LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis C 198/39

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Atbalsts kultūrai un radošajām nozarēm izaugsmei un nodarbinātībai Eiropas Savienībā””

COM(2012) 537 final

2013/C 198/06

Ziņotājs: PEZZINI kgs

Līdzziņotājs: KONSTANTINOU kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 304. pantu 2012. gada 19. decembrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Atbalsts kultūrai un radošajām nozarēm izaugsmei un nodarbinātībai Eiropas Savienībā””

COM(2012) 537 final.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Rūpniecības pārmaiņu konsultatīvā komisija (CCMI) savu atzinumu pieņēma 2013. gada 12. martā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 489. plenārajā sesijā, kas notika 2013. gada 17. un 18. aprīlī (2013. gada 17. aprīļa sēdē), ar 175 balsīm par, 2 balsīm pret un 3 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1. Secinājumi un ieteikumi

1.1. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) ir pārliecināta, ka kultūra un radošās nozares Eiropai ir — Kopienas identitātes pamatvērtību un tās sociālās tirgus ekonomikas modeļa stūrakmens; — veiksmīgs tandēms, kas virza kvalitatīvu ekonomikas, sociālo un ražošanas attīstību vietējā, reģionālajā, valsts un Kopienas līmenī; — Eiropas pievienotās vērtības salīdzinošo priekšrocību būtiski elementi materiālo un nemateriālo labumu koncepcijas, izstrādes, ražošanas un patēriņa jomā; — nozīmīgs faktors, kas veicina konkurētspēju visās ekonomikas un sociālajās nozarēs; — lielu iespēju krātuve lielākai un kvalitatīvākai nodarbinātībai; — starptautiska izkārtne ES prestiža un oriģinalitātes demonstrēšanai pasaulē.

1.2. EESK uzskata: ņemot vērā kultūras un radošo nozaru (KRN) augošo nozīmi Eiropas ekonomikas attīstībā un tās starptautiskajā darbībā, ir vajadzīga vidēja termiņa un ilgtermiņa stratēģija, lai tiktu nodrošināta: — stabila un saskaņota KRN sociālā dimensija, kas ļauj no jauna definēt un atjaunināt esošās profesionālās prasmes, nodrošināt taisnīgus darba apstākļus un veicināt neizmantotā potenciāla attīstību, kā arī — atraisīt darba vietu radīšanas potenciālu visās kultūras un radošajās nozarēs un nodrošināt kvalitatīvas darba vietas vienlaikus ar pamattiesību aizsardzību; — no jauna definēt un atjaunināt esošās profesionālās prasmes; — samazināt administratīvo un birokrātisko slogu MVU, mikrouzņēmumiem un pašnodarbinātajiem; — papildināt pārorganizācijas un pārstrukturēšanas norises ar izglītojošiem pārkvalifikācijas pasākumiem līdztekus pārredzamai informācijas sniegšanai un konsultācijām ar darba ņēmējiem, pilnībā ievērojot cilvēktiesības un cilvēka cieņu; — Eiropas, valsts un uzņēmuma līmenī veicināt strukturētu sociālo dialogu kultūrā un radošajās nozarēs kopumā; — noteikt piemērotu Eiropas pamatregulējumu, kas spēj nodrošināt kultūras daudzveidību un izvēli, samazināt administratīvo slogu un atvieglot mobilitāti gan ES iekšienē, gan starptautiskā līmenī; — tehnoloģiskā dimensija ar radošu pievienoto vērtību, kas aizsargā intelektuālā īpašuma tiesības gan iekšējā tirgū, gan it īpaši starptautiskajā līmenī; veicina pētījumus produktiem un procesiem piemērojamu jaunu tehnoloģiju un novatorisku lietojumprogrammu jomā; ar Eiropas kvalitātes zīmi enerģiski atbalsta jaunus digitālos procesus un iespējas; ar kopīgu izplatīšanas tīklu un sistēmu palīdzību nodrošina vērtības ķēžu attīstību; — teritoriālā dialoga ar pilsonisko sabiedrību dimensija, kas kultūrā un radošajās nozarēs ļauj piemērot strukturēta dialoga modeļus Eiropas, valsts un vietējā līmenī; veicina attīstību kultūrā un radošajās nozarēs, kas nepieciešamas apgabala, tā izteiksmīgo un radošo talantu, intelektuālo profesiju un nodarbinātības atveseļošanai un kvalifikācijas paaugstināšanai; — radošas un kulturālas Eiropas starptautiskā dimensija atbilstoši starptautiskajām saistībām UNESCO Konvencijā par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu. Ar šo dimensiju jāatbalsta tādi jauni uzņēmējdarbības modeļi, kuros dizains ir iekļauts vērtību ķēdē un visi dalībnieki spēj pievienot vērtību produktiem un procesiem, lai globālajos tirgos tie būtu atpazīstami kā Eiropas izcilības piemēri; jāaizsargā to darbi pret pirātismu un viltošanu ar elastīgiem, pieejamiem un efektīviem instrumentiem; — finanšu un kredītu pieejamības dimensija, kas ļauj atbalstīt nozares iniciatīvas iekšējos un starptautiskajos tirgos — arī ar nodokļu atvieglojumiem, nodokļu atlaidēm un novēršot nodokļu dubultu uzlikšanu — un nodrošināt nozares īpatnībām atbilstošus instrumentus, ar kuriem piekļūt kredītiem, un it īpaši garantijas sistēmas, kas piemērotas mikrouzņēmumiem un nemateriāla rakstura projektiem.

