LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 306/42

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ceļā uz stratēģiju par invazīvajām sugām””

COM(2008) 789 galīgā redakcija

2009/C 306/10

Eiropas Komisija saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 262. pantu 2008. gada 3. decembrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ceļā uz es stratēģiju par invazīvajām sugām” ”,

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu Komitejas Birojs 2009. gada 24. februārī uzdeva Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētajai nodaļai sagatavot Komitejas atzinumu par šo jautājumu.

Ņemot vērā jautājuma steidzamību, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 454. plenārajā sesijā, kas notika 2009. gada 10. un 11. jūnijā (11. jūnija sēdē), iecēla SIECKER k–gu par galveno ziņotāju un ar 109 balsīm par un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi.

1.1 Invazīvās sugas (IS) aizvien vairāk apdraud bioloģisko daudzveidību, lauksaimniecību un sabiedrības veselību. Saskaņā ar aplēsēm ar IS saistītās izmaksas šobrīd ir no 10 līdz 12 miljardiem euro gadā, līdz ar to tās ir arī patiess apdraudējums tautsaimniecībai.

1.2 Komiteja atzīst, ka noteikti vajadzīga rīcība atbilstoši augstākajā politiskajā līmenī jau izskanējušajam viedoklim, un pieņem zināšanai Komisijas paziņojumā aprakstītās četras politiskās iespējas IS radīto problēmu risināšanai: līdzšinējā pieeja (business as usual), spēkā esošo juridisko instrumentu izmantošana, ko papildina brīvprātīgi pasākumi, spēkā esošo tiesību aktu pielāgošana un visaptveroša un specifiska ES juridiskā instrumenta izveide.

1.3 Komiteja atzīst, ka dokumentā sniegta ļoti rūpīga analīze, tomēr vienlaicīgi atzīmē, ka Kopienai bija jārīkojas jau pirms trīs gadiem, kad tika pieņemts Bioloģiskās daudzveidības rīcības plāns, un tādēļ aicina rīkoties nekavējoties.

1.4 Komiteja ir pārliecināta, ka labākā pieeja IS radītā apdraudējuma problēmu risināšanai būtu visaptveroša un specifiska ES juridiskā instrumenta pieņemšana un Eiropas aģentūras izveide tā īstenošanas uzraudzībai.

1.5 Komiteja uzsver vajadzību uzlabot ES iedzīvotāju informētību par IS radīto apdraudējumu tirdzniecības un pārvadājumu apjomu pieauguma dēļ. To var panākt ar saziņas un izglītības pasākumiem, uzsverot dažādus draudus un saimnieciskās izmaksas, kas saistītas ar nepietiekamu rīcību vai tās trūkumu.

1.6 Komiteja uzskata, ka, IS apkarošanā piemērojot spēkā esošos ES noteikumus vai nākotnē iecerēto visaptverošo ES juridisko instrumentu, ir svarīgi pienācīgi ņemt vērā sociālos aspektus (piemēram, būtiskais apdraudējums veselībai, kad pēc tankkuģu ierašanās ES ostās tos gazificē).

2. Aktuālie jautājumi.

2.1 Kas ir invazīvās sugas?

2.1.1 Šajā dokumentā lietots termins “invazīvās sugas”, kas ietver gan terminu “invazīvas citzemju sugas”, kurš minēts Konvencijā par bioloģisko daudzveidību, gan terminu “invazīvas svešzemju sugas”. Invazīvas sugas vispārēji definē kā sugas, kuru introducēšana un/vai izplatīšanās var apdraudēt bioloģisko daudzveidību vai radīt citas neparedzētas sekas. Eiropas Komisijas paziņojumā norādīts, ka invazīvās sugas (IS) Eiropas Savienībā rada arvien vairāk problēmu.

2.1.2 Īstenojot DAISIE projektu, kas saņem atbalstu no ES Sestās pētniecības pamatprogrammas, Eiropā identificētas 10 882 svešzemju sugas, un paredzams, ka 10–15 % no tām būs negatīva ietekme uz ekonomiku vai vidi. Galvenie faktori, kas tieši ietekmē bioloģisko daudzveidību, ir biotopu pārmaiņas, klimata pārmaiņas, pārmērīga izmantošana, piesārņojums un IS.

