Eiropa, kas aizsargā - iniciatīva paplašināt Eiropas Prokuratūras kompetenci, to attiecinot uz pārrobežu teroristu noziegumiem Eiropas Komisijas ieguldījums vadītāju sanāksmē Zalcburgā, 2018. gada 19. un 20. septembrī

Eiropadome var grozīt LESD 86. panta 1. un 2. punktu, lai paplašinātu EPPO materiāltiesisko kompetenci, to attiecinot uz visiem, dažiem vai tikai vienu no “smag[ajiem] noziegum[iem] ar pārrobežu aspektu”. Šis apzīmējums ietver īpaši smagus noziegumus ar pārrobežu dimensiju, kas minēti LESD 83. panta 1. punktā. Papildu prasība ir, ka EPPO kompetenci var paplašināt vienīgi attiecībā uz “smag[iem] noziegum[iem], kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti”.

Šim paziņojumam ir pievienots pielikums, kas satur Komisijas iniciatīvu iespējamai Eiropadomes lēmuma pieņemšanai, ar kuru groza Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 86. panta 1. un 2. punktu, lai paplašinātu EPPO kompetenci, to attiecinot uz teroristu nodarījumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti.

Komisija nāk klajā ar šo iniciatīvu — kas paredz izmaiņas Līgumā — paplašināt EPPO kompetenci, attiecinot to uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, kas būtu daļa no visaptverošas un stiprinātas Eiropas reakcijas uz terorisma draudiem.

Lai gan ir panākts ievērojams progress un ir bijuši veiksmīgi pārrobežu sadarbības piemēri, Savienībai trūkst Eiropas līmeņa kriminālvajāšanas šajā jomā, kas aptvertu visus posmus, sākot no izmeklēšanas un kriminālvajāšanas un beidzot ar apsūdzības celšanu pārrobežu teroristu noziegumos. Lai gan pēdējos gados ne visas dalībvalstis ir bijušas vienlīdz pakļautas terorisma draudiem brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, trūkumi izmeklēšanā un kriminālvajāšanā vienā dalībvalstī var radīt negadījumus vai riskus citā dalībvalstī vai visā Savienībā.

Stiprākai Eiropai ir arī jāaizsargā tās iedzīvotāji un jānodrošina, ka teroristi tiek ātri saukti pie atbildības. Runā par stāvokli Savienībā 2017. gada septembrī priekšsēdētājs Ž. K. Junkers izklāstīja virkni pasākumu, lai līdz 2025. gadam veidotu spēcīgāku, vienotāku un demokrātiskāku Savienību. To turpinot, Komisija nāk klajā ar šo iniciatīvu paplašināt Eiropas Prokuratūras (EPPO) kompetenci, to attiecinot uz terorisma noziegumu izmeklēšanu un kriminālvajāšanu saistībā ar tiem.

Terorisms joprojām ir viena no nozīmīgākajām problēmām, ar ko saskaras sabiedrība. Terora akti ir viens no smagākajiem noziegumu veidiem un pārkāpj pašas būtiskākās vērtības, uz kuru pamata ir dibināta Eiropas Savienība.

Pašlaik nav pienācīga Savienības mehānisma šādu situāciju risināšanai. Lietās, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, iestāžu izmeklēšanas vai kriminālvajāšanas darbības vienā dalībvalstī var ietekmēt izmeklēšanu un kriminālvajāšanu, kas notiek citās dalībvalstīs. Jo īpaši lietās, kas saistītas ar teroristu šūniņām, kuru dalībnieki darbojas dažādās dalībvalstīs, koordinēta rīcība ir ārkārtīgi svarīga, lai novērstu pierādījumu vai aizdomās turēto pazušanu. Lai gan Eurojust var būt izšķiroša nozīme izmeklēšanu koordinēšanā, saskaņā ar pašreizējo tiesisko regulējumu tā nevar lemt par jurisdikcijas konfliktiem un likt dalībvalstu iestādēm atturēties no to jurisdikcijas īstenošanas.

Teroristu nodarījumi nereti ietekmē vairākas valstis. Tajos ļoti bieži ir arī iesaistīti cilvēki ar dažādu valstspiederību gan aizdomās turēto, gan cietušo vidū. Jurisdikcijas konflikts var rasties, piemēram, lietās, kur noziegumos cietušie ir no dažādām dalībvalstīm, kā rezultātā visas iesaistītās dalībvalstis vēlas īstenot jurisdikciju attiecībā uz vienu un to pašu teroristu nodarījumu. Piemēram, vairākās nesenās teroristu lietās divas vai vairāk dalībvalstis vienlaikus izvirzīja tiesības uz jurisdikciju viena un tā paša nodarījuma kriminālvajāšanā atšķirīgu iemeslu dēļ, piemēram, uz cietušā valstspiederības vai teritoriālās piekritības pamata. Šāda paralēla kriminālvajāšana varētu izraisīt ne bis in idem situācijas.

