Ir svarīgi atzīmēt, ka spēkā esošās regulas ierobežo programmu darbības jomu, aptverot tikai izņemšanas no ekspluatācijas darbības un neietverot seku mazināšanas pasākumus enerģētikas nozarē, kas tika atbalstīti iepriekšējos periodos. Šāda pāreja no dažādu enerģētikas un dezekspluatācijas projektu finansēšanas uz vienotu un mērķtiecīgu rīcību — dezekspluatācijas programmām, kuru pamatā ir apstiprināti detalizēti izņemšanas no ekspluatācijas plāni, bija galvenais priekšnoteikums, lai palielinātu efektivitāti un lietderību.

Visi izņemšanas no ekspluatācijas operatori pilnībā veic dezekspluatācijas darbības. Visvairāk darbs ir pavirzījies uz priekšu Slovākijā, kur pašlaik tiek veikta demontāža un dekontaminācija Bohunices objekta reaktora ēkā. Kozlodujas objektā un Ignalinas objektā ir labi pavirzījušies uz priekšu demontāžas un dekontaminācijas darbi palīgēkās. Turklāt pašlaik jau veiksmīgi tiek īstenots nozīmīgs, ar drošību saistīts projekts Lietuvā, kura mērķis ir aizvākt nostrādāto kodoldegvielu no RBMK tipa reaktora (līdzīgs Černobiļā izmantotajam). Kodoldegvielas aizvākšana no 2. bloka reaktora aktīvās zonas tika pabeigta 2018. gada 25. februārī (t. i., 15 mēnešus pirms paredzētā termiņa).

Šajā ziņojumā ir novērtēts, vai programmas darbojas tā, lai sasniegtu to paredzētos mērķus, un ir sniegti ieteikumi, kā uzlabot to īstenošanu. Ziņojumu papildina Komisijas dienestu darba dokuments, kurā sniegta faktiskā informācija un analīze.

·būtisks elements saistībā ar izmaksu lietderību ir savlaicīga īstenošana. Izmaksu lietderību veicināja tas, ka tika likvidēti no iepriekšējās finanšu shēmas perioda pārnestie šķēršļi un, kur iespējams, tika novērsta uzkrātā darbu kavēšanās (piem., Ignalinā tika atrisināti ieilgušie līgumstrīdi). Turklāt iegūtās vērtības pārvaldības metodika un galveno darbības rādītāju kopums nodrošināja programmu īstenošanā ieinteresētajām personām instrumentus, kas ļauj paredzēt to, kā aizkavēšanās ietekmēs rezultātus, lai mazinātu vai novērstu tās negatīvo ietekmi uz izmaksām (sk., piemēram, informatīvo izcēlumu par Bohunices programmu);

(10)Pašreizējās DFS darbības sākumā minētās trīs dalībvalstis, lai izpildītu ex-ante nosacījumus, sagatavoja detalizētus plānus izņemšanai no ekspluatācijas. Tāpēc programmu vispārējo izmaksu aplēses tajos tika iekļautas un atjauninātas, ņemot vērā iepriekšējos problēmjautājumus. Komisija 2016. gadā pabeidza savu novērtējumu par šiem jaunajiem plāniem un secināja, ka tie ir pilnīgi, atbilstoši un visaptveroši un ka vispārējo izmaksu aplēses kopumā ir atbilstošas (to apliecināja arī neatkarīgās pārbaudes rezultāti11), ar nosacījumu, ka neparedzētos izdevumus palielina līdz 16 %. Tādēļ, lai uzraudzītu izmaksu lietderību, ir skaidri noteikts gan ES atbalsta apjoma, gan bāzes scenārija izmaksu limits.

(6)Līdz šim progress ir panākts visās trijās programmās, un ieilgušie problēmjautājumi, kas saglabājās no laikposma, kad tika īstenota iepriekšējā finanšu shēma, tika beidzot atrisināti. Galvenās infrastruktūras, kas paredzētas nostrādātās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanai, vai nu uzsāka darbību, vai ir pēdējās izstrādes stadijās pirms nodošanas ekspluatācijā, piešķirot jaunu impulsu izņemšanas no ekspluatācijas darbībām.

