Komisijas paziņojums - Apspriešanās par zvejas iespējām 2011. gadam /* COM/2010/0241 galīgā redakcija */





[pic] | EIROPAS KOMISIJA | Briselē, 17.5.2010 COM(2010)241 galīgā redakcija KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Apspriešanās par zvejas iespējām 2011. gadam KOMISIJAS PAZIŅOJUMS Apspriešanās par zvejas iespējām 2011. gadam 1. Ievads 3 2. Politikas jaunumi 3 3. Resursu stāvoklis 4 3.1. Vispārīgs pārskats 4 3.2. Migrējošie pelaģisko zivju krājumi 4 3.3. Ziemeļjūra, Skageraks un Kategats 5 3.4. Ūdeņi uz rietumiem no Skotijas, Īrijas jūra un Ķeltu jūra 5 3.5. Biskajas līcis un Atlantijas okeāns pie Pireneju pussalas 5 3.6. Dziļūdens sugas 5 3.7. Baltijas jūra 5 3.8. Vidusjūra 6 4. Zvejas iespēju noteiekšana 6 4.1. KPN noteikšana 6 4.2. Zvejas piepūle 6 5. Pārvaldība, izmantojot ilgtermiņa plānus 7 6. Izmaiņas darba metodē, kuru lieto, ja ilgtermiņa plāni vēl nav stājušies spēkā 8 7. Priekšlikumu iesniegšanas grafiks 8 8. Dialogs ar ieinteresētajām aprindām 9 9. Secinājumi 10 IEVADS Šis ir piektais gadskārtējais paziņojums dokumentu sērijā, kurā izklāstīta Komisijas darba metode, ko tā izmanto, lai ierosinātu Eiropas zvejniekiem Eiropas ūdeņos pieejamās zvejas iespējas (kvotas un zvejas piepūle). Apspriešanās ar ieinteresētajām aprindām un dalībvalstīm norisināsies, par pamatu ņemot šo paziņojumu. Ierosinājumi ir saskaņā ar septiņiem pamatprincipiem: atbilstīgi kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) galvenajiem mērķiem[1] zvejas iespējas jānosaka tādā apjomā, kas nodrošina resursu ilgtspējīgu izmantošanu vides, ekonomiskā un sociālā nozīmē; lai nozares dalībniekiem, kuri ir atkarīgi no zvejniecības, nodrošinātu stabilu un paredzamu regulatīvo satvaru un nepieļautu liekas kvotu izmaiņas, kvotu gadskārtējo svārstību apjoms jāierobežo, ciktāl tas ir praktiski iespējams; jāievēro starptautiskās saistības, tostarp saistības atjaunot krājumus tādos apjomos, līdz tiek sasniegta to maksimālā produktivitāte[2]. Lai sasniegtu 2015. gadam izvirzītos un saskaņotos mērķus, Komisija gatavojas 2011. gadam noteikt darba metodi, kas ir citāda nekā 2010. gadam izmantotā metode; jāīsteno spēkā esošie ilgtermiņa plāni; jāsamazina zveja no pārmērīgi izmantotiem krājumiem un jāatjauno noplicinātie krājumi; priekšlikumu pamatā ir Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) ieteikumi, kuru pamatā savukārt parasti ir Starptautiskās Jūras pētniecības padomes ( ICES ) ieteikumi; jāizmanto piesardzīgā pieeja: pierādījumu trūkums nav ilgtspējības pierādījums. POLITIKAS JAUNUMI Līdz 2011. gadam ir manāmi pietuvojies maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma ( MSY ) sasniegšanai noteiktais termiņš — 2015. gads. Daudziem svarīgiem krājumiem nu piemēro ilgtermiņa plānus, kuros izvirzītajiem mērķiem ir piesaiste Fmsy. Šie plāni ir jāīsteno, bet attiecībā uz pārējiem plāniem — kā jaunajiem, tā esošajiem, kuri jāpārskata, lai to izvirzītos mērķus saskaņotu ar MSY ,— Komisija iesniegs attiecīgus priekšlikumus, kuriem ir piesaiste Fmsy [3]. Krājumos, kuriem vēl nav izstrādāti ilgtermiņa plāni, būtu lietderīgi virzīties uz MSY , no 2011. zvejas gada pamazām un vienādās daļās samazinot zvejas izraisīto zivju mirstību, līdz 2014. zvejas gadā tā sasniedz Fmsy, un no 2015. zvejas gada krājumu izmantojumu stabilizēt Fmsy līmenī. Sākot 2011. gadā, būtu vajadzīgas četras šāda vienāda samazinājuma reizes. Reģionalizējot pieeju KZP īstenošanai, Komisija vēlas apspriesties ar ieinteresētajām aprindām par iespēju tādas kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) daļas, kas attiecas tikai uz vienu dalībvalsti, nodot minētās dalībvalsts pārvaldībā, vienlaikus uzliekot ilgtermiņa saistības attiecībā uz ziņošanas prasībām un labu pārvaldības praksi. 2008. un 2009. gadā ir izdevies panākt KPN vienību labāku pielāgotību bioloģiskajiem apgabaliem. 