[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 5.1.2006 COM(2005)698 galīgā redakcija 2005/0275(CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. No 1993. gada 24. jūlija Kopienas teritorijā lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu brīvprātīgu aizsardzību nosaka Padomes 1992. gada 14. jūlija Regula (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību. Šis brīvprātīgais režīms ieinteresētajiem ražotājiem dod iespēju aizsargāt vairākus nosaukumus ar to reģistrācijas palīdzību. Šā režīma noteiktā aizsardzība paredz saglabāt cilmes nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu izmantošanu lauksaimniecības produktiem un pārtikai, kas saražotas un/vai pārstrādātas reģionos vai vietās, kuras šie nosaukumi apzīmē pie īpašiem ražošanas, pārstrādes un sagatavošanas noteikumiem, ko iesnieguši ražotāji. 2. Uzņēmēju vēlēšanās aizsargāt lauksaimniecības produktus un pārtikas preces ar to ģeogrāfiskās izcelsmes identifikāciju dažās dalībvalstīs sekmēja „aizsargātu cilmes vietas nosaukumu” izveidi. Mērķis bija dalībvalstu dažādu pieeju saskaņošana citiem pārtikas produktiem, nevis vīniem un stipriem alkoholiskiem dzērieniem, kurus reglamentē citi Kopienas noteikumi, kas tādējādi ļautu uzņēmējiem nodrošināt vienādus konkurences apstākļus, drošu un efektīvu aizsardzību pret izmantošanu un atdarināšanu, kas nelikumīgi izmanto attiecīgos nosaukumus, un rezultātā — lielāku ticamību attiecībā uz produktiem, kas izmanto cilmes vietas nosaukumu vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādi. 3. Kopš 1993. gada šajā struktūrā reģistrēti vairāk nekā 700 nosaukumi, kas apzīmē vairāk nekā 150 siera, 160 gaļas un gaļas izstrādājumu, 150 svaigu vai pārstrādātu augļu un sakņu, un 80 olīveļļu šķirnes. Turklāt Komisija saņēma vairāk nekā 300 papildu nosaukumu un/vai tipveida nosacījumu (specifikāciju) reģistrācijas pieteikumus no dalībvalstīm un trešām valstīm. Minētie fakti pierāda, ka šis brīvprātīgais režīms guvis noteiktu atbalsi Kopienā. Kopēja Kopienas simbola noteikšana sekmēja arī atbilstošā Kopienas aizsardzības režīma atzīšanas sākumu no patērētāju puses. 4. Jaunu Kopienas izcelsmes nosaukumu reģistrācijas procedūru raksturo divi posmi: pirmo posmu nacionālā līmenī īsteno tās dalībvalsts iestādes, kur atrodas attiecīgais ģeogrāfiskais apgabals, bet otro posmu Kopienas līmenī īsteno Komisija, kura laikā tā izskata pieprasījumu, lai pārbaudītu, vai tas atbilst regulas nosacījumiem, kā arī tiek īstenota iebildumu iesniegšanas procedūra, kuras laikā pēc galveno pieprasījuma elementu publicēšanas jebkurš tirgus dalībnieks var paziņot par saviem iebildumiem pret reģistrāciju uz noteiktu kritēriju pamata. Šīs procedūras rezultātā iegūtās pieredzes gaismā izrādās, ka, no vienas puses, šo procedūru var izprast kā darbu dublēšanu dalībvalstu un Komisijas starpā, bet, no otras puses, šie posmi var dot ieganstu dažkārt ļoti apjomīgiem sarežģītiem pētījumiem, kuru struktūra un saturs, protams, atšķiras atkarībā no pieprasījuma. Šajos apstākļos nepieciešams vienkāršot procedūras un noskaidrot dažādu varas institūciju atbildību, kuras spiestas iejaukties pieprasījumu izskatīšanā ar mērķi uzlabot pieprasījumu atklātumu un izskatīšanas vienlīdzību starp dažādiem pieprasītājiem. 5. Turklāt, atsaucoties uz sūdzībām WT/DS174 un WT/DS290, kuras attiecīgi Savienotās Valstis un Austrālija iesniegušas Pasaules tirdzniecības organizācijā ( PTO ), PTO Strīdu izšķiršanas iestāde ( SII ) 2005. gada 20. aprīlī pieņēma Eiropas Kopienu speciālo grupu ziņojumu par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu zīmolu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību. Šie ziņojumi ļauj secināt, ka Regula (EEK) Nr. 2081/92 nav saderīga ar ADPIC vienošanos 3:1. pantu un 1947. gada GATT III:4. pantu. Šo secinājumu par savstarpējības un līdzvērtības noteikumiem, kas iekļauti Regulas (EEK) Nr. 2081/92 12. pantā un turpmākajos pantos, SII pamatoja ar to, ka reģistrācijas pieprasījumam un iebildumu iesniegšanas procedūrām, ko piemēro trešām valstīm, nepieciešama trešo valstu valdību iejaukšanās (izskatīšana un nodošana), kā arī ar pastāvošiem norādījumiem, kas nosaka trešo valstu valdību līdzdalību kontrolē. Ir jāveic iepriekš minētās regulas saskaņošana ar ADPIC vienošanos un 1944. gada GATT , ievērojot termiņus, kas saskaņoti ar pārējām ieinteresētām pusēm. 6. Grozījumu pirmais virziens nozīmē labāk definēt pamatinformāciju pirms tā kļūst par oficiālas publikācijas objektu līdz reģistrācijai, lai, no vienas puses, jebkuram tirgus dalībniekam dotu iespēju izmantot savas iebildumu iesniegšanas tiesības un, no otras puses, dotu iespēju kompetentām institūcijām kontroles jautājumos nodrošināt katrā dalībvalstī reģistrēto nosaukumu ex officio aizsardzību. Sagrupēta vienotā dokumentā, šī informācija ietver apzīmējuma nosaukumu, produkta aprakstu tā kontroles vajadzībām, tā etiķeti un veidolu (tostarp iespējamus ierobežojumus attiecībā uz tā iesaiņojumu ārpus izcelsmes zonas un šādu ierobežojumu pamatojumus) un pierādījumu saiknei starp produktu un tā ģeogrāfisko izcelsmi. Šo elementu standartizēta un vispasaules prezentācija ļaus nodrošināt pieprasījumu lielāku saskaņotību un izskatīšanas vienādību, pilnībā garantējot, ka tiks pieminēti visi elementi, kuriem iesaistītajiem operatoriem ārpus noteiktā apgabala ir jābūt pilnībā pārredzamiem. 7. Grozījumu otrā šķautne nozīmē labāk izskaidrot kompetenču sadalījumu šajā jomā starp dalībvalstīm un Komisiju. Attiecībā uz jebkuru pieprasījumu, kas atbilst ierobežotai Kopienas zonai, dalībvalstij ir pienākums pārliecināties, ka pieprasījums atbilst regulas nosacījumiem. Turpmākas Komisijas pārbaudes nevar atbrīvot dalībvalsti no to pienākumu pildīšanas šajā jautājumā. Ierosināts noskaidrot, vai šī atbildība ietver nepieciešamību jebkuras dalībvalsts projekta publicēšanas pieprasījumu, kas apmierinātu regulas nosacījumu, iesniegt Komisijai, lai jebkurš operators, kas nozīmēts savā teritorijā, varētu īstenot iebildumu iesniegšanas tiesības, ko saskaņā ar tiesas praksi šajā jautājumā (2000. gada 26. oktobra Tiesas spriedums lietā C-447/98, Molkerei Grossbraunshain un Bene Nahrungsmittel / Komisija) tas nevar īstenot Kopienas līmenī. 