[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 7.3.2007

SEC(2007) 291 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par Latvijas konverģences programmu 2006. – 2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Vispārējs pamatojums

Stabilitātes un izaugsmes pakta, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, pamatmērķis ir sakārtot valsts finanses, lai tādējādi radītu vēl labākus nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai un ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Ar pakta 2005. gada reformu, atzīstot pakta lietderību fiskālās disciplīnas stiprināšanā, tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību.

Padomes Regulā (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa, paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kas jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Pirmā Latvijas konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar minēto regulu Padome, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to. Saskaņā ar šo pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekšminētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, ko vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī Padome.

Atjauninātās programmas novērtējuma pamatojums

Komisija ir pārbaudījusi pēdējo Latvijas konverģences programmas atjauninājumu, kas iesniegts 2007. gada 12. janvārī, un ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to (skat. ierāmēto informāciju par galvenajiem novērtējumā aplūkotajiem jautājumiem).

Lai radītu priekšstatu par kontekstu, kādā tiek izvērtēta atjauninātās konverģences programmas budžeta stratēģija, turpmākajos punktos apkopoti

1. saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji pēdējo 10 gadu laikā;

2. visjaunākais valsts stāvokļa novērtējums saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvo daļu (kopsavilkums Padomes atzinumam par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu) un

3. Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu.

Jaunākie saimnieciskās darbības un budžeta izpildes rādītāji

Latvija ir valsts, kura cenšas panākt pārējās ES valstis un kurā pašlaik noris strukturālas pārmaiņas un vērojama ļoti liela ekonomiskā izaugsme; tā ir guvusi ievērojamas sekmes, lai mazinātu atšķirības, kas vērojamas starp ienākumiem uz vienu iedzīvotāju Latvijā un vidēji ES-25 valstīs. Valstī ir salīdzinoši augsta inflācija, kas atspoguļo konverģences procesu, ražojumu un ražošanas faktoru tirgu neelastību un pēdējā laikā arī aizvien acīmredzamāku pārkaršanu. Bezdarbs ir mazinājies (lai gan dažos reģionos tas vēl aizvien ir ļoti liels) un galvenajās nozarēs vērojams darbaspēka trūkums. Līdzdalība darba tirgū vēl aizvien ir zema. Kopā ar pieprasījuma spiedienu, ierobežotu darbaspēka pieejamību, ko vēl saasina ievērojama emigrācija, un pakāpenisku darbspējas vecuma iedzīvotāju skaita samazināšanos tas izraisījis nepieciešamību paaugstināt darba algas. Tādējādi, neraugoties uz to, ka darba ražīgums palielinās, darbaspēka vienības izmaksas Latvijā aug ātrāk nekā tās galvenajās tirdzniecības partnervalstīs, un tas apdraud valsts konkurētspēju. Preču tirdzniecības lielo deficītu tikai daļēji kompensē pārpalikums pakalpojumu jomā. Ārējā deficīta pamatā ir strukturālas atšķirības starp privātā sektora uzkrājumiem un ieguldījumiem: lai gan privātā sektora uzkrājumi aug, privātā sektora ieguldījumi ir daudz lielāki un noris straujāk. Liela ārējā nestabilitāte nozīmē, ka jāpaļaujas uz tikpat lielu finanšu ieplūšanu, galvenokārt banku kredītu veidā, un to apjoms ir pieaudzis tādā mērā, ka ārējā parāda un IKP attiecība sasniegusi ļoti augstu līmeni. No ilglaicīgas ilgtspējības viedokļa Latvijas valsts finanses šķiet stabilas, ņemot vērā zemo valsts parāda attiecību un salīdzinoši augsto potenciālo ražošanas pieaugumu ilgtermiņā. Tomēr no makroekonomiskās stabilitātes viedokļa, neraugoties uz to, ka nominālais valsts budžeta deficīts pēdējos gados bijis mērens, tas slēpj faktu, ka pieprasījuma būtisku pieaugumu izraisījuši ar ES līdzekļiem finansēti izdevumi un ka pašreizējā acīmredzamās pārkaršanas kontekstā procikliskas finanšu nostādnes rada lielas bažas.

