KOPĪGĀ KONSULĀRĀ INSTRUKCIJA DIPLOMĀTISKAJĀM PĀRSTĀVNIECĪBĀM UN KONSULĀRAJIEM DIENESTIEM ATTIECĪBĀ UZ VĪZĀM

(2005/C 326/01)

SATURS

Pieteikumu izskatīšanas pamatkritēriji

PIELIKUMI KOPĪGAJAI KONSULĀRAJAI INSTRUKCIJAI PAR VĪZĀM

Kopīgs to trešo valstu saraksts, kuru pilsoņus no vīzu prasībām atbrīvo dalībvalstis, kam uzliek saistības Regula (EK) Nr. 539/2001, kuru groza Regula (EK) Nr. 2414/02001 un Regula (EK) Nr. 453/2003

KOPĪGĀ KONSULĀRĀ INSTRUKCIJA

Par vīzām Šengenas Konvencijas līgumslēdzēju pušu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem

TEMATS: Noteikumi, kas reglamentē visu Līgumslēdzēju Pušu teritorijā derīgu vienotu vīzu izsniegšanu

I. VISPĀRĒJI NOTEIKUMI

1. Darbības joma

Šādi kopēji noteikumi, kas ir balstīti uz 3. nodaļu (1. un 2. iedaļu) 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajā Konvencijā, ar kuru īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas līgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām un kurai pēc tam ir pievienojusies Itālija, Spānija, Portugāle, Grieķija un Austrija (še turpmāk saukta “Konvencija”), attiecas uz visu Līgumslēdzēju Pušu teritorijā derīgu vīzu vizītei, kas pārsniedz trīs mēnešus, tostarp tranzīta vīzu, pieteikumu izskatīšanufn. (1)

Uz vīzām, kas paredzētas apmeklējumiem, kuras ir ilgākas par trim mēnešiem, attiecas attiecīgas valsts procedūras, un šo vīzu turētājiem dod tiesības uzturēties tikai attiecīgās valsts teritorijā. Tomēr šādas vīzas to turētājiem dod tiesības šķērsot citu Līgumslēdzēju Pušu teritorijas, lai sasniegtu tās Līgumslēdzējas Puses teritoriju, kura izsniegusi vīzu, ja šie turētāji ir izpildījuši 5. panta 1. punkta a), d) un e) apakšpunktā minētās ieceļošanas prasības un nav tās Līgumslēdzējas Puses meklēto personu sarakstā, kuras teritoriju viņi vēlas šķērsot.

2. Vīzu veidi un to definīcija

2.1. Vienotas vīzas

Vienotas vīzas ir atļauja vai lēmums, kas izpaužas kā Līgumslēdzējas Puses ielīmēta ielīme pasē, ceļošanas dokumentā vai citā dokumentā un kas dod tiesības turētājam šķērsot robežu. Tās dod tiesības ārvalstniekiem, uz kuriem attiecas vīzu režīms, ierasties pie vīzu izsniegušās vai citas Līgumslēdzējas Puses ārējās robežas un atkarībā no vīzas veida pieprasīt tranzīta vai uzturēšanās tiesības, ja ir ievēroti pārējie tranzīta un ieceļošanas nosacījumi. Vienotā vīza pati par sevi automātiski nepiešķir ieceļošanas tiesības.

2.1.1. Lidostas tranzīta vīzas

Ārvalstniekiem, kam šāda vīza ir vajadzīga, tā dod tiesības starpnolaišanās laikā vai pārsēšanās laikā no viena starptautiska lidojuma posma uz citu šķērsot lidostu starptautiskās tranzīta zonas, neieejot attiecīgās valsts teritorijā. Šīs vīzas prasība ir izņēmums vispārējām tiesībām uz bezvīzu tranzītu caur iepriekš minētajām starptautiskajām tranzīta zonām.

Šī veida vīza ir vajadzīga 3. pielikumā uzskaitīto valstu valstspiederīgajiem un personām, kas var nebūt šo valstu valstspiederīgie, bet kuru ceļošanas dokumentus ir izdevušas šo valstu iestādes.

Atbrīvojumi no lidostas tranzīta vīzu režīma prasībām ir izklāstīti 3. pielikuma III iedaļā.

2.1.2. Tranzīta vīzas

Šīs vīzas dod tiesības ārvalstniekiem, kas ceļo no vienas trešās valsts uz citu trešo valsti, šķērsot Līgumslēdzēju Pušu teritorijas.

Vīza turētājam dod tiesības šķērsot šādu teritoriju vienu, divas vai – izņēmuma kārtā – vairāk reižu ar nosacījumu, ka neviens tranzīts nav ilgāks par piecām dienām.

2.1.3. Īstermiņa jeb ieceļošanas vīzas: vairākkārtējas ieceļošanas vīzas

Šī vīza dod tiesības ārvalstniekiem, kuri vēlas ieceļot Līgumslēdzēju Pušu teritorijā un kuru ieceļošanas mērķis nav imigrēt, uzturēties nepārtrauktā apmeklējumā vai vairākos apmeklējumos, kas kopumā nav ilgākas par trim mēnešiem pusgada laikā no pirmās ieceļošanas reizes. Parasti šo vīzu var izsniegt vienai vai vairākām ieceļošanas reizēm.

Ārvalstniekiem, kam bieži jādodas uz vienu vai vairākām Šengenas valstīm, piemēram, komandējumos, īstermiņa vīzas var izsniegt vairākiem apmeklējumiem, ja šie apmeklējumi kopumā nav ilgāki par trim mēnešiem pusgadā. Šāda vairākkārtējās ieceļošanas vīza var būt derīga vienu gadu, izņēmuma gadījumos konkrētām personu kategorijām – ilgāk par vienu gadu. (sk. V 2, 2.1)

2.1.4. Grupas vīzas

Šī vīza ir tranzīta vīza vai vīza, kuras derīguma termiņš nav ilgāks par trīsdesmit dienām un kuru, ja vien attiecīgās valsts tiesību akti neparedz citādāk, drīkst ielīmēt grupas pasē, kas izdota ārvalstnieku grupai, kura izveidota, pirms pieņemts lēmums par ceļošanu, ar nosacījumu, ka grupas locekļi ieceļo valsts teritorijā, uzturas tajā un to atstāj kā grupa.

Grupas vīzas var izsniegt grupām, kurās ir no 5 līdz 50 cilvēkiem. Personai, kas ir atbildīga par grupu, ir vajadzīga individuāla pase un vajadzības gadījumā individuāla vīza.

Atkāpjoties no iepriekš minētā, grupas tranzīta vīzu var izdot jūrniekiem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 415/2003 (2003. gada 27. februāris) par vīzu izsniegšanu uz robežas, tostarp par šādu vīzu izsniegšanu jūrniekiem tranzītā (2).

2.2. Ilgtermiņa vīzas

Vīzas apmeklējumiem, kas ir ilgāki par trim mēnešiem, ir valsts vīzas, ko izsniedz viena no dalībvalstīm saskaņā ar saviem tiesību aktiem.

Tomēr šāda vīza laikposmā, kas nav ilgāks par trim mēnešiem, skaitot no vīzas derīguma sākuma datuma, vienlaicīgi ir derīga kā vienota īstermiņa vīza, ja tā ir izsniegta saskaņā ar kopējiem nosacījumiem un kritērijiem, kas pieņemti saskaņā ar attiecīgiem iepriekš minētās Konvencijas 3. sadaļas 1. nodaļas noteikumiem vai atbilstīgi tiem, un tās turētājs izpilda ieceļošanas prasības, kas minētas Konvencijas 5. panta 1. punkta a), c), d) un e) apakšpunktā un ietverti šīs Instrukcijas IV sadaļā. Citos gadījumos šāda vīza turētājam ļauj šķērsot dalībvalsts teritoriju, lai sasniegtu tās dalībvalsts teritoriju, kura izsniegusi vīzu, tikai tranzītā, ja vien turētājs izpilda ieceļošanas prasības, kas minētas Konvencijas 5. panta 1. punkta a), d) un e) apakšpunktā, un nav minēts tās dalībvalsts meklēto personu sarakstā, kuras teritoriju viņš tranzītā vēlas šķērsot.

2.3. Vīzas ar ierobežotu teritoriālo derīgumu

Izņēmuma gadījumos, kad vīza ir derīga tikai vienas vai vairāku Līgumslēdzēju Pušu teritorijā, šādu vīzu ielīmē pasē, ceļošanas dokumentā vai citā dokumentā, kas turētājam dod tiesības šķērsot robežu, ja ieceļošana un izceļošana notiek tikai caur šīs vai šo Līgumslēdzēju Pušu teritoriju (sk. šīs instrukcijas V sadaļas 3. punktu).

2.4. Vīza, ko izsniedz uz robežas (3)

2.5. Vīzām līdzvērtīgi dokumenti, kas atļauj šķērsot ārējās robežas: FTD/FRTD

Lai atvieglotu tranzītu, var izsniegt vienkāršota tranzīta dokumentu (FTD) vai vienkāršota dzelzceļa tranzīta dokumentu (FRTD) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 693/2003 (4) un Padomes Regulu (EK) Nr. 694/2003 (5) (sk. 17. pielikumu).

II. ATBILDĪGĀ DIPLOMĀTISKĀ PĀRSTĀVNIECĪBA VAI KONSULĀRAIS DIENESTS

Ārvalstniekiem, uz ko attiecas vīzu režīms (sk. 1. pielikumu) un kas vēlas ieceļot Līgumslēdzējas Puses teritorijā, ir jāiesniedz pieteikums atbildīgās diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārā dienesta vīzu daļā.

1. Atbildīgās valsts noteikšana

1.1. Valsts, kas ir atbildīga par lēmuma pieņemšanu attiecībā uz pieteikumu

Par īstermiņa vai vienoto tranzīta vīzu pieteikumu izskatīšanu ir atbildīga:

Ja no galamērķa tieši neizriet un to nepapildina citi galamērķi, pārstāvniecība vai dienests pievērš īpašu uzmanību ilgākajam apmeklējumam; ja apmeklējumu ilgums ir vienāds, būtiskākais faktors ir pirmais apmeklējums.

Ja no viena galamērķa tieši izriet vai to papildina vairāki citi galamērķi, pārstāvniecība vai dienests pievērš īpašu uzmanību apmeklējuma galvenajam iemeslam vai mērķim;

1.2. Valsts, kas pārstāv atbildīgo valsti

Ja atbildīgajai valstij nav diplomātiskas pārstāvniecības vai konsulāra dienesta attiecīgajā valstī, vienotu vīzu var izsniegt tās Līgumslēdzējas Puses pārstāvniecība vai dienests, kas pārstāv atbildīgās valsts intereses. Vīzu izdod pārstāvētās Līgumslēdzējas Puses vārdā ar tās piekrišanu un vajadzības gadījumā pēc savstarpējām galveno iestāžu apspriedēm. Ja vienai no Beniluksa valstīm ir diplomātiska pārstāvniecība vai konsulārs dienests, tā principā automātiski pārstāv pārējās Beniluksa valstis; ja tā to praktiski nespēj, tā var lūgt citu partnervalsti tās pārstāvēt vīzu jautājumos konkrētajā trešā valstī.

