LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 317/75

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “EK bioloģiskās daudzveidības rīcības plāna īstenošanas vidusposma novērtējums”

COM(2008) 864 galīgā redakcija

(2009/C 317/13)

Ziņotājs: Lutz RIBBE

Komisija saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262. panta 1. punktu 2008. gada 16. decembrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“EK bioloģiskās daudzveidības rīcības plāna īstenošanas vidusposma novērtējums”

COM(2008) 864 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2009. gada 18. jūnijā. Ziņotājs — Ribbe kgs.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 455. plenārajā sesijā, kas notika 2009. gada 15. un 16. jūlijā (15. jūlija sēdē), ar 162 balsīm par, 3 pret un 7 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1. EESK pauž dziļu nožēlu par to, ka neizdosies sasniegt izvirzīto mērķi, proti, “līdz 2010. gadam apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos”.

1.2. Komiteja tomēr ir gandarīta, ka Biotopu direktīva un Putnu direktīva pozitīvi ietekmējusi dažu dzīvotņu un sugu attīstību. Tas liecina, ka Eiropas tiesību akti vides aizsardzības jomā ir efektīvi, ja tos pareizi piemēro.

1.3. Tie tomēr nespēj apturēt straujo sugu skaita samazināšanos, kas joprojām vērojama ārpus aizsargātām teritorijām, kur notiek likumīga saimnieciska darbība. EESK piekrīt Komisijas viedoklim, ka citās politikas jomās bioloģiskās daudzveidības apsvērumiem joprojām nepievērš pietiekamu uzmanību.

1.4. EESK tomēr uzskata, ka pamatmērķi nav būtiski jāmaina. Gluži pretēji — Komisijai un dalībvalstīm nopietnāk jāpievēršas jau 2001. gadā izvirzītajam un atbilstošajam mērķim “apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos un atjaunot dabiskos biotopus” un turpmāk tas jāīsteno ar lielāku apņēmību.

1.5. Bieži izskan viedoklis, ka dabas aizsardzība kavē un apdraud ekonomikas politikas īstenošanu. Bioloģiskās daudzveidības ekonomiskā vērtība ir apsvērums, ko politikas veidotāji vēl neņem vērā. Komiteja lūdz Komisiju precizēt, kā tā iecerējusi risināt minēto problēmu, piemēram, saistībā ar diskusijām par ārējo izmaksu internalizācijas veicināšanu.

1.6. Plašāk jāpopularizē pozitīvas attīstības piemēri, kas liecina par reģionu ekonomikas attīstības un bioloģiskās daudzveidības ciešo saikni (piemēram, tūrisms).

1.7. Neefektīvs izrādījies Padomes lēmums finansēt NATURA 2000 no struktūrfondu un KLP 2. pīlāra līdzekļiem; attiecīgajās programmās dalībvalstis nevelta pietiekami lielu uzmanību dabas un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai. EESK uzskata, ka plānošanas periodā no 2014. līdz 2020. gadam šim mērķim jāparedz īpaša budžeta pozīcija. Lauksaimniecības un vides aizsardzības programmās atkal jāparedz stimulēšanas pasākumi.

1.8. Dabisko biotopu saglabāšana un atjaunošana daudzos reģionos un vietās, piemēram, purvu apgabalos, kalnu un piekrastes reģionos, zālaugu teritorijās un upju ielejās sekmē arī klimata pārmaiņu ierobežošanu; klimata politika ir vēl ciešāk jāsaista ar bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas politiku, tomēr jāpiebilst, ka bioloģiskā daudzveidība ir jāsaglabā ne tikai klimata apsvērumu dēļ.

1.9. Lai sugas varētu pielāgoties klimata pārmaiņām, dzīvotnēm jābūt ciešāk saistītām. Būtu jāapsver iespēja izveidot “Eiropas dabas tīklu”.

1.10. Viena no lielākajām dabas saglabāšanas problēmām ir tā, ka arvien vairāk platību apbūvē vai pārklāj ar asfaltu. Šāda veida zemes izmantošana Eiropā ir jāierobežo.

