Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam saskaņā ar EK līguma 251. panta 2. punkta otro daļu par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu /* COM/2008/0906 galīgā redakcija/2 - COD 2007/0195 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 12.1.2009 COM(2008)906 galīgā redakcija 2007/0195 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM saskaņā ar EK līguma 251. panta 2. punkta otro daļu par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 2007/0195 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM saskaņā ar EK līguma 251. panta 2. punkta otro daļu par Padomes kopējo nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu 1. PRIEKŠVĒSTURE Datums, kad priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2007) 528 - 2007/0195/COD): | 2007. gada 19. septembris | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: | 2008. gada 22. aprīlis | Reģionu komitejas atzinuma datums: | 2008. gada 10. aprīlis | Eiropas Parlamenta atzinuma datums (pirmais lasījums): | 2008. gada 18. jūnijs | Datums, kad vienbalsīgi pieņemta kopējā nostāja: | [2008. gada 9. janvāris] | 2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Šis priekšlikums ir daļa no trešās tiesību aktu paketes, kas attiecas uz ES gāzes un elektroenerģijas iekšējo tirgu ("trešā tiesību aktu pakete"); šajā paketē iekļautas divas direktīvas un trīs regulas. Šīs tiesību aktu paketes galvenais mērķis ir radīt tiesisko regulējumu, lai Eiropas Savienības iedzīvotāju un nozares interesēs padarītu tirgus atvēršanu pilnībā efektīvu un radītu vienotu ES gāzes un elektroenerģijas tirgu. Tā palīdzēs saglabāt iespējami zemas cenas un paaugstināt pakalpojumu sniegšanas un piegādes drošības standartus. Tam nepieciešamie galvenie pasākumi ir šādi: - efektīvāka regulatīvā uzraudzība, ko veic neatkarīgi valstu regulatori; - aģentūras nodibināšana, kuras uzdevums ir nodrošināt efektīvāku sadarbību starp valstu regulatoriem un pieņemt lēmumus par visiem svarīgajiem pārrobežu jautājumiem; - tīklu operatoru obligātas sadarbības noteikšana, lai saskaņotu visus noteikumus, kas attiecas uz enerģijas transportēšanu Eiropā un koordinētu ieguldījumu plānošanu; - enerģijas ražošanas efektīva nošķiršana no enerģijas pārvades, lai novērstu interešu konfliktu, veicinātu ieguldījumus tīklā un novērstu jebkādu diskrimināciju; - mazumtirdzniecības tirgus pārredzamības palielināšana un darbības uzlabošana; - solidaritātes un reģionālās sadarbības pastiprināšana starp dalībvalstīm, lai nodrošinātu lielāku piegādes drošību. 3. PIEZĪMES PAR KOPĒJO NOSTĀJU 3.1. Vispārīgas piezīmes Padomes pieņemtajā kopējā nostājā par pieciem dokumentiem, kas veido trešo tiesību aktu paketi, ir iekļauti visi būtiskākie Komisijas priekšlikuma komponenti, kas nepieciešami, lai nodrošinātu iekšējā gāzes un elektroenerģijas tirgus pareizu darbību un, vispārīgāk, lai sasniegtu iepriekš minētos galvenos mērķus. Tāpēc Komisija kopumā var atbalstīt kopējo nostāju (skatīt 3.2. punktu). Pirmajā lasījumā galvenais mērķis bija panākt vienošanos Padomē. Tāpēc Eiropas Parlamenta pieņemtos grozījumus oficiāli neiekļāva kopējā nostājā. Pārrunas par tiem notiks otrā lasījuma laikā. Tomēr daži Eiropas Parlamenta pieņemtie grozījumi ir ņemti vērā kopējā nostājā (skatīt 3.3. punktu). Komisija uzskata, ka vairāki neiekļautie grozījumi ir jāņem vērā otrajā lasījumā (skatīt 3.4. punktu). 