Cilvēku tirdzniecība seksuālās izmantošanas mērķiem joprojām ir visplašāk izplatīta (67 % no reģistrētajiem cietušajiem), nākamā ir darbaspēka ekspluatācija (21 % no reģistrētajiem cietušajiem). Atlikušie 12 % tika reģistrēti kā cilvēku tirdzniecībā cietušie saistībā ar citiem ekspluatācijas veidiem.

Ziņojuma pamatā ir informācija no trim galvenajiem avotiem: valstu ziņotāju vai līdzvērtīgu mehānismu (NREM) apkopotā informācija, ko dalībvalstis iesniedz ES koordinatoram cilvēku tirdzniecības apkarošanas jomā saskaņā ar Cilvēku tirdzniecības novēršanas direktīvas 19. un 20. pantu; komentāri, ko iesniegušas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras darbojas ES pilsoniskās sabiedrības platformā pret cilvēku tirdzniecību un ES pilsoniskās sabiedrības e-platformā, un informācija no attiecīgajām ES aģentūrām, starptautiskajām un reģionālajām organizācijām.

Piecas visbiežāk sastopamās ES valstspiederības 2013.–2014. gadā reģistrētiem cietušajiem bija Rumānija, Bulgārija, Nīderlande, Ungārija un Polija. Šīs ir tās pašas valstis, kas tika konstatētas 2010.–2012. gadā.

Piecas visbiežāk sastopamās trešo valstu valstspiederības bija Nigērija, Ķīna, Albānija, Vjetnama un Maroka.

6 324 cilvēkiem ir bijis oficiāls kontakts ar policiju vai kriminālās tiesvedības sistēmu saistībā ar cilvēku tirdzniecības noziegumu.

Kopumā tika ziņots par 4079 kriminālprocesa uzsākšanas un 3129 notiesāšanas gadījumiem saistībā ar cilvēku tirdzniecību ES.

Sīkāka statistikas datu analīze ir pieejama šim ziņojumam pievienotajā dienestu darba dokumentā.

Salīdzinot pa gadiem, reģistrēto cietušo kopējais skaits par 2013.–2014. gadu sniegtajos datos ir zemāks kā Eurostat darba dokumentā 2010.–2012. gadam norādītais (8034 — 2013. gadā un 7812 — 2014. gadā salīdzinājumā ar 9710 — 2010. gadā, 9438 — 2011. gadā un 10 998 — 2012. gadā). Lai gan abiem laikposmiem izmantotās datu vākšanas metodes bija līdzīgas, pētījumu datus šobrīd nav ieteicams salīdzināt ne pēc abiem laikposmiem kopumā, ne pēc konkrētiem gadiem, jo iespējamas atšķirības izmantotajās datu reģistrēšanas metodēs un juridiskajās definīcijās. Tādēļ nesakritība gada kopējos skaitļos, jo īpaši iemesli, kāpēc tika reģistrēts mazāks skaits cilvēku tirdzniecībā cietušo, ir tie jautājumi, kas jāizpēta un jāanalizē turpmāk. Turklāt konsekvence attiecībā uz cietušo izcelsmes valstīm, galamērķa valstīm, ekspluatācijas veidiem, kā arī cietušo vecuma un dzimuma profilu 5 gadu periodā (2010.–2014.) parāda, ka neatkarīgi no veltītajām pūlēm situācija nav mainījusies.

Pamatojoties uz šiem pierādījumiem, ir svarīgi, lai dalībvalstis turpinātu centienus uzlabot cilvēku tirdzniecības datu (sadalītu pēc vecuma un dzimuma) vākšanu ar mērķi uzraudzīt šo parādību. Datu vākšana ir tikpat nozīmīga arī cilvēku tirdzniecības novēršanas centienu ietekmes noteikšanai. Statistikas tendenču konsekvence abos periodos norāda uz to, ka dalībvalstīm būtu jāpalielina centieni izmeklēt noziegumu, sākt to personu kriminālvajāšanu, kas izdarījušas noziegumu, un identificēt potenciālos cietušos. Komisija ir apņēmusies atbalstīt dalībvalstis šajos centienos. Šis atbalsts ietvers labāku norādījumu sniegšanu un datu vākšanu par papildu rādītājiem, lai uzlabotu datu uzticamību un salīdzināmību. Tendences attiecībā uz ekspluatācijas veidiem

Cilvēku tirdzniecība ir sociāla parādība, kas izpaužas dažādos veidos. Laika gaitā tā attīstās — nereti atbilstoši pieprasījumam un tirgotāju izdomas spējai. Cilvēku tirdzniecības novēršanas direktīvā ietvertais saraksts ar dažādiem ekspluatācijas veidiem ir nepilnīgs, tāpēc cilvēku tirdzniecības definīcijai ir iespējams pievienot jaunus ekspluatācijas veidus.

