EIROPAS KOMISIJA Briselē, 3.9.2020 COM(2020) 363 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 31. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu (2019. gads)”



















































































{SWD(2020) 156 final} - {SWD(2020) 157 final} - {SWD(2020) 158 final} - {SWD(2020) 159 final} - {SWD(2020) 160 final}



SATURA RĀDĪTĀJS KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 31. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu (2019. gads)” 1. Ievads 2. Krāpšanas apkarošanas saskaņošana un stiprināšana visā ES: starpnozaru politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti 2019. gadā 2.1. ES iestāžu pieņemtie tiesību akti 2.1.1. Eiropas Prokuratūra 2.1.2. Direktīva (ES) 2019/1937 par to personu aizsardzību, kuras ziņo par Savienības tiesību aktu pārkāpumiem 2.2. Nākotnes veidošana — Eiropas iestāžu likumdošanas un rīcībpolitikas iniciatīvas 2.2.1. Komisijas priekšlikums pārskatīt Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 2.2.2. Horizontālie noteikumi par Savienības finanšu interešu aizsardzību (“PIF noteikumi”) visos Komisijas daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumos 2.2.3. Korupcijas apkarošana ES 2.2.4. Starptautiskā sadarbība 2.2.5. Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai un jaunais pārvaldības tiesību aktu kopums 2.2.6. Programmas “Hercule” īstenošana un atbalsts, ko sniedz, izmantojot Strukturālo reformu atbalsta programmu 2.3. ES Tiesas judikatūra 2.3.1. Vialto/Komisija 2.3.2. Dalli/Komisija 2.4. Dalībvalstu veiktie pasākumi

2.4.1. Direktīvas par krimināltiesisku cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, transponēšana dalībvalstīs 2.4.2. Dalībvalstu veikto pasākumu pārskats 2.4.2.1. Pārredzamības uzlabošana, cīņa ar korupciju un interešu konfliktu publiskajā iepirkumā 2.4.2.2. ES tiesību transponēšana valsts tiesību aktos 2.4.2.3. Cīņa pret finanšu un organizēto noziedzību 2.4.2.4. Tiesību akt ar mērķi uzlabot sadarbību ar OLAF 2.4.3. 2018. gada ieteikumu īstenošana 2.5. Statistikas kopsavilkums par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 2.5.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 2.5.2. Atklātie un paziņotie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 2.5.3. OLAF izmeklēšana 3. Politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti: ieņēmumi 3.1. ES iestāžu pasākumi krāpšanas apkarošanai: ieņēmumi 3.1.1. Savstarpējā administratīvā palīdzība 3.1.1.1. Izmaiņas tiesību aktos 3.1.1.2. Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) 3.1.1.3. Kopīgās muitas operācijas (JCO) 3.1.2. Savstarpējās palīdzības un krāpšanas apkarošanas noteikumi starptautiskajos nolīgumos 3.1.3. Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību 3.1.1. Finanšu riska kritēriji

3.1.2. Vienotā muitas riska pārvaldības sistēma (CRMS) 3.1.3. Datu analīzes iniciatīvas 3.2. Dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai: ieņēmumi 3.2.1. Krāpšana muitas jomā 3.2.2. Krāpšana nodokļu jomā 3.2.3. Krāpšana muitas un nodokļu jomā 3.3. Statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu: ieņēmumi 3.3.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 3.3.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 4. Nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti: izdevumi 4.1. Dalībvalstu nozaru krāpšanas apkarošanas politika un pasākumi, kas aptver vairākas izdevumu nozares 4.2. Lauksaimniecība: nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.2.1. Lauksaimniecība un zivsaimniecība: dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai 4.2.2. Lauksaimniecība: statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.2.2.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 4.2.2.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 4.3. Kohēzijas politika un zivsaimniecība: nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.3.1. Kohēzijas politika un zivsaimniecība: dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai 4.3.2. Kohēzijas politika un zivsaimniecība: statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.3.2.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi

4.3.2.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 4.3.2.3. Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi) un Covid-19 krīze 4.4. Netiešā pārvaldība (pirmspievienošanās): statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.5. Tiešā pārvaldība: nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 4.5.1. Tiešā pārvaldība: statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu 4.5.1.1. Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 4.5.1.2. Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 5. Atgūšana un citi preventīvie un korektīvie pasākumi 6. Sadarbība ar dalībvalstīm 6.1. Sadarbība ar OLAF 6.2. Līdzekļu lietderīgāka izmantojuma tīkls 7. Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) 8. Turpmākā rīcība saistībā ar Eiropas Parlamenta rezolūciju par 2018. gada ziņojumu 9. Iestāžu sadarbība 9.1. Iestāžu viedokļu apmaiņa 9.2. Eiropas Revīzijas palāta 9.2.1. Īpašie ziņojumi par krāpšanas apkarošanas politiku 9.2.2. OLAF un Eiropas Revīzijas palātas sadarbība 10. Secinājumi un ieteikumi 10.1. Ieņēmumi

10.2. Izdevumi Attēlu rādītājs 1. attēls. PIF direktīvas transponēšana — pašreizējā situācija (2019. gada jūnijs) 2. attēls. Muitas kontroles stratēģijas pārrobežu e-tirdzniecībā 3. attēls. Tādu preču sistemātiska atklāšana, kam varētu būt noteikta pārāk zema vērtība vai kas ir nepareizi deklarētas kā LVCR atbilstošas preces 4. attēls. Tirgotāju atbilstības pārbaudes 5. attēls. Pašreizējā situācija NAFS jomā 6. attēls. Pārkāpumi, par kuriem 2019. gadā ziņots kā par krāpnieciskiem 7. attēls. Pārkāpumi, par kuriem ziņots kā par krāpnieciskiem, un ar tiem saistītās summas, 2015.–2019. gads 8. attēls. Pārkāpumi, par kuriem 2019. gadā ziņots kā par nesaistītiem ar krāpšanu 9. attēls. JCO 2019. gadā 10. attēls. TPR: galvenie fakti un tendences 11. attēls. Atklāšanas rādītāji pa KLP komponentiem 12. attēls. Lauksaimniecības politika: galvenie fakti un skaitļi 13. attēls. Tirgus pasākumi, kurus visvairāk ietekmē krāpnieciski pārkāpumi 14. attēls. Dalībvalstu pieņemtie pasākumi kohēzijas politikas jomā 15. attēls. Kohēzijas un zivsaimniecības politika: galvenie fakti un skaitļi 16. attēls. COCOLAF struktūra un apakšgrupas



Kopsavilkums ES finanšu interešu aizsardzība ir uzdevums, kuru Komisija veic kopā ar dalībvalstīm. Šī aizsardzība, kuras principi ir noteikti Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 325. pantā, tiek pastāvīgi stiprināta, Eiropas Savienībai un dalībvalstīm veicot pasākumus gan tiesību aktu jomā, gan ES budžeta praktiskās izpildes jomā. 2019. gads bija nozīmīgs gads, jo dalībvalstīm līdz jūlijam bija valsts tiesību aktos jātransponē pasākumi, kuri paredzēti Direktīvā par krimināltiesisku cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses (“PIF direktīva”). Noteiktajā termiņā to bija paveikušas 12 dalībvalstis, bet līdz 2020. gada jūnijam — 22. ES likumdevēji arī pieņēma direktīvu, kura ir paredzēta Savienības tiesību aktu un politikas pasākumu izpildes uzlabošanai konkrētās nozarēs, nodrošinot augstu aizsardzības līmeni personām, kas ziņo par pārkāpumiem šajās nozarēs (“Trauksmes celšanas direktīva”). Tāpat 2019. gadā par Eiropas galveno prokurori tika iecelta Laura Codruța Kövesi, kā arī panākts turpmāks progress Eiropas Prokuratūras izveidē. Eiropas Komisija 2019. gada aprīlī pieņēma Komisijas jauno stratēģiju krāpšanas apkarošanai, un kopš tā laika ir strādājusi, lai sasniegtu septiņus stratēģijas pamatmērķus, jo īpaši — stiprinātu Komisijas iekšējo koordināciju cīņā pret krāpšanu un uzlabotu Komisijas krāpšanas apkarošanas analītiskās spējas, tostarp izmantoto datu kvalitāti. ES finanšu interešu aizsardzības judikatūru papildināja divi nozīmīgi Eiropas Savienības Tiesas (EST) nolēmumi (Vialto/Komisija un Dalli/Komisija). Abi nolēmumi attiecās uz Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) veikto izmeklēšanu. Dalībvalstis ir noteikušas daudzveidīgus valsts līmeņa pasākumus, lai uzlabotu savas spējas novērst un atklāt krāpšanu. Lielākā daļa paziņoto pasākumu ir vērsti uz ES līdzekļu pārvaldību un kontroli. Tika ziņots arī par transversāliem pasākumiem attiecībā uz: ·pārredzamības uzlabošanu, cīņu ar korupciju un interešu konfliktu publiskajā iepirkumā; ·cīņu pret finanšu un organizēto noziedzību; ·Savienības tiesību aktu transponēšanu un ·sadarbības ar OLAF uzlabošanu. To pārkāpumu skaits, kurus dalībvalstis ir atklājušas un paziņojušas Komisijai (un kuru analīze ir šajā ziņojumā iekļautās statistikas pamatā), ir mazāks nekā iepriekšējos gados. Šī tendence sevišķi izpaužas saistībā ar krāpnieciskiem pārkāpumiem, kuru skaits pēdējo piecu gadu laikā pastāvīgi samazinās. Turpretī izdevumu jomā šis samazinājums, šķiet, ir saistīts ar ES fondu izdevumu programmu ciklu, nevis atklāto gadījumu skaita patiesu samazināšanos. Plānošanas ciklu analīze liecina, ka krāpšanas un krāpšanas aizdomu gadījumu atklāšanas līmenis ir stabils. Lauksaimniecības izdevumu jomā lielāku risku radīja “tirgus atbalsta pasākumi”. Kohēzijas politikas jomā visvairāk gadījumu tika atklāti saistībā ar projektiem “pētniecības un tehnoloģiju izstrādes” jomā. Tā kā Covid-19 krīze turpmākajos gados prasīs vairāk finansējuma, jo īpaši veselības nozarē, šajā ziņojumā ir iekļauta arī pārkāpumu analīze attiecībā uz jomu “ieguldījumi veselības aprūpes infrastruktūrā”. Šī analīze liecina, ka veselības aprūpes infrastruktūru īpaši skar publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumi. Pārējie lielākie pārkāpumu avoti bija projektu vai darbību neatbilstība, kā arī līguma nosacījumu un noteikumu pārkāpšana.

Ieņēmumu jomā attiecīgās naudas summas kopš 2018. gada, kas bija ārkārtējs gads, ir būtiski samazinājušās. Arī šoreiz krāpšanas mēģinājumu visvairāk skartās preces bija saules enerģijas paneļi. Svarīgs apdraudējums joprojām bija krāpšana ieņēmumu jomā, kas izpaužas kā pārāk zemas vērība noteikšana ES importētajām precēm, tostarp internetā pārdotajām. OLAF bija liela nozīme šādu krāpšanas gadījumu atklāšanā. Ņemot vērā pašreizējo veselības un ekonomikas krīzi, kā arī Komisijas ierosināto atveseļošanas plānu, šajā ziņojumā tiek ieteikts neatslābināt ES līdzekļu izlietojuma uzraudzību un kontroli un norādīts, ka šo līdzekļu izlietojuma pārredzamības uzlabošana varētu palīdzēt novērst krāpšanu un pārkāpumus.