1.3. EESK aicina Komisiju precīzi pārbaudīt ES acquis piemērošanu kultūrai un radošajām nozarēm, it īpaši attiecībā uz konkurences politikas, intelektuālā īpašuma tiesību un darba tiesību regulējumu, kā arī starp ES un trešām valstīm noslēgto starptautisko nolīgumu klauzulu ievērošanu.

1.4. Komiteja ierosina Komisijai izskatīt iespējas un kārtību, kādā izveidot radošo nozaru un kultūras aprindu paplašinātu forumu ar mērķi —, arī izmantojot uz līdzdalību vērstu prognozēšanu, — labāk apzināt visus šīs jomas dalībniekus, un izstrādāt galvenos punktus vidēja termiņa un ilgtermiņa stratēģiskam rīcības plānam, lai atjaunotu izaugsmi un kvalitatīvu darba vietu radīšanu; šāds rīcības plāns jābalsta uz vietēja, reģionāla un Eiropas līmeņa transversālu stratēģiju, kurā aktīvi iesaistītas dalībvalstis, vietējās un reģionālās pašvaldības, sociālie partneri un pilsoniskā sabiedrība.

1.5. Komiteja aicina nekavējoties uzsākt konkrētas iniciatīvas, lai apkarotu nestabilu nodarbinātību kultūras un radošajās nozarēs, nodrošinātu vienlīdzīgus darba apstākļus visiem nozares darbiniekiem, it īpaši pašnodarbinātiem vai tiem, kas veic nestandarta darbu uz apakšuzņēmuma līguma noteikumiem, sevišķi attiecībā uz dežūru pēc izsaukuma, un lai visiem garantētu drošu un vienlīdzīgu piekļuvi digitālajiem tīkliem.

1.6. EESK vērš Komisijas uzmanību uz nepieciešamību pielāgot tiesisko regulējumu KRN īpatnībām, it īpaši intelektuālā īpašuma, administratīvā darba un nodokļu vienkāršošanas jomā un nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi saistībā ar PVN iespiestiem un digitāliem plašsaziņas līdzekļiem, īpaši nozares mazajiem uzņēmumiem.

1.7. EESK uzskata, ka būtu lietderīgi pārdomāt, kā, izmantojot Eiropas Pilsoņu gada priekšrocības, īstenot uz iedzīvotājiem vērstu strukturētu dialogu ar pilsonisko sabiedrību.

2. Kultūras un radošās nozares Eiropā

2.1. Kultūras un radošās nozares ir viens no Eiropas nozīmīgajiem stratēģiskajiem resursiem: Eiropas izcilība un konkurētspēja kultūras un radošajās nozarēs veidojusies, pateicoties mākslinieku, autoru, radošo darbinieku, profesionāļu un uzņēmēju, respektīvi, ar tradicionālajiem un novatoriskiem talantiem, kā arī formālām un neformālām prasmēm apveltītu subjektu pūliņiem, un šos talantus un prasmes vajadzētu saglabāt, veicināt un atbalstīt.

