Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu Komitejai - Eiropas stratēģija jūras zinātniskajai un tehniskajai pētniecībai : saskaņota sistēma Eiropas Pētniecības telpā okeānu un jūru ilgtspējīgas izmantošanas veicināšanai /* COM/2008/0534 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 3.9.2008 COM(2008) 534 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI, EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Eiropas stratēģija jūras zinātniskajai un tehniskajai pētniecībai. Saskaņota sistēma Eiropas Pētniecības telpā okeānu un jūru ilgtspējīgas izmantošanas veicināšanai 1. IEVADS Divas trešdaļas no mūsu planētas klāj jūras ūdeņi, kuru bagātīgie resursi nodrošina pamatu dažādiem saimnieciskās darbības veidiem un paver plašas iespējas cilvēku labklājības nodrošināšanai. ES jūras reģioni veido aptuveni 40 % no IKP, un jūrniecības ekonomika — 3 % līdz 5 % ( sk. 1. ierāmējumu ). Tomēr līdz ar globālās tirdzniecības un konkurences pieaugumu cilvēka darbības izraisa vides noslodzi, kas apdraud jūras ekoloģiju un ilgtspējīgu jūrniecību. Jo īpaši augošais pieprasījums jūras pārvadājumu, tūrisma, piekrastes attīstības, zvejniecības un akvakultūras, drošības, pārraudzības un citās jomās varētu radīt būtisku apdraudējumu jūras videi un bioloģiskajai daudzveidībai, ja vien netiks atrasti pienācīgi risinājumi. Zinātnes un tehnoloģijas izmantošana ir viens no veidiem, kā panākt, lai ar jūru saistīto darbību ilgtspējīgas ekonomiskās izaugsmes veicināšana nenonāktu pretrunā vides saglabāšanas apsvērumiem. Attīstītu ekonomiku (piemēram, ES) konkurētspēja atvērtā globālajā tirgū ir atkarīga no to spējas radīt uz zināšanām balstītas preces un pakalpojumus ar augstu pievienoto vērtību. Tāpēc ir nepieciešami pētniecības un tehnoloģiju attīstības pasākumi, lai palielinātu ekoefektivitāti un meklētu risinājumus, kā apturēt resursu noplicinošu izmantošanu. ES tiek veikti daudzi jo daudzi pētniecības pasākumi jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības jomā, un šie centieni ir jākoordinē pēc iespējas efektīvāk. Jāizveido integrēta pieeja ar jūrlietām saistītām zināšanām un jauninājumiem, lai sekmīgi tiktu galā ar to sarežģītību. Ir vajadzīga integrēta un dinamiska Eiropas pētniecība, lai meklētu atbildes uz sarežģītiem jautājumiem un rastu saskaņotus risinājumus jūras ekonomiskā potenciāla pilnīgai izmantošanai, ievērojot uz ekosistēmām balstītu pieeju. Šajā sakarā Komisija stratēģiskajos mērķos 2005.–2009. gadam norādīja, ka pastāv: “(..) īpaša vajadzība pēc visaptverošas jūrniecības politikas, lai attīstītu plaukstošu jūrniecības ekonomiku un visu ar jūru saistīto darbību potenciālu, kas ilgstoši neapdraud vidi. Šāda politika ir jāatbalsta, apbalvojot labākos sasniegumus jūrniecības zinātniskās izpētes, tehnoloģiju un jauninājumu jomā.” Šādi Komisija uzsvēra vajadzību veicināt izcilību jūras pētniecībā un tehnoloģiju attīstībā saskaņā ar Gēteborgas[1] un Lisabonas stratēģiju[2]. Astoņus gadus pēc publicēšanas priekšlikums izveidot Eiropas Pētniecības telpu (EPT)[3] vēl joprojām ir galvenais ceļa rādītājs optimizētas un efektīvas Eiropas pētniecības sistēmas sasniegšanai. Tā ir galvenais pīlārs ES Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģijai, kuras mērķis ir panākt “uz zināšanām balstītu ekonomiku un sabiedrību”. Eiropas Komisija 2007. gadā publicēja Zaļo grāmatu par EPT[4], kurā izvērtēja līdzšinējos sasniegumus. Tas deva ierosmi organizēt sabiedrisku apspriešanu, pēc kuras 2008. gadā tika uzsāktas jaunas iniciatīvas kā papildu stimuls EPT izveidei. Iecerētas piecas jaunas iniciatīvas īpašās EPT jomās un uzlabota “partnerībā veikta” pārvaldība tā sauktā Ļubļanas procesa[5] satvarā. Ierosinātā jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības stratēģija iederas EPT politikā tās plašākajā skatījumā un veido tās neatņemamu daļu. Tai ir nozīmīga loma Eiropas pētniecības politikā, jo tā ir viens no pirmajiem mēģinājumiem pilnībā izveidot EPT konkrētā pētniecības jomā, turpinot Golvejā aizsākto procesu[6]. Atsaucoties uz 