Ziņojuma un Komisijas dienestu darba dokumenta sagatavošanā tika izmantoti dažādi avoti, tostarp pētījumi Main Developments in the Postal Sector (2008–2010), Pricing behaviour of postal operators, Main Developments in the Postal Sector (2010–2013), vairāki Eiropas Regulatoru grupas pasta pakalpojumu nozarē (ERGP) ziņojumi, raksti saistībā ar Pasta direktīvas komiteju (PDC) un Pasta pakalpojumu lietotāju forumu, Eurostat dati līdz 2012. gadam un Komisijas statistikas dati par pasta pakalpojumiem attiecībā uz laikposmu pēc 2012. gada (pēc Eurostat lēmuma izbeigt pasta nozares statistikas datu vākšanu), kā arī Pasaules Pasta savienības rādītāji. Ņemot vērā laika nobīdi, kas saistīta ar statistikas vākšanu un izveidi, daudzos gadījumos jaunākie pieejamie statistikas dati ir par 2013. gadu, bet iespēju robežās tika izmantota jaunāka informācija, lai iegūtu norādes par jaunākajām tendencēm.

Dalībvalstīm ir pienākums nodrošināt vēstuļu un paku savākšanu un piegādi noteiktā kvalitātē jebkurā to teritoriju vietā vismaz piecas darbdienas nedēļā. Samazinās to dalībvalstu skaits, kurās šī prasība tiek pārsniegta (t. i., tiek nodrošināta piegāde sešas dienas nedēļā). Kopumā vērojama tendence samazināt tādu preču veidu, attiecībā uz kurām ir pienākums sniegt vispārējo pakalpojumu, kaut gan daudzas dalībvalstis šo pienākumu attiecina arī uz sūtījumiem, kas nav vienas vienības vēstules, piemēram, lielizmēra vēstules vai pakas, reklāmas sūtījumi vai laikraksti. Visas dalībvalstis, izņemot Vāciju, par vispārējā pakalpojuma sniedzējiem oficiāli izraudzījušās valstu vadošos pasta operatorus. Vācijā kā vispārējā pakalpojuma sniedzējs darbojas vēsturiskais valsts pasta operators.

Lielākā daļa iekšzemes vēstuļu tiek piegādātas nākamajā darbdienā (ar nosacījumu, ka tās tiek sūtītas, izmantojot "nākamās dienas" pakalpojumu, nevis apzināti izvēloties lēnāku un lētāku alternatīvu), un ES iekšzemes pasta sūtījumi turpina pārsniegt direktīvā noteiktos kvalitātes standartus. Lielākajā daļā dalībvalstu ir noteikta tarifu augšējā robeža, lai nodrošinātu to, ka pasta pamatpakalpojumi ir cenas ziņā pieejami. Daudzās dalībvalstīs pastmarku cenas pēdējos gados vidēji ir palielinājušās atbilstoši inflācijas līmenim, kā arī lai palīdzētu kompensēt nosūtīto vēstuļu skaita samazināšanos. Laikposmā no 2012. gada līdz 2013. gadam 20 gramu vēstules tarifs pieauga par vidēji 5,6 %, tomēr tas būtiski neietekmēja šā pakalpojuma pieejamību cenas ziņā ES pilsoņiem, tas vēl aizvien tiek nodrošināts par pieejamu cenu, jo īpaši salīdzinājumā ar mājsaimniecību izdevumiem par citiem saziņas līdzekļiem (piemēram, par mobilajiem telesakariem).

Visas dalībvalstis nodrošina, ka visiem pasta pakalpojumu sniedzējiem ir pārskatāma, vienkārša un lēta procedūra lietotāju sūdzību risināšanai, un vairums vispārējā pakalpojuma sniedzēju ir ieviesis kompensācijas sistēmu.

5.Ir svarīga precīza un salīdzināma informācija par visām vispārējā pakalpojuma tīrajām izmaksām

Attiecībā uz gadījumiem, kad, dalībvalstī sniedzot vispārējo pakalpojumu, veidojas tīrās izmaksas, kas vispārējā pakalpojuma sniedzējam uzliek netaisnīgu slogu, Pasta pakalpojumu direktīvā ir noteikti veidi, kādos var kompensēt t. s. vispārējā pakalpojuma saistību tīrās izmaksas, kas izraudzītajam(-iem) vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem) rada netaisnīgu finansiālu slogu. Tomēr, lai piešķirtu finansējumu un nodrošinātu, ka tas atbilst valsts atbalsta noteikumiem, izmaksas jāaprēķina salīdzināmā veidā. Šim ziņojumam pievienotā dienestu darba dokumenta pielikumā izklāstītas dažādas vispārējā pasta pakalpojuma saistību izmaksu aprēķināšanas metodes, kas ir atzītas par atbilstošām Pasta pakalpojumu direktīvas I pielikumam.

