KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 2013. GADA ZIŅOJUMS PAR TO, KĀ TIEK ĪSTENOTA REGULA (EK) Nr. 300/2008 PAR KOPĪGIEM NOTEIKUMIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS JOMĀ /* COM/2014/0399 final */





KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 2013. GADA ZIŅOJUMS PAR TO, KĀ TIEK ĪSTENOTA REGULA (EK) Nr. 300/2008 PAR KOPĪGIEM NOTEIKUMIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS JOMĀ Ziņojums attiecas uz laikposmu no 2013. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim IEVADS 2013. gadu raksturo aviācijas drošības noteikumu konsolidācija un aktīvs darbs, lai īstenotu gaidāmos jaunos noteikumus attiecībā uz gaisa kravu un šķidrumu pārvadāšanu rokas bagāžā. Pēdējais pārejas periods saistībā ar aviācijas drošības pasākumiem, kuri tika ieviesti ar Regulu (EK) Nr. 300/2008, noslēdzās aprīlī. Tas attiecās uz prasību, ka gaisa kravas un pasta zināmos nosūtītājus apstiprina pilnvarotās iestādes, nevis vienkārši nosaka saistīts pilnvarotais pārstāvis. Līdz ar to Komisijas pārbaudēs uzsvars tika likts uz atbilstību šīm jaunajām prasībām. Izņemot drošības apdraudējuma brīdinājuma signālus, kurus augustā rosināja Amerikas Savienotās Valstis, Eiropā šajā gadā nebija nepieciešamības īstermiņā pastiprināt aviācijas drošības kontroles pasākumus. Šie drošības apdraudējuma brīdinājuma signāli apliecināja arī nepieciešamību uzlabot ES dalībvalstu, kā arī valstu un iestāžu sadarbību. Šāda nepieciešamība tika norādīta jau augsta līmeņa darba grupas 2010. gada ziņojumā par gaisa kravu pārvadājumu drošības stiprināšanu, bet darbs šajā jomā ir jāveic arī turpmāk. Viens no galvenajiem ES aviācijas drošības projektiem ir pakāpeniska uz tehnoloģijām balstītu kontroles pasākumu īstenošana attiecībā uz pasažieru rokas bagāžā pārvadātiem šķidrumiem. Lidostu ekspluatanti un drošības aprīkojuma ražotāji 2013. gadā pilnveidoja sadarbību, lai labāk sagatavotos šķidrumu pārvadāšanas ierobežojumu daļējas atcelšanas īstenošanai no 2014. gada 31. janvāra. Komisija atbalsta šo un citus projektus, ar kuriem tiek uzlabota lidostu aprīkojuma atklāšanas spējas efektivitāte un drošības pasākumi, 2013. gadā ieinteresētās puses pirmo reizi iepazīstinot ar Tehnoloģiju ceļvedi, kas tiek nepārtraukti atjaunināts. Īstenošanas datums — 2014. gada 1. jūlijs — tuvojas attiecībā uz vēl vienu nozīmīgu ES aviācijas drošības projektu — saistībā ar ES ienākošu kravu un pastu. Komisija 2013. gada otrajā pusē pilnveidoja sadarbību ar dalībvalstīm un nozari, lai nodrošinātu minētā projekta netraucētu īstenošanu. Pašlaik tiek īstenoti vairāki pasākumi, lai ES pilnveidoto sistēmu izskaidrotu trešām valstīm un starptautiskajām organizācijām (Eiropas Civilās aviācijas konferencei (ECAC), Starptautiskajai Civilās aviācijas organizācijai (ICAO)). Komisija kopā ar dalībvalstīm 2013. gadā turpināja darbu pie ES riska novērtējuma dažādās jomās, izvēršot un pielāgojot gaisa kravas pārvadājumiem izmantoto metodoloģiju citām drošības jomām, piemērošanā vispirms pievēršoties tiem riska veidiem, kuri ir saistīti ar pasažieriem. Starptautiskajā līmenī Komisija efektīvi piedalījās visos būtiskajos ICAO pasākumos, kuros tā palielināja ES redzamību un ietekmi attiecībā uz starptautisko aviācijas drošības politiku. Komisija plaši sadarbojas arī ar galvenajiem trešo valstu partneriem un 2013. gadā organizēja vairākas divpusējas un daudzpusējas tikšanās un piedalījās tajās. Vēl viena joma, kurā visu gadu notika cieša sadarbība starp dalībvalstīm un Komisiju, ir ES pārbaužu veikšana, uzraugot to, kā dalībvalstis un attiecīgie uzņēmumi īsteno aviācijas drošības pasākumus. Atbilstības līmenis joprojām bija stabils, un 2013. gadā nebija nepieciešama ES “vienas pieturas drošības sistēmas” darbības apturēšana. PIRMĀ DAĻA Pārbaudes 1. Vispārīga informācija Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 300/2008 noteikumiem Komisijai ir jāveic dalībvalstu aviācijas drošības iestāžu (turpmāk — “pilnvarotās iestādes”) un ES lidostu pārbaude. Savienības programma attiecas arī uz Šveici, bet Norvēģijā un Islandē pārbaudes saskaņā ar līdzīgiem noteikumiem veic Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) Uzraudzības iestāde (EUI). Pārbaužu veikšanai Komisijas rīcībā ir darba grupa, kurā uz pilnu un vai nepilnu slodzi strādā 10 aviācijas drošības inspektori. Šo inspektoru darbu atbalsta dalībvalstu, Islandes, Norvēģijas un Šveices ieceltie valstu auditori, kuri kvalifikāciju līdzdalībai Komisijas veiktajās pārbaudēs ir ieguvuši mācībās, kuras nodrošināja Komisija. 