8. Komisijai, izmantojot attiecīgus līdzekļus, jāpārbauda, vai šīs regulas nosacījumi tiek vai netiek izpildīti pirms uzsākt iepriekš minēto elementu publicēšanu un pēc iebildumu iesniegšanas procedūras noslēgšanās pieņemt lēmumu par pieprasījuma reģistrēšanu vai tā noraidīšanu. Ja „vienotajā dokumentā” Komisijai sniegtās ziņas izrādās nepietiekamas, Komisijai ir tiesības lūgt attiecīgajai dalībvalstij nosūtīt jebkādu attiecīgu papildu informāciju, tostarp specifikācijas kopiju. 9. Nosaukumiem, kas atbilst ģeogrāfiskajiem apgabaliem trešās valstīs, ir piemērojams ģeogrāfisko norāžu Kopienas aizsardzības režīms lauksaimniecības produktiem un pārtikas precēm. Tomēr saskaņā ar ADPIC vienošanās 24:9 panta noteikumiem Kopienas režīms ir pieejams tikai tām trešo valstu ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kas ir aizsargātas to izcelsmes valstī. Turklāt Kopienas regulējuma saskaņošana pieprasa atkāpšanos no norādījumiem, kas ietverti Regulā (EEK) Nr. 2081/92 attiecībā uz ekvivalenci un savstarpējību, kā arī atkāpšanos no noteikumiem, kas paredz trešo valstu valdību iejaukšanos. Tomēr daži trešās valstīs reģistrētie uzņēmēji un dažas valdības var brīvprātīgi noteikt, lai pieprasījumu un/vai protestu nodošana Komisijai notiktu ar trešo valstu kompetento iestāžu starpniecību: šāda iespēja jāatgādina trešām valstīm, kuras vēlētos to brīvprātīgi izmantot. 10. Tajā pašā laikā procedūras iespējams vienkāršot un racionalizēt, jo īpaši attiecībā uz specifikāciju grozījumiem pēc iebildumu iesniegšanas procedūras vai reģistrēšanas un attiecībā uz anulēšanu, kā arī citiem iespējamiem pasākumiem specifikāciju neievērošanas gadījumā. Tāpat vienkāršošanas nolūkā ir pareizi ņemt vērā Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmuma 1999/468/EK noteikumus, kas paredz Komisijai piešķirto pilnvaru īstenošanas noteikumus, kuri attiecas uz reģistrāciju un īpašu nosaukumu grozīšanu vai noraidīšanu: ja runa ir par kopējās lauksaimniecības politikas piemērošanas pasākumiem, kas nav vispārēji pasākumi, ir pamatota pārvaldības procedūras izmantošana. 11. Vienlaikus ir vēlama arī sistēmas uzticamības nostiprināšana. No vienas puses, norādījumu nostiprināšana kontroles jomā un to precīza iekļaušana vispārīgajā struktūrā, ko nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem, dod iespēju nostiprināt ex officio aizsardzības piemērošanu, ko nosaka Regulas (EEK) Nr. 2081/92 13. pants. Tas, kā uzņēmēji ievēro specifikācijas, arī ir pakļauts kontroles pasākumiem, no kuriem viens grozījums paredz obligātu akreditāciju iespējamām privātām kontroles organizācijām. Šāda obligāta akreditācija ļauj izvairīties no jebkuras valdību iejaukšanās nepieciešamības kontroles iestāžu izraudzīšanas procesā, pilnībā saglabājot vienlīdzīgu attieksmi starp dalībvalstu uzņēmējiem un trešo valstu uzņēmējiem 12. Prasība uz tādu produktu etiķetes, kuri laisti tirgū ar reģistrētu nosaukumu, ir vienlaikus norādīt gan Kopienas norādi („aizsargāts cilmes vietas nosaukums”/„ACN” vai ”aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde”/„AĢN”), gan ar tiem saistītos Kopienas simbolus, arī dod savu ieguldījumu sistēmas drošuma nostiprināšanā. 13. Tā kā „ģeogrāfiskās izcelsmes norādes” definīcija, kas ir iekļauta ADPIC vienošanās 22. pantā, kura dažos aspektos var šķist plašāka nekā pastāvošā definīcija, kas ir iekļauta Regulas (EEK) Nr. 2081/92 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā, šis priekšlikums paredz abu šo definīciju tuvināšanu. 14. Šo grozījumu galvenās vadlīnijas tika plaši apspriestas. Tēmu īpaši apsprieda 2005. gada jūnijā Lauksaimniecības produktu kvalitātes konsultatīvajā grupā, kurā piedalās ražotāju pārstāvji, pārstrādātāji, uzņēmēji un patērētāju interešu un vides aizstāvības asociācija, kas nodarbojas ar jautājumiem, kuri saistīti ar lauksaimniecības produktu kvalitāti. 15. Aplūkotajiem pasākumiem nav finansiālas ietekmes uz Eiropas Kopienu vispārīgo budžetu. 2005/0275(CNS) Priekšlikums PADOMES REGULA par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu, tā kā: (1) Lauksaimniecības produktu un pārtikas ražošana, izgatavošana un izplatīšana ieņem svarīgu vietu Kopienas ekonomikā. (2) Lai panāktu pilnīgāku līdzsvaru starp tirgus piedāvājumu un pieprasījumu, ir jāsekmē lauksaimniecības produktu dažādība. Tādu produktu stimulēšana, kuriem piemīt noteikti raksturojumi, var kļūt par ļoti svarīgu lauku apgabalu iedzīvotāju priekšrocību, sevišķi nelabvēlīgās un attālās zonās, nodrošinot, no vienas puses, lauksaimnieku ienākumu palielināšanos un, no otras puses, iedzīvotāju skaita pieaugumu šajos apgabalos. (3) Turklāt dažiem patērētājiem ir tendence savā uzturā dot priekšroku nevis kvantitātei, bet kvalitātei. Šī specifisko produktu meklēšana cita starpā izskaidrojama ar noteiktas ģeogrāfiskās izcelsmes lauksaimniecības produktu vai pārtikas preču pieprasījumu. (4) Sakarā ar tirdzniecībā laisto produktu dažādību un lielo informācijas daudzumu par jautājumiem saistībā ar šiem produktiem patērētāja rīcībā jābūt skaidrai un koncentrētai informācijai, kas precīzi raksturo produkta izcelsmi, lai patērētājam atvieglotu produktu izvēli. (5) Attiecībā uz etiķetēm uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas precēm attiecas Kopienas paredzētie vispārējie noteikumi un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīvai Nr. 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu[1]. Ņemot vērā to specifisko raksturu, ir jāpieņem īpaši papildu norādījumi attiecībā uz lauksaimniecības un pārtikas produktiem, kas nākuši no konkrēta ģeogrāfiskā apgabala. Ir arī jānosaka obligāts attiecīgos Kopienas jēdzienu un nosaukumu lietojums, lai patērētājiem, no vienas puses, ļautu labāk orientēties šo produktu kategorijā un ar tiem saistītajās garantijās un, no otras puses, ļautu vieglāk atpazīt šos produktus tirgū, lai atvieglinātu to kontroli. Tomēr jānosaka saprātīgs termiņš, lai tirgus dalībnieki varētu piemēroties šai prasībai. (6) Attiecībā uz cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm ir jānosaka Kopienas pieeja. Kopienas noteikumu struktūra, kas ietver aizsardzības režīmu, dod iespēju ģeogrāfiskajām norādēm un cilmes vietu nosaukumiem attīstīties, pateicoties tam, ka šī struktūra ar vienveidīgāku pieeju garantē vienādas konkurences apstākļus produktu ražotājiem, kuri izmanto šīs norādes, un tas rada lielāku šo produktu