ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
68.

uzsver, ka prasmju pilnveidošana, to īstenojot kā integrētu koncepciju, varētu kļūt par mehānismu, kas sniedz un veicina vienlīdzīgas iespējas personām no nelabvēlīgā situācijā esošām grupām, tostarp minoritātēm, jo īpaši bērniem un jauniešiem no nabadzīgām ģimenēm, ilgtermiņa bezdarbniekiem, nelabvēlīgā situācijā esošiem imigrantiem un personām ar invaliditāti; uzsver, ka nelabvēlīgā situācijā esošām grupām īpaši svarīgi ir novēršanas pasākumi un atbalsts un konsultācijas mūža garumā, sākot pēc iespējas agrākā posmā, lai darba tirgū varētu nodrošināt ražīgu un augsti kvalificētu darbaspēku; turklāt uzsver nepieciešamību sniegt atbalstu un nodrošināt prasmju apguvi, īstenojot darba devēju, darbā pieņemšanas personāla un personāldaļas vadītāju apmācību, lai atbalstītu nelabvēlīgā situācijā esošo grupu iekļaušanu darba tirgū; uzsver, ka neaizsargātākās sabiedrības daļas integrācijas nolūkā būtu jānodrošina darba devēju, cilvēkresursu jomas speciālistu un pasniedzēju pienācīga apmācība, lai pēc iespējas veiksmīgāk atbalstītu šo sabiedrības daļu un tās integrācija noritētu iespējami efektīvi; atgādina, cik svarīgi ir visiem nodrošināt vispārēju pieeju izglītībai;
2.

norāda, ka ietekme uz nodarbinātības radīšanu bija zemāka par sākotnēji cerēto, neraugoties uz to, ka daudzi saņēmēji, ja nebūtu saņēmuši mikrokredītu, būtu pilnībā izslēgti no kredītu tirgus; uzskata, ka šo mazāko nekā gaidīts ietekmi uz nodarbinātības radīšanu var daļēji skaidrot ar to, ka Instrumenta īstenošanas laikā ekonomika pārdzīvoja būtisku krīzi, kas ietekmēja gan kredītu tirgu, gan nodarbinātības rādītājus; tomēr norāda, ka Instruments deva būtisku ieguldījumu darbvietu saglabāšanā; ņem vērā to, ka šīs problēmas risināšanai tiks izmantota jauna, elastīgāka EaSI programma;
20.

pilnībā ievērojot to, ka nacionālo izlūkošanas dienestu uzraudzība ir vispārējā valstu parlamentu kompetencē, aicina visus tos valstu parlamentus, kuri to vēl nav izdarījuši, rūpīgi novērtēt izlūkošanas darbības, izveidot to jēgpilnu uzraudzību un nodrošināt šādām uzraudzības komitejām/struktūrām pietiekamus resursus, tehnisko zinātību un juridiskus līdzekļus, kā arī piekļuvi visiem attiecīgajiem dokumentiem, lai tās spētu efektīvi un neatkarīgi uzraudzīt izlūkošanas dienestu darbu un apmainīties ar informāciju ar ārvalstu izlūkošanas dienestiem; atkārtoti pauž apņemšanos cieši sadarboties ar valstu parlamentiem, lai nodrošinātu efektīvu uzraudzības mehānismu izveidi, tostarp daloties ar paraugpraksi un kopējiem standartiem;
58.

norāda, ka elektroenerģijas ražošanas iekārtu optimālais izvietojums, lai tās varētu izmantot jūras enerģiju, tādu kā vēja, viļņu vai saules, okeānu straumes, osmotisko enerģiju un siltumenerģijas pārveidi, var būt atkarīgs no vairākiem faktoriem, tostarp ūdens dziļuma, jūras gultnes apstākļiem, okeanogrāfiskajām īpatnībām un attāluma no krasta; tādēļ uzskata, ka to datu saskaņošana, kuri iegūti no dažādām dalībvalstu programmām un attiecas uz dziļuma mērījumiem, jūras gultnes īpatnībām vai okeāna vertikālo profilu, var palīdzēt vietas izvēlē un licencēšanas politikā nolūkā attīstīt atjaunojamos energoresursus; uzsver arī to, ka ir jāturpina jūras enerģijas risinājumu pētījumi, lai varētu izstrādāt cenu ziņā pieņemamus, rentablus un resursefektīvus energotehnoloģiju risinājumus;
B.