2006. gada jūnijā publicēto Zaļo grāmatu par turpmāko ES jūrniecības politiku un tai sekojošo apspriešanos, tika saņemti vairāki būtiski apsvērumi no zinātnieku aprindām un citām ieinteresētajām personām, kas aicināja dot jaunu impulsu ES jūras zinātniskajai un tehniskajai pētniecībai. Šādu nostāju atbalstīja arī Brēmenes konferencē, ko Vācija, būdama prezidējošā valsts, organizēja 2007. gada aprīlī, un deklarācijā, ko sagatavoja jūras zinātnieki EurOCEAN 2007. gada konferencē Aberdīnā 2007. gada jūnijā[7]. Aberdīnas deklarācijā Komisijai tika izteikts aicinājums 2008. gadā nākt klajā ar integrētu Eiropas jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības stratēģiju un izveidot ilgtspējīgu procesu, lai pārraudzītu stratēģijas īstenošanu un rezultātu izplatīšanu Eiropas jūrniecības politikas kontekstā. Komisija 2007. gada oktobra paziņojumā “Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika” [8] vēlreiz apliecināja savu galveno mērķi, proti, radīt optimālus apstākļus jūrniecības nozares un piekrastes reģionu izaugsmei, vienlaikus nodrošinot to, ka tiek sasniegti ES vides tiesību aktos iestrādātie mērķi, jo īpaši tie, kas izvirzīti Jūras stratēģijas pamatdirektīvā[9]. Pēc paziņojuma par jūrniecības politiku tika pieņemts rīcības plāns. Tajā tika minēta Jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības stratēģija (šā paziņojuma temats), kuru izstrādās, apspriežoties ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, un kuras uzmanības lokā būs infrastruktūra, izglītība, spēju veidošana un jauna starptematiska pieeja[10]. Stratēģijas mērķis ir ierosināt līdzekļus, kā panākt labāku jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības integrāciju. Gan atzīstot, cik svarīgi ir centieni jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības dažādajās jomās (piemēram, tīrāki un efektīvāki kuģu dzinēji, labāka kuģu konstrukcija, optimāla satiksmes plūsmu loģistika, jūrniecības darbību drošība un drošums, kuģniecības tēls u. c.), paziņojumā vairāk uzmanības tomēr tiks veltīts sadarbības uzlabošanai jūras zinātniskajā un tehniskajā pētniecībā, mazāk pievēršoties stabili iedibinātām pētniecības jomām. 1. ierāmējums. Jūrniecības ekonomika (Jūrniecības fakti un skaitļi. Zaļā grāmata “Ceļā uz turpmāko ES jūrniecības politiku”) Jūrniecības ekonomika patiešām ir ļoti daudzveidīga, un ar to saistītie jautājumi bieži vien ir pretrunīgi. - Jūras transports (90 % no ārējās tirdzniecības un 40 % no iekšējās tirdzniecības ES ir atkarīgi no jūras pārvadājumiem; Eiropā ir vairāk nekā 1200 ostu, kurās kravu apgrozījums sasniedz 3,5 miljardus tonnu un pārvadāto pasažieru skaits — 350 miljonus gadā). - Kuģubūve (kuģu būvētavu un kuģu aprīkojuma piegādātāju apgrozījums veido 90 miljardus euro, un tie tieši vai netieši nodarbina 0,8 miljonus augsti kvalificētu darbinieku; Eiropa ir pasaules līdere augstas sarežģītības kuģu, piemēram, prāmju un kruīza kuģu, ražošanā). - Enerģētika (jūru un okeānu resursi alternatīvās enerģijas ieguvei, piemēram, ierīkojot plūdmaiņas un viļņu spēkstacijas un jūras vēja ģeneratoru parkus, vēl netiek pilnībā izmantoti, un to devums 2005. gadā bija 121 miljons euro). - Zvejniecība un akvakultūra (0,5 miljoni darbavietu; 0,3 % no ES IKP, t. i., aptuveni 20 miljardi euro gadā; akvakultūrā iegūst 19 % no Eiropas Savienības kopējās zivju produkcijas). - Tūrisms un piekrastes apgabali (jūras tūrismā nodarbināti aptuveni 3 miljoni strādājošo, nozares apgrozījums 2005. gadā bija 72 miljardi euro). - Jauni resursi un “zilā biotehnoloģija” (jaunizveidota nozare, kuras prognozētais pieaugums ir 10 % gadā un globālā tirgus vērtība — 2,4 miljardi euro). 