LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 308/1

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN REVĪZIJAS PALĀTAI

EIROPAS SAVIENĪBAS GADA PĀRSKATI

2009. FINANŠU GADS

Konsolidētie finanšu pārskati un konsolidētie pārskati par budžeta izpildi

2010/C 308/01

SATURS

Konsolidēto pārskatu piezīme

Es budžeta izpilde un uzskaite

I DAĻA – Eiropas savienības konsolidētie finanšu pārskati un paskaidrojumi

A. Bilance

B. Saimnieciskā rezultāta pārskats

C. Naudas plūsmas tabula

D. Pārskats par neto aktīvu pārmaiņām

E. Finanšu pārskatu paskaidrojumi

II DAĻA – Konsolidētie pārskati par Eiropas Savienības budžeta izpildi un paskaidrojumi

A IEDAĻA – Konsolidētie pārskati par budžeta izpildi

B IEDAĻA – Paskaidrojumi attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem par budžeta izpildi

KONSOLIDĒTO PĀRSKATU PIEZĪME

Eiropas Savienības 2009. gada konsolidētie pārskati sagatavoti, pamatojoties uz iestāžu un struktūru sniegto informāciju atbilstoši 129. panta 2. punktam Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam. Ar šo paziņoju, ka tie sagatavoti atbilstoši Finanšu regulas VII sadaļas prasībām un saskaņā ar finanšu pārskatu paskaidrojumos izklāstītajiem grāmatvedības principiem, noteikumiem un metodēm.

Esmu saņēmis visu informāciju, kas nepieciešama, lai sagatavotu pārskatus, kuros atspoguļoti Eiropas Savienības aktīvi un saistības, kā arī budžeta izpilde, no minēto iestāžu un struktūru grāmatvežiem, kas apliecinājuši informācijas ticamību.

Ar šo apliecinu, ka, pamatojoties uz šo informāciju un pārbaudēm, kuras uzskatīju par nepieciešamām, lai apstiprinātu Eiropas Komisijas pārskatus, man ir pietiekama pārliecība, ka pārskati visos būtiskajos aspektos sniedz patiesu un skaidru priekšstatu par Eiropas Savienības finanšu stāvokli.

Philippe TAVERNE Komisijas grāmatvedis

ES BUDŽETA IZPILDE UN UZSKAITE

1. GADA BUDŽETA SAGATAVOŠANA

Eiropas Savienības (ES) budžets finansē dažādus politikas virzienus un programmas visā Eiropas Savienībā. Atbilstoši dalībvalstu noteiktajām prioritātēm Komisija īsteno konkrētas programmas, darbības un projektus attiecīgajās jomās. To temati var būt visplašākie – no atbalsta izglītības projektiem, kas veicina studentu un pasniedzēju mobilitāti, līdz pat projektiem, kas palīdz nodrošināt labākus darba apstākļus strādājošiem ES, un projektiem, kas vērsti uz ārējo robežu kontroles uzlabošanu.

Vairāk nekā 90 % ES budžeta tiek tērēti tādu ES politikas virzienu un darbību finansēšanai, par kurām vienojušās visas dalībvalstis. Gada budžeta un ES politikas virzienu tiešu sasaisti nodrošina budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām. Klasifikācija budžeta līdzekļu sadalei pa darbības jomām, ko pirmo reizi ieviesa 2004. gada budžetā, ļauj skaidri noteikt Eiropas Savienības politikas jomas un kopējo līdzekļu daudzumu, kāds atvēlēts katrai no šīm jomām.

Politikas jomas sadalītas aptuveni 200 darbībās, no kurām vairāk nekā 110 ietver darbības budžeta pozīcijas un tādējādi ir atspoguļotas budžeta klasifikācijā kā budžeta nodaļas. Šīs politikas jomas galvenokārt vērstas uz darbību, jo to pamatdarbību mērķis ir palīdzēt līdzekļu saņēmējiem – trešām personām – to attiecīgās darbības jomās. Tomēr citas politikas jomas, piemēram, “Koordinācija un juridiskās konsultācijas” un “Budžets”, ir horizontālas un nodrošina pienācīgu Komisijas darbību. Dalījums darbībās nodrošina vienotu konceptuālo ietvaru prioritāšu noteikšanai, plānošanai, budžeta sagatavošanai, uzraudzībai un pārskatu sagatavošanai, un tā galvenais mērķis ir veicināt efektīvu, ekonomisku un racionālu līdzekļu izlietošanu.

Budžeta projekta pieņemšanas iekšējā kārtība sākas ar to, ka Komisija sagatavo budžetu. Pēc tam tas tiek nodots Padomei, kas, ja uzskata par nepieciešamu, var veikt budžeta grozījumus. Tālāk aktualizētais budžets nonāk Eiropas Parlamentā, kas arī var ierosināt grozījumus, kā arī apstiprināt vai noraidīt kārtējā budžeta projektu. Kad saskaņoti visi grozījumi un precizējumi (tostarp Komisija vajadzības gadījumā sagatavojusi pilnībā jaunu budžeta projektu), decembra vidū budžetu pieņem Parlaments. Parlamenta priekšsēdētājs izsludina budžeta pieņemšanu, un var sākties tā izpilde.

2. KĀ ES SAŅEM FINANSĒJUMU?

ES ir pieejams divu galveno kategoriju finansējums – pašu resursu ieņēmumi un citi ieņēmumi.

2.1. Pašu resursu ieņēmumi un debitoru parādi

Pašu resursu ieņēmumi ES uzkrājas automātiski, ļaujot tai finansēt savu budžetu bez nepieciešamības sagaidīt valstu iestāžu lēmumu. Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Pašu resursu kopsumma nedrīkst pārsniegt 1,24 % (1,23 %, sākot ar 2010. gadu un turpmāk) no ES nacionālā kopienākuma (NKI). Pašu resursus var iedalīt šādās kategorijās:

1) tradicionālie pašu resursi (TPR), ko veido muitas nodokļi un cukura nodevas. Šos pašu resursus no uzņēmējiem ES vārdā iekasē dalībvalstis. Tomēr dalībvalstis patur 25 % kā kompensāciju par iekasēšanas izmaksām. Muitas nodokļus piemēro preču importam no trešām valstīm atbilstoši likmēm, kuru pamatā ir kopējais muitas tarifs. Cukura nodevas maksā cukura ražotāji, lai finansētu cukura eksporta kompensācijas. TPR parasti veido apmēram 13 % pašu resursu ieņēmumu;

2) pašu resursus, kuru pamatā ir pievienotās vērtības nodoklis (PVN), maksā no dalībvalstu PVN bāzes, kas šiem mērķiem saskaņota atbilstoši ES noteikumiem. Katras dalībvalsts saskaņotajai bāzei piemēro vienādu procentu. Tomēr izmantojamā PVN bāze nedrīkst pārsniegt 50 % no katras dalībvalsts NKI. PVN resursi parasti veido ap 12 % pašu resursu ieņēmumu;

3) resursus, kuru pamatā ir nacionālais kopienākums (NKI), izmanto, lai līdzsvarotu budžeta ieņēmumus un izdevumus, t. i., finansētu to budžeta daļu, ko nesedz citi ieņēmumu avoti. Katras dalībvalsts NKI tiek piemērots vienāds procents, kas noteikts atbilstoši ES noteikumiem. NKI resursi parasti veido apmēram 75 % pašu resursu ieņēmumu.

Saistībā ar šo summu maksāšanu atsevišķos kontos uzskaita tradicionālos pašu resursus, ko saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 3. punkta b) apakšpunktu noteikušas dalībvalstis, bet kas vēl nav pieejami ES, jo vēl nav atgūti vai garantēti, vai tāpēc, ka ir apstrīdēti. Katra dalībvalsts nosūta Komisijai minēto kontu ceturkšņa pārskatu, par katru resursu veidu sniedzot šādas ziņas:

— iepriekšējā ceturkšņa nesamaksātais atlikums,

— konkrētajā ceturksnī atgūtās summas,

— konkrētajā ceturksnī izdarītie bāzes labojumi (korekcijas/anulēšana),

— norakstītās summas,

— attiecīgā ceturkšņa beigās atgūstamo līdzekļu atlikums.

Tiklīdz atsevišķajā kontā uzskaitītie tradicionālie pašu resursi atgūti, tiem jākļūst pieejamiem Komisijai vēlākais pirmajā darba dienā pēc 19. datuma otrajā mēnesī, kas seko pēc mēneša, kurā prasījumi tika atgūti.

Lai atspoguļotu situācijas, kad reāla līdzekļu atgūšana ir maz ticama, jāveic atsevišķajā kontā uzskaitīto prasījumu norakstīšana. Norakstīšanu veic, pamatojoties uz dalībvalstu novērtējumiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 6. panta 4. punkta b) apakšpunktu, kurā ir noteikts, ka “dalībvalstis līdz ar konkrēta gada pēdējo ceturkšņa pārskatu sūta tāmi par to prasījumu kopsummu, kas tā gada 31. decembrī ierakstīti atsevišķā kontā un kurus nav paredzams atgūt”.

Pamatojoties uz dalībvalstu novērtējumiem, norakstījuma summu atskaita no posteņa “no dalībvalstīm saņemamie debitoru parādi” bilances aktīvu daļā. Tomēr tas nenozīmē, ka Komisija atsakās no tiesībām atgūt šīs vērtības korekcijas summas. Pat tad, ja atgūšanas iespēja ir ļoti neliela (pat praktiski neiespējama), tas nebūt nenozīmē, ka ES budžets zaudējis attiecīgās summas kā tradicionālos pašu resursus. Neatgūtie prasījumi ir zaudēti tikai tad, ja dalībvalsts izmantojusi visas iespējas, kas tai jāpielieto, lai nodrošinātu atgūšanu. Ja dalībvalsts to nedara, tai ir jāuzņemas finansiāla atbildība, un saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1150/2000 17. panta 2. punktu tai attiecīgā summa jāiemaksā ES budžetā.

2.2. Citi ieņēmumi

Citi ieņēmumi no Eiropas Savienības darbībām parasti veido mazāk nekā 10 % kopējo ieņēmumu. Tās ir, piemēram, soda naudas par konkurences noteikumu pārkāpšanu un iekasēšanas rīkojumi attiecībā uz privātā un valsts sektora parādniekiem saistībā ar ES projektu vadību. Šajā kategorijā ietilpst arī Tiesas piespriestie soda maksājumi no dalībvalstīm, kas nepilda kādu konkrētu spriedumu. Katru gadu Komisija vada simtiem tūkstošu projektu, un gadā tai nākas izdot ap 13 000 iekasēšanas rīkojumu. Par jebkuru laikā nenomaksātu parādu tiek aprēķināti soda procenti. Ja nav nomaksāts kādas trešās personas, kas nav dalībvalsts, parāds, Komisijas (un Padomes) lēmumi, kas uzliek maksāšanas pienākumu, izpildāmi tieši un atbilstoši spēkā esošajai civilprocesa kārtībai teritorijā, kurā jāveic lēmuma izpilde. Parādniekiem, kuri nepilda saistības, piemēro parādu iekasēšanas procedūras, ko veic Juridiskais dienests, izmantojot ārējus juridiskos birojus.

3. KĀ PĀRVALDA UN TĒRĒ ES BUDŽETU

3.1. Primārie darbības izdevumi

Eiropas Savienības darbības izdevumos ir ietvertas finanšu shēmas dažādās izdevumu kategorijas, un tiem ir dažādas formas atkarībā no tā, kā izmaksā naudu un kā to pārvalda. Saskaņā ar Finanšu regulu Komisija veic vispārējā budžeta izpildi, izmantojot šādas metodes.

Tieša centralizēta pārvaldība– gadījumos, kad budžetu tieši izpilda Komisijas dienesti.

Netieša centralizēta pārvaldība– gadījumos, kad Komisija uztic budžeta izpildes uzdevumus ES tiesību aktos vai valstu tiesību aktos paredzētajām struktūrām, piemēram, publisko tiesību ES aģentūrām vai struktūrām, kuras pilda publisko pasūtījumu.

Decentralizēta pārvaldība– gadījumos, kad Komisija deleģē konkrētus budžeta izpildes uzdevumus trešām valstīm.

Dalīta pārvaldība– saskaņā ar šo pārvaldības metodi budžeta izpildes uzdevumi tiek deleģēti dalībvalstīm. Lielākā daļa izdevumu ietilpst šajā “Dalītas pārvaldības” kategorijā, kurā uzdevumus deleģē dalībvalstīm un kas attiecas uz tādām jomām kā izdevumi lauksaimniecībai un strukturālas darbības.

Kopēja pārvaldība– saskaņā ar šo metodi Komisija uztic noteiktus izpildes uzdevumus starptautiskai organizācijai.

3.2. Dažādi finanšu dalībnieki

Komisāru kolēģija uzņemas kolektīvu politisko atbildību, bet praksē pati neizmanto tai piešķirtās budžeta izpildes pilnvaras. Katru gadu tā deleģē šos uzdevumus atsevišķiem ierēdņiem, kas atskaitās kolēģijai un ievēro Finanšu regulu un Civildienesta noteikumus. Attiecīgo personālu – parasti ģenerāldirektorus un dienestu vadītājus – sauc par “deleģētajiem kredītrīkotājiem”. Tie savukārt var deleģēt budžeta izpildes uzdevumus tālāk “pastarpināti deleģētajiem kredītrīkotājiem”.

Kredītrīkotāji atbild par vadības procesu kopumā, nosakot, kas jādara, lai sasniegtu iestādes izvirzītos politiskos mērķus, kā arī vadot uzsāktās darbības gan no darbības, gan budžeta aspekta, tostarp parakstot juridiskas saistības, veicot izpildes uzraudzību, veicot maksājumus un vajadzības gadījumā pat līdzekļu atgūšanu. Kredītrīkotājiem jānodrošina arī novērtējumu veikšana, lai analizētu sagatavoto priekšlikumu dzīvotspēju (ex ante novērtējums) un nodrošinātu jau uzsākto programmu panākumus un rentabilitāti (starpposma un ex post novērtējums). Šo novērtējumu rezultātus izmanto, lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas procesu un veicinātu ES intervences pārskatāmību, atbildību un rentabilitāti.

Katrā ģenerāldirektorātā pareizas finanšu pārvaldības principa ievērošanu un pienācīgu atbildību nodrošina vadības kontroles (veic kredītrīkotāji) atdalīšana no iekšējās revīzijas un atbilstības kontrole, izmantojot skaidri noteiktus iekšējās kontroles standartus (kuru pamatā ir COSO starptautiskie standarti), ex ante un ex post pārbaudes, neatkarīga iekšējā revīzija, balstoties uz riska novērtējumiem, kā arī regulāri darba ziņojumi attiecīgajiem komisāriem.

Grāmatvedis izpilda kredītrīkotāju sagatavotos maksājuma un iekasēšanas rīkojumus un atbild par finanšu līdzekļu pārvaldību, grāmatvedības noteikumu un metožu noteikšanu, grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu, grāmatvedības uzskaites veikšanu un iestādes gada pārskatu sagatavošanu. Turklāt grāmatvedim jāparaksta pārskati, apliecinot, ka tie sniedz patiesu un skaidru priekšstatu par finanšu stāvokli.

Iekšējo revidentu, kurš šaurākā šā jēdziena izpratnē nav uzskatāms par finanšu dalībnieku, ieceļ iestāde vai struktūra, lai pārliecinātos par budžeta izpildes sistēmu un procedūru pienācīgu darbību un konsultētos ar viņu riska pārvaldības jautājumos. Viņš sagatavo neatkarīgus atzinumus par vadības un kontroles sistēmu kvalitāti, kā arī sniedz ieteikumus par to, kā uzlabot darbības procedūras un veicināt pareizu finanšu pārvaldību.