2. Vīzas pieteikumi, par kuriem saskaņā ar 17. panta 2. punktu jāapspriežas ar valsts galveno iestādi vai vienas vai vairāku Līgumslēdzēju Pušu galvenajām iestādēm

2.1. Apspriedes ar valsts galveno iestādi

Diplomātiskai pārstāvniecībai vai konsulāram dienestam, kas izskata pieteikumu, ir jālūdz atļauja savas valsts galvenajai iestādei, jāapspriežas ar to vai jāinformē to par lēmumu, ko tā attiecīgā gadījumā plāno pieņemt, saskaņā ar valsts tiesību aktos un praksē pieņemto kārtību un termiņiem. Gadījumi, par ko jāapspriežas ar valstīm, ir uzskaitīti 5.A pielikumā.

2.2. Apspriedes ar vienas vai vairāku Līgumslēdzēju Pušu centrālajām iestādēm

Diplomātiskai pārstāvniecībai vai konsulāram dienestam, kurā iesniegti pieteikumi, ir jālūdz atļauja savas valsts galvenajai iestādei, kurai savukārt jānosūta pieteikums vienas vai vairāku Līgumslēdzēju Pušu kompetentām galvenajām iestādēm (sk. V sadaļas 2. punkta 2.3. daļu). Kamēr Izpildu komiteja nav apstiprinājusi galīgo to gadījumu sarakstu, kuros vajadzīgas savstarpējas apspriedes, ir spēkā Kopīgās konsulārās instrukcijas pielikumā iekļautais saraksts (sk. 5.B pielikumu).

2.3. Konsultāciju procedūra pārstāvības gadījumā

3. Nerezidentu iesniegti vīzas pieteikumi

Ja pieteikumu iesniedz valstī, kas nav pieteikuma iesniedzēja dzīvesvietas valsts, un ja pastāv šaubas par personas nodomiem (jo īpaši, ja ir pamanīti nelegālas imigrācijas draudi), vīzu izsniedz tikai pēc apspriedes ar pieteikuma iesniedzēja dzīvesvietas valsts diplomātisko pārstāvniecību, konsulāro dienestu un/vai galveno iestādi.

4. Atļauja izsniegt vienotās vīzas

Izņemot 6. pielikumā minētos gadījumus, tikai Līgumslēdzēju Pušu diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārie dienesti ir tiesīgi izsniegt vienotas vīzas.

III. PIETEIKUMA PROCEDŪRAS SĀKŠANA

1. Vīzas pieteikuma veidlapas – pieteikuma veidlapu skaits

Ārvalstniekiem jāaizpilda vienotas vīzas pieteikuma veidlapa. Vienotas vīzas pieteikums jāaizpilda, izmantojot saskaņotu veidlapu, kuras paraugs ir dots 16. pielikumā.

Vismaz viens pieteikuma veidlapu eksemplārs jāaizpilda tā, lai to varētu izmantot, apspriežoties ar galvenajām iestādēm. Ciktāl to prasa attiecīgu valstu administratīvās procedūras, Līgumslēdzējas Puses var lūgt vairākus pieteikuma eksemplārus.

2. Pievienojamie dokumenti

Ārvalstniekiem jāpievieno pieteikumam šādi dokumenti:

3. Atgriešanās iespēju un iztikas līdzekļu garantijas

Ārvalstniekiem ir jāspēj uzrādīt diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulārajam dienestam, kurā tie iesniedz pieteikumu, garantiju, ka viņiem ir pietiekami daudz līdzekļu, lai nodrošinātu sev iztiku un spētu atgriezties.

4. Individuālas pārrunas ar pieteikumu iesniedzējiem

Parasti pieteikuma iesniedzēju uzaicina ierasties personīgi, lai viņš mutiski pamatotu pieteikuma iemeslus, jo īpaši tad, ja pastāv šaubas par apmeklējuma patieso mērķi vai pieteikuma iesniedzēja nodomu atgriezties sākuma valstī.

Ja pieteikuma iesniedzējs ir pazīstams vai ja attālums līdz diplomātiskai pārstāvniecībai vai konsulāram dienestam ir pārāk liels, šo prasību var atcelt, ja vien nepastāv šaubas par pieteikuma iesniedzēja godprātību, un lielu grupu gadījumā uzticama iestāde ar labu reputāciju var galvot par šo personu godprātību.

VIII sadaļas 5. punktā ir sīkāk izklāstīti noteikumi, ko piemēro privātu administratīvo aģentūru, ceļojumu aģentūru un ceļojumu rīkotāju un ceļojumu mazumtirgotāju aizpildītiem vīzas pieteikumiem.

IV JURIDISKAIS PAMATS

Vienotas vīzas drīkst izsniegt tikai tad, ja izpildīti Konvencijas 15. un 5. pantā izklāstītie ieceļošanas noteikumi. Šajos pantos teikts:

15. pants

Parasti 10. pantā minētās vīzas var izsniegt tikai tad, ja ārvalstnieks atbilst 5. panta 1. punkta a), c), d) un e) apakšpunktā minētajām ieceļošanas prasībām.

5. pants

Vīzas ar ierobežotu teritoriālo derīgumu drīkst izsniegt saskaņā ar 11. panta 2. punktā, 14. panta 1. punktā un 16. pantā izklāstītajiem noteikumiem saistībā ar 5. panta 2. punktu (sk. V sadaļas 3. punktu).

11. panta 2. punkts

14. panta 1. punkts

16. pants

“Ja Līgumslēdzēja Puse uzskata par vajadzīgu kāda 5. panta 2. punktā minēta iemesla dēļ atkāpties no 15. pantā noteiktā principa un izsniegt vīzu ārvalstniekam, kas neatbilst visām 5. panta 1. punktā minētajām ieceļošanas prasībām, vīza ir derīga tikai šīs Līgumslēdzējas Puses teritorijā, par ko tai jābrīdina pārējās Līgumslēdzējas Puses.”

V. PIETEIKUMU UN PIEŅEMTO LĒMUMU IZSKATĪŠANA

Diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulāram dienestam vispirms jāpārbauda iesniegtie dokumenti , un lēmums par vīzas pieteikumu jāpieņem, pamatojoties uz šiem dokumentiem :

Pieteikumu izskatīšanas pamatkritēriji

Izskatot vīzu pieteikumus, galvenokārt jāņem vērā: Līgumslēdzēju Pušu drošība un cīņa pret nelegālo imigrāciju, kā arī citi ar starptautiskām attiecībām saistīti aspekti. Atkarībā no valsts kāds no minētajiem aspektiem var būt svarīgs par citiem, taču nevienu no tiem nedrīkst atstāt novārtā.

Saistībā ar drošību vēlams pārbaudīt, vai ir veiktas visas vajadzīgās pārbaudes: pārbaudītas Šengenas Informācijas sistēmas datnes ar brīdinājuma informāciju (informācija, kas ļauj liegt ieceļošanu), notikušas apspriedes ar to valstu galvenajām iestādēm, uz kurām attiecas šī procedūra.

Diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests uzņemas pilnu atbildību par imigrācijas riska izvērtēšanu. Pieteikumu izskatīšanas mērķis ir atklāt tos pieteikuma iesniedzējus, kuri cenšas ieceļot Līgumslēdzēju Pušu teritorijā, lai tur apmestos uz dzīvi, par ieganstu izmantojot tādus iemeslus kā tūrisms, studijas, darījumi vai ģimenes locekļu apciemošana. Tādēļ ar īpašu piesardzību jāizturas pret “riska grupām”, citiem vārdiem, bezdarbniekiem, cilvēkiem bez regulāriem ienākumiem u.c. Šajā pašā sakarā fundamentāli svarīgas ir individuālas pārrunas ar pieteikuma iesniedzēju, lai noteiktu brauciena nolūku. Tāpat var prasīt papildu pavaddokumentus, ko, ja iespējams, saskaņo, konsulāriem dienestiem sadarbojoties vietējā mērogā. Diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulārajam dienestam arī jāizmanto vietēja mēroga konsulāra sadarbība, lai vairotu spējas noteikt nepatiesus vai viltotus dokumentus, kas iesniegti dažu vīzas pieteikumu atbalstam. Ja rodas šaubas par iesniegto dokumentu un pavaddokumentu autentiskumu, tostarp šaubas par to, cik patiess ir to saturs vai cik ticami ir intervijas laikā iegūtie apgalvojumi, diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulārajam dienestam ir jāatturas no vīzas izsniegšanas.

Turpretī, ja konsulāras sadarbības rezultātā kļuvis zināms, ka pieteikuma iesniedzējam ir bona fide personas reputācija, veic mazāk stingras pārbaudes.

1. Vīzas pieteikumu izskatīšana

1.1. Vīzas pieteikumu pārbaude:

1.2. Pieteikuma iesniedzēja personības pārbaude un pārbaude, lai noskaidrotu, vai Šengenas Informācijas sistēmā (SIS) par pieteikuma iesniedzēju nav brīdinājuma informācijas, kas ļautu liegt viņam ieceļošanu, vai pārbaude, lai noskaidrotu, vai pieteikuma iesniedzējs nerada kādus citus draudus (drošībai), kas būtu iemesls atteikumam izsniegt vīzu, vai lai noskaidrotu, vai no imigrācijas viedokļa pieteikuma iesniedzējs šā apmeklējuma laikā varētu uzturēties valstī ilgāk par atļauto laiku vai ir to darījis kādā iepriekšējā apmeklējumā.

1.3. Ceļošanas dokumenta pārbaude:

1.4. Citu dokumentu pārbaude atkarībā no pieteikuma:

Vajadzīgu pavaddokumentu skaits un veids ir atkarīgs no iespējamā nelegālās imigrācijas radīta apdraudējuma un apstākļiem konkrētajā vietā (piemēram, no tā, vai valsts valūta ir konvertējama) un dažādās valstīs var būt atšķirīgs. Attiecībā uz pavaddokumentu izvērtēšanu Līgumslēdzēju Pušu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti var vienoties par praktisku, konkrētiem apstākļiem piemērotu kārtību.

Pavaddokumentiem ir jāaptver ceļojuma mērķis, transporta veids un atgriešanās, iztikas līdzekļi un apmešanās vieta:

Novērtējot, vai apdrošināšana ir atbilstīga, dalībvalstis var noskaidrot, vai no apdrošināšanas sabiedrības prasītā apdrošināšanas summa būtu atgūstama kādā no dalībvalstīm, Šveicē vai Lihtenšteinā.

1.5. Pieteikuma iesniedzēja godprātības novērtējums

Lai novērtētu pieteikuma iesniedzēja godprātību, diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests pārbauda, vai, īstenojot vietēja mēroga konsulāru sadarbību, pieteikuma iesniedzēju atzīst par godprātīgu personu.

Turklāt saskaņā ar šīs instrukcijas VIII nodaļas 3. daļu jāizskata apmaiņas ceļā saņemtā informācija.

2. Lēmumu pieņemšanas procedūra attiecībā uz vīzu pieteikumiem

2.1. Lēmums par vīzas veidu un ieceļošanas reižu skaitu

Saskaņā ar 11. pantu, vienota vīza var būt:

2.2. Iestādes, kas iejaucas, administratīvā atbildība

Diplomātiskais pārstāvis vai konsulārās daļas vadītājs atbilstīgi savas valsts piešķirtajām pilnvarām ir pilnībā atbildīgs par praktiskiem pasākumiem, ko viņa pārstāvniecība vai konsulārais dienests veic, izsniedzot vīzas, un par šiem jautājumiem apspriežas ar saviem kolēģiem.

Diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests pieņem lēmumu, balstoties uz visu pieejamo informāciju un ņemot vērā konkrētā pieteikuma iesniedzēja situāciju.