2013. gadā veiktajās pārbaudēs piedalījās 72 šādi valstu auditori. Visas Komisijas un EUI līdz šim veiktās atbilstības uzraudzības darbības ir apkopotas 1. pielikumā dotajā tabulā. 2. Valstu pilnvaroto iestāžu pārbaudes Komisija 2013. gadā pabeidza pilnvaroto iestāžu pārbaužu trešo ciklu un uzsāka ceturto ciklu. Kopā 2013. gadā tika veiktas septiņas pārbaudes, no kurām četras — jaunā cikla ietvaros. Vairumā dalībvalstu šajās pārbaudēs tika konstatēti ievērojami uzlabojumi, salīdzinot ar agrāko situāciju. Visbiežāk atklātie trūkumi 2013. gadā bija līdzīgi 2012. gada pārbaudēs konstatētajiem trūkumiem un galvenokārt bija saistīti ar to, ka valstu aviācijas drošības programmas un valstu kvalitātes kontroles programmas nebija pilnībā saskaņotas ar tiesisko regulējumu, ko nosaka Regula (EK) Nr. 300/2008. Aviācijas drošības pasākumu izpildes ziņā vairums pārbaudīto dalībvalstu spēj atklāt un ātri novērst nepilnības galvenajās drošības jomās. Tomēr dažas dalībvalstis resursu nepietiekamības dēļ saistībā ar spiedienu uz publiskajiem budžetiem, kā arī tādēļ, ka iesaistītas daudzas organizācijas, nepietiekami uzraudzīja lidostu zināmos piegādātājus un patērēšanai lidojumā paredzētos krājumus. Dažās pārbaudītajās dalībvalstīs bija nepieciešams uzlabot arī ārvalstu gaisa pārvadātāju regulāro uzraudzību. Korekcijas process trūkumu konstatēšanas gadījumā visbiežāk bija atbilstošs, un visās dalībvalstīs bija iespējams piemērot sankcijas. 3. Sākotnējās pārbaudes lidostās 2013. gadā tika veiktas divdesmit sešas sākotnējās lidostu pārbaudes, kas salīdzinājumā ar 2012. gadu ir par trim pārbaudēm vairāk. Galvenokārt tas izskaidrojams ar to, ka vairāk tika veiktas kravas pārbaudes un pārbaudes mazākās lidostās, kuru veikšanai vajadzīgs mazāks skaits inspektoru. Pārbaudes tika veiktas atbilstoši visām nodaļām (lai gan ne katrā pārbaudē). Kopējais tādu pamatpasākumu procentuālais daudzums, kuri tika atzīti par atbilstošiem, 2013. gadā bija 80 %, kas aptuveni atbilst iepriekšējā gada līmenim. Tradicionālo pasākumu[1] jomā atklātie trūkumi bieži vien, līdzīgi kā agrāk, bija saistīti ar cilvēcisko faktoru. Tie galvenokārt bija saistīti ar personāla pārbaudes kvalitāti, kā arī ar dažām kravas pārvadājumu drošības prasībām. Konkrētāk, personāla pārbaudēs problēmas joprojām radīja tas, ka netiek nodrošināta personāla manuālās pārbaudes pietiekami augsta kvalitāte. Kravas pārvadājumu jomā neatbilstības lielākoties bija saistītas ar prasību vienmēr piemērot visatbilstīgāko pārbaudes metodi, ņemot vērā sūtījuma raksturu. Šīs ar cilvēcisko faktoru saistītās problēmas jārisina, nodrošinot papildu mācības un uzraudzību. Turklāt daži papildu pasākumi, kuri ieviesti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 300/2008 reglamentējošajiem noteikumiem, 2013. gadā pārbaudītajās lidostās vēl nebija īstenoti apmierinošā līmenī. Neatbilstība veidojās saistībā ar paaugstināta riska kravas un pasta drošības kontroles metodēm un standartiem, kā arī saistībā ar lidostu krājumiem, patērēšanai lidojumā paredzētajiem krājumiem un mācībām. Valstu kvalitātes kontrolē uzmanība jāpievērš arī noteiktām prasībām gaisa kuģu drošības jomā. Dalībvalstu pilnvarotajām iestādēm būtu aktīvi jāseko tam, kā tiek īstenoti šie jaunākie noteikumi. Turklāt, lai dažās no šīm jomām uzlabotu pārskatāmību un konsekvenci, 2013. gadā tika sagatavoti tiesību aktu grozījumi, kuru pieņemšana plānota 2014. gadā. Šiem pasākumiem vajadzētu ievērojami uzlabot atbilstības līmeni. 4. Pārbaudes par paveikto darbu Saskaņā ar Komisijas Regulas (ES) Nr. 72/2010[2] 13. pantu Komisija regulāri veic ierobežotu skaitu pārbaužu par paveikto darbu. Ja sākotnējās pārbaudes laikā tika konstatēti vairāki nopietni trūkumi, kā arī — izlases kārtībā — lai pārbaudītu valsts atbilstības uzraudzības darbību un ziņošanas pasākumu precizitāti, tiek ieplānots jauns apmeklējums. 2013. gadā tika veiktas piecas šādas darbības, un lielākoties apstiprinājās, ka konstatētie trūkumi ir atbilstīgi novērsti. 