Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014





Ieteikums PADOMES IETEIKUMS par Spānijas 2011. gada valsts reformu programmu un ar ko sniedz Padomes atzinumu par atjaunināto Spānijas konverģences programmu 2011.–2014. gadam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu, ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu[2], ņemot vērā Eiropadomes secinājumus, ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, tā kā: (1) Eiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam aizsākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju — „Eiropa 2020” —, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties pievēršot uzmanību galvenajām jomām, kurās jārīkojas, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju. (2) Padome 2010. gada 13. jūlijā pieņēma ieteikumu par dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm (2010.–2014. g.), bet 2010. gada 21. oktobrī — lēmumu par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[3], kas kopā veido „Integrētās pamatnostādnes”. Dalībvalstis tika aicinātas savā ekonomikas un nodarbinātības politikā ņemt vērā šīs integrētās pamatnostādnes. (3) Komisija 2011. gada 12. janvārī pieņēma pirmo Gada izaugsmes pētījumu, tādējādi uzsākot jaunu ekonomiskās pārvaldības ciklu ES un pirmo Eiropas ex-ante un integrētas politikas koordinēšanas pusgadu, kas balstās uz stratēģiju „Eiropa 2020”. (4) Eiropadome 2011. gada 25. martā apstiprināja fiskālās konsolidācijas un strukturālu reformu prioritātes (saskaņā ar Padomes 2011. gada 15. februāra un 7. marta secinājumiem un atbilstīgi Komisijas Gada izaugsmes pētījumam). Eiropadome uzsvēra, ka prioritāte jāpiešķir stabilam budžetam un fiskālās stabilitātes atjaunošanai, bezdarba samazināšanai ar darbaspēka tirgus reformu palīdzību un jauniem centieniem stiprināt izaugsmi. Tā aicināja dalībvalstis šīs prioritātes izvērst konkrētos pasākumos, ko paredzēts iekļaut to stabilitātes vai konverģences programmās un valstu reformu programmās. (5) Eiropadome 2011. gada 25. martā aicināja dalībvalstis, kas iesaistījušās paktā "Euro plus", par savām saistībām paziņot laikus, lai tās varētu iekļaut šo dalībvalstu stabilitātes vai konverģences programmā un valsts reformu programmā. (6) Spānija 2011. gada 29. aprīlī iesniedza savu 2011. gada stabilitātes programmas atjauninājumu, kas attiecas uz 2011.–2014. gadu, un 2011. gada valsts reformu programmu. Abas programmas izvērtētas vienlaikus, lai ņemtu vērā to savstarpējo saistību. (7) Spānijas ekonomiku krīze skāra ļoti smagi, tāpēc 2008.–2009. gadā nācās veikt ievērojamas korekcijas. Laikā no 2008. gada sākuma līdz 2010. gada beigām reālais IKP kritās par 4,3 %, bet nodarbinātība samazinājās par vairāk nekā 10 %. Rezultātā 2010. gada beigās bezdarbs sasniedza 20,1 %, augstāko rādītāju Eiropā. Jaunieši (bezdarba rādītājs 41,6 %) un mazāk izglītotie strādājošie (bezdarba rādītājs 26,4 %) Spānijas lejupslīdē cieta vissmagāk. Valsts parāds pieauga, un banku sistēmu (īpaši krājbankas) piemeklēja grūtības, jo plīsa nekustamā īpašuma burbulis un krasi samazinājās aktivitāte būvniecības sektorā. Vēl paies zināms laiks, līdz izdosies izlīdzināt ievērojamo makroekonomisko nelīdzsvarotību, kas pakāpeniski izveidojās uzplaukuma laikā. Lai risinātu šīs problēmas, Spānijas valdība ir sākusi reformu programmu, kurā ietilpst