LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 226/17

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Eiropas savstarpējās sabiedrības statūti: pilsoniskās sabiedrības nostāja, nozīme un ieguldījums” (pašiniciatīvas atzinums)

2014/C 226/03

Vienīgais ziņotājs: Campli kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2014. gada 22. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Eiropas savstarpējās sabiedrības statūti: pilsoniskās sabiedrības nostāja, nozīme un ieguldījums” (pašiniciatīvas atzinums)

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2014. gada 11. martā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 497. plenārajā sesijā, kas notika 2014. gada 25. un 26. martā (2014. gada 25. marta sēdē), ar 140 balsīm par, 1 balsi pret un 5 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Secinājumi

1.1.1. Savstarpējās sabiedrības, tāpat kā kooperatīvi, nodibinājumi un apvienības ir Eiropas tautsaimniecības un sociālā modeļa sastāvdaļa. Lai arī valstu likumdošanā uzņēmējdarbības juridiskās definīcijas ir atšķirīgas, uzņēmējdarbības modeļu, tostarp sociālās ekonomikas uzņēmumu daudzveidība ir būtiska Eiropas Savienības vienotā tirgus komponente uzņēmējdarbības plurālisma veicināšanai, finansēšanai un paplašināšanai Eiropā.

1.1.2. Savstarpējām sabiedrībām Eiropas statūti ir vajadzīgi, lai nodrošinātu aizsardzību pret riska faktoriem, kas ietver darba ņēmēju, uzņēmumu un iedzīvotāju sociālo un veselības aizsardzību.

1.1.3. Savstarpējās sabiedrības nevēlas samierināties ar to izzušanas tendences neizbēgamību, savukārt EESK vēlas uzsvērt, ka uzņēmējdarbības modeļu, to skaitā sociālās ekonomikas dalībnieku daudzveidība ir svarīgs faktors, lai saglabātu Eiropas saimniecisko un sociālo mantojumu. Tomēr informācijas kampaņa, kas neapšaubāmi ir lietderīga, nevar aizstāt vajadzīgo tiesisko regulējumu.

1.1.4. Savstarpējās sabiedrības Eiropā ir ļoti daudzveidīgas (apzināti aptuveni 40 savstarpējo sabiedrību veidi), bet, neraugoties uz šo daudzveidību, 95 % sabiedrību ir kopīgi pārvaldības principi.

1.2. Ieteikumi

1.2.1. Atbilstīgi Strasbūrā notikušajā pasākumā par sociālās uzņēmējdarbības tematiku pieņemtajām saistībām EESK aicina Komisiju tuvākajā laikā iesniegt likumdošanas iniciatīvu attiecībā uz priekšlikumu regulai par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtiem.

1.2.2. EESK vēlas, lai savstarpējās sabiedrības modelis, ko īsteno saskaņotā tiesiskā sistēmā, tiktu atzīts ES līmenī atbilstoši tā saimnieciskajam un sociālajam nozīmīgumam.

1.2.3. EESK iesaka šos statūtus veidot kā pārvaldības, nevis kā darbības statūtus, jo tas ļautu saglabāt savstarpējo sabiedrību daudzveidību.

1.2.4. EESK iesaka par statūtu mērķi nenoteikt valstu tiesību aktu saskaņošanu un paredzēt tos kā fakultatīvus statūtus.

1.2.5. EESK prasa publiskot precīzu Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu projekta iesniegšanas un pieņemšanas grafiku.

2. Ievads

2.1. Šā atzinuma mērķis ir maksimāli paātrināt Komisijas priekšlikuma regulai par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtiem sagatavošanu.