2011. gadam tiks izskatīta iespēja VIId un VIIe zonā atsevišķi izdalīt jūras zeltplekstei noteiktu KPN apgabalu. RESURSU STāVOKLIS Vispārīgs pārskats Ir vairāki labi jaunumi par zivju krājumu stāvokli (Ia pielikums). • Krājumu skaits, par kuriem ir zināms, ka tie nav pārzvejoti, ir pieaudzis no 2 (2005. gads) līdz 11 (2010. gads). • Ja iepriekš tika ieteikts pārtraukt zveju no 20 krājumiem, tagad šādu krājumu skaits ir tikai 14. • Krājumu skaits, kuri ir "ārpus drošām bioloģiskām robežām" (bet no kuriem nav ieteikts pārtraukt zveju), ir samazinājies no 30 (2003. gads) līdz 22 (2010. gads). • Kaut arī kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) joprojām tiek noteikta daudz lielāka, nekā to iesaka zinātnieki, šā pārsnieguma apjoms ir samazinājies no aptuveni 47 % līdz 34 % 2010. gadā. Toties ir vairāk krājumu (42, iepriekš bija vidēji 35), par kuriem zinātnieki ieteikumus nav snieguši nepietiekamas datu kvalitātes vai citu iemeslu dēļ. To vidū ir megrimu, mencas krājumi un jūrasmēles krājumi Ķeltu jūrā, un jūrasmēles krājumi Lamanša rietumdaļā; labāk sekmējies Norvēģijas omāra krājumu novērtējums. Kaut arī vairākas zīmes liecina par stāvokļa uzlabošanos, šis ir vēl tikai pats sākums. Krājumu sekmīga atjaunošana ne tuvu nav garantēta, un tāpēc aktīvi jāturpina pārzvejas izskaušana. Migrējošie pelaģisko zivju krājumi Pasākumi, kas 2010. gadā ir spēkā attiecībā uz makrelēm, ļauj gūt teju par 40 % lielāku nozveju nekā ilgtspējīgā nozveja, kas tiktu noteikta tad, ja īstenotu ilgtermiņa plānu, par kuru 2009. gadā vienojās ES, Norvēģija un Fēru salas. ES, Norvēģijas, Fēru salu, Krievijas un Īslandes starpā šāda vienošanās 2010. gadam par ieguvi no minētā krājuma nebija iespējama. Kaut arī krājuma apjoms patlaban ir liels, pastāv risks, ka ar nepareizām pārvaldības metodēm krājums varētu tikt strauji noplicināts. Putasu krājumi, tāpat kā siļķes krājumi Ziemeļjūrā, papildinās slikti, un KPN ir atbilstoši koriģētas. Ziemeļjūra, Skageraks un Kategats Uzlabojums ir lielāks nekā citviet. Ārpus drošām bioloģiskām robežām atrodošos krājumu skaits samazinājies no 8 līdz 6, un patlaban ir 5 krājumi, par kuriem zināms, ka tie nav pārzvejoti (pagājušogad tādu bija tikai 2). KPN 2010. gadam bija par 17 % lielākas, nekā zinātnieku ieteiktās, kamēr 2009. gadam noteiktās KPN bija par 37 % lielākas. Tomēr no 10 līdz 11 pieaudzis to krājumu skaits, par kuriem zinātniskais ieteikums nav sniegts. Ūdeņi uz rietumiem no Skotijas, Īrijas jūra un Ķeltu jūra 2008. gada dati rāda, ka daudzi krājumi ir noplicināti un problēmas ar nozvejas un citu datu reģistrēšanu ir plaši izplatītas tādā pakāpē, ka krājumu stāvokli nav bijis iespējams novērtēt 29 no 48 krājumiem. No 18 krājumiem, kuriem bija iespējams noteikt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, 13 bija pārzvejoti. Attiecībā uz 10 krājumiem saņemts ieteikums par zvejas slēgšanu. Dažos gadījumos stāvoklis uzlabojas: piemēram, siļķu krājumu apjoms Ķeltu jūrā ir pieaudzis. KPN bija par 49 % lielākas nekā zinātnieku ieteiktās. Biskajas līcis un Atlantijas okeāns pie Pireneju pussalas No 17 šā apgabala krājumiem stāvokļa novērtējums veikts tikai dažiem. Drošās bioloģiskās robežās ir vienīgi jūrasmēle Biskajas līcī. Par 4 krājumiem zināms, ka tie ir pārzvejoti, un 2 krājumi (dienvidu heks un anšovi) ir ārpus drošām bioloģiskām robežām. KPN bija vidēji par 55 % lielākas nekā zinātnieku ieteiktās. Attiecībā uz 3 krājumiem saņemts ieteikums par zvejas slēgšanu. Dienvidu heka KPN ir pārsniegtas, un nesen palielinājusies gan ar šo krājumu saistītā zvejas piepūle, gan zvejas izraisītā zivju mirstība. Ar pārvaldības plāna īstenošanu nav pieticis, lai nodrošinātu nozvejas kontroli un zvejas izraisītās zivju mirstības samazināšanos. Dziļūdens sugas Par lielāko daļu krājumu zinātniskie ieteikumi ir tādi, ka