Priekšlikums ir arī daļa no vispusīgākas ES stratēģijas ES klimata un ilgtspējīgas attīstības programmas īstenošanai un papildina Savienības mērķus enerģētikas un klimata jomā 2014.–2020. gadam, piemēram, tīra gaisa politikas pasākumu kopumu, aprites ekonomikas paketi, Enerģētikas savienības stratēģiju, tostarp paketi “Tīru enerģiju ikvienam Eiropā” un ES pielāgošanās klimata pārmaiņām stratēģiju.

Šis priekšlikums ietilpst ilgtspējīgu finanšu veicināšanas pasākumu kopumā, kas ir kapitāla tirgu savienības projekta prioritārais darbības virziens. Tajā ir paredzēti pasākumi nolūkā izmantot finanšu tehnoloģijas pārveidojošo spēku un novirzīt privāto kapitālu ilgtspējīgiem ieguldījumiem. Tas veicina integrētāku kapitāla tirgu attīstību, atvieglojot ieguldītājiem labuma gūšanu no vienotā tirgus, pieņemot ar informāciju pamatotus lēmumus.

Ar šo priekšlikumu tiks grozīta Etalonu regula, ieviešot noteikumus par mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu izstrādi un pārvaldību. Priekšlikums atbilst Etalonu regulas mērķim nodrošināt, lai etaloni precīzi un uzticami atainotu reālo ekonomisko situāciju un būtu viegli saprotami visām ieinteresētajām personām, tādējādi veicinot augstu patērētāju un ieguldītāju aizsardzības līmeni. Ar šo priekšlikumu tiek ieviestas papildu prasības, lai padarītu jauno etalonu kategoriju metodoloģiju pārredzamu, lai uzlabotu to salīdzināmību un lai portfeļu pārvaldnieki varētu pieņemt pamatotākus lēmumus.

Ar kopējiem mazoglekļa etalonu standartiem tiktu mēģināts mazināt “zaļmaldināšanas” risku, paredzot, ka visus mazoglekļa indeksus vienlīdzīgi popularizē kā videi svarīgus, lai gan to raksturlielumi atšķiras. Turklāt dažādi VSP pārredzamības līmeņi metodoloģijā apgrūtina rādītāju salīdzināšanu, ko tirgus dalībnieki veic, lai izvēlētos savai ieguldījumu stratēģijai piemērotus etalonus.

ALEG norādīja, ka indeksiem un etaloniem ir netieša, taču svarīga ietekme uz ieguldījumiem. Daudzi ieguldītāji paļaujas uz etaloniem, jo īpaši, sadalot portfeli un mērot finanšu produktu rezultātus. Lai gan indeksu izstrādātāji ir izveidojuši virkni indeksu, kuros ir integrēti ilgtspējas un klimata apsvērumi, to nozīme kopējā portfeļa sadalījumā joprojām ir ierobežota.

Saistībā ar to Komisija 2016. gada decembrī izveidoja augsta līmeņa ekspertu grupu (ALEG), lai tā palīdzētu izstrādāt vispusīgu ES stratēģiju ilgtspējīgu finanšu jomā. ALEG publicēja savu galīgo ziņojumu 2018. gada 31. janvārī. Ziņojumā ir izklāstīts vispusīgs redzējums par ilgtspējīgām finansēm Eiropā un noteikti divi imperatīvi attiecībā uz Eiropas finanšu sistēmu — pirmkārt, uzlabot finanšu ieguldījumu ilgtspējīgā un iekļaujošā izaugsmē un, otrkārt, stiprināt finanšu stabilitāti, integrējot VSP aspektus lēmumu par ieguldījumiem pieņemšanā. ALEG sniedza astoņus galvenos ieteikumus, kurus tā uzskata par būtiskiem ilgtspējīgas Eiropas finanšu sistēmas stūrakmeņiem. Ieteikumos ALEG norāda, ka būtu jālūdz indeksu izstrādātājiem atklāt sīku informāciju par ilgtspējas parametru ietekmi uz indeksu, pamatojoties uz indeksā iekļautajiem vērtspapīriem un to svaru. Vienlaikus ESMA būtu jāiekļauj atsauces uz ilgtspējas apsvērumiem tās izstrādātajos norādījumos par “Paziņojumu par etaloniem”, kurā būtu skaidri jānorāda, kā ilgtspējas (VSP) apsvērumi, tostarp pāreja uz mazoglekļa ekonomiku, ir atainoti etalonu metodoloģijā.