1.Ievads Šis ir Komisijas 31. gada ziņojums “Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzība un cīņa pret krāpšanu” (“PIF ziņojums”). ES un dalībvalstis kopīgi atbild par Savienības finanšu interešu aizsardzību un cīņu pret krāpšanu. Dalībvalstu iestādes pārvalda aptuveni 74 % ES izdevumu un iekasē ES tradicionālos pašu resursus. Komisija pārrauga abas šīs jomas, nosaka standartus un pārbauda atbilstību. Lai efektīvi aizsargātu ES finanšu intereses, Komisijai un dalībvalstīm ir cieši jāsadarbojas. PIF ziņojumā šī sadarbība ir izvērtēta ar mērķi to uzlabot. Šajā nolūkā ziņojumā: ·ir sniegts to pasākumu kopsavilkums, kas ES un dalībvalstu līmenī veikti krāpšanas novēršanai; ·ir iekļauta analīze par valstu un Eiropas iestāžu galvenajiem panākumiem ar ES izdevumiem un ieņēmumiem saistītas krāpšanas un pārkāpumu atklāšanā. Analīze jo īpaši balstās uz nozaru regulējumā paredzētajiem dalībvalstu ziņojumiem par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu. Ziņojumam ir pievienoti pieci Komisijas dienestu darba dokumenti (SWD). 2.Krāpšanas apkarošanas saskaņošana un stiprināšana visā ES: starpnozaru politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti 2019. gadā 2.1.ES iestāžu pieņemtie tiesību akti 2.1.1.Eiropas Prokuratūra 2017. gada 20. novembrī stājās spēkā Padomes Regulas (ES) 2017/1939, ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (EPPO) izveidei , un Komisija 2019. gadā būtiski pavirzījās uz priekšu EPPO izveidē. 2019. gada oktobrī Padome un Eiropas Parlaments vienojās iecelt Laura Codruța Kövesi par Eiropas galveno prokurori. Tika noslēgtas EPPO galvenajā mītnē Luksemburgā veicamo renovācijas darbu iepirkuma kārtas. Turpinājās EPPO darbinieku piesaistīšanas process — līdz 2019. gada beigām darbā bija pieņemti deviņi darbinieki. Komisija arī veica nepieciešamās darbības, lai sagatavotos speciālas EPPO lietu pārvaldības sistēmas izstrādei. Tai būs liela nozīme iestādes darbībā. Komisija turpināja cieši sadarboties ar dalībvalstīm to valsts tiesību aktu pielāgošanā, kuri nepieciešami EPPO darbībai, un apspriesties ar tām par dažādajām sagatavošanās darbībām saskaņā ar EPPO regulas 20. pantu. Kā paredzēts EPPO regulā, Komisija arī iesaistījās sarunās ar dalībvalstīm, lai sekmētu EPPO atzīšanu par kompetento iestādi saskaņā ar 1959. gada Eiropas Konvenciju par savstarpējo palīdzību krimināllietās un tās protokoliem. Šādi tiks nodrošināta sekmīga EPPO sadarbība ar ārpussavienības valstīm. 2.1.2.Direktīva (ES) 2019/1937 par to personu aizsardzību, kuras ziņo par Savienības tiesību aktu pārkāpumiem Direktīvas (ES) 2019/1937 (“Trauksmes celšanas direktīva”) mērķis ir uzlabot Savienības tiesību aktu un politikas pasākumu izpildi konkrētās jomās, nodrošinot augstu aizsardzības līmeni personām, kas ziņo par pārkāpumiem jomās, kurās pārkāpumi var radīt nopietnu kaitējumu sabiedrības interesēm un kurās notikušos pārkāpumus var atklāt tikai personas, kam ir pieejama iekšējā informācija, vai tās tos var atklāt vislabāk. Šīs jomas ir ES finanšu interešu aizsardzība, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršana, pārkāpumi attiecībā uz iekšējo tirgu, ieskaitot ļaunprātīgus mehānismus, kas izstrādāti, lai iegūtu uzņēmumu ienākuma nodokļa priekšrocības un izvairītos no juridisko saistību pildīšanas nodokļu jomā, kā arī Savienības publiskā iepirkuma tiesību aktu pārkāpumi. Direktīva tika pieņemta 2019. gada 23. oktobrī. Dalībvalstīm tā savās tiesību sistēmās jātransponē līdz 2021. gada decembrim.

2.2.Nākotnes veidošana — Eiropas iestāžu likumdošanas un rīcībpolitikas iniciatīvas Šajā iedaļā ir sniegts pārskats par 2019. gada galvenajiem pieturas punktiem Komisijas rīcībpolitiku un likumdošanas iniciatīvu ziņā. 2.2.1.Komisijas priekšlikums pārskatīt Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 2018. gada 23. maijā Komisija pieņēma priekšlikumu grozīt Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (“OLAF regula”) , kuram bija divi galvenie mērķi: pielāgot OLAF Eiropas Prokuratūras izveidei un uzlabot OLAF veiktās izmeklēšanas efektivitāti. Komisijas priekšlikums ir mērķorientēta OLAF regulas pārskatīšana ar mērķi nodrošināt, ka grozījumi būs stājušies spēkā līdz brīdim, kad EPPO sāks darbu. 2019. gadā Eiropas Parlaments un Padome (attiecīgi 2019. gada 16. aprīlī un 2019. gada 12. jūnijā) pieņēma sarunu nostājas attiecībā uz Komisijas priekšlikumu. Sarunas sākās 2019. gada beigās, un laikā, kad Somija bija Padomes prezidentvalsts, notika divi trialogi. 2.2.2.Horizontālie noteikumi par Savienības finanšu interešu aizsardzību (“PIF noteikumi”) visos Komisijas daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumos 2019. gadā, cieši sadarbojoties ar izdevumu un centralizētajiem Komisijas dienestiem, OLAF vienojās ar likumdevējiem, ka visos tiesību aktos par izdevumu programmām pēc 2020. gada būs iekļauti pa jomām (tiešā, netiešā, dalītā pārvaldība) saskaņoti standarta noteikumi par Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību. Šie noteikumi atspoguļo Finanšu regulā ietvertās prasības un citstarp atgādina, ka Savienības finanšu intereses ir jāaizsargā, izmantojot samērīgus pasākumus, ieskaitot krāpšanas un citu pārkāpumu nepieļaušanu, atklāšanu, novēršanu un izmeklēšanu. Jebkurai personai vai subjektam, kas saņem Savienības līdzekļus, pilnībā jāsadarbojas Savienības finanšu interešu aizsardzībā, jāpiešķir Komisijai, OLAF, EPPO un Eiropas Revīzijas palātai nepieciešamās piekļuves tiesības un jānodrošina, ka līdzvērtīgas tiesības piešķir Savienības līdzekļu apgūšanā iesaistītās trešās personas. 2.2.3.Korupcijas apkarošana ES Dalībvalstu tiesiskais regulējums korupcijas novēršanas un apkarošanas jomā tiks regulāri uzraudzīts un vērtēts jaunizveidotā tiesiskuma mehānisma ietvaros. Tā ietvaros Komisija uzraudzīs ar tiesiskumu saistītas gan pozitīvas, gan negatīvas nozīmīgas pārmaiņas dalībvalstīs, aptverot četrus pīlārus: i) tiesu sistēmas, ii) korupcijas apkarošanas regulējumu, iii) konkrētas ar mediju plurālismu saistītas problēmas un iv) citus ar līdzsvara un atsvara sistēmu saistītus institucionālus jautājumus. Tiesiskuma mehānisms aptvers visas dalībvalstis, izmantojot objektīvus un uz faktiem balstītus Eiropas Komisijas novērtējumus, kas tiks veikti reizi gadā, un kalpos kā preventīvs instruments, padziļinot dialogu un kopīgu izpratni par tiesiskuma jautājumiem ES. Saistībā ar Eiropas ekonomikas pārvaldības pusgadu korupcijas apkarošanas problēmas tiek vērtētas, īpašu uzmanību pievēršot riska jomām, piemēram, publiskajam iepirkumam, valsts pārvaldei, uzņēmējdarbības videi un veselības aprūpei. Ikgadējos Eiropas pusgada ziņojumos par valstīm ir iekļauta detalizēta korupcijas risku un ar tiem saistīto problēmu analīze. Attiecīgos gadījumos šie jautājumi ir atspoguļoti arī valstīm adresētajos ieteikumos, ko valstu vadītāji katru gadu apstiprina Eiropadomē. 2019. gada ziņojumos par valstīm Komisijas analīze tika koncentrēta uz 15 dalībvalstīm, kurās pastāv konkrētas problēmas. Astoņas no šīm dalībvalstīm šogad ir saņēmušas attiecīgus katrai no tām adresētus ieteikumus. Rumānija un Bulgārija ieteikumus šajā jomā saņēma ne vien Eiropas pusgada ietvaros, bet arī saistībā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu (SPM). Komisija ES korupcijas apkarošanas pieredzes apmaiņas programmas ietvaros 2019. gada maijā, jūnijā un oktobrī organizēja darbseminārus par attiecīgi korupcijas novēršanu valsts uzņēmumos, vēršanos pret korupcijas riskiem publiskajā iepirkumā un korupciju kā drošības apdraudējumu. Komisija arī sarīkoja sanāksmi valstu kontaktpunktiem korupcijas jomā. 2019. gadā ES kļuva par novērotāju Pretkorupcijas starpvalstu grupā (GRECO), un Komisija aktīvi piedalījās vairākos Eiropas un starptautiskos pretkorupcijas forumos. Tā pārstāvēja ES 9. Apvienoto Nāciju Organizācijas Pretkorupcijas konvencijas dalībvalstu konferencē un decembrī notikušajā GRECO plenārsēdē. Komisija arī turpināja darbu G20 korupcijas apkarošanas darba grupā, kura 2019. gadā izstrādāja augsta līmeņa principus trauksmes cēlēju aizsardzībai, kā arī labas prakses apkopojumu par to, kā uzlabot korupcijas novēršanu infrastruktūras attīstības jomā. Komisija arī piedalījās attiecīgajos darba virzienos, kuros darbojās Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO) un Eiropas partneri cīņā pret korupciju / ES korupcijas apkarošanas kontaktpunktu tīkls (EPAC/EACN), kas 2019. gada decembrī pieņēma Stokholmas deklarāciju, aicinot Eiropas lēmumu pieņēmējus pastiprināt cīņu pret korupciju. OLAF citstarp ir unikāls pilnvarojums veikt iekšējo izmeklēšanu ES iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās (ISBA), lai cīnītos pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas skar Savienības finanšu intereses. Papildus iekšējās izmeklēšanas veikšanai OLAF cīnās pret korupciju arī, veicot ārējo izmeklēšanu, jo pret ES budžetu vērsta krāpšana var būt saistīta ar korupciju. 2.2.4.Starptautiskā sadarbība Lai efektīvāk apkarotu pret ES budžetu vērstu krāpšanu ārpus Savienības robežām, Komisija turpināja iekļaut krāpšanas apkarošanas noteikumus nolīgumos, kuri tiek noslēgti ar ārpussavienības valstīm, un ar starptautiskām finanšu iestādēm un citām starptautiskām organizācijām noslēdzamo garantijas nolīgumu paraugos.

Lai risinātu sarežģītus starptautiskus krāpšanas gadījumus un izsekotu ieņēmumiem no krāpšanas, OLAF bieži sadarbojas ar starptautiskām organizācijām un ārpussavienības valstu iestādēm. OLAF reizi gadā Starptautisko izmeklētāju konferencē tiekas ar starptautisko organizāciju izmeklēšanas struktūru pārstāvjiem. 2019. gadā OLAF organizēja īpašus pasākumus ārpussavienības valstu atbalstam, proti: • reizi divos gados notiekošo pilotgrupas sanāksmi ar Āfrikas partneriestādēm, lai stiprinātu attiecības ar galvenajām Āfrikas izmeklēšanas un kontroles iestādēm un korupcijas apkarošanas struktūrām; • ikgadējo semināru kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu partneriestādēm (tā tematika bija saikne starp korupcijas novēršanu un izmeklēšanu) un • OLAF mācību apmeklējumus Ziemeļmaķedonijas un Albānijas partneriestādēm. 2.2.5.Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai un jaunais pārvaldības tiesību aktu kopums Jaunā Komisijas stratēģija krāpšanas apkarošanai (CAFS) tika pieņemta 2019. gada 29. aprīlī. Tā ir balstīta uz izvērstu Komisijas iekšējo politiku riska novērtējumu, un tajā ir noteiktas divas galvenās jomas, kurās nepieciešami uzlabojumi. Tās ir i) datu par krāpšanu vākšana un analīze un datu analīze, ii) Komisijas departamentu savstarpējā sadarbība un koordinācija. Tāpēc šiem aspektiem jaunajā CAFS ir noteikta centrāla loma. Tie arī izriet no pašu veiktā iepriekšējās stratēģijas izvērtējuma. 2018. gadā jau bija sākts īstenot pārvaldības uzlabojumus, stiprinot Komisijas Korporatīvās pārvaldības padomes lomu cīņā ar krāpšanu, un līdz 2019. gada beigām bija pastiprināts Krāpšanas novēršanas un atklāšanas tīkls (FPDNet), izveidojot tematiskas apakšgrupas. Minētais bija daļa no 63 darbībām, kas pakāpeniski tiks īstenotas tuvāko gadu laikā saskaņā ar jaunajai CAFS pievienoto konkrēto rīcības plānu. 2.2.6.Programmas “Hercule” īstenošana un atbalsts, ko sniedz, izmantojot Strukturālo reformu atbalsta programmu Ar 2014.–2020. gada programmu “Hercule III” tiek atbalstītas darbības, kuru mērķis ir cīņa pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, kas apdraud Savienības finanšu intereses. 2019. gadā — piektajā tās īstenošanas gadā — tai bija iedalīts budžets 15,89 miljonu EUR apmērā, lai: •finansētu darbības ar mērķi stiprināt dalībvalstu valsts un reģionālo iestāžu operatīvās un tehniskās spējas un sniegt IT atbalstu (74 % no programmas budžeta); •finansētu mācību pasākumus un konferences, ieskaitot digitālās kriminālistikas un analītikas mācības dalībvalstu un partnervalstu tiesībaizsardzības iestāžu darbiniekiem, kā arī salīdzinošās pētniecības un zinātniskās publicēšanas darbības (24 % no budžeta). “Hercule III” dotāciju saņēmēji ziņoja par būtiskiem panākumiem, kas sasniegti, izmantojot ar programmas atbalstu finansēto aprīkojumu, mācības un citas darbības, piemēram, par: •nelegāli pār robežu pārvestu un viltotu cigarešu un tabakas konfiskāciju; •uzlabotām operācijām un ātrāku izmeklēšanu pret ES finanšu interesēm izdarītu pārkāpumu, krāpšanas un korupcijas gadījumos; •uzlabotu pārrobežu sadarbību un tīklu veidošanu; •pret Savienības finanšu interesēm vērstas krāpšanas un nelikumīgu darbību novēršanas un apkarošanas paraugprakses apmaiņu. Turklāt Komisija, izmantojot Strukturālo reformu atbalsta programmu (SRAP), ir piešķīrusi līdzekļus tehniskā atbalsta sniegšanai divām dalībvalstīm, lai sasniegtu šādus mērķus: •uzlabotu Grieķijas Krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienesta (AFCOS) darbību atbilstīgi ES noteikumiem un valsts tiesību aktiem; •palīdzētu Spānijas iestādēm uzlabot valdības izdevumu uzraudzību, izmantojot datus un automatizētas procedūras, kā arī uzlabojot izpratni par krāpšanas riskiem, kas saistīti ar svarīgās rīcībpolitikas jomās piešķirtām dotācijām, un spējas noteikt un mazināt šos riskus.

