(1)Komisija 2016. gada 16. novembrī pieņēma gada izaugsmes pētījumu, iezīmējot 2017. gada Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada sākumu. Gada izaugsmes pētījumā iekļautās prioritātes Eiropadome apstiprināja 2017. gada 9.–10. martā. Komisija 2016. gada 16. novembrī, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 1176/2011, pieņēma brīdināšanas mehānisma ziņojumu, kurā Beļģija nebija minēta to dalībvalstu vidū, par kurām tiks izstrādāts padziļināts pārskats. Tajā pašā dienā Komisija pieņēma arī ieteikumu Padomes ieteikumam par eurozonas ekonomikas politiku. Eiropadome atbalstīja šo ieteikumu 2017. gada 9. un 10. martā, un 2017. gada 21. martā Padome to pieņēma.

(4)Beļģija 2017. gada 28. aprīlī iesniedza savu 2017. gada valsts reformu programmu un 2017. gada stabilitātes programmu. Lai ņemtu vērā abu programmu savstarpējo saistību, tās tika izvērtētas vienlaikus.

(5)Attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi ir ņemti vērā, veicot dalībvalstu programmu plānošanu attiecībā uz Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (ESI fondi) 2014.–2020. gadam. Kā paredzēts tiesību aktā, kas reglamentē ESI fondus, gadījumā, ja ir nepieciešams atbalsts attiecīgo konkrētai valstij adresēto ieteikumu īstenošanā, Komisija var lūgt dalībvalsti pārskatīt un grozīt tās attiecīgās ESI fondu programmas. Komisija ir sniegusi papildu norādes par minēto noteikumu piemērošanu.

(6)Uz Beļģiju pašlaik attiecas Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa, un tai piemēro noteikumu par parādu. Savā 2017. gada stabilitātes programmā valdība plāno pakāpenisku nominālās bilances uzlabojumu no deficīta 2,6 % no IKP apmērā 2016. gadā līdz -0,1 % no IKP 2020. gadā. Plānots, ka vidēja termiņa budžeta mērķis, kas noteikts kā līdzsvarots budžeta stāvoklis strukturālā izteiksmē, tiks sasniegts līdz 2019. gadam. Tomēr pārrēķinātā strukturālā bilance joprojām norāda uz 0,3 % lielu deficītu 2019. gadā. Pēc tam, kad vispārējās valdības parāda attiecība pret IKP sasniedza maksimumu gandrīz 107 % no IKP 2014. gadā un samazinājās līdz aptuveni 106 % no IKP 2015. un 2016. gadā, saskaņā ar Stabilitātes programmu gaidāms, ka līdz 2020. gadam tā samazināsies līdz 99 %. Makroekonomiskais scenārijs, kas ir budžeta prognozes pamatā, ir ticams. Tomēr pasākumi, kas nepieciešami, lai atbalstītu plānotos deficīta mērķus 2018. gadā, nav konkretizēti, kas saskaņā ar Komisijas prognozi nemainīgas politikas apstākļos veicinās prognozēto strukturālās bilances pasliktinājumu 2018. gadā.

(7)Komisija saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu 2017. gada 22. maijā nāca klajā ar ziņojumu, jo Beļģija nebija izdarījusi pietiekami, lai izpildītu parāda samazināšanas kritērijus 2016. gadā. Ziņojumā secināts, ka, ņemot vērā visu svarīgo faktoru novērtējumu, būtu jāuzskata, ka parāda kritērijs pašreiz ir ievērots. Tomēr 2017. gadā būtu jāveic papildu fiskālie pasākumi, lai nodrošinātu vispārēju atbilstību korekcijai vidēja termiņa mērķa sasniegšanai 2016. un 2017. gadā (kopā ņemot).