zvejniecība jāsamazina vai arī to nedrīkst palielināt, ja tā nav ilgtspējīga. Dažas sugas, piemēram, Atlantijas lielgalvi, vispār nedrīkstētu zvejot. Citu sugu, piemēram, brosmes, jūraslīdakas un sarkanās zobaines, zvejniecība tālākā nākotnē varētu kļūt ilgtspējīga, tiesa, atkarībā no zvejas apgabala. Jaunie zinātniskie ieteikumi par nākamo divgadu periodu (2011. un 2012. gads) gaidāmi 2010. gada vasarā. Baltijas jūra No 2 krājumiem zvejo maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā vai to nepārsniedzot. Atlikušie 5 krājumi ir pārzvejoti. Saskaņotās KPN 2010. gadam ir vidēji par 16 % lielākas nekā zinātnieku ieteiktās (2009. gadam attiecīgi 22 %). No 3 līdz 2 samazinājies to krājumu skaits, par kuriem zinātniskais ieteikums nav sniegts. Vidusjūra Kaut arī pēdējo desmit gadu laikā tādas struktūras kā, piemēram, ZZTEK un Vidusjūras Vispārējās zivsaimniecības komisijas Zinātniskā padomdevēja komiteja ( GFCM-SAC ) regulāri veikušas bentisko un sīko pelaģisko sugu krājumu zinātniskos novērtējumus, pirmo apkopojumu par Vidusjūras krājumiem, kura pamatā ir bioloģiski atskaites punkti (Ib pielikums), ZZTEK sniedza tikai 2009. gadā. No 102 sugām, kuru krājumus varētu vērtēt, novērtējumi ir pieejami tikai par 16 sugām (neskaitot skrimšļzivis, tunzivis un tunzivjveidīgās sugas). Noteikti un novērtēti šīm 16 sugām atbilstoši 42 bioloģiskie krājumi. Vēl 18 krājumi ir noteikti, taču nedz to stāvokli, nedz zvejas ietekmi uz tiem nav bijis iespējams novērtēt. No 42 krājumiem, kuros bija iespējams novērtēt to, vai krājums ir drošās bioloģiskās robežās, 40 % bija un 60 % nebija drošās bioloģiskās robežās. No 46 krājumiem, kuros bija iespējams novērtēt to, vai krājums ir pārzvejots, salīdzinot ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, 54 % bija un 46 % nebija pārzvejoti. ZVEJAS IESPēJU NOTEIKšANA KPN noteikšana Pārzveju un krājumu noplicināšanu daļēji izraisa tas, ka tiek pieļauta pārmērīgi liela nozveja un zvejas piepūle. Padomes pēc Komisijas priekšlikuma pieņemtās KPN (kas nekādi neierobežo nozvejas izmetumu daudzumu) ir apmēram par 48 % lielākas nekā ilgtspējīgas nozvejas apjoms (Ia pielikuma 4. tabula). Ir labi, ka 2010. gadam šis skaitlis ir samazinājies līdz 34 %, taču virzībai uz ilgtspējīgu zveju ir jābūt pārliecinošākai. Stingrākais kurss uz MSY politiku (sk. 2. punktu) praksē sekmēs un balstīs vajadzīgās izmaiņas. Daudzos gadījumos Komisijas priekšlikumi no zinātniskajiem ieteikumiem atšķiras tāpēc, ka ir procentuāli noteikts maksimālais pieļaujamais KPN izmaiņu apmērs. Pārāk augstu kvotu noteikšana līdz ar zināmām noteikumu izpildes problēmām ir veicinājusi to, ka jūras resursu stāvoklis neuzlabojas. Zvejas piepūle Zvejas piepūle jākoriģē vairākos ilgtermiņa plānos (menca Ziemeļjūrā un Baltijas jūrā, jūras zeltplekste un jūrasmēle Ziemeļjūrā, jūrasmēle Lamanša rietumdaļā, dienvidu heks un Norvēģijas omārs). Kopš ilgtermiņa plānu īstenošanas sākuma zvejas piepūle ir samazinājusies vairumā apgabalu, taču ne VIIIc un IXa zonā attiecībā uz dienvidu heku un Norvēģijas omāru[4] (II pielikums). Attiecībā uz Ziemeļjūrā īstenojamajiem mencas un plekstveidīgo zivju plāniem[5] 2010. gada gaitā būtu jāpabeidz pāreja no jūrā pavadīto dienu skaita dažādu tipu kuģiem uz kilovatdienu skaitu dažādām zvejas piepūles grupām. Var būt jāpilnveido zvejas piepūles sākotnējo vērtību aprēķina metode. Abi minētie plāni ietekmē zvejas piepūli, kuru izmanto ar dažiem reglamentētiem zvejas rīkiem un atsevišķās zonās. Šajos plānos paredzēto zvejas piepūles koriģēšanas noteikumu piemērošana zvejas rīkiem, kuru izmantojumu šie plāni ietekmē, pagaidām nekādas lielas problēmas nav radījusi. Plekstveidīgo zivju plānu pārskatīs 2010. gadā, bet mencu plānu — 2011. gadā. Zvejas piepūles iedalīšana 2011. gadam norisināsies saskaņā ar spēkā esošajiem plāniem. Krājumiem, uz