2.3.ES Tiesas judikatūra 2019. gadā judikatūru par ES finanšu interešu aizsardzību papildināja divi nozīmīgi Vispārējās tiesas nolēmumi. 2.3.1.Vialto/Komisija Lietā T-617/17 Vialto/Komisija Vispārējā tiesa noraidīja pieteikuma iesniedzēja prasījumu par zaudējumu atlīdzību un pirmoreiz ES judikatūrā atzina OLAF pilnvaras un metodi, saskaņā ar kuru tas veic digitālās kriminālistikas darbības pārbaudēs uz vietas. Tiesas nolēmumā ir skaidri pateikts, ka OLAF, veicot pārbaudi uz vietas, ir tiesības piekļūt visai informācijai un dokumentiem, kas attiecas uz tā izmeklēšanas priekšmetu, un izgatavot visu to dokumentu kopijas, kas tam ir nepieciešami, lai veiktu attiecīgo kontroli, un attiecībā uz ko tam ir zināma rīcības brīvība. Ar nolēmumu tika arī apstiprināts, ka Regulas (Euratom, EK) Nr. 2185/96 7. panta 1. punktā paredzētās tiesības ievākt dokumentus ietver kriminālistisko izņemšanu un ka uzņēmējs, kas bija atteicies sniegt OLAF pieprasīto digitālo informāciju, ir ticis pamatoti izslēgts no konsorcija, jo tas bija pārkāpis līgumā noteikto pienākumu sadarboties ar OLAF. Praksē atsaukšanās uz uzņēmēja līgumisko pienākumu sadarboties ar OLAF ir ļoti spēcīgs un efektīvs OLAF izmeklēšanas instruments gan ES iekšienē, gan ārpus tās. Vialto ir pārsūdzējis Tiesas nolēmumu, un pašlaik notiek apelācijas tiesvedība. 2.3.2.Dalli/Komisija Vispārējā tiesa noraidīja prasītāja prasījumu par zaudējumu atlīdzību un pievērsās daudziem tiesību un faktu jautājumiem, kas ir tikuši apspriesti pēdējos gados. Tiesas nolēmuma galvenie konstatējumi ir izklāstīti tālāk. ·OLAF kompetence pārsniedz ES finanšu interešu aizsardzību, un tas, ka netiek skartas ES finanšu intereses, neliedz OLAF sākt izmeklēšanu. ·“Izmeklēšanas procedūru pamatnostādnēs OLAF personālam” (IPP) un Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 minētie izmeklēšanas sākšanas kritēriji neprasa padziļinātu informācijas izvērtēšanu, jo tā var notikt tikai pašā izmeklēšanā. ·Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 neliedz OLAF ģenerāldirektoram atļaut mainīt notiekošas izmeklēšanas tvērumu — no iekšējas uz ārēju un otrādi. ·Ja situācija to prasa, OLAF ģenerāldirektoram nevar liegt pārraudzīt īpašu izmeklēšanas grupu vai tieši piedalīties izmeklēšanas darbībās. ·OLAF galīgajos ziņojumos nav pilnībā jāatspoguļo pierādījumi, uz kuriem tie ir balstīti; šādus pierādījumus attiecīgos gadījumos pievieno ziņojumu pielikumā. ·Telefonsarunu saraksta pieprasīšana ir leģitīms izmeklēšanas pasākums, attiecībā uz kuru OLAF Izmeklēšanas atlases un pārbaudes nodaļai nav jāveic oficiāla juridiska pārbaude; oficiāls atzinums ir nepieciešams tikai izmeklēšanas pasākumiem, kas tieši uzskaitīti IPP 11.2 pantā vai minēti 12.1. un 12.2 pantā. ·Attiecīgajai personai ir tiesības izteikt viedokli par visiem faktiem, kas uz to attiecas, bet ne par OLAF izdarītajiem secinājumiem tā galīgajā izmeklēšanas ziņojumā. OLAF nav pienākuma lūgt attiecīgo personu ieņemt nostāju par katru iesniegto pierādījumu, bet tikai par faktiem, kas attiecas uz šo personu. ·Ar Uzraudzības komitejas reglamentu nevar OLAF noteikt pienākumus, kas nav paredzēti citstarp Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013, un Uzraudzības komiteja nevar iebilst pret galīgā ziņojuma nosūtīšanu valsts tiesu iestādēm. ·Informējot sabiedrību, OLAF ir jārod īstais līdzsvars starp tiesību uz nevainīguma prezumpcijas ievērošanu attiecībā uz konkrēto personu un sabiedrības tiesībām tikt informētai saistībā ar tiesībām uz vārda brīvību, kā īstenošana izpaužas kā pēc iespējas precīza sabiedrības informēšana par veiktajām darbībām saistībā ar iespējamām nepilnībām vai krāpšanu. ·Lēmuma 1999/352 3. pantā ir noteikts, ka OLAF savas izmeklēšanas pilnvaras jāīsteno pilnīgi neatkarīgi, un, ciktāl izmeklēšanā ir garantēta neatkarība, taisnīgums un objektivitāte, fiziskām personām rodas tiesības. ·ISBA ir tiesības lūgt OLAF ģenerāldirektoru izskatīt kādu lietu prioritāri, ja vien šis lūgums neattiecas uz izmeklēšanas būtību.

·ISBA ir tiesības lūgt OLAF ģenerāldirektoram informāciju par pašreizējo izmeklēšanas stadiju, taču šāda jautājuma atkārtota un uzstājīga uzdošana var tikt uzskatīta par norādījumu vai spiedienu uz OLAF, kas apdraud OLAF neatkarību. Par šo Tiesas nolēmumu ir iesniegta apelācija, un pašlaik notiek apelācijas tiesvedība. 2.4.Dalībvalstu veiktie pasākumi 2.4.1.Direktīvas par krimināltiesisku cīņu pret krāpšanu, kas skar Savienības finanšu intereses, transponēšana dalībvalstīs Ar PIF direktīvu 1995. gada Konvenciju par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību un tās protokolus (“PIF konvenciju”) aizstāj attiecībā uz 26 dalībvalstīm, kurām tā bija saistoša . Lai pastiprinātu Eiropas Savienības finanšu interešu aizsardzību, ar PIF direktīvu tiek saskaņotas konkrētu pret šīm interesēm vērstu noziedzīgu nodarījumu (proti, krāpšanas, korupcijas, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un piesavināšanās) definīcijas, sankcijas, kā arī noilgums. To skaitā ietilpst pārrobežu pievienotās vērtības nodokļa (PVN) izkrāpšanas lietas, kurās kopējie zaudējumi sasniedz vismaz 10 miljonus EUR. Tāpat ar PIF direktīvu tiek noteikta EPPO piekritība pēc būtības, jo EPPO būs piekritīgi visi četri direktīvā noteiktie noziedzīgie nodarījumi. Saikne ar EPPO izveidi padara PIF direktīvas savlaicīgu transponēšanu vēl svarīgāku. Termiņš PIF direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos beidzās 2019. gada 6. jūlijā. Līdz šim datumam par pilnīgi veiktu transponēšanu bija paziņojušas 12 dalībvalstis. Līdz 2019. gada beigām 18 dalībvalstis bija ziņojušas par pilnīgu transponēšanu, 4 — par daļēju transponēšanu, bet 4 nebija paziņojušas par transponēšanas pasākumiem (līdz 2020. gada jūnijam — 3, kā redzams att. Nr. 1 ). Komisija ir sākusi pārkāpuma procedūras par gadījumiem, kad transponēšanas pasākumi nebija paziņoti, un ir sākusi vērtēt paziņoto pasākumu atbilstību. 2.4.2.Dalībvalstu veikto pasākumu pārskats Dalībvalstis ir paziņojušas pavisam 27 transversālus pasākumus. Pēc to attiecīgās īstenošanas jomas tos var iedalīt četrās apakšgrupās. 2.4.2.1.Pārredzamības uzlabošana, cīņa ar korupciju un interešu konfliktu publiskajā iepirkumā Dalībvalstis ir ziņojušas par astoņiem pasākumiem saistībā ar pārredzamības uzlabošanu, cīņu ar korupciju un interešu konfliktu novēršanu publiskajā iepirkumā. Šie pasākumi pēc to būtības ir visai daudzveidīgi: tie ietver likumdošanas pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot pārvaldes efektivitāti un darbību un panākt labāku finanšu pārvaldību publiskā iepirkuma jomā, organizatoriskus pasākumus, piemēram, darbsemināru par pretendentu aizliegtu vienošanos, mācības un informēšanu par cīņu pret korupciju, kā arī administratīvos pasākumus, piemēram, metodiskus norādījumus, finanšu kontroli un revīziju. Divas dalībvalstis ziņoja par stratēģijām cīņai pret korupciju dažādos līmeņos: viena no stratēģijām ietver operatīvos pasākumus, bet otra apvieno operatīvos, organizatoriskos un administratīvos pasākumus. Lai sniegtu atbalstu dalībvalstīm to centienos novērst un apkarot korupciju (ieskaitot pret ES finanšu interesēm vērstu korupciju) un citas noziedzīgas darbības, ES nodrošina vērtīgus resursus projektu īstenošanai. Iekšējās drošības fonda (IDF), kā arī 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmā paredzētā tā pēcteča mērķis ir atbalstīt informācijas apmaiņu un sadarbību starp tiesībaizsardzības iestādēm un citām publiskām un privātām struktūrām nolūkā pievērsties noziedznieku radītajiem izaicinājumiem. 2.4.2.2.ES tiesību transponēšana valsts tiesību aktos Dalībvalstis 2019. gadā ziņoja par 10 likumdošanas pasākumiem, kas attiecās uz ES tiesību transponēšanu valsts tiesību aktos. Sešas dalībvalstis 2019. gadā ziņoja par PIF direktīvas transponēšanu. Citi pasākumi attiecas uz Padomes Regulu (ES) 2017/1939 par EPPO izveidi. Divas dalībvalstis ziņoja par tiesību aktu pieņemšanu saistībā ar šo regulu. Somija ziņoja par pasākumiem saistībā ar Piektās nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanas direktīvas (Direktīva (ES) 2018/843) transponēšanu, savukārt Rumānija transponēja Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai.

2.4.2.3.Cīņa pret finanšu un organizēto noziedzību Dalībvalstis ziņoja par sešiem pasākumiem šajā jomā. Itālija ziņoja par operatīvajiem pasākumiem, piemēram, ARACHNE instrumenta īstenošanu, Malta — par projektu valsts policijas spēju stiprināšanai. Lietuva un Zviedrija ziņoja par koordinācijas grupām, kas īstenoja organizatoriskos un operatīvos pasākumus: ikgadējām ekspertu līmeņa sanāksmēm, ko rīkoja Baltijas valstu nodokļu un muitas noziegumu izmeklēšanas dienesti un Zviedrijas ES finanšu interešu aizsardzības padome. Spānija īstenoja līdzīgu pasākumu, izveidojot Konsultatīvo padomi tādas krāpšanas novēršanai un apkarošanai, kas skar Eiropas Savienības finanšu intereses. Tā arī pieņēma valsts stratēģiju cīņai ar organizēto noziedzību un smagiem noziedzīgiem nodarījumiem. 2.4.2.4.Tiesību akt ar mērķi uzlabot sadarbību ar OLAF Beļģija, Slovākija un Latvija ziņoja par tiesību aktiem ar mērķi uzlabot sadarbību starp OLAF un valsts iestādēm. 2.4.3.2018. gada ieteikumu īstenošana Komisija iepriekšējā PIF ziņojumā sniedza divu veidu ieteikumus dalībvalstīm. Komisija pārbaudīja, kā ir īstenoti 2018. gada PIF ziņojuma ieteikumi. Ieņēmumu jomā 12 dalībvalstis ir pilnībā uzlabojušas un pastiprinājušas muitas kontroles stratēģijas attiecībā uz pārrobežu e-komerciju, jo īpaši attiecībā uz zemas vērtības sūtījumiem piemēroto atbrīvojumu (LVCR) iespējamo ļaunprātīgu izmantošanu. Veiktie pasākumi ietvēra kā mērķtiecīgus riska profilus attiecībā uz pārāk zemas vērtības noteikšanu (zemas vērtības sūtījumiem), tā dalībvalstu muitas sistēmu modernizēšanu un uzlabošanu. Aptuveni puse dalībvalstu pilnībā nodrošināja, ka elektroniskās muitas deklarēšanas sistēmas automātiski nepiemēro pieprasīto atbrīvojumu no nodevas precēm, kuru deklarētā patiesā vērtība ir lielāka par 150 EUR, komerciāliem sūtījumiem, kas deklarēti kā dāvanas, un precēm, uz kurām atbrīvojums nav attiecināms. 15 dalībvalstis, izmantojot riska profilus vai nejaušu izlasi, arī pilnīgi nodrošināja, ka tiek sistemātiski atklātas preces, kam varētu būt noteikta pārāk zema vērtība vai kas ir nepareizi deklarētas kā LVCR atbilstošas preces. 13 dalībvalstis pilnībā nodrošināja, ka ex post kontrolēs tiek pārbaudīts, vai tirgotāji ievēro nosacījumus zemas vērtības sūtījumu atbrīvojumam no muitas nodokļa. 24 dalībvalstis pilnībā nodrošināja, ka atzītie uzņēmēji (AEO) netiek izslēgti no atbilstības pārbaudēm attiecībā uz nosacījumiem par zemas vērtības sūtījumu atbrīvojumu no muitas nodokļa. Izdevumu jomā, pārbaudot 2018. gada ieteikumu īstenošanu, konstatēts, ka 10 dalībvalstis ir pieņēmušas vai atjauninājušas valsts stratēģiju krāpšanas apkarošanai (NAFS) un ir par to paziņojušas Komisijai. 16 dalībvalstis nav pieņēmušas NAFS, savukārt 4 apsver jaunas NAFS pieņemšanu vai to izstrādā. 16 dalībvalstis ir arī pastiprinājušas riska analīzi nolūkā atklāt krāpšanu un pārkāpumus, tostarp izmantojot IT rīkus (piemēram, ARACHNE), un 13 izmantoja ARACHNE savā riska analīzē.