1.11. Pilsoniskā sabiedrība stingri atbalsta dabas aizsardzību, taču zināšanas par to ļoti bieži ir nepietiekamas. EESK atzinīgi vērtē faktu, ka beidzot paredzēts palielināt izpratni par sugu daudzveidības samazināšanās cēloņiem un īstenojamajiem pretpasākumiem. Tas nozīmē arī, ka patērētāji plašāk jāinformē par dažādu ražošanas procesu ietekmi un jāizstrādā ilgtspējīgas ražošanas metodes.

2. Eiropas Komisijas paziņojums.

2.1. Komisijas paziņojumā izskan satraucošs secinājums, ka, neraugoties uz Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānu, ko ierosināja 2006. gadā un kurā paredzēti 160 pasākumi, “maz ticams, ka ES sasniegs mērķi apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos līdz 2010. gadam. Nākamo divu gadu laikā būs intensīvi jāstrādā gan EK, gan dalībvalstu līmenī, lai vismaz pietuvotos šī mērķa sasniegšanai.” ES vides komisārs Dimas jau atzinis, ka mērķi apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos līdz 2010. gadam neizdosies sasniegt!

2.2. Paziņojumā norādīts, ka pasaulē vērojama “katastrofāla” bioloģiskās daudzveidības samazināšanās. Tiek izjaukti dabiskie procesi, izraisot arī smagas saimnieciskās un sociālās sekas. Komisija norāda, ka Eiropa ir līdzatbildīga arī par negatīvajiem attīstības procesiem visā pasaulē. Paziņojumā atzīmēts, ka “[..] būtiskas problēmas rada, piemēram, lauksaimniecības nozares paplašināšanās, lai apmierinātu arvien pieaugošo pieprasījumu pēc pārtikas, kā arī alternatīvu tirgus nišu parādīšanās (biodegviela)”.

2.3. Lai arī līdzšinējā bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas politika dažādu iemeslu dēļ kopumā bijusi neveiksmīga, Komisija vidusposma novērtējuma secinājumu sadaļā uzsver: “Galvenā problēma joprojām ir bioloģiskās daudzveidības apsvērumu atspoguļošana citās politikas jomās.” Vidusposma novērtējumā minētie sliktie rezultāti galvenokārt izskaidrojami ar to, ka pēdējos gados bioloģiskās daudzveidības apsvērumus nav izdevies integrēt citu nozaru politikā.

2.4. Pirmā lielākā “veselības pārbaude”, kas paredzēta Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānā, liecina, ka 50 % sugu un, iespējams, līdz pat 80 % biotopu, kuri tiek aizsargāti saskaņā ar Biotopu direktīvu (1) un kurus Eiropa vēlas saglabāt, ir “nelabvēlīgā saglabāšanas stāvoklī”.

2.5. Dažu Biotopu direktīvas un Putnu direktīvas aizsargātu sugu attīstībā vērojamas arī pozitīvas tendences. Dažu aizsargājamo sugu izzušanu izdevies apturēt, un Komisija norāda, ka “direktīva noteikti ir palīdzējusi šīm sugām, jo sevišķi nosakot īpaši aizsargājamās dabas teritorijas”.

2.6. Komisija atzīmē, ka NATURA 2000 tīklā iekļautas 25 000 teritorijas, kas aizņem aptuveni 17 % no ES kopējās zemes platības. Attīstības tendences joprojām ir negatīvas, it īpaši ārpus aizsargātajām teritorijām.

2.7. Komisija analizē arī pētījuma par ekosistēmu un bioloģiskās daudzveidības ekonomisko vērtību (“The Economics of Ecosystems and Biodiversity, TEEB” (2) — “Sukhdev ziņojums”) pirmos rezultātus. Minētā ziņojuma un vēl pirms tā izstrādātā STERN ziņojuma par klimata pārmaiņu ierobežošanu secinājumi ir līdzīgi, proti, bioloģiskā daudzveidība ir jāsaglabā ne tikai ētisku un morālu, bet arī saimniecisku apsvērumu dēļ. “Bioloģiskās daudzveidības samazināšanās un ekosistēmu bojāeja ir drauds planētas pastāvēšanai, pasaules ekonomikai un cilvēku sabiedrībai. Ir aprēķināts, ka “līdzšinējās pieejas” scenārijā ikgadējā labklājības mazināšanās, ko rada ekosistēmu pakalpojumu samazināšanās, līdz 2050. gadam varētu sasniegt 6 % pasaules IKP.”

