LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 212/6

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību

2012/C 212/05

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (1) 7. pantam. Komisijai jāsaņem paziņojumi par iebildumiem sešu mēnešu laikā no šīs publikācijas dienas.

VIENOTS DOKUMENTS

PADOMES REGULA (EK) Nr. 510/2006

“AIL FUMÉ D'ARLEUX”

EK Nr.: FR-PGI-0005-0820-02.08.2010

AĢIN ( X ) ACVN ( )

1. Nosaukums:

“Ail fumé d'Arleux”

2. Dalībvalsts vai trešā valsts:

Francija

3. Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts:

3.1. Produkta veids:

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2. Produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums (1):

“Ail fumé d'Arleux” ir ķiploki, kuri, prasmīgi izmantojot tradicionālu metodi un zinātību, sapīti pīnēs un kūpināti vietējās kūdras un/vai lignīta, un/vai salmu drazu (rupjas pelavas ar īsiem salmiem), un/vai zāģu skaidu dūmos, kas nodrošina tiem ļoti labu uzglabājamību.

“Ail fumé d'Arleux” ir produkts, ko iegūst no pavasara sārtajiem ķiplokiem (Liliaceae dzimtas Allium sativum sugas augi), kas pieder pie II šķirņu grupas “Ail du Nord” šķirņu tipa. Tiem raksturīga ilga miera stadija, vidēji lieli sīpoli bez ziedneša, un tie ir pielāgojušies Ziemeļfrancijas-Padekalē (Nord-Pas de Calais) reģiona klimatiskajiem un vēsturiskajiem apstākļiem. Ziedneša trūkums ļauj sapīt ķiplokus tipiskajās pīnēs, jo laksti pietiekami labi padodas pīšanai. Izmanto “Ail du Nord”, “Gayant” un “Arno” šķirnes ķiplokus. Var tikt ieviestas arī jaunas šķirnes, taču ar nosacījumu, ka tās atbilst iepriekš noteiktajiem kritērijiem. Pēc katra grozījuma šķirņu sarakstu paziņo ražotājiem, kā arī pārbaudes struktūrai un kompetentajām kontroles iestādēm. Novācot ražu, ķiploka sīpols pēc lieluma ir vidējs (tā kalibrs attiecīgi no 40 līdz 80 mm atkarā no iesaiņošanas veida), baltā krāsā, taču ārējās zvīņlapas ir tumši sārtas.

“Ail fumé d’Arleux” tradicionāli piedāvā pīnēs, kurās ir 10 līdz 90, pat 120 ķiploku galviņu (jeb sīpolu). Produktu var piedāvāt arī 3 galviņu pīnēs. Pīņu veidošanu nodrošina ķiploku sīpolu žāvēšana kopā ar lakstiem vai nu uz lauka, vai angārā ar jaudīgu ventilāciju. Pīšanu pīnēs veic ar rokām, veidojot tās līdzīgi matu pīnēm.

Kūpināšanu, ko izdara pēc sapīšanas pīnēs un kas ilgst vismaz 7 dienas, veic kūpinātavā. Pēc kūpināšanas ķiploki iekrāsojas dažādos toņos atkarībā no izmantotā kurināmā. Iekrāsojums var būt no rudi brūniem līdz tumšbrūniem toņiem. Šādi iegūtās ķiploku pīnes pirms piedāvāšanas tirdzniecībā var iesaiņot tīkliņos.

“Ail fumé d’Arleux” īpašības ir šādas:

— patīkama dūmu smarža,

— visiem pīnē sapītajiem ķiplokiem viendabīgs krāsojums, kura košumu novērtē, salīdzinot ar noteiktu krāsu paraugu.

3.3. Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem):

Nepiemēro

3.4. Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem):

Nepiemēro

3.5. Īpaši ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā:

Visiem audzēšanas, sapīšanas pīnēs, kūpināšanas un iesaiņošanas posmiem jānoris noteiktajā apgabalā.

