Īpašais ziņojums Tehniskā palīdzība: tās 
devums lauksaimniecībā 
un lauku attīstībā LV 2015  Nr. 04
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA

EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tālrunis +352 4398-1
E-pasts: eca-info@eca.europa.eu  
Internets: http://eca.europa.eu
Twitter : @EUAuditorsECA  
YouTube : EUAuditorsECA
Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa  (http://europa.eu ).
Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads
Print ISBN 978-92-872-2186-5 ISSN 1831-0877 doi:10.2865/909570 QJ-AB-15-003-LV-C
PDF ISBN 978-92-872-2218-3 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/70734 QJ-AB-15-003-LV-N
EPUB ISBN 978-92-872-2212-1 ISSN 1977-5717 doi:10.2865/42967 QJ-AB-15-003-LV-E
© Eiropas Savienība, 2015. gads
Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.
Printed in Luxembourg
Tehniskā palīdzība: tās 
devums lauksaimniecībā 
un lauku attīstībā
(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)Īpašais ziņojumsLV 2015  Nr. 04
02
 Revīzijas darba grupa
ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un 
atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, 
tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie noti ­
kumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.
Šo lietderības revīziju veica ERP locekles Rasa Budbergytė  vadītā I apakšpalāta, kuras pārziņā ir izdevumu jomas, kas saistī ­
tas ar dabas resursu aizsardzību un apsaimniekošanu. Revīziju vadīja ERP locekle Kersti Kaljulaid , un viņai palīdzēja nodaļas 
vadītājs Helder Faria Viegas , grupas vadītājs Csaba Bartos , grupas vadītāja vietniece Blanka Happach , revidents Maciej 
Szymura , revidents Carlos Sanchez Rivero , revidents Roberto Resegotti  un ziņojuma redaktors Tom Everett .
No kreisās uz labo: B. Happach, R. Resegotti, Cs. Bartos, M. Szymura, K. Kaljulaid, 
C. Sanchez Rivero, T. Everett, H. Faria Viegas .
03
 Saturs
Punkts
 Saīsinājumi
I–VII  Kopsavilkums
1–16  Ievads
1–4 Kas ir tehniskā palīdzība?
5–10  Tehniskās palīdzības lauksaimniecībai un lauku attīstībai nesenā vēsture
11–13  Tiesību akti un noteikumi
14–16  Budžeta un izdevumu līmeņi
17–23  Revīzijas tvērums, mērķi un pieeja
17–19  Revīzijas tvērums un mērķi
20–23  Revīzijas pieeja
24–82  Apsvērumi
24–51  Kā faktiski izlieto naudu tehniskajai palīdzībai?
26–28  Skaidrības trūkums
29–35  Komisijā – uzsvars uz administratīvajām izmaksām
36–51  Dalībvalstīs – uzsvars uz algām
52–59  Vai izmaksas ir attiecināmas?
52–53  Daži formāli neattiecināmi gadījumi Komisijā
54–59  Biežāk sastopamās problēmas dalībvalstīs
04 Saturs
60–82  Cik atbilstoša ir tehniskās palīdzības darbības rezultātu sistēma?
64–67  Nepilnības plānošanā un vajadzību novērtēšanā
68–70  Mērķi nepavisam neatbilst SMART  kritērijiem
71–75  Ierobežota uzraudzība un vērtēšana
76–78  Neatbilstošās darbības rezultātu sistēmas sekas
79–82  Sadarbības tīkli – iespējas efektīvai darbības rezultātu sistēmai
83–93  Secinājumi un ieteikumi
 Pielikums.   Tehniskās palīdzības finansiālā plānošana lauku attīstībā 2007.–2013. un 
2014.–2020. gadam
 Komisijas atbilde
05
 Saīsinājumi
KLP : kopējā lauksaimniecības politika
VUNS : vienotā uzraudzības un novērtēšanas sistēma
ELFLA : Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai
ELGF : Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds
ELVGF : Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds – ELGF un ELFLA priekštecis (1962.–2006. g.)
ELAT : Eiropas lauku attīstības tīkls
LAP : lauku attīstības programma
SAPARD : Īpašā pirmspievienošanās programma lauksaimniecības un lauku attīstībai – instruments, kas izveidots, lai 
palīdzētu kandidātvalstīm (2000.–2006. g.) pirms iestāšanās Eiropas Savienībā veikt vajadzīgos struktūrpielāgojumus 
lauksaimniecībā un lauku rajonos.
06
 Kopsavilkums
I
Tehnisko palīdzību tradicionāli saista ar specializētu 
zināšanu un finansējuma sniegšanu, lai palīdzētu val ­
dības departamentiem izstrādāt ar politikas mērķiem 
saistītas programmas. Eiropas Savienībā lauksaim ­
niecības un lauku attīstības jomā tehniskā palīdzība 
tik sniegta kā finansējums atsevišķās kopējās lauk ­
saimniecības politikas jomās – no ELGF (I pīlārs) un no 
ELFLA (II pīlārs). Izdevumiem būtu jāsekmē adminis ­
tratīvo spēju pilnveidošana un abu pīlāru programmu 
īstenošana, ko veic Komisija un dalībvalstis.
II
Palāta revidēja tehniskās palīdzības finansējuma  
izlietojumu lauksaimniecībā un lauku attīstībā  
2007.–2013. gada periodā. Līdz 2013. gada beigām 
Komisija un dalībvalstis šajā politikas jomā bija izlie ­
tojušas pusi no sava 1,8 miljardus EUR lielā tehniskās 
palīdzības budžeta, un atlikums ir pieejams tēriņiem 
līdz 2015. gada beigām.
III
Revīzijā uzmanība bija pievērsta tehniskās palīdzības 
pārvaldībai un tās devumam galveno politikas mērķu 
sasniegšanā. Revidenti pārbaudīja, kādas darbības 
Komisija un dalībvalstis finansēja no tehniskās palīdzī ­
bas, vai deklarētās izmaksas bija attiecināmas un vai 
kārtība tehniskās palīdzības darbības rezultātu novēr ­
tēšanai bija pienācīga un efektīva.
IV
Palāta secināja, ka Komisija un dalībvalstis ir pilnībā 
izmantojušas regulatīvo elastīgumu šajā jomā. Taču 
šāda izvēles brīvība ir novedusi pie neskaidra priekš ­
stata par finansējuma uzdevumiem un par to, kā tas 
izlietojams. Revidētajā periodā ir notikusi nobīde no 
izpratnes par tehnisko palīdzību kā “spēju veidošanu” 
uz atbalstu kārtējām administratīvajām izmaksām, 
proti, algām un IT uzturēšanai. Šāds tehniskās palī ­
dzības izmantojums liek apšaubīt tās īpašo devumu 
vispārējos programmas mērķos.
07 Kopsavilkums
V
Komisijas nepietiekami normatīvajai pieejai attiecībā 
uz tehnisko palīdzību sekas ir bijušas arī attiecināmī ­
bas jomā. Tā kā administratīvās izmaksas I un II pīlāram 
bieži vien ir kopīgas, var rasties neskaidrības, kā pareizi 
iedalīt izdevumus katram fondam. Šī problēma galve ­
nokārt rodas dalībvalstīs, kur I pīlāra ietvaros parasti 
nav tiesību uz tehniskās palīdzības līdzfinansējumu. 
Tas, ka administratīvās izmaksas ir attiecināmas tikai 
uz II pīlāru (Komisijā) vai arī tās ir jāsadala starp abiem 
pīlāriem, nozīmē sarežģītas administratīvas procedū ­
ras, lai pamatotu izmaksu iedalījumu, un ne vienmēr 
šīs procedūras pareizi piemēro.
VI
Visa KLP finansējuma izlietojumu regulē prasības attie ­
cībā uz izdevumu pareizību, ko garantē uzraudzības 
un vērtēšanas sistēma. Taču, tā kā tehniskā palīdzība 
parasti nav saistīta ar pamatdarbību, to no šīs sistēmas 
izslēdz. Rezultātā zūd pārredzamība un pārskatatbil ­
dība, un nav iespējams noteikt, vai tehniskās palīdzī ­
bas resursi tiek izlietoti lietderīgi un efektīvi. Novir ­
zot līdzekļus no spēju veidošanas pasākumiem, kas 
saistīti ar finansēšanas pamatmērķiem, pastāv risks, 
ka neizdevīgākā stāvoklī nonāks, galīgie saņēmēji – it 
īpaši līdzfinansējuma struktūras dēļ – ES trūcīgākajos 
reģionos.
VII
Kopumā Palāta secina, ka, tā kā tehniskās palīdzības 
izdevumiem lauksaimniecībai un lauku attīstībai nav 
pienācīgas darbības rezultātu novērtēšanas sistēmas, 
ne Komisija, ne dalībvalstis nespēj pierādīt, cik labi 
tehniskā palīdzība ir sekmējusi KLP vispārējo politikas 
mērķu sasniegšanu.Tāpēc Palāta sniedz turpmāk minētos ieteikumus.
 ο Komisijai ir jāpaskaidro dalībvalstu tehniskās pa ­
līdzības tvērums un piemērošana lauku attīstības 
jomā. Īpaši jāpaskaidro atšķirība starp pamatdar ­
bības / “spēju veidošanas“ izdevumiem un attie ­
cināmām administratīvajām/ “budžeta atbalsta” 
izmaksām, konkrēti – saistībā ar algām.  
Šāds skaidrojums ļautu labāk pārredzēt veidus, kā 
finansējumu var izmantot. Komisijai ir stingri jāuz ­
rauga, kā dalībvalstis īsteno tehnisko palīdzību.
 ο Komisijai arī jāveic vajadzīgie pasākumi, lai no ­
drošinātu, ka vispārēji administratīvi izdevumi, 
piemēram, kārtējie IT uzturēšanas izdevumi, 
netiek apmaksāti no tehniskās palīdzības budžeta 
pozīcijām.
 ο Komisijai turpmāk ir jāprasa dalībvalstīm atsevišķi 
paziņot administratīvās / “budžeta atbalsta” izmak ­
sas lauku attīstībai, lai būtu labāk redzams, ka daļa 
tehniskās palīdzības finansējuma ir izlietota šādam 
atbalstam.
 ο Komisijai un dalībvalstīm jāizveido piemērota dar ­
bības rezultātu sistēma tehniskās palīdzības finan ­
sējumam. Īpaši svarīgi ir pareizi novērtēt Komisijas 
un dalībvalstu tehniskās palīdzības vajadzības, un 
ir jāievieš mehānisms mērķu izvirzīšanai un jāmēra 
virzība uz tiem.
08
 Ievads
Kas ir tehniskā palīdzība?
01 
Tehniskā palīdzība starptautiskā 
kontekstā tiek definēta kā “zinātības 
sniegšana personāla apmācības formā 
un pētniecības un ar to saistīto izmak ­
su segšana”1. Galvenokārt tā izpaužas 
kā attīstības atbalsts, ko sniedz ESAO, 
ANO un citas starptautiskas orga ­
nizācijas, lai ar zinātību un padomu 
palīdzētu īstenot valstu attīstības 
programmas.
02 
Eiropas Savienība sniedz specializētas 
zināšanas ar tehniskās palīdzības pasā ­
kumu starpniecību ārējā atbalsta jomā 
jaunattīstības valstīm un citām valstīm, 
kas nav dalībvalstis. Komisija tehnisko 
palīdzību sniedz arī finansējuma veidā, 
izmantojot trīs galvenos kanālus:
 ο tā sedz izmaksas, kuras rodas 
izpildaģentūrām, kas izveidotas, lai 
pārvaldītu projektus un program ­
mas gan konkrētās, gan visaptve ­
rošās politikas jomās;
 ο tā ir noteikusi no pamatdarbības 
budžeta2 finansējamas pozīcijas 
saviem ģenerāldirektorātiem, kuri 
vada, pārvalda un koordinē prog ­
rammas konkrētās politikas jomās;
 ο tā līdzfinansē dalībvalstis, kuras 
izmanto tehnisko palīdzību saistībā 
ar ES fondiem (piem., ELFLA, EZF, 
KF, ERAF), lai sekmētu valsts vai 
reģionālu programmu vai darbību 
īstenošanu.03 
Šis revīzijas ziņojums aptver abus 
pēdējos apakšpunktus atbilstoši tam, 
kā tehniskās palīdzības finansējumu 
izmanto politikas jomā “Lauksaimniecī ­
ba un lauku attīstība”.
04 
Parasti šādi finansētās izmaksu kate ­
gorijas ir pētījumu un novērtējuma 
ziņojumu sagatavošana, sanāksmju 
un semināru organizēšana, apmācība 
un ārēju ekspertu pakalpojumi. Tomēr 
finansējums var ietvert arī personāla 
izmaksas, IT attīstību un uzturēšanu, 
informācijas un reklāmas pasākumus 
un sadarbības tīklus. Izdevumiem jābūt 
saistītiem ar programmu un jāsekmē 
vispārējo politikas mērķu sasniegšana, 
pilnveidojot administratīvās spējas un 
sekmējot programmas īstenošanu.1 ESAO definīcija Attīstības 
palīdzības komitejas ( DAC ) 
Statistisko ziņojumu direktīvā, 
2010. gada 12. novembris, 
47. un 48. punkts.
2 Tā kā Komisija ir vienīgā 
ES iestāde, kurai ir 
pamatdarbības budžets, tā 
viena pati ir atbildīga par 
tehniskās palīdzības 
finansēšanu, īstenošanu un 
pārraudzību ES līmenī.
09 Ievads
Tehniskās palīdzības 
lauksaimniecībai un lauku 
attīstībai nesenā vēsture
05 
Noteikumi par tehniskās palīdzības 
izmantošanu lauksaimniecībā KLP   
I pīlāram (tirgus pasākumi un tiešais 
atbalsts no ELGF) un II pīlāram (lauku 
attīstības atbalsts no ELFLA) atšķiras.
06 
No 2000. līdz 2004. gadam dalībvalstīm 
lauku attīstībai bija pieejams tikai tāds 
tehniskās palīdzības līdzfinansējums, 
ko sniedza Eiropas Lauksaimniecības 
virzības un garantiju fonda (ELVGF) 
Virzības nodaļa. Atbalsta līmeņi bija 
relatīvi zemi (1 % no kopējā finansēju ­
ma), un Komisija stingri uzraudzīja to, 
kā tehniskās palīdzības finansējums 
tiek izlietots.
07 
2000.–2006. gada plānošanas periodā 
desmit Viduseiropas un Austrumei ­
ropas kandidātvalstīm3 piedāvāja 
tehnisko palīdzību lauksaimniecības 
jomā no SAPARD . Tā bija viena no trim 
struktūrprogrammām (pārējās bija 
Phare  un ISPA ), kas bija paredzētas 
institucionālo, transporta, vides un 
lauksaimniecības spēju veidošanai, lai 
sagatavotu publiskās pārvaldes iestā ­
des dalībai Eiropas Savienībā. Visām 
trim programmām bija kopīgi noteiku ­
mi par tehniskās palīdzības īstenošanu 
un attiecināmību. SAPARD  programmā 
ES pēc Komisijas iniciatīvas sedza visu 
tehniskās palīdzības izdevumu summu, 
kas katrai valstij bija radusies, vidēji 
3 % apmērā no gada finansējuma.08 
No 2004. gada astoņas SAPARD  valstis, 
kuras tajā gadā pievienojās ES, varēja 
izmantot jaunos pārejas pasākumus, 
tostarp tehniskās palīdzības papildu 
resursus no ELVGF Garantiju nodaļas 
nolūkā stiprināt administratīvās spējas, 
kas ļautu efektīvi pārvaldīt to lauku 
attīstības programmas.
09 
Laikposmā no 2007. gada līdz 2013. ga ­
dam, kam šajā ziņojumā pievērsta 
galvenā uzmanība, saikne ar struktūriz ­
devumiem tika pārtraukta, un finan ­
sējumu (ietverot tehniskās palīdzības 
komponenti) lauksaimniecībā un 
lauku attīstībā piešķīra atsevišķi – ar šīs 
jomas tiesību aktiem. Kaut arī I pīlāram 
tas nenozīmēja lielas izmaiņas notei ­
kumos, tehniskās palīdzības izmanto ­
šanas pieeja II pīlāra ietvaros nozīmīgi 
mainījās. Piemērojamie tiesību akti ir 
aprakstīti nākamajā iedaļā.
10 
Viens no elementiem, uz ko jānorāda 
saistībā ar tehniskās palīdzības plāno ­
šanu un ko ieviesa 2007.–2013. gadā, 
bija prasība veidot sadarbības tīklus 
lauku attīstībā gan valsts4, gan Eiropas 
Savienības mērogā5. Kaut arī tas attie ­
cās tikai uz nelielu daļu no ELFLA pie ­
šķīruma tehniskajai palīdzībai, sadarbī ­
bas tīkli bija svarīgs papildinājums, jo 
tie izveidoja ES mēroga sistēmu, kurā 
bija iesaistīti daudzi un dažādi poten ­
ciālie partneri.3 Visas 2004. un 2007. gada 
pievienošanās valstis, izņemot 
Kipru un Maltu.
4 Ar valsts lauku tīklu 
starpniecību.
5 Ar Eiropas lauku attīstības tīkla 
starpniecību.
10 Ievads
Tiesību akti un noteikumi
11 
Attiecībā uz 2007.–2013. gadu tehniskā 
palīdzība lauksaimniecībā un lauku 
attīstībā būtiski pieminēta vairāk nekā 
vienā ES regulā6. No I pīlāra dalībvalstu 
tehniskās palīdzības līdzfinansēšana 
bija atļauta tikai dažās shēmās7, kuras 
kopā veidoja mazāk nekā 5 % no 
ELGF budžeta. Turklāt KLP finansēšanas 
regulas 13. pantā ir skaidri noteikts, ka 
“fonds nesedz izdevumus, kas ir saistīti 
ar dalībvalstu un ELGF atbalsta saņē ­
mēju administratīvajām un personāla 
izmaksām”. Pretstatā šiem ierobežoju ­
miem nebija norādīta maksimālā sum ­
ma, ko Komisija var izlietot tehniskajai 
palīdzībai I pīlāra ietvaros.
12 
Lauku attīstības jomā noteikumi atļāva 
Komisijai izmantot līdz pat 0,25 % no 
ikgadējā ELFLA piešķīruma tehniskās 
palīdzības pasākumu finansēšanai. 
Tie tika definēti kā “sagatavošanas, 
uzraudzības, administratīvā atbalsta, 
novērtēšanas un kontroles pasāku ­
mi”8. Dalībvalstīm bija uzticēta pilnīga 
atbildība par savu tehniskās palīdzības 
budžetu, kas tika noteikts ne vairāk 
kā 4 % apmērā no kopsummas katrai 
lauku attīstības programmai un bija 
jāizlieto “sagatavošanas, apsaimnieko ­
šanas, uzraudzības, novērtēšanas, in ­
formācijas un kontroles pasākumiem”9. 
