/* COM/2010/0585 galīgā redakcija */ KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par dzīvnieku klonēšanu pārtikas ražošanai





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 19.10.2010 COM(2010) 585 galīgā redakcija KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par dzīvnieku klonēšanu pārtikas ražošanai KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI par dzīvnieku klonēšanu pārtikas ražošanai SATURS 1. IEVADS 3 2. DZĪVNIEKU LABTURĪBAS JAUTāJUMI 4 3. ĒTIKA 5 4. SITUĀCIJA DALĪBVALSTĪS 6 5. SITUĀCIJAS TREŠĀS VALSTĪS 7 6. IZPRATNE SABIEDRĪBā UN IEINTERESĒTO PUŠU ATZINUMI 8 7. TIRDZNIECĪBAS JAUTāJUMI 9 8. RISKA PĀRVALDĪBā VĒRĀ ŅEMAMIE TIESISKIE ASPEKTI 11 9. IZVēLE 12 10. SECINĀJUMI 14 IEVADS Šajā ziņojumā tiek vērtēta ar pārtikas ražošanu saistīta klonēšanas tehnoloģija. Ziņojuma mērķis ir pārbaudīt būtiskus klonēšanas aspektus, ņemot vērā pašreizējo tiesisko regulējumu. Klonēšana[1] ir jauns dzīvnieku vairošanas paņēmiens, ko izmanto tādu dzīvnieku bezdzimumvairošanā, kam ir augsta produktivitāte, zema slimību sastopamība un kas atbilst ražošanas vides vajadzībām. Ziņojumā ir aplūkoti tikai tie dzīvnieki, kuri tiek audzēti pārtikas ražošanai. Dzīvnieks, ko iegūst šādā procesā (klons), ir gandrīz precīza tā dzīvnieka ģenētiska kopija, no kā tas radies. Līdzīgi kā citu vairošanas paņēmienu gadījumā, ir būtiski veikt kritisko aspektu riska novērtējumu, lai varētu risināt iespējamos pārtikas nekaitīguma un dzīvnieku veselības un labturības apdraudējumus. Šajā ziņojumā ir apskatīti arī citi aspekti, piemēram, ētikas jautājumi, ietekme uz tirdzniecību un patērētāju tiesības tikt informētiem par ražošanas procesu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes ( EFSA ) 2008. gada 15. jūlija atzinumā[2] bija minētas grūtības veikt klonēšanas riska novērtējumu, jo pieejamo pētījumu skaits bija ierobežots. Tajā bija arī norādīts, ka ir konstatēta negatīva ietekme uz liela skaita klonu veselību un labturību, kas vairumā gadījumu ir ļoti nopietna un izraisa pat fatālas sekas. Atzinumā nav konstatētas pazīmes, kas no pārtikas nekaitīguma viedokļa liecinātu par atšķirībām starp klonu un viņu pēcnācēju gaļu un pienu un tradicionāli vairotu dzīvnieku gaļu un pienu. Visbeidzot, atzinumā nebija aprakstīta iespējama ietekme uz vidi, taču bija norādīts, ka ir pieejams ierobežots informācijas apjoms. EFSA 2009. gada 26. jūnijā publicēja paziņojumu ar papildu ieteikumiem dzīvnieku klonēšanas tehnoloģiju izmantošanai[3]. Šis paziņojums apstiprināja EFSA 2008. gada atzinuma secinājumu un ieteikumu pamatotību, piebilstot, ka galvenais negatīvās ietekmes avots, kas varētu skart klonus un izraisīt attīstības anomālijas, ir „epiģenētiska disregulācija”[4]. Placentas attīstības traucējumi pēc klonēšanas ir uzskatāmi par vienu no iemesliem, kādēļ šai tehnoloģijai ir tik mazi panākumi. Taču negatīvā ietekme katrai sugai ir atšķirīga. Piemēram, lielu pēcnācēju sindroms ( LOS ) skar liellopus, bet ne cūkas. Surogātmātītei šādā stāvoklī var būt smagas dzemdības vai veselības problēmas, vai arī auglis var piedzimt nedzīvs. Neviena no šīm parādībām neietekmē klonu pēcnācējus, kuri piedzimuši, piemērojot tradicionālos pēcnācēju vairošanas paņēmienus. EFSA 2009. gada paziņojumā ir arī norādīts, ka, ja pilnveidotu epiģenētisko pārprogrammēšanu, tad, iespējams, samazinātos patoloģiju un mirstības gadījumu skaits. Japānas pētniecības institūti pēta dzīvnieku klonēšanu kopš 1998. gada. Dzīvie kloni un to pēcnācēji nodrošina būtisku informāciju, kas dara iespējamu šādu dzīvnieku veselības un labturības analīzi. Laika posmā no 1998. gada jūlija līdz 2009. gada septembrim Japānā piedzima 575 liellopu kloni, no kuriem 55 % nomira īsi pēc piedzimšanas[5]. 2010. gada maijā Komisija lūdza EFSA sniegt jaunāko informāciju par klonēšanas zinātnisko novērtējumu. EFSA 2010. gada septembra paziņojumā ir šāda atziņa: „ Tā kā klons ir šūnas donora ģenētiska kopija, tam ir līdzīgs produktivitātes potenciāls. Ir jāuzsver, ka mūsdienu selekcijas stratēģijās līdz ar kvantitatīvām/kvalitatīvām dzīvnieku izcelsmes produktu īpašībām vērā ņem arī citus būtiskus rādītājus, tajā skaitā pretošanās spēju izplatītākajām patoloģijām (piemēram, mastīts, citas infekciozas un parazītiskas slimības), auglību, prāta spēju un citas īpašības, kuras ir saistītas ar dzīvnieka vispārējo izturību. Šādu kompleksu īpašību izveidošana, izmantojot tradicionālās selekcijas sistēmas, prasa daudz laika un var izrādīties ļoti sarežģīta, turklāt panākumi nav garantēti. Ar klonēšanas palīdzību šos jautājumus varētu risināt ātrāk.” Saistībā ar ģenētisko daudzveidību paziņojumā ir norādīts, ka: „Viens no visbiežāk paustajiem argumentiem ir tāds, ka klonēšana samazinās ģenētisko daudzveidību. Tomēr, ja to izmantos pareizi līdz ar piemērotiem