2. PIEEJA Stratēģijā tiks ierosināti konkrēti pasākumi un mehānismi jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības efektivitātes un izcilības uzlabošanai, lai risinātu ar okeāniem un jūrām saistītās problēmas un izmantotu to pavērtās iespējas. Pētniecības pieeja, kas pievēršas vienai nozarei un vienam tematam, vairs nav pietiekama. ES pētniecība var būtiski veicināt jūras zinātniskajā un tehniskajā pētniecībā iesaistīto zinātnieku kopīgos centienus, kas sniedzas tālāk par vienas nozares robežām. Efektīvāka integrācija un zināšanu un resursu apvienošana, kā arī ilgtermiņā noturīga partnerība veidos pamatu saskaņotai pētniecības vajadzību un prioritāšu noteikšanai. Tāpēc stratēģijā paredzēts: 1. pievērsties sistēmas sarežģītībai un mijiedarbībai, padziļinot zināšanu un pētniecības integrāciju. Tā būs mēģinājums pārvarēt tradicionālās robežas starp zinātni un politikas veidošanu, zinātni un tehnoloģiju, zinātnes disciplīnām un rūpniecības nozarēm. Tiks apzināti līdzekļi izcilības, kā arī starpdisciplīnu un starpnozaru pētniecības un jauninājumu veicināšanai; 2. izveidot jaunus pārvaldības veidus pētniecībā, lai rastu vienprātību visu iesaistīto aprindu starpā un veidotos nepārtraukts dialogs starp zinātniekiem, politikas veidotājiem, uzņēmējiem un sabiedrības pārstāvjiem. Pārvaldībā ievēros piecus Ļubļanas procesa pamatprincipus. Eiropas Komisijas loma šīs stratēģijas īstenošanā ir šāda: - pilnībā izmantot visus Kopienas instrumentus, tostarp Septīto pētniecības pamatprogrammu, lai sekmētu stratēģijas mērķu sasniegšanu; - rosināt koordinētu pieeju dalībvalstu darbībām, kas vērstas uz stratēģijas mērķu izpildi; - pārraudzīt stratēģijas īstenošanu un nemitīgu pielāgošanu, sadarbojoties ar dalībvalstīm un jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības veicēju aprindām. Eiropas Komisija darbosies partnerībā ar dalībvalstīm, trešām valstīm un jūras zinātniskajā un tehniskajā pētniecībā ieinteresētajām personām. 3. PIEVēRšANāS SISTēMAS SAREžģīTīBAI PIEVēRšOTIES SISTēMAS SAREžģīTīBAI, BūS SVARīGI NEATSTāT NOVāRTā šāDUS ASPEKTUS. - Spēju veidošana: rosināt jaunu līdzekļu izstrādi, lai pētniecībā sasniegtu aizvien vērienīgākus mērķus. Daudzas infrastruktūras ir novecojušas; speciālas infrastruktūras izmaksā dārgi. Ir vajadzīgas jaunas prasmes un izglītības iniciatīvas, lai piesaistītu jaunus profesionāļus un ņemtu vērā pētniecības starpdisciplināros aspektus. - Tradicionālo jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības disciplīnu integrācija . Šajā aspektā centīsies panākt zināšanu un pētnieku grupu ciešāku integrāciju, organizējot savstarpēju sadarbību, sakaru dibināšanu un informācijas apmaiņu, lai stiprinātu izcilību pētniecībā. Veicinot starpnozaru integrāciju un uzlabojot zināšanu tālāknodošanu, jau pastāvošajos un jaunajos tirgos tādās jomās kā “zilā tehnoloģija”, enerģētika, akvakultūra un drošība būs iespējams pievērsties uz zināšanām balstītiem jauninājumiem, panākot jūrniecības ilgtspējību, veidojot jaunas darbavietas un piedāvājot labākus produktus un procesus. - Sinerģija dalībvalstīs, reģionos un nozarēs, kā arī starp tām. Kopienas pētniecības finansējums veido vien nelielu daļu no PTA atvēlētajiem publiskā sektora resursiem. Lielākā daļa no pētniecības publiskā finansējuma Eiropā tiek tērēta, īstenojot nacionālas un reģionālas programmas. Tomēr ES pētniecības centieni atpaliek no Lisabonas programmā izvirzītā mērķa, saskaņā ar kuru dalībvalstis ir apņēmušās atvēlēt pētniecībai un attīstībai 3 % no to IKP[11]. Izšķiroši svarīgi ir tas, lai publisko un privāto ieguldījumu stimulēšanai dalībvalstis un reģioni izmantotu Eiropas Kopienas instrumentus, tādus kā Pētniecības pamatprogramma, Kohēzijas politikas fonds un Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma. ES jūrniecības politikas starptautiskais aspekts ir būtisks faktors, kas jāapsver visos trīs minētajos darbības virzienos. Nedrīkst aizmirst faktu, ka jūras un okeāni, kas apskalo Eiropas Savienību un tās attālākos reģionus, ir kopīgi ar trešām valstīm. Starptautiskā zinātniskā sadarbība ir spēcīgs instruments jūrniecības darbību koordinētai un integrētai pārvaldībai kopīgās jūrās. Citas starptautiskās dimensijas priekšrocības saistītas ar iespēju smelties no savstarpēji bagātinātām zināšanām un prasmēm, lai risinātu kopīgas problēmas un sasniegtu kritisko masu, kas konkrētās pētniecības jomās nebūtu iespējams, darbojoties tikai Eiropā vien. Turpmākajos punktos aplūkoti dažādi risināmie aspekti, norādot ar tiem saistīto darbības jomu. Pēc tam katrā jomā izvirzīti konkrēti pasākumi, kas jāīsteno turpmākajos gados. Šos pasākumus veiks partnerībā, kurā iesaistījušies dažādi jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības aprindu pārstāvji un Komisija, iedvesmojoties no EPT idejām. 