2.2. Eiropas pilsoniskās sabiedrības pārstāvji un iesaistītie dalībnieki uzskata, ka savstarpējo sabiedrību darbība Eiropas mērogā nevērsīsies plašumā, ja netiks izstrādāts pienācīgs juridiskais pamats. Tam varētu būtu smagas sekas sociālajā jomā pašreizējos apstākļos, kad publiskā sektora intervence ir pavājināta, kā arī veselības aizsardzības jomā (nevienlīdzības palielināšanās ES iedzīvotāju piekļuvē veselības aprūpes pakalpojumiem), nodarbinātības jomā (ierobežotas iespējas atrast darbu, tostarp arī kvalificētu darbu) un Eiropas sociālās kohēzijas un integrācijas procesa pastiprināšanas jomā.

2.3. Eiropas statūti tiek apspriesti jau sen, bet rīcība tiek atlikta un lēmums joprojām nav pieņemts.

2.3.1. Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu projektam ir sena vēsture; tā sākās 1993. gadā, kad tika pieņemtas ES direktīvas par apdrošināšanu. Toreiz savstarpējās sabiedrības prasīja, lai to īpašais personālsabiedrību pārvaldības modelis tiktu atzīts Eiropas statūtos.

2.3.2. Pirmo regulas priekšlikumu atsauca 2006. gadā: neraugoties uz 2003. gada paziņojumu par uzņēmējdarbības tiesībām, kurā Komisija apņēmās ieviest jaunas ES juridiskas formas, tostarp savstarpējām sabiedrībām, un šo apņemšanos vēlreiz apstiprināja 2006. gada rīcības plānā uzņēmējdarbības tiesību un uzņēmumu vadības modernizēšanai, Komisija – pretēji gaidītajam – 2006. gadā no savas darba kārtības svītroja projektu par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtiem.

2.3.3. Eiropas savstarpējo sabiedrību apvienības 2007. gadā iesniedza jaunu iniciatīvu par statūtu projektu.

2.3.4. Eiropas Parlaments 2010. gada martā pieņēma rakstisku deklarāciju Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu atbalstam un 2011. gada jūlijā sagatavoja ziņojumu par Eiropas savstarpējo sabiedrību nozīmi, kurā secināts, ka ir nepieciešams statūtu projekts.

2.3.5. Eiropas Parlaments 2013. gada martā ar vienprātīgu balsojumu pieņēma Berlinguer kga patstāvīgo ziņojumu par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu pieņemšanas iespējām.

2.3.6. Tajā pašā laikā Komisija Vienotā tirgus akta ietvaros nolēma finansēt pētījumu par savstarpējo sabiedrību stāvokli un problēmām iekšējā tirgū (tā dēvētais Panteia pētījums). Šis nozīmīgais pētījums, kas izstrādāts Komisijas vadībā un publicēts 2012. gada 12. oktobrī, pirmo reizi sniedza vispusīgu priekšstatu par savstarpējo sabiedrību tiesisko, saimniecisko un sociālo vidi Eiropas Savienības dalībvalstīs (1).

2.3.7. Pēc tam Komisija rīkoja sabiedrisku apspriešanu par šā pētījuma secinājumiem (rezultāti publicēti 2013. gada oktobrī) (2); tā kā šai apspriešanai bija lieli panākumi (vairāk nekā 300 atbildes, turklāt divas trešdaļas no tām bija pozitīvas), Komisija sagatavoja ietekmes novērtējumu par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu projekta īstenošanas iespējām.

2.4. Atzinumā (2009. gada oktobris) par tematu “Uzņēmējdarbības formu daudzveidība” (3) EESK uzsvēra, ka “uzņēmējdarbības formu lielais skaits un daudzveidība ir atzīta gan Līgumā, gan praksē ar dažādu jau pieņemtu vai šobrīd izskatāmu juridisko statūtu palīdzību”. Komiteja iekļāva savstarpējās sabiedrības sociālās ekonomikas uzņēmējdarbības formās.