3.3. ES budžeta izlietojuma saistību uzņemšanās

Pēc budžeta apstiprināšanas Budžeta ģenerāldirektorāts, izmantojot Komisijas grāmatvedības sistēmu, nodrošina līdzekļu pieejamību dažādiem Komisijas dienestiem, iestādēm un citām struktūrām atbilstoši to politiskajai atbildībai un saskaņā ar sistēmu, ko sauc par budžeta līdzekļu sadali pa darbības jomām. Piemēram, Komisija deleģē atbildību par to budžeta pozīciju pārvaldību, kas saistītas ar vidi, Vides ģenerāldirektorāta vadītājam jeb ģenerāldirektoram, kurš šajā kontekstā kļūst par attiecīgās budžeta pozīcijas deleģēto kredītrīkotāju.

Lai varētu uzņemties juridiskas saistības, iesaistot trešās personas (piemēram, parakstīt līgumu vai dotācijas nolīgumu), gada budžetā jāparedz budžeta pozīcija attiecīgās darbības veikšanai. Attiecīgajā budžeta pozīcijā jābūt arī pieejamiem pietiekamiem līdzekļiem izdevumu segšanai. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, nepieciešamie līdzekļi ir jārezervē budžetā, uzņemoties budžeta saistības grāmatvedības sistēmā.

ES budžeta līdzekļu tērēšana nav atļauta, pirms Komisija vai cita ES struktūra un iespējamais ES naudas līdzekļu saņēmējs nav uzņēmies rakstiskas juridiskas saistības. Centralizētā tiešās pārvaldības sistēmā šādas juridiskas saistības noformē vai nu kā līgumu ar darbuzņēmēju, vai kā dotācijas nolīgumu ar saņēmēju.

Pēc apstiprināšanas budžeta saistības reģistrē budžeta grāmatvedības sistēmā, un apropriācijas atbilstoši iztērē. Tas tomēr neietekmē vispārējos kontus (jeb virsgrāmatu), jo nekādi izdevumi pagaidām nav radušies. Tas ir tāpēc, ka Eiropas Savienības grāmatvedības sistēmu veido divi atsevišķi, tomēr savstarpēji saistīti elementi:

a) budžeta konti, kas satur detalizētu informāciju par budžeta izpildi;

b) vispārējie konti, kurus izmanto, lai sagatavotu bilanci un saimnieciskā rezultāta pārskatu.

3.4. Maksājuma veikšana

3.4.1. Vispārīgi noteikumi

Maksājumu nav iespējams veikt, ja vien budžeta saistības jau nav apstiprinājis kredītrīkotājs, kurš veic attiecīgo darbību.

Nākamā darbība pēc maksājuma apstiprināšanas grāmatvedības sistēmā ir veikt pārvedumu uz saņēmēja kontu.

Komisija veic vairāk nekā 1,7 miljonus maksājumu gadā. Komisija ir SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication; Vispasaules Starpbanku finanšu telekomunikāciju sabiedrība) dalībniece.

3.4.2. Priekšfinansējums, izmaksu pārskati un izdevumu attiecināmība

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma nolīgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu izmanto paredzētajam mērķim nolīgumā noteiktajā periodā vai atmaksā, – ja saņēmējam nav attiecināmo izdevumu, tam minētais priekšfinansējums jāatdod Eiropas Savienībai. Tādējādi saņemtais priekšfinansējums nav galīgie izdevumi, kamēr nav izpildīti nolīguma attiecīgie noteikumi, tāpēc to reģistrē ES bilances aktīvos, veicot sākotnējo maksājumu. Priekšfinansējuma aktīva summu (pilnīgi vai daļēji) samazina, apstiprinot attiecināmās izmaksas un atmaksātās summas.

Priekšfinansējumu novērtē atbilstoši tā atgūstamajai summai, ņemot vērā, vai saistībā ar priekšfinansējumu ir izsniegta attiecīga garantija. Paredzamo neatgūstamo priekšfinansējumu saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīst par izdevumiem, bet bilancē – par priekšfinansējuma uzskaites vērtības samazinājumu. Parasti par izmaksāto priekšfinansējumu saņem procentus, izņemot summas, kas maksātas dalībvalstīm vai kā pirmspievienošanās atbalsts.

Kādu laiku pēc priekšfinansējuma maksājuma veikšanas attiecīgā ES struktūra saņems izmaksu pieprasījumu, kas pamato, ka saņēmējs iztērējis priekšfinansējuma summu atbilstoši līgumam. Šo izmaksu pieprasījumu nosūtīšanas biežums gadā mainās atkarībā no finansējamā pasākuma veida un līguma noteikumiem, turklāt nav noteikts, ka tie jāsaņem gada beigās.

Attiecināmības kritēriji noteikti pamatdokumentā, uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, citos dotāciju saņēmējiem domātos informatīvos dokumentos un/vai dotāciju nolīgumu pantos. Pēc analīzes attiecināmos izdevumus reģistrē izmaksās un informē saņēmēju par neattiecināmām summām, ja tādas konstatētas. Summas kontā “Parādi, kuriem jāveic attiecināmības pārbaude” tādējādi atspoguļo saņemtos izmaksu pieprasījumus, kuru attiecināmība vēl nav pārbaudīta, un notikums, kas rada izdevumus, vēl nav noticis.

3.4.3. Grāmatvedības uzskaite gada beigās (periodizācija)

Gada beigās pieejamās priekšfinansējuma summas novērtē sākotnējā(-s) summā(-s), atskaitot atmaksātās summas, dzēstās attiecināmās summas, novērtētās attiecināmās summas, kas gada beigās vēl nav dzēstas, un vērtības samazinājumus.

Gada beigās vēl nesaņemtos izmaksu pieprasījumus ņem vērā gada beigu grāmatvedības periodizācijas procedūrā. Jo īpaši jāveic novērtējums par ES līdzekļu saņēmēju attiecināmajiem izdevumiem, par kuriem ES vēl nav ziņots. Atkarībā no darbības veida un pieejamās informācijas izmanto dažādas metodes, lai pēc iespējas labāk novērtētu šīs summas. Saskaņā ar šiem periodizācijas ierakstiem novērtētās attiecināmās summas reģistrē kā uzkrātās maksas, bet aplēstās neattiecināmās summas paliek atklātas “Parādi, kuriem jāveic attiecināmības pārbaude” kontos. Šīs summas parāda īstermiņa saistībās, lai neuzrādītu nepamatoti lielus aktīvus un saistības.

3.5. Līdzekļu atgūšana pēc kļūdu atklāšanas

Finanšu regula un citi piemērojamie tiesību akti, jo īpaši lauksaimniecības un kohēzijas politikas jomā, paredz tiesības veikt izdevumu pārbaudes vēl vairākus gadus pēc to rašanās. Ja tiek atklātas kļūdas, naudas līdzekļus atgūst vai veic finansiālas korekcijas. Kļūdu atklāšana un to izlabošana ir pēdējais kontroles sistēmas darbības posms, kas ir būtisks, lai apliecinātu pareizu finanšu pārvaldību.

Attiecīgie ES dienesti pārbauda no budžeta apmaksājamo izdevumu attiecināmību, bet dalītas pārvaldības gadījumā to veic dalībvalstis, pamatojoties uz attaisnojuma dokumentiem, kā noteikts piemērojamajos tiesību aktos vai katra dotācijas nolīguma noteikumos. Lai optimizētu kontroles sistēmu izmaksu un ieguvumu attiecību, attaisnojuma dokumentu pārbaudes galīgajiem maksājumu pieprasījumiem parasti ir pamatīgākas nekā starpposma pieprasījumiem, tādējādi tajās var atklāt kļūdas starpposma maksājumos, ko labo, koriģējot galīgo maksājumu. Turklāt ES un/vai dalībvalstij ir tiesības pārbaudīt attaisnojuma dokumentu pareizību, veicot pārbaudes finansēto pasākumu īstenošanas laikā un/vai ex post pārbaudes maksājuma pieprasītāja projekta īstenošanas vietās. Piemērojamajos tiesību aktos ir paredzēta dažāda kārtība attiecībā uz Komisijas un dalībvalstu atklāto kļūdu labošanu, taču sīkāka informācija ir iekļauta 6. paskaidrojumā.

4. GADA BEIGU PĀRSKATI

4.1. Gada pārskati

Komisijas grāmatvedis atbild par gada pārskatu sagatavošanu un nodrošina, lai tie sniegtu skaidru un patiesu priekšstatu par ES finanšu stāvokli. Gada pārskati ietver finanšu pārskatus un pārskatus par budžeta izpildi. Tos pieņem Komisija, pēc tam tie tiek iesniegti Revīzijas palātā revīzijas veikšanai un visbeidzot nonāk Padomē un Parlamentā, kam jāpieņem lēmums par izpildes apstiprināšanu.

4.2. Gada darbības pārskati

Katram kredītrīkotājam jāsagatavo gada darbības pārskats par tā pārziņā esošajām darbībām. Šajā pārskatā kredītrīkotājs atskaitās par politikas rezultātiem un nodrošina pietiekamu pārliecību, ka viņa pārskatā minētajām darbībām piešķirtie resursi izmantoti paredzētajiem mērķiem saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principiem un ka izveidotās kontroles procedūras pietiekami garantē pamatā esošo darījumu likumību un pareizību.

5. REVĪZIJA UN IZPILDES APSTIPRINĀJUMS

5.1. Revīzija

ES gada pārskatus un resursu pārvaldību pārrauga tās ārējais revidents – Eiropas Revīzijas palāta, kas sagatavo gada ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam. Palātas galvenais uzdevums ir veikt Eiropas Savienības gada pārskatu ārēju un neatkarīgu revīziju. Savas darbības ietvaros Revīzijas palāta sagatavo:

1) gada ziņojumu par darbībām, kas finansētas no vispārējā budžeta, sīki izklāstot savus novērojumus par gada pārskatiem un to pamatā esošajiem darījumiem;

2) pamatojoties uz veikto revīziju un gada pārskatā ticamības deklarācijas veidā iekļautu atzinumu par i) pārskatu ticamību un ii) pamatā esošo darījumu likumību un pareizību, aptverot gan no nodokļu maksātājiem iekasētos ieņēmumus, gan līdzekļu galasaņēmējiem veiktos maksājumus;

3) īpašos ziņojumus, kuros izklāstīti konkrētās vadības jomās veikto revīziju konstatējumi.

Revīzijas palātai ir piekļuves tiesības visiem dokumentiem, kas nepieciešami revīzijas veikšanai. Palāta veic revīziju visās ES darbības jomās, līdz pat atsevišķu darījumu un maksājumu likumības un pareizības pārbaudei. Tā veic arī pašu gada pārskatu revīziju, vajadzības gadījumā pārbaudot arī atsevišķus bilances un saimnieciskā rezultāta pārskatus, kā arī finanšu pārskatu kopējo noformējumu. Tādējādi Palāta var sniegt atzinumu ne tikai par atspoguļotajiem skaitļiem, bet arī par izveidoto sistēmu un kontroles mehānismiem.

5.2. Izpildes apstiprinājums

Galīgais kontroles mehānisms ir konkrētā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājums. ES izpildes apstiprinājuma lēmumu pieņemt tiesīgs ir Eiropas Parlaments. Tas nozīmē, ka pēc revīzijas veikšanas un gada pārskatu galīgās noformēšanas Padomei jāsniedz attiecīgs ieteikums, bet Parlamentam pēc tam jāpieņem lēmums, vai apstiprināt to, ka Komisija un citas EK struktūras ir izpildījušas iepriekšējā finanšu gada ES budžetu. Šā lēmuma pamatā ir Revīzijas palātas veiktā gada pārskata pārbaude un tās gada ziņojums, kurā ietilpst oficiālā ticamības deklarācija, kā arī Komisijas atbildes un Komisijai uzdotie jautājumi un papildinformācijas pieprasījumi.

Izpildes apstiprinājums atspoguļo budžeta izpildes ārējās kontroles politisko aspektu, un tas ir lēmums, ar kuru Eiropas Parlaments atbilstoši Padomes ieteikumam “atbrīvo” Komisiju no atbildības par konkrētā budžeta pārvaldību, noslēdzot attiecīgo budžetu. Šai izpildes apstiprinājuma procedūrai var būt divi iznākumi – izpildes apstiprinājuma piešķiršana vai atlikšana. Piešķirot apstiprinājumu, Parlaments var uzsvērt novērojumus, ko tas uzskata par svarīgiem, bieži vien sniedzot ieteikumus par darbībām, kas Komisijai attiecīgajos jautājumos būtu jāveic. Komisija apraksta veiktos pasākumus turpmākā ziņojumā un rīcības plānā, ko tā nosūta Parlamentam un Padomei.

I DAĻA

EIROPAS SAVIENĪBAS KONSOLIDĒTIE FINANŠU PĀRSKATI UN PASKAIDROJUMI

SATURS

A. Bilance

B. Saimnieciskā rezultāta pārskats

C. Naudas plūsmas tabula

D. Pārskats par neto aktīvu pārmaiņām

E. Finanšu pārskatu paskaidrojumi

1. Nozīmīga grāmatvedības politika

2. Bilances paskaidrojumi

3. Saimnieciskā rezultāta pārskata paskaidrojumi

4. Naudas plūsmas tabulas paskaidrojumi

5. Lespējamie aktīvi un iespējamās saistības, kā arī citas informācijas atklāšana

6. Finanšu korekcijas un līdzekļu atgūšana pēc pārkāpumu atklāšanas

7. Finanšu riska pārvaldība

8. Informācijas atklāšana par saistītām pusēm

9. Notikumi pēc bilances datuma

10. Konsolidētās iestādes

11. Nekonsolidētās iestādes

A. BILANCE

Miljonos EUR Paskaidrojumi 31.12.2009. 31.12.2008. ILGTERMIŅA AKTĪVI Nemateriālie aktīvi 2.1. 72 56 Pamatlīdzekļi 2.2. 4 859 4 881 Ilgtermiņa ieguldījumi 2.3. 2 379 2 078 Aizdevumi 2.4. 10 764 3 565 Ilgtermiņa priekšfinansējums 2.5. 39 750 29 023 Ilgtermiņa debitoru parādi 2.6. 55 45 57 879 39 648 APGROZĀMIE LĪDZEKĻI Krājumi 2.7. 77 85 Īstermiņa ieguldījumi 2.8. 1 791 1 553 Īstermiņa priekšfinansējums 2.9. 9 077 10 262 Īstermiņa debitoru parādi 2.10. 8 663 11 920 Nauda un tās ekvivalenti 2.11. 23 372 23 724 42 980 47 544 Kopā aktīvi 100 859 87 192 ILGTERMIŅA SAISTĪBAS Pabalsti darbiniekiem 2.12. (37 242) (37 556) Ilgtermiņa uzkrājumi 2.13. (1 469) (1 341) Ilgtermiņa finanšu saistības 2.14. (10 559) (3 349) Pārējās ilgtermiņa saistības 2.15. (2 178) (2 226) (51 448) (44 472) ĪSTERMIŅA SAISTĪBAS Īstermiņa uzkrājumi 2.16. (213) (348) Īstermiņa finanšu saistības 2.17. (40) (119) Kreditoru parādi 2.18. (93 884) (89 677) (94 137) (90 144) Kopā saistības (145 585) (134 616) NETO AKTĪVI (44 726) (47 424) Rezerves 2.19. 3 323 3 115 No dalībvalstīm saņemamās summas 2.20. Pabalsti darbiniekiem (1) (37 242) (37 556) Citas summas (2) (10 807) (12 983) NETO AKTĪVI (44 726) (47 424)

