EIROPAS KOMISIJA Briselē, 9.6.2022 COM(2022) 283 final KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI ES Bioekonomikas stratēģijas progresa ziņojums





Eiropas bioekonomikas politika: novērtējums un turpmākās norises {SWD(2022) 162 final}







KOPSAVILKUMS Eiropas zaļajā kursā ir noteikts vērienīgais ES 2050. gada klimatneitralitātes mērķis, aizsargājot cilvēkus, planētu un labklājību. Pārkārtošanās uz modernu, resursefektīvu, plaukstošu un konkurētspējīgu ekonomiku, kurā vide, veselība un labklājība ir prioritāte, prasa dziļu un plašu rīcību visās ekonomikas nozarēs. Ņemot vērā šo jauno politikas kontekstu, Eiropadome lūdza Eiropas Komisiju līdz 2022. gadam sniegt progresa ziņojumu par ES 2018. gada Bioekonomikas stratēģijas īstenošanu un novērtēt, vai šī stratēģija un/vai tās rīcības plāns ir jāatjaunina. Bioekonomikas stratēģijai ar tās sistēmisko perspektīvu ir svarīga loma saistībā ar to, lai tiktu panākta klimatneitralitāte un vidiskā, ekonomiskā un sociālā ilgtspēja. Šajā progresa ziņojumā ir parādīts, ka darbības tiek veiktas pareizā virzienā, lai sasniegtu Bioekonomikas stratēģijas galvenos mērķus: ·izstrādājot aizvien vairāk bioekonomikas stratēģiju valsts un reģionālā līmenī, tiek veicināta starpnozaru sadarbība un ilgtspējas principu ievērošana, kā arī ieguldījumi bioekonomikas inovācijā; ·Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīs ir panākts progress, izvēršot bioekonomiku, un to veicināja ievērojamas iemaksas no ES līdzekļiem, kā arī jaunu forumu un tīklu izveide; ·privāto investīciju un pētniecības un inovācijas mobilizācija pārtikas un citās biobāzētajās nozarēs pieaug un liecina par daudzsološu attīstību. Eiropai ir spēcīga pozīcija globālajā biobāzēto ķimikāliju un materiālu tirgū. Šajā pārskatā ir arī identificētas tādas nepilnības pašreizējā rīcības plānā, kas pieprasa turpmāku rīcību. Pirmkārt, lielāka uzmanība ir jāpievērš tam, kā labāk vajadzētu pārvaldīt zemes un biomasas pieprasījumu, lai izpildītu vidiskās un ekonomiskās prasības klimatneitrālā Eiropā. Otrkārt, jāstrādā ar ilgtspējīgākiem patēriņa modeļiem, lai nodrošinātu vides integritāti. Tagad bioekonomika ir svarīgāka nekā jebkad agrāk, jo tā veicina zaļu un taisnīgu pārkārtošanos Eiropā. ES Bioekonomikas stratēģija ir izrādījusies veiksmīga; tomēr rīcības plāna turpmākajā īstenošanā lielāka uzmanība būtu jāpievērš tam, lai labāk pārvaldītu bioloģiskos resursus un īstenotu ilgtspējīgus patēriņa modeļus. 1.Ievads Mūsu pašreizējā, uz fosilajiem kurināmajiem balstītā, ekonomika ir sasniegusi savas robežas, un pārkārtošanās uz jaunu sabiedrības un ekonomikas modeli, pamatojoties uz ilgtspējīgu un apritīgu resursu izmantošanu, ir kļuvusi par vienu no Savienības pamatuzdevumiem. Lai risinātu šo problēmu, Eiropas Komisija 2012. gadā pieņēma Bioekonomikas stratēģiju un 2018. gadā to atjaunināja (sk. 1. attēlu). Atjauninātajā stratēģijā atkārtoti tika apstiprināti pieci sākotnējie mērķi: i) garantēt pārtikas un uztura nodrošinājumu, ii) pārvaldīt dabas resursus ilgtspējīgā veidā, iii) samazināt atkarību no neatjaunīgiem, neilgtspējīgiem resursiem, iv) mazināt klimata pārmaiņas un tām pielāgoties, kā arī v) stiprināt Eiropas konkurētspēju un radīt darbvietas. Šie mērķi, kas ir saskaņā ar Eiropas zaļā kursa mērķiem, tagad ir nozīmīgāki nekā jebkad, ņemot vērā neizprovocēto Krievijas iebrukumu Ukrainā un vajadzību paātrināt enerģētiskās neatkarības sasniegšanu un stiprināt pārtikas nodrošinājumu. ES Bioekonomikas stratēģija nodrošina zaļu, taisnīgu pārkārtošanos un attiecas uz visām trim ilgtspējas dimensijām: vidi, sabiedrību un ekonomiku. Lai sasniegtu šos mērķus, atjauninātā Bioekonomikas stratēģija tika papildināta ar mērķorientētu rīcības plānu attiecībā uz šādām trim galvenajām rīcības jomām: 1) biobāzēto nozaru stiprināšana un paplašināšana, investīciju un tirgu atraisīšana; 2) vietējās bioekonomikas strauja izvēršana visā Eiropā; un 3) bioekonomikas ekoloģisko robežu izprašana. Eiropas Savienības Padome atzina bioekonomikas kā svarīgas Eiropas zaļā kursa īstenošanas sastāvdaļas nozīmi Eiropā, kurā pastāv reģionālās atšķirības. Tā ir lūgusi Eiropas Komisiju sniegt progresa ziņojumu par Bioekonomikas stratēģijas īstenošanu līdz 2022. gadam, atzīmējot pirmās ES Bioekonomikas stratēģijas 10. gadadienu. Šis dokuments ir sagatavots kā atbilde uz minēto Padomes lūgumu.