Novērtējums Padomes atzinumā par iepriekšējo programmu

Padome 2006. gada 14. februārī pieņēma atzinumu par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu laikam no 2005. līdz 2008. gadam. Ņemot vērā vajadzību nodrošināt ilgtspējīgu konverģenci (tostarp samazinot ārējās maksājumu bilances nestabilitāti un ierobežojot inflāciju), Padome aicināja Latviju apsvērt iespējas noteikt tālejošākus mērķus attiecībā uz budžeta stāvokli, nekā patlaban plānots, tostarp arī 2006. gadā, īpašu uzmanību pievēršot programmā noteiktā vidējā termiņa mērķa sasniegšanai, programmas periodā to saglabājot nemainīgu un izvairoties no procikliskas fiskālās politikas labvēlīgos laikos.

Komisijas novērtējums par 2006. gada oktobra valsts reformu programmu

Īstenošanas ziņojums par Latvijas valsts reformu programmu, kas paredzēta saskaņā ar atjaunoto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, tika iesniegts 2006. gada 17. oktobrī. Latvijas valsts reformu programmā kā galvenās problēmas/prioritātes minēti šādi uzdevumi: nodrošināt makroekonomisko stabilitāti, sekmēt zināšanas un inovāciju, veidot investīcijām un darbam labvēlīgu un pievilcīgu vidi, sekmēt nodarbinātību un uzlabot izglītību un prasmes.

Komisijas novērtējums (kas pieņemts kā daļa no tās ikgadējā progresa ziņojuma 2006. gada decembrī[2]) liecina, ka Latvija gūst sekmes, īstenojot valsts reformu programmu, jo īpaši mikroekonomikas un nodarbinātības jomā. Tomēr politikas pasākumi, lai risinātu galvenās makroekonomiskās problēmas, nav gana visaptveroši.

Ņemot vērā apzinātās stiprās puses un vājās vietas, Latvijai tika ieteikts īstenot stingrāku fiskālo politiku, īstenot pasākumus pētniecības, attīstības un inovāciju jomā un veicināt darbaspēka pieejamību un ražīgumu, uzlabojot mobilitāti, izglītību un apmācību.

Galvenie novērtējumā aplūkotie jautājumi Kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā (stabilitātes programmām) un 9. panta 1. punktā (konverģences programmām), novērtējums attiecas uz šādiem jautājumiem: vai saimnieciskās prognozes programmas pamatā ir reālistiskas; dalībvalsts norādītais vidēja termiņa budžeta mērķis (VTM) un tas, vai korekcijas ir pietiekamas, lai to sasniegtu; vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā; izvērtējot korekcijas, kas vērstas uz VTM sasniegšanu — vai korekcijas tiek veiktas ekonomiskā uzplaukuma laikā, vai korekcijas var būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā un (attiecībā uz euro zonas un VKM II dalībvalstīm) vai dalībvalsts cenšas panākt ikgadēju cikliski koriģētās bilances uzlabojumu (atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), par 0,5 % no IKP, kas ir kritērijs, lai tā sasniegtu savu VTM; nosakot VTM korekcijas (attiecībā uz dalībvalstīm, kas to vēl nav sasniegušas) vai atļaujot īslaicīgu novirzi no VTM (attiecībā uz dalībvalstīm, kuras to jau ir sasniegušas), tādu nozīmīgāko strukturālo reformu īstenošana, kas ilgākā laika posmā ļauj tieši ietaupīt izmaksas (veicinot arī potenciālo pieaugumu) un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību (ar nosacījumu, ka tiek saglabāta atbilstīga drošības rezerve attiecībā uz atsauces vērtību 3 % no IKP un ka programmas periodā atkal ir gaidāma budžeta stāvokļa atbilstība VTM), un ar ko īpašu uzmanību velta pensiju reformām, ar kurām ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni; vai dalībvalstu ekonomikas politikas virzība atbilst ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm. Programmas makroekonomisko pieņēmumu reālistiskumu novērtē, balstoties uz Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozi, izmantojot arī kopīgi apstiprināto metodoloģiju attiecībā uz iespējamā produkcijas apjoma novērtēšanu un cikliski koriģētām bilancēm. Atbilstību ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm novērtē, ņemot vērā ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes valsts finanšu jomā, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005.—2008. gadam. Novērtējot tiek pārbaudīta arī parāda attiecības dinamika un stāvoklis attiecībā uz valsts finanšu ilglaicīgu ilgtspējību, kam saskaņā ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu „Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana” budžeta uzraudzībā jāveltī pienācīga vērība. Komisijas 2006. gada 12. oktobra Paziņojumā izklāstīta pieeja ilglaicīgas ilgtspējības novērtēšanai[3]; integrācijas pakāpe valsts reformu programmā, ko iesniegušas dalībvalstis saistībā ar Lisabonas stratēģiju, kura vērsta izaugsmei un nodarbinātībai; Ekonomikas un finanšu padome (ECOFIN padome) 2005. gada 7. jūnija Pavadvēstulē Eiropas Padomei par ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm 2005.—2008. gadam paziņoja, ka valsts reformu programmām jāatbilst stabilitātes un konverģences programmām; atbilstība rīcības kodeksam[4], kas cita starpā nosaka kopīgu struktūru un datu tabulas stabilitātes un konverģences programmām. |

- Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

par Latvijas konverģences programmu 2006. – 2009. gadam saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu [5] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu,

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

4. Padome [2007. gada 27. martā] izskatīja atjaunināto Latvijas konverģences programmu laikposmam no 2006. gada līdz 2009. gadam[6].

5. Makroekonomiskajā scenārijā, kas ir šīs programmas pamatā, paredzēts, ka ekonomikā būs vērojama t.s. „vieglā piezemēšanās” (izaugsmes palēnināšanās, tajā pašā laikā izvairoties gan no inflācijas un procentu likmju pieauguma, gan recesijas), un reālais IKP pieaugums samazināsies no 11,5% 2006. gadā līdz vidēji 8,0% pārējā programmas periodā. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā pašlaik pieejamo informāciju, šķiet balstīts uz ticamiem pieņēmumiem par pieaugumu. Tomēr ļoti iespējams, ka makroekonomiskā attīstība būs daudz nelabvēlīgāka, ņemot vērā ievērojamo ārējo nestabilitāti un Latvijas ekonomikas pārkaršanu. Programmā iekļautās inflācijas prognozes šķiet nedaudz par zemu.

6. Attiecībā uz 2006. gadu Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē lēsts, ka kopējais valsts budžeta deficīts ir 1 % no IKP, salīdzinot ar iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā noteikto mērķi — 1,5 % no IKP. Atjauninātajā programmā norādīts, ka aplēstais deficīts ir 0,4 % no IKP; tas ir ticams rādītājs, ņemot vērā, ka ieņēmumi bija lielāki nekā plānots, par spīti 2006. gada oktobrī pieņemtajiem budžeta grozījumiem, ar ko izdevumi tika palielināti par aptuveni 1,5 % no IKP.

7. Vidēja termiņa budžeta stratēģijas galvenais mērķis ir pakāpeniski uzlabot fiskālo ainu un līdz 2010. gadam sasniegt līdzsvarotu budžetu. Lai šo mērķi sasniegtu, būs vajadzīgi ievērojami pūliņi konsolidācijas jomā pēc 2006. un 2007. gadā piedzīvotās stāvokļa pasliktināšanās par gandrīz 1½ procentu punktiem no IKP. Paredzētās korekcijas 2008. un 2009. gadā ir identiskas gan attiecībā uz faktisko budžetu, gan primāro budžetu —attiecīgi 0,4 un 0,5 procentu punkti no IKP. Salīdzinot ar iepriekšējo atjauninājumu, plānotie budžeta mērķi ir stingrāki, tomēr korekcijas plānotas programmas perioda pēdējos gados, kad makroekonomiskais scenārijs ir labvēlīgāks. Programmā paredzēts, ka pēc ievērojamas izdevumu un IKP attiecības palielināšanās 2007. gadā 2008. un 2009. gadā notiks budžeta konsolidācija, ik gadu ieņēmumu un IKP attiecību palielinot par 0,4 procentu punktiem, bet izdevumu un IKP attiecību saglabājot visumā nemainīgu. Plānots, ka ieņēmumu un IKP attiecība palielināsies, jo ievērojami palielināsies „citi” ieņēmumi, kas nozīmē lielāku līdzekļu ieplūšanu no ES fondiem. Tāpat izdevumu rādītājs kopējai pamatkapitāla veidošanai pieaug, ko pēc 2007. gada visā visumā kompensēs „citu” izdevumu (kas programmā ietver daļu no patēriņa) samazināšanās par ¾ procentu punktiem 2008. gadā un sociālo pārvedumu samazināšanās par ½ procentu punktiem 2009. gadā.