tā kā 2015. gada septembra beigās vairāk nekā 500 ieslodzīto izbēga no Ngaragba cietuma Bangi un no cietuma Bvarā, ieskaitot labi pazīstamus cilvēktiesību pārkāpējus; tā kā tas nopietni apdraud civiliedzīvotājus un upuru un liecinieku aizsardzību; tā kā šī izbēgšana no cietuma ir solis atpakaļ tiesiskuma un kārtības nodrošināšanā, kā arī cīņā pret nesodāmību CĀR;
4.

pauž bažas par to, ka bezdarba līmenis ES joprojām ir salīdzinoši augsts (2015. gada martā ES28: 9,8 %) un vērā ņemams bezdarba samazinājums ir bijis tikai dažās valstīs, vērš uzmanību uz ievērojamajām atšķirībām starp dalībvalstīm, no kurām zemākais bezdarba līmenis ir Vācijā un Austrijā (aptuveni 5 %), bet augstākais Grieķijā un Spānijā (attiecīgi 26 % un 23 %) (10); tā kā šīs milzīgās atšķirības palielina darba tirgus sadrumstalotības risku gan dalībvalstu iekšienē, gan to starpā, kas var apdraudēt ES ekonomisko stabilitāti un sociālo kohēziju;
9.

aicina Komisiju īstenot un papildus uzlabot šo satvaru, lai: a) to iekļautu iekšējā pamattiesību stratēģijā, jo tiesiskums ir priekšnosacījums pamattiesību ievērošanai Eiropas Savienībā un tās dalībvalstīs; b) labāk izmantotu Eiropas Padomes speciālās zināšanas un izveidotu formālu sadarbības kanālu jautājumos, kas saistīti ar tiesiskumu un pamattiesībām; c) definētu skaidrus tā piemērošanas kritērijus un nodrošinātu, lai tā proaktīva un pārredzama īstenošana rezultatīvi novērstu to, ka pamattiesību pārkāpumi vispār parādās; jo īpaši noteiktu kritērijus jēdzieniem “acīmredzams pārkāpuma risks” un “nopietns un pastāvīgs pārkāpums”, cita starpā pamatojoties uz Eiropas Savienības Tiesas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru; apsvērtu iespēju noteikt šos kritērijus tā, lai jebkura pārkāpuma gadījumā varētu automātiski iedarbināt šo satvaru; d) ierosinātu pārkāpuma procedūru, kuras rezultātā varētu tikt piemērotas finanšu sankcijas saskaņā ar LESD 260. pantu, gadījumos, kad FRA atklājusi sistēmiskus vai ievērojamus LES 2. panta pārkāpumus; e) nodrošinātu automātisku LES 7. panta noteiktās procedūras sākšanu, ja satvarā paredzētais trīs pakāpju process problēmu neatrisina, norādot, kuras tiesības, kas izriet no Līgumu piemērošanas attiecīgajai dalībvalstij, izņemot tiesības balsot Padomē, var apturēt, lai apsvērtu iespēju piemērot turpmākas sankcijas, kas nodrošinātu satvara efektīvāku darbību, ievērojot Eiropas tiesību aktus un pamattiesības; f) noteiktu, ka visiem ES likumdošanas priekšlikumiem, politikas virzieniem un darbībām, tostarp ekonomikas un ārējo attiecību jomā, kā arī ES finansētiem pasākumiem jāatbilst Hartas prasībām un to ietekme uz pamattiesībām ir rūpīgi ex ante un ex post jāanalizē, kā arī lai iekļautu proaktīvu rīcības plānu, kas nodrošina efektīvu spēkā esošo standartu piemērošanu, un kurā norādītas tās jomas, kurās nepieciešamas reformas; šajā sakarībā uzskata, ka Komisijai, Padomei un Parlamentam likumdošanā un politikas virzienu izstrādē būtu pilnībā jāizmanto FRA ārējās neatkarīgās specializētās zināšanas; g) izveidotu datu bāzi sadarbībā ar FRA un dalībvalstu cilvēktiesību aizsardzības struktūrām, kā arī plaši pārstāvētu pilsonisko sabiedrību, kurā būtu apkopoti un publicēti visi pieejamie dati un ziņojumi par situāciju pamattiesību jomā gan ES, gan katrā dalībvalstī;
20.