B. SAIMNIECISKĀ REZULTĀTA PĀRSKATS

Miljonos EUR Paskaidrojumi 2009. g. 2008. g. PAMATDARBĪBAS IEŅĒMUMI Ieņēmumi no pašu resursiem un iemaksām 3.1. 110 537 112 713 Citi pamatdarbības ieņēmumi 3.2. 7 532 9 731 118 069 122 444 PAMATDARBĪBAS IZDEVUMI Administratīvie izdevumi 3.3. (8 133) (7 720) Pamatdarbības izdevumi 3.4. (104 934) (97 214) (113 067) (104 934) PĀRPALIKUMS NO PAMATDARBĪBAS 5 002 17 510 Finanšu ieņēmumi 3.5. 835 698 Finanšu izdevumi 3.6. (594) (467) Darbinieku pabalstu saistību izmaiņas 2.12. (683) (5 009) Asociēto iestāžu un kopuzņēmumu tīrā deficīta daļa 3.7. (103) (46) GADA SAIMNIECISKAIS REZULTĀTS 4 457 12 686

C. NAUDAS PLŪSMAS TABULA

Miljonos EUR Paskaidrojumi 2009. g. 2008. g. (3) Gada saimnieciskais rezultāts 4 457 12 686 Pamatdarbība 4.2. Amortizācija 22 19 Nolietojums 447 302 Zaudējumi no ieguldījumu vērtības samazināšanās (to apvērse) (16) 3 Aizdevumu (palielinājums)/samazinājums (7 199) (1 759) Ilgtermiņa priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums (10 727) (15 008) Ilgtermiņa debitoru parādu (palielinājums)/samazinājums (10) 82 Krājumu (palielinājums)/samazinājums 8 3 Īstermiņa priekšfinansējuma (palielinājums)/samazinājums 1 185 10 321 Īstermiņa debitoru parādu (palielinājums)/samazinājums 3 257 131 Ilgtermiņa uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) 128 262 Ilgtermiņa finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) 7 210 1 775 Pārējo ilgtermiņa saistību palielinājums/(samazinājums) (48) 237 Īstermiņa uzkrājumu palielinājums/(samazinājums) (135) (21) Īstermiņa finanšu saistību palielinājums/(samazinājums) (79) (16) Kreditoru parādu palielinājums/(samazinājums) 4 207 (5 703) Iepriekšējā gada budžeta pārpalikums kā nenaudas ieņēmumi (1 796) (1 529) Citas nenaudas līdzekļu izmaiņas 37 37 Darbinieku pabalstu saistību palielinājums/(samazinājums) (314) 4 076 Ieguldījumu darbība 4.3. Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu (palielinājums)/samazinājums (463) (689) Ilgtermiņa ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (284) (108) Īstermiņa ieguldījumu (palielinājums)/samazinājums (239) (133) NETO NAUDAS PLŪSMA (352) 4 968 Naudas un tās ekvivalentu neto palielinājums (352) 4 968 Nauda un tās ekvivalenti gada sākumā 2.11. 23 724 18 756 Nauda un tās ekvivalenti gada beigās 2.11. 23 372 23 724

D. PĀRSKATS PAR NETO AKTĪVU PĀRMAIŅĀM

Miljonos EUR Rezerves (A) No dalībvalstīm saņemamās summas (B) Neto aktīvi = (A) + (B) Patiesās vērtības rezerve Pārējās rezerves Uzkrātais pārpalikums/(deficīts) Gada saimnieciskais rezultāts ATLIKUMS 2007. GADA 31. DECEMBRĪ 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Garantiju fonda rezerves izmaiņas 158 (158) 0 Patiesās vērtības izmaiņas 34 34 Citi 113 (108) 5 2007. gada saimnieciskā rezultāta sadalījums 4 7 458 (7 462) 0 Dalībvalstīm kreditētais 2007. gada budžeta rezultāts (1 529) (1 529) Gada saimnieciskais rezultāts 12 686 12 686 ATLIKUMS 2008. GADA 31. DECEMBRĪ 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424) Garantiju fonda rezerves izmaiņas 196 (196) 0 Patiesās vērtības izmaiņas 28 28 Citi (1) 10 9 2008. gada saimnieciskā rezultāta sadalījums (15) 12 701 (12 686) 0 Dalībvalstīm kreditētais 2008. gada budžeta rezultāts (1 796) (1 796) Gada saimnieciskais rezultāts 4 457 4 457 ATLIKUMS 2009. GADA 31. DECEMBRĪ 69 3 254 (52 506) 4 457 (44 726)

E. FINANŠU PĀRSKATU PASKAIDROJUMI

1. NOZĪMĪGA GRĀMATVEDĪBAS POLITIKA

1.1. JURIDISKAIS PAMATS UN GRĀMATVEDĪBAS NOTEIKUMI

Eiropas Savienības konsolidētie pārskati aptver Eiropas Savienības, Eiropas Atomenerģijas kopienas un (likvidējamās) Eiropas Ogļu un tērauda kopienas pārskatus. Šos pārskatus kārto saskaņā ar Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (OV L 248, 16.9.2002.) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam, un Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību minētajai Finanšu regulai.

Eiropas Savienība ir sagatavojusi savus 2009. gada konsolidētos finanšu pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 133. pantu, pamatojoties uz uzkrāšanas principa grāmatvedības noteikumiem, kas ir izstrādāti atbilstīgi starptautiskajiem publiskā sektora grāmatvedības standartiem (SPSGS) vai vajadzības gadījumā – atbilstīgi starptautiskajiem finanšu pārskatu standartiem (SFPS). Šos Komisijas grāmatveža pieņemtos grāmatvedības noteikumus piemēro visās iestādēs un ES struktūrās, kas pakļautas konsolidācijai, lai ieviestu vienotu grāmatvedības, novērtēšanas un pārskatu sagatavošanas noteikumu kopumu, tādējādi saskaņojot finanšu pārskatu sagatavošanas un konsolidācijas procesu. Uzskaiti veic euro, pamatojoties uz kalendāro gadu.

1.2. GRĀMATVEDĪBAS PRINCIPI

Finanšu pārskatu mērķis ir sniegt plašam lietotāju lokam noderīgu informāciju par iestādes finanšu stāvokli, darbības rezultātiem un naudas plūsmām. Attiecībā uz ES kā publisko sektoru mērķi ir konkrētāki – sniegt informāciju, kas ir noderīga lēmumu pieņemšanā, un apliecināt iestādes atbildību par tai uzticētajiem līdzekļiem. Šis dokuments sagatavots, ņemot vērā minētos mērķus. Finanšu regulas 124. pantā ir noteikti grāmatvedības principi, kas jāpiemēro, sagatavojot finanšu pārskatus:

— darbības nepārtrauktības princips,

— piesardzības princips,

— grāmatvedības metožu konsekvences princips,

— datu salīdzināmības princips,

— būtiskuma princips,

— saldo neaprēķināšanas princips,

— atspoguļošanas pēc būtības princips,

— uzkrāšanas princips.

Šo konsolidēto finanšu pārskatu sagatavošana saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem un principiem prasa vadībai veikt aplēses, kuras ietekmē paziņotās naudas summas noteiktos konsolidētās bilances un konsolidētā saimnieciskā rezultāta pārskata posteņos, kā arī saistīto uzrādīto informāciju par iespējamajiem aktīviem un saistībām.

1.3. KONSOLIDĀCIJA

Lisabonas līguma ietekme

Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā 2009. gada 1. decembrī gada pārskatu nosaukums tagad ir “Eiropas Savienības gada pārskati”. Šīs izmaiņas nav ietekmējušas konsolidācijas mērogu. Atbilstīgi ES bijušajam otrajam pīlāram izveidotās aģentūras neatbilst konsolidācijas kritērijiem, tāpat kā Eiropas Centrālā banka (ECB), lai gan Lisabonas līguma izpratnē to uzskata par Eiropas iestādi. Tādējādi uz visām šīm iestādēm tāpat kā iepriekšējos gados neattiecas konsolidācija.

Ciktāl tas attiecas uz Eiropas Savienības bijušā trešā pīlāra aģentūrām, divas no šīm aģentūrām, kuras saņem subsīdijas no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, ir konsolidētas tāpat kā iepriekšējos gados (skatīt arī 10. paskaidrojumu). Atlikusī šā pīlāra aģentūra – Eiropols – kļūs par ES iestādi, sākot ar 2010. gadu.

Konsolidācijas mērogs

Konsolidētajos ES finanšu pārskatos ir iekļautas visas nozīmīgākās kontrolētās iestādes (iestādes un aģentūras), asociētās iestādes un kopuzņēmumi, proti, 40 kontrolētās iestādes, trīs asociētās iestādes un četri kopuzņēmumi. Pilns konsolidēto iestāžu saraksts ir sniegts 10. paskaidrojumā. Salīdzinājumā ar 2008. gadu konsolidācija ir paplašināta, iekļaujot divas izpildaģentūras, divas asociētās iestādes un vienu kopuzņēmumu, savukārt viena aģentūra 2008. gada 31. decembrī tika likvidēta. Šādu papildinājumu ietekme uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem nav būtiska.

Kontrolētās iestādes

Lēmums iekļaut iestādi konsolidācijā ir balstīts uz kontroles koncepciju. Kontrolētās iestādes ir visas tās iestādes, kurām Eiropas Savienība ir tieši vai netieši pilnvarota noteikt finanšu un darbības politikas virzienus, lai varētu gūt labumu no šo iestāžu darbības. Šādām pilnvarām jābūt īstenojamām. Kontrolētās iestādes ir pilnīgi konsolidētas. Konsolidācija sākas pirmajā dienā, kad pastāv kontrole, un beidzas, kad šāda kontrole vairs nepastāv.

Izplatītākie kontroles rādītāji Eiropas Savienībā ir šādi – iestādes izveide ar dibināšanas līgumu vai sekundārajiem tiesību aktiem, finansējums no vispārējā budžeta, balsstiesības vadības institūcijās, Eiropas Revīzijas palātas veikta revīzija un apstiprināšana Eiropas Parlamentā. Ir skaidrs, ka ir jāizvērtē iestādes līmenis, lai izlemtu, vai pietiek ar vienu vai visiem iepriekš minētajiem kritērijiem, lai noteiktu kontroli.

Saskaņā ar šo pieeju ES iestādes (izņemot ECB) un aģentūras (izņemot bijušā otrā pīlāra aģentūras un Eiropolu) atrodas tikai un vienīgi ES kontrolē un attiecīgi uz tām attiecas konsolidācija. Turklāt likvidējamā Eiropas Ogļu un tērauda kopiena (EOTK) arī tiek uzskatīta par kontrolētu iestādi.

Ir izslēgti visi savstarpējie darījumi un bilances starp ES kontrolētajām iestādēm, savukārt nerealizētā peļņa un zaudējumi saistībā ar savstarpējiem darījumiem nav būtiski un tāpēc nav izslēgti.

Asociētās iestādes

Asociētās iestādes ir tās iestādes, kuras Eiropas Savienība tieši vai netieši būtiski ietekmē, bet nekontrolē finanšu un darbības politikas lēmumus. Pieņem, ka pastāv būtiska ietekme, ja Eiropas Komisijai tieši vai netieši ir 20 % vai vairāk balsstiesību.

Ieguldījumi asociētajās iestādēs tiek uzskaitīti, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji tiek atzīti izmaksās. Eiropas Savienības daļa tās asociēto iestāžu darbības rezultātos ir atzīta ES saimnieciskā rezultāta pārskatā un tās rezervju izmaiņu daļa ir atzīta ES rezervēs. Asociētās iestādes bilances vērtību ES pārskatos bilances datumā iegūst, pieskaitot sākotnējām izmaksām visas izmaiņas (turpmākās iemaksas, rezultātu daļu un rezervju izmaiņas, vērtības samazinājumus un dividendes). No asociētās iestādes saņemtā peļņa samazina aktīva uzskaites vērtību. Nerealizētā peļņa un zaudējumi no Eiropas Savienības un tās asociēto iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti.

Asociēto iestāžu grāmatvedības politika, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no Eiropas Savienības pieņemtās politikas. Ja Eiropas Savienībai pieder 20 % vai vairāk riska kapitāla fondā, ES to necenšas būtiski ietekmēt. Tāpēc šādus fondus uzskata par pārdošanai pieejamiem finanšu instrumentiem, un pašu kapitāla metodi nepiemēro.

Kopuzņēmumi

Kopuzņēmums ir līgumiska vienošanās, saskaņā ar kuru Eiropas Savienība un viena vai vairākas personas (“uzņēmēji”) apņemas veikt saimniecisku darbību, kas pakļauta kopīgai kontrolei. Kopīga kontrole ir darbības, kas ietver kalpošanas potenciālu, kontroles tieša vai netieša ar līgumu noteikta savstarpēja dalīšana.

Līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, un sākotnēji to atzīst izmaksās. Eiropas Savienības daļa tās kopīgi kontrolēto iestāžu darbības rezultātos ir atzīta ES saimnieciskā rezultāta pārskatā, un tās rezervju izmaiņu daļa ir atzīta ES rezervēs. Kopuzņēmuma bilances vērtību ES pārskatos bilances datumā iegūst, pieskaitot sākotnējām izmaksām visas izmaiņas (turpmākās iemaksas, rezultātu daļu un rezervju izmaiņas, vērtības samazinājumus un dividendes).

Nerealizētā peļņa un zaudējumi no Eiropas Savienības un kopīgi kontrolēto iestāžu savstarpējiem darījumiem nav būtiski, un tāpēc tie nav izslēgti. Kopuzņēmumu grāmatvedības politika, ko piemēro līdzīgiem darījumiem un notikumiem līdzīgos apstākļos, var atšķirties no Eiropas Savienības pieņemtās politikas.

Nekonsolidētās iestādes, kuru naudas līdzekļus pārvalda Komisija

Eiropas Savienības darbinieku veselības apdrošināšanas shēmas, Eiropas Attīstības fonda un Dalībnieku garantiju fonda naudas līdzekļus pārvalda Komisija to vārdā, taču, tā kā šīs iestādes neatrodas Eiropas Savienības kontrolē, tās nav konsolidētas tās pārskatos (saistībā ar attiecīgajām naudas summām skatīt 11. paskaidrojumu).

1.4. SAGATAVOŠANAS PAMATS

1.4.1. Valūta un konvertācijas pamats

Darbības un pārskata valūta

Finanšu pārskatus sagatavo miljonos euro, kas ir Eiropas Savienības darbības un pārskata valūta.

Darījumi un atlikumi

Darījumus ārvalstu valūtā pārvērš euro atbilstoši valūtas kursam, kas ir spēkā darījuma veikšanas dienā. Peļņu un zaudējumus no ārvalstu valūtas darījumu norēķiniem un no ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību pārrēķināšanas atbilstoši valūtas kursam gada beigās norāda saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Turpmāk norādītajām pozīcijām piemēro dažādas pārrēķina metodes:

— pamatlīdzekļi un nemateriālie aktīvi, kas saglabā savu vērtību euro, – pēc to iegādes datumā spēkā esošā kursa, un

— Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda izmaksātais priekšfinansējums, ko pārrēķina pēc valūtas kursa, kas ir spēkā 10. datumā vienu mēnesi pēc priekšfinansējuma piešķiršanas.

Ārvalstu valūtā izteiktu monetāro aktīvu un saistību gada beigu atlikumus pārrēķina euro pēc 31. decembra kursa.

EURO kurss

Valūta 31.12.2009. 31.12.2008. BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,4730 26,8750 DKK 7,4418 7,4506 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,8881 0,9525 HUF 270,4200 266,7000 LVL 0,7093 0,7083 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1045 4,1535 RON 4,2363 4,0225 SEK 10,2520 10,8700 CHF 1,4836 1,4850 JPY 133,1600 126,1400 USD 1,4406 1,3917

Ārvalstu valūtā izteiktu un pārdošanai pieejamu monetāro vērtspapīru patiesās vērtības izmaiņas, kas saistītas ar valūtas pārrēķina starpību, norāda saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem un saistībām, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, norāda saimnieciskā rezultāta pārskatā. Pārrēķina starpību nemonetāriem finanšu aktīviem, kas klasificēti kā pieejami pārdošanai, ietver patiesās vērtības rezervē.