5. Novērtējums 2013. gadā, pirms Horvātijas pievienošanās ES, tika veikts Horvātijas lidostas novērtējums. Turklāt ar ASV noslēgtā sadarbības nolīguma ietvaros tika veikts vienas ASV lidostas novērtējums. Turpmāka novērtēšana tika veikta vienā Kanādas lidostā, kā arī izvēlētās Grenlandes, Farēru salu, Gērnsijas, Džersijas un Menas salas lidostās, ņemot vērā atsevišķu šajās valstīs[3] izvietotu lidostu plānoto iekļaušanu Savienības “vienas pieturas drošības sistēmā”. 6. Nenoslēgtas lietas, 15. panta lietas un juridiskās procedūras Pārbaudes lietas paliek nenoslēgtas līdz brīdim, kad Komisija ir pārliecinājusies, ka ir veiktas pienācīgas korekcijas darbības. 2013. gadā tika slēgtas 45 lietas (32 saistībā ar lidostām un 13 — ar pilnvarotajām iestādēm). Pavisam kopā gada beigās palika nenoslēgtas 9 lietas saistībā ar pilnvarotajām iestādēm un 20 — saistībā ar lidostu pārbaudēm. Ja lidostā konstatētie trūkumi ir tik nopietni, ka ievērojami apdraud vispārējo civilās aviācijas drošību Savienībā, Komisija piemēro 15. pantu Komisijas Regulā (ES) Nr. 72/2010. Tas nozīmē, ka par situāciju tiek brīdinātas visas citas pilnvarotās iestādes un ka būtu jāapsver papildu pasākumi attiecībā uz lidojumiem no konkrētās lidostas. Saistībā ar 15. pantu 2013. gadā netika ierosināta neviena lieta. Cits iespējamais piespiedu izpildes pasākums, it īpaši vissmagākajos gadījumos vai trūkumu ieilgušas nenovēršanas vai atkārtošanās gadījumos, ir pienākumu neizpildes procedūras sākšana. Pēc valsts pārvaldes iestāžu pārbaudes 2013. gadā tika uzsākta viena pienākumu neizpildes proce­dūra. Attiecīgā dalībvalsts nespēja nodrošināt pietiekamu auditoru skaitu, lai veiktu regulārās atbil­stības uzraudzības darbības, kā arī neinformēja Komisiju par alternatīviem drošības pasākumiem, kuri atšķiras no kopīgajiem pamatstandartiem un tika īstenoti mazās lidostās. Šīs lietas izskatīšana 2013. gada beigās vēl nebija pabeigta. 7. Dalībvalstu pašu veiktā izvērtēšana II pielikuma 18.1. punkts Regulā Nr. 300/2008, kas grozīta ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 18/2010[4], uzliek dalībvalstīm pienākumu katru gadu līdz marta beigām iesniegt Komisijai ikgadēju ziņojumu par valsts atbilstības uzraudzības rezultātiem par laikposmu no iepriekšējā gada janvāra līdz decembrim. Visas dalībvalstis laikus iesniedza ziņojumus par laikposmu no 2012. gada janvāra līdz decembrim, un tie atbilda Komisijas sagatavotajam modelim. Galvenie konstatētie trūkumi bija saistīti ar to, ka dažas dalībvalstis joprojām nebija ieviesušas visus drošības pasākumus, nebija veikušas pietiekami plašu inscenētu testēšanu un nebija pietiekami stiprinājušas savus sekojuma pasākumus un izpildes nodrošināšanas režīmu. Turklāt tika konstatēts, ka attiecībā uz zināmajiem piegādātājiem nav veikta valstu kvalitātes kontrole. OTRĀ DAĻA Tiesību akti un papildu instrumenti 1. Tiesību akti Nesenie negadījumi[5] un nepārtrauktais riska novērtējums apliecina, ka civilā aviācija joprojām ir uzbrukumu mērķis un rodas jauni un inovatīvi apdraudējumi, uz kuriem jāreaģē ar piemērotiem un riska novērtējumā pamatotiem aizsardzības pasākumiem. Tāpēc Komisija un dalībvalstis nemitīgi veic ietekmi mazinošus pasākumus, lai sasniegtu visaugstāko drošības līmeni, līdztekus maksimāli samazinot šo darbību nevēlamo ietekmi. 2013. gadā tika pieņemti jauni aviācijas drošības tiesību akti, lai, pirmkārt, pilnveidotu un uzlabotu tiesisko regulējumu, ko nosaka Regula (EK) Nr. 300/2008, un, otrkārt, noteiktu jaunus kopīgus pamatstandartus pasažieru pārbaudēm, pakāpeniskai ierobežojumu īstenošanai attiecībā uz šķidrumiem rokas bagāžā, kravas drošībai un ES aviācijas drošības validācijai trešās valstīs. Pasažieru pārbaužu jomā jaunie noteikumi, kuri pieņemti 2013. gada sākumā, ļauj izmantot jaunu, inovatīvu pārbaudes metodi, lietojot kombinētu rokas metāla detektoru un sprāgstvielu palieku detektoru noteiktu pasažieru ķermeņa daļu pārbaudei, piemēram, noteiktu galvassegu, ieģipsējuma vai protēzes pārbaudei, gadījumos, kad manuāla pārbaude tiek uzskatīta par nepietiekamu un/vai nevēlamu. Attiecībā uz ierobežojumiem, kuri noteikti saistībā ar šķidrumu, aerosolu un gelu pārvadāšanu gaisa kuģos pasažieru rokas bagāžā, 2012. gadā kļuva skaidrs, ka līdz noteiktajam termiņam — 2013. gada 29. aprīlim — nebūs reālistiski šos ierobežojumus aizstāt ar skenēšanu. To galvenokārt noteica skenēšanas aprīkojuma darbības problēmas, kuras galarezultātā radītu būtisku risku, ka pasažieriem būtu papildu neērtības. Tāpēc 2013. gada pirmajā ceturksnī tika pieņemti tiesību akti par