Īpašais ziņojums Nr. 21/2012 “Kohēzijas politikas ieguldījumi energoefektivitātē un to rentabilitāte”





GLOSĀRIJS Dalībvalsts iesniegts un Komisijas pieņemts dokuments, kurā izklāstīta attīstības stratēģija ar skaidri formulētām prioritātēm (Regulā (EK) Nr. 1083/2006 tās nosauktas par "prioritārajiem pamatvirzieniem"), kas jāīsteno ar kohēzijas politikas īstenošanas finansējuma palīdzību. Prioritārie pamatvirzieni paredz savstarpēji saistītu darbību kopumu, kam ir konkrēti, izmērāmi mērķi. Tie ir sīkāk sadalīti pasākumos. Pasākumi (kas ziņojumā nozīmē arī rīcību vai procesus) paredz projektu vai projektu kopumu, ko izvēlas vadošā iestāde (saskaņā ar kritērijiem, kurus noteikusi uzraudzības komiteja) un īsteno viens vai vairāki finansējuma saņēmēji. Darbības programma (DP). Energoaudits. Standarta energoaudits ir visaptveroša iekārtas energosistēmas energopatēriņa analīze. Tas ietver jo īpaši enerģijas izmantojuma, potenciālo energoietaupījumu novērtēšanas un pareizi izvēlētu energotaupības pasākumu rentabilitātes pamatojuma izstrādi. Energoefektivitāte. Energoefektivitāte nozīmē izmantot mazāk enerģijas, ja saimnieciskās darbības vai pakalpojumu līmenis ir līdzvērtīgs. Ieguldījumi energotaupībā un energoefektivitātē nodrošina lielāku saimniecisko un sociālo atdevi nekā ieguldījumi energoapgādē. Energoefektivitāte palielina ekonomiskās izaugsmes potenciālu, veicina uzņēmumu konkurētspēju, samazina mājsaimniecību patērētās enerģijas rēķinus un pazemina vajadzību pēc enerģijas importa, kā arī samazina CO2 emisijas. naftas ekvivalenta tonna (toe) ir enerģijas daudzums, kas rodas, sadedzinot vienu tonnu jēlnaftas, apmēram 42 GJ; gigadžouls (GJ); giga/mega/kilovatstundas (G/M/kWh). Enerģijas mērvienības: Izmaksu ziņā optimāla metodika ēku energoefektivitātes aprēķināšanai. Izmaksu ziņā optimālas ēku energoefektivitātes līmeņa aprēķināšanas metodikas mērķis ir radīt tiesisku regulējumu, lai paaugstinātu dalībvalstu prasības attiecībā uz ēku energoefektivitātes minimālo līmeni nolūkā nodrošināt, ka tiek pieņemti visi ekonomiski izdevīgie pasākumi. ES politika, kuras mērķis ir ekonomiskās, teritoriālās un sociālās kohēzijas stiprināšana ES, mazinot dažādu reģionu attīstības atšķirības. Šī revīzija jo īpaši attiecas uz šādiem diviem fondiem: a) Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF), kas veic ieguldījumus infrastruktūrā, palīdz radīt vai saglabāt darbavietas un atbalsta mazo un vidējo uzņēmumu vietējās attīstības pasākumus; b) Kohēzijas fondu (KF), kas stiprina ekonomisko un sociālo kohēziju, finansējot vides un transporta projektus dalībvalstīs, kuru NKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāks par 90 % no ES vidējā līmeņa. Kohēzijas politika. Rentabls ieguldījums. Zemākā izmaksu alternatīva noteikta rezultātu līmeņa sasniegšanai vai augstākā rezultātu līmeņa alternatīva noteiktam izmaksu līmenim. To var izmantot arī programmas alternatīvo projektu salīdzinājumam un prioritāšu noteikšanai (Kreith, F., Goswami Y.D. Handbook of Energy Efficiency and Renewable Energy, Taylor & Francis, Boca Raton, USA, 2007). Vislabāko attiecību starp izlietotajiem resursiem un sasniegtajiem rezultātiem var rast prasībās attiecībā uz ES izdevumiem (sk. Finanšu regulas 27. panta 2. punktu). Vadošā iestāde. Valsts, reģionālā vai vietējā iestāde, kuru dalībvalsts iecēlusi un kura ierosina Komisijai pieņemt darbības programmu un ir atbildīga par tās vadību un īstenošanu. Valsts energoefektivitātes rīcības plāns (NEEAP). Dalībvalstīm savos NEEAP ir jāizskaidro, kā tās plāno līdz 2016. gadam sasniegt enerģijas ietaupījuma indikatīvo mērķi 9 % apmērā, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/32/EK par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem. Šajos plānosir jāapraksta paredzētie energoefektivitātes uzlabošanas pasākumi un uzdevumi, kas jāveic, lai pildītu noteikumus par valsts sektoru kā paraugu šajā ziņā un par informācijas un padoma sniegšanu galalietotājiem. Vienkāršas ieguldījumu atmaksāšanās laiks. Ieguldījumu atmaksāšanās laiks ir viena no rentabilitātes novērtēšanas metodēm. Ar tās palīdzību tiek mērīts laiks, kas pagājis no sākotnējo ieguldījumu veikšanas līdz laikam, kad uzkrāti sākotnējo ieguldījumu atmaksāšanai pietiekami ietaupījumi. KOPSAVILKUMS I. Palielināta energopatēriņa izmaksas, fosilā kurināmā rezervju izsīkšana un cilvēku darbības ietekme uz globālajām klimata pārmaiņām ir nesenās energoefektivitātes politikas virzītājspēki. Kopš 2000. gada Eiropas Savienība ir piešķīrusi no Kohēzijas fonda gandrīz 5 miljardus EUR dalībvalstu energoefektivitātes pasākumu finansēšanai. Eiropas Komisija un dalībvalstu un reģionālās pārvaldes iestādes saskaņā ar dalītas pārvaldības sistēmu ir atbildīgas par šo fondu finanšu pareizu pārvaldību. II. Eiropas Revīzijas palāta vērtēja, vai kohēzijas politikas ieguldījumi energoefektivitātē ir bijuši rentabli. Lai atbildētu uz šo jautājumu, Palāta vaicāja, a) vai plānošanā un finansēšanā ir piemēroti pareizi nosacījumi, lai nodrošinātu rentablus ieguldījumus energoefektivitātē, un b) vai sabiedrisko ēku energoefektivitātes projekti ir bijuši rentabli. III. Revīziju veica Čehijas Republikā, Itālijā un Lietuvā — valstīs, kuras bija saņēmušas vislielāko atbalstu no Kohēzijas fonda un Eiropas Reģionālās attīstības fonda energoefektivitātes pasākumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā un kuras līdz 2009. gadam arī bija piešķīrušas vislielākās summas projektiem. Revīzijā tika pārbaudītas četras darbības programmas un 24 projekti saistībā ar ieguldījumiem sabiedrisko ēku energoefektivitātē. IV. Palāta secināja, ka a) nav bijuši paredzēti pareizi plānošanas un finansēšanas nosacījumi, kas nodrošinātu rentablus ieguldījumus energoefektivitātē, jo - revidētajās darbības programmās netika veikts pienācīgs vajadzību novērtējums, lai noteiktu konkrētās nozares, kurās varētu panākt energoietaupījumus, kā arī iespējas veikt šos energoietaupījumus rentablā veidā, tādējādi attaisnojot izvēlētos pasākumus un to izmaksas. Valstu iestādes nenodrošināja šo pasākumu iekļaušanu valstu energoefektivitātes rīcības plānos; - rentabilitātes koncepcija jeb vislabākā attiecība starp izlietotajiem resursiem un sasniegtajiem rezultātiem nebija noteicošais faktors, kad šīs dalībvalstis piešķīra finansējumu energoefektivitātes pasākumiem un konkrētiem projektiem. Šo koncepciju neņēma vērā arī Komisija savā novērtējumā pirms darbības programmu apstiprināšanas; - energoefektivitātes pasākumu rezultatīvie rādītāji nebija piemēroti programmu uzraudzībai. Komisijas uzraudzības pamatnostādnēs nebija noteikti energoefektivitātes rādītāji. Tāpēc energoefektivitātes pasākumu rezultāti, par kuriem ziņoja atsevišķas vadošās iestādes, visas ES mērogā nav salīdzināmi, un tos nevar apkopot; b) revidētie sabiedrisko