uzticamību patērētāju acīs. (7) Noteiktais regulējums ir jāpiemēro tā, lai nekaitētu jau pastāvošajai Kopienas likumdošanai attiecībā uz vīniem un stipriem alkoholiskiem dzērieniem. (8) Šīs regulas piemērošanas joma aprobežojas ar dažiem lauksaimniecības produktiem un pārtikas precēm, kurām pastāv saikne starp produkta vai preces raksturojumiem un to ģeogrāfisko izcelsmi. Tomēr vajadzības gadījumā šo piemērošanas jomu var paplašināt arī attiecībā uz citiem produktiem vai precēm. (9) Ņemot vērā pastāvošo pieredzi, ir jādefinē divi atšķirīgi ģeogrāfiskās atsauces līmeņi, proti, aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un aizsargāti cilmes vietas nosaukumi. (10) Lauksaimniecības produktam vai pārtikas precei, kas izmanto šādu norādi, jāatbilst specifiskiem noteikumiem, kuri uzskaitīti specifikācijā. (11) Lai aizsardzību izmantotu dalībvalstīs, ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm un cilmes vietas nosaukumiem jābūt reģistrētiem Kopienas līmenī. Reģistrācija ļauj nodrošināt arī informāciju speciālistiem un patērētājiem. Lai garantētu, ka Kopienas nosaukumi apmierina šīs regulas nosacījumus, nepieciešams, lai pieprasījumu izskatīšanu veiktu iesaistītās dalībvalsts valsts iestādes, ievērojot minimālos Kopienas norādījumus, ieskaitot iebildumu iesniegšanas procedūru valsts līmenī, un lai Komisija tiktu iesaistīta izskatīšanā, kuras mērķis ir pārliecināties, ka tie ievēro regulas nosacījumus un garantē vienādu pieeju visām dalībvalstīm. (12) Vienošanās par intelektuālā īpašuma tiesību aspektiem, kas attiecas uz tirdzniecību (1994. gada ADPIC vienošanās, kas ietverta Pasaules Tirdzniecības organizācijas dibināšanas līguma 1.C pielikumā) satur detalizētus norādījumus par intelektuālā īpašuma tiesību pastāvēšanu, iegādāšanos, iespaidu un saglabāšanu un līdzekļiem, kā panākt to ievērošanu. (13) Ar šo regulu piešķirtā aizsardzība ar reģistrācijas palīdzību ir pieejama trešo valstu ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, ja tās ir aizsargātas to izcelsmes valstī. (14) Reģistrācijas procedūrai jādod iespēja jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kas individuāli un tieši saistīta ar dalībvalsti vai trešo valsti, aizstāvēt savas tiesības, oficiāli paziņojot savus iebildumus. (15) Nepieciešams, lai būtu pieejamas procedūras, kas pēc reģistrēšanas atļauj vai nu specifikāciju grozījumus, jo īpaši attiecībā uz tehnoloģiskām zināšanām, vai lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces ģeogrāfiskās izcelsmes norādes vai cilmes vietas nosaukuma anulēšanu vai svītrošanu no reģistra, jo īpaši, ja šis produkts vai prece vairs neatbilst specifikācijai, kuru ģeogrāfiskās izcelsmes norādi vai cilmes vietas nosaukumu produkts vai prece izmantojuši. (16) Kopienas teritorijā aizsargātajiem cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm jāizmanto kontroles režīms, kas ir uzticams un kas balstās uz kontroles sistēmu, kura iekļaujas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem[2], kā arī uz kontroles režīmu, kura mērķis ir nodrošināt, lai tirgus dalībnieki noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā pirms lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu laišanas tirgū ievērotu specifikāciju noteikumus. (17) Dalībvalstīm jādod atļauja iekasēt administratīvo maksājumu, kas paredzēts radušos administratīvo izdevumu segšanai. (18) Ir jāpieņem pasākumi, kas vajadzīgi, lai šo regulu īstenotu atbilstoši Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumam 1999/468/EK, kas nosaka Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanas kārtību[3]. (19) Nosaukumiem, kuri jau reģistrēti Regulas (EEK) Nr. 2081/92 ietvaros, šīs regulas spēkā stāšanās dienā jāturpina izmantot šajā regulā noteiktā aizsardzība, un tie automātiski atkārtoti jāiekļauj reģistrā. Turklāt jāparedz pārejas pasākumi, ko piemēro reģistrācijas pieprasījumiem, kuri Komisijai iesniegti pirms šīs regulas stāšanās spēkā. (20) Skaidrības un pārredzamības labad ir jāatceļ Padomes 1992. gada 14. jūlija Regula (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību[4] un tā jāaizstāj ar jaunu regulu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU: 1. pants Darbības lauks 1. Šī regula paredz noteikumus attiecībā uz cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību cilvēku uzturam paredzētiem lauksaimniecības produktiem, kas noteikti līguma I pielikumā, un pārtikas precēm, kas noteiktas šīs regulas I pielikumā, kā arī lauksaimniecības produktiem, kuri noteikti šīs regulas II pielikumā. Tomēr šī regula netiek piemērota ne attiecībā uz stipriem alkoholiskiem dzērieniem, ne produktiem, kas ietilpst vīnkopības un vīna ražošanas nozarē, izņemot vīna etiķus. Šis punkts neierobežo Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999[5] piemērošanas jomu. Šīs regulas I un II pielikumu var grozīt atbilstoši procedūrai, kas noteikta 15. panta 2. punktā. 2. Šī regula tiek piemērota, neierobežojot pārējos īpašos Kopienas noteikumus. 3. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK[6] netiek piemērota ne attiecībā uz cilmes vietas nosaukumiem, ne attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kas minētas šajā regulā. 2. pants Izcelsmes nosaukums un ģeogrāfiskā norāde 1. Šajā regulā izmanto šādus jēdzienus: a) „cilmes vietas nosaukums” ir reģiona, noteiktas vietas vai izņēmuma gadījumos valsts nosaukums, kas kalpo, lai apzīmētu lauksaimniecības produktu vai pārtikas preci: - kuras izcelsmes vieta ir šis reģions, šī noteiktā vieta vai šī valsts, - kuras kvalitātei vai pazīmēm galvenokārt vai vienīgi jāpateicas ģeogrāfiskajai videi, kuru veido dabiskie un cilvēciskie faktori, un - kuras ražošana, pārstrāde un izstrādāšana notiek ierobežotā ģeogrāfiskā zonā; b) „ģeogrāfiskās izcelsmes norāde” ir norāde, kas kalpo, lai identificētu lauksaimniecības produktu vai pārtikas preci: - kuras izcelsmes vieta ir šis reģions, šī noteiktā vieta vai šī valsts, - kuras kvalitāti, reputāciju vai kādu citu raksturojumu var galvenokārt saistīt ar šo ģeogrāfisko izcelsmi, un - kuras ražošana, pārstrāde vai izstrādāšana notiek ierobežotā ģeogrāfiskā zonā. 2. Par cilmes vietas nosaukumiem tiek uzskatīti arī tradicionālie ģeogrāfiskie vai ar ģeogrāfiskiem aspektiem nesaistīti nosaukumi, kuri apzīmē lauksaimniecības produktu vai pārtikas preci, kuru izcelsmes vieta ir reģions vai noteikta vieta un kuri atbilst 1. punkta a) apakšpunkta otrajam un trešajam ievilkumam. 