3.2. Īpašas piezīmes Galvenās izmaiņas Komisijas priekšlikumā ir šādas. 3.2.1 Efektīva nošķiršana Kopējā nostājā tiek akceptēti trīs efektīvas nošķiršanas risinājumi attiecībā uz gāzi un elektroenerģiju. Pieņemts tika īpašumtiesību nošķiršanas risinājums un neatkarīgu sistēmas operatoru (NSO) risinājums. Eiropas Parlamenta grozījumos tika stingri atbalstīta īpašumtiesību nošķiršana, ko Komisija joprojām uzskata par vislabāko risinājumu. Savā kopējā nostājā Padome ir iekļāvusi trešo risinājumu — neatkarīgs pārvades operators (NPO). Tādējādi pārvades sistēmas operatori (PSO) var palikt integrētā uzņēmuma daļa, bet ir nepieciešami sīki izstrādāti noteikumi par autonomiju, neatkarību un ieguldījumiem, kā arī īpaša klauzula, kuras rezultāts var būt tiesību akta priekšlikums. Komisija uzskata, ka šie sīki izstrādātie noteikumi dos iespēju pieņemamā apmērā veikt efektīvu nošķiršanu un ka NPO risinājums tāpēc ir pieņemams kā daļa no vispārējā kompromisa, ja šāds risinājums nav vājāks nekā kopējā nostājā un ir tik spēcīgs, cik vien politiskais kompromiss to pieļauj. Pretēji Komisijas priekšlikumam īpašumtiesību nošķiršanas ietvaros ir atļauta mazākuma akciju turēšana, gan bez balsstiesībām, tādējādi novēršot jebkādu savstarpēju ietekmi. Saskaņā ar visiem risinājumiem pārvades sistēmas operatoru sertificē valsts regulators. Tomēr kopējā nostājā Komisijai sertifikācijas procedūrā nav paredzēts saistošs pārraudzības uzdevums; tā vietā valstu regulatoriem paredzēts pienākums "maksimāli ņemt vērā" Komisijas nostāju. Kopējā nostājā paredzēts arī pants, saskaņā ar kuru dalībvalstis drīkst veikt pasākumus, lai nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus, ja šie pasākumi ir samērīgi, nediskriminējoši un pārskatāmi un ir saskaņā ar EK līgumu. Šos pasākumus drīkst īstenot tikai pēc Komisijas apstiprinājuma saņemšanas. Komisija uzskata, ka ar šo noteikumu ir radīts pareizais līdzsvars, atzīstot faktu, ka iekšējā enerģijas tirgū pastāv vairāki nošķiršanas modeļi, un ļaujot dalībvalstīm citai citas teritorijā nodrošināt līdzvērtīgus konkurences apstākļus attiecībā uz šiem dažādajiem modeļiem. Tāpēc tas ir pieņemams. Kas attiecas uz "trešās valsts klauzulu", Komisijas priekšlikumā bija paredzēta nepieciešamība pēc starptautiska nolīguma, kas ļautu trešo valstu ieguldītājiem iegūt kontroli pār ES pārvades tīkliem. Trešo valstu ieguldītājiem bija arī jāievēro noteikumi par īpašumtiesību nošķiršanu, kuras pārraudzība ir Komisijas obligāts pienākums. Kopējā nostājā nolīgums ar trešo valsti vairs nav priekšnoteikums, lai attiecīgās trešās valsts ieguldītājs varētu iegūt kontroli. Saskaņā ar sertificēšanas procedūru dalībvalstīm ir ne vien jānodrošina atbilstība jebkuram no trim nošķiršanas risinājumiem, bet arī jāatsaka sertificēšana, ja tā apdraud attiecīgās dalībvalsts vai Kopienas energoapgādes drošību. Valsts iestādei ir jāapspriežas ar Komisiju un "maksimāli jāņem vērā" tās viedoklis. Kopējā nostājā ir saglabāti galvenie Komisijas priekšlikuma mērķi, tāpēc tā ir pieņemama kā daļa no vispārējā kompromisa. 