Briselē, 1.2.2006

SEC(2006) 112 galīgā redakcija

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Slovēnijas atjaunināto konverģences programmu 2005. – 2008. gadam

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

Priekšvēsture

Stabilitātes un izaugsmes pakts, kas stājās spēkā 1998. gada 1. jūlijā, ir balstīts uz mērķi par stabilām valsts finansēm kā līdzekli, lai nostiprinātu nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicina darbavietu radīšanu. Pirmoreiz paktā grozījumus izdarīja 2005. gadā. Reforma atzina pakta nozīmi fiskālās disciplīnas nodrošināšanā, bet centās nostiprināt tā efektivitāti un ekonomiskos pamatus, kā arī ilgtermiņā garantēt valsts finanšu ilgtspējību.

Padomes Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], kas ir pakta sastāvdaļa, paredz, ka dalībvalstīm ir jāiesniedz Padomei un Komisijai stabilitātes vai konverģences programmas un to ikgadējie atjauninājumi (dalībvalstis, kuras jau ir pieņēmušas vienoto valūtu, iesniedz (atjauninātas) stabilitātes programmas, bet dalībvalstis, kas to vēl nav pieņēmušas, iesniedz (atjauninātas) konverģences programmas). Slovēnijas pirmā konverģences programma tika iesniegta 2004. gada maijā. Saskaņā ar regulu Padome 2004. gada 5. jūlijā sniedza atzinumu par to, pamatojoties uz Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju. Saskaņā ar tādu pašu procedūru Komisija novērtē un iepriekš minētā komiteja pārbauda atjauninātās stabilitātes un konverģences programmas, lai gan tās var pārbaudīt arī Padome.

Šajās programmās dalībvalstīm ir jānosaka budžeta stāvokļa vidēja termiņa mērķis un jāparedz politikas pasākumi tā sasniegšanai un uzturēšanai, ieskaitot atbilstošus ekonomiskos pieņēmumus. Pēc pakta reformas un, ievērojot ekonomikas un budžeta neviendabīgumu Eiropas Savienībā, vidējā termiņa mērķis konkrētām dalībvalstīm jādiferencē, ieskaitot to, kas attiecas uz ilgtspējības fiskālo risku. Citi reformas elementi ir tādi, ka cikla laikā, uzlabojot budžeta disciplīnu, ekonomiski labvēlīgos laikos ir jāpanāk simetriskāka pieeja fiskālai politikai, lai gan ir jāņem vērā „nozīmīgākās strukturālās reformas” ar pārbaudāmu ietekmi uz ilgtermiņa ilgtspējību, ja pieļauta īslaicīga novirzīšanās no vidējā termiņa mērķa vai pielāgošanas virzības uz to.

Ievērojot Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozi, rīcības kodeksu[2], kopīgi saskaņoto metodiku potenciālā produkcijas apjoma un cikliski koriģēto bilanču aplēsei, un vispārējās ekonomikas politikas pamatnostādnes, kas ir iekļautas integrētajās pamatnostādnēs 2005. – 2008. gada periodam, Komisija ir pārbaudījusi nesen iesniegto Slovēnijas konverģences programmas atjauninājumu un, balstoties uz turpmāk sniegto novērtējumu, ir pieņēmusi ieteikumu Padomes atzinumam par to.

Novērtējums

1. Otrais Slovēnijas konverģences programmas atjauninājums 2005. – 2008. gada periodam tika iesniegts 2005. gada 8. decembrī. Atjauninātajā programmā kopumā ievērota jaunajā rīcības kodeksā noteiktās stabilitātes un konverģences programmu modeļa struktūras un datu sniegšanas prasības[3].

2. Savā 2005. gada 8. marta atzinumā par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu par 2004. – 2007. gada periodu Padome aicināja Slovēniju (i) izmantot visas iespējas, lai paātrinātu valsts budžeta deficīta samazināšanu, un (ii) veikt papildu pasākumus, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, ieskaitot pensiju un veselības aprūpes sistēmas reformas.

3. Pēc pārejas izraisītās lejupslīdes deviņdesmito gadu sākumā Slovēnijas ekonomika pilnīgi atjaunoja spēcīgo IKP pieaugumu vidēji gandrīz 4% apmērā pēdējās desmitgades laikā. Inflācijas spiediens tika sekmīgi ierobežots, un patēriņa cenu pieaugums tuvojās ES vidējam līmenim līdz 2005. gada beigām. Valsts bilance samazinājās 1997. gadā un kopš tā laika palika negatīva ar budžeta deficītiem vidēji 3% apmērā no IKP uz EKS95 bāzes 2000. – 2004. gada periodā.