3. Vispārīgas piezīmes.

3.1. Eiropas Savienība pirmo reizi publiski atzinusi, ka netiks izpildīts viens no svarīgākajiem valstu un valdību vadītāju un Komisijas solījumiem vides politikas jomā, proti, līdz 2010. gadam neizdosies apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos.

3.2. Šāda atziņa Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju nepārsteidz, jo atzinumā par rīcības programmu tā piekrita Komisijas paustajam kritiskajam vērtējumam un norādīja, ka visi 160 pasākumi kopumā ir lietderīgi un vajadzīgi, vienlaikus tomēr paužot dziļas šaubas, vai tie pārvaldes līmeņi un politikas jomas jeb politiķi, kuri nav tieši saistīti ar bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas politiku, īstenojamos pasākumus atbalstīs un uztvers nopietni. Diemžēl jāsecina, ka šīs šaubas bija pamatotas.

3.3. Pirms diviem gadiem plenārajā sesijā pieņemtais EESK atzinums par Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānu pašlaik diemžēl ir tikpat aktuāls kā toreiz. Minētajā Komitejas atzinumā (3) teikts:

— attiecībā uz situācijas raksturojumu EESK un Komisijas viedokļi sakrīt: bioloģiskās daudzveidības saglabāšana ir vajadzīgs un ļoti svarīgs uzdevums, kas nav tikai ētiskas un morālas dabas pienākums. Pastāv arī pietiekami daudz ekonomisku iemeslu, kādēļ ir nepieciešama ātrāka un rezultatīvāka rīcība. Ekonomiskie zaudējumi, kuru iemesls ir ekosistēmu pakalpojumu samazināšanās, jau šodien lēšami vairākos simtos miljardu euro. Tā ir izšķērdība, ko mūsu tautsaimniecības vienkārši nevar atļauties;

— sugu izzušana Eiropā ir miljoniem pēdējos gadu desmitos notikušu atsevišķu izšķiršanos par noteiktām vērtībām rezultāts, kas lielākajā daļā gadījumu ir izlemtas saskaņā ar spēkā esošajiem likumiem. Nelikumīgu darbību īpatsvars saistībā ar bioloģiskās daudzveidības samazināšanos Eiropā ir neliels;

— neskatoties uz politiskiem solījumiem, bioloģiskās daudzveidības attīstība diemžēl joprojām ir negatīva, kas nav saistīts ar neziņu par to, kā cīnīties pret sugu skaita samazināšanos. Līdz šīm ir pietrūcis politiskās gribas patiešām īstenot jau sen par nepieciešamiem atzītos pasākumus. Pieredze ar tīklu NATURA 2000 ir pietiekami daiļrunīga.

— Komisija paziņojumā pareizi minējusi šādas attīstības iemeslus, un viens no tiem ir “publisko iestāžu nevarība un tradicionālo ekonomikas zinātņu nespēja atzīt dabas mantojuma un ekosistēmu pakalpojumu ekonomisko vērtību”;

— nākotnē kļūs redzams, vai politiķi, apņemoties īstenot minēto rīcības programmu, beidzot tiešām radīs spēku “panākt būtiskas pārmaiņas” vai arī īstenosies daudzu dabas aizstāvju bažas par to, ka politiķi kārtējo reizi vārdos gan pievēršas kādai nozīmīgai sabiedriski politiskai tēmai, tomēr tālāk par vārdiem tā arī netiek;

— tādēļ EESK īpaši svarīgi šķiet piešķirt prioritāti ceturtajai politikas jomai, proti, “zināšanu pamata uzlabošanai”, lai gan iedzīvotāji, gan arī politiķi apzinātos savas rīcības patiesās sekas.

