Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Novērst šķēršļus, kas kavē riska kapitāla fondu pārrobežu ieguldījumus {SEC(2007)1719} /* COM/2007/0853 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 21.12.2007 COM(2007) 853 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Novērst šķēršļus, kas kavē riska kapitāla fondu pārrobežu ieguldījumus {SEC(2007)1719} 1. IZAUGSMES UN INOVāCIJU FINANSēšANA Pasaules ekonomikā, ko ļoti ietekmē konkurētspēja, inovatīviem mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) būtiska ir vieglāka piekļuve finansējumam, lai nostiprinātu konkurētspēju un sasniegtu mērķus, kas paredzēti Lisabonas Partnerībā izaugsmei un nodarbinātībai . Kapitāla piesaiste ir viens no priekšnoteikumiem, lai veiksmīgi izveidotu uzņēmumu un nodrošinātu tā turpmāko izaugsmi. Pašu resursi vai aizņēmuma finansēšana bieži vien nav pietiekama MVU, kas ir agrīnā attīstības posmā, vai tādiem MVU, kuriem ir liels izaugsmes potenciāls . Augsto darījumu izmaksu dēļ daudzi ieguldītāji ir atturīgi un nelabprāt iegulda šādās firmās, jo uzskata, ka gaidāmais ieguldījumu ienākums nekompensē risku. Šādi uzņēmumi parasti meklē riska kapitālu [1], kas var tiem nodrošināt līdzekļus tādā apjomā, lai tie varētu iesaistīties tirgos un to izaugsme būtu straujāka. Lai gan riska kapitāls ir neliela daļa plašākā alternatīvu ieguldījumu aktīvu kategorijā, tas ir būtisks inovatīvu firmu izaugsmei. Eiropas Savienības riska kapitāla tirgu sadrumstalotība, iekļaujoties valstu robežās, ievērojami samazina kopējo kapitāla piedāvājumu inovatīviem MVU, kas tiem pieejams agrīnā attīstības posmā. Tāpēc dalībvalstīs ar jaunu tirgu riska kapitāla fondiem ir problēmas sasniegt kritisko masu , kas vajadzīga portfeļa riska diversificēšanai un izmaksu segšanai. Atvieglinot pārrobežu darījumus, varētu palīdzēt tiem pārvarēt šo šķērsli un palielināt kopējo sākuma kapitāla piedāvājumu. Komisija 2006. gada jūnija paziņojumā „MVU izaugsmes finansēšana — Eiropas pievienotā vērtība”[2] izklāstīja virkni pasākumu, kas paredzēti, lai inovatīviem MVU atvieglinātu piekļuvi finansējumam , īpaši to darbības agrīnā posmā, gan ES, dalībvalstu mērogā. Riska kapitāla pārrobežu ieguldījumu atvieglināšana bija viens no pamatmērķiem, un Komisija aicināja veikt pasākumus, lai novērstu regulatīvos un nodokļu šķēršļus. Lai uzraudzītu riska kapitāla finansējuma un inovāciju attīstību, Ekonomikas un finanšu padome 2006. gada oktobrī aicināja dalībvalstis iesniegt ziņojumus par valstu vidi valstu reformu programmās un pieprasīja, lai Komisija turpinātu pētīt priekšnosacījumus kapitāla ieguldījumiem agrīnā attīstības posmā. Turklāt Konkurētspējas padome 2006. gada decembrī, tostarp, aicināja Komisiju sniegt ziņojumu par šķēršļiem, kas kavē riska kapitāla fondu pārrobežu ieguldījumus. Gatavojot šo paziņojumu, Komisija apspriedās gan ar dalībvalstīm, gan tirgus dalībniekiem. Pievienotajā ekspertu grupas 2007. gada marta ziņojumā „ Novērst šķēršļus, kas kavē riska kapitāla fondu pārrobežu ieguldījumus ” analizēti šķēršļi un izklāstīti risinājumi, kā veicināt riska kapitāla fondu pārrobežu ieguldījumus Eiropā. 