pārvaldības pasākumiem, jādomā, ka klonēšana negatīvi neietekmēs mājlopu sugu ģenētisko daudzveidību.” DZĪVNIEKU LABTURĪBAS JAUTāJUMI Pieejamajā EFSA atzinumā dzīvnieku labturības jautājumi ir saistīti ar klonēšanas paņēmienu pašreizējo piemērošanas stāvokli. Klonēšana rada nopietnas labturības problēmas kloniem, kas rodas tieši no tās izmantošanas, kā arī selektīvās vairošanas radīto problēmu saasināšanās dēļ. Pirmkārt, kā uzsvēra EFSA , vairums no klonētajiem embrijiem nepagūst pilnībā attīstīties, bet no tiem, kuri pagūst, liels skaits klonēto dzīvnieku nomirst neilgi pēc piedzimšanas vai turpmākajās dienās vai nedēļās sirds un asinsvadu sistēmas nepietiekamības, elpošanas problēmu, aknu vai nieru funkcijas mazspējas, imūndeficīta vai skeleta un muskuļu sistēmas anomāliju dēļ. EFSA īpaši uzsver, ka „klonu mirstība ir daudz augstāka nekā dzimumvairošanās ceļā iegūtiem dzīvniekiem” un ka „ir pierādījumi tam, ka kloni ir slimīgāki nekā dabiskā ceļā vairoti dzīvnieki” . Pamatojoties uz pieejamajiem datiem, klonēšanas procedūras ar veiksmīgiem rezultātiem (skaitot dzīvo klonu procentuālo daļu, kuri dzimuši no noteikta skaita pārstādīto embriju) kopumā veido 10 % liellopu gadījumā un no 5 līdz 17 % cūku gadījumā. Ārpus Eiropas veiktie pētījumi liecina, ka klonu pēcnācēju izdzīvošanas līmenis būtiski neatšķiras no tradicionālā veidā vairoto dzīvnieku izdzīvošanas rādītājiem (aptuveni 85 %). Atzinumā EFSA arī atzīmēja būtiskus labturības jautājumus saistībā ar liellopu surogātmātītēm, kuras vēlīnas grūtniecības laikā zaudē augli vai kurām ir smagākas dzemdības (distocijas) un lieli mazuļi. Labturības papildu problēmas ir saistītas ar faktu, ka kloni var piedzimt netipiski lieli ar virkni attiecīgi izrietošām veselības problēmām. Šai parādībai ir termins — „lielu pēcnācēju sindroms” ( LOS ). Tā ir izplatīta problēma liellopu un aitu klonu gadījumā. Šī problēma neskar cūkas. Ir jānorāda, ka dažas anomālijas var izpausties krietni vēlāk dzīves laikā. Vadošais zinātnieks klonēšanas jomā savā rakstā Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas ( OIE ) izdevumā Revue Scientifique et Technique norādīja, ka muskuļu un skeleta problēmu rašanās, piemēram, hronisks klibums un stipri saīsinātas liecējmuskuļa cīpslas, augstas produktivitātes dzīvniekiem „ liecina par to, ka jebkura klonēto dzīvnieku vājā vieta var neizpausties līdz brīdim, kamēr viņi kaut kādā veidā netiek pakļauti stresam .”[6] Lai varētu pareizi novērtēt klonēšanas ietekmi uz lauksaimniecības dzīvnieku labturību, ir būtiski ņemt vērā veidus, kādos klonēšanu visdrīzāk izmantos mājlopu nozarē. Kaut arī ātraudzīgu un augstas produktivitātes dzīvnieku klonēšana varētu radīt lielāku skaitu dzīvnieku, kuri cieš no šādām veselības un labturības problēmām, tradicionālā veidā vairotu dzīvnieku klonēšana, kuri spēj pretoties noteiktām slimībām vai kuri viegli pielāgojas smagiem vides apstākļiem, no labturības viedokļa, iespējams, varētu būt pozitīvs ieguvums. ĒTIKA Eiropas grupa par dabaszinātņu ētiku un jaunām tehnoloģijām ( EGE ) 2008. gada janvārī publicēja ziņojumu par pārtikas ražošanas vajadzībām veiktas dzīvnieku klonēšanas ētiskajiem aspektiem[7]. EGE pauda šaubas par pārtikas ražošanas vajadzībām veiktas dzīvnieku klonēšanas ētisko pamatojumu, „ ņemot vērā surogātmātīšu un dzīvnieku klonu pašreizējās ciešanas un veselības problēmas ”. EGE arī secināja, ka klonu pēcnācēju ētiskais pamatojums ir jāizskata turpmākos zinātniskos pētījumos un ka „ tā nav konstatējusi pārliecinošus argumentus, kas pamatotu pārtikas ražošanu no kloniem un viņu pēcnācējiem ”. Galvenais ētikas jautājums, ko izvirzīja EGE , attiecas uz morālo statusu, kādu cilvēki piešķir dzīvniekiem. Vērtējot vispārējā mērogā, sabiedrībā ir izveidojusies divu veidu attieksme — vai nu tiek uzskatīts, ka dzīvnieki ir to saimnieku īpašums un viņiem ir tiesības tos izmantot pēc saviem ieskatiem jebkādiem nolūkiem, vai arī pret dzīvniekiem dažādos līmeņos tiek izrādīta atbilstoša cieņa. Šādu attieksmi ievērojami ietekmē kultūras un reliģijas tradīcijas. Darbības, kuras izraisa sāpes morāliem subjektiem, uzskata par problemātiskām morālā ziņā. Tādēļ, ja klonēšana vai cita veida vairošana, vai audzēšanas metode ietekmē dzīvnieku labturību un veselību, tās izmantošanu ir grūti pieņemt. Šādas teorijas atbalstīja dzīvnieku iespējamu izmantošanu, tikai ievērojot īpašus nosacījumus, kad dzīvniekam ir atļauts nodarīt minimālas sāpes īpašos apstākļos, kas pamatoti uz „trim R” principiem ( reduction, refinement, replacement —samazināšana, pilnveide, aizstāšana) un piecām pamatbrīvībām, kuras noteikusi Lauksaimniecības dzīvnieku labturības padome ( FAWC ), proti, nepakļaut dzīvniekus (1) badam, slāpēm un nepietiekamam uzturam; (2) bailēm un ciešanām; (3) fiziskam un termiskam