ēku energoefektivitātes projekti nebija rentabli. - Lai gan revidētie projekti deva plānotos fiziskos rezultātus, piemēram, tika nomainīti logi un durvis, siltinātas sienas un jumti, tomēr izmaksas salīdzinājumā ar energoietaupījumiem bija augstas. Svarīgāka nekā energoefektivitāte bija vajadzība renovēt sabiedriskās ēkas. Lai gan revidēto projektu mērķis bija energoietaupījumi un dzīves apstākļu uzlabošana, tie neradīja apmierinošu attiecību starp energoefektivitāti un attiecīgajām ieguldījumu izmaksām. Vidējais plānotais ieguldījumu atmaksāšanās laiks bija aptuveni 50 gadi, kas ir pārāk ilgs salīdzinājumā ar renovētajām ēku daļām un pat ar pašām ēkām. - Energoauditi nebija obligāti (Itālijā un Lietuvā), vai arī tur, kur tos pieprasīja (Čehijas Republikā), ieguldījumu summa, kuru ieteica pēc energoaudita, bija pārāk augsta. Attiecībā uz 18 no 24 revidētajiem projektiem faktiskos energoietaupījumus nebija iespējams pārbaudīt, jo to mērījumi nebija precīzi. V. Palāta iesaka Komisijai kohēzijas politikas īstenošanas finansējumu energoefektivitātes pasākumiem saistīt ar pienācīgu vajadzību novērtējumu, regulāru uzraudzību un salīdzināmu rezultatīvo rādītāju izmantošanu, kā arī ar pārredzamiem projektu atlases kritērijiem un standarta ieguldījumu izmaksām par ietaupāmās enerģijas vienību, nosakot maksimāli pieņemamu vienkāršas ieguldījumu atmaksāšanās laiku. IEVADS ENERGOEFEKTIVITĀTE 1. Uzlabota energoefektivitāte nozīmē izmantot mazāk enerģijas, ja saimnieciskās darbības vai pakalpojumu līmenis ir līdzvērtīgs. Energoefektivitātes mērījumi piedāvā vēl neizmantotas iespējas samazināt energopatēriņu, ierobežojot cilvēku darbības negatīvo ietekmi un veicinot energoapgādes drošību [1]. Uzlabota energoefektivitāte ir svarīga dzīvojamās un sabiedriskās ēkās un komercēkās, pārstrādes rūpniecībā, transporta nozarē un enerģijas ražošanā un sadalē. 2. Ieguldījumi energoefektivitātē parasti ietver ēku papildu siltināšanu, energoefektīvu logu uzstādīšanu, siltuma regulēšanu, centrālās apkures sistēmu, rūpniecisko motoru un elektrisko un tvaika sistēmu modernizāciju, kombinēto siltuma un enerģijas ražošanu, kā arī gaisa ventilācijas un atkritumu, un pārstrādes materiālu reģenerāciju. Transporta jomā var sasniegt ievērojamu uzlabojumu, pārejot no autotransporta uz citiem transporta veidiem [2] un palielinot degvielas patēriņa efektivitāti. 3. Kā parādīts 1. tabulā, energoefektivitātes potenciāls netiek pilnā mērā izmantots (progresu novērtēja Komisija, salīdzinot sākotnējās, 2007. gada, prognozes ar nesenajām — 2009. gada prognozēm). Daudzi faktori kavē ieguldījumus energoefektivitātē. Svarīgākie no tiem ir augstās sākotnējās izmaksas un neskaidrie ieguvumi. Lēmumus par ieguldījumiem ietekmē enerģijas cenas, regulējuma nenoteiktība, subsīdiju pieejamība un piekļuve kredītiem. Šo šķēršļu radītās problēmas var risināt ar valsts pasākumu palīdzību, novēršot tirgus un regulējuma nepilnības. ES POLITIKAS MĒRĶI 4. Energoefektivitātes veicināšana ir paredzēta Līgumā par Eiropas Savienības darbību LESD 194. panta 1. punktā, ņemot vērā iekšējā tirgus izveidi un darbību, kā arī vajadzību aizsargāt un uzlabot vidi. ES 2007. gadā noteica sev nesaistošu mērķi līdz 2020. gadam ietaupīt 20 % no prognozētā kopējā primārās enerģijas patēriņa [3]. Tomēr saskaņā ar Komisijas veikto pašreizējās politikas novērtējumu (ietverot arī vēl plānošanas periodā esošo politiku) [4], bez turpmākās rīcības līdz 2020. gadam ES sasniegtais enerģijas ietaupījums būs tikai 9 % (sk. 1. tabulu). Vislielākās papildu pūles sasniegt 20 % mērķi būs jāpieliek dzīvojamo ēku un pakalpojumu (komercēkas un sabiedriskās ēkas) sektoros [5]. Jaunajā enerģētikas stratēģijā 2011.–2020. gadam ir aicinājums uzņemties stingrākas politiskās saistības, "skaidri definējot mērķi", kas jāsasniedz, un "stingri uzraugot" dalībvalstu tiesību aktos ieviesto ES tiesību aktu atbilstību [6]. 1. TABULA PROGNOZĒTĀ ATTĪSTĪBA UN ENERGOIETAUPĪJUMU POTENCIĀLS 2020. GADĀ Avots: Komisijas dienestu darba dokuments, ietekmes novērtējums, kas papildina Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvu par energoefektivitāti, ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2004/8/EK un 2006/32/EK, SEC(2011) 779 galīgā redakcija. | 2020. g. (2007. atsauces gads) [Mtoe] | 2020. g. (2009. atsauces gads) [Mtoe] | Gaidāmais progress 2020. g. bez turpmākās rīcības (%) | 2020. g. ekonomiskais potenciāls (%) | | 1 | 2 | 3 [=(2–1)/1*100] | 4 | Iekšzemes kopējais enerģijas patēriņš, izņemot neenerģētisko galapatēriņu | 1842 | 1678 | –9 % | –20 % (ES mērķis) | Galīgais enerģijas patēriņš, no kura: | 1348 | 1214 | –10 % | –19 % | rūpniecībā | 368 | 327 | –11 % | –13 % | transportā | 439 | 395 | –10 % | –21 % | dzīvojamās ēkās | 336 | 310 | –8 % | –24 % | pakalpojumu nozarē | 205 | 181 | –12 % | –17 % | enerģijas pārveidē, pārvadē un sadalē | 494 | 464 | –6 % | –35 % | KOHĒZIJAS POLITIKAS FINANSIĀLAIS ATBALSTS 5. ES ir vairākas izdevumu programmas [7] energoefektivitātes politikas veicināšanai. Vissvarīgākie finansēšanas avoti ir kohēzijas politikas fondi (Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF) un Kohēzijas fonds (KF)). 2000.–2006. gada plānošanas periodā ERAF un KF atbalstīja energoefektivitātes projektus, piešķirot tiem 306 miljonus EUR [8]. 2007.–2013. gada plānošanas periodā kopējais plānotais finansējums energoefektivitātei ir palielinājies no 4192 miljoniem EUR 2008. gadā līdz 5078 miljoniem EUR 2012. gada oktobrī (sk. I pielikumā sadalījumu dalībvalstīm 2000.–2013. gadā). Komisija ir ierosinājusi 2014.–2020. gada plānošanas periodā piešķirt energoefektivitātei vairāk nekā 17 miljardus EUR [9]. DALĪTĀ PĀRVALDĪBA 6. Attiecībā uz kohēzijas politiku Komisija izdod darbības programmu izstrādes pamatnostādnes. Plānošanas perioda sākumā tā ved sarunas un apstiprina dalībvalstu ierosinātās darbības programmas. Tās uzdevums ir arī uzraudzīt vadības un kontroles sistēmu izveidi un darbību dalībvalstīs. Pēc tam tās galvenais uzdevums ir uzraudzīt darbības programmu īstenošanu, bet tā nav iesaistīta atsevišķu projektu ikdienas vadīšanā. Komisija saņem dalībvalstu ikgadējos īstenošanas ziņojumus un piedalās uzraudzības komiteju darbā [10]. Komisijai ir galīgā atbildība par budžeta izpildi [11]. 7. Vadošās iestādes, starpniekstruktūras un sertifikācijas iestādes valstu, reģionālajā un vietēja līmenī vada un uzrauga darbības programmu īstenošanu [12]. Vadošās iestādes vai starpniekstruktūras iestādes atlasa projektus un uzrauga to īstenošanu. Projektu finansējums ir pakļauts konkrētiem noteikumiem un nosacījumiem, kas pieņemti daļēji ES [13] un daļēji dalībvalstu līmenī (projektu atlases kritēriji, projektu izmaksu novērtējums, ieguvumi un potenciālā peļņa, kā arī to ekonomiskās un sociālās ietekmes un ietekmes uz vidi novērtējumi parasti tiek veikti dalībvalsts līmenī. Izņēmums ir lielie projekti 2007.