Ieteikums Padomes atzinums saskaņā ar 9. panta trešo daļu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/1997 par Zviedrijas atjaunināto konverģences programmu 2005. - 2008. gadam /* SEC/2006/0027 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 11.1.2006 SEC(2006) 27 galīgā redakcija Ieteikums PADOMES ATZINUMS saskaņā ar 9. panta trešo daļu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/1997 par Zviedrijas atjaunināto konverģences programmu 2005. – 2008. gadam (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Pamatinformācija Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūnijā, mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu. Pirmoreiz šajā paktā grozījumus izdarīja 2005. gadā. Lai gan šī reforma atzina pakta nozīmi fiskālās disciplīnas stabilizēšanā, tomēr ir jāmeklē iespējas, kā uzlabot pakta efektivitāti un ekonomisko pamatojumu un kā ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību. Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir šā pakta daļa, paredz, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie precizējumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas vienoto valūtu vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas).Pirmo konverģences programmu Zviedrija iesniedza 1998. gada decembrī. Saskaņā ar regulu Padome, balstoties uz Komisijas ieteikumu un pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 1999. gada 8. februārī sniedza atzinumu. Saskaņā ar to pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var parbaudīt arī Padome. Šajās programmās dalībvalstīm ir jāprecizē budžeta stāvokļa vidēja termiņa mērķi un jāparedz pasākumi šā mērķa sasniegšanai un uzturēšanai, ieskaitot atbilstošas ekonomikas prognozes. Saskaņā ar pakta reformu un ievērojot budžeta un ekonomikas neviendabīgumu Eiropas Savienībā, vidējā termiņa mērķi konkrētām dalībvalstīm ir jādiferencē, tostarp attiecībā uz ilgtspējības fiskālo risku. Citi reformas elementi ir tādi, ka ir jāsasniedz simetriskāka pieeja fiskālajai politikai cikla laikā, pastiprinot budžeta disciplīnu ekonomiskā uzplaukuma periodos, lai gan attiecībā uz īslaicīgu novirzi no vidējā termiņa mērķa vai pielāgošanas ceļa uz to jāņem vērā „nozīmīgākās strukturālās reformas” ar pierādāmu ietekmi uz ilgtermiņa ilgtspējību. Ņemot vērā Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozi, rīcības kodeksu[2], kopīgi saskaņoto metodiku potenciālā produkcijas apjoma un cikliski koriģēto bilanču aplēsei, kā arī integrētajās pamatnostādnēs ietvertās vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnes 2005. – 2008. gadam, Komisija ir pārbaudījusi nesen iesniegto Zviedrijas konverģences programmas atjauninājumu un, pamatojoties uz turpmāko novērtējumu, ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to. Novērtējums 1. Zviedrija 2005. gada 24. novembrī nosūtīja Komisijai sesto atjaunināto konverģences programmu par laika posmu no 2005. gada līdz 2008. gadam. Šī programma balstās uz Parlamenta 2005. gada 16. decembrī pieņemto likumu par valsts budžetu 2006. gadam. Programma pamatā atbilst jaunajā rīcības kodeksā dotajam stabilitātes un konverģences programmas struktūras paraugam. Šajā programmā ir nepilnīgi jaunajā rīcības kodeksā pieprasītie obligātie un fakultatīvie dati (jo īpaši trūkst dati par darbinieku atalgojumu). Tāpat Zviedrijas programma skaidri nedefinē budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķi, kā to prasa rīcības kodekss. 