[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |

Briselē, 1.12.2008

COM(2008) 805 galīgā redakcija

2008/0228 (CNS)

Priekšlikums

PADOMES DIREKTĪVA

ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu attiecībā uz nodokļu nemaksāšanu, kas saistīta ar importu un citiem pārrobežu darījumiem

(iesniegusi Komisija)

PASKAIDROJUMA RAKSTS

1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |

110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums ir daļa no parasto pasākumu kopuma, ar ko drīzumā nāks klajā attiecībā uz ES līmeņa koordinētu pieeju cīņai pret krāpniecību ar PVN. Šajā priekšlikumā iekļauti grozījumi PVN direktīvā, kas nepieciešami, lai ieviestu divus no izziņotajiem pasākumiem, kuri saistīti ar noteiktiem importa atbrīvojumiem no PVN un ar solidāru atbildību. Priekšlikuma mērķi ir, no vienas puses, padarīt skaidrākus nosacījumus jau esošajam īpašajam importa atbrīvojumam, kas šobrīd tiek ļaunprātīgi izmatots krāpnieciskās shēmās, un, no otras puses, nodrošināt nodokļu pārvaldēm instrumentu, kas ļautu iekasēt PVN no tirgotājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī, gadījumos, kad šo tirgotāju veikti pārkāpumi attiecībā uz ziņošanas pienākumu ir veicinājuši krāpšanu. |

120 | Vispārīgais konteksts ECOFIN 2007. gada 4. decembra sanāksmē Padome aicināja Komisiju turpināt darbu pie parastajiem pasākumiem cīņai pret krāpniecību ar PVN, jo īpaši Nodokļu krāpniecības apkarošanas stratēģijas (ATFS) ekspertu grupas kontekstā, lai varētu publiskot secinājumus 2008. gada pirmajā pusē un, ja nepieciešams, apsvērt likumdošanas priekšlikumus attiecībā uz parastajiem pasākumiem. Vēlākajās diskusijās secināts, ka dalībvalstis vēlas, lai Komisija paātrinātu darbu pie parastajiem pasākumiem attiecībā uz cīņu pret krāpniecību ar PVN un iesniegtu Padomei likumdošanas priekšlikumus, ar ko tiktu labotas nepilnības pašreizējos tiesību aktos. Komisija, atbildot uz Padomes aicinājumu, iesniegs ziņojumu par koordinētu stratēģiju attiecībā uz PVN krāpniecības apkarošanas uzlabošanu Eiropas Savienībā, nosakot virkni pasākumu, par kuriem tā drīzumā plāno iesniegt likumdošanas priekšlikumus. Arī šo ziņojumu Komisija iesniegusi pieņemšanai šodien. Šis priekšlikums ir daļa no pirmā priekšlikumu kopuma, par kuriem vēstīts šajā ziņojumā. |

130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā a) Importa atbrīvojums no PVN PVN direktīvas (Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK) 143. panta d) punkts paredz importa atbrīvojumu no PVN, ja pēc šīs importēšanas veikta importēto preču piegāde vai nodošana Kopienas iekšienē nodokļa maksātājam citā dalībvalstī. Šo noteikumu praktiskā ieviešana, tostarp nosacījumi šī atbrīvojuma piemērošanai, ir atstāti dalībvalstu ziņā, un tāpēc radušās zināmas atšķirības. PVN direktīvas 145. panta 1. punktā noteikts, ka Komisija vajadzības gadījumā Padomei sniedz priekšlikumus, kuros precizē 143. pantā paredzēto atbrīvojumu darbības jomu un paredz sīki izstrādātus noteikumus to īstenošanai. Līdz šim Komisija šādus priekšlikumus nav iesniegusi. Krāpšanas izmeklētāji dalībvalstīs ir vērsuši Komisijas uzmanību uz to, ka aizvien biežāk šos importa atbrīvojumus izmanto „pazudušā” komersanta krāpšanās darījumu Kopienā (MTIC) shēmās, ko tie ir atklājuši. Šī jautājuma turpmākajā analīzē tika konstatēts, ka minēto noteikumu krāpniecisku izmantošanu lielā mērā atvieglo šo atbrīvojumu neadekvāta transponēšana dalībvalstu tiesību aktos, kā rezultātā izveidojusies situācija, kad netiek garantēta muitas un nodokļu iestāžu uzraudzība pār importēto preču fizisko pārvadāšanu Kopienā. Ņemot vērā šo atbrīvojumu ļaunprātīgas izmantošanas plašo mērogu, Komisijai pienācis laiks nākt klajā ar likumdošanas iniciatīvu, lai izstrādātu Kopienas līmeņa detalizētus noteikumus šīs normas ieviešanai. b) Solidāra atbildība PVN direktīvas 205. pants nosaka, ka dalībvalstis var paredzēt, ka par PVN nomaksu ir solidāri atbildīga kāda cita persona, nevis par PVN nomaksu atbildīgā persona. Ņemot vērā proporcionalitātes, pārskatāmības un tiesiskās noteiktības principu, un lai nodrošinātu šīs normas vienotu piemērošanu gadījumos, kad persona, kas veic no nodokļa atbrīvotu preču piegādi Kopienas iekšienē, nav izpildījusi savus ziņošanas pienākumus, nepieciešams ieviest solidārās atbildības obligātu piemērošanu šādos gadījumos un sīki definēt nosacījumus, ar kādiem piemērojama šī atbildība. |