1.4.2. Aplēšu izmantošana

Saskaņā ar SPSGS un vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem finanšu pārskatos noteikti ir ietvertas summas, kas balstītas uz vadības aplēsēm un pieņēmumiem, pamatojoties uz ticamāko pieejamo informāciju. Būtiskās aplēses ietver arī aplēses par darbinieku pabalstu saistībām, uzkrājumiem, finanšu risku attiecībā uz krājumiem un debitoru parādiem, uzkrātajiem ienākumiem un izdevumiem, iespējamiem aktīviem un saistībām, kā arī nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu vērtības samazinājumu. Faktiskie rezultāti var atšķirties no aplēsēm. Pārmaiņas aplēsēs atspoguļo periodā, kad tās kļūst zināmas.

1.5. BILANCE

1.5.1. Nemateriālie aktīvi

Iegādātās datorprogrammu licences norāda atbilstoši sākotnējām izmaksām, no kurām atskaitīta uzkrātā amortizācija un vērtības samazinājuma zaudējumi. Aktīvu amortizāciju rēķina, izmantojot lineāro metodi, tiem noteiktajā lietderīgās lietošanas laikā, kas ir četri gadi. Pašu radītus nemateriālos aktīvus pašlaik norāda saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos. Ar datorprogrammu izstrādi vai uzturēšanu saistītās izmaksas, kā arī zinātniskās pētniecības un izstrādes izmaksas atzīst par izdevumiem to rašanās brīdī.

1.5.2. Pamatlīdzekļi

Visus pamatlīdzekļus uzrāda to sākotnējās izmaksās, no kurām atskaitīts uzkrātais nolietojums un vērtības samazinājuma zaudējumi. Sākotnējās izmaksas ietver izdevumus, kas ir tieši attiecināmi uz aktīva iegādi vai radīšanu.

Turpmākās izmaksas ietver aktīva uzskaites vērtībā vai pēc vajadzības atzīst par atsevišķiem aktīviem tikai tad, ja ir ticams, ka Eiropas Savienība saņems ar pamatlīdzekli saistītos nākotnes saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu un pamatlīdzekļa izmaksas var ticami novērtēt. Remontdarbu un uzturēšanas izmaksas atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskatā finanšu periodā, kurā minētās izmaksas radušās. Tā kā Eiropas Savienība neņem aizņēmumus pamatlīdzekļu iegādes finansēšanai, nav ar šādām iegādēm saistītu aizņemšanās izmaksu.

Zeme un mākslas darbi netiek amortizēti, jo to lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots. Nepabeigtie pamatlīdzekļi netiek amortizēti, jo šie aktīvi vēl nav pieejami lietošanai. Lai noteiktu citu aktīvu atlikušo vērtību to lietderīgās lietošanas laikā, nolietojumu aprēķina, izmantojot lineāro metodi, šādi.

Nolietojuma likmes

Aktīvu veids Lineārā nolietojuma likme Ēkas 4 % Pamatlīdzekļi no 10 % līdz 25 % Mēbeles no 10 % līdz 25 % Aprīkojums no 10 % līdz 33 % Transportlīdzekļi 25 % Datortehnika 25 % Pārējie pamatlīdzekļi no 10 % līdz 33 %

Pamatlīdzekļu atsavināšanas peļņu un zaudējumus nosaka, salīdzinot ieņēmumus, no kuriem atskaitīti pārdošanas izdevumi, ar atsavinātā pamatlīdzekļa uzskaites vērtību. Attiecīgo summu iekļauj saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Noma

Pamatlīdzekļu nomu, kad Eiropas Savienība būtībā uzņemas visus riskus un iegūst ar īpašumtiesībām saistītos ieguvumus, klasificē kā finanšu nomu. Sākumā finanšu nomu kapitalizē mazākajā no vērtībām – nomātā aktīva patiesajā vērtībā vai minimālo nomas maksājumu pašreizējā vērtībā. Katru nomas maksājumu sadala starp saistībām un finanšu procentiem, lai panāktu nemainīgas procentu likmes piemērošanu finanšu atlikumam. Nomas saistības, atskaitot finanšu procentus, ietver pārējās saistībās (ilgtermiņa un īstermiņa). Finanšu izmaksu procentu maksājuma daļu atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos nomas periodā tā, lai saistību atlikumam katrā periodā būtu nemainīga periodiska procentu likme. Saskaņā ar finanšu nomu turētajiem aktīviem nolietojumu aprēķina īsākajā no periodiem – aktīva lietderīgās lietošanas laikā vai nomas termiņā.

Nomu, kurā iznomātājs saglabā būtisku daļu riska un atlīdzības saistībā ar īpašumtiesībām, klasificē kā operatīvo nomu. Maksājumus, kas veikti saistībā ar operatīvo nomu, nomas periodā atspoguļo saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos, izmantojot lineāro nolietojuma metodi.

1.5.3. Nefinanšu aktīvu vērtības samazināšanās

Aktīviem, kuru lietderīgās lietošanas laiks ir neierobežots, amortizāciju neveic, bet katru gadu novērtē vērtības samazinājumu. Amortizējamiem aktīviem vērtības samazinājumu novērtē, kad vien notikumi vai apstākļu maiņa liecina, ka aktīva uzskaites vērtība, iespējams, nav atgūstama. Vērtības samazinājuma zaudējumus atzīst summā, par kādu aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā atgūstamo summu. Atgūstamā summa ir lielākā no summām – aktīva patiesā vērtība, no kuras atskaitītas pārdošanas izmaksas, vai tā lietošanas vērtība.

Nemateriālo aktīvu un pamatlīdzekļu atlikušo vērtību un lietderīgās lietošanas laiku pārskata un vajadzības gadījumā koriģē vismaz reizi gadā. Aktīva uzskaites vērtību nekavējoties noraksta līdz tā atgūstamajai summai, ja aktīva uzskaites vērtība pārsniedz tā novērtēto atgūstamo summu. Ja iepriekšējos gados atzītie vērtības samazinājuma iemesli vairs neattiecas, attiecīgi veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi.

1.5.4. Ieguldījumi

Līdzdalība asociētajās iestādēs un kopuzņēmumos

Līdzdalību asociētajās iestādēs un kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi. Pašu kapitāla izmaksas koriģē, lai atspoguļotu asociēto iestāžu un kopuzņēmumu neto aktīvu palielinājuma vai samazinājuma daļu, kas attiecas uz Eiropas Savienību pēc sākotnējās atzīšanas, ja pastāv vērtības samazinājuma pazīmes, un noraksta mazākajā atgūstamajā summā, ja nepieciešams. Atgūstamo summu nosaka, kā aprakstīts 1.5.3. punktā. Ja vēlāk vairs neattiecas vērtības samazinājuma iemesls, veic vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi uzskaites vērtībā, kāda būtu noteikta, ja nebūtu atzīti nekādi vērtības samazinājuma zaudējumi.

Ieguldījumi riska kapitāla fondos

Klasifikācija un novērtēšana

Ieguldījumus riska kapitāla fondos klasificē kā pārdošanai pieejamus aktīvus (skatīt 1.5.5.) un attiecīgi uzskaita patiesajā vērtībā ar peļņu un zaudējumiem, kas rodas no patiesās vērtības izmaiņām (tostarp valūtas pārrēķina starpību), kas atzītas patiesās vērtības rezervē.

Patiesās vērtības apsvērumi

Tā kā ieguldījumiem riska kapitāla fondos nav noteiktas tirgus cenas aktīvā tirgū, tos novērtē, izskatot katru gadījumu atsevišķi, atbilstoši mazākajai no vērtībām – izmaksām vai attiecināmajai neto aktīvu vērtībai (“NAV”) saskaņā ar fonda vadītāja sniegto informāciju līdz bilances datumam, tādējādi izslēdzot jebkuru attiecināmu nerealizēto peļņu, kāda varētu būt konkrētajam ieguldījumu portfelim. Ieguldījumus riska kapitāla fondos arī agrīnā posmā novērtē, ievērojot tādus pašus principus, izņemot tādus nerealizētos zaudējumus, kas radušies tikai administratīvo izdevumu dēļ, kuros šādi nerealizētie zaudējumi nav ņemti vērā.

Nerealizēto peļņu, kas rodas patiesās vērtības noteikšanas rezultātā, atzīst rezervēs, bet nerealizētos zaudējumus novērtē, lai noteiktu, vai tos atzīt par vērtības samazinājuma zaudējumiem saimnieciskā rezultāta pārskatā, vai par izmaiņām patiesās vērtības rezervē. Patiesā vērtībā novērtēto attiecināmo NAV nosaka, piemērojot Eiropas Savienības īpašumtiesību procentuālo daļu fondā neto aktīvu vērtībai, kas norādīta jaunākajā pārskatā, vai, ciktāl iespējams, precīzu daļas vērtību tajā pašā datumā, kurā attiecīgā fonda vadītājs ir iesniedzis pārskatu.

1.5.5. Finanšu aktīvi

Klasifikācija

Eiropas Savienība savus finanšu aktīvus iedala šādās kategorijās – finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, aizdevumi un debitoru parādi, līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi un pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi. Finanšu instrumentus klasificē sākotnējās atzīšanas brīdī un pārvērtē katrā bilances datumā.

i) Finanšu aktīvi patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā

Finanšu aktīvu iekļauj šajā kategorijā, ja tas iegūts galvenokārt ar mērķi pārdot to īsā laikā vai to noteikusi Eiropas Savienība. Šajā kategorijā iekļauj arī atvasinātos instrumentus. Šīs kategorijas aktīvus klasificē kā apgrozāmos līdzekļus, ja tos paredzēts realizēt 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

ii) Aizdevumi un debitoru parādi

Aizdevumi un debitoru parādi ir neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem, kuri netiek kotēti aktīvā tirgū. Tie rodas, kad ES nodrošina naudu, preces vai pakalpojumus tieši debitoram bez nodoma attiecīgo debitoru parādu pārdot. Tos ietver ilgtermiņa aktīvos, izņemot, ja to termiņš ir 12 mēnešu laikā pēc bilances datuma.

iii) Līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi

Līdz termiņa beigām turētie ieguldījumi ir tādi neatvasināti finanšu aktīvi ar fiksētiem vai nosakāmiem maksājumiem un noteiktu termiņu, ko Eiropas Savienība noteikti vēlas un var turēt līdz termiņa beigām. Šā finanšu gada laikā Eiropas Savienībai nebija neviena ieguldījuma, kas attiektos uz šo kategoriju.

iv) Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi

Pārdošanai pieejamie finanšu aktīvi ir neatvasināti finanšu aktīvi, kas noteikti šajā kategorijā vai nav iekļauti nevienā citā kategorijā. Tos klasificē kā apgrozāmos līdzekļus vai ilgtermiņa aktīvus atkarībā no laika perioda, kurā ES plāno atbrīvoties no tiem. Ieguldījumus nekonsolidētajās iestādēs un citus kapitāla ieguldījumus (piemēram, riska kapitāla darījumus), kurus neuzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi, arī klasificē kā pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus.

Sākotnējā atzīšana un novērtēšana

Patiesajā vērtībā novērtētu finanšu aktīvu ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, kā arī līdz termiņa beigām turētu un pārdošanai pieejamu finanšu aktīvu iegādi vai pārdošanu atzīst darījuma datumā (datums, kurā Eiropas Savienība uzņemas saistības pirkt vai pārdot aktīvu). Aizdevumus atzīst, kad nauda ir izmaksāta aizņēmējiem. Finanšu instrumentus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, kurai pieskaitītas darījuma izmaksas visiem finanšu aktīviem, kas nav uzskaitīti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā. Finanšu aktīvus, ko uzskaita patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā, sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, un darījuma izmaksas ietver saimnieciskā rezultāta pārskata izdevumos.

Finanšu aktīva patiesā vērtība sākotnējās atzīšanas brīdī parasti ir darījuma cena (t. i., saņemtās atlīdzības patiesā vērtība). Tomēr, ja piešķir bezprocentu ilgtermiņa aizdevumu vai ilgtermiņa aizdevumu ar procentu likmi, kas zemāka par tirgus likmi, tā patieso vērtību var novērtēt kā visu nākotnē saņemamo naudas ieņēmumu pašreizējo vērtību, kas diskontēta, piemērojot līdzīga instrumenta ar līdzīgu kredītvērtējumu dominējošo tirgus procentu likmi.

Aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, kompensējošām (back-to-back) darbībām, atšķirības starp aizdevuma un aizņēmuma nosacījumiem un summām nav būtiskas un uz tiem neattiecas alternatīvās izmaksas, jo ES nav atļauts ieguldīt naudu kapitāla tirgos. Šo iemeslu dēļ šos aizdevumus novērtē to nominālajā summā. Darījuma izmaksas, kuras radušās ES un pēc tam nodotas aizdevuma saņēmējam, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Finanšu instrumentu atzīšanu pārtrauc, ja tiesības saņemt naudas plūsmas no ieguldījumiem ir beigušās vai nodotas citam un Eiropas Savienība pamatā nodevusi visus riskus un ieguvumus, kas izriet no īpašumtiesībām.

Turpmākais novērtējums

Finanšu aktīvus patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus, ko rada “finanšu instrumentu, kas novērtēti patiesajā vērtībā ar atspoguļojumu peļņas vai zaudējumu aprēķinā” kategorijas patiesās vērtības izmaiņas, ietver saimnieciskā rezultāta pārskatā periodā, kurā tie rodas.

Aizdevumus un debitoru parādus, kā arī līdz termiņa beigām turētus ieguldījumus uzskaita amortizētajās izmaksās, piemērojot efektīvo procentu metodi. Aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, gan aizdevumiem, gan aizņēmumiem piemēro vienu un to pašu efektīvo procentu likmi, jo šiem aizdevumiem ir kompensējošu darbību iezīmes, un atšķirības starp aizdevuma un aizņēmuma nosacījumiem un summām nav būtiskas. Darījuma izmaksas, kas radušās ES un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus pēc tam uzskaita patiesajā vērtībā. Peļņu un zaudējumus no pārdošanai pieejamu aktīvu patiesās vērtības izmaiņām atzīst patiesās vērtības rezervē. Ja pārdošanai pieejamus aktīvus pārdod vai tie zaudē vērtību, iepriekš patiesās vērtības rezervē atzītās patiesās vērtības uzkrātās korekcijas atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Procentus par pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, kas aprēķināti, izmantojot efektīvo procentu metodi, atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Dividendes par pārdošanai pieejamiem kapitāla instrumentiem atzīst, kad stājas spēkā ES tiesības saņemt maksājumu.

Aktīvos tirgos kotētu ieguldījumu patiesās vērtības pamatā ir pašreizējās pirkšanas cenas. Ja finanšu aktīva tirgus ir neaktīvs (un attiecībā uz biržas sarakstā neiekļautiem vērtspapīriem), Eiropas Savienība nosaka patieso vērtību, izmantojot novērtēšanas metodes. Var izmantot nesenus nesaistītu pušu darījumus, atsauces uz citiem būtībā līdzīgiem instrumentiem, diskontēto naudas plūsmu analīzes, iespēju līgumu cenu noteikšanas modeļus un citas novērtēšanas metodes, kuras plaši izmanto tirgus dalībnieki.

Ja ieguldījumu kapitāla instrumentos, kuriem aktīvā tirgū nav noteiktas tirgus cenas, patieso vērtību nevar ticami noteikt, minētos ieguldījumus novērtē izmaksās, no kurām atskaitīti vērtības samazinājuma zaudējumi.