Šajās robežās gan Komisija, gan dalīb ­
valstis varēja brīvi noteikt, cik līdzekļu 
atvēlēt tehniskajai palīdzībai un kuri 
projekti/pasākumi būtu jāfinansē.13 
Pašreizējam plānošanas periodam 
(2014.–2020. g.) Komisija nav ierosinā ­
jusi nekādas lielas izmaiņas tehniskās 
palīdzības finansēšanas principos ne 
lauku attīstībai, ne lauksaimniecības 
nozarei kopumā. Tikmēr gan dalībval ­
stu, gan Komisijas plānotos tehniskās 
palīdzības izdevumus ir paredzēts 
palielināt (sk.  pielikumu ).6 Galvenie noteikumi attiecībā 
uz 2007.–2013. gada periodu ir 
izklāstīti 5. pantā Padomes 
2005. gada 21. jūnija Regulā 
(EK) Nr. 1290/2005 par kopējās 
lauksaimniecības politikas 
finansēšanu (KLP finansēšanas 
regula) (OV L 209, 11.8.2005., 
1. lpp.), 66. pantā Padomes 
2005. gada 20. septembra 
Regulā (EK) Nr. 1698/2005 par 
atbalstu lauku attīstībai no 
Eiropas Lauksaimniecības 
fonda lauku attīstībai (ELFLA) 
(ELFLA regula) (OV L 277, 
21.10.2005., 1. lpp.) un 
40.–41.a pantā Komisijas 
2006. gada 15. decembra 
Regulā (EK) Nr. 1974/2006, ar 
ko paredz sīki izstrādātus 
piemērošanas noteikumus 
Padomes Regulai (EK) 
Nr. 1698/2005 par atbalstu 
lauku attīstībai no Eiropas 
Lauksaimniecības fonda lauku 
attīstībai (ELFLA atbalsta 
īstenošanas regula) (OV L 368, 
23.12.2006., 15. lpp.). Tāpat kā 
2002. gada Finanšu regula 
(Padomes Regula 
Nr. 1605/2002), minētās 
regulas tagad ir atceltas un 
aizstātas.
7 Piemēram, vīnkopības un 
biškopības pasākumi, shēma 
“augļi skolai” un POSEI  shēma 
attālākajiem reģioniem.
8 ELFLA regula, 66. panta 
1. punkts.
9 ELFLA regula, 66. panta 
2. punkts.
11 Ievads
Budžeta un izdevumu 
līmeņi
14 
ES budžeta 05. sadaļā (“Lauksaimnie ­
cība un lauku attīstība”) apropriācijas 
tehniskās palīdzības izdevumiem 
parādās gan pamatdarbības izdevu ­
mu10, gan administratīvo izdevumu 
pozīcijās11.
15 
Tabulā  sniegts apskats par tehnisko 
palīdzību lauksaimniecībā un lauku 
attīstībā 2007.–2013. gadā.16 
Plānošanas perioda beigās Komisija vēl 
nebija izsmēlusi savas tehniskās palī ­
dzības saistības I pīlāram un II pīlāram. 
II pīlāra ietvaros piešķirtā summa bija 
0,19 % no kopējā ELFLA budžeta, kas ir 
daudz mazāk nekā atļautā maksimālā 
summa, un līdz 2013. gada beigām 
bija izlietota tikai aptuveni ceturtdaļa 
no šā piešķīruma. Līdzīgs stāvoklis 
bija dalībvalstīs, kur vidējā II pīlāram 
plānotā summa bija mazāka par 1,9 % 
no kopējā lauku attīstības budžeta, bet 
vidējā izpilde 2013. gada beigās bija 
aptuveni 0,8 % – atkal abi skaitļi daudz 
zemāki nekā 4 % apmērā noteiktā 
maksimālā summa. Taču, tā kā uzskaitē 
var iekļaut izmaksas, kas radīsies līdz 
2015. gadam (“n+2” noteikums), galīgie 
izpildes līmeņi no visiem budžetiem 
var būt daudz augstāki.10 05 02. un 05 03. nodaļas 
paredzētas īpašām shēmām 
I pīlāra ietvaros, 05 04. nodaļa – 
II pīlāram. Atsevišķi tehniskās 
palīdzības tēriņu elementi 
iekļauti arī 05 08. nodaļā, kurā 
apkopotas KLP vispārējās 
politikas koordinācijas 
darbības, piemēram, tās, kas ir 
plašākas par konkrētas 
programmas jomu.
11 05 01 04. pants (atbalsta 
izdevumi). Kaut arī izmaksas ir 
klasificētas pie 
administratīvajām 
apropriācijām, šāda veida 
izmaksas grāmato kā 
pamatdarbības izdevumus tajā 
programmā, uz kuru tās 
attiecas. Izšķirošais ir tas, ka šīm 
izmaksām jābūt skaidri 
saistītām ar ELGF vai ar ELFLA. 
Uz šo revīziju attiecas arī cita 
05 01. nodaļas (administratīvo) 
izdevumu daļa. Tā ir “Citi 
pārvaldības izdevumi” 
(05 01 02 11. postenis) –pozīcija, 
ko izmanto, lai finansētu 
darbības, kuras gan ir ļoti 
līdzīgas ar pamatdarbību 
saistītai tehniskai palīdzībai, bet 
nav raksturīgas kādai 
programmai un tādējādi 
saskaņā ar noteikumiem nav 
attiecināmas.
Apskats par tehniskās palīdzības izdevumiem I un II pīlāra ietvarosTabula(miljoni EUR) 
Politikas joma ShēmaFinansējuma 
saņēmējsMaksimālā summa 
(%)Tehniskās palīdzības 
budžeta plānošana 
(saistības) 
2007.–2013.  gadā  Finanšu izpilde 
2007.–2013.  gadā
Lauksaimniecība un 
lauku attīstībaI pīlārsKomisija Neattiecas 73,5 54,4
Dalībvalstis Neattiecas Konsolidēti dati nav pieejami
II pīlārsKomisija 240,6 (0,25  %) 188,0 47,9
Dalībvalstis 3 849,5 (4 %) 1513,0 788,4
Lauksaimniecība un lauku attīstība KOPĀ 1774,5 890,8
Piezīme.  Visi skaitļi ir noapaļoti.
Avots:  ERP, pamatojoties uz ES vispārējo budžetu un Komisijas sniegtajiem datiem.
12
 Revīzijas tvērums,  
mērķi un pieeja
Revīzijas tvērums un 
mērķi
17 
Palāta revidēja tehniskās palīdzības 
finansējuma izlietojumu lauksaimniecī ­
bā un lauku attīstībā 2007.–2013. gada 
plānošanas periodā. Revīzijas centrā 
bija finansējuma pareizība, efektivitāte 
un lietderība Komisijas un dalībvalstu 
līmenī.
18 
Revīzijas tēmas izvēli daļēji ietekmēja 
tehniskās palīdzības daudzveidība 
(kā izdevumu transversāla joma), kas 
parādās vairākās budžeta pozīcijās 
(14. punkts) un kam piemērojama ­
jos tiesību aktos nav vienas skaidras 
definīcijas.
19 
Revīzijas uzdevums bija novērtēt, cik 
labi tehniskā palīdzība bija pārvaldīta 
un vai tā sekmēja lauksaimniecības un 
lauku attīstības īpašo mērķu sasniegša ­
nu. Konkrēti, tika pārbaudīts,
 ο kādas darbības finansēja no 
tehniskās palīdzības līdzekļiem 
(sk. 24.–51. punktu);
 ο vai tehniskajai palīdzībai dekla ­
rētās izmaksas bija attiecināmas 
(52.–59. punkts);
 ο vai kārtība tehniskās palīdzī ­
bas darbības rezultātu mērīša ­
nai bija pienācīga un efektīva 
(60.–82. punkts).Revīzijas pieeja
20 
Revīzijas pamatdarba gaitā revidenti 
apmeklēja Komisijas Lauksaimniecības 
un lauku attīstības ģenerāldirektorātu 
un piecas dalībvalstis (Itāliju, Lietuvu, 
Ungāriju, Austriju un Poliju), kas lauk ­
saimniecībā un lauku attīstībā izmanto 
tehniskās palīdzības finansējumu. Šīs 
valstis izraudzījās tāpēc, ka, kopā ņe ­
mot, revidētajā periodā tajās bija veikti 
vairāk nekā 50 % no tehniskās palīdzī ­
bas izdevumiem.
21 
Revidentu konstatējumi balstās uz 
informāciju, ko ieguva revīzijas apmek ­
lējumos un 27 dalībvalstu reģionālo un 
valsts vadošo iestāžu aptaujā. No šīm 
92 iestādēm 50 iestādes atbildēja uz 
aptaujas jautājumiem, kaut arī ne vien ­
mēr pilnībā vai pietiekami izvērsti. Viss 
iepriekš minētais – aptauja un valstu 
apmeklējumi – ļāva iegūt informāciju 
par aptuveni 76 % no visiem lauku at ­
tīstībai plānotajiem tehniskās palīdzī ­
bas izdevumiem 2013. gada beigās.
22 
Piecās atlasītās dalībvalstīs revidenti 
apmeklēja galvenos tehniskās palī ­
dzības finansējuma saņēmējus – lauk ­
saimniecības ministrijas, maksājumu 
aģentūras un citas struktūras, kas at ­
bild par lauku attīstības pasākumu īste ­
nošanu. Revidenti arī rīkoja sanāksmes 
ar citām ieinteresētajām personām, 
piemēram, ar lauksaimnieku apvienī ­
bām, zemkopības palātām, NVO un 
citiem valsts lauku tīklu dalībniekiem. 
Visbeidzot, revidenti pārbaudīja 
20 Lauksaimniecības un lauku attīstī ­
bas ģenerāldirektorāta projektus, kas 
bija finansēti no tehniskās palīdzības 
budžeta, un 91 tehniskās palīdzības 
projektu piecās dalībvalstīs.
13 Revīzijas tvērums, mērķi un pieeja 
23 
Tā kā ar 13. pantu administratīvie tēriņi 
no ELGF ir aizliegti (sk. 11. punktu) un 
nav konsolidētu datu par tiem nedau ­
dzajiem I pīlāram atļautajiem tehniskās 
palīdzības gadījumiem, revīzija dalīb ­
valstīs koncentrējās uz lauku attīstības 
(II pīlārs) izdevumiem. Kandidātvalstu 
tehniskās palīdzības finansējumu revī ­
zijā neskatīja, jo bija iesaistīta minimāla 
izdevumu summa (tikai 0,3 miljoni EUR 
visā plānošanas periodā).
14
 Apsvērumi
Kā faktiski izlieto naudu 
tehniskajai palīdzībai?
24 
Līdz 2007. gadam tehniskās palīdzī ­
bas finansējumu KLP ietvaros pamatā 
izmantoja spēju veidošanas darbībām, 
un administratīvās izmaksas dalībval ­
stīs bija skaidri izslēgtas no visiem at ­
balsta veidiem12. Pašlaik tehniskās pa ­
līdzības joma ir pietiekami elastīga, lai 
ietvertu dažādas administratīvo spēju 
pilnveidošanas vajadzības. Tomēr 
elastības nodrošināšanai nevajadzētu 
nozīmēt, ka tiek aizmirsta tehniskās 
palīdzības tradicionālā izpratne vai tas, 
kā finansējums ir jāizmanto praksē. 
Turklāt, lai nodrošinātu, ka tehniskās 
palīdzības finansējums sniedz pievie ­
noto vērtību, tam nav jāaizstāj admi ­
nistratīvie izdevumi, kas jebkurā gadī ­
jumā valsts vai ES pārvaldes iestādēm 
būtu radušies publisko atbalsta shēmu 
ikdienas pārvaldībā.
25 
Tāpēc, kaut arī pašreizējie noteikumi 
visos gadījumos neaizliedz tehniskās 
palīdzības finansējumu izmantot admi ­
nistratīvajām izmaksām, Palāta uzska ­
ta, ka šādam izmantojumam ir jābūt 
pilnībā pamatotam un pārredzamam. 
Ņemot vērā iepriekš minēto, revidenti 
pārbaudīja, kā tiek izmaksāta nauda 
tehniskajai palīdzībai un vai eksistē 
skaidra, vispārēja definīcija, kuras pie ­
mērošana nodrošina atbalstīto darbību 
pievienoto vērtību.Skaidrības trūkums
26 
ES tiesību aktos atrodama tikai viena 
formāla tehniskās palīdzības definī ­
cija saistībā ar publisko iepirkumu 
no vispārējā budžeta: “(..) pasākumi 
atbalstam un spēju veidošanai, kas ir 
nepieciešamas programmas vai darbī ­
bas īstenošanai, jo īpaši sagatavošanas, 
pārvaldības, uzraudzības, novērtēša ­
nas, revīzijas un kontroles pasākumi”13. 
Līdz 2013. gadam šādas definīcijas 
nebija Finanšu regulā un nevienā no 
regulām, kuras veidoja juridisko pama ­
tu 2007.–2013. gada KLP .
27 
Attiecībā uz revidēto periodu tehniskā 
palīdzība tika attiecināta uz “citiem 
izdevumiem” posteņos pie “sagatavo ­
šanas, uzraudzības, administratīvā un 
tehniskā atbalsta, izvērtēšanas, audita 
un pārbaudes pasākumiem, kas vaja ­
dzīgi, lai īstenotu kopējo lauksaimnie ­
cības politiku, tostarp lauku attīstību” 
(KLP finansēšanas regulas 5. pants)14. 
Šajā sarakstā ir izlaista “spēju veido ­
šana”. Tā ir minēta divreiz – katrreiz 
nedaudz citādāk – ELFLA regulas 
66. pantā saistībā ar tehniskās palī ­
dzības finansējumu lauku attīstībā, ko 
attiecīgi īsteno Komisija un dalībvalstis 
(sk. 12. punktu). Te minēts vispārīgs 
termins “administratīvais atbalsts” 
vai “pārvaldība”, kas ļauj tehnisko 
palīdzību vajadzības gadījumā attie ­
cināt uz administratīvajām izmaksām. 
Ar nosacījumu, ka pastāv sasaiste ar 
programmu, atbildīgās iestādes būtībā 
ir atļāvušas izlietot tehniskās palīdzī ­
bas finansējumu jebkādā veidā pēc to 
izvēles.12 Padomes 1999. gada 17. maija 
Regulas (EK) Nr. 1258/1999 par 
kopējās lauksaimniecības 
politikas finansēšanu 
(OV L 160, 26.6.1999., 103. lpp.) 
(pilnībā atcelta 2006. gadā) 
1. panta 4. punktā teikts: 
“[ELVGF] nepārņem 
izdevumus, kas ir saistīti ar 
dalībvalstu un fonda atbalsta 
saņēmēju administratīvajām 
izmaksām un personālu.”
13 Komisijas 2012. gada 
29. oktobra Deleģētā regula 
(ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Regulas (ES, Euratom) 
Nr. 966/2012 par finanšu 
noteikumiem, ko piemēro 
Savienības vispārējam 
budžetam, piemērošanas 
noteikumiem (OV L 362, 
31.12.2012., 1. lpp.), 121. panta 
7. punkts.
14 Formulējums, kas izmantots 
6. pantā “jaunajā” 
KLP finansēšanas regulā 
(Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2013. gada 
17. decembra Regula (ES) 
Nr. 1306/2013 par kopējās 
lauksaimniecības politikas 
finansēšanu, pārvaldību un 
uzraudzību un Padomes 
Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) 
Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, 
(EK) Nr. 814/2000, (EK) 
Nr. 1290/2005 un (EK) 
Nr. 485/2008 atcelšanu 
(OV L 347, 20.12.2013., 
549. lpp.)), ir skaidrāks, bet 
būtiski neatšķiras.
15 Apsvērumi
28 
Tas, ka nav skaidras un ierobežojošas 
definīcijas, traucē izvirzīt uzdevumus 
un izmērāmus mērķus un tādējādi 
samazina pārskatatbildības pakāpi. 
Atšķirības notušēšana starp pamat ­
darbības un administratīvajām izmak ­
sām arī kaitē budžeta pārredzamībai. 
Visbeidzot, lielāka izvēles brīvība ir 
novedusi pie neskaidra priekšstata par 
finansējuma uzdevumiem un par to, kā 
tas izlietojams.
Komisijā – uzsvars uz admi -
nistratīvajām izmaksām
29 
Regulās nav noteikta maksimālā 
summa, kuru Komisija drīkst izlietot 
tehniskajai palīdzībai I pīlāra ietvaros. 
II pīlāram pieejamā summa ir noteikta 
0,25 % apmērā no kopējā ELFLA piešķī ­
ruma un to var izlietot plašam spek ­
tram darbību, kas saistītas ar lauku 
attīstību, tostarp “administratīvajam 
atbalstam”. Izņemot prasību izveidot 
Eiropas Lauku attīstības tīklu (ELAT), 
ELFLA regulā šīs darbības nav precīzāk 
definētas.30 
Komisija kopumā ir atturējusies pre ­
cizēt vispārīgās definīcijas, kas dotas 
KLP finansēšanas un ELFLA regulās, un 
nav izstrādājusi visaptverošas pamat ­
nostādnes par tās tehniskās palīdzības 
raksturu, kura saistīta ar pamatdarbī ­
bu. Šādi parametri ir noteikti vienīgi 
saistībā ar publisko iepirkumu, IT fi ­
nansēšanu un revīzijas izdevumiem. 
Centralizētā līmenī atbildīgie Komisijas 
dienesti ir izstrādājuši vispārīgus notei ­
kumus (rokasgrāmatu) par KLP izdevu ­
mu finanšu pārvaldību, bet tajos nav 
skaidri izklāstīta atšķirība starp I pīlāra 
un II pīlāra attiecināmajiem tehniskās 
palīdzības izdevumiem un vispārīgām 
administratīvām izmaksām.
31 
Lielākā daļa Komisijas iekšējo teh ­
niskās palīdzības piešķīrumu 2007.–
2013. gadā bija izlietota pamatdarbības 
vai spēju veidošanas pasākumiem (gal ­
venokārt tādās pozīcijās kā sadarbības 
tīkla veidošana, ārējas konsultācijas, 
novērtējumi un IT). Saistību kopējā vēr ­
tība 2007. gadā bija 12,78 miljoni EUR, 
bet 2013. gadā tā bija par 71 % lielāka 
jeb 21,9 miljoni EUR. Tajā pašā laikā 
mainījās attiecība starp dažādo tehnis ­
kās palīdzības jomu darbībām. Abso ­
lūtos skaitļos budžets novērtējumiem 
un konsultācijām saglabājās diezgan 
stabils, bet daudz vairāk saistību bija 
uzņemts IT un sadarbības tīkla veido ­
šanai. Šo izdevumu kategoriju relatīvās 
daļas 2007. un 2013. gadā ir parādītas 
1. attēlā .