uzsver, ka Irākas valdībai ir jāatbalsta tāds politiskās atbildības, varas un no naftas pārdošanas gūto ieņēmumu sadalījums iekļaujošā veidā, kurā būtu jāņem vērā visu reliģisko un etnisko grupu, jo īpaši sunnītu minoritātes, intereses; prasa to uzskatīt par svarīgu priekšnosacījumu ES un Irākas partnerattiecību nolīguma īstenošanai; aicina Irākas valdību nekavējoties nodrošināt aizsardzību etniskajām un reliģiskajām minoritātēm, novērst šiītu paramilitāro grupējumu vardarbību pret sunnītu minoritāti, kā arī nodrošināt drošu patvērumu un būtiski nepieciešamo palīdzību bēgļiem, kas aizbēguši no ISIS terora; norāda uz panākto vienošanos starp Irākas valdību un Irākas Kurdistānas reģionālo valdību (KRG), mudina to pilnībā īstenot un aicina Irāku pilnībā ievērot KRG finansiālās tiesības, kas paredzētas konstitūcijā; uzsver Bagdādes un Erbīlas sadarbības nozīmīgumu un mudina to vēl vairāk pastiprināt Irākas un reģiona drošības un ekonomiskās labklājības nolūkā; mudina ES atbalstīt Irākas valdības politisko, administratīvo un militāro spēju veidošanu, jo īpaši ar mērķi risināt problēmas, ko rada sociālekonomiskā krīze un nepietiekama cilvēktiesību aizsardzība;
3.

norāda, ka lielākajā daļā jaunattīstības valstu nodokļu resursi joprojām veido tikai nelielu daļu no valsts IKP, tādējādi tas, ka nodokļu maksātāji un uzņēmumi nemaksā nodokļus un izvairās no nodokļu maksāšanas, tās ietekmē īpaši nelabvēlīgi; uzsver, ka tas rada ievērojamus finansiālus zaudējumus jaunattīstības valstīm, kā arī veicina korupciju un kaitē ES attīstības politikai, un ka atbilstīgu pasākumu veikšanai pret šādu praksi valsts, ES un starptautiskā līmenī vajadzētu būt vienai no ES un tās dalībvalstu svarīgākajām prioritātēm, ņemot vērā ierobežojumus, ar kuriem jaunattīstības valstis saskaras, cenšoties iegūt to nodokļu ieņēmumus; uzskata, ka ES būtu jāuzņemas galvenā loma, ar savu piemēru vadot starptautiskos centienus cīņā pret nodokļu oāzēm, krāpšanos nodokļu jomā un nodokļu nemaksāšanu, un ka tai būtu jāsadarbojas ar jaunattīstības valstīm cīņā pret agresīvu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, ko īsteno atsevišķi transnacionāli uzņēmumi, un jāmeklē iespējas, kā palīdzēt jaunattīstības valstīm izturēt spiedienu un neiesaistīties nodokļu konkurencē;
D.