2. RISKA KAPITāLA NOZīME INOVATīVOS MVU 2.1. Riska kapitāla ekonomiskais potenciāls Lai gan inovatīvi MVU labvēlīgi ietekmē Eiropas konkurētspēju, tiem ir lielas problēmas, piesaistot finansējumu, kas nepieciešams to izveidei, izaugsmei un konkurētspējai pasaules tirgos. Vieglāka piekļuve riska kapitālam tiem palīdzētu izmantot tehnoloģijas un konkurēt pasaules mērogā. Lai gan inovatīvi MVU ir salīdzinoši maza MVU daļa, tiem piemīt potenciāls nodrošināt ieguvumus, radot jaunas darbavietas un izstrādājot tehnoloģijas. Tāpēc pētījumi liecina, ka riska kapitāls dod ievērojamu ieguldījumu darbavietu izveidē . Nesenā pētījumā[3] konstatēts, ka tie ES uzņēmumi, kuros ieguldīts privāts pašu kapitāls un riska kapitāls, 2000.–2004. gadā ir izveidojuši vienu miljonu jaunu darbavietu; vairāk nekā 60 % no šīm darbavietām tika izveidoti uzņēmumos, kuros ieguldīja riska kapitālu, un nodarbinātība šajos uzņēmumos palielinājās par 30 % gadā. Turklāt inovatīvas un uz izaugsmi vērstas firmas, kuras saņēma riska kapitālu, iztērēja vidēji 45 % no kopējiem izdevumiem par pētniecību un attīstību . Tas atbilst vidēji 3,4 milj. euro uz vienu uzņēmumu gadā vai 50 500 euro uz vienu nodarbināto un līdz ar to ir sešas reizes vairāk nekā tajos 500 uzņēmumos ES 25 valstu grupā, kuri visvairāk tērē pētniecībai un attīstībai. Ekonometriskos pētījumos arī aprakstīta pozitīva saistība ar ekonomikas izaugsmi . Nesenā analīzē[4] novērtēts, ka ieguldījumu palielināšana riska kapitāla segmentā par 0,1 % no IKP nodrošina reālu ekonomikas izaugsmes kāpumu līdz pat vienam procentu punktam. Turklāt pieaug riska kapitāla nozīme vides ilgtspējas nodrošināšanai (2006. gadā piesaistīja 1,25 mljrd. euro )[5] . Ilgtspējīgi riska kapitāla fondi iegulda 1–5 milj. euro , kas paredzēti ieguldījumiem uzņēmumos agrīnam attīstības posmam un ieguldījumiem atjaunojamās enerģijās un videi labvēlīgās tehnoloģijās. 2.2. Jaunākās tendences un uzdevumi Pēc attīstības krituma „interneta burbuļa” plīšanas dēļ 2000. gadā Eiropas riska kapitāla nozarē no 2004. gada atkal atsākās attīstība, un 2006. gadā tā sasniedza ļoti augstu līmeni[6] ― no kopā piesaistītajiem 112 mljrd. euro 17 mljrd. euro nonāca riska kapitāla segmentā; tas bija par 60 % vairāk nekā 2005. gadā. No kopējiem pašu kapitāla ieguldījumiem 71 mljrd. euro apmērā riska kapitāla ieguldījumu segmentā nonāca 17,2 mljrd. euro ; tas bija par 36 % vairāk nekā iepriekšējā gadā. Lai gan 2006. gada rādītāji liecināja par ievērojamu sākuma kapitāla ieguldījumu izaugsmi, tomēr lielākā daļa riska kapitāla ieguldījumu joprojām tiek veikta izaugsmes finansēšanai. Galvenais uzdevums ir radīt tādu vidi, kurā sākuma kapitāla ieguldījumi saglabā augstu līmeni, neraugoties uz riska kapitāla ciklisko dabu. Vēl viens uzdevums saistīts ar to, ka izaugsmes potenciālu ierobežo riska kapitāla ieguldījumu mazais apjoms uz darījumu. Eiropā vidējā agrīnas attīstības posma ieguldījuma summa ir tikai 0,4 milj. euro salīdzinājumā ar 2,2 milj. euro ASV. Turklāt, lai gan Eiropā pieaug ieguldījumi tādu uzņēmumu dibināšanā, kuri izmanto videi labvēlīgas tehnoloģijas , ASV šādi ieguldījumi pēdējos divos gados ir vairāk nekā dubultojušies un tagad ir četras reizes lielāki nekā ES. Eiropas uzdevums ir nodrošināt rentablus ieguldījumus videi labvēlīgās tehnoloģijās, lai veicinātu to pieaugumu[7]. 