2.2. Komiteja jau agrāk ir uzsvērusi: “Stratēģijā “Eiropa 2020” atzīts, ka Eiropas kultūras un radošās nozares ir ļoti svarīgas izaugsmei, konkurētspējai, kā arī ES un tās iedzīvotāju nākotnei. (..) Kultūras un radošajās nozarēs veidojas daudz augstāka pievienotā vērtība nekā citās nozarēs, un tās virza vietējo attīstību un rūpniecības pārmaiņas.” (1)

2.3. Saskaņā ar definīcijām 2010. gada Zaļajā grāmatā (2) kultūras nozares “ir tādas nozares, kurās ražo un izplata preces un pakalpojumus, ar kuriem, kad tos izstrādes laikā vērtē pēc to atribūtiem, pielietojuma vai galamērķa, īsteno vai pauž kultūras izpausmes, neatkarīgi no to iespējamās tirdzniecības vērtības — tas atbilst UNESCO 2005. gada Konvencijai (3). Savukārt radošās nozares “ir tādas nozares, kurās izmanto kultūru kā izejmateriālu un kurām ir kultūras dimensija, kaut gan šo nozaru devums ir pārsvarā funkcionāls”. Tajās ietilpst “arhitektūra un dizains, kuri radošus elementus integrē plašākā procesā, kā arī tādas apakšnozares kā, piemēram, lietišķā grafika, modes dizains vai reklāma”.

2.4. Kultūras un/vai radošo nozaru aptverto jomu robežas joprojām nav skaidras (4), tāpēc ir grūti noteikt to faktisko ieguldījumu iekšzemes kopproduktā un nodarbinātības attīstībā.

2.5. Priekšlikumā pamatprogrammai “Radošā Eiropa” (5), par kuru Komiteja jau paudusi viedokli (6), 2. pantā noteikts, ka ““kultūras un radošās nozares” ir visas nozares, kuru darbību pamatā ir kultūras vērtības un/vai mākslas un radošas izpausmes — neatkarīgi no tā, vai šīs darbības ir vai nav vērstas uz tirgu, kā arī neatkarīgi no tās struktūras veida, kas tās īsteno”. Tajās noteikti vajadzētu ietvert izdevējdarbības un poligrāfijas rūpniecības, iespiesto plašsaziņas līdzekļu un digitālo nozari.

2.6. Minētās nozares 2008. gadā veidoja 4,5 % no Eiropas Savienības IKP, un tajās bija nodarbināti 3,8 % jeb 8,5 miljoni darba ņēmēju (7).

2.7. Eiropas Parlaments piekrīt iepriekš minētajai definīcijai un papildina to ar muzejiem un modes nozari.

2.8. Neraugoties uz to, ka kultūras un radošo nozaru ieguldījums Eiropas ražošanā ir ļoti nozīmīgs, piedzīvo izaugsmi un ievērojami ietekmē nodarbinātību (8), daudzo definīciju esamība — gan WIPO, ESAO, Unctad un UNESCO, gan Eiropas Padomes sniegtā definīcija — nozīmē, ka darbam trūkst stabila pamata un starptautiski salīdzināmas statistikas: Eiropas Savienībā minēti dati, ka KRN īpatsvars IKP ir 2,6 % (Zaļā grāmata), 3,3 % (programma “Radošā Eiropa”), 4,5 % (9) un visbeidzot 6,5 % (Eiropas Padome); savukārt nodarbināto skaits svārstās no 5 līdz 8,5 (10) un pat gandrīz 18 miljoniem (11) darbinieku.

2.9. Kultūras un radošo nozaru dažādība ir atspoguļota nozares struktūrā, kurā dominē mazie, vidējie un mikrouzņēmumi, kas veido aptuveni 80 % no kopējā klāsta. Lielo uzņēmumu īpatsvars nozarē ir mazāks par 1 %, taču tajos ir nodarbināti vairāk nekā 40 % darbinieku (12).

2.10. Šāda kultūras un radošo nozaru struktūra Eiropā ir problemātiska daudzos aspektos: no prasmju attīstības līdz piekļuvei finansējumam, no jaunu uzņēmējdarbības modeļu veicināšanas līdz intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzībai, no grūtībām piekļūt starptautiskajiem tirgiem līdz saikņu ar citām nozarēm uzlabošanai, nemaz nerunājot par grūtībām saistībā ar kvalifikāciju (formālu un neformālu) savstarpēju atzīšanu (13) utt.

2.11. Eiropā nozarēm, kas veido nerūpniecisko kodolu, tas ir, vizuālajai mākslai, izrādēm un vēsturiskajam un mākslas mantojumam, bieži ir spēcīga stratēģiska nozīme; savukārt Amerikas Savienotajās Valstīs galvenā nozīme ir rūpniecības nozarēm, kas ir lielā mērā orientētas uz tirgu.

