LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 269/11

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 8. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 509/2006 par lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem kā garantētām tradicionālām īpatnībām

(2008/C 269/04)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 509/2006 9. pantam (1). Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

PIETEIKUMS GTĪ REĢISTRĀCIJAI

PADOMES REGULA (EK) Nr. 509/2006

“PIEREKACZEWNIK”

EK Nr.: PL-TSG-0007-0054-23.04.2007.

1. Atbildīgais departaments dalībvalstī

Nosaukums: Konsorcjum producentów Pierekaczewnik Adrese: Kruszyniany 58, PL-16-120 Krynki Tālr.: (48-85) 710 84 60, (48-85) 749 40 52; GSM: (48) 606 60 37 60 Fakss: — E-pasts: dzenneta@wp.pl

2. Dalībvalsts vai trešā valsts

Polija

3. Produkta specifikācija

3.1. Reģistrējamais(-ie) nosaukums(-i) (Komisijas Regulas (EK) Nr. 1216/2007 2. pants)

“Pierekaczewnik”

Reģistrācijas pieteikums attiecas vienīgi uz nosaukumu poļu valodā.

3.2. Vai nosaukums

ir specifisks pats par sevi; izsaka lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifiskās iezīmes.

Nosaukums “pierekaczewnik” izsaka produkta specifiskumu, jo nosaukums atvasināts no darbības vārda 'pierekatywat', kas baltkrievu un krievu valodā nozīmē 'izveltnēt (mīklu)'. Mīklas izveltnēšanas veids ir viena no raksturīgākajām darbībām, ko veic, pagatavojot “pierekaczewnik”, un kas nosaka tā specifiskumu. Tā kā termins “pierekaczewnik” ir netulkojams pārpoļots nosaukums, ko izmanto vienīgi, lai apzīmētu īpašu produktu, tad jāatzīst, ka nosaukums pats par sevi ir specifisks.

3.3. Vai ir lūgta nosaukuma rezervēšana atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 509/2006 13. panta 2. punktam

reģistrācija ar nosaukuma rezervēšanu; reģistrācija bez nosaukuma rezervēšanas.

3.4. Produkta veids

2.3. grupa. Konditorejas izstrādājumi, maize, mīklas izstrādājumi, kūkas, cepumi un citi maizes un konditorejas izstrādājumi

3.5. Tā lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums atbilstīgi 3.1 punktam (Regulas (EK) Nr. 509/2006 3. panta 1. punkts)

“Pierekaczewnik” ir mīklas izstrādājums, kas pēc formas atgādina gliemežvāku. Šādu izskatu panāk, liekot izveltnēto mīklu sešās ļoti plānās kārtiņās vienu virs otras un pārklājot tās ar (saldu vai gaļas) pildījumu, un visu kopā satinot spirāliskā ruletē. Šādi izveidoto mīklas izstrādājumu cep apaļā traukā, kas piešķir pīrāgam “pierekaczewnik” vēlamo formu. Šķērsgriezumā kļūst redzams, kā mīklas kārtiņas mijas ar pildījumu. Atkarā no cepšanas ilguma “pierekaczewnik” garoza iekrāsojas viegli zeltainā krāsā vai iebrūninās. Gatavais pīrāgs parasti ir 26–27 cm diametrā un sver aptuveni 3 kilogramus. “Pierekaczewnik” pēc konsistences ir stingrs, kodolīgs un elastīgs. Tā garša atkarībā no pildījuma ir pikanta vai salda.

3.6. Tā lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta ražošanas metodes apraksts, uz kuru attiecas nosaukums atbilstīgi 3.1 punktam (Regulas (EK) Nr. 1216/2007 3. panta 2. punkts)

1. posms — mīklas sagatavošana

Lai iemīcītu mīklu, sastāvdaļas jāizlieto šādos daudzumos: 1 kg izsijātu cepamo miltu (450. tipa), aptuveni 0,5 g sāls, 5 vidēja izmēra vistas olu dzeltenumi, 5 ml augu eļļas un aptuveni 0,4 l ūdens. Visas sastāvdaļas labi samaisa un rūpīgi mīca ar rokām, kamēr iegūst viendabīgu, elastīgu masu.

2. posms — mīklas izveltnēšana

Iemīcīto mīklu sadala 6 vienādās daļās. Tad katru mīklas gabalu izveltnē tā, lai veidotos aptuveni 70 cm plata un 1 mm bieza plātne. Lai iegūtu plātnes bez ieplaisājumiem, mīklu izveltnē ar rokām, izmantojot vienkāršu koka veltnīti (bez turekļiem). Kad mīkla izveltnēta, to ar rokām izstaipa tā, lai panāktu caurspīdīguma iespaidu, taču nepieļaujot caurumu un ieplaisājumu rašanos.

3. posms — plātņu likšana kārtās

Izveltnētās mīklas plātnes atliek sāņus. Tās nedrīkst pielipt viena pie otras. Nav pieļaujams arī, ka mīklas plātnes sažūst. Tad plātnes, ieziežot ar sviestu, saliek vienu virs otras. Tas ietekmē produkta raksturīgo īpatnību, jo, nepieļaujot brāķi, produktam var piešķirt vēlamo struktūru.

