Komisijas paziņojums - “Reaģējot uz krīzi Eiropas autorūpniecībā” /* COM/2009/0104 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 25.2.2009 COM(2009) 104 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS “Reaģējot uz krīzi Eiropas autorūpniecībā” KOMISIJAS PAZIŅOJUMS “Reaģējot uz krīzi Eiropas autorūpniecībā” Ievads Autorūpniecība ir viena no Eiropas vadošajām rūpniecības nozarēm. Tai ir liela nozīme izaugsmes, eksporta, inovāciju un nodarbinātības veicināšanā. Tās ietekme caurauž daudzas un dažādas citas nozares. Un jo īpaši liela ietekme tai ir pārrobežu sakaros, piegādātājiem, ražotājiem, pārdevējiem un pakalpojumu uzņēmumiem veidojot savstarpēju interešu tīklu, kas aptver visas ES dalībvalstis. Komisija uzskata, ka ES ir vajadzīga dinamiska un konkurētspējīga autorūpniecība. Šo nozari jo īpaši spēcīgi ir skārusi ekonomiskā krīze. Autorūpniecībai ir jāsniedz mērķtiecīgs atbalsts, lai šai nozarei un tās darbaspēkam palīdzētu ekonomikas stagnācijas periodā un lai risinātu strukturālās problēmas, tādējādi padarot to konkurētspējīgāku un atbilstošāku nākotnes vajadzībām. Eiropas autorūpniecībai ir liels nākotnes potenciāls. Nozares eksporta rezultāti liecina par to, ka tā ražo pareizos produktus pasaules tirgum, kas turpinās paplašināties. Tajā nodarbināts kvalificēts darbaspēks, kas dod iespēju saglabāt augstu līmeni tehnoloģijas jomā. Un nozare jau pašlaik strādā pie jaunās paaudzes automašīnām, kas būs pieprasītas zemas oglekļa emisijas laikmetā. Šajā paziņojumā izklāstīts, kā ES var iedarbināt politikas sviras, lai atbalstītu autorūpniecību. Tajā sniegta Eiropas rīcības programma, kurā noteikts, kā ES līmenī un dalībvalstīs var veikt vajadzīgos izšķirošos pasākumus. Dažādas dalībvalstis izmantos dažādus darbību kopumus, lai risinātu ražotāju, piegādātāju, mazumtirgotāju un šajās nozarēs strādājošo vajadzības. Šos pasākumus efektīvākus darīs pārliecība, ko sniedz kopīga ES programma. Eiropas autorūpniecības dzīvotspēju galvenokārt nodrošina iekšējais tirgus, tās ražošanas konkurētspēja un tās pārdošanas apjoms. Šie aspekti būs ļoti svarīgi ekonomikas atlabšanas posmā. Tāpēc ļoti liela nozīme ir valsts atbalsta un citu pasākumu pareizai virzībai, lai ar to palīdzību varētu stiprinātu šīs rūpniecības nozares nākotnes dzīvotspēju, nevis tikai lai ieviestu īstermiņa traucējumus, kas ilgtermiņā varētu kaitēt konkurētspējai. Tas nozīmē, ka jāsadarbojas un jāstrādā, pirms tiek pieņemti valsts lēmumi, lai varētu nodrošināt, ka tie atbilst ES vispārējiem mērķiem. Vienlaikus ES var piedāvāt daudzus dažādus citus pasākumus, lai izveidotu pamatu rūpniecības stabilizācijai un palīdzētu tai atspirgt, tostarp ieguldījumus stratēģiskajās tehnoloģijās. Šo pasākumu skaitā ir palīdzības sniegšana strādniekiem, kuru darbavietas ir apdraudētas, pārkvalificēties un atrast jaunu darbavietu, kā arī saglabāt un attīstīt pamatkvalifikāciju vieniem no visvērtīgākajiem Eiropas speciālistiem. Tas nozīmē, ka jāpieliek mērķtiecīgas un saskaņotas pūles, lai nepieļautu jebkuru protekcionisma mēģinājumu pasaules tirgos. Protams, šī rūpniecības nozare tiešu labumu gūs no Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna pamatpasākumiem, atjaunojot kredītu iespējas, kā arī no tādiem īpašiem pasākumiem kā Eiropas „zaļo” automobiļu iniciatīva. Šajā Eiropas pamatprogrammā autorūpniecībai izklāstīts, kā saprātīga ES un dalībvalstu politikas piemērošana var kalpot ne tikai par atbalstu autorūpniecībai ārkārtīgi liela spiediena periodā, bet arī par atspēriena punktu nākotnei. Kopīgais mērķis ir nākošajās desmitgadēs nodrošināt dinamisku, konkurētspējīgu un ilgtspējīgu