kuriem attiecas plāni, kas paredz zvejas piepūles apjoma koriģēšanu, pamatojoties uz zinātniskajiem ieteikumiem, Komisija, ja konkrētais ieteikums no ZZTEK nav pieejams, savā priekšlikumā izmantos labāko pieejamo tuvināto apjomu. Par zvejas piepūles pārvaldību Ķeltu jūrā Komisija ar ieinteresētajām aprindām un dalībvalstīm apspriedīsies atsevišķi. Zvejas piepūles izmantojums Baltijas jūrā pēdējos gados ir "novirzījies" uz rietumiem, un līdz 2008. gadam zvejas piepūle ir samazinājusies par 14 %, salīdzinot ar 2002. gadu. Pieaudzis nereglamentētu zvejas rīku izmantojums, ar kuriem zvejo galvenokārt pelaģisko sugu zivis. Zvejas piepūles iedalīšana 2011. gadam norisināsies saskaņā ar mencai spēkā esošo plānu. Baltijas jūrā īstenojamā mencas daudzgadu plāna[6] izvērtējums plānots 2010. gada beigās. Lēmumus par zvejas piepūli attiecībā uz dziļūdens sugām Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā pieņems, pamatojoties uz attiecīgo NEAFC 2009. gada ieteikumu, kas attiecas uz 2010., 2011. un 2012. gadu un kurā teikts, ka izmantotajai zvejas piepūlei nav jāpārsniedz 65 % no lielākā zvejas piepūles apjoma, kas iepriekšējos gados izmantots attiecīgo sugu dziļūdens zvejā. PāRVALDīBA, IZMANTOJOT ILGTERMIņA PLāNUS Ilgtermiņa plāni paliek Komisijas politikas pamatā. Jāīsteno abas Kopienas regulas par ilgtermiņa plāniem un plāniem, kas izstrādāti saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem. Ir pierādījies, ka šādi plāni ir efektīvāks krājumu pārvaldīšanas līdzeklis un uzlabo lēmumu pieņemšanu. 2009. gadā spēkā nestājās neviens jauns plāns. 2010. gadā: - būtu jāpieņem plāni par anšoviem un rietumu krājuma stavridām; - Komisijai būtu jāierosina plāni par pikšu ūdeņos uz rietumiem no Skotijas un siļķi Ķeltu jūrā; - ziemeļu hekam, dienvidu hekam, Norvēģijas omāram un Biskajas līča jūrasmēlei izstrādāto plānu pārskatīšana 2010. gadā turpināsies; - tiks izvērtēts daudzgadu plāns par mencu Baltijas jūrā. 2010. gadā turpināsies darbs, lai ilgtermiņa pārvaldības plānus izstrādātu vēl citiem krājumiem, tostarp laša un pelaģisko sugu krājumiem Baltijas jūrā, un vairākām Vidusjūras zvejniecībām. Kamēr šādi plāni vēl nav pieņemti, Komisijas priekšlikumos tiks ievēroti nozvejas ieguves noteikumi, par kuru piemērošanas ieceri Padome un Komisija ir konkrēti paziņojušas. IZMAIņAS DARBA METODē, KURU LIETO, JA ILGTERMIņA PLāNI VēL NAV STāJUšIES SPēKā Lai panāktu virzību uz Fmsy, ir vajadzīgas dažas korekcijas iepriekš izmantotajā darba metodē (III pielikums). Krājumiem, kuri ir pārzvejoti, bet atrodas drošās bioloģiskās robežās, ierosinātās KPN korekcijas būs tādas, lai līdz 2015. gadam sasniegtu MSY atbilstošu zvejas izraisīto zivju mirstību. KPN izmaiņu maksimālais apjoms tiks palielināts no 15 % uz 25 %, lai netiktu traucēta MSY mērķa sasniegšana. Krājumiem, kas ir gan pārzvejoti, gan ārpus drošām bioloģiskām robežām, spēkā esošie noteikumi tiks mainīti tā, lai līdz 2015. gadam tuvinātos MSY mērķim. Zvejas izraisītās zivju mirstības minimālais samazinājums par 30 % vajadzības gadījumā tiks paturēts spēkā. 2009. gadā ir lūgts zinātniskais ieteikums par KPN noteikšanu krājumiem, kuru nozveja nav prognozējama. Pilnīga atbilde vēl nav saņemta, un IV pielikumā pievienotais lūgums tika atkārtots, adresējot to gan ICES , gan ZZTEK (1. punktā pievienots neliels precizējums). Turklāt ar dalībvalstīm, reģionālajām konsultatīvajām padomēm (RKP), ICES un ZZTEK tiks apspriesta īpaša procedūra, kas izmantojama, nosakot KPN krājumiem, par kuriem zinātniskie ieteikumi nav pieejami (11. kategorija). Dalībvalstīm jāīsteno datu kontrolpārbaudes un jāuzlabo datu iesniegšana. Datu vākšanas sistēma[7] novērsīs vairākus ar datiem saistītus trūkumus, palielinot to sugu skaitu, par kurām datu vākšana, tostarp pētnieciskā uzskaite jūrā, ir obligāta. Patlaban notiekošajai KZP