielināt iesniegto un glabāto ziņojumu skaitu un nodrošināt ziņotājiem piedāvāto aizsardzību. No otras puses, ziņojumā uzsvērti atsevišķi sarežģījumi regulas īstenošanas gaitā, jo īpaši attiecībā uz “taisnīguma kultūras” noteikumu īstenošanu. Visbeidzot, ziņojumā ir aprakstīts, kā regula ir veicinājusi gaisa kuģu nelaimes gadījumu skaita un ar tiem saistīto nāves gadījumu skaita samazināšanos. Šajā ziņojumā izklāstītie konstatējumi ir balstīti uz datiem, kas apkopoti Komisijas pasūtītā pētījumā, kura mērķis ir novērtēt, kā tiek īstenota Regula (ES) Nr. 376/2014 par ziņošanu, analīzi un turpmākajiem pasākumiem attiecībā uz atgadījumiem civilajā aviācijā.

Regulas vispārīgais mērķis ir palīdzēt samazināt gaisa kuģu nelaimes gadījumu skaitu un ar tiem saistīto nāves gadījumu skaitu.

2.ĪSTENOŠANA

Obligātās un brīvprātīgās ziņošanas sistēmas izveide — 4. un 5. pants

Regulas 4. un 5. pantā izklāstītos noteikumus par obligātās (OAZS) un brīvprātīgās (BAZS) ziņošanas sistēmas izveidi īstenoja gan dalībvalstis, gan EASA. Praksē tas nozīmē, ka katra dalībvalsts savas aviācijas iestādes līmenī ir izveidojusi gan obligātas, gan brīvprātīgas ziņošanas mehānismu. Būtu jāpiemin, ka dalībvalstīm jau pirms Regulas (ES) Nr. 376/2014 pieņemšanas bija pienākums izveidot obligātās ziņošanas sistēmas saskaņā ar Direktīvu 2003/42/EK.

Līdzīgi — EASA ir izveidota funkcionējoša obligātās ziņošanas sistēma saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas 4. panta 4. punktā, un brīvprātīgus ziņojumus var iesniegt tieši aģentūrai, izmantojot Eiropas Komisijas dienestu izveidoto Eiropas Aviācijas ziņojumu portālu (European Aviation Reporting Portal).

Saistībā ar to, kā organizācijas īsteno šīs prasības, ir konstatēti daži trūkumi. Direktīvas 2003/42/EK darbības jomā, t. i., pirms Regulas (ES) Nr. 376/2014 pieņemšanas, nebija ietvertas organizācijas. Tāpēc pastāv atšķirība starp organizācijām, kurām jau pirms regulas īstenošanas bija izveidota ziņošanas sistēma (to attiecīgo lidojuma drošuma pārvaldības sistēmu ietvaros), un organizācijām, kurām šādas sistēmas bija jāizveido pēc regulas stāšanās spēkā. Pirmo minēto organizāciju gadījumā tām regulas īstenošanas nolūkā savas esošās sistēmas bija tikai jāpielāgo jaunajām prasībām, savukārt pēdējām minētajām organizācijām ziņošanas sistēmas bija jāizveido no jauna. Attiecīgi tika konstatēts, ka dažas organizācijas atpaliek ziņošanas sistēmu izstrādē savā līmenī, tāpēc arī ziņošanas apmērs ir mazāks, nekā būtu citos apstākļos. Līdzīgi — brīvprātīgās ziņošanas jomā dažas organizācijas norādīja, ka tās nav izveidojušas brīvprātīgās ziņošanas sistēmu. Visbeidzot, tika konstatēts, ka dažas organizācijas nenošķir brīvprātīgās ziņošanas sistēmu no obligātās ziņošanas sistēmas un ir izveidojušas tikai vienu ziņošanas sistēmu.

Līdzīgi — lielākā daļa dalībvalstu, lai gan ir izveidojušas abas ziņošanas sistēmas, arī savās attiecīgajās valsts datubāzēs nenošķir ziņojumus, kas saņemti, izmantojot BAZS un OAZS, jo drīzāk vēlas mudināt organizācijas iesniegt visus ziņojumus neatkarīgi no to statusa. Attiecīgi ir bijis sarežģīti noteikt iesniegto obligāto un brīvprātīgo ziņojumu skaitu, jo nav vienkārša veida, kā atšķirt, no kuras ziņošanas sistēmas nāk ECR glabātie ziņojumi par atgadījumiem. Tas savukārt apgrūtina iespēju gūt skaidru priekšstatu par to, cik lielā mērā personas un organizācijas, uz kurām attiecas obligātās ziņošanas pienākums, ir izpildījuši regulas prasības.

Lai gan no iepriekš minētā var secināt, ka, šķiet, pastāv nepieciešamība dalībvalstīm rīkoties, lai nodrošinātu, ka iesaistītās personas efektīvi īsteno attiecīgos regulas noteikumus, tomēr var konstatēt, ka viens no galvenajiem regulas mērķiem — palielināt par atgadījumiem pieejamo datu apjomu — ir sasniegts. Šis mērķis ir sasniegts, jo regulas efektīvas īstenošanas rezultātā ir palielinājies iesniegto ziņojumu skaits un līdz ar to arī tās pieejamās informācijas apjoms, kas saistīta ar aviācijas drošumu. ECR glabāto ziņojumu par atgadījumiem kopējais skaits kopš regulas stāšanās spēkā ir ievērojami pieaudzis. Kā parādīts tālāk 1. attēlā, 2015. gadā ECR saņemto ziņojumu skaits par atgadījumiem attiecīgajā gadā nedaudz pārsniedza 200 000. 2019. gadā to ziņojumu kopējais skaits, kas tika pārsūtīti uz ECR, sasniedza 291 458. Kopumā ECR glabāto ziņojumu par atgadījumiem skaits šajā periodā ir vairāk nekā divkāršojies — no 1 125 264 ziņojumiem 2014. gada beigās līdz 2 548 578 ziņojumiem 2019. gadā.