Jebkura nozieguma sekmīgas kriminālvajāšanas atslēga ir nodrošināt, ka ievāktā informācija būs izmantojama kā pierādījums. Jo īpaši tas attiecas uz terorisma lietām, kurās apsūdzības bieži balstās uz netiešiem pierādījumiem (novērošanu, liecinieku liecībām, informācijas pārtveršanu). No Eurojust pārskatiem par spriedumiem terorisma lietās izriet, ka ir arī problēmas saistībā ar noteikta veida informācijas ievākšanu, kopīgošanu un tās izmantošanu kā pierādījumu, īstenojot kriminālvajāšanu terorisma lietās. Jo īpaši terorisma lietās informācijas vākšana bieži ir atkarīga no īpašu izmeklēšanas metožu izmantošanas vai ir saistīta ar specializētu kompetento iestāžu darbu dalībvalstīs. Informācija bieži netiek kopīgota, lai aizsargātu informācijas avotus, nodrošinātu, ka informatoros saglabā anonimitāti vai ka metodes, ar kurām tika ievākta informācija, paliek konfidenciālas.

Turklāt teroristisko nodarījumu izmeklēšana un kriminālvajāšana konkrētās pārrobežu lietās pieprasa visu tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu ātru un saskaņotu rīcību, lai nodrošinātu, ka netiek zaudēti pierādījumi, un lai novērstu turpmākus, iespējams, saistītus, teroristu nodarījumus. Tomēr tas izrādās samērā sarežģīti, tiklīdz runa ir par pārrobežu izmeklēšanu, kurā ir iesaistītas daudzas dažādas iestādes no vairākām dalībvalstīm. Eiropola un Eurojust atbalsts to daļēji atvieglo. Tāpat ne Eiropolam, ne Eurojust nav tiesību pieprasīt valsts iestādēm sniegt konkrētu informāciju vai veikt izmeklēšanas pasākumus, kas nozīmē, ka informācija ne vienmēr ir pieejama laikus, tomēr laika aspekts ir būtisks, lai sauktu pie atbildības par teroristu noziegumiem, kā arī lai nodrošinātu, ka var novērst turpmākus, iespējams, saistītus, teroristu uzbrukumus.

Attiecībā uz informācijas apmaiņu par teroristiskiem gadījumiem Eurojust savā jaunākajā Ziņojumā par ārvalstu kaujiniekiem teroristiem ir norādījis, ka nav saskaņotas pieejas attiecībā uz kopīgoto informāciju. Aizvien pastāv atšķirības informācijas apjomā, veidā un tvērumā, ko katra dalībvalsts kopīgo ar Eurojust. Tas ir viens no iemesliem, kādēļ sanāksmē par terorisma apkarošanu, ko Eurojust organizēja 2018. gada jūnijā, tika vēlreiz uzsvērta tiesu informācijas savstarpējas pārbaudes nozīme teroristu noziegumu kriminālvajāšanā. Šīs neoptimālās informācijas apmaiņas rezultātā Eurojust spējas identificēt esošās saiknes starp notiekošām izmeklēšanām un kriminālvajāšanām, tostarp saiknes ar citām dalībvalstīm, ir ierobežotas.

Lai gan Eurojust un Eiropols konsekventi sniedz spēcīgu atbalstu valstu iestādēm to centienos apkarot teroristu noziegumus, tie var rīkoties tikai, pamatojoties uz valsts iestāžu palīdzības pieprasījumiem. Turklāt ne Eurojust, ne Eiropolam nav pilnvaru, kas vajadzīgas, lai veiktu proaktīvi saskaņotu, efektīvu un samērīgu kriminālvajāšanu Savienības līmenī, tādēļ tās nevar novērst sadrumstalotību, kas raksturīga kriminālvajāšanai saistībā ar teroristu nodarījumiem.

Līdz ar to terorisma gadījumu izmeklēšana un kriminālvajāšana vairākās dalībvalstīs notiek paralēli un izolēti. Tā rezultātā ne vienmēr tiek pienācīgi ņemta vērā to sarežģītība un/vai pārrobežu aspekts. Valsts jurisdikcijas robežas tādējādi var kļūt par šķērsli tam, lai izprastu pārrobežu teroristu un teroristu šūniņu vai tīklu darbības un cīnītos pret tām.