Dalībvalstīm un citiem dalībniekiem cilvēku tirdzniecības novēršanas nolūkiem būtu jānodrošina samērojami resursi, lai efektīvi apkarotu visus cilvēku tirdzniecības veidus, tostarp arī jaunos, un nodrošinātu, ka tendences cilvēku tirdzniecības jomā tiek uzraudzītas.





Cilvēku tirdzniecība seksuālās izmantošanas mērķiem

Cilvēku tirdzniecība seksuālās izmantošanas mērķiem joprojām neapšaubāmi ir visizplatītākais cilvēku tirdzniecības veids ES. Saskaņā ar 2013.–2014. gada statistikas datiem reģistrēti 10 044 cietušie (67 % no visiem reģistrētajiem cietušajiem) no šāda veida ekspluatācijas, kas galvenokārt skar sievietes un meitenes (95 % no reģistrētajiem cietušajiem), lai gan dažas dalībvalstis ir ziņojušas par cietušo vīriešu skaita pieaugumu. Lielākā daļa cietušo ir iesaistīti seksuālo pakalpojumu nozarē. Pieejamā informācija liecina, ka cilvēku tirgotāji virzās arvien tālāk no seksuālās izmantošanas mērķiem paredzētiem redzamiem tirdzniecības veidiem uz mazāk redzamiem un ka viņi ļaunprātīgi izmanto pašnodarbinātās personas statusu.

Saskaņā ar Eiropola ziņoto “ir iespējams, ka valstīs, kurās prostitūcija ir likumīga un tiek regulēta, seksuālos pakalpojumus ietekmē pieprasījums pēc lētā darbaspēka” un šajās valstīs “tirgotājiem, kuri vēlas izmantot tiesisko vidi, lai ekspluatētu savus cietušos, ir daudz vieglāk to izdarīt”. Mainās arī modeļi — notiek virzība no redzamiem uz mazāk redzamiem prostitūcijas veidiem.

Šā ziņojuma vajadzībām vāktie dati liecina, ka līdzšinējie centieni nav nodrošinājuši, ka cilvēku tirdzniecība seksuālās izmantošanas mērķiem tiktu efektīvi novērsta, un tā nav samazinājusies. Dalībvalstīm būtu jāturpina un pat jāpastiprina centieni apkarot cilvēku tirdzniecību seksuālās izmantošanas mērķiem.

Cilvēku tirdzniecība darbaspēka ekspluatācijas mērķiem

Vairākas dalībvalstis ir ziņojušas, ka palielinās cilvēku tirdzniecība darbaspēka ekspluatācijas mērķiem (21 % no visiem reģistrētajiem cietušajiem). Dalībvalstis arī ziņo, ka palielinās to vīriešu skaits, kas cietuši no šādā veida tirdzniecības, piemēram, lauksaimniecības nozarē. 2013.–2014. gada statistikas dati parāda, ka 74 % no reģistrētajiem darbaspēka ekspluatācijā cietušajiem bija vīrieši.

Cilvēku tirgotāji izmanto nepilnības tiesiskā regulējuma izpildē vai uzraudzībā attiecībā uz darba atļaujām, vīzām, darba ņēmēju tiesībām un darba apstākļiem. Cilvēku tirdzniecība darbaspēka ekspluatācijas mērķiem nekādā ziņā nav jauna parādība ES, un ekonomikas krīzes rezultātā pieprasījums pēc lētā darba spēka ir palielinājies — notiek cilvēku tirdzniecība uz ES un ES robežās, lai tie veiktu neapmaksātu vai ļoti zemi apmaksātu darbu, dzīvojot un strādājot apstākļos, kas ir cilvēka cieņu aizskaroši.

Turēšana mājkalpībā ir tāds cilvēku tirdzniecības veids darba ekspluatācijas mērķiem, kuru ir īpaši grūti atklāt. Tas galvenokārt skar sievietes un meitenes. Tā kā tas notiek privātās mājsaimniecībās, cietušie bieži vien ir izolēti un tiem ir ļoti ierobežotas iespējas vai vispār nav iespēju ziņot par ekspluatāciju vai izbēgt no tās.