2.3. Procedūra, ko īsteno, ja vajadzīgas iepriekšējas apspriedes ar pārējo Līgumslēdzēju Pušu galvenajām iestādēm

Līgumslēdzējas Puses ir pieņēmušas lēmumu izveidot sistēmu apspriedēm ar galvenajām iestādēm. Ja apspriežu tehniskā sistēma pārstāj darboties, atkarībā no situācijas var veikt šādus pagaidu pasākumus:

Ja pieteikumu iesniedzēji ietilpst 5.B pielikumā uzskaitītajās kategorijās, par kurām jāapspriežas ar Ārlietu ministrijas vai citas struktūras galveno iestādi (Konvencijas 17. panta 2. punkts), vienotas vīzas un ilgtermiņa vīzas, kas vienlaikus derīgas kā īstermiņa vīzas, izsniedz saskaņā ar turpmāk izklāstīto procedūru.

Diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests, kurā vīzas pieteikumu iesniegusi persona, kas ietilpst kādā no šīm kategorijām, vispirms Šengenas Informācijas sistēmā pārbauda, vai par pieteikuma iesniedzēju nav brīdinājuma informācijas, kas ļauj liegt ieceļošanu.

Pēc tam pārstāvniecība vai dienests rīkojas saskaņā ar šādu procedūru:

Ja pieteikumu izskata atbildīgās valsts pārstāvis, Līgumslēdzējas Puses galvenā iestāde, kam iesniegts pieteikums, nosūta to atbildīgās valsts galvenajai iestādei. Ja pārstāvētās valsts galvenā iestāde – vai pārstāvētājas valsts galvenā iestāde, ja to paredz pārstāvības nolīgums – pieņem lēmumu noraidīt vīzas pieteikumu, nav jāsāk vai jāturpina apspriežu procedūru ar to Līgumslēdzēju Pušu galvenajām iestādēm, kas lūgušas apspriedes.

Informācijai, ar ko apspriežoties jāapmainās galvenajām iestādēm, ir jāatbilst iepriekš minētajiem virsrakstiem. Līgumslēdzēja Puse, kas ierosina apspriesties, parasti ir atbildīga par to, kā informāciju nosūta, ar to saprotot, ka jābūt skaidri salasāmai atzīmei ar nosūtīšanas datumu un laiku un datumu un laiku, kad informāciju ir saņēmušas galvenās iestādes, kam tā adresēta.

Ja šo 7 dienu laikā kāda no galvenajām iestādēm, ar ko apspriežas, lūdz pagarināt termiņu, to var pagarināt par 7 dienām.

Ja galvenā iestāde saņem lūgumu izņēmuma kārtā pagarināt termiņu, tai par to ir jāinformē diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests, kurā iesniegts pieteikums: pārstāvniecība vai konsulārais dienests nedrīkst pieņemt lēmumu pieteikuma sakarā, kamēr nav saņemtas skaidras instrukcijas no savas valsts galvenās iestādes.

2.4. Atteikums izskatīt pieteikumu un izsniegt vīzu

Ja Līgumslēdzējas Puses diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests atsakās izskatīt pieteikumu vai izsniegt vīzu, pārsūdzēšanas procedūru un iespējas reglamentē šīs Līgumslēdzējas Puses tiesību akti.

Ja vīzu atsaka un attiecīgās valsts tiesību akti paredz atteikuma pamatošanu, par pamatu jāizmanto šāds teksts:

Vajadzības gadījumā iepriekš minēto pamatojumu var papildināt ar sīkāku informāciju vai pievienot papildu informāciju atbilstīgi Šengenas valstu tiesību aktu prasībām, kas reglamentē šo jomu.

Ja diplomātiska vai konsulāra pārstāvniecība, kas pārstāv citu Šengenas valsti, ir spiesta pārtraukt vīzas pieteikuma izskatīšanu, par to jāpaziņo pieteikuma iesniedzējam un viņš jāinformē, ka viņš var vērsties tuvākajā tādas valsts diplomātiskā vai konsulārā pārstāvniecībā, kas ir kompetenta izskatīt vīzas pieteikumu.

3. Vīzas ar ierobežotu teritoriālo derīgumu

Vīzu, kas ir derīga tikai vienas vai vairāku Līgumslēdzēju Pušu teritorijā, var izsniegt:

VI VĪZU IELĪMJU AIZPILDĪŠANA

Dokumenta 8. un 13. pielikumā: 8 – ielīmju aizsardzības elementu apraksts; 13 – aizpildītu vīzu ielīmju eksemplāru paraugi.

1. Kopīgo ierakstu iedaļa (8. iedaļa)

1.1. Aile “DERĪGA”

Šajā ailē norāda teritoriju, kurā vīzas turētājam ir tiesības ieceļot.

Šo aili var aizpildīt tikai vienā no šiem četriem veidiem:

Ja ielīmi izmanto, lai izsniegtu vīzas, kas derīgas, lai ieceļotu un uzturētos tikai vienas valsts teritorijā un izbrauktu no tās, šo iedaļu aizpilda tās valsts valodā, norādot, kuras Līgumslēdzējas Puses teritorijā vīzas turētājam ir tiesības ieceļot, uzturēties un no tās izbraukt.

1.2. Aile “NO ... LĪDZ”

Šajā ailē norāda laikposmu, uz kuru vīza dod tiesības turētājam uzturēties attiecīgā teritorijā.

Datumu, no kura vīzas turētājs var ieceļot teritorijā, kurā vīza ir derīga, uzreiz pēc vārda “NO” ieraksta šādi:

Datumu, līdz kuram vīzas turētājam ir tiesības veikt apmeklējumu, uz ko viņam dod tiesības vīza, ieraksta aiz vārda “LĪDZ”. Vīzas turētājam ir jāatstāj teritorija, kurā vīza ir derīga, līdz šīs dienas pusnaktij.

Šo datumu raksta tāpat kā iepriekš minēto datumu.

1.3. Aile “IECEĻOŠANAS REIZES”

Šajā ailē norāda, cik reizes vīzas turētājam ir atļauts ieceļot teritorijā, kurā vīza ir derīga; citiem vārdiem sakot, tajā norāda uzturēšanās laikposmus, ko var sadalīt vīzas derīguma termiņa laikā (sk. 1.4. punktu).

Ieceļot var vienu, divas vai vairākas reizes. Attiecīgo skaitu ieraksta pa labi no iepriekš iespiestās iedaļas, izmantojot “01”, “02” vai, ja vīza ļauj ieceļot vairāk nekā divas reizes, saīsinājumu “MULT”.

Attiecībā uz tranzīta vīzām ieceļošanas reižu skaits nedrīkst būt lielāks par divām reizēm (ieraksta “01” vai “02”). Vairāk nekā divas ieceļošanas reizes (“MULT”) drīkst atļaut tikai izņēmuma gadījumos.

Vīzas derīguma termiņš beidzas, kad kopējais turētāja izbraukšanas reižu skaits ir vienāds ar atļautajām ieceļošanas reizēm, pat ja vīzā norādīto dienu skaits vēl nav pagājis.

1.4. Aile “UZTURĒŠANĀS ILGUMS ... DIENAS”

Šajā iedaļā norāda, cik dienas turētājs drīkst uzturēties teritorijā, kurā vīza ir derīga (7). Šāda vizīte var būt nepārtraukta vai atkarībā no atļautā dienu skaita sadalīta vairākās reizēs laikposmā, kas minēts 1. punkta 2. apakšpunktā, ņemot vērā 1. punkta 3. apakšpunktā minēto atļauto ieceļošanas reižu skaitu.

Atļauto dienu skaitu ieraksta brīvajā vietā starp “UZTURĒŠANĀS ILGUMS” un “DIENAS” ar diviem cipariem; ja dienu skaits ir mazāks par 10, pirmais cipars ir nulle.

Maksimāli pieļaujamais dienu skaits, ko šajā ailē drīkst ierakstīt, ir 90 dienas pusgadā.

1.5. Aile “IZSNIEGTA [VIETA] ... [DATUMS] ...”

Šajā iedaļā vīzu izsniegušās Līgumslēdzējas Puses valodā norādīts pilsētas nosaukums, kurā atrodas vīzu izsniegusī diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests; šo nosaukumu ieraksta Līgumslēdzējas Puses valodā starp vārdiem “[VIETA]” un “[DATUMS]”. Izsniegšanas datumu norāda pēc vārda “[DATUMS]”.

Izsniegšanas datumu raksta tāpat kā 1.2. punktā minēto datumu.

Iestādi, kas izsniegusi vīzu, var identificēt pēc ieraksta, kas redzams 4. iedaļā uz iespiestā zīmoga.

1.6. Aile “PASES NUMURS”

Šajā ailē norāda tās pases numuru, kurā ielīmē vīzas ielīmi. Aiz šā numura ir atsauce uz bērniem un dzīvesbiedru, kas ceļo kopā ar vīzas turētāju, ja viņi ir reģistrēti vīzas turētāja pasē (ar burtu X, pirms kura norādīts skaits, apzīmē bērnus (piemēram, 3X = trīs bērni), ar burtu Y – dzīvesbiedru).

Ja vīzas turētāja ceļošanas dokumenta neatzīšanas dēļ vīzai lieto vienota formāta veidlapas, diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests, kas to izsniedz, var izvēlēties lietot to pašu veidlapu, lai attiecinātu vīzas derīgumu arī uz vīzas turētāja laulāto un vīzas turētāja apgādībā esošiem nepilngadīgajiem, kas ceļo kopā ar viņu, vai izsniegt atsevišķas veidlapas vīzas turētājam, viņa(–s) laulātajam un katrai viņa(–s) apgādībā esošai personai, ielīmējot attiecīgo vīzu katrā atsevišķā veidlapā.

Pases numurs ir sērijas numurs, kas iespiests vai perforēts visās vai gandrīz visās pases lapās.

Numurs, kas jāieraksta šajā ailē, ja vīza ir ielīmēta vienota formāta veidlapai, nav pases numurs, bet gan tas pats tipogrāfiskais numurs, ko veido seši cipari un kas ir uz veidlapas, kurai var pievienot vienu vai vairākas pavadvēstules, kas adresētas dalībvalstij vai dalībvalstu grupai, kura izsniegusi vīzu.

1.7. Aile “VĪZAS VEIDS”

Lai atvieglotu pārbaudes iestāžu darbu, šajā iedaļā precizē vīzas veidu, izmantojot burtus A, B, C un D, kas nozīmē:

Vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu un grupas vīzām attiecīgi lieto burtus A, B vai C.

1.8. Aile “UZVĀRDS UN VĀRDS”

Šajā ailē raksta vīzas turētāja pasē vai ceļošanas dokumenta lauciņā “uzvārds” norādīto pirmo vārdu, un pēc tam lauciņā “vārds” norādītais pirmais vārds, tieši šādā secībā. Diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests pārliecinās, lai uzvārds un vārds, kas redzami pasē vai ceļošanas dokumentā un kas jāieraksta šajā ailē un elektroniski skenējamā iedaļā, ir tie paši, kas norādīti vīzas pieteikumā.

2. Valstu ierakstu daļa (“PIEBILDES”) 9. iedaļa

Atšķirībā no 8. iedaļas (kopīgie un obligātie ieraksti) šī daļa ir atstāta brīva piebildēm, kas saistītas ar valstu noteikumiem. Kaut arī Līgumslēdzējas Puses šeit drīkst ierakstīt jebkādas piebildes, ko tās uzskata par svarīgām, viņu pienākums ir informēt par to partnerus, lai šos komentārus būtu iespējams atšifrēt (sk. 9. pielikumu).

