Priekšfinansējuma līmeņiem kohēzijas politikas fondos (gan 2014.–2020. gada, gan 2021.–2027. gada fondos) būs īpaša ietekme nākamās finanšu shēmas pirmajos gados. Komisijas priekšlikumos par nākamo Kopīgo noteikumu regulu un grozījumiem pašreizējā Kopīgo noteikumu regulā ir ņemtas vērā finansēšanas vajadzības jaunā perioda sākumā un pašu resursu ierobežotais maksimālais apjoms, kas atbilst 1,20 % no ES nacionālā kopienākuma. Lai gan Komisija ir ierosinājusi palielināt pašu resursu maksimālo apjomu, lai tiktu ņemta vērā nacionālā kopienākuma bāze 27 dalībvalstīs, nākamās finanšu shēmas pirmajos gados varētu būt jāpiemēro pašreizējais līmenis, jo jaunā lēmuma par pašu resursiem ratifikācija varētu būt ilgs process.

Paredzams, ka nākamās finanšu shēmas pirmajos četros gados kopējais maksājumu apjoms būs aptuveni 687 miljardi EUR. Šī summa nav vienmērīgi sadalīta pa gadiem, bet tiks izmantota atbilstīgi tam, kā paralēli tiks veikta 1) maksājumu pakāpeniska apzināšana jaunajām izdevumu programmām (aptuveni 62 % no kopējās summas četriem gadiem) un 2) maksājumi, lai segtu 2014.–2020. gada periodā neizpildītās saistības (atlikušie maksājumi 38 % apmērā).

Gandrīz visi maksājumi 2020. gadā attiecas uz saistībām 2014.–2020. gada programmās. Mazāk nekā 1 % no maksājumiem tiks izmantots, lai segtu neizpildītās saistības finanšu shēmā pirms 2014. gada 1.a un 4. izdevumu kategorijā. Paredzams, ka lielākā daļa 2007.–2013. gada programmu kohēzijas politikas ietvaros tiks slēgtas līdz 2019. gada beigām, un 2020. gadā nav plānoti turpmāki maksājumi.

Šajā ziņojumā ir sniegta nākotnes ienākošās un izejošās naudas plūsmas ilgtermiņa prognoze, aptverot turpmākos piecus gadus (2020–2024), kā paredzēts Finanšu regulas 247. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Analīzē ņemti vērā principi un nosacījumi, kas izklāstīti projekta līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas.

Attiecībā uz 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondiem būtiskie noteikumi, kas iekļauti Komisijas 2018. gada 2. maija priekšlikumā par nākamo finanšu shēmu, ir izmantoti arī šajā ziņojumā (ikgada priekšfinansējums 0,5 % apmērā katru gadu no 2021. gada līdz 2026. gadam, ieturējums 10 % apmērā, nav izpildes rezerves). Starpposma maksājumu pieprasījumu profili tika aplēsti, pamatojoties uz statistikas datiem par gadā pieprasītajām summām 2007.–2013. gada programmās ar n+2 saistību atcelšanas noteikumiem, kas grozīti, lai pieļautu noteiktas atkāpes pirmajām saistību daļām. Ikvienas izmaiņas šajos pieņēmumos skartu maksājumus saistībā ar 2021.–2027. gada kohēzijas politikas fondiem.

Maksājumu prognoze par 2014.–2020. gada ESI fondiem ir balstīta uz iepriekšējo pieredzi saistībā ar iesniegtajiem starpposma maksājumu pieprasījumiem, kas izteikti procentos no kopējā finansējuma. Darbības rezultātu izvērtējums tiks veikts 2019. gadā, un pirmie maksājumi par attiecīgajām saistībām, kas atliktas kopš 2014. gada, tiks veikti tikai 2020. gadā. Katram no minētajiem fondiem izmanto īpašus maksājumu profilus.

ES budžets tiek finansēts no pašu resursiem un citiem ieņēmumiem. Budžeta finansēšanai nepieciešamo pašu resursu kopsummu nosaka, no kopējiem izdevumiem atskaitot citus ieņēmumus. Attiecīgi ES budžeta ieņēmumu prognoze par 2020.–2024. gadu ir balstīta uz principu, ka izdevumiem un ieņēmumiem ir jābūt saskaņotiem, tāpēc kopējiem ieņēmumiem un kopējiem izdevumiem ir jābūt vienādiem.