·nozīmīgs un pēc būtības dinamisks komponents, kas ietekmē izņemšanas no ekspluatācijas izmaksas, ir darbaspēka izmaksas. Ja darbu veic galvenokārt dezekspluatācijas operatora darbinieki, darbu aizkavēšanās var ietekmēt izmaksas, jo īpaši tad, ja tas ietekmē kritiski svarīgo punktu izpildi, t. i., programmas pabeigšanas termiņu. Šā riska mazināšanai izmanto ārpakalpojumu piesaistes stratēģijas, kas nodrošina pienācīgu elastīgumu, lai varētu pielāgot vajadzības un darbības. Šādu stratēģiju īstenošana ir labi attīstīta Bohunicē un tiek ieviesta Ignalinā, kur 2017. gadā tika izveidots strukturēts ārpakalpojumu izmantošanas plāns;

·no otras puses, tas, ka darbā tiek norīkoti kodolelektrostacijas darbinieki (kuri strādāja minēto reaktoru aktīvās darbības laikā), ir laba zināšanu pārvaldības prakse, jo nodrošina, ka tiek nodota būtiska pieredze, lai samazinātu īstenošanas laiku. Tomēr šī prakse ietver risku, ka tiek norīkots pārāk liels skaits darbinieku un tiek ierobežots organizāciju elastīgums, jo īpaši tad, ja nav pieejamas citas iespējas;

·izņemšanas no ekspluatācijas procesā joprojām ir vērojamas dažas tehniskas problēmas, un izņemšanas no ekspluatācijas tirgus vēl aizvien ir attīstības posmā. Tā rezultātā darbuzņēmējiem ir radušies zināmi sarežģījumi;

·saistībā ar izmaiņām tiesību aktos ir novērots izmaksu pieaugums, un regulatīvo apstiprināšanas procesu laikā visās trijās valstīs ir palielinājusies darbu aizkavēšanās. Ar drošību saistīti lēmumi kodolenerģijas jomā ir jāpieņem neatkarīgi no specifiskiem ekonomiskajiem faktoriem, tāpēc dezekspluatācijas operatoriem ir jāsadarbojas ar regulatoriem, lai paredzētu šādas regulatīvās izmaiņas un regulatīvos procesus pienācīgi ņemtu vērā projektu plānošanā. Lai gan Lietuvā un Slovākijā tika konstatēti daži labas prakses piemēri, šis problēmjautājums ir ietekmējis Kozlodujas programmu;

·ņemot vērā to, ka no ekspluatācijas ir pilnīgi izņemti tikai trīs no vairāk nekā 90 Eiropā slēgtiem reaktoriem, īstenojot šīs programmas, tika mēģināts uzlabot lietderību, galvenokārt izmantojot metodi “mācīties darot”. Saistībā ar to galvenais instruments, ar kura palīdzību nodrošināt lietderību pašreizējās DFS ietvaros, ir zināšanu apmaiņa starp šīm trim programmām. Komisija ir pastāvīgi mudinājusi ieinteresētās personas dalīties ar labās prakses piemēriem, īpaši starp Slovākiju un Bulgāriju, jo to kodolelektrostacijas ir līdzīgas (VVER reaktori).

ES pievienotā vērtība

(14)Programmu pievienotā vērtība, kā tas tradicionāli tiek uzskatīts, īstenošanai virzoties uz priekšu, dabiski samazinās. Programmu pievienoto vērtību kopš to sākuma izsaka kā kodoldrošības palielināšanos un nepieciešamo finanšu mazināšanos.

·Pēc 2020. gada paredzamais finansējuma trūkums Bulgārijā un Slovākijā neapdraud šo programmu pabeigšanu līdz plānotajiem termiņiem.