4. Šķiet ticams makroekonomiskais scenārijs, kur tiek prognozēts, ka IKP pieaugums saglabāsies aptuveni 4% apmērā programmas perioda laikā attiecībā pret lielu iekšzemes pieprasījumu. Cikliski nosacījumi, iespējams, pakāpeniski uzlabosies; tiek prognozēts, ka līdz perioda beigām izzudīs negatīvā starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu, kas pēc aplēsēm bija 1% no IKP 2005. gadā. Izaugsmes pieņēmumos nav ietverta 2005. gada oktobrī apstiprinātā reformu plāna ietekme, kas, paredzams, paātrinās izaugsmi vidēji virs 5% pēc 2008. gada. Tas šķiet nedaudz optimistiski, īpaši tādēļ, ka programma nesniedz informāciju par to, kā strukturālās reformas ietekmētu (potenciālo) izaugsmi.

5. Inflācija 2005. gadā kļuva nepastāvīga, bet caurmērā turpināja samazināties, līdz gada beigām samazinoties līdz 2,5% (3,7% 2004. gadā). Valdība turpināja ievērot piesardzību administrēto cenu pieaugumu regulēšanā un netiešo nodokļu izmaiņās. Turklāt akcīzes nodokļu regulāri pielāgojumi, lai neitralizētu augsto naftas cenu nelabvēlīgās sekas, palīdzēja ierobežot inflāciju. Bez tam deflāciju ir veicinājusi dalība VKM II. Tolars ir saglabājies ļoti tuvu centrālajai paritātei 239,64 SIT/EUR, kopš Slovēnija pievienojās VKM II 2004. gada 28. jūnijā. Kopš 2004. gada aprīļa ilgtermiņa procentu likmju diapazons svārstās 100 bāzes punktu ietvaros un laiku pa laikam pat daudz zemāk, tuvu atspoguļojot obligāciju ienesīguma attīstību euro zonā. Monetārās iestādes atzīst ierobežojumus politikas procentu likmju pielāgošanā, lai saglabātu kontroli pār inflāciju ceļā uz pievienošanos EMS. Tiek paredzēts, ka programmas laikā inflācija nostabilizēsies aptuveni 2,5% līmenī, kas šķiet reālistiski, bet jāveic atlikušo strukturālo neelastību turpmāka novēršana. Lai ieviestu euro 2007. gada sākumā, programmā uzskatīta par izšķirošu mērena algu līmeņa saglabāšana un stabilas valsts finanses.

6. Kas attiecas uz budžeta izpildi 2005. gadā, Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozē valsts budžeta deficīts 2005. gadam tiek lēsts 1,7% apmērā no IKP attiecībā pret iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā noteikto mērķi 2,1% apmērā no IKP. Provizoriskais rezultāts ir labāks, nekā prognozēts, jo ieņēmumi bija nepietiekami novērtēti, pamatojoties uz jauno tiešo nodokļu režīmu, kas ir spēkā kopš 2005. gada janvāra.

7. Atjauninātā programma tiecas radīt nosacījumus sekmīgai integrācijai EMS, tajā pašā laikā panākot vidējos ES ienākumu līmeņus. Budžeta stratēģija ir vērsta uz valsts budžeta deficīta saglabāšanu ievērojami mazāk par 3% no IKP un tiecas sasniegt vidējā termiņa mērķi attiecībā uz budžeta stāvokli Stabilitātes un izaugsmes pakta nozīmē līdz 2008. gadam. Šai nolūkā programmā izsludināti nodokļu reformas pasākumi, kas noved pie ieņēmumu daļas kā procentuālas attiecības no IKP samazināšanās par 1,8%, un pasākumi attiecībā uz izdevumiem, kuru rezultātā izdevumu rādītājs samazinās par 2,5% no IKP. Programmā paredzēta konsolidācija programmas beigās. Prognozēts, ka programmas perioda sākumā valsts budžeta deficīts saglabāsies 1,7% apmērā no IKP un tad lēni samazināsies līdz 1,4% 2007. gadā un 1,0% no IKP 2008. gadā. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu jaunajā atjauninājumā par vienu gadu atlikts mērķis sasniegt budžeta deficītu 1% apmērā no IKP attiecībā pret kopumā neizmainītu makroekonomisko scenāriju.