Tiek prognozēts, ka līdz 2024. gada beigām RAL būs aptuveni 313 miljardi EUR, tādējādi to nominālvērtība analizētajos piecos gados palielināsies par 8 %. Tomēr RAL apjoma izmaiņas pa gadiem nav vienmērīgas, jo RAL mainās atkarībā no gada maksājumu un gada saistību attiecības. 2023.–2024. gadā maksājumu apjoms pietuvināsies saistību apjomam, galvenokārt pateicoties kopējai ietekmei, ko rada pirmais automātiskās saistību atcelšanas mērķis attiecībā uz jaunajām programmām atbilstoši Kopīgo noteikumu regulai, n+3 saistību atcelšanas mērķis 2014.–2020. gada ESI fondu maksājumu pēdējai daļai un šo programmu noslēgšana. Tādējādi paredzams, ka maksājumi 2023. gadā būs gandrīz saistību līmenī un 2024. gadā pat pārsniegs saistības. Rezultātā RAL līmenis saglabāsies stabils 2023. gada beigās un pat nedaudz pazemināsies 2024. gadā.

Īpaša prognoze tiek veikta par 2014.–2020. gada Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem — tajā tiek ņemta vērā pieredze saistībā ar 2007.–2013. gada programmu noslēgšanu. Tā kā faktiskais saistību atcelšanas gads ir atkarīgs no konkrētajiem noslēgšanas datumiem katrai dalībvalstij, kā arī ņemot vērā spēkā esošos n+3 saistību atcelšanas noteikumus, saistību atcelšana, visticamāk, būs izkliedēta 2024.–2026. gada periodā. Tā kā šis ziņojums aptver tikai 2024. gadu, pagaidu pieņēmums ir, ka uz šo gadu varētu attiekties aptuveni viena trešdaļa no visām atceltajām saistībām par 2014.–2020. gada ESI fondiem.

Prognozētā atcelto saistību kopējā summa 2020.–2024. gadā ir 8 miljardi EUR. Aptuveni 77 % no atceltajām saistībām attiecas uz programmām 2014.–2020. gada periodā (6 miljardi EUR), savukārt atceltās saistības par programmām, kas radušās pirms 2014. gada, pakāpeniski izbeidzas, tāpat kā saistītie maksājumi. Nav paredzams, ka tiks atceltas saistības, kas ir ierosinātas 2021.–2027. gada finanšu shēmai.

Nosakot maksājumu maksimālo apjomu nākamajā finanšu shēmā, jāņem vērā gan šīs papildu vajadzības, gan ietekme, ko rada nākotnes īstenošanas modalitātes kohēzijas politikas fondiem, jo pretējā gadījumā automātiski radīsies nepieciešamība mobilizēt īpašus instrumentus, sevišķi neparedzēto izdevumu rezervi, kas atbilstīgi Komisijas priekšlikumam ļautu mobilizēt maksājumus ne vairāk kā 0,03 % apmērā no ES nacionālā kopienākuma konkrētā gadā (to kompensēs vēlākos gados, izmantojot maksimālo apjomu).

2020. gada budžeta projektā ierosinātais maksājumu līmenis arī ietekmē maksājumu vajadzības nākamajos gados. Paredzams, ka zemāks maksājumu līmenis 2020. gadā salīdzinājumā ar iepriekšējām prognozēm radīs papildu vajadzības nākamajos gados. Rezultātā vispārējās maksājumu aplēses 2021.–2024. gadam par aptuveni 5 miljardiem EUR pārsniegs maksājumu maksimālo apjomu, ko Komisija ierosinājusi nākamajam periodam, un no šīs summas 4 miljardi EUR attieksies uz 2024. gadu.

3.1.3.Citas programmas un fondi

Attiecībā uz visām pārējām izdevumu pozīcijām (piem., pētniecība un inovācija, plaša mēroga infrastruktūras projekti, iekšpolitika un ārpolitika) prognozes par saistību maksājumiem, kas apstiprināti pašreizējā finanšu shēmā, ir balstītas uz 2020. gada budžeta projektu un tam pievienotajiem pielikumiem, kuros norādīti maksājumi atbilstīgi individuālām budžeta pozīcijām.

Attiecībā uz izdevumu programmu jauno paaudzi gada maksājumu vajadzības aprēķinātas, izmantojot statistikas datus par attiecīgo pašreizējo programmu un ar tām saistīto iepriekšējo 2007.–2013. gada programmu faktisko īstenošanu pēdējos 10 gados (no 2007. gada līdz 2017. gadam). Programmām, kam nav iepriekšēju programmu, maksājumu aplēses pamatā ir pieredze par līdzīga veida darbību īstenošanu, un tā tiek pielāgota jaunās programmas konkrētiem elementiem.