pieejas pārskatīšanu saistībā ar pakāpenisku skenēšanas ieviešanu, vispirms līdz 2014. gada 31. janvārim ieviešot ar nodokli neapliekamo šķidrumu, aerosolu, gelu un diētisko produktu skenēšanu. Komisija 2013. gada jūlijā pieņēma papildinošus noteikumus drošu piegādes ķēžu atbilstības validācijai attiecībā uz gaisa kravām, kuru izcelsmes valsts atrodas ārpus ES. Šie papildu noteikumi bija daļa no Komisijas darba, lai palīdzētu dalībvalstīm un uzņēmumiem ievērot 2014. gada jūlija termiņu. Līdz minētajam termiņam gaisa pārvadātājiem, kuri vēlas ievest kravas ES no ārvalsts lidostas, ir jānodrošina savu gaisa kravu un pasta pārvadājumu drošības pasākumu validācija, lai iegūtu vai saglabātu tā saukto ACC3 reģistrāciju (gaisa kravas vai pasta pārvadātājs, kas darbojas Savienībā no trešās valsts lidostas). Dalībvalstis 2013. gadā izveidoja tīklu, kurā iekļāva apstipri­nātās ES aviācijas drošības validācijas iestādes, kuras var nodrošināt nepieciešamās prasmes un zināšanas validācijas veikšanai. Visu pieņemto tiesību aktu saraksts ir sniegts 2. pielikumā. Šo dokumentu galīgās redakcijas tika izstrādātas Civilās aviācijas drošības regulatīvās komitejas piecās kārtējās sanāksmēs, Ieinteresēto personu padomdevējas grupas aviācijas drošības jautājumos piecās sanāksmēs un vairākās speciālās darba grupas sēdēs, kurās bija iesaistīti gan dalībvalstu, gan nozares pārstāvji. 2. Savienības datubāze par piegādes ķēdes drošību (SDPĶD) “EK pilnvaroto pārstāvju un zināmo nosūtītāju datubāze”[6] ir vienīgais juridiskais pamatlīdzeklis, kas kopš 2010. gada 1. jūnija pilnvarotajiem pārstāvjiem jāizmanto ziņu iegūšanai, kad viņi pieņem sūtījumus no cita pilnvarota pārstāvja vai zināma nosūtītāja. Kopš 2012. gada 1. februāra minētā datubāze ir paplašināta, ietverot to gaisa pārvadātāju sarakstu, kuriem ir atļauts ES ievest kravu un pastu no trešo valstu lidostām. Šī datubāze 2013. gadā ir likumīgi paplašināta, iekļaujot tajā arī datus par drošās piegādes ķēdes organizācijām, kuras nedarbojas kravu un pasta jomā, kā arī dalībvalstu apstiprināto ES aviācijas drošības validācijas iestāžu sarakstu. Tādēļ tā tika pārdēvēta par “Savienības piegādes ķēdes drošības datubāzi”[7]. Datubāzi nodrošina saskaņā ar Komisijas pamatlīgumu. SDPĶD 2013. gada beigās bija ietverti ieraksti par aptuveni 16 500 pilnvaroto pārstāvju, (ES aviācijas drošības vērtētāju apstiprinātu) zināmo nosūtītāju un ACC3 struktūru. Ar līgumu apstiprinātā sistēmas pieejamība 99,5 % līmenī tika pastāvīgi nodrošināta arī 2013. gadā. 3. Rokasgrāmatas par ES lidostu pārbaudēm Regulās (EK) Nr. 300/2008 un (ES) Nr. 72/2010 prasīts, lai Komisijas dienestu veiktā uzraudzība attiecībā uz atbilstību civilās aviācijas drošības prasībām būtu objektīva un tiktu veikta, izmantojot standarta metodiku. Šā mērķa sasniegšanai Komisija ir izstrādājusi un uztur divas visaptverošas rokasgrāmatas ar detalizētām instrukcijām un ieteikumiem šajā jomā strādājošajiem ES inspektoriem. Viena rokas­grāmata attiecas uz pārbaudēm kravas gaisa pārvadājumu drošības jomā, bet otra attiecas uz lidostu pārbaudēm. Abas rokasgrāmatas tika pārskatītas 2013. gada martā, lai ņemtu vērā pēdējās īsteno­šanas noteikumos ieviestās izmaiņas un pievienotu papildu ierosinājumus un norādījumus inspektoriem. Lai dalībvalstīm sniegtu palīdzību kopīgo pamatstandartu īstenošanā, šīs rokas­grāmatas ir pieejamas arī valstu auditoriem. TREŠĀ DAĻA Izmēģinājumi, pētījumi un jaunas iniciatīvas 1. Izmēģinājumi “Izmēģinājums” ES aviācijas drošības tiesību aktu nozīmē tiek izdarīts tad, ja kāda dalībvalsts vienojas ar Komisiju, ka ierobežotā laikposmā izmantos īpašus līdzekļus vai paņēmienu, kurš nav atzīts tiesību aktos, lai aizstātu kādu no atzītajiem drošības kontroles līdzekļiem, ar nosacījumu, ka šādi izmēģinājumi negatīvi neietekmē vispārējo drošības līmeni. Šis termins juridiskā nozīmē nav piemērojams tad, ja kāda dalībvalsts vai organizācija veic tāda jauna drošības kontroles līdzekļa izvērtēšanu, kuru piemēro papildus vienam vai vairākiem tiesību aktos jau ietvertiem līdzekļiem. Izmēģinājumi un novērtējumi 2013. gadā tika veikti Luksemburgā, Francijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē. Tie attiecās uz simulācijas mikrodaļiņu detektoru kameru (kravai un pastam) un kurpju analizēšanas metāla detektoru izmantošanu, uz jaunākās paaudzes aprīkojuma izman­tošanu, lai skenētu rokas bagāžu, neizņemot no somas klēpja datorus, smagas elektriskas ierīces un šķidrumus, kā arī — īpašos gadījumos — uz kombinētu rokas metāla detektoru un sprāgstvielu palieku detektoru izmantošanu pasažieru pārbaudei. 