3. Atkāpjoties no 1. punkta a) apakšpunkta, daži ģeogrāfiskie apzīmējumi, kuru noteiktas izejvielas attiecīgo produktu ražošanai nāk no plašākas ģeogrāfiskās zonas vai atšķirīgas no pārstrādes zonas, saskaņā ar 16. panta a) punktā noteikto specifisko regulējumu tiek pielīdzināti izcelsmes nosaukumiem, ar nosacījumu, ka tiek izpildīti šādi noteikumi: a) izejvielu ražošanas zona ir ierobežota; b) izejvielu ražošanai pastāv īpaši noteikumi; c) pastāv kontroles režīms, kas nodrošina b) apakšpunktā noteikto noteikumu ievērošanu. Aplūkotajiem apzīmējumiem ir jābūt atzītiem par izcelsmes nosaukumiem izcelsmes valstī pirms 2004. gada 1. maija. 3. pants Sugas pazīmes konflikts ar augu šķirņu, dzīvnieku sugu, homonīmu un zīmolu nosaukumiem 1 . Par sugu apzīmējumiem kļuvušie nosaukumus nevar reģistrēt. Šajā regulā ar „nosaukumu, kas kļuvis par sugasvārdu” izprot lauksaimniecības produktu vai pārtikas preci, kas, kaut arī attiecas uz vietu vai reģionu, kurā šis lauksaimniecības produkts vai pārtikas prece sākotnēji tikuši ražoti vai laisti tirgū, Kopienā ir kļuvuši par lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces kopēju nosaukumu. Lai noteiktu, vai kāds nosaukums ir kļuvis par sugasvārdu vērā tiek ņemti visi faktori un īpaši: a) dalībvalstīs un patēriņa zonās pastāvošā situācija; b) atbilstīgā nacionālā vai Kopienas likumdošana. 2. Nosaukums nevar tikt reģistrēts kā izcelsmes nosaukums vai ģeogrāfiskā norāde, ja tas ir pretrunā ar augu sugas vai dzīvnieku sugas nosaukumu un ja šā iemesla dēļ tas var maldināt sabiedrību par produkta patieso izcelsmi. 3. Saskaņā ar šo regulu jau reģistrēta nosaukuma homonīma vai daļēji homonīma nosaukuma reģistrācija pienācīgā veidā ņem vērā vietējos vai tradicionālos pielietojumus un reālus kļūdīšanās riskus. Jo īpaši: a) homonīmu nosaukumu, kas liek sabiedrībai kļūdaini domāt, ka produktiem ir citas teritorijas izcelsme, nereģistrē, kaut arī tas būtu burtiski pareizs attiecībā uz teritoriju, reģionu vai apdzīvotu vietu, kur lauksaimniecības produkti vai pārtikas preces ražotas; b) reģistrēta homonīma nosaukuma lietošana atļauta tikai praktiskos apstākļos, kuri nodrošina, ka pēc tam reģistrētais homonīmais nosaukums ir pietiekami atšķirīgs no jau reģistrētā, ņemot vērā nepieciešamību attiecīgajiem ražotājiem nodrošināt taisnīgu izskatīšanu un neizraisīt patērētāju maldināšanu. 4. Cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāde netiek reģistrēti, ja, ņemot vērā zīmola izplatību, to reputāciju un to lietošanas ilgumu, reģistrācija var patērētāju maldināt par patieso produkta identitāti. 4. pants Tipveida nosacījumi 1. Lai varētu izmantot aizsargātu cilmes vietas nosaukumu ( ACN ) vai aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi ( AĢN ), lauksaimniecības produktam vai pārtikas precei jāatbilst specifikācijām. 2. Specifikācijās ietver vismaz šādus elementus: a) lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces nosaukumu, kas satur izcelsmes nosaukumu vai ģeogrāfisko norādi; b) lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces apzīmējumu, kas vajadzības gadījumā satur izejvielas un produkta vai preces galvenos fiziskos, ķīmiskos mikrobioloģiskos un organoleptiskos raksturojumus; c) ģeogrāfiskās zonas robežas un, vajadzības gadījumā, elementus, kas liecina par 2. panta 3. punktā paredzēto noteikumu ievērošanu; d) elementus, kas pierāda, ka lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces izcelsmes vieta ir noteiktā ģeogrāfiskā zonā, kas minēta 2. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktā, atkarībā no apstākļiem; e) lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces iegūšanas metodi un, vajadzības gadījumā, vietējās, korektās un pastāvīgās metodes, kā arī elementus, kas attiecas uz iesaiņojumu, ja pasūtītāju grupa 5. panta 1. punkta ietvaros nosaka un pamato, ka iesaiņošanai jānotiek noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā, lai saglabātu kvalitāti, garantētu izcelsmi vai nodrošinātu kontroli; f) elementus, kas pamato: i) saikni starp lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces kvalitāti vai pazīmēm un ģeogrāfisko vidi, kas noteikta 2. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktā, atkarībā no apstākļiem, ii) saikni starp lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces noteikto kvalitāti, reputāciju vai citu raksturojumu un ģeogrāfisko izcelsmi, kas noteikta 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā; g) to struktūru nosaukumu un kontaktinformāciju, kuras veic 11. pantā noteiktās kontroles funkcijas; h) jebkuru īpašu aplūkojamā lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces marķēšanas noteikumu; i) iespējamās prasības, kas jāievēro saskaņā ar Kopienas vai valsts noteikumiem. 5. pants Reģistrācijas pieprasījums 1. Vienīgi apvienība ir tiesīga iesniegt reģistrācijas pieprasījumu. Šajā regulā ar „grupu” jāsaprot jebkuru viena un tā paša lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces ražotāju vai pārstrādātāju organizāciju, lai kāda arī nebūtu tās juridiskā forma vai sastāvs. Grupā var piedalīties citas ieinteresētās puses. Fizisku vai juridisku personu var iesaistīt grupā saskaņā ar detalizētiem noteikumiem, kas paredzēti 16. panta c) punktā. Tāda nosaukuma gadījumā, kas apzīmē ģeogrāfisku apgabalu, kas atrodas abās robežas pusēs, vai tradicionāla nosaukuma gadījumā, kas saistīts ar ģeogrāfisku apgabalu, kas atrodas abās robežas pusēs, saskaņā ar detalizētiem noteikumiem, kuri minēti 16. panta d) punktā, vairākas grupas var iesniegt kopēju pieprasījumu. 2. Grupa var iesniegt tikai to lauksaimniecības produktu vai pārtikas preču reģistrācijas pieprasījumu, kurus tā ražo vai saņem. 3. Reģistrēšanas pieprasījumā iekļauj: a) pieprasītāju grupas nosaukumu; b) 4. pantā paredzēto specifikāciju; c) vienotu dokumentu, kurā ietver šādas pamata ziņas: i) specifikāciju galvenos elementus: nosaukuma virsrakstu, produkta īsu aprakstu, ieskaitot specifiskus noteikumus, kas piemērojami tā iesaiņojumam un etiķetei un ģeogrāfiskās zonas ierobežojuma īsu aprakstu; ii) vispārēju produkta saiknes ar ģeogrāfisko vidi aprakstu vai ģeogrāfisko izcelsmi, kas atkarībā no apstākļiem minēts 2. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktā, ieskaitot vajadzības gadījumā specifiskus produkta vai iegūšanas metodes apraksta elementus, kas pamato saikni. 4. Ja reģistrācijas pieprasījums attiecas uz ģeogrāfisku zonu, kas atrodas dalībvalstī, tas tiek nosūtīts dalībvalstij, kurā atrodas iepriekšminētā zona. Dalībvalsts ar piemērotiem līdzekļiem izskata pieprasījumu, lai pārbaudītu, vai tas ir pamatots un atbilst šīs regulas noteikumiem. 5. Izskatīšanas laikā dalībvalsts organizē 4. punkta otrajā daļā noteikto iebildumu iesniegšanas procedūru valsts līmenī, kas garantē iepriekšminētā reģistrācijas pieprasījuma atbilstošu publicēšanu un paredz saprātīgu laika posmu, kura laikā jebkura likumīgi iesaistīta persona, kura reģistrēta vai dzīvo tās teritorijā, var paziņot par saviem iebildumiem pret reģistrāciju. Dalībvalsts izskata iebildumu paziņojumu pieņemamību, kas saņemti, ievērojot 7. panta 3. punkta pirmajā daļā minētos kritērijus. Ja šīs regulas prasības ir izpildītas, dalībvalsts pieņem valsts līmeņa lēmumu par atzīšanu. Pretējā gadījumā tā nolemj pieprasījumu noraidīt. Dalībvalsts pārliecinās, ka valsts līmeņa atzīšanas lēmuma publicēšana ir veikta un ka jebkuras tieši vai individuāli iesaistītas personas rīcībā ir lēmuma apstrīdēšanas iespējas. Dalībvalsts publicē specifikāciju versiju, par ko ir valsts līmenī pieņemts atzīšanas lēmums, kā arī nodrošina elektronisku piekļuvi šai publikācijai. 6. Saskaņā ar šo regulu aizsardzību valsts līmenī, kā arī vajadzības gadījumā adaptācijas periodu nosaukumam dalībvalsts var piešķirt tikai īslaicīgi, sākot ar datumu, kas priekšlikums iesniegts Komisijai. Pirmajā daļā noteikto adaptācijas periodu var piešķirt tikai ar nosacījumu, ka lietā iesaistītie uzņēmumi attiecīgos produktus likumīgi laiduši pārdošanā, pastāvīgi izmantojot atbilstošos nosaukumus vismaz piecu iepriekšējo gadu laikā un ierosinājuši šo jautājumu valsts iebildumu iesniegšanas procedūras laikā, kas noteikta 5. punkta pirmajā daļā. Valsts pagaidu aizsardzība beidzas, sākot ar datumu, kurā saskaņā ar šo regulu pieņemts lēmums par reģistrāciju. Gadījumā, ja nosaukums netiek reģistrēts atbilstoši šai regulai, valsts pagaidu aizsardzības sekas ir tikai attiecīgās dalībvalsts atbildība. Dalībvalstu pasākumi, kas īstenoti atbilstoši pirmajai daļai, izraisa sekas tikai valsts līmenī un tie nedrīkst skart tirdzniecības sakarus ar citām Eiropas Savienības valstīm. 7. Par jebkuru dalībvalsts pieņemto nacionālo atzīšanas lēmumu, kas noteikts 5. punkta trešajā rindkopā, dalībvalstij jāiesniedz Komisijai: a) pieprasītāja apvienības nosaukums; b) 3. punkta c) apakšpunktā noteiktais vienotais dokuments; c) dalībvalsts deklarācija par to, ka pieprasījums, ko iesniegusi grupa un par ko pieņemts valsts līmeņa atzīšanas lēmums, atbilst šīs regulas noteikumiem un norādījumiem, kas pieņemti tās piemērošanai; d) specifikāciju publikācijas atsauce, kas noteikta 5. punkta piektajā daļā. 8. Dalībvalstis ievieš likumdošanas, normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami 4. un 7. punkta ievērošanai. 9. Ja reģistrēšanas pieteikums attiecas uz ģeogrāfisku zonu, kas atrodas trešā valstī, tas satur 3. punktā noteiktos elementus, kā arī elementus, kuri pierāda, ka aplūkojamais nosaukums ir aizsargāts savā izcelsmes valstī. Pieprasījums tiek nosūtīts Komisijai tieši vai ar attiecīgo trešo valstu kompetento iestāžu starpniecību. 10. Šajā pantā minētie Komisijai nosūtītie dokumenti tiek sagatavoti vienā no oficiālajām Kopienas valodām vai tiem tiek pievienots apstiprināts tulkojums vienā no Kopienas oficiālajām valodām. 6. pants Komisijas veiktā izskatīšana 1. Komisija ar piemērotiem līdzekļiem izskata pieprasījumu, lai pārbaudītu, vai tas ir pamatots un atbilst šīs regulas noteikumiem. Komisija publicē to nosaukumu sarakstu, par kuriem iesniegts reģistrācijas pieteikums, kā arī to iesniegšanas datumu Komisijā. 2. Ja šīs regulas prasības ir izpildītas, Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vienotu dokumentu un specifikācijas publikācijas atsauci, kas minēta 5. panta 5. punkta piektajā daļā. Pretējā gadījumā Komisija saskaņā ar 15. panta 3. punktā noteikto procedūru nolemj reģistrācijas pieprasījumu noraidīt. 7. pants Protests lēmumam par reģistrāciju 1 . Četrus mēnešus pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, kā noteikts 6. panta 2. punkta pirmajā daļā, jebkura dalībvalsts vai trešā valsts plānoto reģistrāciju var apstrīdēt, iesniedzot Komisijai pienācīgā veidā motivētu paziņojumu. 2. Jebkura tieši un individuāli iesaistīta fiziska vai juridiska persona, kura reģistrēta vai dzīvo citā dalībvalstī nekā tā, kurā pieprasīta reģistrācija, bet citā valstī vai trešā valstī, arī var apstrīdēt plānoto reģistrāciju, iesniedzot pienācīgā veidā pamatotu paziņojumu. Jebkuras fiziskas vai juridiskas personas, kas reģistrēta vai dzīvo dalībvalstī, iesniegums tiek nodots minētās dalībvalsts kompetentai iestādei termiņā, kura laikā ir iespējams iesniegt iebildumus atbilstoši 1. punktam. Fiziskas vai juridiskas personas, kas dzīvo trešā valstī, iesniegums tiek nodots Komisijai 1. punktā noteiktajā termiņā vai nu tieši vai ar attiecīgās trešās valsts kompetentās institūciju starpniecību. 3. Pieņemami ir tikai tie iebildumu iesniegšanas paziņojumi, kurus Komisija saņēmusi 1. punktā noteiktajā termiņā un kuri: a) vai nu pierāda 2. pantā minēto noteikumu neievērošanu; b) vai pierāda, ka piedāvātā nosaukuma reģistrācija būtu pretrunā ar 3. panta 2. un 4. punktu; c) vai precizē faktus, kas ļauj secināt, ka pieprasītās reģistrācijas nosaukums ir sugasvārds 3. panta 1. punkta nozīmē. Komisija izskata iebildumu pamatotību. Pirmās daļas b) un c) apakšpunktos noteiktie kritēriji jāpierāda un jānovērtē attiecībā uz Kopienas teritoriju. 4. Ja Komisija nesaņem nevienu pieņemamu iebildumu paziņojumu, tā saskaņā ar 3. punktu 1. punktā noteiktajā termiņā nosaukumu reģistrē. Reģistrāciju publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. 