1. attēls. Ierakstu skaits ECR (avots: JRC pārskats par Eiropas koordinācijas centra aviācijas incidentu ziņošanas sistēmas (ECCAIRS) saturu ECR).

Informācijas apkopošana, glabāšana un apmaiņa — 6. un 9. pants

Regulas 6. un 9. pantā ir noteiktas prasības attiecībā uz informācijas apkopošanu, glabāšanu un apmaiņu. Regulas 6. panta mērķis ir nodrošināt informācijas plūsmu visā tās apkopošanas, izvērtēšanas, apstrādes, analīzes un glabāšanas gaitā. Konkrētāk, 6. pantā ir noteiktas prasības organizācijām, dalībvalstu iestādēm un EASA iecelt atbildīgās personas un iedibināt procesus, kuru uzdevums un mērķis ir apkopot, izvērtēt, apstrādāt, analizēt un glabāt detalizētu informāciju par atgadījumiem, par kuriem ziņots saskaņā ar 4. un 5. pantu. Tika konstatēts, ka organizācijas, dalībvalstis un EASA šīs prasības ir pilnībā īstenojušas, katrā līmenī ieceļot atbildīgās personas un iedibinot procesus.

Regulas 9. pantā ir noteikta kārtība, kā ar ECR starpniecību ir jāveic informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm, EASA un Komisiju. Tajā inter alia ir noteikta prasība, ka dalībvalstīm 30 dienās ir jāpārsūta dati par atgadījumiem, kas augšupielādēti šo valstu datubāzēs. Tika konstatēts, ka dalībvalstis ir izveidojušas mehānismus informācijas apmaiņai ar citām dalībvalstīm un EASA, kā arī šādas informācijas pārsūtīšanai uz ECR noteiktajā termiņā.

Ziņošanas plūsmu (t. i., kurš ziņo, kam ziņo, kad ziņo) kopumā labi izprot visas iesaistītās ieinteresētās personas, lai gan tika konstatētas atsevišķas problēmas. Dažkārt kāda dalībvalsts informāciju par atgadījumu augšupielādē ECR, nedarot to zināmu iesaistītajām dalībvalstīm. Tomēr kopumā tiek sagaidīts, ka šajā ziņā palīdzēs jaunā ECCAIRS 2 programmatūra, kas sīkāk aprakstīta tālāk tekstā.

Ziņojumu par atgadījumiem kvalitāte un saturs — 7. pants

Regulā ir noteiktas konkrētas prasības attiecībā uz standartizētām datu ievades procedūrām un kvalitātes pārbaudes procedūrām. Tika konstatēts, ka organizācijas, dalībvalstis un EASA ir īstenojušas lielāko daļu no šiem noteikumiem. Tomēr šķiet, ka dažas organizācijas nav izveidojušas formālu kvalitātes pārbaudes procedūru, kā noteikts 7. panta 3. punktā. Turklāt Eiropas vienotās riska klasifikācijas shēmas izstrāde, kā noteikts 7. panta 5. punktā, ir īstenota tikai daļēji. Lai gan Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un EASA ir izstrādājusi minēto shēmu līdz 7. panta 5. punktā noteiktajam termiņam (2017. gada 15. maijam), vēl ir jāpabeidz šīs shēmas definēšana saskaņā ar 7. panta 6. punktu, kā arī ir jāveic tās īstenošanas pasākumi.

Eiropas Centrālā repozitorija pārvaldība — 8. pants

ECR pats par sevi ir būtisks ES ieguldījums. Tajā glabājas visi ES apkopotie ziņojumi par atgadījumiem. Dalībvalstīm un EASA ir savlaicīgi jāpārsūta uz ECR visa ar lidojumu drošumu saistītā informācija, kas glabājas to attiecīgajās datubāzēs. Valstu dati ir integrēti ECR un pārbaudīti saskaņā ar kvalitātes kritērijiem. Uz tiešu piekļuvi ECR attiecas stingri noteikumi, un tā atļauta tikai dalībvalstu kompetentajām iestādēm, EASA un Komisijai.

Kopš regulas stāšanās spēkā līdz 2020. gada beigām Komisijas Kopīgais pētniecības centrs (JRC) sniedz operatīvos pakalpojumus saistībā ar ECR ECCAIRS saskarni. Kā apstiprināja JRC, ECR ECCAIRS saskarnē ik dienu tiek ievadīti dati no 31 valsts, kā arī no EASA.

Pēc stratēģijas maiņas un ietekmes pētījuma sagatavošanas, ņemot vērā mērķi vēl labāk veicināt šīs regulas īstenošanu, Komisijas dienesti nolēma pašreizējo ECCAIRS platformu aizstāt ar modernāku, pilnībā pārveidotu platformu ECCAIRS 2 un, sākot no 2020. gada, pārnest ECCAIRS komplekta pārvaldību no JRC uz EASA.