3.6. Īpaši noteikumi griešanai, rīvēšanai, iepakošanai u. c.:

Pēc kūpināšanas ķiploku pīnes var iesaiņot tīkliņos. Šī iesaiņošana jāveic noteiktajā apgabalā, lai stingri ierobežotu produkta pārcilāšanu. Tam ir savs pamats, jo “Ail fumé d’Arleux” ir vārīgs produkts (kūpināšana padara trauslas ārējās zvīņlapas, un tās viegli lūzt), tāpēc tā pārcilāšanu un pārvadāšanu jāierobežo. Iesaiņošana noteiktajā apgabalā ļauj saglabāt produktu un pīnes mehāniski nebojātus.

3.7. Īpaši noteikumi marķēšanai:

Marķējumam jāatbilst tiesību aktu prasībām, turklāt uz tā jānorāda:

— AĢIN nosaukums,

— produkta partijas numurs, kas ļauj nodrošināt izsekojamību,

— Eiropas Savienības AĢIN logotips un/vai norāde “Indication Géographique Protégée” (aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde).

4. Precīza ģeogrāfiskā apgabala definīcija:

Ģeogrāfiskais apgabals atbilst platībām, kas Arlē (Arleux) baseinā tradicionāli atvēlētas ķiploku kultūrai; par pamatu tam ir tās audzēšanai piemēroti vietējie augsnes un klimatiskie apstākļi, kā arī kūdrāju klātiene.

Ģeogrāfiskais apgabals ietver 62 pašvaldību teritoriju, no kurām 35 ir Nord departamentā, bet 27 – Pas de Calais departamentā.

Nord departamentā

Arleux, Aubencheul au Bac, Aubigny au Bac, Bruille lez Marchiennes, Brunemont, Bugnicourt, Cantin, Courchelettes, Cuincy, Dechy, Ecaillon, Erchin, Esquerchin, Estrées, Fechain, Ferin, Flers en Escrebieux, Fressain, Fressies, Goeulzin, Guesnain, Hamel, Haynecourt, Hem Lenglet, Lambres lez Douai, Lauwin Planque, Lecluse, Lewarde, Loffre, Marcq en Ostrevant, Marquette en Ostrevant, Masny, Monchecourt, Roucourt un Villers au tertre.

Pas de Calais departamentā

Baralle, Bellonne, Brebières, Buissy, Cagnicourt, Corbehem, Dury, Ecourt Saint Quentin, Epinoy, Gouy sous Bellonne, Hendecourt les Cagnicourt, Marquion, Noyelles sous Bellonne, Oisy le Verger, Palluel, Quiery La Motte, Recourt, Riencourt les Cagnicourt, Rumaucourt, Sailly en Ostrevent, Sains les Marquion, Sauchy Cauchy, Sauchy Lestrée, Saudemont, Tortequesne, Villers les Cagnicourt un Vitry en Artois.

5. Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu:

5.1. Ģeogrāfiskā apgabala specifika:

Augsne

Augsnes, kas Cambrésis dabas reģionam ir visraksturīgākās, veidojušās uz šādiem cilmiežiem: lesveida smilšmāls, terciāra māls un – mazākā mērā – smilšains materiāls, kas radies no terciāra veidojumiem, krīta un tekošu ūdeņu aluviālajām sanesām.

“Ail fumé d'Arleux” ķiplokus audzē ģeogrāfiskajā apgabalā uz zemes gabaliem, kuriem raksturīgas smilšmāla un smilšmāla-māla augsnes, kurās ir ne vairāk par 30 % māla.

Klimats

Apgabalā valda mērens klimats ar salīdzinoši vienmērīgu temperatūru no gada gadā. Minimālās temperatūras nav zemas (to dienu skaits, kurās temperatūra noslīd zem nulles, ir niecīgs), bet maksimālās tikai retumis pārsniedz 30 °C. Turklāt diennakts temperatūras svārstības ir nelielas.