Ieziežot atsevišķi katru plātni, izmanto 0,75 kg sviesta, ko var aizstāt ar zoss taukiem.

4. posms — pildījuma sagatavošana

“Pierekaczewnik” pagatavo ar šādu pildījumu:

I — gaļas pildījums. Pagatavojot šādu pildījumu, ir atļauts izmantot šādu gaļu. I.1. — 0,9 līdz 1,1 kg jēlas jēra gaļas (atkaulota jaunu dzīvnieku ciska) vai I.2. — 0,9 līdz 1,1 kg jēlas liellopu gaļas (maiga jaunu dzīvnieku gaļa), vai I.3. — 0,9 līdz 1,1 kg jēlas zoss gaļas vai tītara šķiņķa. Gaļu sagriež mazos kubveida gabaliņos. Pildījumā var iejaukt arī sīpolu, taču ne vairāk par 350 g. Visu samaisa, pievienojot šādas garšvielas: sāli (aptuveni 0,75 g), piparus (aptuveni 0,5 g) un papriku (aptuveni 0,5 g). Vairāku veidu gaļas izmantošana vienā izstrādājumā nav pieļaujama.

II — saldais pildījums. Saldā pildījuma pagatavošanai izmanto šādas sastāvdaļas. II.1. — 1 līdz 1,3 kg sadrupināta baltā siera (kas gatavots no atkrejota, daļēji atkrejota piena vai pilnpiena) vai II.2. — 1 līdz 1,3 kg rozīņu, vai II.3. — 1 līdz 1,3 kg sadrupināta baltā siera un rozīņu maisījuma dažādās proporcijās. Šīs grupas pildījumam pieber aptuveni 2 g cukura.

III — augļu pildījums. Saskaņā ar tradīciju “pierekaczewnik” var pagatavot arī, izmantojot nomizotus un gabaliņos sagrieztus augļus. III.1. — 1 līdz 1,5 kg ābolu vai III.2. — 1 līdz 1,5 kg žāvētu plūmju. Šīs grupas pildījumam pieber aptuveni 2 g cukura. Papildus tam var pievienot arī aptuveni 100 g rozīņu. Pildījumam izmantot ābolu un žāvētu plūmju maisījumu nav atļauts.

5. posms — pildījuma uzlikšana

Pildījumu, izklājot vienmērīgā slānī, uzliek uz iepriekš salikto mīklas kārtu pēdējās — augšējās plātnes.

6. posms — veidošana un cepšana

Mīklas plātnes ar uzlikto pildījumu satin ruletē un izveido gliemežvākam līdzīgu formu tā, lai to varētu ievietot apaļā, iepriekš ar sviestu ieziestā traukā. Ar sviestu ieziež arī “pierekaczewnik” virsu. Cep zem pārsega 180 °C temperatūrā aptuveni 2 stundas.

3.7. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifiskums (Regulas (EK) Nr. 1216/2007 3. panta 3. punkts)

“Pierekaczewnik” specifiskumu nosaka

— mīklas sevišķā struktūra,

— izstrādājuma īpašā forma un izmērs.

Produkta sevišķā struktūra

Produkta specifiskumu nosaka tā slāņainā struktūra, ko panāk, plānās (gandrīz caurspīdīgās) mīklas kārtas liekot vienu virs otras. Mīkla šādu izskatu iegūst, to ļoti rūpīgi izveltnējot. Kad visas mīklas kārtas saliktas viena virs otras un virsū izlīdzināts pildījums, visu satin ruletē. Tādējādi šķērsgriezumā kļūst redzams, kā “pierekaczewnik” mīklas kārtiņas raksturīgi mijas ar tā pildījumu.

Izstrādājuma īpašā forma un izmērs

Īpašo, gliemežvākam līdzīgo izskatu “pierekaczewnik” iegūst pēdējā pagatavošanas posmā. Ruletē satīto produktu ievieto cepšanai apaļā cepamtraukā. Izcepts “pierekaczewnik” pēc izskata atgādina gliemežvāku. “Pierekaczewnik” patiesībā ir īpaša veida pīrāgs, kam līdztekus struktūrai piemīt arī tā raksturīgais izmērs — tas ir 26–27 cm diametrā un sver aptuveni 3 kg.

3.8. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta tradicionālais raksturs (Regulas (EK) Nr. 1216/2007 3. panta 4. punkts)

Tradicionālā ražošanas metode

“Pierekaczewnik” tradicionālais raksturs cieši saistīts ar tā ražošanas metodi, kas gadsimtu gaitā nav mainījusies. Viss — gan mīklas iemīcīšanas, gan pildījuma pagatavošanas — process nav mainījies līdzi laikam. Par to liecina tas, ka pildījuma sastāvdaļas vienmēr bijušas vienas un tās pašas un ka mīkla mīcīta ar rokām, kaut arī pieļaujama šā posma darbības mehanizēšana.