Finanšu aktīvu vērtības samazinājums

Eiropas Savienība katrā bilances datumā novērtē, vai ir objektīvi pierādījumi tam, ka finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies. Finanšu aktīva vērtība ir samazinājusies un zaudējumi no vērtības samazināšanās ir radušies tikai tad, ja ir objektīvi pierādījumi vērtības samazinājumam viena vai vairāku notikumu rezultātā, kas notikuši pēc konkrētā aktīva sākotnējās atzīšanas, un ar zaudējumiem saistītais notikums (vai notikumi) ietekmē finanšu aktīva aplēstās nākotnes naudas plūsmas, un šo ietekmi var ticami novērtēt.

i) Aktīvi, kurus uzskaita amortizētās izmaksās

Ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka radušies zaudējumi no vērtības samazināšanās aizdevumiem un debitoru parādiem vai līdz termiņa beigām turētiem ieguldījumiem, kas uzskaitīti amortizētās izmaksās, zaudējumu apjomu nosaka kā starpību starp aktīva uzskaites vērtību un plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējo vērtību (izņemot kredītu zaudējumus nākotnē, kuri vēl nav radušies), to diskontējot atbilstoši finanšu aktīva sākotnējai efektīvajai procentu likmei. Aktīva uzskaites vērtību samazina, un zaudējumu summu atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Ja aizdevumam vai līdz termiņa beigām turētam ieguldījumam ir mainīga procentu likme, diskonta likme vērtības samazinājuma zaudējumu novērtēšanai ir pašreizējā efektīvā procentu likme, kas noteikta līgumā. Ar ķīlu nodrošināta finanšu aktīva plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējās vērtības aprēķins atspoguļo naudas plūsmas, ko var radīt ienākumi no nodrošinājuma pārdošanas, no kuriem atskaitītas nodrošinājuma iegūšanas un pārdošanas izmaksas, neatkarīgi no tā, vai pārdošana ir ticama, vai ne. Ja kādā no nākamiem periodiem vērtības samazinājuma zaudējumu summa samazinās un šis samazinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas notiek pēc vērtības samazinājuma atzīšanas, tad iepriekš atzīto vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu.

ii) Aktīvi, kurus uzskaita patiesajā vērtībā

Pārdošanai pieejamu kapitāla ieguldījumu gadījumā nosakot, vai vērtspapīru vērtība ir samazinājusies, vērtē, vai to patiesā vērtība ir būtiski vai pastāvīgi (ilgstoši) samazinājusies, kļūstot mazāka par tā izmaksām. Ja ir šādi pierādījumi attiecībā uz pārdošanai pieejamiem finanšu aktīviem, uzkrātos zaudējumus, kas aprēķināti kā starpība starp iegādes izmaksām un pašreizējo patieso vērtību, no kuras atskaitīti finanšu aktīva vērtības samazinājuma zaudējumi, kas jau iepriekš atzīti saimnieciskā rezultāta pārskatā, izņem no rezervēm un atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīto kapitāla instrumentu vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi neveic, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu. Ja kādā no nākamajiem periodiem palielinās pārdošanai pieejama parāda instrumenta patiesā vērtība un šis palielinājums ir objektīvi attiecināms uz notikumu, kas notiek pēc vērtības samazinājuma zaudējumu atzīšanas, vērtības samazinājuma zaudējumu apvērsi veic, izmantojot saimnieciskā rezultāta pārskatu.

1.5.6. Krājumi

Krājumus uzskaita mazākajā no divām vērtībām – izmaksās vai neto pārdošanas vērtībā. Izmaksas nosaka, izmantojot “pirmais iekšā – pirmais ārā”(FIFO) metodi. Gatavo preču un nepabeigto ražojumu izmaksas ietver izejmateriālu, tiešās darbaspēka izmaksas, citas tieši attiecināmās izmaksas un saistītās netiešās ražošanas izmaksas (pamatojoties uz parasto darbības jaudu). Neto pārdošanas vērtību aprēķina, no parastā uzņēmējdarbības gaitā paredzētās pārdošanas cenas atskaitot pabeigšanas izmaksas un pārdošanas izdevumus. Ja krājumus tur sadalei bez maksas vai par nominālu maksu, tos novērtē mazākajā no divām vērtībām – izmaksās vai pašreizējās aizstāšanas izmaksās. Pašreizējās aizstāšanas izmaksas ir izmaksas, kas Eiropas Savienībai rastos, iegādājoties šādu aktīvu pārskata datumā.

1.5.7. Priekšfinansējuma summas

Priekšfinansējums ir maksājums, kas paredzēts, lai saņēmējam piešķirtu naudas līdzekļu avansu, t. i., apgrozāmos līdzekļus. To var sadalīt vairākos maksājumos laika posmā, kas noteikts konkrētajā priekšfinansējuma nolīgumā. Apgrozāmos līdzekļus vai avansu atmaksā vai izmanto paredzētajam mērķim nolīgumā noteiktajā periodā. Ja saņēmējam nerodas attiecināmie izdevumi, viņam minētais priekšfinansējums jāatdod Eiropas Savienībai. Priekšfinansējuma summu samazina (pilnīgi vai daļēji), apstiprinot attiecināmās izmaksas un atdotās summas, un šo summu atzīst par izdevumiem.

Gada beigās nenokārtotās priekšfinansējuma summas novērtē samaksātajā(-s) sākotnējā(-s) summā(-s), atskaitot atmaksātās summas, izdevumos iekļautās attiecināmās summas, aplēstās attiecināmās summas, kas gada beigās vēl nav dzēstas, un vērtības samazinājumus.

Procentus par priekšfinansējumu atzīst, kad tie nopelnīti saskaņā ar attiecīgā nolīguma noteikumiem. Gada beigās, pamatojoties uz ticamāko informāciju, aprēķina uzkrātos procentu ieņēmumus, ko ietver bilancē.

1.5.8. Debitoru parādi

Debitoru parādus uzskaita sākotnējā summā, atskaitot norakstīto vērtības samazinājumu. Debitoru parādu vērtības samazinājumu noraksta, ja ir objektīvi pierādījumi tam, ka Eiropas Savienība nevarēs saņemt visu pienākošos summu atbilstoši sākotnējiem noteikumiem par debitoru parādiem. Norakstītā summa ir starpība starp aktīva uzskaites vērtību un atgūstamo summu, kas ir plānotās nākotnes naudas plūsmas pašreizējā vērtība, kas diskontēta, izmantojot līdzīgiem aizņēmējiem piemērotas tirgus procentu likmes. Norakstīto summu atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Atzīst arī vispārēju norakstīšanu neizpildītajiem iekasēšanas rīkojumiem, kuriem vēl nav piemērota konkrēta norakstīšana. Skatīt turpmāk 1.5.14. paskaidrojumu par gada beigās uzkrātiem ienākumiem.

1.5.9. Nauda un tās ekvivalenti

Nauda un tās ekvivalenti ir finanšu instrumenti, un tos definē kā apgrozāmos līdzekļus. Šeit ietilpst nauda kasē, pieprasījuma noguldījumi bankā, citi īstermiņa ieguldījumi ar augstu likviditāti un ar sākotnējo termiņu, kas nepārsniedz trīs mēnešus, un bankas konta pārtēriņš.

1.5.10. Pabalsti darbiniekiem

Pensiju saistības

Eiropas Savienība pārvalda noteiktu pabalstu pensiju plānus. Lai gan vienu trešdaļu šo pabalstu paredzēto izmaksu veido darbinieku iemaksas no algas, pensiju saistības nav fondētas. Bilancē atzītās saistības attiecībā uz noteiktu pabalstu pensiju plāniem ir noteiktā pabalsta pienākuma pašreizējā vērtība bilances datumā. Noteikto pabalsta pienākumu aprēķina aktuāri, izmantojot plānotās vienības kredītmetodi. Noteikta pabalsta pienākuma pašreizējo vērtību nosaka, diskontējot plānotās nākotnes naudas aizplūdes, izmantojot procentu likmes pensiju izmaksāšanas valūtā izteiktām valsts obligācijām, kuru termiņš aptuveni atbilst pensiju saistību termiņiem.

Aktuāro peļņu un zaudējumus, kas rodas no pieredzes korekcijām un aktuāro pieņēmumu izmaiņām, nekavējoties atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā. Iepriekšējās darba izmaksas nekavējoties atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, ja vien izmaiņas pensiju plānā nav atkarīgas no nosacījuma, ka darbiniekiem ir jāpaliek dienestā noteiktu laika periodu (tiesību piešķiršanas periods). Šādā gadījumā iepriekšējās darba izmaksas tiesību piešķiršanas periodā amortizē, izmantojot lineāro metodi.

Pēcnodarbinātības slimības pabalsti

Eiropas Savienība nodrošina veselības pabalstus saviem darbiniekiem, apmaksājot ārstniecības izdevumus. Ikdienas pārvaldei izveidots atsevišķs fonds (RCAM). Šo sistēmu izmanto esošie darbinieki, pensionāri, atraitņi un to apgādājamās personas. Pabalstus, ko piešķir “nestrādājošiem” (pensionāriem, bāreņiem u. c.), klasificē kā “Pēcnodarbinātības pabalstus darbiniekiem”. Ņemot vērā šo pabalstu būtību, ir nepieciešams aktuāra aprēķins. Saistības bilancē nosaka līdzīgi kā pienākumus attiecībā uz pensijām (skatīt iepriekš).

1.5.11. Uzkrājumi

Uzkrājumus atzīst, ja Eiropas Savienībai pagātnes notikumu rezultātā ir pašreizējs juridisks vai prakses radīts pienākums pret trešām personām, un ir ļoti iespējams, ka minētā pienākuma izpildei būs nepieciešams iztērēt līdzekļus, un šo summu var ticami novērtēt. Nākotnes zaudējumiem no pamatdarbības uzkrājumus neatzīst. Uzkrājumu summa ir labākais novērtējums par prognozējamiem izdevumiem, kas būs vajadzīgi, lai pārskata datumā izpildītu pašreizēju pienākumu. Ja uzkrājumus veido lielam skaitam posteņu, pienākumu novērtē, izvērtējot visus iespējamos iznākumus saistībā ar to iespējamību (“paredzamās vērtības” metode).

1.5.12. Finanšu saistības

Finanšu saistības klasificē kā finanšu saistības patiesajā vērtībā peļņas vai zaudējumu pārskatā vai kā finanšu saistības amortizētajās izmaksās (aizņēmumus). Aizņēmumus veido aizņēmumi no kredītiestādēm un parādi, ko apliecina attiecīga apliecība. Aizņēmumus sākotnēji atzīst patiesajā vērtībā, no izsniegšanas ieņēmumiem (saņemtās atlīdzības patiesā vērtība) atskaitot radušās darījuma izmaksas. Turpmāk tos atzīst amortizētās izmaksās, izmantojot efektīvo procentu metodi. Jebkuru starpību starp ieņēmumiem, no kuriem atskaitītas darījuma izmaksas, un dzēšanas vērtību atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā aizņēmumu periodā, izmantojot efektīvo procentu metodi.

Finanšu saistības uzskata par ilgtermiņa saistībām, izņemot termiņiem, kas nepārsniedz 12 mēnešus pēc bilances datuma. Ņemot vērā būtiskuma apsvērumus, aizdevumiem, kas piešķirti no aizņemtiem līdzekļiem, efektīvo procentu metodi nepiemēro aizdevumiem un aizņēmumiem. Darījuma izmaksas, kas radušās Eiropas Savienībai un vēlāk pieprasītas no aizdevuma saņēmēja, tieši atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā.

Finanšu saistības, kas patiesajā vērtībā iekļautas peļņas vai zaudējumu aprēķinā, ietver atvasinātos instrumentus, ja to patiesā vērtība ir negatīva. Tos uzskaita tāpat kā finanšu aktīvus patiesajā vērtībā peļņas vai zaudējumu aprēķinā; skatīt 1.5.5. paskaidrojumu.

1.5.13. Kreditoru parādi

Liela daļa ES kreditoru parādu nav saistīta ar preču vai pakalpojumu iegādi, bet tie ir nesamaksātie dotāciju vai cita veida ES finansējuma saņēmēju iesniegtie izmaksu pieprasījumi. Tos reģistrē kā kreditoru parādus pieprasītās summas apjomā pēc izmaksu pieprasījuma saņemšanas un pēc pārbaudes, kurā attiecīgie finanšu aģenti apstiprina izmaksu attiecināmību. Šajā posmā parādus novērtē atbilstoši apstiprinātajai attiecināmajai summai.

Kreditoru parādus, ko rada preču un pakalpojumu iegāde, atzīst sākotnējā summā, saņemot rēķinu, un attiecīgos izdevumus iegrāmato, kad preces vai pakalpojumi saņemti un Eiropas Savienība to ir apstiprinājusi.

1.5.14. Uzkrātie un nākamo periodu ienākumi un izdevumi

Saskaņā ar Eiropas Savienības grāmatvedības noteikumiem darījumus un notikumus atzīst finanšu pārskatos periodā, uz kuru tie attiecas. Pārskata perioda beigās uzkrātos izdevumus atzīst, pamatojoties uz novērtēto summu, kas attiecīgajā periodā jāpārceļ uz nākamo periodu. Uzkrāto izdevumu aprēķinu veic saskaņā ar Komisijas izdotām detalizētām darbības un prakses pamatnostādnēm, kuru mērķis ir nodrošināt to, ka finanšu pārskati sniedz patiesu un skaidru priekšstatu.

Arī ieņēmumus uzskaita periodā, ar kuru tie saistīti. Ja gada beigās ES ir sniegusi pakalpojumu vai piegādājusi preces, bet rēķins vēl nav izsniegts, vai arī ja pastāv līgumiska vienošanās (t. i., atsaucoties uz kādu līgumu), uzkrātos ienākumus atzīst finanšu pārskatos.

Turklāt, ja gada beigās rēķins ir izsniegts, bet pakalpojumi vēl nav sniegti vai preces vēl nav piegādātas, ieņēmumus attiecina uz nākamo periodu un atzīst nākamajā pārskata periodā.

1.6. SAIMNIECISKĀ REZULTĀTA PĀRSKATS

1.6.1. Ieņēmumi

Ar komerciālu apmaiņu nesaistīti ieņēmumi

Šie ieņēmumi ir lielākā ES ieņēmumu daļa un ietver galvenokārt tiešos un netiešos nodokļus un pašu resursus. Papildus nodokļiem Eiropas Savienība var saņemt arī citu personu maksājumus, piemēram, nodevas, soda naudas un ziedojumus.

NKI resursi un PVN resursi

Ieņēmumus atzīst par periodu, kad Eiropas Savienība nosūta dalībvalstīm iemaksas pieprasījumu. Tos novērtē pieprasītās summas apmērā. Tā kā PVN un NKI resursu pamatā ir attiecīgā budžeta gada datu aplēses, notiekot pārmaiņām, tos var pārskatīt, līdz dalībvalstis iesniedz galīgos datus. Aplēses izmaiņas ņem vērā, nosakot tā perioda neto pārpalikumu vai deficītu, kurā izmaiņas notika.

Tradicionālie pašu resursi

Debitoru parādus un ar tiem saistītus ieņēmumus atzīst, kad no dalībvalstīm saņemti attiecīgie mēneša A pārskati (tostarp iekasētās nodevas un parāda summas, kuras ir garantētas un netiek apstrīdētas). Pārskata datumā ieņēmumus, ko dalībvalstis attiecīgajā periodā iekasējušas, bet vēl nav samaksājušas Eiropas Savienībai, novērtē un atzīst par uzkrātajiem ieņēmumiem. No dalībvalstīm saņemtos ceturkšņa B pārskatus (tostarp nodevas, kas nav ne iekasētas, ne garantētas, kā arī parādnieka apstrīdētās garantētās summas) atzīst par ieņēmumiem, atskaitot iekasēšanas izmaksas (25 %), uz kurām dalībvalstīm ir tiesības. Turklāt saimnieciskā rezultāta pārskatā atzīst vērtības samazinājumu par summu, kas ir parāda un atgūstamās summas paredzamā starpība.