16 Apsvērumi 1. attēlsDiagrammas, kurās salīdzināts Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD tehniskās 
palīdzības izlietojums 2007. un 2013. gadā (uzņemtās saistības)
Avots: ERP, pamatojoties uz izvērstiem budžeta datiem, ko sniedza Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD.2007. g.Novērtējumi un pētījumi, 32 %
2013. g.IT/uni00A0uzturēšana/ attīstība, 39 %Cits, 2 %
Ārēji darbinieki un eksperti, 16 % Novērtējumi un pētījumi, 15 %
Sadarbības tīkls, 28 %IT/uni00A0uzturēšana/ attīstība, 28 %Cits, 6 %
Ārēji darbinieki un eksperti, 18 %
Sadarbības tīkls, 16 %
17 Apsvērumi
32 
Kaut gan īpašiem mērķiem paredzētu 
IT sistēmu ieviešanu un pilnveidošanu 
viegli var uzskatīt par tehnisko palī ­
dzību, kas saistīta ar spēju veidošanu, 
regulārās IT uzturēšanas izmaksas ir 
grūtāk iekļaut šajā kategorijā. Tas tā ­
pēc, ka IT uzturēšana ir nepieciešamās 
pārvaldības izmaksas, nevis ar konkrē ­
tu programmu saistīts rīks, un kā tādas 
tās agrāk finansēja tikai no administra ­
tīvā budžeta. Kaut arī Komisijas sniegtā 
informācija neļauj skaidri nošķirt 
IT uzturēšanu un IT izstrādi, tagad ir 
vērojama nepārprotama tendence no 
tehniskās palīdzības vairāk finansēt ar 
pamatdarbību nesaistītas IT izmaksas. 
Jautājums aplūkots turpmāk tekstā.33 
Pēdējos gados, pirmkārt, samazināju ­
sies “citu pārvaldības izdevumu” joma 
(administratīvās izmaksas, kuras nav 
saistītas ar konkrētu programmu un 
kuras tādēļ nevar finansēt no tehniskās 
palīdzības budžeta pozīcijas). Komisi ­
ja kopumā pastāvīgi samazina savas 
ikgadējās “citas pārvaldības” saistī ­
bas no nepilniem 180 miljoniem EUR 
2007. gadā līdz mazāk par 145 miljo ­
niem EUR 2013. gadā – kopējais sama ­
zinājums pārsniedz 20 %. Kā parādīts 
2. attēlā , samazinājums bija pat vēl lie ­
lāks lauksaimniecībā un lauku attīstībā. 
Tomēr tajā pašā periodā to vairāk nekā 
izlīdzināja kopējo tehniskās palīdzī ­
bas izdevumu palielinājums (ELGF un 
ELFLA, izdevumi pamatdarbībai un ar 
to nesaistīti izdevumi) – 2007. gadā šie 
izdevumi bija gandrīz vienādi, taču līdz 
2013. gadam tie bija gandrīz trīs reizes 
lielāki nekā “citi pārvaldības izdevumi”.2. attēlsLauksaimniecības un lauku attīstības ĢD pretēja tendence tehniskās palīdzības 
tēriņiem salīdzinājumā ar “citiem pārvaldības” posteņiem
Avots: ERP, pamatojoties uz 2007.–2013. gada vispārējo budžetu skaitliskajiem datiem.(miljoni EUR)
0510152025
2013. g. 2012. g. 2011. g. 2010. g. 2009. g. 2008. g. 2007. g.Citi pārvaldības izdevumi 
kopā (budžeta pozīcija05/uni00A001/uni00A002/uni00A011)Ar pamatdarbību saistīti un 
nesaistīti tehniskās palīdzības izdevumi 
18 Apsvērumi
34 
Otrkārt, kopš 2014. gada Komisija no ­
lēma savu IT sistēmu lauksaimniecībā 
un lauku attīstībā pilnībā finansēt no 
tehniskās palīdzības piešķīruma, atsau ­
coties uz mērķi “pastāvīgi samazināt 
administratīvā budžeta izmantošanu”15. 
Tā kā IT uzturēšana parasti nav pamat ­
darbība un nav saistīta ar programmu, 
ar šo lēmumu faktiski tiek oficiāli atzīts, 
ka vispārīgi administratīvi izdevumi ir 
attiecināmi tehniskās palīdzības tēriņi.
35 
Ja IT uzturēšanu un citas nepiecie ­
šamās izmaksas grāmato budžeta 
pozīcijās, kuras neatspoguļo izdevumu 
patieso raksturu, izzūd atšķirība starp 
administratīviem un ar pamatdarbību 
saistītiem izdevumiem, un tam ir ne ­
gatīva ietekme uz budžeta disciplīnu. 
Komisijā tas ir samazinājis tehniskās 
palīdzības tēriņu rakstura un ieguvu ­
mu pārredzamību un sekmējis viltus 
ekonomiju.
Dalībvalstīs – uzsvars uz 
algām
36 
Lauku attīstībā tehniskās palīdzības 
finansējums, kas no SAPARD  un ELVGF 
bija pieejams līdz 2006. gadam, bija 
vērsts uz valstu pārvaldes iestāžu 
spēju veidošanu. Atbalsta pamatā bija 
princips, ka vietējo spēju izveide un 
pilnveide ļaus laika gaitā finansējumu 
samazināt. Tomēr 2007.–2013. gadā 
kopējās finansējuma daļas pieauga, da ­
lībvalstīm tika dotas lielākas pilnvaras 
rīkoties ar saviem tehniskās palīdzības 
tēriņiem un noteikumi kļuva elastīgāki, 
un tas ļāva finansēt izmaksas, kuras 
iepriekš nebija attiecināmas, piemē ­
ram, kārtējās administratīvās un algu 
izmaksas. Līdz ar to pieejamo līdzekļu 
izlietojums ļoti atšķīrās no tā, kāds tas 
bija 21. gadsimta pirmajos gados.37 
Tāpat kā iekšēji, kur Komisija ir mak ­
simāli izmantojusi lielu elastību, arī 
attiecībā uz dalībvalstu tēriņiem tā ir 
pieņēmusi neiejaukšanās politiku. Tā 
kā norādījumi bija nepietiekami vai 
arī to nebija vispār, Komisija neiebilda, 
kad dalībvalstis izmantoja tehniskās 
palīdzības līdzfinansējumu plašam 
spektram ar pamatdarbību nesaistītu 
izdevumu.
38 
Atbilstoši II pīlāram (ELFLA) dalībval ­
stīm ir tiesības izmantot līdz pat 4 % 
kopējā programmas finansējuma savu 
tehniskās palīdzības vajadzību segša ­
nai. Dažas dalībvalstis 2007.–2013. gada 
periodam budžetā paredzēja lielu daļu 
no šīs maksimālās summas. Dānija, 
Igaunija, Ungārija, Lietuva, Latvija un 
Malta noteica gandrīz maksimālo daļu, 
un arī Zviedrijā tā pārsniedza 3 %. Pla ­
šāka informācija par visām dalībvalstīm 
ir dota pielikumā , kurā arī redzams, ka 
2014.–2020. gadam vairākums dalībval ­
stu ir palielinājušas savus piešķīrumus 
tehniskajai palīdzībai, dažas no tām 
par ievērojamu daļu.15 Lauksaimniecības un lauku 
attīstības ĢD 2013. gada 
informācijas tehnoloģiju 
ģenerālplāns, 12. lpp.
19 Apsvērumi
39 
Turpmāk  3. attēlā  ir atspoguļots 
budžeta sadalījums apmeklētajās da ­
lībvalstīs lauku attīstības programmu 
trijās izplatītākajās izdevumu kategori ­
jās, kas atbilst ELFLA regulā uzskaitīta ­
jām darbībām16.
40 
Īpašu uzmanību izraisa kategorija 
“Sagatavošana, pārvaldība, uzraudzība, 
novērtēšana un kontrole”. Tajā ietverti 
svarīgākie administratīvo izdevumu 
veidi, galvenokārt algas. Dalībval ­
stīs tāpat kā Komisijā arvien pieaug 
tendence, kad vien tas ir likumīgi 
attaisnojams, arvien grūtāk īstenojamo 
personāla un administratīvā budžetu 
finansēt no alternatīviem avotiem.41 
Četras no piecām dalībvalstīm skaidri 
paziņoja, ka administratīvās izmaksas 
veido lielāko daļu no to faktiskajiem 
tehniskās palīdzības tēriņiem. Lietuvā 
2007.–2013. gadā tās veidoja bija 51 % 
no kopējiem tehniskās palīdzības iz ­
devumiem, Polijā un Ungārijā – vairāk 
nekā 60 %, bet Austrijā – gandrīz 95 %. 
Itālijā, kur daudzas tehniskās palīdzības 
pārvaldības iestādes ir ārēji konsul ­
tanti, kas pieder pie publiskā sektora, 
administratīvie izdevumi (kas aptver 
IT izmaksas un tehniskā un administra ­
tīvā atbalsta personālu) bieži vien bija 
iekļauti “spēju veidošanas” budžeta 
pozīcijā. Tādējādi visur sastopams 
augsts administratīvo tēriņu līmenis, 
pat tajās dalībvalstīs, kur kopumā 
tehniskās palīdzības saistības ir relatīvi 
nelielas – administratīvo izmaksu daļa 
ir lielāka Polijā (kur tehniskās palīdzī ­
bas finansējums atbilda 1,49 %) nekā 
Ungārijā (3,94 %).16 66. panta 2. un 3. punkts.3. attēlsPlānotie tehniskās palīdzības izdevumi piecās dalībvalstīs 2007 .–2013. gadam 
(ELFLA līdzfinansējums)
1 Par informācijas un reklāmas pasākumiem dalībvalsts līmenī konsolidēti dati nav pieejami.
Avots: dalībvalstu lauku attīstības programmas un sniegtie dati.Valsts lauku tīkls
Informācija un reklāma
Sagatavošana, pārvaldība,
uzraudzība, novērtēšanaun kontrole
Austrija
1Ungārija Itālija1Lietuva Polija(miljoni EUR)250
200
150
100
50
0
20 Apsvērumi
42 
Pašreizējie tēriņi no ELFLA piecās 
apmeklētajās dalībvalstīs un pārējās 
dalībvalstīs, kuras piedalījās aptaujā, ir 
apkopoti 4. attēlā  17. Tajā atspoguļotas 
tās pašas trīs galvenās darbību grupas 
kā 3. attēlā , taču kategorija “Sagatavo ­
šana, pārvaldība, uzraudzība, novēr ­
tēšana un kontrole” ir sadalīta divās 
daļās. Tas ļauj precīzāk izprast “admi ­
nistratīvās izmaksas”, kurās te iekļautas personāla un ar tām saistītās izmaksas, 
biroja pieskaitāmās izmaksas un citas 
kārtējās izmaksas, bet nav iekļautas 
novērtēšanas, apmācību un IT izmak ­
sas. Līdzīgas izmaksas var būt sastopa ­
mas kā daļa no kategoriju “Informācijas 
un reklāmas pasākumi” un “Valsts 
lauku tīkls” izdevumiem, otrajā gadīju ­
mā līdz pat maksimālajai summai, kas 
ir 25 % no finansējuma18.4. attēlsTehniskās palīdzības izdevumi dažādās dalībvalstīs katrā kategorijā  
(2007.–2013. gadam, ELFLA līdzfinansējums)
Piezīme.  Skaitliskie dati Spānijai, Vācijai un Itālijai, kurās ir reģionālo lauku attīstības programmu sistēma, ir ekstrapolēti no datiem, ko sniedza reģio ­
ni, kuri piedalījās aptaujā. Tvērums uzskatāms par pietiekami reprezentatīvu visos gadījumos (Spānijai 95 %, Vācijai 85 %, Itālijai 77 %).
0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200Polija
Itālija
Ungārija
Rumānija
Spānija
Vācija
Austrija
Portugāle
Lietuva
Zviedrija
Francija
Grieķija
Bulgārija
Igaunija
Dānija
Čehijas
Republika
Nīderlande
Īrija
Sagatavošanas, pārvaldības, uzraudzības, novērtēšanas un kontroles pasākumi: administratīvās izmaksas
Sagatavošanas, pārvaldības, uzraudzības, novērtēšanas un kontroles pasākumi: spēju stiprināšana
Informācija un reklāma
Valsts lauku tīkls
Vēl neizlietotais tehniskās palīdzības budžeta atlikums(miljoni EUR)17 Bulgārija un Rumānija faktiski 
neatbildēja uz aptaujas 
jautājumiem, bet vajadzīgā 
informācija bija pieejama šo 
valstu lauku attīstības 
programmās un tēriņu 
sadalījumā, ko sniedza 
Komisija.
18 Regula (EK) Nr. 1974/2006, 
41. panta 2. punkts.
21 Apsvērumi
43 
Aptaujas rezultāti apliecina piecās revi ­
dētajās dalībvalstīs konstatēto: nosa ­
kot attiecināmības kritērijus tehniskās 
palīdzības finansējumam, kompetentās 
iestādes kopumā ļoti elastīgi interpre ­
tēja reglamentējošos noteikumus.
44 
Tik plaša tehniskās palīdzības izpratne 
nav raksturīga tikai lauksaimniecībai 
un lauku attīstībai, bet sastopama arī 
citās ES finansējuma jomās. Kādā no 
nesenākajiem Komisijas ziņojumiem19 
par algu finansēšanu no struktūrfon ­
diem ir secināts, ka “visas dalībvalstis 
ir izmantojušas tehniskās palīdzības 
finansējumu personāla līdzfinansēša ­
nai. Precīzāk, vairākums dalībvalstu 
izmanto tehnisko palīdzību, lai līdzfi ­
nansētu galvenokārt algas”.20
45 
Perioda sākumā algas jau veidoja lielu 
daļu no tehniskās palīdzības finan ­
sējuma, ko dalībvalstis izmantoja no 
ELFLA, un daudzos gadījumos šī daļa 
pēc tam vēl pieauga. Piemēram, Polijā 
apropriācijas pārvaldības (galvenokārt 
personāla) izdevumiem strauji pieauga 
2013. gadā ar pārvedumu no informā ­
cijas un lauku tīkla darbībām. Sākot no 
2009. gada vidus, to darbinieku algas, 
kuri tikai daļēji bija norīkoti lauku attīs ­
tības programmu īstenošanai, Lietuva 
pakāpeniski iekļāva tehniskās palīdzī ­
bas piešķīrumā ar skaidru mērķi sama ­
zināt valsts budžeta slodzi. 2008. gadā 
visi darbinieki bija pilnībā iesaistīti LAP , 
bet līdz 2012. gada beigām gandrīz 
75 % no visiem šādi finansētajiem 
darbiniekiem bija iesaistīti arī citos, ar 
lauku attīstības programmu nesaistītos 
uzdevumos. Ja to izmanto, lai finansē ­
tu jau esošu darbinieku algas, tehniskā 
palīdzība faktiski attiecas uz budžeta 
atbalstu. Problēmas, ko tas rada, ir 
aplūkotas turpmāk tekstā.Tehniskās palīdzības finansējuma 
alternatīvās izmaksas
46 
Ņemot vērā izplūdušo tehniskās 
palīdzības definīciju un izmaksas, 
kas saistītas ar KLP fondu darbību 
(sk.  1. izcēlumu ), nav pārsteigums, ka 
dalībvalstis tāpat kā Komisija ir arvien 
vairāk izmantojušas savus tehniskās 
palīdzības tēriņus administratīvo iz ­
maksu segšanai, kas ir lauku attīstības 
finansējuma papildizmaksas vai būtu 
jāsedz no budžeta, kurš nav paredzēts 
pamatdarbībai. Problēmu rada tas, 
ka ir ļoti grūti aprēķināt šādu izmaksu 
atdevi vai pierādīt, ka šādam tehniskās 
palīdzības izlietojumam ir lietderīga 
un efektīva ietekme uz lauku attīstības 
atbalsta paplašinājumu.
47 
Jo lielāku daļu no kopējā ELFLA finan ­
sējuma dalībvalstis piešķir tehniskās 
palīdzības darbībām, jo mazāk naudas 
paliek lauku attīstības pamatpasāku ­
miem, kuri dotu lielāku tūlītēju labumu 
lauksaimniekiem un lauku kopienām. 
Ja tehnisko palīdzību izlieto tikai kā bu ­
džeta atbalstu, tad patiesībā tas notiek 
uz galīgo saņēmēju rēķina.19 Co‑financing salaries, bonuses, 
top‑ups from Structural Funds 
during the 2007 ‑2013 period  
[Algu, piemaksu un papildu 
piemaksu līdzfinansēšana no 
struktūrfondiem 2007.–
2013. gadā], Metis GmbH , 
Eiropas Savienības Publikāciju 
birojs, Luksemburga, 2014.
20 Turpat, 67. lpp.
22 Apsvērumi
48 
No vienas puses, ņemot vērā mainīgās 
līdzfinansējuma daļas, tiem ES līdzekļu 
saņēmējiem, kam šie līdzekļi visvairāk 
vajadzīgi, risks ir vislielākais. 2007.–
2013. gada periodā ELFLA ieguldījuma 
maksimālais apjoms bija 50 % Austrijā 
un Ziemeļitālijā, bet 75 % “konverģen ­
ces” reģionos, kas ietver Poliju, Ungāri ­
ju un Lietuvu. Perspektīvā ieguldījuma 
attiecība 3:1 var dot dalībvalstīm papil ­
du stimulu tērēšanai, tomēr dažas no 
potenciālām priekšrocībām zūd, ja no ­
zīmīgu līdzfinansējuma daļu izlieto ar 
pamatdarbību nesaistītiem mērķiem.49 
Šāds ES līdzekļu izlietojums, kaut arī 
procentuāli neliels, novirza ievēro ­
jamas summas no finansējuma pa ­
matmērķiem. Tas, ka administratīvās 
izmaksas atļautas no tehniskās palī ­
dzības, gan Komisijai, gan dalībvalstīm 
rada interešu konfliktu. Būdamas 
KLP pārvaldītājas, tās nolemj, cik būtu 
jātērē dažādiem pasākumiem, to ­
starp tehniskajai palīdzībai, lai naudas 
atdeve būtu vislielākā. Tajā pašā laikā 
tās saņem tehnisko palīdzību adminis ­
tratīvo izdevumu finansēšanai, un tām 
rodas stimuls maksājumus pēc iespējas 
novirzīt uz programmas pārvaldī ­
bai nepieciešamo izmaksu segšanu 
(sk.  1. izcēlumu ).
Tehniskā palīdzība un programmas pārvaldības izmaksas
Gan ELGF, gan ELFLA īstenošana paredz noteiktus administratīvos izdevumus. ES līmenī Komisijas uzdevums ir 
izveidot un pārvaldīt fondus, kā arī izveidot ELAT, kas ir nepārprotami saistīts ar tehniskās palīdzības tēriņiem.