kontroles sistēmas reformai vajadzētu palīdzēt minēto trūkumu novēršanā, jo tā paredz labāku kuģu satelītnovērošanas sistēmas izmantošanu un straujāku un plašāku elektroniskā zvejas žurnāla ieviešanu. Pieļaujamo zvejas iespēju apjoms ir atkarīgs no zivju krājumu stāvokļa, kuru ietekmē ne tikai gūtā un izkrautā, bet arī gūtā un izmestā nozveja. Komisija piešķir lielu nozīmi izmetumu apjoma samazināšanai, jo pierādīts un dokumentēts izmetumu samazinājums var vainagoties ar lielāku KPN noteikšanu. Tieši šādā kontekstā Komisija vērtēs 2010. gada iniciatīvu rezultātus izmetumu apjoma samazināšanas jomā. PRIEKšLIKUMU IESNIEGšANAS GRAFIKS Plānotais darba grafiks ir šāds. Zvejas iespēju regula | Ieteikumi pieejami | Komisijas priekšlikuma iesniegšana | Iespējamā pieņemšana Padomē | Melnā jūra | novembrī | oktobrī (+) | decembrī | Baltijas jūra | maijā | septembra sākumā | oktobrī | Dziļūdens sugas | jūlijā | septembra beigās | novembrī | Atlantijas okeāns, Ziemeļjūra un citi apgabali | jūlijā (*) | oktobra beigās | decembrī | (+) pabeigt novembrī (*) pabeigt oktobrī Šo paziņojumu ar dalībvalstīm apspriest iecerēts 2010. gada jūnija Padomē. DIALOGS AR IEINTERESēTAJāM APRINDāM Komisija piešķir lielu nozīmi ieinteresēto aprindu ieguldījumam zvejas iespēju jomā. Pagājušā gada apspriešanās gaitā kā galvenos jautājumus, kas būtu ņemami vērā, nosakot zvejas iespējas, ieinteresētās aprindas norādīja šādus: i) vajadzīga sociālekonomiskā analīze; ii) nosakot zvejas iespējas, jāņem vērā arī pārējās ES regulas un direktīvas; iii) krājumu stāvokļa apraksts jāveido, izmantojot reģionalizētu pieeju. Iespēju robežās šīs piezīmes ir ņemtas vērā. Tomēr sociālos un ekonomiskos faktorus iespējams ņemt vērā tikai ilgtermiņa plānos, bet ne gadskārtējos ieteikumos. RKP ieteikumi tika lūgti, izstrādājot pārvaldības pasākumus konkrētiem krājumiem, kā piemēru var minēt Norvēģijas omāra aizsardzības pasākumus Porkupīnas sēklī. Ziemeļrietumu ūdeņu RKP ( NWWRAC ) ierosināja sezonālu zvejas slēgšanu, ko atbalstīja ZZTEK un attiecīgi arī Komisija. Tieši RKP daudzu krājumu gadījumā norādīja, ka pieejamie dati ir nepilnīgi. Lai sniegtu ticamus ieteikumus, vajadzīga pietiekama informācija par zvejniecību un krājumiem. Ieinteresētās aprindas tiek aicinātas nodrošināt spēkā esošo nozvejas paziņošanas un datu vākšanas sistēmu pilnīgu īstenošanu. Tālab ieinteresētās aprindas tiks aicinātas piedalīties datu kvalitātes pārskatos. Pareizi atlasīti dati ir zivsaimniecības pārvaldības sekmīguma pamats. Pamatojoties uz pietiekamu informāciju, ieinteresētās aprindas varēs sniegt labākus ieteikumus Komisijai par ilgtspējīgas zvejas praksi. SECINāJUMI Komisija aicina dalībvalstis, RKP un Zvejniecības un akvakultūras padomdevēju komiteju ( ACFA ) paust viedokli par iepriekš izklāstīto Komisijas pieeju, kuru tā varētu izmantot 2011. gadam, pildot pienākumu īstenot ilgtspējību nodrošinošu pārvaldību saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem. Tomēr Komisija ieinteresēto aprindu ieteikumus var izmantot tikai tad, ja to pamatā ir uz pierādījumiem balstīta pieeja ilgtspējīgai zvejniecībai, respektīvi, ieteikumi ir jāpamato ar datiem. Lai apspriešanās rezultātus varētu laikus izmantot, Komisija lūdz ar šo paziņojumu saistītos komentārus sniegt līdz 2010. gada 1. jūnijam. Politiska līmeņa diskusija ar dalībvalstīm paredzēta Zivsaimniecības padomē 28.