tā kā UK savā paziņojumā par OLAF izmeklēšanas politikas prioritāšu (IPP) projektu 2015. gadam norādīja, ka OLAF nav ņēmusi vērā trīs ieteikumus, kas norādīti UK atzinumā Nr. 1/2014: i) OLAF ĢD nebija izdevis pamatnostādnes par to atlases principu piemērošanu, kas izriet no Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (resursu efektīva izmantošana, proporcionalitāte, subsidiaritāte un pievienotā vērtība), un finanšu rādītāju pārskatīšanas vietā, lai tos pielāgotu reālajām izdevumu programmām, ĢD tos pilnībā atcēlis; ii) izmeklēšanas politikas prioritāšu projektā 2015. gadam šķietami ņemti vērā vairāki no ieinteresētajām pusēm saņemti dokumenti, bet tajā nav atspoguļots acīmredzami notikušais dialogs ar ieinteresētajām pusēm par finanšu rādītājiem un iespējami turpmāki pasākumi lietās, kurās radušās būtiskas aizdomas par krāpšanu, bet kuras tika izbeigtas, pamatojoties uz IPP vai atlases principiem; iii) OLAF ĢD nebija nosūtījis UK novērtējumu par iepriekšējo izmeklēšanas politikas prioritāšu piemērošanu vai kopsavilkumu par ieinteresēto pušu sniegtajām atsauksmēm, neskatoties uz iepriekšēju apņemšanos to darīt;
P.

tā kā Komisija 2012. gada 7. decembra trešajā ziņojumā “On the challenges for European film heritage from the analogue and the digital era” norādīja, ka digitalizēti ir tikai 1,5 % no Eiropas kino mantojuma; tā kā šis procentuālais rādītājs nav mainījies līdz šai dienai, neraugoties uz vairākkārt paustajām bažām par to, ka liela daļa šā mantojuma varētu tikt neatgriezeniski zaudēta un nenonāktu līdz nākamajām paaudzēm, par ko liecina, piemēram, tas, ka no mēmajām filmām ir saglabājušies tikai 10 %;
E.

tā kā pasaulē ik gadu no alkohola pārmērīgas lietošanas mirst 3,3 miljoni cilvēku, kas ir 5,9 % no mirušo kopskaita; tā kā vecuma grupā no 20 līdz 39 gadiem gandrīz 25 % no kopējā nāves gadījumu skaita ir saistīti ar alkohola pārmērīgu lietošanu; tā kā šie nāves gadījumi bieži saistīti ar nelaimes gadījumiem, vardarbību vai aknu slimībām;
15.

norāda, ka VTNP veido ievērojamu daļu no kopējās pakalpojumu sniegšanas dalībvalstīs, un apgalvo, ka to efektīvāka sniegšana (salīdzinājumā ar citiem pakalpojumiem) var dot būtiskus ieguvumus; atkārtoti apstiprina nozīmi, kāda ir VTNP, ar kuriem Eiropas iedzīvotājiem nodrošina ļoti svarīgus vispārējas pieejamības pakalpojumus, kas aptver jomas no veselības aprūpes līdz sociālajam nodrošinājumam un mājoklim, vienlaikus uzsverot Komisijas pienākumu nodrošināt, lai VTNP piešķirtās kompensācijas būtu saderīgas ar ES noteikumiem par valsts atbalstu;
47.

pauž bažas par to, ka darba tirgus reformas daudzās dalībvalstīs nav spējušas samazināt nedrošu darbavietu īpatsvaru; norāda, ka 50 % no visām 2014. gadā radītajām darbavietām bija pagaidu darbavietas; norāda, ka saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju vēl joprojām pastāv nodarbinātu personu nabadzība un ka 50 % no visiem darba meklētājiem, lai izrautu viņus no nabadzības, nepietiek tikai ar darbavietas nodrošināšanu, un ka tas arī nepalielina produktivitāti; aicina dalībvalstis atzīt nodarbinātības kvalitāti par vienu no prioritātēm un risināt darba tirgus segmentācijas problēmu; aicina dalībvalstis nodrošināt, ka darba tirgus reformas veicina labāku un ilgtspējīgāku nodarbinātību un ir virzītas uz to, lai samazinātu segmentāciju, uzlabotu neaizsargāto grupu iekļaušanu darba tirgū, sekmētu dzimumu līdztiesību, mazinātu nodarbināto personu nabadzību un nodrošinātu atbilstīgu sociālo aizsardzību visiem darba ņēmējiem, tostarp pašnodarbinātām personām;
—