1. attēls. ES Bioekonomikas stratēģijas izstrāde un šā ziņojuma struktūra

2.Kas ir bioekonomika? Galvenie vēstījumi: ·Bioekonomika ir Eiropas zaļā kursa pārveides dabiska veicinātāja un rezultāts. ·Bioekonomikas pārvaldībai ir izšķiroša nozīme, lai varētu palielināt sinerģijas un atrisināt kompromisus. ·Bioekonomikas rīcībpolitikas būtu jābalsta uz visām ilgtspējas dimensijām. Tās ir šādas: 1) zemes un bioloģisko resursu pārvaldība ekoloģiskajās robežās; 2) ilgtspējīgas vērtības ķēdes un patēriņš; un 3) sociālais taisnīgums un godīga pārkārtošanās. Bioekonomikas un bioekonomikas rīcībpolitikas koncepcijas ir attīstījušās, sākot no pirmās ES Bioekonomikas stratēģijas 2012. gadā līdz atjauninātajai 2018. gada Bioekonomikas stratēģijai (sk. 1. attēlu). Bioekonomika aptver visas nozares un sistēmas, kas balstās uz bioloģiskajiem resursiem (dzīvnieki, augi, mikroorganismi un no tiem iegūta biomasa, organiskie atkritumi), to funkcijām un principiem. ES Bioekonomikas stratēģija var palīdzēt identificēt, novērtēt un risināt kompromisus starp politikas mērķiem un konkurējošu zemes, jūras un biomasas izmantošanu, lai optimizētu materiālo resursu un pakalpojumu, to skaitā ekosistēmu pakalpojumu, izmantošanu. Tas ļauj identificēt visām pusēm izdevīgus risinājumus, kas rada ekonomiskus ieguvumus, aizsargā vidi, kā arī palielina noturību un atveseļošanās spēju. Bioekonomikas pārvaldībai ir izšķiroša nozīme, lai varētu palielināt nozaru politiku sinerģisko ietekmi , radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un noteikt saskaņotus ilgtspējas kritērijus visās politikas jomās. Ministriju sadarbības, politikas saskaņotības un vertikālas koordinācijas veicināšana vietējā, valsts, ES un starptautiskā līmenī ļauj bioekonomikai īstenot tās potenciālu. Bioekonomikas rīcībpolitikas palīdz veidot bioekonomiku, balstoties uz visām ilgtspējas dimensijām. Tās dod visiem cilvēkiem iespēju baudīt “biobāzētu” dzīvesveidu, jo nodrošina biobazētus materiālus (pārtika, šķiedrvielas, biobāzēti materiāli, enerģija) un nemateriālus (tīrs gaiss un ūdens, biodaudzveidība, klimata pārmaiņu mazināšana un pielāgošanās, atpūta) produktus un pakalpojumus, tādējādi veicinot Jaunā Eiropas “Bauhaus” mērķu sasniegšanu un stiprinot tā vērtības – ilgtspēju, iekļaušanu un pieredzes kvalitāti. 2.1.Vidiskā ilgtspēja: zemes un bioloģisko resursu pārvaldība ekoloģiskajās robežās Optimizējot zemes un jūras bioloģisko resursu izmantošanu, bioekonomika palielina līdzieguvumus, piemēram, biomasas ražošanu, klimata pārmaiņu mazināšanu un biodaudzveidības veicināšanu, tajā pašā laikā aizsargājot citus ekosistēmu pakalpojumus un gūstot no tiem labumu. Tas nozīmē, ka zemes un ūdens teritorija ir jāvelta tam, lai saglabātu un atjaunotu ekosistēmas, kā arī sasniegtu mērķus, kā noteikts, piemēram, ES Biodaudzveidības un Ilgtspējīgas zilās ekonomikas stratēģijās, ES un valsts pielāgošanās plānos, kā arī regulējumos par zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību (ZIZIMM) un neatmežojošiem produktiem. Dabā balstīti risinājumi un zemes un ūdens ekosistēmu ilgtspējīga pārvaldība palīdz dabiskajām ekosistēmām atjaunoties, kā arī ievērot maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, aizsargā mežu daudzfunkcionalitāti, nepieļauj kaitīgu piesārņojumu un uzlabo ekosistēmas noturību. 2.2.Ekonomiskā ilgtspēja: ilgtspējīgas vērtības ķēdes un patēriņš Izmantojot biomasu un citus no zemes un jūras iegūtus bioloģiskos resursus, ir jāapmierina un jāievēro cilvēka vajadzības un tiesības, piemēram, tiesības uz atbilstošu un uzturvielām bagātu pārtiku, kā arī zemes pārvaldnieku un primāro ražotāju tiesības uz taisnīgiem dzīves un darba apstākļiem . Bioekonomika veicina vairumu ilgtspējīgas attīstības mērķu (IAM), citstarp 2. IAM (izskaust badu), 12. IAM (nodrošināt ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu), kā arī 13. IAM (rīkoties klimata politikas jomā). Ilgtspējīgi patēriņa modeļi nodrošina labklājību visiem planētas iespēju robežās. Bioekonomikas rīcībpolitikas veicina ilgtspējīgu inovāciju un rada risinājumus ilgtspējīgiem pārtikas un biobāzētiem produktiem, biobāzētām un bioloģiski iegūtām ķimikālijām, progresīvām biodegvielām un nākotnes bioenerģijai. Vairāki “Apvāršņa 2020”, biorūpniecības kopuzņēmuma un reģionālie projekti parāda industriālo modernizāciju un ilgtspējīgas vērtības ķēdes (dienestu darba dokumenta 7. nodaļa). Resursefektivitāte un energoefektivitāte tiek sasniegta, izmantojot tādus principus kā aprites ekonomika, izmantošana pēc kaskādes principa, atkritumu apsaimniekošanas hierarhija, vai pieeja “nepieļauj, pārkārtojies, uzlabo”. 2.3.Sabiedrības ilgtspēja: sociālais taisnīgums un godīga pārkārtošanās Bioekonomikas rīcībpolitikas nodrošina zaļu un sociāli taisnīgu pārkārtošanos, izstrādājot ilgtspējīgus darījumdarbības modeļus, kas balstās uz pienācīgas rūpības principiem, kā arī veicinot ilgtspējīgu tirdzniecību un sociālo taisnīgumu Eiropā un ārpus tās. Tas samazinās atšķirības un radīs jaunas zaļās darbvietas jaunajās aprites, biobāzētajās un pārtikas nozarēs un pakalpojumos, radot pievienoto vērtību reģionālajām ekonomikām. Tādi piemēri kā Reinas ogļu ieguves apgabals Vācijā (BioeconomyREVIER) vai Bulgārijas Stara Zagoras reģions (BE-RURAL) parāda, ka bioekonomika veicina lauku un piekrastes attīstību un palīdz taisnīgas un godīgas pārkārtošanās procesam. 3.Vispārējas tendences bioekonomikas attīstībā Eiropā Galvenie vēstījumi: ·Valsts bioekonomikas stratēģiju skaits pieaug visā Eiropā. ·Biomasu galvenokārt izmanto pārtikā un lopbarībā; aizvien vairāk izmanto koksnes biomasu.