3.2.2 Valstu regulatori Pēc būtības Komisijas priekšlikums ir apstiprināts, radot no valdības neatkarīgus valstu regulatorus ar plašām pilnvarām attiecībā gan uz tīkliem, gan piegādes tirgiem. Komisijas priekšlikumu cita starpā vājina pilnvaras, kas neattiecas uz tīkla regulēšanas pamatuzdevumiem, piemēram, politika atjaunojamu enerģijas avotu un pētniecības attīstības jomā, piegādes drošība un sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumi. Neatkarība tiek ierobežota, neietekmējot pašu pamatprincipu. Kā piemērs minams pienākums ņemt vērā citu kompetento iestāžu uzdevumus, piemēram, attiecībā uz ekoloģisko ilgtspējību vai sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumiem, likumdošanas kontroli pār budžetu, tiesisko kontroli un iespējamo regulatoru pārvaldības atjaunošanu. Kopējā nostājā kopumā ir saglabāta Komisijas priekšlikuma būtība, un tā ir pieņemama. Kā norādīts turpmāk, kopējā nostājā būtu ieteicams iekļaut Eiropas Parlamenta ierosinātos grozījumus, kas precizē un papildina valsts regulatoru uzdevumus. 3.2.3 Komitoloģijas procedūrā pieņemtās vadlīnijas Vadlīnijas nav saistošas, un dažas no tām ir atceltas (par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumiem, valsts regulatoru pilnvarām un pienākumiem, mazumtirdzniecības tirgiem un sistēmas ekspluatācijas efektīvu nošķiršanu sadales līmenī). Pārējās vadlīnijas ir noteikti nepieciešamas. 3.2.4 Atkāpes Padome ir noteikusi vispārējas atkāpes attiecībā uz nelielām/izolētām sistēmām Kiprā, Luksemburgā un Maltā. 3.3. Kopējās nostājas aspekti, kas atbilst Eiropas Parlamenta izdarītajiem grozījumiem Vairāki Eiropas Parlamenta veiktie grozījumi ir iekļauti kopējā nostājā tādā pašā formulējumā vai pēc būtības. Tie ir šādi: 33. grozījums par elektroenerģijas uzņēmuma definīciju, 35. grozījums par virtuālo elektrostaciju definīciju, 68. grozījums par nošķiršanas piemērošanu valsts iestādēs, 119. grozījums par drošības pasākumu īstenošanas uzraudzību un 50. un 137. grozījums par vadlīnijām attiecībā uz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumiem un pārvaldes iestāžu pilnvarām. Kopējā nostājā daļēji ir pārņemti arī šādi grozījumi: 54. un 138. grozījums par reģionālās sadarbības pastiprināšanu, 95. grozījums par valsts regulatoru neatkarību, 98. grozījums par valsts regulatoru pienākumiem un 129. un 130. grozījums par tarifu apstiprināšanas metodēm. 3.4. Eiropas Parlamenta izdarītie grozījumi, kurus atbalstījusi Komisija, bet nav apstiprinājusi Padome Komisija pilnībā vai vismaz daļēji — dažos gadījumos ar precīzāku formulējumu vai pārstrādātā veidā — var pieņemt lielāko daļu Parlamenta pieņemto grozījumu. Tas attiecas uz šādiem galvenajiem jautājumiem. 3.4.1 Regulatoru nozīme Komisija kopumā atbalsta Parlamenta ierosinātos grozījumus, kas paredz palielināt valsts regulatoru nozīmi un neatkarību (piem., PSO gada ieguldījumu plānu apstiprināšana un īstenošana, patērētāju aizsardzības pasākumu īstenošana, ierobežojošas līgumu slēgšanas prakses uzraudzība, stingri noteikumi un intervence, lai atjaunotu konkurenci piegādes tirgos, regulatoru autonoma finansēšana). Ilgtermiņa līgumi ir pieņemami, ja tie atbilst konkurences noteikumiem, bet tie netiks atbalstīti, jo var kavēt tirgus darbību. Cenu griestu noteikšana var būt lietderīga izņēmuma gadījumos un ar skaidri definētiem nosacījumiem, tomēr pašreizējā situācijā, kad cenas tiek regulētas, ir