3.4. Komisijas nesen publicētajā paziņojumā minēti daudzi no jau iepriekšējā paziņojumā nosauktajiem faktoriem, kas sekmē bioloģiskās daudzveidības samazināšanos. Tāpēc par tiem EESK nav jāpieņem jauns atzinums. Komiteja šajā atzinumā īpašu uzmanību veltīs aspektiem, kas ir jauni vai mainījušies pēdējo 2 gadu laikā.

4. Īpašas piezīmes.

Tiesiskais regulējums un pārvaldība

4.1. Pēdo gadu laikā uzkrātā pieredze ļoti skaidri liecina, ka Eiropas direktīvas dabas saglabāšanas jomā var sekmēt pozitīvu attīstību, ja tās pareizi piemēro un atbilstoši ņem vērā zemes īpašnieku intereses (4). EESK tomēr arī secina, ka NATURA 2000 teritorijās vēl ir daudz problēmu, kurām jārod risinājums. Iepriekš minētās ES direktīvas aizsargā “tikai” 17 % no ES sauszemes teritorijas.

4.2. Ar NATURA 2000 tīkla izveidi, kas ar ļoti lielu kavēšanos ir gandrīz pabeigta, Eiropā sācies jauns dabas saglabāšanas posms. Jāizstrādā atbilstoši aizsargāto teritoriju pārvaldības plāni. EESK nav pārliecināta, ka dalībvalstīs pietiek to izstrādei un īstenošanai nepieciešamo cilvēkresursu un finanšu līdzekļu. Svarīgi, lai šādus plānus izstrādātu ciešā sadarbībā ar visām iesaistītajām sociālajām grupām, jo tikai tā iespējams nodrošināt sabiedrības atbalstu.

4.3. Ņemot vērā ļoti intensīvo zemes izmantošanu, uz ko pamatoti norāda Komisija, neatbildēts ir jautājums, vai izdosies atjaunot daudzus iznīcinātos biotopus. EESK atgādina, ka Gēteborgas sammitā valstu un valdību vadītāji solīja līdz 2010. gadam apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos, kā arī rūpēties par biotopu un dabas sistēmu atjaunošanu. Vidusposma novērtējumā šis jautājums nav minēts.

4.4. NATURA 2000 tīkls ir tikko izveidots, bet jau sākušās debates par to, ka jāatdala dažas tā teritorijas vai daļas, galvenokārt, lai īstenotu infrastruktūras pasākumus, kuri bieži saņem ES līdzfinansējumu. Komisijas paziņojumā minēts viszināmākais piemērs, proti, Rospuda ieleja Polijas ziemeļaustrumos. Kaut arī jaunā Polijas valdība tagad apsver citus Via Baltica maršrutus, skaidri redzams, ka konflikts starp dabas saglabāšanu, no vienas puses, un saimniecisko attīstību, no otras puses, pamatā nav atrisināts.

4.5. Tāpēc var droši prognozēt, ka ES struktūras turpmākajos gados saņems ļoti daudz šādu “izņēmumu” pieprasījumu. EESK uzskata, ka Komisijai pašlaik nav pietiekamu cilvēkresursu, lai izskatītu šos pieprasījumus un rastu atbilstošus risinājumus.

4.6. EESK jau atzinumā par Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānu norādīja, ka mūsu kultūrvidē bioloģiskā daudzveidība joprojām samazinās un tas notiek, ievērojot “labas profesionālas prakses” principus un ES noteikumus attiecībā uz “labu lauksaimniecības un vides apstākļu” nodrošināšanu, tātad, ievērojot likumus un tos nepārkāpjot. Tas nav pieļaujams.

4.7. Tāpēc arī ir tik daudz diskusiju par tā dēvētajiem “savstarpējās atbilstības kritērijiem”. Gan minētajiem kritērijiem, gan labiem lauksaimniecības un vides apstākļiem un labas profesionālas prakses principiem jānodrošina, ka bioloģiskās daudzveidības aspekti tiek ņemti vērā. Ja spēkā esošie likumi pieļauj bioloģiskās daudzveidības samazināšanos, nav jābrīnās, ka tie rada daudz pretrunu. Līdzīgas piezīmes izteiktas arī Eiropas Revīzijas palātas īpašajā ziņojumā par savstarpējo atbilstību. Gan dalībvalstīm, gan arī Komisijai beidzot tās jāņem vērā.

