Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam atbilstīgi EK Līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopēju nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes regulas pieņemšanu par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā /* COM/2006/0810 galīgā redakcija - COD 2005/0191 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 12.12.2006 COM(2006) 810 galīgā redakcija 2005/0191 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK Līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopēju nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas pieņemšanu par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā 2005/0191 (COD) KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM atbilstīgi EK Līguma 251. panta 2. punkta otrajai daļai par Padomes kopēju nostāju attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas pieņemšanu par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā 1. INFORMĀCIJAI Datums, kurā priekšlikums nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei (dokuments COM(2005) 429, galīgā redakcija – 2005/0191 COD): | 22.09.2005. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinuma datums: | 20.04.2006. | Eiropas Parlamenta atzinuma datums (pirmais lasījums): | 15.06.2006. | Kopējās nostājas pieņemšanas datums: | 11.12.2006 | 2. KOMISIJAS PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 2320/2002 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā ir spēkā no 2003. gada janvāra. Komisijas veiktajās pārbaudēs iegūtā pieredze un regulas piemērošana dalībvalstīs ikdienā liecina, ka dalībvalstīs izstrādātu nesaistošu rekomendāciju kopuma strauja ieviešana tiesību aktos ir izraisījusi daudzas problēmas, kas ietekmē regulas īstenošanu atbilstošā veidā, jo tā tika ātri sastādīta un pieņemta, reaģējot uz 2001. gada 11. septembra notikumiem. Tādēļ Komisija ieteica pārskatīt šo regulu, lai precizētu, vienkāršotu un saskaņotu turpmākas tiesiskās prasības, lai pastiprinātu vispārējo drošību civilās aviācijas jomā. Jaunajā pamatregulā jānosaka tikai pamatprincipi tam, kas ir darāms, lai aizsargātu civilo aviāciju pret nelikumīgām iejaukšanās darbībām, bet tehniski un procedūras lēmumi par to, kā tas ir sasniedzams, jāiekļauj īstenošanas tiesību aktos. 3. KOMENTĀRI PAR KOPĒJO NOSTĀJU TRīS INSTITūCIJU STARPā NOTIKA INTENSīVA SADARBīBA, LAI ATVIEGLOTU DRīZU VIENOšANOS šīS LIETAS OTRAJā LASīJUMā. TOMēR TO NEVARēJA PANāKT GALVENOKāRT drošības finansēšanas jautājuma dēļ, kam Eiropas Parlaments pirmajā lasījumā bija ieviesis dažus grozījumus, mēģinot dalībvalstīm uzlikt saistības segt vismaz daļu no aviācijas drošības izmaksām. Padomes vienprātīgi pieņemtā kopējā nostāja neapdraud Komisijas priekšlikumā izklāstītos būtiskos mērķus un tā pamatpieeju. Padomē ir radušies divi specifiski jautājumi, kuri jāņem vērā. Pirmais jautājums attiecas uz jauno komitoloģijas noteikumu piemērošanu. Bija jāsaskaņo nesen pieņemtie noteikumi, kas izklāstīti Padomes 2006. gada 17. jūlija Lēmumā 2006/512/EK, ar kuru groza Lēmumu 1999/468/EK, ar ko Eiropas Parlamentam piešķir lielākas pilnvaras pārbaudīt komitoloģijas pieņemtos autonomus tiesību aktus. Pēc Padomes ieskatiem regulatīvā kontroles procedūra, kas ietverta Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā, būtu