5. Ja iebildumi ir pamatoti, Komisija saskaņā ar 3. punktu aicina ieinteresētās puses uzsākt attiecīgās apspriešanās. Ja vienošanās starp ieinteresētajām pusēm tiek panākta sešu mēnešu laikā, tās paziņo Komisijai visus faktus, kuri ļāvuši panākt minēto vienošanos, ieskaitot iebildumu iesniedzēja un apstrīdētāja viedokli. Ja fakti, kas publicēti saskaņā ar 6. panta 2. punktā noteiktajiem norādījumiem, nav grozīti vai tajos izdarīti maznozīmīgi grozījumi, kas nosakāmi saskaņā ar 16. panta h) apakšpunktu, Komisija rīkojas atbilstoši šā panta 4. punktam. Pārējos gadījumos tā atkārtoti uzsāk 6. panta 1. punktā paredzēto pārskatīšanu. Ja vienošanās netiek panākta, Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar 15. panta 3. punktā noteikto procedūru, ievērojot godīgi un tradicionāli izveidotās paražas un reālos kļūdīšanās riskus. Šis lēmums tiek publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 6. Komisija regulāri atjaunina aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistru. 7. Šajā pantā minēti Komisijai iesniedzamie dokumenti tiek sagatavoti vienā no oficiālajām Kopienas valodām vai tiem tiek pievienots apstiprināts tulkojums vienā no Kopienas oficiālajām valodām. 8. pants Nosaukums, uzraksti un simboli Saskaņā ar šo regulu reģistrētu nosaukumu var izmantot jebkurš tirgus dalībnieks, kas laiž tirgū lauksaimniecības produktus vai pārtikas preces, kuras atbilst attiecīgajai specifikācijai. Uzrakstiem „aizsargāts cilmes vietas nosaukums” un „aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde” vai tiem atbilstošajiem saīsinājumiem („ACN”, „AĢN”), kā arī ar tiem saistītajiem Kopienas simboliem jābūt attēlotiem uz to Kopienas izcelsmes lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu marķējuma, kas atbilstoši šai regulai tiek laisti tirgū ar reģistrētu nosaukumu. Otrajā daļā minētos uzrakstus, kā arī ar tiem saistītos Kopienas simbolus var attēlot arī uz to trešo valstu izcelsmes lauksaimniecības produktu un pārtikas preču marķējuma, kas atbilstoši šai regulai tiek laisti tirgū reģistrētu nosaukumu. 9. pants Specifikācijas grozījumu apstiprināšana 1. Oriģinālā pieprasījuma iesniedzēja grupa vai tās rīcībnespējas gadījumā cita grupa, kas atbilst 5. panta 2. punkta noteikumiem, var lūgt specifikācijas grozījumu apstiprināšanu, jo īpaši, lai ievērotu zinātnes un tehnikas attīstību vai pārskatītu ģeogrāfiskā apgabala robežu, kas noteikta 4. panta 2. punkta c) apakšpunktā. Lūgums apraksta grozījumus, kas iekļauti grozīšanas pieteikumā, kā arī to pamatojumu. 2. Ja grozījums izraisa vienu vai vairākas izmaiņas vienotajā dokumentā, grozījuma apstiprināšanas lūgumu izskata atbilstoši 5. un 7. pantā noteiktajai procedūrai. Tomēr, ja vienīgie ierosinātie grozījumi ir maznozīmīgi, Komisija pieņem lēmumu par grozījumu apstiprināšanu, neuzsākot 6. panta 2. punkta un 7. pantā paredzētās procedūras. 3. Ja grozījums neizraisa nevienu vienotā dokumenta izmaiņu, tiek piemēroti šādi noteikumi: i) gadījumā, ja ģeogrāfiskā zona atrodas dalībvalstī, šī dalībvalsts izsaka savu viedokli par grozījuma apstiprināšanu, un pozitīva viedokļa gadījumā publicē grozītās specifikācijas un informē Komisiju par pieņemtajiem grozījumiem un to pamatojumu; ii) gadījumā, ja ģeogrāfiskā zona atrodas trešā valstī, Komisija izsaka savu viedokli par piedāvātā grozījuma apstiprināšanu. 10. pants Kontroles sistēma 1 . Dalībvalstis pārliecinās, vai Regulā (EK) Nr. 882/2004 noteiktā kontroles sistēma attiecas uz tirgus dalībniekiem, kas ir pakļauti šīs regulas noteikumiem. 2. Dalībvalstis iekļauj šīs regulas noteikumiem pakļautos tirgus dalībniekus savos ilgtermiņa valsts kontroles plānos, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 882/2004 42. un 43. pantā, kā arī savās gada atskaitēs, kas noteiktas iepriekšminētās regulas 44. pantā. 3. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 882/2004 4. pantu, dalībvalstis izraugās centrālo kompetento iestādi, kas atbildīga par kontroles sistēmas piemērošanu attiecībā uz šo regulu. 11. pants Tirgus dalībnieku kontrole attiecībā uz specifikāciju ievērošanu 1 . Lai īstenotu kontroles par to, kā ģeogrāfiskajā zonā attiecīgie tirgus dalībnieki pirms laišanas tirgū ievēro specifikācijas, 10. panta 3. punktā noteiktā kompetentā iestāde var izraudzīties vienu vai vairākas oficiālas kontroles iestādes vai nodot iepriekšminētās kontroles funkcijas vienai vai vairākām privātām kontroles iestādēm. Saskaņā ar 4. panta 2. punkta g) apakšpunktu specifikācijās katram nosaukumam ir norādīta vienu vai vairākas iestādes, kas kontrolē atbilstošos lauksaimniecības produktus vai pārtikas preces. Nosaukumiem, kuru izcelsmes ģeogrāfiskā zona atrodas trešā valstī, specifikācijās norāda vienu vai vairākas valsts vai privātas iestādes, kas veic pirmajā daļā noteiktos kontroles pienākumus. 2. Šā panta 1. punktā noteiktā privātā kontroles iestāde ir akreditēta atbilstīgi standartam EN 45011 vai tai līdzvērtīgam standartam. 3. Šā panta 1. punktā noteiktajām valsts vai privātajām kontroles iestādēm jābūt tiesīgām piemērot sankcijas, lai nodrošinātu šīs regulas ievērošanu, ieskaitot sankciju piemērošanu gadījumā, ja tās konstatē, ka lauksaimniecības produkts vai pārtikas prece, kurai ir aizsargāts nosaukums, kurš ietilpst šo iestāžu kompetencē, neatbilst specifikācijas prasībām. 4. Dalībvalsts iesniedz Komisijai 10. panta 3. punktā noteiktās kompetentās varas iestādes, izraudzīto kontroļu iespējamo oficiālo dienestu un 1. punkta pirmajā daļā norādīto pilnvarotās privātās kontroles iestādes nosaukumu un kontaktinformāciju, to kompetenci, kā arī jebkuras izmaiņas šajā informācijā. Tādu nosaukumu gadījumā, kuru izcelsmes ģeogrāfiskā zona atrodas trešā valstī, apvienība pirmajā rindkopā noteikto informāciju nosūta Komisijai tieši vai ar attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes starpniecību. Komisija publicē pirmajā un otrajā daļā norādīto informāciju, kas tiek periodiski atjaunināta. 5. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tirgus dalībniekus, kas pakļauti šīs regulas noteikumiem, varētu pārbaudīt šajā pantā noteiktās kontroles iestādes. 6. Šajā pantā noteiktās kontroles radītās izmaksas sedz tie tirgus dalībnieki, uz kuriem attiecas iepriekšminētās kontroles. 12. pants Anulēšana 1. Ja Komisija uzskata, ka lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces, kas izmanto aizsargātu nosaukumu, specifikāciju ievērošana vairs nav nodrošināta, tā saskaņā ar 15. panta 3. punktā noteikto procedūru reģistrāciju anulē un šo lēmumu par anulēšanu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . 2. Oriģinālā pieprasījuma iesniedzēju grupa vai tās rīcībnespējas gadījumā cita grupa, kas atbilst 5. panta 2. punkta noteikumiem, var lūgt reģistrācijas anulēšanu, savu lūgumu pamatojot. Regulas 5., 6. un 7. pantā noteiktā procedūra tiek piemērota mutatis mutandis . 13. pants Aizsardzība 1. Reģistrētie nosaukumi tiek aizsargāti pret jebkuru: a) reģistrētu nosaukumu tiešu vai netiešu komerciālu izmantošanu produktiem, kurus reģistrācija neietver, ciktāl šie produkti ir salīdzināmi ar tiem, kuri reģistrēti ar šo nosaukumu, vai ciktāl šī lietošana ļauj izmantot aizsargātā nosaukuma reputāciju; b) neatļautu nosaukumu izmantošanu, atdarināšanu vai atsaukšanos, pat tad, ja īstā produkta izcelsme ir norādīta vai, ja aizsargātais nosaukums tiek tulkots vai ir saistīts ar tādu izteicienu kā „suga”, „tips”, „metode”, „veids”, „imitācija” vai kādu līdzīgu izteicienu; c) citu viltotu vai kļūdainu norādi uz produkta izcelsmi, dzimteni, raksturu vai būtiskām īpašībām, kas attēlota uz iesaiņojuma, reklāmā vai atbilstošā produkta attiecīgajiem dokumentiem, kā arī pret tāda trauka izmantošanu iesaiņojumam, kas rada kļūdainu iespaidu par produkta izcelsmi; d) citu praksi, kas var maldināt sabiedrību par produkta patieso izcelsmi. Ja reģistrēts nosaukums pats sevī ietver lauksaimniecības produkta vai pārtikas preces nosaukumu, kas tiek uzskatīts par sugasvārdu, šā nosaukuma izmantošana atbilstošajiem produktiem vai precēm netiek uzskatīta par pretrunīgu pirmās daļas a) vai b) punktam. 2. Aizsargātie nosaukumi nevar kļūt par sugasvārdiem. 3. Kas attiecas uz nosaukumiem, kuru reģistrācija pieprasīta atbalstoši 5. pantam, 7. panta 5. punkta ietvaros var tikt noteikts augstākais piecu gadu pārejas laikposms vienīgi tad, ja iebildums ticis atzīts par pieņemamu tādēļ, ka piedāvātā nosaukuma reģistrācija satur kaitējumu pilnīgi vai daļēji homonīma nosaukuma pastāvēšanai vai tādu produktu pastāvēšanai, kas likumīgi atrodas pārdošanā vismaz piecus gadus pirms 6. panta 2. punktā noteiktās publicēšanas. Pārejas laiku var noteikt arī uzņēmumiem, kas izveidoti dalībvalstī vai trešā valstī, kur atrodas attiecīgā ģeogrāfiskā zona, ar nosacījumu, ka iepriekšminētie uzņēmumi likumīgi laiduši tirdzniecībā attiecīgos produktus, pastāvīgi izmantojot atbilstošos nosaukumus vismaz piecus gadus pirms 6. panta 2. punktā noteiktā datuma, un ka problēma tikusi izvirzīta 5. panta 5. punkta pirmajā un otrajā daļā noteiktās valsts iebildumu iesniegšanas procedūras laikā vai 7. panta 2. punktā noteiktās Kopienas iebildumu iesniegšanas procedūras laikā. Kopumā šajā daļā noteiktā pārejas laika un 5. panta 6. punktā noteiktā adaptācijas perioda kopējais ilgums nevar pārsniegt piecus gadus. 4. Neierobežojot 14. panta piemērošanu, Komisija saskaņā ar 15. panta 3. punktā noteikto procedūru var izlemt par reģistrēta nosaukuma un nereģistrēta nosaukuma līdzāspastāvēšanu, kurš apzīmē dalībvalsts vai trešās valsts vietu, ja nereģistrētais nosaukums ir identisks reģistrētajam nosaukumam ar nosacījumu, ka tiek izpildīti šādi noteikumi: a) identiskais nereģistrētais nosaukums likumīgi ticis izmantots vismaz divdesmit piecus gadus pirms 1993. gada 24. jūlija uz godprātīga un pastāvīga pielietojuma pamata; b) pierādīts, ka šīs izmantošanas mērķis nav izmantot reģistrēta nosaukuma reputāciju un tā nav maldinājusi un nav varējusi maldināt sabiedrību par produkta patieso izcelsmi; c) identiskā nosaukuma izraisītā problēma tikusi minēta pirms nosaukuma reģistrācijas. Reģistrētā nosaukuma un atbilstošā identiskā nereģistrētā nosaukuma līdzāspastāvēšanas laiks nevar pārsniegt piecu gadu laikposmu, pēc kura beigām nereģistrēto nosaukumu vairs nedrīkst izmantot. Attiecīgā nereģistrētā ģeogrāfiskā nosaukuma izmantošana atļauta tikai tad, ja uz etiķetes skaidri un saredzami norādīts izcelsmes valsts nosaukums. 14. pants Sakarības starp zīmoliem un ģeogrāfiskajām norādēm 1 . Ja cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāde reģistrēta atbilstoši šai regulai vai bijusi reģistrēta saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2081/92, zīmola reģistrācijas pieprasījums, kas atbilst vienai no 13. pantā minētajām situācijām un attiecas uz to pašu produkta klasi, tiek noraidīts ar nosacījumu, ka zīmola reģistrācijas pieprasījums tiks iesniegts: a) cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kas reģistrētas Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. panta ietvaros — pēc to reģistrācijas datuma; b) citiem cilmes vietas nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kas reģistrētas atbilstoši šai regulai — pēc cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrācijas pieprasījuma iesniegšanas datuma Komisijai. Zīmoli, kas nav reģistrēti atbilstoši pirmajai rindkopai, tiek anulēti. 2. Ievērojot Kopienas tiesības, kādai no 13. pantā minētajām situācijām atbilstoša zīmola izmantošana, kas iesniegts, reģistrēts vai iegūts, ja to paredz attiecīgā likumdošana, pateicoties godīgai izmantošanai Kopienas teritorijā vai nu pirms izcelsmes nosaukuma vai ģeogrāfiskās norādes aizsardzības datuma izcelsmes valstī, vai pirms 1996. gada 1. janvāra, var turpināties, neskatoties uz cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reģistrāciju, ja zīmols nav radies, pateicoties spēkā neesamības vai tiesību zaudēšanas iemesliem, ko paredz Padomes Direktīva 89/104/EEK[7] vai Padomes Regula (EK) Nr. 40/94[8]. 15. pants Aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietas nosaukumu pārvaldības komiteja 1. Komisijai darbā palīdz Aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietas nosaukumu pastāvīgā komiteja, kuru veido dalībvalstu pārstāvji un kuru vada Komisijas pārstāvis. 2. Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pants tiek piemērots gadījumā, ja izdarīta atsauce uz šo punktu. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais laikposms ir trīs mēneši. 3. Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pants tiek piemērots gadījumā, ja izdarīta atsauce uz šo punktu. Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laikposms ir trīs mēneši. 4. Komiteja pieņem savu iekšējo reglamentu. 