8. Tiek plānots, ka strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), ko aprēķina atbilstīgi kopīgi saskaņotai metodoloģijai, pasliktināsies: ja 2006. gadā būs vērojams deficīts aptuveni 1% apmērā no IKP, tad 2007. gadā deficīts būs jau 1¾ % no IKP; tomēr līdz 2009. gadam bilancē jau būs pārpalikums — ¼ % no IKP. Vidējā termiņa mērķis (VTM) programmā ietvertajam budžeta stāvoklim ir strukturālais deficīts 1 % apjomā no IKP, ko programmā plānots sasniegt aptuveni 2008. gadā — tāpat kā iepriekšējā atjauninājumā. Tā kā VTM prasības pārsniedz minimālos kritērijus (noteiktais deficīts apmēram 2% no IKP), sasniedzot to, tiktu īstenots mērķis nodrošināt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Šis VTM iekļaujas robežās, kas noteiktas euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

9. Budžeta prognožu riski programmā kopumā šķiet līdzsvaroti 2007. gadā, bet budžeta izpildes rezultāti no 2008. gada varētu būt sliktāki par programmā prognozētajiem, jo makroekonomisko scenāriju apdraud vairāki riski. Budžeta stratēģijas pamatā ir ieņēmumu un IKP attiecības ievērojams pieaugums un sociālo pārvedumu un „citu izdevumu” (kas programmā ietver daļu no patēriņa izdevumiem) un IKP attiecības samazinājums, kas nav pietiekami pamatots, ņemot vērā to, ka oficiālas vidēja termiņa valsts finanšu plānošanas un kontroles pamatnostādnes tiks ieviestas tikai, sākot ar 2008. gadu.

10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis programmā var izrādīties neadekvāts, lai nodrošinātu vidējā termiņa mērķa sasniegšanu līdz 2008. gadam, kā paredzēts programmā. Taču šķiet, ka tas visā programmas periodā nodrošina pietiekamu drošības rezervi pret budžeta deficīta robežvērtības (3 % no IKP) pārsniegšanu parastu makroekonomisko svārstību rezultātā. Izņemot attiecībā uz 2007. gadu, programmā paredzētais korekciju temps VTM sasniegšanai kopumā atbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka korekcijām jābūt lielākām ekonomiskā uzplaukuma laikā un tās varētu būt mazākas ekonomikas lejupslīdes laikā. Tomēr ir skaidrs, ka 2007. gadā būs vērojama novirze no virzības uz VTM, neraugoties uz ekonomisko uzplaukumu, un tas neatbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam. Lai nodrošinātu stabilu makroekonomiskās konverģences procesu un mazinātu riskus, ko rada nelīdzsvarota ekonomiskā izaugsme, būtu lietderīgi īstenot noteiktākas strukturālās korekcijas programmas perioda sākumā.

11. Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu „nozīmīgākās strukturālās reformas” ar pierādāmu ietekmi uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību jāņem vērā, nosakot korekciju virzību uz vidējā termiņa mērķi. Programmā izklāstītā vidējā termiņa budžeta stratēģija ietver īslaicīgu novirzi no korekcijām virzībā uz vidējā termiņa mērķi 2007. gadā. Programmā norādīts, ka notiekošā pensiju reforma pakāpeniski samazinās sociālās apdrošināšanas iemaksu apjomu valsts bilancē un ka iemaksas otrā līmeņa pensiju shēmā palielināsies no 0,4 % no IKP 2006. gadā līdz 1,7 % no IKP līdz 2009. gadam. Programmā paredzēts, ka strukturālā bilance, kas koriģēta, ņemot vērā pensiju reformas pakāpenisku īstenošanu, 2007. gadā pasliktināsies par ½ %no IKP, taču 2008. gadā uzlabosies par 1½ %no IKP, bet 2009.gadā — par 1¼ %no IKP. Lai gan, izvērtējot korekcijas virzībā uz VTM, var ņemt vērā pensiju reformas tīrās izmaksas, korekcijas 2007. gadā (pat ņemot vērā šādas izmaksas) neatbilst paktam. No otras puses, programmā minētā veselības aprūpes reforma un valsts investīciju projekti nav uzskatāmi par strukturālām reformām, ar ko varētu pamatot īslaicīgas novirzes, jo šie pasākumi nav pietiekami sīki izklāstīti un programmā nav pierādīts, ka tiem būtu sevišķi labvēlīga ietekme uz valsts finanšu ilglaicīgo ilgtspējību.

12. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds 2006. gadā ir sasniedzis 10,7% no IKP, kas ir ievērojami mazāk par Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP. Programmā lēsts, ka programmas periodā parāda attiecība kritīsies par 1,3 procentu punktiem līdz 9,4% no IKP 2009. gadā.

13. Sabiedrības novecošanās ietekme uz budžetu ilgtermiņā Latvijā ir zemāka nekā vidēji ES; prognozēts, ka ar novecošanos saistītie izdevumi kā daļa no IKP nākamajās desmitgadēs samazināsies, jo to ietekmēs pensiju sistēmas reforma, kas samazinās izdevumus. Pašreizējais kopējā parāda līmenis Latvijā ir ļoti zems, un strukturālā budžeta stāvokļa uzlabošana, kā paredzēts konverģences programmas atjauninājumā, veicinātu risku ierobežošanu attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā. Kopumā Latvijas finanšu ilgtspējību apdraud mazs risks.

14. Konverģences programmā ietverts kvalitatīvais novērtējumus par valsts reformu programmas 2006. gada oktobra īstenošanas ziņojuma kopējo ietekmi vidēja termiņa fiskālās stratēģijas kontekstā. Turklāt tā sniedz zināmu informāciju par valsts reformu programmā paredzēto galveno reformu tiešajām budžeta izmaksām vai ietaupījumiem, un tās budžeta prognozēs skaidri paredzēts ņemt vērā valsts reformu programmā izklāstīto darbību ietekmi uz valsts finansēm. Konverģences programmā paredzētie pasākumi valsts finanšu jomā, liekas, atbilst valsts reformu programmā minētajiem pasākumiem. Jo īpaši abās programmās paredzēts ievērojams valsts investīciju pieaugums, un konverģences programmā sīkāk izklāstīti pasākumi, kas īstenojami, lai uzlabotu valsts finanšu institucionālās iezīmes, tostarp daudzgadēju budžeta nostādņu ieviešana.

15. Programmas budžeta stratēģija kopumā tikai daļēji atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas iekļautas integrētajās pamatnostādnēs periodam no 2005. līdz 2008. gadam. Konkrētāk, fiskālās politikas nostādnes nav pietiekamas, lai sekmētu ārējā konta lielāku ilgtspējību.

16. Attiecībā uz prasībām par sniedzamajiem datiem, kas norādītas rīcības kodeksā par stabilitātes un konverģences programmām, programmā sniegti visi obligātie un lielākā daļa fakultatīvo datu[7]. Tomēr pastāv dažas neatbilstības saistībā ar standarta 2. tabulu.

Kopumā var secināt, ka budžeta stāvokļa pasliktināšanās 2007. gadā neatbilst piesardzīgai fiskālai politikai, kuras mērķis ir nodrošināt ilgtspējīgu konverģenci, tostarp samazinot ārējo nestabilitāti un ierobežojot inflāciju. Turpmākajos gados programmā paredzēts gūt sekmes virzībā uz VTM, ņemot vērā izredzes, ka izaugsme būs spēcīga, tomēr budžeta mērķi nav vērienīgi un to sasniegšana, sākot ar 2008. gadu, ir apdraudēta.