Dalībvalstīs valstu un/vai reģionālajām iestādēm bija uzdots īstenot daudzveidīgus pasākumus, kam varē ­
tu būt nepieciešama jauna administratīva kārtība. Saskaņā ar galvenajiem KLP regulējošiem tiesību aktiem 
dalībvalstīm ir jādara viss iespējamais, lai aizsargātu Savienības finanšu intereses. Šim nolūkam ELFLA regulā 
sadaļās par pārvaldību un kontroli, informācijas un reklāmas pasākumiem un uzraudzību un vērtēšanu bija no ­
rādīti obligāti pasākumi. Kopā ar prasību izveidot vietējās attīstības stratēģijas un vietējās rīcības grupas, kā arī 
valsts lauku attīstības tīklus, minētie pasākumi saistībā ar šīs palīdzības sniegšanu dalībvalstīm radīja būtiskas 
izmaksas. Skatīt piemēru turpmāk.
Savā darbības pārskatā par 2013. gadu Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD apkopoja dalībvalstu paziņo ­
tos kopējos tēriņus par I pīlāra un II pīlāra apstiprināto maksājumu pārbaudēm un kontroles mehānismiem21. 
I pīlāra kontroles struktūru izmaksas (tostarp algas, apmācības, uzturēšanas un ar ēkām saistītās izmaksas) 
veidoja aptuveni 5,13 % no kopējiem izdevumiem par ELGF pasākumiem. Tā kā saskaņā ar I pīlāru tehniskās 
palīdzības sniegšana dalībvalstīm tikpat kā nav paredzēta, par šo summu nevar prasīt nekādu ES līdzfinansē ­
jumu. II pīlāra ietvaros atbilstošie skaitliskie dati, kas aprēķināti, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem, bija 
8,13 %. Šādos apstākļos ir liels stimuls atgūt pēc iespējas lielāku summu kā tehnisko palīdzību, un tāpēc dažas 
dalībvalstis ir noteikušas maksimālo summu 4 % apmērā vai tuvu tam.
21 http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/agri_aar_2013.pdf1. izcēlums
23 Apsvērumi
50 
Turklāt pašreizējā tehniskās palīdzības 
kārtība ir piešķīrusi dalībvalstīm lielāku 
patstāvību un tādējādi ir pastiprinājusi 
to paļaušanos uz ES naudu, kura arvien 
vairāk ir izlietota jomās, kam nav skaid ­
ras ietekmes uz spēju stiprināšanu un 
attīstīšanu. Revīzijas laikā Polijas un 
Lietuvas iestādes pauda neapmierinā ­
tību ar neprecīzajiem noteikumiem, kā 
arī vēlēšanos saņemt no Komisijas pre ­
cīzākus norādījumus par to, kā efektī ­
vāk un lietderīgāk izmantot tehnisko 
palīdzību.
51 
Izskatās, ka 2014.–2020. gadā joprojām 
saglabāsies pašreizējā augstā tehniskās 
palīdzības līdzekļu piešķīruma daļa 
administratīvajām izmaksām. Četras 
no piecām apmeklētajām dalībvalstīm 
paskaidroja, ka būtībā uzskata tehnis ­
ko palīdzību par līdzekli savu lauku 
attīstības programmu īstenošanas 
pamatstruktūras finansēšanai22. Turklāt 
tehniskā palīdzība tagad veido lielāku 
kopējo izdevumu daļu. Kā redzams 
pielikumā , kaut gan kopumā lauku 
attīstības budžets visām dalībvalstīm 
jaunajā plānošanas periodā ir mazāks, 
tehniskajai palīdzībai ieplānotā kop ­
summa (1,9  miljardi  EUR) ir ievērojami 
lielāka (24 %).Vai izmaksas ir 
attiecināmas?
Dažai formāli neattiecināmi 
gadījumi Komisijā
52 
Komisijā Palāta pārbaudīja 20 Lauk ­
saimniecības un lauku attīstības ĢD 
projektus, kas attiecās uz revidēto 
periodu visās tehniskās palīdzības 
jomās. Četros projektos tika konstatēti 
pārkāpumi, visos gadījumos tāpēc, ka 
nepareizi bija izmantots ar pamatdar ­
bību nesaistītais ELGF budžets. Trīs 
no četriem projektiem (51 500 EUR 
par 40 portatīvo datoru iepirkumu, 
10 000 EUR par programmatūras 
licenču iepirkumu un 13 800 EUR par 
“ugunsmūra” uzturēšanas līgumu) bija 
piesaistīti tikai ELGF, kaut gan tie attie ­
cās arī uz II pīlāru. Tā kā ir noteikts, ka 
ar pamatdarbību nesaistītiem izdevu ­
miem ir jāattiecas uz kādu programmu, 
lai par tiem varētu saņemt tehniskās 
palīdzības finansējumu, šīs izmaksas 
būtu proporcionāli jādala starp ELGF 
un ELFLA budžetiem. Ceturtais pro ­
jekts saistīts ar tehniskās palīdzības 
dotāciju 278 000 EUR apmērā, kas 
izmaksāta ESAO un kas bija iekļauta 
arī ELGF budžetā, kaut gan iepriekšējie 
tā paša dotāciju nolīguma maksāju ­
mi tika pareizi finansēti no vispārējās 
KLP koor dinēšanas budžeta.
53 
Nevienā no iepirkumiem, kas saistīti ar 
20 atlasītajiem projektiem, nekādu lie ­
lu neatbilstības kļūdu nebija. Procedū ­
ras bija pareizi izraudzītas un izziņotas 
un pēc tam īstenotas, kā prasīts tiesību 
aktos.22 Izņēmums ir Ungārija, kura ir 
nolēmusi savu tehniskās 
palīdzības finansējumu 
2014.–2020. gadam atvēlēt 
vienīgi valsts lauku tīklam un 
ar to saistītu darbību 
nodrošināšanai 2,4 % apmērā. 
Visas pārējās lauku attīstības 
finansējuma vajadzības ir 
jāsedz no valsts budžeta.
24 Apsvērumi
Biežāk sastopamās problē -
mas dalībvalstīs
54 
Revīzija atklāja vairākus gadījumus, 
kad piecās revidētajās dalībvalstīs fi ­
nansējums bija nepareizi izmaksāts no 
II pīlāra tehniskās palīdzības. Revīzijā 
pārbaudīja 91 tehniskās palīdzības 
projektu, un neattiecināmi vai daļēji 
neattiecināmi izdevumi tika konstatē ­
ti 35 projektos. Galvenās problēmas 
ir saistītas ar to, ka finansējums tika 
izmantots vai nu abiem pīlāriem kopī ­
gām darbībām (un tādējādi nav pilnībā 
attiecināms), vai arī līgumslēgšanas un 
iepirkuma jautājumiem. Dažos projek ­
tos bija abu veidu pārkāpumi.
Dažu dalībvalstu darbības 
neattiecas tikai uz II pīlāru
55 
Kā jau minēts, KLP finansēšanas regu ­
las 13. pantā skaidri aizliegts finansēt 
administratīvas vai personāla izmak ­
sas saistībā ar ELGF (I pīlārs). Tomēr 
revidenti konstatēja, ka dalībvalstīs 
25 no revidētajiem projektiem ietvēra 
tehniskās palīdzības maksājumus, kas 
veikti no II pīlāra par administratīvajām 
izmaksām, kuras faktiski bija radušās 
saistībā ar I pīlāru, vai par darbībām, 
kuras nebija saistītas ar ELFLA. Šādu 
gadījumu risks ir īpaši liels tad, kad 
iepirkumi un projekti I un II pīlāram ir 
kopīgi. Protams, šādos gadījumos daļa 
izdevumu nav attiecināmi un līdzfinan ­
sējums tiem nebūtu jāpiešķir.56 
Piemēri 2. izcēlumā  liecina, ka pastāv 
nepareizu izdevumu risks, jo ir nepilnī ­
bas uzskaitē, koeficientu izmantojumā 
vai citās administratīvās procedūrās, 
kas ir saistītas ar pārlieku sarežģīti īste ­
nojamu un kaut kādā mērā patvaļīgu 
divu ļoti līdzīgu darbības jomu izdevu ­
mu nošķiršanu. Ja nav citu atšķirību, 
tad nav skaidrs, kāpēc administratīvās 
un personāla izmaksas nedrīkst segt 
no I pīlāra, bet drīkst segt no II pīlāra.
25 Apsvērumi
Neattiecināmības risks gadījumos, kad izmaksas ir kopīgas ar I pīlāru
Lielākā daļa gadījumu, kad izmaksas ir kopīgas, attiecas uz atlīdzību darbiniekiem, kuri iesaistīti gan lauku 
attīstības programmas darbībās, gan ar to nesaistītās darbībās, it īpaši tad, ja nav pietiekamu pierādījumu, lai 
pamatotu, no II pīlāra segto daļu. Lietuvā nevarēja pierādīt, ka koeficienti, ko izmantoja, lai noteiktu ar lauku 
attīstības programmu saistīto pienākumu izmaksas, bija pareizi, un tādējādi izdevumu deklarāciju attiecināmī ­
bu nevarēja pārbaudīt. Ungārijā personāla izmaksas tika uzskatītas par attiecināmām tikai tiem ierēdņiem, kas 
bija norīkoti pilna laika darbā tieši saistībā ar 2007.–2013. gada lauku attīstības programmas darbībām. Tomēr 
daži darbinieki, kas strādāja ar tehnisko palīdzību, bija nodarbināti dienestos, kuru parastie pienākumi bija 
plašāki par lauku attīstības programmu (ministriju sekretariāti, finanšu un juridiskās nodaļas), bet nebija īstas 
pārliecības, ka tie pilnu laiku strādā ar lauku attīstības programmu pasākumiem. Līdzīgi gadījumi tika konsta ­
tēti Polijā un Austrijā.
Vēl viena joma, kurā I un II pīlāra izmaksas ir kopīgas, ir IT aprīkojuma vai programmatūras iepirkums un uz ­
turēšana. Polijā koeficients, ko izmantoja, lai maksājumu aģentūrā noteiktu IT uzturēšanas tēriņu daļu lauku 
attīstības darbībām, nebija atjaunināts vismaz četrus gadus. Itālijā nebija skaidrs, vai videokonferences iekārta, 
kuru iepirka Lauksaimniecības ministrija un par kuru tika maksāts tikai ar ELFLA līdzekļiem, tika izmantota 
vienīgi saistībā ar II pīlāra vajadzībām.
Visbeidzot, kopīgo izmaksu joma attiecas uz savstarpējās atbilstības pārbaudēm23, kur tad, ja skaidri nenošķir 
pēc atbalsta veida, ir iespējams, ka ELGF darbība saņem līdzekļus no finansējuma, kas paredzēts vienīgi ELFLA. 
Austrijā koeficients, kuru izmantoja, lai saistītu savstarpējās atbilstības pārbaužu izmaksas ar VMS deklarācijām 
(neattiecināmas) un tās nošķirtu no lauku attīstības agrovides deklarācijām (attiecināmas), nebija atjaunināts 
katru gadu. 2011. gadā tas sākotnēji radīja 15§ 600 EUR pārmaksājumu no ELFLA.
23 “Savstarpējā atbilstība” ir prasība, kas paredz, ka lauksaimnieki, kuri saņem tiešos maksājumus no I pīlāra, ievēro pamatprasības vides, pārtikas 
drošuma, dzīvnieku un augu veselības un dzīvnieku labturības jomā. Tā attiecas arī uz lielāko daļu II pīlāra vides maksājumu.2. izcēlums
26 Apsvērumi
Pārkāpumi iepirkuma 
procedūrās
57 
Revidenti atklāja daudzas problēmas 
saistībā ar līgumslēgšanas un iepirku ­
ma praksi dalībvalstīs (no 51 revidētās 
procedūras 17 procedūrās, galvenokārt 
informācijas un reklāmas pasākumu 
jomā). Problēmas attiecas uz līgum ­
slēgšanas tiesību piešķiršanu tiešu 
sarunu ceļā, nevis konkurenci veici ­
nošos konkursos, un tas ir pretrunā 
Iepirkumu direktīvas noteikumiem par 
pārredzamību, vienlīdzīgu attieksmi un 
nediskrimināciju24 un dažreiz arī attie ­
cīgajiem valsts noteikumiem. Nepa ­
reizu procedūru izmantošana ne tikai 
pārkāpj ES un/vai valsts tiesību aktus, 
bet arī rada traucējumus brīvajā tirgū, 
diskriminē citus potenciālos līgumslē ­
dzējus un var radīt pārtēriņus.24 Eiropas Parlamenta un 
Padomes 2004. gada 31. marta 
Direktīva 2004/18/EK par to, kā 
koordinēt būvdarbu valsts 
līgumu, piegādes valsts 
līgumu un pakalpojumu valsts 
līgumu slēgšanas tiesību 
piešķiršanas procedūru 
(OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.).
Iepirkuma procedūru pārkāpumu piemēri
Nepareizas procedūras piemērošana
Itālijā divas ceļojumu aģentūras iepirka pakalpojumus (attiecīgi par 170 000 EUR un 130 000 EUR) tiešu saru ­
nu ceļā, kas ir pretrunā valsts noteikumiem, kuri paredz, ka par līgumiem, kas pārsniedz 40 000 EUR, ir jārīko 
atklāti konkursi.
Polijā nepamatoti tika izmantotas tiešas sarunas, lai noslēgtu līgumus ar pakļauto valdības struktūru (par vies ­
nīcas, ēdināšanas, konferenču un mācību pakalpojumiem) un ar iepriekšējo līgumslēdzēju (valsts aģentūrai 
sniegtie IT pakalpojumi).
Līgumu cenas pārspīlēšana
Ungārijā sarežģītu pamatlīgumu ar pasākumu organizētāju piešķīra 2008. gadā, pamatojoties uz vienības ce ­
nām, kas pat pēc sešiem gadiem joprojām būtu pārāk augstas. Līgums par pārspīlētajām cenām pēc tam tika 
pārtraukts divus gadus agrāk.
Konkursa specifikācijas kā šķērslis pārredzamībai un vienlīdzīgai attieksmei
Itālijā revidenti atklāja vairākus gadījumus, kad valsts izsludinātos konkursos bija nepietiekama vai neprecīza 
informācija par tehniskajiem kritērijiem, kas, piešķirot līgumu, būtu jāņem vērā. Tas neļāva kompetentiem, bet 
nepieredzējušiem pretendentiem pareizi noformēt piedāvājumus un apgrūtināja arī piedāvājumu salīdzinošo 
izvērtēšanu un galīgā piešķiršanas lēmuma pamatošanu.3. izcēlums
27 Apsvērumi
25 Komisijas 2014. gada 17. jūlija 
Īstenošanas regulas (ES) 
Nr. 809/2014, ar ko paredz 
noteikumus par to, kā Eiropas 
Parlamenta un Padomes 
Regulu (ES) Nr. 1306/2013 
piemēro attiecībā uz integrēto 
administrācijas un kontroles 
sistēmu, lauku attīstības 
pasākumiem un savstarpējo 
atbilstību (OV L 227, 31.7.2014., 
69. lpp.) 62. pantā ir skaidri 
noteikts, ka uz dalībvalstu 
tehniskās palīdzības 
izdevumiem attiecas 
vispārējās prasības par 
administratīvajām 
pārbaudēm, pārbaudēm uz 
vietas un ziņošanu. Tajā 
uzsvērta arī neatkarība, kas 
izpaužas prasībā kontroles 
struktūrām būt “funkcionāli 
neatkarīgām” no struktūrām, 
kas atļauj maksājumu.
26 Konkrēti, izmērāmi, 
sasniedzami, atbilstoši un laikā 
ierobežoti mērķi.
27 Uz šajā punktā aprakstītajiem 
principiem un noteikumiem 
attiecas 2002. gada Finanšu 
regulas 27. pants.
28 Sk. 2002. gada Finanšu regulas 
53.b pantu.Vāji piemērotas kontroles 
sistēmas
58 
Neskarot komentārus 56. punktā, 
revidenti konstatēja, ka dalībvalstu 
kontroles sistēmas, ar kurām nosaka, 
vai izmaksas ir pareizi piesaistītas II pī ­
lāram, nedarbojās pienācīgi. Daudzos 
gadījumos, kad dalībvalstīm bija īpaši 
koeficienti vai citi aprēķini, lai noteiktu 
izmaksu sadalījumu starp ELGF un  
ELFLA, formula netika regulāri piemē ­
rota vai arī nebija regulāri atjaunota, 
un vēl nekādas pārbaudes nebija 
atklājušas, ka tas ir jālabo. Šajā sakarā 
ar gandarījumu var atzīmēt, ka kopš 
šīs revīzijas Komisija ir pastiprinājusi 
noteikumus, kas reglamentē dalīb ­
valstu tehniskās palīdzības izdevumu 
pārbaudes25.
59 
Tādējādi lielākajai daļai projektu, kuros 
revidenti konstatēja iepirkuma pro ­
cedūru pārkāpumus, attiecīgās valsts 
iestādes bija veikušas administratīvas 
pārbaudes. Tā kā šajās pārbaudēs neti ­
ka konstatēti ERP atklātie trūkumi, tās 
uzskatāmas par neefektīvām. Tāpēc, 
reaģējot uz vajadzību uzlabot dalīb ­
valstu tehniskās palīdzības pārvaldī ­
bas un kontroles sistēmu efektivitāti, 
Komisija jau ir paziņojusi, ka tā gatavo 
norādījumus par publisko iepirkumu 
2014.–2020. gada periodā.Cik atbilstoša ir tehniskās 
palīdzības darbības 
rezultātu sistēma?
60 
Finanšu regulas preambulā saimnie ­
ciskums, lietderība un efektivitāte ir 
noteikti kā pareizas finanšu pārvaldī ­
bas pamatprincipi visās budžeta tēriņu 
jomās. Lai ievērotu šos principus, katrā 
darbības jomā ir jānosaka SMART26 
mērķi, kuru īstenošana ir jāuzrauga 
ar rezultatīvo rādītāju starpniecību, 
sagatavojot gada darbības pārskatus. 
Iestādēm (šajā gadījumā Komisijai) tiek 
prasīts, visbeidzot, veikt ex ante un 
ex post novērtējumus.27
61 
Dalītās pārvaldības kontekstā iepriekš 
minētie uzdevumi ir deleģēti dalībval ­
stīm, kuras atbild par līdzekļu izlietoša ­
nu saskaņā ar piemērojamiem noteiku ­
miem un principiem.28
62 
Visa KLP finansējuma izlietojumu tādē ­
jādi stingri regulē prasības, kas attiecas 
uz garantijām par izdevumu pareizību. 