3.1. Spēju veidošana Darbības joma - Veidot jaunu pētniecības un novērošanas infrastruktūru - Veicināt jaunas un starpdisciplināras pētniecības prasmes un novatorisma spējas - Izstrādāt jaunus augstākās izglītības modeļus jūras zinātnes un jūrniecības jomā (piemēram, ar Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtā (ETI) īpaši izveidotu zināšanu un jauninājumu kopienu palīdzību) - Izpētīt jaunas finansēšanas shēmas, kurās apvienoti vairāki investīciju avoti Eiropai jācenšas rast līdzekļus, ar kādiem tā var stiprināt pētniecības spējas, lai tā arī turpmāk saglabātu vadošo pozīciju jūras pētniecībā. Pētniecības spējas ir saistītas ar novatoriskām finansēšanas shēmām, jaunām pētniecības infrastruktūrām un jaunās pētnieku un inženieru paaudzes atbalstīšanu. Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģiskais forums ( ESFRI ) ir sagatavojis sarakstu ar būtiski svarīgām jūras pētniecības infrastruktūrām, kas ir labs pamats prioritāšu noteikšanai šajā jomā. Jāpieliek pūliņi arī cilvēkresursu attīstības veicināšanai, lai vairotu pētnieka karjeras un pētnieku mobilitātes pievilcību. Lai sekmētu jūras resursu un jūrniecības nozares ekonomisko attīstību un izaugsmi vides jomā, ir vajadzīgi augsti kvalificēti pētnieki un tehniskais personāls. Stratēģija veicinās darbinieku apmaiņu nozarē un pētniecībā un starp tām, kā arī jauno zināšanu strauju integrēšanu izglītībā un mūžizglītības shēmās. Centīsies rosināt zināšanu apmaiņu starp pētniecības organizācijām un augstākās izglītības iestādēm. Būtu jāapsver arī iespēja veikt pasākumus nesen izveidotajā ETI un tā zināšanu un jauninājumu kopienās. Īstenojamās darbības 1. Izveidot ilgtspējīgu atbalstu īpašām Eiropas mēroga pētniecības infrastruktūrām[12], kas vajadzīgas, lai pārvarētu apzinātās grūtības un izmantotu apzinātās iespējas, tostarp tās, kas minētas pašreizējā ESFRI ceļvedī un Septītās pamatprogrammas Integrēto infrastruktūru iniciatīvās (I3). 2. Eiropas līmenī noteikt investīcijas (arī to kārtējās izmaksas) jaunām infrastruktūrām, kuras vajadzīgas, lai atbalstītu Eiropas un starptautiska mēroga jūras zinātnisko un tehnisko pētniecību (piemēram, izmantojot Kohēzijas politikas fondu to līdzfinansēšanai). 3. Attīstīt adekvātas jaunas un starpdisciplināras prasmes, izglītības un novatorisma iespējas, lai reaģētu uz pašreizējām sociālekonomiskajām un kultūras tendencēm un prasībām. 4. Meklēt veidus, kā efektīvāk izmantot esošos un jaunos cilvēkresursus un finanšu resursus. To var darīt, izmantojot Eiropas, nacionālā un reģionālā līmenī patlaban pieejamās shēmas (piemēram, izmantojot pamatnostādnes par valsts atbalstu nodarbinātībai, izglītībai un mācībām, Kohēzijas politikas fonda piedāvātās iespējas gan cilvēkresursu, gan PTA atbalstam mazos un vidējos uzņēmumos, Leonardo da Vinci programmas piedāvātās iespējas izglītības un mācību jomā, Pētniecības pamatprogrammas, Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu u. c.). Komisija 2009. gadā atbalstīs vairākus pasākumus šajā jomā, konkrēti, paredzēs ilgtspējīgu atbalstu īpašai Eiropas mēroga pētniecības infrastruktūrai un veicinās reģionālu pētniecības struktūru vajadzību apzināšanu, papildinot ESFRI ceļvedi un Integrētās infrastruktūras iniciatīvas. Turklāt tā motivēs dalībvalstis un reģionus izmantot šim mērķim pieejamos Kopienas līdzekļus un pieņemt koordinētu pieeju jaunam izglītības modelim, un izstrādāt jūrniecības infrastruktūras politiku izcilības atbalstam Eiropā, tādā veidā nodrošinot tās pieejamību zinātniekiem no mazām un jaunām dalībvalstīm, kurās nav pētniecības infrastruktūras. 