fiskālā konsolidācija, krājbanku pārstrukturēšana un darba un preču tirgus reformas. (8) Pamatojoties uz atjauninātās stabilitātes programmas novērtējumu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) 1466/97, Padome uzskata, ka stabilitātes programmas budžeta prognožu pamatā esošais makroekonomiskais scenārijs ir pārlieku optimistisks attiecībā uz 2011. un 2012. gadu. Programmā paredzēts atbilstīgi Padomes 2009. gada aprīļa ieteikumiem līdz 2013. gadam budžeta deficītu samazināt zem atsauces vērtības 3% no IKP un 2014. gadā deficītu samazināt vēl vairāk līdz 2,1 % no IKP. Vidēja termiņa mērķis (VTM) vēl aizvien ir panākt līdzsvarotu budžetu, taču to nav plānots sasniegt programmas periodā. Šāda plānotā korekcija ir visnotaļ atbilstoša apstākļiem. Plānots, ka ikgadējais vidējais strukturālās bilances uzlabojums 2010.–13. gadā būs 1,5 % no IKP, kas atbilst Padomes ieteikumiem, bet 2014. gadā būs vēl 0,3 % no IKP. Prognozē, ka parāda attiecība pret IKP pieaugs no 60,1 % no IKP 2010. gadā līdz aptuveni 69 % programmas perioda beigās. Konsolidācijas gaitu apdraud negatīvi riski, kas saistīti ar makroekonomikas pieņēmumiem un to, vai reģionālā līmenī tiks izpildīti budžeta mērķi. Reģioni saņem lielu daļu no kopējā publiskā sektora finansējuma, un 2010. gadā daudzi reģioni pārsniedza savus fiskālos mērķus. Tomēr Spānijas valdība ir apņēmusies veikt papildu pasākumus, ja būs vērojama novirzīšanās no budžeta izpildes. (9) Lai 2011. un 2012. gadā panāktu prognozēto fiskālo konsolidāciju, ir stingri jāpiemēro deficīta un parāda kontroles mehānismi, kas ir ieviesti attiecībā uz reģionu valdībām. Lai sasniegtu budžeta mērķus gadījumā, ja makroekonomiskie un budžeta rezultāti 2011. un 2012. gadā izrādās sliktāki, nekā plānots, būs nepieciešami papildu pasākumi, un valdība ir apņēmusies to īstenot. Ir apzināti noteikti pasākumi, kas veicami 2013. gadā, lai būtu iespējams sasniegt budžeta mērķus. (10) Vidēja termiņa budžeta sistēmai ir bijusi izšķirīga nozīme, lai ieviestu daudzgadu fiskālo plānošanu, un tās darbība kopumā ir bijusi laba. Tomēr krīze izrādījās pārbaudījums šai sistēmai, un pierādījās, ka ir jānostiprina fiskālā stabilitāte un fiskālās politikas preventīvie aspekti. To varētu panākt, ja ieviestu noteikumu, ka izdevumiem ir jāatbilst vidēja termiņa nominālā IKP pieaugumam. Šis noteikums, ko Spānijas iestādes ir ierosinājušas stabilitātes programmā, būtu automātiski saistošs tiklab centrālajai valdībai kā pašvaldībām. Valdība arī ir iecerējusi panākt vienošanos Fiskālās un finanšu politikas padomē par to, ka šis noteikums ir jāpiemēro arī autonomajiem apgabaliem. (11) Sabiedrības novecošanās ilgtermiņa ietekme uz Spānijas publisko budžetu ir lielāka nekā caurmērā ES. Galvenais iemesls ir tāds, ka tiek prognozēts, ka ievērojami pieaugs pensiju izdevumi kā daļa no IKP. Ilgtermiņā sabiedrības novecošanās dēļ ievērojami pieaugs pensionāru skaits uz vienu strādājošo. Aplēses liecina: ja netiks veiktas reformas, pensiju izdevumi pieaugs daudz straujāk nekā vidēji ES un apdraudēs publiskā sektora finanšu ilgtspējību. Valdības priekšlikums pensiju reformai, par ko ir panākta vienošanās ar sociālajiem partneriem, palīdzēs uzlabot fiskālo ilgtspējību un būs stimuls iedzīvotājiem iesaistīties darba tirgū. Tomēr šī reforma vēl ir jāapstiprina