140 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Cīņa ar nodokļu nemaksāšanu ir paredzēta Lisabonas stratēģijā. Savā 2005. gada 25. oktobra paziņojumā par nodokļu un muitas politikas ieguldījumu Lisabonas stratēģijā Komisija uzsvēra, ka krāpšanās ar nodokļiem rada ievērojamus izkropļojumus vienotā tirgus darbībā, kavē godīgu konkurenci un arī samazina ieņēmumus, ko varētu izmantot sabiedrisko pakalpojumu finansēšanai valsts līmenī. Krāpšana lielos apjomos rada nodokļu slogu likumīgi strādājošiem uzņēmumiem, jo valdības ir spiestas kompensēt trūkstošos ieņēmumus. Šis priekšlikums sniedz dalībvalstīm lielāku noteiktību attiecībā uz dažu pasākumu darbības jomu, kurus tās var izmantot, lai efektīvāk cīnītos ar krāpšanu un nodrošinātu PVN iekasēšanu par konkrētiem ar PVN apliekamiem darījumiem gadījumos, kad piegādātājs apzināti palielinājis PVN zaudējumu risku to teritorijā. |

2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |

Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |

211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Tehniskais darbs šajā jomā tika veikts sadarbībā ar dalībvalstu ekspertiem. |

212 | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā a) Atbrīvojumi no PVN importam Importēšanas ekspertu darba rezultātā tika izstrādāta virkne ieteikumu. Daži no šiem ieteikumiem paredzēja, ka preču importētājs būtu jāidentificē PVN maksāšanas nolūkos importēšanas dalībvalstī vai tam šajā dalībvalstī būtu jāizraugās fiskālais pārstāvis, kā to jau paredz PVN direktīvas 214. panta 1. punkta a) apakšpunkts. Turklāt importētājam, importējot preces, vajadzētu par PVN maksāšanas pienākumiem atbildīgajām amatpersonām paziņot tā nodokļa maksātāja PVN identifikācijas numuru, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, kā arī to, kam tiks nosūtītas preces. Turklāt vajadzētu nodrošināt, lai minētais importētājs, importējot preces, varētu pierādīt, ka tās tiks izvestas no importēšanas valsts, lai tiktu nosūtītas vai pārvestas uz citu dalībvalsti. Šie ieteikumi ir ierosināto PVN direktīvas 143. panta d) punkta grozījumu pamatā. Citi ieteikumi vairāk attiecās uz administratīvo praksi, un to dēļ nav nepieciešams grozīt PVN direktīvu. b) Solidāra atbildība Tāpat ar dalībvalstu ekspertiem tika apspriesti arī pamatnosacījumi solidārās atbildības principa pārrobežu piemērošanai, un šie elementi ir iekļauti tiesību akta projektā. |

Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |

229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |

230 | Ietekmes novērtējums Abi pasākumi vairāk attiecas uz divu PVN direktīvas pantu tehnisko pielāgošanu, lai viestu turpmāku skaidrību šo divu pantu piemērošanā. Tā netiek veikti būtiski grozījumi spēkā esošajos Kopienas tiesību aktos par PVN, ietekmes novērtējums netika uzskatīts par nepieciešamu. Grozījumi nerada papildu slogu uzņēmumiem un papildu izmaksas operatoriem un nodokļu iestādēm. |