3.2. Integrācija Darbības joma - Izvirzīt starptematiskus pētniecības mērķus, apvienojot tradicionāli autonomas izpētes jomas, piemēram, klimata pārmaiņas, transports, enerģētika, biotehnoloģija, vide un pārtika, kā arī veicināt starpdisciplināru pieeju - Nodrošināt jūras datubāzu ciešāku integrāciju un efektīvāku izmantošanu - Optimizēt esošo pētniecības infrastruktūru izmantošanu - Stiprināt reģionālas pētniecības kopas, kas darbojas ilgtermiņā - Veicināt zināšanu un tehnoloģiju tālāknodošanu Jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība skar dažādas zinātnes un tehnoloģiju disciplīnas. Tās jāintegrē, lai veidotos starpdisciplināra pieeja . Šajā paziņojumā iezīmēti galvenie pētniecības virzieni, kuros nepieciešama starptematiska pieeja. Tie apkopoti 2. ierāmējumā . Pievēršoties šiem transversālajiem pētniecības jautājumiem, īpaša uzmanība tiks veltīta sociālekonomiskās pētniecības integrēšanai un pārvaldības veidu ietekmei. Pasaules līmeņa jūras zinātnei ir vajadzīga specializēta un sarežģīta pētniecības infrastruktūra, kas izmaksā dārgi. Mūsdienās lielākā daļa infrastruktūru tiek izmantotas, ņemot vērā konkrētas valsts prioritātes. Lai optimizētu to izmantošanu, ir svarīgi starp infrastruktūru īpašniekiem veidot ilgstošas un savstarpēji papildinošas attiecības, kuru pamatā ir kopīgi turpmāku ieguldījumu plāni un mērīšanas, novērošanas un ziņošanas metodiku standartizācija . Vairākos ES piekrastes reģionos ar dažādu Kopienas, valsts un reģionāla mēroga finanšu instrumentu atbalstu ir izveidotas jūrniecības nozares kopas. Šīs kopas var būt centrālais punkts, lai apspriestu pētniecības vajadzības jūrniecības jomā un vienotos par saskaņotām darbībām, kas īstenojamas un integrējamas reģionālā mērogā. Īstenojamās darbības 5. Rosināt dažādu jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomu starptematisku integrāciju. 6. Veicināt Eiropas jūras pētniecības infrastruktūru integrētu izmantošanu, īpašu uzmanību pievēršot procedūru saskaņošanai. 7. Rast mehānismus par jūrām savākto datu ilgtspējīgam atbalstam un pārvaldībai, ieskaitot Eiropas ūdeņu kartēšanu un kuģošanas pārraudzības sistēmu integrāciju. 8. Reģionālā līmenī, pamatojoties uz esošo jūrniecības kopu darbu, kas atbalstītas iniciatīvas “zināšanu reģioni” ietvaros, apzināt 2009. gadā pieejamās iespējas un stimulēt noturīgu kopu veidošanos saskaņā ar Kopienas reģionālo politiku. 9. Ciešā sadarbībā ar Komisijas dienestiem, izmantojot kohēzijas politikas iniciatīvu “Reģioni ekonomiskām pārmaiņām”[13], turpināt izstrādāt reģionālus pasākumus šajā jomā. 10. Partnerībā ar attiecīgajām ieinteresētajām personām veikt atbalsta pasākumus lietpratības izvērtēšanai jūras un jūrniecības tehnoloģiju jomā, lai veicinātu to strauju tālāknodošanu ES mērogā. Konkrēti, Komisija 2009.–2010. gadā Septītās pamatprogrammas ietvaros izsludinās starptematiskus kopīgus uzaicinājumus par galvenajiem pētniecības tematiem, kas norādīti 2. ierāmējumā. Partnerībā ar dalībvalstīm un jūras zinātniekiem tā ierosinās veidus, kā Eiropas mērogā sadarboties būtisku jūras zinātniskās pētniecības infrastruktūru izveidē un optimizēt to izmantošanu. Komisija koordinēs Eiropas jūras novērojumu un datu tīkla ( EMODNet )[14] izveidi 2009. gadā, integrējot to GEOSS [15] un GMES [16]. Tā centīsies izmantot arī iniciatīvu “Zināšanu reģioni”, lai veicinātu reģionālu jūrniecības kopu veidošanos, kā arī sinerģiju starp reģionālām jūras pētniecības un jauninājumu stratēģijām. Īpaša uzmanība tiks pievērsta arī Kopienas inovāciju programmai, lai sekmētu ekoinovācijas un jūras un jūrniecības tehnoloģiju lietpratības tālāknodošanu ES mērogā. Visbeidzot, Komisija gādās par to, lai Septītās pamatprogrammas instrumenti sekmētu vietējo uzņēmumu pētniecības un novatorisma iespējas. 