parlamentam, un, iespējams, priekšlikums tiks grozīts. (12) Spānija ir daudz darījusi banku sistēmas nostiprināšanai, proti, ir sniegts ievērojams publiskā sektora atbalsts un ir veikti pasākumi, lai pārstrukturētu krājbankas, nostiprinātu banku maksātspēju un uzlabotu banku bilances pārskatāmību. Tomēr vēl nav pilnībā atrisinātas problēmas, kuru cēlonis ir pašvaldību loma krājbanku pārvaldībā. Krājbanku konsolidācija, izmantojot institucionālo aizsardzības sistēmu, ir raisījusi zināmas neskaidrības par banku efektīvu reorganizāciju un samazināšanu. Valdība ir apņēmusies pabeigt pārstrukturizāciju līdz 2011. gada septembrim. (13) Līdztekus pašreizējai Spānijas darba tirgus reformai ir jāpārveido pašlaik ļoti neelastīgā koplīgumu slēgšanas sistēma. Tā kā dominē vienošanās provinču un nozaru mērogā, nav daudz iespēju sarunām uzņēmumu līmenī. Koplīgumu automātiska pagarināšana, nepagarinātu līgumu spēkā esība un klauzulas par ex-post inflācijas indeksāciju ir cēlonis atalgojuma inercei un nepieļauj atalgojuma elastību, kas nepieciešama, lai paātrinātu ekonomikas korekcijas un atjaunotu konkurētspēju. Valdība ir aicinājusi sociālos partnerus 2011. gada pavasarī vienoties par koplīgumu slēgšanas sistēmas reformu un ir apņēmusies pēc tam ierosināt attiecīgus tiesību aktus. (14) Tā kā valstī valda ļoti liels bezdarbs, Spānijā ar 2010. gada septembra likumu ir sākta darba tirgus reforma. Likuma mērķis ir mazināt darba tirgus divdabību un jauniešu bezdarbu, palielināt mazaizsargāto iedzīvotāju nodarbināmību un vairot elastību uzņēmumu līmenī. Tālab 2011. gada februārī tika pieņemta aktīvas darba tirgus politikas reforma, kas paredz arī pasākumus, lai nostiprinātu nodarbinātības dienestu padomdevēja un konsultatīvo lomu un to koordināciju valsts un reģionālā līmenī. Pašlaik vēl pāragri spriest, vai reforma ir pietiekama, lai samazinātu darba tirgus segmentāciju, jauniešu bezdarbu un ilgstošo bezdarbu, jo daži no pasākumiem vēl nav sākuši darboties. Valdība ir apņēmusies līdz 2011. gada oktobrim veikt turpmākus pasākumus. (15) Kopš 1990. gadu beigām Spānijā ir ievērojami palielinājušās darbaspēka vienības izmaksas, kas nozīmē, ka ir mazinājušās iespējas konkurēt ar cenām un izmaksām. Tas, ka Spānijā algu pieaugums bija lielāks, bet ražīguma pieaugums mazāks nekā caurmērā euro zonā, sekmēja pastāvīgi augstāku inflāciju. Ja izdotos rast iespējas, kā, neietekmējot budžetu, pazemināt samērā augstās sociālā nodrošinājuma iemaksas, lai samazinātu ar atalgojumu nesaistītās darbaspēka izmaksas, tas palīdzētu celt konkurētspēju. Piemēram, enerģijas nodokļi, īpaši degvielas nodokļi Spānijā vēl aizvien ir samērā zemi, un tas varētu būt veids, kā kompensēt zudušos ieņēmumus. (16) Īpašas bažas rada tas, ka Spānijā ļoti daudzi iedzīvotāji pāragri pārtrauc izglītošanos (2009. gadā šis rādītājs bija 31,2 %), jo tas mazina kvalificēta darbaspēka rindas, ietekmē attiecīgo cilvēku izredzes uz darbu un samazina potenciālo izaugsmi. Likums par ilgtspējīgu ekonomiku, kas pieņemts 2011. gada 15. februārī, paredz pasākumus, kuru mērķis ir palielināt cilvēkkapitāla kvalitāti un kvantitāti, nodrošinot izglītību un arodizglītību. Tomēr nav skaidrs, cik lietderīgi būs šie pasākumi, lai apkarotu pāragru izglītošanās pārtraukšanu un uzlabotu arodapmācību, tāpat arī šo pasākumu īstenošana visos pārvaldes līmeņos