4.8. Tas attiecas arī uz daudzām likumdošanas iniciatīvām, kuras sākotnēji nešķiet tieši saistītas ar bioloģisko daudzveidību. Lai apkarotu govju sūkļveida encefalopātiju un transmisīvo sūkļveida encefalopātiju, Regulā 1774/2002 noteikts, ka beigtus dzīvniekus aizliegts atstāt brīvā dabā. Šī aizlieguma dēļ maitēdāji, piemēram, vilki, lāči un maitu lijas ļoti bieži izjūt barības trūkumu. Ja vietās, kas atrodas ļoti tālu no nedaudzajiem apgabaliem, kur lijas sastopamas, ieraugām šos retos putnus, tā, protams, nav laba zīme, bet tas izskaidrojams ar faktu, ka putni izsalkuma dēļ mērojuši milzīgu attālumu. Vides aizsardzības grupas un Eiropas Parlamenta deputāte no Spānijas norādīja uz minētajiem Eiropas tiesību aktu trūkumiem, taču Komisija rīkojās tikai pēc ļoti ilgas vilcināšanās. Šķiet, ka iepriekš netiek veikts ietekme uz bioloģisko daudzveidību novērtējums.

Politiskie secinājumi/finansējums

4.9. Konflikts starp zemes izmantošanu saimnieciskos nolūkos un dabas un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu joprojām nav atrisināts, it īpaši ārpus aizsargātajām dabas teritorijām. Komisija norāda, ka, veicot lauksaimniecības politikas “veselības pārbaudi”, tā nākusi klajā ar vairākiem priekšlikumiem, lai atrisinātu šo konfliktu, piemēram, “ierosināts piešķirt papildu finansējumu lauku attīstībai un jo īpaši bioloģiskajai daudzveidībai, palielinot finanšu pārvietojumu no KLP pirmā pīlāra uz otro pīlāru (modulācija)”. Diemžēl jāsecina, ka Padome visus priekšlikumus nav atbalstījusi. Tas liecina, ka dalībvalstis nevēlas pilnībā īstenot visus vajadzīgos, ES ierosinātos pasākumus.

4.10. Viens no neatrisinātajiem jautājumiem ir NATURA 2000 tīkla finansēšana, tostarp kompensācijas maksājumi par īpašu prasību izpildi. EESK pauž īpašas bažas par to, ka dalībvalstis, izstrādājot attiecīgās programmas, pārāk maz līdzekļu paredzējušas NATURA 2000 tīkla finansēšanai un tāpēc konflikti saasināsies. EESK uzskata, ka plānošanas periodā no 2014. līdz 2020. gadam šim mērķim jāparedz īpaša budžeta pozīcija.

4.11. Komiteja īpaši uzsver, ka finansējums dabas saglabāšanai kopumā ir jāpalielina un vairāk līdzekļu jāpiešķir konkrētiem mērķiem. Atzinumā par Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānu EESK norādīja:

— tiešie maksājumi lauksaimniekiem, kas veido lielāko daļu no lauksaimniecības budžeta, jau pēc savas būtības nav vērsti uz to, lai veicinātu bioloģisko daudzveidību, bet gan uz to, lai sagatavotu lauksaimniekus pasaules tirgū sastopamajām grūtībām;

— “kamēr nosacījumi pasaules tirgū drīzāk kavē dabas aizsardzības interesēm atbilstošu lauksaimniecību plašās teritorijās, (..) politiķiem jāvelta īpašas pūles”, piemēram, lai “atbalsta apjoms ar lauksaimniecību saistītiem vides pasākumiem tiktu palielināts tiktāl, lai stimulētu visus ES lauksaimniekus pievērsties videi nekaitīgām ražošanas metodēm” (5). Arī šajā ziņā darbi atpaliek no vārdiem.