Eurojust noslogojums ar lietām, kas saistītas ar cīņu pret teroristu noziegumiem, laikposmā no 2015. līdz 2017. gadam ir vairāk nekā divkāršojies, bet kopējo izmeklēšanas grupu (JIT) skaits ir četrkāršojies. Lietas, ko izskata Eurojust, skaidri liecina par pieaugošo vajadzību pēc kopējas un koordinētas pieejas valsts tiesu iestāžu starpā. Dalībvalstis lūdz Eurojust palīdzību, piemēram, informācijas un pierādījumu apmaiņai, savstarpējas tiesiskās palīdzības un izdošanas pieprasījumu, Eiropas apcietināšanas orderu un Eiropas izmeklēšanas rīkojumu izpildes paātrināšanai un kopēju izmeklēšanas grupu izveidošanai.

Patlaban teroristu noziegumu izmeklēšana, kriminālvajāšana un tiesāšana ir valstu tiesībaizsardzības un tiesu iestāžu ekskluzīvā kompetencē. Tomēr to pilnvaras beidzas līdz ar valstu robežām, taču teroristu noziegumiem ļoti bieži ir pārrobežu dimensija. Tas bieži noved pie atšķirīgām valstu pieejām izmeklēšanā un kriminālvajāšanā, kā arī pie nepilnībām informācijas apmaiņā, koordinēšanā un sadarbībā dažādu iesaistīto iestāžu starpā pārrobežu gadījumos.

EPPO padarīs iespējamu daudz labāk savienotu un koordinētu izmeklēšanas un kriminālvajāšanas pieeju. Attiecībā uz izmeklēšanām, ko vadīs EPPO, tiks nodrošināts, ka visām iesaistītajām iestādēm jebkurā laikā ir iespējams laikus piekļūt nepieciešamajai informācijai. Turklāt būs skaidra lēmumu pieņemšanas struktūra, kas koncentrēsies uz optimāla rezultāta sasniegšanu visām iesaistītajām dalībvalstīm. Noziegumu izmeklēšanai EPPO jauno pilnvaru ietvaros nāks par labu šī EPPO centrālās vadības loma. Tādēļ šīs izmeklēšanas varētu notikt labi koordinētā veidā, ņemot vērā visus izmeklēšanas aspektus neatkarīgi no tā, kur noziegumi ir pastrādāti. Saskaņota pieeja izmeklēšanai un kriminālvajāšanai arī nodrošinātu, ka izmeklēšanas iestādes varētu paļauties uz EPPO pilnvarām, lai nodrošinātu, ka izmeklēšanas pasākumi tiek veikti laikā un vietā, kur tas ir visefektīvāk, neatkarīgi no tā, kur Savienībā šīs darbības ir jāveic.

EPPO iesaiste sniegtu vienlīdz lielu labumu attiecībā uz noteikta veida pierādījumu vākšanu, kopīgošanu un izmantošanu. Ņemot vērā to, ka EPPO Kolēģiju veidos Eiropas prokurori, kas nāks no visām iesaistītajām dalībvalstīm, EPPO būs piemērota tam, lai strādātu ar sensitīvu un konfidenciālu informāciju. Piemēram, EPPO ar Eiropas deleģēto prokuroru un uzraugošo Eiropas prokuroru palīdzību nodrošinās, ka informācijas iegūšanas veidi tiks saglabāti konfidenciāli un ka tiks saskaņoti skaidri EPPO izmantotās informācijas apstrādes kodi. Tāpat EPPO būtu vieglāk sadarboties ar trešajām valstīm un starptautiskām organizācijām tieši kā Eiropas Prokuratūrai, nekā tas būtu atsevišķām dalībvalstīm. Šajā saistībā EPPO gūtu labumu no Regulas (ES) 2017/1939 noteikumiem, kas attiecas uz starptautisko sadarbību un izveidojamo tiesisko sistēmu.

EPPO varētu pārvarēt pašreizējās grūtības saistībā ar savlaicīgu informācijas apmaiņu. Tā ne tikai varētu iegūt informāciju par teroristu nodarījumiem no dalībvalstīm, bet arī proaktīvā un mērķtiecīgā veidā uzdot valstu iestādēm ievākt plašāku informāciju. Tas pats attiecas uz informācijas apmaiņu ar Eurojust un Eiropolu.