autoražošanas nozari ES. 1. Autoražošanas nozares īpašā situācija Autorūpniecībai ir liela loma Eiropas labklājības nodrošināšanā . Eiropas Savienība ir pasaulē lielākais automobiļu ražotājs, gada laikā saražojot 18 miljonus transportlīdzekļu un gandrīz vienu trešo daļu no pasaules vieglajiem automobiļiem. Šajā nozarē nodarbināts daudzskaitlīgs, kvalificēts darbaspēks, tā nodarbina 2 miljonus personu, bet nodrošina darbavietas apmēram 12 miljoniem personu. Tā ir vadošais zināšanu un inovāciju veicinātājs, kurš gadā pētniecībā un attīstībā investē vairāk nekā 20 miljardus euro un ir lielākais Eiropas privātais pētniecības un attīstības investors. Autorūpniecība nodrošina lielu daļu no ES IKP, tās kopējais gada apgrozījums ir 780 miljardi euro un pievienotā vērtība — vairāk nekā 140 miljardi euro. Šīs rūpniecības nozares eksports pārsniedz importu, pārpalikums no kopējās eksporta summas (125 miljardi euro) ir vairāk nekā 60 miljardi euro. Turklāt šai nozarei ir liela loma Eiropai pašlaik nozīmīgu ekonomikas, sociālo un vides uzdevumu, piemēram, mobilitātes un drošības risināšanā. Autoražošanas nozare ir cieši saistīta ar daudzām citām nozarēm. Tās galvenie piegādātāji ir elektronikas, mašīnbūves un elektrotehniskā nozare, informācijas tehnoloģijas, tērauda, ķīmiskā, plastmasas, metāla un gumijas izstrādājumu ražošanas nozare. 20 % no ES tērauda un 36 % no ES alumīnija produkcijas tiek ražoti autorūpniecībai. Tai piemīt ļoti nozīmīga Eiropas un globālā pārrobežu dimensija. Eiropas Savienības teritorijā 250 ražošanas līnijas ir sadalītas pa 16 dalībvalstīm, un katra dalībvalsts ir iesaistīta ražošanas piegādes ķēdē un tirdzniecības ķēdē pēc ražošanas. Parasti vienas automašīnas piegādes ķēdē ir apmēram 50 detaļu piegādātāji, kas izvietoti pa visu Eiropu, un šie piegādātāji rada apmēram 75 % no jaunas automašīnas pievienotās vērtības. Tādējādi vērtība, ko rada Kopienas iekšējā tirdzniecība ar autorūpniecības ražojumiem ir ievērojama — apmēram 360 miljardi euro 2008. gadā. Tāpēc jebkurš palēninājums autorūpniecības nozarē spēcīgi ietekmē pārējās nozares un visas ES dalībvalstis. Pašreizējo ekonomisko krīzi raksturo pēkšņa ražošanas samazināšanās. ES rūpnieciskā ražošana 2008. gada pēdējā ceturksnī samazinājās par 8,4 %, un ir pazīmes, kas liecina, ka šī samazināšanās paātrinās, jo izsīkst jau reģistrētie pasūtījumi. Ņemot vērā to, ka 60 – 80 % no jaunajām automašīnām Eiropā tiek pirktas uz kredīta, finanšu krīze, kas ir šīs ražošanas sašaurināšanas pamatā, jo īpaši sāpīgi ir skārusi autorūpniecību — vislielākais sašaurinājums ir bijis 20 %. Līdzīgas tendences novēro nozarēs, kas ir cieši saistītas ar autorūpniecību, piemēram, tērauda rūpniecībā prognozē, ka tērauda izmantošana šā gada pirmajā ceturksnī samazināsies par 30 % un otrajā ceturksnī — par 16 %. Eiropas autorūpniecības smagajai situācijai ir trīs galvenie iemesli. Pirmkārt, straujā un vispārējā pieprasījuma krišanās pēc pasažieru un komerciāliem transportlīdzekļiem ES un pasaulē. Ļoti zemo patērētāju uzticību un pirktspējas samazināšanos var izskaidrot ar stingrākiem kredīta nosacījumiem, akciju un aktīvu cenu krišanos un nedrošību, ko radījusi vispārējā ekonomiskā situācija. Jauno reģistrēto automašīnu skaits 2008. gada pēdējā ceturksnī Eiropā samazinājās vidēji par 20 %. Jaunu vieglo automašīnu pārdošanas skaits 2008. gadā samazinājās par 1,2 miljoniem. Eiropas vieglo automašīnu tirgus 2009. gada janvārī bija par 27 % mazāks nekā iepriekšējā gadā. Komerciālo transportlīdzekļu ražotājiem trieciens bija vēl sāpīgāks — lieljaudas transportlīdzekļu pasūtījumu skaits kritās no 38 000 pasūtījumiem 2008. gada