2.12. Amerikas modelis kalpo par dabisku atsauci valstīm, kurām galvenais ir izveidot kultūras ražošanas sistēmu, kas ir gandrīz neatkarīga no publiskā finansējuma un spēcīgi orientēta uz peļņas gūšanu.

2.13. Japāna nosaka virzienu ne tikai Āzijā, ņemot vērā, ka laika gaitā tajā attīstījās gadsimtiem seni un ārkārtīgi specifiski ražošanas veidi ar jaunām un oriģinālām kultūras industrijas formām, kas vērstas uz visplašāko sabiedrību un uz panākumiem tirgū.

2.14. Ķīnā milzīgas pūles tiek ieguldītas kultūras infrastruktūras izveidē un īstenota izlēmīga stratēģija, kas ierobežo Amerikas kultūras satura izplatīšanos, kā arī vērojama izteikta interese par Eiropas organizatoriskajiem modeļiem un valsts politikas lomu vietējo kultūras sistēmu veidošanā un atbalstīšanā.

2.15. Indijā kultūras nozare, kas piedzīvojusi visstraujāko attīstību, ir kino industrija ar ārkārtīgi lielu apgrozījuma pieaugumu, taču tās ražojumi ir lielā mērā balstīti tradicionālajā indiešu kultūrā un tādējādi ārvalstu publikā neizraisa lielu interesi.

2.16. Latīņamerikā šobrīd norisinās dinamiska kultūras nozaru izaugsme, arī pateicoties spāņu kultūras ietekmei Savienotajās Valstīs un Meksikas straujajai ekonomiskajai un demogrāfiskajai augšupejai, savukārt Brazīlijā vērojams nozīmīgs kultūras uzplaukums arī ārpus mūzikas jomas. Arī Āfrikā patlaban attīstās oriģināla kultūras dvēsele, kas smeļ iedvesmu arī daudzajos kontaktos ar Eiropas kultūras pasauli: no abu kontinentu mijiedarbības un mākslinieciskās izglītības mēs varam daudz uzzināt par kāda reģiona ikdienas dzīvi un vispārējo kultūru un tādējādi likvidēt šķēršļus, kas apgrūtina sadarbību.

2.17. EESK vienmēr ir uzsvērusi, cik svarīga ir stratēģija, kuras mērķis ir pilnībā izvērst ES kultūras nozaru un radošo profesiju potenciālu, lai veicinātu nodarbinātību un izaugsmi: Eiropas kultūras un radošo nozaru problēmas jau 2004. gadā tika aplūkotas pēc komisāres Viviane Reding pieprasījuma izstrādātā atzinumā (14). Tajā minētās nostādnes tika uzsvērtas un padziļinātas vairākos turpmākajos atzinumos (15).

2.18. Eiropa ar lielu atrāvienu ir pasaulē vadošais līderis radošo nozaru produktu eksporta jomā. Lai šo pozīciju saglabātu, mums jāiegulda līdzekļi, lai veidotu šo nozaru spēju darboties pāri valstu robežām. Par to 2009. gada 12. maijā izteikusies Padome un 2011. gada 12. maija rezolūcijā — Eiropas Parlaments.

3. Vispārīgas piezīmes

3.1. Komiteja apzinās, ka Eiropas izcilība un konkurētspēja kultūras jomā un radošajās nozarēs veidojusies, pateicoties mākslinieku, radošo darbinieku, autoru, profesionāļu un uzņēmēju, respektīvi, ar tradicionāliem un novatoriskiem talantiem, kā arī formālām un neformālām prasmēm apveltītu subjektu pūliņiem, un šos talantus un prasmes vajadzētu saglabāt, veicināt un atbalstīt.

3.2. EESK ir pārliecināta, ka kultūra un radošums savu izpausmju daudzveidībā ir viens no Savienības identitātes un leģitimitātes pamatelementiem: vienotība daudzveidīgā radošumā un kultūrā, kam jākļūst par raksturīgu iezīmi uz zināšanām balstītas Eiropas ekonomikas attīstībā.

3.3. Lai respektētu un veicinātu Eiropas kultūras identitāti un nodrošinātu KRN pilnīgu ilgtspēju, Kopienas pasākumi KRN atbalstam jāīsteno atbilstoši Eiropas sociālajam modelim, demokrātijas principiem un vides standartiem.