·Visas biomasas izmantošanā ir jāvadās pēc kaskādes principa. ·Nozīmīgas inovācijas pārtikas un citās bioloģiskās ražošanas nozarēs apliecina bioekonomikas potenciālu ·Sabiedrības iesaiste pētniecībā un inovācijā līdz šim ir uzrādījusi labus rezultātus un būtu jāstiprina. Šajā iedaļā jaunākie pieejamie dati, ko sniedz Eiropas Komisijas Bioekonomikas zināšanu centrs, tiek izmantoti, lai aprakstītu bioekonomikas situāciju Eiropā. 3.1. iedaļā ir sniegts pārskats par pašreizējām valsts un reģionālajām bioekonomikas stratēģijām Eiropā, savukārt 3.2. iedaļā ir parādīta biomasas piedāvājuma un izmantojuma attīstība līdz 2017. gadam. Tālāk 3.3. iedaļā ir sniegts pārskats par bioekonomikas ekonomiskajiem rādītājiem un aprakstīta biobāzētās pētniecības un inovācijas pašreizējā loma. 3.1.Bioekonomikas stratēģiju izstrāde valsts un reģionālā līmenī Veiksmīga bioekonomiku izvēršana ir atkarīga no vietējā vides, sociālā un ekonomiskā potenciāla un uzdevumiem. 2018. gada Bioekonomikas stratēģijas rīcības plānā bija iekļautas īpašas darbības valsts un reģionālo bioekonomikas stratēģiju pieņemšanas, atjaunināšanas un saskaņošanas veicināšanai visā Eiropā. Kopš tā pieņemšanas ir panākts ievērojams progress. Pašlaik desmit ES dalībvalstīs ir izstrādātas īpašas bioekonomikas stratēģijas un septiņas ES dalībvalstis savas attiecīgās stratēģijas izstrādā (1. attēls, sīkāku informāciju sk. dienestu darba dokumenta 2.1. nodaļā). Tādējādi kopš 2018. gada vēl trīs dalībvalstis ir izstrādājušas valsts stratēģiju, savukārt vēl piecas dalībvalstis uzsāka tās izstrādi. Daudzas ES dalībvalstis ir iesaistītas arī trijās makroreģionālā līmeņa iniciatīvās: BIOEAST, kas apvieno 11 Centrāleiropas un Austrumeiropas dalībvalstis, Ziemeļvalstu bioekonomikas iniciatīvā un Baltijas jūras reģiona bioekonomikas iniciatīvā. Šo stratēģiju nozaru tvērums kopumā atspoguļo Eiropas stratēģijas tvērumu. Tajās paredzētajās darbībās galvenā uzmanība ir pievērsta pasākumiem, kuru mērķis ir: oveicināt to, lai tiktu īstenota biomasas izmantošana pēc kaskādes principa, apritīgums un resursefektivitāte, investīcijas bioekonomikas pētniecībā, inovācijā un tirgus attīstībā; ointegrēt bioekonomikas koncepcijas vai prioritātes spēkā esošajos tiesiskajos regulējumos; oveicināt starpvaldību un ieinteresēto personu sadarbību; oveicināt biobāzētu produktu publisko iepirkumu, valsts marķējumu un standartus, kā arī darbības, kas pilnveido zināšanas un veicina bioekonomikas izglītību vai apmācību (dienestu darba dokumenta 1. tabula). Turklāt 28 ES reģionos ir ieviestas savas, īpašas bioekonomikas stratēģijas un vēl viens reģions šādu stratēģiju izstrādā pašlaik; 69 citi ES reģioni pašlaik pieņem vai jau ir pieņēmuši stratēģijas, kurās bioekonomika ir viens no galvenajiem elementiem, un 96 citos ES reģionos ir stratēģijas ar minimālo bioekonomikas saturu (dienestu darba dokumenta 1. attēls). Pastāv arī nozarei specifiskas reģionālās stratēģijas, kas nosaka konkrētu bioloģisko resursu un/vai bioekonomikas nozaru pārvaldību, kā arī plašākas, visaptverošas un transversālas stratēģijas (piem., par aprites ekonomiku, pētniecību un inovāciju), un tās atbalsta reģionālo bioekonomiku izvēršanu. 3.2.Biomasas piegāde, pārveidošana un izmantošana ES27 gadā iegūst aptuveni 1 miljardu tonnu biomasas sausnas. Šī biomasa galvenokārt ir no lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarēm, savukārt zivsaimniecība un akvakultūra piegādā mazāk nekā 1 % biomasas sausnas. Pārtikā izmantotā biomasa veido apmēram pusi no visas ES27 izmantotās biomasas (sk. 3. attēlu un dienestu darba dokumenta 2. attēlu). Aptuveni 80 % no biomasas, kas ražota pārtikai ES27, ir paredzēta dzīvnieku izcelsmes pārtikai, savukārt 20 % ir augu izcelsmes pārtika. Biomasas izmantošanas pieaugums laikposmā no 2009. līdz 2017. gadam bija aptuveni 1 % pārtikai un 10 % nepārtikas vajadzībām pēdējos divos četru gadu pieejamo datu periodos (2010.–2013. gads un 2014.–2017. gads). Primārā un sekundārā koksnes biomasas izmantošana pēdējās divās desmitgadēs ir attiecīgi palielinājusies par 25 % un 29 %. Koksnes biomasas enerģijas patēriņš ES ir palielinājies par aptuveni 12 % pēdējo divu četru gadu pieejamo datu periodos (2010.–2013. gadā un 2014.–2017. gadā) .