ņemot vērā Parlamenta 2013. gada 13. jūnija nostāju par projektu Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu Nolīgumu, ar kuru otro reizi groza Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā un pirmo reizi grozīts Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā (4),
J.

tā kā 2015. gada 23. februārī netālu no Tell Tamiras, Hābūras upes dienvidu krastā, ziemeļaustrumu Sīrijā ISIS/Da’esh nolaupīja aptuveni 220 asīriešus; tā kā tās pašas operācijas laikā ekstrēmisti turklāt iznīcināja kristiešu īpašumus un svētnīcas; tā kā IS uzbrukumu laikā gāja boja desmitiem asīriešu; tā kā IS 2015. gada februārī izdeva paziņojumu, tajā pieprasot asīriešu ciematiem Sīrijas Hasakas provincē maksāt džizju (nodokli, kas nemusulmaņiem bija jāmaksā agrākos laikos un ko visā Osmaņu impērijā atcēla 1856. gadā) vai pieņemt islāmu, jo citādi viņiem draud nāve; tā kā galvenie ISIS/Da’esh uzbrukumi kristiešu pilsētām pie Hābūras upes, kur dzīvo asīrieši, kā ziņots, ir notikuši kopš 2015. gada 9. marta;
13.

uzsver, ka parlamentu sadarbība ES mērogā neaizvieto parasto parlamentāro uzraudzību, ko Eiropas Parlaments veic tam līgumos noteikto kompetenču robežās un ko valstu parlamenti veic attiecībā uz savām valdībām ES lietu jomā; uzskata, ka tās mērķis ir: a) veicināt informācijas un paraugprakses apmaiņu starp valstu parlamentiem un Eiropas Parlamentu, lai katram no tiem būtu iespēja veikt efektīvāku uzraudzību un sniegt lielāku ieguldījumu, neierobežojot attiecīgās to kompetences; b) nodrošināt, ka parlamenti var pilnībā īstenot savas ar ES saistītās kompetences; c) veicināt patiesu Eiropas parlamentāro un politisko kultūru;
19.

atgādina savu nostāju par vispārējiem mikrouzņēmumu atbrīvojumiem no ES tiesību aktu prasībām, kā noteikts iepriekšminētajā 2012. gada 23. oktobra rezolūcijā, saskaņā ar kuru atbrīvojumi būtu jāpiemēro tikai tad, ja pienācīgs MVU tests, skatot katru gadījumu atsevišķi, liecina par to, ka mikrouzņēmumu īpašās vajadzības nevar atrisināt, izmantojot pielāgotus risinājumus vai atvieglotu režīmu; uzsver, ka vispārējie mikrouzņēmumu atbrīvojumi bieži ietver risku, ka uz MVU varētu attiecināt visdažādākos dalībvalstu mēroga tiesību aktus, kas sekmē sadrumstalotību un kavē to piekļuvi iekšējam tirgum;
H.

tā kā ES ir pasaulē lielākais ziedu, ziedu sīpolu un podos audzētu stādu ražotājs (44 % no pasaulē saražotās produkcijas apjoma) ar augstāko audzēšanas blīvumu uz vienu hektāru; tā kā tiek lēsts, ka ieņēmumi no dekoratīvo augu ražošanas ir EUR 20 miljardi, ieņēmumi no vairumtirdzniecības ir EUR 28 miljardi un ieņēmumi no mazumtirdzniecības ir EUR 38 miljardi, un nozarē ir nodarbināti aptuveni 650 000 cilvēku;
M.