15 dalībvalstis ziņoja par konkrētiem rezultātiem, kas gūti, krāpšanas riska novērtējumos izmantojot PIF ziņojuma konstatējumus. Attiecībā uz transversālām problēmām 13 dalībvalstis ir pilnībā sekmējušas un izvērtējušas pašiniciatīvas ziņojumu sniegšanu par pārkāpumiem un pastiprinājušas trauksmes cēlēju aizsardzību. Šā ieteikuma īstenošanā, salīdzinot ar turpmāko rīcību iepriekšējā gadā, būtisku izmaiņu nav. Savukārt šogad dalībvalstis ir koncentrējušās uz informācijas sniegšanu par īstenošanas situāciju 2018. un 2019. gadā. Vairākas dalībvalstis minēja ES Trauksmes celšanas direktīvas transponēšanu, kas jāpabeidz līdz 2021. gada 17. decembrim. Pāris dalībvalstis tiesību aktus par trauksmes cēlējiem pieņēma jau 2019. gadā. 17 dalībvalstis ir arī pilnībā sekmējušas sistemātisku un savlaicīgu sadarbību starp tiesu un administratīvajām iestādēm. Lielākā daļa dalībvalstu sniedza atjauninātu informāciju par 2019. gadā īstenotajām iniciatīvām, un AFCOS tika atvēlēta nozīmīgāka loma kā dažādu valsts iestāžu sadarbības koordinatoram krāpšanas apkarošanas jautājumos. 2.5.Statistikas kopsavilkums par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Komisijai 2019. gadā pavisam tika ziņots par 11 726 pārkāpumiem, kas ir par 2 % mazāk nekā 2018. gadā. Ar šiem pārkāpumiem saistītā summa bija aptuveni 1,6 miljardi EUR, kas ir par 34 % mazāk nekā iepriekšējā gadā. Pārkāpuma atklāšana un ziņošana par to nozīmē, ka ir veikti korektīvi pasākumi, lai aizsargātu ES finanšu intereses, un ka attiecīgos gadījumos ir sākts kriminālprocess. 2.5.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi To pārkāpumu skaits, par kuriem tika ziņots kā par krāpnieciskiem (gan gadījumi, kad radušās aizdomas par krāpšanu, gan gadījumi, kad ir konstatēta krāpšana), un ar tiem saistītās summas nav tiešs rādītājs attiecībā uz krāpšanas apmēru, kas ietekmē ES budžetu. Tie pirmām kārtām norāda uz to, kāds ir potenciālo krāpšanas gadījumu atklāšanas un ziņošanas līmenis dalībvalstīs un ES struktūrās. 2019. gadā kopā tika ziņots par 939 krāpnieciskiem pārkāpumiem (t. i., 8 % no visiem atklātajiem un paziņotajiem pārkāpumiem)par aptuveni 461,4 miljoniem EUR (28 % no kopējās ar pārkāpumiem saistītās naudas summas), un tie attiecās gan uz izdevumu, gan ieņēmumu daļu, kā norādīts att. Nr. 6 . 2019. gadā paziņoto krāpniecisko pārkāpumu skaits un ar tiem saistītās naudas summas, salīdzinot ar 2018. gadu, ievērojami samazinājās. Vērtējot 5 gadu laikposmā (2015.–2019. gads), paziņoto krāpniecisko pārkāpumu skaits bija par 40 % mazāks nekā 2015. gadā un par 25 % mazāks nekā 5 gadu vidējais rādītājs. Finansiālā ietekme ievērojami svārstās (sk. att. Nr. 7 ), jo to var īpaši ietekmēt atsevišķi gadījumi, koros ir runa par lielām naudas summām.



2019. gadā paziņoto krāpniecisko pārkāpumu sadalījums pa dalībvalstīm un budžeta jomām ir iekļauts 1. pielikumā. 2.5.2.Atklātie un paziņotie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Komisijai 2019. gadā tika paziņots par 10 787 pārkāpumiem, kas nav krāpnieciski (stabils rādītājs salīdzinājumā ar 2018. gadu). Attiecīgās naudas summas samazinājās par 8 % līdz aptuveni 1,2 miljardiem EUR, kā parādīts att. Nr. 8 . Visu 2019. gadā paziņoto ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu sadalījums pa dalībvalstīm un budžeta jomām ir iekļauts 2. pielikumā.

2.5.3.OLAF izmeklēšana Šā ziņojuma pieņemšanas laikā vēl nebija pieejami konsolidētie dati par OLAF izmeklēšanām 2019. gadā, taču tie šā gada laikā tiks publicēti ikgadējā OLAF ziņojumā. 3.Politika krāpšanas apkarošanas jomā, pasākumi un rezultāti: ieņēmumi 3.1.ES iestāžu pasākumi krāpšanas apkarošanai: ieņēmumi 3.1.1.Savstarpējā administratīvā palīdzība 3.1.1.1.Izmaiņas tiesību aktos Ņemot vērā, ka krāpšana muitas jomā ir transnacionāla, ir svarīgi, lai dalībvalstu muitas dienesti savstarpēji sadarbotos nolūkā novērst un izmeklēt muitas un lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumus un veikt kriminālvajāšanu par tiem. Tiesību akts, kas nosaka dalībvalstu administratīvo struktūru savstarpējo sadarbību un sadarbību ar Eiropas Komisiju cīņā pret krāpšanu muitas jomā, ir Regula (EK) Nr. 515/97 par savstarpēju administratīvo palīdzību muitas jomā. Tajā īpaši ir uzsvērta savstarpēja apmaiņa ar informāciju, tostarp ar informāciju par aizdomīgu preču kustību un transportlīdzekļiem, kā arī preču noliktavām. Ar Regulu (ES) 2015/1525, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 515/97, tika ieviestas vēl divas datubāzes — konteineru statusa ziņojumu (CSM) reģistrs un importa, eksporta un tranzīta (IET) reģistrs. Tā arī uzlabo sadarbības satvaru un paātrina OLAF izmeklēšanas, nosakot dalībvalstīm termiņus ar izmeklēšanu saistītu dokumentu iesniegšanai un sekmējot uz savstarpējās palīdzības pamata iegūtās informācijas izmantošanu kā pierādījumu valstu tiesvedības procesos. 2019. gadā tika sākts Regulas (EK) Nr. 515/97 izvērtēšanas process. Pēc tam, kad bija publicēts ceļvedis un Komisijā izveidota dienestu koordinācijas grupa (ISSG), tika sākta selektīva apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, lai izvērtētu, cik noderīga Regula (EK) Nr. 515/97 ir bijusi krāpšanas novēršanā muitas jomā. 3.1.1.2.Krāpšanas apkarošanas informācijas sistēma (AFIS) AFIS ir kolektīvs apzīmējums dažādām krāpšanas apkarošanas IT lietojumprogrammām, kuras Eiropas Komisija izmanto, lai kompetentās valstu un ES pārvaldes iestādes savlaicīgi un droši apmainītos ar informāciju par krāpšanu un lai glabātu un analizētu attiecīgos datus. AFIS portāls ir vienota un kopīga infrastruktūra nākamajā rindkopā minēto pakalpojumu sniegšanai aptuveni 9000 reģistrētu galalietotāju gandrīz 1400 dalībvalstu, trešo partnervalstu, starptautisko organizāciju, Komisijas dienestu un citu ES iestāžu kompetentajos dienestos. Programma AFIS aptver divas galvenās jomas: savstarpējo palīdzību muitas jautājumos un pārkāpumu pārvaldību. AFIS atbalsta savstarpējo palīdzību muitas jautājumos, izmantojot kopīgajās muitas operācijās lietoto drošo reāllaika informācijas apmaiņas sistēmu VOCU (virtuālais operāciju koordinēšanas komponents), drošo tīmekļa pastu (AFIS pasts), īpašus informācijas apmaiņas moduļus, piemēram, CIS+ (muitas informācijas sistēma) un FIDE (muitas izmeklēšanas lietu identifikācijas datubāze), tādas datubāzes kā IET (importa, eksporta un tranzīta reģistrs) un CSM (konteineru statusa ziņojumu reģistrs), analīzes rīkus, piemēram, A-TIS (tranzīta informācijas sistēma krāpšanas apkarošanai), un elektroniskās darba plūsmas lietojumprogrammas, piemēram, ToSMA (tabakas konfiskācijas pārvaldības lietojumprogramma). AFIS nodrošina arī Pārkāpumu pārvaldības sistēmu (IMS) — drošu elektronisku rīku, kas sniedz atbalstu pārkāpumu pārvaldībā un analīzē, kā arī dalībvalstīm atvieglo pienākumu ziņot par pārkāpumiem, kas atklāti saistībā ar lauksaimniecības, kohēzijas, zivsaimniecības fondiem un struktūrfondiem, Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu (AMIF), finansiāla atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai (IDF — policija) un Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (EAFVP), kā arī pirmspievienošanās palīdzību. 3.1.1.3.Kopīgās muitas operācijas (JCO) Papildus krāpšanas gadījumu izmeklēšanai ieņēmumu jomā OLAF arī koordinē liela mēroga JCO, kurās piedalās ES un trešo valstu operatīvie partneri. JCO ir mērķtiecīgas ierobežota ilguma darbības, kuru mērķis ir apkarot krāpšanu un sensitīvu preču kontrabandu konkrētās riska jomās un/vai noteiktos tirdzniecības ceļos. 2019. gadā OLAF piedalījās 13 JCO, no kurām OLAF vadīja 2. Pārējās OLAF atbalstīja vai organizēja sadarbībā ar dalībvalstīm (Beļģiju, Franciju un Poliju), Eiropolu, Frontex, Eiropas Savienības Robežu palīdzības misiju Moldovā un Ukrainā (EUBAM) un Austrumu un Dienvidaustrumu sauszemes muitas robežas ekspertu grupu (CELBET). Papildus atbalstam, kas nepieciešams, lai attiecīgās valstis varētu veikt koordinētas darbības, izmantojot OLAF pastāvīgo tehnisko infrastruktūru, IT un sakaru rīkus, OLAF nodrošina arī stratēģisko analīzi un administratīvo un finansiālo atbalstu.