Lai sasniegtu ES ilgtspējas mērķus, ir nepieciešami būtiski ieguldījumi. Klimata un enerģētikas jomā vien tiek lēsts, ka, lai īstenotu klimata un enerģētikas jomā izvirzītos mērķus līdz 2030. gadam, ir vajadzīgi papildu ieguldījumi 180 miljardu EUR apmērā. Lielai šo finanšu plūsmu daļai būs jānāk no privātā sektora. Lai iegūtu trūkstošos ieguldījumus, ir būtiski jānovirza privātā kapitāla plūsmas uz ilgtspējīgākiem ieguldījumiem un vispusīgi jāpārdomā Eiropas finanšu satvars.

ES ir apņēmības pilna panākt attīstību, kas atbilst pašreizējo paaudžu vajadzībām, nemazinot turpmāko paaudžu spēju apmierināt to vajadzības. Ilgtspējai jau ilgstoši ir bijusi būtiska nozīme Savienības projektā. ES līgumos ir atzīti tās sociālie un vides aspekti, kuriem būtu jāpievēršas vienlaicīgi.

Šis priekšlikums ir daļa no plašākas Komisijas iniciatīvas par ilgtspējīgu attīstību. Tas veido pamatu ES regulējumam, ar ko nosaka, ka finanšu sistēmā būtiska nozīme ir vides, sociālajiem un pārvaldības (VSP) apsvērumiem, lai atbalstītu Eiropas ekonomikas pārveidi par ekoloģiskāku un noturīgāku aprites sistēmu. Lai ieguldījumi kļūtu ilgtspējīgāki, VSP aspekti būtu jāapsver lēmumu par ieguldījumiem pieņemšanas procesā, ņemot vērā gāzu emisijas, resursu noplicināšanos un darba apstākļus. Šā priekšlikuma un ar to vienlaikus ierosināto leģislatīvo aktu mērķis ir konsekventi integrēt VSP apsvērumus dažādās nozarēs īstenoto ieguldījumu un konsultāciju procesā. Tam būtu jānodrošina, lai visi finanšu tirgus dalībnieki (PVKIU pārvaldes sabiedrības, AIFP, apdrošināšanas sabiedrības, AKUI, EuVECA pārvaldnieki un EuSEF pārvaldnieki), apdrošināšanas izplatītāji un ieguldījumu konsultanti, kuru klienti vai labumguvēji viņus pilnvaro pieņemt to vārdā lēmumus par ieguldījumiem, integrētu VSP apsvērumus savos iekšējos procesos un informētu par to klientus. Turklāt, lai palīdzētu ieguldītājiem salīdzināt ieguldījumu radīto oglekļa pēdu, ar priekšlikumiem tiek ieviestas jaunas mazoglekļa etalona un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalona kategorijas. Šiem savstarpēji pastiprinošajiem priekšlikumiem būtu jāveicina ieguldījumi ilgtspējīgos projektos un aktīvos visā ES.

Intervijās tika atklāts, ka aktīvu pārvaldnieki kopumā izmanto divus mazoglekļa indeksu veidus: “integrētu mazoglekļa” indeksu un “tīru mazoglekļa” indeksu. Aktīvu pārvaldnieki uzskata, ka mazoglekļa indeksi ir rīks, ar ko pārvaldīt risku saistībā ar iespējamu regulatīvu iejaukšanos nākotnē, kas varētu radīt “balasta” aktīvus. Viņi lielāko uzmanību pievērš “dekarbonizētiem” indeksiem. Šie indeksi tiek veidoti, pamatojoties uz standarta jeb “mātes” etalonu, svītrojot uzņēmumus, kas rada salīdzinoši lielu oglekļa emisiju pēdu, vai samazinot to svaru.

Tika intervēta dažādu ieinteresēto personu grupa, tostarp respondenti no aktīvu pārvaldnieku, etalonu administratoru, tirgus infrastruktūras, bankas pakalpojumu sniedzēju un interešu/domnīcu pārstāvju vidus.