8. Pamatojoties uz Komisijas dienestu aprēķiniem atbilstoši kopīgi saskaņotajai metodikai un saskaņā ar informāciju programmā, tiek paredzēts, ka strukturālā bilance, t.i., cikliski koriģētā izteiksmē, un atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, uzlabosies par 0,2 procentu punktiem no IKP programmas laikā. Strukturālais deficīts 2005. gadā bija 1¼% apmērā no IKP. Pēc nelielas pasliktināšanās, lai sasniegtu 1½% no IKP 2006. gadā, tiek prognozēts, ka budžeta deficīts pēc tam pakāpeniski uzlabosies. Jaunajā programmā noteikts vidējā termiņa mērķis budžeta stāvoklim Stabilitātes un izaugsmes pakta nozīmē kā strukturāls deficīts 1,0% apmērā no IKP, kas jāsasniedz līdz 2008. gadam. Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir augstāks nekā minimālais kritērijs (aplēsts budžeta deficīts gandrīz 2% apmērā no IKP), tā sasniegšanai jāizpilda mērķis garantēt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Programmas vidējā termiņa mērķis ir atbilstošā līmenī, jo tas atrodas diapazonā, kas norādīts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, pienācīgi atspoguļojot parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

9. Budžeta mērķiem piemītošie riski ir kopumā līdzsvaroti. Slovēnijai budžeta rezultāti pēdējos gados ir bijuši labāki, nekā prognozēts, ko atbalstīja arī valsts izdevumu ierobežošanas efektīvs budžeta mehānisms negaidītas ieņēmumu samazināšanās gadījumā. Turklāt pieņēmumi par izaugsmi var izrādīties labāki, nekā prognozēts, ja laikus tiks īstenotas strukturālās reformas. Tomēr skaidru grafiku neesamība valsts izdevumu samazināšanai, lai kompensētu ieņēmumu zudumu sakarā ar nodokļu reformu, un īpaši ņemot vērā neseno lēmumu atkārtoti ieviest pensiju indeksāciju ar algām, var apgrūtināt mērķu sasniegšanu. It īpaši lielā obligāto izdevumu daļa (vairāk nekā 80% no kopējiem izdevumiem) ir balstīta uz stingriem reglamentējošiem noteikumiem, kas joprojām gaida politisku vienprātību, lai tos pārstrukturētu elastīgākā veidā.

10. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis, kā aprakstīts atjauninātajā programmā, šķiet, garantē pietiekamu drošības rezervi pret 3% no IKP līmeņa pārsniegšanu attiecībā uz budžeta deficītu ar parastām makroekonomiskām svārstībām programmas perioda laikā. Stratēģija šķiet arī pietiekama, lai nodrošinātu, ka programmas vidējā termiņa mērķis tiks sasniegts 2008. gadā, kā plānots. Tomēr pielāgošanas temps programmas vidējā termiņa mērķim pilnībā neatbilst paktam, kas nosaka „kritēriju” strukturālās bilances gada uzlabojumā 0,5% apmērā no IKP euro zonai un VKM II dalībvalstīm un nosaka, ka pielāgojumam jābūt lielākam ekonomiski labvēlīgos laikos. Lai gan cikliski nosacījumi pastāvīgi uzlabojas programmas laikā, tiek plānots, ka strukturālā bilance uzlabosies tikai par 0,25% no IKP.

11. Programmā pieprasīta īslaicīga novirze, pamatojoties uz „nozīmīgākām strukturālām reformām” pārskatītā Stabilitātes un izaugsmes pakta un jaunā rīcības kodeksa nozīmē. Novirzi no pakta kritērija strukturāla pielāgojuma tempam pieprasa papildu fiskālie centieni, lai tiktu galā ar ieņēmumu samazinājumu sakarā ar nodokļu reformu un pret negatīvo starpību starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu, kas, paredzams, izzudīs tikai līdz programmas perioda beigām. Tomēr strukturālās reformas, uz kurām ir balstīta īslaicīgā novirze, nav pietiekami detalizētas. Turklāt programmā nav sniegta ne izmaksu un labumu analīze, ne pierādījumi par nozīmīgu labvēlīgu ietekmi uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību. Tādēļ īslaicīgā novirze no pielāgošanas programmas vidējā termiņa mērķim neatbilst pārskatītajam Stabilitātes un izaugsmes paktam.