–2013. gada posmā, kad Komisija pieņem lēmumu par projektu līdzfinansēšanu). REVĪZIJAS TVĒRUMS UN PIEEJA 8. Revīzijas galvenais jautājums bija, vai kohēzijas politikas ieguldījumi energoefektivitātē ir bijuši rentabli. Lai atbildētu uz šo jautājumu, Palāta pārbaudīja, - vai bija paredzēti pareizi plānošanas un finansēšanas nosacījumi, kas nodrošinātu rentablus ieguldījumus energoefektivitātē, un - vai līdzfinansētie sabiedrisko ēku projekti bija rentabli. 9. Lai atbildētu uz jautājumu par plānošanu un finansēšanu, bija jāanalizē attiecīgās darbības programmas, to ex ante novērtējumi un energoefektivitātes politikas prioritātes valstu līmenī un atsevišķās tautsaimniecības nozarēs. Bija jāanalizē arī sasniegtie valstu energoefektivitātes mērķi un kohēzijas politikas īstenošanas fondu ietekme uz tiem, kā arī valsts un privātā līdzfinansējuma pieejamība, un jāaplūko arī citi valsts finansiālā atbalsta mehānismi. 10. Revīziju rezultāti, kas atspoguļoti šajā īpašajā ziņojumā, balstās uz četru darbības programmu pārbaudi, kuras saņēmušas Kohēzijas fonda vai Eiropas Reģionālās attīstības fonda finansējumu Čehijas Republikā, Itālijā un Lietuvā. Trīs no revidētajām darbības programmām attiecas uz 2007.–2013. gada [14] plānošanas periodu un viena — uz 2000.–2006. gada plānošanas periodu [15]. Līdz 2011. gada beigām šīs valstis saskaņā ar savām darbības programmām bija piešķīrušas 1199,3 miljonus EUR energoefektivitātes projektiem (33 % no kopsummas projektiem, kas atlasīti īstenošanai no kohēzijas politikas fondu kopējā energoefektivitātes finansējuma 2007.–2013. gada plānošanas periodā, sk. arī I pielikumu). 11. Lai atbildētu uz jautājumu par sabiedrisko ēku projektu rentabilitāti, revīzijā tika pārbaudīti 24 pabeigti ieguldījumu projekti sabiedrisko ēku sektorā. Projektu revīzija ietvēra projektu priekšlikumu pārskatu un projektu sniegumu un rezultātu pārbaudi, lai konstatētu to rentabilitāti. SECINĀJUMI PLĀNOŠANA UN FINANSĒJUMS DARBĪBAS PROGRAMMAS NEBIJA PAMATOTAS AR PAREIZIEM VAJADZĪBU NOVĒRTĒJUMIEM 12. Darbības programmu pamatā jābūt vajadzību novērtējumam, un, lai spriestu par energoefektivitātes pasākumiem, ir jāaplūko valsts un reģionālie energoefektivitātes rīcības plāni. Šādos vajadzību novērtējumos ir jāaprēķina galalietotāju energopatēriņš visās nozarēs, jānosaka tautsaimniecības energoietaupījumu potenciāls un jādefinē mērķi, kā arī jāizstrādā piemērota metodika šāda plāna panākumu novērtēšanai, kā to formulējusi un atbalsta Starptautiskā Enerģētikas aģentūra [16]. Jāizpēta, līdz kādam apmēram energoietaupījumi būtu rentabli. 13. Komisija mudināja dalībvalstis kohēzijas politikas ieguldījumus pilnā mērā iekļaut valsts energoefektivitātes stratēģijās un pienācīgi konsultēt vadošās iestādes par vajadzīgo pasākumu, jo īpaši reģionālā un vietējā līmenī, iekļaušanu valsts energoefektivitātes rīcības plānos [17]. 14. Revidētajās darbības programmās bija iekļauti vairāki pasākumi, kas pamatojās uz Kopienas stratēģiskajām pamatnostādnēm, valstu stratēģiskajiem pamatdokumentiem un valstu stratēģiskajiem plāniem un prioritātēm. Energoefektivitātes prioritārie virzieni atbilda gan Kopienas stratēģiskajām pamatnostādnēm, gan valstu stratēģiskajiem pamatdokumentiem, bet to plaši formulētās pamatnostādnes nepalīdzēja vērst darbības programmas pamatotos ekonomikas attīstības instrumentos, kā turpmāk aprakstīts. 15. Valstu iestādes nebija izveidojušas saikni starp darbības programmām un valsts energoefektivitātes rīcības plāniem. Neviena no revidētajām darbības programmām nebija izstrādāta, pamatojoties uz iepriekšēju vajadzību novērtējumu, nedz arī iekļāva vispārējā energoietaupījumu potenciāla sīku aprakstu un analīzi, izvērtējot tautsaimniecības nozares un reģionus, nosakot potenciālos energoietaupījumus, kā arī mērķus un piemērotas metodes šo programmu mērķu īstenošanas uzraudzībai. Tādējādi nebija skaidrs, kādēļ jāfinansē konkrētas nozares un cik lielā mērā varētu sasniegt energoietaupījumu potenciālu ar pašreizējiem tirgus instrumentiem un valsts subsīdijām, tostarp ar ERAF un KF finansējumu. Tāpēc darbības programmās netika noteiktas konkrētas nozares, kurās varētu panākt energoietaupījumus, nedz arī iespējas panākt šos ietaupījumus, tā attaisnojot izvēlētos pasākumus un to izmaksas. 16. Piemēram, 2. tabulā sniegts pārskats par darbības programmu ieguldījumu energoietaupījumu mērķu sasniegšanā trijās dalībvalstīs, kurās notika revīzija. Vides DP energoietaupījumu mērķis (Čehijas Republika) ir 21,7 % no energoietaupījumu mērķa, kas noteikts Valsts energoefektivitātes rīcības plānā līdz 2016. gadam. Pārējās divās valstīs darbības programmām bija piešķirta mazsvarīga nozīme. Bazilikatas DP nebija noteikts nekāds energoietaupījumu mērķis. 17. Apstiprinot darbības programmas, Komisija nepieprasīja, lai dalībvalstis pamato finansējuma piešķiršanu energoefektivitātes pasākumiem ar vajadzību novērtējumu. 2. TABULA REVĪZIJAI ATLASĪTO DALĪBVALSTU PLĀNOTAIS KOHĒZIJAS POLITIKAS ĪSTENOŠANAS FONDU IEGULDĪJUMS ENERGOIETAUPĪJUMU MĒRĶU SASNIEGŠANĀ Avots: Darbības programmas, NEEAP (2007. g.), Palātas aprēķini. Dalībvalsts | Darbības programma (piešķīrumi energoefektivitātei) | Dalībvalsts energoietaupījumu mērķis līdz 2016. g. (GJ), kā minēts NEEAP (2007) | Energoietaupījumu mērķis DP (GJ) | % | Čehijas Republika | Vide | 7143120 | 1550000 (2007. g., sākotnēji 430000) | 21,7 (6) | Itālija | Bazilikata | 45477720 | Nav noteikts | Neattiecas | Enerģētikas IDP | 52500 | 0,1 | Lietuva | Kohēzijas veicināšana (sabiedrisko ēku renovācija) | 13669200 | 360000 | 2,6 | RENTABILITĀTE NEBIJA NOTEICOŠAIS FAKTORS, PIEŠĶIROT FINANSĒJUMU ENERGOEFEKTIVITĀTES PASĀKUMIEM 18. Rentabilitātes analīzē tiek salīdzinātas izmaksas (ieguldījumi vai citi izdevumi) ar sasniedzamajiem rezultātiem. Rentabilitātei jābūt galvenajam apsvērumam, pieņemot lēmumus par valsts izdevumiem [18]. Rentabilitātes koncepcija īpaši jāņem vērā, piešķirot prioritāti energoefektivitātes projektiem. Komisija ir uzsvērusi, ka mērķi ietaupīt 20 % no ES prognozētā energopatēriņa līdz 2020. gadam var sasniegt, ieviešot rentablus pasākumus, un tas nozīmē, ka ieguldījumi atmaksāsies, proti, enerģijas rēķini samazināsies energoietaupījumu pasākumu īstenošanas laikposmā vai pat daudz agrāk [19]. 