5.

uzskata, ka visu reglamentējošo noteikumu pārskatīšanā ir jāņem vērā šādi aspekti: i) universālā pakalpojuma sniegšanas saistību pārskatīšana (kas līdz šim vēl nav paveikta), iekļaujot saistības nodrošināt piekļuvi platjoslas interneta pieslēgumam par taisnīgu cenu, lai ņemtu vērā neatliekamo vajadzību samazināt atšķirības digitālajā jomā un tādējādi mazinātu valsts atbalsta pamatnostādnēs noteiktos ierobežojumus; ii) VRI kompetence visos jautājumos, kas tiek risināti ar tiesisko regulējumu, tostarp spektra jomā; dalībvalstīs VRI piešķirtās pilnvaras un attiecīgi VRI neatkarības prasību joma; iii) sadarbība starp VRI un valsts konkurences iestādēm; iv) koplietošanas un saskaņošanas saistības attiecībā uz piekļuvi tīklam (PD 12. pants), ņemot vērā, ka atsevišķās dalībvalstīs VRI nav minēto regulatīvo pilnvaru; v) noteikumi par būtiskas ietekmes novēršanu (PD 14. pants) un kopēju dominējošu stāvokli (PD II pielikums), ņemot vērā, ka arī pēc 2009. gadā veiktajiem grozījumiem VRI joprojām saskaras ar sarežģījumiem šo instrumentu izmantošanā; vi) tirgus Vienotā tirgus pārskata procesi; vii) to pakalpojumu ietekme, ar kuriem var pilnībā aizstāt tradicionālo pakalpojumu sniedzēju nodrošinātos pakalpojumus; atsevišķos gadījumos būtu vajadzīgi paskaidrojumi, kā panākt regulējuma tehnoloģisko neitralitāti, kā arī paskaidrojumi par nošķīrumu starp pakalpojumiem, kas saistīti ar “informācijas sabiedrību”, un pakalpojumiem, kas saistīti ar “elektroniskajiem sakariem”; viii) nepieciešamība atcelt pārmērīgu regulējumu; ix) regulējuma atcelšana, ja tirgus analīze apliecina efektīvu attiecīgā tirgus konkurētspēju, kā arī iespējas un līdzekļus paildzinātai uzraudzībai; x) jānodrošina VRI iespēja ziņot par savu pieredzi attiecībā uz nediskriminācijas saistībām un tiesiskās aizsardzības līdzekļiem; xi) 7. un 7.a pantā paredzēto procedūru (kopregulējums) efektivitāte un īstenošana – lai gan Komisija un BEREC kopumā piekrīt, ka tās darbojas labi, radot pienācīgu līdzsvaru, Komisija apgalvo, ka dažos gadījumos VRI nebija pielāgojušas visus savus regulatīvos pasākumus vai tos pielāgoja lēni, bet BEREC pauž neapmierinātību ar saspringtajiem laika ierobežojumiem; xii) situācija, kad II posma procedūra nav sākta, jo VRI ir anulējusi savu pasākuma projektu vai nav ierosinājusi kādā konkrētā tirgū konstatētās problēmas risinājumu, un vienīgā iespēja ir sākt pārkāpuma procedūru – abos minētajos gadījumos vajadzētu būt veidam, kā uzsākt atbilstīgu 7. un 7.a pantā minēto procedūru; xiii) 19. pantā minētās procedūras efektivitāte un īstenošana – Komisija divas reizes ir izmantojusi savas 19. pantā paredzētās pilnvaras (2010. gada septembra Ieteikums par nākamās paaudzes piekļuves tīkliem (NGA) un Ieteikums par nediskriminēšanu un cenas noteikšanas metodiku); ņemot vērā to, ka atšķirībā no 7. un 7.a panta uz 19. panta procedūru neattiecas noteikts laika grafiks, dialogs starp BEREC un Komisiju par regulējuma jautājumiem nenoritēja raiti, un BEREC pauda neapmierinātību ar to, ka tās atzinums tika pieprasīts ļoti īsā laikposmā, bet Komisija bija neapmierināta ar VRI pasivitāti sagatavošanas un īstenošanas posmā; xiv) Eiropas mēroga pakalpojumi un pakalpojumu sniedzēji, ņemot vērā (neizmantotos) PD 15. panta 4. punkta noteikumus, kuros paredzēts, ka Komisija var noteikt vairāku valstu tirgus; uzmanība vairāk būtu jāvērš uz sakaru pakalpojumu konkurētspējīgu nodrošināšanu ES uzņēmumiem un uz efektīvu un saskaņotu uzņēmumu līmeņa tiesiskās aizsardzības pasākumu piemērošanu visā ES; xv) vairāku valstu tirgu noteikšana kā pirmais solis, vismaz attiecībā uz uzņēmumu pakalpojumiem; paredzēšana, ka pakalpojumu sniedzēji var ziņot BEREC par savu nodomu apkalpot šādus tirgus, un BEREC veikta to pakalpojumu sniedzēju uzraudzība, kuri apkalpo šādus tirgus; xvi) BEREC un tās darbība, kā arī tās kompetences jomas paplašināšana; xvii) brīvas piekļuves saturam nodrošināšana visiem saskaņā ar PD 1. panta 3.a punktu un tīkla neitralitāte, pamatojoties uz PD 8. panta 4. punkta g) apakšpunktu; xviii) Ieteikums par attiecīgajiem tirgiem; xix) noteikumi par iekārtām, tostarp iekārtu un operētājsistēmu sasaistīšanu; xx) nesenās attīstības tendences pasaulē kiberdrošības un kiberspiegošanas jomā un Eiropas iedzīvotāju gaidas, ka elektronisko sakaru un informācijas sabiedrības pakalpojumu izmantošanā tiek ievērotas viņu tiesības uz privātumu; xxi) fakts, ka internets ir kļuvis par būtiski svarīgu infrastruktūru visdažādāko ekonomisko un sociālo darbību veikšanai;