12. Valsts kopējais parāds ir relatīvi neliels un saglabāsies tāds programmas perioda laikā. Tiek lēsts, ka 2005. gadā parāds ir samazinājies līdz 29,3% no IKP. Programmā paredzēts neliels parāda attiecības pieaugums nākamajos divos gados, sasniedzot maksimumu 29,8% apmērā no IKP 2007. gadā. Līdz 2008. gadam tiek prognozēta parāda samazināšanās līdz 29,4%, jo tiek paredzēts labvēlīgs krājumu plūsmas pielāgojums.

13. Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Slovēnijai, šķiet, ir augsts risks sakarā ar prognozētajām iedzīvotāju novecošanās budžeta izmaksām. Relatīvi zemā parāda attiecība sekmēs novecošanās ietekmes uz budžetu ierobežošanu. Tomēr Slovēnijai joprojām būs ļoti liels valsts izdevumu pieaugums. Pat lai gan 1999. gada pensiju reforma ir ievērojami atvieglojusi izdevumu turpmāko pieaugumu, tās sekas ir daļēji kompensētas ar jaunu indeksācijas noteikumu, t.i., pāreju no daļējas uz pilnīgu indeksāciju ar algām. Kādā brīdī izrādīsies nepieciešamas turpmākas izmaiņas pensiju shēmās, kā atzīts programmā, lai ierobežotu valsts izdevumu turpmāku pieaugumu un samazinātu ilgtermiņa ilgtspējības risku. Ja netiek veikti papildu pasākumi, lai atvieglotu ar vecumu saistīto izdevumu spiedienu, tiks mazināta valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība. Šai sakarā galvenais ir pasākumu rūpīga plānošana un savlaicīga pieņemšana.

14. Valsts finanšu jomā paredzētie pasākumi kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005. – 2008. gada periodam. Tomēr valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība nav skaidri noteikta kā politikas prioritāte. Pasākumi paliek neskaidri un neļauj novērtēt stratēģijas iespējamību ilgākā termiņā.

15. Slovēnijas valsts reformu programmā, kas iesniegta 2005. gada 28. oktobrī atjaunotās Lisabonas stratēģijas kontekstā par izaugsmi un darbavietām, kā galvenā prioritāte noteikta euro pieņemšana 2007. gadā. Atjauninātajai konverģences programmai, kas paredzēta, lai radītu apstākļus sekmīgai integrācijai EMS, tajā skaitā ar valsts finanšu kvalitātes uzlabošanu, ir cieša saikne ar NRP politikas pasākumu visaptverošo sarakstu. Tomēr, tā kā daudzi pasākumi paliek lielā mērā neprecizēti, valsts reformu programmā aprakstīto darbību ietekme uz budžetu nav ietverta konverģences programmas budžeta prognozēs.

Atjauninātā programma tiecas ierobežot inflāciju tuvu ES vidējam līmenim, tajā pašā laikā prognozējot pakāpenisku fiskālu pielāgošanos. Ņemot vērā iepriekš doto novērtējumu, Slovēnijai būtu:

i) jāpanāk ātrāks progress programmas vidējā termiņa mērķa sasniegšanā, īpaši, precizējot un īstenojot pasākumus, kas ir pamatā izdevumu rādītāja plānotajam samazinājumam, kā arī pārceļot pielāgošanas centienus uz programmas sākumposmu;

ii) jāveic papildu pasākumi, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, īpaši attiecībā uz pensiju sistēmu.

Ieteikums

PADOMES ATZINUMS

saskaņā ar 9. panta trešo punktu Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulā (EK) Nr. 1466/97 par Slovēnijas atjaunināto konverģences programmu 2005. – 2008. gadam

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1997. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[4] un jo īpaši tās 9. panta 3. punktu,

ņemot vērā Komisijas ieteikumu;

apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,

IR PIEŅĒMUSI ŠO ATZINUMU.