janvārī uz 600 pasūtījumiem 2008. gada novembrī, kas atbilst divām trešdaļām no vidēja ražotāja lieljaudas automašīnu dienas ražošanas jaudas. . Dažādās dalībvalstīs situācija ir atšķirīga, bet lejupslīde tagad skar visus ES tirgus un visus lielākos Eiropas tirgus ražotājus. Otrkārt, daži autorūpniecības uzņēmumi ziņo par problēmām piekļuvē kredīta finansēšanai un izsaka bažas par likviditātes trūkumu . Daži uzņēmumi nevar saņemt aizdevumus ar pieņemamiem noteikumiem, jo tirgus situācijas dēļ ir samazināti kredītreitingi. Prognozē, ka piecām lielākajām autoražotāju iekšējām finanšu sabiedrībām Eiropā 2009. gada laikā būs jāpiesaista apmēram 10 miljardi euro īstermiņa un ilgtermiņa parādos. Turklāt piegādātāji izsaka bažas par naudu, kas nenonāk līdz piegādes ķēdes sākumam. Jo īpaši grūta situācija ir mazākiem apakšuzņēmējiem, kuriem ir zemāks kapitalizācijas un diversifikācijas līmenis nekā lielajiem uzņēmumiem. Treškārt, rūpniecības nozare cieš no ilgtermiņa strukturālām problēmām , kuru sākums ir meklējams pirmskrīzes laikā. Autorūpniecības uzņēmumi jau saskārās ar pastiprinātas konkurences uzņēmējdarbības vidi. Augstas fiksētās izmaksas, strukturāla virskapacitāte un intensīva cenu konkurence noveda pie tā, ka daudzi autoražošanas uzņēmumi jau sāka domāt par izmaksu samazināšanu un iekšējās efektivitātes paaugstināšanu. Arī piegādes ķēdē notika ievērojama konsolidēšanās. Nesenais pieprasījuma un ražošanas kritums vēl vairāk pasliktināja situāciju, un vidējo virskapacitāti Eiropā lēš vismaz uz 20 %. Kopumā automobiļu ražošanas kapacitāte patlaban ir apmēram 94 miljoni gadā, turpretim pieprasījumu 2009. gadam prognozē uz apmēram 55 miljoniem. Situāciju pasliktina protekcionisma risks, kas draud samazināt pieeju trešo valstu tirgiem tiem Eiropas ražotājiem, kuri peļņu guvuši, eksportējot savu produkciju. Pirmie protekcionisma gadījumi ir izpaudušies jaunajos importa licenču noteikumos, piemēram, Argentīnā un Brazīlijā, vai paaugstinātajās muitas nodevās, piemēram, Krievijā. Pašreizējās prognozes 2009. gadam nav daudzsološas. Pieejamās prognozes liecina, ka vieglo automašīnu tirgus samazināsies par 12 % līdz 18 % (apmēram par 1,5 līdz 2,5 miljoniem automašīnu). Rūpniecības nozare paredz, ka pieprasījums pēc komerciāliem transportlīdzekļiem kritīsies par apmēram 30 %. Tas vēl vairāk palielinās spiedienu uz visu autoražošanas ķēdi, jo īpaši attiecībā uz ražošanas apjomiem, kapacitātes izmantošanu, nodarbinātību un investīcijām pētniecībā. Pieprasījuma samazināšanās domājams novedīs pie tālākas ražošanas apjoma krišanās — saskaņā ar aplēsēm par 25 % tikai 2009. gada pirmajos divos ceturkšņos vien. Kritums ražošanas apjomu līmenī un no tā izrietošā izmaksu samazināšana, ko uzsākuši autoražošanas uzņēmumi, jau ir novedusi pie nodarbinātības samazināšanās. Līdz šim tā ir skārusi galvenokārt pagaidu strādniekus. Bet autoražošanas nozare ir norādījusi, ka tirgus situācijas pasliktināšanās varētu apdraudēt 15 līdz 20 % no tajā nodarbinātā darbaspēka, arī 1 no 3 piegādātājiem ir krīzes izraisītā nedrošā situācijā. Nodarbinātības tirgus situāciju var vēl pasliktināt tas apstāklis, ka autoražošanas uzņēmumi ir koncentrēti dažos konkrētos reģionos. Papildu spiediens rada uzņēmumu GM un Chrysler pārstrukturēšanas problēmas, kas izplatās uz citiem uzņēmumiem. Piemēram, GM ir paziņojis, ka no 47 000 darbavietām, kas ir jāsamazina tuvākajos gados, 26 000 darbavietas tiks samazinātas ārpus ASV. Tomēr ilgtermiņa vispārējās prognozes autoražošanas nozarei ir daudzsološas. Prognozē, ka pasaules pieprasījums pēc automašīnām nākošajos 20 gados divkāršosies vai pat trīskāršosies saistībā ar jauno tirgus ekonomikas valstu pieprasījumu pēc automašīnām. Neatliekamā vajadzība pēc „zaļākām” automašīnām radīs jaunas iespējas inovatīvām tehnoloģijām. Un radīsies vēl papildu iespējas tirgus augšupejai, ņemot vērā to, ka pieprasījuma krišanās attīstītākos tirgos, tādos kā Eiropa un ASV, pagarina laikposmu, kas vajadzīgs pilnīgai transportlīdzekļu parka atjaunošanai. Tāpēc īpaši svarīgi ES autorūpniecībai ir pārlaist tirgus lejupslīdes periodu un būt gatavai, lai varētu izmantot izdevību, pieprasījumam atgriežoties. 