Vismaz puse no visas koksnes biomasas, ko ES izmanto enerģijai (49 %), un aptuveni 19 % no visas koksnes biomasas, kas nokļūst materiālu rūpnieciskajā procesā, ir no sekundāriem avotiem un pēcpatēriņa koksnes . Kaut arī sekundārajā koksnes biomasas izmantošanā tiek uzsvērta biomasas izmantošana pēc kaskādes principa ar mežu saistītajās nozarēs, to varētu uzlabot, pastiprinot kaskādes principa īstenošanu un liekot lielāku uzsvaru uz ilgdzīvojošiem materiāliem un produktiem, piemēram, ēkās un mēbelēs. Šādi materiāli un produkti var ļaut būvēto vidi pārveidot par oglekļa piesaistītāju, nevis emisiju avotu, tādējādi palīdzot aizsargāt un paplašināt biosfēru, stabilizēt klimatu un nodrošināt cilvēku veselību un labklājību saskaņā ar Jaunā Eiropas “Bauhaus” mērķiem. Turklāt, lai uzlabotu ar koksni saistīto nozaru apritīgumu, vajadzētu likt uzsvaru uz pēcpatēriņa koksnes atgūšanu un atkalizmantošanu (pašlaik 38 Mm3 SWE). Ņemot vērā augošo pieprasījumu pēc biomasas un ierobežoto ilgtspējīgas biomasas piedāvājumu, ir gaidāms, ka biomasas pieejamība netiks pilnībā nodrošināta (sk. 4. nodaļu). 3.3.Ekonomika, darbvietas un pētniecība un inovācija pārtikas nozarē un citās biobāzētās nozarēs Biomasas ražošana un biomasas pārvēršana pārtikā, dzērienos, ražotos biobāzētos produktos, šķidrajās biodegvielās un bioelektrībā atbilst 8,3 % no Eiropas darbaspēka un 4,7 % no tās IKP 2019. gadā (t. i., 17,42 miljoni strādājošo un 657 miljardi EUR pievienotās vērtības ES pēc Brexit nozaru struktūrā) (dienestu darba dokumenta 3. attēls). Aptuveni 3 % lielā biobāzētā daļa ES iekšzemes ķimikāliju tirgū uzrāda svarīgu izaugsmes potenciālu (dienestu darba dokumenta 4. attēls). Eiropas biobāzēto ķimikāliju un materiālu globālā tirgus daļa aptuveni 31 % apmērā ir divreiz lielāka par fosilajos kurināmajos bāzētās nozares tirgus daļu (16 %). Pēdējā desmitgadē bioekonomikas nozaru loma ekonomiskās labklājības radīšanā ir uzlabojusies (dienestu darba dokumenta 5. attēls) ar visās valstīs novērotiem darba ražīguma (pievienotās vērtības uz darbinieku) ieguvumiem (dienestu darba dokumenta 6. attēls). Augstākais darba ražīgums tika novērots bioelektrības, biobāzētu ķimikāliju, zāļu, plastmasas un papīra ražošanā. Lielākā fosilas izcelsmes produktu aizstāšana ar biobāzētiem produktiem notika biobāzētos šķīdinātājos, biobāzētos polimēros, biobāzētā iepakojumā, biodegvielās un agroķimikālijās, un ražošanas izmaksas bija salīdzināmas ar fosilajiem produktiem (sk. dienestu darba dokumenta 2. tabulu). Fosilo izejvielu aizstāšana ar ķīmisko platformu produktiem un polimēru aizstāšana ar plastmasu pašlaik notiek nelielā apjomā ar augstu nākotnes potenciālu. Biorafinētavām plašā mērogā varētu būt svarīga loma (sk. 5. iedaļu). Par biotehnoloģijā balstītu apritīgu risinājumu tiešu un netiešu ietekmi uz vietējo ekonomiku liecina sadzīves atkritumos bāzētu barības vielu valorizācijas stratēģija izmantošanai lauksaimniecībā Itālijā, parādot, ka katru reizi, kad 100 000 tonnu notekūdeņu dūņu tiek pārvērstas par mēslošanas līdzekļiem, var tikt radīta kopējā pievienotā vērtība 8,5 miljonu EUR apmērā, kā arī 85 darbvietas. Lai gan Eiropas lauksaimniecības pārstrukturēšana dominē darbaspēka kopējā apjomā, pārtikas un citu biobāzēto nozaru izaugsme ES27 bija lielāka nekā primārajās nozarēs. Pārtikas, dzērienu, tabakas, tekstilizstrādājumu, koka izstrādājumu un mēbeļu, papīra, biobāzēto ķimikāliju, biobāzēto zāļu, biobāzētās plastmasas un bioelektrības ražošana nodrošina 7,92 miljonus darbvietu ar pievienoto vērtību 433 miljardu EUR apmērā. Pārtikas, dzērienu un tabakas nozarei ir vislielākā pievienotās vērtības daļa: 55 % (237 miljardi EUR). Pieaug jaunu pārtikas lietojumu skaits. Pētniecība un izstrāde ir strauji progresējusi privātajā sektorā, bet regresējusi publiskajā sektorā, un tas norāda, ka privāto ieinteresēto personu mobilizācija biobāzētu risinājumu pētniecībā, demonstrēšanā un izvēršanā ir bijusi auglīga. Tomēr ar sabiedrības iesaisti pētniecībā un izstrādē būtu jāturpina stiprināt un paplašināt biobāzētās nozares, kā tika veiksmīgi darīts biorūpniecības kopuzņēmumā (un tā pēctecī kopuzņēmumā “Apritīga biobāzēta Eiropa”, sk. 5.1. iedaļu un 1.1. dienestu darba dokumenta 1. izcēlumu). Pakalpojumu darbības, piemēram, zinātniskā pētniecība un izstrāde, digitalizācija, loģistika, ir svarīgs bioekonomikas elements, un ar tām varētu vairāk nekā divkāršot nodarbinātību un “bioekonomikas lielumu”. Pētījumi liecina, ka ar bioekonomiku saistīto pakalpojumu radītā pievienotā vērtība ES ir 400–1000 miljardi EUR, un tā laikposmā no 2005. līdz 2015. gadam vidēji auga straujāk nekā primārās ražošanas bioekonomikas nozares . Tomēr pašreizējā statistika nav labi pielāgota tam, lai sniegtu ticamu informāciju. Arī bioekonomikā aplūkoto pakalpojumu nozaru tvērums (sk. dienestu darba dokumenta 7. attēlu) dalībvalstīs būtiski atšķiras.

4.ES Bioekonomikas stratēģijas mērķi Eiropas zaļā kursa kontekstā Galvenie vēstījumi: ·Eiropa kopumā virzās uz to, ka Bioekonomikas stratēģijas mērķi tiks sasniegti, tomēr vidiskās problēmas paliek. ·Ir nepieciešama politikas koordinācija saistībā ar to, ka pastāv daudzkārtējs spiediens uz zemi, ko rada materiālu pieprasījums, jo īpaši sensitīvos darba tirgos. ·Ir jāpārveido un jāpārkvalificē darbaspēks visās Eiropas daļās, lai varētu īstenot taisnīgu pārkārtošanos. ·Turpinot īstenot ES Bioekonomikas stratēģiju un rīcības plānu, būtu jākoncentrējas uz konstatētajām problēmām. Šīs nodaļas mērķis ir analizēt, vai Eiropa virzās uz to, lai tiktu sasniegti pieci ES Bioekonomikas stratēģijas mērķi. Otrajā posmā šie mērķi tiks saskaņoti ar attiecīgajām iniciatīvām un politikām saskaņā ar Eiropas zaļo kursu. Ar ES bioekonomikas monitoringa sistēmu tiek novērtēts progress virzībā uz ilgtspējīgu un apritīgu bioekonomiku, pamatojoties uz ambicioziem principiem, kas virza ES bioekonomiku , aptverot visas trīs ilgtspējas dimensijas. Šajā satvarā ES Bioekonomikas stratēģijas pieci mērķi ir sadalīti sīkāk izklāstītos paziņojumos, kuros aprakstīta virzība uz šiem mērķiem. Eiropas trajektorija virzībā uz vēlamo bioekonomiku tiek novērtēta, izmantojot īpašus rādītājus, lai izmērītu pa šiem ceļiem panākto progresu. Tendences pagaidām neatspoguļo 2018. gada Bioekonomikas stratēģijas ietekmi, un tajās iejaucas daudzi citi faktori. 2012.–2021. gada datos balstītās tendences liecina, ka Eiropa kopumā virzās uz Stratēģijā aprakstīto mērķu sasniegšanu (1. izcēlums). Tomēr tendences liecina arī par dažām negatīvām norisēm. Neraugoties uz būtiskiem ieguvumiem, ko pēdējās desmitgadēs sniegušas ES vides un klimata politikas, Eiropa saskaras ar pastāvīgām vidiskajām problēmām . Novērtējumi atklāj, ka zemes un jūras ekosistēmas Eiropā ir noslogotas galvenokārt tādu tiešu vai netiešu antropogēno negatīvo faktoru dēļ kā, piemēram, piesārņojums, pastāvīga cilvēka iejaukšanās un klimata pārmaiņas (dienestu darba dokumenta 8. attēls). Tālāk dotajā 1. tabulā ir parādīta saistība starp Eiropas zaļā kursa iniciatīvām un pieciem Bioekonomikas stratēģijas mērķiem. Katrā iniciatīvā galvenā uzmanība ir pievērsta vismaz vienam Bioekonomikas stratēģijas mērķim (tumši zaļš), taču tiek atbalstīti arī citi mērķi (zaļš). Novērtējums neskar to, kāda būs iniciatīvu faktiskā ietekme. Dažos gadījumos saikne ar Bioekonomikas stratēģijas mērķi ir tikai netieša un iniciatīva to tieši nerisina un neatbalsta (gaiši zaļš), un tas izriet no atgriezeniskās saites ietekmes uz ekonomiku vai uzvedību. Šādos gadījumos ir jāpievērš īpaša uzmanība (papildu sīkāku informāciju par novērtējumu sk. dienestu darba dokumenta 4. nodaļā).