3. TIRGUS SADRUMSTALOTīBA IEROBEžO RISKA KAPITāLA NOZARES ATTīSTīBU Patlaban ES riska kapitāla tirgus potenciāls netiek pilnībā izmantots un tirgi nenodrošina pietiekami daudz kapitāla inovatīviem MVU agrīnā attīstības posmā. Tas, ka nav izveidota pašu kapitāla ieguldījumu kultūra, informācijas problēmas, sadrumstalotais tirgus un lielas izmaksas ir galvenie iemesli, kas nosaka, ka tirgus pienācīgi nedarbojas . Riska kapitāla tirgu attīstības pakāpe atšķiras . Lielākās dalībvalstīs ar attīstītākiem tirgiem arvien biežāk sastopami nozaru fondi ; šie fondi varētu iegūt, pateicoties plašākām iespējām ieguldīt pāri robežām un piesaistīt līdzekļus vienotajā tirgū. Tirgos, kuri ir tikai agrīnās attīstības posmā, par labu to izaugsmei nāk katalizatora funkcija, kas raksturīga valsts fondiem , kuros apvienoti publiskā sektora ieguldītāji. Tomēr mazākos riska kapitāla tirgos vai tirgos, kuri tikai veidojas, fondiem ir grūti izvērst darbību, augt, specializēties un sasniegt darījumu kritisko masu . Turklāt atšķirīgā valstu politika rada ievērojamu tirgus sadrumstalotību, kas negatīvi ietekmē gan līdzekļu piesaisti, gan ieguldījumus ES. Riska kapitāla fondi un to vadītāji ir saņēmuši atļaujas un tos uzrauga atbilstoši valstu prasībām. Fondiem, kuri būtu iekļāvuši portfeļos pārrobežu ieguldījumus, to neļauj darīt ar darbību saistīti un regulatīvi šķēršļi. Sadrumstalotā riska kapitāla tirgū, kurā patlaban ir 27 dažādas darbības vides , fondu strukturēšana pāri daudzām robežām kļūst arvien sarežģītāka un mazākie fondi izvairās darboties ārpus savas valsts robežām un jurisdikcijām. 4. LABāKI NOSACīJUMI RISKA KAPITāLAM 4.1. Pamatnosacījumu izveide Kā izklāstīts paziņojumā par plaša mēroga inovācijas stratēģiju[8], trūkumi saistībā ar pamatnosacījumiem, kā arī iekšējā tirgus šķēršļi, tostarp riska kapitāla tirgus pieejamības trūkums, kavē kapitāla mobilitāti, nedod iespēju uzņēmumiem izaugt tik lieliem, lai tie pilnībā varētu gūt labumu no ieguldījumiem, un ierobežo ES inovāciju jaudu. Valdības politika var radīt stimulu riska kapitāla nozarei un veicināt ieguldījumus inovatīvos MVU. Publiskā sektora līdzfinansējums var īpaši palīdzēt novērst trūkumus sākuma kapitāla nodrošināšanā, samazināt pašu kapitāla trūkumu un palīdzēt attīstīt riska kapitāla tirgu, vienlaikus atzīstot dalībvalstu riska kapitālu tirgu attīstības atšķirības. Arī mērķtiecīgs horizontāli vērsts valsts atbalsts var veicināt privātus ieguldījumus. Jaunajā Kopienas tiesiskajā regulējumā par valstu atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijām[9] valsts atbalsts jauniem inovatīviem uzņēmumiem ļauj atbalstīt MVU to pirmajos darbības gados, lai novērstu sākotnējās likviditātes grūtības nepietiekamā finansējuma dēļ un lai veicinātu to izaugsmi. Jaunajās pamatnostādnēs par valsts atbalstu riska kapitāla ieguldījumu veicināšanai MVU[10] paredzēta vienkārša novērtēšanas procedūra, kurā ir virkne sastāvdaļu, piemēram, lielāks ieguldījumu robežslieksnis ― 1,5 milj. euro uz MVU 12 mēnešu laikā; attiecībā uz summām, kas ir mazākas par šo slieksni, Komisija pieņem, ka tirgus nespēj nodrošināt pienācīgu darbību. Turklāt jebkura riska kapitāla ieguldījuma galvenais aspekts ir tā saucamā izejas stratēģija, proti, brīdis, kad riska kapitāla ieguldītājs var pārdot savas daļas, lai iegūtu līdzekļus jaunām iespējām. Tāpēc riska kapitālam ES vajadzīgi likvīdāki tā saucamie izejas tirgi , īpaši izaugsmes biržas, kas nodrošina likviditāti un attiecībā uz konsultāciju pakalpojumiem var sasniegt kritisko masu. Lai gan riska kapitāls daudzējādā ziņā ir vietēja mēroga uzņēmējdarbība, kuras pamatā ir ciešas fondu un uzņēmēju attiecības, tā arī ir globāla rakstura, jo tā konkurē, lai iegūtu gan līdzekļus, gan ieguldījumu iespējas. Riska kapitāla nozare labi attīstās tādu kopu un universitāšu tuvumā, kurās tiek radītas jaunas idejas un veidojas jauni uzņēmēji. Eiropas inovāciju politikā liela uzmanība pievērsta kopu atbalstam un to sadarbībai, kas var palīdzēt arī riska kapitāla nozarei un veicināt tās ilgtermiņa ilgtspēju, nodrošinot ieguldījumu iespējas. 