Revidenti atklāja, ka īstenotājiestādes 
bieži vien no šo noteikumu darbības 
jomas izslēdza tehnisko palīdzību. 
Taču, kā paskaidrots 4. izcēlumā , 
Finanšu regulas prasības vienlīdz attie ­
cas uz tehnisko palīdzību kā uz jebkuru 
darbību politikas jomā “Lauksaimniecī ­
ba un lauku attīstība”.
28 Apsvērumi
63 
Kaut arī tehniskā palīdzība ir tikai ne ­
liela, plānošanas perioda kopējo izde ­
vumu daļa tai atvēlēti nozīmīgi naudas 
līdzekļi, un tie ir pienācīgi jāuzskaita. 
Neraugoties uz Komisijas un dalībval ­
stu sniegtajiem apliecinājumiem par 
to, ka tehniskās palīdzības tēriņi ar 
pamatdarbību nesaistītām izmaksām 
ir gan nepieciešami, gan proporcionāli 
un ka tie veido vērtīgu ieguldījumu 
programmas sasniegumos, lielākoties 
nepastāv darbības rezultātu vērtēšanas 
sistēma, kas pierādītu, ka tā tiešām 
ir. Šai jomai raksturīga nepietiekama 
daudzgadu plānošana, trūkst pienā ­
cīga vajadzību novērtējuma, mērķi ir 
neprecīzi (līdz ar to tie nav konkrēti, 
izmērāmi, sasniedzami, atbilstoši un 
laikā ierobežoti) un nav uz darbības 
rezultātiem orientētas tehniskās pa ­
līdzības programmu uzraudzības un 
vērtēšanas (tā vietā lielāka uzmanība ir 
pievērsta finanšu aspektiem).Vai tehniskā palīdzība ir darbība vai vienkārši līdzeklis?
Revidenti kopumā konstatēja, ka atbildīgās iestādes tehnisko palīdzību uzskata par administratīvā atbalsta 
avotu būtiskām finansēšanas darbībām, kas izslēdzamas no reglamentējošajām prasībām, kuras attiecas uz iz ­
pildi jeb darbības rezultātiem. Austrijai tehniskā palīdzība ir tikai un vienīgi līdzeklis lauku attīstības program ­
mas īstenošanai, un vienīgā tās efektivitātes mēraukla ir programmas sasniegumi. No šāda viedokļa tehnisko 
palīdzību nevar plānot un tai nevar izvirzīt mērķus vai formulēt rādītājus, kas daudz vairāk piederas pamat­
pasākumiem29, kuros tā dod ieguldījumu. Ja tehnisko palīdzību definētu kā atsevišķu konsolidētu darbību 
pašu par sevi, Komisijai būtu grūti novērtēt tās devumu katrā lauku attīstības darbības jomā.
Šāda domu gaita, kad tehniskās palīdzības finansējums tiek uzskatīts par kaut ko pasīvu, kas nav daļa no pa ­
matdarbības rezultātu sasniegšanas sistēmas, ir pretrunā noteikumiem. ELFLA regulas 66. pantā tehniskā pa ­
līdzība ir nosaukta gan par “aktivitāti”, gan par “pasākumu”, un 2. panta d) apakšpunktā “pasākums” definēts 
kā “darbību kopums, kas veicina ass īstenošanu”. Turklāt, ņemot vērā tehniskās palīdzības tēriņiem atvēlēto 
finanšu apmēru, it īpaši dalībvalstīs (vairāk nekā 1,5 miljardi EUR), ir svarīgi iegūt skaidrību par to, ka tā tiek pa ­
reizi pārvaldīta un sekmē programmas īstenošanu. To vislabāk var sasniegt ar pareizu plānošanu un konkrētās 
ietekmes pienācīgu uzraudzību un novērtēšanu.
29 Kā aprakstīts ELFLA regulas IV sadaļas I nodaļā. Tehniskā palīdzība ir aplūkota IV sadaļas II nodaļā.4. izcēlums
29 Apsvērumi
Nepilnības plānošanā un 
vajadzību novērtēšanā
64 
Lai pienācīgi izstrādātu mērķus un 
nospraustu uzdevumus, ir svarīgi veikt 
sākotnējo vajadzību novērtējumu un 
sagatavot plānus vidējam termiņam 
un ilgtermiņam. Turklāt tā ir daļa no 
ex ante  novērtēšanas procedūras, kas 
noteikta ELFLA regulā30.
65 
Tā kā Komisijā tehniskās palīdzības tē ­
riņus uztver kā administratīvo atbalstu, 
sekas ir tādas, ka tos lielā mērā uzskata 
par ikgadējiem izdevumiem. Gandrīz 
visās darbības jomās (izņemot pēt ­
niecību, novērtēšanu un ELAT) nebija 
sākotnējo vajadzību novērtējuma 
kārtējam laikposmam un nenotika arī 
šo līdzekļu izlietojuma daudzgadu plā ­
nošana. Dažos gadījumos tas nozīmēja, 
ka budžeta piešķīrumus no gada uz 
gadu atjaunināja, neapstiprinot, vai  
(īstermiņa) vajadzības, kas paustas 
pirms dažiem gadiem, joprojām ir 
aktuālas. Turklāt bez pienācīga vaja ­
dzību novērtējuma īstenošana var būt 
fragmentāra un nemērķtiecīga.
66 
ELFLA regulā prasīts, lai dalībvalstis 
veiktu savu lauku attīstības prog ­
rammu ex ante novērtēšanu, jo ar to 
“nosaka un novērtē termiņa vidus un 
ilgtermiņa vajadzības, mērķus, kas jāsa ­
sniedz, gaidāmos rezultātus, kvantitā ­
tes mērķus, jo īpaši to ietekmi saistībā 
ar sākumstāvokli, Kopienas pievienoto 
vērtību, pakāpi, kādā ir ņemtas vērā 
Kopienas prioritātes, iepriekšējā prog ­
rammēšanā gūto pieredzi un īsteno ­
šanas, uzraudzības, novērtēšanas un 
finanšu apsaimniekošanas procedūru 
kvalitāti.31”67 
Tāpat kā Komisija, arī piecas revidētās 
dalībvalstis parasti neiekļāva tehnisko 
palīdzību savā daudzgadu lauku at ­
tīstības vajadzību novērtējumā. Šādas 
politikas galvenās sekas ir nestabili 
tehniskās palīdzības budžeti, kurus 
groza ar administratīviem dekrētiem. 
Pat Polijā, kur bija sagatavots tehnis ­
kās palīdzības vajadzību novērtējums 
vienai lauku attīstības programmas 
komponentei, sākotnējais budžets bija 
novērtēts krietni par zemu. Piekopjot 
šādu neiejaukšanās pieeju attiecībā 
uz dalībvalstu tēriņiem šajā pozīcijā, 
Komisija bez iebildēm apstiprināja 
vajadzīgos programmas grozījumus.30 85. pants.
31 85. pants.
30 Apsvērumi
Mērķi nepavisam neatbilst 
SMART  kritērijiem
68 
SMART  mērķu nolūks ir precīzāk novir ­
zīt finansējumu un tādējādi efektīvāk 
sasniegt konkrētus rezultātus. Mērķi, 
kas atbilst SMART  kritērijiem, arī sniedz 
skaidrāku sistēmu rezultātu uzraudzī ­
bai un vērtēšanai.
69 
Tā kā nebija pienācīgas plānošanas 
un vajadzību novērtējuma, Komisijai 
kopumā neizdevās izstrādāt SMART  kri­
tērijiem atbilstošus mērķus tehniskās 
palīdzības finansējumam. Tehniskā pa ­
līdzība neparādās Lauksaimniecības un 
lauku attīstības ĢD izvērstajos ikgadē ­
jos pārvaldības plānos, kuros apkopoti 
dienesta mērķi un rādītāji nākamajam 
gadam, kaut arī šajos plānos ir iekļauti 
projekti un darbības, ko atbalsta no 
tehniskās palīdzības finansējuma. 
Pamatdarbību finansēšanas lēmumos, 
ko ģenerāldirektorāts sagatavojis, nav 
SMART  mērķu vai rādītāju tehniskās pa ­
līdzības projektiem, kurus skata tāpat 
kā Komisijas vispārējos administratī ­
vos izdevumus. Vienīgais izņēmums 
ir novērtējumu un pētniecības joma, 
kurā, kā jau minēts, notiek daudzgadu 
plānošana un mērķi atbilst SMART  kri­
tērijiem, kas ir iestrādāti attiecīgo īpašo 
regulu prasībās.70 
Dalībvalstīs ir ļoti maz darīts, lai 
izstrādātu īpašus tehniskās palīdzī ­
bas mērķus. Daudzgadu plānošanas 
trūkums tehniskās palīdzības dažādās 
darbības jomās (tādās kā valsts lauku 
tīkla informācijas un reklāmas pasāku ­
mi) mazina pārredzamību un traucē 
formulēt mērķus. Stāvokli sarežģī arī 
tas, ka atsevišķas tehniskās palīdzības 
darbības jomas nav skaidri nošķirtas 
vai arī ir grūti tās nošķirt no citām 
līdzīgām darbībām, kas nav saistītas ar 
ELFLA mērķiem. No piecām apmeklē ­
tajām dalībvalstīm tikai Itālijas tvērums 
bija plašāks nekā regulu vispārīgais 
tvērums. Taču arī Itālijā mērķi nebija 
izteikti skaitļos un nebija ierobežoti 
laikā.
Piemēri neatbilstoši formulētiem mērķiem dalībvalstu plānošanas dokumentos
Lietuvas mērķi bija formulēti šādi: “nodrošināt programmas pienācīgu sagatavošanu, efektīvu īstenoša ­
nu un novērtēšanu (..), nodrošināt informācijas pienācīgu izklāstu un reklāmu (..), nodrošināt informācijas 
pieejamību”.
Polijas mērķu formulējums aprobežojās ar ELFLA regulas 66. un 68. pantā ietverto darbību uzskaitījumu. Līdz 
ar to, kaut arī tie atbilda regulas prasībām, tehniskās palīdzības sagaidāmie rezultāti vai ietekme nebija preci ­
zēti, nebija arī izklāsta par to, kā mērīt tehniskās palīdzības rezultātus.5. izcēlums
31 Apsvērumi
Ierobežota uzraudzība un 
vērtēšana
71 
Finanšu regulā ir noteiktas prasības 
attiecībā uz Komisijas uzraudzības 
un vērtēšanas darbībām. Būtībā tajās 
ir formulēts pienākums katru gadu 
budžeta lēmējinstitūcijai iesniegt 
ziņojumus par mērķu sasniegšanu pēc 
izpildes rādītājiem32.
72 
Lauku attīstībā33 galvenie punkti 2007.–
2013. gadam ietvēra prasību izveidot 
Komisijai un dalībvalstīm vienotu 
uzraudzības un novērtēšanas sistēmu 
(VUNS) ar noteiktu, visām lauku attīs ­
tības programmām kopīgu rādītāju 
skaitu. Bija iecerēts, ka katra dalībvalsts 
izstrādās papildu rādītājus, kas ļaus 
izmērīt tās lauku attīstības program ­
mas attīstību, efektivitāti un lietderību 
visos īstenošanas posmos. Bija jābūt 
gada progresa ziņojumam, ko iesniedz 
Komisijai, kā arī ex ante , starpposma un 
ex post  novērtējumiem par program ­
mas kvalitāti, efektivitāti un lietderību.
73 
VUNS tika izveidota, kā prasīts. Tomēr, 
ņemot vērā, ka uz tehnisko palīdzību 
neattiecas prasības par darbības re ­
zultātiem, vispārējos norādījumos par 
VUNS tā nebija pieminēta un nebija 
minēta arī pasākumu un kopīgo rādītā ­
ju aprakstā.74 
Tādējādi Komisijā tehniskās palīdzības 
finansējuma uzraudzība un vērtēša ­
na ir tikpat ierobežota kā tehniskās 
palīdzības plānošana. Nav kritēriju, kas 
to saistītu ar programmas kopējiem 
rezultātiem, bet ir pārāk liela koncen ­
trēšanās uz finanšu un citiem gluži 
administratīviem aspektiem, tādiem 
kā izdevumu maksimālo summu un 
līgumu izpildes termiņu ievērošana.
75 
Dalībvalstīs stāvoklis ir ļoti līdzīgs, 
un arī tāpēc, ka tehniskā palīdzība 
VUNS neparādās. Komisijas veiktā 
dalībvalstu lauku attīstības program ­
mu uzraudzība aprobežojas ar budžeta 
izpildes pārbaudi un 4 % maksimālās 
summas ievērošanu. Dalībvalstu pašu 
galvenais uzraudzības rīks ir gada 
progresa ziņojums, kuru katra no tām 
sagatavo par savu lauku attīstības 
programmu, bet gada progresa ziņoju ­
mos par trim no sešām pārbaudītajām 
lauku attīstības programmām tehnis ­
kās palīdzības novērtējuma nebija. Ja 
šāds novērtējums bija, tad rezultatī ­
vo un ietekmes rādītāju vai skaidru 
izklāsta vadlīniju trūkums sašaurināja 
uzraudzības tvērumu,un tas aprobežo ­
jās ar finanšu izpildi.32 2002. gada Finanšu regula, 
27. panta 3. punkts.
33 ELFLA regula, 77.–87. pants.
32 Apsvērumi
Neatbilstošās darbības rezul -
tātu sistēmas sekas
76 
Komisijai kā iestādei, kas atbild par 
ES budžeta izpildi, ir jānodrošina 
ELFLA pareiza finanšu pārvaldība. Tās 
pienākumos ietilpst sniegt stingras no ­
rādes par tehniskās palīdzības efektīvu 
un lietderīgu izlietojumu. Taču, tā kā 
Komisija nedefinēja pati savas tehnis ­
kās palīdzības vajadzības kā daļu no 
darbības rezultātu sistēmas un neuz ­
stāja, lai dalībvalstis to darītu, tā ir ma ­
zinājusi savu lomu tehniskās palīdzības 
tēriņu vispārējās ietekmes novērtēšanā 
un tādējādi nav izmantojusi iespēju 
finansējumu mērķtiecīgi novirzīt tur, 
kur tas dotu vislielāko labumu.
77 
Darbības rezultātu sistēma noderē ­
tu arī kā pamats priekšlikumiem par 
tehniskās palīdzības izmantošanu, lai 
risinātu īpašās problēmas, kas varētu 
rasties saistībā ar ELFLA. Kad 2011. un 
2012. gadā Komisija aicināja visas 
dalībvalstis izstrādāt rīcības plānus, 
lai samazinātu nepieņemami augsto 
kļūdu īpatsvaru lauku attīstībā, tika pa ­
laista garām iespēja apzināt tehnisko 
palīdzību kā līdzekli, kas atvieglo vai 
palīdz īstenot koriģējošu darbību.78 
Tādā mērā, kādā Finanšu regulā 
prasītie plānošanas, uzraudzības un 
novērtēšanas elementi Komisijā un 
dalībvalstīs ir ieviesti, tie vairāk aptver 
pamatdarbības, nevis administratīvos 
izdevumus, kas tehniskās palīdzības 
budžetos tagad veido lielāko daļu. 
Viens no galvenajiem iemesliem it 
tas, ka ir ļoti grūti plānot un novērtēt 
algu ieguldījumu, piemēram, vispā ­
rējos programmas rezultātos. Šāda 
veida tēriņu atbilstību pareizas finanšu 
pārvaldības principiem ir daudz grūtāk 
pamatot nekā pamatdarbības izdevu ­
mu atbilstību.
Sadarbības tīkli – iespējas 
efektīvai darbības rezultātu 
sistēmai
79 
ELAT34 ir vienīgais tehniskās palīdzības 
komponents Komisijā, kas ir precīzi 
definēts ES lauksaimniecības un lauku 
attīstības tiesību aktos. Šā tīkla mērķi ir 
skaidri formulēti un saistīti ar lauku at ­
tīstības prakses un kapacitātes konsoli ­
dēšanu un stiprināšanu visā Savienībā.
80 
Viens no ELAT uzdevumiem ir atbalstīt 
dalībvalstu lauku tīklus, kurus arī finan ­
sē no tehniskās palīdzības35. Adminis ­
tratīvo struktūru vajadzībām atvēlētā 
summa nedrīkst pārsniegt 25 % no 
piešķīruma katram lauku attīstības 
tīklam36, savukārt pārējā piešķīruma 
daļa jāizlieto rīcības plānam, kas ietver 
specifisku informāciju un spēju stipri ­
nāšanas darbības37.34 Izveidots saskaņā ar 
ELFLA regulas 67. pantu.
35 Saskaņā ar ELFLA 68. pantu.
36 Regula (EK) Nr. 1974/2006, 
41. panta 2. punkts.
37 “(..) vismaz labas, pārņemamas 
prakses un informācijas 
nodrošināšanu par to, 
sadarbības tīklu uzturēšanas, 
pieredzes un prasmju 
apmaiņas organizēšanas, 
mācību programmas topošām 
vietējām rīcības grupām 
sagatavošanas un tehniskas 
palīdzības starpteritoriālai un 
starptautiskai sadarbībai 
identifikāciju un analīzi.”
33 Apsvērumi
81 
Tādējādi gan attiecībā uz ELAT, gan 
valsts lauku tīkliem tiesību aktos ir doti 
daudz precīzāki norādījumi par tehnis ­
kās palīdzības finansējuma izmantoša ­
nu un ir skaidri nošķirts, kas ir pamat ­
darbība un kas tā nav. Lielākā daļa tīkla 
tēriņu teorētiski ir saderīga ar darbības 
rezultātu sistēmu, kura varētu veicināt 
tehniskās palīdzības darbību saskaņotī ­
bu šajā jomā un atvieglot novērtēšanu 
un pārbaude atbilstoši pareizas finanšu 
pārvaldības vispārējiem principiem.82 
Tomēr tīklu darbībām bieži vien bija 
raksturīga nepilnīga plānošana, uzrau ­
dzība un vērtēšana, tāpat kā tehniska ­
jai palīdzībai lauku attīstībā kopumā. 
Vispārinot, šo darbību ietekmi ir grūti 
novērtēt, kaut arī Itālijas lauku attīs ­
tības tīklu var uzskatīt par izņēmumu 
(sk.  6. izcēlumu ) – dažos aspektos tas ir 
paraugs tehniskās palīdzības plānoša ­
nai un darbībai.