1. tabulā ir parādīts, ka ir jārisina dažādi kompromisi un problēmas: a) lielāks spiediens uz zemi saistībā ar negatīvās ietekmes mazināšanu (oglekļa sekvestrēšana) un pielāgošanos, dabas aizsardzību (piem., biodaudzveidība) un biomasas piedāvājumu, b) lielāks pieprasījums pēc materiāliem un bioenerģijas un c) neatbilstība starp esošo un nepieciešamo darbaspēku (piem., prasmes), kas rosina pārveidot un pārkvalificēt Eiropas darbaspēku. Piemēram, pētījumos tiek prognozēts, ka līdz 2050. gadam biomasas neatbilstība starp ilgtspējīgu tās piedāvājumu un tās pieprasījumu materiāliem un enerģijai būs 40–70 %. Pašreizējā krīze pēc neizprovocētā Krievijas iebrukuma Ukrainā skaidri parāda, ka Eiropai ir jāpalielina sava enerģētiskā neatkarība un jāstiprina pārtikas nodrošinājums, nepārtraucot virzību uz ilgtspējīgu, noturīgu un taisnīgu ekonomiku, kā noteikts Eiropas zaļajā kursā. Ir nepieciešami holistiski un vidiski ilgtspējīgi ražošanas modeļi, kuru mērķis ir palielināt sinerģijas un samazināt kompromisus, lai nepieļautu iespējamo papildu spiedienu uz dabas resursiem un izstrādātu viedus un ilgtspējīgus risinājumus. ES Bioekonomikas stratēģijas un rīcības plāna turpmākajā īstenošanā un turpmākajās darbībās būtu jākoncentrējas uz šīm problēmām. Pārtikas un uzturvielu nodrošinājuma garantēšana ES jau tagad ir ar pārtiku ļoti labi nodrošināts

reģions, kas uzrāda kopēju tendenci

virzībā uz pārtikas pieejamības un izmantošanas palielināšanu. Tomēr gadu no gada pastāv variācijas, kas saistītas ar ekstrēmiem laikapstākļu notikumiem, kā arī cenu un ģimeņu ekonomisko apstākļu mainīgumu. ES valstīs pastāv atšķirības pārtikas un uztura nodrošinājuma ziņā. Klimata pārmaiņu mazināšana

un pielāgošanās Pielāgošanās klimata pārmaiņām progresē

spēcīgākā tempā nekā mazināšana. Mazināšana uzrāda negatīvu tendenci meža piesaistītāja samazināšanās dēļ, kas daļēji saistīts ar izstrādes pieaugumu un ietver arī neplānotu mežizstrādi dabisko traucējumu un kaitēkļu dēļ. Eiropas konkurētspējas

stiprināšana un darbvietu radīšana Neapstrādātas un apstrādātas biomasas vērtībā,

bioekonomikas nozaru pievienotajā vērtībā un bioekonomikas ieguldījumā ekonomikas attīstībā ir vērojamas spēcīgas pozitīvas tendences. Vispārējā nodarbinātībā bioekonomikas nozarēs ir vērojamas mērenas tendences.

Atkarības no neatjaunīgiem neilgtspējīgiem resursiem samazināšana

neatkarīgi no tā, vai tie iegūti iekšzemē vai ārvalstīs ES parāda spēcīgu progresu attiecībā uz bioloģisko atkritumu novēršanu, atkalizmantošanu/reciklēšanu un atgūšanu, energoefektivitāti, kā arī biobāzētu produktu patēriņu un pieprasījumu. Jo sevišķi ES uzlabojas kopējo resursu atgūšana no atkritumiem. Laikposmā no 2012. līdz 2017. gadam bija vērojama spēcīga negatīva tendence materiālās pēdas, pārtikas zudumu un atkritumu samazināšanas ziņā. Dabas resursu ilgtspējīga

pārvaldība Pateicoties tam, ka ir palielinātas zemes un jūras teritorijas, kas apzīmētas kā “Natura 2000” teritorijas, rādītāju grupa, kas saistīta ar aizsargājamajām dabas teritorijām, uzrāda ļoti pozitīvas tendences. Ir ziņots par vāju pozitīvu tendenci saistībā ar strukturālām un funkcionālām ekosistēmas īpašībām. Spiediens no primārās ražošanas sistēmām ir atšķirīgs. Tendences uzlabojas attiecībā uz zivsaimniecību, ir neitrālas attiecībā uz lauksaimniecību, bet negatīvas — attiecībā uz mežsaimniecību. Vides kvalitāte un sugu daudzveidība uzrāda stabilas tendences. Kaut arī kopumā 2012.–2017. gada periodā tendences ir pozitīvas, ekosistēmas stāvoklis kopumā joprojām ir diezgan slikts.