16. Pēc pārejas izraisītas lejupslīdes deviņdesmito gadu sākumā Slovēnijas ekonomika pilnīgi atjaunoja spēcīgo IKP pieaugumu vidēji gandrīz 4% apmērā pēdējās desmitgades laikā. Inflācijas spiediens tika sekmīgi ierobežots, un patēriņa cenu pieaugums tuvojās ES vidējam līmenim līdz 2005. gada beigām. Valsts bilance 1997. gadā samazinājās un kopš tā laika palika negatīva ar budžeta deficītiem vidēji 3% apmērā no IKP uz EKS95 bāzes 2000. – 2004. gada periodā.

17. Savā 2005. gada 8. marta atzinumā par iepriekšējo konverģences programmas atjauninājumu 2004. – 2007. gada periodam Padome aicināja Slovēniju (i) izmantot visas iespējas, lai paātrinātu valsts budžeta deficīta samazināšanu, un (ii) veikt papildu pasākumus, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, ieskaitot pensiju un veselības aprūpes sistēmas reformas.

18. Kas attiecas uz budžeta izpildi 2005. gadā, Komisijas dienestu 2005. gada rudens prognozē valsts budžeta deficīts 2005. gadam tiek lēsts 1,7% apmērā no IKP attiecībā pret iepriekšējā konverģences programmas atjauninājumā noteikto mērķi 2,1% apmērā no IKP. Provizoriskais rezultāts ir labāks, nekā prognozēts, jo ieņēmumi bija nepietiekami novērtēti, pamatojoties uz jauno tiešo nodokļu režīmu, kas ir spēkā kopš 2005. gada janvāra.

19. Padome [2006. gada 14. februārī] pārbaudīja Slovēnijas atjaunināto konverģences programmu, kas aptver laika posmu no 2005. gada līdz 2008. gadam. Atjauninātajā programmā kopumā ievērota jaunajā rīcības kodeksā noteiktā stabilitātes un konverģences programmu modeļa struktūra un datu sniegšanas prasības[5].

20. Programmas pamatā esošajā makroekonomiskajā scenārijā paredzēts, ka reālais IKP pastāvīgi pieaugs par aptuveni 4% pēc 2005. gada. Šis scenārijs, kas novērtēts, ņemot vērā patlaban pieejamo informāciju, šķiet balstīts uz ticamiem pieauguma pieņēmumiem. Cikliski nosacījumi, iespējams, pakāpeniski uzlabosies; tiek prognozēts, ka līdz perioda beigām izzudīs negatīvā starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu, kas pēc aplēsēm bija 1% no IKP 2005. gadā. Programmas prognozes attiecībā uz inflāciju arī šķiet reālistiskas. Kas attiecas uz „nozīmīgākajām strukturālajām reformām” Stabilitātes un izaugsmes pakta nozīmē, programma iepazīstina ar visaptverošām sociālekonomiskām reformām, lai palielinātu Slovēnijas rūpniecības konkurētspēju, kuru īstenošana sākās 2005. gadā. Paredzēts, ka tās palielinās IKP pieaugumu no 2008. gada vidēji vairāk par 5% gadā. Apstiprinošā analīze programmā nav pietiekami detalizēta, un prognozētā pieauguma ietekme šķiet ļoti optimistiska.

21. Atjauninātā programma tiecas radīt nosacījumus sekmīgai integrācijai EMS, tajā pašā laikā panākot vidējos ES ienākumu līmeņus. Budžeta stratēģija ir vērsta uz valsts budžeta deficīta saglabāšanu ievērojami mazāk par 3% no IKP un tiecas sasniegt vidējā termiņa mērķi attiecībā uz budžeta stāvokli Stabilitātes un izaugsmes pakta nozīmē līdz 2008. gadam. Šai nolūkā programmā izsludināti nodokļu reformas pasākumi, kas noved pie ieņēmumu daļas kā procentuālas attiecības no IKP samazināšanās par 1,8%, un pasākumi attiecībā uz izdevumiem, kuru rezultātā izdevumu rādītājs samazinās par 2,5% no IKP. Programmā paredzēta konsolidācija programmas beigās. Prognozēts, ka programmas perioda sākumā valsts budžeta deficīts saglabāsies 1,7% apmērā no IKP un tad lēni samazināsies līdz 1,4% 2007. gadā un 1,0% no IKP 2008. gadā. Salīdzinājumā ar iepriekšējo programmu jaunajā atjauninājumā par vienu gadu atlikts mērķis sasniegt budžeta deficītu 1% apmērā no IKP attiecībā pret kopumā neizmainītu makroekonomisko scenāriju.