diskomfortam; (4) sāpēm, savainojumiem un slimībām; ļaut brīvi izrādīt (5) dzīvniekam raksturīgo uzvedību. Cita teorija aizstāv vēl striktāku nostāju, proti, ka dzīvniekiem ir morāla vērtība pašiem par sevi kā „dzīves subjektiem” (patiesas vērtības arguments), un apgalvo, ka gan cilvēki, gan citas dzīvas būtnes ir (analoģiski) morālas vienības, jo spēj just. No šā argumenta izriet secinājums, ka dzīvnieki nav jāizmanto cilvēku vajadzībām. Tādēļ, pamatojoties uz šādiem kategoriskiem argumentiem, pastāv opozīcija dzīvnieku bioinženierijai. Vēl viena ētiska problēma skar intelektuālā īpašuma tiesības. Šobrīd patentēšana klonēšanas jomā aprobežojas ar kodola pārstrādāšanas tehnoloģijām. SITUĀCIJA DALĪBVALSTĪS Vispārējie ES tiesību akti reglamentē no kloniem iegūtu produktu (pārtikas produktu, spermas un embriju) importu, tirdzniecību un izmantošanu. Uzņēmējiem vai iestādēm nav pienākuma paziņot par klonu vai to spermas un embriju ražošanu, tirdzniecību vai importu, tādēļ nav iespējams iegūt pilnīgu pārskatu par situāciju kopumā. Tomēr saskaņā ar Regulu par jauniem pārtikas produktiem[8] ir obligāti nepieciešama iepriekšēja tirdzniecības atļauja gaļas un piena produktiem. Dānija ir ieviesusi valsts mēroga aizliegumu izmantot dzīvnieku klonēšanu komerciālā nolūkā. Ja tiek pieļautas kādas atkāpes no šā aizlieguma, tām ir jābūt apstiprinātām un tajās ir jāapliecina, kāds ir ieguvums no šīs atkāpes, ņemot vērā dzīvniekam radīto stresu vai ciešanas, tajā skaitā apsvērumus par dzīvnieka integritāti, instinktu un labturību. Šā aizlieguma pamatā ir ētisks apsvērums, ka šāda veida klonēšana varētu novest līdz cilvēku klonēšanai, tādēļ Dānija saskaņā ar ANO 2005. gada rezolūciju aicina ANO dalībvalstīs „ aizliegt jebkāda veida cilvēku klonēšanu, jo tā nav savienojama ar cilvēku cieņu un cilvēku dzīvības aizsardzību ”. Izņemot Dāniju, nevienā citā dalībvalstī nepastāv nekāds noteikts tiesisks regulējums par klonēšanas piemērošanu. Tomēr atsevišķās valstīs pastāv nosacījumi valsts dzīvnieku labturības tiesību aktos par vairošanu un ģenētisko inženieriju attiecībā uz iespējamām dzīvnieku sāpēm un ciešanām, kas varētu būt saistītas ar reproduktīvajām tehnoloģijām. Dānijā dzīvnieku klonēšana ir atļauta tikai tajos gadījumos, ja tā ir noderīga svarīgam nolūkam. Par svarīgu nolūku uzskata, piemēram, pamatpētījumus, lietišķos pētījumus, kuru mērķis ir uzlabot veselību vai vidi, vai tādu dzīvnieku radīšanu un vairošanu, kuri ražo vielas, kas ir ļoti labvēlīgas veselībai un videi. Komisija ir saņēmusi sīku informāciju no dažām dalībvalstīm, kurās klonēšanu izmanto tikai pētniecības nolūkiem. Apvienotā Karaliste ziņoja par trim liellopiem, kas ir to klonu pēcnācēji, kuri tika ievesti kā embriji. Vācija ziņoja par klonētiem buļļiem donoriem, kuru sperma vēl nav izmantota ES, taču ir jau eksportēta uz trešām valstīm. Francija ziņoja, ka Francijas Valsts agronomisko pētījumu institūtā ( INRA ) kopš 1998. gada kopumā ir piedzimuši 90 klonēti liellopi. Pašreiz ir dzīvas 32 klonētas govis. Šos dzīvniekus izmanto tikai pētniecības nolūkiem un tos, kā arī to pēcnācējus nokauj, tiklīdz ir beidzies attiecīgais pētījums. To produktus neizmanto pārtikā. Papildus tam 30 liellopu klonu pēcnācēji ir dzimuši mākslīgas apsēklošanas rezultātā. Vīriešu dzimuma dzīvniekus pēta līdz triju mēnešu vecumam, pēc tam viņus nogalina. Sieviešu dzimuma dzīvniekus audzē, lai varētu veikt pētījumus. Šobrīd saskaņā ar INRA pētniecības programmu tiek turētas sešpadsmit jaunas teles, kas ir klonu pēcnācējas. SITUĀCIJAS TREŠĀS VALSTĪS Saistībā ar dzīvnieku klonēšanu pārtikas ražošanas vajadzībām pati attīstītākā valsts ir ASV. Situācija attīstās arī citās valstīs, piemēram, Argentīnā, Brazīlijā un Japānā. Ķīna ir paudusi interesi par šo tehnoloģiju un cita starpā importējusi klonus no Austrālijas. Galvenā uzmanība Ķīnā ir pievērsta mājdzīvniekiem, taču tā arī atbalsta klonēšanu apdraudētu sugu saglabāšanas nolūkos. ASV pastāv brīvprātīgs moratorijs to pārtikas produktu (gaļas un piena) mārketingam, kuri iegūti no kloniem. Taču šis moratorijs neietver pārtiku, kas iegūta no klonu pēcnācējiem, kā arī klonu spermu un embrijus. Pamatā klonu un to pēcnācēju spermai un embrijiem nav noteikta īpaša marķēšana vai uzraudzība. Tādēļ nav iespējams pamatot precīzus iespējamā spermas un embriju eksporta uz ES rādītājus, jo kloni — spermas donori — ir lauksaimnieku īpašums, un klonēšanas uzņēmumi nevar kontrolēt to izmantošanu. ASV ir trīs lieli uzņēmumi, kas pārdod lauksaimniekiem klonus. Divi no tiem ir izveidojuši brīvprātīgas izsekošanas sistēmas, piešķirot katram klonam unikālu identifikācijas zīmi ( ID ). Tomēr sistēma netiek piemērota klonu pēcnācēju izsekošanai. Programma darbojas, izmantojot valsts reģistru, kurā atrodas iesniegumi par datu ticamību