Komisijas atzinums atbilstīgi EK Līguma 251. panta 2. punkta trešās daļas c) apakšpunktam par Eiropas Parlamenta grozījumiem Padomes kopējā nostājā attiecībā uz priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par minimālajām veselības aizsardzības un drošības prasībām attiecībā uz fizikālu faktoru (optiskais starojums) iedarbības radītiem riskiem, kam pakļauti darbinieki (19. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), ar ko groza Komisijas priekšlikumu atbilstīgi EK Līguma 250. panta 2. punktam /* COM/2005/0526 galīgā redakcija - COD 1992/0449 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 21.10.2005 KOM(2005) 526 galīgā redakcija 1992/0449 (COD) KOMISIJAS ATZINUMS atbilstīgi EK Līguma 251. panta 2. punkta trešās daļas c) apakšpunktam par Eiropas Parlamenta grozījumiem Padomes kopējā nostājā attiecībā uz priekšlikumu EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI par minimālajām veselības aizsardzības un drošības prasībām attiecībā uz fizikālu faktoru (optiskais starojums) iedarbības radītiem riskiem, kam pakļauti darbinieki (19. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), AR KO GROZA KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMU atbilstīgi EK Līguma 250. panta 2. punktam 1992/0449 (COD) KOMISIJAS ATZINUMS atbilstīgi EK Līguma 251. panta 2. punkta trešās daļas c) apakšpunktam par Eiropas Parlamenta grozījumiem Padomes kopējā nostājā attiecībā uz priekšlikumu EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVAI par minimālajām veselības aizsardzības un drošības prasībām attiecībā uz fizikālu faktoru (optiskais starojums) iedarbības radītiem riskiem, kam pakļauti darbinieki (19. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) 1. Priekšvēsture Komisija 1993. gada 8. februārī nosūtīja Parlamentam un Padomei direktīvas priekšlikumu, kura pamatā ir Līguma 118.A pants (jaunais 137. pants), (KOM(1992) 560 galīgais — 1992/0449 (COD)). Ekonomikas un sociālo lietu komiteja sniedza atzinumu 1993. gada 30. jūnijā. Reģionu komiteja savā 2000. gada 13. janvāra vēstulē norādīja, ka tā atzinumu nesniegs. Eiropas Parlaments pieņēma atzinumu pirmajā lasījumā 1994. gada 20. aprīlī. Komisija pieņēma 23 no 24 Parlamenta ierosinātajiem grozījumiem par optisko starojumu. Komisija grozīto priekšlikumu nosūtīja 1994. gada 8. jūlijā. Padome vienprātīgi pieņēma kopējo nostāju 2005. gada 18. aprīlī. Eiropas Parlaments 2005. gada 7. septembrī otrajā lasījumā pieņēma 22 grozījumus Padomes kopējai nostājai. Šajā atzinumā izklāstīta Komisijas nostāja par Eiropas Parlamenta grozījumiem atbilstīgi Līguma 251. panta 2. punkta trešās daļas c) apakšpunktam. 2. Priekšlikuma mērķis Sākotnējais priekšlikums, kura pamatā ir Līguma 118.A pants (jaunais 137. pants), ir atsevišķa direktīva Pamatdirektīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē. Šā priekšlikuma mērķis bija aizsargāt darbinieku veselību un drošību pret riskiem, ko rada fizikālu faktoru iedarbība. Tas attiecās uz četriem fizikāliem faktoriem: troksni (riski attiecībā uz dzirdi), vibrācijas (riski attiecībā uz plaukstu, roku un visu ķermeni), elektromagnētiskos laukus un optisko starojumu (riski, kurus veselībai rada ķermenī inducētas strāvas, triecieni un apdegumi, kā arī siltumenerģijas absorbēšana). Noteikumi, kas skar vibrācijas, elektromagnētiskos