Lai gan daži etaloni ir valstiski, to izmantošana finanšu līgumos un produktos bieži iegūst pārrobežu dimensiju. Lai arī valsts līmeņa darbība saistībā ar indeksu var palīdzēt nodrošināt pielāgotību īpašiem valsts apsvērumiem, tajā var nebūt ņemts vērā pārrobežu aspekts, un galu galā tā var izraisīt dažādu noteikumu savārstījumu, radot nevienlīdzīgus konkurences apstākļus vienotajā tirgū un izraisot nekonsekventu pieeju visā ES. Rīcība valsts līmenī arī neatbilstu Etalonu regulas mērķiem saskaņot noteikumus, kuri reglamentē etalonu izstrādi un izmantošanu visā Savienībā. Šo problēmu ir atzinušas arī G20 un FSP, kuras uzdeva IOSCO izstrādāt starptautisku principu kopumu, kas piemērojams finanšu etaloniem. Grozījums Etalonu regulā palīdzētu stimulēt vienoto tirgu, uzlabojot kopēju regulējumu par uzticamiem un pienācīgi izmantotiem etaloniem dažādās dalībvalstīs.

Priekšlikuma pamatā ir ALEG ziņojums par ilgtspējīgām finansēm, kurā ir ieteikts veikt pasākumus, lai uzlabotu finanšu tirgus etalonu pārredzamību un norādījumus par tiem. Šajā priekšlikumā ir arī rūpīgi apsvērta nepieciešamība saskaņot ar citiem ALEG ieteikumiem, piemēram, par informācijas atklāšanu un taksonomiju attiecībā uz to, kas ir uzskatāms par ilgtspējīgu.

Atbildot uz jautājumu par to, kādām vajadzētu būt galvenajām mazoglekļa indeksu iezīmēm, vairums respondentu piebilda, ka oglekļa emisiju novērtējumā būtu jāiekļauj 3. darbības jomas emisijas. Daži respondenti norādīja, ka mazoglekļa indeksa metodoloģija būtu jāpielāgo iespējamai ES taksonomijai, kas varētu tikt izstrādāta nākotnē. Tomēr daži respondenti bija skeptiski par saskaņotas ES līmeņa metodoloģijas izstrādi, paužot bažas par pieejamiem datiem, neskaidru saikni starp oglekļa pēdu un vides riskiem un finanšu ietekmi (piemēram, pārejas risku), kā arī to, ka vairums metožu ir vērstas uz pagātni.

Tiesības uz vārda un informācijas brīvību paredz plašsaziņas līdzekļu brīvības ievērošanu. Šī regula būtu jāinterpretē un jāpiemēro atbilstīgi šīm pamattiesībām. Tāpēc, ja persona tikai publisko mazoglekļa vai labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu vai atsaucas uz to saistībā ar šo priekšlikumu vai savām žurnālista darbībām, taču nekontrolē šā etalona izstrādi, tai nebūtu jāpilda prasības, kas šajā regulā izvirzītas administratoriem. Tādējādi žurnālisti var brīvi rīkoties, ziņojot par finanšu un preču tirgiem. Tāpēc jēdziens “etalona administrators” ir definēts stingri, lai definīcija ietvertu etalona izstrādi, taču neiekļautu žurnālistu darbības.

Lai novērstu RKP bažas, Komisija atcēla mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu administratoru pienākumu, izstrādājot metodoloģijas parametrus pamatā esošo aktīvu atlasei un atklāšanas pienākumu izpildei, izmantot ES taksonomiju. Turklāt šis priekšlikums ir papildus pielāgots, lai nodrošinātu, ka, izstrādājot mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu metodoloģiju, tiek pienācīgi ņemti vērā ar izmaksām saistītie apsvērumi. Komisija tiks pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuri tikai precizēs minimālos standartus attiecībā uz mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu saskaņoto metodoloģiju. Tāpēc ar šiem deleģētajiem aktiem ieviesīs nevis pilnīgi saskaņotu metodoloģiju, bet gan minimālus kritērijus, tādējādi sniedzot etalonu administratoriem vajadzīgo rīcības brīvību. Līdz ar to atbilstības izmaksas būtu ierobežotas.

RKP piezīmēs norādīja, ka ietekmes novērtējumā nebija pienācīgi ņemti vērā riski, ko rada mazoglekļa etalonu administratoriem izvirzītā prasība izmantot taksonomiju. Padome arī pauda bažas par to, ka saistībā ar mazoglekļa etalonu metodoloģijas turpmāku attīstību ietekmes novērtējumā nebija pietiekami ņemti vērā šo etalonu administratoru un lietotāju izmaksu apsvērumi.