(8)2017. gada stabilitātes programmā norādīts, ka bēgļu ārkārtas pieplūduma un 2016. un 2017. gadā ieviesto drošības pasākumu ietekme uz budžetu ir ievērojama, un sniegti atbilstoši pierādījumi par šo papildu budžeta izmaksu apmēru un būtību. Saskaņā ar Komisijas datiem 2016. gadā attiecināmie papildu izdevumi saistībā ar bēgļu ārkārtas pieplūdumu sasniedza 0,08 % no IKP un saistībā ar drošības pasākumiem — 0,05 % no IKP. Pēc šābrīža aplēsēm drošības pasākumu papildu ietekme 2017. gadā ir 0,01 % no IKP salīdzinājumā ar 2016. gadu. Regulas (EK) Nr. 1466/97 5. panta 1. punktā un 6. panta 3. punktā paredzētie noteikumi ļauj segt šos papildu izdevumus, jo bēgļu pieplūdums, kā arī spēcīgie terorisma draudi ir īpaši notikumi, to ietekme uz Beļģijas publiskajām finansēm ir ievērojama, un ilgtspēja netiktu apdraudēta, pieļaujot pagaidu novirzi no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai. Tādējādi nepieciešamās korekcijas 2016. gada vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai tika samazinātas, lai ņemtu vērā papildu izmaksas saistībā ar bēgļiem un drošību. 2018. gada pavasarī tiks veikts galīgais novērtējums par 2017. gadu, arī par attiecināmajām summām, pamatojoties uz novērotajiem datiem, ko sniegušas Beļģijas iestādes.

(9)2016. gada 12. jūlijā Padome ieteica Beļģijai sasniegt ikgadējo fiskālo korekciju — vismaz 0,6 % no IKP — vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai 2017. gadā. Pamatojoties uz Komisijas 2017. gada pavasara prognozi, pastāv risks nedaudz novirzīties no minētās prasības 2017. gadā. Tomēr joprojām pastāv risks, ka būs ievērojama novirze no ieteiktās korekcijas vidēja termiņa mērķa sasniegšanai 2016. un 2017. gadā (kopā ņemot). Minētais secinājums nemainītos, ja ietekme uz budžetu, ko rada bēgļu ārkārtas pieplūdums un drošības pasākumi, netiktu ierēķināti prasībā.

(10)2018. gadā, ņemot vērā Beļģijas fiskālo stāvokli un jo īpaši tās parādu līmeni, paredzams, ka Beļģija arī turpmāk izdarīs korekciju vidējā termiņa budžeta mērķa sasniegšanai — panākt līdzsvarotu budžeta stāvokli strukturālā izteiksmē. Atbilstoši Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumu satvarā kopīgi pieņemtajai korekcijas matricai šāda korekcija nozīmē prasību par valdības primāro neto izdevumu nominālās izaugsmes tempu, kurš 2018. gadā nepārsniedz 1,6 %. Tas atbilstu ikgadējai strukturālajai korekcijai vismaz 0,6 % apmērā no IKP. Nemainīgas politikas apstākļos pastāv risks, ka būs ievērojama novirze no minētās prasības 2018. gadā. Prima facie prognozes liecina, ka Beļģija 2017. un 2018. gadā neizpildīs parāda noteikumu. Kopumā Padome uzskata, ka no 2017. gada būs nepieciešami turpmāki pasākumi, lai izpildītu Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Tomēr, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1466/97, budžeta plānu un rezultātu izvērtējumā būtu jāņem vērā attiecīgās dalībvalsts budžeta līdzsvars, ņemot vērā cikliskos apstākļus. Kā atgādināts Komisijas paziņojumā, kas pievienots minētajiem konkrētai valstij adresētajiem ieteikumiem, 2018. gada budžeta plāna projekta izvērtējumā un pēc tam 2018. gada budžeta rezultātu izvērtējumā būs pienācīgi jāņem vērā mērķis panākt tādu fiskālo nostāju, kas atbalsta gan notiekošo atveseļošanos, gan stabilu Beļģijas publisko finanšu nodrošināšanu. Minētajā kontekstā Komisija ir nodomājusi izmantot pastāvošo rīcības brīvību, ņemot vērā cikliskos apstākļus Beļģijā.