2. POLITIKAS PASāKUMI Pamatojoties uz 2005. gada atjaunināto Lisabonas partnerību izaugsmei un nodarbinātībai, kurā autoražošanas nozari definēja kā vienu no Eiropas vērtībām, Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāns [1] noteica, ka autorūpniecībai ir vajadzīgi efektīvi politikas pasākumi. Vissvarīgākais šā plāna uzdevums ir nodrošināt to, lai Eiropas rūpniecība varētu reaģēt uz pašreizējo krīzi, un kļūtu stiprāka un konkurētspējīgāka pasaules līmenī, tirgus apstākļiem uzlabojoties. Tas būs iespējams, ja autorūpniecībai izdosies izpildīt trīskāršo uzdevumu būt par pasaules klases tehnoloģisko līderi, vienlaikus esot vienai no labākajām ražošanas nozarēm attiecībā uz vides un drošības parametriem. Atveseļošanas plānā ir uzsvērts, ka nepietiek tikai ar pašreizējo autorūpniecības problēmu cēloņu risināšanu, bet darbības jāveic tādā veidā, lai nodrošinātu un tālāk stiprinātu šīs ražošanas nozares konkurētspēju ilgtermiņā. Tas nozīmē, ka jāpielāgojas mainīgajam patērētāju pieprasījumam Eiropā un arī pasaulē, veicot lielas investīcijas pētniecībā un attīstībā un inovācijā, lai paātrinātu “zaļo” automobiļu izstrādāšanu un ražošanu. Šāda pieeja, savukārt, palīdzēs autorūpniecībai būt gatavai darboties ekonomikā ar zemu oglekļa emisiju līmeni, tādējādi izpildot Eiropas plānu samazināt oglekļa emisiju un uzlabot enerģētikas drošību. Galvenā atbildība par krīzes pārvarēšanu ir jāuzņemas autoražošanas nozarei , atsevišķiem uzņēmumiem un to vadībai. Autorūpniecībai pašai ir jārisina ražošanas efektivitātes un jaudas izmantošanas strukturālās problēmas tādā veidā, lai tās ilgtermiņā uzlabotu nozares konkurētspēju un ilgtspēju. Turklāt ES un tās dalībvalstis saistībā ar vispārēju pieeju rūpniecības politikai var veidot pamatnosacījumus rūpniecības attīstībai. Tās var arī veicināt godīgu konkurenci atvērtajos pasaules tirgos. ES un dalībvalstu līmenī sniegts mērķtiecīgs un pagaidu valsts sektora atbalsts var papildināt rūpniecības nozares pūliņus pārdzīvot krīzi un mazināt iespējamās pārstrukturēšanas negatīvo ietekmi uz nodarbinātību. Šo valsts sektora atbalstu ir vēlams sniegt, izmantojot horizontālus politikas instrumentus, kas piemērojami ražošanas nozarei kopumā, un kuros ietvertas Eiropas un valsts līmeņa darbības. Dalībvalstis 16. janvārī neformālā ministru sanāksmē piekrita šādam uzskatam un piekrita arī vairākiem svarīgiem principiem, kas tiem palīdzētu izvēlēties pareizo rīcību pašreizējā situācijā, piemēram, globālā tirgus nepieciešamība, godīga konkurence, labāka regulējuma ievērošana, kā arī sadarbība un pārskatāmība. Ir svarīgi nodrošināt, lai rīcība dalībvalstu līmenī būtu atbilstoša, efektīva un saskaņota . Tā kā Eiropas autorūpniecības nozīme lielā mērā balstās uz tās vadošo lomu plašākā ES ekonomikā, jo īpaši svarīgi ir nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību un saglabāt konkurentspējīgu neitralitāti un vienlīdzīgus noteikumus, tādējādi nodrošinot solidaritāti starp dalībvalstīm. Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā Komisija izklāstījusi galvenos elementus valsts sektora atbalstam, kas ir ļoti svarīgs autoražošanas nozarei. Daži no šiem pasākumiem ir vispārēja rakstura, citi vērsti tieši uz autorūpniecību. Galvenie piedāvātās pieejas mērķi ir šādi. 1) atbalstīt pieprasījumu, lai palīdzētu labot kreditēšanas ierobežojumu radītās sekas; 2) atvieglināt pielāgošanos, amortizējot izmaksas, kas saistītas ar pārstrukturēšanu, jo īpaši strādniekiem, un uzlabot viņu apmācību, 3) veicināt rūpnīcu modernizāciju, lai nodrošinātu šīs ražošanas nozares ilgtspējīgu konkurētspēju pasaules līmenī un 4) palīdzēt ražošanas nozarei īstenot radikālas izmaiņas tehnoloģijā, kas jāveic klimata pārmaiņu izraisīto uzdevumu sakarā. Lai gan zināms progress ir jau sasniegts, svarīgi ir nodrošināt, ka mērķi tiek pilnībā sasniegti efektīvā un saskaņotā veidā. a) Pamatnosacījumi un CARS 21 CARS 21 procesa laikā Komisija izstrādāja saskaņotu un prognozējamu politikas pamatprogrammu autorūpniecībai, kas paredzēta vidējam un ilgtermiņam un kas balstās uz nepārtrauktu dialogu un konsultācijām ar visām galvenajām ieinteresētajām personām. Pašreizējā ekonomikas situācijā vēl jo svarīgāka ir skaidra orientācija uz ilgtermiņa konkurētspēju, kas pamatojas uz inovācijām, drošību un ekoloģiskiem raksturlielumiem. Tāpēc Komisija vēlreiz apliecina savu apņemšanos pilnībā ņemt vērā CARS 21 procesa ieteikumus (skatīt 1. pielikumu), pilnībā ievērojot labāka regulējuma principus. Komisija nodrošinās, ka CARS 21 procesa izpildes pārbaudes rezultātā tiek pieņemta atbilstoša un saskaņota, uz nākotni vērsta pieeja autotransportam un ilgtspējīgām mobilitātes prasībām. Ņemot vērā pašreizējās krīzes ietekmi, Komisija izsvērs jebkuras jaunas likumdošanas iniciatīvas izmaksas un ieguvumus un pēc iespējas centīsies izvairīties no jaunu ekonomisku slogu radīšanas. b) Piekļuve finansējumam un nepārtraukta investēšana inovācijā un pētniecībā Vissvarīgākais ir atjaunot pieeju finansējumam ar pieņemamiem noteikumiem un nodrošināt likviditāti , lai dzīvotspējīgi uzņēmumi nav spiesti pārtraukt darbību un lai patērētājiem ir pieejams kredīts, kas vajadzīgs jauniem automašīnu pirkumiem. Lai virzītu ekonomiku pa atveseļošanas ceļu, galvenais uzdevums joprojām ir nodrošināt finanšu sistēmas pareizu darbību. Tas ir īpaši svarīgi autoražošanas nozarē, kam raksturīgs ar kredītu finansēts privātais pieprasījums. Autorūpniecībai būs jāfinansē pētniecība un inovācijas, jo īpaši, lai konstruētu jaunus dzinējus, kas atbilstu vērienīgajiem Eiropas tiesību aktiem par oglekļa emisijas samazināšanu, sākot no 2012. gada. Jaunajiem transportlīdzekļiem ir jāatbilst arī stingrākām piesārņojošo emisiju robežvērtībām un stingrākām drošības prasībām. Tāpēc ļoti svarīgi ir sniegt palīdzību uzņēmumiem, lai tiem būtu pieejams finansējums. Piekļuve finansējumam ir svarīga ne tikai Eiropas autorūpniecības nākotnei, bet arī ekonomikai kopumā. Šo jautājumu, pirmkārt, ir jārisina, īstenojot pasākumus finanšu sektora atbalstam Eiropas un dalībvalstu līmenī. Šajā sakarā Komisija jau ir uzsākusi nozīmīgas iniciatīvas, pieņemot paziņojumu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu banku nozarei[2] un paziņojumu par finanšu iestāžu rekapitalizāciju pašreizējās finanšu krīzes apstākļos[3]. Īpaši saistībā ar autoražošanas nozari ir jāatzīmē, ka automašīnu ražotāju finanšu nodaļas arī var pretendēt uz atbalstu saskaņā ar shēmām, ko Komisija pieņēma attiecībā uz banku nozari. Turklāt Komisija apzinās potenciāli kaitīgās likviditātes problēmas, jo īpaši piegādes nozarē , un tāpēc kopā ar Eiropas Investīciju banku (EIB) un dalībvalstīm tā meklē iespējas, kā uzlabot kredītplūsmu uz MVU, tostarp uz autoražošanas nozares