3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |

305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Šī priekšlikuma mērķis ir mainīt divus spēkā esošus PVN direktīvas pantus. a) Atbrīvojumi no PVN importam Pirmais pasākums sīkāk noteiks nosacījumus, kas piemērojami, lai konkrēti importa atbrīvojumi tiktu piemēroti pareizi. b) Solidāra atbildība Otrā pasākuma mērķis ir noteikt, ka nodokļa maksātājs, kurš veic piegādi Kopienas iekšienē, ir solidāri atbildīgs par PVN nomaksu, ar ko apliekama minēto preču iegāde Kopienas iekšienē citā dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājs neveic uzņēmējdarbību, ja nodokļa maksātājs nav iesniedzis vai nav iesniedzis savlaicīgi kopsavilkuma paziņojumu vai ja šajā kopsavilkuma paziņojumā nav iekļauta atbilstošā informācija. |

310 | Juridiskais pamats EK līguma 93. pants |

320 | Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes princips piemērojams tiktāl, ciktāl priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. |

Priekšlikuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs. |

321 | Šajā gadījumā Padomes Direktīva 2006/112/EK paredz noteikumus, kas reglamentē Kopienas PVN sistēmas darbību. Lai precizētu divas no šīm spēkā esošajām saskaņotajām normām, tās jāgroza ar Kopienas pieņemtu tiesību aktu. Dalībvalstis nevar pieņemt tiesību aktus, kas ir pretrunā ar Kopienas tiesību aktiem. |

Kopienas līmeņa pasākumi ļaus labāk īstenot priekšlikuma mērķus šādu iemeslu dēļ. |

324 | Kopienas līmeņa pasākumi ļauj efektīvāk cīnīties ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. |

325 | Tas arī garantēs šo normu saskaņotu piemērošanu. |

327 | a) Atbrīvojumi no PVN importam Lai izvairītos no tā, ka imports, kam piemēro atbrīvojumu no PVN, pārvietojas uz dalībvalstīm, kuras nepiemēro tik stingrus nosacījumus, šie papildu nosacījumi ir jānosaka Eiropas līmenī. b) Solidāra atbildība Atbilstoši tiesiskās noteiktības principam visiem tirgotājiem, kas veic uzņēmējdarbību ES, jāzina, ka tos var saukt pie solidāras atbildības par PVN nomaksu, ar ko apliekama preču iegāde Kopienas iekšienē citā dalībvalstī, kā arī tas, kādi ir nosacījumi, ar kuriem tiek izskaidrota šīs solidārās atbildības piemērošana minētajiem tirgotājiem. Šiem nosacījumiem jābūt precīziem, un tie vienlīdzīgi jāpiemēro visās dalībvalstīs. |

Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. |

Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |

331 | Ierosinātie grozījumi Direktīvā ir minimāli. a) Atbrīvojumi no PVN importam Papildu nosacījumus importa atbrīvojumiem no PVN faktiski vajadzētu piemērot jau tagad, un tie ir pievienoti tikai tāpēc, lai palīdzētu dalībvalstīm pieņemt saskaņotu pieeju atbrīvojumu praktiskās piemērošanas kontrolei. Informācija, kas jāiesniedz importētājam, neatšķiras no informācijas, kas jau jāsniedz attiecībā uz importa atbrīvojumiem no PVN. Importētājam vienkārši jāpierāda, ka pēc importēšanas tiks veikta no nodokļa atbrīvota piegāde Kopienas iekšienē vai preču nogādāšana citā dalībvalstī, un importētājam tas ir jādeklarē savā kopsavilkuma paziņojumā. Netiek uzlikts papildu finansiāls slogs, un administratīvais slogs nav jauns; šie slogi ir ļoti nelieli un attiecas tikai uz tiem importētājiem, kuri vēlas izmantot muitas procedūru 4200, tādējādi izvairoties no pienākuma maksāt PVN par importu, ja pēc šīs importēšanas veikta preču piegāde Kopienas iekšienē vai importētās preces nogādātas citā dalībvalstī. Faktiski šai informācijai jau tagad vajadzētu būt pieejamai minētajiem importētājiem. b) Solidāra atbildība Attiecībā uz solidāro atbildību visās ES dalībvalstīs tiek ieviests īpašs kondicionāls un obligāts noteikums, ka gadījumā, kad piegādātājs veicinājis PVN nenomaksāšanu, ar ko apliekama preču iegāde Kopienas iekšienē citā dalībvalstī, neiesniedzot vai neiesniedzot savlaicīgi kopsavilkuma paziņojumu vai iesniedzot kopsavilkuma paziņojumu, kurā nav iekļauta visa informācija par šo piegādi Kopienas iekšienē. Piegādātājam arī jābūt iespējai tās dalībvalsts nodokļu iestādei, kurā maksājams PVN par preču iegādi Kopienas iekšienē, pierādīt, ka šī informācijas nesniegšana ir pienācīgi pamatota un nepilnības viņa ziņošanas pienākumu izpildē ir tikai nejauši pieļautas būtiskas kļūdas. |