19. Dalībvalstīm ir jānodrošina, lai energoefektivitātes uzlabošanas pasākumi, kuri tiek veikti valsts sektorā, būtu vērsti uz rentabilitātes panākšanu, kas dod vislielākos energoietaupījumus visīsākajā laikā [20]. Ņemot vērā prognozētā 20 % mērķa zemo sasniegumu līmeni (sk. 4. punktu), finansējuma piešķiršanas un projektu atlases mērķim vajadzētu būt rentabilitātes maksimālai palielināšanai (sk. izcēlumu par Beļģijas un Dānijas pieredzi). IZCĒLUMS RENTABILITĀTES KONCEPCIJAS IZMANTOŠANAS PIEMĒRI DIVĀS DALĪBVALSTĪS Beļģijā saskaņā ar Flandrijas reģiona rīcības plānu "Energovadība Flandrijas valdības ēkās" visi reģionālie ieguldījumi ar septiņu gadu vai īsāku atmaksāšanās periodu ir jāīsteno trīs gadu laikā. Pirmais posms ir jānovērtē piecu gadu laikā, lai nolemtu, vai un kā jāīsteno ieguldījumu otrais posms ar desmit gadu vai īsāku atmaksāšanās periodu. Dānijā valsts iestādēm ir jāīsteno energoietaupījumu pasākumi ar ieguldījumu atmaksāšanās periodu līdz pieciem gadiem [21]. 20. Piešķirot finansējumu ieguldījumiem energoefektivitātē, nevienā no revidētajām darbības programmām rentabilitāte nebija noteicošais faktors. Vadošās iestādes paskaidroja, ka par kohēzijas politikas īstenošanas finansējuma piešķiršanu energoefektivitātes projektiem lēma, pamatojoties uz valdības veiktajiem energopatēriņa aprēķiniem un tās plānoto patēriņa samazinājumu, kā arī zināmā mērā uz apropriāciju izlietojuma modeļiem reģionos iepriekšējā plānošanas periodā. Tomēr šajos lēmumos netika ņemtas vērā ieguldījumu izmaksu prognozes attiecībā uz šādiem samazinājumiem. Revidētajās darbības programmās nebija iekļauta analīze, kurā būtu paskaidrots, kādēļ katrai prioritātei un pasākumam piešķirts finansējums. 21. Novērtējot darbības programmas, Komisija nepieprasīja, lai dalībvalstis pamato finansējuma piešķiršanas iemeslus energoefektivitātes pasākumiem, ņemot vērā rentabilitāti, un tā neizvirzīja šo prasību arī savās starpdienestu apspriedēs un Komisijas komentāros par darbības programmu projektiem, ko vadošās iestādes iesniegušas apstiprināšanai. 22. Bija plānots, ka vides DP sākotnējā variantā (Čehijas Republika) minētās ieguldījumu izmaksas būs EUR 722 par katru ietaupīto GJ, kuru vienkāršas atmaksāšanās laiks būtu 61 gads (atkārtotajā piešķiršanā izmaksas samazinājās līdz EUR 339 par GJ un atmaksāšanās laiks — līdz 28 gadiem) [22]. Itālijas rezultatīvie rādītāji un to vērtības bija apšaubāmi. Bazilikatas 2000.–2006. gada DP bija minēts tikai dzīvojamo māju energoietaupījumu rādītājs. Enerģētikas IDP energoietaupījumu mērķis bija zems, un tāpēc ieguldījumu atmaksāšanās laiks bija ļoti ilgs (no 288 līdz 444 gadiem atkarībā no enerģijas cenām). Kohēzijas veicināšanas DP (Lietuva) viena ietaupīta GJ izmaksas bija novērtētas EUR 861 apmērā, bet ieguldījumu atmaksāšanās laiks svārstījās no 72 līdz 96 gadiem atkarībā no enerģijas cenām (sk. 3. tabulu). Ieguldījumu atmaksāšanās laiks ir pārāk ilgs, ņemot vērā renovēto ēku daļu un pašu ēku dzīves ciklu. PROJEKTU ATLASES KRITĒRIJU NEPILNĪBAS 23. Vadošo iestāžu izvēlētajiem atlases kritērijiem ir jābūt pārredzamiem un jānodrošina, ka atbalsts tiek piešķirts tikai rentabliem energoefektivitātes projektiem. Tiem ir jānosaka standarts vai pieņemtā vērtība katram izvēlētajam rādītājam, piemēram, ieguldījuma maksimālais vienkāršas atmaksāšanās laiks vai vienas ietaupītās enerģijas vienības izmaksa, — tas palīdzēs novirzīt finansējumu rentabliem ieguldījumiem. 24. Vadošās iestādes necentās nodrošināt, lai atlasītajos projektos būtu paredzēta vislabākā attiecība starp energopatēriņa samazinājumu un veikto ieguldījumu. Izmantotie atlases kritēriji liecināja par vairākām nepilnībām, kas izskaidrotas turpmākajos punktos. 25. Vides DP (Čehijas Republika) atlases kritēriji bija objektīvi un pārredzami un ļāva iespējamajiem finansējuma saņēmējiem iepriekš noteikt, vai viņiem izdosies gūt panākumus. Katru projekta priekšlikumu pārbaudīja, piemērojot divus ekoloģiskus kritērijus (viena ietaupīta GJ izmaksa un ikgadējā CO2 emisiju samazināšanas izmaksa) un trīs tehniskus kritērijus (ietaupītā enerģija, izteikta procentos salīdzinājumā ar sākotnējo situāciju, renovācijas izmaksas un sasniegtais enerģijas standarts pēc projekta pabeigšanas). Turklāt piecu gadu ilgam laikposmam prognozētos enerģijas ietaupījumus atskaitīja no projekta kopējām attiecināmajām izmaksām. Tomēr, lai gan projektu atlases kritēriji bija objektīvi un ietvēra viena ietaupīta GJ izmaksu, pieņemamā vērtība svārstījās starp EUR 200 un EUR 560 par GJ ar ieguldījumu atmaksāšanās laiku no 17 līdz 47 gadiem, daudz ilgāk, nekā bija norādīts valsts programmās (sk. 22. zemsvītras piezīmi). 3. TABULA VIENA IETAUPĪTA GJ IZMAKSAS ČETRĀS REVIDĒTAJĀS DARBĪBAS PROGRAMMĀS Avots: darbības programmas, ERP aprēķini. Dalībvalsts | Darbības programma (piešķīrumi energoefektivitātei) | Energoietaupījumu mērķis DP (GJ) | Budžets (miljonos EUR) | Viena ietaupīta GJ izmaksas EUR) | Atmaksāšanās (gados) | Čehijas Republika | Vide | 1550000 (430000) [9999] | 525 (310) [9999] | 339 (722) [9999] | 28 (61) [9999] | Itālija | Bazilikata | Nav noteikts | 26 (17) [9999] | Nav datu | Nav datu | Enerģētikas IDP | 52500 | 764 | 14560 | 288–444 | Lietuva | Kohēzijas veicināšana | 360000 | 310 | 861 | 72–96 | 26. Bazilikatas DP (Itālija) vadošā iestāde par vienīgo novērtējuma kritēriju pieņēma attiecību starp aprēķināto ietaupītās enerģijas daudzumu ieguldījuma dzīves cikla laikā un kopējām attiecināmajām izmaksām. Ietaupītās enerģijas daudzumu aprēķināja vadošā iestāde. Izmantojot šo attiecību, vadošā iestāde bija nolēmusi atlasīt projektus, kas dotu vislielāko atdevi salīdzinājumā ar projekta kopējām izmaksām. Tā kā aprēķinos netika ņemts vērā attiecīgo ēku faktiskais stāvoklis (t. i., to enerģijas klase vai faktiskais energopatēriņš) un tāpēc tie balstījās uz aptuveniem aprēķiniem, nevis uz precīziem energoauditu datiem, ir grūti secināt, vai atlasītajos projektos tika piedāvāti rentabli risinājumi. 27. Enerģētikas IDP (Itālija) vadošā iestāde noteica, ka atlasīs tikai nevainojamu projektu, kas atbilstu IDP un reģionālo enerģētikas plānu mērķiem, būtu gatavs tā īstenošanas uzsākšanai un novatorisks tehnoloģijas un materiālu ziņā, bet ietaupītās enerģijas daudzums un projekta izmaksas, kā arī to attiecība nebija atlases noteicošie faktori. 28. Kohēzijas veicināšanas DP (Lietuva) līdzīgiem projektiem sabiedrisko ēku sektorā reģionālajā un valsts līmenī tika izmantoti atšķirīgi projektu atlases kritēriji. Divos gadījumos no trim energoaudits netika pieprasīts, lai gan energopatēriņš bija galvenais atlases kritērijs. Tāpēc finansējuma piešķiršanai tika atlasīti sabiedrisko ēku projekti ar visaugstāko energopatēriņu. Ar tādu kritēriju palīdzību, kuri neietver ietaupītās enerģijas izmaksas, nav iespējams noteikt, kādās ēkās ir iespējams panākt vislabāko attiecību starp energoietaupījumiem un izmaksām, un tāpēc atlasītie projekti tikai nejauši var izrādīties rentabli. NEATBILSTOŠI REZULTATĪVIE RĀDĪTĀJI UN NEPIETIEKAMA UZRAUDZĪBA 29. Jebkuras finansējuma programmas vai attīstības projekta pārvaldībai ir jānosaka racionāli mērķi un objektīvi pārbaudāmi to sasniegšanas rādītāji. Attiecībā uz kohēzijas politikas ieguldījumiem energoefektivitātē vadošajām iestādēm ir jāizveido piemērota un izmērāma rezultatīvo rādītāju sistēma [23]. Ar Komisijas palīdzību tām jāizdod konkrētas pamatnostādnes, lai atvieglotu projektu īstenošanas uzraudzību, piemēram, attiecībā uz ietaupītās enerģijas daudzumu un izmaksām un šo projektu ieguldījumu energoefektivitātes politikas mērķu sasniegšanā. Iegūtajiem datiem jābūt pieņemamā kvalitātē no to atbilstības, salīdzināmības un ticamības viedokļa [24]. 