Itālijas lauku attīstības tīkls38 – paraugs labai darbības rezultātu sistēmai
Revidenti konstatēja, ka Itālijas valsts lauku tīkls ir lielā mērā sasniedzis tā vispārējos darbības mērķus (labāka 
vadība, pārvaldības un administratīvo spēju veidošana, zināšanu un labas prakses izplatīšana) un ka tas piedā ­
vā efektīvu koordināciju un atbalstu Itālijas reģionālajām lauku attīstības programmām (apkopojot datus un 
konsultējot), kā arī sekmējot pārrobežu sadarbību. Valsts lauku tīkla vietne ir populāra, un tīkls organizē plaša 
spektra iniciatīvas un notikumus. Tā komunikācijas pasākumi ir ļoti plaši (ietver īpašu tīmekļa vietni jauniem 
lauksaimniekiem un skolas projektus). Lai apzinātu un izplatītu labu praksi, jaunajiem lauksaimniekiem tiek 
organizēti videokonkursi, un uzvarētāja darbu augšupielādē valsts lauku tīkla vietnē.
Valsts lauku tīkla sasniegumi un panākumi tā lietotāju vidū radušies daļēji tāpēc, ka darbības tiešie rezultāti 
bija rūpīgi izplānoti. Valsts lauku tīklu uzrauga un vērtē attiecībā pret virkni rādītāju, kam pievienotas mērķa 
vērtības. Tiešo rezultātu rādītāju kopa (piem., sarīkotās sanāksmes, publicētie norādījumi) attiecas uz konkrē ­
tām darbībām programmā, bet koprezultāta rādītāji (klientu apmierinātības līmenis, labas prakses izplatīšana) 
un ietekmes rādītāji (pārvaldībā iesaistīto galveno dalībnieku skaits, lauku attīstības politikas virzienu redza ­
mības uztvere sabiedrībā) bija noteikti valsts lauku tīklam kopumā.
Visbeidzot, valsts lauku tīkla programmā tiek ņemti vērā tehniskās palīdzības finansējuma ex ante  un pastāvī ­
gie novērtējumi. Visus ieteikumus, kurus neatkarīgs starpposma vērtētājs 2010. gadā sagatavoja attiecībā uz 
to, ka ir vajadzīga visām tehniskās palīdzības darbībām kopīga rādītāju sistēma, Itālijas iestādes ņēma vērā, lai 
uzlabotu uzraudzības kvalitāti.
38 Itālija ir viena no nedaudzajām dalībvalstīm, kurās darbojas reģionālo lauku attīstības programmu sistēma. Tas nozīmē, ka valsts lauku tīkls 
darbojas ne tikai kā tehniskās palīdzības pasākums, bet arī kā koordinācijas un atbalsta struktūra reģioniem visās lauku attīstības politikas jomās. 
Tādējādi uz to tāpat kā uz valsts lauku attīstības programmu attiecas VUNS prasības.6. izcēlums
34
 Secinājumi  
un ieteikumi
83 
Kopumā Palāta secina, ka, tā kā tehnis ­
kās palīdzības izdevumiem lauksaim ­
niecībai un lauku attīstībai nav pienā ­
cīgas darbības rezultātu novērtēšanas 
sistēmas, ne Komisija, ne dalībvalstis 
nespēj pierādīt, cik labi tehniskā palī ­
dzība ir sekmējusi KLP galveno politi ­
kas mērķu sasniegšanu.
84 
Neraugoties uz to, ka ir iesaistītas no ­
zīmīgas summas, tiesību aktu sistēma 
skaidri nedefinē tehnisko palīdzību un 
par tās iespējamo izlietojumu noteiku ­
mi ir nenoteikti. Revīzijā tika secināts, 
ka Komisija un dalībvalstis šo situāciju 
ir pilnībā izmantojušas savā labā. Taču 
šī izvēles brīvība ir radījusi stingrības 
trūkumu (28. punkts). Komisija vēl nav 
sagatavojusi visaptverošas pamat ­
nostādnes par tehniskās palīdzības 
finansējumu ne iekšējai lietošanai, ne 
arī dalībvalstīm (30. un 37. punkts).
85 
Komisijā ir izplūdusi pamatdarbības 
un vispārējo administratīvo izdevumu 
robeža. Tēriņi IT uzturēšanai kļūst par 
arvien lielāku tehniskās palīdzības 
budžeta daļu (32.–35. punkts). Savukārt 
četras no piecām dalībvalstīm paziņo ­
ja, ka administratīvās izmaksas veido 
lielāko daļu no to faktiskajiem tehnis ­
kās palīdzības tēriņiem, īpaši akcentē ­
jot algas. Ja iesaistītajiem darbiniekiem 
jebkurā gadījumā būtu vajadzējis 
īstenot politiku, šāds tehniskās palīdzī ­
bas izlietojums faktiski pielīdzināms 
budžeta atbalstam. Tagad vairākās 
ES politikas jomās par ierastu praksi 
ir kļuvis finansēt algas no tehniskās 
palīdzības (39.–45. punkts).86 
Tas, ka pamatdarbības izmaksas un 
administratīvās izmaksas nav skaidri 
nošķirtas un nav īsti skaidrs, kāda veida 
darbības no tehniskās palīdzības būtu 
jāfinansē, samazina budžeta pārredza ­
mību un apgrūtina budžeta izlietojuma 
rūpīgu uzraudzību (26.–28. punkts).
87 
Revidenti Komisijā atklāja dažus formā ­
las neattiecināmības gadījumus, kad 
izmaksas bija attiecinātas uz nepareizo 
budžeta posteni (52. punkts). Dalībval ­
stīs galvenās problēmas ir saistītas vai 
nu ar to, ka finansējums ir izmantots 
abiem pīlāriem kopīgām darbībām 
(un tādējādi nav pilnībā attiecināms), 
vai arī ar līgumslēgšanas un iepirkuma 
jautājumiem (54.–59. punkts). Tomēr 
Palāta secina, ka lielākā daļa tehniskās 
palīdzības izdevumu atbilst pašlaik 
spēkā esošajiem elastīgajiem attiecinā ­
mības kritērijiem.
88 
Revidenti konstatēja, ka praksē admi ­
nistratīvās izmaksas, piemēram, algām 
vai IT, bieži vien attiecas uz abiem 
KLP pīlāriem. Fakts, ka tādējādi tās ir 
attiecināmas tikai II pīlāram (dalībval ­
stīs) vai proporcionāli gan I pīlāram, 
gan II pīlāram (Komisijā), rada nepiecie ­
šamību piemērot apgrūtinošas proce ­
dūras, lai pamatotu izmaksu sadalīju ­
mu (52., 54.–56. punkts).
35 Secinājumi un ieteikumi 
89 
Turklāt administratīvo izmaksu kon ­
tekstā ir ļoti grūti aprēķināt līdzekļu 
atdevi. Tādējādi, kaut arī šādu izmaksu 
segšana no tehniskās palīdzības varētu 
kaut kādā mērā sekmēt KLP politikas 
mērķu sasniegšanu, faktiski nav iespē ­
jams ticami novērtēt tādu ieguldījumu 
un it īpaši – pierādīt, ka tāds tehniskās 
palīdzības tēriņu veids dod lielāku at ­
devi nekā tiešie tēriņi KLP pasākumiem 
(46.–48. punkts).
90 
Turklāt atļauja segt administratīvās 
izmaksas no tehniskās palīdzības rada 
interešu konfliktu gan Komisijai, gan 
dalībvalstīm. Būdamas KLP pārvaldītā ­
jas, tās nolemj, cik būtu jātērē dažā ­
diem pasākumiem, tostarp tehniskajai 
palīdzībai, lai naudas atdeve būtu 
vislielākā. Tajā pašā laikā tās saņem 
tehnisko palīdzību, lai segtu admi ­
nistratīvos izdevumus, un tām rodas 
stimuls pēc iespējas palielināt prog ­
rammas pārvaldībai nepieciešamās 
izmaksas (49. punkts).
1. ieteikums
Komisijai ir jāpaskaidro tehniskās palī ­
dzības tvērums un piemērošana. Īpaši 
jāpaskaidro atšķirība starp pamatdar ­
bības / ‘“spēju veidošanas” izdevu ­
miem un attiecināmām administratī ­
vajām / “budžeta atbalsta” izmaksām, 
konkrēti – saistībā ar algām.
Šāds skaidrojums ļautu labāk pārredzēt 
veidus, kā finansējumu var izmantot. 
Komisijai stingri jāuzrauga, kā dalīb ­
valstis īsteno tehnisko palīdzību.2. ieteikums
Komisijai arī jāveic vajadzīgie pasā ­
kumi, lai nodrošinātu, ka vispārēji 
administratīvi izdevumi, piemēram, 
kārtējie IT uzturēšana, netiek apmak ­
sāti no tehniskās palīdzības budžeta 
pozīcijām.
3. ieteikums
Komisijai turpmāk ir jāprasa dalībval ­
stīm atsevišķi paziņot administratī ­
vās / “budžeta atbalsta” izmaksas lauku 
attīstībai, lai būtu labāk redzams, ka 
daļa tehniskās palīdzības finansējuma 
ir izlietota šādam atbalstam.
91 
Palāta konstatēja, ka ne Komisijā, ne 
dalībvalstīs nav izveidota piemērota 
darbības rezultātu sistēma, lai pierā ­
dītu tehniskās palīdzības finansējuma 
nepieciešamību un efektivitāti. Nepre ­
cizitāte saistībā ar tehnisko palīdzību 
2007.–2013. gada regulās ļāva vadoša ­
jām iestādēm to izslēgt no šā pareizai 
finanšu pārvaldībai būtiskā aspekta. 
Tā kā lielākā daļa tehniskās palīdzības 
izdevumu nav saistīti ar pamatdarbību, 
to lielā mērā uzskata par ikgadējiem 
izdevumiem un neiekļauj kopējā vērtē ­
šanas un uzraudzības sistēmā. Rezultā ­
tā netiek veikta atbilstoša daudzgadu 
plānošana un trūkst pienācīga vajadzī ­
bu novērtējuma, kas noved pie nepre ­
cīziem mērķiem un tā, ka netiek veikta 
uz darbības rezultātiem orientēta uz ­
raudzība un vērtēšana (60.–75. punkts).
36 Secinājumi un ieteikumi 
92 
Tā kā Komisija nedefinēja pati savas 
tehniskās palīdzības vajadzības kā 
daļu no darbības rezultātu sistēmas 
un neuzstāja, lai dalībvalstis to darītu, 
tā ir mazinājusi savu lomu tehniskās 
palīdzības tēriņu vispārējās ietekmes 
novērtēšanā un tādējādi nav izmanto ­
jusi iespēju finansējumu mērķtiecīgi 
novirzīt tur, kur tas dotu vislielāko 
labumu. Tādējādi tehniskās palīdzības 
finansējuma potenciālā efektivitāte ir 
nopietni apdraudēta (76.–78. punkts).
93 
Palāta secināja, ka sadarbības tīklu 
veidošanas kārtība radīja lielāku savie ­
tojamību ar darbības rezultātu sistē ­
mas elementiem, jo bija izstrādātas 
precīzākas pamatnostādnes par to, kā 
tehniskās palīdzības finansējums izlie ­
tojams, un bija skaidra šķirtne starp to, 
kas ir un kas nav pamatdarbība, turklāt 
dalībvalstīm bija noteikti pārvaldības 
izmaksu limiti (79.–82. punkts).4. ieteikums
Komisijai un dalībvalstīm jāizveido 
piemērota darbības rezultātu sistēma 
tehniskās palīdzības finansējumam. 
Īpaši svarīgi ir pareizi novērtēt Komisi ­
jas un dalībvalstu tehniskās palīdzības 
vajadzības, un ir jāievieš mehānisms 
mērķu izvirzīšanai un jāmēra virzība uz 
tiem, kas savukārt ļautu stiprināt pār ­
skatatbildību un uzlabotu izdevumu 
lietderību un efektivitāti.
Šo ziņojumu 2015. gada 11. marta sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas 
I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Rasa BUDBERGYTĖ .
 Revīzijas palātas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

37
 Pielikums PielikumsTehniskās palīdzības finansiālā plānošana lauku attīstībā 2007.–2013. un  
2014.–2020. gadam, pamatojoties uz Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD datiem
Dalībvalsts2007.–2013.  g. 2014.–2020.  g.Izmaiņas 2007.–2013.  g. 
un 2014.–2020.  g. 
(2007.–2013. g. = 100 %)
Finanšu plāns: 
lauku attīstība
(EUR)Finanšu 
plāns: tehnis -
kā palīdzība  
(EUR)Tehniskā 
palīdzība 
kā daļa 
no lauku 
attīstībasFinanšu plāns: 
lauku attīstība  
(EUR)Finanšu 
plāns: tehnis -
kā palīdzība  
(EUR)Tehniskā 
palīdzība 
kā daļa 
no lauku 
attīstībasIzmaiņas 
lauku 
attīstības 
plānošanāIzmaiņas 
tehniskās 
palīdzī -
bas plā -
nošanā
Beļģija1487 484 306 5 653 734 1,16  % 647 797 759 7 614 324 1,18  % 132,89  % 134,68  %
Bulgārija12 642 248 596 39 545 031 1,50  % 2 338 783 966 54 500 000 2,33 % 88,51  % 137, 8 2  %
Čehijas Republika12 857 506 354 13 514 430 0,47  % 2 281 445 107 22 500 000 0,99  % 79,84  % 166,49  %
Dānija2577 918 796 23 100 024 4,00  % 629 400 690 25 175 839 4,00  % 108,91  % 108,99  %
Vācija19 078 378 263 92 685 319 1,02  % 8 768 178 051 199 667 445 2,28  % 96,58 % 215,43  %
Igaunija 723 736 855 28 586 354 3,95  % 823 341 558 28 083 108 3,41  % 113,76  % 98,24  %
Īrija12 494 540 590 2 160 000 0,09  % 2 190 000 000 3 180 000 0,15  % 87,79  % 147, 2 2  %
Grieķija13 906 228 424 45 000 000 1,15  % 4 223 960 793 79 723 255 1,89  % 108,13  % 17 7,16  %
Spānija18 049 474 764 101 591 356 1,26  % 8 214 328 821 118 952 677 1,45  % 102,05  % 117, 0 9  %
Francija17 584 497 109 49 972 316 0,66  % 11 353 567 383 127 974 320 1,13  % 149,69  % 256,09 %
Itālija18 985 781 883 191 256 136 2,13  % 10 384 714 084 260 147 585 2,51  % 115,57  % 136,02  %
Kipra1164 563 574 2 913 089 1,77  % 132 214 377 2 381 377 1,80  % 80,34 % 81,75  %
Latvija 1 054 373 504 41 644 500 3,95  % 1 074 576 782 42 983 070 4,00  % 101,92  % 103,21  %
Lietuva 1 765 794 093 67 996 680 3,85  % 1 613 088 240 57 323 530 3,55  % 91,35 % 84,30 %
Luksemburga194 957 826  –  0,00  % 100 574 600 1 058 045 1,05  % 105,92  % N/A
Ungārija13 860 091 392 152 233 735 3,94  % 3 430 667 653 74 055 333 2,16  % 88,88  % 48,65  %
Malta177 653 355 3 063 355 3,94  % 97 326 898 3 893 076 4,00  % 125,34 % 127, 0 9  %
Nīderlande2593 197 167 3 251 167 0,55  % 607 305 360 21 695 360 3,57  % 102,38 % 667 ,31 %
Austrija 4 025 575 992 87 807 211 2,18  % 3 937 551 997 114 181 478 2,90  % 97, 81  % 130,04  %
Polija2 13 398 928 156 199 950 000 1,49  % 8 598 280 814 132 527 195 1,54  % 64,17  % 66,28  %
Portugāle1 4 056 570 600 86 483 763 2,13  % 4 057 788 354 77 095 212 1,90  % 100,03  % 89,14  %
Rumānija1 8 124 198 745 100 895 834 1,24  % 8 015 663 402 178 367 919 2,23  % 98,66  % 176,78  %
Slovēnija 915 992 729 12 922 668 1,41  % 837 849 803 24 946 000 2,98  % 91,47  % 193,04  %
Slovākija2 1 996 908 078 42 238 362 2,12  % 1 545 272 844 59 291 790 3,84  % 77 ,38 % 140,37 %
Somija 2 155 018 907 23 082 183 1,07  % 2 380 408 388 29 874 500 1,26  % 110,46  % 129,43  %
Zviedrija11 953 061 954 64 188 151 3,29  % 1 763 315 250 63 410 453 3,60  % 90,28  % 98,79  %
Apvienotā Karaliste14 612 120 420 31 294 724 0,68  % 5 190 459 683 67 171 685 1,29  % 112,54  % 214,64  %
Dalībvalsts kopējā/
vidējā daļa3 96 236 802 432  1 513 030 122 1,57  % 95 237 862 657  1 877 774 575 1,97  % 98,96  % 124,11  %
1  Periodam no 2014. līdz 2020. gadam Komisija lauku attīstības programmu vai programmas vēl nebija apstiprinājusi vai arī bija apstiprinājusi tikai 
daļēji (stāvoklis 2015. gada februāra beigās).
2 Periodam no 2014. līdz 2020. gadam elastīga pieeja (pārvedumi no 1. pīlāra) vēl nav iekļauta.
3 Izņemot Horvātiju, kura pievienojās ES 2013. gadā un kurai nebija ELFLA izdevumu 2007. ­2013. gadam; 2014. ­2020. gadam tās plānotais ELFLA 
budžets ir 2026 miljoni EUR, ieskaitot 55 miljonus EUR tehniskajai palīdzībai.
38
VI
Gada progresa ziņojumā dalībvalstīm ir jāsniedz 
informācija par programmu īstenošanas kvalitāti un 
efektivitāti, arī par tehniskās palīdzības izmantošanu 
(Regulas (EK) Nr. 1974/2006 VII pielikums).
Tehniskās palīdzības izdevumi sekmē programmu 
netraucētu īstenošanu, kas galu galā nodrošina iegu ­
vumus atbalsta saņēmējiem.
VII 
Tehniskā palīdzība sekmē LAP īstenošanu, uzrau ­
dzību, kontroli un novērtēšanu. Tikai LAP ex‑post  
novērtējumu kopsavilkumā būs iespējams parādīt 
tehniskās palīdzības ieguldījumu kopējās lauksaim ­
niecības politikas (KLP) vispārējos mērķos.
Saistībā ar tehniskās palīdzības līdzekļu izmantošanu 
likumdevējs izlēma dalībvalstīm ļaut rīkoties elastīgi.
VII – 1. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu un turpinās šajā sais ­
tībā izstrādāt norādījumus.
VII – 2. ieteikums
Komisija nevar pieņemt šo ieteikumu. Komisija 
uzskata, ka IT uzturēšana ir darbības pasākums, 
kas saistīts ar sistēmu atjaunināšanu un izstrādi. 
Saskaņā ar Komisijas 2014. gada 16. maija Eiropas 
strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) budžeta 
pamatnostādnēm par dalītās pārvaldības program ­
mām attiecībā uz darbības un ar darbību nesaistītas 
(administratīvās) tehniskās palīdzības izmantošanu IT 
un revīzijas izdevumu gadījumā visu veidu IT izmak ­
sas neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas ar IT izstrādi 
vai IT uzturēšanu, vienmēr būtu jāietver vienā un tajā 
pašā budžeta pozīcijā, kurā ir ietvertas to attiecīgās 
IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta 
disciplīnu un saskaņotību visās Komisijas budžeta 
dalītās pārvaldības jomās.