Šīs operācijas palīdz uzlabot muitas dienestu efektivitāti selektīvu pārbaužu veikšanā Eiropas līmenī, noteikt risku klātbūtni konkrētos tirdzniecības ceļos, aizsargāt sabiedrību un godprātīgus uzņēmumus, novēršot nelikumīgu ražojumu ienākšanu ES, kā arī aizsargāt ES publiskās finanses. Šo operāciju kopsavilkums ir dots att. Nr. 9 . Operācija Iesaistītās valstis un organizācijas Darbības joma Rezultāti JCO “HYGIEA” Organizēta Āzijas un Eiropas sanāksmes (ASEM) ietvaros, OLAF koordinēta. Operācijā piedalījās visas ES dalībvalstis, Norvēģija, Bangladeša, Ķīnas Tautas Republika, Indonēzija, Japāna, Mongolija, Malaizija, Pakistāna, Filipīnas, Singapūra, Taizeme, Vjetnama un Eiropols. Cīņa pret viltotu preču tirdzniecību ātras aprites patēriņa preču (personīgās higiēnas preču, mazgāšanas līdzekļu, kosmētikas līdzekļu utt.) starptautiskās tirdzniecības jomā. Āzijas un Eiropas muitas dienesti konfiscēja aptuveni 200 000 viltotu smaržu, zobu pastu un kosmētikas līdzekļu vienību, 120 tonnu viltotu mazgāšanas līdzekļu, šampūnu un autiņbiksīšu, vairāk nekā 4,2 miljonus citu viltotu preču (akumulatoru elementus, apavus, rotaļlietas, tenisa bumbiņas, skuvekļus, elektroniskās ierīces utt.), kā arī 77 miljonus cigarešu un 44 tonnas viltotas ūdenspīpju tabakas. JCO “SNAKE II” Vadīja OLAF sadarbībā ar Ķīnas Tautas Republikas Vispārējo muitas pārvaldi (Kontrabandas apkarošanas birojs (ASB)); piedalījās dalībvalstis un Eiropols. JCO koordinēšanā no OLAF pastāvīgās operatīvās koordinācijas nodaļas (POCU) piedalījās Ķīnas, Grieķijas, Itālijas, Nīderlandes un Eiropola sadarbības koordinatori. Krāpšana ieņēmumu jomā. Notiek izvērtēšana. JCO “POSTBOX II” Kopīgi organizēja Beļģijas muita un OLAF, piedalījās 22 dalībvalstis un Eiropols. Viltotu preču, narkotiku, kā arī apdraudētu sugu dzīvnieku un augu (CITES) nelikumīga tirdzniecība publiski pieejamajā un tumšajā tīmeklī. Aizturēti vairāk nekā 2000 sūtījumi, sāktas 50 izmeklēšanas lietas, dalībvalstīs identificēti 30 aizdomās turētie. JCO “DAPHNE” Koordinēja Itālijas Muitas pārvalde un OLAF, piedalījās visas dalībvalstis un Eiropols. Skaidras naudas nedeklarēšanas kontrole, cīņa ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju un terorismā iesaistītām noziedzīgām organizācijām. Notiek izvērtēšana. JCO “OPSON IX” Organizēta Interpola un Eiropola paspārnē. OLAF vadīja un koordinēja mērķorientētu izpildes darbību attiecībā uz vīniem un alkoholiskajiem dzērieniem. Šajā darbībā piedalījās dažādas dalībvalstu kompetentās iestādes. Cīņa pret viltotu un standartiem neatbilstošu pārtiku un dzērieniem, īpašu uzmanību veltot produktiem, kas apdraud cilvēku veselību. Notiek izvērtēšana. Kopīgā robežkontroles operācija “SCORPION” Kopīgi organizēja EUBAM un OLAF. Tabakas izstrādājumu kontrabanda uz ES austrumu robežas. Konfiscēti vairāk nekā 15 miljoni cigarešu, 4245 kilogrami jēltabakas un 233 kilogrami ūdenspīpju tabakas. Kopīgās CELBET darbības — JCA6 Organizēja CELBET ar OLAF atbalstu. Nelegālu cigarešu un lēto balto cigarešu, kā arī iekārtu un materiālu, kas paredzēti cigarešu nelikumīgai ražošanai ES, atklāšana. Konfiscēts vairāk nekā miljons cigarešu. Kopīgā pastiprinātā darbība (JIA), kas attiecās uz riska analīzi un operatīvo kontroli tranzīta procedūru piemērošanas laikā Organizēja CELBET ar OLAF atbalstu. Galvenais JIA mērķis bija pārbaudīt konkrētas tranzīta procedūras un izvērtēt varbūtību, ka tās varētu sistemātiski ļaunprātīgi izmantot noziedzīgas organizācijas, tādējādi būtiski apdraudot ES finanšu intereses. ES dalībvalstu un ārpussavienības valstu sadarbības veicināšana, kā arī visu iesaistīto pušu informētības palielināšana par Savienības iekšējās tranzīta procedūras neaizsargātību. Vienotās rīcības diena (JAD) ARKTOS Vadīja Frontex kopīgi ar Igauniju un Somiju. Tika organizēta ES politikas cikla / EMPACT ietvaros, ar mērķi vērsties pret organizēto un smago starptautisko noziedzību. OLAF, Eiropols, Interpols un Latvijas, Lietuvas, Polijas un Slovākijas muitas, policijas un robežsardzes iestādes. Akcīzes preču kontrabanda, nelikumīga imigrācija un dokumentu viltošana. Kopīgā operācija “HEXAGON” Ar OLAF atbalstu organizēja Višegrādas grupas valstu (Čehijas Republikas, Ungārijas, Polijas un Slovākijas), Austrijas un Slovēnijas muitas un nodokļu administrācijas. Veikt pretpasākumus pret 42. muitas procedūras ļaunprātīgu izmantošanu. Sniegti vairāki ieteikumi. 3.1.2.Savstarpējās palīdzības un krāpšanas apkarošanas noteikumi starptautiskajos nolīgumos Sadarbība ar ārpussavienības valstīm muitas tiesību aktu pārkāpumu novēršanai, atklāšanai un apkarošanai ir balstīta uz nolīgumiem par savstarpējo administratīvo palīdzību (MAA) muitas jautājumos. Patlaban spēkā ir nolīgumi ar vairāk nekā 80 valstīm, ieskaitot tādas svarīgas ES tirdzniecības partnervalstis kā ASV, Ķīna un Japāna. 2019. gadā tika pabeigtas sarunas ar Andoru, Azerbaidžānu, Čīli un Kirgizstānu, bet joprojām turpinās sarunas ar Austrāliju, Indonēziju un Uzbekistānu. Eiropas Komisija iesniedza sarunu norādes par nolīgumu ar Baltkrieviju, kuras Padome pieņēma 2019. gada decembrī. Brīvās tirdzniecības nolīgumos parasti ir ietverta klauzula par krāpšanas apkarošanu, kas ļauj īslaicīgi atcelt tarifa preferenci produktam, ja pastāv būtiska krāpšana muitas jomā un konsekventi nav pienācīgas sadarbības, lai to novērstu. Šāda klauzula ir obligāts priekšnoteikums tarifa preferences piešķiršanai ārpussavienības valstīm. Tāpēc OLAF šīs sarunas uzskata par ļoti svarīgām un aktīvi piedalās sarunu procesā. 2019. gadā turpinājās sarunas ar Austrāliju, Čīli, Jaunzēlandi, Indonēziju un Tunisiju. Kopš 2017. gada ir spēkā PTO tirdzniecības atvieglošanas nolīgums (Bali nolīgums), kurā ES ir viena no pusēm. Nolīguma 12. pants par sadarbību muitas jomā paredz papildu iespējas informācijas apmaiņai ar trešām valstīm, lai pārbaudītu importa vai eksporta deklarācijas, ja pastāv pamatots iemesls apšaubīt deklarācijas patiesumu vai precizitāti. 3.1.3.Cīņa pret tabakas izstrādājumu nelikumīgu tirdzniecību Papildus OLAF operatīvajai funkcijai cīņā ar tabakas nelikumīgu tirdzniecību OLAF arī palīdz stiprināt ES rīcībpolitiku šajā jomā. Eiropas Komisija 2018. gada 7. decembrī nāca klajā ar otro rīcības plānu, kas ļaus Eiropas Savienībai turpināt cīņu pret tabakas nelikumīgu tirdzniecību — parādību, kas Savienībai un tās dalībvalstīm ik gadu nodara publisko ieņēmumu zaudējumus aptuveni 10 miljardu EUR apmērā. Šis rīcības plāns ir balstīts uz 2013. gada stratēģiju tabakas nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas pastiprināšanai, kā arī 2017. gada ziņojumu par tās īstenošanu. Rīcības plāns izvirza gan rīcībpolitikas pasākumus, gan tiesībaizsardzības iestāžu operatīvos pasākumus, jo, vienīgi veicot abu veidu pasākumus, var ilgtspējīgi samazināt tabakas nelikumīgo tirdzniecību. Šajā sakarā svarīgi atskaites punkti, kas arī ilgtermiņā būs svarīgi ES rīcībpolitikas elementi šajā jomā, ir PTO Pamatkonvencijas par tabakas kontroli Protokola par tabakas izstrādājumu nelikumīgas tirdzniecības ierobežošanu (FCTC protokols) nesenā stāšanās spēkā un ES tabakas izstrādājumu izsekojamības sistēmas izveide 2019. gadā. Rīcības plāna īstenošana rit sekmīgi, un tiek veiktas vai ir pabeigtas vairākas būtiskas darbības. Komisija ieņem vadošu lomu daudzpusējā līmenī, kā arī iesaistās divpusējos kontaktos ar izcelsmes valstīm un tranzītvalstīm. Liels solis šajā sakarā ir atļauja sākt sarunas ar Baltkrieviju par Nolīgumu par sadarbību muitas jomā un savstarpēju administratīvo palīdzību. Eiropas Savienības mērogā Komisija palīdzēja dalībvalstīm ieviest jauno tabakas izsekojamības sistēmu, kas sāka darbu 2019. gada 20. maijā. Ir panākts ievērojams progress analīzes un izlūkošanas jomā, piemēram, 2019. gadā neatkarīgā tabakas laboratorija apstrādāja vairāk nekā 100 pieprasījumu. 2020. gada vidū ir plānots pabeigt pētījumu, kurā tiks noteikta metodika skaitlisko datu iegūšanai par nelikumīgo tabakas tirgu. Turklāt Komisija Eiropas Savienībā pētīja sabiedrības attieksmi pret nelikumīgu tabaku, kas ir svarīgs pieprasījuma rādītājs. FCTC protokols stājās spēkā 2018. gada 25. septembrī. Kopš tā laika Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm, ir aktīvi iesaistījusies darbā starptautiskā līmenī, kas vērsts uz to, lai tabakas izstrādājumu piegādes ķēdi padarītu drošu, un uz starptautisko sadarbību. Gatavojoties 2021. gada novembrī paredzētajai otrajai pušu sanāksmei, Komisija ir pastiprinājusi savu devumu starptautiskā līmeņa darbā, tostarp darbojoties kā izsekošanas un identificēšanas darba grupas “galvenā koordinatore”. Cits svarīgs aspekts ir starptautiskā sadarbība, par ko Komisija sniedz savas zināšanas, aktīvi darbojoties palīdzības un sadarbības darba grupā. Komisija turpinās starptautiskā līmenī sniegt ieguldījumu šajā darbā. 3.1.1.Finanšu riska kritēriji 2018. gada maijā Komisija saistībā ar muitas riska pārvaldības sistēmu (CRMF) pieņēma īstenošanas lēmumu, ar ko paredz pasākumus vienotai muitas kontroles piemērošanai, nosakot kopējus finanšu riska kritērijus un standartus (FRK). FRK ir noteikumu kopums, kas dalībvalstu muitošanas sistēmās ļauj sistemātiski identificēt darījumus, kuri, iespējams, rada finanšu risku un attiecībā uz kuriem tāpēc jāveic papildu izpētes un/vai kontroles darbības. FRK aptver lielāko daļu no zināmajiem finanšu riskiem, kā arī palīdz nodrošināt konsekventāku pieeju muitas kontrolei. Lēmums un 2019. gada norādījumi par tā īstenošanu ir pieejami vienīgi dalībvalstu muitas riska pārvaldības speciālistiem.