tā kā konkrēto pieprasīto dokumentu skaits Parlamentā ir samazinājies (no 1 666 dokumentiem 2011. gadā līdz 777 dokumentiem 2012. gadā); tā kā to pieprasījumu īpatsvars, kuri neattiecas uz konkrētiem dokumentiem, bet gan, piemēram, “uz visiem dokumentiem, kas attiecas uz…”, Parlamentā tomēr ir palielinājies (no 35,5 % 2011. gadā līdz 53,5 % 2012. gadā); tā kā pieprasīto Padomes dokumentu skaits ir samazinājies (no 9 641 dokumenta 2011. gadā līdz 6 166 dokumentiem 2012. gadā) (9);
22.

norāda, ka MVU ir būtiska nozīme ES sēklu tirgū un augu selekcijas nozarē, ņemot vērā to būtisko ieguldījumu komerciālā augu selekcijā, kā arī vērš uzmanību uz šo uzņēmumu spēju pārvērst pētniecības un zinātības rezultātus jaunos komerciālos produktos; tomēr, tā kā augu selekcija kļūst par nozari, kas aizvien atkarīgāka no intensīviem pētījumiem un augstām tehnoloģijām, vērš uzmanību uz to, ka jaunas šķirnes izaudzēšanai un pēc tam veiksmīgai tirgošanai nepieciešamie finanšu līdzekļi un instrumenti nākotnē varētu izrādīties šķērslis mazākiem uzņēmumiem; uzskata, ka pietiekami ilgs šo uzņēmumu izaudzēto augu šķirņu īpašumtiesību aizsardzības laiks un pilnīga pētniecības rezultātu pieejamība varētu būtiski izlīdzināt nosacījumus, un uzsver, ka ir ļoti svarīgi arī turpmāk veikt ieguldījumus šajos ES uzņēmumos;
Y.

tā kā Lūgumrakstu komitejas mērķis ir būt lietderīgam un pārredzamam instrumentam, ko var izmantot Eiropas pilsoņi un iedzīvotāji, īstenojot demokrātisku kontroli un uzraudzību attiecībā uz daudziem Eiropas Savienības darbības aspektiem, jo īpaši attiecībā uz to, kā valstu iestādes īsteno ES tiesību aktus; tā kā komiteja, pamatojoties uz saņemtajiem lūgumrakstiem, var vēl vairāk veicināt, no vienas puses, ES tiesību aktu konsekventāku un saskaņotāku piemērošanu, un, no otras puses, turpmāko ES tiesību aktu uzlabošanu, vēršot uzmanību uz pieredzi, kas gūstama, analizējot saņemto lūgumrakstu būtību;
27.

uzsver, ka jaunajos ESIF noteikumos 2014.–2020. gadam dalībvalstīm ir paredzēts pienākums ESIF resursus paredzēt ieguldījumiem gudrā, ilgtspējīgā un iekļaujošā Eiropā; norāda, ka tiks noteikta finansējuma minimālā daļa reģioniem, lai tie atkarībā no sava ekonomikas attīstības līmeņa varētu vismaz 20 % no ERAF līdzekļiem ieguldīt enerģijas pārvadē, ievērojamu uzsvaru liekot uz viedtīkliem, tādas enerģijas ražošanā un sadalē, kura iegūta no atjaunojamiem enerģijas avotiem, energoefektivitātē, energotaupībā, kombinētā siltuma un elektroenerģijas ražošanā un zema oglekļa emisiju līmeņa stratēģijās, īpaši uzsverot pilsētvidi, kā arī no viedtīkliem iegūtas enerģijas izplatīšanas līmeni; uzsver, ka publiskajam finansējumam joprojām ir būtiska nozīme privāto ieguldījumu stimulēšanā viedtīklu pētniecībā un attīstībā, kā arī demonstrācijas projektos; norāda, ka Kohēzijas fonds arī ļauj veikt ieguldījumu šajā jomā; aicina dalībvalstis maksimāli izmantot šo jauno iespēju; saistībā ar ieguldījumiem, uz ko neattiecas obligātā tematiskā koncentrācija, uzsver, ka ERAF var izmantot arī tam, lai atbalstītu viedu sistēmu izstrādi enerģijas sadalei, uzglabāšanai un pārvadei un lai iekļautu decentralizētu enerģijas ražošanu no atjaunojamiem energoresursiem;
6.