Soda naudas

Ieņēmumus no soda naudām atzīst, kad ES ir pieņēmusi lēmumu uzlikt naudas sodu un tas oficiāli paziņots adresātam. Ja ir šaubas par uzņēmuma maksātspēju, atzīst prasījuma vērtības samazinājumu. Pēc lēmuma pieņemšanas par naudas soda uzlikšanu parādnieki divu mēnešu laikā pēc paziņojuma datuma izvēlas:

— akceptēt lēmumu (šādā gadījumā tiem ir jānomaksā soda nauda norādītajā termiņā, un ES pilnībā iekasē attiecīgo summu),

— vai neakceptēt lēmumu, iesniedzot apelācijas sūdzību saskaņā ar ES tiesību aktiem.

Tomēr pat apelācijas sūdzības iesniegšanas gadījumā soda naudas pamatsumma ir jāsamaksā noteiktajā trīs mēnešu termiņā, jo apelācija nenozīmē maksājuma atlikšanu (ES līguma 278. pants), taču noteiktos apstākļos un ar Komisijas grāmatveža piekrišanu maksājuma vietā var iesniegt bankas garantiju.

Ja uzņēmums iesniedz apelāciju attiecībā uz lēmumu un ir veicis naudas soda pagaidu maksājumu, summu atspoguļo kā iespējamās saistības. Tomēr, tā kā adresāta apelācijas sūdzība par ES lēmumu nav pamats naudas soda atlikšanai, saņemto naudu izmanto, lai dzēstu debitoru parādu. Ja maksājuma vietā tiek saņemta garantija, soda nauda joprojām tiek uzskatīta par debitoru parādu. Ja ir iespēja, ka Vispārējā tiesa varētu pieņemt ES nelabvēlīgu nolēmumu, atzīst uzkrājumus šā riska segšanai. Ja maksājuma vietā iesniegta garantija, nenomaksāto debitoru parādu noraksta pēc vajadzības. Eiropas Savienības saņemtos uzkrātos procentus par bankas kontiem, kuros noguldīti saņemtie maksājumi, atzīst par ieņēmumiem, attiecīgi palielinot iespējamās saistības.

Ieņēmumi no komerciālas apmaiņas

Ieņēmumus no preču un pakalpojumu pārdošanas atzīst, kad pircējam nodoti būtiskie riski un ieguvumi, kas izriet no preču īpašumtiesībām. Ieņēmumus no darījuma, kas ietver pakalpojumu sniegšanu, atzīst, ņemot vērā darījuma pabeigtības stadiju pārskata datumā.

Procentu ienākumi un izdevumi

Procentu ienākumus un izdevumus atzīst saimnieciskā rezultāta pārskatā, izmantojot efektīvo procentu metodi. Tā ir finanšu aktīva vai finanšu saistību amortizēto izmaksu aprēķināšanas metode un metode procentu ienākumu vai procentu izdevumu sadalei attiecīgajā periodā. Aprēķinot efektīvo procentu likmi, Eiropas Savienība novērtē naudas plūsmas, ņemot vērā visus finanšu instrumenta līguma noteikumus (piemēram, priekšapmaksas iespējas), bet neņem vērā kredīta zaudējumus nākotnē. Aprēķinā iekļauj visas maksas un procentu punktus, ko līgumslēdzējas puses ir maksājušas vai saņēmušas un kas ir efektīvās procentu likmes neatņemama sastāvdaļa, kā arī darījuma izmaksas un visas citas uzcenojuma vai diskonta summas.

Ja finanšu aktīva vai līdzīgu finanšu aktīvu grupas vērtību noraksta sakarā ar vērtības samazinājuma zaudējumiem, šo zaudējumu aprēķināšanā procentu ienākumus atzīst, izmantojot nākotnes naudas plūsmas diskontēšanā lietoto procentu likmi.

Dividenžu ienākumi

Dividenžu ienākumus atzīst, kad rodas tiesības saņemt maksājumu.

1.6.2. Izdevumi

Ar komerciālu apmaiņu saistītus izdevumus sakarā ar preču un pakalpojumu iegādi atzīst, kad Eiropas Savienība saņēmusi preces vai pakalpojumus un to apstiprinājušas. Izdevumus novērtē sākotnējā rēķina izmaksu apmērā. Ar komerciālu apmaiņu nesaistīti izdevumi ir raksturīgi Eiropas Savienībai un veido to izdevumu lielāko daļu. Minētie izdevumi attiecas uz maksājumiem saņēmējiem, un tie var būt trīs veidu – maksājumi, pamatojoties uz noteiktām saņēmēja tiesībām saņemt maksājumu, pārvedumi saskaņā ar nolīgumu un neatkarīgas dotācijas, iemaksas un ziedojumi.

Pārvedumus atzīst par izdevumiem periodā, kurā notiek pārvedumu pamatojošie notikumi, ja šāda veida pārvedumi ir atļauti noteikumos (Finanšu regulā, Civildienesta noteikumos vai citos noteikumos) vai arī parakstīts pārvedumu apstiprinošs līgums, saņēmējs ir izpildījis attiecināmības kritērijus un summu var ticami novērtēt.

Tad, kad tiek saņemts maksājuma pieprasījums vai izmaksu atlīdzinājuma pieprasījums un tas atbilst izdevumu atzīšanas kritērijiem, to atzīst kā izdevumus par attiecināmo summu. Gada beigās novērtē saņēmējiem jau pienākošos attiecināmos izdevumus, par kuriem vēl nav sniegts pārskats, un uzskaita kā uzkrātos izdevumus.

1.7. IESPĒJAMIE AKTĪVI UN IESPĒJAMĀS SAISTĪBAS

1.7.1. Iespējamie aktīvi

Iespējams aktīvs ir aktīvs, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus Eiropas Savienība nespēj pilnībā ietekmēt. Iespējamu aktīvu atspoguļo pārskatos, ja saimniecisks labums vai kalpošanas potenciāls ir ticams.

1.7.2. Iespējamās saistības

Iespējamās saistības ir saistības, kas varētu rasties iepriekšēju notikumu rezultātā atkarībā no tā, vai īstenosies viens vai vairāki turpmākie notikumi, par kuru iespējamību pašlaik trūkst pārliecības un kurus Eiropas Savienība nespēj pilnībā ietekmēt; vai arī pašreizējas saistības, kuras izriet no iepriekšējiem notikumiem, taču nav atzītas, jo ir mazticams, ka būs vajadzīga saimnieciskos labumus vai kalpošanas potenciālu ietverošu resursu aizplūde, lai nokārtotu saistības (vai arī citos retos gadījumos, kuros saistību summu nevar novērtēt ar pietiekamu ticamību).

2. BILANCES PASKAIDROJUMI

ILGTERMIŅA AKTĪVI

2.1. NEMATERIĀLIE AKTĪVI

Miljonos EUR Apjoms Bruto uzskaites vērtība 2008. gada 31. decembrī 134 Iegūšana 39 Atsavināšana (3) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 0 Citas pārmaiņas 1 Bruto uzskaites vērtība 2009. gada 31. decembrī 171 Uzkrātā amortizācija 2008. gada 31. decembrī 78 Amortizācija attiecīgajā gadā 22 Atsavināšana (1) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 0 Citas pārmaiņas 0 Uzkrātā amortizācija 2009. gada 31. decembrī 99 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 2009. GADA 31. DECEMBRĪ 72 Neto uzskaites vērtība 2008. gada 31. decembrī 56

Summas galvenokārt saistītas ar datorprogrammām.

2.2. PAMATLĪDZEKĻI

Dažās valstīs zemes vērtību nav iespējams atdalīt no ēkas vērtības, jo tās iegādātas vienlaicīgi kā viens vesels. Zemes vērtību, kura netiek amortizēta, nenosaka atsevišķi, ja vien tas nav nepieciešams, t. i., ja nerodas vēlāki izdevumi saistībā ar jauna īpašuma būvniecību vai tā daļas pārdošanu.

Aktīvi, kas saistīti ar Eiropas Ģeostacionārās navigācijas pārklājuma dienestu (EGNOS), 2009. gada 31. decembrī tika iekļauti pamatlīdzekļos pēc to nodošanas Komisijai 2009. gadā. Šo aktīvu bilances neto vērtība šajā datumā bija 11 miljoni euro (bruto vērtība – 40 miljoni euro, atskaitot uzkrāto amortizāciju 29 miljonu euro apmērā).

PAMATLĪDZEKĻI

Miljonos EUR Zeme un ēkas Ierīces un iekārtas Mēbeles un transportlīdzekļi Dator-tehnika Pārējie pamatlīdzekļi Finanšu noma Nepabeigtie aktīvi KOPĀ Bruto uzskaites vērtība 2008. gada 31. decembrī 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Iegūšana 39 89 20 57 17 29 141 392 Atsavināšana (1) (15) (20) (56) (6) 0 0 (98) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 31 (2) 0 0 3 0 (32) 0 Citas pārmaiņas 1 20 10 8 17 5 0 61 Bruto uzskaites vērtība 2009. gada 31. decembrī 3 972 460 215 475 182 2 655 231 8 190 Uzkrātais nolietojums 2008. gada 31. decembrī 1 616 300 149 349 92 448 2 954 Nolietojums attiecīgajā gadā 127 66 16 60 17 163 449 Atkal iegrāmatotais nolietojums 0 0 0 (2) 0 0 (2) Atsavināšana (1) (13) (14) (52) (5) 0 (85) Pārvietojumi starp aktīvu kategorijām 0 (1) 0 0 1 0 0 Citas pārmaiņas 0 3 4 4 3 1 15 Uzkrātais nolietojums 2009. gada 31. decembrī 1 742 355 155 359 108 612 3 331 NETO UZSKAITES VĒRTĪBA 2009. GADA 31. DECEMBRĪ 2 230 105 60 116 74 2 043 231 4 859 Neto uzskaites vērtība 2008. gada 31. decembrī 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881

Izdevumi, kas vēl jāveic attiecībā uz finanšu nomu un līdzīgiem prasījumiem, bilancē norādīti kā ilgtermiņa un īstermiņa saistības (skatīt arī 2.15. un 2.18.1. paskaidrojumu). Tos iedala šādi.

FINANŠU NOMA

Miljonos EUR Apraksts Kumulatīvie izdevumi (A) Nākamo periodu maksājumi Kopējā vērtība Turpmākie izdevumi par aktīviem Aktīvu vērtība Amortizācija Neto uzskaites vērtība < 1 gads > 1 gads > 5 gadi Kopā saistības (B) A + B (C) A + B + C (E) = A + B + C + E Zeme un ēkas 785 51 257 1 465 1 773 2 558 61 2 619 (598) 2 021 Pārējie pamatlīdzekļi 14 8 13 1 22 36 0 36 (14) 22 Kopā 31.12.2009. 799 59 270 1 466 1 795 2 594 61 2 655 (612) 2 043 Kopā 31.12.2008. 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173

2.3. ILGTERMIŅA IEGULDĪJUMI

Miljonos EUR Paskaidrojumi 31.12.2009. 31.12.2008. Līdzdalība asociētajās iestādēs 2.3.1. 382 278 Līdzdalība kopuzņēmumos 2.3.2. 196 145 Garantiju fonds 2.3.3. 1 240 1 091 Pārdošanai pieejamie aktīvi 2.3.4. 561 564 Kopā ieguldījumi 2 379 2 078

Šajā pozīcijā ir iekļauti ieguldījumi nolūkā atbalstīt ES darbību. Tajā ietilpst arī Garantiju fonda neto aktīvi.

2.3.1. Līdzdalība asociētajās iestādēs

Miljonos EUR EIF ARTEMIS Clean Sky Kopā Summa 2008. gada 31. decembrī 278 0 0 278 Iegāde 26 10 75 111 Neto pārpalikuma/(deficīta) daļa (2) (3) (1) (6) Citas kapitāla izmaiņas (1) 0 0 (1) Summa 2009. gada 31. decembrī 301 7 74 382

Līdzdalību asociētajās iestādēs uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (sīkākus skaidrojumus skatīt 1.3. paskaidrojumā). Turpmāk minētā uzskaites vērtība attiecas uz ES, pamatojoties uz tās līdzdalības asociētajās iestādēs procentuālo daļu.

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Aktīvi 420 295 Saistības (38) (17) Ieņēmumi 17 23 Pārpalikums/(deficīts) (6) 10

Eiropas Investīciju fonds (EIF)

Eiropas Investīciju fonds (EIF) ir Eiropas Savienības finanšu iestāde, kuras specializācija ir riska kapitāla un garantiju nodrošināšana MVU. 2009. gada 31. decembrī Komisija pieteicās uz 861 miljonu euro no EIF akciju kapitāla (kuru veido 2 940 miljoni euro). Tie ir 29,29 % no EIF kopējā akciju kapitāla. Komisija ir apmaksājusi 20 %, nepieprasītais atlikums atbilst naudas summai 689 miljonu euro apmērā (skatīt arī 5.13.2. paskaidrojumu). Saskaņā ar 2005. gadā parakstīto līgumu starp Komisiju un Eiropas Investīciju banku (EIB) Komisija ir tiesīga pārdot savas daļas EIB jebkurā laikā par cenu, kas atbilst EIF novērtējumam, dalot to ar kopējo emitēto daļu skaitu. Pārdošanas iespējas vērtība ir tuvu nullei, jo formula, ar ko aprēķina daļu pārdošanas cenu, ir līdzīga tai, ko piemēro, lai noteiktu EIF neto pamatkapitālu. Tādējādi ES līdzdalību novērtē 29,29 % apmērā no EIF neto aktīviem, kas 2009. gada 31. decembrī bija 301 miljons euro (2008. gadā – 278 miljoni euro), no kuriem divi miljoni euro attiecas uz 2009. gada rezultātu (zaudējumi). 2009. gadā tika saņemti četri miljoni euro kā dividendes par 2008. finanšu gadu.

Kopīgās tehnoloģiju ierosmes

Publiskās un privātās partnerības kopīgo tehnoloģiju ierosmju veidā, kas ir ieviestas kā kopuzņēmumi Līguma 171. panta izpratnē, ir izveidotas, lai īstenotu Lisabonas Izaugsmes un nodarbinātības programmas mērķus. Kopīgās tehnoloģiju ierosmes ir Eiropas līmenī izveidotas publiskas un privātas partnerības stratēģiskās nozarēs, kurās pētniecība un novatoriskums ir būtisks Eiropas konkurētspējai. Kopīgās tehnoloģiju ierosmes ir jauns elements Septītajā pamatprogrammā pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem, kas atbalsta liela mēroga daudznacionālu pētniecības darbību. Tās apvieno privātos un publiskos partnerus, lai definētu kopīgus plašai sabiedrībai svarīgus mērķus, apkopotu atklājumus un zināšanas šādu mērķu sasniegšanai. Kopīgās tehnoloģiju ierosmes ir jauns sadarbības veids nolūkā sasniegt mērķus, kurus ES līderi ir noteikuši Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģijā. 2009. gadā darbību uzsāka pirmās trīs kopīgās tehnoloģiju ierosmes – turpmāk aprakstītais kopuzņēmums ARTEMIS un kopuzņēmums Clean Sky, kā arī par kopuzņēmumu uzskatītais IMI, kas ir aprakstīts 2.3.2. paskaidrojumā. Lai gan ARTEMIS un Clean Sky juridiski uzskata par kopuzņēmumiem, grāmatvedības vajadzībām tos klasificē kā asociētās iestādes, jo Komisijai šajās iestādēs ir būtiska ietekme.