Attiecībā uz nokrišņiem novērots, ka to sadalījums visa gada laikā ir vienmērīgs, un gada vidējais nokrišņu daudzums ir 650 mm (vidējais rādītājs pēdējos 30 gados).

Kūdras klātiene

Arlē atrodas pļavu, upju un purvu ieskautā ielejā.

Sensée ieleja “veido garu, zaļu joslu” starp diviem nezaļojošiem plato – Douaisis un Cambrésis.

Sensée upē satek tādu blakus pieteku ūdeņi kā Agache un Hirondelle; šī upe tek cauri purviem un dīķiem un ietek (Francijas) Ziemeļu kanālā (Canal du Nord).

Sensée ielejas purvi plešas gandrīz 800 hektāru platībā, un tajos sakrājušās aluviālās sanesas un izveidojusies kūdra.

Dzirnavas un slūžas, kuru senāk ielejā bijis daudz, veicinājušas ūdens līmeņa saglabāšanu purvos, kamēr kūdras (tā izmantota par kurināmo materiālu pirms tam, kad akmeņogles kļuvušas plaši pieejamas) ieguves vietās izveidojušies dīķi.

5.2. Produkta specifika:

Produkta specifikas pamatā ir īpaša zinātība, ko izmanto kūpināšanā, kā arī kvalitāte, ko vienlaikus nosaka gan kūpināšana, gan ķiploku sapīšana īpašās pīnēs, gan arī sena reputācija, kas saglabājusies līdz pat mūsu dienām.

Tradicionāla zinātība kūpināšanā

Tradicionālo kūpināšanu veic, par kurināmo izmantojot kūdru, zāģu skaidas vai salmu drazas. Šodien kurināmā maisījumā iekļauj arī lignītu, jo kūdra nav ilgtspējīgi izmantojama; abiem šiem materiāliem, kad tos izmanto par kurināmo, ir līdzīgas īpašības. Ķiploku audzēšana kultūrā Arlē baseinā attīstījusies, pateicoties kūdras izmantošanai un kūpināšanas tehnikas izkopšanai. Tas viss dara Arlē par tādu apgabalu, kurā ķiploki tradicionāli tiek kūpināti.

Noteiktas kvalitātes īpašības

Kūpināšana piešķir “Ail fumé d’Arleux” ķiplokiem visā pīnē vienmērīgu krāsojumu no viegli rudi brūna toņa līdz tumšbrūnam tonim un patīkamu kūpinājuma smaržu. Kūpināšana nodrošina arī to, ka produkts ilgāk uzglabājas. “Ail du Nord” tipa šķirņu izmantošana ļauj sapīt ķiploku galviņas pīnēs, jo šo šķirņu ķiplokiem nav ziedneša. Šādā veidā ķiploki piedāvāti tirdzniecībā arī iesākumā, jo tā bijis vieglāk gan sakārt tos kūpinātavā, gan arī tirgot. Šodien šādas ķiploku pīnes augstu vērtē praktiskajā un estētiskajā ziņā.

Vienmēr neapstrīdama reputācija

Statistiskās uzskaites avotos departamentā šis produkts pirmo reizi minēts 1804. gadā. XIX gadsimta ritumā produkts vairākkārt saņēmis godalgas lauksaimniecības izstādēs un gadatirgos. XX gadsimtā ķiploku audzēšana attīstījās, un zemnieki, paši tirgojot šos ķiplokus tieši patērētājiem, panāca, ka produkts kļuva pazīstams. Tai laikā “Ail fumé d’Arleux” reputācija jau pārsniedza ražošanas apgabala robežas.