3.4. Eiropas un valstu līmenī veiktie daudzie pētījumi liecina, ka kultūras un radošās nozares visur saskaras ar līdzīgiem izaicinājumiem: — ļoti sadrumstalots Eiropas tirgus; — uzņēmumu struktūrā dominē MVU un mikrouzņēmumi (80 %); — ražošanas un izplatīšanas jomā pieaug digitalizācijas un jauno tehnoloģiju pastiprinātas izmantošanas ietekme; — aizvien straujāka globalizācija: parādās jauni dalībnieki un jauni konkurenti; — prasmju ātra novecošana un arvien jaunu vajadzību rašanās; — intelektuālā īpašuma tiesību vāja aizsardzība, it īpaši starptautiskā līmenī; — grūtības piekļūt finansējumam un ieguldījumiem novatoriskās tehnoloģijās; — datu trūkums; — nav vienotas un starptautiski atzītas apskatāmās nozares un tās apakšnozaru īpatnību definīcijas; — prasība pēc lielākas sinerģijas starp radošo un kultūras pasauli un novatoriskām tehnoloģijām; — nepieciešamība izvērst partnerību starp izglītības un apmācības nozarēm, uzņēmumiem un darbību radošuma un kultūras jomā; — kvalitātes paaugstināšana un karjeras iespēju uzlabošana, vērtību ķēdē atzīstot “radošo vērtību”; — sociālā dempinga apkarošana kultūrā un radošajās nozarēs.

3.5. EESK uzskata, ka, ņemot vērā kultūras un radošo nozaru nozīmīgumu un sarežģītību, ir vajadzīgs saskaņots Kopienas stratēģisks plāns ilgākam laika posmam ar detalizētām valstu un reģionālajām darba programmām, kā arī izmērāmiem un pārbaudāmiem, ceļvedī izklāstītiem mērķiem, un tas būtu jāuzrauga Komisijai un Parlamentam. Plānā jānosaka uzdevumi un atbildība dažādos rīcības līmeņos — vietējā, reģionālajā, valsts un ES līmenī.

3.6. Tāpēc Komiteja aicina Komisiju izstrādāt jaunu, koordinētu stratēģiju vidējam un ilgam laikposmam, kuras pamatā būtu līdzdalīgs un kopīgs redzējums līdz 2020. gadam un kurā būtu pilnībā ņemtas vērā KRN īpatnības un piedāvāts pamats, kas nepieciešams novatoriskiem ieguldījumiem šajās nozarēs un kvalificētu cilvēkresursu attīstībai.

3.7. Turklāt šādā stratēģijā noteikti jāņem vērā, ka KRN ir raksturīgs nesamērīgi augsts netipisku nodarbinātības veidu īpatsvars, it īpaši dežūras pēc izsaukuma, un tajās uz pagaidu darba līguma pamata strādā daudzi neatkarīgie profesionāļi, liels skaits pašnodarbināto un mikrouzņēmumu, kas bieži sastāv no viena cilvēka, kā arī liela tādu MVU grupa, kuros ir mazāk nekā 10 darbinieku (16). Darbinieku atalgojums tādējādi bieži ir neregulārs un dažkārt ir tuvu nabadzības slieksnim vai zem tā.

3.8. Daudzi darbinieki saskaras ar sarežģītiem darba apstākļiem un pamata sociālo tiesību aizsardzības trūkumu. It īpaši sievietes, kas veido lielu nozares darbaspēka daļu, saskaras ar nopietnu diskrimināciju, galvenokārt saistībā ar nodarbinātības un darba apstākļiem, kā arī ievērojamu nevienlīdzību algas un samaksas ziņā.

3.9. Nozarē strādā relatīvi liels pašnodarbināto skaits. Šī kategorija bieži dalās divās galējībās: vienā pusē ir augsti kvalificēti profesionāļi ar lielu pieredzi un stabilu tirgus pozīciju; otrā pusē ir pašnodarbinātie, kuru statuss kalpo vienīgi darba veikšanai par zemu samaksu, lai klientam atvieglotu administratīvo un finanšu slogu. Pirms kāda laika ILO vērsa uzmanību uz iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu šajā nozarē (17).

3.9.1. Ir arī taisnība, ka KRN kopumā ir skārusi ekonomikas krīze, kas izpaužas kā taupības pasākumi un publiskā atbalsta bezprecedenta samazināšana kultūrai visā Eiropā.