laukus un optisko starojumu, ir jauni, bet noteikumi par troksni jau bija iekļauti Padomes Direktīvā 86/188/EEK. Padome kopumā izvēlējās pievērsties katram faktoram atsevišķi, sākot ar vibrācijām. Visas delegācijas un Komisija pieņēma šādu pieeju, saskaņā ar kuru Komisijas priekšlikums bija izskatāms pa daļām, vienlaikus neatstājot novārtā arī pārējās daļas, kas joprojām bija Padomes darba kārtībā un kuras bija paredzēts izskatīt vēlāk. Attiecībā uz pirmajiem trijiem fizikālajiem faktoriem — vibrācijām, troksni un elektromagnētiskajiem laukiem — Eiropas Parlaments un Padome pieņēma trīs direktīvas — 2002/44/EK, 2003/10/EK un 2004/40/EK. Šis priekšlikums ir Padomē pieņemtās vispārējās pieejas certurtā fāze, jo īpaši, lai ieviestu atsevišķu individuālu direktīvu attiecībā uz katru fizikālo faktoru [1] . 3. Komisijas atzinums par Eiropas Parlamenta grozījumiem 3.1. Komisijas nostājas kopsavilkums Komisija var pilnībā pieņemt visus Eiropas Parlamenta grozījumus, izņemot 5. grozījumu. Tā uzskata, ka 9 no šiem grozījumiem (1., 2., 3., .6., 8., 9., 10., 11. un 12. grozījums) papildina un uzlabo kopējās nostājas tekstu un pastiprina tās noteikumus attiecībā uz veselības pārraudzību; tā arī uzskata, ka 2 citu grozījumu (4. un 13. grozījuma) pieņemšana veicinās ātru kompromisa panākšanu. Attiecībā uz pārējiem 10 pieņemtajiem grozījumiem, kuros paredzēts no kopējās nostājas izslēgt riskus, ko darbinieku veselībai rada dabiska starojuma iedarbība (20., 22., 23., .25., 26., 28., 29., 30., 31. un 32. grozījums), Komisija uzskata, ka tai jāievēro Parlamenta vēlmes, vienlaikus atzīmējot, ka tādējādi direktīvu nevarēs piemērot darbiniekiem, kurus apdraud riski, ko rada dabiskas izcelsmes starojums (galvenokārt saule). 3.2. Parlamenta grozījumi otrajā lasījumā 3.2.1. Pieņemtie grozījumi 3.2.1.1. 1. grozījums („atsauce uz profilaksi un veselībai kaitīgas iedarbības savlaicīgu atklāšanu”) (jauns 4.a apsvērums) Šajā grozījumā precizēti direktīvas mērķi darbinieku veselības aizsardzības jomā, kā arī atzīmēta nepieciešamība likt uzsvaru uz profilakses un savlaicīgas atklāšanas aspektiem. Šis teksts ir tuvāks Komisijas sākotnējam priekšlikumam, nekā kopējās nostājas tekstam. Tādēļ Komisija šo grozījumu pieņem. 3.2.1.2. 2. grozījums („precizējumi attiecībā uz minimālo prasību noteikšanu”) (5. apsvērums) Komisija pieņem šo grozījumu, kas liek lietot īstenības, nevis vēlējuma izteiksmi teikumā, kur atgādināts, ka direktīva nedrīkst (nevis nedrīkstētu ) pamatot kustību atpakaļ, salīdzinot ar situāciju katrā atsevišķajā dalībvalstī. 3.2.1.3. 3. grozījums („komplementaritāte ar „produktu” direktīvām”) (11. apsvērums) Šis grozījums pievieno precizējumu apsvērumam, kurā paredzēts, ka darba devējam, veicot risku novērtējumu, nav jāatkārto tie pasākumi, ko jau veikuši optisko starojumu izraisošā aprīkojuma ražotāji, ciktāl šis aprīkojums tiek pienācīgi un regulāri uzturēts . Šāds precizējums ir noderīgs un Komisijai pieņemams. 3.2.1.4. 4. grozījums („labas prakses norādījumu izstrāde Komisijā”) (jauns 13.a apsvērums) Šajā grozījumā norādīta nepieciešamība izstrādāt labas prakses norādījumus, lai palīdzētu darba devējiem labāk saprast direktīvas tehniskos noteikumus, un Komisija aicināta tos izstrādāt. Komisija var pieņemt šo grozījumu, pat ja tas nešķiet samērīgs ar iestāžu nolīgumu par Kopienas tiesību aktu izstrādes kvalitāti (sk. arī 13. grozījumu), lai sekmētu ātru kompromisa panākšanu. 