22. Plānots, ka programmas perioda laikā strukturālā bilance (t.i., cikliski koriģētā bilance, atskaitot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus), kas aprēķināta atbilstoši kopīgi saskaņotajai metodikai, uzlabosies par aptuveni 0,25% no IKP. Programma nosaka vidējā termiņa mērķi budžeta stāvoklim – strukturālu deficītu 1% apmērā no IKP un tiecas sasniegt šo stāvokli līdz 2008. gadam. Tā kā programmas vidējā termiņa mērķis ir augstāks nekā minimālais kritērijs (aplēsts deficīts gandrīz 2% apmērā no IKP), tā sasniegšanai jāizpilda mērķis garantēt drošības rezervi pret pārmērīga budžeta deficīta rašanos. Programmas vidējā termiņa mērķis ir atbilstošā līmenī, jo tas atrodas diapazonā, kas norādīts euro zonas un VKM II dalībvalstīm Stabilitātes un izaugsmes paktā un rīcības kodeksā, un pienācīgi atspoguļo parāda attiecību un vidējo potenciālā produkcijas apjoma pieaugumu ilgtermiņā.

23. Budžeta prognožu riski programmā šķiet kopumā līdzsvaroti. No vienas puses, Slovēnijai budžeta rezultāti pēdējos gados ir bijuši labāki, nekā prognozēts, ko atbalstīja arī valsts izdevumu ierobežošanas efektīvs budžeta mehānisms negaidītas ieņēmumu samazināšanās gadījumā. Turklāt pieņēmumi par izaugsmi var izrādīties labāki, nekā prognozēts, ja laikus tiks īstenotas strukturālās reformas. Tomēr skaidru grafiku neesamība valsts izdevumu samazināšanai, lai kompensētu ieņēmumu zudumu sakarā ar nodokļu reformu, un īpaši ņemot vērā neseno lēmumu atkārtoti ieviest pensiju indeksāciju ar algām, var ievērojami kavēt mērķu sasniegšanu. It īpaši lielā obligāto izdevumu daļa (vairāk nekā 80% no kopējiem izdevumiem) ir balstīta uz stingriem reglamentējošiem noteikumiem, kas joprojām gaida politisku vienprātību, lai tos pārstrukturētu elastīgākā veidā.

24. Ņemot vērā šo riska novērtējumu, budžeta stāvoklis programmā, šķiet, garantē pietiekamu drošības rezervi pret 3% no IKP deficīta līmeņa pārsniegšanu ar parastām makroekonomiskām svārstībām programmas perioda laikā. Turklāt tas šķiet pietiekams, lai nodrošinātu, ka programmas vidējā termiņa mērķis tiek sasniegts 2008. gadā, kā plānots. Tomēr pielāgošanas temps programmā netieši norādītajam programmas vidējā termiņa mērķim pilnībā neatbilst Stabilitātes un izaugsmes paktam, kurā noteikts, ka euro zonas un VKM II dalībvalstīm strukturālās bilances gada uzlabojumam jābūt 0,5% apmērā no IKP kā kritērijam un ka pielāgojumam jābūt lielākam ekonomiski labvēlīgos laikos un tas varētu būt mazāks ekonomiski nelabvēlīgos laikos. Lai gan cikliski nosacījumi pastāvīgi uzlabojas programmas laikā, tiek plānots, ka strukturālā bilance uzlabosies tikai par 0,25% no IKP.

25. Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu jāņem vērā „nozīmīgākās strukturālās reformas” ar pārbaudāmu ietekmi uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, nosakot pielāgošanu programmas vidējā termiņa mērķim vai pieļaujot īslaicīgu novirzi no programmas vidējā termiņa mērķa. Programmā aprakstītā vidējā termiņa budžeta stratēģija ietver īslaicīgu novirzi no pielāgošanas programmas vidējā termiņa mērķim. It īpaši no 2005. gada līdz 2007. gadam notiek neliela vai nenotiek nekāda pielāgošana programmas vidējā termiņa mērķim, kad pakāpeniski tiktu īstenotas iepriekš minētās ekonomiskās reformas. Tomēr strukturālās reformas, uz kurām ir balstīta īslaicīgā novirze, nav pietiekami detalizētas. Turklāt programmā nav sniegta ne izmaksu un labumu analīze, ne pierādījumi par nozīmīgu labvēlīgu ietekmi uz valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību. Tādēļ īslaicīgā novirze no pielāgošanas programmas vidējā termiņa mērķim neatbilst pārskatītajam Stabilitātes un izaugsmes paktam.