3.1.2.Vienotā muitas riska pārvaldības sistēma (CRMS) Vienotā muitas riska pārvaldības sistēma (CRMS) ir izstrādāta, lai nodrošinātu ātru un viegli lietojamu mehānismu, kā dalībvalstu operatīvajiem darbiniekiem un riska analīzes centriem tieši apmainīties ar informāciju par risku. Tā ir svarīgs Savienības riska pārvaldības satvara pilnveides elements, jo tā atvieglo ES mēroga muitas pasākumus attiecībā uz lielākajiem riskiem uz ES ārējās robežas un tās iekšienē. Riska informācijas veidlapa (RIF) tiek aizpildīta tiešsaistē un nekavējoties darīta pieejama visām iesaistītajām muitas iestādēm. Tā nodrošina, ka informācija par konstatētiem jauniem un svarīgiem riskiem tiek iespējami strauji izplatīta visu dalībvalstu operatīvajām muitas iestādēm, lai visā ES varētu veikt tūlītējus pasākumus šo risku novēršanai. Turklāt tādējādi tiek veicināti vienlīdzīgi konkurences apstākļi tirgotājiem, kā arī apkarota bīstamas, nelikumīgas vai krāpnieciskas tirdzniecības novirzīšana citur. 2019. gadā tika izdotas 1777 RIF. 3.1.3.Datu analīzes iniciatīvas Muitas darbs ir nepieciešams, lai aizsargātu Savienību gan no ieņēmumu jomas riskiem, gan ar ieņēmumiem nesaistītiem riskiem. Svarīgs līdzeklis šā mērķa sasniegšanai ir integrēta Eiropas pieeja muitas riska pārvaldības stiprināšanai un atbalsts nolūkā panākt efektīvas kontroles dalībvalstīs. Programmas “Hercule III” finansēto projektu INTELF4CUSTAF pēc dalībvalstu lūgumiem 2018. gadā izveidoja OLAF un Kopīgais pētniecības centrs. Šajā projektā Komisijas departamenti un dalībvalstu muitas dienesti kopā strādā, lai noteiktu veidus, kā vislabāk izmantot jaunus un iespējamus datu avotus un analīzes metodes. Pirmajā darbības gadā (2018. gadā) centieni galvenokārt bija vērsti uz analītisko vajadzību un prioritāšu noteikšanu un izpratni, un rezultātā tika izveidota aptuveni 100 speciālistu kopiena. 2019. gadā tika īstenoti pieci izmēģinājuma projekti, kuros piedalījās ieinteresēto dalībvalstu eksperti, lai dalītos pieredzē un testētu analīzes pieejas. Šajos izmēģinājuma projektos tika pilnveidota analīze gan labi zināmās krāpšanas kategorijās, piemēram, par nepatiesa apraksta sniegšanu vai pārāk zemas vērtības uzrādīšanu, gan arī saistībā ar jaunām un eksperimentālākām pieejām, piemēram, centieniem sistemātiski atklāt “e-tirgotājus” ar VAD deklarāciju palīdzību, vai novatorisku pieeju, kā noteikt iespējami aizdomīgus konteinerus pēc to masas. Šo izmēģinājuma projektu rezultāti, kā arī citi valstu muitas krāpšanas novēršanas analīzes piemēri tika prezentēti ceturtajā darbseminārā, kas tika rīkots sadarbībā ar Čehijas Republikas muitas administrāciju. 2020. gadā šis darbs turpinās. 2019. gadā tika īstenots sekmīgs OLAF un attiecīgo Komisijas dienestu izmēģinājuma projekts par kopīgām analīzes spējām, lai analizētu tirdzniecības plūsmu datus, apvienojot šo dienestu zinātību un vairākus attiecīgajiem dienestiem pieejamus datu resursus. Analīzē tika konstatēts augsts risks, ka varētu tikt nepareizi deklarēti vairāki ražojumi, uz kuriem attiecas tirdzniecības aizsardzības pasākumi un par kuriem tāpēc ir vajadzīgi operatīvi pēcpasākumi, piemēram, riska informācijas izplatīšana dalībvalstīm (RIF). Šis izmēģinājuma projekts ir pavēris ceļu turpmākai muitas datu analītikas pilnveidei Komisijā, tostarp saistībā ar pastāvīgāka un vērienīgāka regulējuma ierosināšanu par ES datu analītikas slāņa nodrošināšanu muitas nozarē. 3.1.Dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai: ieņēmumi 2019. gadā dalībvalstis ziņoja par 16 ieņēmumu pasākumiem. Atkarībā no to attiecīgās īstenošanas jomas vai jomām tos var iedalīt pasākumos, kas saistīti ar krāpšanu muitas jomā, un pasākumos, kas saistīti ar krāpšanu nodokļu jomā (daži no tiem attiecas uz abām jomām). 3.1.1.Krāpšana muitas jomā Dalībvalstis ziņoja par astoņiem pasākumiem saistībā ar krāpšanu muitas jomā. Trīs no tiem ir operatīvi, piemēram, Višegrādas valstu savstarpēja paraugprakses apmaiņa saistībā ar pēcmuitošanas kontroli, uz personām un precēm balstītas riska pārvaldības ieviešana un uzņēmēju profilēšanas un segmentēšanas sistēmas ieviešana. Divas dalībvalstis ziņoja par organizatoriskiem pasākumiem, piemēram, ka sagatavots apkārtraksts “OLAF lietas par tradicionālajiem pašu resursiem (TPR)” vai izveidota operatīvās plānošanas un koordinācijas direkcija. Vēl divas dalībvalstis ziņoja par administratīviem pasākumiem, proti, nepatiesi deklarētu preču atklāšanu un pasākumiem nodokļu ieņēmumu jomā. Rumānija ziņoja par administratīvu, organizatorisku un operatīvu pasākumu kopuma īstenošanu attiecībā uz tabakas un tabakas izstrādājumu kontrabandu. 3.1.2.Krāpšana nodokļu jomā Saistībā ar krāpšanu nodokļu jomā dalībvalstis ir paziņojušas par pieciem pasākumiem. Trīs no tiem ir operatīvi: Horvātija ziņoja par tehnisko mācību organizēšanu attiecībā uz “e-komercijas uzraudzības un revīzijas rīkiem un apgādāšanos ar rīkiem”, Igaunija palielināja būvniecības apakšuzņēmēju pārbaužu biežumu, savukārt Itālija ieviesa IT lietojumprogrammas cīņai ar PVN izkrāpšanu. Polija ziņoja arī par diviem tiesību aktiem saistībā ar krāpšanu nodokļu jomā, tostarp grozījumiem PVN likumā. 3.1.3.Krāpšana muitas un nodokļu jomā Trīs pasākumi attiecās uz krāpšanu gan muitas, gan nodokļu jomā. Bulgārija ziņoja par jauniem PVN likuma noteikumiem un Muitas likuma grozījumiem. Ungārija ieviesa organizatorisku un operatīvu pasākumu kopumu, ko bija noteikuši muitas un riska pārvaldības departamenti. 3.2.Statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu: ieņēmumi Att. Nr. 10 ir atspoguļoti galvenie statistikas dati un konstatējumi par atklātajiem un paziņotajiem pārkāpumiem saistībā ar TPR. Gan paziņoto krāpniecisko, gan ar krāpšanu nesaistīto pārkāpumu skaits salīdzinājumā ar piecu gadu vidējo rādītāju ir samazinājies, tomēr vienlaikus ir pieaugušas attiecīgās summas.

3.2.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 2019. gadā ieņēmumu jomā tika ziņots par 425 krāpnieciskiem pārkāpumiem. Tas ir par 21 % mazāk, ja salīdzina ar 5 gadu vidējo rādītāju — 541 pārkāpums gadā 2015.–2019. gada laikposmā. Attiecīgā TPR summa, kas aplēsta un konstatēta 2019. gadā (80 miljoni EUR), ir par 19 % mazāka nekā 5 gadu vidējais rādītājs — 98 miljoni EUR. Krāpnieciskus gadījumus un ar tiem saistītās summas 2019. gadā visefektīvāk izdevās atklāt, izmantojot krāpšanas apkarošanas dienestu inspekcijas. Otrajā vietā bija kontrole pēc preču izlaišanas. Izlaišanas kontrole joprojām ļoti efektīvi ļauj atklāt organizēto izvairīšanos no nodokļiem un jaunus krāpšanas veidus, piemēram, pārāk zemas vērtības noteikšanu. 2018. gada PIF ziņojumā bija aprakstīti Apvienotajā Karalistē atklātie vērtības pazemināšanas gadījumi, kas ietekmēja TPR ieņēmumus. Pamatojoties uz izmeklēšanu, ko ir veicis OLAF par krāpšanu saistībā ar vērtības pazemināšanu tekstilizstrādājumiem un apaviem, kas importēti no Ķīnas caur Apvienoto Karalisti, un izmeklēšanu, ko veikusi Komisija pašu resursu pārvaldības ietvaros, pastāv būtiskas šaubas par Apvienotās Karalistes ES budžetā ieskaitīto tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļu) summu pareizību. 2019. gada 7. martā Komisija vērsās EST saistībā ar pārkāpuma lietu pret Apvienoto Karalisti par TPR zaudējumiem sakarā ar pārāk zemas vērtības noteikšanu importam. Šī tiesvedība pret Apvienoto Karalisti turpinās. Ņemot vērā attiecīgo TPR zaudējumu apmēru, Komisija laikā no 2017. gada līdz 2019. gadam visās dalībvalstīs veica inspekcijas uz vietas par muitas vērtības kontroles stratēģijām, lai pārbaudītu, vai tiek ievērots pienākums pienācīgi iekasēt TPR un laikus darīt tos pieejamus ES budžetam. Tā rezultātā vairākos inspekcijas ziņojumos (pēdējais no tiem tika pabeigts 2019. gada nogalē) tika konstatēta nepietiekama ES finanšu interešu aizsardzība, kuras rezultātā ES budžetam tika nodarīti ievērojami TPR zaudējumi. Līdz šim OLAF ir arī sagatavojis izmeklēšanas ziņojumus ar finansiāliem ieteikumiem sešām dalībvalstīm (Ungārijai, Grieķijai, Slovākijai, Čehijas Republikai, Maltai un Francijai). Kopumā jākonstatē, ka dalībvalstis nav pilnībā īstenojušas nepieciešamos pasākumus konsekventai cīņai pret krāpšanu saistībā ar pārāk zemas vērība noteikšanu. Komisija jau 2018. gadā lūdza visām dalībvalstīm izvērtēt savas saistības un labot kopš 2012. gada noteiktās summas. Komisija skaitliski novērtēs TPR zaudējumus visās dalībvalstīs. 3.2.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 2019. gadā tika atklāti un paziņoti 4237 ar krāpšanu nesaistīti pārkāpumi par 2019. gadu. Tas ir par 6 % mazāk, ja salīdzina ar 5 gadu vidējo rādītāju (4484 pārkāpumi gadā 2015.–2019. gada laikposmā). Attiecīgā TPR summa, kas aplēsta un konstatēta 2019. gadā, ir 397 miljoni EUR, proti, par 3 % mazāka nekā 5 gadu vidējais rādītājs — 407 miljoni EUR gadā. Ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi galvenokārt tika atklāti kontrolē pēc preču izlaišanas. 1.Nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti: izdevumi 1.1.Dalībvalstu nozaru krāpšanas apkarošanas politika un pasākumi, kas aptver vairākas izdevumu nozares Dalībvalstis ziņoja par četriem pasākumiem, kas vienlaikus ietekmē dažādus līdzekļus. Bulgārija ziņoja par grozījumiem noteikumos par pārkāpumu norādīšanu. Grieķija ziņoja par operatīvo un likumdošanas pasākumu kopumu, kas ir saistīts ar Valsts pārredzamības iestādes izveidi. Ungārija ziņoja par operatīvo pasākumu kopumu, kas saistīts ar labuma guvēju datu posma sistēmas turpmāku izstrādi, un organizatorisko pasākumu kopumu, kas saistīts ar vairākiem mācību kursiem ar ES fondiem saistīto iestāžu tīklā. 1.2.Lauksaimniecība: nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 1.2.1.Lauksaimniecība un zivsaimniecība: dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai Dalībvalstis ziņoja par četriem pasākumiem šajā jomā. Austrija ziņoja par pasākumu, kas attiecas uz vīna nozares pasākumu vispārējās īstenošanas nodošanu maksājumu aģentūrai. Itālija ziņoja par administratīvo aģentūru un tiesu iestāžu sadarbības projektu. Lietuva ziņoja par pasākumu, kas attiecas uz tāda tiesību akta apstiprināšanu par sankcijām par Lauku attīstības programmas īstenošanas tiesību aktu pārkāpumiem. Dānija ziņoja par organizatorisko un operatīvo pasākumu kopumu kā daļu no rīcības plāna lauksaimniecības fondu resursu izlietojuma krāpšanas novēršanai.

Tika ziņots arī par diviem pasākumiem, kas attiecas gan uz lauksaimniecību, gan zivsaimniecību. Pirmais no tiem — administratīvs Vācijas pasākums — ir ar mērķi uzlabot informētību par interešu konfliktiem kompetento iestāžu vidū, savukārt otrais (Slovēnija) attiecās uz īpašu mācību organizēšanu valsts aģentūras darbiniekiem par krāpšanas novēršanu un atklāšanu. 1.2.2.Lauksaimniecība: statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Kopējā lauksaimniecības politika (KLP) ietver divus galvenos komponentus (sk. att. Nr. 12 ): ·tiešo atbalstu, kas izpaužas kā tiešie maksājumi lauksaimniekiem (“tiešais atbalsts”), un tirgus atbalsta pasākumus (“tirgus pasākumi”), ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF); un ·lauku attīstību, ko galvenokārt finansē no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA). ELGF īstenošana notiek gada ciklos, savukārt ELFLA finansē daudzgadu programmas. Ar KLP saistīto pārkāpumu skaits iepriekš būtiski kritās, bet tagad kopš 2017. gada ir bijis stabils. Tiešā atbalsta jomā atklāto gadījumu skaita tendence saglabājās nemainīga, savukārt lauku attīstības jomā — samazinājās, jo mazinājās par 2007.–2013. gada plānošanas periodu (PP) atklāto pārkāpumu skaits. Ar pārkāpumiem saistītās naudas summas ir būtiski svārstījušās. 2019. gadā kopējās naudas summas saglabājās relatīvi stabilas, taču tendences tiešā atbalsta un lauku attīstības jomās bija pretējas. Lauku attīstības jomā nelikumīgās naudas summas samazinājās, savukārt tiešā atbalsta jomā nelikumīgās naudas summas palielinājās, ko jo īpaši izraisīja daži pārkāpumi, kuri ietekmēja tirgus pasākumus un bija saistīti ar lielām summām. Šajos pasākumos tika konstatētas arī lielākās vidējās naudas summas, kas atzītas par nelikumīgām. Att. Nr. 13 ir redzami visvairāk skartie pasākumi. Atklāšanas gadījumi, jo īpaši attiecībā uz krāpnieciskiem pārkāpumiem, bija koncentrēti dažās dalībvalstīs, un šī koncentrācija pārsniedza to, ko varētu sagaidīt, ņemot vērā attiecīgo maksājumu sadalījumu. Tas tā varētu būt daudzu dažādu faktoru dēļ, ieskaitot atšķirības pārkāpumu un krāpšanas vispārējā līmenī, novēršanas vai atklāšanas darbību kvalitātes atšķirības vai atšķirīgu praksi attiecībā uz to, kurā procedūras posmā parasti tiek ziņots par iespējamiem krāpnieciskiem pārkāpumiem. Atklāto gadījumu skaita koncentrēšanās bija izteiktāka attiecībā uz krāpnieciskiem pārkāpumiem, kas liek domāt, ka būtisks papildu faktors, kas izraisa atšķirības starp dalībvalstīm, varētu būt atšķirīga pieeja krimināltiesību izmantošanā ES budžeta aizsargāšanas nolūkā vai atšķirīga ziņošanas prakse par iespējamiem krāpšanas gadījumiem. 1.2.2.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi Atklāto krāpniecisko pārkāpumu skaits turpina samazināties, un tie ir koncentrēti dažās dalībvalstīs. Krāpniecisko pārkāpumu skaits lauku attīstības jomā strauji samazinājās, jo atbilstīgi programmu plānošanas ciklam samazinājās ar 2007.–2013. gada PP saistīto atklāto gadījumu skaits un lēni pieauga ar 2014.–2020. gada PP saistīto atklāto gadījumu skaits, kas būtu jāuzrauga. Tā kā gan lauku attīstības, gan tiešā atbalsta jomā tika novērots samazinājums, kopējais ar krāpnieciskiem pārkāpumiem saistītās naudas summas apmērs 2019. gadā samazinājās par 62 %. Lauku attīstības jomā joprojām tika atklāts vairāk krāpniecisku pārkāpumu nekā tiešā atbalsta jomā. Tomēr visaugstākais krāpšanas atklāšanas rādītājs (FDR) tika konstatēts tirgus pasākumu jomā — 0,87 %, kas vairāk nekā četrkārt pārsniedz rādītāju lauku attīstības jomā (sk. att. Nr. 11 ). Tiešā atbalsta jomā visvairāk atklāto gadījumu bija saistīti ar viltotu dokumentāro pierādījumu vai atbalsta pieprasījumu izmantošanu. Izplatīts krāpšanas veids bija arī mākslīgi radīti apstākļi finansiāla atbalsta saņemšanai. Lauku attīstības jomā daudzi atklātie gadījumi bija saistīti ar darbību īstenošanu. Arī šajā jomā pastāv bažas par mākslīgu apstākļu radīšanu finansiāla atbalsta saņemšanai.