(11)Efektīva budžeta koordinācija ir būtiska tādas federālas dalībvalsts gadījumā kā Beļģija, kur atbildība par izdevumiem ļoti lielā mērā ir nodota vietējām pašvaldībām. Cenšoties pilnveidot iekšējo koordināciju un transponēt Līgumu par stabilitāti, koordināciju un pārvaldību ekonomiskajā un monetārajā savienībā (“fiskālais pakts”), 2013. gadā federālā valdība, reģionālās pašvaldības un kopienu pašvaldības noslēdza sadarbības līgumu, kā mērķis ir definēt vispārējo un konkrēto daudzgadu fiskālo virzību, kuru uzraudzīs Finanšu padome. Tomēr šai procesā nav panākta nedz formāla vienošanās par fiskālajām trajektorijām, nedz noteiktas pietiekamas garantijas attiecībā uz Finanšu padomes uzraudzības lomu. Šāda kopīgo centienu nepietiekama koordinācija apdraud valsts vispārējo virzību uz Stabilitātes programmā izvirzīto vidēja termiņa budžeta mērķi.

(12)Lai gan publiskās investīcijas ilgtermiņā var stimulēt izaugsmi, Eiropas mērogā tās ir ļoti mazas, jo īpaši salīdzinājumā ar kopējiem publiskajiem izdevumiem. Valsts pamatkapitāla apjoms ir mazs, un publiskās infrastruktūras kvalitāte ir kritusies. Visos valdības līmeņos ir ļoti lieli budžeta ierobežojumi, tāpēc pietiekamas investīcijas būs iespējamas tad, ja tiks pārstrukturēti vispārējie publiskie izdevumi, uzlabojot publisko iestāžu darbības un attiecīgās politikas lietderību un konkrētos posteņos apturot straujo izdevumu pieaugumu.

(13)Beļģija ir sasniegusi būtisku progresu, reformējot darba samaksas sistēmu. 1996. gada likums par darba samaksas noteikšanas sarunām tiek pārskatīts, lai saglabātu izmaksu konkurētspējas uzlabojumus, kas nesen panākti, ierobežojot darba samaksas pieaugumu. Piesardzīgākas pamataplēses un iekļautas iepriekšējas korekcijas standartalgas aprēķinā nozīmē, ka reformētais satvars ir nozīmīgs solis, lai Beļģijas izmaksu konkurētspēju uzlabotu attiecībā pret lielākajiem eurozonas tirdzniecības partneriem. Turklāt reforma sniedz lielākas garantijas tam, ka valdības pasākumi ar algu nesaistīto darbaspēka izmaksu samazināšanai faktiski cels izmaksu konkurētspēju, un valdība spēs novērstu to, ka pārmērīga inflācija nelabvēlīgi ietekmē izmaksu konkurētspēju. Darba koplīguma slēgšanas sistēma paredz, ka Centrālajā ekonomikas padomē pārstāvētās sociālo partneru organizācijas cieši uzrauga darba samaksas un ražīguma tendences un citus izmaksu un ārpusizmaksu konkurētspējas faktorus. Tā kā daudzās nozarēs joprojām plaši pieņemts darba samaksas attīstību saistīt ar inflāciju, un sakarā ar pieaugošo inflācijas līmeņa starpību starp Beļģiju un tās kaimiņvalstīm, Eiropas pusgada satvarā arī turpmāk tiks cieši uzraudzītas darbaspēka vienības izmaksu izmaiņas.