Pārtikas un uztura nodrošinājuma garantēšana Dabas resursu ilgtspējīga pārvaldība Atkarības no neatjaunīgiem neilgtspējīgiem resursiem samazināšana neatkarīgi no tā, vai tie ir iegūti iekšzemē vai no ārvalstīm Klimata pārmaiņu mazināšana un pielāgošanās Eiropas konkurētspējas stiprināšana un darbvietu radīšana Aprites ekonomika [1] Industriālā stratēģija [2] Biodaudzveidības stratēģija [3] Stratēģija “No lauka līdz galdam” [4] Renovācijas vilnis [5] Eiropas Klimata akts [6] Ilgtspēju sekmējoša ķimikāliju stratēģija [7] Pielāgošanās stratēģija [8] Ilgtspējīgs finansējums [9] Nulles piesārņojuma rīcības plāns [10] ZIZIMM [11] Atjaunīgā enerģija [12] Meža stratēģija [13] Ilgtspējīgi oglekļa aprites cikli [14] [1] COM(2020) 98. Jauns aprites ekonomikas rīcības plāns. Tīrākai un konkurētspējīgākai Eiropai. [2] COM(2020) 102. Jauna Eiropas industriālā stratēģija. Un COM(2021) 350 final. 2020. gada Jaunās industriālās stratēģijas atjaunināšana: veidojot spēcīgāku vienoto tirgu Eiropas atveseļošanai. [3] COM(2020) 380. ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam. Atgriezīsim savā dzīvē dabu. Mērķi ietver 30 % zemes un jūras teritorijas aizsardzību, 10 % zemes un jūras teritorijas stingru aizsardzību; apputeksnētāju skaita samazināšanās apturēšanu; invazīvo svešzemju sugu apdraudēto Sarkanās grāmatas sugu skaita samazināšanu par 50 %; sugu piezvejas ievērojama samazināšana; ES tiek iestādīti trīs miljardi jaunu koku; pieskaņojoties stratēģijas “No lauka līdz galdam” mērķiem. [4] COM(2020) 381. Stratēģija “No lauka līdz galdam” taisnīgas, veselīgas un videi draudzīgas pārtikas sistēmas vārdā. Mērķi līdz 2030. gadam ietver ķīmisko pesticīdu lietošanas un riska samazināšanu par 50 % un bīstamāku pesticīdu, bīstamo ķimikāliju, barības vielu zudumu un antimikrobiālo līdzekļu pārdošanas samazināšanu lauksaimniecībā par 50 %; 25 % no lauksaimniecības platībām aizņem bioloģiskā lauksaimniecība. [5] COM(2020) 662. Eiropas Renovācijas vilnis — par zaļākām ēkām, jaunām darbvietām un labāku dzīvi. Sk. arī COM(2021) 802 priekšlikumu direktīvai par ēku energoefektivitāti (pārstrādāta versija). [6] EU(2021) 1119. “Eiropas Klimata akts”. Mērķi ietver SEG emisiju samazināšanu par 55 % līdz 2030. gadam; klimatneitralitātes sasniegšanu līdz 2050. gadam. Sk. arī oglekļa ievedkorekcijas mehānismu (COM(2021) 564 final). [7] COM(2020) 667. Ilgtspēju sekmējoša ķimikāliju stratēģija — ceļā uz vidi, kas brīva no toksikantiem. [8] COM(2021) 82. Ceļā uz klimatnoturīgu Eiropu — jaunā ES Klimatadaptācijas stratēģija. [9] COM(2021) 390. Pārejas uz ilgtspējīgu ekonomiku finansēšanas stratēģija un ES(2020) 852. Taksonomijas regula. [10] COM(2021) 400. Ceļš uz veselīgu planētu itin visiem: ES gaisa, ūdens un augsnes nulles piesārņojuma rīcības plāns. Mērķi līdz 2030. gadam ietver gaisa piesārņojuma izraisīto priekšlaicīgas nāves gadījumu skaita samazināšanu par 55 % un to cilvēku īpatsvara samazināšanu par 30 %, kuriem hroniski traucē transporta troksnis; ievērojamu atkritumu radīšanas, sadzīves atkritumu atliku un plastmasas piegružojuma jūrā samazinājumu (par 50 %), vidē nonākušās mikroplastmasas samazinājumu par 30 %; barības vielu zudumu un ķīmisko pesticīdu izmantojuma samazināšanu par 50 %; tādu ES ekosistēmu samazinājumu par 25 %, kurās gaisa piesārņojums apdraud biodaudzveidību. [11] COM(2021) 554. Priekšlikums ZIZIMM regulas grozījumam. Mērķis — 310 Mt CO2 eq / gadā neto siltumnīcefekta gāzu piesaiste ES27 ZIZIMM sektorā, nosakot individuālus mērķus katrai dalībvalstij. [12] COM(2021) 557. ES(2018) 2001 grozījums. Par to, lai veicinātu no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanu. Grozījuma mērķi ietver atjaunīgās enerģijas īpatsvara palielināšanu līdz 40 %, palielinātus ilgtspējas kritērijus, citstarp attiecībā uz kaskādes principu. [13] COM(2021) 572. Jaunā ES Meža stratēģija 2030. gadam. [14] COM(2021) 800. Paziņojums par ilgtspējīgiem oglekļa aprites cikliem; citstarp mērķis līdz 2030. gadam panākt, ka 20 % no ķīmiskajos un plastmasas produktos izmantotā oglekļa ir no ilgtspējīgiem nefosiliem avotiem, kā arī paziņot par rīcību saistībā ar integrēta zemes izmantojuma novērtējumiem. 