2. Pētījumi un ziņojumi Komisija 2013. gada novembra beigās saņēma galīgo ziņojumu par pasažieru diferencēšanas pētījumu “Nākotnes darba plāns — pasažieru un rokas bagāžas pārbaude”. Šo pētījumu veica konsultāciju uzņēmums “Leigh Fisher”, ar kuru Komisija noslēdza līgumu, un tajā uzmanība galvenokārt tika pievērsta dažādiem aspektiem saistībā ar pasažieru diferencēšanu, piemēram, tādiem jēdzieniem kā zināmie ceļotāji, bīstamo personu saraksti un riska profili, kā arī saistībā ar lidostā pavadītā reālā laika novērtēšanu. Pētījumā šie jēdzieni analizēti attiecībā uz praktisko izmantojamību darbībā, datu apmaiņas mehānismiem, juridiskajām problēmām, datu aizsardzību un privātumu, kā arī izmaksām un ieguvumiem. Lai gan pētījumā nav sniegti ieteikumi turpmākajai virzībai, tajā ir norādītas vairākas Eiropā pastāvošās grūtības pasažieru diferencēšanā jebkādā ar identitāti saistītā veidā. 3. Jaunas iniciatīvas Viens no galvenajiem pašreizējiem likumdošanas jautājumiem aviācijas drošības jomā ir grozījumi spēkā esošajos tiesību aktos par ierobežojumiem šķidrumu, gelu un aerosolu pārvadāšanai. Šo ierobežojumu atcelšana tiek plānota jau daudzus gadus un ar to vairākkārt bijusi saistīta tiesību aktu pārskatīšana. Sīki izstrādātajā pētījumā, kas tika veikts 2012. gadā, tika secināts, ka ieviest pilnīgu šķidrumu skenēšanu no 2013. gada aprīļa nav reālistiski, jo ES lidostās nav sākta vajadzīgā aprīkojuma uzstādīšana. Komisija 2012. gada jūlijā Padomei un Eiropas Parlamentam nosūtīja ziņojumu par šiem secinājumiem un savus priekšlikumus par turpmāko virzību. ES Civilās aviācijas drošības regulatīvā komiteja 2012. gada beigās sniedza pozitīvu atzinumu par Komisijas priekšlikumiem īstenot šķidrumu, gelu un aerosolu pārbaužu pirmo posmu ne vēlāk kā līdz 2014. gada 31. janvārim. Šajā posmā ir paredzēta prasība skenēt ar nodokli neapliekos šķidru­mus, gelus un aerosolus aizzīmogojamos drošības maisiņos, kā arī izmantošanai ceļojuma laikā paredzētos medikamentus un bērnu pārtiku. Attiecīgie tiesību akti tika pieņemti 2013. gada martā. Komisija 2013. gada sākumā nodrošināja dalībvalstīm sagatavotus modeļus, lai tās varētu ziņot par situāciju ar šķidrumiem saistīto tiesību aktu īstenošanā. Pasākums apliecināja, ka jaunais 2014. gada 31. janvāra termiņš ir reālistisks, lai gan dažas dalībvalstis ziņoja par kavējumiem saistībā ar nepieciešamā aprīkojuma pasūtīšanu. Lai palīdzētu saistībā ar informācijas sniegšanu pasažieriem, Komisija sagatavoja informatīvu paziņojumu par jauno noteikumu ieviešanu. Līdz ar to 2014. gadā šķidrumu, gelu un aerosolu skenēšana tika uzsākta atbilstoši plānam un nav saņemtas ziņas par jebkādiem sarežģījumiem pasažieru drošības pārbaudes kontrolpunktos. Lai pilnvērtīgāk aizsargātos pret draudiem, ka personas varētu pārnēsāt sprāgstvielas, 2013. gada otrajā semestrī tika sagatavoti turpmāki grozījumi īstenošanas tiesību aktos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 300/2008. Šie priekšlikumi bija nepieciešami, lai sekmētu īpašu līdzekļu vai metožu izman­tošanu sprāgstvielu atklāšanā, piemēram, sprāgstvielu palieku detektora izmantošanu, veicot pasažieru pārbaudi. Pastiprinātie noteikumi tika pieņemti 2014. gada sākumā un stāsies spēkā vēlākais 2015. gada 1. septembrī. Kā paredzēts Kravu gaisa pārvadājumu drošības rīcības plānā[8], Komisija ir paplašinājusi savu darbību šajā jomā, izveidojot reglamentējošos noteikumus par kravu un pastu, ko ieved Savienībā no trešām valstīm, un arī ārpus Eiropas Savienības jurisdikcijas ir piemērojama stingra ES aviācijas drošības validācija. Pirmais posms stājās spēkā 2012. gada 1. februārī. Kopš minētā datuma ir nepieciešams, lai gaisa pārvadātājus, kuri vēlas veikt kravas un pasta pārvadājumus uz Savienību no trešās valsts lidostas, ES dalībvalsts pilnvarotā iestāde reģistrētu kā ACC3[9]. Lai dalībvalstīm un Komisijai saskaņotu un atvieglotu attiecīgo reģistrācijas un konsultāciju mehānismu, (pārdēvētajā) “Savienības piegādes ķēdes drošības datubāzē” 2012. gada pēdējā ceturksnī tika ieviestas jaunas funkcijas, kuras attiecas uz ACC3. Gaisa pārvadātājiem, kuri vēlas veikt kravas un pasta pārvadājumus uz Savienību