3. Fotogrāfijas iedaļa

Vīzas turētāja krāsu fotogrāfiju pielīmē šim nolūkam paredzētajā brīvajā vietā, kā norādīts 8. pielikumā. Attiecībā uz fotogrāfiju, kas jāpiestiprina vīzas uzlīmei, ievēro šādus noteikumus.

Galvas lielums no zoda līdz galvas virsai ir 70-80 % no fotogrāfijas virsmas vertikālā izmēra.

Obligātas izšķirtspējas prasības:

Ja nav fotogrāfijas, šajā ailē obligāti jāieraksta vārdi “derīga bez fotogrāfijas” divās vai trijās valodās (tās dalībvalsts valodā, kura izsniedz vīzu, angļu valodā un franču valodā). Parasti šos vārdus uzdrukā ar printeri un, izņēmuma kārtā, uzliek īpašu zīmogu, un šādā gadījumā zīmogs apsedz daļu no rotācijas dobspieduma iedaļas, kuras kreisā vai labā puse norobežo fotogrāfijas pielīmēšanai atvēlēto lauciņu.

4. Elektroniski skenējamā iedaļa (5. iedaļa)

Lēmumu par vīzas ielīmes un elektroniski skenējamās iedaļas formātu pieņēmusi ICAO [Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija], pamatojoties uz Šengenas valstu priekšlikumu. Šī iedaļa sastāv no divām rindām, kur katrā ir 36 rakstzīmes (OCR B-10 cpi). Norādījumi šīs iedaļas aizpildīšanai sniegti 10. pielikumā.

5. Citi ar vīzu izsniegšanu saistītie aspekti

5.1. Vīzas parakstīšana

Ja saskaņā ar Līgumslēdzējas Puses tiesību aktiem un praksi ir vajadzīgs paraksts rokrakstā, attiecīgajai atbildīgajai amatpersonai jāparaksta pases lapā ielīmētā ielīme.

Parakstu liek pa labi no ailes “PIEBILDES”; parakstam daļēji vajadzētu iesniegties pases vai ceļošanas dokumenta lappusē, tomēr tas nedrīkst aizsegt elektroniski skenējamo daļu.

5.2. Aizpildītas vīzas ielīmes anulēšana

Vīzas ielīmē labojumus neveic. Ja, izsniedzot vīzu, tiek pieļauta kļūda, ielīmi anulē.

5.3. Vīzas ielīmes ielīmēšana pasē

Ielīmi aizpilda pirms ielīmēšanas pasē. Zīmogu un parakstu liek uz ielīmes, tiklīdz tā ir ielīmēta pasē vai ceļošanas dokumentā.

Tiklīdz vīzas ielīme ir pareizi aizpildīta, to ielīmē pases pirmajā lappusē, kurā nav ierakstu vai zīmogu – izņemot pieteikuma identifikācijas spiedogu. Nepieņem pases, kurās nav brīvas vietas, kur ielīmēt ielīmi, pases, kurām beidzies derīguma termiņš, un pases, kas neļauj izbraukt no teritorijas, pirms nav beidzies vīzas derīguma termiņš, vai neļauj ārvalstniekam atgriezties izcelsmes valstī vai ieceļot trešā valstī (sk. Konvencijas 13. pantu).

5.4. Pase un ceļošanas dokumenti, kuros drīkst ielīmēt vienotās vīzas

Kritēriji, pēc kuriem saskaņā ar Konvencijas 17. panta 3. punkta a) apakšpunktā izklāstītajiem noteikumiem pieņem lēmumu, kuros dokumentos drīkst ielīmēt vīzu, ir uzskaitīti 11. pielikumā.

Saskaņā ar 14. pantu vīzu nedrīkst ielīmēt ceļošanas dokumentā, kas nav derīgs nevienā no Līgumslēdzējām Pusēm. Ja ceļošanas dokuments ir derīgs tikai vienā Līgumslēdzējā Pusē vai vairākās Līgumslēdzējās Pusēs, vīza, ko ielīmē, drīkst būt derīga tikai šajā Līgumslēdzējā Pusē vai Līgumslēdzējās Pusēs.

Ja viena vai vairākas Līgumslēdzējas Puses ceļošanas dokumentu neatzīst par derīgu, vīzas vietā izsniedz atļauju. Valsts diplomātiskai pārstāvniecībai vai konsulāram dienestam ir jāizmanto vienota formāta veidlapa, lai ielīmētu vīzu, kas izsniegta tāda ceļošanas dokumenta turētājam, ko neatzīst valsts, kura izsniedz veidlapu. Šādai vīzai ir tikai ierobežots teritoriālais derīgums.

5.5. Izsniedzēja – diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārā dienesta – zīmogs

Vīzas izsniedzēja – diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārā dienesta – zīmogu spiež iedaļā “PIEZĪMES” īpaši rūpīgi, lai nodrošinātu, ka tas netraucē nolasīt datus, un šis zīmogs daļēji pārklāj gan ielīmi, gan pases vai ceļošanas dokumenta lappusi, kurā ielīme ielīmēta. Tikai, ja ir jāiztiek bez elektoniski skenējamās iedaļas aizpildīšanas, zīmogu var uzspiest šai iedaļai, lai padarītu to nelietojamu. Zīmoga lielumu, saturu un to, kāda tinte jāizmanto, nosaka Līgumslēdzēju Pušu noteikumi.

Lai novērstu to, ka atkārtoti tiek izmantota vienotas formas veidlapā ielīmēta vīzas ielīme, izsniedzējas konsulārās pārstāvniecības zīmogu spiež labajā pusē, daļēji pārklājot gan ielīmi, gan veidlapu tā, lai netraucētu nolasīt aizpildītās ailes un lai zīmogs neiesniegtos elektroniski skenējamā iedaļā, ja tā ir aizpildīta.

VII. ADMINISTRATĪVĀ VADĪBA UN ORGANIZĀCIJA

1. Vīzu daļu darba organizēšana

Katra Līgumslēdzēja Puse ir atbildīga par savu vīzu daļu darba organizēšanu.

Pārstāvniecību vai dienestu vadītāji nodrošina, ka par vīzu izsniegšanu atbildīgās daļas darbs ir organizēts tā, lai novērstu jebkādu nolaidīgu rīcību, kas varētu veicināt zādzības un viltošanu.

2. Arhivēšana

Katra Līgumslēdzēja Puse ir atbildīga par vīzas pieteikumu arhivēšanu, un, ja vīzas izsniedz, apspriežoties ar centrālo iestādi – par pieteikuma iesniedzēju fotogrāfiju arhivēšanu.

Ja vīzu izsniedz, vīzas pieteikums jāglabā vismaz vienu gadu, ja vīzu atsaka – vismaz piecus gadus.

Lai pieteikumu būtu vieglāk atrast, apspriežoties un sniedzot apspriedes, norāda kartotēkas un arhīva datus.

3. Vīzu reģistri

Katra Līgumslēdzēja Puse reģistrē saskaņā ar valsts praksi izsniegtās vīzas. Anulētas vīzu ielīmes reģistrē atsevišķi.

4. Nodevas, kas jāiekasē par vīzas pieteikumu apstrādes administratīvajām izmaksām.

Nodevas, kas jāiekasē par vīzas pieteikuma apstrādes administratīvajām izmaksām ir uzskaitītas 12. pielikumā.

Nodevas tomēr neiekasē par administratīvām izmaksām, kas saistītas ar vīzas pieteikumu apstrādi, ko iesnieguši trešo valstu valstspiederīgie, kas ir Savienības pilsoņa vai EEZ Līguma dalībvalsts valstspiederīgā ģimenes locekļi un kas izmanto tiesības brīvi pārvietoties.

VIII. VIETĒJA MĒROGA KONSULĀRĀ SADARBĪBA

1. Vietēja mēroga konsulārās sadarbības pamatprincipi

Konsulārā sadarbība atrašanās vietā galvenokārt ir vērsta uz nelegālās imigrācijas draudu novērtēšanu. Tās galvenie mērķi ir noteikt kopējus lietu izskatīšanas kritērijus, apmainīties ar informāciju par viltotu dokumentu izmantošanu, iespējamiem nelegālās imigrācijas maršrutiem un par atteikumiem izsniegt vīzu, ja pieteikumi ir acīmredzami nepamatoti vai nepatiesi. Sadarbībai tāpat vajadzētu nodrošināt informācijas apmaiņu par bona fide pieteikuma iesniedzējiem un kopīgu informācijas pasniegšanu sabiedrībai par nosacījumiem, kas reglamentē Šengenas vīzas pieteikumus.

Konsulāru sadarbību īsteno, ņemot vērā arī vietējo administratīvo situāciju un sociālo un ekonomikas struktūru.

Pārstāvniecības un dienesti sanāksmes organizē regulāri, atkarībā no situācijas un tik bieži, cik tās uzskata par vajadzīgu: tie iesniedz šo sanāksmju ziņojumus galvenajām iestādēm. Pēc prezidentvalsts lūguma tie iesniedz vispārēju pusgada ziņojumu.

2. Kā izvairīties no vairākiem vienlaicīgi iesniegtiem pieteikumiem vai pieteikumiem, ko iesniedz drīz pēc tam, kad saņemts atteikums izsniegt vīzu

Informācijas apmaiņa starp pārstāvniecībām un dienestiem un pieteikumu identificēšanas pēc zīmoga vai kā citādi ir paredzēta, lai izvairītos no tā, ka viena un tā pati persona vienlaicīgi vai ar īsiem starplaikiem iesniedz vairākus vīzas pieteikumus vai nu laikā, kad tā pati vai cita pārstāvniecība vai dienests izskata pieteikumu, vai pēc tam, kad tā pati vai cita pārstāvniecība vai dienests ir noraidījis pieteikumu.

Neskarot iespējamās pārstāvniecību un dienestu savstarpējās apspriedes un informācijas apmaiņu, pārstāvniecība vai dienests, kurā iesniegts pieteikums, katra pieteikuma iesniedzēja pasē iespiež zīmogu ar tekstu “Pieprasījis vīzu … (datums) …(vieta).” Brīvajā vietā pie … (datums) ieraksta sešus ciparus (datums ar diviem cipariem, mēnesis ar diviem cipariem un gads ar diviem cipariem): otro brīvo vietu atstāj brīvu attiecīgajai diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulārajam dienestam. Jānorāda arī pieprasītās vīzas kods.

Pieteikumu saņēmusī pārstāvniecība vai dienests pieņem lēmumu, vai iespiest zīmogus diplomātiskajās un dienesta pasēs.

Zīmogu var iespiest arī gadījumos, kad saņem ilgtermiņa vīzas pieteikumus.

Ja Šengenas valsts pārstāv citu Šengenas valsti, zīmogā pēc pieprasītā vīzas veida koda jābūt atzīmei “R”, aiz kuras norādīts pārstāvētās valsts kods.

Ja vīzu izsniedz, ielīmi, ja vien tas iespējams, līmē uz identifikācijas zīmoga.

Izņēmuma gadījumos, kad ir acīmredzami nelietderīgi iespiest zīmogu, prezidentvalsts diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests informē attiecīgo Šengenas valstu grupu un iesniedz šai grupai apstiprināšanai alternatīvu priekšlikumu, piemēram, par apmaiņu ar pasu kopijām vai noraidīto vīzu pieteikumu sarakstiem, norādot arī atteikumu iemeslus.

Diplomātisko pārstāvniecību vai konsulāro dienestu vadītāji vai nu pēc prezidentvalsts ierosmes, vai pēc pašu ierosmes pieņem lēmumu par to, vai ir vajadzīgi alternatīvi vai papildu preventīvi pasākumi.