Mainījies nav arī mīklas kārtu veidošanas paņēmiens — mīklas plātnes vienmēr izveltnētas ar rokām, un tās saglabājušas savu sākotnējo formu. Ražošanas metode, produkta specifiskums, kā arī “pierekaczewnik” pagatavošanai vajadzīgā pildījuma veidi aprakstīti Staņislava Kričiņska [Stanisław Kryczyński] vēsturiski–etnogrāfiskajā monogrāfijā “Lietuvas tatāri” [“Tatarzy litewscy”], kas 1938. gadā publicēta izdevumā “Rocznik Tatarski” (Rocznik Tatarski, Wydanie Rady Centralnej Związku Kulturalno-Oświatowego Tatarów Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1938, 169. lpp.).

Minētajā publikācijā lasāms arī apstiprinājums tam, ka “pierekaczewnik” ir tradicionāls produkts, ko ieveda no seno Polijas Republikas kaimiņzemju robežapgabaliem, kurus apdzīvoja dažādu tautību un kultūru ļaudis: poļi, lietuvieši, krievi, baltkrievi, ukraiņi, ebreji un tatāri. Tatāri Polijas zemē ieradās jau XIV gadsimtā un līdzi sev atnesa tradīcijām bagātu austrumu kultūru. Viens no šāda kultūras mantojuma elementiem ir tieši ēdienu gatavošanas māksla, kura galvenokārt atkarīga no reliģiskajām paražām un stepēs iegūstamiem produktiem. Tā kā tatāru ieceļotāji apmetās nocietinātu pilsētu apkārtnē un lielāko muižu tuvumā, tad viņu kultūra savijās ar vietējo iedzīvotāju kultūru. Pateicoties kopējiem kontaktiem, poļu galdā bieži vien cēla arī tatāru ēdienus. Viens no šādiem produktiem ir tieši “pierekaczewnik”. Ziņas par poļu un tatāru kultūru savstarpējo mijiedarbi un jo īpaši par tatāru ēdienu nosaukumu aizguvumiem poļu valodā atrodamas Pjotra Boravska [Piotr Borawski] grāmatā “Tatarzy w dawnej Rzeczypospolitej” [“Tatāri senajā Polijas Republikā”] (Ludowa Spółdzielnia Wydawnicza, Warszawa, 1986, 6.–7. lpp.), kā arī Andžeja Džubiņska [Andrzej Dziubiński] monogrāfijā “Na szlakach orientu. Handel między Polską a Imperium Osmańskim w XVI-XVIII wieku” [“Ceļā uz Austrumiem. Tirdznieciskie sakari starp Poliju un Otomaņu impēriju XVI–XVIII gadsimtā”], (Fundacja na Rzecz Nauki Polskiej, Wrocław, 1998, 285.–287. lpp.).

Tā kā saskaņā ar recepti “pierekaczewnik” pagatavošana ir ļoti darbietilpīga, to mūsdienās patiesībā gatavo tikai tatāru mājās Bajrama (Bayram) svētkos.

3.9. Prasību minimums un procedūras specifisko iezīmju pārbaudei (Regulas (EK) Nr. 1216/2007 4. pants)

Lai saglabātu produkta specifiskumu, kontrolējot to, pārbauda jo īpaši atbilstību šādiem rādītājiem.

1. Pildījuma ražošanā izmantotās izejvielas — a) pamatizejvielas daudzums un kvalitāte.

2. Mīklas iemīcīšana — a) tās izveltnēšana un izstaipīšana ar rokām, b) mīklas plātņu ieziešana ar sviestu vai zoss taukiem.

3. Gatavais produkts — a) tā īpašā forma un izmērs, b) tā kārtainā struktūra, c) mīklas kārtojums produktā (līdzīgs kārtainajai mīklai).

Pārbaužu pamatā ir produkta organoleptiskā vērtēšana, kā arī katra atsevišķā ražošanas posma uzraudzīšana. Ražotājiem ir arī pienākums sagatavot vajadzīgo dokumentāciju un iesniegt to kontrolieriem, lai noteiktu produkta sastāvu.

Tā kā ir svarīgi nodrošināt, lai produktam būtu vēlamā kvalitāte, pārbaudes veic ne retāk kā reizi gadā.

4. Pārbaudes iestādes vai struktūras, kuras pārbauda atbilstību produkta specifikācijai

4.1. Nosaukums un adrese

Nosaukums: Główny Inspektorat Jakości Handlowej Artykułów Rolno – Spożywczych Adrese: ul. Wspólna 30, PL-00-930 Warszawa Tālrunis: (48-22) 623 29 01 Fakss: (48-22) 623 20 99 E-pasta adrese: — Publiska Privāta

4.2. Iestādes vai struktūras konkrētie uzdevumi

Iepriekš minētās pārbaudes struktūras uzdevums ir uzraudzīt visu specifikācijā noteikto prasību ievērošanu.

(1) OV L 93, 31.3.2006., 1. lpp.