4.2. Kopienas politika, lai atbalstītu inovāciju finansēšanu Šādas Kopienas programmas ir vērstas uz atjauninātās Lisabonas stratēģijas izaugsmei un nodarbinātībai prioritātēm, atbalstot inovācijas un uzņēmējdarbību: Ar Septīto pamatprogrammu paredzēts veicināt kopēju pētniecību Eiropā 2007.–2013. gadā, izmantojot vairāk nekā 53 mljrd. euro , no kuriem 1,3 mljrd. euro ir paredzēti inovatīviem pasākumiem, lai MVU varētu izmantot ārpakalpojumus pētniecības un attīstības jomā. Kopējai programmai Eurostars , ar ko atbalsta MVU, kas veic darbu pētniecības un attīstības jomā, 2008.–2013. gadā būs pieejams papildu publiskais finansējums 0,4 mljrd. euro apmērā. Saskaņā ar Konkurētspējas un inovāciju veicināšanas programmu (KIP), ar ko veicina inovāciju komerciālu izmantošanu un iepriekšējās pieredzes pārņemšanu, 1,1 mljrd. euro ir paredzēts, lai atvieglinātu MVU piekļuvi finansējumam 2007.–2013. gadā. Jaunais straujas izaugsmes un inovatīvu MVU mehānisms tika ieviests, lai palielinātu kapitāla piedāvājumu MVU; šim nolūkam, pamatojoties uz tirgus nosacījumiem, veic ieguldījumus tajos riska kapitāla fondos, kas specializējas uz MVU agrīnā attīstības posmā un izaugsmes periodā. Papildinoši instrumenti ir pieejami ar iniciatīvu JEREMIE (Kopīgie Eiropas resursi mikrouzņēmumiem, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem) — kopīgu Komisijas un Eiropas Investīciju fonda iniciatīvu, lai dažos reģionos atvieglinātu MVU uzņēmumu piekļuvi riska kapitālam. Ja dalībvalstis to izvēlēsies, tā ļaus izmantot daļu struktūrfondu līdzekļu, lai attīstītu dažādus riska kapitāla un finanšu instrumentu veidus, kas īpaši paredzēti MVU atbalstam. Saskaņota politika un laba prakse ir svarīga, lai attīstītu riska kapitāla tirgus gan ES, gan valstu mērogā. Komisija veicinās labas prakses apmaiņu visos līmeņos, sakot no valsts līmeņa līdz reģionālajam līmenim un atsevišķām rūpniecības nozarēm, īpaši atbalstot platformas, kurās ietilpst speciālistu grupas, un inovāciju organizācijas. 5. PāRROBEžU NOSACīJUMU UZLABOšANAS STRATēģIJA Tomēr politika, ar ko tieši atbalsta inovāciju finansēšanu, būs nepietiekama, lai sasniegtu kritisko masu un risinātu pasaules ekonomikas uzdevumus. Publiskās un privātās partnerības un publiskie stimuli var palīdzēt novērst pašu kapitāla trūkumu, taču tikai pastiprināti privātā sektora investoru ieguldījumi var nodrošināt ilgtermiņa risinājumu. Šim nolūkam Komisijai un dalībvalstīm jārīkojas, lai uzlabotu pamatnosacījumus riska kapitāla fondiem un tas nozīmē arī ― pamatnosacījumus pārrobežu darījumiem. 5.1. Brīvas kapitāla aprites nozīme Brīva kapitāla aprite pieder pie EK līgumā paredzētām pamattiesībām, un tā ir galvenais finanšu integrācijas instruments. Integrēts finanšu tirgus nodrošina priekšrocības Eiropas ekonomikai, efektīvi izvietojot kapitālu; tas uzlabo ekonomikas ilgtermiņa rezultātus. Riska kapitāla tirgus, kas labi darbojas, ir svarīga finanšu tirgus sastāvdaļa, īpaši lai sasniegtu inovatīvākas un konkurētspējīgākas Eiropas mērķi. Tāpēc ir jānodrošina, lai riska kapitāla tirgi un fondi, kas veic pārrobežu darbību, pilnībā apzinātos, ka Eiropas Komisija uzrauga brīvu kapitāla apriti un to īsteno. 