26. Tiek lēsts, ka valsts kopējais parāds ir sasniedzis 29,0% no IKP 2005. gadā, kas ir ievērojami mazāks par Līgumā noteikto atsauces vērtību 60% apmērā no IKP. Programmā paredzēts neliels parāda attiecības pieaugums nākamajos divos gados, sasniedzot maksimumu 29,8% 2007. gadā. Tiek prognozēts, ka līdz 2008. gadam parāds samazināsies līdz 29,4% no IKP.

27. Attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību Slovēnijai, šķiet, ir augsts risks sakarā ar prognozētajām iedzīvotāju novecošanās budžeta izmaksām[6]. Relatīvi mazā parāda attiecība sekmēs novecošanās ietekmes uz budžetu ierobežošanu. Tomēr Slovēnijai joprojām būs ļoti liels valsts izdevumu pieaugums. Pat lai gan 1999. gada pensiju reforma ir ievērojami atvieglojusi izdevumu turpmāko pieaugumu, tās sekas ir daļēji kompensētas ar jaunu indeksācijas noteikumu (pārejot no daļējas uz pilnīgu indeksāciju ar algām). Kādā brīdī izrādīsies nepieciešamas turpmākas izmaiņas pensiju shēmās, kā atzīts programmā, lai ierobežotu valsts izdevumu turpmāku pieaugumu un samazinātu ilgtermiņa ilgtspējības risku. Ja netiek veikti papildu pasākumi, lai atvieglotu ar vecumu saistīto izdevumu spiedienu, tiks mazināta valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība. Šai sakarā galvenais ir pasākumu rūpīga plānošana un savlaicīga pieņemšana.

28. Valsts finanšu jomā paredzētie pasākumi kopumā atbilst vispārējām ekonomikas politikas pamatnostādnēm, kas ietvertas integrētajās pamatnostādnēs 2005. – 2008. gada periodam. Tomēr valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējība nav skaidri noteikta kā politikas prioritāte. Pasākumi paliek neskaidri un neļauj novērtēt stratēģijas iespējamību ilgākā termiņā.

29. Slovēnijas valsts reformu programmā, kas iesniegta 2005. gada 28. oktobrī atjaunotās Lisabonas stratēģijas kontekstā par izaugsmi un darbavietām, kā galvenā prioritāte noteikta euro pieņemšana 2007. gadā. Atjauninātajai konverģences programmai, kas paredzēta, lai radītu apstākļus sekmīgai integrācijai EMS, tajā skaitā ar valsts finanšu kvalitātes uzlabošanu, ir cieša saikne ar NRP politikas pasākumu visaptverošo sarakstu. Tomēr tā kā daudzi pasākumi paliek lielā mērā neprecizēti, valsts reformu programmā aprakstīto darbību ietekme uz budžetu nav ietverta konverģences programmas budžeta prognozēs.

Ņemot vērā iepriekš doto novērtējumu, Padome atzīmē, ka programma tiecas ierobežot inflāciju tuvu ES vidējam līmenim, tajā pašā laikā prognozējot pakāpenisku fiskālu pielāgošanu. Padome uzskata, ka Slovēnijai būtu:

i) jāpanāk ātrāks progress programmas vidējā termiņa mērķa sasniegšanā, īpaši, precizējot un īstenojot pasākumus, kuri ir pamatā izdevumu rādītāja plānotajam samazinājumam, kā arī pārceļot pielāgošanas centienus uz programmas sākumposmu;

ii) jāveic papildu pasākumi, lai uzlabotu valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējību, īpaši attiecībā uz pensiju sistēmu.