Ņemot vērā iepriekš minēto novērtējumu, Latvija tiek aicināta:

(i) mazināt makroekonomiskās nestabilitātes riskus, 2007. gadā sasniedzot ievērojami labāku budžeta mērķi un pēc iespējas drīzāk pieņemot pasākumus — kā daļu no plašākas reformu stratēģijas —, kas ļautu īstenot konsolidāciju arī pēc VTM sasniegšanas nākamajos gados;

(ii) izveidot skaidrākas un saistošākas vidēja termiņa pamatnostādnes attiecībā uz valsts finanšu plānošanu un kontroli.

Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reālais IKP (% izmaiņas) | CP 2007. g. janv. | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7,5 |

COM 2006. g. nov. | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | n.d. |

CP 2005. g. nov. | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | n.d. |

SPCI inflācija (%) | CP 2007. g. janv. | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |

COM 2006. g. nov. | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | n.d. |

CP 2005. g. nov. | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | n.d. |

Ražošanas apjoma starpība (% no potenciālā IKP) | CP 2007. g. janv.1 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |

COM 2006. g. nov.5 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | n.d. |

CP 2005. g. nov.1 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | n.d. |

Valsts bilance6 (% no IKP) | CP 2007. g. janv. | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |

COM 2006. g. nov. | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | n.d. |

CP 2005. g. nov. | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | n.d. |

Primārā bilance6 (% no IKP) | CP 2007. g. janv. | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |

COM 2006. g. nov. | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | n.d. |

CP 2005. g. nov. | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | n.d. |

Cikliski koriģētā bilance6 (% no IKP) | CP 2007. g. janv.1 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

COM 2006. g. nov. | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | n.d. |

CP 2005. g. nov.1 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | n.d. |

Strukturālā bilance2,6 (% no IKP) | CP 2007. g. janv.3 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

COM 2006. g. nov.4 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | n.d. |

CP 2005. g. nov. | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | n.d. |

Valsts kopējais parāds (% no IKP) | CP 2007. g. janv. | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |

COM 2006. g. nov. | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | n.d. |

CP 2005. g. nov. | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | n.d. |

Piezīmes. 1Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 2 Cikliski koriģēta bilance (kā norādīts iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 3Programmā nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu 4 Komisijas dienestu 2006. gada rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu 5Pamatojoties uz attiecīgi 9,3%, 9,6%, 9,6% un 9,5% lēsto potenciālo pieaugumu 2005. – 2008. gadā. 6 Notiekošās pensiju reformas tīrās izmaksas (otrā pensiju līmeņa ieviešana) ir iekļautas deficītā. Tiek lēsts, ka šīs izmaksas 2005. gadā sastāda 0,3 % no IKP, 2006. gadā — 0,4 % no IKP, 2007. gadā — 0,6 % no IKP, 2008. gadā — 1,3 % no IKP un 2009. gadā — 1,5 % no IKP. Programmā paredzētās izmaiņas, salīdzinot ar iepriekšējo periodu, kas koriģētas, ņemot vērā pensiju reformas pakāpeniski īstenošanu, būtu pasliktināšanās par 0,6 % no IKP 2007. gadā un uzlabojums 1,6 % apmērā un 1,2 % apmērā attiecīgi 2008. un 2009. gadā. Avoti: Konverģences programma (CP); Komisijas dienestu 2006. gada rudens ekonomiskās prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi dokumenti, kas ir minēti šajā tekstā, ir atrodami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisijas paziņojums Eiropadomes pavasara sanāksmē „Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības atjaunotās stratēģijas īstenošana — rezultātu gads”, 12.12.2006., COM(2006) 816.

[3] Komisijas Paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam „Valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība Eiropas Savienībā”, 12.10.2006., COM(2006) 574, un Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts, (2006.), „The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy Nr. 4/2006.

[4] „Specifikācijas par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formātu un saturu”, ko ECOFIN padome atbalstīja 2005. gada 11. oktobrī.

[5] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Tā kā pēc vispārējām vēlēšanām oktobrī jaunā valdība tika izveidota 2006. gada novembrī, atjauninājums tika iesniegts nevis 1. decembrī, kā to paredz rīcības kodekss, bet gan 6 nedēļas vēlāk.

[7] Jo īpaši trūkst datu par parāda-deficīta korekcijas apakškomponentēm, kā arī dažu elementu tabulā par valsts finanšu ilglaicīgo ilgtspējību.