pēc 2014. gada 1. jūlija, līdz šim datumam ir jāsaņem ES aviācijas drošības validācijas iestādes validācija, lai šis pārvadātājs tiktu pārreģistrēts kā ACC3. ES aviācijas drošības validācija ir nepieciešama arī citām organizācijām, kuras vēlas iesaistīties attiecīgajā drošajā trešo valstu piegādes ķēdē. Šajā nolūkā 2013. gada vidū kā pēdējais sagatavošanās posms juridiskajā jomā tika pieņemti sīki izstrādāti kontrolsaraksti validācijai attiecīgajā drošajā trešo valstu piegādes ķēdē. Lai sekmētu attiecīgo validācijas darbību pārdomātu un saskaņotu uzsākšanu, Komisija 2013. gada otrajā pusē noorganizēja vairākas darba sanāksmes, kurās piedalījās dalībvalstu, ieinteresēto pušu un ES aviācijas drošības validācijas iestāžu pārstāvji. Tika īstenota turpmāka cieša sadarbība ar muitas iestādēm attiecībā uz atzītā komersanta (AEO) shēmas saskaņošanu ar kravas un pasta pilnvaroto pārstāvju un zināmo nosūtītāju aviācijas drošības validācijas režīmiem. Šā pasākuma mērķis ir izvairīties no uzņēmēju dubultas validācijas, ja to pamatdarbība abās tiesiskā regulējuma sistēmās lielā mērā pārklājas, un tajā pašā laikā identificēt iespējamos trūkumus, kuri var vājināt kravas gaisa pārvadājumu drošību, un piedāvāt atbilstošus pasākumus to novēršanai. Līdz 2014. gada sākumam ir paredzēts pieņemt attiecīgos grozījumus ES muitas un aviācijas drošības tiesību aktos. Turklāt Komisija vienojās par sadarbību ar muitu pētījumā par t. s. “Kravu iepriekšējās paziņošanas sistēmu (PRECISE)” attiecībā uz kravas ekspeditoriem un tradicionālajiem gaisa pārvadātājiem, kuri darbojas kravas pārvadājumu jomā, pamatojoties uz ekspreskurjera pakalpojumu nozares izstrādāto modeli. CETURTĀ DAĻA Dialogs ar starptautiskām struktūrām un trešām valstīm 1. Vispārīga informācija Komisija plaši sadarbojas ar starptautiskajām struktūrām un galvenajiem partneriem trešās valstīs un regulāri tiek pārstāvēta starptautiskās sanāksmēs, vispārīgi koordinējot ES nostāju un bieži uzstājoties ar priekšlasījumiem vai iesniedzot dokumentus. Pēc vajadzības tiek sākti dialogi ar atsevišķām trešām valstīm par jautājumiem, par kuriem ir vietēja vai kopīga interese. Šādi kontakti ļauj ES gan uzkrāt, gan izplatīt labu praksi, kā arī ietekmēt pasaules līmeņa lēmumu pieņemšanu. 2. Starptautiskās struktūras Komisija piedalās ICAO aviācijas drošības speciālistu grupas ikgadējā sanāksmē. Tās 2013. gada sesijā (2013. gada 8.–12. aprīlī) tika iesniegti četri dokumenti, kuros bija iezīmēts ES viedoklis (divos dokumentos bija sniegta informācija attiecīgi par pārskatītajiem ES noteikumiem attiecībā uz šķidrumiem un kravu, vienā dokumentā — par iespējamiem starptautiskiem noteikumiem attiecībā uz gaisa kravu drošību un vienā dokumentā — par kapacitātes stiprināšanas efektivitātes noteikšanu). Šie dokumenti tika uzņemti atzinīgi. ES un ICAO noslēdza Sadarbības memorandu (SM), nosakot pilnveidotu sadarbības sistēmu[10]. SM drošība norādīta kā viena no jomām, kurā puses veido sadarbību, sadarbības principus izstrādājot īpašā SM pielikumā par aviācijas drošību. 2013. gada martā saskaņā ar SM izveidotā ES un ICAO Apvienotā komiteja pieņēma lēmumu[11] par šādu pielikumu, kas pašlaik veido neatņemamu SM daļu un tādējādi sekmē drošības uzlabošanu starptautiskajā aviācijā, kā arī sadarbību, kas cita starpā tiks īstenota, veicot attiecīgas drošības informācijas apmaiņu, norīkojot speciālistus un finansējot kon­krētus drošības pasākumus. Komisija sekmēja informācijas sniegšanu par ES aviācijas drošības validāciju Savienībā veikto kravas un pasta pārvadājumu jomā. Šajā nolūkā ES piedalījās un aktīvi darbojās vairākos starp­tautiskos forumos, tostarp ICAO un citu starptautisku un reģionālu organizāciju aizgādībā esošos forumos. Komisija regulāri piedalās arī ECAC (Eiropas Civilās aviācijas konferences) Drošības foruma un attiecīgo tehnisko darba grupu sanāksmēs. Katrā no šīm grupām izdarītie secinājumi vēlāk ir veidojuši diskusijas pamatu Civilās aviācijas drošības regulatīvās komitejas un ar to saistīto darba grupu sanāksmēs. Saskaņā ar 2012. gada beigās noslēgto sadarbības līgumu notika ECAC un Komisijas klasificētās informācijas apmaiņa par aviācijas drošību. Komisija 2013. gada beigās parakstīja papildu Saprašanās memorandu ar EBTA Uzraudzības iestādi (EUI), kas veic atbilstības uzraudzību aviācijas drošības jomā Islandē, Lihtenšteinā un Norvēģijā. Saskaņā ar šo memorandu EUI un Komisija uzsāka attiecīgo ziņojumu apmaiņu par pabeigtām pārbaudēm. Visbeidzot, ir izveidota saskarne starp Eurocontrol IT platformu un šajā ziņojumā minēto “Savienības piegādes ķēdes drošības datubāzi”. Šī saskarne nodrošina brīdinājumu sistēmu, lai laikus informētu dalībvalstis par lidmašīnām, kuras ielido no trešo valstu lidostām, kur gaisa pārvadātājs nav reģistrēts kā ACC3. 