2.2 Rīcības nepieciešamība.

2.2.1 Lai gan ES ir spēkā tiesību akti, kas attiecas uz četriem no minētajiem pieciem faktoriem, atšķirībā no vairākām citām ESAO valstīm pašlaik nav visaptveroša ES līmeņa instrumenta IS apkarošanai. Lai ES varētu sasniegt izvirzīto mērķi – “līdz 2010. gadam apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos”, šis trūkums ir jānovērš. Turklāt IS ievērojami apdraud arī ES ekonomiku.

2.2.2 Vajadzība paredzēt saskaņotu rīcību, lai risinātu IS jautājumu, ir pausta augstākajā politiskajā līmenī. Vides padome, Eiropas Parlaments, Reģionu komiteja (1) un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (2) ir uzsvērušas, ka ir vajadzīga ES stratēģija par IS, efektīva agrīnās brīdināšanas sistēma un efektīvs reaģēšanas mehānisms ES līmenī. Līdzīga apņēmība pausta arī Sestajā vides rīcības programmā, Komisijas paziņojumā “Kā apturēt bioloģiskās daudzveidības samazināšanos līdz 2010. gadam un turpmāk” un attiecīgajā rīcības plānā.

2.3 Galvenie introdukcijas ceļi.

2.3.1 Invazīvās sugas (IS) var iekļūt un ieviesties jaunos reģionos trīs galvenajos veidos: importējot kā preces, ievedot ar transporta līdzekļiem un/vai izplatoties dabīgā veidā no blakus esošiem reģioniem, kur tās jau ir invazīvas. Minētie trīs mehānismi ietver sešus galvenos introdukcijas ceļus: izlaišana, izkļūšana, piesārņotāji, “pasažieri”, koridors un spontāna introdukcija.

2.3.2 Strauji augošā tirdzniecība un pārvadājumi rada arvien lielākas IS introdukcijas iespējas un apdraudējumu videi. Vienotais tirgus nozīmē, ka, tiklīdz kāda IS ir ieviesta vienas dalībvalsts teritorijā, tā var strauji izplatīties visā ES. Tādēļ ar tirdzniecību saistītos jautājumus var sekmīgi risināt tikai pie EK ārējās robežas. Ņemot vērā to, kā šīs sugas naturalizējas un izplatās, vienas dalībvalsts veikto pasākumu nozīme var pilnībā zust, ja kaimiņvalstis nerīkojas vai rīkojas nesaskaņoti.

2.3.3 Domājams, ka introdukciju arī turpmāk sekmēs tādas nelabvēlīgas parādības kā pieaugošā CO2 koncentrācija, augstāka temperatūra, slāpekļa nosēdumu palielināšanās, mainījušies traucējumu režīmi un aizvien lielāka biotopu degradācija.

3. Ietekme.

3.1 Ietekme uz ekoloģiju.

IS ietekme uz vidi ir ievērojama – no visaptverošām ekosistēmas pārmaiņām un gandrīz pilnīgas vietējo sugu izzušanas līdz grūtāk pamanāmām ekoloģiskajām pārmaiņām. IS uzskata par vienu no galvenajiem bioloģiskās daudzveidības apdraudējumiem.

3.2 Ietekme uz ekonomiku.

IS var samazināt ražīgumu lauksaimniecībā, mežsaimniecībā un zivsaimniecībā. Ir arī zināms, ka tās samazina ūdens pieejamību un, palielinot augsnes eroziju, izraisa zemes degradāciju.

3.3 Ietekme uz sabiedrības veselību.

IS izraisa vairākas cilvēka veselības problēmas, piemēram, alerģijas un ādas problēmas, un to ietekmi vēl vairāk pastiprina klimata pārmaiņas.

3.4 Ietekme uz budžetu.

2008. gadā sagatavotās sākotnējās aplēses par ikgadējām ar IS saistītajām izmaksām Eiropā liecina, ka tās ir no 9,6 līdz 12,7 miljardiem euro gadā. Nav šaubu, ka šis skaitlis ir pārāk mazs, jo tā pamatā ir pašreizējie IS izskaušanas un kontroles izdevumi, kā arī saimnieciskās ietekmes dokumentētās izmaksas.

4. Kā cīnīties ar IS?

4.1 Attiecībā uz IS radīto problēmu stratēģiskajiem risinājumiem starptautiski pieņemta ir “trīspakāpju hierarhiskā pieeja”, paredzot pasākumus, kuru pamatā ir 1) profilakse, 2) savlaicīga atklāšana un izskaušana, 3) kontrole un ilglaicīga ierobežošana.