3. Pieteikuma iesniedzēja godprātības novērtējums

Lai atvieglotu pieteikuma iesniedzēja godprātības novērtēšanu, diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārie dienesti var saskaņā ar valstu tiesību aktiem un šīs nodaļas 1. punktu apmainīties ar informāciju, pamatojoties uz noslēgtiem vietēja mēroga sadarbības nolīgumiem.

Laiku pa laikam var apmainīties ar informāciju par: personām, kuru pieteikumi noraidīti, jo viņas izmantojušas zagtus, pazaudētus vai viltotus dokumentus, vai kuras nav ievērojušas iepriekšējās vīzas paredzēto izbraukšanas datumu, vai arī kuras rada draudus drošībai un jo īpaši, ja ir pamats uzskatīt, ka persona mēģina nelegāli imigrēt Līgumslēdzēju Pušu teritorijā.

Informācija, ko veido un ar ko apmainās kopīgi, ir līdzeklis, ar kura palīdzību izvērtē vīzu pieteikumus. Tomēr tas neaizstāj vīzas pieteikuma izskatīšanu, meklēšanu Šengenas Informācijas sistēmā un galveno iestāžu apspriedes.

4. Apmaiņa ar statistikas datiem

5. Vīzas pieteikumi, ko aizpilda privātas administratīvas aģentūras, ceļojumu aģentūras un ceļojumu rīkotāji

Vīzas pieteikumu pamatlikums nosaka, ka vajadzētu būt iespējai noturēt individuālas pārrunas. Tomēr bez tām var iztikt, ciktāl nav pamatotu šaubu par pieteikuma iesniedzēja godprātību, vizītes mērķi vai pieteikuma iesniedzēja patieso nodomu atgriezties izcelsmes valstī, ja cienījama un maksātspējīga juridiska persona, kas organizē grupu ceļojumus, diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulārajam dienestam iesniedz vajadzīgos dokumentus un pietiekami ticami apliecina pieteikuma iesniedzēja godprātību, brauciena mērķi un pieteikuma iesniedzēja patieso nodomu atgriezties (sk. III sadaļas 4. punktu).

Tas, ka privātas administratīvas aģentūras, ceļojumu aģentūras, ceļojumu rīkotāji un to mazumtirgotāji rīkojas kā pieteikuma iesniedzēja pilnvaroti starpnieki, ir gan vienkārši, gan derīgi, jo īpaši valstīs ar lielu teritoriju. Šie komercstarpnieki pēc būtības nav vienādi, jo tie vienādā apjomā neuzņemas saistības pret klientiem, kas uztic tiem apstrādāt vīzu; tādējādi maksātspēja un uzticamība, ko no tiem gaida, principā būs tieši proporcionāla tam, ciktāl tie iesaistās, kopumā plānojot ceļojumu, izmitināšanu, medicīnisko un ceļojuma apdrošināšanu, un atbildībai, ko tie uzņemas saistībā ar klienta atgriešanos izcelsmes valstī.

5.1. Starpnieku veidi

5.2 Saskaņota sadarbība ar privātām administratīvām aģentūrām, ceļojumu aģentūrām, ceļojumu rīkotājiem un ceļojumu mazumtirgotājiem

(1) Saskaņā ar Konvencijas 138. pantu šie noteikumi attiecas tikai uz Francijas Republikas un Nīderlandes Karalistes Eiropas teritoriju.

(2) OV L 64, 7.3.2003., 1. lpp.

(3) Izņēmuma gadījumos īstermiņa vai tranzīta vīzas drīkst izsniegt uz robežas, saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti Kopīgās rokasgrāmatas par ārējām robežām II daļas 5. punktā.

(4) OV L 99, 17.4.2003., 8. lpp.

(5) OV L 99, 17.4.2003., 15. lpp.

(6) Šīs ieteicamo līdzekļu summas nosaka saskaņā ar kārtību, kas paredzēta Kopīgās rokasgrāmatas par ārējām robežām I daļā.

(7) Tranzīta vīzu gadījumā tranzīts nedrīkst būt ilgāks par 5 dienām.

II. Kopīgs to trešo valstu saraksts, kuru pilsoņus no vīzu prasībām atbrīvo dalībvalstis, kam uzliek saistības Regula (EK) Nr. 539/2001, kuru groza Regula (EK) Nr. 2414/2001 un Regula (EK) Nr. 453/2003

Diplomātisko, oficiālo un dienesta pasu turētāji drīkst pārvietoties pa Līgumslēdzēju Pušu teritoriju trijos mēnešos no ieceļošanas datuma (ja uz viņiem neattiecas vīzu režīms) vai tik ilgi, cik to atļauj vīza.

Noteikumi, kas reglamentē šajā dokumentā minēto pārvietošanos, neattiecas nedz uz parasto pasu turētājiem, kas pilda oficiālus pienākumus, nedz dienesta, oficiālo, speciālo u. c. pasu turētājiem, ja trešās valstis šīs pases izsniegusi, neievērojot Šengenas valstu ievēroto starptautisko praksi. Pēc Ekspertu grupas priekšlikuma Izpildu Komiteja attiecīgi var izstrādāt to pasu sarakstu, kuras nav turētāju parastās pases un uz kuru turētājiem Šengenas valstis neplāno attiecināt atvieglojumu režīmu.

(18) Jordānijas pasu un tādu Jordānijas dokumentu turētājiem, kas aizstāj pases, nav vajadzīga LTV, ja viņiem ir derīga Austrālijas, Izraēlas, Japānas, Kanādas, Jaunzēlandes vai Amerikas Savienoto valstu vīza un apstiprināta lidmašīnas biļete vai derīgs iekāpšanas dokuments lidojumam uz attiecīgo valsti, vai arī viņi atgriežas uz Jordāniju pēc atļautas uzturēšanās vienā no minētajām valstīm un attiecīgi viņiem ir apstiprināta lidmašīnas biļete vai derīgs iekāpšanas dokuments lidojumam uz Jordāniju. Tālākais lidojums ir jāsāk 12 stundu laikā pēc ierašanās Vācijā no tās lidostas, kuras norobežotā tranzīta zonā ārvalstnieks atrodas. Piemēro arī 11. piezīmi.

Livret pour étranger C (ārvalstnieka apmešanās atļauja C) (apmešanās atļauja, kas garantē tās turētājam atgriešanos ar nosacījumu, ka piecu vai desmit gadu derīguma termiņš nav beidzies)

To uzturēšanās atļauju saraksts ar neierobežotām atgriešanās tiesībām, kuru turētāji, tās uzrādot, ir atbrīvoti no lidostu tranzīta vīzu režīma:

Livret pour étranger C (ārvalstnieka apmešanās atļauja C) (apmešanās atļauja, kas garantē tās turētājam atgriešanos ar nosacījumu, ka piecu vai desmit gadu derīguma termiņš nav beidzies)

Uzturēšanās atļauju sarakstu uz savstarpējas vienošanās pamata sastāda Vīzu darba grupas II apakšgrupa, un to regulāri pārskata. Ja rodas problēmas, Šengenas valstis var apturēt šo pasākumu piemērošanu līdz brīdim, kad minētās problēmas ir atrisinātas, savstarpēji vienojoties. Līgumslēdzējas valstis var no šā izņēmuma svītrot noteiktas uzturēšanās atļaujas, ja tā norādīts III daļā.

(Identity Card issued by the Ministry of Foreign Affairs)

(Identity Card issued by the Ministry of Foreign Affairs)

“Gewöhnlicher Sichtvermerk”; wurde vom 1.1.1993 bis 31.12.1997 in Form einer Vignette – ab 1.9.1996 entsprechend der VO[EG] 1683/95 – ausgestellt; (Parastā vīza: ielīmes veidā, ko izsniedza no 1993. gada 1. janvāra līdz 1997. gada 31. decembrim – no 1996. gada 1. septembra saskaņā ar ES Regulu 1683/95).

[Šo dokumentu izsniedz grieķu izcelsmes Albānijas valstspiederīgajiem; tas ir derīgs trīs gadus. Apliecību izsniedz arī viņu dzīvesbiedriem, neatkarīgi no to valstspiederības, un bērniem, ja ir oficiāls dokuments, kas apliecina radniecības saites.]

[Šis dokuments ir derīgs laikposmam no sešiem mēnešiem līdz pat neierobežotam termiņam. To izsniedz visiem ārvalstniekiem, kas likumīgi uzturas Grieķijā.]

Būtu jāatzīmē, ka personas apliecības, kuras Ārlietu ministrija izsniegusi ārvalstu diplomātiem, tehniskiem vai administratīviem darbiniekiem, mājkalpotājiem u. c., nedod to turētājiem tiesības ieceļot valstī bez vīzas, jo šādas personas apliecības nav pierādījums atļaujai uzturēties Dānijā.

Vēl arvien apritē ir dažas derīgas B, D un H tipa uzturēšanās atļaujas, kuru noformējums ir savādāks. Šīs apliecības ir izgatavotas no laminēta papīra, to izmēri – aptuveni 9 cm × 13 cm, un uz tām ir Dānijas ģerboņa raksts baltā krāsā. B parauga apliecībai fons ir smilškrāsā, D parauga apliecībai tas ir viegli sārtā krāsā un H parauga apliecībai – gaišsārti violets.

Kort C. Tidsbegrænset opholdstilladelse til udlændinge, der er fritaget for arbejdstilladelse

Identiteitsbewijs voor kinderen, die de leeftijd van vijf jaar nog niet hebben bereikt, van een bevoorrecht vreemdeling dewelke houder is van een diplomatieke identiteitskaart, consulaire identiteitskaart, bijzondere identiteitskaart – blauw of bijzondere identiteitskaart – rood

To dokumentu saraksts, kas to turētājam dod tiesības ieceļot bez vīzas

7. PIELIKUMS

Pamatsumma, ko robežu šķērsošanai reizi gadā nosaka valsts iestādes

BEĻĢIJA

Beļģijas tiesību aktos ir paredzēti vispārēji noteikumi atbilstīgu iztikas līdzekļu pārbaudei, neprecizējot nekādus obligātus noteikumus.

Administratīvā prakse ir šāda:

— Ārvalstnieki, kurus izmitina privātpersona

Pierādījumu iztikas līdzekļu esamībai var nodrošināt garantijas vēstule, ko parakstījusi persona, kura izmitina ārvalstnieku Beļģijā, un ko apliecinājusi šīs personas dzīvesvietas pašvaldības iestāde.

Saistību deklarācija ietver ārvalstnieka uzturēšanās, veselības aprūpes, izmitināšanas un repatriācijas izmaksas gadījumā, ja ārvalstnieks nav spējīgs samaksāt, lai nodrošinātu, ka šīs izmaksas nav jāsedz valsts iestādēm. Deklarācija ir jāparaksta maksātspējīgai personai, kurai gadījumā, ja šī persona ir ārvalstnieks, ir uzturēšanās atļauja vai dzīvesvietas atļauja.

Ja vajadzīgs, ārvalstniekam var pieprasīt iesniegt pierādījumu personīgo līdzekļu esamībai.

Ja ārvalstnieka rīcībā nav nekādu pierādījumu finanšu esamībai, viņam jābūt pieejamiem aptuveni EUR 38 katrai plānotās uzturēšanās dienai.

— Ārvalstnieki, kuri dzīvo viesnīcā

Ja ārvalstnieks nespēj sniegt pierādījumu finanšu esamībai, viņam jābūt pieejamiem aptuveni EUR 50 katrai plānotās uzturēšanās dienai.