2. ierāmējums. Galvenie pētniecības jautājumi, kam vajadzīga starptematiska pieeja Klimata pārmaiņas un okeāni Jācenšas precīzāk noteikt un labāk novērtēt klimata pārmaiņu ietekmi uz okeāniem un piekrastes apgabaliem. Tikpat svarīgas ir arī iespējas mazināt vai optimāli izmantot klimata pārmaiņu ietekmi, kā arī riskus un iespējas saistībā ar Ziemeļu Ledus okeānu. Cilvēka darbību ietekme uz piekrastes un jūras ekosistēmām un to pārvaldību Gan uz sauszemes, gan jūrā veiktas darbības iespaido piekrastes un jūras ekosistēmas. Ir būtiski veidot labāku izpratni par šo darbību kumulatīvo ietekmi un mazināt to, izmantojot ekoefektīvākas tehnoloģijas. Uz ekosistēmām balstīta pieeja resursu pārvaldībai un teritoriālajai plānošanai Integrēta uz ekosistēmām balstīta pieeja jūras resursu pārvaldībai, kā arī piekrastes un jūras teritoriālajai plānošanai vajadzīgās zināšanas palīdzēs optimizēt ar jūru saistītu darbību pārvaldību un to ilgtspējīgu attīstību. Jūras bioloģiskā daudzveidība un biotehnoloģija Ievērojama daļa Zemes bioloģiskās daudzveidības atrodama jūras vidē. Vajadzīgas plašākas zināšanas par jūras bioloģiskās daudzveidības funkcionālo lomu, evolūciju, aizsardzību un izmantošanu, ietverot biotehnoloģiju un bioizpēti. Kontinentu zemūdens nomales un dziļjūra Dziļāka izpratne par sedimentiem kontinentu zemūdens nomalēs un dziļjūrā, gāzu hidrātu veidošanos, dziļjūras ekosistēmām un tehnoloģijām, kas vajadzīgas dziļjūras novērošanas izvēršanai. Praktiskā okeanogrāfija un jūras tehnoloģija Jāturpina tālāk attīstīt jūras pamatpakalpojumus GMES ietvaros, lai uzlabotu iespējas prognozēt jūras stāvokli un dinamiku, novērtēt risku, piemēram, aļģu ziedēšanu vai piesārņojuma ietekmi, un atbalstīt ar kuģošanas drošību saistītus jautājumus. Atjaunojamo jūras energoresursu izmantošana Okeāns ir milzīga enerģijas krātuve, un daudzus jūrā notiekošus procesus var izmantot enerģijas ražošanā. Vajadzīgas plašākas zināšanas par to, kā izmantot jūras vēja, okeāna straumes, viļņu un plūdmaiņu potenciālu. 3.3. Sinerģija Darbības joma - Veicināt sinerģiju valsts un reģionālā līmenī - Koordinētākā veidā mobilizēt pietiekamu ilgtermiņa ES, valsts un reģionālo finansējumu pētniecībai, lai sasniegtu kritisko masu, kas vajadzīga galveno starptematisko jūras pētniecības jautājumu risināšanai - Piesaistīt vairāk privāto investīciju, inter alia , Eiropas tehnoloģiju platformu un citu nozares virzītu kopīgu iniciatīvu pasākumiem Ir būtiski panākt, ka saskaņā ar Septīto pamatprogrammu jūras zinātniskajai un tehniskajai pētniecībai piešķirto finansējumu izmanto kā līdzekli, lai veicinātu sinerģiju starp dalībvalstu pētniecības centieniem un, ja vajadzīgs, sasniegtu kritisko masu galveno starptematisko jūras pētniecības jautājumu risināšanai. Kopienas PTA pamatprogramma var sekmēt šo procesu ar tās dažādo finansēšanas shēmu[17] palīdzību. Izcilības tīkli[18] ir veids, kā sekmīgi ilgtermiņā strukturēt prasmes, zināšanas un infrastruktūras. Koordinācijas darbības ļauj pētniecības aprindām vieglāk konstatēt nepilnības un izvirzīt kopīgas prioritātes turpmākajam pētniecības darbam. ERA-NET shēmas[19] paver valsts pētniecības finansēšanas organizācijām iespējas koordinēt to pūliņus un pievērsties kopīgām problēmām. To rezultātā var veidoties ERA-NET+ , kas sniedz atbalstu dalībvalstīm kopīgu uzaicinājumu izstrādāšanā un finansēšanā, tie ir pirmais solis ceļā uz Līguma 169. panta īstenošanu. No otras puses, ir ieviestas Eiropas Tehnoloģiju platformas[20], lai saskaņotu konkrētas nozares pētniecības politiku un prioritātes. Kopīgs nākotnes redzējums ir iestrādāts stratēģiskajā pētniecības programmā, ko apņēmušies īstenot platformu dalībnieki. Visas šīs iespējas sinerģijas sasniegšanai tiks izmantotas minētajā stratēģijā. Īstenojamās darbības 11. Balstīties uz pašreizējo ERA-NET shēmu sasniegumiem, lai ierosinātu starpvalstu pētniecības shēmas. 12. Veicināt valsts publiskā finansējuma piesaistīšanu ar ERA-NET+ palīdzību. 13. Pamatojoties uz jau uzsāktajām iniciatīvām, veikt pirmos pasākumus Līguma 169. panta īstenošanai. 14. Koordinēt pētniecības finansēšanu ar citām Kopienas un Eiropas shēmām ( CIP , Kohēzijas politikas fonds, EUREKA , COST ). 15. Paredzēt un īstenot kopīgu programmu plānošanu. Komisija 2009.