332 | Turklāt šai normai joprojām ir piemērojama Eiropas Kopienu tiesas pašreizējā prakse. Šis noteikums ievieš skaidru un precīzu pienākumu nodokļa maksātājam, kurš veic piegādi Kopienas iekšienē, lai nodokļa maksātājs nešaubīgi zinātu savas tiesības un pienākumus un varētu veikt atbilstošus pasākumus. Tāpēc ierosinātais pasākums atbilst tiesiskās noteiktības principam attiecībā uz iesaistīto tirgotāju. Tas, ka piegādātājam jāiesniedz pareizs kopsavilkuma paziņojums, nerada papildu administratīvo slogu uzņēmumiem, jo šis pienākums jau ir piemērojams atbilstoši Kopienas tiesību aktiem PVN jomā. Ir svarīgi atcerēties, ka informācija, ko dalībvalstis saņem, preču piegādātājiem iesniedzot kopsavilkuma paziņojumus, ir to galvenā, ja ne vienīgā informācija par preču iegādi Kopienas iekšienē, kas notiek to teritorijā. Tāpēc šīs informācijas iesniegšana un nodošana un iekļauto datu pareizība ir svarīga, lai to varētu izmatot kā kontroles līdzekli. Turklāt minētajam nodokļa maksātājam, kas veic piegādi Kopienas iekšienē, saukšana pie solidārās atbildības draudēs tikai tad, ja preču ieguvējs nebūs iesniedzis savu PVN deklarāciju saistībā ar preču iegādi Kopienas iekšienē. Abu ierosināto pasākumu mērķauditorija ir precīza un darbības joma ir ierobežota, un tie atbilst proporcionalitātes principam, kā arī prasībām par tiesisko noteiktību. |

Juridisko instrumentu izvēle |

341 | Ierosinātais juridiskais instruments: direktīva. |

342 | Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Priekšlikuma mērķis ir mainīt divus PVN direktīvas pantus, tāpēc instrumentam, ar kuru tā tiek grozīta, arī būtu jābūt direktīvai. |

4. IETEKME UZ BUDžETU |

409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |

5. PAPILDU INFORMāCIJA |

550 | Atbilstības tabula Dalībvalstīm jāpaziņo Komisijai valsts noteikumi, ar kuriem transponē direktīvu, kā arī jāiesniedz minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabula. |