piegādātājiem. No valsts atbalsta perspektīvas raugoties, jaunā Valsts atbalsta pasākumu pagaidu shēma , ko pieņēma 2008. gada decembrī[4] (ar nelieliem grozījumiem 2009. gada 25. februārī), bija paredzēta tam, lai dalībvalstis varētu sniegt atbalstu uzņēmumiem, kam ir grūtības ar piekļuvi likviditātei. Šī shēma paredz atļaut izmantot tādus instrumentus kā aizdevumu subsīdijas, garantiju subsīdijas un subsīdijas “zaļo” izstrādājumu, tostarp automašīnu ražošanai. Jāuzsver, ka atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar šīm shēmām, pilnībā atbilst iekšējā tirgus noteikumiem, lai izvairītos no traucējumiem un sadrumstalotības. Šī shēma attiecas tikai uz uzņēmumiem, kuru grūtības nav sākušās jau pirms krīzes. Uzņēmumiem, kas nonākuši grūtībās galvenokārt strukturālu problēmu dēļ un nevis krīzes dēļ, jebkuru valsts atbalstu var piešķir tikai ar nosacījumu, ka ir izstrādāts pārstrukturēšanas plāns, kas nodrošina ilgtermiņa dzīvotspēju saskaņā ar šīs ražošanas nozares mērķiem veicināt konkurētspēju. Plašo “tradicionālo” valsts atbalsta instrumentu klāstu (skatīt sarakstu 2. pielikumā), kas dalībvalstīm ir pieejams ražošanas nozaru atbalstam, var izmantot, arī lai veicinātu pētniecību un inovācijas, ekoloģiskus ražojumus un pārstrukturēšanu, ja tas ir nepieciešams autorūpniecībai, tādējādi nodrošinot vienlīdzīgus noteikumus iekšējā tirgū. Komisija kopā ar Eiropas Investīciju banku un dalībvalstīm sniegs atbalstu autorūpniecībai, lai ekonomikas lejupslīdes posmā palīdzētu tai saglabāt investīcijas nākotnes tehnoloģijās (jo īpaši tādās videi nekaitīgās tehnoloģijās kā degvielas ekonomija un alternatīva piedziņa). Atbalsts galvenokārt tiks sniegts, izmantojot Eiropas Investīciju banku , kā arī 7. Pētniecības pamatprogrammu. Izmantojot jauno Eiropas Tīra transporta mehānismu, 2009. un 2010. gadā EIB ir jau palielinājusi autoražošanas nozarei plānoto aizdevumu apmēru līdz 4 miljardiem euro gadā. Autorūpniecībai piešķirtajiem aizdevumiem var izmantot arī horizontālās programmas, jo īpaši tās, kas paredzētas MVU, konverģencei vai drošībai. Pašlaik darbs jau ir iesākts, un paredzams, ka EIB martā apstiprinās autoražošanas nozares projektus 3,8 miljardu euro vērtībā; izstrādes stadijā vēl ir projekti apmēram 6,8 miljardu euro vērtībā. Komisija turpinās cieši sadarboties ar EIB, lai nodrošinātu to, ka piedāvātais finansējums būtu pēc iespējas efektīvāks. Pastāvīgi tiek analizēta iespēja ātrāk piešķirt aizdevumus, kas ieplānoti 2009. un 2010. gadam. Atbalsta piešķiršanas procedūras tika vienkāršotas, lai, saņemot lūgumu pēc atbalsta, lēmums tiktu pieņemts iespējami īsākā laikā, bet vienlaikus tiktu stingri ievērotas novērtēšanas procedūras, lai ilgtermiņā nodrošinātu ieguldījumu dzīvotspēju. Šos centienus atbalstīs izpētes partnerība starp valsts un privāto sektoru par mobilitāti nākotnē, kuras kopvērtība tiek lēsta uz 1 miljardu euro. Saskaņā ar sagatavošanās darbu, kas tika veikts saistībā ar 7. Pētniecības pamatprogrammu un attiecīgajām Eiropas Tehnoloģiju platformām, galvenais šīs partnerības uzdevums būs izstrādāt “zaļos” automobiļus, tostarp vieglās automašīnas, autobusus, pilsētas transportlīdzekļus, kravas automašīnas, kā arī risināt saistītus jautājumus par infrastruktūru un loģistiku. Turklāt jāmēģina atrast visas iespējas, lai tālāk vienkāršotu valsts pētniecības un attīstības programmas un valsts un privātās pētniecības un attīstības partnerības. Komisija arī aicina dalībvalstis sniegt atbalstu pētniecībai un attīstībai vides pētniecības jomā un palielināt investīcijas ar “zaļo” transportu saistītā infrastruktūrā, piemēram, elektromobiļiem, ūdeņraža