–29. jūnijā. Ia PIELIKUMS — Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļas un tai piegulošo ūdeņu krājumi 1. tabula. Zinātniskie ieteikumi par krājumu stāvokli | Zivju krājumu skaits | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Vidēji | Ārpus drošām bioloģiskām robežām | 30 | 29 | 26 | 26 | 26 | 28 | 27 | 22 | 27 | Drošās bioloģiskās robežās | 12 | 10 | 14 | 11 | 12 | 13 | 12 | 15 | 12 | Krājumu stāvoklis nav zināms datu nepietiekamības dēļ | 48 | 53 | 53 | 57 | 58 | 55 | 57 | 60 | 55 | Zivju krājumu skaits | 2. tabula. Zinātniskie ieteikumi par pārzveju | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Vidēji | No krājuma gūtās nozvejas apjoma un maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma attiecība ir zināma | 34 | 23 | 32 | 33 | 35 | 39 | 33 | Krājums ir pārzvejots | 32 | 21 | 30 | 29 | 30 | 28 | 28 | No krājuma zvejo maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā | 2 | 2 | 2 | 4 | 5 | 11 | 4 | Zivju krājumu skaits | 3. tabula. „Ārkārtas” zinātniskie ieteikumi | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Vidēji | Zinātniskie ieteikumi paredz pārtraukt zveju | 24 | 13 | 12 | 14 | 20 | 18 | 17 | 14 | 17 | 4. tabula. KPN un ilgtspējīga nozveja | Zivju krājumu skaits | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Vidēji | Ilgtspējīgas nozvejas[8] apjoma pārsniegums (%) ar KPN | 46% | 49% | 59% | 47% | 45% | 51% | 48% | 34% | 47% | 5. tabula. Par zvejas iespējām sniegto zinātnisko ieteikumu kopsavilkums | Zivju krājumu skaits | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Vidēji | Krājumi, kuriem var prognozēt krājuma apjomu un zvejas izraisīto mirstību | 40 | 34 | 40 | 31 | 29 | 30 | 34 | 36 | 34 | Krājumi, par kuriem ir pieejams zinātniskais ieteikums par zvejas iespējām | 59 | 52 | 54 | 65 | 61 | 62 | 63 | 60 | 60 | Krājumi, par kuriem zinātniskie ieteikumi nav pieejami | 31 | 40 | 39 | 29 | 35 | 34 | 33 | 42 | 35 | Ib PIELIKUMS — Vidusjūras krājumi 1. tabula. Zinātniskie ieteikumi par Vidusjūras krājumu stāvokli | Skaits | % | Ārpus drošām bioloģiskām robežām | 17 | 28,3 | Drošās bioloģiskās robežās | 25 | 41,7 | Krājumu stāvoklis nav zināms datu nepietiekamības dēļ | 18 | 30,0 | Krājumu kopskaits (16 sugas) | 60 | 100 | Sugas, kas klasificētas saskaņā ar iepriekš minētajiem kritērijiem | 16 | 15,7 | Citas sugas, kas nav klasificētas ārkārtīgi nepilnīgo datu dēļ | 86 | 84,3 | Sugas, kas ņemtas vērā | 102 | 100 | 2. tabula. Zinātniskie ieteikumi par pārzveju no Vidusjūras krājumiem | Skaits | % | Krājums ir pārzvejots | 25 | 54,3 | No krājuma zvejo maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā | 21 | 45,7 | No krājuma gūtās nozvejas apjoma un maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma attiecība ir zināma | 46 | 76,7 | No krājuma gūtās nozvejas apjoma un maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma attiecība nav zināma | 14 | 23,3 | Krājumu kopskaits (16 sugas) | 60 | 100 | Sugas, kas klasificētas saskaņā ar iepriekš minētajiem kritērijiem | 16 | 15,7 | Citas sugas, kas nav klasificētas nepilnīgo datu dēļ | 86 | 84,3 | Sugas, kas ņemtas vērā | 102 | 100 | II PIELIKUMS — Zvejas piepūle, kuru regulē saskaņā ar daudzgadu plāniem (pēc dalībvalstu ziņojumiem ZZTEK) [pic] 1. attēls. Regulētā zvejas piepūle Baltijas jūras rietumdaļā ( ICES 22.–24. apakšrajons) [pic] 2. attēls. Regulētā zvejas piepūle Baltijas jūras vidusdaļā (25.–28. zona)[9] [pic] 3. attēls. Regulētā zvejas piepūle Kategatā (IIIaS) [pic] 4. attēls. Regulētā zvejas piepūle Ziemeļjūrā, Skagerakā un Lamanša austrumdaļā (IV, IIIa un VIId) [pic] 5. attēls. Regulētā zvejas piepūle Īrijas jūrā (VIIaN) [pic] 6. attēls. Regulētā zvejas piepūle ūdeņos uz rietumiem no Skotijas (VI) [pic] 7. attēls. Regulētā zvejas piepūle Lamanša rietumdaļā (VIIe) [pic] 8. attēls. Regulētā zvejas piepūle Atlantijas okeānā pie Pireneju pussalas (VIIIc, IXa) III PIELIKUMS — KPN noteikumi Lēmumi par KPN jāpieņem, pamatojoties uz ZZTEK zinātniskajiem ieteikumiem, kuros jau ir ņemti vērā bioloģiskie, sociālie un ekonomiskie aspekti. Atbilstoši riska pakāpei, kam pakļauts katrs krājums, jāpiemēro dažādi noteikumi. Krājumi ir pakļauti lielam riskam, ja to apjoms ir mazāks par "piesardzīgo līmeni" (Bpa) — biomasas apjomu, kurā pastāv risks, ka krājuma produktivitāte