3.10. EESK uzskata, ka arī kultūras un radošajās nozarēs jāīsteno tādi paši pasākumi, kādus tā ierosinājusi savos atzinumos par pārstrukturēšanas procesu prognozēšanu (18). Kultūras un radošajās nozarēs strauji mainās tehnoloģijas un uzņēmējdarbības modeļi, un daudzi uzņēmumi iespiestās preses digitalizācijas, publiskā atbalsta samazināšanas, uzņēmumu pārņemšanas un apvienošanās dēļ pārorganizē savu ražošanu.

3.11. Šādām pārmaiņām ir tieša ietekme uz KRN darba ņēmējiem, kas bieži izpaužas kā darbinieku atlaišana, algu samazinājums, priekšlaicīgas pensionēšanās plāni, pagaidu darba plašāka izmantošana, darba apstākļu pasliktināšanās un stresa palielināšanās, īsāki darba līgumi, kā arī darba ņēmēju neinformēšana un nekonsultēšana.

3.12. Lai Savienībā nodrošinātu kultūras daudzveidību un bagātību, Komiteja uzskata, ka būtu lietderīgi izvairīties no ražošanas un izplatīšanas pārmērīgas koncentrācijas. EESK ierosina prioritāri izmantot digitālos tīklus un metarajonus, kas ļauj sasniegt ieguldījumu kritisko masu, stiprināt pētniecību un iekļūšanu starptautiskā apritē, tādējādi saglabājot darba vietas.

3.13. Tāpat EESK uzskata, ka ES un valstu līmenī jāapvieno spēki ar mērķi atbalstīt izglītības un jaunu, aktuālu profesionālo kvalifikāciju programmas un tālākizglītības pasākumus, lai ņemtu vērā nozarē notiekošās pārmaiņas un nemitīgi attīstītu atbilstošu profesionālo kvalifikāciju un prasmes. Lai saglabātu ES pašreizējo vadošo pozīciju un sasniegtu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus, ir jāpaātrina ieguldījumi mākslinieku, radošo profesiju pārstāvju un KRN darbinieku izglītības sistēmu modernizācijā.

3.13.1. Šādi pasākumi ir vēl steidzamāki, ņemot vērā dziļās pārmaiņas, kuras saistītas ar globālās konkurences attīstību pasaulē, kuras izpaužas arī profesionālā intelektuālajā darbā un kuru dēļ nepieciešams izstrādāt aizvien vairāk jaunu koncepciju un veidu, piemēram, Eiropas zināšanu kooperatīvus, ar koncentrētām zināšanām saistīta darba veikšanai.

3.14. Komisija uzsver, ka “finanšu iestādēm nepieciešams palielināt izpratni par šo nozaru ekonomisko potenciālu un veidot spējas novērtēt uzņēmumus, balstoties uz nemateriāliem aktīviem”, taču tas pirmkārt un galvenokārt jāattiecina uz ES budžeta shēmu 2014.–2020. gadam. Ir jānovērš pašreizējās neskaidrības, tādas kā saistībā ar Erasmus, pārveidojot ES pasākumu programmas un instrumentus (struktūrfondus, EIB, EIF u.c.) tā, lai tie ietvertu un veicinātu arī tādu inovāciju, kas “nav tehnoloģiska”, un KRN starptautisko konkurētspēju.

3.15. Turpmākās kohēzijas politikas sagatavošanā laikposmam no 2014. gada jāņem vērā mācība, kas gūta no projektiem un pētījumiem par tādu instrumentu īstenošanu, kuri ļauj pilnībā atraisīt visu kultūras jomas potenciālu. EESK uzskata, ka sadarbībā ar publiskajām iestādēm un attiecīgajām organizētas pilsoniskās sabiedrības pārstāvības struktūrām kultūras un radošās nozares jāiekļauj integrētajās reģionu vai pilsētu attīstības stratēģijās.

3.16. Ir vajadzīgs Kopienas satvars, kas atvieglotu mākslinieku un radošo darbinieku, viņu darbu, pakalpojumu un izplatīšanas sistēmu mobilitāti; tajā jāietver kvalifikāciju savstarpēja atzīšana, progresīvi izglītības un apmācības instrumenti gan Eiropas kultūras un radošajā telpā, gan ārpus tās, un ar tā palīdzību praksē jāīsteno ieteikumi, kurus izstrādājusi Komisijas ekspertu grupa jautājumā par mākslinieku mobilitāti (19).

3.17. EESK uzsver, ka kultūras un radošās nozares palīdz veicināt pārmaiņas vietējā ekonomikā, atvieglo jaunu ekonomiskās darbības veidu rašanos, rada jaunas un ilgtspējīgas darba vietas (20) un palielina Eiropas reģionu un pilsētu pievilcīgumu, kā aprakstīts pētījumā “The rise of the creative class” (21).