5.2. Līdzekļu piesaistes priekšnosacījumu uzlabošana Riska kapitāla tirgus dod iespēju institucionālajiem ieguldītājiem , piemēram, bankām, pensiju fondiem un apdrošināšanas sabiedrībām, diversificēt portfeli un izvēlēties dažādus riska ienākumu profilus. Dažās dalībvalstīs pensiju fondiem nav atļauts ieguldīt riska kapitāla fondos vai arī tiem ir noteikti kvantitatīvi vai ģeogrāfiski ierobežojumi. Ja tas tā ir, riska kapitāla tirgū trūkst iespējamā kapitāla avota. Direktīvas 2003/41/EK[11] īstenošana valsts mērogā ļaus ES papildpensijas kapitāla uzkrāšanas fondiem izdarīt profesionālu izvēli par riska kapitāla piesaisti savos portfeļos, pamatojoties uz „ piesardzības principu ”. Dalībvalstis tiek aicinātas izmantot „piesardzības principu” arī attiecībā uz citiem pensiju fondiem un institucionālajiem ieguldītajiem. Vēl viens šķērslis, kas kavē pārrobežu ieguldījumus, ir tas, ka nav izveidots tā saucamais Eiropas privātā izvietojuma režīms . Tas nozīmē, ka līdzekļu piesaistei ir raksturīgas lielākas organizatoriskās izmaksas (īpaši maksājumi par juridiskiem un konsultāciju pakalpojumiem, kurus maksā ieguldītāji). Tas negatīvi ietekmē ienākumus un līdzekļu piesaistes pievilcīgumu. Privātais izvietojums ir īpaša pārdošanas metode, proti, ieguldījumu instrumenti tiek tieši pārdoti institucionālajiem ieguldītājiem. Valsts privātā izvietojuma režīmos mēģina samazināt daudzus ierobežojumus, kas ir noteikti, ja plašai publikai piedāvā iesaistīties fondā, kā tas, piemēram, būtu, kotējot biržas sarakstā. Pašreizējie valstu režīmi ir ļoti atšķirīgi, un vienots privātā izvietojuma režīms ļautu fondu pārvaldītājiem tieši vērsties pie pieredzējušiem ieguldītājiem ES un paplašināt uzņēmējdarbību, neņemot vērā privāto ieguldītāju aizsardzības aspektus. Direktīvā par finanšu instrumentu tirgiem[12] iekļauti noteikumi, lai atvieglinātu pieredzējušu profesionāļu pārrobežu darījumus ar riska kapitāla fondu daļām. Varētu darīt vēl vairāk, lai atvieglotu fondu pārvaldītāju, starpnieku un pieredzējušu ieguldītāju pārrobežu darījumus ar privātu pašu kapitālu. Komisija analizē tādu fondu darbības valsts tiesisko regulējumu, kas nav saskaņoti, ieskaitot riska kapitāla fondus, kā arī šķēršļus pārrobežu privātajam izvietojumam un ziņos par iespējām izveidot Eiropas privātā izvietojuma režīmu 2008. gada pirmajā pusgadā. 5.3. Tiesiskā regulējuma pilnveidošana Labāks tiesiskais regulējums palīdzētu samazināt darbības izmaksas un risku, paaugstinātu ienākumus, palielinātu riska kapitāla plūsmu un nodrošinātu efektīvākus riska kapitāla tirgus . Tas nāktu par labu visām dalībvalstīm, jo riska kapitālu iegūtu tie uzņēmēji, kam tas visvairāk vajadzīgs, un uzņēmumi ar vislielāko izaugsmes un attīstības potenciālu. Pat mazākiem fondiem un fondiem mazākās valstīs pārrobežu ieguldījumu administratīvo šķēršļu likvidēšana atvieglinātu darbību plašākā ģeogrāfiskā teritorijā , palielinātu to efektivitāti, nodrošinātu apjoma radītus ieguvumus, uzlabotu ienākumus un dotu iespēju specializēties un diversificēt portfeļus. Ikvienai dalībvalstij ir svarīgi ieviest noteikumus, ar kuriem atvieglināt riska kapitāla fonda dibināšanu un ieguldījumus. Komisija atzīst, ka ir svarīgi, lai šādi risinājumi un noteikumi atbilstu valstu situācijai. Iestādēm uz vietas jānovērtē visi iespējamie piedāvājuma un pieprasījuma faktori, no kuriem atkarīgs pašu kapitāla trūkums, un jānosaka uzlabošanai vajadzīgie tiesiskie pasākumi. Dalībvalstis tiek aicinātas pārskatīt tiesību aktus , ņemot vērā iespējas veikt pārrobežu riska kapitāla ieguldījumus līdzās vietējiem ieguldījumiem. Dalībvalstīs, kurās nav formālu noteikumu par riska kapitāla struktūrām, visos jaunajos noteikumos jāparedz iespēja veikt pārrobežu darījumus. 