nākotnē samazināsies,— vai ja zvejas izraisītās zivju mirstības apjoms ir lielāks par "piesardzīgo apjomu" (Fpa). Zvejas izraisītās zivju mirstības apjoms (F) ir gada nozveja, kas dalīta ar gada vidējo krājuma apjomu. Ja krājuma apjoms ir mazāks nekā Bpa vai ja no tā zvejo lielākā apjomā nekā Fpa, krājums ir "ārpus drošām bioloģiskām robežām", un otrādi. Ja KPN attiecas uz vairākām sugām, piemēro visvairāk apdraudētajai sugai atbilstošo noteikumu. Tabulā treknrakstā norādītas izmaiņas līdzšinējos noteikumos. Kategorija | Zinātniskā ieteikuma saturs | KPN noteikšana | 1. | Krājums tiek izmantots maksimālajā ilgtspējīgas ieguves apjomā | KPN nosaka tā, lai prognozētais nozvejas apjoms atbilstu zvejas izraisītai mirstībai, kas ilgtermiņā nodrošinās visaugstāko ieguves apjomu, bet nemaina KPN vairāk kā par 25 % | 2. | Krājums ir pārmērīgi izmantots salīdzinājumā ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu, bet iekļaujas drošās bioloģiskās robežās | KPN nosaka atbilstoši augstākajai no šādām vērtībām: a) prognozētais nozvejas apjoms, kas atbilst visaugstākajam ieguves apjomam ilgtermiņā[10], vai b) nozveja, kurai atbilst zvejas izraisītās mirstības samazinājums par vienu ceturtdaļu no lieluma, kuru veido esošās zvejas izraisītās mirstības rādītāja un ilgtermiņā visaugstāko ieguves apjomu nodrošinošās zvejas izraisītās mirstības rādītāja starpība, bet nemaina KPN vairāk kā par 25 % | 3. | Krājums ir ārpus drošām bioloģiskām robežām | KPN nosaka atbilstoši augstākajai no šādām vērtībām: a) prognozētais nozvejas apjoms, kas atbilst visaugstākajam ieguves apjomam ilgtermiņā, vai b) nozveja, kurai atbilst zvejas izraisītās mirstības samazinājums atbilstoši lielākajai no šādām vērtībām: i) 30%; ii) viena ceturtdaļa no lieluma, kuru veido esošās zvejas izraisītās mirstības rādītāja un ilgtermiņā visaugstāko ieguves apjomu nodrošinošās zvejas izraisītās mirstības rādītāja starpība, bet nesamazina KPN vairāk kā par 30 %, kamēr vien zvejas izraisītā zivju mirstība nepieaug | 4. | Krājumam ir izstrādāts ilgtermiņa plāns, un zinātnieku ieteiktais nozvejas apjoms ir saskaņā ar šo plānu | KPN jānosaka saskaņā ar attiecīgo plānu. Šī kategorija ir svarīgāka nekā pārējās kategorijas | 5. | Krājumu veido sugas, kas nav ilgdzīvojošas, tāpēc nav iespējams izveidot gada prognozi | Nosaka pagaidu KPN, ko maina, kad gada gaitā kļūst pieejama jauna informācija | 6.* | Krājuma stāvoklis nav precīzi zināms, un ZZTEK iesaka atbilstošu nozvejas apjomu | KPN nosaka saskaņā ar ZZTEK ieteikumu, bet nemaina KPN vairāk kā par 15 % | 7.* | Krājuma stāvoklis nav precīzi zināms, un ZZTEK iesaka samazināt zvejas piepūli | KPN samazina ne vairāk kā par 15 %, un lūdz ZZTEK sniegt ieteikumus par atbilstošo piepūles līmeni | 8.* | Krājuma stāvoklis nav precīzi zināms, un ZZTEK norāda, ka krājuma apjoms palielinās | KPN palielina ne vairāk kā par 15 %. Zvejas piepūli nepalielina § | 9.* | Krājuma stāvoklis nav precīzi zināms, un ZZTEK norāda, ka krājuma apjoms samazinās | KPN samazina ne vairāk kā par 15 %. Zvejas piepūli samazina § | 10. | ZZTEK iesaka nozveju samazināt līdz nullei, līdz zemākajam iespējamam ieguves apjomam vai piedāvā līdzīgu risinājumu | KPN samazina vismaz par 25 %. Īsteno atjaunošanas pasākumus, tostarp paredz piepūles samazinājumus un ievieš selektīvākus zvejas rīkus | 11. | ZZTEK ieteikumus nav sniegusi vai arī krājuma stāvoklis nav precīzi zināms un ZZTEK nenorāda, vai krājuma apjoms palielinās vai samazinās | KPN koriģē atbilstoši jaunākajiem faktiskajiem nozvejas apjomiem, bet nemaina par vairāk nekā 15 % gadā, vai dalībvalsts izstrādā īstenošanas plānu, lai īstermiņā nodrošinātu ieteikumus. Zvejas piepūli nepalielina § | * Šis noteikums var mainīties. Komisija ir lūgusi ICES ieteikumu par iespējamiem jauniem risinājumiem, kas izklāstīti IV pielikumā. Galīgais noteikums, kuru piemēros, tiks noteikts pēc šā ieteikuma saņemšanas. § Attiecīgā gadījumā IV PIELIKUMS — Lūgums ICES par 6.