2. Pēdējos desmit gados reālā IKP pieaugums Zviedrijā bija vidēji nedaudz zem 3%. Šos izaugsmes rādītājus raksturo spēcīgs darba ražīguma pieaugums un pozitīvas tīrās eksporta iemaksas. Tomēr pēdējos gados nodarbinātības pieaugums bija neliels un, samazinoties nodarbinātības līmenim, pieauga bezdarbs. Inflācija saglabājās zema, zem Riksbank noteiktā mērķa līmeņa – 2% apmērā, plus mīnus viens procenta punkts. Atjauninājumā tiek prognozēts, ka reālā IKP pieaugums 2005. gadā būs 2,4%, 2006. gadā palielināsies līdz 3,1%, 2007. gadā būs 2,8%, savukārt 2008. gadā 2,3%. Paredzams, ka turpmākajos gados palielināsies nodarbinātības pieaugums. Kopumā šo ikgadējo precizējumu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs šķiet īstenojams un visumā atbilst Komisijas dienestu novērtējumam, ieskaitot 2005. gada rudens prognozi. Aprēķini, kas iegūti, izmantojot kopīgi pieņemto metodi un balstās uz šā ikgadējā precizējuma skaitļiem, liecina, ka potenciālā IKP pieauguma rādītāji saglabājas relatīvi augsti, tomēr vidējā termiņā tiem it tendence nedaudz pazemināties. Tautsaimniecībā 2005. gadā brīvu resursu ir nedaudz, bet jau 2006. gadā starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu vairs nepastāv. Paredzams, ka inflācijas spiediens saglabāsies zems, un programmas periodā pakāpeniski tuvosies Riksbank noteiktajam 2% mērķa līmenim. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālas. 3. Laika posmā no 2002. līdz 2004. gadam krona pret euro bija relatīvi stabila, bet neraugoties uz Zviedrijas stabilo makroekonomisko vidi, stabilām attīstības perspektīvām un tekošo kontu atlikumiem, nesen tās vērtība mazinājās, šādi, iespējams, atspoguļojot salīdzinoši zemās repo likmes. Procentu likmju starpība starp ilgtermiņa valsts obligācijām Zviedrijā un euro zonā, kas 2004. gada sākumā bija gandrīz 50 bāzes punkti, ir samazinājusies gandrīz līdz nullei. 4. Padome 2005. gada 18. janvārī savā atzinumā apstiprināja Zviedrijas 2004. gada atjauninātajā konverģences programmā izklāstīto budžeta stratēģiju. Attiecībā uz 2005. gada budžeta izpildi, 2004. gada programmas precizējumos valsts budžeta pārpalikums 2005. gadā tiek plānots 0,6% apmērā no IKP, lai gan šīs programmas precizējumos paredzēts 1,6% liels pārpalikums, neraugoties uz 2005. gada izaugsmes korekciju uz leju. Kopumā ne tikai ieņēmumi ir bijuši lielāki nekā cerēts, kas daļēji izskaidrojams ar dažiem vienreizējiem ieņēmumiem no uzņēmuma peļņas nodokļa, bet arī izdevumi nav pārmērīgi palielinājušies. 5. Zviedrijas budžeta plāna ietvaros ir paredzēts uzturēt stabilas valsts finanses pilnīgas nodarbinātības un stabilas izaugsmes kontekstā. Tālab budžeta plānā izvirzīts mērķis visa cikla laikā panākt valsts budžeta pārpalikumu vidēji 2% apmērā no IKP, attiecībā uz vairāku gadu periodu noteikti nomināli limiti centrālās valdības izdevumiem un pašvaldībām uzdots līdzsvarot savu budžetu. Šis ikgadējais programmas precizējums paredz plānoto valsts budžeta pārpalikumu 2005. gadā 1,6%, 2006. gadā 0,9%, 2007. gadā 1,2%, un pēdējā – 2008. programmas gadā, 1,7% apmērā. Gan izdevumu, gan ieņēmumu rādītāji programmas laikā pakāpeniski samazinās. Lai gan ieņēmumu koeficients samazinās jau programmas sākumā, izdevumu koeficients samazinās tikai programmas beigās. Laikā, kad pensiju sistēma un pašvaldību apakšnozares uzrāda stabilus pārpalikumus, centrālās valdības budžeta deficīts izraisa izmaiņas budžeta situācijā kopumā. Pašlaik Zviedrija izmanto pārejas periodu, kas turpināsies līdz 2007. gadam, lai īstenotu Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada marta lēmumu par otrā pīlāra fondēto pensiju shēmu klasificēšanu. Šā lēmuma īstenošanas ietekme uz valsts bilanci ir korekcija uz leju apmēram par 1% no IKP katru gadu. Kopumā salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu šī atjauninātā programma vispārēji apstiprina plānotās korekcijas attiecībā pret nedaudz labvēlīgāku makroekonomikas scenāriju. 