2.5. Strasbūrā 2014. gada 16. un 17. janvārī notikušajā pasākumā par sociālās uzņēmējdarbības tematiku, ko kopīgi rīkoja Komisija un EESK, nolasītās deklarācijas pielikumā precizēts, ka daudzas iesaistītās puses uzskata, ka sociālās uzņēmējdarbības atbalsta politika būtu jāattiecina uz visiem sociālās ekonomikas uzņēmumiem (kooperatīviem, savstarpējām sabiedrībām, apvienībām, nodibinājumiem utt.). ES vajadzētu izstrādāt Eiropas statūtus savstarpējām sabiedrībām, lai tās varētu veikt pārrobežu darbības, apvienoties un īstenot direktīvas “Maksātspēja II” mērķus, kā arī izstrādāt Eiropas apvienību statūtus. Minētajā pasākumā uzņēmējdarbības komisārs Antonio Tajani paziņoja, ka Komisija nākusi klajā ar likumdošanas iniciatīvu par statūtu projektu.

3. Savstarpējo sabiedrību apraksts

3.1. ES dalībvalstīs ir liela savstarpējo sabiedrību likumīgo formu daudzveidība. Savstarpējo sabiedrību forma un nozīme ir atkarīga no savstarpējo sabiedrību kultūras un vēstures katrā konkrētajā valstī. Vēsturiski savstarpējās sabiedrības ir bijušas tās, kas Eiropā izveidoja pirmās sociālās apdrošināšanas sabiedrību formas. Pašlaik Eiropas Savienībā savstarpējo sabiedrību darbība galvenokārt virzīta uz pakalpojumiem sabiedrības biedru vispārējās interesēs, aizsardzību pret risku, sniedzot apdrošināšanas, sociālos un veselības aprūpes pakalpojumus, kā arī individuālos atbalsta pakalpojumus.

3.2. Kopumā Eiropas Savienībā apzināti gandrīz 40 savstarpējās sabiedrības organizāciju veidi. Aptuveni 95 % savstarpējo sabiedrību ir kopīgi 5 pārvaldības principi: 1. organizācijai jābūt privāttiesību subjektam, t. i., neatkarīgai no valdības, un tā nav tiesīga saņemt publisko finansējumu; 2. organizācijai jābūt personālsabiedrībai, nevis kapitālsabiedrībai; 3. pārvaldības sistēmai jābūt demokrātiskai saskaņā ar principu “viena persona = viena balss”; 4. biedru vidū tiek piemērots solidaritātes princips: biedru iestāšanās ir brīvprātīga, bez jebkādiem atlases kritērijiem; 5. gūtā peļņa jāizmanto biedru interesēs.

3.3. Eiropā savstarpējās sabiedrības organizāciju tirgus daļa ir vidēji 15,8 % (12,8 % dzīvības apdrošināšana un 20,5 % cita veida apdrošināšana). Turklāt tiek lēsts, ka savstarpējās sabiedrības organizācijas nodrošina veselības aprūpes pakalpojumus un sociālos pakalpojumus gandrīz 230 miljoniem Eiropas iedzīvotāju, to skaitā 100 miljoni ir apdrošināti obligātās veselības apdrošināšanas sistēmā. Šajās organizācijās Eiropā nodarbinātas aptuveni 3 50 000 personas. Tiek uzskatīts, ka ekonomika gūst labumu no tajā esošo struktūru daudzveidības, jo šī daudzveidība ļauj labāk reaģēt uz pārmaiņām tirgū. Turklāt savstarpējās sabiedrības organizāciju piemērotais ilgtermiņa redzējums krīzes periodā rada tām priekšrocības salīdzinājumā ar kapitālsabiedrībām.

4. Vispārīgi apsvērumi par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu projektu: Kāpēc ir vajadzīgi Eiropas savstarpējās sabiedrības statūti?

4.1. Eiropas Savienībā vienīgi akciju sabiedrībām un kooperatīviem ir Eiropas statūti. Pašlaik tiek izskatīts Eiropas statūtu projekts nodibinājumiem. Savukārt savstarpējām sabiedrībām Eiropas statūtu nav (4).