Šis apakšvariants ir arī saderīgs ar citiem Komisijas priekšlikumiem ilgtspējīgu finanšu jomā, jo tas palīdzētu uzlabot informāciju, ko aktīvu pārvaldnieki atbilstīgi ieguldījumu mērķim sniedz galaieguldītājiem. Līdzīgi 3. variantam arī 4. varianta a) apakšvariants varētu novirzīt vairāk ieguldījumu uzņēmumiem no izteikti oglekļietilpīgām nozarēm, kas būtiski veicina emisiju samazināšanos. Tomēr ir vairākas ar šo variantu saistītas problēmas: i) pieejamie dati nav stabili, un parasti tie ir nepilnīgi; ii) salīdzināt dažādu nozaru uzņēmumu oglekļa emisijas var būt sarežģīti; un iii) pastāv risks, ka ieviestā saskaņotā metodoloģija varētu kavēt inovācijas.

Īstenojot 4. variantu, saskaņoti noteikumi tiktu ieviesti attiecībā uz 1) standarta indeksu “dekarbonizētām” jeb “mazoglekļa” versijām un 2) “tīriem” mazoglekļa vai “labvēlīgas oglekļa ietekmes” indeksiem. Tādējādi šis variants attiektos uz plašāku indeksu loku nekā 2. vai 3. variants. Tas ļautu institucionālajiem ieguldītājiem un aktīvu pārvaldniekiem pienācīgi izsekot/novērtēt vairāku mazoglekļa fondu veidu darbības rezultātus un ļautu no salīdzinoši plaša klāsta izvēlēties instrumentus, ar ko pierādīt savu atbilstību klientu mazoglekļa principiem.

Īstenojot 3. variantu, Komisija sagatavotu saskaņotu noteikumu kopumu par “tīriem” mazoglekļa indeksiem vai “labvēlīgas oglekļa ietekmes” indeksiem. Šie indeksi sniegtu aktīvu pārvaldniekiem / institucionālajiem ieguldītājiem iespēju pienācīgi izsekot/novērtēt to viņu fondu darbības rezultātus, kuri ir izvēlēti, ņemot vērā Parīzes klimata nolīguma 2oC mērķi, un pierādīt saviem klientiem/labumguvējiem atbilstību šai ieguldījumu stratēģijai. Pretstatā 2. variantam šī metodoloģija ļautu iekļaut to uzņēmumu aktīvus, kuri būtiski veicina emisiju samazināšanu, tādējādi novirzot šiem emitentiem vairāk ieguldījumu plūsmu. Tomēr “tīri” mazoglekļa indeksi var koncentrēt ieguldījumus tikai dažās nozarēs un nav uzskatāmi par piemērotiem lielas ieinteresēto personu grupas pašu kapitāla pamatportfeļa veidošanai, tāpēc šā etalona ieviešana tirgū varētu būt ierobežota.

Īstenojot 2. variantu, tiktu palielināta etalonu metodoloģijas pārredzamība un saskaņoti daži tās elementi. Šā varianta gadījumā ieguldītājiem sniegtu informāciju par klimata jomas parametru iekļaušanu, etalona sastāvdaļu aprakstu un to atlasē un novērtēšanā izmantoto kritēriju uzskaitījumu. Šis variants būtu etalonu administratoriem vieglāk īstenojams un izmaksu ziņā efektīvāks, jo administratoriem savā metodoloģijā būtu jāievēro vienīgi minimālie standarti un viņi varētu pievienot arī citus elementus/kritērijus. Tomēr saskaņotā metodoloģija attiektos vienīgi uz mazoglekļa indeksu segmentu, kurā nav nolūka sasniegt 2oC mērķi, tāpēc tā varētu nedot būtisku ieguldījumu klimata pārmaiņu mazināšanas politikā, sniedzot ES līmenī skaidrību par to, kas ir ilgtspējīgi aktīvi/ieguldījumi. Tādējādi šis variants nav saderīgs ar ES ilgtspējas mērķu pilnīgu sasniegšanu.

Ja īstenotu 1. variantu, ir paredzams, ka tirgus sadrumstalotība laika gaitā kļūtu vēl lielāka, savukārt saistītās ieguldītāju meklēšanas izmaksas saglabātos augstas. Ieguldītājiem, kuri vēlētos ieguldīt aktīvos, kas rada reālu ietekmi un atbilst 2°C mērķim, vēl arvien nebūtu piemērotu instrumentu (etalonu) viņu mazoglekļa fondu/portfeļu darbības rezultātu novērtēšanai. Saskaņotas mazoglekļa indeksu metodoloģijas neesamība turpinātu ietekmēt to salīdzināmību un atbilstību. Turklāt tas nemudinās uzņēmumus pielāgot savas korporatīvās stratēģijas klimata jomā izvirzītajiem mērķiem.