jāattiecina uz 4. panta 3. punktu, ar ko izveido kritērijus, lai ļautu dalībvalstīm atkāpties no kopējiem pamatstandartiem mazām lidostām / maziem gaisa kuģiem, un uz 9. panta 2. punktu, ar ko dalībvalstīm nosaka valsts kvalitātes kontroles programmas specifikācijas. Attiecībā uz šo Komisija piekrīt Padomes viedoklim. Otrais jautājums attiecas uz izsvītroto noteikumu, ar ko Komisijai uzliek pienākumu pārbaudīt stingrāku pasākumu piemērošanu dalībvalstīs . Komisijas priekšlikuma 5. panta 2. punktā Komisija ierosināja, ka tai būtu jābūt tiesīgai pārbaudīt, vai katrā dalībvalstī stingrākus pasākumus piemēro, tiešām pamatojoties uz riska novērtējumu, un vai tie ir būtiski, objektīvi, nediskriminējoši un proporcionāli riskam, kura novēršanai tie ir paredzēti. Pretējā gadījumā Komisijai pēc apspriešanās ar komiteju un visbeidzot ar Padomi, būtu jābūt tiesīgai nolemt, vai attiecīgā dalībvalsts drīkst turpināt piemērot stingrākus pasākumus. Šo noteikumu izsvītroja Padome, kam Komisija nepiekrita, to paužot savā ziņojumā (skat. pielikumu). Visbeidzot, lai sasniegtu politisku vienošanos par kopēju nostāju, Komisija izstrādāja ziņojumus par to, kā tā interpretēs 6. pantu, 20. pantu un 10. pantu, kā arī par Komisijas nodomiem attiecībā uz 6. nodaļu (skat. pielikumu). 4. KOMISIJAS DETALIZĒTAS PIEZĪMES 1. Komisijas pieņemtie un kopējā nostājā pilnībā vai daļēji iekļautie EP ierosinātie grozījumi Saistībā ar 2., 4., 11., 15., 17., 23.-30., 33., 34., 37., 40., 46.-49., 53.-56., 58., 65.-68., 73., 77.-79. un 82. grozījumu ir jāveic skaidrošana, uzlabota un precīzāka izstrāde vai arī saskaņošana ar citiem noteikumiem tekstā. Tostarp ir jānošķir krava un pasts, kā arī jānosaka kritēriji mazām lidostām / maziem gaisa kuģiem. 7. grozījumā apgalvots, ka jāizvirza mērķis ieviest „vienas pieturas drošības” principu visos ES reisos. 8. un 12. grozījums attiecas uz Gibraltāras lidostu, kurai 2006. gada 18. septembrī Kordobā izstrādāja jaunu ministra paziņojumu. 51. grozījums ir saistīts ar dalībvalstīm, kuras atzīst Kopienas gaisa pārvadātāju drošības programmas un kuras vēl nav programmu juridiski apstiprinājušas. 2. Komisijas pieņemtie un kopējā nostājā pilnībā vai daļēji neiekļautie EP noraidītie grozījumi Padome noraidīja 3., 35., 43. un 44. grozījumu par drošības finansēšanu. Komisijas piekrīt Padomei, ka nav lietderīgi tehniskā regulā ietvert prasības vai saistības attiecībā uz drošības finansēšanu. Ar 6. un daļu no 57. grozījuma Eiropas Aviācijas drošības aģentūrai (EASA) pieprasa veikt pārbaudes aviācijas drošības jomā. Taču ir precīzi jāievēro atšķirība starp drošumu un drošību: drošums attiecas uz lidaparāta būvēšanu un lietošanu, turpretim drošība attiecas uz nelikumīgas iejaukšanās darbību novēršanu. Tā kā drošība noteikti neietilpst EASA uzdevumos, nav lietderīgi šajā regulā mainīt EASA darbības jomu. 19., 36. un 85. grozījums attiecas uz personāla biogrāfijas datu pārbaudi. Komisija uzskata, ka šie grozījumi neietilpst šīs regulas darbības jomā, jo pretējā gadījumā būtu jāiesaista valsts izlūkdienestu darbs. Saskaņā ar subsidiaritātes principu Kopienai nebūtu jānosaka saskaņoti noteikumi par personāla biogrāfijas datu pārbaudi. Attiecībā uz obligātajām pilotu biogrāfijas datu pārbaudēm Komisija