30. Kad vadošās iestādes izstrādāja savas darbības programmas, tām trūka sākotnējo datu par energoietaupījumu potenciālu izvēlētajās ieguldījumu nozarēs. Bez šiem datiem politikas veidotājiem nebija pietiekamas informācijas, lai novērtētu, cik lielā mērā kāda programma palīdz sasniegt politikas mērķi, un tāpēc viņi nespēja izlemt, vai programmai piešķirams finansējums. 31. Energoefektivitātes pasākumu rezultatīvie rādītāji nebija piemēroti pienācīgai programmu uzraudzībai. Lai gan rezultatīvo rādītāju izmantošana vadošajām iestādēm bija obligāta, tomēr šo rādītāju veids nebija noteikts. Tādējādi vadošās iestādes, kurās notika revīzija, izmantoja dažādas mērīšanas metodikas un mērvienības. Tāpēc energoefektivitātes pasākumu rezultāti, par kuriem ziņoja atsevišķas vadošās iestādes, visas ES mērogā nav salīdzināmi, un tos nevar apkopot. 32. Vides DP (Čehijas Republika) energoefektivitātes mērīšanas rādītājs bija pasākumā ietaupītās enerģijas kopējais daudzums, par mērvienību pieņemot GJ. Par datiem ziņoja projektu līmenī un pēc tam tos apkopoja. Šie dati bija precīzi un ticami, jo tos aprēķināja sertificēti energopatēriņa revidenti. Tomēr projektiem bija saistoši tikai tehniskie rezultatīvie mērķi (nomainīto logu un durvju skaits, siltināto sienu un jumtu platība m2), bet energoietaupījumu mērķi nebija saistoši. 33. Itālijā netika noteikta ne energoietaupījumu potenciāla sākotnējā vērtība, ne mērīšanas metodika. Bazilikatas DP energoietaupījumu īstenošanas fiziskie rādītāji bija projektu skaits, bet rezultatīvie rādītāji (energoietaupījumi GJ/gadā) balstījās uz teorētiskām aplēsēm. Enerģētikas IDP energoietaupījumu potenciāla sākotnējo datu trūkums izveidoja tādus ietekmes rādītājus, uz kuriem nevarēja paļauties. Trūka rezultatīvo un fizisko īstenošanas rādītāju mērīšanas metodikas, tāpēc to mērķvērtības nebija pamatotas. 34. Kohēzijas veicināšanas DP (Lietuva) bija noteikti rādītāji darbības programmai, tās pamatvirzieniem un pasākumiem. Energoefektivitātei pieejamā finansējuma palielināšana vai samazināšana ne vienmēr izraisīja rādītāju vērtības izmaiņas, kā tas normāli būtu bijis sagaidāms. Prioritāro pamatvirzienu līmenī rādītāji attiecās uz enerģijas intensitātes samazināšanos, un pasākumu līmenī rādītāji fiksēja projektu skaitu un ietaupītās enerģijas daudzumu, bet ne ietaupītās enerģijas izmaksas. 35. Komisijas uzraudzības pamatnostādnēs nebija minēti ieteicamie vai saistošie energoefektivitātes rādītāji [25]. Turklāt kohēzijas politikas fondi veicina energoefektivitātes uzlabošanu arī daudzās citās budžeta pozīcijās (elektrība, gāze, naftas produkti un dažādas infrastruktūras). Komisija nav uzraudzījusi šo pasākumu ieguldījumu 2020. gada energoietaupījumu mērķa īstenošanā un nav arī paredzējusi izmantot šādus rezultatīvos rādītājus energoefektivitātes nozarē [26]. SABIEDRISKO ĒKU PROJEKTU ĪSTENOŠANA ENERGOEFEKTIVITĀTE NAV GALVENAIS MĒRĶIS 36. Pašvaldību un reģionālo plānu pamatā jābūt vajadzību novērtējumam, kurā jāiekļauj visu to teritorijā esošo ēku inventarizācija un to patērētās enerģijas izmaksas, prioritāti piešķirot ēkām, kurām ir visaugstākais energoietaupījumu potenciāls. Šāda stratēģija piešķir prioritāti energoefektivitātes pasākumu finansēšanai ēkās, kurām ir augstākais energoietaupījumu potenciāls. 37. Pašvaldībām un reģioniem nebija plānu, kas pamatotos uz pienācīgu vajadzību novērtējumu. Saskaņā ar vadošo iestāžu teikto ēkas parasti uzskatīja par "gatavām" finansēšanai, ja tās vajadzēja renovēt un to dokumentācija atbilda prasībām. 38. Finansēšanai atlasītajos projektos tādi racionāli apsvērumi kā rentabilitāte, t. i., ietaupītās enerģijas vienības izmaksa, netika ņemti vērā. Galvenie mērķi bija ietaupīt enerģiju un uzlabot ērtības, bet projektu atlasē finansējuma piešķiršanai netika ņemts vērā to potenciāls uz energoietaupījumu rēķina radīt finansiālus ieguvumus un tādējādi kompensēt projekta īstenošanas izmaksas (sk. II pielikumā minēto revidēto projektu ieguldījumu atmaksāšanās laiku). 39. Neviena no valstīm, kurās notika revīzija, nebija apstiprinājusi izmaksu ziņā optimālās ēku un to daļu minimālās energoefektivitātes prasības, nedz arī tās vāca datus par ēku energopatēriņa profilu. Lai gan valstu būvniecības standarti nosaka ēku un būvniecības materiālu siltuma robežvērtības, finansējuma saņēmēji izmantoja elastīgu pieeju tehnoloģijām un materiāliem, lai iekļautos dažādās energoefektivitātes kategorijās. 40. Vadošās iestādes nesniedza norādījumus energoefektivitātes pasākumu īstenošanai — ne par būvdarbu specifikācijām, ne izmantojamajām tehnoloģijām, ne par izmaksām vai rentabilitāti, kas jāsasniedz. ENERGOAUDITS NE VIENMĒR IR OBLIGĀTS VAI KVALITATĪVS 41. Standarta energoaudits ietver iekārtas energopatēriņa pamatnoteikumu izstrādi, energoietaupījumu novērtējumu un pareizi izvēlētu energotaupības pasākumu rentabilitāti, un tas jāveic, pirms tiek pieņemts lēmums par finansējumu. Energopatēriņa revidenta pienākums ir piedāvāt tikai tās iespējas, kas ir saskaņā ar pašreizējām tehniskajām normām. Komisija atbalsta energoauditus, jo tie var būt piemērots energoietaupījumu nodrošināšanas līdzeklis, īpaši attiecībā uz ēkām un rūpniecību. Šā iemesla dēļ vairākas dalībvalstis ir ieviesušas obligātus energoauditus valsts sektorā [27]. 42. Čehijas Republikā energoauditi bija obligāti sabiedriskajām ēkām, kuru energopatēriņš ir vairāk nekā 1500 GJ gadā. Finansējuma saņēmēji pilnīgi paļāvās uz šo energoauditu ieteikumiem. Energopatēriņa revidents parasti ieteica ļoti dārgus ieguldījumus, jo tie solīja lielākus energoietaupījumus nekā lētākās iespējas. Nebija ieteikts neviens rentabls ieguldījums. 43. Itālijā pirms projektu uzsākšanas netika veikts energoaudits. Projekta finansējuma saņēmējam netika pieprasīts uzraudzīt energopatēriņu pirms projekta īstenošanas sākuma un pēc tā pabeigšanas. 44. Lietuvā energoauditiem nebija pietiekami sīki izstrādātas prasības attiecībā uz ēku mērījumu datiem pirms renovācijas. Tāpēc nebija iespējams pārbaudīt faktiskos projektu īstenošanas ieguvumus [28]. Līdzīgas problēmas tika atklātas uzraudzības ziņojumā par dzīvojamo māju modernizācijas programmas īstenošanu [29]. Turklāt pirms projektu īstenošanas netika pieprasīts nekāds energoefektivitātes situācijas sākotnējais novērtējums. Energoauditus pirms projektu uzsākšanas veica tikai divos no astoņiem revidētajiem projektiem, un pārējos sešos projektos energoauditu veica pēc renovācijas darbu sākuma. PROJEKTI DEVA REĀLUS REZULTĀTUS, BET TO IZMAKSAS BIJA AUGSTAS SALĪDZINĀJUMĀ AR POTENCIĀLO ENERĢIJAS IETAUPĪJUMU 45. Visi revidētie projekti deva reālus rezultātus (piemēram, nomainīti logi un durvis, siltinātas sienas un jumti) saskaņā ar pienācīgo standartu un plānoto daudzumu. Visi revidētie projekti deva tādus ieguvumus kā vienkāršāka ēku uzturēšana un lielākas ērtības (piemēram, trokšņa un ūdens un vēja infiltrācijas samazinājums) vai labāka pašreizējo juridisko drošības prasību ievērošana (piem., izejas durvis). 