norāda, ka vietējo dalībnieku ciešāka koordinācija varētu palīdzēt stiprināt lauku ekonomiku, it īpaši neaizsargātākajos reģionos, tostarp kalnu reģionos un tālākajos reģionos; uzsver, ka teritorijas varētu gūt labumu no labākas organizācijas, lai identificētu to resursu (tostarp apslēpto resursu) pilnīgo potenciālu visu to dalībnieku interesēs, kurus saista savstarpējā atkarība un solidaritāte (piemēram, dalībnieki, kas ir iesaistīti lauksaimniecības nozarē, roku darbā un amatniecībā, tūrismā un mantojumā, tostarp ražotāju organizācijas, apvienības un tirdzniecības palātas u. c.); atzīmē, ka šīs stratēģiskās koordinēšanas mērķis ir iegūt resursus, iekļaujot uz nozari balstītu vai vienas nozares pieeju un ejot tālāk par šādu pieeju un tā vietā prasot izmantot tādas teritoriālās pieejas, kas rada jaunus ieņēmumus teritoriālā līmenī ar tādu papildu preču un pakalpojumu kopumu tirgošanas palīdzību, kuri atspoguļo katras teritorijas raksturīgās iezīmes; šajā sakarībā norāda, ka šī teritoriālā pārvaldība stingri atbalsta darbvietu izveidi, attīstību un uzlabošanu, lai popularizētu lauksaimniecības un pārtikas produktus, kas ietilpst pašreizējās kvalitātes shēmās, kuru pamatā ir intelektuālā īpašuma aizsardzība, un vienlaikus arī augstas kvalitātes pakalpojumus (kuri Eiropā nav oficiāli atzīti), veicinot lauksaimniecības produktu un pakalpojumu savstarpēju popularizēšanu, un visām iesaistītajām pusēm demonstrējot solidaritāti, lai tiktu popularizētas visas attiecīgā apgabala vietējās preces un pakalpojumi;
J.

tā kā lielākā daļa iedzīvotāju dzīvo plaši izplatītā nabadzībā, neskatoties uz to, ka valstī ir bagātīgi naftas un citu dabas resursu krājumi, kuru eksports veido vairāk nekā 70 % no IKP un apmēram 90 % no valdības ieņēmumiem; tā kā ieņēmumi, kas iegūti no naftas nozares, ir veicinājuši vardarbīgu konfliktu rašanos;
38.

uzsver, ka nevienlīdzības pieaugums, kas konstatēts ES un dokumentēts valstu pusgada ziņojumos, nozīmē būtiskus riskus demokrātijai; norāda uz brīdinājumiem, kas saņemti no SVF un SDO par to, ka tālāks nevienlīdzības pieaugums ES varētu destabilizēt sabiedrību; atkārtoti aicina izvirzīt vērienīgākus mērķus un noteikt precīzākus un objektīvākus veidus, kā izvērtēt to sasniegšanu, lai samazinātu nevienlīdzību, nabadzību un sociālo atstumtību gan dalībvalstīs, gan to starpā, jo īpaši ņemot vērā pieaugošās sociālās atšķirības dažās dalībvalstīs;
8.

nosoda pastāvīgo vardarbību un to, ka Austrumukrainā ik dienu iet bojā cilvēki, tiek sagrautas ēkas un īpašumi, un tūkstošiem civiliedzīvotāju dodas prom no konflikta zonas uz drošākām vietām; apsveic Ukrainas puses parādīto labo gribu, vienpusēji pasludinot pamieru, un pauž nožēlu, ka nemiernieki un algotņi nesekoja šim paraugam; ir dziļi nobažījies par to iedzīvotāju drošību, kas ir spiesti atrasties Doņeckas un Luhanskas apgabalos; pauž nožēlu par bojā gājušajiem un to, ka reģistrēto upuru vidū ir arī bērni; izsaka dziļu līdzjūtību viņu ģimenes locekļiem; asi nosoda jebkādu pret civiliedzīvotājiem vērstu vardarbību un aicina stingri ievērot starptautiskās humanitārās tiesības;
2.