transportlīdzekļiem; tas jādara saskaņoti, lai izvairītos no dārgas pārklāšanās un gūtu maksimālo efektu. Visbeidzot, Komisija strādā pie standartizācijas izveidošanas, kas vajadzīga, lai nodrošinātu to, ka nākotnes tehnoloģiskie risinājumi tiek sniegti ar juridisku noteiktību un tos var piemērot visā iekšējā tirgū. c) Paaugstināt pieprasījumu pēc jaunām automašīnām un paātrināt transportlīdzekļu parka atjaunināšanu Dalībvalstis ir pieņēmušas pieprasījuma pasākumus, jo tie ir visefektīvākais veids, lai cīnītos pret īstermiņa pieprasījuma samazināšanos un lai uzlabotu patērētāju uzticību . Deviņas dalībvalstis jau ir izstrādājušas transportlīdzekļu otrreizējas izmantošanas un pārstrādes programmu (prēmija par vecas automašīnas nodošanu lūžņos) un vairākas valstis plāno to darīt, tāpēc Komisija 2009. gada 16. februārī pirmo reizi ielūdza dalībvalstu ekspertus, lai nodrošinātu visu iniciatīvu pārredzamību un lai dotu iespēju apmainīties ar labāko pieredzi. Komisija ar dalībvalstīm ir apspriedusies par kopīgiem principiem, kas ļaus bez aizķeršanās pieņemt šādas vecu automašīnu pārstrādes programmas (skatīt 3. pielikumu). Turklāt Komisija ir apņēmusies paātrināt šo programmu apstiprināšanu saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK. Komisija aicina dalībvalstis pilnībā izmantot publiskā iepirkuma potenciālu, lai īstermiņā veicinātu pieprasījumu pēc tīrākiem un ekonomiskākiem transportlīdzekļiem, un novērtēt iespēju paātrināt investīciju piešķiršanu infrastruktūras vajadzībām un sabiedrisko transportlīdzekļu parka atjaunināšanai, tostarp lieljaudas transportlīdzekļiem. d) Saglabāt kvalifikāciju un nodarbinātību un līdz minimumam samazināt sociālās izmaksas Nodarbinātības prognozes autorūpniecības nozarē rada nopietnas bažas, un šim jautājumam vajadzīga pilnīga politiska ievērība. Dalībvalstīm būs jāsastopas ar ievērojamām problēmām un vairākus reģionus tas var skart īpaši spēcīgi. Ņemot vērā šo faktu, Eiropas sociālie partneri un nozares rūpniecības organizācijas 2007. gada oktobrī uzsāka “ Eiropas Partnerību pārmaiņu savlaicīgai paredzēšanai autoražošanas nozarē”. Darbojas visaptveroša divgadīga darba programma, lai savlaicīgi paredzētu un mazinātu pārstrukturēšanas sociālo ietekmi. Lai sniegtu atbalstu pielāgošanas sociālajām izmaksām un lai nodrošinātu nozares nākotnes konkurētspējas nodrošināšanai vajadzīgo kvalifikācijas līmeņa saglabāšanu uzņēmumos, var piesaistīt dažādus ES fondus un politikas instrumentus. Tas ir jādara tā, lai tiktu atbalstīta pakāpeniska pāreja uz jauniem ražošanas veidiem un netiktu aizkavēta pārstrukturēšana. Šādi pasākumi attiecas uz visām nozarēm, bet tie ir jo īpaši svarīgi autoražošanas nozarei un tās piegādes ķēdei, jo šajā nozarē būs jārisina ievērojamas virskapacitātes problēma. Komisija ir arī ierosinājusi palielināt avansa maksājumus no Eiropas Sociālā Fonda (ESF) un vienkāršot kritērijus. Tas veicams, lai atbalstītu īstenošanas pasākumus darbavietu saglabāšanai un bezdarba apkarošanai autorūpniecībā : i) sniedzot atbalstu strādnieku, ko skāris daļējs bezdarbs, apmācībai un sedzot daļu no algas un ārpus algas darba izmaksām; ii) sniedzot atbalstu uzņēmumu un nozares pārstrukturēšanai; iii) finansējot atkalapmācību; iv) iepriekš paredzot vajadzīgās pārmaiņas un veidojot atbilstošas prasmes. Ir veiksmīgi piemēri pat to, kā ESF pagātnē ir atbalstījis pārstrukturēšanas pasākumus autorūpniecībā, un tos var izmantot kā paraugu. Pilnībā ir jāizpēta iespējas, kādas sniedz Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF). EGF jau ir iesaistījies četrās autoražošanas nozares lietās, un piektā ir