46. Attiecībā uz 18 no 24 projektiem vadošajām iestādēm nebija ziņu par to, vai un cik lielā mērā tie ir sasnieguši savus energoietaupījumu mērķus, jo nebija ticamu energoietaupījumu mērījumu. Revidētajās Itālijas un Lietuvas darbības programmās sasniegtos energoietaupījumus bija aplēsušas tikai vadošās iestādes vai finansējuma saņēmēji. Tikai Čehijas Republikā mērījumus veica kvalificēti energopatēriņa revidenti. Galīgie projektu rezultāti Čehijas Republikā un Lietuvā ir jānovērtē trīs gadus pēc projektu īstenošanas pabeigšanas. Tomēr revīzijas laikā uzraudzības sistēma vēl nedarbojās. 47. Saskaņā ar energopatēriņa revidentu sākotnējiem ziņojumiem visi Čehijas Republikā revidētie projekti, izņemot vienu, sasniedza energopatēriņa samazinājuma mērķi [30], turklāt faktiskie energoietaupījumi pārsniedza plānotos ietaupījumus. Tomēr visos revidētajos projektos bija veikti lieli ieguldījumi, kuru atmaksāšanās laiks pārsniedza ēku daļu vai pašu ēku dzīves ciklu. Revidēto projektu ieguldījumu atmaksāšanās laiks svārstījās no 27 līdz 148 gadiem, vidējais atmaksāšanās laiks bija 52 gadi. 48. Bazilikatā (Itālija) nebija iespējams paļauties uz revidēto projektu ieguvumu vērtējumu. Ne pirms, ne pēc projektu īstenošanas netika veikti energoauditi, nedz arī tika vākti energopatēriņa dati. Sešos revidētajos projektos bija plānots, ka vidēji viena GJ ietaupīšana izmaksās EUR 252. Piecos no sešiem projektiem finansējuma saņēmēji sniedza revidentiem dažus energopatēriņa datus, kas liecināja, ka ieguldījumi projektos vidēji varētu atmaksāties aptuveni 50 gadu laikā. 49. Enerģētikas IDP (Itālija) ietvaros līdz 2011. gada beigām bija pabeigta tikai viena projekta īstenošana [31]. Projekta pieteikumā ieguvumi gadā bija lēsti viena miljona EUR apmērā, un tas ļautu ieguldījumiem atmaksāties 10 gadu laikā. Ir aprēķināts, ka pēc projekta īstenošanas pabeigšanas tas dos energoietaupījumus tikai par aptuveni EUR 500000 gadā (finansējuma saņēmējs bija pieļāvis aprēķinu kļūdu projekta pieteikumā), un tas ļaus ieguldījumiem atmaksāties 19 gadu laikā. 50. Lietuvā (kohēzijas veicināšanas DP) revidētajos projektos faktiskās ieguldījumu izmaksas bija no EUR 56 līdz EUR 488 par kvadrātmetru apkurinātās platības, t. i., vairākas reizes augstākas nekā Valsts energoefektivitātes rīcības plānā 2006.–2010. gadam prognozētie EUR 31,85 par kvadrātmetru. Piecos no astoņiem revidētajiem projektiem bija apgalvots, ka plānotie energoietaupījumi ir sasniegti, bet tie nebija ticami izmērīti [32]. Trijos gadījumos rezultāti vēl nebija izmērīti [33]. Revidētajos projektos plānotais vienkāršas ieguldījumu atmaksāšanās laiks svārstījās no astoņiem līdz 156 gadiem, un vidējais ieguldījumu atmaksāšanās laiks bija 58 gadi (visu revidēto projektu rezultātus sk. II pielikumā). SECINĀJUMI UN IETEIKUMI 51. Nav bijuši paredzēti pareizi plānošanas un finansēšanas nosacījumi, kas nodrošinātu rentablus ieguldījumus energoefektivitātē, izmantojot kohēzijas politikas īstenošanas fondus, jo a) revidētajās darbības programmās netika veikts pienācīgs vajadzību novērtējums, lai noteiktu konkrētās nozares, kurās varētu panākt energoietaupījumus, kā arī iespējas veikt šos energoietaupījumus rentablā veidā, tādējādi attaisnojot izvēlētos pasākumus un to izmaksas; valsts iestādes nenodrošināja šo pasākumu iekļaušanu valstu energoefektivitātes rīcības plānos (sk. 12.–17. punktu); b) rentabilitātes koncepcija jeb vislabākā attiecība starp izlietotajiem resursiem un sasniegtajiem rezultātiem nebija noteicošais faktors, kad dalībvalstis piešķīra finansējumu energoefektivitātes pasākumiem un konkrētiem projektiem; šo koncepciju neņēma vērā arī Komisija savā novērtējumā pirms darbības programmu apstiprināšanas (sk. 18.–22. un 23.–28. punktu); c) energoefektivitātes pasākumu rezultatīvie rādītāji nebija piemēroti programmu uzraudzībai; Komisijas uzraudzības pamatnostādnēs nebija noteikti energoefektivitātes rādītāji; tāpēc energoefektivitātes pasākumu rezultāti, par kuriem ziņoja atsevišķas vadošās iestādes, visas ES mērogā nav salīdzināmi, un tos nevar apkopot (sk. 29.–35. punktu). 52. Revidētie sabiedrisko ēku energoefektivitātes projekti nebija rentabli: a) lai gan revidētie projekti deva plānotos fiziskos rezultātus, piemēram, tika nomainīti logi un durvis, siltinātas sienas un jumti, tomēr izmaksas salīdzinājumā ar energoietaupījumiem bija augstas. Svarīgāka par energoefektivitāti bija vajadzība renovēt sabiedriskās ēkas. Lai gan revidēto projektu mērķis bija enerģijas ietaupījumi un dzīves apstākļu uzlabošana, tie neradīja apmierinošu attiecību starp energoietaupījumiem un ieguldījumu izmaksām; vidējais plānotais ieguldījumu atmaksāšanās laiks bija aptuveni 50 gadi, kas ir pārāk ilgs salīdzinājumā ar renovēto ēku daļu un pat pašu ēku dzīves ciklu (sk. 18.–22., 23.–28., 36.–40. un 45.–50. punktu); b) energoauditi nebija obligāti (Itālijā un Lietuvā) vai arī tur, kur tos pieprasīja (Čehijas Republikā), ieguldījumu summa, kuru ieteica pēc energoaudita, bija pārāk augsta; reālos energoietaupījumus nebija iespējams pārbaudīt 18 no 24 revidētajiem projektiem, jo to mērījumi nebija precīzi (sk. 41.–44. punktu). IETEIKUMI Komisijai jāuzņemas vajadzīgās iniciatīvas, kad tiks sagatavoti turpmāki regulu priekšlikumi, lai panāktu, ka kohēzijas politikas finansējums energoefektivitātes pasākumiem nākamajā plānošanas periodā būtu atkarīgs no turpmāk minētajiem nosacījumiem. 1) Pienācīga vajadzību novērtējuma ieviešana programmas līmenī. Šādos vajadzību novērtējumos ir jāaprēķina galalietotāju energopatēriņš visās nozarēs, jānosaka tautsaimniecības energoietaupījumu potenciāls un jādefinē mērķi, kā arī jāizstrādā piemērota metodika šāda enerģijas plāna panākumu novērtēšanai. Tajā ir jānosaka rentabli risinājumi ikvienai nozarei. 2) Regulāra uzraudzības un salīdzināmu rezultatīvo rādītāju izmantošana. Ikviena darbības programma, kurā iekļauti energoefektivitātes projekti, ir regulāri jāuzrauga attiecībā uz to, kā veidojas vienas ietaupītās enerģijas vienības izmaksas un darbības programmā plānotais un sasniegtais ieguldījumu atmaksāšanās laiks. Iegūtajiem datiem jābūt pieņemamā kvalitātē to atbilstības, salīdzināmības un ticamības aspektā. Valsts iestādēm jāvāc un Komisijai jāapkopo dati par energoietaupījumiem, kas radušies kohēzijas politikas īstenošanas fondu atbalstītu pasākumu rezultātā. Jānosaka kohēzijas politikas īstenošanas fondu ieguldījums mērķa — līdz 2020. gadam ietaupīt 20 % no ES primārās enerģijas patēriņa — sasniegšanā. 