(14)Ir panākts zināms progress darba tirgus darbībā. Lielāks pensionēšanās vecums un vēl lielāki priekšlaicīgas pensionēšanās ierobežojumi veicina to, ka vecāka gadagājuma cilvēki paliek vai atgriežas darba tirgū. Nodarbinātības līmenis ir cēlies, pakāpeniski samazinot nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās. Darbvietu radīšana ir stabila, ko veicinājusi ekonomikas izaugsme un uzlabota izmaksu konkurētspēja. To atspoguļo arī darbaspēka nodokļu samazinājumi un darba samaksas mērenība, kas uzlabojuši Beļģijas uzņēmumu darbaspēka izmaksu konkurētspēju. Tomēr joprojām ir vairākas strukturālas nepilnības. Rādītāji, kas raksturo pāreju no bezdarba vai pasivitātes uz nodarbinātību, ir zemi, un vispārējo nodarbinātības līmeni joprojām bremzē neapmierinošais sniegums konkrētās grupās. To skaitā ir arī personas ar zemu kvalifikāciju, vecāka gadagājuma darba ņēmēji un tādas migrantu izcelsmes personas, kā darba ņēmēji, kas nav dzimuši ES, bet arī otrās paaudzes migranti. Personu ar migrantu izcelsmi nodarbinātības rādītāji, pat izdarot korekcijas par citām individuālām iezīmēm, ir vieni no sliktākajiem ES. Tā piemēram, nodarbinātības līmeņa plaisa to personu grupā, kas nav dzimušas ES, ir viena no dziļākajām ES: viņu nodarbinātības līmenis vecuma grupā no 20 līdz 64 gadiem bija 49,1 % 2016. gadā, salīdzinot ar 70,2 % valstī dzimušajiem iedzīvotājiem, savukārt sievietēm, kas nav dzimušas ES, šis rādītājs bija vēl mazāks — 39,1 %. 2015. gadā nabadzības un sociālās atstumtības risks iedzīvotājiem, kas nav dzimuši ES, bija 50,7 % pretstatā 17 % — personām, kas dzimušas attiecīgajā valstī. Minētās lielās nodarbinātības atšķirības starp konkrētām iedzīvotāju grupām joprojām rada pastāvīgu darbaspēka nepilnīgu izmantošanu. Kaut arī pašreizējā nodarbinātības veicināšanas shēmu reģionālā reforma notiek ar mērķi racionalizēt un pielāgot sistēmu, būtu regulāri jāuzrauga politisko risinājumu izmaksu lietderība. Uz mērķgrupu vērstās politisko risinājumu ietekme var būt neparedzēta un izraisīt pārvietošanu. Koordinācija un saziņa starp dažādiem politikas līmeņiem ir būtiska arī mērķtiecīgu politisko risinājumu efektivitātei. Nodokļi, arī sociālās iemaksas par zemākām algām, un sociālo pabalstu anulēšana pēc iekļūšanas darba tirgū vai nostrādāto stundu skaita palielināšana var radīt pasivitāti un zema atalgojuma slazdus.

(15)Ir gūti zināmi panākumi attiecībā uz izglītības un apmācības reformām, kuru mērķis bija uzlabot taisnīgumu, galvenās prasmes un izglītības kvalitāti. Salīdzinot ar starptautisko situāciju, vidējais sniegums ir labs, tomēr 15 gadus veco audzēkņu vidū izcilnieku daļa samazinājās, bet to audzēkņu procentuālā daļa, kam ir vājš sniegums, palielinājās. Turklāt nevienlīdzība izglītības jomā, kas saistīta ar sociāli ekonomisko situācija, ir virs vidējiem rādītājiem ES un ESAO. Arī skolēnu ar migrantu izcelsmi snieguma atšķirība ir liela, un otrās paaudzes sniegums tikai nedaudz pārspēj pirmo paaudzi, pat ņemot vērā sociālekonomisko izcelsmi. Lai novērstu nevienlīdzību izglītības jomā, būs nepieciešams plašs politikas pasākumu klāsts, kas attiecas ne tikai uz izglītības sistēmu. Taisnīguma problēmu saasinās straujais skolēnu skaita pieaugums, jo īpaši ir audzis migrantu izcelsmes skolēnu skaits (no 15,1 % 2012. gadā līdz 17,7 % 2015. gadā). Turklāt Beļģijā trūkst kvalificētu skolotāju. Galvenie iemesli ir grūtības piesaistīt piemērotākos studentus un kandidātus profesionālās darbības veikšanai; lielais jauno skolotāju skaits, kas pamet mācīšanu, un tas, ka daļa skolotāju nav pieejami mācīšanai klasēs. Turklāt Beļģijā sākotnējā skolotāju apmācība ir salīdzinoši īsa — pašlaik 3 gadi. Izglītības un apmācības reformas ir izšķirīgas, lai palielinātos mazkvalificēto jauniešu līdzdalība darba tirgū un tiktu atbalstīta pāreja uz ekonomiku, kas balstīta uz zināšanām.