un atvieglojumiem. Klona ID tiek ievadīts reģistrā, ko mājlopu izsoles tirgus un/vai iepakotājs/ražotājs var pieprasīt un pārbaudīt. ASV uzņēmumi, kuri ir iesaistīti klonēšanā, ir jau vairākas reizes sazinājušies ar Komisijas dienestiem, lai paustu savu viedokli. Būtisko faktu rezumējums ir šāds. ( Uzņēmumi (komerciālu iemeslu vai konfidencialitātes dēļ) nav snieguši precīzu informāciju par klonu skaitu, taču bieži vien ir pieminējuši „simtiem cūku” un „tūkstošiem liellopu”. Tādēļ no klonu pēcnācējiem iegūtie produkti ir iekļuvuši pārtikas aprites ķēdē ne tikai ASV, bet arī citās pasaules daļās (tajā skaitā īpaši Brazīlijā, kur klonēšanā ir iesaistīti vismaz pieci uzņēmumi). ( Saistībā ar izsekojamību jānorāda, ka klonus uzrauga, izmantojot reģistru, turklāt pastāv saimnieciski atvieglojumi, kas mudina lauksaimniekus neiekļaut klonus pārtikas aprites ķēdē. Taču šī izsekošana nav obligāta, tādēļ nav iespējams garantēt, ka klonu piens nenokļūst pārtikas aprites ķēdē (lai gan maz ticams ka šādu pienu varētu izmantot pārtikas ražošanas nolūkos). Netiek izsekoti klonu pēcnācēji. Japānas Valsts pētniecības institūts ir novērtējis klonēšanas tehnoloģiju izmantošanu un secinājis, ka valdība nepiemēros reglamentējošus pasākumus (piemēram, iepriekšēju sertificēšanu vai importētas pārtikas marķēšanu, kas iegūta no kloniem un to pēcnācējiem). Tomēr tiks saglabāts pašreizējais brīvprātīgais moratorijs attiecībā uz vietējo pārtikas produktu ražošanu no kloniem un to pēcnācējiem. Tādēļ buļļu spermu savāc un uzglabā, bet neizmanto komerciāliem nolūkiem. Argentīna ir paziņojusi, ka tā veic klonēšanu komerciāliem nolūkiem. Bet valstī nav klonu reģistra. Brazīlija ir paziņojusi, ka klonēšana valstī notiek tikai pētniecības vajadzībām, nevis pārtikas ražošanai. Brazīlijas senātā tiek apspriests teksta projekts, un Lauksaimniecības ministrijai ir jāiesniedz priekšlikums par dzīvnieku klonu obligātu reģistrēšanu valsts datu bāzē. Kanāda pieprasa tirdzniecības atļauju katram atsevišķam pārtikas produktam, kas iegūts no kloniem. Pašreizējā politika tiek pārskatīta, un Kanādas iestādes līdz 2010. gada beigām cer sagaidīt zinātnisku atzinumu par pārtikas nekaitīgumu un dzīvnieku labturību. Jaunzēlandē ir noteikts moratorijs, kas paredz, ka kloni nedrīkst nonākt pārtikas aprites ķēdē. 2010. gada jūnijā iestādes ieviesa valsts reģistra shēmu kloniem. Tiks piemērota arī oficiāla izsekojamības sistēma. Ņemot vērā atšķirības, kādas pastāv starp mums un starptautiskajiem partneriem, attiecībā uz pieeju šim jautājumam, ir vēl pietiekami plašs darba lauks, lai turpmāk padziļinātu mūsu izpratni par reglamentējošiem noteikumiem un pētījumu rādītājiem, kas orientē klonēšanu ārpus ES robežām. Tādēļ Komisija stiprinās dialogu ar tirdzniecības partneriem, lai izpētītu iespēju rast kopēju pamatu izpratnei par klonēšanu. IZPRATNE SABIEDRĪBā UN IEINTERESĒTO PUŠU ATZINUMI Komisija 2008. gadā uzsāka sabiedriskās domas aptauju[9] (Eirobarometrs), lai izvērtētu sabiedrības viedokli par dzīvnieku klonēšanu. Aptauja apliecināja, ka vairumam ES iedzīvotāju, kuri izprot dzīvnieku klonēšanas jēdzienu, lielā mērā ir negatīva attieksme pret tās izmantošanu pārtikas ražošanā. Daudzi pauda bažas par informācijas trūkumu attiecībā uz klonēšanas sekām ilgtermiņā un par iepriekš minētajiem ētiskajiem aspektiem. Kopumā vispārējā nostāja bija tāda, ka dzīvnieku klonēšana pārtikas ražošanas nolūkos nesniegtu labumu patērētājiem. Tikai daži no aptaujātajiem uzskatīja, ka klonēšanas izmantošana pārtikas ražošanā ilgtermiņa perspektīvā varētu būt daudz efektīvāks ražošanas veids vai arī tā varētu pazemināt patērētājiem paredzēto pārtikas produktu cenas. Tomēr pretstatā vispārēji negatīvajai attieksmei pret klonēšanu 44 % uzskatīja, ka klonēšana noteiktos apstākļos var būt attaisnojama, piemēram, lai uzlabotu dzīvnieku pretošanās spēju slimībām vai lai saglabātu retas dzīvnieku sugas. Dzīvnieku labturības grupas rīkoja kampaņas, izteikti vēršoties pret klonēšanas izmantošanu pārtikas ražošanai ES. Šīs grupas apgalvo, ka dzīvnieku labturības tiesību akti veido pamatu klonēšanas aizliegumam, lai novērstu kaitīgo ietekmi uz dzīvnieku labturību. Šīs pašas dzīvnieku labturības grupas uzsvēra, ka ir jāpiemēro ierobežojoši pasākumi attiecībā uz klonu pēcnācēju produktiem — arī gadījumos, ja tie ir radīti tradicionālas vairošanas paņēmienu izmantošanas rezultātā. Viņi uzskata, ka ir būtiski iekļaut klonu pēcnācējus ES izstrādātajā pieejā attiecībā uz klonēšanu pārtikas ražošanas nolūkos. Šīs organizācijas uzskata, ka aizliegums laist tirgū klonu (bet ne to pēcnācēju) izcelsmes gaļu un pienu nav pietiekams, lai ierobežotu klonēšanu Eiropā. Situācijas novērtēšanas laikā Komisija apsprieda ar ES lauksaimniecības pārtikas nozares pārstāvjiem klonēšanas