16. pants Piemērošanas noteikumi Saskaņā ar 15. panta 2. punktā noteikto procedūru šīs regulas īstenošanai tiek apstiprināti detalizēti noteikumi. Šajos noteikumos ietver: a) 2. panta 3. punktā noteikto izejvielu sarakstu; b) noteikumus attiecībā uz elementiem, kas jāiekļauj 4. panta 2. punktā paredzētajā specifikācijā; c) noteikumus, ar kādiem fiziska vai juridiska persona var tikt iekļauta grupā; d) noteikumus, kas attiecas uz reģistrācijas pieprasījumu nosaukumam, kas apzīmē 5. panta 1. punkta trešajā daļā minēto ģeogrāfisko zonu, kas atrodas abās robežas pusēs; e) noteikumus, kas attiecas uz 5. panta 7. un 9. punktā noteikto dokumentu saturu un veidu, kā tos iesniedz Komisijai; f) noteikumus, kas attiecas uz 7. pantā minētajiem iebildumiem, tostarp iebildumiem, kas attiecas uz atbilstošu apspriešanos ieinteresēto pušu starpā; g) noteikumus, kas attiecas uz 8. pantā noteiktajiem uzrakstiem un simboliem; h) noteikumus, kas attiecas uz 7. panta 5. punkta otrajā rindkopā un 9. panta 2. punkta otrajā rindkopā noteikto grozījumu maznozīmīgo raksturu, ņemot vērā, ka maznozīmīgs grozījums nevar noteikt ne produkta galvenos raksturojumus, ne pasliktināt šo saistību; i) noteikumus, kas attiecas uz 7. panta 6. punktā paredzēto cilmes vietas nosaukumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrāciju; j) noteikumus, kas attiecas uz operatoru tipveida nosacījumu ievērošanas kontroli ģeogrāfiskajā zonā. 17. pants Pārejas pasākumi 1. Nosaukumi, kuri jau reģistrēti atbilstoši Regulai (EEK) Nr. 2081/92, pašreizējās regulas spēkā stāšanās dienā tiek automātiski iekļauti 7. panta 6. punktā noteiktajā reģistrā. Tajā noteiktās atbilstošās specifikācijas tiek pielīdzinātas 4. panta1. punktā minētajām specifikācijām. 2. Saskaņā ar 15. panta 2. punktā noteikto procedūru Komisija pieņem reglamentu, kas nodrošina Regulā (EEK) Nr. 2081/92 paredzēto noteikumu pārnešanu uz pašreizējo regulu. Šī regula īpaši nosaka procedūras, kuras jāievēro, lai būtu iespējams efektīvi analizēt reģistrācijas pieprasījumus, par kuriem nav lemts atbilstoši Regulai (EEK) Nr. 2081/92. Šīs procedūras var iekļaut nosacījumu pieprasītājiem noteiktā termiņā iesniegt papildu datus. 18. pants Nodokļi Saskaņā ar šo regulu dalībvalstis var pieprasīt administratīva nodokļa samaksu, kas paredzēts to izdevumu segšanai, kas radušies reģistrācijas pieprasījumu, iebildumu iesniegšanas paziņojumu, grozījumu un anulēšanas pieprasījumu izskatīšanas laikā. 19. pants Regulu (EEK) Nr. 2081/92 atceļ. Atsauces uz atcelto regulu saprot kā atsauces uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar III pielikumā sniegto atbilstības tabulu. 20. pants Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Tomēr 8. panta otrajā daļā paredzētie noteikumi tiek piemēroti no 2007. gada 1. maija. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Padomes vārdā — Priekšsēdētājs I PIELIKUMS Regulas 1. panta 1. punktā minētās pārtikas preces: - alus; - no augu ekstraktiem pagatavoti dzērieni; - konditorejas izstrādājumi, maize, mīklas izstrādājumi, cepumi; - dabīgie sveķi; - galda sinepes; - makaronu izstrādājumi. II PIELIKUMS Regulas 1. panta 1. punktā minētie lauksaimniecības produkti: - siens; - ēteriskās eļļas; - korķis; - karmīns (dzīvnieku izcelsmes neapstrādāts produkts); - ziedi un dekoratīvie augi; - vilna; - kārklu klūdziņas; - kulstīti lini. III PIELIKUMS ATBILSTīBAS TABULA Regula (EEK) Nr. 2081/92 | Šī regula | 1. pants 2. panta 1. punkts 2. panta 2. punkts 2. panta 3. punkts 2. panta 4. punkts 2. panta 5. punkts 2. panta 6. punkts 2. panta 7. punkts 3. panta 1. punkta pirmā, otrā un trešā daļa 3. panta 1. punkta ceturtā daļa 3. panta 2. punkts 3. panta 3. punkts 4. pants 5. panta 1., 2. un 3. punkts 5. panta 4. punkts 5. panta 5. punkta pirmā daļa 5. panta 5. punkta otrā daļa 5. panta 5. punkta trešā daļa 5. panta 5. punkta ceturtā un piektā daļa 5. panta 5. punkta sestā, septītā un astotā daļa 5. panta 6. punkts 6. panta 1. punkta pirmā daļa 6. panta 1. punkta otrā daļa 6. panta 1. punkta trešā daļa 6. panta 2. punkts 6. pants, 3. un 4. punkts 6. panta 5. punkta pirmā daļa 6. panta 5. punkta otrā daļa 6. panta 6. punkta pirmā daļa 6. panta 6. punkta otrā daļa 7. panta 1. punkts 7. panta 2. punkts 7. panta 3. punkts 7. panta 4. punkts 7. panta 5. punkts 8. pants 9. panta pirmā daļa 9. panta otrā daļa 9. panta trešā daļa 10. panta 1. punkts 10. panta 2. punkts 10. panta 3. punkts 10. panta 4. punkts 10. panta 5. punkts 10. panta 6. un 7. punkts 11. panta 1.līdz 3. punkts 11. panta 4. punkts 11.a panta a) apakšpunkts 11.a panta b) apakšpunkts 12. līdz 12.d pants 13. panta 1. punkts 13. panta 3. punkts 13. panta 4. punkts 13. panta 5. punkts 14. panta 1. un 2. punkts 14. panta 3. punkts 15. panta 1. un 2. punkts 15. panta 3. punkts 16. pants 18. pants I pielikums II pielikums | 1. pants – 2. panta 1. punkts 2. panta 2. punkts 2. panta 3. punkta pirmā daļa – 2. panta 3. punkta otrā daļa – 3. panta 1. punkta pirmā, otrā un trešā daļa – 3. panta 2. daļa – 4. pants 5. panta 1., 2. un 3. punkts 5. panta 4. punkta pirmā daļa 5. panta 4. punkta otrā daļa 5. panta 6. punkta pirmā daļa 5. panta 6. punkta trešā daļa 5. panta 6. punkta ceturtā un piektā daļa 5. panta 8. punkts 6. panta 1. punkta pirmā daļa – 6. panta 1. punkta otrā daļa 6. panta 2. punkta pirmā daļa – 6. panta 2. punkta otrā daļa – – 3. panta 3. punkts 7. panta 1. punkts – 7. panta 2. punkta pirmā daļa 7. panta 3. punkts 7. panta 5. punkts 8. panta otrā daļa 9. panta 1. punkta pirmā daļa 9. panta 2. punkta pirmā daļa 9. panta 2. punkta otrā daļa – 11. panta 1. punkts 11. panta 2. punkts 11. panta 3. punkts – 11. panta 5. un 6. punkts – 12. panta 1. punkts 12. panta 2. punkts – – 13. panta 1. punkts 13. panta 2. punkts 13. panta 3. punkta pirmā daļa 13. panta 4. punkts 14. panta 1. un 2. punkts 3. panta 4. punkts 15. panta 1. un 2. punkts 15. panta 4. punkts 16. pants 20. pants I pielikums II pielikums | [1] OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/89/EK (OV L 308, 25.11.2003., 15. lpp.). [2] OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp. Labotais variants OV L 191, 28.5.2004., 1. lpp. [3] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. [4] OV L 208, 24.7.1992., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.). [5] OV L 179, 14.7.1999., 1. lpp. [6] OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. [7] OV L 40, 11.2.1989., 1. lpp. [8] OV L 11, 14.1.1994., 1. lpp.