(16)Joprojām vajag uzlabot konkurētspējas aspektu, kas nav saistīts ar izmaksu līmeni. Šai sakarā ir būtiski panākt lielāku ražīguma pieaugumu un lielākas investīcijas uz zinātību balstītā kapitālā, jo īpaši attiecībā uz digitālo tehnoloģiju pieņemšanu. Publiskās pētniecības sistēmai ir augsta kvalitāte, tomēr, lai gūtu labākus rezultātus inovācijas jomā, būtu nepieciešams vairāk zināšanu izplatīt nozarēs ar zemāku ražīgumu. Šo vajadzību atzīst visas federālās vienības, un pēdējos gados tās ir pieņēmušas dažādas stratēģijas un pasākumus inovācijas veicināšanai. Tomēr, lai sekmētu šādu attīstību, iespējams darīt vairāk inovācijas pamatnosacījumu uzlabošanai. Turklāt šķiet, ka pastāv iespējas uzlabot publiskā sektora atbalsta lietderību un efektivitāti pētniecībai un inovācijām Beļģijā, jo īpaši izvērtējot iespējamo izstumšanas risku un vēl vairāk vienkāršojot vispārējo sistēmu.

(17)Panākts ierobežots progress, lai mazumtirdzniecībā atceltu darbības un izveides ierobežojumus. Pēc reformas, kas mazumtirdzniecības uzņēmumu dibināšanas jomu nodeva reģionu pārziņā, ir ieviesti jaunu reģionālie tiesību akti, kas vienkāršo administratīvo procedūru atļaujas saņemšanai. Tomēr par dažiem noteikumiem pastāv plaša interpretācijas brīvība, kas var radīt nepamatotus šķēršļus ienākšanai tirgū. Patēriņa cenas joprojām ir augstākas nekā kaimiņu dalībvalstīs, pārsniedzot līmeni, ko varētu izskaidrot ar augstākām darbaspēka izmaksām. Šo jautājumu risināšanai būtu nepieciešama visaptveroša stratēģija, lai nodrošinātu to, ka patērētāji var gūt labumu no tirgus, kurā valda konkurence un zemākas cenas.

(18)Tīklu nozares un atsevišķi profesionālie pakalpojumi ir ļoti reglamentēti, kas Beļģijā ierobežo konkurenci, jo īpaši nekustamā īpašuma aģentiem, arhitektiem un grāmatvežiem. Viens no šķēršļiem ir ierobežojumi, kas, papildus citām prasībām, ieviesti arhitektiem attiecībā uz akciju paketes turēšanu un uzņēmuma formu; nesavienojamības noteikumi, kas aizliedz vienlaicīgu jebkādas citas ekonomiskās darbības veikšanu visiem grāmatvedības profesiju veidiem; ierobežojumi attiecībā uz nekustamā īpašuma aģentu pielaišanu profesijā un akciju paketes turēšanas un balsošanas tiesību ierobežojumi. Šādu šķēršļu samazināšana varētu radīt spraigāku konkurenci, tā tirgū ienāktu vairāk uzņēmumu un patērētāji iegūtu zemākas cenas. Eiropas Komisija 2017. gada janvārī nāca klajā ar pasākumu kopumu šķēršļu novēršanai pakalpojumu tirgū. Šai kopumā Beļģijai tiek piedāvāti vairāki reformu ieteikumi, kā risināt minētās problēmas.