piemērošanu, ņemot vērā mājlopu nozares intereses saistībā ar piekļuvi šīm inovatīvajām tehnoloģijām. Komisija apsprieda ar Eiropas Savienības Profesionālo lauksaimniecības organizāciju komiteju un ar Eiropas Savienības Lauksaimniecības kooperatīvu vispārējo konfederāciju ( COPA-COGECA ) iespēju noteikt brīvprātīgu moratoriju uz ierobežotu laiku klonu un viņu pēcnācēju izmantošanai. Šāda brīvprātīga moratorija mērķis būtu nodrošināt, lai turpmākie alternatīvie regulējumi netiktu apdraudēti, ja ES tirgū parādītos šādi dzīvnieki un to produkti. Tomēr COPA/COGECA [10] uzskata, ka šāds moratorijs nebūtu piemērots, īpaši tādēļ, ka pašreiz nepastāv atbilstoši līdzekļi vai kontroles, lai, pirmkārt, nodrošinātu pilnīgu importēto preču izsekojamību un, otrkārt, likumīgi celtu apsūdzību pret tiem, kuri pārkāpuši moratoriju. Eiropas gaļas ražošanas nozare CLITRAVI [11] paziņoja, ka klonētus dzīvniekus un/vai to pēcnācējus Eiropas Savienībā pārdod, un izsekojamības sistēmas izveidošana būs ļoti dārga. Gan Parlaments, gan Padome cer, ka Komisija izstrādās atsevišķu priekšlikumu par visiem klonēšanas aspektiem. 2010. gada martā pieņemtajā nostājā Padome paplašināja jaunu pārtikas produktu tirdzniecības atļaujas darbības jomu, kurā iekļāva pārtiku, kas iegūta no klonu pēcnācējiem (pirmā paaudze)[12]. Jūlija plenārsēdē Parlaments atkārtoja prasību pilnībā aizliegt dzīvnieku klonēšanu, dzīvu klonu un viņu pēcnācēju importēšanu, no kloniem un to pēcnācējiem iegūtu pārtikas produktu realizāciju un klonu spermas un embriju importēšanu. TIRDZNIECĪBAS JAUTāJUMI Eiropas liellopu ganāmpulku vairošana galvenokārt notiek, izmantojot mākslīgo apsēklošanu. Tas ietekmē tirdzniecību. Aptuveni 2,5 % liellopu spermas, ko izmanto mākslīgajai apsēklošanai ES, ir importēta, un no tās aptuveni 99 % — no ASV un Kanādas. Saskaņā ar TRACES datiem (ES sistēma informācijas nosūtīšanai, kas norādīta veterinārajos sertifikātos, kuri pievienoti ES tirgotajiem un no trešām valstīm importētajiem dzīvniekiem un to izcelsmes produktiem) kopējais liellopu spermas devu skaits, kas ES tika importēta no ASV un Kanādas, 2009. gadā bija lielāks nekā 1 200 000 devas. Šos rādītājus papildina 2010. gada pirmā ceturkšņa dati, no kuriem izriet, ka no šīm divām valstīm ir importētas vairāk nekā 600 000 spermas devas. Pieņemot, ka aptuveni 50 % no šīm importētajām spermas devām veiksmīgi izmantoja, lai 2009. gadā apsēklotu govis ES, var secināt, ka aptuveni 600 000 teļu, kas piedzimuši ES 2010. gadā, ir ASV vai Kanādas buļļu pēcnācēji. Tātad tie ir aptuveni 2 % teļu, kas dzimst ES katru gadu. Nav pieejama informācija par importētas spermas devu skaitu, kas iegūta no klonētiem buļļiem. Tiek arī importēti embriji transplantēšanai un vaislinieku embriji. 2009. gadā Eiropas Savienībā importēja 747 liellopu embriju partiju. Dzīvu liellopu importēšana ir mazāk izplatīta. 2010. gada pirmajā ceturksnī ES importēja tikai 24 vaisliniekus (no Horvātijas un Kanādas)[13]. Attiecībā uz dzīviem dzīvniekiem, dzīvnieku izcelsmes produktiem (piemēram, spermu un embrijiem, kā arī vilnu un ādu) un pārtikas produktiem spēkā ir šādi Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) daudzpusējie nolīgumi: Vispārējā vienošanās par tarifiem un tirdzniecību ( GATT ), Nolīgums par sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanu ( SPS ) un Nolīgums par tehniskajiem šķēršļiem tirdzniecībā ( TBT ). Kuri no PTO noteikumiem ir piemērojami tieši attiecīgajos gadījumos, ir atkarīgs no (a) pamatojuma un (b) izstrādājamā tiesību akta būtības. Visiem piemērojamiem pasākumiem ir jāievēro vienādu priekšrocību piešķiršanas princips, kas aizliedz mazāk labvēlīgu attieksmi pret līdzīgiem importētiem produktiem ( GATT III panta 4. punkts) un prasa likvidēt kvantitatīvus ierobežojumus ( GATT XI pants). Atkāpes no šiem vispārējiem noteikumiem var būt pamatotas ar GATT XX pantu ( Vispārējas atkāpes ) un/vai TBT vai SPS nolīgumu. Divu pēdējo nolīgumu gadījumā atkāpes ir iespējamas saskaņā ar starptautiskiem standartiem vai pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem. Attiecīgās starptautiskās iestādes, kas nosaka standartus pārtikas nekaitīguma ( Codex Alimentarius ) un dzīvnieku veselības jomā (Pasaules Dzīvnieku veselības organizācija ( OIE )) nav noteikušas atbilstošus standartus klonēšanai. Nepastāv zinātniski pierādījumi, kas varētu pamatot ierobežojumus attiecībā uz pārtikas produktiem, kas iegūti no kloniem vai klonu pēcnācējiem, kuri būtu pamatoti uz cilvēku veselības aizsardzības apsvērumiem. Tomēr EFSA ir paudusi bažas saistībā ar klonu labturību. Tas nozīmē, ka atbilstošākā GATT III un XI panta atkāpe būtu ar „sabiedrības morāli” saistītā atkāpe, kas varētu ietvert dzīvnieku labturību ( GATT XX panta a) apakšpunkts) vai dzīvības un veselības aizsardzību. PTO