Kopuzņēmums ARTEMIS

Šī iestāde tika izveidota, lai ieviestu kopīgo tehnoloģiju ierosmi ar privāto sektoru par iegultajām datorsistēmām. Eiropas Savienībai, kuru pārstāv Komisija, 2009. gada 31. decembrī piederēja līdzdalība 100 % jeb septiņu miljonu euro apmērā. Plānotais ES ieguldījums nepārsniegs 420 miljonus euro.

Kopuzņēmums Clean Sky

Šīs iestādes mērķis ir paātrināt nekaitīgas gaisa pārvadājumu tehnoloģijas izstrādi, pārbaudi un demonstrēšanu ES un jo īpaši izveidot pilnībā novatorisku gaisa transporta sistēmu, lai mazinātu gaisa transporta ietekmi uz apkārtējo vidi. Eiropas Savienībai, kuru pārstāv Komisija, 2009. gada 31. decembrī piederēja līdzdalība 99,41 % jeb 74 miljonu euro apmērā. Plānotais ES ieguldījums šajā uzņēmumā nepārsniegs 800 miljonus euro.

2.3.2. Līdzdalība kopuzņēmumos

Miljonos EUR GJU SESAR ITER IMI Kopā Summa 31.12.2008. 0 103 42 0 145 Iegāde 0 28 39 81 148 Neto rezultāta daļa 0 (51) (46) 0 (97) Summa 31.12.2009. 0 80 35 81 196

Līdzdalību kopuzņēmumos uzskaita, izmantojot pašu kapitāla metodi (sīkākus skaidrojumus skatīt 1.3. paskaidrojumā). Turpmāk minētā uzskaites vērtība attiecas uz ES, pamatojoties uz tās līdzdalības kopuzņēmumos procentuālo daļu.

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Ilgtermiņa aktīvi 48 0 Apgrozāmie līdzekļi 192 154 Ilgtermiņa saistības 0 0 Īstermiņa saistības (44) (9) Ieņēmumi 72 37 Izdevumi (169) (93)

Likvidējamais kopuzņēmums Galileo (GJU)

Kopuzņēmuma Galileo (GJU) likvidācija tika sākta 2006. gada beigās, un process joprojām turpinās. Gada beigās likvidējamā GJU neto aktīvi bija EUR 0. Tā kā 2009. gadā iestāde nestrādāja un joprojām turpinājās likvidācija, nebija nekādu ieņēmumu vai izdevumu. Ieguldījumu vērtība 2009. gada 31. decembrī (un 2008. gada 31. decembrī) bija EUR 0 – ieguldījumi 585 miljonu euro apmērā, atskaitot uzkrāto zaudējumu daļu 585 miljonu euro apmērā.

2004. gadā izveidotā un ES pārskatos konsolidētā ES aģentūra – Eiropas globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) uzraudzības iestāde (GSA) sākotnēji pārņēma GJU pienākumus 2007. gada 1. janvārī. Pēc Regulas (EK) Nr. 683/2008 stāšanās spēkā Komisija pārņēma no GSA Eiropas GNSS programmu vadītāja pienākumus. Šie GSA pienākumi un uzdevumi tika pilnībā nodoti Komisijai 2009. gada 1. janvārī.

Kopuzņēmums SESAR

Šā kopuzņēmuma mērķis ir nodrošināt Eiropas gaisa satiksmes vadības sistēmas modernizāciju un Eiropas gaisa satiksmes vadības ģenerālplāna ātru īstenošanu, koordinējot un koncentrējot visus attiecīgos pētniecības un izstrādes centienus ES. 2009. gada 31. decembrī Komisijai piederēja 87,4 % jeb 80 miljoni euro (2008. gadā – 103 miljoni euro) no līdzdalības SESAR. Kopējais (orientējošais) paredzētais ES ieguldījums SESAR (no 2007. līdz 2013. gadam) ir 700 miljoni euro.

ITER Starptautiskā kodolsintēzes enerģijas organizācija (ITER International)

ITER International ietilpst ES, Ķīna, Indija, Krievija, Koreja, Japāna un ASV. ITER tika izveidota, lai pārvaldītu ITER iekārtas, sekmētu to, ka ITER iekārtu ekspluatāciju veic dalībnieku laboratorijas, citas iestādes un personāls kodolsintēzes enerģijas izpētes un izstrādes programmās, veicinātu sabiedrības izpratni par kodolsintēzes enerģiju un tās pieņemšanu un veiktu jebkuras citas darbības, kas ir vajadzīgas tās mērķa sasniegšanai.

ES (Euratom), tostarp arī dalībvalstu un Šveices, ieguldījumu ITER International nodrošina ar Kodolsintēzes enerģijas aģentūras starpniecību. Kopējo ieguldījumu juridiski uzskata par Euratom ieguldījumu ITER, un dalībvalstīm un Šveicei nepieder daļas ITER. Tā kā ES juridiski pieder līdzdalības daļa kopuzņēmumā ITER International, ES šī līdzdalība ir jāatzīst savos konsolidētajos pārskatos.

2009. gada 31. decembrīEuratom piederēja 47 % jeb 35 miljoni euro (2008. gadā – 42 miljoni euro) no līdzdalības ITER. Kopējais (orientējošais) paredzētais Euratom ieguldījums ITER (no 2007. līdz 2041. gadam) ir 7 649 miljoni euro.

IMI kopīga tehnoloģiju ierosme novatorisku zāļu jomā

IMI kopuzņēmumam attiecībā uz trešo kopīgo tehnoloģiju ierosmi, kas sāka darboties 2009. gadā, ir jāatbalsta sākotnējā farmaceitiskā izpēte un izstrāde dalībvalstīs un asociētajās valstīs nolūkā palielināt pētniecības ieguldījumus biofarmācijas nozarē, kā arī jāveicina mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) iesaistīšanās tās darbībā. Eiropas Savienībai, kuru pārstāv Komisija, 2009. gada 31. decembrī piederēja līdzdalība 99,1 % jeb 81 miljona euro apmērā. Plānotais orientējošais ES ieguldījums nepārsniegs vienu miljardu euro līdz 2017. gada 31. decembrim.

2.3.3. Garantiju fonds

Garantiju Fonda neto aktīvi

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Pārdošanai pieejamie aktīvi 1 050 887 Nauda un tās ekvivalenti 191 205 Kopā aktīvi 1 241 1 092 Kopā saistības (1) (1) Neto aktīvi 1 240 1 091

Ārējo darbību Garantiju fonds attiecas uz aizdevumiem, ko ES garantē saskaņā ar Padomes lēmumu, jo īpaši Eiropas Investīciju bankas (EIB) aizdevumiem ārpus Eiropas Savienības un aizdevumiem saistībā ar makrofinansiālu atbalstu (MFA aizdevumi), kā arī Euratom aizdevumiem ārpus Eiropas Savienības. Tas ir ilgtermiņa instruments, lai segtu neatmaksātus aizdevumus, kurus garantējusi ES, un tāpēc to var uzskatīt par ilgtermiņa ieguldījumu. Par to liecina tas, ka gandrīz 76 % no pārdošanai pieejamiem aktīviem termiņš ir no 1 līdz 10 gadiem. Fondā ieskaita maksājumus no ES vispārējā budžeta 9 % apmērā no darbību kapitāla vērtības, procentu ienākumus no ieguldījumiem, kuros izmantoti fonda aktīvi, un summas, kas atgūtas no saistības nepildošiem parādniekiem, attiecībā uz kuriem fondam nācies pildīt sniegtās garantijas. Ja gada beigās izveidojas pārpalikums, to atmaksā, iekļaujot ES vispārējā budžeta ieņēmumu pārskata īpašā pozīcijā.

ES jāveido garantijas rezerve trešām valstīm izsniegtiem aizdevumiem. Šī rezerve paredzēta Garantiju fonda vajadzību un, ja nepieciešams, tādu garantiju pieprasījumu finansēšanai, kas pārsniedz fonda pieejamos līdzekļus, tā, lai šīs summas varētu atspoguļot budžeta izdevumos. Minētā rezerve 1 472 miljonu euro apmērā atbilst plānotajai summai 9 % apmērā no aizdevumu atlikuma 2009. gada 31. decembrī. Fonda neto aktīvi 2009. gada 31. decembrī veido kopsummu 1 240 miljonu euro apmērā. Neto aktīvu un rezervju summas starpība atbilst no ES budžeta fondam atmaksājamai summai, t. i., 232 miljoniem euro. Pārdošanai pieejamo parāda vērtspapīru portfeļa patiesās vērtības izmaiņas 2009. gadā ir atzītas kapitālā ar kopsummu 16 miljoni euro (2008. gadā – 15 miljoni euro).

2.3.4. Pārdošanai pieejamie aktīvi

Šajā pozīcijā ietverti ieguldījumi un līdzdalības daļas, kas iegādātas, lai palīdzētu saņēmējiem attīstīt savu uzņēmējdarbību.

Pārdošanai pieejamie ilgtermiņa aktīvi

Miljonos EUR ERAB Riska kapitāla darījumi ETF uzsākšanas mehānisms Eiropas Fonds Dienvidaustrumu Eiropai Citi Kopā Summas 31.12.2008. 157 204 133 67 3 564 Iegāde 0 11 52 26 19 108 Atsavināšana/izņemšana 0 (26) (4) 0 0 (30) Pārvērtēšanas pārpalikums/(deficīts) t/f kapitālam 0 (14) (14) 3 0 (25) Zaudējumi no valūtas maiņas 0 (42) 0 0 0 (42) Zaudējumi no vērtības samazināšanās 0 (1) (13) 0 0 (14) Summas 31.12.2009. 157 132 154 96 22 561

Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB)

Komisija ir parakstījusies uz 3 % ERAB kopējā kapitāla, kas sasniedz 20 miljardus euro. Bilances datumā pieprasītā summa bija 157 miljoni euro, kas ir pilnībā apmaksāta. Nenokārtotie maksājumi par nepieprasīto kapitālu veido 443 miljonus euro (skatīt arī 5.13.1. paskaidrojumu). Tā kā ERAB netiek kotēta biržā un, ņemot vērā līguma ierobežojumus, kas noteikti ERAB statūtos, kuri cita starpā attiecas uz līdzdalības daļu pārdošanu, nepārsniedzot iegādes izmaksas un tikai esošajiem daļu turētājiem, Komisijas daļu ERAB novērtē, no izmaksām atskaitot norakstīto vērtības samazinājumu.

Riska kapitāla darījumi

Riska kapitāla darījumos summas piešķir finanšu starpniekiem, lai finansētu ieguldījumus kapitālā. Tos pārvalda Eiropas Investīciju banka un finansē saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku.

Citi ieguldījumi

Lielākās summas ir saistītas ar Izaugsmes un nodarbinātības programmu, MAP programmu un CIP programmu, kas ir EIF aizgādnībā un nodrošina atbalstu jaunu MVU izveidei un finansēšanai, ieguldot līdzekļus piemērotos specializētos riska kapitāla fondos (154 miljoni euro). Šeit ietilpst arī 96 miljoni euro, kas saistīti ar Eiropas Fondu Dienvidaustrumu Eiropai (ieguldījumu uzņēmums ar mainīgu akciju kapitālu, SICAV). Eiropas Fonda Dienvidaustrumu Eiropai vispārējais mērķis ir tautsaimniecības attīstības un labklājības veicināšana Dienvidaustrumu Eiropā, ilgtspējīgi nodrošinot papildu finansējumu attīstībai ar vietējo finanšu starpnieku palīdzību. 2009. gadā tika iekļauts jauns ieguldījums 19 miljonu euro apmērā saistībā ar Dienvidaustrumu Eiropas energoefektivitātes fondu (SE4F).

2.4. AIZDEVUMI

Šajā pozīcijā ietvertas Eiropas Savienībai maksājamās summas par aizdevumiem, kuru termiņš pārsniedz vienu gadu.

Miljonos EUR Paskaidrojumi 31.12.2009. 31.12.2008. No ES budžeta un EOTK piešķirtie aizdevumi 2.4.1. 169 179 No aizņemtiem līdzekļiem piešķirtie aizdevumi 2.4.2. 10 595 3 386 Kopā aizdevumi 10 764 3 565

2.4.1. No Eiropas Savienības budžeta un likvidējamās EOTK piešķirtie aizdevumi

Miljonos EUR Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem Likvidējamā EOTK Kopā Kopā 31.12.2008. 150 29 179 Atmaksa (19) (5) (24) Uzskaites vērtības izmaiņas 12 2 14 Kopā 31.12.2009. 143 26 169

Aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem

Šajā postenī ietverti aizdevumi ar īpašiem nosacījumiem, kas piešķirti ar preferenciālām procentu likmēm, īstenojot sadarbību ar trešām valstīm. Visas summas atmaksājamas vairāk nekā 12 mēnešus pēc gada beigām. Efektīvās procentu likmes par šiem aizdevumiem ir no 7,73 % līdz 12,36 %.

Likvidējamās EOTK (EOTK) piešķirtie aizdevumi mājokļa iegādei

Aizdevumi mājokļa iegādei ir aizdevumi, ko EOTK piešķir no saviem līdzekļiem saskaņā ar EOTK līguma 54. pantu un 54. panta 2. punktu. Šos aizdevumus piešķir ar nemainīgu procentu likmi 1 % apmērā, tāpēc tos uzskata par aizdevumiem ar preferenciālām procentu likmēm. Minēto aizdevumu efektīvās procentu likmes ir 2,806–22,643 %. Šiem aizdevumiem par patieso vērtību tiek pieņemta darījuma sākuma cena neatkarīgi no piešķirtās preferenciālās procentu likmes, ņemot vērā praktiskus apsvērumus un pamatojoties uz būtiskuma apsvērumiem.

2.4.2. No aizņemtiem līdzekļiem piešķirtie aizdevumi

Miljonos EUR MFA aizdevumi Euratom aizdevumi Maksājumu bilance Likvidējamā EOTK Kopā Kopā 31.12.2008. 663 494 2 004 338 3 499 Jauni aizdevumi 25 7 7 200 0 7 232 Atmaksa (95) (11) 0 (88) (194) Valūtas kursa starpības 0 (1) 0 16 15 Uzskaites vērtības izmaiņas (6) (5) 99 (5) 83 Kopā 31.12.2009. 587 484 9 303 261 10 635 Parāda summa < 1 gads 40 0 0 0 40 Parāda summa > 1 gads 547 484 9 303 261 10 595

Makrofinansiāla atbalsta (MFA) aizdevumi

MFA ir uz politiku balstīts finanšu instruments konkrētam mērķim nepiesaistīta atbalsta sniegšanai maksājumu bilances un/vai budžeta jomā partneriem trešās valstīs, kuras ģeogrāfiski atrodas tuvu ES teritorijai. Tie ir vidēja termiņa/ilgtermiņa aizdevumi vai dotācijas, vai atbilstīga abu veidu kombinācija, kas parasti papildina finansējumu saistībā ar SVF atbalstīto korekciju un reformu programmu. Komisija nav saņēmusi trešo personu garantijas šiem aizdevumiem, bet tos garantē Garantiju fonds (skatīt 2.3.3. paskaidrojumu).

Euratom aizdevumi

Euratom ir viena no ES juridiskajām personām, un to pārstāv Eiropas Komisija. Tā piešķir aizdevumus dalībvalstīm, lai finansētu ieguldījumu projektus dalībvalstīs, kas saistīti ar rūpniecisku elektroenerģijas ražošanu atomelektrostacijās un ar degvielas cikla iekārtām rūpniecības vajadzībām. Tā piešķir arī aizdevumus trešām valstīm, lai uzlabotu drošības un efektivitātes līmeni atomelektrostacijās un kodoldegvielas cikla iekārtās, kuras darbojas vai tiek būvētas.

Komisija ir saņēmusi 481 miljonu euro (2008. gadā – 486 miljonus euro) garantijās no trešo personu galvotājiem attiecībā uz šiem aizdevumiem.