(19)Transporta tīkls ir viena no jomām, kurā investīcijas ir nepieciešamas vissteidzamāk. Pastāv arvien pieaugoša problēma ar satiksmes pārslodzi sastrēgumstundās, kas mazina valsts pievilcību ārvalstu ieguldītāju acīs un rada lielas izmaksas ekonomikai un videi. Tāpat sagaidāms, ka Beļģija līdz 2020. gadam neizpildīs savu siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas mērķi, un valsts cieš no būtiskām ar gaisa piesārņojumu saistītām problēmām. Steidzamākie uzdevumi ir dzelzceļa un autotransporta pamatinfrastruktūras uzlabošana un trūkstošās saites izveide starp galvenajiem saimnieciskās darbības centriem. Tai pat laikā ir svarīgi risināt satiksmes pārslodzi sastrēgumstundās, uzlabojot sabiedriskā transporta pakalpojumus, optimizējot satiksmes vadību un likvidējot tirgus izkropļojumus un kaitīgus nodokļu atvieglojumus, piemēram, labvēlīgo režīmu attiecībā uz dienesta automašīnām. Vēl viena problēma ir saistīta ar vietējo elektroenerģijas ražošanu un energoapgādes drošību kopumā. Vairāku kodoliekārtu neplānotie padeves pārtraukumi radīja bažas par to, kā līdzsvarot elektroenerģijas pieprasījumu un piedāvājumu, savukārt atkārtoti pārskatītais grafiks, lai pakāpeniski atteiktos no kodolenerģijas ražotņu izmantošanas, uztur gaisotni, kas neveicina lēmumus par ilgtermiņa investīcijām. Kaut gan īstermiņa piegāžu riski ir samazināti, īpaši palielinot stratēģiskās rezerves, un ir sasniegts zināms progress starpsavienojumu palielināšanā, ilgtermiņa ieguldījumu nepieciešamība joprojām ir liela. Papildus turpmākai starpsavienojumu palielināšanai, ir nepieciešami viedtīkli, lai attīstītu enerģijas pieprasījuma pārvaldību. Ņemot vērā to, ka enerģētikas nozarē projektos izpildes laiks ir ievērojams un nākamajos desmit gados būs ļoti liela nepieciešamība aizvietot jaudas, ir jārīkojas ātri, jo īpaši pieņemot atbilstošu tiesisko regulējumu, kas veicina arī elastīgas jaudas attīstīšanu (t. i., ražošana, glabāšana un enerģijas pieprasījuma pārvaldība).

(20)Beļģija ir panākusi zināmu progresu, īstenojot nodokļu sistēmas reformas, jo īpaši novirzot nodokļus no darbaspēka uz citām nodokļu bāzēm, kas pamazām samazinās nodokļu īpatsvaru darbaspēka izmaksās. Darbaspēka nodokļi, tostarp sociālās iemaksas, tiek pakāpeniski samazināti no 2016. līdz 2020. gadam. Var sākt novērot pašreizējās nodokļu reformas ietekmi. Tomēr nodokļu sistēma joprojām ir sarežģīta, nodokļu bāzes tiek samazinātas ar īpašiem atbrīvojumiem, atskaitījumiem un samazinātām likmēm. Daži no tiem izpaužas kā ieņēmumu zudums, ekonomikas izkropļojumi un smags administratīvais slogs. No budžeta viedokļa nodokļu novirzīšana nešķiet neitrāla, jo darbaspēka nodokļu samazinājumus kompensēja tikai daļēji, ceļot citus nodokļus, galvenokārt patēriņa nodokļus. Joprojām ir būtiskas iespējas uzlabot nodokļu sistēmas struktūru, turpinot paplašināt nodokļu bāzes, kas dotu iespēju tiesību aktos noteikt zemākas likmes un radītu mazāk izkropļojumu. Tāpat pastāv liels potenciāls “zaļai” nodokļu novirzīšanai, kas cita starpā izriet no labvēlīgā nodokļu režīma attiecībā uz dienesta automašīnām un degvielas kartēm, kas apgrūtina turpmāku virzību sastrēgumu, gaisa piesārņojuma un siltumnīcefekta gāzu emisiju problēmu risināšanā. Valdība plāno veikt izmaiņas dienesta automašīnu sistēmā, tomēr ieguvums videi no šīs reformas, visticamāk, būs ierobežots.

(21)Eiropas pusgada kontekstā Komisija ir veikusi Beļģijas ekonomikas politikas visaptverošu analīzi un publicējusi to 2017. gada ziņojumā par Beļģiju. Tā ir arī izvērtējusi stabilitātes programmu un valsts reformu programmu, kā arī turpmākos pasākumus, kas veikti saistībā ar iepriekšējos gados Beļģijai adresētajiem ieteikumiem. Tā ir ņēmusi vērā ne tikai programmu lietderību ilgtspējīgas fiskālās un sociālekonomiskās politikas izveidē Beļģijā, bet arī atbilstību ES noteikumiem un norādēm, ņemot vērā, ka ir jāstiprina ES vispārējā ekonomikas pārvaldība, turpmākajos valsts lēmumos nodrošinot ES līmeņa ieguldījumu.

(22)Ņemot vērā šo novērtējumu, Padome ir izskatījusi stabilitātes programmu, un tās atzinums ir atspoguļots jo īpaši 1. ieteikumā,

AR ŠO IESAKA Beļģijai 2017. un 2018. gadā rīkoties šādi.