–2010. gadā nāks klajā ar konkrētiem priekšlikumiem pašreizējo ERA-NET shēmu darbības optimizēšanai. Ja tas būs pamatoti un to atbalstīs attiecīgās dalībvalstis, Komisija apsvērs iespēju novirzīt 169. panta atbalstu jūras pētniecības programmām un ilgtermiņā ierosinās kopīgu programmu plānošanu saskaņā ar principiem un mehānismiem, kas izklāstīti saistītajā Komisijas paziņojumā[21]. 4. JAUNI PāRVALDīBAS VEIDI PēTNIECīBā Stratēģijā paredzēts, ka jāizveido efektīva un novatoriska pētniecības pārvaldības sistēma, kas piesaista pētniekus, politikas veidotājus un sabiedrību, lai panāktu kopīgu izpratni un informatīvi pamatotu lēmumu pieņemšanu, balstoties uz pareizām zinātnes atziņām. Ņemot vērā problēmu globālo raksturu un EPT atvērtību partneriem citos pasaules reģionos[22], ļoti liela nozīme šajā sistēmā būs starptautiskajam aspektam. Gan tradicionālās jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības veicēji, gan tehnoloģiju izstrādātāji ir norādījuši uz vajadzību aktivizēt dialogu starp šīm aprindām, lai nodrošinātu Eiropas Savienības, valsts iestāžu un privāto uzņēmumu lomu un pienākumu skaidru sadalījumu. Būtiski ir izveidot pareizu pārvaldības modeli, kura pamatā ir spēcīga un ilgstoša zinātniskā partnerība. Tas veicinās integrāciju starp jūras zinātni un jūrniecības zinātni. Plāno, ka ierosinātais pārvaldības modelis palīdzēs: - panākt vienprātību starp attiecīgajām ieinteresētajām personām stratēģiskos jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības jautājumos visas Eiropas un reģionālā mērogā; - stimulēt starpdisciplināru sadarbību un veidot integrētas zinātniskas atziņas par jūras un jūrniecības jautājumiem un izplatīt pētniecības rezultātus un zināšanas; - veicināt apmaiņu starp jūras zinātnes aprindām un ar jūru saistīto nozaru pārstāvjiem, kas būtu veids, kā noteikt kopīgi interesējošus jautājumus un iespējamo sadarbību starp abām pusēm; - izpētīt veidus un līdzekļus, kā zinātniekus iesaistīt pētniecības rezultātu komerciālā izmantošanā; - veicināt ciešāku dialogu starp zinātnieku aprindām un politikas veidotājiem, panākot lielāku saskanību starp pētniecības uzdevumiem un politikas mērķiem un palīdzot pētniecības atklājumus iestrādāt politikā; - stiprināt partnerības ar trešām valstīm, jo īpaši ar valstīm, ar kurām Eiropai ir kopīgi jūras baseini, lai veicinātu šo kopīgo jūru ilgtspējīgu pārvaldību. Komisija ierosina ieviest jaunu pētniecības pārvaldības modeli, kas būtu organizēts “foruma” veidā, panākot “ilgtermiņā noturīgu partnerību” , kurā iesaistīti jau izveidotie tīkli un visi galvenie partneri, kas pārstāv jūras zinātnisko un tehnisko pētniecību un ar jūru saistītas nozares, un kura palīdzēs: - regulāri aktualizēt pētniecības prioritātes, noteikt nepilnības, apspriežoties ar ieinteresētajām personām, dalībvalstīm, Eiropas Savienības iestādēm, un sniegt stratēģiskus ieteikumus; - īstenot pētniecības prioritāros uzdevumus, īpašu uzmanību pievēršot jauniem sadarbības veidiem, novatoriskām finansēšanas shēmām, pētniecības rezultātu izplatīšanai un izmantošanai; - vidēji ilgā termiņā izstrādāt prognozēšanas funkciju. Turklāt partnerībā iesaistītos dalībniekus aicinās iesniegt priekšlikumus par to, kā stiprināt sadarbību ar trešām valstīm, lai veicinātu aktīvāku iesaistīšanos liela mēroga starptautiskās pētniecības programmās. Īpaša uzmanība jāpievērš pētniecībai “zilajā okeānā”, kas atrodas ārpus valstu jurisdikcijas, un dziļjūras pētniecībai. Jāveicina arī sadarbība ar ES kaimiņvalstīm, lai izstrādātu kopīgas reģionālas jūras pētniecības stratēģijas. Lai konsolidētu šo partnerību veidošanās procesu, Komisija nākamajos gados plāno ierosināt darbības, kuru mērķis ir dibināt kontaktus jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības veicēju aprindās. Turklāt Komisija optimāli izmantos pieejamos līdzekļus un instrumentus, lai apzinātu un sekmētu starptautisku sadarbību pētniecībā ar kaimiņvalstīm un citām trešām valstīm izcilības jomās. ES jūrniecības politika ir jābalsta uz iespējami labākajām jūras zinātnes un jūrniecības zinātnes atziņām. Ir jāizveido regulāra divpusējā atgriezeniskā saite starp jūras zinātni un jūrniecības politiku. Tālab jāuzsāk ciešs dialogs starp zinātnieku aprindām un jūrniecības politikas veidotājiem, kā norādīts paziņojumā par integrētu ES jūrniecības politiku, lai pilnveidotu iepriekš izklāstīto partnerību veidošanu pētniecībā. Nākamajā gadā Komisija izvērtēs nosacījumus, kādi vajadzīgi šāda konsultatīvā mehānisma izveidei. Turklāt saistībā ar ES jūras dienām Komisija no 2009. gada rosinās regulāri organizēt konferenci, kurā piedalītos Eiropas jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības ieinteresētās aprindas, vienlaikus cenšoties piesaistīt izcilu personību grupas atbalstu. 