uzsver, ka nav pieņemams, ka tikai no 2015. gada tiks izbeigta orgānu izņemšana no ieslodzītajiem, kuriem ir izpildīts nāvessods; aicina Ķīnas Tautas Republikas valdību nekavējoties izbeigt praksi izņemt orgānus no ieslodzītajiem, kuri tiek turēti apcietinājumā viņu pārliecības dēļ, kā arī no reliģisko un etnisko minoritāšu grupu pārstāvjiem;
30.

norāda, ka pastāvīga nenodrošinātība ar pārtiku un uzturu ir pirmais un svarīgākais iemesls neaizsargātībai pret pārtikas krīzēm, jo tas mazina cilvēka spēju sagatavoties riskiem, lai izturētu krīzes un atgūtos no tām; norāda arī uz to, ka pastāvīga nenodrošinātība ar pārtiku un uzturu rada negatīvas ilgtermiņa sekas, kas mazina cilvēkkapitālu, jo tiek traucēta bērnu attīstība, un ietekmē kopienu izaugsmes spējas; atzīst, ka krīzes, kas saistītas ar augstajām un svārstīgajām pārtikas cenām, izmaksā dārgi un ir grūti risināmas; norāda, ka Komisijas ierosinātā izturētspējas pieeja būs pareiza rīcība, lai novērstu neaizsargātības pamatcēloņus, no kuriem visnopietnākais ir pastāvīga nenodrošinātība ar pārtiku un uzturu;
50.

mudina Komisiju definēt videi kaitīgu subsīdiju kā “valdības tādas rīcības sekas, kas rada priekšrocības patērētājiem vai ražotājiem nolūkā papildināt to ienākumus vai samazināt to izmaksas, tomēr, to darot, neievēro saprātīgu praksi vides jomā”; aicina Komisiju un dalībvalstis nekavējoties pieņemt konkrētus plānus, kas vērsti uz videi nedraudzīgo subsīdiju pakāpenisku izbeigšanu, pamatojoties uz šo definīciju;
24.

norāda, ka saskaņā ar paziņojumā sniegto informāciju 60 % no elektroniskajām ierīcēm, kas tiek lietotas Eiropas satelītos, ir importētas no ASV; šajā sakarā aicina izstrādāt iniciatīvu par to, kā aizsargāt sensitīvus datus vai personas datus, un arī izmantot esošo publiskā iepirkuma procedūru, lai iespēju robežās nodrošinātu, ka kosmosa infrastruktūra tiek iepirkta no dalībvalstīm ar mērķi vairāk veicināt izaugsmi šajā nozarē;
D.

tā kā organizētā noziedzība, ņemot vērā lielo tās upuru skaitu, rada ievērojamus pārrobežu draudus ES iekšējai drošībai; tā kā organizētā noziedzība gūst milzīgu peļņu no cilvēku tirdzniecības, no orgānu, ieroču, narkotiku un to prekursoru, kodolvielu, radioloģisku, bioloģisku un ķīmisku vielu, farmācijas produktu, tostarp tādu, kuru iegādei vajadzīga recepte, viltotu ikdienas patēriņa preču, piemēram, pārtikas produktu, aizsargātu dzīvnieku un augu sugu un to daļu, jebkāda veida tabakas, mākslas darbu un dažādu citu, bieži viltotu, preču nelegālas tirdzniecības un kontrabandas; tā kā minētā tirdzniecība rada nodokļu ieņēmumu zaudējumus Eiropas Savienībai un dalībvalstīm, nodara kaitējumu patērētājiem, sabiedrības veselībai un ražotājiem un var arī atvieglot citu organizētās noziedzības veidu izplatīšanos;