Galveno makroekonomisko un budžeta prognožu salīdzinājums

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Reālais IKP (% izmaiņas) | KP 2005. g. dec. | 4.2 | 3.9 | 4.0 | 4.0 | 3.8 |

KOM 2005. g. nov. | 4.2 | 3.8 | 4.0 | 4.2 | n.p. |

KP 2005. g. janv. | 4.0 | 3.8 | 3.9 | 4.0 | n.p. |

SPCI inflācija (%) | KP 2005. g. dec. | 3.6 | 2.5 | 2.5 | 2.4 | 2.4 |

KOM 2005. g. nov. | 3.6 | 2.6 | 2.5 | 2.5 | n.p. |

KP 2005. g. janv. | 3.6 | 3.0 | 2.7 | 2.6 | n.p. |

Starpība starp potenciālo un faktisko produkcijas apjomu (% no potenciālā IKP) | KP 2005. g. dec.1 | -1.4 | -1.2 | -0.7 | -0.3 | 0.0 |

KOM 2005. g. nov.5 | -1.2 | -0.9 | -0.5 | 0.2 | n.p. |

KP 2005. g. janv.1 | -1.2 | -1.2 | -1.3 | -1.3 | n.p. |

Vispārējā valsts bilance (% no IKP) | KP 2005. g. dec. | -2.1 | -1.7 | -1.7 | -1.4 | -1.0 |

KOM 2005. g. nov. | -2.1 | -1.7 | -1.9 | -1.6 | n.p. |

KP 2005. g. janv. | -2.1 | -2.1 | -1.8 | -1.1 | n.p. |

Primārā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. dec. | -0.5 | -0.2 | -0.3 | -0.1 | 0.2 |

KOM 2005. g. nov. | -0.2 | -0.1 | -0.4 | -0.2 | n.p. |

KP 2005. g. janv. | -0.3 | -0.4 | -0.2 | 0.4 | n.p. |

Cikliski koriģētā bilance (% no IKP) | KP 2005. g. dec.1 | -1.4 | -1.2 | -1.4 | -1.3 | -1.0 |

KOM 2005. g. nov. | -1.5 | -1.5 | -1.7 | -1.7 | n.p. |

KP 2005. g. janv.1 | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |

Strukturālā bilance2 (% no IKP) | KP 2005. g. dec.3 | -1.4 | -1.2 | -1.4 | -1.3 | -1.0 |

KOM 2005. g. nov.4 | -1.5 | -1.5 | -1.7 | -1.7 | n.p. |

KP 2005. g. janv. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. | n.p. |

Valsts kopējais parāds (% no IKP) | KP 2005. g. dec. | 29.5 | 29.0 | 29.6 | 29.8 | 29.4 |

KOM 2005. g. nov. | 29.8 | 29.3 | 29.5 | 29.2 | n.p. |

KP 2005. g. janv. | 30.2 | 30.7 | 30.9 | 29.7 | n.p. |

Piezīmes: 1 Komisijas dienestu aprēķini, kuru pamatā ir programmā atrodamā informācija. 2 Cikliski koriģētā bilance (kā iepriekšējās rindās), izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. 3 Programmā nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu. 4 Komisijas dienestu prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu. 5 Pamatojoties uz attiecīgi 3,7%, 3,5%, 3,5% un 3,5% aplēsto potenciālo pieaugumu 2004. – 2007. gada periodā. Avots: Konverģences programma (KP); Komisijas dienestu 2005. gada rudens ekonomiskās prognozes (KOM); Komisijas dienestu aprēķini. |

[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Visi šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Ekonomikas un finanšu komitejas atzinums par „Specifikācijām par Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu un pamatnostādnēm par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko atbalstījusi Ekonomikas un finanšu padome 2005. gada 11. oktobrī.

[3] Programmai ir jaunajā rīcības kodeksā paredzēto obligāto un fakultatīvo datu trūkumi. It īpaši nav pieejami obligātie dati par darba produktivitātes pieaugumu. Trūkst arī noteiktu fakultatīvu datu par darba tirgus attīstību, sektorālām bilancēm un valsts parāda attīstību. Nav iekļauta tabula par valsts izdevumiem pa funkcijām.

[4] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 (OV L 174, 7.7.2005., 1. lpp.). Šajā tekstā minētie dokumenti ir pieejami šādā tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Programmai ir jaunajā rīcības kodeksā paredzēto obligāto un fakultatīvo datu trūkumi. It īpaši nav pieejami obligātie dati par darba produktivitātes pieaugumu. Trūkst arī noteiktu fakultatīvu datu par darba tirgus attīstību, sektorālām bilancēm un valsts parāda attīstību. Nav iekļauta tabula par valsts izdevumiem pa funkcijām.

[6] Informāciju par ilgtermiņa ilgtspējību sniedz Komisijas dienesti programmas tehniskajā novērtējumā (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).