4.12. Komiteja rosina Komisiju beidzot sniegt sīkāku informāciju par turpmākajām KLP reformām un budžetu. Lauksaimniecības un vides aizsardzības programmas būs efektīvas, ja tajās būs paredzēti saimnieciski stimuli lauksaimniekiem. Stimulēšanas pārtraukšana bija kļūda, kas jālabo. Lauksaimniekiem (un sabiedrībai) jāsaņem šāds politiskais vēstījums: “Mūsu sabiedrība augsti vērtē to, ka lauksaimnieki bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai veltī vairāk pūļu, nekā paredzēts likumā!”

4.13. Dalībvalstīs pašlaik sākušās debates par turpmāko lauksaimniecības politiku. Un, ņemot vērā centienus paplašināt atjaunojamo enerģijas avotu un arī bioenerģijas izmantošanu, šīs debates būtiski ietekmēs bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu dalībvalstīs, Eiropā un visā pasaulē. Eiropas Komisija norāda, ka “galvenais uzdevums ir nodrošināt, lai ietekmes uz ilgtspējību novērtējumos (IIN) minētie ieteikumi tiktu ņemti vērā, un veicināt ES iedzīvotāju izpratni par to, kāda ietekme ir pārtikas un nepārtikas izstrādājumu (piemēram, gaļas, sojas pupiņu, palmu eļļas, metāla rūdas) patēriņam, kas varētu veicināt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos. Rezultātā varētu apsvērt tādus politikas variantus, kas samazinātu šo ietekmi”. EESK rosina Komisiju veltīt vairāk pūļu attiecīgiem pētījumiem.

4.14. KLP reforma pēc 2013. gada liecinās par to, vai lauksaimniecības politikā lielāka uzmanība veltīta bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai un ilgtspējai.

Vispārējie un saimnieciskie aspekti

4.15. EESK norāda, ka mērķtiecīgi saglabājot dabu, var sekmēt arī klimata politikas mērķu sasniegšanu. Piemēram, purvu un mitrzemes saglabāšana un atjaunošana efektīvi palīdz apkarot klimata pārmaiņas. To varam teikt arī par dažādo Eiropā sastopamo pļavu izmantošanu (piemēram, sklerofilie ganību meži (dehesas) Ibērijas pussalā). Tomēr pēdējo gadu laikā daudzi lauksaimnieciskās darbības veidi, kas sekmē minēto dzīvotņu saglabāšanu, lauksaimniekiem kļūst saimnieciski arvien neizdevīgāki. Bioloģiskai daudzveidībai nav tirgus vērtības! Produkta cena neatspoguļo tā ražošanas ietekmi uz vidi. ES un dalībvalstu politikā līdz šim nav rats atbilstošs problēmas risinājums.

4.16. Piemēram, vēl 2006. gada maijā, tātad tieši mēnesī, kad Komisija publicēja Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānu, 15 no 16 Vācijas federālajām zemēm pieprasīja grozīt ES dabas saglabāšanas direktīvas, mazinot tajās noteiktās prasības. Īpaši Hesene ir federālā zeme, kas turpina aizstāvēt šādus grozījumus, minot arī (saimniecisku) argumentu, ka saimnieciski attīstītās valstis nevar atļauties tik stingras dabas saglabāšanas prasības. Tas liecina, ka daudzi politiķi vēl neapzinās bioloģiskās daudzveidības tautsaimniecisko nozīmību.

4.17. Apbrīnu izraisa sabiedrības un politiķu vienaldzīgā attieksme pret ziņojumā par ekosistēmu un bioloģiskās daudzveidības ekonomiku (TEEB) minētajiem aprēķiniem, ka bioloģiskās daudzveidības samazināšanās var radīt sabiedrībai zaudējumus 6 % apmērā no pasaules kopprodukta, savukārt pašreizējā finanšu un ekonomikas krīze, kas rada daudz mazākus zaudējumus, ir pietiekams iemesls, lai rīkotu augstākā līmeņa sanāksmes krīzes pārvarēšanai un atvēlētu miljardus ekonomikas atveseļošanas programmām. Viens no Komisijas svarīgākajiem uzdevumiem būs palielināt izpratni par bioloģiskās daudzveidības ētisko un morālo nozīmi, kā arī tās ekonomisko vērtību, kas jāņem vērā politiku izstrādē un īstenošanā.