–9. kategorijas krājumiem Attiecībā uz krājumiem (izņemot sugas, kas nav dabīgi ilgdzīvojošas), par kuriem nav iespējams sniegt ieteikumu, kura pamatā ir nozvejas prognoze, kas izveidota saskaņā ar piesardzīgu nozvejas limitu, ICES ir lūgta: I) ieteikt KPN, ko iegūtu, piemērojot turpmāk izklāstīto noteikumu; II) novērtēt turpmāk izklāstītā noteikuma īstenošanas sekas attiecībā uz piesardzīgu pieeju un saderību ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu; III) vajadzības gadījumā ieteikt citu noteikumu un tam atbilstošo KPN, kuri uzlabotu saderību ar piesardzīgu pieeju, ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu vai ar lielāku kopējās pieļaujamās nozvejas stabilitāti. Katru gadījumu varētu izskatīt atsevišķi. Noteikums 1. Ja ir pierādījumi, ka krājums ir pārzvejots salīdzinājumā ar zvejas izraisīto mirstību, kas nodrošina visaugstāko ilgtspējīgas ieguves apjomu (vai arī tas ir noplicināts līdz mazam apjomam salīdzinājumā ar vēsturiskajiem apjomiem), KPN samazina tiktāl, lai tā sasniegtu Fmsy, bet ne vairāk par 15 %. 2. Ja ir pierādījumi, ka no krājuma zvejo nepietiekami (salīdzinājumā ar zvejas izraisīto mirstību, kas nodrošina visaugstāko ilgtspējīgas ieguves apjomu), KPN palielina tiktāl, lai tā sasniegtu Fmsy, bet ne vairāk par 15 %. 3. Apsvērumi 1. un 2. punktā ir svarīgāki nekā turpmāko punktu apsvērumi. 4. Ja dati par krājuma apmēru rāda, ka krājuma apmērs nav mainījies, ja šādi dati nav pieejami vai ja tie nepilnīgi raksturo krājuma apmēra izmaiņas, piemēro līdzšinējo KPN. 5. Ja ICES uzskata, ka ir pieejami reprezentatīvi dati par krājuma apmēru, rīkojas šādi. a. Ja pēdējos divus gadus aptuvenais vidējais krājuma apmērs vismaz par 20 % pārsniedz aptuveno vidējo krājuma apmēru iepriekšējos trijos gados, KPN palielina par 15 %. b. Ja pēdējos divus gadus aptuvenais vidējais krājuma apmērs ir vismaz par 20 % mazāks nekā aptuvenais vidējais krājuma apmērs iepriekšējos trijos gados, KPN samazina par 15 %. Ja KPN nav bijusi ierobežojoša un tāpēc jāpiemēro samazinājums atbilstoši 1. punktam vai 5.b punktam, ICES iesaka piemērotu KPN samazinājuma pakāpi, kas vajadzīga, lai panāktu iecerēto nozvejas apjoma samazinājumu. Katrā atsevišķā gadījumā ICES pieņem lēmumu par piemērotu Fmsy aizstājējrādītāju. [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] 2. pants Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku. OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp. [2] Par ilgtspējības īstenošanu ES zivsaimniecības nozarē, izmantojot maksimāli iespējamo ilgtspējīgo daudzumu. Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam. COM(2006) 360, galīgā redakcija. [3] Maksimālā ilgtspējīgas ieguves apjoma rādītājs zvejā (Fmsy) ir zvejas darbības intensitāte, kas ilgtermiņā dos visaugstāko ieguves apjomu no krājuma, vienlaikus nekaitējot šā krājuma atražošanās spējai īstermiņā. [4] Padomes 2005. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 2166/2005. OV L 345, 28.12.2005., 5. lpp. [5] Padomes 2007. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 676/2007. OV L 157, 19.6.2007., 1. lpp. [6] Padomes 2007. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 1098/2007. OV L 248, 22.9.2007., 1. lpp. [7] Padomes 2008. gada 25. februāra Regula (EK) Nr. 199/2008. OV L 60, 5.3.2008., 1. lpp. [8] "Ilgtspējīga nozveja" ir nozvejas apjoms, kuru atbilstoši piesardzīgajai pieejai ir ieteikušas ICES un ZZTEK. [9] Norādītie skaitļi ietver zvejas piepūli apgabalos, kur piemēro izņēmumus (sk. Regulu (EK) Nr. 1268/2009). [10] Aprēķināta kā zvejas izraisītā mirstība, kas atbilst ieguves palielinājumam 10 % apmērā no tāda ieguves palielinājuma, kuram atbilstošā zvejas izraisītā mirstība ir tuva nullei (F0,1).