Vairumā gadījumu attiecīgajai personai papildus ir jāuzrāda (lidmašīnas) biļete, kas ļauj tai atgriezties savā izcelsmes vai dzīvesvietas valstī.

ČEHIJAS REPUBLIKA

Ieteicamā līdzekļu summa ir noteikta likumā Nr. 326/1999 Sb. “Par ārvalstnieku uzturēšanos Čehijas Republikas teritorijā” un dažu likumu grozījumos.

Saskaņā ar likuma “Par ārvalstnieku uzturēšanos Čehijas Republikas teritorijā” 5. sadaļu pēc policijas pieprasījuma ārvalstniekam ir pienākums uzrādīt dokumentu, kas apliecina, ka viņam/viņai ir pieejami līdzekļi, kas sedz uzturēšanos valsts teritorijā (13. sadaļa), vai apstiprinātu ielūgumu, kas nav izdots agrāk kā 90 dienas pirms datuma, kad to apliecinājusi policija (15. un 180. sadaļa).

Likuma 13. sadaļā ir noteikts:

“Līdzekļi, kas sedz uzturēšanos valsts teritorijā (1) Ja vien turpmāk nav noteikts citādi, ir jāsniedz šādi pierādījumi tam, ka ir pieejami līdzekļi, kas sedz uzturēšanos valsts teritorijā: līdzekļi, kuru minimālā pieļaujamā summa ir noteikta šādi: — ar 0,5 reizinot īpašā tiesību aktā noteikto iztikas minimumu, kas vajadzīgs, lai segtu uzturēšanās un citas svarīgākās personiskās vajadzības (še turpmāk “iztikas minimums personiskām vajadzībām”) katrai uzturēšanās dienai, ja kopējais uzturēšanās laikposms nepārsniedz 30 dienas; — ar 15 reizinot iztikas minimumu personiskām vajadzībām, ja uzturēšanās laikposms valsts teritorijā pārsniedz 30 dienas, turpretim par katru pilnu mēnesi, ko paredzēts pavadīt valsts teritorijā, šī summa ir divkāršojama; — ar 50 reizinot iztikas minimumu personiskām vajadzībām, ja uzturēšanās nolūks ir uzņēmējdarbība un uzturēšanās kopējais laikposms pārsniedz 90 dienas; — dokuments, kas apliecina maksājumu par pakalpojumiem, kuri saistīti ar ārvalstnieka uzturēšanos valsts teritorijā, vai dokuments, kas apliecina, ka pakalpojumi tiks sniegti bez maksas. (2) To līdzekļu vietā, kas minēti pirmajā apakšsadaļā, var sniegt šādus pierādījumus tam, ka ir pieejami līdzekļi, ar ko sedz uzturēšanos valsts teritorijā: a) uz ārvalstnieka vārda izdotu bankas rēķina izrakstu, kas apstiprina, ka ārvalstnieks, uzturoties Čehijas Republikas teritorijā, var brīvi rīkoties ar līdzekļiem pirmajā apakšsadaļā minētajā apjomā; vai b) citu dokumentu, lai apliecinātu līdzekļu pieejamību, tādu kā derīgu starptautiski atzītu kredītkarti. (3) Ārvalstnieks, kas valsts teritorijā uzturēsies mācību nolūkā, kā pierādījumu par uzturēšanās līdzekļu pieejamību var sniegt valsts iestādes vai juridiskas personas saistību rakstu segt ārvalstnieka uzturēšanos, nodrošinot līdzekļus, kuri līdzvērtīgi iztikas minimumam personiskām vajadzībām paredzētās uzturēšanās 1 mēnesim, vai dokumentu, kas apstiprina, ka visas ar mācībām un uzturēšanos saistītās izmaksas segs uzņemošā organizācija (mācību iestāde). Ja saistību rakstā norādītā summa nav pietiekami liela, ārvalstnieks obligāti iesniedz dokumentu, kas pierāda, ka viņam paredzētās uzturēšanās laikposmā ir pieejami līdzekļi, kuru apjoms ir līdzvērtīgs starpībai starp iztikas minimumu personiskām vajadzībām un saistību rakstā norādīto summu, tomēr nepārsniedzot seškārtēju iztikas minimumu personiskām vajadzībām. Dokumentu par kādas personas uzturēšanās līdzekļu nodrošinājumu var aizstāt ar lēmumu vai vienošanos piešķirt stipendiju, kas iegūta atbilstīgi Čehijas Republikai saistošam starptautiskam līgumam. (4) Ārvalstniekam, kas nav sasniedzis 18 gadu vecumu, ir obligāti jāpierāda ar uzturēšanos saistīto līdzekļu pieejamība atbilstīgi pirmajai apakšsadaļai, kuru apjoms sastāda pusi no noteiktās summas.”

un 15. sadaļā ir noteikts:

“Ielūgums Ielūgumā persona, kas ielūdz ārvalstnieku, apņemas segt izmaksas: a) par ārvalstnieka uzturēšanos visā viņa uzturēšanās laikposmā valsts teritorijā līdz brīdim, kad viņš izbrauc no valsts; b) par ārvalstnieka izmitināšanu visā viņa uzturēšanās laikposmā valsts teritorijā līdz brīdim, kad viņš izbrauc no valsts; c) par veselības aprūpes nodrošināšanu ārvalstniekam visā viņa uzturēšanās laikposmā valsts teritorijā līdz brīdim, kad viņš izbrauc no valsts, un saistībā ar ārvalstnieka pārvešanu slimības gadījumā vai viņa mirstīgo atlieku pārvešanu; d) kas rodas policijai saistībā ar ārvalstnieka uzturēšanos valsts teritorijā un izbraukšanu no valsts administratīvas izraidīšanas gadījumā.”

DĀNIJA

Saskaņā ar Dānijas likumu par ārvalstniekiem, ārvalstniekam, kas ieceļo Dānijas teritorijā, ir jābūt pietiekamiem līdzekļiem iztikai un atpakaļceļam.

Katrā atsevišķā gadījumā tas ir robežas šķērsošanas vietas robežkontroles dienestu uzdevums – noteikt, vai iztikas līdzekļi ir pietiekami, veicot ārvalstnieka ekonomiskās situācijas īpašu novērtējumu, ņemot vērā informāciju par ārvalstnieka iespējām attiecībā uz izmitināšanu un atpakaļceļu.

Lai noteiktu, vai ārvalstniekam ir pietiekami līdzekļi, administrācija ir noteikusi atbilstīgu iztikas līdzekļu summu – DKK 350 katram 24 stundu laikposmam. Šī ir summa, kurai ir jābūt ārvalstnieka rīcībā.

Turklāt ārvalstniekam ir jāspēj pierādīt, ka viņam ir pietiekami līdzekļi atpakaļceļam, piemēram, atpakaļceļa biļetes veidā.

VĀCIJA

Saskaņā ar 15. panta 2. punktu 2004. gada 30. jūlija Aktā par uzturēšanos pie robežas ārvalstniekam var liegt ieceļot, ja viņš neatbilst ieceļošanas prasībām dalībvalsts teritorijā atbilstīgi Šengenas Konvencijas 5. pantam. Piemēram, ja ārvalstniekam nav nepieciešamo finanšu līdzekļu, vai ja viņš nevar likumīgi iegūt nepieciešamos līdzekļus, lai samaksātu par savu uzturēšanos, tostarp par atpakaļ braucienu uz savu izcelsmes valsti vai trešo valsti, kurā viņam ir uzturēšanās atļauja, kas dod viņam tiesības šajā valstī atgriezties.

Katrai dienai nav noteikti obligātie atsauces apjomi. Taču robežkontroles darbiniekiem katra situācija jāizskata atsevišķi. Būtu jāņem vērā ārvalstnieka personīgā situācija, kā, piemēram, brauciena veids un mērķis, uzturēšanās ilgums, tas, vai viņš apciemo radus vai draugus, kā arī uzturēšanās izmaksas.

Ja trešās valsts valstspiederīgais nevar pierādīt šādu apstākļu esamību vai vismaz sniegt ticamus apstiprinājumus, viņa rīcībā būtu jābūt € 45 dienā. Tāpat ir arī nepieciešams nodrošināt, ka trešās valsts valstspiederīgais var atgriezties vai turpināt savu braucienu. Kā pierādījums tam, piemēram, var būt turpceļa vai atpakaļceļa biļete.

Kā finanšu līdzekļu pierādījums var būt skaidra nauda, kredītkartes un čeki, kā arī:

— tādas kredītiestādes izsniegtas likumīgas garantijas, kas pilnvarota darboties Vācijas Federalajā Republikā,

— garantijas vēstule no personas, pie kuras ārvalstnieks apmetīsies,

— telegrāfisks naudas pārvedums,

— uzņēmējvalsts vai trešās personas garantijas depozīts par uzturēšanos atbildīgajā imigrācijas iestādē,

— finansiāla atbalsta saņemšanas deklarācija.

Ja ir iemesls apšaubīt ārvalstnieka neskaidrās naudas likviditāti, šī lieta būtu jāizskata pirms ieceļošanas.

IGAUNIJA

Saskaņā ar Igaunijas tiesību aktiem, ārvalstnieks, kas Igaunijā ierodas bez ielūguma vēstules, ieceļojot valstī, pēc robežsardzes amatpersonas pieprasījuma sniedz pierādījumu, ka viņam pietiek naudas līdzekļu, lai segtu ar uzturēšanos un izbraukšanu no Igaunijas saistītos izdevumus. Par pietiekamiem katrai atļautās uzturēšanās dienai tiek uzskatīti naudas līdzekļi, kuru daudzums atbilst Republikas valdības noteiktās minimālās mēnešalgas reizinājumam ar 0,2.

Pretējā gadījumā persona, kas ārvalstnieku uzaicinājusi, uzņemas pilnu atbildību par izmaksām, kas saistītas ar ārvalstnieka uzturēšanos Igaunijā un izbraukšanu no valsts.

GRIEĶIJA

Valdības 1992. gada 11. janvāra dekrētā Nr. 3011/2/1f ir noteikta iztikas līdzekļu summa, kurai ir jābūt ārvalstnieku – izņemot Eiropas Kopienas dalībvalstu valstspiederīgo – rīcībā, ja tie vēlas ieceļot Grieķijas teritorijā.

Atbilstīgi minētajam valdības dekrētam summa valūtā, kas ļauj ārvalstniekiem, kuri nav Eiropas Kopienas dalībvalstu valstspiederīgie, ieceļot Grieķijā, ir EUR 20 vai līdzvērtīga summa ārvalsts valūtā katrai personai par katru dienu, un minimālā pieļaujamā kopsumma ir EUR 100.

Katrai dienai nepieciešamo summu ārvalsts valūtā samazina par 50 % ārvalstnieka nepilngadīgajiem ģimenes locekļiem.

Tiem trešo valstu valstspiederīgiem, kuras nav Kopienas dalībvalstis un kuras uzliek pienākumu Grieķijas valstspiederīgajiem uz robežas mainīt valūtu, arī piemēro šādu pienākumu atbilstīgi savstarpības principam.

SPĀNIJA

Ārvalstniekiem ir jāpierāda, ka viņiem ir vajadzīgie iztikas līdzekļi. Minimālā summa ir šāda:

a) izmaksas, kas saistītas ar uzturēšanos Spānijā: EUR 30 vai līdzvērtīga summa ārvalsts valūtā, reizināta ar Spānijā plānotās uzturēšanās dienu skaitu un ar ģimenes locekļu skaitu, kuri ceļo kopā ar attiecīgo personu. Neatkarīgi no plānotās uzturēšanās ilguma, minimālā summa, par ko jāsniedz pierādījums, ir EUR 300 vienam cilvēkam.

b) izmaksas, kas saistītas ar atgriešanos izcelsmes valstī vai tranzītu caur trešām valstīm: biļete vai biļetes, kur norādīts personas vārds, kas nav nododama citai personai un lietojama konkrētā datumā ar plānoto transporta līdzekli.