3. Trešās valstis Komisija vairākos forumos aktīvi turpināja dialogu ar Amerikas Savienotajām Valstīm par aviācijas drošības jautājumiem, it sevišķi ES un ASV Transporta drošības sadarbības grupā (TSCG). TSCG mērķis ir sadarbības veicināšana vairākās kopīgo interešu jomās un “vienas pieturas drošības” sistēmas[12] nepārtrauktas darbības nodrošināšana, kā arī Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu attiecīgo gaisa kravas un pasta pārvadājumu drošības režīmu savstarpējā atzīšana. Komisija turklāt vairākkārt iesaistījās, kad dalībvalstis pauda īpašas bažas par prasībām šo valstu gaisa pārvadātājiem īstenot papildu drošības pasākumus lidojumiem uz atsevišķām trešām valstīm. Komisija un dalībvalstis kopīgi strādāja, lai nodrošinātu, ka šo pasākumu īstenošanā tiek ņemti vērā esošie ES aviācijas drošības pasākumi, tādējādi samazinot ietekmi uz darbību. Viens no piemēriem ir ārkārtas grozījumu izdošanas sistēma, ko izmanto ASV un ar kuru 2013. gadā gaisa pārvadātājiem tika noteikta prasība īsā laikā un bez iepriekšējas apspriešanas īstenot papildu pasākumus, tādējādi bieži radot ievērojamas darbības problēmas. Komisija arī sāka sarunas ar Kanādu, lai vienotos par “vienas pieturas drošības” nolīguma noslēgšanu attiecībā uz lidojumiem starp ES un Kanādu. Šajā nolūkā notika informācijas apmaiņa par civilās aviācijas drošības prasībām un Komisija veica vienas Kanādas lidostas novērtēšanu. SECINĀJUMS ES joprojām tiek nodrošināts augsts drošības līmenis. Komisijas pārbaudēs ir konstatēts, ka atbil­stības līmenis galvenajiem reglamentējošiem noteikumiem ir stabils. Kas attiecas uz tradicionāla­jiem pasākumiem, personāla un kravas pārbaužu prasību jomā konstatētajos trūkumos bieži vien bija vainojams cilvēciskais faktors. Pasākumos, kuri īstenoti nesen saskaņā ar pieņemto tiesisko regulējumu, ko nosaka Regula (EK) Nr. 300/2008, tika konstatēta citu veidu neatbilstība, kas saistīta ar paaugstināta riska kravas un pasta drošības kontroli, kā arī ar lidostu krājumiem, patē­rēšanai lidojumā paredzētajiem krājumiem un mācībām. Komisijas ieteikumi par korektīvām darbībām kopumā tika ievēroti apmierinoši, taču inspektoru konstatējumi apstiprina, cik liela nozīme ir stingram ES inspekcijas režīmam un adekvātai kvalitātes nodrošināšanai dalībvalstu līmenī. Komisija arī turpmāk veltīs daudz enerģijas tam, lai nodrošinātu visu juridisko prasību pilnīgu un pareizu ievērošanu, vajadzības gadījumā sākot oficiālas procedūras saistībā ar pienākumu nepildīšanu. Tiesību aktu jomā 2013. gadā tika pieņemti citi sīki izstrādāti īstenošanas noteikumi, lai nodrošinātu ar Regulu (EK) Nr. 300/2008 izveidotās sistēmas saskaņotu īstenošanu, mazinot esošos un novēršot jaunus draudus. [1] Ar “tradicionāliem pasākumiem” domāti pasākumi, kuri jau tiek veikti saskaņā ar atceltās Regulas (EK) Nr. 2320/2002 tiesisko regulējumu. [2] Komisijas 2010. gada 26. janvāra Regula (ES) Nr. 72/2010, ar ko nosaka procedūras Komisijas pārbaužu veikšanai aviācijas drošības jomā, OV L 23, 27.1.2010., 1. lpp. [3] Grenlandē un Farēru salās īstenota 2013. gada otrajā semestrī. [4] Komisijas 2010. gada 8. janvāra Regula (ES) Nr. 18/2010, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 300/2008, OV L 7, 12.1.2010., 3. lpp. [5] Negadījums 2009. gada Ziemassvētkos, kad kāda persona zem apģērba bija paslēpusi spridzekli, negadījums 2010. gada beigās saistībā ar spridzekļiem Jemenas kravas lidmašīnā un 2012. gadā notikušais otrais negadījums pēc shēmas ar zem apģērba paslēptu spridzekli. [6] Komisija šo datubāzi, kuras lietošana piegādes ķēdes dalībniekiem ir obligāta, izveidoja ar Regulu (ES) Nr. 185/2010 un Lēmumu C(2010) 774. [7] Komisijas 2013. gada 6. novembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1116/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 299, 9.11.2013., 1. lpp. [8] Eiropas Savienības Padomes Dokuments Nr. 16271/1/10, Rev 1, limité. [9] Komisijas 2011. gada 25. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 859/2011, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 220, 26.8.2011., 9. lpp. [10] OV L 232, 9.9.2011., 2. lpp. un OV L 121, 8.5.2012., 16. lpp. [11] OV L 172, 25.6.2013., 49. lpp. [12] No 2011. gada 1. aprīļa piemērojama gaisa kuģiem, pasažieriem, rokas bagāžai un reģistrētajai bagāžai, ielidojot no ASV, — Komisijas 2010. gada 3. novembra Regula (ES) Nr. 983/2010, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 286, 4.11.2010., 1. lpp. 1. pielikums Komisijas veiktās pārbaudes līdz 31.12.2013. Valsts || Pārbaužu skaits 01./2013.–12./2013. (tostarp sekojuma pārbaudes) || Pārbaužu kopskaits 2004.–2013. gadā (tostarp sekojuma pārbaudes) Austrija || 2 || 11 Beļģija || 2 || 13 Bulgārija || 2 || 9 Horvātija || 1 || 1 Kipra || 0 || 7 Čehijas Republika || 1 || 9 Dānija || 2 || 12 Igaunija || 1 || 7 Somija || 0 || 10 Francija || 3 || 20 Vācija || 2 || 21 Grieķija || 2 || 16 Ungārija || 1 || 9 Īrija || 3 || 12 Itālija || 0 || 17 Latvija || 0 || 7 Lietuva || 1 || 6 Luksemburga || 1 || 8 Malta || 1 || 4 Nīderlande || 0 || 10 Polija || 2 || 12 Portugāle || 2 || 12 Rumānija || 0 || 6 Slovākija || 2 || 7 Slovēnija || 0 || 5 Spānija || 2 || 17 Zviedrija || 2 || 14 Apvienotā Karaliste || 2 || 22 Trešās valstis || || Šveice || 1 || 6 KOPĀ || 38 || 310 EBTA Uzraudzības iestādes veiktās pārbaudes līdz 31.12.2013. Valsts || Pārbaužu skaits 01./2013.–12./2013. (tostarp sekojuma pārbaudes) || Pārbaužu kopskaits 2004.–2013. gadā (tostarp sekojuma pārbaudes) Islande || 1 || 10 Norvēģija || 2 || 42 KOPĀ || 3 || 52 2. pielikums Papildu tiesību akti, kuri pieņemti 2013. gadā · Regula (ES) Nr. 104/2013[1] attiecībā uz pasažieru un citu personu pārbaudi ar sprāgstvielu palieku detektoriem (ETD) kombinācijā ar rokas metāla detektoriem (HHMD); · Regula (ES) Nr. 189/2013[2] attiecībā uz zināmo nosūtītāju režīmu; · Regula (ES) Nr. 245/2013[3] attiecībā uz šķidrumu, aerosolu un gelu pārbaudēm ES lidostās; · Regula (ES) Nr. 246/2013[4] attiecībā uz šķidrumu, aerosolu un gelu pārbaudēm ES lidostās; · Regula (ES) Nr. 654/2013[5] attiecībā uz ES aviācijas drošības novērtējuma kontrolsarakstiem trešo valstu subjektiem; · Regula (ES) Nr. 1103/2013[6] attiecībā uz trešo valstu drošības standartu līdzvērtīguma atzīšanu; · Regula (ES) Nr. 1116/2013[7], precizējot, saskaņojot un vienkāršojot dažus konkrētus aviācijas drošības pasākumus; · Lēmums C(2013) 511[8] attiecībā uz pasažieru un citu personu pārbaudi ar sprāgstvielu palieku detektoriem (ETD) kombinācijā ar rokas metāla detektoriem (HHMD); · Lēmums C(2013) 1587[9] attiecībā uz šķidrumu, aerosolu un gelu pārbaudēm ES lidostās; · Lēmums C(2013) 2045[10] attiecībā uz šķidrumu, aerosolu un gelu pārbaudēm ES lidostās; · Lēmums C(2013) 4180[11] attiecībā uz gaisa kravu un pastu; · Lēmums C(2013) 7275[12], precizējot, saskaņojot un vienkāršojot dažus konkrētus aviācijas drošības pasākumus. [1] Komisijas 2013. gada 4. februāra Regula (ES) Nr. 104/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 34, 5.2.2013., 13. lpp. [2] Komisijas 2013. gada 5. marta Regula (ES) Nr. 189/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 62, 5.3.2013., 17. lpp. [3] Komisijas 2013. gada 19. marta Regula (ES) Nr. 245/2013, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 272/2009, OV L 77, 20.3.2013., 5. lpp. [4] Komisijas 2013. gada 19. marta Regula (ES) Nr. 246/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 77, 20.3.2013., 8. lpp. [5] Komisijas 2013. gada 10. jūlija Regula (ES) Nr. 654/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 190, 11.7.2013., 1. lpp. [6] Komisijas 2013. gada 6. novembra Regula (ES) Nr. 1103/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 296, 7.11.2013., 6. lpp. [7] Komisijas 2013. gada 6. novembra Regula (ES) Nr. 1116/2013, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, OV L 299, 9.11.2013., 1. lpp. [8] Lēmums C(2013)511 final, pieņemts 4.2.2013. un paziņots visām dalībvalstīm; nav publicēts OV. [9] Lēmums C(2013)1587 final, pieņemts 19.3.2013. un paziņots visām dalībvalstīm; nav publicēts OV. [10] Lēmums C(2013)2045 final, pieņemts 17.4.2013. un paziņots visām dalībvalstīm; nav publicēts OV. [11] Lēmums C(2013)4180 final, pieņemts 9.7.2013. un paziņots visām dalībvalstīm; nav publicēts OV. [12] Lēmums C(2013)7275 final, pieņemts 6.11.2013. un paziņots visām dalībvalstīm; nav publicēts OV.