Lai ņemtu vērā RKP paustās bažas par risku, ka taksonomijas izmantošana mazoglekļa etalonu administratoriem varētu kļūt obligāta, priekšlikums tika vēl vairāk pielāgots — deleģētajos aktos, ar ko precizē saskaņošanas minimālos standartus, nebūs noteikts, ka mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu administratoriem ir jāizmanto ES taksonomija, izstrādājot pamatā esošo aktīvu atlases metodoloģijas parametrus. Metodoloģijas atsaistīšana no ES taksonomijas arīdzan sniegs administratoriem vajadzīgo rīcības brīvību.

·Komisijas ziņojums saskaņā ar Etalonu regulu, lai pārbaudītu mazoglekļa etalonu darbību un efektivitāti un to uzraudzības atbilstību (54. pants par pārskatīšanu).

Kad būs pagājis gads pēc tiesību instrumenta stāšanās spēkā, Komisija izveidos šīs iniciatīvas iznākumu, rezultātu un ietekmes uzraudzības programmu. Uzraudzības programmā nosaka līdzekļus, ar kuriem jāvāc dati un citi vajadzīgie pierādījumi. Novērtējumu ir paredzēts veikt, kad būs pagājuši pieci gadi pēc pasākumu īstenošanas. Novērtēšanas mērķis ir izvērtēt citstarp to, cik lietderīgi un efektīvi pasākumi ir veicinājuši šajā ietekmes novērtējumā izklāstīto mērķu sasniegšanu, un pieņemt lēmumu par to, vai ir vajadzīgi jauni pasākumi vai grozījumi.

Paredzams, ka šī iniciatīva neietekmēs ES budžetu. Prasības attiecībā uz mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etaloniem papildinās jau pieņemtās etalonu administratoriem piemērotās prasības un tāpēc būtiski neietekmēs attiecīgo uzraudzības iestāžu izmaksas, ņemot vērā to pašreizējās Etalonu regulā paredzētās spējas un resursus.

(6)Lai sasniegtu IAM, Savienībā ir jānovirza kapitāla plūsmas ilgtspējīgiem ieguldījumiem. Ir svarīgi pilnīgi izmantot iekšējā tirgus potenciālu šo mērķu īstenošanai. Saistībā ar to ir būtiski novērst šķēršļus efektīvai kapitāla plūsmai ilgtspējīgu ieguldījumu virzienā iekšējā tirgū un novērst šādu iespējamu šķēršļu rašanos.

(5)Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1386/2013/ES aicināja palielināt privātā sektora finansējumu ar vidi un klimatu saistītām izmaksām, galvenokārt ieviešot stimulus un metodoloģiju, kas mudina uzņēmumus mērīt savas ar vidi saistītās uzņēmējdarbības izmaksas un peļņu, kas izriet no vides pakalpojumu izmantošanas.

(4)Komisija 2018. gada martā publicēja savu rīcības plānu “Ilgtspējīgas izaugsmes finansēšana”, kurā izklāstīja vērienīgu un vispusīgu ilgtspējīgu finanšu stratēģiju. Viens no šā rīcības plāna mērķiem ir novirzīt kapitāla plūsmas uz ilgtspējīgiem ieguldījumiem, lai panāktu ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi.

(2)Savienība 2015. gadā noslēdza Parīzes klimata nolīgumu . Nolīguma 2. panta c) apakšpunktā ir izvirzīts mērķis noteiktāk stāties pretim klimata pārmaiņām, tostarp finanšu plūsmas pieskaņojot izvirzītajam kursam uz mazākām siltumnīcefekta gāzu emisijām un klimatnoturīgu attīstību.

(9)Tirgū ir parādījušies dažādu kategoriju mazoglekļa indeksi ar dažādu vērienu. Dažu etalonu mērķis ir samazināt standarta ieguldījumu portfeļa radīto oglekļa pēdu, savukārt citi ir paredzēti tikai tādu komponentu atlasei, kas palīdz sasniegt Parīzes klimata nolīgumā izvirzīto 2°C mērķi. Lai gan to mērķi un stratēģijas atšķiras, visus attiecīgos etalonus popularizē kā mazoglekļa etalonus.