Ārvalstniekiem jāpierāda, ka viņiem ir iepriekš minētie iztikas līdzekļi, uzrādot skaidru naudu, ja viņiem tāda ir, apstiprinātus čekus, ceļotāju čekus, kvītis, akreditīvus vai izziņu no bankas, kas apliecina, ka viņu rīcībā ir šie līdzekļi. Ja šādu dokumentu nav, var uzrādīt jebkuru citu papildu dokumentu, ko atzīst Spānijas robežpolicijas iestādes.

FRANCIJA

Pietiekamu iztikas līdzekļu pamatsumma ārvalstnieka plānotajam uzturēšanās ilgumam vai tranzītam caur Franciju uz gala mērķi trešā valstī ir līdzvērtīga Francijas minimālajai algai (SMIC), ko aprēķina katru dienu pēc konkrētā gada 1. janvārī noteiktā koeficienta

Šo summu regulāri pārskata, par pamatu ņemot Francijas dzīves dārdzības indeksu:

— automātiski, ja mazumtirdzniecības cenu indekss palielinās par vairāk nekā 2 %,

— ar valdības lēmumu pēc apspriešanās ar kolektīvā ieguldījuma valsts komisiju, lai panāktu palielinājumu, kas ir lielāks par mazumtirdzniecības cenu indeksa pieaugumu.

2003. gada 1. jūlijā, SMIC (minimālā darba alga) summa ir EUR 50,40 dienā.

Personām, kurām ir izmitināšanas apliecinājums (“attestation d'accueil”), ir jābūt minimālajai pieļaujamai naudas summai, kas līdzvērtīga pusei no SMIC, lai uzturētos Francijā. Šī summa tādējādi ir EUR 25,20 dienā.

ITĀLIJA

1998. gada 28. jūlija“Konsolidēto noteikumu, kas reglamentē imigrāciju un ārvalstnieku statusu” Nr. 286 4. panta 3. punktā paredzēts, ka Itālija saskaņā ar saistībām, ko valsts ir uzņēmusies atbilstīgi īpašiem starptautiskiem nolīgumiem, ļauj ieceļot savā teritorijā ārvalstniekiem, kuri var pierādīt, ka viņiem ir piemēroti dokumenti, ar ko apliecina viņu uzturēšanās nolūku un apstākļus, un ka viņiem ir pietiekami iztikas līdzekļi, lai segtu ar uzturēšanos un – izņemot gadījumu, ja ir izsniegta uzturēšanās atļauja darba vajadzībām – ar atgriešanos izcelsmes valstī saistītās izmaksas. Iztikas līdzekļi ir definēti iekšlietu ministra attiecīgā direktīvā. Ārvalstniekiem, kas neatbilst šīm prasībām vai kurus uzskata par draudu valsts drošībai vai sabiedriskai kārtībai Itālijā vai kādā citā valstī, ar kuru Itālija ir parakstījusi līgumu par kontroles atcelšanu uz iekšējām robežām un personu brīvu pārvietošanos, ir aizliegts ieceļot Itālijā atbilstīgi šajos līgumos paredzētiem ierobežojumiem un izņēmumiem.

Konkrētajā direktīvā, kas izdota 2000 gada 1. martā un kuras nosaukums ir “Ar ārvalstnieku ieceļošanu un uzturēšanos valsts teritorijā saistīto iztikas līdzekļu definīcija”, paredzēts, ka:

— iztikas līdzekļu pieejamību var pierādīt, uzrādot valūtu vai līdzvērtīgus čekus vai bankas garantijas, vai apdrošināšanas polises, ar ko garantē maksājumu, dokumentus, kas apliecina pakalpojumu priekšapmaksu, vai dokumentus, ar kuriem pierāda pieejamus ienākumu avotus valsts teritorijā;

— direktīvā paredzētās naudas summas reizi gadā ir jāpārskata pēc tam, kad ir piemēroti ar ISTAT sniegto gada vidējo variāciju saistītie parametri, un jāpārrēķina, balstoties uz vispārējo patēriņa cenu indeksu pārtikas produktiem, dzērieniem, transporta un izmitināšanas pakalpojumiem;

— ārvalstniekam ir jānorāda, ka viņam ir nodrošināta piemērota izmitināšana Itālijas teritorijā un ka viņa rīcībā ir repatriācijai vajadzīgā summa; ārvalstnieks var uzrādīt arī atpakaļceļa biļeti;

— minimālais iztikas līdzekļu daudzums vienai personai, kas vajadzīgs, lai saņemtu vīzu un ieceļotu Itālijas teritorijā tūrisma nolūkā, ir noteikts saskaņā ar “A” tabulu (sk. zemāk).

“A” TABULA

Tabula, pēc kuras nosaka iztikas līdzekļu daudzumu, kas vajadzīgs, lai ieceļotu itālijas teritorijā tūrisma nolūkā

Ceļojuma ilgums Ceļotāju skaits Viens ceļotājs Divi vai vairāki ceļotāji euro euro 1 līdz 5 dienas kopējā noteiktā summa 269,60 212,81 6 līdz 10 dienas summa dienā katram 44,93 26,33 11 līdz 20 dienas noteiktā summa 51,64 25,82 + summa dienā katram 36,67 22,21 vairāk nekā 20 dienas noteiktā summa 206,58 118,79 + summa dienā katram 27,89 17,04

KIPRA

Saskaņā ar Noteikumiem par ārvalstniekiem un imigrāciju (Noteikumi (9(2)(B)) lēmumu par ārvalstnieku ieceļošanu, lai īslaicīgi uzturētos Republikā, pieņem pie robežām strādājošie imigrācijas dienesta darbinieki saskaņā ar savām pilnvarām, ko īsteno vai nu atbilstīgi vispārējām vai īpašām iekšlietu ministra instrukcijām, vai arī atbilstīgi iepriekš minētajiem noteikumiem. Imigrācijas dienesta amatpersonas uz robežas katrā atsevišķā gadījumā lemj par ieceļošanu, ņemot vērā uzturēšanās nolūku un ilgumu, iespējamo viesnīcas rezervāciju vai tādu personu viesmīlību, kas parasti dzīvo Kiprā.

LATVIJA

Ministru kabineta 1999. gada 6. aprīļa noteikumu Nr. 131, kuros grozījumi izdarīti ar Ministru kabineta 2002. gada 19. marta noteikumiem Nr. 124, 81. pantā paredzēts, ka pēc Valsts robežsardzes amatpersonas lūguma ārvalstniekam vai bezvalstniekam jāuzrāda šo noteikumu 67.2.2. un 67.2.8.apakšpunktā minētie dokumenti:

“67.2.2. saskaņā ar Latvijas Republikas normatīviem aktiem apstiprinātu kūrorta vai tūrisma ceļazīmi vai pareizi noformētu Starptautiskās Tūrisma alianses (AIT) izdotu tūrista karneti; 67.2.8. vienreizējas ieceļošanas vīzas saņemšanai: 67.2.8.1. ceļojuma čekus konvertējamā valūtā vai skaidru naudu latos vai konvertējamā valūtā, paredzot izdevumiem 60 latu dienā; bet, ja persona uzrāda tūristu mītnes rēķina priekšapmaksas dokumentus plānotam uzturēšanās termiņam, – ceļojuma čekus konvertējamā valūtā vai skaidru naudu latos vai konvertējamā valūtā, paredzot izdevumiem 25 latus dienā; 67.2.8.2. dokumentu, kas apliecina, ka ir rezervēta vieta tūristu mītnē; 67.2.8.3. biļeti turpceļam un atpakaļceļam saskaņā ar paredzamo uzturēšanās termiņu.”

Saskaņā ar Imigrācijas likumu, lai ieceļotu un uzturētos Latvijas Republikā, ārvalstniekam ir jāpierāda, ka viņam ir nepieciešamie iztikas līdzekļi.

Vajadzīgas šādas summas:

— LVL 10 dienā, ja uzaicinātājs nodrošina ārzemniekam izmitināšanu un izmitināšanai nav vajadzīgi papildu līdzekļi;

— ja ārzemnieks ir rezervējis vietu viesnīcā, iztikas līdzekļus aprēķina, pamatojoties uz viesnīcas maksu un ņemot vērā, ka kopējā dienas un dzīvošanas maksa ir vismaz LVL 20 dienā.

Ja elektroniskajā informācijas sistēmā – ielūgumu datu bāzē – ir informācija, ka uzaicinātājs segs ar ārzemnieka ieceļošanu un uzturēšanos Latvijas Republikā saistītos izdevumus, ārzemniekiem, kas iesniedz pieteikumu vīzas saņemšanai, nav jāiesniedz dokumenti, ar ko apliecina ieceļošanai un uzturēšanās nolūkam vajadzīgo iztikas līdzekļu pieejamību.

LIETUVA

Saskaņā ar likumu par ārvalstnieku tiesisko statusu, ārvalstniekam, kas ieceļo Lietuvas Republikas teritorijā, vajadzības gadījumā ir jāpierāda, ka viņam ir pietiekami iztikas līdzekļi vai šo līdzekļu avoti, lai uzturētos Lietuvas Republikā, atgrieztos savā valstī vai dotos tālāk uz citu valsti, kurā viņam ir tiesības ieceļot.

Lai noteiktu, vai ārvalstniekam ir pietiekami iztikas līdzekļi, Sociālās nodrošināšanas un darba ministrija ir noteikusi attiecīgas finanšu līdzekļu summas katram 24 stundu laikposmam, kurām ir jābūt ārvalstnieka rīcībā:

1) 40 liti – ārvalstniekam, kas ieceļo Lietuvas Republikā ar vīzu, kuru izsniedz tikai tad, ja uzrāda Lietuvas fiziskas vai juridiskas personas ielūgumu;

2) 140 liti – ārvalstniekam, kas ieceļo Lietuvas Republikā ar vīzu, ko izsniedz, nepieprasot Lietuvas fiziskas vai juridiskas personas ielūgumu;

3) 15 liti – ārvalstniekam, kas ir tiesīgs saņemt Lietuvas Republikas pagaidu uzturēšanās atļauju, kā arī katram viņa ģimenes loceklim;

4) 40 liti – ārvalstniekiem, kas ir tiesīgi saņemt Lietuvas Republikas pagaidu uzturēšanās atļauju, jo viņi noteiktajā kārtībā reģistrē uzņēmumu ar ārvalstu kapitālu, kura reģistrētais kapitāls vai akciju vērtība ir vismaz 250000 liti; kas ierodas Lietuvas Republikā, lai veiktu zinātniskus pētījumus vai strādātu kā mācībspēki augstskolās, pētniecības vai izglītības iestādēs; kam ir izsniegta Lietuvas Republikas darba atļauja;

5) 20 liti – ārvalstniekiem, kas ir tiesīgi saņemt Lietuvas Republikas pagaidu uzturēšanās atļauju, jo ir uzņemti Lietuvas Republikas izglītības iestādes studiju vai mācību programmā; tie ir studenti, kas ierodas Lietuvas Republikā uz vienu gadu mācību apmeklējuma nolūkā vai tādēļ, lai strādātu sabiedrisku (nevalstisku) organizāciju vadītās starptautiskās apmaiņas programmās. Vajadzīgo iztikas līdzekļu summu samazina par 50 % ārvalstnieka bērniem un adoptētiem bērniem, kas ir jaunāki par 18 gadiem.