Šodien ķiploku gadatirgus Arlē ir ievērojamākais notikums produkta reputācijas veidošanā. Ķiploku gadatirgu pirmo reizi sarīkoja 1962. gadā, bet pēdējos gados tas tiek apmeklēts arvien vairāk, tādējādi veicinot produkta atpazīstamību presē un gadatirgu apmeklētāju vidū.

5.3. Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN):

Šādā reģionā, kur ķiploku kultūrai ir labvēlīgi augsnes un klimatiskie apstākļi (vieglas augsnes ar vāji izteiktu humusa horizonta veidošanos, labu ūdens iztvaikošanas spēju, strauju sasilšanu un nedaudziem oļiem; mērens klimats ar nelielām temperatūras svārstībām un visā gadā vienmērīgi sadalītu nokrišņu daudzumu), kūdra bijusi par iemeslu ķiploku kūpināšanas aizsākšanai.

Kūdru izmantoja apsildei, taču drīz vien to sāka lietot arī ķiploku kūpināšanai. To var izskaidrot ar apgabala klimatu, jo tas rada apstākļus, kādos ķiploku žūšana nenoris apmierinoši. Kūpināšana ļauj pabeigt ķiploku žūšanas procesu un tādējādi nodrošināt to uzglabāšanos, nepieļaujot pelējumu attīstību. Kūpināšana arī piešķir ķiplokiem rudu krāsojumu un izteikti raksturīgu smaržu. Ķiploku ražotāji kūpināšanai izmanto arī citus materiālus, un arī tos jau izsenis iegūst reģionā.

Savukārt ķiploku sapīšana pīnēs sagatavo tos tā, lai varētu sakārt kūpinātavās. Abi šie aspekti ir cieši saistīti un veido zinātību, bez kuras “Ail fumé d’Arleux” nav iedomājams. Līdz ar darba zirgu ieviešanu (zemes apstrādei) un vēl jo vairāk līdz ar lauksaimniecības mehanizācijas attīstību audzēt ķiplokus šajos purvainajos apgabalos vairs nevarēja. Tāpēc ķiploku kultūra izplatījās aizvien tālāk no kūdrājiem.

Saimniecībās, kurās strādāja ar vecām kuļmašīnām, pēc labības izkulšanas savāca rupjās pelavas ar īsajiem salmiem. Taču tādu saimniecību ir arvien mazāk, un to nokultās labības platības ir mazas. Šodien tikai neliels skaits saimniecību var sagādāt ķiploku ražotājiem šīs pelavas un salmu drazas, jo modernās lauksaimniecības mašīnas labības pļaujas laikā tās izmet uz lauka un atstāj. Taču vairākas tradicionālas saimniecības saglabājušās Betīnas (Béthune) pašvaldībā. Tās ražo salmus Francijas Valsts zirgkopības un jāšanas institūta (Haras Nationaux) vai Parīzes reģiona (Vincennes, Chantilly) sporta zirgu staļļu vajadzībām, kuriem ir īpašas prasības attiecībā uz zirgu turēšanai izmantojamo salmu kvalitāti. Ja ķiploku ražotāji izmanto zāģskaidas, tad tie dod priekšroku piegādēm no pašu reģiona. Tas ir saprotami, jo Ziemeļfrancijas-Padekalē reģionā 93 % no mežiem klātās platības aizņem lapu koki, starp kuriem visvairāk sastopami ozoli, dižskābarži un oši. Šo sugu koku zāģskaidas labi noder ķiploku kūpināšanai.

Tādējādi “Ail fumé d’Arleux” ražotāji, gan pinot ķiplokus pīnēs, gan izmantojot īpašu kūpināšanas paņēmienu (sākotnēji ar kūdru, bet nesenākā laikā pievienojot tai vienu vai vairākus kurināmā materiālus), pratuši nodrošināt savam produktam neapstrīdamu reputāciju, ko vēl šodien apstiprina ķiploku gadatirgu panākumi.

Atsauce uz specifikācijas publikāciju:

(Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPAilfumedArleux06122011.pdf

(1) OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.