3.2.1.5. 6. grozījums („veicamie pasākumi, ja iespējama iedarbības robežvērtību pārsniegšana”) (5. panta 2. punkta ievaddaļa) Šajā grozījumā pasvītrots, cik svarīgi ieviest instrumentu, ko piemēro, ja risku, kam darbinieki var tikt pakļauti, novērtējums liecina, ka iespējama iedarbības robežvērtību pārsniegšana. Komisija pieņem šo grozījumu. 3.2.1.6 8. grozījums („atsauce uz profilaksi un veselībai kaitīgas iedarbības savlaicīgu noteikšanu, kā arī medicīniskās uzraudzības kārtību) (8. panta 1. punkts) Šajā grozījumā norādīti direktīvas mērķi darbinieku veselības aizsardzības jomā, kā arī atzīmēta nepieciešamība likt uzsvaru uz profilakses un savlaicīgas atklāšanas aspektiem. Tajā arī vienkāršota daļa teksta attiecībā uz noteikumiem, kas paredzēti, lai garantētu pienācīgu veselības uzraudzību. Tādēļ Komisija šo grozījumu pieņem. 3.2.1.7 9. grozījums („noteikumi attiecībā uz medicīnisko uzraudzību”) (jauns 8. panta 1.a punkts) Šajā grozījumā precizēts, ka veselības uzraudzību attiecībā uz darbiniekiem, kas pakļauti direktīvā paredzētajiem riskiem, veic kvalificēts personāls saskaņā ar valstu tiesību aktiem un praksi. Šis grozījums atbilst pamatdirektīvas noteikumu garam, un Komisija to pieņem. 3.2.1.8 10. grozījums („to noteikumu stiprināšana, kuri ļauj kompetentajai medicīnas iestādei piekļūt risku novērtējuma rezultātiem”) (8. panta 2. punkts) Grozījumā precizēts, ka darba devējam jāsekmē arī tas, lai rezultāti, kas gūti risku novērtējumā, kuru tam bijis jāveic saskaņā ar Pamatdirektīvu 89/391/EEK un direktīvas priekšlikuma 4. pantu, būtu pieejami par medicīnisko uzraudzību atbildīgajai iestādei, ja tas ir noderīgi medicīniskās uzraudzības nolūkos. Tas sekmē konsekvenci instrumentā, kas ieviests, lai uzraudzītu to darbinieku veselību, kurus apdraud direktīvas priekšlikumā minētie riski. Tādēļ Komisija šo grozījumu pieņem. 3.2.1.9 11. grozījums („darbiniekam noteiktos apstākļos jāiziet medicīniskā apskate, īpaši tad, kad iedarbība pārsniedz robežvērtības”) (8. panta 3. punkts) Ar šo grozījumu tiek ieviests pienākums dažos gadījumos nosūtīt darbinieku, kas pakļauts direktīvas priekšlikumā minētajiem riskiem, uz medicīnisko apskati, jo īpaši, gadījumā, ja pārsniegtas iedarbības robežvērtības. Komisija atbalsta lietderīgu un efektīvu darbinieku veselības uzraudzību un vienmēr ir centusies panākt, lai darbiniekam tiktu piedāvāta medicīniskās apskates iespēja 8. pantā noteiktajos apstākļos, un tā pieņem šo grozījumu. 3.2.1.10 12. grozījums („sīkāka informācija attiecībā uz darbības jomu novērtējumam, ko Komisija veic attiecībā uz direktīvas īstenojuma ziņojumiem, kas dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai reizi 5 gados”) (8. panta 3. punkta ievaddaļa) Grozījumā precizēts, kādu informāciju Komisija reizi 5 gados nosūta Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Veselības aizsardzības un drošības darba vietā padomdevējai komitejai. Informācija aptvers dalībvalstu iesniegto ziņojumu saturu, to novērtējumu un notikumu attīstības novērtējumu attiecīgajā jomā. Komisija uzskata, ka grozījums papildina tekstu, un tādēļ tā šo grozījumu pieņem. 