5. SECINāJUMI Komisija aicina Padomi un Eiropas Parlamentu apstiprināt Jūras pētniecības stratēģiju Eiropai un - apstiprināt ierosinātos līdzekļus un darbības, kas paredzētas, lai ņemtu vērā okeānu un jūru sistēmisko sarežģītību; - apstiprināt ierosināto mehānismu jūras zinātniskās un tehniskās pētniecības pārvaldībai; - uzņemties saistības veikt darbības to attiecīgajās kompetences sfērās. Komisija uzraudzīs šīs stratēģijas īstenošanu un regulāri ziņos par panākto progresu. Pirmo ziņojumu iesniegs ne vēlāk kā 2012. gadā. [1] Komisijas 2005. gada 13. decembra Paziņojums “Par noturīgas attīstības stratēģijas pārskatīšanu — Rīcības platforma” (COM(2005) 658, galīgā redakcija). [2] Lisabonas stratēģija: http://ec.europa.eu/growthandjobs/index_en.htm . [3] Komisijas Paziņojums “Ceļā uz Eiropas Pētniecības telpu” (COM(2000) 6, galīgā redakcija). [4] Zaļā grāmata “Eiropas Pētniecības telpa: jaunas perspektīvas” (COM(2007) 161, galīgā redakcija). [5] Padomes secinājumi par “Ļubļanas procesa” sākšanu — lai pilnībā īstenotu Eiropas Pētniecības telpu, pieņemti 2008. gada 30. maijā. [6] Golvejas deklarācija, 2004. gada 13. un 14. maijs;http://www.eurocean2004.com/pdf/galway_declaration.pdf. [7] Aberdīnas deklarācija, 2007. gada jūnijs;http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/pdf/Aberdeen_Declaration_final_2007.pdf. [8] Komisijas Paziņojums “Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika”, (COM(2007) 575, galīgā redakcija). [9] Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/56/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras stratēģijas pamatdirektīva), OV L 164, 25.6.2008. [10] Rīcības plāns SEC(2007) 1278, kas pievienots paziņojumam “Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika” (COM(2007) 575), 5. iedaļa “Zināšanu un jauninājumu bāzes izveide jūrniecības politikai”. [11] Komisijas 2002. gada 11. septembra Paziņojums “Veicināt pētniecību Eiropas attīstības nolūkā — sasniegt mērķi 3 % no IKP” (COM(2002) 499, galīgā redakcija). [12] Piemēram, okeāna observatorijas, īpaši pētniecības kuģi, zemūdens tehnoloģijas, satelīti un in-situ okeāna novērošanas sistēmas, ilgtermiņa monitoringa un datu vākšanas iekārtas, datubāzes un informācijas portāli, augstas veiktspējas skaitļošanas, modelēšanas un sauszemes iekārtas. [13] COM(2006) 675; http://ec.europa.eu/regional_policy/cooperation/interregional/ecochange/index_en.cfm. [14] Rīcības plānā SEC(2007) 1278, kas pievienots paziņojumam “Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika” (COM(2007) 575), konkrēti, tā 3.3. iedaļā paredzēts izveidot Eiropas jūras novērojumu un datu tīklu. [15] Zemes novērošanas sistēmu globālais tīkls ( GEOSS ); http://earthobservations.org/ . [16] Globālais monitorings par vidi un drošību ( GMES ); http://www.gmes.info/ . [17] Skatīt Zaļo grāmatu par jūrniecības politiku, Informatīvo dokumentu Nr. 8 par pētniecību ar jūru saistītās jomās un turpmāko Eiropas jūrniecības politiku —http://ec.europa.eu/maritimeaffairs/suppdoc_en.html. [18] Piemēram, MGE , MARBEF , EUROCEANS , VISIONS . [19] Piemēram, MARINERA , MARIFISH , AMPERA , BONUS , ECORD , CIRCLE . [20] Skatīt WaterBorneTP Tehnoloģiju platformu — http://www.waterborne-tp.org/. [21] “Ceļā uz pētniecības kopīgu plānošanu”, COM(2008) 468. [22] Piemēram, kopš Madrides augstākā līmeņa sanāksmes 2002. gadā ES-Latīņamerikas un Karību jūras reģiona (LAK) augstākā līmeņa sanāksmēs izskan aicinājums izveidot ES-LAK zināšanu telpu.