atkāpes ir saistītas ar stingrām prasībām, cita starpā prasību pierādīt, ka pasākums ir nepieciešams attiecīgā mērķa sasniegšanai, kas nozīmē to, ka ir veikta izmeklēšana, vai nepastāv tirdzniecību mazāk ierobežojošs veids, kā panākt šo pašu mērķi, kā arī prasība iesniegt pieteikumu nediskriminējošā, nepatvaļīgā un tirdzniecību neierobežojošā veidā. RISKA PĀRVALDĪBā VĒRĀ ŅEMAMIE TIESISKIE ASPEKTI Dzīvnieku veselība un zootehnika Veterinārajā un zootehnikas jomā piemērojamo tiesību aktu pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. pants. Noteikumi nenošķir dzīvniekus atkarībā no tā, vai tie ir radīti, piemērojot atšķirīgas reproduktīvās tehnoloģijas (piemēram, mākslīgā apsēklošana, embrija transplantācija, embrija šķelšana, in vitro apaugļošana vai klonēšana), jo no ģenētikas viedokļa neviena no šīm darbībām neietekmē genomu vai uzņēmību pret infekciozām slimībām. ES dzīvnieku veselības tiesību aktu galvenais mērķis ir kontrolēt infekciozas slimības. Šie tiesību akti saskaņo dzīvnieku veselības nosacījumus, kas jāievēro, regulējot ES tirdzniecību un importu no trešām valstīm. Dzīvniekus un to izcelsmes produktus pārdod ar to veterinārajiem sertifikātiem. Sertifikātos nav informācijas par reproduktīvajām tehnoloģijām, kuras izmantotas, lai radītu attiecīgo dzīvnieku vai donordzīvnieku (spermai, olšūnām vai embrijiem). ES zootehnikas tiesību aktu galvenais mērķis ir uzlabot mājlopu produktivitāti, paredzot noteikumus, kas nodrošina brīvu tirdzniecību un saskaņotus nosacījumus tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to ģenētiskā materiāla importam. Tīršķirnes vaislas dzīvniekus pārdod ar to ciltsrakstiem, kas satur informāciju par dzīvnieka izcelsmi. Tomēr šie tiesību akti neattiecas uz to dzīvnieku importu, kuri nav tīršķirnes dzīvnieki (tādi ir aptuveni 95 % cūku, aitu un kazu, 90 % gaļas lopu un 50 % piena lopu). ES zootehnikas tiesību aktos ir paredzēts, ka ciltsrakstus izdod apstiprinātas audzētāju organizācijas vai asociācijas, lai nodrošinātu tādu tīršķirnes vaislas dzīvnieku (liellopu, cūku, zirgu, aitu un kazu) un to spermas, olšūnu un embriju izcelsmi, produktivitāti un ciltsvērtību, kādus tirgo ES vai importē no trešām valstīm. Ciltsrakstos nav paredzēts norādīt informāciju, ja attiecīgie dzīvnieki ir kloni/klonu pēcnācēji vai ja viņi ir vairoti tradicionālā veidā. Dzīvnieku labturība Klonēšanu varētu apskatīt, ņemot vērā Padomes Direktīvas 98/58/EK par saimnieciskām vajadzībām turētu dzīvnieku aizsardzību noteikumus. Direktīvas pielikuma 20. punktā ir norādīts, ka „nedrīkst praktizēt tādu dabisku vai mākslīgu vairošanu vai dzīvnieku vaislošanas paņēmienus, kas izraisa vai var izraisīt ciešanas un savainojumus jebkuram no attiecīgajiem dzīvniekiem”. Šis pats teksts ir iekļauts Eiropas Konvencijā par saimnieciskām vajadzībām turētu dzīvnieku aizsardzību, kurā ir paredzēti principi dzīvnieku turēšanai, aprūpei un dzīves apstākļiem, īpaši intensīvas vairošanas sistēmu piemērošanas gadījumā. Dalībvalstis ir atbildīgas par ES tiesību aktu īstenošanu to teritorijā. Turklāt Līguma par Eiropas Savienības darbību 13. pantā ir skaidri teikts, ka, izstrādājot un īstenojot ES politiku lauksaimniecības, zivsaimniecības, transporta, iekšējā tirgus, pētniecības un attīstības, kā arī kosmosa jomā, ir jāņem vērā dzīvnieku labturības vajadzības. Dzīvnieku izsekojamība Uz dzīvniekiem, no kuriem iegūst pārtikas produktus, Eiropas Savienībā attiecas izsekojamības prasības, kas ir piemērojamas arī kloniem. Attiecībā uz liellopiem individuāla izsekojamība ir ieviesta kopš 1997. gada. Aitu un kazu individuālā izsekojamība tika uzsākta 2010. gadā. Cūku izsekojamība pēc partijas tiek piemērota kopš 1992. gada. Šobrīd spēkā esošie noteikumi neparedz nepieciešamību norādīt dokumentos informāciju par izmantoto reprodukcijas tehnoloģiju. Jauni pārtikas produkti No kloniem iegūti pārtikas produkti ietilpst Regulas (EEK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem, piemērošanas jomā, jo šie pārtikas produkti ir iegūti no dzīvniekiem, kuri radīti, piemērojot netradicionālus vairošanas paņēmienus. Tas nozīmē, ka šos produktus nedrīkst laist tirgū, ja nav drošuma novērtējuma un tiesību aktā noteiktās tirdzniecības atļaujas. Līdz šim neviens uzņēmums nav iesniedzis pieteikumu, lai laistu tirgū pārtikas produktus, kas iegūti no kloniem. Tiesību akti bioloģiskās lauksaimniecības jomā Kopš 1991. gada Eiropas Savienībā ir ieviests tiesiskais regulējums attiecībā uz bioloģisko lauksaimniecību. Sākotnēji regula reglamentēja tikai augu izcelsmes produktus. Vēlāk pieņēma papildu noteikumus dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanai. Šie noteikumi ietvēra dzīvnieku barību, preventīvos pasākumus slimību novēršanai, veterināro aprūpi, dzīvnieku aizsardzību, mājlopu