4.1.1 Profilakse.

Lai samazinātu vai novērstu turpmāku introdukciju ar tirdzniecības starpniecību, vajadzētu pastiprināt kontroli un inspekcijas uz robežām. Tīšas introdukcijas novēršanu varētu panākt, ieviešot stingrākus noteikumus un īstenojot informācijas apmaiņu starp tām valstu, reģionālajām un starptautiskajām struktūrām, kas nodarbojas ar IS kontroli. Balasta ūdeņu konvencijas ratificēšana un īstenošana būtu lietderīga to “pasažierorganismu” introdukcijas profilaksei, kas ievesti uz kuģu korpusiem vai ar balasta ūdeni.

4.1.2 Savlaicīga atklāšana un izskaušana.

IS savlaicīga atklāšana un ātra izskaušana ir atkarīga no efektīvām monitoringa programmām kombinācijā ar agrīnas brīdināšanas mehānismu, kas dotu iespēju pēc iespējas ātrāk informēt citus potenciāli skartos apgabalus un apmainīties ar informāciju par iespējamām izskaušanas stratēģijām.

4.1.3 Kontrole un ierobežošana.

Kad IS jau ir naturalizējušās un plaši izplatītas, galvenā uzmanība jāpievērš kontrolei un ierobežošanai. Arī tam nepieciešama efektīva informācijas apmaiņa un saskaņotu kampaņu un pasākumu īstenošana, lai kontrolētu vai apturētu attiecīgo sugu izplatīšanos.

5. Spēkā esošie instrumenti un politikas iespējas.

5.1 Spēkā esošie tiesību akti.

Ņemot vērā iepriekš izklāstītās stratēģijas dažādos elementus, Komisija ir izvērtējusi spēkā esošos ES tiesību aktus, pētniecības programmas, rīcības plānus un citas iniciatīvas. Komisija ir secinājusi, ka spēkā esošie ES juridiskie instrumenti nav savstarpēji saskaņoti, tādēļ atbilstoša rīcība IS radītā apdraudējuma jomā praktiski nav iespējama. Starptautiskajā līmenī pastāv Balasta ūdeņu konvencija, ko 2004. gadā pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija un kam jāstājas spēkā 12 mēnešus pēc tam, kad to būs ratificējušas 30 valstis, kuras pārstāv vismaz 35 % pasaules tirdzniecības kuģu tilpības. Līdz 2009. gada 28. februārim to ir ratificējušas tikai 18 valstis, kas attiecīgi pārstāv 15,36 %. Starp šīm 18 valstīm ir tikai divas ES dalībvalstis – Spānija un Francija. Minēto konvenciju ir ratificējusi arī Norvēģija, kas ir viena no EEZ valstīm.

5.2 Politikas varianti.

Paziņojumā iztirzāti četri varianti, kā pienācīgi risināt IS problēmu.

5.2.1 Līdzšinējais scenārijs

Līdzšinējā pieeja ir orientieris, pēc kura var izvērtēt pārējos variantus.

5.2.2 Plašāka spēkā esošo juridisko instrumentu izmantošana apvienojumā ar brīvprātīgiem pasākumiem.

Formālās juridiskās prasības nemainītos, taču tiktu pieņemts apzināts lēmums proaktīvi risināt IS problēmas saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem. Dalībvalstis brīvprātīgi integrētu IS aspektus robežkontroles procedūrās. Pamatojoties uz pašreizējiem pasākumiem, varētu izveidot arī Eiropas mēroga agrīnās brīdināšanas un informācijas sistēmu.

5.2.3 Pielāgoti spēkā esošie tiesību akti.

Šis variants vairumā aspektu līdzinās 5.2.1. punktā minētajam variantam, taču būtu jāizdara grozījumi spēkā esošajos tiesību aktos par augu un dzīvnieku veselību, lai aptvertu plašāku potenciāli invazīvo organismu loku.

5.2.4 Visaptverošs un specifisks ES juridiskais instruments.

Šis variants nozīmē, ka ir jāizveido tāds visaptverošs un specifisks tiesiskais regulējums IS problēmas risināšanai, kas paredz neatkarīgas novērtēšanas un iejaukšanās procedūras un kurā ņemti vērā spēkā esošie tiesību akti. Ja uzskata, ka tas ir vēlami un rentabli, īstenošanas tehniskos aspektus varētu centralizēti nodot īpašas aģentūras pārziņā. Dalībvalstu, tostarp Eiropas nomaļāko reģionu pienākums būtu uz robežas veikt IS kontroli un apmainīties ar informāciju par IS. Varētu izveidot arī obligātas monitoringa un ziņošanas procedūras un efektīvus ātrās reaģēšanas mehānismus. Lai gan ir iespējams paredzēt zināmu ES finansējumu izskaušanas un kontroles pasākumu atbalstam, dalībvalstis varētu šos pasākumus finansēt tieši. Šis variants nodrošinātu visefektīvāko IS kontroli. Tas arī dotu vislielāko juridisko skaidrību, vienlaikus nepārkāpjot proporcionalitātes principu.