LUKSEMBURGA

Luksemburgas tiesību aktos nav paredzēta pamatsumma, ko var pieprasīt uzrādīt robežkontroles dienesti. Amatpersona, kas veic pārbaudi, katrā atsevišķā gadījumā lemj, vai ārvalstniekam, kas ieradies uz robežas, ir pietiekami iztikas līdzekļi. Tamdēļ amatpersona jo īpaši ņem vērā uzturēšanās nolūku un izmitināšanas veidu.

UNGĀRIJA

Pamatsumma ir noteikta tiesību aktos par ārvalstnieku uzraudzību: saskaņā ar iekšlietu ministra Dekrētu Nr. 25/2001 (XI.21.) pašlaik, lai ieceļotu, katru reizi ir vajadzīgi vismaz HUF 1000.

Saskaņā ar Ārvalstnieku likuma (2001. gada XXXIX likums par ārzemnieku ieceļošanu un uzturēšanos) 5. pantu, ieceļošanas un uzturēšanās iztikas līdzekļu esamību var apliecināt, uzrādot:

— Ungārijas valūtu vai ārvalstu valūtu, vai bezskaidras naudas maksājumu līdzekļus (piem., čeku, kredītkarti u. c.);

— derīgu ielūguma vēstuli, ko izsniedzis Ungārijas valstspiederīgais vai ārvalstnieks, kam ir uzturēšanās atļauja vai dzīvesvietas atļauja, vai juridiska persona, ja persona, kas ielūdz ārvalstnieku, apņemas segt ar izmitināšanu, dzīvošanu, veselības aprūpi un atgriešanos (repatriāciju) saistītos izdevumus. Ielūguma vēstulei ir jāpievieno ārvalstnieku uzraudzības iestādes oficiāla piekrišana;

— apstiprinājums ar ceļojumu aģentūras starpniecību rezervētai un iepriekš samaksātai ēdināšanai un dzīvošanai (ceļazīmes veidā);

— jebkuru citu ticamu pierādījumu.

MALTA

Praksē nodrošina to, lai personu, kas ieceļo Maltā, rīcībā ir ne mazāk kā MTL 20 (EUR 48) katrai uzturēšanās dienai.

NĪDERLANDE

Šobrīd summa, ko robežkontroles dienestu amatpersonas uzskata par pamatsummu, pārbaudot iztikas līdzekļus, ir EUR 34 dienā vienam cilvēkam.

Šo kritēriju piemēro elastīgi, jo vajadzīgo iztikas līdzekļu summu nosaka, balstoties uz plānoto uzturēšanās ilgumu, apmeklējuma iemesliem un konkrētā cilvēka personisko situāciju.

AUSTRIJA

Atbilstīgi Ārvalstnieku likuma 52. panta 2. punkta Z.4 daļai, ārvalstniekiem pie robežas liedz ieceļošanu, ja tiem Austrijā nav vietas, kur uzturēties, un nav pietiekamu iztikas līdzekļu, lai segtu uzturēšanās un atgriešanas izmaksas.

Tomēr attiecībā uz ieceļošanu nav noteikta pamatsumma. Lēmumus pieņem katrā atsevišķā gadījumā atkarībā no uzturēšanās iemesliem, veida un ilguma. Par pierādījumu var atzīt skaidru naudu un atkarībā no konkrētiem apstākļiem ceļotāju čekus, kredītkartes, banku garantijas vēstules un garantijas vēstules no Austrijā dzīvojošām maksātspējīgām personām.

POLIJA

Summas, kas vajadzīgas robežas šķērsošanai, ir noteiktas iekšlietu un pārvaldes ministra 2003. gada 29. septembra Rīkojumā par naudas līdzekļiem to izdevumu segšanai, kas saistīti ar Polijas Republikas robežu šķērsojošo ārvalstnieku ieceļošanu, tranzītu, uzturēšanos un izceļošanu, un par sīki izstrādātiem noteikumiem attiecībā uz dokumentiem, kas apliecina tādus līdzekļus. (Dz.U. 2002, Nr. 178, poz.1748 un Nr. 232, poz. 2341).

Iepriekš minētajā aktā paredzētās summas ir šādas:

— PLN 100 katrai uzturēšanās dienai personām, kas vecākas par 16 gadiem, bet ne mazāk kā PLN 500,

— PLN 50 katrai uzturēšanās dienai personām, kas jaunākas par 16 gadiem, bet ne mazāk kā PLN 300,

— PLN 20 vienai uzturēšanās dienai, bet ne mazāk kā PLN 100 personām, kas piedalās tūrisma ceļojumos, jauniešu nometnēs, sporta sacensībās, vai personām, kuru izdevumi Polijā ir segti vai kuras ierodas veselības uzlabošanai sanatorijās,

— PLN 300 personām, kas ir vecākas par 16 gadiem un kuru uzturēšanās Polijā nav ilgāka par 3 dienām (kopā ar tranzītu),

— PLN 150 personām, kas ir jaunākas par 16 gadiem un kuru uzturēšanās Polijā nav ilgāka par 3 dienām (kopā ar tranzītu).

Ārvalstniekiem ir jāpierāda, ka viņiem ir minētie iztikas līdzekļi, vai nu uzrādot skaidru naudu, vai uzrādot:

— ceļotāju čeku vai kredītkarti,

— Polijas bankas izsniegtu likumīgas garantijas vēstuli (kas apstiprina šo līdzekļu esamību),

— personas, pie kuras ārvalstnieks apmetīsies, garantijas vēstuli.

PORTUGĀLE

Ja ārvalstnieki vēlas ieceļot vai uzturēties Portugālē, viņu rīcībā ir jābūt šādām summām:

EUR 75 – katrai ieceļošanas reizei

EUR 40 – katrai valsts teritorijā pavadītai dienai

Ārvalstniekus, kas var pierādīt, ka viņiem ir garantēta ēdināšana un izmitināšana visā viņu uzturēšanās laikposmā, var atbrīvot no prasības uzrādīt iepriekšminētās summas.

SLOVĒNIJA

Saskaņā ar 7. pantu noteikumos par kārtību, kādā ārvalstniekiem liedz ieceļošanu, nosacījumiem vīzu izsniegšanai robežas šķērsošanas vietās, nosacījumiem vīzu izsniegšanai humānu apsvērumu dēļ un vīzu anulēšanas procedūru (Official Gazette of the Republic of Slovenia [Slovēnijas Republikas Oficiālais Vēstnesis], Nr. 2/01; turpmāk “Noteikumi”), ārvalstniekam pirms ieceļošanas valstī un pēc policijas amatpersonas pieprasījuma ir jāsniedz informācija par to, kā tas nodrošinās ar iztiku un atgriešanos mītnes valstī vai tālāku ceļojumu uz trešo valsti saistītos līdzekļus laikposmā, kurā ārvalstnieks uzturēsies Slovēnijas Republikā.

Lai pienācīgi pierādītu vajadzīgo iztikas līdzekļu esamību, ārvalstniekam ir jāuzrāda noteiktā summa skaidrā naudā vai ceļotāju čeki, starptautiski atzītas debetkartes vai kredītkartes, akreditīvi vai jebkurš cits ticams pierādījums šādu līdzekļu esamībai Slovēnijas Republikā.

Lai pienācīgi pierādītu iespēju atgriezties savā mītnes valstī vai ceļot uz trešo valsti, ārvalstniekam ir jāuzrāda vai nu samaksātas ceļojuma biļetes, vai ceļojuma izdevumu segšanai pietiekami līdzekļi.

Pietiekamo skaidras naudas summu iegūst, reizinot dienas iztikas līdzekļu summu ar to dienu skaitu, ko ārvalstnieks uzturas Slovēnijas Republikā. Ja ārvalstniekam nav nodrošināti iztikas līdzekļi (ģimene, tūrisma ceļazīme ar samaksātu izmitināšanu u. tml.), dienas iztikas līdzekļi ir noteikti EUR 70 apmērā, konvertējot SIT atbilstīgi attiecīgā dienā spēkā esošam valūtas maiņas kursam.

Noteiktais līdzekļu daudzums nepilngadīgiem, ko pavada vecāki vai aizbildņi, ir 50 % no iepriekšējā rindkopā noteiktās summas.

SLOVĀKIJA

Saskaņā ar likuma Nr. 48/2002 Z. z. par ārvalstnieku uzturēšanos 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ārvalstniekam pēc pieprasījuma ir obligāti jāpierāda, ka katrai uzturēšanās dienai viņam ir vajadzīgie finanšu līdzekļi konvertējamā valūtā, kas atbilst vismaz pusei no likumā Nr. 90/1996 Z. z. par minimālo darba algu (ar grozījumiem) paredzētās minimālās darba algas; ārvalstniekam, kas jaunāks par 16 gadiem, ir obligāti jāpierāda, ka viņam ir uzturēšanās nolūkam vajadzīgie finanšu līdzekļi, kuru daudzums ir puse no minētās summas.

SOMIJA

Saskaņā ar Ārvalstnieku aktu (Nr. 301/2004, 11. punkts) ārvalstnieks ieceļojot pierāda, ka viņam ir pietiekami iztikas līdzekļi, lai segtu izmaksas plānotās uzturēšanās laikā un varētu atgriezties izceļošanas valstī vai tranzītā doties uz trešo valsti, kurā viņam ir atļauts iebraukt, vai arī to, ka viņš tādus līdzekļus var iegūt likumīgi. Lēmumu par to, vai ārvalstniekam ir pietiekami iztikas līdzekļi, pieņem katrā konkrētā gadījumā. Papildus līdzekļiem vai biļetēm, kas vajadzīgi izbraukšanai, kā arī miteklim uzturēšanās laikā, ir vajadzīgi aptuveni EUR 30 dienā, atkarībā no mitekļa un iespējama sponsora.

ZVIEDRIJA

Zviedrijas tiesību akti neparedz robežu šķērsošanas pamatsummu. Robežkontroles dienesta amatpersona katrā konkrētā gadījumā lemj, vai ārvalstniekam ir pietiekami iztikas līdzekļi.

ISLANDE

Saskaņā ar Islandes tiesību aktiem, ārvalstniekiem ir jāpierāda, ka viņiem pietiek naudas, lai uzturētos Islandē un atgrieztos. Praksē ieteicamā līdzekļu summa ir ISK 4000 vienai personai. Ja uzturēšanās izdevumus sedz trešā persona, summu samazina uz pusi. Minimālā pieļaujamā kopsumma ir ISK 20000 katrai ieceļošanas reizei.

NORVĒĢIJA

Saskaņā ar Norvēģijas Imigrācijas likuma 27. panta d) daļu, ikvienam ārvalsts valstspiederīgam, kas nevar pierādīt, ka viņam ir pietiekami līdzekļi, lai uzturētos Karalistē un atgrieztos, vai ka viņš var rēķināties ar šādiem līdzekļiem, pie robežas var liegt ieceļot.

Summas, ko uzskata par vajadzīgām, nosaka individuāli, un lēmumus pieņem katrā konkrētā gadījumā. Ņem vērā uzturēšanās ilgumu, to, vai ārvalsts valstspiederīgais apmetīsies pie ģimenes vai draugiem, vai viņam ir atpakaļceļa biļete un vai par uzturēšanos ir dota garantija (NOK 500 dienā uzskata par pietiekamu summu ieceļotājiem, kas neapmetas pie radiniekiem vai draugiem).