(10)Atšķirīgas pieejas etalonu metodoloģijai izraisa iekšējā tirgus sadrumstalotību, jo etalonu lietotājiem nav skaidrs, vai konkrētais mazoglekļa etalons ir pielāgots 2°C mērķim, vai arī tas vienkārši ir etalons, kura mērķis ir samazināt standarta ieguldījumu portfeļa radīto oglekļa pēdu. Lai nepieļautu, iespējams, nelikumīgus administratoru apgalvojumus par to izmantoto etalonu mazoglekļa būtību, dalībvalstis, iespējams, pieņems dažādus noteikumus, lai neraisītu ieguldītājos apjukumu un neskaidrības par dažādu tā dēvēto mazoglekļa indeksu, ko izmanto kā etalonus mazoglekļa ieguldījumu portfelim, mērķiem un vērienīgumu.

(11)Ja nav saskaņotas sistēmas, kas nodrošina individuālos vai kolektīvos ieguldījumu portfeļos izmantoto mazoglekļa etalonu galveno kategoriju precizitāti un integritāti, ir ļoti iespējams, ka dalībvalstu īstenotās pieejas atšķirības radīs šķēršļus vienmērīgai iekšējā tirgus darbībai.

(12)Tāpēc, lai uzturētu pienācīgu iekšējā tirgus darbību, lai turpinātu uzlabot tā darbības apstākļus un lai nodrošinātu augstu patērētāju un ieguldītāju aizsardzības līmeni, ir atbilstoši pielāgot Regulu (ES) 2016/1011 nolūkā noteikt tiesisko regulējumu attiecībā uz saskaņotiem mazoglekļa etaloniem Savienības līmenī.

(13)Turklāt ir skaidri jānodala mazoglekļa etaloni un labvēlīgas oglekļa ietekmes etaloni. Mazoglekļa etalona pamatā esošie aktīvi būtu jāatlasa ar mērķi samazināt indeksa portfeļa oglekļa emisijas salīdzinājumā ar “mātes” indeksu, savukārt labvēlīgas oglekļa ietekmes indeksu būtu jāveido vienīgi tādiem komponentiem, kuru nodrošinātais emisiju ietaupījums pārsniedz to radītās oglekļa emisijas.

(14)Katram uzņēmumam, kura aktīvi ir atlasīti kā labvēlīgas ietekmes etalona pamatā esoši aktīvi, būtu jāietaupa vairāk oglekļa emisiju nekā tas saražo, tādējādi labvēlīgi ietekmējot vidi. Tāpēc aktīvu un portfeļu pārvaldniekiem, kuri tiecas īstenot ieguldījumu stratēģiju, kas ir saderīga ar Parīzes klimata nolīgumu, būtu jāizmanto labvēlīgas oglekļa ietekmes etaloni.

(15)Dažādi etalonu administratori apgalvo, ka to etaloni tiecas sasniegt vides, sociālos un pārvaldības (VSP) jomā izvirzītos mērķus. Tomēr šo etalonu lietotājiem ne vienmēr ir vajadzīgā informācija par to, cik lielā mērā šie VSP mērķi ir ņemti vērā attiecīgo etalonu administratoru metodoloģijā. Turklāt pieejamā informācija bieži ir izkaisīta un neļauj efektīvi salīdzināt ieguldījumus citās valstīs. Lai tirgus dalībnieki varētu pieņemt ar informāciju pamatotus lēmumus, būtu jāprasa, lai etalonu administratori atklātu, kā to metodoloģijā VSP aspekti ir ņemti vērā attiecībā uz katru etalonu vai etalonu grupu, ko popularizē kā tādu, kas tiecas sasniegt VSP mērķus. Šī informācija būtu jāsniedz arī paziņojumā par etalonu. Etalonu administratoriem, kuri neveicina vai neņem vērā VSP mērķus, nebūtu jāpilda šāds atklāšanas pienākums.