6. Pēc Komisijas dienestu izdarītajiem aprēķiniem, kas pamatojas uz kopīgi pieņemto metodiku un šīs programmas datiem, aptuvenā cikliski koriģētā budžeta bilance bez ārkārtas pasākumiem 2005. gadā ir 1¾% no IKP un 2006. gadā krītas apmēram līdz 1% no IKP. Tādējādi 2006. gada plānotā fiskālā ekspansija notiek apstākļos, kad starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu vairs nepastāv un cikliskie nosacījumi uzlabojas. Cikliski koriģētā budžeta bilance laika posmā no 2007. gada līdz 2008. gadam pakāpeniski palielinās uz 1½ – 2%. 7. Programmā ir norādīts valsts pārpalikuma mērķis – apmēram 2% cikla laikā, kas ir atjauninātās stratēģijas vidējā termiņa atsauce. Tas vienlaicīgi ir Zviedrijas programmas stūrakmens, kas balstās uz valsts budžeta pamatnoteikumiem. Tādēļ 2% no IKP var uzskatīt par programmas vidējā termina mērķi. 8. Tā kā programmā minētā vidējā termiņa mērķa prasības pārsniedz minimālos kritērijus (deficīta gadījumā novērtēti kā 1/2% no IKP), tad sasniedzot to, tiek nodrošināta drošības rezerve pārmērīga deficīta gadijumā.Attiecībā uz atbilstību, programmas vidējā termiņa mērķa izpilde prasa daudz vairāk, nekā par to liecina pieminētā parāda attiecība un vidējais potenciālais produkcijas apjoma pieaugums. Tomēr tā sasniegšana ir būtiska, lai nodrošinātu ilgspējību ilgā laika posmā. 9. Kopumā šķiet, ka programmā prognozētie budžeta riski ir niecīgi. Tas ir saistīts ar to, ka jaunākie valsts uzskaites dati norāda, ka 2005. gadā izaugsme ir bijusi lielāka nekā programmā paredzēts. Turklāt dati par skaidru naudu liecina, ka ieņēmumi no nodokļiem, tuvojoties 2005. gada beigām, ir ievērojami lielāki nekā tas bija paredzēts atjauninājuma budžeta datos. Tādēļ budžeta izpilde varēja būt labāka nekā paredzēts programmā. 10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, programmā paredzētā budžeta nostādne šķiet ir pietiekama, lai nodrošinātu to, ka līdz programmas perioda beigām tiks sasniegti programmas vidējā termiņa mērķi. Tomēr, pateicoties ekspansīvajam 2006. gada budžetam, budžeta stāvoklis no nospraustā vidējā termiņa mērķa 2006. un 2007. gadā atšķiras apmēram par 1% no IKP, tādējādi apdraudot vidējā termiņa mērķa izpildi programmas perioda laikā. Turklāt rodas bažas, ka 2006. gada stipri ekspansīvā fiskālā nostādne (cikliski koriģētā bilance samazinās gandrīz par vienu procenta punktu) nav absolūti pieņemama tādā nozīmē, ka šo periodu varētu uzskatīt par „labvēlīgu situāciju”. Tomēr, kā norādīts iepriekš, programmas vidējā termiņa mērķu izpilde prasa daudz vairāk nekā Stabilitātes un izaugsmes pakts. Tādēļ visā programmas perioda laikā ir pietiekama drošības rezerve pret noteiktā IKP deficīta sliekšņa 3 % apmērā pārkāpšanu, pastāvot parastām cikliskām svārstībām. Šis novērtējums būtu lietderīgs arī pārklasificējot otrā pīlāra fondēto pensiju shēmu ārpus valsts sektora, ko, ievērojot Eiropas Kopienu Statistikas biroja prasības, veiks 2007. gadā. Kopumā budžeta stāvoklis ir stabils, un budžeta stratēģija ir labs piemērs fiskālās politikas īstenošanai atbilstoši paktam. 