·Arī Lietuvā, pateicoties valsts aktīvākai iesaistei, finansējuma trūkums laika posmam pēc 2020. gada ir samazinājies. Tomēr iztrūkums joprojām ir ievērojams (EUR 1,331 miljards).

·Lai gan visu trīs dalībvalstu ekonomikas nepārprotami ir spējīgas nodrošināt nepieciešamās finanses, izmantojot valsts finanšu resursus, Lietuvā šādas rīcības ietekme būtu lielāka (0,3–0,5 % no valsts gada budžeta).

·Šo programmu īstenošana ir sekmējusi radioloģiskā apdraudējuma līmeņa ievērojamu samazināšanos un riska mazināšanos sabiedrībai kopumā. Slovākijā un Bulgārijā ir novērsti būtiskākie riski saistībā ar kodoldrošību. Lietuvā turpinās nostrādātās kodoldegvielas aizvākšana no reaktora ēkām — līdz šā procesa beigām (darbus paredzēts pabeigt līdz 2022. gadam, taču tos finansē no pašreizējās DFS līdzekļiem). Atlikušais radioloģiskais apdraudējums būs ievērojami samazināts, un to galvenokārt radīs tikai apstarotā grafīta aktīvās zonas.

(15)ES kodolenerģijas nozare stabili pāriet jaunā posmā, kuram raksturīga aktīvāka darbība aprites cikla beigās. Tomēr tikai dažās izņemšanas no ekspluatācijas programmās ir panākts ievērojams progress, tostarp Kozlodujas, Ignalinas un Bohunices programmā. Tāpēc ir skaidri redzams, ka izņemšanas no ekspluatācijas nozare vēl nav sasniegusi pilnīgu gatavības līmeni. Šajā kontekstā ES atbalsts izņemšanas no ekspluatācijas programmām Bulgārijā, Slovākijā un Lietuvā ir devis papildu vērtību visai ES izņemšanas no ekspluatācijas nozarei kopumā, nodrošinot zināšanas un kompetenci. Tāpēc programmu īstenošanas gaitā gūto zināšanu apmaiņas un izmantošanas aspekti kalpo par pamatu tam, lai nodrošinātu pastāvīgu ES pievienoto vērtību, tādējādi uzlabojot kodoldrošību. Šo procesu varētu izmantot arī attiecībā uz apstarotā grafīta apsaimniekošanu, kas ir tehniski sarežģīts uzdevums visā pasaulē.

2017. gadā tika veikta Kozlodujas programmas darbības trīs gadu pārskatīšana saskaņā ar valsts juridiskajām prasībām un labu praksi. Saskaņā ar pašlaik pieejamo informāciju galīgo izmaksu aplēses ir jāpalielina par 23 %. Tā kā dalībvalsts nodrošināja lielāku valsts ieguldījumu, pašlaik ir noteikts, ka nepieciešamais finansējums pēc 2020. gada ir aptuveni EUR 92 miljoni. Jebkurā gadījumā piešķirtais finansējums nodrošina 2014.–2020. gada DFS noteikto programmas mērķu efektīvu un lietderīgu izpildi. Demontāžas un dekontaminācijas darbi turbīnu zālēs un palīgēkās ir labi pavirzījušies uz priekšu un tiks pabeigti līdz 2020. gadam. Viens no lielākajiem sasniegumiem ir tādas modernas atkritumu apjoma samazināšanas iekārtas uzstādīšana, kas nodrošina ārkārtīgi augstu veiktspēju, salīdzinot ar līdzīgām iekārtām ES. Pašreizējās DFS ietvaros darbu aizkavēšanās Kozlodujas programmā (sk. iegūto vērtību attiecībā pret pamatvērtību vai grafika izpildes indeksu) līdz šim nav ietekmējusi kritiski svarīgo punktu izpildi (t. i., programmas beigu termiņu). Tomēr reaktoru aktīvo zonu demontāžas projekts ir sagatavošanas posmā un tas, cik lielā mērā Kozlodujas programmā tiks panākts progress saistībā ar šo 2020. gada mērķi, joprojām nav skaidrs.