3.1.4.Pārvalde

Administratīvo izdevumu (2014.–2020. gadam — 5. izdevumu kategorija, 2021.–2027. gadam — 7. izdevumu kategorija) pamatā ir nediferencētas apropriācijas, saistību summas, kas norādītas 2020. gada budžeta projektā, un ierosinātais izdevumu maksimālais apjoms 7. izdevumu kategorijai 2021.–2024. gadā ir pilnībā pārvērsti maksājumos.

Tas pats attiecas arī uz subsīdijām decentralizētām aģentūrām, kuras tiek finansētas ārpus administratīvo izdevumu kategorijas.

3.2.Pieņēmumi ieņēmumu prognozēšanai

3.2.1.Tradicionālie pašu resursi un dalībvalstu iemaksas

Kopš 2018. gada tradicionālie pašu resursi ietver tikai muitas nodokļus, jo cukura ražošanas nodevas iekasēšana tika izbeigta 2017. gadā. Tiek prognozēts, ka, sākot no līmeņa, kas iekļauts 2020. gada budžeta projektā, muitas nodokļi periodā no 2021. gada līdz 2024. gadam palielināsies tādā pašā tempā kā katras dalībvalsts nominālais nacionālais kopienākums.

Dalībvalstu iemaksas (kā uz nacionālo kopienākumu balstīti pašu resursi, uz PVN balstīti pašu resursi un jauni pašu resursi, kas iekļauti Komisijas priekšlikumā par 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmu) nodrošina trūkstošo finansējumu, lai līdzsvarotu ieņēmumus un prognozētos izdevumus.

3.2.2.Citi ieņēmumi

Vairumu “citu ieņēmumu” komponentu, tostarp darbinieku iemaksas, ieņēmumus, ko rada iestāžu administratīvā darbība, iemaksas un kompensācijas saistībā ar Savienības nolīgumiem un programmām, nokavējuma procentus un naudas sodus, ieņēmumus no ES aizņēmumu un aizdevumu darbībām un dažādus ieņēmumus, kā arī pārpalikumus no iepriekšējiem gadiem ir sarežģīti prognozēt, ņemot vērā to nepastāvību. Tādēļ tiek pieņemts, ka summa, kas tiek apsvērta Komisijas priekšlikumā par finanšu shēmu 2021.–2027. gadam (t. i., 1,9 miljardi EUR atbilstīgi 2019. gada budžeta projektam), paliks nomināli nemainīga ziņojuma aptvertā perioda laikā (2020–2024).

4.Secinājumi

Šī gada ziņojums par prognozēm aptver pirmos četrus gadus nākamajā daudzgadu finanšu shēmā, par kuru sarunas arvien turpinās. Tādējādi maksājumu prognozes ir balstītas uz Komisijas 2018. gada maija priekšlikumiem. Maksājumiem nākamajā finanšu shēmā īpaši nozīmīgi būs tas, kā attīstīsies divas turpmāk minētās jomas.

Pirmkārt, sarunas, kas turpinās par priekšlikumiem nākamajai finanšu shēmai, liecina, ka viedokļi par galvenajiem elementiem, kas ietekmē nākotnes maksājumu vajadzības, atšķiras. Tas īpaši attiecas uz kohēzijas politikas fondiem, kuri veido aptuveni vienu trešdaļu no budžeta, un to īstenošanas parametriem, piem., priekšfinansējuma līmeņiem un saistību atcelšanas noteikumiem. Tā kā šajā posmā par šiem elementiem nav vienprātības, pašreizējā prognoze arvien balstās uz Komisijas 2018. gada priekšlikumu.

Otrkārt, maksājumu prognoze ir atkarīga no pašreizējās finanšu shēmas īstenošanas un neizpildīto saistību līmeņa 2021. gada sākumā. Vairākumam izdevumu kategoriju 2020. gada budžeta projekts ir zem pagājušajā gadā prognozētā līmeņa. Tādējādi maksājumi tiek automātiski pārcelti uz laiku pēc 2020. gada, un tie tiek veikti papildus maksājumiem, par kuriem saistības tika noslēgtas laikā, kad tika ierosināts maksājumu maksimālais apjoms 2021.–2027. gadam.

Šāda attīstība būs jāņem vērā sarunās par nākamo daudzgadu finanšu shēmu. Maksājumu maksimālais apjoms, par kuru notiek sarunas, varētu būt jāpielāgo, lai apmierinātu papildu vajadzības, ko rada lielākas neizpildītās saistības 2020. gada beigās un grozījumi nākotnes programmu īstenošanas modalitātēs.



1. pielikums