3.18. EESK uzskata, ka vienam no galvenajiem reālas, jaunas KRN stratēģijas elementiem jābūt Kopienas rīcības plānam “Creative Europe Open to the World – CEOW” (“Pasaulei atvērta radoša Eiropa”), lai nodrošinātu mākslinieku un kultūras un radošo nozaru klātbūtni svarīgākajos starptautiskajos tirgos, ieviešot īpašus noteikumus un atvieglojot tirdzniecību ar trešām valstīm, kā arī vienojoties par precīzām un saistošām klauzulām Savienības divpusējos un daudzpusējos nolīgumos.

4. Īpašas piezīmes

4.1. Piemērota normatīvā regulējuma veicināšana

4.1.1. Dalībvalstīm un Komisijai ar sociālo partneru pilnu atbalstu un aktīvu iesaistīšanos būtu jāveic īpaši regulējoši pasākumi, kas atbilst KRN īpatnībām un ietver piemērotus konkurences noteikumus, lai izvairītos no tirgus pārmērīgas koncentrācijas un saglabātu kultūras daudzveidību, plašas patērētāju izvēles iespējas un uzņēmējdarbības veidu dažādību.

4.1.2. Dalībvalstīm būtu jāsamazina administratīvais un birokrātiskais slogs, kas it īpaši apgrūtina kultūras un radošo nozaru MVU un pašnodarbinātos, un jāvienkāršo pakalpojumu sniegšanas procedūras, kā arī jāatvieglo pakalpojumu, mākslinieku un kultūras jomas darbinieku mobilitāte.

4.2. Piekļuve finansējumam, ES finansiālais atbalsts un publiskā un privātā sektora partnerība

4.2.1. Arī gadījumos, kad KRN ir lielākoties orientētas uz tirgu, tās tomēr ir individuālu radošo darbinieku, autoru, mākslinieku, aktieru un citu interpretu darba rezultāts, un tām nepieciešama vienkārša piekļuve finansējumam un kredītiem: finansiālo atbalstu kultūras un radošajām nozarēm ir svarīgi saistīt ar labu darba apstākļu radīšanu un saglabāšanu visām darbinieku kategorijām, arī finansiālā aspektā.

4.2.2. Tātad ir jāveido fiskālā vide, kas atbalsta MVU attīstību un pašnodarbinātos, atbrīvojot tos no nodokļu dubultas uzlikšanas pārrobežu un starptautiskās mobilitātes gadījumā un ieviešot atbilstošas sociālās drošības sistēmas.

4.2.3. Lai nodrošinātu KRN ilgtspēju un veicinātu preču un pakalpojumu kultūras daudzveidību, Eiropas Savienībai un dalībvalstīm jāatbalsta publiskā un privātā sektora sadarbība.

4.2.4. ES un dalībvalstīm ir jāuztur salīdzinošās novērtēšanas mehānismi attiecībā uz garantiju, aizdevumu, ieguldījumu un eksporta stimulu kārtību, lai radošiem un kultūras projektiem atvieglotu noteikumus par piekļuvi privātiem finansēšanas mehānismiem un veicinātu saikņu veidošanos starp nekomerciālām nozarēm, kas bieži saņem publisko finansējumu, un uz tirgu vairāk orientētām nozarēm kā dizains, mode un reklāma.

4.2.4.1. EESK iesaka izstrādāt — karti ar .pēdējos trijos gados veiktajiem Eiropas svarīgākajiem pasākumiem kultūras un radošajās nozarēs; — bilanci par KRN piešķirto finansējumu pēdējo trīs gadu laikā; — pārskatu par rezultātiem, kas iegūti, kultūras un radošajām nozarēm piemērojot atklātās koordinācijas metodi.

4.3. Radoša un kulturāla uzņēmējdarbība un uzņēmējdarbības modeļi

4.3.1. Jaunu uzņēmējdarbības modeļu izstrādei nepieciešams akceptēt jaunas digitalizācijas, remixing, mashing un sampling (iztveršanas) metodes, proti, spēju izmantot multivides datni, kurā ir viens vai visi teksta, grafiska attēla, audio, video vai animācijas elementi no jau esošiem avotiem, lai radītu jaunu, atvasinātu darbu vai izmantotu tos par paraugu.