3) Jāizmanto pārredzami projektu atlases kritēriji un standarta ieguldījumu izmaksas par vienu ietaupāmās enerģijas vienību (piemērojot vienotu mērījumu vienību un metodiku). Komisijai jānosaka maksimāli pieņemams vienkāršas atmaksāšanās laiks attiecībā uz ieguldījumiem energoefektivitātē, pamatojoties uz parastajiem amortizācijas periodiem. To varētu atbalstīt izmaksu ziņā optimāla līmeņa references ēku noteikšana dalībvalstīs atbilstīgi Direktīvai 2010/31/ES par ēku energoefektivitāti. Energoauditi ir jāizmanto kā energoefektivitātes projektu atlases galvenā prasība, ja izmaksu ziņā optimāls atsauces līmenis ēkām dalībvalstu līmenī vēl nav noteikts. Šo ziņojumu 2012. gada 14. novembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas II apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklisHarald NOACK. Revīzijas palātas vārdā — +++++ TIFF +++++ priekšsēdētājs Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Energoefektivitātes rīcības plāns. Potenciāla izmantošana. COM(2006) 545 galīgā redakcija, 19.10.2006. [2] Turpat. [3] Šis mērķis palīdzēs līdz 2020. gadam ietaupīt 368 miljonus naftas ekvivalenta tonnas (Mtoe) primārās enerģijas (iekšzemes kopējais enerģijas patēriņš, izņemot neenerģētisko patēriņu), paredzot patēriņa līmeni 1474 Mtoe salīdzinājumā ar šim gadam plānoto patēriņu 1842 Mtoe. Eiropadome, 2007. gada 8.– 9. marts, prezidentvalsts secinājumi, dok. nr. 7224/1/07 REV 1. Šo mērķi Eiropadome vēlreiz apstiprināja 2010. gada jūnijā ( 17/6/2010. nr. EUCO 13/10), un tas ir iekļauts jaunajā energoefektivitātes direktīvā. [4] SEC(2011) 277 galīgā redakcija, 8.3.2011. [5] Dzīvojamās ēkas, komercēkas un sabiedriskās ēkas patērē gandrīz 40 % no kopējā enerģijas patēriņa, un tām ir vislielākais energoietaupījumu potenciāls. Pēc platības ēkas, kuras ir valsts sektora īpašumā vai kuras aizņem valsts sektors, veido aptuveni 12 % no ES ēku platības, un Energoefektivitātes rīcības plānā ir uzsvērta publiskā sektora pasākumu lielā nozīme (Avots: COM(2006) 545 galīgā redakcija). Jānorāda, ka šajā nozarē, atšķirībā, piemēram, no transporta nozares, tehniskie risinājumi, kas vajadzīgi sabiedrībai ar zemu oglekļa dioksīda emisijas līmeni, jau ir pieejami. [6] Enerģija 2020 — stratēģija konkurētspējīgai, ilgtspējīgai un drošai enerģijai. COM(2010) 630 galīgā redakcija, 10.11.2010. [7] Septītā pētniecības pamatprogramma (FP7), Saprātīga enerģija Eiropai (IEE) un Energoefektivitātes finanšu instruments (EEFF). [8] Eiropas Komisijas 2009. gadā veiktais 2000.–2006. gada kohēzijas politikas programmu, kuras līdzfinansē ERAF (1. un 2. mērķis), īstenošanas ex post novērtējums — 5.B darba uzdevums: Vide un klimata pārmaiņas, 43. lpp. [9] Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu attīstītākajos un pārejas reģionos vismaz 80 % ERAF resursu jāatvēl energoefektivitātei un atjaunojamu energoresursu avotiem, pētniecībai un inovācijai un MVU konkurētspējai, no tiem vismaz 20 % jāizlieto energoefektivitātei un atjaunojamiem energoresursu avotiem; mazāk attīstītajos reģionos vismaz 50 % ERAF resursu jāatvēl šīm trim jomām, un no tiem vismaz 6 % jāizlieto energoefektivitātei un atjaunojamu energoresursu avotiem. Avots: COM(2011) 614 galīgā redakcija, 6.10.2011., 4. lpp. [10] Padomes 2006. gada 11. jūlija Regula (EK) Nr. 1083/2006, ar ko nosaka vispārējus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (OV L 210, 31.7.2010., 25. lpp.). [11] Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punkts (OV C 326, 26.10.2012., 13. lpp.) un Līguma par Eiropas Savienības darbību 317. pants (OV C 326, 26.10.2012., 47. lpp.). [12] ES tiesību aktu kopsavilkumus par vadības un kontroles sistēmām, kuras piemēro atbalstam, kas piešķirts no kohēzijas politikas īstenošanas fondiem, var atrast vietnē: http://europa.eu/legislation_summaries/regional_policy/management/g24241_en.htm. [13] Regula (EK) Nr. 1083/2006. [14] Vides DP (Čehijas Republika), starpreģionu enerģētikas DP (Itālija) un kohēzijas veicināšanas DP (Lietuva). [15] Bazilikatas DP (Itālija). [16] OECD/IEA (2008), Energy Efficiency Policy Recommendations, Paris [ESAO, SEA 2008. gada Energoefektivitātes politikas ieteikumi]. [17] Pilnīgs visu 27 dalībvalstu energoefektivitātes rīcības plānu kopsavilkums, kā paredzēts Direktīvā 2006/32/EK par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem, SEC(2009) 889 galīgā redakcija, 23.6.2009., 47. lpp. [18] 27. panta 1. un 2. punkts Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp). [19] SEC(2011) 277 galīgā redakcija. [20] 5. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvā 2006/32/EK par enerģijas galapatēriņa efektivitāti un energoefektivitātes pakalpojumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 93/76/EEK (OV L 114, 27.4.2006., 64. lpp.). [21] Flandrijas Energoefektivitātes rīcības plāns (2007) un Atjaunotās enerģijas taupīšanas rīcības plāns (2005. g.), Dānija, (www.ec.europa.eu/energy). [22] Salīdzinājumam: ikgadējā Čehijas Republikas valsts energoietaupījumu atbalsta un atjaunojamo enerģijas avotu jeb RES izmantošanas programma — tagad Programma EFEKT — tiek īstenota kopš 1991. gada. Vienkāršas ieguldījumu atmaksāšanās laiks svārstījās starp pieciem gadiem (rūpniecībā), septiņiem gadiem (pakalpojumu nozarē) un 21 gadu (mājsaimniecībās), un viena ietaupīta GJ vidējā izmaksa 2005.–2007. gada laikposmā bija EUR 74. [9999] Pēcatkārtotas finansējuma piešķiršanas. [23] Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 27. panta 3. punkts paredz, ka visām darbības nozarēm, uz kurām attiecas ES budžets, ir jāparedz konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, atbilstīgi mērķi noteiktam termiņam. Šo mērķu īstenošana ir jāuzrauga, izmantojot rezultatīvos rādītājus. [24] Revīzijas palātas Atzinums Nr. 7/2011 (OV C 47, 17.2.2012., 1. lpp.). [25] Komisijas darba dokuments Nr. 2 "Jaunais plānošanas periods 2007.–2013. gadam. Orientējoši norādījumi par novērtēšanas metodēm — uzraudzības un novērtēšanas rādītāji", 2006. gada augusts. [26] Komisijas darba dokuments "Rezultatīvie rādītāji un mērķi. Virzība uz jaunu uzraudzības un vērtēšanas sistēmu ES kohēzijas politikā", 2011. gada jūnijs, nav publicēts. [27] SEC(2009) 889 galīgā redakcija, 36. un 59. lpp. [28] Saskaņā ar sabiedrisko ēku energoauditu un energoresursu un aukstā ūdens izlietojuma revīziju metodiku, ko apstiprinājis ekonomikas ministrs 2008. gada 29. aprīļa Rīkojumā Nr. 4–184, tas netiek pieprasīts. [29] Daudzdzīvokļu dzīvojamo ēku renovācijas uzraudzības programma. Sabiedriskā organizācija "Kompetencijų centras", pasūtījusi HUDA, 2009. [30] Projekts Kladno. [31] Projekts: Cardarelli slimnīca Neapolē. [32] Projekti Palangā, Gargždai, Garļavā un Alītā un Viļņas Universitātes klīnikas projekts. [33] Projekti Klaipēdā, Kauņas onkoloģijas centrā un Viļņas Mykolas Marcinkevicius slimnīcā. -------------------------------------------------- I PIELIKUMS KOHĒZIJAS POLITIKAS FINANSĒJUMA PIEŠĶĪRUMS ENERGOEFEKTIVITĀTEI 2000.