3.2.1.11 13. grozījums („labas prakses norādījumu izstrāde Komisijā”) (jauns 12.a apsvērums) Šis grozījums liek Komisijai izstrādāt labas prakses norādījumus, lai palīdzētu darba devējiem labāk saprast direktīvas tehniskos noteikumus. Komisija var pieņemt šo grozījumu, pat ja šķiet, ka tas nav samērā ar iestāžu nolīgumu par Kopienas tiesību aktu izstrādes kvalitāti (sk. arī 4. grozījumu), lai sekmētu ātru kompromisa panākšanu. 3.2.1.12 20. un 28. grozījums (4. panta 3. punkts), 23. un 31. grozījums (5. panta 3. punkts) („attiecībā uz risku novērtēšanu dabisku avotu iedarbības gadījumā veiktās atsauces svītrošana”) Komisija ņem vērā, ka Parlaments nevēlas, lai priekšlikuma darbības jomā būtu iekļauti riski, ko darbinieku veselībai rada dabiskas izcelsmes starojums. Šis grozījums ir attiecīgā panta teksta pielāgošana, lai ņemtu vērā šo lēmumu. Komisijai ir saprotami Parlamenta izvirzītie apsvērumi, un tādēļ tā var pieņemt šos grozījumus. Tomēr tā vēlas atgādināt, ka šī pieņemšana nenozīmē to, ka Komisija uzskata, ka dabiskas izcelsmes optiskā starojuma iedarbība neapdraud darbiniekus, kas strādā ārpus telpām. 3.2.1.13 22. un 30. grozījums (4. panta 1. punkts), 29. grozījums (4. panta 4. punkts), 25. un 32. grozījums (6. panta ievaddaļa un c) punkts) („attiecībā uz dabiskas izcelsmes optisko starojumu veiktās atsauces svītrošana un attiecībā uz mākslīgas izcelsmes starojumu veiktās atsauces iekļaušana”) Komisija var pieņemt šos grozījumus tādu pašu iemeslu dēļ kā minēts 3.2.1.12. punktā. 3.2.1.14. 26. grozījums („attiecībā uz mākslīgas izcelsmes starojumu veiktās atsauces pievienošana un attiecībā uz apdraudēta darbinieka varbūtēju pārvietošanu pieņemtās atsauces svītrošana”) (8. panta 3. punkts) Attiecībā uz precizējumu par mākslīgas izcelsmes starojuma iedarbību Komisija var pieņemt šo grozījumu tādu pašu iemeslu dēļ kā minēts 3.2.1.12. punktā. Attiecībā uz to, ka tiek svītrota daļa teikuma, kur skaidri norādīta iespēja noteikt citus uzdevumus darbiniekam, kura veselība cietusi no optiska starojuma iedarbības, Komisija uzskata, ka šā grozījuma pieņemšana sekmēs ātra kompromisa panākšanu. 3.2.2. Principā pieņemtie grozījumi Nav 3.2.3. Noraidītie grozījumi 3.2.3.1 5. grozījums („kompetenču nodošana dalībvalstīm attiecībā uz risku novērtēšanas pienākumiem gadījumā, kad darbs ir saistīts ar dabiskas izcelsmes starojuma iedarbību”) (4. panta 2. punkts) Komisija nevar pieņemt nemainītu šo grozījumu, kurš pretēji grozījumiem, kas izskatīti 3.2.1.12.–3.2.1.14. punktā, saglabā dabiskas izcelsmes starojumu kopējās nostājas darbības jomā, bet nodod dalībvalstīm kompetences, kas apdraud Kopienas tiesisko regulējumu, kurš noteikts Pamatdirektīvā 89/391/EEK. 3.3. Grozītais priekšlikums Saskaņā ar EK Līguma 250. panta 2. punktu Komisija groza savu priekšlikumu atbilstīgi iepriekš minētajam un konsekvences nolūkos groza arī priekšlikuma nosaukumu, kas tagad ir šāds: „Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par minimālajām drošības prasībām attiecībā uz fizikālu faktoru ( mākslīgas izcelsmes optiskais starojums) iedarbības radītiem riskiem, kam pakļauti darbinieki (19. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)”. Komisija arī svītro 13. apsvēruma otro teikumu un pievieno precizējumu „mākslīgas izcelsmes” 1. panta 1. un 2. punktā. [1] Sk. Padomes deklarāciju 2001. gada 25. jūnija protokolā.