6.Konkurence vēstuļu pasta pakalpojumu jomā attīstījusies lēni, un daži operatori rīkojušies pret konkurenci vērstā veidā

Neraugoties uz pilnīgu tirgus atvēršanu visā ES līdz 2013. gadam, lielākajā daļā dalībvalstu konkurence vēstuļu tirgos ir attīstījusies lēni, un vispārējā pakalpojuma sniedzēji dalībvalstīs ir saglabājuši lielākās tirgus daļas. Astoņās dalībvalstīs no piecpadsmit, kas savus tirgus pilnībā atvēra pirms 2011. gada, līdz 2013. gadam konkurence vēstuļu tirgū bija virs 5 % (apjoma izteiksmē). Piecās dalībvalstīs no tām, kas savus tirgus atvēra pēc 2011. gada, konkurenti līdz 2013. gada vidum sasniedza vairāk nekā 5 % no vēstuļu tirgus daļas . Gadījumos, kad konkurence vēstuļu tirgū ir attīstījusies, plašāk izplatīta ir tiešā piegāde, ko veic operatori, kas izveidojuši savu piegādes tīklu, lai sūtījumus piegādātu tieši pašiem saņēmējiem. Slovēnijā un Apvienotajā Karalistē, kā arī Vācijā ir attīstījusies piekļuves konkurence, proti, citi operatori pēc vēstuļu pirmreizējās šķirošanas nodod tās vispārējā pakalpojuma sniedzējam galīgai piegādei. Dažās dalībvalstīs valsts konkurences iestādes ir apsūdzējušas vispārējā pakalpojuma sniedzējus konkurenci ierobežojošās darbībās – dominējoša stāvokļa ļaunprātīgā izmantošanā. Gadījumi ietver nelikumīgas atlaides uzņēmumiem, peļņas samazināšanu un plēsonīgas cenas. Šīm darbībām var būt konkurenci izslēdzošas sekas. Ienākšanu tirgū un konkurences attīstību var atturēt arī dažas regulatīvās darbības, piemēram, tādu licences nosacījumu piemērošana jaunienācējiem, kas pārsniedz direktīvā pieļauto tvērumu.

7.Samazinājies nosūtīto vēstuļu skaits, jo pieaugusi sūtījumu aizstāšana ar elektronisko pastu

Tādu vēstuļu skaits, kas nosūtītas, izmantojot vispārējā pakalpojuma sniedzējus, ES ir samazinājies no aptuveni 107,6 miljardiem vēstuļu 2008. gadā līdz 85,5 miljardiem vēstuļu 2013. gadā. Vidēji laikposmā no 2007. līdz 2010. gadam samazinājums attiecībā uz apjomu bija 4,3 % gadā, bet attiecībā uz ienākumiem – 5,2 % gadā. Laikposmā no 2010. līdz 2011. gadam samazināšanās temps ES28 palēninājās attiecīgi līdz 3,3 % un 1,4 %, bet laikposmā no 2012. līdz 2013. gadam atkal pieauga līdz 4,85 % (attiecībā uz apjomu). Kopumā tiešā pasta (reklāmas) un publikāciju sūtījumi tika skarti mazāk nekā vēstuļu sūtījumi, lai gan dalībvalstis ar stabilākiem vēstuļu tirgiem piedzīvoja lielāko samazinājumu, un ir gaidāms, ka šī tendence turpināsies. Piemēram, Dānijā pasta sūtījumu apjoms laikposmā no 2000. līdz 2014. gadam ir samazinājies par vairāk nekā 60 %, un 2015. gada pirmajā ceturksnī tas samazinājās vēl par 15 %. Nīderlandē 2015. gada pirmajā ceturksnī samazinājums bija 13 %, un tiek prognozēts, ka laikposmā no 2010. līdz 2020. gadam apjoms samazināsies par 32 %–49 %.