4.3.2. Modelis “creativity for social quality” (radošums sociālai kvalitātei) ietver kultūru, teritoriju un sabiedrību radošos apgabalos, kā arī pasākumus, ar kuriem mobilizē zināšanas un palīdz iesaistīt dizainerus kā brokerus jeb starpniekus, kas atvieglo saskarsmes procesus starp izstrādi, tehnoloģiju un ražošanu.

4.3.3. EESK uzskata, ka ir svarīgi atbalstīt tādus jaunus uzņēmējdarbības modeļus, kuros dizains ir iekļauts vērtību ķēdē un visi dalībnieki spēj pievienot vērtību produktiem un procesiem, lai globālajos tirgos tie būtu atpazīstami kā Eiropas izcilības piemēri.

4.3.4. EESK uzskata, ka ir svarīgi arī veicināt pārrobežu un starptautisko mobilitāti un spējas piesaistīt profesionālus un talantīgus cilvēkus, kā arī zināšanu nodošanu, uzņēmējdarbības pieredzes un prasmju apmaiņu, dažādu ES autoru tīklu un klasteru veidošanu un dažādas ES ekonomikas nozares.

Briselē, 2013. gada 17. aprīlī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs Henri MALOSSE

(1) OV C 51, 17.2.2011., 43.–49. lpp.

(2) COM(2010) 183 final.

(3) Sk. http://portal.unesco.org/culture/en/ev.php-URL_ID=33232&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=201.html

(4) European Statistical System Network on Culture ESSnet-Culture - Final Report 10/2012.

(5) COM(2011) 785 final.

(6) OV C 181, 21.6.2012., 35.–39. lpp.

(7) Sk. arī TERA Consultants 2010. gada ziņojumu un 2010. gada ziņojumu par ES konkurētspēju, COM(2010) 614 final.

(8) Saskaņā ar Eurostat datiem laikā no 2008. līdz 2011. gadam kultūras un radošajās nozarēs nodarbinātība uzrādīja labāku izaugsmes spēju nekā ES ekonomika kopumā.

(9) TERA Consultants, 2010.

(10) TERA Consultants, 2010.

(11) Sk. 2006. gada ziņojumu “The Cultural Economy of Europe” (CEOE).

(12) Sk. The study on the entrepreneurial dimension of cultural and creative industries (Pētījums par kultūras un radošo nozaru uzņēmējdarbības dimensiju).

(13) OV C 175, 28.7.2009., 63.–72. lpp.

(14) OV C 108, 30.4.2004., 68.–77. lpp.

(15) Atzinumi OV C 181, 21.6.2012., 35.–39. lpp.; OV C 228, 22.9.2009., 52.–55. lpp.; OV C 132., 3.5.2011., 39.–46. lpp.; OV C 68, 6.3.2012., 28.–34. lpp.; OV C 48, 15.2.2011., 45.–50. lpp; OV C 27, 3.2.2009., 119.–122. lpp.; OV C 51, 17.2.2011., 43.–49. lpp.; OV C 112, 30.4.2004., 57.–59. lpp.; OV C 110, 9.5.2006., 34.–38. lpp.; OV C 248, 25.8.2011., 144.–148. lpp.; OV C 229, 31.7.2012., 1.–6. lpp.; OV C 255, 14.10.2005., 39.–43. lpp.; OV C 117, 30.4.2004., 49.–51. lpp.; OV C 228, 22.9.2009., 100.–102. lpp.; OV C 77, 31.3.2009., 63.–68. lpp.

(16) 27 ES valstu līmenī kultūras nozarēs pagaidu darba līgumi ir 25 % darbinieku, savukārt kopējā nodarbinātībā šis skaits ir 19 %; mājās strādājošo cilvēku skaits ir divas reizes lielāks (26 %) nekā nodarbinātības jomā kopumā. Arī to cilvēku skaits, kuriem ir vairāk nekā viens darbs, kultūras jomā ir lielāks (6 %) nekā kopējā nodarbinātībā (4 %). Sk. Cultural Statistics, Eurostat pocketbooks, 2011. gada izdevums.

(17) Sk. atzinumu CESE “Pašnodarbinātā statusa ļaunprātīga izmantošana”, OV C 161, 06.06.2013.

(18) OV C 299, 4.10.2012., 54.–59. lpp.

(19) Sk. http://ec.europa.eu/culture/documents/moc_final_report_en.pdf.

(20) Sk. Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvu, Eiropadomes samits 8.2.2013.

(21) ASV eksperts pilsētu attīstības jautājumos Richard Florida.