var atbalstīt mērķi, bet uzskata, ka pilotu licencēšana neietilpst šīs regulas darbības jomā. Ar daļu no 20. un 21. grozījuma nepieņemamā veidā maina definīcijas „pasažieri, kas turpina ceļu ar citu gaisa kuģi”, „tranzīta pasažieri”, „bagāža”, „krava” un „pasts”. Tikai mainot gaisa kuģi, nevis reisa numuru, mainās pasažieru, bagāžas, kravas un pasta drošības statuss. Ja šos grozījumus pieņemtu, tas nozīmētu to, ka tranzīta pieturās pasažieriem ir jāizkāpj, bagāža, krava un pasts jāizkrauj, lai veiktu to atkārotu pārmeklēšanu, jo tranzīta vietā maina reisa numuru. Tas nav nedz nepieciešams, nedz vēlams. 22. grozījums , ar ko paplašina definīciju par pasažieriem, kas potenciāli var radīt problēmas, uzskatāms par nevajadzīgu un nepiemērojamu. Gaisa pārvadātājam vienmēr ir tiesības drošības iemeslu labad atteikt iekāpšanu pasažieriem, kas uzvedas nepiedienīgi. Turklāt nav skaidrs, kā var iepriekš noteikt to, vai kādas personas uzvedība apdraudēs lidojuma drošumu − kā var lidostā atpazīt potenciālo gaisa laupītāju? Ar 32. grozījumu pievieno definīciju „pastāvīga izlases veida pārbaude”. Tā kā termins neparādās regulā, nav vajadzības to definēt. Ar 38. grozījumu pieprasa veikt riska un ietekmes novērtējumu katram no piemērojamajiem sīki izstrādātiem ieviešanas pasākumiem un procedūrām, ietverot paredzētās izmaksas. Kamēr vispārējā aviācijas drošība būs pakļauta riska un ietekmes novērtējumam, nebūtu lietderīgi to izstrādāt atsevišķiem pasākumiem un procedūrām. Izveidojot ieinteresēto personu padomdevēja grupu (skat. 61. grozījumu), tiks nodrošināts forums sīkākam ieviešanas pasākumu un procedūru novērtējumam. Ar 41. un 42. grozījumu pieprasa, lai pirms stingrāku pasākumu piemērošanas dalībvalstis ziņo par tiem komitejai un apspriežas ar to. Pēc institūciju ieskatiem nevis dalībvalstīm ir jāpaziņo vai jāapspriežas ar regulatīvo komiteju par vēlamajiem pasākumiem, bet gan komitejai ir jāpalīdz Komisijai veikt regulatīvo uzdevumu. 45. grozījums par atbildes izstrādi trešai valstij, kam vajadzīgs veikt drošības pasākumus attiecībā uz reisiem no ES lidostas, ir ietverts tikai daļēji. Taču prasība apspriesties ar attiecīgo trešo valsti pirms atbildes sniegšanas ir uzskatāma par nepiemērotu, lai to ietvertu Kopienas regulā. Ar 50. grozījumu atceļ gaisa pārvadātājam gaisa pārvadātāja drošības programmās uzlikto atbildību, nosakot to dalībvalstij, un paredz, ka šīs programmas saistības atbilst saistībām, kas izklāstītas valsts civilās aviācijas drošības programmā. Tomēr gaisa pārvadātājam jāizpilda ne tikai valsts civilās aviācijas drošības programmā, bet arī šajā regulā noteiktās saistības. Turklāt Komisijas priekšlikums uzliek gaisa pārvadātājiem, lidostām un citām juridiskajām personām līdzīgas saistības, kuras šis grozījums mainītu. 