5.4. Nodokļu šķēršļu samazināšana Līdzās regulējuma jautājumiem liela nozīme ir nodokļu aspektiem. Lai nodrošinātu to, ka netiek kavēti pārrobežu riska kapitāla ieguldījumi, fondu struktūrām jābūt tādām, kas atbilst ieguldītāju individuālajām tiesiskajām un fiskālajām vajadzībām. Patlaban ES fondus var dibināt, izmantojot dažādas juridiskās formas, ar dažādiem noteikumiem un struktūrām, kuru mijiedarbība var radīt situāciju, kad notiek nodokļu divkāršā uzlikšana, to nekompensējot. Dalībvalstis var dalīt šādās trīs lielās kategorijās: i) dalībvalstis, kurās ir attīstīts riska kapitāla tirgus, piedāvā īpašas struktūras valsts un ārvalstu riska kapitāla ieguldītājiem, pamatojoties uz pārredzamību[13] vai nodokļu atbrīvojumiem, piemēram, komandītsabiedrības; ii) dalībvalstis ar īpašām riska kapitāla struktūrām, ieskaitot dažas struktūras, pamatojoties uz nodokļu atbrīvojumu (fiskāli pārredzamas). Tomēr šīs struktūras ir pārāk sarežģītas un/vai ierobežojošas, tāpēc tās neizmanto praksē; iii) dalībvalstis bez īpašiem noteikumiem vai regulējuma un piemērotas struktūras; ieguldījumi iespējami, vienīgi izmantojot ārzonu instrumentu vai starpnieka ieguldījuma instrumentu, vai esošu uzņēmuma struktūru (sabiedrība ar ierobežotu atbildību, komandītsabiedrība, kvalificēts ieguldījumu uzņēmums, kā arī sava veida slēgtas struktūras kolektīviem ieguldījumiem, akciju sabiedrība, vietējas uzņēmumu struktūras vai paralēlas ieguldījumu struktūras). Visaptverošā apspriešanās pasākumā[14] ar riska kapitāla nozari un dalībvalstīm konstatēja, ka pašlaik Eiropā pieejamās riska kapitāla struktūras neatbilst prasībām, ko izvirza visu veidu ārvalstu ieguldītāji no ES valstīm un ārpus ES valstīm. Tāpēc jāizveido sarežģītas fondu struktūras ar paralēliem instrumentiem, lai iespējami samazinātu trūkumus saistībā ar nodokļu aplikšanu, ja veic pārrobežu ieguldījumus. Lielās darījumu izmaksas, kas ir saistītas ar struktūras izveidi[15] un tās pārvaldīšanu, līdzās juridiskajai nenoteiktībai nosaka to, ka riska kapitāla fondi nevēlas veikt pārrobežu ieguldījumus. Ziemeļvalstu Inovāciju centrs[16] ir ierosinājis dažus risinājumus, lai uzlabotu ziemeļvalstu riska kapitāla tirgus nosacījumus: kā komandītsabiedrībām dibinātiem fondiem jābūt pārredzamiem nodokļu aspektā; fonda pārvaldības uzņēmumam nevajag uzlikt PVN un ārvalstu fondus nevajag aplikt ar nodokļiem. Šāda pieeja varētu nodrošināt konkurētspējas priekšrocības un nostiprinātu reģionu Eiropas riska kapitāla tirgū. Komisija jau veikusi vairākas iniciatīvas tiešo nodokļu jomā, lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību. Kā jau Komisija iepriekš ir ierosinājusi saistībā ar rīcības plānu riska kapitāla jomā[17], valstu tiesisko regulējumu var uzlabot un novērst ekonomisko un juridisko nodokļu divkāršo uzlikšanu pārrobežu riska kapitāla darījumiem. Komisija ir izveidojusi ekspertu grupu, kurā ietilpst valdības un privāti eksperti no dalībvalstīm, lai noteiktu nodokļu divkāršās uzlikšanas gadījumus un citus šķēršļus tiešo nodokļu jomā , kas kavē pārrobežu riska kapitāla ieguldījumus ES, un pārbaudītu un apspriestu šīs problēmas tehniskos risinājumus. 