labāk neparedzēt īpašu tiesību noteikumu, kas kavētu tirgus atvēršanu daudzās dalībvalstīs. Grozījumiem, kuri attiecas uz veicināšanu un energoefektivitāti, pamatā esošos principus kopumā var atbalstīt. Tomēr nepieņemams ir konkrētais grozījums, kurā paredzēts pienākums ieviest cenu veidošanas formulas, saskaņā ar kurām, pieaugot patēriņa līmenim, pieaug cenas. Ņemot vērā šāda pienākuma kompleksumu un ekonomiskās sekas, kā arī to, ka ir arī citi, piemērotāki veidi, kā panākt tādu pašu rezultātu, tirgum ir jābūt brīvai iespējai pašam noteikt cenu veidošanas formulas. 3.4.2 Patērētāju tiesības Komisija kopumā atbalsta Eiropas Parlamenta ierosinātos grozījumus, kuru rezultātā tiks stiprinātas patērētāju tiesības. Tas jo īpaši attiecas uz A pielikuma paplašināšanu, piegādātāju pienākumu sastādīt atbilstošus priekšapmaksas rēķinus, piegādes licenču savstarpēju atzīšanu dalībvalstu starpā, viena valsts kontaktpunkta noteikšanu, lai sniegtu patērētājiem visu nepieciešamo informāciju par to tiesībām, un valstu ombudu iecelšanu. Principā atbalstāms ir arī priekšlikums 10 gadu laikā ieviest "viedos" skaitītājus, lai gan būtu rūpīgi jāpārskata tā konkrētā joma un formulējums. Attiecībā uz Enerģijas patērētāju hartu Komisija atzīst, ka informācijas sniegšana patērētājiem ir ārkārtīgi svarīga piegādes tirgus darbībai. Komisija ir izstrādājusi informācijas instrumentu — Eiropas enerģijas patērētāju kontrolsarakstu. Tā mērķis ir informēt patērētājus par to tiesībām. Iedzīvotāju enerģētikas jautājumu forums darbojas kā dzinējspēks, lai izveidotu uz konkurenci balstītus mazumtirdzniecības tirgus un nodrošinātu enerģijas patērētāju aizsardzību Eiropas Savienībā. Kontrolsarakstu patlaban izstrādā šis forums. Patērētāju harta būtu balstīta uz direktīvu A pielikumu un uz vispārējām patērētāju aizsardzības direktīvām, tāpēc tai nav papildu tiesiskās vērtības. Turklāt juridisku apsvērumu dēļ Harta nevar būt iekļauta direktīvās, jo tā dublē esošās tiesības. Tāpēc Komisija nevar atbalstīt grozījumus, kuru mērķis ir iekļaut Enerģijas patērētāju hartu direktīvā. Tomēr Komisija varētu piekrist pārskatīšanas klauzulai, kura paredz, ka Komisija trīs gadu laikā pēc direktīvas piemērošanas sniedz ziņojumu par A pielikuma pasākumu īstenošanu. Komisija atbalsta arī to grozījumu mērķi, kuri attiecas uz sadales sistēmas operatoru uzdevumiem. Tomēr priekšlikumi ir jāizskata sīkāk, lai pārliecinātos, ka tie ir praktiski un īstenojami. Esošie noteikumi par universālo pakalpojumu nav jāmaina. Elektroenerģijas piegādes universālajam pakalpojumam ir jāpaliek kā risinājumam, ko dalībvalstis var piemērot par labu mazajiem uzņēmumiem, un nevajadzētu pastāvēt pienākumam piegādāt elektroenerģiju par cenām, kas atkarīgas no izmaksām. Tāpēc Komisija nevar atbalstīt Parlamenta prasību par universālā pakalpojuma sniegšanu mazajiem uzņēmumiem, piemērojot no izmaksām atkarīgas cenas. 