52. grozījums nav saskaņots ar 53. grozījumu, kas bija ietverts Padomes kopējā nostājā. Komisija piekrīt Padomei, ka 12. panta nosaukumam jābūt šādam: „Juridisko personu drošības programma”. Ar 59. grozījumu Komisijai pieprasa nodrošināt to, ka visas Eiropas lidostas tiek pārbaudītas vismaz vienu reizi četros gados, sākot no brīža, kad šī regulas stājas spēkā. Tas nebūtu reāli, jo tas nozīmētu, ka Komisija uzņemas veikt 200 pārbaudes gadā (salīdzinājumā ar aptuveni 30 pārbaudēm 2005. gadā) vai tieši otrādi, ka Komisija liek dalībvalstīm veikt lidostu pārbaudi ik pēc 4 gadiem, kas nav pietiekams skaits pārbaudēm, ko veic valsts iestādes. Ar 63. grozījumu mēģina panākt noslēgt vairāk aviācijas nolīgumus ar trešām valstīm. Padome ne tikai izsvītroja 17. pantu, uzskatot to par lieku saskaņā ar Līguma 300. pantu, bet arī savstarpējās atzīšanas nolīgumu slēgšana nebūtu obligāti jāsaista ar gaisa pakalpojumu nolīgumu noslēgšanu. Ar 69., 70., 71., 76 un 83 grozījumu pievēršas sīkumiem, kas būtu jāatstāj īstenošanas tiesību aktiem, lai gan Komisija atbalstīja mērķi, kuru izvirza šie grozījumi. Ar 74. grozījumu nodrošina to, ka gaisa pārvadātājiem nav jābūt pilnvarotiem pārstāvjiem. Taču, ja gaisa pārvadātājs apņemas veikt drošības kontroles citam gaisa pārvadātājam, pirmajam vienmēr jābūt pilnvarotam pārstāvim. Tāpēc definīcijā „pilnvarotais pārstāvis” – definīcija (24) − ir ietverta skaidra atsauce uz gaisa pārvadātāju. Ar 80. grozījumu mēģina paplašināt Kopienas gaisa pārvadātāju darbības jomu. Pretstatā starptautisko tiesību principiem drošības noteikumus lidojuma laikā nosaka valsts, kurā reģistrēts gaisa kuģis, nevis pamatojoties uz pārvadātāja darbības vietu. 3. Komisijas pieņemtie, bet kopējā nostājā pilnībā vai daļēji neiekļautie EP pieņemamie grozījumi 1., 10., 13., 16., 31. un 33. grozījumā mēģina vērst uzmanību uz to, kāpēc ir vajadzīgi aviācijas drošības noteikumi. Tiem nav negatīvas ietekmes uz regulas saturu, lai gan formulējums nesaskan ar starptautiski pieņemto terminoloģiju – drošība ir līdzeklis, ar ko novērš nelikumīgas iejaukšanās darbības civilajos gaisa kuģos, tādējādi aizsargājot civilo aviāciju. Ar daļu no 5. grozījuma vārdu „kvalitāte” aizstāj ar vārdu „līmenis”. Saskaņā ar kvalitātes kontroles programmu var pārbaudīt gan kvalitāti, gan drošības līmeni. Konsekvences iemeslu dēļ attiecībā uz 49. un 56. grozījumu ieteica saglabāt arī vārdu „kvalitāte”. 9. grozījumā izteikta vēlēšanās izveidot solidaritātes mehānismu, lai novērstu teroristu uzbrukumus. Komisija uzskata šo par svarīgu jautājumu, tai pašā laikā atzīstot, ka tā sekas neietilpst transporta nozarē. Ar 14. grozījumu pievieno lidostas definīciju. Komisija varēja pieņemt šo grozījumu, lai gan šajā regulā lidosta nav obligāti jādefinē. Ar 18. grozījumu maina norobežotas zonas definīciju. Šo labojumu varēja pieņemt, lai gan tas nav vajadzīgs, jo visas lidostu kontrolējamās teritorijas plašai sabiedrībai nav pieejamas. Komisija varēja pieņemt 39. grozījumu par drošības izmaksu norādīšanu uz biļetēm vai savādākā veidā, lai gan šajā regulā tas nav būtiski. Ar 60. un 62. grozījumu Komisijai pieprasa iesniegt gada pārskatu. Komisija deva priekšroku 62. grozījumam, jo tas ir ļoti līdzīgs spēkā esošās Regulas Nr. 2320/2002 11. panta formulējumam. Ar 61. grozījumu paredz izveidot ieinteresēto personu padomdevēja grupu tādā pašā veidā, kā noteikts 6. pantā Regulā (EK) Nr. 549/2004, ar ko nosaka pamatu Eiropas vienotās gaisa telpas izveidošanai. Tā kā ieinteresēto personu padomdevēja grupa jau ir izveidota, tā ir tikai formalitāte. Komisijai bija pieņemams 64. grozījums par regulas piemērošanas dienu (viens gads no spēkā stāšanās dienas), atkarībā no tā, kad Eiropas Parlaments un Padome pieņem šo regulu. Ar 72. grozījumu pieprasa reģistrētajai bagāžai bez pasažiera veikt „piemērotas”, nevis „papildu” drošības pārbaudes. Komisija akceptē minēto formulējumu, jo īstenošanas tiesību aktos vēl būs jānosaka drošības prasības. Ar 81. grozījumu pieprasa skaidri definēt atbildību par pasākumu, ko veic nelikumīgas iejaukšanās darbības gadījumā. Komisija varētu akceptēt šo jauno pilnvaru. 