VII – 3. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu.Kopsavilkums
IV
Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 1290/2005 
5. pants ietver vienīgo skaidro juridisko atsauci gan 
Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondam (ELGF), 
gan Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstī ­
bai (ELFLA) Komisijas līmenī un/vai tās vārdā.
Tehniskā palīdzība jaunajā plānošanas periodā 
dalībvalstu līmenī ir noteikta saskaņā ar Regulas (ES) 
Nr. 1303/2013 59. pantu.
No regulatīvā elastīguma izrietoša izvēles brīvība ir 
nepieciešama, lai nodrošinātu ļoti dažādās vajadzī ­
bas, ar ko saskaras valstu un reģionālās iestādes. 
Spēju veidošana ir lielā mērā saistīta ar konkrēta 
veida izmaksām, piemēram, administratīvajām 
izmaksām vai IT rīkiem. Tehniskās palīdzības ietva ­
ros finansētā tehniskā palīdzība ir tieši saistīta ar 
lauku attīstības programmu (LAP) sagatavošanu, 
īstenošanu un novērtēšanu.
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu 
Komisija dalībvalstīm ir nosūtījusi vispārējas pamat ­
nostādnes un atbildīgajiem darbiniekiem ir sniegusi 
politiskās nostādnes, lai racionalizētu pieejas, ko 
izmanto sarunās par jaunajām LAP .
V
Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka visi lauku attīstības 
pasākumi, kurus tās plāno īstenot, ir pārbaudāmi 
un kontrolējami. Šajā nolūkā dalībvalstis nosaka 
kontroles kārtību, kas nodrošina tām pietiekamu 
pārliecību, ka tiek ievēroti atbilstības kritēriji un 
citas saistības (Regulas (EK) Nr. 1974/2006 48. pants).
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodā 
sniegto tehnisko palīdzību veiks administratīvas 
pārbaudes un pārbaudes uz vietas (Regulas (ES) 
Nr. 809/2014 62. pants), paaugstinot pārliecības 
līmeni attiecībā uz izdevumu atbilstību.
Tehniskās palīdzības izdevumiem jābūt izsekoja ­
miem. Tās ietvaros finansētajiem resursiem jābūt 
nosakāmiem, izmantojot pareizu grāmatvedības 
praksi. Tāds pats princips attiecas uz citiem izde ­
vumiem, atbalsta saņēmējiem un darbībām, ko var 
finansēt no citu ES fondu līdzekļiem vai ar valsts 
atbalstu.Komisijas  
atbilde
Komisijas atbilde 39
Attiecībā uz II pīlāru plānoto tehniskās palīdzības 
līdzekļu izmantošanas rezultāts vēl nav pilnībā 
zināms, jo dalībvalstis izdevumu deklarācijas var 
iesniegt visa 2015. gada laikā. Dažādās dalībvalstīs 
ļoti atšķiras lauku attīstības piešķīruma daļa, ko tās 
plāno izmantot tehniskajai palīdzībai.
Apsvērumi
24
I pīlāra gadījumā dalībvalstu administratīvo izmaksu 
finansējums nav ietverts ELGF. Darbības fondu 
vai programmu atbalsta saņēmēju administratī ­
vās izmaksas ir attiecināmas un var tikt iekļautas 
dalībvalstu deklarācijās, pamatojoties uz Komisi ­
jas pieņemtajiem deleģētajiem aktiem saskaņā ar 
jauno Regulu (ES) Nr. 1308/2013 par tirgu kopīgu 
organizāciju.
25
Komisija atzīst tehniskās palīdzības finansētu admi ­
nistratīvo izmaksu pamatotības un pārredzamības 
nozīmi. Lai pareizi īstenotu programmas un visbei ­
dzot arī lauku attīstības politiku pārvaldes iestādēm 
ir vajadzīgi attiecīgi resursi.
26
Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 1290/2005 
5. pants ietver vienīgo skaidro juridisko atsauci gan 
ELGF, gan ELFLA Komisijas līmenī un/vai tās vārdā.
Tehniskā palīdzība jaunajā plānošanas periodā 
dalībvalstu līmenī ir noteikta saskaņā ar Regulas (ES) 
Nr. 1303/2013 59. pantu.
27
Neraugoties uz termina “spēju veidošana” netiešu 
iekļaušanu 5. pantā, visas posteņos iekļautās 
darbības galu galā veicina Komisijas un dalībvalstu 
dienestu spēju veidošanu, lai likumīgi un regulāri 
piemērotu KLP noteikumus.Vidējā termiņā Komisija pašreizējās ziņošanas 
sistēmās pieprasīs sīkāku informāciju, lai uzlabotu 
tehniskās palīdzības budžeta izmaksu veidu (t. i., 
administratīvo un darbības izmaksu) uzraudzību.
VII – 4. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija mudinās 
dalībvalstis izmantot atbilstošus rādītājus tehniskās 
palīdzības izdevumu uzraudzīšanai, lai gan tā neno ­
teiks šādu uzraudzību par obligātu.
Ievads
13
Tehniskās palīdzības izdevumu apjoms tiek plānots 
saskaņā ar noteiktajām attiecīgajām vajadzībām. 
Piemēram, Regulas (ES) Nr. 1305/2014 8. panta 
c) apakšpunkta vi) punktā ir noteikts, ka vadoša ­
jām iestādēm ir jānodrošina, ka ir pietiekami daudz 
padomdevēju, kas var sniegt konsultācijas par nor ­
matīvajām prasībām un darbībām inovācijas jomā, 
un tas, iespējams, radīja atbilstošas papildu tehnis ­
kās palīdzības vajadzības.
Komisija ir racionalizējusi pieeju attiecībā uz teh ­
nisko palīdzību visos ESI fondos, nosakot kopīgas 
normas, kas piemērojamas visiem fondiem. Šis 
noteikums (Regulas (ES) Nr. 1303/2013 59. pants) 
nedaudz paplašina uz atbalstu attiecināmo izde ­
vumu piemērošanas jomu, ietverot komunikācijas, 
sadarbības tīklu veidošanas, sūdzību izskatīšanas 
un revīzijas darbības, kas netika izmantotas tehnis ­
kās palīdzības definīcijā iepriekšējā lauku attīstības 
tiesiskajā regulējumā.
16
Attiecībā uz I pīlāru visas saistības ir jāuzņemas 
attiecīgajā budžeta gadā, un, izņemot retus gadīju ­
mus, kad ir pieļaujama pārnešana no viena budžeta 
gada uz nākamo, saistībām attiecīgā gada beigās 
beidzas termiņš. Tomēr maksājumu veikšanas laiks 
var pārsniegt viena budžeta gada ietvarus.
Komisijas atbilde 40
31
Saskaņā ar Komisijas grāmatvedības sistē ­
mām 2013. gada saistību kopējā vērtība bija 
EUR 21 879 114. Komisija 2007.–2013. gada plāno ­
šanas perioda beigās nostiprināja sadarbības tīklu 
darbības, it sevišķi saistībā ar Eiropas inovācijas par­
tnerību. Sadarbības tīklu darbības bija arī galvenais 
elements, gatavojot nākamo plānošanas periodu. 
Kopumā sadarbības tīkli ir svarīga, uz rezultātiem 
vērsta darbība, kas ir politikas jēdziena pamatā. 
Attiecībā uz IT sistēmām jaunus un modernākus 
rīkus (piemēram, RDIS2, SFC) 2014.–2020. gada 
perioda sagatavošanai galvenokārt izstrādāja, sākot 
no 2012. gada, tādēļ saistītie izdevumi ir ievēro ­
jami lielāki nekā 2007. gadā. Skatīt arī atbildes uz 
32.–35. punktu.
Kopējā atbilde uz 32.–35. punktu
Atbildīgie Komisijas dienesti ir finansējuši IT izde ­
vumus no vairākiem budžeta pantiem atkarībā 
no attiecīgo izdevumu saistības ar pamatā esošo 
darbību.
Šim finansējumam izmantotie budžeta panti ir sais ­
tīti ar atbalsta izdevumu netehnisku darbības palī ­
dzību KLP darbībām (ELGF un ELFLA tika atsevišķi 
finansēti no 05 01 04. panta) un tehnisku darbības 
palīdzību, kas tieši saistīta ar KLP darbības prog ­
rammu un darbību īstenošanu (ELGF tika finansēts 
no 05 08 09. panta, savukārt ELFLA – no 05 04 05 
02. posteņa).
IT administratīvo sistēmu izstrādi un uzturēšanu 
ir pakāpeniski pieņēmuši Komisijas horizontālie 
dienesti. Tomēr Komisija joprojām atbild par IT 
sistēmām, ko izmanto KLP . Iepriekš minētie budžeta 
panti ietver attiecīgo IT sistēmu sākotnējās izstrādes 
izmaksas un to uzturēšanas izmaksas. Uzturēša ­
nas izmaksas saistītas gan ar šo sistēmu turpmāku 
izstrādi pēc vajadzības (uzlabojošā uzturēšana), 
gan ar tām nepieciešamo korektīvo uzturēšanu un 
darbību.28
Pieņemot regulas, likumdevējs izvēlējās elastīgu un 
plašu pieeju attiecībā uz to, kā dalībvalstis izmanto 
tehnisko palīdzību. Komisija nevar iejaukties šādu 
noteikumu piemērošanā, it sevišķi, ja izdevumi ir 
atzīti par attiecināmiem.
Tomēr pašreizējam plānošanas periodam Komisija 
ir izdevusi konkrētas pamatnostādnes dalībvalstīm, 
kā arī politiskās nostādnes un indikatīvus rādītājus 
atbildīgajiem darbiniekiem.
Tehniskās palīdzības atbalstītajām administratī ­
vajām izmaksām ir jābūt nepārprotami saistītām 
ar programmas īstenošanu. Tehniskās palīdzības 
līdzekļu izmantošanas elastīgums maksimālās 
summas ietvaros neliecina par stingrības trūkumu. 
Saskaņā ar dalīto pārvaldību dalībvalstīm būtu 
jānodrošina, ka ES budžets tiek izmantots, ievērojot 
saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes princi ­
pus (Finanšu regulas (ES) Nr. 966/2012 30. pants).
Tehniskās palīdzības izdevumi atbalsta dalībval ­
stu lauku tīkla darbības, kas ir skaidri definētas 
un noteiktas tiesiskajā regulējumā (Regulas (EK) 
Nr. 1698/2005 68. pants) un LAP .
30
Pēc Komisijas domām, tehniskās palīdzības “definī ­
cija” un “raksturs” būtu jānosaka likumdevējam.
Tiešās pārvaldības režīma rokasgrāmatas mērķis 
ir sniegt norādījumus par apstiprināšanu, finanšu 
plūsmām, procesiem un procedūrām, ko piemēro 
budžeta īstenošanai, nevis izklāstīt noteikumus par 
budžeta piešķīrumiem starp pozīcijām.
Komisijas atbilde 41
Turklāt revidēto periodu ietekmēja arī smaga 
ekonomikas krīze, it sevišķi konkrētās dalībvalstīs, 
kur valstu pārvaldes iestādes saskārās ar būtiskiem 
resursu samazinājumiem un trūkumu. Lai nodro ­
šinātu politikas pareizu īstenošanu un samazinātu 
kļūdu īpatsvara paaugstināšanos, šīs pārvaldes 
iestādes pieteicās ES finansējumam ar tehniskās 
palīdzības atbalsta starpniecību.
43
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 66. panta 2. punktā ir 
noteikts: “Pēc dalībvalstu ierosmes ELFLA attie ­
cībā uz katru lauku attīstības programmu prog ­
rammas atbalstam drīkst finansēt sagatavošanas, 
apsaimniekošanas, uzraudzības, novērtēšanas, 
informācijas un kontroles pasākumus. Šīm aktivi ­
tātēm drīkst atvēlēt līdz 4 % no katrai programmai 
paredzētā kopapjoma”. Saskaņā ar Regulas (EK) 
Nr. 1698/2005 71. panta 3. punktu noteikumus par 
izdevumu atbilstību nosaka kompetentās valsts 
iestādes, ievērojot īpašus nosacījumus, kas Regulā 
(EK) Nr. 1698/2005 izklāstīti attiecībā uz konkrētiem 
lauku attīstības pasākumiem.
45
Komisija uzskata, ka apropriāciju pārdale pārval ­
dībai uzlabo atbalsta pieteikumu izskatīšanu un 
konsultāciju pakalpojumu sniegšanu LAP atbalsta 
saņēmējiem, it sevišķi attiecībā uz sarežģītiem 
ieguldījumu pasākumiem, tādējādi uzlabojot prog ­
rammu vispārējo īstenošanu.
46
Tehnisko palīdzību daļēji izmanto LAP vispārējai 
pārvaldībai, ko lēmumu pieņēmēji uzskata par vaja ­
dzīgu atbalstu politikas īstenošanai. Tādēļ tās novēr ­
tējumā būtu jāņem vērā LAP rezultatīvie rādītāji.
47
Tehnisko palīdzību lielā mērā izmanto atbalsta 
saņēmēju administratīvā sloga mazināšanai, uzlabo ­
jot viņu zināšanas un informētību par programmu 
īstenošanu vai pilnvērtīgi izmantojot IT rīkus un 
e­pārvaldi. Tādēļ tehniskās palīdzības izdevumiem, 
pat ja tie ir daļēji paredzēti budžeta atbalstam, ir 
pozitīva ietekme uz atbalsta saņēmējiem.Komisija ir izdevusi pamatnostādnes par dalītās 
pārvaldības programmām, kurās sniegti vajadzīgie 
norādījumi par budžeta pozīciju, kas jāizmanto IT 
izdevumu (un revīzijas) gadījumā, lai panāktu atbil ­
stošu konsekvenci attiecībā uz IT izdevumu budžeta 
plānošanu. Šīs pamatnostādnes būtu jāievēro 
attiecībā uz visu veidu IT izmaksām neatkarīgi no tā, 
vai tās ir IT izstrādes vai uzturēšanas izmaksas, un 
uzturēšanas izmaksas vienmēr būtu jāattiecina uz to 
pašu budžeta pozīciju, kurā iekļautas to attiecīgās 
IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta 
disciplīnu un saskaņotību visos dalītās pārvaldības 
ģenerāldirektorātos.
36
Skatīt Komisijas atbildi uz 28. punktu.
37
Skatīt Komisijas atbildi uz 28. punktu.
38
Tehniskās palīdzības izmantošanas vidējais rādī ­
tājs 2007.–2013. gada plānošanas periodā (1,57 %) 
un lēstais rādītājs 2014.–2020. gada plānošanas 
periodam (1,97 %) atspoguļo mērenus piešķīrumus 
dalībvalstīs un liecina, ka līdzekļi tiek tērēti tikai 
ar LAP īstenošanu saistītajām vajadzīgajām darbī ­
bām. Turklāt faktiskā 2007.–2013. gadā (2014. gada 
31. oktobrī) izmantotā summa bija vien 70 % no pie ­
likumā norādītajām plānotajām summām. Tādējādi 
tehniskajai palīdzībai no 2007.–2013. gada izpildītā 
budžeta ir faktiski izmantoti tikai 1,16 %.
Skatīt arī Komisijas atbildi uz 13. punktu.
Kopējā atbilde uz 40. un 41. punktu
Lauku attīstības politikas pareizai finanšu pārval ­
dībai un vērienīgiem politikas mērķiem ir vajadzī ­
gas labākas administratīvās spējas dalībvalstīs. Lai 
nodrošinātu atbilstošu īstenošanu, lielāks resursu 
izmantojums tika atvēlēts administratīvo spēju 
uzturēšanai dalībvalstīs. 
Komisijas atbilde 42
50
Komisija ar Lauku attīstības komitejas starpnie ­
cību ir dalībvalstīm nosūtījusi pamatnostādnes par 
tehniskās palīdzības izmantošanu 2014.–2020. gada 
plānošanas periodā.
51
Pielikumā ietvertās tabulas pamatā ir dalībvalstu 
iesniegtie LAP projekti, no kuriem lielākā daļa vēl 
tiek apspriesta.
Skatīt arī Komisijas atbildi uz 13. punktu.
54
Komisija dalībvalstīs veic vairākas revīzijas, lai pār ­
baudītu tehniskās palīdzības izdevumus. Attiecībā 
uz Komisijas un Eiropas Revīzijas palātas paziņota ­
jām kļūdām veic turpmākus pasākumus un ierosina 
finanšu korekcijas.
Ir nostiprināts 2014.–2020. gada plānošanas perioda 
tiesiskais regulējums. Dalībvalstīm iesniegtais 
norādījumu dokuments ietver šādu ieteikumu: “Ir 
skaidri jānosaka ar tehniskās palīdzības starpniecību 
finansētās atbalsta saņēmēju administratīvās izmak ­
sas, tostarp personāla izmaksas (administratīvo 
izmaksu veids un attiecināšanas kritēriji). Turklāt 
gadījumā, ja atbalsta saņēmēji izmanto līdzekļus 
arī no citiem fondiem (t. i., ESI fondiem vai ELGF), 
ir jānodrošina ar tehniskās palīdzības starpniecību 
finansēto administratīvo izmaksu pārbaudāmība un 
novērtējamība.”
55
Dalībvalstis tiek informētas, ka tehniskā palīdzība 
drīkst būt saistīta tikai ar LAP un ka ir jāpierāda ar 
I un II pīlāru saistīto administratīvo izmaksu un per ­
sonāla izmaksu nepārprotama nodalīšana.
Skatīt arī atbildi uz 54. punktu.48
Valstu pārvaldes iestādēm ekonomiski vājākās 
dalībvalstīs ir vajadzīgs lielāks atbalsts, lai izpildītu 
ES saistības un pienākumus attiecībā uz programmu 
īstenošanu. Šādi izdevumi ir nepieciešami, lai finan ­
sētu ar programmas īstenošanu saistītos administra ­
tīvos resursus.
Polijas tehniskās palīdzības izdevumu procentuālais 
īpatsvars ir samērā mazs.
49
Tehniskā palīdzība atbalsta galveno politikas 
mērķu īstenošanu, kuri netiktu sasniegti bez šāda 
finansējuma. Tādēļ Komisija uzskata, ka tehniskās 
palīdzības izdevumi nenovirza būtiskus resursus 
no politikas mērķiem, bet, gluži pretēji, nostiprina 
īstenošanas pasākumus dalībvalstīs.
Laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam tehniskajai 
palīdzībai iztērēja vien 1,16 % no izdevumiem (no 
maksimāli iespējamajiem 4 %). Šis samērā nelielais 
īpatsvars lauku attīstības izdevumos neliecina par 
vēlmi pēc iespējas palielināt maksājumus dalībval ­
stu administratīvo izmaksu segšanai.