sagatavošanā. Šā atbalsta pieejamība tiks uzlabota pēc tam, kad Eiropas Parlaments un Padome būs pieņēmušas šo Komisijas neseno priekšlikumu. Tādējādi fonds varēs iesaistīties ātrāk un uz ierobežotu laiku sniegs šīm darbībām attaisnojumu pašreizējās ekonomiskās krīzes sakarā, neskatoties uz jebkādu saistību ar globalizāciju. e) Atvērti tirgi un godīga konkurence visā pasaulē Ekonomiskās nenoteiktības periodos pieaug iespēja, ka valstis mēģina aizsargāt savu rūpniecību, nosakot tirdzniecības barjeras. Godīga konkurence atvērtos tirgos var līdzēt pretdarboties pašreizējai krīzei, turpretim jebkuri protekcionisma pasākumi draud padziļināt krīzi. ES ir apņēmusies nepieņemt nekādus jaunus tirdzniecības ierobežojumus pret trešām valstīm. Tā sagaida tādu pašu apņemšanos no saviem tirdzniecības partneriem un necietīs protekcionisma atdzimšanu. Komisija cieši sekos attīstībai starptautiskajā līmenī un veicinās starptautisko dialogu , jo īpaši ar saviem galvenajiem tirdzniecības partneriem, tostarp ASV, Japānu, Koreju un Ķīnu. Kopā ar šīm valstīm ES strādās, lai saglabātu atvērtus tirgus un nodrošinātu godīgu konkurenci. 3. PARTNERīBAS NOSTIPRINāšANA Komisija ir apņēmusies apvienot dalībvalstis un citas ieinteresētās personas, lai nodrošinātu atbilstošu un saskaņotu pieeju Eiropas autorūpniecības atbalstam. Tā nepārtraukti sekos attīstībai. Komisija ierosina pastiprināt CARS 21 procesu, noturēt apaļā galda sanāksmi ar dalībvalstīm, autoražošanas nozari (ražotājiem un piegādātājiem) un arodbiedrībām. Tās galvenie mērķi ir sniegt platformu savstarpējai apmaiņai ar informāciju, dialogam un apmaiņai ar labāko pieredzi. Šai platformai ir jāatbalsta nozares pārstrukturēšanās centieni, lai tā varētu konkurēt pasaules tirgos, tai jāpievērš liela uzmanība kvalifikāciju saglabāšanai rūpniecībā, jāveic strādnieku pārkvalificēšana nākotnes uzdevumiem un jaunām darbavietām šajā un citās nozarēs. Apaļais galds arī uzraudzītu pārmaiņas šādās jomās: - atdzīvināt privāto pieprasījumu un dinamizēt publisko pieprasījumu ; - finanšu atbalsts pētniecībai; - aktīvs atbalsts virskapacitātes samazināšanā, vienlaikus saglabājot kvalificētu darbaspēku , izmantojot Eiropas Sociālā fonda un Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda līdzekļus; - stigri ievērot CARS 21 ieteikumus , jo īpaši attiecībā uz labāku regulējumu un uz prasību izsvērt jebkura jauna tiesību akta izmaksas un ieguvumus, lai varētu pēc iespējas izvairīties no jauna ekonomiska sloga izveidošanas. Komisija ir gatava pilnībā izmantot Transatlantijas ekonomikas padomes potenciālu, lai intensificētu dialogu ar ASV par situāciju ASV autoražošanas nozarē un tās problēmu pārnešanu uz ES. 1. pielikums. CARS 21 vidusposma pārskata secinājumi 2. pielikums. Valsts atbalsta instrumentu saraksts 3. pielikums. Pamatnostādnes transportlīdzekļu otrreizējas izmantošanas un pārstrādes programmai [1] Komisijas 2008. gada 26. novembra paziņojums Eiropadomei “Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāns”, COM(2008) 800. [2] Komisijas paziņojums “Valsts atbalsta noteikumu piemērošana pasākumiem, kas veikti attiecībā uz finanšu iestādēm saistībā ar pašreizējo globālo finanšu krīzi”, 2008. g. decembris (OV C 16, 22.1.2009., 1. lpp.), pārskatīts 25.2.2009 C(2009)1270). [3] Komisijas paziņojums “Finanšu iestāžu rekapitalizācija pašreizējās finanšu krīzes apstākļos — atbalsta ierobežošana līdz nepieciešamajam minimumam un aizsardzības līdzekļi pret pārmērīgiem konkurences traucējumiem” (OV C 10, 15.1.2009., 2. lpp.). [4] Valsts atbalsta pasākumu pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos (OV C 16, 22.1.2009., 1. lpp.).