vairošanu kopumā un mājlopu mēslu izmantošanu[14]. Attiecībā uz vairošanu regulā ir paredzēts, ka vairošanai jānotiek, izmantojot dabiskas metodes. Tomēr mākslīga apsēklošana ir atļauta, bet citi mākslīgās vairošanas paņēmieni, piemēram, klonēšana un embriju transplantēšana, nav atļauti. Mākslīgas metodes, kas veicina auglību ar hormoniem vai līdzīgām vielām, ir aizliegtas, izņemot gadījumus, ja tā ir nepieciešama atsevišķam dzīvniekam terapeitiskos nolūkos. ES tiesiskais regulējums bioloģiskās lauksaimniecības jomā nodrošina to, ka pārtikas produkti ir iegūti no dzīvniekiem, kas vairoti, neizmantojot „netradicionālas vairošanas metodes”, piemēram, klonēšanu vai embriju transplantāciju. IZVēLE Situācijas novērtējums liecina par to, ka zinātniski ir pierādīts, ka no pārtikas nekaitīguma viedokļa nav pamata bažām saistībā ar pārtikas produktiem, kas iegūti no kloniem vai to pēcnācējiem. Taču dzīvnieku labturības apdraudējumi ir pietiekams pamats, lai Komisija uzsāktu likumdošanas procedūru. ES tiesību aktos būtu jāņem vērā arī apsvērums, ka sabiedrība dzīvnieku klonēšanu uzskata par morāli nepareizu rīcību. Tādēļ pastāv šāda izvēle. (1) Juridisks status quo Klonēšana joprojām netiktu īpaši reglamentēta ES līmenī. Klonus un to reproduktīvo materiālu (spermu, olšūnas un embrijus) turpinātu laist apgrozībā ES, ievērojot vispārējos noteikumus. No kloniem iegūtajiem pārtikas produktiem joprojām būtu nepieciešama iepriekšēja tirdzniecības atļauja, kas noteikta Regulā par jauniem pārtikas produktiem. Pārtikas produktiem, kas iegūti no klonu pēcnācējiem, turpinātu piemērot vispārējus noteikumus, kas nodrošinātu šo produktu drošumu un vienotā tirgus darbību[15]. (2) Pilnīgs aizliegums ( Pārtikas produktu ražošanas vajadzībām veiktas lauksaimniecības dzīvnieku klonēšanas aizliegums . Šādi atrisinātos galvenais ar klonēšanu saistītais jautājums, proti, bažas saistībā ar labturību. Klonēšana pārtikas produktu ražošanas vajadzībām ES nebūtu atļauta. ( Aizliegums ES izmantot klonus un laist tirgū no kloniem iegūtus pārtikas produktus . Šis pasākums, ko piemērotu arī importam, nodrošinātu saskaņotību ar aizliegumu Eiropas Savienībā veikt klonēšanu. ( Aizliegums laist tirgū klonu pēcnācējus un pārtikas produktus, kas iegūti no klonu pēcnācējiem. Šis pasākums nebūtu pamatojams ar dzīvnieku labturības aizsardzības, dzīvnieku veselības vai sabiedrības veselības aizsardzības interesēm, jo saistībā ar klonu pēcnācējiem bažas par labturību nepastāv, tā kā tie ir radīti ar tradicionāliem reprodukcijas paņēmieniem; tāpat tas nebūtu pamatojams ar EFSA paustajām bažām par to pārtikas produktu nekaitīgumu, kas iegūti no klonu pēcnācējiem. Tā kā nav iespējams nošķirt no klonu pēcnācējiem iegūtus pārtikas produktus no pārtikas produktiem, kas iegūti no citiem dzīvniekiem, būtu nepieciešama pilnīga izsekojamības sistēma. Būtu ļoti apgrūtinoši to izveidot, jo tas nozīmētu, ka ir nepieciešama sīka visu to sugu pēcnācēju paaudžu izsekošana, kuras izmanto pārtikas produktu ražošanai. Turklāt šāds aizliegums nozīmētu, ka būtu jāaizliedz jebkāda veida dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu (gaļas, piena un apstrādātu produktu) imports no trešām valstīm, kuras varētu būt importējušas klonu reproduktīvo materiālu. Pilnīgam to pārtikas produktu importa aizliegumam, kuri iegūti no klonu pēcnācējiem, būtu ievērojama un nesamērīga ekonomiskā ietekme uz ES lauksaimniecības ražošanu un tirdzniecību. Papildus jānorāda, ka nepastāv veselības vai pārtikas nekaitīguma apsvērumi, kas varētu pamatot šādu rīcību. ( Aizliegums izmantot klonu reproduktīvo materiālu. Saistībā ar tradicionālo vairošanas paņēmienu izmantošanu nepastāv bažas par veselību vai pārtikas nekaitīgumu, tādēļ ir grūti pamatot aizliegumu importēt klonu reproduktīvo materiālu. (3) Pasākumu kopums Komisija uzskata, ka, piemērojot dažādus pasākumus, varētu atrisināt jautājumus, kas ir saistīti ar klonēšanu. Varētu piemērot šādus pasākumus. ( Lauksaimniecības dzīvnieku, ko izmanto pārtikas produktu ražošanai, klonēšanas pagaidu apturēšana . Šādi būtu atrisināti ar labturību saistītie jautājumi, kas saistīti ar klonēšanas izmantošanu pārtikas produktu ražošanas vajadzībām ES. Tā kā klonēšana varētu tikt pilnveidota, un tādējādi šīs bažas varētu tikt pilnībā vai daļēji novērstas un mazinātas, aizliegums pēc noteikta laika būtu jāpārskata. ( Klonētu lauksaimniecības dzīvnieku izmantošanas pagaidu pārtraukšana. Šis ir ierobežots pasākums, jo dzīvu klonu importēšana notiek reti, un ES nenotiek klonēšana komerciālos nolūkos. Tādējādi būtu nodrošināta saskaņotība ar klonēšanas pārtraukšanu. ( No kloniem iegūtu pārtikas produktu laišanas tirgū pagaidu pārtraukšana . Šis pasākums, ko piemērotu arī importam, nodrošinātu saskaņotību ar aizliegumu veikt klonēšanu