1.2.2.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Pēdējo piecu gadu laikā ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu tendence tiešā atbalsta jomā ir bijusi nemainīga, taču ievērojami svārstījās skarto naudas summu apmērs: viena trešdaļa pārkāpumu attiecībā uz tirgus pasākumiem bija saistīta ar ļoti lielām naudas summām (paziņoti 2015., 2017. un 2019. gadā). Kopš 2015. gada ar krāpšanu nesaistītiem pārkāpumiem lauku attīstības jomā ir bijusi tendence mazināties, jo īpaši skarto naudas summu ziņā, kas atbilst lauku attīstības programmu daudzgadu sistēmai. Ar krāpšanu nesaistīti pārkāpumi lauku attīstības jomu joprojām skāra vairāk nekā tiešā atbalsta jomu. Tomēr visaugstākais pārkāpumu atklāšanas rādītājs (IDR) tika konstatēts tirgus pasākumu jomā, kur tas gandrīz divreiz pārsniedza lauku attīstības jomā konstatēto (sk. att. Nr. 11 ). Daļēji to noteica daži ar ievērojamām naudas summām saistīti pārkāpumi tirgus pasākumu jomā (bet ne tikai). Visbiežāk tiek atklāti ar krāpšanu nesaistīti pārkāpumi, kas skar atbalstīto darbību īstenošanu, maksājumu pieprasījumus un dokumentāros pierādījumus. Visaugstākais IDR ir tirgus pasākumu jomā, kam seko lauku attīstība. 1.3.Kohēzijas politika un zivsaimniecība: nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 1.3.1.Kohēzijas politika un zivsaimniecība: dalībvalstu pasākumi krāpšanas apkarošanai Deviņas valstis ziņoja par kohēzijas politikas pasākumu pieņemšanu. Tieši šajā jomā tika pieņemts vislielākais iniciatīvu — galvenokārt operatīvo — skaits, ko kopsavilkuma veidā attēlo att. Nr. 1 . Dānija ziņoja par īpašu zivsaimniecības pasākumu, kas ir paredzēts labuma guvēja un piegādātāja nošķirtības principa nodrošināšanai. 1.3.2.Kohēzijas politika un zivsaimniecība: statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Kohēzijas politiku ir grūtāk analizēt nekā citas budžeta nozares, jo paziņotie pārkāpumi ir saistīti ar dažādiem PP un daļēji — ar atšķirīgiem noteikumiem. Turklāt plānošanas periodi ir daudzgadu, un tas būtiski ietekmē ar tiem saistītās tendences. Ņemot vērā līdzību pārvaldībā, zivsaimniecība un kohēzijas politika ir analizētas kopā. Kā tika gaidīts, 2007.–2013. gada PP pārkāpumu atklāšana pēc 2015. gadā reizē ar PP slēgšanu sasniegtā maksimuma turpināja samazināties, savukārt 2014.–2020. gada PP atklāto gadījumu skaits pieaug. Šīs pretējās tendences pastāv tāpēc, ka šie PP atradās dažādos posmos.

2019. gadā paziņotie pārkāpumi attiecas uz pēdējiem trijiem PP, vairāk nekā trīs ceturtdaļas no tiem ir saistīti ar 2014.–2020. gada PP. Paziņotās naudas summas ir daudz mazākas nekā 2018. gadā, kas bija ārkārtējs gads. Vērtējot abus pēdējos PP kopā, apstiprinājās pastāvīgā augšupejošā tendence attiecībā uz Kohēzijas fonda vidējām naudas summām, savukārt attiecībā uz pārējiem fondiem 2019. gadā pieaugums mazinājās. 1.3.2.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi Kopumā attiecībā uz visiem fondiem un laikposmiem krāpniecisku pārkāpumu vidējā naudas summa bija daudz lielāka nekā ar krāpšanu nesaistītos pārkāpumos — tas apliecina krāpšanas radītos draudus un to, cik nozīmīga ir sadarbība ar tiesu iestādēm. Dalībvalstu tieksme orientēties uz krāpnieciskiem pārkāpumiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā šķiet spēcīgāka. Neraugoties uz šo tendenci, 2019. gadā ar krāpnieciskiem pārkāpumiem saistītās naudas summas ir samazinājušās visos fondos, tostarp 2014.–2020. gada PP, izņemot “ārkārtējus” gadījumus. Šāds samazinājums 2014.–2020. gada PP bija negaidīts, un tam būtu jāpievērš uzmanība. Visvairāk gadījumu, par kuriem tika ziņots kā par krāpnieciskiem, kā arī vislielākās ar tiem saistītās nelikumīgās naudas summas attiecās uz ERAF. Tomēr 2019. gadā tikpat negaidīti tika novērots ievērojams samazinājums. Kopš 2015. gada ar Eiropas Sociālo fondu (ESF) saistīto krāpniecisko pārkāpumu skaits ir samazinājies, izņemot atsevišķu pieaugumu 2018. gadā. Kopš 2010. gada regulāri tiek ziņots par krāpnieciskiem pārkāpumiem saistībā ar Kohēzijas fondu. Tomēr ar šiem gadījumiem saistītās summas būtiski svārstās, jo gadījumu skaits ir mazāks un iesaistītās summas — lielas. Dalībvalstu ziņošanas tendences attiecībā uz tādu krāpniecisku pārkāpumu atklāšanu, kuros iesaistītas lielas naudas summas, bija atšķirīgas. Neatkarīgi no iepriekšējiem apsvērumiem un neņemot vērā izlecošās vērtības, 2014.–2020. gada PP paziņoto krāpniecisko gadījumu skaits un naudas summas atbilda 2007.–2013. gada PP atklātajiem gadījumiem un summām, kad bija pagājis tikpat ilgs laiks no plānošanas perioda sākuma. Skaitliski visvairāk gadījumu tika atklāts saistībā ar prioritātēm “PTA”, “Darbinieku un firmu, uzņēmumu un uzņēmēju pielāgošanās spēju palielināšana” un “Uzlabota piekļuve nodarbinātībai un ilgtspējība”. No naudas summu viedokļa visvairāk tika skartas prioritātes “PTA”, “Transports”, “Pilsētu un lauku reģenerācija”, “Vides aizsardzība un risku novēršana” un “Tūrisms”. 1.3.2.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi 2014.–2020. gada PP attiecībā uz visiem fondiem pieaug to atklāto pārkāpumu skaits, par kuriem nav ziņots kā par krāpnieciskiem, un ar tiem saistītās nelikumīgās naudas summas, taču tas notiek lēnāk, nekā tika prognozēts, ņemot vērā, ka PP ir sasniegusi īstenošanas beigu posmu. Salīdzinot ar iepriekšējo PP, sešu gadu laikā no plānošanas perioda sākuma paziņoto gadījumu un naudas summu samazinājums ir uzkrītošs un nevar tikt izskaidrots tikai ar aizkavētu īstenošanu. Šī atšķirība ir būtiska attiecībā uz visiem fondiem, bet jo īpaši ERAF. Salīdzinot ar 2007.–2013. gada PP, 2014.–2020. gada PP mainījās vairāki noteikumi (piemēram, tika ieviesti gada pārskati), kas, iespējams, pastiprināja iekšējo kontroli dalībvalstu līmenī. Ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu samazināšanos ESF, iespējams, ir sekmējusi plašāka vienkāršoto izmaksu iespēju izmantošana un kavēšanās īstenošanas procesā. Tomēr situācija būtu rūpīgi jāuzrauga. Dalībvalstu ziņošanas tendences atšķīrās arī ar krāpšanu nesaistītu pārkāpumu jomā. 1.3.2.3.Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi) un Covid-19 krīze Iespējams, Covid-19 krīzes dēļ turpmākajos gados būs nepieciešams lielāks finansējums, jo īpaši veselības nozarē. Tāpēc šim ziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā ir iekļauta īpaša analīze par prioritāti, kas saistīta ar ieguldījumiem veselības aprūpes infrastruktūrā. 15 dalībvalstis ziņoja par pārkāpumiem ar veselības aprūpes infrastruktūru saistītās darbībās, bet 7 no tām atklāja arī krāpšanu. Rumānija un Slovākija ziņoja par vairāk nekā pusi no visiem krāpnieciskajiem pārkāpumiem un ar tiem saistītajām naudas summām. Vairāk nekā trešdaļu no pārkāpumiem, kas nav saistīti ar krāpšanu, atklāja Polija, savukārt Slovākija ziņoja par vairāk nekā pusi no nelikumīgajām naudas summām. Ar veselības aprūpes infrastruktūru saistītās darbības ļoti ietekmē publiskā iepirkuma noteikumu pārkāpumi. Krāpniecisko pārkāpumu vidū visbiežāk konstatētās problēmas attiecas uz apliecinošajiem dokumentiem.

Tas, ka citas dalībvalstis nav ziņojušas par pārkāpumiem šajā jomā, nenozīmē, ka uz tām šāds risks neattiecas. 1.4.Netiešā pārvaldība (pirmspievienošanās): statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Saistībā ar netiešo pārvaldību šajā ziņojumā visvairāk uzmanības ir veltīts pirmspievienošanās instrumentiem. Paziņotie pārkāpumi attiecas uz diviem periodiem (2007.–2013. gads un 2014.–2020. gads), un vislielākais paziņoto ar pirmspievienošanās instrumentiem saistīto pārkāpumu skaits attiecas uz 2007.–2013. gada periodu (IPA I). Šajā politikas jomā starp dažādām labuma guvējām valstīm ir vērojamas būtiskas atšķirības ziņošanā. Turcija gadu gaitā ir konsekventi ziņojusi par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu. Tāpat kā iepriekšējos gados, pārkāpumi un krāpšana visvairāk skar lauku attīstības atbalsta jomu. Attiecīgie rādītāji (FFL un FAL) ir augstāki nekā visās pārējās šajā dokumentā analizētajās politikas jomās (attiecīgi 19 % un 22 %). Noteiktie pārkāpumu un krāpšanas tipi ir ar dokumentāriem pierādījumiem un attiecināmību saistītas problēmas. 1.5.Tiešā pārvaldība: nozaru krāpšanas apkarošanas politika, pasākumi un rezultāti 1.5.1.Tiešā pārvaldība: statistika par atklātajiem pārkāpumiem un krāpšanu Statistika par tiešo pārvaldību pamatojas uz Komisijas departamentu izsniegtajiem un Komisijas uzkrājumu grāmatvedības sistēmā (ABAC) reģistrētajiem atgūšanas rīkojumiem. Pārkāpumu visvairāk skartās politikas jomas bija “Komunikācijas tīkli, saturs un tehnoloģija” un “Pētniecība un inovācija”. 1.5.1.1.Atklātie krāpnieciskie pārkāpumi 2019. gadā par krāpnieciskiem tika atzīti 37 ABAC reģistrēti līdzekļu atguves posteņi, kuru vērtība bija 10,6 miljoni EUR. 1.5.1.2.Atklātie ar krāpšanu nesaistītie pārkāpumi Attiecībā uz pārkāpumiem, kas nav saistīti ar krāpšanu, 2019. gadā tika reģistrēti 1778 līdzekļu atguves posteņi, kas kopumā sasniedza 55,4 miljonus EUR. 2.Atgūšana un citi preventīvie un korektīvie pasākumi Sīkāka informācija par līdzekļu atgūšanu, finanšu korekcijām un citiem preventīvajiem un korektīvajiem pasākumiem (maksājumu pārtraukšanu un apturēšanu) ir publicēta Komisijas Pārvaldības un izpildes gada ziņojumā. Atklātajiem un paziņotajiem pārkāpumiem, kas ir minēti PIF ziņojumā, ir piemēroti korektīvie pasākumi, lai nodrošinātu, ka ES līdzekļi netiek izmantoti neatbilstīgu vai krāpniecisku projektu finansēšanai. Ja tas ir nepieciešams, tiek sāktas atgūšanas procedūras, kam seko valstu iestāžu turpmāka rīcība saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu. 3.Sadarbība ar dalībvalstīm Krāpšanas novēršanas koordinēšanas padomdevējā komitejā (COCOLAF) darbojas Komisijas un dalībvalstu eksperti. Tā nodrošina forumu, kurā var apspriest galvenās norises krāpšanas apkarošanā un šā ziņojuma sagatavošanu, kā paredz LESD 325. panta 5. punkts. Tās darbs notiek četrās darba grupās un plenārsēdē (sk. att. Nr. 16 ). COCOLAF ziņošanas un analīzes apakšgrupa bija ideāla vide, kur apspriest un pielāgot Komisijas dienestu darba dokumentā izklāstīto analīzi par pārkāpumu statistisko novērtējumu un dalīties ar attiecīgi iegūtajām zināšanām.