2008. gada beigās šai ekspertu grupai jāsniedz ziņojums. 5.5. Progress savstarpējās atzīšanas jomā Lai novērstu šķēršļus, kas kavē pārrobežu riska kapitāla piesaisti un ieguldījumus, un nodrošinātu labāku iekšējā tirgus priekšrocību izmantošanu, Komisija uzskata, ka citās valstīs kopā ar ārvalstu ieguldītajiem piemērotām struktūrām varētu pārņemt un atzīt riska kapitāla struktūras, kas jau labi darbojas dažās dalībvalstīs. Praksē būtu vajadzīgi daži regulējuma grozījumi, un to īstenošana prasītu apņemšanos gan valsts, gan riska kapitāla nozares līmenī. Optimāli būtu, ja varētu izveidot vienotu riska kapitāla fonda struktūru, lai nodrošinātu vienādus nosacījumus visu fondu ieguldītājiem ES. Šis risinājums neizslēgtu valsts struktūras, kas tiktu izmantotas valsts un vietējā mērogā izveidotiem fondiem. Tomēr šādu risinājumu, šķiet, nevar īstenot īstermiņa perspektīvā tā sarežģītības dēļ, jo dažādās jurisdikcijās atšķiras fiskālais režīms attiecībā pret ieguldītājiem. Ņemot vērā to jautājumu sarežģītību, kas skar tiesisko regulējumu un nodokļu regulējumu dalībvalstīs, Komisija uzskata, ka jāpieliek lielākas pūles, lai panāktu vienotu izpratni par riska kapitāla fondu un to ieguldītāju galvenajiem aspektiem. Pamatojoties uz to, savstarpēja valstīs spēkā esošo regulējumu atzīšana būtu solis uz priekšu. Sadrumstalotā riska kapitāla tirgū tā ir vispragmatiskākā pieeja īstermiņa perspektīvā. Lai izveidotu ilgtspējīgu un efektīvu riska kapitāla tirgu, dalībvalstis, ja tās pārskata spēkā esošos vai pieņem jaunus tiesību aktus, tiek aicinātas piemērot šādus kritērijus[18], kas atbilst labai praksei. - Riska kapitāla fondu savstarpēja atzīšana ― riska kapitāla fondu varētu izveidot tikai tā izcelsmes valsts jurisdikcijā; citā dalībvalstī to atzītu par līdzvērtīgu vietējiem riska kapitāla fondiem, un to nevajadzētu atsevišķi reģistrēt katrā jurisdikcijā. Valsts iestādes varētu atzīt, ka uz fondiem, kuri izveidoti citā dalībvalstī un darbojas minēto iestāžu valsts tirgū, jau attiecas izcelsmes valsts tiesiskais regulējums. - Darbības izmaksas un vajadzīgais laiks samazinātos, ja fonda pārvaldītājs , uz ko attiecas izcelsmes valsts tiesiskais regulējums, varētu tieši darboties arī tajā valstī, kurā tiek veikti ieguldījumi, bet nebūtu tajā „reģistrēts”. Komisija apzinās, ka ierosinātais risinājums nozīmē, ka nepieciešams savstarpēji atzīts uzraudzības līmenis un pārredzamība. Pamatojoties uz to, valstu kompetentās iestādes varētu atzīt, ka uz riska kapitāla fondiem no citām dalībvalstīm attiecas līdzīgs regulējums, un nodrošināt sadarbību uzraudzības jomā un uzraudzības salīdzināmību esošajās sadarbības struktūrās. Riska kapitāla fondiem un pārvaldības sabiedrībām ļoti ieteicams gan teorijā, gan praksē orientēties pēc pasaules klases standartiem šajā jomā. Tāpat kā ar citiem līgumiem uzņēmumi, kuros tiek veikti ieguldījumi, domstarpību gadījumā var izmantot piemērojamos tiesību aktus. 6. SECINāJUMI 6.1. Turpmākie pasākumi un ieteikumi Lai veicinātu līdzekļu piesaisti un pārrobežu ieguldījumus, Komisija veiks šādus pasākumus. | – Analizēs valstu pieejas un šķēršļus, kas kavē pārrobežu privāto izvietošanu. 