11. Paredzams, ka parāda kopapjoma attiecība turpinās kristies, 2008. gadā sasniedzot 46% no IKP. Parādus galvenokārt izsniedz centrālās valdības sektoram, kas pārvalda budžeta deficītu, tai pat laikā pārpalikumi pensiju sistēmā galvenokārt tiek ieguldīti aktīvos, kas nav valdības aktīvi, tādējādi palēninot parāda kopapjoma attiecības samazināšanos. Parāda koeficents, no kura atskaitīti finanšu aktīvi, ir negatīvs, un tas nozīmē, ka valsts sektoram ir neto aktīvu pozīcija. Paredzams, ka tas 2004. gadā pieaugs par apmēram -6% no IKP līdz -9% no IKP 2008. gadā. Šīs prognozes šķiet īstenojamas. 12. Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Zviedrijā, sakarā ar plānotajām budžeta izmaksām saistībā ar iedzīvotāju novecošanos, nepastāv liels risks. Pašlaik bruto parāda līmenis ir zem 60% no atsauces vērtības, un ir paredzams, ka programmas perioda laikā tas šo atsauces vērtību lielākoties nepārsniegs. Zviedrijas stratēģija - izvirzīt fiskālās politikas centrā ilgtspējību, ieskaitot pensiju sistēmas reformu, kurā ietilpst gan izdevumi par pensijām, gan līdzekļu uzkrājumi - dod pozitīvu ieguldījumu valsts finanšu jomā. Pašreiz labvēlīgais budžeta stāvoklis veicina prognozēto seku ierobežošanu saistībā ar iedzīvotāju novecošanos, savukārt plānotā konsolidācija vidējā termiņa mērķu virzienā 2% apmērā programmas perioda beigu posmā dod ieguldījumu ilgtspējības uzlabošanā. 13. Paredzētie pasākumi kopumā atbilst vispārīgās ekonomikas politikas pamatnostādnēm valsts finanšu jomā, kas ir izklāstītas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. gada līdz 2008. gadam. Lai gan vidējā termiņā tiek plānots stabils budžeta stāvoklis, novirzīšanās no vidējā termiņa mērķa 2006. – 2007. gadā var būt procikliska un apdraudēt vidējā termiņa mērķa sasniegšanu programmas perioda beigās. 14. Zviedrijas valsts reformu programmā, ko iesniedza 2005. gada 21. oktobrī, saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju, kas ir vērsta uz izaugsmi un darba vietu radīšanu, īpaši ir uzsvērta ilgspējīga attīstība, norādot, ka panākt un uzturēt augstu līdzdalību darba tirgū un nostrādāto darbstundu skaitu ir nopietns izaicinājums, kas iespaidos valsts budžetu ilgā laika posmā. Zviedrijas valsts reformu programmā ietilpst 2006. gada budžets, uz kuru balstās šis ikgadējais atjauninājums, un šajā nozīmē šie divi dokumenti ir atbilstīgi. 15. Ieteikums PADOMES ATZINUMS saskaņā ar 9. panta trešo daļu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/1997 par Zviedrijas atjaunināto konverģences programmu 2005. – 2008. gadam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[3] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu, ņemot vērā Komisijas ieteikumu, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU. 16. Padome 2006. gada 24. janvārī pārbaudīja Zviedrijas atjaunināto konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2005. gada līdz 2008. gadam. Programma pamatā atbilst jaunajā rīcības kodeksā dotajam stabilitātes un konverģences programmas struktūras paraugam. Šajā programmā iztrūkst jaunajā rīcības kodeksā pieprasītie obligātie un fakultatīvie dati (jo īpaši trūkst dati par darbinieku atalgojumu). Tāpat Zviedrijas programma skaidri nedefinē budžeta stāvokļa vidējā termiņa mērķi, kā to prasa rīcības kodekss. 