Krāpšanas novēršanas apakšgrupas darbs 2019. gadā koncentrējās uz metodikas izstrādi nolūkā izveidot valstu profilus par dalībvalstu sistēmām krāpšanas novēršanai. Šā instrumenta izstrāde un pilnveide tuvākajos gados turpināsies. 3.1.Sadarbība ar OLAF Gan no izmeklēšanas, gan rīcībpolitikas veidošanas viedokļa OLAF veiktais darbs labākus rezultātus dod tad, ja OLAF apvieno spēkus ar dalībvalstu iestādēm cīņā pret krāpšanu un korupciju. Dalībvalstu krāpšanas apkarošanas koordinācijas dienesti (AFCOS) tiekas reizi gadā OLAF vadībā. 2019. gadā AFCOS ar OLAF apsprieda to funkciju attīstību, jo īpaši attiecīgos noteikumus, kas pašlaik tiek apspriesti sarunās par Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 grozīšanu, programmas “Hercule III” sniegtās iespējas, kā arī Revīzijas palātas ieteikumus paplašināt AFCOS politisko nozīmi, lai uzlabotu koordināciju. Darba kārtībā bija iekļauta arī EST spriedumu par OLAF veikto izmeklēšanu dalībvalstīs ietekme, kā arī sarežģītas OLAF pārbaudes uz vietas. OLAF krāpšanas apkarošanas komunikācijas tīkls (OAFCN) apvieno komunikācijas koordinatorus un runaspersonas, kas pārstāv OLAF operatīvos partnerus dalībvalstīs. 2019. gadā OLAF kopā ar valstu iestādēm vairākās dalībvalstīs organizēja sociālo mediju kampaņu programmas “Hercule” popularizēšanai, atspoguļojot “Hercule” finansētos projektus un aprīkojumu. OLAF arī sniedza atbalstu Latvijas AFCOS, kas jau trešo gadu rīko sekmīgu kampaņu, kurā cilvēki tiek mudināti teikt “nē” krāpšanai. 2019. gadā dalībvalstis un Komisija arī apmainījās viedokļiem par krāpšanas apkarošanas jautājumiem Padomes Krāpniecības apkarošanas darba grupā (GAF) Rumānijas un Somijas prezidentūras ietvaros, kā arī iestāžu viedokļu apmaiņā par OLAF. 3.2.Līdzekļu lietderīgāka izmantojuma tīkls 2019. gada oktobrī Komisija rīkoja konferenci ar dalībvalstu pārstāvjiem no Publiskā sektora iekšējās kontroles (PIC) tīkla, kas vēlāk tika pārdēvēts par Līdzekļu lietderīgāka izmantojuma tīklu (BSN). Tā ir platforma strukturētam dialogam starp dalībvalstīm un Eiropas Komisiju par iekšējās kontroles sistēmām, informācijas apmaiņu un labu praksi attiecībā uz to, kā nodrošināt publisko līdzekļu labāku izlietošanu visā publiskajā sektorā. 4.Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma (EDES) Eiropas Komisija pārvalda Finanšu regulas, ko piemēro Savienības budžetam, 135.–145. pantā paredzēto Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmu (EDES). EDES ir efektīvs instruments, ar ko stiprināt ES finanšu interešu aizsardzību pret neuzticamām fiziskām un juridiskām personām, izslēdzot tās no dalības ES līdzekļu piešķiršanas procedūrās. Tā ir arī viena no iedibinātajām izslēgšanas sistēmām, kuras izmanto dažādas starptautiskas organizācijas un daudzpusējās attīstības bankas. EDES aptver daudzus aizliegtas prakses veidus, piemēram, krāpšanu, korupciju un smagus pārkāpumus saistībā ar profesionālo rīcību, kā arī vājus rezultātus (piemēram, būtiskus trūkumus līgumu īstenošanā). Konkrēti, EDES nodrošina: ·fizisku vai juridisku personu, kuras apdraud ES finanšu intereses, savlaicīgu atklāšanu; ·fizisku vai juridisku personu izslēgšanu no ES finansējuma saņemšanas un/vai finansiālu sankciju piemērošanu; minētās informācijas reģistrēšanu EDES datubāzē, kas ir pieejama par ES fondu īstenošanu atbildīgo finanšu dalībnieku kopienai; ·vissmagākajos gadījumos — iesaistīto fizisko personu vārdu vai juridisko personu nosaukumu publicēšanu Komisijas tīmekļa vietnē. EDES ļauj centralizēti izvērtēt izslēgšanas situācijas, vienlaikus aizsargājot attiecīgo fizisko un juridisko personu pamattiesības, jo īpaši to tiesības tikt uzklausītām. EDES īpatnība un priekšrocība ir ES iestādēm un struktūrām piešķirtās pilnvaras rīkoties, “ja nav galīga [valsts tiesas] sprieduma vai attiecīgā gadījumā galīga administratīvā lēmuma”. Sankciju noteikšana var būt balstīta uz konstatētiem “faktiem un konstatējumiem”, kas izriet no kompetentā kredītrīkotāja pārziņā veiktas revīzijas, pārbaudēm vai kontroles, OLAF veiktas izmeklēšanas vai valstu iestāžu vai starptautisku organizāciju administratīviem lēmumiem, kas nav galīgi. Attiecīgais kredītrīkotājs lēmumu piemērot sodu neuzticamām juridiskām vai fiziskām personām var pieņemt tikai pēc tam, kad saņemts ieteikums no centralizētās starpiestāžu paneļkomitejas, kas nosaka provizorisko juridisko klasifikāciju, ja nav galīga sprieduma vai galīga administratīva lēmuma. Paneļkomitejai nav izmeklēšanas pilnvaru. Tās sastāvā ir pastāvīgs un neatkarīgs augsta līmeņa priekšsēdētājs, divi pastāvīgie locekļi, kas pārstāv Komisiju kā sistēmas īpašnieci, un viens ad hoc loceklis, kas pārstāv tā departamenta kredītrīkotāju, kurš pieprasa ieteikumu. Paneļkomitejas uzdevums ir nodrošināt, ka tiek ievērotas aizstāvības tiesības, izmantojot ierunu procedūru ar attiecīgo ekonomikas dalībnieku, un tās ieteikumi atbilst samērīguma principam.

2019. gadā paneļkomitejai ar tās pastāvīgā sekretariāta starpniecību tika nodotas 19 lietas, no kurām 1 nodeva iestāde, kas nav Komisija, 1 — decentralizēta aģentūra, 1 — kopuzņēmums. Papildus šīm 19 lietām, kas 2019. gadā tika nosūtītas paneļkomitejas sekretariātam, šim ziņojumam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā ir iekļautas arī 3 2018. gadā nosūtītas lietas, jo paneļkomitejai tās tika nodotas 2019. gadā. 2019. gada pirmajos sešos mēnešos ir nodotas astoņas lietas, no kurām viena ir izklāstīta minētajā Komisijas dienestu darba dokumentā. Komisijai ir jāziņo arī par kredītrīkotāju pieņemtajiem lēmumiem, tostarp lēmumiem par: ·ekonomikas dalībnieku neizslēgšanu, ja ir jānodrošina darbības nepārtrauktība ierobežotā laikposmā, kamēr attiecīgie ekonomikas dalībnieki veic korektīvos pasākumus; ·administratīvo sankciju informācijas nepublicēšanu Komisijas tīmekļvietnē vai nu saistībā ar izmeklēšanas konfidencialitāti, vai samērīguma principa ievērošanu, ja tas attiecas uz fizisku personu; ·kredītrīkotāja lēmumiem, kas atšķiras no paneļkomitejas ieteikuma. Kopš 2016. gada, kad paneļkomiteja sāka darbu, šādas situācijas nav radušās. Katrs iesaistītais kredītrīkotājs izvēlējās pilnībā ievērot paneļkomitejas ieteikumus. 2018. gadā Komisijas Iekšējās revīzijas dienests veica EDES revīziju, kurā esošā sistēma tika novērtēta pozitīvi. Komisija ir veikusi turpmākus pasākumus, jo īpaši turpinājusi sadarbībā ar OLAF cieši uzraudzīt, vai sistemātiski tiek ievēroti ieteikumi. Eiropas Savienības Tiesa ir atkārtoti apstiprinājusi EDES spēkā esību (Vispārējās tiesas 2020. gada 13. maija spriedums lietā T-290/18 AGMIN/Komisija). Savā spriedumā Tiesa jo īpaši apstiprināja paneļkomitejas un kredītrīkotāju attiecīgo funkciju spēkā esību, kā arī to, ka paneļkomitejas sacīkstes principa procedūrā ir tikušas pilnībā ievērotas attiecīgā uzņēmuma tiesības tikt uzklausītam . 5.Turpmākā rīcība saistībā ar Eiropas Parlamenta rezolūciju par 2018. gada ziņojumu Pēc labvēlīga balsojuma Budžeta kontroles komitejā (CONT) 2020. gada 7. maijā Eiropas Parlamenta rezolūcija par 2018. gada PIF ziņojumu tika pieņemta 2020. gada jūlija parlamenta sesijā. 6.Iestāžu sadarbība 6.1.Iestāžu viedokļu apmaiņa Saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 16. pantu Eiropas Parlaments, Padome, Komisija un OLAF reizi gadā tiekas, lai politiska līmeņa viedokļu apmaiņā starp iestādēm pārrunātu OLAF darbības. 2019. gada viedokļu apmaiņa notika 11. decembrī, un to vadīja Padomes prezidentvalsts Somija. Iestādes apsprieda OLAF lomu vidējā termiņā un ilgtermiņā, kā arī apliecināja savu stingro atbalstu OLAF. 6.2.Eiropas Revīzijas palāta 6.2.1.Īpašie ziņojumi par krāpšanas apkarošanas politiku Eiropas Revīzijas palāta divos 2019. gadā pieņemtos īpašajos ziņojumos atzina šajā politikas jomā panākto progresu, taču vienlaikus norādīja uz jomām, kurās nepieciešami uzlabojumi. Lielākā daļa šo jomu ir aptvertas PIF ziņojumos izklāstītajos secinājumos, bet dažās citās jomās jāpieņem jauni pasākumi. Ar 2019. gada aprīlī pieņemto Komisijas krāpšanas apkarošanas stratēģiju tiek risināta lielākā daļa Palātas norādīto problēmu, paredzot stiprināt Komisijas analītiskās spējas un iekšējās koordinācijas sistēmu, lai stātos pretī pastāvīgi mainīgās vides radītajām jaunajām problēmām. 6.2.2.OLAF un Eiropas Revīzijas palātas sadarbība Ņemot vērā kopīgo uzdevumu — aizsargāt ES budžetu, OLAF pastāvīgi sadarbojas ar Revīzijas palātu. 2019. gada maijā OLAF un Revīzijas palāta noslēdza administratīvu vienošanos, kas paredz strukturētu satvaru sadarbībai un veicina savlaicīgu informācijas apmaiņu. Jo īpaši šī vienošanās paredz zinātības un riska analīzes apmaiņu, kā arī kopīgas mācības un darbinieku apmaiņu. Vienošanās tika parakstīta kopīgā darbseminārā, kurš 2019. gadā notika pirmoreiz un kurā piedalījās abu organizāciju vadība un darbinieki, kā arī Revīzijas palātas locekļi. Paredzams, ka darbseminārs notiks reizi gadā. 7.Secinājumi un ieteikumi 7.1.Ieņēmumi