–2013. GADĀ UN ATLASĪTIE PROJEKTI 2007.–2011. GADĀ Piezīme. Atlases koeficients, kas pārsniedz 100 %, nozīmē, ka finansējums piešķirts no citām prioritātēm vai pasākumiem tās pašas vai citas darbības programmas ietvaros. Avots: Reģionālās politikas ĢD datu bāze SF 2000.–2006. g., SFC 2007. g., 2011. gada īstenošanas ziņojums par atlasītajiem projektiem. Dalībvalsts | Piešķīruma summa 2000.–2006. g. (EUR) | Piešķīruma summa 2007.–2013. g. (EUR) | Kopējie piešķirtie līdzekļi dalībvalstī 2000.–2013. g. (EUR) | Kopējie piešķirtie līdzekļi dalībvalstī / kopējie piešķirtie līdzekļi (%) | Atlasītie projekti 2007.–2011. g. (EUR) | Atlasītie projekti 2007.–2011. g. (%) | Čehijas Republika [1] | 9225386 | 942214473 | 951439859 | 17,7 | 342658632 | 36,4 | Itālija | 35298133 | 838592232 | 873890365 | 16,2 | 417305116 | 49,8 | Polija [1] | 11410880 | 499012133 | 510423013 | 9,5 | 389379855 | 78,0 | Lietuva [1] | 31815678 | 370508149 | 402323827 | 7,5 | 439300937 | 118,6 | Vācija | 11969823 | 373182646 | 385152469 | 7,1 | 307047003 | 82,3 | Ungārija | 7181475 | 328531227 | 335712702 | 6,2 | 163856263 | 49,9 | Francija | 25596690 | 291167688 | 316764378 | 5,9 | 177008914 | 60,8 | Bulgārija [2] | 0 | 258104621 | 258104621 | 4,8 | 74144427 | 28,7 | Rumānija [2] | 0 | 253241727 | 253241727 | 4,7 | 60131969 | 23,7 | Apvienotā Karaliste | 23362973 | 150657204 | 173420177 | 3,2 | 167360699 | 111,1 | Spānija | 39941325 | 110048101 | 146803260 | 2,7 | 33326165 | 30,3 | ES pārrobežu sadarbība | 4029659 | 119642025 | 123671684 | 2,3 | 164027992 | 137,1 | Grieķija | 42623511 | 71170000 | 113793511 | 2,1 | 492363482 | 691,8 | Slovēnija [1] | 0 | 105700000 | 105700000 | 2,0 | 73707906 | 69,7 | Latvija [1] | 21048774 | 60220000 | 81268774 | 1,5 | 106078878 | 176,2 | Slovākija [1] | 1334466 | 78584184 | 79918650 | 1,5 | 64760737 | 82,4 | Portugāle | 0 | 74200883 | 74200883 | 1,4 | 49599067 | 66,8 | Īrija | 22864270 | 19000000 | 41864270 | 0,8 | 22346186 | 117,6 | Nīderlande | 793076 | 34250000 | 35043076 | 0,7 | 19917049 | 58,2 | Igaunija [1] | 2568584 | 28760241 | 31328825 | 0,6 | 27844967 | 96,8 | Somija | 190740 | 24243917 | 24434657 | 0,5 | 6926847 | 28,6 | Beļģija | 5271426 | 18976147 | 24247573 | 0,5 | 9375338 | 51,0 | Malta [1] | 0 | 12550000 | 12550000 | 0,2 | 3096758 | 24,7 | Zviedrija | 0 | 9173788 | 9173788 | 0,2 | 1057737 | 11,5 | Austrija | 2864306 | 6156013 | 9020319 | 0,1 | 17383781 | 282,4 | ES starpreģionu sadarbība | 6891928 | 0 | 6891928 | 0,1 | 0 | 0 | Luksemburga | 0 | 504873 | 504873 | 0,01 | 1744838 | 345,6 | Kipra [1] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Dānija | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Kopā | 306283104 | 5078392272 | 5384675376 | 100 % | 3632051543 | 71,5 | [1] Piešķīrumi no 2004. gada. [2] Piešķīrumi no 2007. gada. -------------------------------------------------- II PIELIKUMS IEGULDĪJUMU ATMAKSĀŠANĀS LAIKS UN ENERGOIETAUPĪJUMI, KAS PANĀKTI ČEHIJAS REPUBLIKĀ, ITĀLIJĀ UN LIETUVĀ Avots: Energoauditi un projektu faktiskie rezultāti, un revidentu aplēses, kas balstītas uz EA datiem, vērtējamais laiks no 25 līdz 50 gadiem. Projekts | Mērķis | Energoietaupījumi pēc viena gada | Plānotais atmaksāšanās laiks (gados) | Faktiskais/aprēķinātais atmaksāšanās laiks (gados) | Uherske Hradište | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa kultūras namā un skolā | Sasniegts | 42 | 35 | Karvina | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa vidusskolā | Sasniegts | 93 | 78 | Frīdekmīsteka | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa vidusskolā | Sasniegts | 40 | 30 | Sokolova | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa divās pamatskolās, bērnudārzā un atpūtas centrā | Sasniegts | 86 | 81 | Sokolova II | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa trīs pamatskolās | Sasniegts | 30 | 26 | Voline | Komplekss projekts — sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa, ar oglēm kurināmas apkures iekārtas nomaiņa apvienotā vidējās un augstākās profesionālās izglītības skolā un kopmītnē | Sasniegts | 148 (46) [1] | 146 (26) [1] | Kladno | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa astoņos bērnudārzos | Nav sasniegts | 27 | 32 | Pilzene | Sienu un jumtu siltināšana, logu nomaiņa vienā pamatskolā un vienā vidusskolā | Sasniegts | 55 | 48 | Melfi | Logu nomaiņa vidusskolā | Neattiecas | 20 | Neattiecas | Matēra | Logu nomaiņa Matēras provinces pašvaldībā | Mērījumi nebija ticami | 42 | 104 | Grassano | Logu nomaiņa pamatskolā | Mērījumi nebija ticami | 28 | 56 | Santarkandželo | Logu nomaiņa Sant’Arcangelo kopienas ēkā | Mērījumi nebija ticami | 37 | 17 | ENEA-Rotondella | Logu nomaiņa Trizaijas ENEA (Jauno tehnoloģiju, enerģētikas un ilgtspējīgas ekonomiskās attīstības valsts centrs) ēdnīcas ēkā | Mērījumi nebija ticami | 21 | 10 | Polikoro | Logu nomaiņa Polikoro pamatskolā | Mērījumi nebija ticami | 33 | 53 | Neapole | Apgādes pasākumi, kuru mērķis ir palielināt ražošanas un sadales efektivitāti, piemēram, termoelektrostacijas modernizācija un tehnisko iekārtu, cauruļu, aukstā un siltā ūdens un gaisa pievades sistēmu nomaiņa galvenajā slimnīcas ēkā | Mērījumi nebija ticami | 10 | 19 | Palanga | Palangas Vladas Jurgutis vidusskolas atjaunošana | Mērījumi nebija ticami | 40 | 21 | Gargždai | Viliaus Gaigalaitis veco ļaužu aprūpes nama atjaunošana | Mērījumi nebija ticami | 49 | 36 | Klaipēda | Klaipēdas tūrisma skolas atjaunošana | Neattiecas | 156 | Neattiecas | Garļāva | Energoefektivitātes uzlabošana Kauņas apgabala slimnīcā Garļāvā | Mērījumi nebija ticami | 57 | 31 | Kauņa | Kauņas Medicīnas universitātes Onkoloģijas centra atjaunošana | Neattiecas | 8 | Neattiecas | Viļņa | Mykolas Marcinkevičius slimnīcas un tās inženiersistēmu daļēja atjaunošana, uzlabojot energoefektivitātes rādītājus | Mērījumi nebija ticami | 63 | 21 | Alīta | Energoefektivitātes uzlabošana Alītas Profesionālās apmācības centrā | Mērījumi nebija ticami | 26 | 23 | Viļņa | Jumta siltināšana un apkures un ventilācijas sistēmu atjaunošana Viļņas Universitātes slimnīcas Santariškių klīnikas operāciju blokā | Neattiecas | 66 | Neattiecas | Vidēji | | | 51 | | [1] Energopatēriņa revidents salīdzinājumam izmantoja cenu par brūnoglēm (85,45 CZK/GJ), kuras izmantoja atjaunotajā tvaika katlu iekārtā, ar enerģijas vidējām cenām 279 CZK/GJ, ko skola maksāja par visu patērēto enerģiju. --------------------------------------------------