Tā kā vēstuļu apjoms dalībvalstu vidū ievērojami atšķiras un turpina kristies, ir maz ticams, ka dažas dalībvalstis jebkad sasniegs to vēstuļu apjomu, kāds iepriekš bija dalībvalstīs ar stabilu pasta tirgu. Tāpēc, pat ja mazāk attīstītos pasta tirgos vēstuļu apjoma samazināšanās relatīvā izteiksmē ir lēnāka, sagaidāms, ka tam tomēr būs būtiska ietekme, jo šajos tirgos apjomradīti ietaupījumi ir mazāki nekā stabilākos tirgos.

8.Paku sūtījumi ir izaugsmes joma, bet patērētāji un e-mazumtirgotāji sūdzas par pārrobežu piegādes pakalpojumu kvalitāti un izmaksām

Nav skaidras vienprātības par Eiropas paku tirgus lielumu. Piemēram, aplēses par Eiropas paku tirgus lielumu liecina, ka 2010. gadā kombinētā Eiropas ekspressūtījumu, paku un kurjerpasta tirgus vērtība bija EUR 60 miljardi, 2011. gadā – EUR 47 miljardi (ieskaitot sūtījumus līdz 2,500 kg); paku un ekspressūtījumu tirgus vērtība 2011. gadā – EUR 37 miljardi, 2014. gadā – EUR 53,5 miljardi. Pat ja ņem vērā tikai pakas, ko nosūtījuši vispārējā pakalpojuma sniedzēji, ES paku tirgus ir pieaudzis no aplēstiem 1,65 miljardiem parasto paku 2008. gadā līdz aptuveni 1,96 miljardiem 2013. gadā. Tomēr paku skaits uz vienu iedzīvotāju dalībvalstu starpā ievērojami atšķiras. Visa paku tirgus aplēses par 2011. gadu norāda uz diapazonu no gandrīz 30 pakām uz vienu iedzīvotāju (Vācijā un Apvienotajā Karalistē) līdz aptuveni divām pakām uz vienu iedzīvotāju (Polijā, Rumānijā, Horvātijā, Latvijā).

Tā kā paku pakalpojumi nekad nav bijuši iepriekš rezervētu pakalpojumu daļa, šķiet, ka konkurence paku tirgū ir attīstījusies vairāk nekā vēstuļu tirgū. Ekspressūtījumu operatori, piemēram, UPS, DHL, TNT un FedEx, kā arī kurjeru uzņēmumi, kas tradicionāli ir bijuši vairāk vērsti uz pievienotās vērtības pakalpojumiem – sūtījumiem starp uzņēmumiem (B2B – business to business), aizvien vairāk attīsta pakalpojumus sūtījumiem no uzņēmuma klientam (B2C – business to consumer), lai izmantotu iespējas, ko sniedz e-komercijas izaugsme, turklāt tirgū ienāk jauni uzņēmumi. Vienlaikus vispārējā pakalpojuma sniedzēji izstrādā sarežģītākus paku piegādes pakalpojumus, piemēram, garantējot piegādes laikus, lai izmantotu tiešsaistes iepirkšanās sniegtās iespējas. Tādējādi pastāv zināma līdzība starp produktiem un pakalpojumiem, ko piedāvā dažāda veida piegādes operatori, un robežas starp tiem kļūst arvien neskaidrākas.

Tomēr saglabājas bažas par paku pārrobežu piegādes pakalpojumu izdevīgumu cenu ziņā, piekļūstamību un pieejamību; patērētāji un e-mazumtirgotāji arvien galvenokārt sūdzas par to, ka trūkst informācijas par piegādi (piemēram, izsekošanas informācijas), cenas nav pietiekami pārredzamas un ir par augstu. Papildus digitālā vienotā tirgus stratēģijai, kas pieņemta 2015. gada 6. maijā, Komisija sāka sabiedrisko apspriešanu, lai palīdzētu apzināt risinājumus paku pārrobežu piegādes uzlabošanai un labāk izprastu šā tirgus darbību. Komisija 2016. gada pirmajā pusē uzsāks pasākumus cenu pārredzamības un paku pārrobežu piegādes regulatīvās uzraudzības uzlabošanai. Tos veiks papildus darbībām, ko Komisija un dažādas ieinteresētās personas jau uzsākušas pēc tam, kad 2013. gadā tika pieņemts Ceļvedis vienotā tirgus pilnveidei paku piegādes jomā.