6. Piezīmes.

6.1 Atkārtošanās.

EESK atzīst, ka apspriežamajā dokumentā ir sniegta teicama analīze. Tajā ir skaidri parādīts, ka IS ir nopietns apdraudējums bioloģiskajai daudzveidībai, lauksaimniecībai, sabiedrības veselībai un tautsaimniecībai kopumā. Komiteja tomēr pauž pārsteigumu par to, ka šī analīze jau ir sniegta 2006. gada Bioloģiskās daudzveidības rīcības plānā, ar to pašu argumentāciju, varbūt citādi formulēta, bet tāda pati pēc būtības. EESK noteikti bija cerējusi, ka šajā laikā varētu būt sasniegts kaut kas vairāk nekā pirms trim gadiem sagatavotas analīzes atkārtošana. Paziņojumā ierosināti pasākumi, kurus vajadzēja veikt jau pirms vairākiem gadiem.

6.2 Visaptverošas pieejas nepieciešamība.

6.2.1 Komisija paziņojumā norāda, ka apturēt bioloģiskās daudzveidības izzušanu Eiropas Savienībā nebūs iespējams, IS jautājumu nerisinot visaptveroši. IS radītās ekoloģiskās, saimnieciskās un sociālās sekas Eiropas Savienībā ir ievērojamas, un tāpēc ir vajadzīga saskaņota rīcība. Patlaban Kopiena nespēj efektīvi cīnīties ar IS, un apgabaliem ar lielu bioloģisko daudzveidību, piemēram, ES aizjūras teritorijām, nav pievērsta pienācīga vērība. Spēkā esošie ES tiesību akti daļēji aptver dažādus ar IS saistītus aspektus, tāpēc to saskaņota īstenošana ir grūts uzdevums. Dažādu dalībvalstu politika ir maz saskaņota vai pilnībā nekonsekventa. Zinātniskās prognozes iezīmē bioloģisko invāziju krasu pieaugumu. Tādēļ var paredzēt, ka stāvoklis vēl vairāk pasliktināsies.

6.2.2 Komiteja ir pārliecināta, ka labākā pieeja IS radītā apdraudējuma problēmu risināšanai būtu visaptveroša un specifiska ES juridiskā instrumenta pieņemšana, kā arī jaunas Eiropas aģentūras izveide, lai koordinētu un īstenotu IS kontroli saskaņā ar trīspakāpju hierarhisko pieeju. Tas ir vienīgais veids, kā nodrošināt efektīvu rīcību, kas ir uzsvērts arī zinātniskajā žurnālā “Science”. Šādas Eiropas aģentūras paredzamās izmaksas varētu būt no 4 līdz 10 miljoniem euro gadā, kas būtu nenozīmīga summa salīdzinājumā ar ekoloģisko, saimniecisko un sanitāro seku radītajām izmaksām gadījumā, ja netiktu nodrošināta ES rīcība. Arī Komisijas iniciatīva rosināt Balasta ūdeņu konvencijas pēc iespējas drīzāku ratificēšanu ES mērogā būtu ievērojams solis jautājuma par IS pienācīgas kontroles nodrošināšanu risināšanā.

6.3 Iespējamā pretošanās.

6.3.1 Finansiālu apsvērumu dēļ vairākas dalībvalstis var pretoties jauna tiesiski saistoša Eiropas instrumenta ieviešanai, kā arī jaunas Eiropas aģentūras izveidošanai, lai nodrošinātu tā piemērošanu. Tās uzskata, ka šāda veida pasākumi būtu apmaksājami no ES budžeta, jo nebūtu pamatoti dalībvalstis, kurās atrodas svarīgākās ostas un lielākās lidostas (caur kurām pēc definīcijas Eiropā nokļūst vairums IS), padarīt finansiāli atbildīgas par politiku, kas ir visas ES interesēs. Dalībvalstu politiķi izmaksas, kas saistītas ar papildu likumdošanu un regulējumu bioloģiskās invāzijas jautājuma risināšanai, var uzskatīt par šķērsli, kurš kavē tautsaimniecības izaugsmi, savukārt nodokļu maksātāji šādas papildu izmaksas, visdrīzāk, neatbalstīs, jo viņi vēl neapzinās apdraudējumu, ko rada IS. Šāda negribīga pieeja tomēr nedrīkstētu kļūt par rīcības trūkuma attaisnojumu.