4.2. Eiropas integrācijas procesa rezultātā palielinās darba ņēmēju, uzņēmumu un iedzīvotāju mobilitāte. Tāpēc ir jāpanāk, ka viņu apdrošināšana pret risku veselības un sociālajā jomā, kā arī pret apdrošināšanā paredzēto cita veida risku ir spēkā visā ES teritorijā, nodrošinot tādējādi tiesību, ieguvumu un aizsardzības veidu nepārtrauktību.

4.3. Komisija un Padome patlaban izskata jautājumus par finanšu un apdrošināšanas pakalpojumiem (Bāzele III, Maksātspēja II) un darba ņēmēju norīkošanu un mobilitāti; kopš 2014. gada 1. janvāra dalībvalstīs spēkā stājusies jauna direktīva par pārrobežu veselības aprūpi. Taču dalībvalstu savstarpējām sabiedrībām nav dota juridiska iespēja piedalīties šajā Eiropas integrācijas procesā un iekšējā tirgus attīstībā, ja vien minētās sabiedrības netiek pārveidotas, lai pieņemtu Eiropas kooperatīva statūtus vai Eiropas akciju sabiedrības statūtus. Savstarpējās sabiedrības noraida šādas tendences neizbēgamību, un EESK vēlas uzsvērt, ka uzņēmējdarbības modeļu un sociālās ekonomikas dalībnieku daudzveidība ir svarīgs faktors, lai saglabātu Eiropas saimniecisko un sociālo mantojumu.

4.4. Turklāt apdrošinātājiem paredzētā piesardzības sistēma “Maksātspēja II” ir vēl viens arguments par labu Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtiem: šī sistēma nodrošinātu savstarpējo sabiedrību piekļuvi tā dēvētajai “dažādošanai”, tās varētu veikt pārapdrošināšanas un aktīvu pārvaldības darbības, lai samazinātu izmaksas savu biedru labā.

4.5. Tā kā savstarpējām sabiedrībām nav pieejams kapitāla tirgus, tām ir vajadzīgi kopīgi sadarbības instrumenti, tostarp ES līmenī, lai tās neizzustu tirgū, kurā ir ļoti liela konkurence.

4.6. ES mērogā strādājošu savstarpējo sabiedrību motivācija nav vienīgi konkurence un jaunu tirgu meklējumi, bet galvenokārt vēlme uzlabot sabiedrības biedriem sniegtos pakalpojumus.

4.7. Ir svarīgi, lai ES oficiāli atzītu savstarpējās sabiedrības kopumā, jo tas nodrošinātu savstarpējām sabiedrībām juridisko pamatu un leģitimitāti un tās varētu kļūtu par Eiropas integrācijas procesa dalībniecēm.

4.8. Eiropas savstarpējās sabiedrības statūti nozīmē atzīt šādu sabiedrību esamību, to saimniecisko un sociālo nozīmi, īpašo funkciju personu riska pārvaldības jomā, it īpaši sociālās aizsardzības un veselības jomā.

4.9. Īsāk sakot, EESK vēlas, lai savstarpējās sabiedrības modelis, ko īsteno saskaņotā tiesiskajā sistēmā, tiktu atzīts ES līmenī atbilstoši tā saimnieciskajam un sociālajam nozīmīgumam. Tādējādi varētu novērst arī nevajadzīgas administratīvās izmaksas, gūt apjomradītus ietaupījumus un attīstīt savstarpējo sabiedrību darbību visās Savienības dalībvalstīs (arī 4 dalībvalstīs, kurās nav savstarpējo sabiedrību), balstoties uz jaunajiem statūtiem, brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību.

5. Īpaši apsvērumi par Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtu projektu: Kādiem jābūt Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtiem?

5.1. Savstarpējās sabiedrības Eiropā ir ļoti daudzveidīgas (apzināti aptuveni 40 savstarpējo sabiedrību veidi), bet, neraugoties uz šo daudzveidību, 95 % sabiedrību ir kopīgi pārvaldības principi. EESK iesaka, lai šie statūti būtu pārvaldības, nevis darbības statūti.