570 | Sīkāks priekšlikuma skaidrojums a) Atbrīvojumi no PVN importam PVN direktīvas 143. panta d) punkta grozījumi paredz šādu trīs nosacījumu ieviešanu atbrīvojumu piemērošanai: - pienākums importētājam būt identificētam PVN maksāšanas nolūkos vai importēšanas dalībvalstī izraudzīties fiskālo pārstāvi; - pienākums personai, kas vēlas izmantot šos atbrīvojumus, norādīt, ka preces tiks izvestas no importēšanas dalībvalsts, lai tiktu transportētas vai nosūtītas uz citu dalībvalsti; - pienākums importētājam, importējot preces, iesniegt tā PVN maksāšanas nolūkos identificētā nodokļa maksātāja PVN identifikācijas numuru, kuram preces tiks nosūtītas citā dalībvalstī. Tāpēc personai, kas importē preces un vēlas izmantot atbrīvojumus no PVN, jo preces paredzēts nogādāt citā dalībvalstī, būs jāpierāda, ka tā ir identificēta PVN maksāšanas nolūkos importēšanas dalībvalstī, un minētajai personai, importējot preces, jānorāda, ka tiks veikta no nodokļa atbrīvota preču piegāde Kopienas iekšienē vai izvešana no importēšanas dalībvalsts. Lai izpildītu šo otro nosacījumu, minētajai personai būs jāpierāda, ka ir izpildīti augstāk minētie nosacījumi. No otras puses, pareiza šo atbrīvojumu piemērošana ir atkarīga no veiksmīgas informācijas aprites starp dalībvalstu muitas un nodokļu iestādēm, kā arī starp iesaistīto dalībvalstu nodokļu pārvaldēm. Pienākums apkopot un nodot minēto informāciju ir dalībvalstu nodokļu un muitas pārvalžu kompetencē. Tikai kopīga un vienota pieeja no Komisijas puses, lai nodrošinātu stingrāku tiesisko regulējumu šo atbrīvojumu piemērošanai, un no dalībvalstu puses, lai apkopotu un nodotu šo informāciju dažādām iesaistītajām pusēm, var garantēt to, ka šis līdzeklis būs efektīvs cīņā ar augstāk minēto pārkāpumu. b) Solidāra atbildība Grozījumi 205. pantā attiecas uz dalībvalstu pienākumu saukt pie solidārās atbildības preču piegādātāju, kas neveic uzņēmējdarbību to teritorijā, par PVN nomaksu, ar ko apliekama šī piegādātāja klienta veiktā preču iegāde Kopienas iekšienē, ja nav izpildīti noteikti pienākumi, tādējādi netieši veicinot PVN nenomaksāšanu dalībvalstī, kurā ir notikusi preču iegāde Kopienas iekšienē. Šie nosacījumi piemērojami gadījumos, kad piegādātājs nav izpildījis pienākumu iesniegt kopsavilkuma paziņojumu par piegādi un persona, kas veikusi preču iegādi Kopienas iekšienē, nav deklarējusi PVN savā PVN deklarācijā. Tādējādi dalībvalsts, kurā notikusi preču iegāde Kopienas iekšienē, nav tikusi informēta par preču ievešanu tās teritorijā. Turklāt, lai tiktu ievērots vispārējais proporcionalitātes un tiesiskās noteiktības princips, minētais piegādātājs var noraidīt šajā pantā paredzēto pieņēmumu, pienācīgi pamatojot iesniegtās informācijas nepilnības kompetentajām nodokļu iestādēm. Tādējādi dalībvalstis iegūst papildu juridisko pamatojumu, kas tām ļauj iekasēt PVN, kas piemērojams preču iegādei Kopienas iekšienē, no nodokļa maksātāja, kas iesaistīts krāpnieciskā darījumā vai darījumu virknē, tā palielinot šādu krāpnieku risku un izmaksas un sarežģījot tamlīdzīgu krāpniecisku shēmu izveidi. Vienlaikus piegādātājiem tiks radīts stimuls savlaicīgi iesniegt pareizus un pilnīgus kopsavilkuma paziņojumus, tādējādi uzlabojot ar VIES (Pievienotās vērtības nodokļa informācijas apmaiņas sistēmas) palīdzību nododamo datu kvalitāti. |

2008/0228 (CNS)

Priekšlikums

PADOMES DIREKTĪVA

ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu attiecībā uz nodokļu nemaksāšanu, kas saistīta ar importu un citiem pārrobežu darījumiem

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],

tā kā:

(1) Padome tās 2006. gada 28. novembra Ekonomikas un finanšu lietu sanāksmes secinājumos ir nolēmusi izveidot Kopienas līmeņa nodokļu krāpniecības apkarošanas stratēģiju netiešo nodokļu jomā, lai papildinātu valstu centienus.

(2) Lai varētu īstenot divus pasākumus, kas apspriesti šajā kontekstā, ir vajadzīgi grozījumi Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[4].

(3) Preču importēšana ir atbrīvota no pievienotās vērtības nodokļa (PVN), ja pēc tam šīs preces piegādā vai nodod nodokļa maksātājam citā dalībvalstī. Nosacījumus, ar kādiem tiek piešķirts šīs atbrīvojums, nosaka dalībvalstis. Tomēr pieredze liecina, ka tirgotāji ļaunprātīgi izmanto atšķirības to piemērošanā, lai izvairītos no PVN maksāšanas par precēm, kas importētas atbilstoši šiem nosacījumiem.

(4) Lai novērstu šādu ļaunprātīgu izmantošanu un pildītu Komisijas pienākumu vajadzības gadījumā iesniegt Padomei priekšlikumus, kuru mērķis ir ierobežot importēšanai piešķirto atbrīvojumu darbības jomu un paredzēt sīki izstrādātus noteikumus to ieviešanai, ir jāprecizē nosacījumi, ar kādiem ir piemērojami šie atbrīvojumi.