var izrādīties sarežģīta. (17) Spānija ir sekmīgi uzlabojusi apstākļus konkurencei preču un pakalpojumu tirgos, tādējādi novēršot vienu no lēna ražīguma pieauguma cēloņiem. Lai gan ar Pakalpojumu direktīvas transponēšanu valsts tiesību aktos Spānijā sokas labi, profesionālo pakalpojumu tirgum ir jākļūst atvērtākam. Likums par ilgtspējīgu ekonomiku ietver plašu pasākumu klāstu, lai uzlabotu uzņēmējdarbības vidi, stiprinātu konkurenci un veicinātu vides ilgtspējību. Tomēr to var izrādīties grūti īstenot visos pārvaldes līmeņos. Konkrētāk, ir jānovērš administrācijas līmeņu pārklāšanās, pārmērīgs regulējums dažādos līmeņos un lielās atšķirības reģionu tiesību aktos. (18) Spānija ir uzņēmusies vairākas saistības saskaņā ar paktu „Euro plus”[4]. Fiskālās politikas jomā Spānija ir apņēmusies iedibināt noteikumu par izdevumiem, lai sekmētu fiskālo stabilitāti un tādējādi arī publiskā sektora finanšu ilgtspējību. Lai nostiprinātu finansiālo stabilitāti, Spānija ir apņēmusies līdz 30. septembrim pabeigt finanšu sektora pārstrukturēšanu. Nodarbinātības pasākumi vērsti uz to, lai tiktu piemēroti tiesību akti par aktīvu darba tirgus politiku un noteikumi arodapmācības jomā un lai apkarotu neoficiālo nodarbinātību. Pasākumi konkurētspējas jomā vērsti uz koplīgumu slēgšanas sistēmas reformu, reglamentētajām profesijām, Konkurences padomdevēju grupas izveidi un bankrota tiesību reformu. Minētās saistības attiecas uz visām četrām pakta jomām. Ar tām tiek turpināta pašreizējā reformu programma, un vienlaikus tiek noteikti stingri termiņi konkrētu reformu īstenošanai un nodrošināta jau ieviesto reformu pilnīga īstenošana. Šīs saistības ir novērtētas un ņemtas vērā ieteikumos. (19) Komisija ir izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī saistības saskaņā ar paktu "Euro plus"[5]. Vērtējumā Komisija ņēma vērā ne tikai to lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Spānijā, bet arī to, kā programmās ievēroti ES noteikumi un norādes, ņemot vērā, ka ir jānostiprina Eiropas Savienības vispārējā ekonomiskā pārvaldība, kas panākams, turpmākajos valstu lēmumos ievērojot ES līmeņa norādes. Tāpēc Komisija uzskata, ka Spānijas valdības fiskālās konsolidācijas plāni atbilst prasītajiem mērķiem, bet tomēr pastāv zināmi negatīvi riski. Publiskā sektora izdevumu pieaugums nedrīkst pārsniegt IKP pieaugumu vidējā termiņā, un ir jāveic pensiju sistēmas reforma. Turpmākiem pasākumiem 2011.–12. gadā vajadzētu būt vērstiem uz finanšu sistēmas stabilitātes nodrošināšanu (ir jāpabeidz krājbanku pārstrukturēšana un konsolidācija) un izaugsmes iekšzemes avotu nostiprināšanu, kas panākams, apturot pašreizējo kraso bezdarba pieaugumu, proti, reformējot koplīgumu slēgšanu un turpinot īstenot pašreizējās darba tirgus reformas, vienlaikus cieši uzraugot un novērtējot to efektivitāti. Pakalpojumu sektorā jāpanāk lielāka konkurence amatos un profesijās, kā arī jāsamazina administratīvais slogs uzņēmumiem. (20) Ņemot vērā šo novērtējumu un Padomes 2010. gada 2. jūnija ieteikumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 7. punktu, Padome ir izskatījusi Spānijas stabilitātes programmas 2011. gada atjauninājumu, un tās atzinums[6] ir atspoguļots 1) ieteikumā. Ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 25. marta secinājumus, Padome ir izskatījusi Spānijas valsts reformu programmu. IESAKA Spānijai laikposmā no 2011. līdz 2012. gadam rīkoties šādi. (1) Īstenot budžeta stratēģiju 2011. un 2012. gadā, nodrošinot, ka deficīta mērķi tiek sasniegti visos pārvaldes līmeņos, tostarp pašreizējos deficīta un parāda kontroles mehānismus stingri piemērojot reģionu valdībām; pieņemt papildu pasākumus, ja budžeta rezultāti un ekonomikas attīstība neatbilst plānotajam; izmantot visas izdevības, tostarp ekonomisko apstākļu uzlabošanos, lai paātrinātu deficīta samazināšanu; noteikt konkrētus pasākumus, kas būtu pamatā 2013. un 2014. gadam izvirzīto mērķu sasniegšanai. Publiskā sektora izdevumu pieaugumu saglabāt zemāku par IKP pieaugumu vidējā termiņā, saskaņā ar iecerēm Budžeta stabilitātes likumā paredzot noteikumu par izdevumiem attiecībā uz visiem pārvaldes līmeņiem. (2) Saskaņā ar iecerēm pieņemt ierosināto pensiju reformu, lai palielinātu pensionēšanās vecumu un pensiju aprēķinā izmantoto nostrādāto gadu skaitu; kā plānots, regulāri pārskatīt pensiju parametrus atbilstīgi paredzamā dzīves ilguma izmaiņām un izstrādāt turpmākus pasākumus, lai palielinātu faktisko pensionēšanās vecumu, tostarp nodrošināt mūžizglītību gados vecākiem strādājošiem. (3) Enerģiskāk īstenot pašreizējo krājbanku pārstrukturēšanu, novēršot atlikušos trūkumus to pārvaldības struktūrā. (4) Izvērtēt, kādā mērā ir iespējams samazināt sociālā nodrošinājuma iemaksas, lai samazinātu ar atalgojumu nesaistītās darbaspēka izmaksas tādā veidā, kas neskar budžetu, piemēram, grozot PVN un enerģijas nodokļu struktūru un likmi. Pēc apspriedēm ar sociālajiem partneriem atbilstīgi valsts praksei pieņemt un īstenot koplīgumu slēgšanas reformu un algu indeksācijas sistēmas reformu, lai nodrošinātu, ka atalgojuma pieaugums vairāk atbilst ražīguma pieaugumam, kā arī vietējiem un uzņēmuma apstākļiem. (5) Līdz 2011. gada beigām izvērtēt, kāda ir ietekme 2010. gada septembra darba tirgus reformai un 2011. gada februāra aktīva darba tirgus politikas reformai, vajadzības gadījumā iesniedzot priekšlikumus turpmākām reformām, lai mazinātu darba tirgus segmentāciju un uzlabotu jauniešu nodarbinātības izredzes; nodrošināt, ka tiek cieši novērota to pasākumu efektivitāte, kas paredzēti valsts reformu programmā, lai samazinātu to cilvēku skaitu, kas pāragri pārtrauc izglītošanos, tostarp īstenojot preventīvu politiku un atvieglojot pāreju uz arodizglītību un apmācību. (6) Panākt lielāku atvērtību profesionālo pakalpojumu sektorā un ieviest plānotos tiesību aktus, lai pārveidotu tiesisko regulējumu un izskaustu pašreizējos šķēršļus konkurencei, efektivitātei un inovācijai; visos pārvaldes līmeņos īstenot Likumu par ilgtspējīgu ekonomiku, jo īpaši pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot uzņēmējdarbības vidi un stiprināt konkurenci preču un pakalpojumu tirgū; uzlabot koordināciju starp reģionālo un valsts pārvaldi, lai samazinātu administratīvo slogu uzņēmumiem. Briselē, Padomes vārdā priekšsēdētājs [1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. [2] OV C , , …lpp. [3] Attiecībā uz 2011. gadu ir spēkā ar Padomes 2011. gada 19. maija Lēmumu 2011/308/ES. [4] Sīkāka informācija par saistībām, ko Spānija uzņēmusies saskaņā ar paktu „Euro plus”, atrodama dokumentā (SEC) SEC(2011) 718. [5] SEC(2011) 718. [6] Paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 3. punktā.