Maksājumu bilances aizdevumi

Maksājumu bilances aizdevums ir uz politiku balstīts finanšu instruments, kas ir izmantots atkārtoti, lai sniegtu vidēja termiņa finansiālu atbalstu ES dalībvalstīm pašreizējās ekonomikas un finanšu krīzes laikā. Izmantojot to, var piešķirt aizdevumus dalībvalstīm, kurām ir vai ko nopietni apdraud grūtības sakarā ar to maksājumu bilanci vai kapitāla izmaiņām. Šo iespēju var izmantot tikai dalībvalstis, kuras vēl nav ieviesušas euro. Maksimālā atļautā aizdevumu kopsumma ir 50 miljardi euro, un to garantē no ES vispārējā budžeta.

Laikposmā no 2008. gada novembra līdz 2009. gada beigām tika piešķirti aizdevumi 14,6 miljardu euro apmērā. 6,5 miljardi euro no maksājumu bilances aizdevumiem ir pieejami Ungārijai, no kuriem divi miljardi euro tika izmaksāti 2008. gadā un to atmaksas termiņš ir 2011. gada decembris. Papildus 2009. gadā tika izmaksāti 3,5 miljardi euro (atmaksas termiņi – 2014. gada novembris un 2016. gada aprīlis). Maksājumu bilances aizdevums 3,1 miljarda euro apmērā tika piešķirts Latvijai, no kuriem 2,2 miljardus euro izmaksāja 2009. gadā ar atmaksas termiņu 2014. gada aprīlī un 2015. gada janvārī, savukārt 0,5 miljardus euro izmaksāja 2010. gada martā (atmaksas termiņš – 2019. gada maijs). Tāpat arī pieci miljardi euro tika piešķirti Rumānijai, no kuriem 1,5 miljardus euro izmaksāja 2009. gadā ar atmaksas termiņu 2015. gada janvārī, papildus 2010. gada martā tika izmaksāts viens miljards euro (atmaksas termiņš – 2019. gada maijs).

Likvidējamās EOTK aizdevumi

Šajā postenī galvenokārt iekļauti aizdevumi, kurus piešķīrusi likvidējamā EOTK no aizņemtiem līdzekļiem saskaņā ar EOTK līguma 54. un 56. pantu, kā arī trīs nekotēti parāda vērtspapīri, kurus emitējusi Eiropas Investīciju banka (EIB), lai segtu kāda parādnieka neizpildītās saistības. Šie parāda vērtspapīri tiks turēti līdz to gala termiņam (2017. un 2019. gads), lai segtu attiecīgo aizņēmumu apkalpošanas izmaksas. Uzskaites vērtības izmaiņas ir uzkrāto procentu izmaiņas, kurām pieskaitīta samaksāto uzcenojumu attiecīgā gada amortizācija un sākotnējās darījumu izmaksas, aprēķinā izmantojot efektīvās procentu likmes metodi.

Efektīvās procentu likmes (norādītas kā procentu likmju diapazons) ir šādas.

Aizdevumi 31.12.2009. 31.12.2008. Makrofinansiāls atbalsts (MFA) 0,9625–4,54 % 3,022–5,29 % Euratom 1,071–5,76 % 3,428–5,76 % Maksājumu bilance 3,125–3,625 % 3,25 % Likvidējamā EOTK 0,346–5,8103% 3,072–5,8103% (4)

2.5. ILGTERMIŅA PRIEKŠFINANSĒJUMS

Priekšfinansējuma atgūstamības vai izlietojuma laiks nosaka, vai to uzrāda kā īstermiņa vai ilgtermiņa priekšfinansējuma aktīvu. Izlietojumu nosaka projekta pamatā esošā nolīgumā. Visus atmaksājumus vai izlietojumu līdz 12 mēnešiem pirms pārskata datuma uzrāda kā īstermiņa priekšfinansējumu un tāpēc kā apgrozāmos līdzekļus, savukārt atlikums ir ilgtermiņa.

Kopā priekšfinansējums

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Ilgtermiņa priekšfinansējums (skatīt turpmāk) 39 750 29 023 Īstermiņa priekšfinansējums (skatīt 2.9. paskaidrojumu) 9 077 10 262 Kopā priekšfinansējums 48 827 39 285

Par priekšfinansējumu saņemtās garantijas

Tās ir garantijas, ko Eiropas Savienība atsevišķos gadījumos pieprasa no saņēmējiem, izmaksājot avansa maksājumus (priekšfinansējumu). Ir divas vērtības, kuras tiek uzrādītas šiem garantijas veidiem, – “nominālās” un “aktuālās” vērtības. “Nominālās” vērtības pamatojošais notikums ir saistīts ar garantijas esību. “Aktuālās” vērtības garantijas pamatojošais notikums ir priekšfinansējuma maksājums un/vai priekšfinansējuma dzēšana pēc tam. 2009. gada 31. decembrī to garantiju “nominālā” vērtība, kuras saņemtas par priekšfinansējumu, bija 936 miljoni euro. Šo garantiju “aktuālā” vērtība bija 724 miljoni euro. 2008. gada 31. decembrī šīs vērtības bija attiecīgi 968 miljoni euro un 769 miljoni euro. Šī starpība faktiski ir segums priekšfinansējumam, kas ir dzēsts un iekļauts izdevumos, bet kas, iespējams, jāatgūst nākotnē.

Atsevišķas priekšfinansējuma summas, kas izmaksātas saskaņā ar Septīto pētniecības pamatprogrammu pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai (PP7), efektīvi sedz Dalībnieku garantiju fonds (DGF), – 2009. gada 31. decembrī izmaksātā priekšfinansējuma kopsumma bija 2,7 miljardi euro. Tas ir savstarpēja izdevīguma instruments, kas izveidots, lai segtu finanšu riskus, kas ES un dalībniekiem radušies PP7 netiešo darbību īstenošanas laikā; tā kapitāls un procenti veido izpildes nodrošinājumu. Visi to netiešo darbību dalībnieki, kuras ir dotācijas veidā (un tādējādi priekšfinansējuma veidā Komisijas uzskaitē), iemaksā 5 % no kopējās ES iemaksas DGF kapitālā darbības laikā. Tā kā šādi dalībnieki ir DGF īpašnieki, ES (ko pārstāv Komisija) darbojas kā viņu izpildaģents. Pēc netiešo darbību izpildes dalībnieki atgūst savas kapitāla iemaksas pilnībā, izņemot, ja DGF ir radušies zaudējumi saņēmēju saistību neizpildes dēļ, – šādā gadījumā dalībnieki atgūst ne mazāk kā 80 % no to iemaksām. Tādējādi Dalībnieku garantiju fonds aizsargā gan ES, gan dalībnieku finanšu intereses. 2009. gada 31. decembrī dalībnieki bija veikuši iemaksas DGF par kopējo summu 561 miljonu euro (2008. gadā – 274 miljoni euro) – skatīt arī 11. paskaidrojumu.

Ilgtermiņa priekšfinansējums

Miljonos EUR Pārvaldības veids 31.12.2009. 31.12.2008. Tieša centralizēta pārvaldība 1 148 1 351 Netieša centralizēta pārvaldība 486 275 Decentralizēta pārvaldība 347 90 Dalīta pārvaldība 37 199 26 764 Kopēja pārvaldība 568 543 Īsteno citas iestādes un aģentūras 2 0 Kopā ilgtermiņa priekšfinansējums 39 750 29 023

Lielākās ilgtermiņa priekšfinansējuma summas saistītas ar strukturālām darbībām 2007.–2013. gada plānošanas periodam – Reģionālās attīstības fonds (ERAF), Sociālais fonds (ESF), Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA), Kohēzijas fonds (KF) un Zivsaimniecības fonds. Tā kā daudzi no šiem projektiem pēc būtības ir ilgtermiņa projekti, attiecīgajiem avansa maksājumiem jābūt pieejamiem periodā, kas ilgāks par vienu gadu. Tāpēc šīs priekšfinansējuma summas norādītas kā ilgtermiņa aktīvi. Iepriekš minētā ilgtermiņa priekšfinansējuma summa, par kuru ES ir tiesīga saņemt procentus no saņēmējiem, ir 1 607 miljoni euro.

Pieaugumu 2009. gadā ir galvenokārt izraisījusi trešās priekšfinansējuma daļas izmaksa dalībvalstīm par kopējo summu pieci miljardi euro – 2,6 miljardi euro Kohēzijas fondam, 1,8 miljardi euro Reģionālās attīstības fondam un 0,6 miljardi Sociālajam fondam. Turklāt ekonomikas krīzes dēļ katrai programmai tika piešķirti papildu atveseļošanas maksājumi par kopēju summu 6,2 miljardi euro – 3,9 miljardi euro Kohēzijas fondam un Reģionālās attīstības fondam, kā arī 2,3 miljardi euro Sociālajam fondam. Naudas līdzekļu palielinājums attiecībā uz decentralizēto pārvaldību ir saistīts galvenokārt ar priekšfinansējuma maksājumiem kandidātvalstīm saskaņā ar IPA programmām.

2.6. ILGTERMIŅA DEBITORU PARĀDI

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Dalībvalstu parādi 26 24 Aizdevumi EOTK darbiniekiem 10 13 Citi 2 2 Garantijas un noguldījumi 17 6 Kopā 55 45

No dalībvalstīm saņemamās summas ir summas, kas bijušajām kandidātvalstīm jāmaksā likvidējamai EOTK.

APGROZĀMIE LĪDZEKĻI

2.7. KRĀJUMI

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Zinātniskie materiāli 62 73 Citi 15 12 Kopā 77 85

Zinātnisko iekārtu krājumus tur un apsaimnieko KPC. Lielākā daļa ir nukleāru un nenukleāru standartmateriālu krājumi, kas atrodas Gēlā. Šiem krājumiem ir stratēģisks raksturs, un tos saglabā, lai varētu reaģēt uz neprognozējamiem pieprasījumiem nākotnē krīzes situācijās. Citi krājumi ietver EGNOS projekta krājumus, publikāciju krājumus, kurus glabā un/vai pārvalda Publikāciju birojs, kā arī vakcīnu krājumus.

2.8. ĪSTERMIŅA IEGULDĪJUMI

Īstermiņa ieguldījumi ietver pārdošanai pieejamus finanšu aktīvus, kurus iegādājas to atdeves vai peļņas dēļ vai kurus tur, lai izveidotu noteiktu aktīvu struktūru vai likviditātes papildu avotu, un tāpēc tos iespējams pārdot, lai nodrošinātu likviditātes vajadzības, vai procentu likmju izmaiņu gadījumā. 2008. gadā šajā pozīcijā bija iekļauti arī tirdzniecībai turēti aktīvi septiņu miljonu euro vērtībā.

Pārdošanai pieejamie aktīvi

Miljonos EUR Likvidējamā EOTK Citi Kopā Summas 31.12.2008. 1 464 82 1 546 Iegāde 560 255 815 Atsavināšana un izņemšana (573) (32) (605) Amortizēto izmaksu korekcija (1) 0 (1) Uzskaites vērtības izmaiņas 8 3 11 Pašu kapitālā iekļautā pārpalikuma pārvērtēšana 25 0 25 Summas 31.12.2009. 1 483 308 1 791

Attiecībā uz likvidējamās EOTK summām visi pārdošanai pieejamie ieguldījumi ir parāda vērtspapīri EUR valūtā un tiek kotēti aktīvā tirgū. Parāda vērtspapīru ar galīgo termiņu 2010. gadā vērtība (izteikta to patiesajā vērtībā) 2009. gada 31. decembrī bija 242 miljoni euro (2008. gadā – 126 miljoni euro).

Citu summu palielinājums ir saistīts ar jaunām iegādēm, kuras veica riska dalīšanas finanšu mehānisms (RSFF) (195 miljoni euro) un aizdevumu garantijas instruments TEN-T projektiem (LGTT) (60 miljoni euro).

2.9. ĪSTERMIŅA PRIEKŠFINANSĒJUMS

Miljonos EUR Pārvaldības veids 31.12.2009. 31.12.2008. Tieša centralizēta pārvaldība 2 924 3 055 Netieša centralizēta pārvaldība 1 990 930 Decentralizēta pārvaldība 700 326 Dalīta pārvaldība 2 550 5 304 Kopēja pārvaldība 832 608 Īsteno citas iestādes un aģentūras 81 39 Kopā īstermiņa priekšfinansējums 9 077 10 262

Īstermiņa priekšfinansējuma samazinājums ir radies sakarā ar to, ka strukturālām darbībām dalītās pārvaldības ietvaros daži finansētie projekti ir slēgšanas procesā (programmas saistībā ar 2000.–2006. gada laikposmu), turpretim jauniem projektiem (programmas saistībā ar 2007.–2013. gada laikposmu) priekšfinansējuma trešo iemaksu veica 2009. gadā, bet to klasificēja ilgtermiņa aktīvos, kā aprakstīts 2.5. paskaidrojumā. Īstermiņa priekšfinansējuma palielinājums attiecībā uz netiešo centralizēto pārvaldību ir saistīts ar Komisijas darbību nodošanu jaunām izpildaģentūrām galvenokārt pētniecības un izstrādes jomā. Īstermiņa priekšfinansējuma summa, par kuru Eiropas Savienībai ir tiesības saņemt procentus no saņēmējiem, ir 4 629 miljoni euro.

2.10. ĪSTERMIŅA DEBITORU PARĀDI

Miljonos EUR 31.12.2009. 31.12.2008. Īstermiņa aizdevumi 216 114 Īstermiņa debitoru parādi 4 519 6 128 Dažādi debitoru parādi 16 23 Uzkrātie ienākumi un nākamo periodu izdevumi 3 912 5 655 Kopā 8 663 11 920

2.10.1. Īstermiņa aizdevumi

Šīs summas attiecas uz aizdevumiem 41 miljona euro apmērā, kuru atmaksas galīgais termiņš ir īsāks par 12 mēnešiem pēc bilances datuma (40 miljoni euro attiecas uz MFA aizdevumiem, skatīt 2.4. paskaidrojumu iepriekš). Šajā pozīcijā ir iekļauti arī likvidējamās EOTK termiņnoguldījumi.

Termiņnoguldījumi

Miljonos EUR Kopā Summas 31.12.2008. 0 Pieaugums 174 Uzkrātās summas 1 Summas 31.12.2009. 175

2.10.2. Īstermiņa debitoru parādi

Miljonos EUR Uzskaites grupa 31.12.2009. 31.12.2008. Bruto summa Norakstītā summa Neto vērtība Bruto summa Norakstītā summa Neto vērtība Klienti 277 (76) 201 243 (79) 164 Soda nauda 3 370 (133) 3 237 4 590 (96) 4 494 Dalībvalstis 2 198 (1 191) 1 007 2 576 (1 204) 1 372 Citi 76 (2) 74 111 (13) 98 Kopā 5 921 (1 402) 4 519 7 520 (1 392) 6 128

Klienti

Tie ir iekasēšanas rīkojumi, kas iegrāmatoti uzskaitē 2009. gada 31. decembrī kā konstatētas atgūstamas prasījumu summas un vēl nav iekļauti citās pozīcijās bilances aktīvu daļā.

Soda nauda

Piedzenamās summas attiecas uz Komisijas piemērotajiem naudas sodiem 3 370 miljonu euro apmērā. 133 miljoni euro no šīs summas ir norakstīti. Norakstītās summas palielinājums ir izskaidrojams ar to, ka dažus no jaunajiem piemērotajiem naudas sodiem ekonomikas un finanšu krīzes apstākļos nevar segt ar provizoriskiem maksājumiem vai banku garantijām. Turklāt attiecībā uz dažiem naudas sodiem Tiesā vēl nav pabeigts saīsinātais tiesvedības process. Attiecībā uz šiem debitoru parādiem līdz 2009. gada 31. decembrim bija saņemtas garantijas