5.2. Tā ka Eiropas savstarpējās sabiedrības statūti attiecas uz uzņēmējdarbības grupu, tiek saglabāta Eiropas savstarpējo sabiedrību struktūrai raksturīgā daudzveidība, t. i., saglabāta katras struktūras identitāte, un vienlaikus, izmantojot šo kopējo instrumentu (kopējs iepirkums, kopēji produkti), gūti apjomradīti ietaupījumi. Lai saglabātu valstu struktūru daudzveidību, kas Eiropas valstīs raksturīga tādām juridiskām personām kā savstarpējās sabiedrības, EESK iesaka noteikt principu, ka to biedriem ir iespējami lielāka statūtu pieņemšanas un organizatoriskā brīvība.

5.3. Lai neietekmētu valstu tiesību aktus, statūti nebūs obligāti, bet gan fakultatīvi.

5.4. Ir svarīgi paredzēt savstarpējām sabiedrībām iespēju apvienoties un veicināt pārrobežu darbības, lai veidotu savstarpējo sabiedrību Eiropas dimensiju.

5.5. Regulas priekšlikuma mērķi ir šādi: — ļaut veidot Eiropas savstarpējo sabiedrību fiziskām personām, kas dzīvo dažādās dalībvalstīs, vai juridiskām struktūrām, kas pakļautas dažādu dalībvalstu tiesību aktiem; — dot iespēju izveidot Eiropas savstarpējo sabiedrību vairāku pašreizējo savstarpējo sabiedrību pārrobežu apvienošanās ceļā; — ļaut veidot Eiropas savstarpējo sabiedrību, pārveidojot valsts savstarpējo sabiedrību jaunā formā, bez tās iepriekšējas likvidācijas, ja attiecīgās sabiedrības juridiskā adrese un galvenā biroja atrašanās vieta ir vienā un tajā pašā dalībvalstī, un tā veic uzņēmējdarbību vai izveido filiāli kādā citā dalībvalstī; — paredzēt Eiropas savstarpējo sabiedrību grupas izveidi.

5.6. Eiropas savstarpējai sabiedrībai, tāpat kā valstu savstarpējām sabiedrībām piemēro dalībvalstu vispārējos noteikumus: noteikumus par darba ņēmēju iesaistīšanu lēmuma pieņemšanas procesā, darba tiesības, sociālās jomas tiesību aktus, nodokļu likumus, konkurences tiesības, rūpnieciskā un intelektuālā īpašuma tiesības, maksātnespējas un maksājumu pārtraukšanas procedūru. Uz Eiropas savstarpējām sabiedrībām jāattiecina visi dalībvalstu īpašie noteikumi, kas regulē savstarpējo sabiedrību darbību un kontroli, ko veic uzraudzības iestādes. Tādēļ iepriekš minētajās, kā arī citās jomās, uz ko šī regula neattiecas, piemēro dalībvalstu un ES tiesību aktu noteikumus.

5.7. Noteikumi par darba ņēmēju iesaistīšanu Eiropas savstarpējā sabiedrībā paredzēti darba ņēmēju tiesību direktīvās, kuras ir cieši saistītas ar izskatāmo regulu un kuras jāpiemēro līdztekus šai regulai.

5.8. Eiropas savstarpējās sabiedrības statūtos būtu jāparedz iespēja noteikt, ka kopsapulces sastāvā ir locekļi vai locekļu aizvietotāji. Attiecībā uz balsstiesībām būtu ne tikai jāgarantē vienlīdzīgas balsstiesības katram loceklim (“viena persona – viena balss”), bet jāparedz arī iespēja noteikt balsu atšķirīgu svērumu.

Briselē, 2014. gada 25. martā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Henri MALOSSE

(1) “Study on the current situation and prospects of mutuals in Europe” http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/files/mutuals/prospects_mutuals_fin_en.pdf

(2) http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/promoting-entrepreneurship/social-economy/mutuals/index_en.htm

(3) OV C 318, 23.12.2009., 22. lpp.

(4) EESK atzinums par