5.Bioekonomikas darbību progress saskaņā ar Bioekonomikas stratēģijas rīcības plānu Galvenie vēstījumi: ·ES Bioekonomikas rīcības plāna vispārēja īstenošana notiek veiksmīgi un jau ir devusi ieguldījumu Eiropas zaļā kursa mērķu sasniegšanā. ·Spēcīgākais progress ir panākts biobāzētu risinājumu izstrādē, izmantojot pētniecību un inovāciju un palielinot publiskas un privātas investīcijas (1. rīcības joma). ·Uzlabota sadarbība ar dalībvalstīm un demonstrācijas projekti ir likuši pamatus reģionālai un valsts bioekonomikas izvēršanai, koncentrējoties uz mazāk attīstītām valstīm (2. rīcības joma). ·Izpratne par bioekonomikas ekoloģiskajām robežām ir uzlabojusies (3. rīcības joma). Tomēr joprojām ir nepilnības attiecībā uz to, kā labāk pārvaldīt biosfēras izmantošanu, lai izpildītu vidiskās un ekonomiskās prasības klimatneitrālā Eiropā, un kā veicināt ilgtspējīgākus patēriņa modeļus, lai nodrošinātu vidisko integritāti. Šajā nodaļā ir apkopots panāktais progress saistībā ar 2018. gada Bioekonomikas stratēģijas un rīcības plāna 14 darbībām trijās darbību jomās. Lielākajā daļā darbību tiek īstenoti vidēja termiņa un ilgtermiņa procesi, un to gala rezultāti tiks sasniegti nākotnē. Plašāka informācija par darbībām sniegta dienestu darba dokumenta 5. nodaļā. 5.1.Biobāzētu nozaru stiprināšana un palielināšana, investīciju un tirgu atraisīšana Pirmās rīcības jomas mērķis ir stiprināt un palielināt biobāzētās nozares un atraisīt investīcijas un tirgus. Darbības arī veicina pētniecību un inovāciju vērtību ķēdēs un uzlabo inovācijas darbību koordināciju. Daudzsološas inovācijas biobāzētajās nozarēs ietver analītiskās metodes un bioloģisko izpēti, biomolekulu izstrādi un inženieriju, kā arī risinājumus ilgtspējīgākai biomasas izmantošanai. Biorūpniecības kopuzņēmums (kopuzņēmums BBI, 2014.–2021. gads) līdz 2024. gadam (pēdējo projektu beigas) būs piesaistījis privātās investīcijas 2,73 miljardu EUR apmērā, kam pievienots ES atbalsts 835 miljonu EUR apmērā (sīkāka informācija sniegta dienestu darba dokumenta 1. izcēlumā). Jaunā “Apritīgas biobāzētas Eiropas” (ABE) partnerība (2021–2031) saņem ES ieguldījumu 1 miljarda EUR apmērā, lai turpinātu stiprināt un palielināt ES biobāzētās nozares visos inovācijas cikla posmos, un šis finansējums ir jāpapildina ar vismaz tikpat lielu privātā partnera — Biobāzētās rūpniecības konsorcija — ieguldījumu. Bioekonomikas stratēģijas paātrināšanas instrumentu kopumā (BSPIK) ir integrēti bioekonomikas instrumenti un atbalsta materiāls, kas izstrādāts “Apvāršņa 2020” projekta POWER4BIO ietvaros, piemēram, biobāzētu risinājumu katalogs. ES reģionu gatavību investīcijām atbalsta Komisija, izmantojot pašnovērtējuma instrumentu. ES Bioekonomikas stratēģijas nolūks bija veicināt jaunu ilgtspējīgu biorafinētavu attīstību Eiropā plašā mērogā, lai nodrošinātu jaunus lietojumus, ar ko aizstāj fosilas izcelsmes produktus (sk. dienestu darba dokumenta 1. infografiku). Kā apstiprināts arī biorafinētavu perspektīvā 2030. gadam Eiropā, tām varētu būt būtiska nozīme rūpniecisko iekārtu pārveidē. ES darbojas vairāk nekā 300 ķimikāliju un materiālu biorafinētavas (piem., sk. 4. attēlu par kopuzņēmuma BBI vadošajām biorafinētavām un to vērtības ķēdēm). Piemēram, Eiropā ir 139 koksnes biomasas biorafinētavas, un ir plānots izveidot vēl 28, lai divkāršotu to apgrozījumu līdz 2030. gadam. Politika un regulējumi, jo īpaši tie, kas pieņemti kopš 2018. gada, ir bijuši izšķiroši, privātajiem uzņēmumiem pieņemot lēmumus par investīcijām attiecībā uz biorafinētavām. Tomēr piekļuve tirgum joprojām ir sarežģīta, jo trūkst visaptverošas regulatīvas politikas pieejas un pastāv liela starpība starp biobāzēto produktu pašreizējām izmaksām un patērētāju gatavību maksāt. Zilās bioekonomikas forumā tika identificēti vairāki risinājumi, kas ir īstenoti piekrastes teritorijā. Foruma ieteikumi ir viens no sākumpunktiem gaidāmajai ES Aļģu iniciatīvai, kuru Komisija plāno pieņemt 2022. gada 4. ceturksnī. Aļģu un gliemju, vēžveidīgo un adatādaiņu akvakultūra var kalpot kā bioremediācijas instruments, attīrot no jūras ūdeņiem barības vielas, oglekli un piesārņotājus. BlueInvest platforma un Eiropas jūrlietu, zivsaimniecības un akvakultūras fonds (EJZAF) atbalsta investīcijas plašākā zilajā ekonomikā, arī aļģēs. Aizvien vairāk projektu “Apvāršņa 2020” un “Apvāršņa Eiropa” ietvaros, to skaitā misija “Atjaunot mūsu okeānu un ūdeņus līdz 2030. gadam”, atbalsta jūras un okeānus bez plastmasas, kā arī ar aļģēm saistītus projektus. Lai atraisītu investīcijas, jaunais Eiropas aprites bioekonomikas fonds ir pirmais riska fonds, kas koncentrējas tikai uz bioekonomiku un aprites bioekonomiku Eiropā, un tam ir atbilstošs finansējums no programmas “Apvārsnis 2020” un Eiropas Investīciju bankas līdzekļiem. Fonda mērķis ir investīcijas 250 miljonu EUR apmērā, un līdz 2021. gada beigām vēl tika piesaistīts kapitāls 206 miljonu EUR apmērā. Novērtējumi parāda nevienmērīgu bioekonomikas darbību sadalījumu starp dažādiem ES makroreģioniem un dalībvalstīm (piem., ķimikāliju un materiālu biorafinētavu sadalījums, ieguldījumi Eiropas aprites bioekonomikas fondā, kā arī nepietiekama inovācijas intensitāte biobāzētajās nozarēs), kas vismaz zināmā mērā ir saistīts ar inovācijas sniegumu, kurš izmērīts, izmantojot Eiropas inovācijas rezultātu pārskatu.