Džihādistu teroristu šūniņa nodarbina aģentus vairākās ES dalībvalstīs, kam nav ļauts sazināties savā starpā vai kas pat nezina par viens otru un saņem norādījumus tikai šifrētu ziņu veidā. Viņiem visiem ir atšķirīgi uzdevumi, piemēram, nomāt automašīnas, iegādāties ķīmiskās izejvielas, ievākt informāciju par iespējamiem mērķiem, iegūt viltus identifikācijas dokumentus utt., bet operāciju vadītājs darbojas no trešās valsts.

4.4.Izmeklēšanas un kriminālvajāšanas efektivitāte un saskaņotība

EPPO spētu nodrošināt saskaņotu un efektīvu teroristu noziegumu kriminālvajāšanu, kurā tiktu ņemtas vērā visu iesaistīto dalībvalstu intereses un Savienības intereses kopumā. Eiropas prokurori ar zināšanām par valstu tiesību sistēmām ieņems vietas EPPO Kolēģijā, kas palīdzēs nodrošināt labāko iespējamo reakciju uz pārrobežu terorisma lietām. EPPO būtu piemērota tam, lai risinātu jurisdikcijas problēmas, pateicoties savai būtībai kā vienīgajai Savienības līmeņa struktūrai, kurai, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, būtu jāizlemj, kur iesniegt lietu tiesā. Šāds lēmums par piemērotāko jurisdikciju, kurā ierosināt lietu, ļautu novērst iespējamus konfliktus un izvairīties no nevajadzīgas tiesvedības. EPPO kompetences paplašināšana, to attiecinot uz teroristu nodarījumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, varētu samazināt konfliktu rašanās iespējamību attiecībā uz jurisdikciju šajā jomā un nodrošināt efektīvu mehānismu to atrisināšanai, ja tie aizvien rastos.

Hipotētiska lieta nākotnē Dalībvalstī A notiek izmeklēšana par teroristu finansēšanu. Šīs dalībvalsts iestādēm ir skaidras norādes par to, ka attiecīgās personas finansē terorismu, taču tām nav zināms, kur šo naudu galu galā paredzēts izmantot. Tajā pašā laikā dalībvalstī B notiek izmeklēšana saistībā ar darbībām, kas tiek uzskatītas par teroristu uzbrukuma gatavošanu, tostarp materiālu iegādi radioloģiska ieroča izgatavošanai. Tikmēr dalībvalstī C izmeklēšanā galvenā uzmanība tiek pievērsta konkrētai tīmekļa vietnei, kas satur teroristu propagandu. Dalībvalsts C iestādēm ir aizdomas, ka dažas šīs vietnes slēgtās daļas tiek izmantotas arī saziņai starp teroristu grupējuma dalībniekiem. Neviena no šīm dalībvalstīm vēl nav lūgusi Eiropola vai Eurojust atbalstu, jo tās uzskata, ka šīs izmeklēšanas ir veicamas galvenokārt valsts mērogā. Tikai tad, kad viens no dalībvalstī A izmeklēšanā iesaistītajiem Eiropas deleģētajiem prokuroriem informē par lietu EPPO, tiek atklāta saikne starp minētajām lietām — dalībvalstī A izmeklētais finansējums ir paredzēts grupas darbībām, kas gatavo radioloģisko ieroci dalībvalstī B, un tiek atklāts, ka šīs grupas faktiski sazinās savā starpā, izmantojot tīmekļa vietni, saistībā ar kuru notiek izmeklēšana dalībvalstī C. EPPO var nodrošināt, ka izmeklēšanas pasākumi, kas nepieciešami, lai iegūtu piekļuvi tīmekļa vietnes žurnālam dalībvalstī C, notiek vienlaikus ar finansējošās grupas dalībvalstī A un sagatavošanas grupas dalībvalstī B apcietināšanu, lai tām nebūtu iespējas veikt manipulācijas ar pierādījumiem. Visas iesaistītas personas, kas tiek turētas aizdomās par terorismu, ir iespējams aizturēt vienā un tajā pašā laikā, un turpmākos izmeklēšanas pasākumus var koordinēt un īstenot no vienas prokuratūras, kas arī nodrošinās, ka nerodas jurisdikcijas konflikti un ka savāktie pierādījumi ir izmantojami tiesā.