1. izcēlums
Ņemot vērā to, ka tehniskās palīdzības  budžets 
finansē dažus pieskaitāmos izdevumus, kas attie ­
cināmi uz programmu īstenošanu, šādu izdevumu 
daļa (t. i., 1,16 %) salīdzinājumā ar politikas kopējo 
budžetu šķiet ļoti maza.
Komisija uzskata, ka, lai gan kontroles pasākumu 
izmaksas dalībvalstīs nevajadzētu palielināt, uzsvars 
būtu jāliek uz nepieciešamību uzlabot kontroles 
pasākumu kvalitāti un efektivitāti.
Lai politika būtu sekmīga, ir vajadzīgi ar pārval ­
dību, kontroli, informāciju, publicitāti, sadarbības 
tīklu uzraudzību un novērtēšanu saistīti pienākumi, 
un ELFLA ir jānodrošina šo pienākumu izmaksu 
līdzfinansēšana.
Komisijas atbilde 43
Itālijas vadošā iestāde gada progresa ziņojumā 
ir sniegusi konkrētas garantijas par atbilstību, it 
sevišķi attiecībā uz konkurences un publiskā iepir ­
kuma noteikumiem.
Regulas (ES) Nr. 1305/2013 62. pants paplašināja 
jomu, kurā neatkarīgiem ekspertiem ir jāveic un 
jāapstiprina aprēķini. Tas attieksies arī uz visām 
darbībām, kurās izmantos vienkāršoto izmaksu 
iespējas.
62
Valstu lauku tīklus 2014.–2020. gada plānošanas 
periodā uzraudzīs ar 3 konkrētiem rezultātu rādītā ­
jiem (Regulas (ES) Nr. 808/2014 IV pielikums). Attie ­
cībā uz pārējām ar tehniskās palīdzības starpniecību 
finansētajām darbībām dalībvalstīm iesniegtais 
norādījumu dokuments ietver šādu ieteikumu: “Lai 
nodrošinātu atbilstību ES fondu pareizas finanšu 
pārvaldības vispārējiem principiem, tehniskās 
palīdzības izdevumu pamatā jābūt SMART  darbības 
mērķiem (Finanšu regulas Nr. 966/2012 30. pants) 
saskaņā ar atbilstošu vajadzību novērtējumu. 
Rezultāti ir jāuzrauga un jānovērtē, pamatojoties uz 
rezultatīvajiem rādītājiem. Dalībvalstis tiek mudi ­
nātas noteikt īpašus papildu rādītājus attiecībā uz 
tehnisko palīdzību.”
4. izcēlums
LAP tiek īstenotas ar tādu pasākumu starpniecību, 
kuriem ir vajadzīgs atbalsts tehniskās palīdzības 
veidā, lai tos varētu vispārēji pareizi īstenot. Šajā 
ziņā Komisija šos pasākumus uzskata par politikas 
instrumentiem (instrumentu kopumu), savukārt 
tehnisko palīdzību – par transversālu darbību, kas 
atbalsta LAP efektīvu pārvaldību.2. izcēlums
Kā norādījušas Lietuvas iestādes, ministrija regulāri 
apstiprina atjauninātus to darbinieku sarakstus, 
kuri noteiktu procentuālo daļu no sava darbalaika ir 
norīkoti strādāt ar LAP . Maksājumu aģentūrā darbi ­
nieku darbalaika proporcionālo sadalījumu nosaka, 
ņemot vērā dažādus fondus, ko pārvalda aģentūra, 
kā arī uzticētos uzdevumus un funkcijas, apstiprinā ­
tos rīcības plānus, plānotos uzaicinājumus iesniegt 
priekšlikumus un to izskatīšanu, pārbaudes uz vietas 
utt.
Attiecībā uz Ungāriju 2014. gada 19. decembrī Komi ­
sija atgādināja Ungārijas iestādēm, ka ir jāiesniedz 
2014.–2020. gada plānošanas perioda tehniskās 
palīdzības saņēmēju saraksts. Turklāt gadījumā, ja 
atbalsta saņēmēji izmanto līdzekļus arī no citiem 
fondiem (t. i., ESI fondiem vai ELGF), ir jānodrošina 
finansēto administratīvo izmaksu pārbaudāmība un 
novērtējamība.
Attiecībā uz Austriju 2014.–2020. gada programmu 
sarunu laikā iestādes tika informētas, ka tehniskā 
palīdzība drīkst būt saistīta tikai ar LAP un ka ir 
jāpierāda ar I un II pīlāru saistīto administratīvo 
izmaksu un personāla izmaksu skaidra nodalīšana.
Polijas koeficienti tika aprēķināti, pamatojoties uz 
pieņēmumu, ka perioda gaitā, visticamāk, nemainī ­
tos daļa starp I un II pīlāru.
Jānorāda, ka Komisija savu revīziju gaitā ņem vērā 
Palātas apsvērumus. Skatīt arī atbildi uz 55. punktu.
56
Skatīt Komisijas atbildi uz 54. punktu.
3. izcēlums
Komisija divpusējās sanāksmēs un dažādos doku ­
mentos, kas iesniegti vadošajām iestādēm saskaņā 
ar Regulas (ES) Nr. 1698/2005 82. panta 2. punkta 
f) apakšpunktu, ir vairākkārt uzsvērusi, cik svarīgi ir 
ievērot noteikumus par publisko iepirkumu.
Komisijas atbilde 44
Turklāt Polijas piemērs parāda iespējamos sarež ­
ģījumus saistībā ar atsevišķa jēgpilna ilgtermiņa 
novērtējuma sagatavošanu attiecībā uz vajadzībām 
tehniskās palīdzības jomā.
69
Komisija neizvirzīja atsevišķus mērķus visam tehnis ­
kās palīdzības finansējumam, jo neuzskatīja to par 
vajadzīgu, rentablu vai samērīgu. Tomēr attiecīgos 
gadījumos Komisija ir izstrādājusi daudzgadu plāno ­
šanas un saistītos mērķus (novērtēšana, IT ģenerāl ­
plāns utt.).
73
Vispārējos norādījumos par vienoto uzraudzības 
un novērtēšanas sistēmu (VUNS) tehniskā palīdzība 
netika minēta atsevišķi, jo rezultātu prasības ir 
netieši ietvertas un vērtētas saistībā ar to pasākumu 
rezultātiem, kurus tās sekmē.
VUNS paredz izmantot LAP papildu rādītājus 
(Regulas (EK) Nr. 1698/2005 81. panta 2. punkts), 
kas ir jānosaka dalībvalstīm, lai varētu uzraudzīt un 
novērtēt LAP konkrētos aspektus. Tāpat VUNS pare ­
dzēja kopīgus novērtēšanas jautājumus attiecībā uz 
tehnisko palīdzību, kura ir jānovērtē vidēja termiņa 
un ex‑post  novērtējumos.
75
Ņemot vērā dažādās vajadzības, kas ietvertas 
tehniskās palīdzības jomā, jāpaskaidro, ka, lai 
uzraudzību un novērtēšanu nodalītu no tiem LAP 
elementiem, kurus tā sekmē, būtu vajadzīga ļoti 
liela un dārga sistēma samērā nelielu izdevumu 
pārbaudēm. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1974/2006 
VII pielikumu gada progresa ziņojumā būtu jāietver 
informācija par vadošās iestādes un uzraudzības 
komitejas veiktajiem pasākumiem, lai nodrošinātu 
programmu īstenošanas, tostarp tehniskās palīdzī ­
bas, kvalitāti un efektivitāti. Tomēr LAP novērtēšana 
(arī rezultātu un ietekmes novērtējumi) būtu jāveic 
vidēja termiņa un ex‑post  novērtējumos.Nolūku uzskatīt tehnisko palīdzību  par nošķi ­
ramu no pasākumiem skaidri apliecina tas, ka tie 
ir noteikti lauku attīstības tiesību aktu atsevišķās 
nodaļās. Piemēram, Regulas (ES) Nr. 1305/2013 
gadījumā: III sadaļas I nodaļā ir aprakstīti pasākumi, 
II nodaļā – vairākiem pasākumiem kopīgi noteikumi, 
savukārt III nodaļā – tehniskā palīdzība un sadar ­
bības tīklu veidošana. Tehniskā palīdzība ir skaidri 
nošķirta no pasākumiem. Tomēr šī nošķiršana 
nenozīmē, ka tehniskā palīdzība  netiek uzraudzīta 
vai novērtēta. LAP tiek pienācīgi plānotas, uzraudzī ­
tas un novērtētas, un tehniskās palīdzības ietekme 
palīdz kopumā pareizi īstenot LAP un panākt efektī ­
vus rezultātus.
Austrijas gadījumā maksājumu aģentūras izpildītais 
administratīvo izmaksu finansējums bija atbilstošs 
attiecīgajiem ES tiesību aktiem, tādēļ Komisija to 
apstiprināja.
63
Uzraudzības un novērtēšanas sistēma vērtē LAP 
vispārējos rezultātus, tādēļ programmas rezultātus 
neveicinošu (ar darbību nesaistītu) izmaksu pārtē ­
riņu atspoguļotu vājāki vispārējie rezultāti. Tādēļ 
Komisija uzskata, ka tehniskās palīdzības ieguldī ­
jums ir netieši ietverts novērtējumā.
64
Mērķi un uzdevumi tiek attiecīgi noteikti LAP līmenī.
Skatīt arī Komisijas atbildi uz 62. punktu.
67
Dalībvalstīm ir pienākums novērtēt, kā LAP var 
nodrošināt vidēja termiņa un ilgtermiņa vajadzības 
kopumā.
Dalībvalstīm ir pienācīgi jāpamato programmu gro ­
zījumi un, ja mainās tehniskās palīdzības izdevumi, 
jāsniedz konkrēts pamatojums.
Komisijas atbilde 45
84
Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 1290/2005 
5. pants ietver vienīgo skaidro juridisko atsauci gan 
ELGF, gan ELFLA Komisijas līmenī un/vai tās vārdā.
Tehniskā palīdzība jaunajā plānošanas periodā 
dalībvalstu līmenī ir noteikta saskaņā ar Regulas (ES) 
Nr. 1303/2013 59. pantu.
No regulatīvā elastīguma izrietoša izvēles brīvība ir 
nepieciešama, lai nodrošinātu ļoti dažādās vaja ­
dzības, ar ko saskaras valstu un reģionālās iestā ­
des. LAP pareiza īstenošana ir lielā mērā saistīta ar 
vajadzīgajām izmaksām, piemēram, IT rīku adminis ­
tratīvajām izmaksām. Tehniskās palīdzības ietvaros 
finansētā tehniskā palīdzība ir tieši saistīta ar lauku 
attīstības programmu (LAP) sagatavošanu, īsteno ­
šanu un novērtēšanu.
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu 
Komisija dalībvalstīm ir nosūtījusi vispārējas pamat ­
nostādnes un atbildīgajiem darbiniekiem ir sniegusi 
politiskās nostādnes, lai racionalizētu pieejas, ko 
izmanto sarunās par jaunajām LAP .
85
Saskaņā ar Komisijas ESI fondu budžeta pamatno­
stādnēm par dalītās pārvaldības programmām attie ­
cībā uz darbības un ar darbību nesaistītas (admi ­
nistratīvās) tehniskās palīdzības izmantošanu IT un 
revīzijas izdevumu gadījumā visu veidu IT izmaksas 
neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas ar IT izstrādi vai 
IT uzturēšanu, vienmēr būtu jāietver vienā un tajā 
pašā budžeta pozīcijā, kurā ir ietvertas to attiecīgās 
IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta 
disciplīnu un saskaņotību visās Komisijas budžeta 
dalītās pārvaldības jomās. Attiecībā uz tehnisko 
palīdzību pēc dalībvalstu iniciatīvas algas ir attieci ­
nāmi izdevumi, ja resursi, kas saņem šīs algas, ir tieši 
saistīti ar LAP īstenošanu. Šajā saistībā dalībvalstīm 
nosūtītajā norādījumu dokumentā par tehniskās 
palīdzības izmantošanu 2014.–2020. gada plānoša ­
nas periodā ir ietverta konkrēta informācija par to, 
kā attiecināt un finansēt personāla izmaksas.76
Ņemot vērā LAP lielo skaitu un dažādās ietvertās 
vajadzības, tiek uzskatīts, ka būtu piemērotāk, ja 
dalībvalstis novērtētu, kur un kā atbalsts ir vairāk 
nepieciešams saskaņā ar tiesību aktiem. Mērķus 
nosaka dalībvalstis, pamatojoties uz vajadzību 
novērtējumu, un līdzekļus piešķir konkrētām 
jomām, ko uzskata par būtiskām. Kā liecina dati, šīs 
jomas starp dalībvalstīm būtiski atšķiras.
77
Dalībvalstis it sevišķi ir paplašinājušas sadarbību 
starp maksājumu aģentūrām, lai novērtētu un 
novērstu esošos trūkumus īstenošanā, kuri rada 
lielu kļūdu īpatsvaru. Šādu sadarbību var finansēt ar 
tehniskās palīdzības starpniecību.
78
Skatīt Komisijas atbildi uz 75. punktu.
82
Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu 
viens no lauku tīklu asamblejas uzdevumiem, kas 
noteikts Komisijas Īstenošanas lēmuma 2014/825/
ES 3. panta d) apakšpunktā, ir nodrošināt pienā ­
cīgu Eiropas lauku attīstības tīkla (ELAT) un Eiropas 
Inovācijas partnerības tīkla darbības uzraudzību 
un novērtēšanu. Minētā lēmuma 8. panta c) apakš ­
punktā noteikts, ka ir pastāvīgi jānovērtē ELAT un 
Eiropas Inovācijas partnerības tīkla darbības efekti ­
vitāte un lietderība.
Secinājumi un ieteikumi
83
Tehniskā palīdzība sekmē LAP īstenošanu, uzrau ­
dzību, kontroli un novērtēšanu. Tikai LAP ex‑post  
novērtējumu kopsavilkumā būs iespējams parādīt 
tehniskās palīdzības ieguldījumu KLP vispārējos 
mērķos.
Saistībā ar tehniskās palīdzības līdzekļu izmanto ­
šanu likumdevējs izlēma dalībvalstīm ļaut rīkoties 
elastīgi.
Komisijas atbilde 46
91
Tā kā tehniskā palīdzība ir transversāla atbalsta 
darbība, tās izdevumu uzraudzība un novērtēšana 
ir ietverta programmu vispārējā uzraudzībā un 
novērtēšanā.
Tehniskajai palīdzībai piemēro īpašus finanšu rezul ­
tātu rādītājus.
92
Rīka potenciālā efektivitāte nav atkarīga no tā, vai 
pastāv sistēma tā ietekmes novērtēšanai.
4. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu.
Komisija mudinās dalībvalstis izmantot atbilstošus 
rādītājus tehniskās palīdzības izdevumu uzraudzī ­
šanai, lai gan tā nenoteiks šādu uzraudzību par 
obligātu.86
Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, lai ar 
tehniskās palīdzības starpniecību finansētās atbal ­
sta saņēmēju administratīvās izmaksas, tostarp 
personāla izmaksas, tiktu skaidri noteiktas. Turklāt 
gadījumā, ja atbalsta saņēmēji izmanto līdzekļus 
arī no citiem fondiem (t. i., ESI fondiem vai ELGF), 
ir jānodrošina ar tehniskās palīdzības starpniecību 
finansēto administratīvo izmaksu pārbaudāmība un 
novērtējamība1.
1. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu un turpinās šajā sais ­
tībā izstrādāt norādījumus.
2. ieteikums
Komisija nevar pieņemt šo ieteikumu. Komisija 
uzskata, ka IT uzturēšana ir darbības pasākums, 
kas saistīts ar sistēmu atjaunināšanu un izstrādi. 
Saskaņā ar Komisijas 2014. gada 16. maija ESI fondu 
budžeta pamatnostādnēm par dalītās pārvaldības 
programmām attiecībā uz darbības un ar darbību 
nesaistītas (administratīvās) tehniskās palīdzības 
izmantošanu IT un revīzijas izdevumu gadījumā visu 
veidu IT izmaksas neatkarīgi no tā, vai tās ir sais ­
tītas ar IT izstrādi vai IT uzturēšanu, vienmēr būtu 
jāietver vienā un tajā pašā budžeta pozīcijā, kurā 
ir ietvertas to attiecīgās IT izstrādes izmaksas. Šī 
pieeja nostiprina budžeta disciplīnu un saskaņotību 
visās Komisijas budžeta dalītās pārvaldības jomās.
3. ieteikums
Komisija pieņem šo ieteikumu.
Vidējā termiņā Komisija pašreizējās ziņošanas 
sistēmās pieprasīs sīkāku informāciju, lai uzlabotu 
tehniskās palīdzības budžeta izmaksu veidu (t. i., 
administratīvo un darbības izmaksu) uzraudzību.
1 Tehniskās palīdzības norādījumu dokuments (2014.–2020. gads).
KĀ PASŪTĪT  ES IZDEVUMUS
Bezmaksas izdevumi
  Viens eksemplārs:  
ar EU Bookshop  starpniecību (http://bookshop .europa.eu).
  Vairāk nekā viens eksemplārs vai plak āti/kartes: 
Eiropas Savienības pārstā vniecībās  
(http://ec .europa.eu/r epresen t_lv.htm),  
Eiropas Savienības delegācijās valstīs , kas nav ES dalīb valstis  
(http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_lv .htm),  
ar Europe Direct dienesta starpniecību  
(http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_lv .htm)  
vai piez vanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebk uras 
vietas Eiropas Savienībā) (*).
(*)  Informāciju sniedz bez maksas , tāpa t arī lielāk ā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus oper atorus , viesnīcas  
vai taksof onus).
Maksas izdevumi
 Ar EU Bookshop  starpniecību (http://bookshop .europa.eu).
Tehnisko palīdzību tradicionāli saista ar specializētām 
zināšanām un finansējumu, ko sniedz, lai palīdzētu valdības 
departamentiem īstenot politiku. Šajā revīzijā Palāta 
pārbaudīja ES tehniskās palīdzības izdevumus 
lauksaimniecībā un lauku attīstībā 2007.–2013. gadā. Palāta 
secināja, ka ir notikusi nobīde no izpratnes par tehnisko 
palīdzību kā “spēju veidošanu” uz atbalstu regulārām 
administratīvajām izmaksām. Šā iemesla dēļ un arī tāpēc, ka 
nav pienācīgas darbības rezultātu novērtēšanas sistēmas, ne 
Komisija, ne dalībvalstis nespēj pierādīt, cik liela ir bijusi 
tehniskās palīdzības ietekme uz KLP .
EIROPAS
REVĪZIJAS
PALĀTA