5.2.Vietējo bioekonomiku strauja izvēršana visā Eiropā Eiropas Komisija ir izveidojusi vairākas darba plūsmas ar dalībvalstīm, lai strauji izvērstu vietējās bioekonomikas visā Eiropā. Eiropas bioekonomikas rīcībpolitikas forums veicina zināšanu un paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm, lai izstrādātu un īstenotu valsts un reģionālās bioekonomikas rīcībpolitikas. Sadarbība starp dalībvalstīm tika veicināta, izmantojot bioekonomikas rīcībpolitikas atbalsta mehānismu kā abpusēju mācīšanās pieredzi, nosakot 10 galvenos politikas vēstījumus, lai vadītu valsts bioekonomikas stratēģijas un/vai rīcības plāna izstrādi. Ekspertu grupa veica BIOEAST prognozēšanas pasākumu, kas ir pirmais šāda veida pasākums reģionā, un palielināja izpratni par to, cik svarīgi ir ieguldīt konkrētos pētījumos un inovācijā, kā arī valsts bioekonomikas attīstības programmās . Vairākas izmēģinājuma darbības piekrastes, lauku un pilsētu bioekonomikas attīstības atbalstam parāda bioekonomikas potenciālu uz vietas, un tās ir atbalstītas, izmantojot dažādus ES instrumentus, piemēram, kopējo lauksaimniecības politiku (KLP), Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF), Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu (EJZF), “LIFE”, Inovāciju fondu, programmas “Apvārsnis 2020” un “Apvārsnis Eiropa” ar to partnerībām (kopuzņēmumu BBI un kopuzņēmumu “Apritīga biobāzēta Eiropa”), kā arī misijas (piem., augsnes un okeāna misijas). Lai uzlabotu sinerģijas un papildināmību starp ES iniciatīvām, reģionālajām politikām un to instrumentiem, ir vajadzīgas turpmākas investīcijas infrastruktūrā nolūkā izmantot biomasas potenciālu. Stratēģiskās izvēršanas programmas projekts novērsīs sadrumstalotību pētniecības un inovācijas jomā, kā arī stiprinās mijiedarbību un papildināmību starp iniciatīvām, instrumentiem un politikas jomām. Jaunajā KLP, vienā no tās īpašajiem mērķiem skaidri tika iekļauta bioekonomika. Jaunā KLP ļauj dalībvalstīm noteikt intervences, kas pielāgotas to vietējai realitātei, lai veicinātu bioekonomikas attīstību lauku apvidos, sniedzot iespēju pāriet no atsevišķiem projektiem uz sistēmiskāku pieeju un atbalstot primāros ražotājus viņu centienos veikt inovācijas un veicināt bioekonomiku. ES struktūrfondi joprojām ir nozīmīgi finanšu ieguldītāji bioekonomikas izvēršanā, to skaitā Eiropas Jūrlietu, zivsaimniecības un akvakultūras fonds, kas ir piešķīris 36 miljonus EUR jūras bioekonomikai. Programmas “Apvārsnis 2020” projekts HOOP saņēma 7,9 miljonus EUR kā ES ieguldījumu, lai atbalstītu Eiropas pilsētu izmēģinājuma grupu ar mērķi piesaistīt investīcijas 51 miljona EUR apmērā pilsētu aprites biobāzētās ekonomikas stratēģiju īstenošanai, papildu darbvietu radīšanai un atkritumu reciklēšanai/samazināšanai. 2021. gadā Eiropas Komisija izveidoja Apritīgo pilsētu un reģionu iniciatīvu, kas sniegs turpmāku atbalstu apritīgas biobāzētās ekonomikas projektiem vietējā un reģionālā līmenī, izmantojot demonstrējumus un projektu attīstības / tehnisko palīdzību. Bioekonomikas integrēšana ir atkarīga no nākamās paaudzes. Jaunieši ir nozīmīgi zināšanu vairotāji un vēstneši. Veiksmīga izvēršana arī pieprasa darbaspēku, kas ir labi sagatavots, lai pārkārtotos uz labāku ilgtspēju un apritīgumu.Kā darbību saskaņā ar ES Bioekonomikas stratēģiju un 3. ilgtspējīgas attīstības mērķi Komisija uzsāka pētījumu, lai izpētītu bioekonomikas izglītības un apmācības satura attīstību. 5.3.Bioekonomikas ekoloģisko robežu izprašana Trešajā rīcības jomā Eiropas Komisijas Bioekonomikas zināšanu centrs veido zināšanu bāzi par galvenajiem jautājumiem, piemēram, par ilgtspējīgu biomasas piedāvājumu un pieprasījumu un norādījumiem par to, kā pārvaldīt veselīgas un noturīgas ekosistēmas bioekonomikā, kā arī par Eiropas mēroga monitoringa sistēmas izstrādi ar mērķi novērtēt ES bioekonomikas vidisko, sociālo un ekonomisko ilgtspēju (sk. 4. nodaļu). Eiropas meža informācijas sistēma (FISE) sniedz piekļuvi ar mežu saistītiem datiem un darbojas kā jaunas saskaņotas meža informācijas dzinējspēks. Ekosistēmu pakalpojumu kartēšana un novērtēšana (MAES) sniedz informāciju par zemes, saldūdens un jūras ekosistēmām kā datu pamatu turpmākiem novērtējumiem un politikas norisēm. Tiek pieņemtas ievērojamas iniciatīvas, lai izveidotu “dzīvās laboratorijas”, kas paātrina pārkārtošanos uz agroekoloģiju, kā arī lai vairotu izpratni par mikrobioloģisko daudzveidību un izstrādātu uz mikrobiomu balstītus risinājumus. “Dzīvās laboratorijas” tiek attīstītas arī saistībā ar ES misiju “Augsnes kurss Eiropai”, lai atjaunotu augsnes auglību. Lai vēl vairāk padziļinātu mūsu izpratni par mikrobioma risinājumiem un lietojumiem, Komisija sadarbojas ar starptautiskajiem partneriem, izmantojot īpašu darba grupu ES vadītā Starptautiskā bioekonomikas foruma ietvaros. Tiek izstrādāta ES mēroga apputeksnētāju shēma. Jaunajā Eiropas līdzfinansētajā biodaudzveidības partnerībā Biodiversa+ kā viens no mērķiem ir iekļauts atbalsts biodaudzveidības monitoringam, arī ES apputeksnētāju monitoringa shēmai (EUPOMS). Kopumā trešās rīcības jomas darbības ir veicinājušas labāku izpratni par bioekonomikas ekoloģiskajām robežām. Tomēr ir jādara vairāk, lai no labākas izpratnes virzītos uz labāku bioekonomikas ieviešanu planētas iespēju robežās. Joprojām trūkst zināšanu par to, kā labāk pārvaldīt biosfēras izmantošanu, lai izpildītu vidiskās un ekonomikas prasības klimatneitrālā Eiropā, un kā veicināt ilgtspējīgākus patēriņa modeļus, lai nodrošinātu vidisko integritāti. 6.Bioekonomikas iespēju atraisīšana Galvenie vēstījumi par ES Bioekonomikas stratēģijas iespējamiem turpmākajiem virzieniem: ·ES Bioekonomikas stratēģijas īstenošana ir jāstiprina saistībā ar Eiropas zaļo kursu. ·Daudzas darbības ir bijušas veiksmīgas un būtu jāpastiprina. ·Turpmākā bioekonomikas darbību īstenošana būs vērsta uz to, lai papildus izprastu zemes izmantošanas kompromisus, kā arī veicinās uz patēriņu balstītu bioekonomiku. 6.1.Ieinteresēto personu viedoklis Atsauksmes, kas saņemtas no dalībvalstu ekspertiem, Eiropas Bioekonomikas rīcībpolitikas foruma locekļiem, kā arī no ārējām ieinteresētajām personām, liecina, ka ES Bioekonomikas stratēģija un tās rīcības plāns tiek uztverti pozitīvi. Valsts un reģionālā līmenī notiek vairākas papildu darbības (sk. dienestu darba dokumenta 6. nodaļu). Tomēr atsauksmēs arī tika identificētas turpmākās vajadzības, lai labāk reaģētu uz jauno politikas kontekstu kopš Eiropas zaļā kursa un ar to saistīto iniciatīvu pieņemšanas, kā arī lai to veicinātu, piemēram: ·jāpievērš lielāka uzmanība ilgtspējas novērtējumam un ilgtspējīgai bioloģisko resursu pārvaldībai un izmantošanai, piemēram, risinot būtiskus kompromisus un novēršot pārmērīgu patēriņu;