5.EPPO kompetences paplašināšanas ietekme uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti

5.1.Ietekme uz EPPO

EPPO ar savu integrēto institucionālo struktūru un lēmumu pieņemšanas procesiem sniedz būtiskas priekšrocības cīņā pret pārrobežu teroristu noziegumiem. Šajā struktūrā ir apvienotas zināšanas par valstu tiesību sistēmām, tā ļauj sniegt unikālu pārskatu par pārrobežu noziedzīgo darbību Savienībā, nodrošina ātru lēmumu pieņemšanu ar Pastāvīgo palātu starpniecību, kurās darbojas Eiropas prokurori, un nodrošina efektīvus pēcpasākumus valsts līmenī ar Eiropas pilnvaroto prokuroru starpniecību. Lietu pārvaldības sistēma nodrošinās ātras saziņas plūsmas starp visiem EPPO prokuroriem centrālajā un vietējā līmenī visā Savienībā. Paplašinot EPPO kompetenci, to attiecinot uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, būtu jāsaglabā EPPO institucionālā struktūra un lēmumu pieņemšanas procesi.

Tomēr šādai paplašināšanai būtu nepieciešamas vairākas izmaiņas Regulā (ES) 2017/1939 par EPPO izveidi, lai ņemtu vērā plašākās pilnvaras un EPPO pašreizējo koncentrēšanos uz finanšu noziegumiem, kas vērsti pret Savienības budžetu. Šīs izmaiņas attiecas jo īpaši uz EPPO materiāltiesisko kompetenci, bet būtu jāveic arī vairāki citi pielāgojumi. Turklāt EPPO kompetences paplašināšana, to attiecinot uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, ietekmētu arī EPPO budžetu un personālu.

Pēc Eiropadomes lēmuma grozīt LESD 86. pantu (sk. iepriekš), Komisija nāktu klajā ar tiesību akta priekšlikumu grozīt Regulu (ES) 2017/1939, lai paplašinātu EPPO kompetenci, to attiecinot uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, un šajā priekšlikumā būtu iekļauti arī nepieciešamie pielāgojumi.

Materiāltiesiskā kompetence

EPPO materiāltiesiskā kompetence pašlaik attiecas uz noziegumiem, kas skar Savienības finanšu intereses, kā definēts Direktīvā (ES) 2017/1371 par cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, izmantojot krimināltiesības.

EPPO materiāltiesisko kompetenci tādā pašā veidā var attiecināt arī uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, atsaucoties uz Direktīvu (ES) 2017/541 par terorisma apkarošanu. LESD 86. panta 4. punktā ir paredzēta iespēja EPPO materiāltiesisko kompetenci paplašināt, to attiecinot arī uz vairākiem smagiem noziegumiem ar pārrobežu aspektu, un ar šo iniciatīvu Komisija vēlas paplašināt kompetenci, to attiecinot uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti.

Pēc šādas mērķtiecīgas paplašināšanas Regulas (ES) 2017/1939 22. pants tiks attiecīgi grozīts, iekļaujot jaunu punktu, kurā noteikts, ka EPPO kompetencē ir noziedzīgi nodarījumi, kā paredzēts Direktīvas (ES) 2017/541 3. līdz 12. pantā un 14. pantā, kas īstenoti valsts tiesību aktos, ja šie nodarījumi skar vairāk nekā vienu dalībvalsti.

Direktīvā (ES) 2017/541 minētie noziedzīgie nodarījumi ietver “teroristu nodarījumus”, “nodarījumus, kas saistīti ar teroristu grupu” un “ar teroristu darbībām saistītus nodarījumus”, piemēram, publisku provokāciju izdarīt teroristu nodarījumu, vervēšanu, terorisma apmācības sniegšanu un saņemšanu, ceļošanu terorisma nolūkā, šādas ceļošanas organizēšanu vai veicināšanu un teroristu finansēšanu. Tas ietver ne tikai nodarījuma izdarīšanu, bet arī atbalstīšanu, līdzdalību, kūdīšanu un mēģinājumu.

Regulas (ES) 2017/1939 2. pants (“Definīcijas”) atspoguļotu šo nodarījumu iekļaušanu EPPO kompetencē un sniegtu papildu skaidrojumu par to, ka attiecīgajiem noziedzīgajiem nodarījumiem ir jāskar vairāk nekā viena dalībvalsts.

Citi pielāgojumi Regulā (ES) 2017/1939

Tā kā EPPO pašreizējais regulējums ir paredzēts, lai izmeklētu, veiktu kriminālvajāšanu un celtu apsūdzības saistībā ar noziegumiem pret ES budžetu, tad, lai paplašinātu tās pilnvaras, tās attiecinot uz teroristu noziegumiem, kas skar vairāk nekā vienu dalībvalsti, ir nepieciešams veikt citus attiecīgus pielāgojumus Regulā (ES) 2017/1939, lai tā atbilstu šādai paplašinātai kompetencei.