4.18. Dalībvalstīs draudi bioloģiskai daudzveidībai nav mazinājušies — viena no lielākajām dabas saglabāšanas problēmām ir tā, ka arvien vairāk platību apbūvē vai pārklāj ar asfaltu. Šāda veida zemes izmantošana Eiropā ir jāierobežo. Zemes izmantošanas intensitāte ir pārāk liela, un vides apgrūtinājums nepārtraukti palielinās. Pastāv apdraudējums, ka dabas saglabāšanas apsvērumiem veltīs arvien mazāk uzmanības.

Izpratne/komunikācija

4.19. Paziņojuma E daļas 4. punktā (“Sabiedrības izglītošana, informētība un līdzdalība”) Komisija norāda — “tikai neliela daļa ES iedzīvotāju uzskata, ka ir labi informēti par bioloģiskās daudzveidības samazināšanos”. Tas pats jāsaka par politiķiem un ierēdņiem. Tātad, priekšnosacījumi veiksmīgai politikas īstenošanai nav labvēlīgi. Ja Komisija un dalībvalstis apsver iespēju “veikt prioritārus pasākumus saistībā ar sabiedrības informēšanas kampaņu, kas tiks uzsākta, lai atbalstītu valsts mēroga un citas kampaņas”, EESK to pilnībā atbalstīs.

4.20. Jau pašlaik tiek īstenotas daudzas labas iniciatīvas izpratnes palielināšanai, arī pilsētās, kur iedzīvotājiem bieži nav tik tiešas piekļuves dabai. Tām jāsniedz lielāks publiskais atbalsts. Piemēram, Berlīne reizi gadā rīko “Garo pilsētas dabas dienu”, kas piesaista simtiem tūkstošu cilvēku.

4.21. Komiteja uzskata, ka iedzīvotāji konkrēti un tieši jāinformē par dabas saglabāšanas jautājumiem. Tā, piemēram, vietējiem iedzīvotājiem būtu jāzina kur — un kāpēc — izveidotas NATURA 2000 teritorijas, kādas sugas tur sastopamas, kā tās var saudzēt un kas to dara. Iedzīvotājiem vārda vistiešākajā nozīmē jāizjūt un jāizprot, ko nozīmē dabas aizsargāšana. Daudzi cilvēki pat nesaprot, ko nozīmē jēdziens “bioloģiskā daudzveidība”, un tas viņiem neko neizsaka.

4.22. EESK rosina dot iespēju ražotājiem informēt patērētājus un marķēt ražojumus, norādot, ka to ražošanas metodes sekmē dabas aizsardzību.

Iedzīvotāju aktīvai līdzdalībai vides aizsardzībā un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanā ir liela nozīme. Nepietiek, ka Komisija rīko kampaņas, lai veicinātu ilgtspējīgāku dzīves veidu. Jāizstrādā arī stratēģijas, lai patērētāju rīcībā būtu praktiski lietojami instrumenti, kas ļautu novērtēt viņu ikdienas rīcības ietekmi un tādējādi panāktu patēriņa ieradumu maiņu.

Varētu īstenot šādus pasākumus:

— skolu mācību plānos varētu paredzēt praktiskas nodarbības, kuru temats ir vides aizsardzība un bioloģiskā daudzveidība;

— izveidot instrumentus, kas, izmantojot lietošanas cikla analīzes metodes, ļautu novērtēt noteiktu pārtikas produktu patēriņa ietekmi uz bioloģisko daudzveidību (analizējot virkni ikdienā biežāk lietoto produktu un piedāvājot iespējamās alternatīvas).

Briselē, 2009. gada 15. jūlijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (Floras, faunas un dzīvotņu direktīva).

(2) http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics/pdf/teeb_report.pdf.

(3) OV C 97, 28.4.2007., 6. lpp.

(4) OV C 97, 28.4.2007., 6. lpp.

(5) “Dabas un tās saglabāšanas stāvoklis Eiropā”, OV C 221, 7.8.2001., 130–137 lpp.