ES. ( Reproduktīvā materiāla izsekojamība. Izsekojamība ļautu lauksaimniekiem un pārtikas nozares pārstāvjiem izveidot informācijas shēmas. Lai varētu nošķirt i) klonu spermu un embrijus no ii) tradicionālu vaislas dzīvnieku spermas un embrijiem, ir jāgroza atsevišķas sertifikācijas prasības, ko paredz tiesību akti zootehnikas un dzīvnieku veselības jomā. Tā kā uzņēmējiem pieprasīs esošajos sertifikātos uzrādīt, vai reproduktīvais materiāls ir vai nav iegūts no klona, administratīvais slogs būs neliels. Šādu informāciju nav grūti iegūt, jo pircējs parasti pieprasa ciltsvērtību. Turklāt atsevišķi tirdzniecības partneri, kuri izmanto klonēšanu pārtikas produktu ražošanai, jau ir izveidojuši vai paredz izveidot īpašu sistēmu obligātai klonu reģistrēšanai, kas vēl vairāk sekmētu reproduktīvā materiāla izsekojamību. SECINĀJUMI Ņemot vērā iepriekš iztirzātos jautājumus un īpaši vajadzību risināt labturības problēmas, kas ir saistītas ar klonēšanas izmantošanu, un to, vai ir pieņemami izpaust tirgus informāciju, Komisija ierosinās šādus pasākumus: i) uz laiku pārtraukt klonēšanas piemērošanu ES visu to dzīvnieku vairošanai, kurus izmanto pārtikas ražošanā; uz laiku pārtraukt šo dzīvnieku klonu izmantošanu; uz laiku pārtraukt no kloniem iegūtu pārtikas produktu laišanu tirgū; ii) ieviest spermas un embriju izsekojamības sistēmu, lai lauksaimnieki un pārstrādes nozares pārstāvji varētu izveidot ES esošo pēcnācēju datu bāzi(-es). Ieviešot piecu gadu pārskatīšanas klauzulu, ierosinātajam likumdošanas pasākumam būs attiecīgais juridiskais pamatojums, ņemot vērā tā saturu un mērķi. Tomēr klonēšana joprojām būtu iespējama citiem mērķiem, kas nav pārtikas produktu ražošana, piemēram, pētniecībā[16], farmācijas produktu ražošanai vai apdraudētu sugu vai šķirņu saglabāšanai. Šo piecu gadu laikā Komisija uzraudzīs klonēšanas attīstību zinātnes un tehnoloģiju jomā, lai novērtētu, vai un kādos apstākļos šo pagaidu pasākumu iespējams atcelt. Saistībā ar pārtikas produktiem, kas iegūti no klonu pēcnācējiem, tiesiski pasākumi netiek ierosināti. Tomēr ii) punktā minētās izsekojamības sistēmas ieviešana sniedz iespēju veidot informācijas shēmas. Nākotnes plāna apkopojums varētu būt šāds: Kloni | Pēcnācēji | Importēti ES | Klonu importa pagaidu pārtraukšana | Izsekojamības prasības eksportētājiem, kas eksportē ES | Laišanas tirgū pagaidu pārtraukšana. | Pasākumi nav noteikti | Komisija aicina Parlamentu un Padomi izskatīt šā ziņojuma saturu un secinājumus un savlaicīgi paust savu nostāju. [1] Šajā ziņojumā (un arī EFSA un EGE atzinumos) ar „klonēšanu” saprot reproducēšanu, izmantojot somatisko šūnu kodola pārstrādāšanu ( SCNT ), lai izveidotu pieaugušu dzīvnieku ģenētisku kopiju (klonu), kuriem ir tāds pats gēnu komplekts kā otram organismam. Šajā ziņojumā nav izskatīta embriju šķelšana vai cita veida ģenētiskās modifikācijas. [2] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753812_1211902019540.htm. [3] http://www.efsa.europa.eu/cs/BlobServer/Statm_of_Efsa/sc_statementej_RN319_en.pdf?ssbinary=true [4] „Epiģenētikā” tiecas izskaidrot informācijas pārmantošanu, pamatojoties uz gēnu ekspresiju. Epiģenētiskās izmaiņas, pārprogrammējot donora kodolu SCNT procesā, ir cēlonis daudzām konstatētajām anomālijām. [5] Dr. Shinya Watanabe , Valsts lopkopības un zālāju zinātnes institūts ( National Institute of Livestock and Grassland Science ), Japāna. [6] Wells DN . 2005. Dzīvnieku klonēšana — problēmas un perspektīvas, Revue Scientifique et Technique (Starptautiskais epizootiskas birojs) 24(1):251-64. [7] http://ec.europa.eu/european_group_ethics/activities/docs/opinion23_en.pdf. [8] Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 27. janvāra Regula (EEK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām. [9] Eiropiešu attieksme pret dzīvnieku klonēšanu: http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_238_en.pdf. [10] http://www.copa-cogeca.be/Main.aspx?page=search&lang=en. [11] http://www.clitravi.eu/. [12] Atsauce 2008. gada 27. janvāra COM (2007) 872. [13] Šeit nav minēta Šveice, jo saskaņā ar nolīgumu veterinārajā jomā, tā ir uzņēmusies saistības ievērot ES tiesību aktus. Tādēļ dzīvu dzīvnieku tirdzniecības darījumi ar Šveici norit saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami visās dalībvalstīs. [14] Padomes 2007. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu. [15] Līgums par Eiropas Savienības darbību, 34.–36. pants; Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības; Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu; Regula (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku. [16] Klonu izmantošanai pētniecībā ir jāatbilst Direktīvas 86/609/EEK prasībām attiecībā uz to dzīvnieku aizsardzību, kurus izmanto izmēģinājumos un citiem zinātniskiem mērķiem.