2008. gada pirmajā pusē tiks sagatavots ziņojums par Eiropas privātā izvietojuma režīma izveidošanas iespējām. – Kopā ar ekspertiem no dalībvalstīm noteiks nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumus un citus tiešo nodokļu šķēršļus, kas kavē pārrobežu riska kapitāla ieguldījumus; 2008. gada beigās ekspertu grupa sniegs ziņojumu. – Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, Komisija analizēs iespējas noteikt vienotus kritērijus, lai izveidotu ES mēroga tiesisko regulējumu riska kapitāla jomā. Turklāt Komisija pētīs iespējamos veidus, kā palīdzēt dalībvalstīm savstarpējās atzīšanas procesā. | Lai samazinātu tirgus sadrumstalotību un uzlabotu priekšnosacījumus riska kapitāla piesaistei un ieguldījumiem, Komisija aicina dalībvalstis veikt šādus pasākumus. | – Ja tas vēl netiek darīts, izmantot „piesardzības principu” attiecībā uz cita veida institucionālajiem ieguldītājiem, tostarp pensiju fondiem. – Izveidot vietotu izpratni par riska kapitāla fondu un kvalificētu ieguldītāju raksturlielumiem un apsvērt valstu tiesiskā regulējuma savstarpēju atzīšanu. – Novērst regulējuma un nodokļu šķēršļus, pārskatot spēkā esošos tiesību aktus vai pieņemot jaunus tiesību aktus. Paredzēts dot iespēju specializēties un diversificēt darbību visiem riska kapitāla fondiem, tostarp mazākiem speciāliem fondiem. Mērķis ir panākt, lai fondi un pārvaldības sabiedrības veiktu pārrobežu ieguldījumus ar tiem pašiem nosacījumiem kā savā valstī. Tas nozīmē, ka nav atsevišķi jāreģistrējas. – Radīt iespēju sadarboties un nodrošināt savstarpēji pieņemamu uzraudzības un pārredzamības līmeni. – Veicināt konkurētspējīgu kopu attīstību un likvīdus izejas tirgus. | 6.2. Partnerības pieeja Lai īstenotu šos ieteikumus un panāktu progresu Eiropas riska kapitāla tirgus izveidē, būtiska ir dalībvalstu, Eiropas Komisijas un riska kapitāla nozares cieša sadarbība . Komisija turpinās uzraudzīt to riska kapitāla tirgu attīstību, par kuriem tiek sniegti ziņojumi valstu reformu programmās . Komisija turpinās darbu, lai izveidotu vienotāku riska kapitāla tirgu, kas inovatīviem MVU labāk palīdz piekļūt finansējumam, un 2009. gadā atkal sniegs ziņojumu par šiem jautājumiem. [1] Glosārijs ir pielikumā. [2] COM(2006) 349, 29.6.2006. [3] „PK un RK ieguldījums nodarbinātības veicināšanā Eiropā”, EVCA publikācija, 2005. gada oktobris. [4] „Riska kapitāls Eiropā — dzinējspēks Eiropas ekonomikā”, T. Meyer , Deutsche Bank Research , 2006. gada oktobris. [5] „Riska kapitāls ilgtspējai 2007”, Eurosif , 2007. [6] „Gada apsekojums par Eiropas privātā pašu kapitāla un riska kapitāla attīstību”, EVCA gadagrāmata, 2007. [7] Kopienas programmas CIP ievērojama daļa ir paredzēta ekoloģiski inovatīvu MVU atbalstam. [8] COM(2006) 502, 13.9.2006. [9] OV C 323, 30.12.2006., 1.–26. lpp. [10] OV C 194, 18.8.2006., 2.–22. lpp. [11] OV L 235, 23.9.2003. [12] Direktīva 2004/39/EK; OV 2004/L 145/01, 30.4.2004. [13] Nodokļu pārredzamība nozīmē, ka ienākumi un kapitāla peļņa principā nav apliekama ar nodokļiem fonda līmenī tajā valstī, kurā fonds veic uzņēmējdarbību. [14] Skatīt pievienoto ekspertu grupas ziņojumu, 2007. gada marts. [15] Līdz 1 % no kopējām maksām kā procentuālā daļa no partnera ar ierobe˛otu atbildību saistībām 10 fonda darbības gadu laikā. [16] „Ziemeļvalstu riska kapitāla fondu šķēršļi”, Ziemeļvalstu Inovāciju centrs, 2007. gada septembris. [17] COM(2003) 654, 4.11.2003. [18] Skatīt pievienoto ekspertu grupas ziņojumu, 2007. gada marts.