(5) PVN jāmaksā personai, kas atbildīga par maksājuma veikšanu nodokļu iestādēm. Tomēr, lai panāktu PVN nomaksu, dalībvalstis var noteikt, ka atbilstošos apstākļos cita persona ir solidāri atbildīga par minētā PVN maksāšanu.

(6) Lai garantētu to, ka preču piegādātājs, kas veicinājis PVN nenomaksāšanu, kad no PVN atbrīvotās piegādātās preces iegādājusies cita persona, ir solidāri saucams pie atbildības par PVN nomaksu par preču iegādi Kopienas iekšienē dalībvalstī, kurā minētais piegādātājs neveic uzņēmējdarbību (piegādātājs, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī), ir lietderīgi paredzēt šādu iespēju.

(7) Lai nodrošinātu tiesiskās noteiktības prasības ievērošanu attiecībā uz piegādātāju, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī, visām dalībvalstīm ir jāpiemēro vienādi noteikumi un jānodrošina piemērošanas nosacījumu pārredzamība.

(8) Ņemot vērā to, ka ierosināto pasākumu mērķus — proti, novērst PVN nemaksāšanu — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

(9) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/112/EK,

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Direktīvu 2006/112/EK groza šādi.

1. Direktīvas 143. pantu groza šādi:

2. ievada teikumu aizstāj ar šādu:

“1. Dalībvalstis atbrīvo no nodokļa šādus darījumus:”

3. minēto pantu papildina ar šādu punktu:

„2. Atbrīvojums, kas noteikts 1. punkta d) apakšpunktā, piemērojams vien tad, ja importētājs importēšanas brīdī ir skaidri norādījis importēšanas dalībvalsts kompetentajām iestādēm šādu informāciju:

4. savu PVN identifikācijas numuru vai PVN identifikācijas numuru savam fiskālajam pārstāvim importēšanas dalībvalstī;

5. tā klienta PVN identifikācijas numuru, kuram preces tiek piegādātas citā dalībvalstī, vai savu PVN identifikācijas numuru dalībvalstī, kurā preces ievestas, ja preces paredzēts pārvest no importēšanas dalībvalsts atbilstoši nosacījumiem, kas paredzēti 138. panta 2. punkta c) apakšpunktā;

6. apliecinājumu tam, ka importētās preces tiks transportētas vai nosūtītas no importēšanas dalībvalsts uz citu dalībvalsti.”

7. Direktīvas 205. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“205. pants

1. Šīs direktīvas 193. līdz 200. pantā un 202., 203. un 204. pantā minētajos gadījumos dalībvalstis var paredzēt, ka par PVN nomaksu ir solidāri atbildīga kāda cita persona, nevis par PVN nomaksu atbildīgā persona.

2. Šis direktīvas 200. pantā minētajā gadījumā persona, kas piegādā preces atbilstoši 138. pantā paredzētajiem nosacījumiem, ir solidāri atbildīga par PVN nomaksu par preču iegādi Kopienas iekšienē, ja šī persona nav izpildījusi 262. un 263. pantā noteikto pienākumu iesniegt kopsavilkuma paziņojumu, kurā iekļauta informācija par piegādi, vai šīs personas iesniegtajā kopsavilkuma paziņojumā iekļautā informācija par minēto piegādi neatbilst 264. panta prasībām.

Tomēr pirmā daļa nav piemērojama šādos gadījumos:

8. pircējs par laika posmu, kurā nodoklis kļuva piemērojams attiecīgajam darījumam, ir iesniedzis PVN deklarāciju, kā noteikts 250. pantā, kurā iekļauta visa informācija par šo darījumu;

9. persona, kas piegādā preces atbilstoši nosacījumiem, kas paredzēti 138. pantā, var sniegt pienācīgu un kompetento iestāžu prasībām atbilstošu attaisnojumu nepilnībām, kas minētas šī punkta pirmajā daļā.”

2. pantsTransponēšana

1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.

Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šādas atsauce.

2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

3. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .

4. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Briselē,

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

[1] OV C ., ., lpp.

[2] OV C ., ., lpp.

[3] OV C ., ., lpp.

[4] Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ( OV L 347, 11.12.2006. ) Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/8/EK (OV L 44, 20.2.2008).