6.4 Komunikācija un izglītošana.

6.4.1 Lai sekmīgi risinātu ar IS saistītās problēmas, liela nozīme ir sabiedrības informētībai un iesaistei. Pašlaik tikai 2 % Eiropas iedzīvotāju uzskata bioloģiskās invāzijas par būtisku apdraudējumu bioloģiskajai daudzveidībai. Komunikācijas un izglītošanas pasākumi mudinās Eiropas iedzīvotājus, iestādes un nozares atbildīgāk izturēties pret IS īpatņu iespējamās tirdzniecības un aprites radīto apdraudējumu. Ja komunikācijas un izglītošanas pasākumi neaprobežojas tikai ar apdraudējumu, kam pakļauta bioloģiskā daudzveidība, bet pievēršas arī cita veida apdraudējumiem, piemēram, sabiedrības veselībai un lauksaimniecībai, iedzīvotājiem varētu veidoties mazāk negatīva attieksme pret jaunu tiesību aktu ieviešanu un jaunas Eiropas aģentūras izveidi, īpaši, ja ir skaidrs, ka ilgtermiņā bezdarbība izmaksās ievērojami dārgāk nekā rīcība tagad. Jo drīzāk tiks veikti adekvāti pasākumi, jo mazākas būs vispārējās izmaksas.

6.5 Sociālie aspekti.

6.5.1 EESK ierosina Komisijai izvērtēt visus spēkā esošos instrumentus un tiesību aktus, lai cīnītos pret IS un to radītajām nelabvēlīgajām sociālajām blakus parādībām. Šādu blakus parādību piemērs ir Eiropā no citiem kontinentiem ievestu konteineru gazifikācija, lai nodrošinātu to, ka tie Eiropas ostās ierodas nepiesārņoti.

6.5.2 Pastāv vairāki veidi, kā nodrošināt, lai ES ostās ievestie konteineri nebūtu piesārņoti. Visizplatītākais veids tomēr ir konteineru gazifikācija, tos apstrādājot ar brommetānu. Lai gan tas ir visvienkāršākais un lētākais veids ostās, no kurām konteinerus nosūta, vienlaikus tas ir vissarežģītākais, dārgākais un bīstamākais veids ostās, kurās konteinerus ieved.

6.5.3 Vajadzīgs ievērojams laiks gazificēto konteineru degazifikācijai, lai tie būtu droši ievešanai. Tā kā visas ekonomikas pamatā ir “tiešlaika” (beznoliktavu) sistēmas un konteineri jāizkrauj uzreiz, bieži vien nepietiek laika, lai konteineru degazifikāciju varētu veikt pienācīgi. Šāda spiediena dēļ dokeri var atvērt konteinerus pārāk agri un bez atbilstošas aizsardzības. Turklāt gazificētajiem konteineriem bieži vien trūkst pienācīga marķējuma par to, ka ar tiem jārīkojas piesardzīgi. Gazificēta konteinera transportēšana ir dārgāka nekā negazificēta konteinera transportēšana un, lai ietaupītu izdevumus, daudzus gazificētus konteinerus transportē bez obligātā marķējuma ar norādi par to, ka ar tiem jārīkojas uzmanīgi. Šādos gadījumos ostas strādnieki bez jebkādas aizsardzības piekļūst konteineriem, lai tos izkrautu uzreiz pēc ievešanas. Tā kā brommetāns ir neredzams un bez smaržas, darbinieki var neapzināti pakļaut sevi šīs indīgās gāzes iedarbībai. Tādējādi palielinās to ostu darbinieku skaits, kas saindējušies ar ļoti toksisko brommetānu un ieguvuši invaliditāti uz visu mūžu. Tā kā apstrādei ar brommetānu ir alternatīvas, konteineru gazifikācijas aizliegums visnotaļ labi iekļautos nākotnes ilgtspējīgas kontroles pasākumu sistēmā IS savlaicīgas atklāšanas nodrošināšanai.

Briselē, 2009. gada 11. jūnijā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Mario SEPI

(1) OV C 57, 10.3.2007.

(2) OV C 97, 28.4.2007.