(16)To pašu iemeslu dēļ mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu administratoriem būtu arī jāpublisko to aprēķinos izmantotā metodoloģija. Šai informācijai būtu jāpaskaidro, kā tika atlasīti un svērti pamatā esošie aktīvi, kuri aktīvi tika izslēgti un kāpēc. Etalonu administratoriem būtu arī jāprecizē, ar ko mazoglekļa etaloni atšķiras no pamatā esošā “mātes” indeksa, galvenokārt pamatā esošajiem aktīviem noteiktā svara, tirgus kapitalizācijas un finanšu rezultātu ziņā. Lai novērtētu, kā etalons palīdz sasniegt vides jomā izvirzītos mērķus, etalona administratoram būtu jāatklāj, kā tika mērīta pamatā esošo aktīvu radītā oglekļa pēda un oglekļa ietaupījumi, to attiecīgās vērtības, tostarp etalona radītā oglekļa pēda, kā arī jānorāda izmantoto datu veids un avots. Lai aktīvu pārvaldnieki varētu izvēlēties savai ieguldījumu stratēģijai piemērotāko etalonu, etalonu administratoriem būtu jāpamato savas metodoloģijas parametri un jāpaskaidro, kā etalons palīdz sasniegt vides jomā izvirzītos mērķus, tostarp, tā ietekme uz klimata pārmaiņu mazināšanu. Publiskotajā informācijā būtu jāiekļauj arī dati par pārbaužu biežumu un veikto procedūru.

(17)Turklāt labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu administratoram būtu jāatklāj katra šajos etalonos iekļautā pamatā esošā aktīva radītā labvēlīgā oglekļa ietekme, norādot metodi, ar ko tika noteikts, vai emisiju ietaupījumi pārsniedz ieguldījuma aktīva radīto oglekļa pēdu.

(18)Lai nodrošinātu nepārtrauktu atbilstību atlasītajam klimata pārmaiņu mazināšanas mērķim, mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu administratoriem būtu regulāri jāpārskata sava metodoloģija un jāinformē attiecīgo procedūru lietotāji par visām būtiskajām izmaiņām. Veicot būtiskas izmaiņas, etalonu administratoriem būtu jāatklāj to iemesli un jāpaskaidro, kā izmaiņas atbilst etalonu sākotnējiem mērķiem.

(19)Lai palielinātu pārredzamību un nodrošinātu pienācīgu saskaņotības līmeni, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai precizētu tiem etalonu administratoriem, kas ņem vērā VSP mērķus, piemērojamā informācijas atklāšanas pienākuma minimālo saturu un lai precizētu mazoglekļa un labvēlīgas oglekļa ietekmes etalonu metodoloģijas minimālos saskaņošanas standartus, tostarp oglekļa emisiju un ar pamatā esošajiem aktīviem saistīto oglekļa ietaupījumu aprēķināšanas metodi, ņemot vērā produktu un organizāciju vides pēdas metodes, kas noteiktas Komisijas Ieteikuma 2013/179/ES 2. punkta a) un b) apakšpunktā. Ir ļoti svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu pienācīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai šīs apspriešanās notiktu atbilstīgi principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu. Lai nodrošinātu vienlīdzīgu dalību deleģēto aktu sagatavošanā, Eiropas Parlaments un Padome saņem visus dokumentus vienlaikus ar dalībvalstu ekspertiem, un to eksperti var sistemātiski piedalīties Komisijas ekspertu grupu sanāksmēs, kurās tiek sagatavoti deleģētie akti.

(20)Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) 2016/1011,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Grozījumi Regulā (ES) 2016/1011

Regulu (ES) 2016/1011 groza šādi:

1.regulas 3. panta 1. punktam pievieno šādu 23.a) un 23.b) apakšpunktu:

“23.a) “mazoglekļa etalons” ir etalons, kura pamatā esošie aktīvi šā punkta 1. apakšpunkta b) punkta ii) apakšpunkta vajadzībām ir atlasīti tā, lai iegūtajā etalonu portfelī būtu mazāk oglekļa emisiju nekā aktīvos, kas veido standarta kapitāla etalonu, un kurš ir veidots atbilstīgi 19.a panta 2. punktā minētajos deleģētajos aktos paredzētajiem standartiem;

23.b) “labvēlīgas oglekļa ietekmes etalons” ir etalons, kura pamatā esošie aktīvi šā punkta 1. apakšpunkta b) punkta ii) apakšpunkta vajadzībām ir atlasīti tā, lai to nodrošinātais oglekļa emisiju ietaupījums pārsniegtu šo aktīvu radīto oglekļa pēdu, un kurš ir veidots atbilstīgi 19.a panta 2. punktā minētajos deleģētajos aktos paredzētajiem standartiem;”.