84. grozījums , ar kuru pieprasa to, lai drošības iekārtas atbilstu apstiprinātajām specifikācijām, Komisijai bija pieņemams, ja vārdu „apstiprināts” aizstāj ar vārdu „noteikts”, jo vēl nav piemērota plaša Kopienas sistēma iekārtu apstiprināšanai. 5. SECINĀJUMS Komisija uzskata, ka Padomes kopējā nostājā, kas pieņemta 2006. gada 11. decembrī ar kvalificētu balstu vairākumu, nav nekā tāda, kas būtu pretrunā ar tās priekšlikuma būtiskajiem mērķiem un pamatpieeju, un tādēļ var to atbalstīt. PIELIKUMS Komisijas deklarācijas, ko paredzēts iekļaut Padomes protokolā 5. panta 2. un 3. punkts (mainīts) „Stingrāki pasākumi, ko piemēro dalībvalstīs”. „Komisija neuzskata par lietderīgu grozīt tās priekšlikumu, kamēr Eiropas Parlaments nav iesniedzis savu atzinumu par kopējās nostājas 5. panta 2. un 3. punkta nomaiņu attiecībā uz Komisijas sākotnējo priekšlikumu, jo īpaši saistībā ar noteikumiem par komitejas procedūras ieviešanu attiecībā uz dalībvalstīs piemērojamu stingrāku pasākumu pārbaudi un to apstiprināšanu.” 6. pants „Drošības pasākumi, ko pieprasījušas trešās valstis” „Lemjot par to, vai rīkoties pēc savas iniciatīvas saskaņā ar 6. panta 2. punktu, Komisija ņems vērā to, vai prasība attiecas konkrēti uz paziņojumu sniedzošo dalībvalsti, vai tā ir bijusi vai tiks adresēta arī citām dalībvalstīm.” 18. pants „Stāšanās spēkā” „Laikposmā no dienas, kad šī regula stājas spēkā, līdz pat 11. panta piemērošanas dienai Komisija interpretēs un izveidos Regulas (EK) Nr. 2320/2000 5. panta 4. punktu, ņemot vērā šīs regulas 11. pantu.” Pielikums − 6. nodaļa „Krava un pasts” „Komisija atzīst, ka pasts ir specifisks kravas veids, un tāpēc tam būtu jāpiemēro specifiskas drošības kontroles. Šādām kontrolēm jābūt proporcionālām ar riska pakāpi, un tām nevajadzētu nelabvēlīgi ietekmēt ne komerciālo, ne sabiedrisko pakalpojumu saistības pasta nozarē. Precīzas prasības pasta drošības kontroļu veikšanai izklāstīs īstenošanas tiesību aktos, bet Komisija atzinīgi vērtē vēlēšanos ieviest stabilus noteikumus pasta nozarē. Komisija paredz, ka īstenošanas tiesību aktu pamatā būs spēkā esošās EK drošības prasības pastam un jo īpaši sākotnēji tiks saglabāti specifiskie noteikumi pastam, ko pārvadā visos pasta pārvadājumu reisos. Turklāt Komisija plāno, ka projekta īstenošanas noteikumi pastam tiks izstrādāti, pirms atcelts Regulu (EK) Nr. 2320/2002 un tās īstenošanas aktus, ar mērķi nodrošināt nepārtrauktību, nekavējoties aizstājot atceltos aktus.” Pielikums ─ 10. nodaļa „Drošības pasākumi lidojuma laikā”. „Saistībā ar 10. nodaļas 3. un 4. punktu, kuri ietverti kopējā nostājā, Komisija vēlas precizēt, ka tā nemēģina uzlikt dalībvalstīm par pienākumu akceptēt ieroču pārvadāšanu lidojumu laikā un nemēģina to aizliegt. Komisija atzīst, ka lēmums par to, kad valsts ierēdņi pārvadās ieročus lidmašīnas salonā potenciālas lietošanas nolūkā, jāpieņem katrai dalībvalstij atsevišķi.”