3.4.3 Cīņa pret enerģijas trūkumu Eiropas Parlaments aicina noteikt dalībvalstīm pienākumu veikt pasākumus, lai to valsts enerģētikas rīcības plānos būtu aplūkoti risinājumi enerģijas trūkuma novēršanai. Tiem jānodrošina, ka samazinās to cilvēku skaits, kurus skar enerģijas trūkuma problēma, ka pensionāriem un cilvēkiem ar invaliditāti nevar atslēgt enerģijas piegādi ziemā un ka termins "enerģijas trūkums" tiek definēts valstu līmenī saskaņā ar EK definīciju, kas balstīta uz iespējām apkurināt ēkas atbilstīgi Pasaules Veselības organizācijas standartiem. Komisija nebija ierosinājusi izmaiņas esošajā tiesiskajā regulējumā, kurā dalībvalstīm jau ir paredzēts pienākums aizsargāt mazāk aizsargātos patērētājus. Enerģijas trūkums nav visās dalībvalstīs izmantots jēdziens, un trūkuma novēršanas pasākumos ir jāņem vērā visi enerģētikas un sociālās politikas aspekti. Komisija uzskata, ka enerģētikas politikas kā vienīgā instrumenta izmantošana kropļotu enerģijas tirgus darbību. Dalībvalstis var brīvi definēt mazāk aizsargāto patērētāju jēdzienu, norādot uz tiem, kurus skar enerģijas trūkuma problēma. Tāpēc Komisija varētu atbalstīt pienākumu dalībvalstīm definēt enerģijas trūkuma jēdzienu kā daļu no mazāk aizsargāto patērētāju definīcijas valsts līmenī, bet neatbalsta enerģijas trūkuma definēšanu EK līmenī. Vēl Komisija uzskata, ka būtu nepiemēroti EK mērogā noteikt pienākumu nodrošināt enerģijas trūkuma skarto personu skaita samazināšanos, jo tādējādi netiktu ņemts vērā tas, cik plašs ir šīs problēmas novēršanai vajadzīgais politikas pasākumu klāsts. Tomēr Komisija varētu atbalstīt vispārēju mērķi samazināt to personu skaitu, kuri cieš no enerģijas trūkuma problēmas. Komisija varētu atbalstīt arī pienākumu dalībvalstīm ziemā nodrošināt īpašu aizsardzību pensionāriem un cilvēkiem ar invaliditāti un ziņot Komisijai par šajā sakarā veiktajiem pasākumiem. Komisija arī kopumā atbalsta tās dalībvalstis, kuras ir izpildījušas savu pienākumu definēt "mazāk aizsargāto patērētāju" jēdzienu, attiecīgos gadījumos norādot uz izvairīšanos no energoapgādes pārtraukšanas, bet uzskata, ka pilnīgs pārtraukšanas aizliegums būtu pārāk tālejošs pasākums. 3.4.4 Citi jautājumi Komisijai kopumā ir pieņemami Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi, kuros uzsvērti pārvades sistēmu operatoru pienākumi attiecībā uz pārslodzes novēršanu, ieguldījumiem jaunās jaudās un pārredzamību. Komisija var atbalstīt arī prasību par pārvades sistēmu operatoru sadarbības pastiprināšanu, ekspluatējot to sistēmas, tomēr ir jāprecizē šo noteikumu formulējums. Parlaments vēlas atļaut dalībvalstīm piešķirt atkāpes no trešo pušu piekļuves noteikumiem attiecībā uz rūpnieciskām teritorijām. Komisija principā atbalsta to, ka attiecībā uz rūpnieciskām teritorijām varētu piešķirt atkāpes, attiecinot tās arī uz lidostām un dzelzceļiem. Tomēr EP ierosinātais grozījums ir pārāk tālejošs, jo tas paredz piešķirt rūpnieciskajām teritorijām atkāpes gandrīz no visiem pienākumiem, kas attiecas uz pārvades sistēmu operatoriem un sadales sistēmu operatoriem. Pieņemams risinājums varētu būt arī piešķirt atkāpi tikai no tiem pienākumiem, kas rada vislielāko administratīvo slogu, piemēram, no pienākuma regulatoriem veikt tarifu iepriekšēju apstiprināšanu. 4. SECINĀJUMI Komisija uzskata, ka kopējā nostājā ir saglabāti galvenie Komisijas priekšlikuma elementi. Komisija atzīst, ka kopējā nostājā ir panākts labs līdzsvars un tā ir pieņemams kompromiss, kas ļaus iekšējam gāzes un elektroenerģijas tirgum darboties bez traucējumiem. Tomēr Komisija uzskata, ka vairāki Eiropas Parlamenta pirmajā lasījumā ierosinātie grozījumi būtu jāiekļauj tikai otrajā lasījumā.