17. Pēdējos desmit gados reālā IKP pieaugums Zviedrijā bija vidēji nedaudz zem 3%. Šos izaugsmes rādītājus raksturo spēcīgs darba ražīguma pieaugums un pozitīvas tīrās eksporta iemaksas. Tomēr pēdējos gados nodarbinātības pieaugums bija neliels un, samazinoties nodarbinātības līmenim, pieauga bezdarbs. Šīs programmas pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs paredz, ka reālais IKP pieaugs no 2,4% 2005. gadā, līdz 3,1% 2006. gadā un vidēji par 2,5% turpmākajos divos programmas perioda gados. Pirmajos divos programmas perioda gados attīstības perspektīvai vajadzīgi ciklisko nosacījumu uzlabojumi, kas turpmāk saglabātos neitrāli. Pēc pašreizējās informācijas šis scenārijs šķiet ir ticams. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālas. 18. Padome 2005. gada 18. janvārī savā atzinumā apstiprināja Zviedrijas 2004. gada atjauninātajā konverģences programmā izklāstīto budžeta stratēģiju. Attiecībā uz 2005. gada budžeta izpildi, 2004. gada programmas precizējumos valsts budžeta pārpalikums 2005. gadā tika plānots 0,6% apmērā no IKP, lai gan pašreizējā atjauninājumā ir prognozēts 1,6% liels pārpalikums, neatkarīgi no 2005. gada pieauguma virzības uz leju. Kopumā ne tikai ieņēmumi ir bijuši lielāki kā cerēts, kas daļēji izskaidrojams ar dažiem vienreizējiem ieņēmumiem no uzņēmuma peļņas nodokļa, bet arī izdevumi nav pārmērīgi palielinājušies. 19. Zviedrijas budžeta plāna ietvaros ir paredzēts uzturēt stabilas valsts finanses pilnīgas nodarbinātības un stabilas izaugsmes kontekstā. Tālab tajā ir izvirzīts mērķis visa cikla laikā panākt valsts budžeta pārpalikumu vidēji 2% apmērā no IKP, attiecībā uz vairāku gadu periodu noteikti nomināli limiti centrālās valdības izdevumiem un pašvaldībām uzdots līdzsvarot savu budžetu. Šis ikgadējais programmas precizējums paredz plānoto valsts budžeta pārpalikumu 2005. gadā 1,6%, 2006. gadā 0,9%, 2007. gadā 1,2%, un pēdējā - 2008. programmas gadā 1,7% apmērā. Gan izdevumu, gan ieņēmumu rādītāji programmas laikā pakāpeniski samazinās. Nodokļu samazinājumu dēļ 2006. gadā ieņēmumu koeficients samazinās jau programmas sākumā, savukārt izdevumu koeficients samazinās tikai programmas beigās, pie kam tiek prognozēta uzlabošanās darba tirgū. Salīdzinājumā ar iepriekšējiem ikgadējiem precizējumiem šī atjauninātā programma vispārēji apstiprina plānotās korekcijas nedaudz labvēlīgākā makroekonomikas scenārija kontekstā. 20. Programmā ir norādīts valsts pārpalikuma mērķis – apmēram 2% cikla laikā, kas ir atjauninātās stratēģijas vidējā termiņa atsauce. Tas vienlaicīgi ir Zviedrijas programmas stūrakmens, kas balstās uz valsts budžeta pamatnoteikumiem. Tādēļ 2% no IKP var uzskatīt par programmas vidējā termina mērķi, jo tas atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā izklāstītajiem principiem attiecībā uz vidējā termiņa mērķi. Paredzams, ka programmas periodā, izmantojot kopīgi pieņemto metodiku, aprēķinātā strukturālā bilance palielināsies no 1% no IKP 2006. gadā līdz apmēram 1½-2% no IKP 2008. gadā. 21. Tā kā programmā minētā vidējā termiņa mērķa prasības pārsniedz minimālos kritērijus (deficīta gadījumā novērtēti kā 1/2% no IKP), tad sasniedzot to, tiek nodrošināta drošības rezerve pārmērīga deficīta gadījumā. Attiecībā uz atbilstību programmas vidējā termiņa mērķa izpilde prasa daudz vairāk, nekā par to liecina pieminētā parāda attiecība un vidējais potenciālais produkcijas apjoma pieaugums. Tomēr tā sasniegšana ir būtiska, lai nodrošinātu ilgspējību ilgā laika posmā. 22. Tādēļ 2005. gada budžeta iznākums varēja būt labāks, nekā paredzēts programmā. It īpaši pēdējā, uz naudas līdzekļiem balstītā informācija par nodokļu ieņēmumiem un valsts ceturkšņa atskaites šo novērtējumu apstiprina. 23. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, programmā paredzētā budžeta nostādne šķiet pietiekama, lai nodrošinātu to, ka līdz programmas perioda beigām tiks sasniegti programmas vidējā termiņa mērķi Tomēr, pateicoties ekspansīvajam 2006. gada budžetam, budžeta stāvoklis no nospraustā vidējā termiņa mērķa 2006. un 2007. gadā atšķiras apmēram par 1% no IKP, tādējādi apdraudot vidējā termiņa mērķa izpildi programmas perioda laikā. Turklāt rodas bažas, ka 2006. gada ievērojami ekspansīvā fiskālā nostādne (cikliski koriģētā bilance samazinās gandrīz par vienu procenta punktu) nav absolūti pieņemama tādā nozīmē, ka šo periodu varētu uzskatīt par „labvēlīgu situāciju”. Tomēr, kā norādīts iepriekš, programmas vidējā termiņa mērķu izpilde prasa daudz vairāk nekā Stabilitātes un izaugsmes pakts. Tādēļ visā programmas periodā ir pietiekama drošības rezerve pret noteiktā IKP deficīta sliekšņa 3 % apmērā pārkāpšanu, pastāvot parastām cikliskām svārstībām. Šis novērtējums būtu lietderīgs, arī pārklasificējot otrā pīlāra fondēto pensiju shēmu ārpus valsts sektora, ko ievērojot Eiropas Kopienu Statistikas biroja prasības, veiks 2007. gadā. Kopumā budžeta stāvoklis ir stabils, un budžeta stratēģija kalpo par labu piemēru fiskālās politikas īstenošanai atbilstoši paktam. 24. Pēc aprēķiniem parāda attiecība 2005. gadā ir sasniegusi 51% no IKP, kas ir daudz zemāka par Līgumā noteikto atsauces lielumu 60% no IKP. Programma paredz, ka parāda attiecība līdz 2008. gadam kritīsies līdz 46% no IKP. 25. Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Zviedrijā, pateicoties plānotajām budžeta izmaksām saistībā ar iedzīvotāju novecošanos, nepastāv liels risks. Pašlaik bruto parāda līmenis ir zem 60% no atsauces vērtības, un ir paredzams, ka programmas perioda laikā pa lielākai daļai tas šo atsauces vērtību nepārsniegs. Zviedrijas sratēģija - izvirzīt fiskālās politikas centrā ilgtspējību, ieskaitot pensiju sistēmas reformu, kurā ietilpst gan izdevumi par pensijām, gan līdzekļu uzkrājumi - dod pozitīvu ieguldījumu valsts finanšu jomā. Pašreiz labvēlīgais budžeta stāvoklis veicina prognozēto seku ierobežošanu saistībā ar iedzīvotāju novecošanos, kamēr plānotā konsolidācija vidējā termiņa mērķu virzienā 2% apmērā, programmas perioda beigu posmā, dod ieguldījumu ilgtspējības uzlabošanā[4]. 26. Paredzētie pasākumi pamatā atbilst vispārīgās ekonomikas politikas pamatnostādnēm valsts finanšu jomā, kas ir izklāstītas integrētajās pamatnostādnēs laika posmam no 2005. līdz 2008. gadam. Lai gan vidējā termiņā tiek plānots stabils budžeta stāvoklis, novirzīšanās no vidējā termiņa mērķa 2006.-2007. gadā var būt procikliska un apdraudēt vidējā termiņa mērķa sasniegšanu programmas perioda beigās. 27. Zviedrijas valsts reformu programmā, ko iesniedza 2005. gada 21. oktobrī, saistībā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju, kas ir vērsta uz izaugsmi un darba vietu radīšanu, īpaši ir uzsvērta ilgspējīga attīstība, norādot ka panākt un uzturēt augstu līdzdalību darba tirgū un nostrādāto darbstundu skaitu ir nopietns izaicinājums, kas iespaidos valsts bužetu ilgā laika posmā. Zviedrijas valsts reformu programmā ietilpst 2006. gada budžets, uz kuru balstās šie ikgadējie precizējumi un šajā nozīmē šie divi dokumenti ir atbilstīgi. Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums 1 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2005. g. nov. | 3,6 | 2,4 | 3,1 | 2,8 | 2,3 | KOM 2005. g. nov. | 3,6 | 2,5 | 3,0 | 2,8 | n.p. | KP 2004. g. nov. | 3,5 | 3,0 | 2,5 | 2,3 | n.p. | SPCI inflācija (%) | KP 2005. g. nov. | 0,9 | 1,5 | 1,5 | 2,0 | 2,0 | KOM 2005. g. nov. | 1,0 | 0,7 | 1,4 | 1,8 | n.p. | KP 2004. g. nov. | 1,3 | 1,5 | n.p. | n.p. | n.p. | Starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu (% no potenciālā IKP) | KP 2005. g. nov.2 | -0,3 | -0,4 | -0,1 | 0,1 | -0,1 | KOM 2005. g. nov.6 | -0,3 | -0,4 | -0,1 | 0,0 | n.p. | KP 2005. g. nov.2 | -0,1 | 0,1 | -0,2 | -0,4 | n.p. | Valsts bilance (% no IKP) | KP 2005. g. nov. | 1,6 | 1,6 | 0,9 | 1,2 | 1,7 | KOM 2005. g. nov. | 1,6 | 1,4 | 0,8 | 1,1 | n.p. | KP 2004. g. nov. | 0,7 | 0,6 | 0,4 | 0,9 | n.p. | Primārā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. nov. | 3,2 | 3,2 | 2,5 | 3,0 | 3,6 | KOM 2005. g. nov. | 3,4 | 3,2 | 2,6 | 2,9 | n.p. | KP 2004. g. nov. | 2,8 | 2,8 | 2,7 | 3,3 | n.p. | Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. nov.2 | 1,7 | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 | KOM 2005. g. nov. | 1,8 | 1,6 | 0,9 | 1,1 | n.p. | KP 2004. g. nov.2 | 0,8 | 0,5 | 0,5 | 1,2 | n.p. | Strukturālā bilance3 (% no IKP) | KP 2005. g. nov.4 | 1,1 | 1,6 | 0,9 | 1,1 | 1,7 | KOM 2005. g. nov.5 | 1,2 | 1,4 | 0,9 | 1,1 | n.p. | KP 2004. g. nov. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | Valsts bruto parāds (% no IKP) | KP 2005. g. nov. | 51,1 | 50,9 | 49,4 | 47,8 | 46,0 | KOM 2005. g. nov. | 51,1 | 50,6 | 49,4 | 47,8 | n.p. | KP 2004. g. nov. | 51,7 | 50,5 | 50,0 | 49,0 | n.p. | Piezīmes: 1 Budžeta prognozēs nav ņemta vērā Eiropas Kopienu Statistikas biroja 2004. gada marta lēmuma par fondēto pensiju shēmu klasificēšanu ietekme; šis lēmums ir īstenojams līdz 2007. gada pavasarim. Ievērojot šā lēmuma ietekmi valsts bilance būtu šāda: 2005. gadā 0,6%, 2006. gadā -0,1%, 2007. gadā 0,2%, 2008. gadā 0,7%; valsts bruto parāds būtu: 2005. gadā 51,4%, 2006. gadā 49,9%, 2007. gadā 48,3% un 2008. gadā 46,5%. 2 Komisijas dienestu aprēķini, balstoties uz šīs programmas informāciju. 3 Cikliski koriģētā bilance (skat. iepriekšējās rindas) izņemot vienreizējus un pagaidu pasākumus 4 Programma sniedz sīku informāciju par vienreizējiem un citiem pagaidu pasākumiem. Tomēr Zviedrijas Finanšu ministrija ir iesniegusi aplēses par vienreizējiem pasākumiem: 2004. gadā 0,6% no IKP un 2005. gadā 0,2% no IKP. 5 Dati no Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozēm par vienreizējiem un citiem pagaidu pasākumiem: (2004. gadā 0,6% no IKP un 2005. gadā 0,2% no IKP; samazina deficītu) 6 Pamatojoties uz paredzēto potenciālo pieaugumu 2,5%, 2,6%, 2,8% un 2,7% laika posmā no 2004. līdz 2007. gadam. Avoti: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomikas prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini | [1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Ekonomikas un finanšu komitejas atzinums par „Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm un stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, kuru atbalstījusi Ekonomikas un finanšu padome 2005. gada 11. oktobrī. [3] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti atrodami tīmekļa vietnē: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [4] Sīkākas ziņas par ilgtermiņa ilgtspējību ir sniegtas Komisijas dienestu veiktajā programmas tehniskajā novērtējumā, kas tiks publicēts šajā tīmekļa vietnē:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm