Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula ar ko groza Kopīgo konsulāro instrukciju diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem attiecībā uz vīzām, nosakot biometrisko identifikatoru ieviešanu un paredzot arī noteikumus par vīzu pieteikumu pieņemšanu un apstrādi /* COM/2006/0269 galīgā redakcija - COD 2006/0088 */





[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 31.5.2006 COM(2006) 269 galīgā redakcija 2006/0088 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko groza Kopīgo konsulāro instrukciju diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem attiecībā uz vīzām, nosakot biometrisko identifikatoru ieviešanu un paredzot arī noteikumus par vīzu pieteikumu pieņemšanu un apstrādi (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS Priekšlikuma konteksts | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šā priekšlikuma mērķis ir radīt juridisko pamatu, lai dalībvalstis varētu iegūt obligātos biometriskos identifikatorus – vīzas pieprasītāja sejas attēlu un desmit pirkstu virsmas kontrolnospiedumus – un nodrošināt dalībvalstu konsulāro iestāžu organizācijas tiesisko regulējumu Vīzu informācijas sistēmas (VIS) īstenošanas aspektā. Hāgas programmā Komisija aicināta iesniegt „priekšlikumu par kopīgu vīzu pieteikumu centru izveidošanu, cita starpā vēršot uzmanību uz iespējamām sinerģijām saistībā ar VIS attīstību”. Šis pasākums ietverts Padomes un Komisijas rīcības plānā par to, kā īstenot Hāgas programmu brīvības, drošības un tiesiskuma stiprināšanai Eiropas Savienībā. Lai ar biometrisko identifikatoru reģistrēšanai nepieciešamo aprīkojumu nebūtu jāapgādā katra konsulārā iestāde visās dalībvalstīs, tika ierosināta „kopīgo vīzu pieteikumu centru” (KVC) izveide. KVC sniedz divējādu priekšrocību: veicina gan vietējo konsulāro sadarbību, gan racionalizāciju un dalībvalstu izmaksu ekonomiju, jo var apvienot resursus un tos kopīgi izmantot. Šajā kontekstā dalībvalstis ir apsvērušas arī citas iespējas, kā organizēt pieteikumu procedūru, lai samazinātu biometrijas izmantošanas izmaksas, piemēram, ārpakalpojumu izmantošanu vietās, kur konsulārajām nodaļām ir jāapstrādā īpaši daudz pieteikumu. Ierosinātas dažādas iespējas, piemēram, pārstāvība un ārpakalpojumi; dalībvalstis var izvēlēties kādu no šīm iespējām, lai pienācīgi izpildītu savus juridiskos pienākumus vīzu izsniegšanā. Priekšlikumā ņemtas vērā šīs izvēles iespējas, un tas varētu būt pirmais pasākums Kopīgās konsulārās instrukcijas (KKI) saskanīga piemērojuma veicināšanas un nākotnē veidojamo kopīgu vīzu iestāžu aspektā, neatkarīgi no jaunveidojamā Eiropas Ārējās darbības dienesta. | Vispārējais konteksts Komisijas 2004. gada 28. decembrī sniegtajā Priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (COM(2004)835, galīgā redakcija) paredzēts, ka dalībvalstīm papildus burtciparu veidā sniegtajiem datiem par vīzas iesniedzēju, vīzas pieteikumu un attiecīgi pieņemto lēmumu ir jāievieš biometriskie identifikatori pirkstu nospiedumu un fotogrāfiju veidā, lai varētu veikt pārliecinošu vīzas pieteicēja datu pārbaudi un pārliecināties par viņa identitāti. VIS mērķis ir uzlabot kopējas vīzu politikas īstenošanu, atvieglojot vīzu izsniegšanas procedūru, novēršot vienlaicīgu vīzu pieteikšanu vairākās dalībvalstīs (visa shopping), atvieglojot pārbaudi pie ārējām robežām un pastiprinot cīņu pret krāpšanu, un dalībvalstu teritorijā palīdzot identificēt un repatriēt nelegālos imigrantus, veicinot Regulas (EK) Nr. 343/2003 piemērošanu un palīdzot novērst visu dalībvalstu iekšējās drošības apdraudējumu. Tā kā biometrisko identifikatoru reģistrēšana turpmāk būs vīzu procedūras daļa, tad, lai radītu šā pasākuma juridisko pamatu, ir jāgroza Kopīgā konsulārā instrukcija (KKI). Biometrisko identifikatoru reģistrācija jāveic saskaņā ar ICAO ieteikumos noteiktajiem standartiem (dok. 9303, 1. daļa, sestais izdevums, vēl nav publicēts). Šajos ieteikumos sīki noteikts, kā jāuzņem fotogrāfijas, un sniegti pirkstu nospiedumu skenēšanas standarti. Biometrisko identifikatoru saskaņotas reģistrācijas nodrošināšanai nav nepieciešamas nekādas citas tehniskās specifikācijas. Šis priekšlikums izstrādāts atsevišķi no vispārējā KKI pārstrādājuma, jo tas ir VIS īstenošanas priekšnoteikums, kura izpilde rada biometrisko identifikatoru iegūšanas tiesisko pamatu. Tādēļ šo priekšlikumu paredzēts pieņemt drīzāk nekā KKI pārstrādājumu kopumā. | Spēkā esošie tiesību akti priekšlikuma jomā Kopīgā konsulārā instrukcija; Padomes 2004. gada 8. jūnija Lēmums 2004/512/EK, ar ko izveido Vīzu informācijas sistēmu (VIS). | Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikumā uzsvērts, ka dalībvalstīm jārespektē vīzas pieprasītāju pamattiesības, jo īpaši tās, kuras attiecas uz datu aizsardzību. Priekšlikums ir arī saskaņā ar Ārējās darbības dienesta izveides politiku. | Apspriešanās ar ieinteresētām pusēm un ietekmes novērtējums | Apspriešanās ar ieinteresētām pusēm 1) Saloniku Eiropadome 2003. gada 19. un 20. jūnijā apstiprināja, ka „Eiropas Savienībā ir nepieciešama saskaņota pieeja jautājumam par biometriskajiem identifikatoriem vai biometriskajiem datiem, kuras rezultāts būtu saskaņoti risinājumi attiecībā uz trešo valstu pilsoņu dokumentiem, ES pilsoņu pasēm un informācijas sistēmām (VIS un SIS II)”. Komisija 2003. gada 24. septembrī iesniedza divus priekšlikumus par vienotās vīzu formas un trešo valstu pilsoņu uzturēšanās atļauju grozīšanu. Padomē tika panākta liela vienprātība jautājumā par biometriskajiem identifikatoriem un Komisijas pieņemto nostāju, un 2003. gada 27. novembrī, atbilstoši Briseles Eiropadomes 2003. gada 16. un 17. oktobrī norādītajam, Padomē (TI) tika panākta politiskā vienošanās. Lai uzsvērtu panākto politisko vienošanos, Padome (TI) 2003. gada 27. novembra secinājumos atzina, ka tā, „būdama vienisprātis ar Komisiju, atzīst, ka vienotas vīzu formas priekšlikuma īstenošana prasa tāda papildu tiesību instrumenta ieviešanu, kurš nosaka pienākumu reģistrēt pirkstu nospiedumus, kā arī izņēmumus attiecībā uz pirkstu nospiedumu reģistrāciju vienotās vīzu formas datu uzglabāšanas līdzekļos” un „aicina Komisiju sniegt attiecīgu priekšlikumu par Kopīgās konsulārās instrukcijas (KKI) grozīšanu.” Tā kā nevarēja apstiprināt to, ka ir lietderīgi biometriskos identifikatorus uzkrāt katrai vīzu uzlīmei pievienotās bezkontakta mikroshēmās, Padome 2005. gada jūnijā nolēma, ka vīzu pieteicēju biometriskie identifikatori ir glabājami tikai Vīzu informācijas sistēmā (VIS). Tik tiešām, testi pierādīja, ka bezkontakta mikroshēmu ietveršana katrā vīzas uzlīmē rada tā dēvētās „kolīziju problēmas” tajos gadījumos, kad vienā pasē ir vairāk nekā četras vīzas. Lasītājierīce tad vairs nespēj nolasīt derīgo vīzu. 2) Imigrācijas, robežu un patvēruma stratēģiskā komiteja (SCIFA) ir apspriedusi izņēmumus attiecībā uz pirkstu nospiedumu ņemšanas prasību; šī prasība nav attiecināma uz divām personu kategorijām: nepilngadīgajiem un personām, kurām fiziski nav iespējams noņemt pirkstu nospiedumus. Šie izņēmumi ir ņemti vērā šajā priekšlikumā. 3) Īpašajā Vīzu darba grupas sanāksmē 2006. gada 27. janvārī dalībvalstis, pamatojoties uz Prezidentūras/Komisijas dokumentu (Vīzu grupas 2006. gada 27. janvāra sanāksmes dokuments Nr. 6/06), apsvēra – ņemot vērā biometrisko datu reģistrāciju – visus iespējamos konsulāro iestāžu organizācijas variantus un pārbaudīja, vai tie ir praktiski īstenojami. Visi sanāksmes dokumentā sniegtie varianti, izņemot „mobilās vienības”, kas šķita neiespējamas, tika saglabāti un tādēļ ietverti šajā priekšlikumā. | Ekspertu atzinumu iegūšana un izmantošana | Galvenās konsultējošās organizācijas/ eksperti Attiecībā uz biometrisko identifikatoru ieviešanu ir ņemti vērā Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) vispārējie ieteikumi. | Ietekmes novērtējums Tā kā jau ir veikts VIS ietekmes novērtējums (Study for the Extended Impact assessment of the Visa Information System; nobeiguma ziņojums 2004. gada decembrī, EPEC), kurā īpaša uzmanība pievērsta biometrisko datu apstrādei un dalībvalstu konsulāro iestāžu organizācijai, tad netika veikts šā priekšlikuma ietekmes papildu novērtējums. VIS ietekmes novērtējumā resursu apvienošana ir atzīta par pozitīvu faktoru (26. un 27. lpp.), kaut arī varētu rasties grūtības konsulārajām iestādēm, kurās iesniedz ļoti daudz pieteikumu. Kopīgo vīzu apstrādes centru priekšrocības norādītas 30. un 31. lappusē, un tās ir: vienlaicīgas vairāku dalībvalstu vīzu pieteikšanas (visa shopping) ierobežošana; izmaksu samazināšana; vienota centralizēta apstrāde, lai atvieglotu datu aizsardzības prasību ievērošanu un nodrošinātu datu drošību un aizsardzību; uzlabota kopējās vīzu politikas īstenošana. „Ārpakalpojumu” metodi vairākas dalībvalstis jau izmanto, kaut gan vēl nav kopēja tiesiska regulējuma. Šim jautājumam īpaši veltītajās iepriekš minētās Vīzu grupas sanāksmes diskusijās kļuva skaidrs, ka dalībvalstis vēlas izmantot šo iespēju. Dalībnieki atzina, ka noteiktos konsulāros dienestos pieaugošā pieteikumu skaita un budžeta ierobežojumu dēļ ir jāievieš jaunas metodes, lai tiktu galā ar šīm problēmām. Tiek izmantotas dažādas iespējas, sākot no kontaktu centra (call-centre) apmeklējuma pieteikšanai līdz vīzu pieteikuma saņemšanai. Tāpēc, īpaši ņemot vērā datu aizsardzības prasības, ir nepieciešams kopējs tiesisks regulējums. Pirmā pieredze ir pozitīva, arī no vīzu pieprasītāju viedokļa, jo tie saņēma labākus pakalpojumus un tika labāk apkalpoti. Ārpakalpojumi ir ieteikti nevis kā vispārējs risinājums, bet izmantošanai noteiktos konsulārajos dienestos atkarībā no vietējās situācijas. Tiesiskā regulējuma priekšrocība šajā kontekstā ir tāda, ka dalībvalstis nepārprotami paliek atbildīgas par datu apstrādi un ārējo pakalpojumu sniedzējs paliek „apstrādātājs” Direktīvas 95/46/EK par datu aizsardzību 16. un 17. panta nozīmē. Šajā ziņā ar ārējo pakalpojumu noslēgtajā līgumā ir jāietver pienākums apstrādāt datus saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem. Turklāt Komisijas programmas ARGO ietvaros tika finansēts eksperimentālais projekts BIODEV, kuru īstenoja dažās Francijas un Beļģijas konsulārajās iestādēs, lai pārbaudītu biometrisko datu ieviešanas ietekmi uz vīzu pieteikuma procedūrām. Daži paredzētie risinājumi izrādījās ļoti piemēroti. Attiecīgie ziņojumi iesniegti Padomei un Eiropas Parlamentam. VIS pētījuma 51. un turpmākajās lappusēs sniegts izsmeļošs VIS vērtējums, novērtējot VIS ar biometrijas izmantošanu un bez tās. Izvēle bija par labu biometrijai, tādēļ ir jārada biometrisko identifikatoru reģistrācijas juridiskais pamats. Šis priekšlikums papildina VIS īstenošanas priekšlikumu. Datu aizsardzībai piemēro Direktīvu 95/46/EK. Attiecīgajās priekšlikuma vietās atgādināti datu aizsardzības noteikumi un jo īpaši princips, ka dalībvalstīm arī turpmāk ir jābūt atbildīgām par datu apstrādi un saglabāšanu. | Priekšlikuma juridiskie aspekti | Ierosinātās darbības kopsavilkums Lai nodrošinātu pilnīgu vīzu informācijas sistēmas īstenošanu, ir jārada tiesiskais regulējums. Kaut gan regula par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām ir šā tiesiskā regulējuma pamatdokuments, ir nepieciešams papildu tiesību akts par vīzu pieprasītāju biometrisko identifikatoru reģistrāciju. Šajā priekšlikumā ietverti vairāki aspekti, kuri nav skarti VIS veltītajā tiesību aktā. Šā priekšlikuma temats ir biometrisko datu iegūšana, kamēr priekšlikums par VIS attiecas uz datu nodošanu un apmaiņu. Šajā priekšlikumā ietverta „ārpakalpojumu” izmantošanas iespēja vīzas pieteikuma saņemšanā un biometrisko datu iegūšanā. Abi priekšlikumi viens otru papildina. Lai dalībvalstis spētu tikt galā ar vīzu pieprasītāju biometrisko datu iegūšanai nepieciešamo papildu darba apjomu un lai samazinātu izmaksas, ir risināti organizatoriskie jautājumi un radītas jaunas vīzu pieteikšanas organizācijas procedūras. Ņemot vērā vispārējo vīzu izsniegšanas procedūras atvieglošanas tendenci, Komisija ievēro vispārējo principu, ka vīzas pieprasītājam personiski jāierodas tikai vienu reizi (vīzu pieprasījuma iesniegšanas „vienas pieturas” sistēma): vīzas pieprasījuma iesniegšanai un biometrisko identifikatoru iegūšanai ir jānotiek vienā vietā un vienā laikā. Tomēr atsevišķos gadījumos nevar izvairīties no otrreizējas ierašanās, īpaši tad, ja ir vajadzīgas pārrunas, lai pārbaudītu vīzas izsniegšanas nosacījumus, konkrēti – paredzētās īstermiņa uzturēšanās likumīgo mērķi. | Juridiskais pamats EK Līguma 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punkts. | Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes princips ir piemērojams tiktāl, cik priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. | Dalībvalstis priekšlikuma mērķus nevar pietiekami īstenot šādu iemeslu dēļ. | Lai izveidotu saskaņotus obligāto biometrisko identifikatoru reģistrācijas noteikumus un tādējādi nodrošinātu VIS funkcionēšanu, ir nepieciešams kopējs tiesiskais regulējums. | Kas attiecas uz konsulātu darba organizāciju, ņemot vērā biometrisko datu ieviešanu, tad saskaņotas pieejas nolūkā dalībvalstīm sava organizācija būtu jāveido Kopienas tiesību sistēmas ietvaros. Priekšlikuma mērķi labāk sasniedzami ar Kopienas pasākumiem šādu iemeslu dēļ. | Ja dalībvalstis katra atsevišķi noteiktu reģistrācijas normas, tad nevarētu nodrošināt vienādu standartu piemērošanu un vienādu apiešanos ar vīzu pieprasītājiem. Ja, piemēram, dalībvalstis atbrīvotu dažādu kategoriju personas no pirkstu nospiedumu noņemšanas prasības, tas pavērtu vienlaicīgas vairāku valstu vīzu pieteikšanas iespēju un netiktu sasniegti kopējie vīzu politikas mērķi. | Kopīgā vīzu pieteikuma centra izveide vai kādas citas organizatoriskas iespējas izmantošana ir solis dalībvalstu ciešākas sadarbības virzienā. Tas veicinās tālāku vīzu pieteikuma politikas saskaņošanu. | ES ir jārada kopējs reģistrācijas standartu tiesiskais regulējums, lai panāktu to, ka visas dalībvalstis identifikatorus reģistrē savstarpēji savietojamā veidā un vienlaicīgi arī nodrošina visu vīzu pieprasītāju vienādu apkalpošanu. Dalībvalstīm būtu jāizvēlas tehniskais aprīkojums, bet, lai nodrošinātu savietojamību, tas jādara VIS un ICAO specifikāciju ietvaros. | Tādējādi priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. | Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šādu iemeslu dēļ. | Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu par VIS šajā priekšlikumā paredzēts, ka visām dalībvalstīm ir jāreģistrē vīzu pieprasītāju biometriskie identifikatori. Tehnisko sistēmu izvēle ir atstāta katras atsevišķās dalībvalsts kompetencē tiktāl, cik tiek nodrošināti savietojamības nosacījumi. | Radot iespēju izveidot Kopīgo vīzu pieteikumu centru vai izmantojot vienu vai vairākas citas sadarbības iespējas, būtiski samazinās aparatūras un programmatūras instalēšanas un resursu izmaksas katrā atsevišķā konsulārajā iestādē. | Juridisko instrumentu izvēle | Ierosinātais instruments: regula. | Citi līdzekļi nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Biometrisko identifikatoru reģistrēšanas prasība ir obligāta visām dalībvalstīm. Tāpēc regula ir vienīgais piemērotais šās prasības izpildes juridiskais instruments. Citi juridiskie instrumenti nav tikpat saistoši. | Ietekme uz budžetu | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. | Papildu informācija | Sīkāks priekšlikuma paskaidrojums o Līgumiem pievienoto dažādo protokolu ietekme Juridiskais pamats pasākumiem attiecībā uz noteikumiem par īstermiņa uzturēšanās un tranzīta vīzām ir rodams EK Līguma IV sadaļā, nodrošinot, ka tiek piemērota protokolos par Apvienotās Karalistes, Īrijas un Dānijas nostāju, kā arī Šengenas protokolā paredzētā mainīgas ģeometrijas sistēma. Ar šo priekšlikumu papildina Šengenas acquis. Tāpēc ir jāņem vērā šeit norādītās konsekvences saistībā ar vairākiem protokoliem. Islande un Norvēģija Piemērojamās procedūras, kas noteiktas Asociācijas nolīgumā, ko noslēgusi Padome un Islandes Republika, un Norvēģijas Karaliste par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jo šis priekšlikums papildina Šengenas acquis, kā paredzēts minētā nolīguma A pielikumā. Dānija Saskaņā ar Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās Regulas pieņemšanā, un tāpēc Dānijai tā nav saistoša un nav jāpiemēro. Ņemot vērā, ka šī regula ir tiesību akts, kura mērķis ir papildināt Šengenas acquis atbilstoši EK Līguma IV sadaļas noteikumiem, piemēro iepriekš minētā protokola 5. pantu. Apvienotā Karaliste un Īrija Saskaņā ar 4. un 5. pantu Protokolā par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā un Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā, un Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā Apvienotā Karaliste un Īrija nepiedalās Regulas pieņemšanā, tā nav tām saistoša un nav jāpiemēro. Jaunās dalībvalstis (ES 10) Tā kā šī regula ir dokuments, kas papildina Šengenas acquis vai citādi ir ar to saistīta Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta nozīmē, tad desmit jaunajās dalībvalstīs regula piemērojama tikai atbilstoši Padomes lēmumam saskaņā ar minēto noteikumu. Šveice Šī regula papildina Šengenas acquis noteikumus tādā nozīmē, kāda ietverta Eiropas Savienības, Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas parakstītā nolīguma par Šveices iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā tā, kā norādīts 4. panta 1. punktā Padomes 2004. gada 25. oktobra Lēmumā 2004/849/EK par minētā nolīguma parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā un par dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu. o Priekšlikuma pantu paskaidrojums 1. pants Kopīgās konsulārās instrukcijas II daļas 1.2. punkta b) apakšpunktā tiek ieviests jauns pārstāvības veids. Tā ir „ierobežotā pārstāvība”, kas dalībvalstīm ļauj vienīgi saņemt vīzas pieteikumu un reģistrēt biometriskos identifikatorus un tad šos datus nodot tālāk pārstāvētās valsts diplomātiskajam vai konsulārajam dienestam lēmuma par vīzas pieteikumu pieņemšanai. Piemērojami arī attiecīgie 1.2. punkta c) un e) apakšpunktā paredzētie pārstāvības noteikumi. Grozītajā KKI III daļas 1.2. punktā noteikts dalībvalstu pienākums vīzas pieteikuma procedūras ietvaros reģistrēt biometriskos identifikatorus. Pirkstu nospiedumus noņem tad, kad vīzas pieteikumu iesniedz pirmoreiz; četru gadu laika posmā iesniedzot atkārtotu vīzas pieteikumu, šī prasība izpaliek, jo vīzas pieprasītājs nav jāreģistrē no jauna: pirkstu nospiedumus un fotogrāfiju var izmantot atkārtoti un nokopēt no pirmā pieteikuma. Četru gadu periods izvēlēts saistībā ar 5 gadu datu glabāšanas periodu, kas noteikts VIS regulas priekšlikumā. Jānodrošina, lai pirmā pieteikuma biometriskie dati vēl būtu pieejami sistēmā. Personas papildu pārbaude atkārtota pieteikuma laikā nav nepieciešama, jo, ja persona vēlētos krāpnieciski lietot kādas citas personas pasi, kurā jau ir vīza, tad, šķērsojot robežu, robežpunktā nekavējoties atklātu, ka tā nav tā pati persona, kura pieprasījusi vīzu, jo biometriskie rādītāji neatbilstu tiem, kuri ir VIS. Pamatojoties uz Vīzu grupā un Stratēģiskajā komitejā (SCIFA) notikušo diskusiju rezultātiem minētajā jautājumā, jaunā KKI III daļas 1.2. punkta b) apakšpunktā ir noteikti izņēmumi. Tie attiecas uz bērniem, kuri jaunāki par 6 gadiem. Lai uzkrātu droši ticamus datus, bērniem, kuri ir jaunāki par 6 gadiem, neņem pirkstu nospiedumus, jo to kvalitāte ir nepietiekama, lai veiktu meklējumus datu bāzē. Sešu līdz divpadsmit gadu vecu bērnu pirkstu nospiedumi ir izmantojami tikai salīdzināšanai viens pret vienu. (Meklējot lielajās datubāzēs, ir grūtāk izmantot šos pirkstu nospiedumus.) Tā kā Regula (EK) Nr. 539/2001 nosaka iespēju atteikties no vīzu prasības diplomātisko pasu, dienesta/oficiālo pasu un speciālo pasu turētājiem, dalībvalstīm jābūt arī iespējai nepiemērot šīm kategorijām biometrisko identifikatoru reģistrācijas prasības. Katrā izņēmuma gadījumā VIS sistēmā jāievada informācija „nepiemēro” (not applicable), lai brīdinātu robežkontroles amatpersonas par to, ka pirkstu nospiedumi nav noņemti. Ņemot vērā biometrisko identifikatoru reģistrācijas ieviešanu, personiskā ierašanās ir obligāta vismaz pirmajā vīzas pieteikuma iesniegšanas reizē. Iespēja izmantot ceļojuma aģentūras u.c., kā norādīts spēkā esošajā KKI VIII daļas 5.2. punktā, tomēr paliek atkārtotas vīzas pieteikuma iesniegšanas gadījumā, jo tad pieprasītājiem vairs nav obligāti jāierodas personiski. Savu otro pieprasījumu tie var iesniegt, piemēram, ar ceļojumu aģentūru starpniecību. Kopumā ņemta vērā arī „ārpakalpojumu” iespēja, lai radītu attiecīgu tiesisko regulējumu. Ir skaidri jāsaprot, ka ārpakalpojumi var būt iespējami tikai ar noteiktiem ierobežojumiem, jo vīzu piešķiršanas pilnvarām jāpaliek dalībvalsts kompetencē. Tomēr ierašanās laika plānošanu vai pat pieteikuma formulāra pieņemšanu un biometrisko identifikatoru reģistrāciju varētu veikt kāds ārējo pakalpojumu sniedzējs, ja tas ir vajadzīgs pienācīgai dalībvalsts pienākumu izpildei saskaņā ar EK tiesību normām vīzu izsniegšanas jomā, īpaši ņemot vērā vietējos apstākļus, tai skaitā arī vīzu pieteikumu skaitu. Izvēloties ārpakalpojumu sniedzēju, kā arī ar to noslēgtajā līgumā jānodrošina visu datu aizsardzības noteikumu ievērošana. Tādēļ dalībvalstīm, noslēdzot līgumu, ir jānodrošina, lai tajā būtu ietverti attiecīgie datu aizsardzības noteikumi, kuru īstenošanu uzrauga konsulārā dienesta amatpersonas. Dalībvalstīm jāsaglabā atbildība par datu aizsardzības noteikumu ievērošanu arī ārpakalpojumu izmantošanas gadījumos. Turklāt, izmantojot ārpakalpojumu iespēju, nodevas kopsumma, kas vīzas pieprasītājam jāmaksā par vīzas pieteikuma apstrādi, nevar būt lielāka par 12. pielikumā norādīto samaksu. Tādējādi no vīzas pieteicēja nevar pieprasīt nekādu papildmaksu. Grozītajā VII daļā noteikta dalībvalstu sadarbības un kopīgo vīzu apstrādes centru izveides iespēja. Turklāt tiek ieviesta „priekšpārbaude”, lai pieprasītājai personai norādītu dalībvalsti, kura ir atbildīga par šīs personas pieteikuma apstrādi. Organizējot konsulāros pakalpojumus, dalībvalstīm ir jābūt iespējai sadarboties, kopīga vīzu apstrādes centra izveides gadījumā ņemot vērā gan pašreizējās pārstāvības iespējas, gan ar II daļas 1.2. punkta b) apakšpunkta noteikumiem jaunieviesto „ierobežoto pārstāvību”. Var būt vietas, kur kopīgo apstrādes centru radīšana nav lietderīga lielā pieteikumu skaita dēļ un kur katra dalībvalsts aprīkos savu konsulāro iestādi. Dalībvalstis nav spiestas sadarboties un veidot kopīgu vīzu apstrādes centru, ja tās to nevēlas. Dalībvalstu sarunās ir jānoskaidro, vai un kādā veidā tās vēlas sadarboties. Tomēr, ja dalībvalstis vēlas sadarboties, tām jāizmanto kāda no tām iespējām, kurām KKI sniedz tiesisko regulējumu. Ir vēlama dalībvalstu sadarbība un līdzdalība kopīgo apstrādes centru vai konsulātu līdzās izvietojuma organizēšanā, lai uzlabotu VIS kopīgo īstenošanu. Dalībvalstīm savā starpā jāvienojas par sadarbības regulējumu, ietverot tādus aspektus, kā izmaksu sadale u.c. Tām būtu jāizvēlas katrai valstij vai trešās valsts reģionam piemērojamais risinājums. Būtu jāizveido un jāpublicē saraksts, kurā norādīts, kādi ir katrai valstij vai trešās valsts reģionam piemērotie risinājumi. Šis saraksts ir regulāri jāatjaunina. 2. pants Lai pārbaudītu kopīgo apstrādes centru izveides un citu sadarbības formu efektivitāti, Komisija sniegs ziņojumu par šīs regulas īstenošanu. 3. pants Tas ir standarta pants. | 2006/0088 (COD) Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko groza Kopīgo konsulāro instrukciju diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem attiecībā uz vīzām, nosakot biometrisko identifikatoru ieviešanu un paredzot arī noteikumus par vīzu pieteikumu pieņemšanu un apstrādi EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1], rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. panta noteikto procedūru[2], tā kā: 1. Lai nodrošinātu vīzu pieprasītāju pārliecinošu pārbaudi un identifikāciju, Vīzu informācijas sistēmā (VIS), kas izveidota ar Padomes 2004. gada 8. jūnija Lēmumu 2004/512/EK[3]ir jāapstrādā biometriskie dati un jārada šo biometrisko datu ieguves tiesiskais regulējums. Turklāt VIS īstenošanai ir nepieciešamas jaunas organizācijas formas vīzu pieteikumu pieņemšanai . 2. Biometrisko identifikatoru integrācija VIS ir svarīgs jaunu elementu izmantošanas pasākums, ar kuru izveido drošāku saikni starp vīzas turētāju un pasi, lai izvairītos no viltotas identitātes izmantošanas gadījumiem. Tādēļ noteikumam par vīzas pieprasītāja personisku ierašanos – vismaz pirmā pieteikuma iesniegšanas reizē – ir jābūt vienai no pamatprasībām, kas jāizpilda, lai izsniegtu vīzu, reģistrējot biometriskos identifikatorus VIS. 3. Biometrisko identifikatoru izvēle ir izdarīta [Eiropas Parlamenta un Padomes regulā par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām]. Šajā regulā noteikti biometrisko identifikatoru ieguves standarti, atsaucoties uz attiecīgajiem Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas ( ICAO ) noteikumiem. Lai nodrošinātu standartu savietojamību, sīkākas tehniskās specifikācijas nav nepieciešamas. 4. Lai atvieglotu vīzu pieprasītāju reģistrāciju un samazinātu dalībvalstu izmaksas, papildus esošajiem „pārstāvības” noteikumiem ir jāparedz jaunas organizatoriskas iespējas, papildinot esošo pārstāvības regulējumu. Vispirms Kopīgā konsulārā instrukcija jāpapildina, nosakot īpašu pārstāvības veidu, kurš aprobežojas ar vīzu pieteikumu pieņemšanu un biometrisko identifikatoru reģistrāciju. 5. Būtu jāīsteno citas iespējas, piemēram, līdzāsatrašanās, kopīgi vīzu pieteikuma centri un ārpakalpojumi. Jāizveido piemērots šo iespēju tiesiskais regulējums, īpaši ņemot vērā datu aizsardzības aspektus. Pamatojoties uz izstrādāto regulējumu, dalībvalstis varētu brīvi izvēlēties, kāda veida organizatorisko struktūru tās izmantos katrā attiecīgajā trešajā valstī. Komisijai jāpublicē šādu struktūru sīks apraksts. 6. Organizējot sadarbību, dalībvalstīm ir jānodrošina, lai pieprasītājai personai norādītu dalībvalsti, kura ir atbildīga par šīs personas pieteikuma apstrādi. 7. Ir jāparedz noteikumi tādām situācijām, kad dalībvalstu centrālās iestādes nolemj vīzu pieteikuma apstrādes procesa daļas izpildi nodot ārējam pakalpojumu sniedzējam. Šādai kārtībai jābūt ciešā saskaņā ar vispārējiem vīzu izsniegšanas principiem, ievērojot datu aizsardzības prasības, kuras noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti. 8. Dalībvalstīm jānoslēdz līgumi ar ārpakalpojumu sniedzējiem, līgumos ietverot noteikumus par pakalpojumu sniedzēja tiešajiem uzdevumiem, tiešu un neierobežotu piekļuvi pakalpojumu sniedzēju telpām, informāciju par vīzu pieprasītājiem, kā arī konfidencialitāti un līguma pārtraukšanas vai izbeigšanas apstākļiem, nosacījumiem un procedūru. 9. Lai nodrošinātu atbilstību datu aizsardzības noteikumiem, ir notikušas konsultācijas ar darba grupu, kas izveidota saskaņā ar 29. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, kā arī ar Eiropas Datu aizsardzības uzraugu. 10. Dalībvalstīm jāļauj noteiktām vīzu pieprasītāju kategorijām vai visiem pieprasītajiem humanitāru vai citu iemeslu dēļ tieši piekļūt savām konsulārajām iestādēm vai diplomātiskajām pārstāvniecībām. 11. Lai vienkāršotu katra nākamā pieteikuma procedūru, jābūt iespējai 48 mēnešu laikā, ņemot vērā VIS regulā noteikto glabāšanas periodu, kopēt pirmā pieteikuma biometriskos datus. Ja šis periods ir aizritējis, biometriskie identifikatori ir jāiegūst no jauna. 12. Biometrisko identifikatoru ieguves prasības dēļ komercstarpniekus, piemēram, ceļojumu aģentūras, vairs nevarētu izmantot pirmā, bet gan tikai katra nākamā vīzas pieteikuma gadījumā. 13. Tādēļ būtu attiecīgi jāpapildina Kopīgā konsulārā instrukcija diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem attiecībā uz vīzām. 14. Divus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā Komisijai jāsniedz ziņojums par regulas īstenošanu, aptverot biometrisko identifikatoru reģistrāciju, „pirmā pieteikuma” principu un vīzu pieteikumu pieņemšanas un apstrādes procesu. 15. Subsidiaritātes principu piemēro tiktāl, cik priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Šī regula saskaņā ar EK Līguma 5. panta trešo daļu nesniedzas ārpus tā, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu EK Līguma mērķus. 16. Saskaņā ar proporcionalitātes principu, lai sasniegtu kopējo standartu un savstarpēji savietojamu biometrisko identifikatoru ieviešanas galveno mērķi, ir nepieciešams un ir lietderīgi paredzēt regulējošus noteikumus visām dalībvalstīm, kuras īsteno Šengenas konvenciju. Šī regula saskaņā EK Līguma 5. panta trešo daļu nesniedzas ārpus tā, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu EK Līguma mērķus. 17. Saskaņā ar 1. un 2. punktu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tai nav saistoša tās piemērošana. Ņemot vērā to, ka šī regula saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma trešās daļas IV sadaļas noteikumiem papildina Šengenas acquis , Dānija saskaņā ar minētā protokola 5. pantu sešu mēnešu laikā pēc šīs regulas pieņemšanas nolems, vai regulas īstenošanu ietvert savas valsts tiesību aktos. 18. Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šī regula papildina Šengenas acquis noteikumus saskaņā ar Nolīgumu, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē tajā jomā, kura norādīta 1. panta B punktā Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK par minētā nolīguma īstenošanas pasākumiem[4]. 19. Šī regula papildina Šengenas acquis , kur Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā. Tādējādi Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un tai nav saistoša tās piemērošana. 20. Šī regula papildina Šengenas acquis, kur Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā. Tādējādi Īrija nepiedalās šīs Regulas pieņemšanā un tai nav saistoša tās piemērošana. 21. Attiecībā uz Šveici šī regula papildina Šengenas acquis saskaņā ar Nolīgumu, kuru parakstījusi Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices Konfederācija par šīs valsts iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē tādā apjomā, kāds norādīts 4. panta 1. punktā Padomes lēmumā par minētā nolīguma parakstīšanu Kopienas vārdā un dažu šā nolīguma noteikumu provizorisku piemērošanu. 22. Šī regula ir dokuments, kurš papildina Šengenas acquis vai citādi attiecas uz to 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta nozīmē, IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU. 1. pants Kopīgo konsulāro instrukciju diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem attiecībā uz vīzām groza šādi. 1) Otrās (II) daļas 1.2. punktā: (a) apakšpunktu b) papildina ar šādu daļu: „Dalībvalsts var pārstāvēt vienu vai vairākas citas dalībvalstis arī vienīgi pieteikumu pieņemšanas un biometrisko identifikatoru reģistrācijas procesā. Piemērojami attiecīgie 1.2. punkta c) un e) apakšpunkta noteikumi. Datņu un datu saņemšana un nodošana pārstāvētajam konsulārajam dienestam jāveic, ievērojot attiecīgos datu aizsardzības un drošības noteikumus.” (b) apakšpunktu d) aizvieto ar šo: „Pārstāvniecības, kuras izsniedz vienotās vīzas saskaņā ar a) un b) apakšpunktu, ir norādītas attiecīgā tabulā 18. pielikumā.” 2) Trešās (III) daļas 1. punktu aizvieto ar šo: „1.1 Vīzas pieteikuma veidlapas un pieteikuma veidlapu skaits Arī ārvalstniekiem ir jāaizpilda vienotas vīzas pieteikuma veidlapa. Vienotas vīzas pieteikums jāizpilda, lietojot saskaņotu veidlapu, kuras paraugs sniegts 16. pielikumā. Jāaizpilda vismaz viens pieteikuma veidlapas eksemplārs, kurš būtu izmantojams, konsultējoties ar centrālajām iestādēm. Līdzējas puses var, ciktāl to nosaka nacionālais administratīvais process, pieprasīt vairākus pieteikuma eksemplārus. 1.2. Biometriskie identifikatori a) Dalībvalstis, ievērojot drošības garantijas, kas noteiktas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā un Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijā par bērna tiesībām, iegūst vīzas pieprasītājas personas biometriskos identifikatorus, proti, sejas attēlu un desmit pirkstu virsmas kontrolnospiedumus. Pirmoreiz iesniedzot vīzas pieteikumu, pieprasītājam/pieprasītājai ir jāierodas personiski. Iesniedzot šo pirmo pieteikumu, tiek iegūti šādi biometriskie identifikatori: - pieteikuma iesniegšanas laikā fotografēta vai skenēta fotogrāfija un - desmit pirkstu virsmas kontrolnospiedumi ciparu formātā. Katra nākamā vīzas pieprasījuma gadījumā biometriskos identifikatorus kopē no pirmā pieteikuma, ja kopš pēdējās reģistrācijas nav pagājuši vairāk nekā 48 mēneši. Pēc šā perioda aizritējuma nākamais pieteikums uztverams kā „pirmais pieteikums”. Fotogrāfiju un pirkstu nospiedumu tehniskajām specifikācijām ir jāatbilst ICAO 9303. dokumenta 1.daļā (pases), 6. izdevums[5] noteiktajiem starptautiskajiem standartiem. Biometriskos identifikatorus ņem kvalificēti un attiecīgi pilnvaroti diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārā dienesta darbinieki, vai – viņu uzraudzībā – ārpakalpojumu sniedzējs saskaņā ar 1.B punktu. Vīzu informācijas sistēmā (VIS) datus ievada tikai attiecīgi pilnvaroti konsulārie darbinieki saskaņā ar VIS regulas 4. panta 1. punktu, 5. pantu, 6. panta 5. un 6. punktu. b) Izņēmumi Pirkstu nospiedumu noņemšanas prasība neattiecas uz šādiem pieprasītājiem: - bērni, kuri nav sasnieguši 6 gadu vecumu; - personas, kurām pirkstu nospiedumu noņemšana ir fiziski neiespējama. Ja tomēr ir iespēja noņemt nevis desmit, bet mazāk pirkstu nospiedumus, tad noņem attiecīgā skaita pirkstu nospiedumus. Dalībvalsts var noteikt biometrisko rādītāju reģistrēšanas izņēmumus, attiecinot tos uz diplomātisko pasu, dienesta/ierēdņu, kā arī speciālo pasu turētājiem. Visos šajos gadījumos Vīzu informācijas sistēmā ievada norādi „nepiemēro”.” 3) Septītajā (VII) daļā 1. punktu aizvieto ar šādu tekstu: „1 A Vīzu pieteikumu saņemšanas un apstrādes organizācija Katra dalībvalsts ir atbildīga par vīzu pieteikumu saņemšanas un apstrādes organizāciju. Katrai atrašanās vietai dalībvalstis vai nu nodrošina savus konsulāros dienestus ar nepieciešamo tehnisko aprīkojumu biometrisko identifikatoru reģistrēšanai/uzkrāšanai vai, neskarot iepriekš minētās pārstāvības iespējas, nolemj sadarboties ar vienu vai vairākām citām dalībvalstīm. Sadarbība notiek, izmantojot līdzāsatrašanos vai izveidojot kopīgu vīzu pieteikumu centru, vai arī sadarbojoties ar ārējiem partneriem. a) Ja ir izvēlēta „līdzāsatrašanās”, tad vienas vai vairāku dalībvalstu diplomātisko dienestu vai misiju darbinieki apstrādā pieteikumus (arī biometriskos identifikatorus), ko tiem adresējis citas dalībvalsts diplomātiskais dienests vai konsulārā misija, un izmanto šās dalībvalsts tehnisko aprīkojumu. Attiecīgās dalībvalstis vienojas par līdzāsatrašanās ilgumu un tās izbeigšanas nosacījumiem, kā arī par administratīvo izmaksu daļu, kas jāsaņem dalībvalstij, kuras diplomātisko dienestu vai konsulāro pārstāvniecību izmanto. b) „Kopīga pieteikumu centra” gadījumā divu vai vairāku dalībvalstu diplomātiskos dienestus vai konsulārās pārstāvniecības izvieto vienā ēkā, lai saņemtu tiem adresētos vīzu pieteikumus (arī biometriskos identifikatorus). Vīzu pieprasītājiem norāda dalībvalsti, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi. Dalībvalstis vienojas par šīs sadarbības ilgumu un izbeigšanas nosacījumiem, kā arī par izmaksu sadalījumu līdzdalīgo dalībvalstu starpā. Vienai dalībvalstij ir jābūt atbildīgai par līgumiem attiecībā uz loģistiku un diplomātiskajām attiecībām ar valsti, kurā atrodas attiecīgo dalībvalstu diplomātiskie vai konsulārie dienesti. c) Sadarbība ar ārpakalpojumu sniedzējiem notiek saskaņā ar 1. B punktu. 1.B Sadarbība ar ārpakalpojumu sniedzējiem Ja vietējie apstākļi nav piemēroti konsulārās iestādes aprīkošanai ar biometrisko identifikatoru reģistrēšanas/uzkrāšanas ierīcēm vai līdzāsatrašanās organizēšanai, vai kopīga pieteikumu centra izveidei, tad dalībvalsts vai vairākas dalībvalstis kopīgi var sadarboties ar ārējo pakalpojumu sniedzēju, kurš nodrošina vīzu pieteikumu pieņemšanu (arī biometrisko identifikatoru iegūšanu). Šādā gadījumā attiecīgajai dalībvalstij vai dalībvalstīm ir jābūt atbildīgām par datu aizsardzības noteikumu ievērošanu vīzu pieteikumu apstrādes procesā. 1.B.1. - Sadarbības veidi attiecībās ar ārpakalpojumu sniedzējiem Attiecībās ar ārējiem pakalpojumu sniedzējiem piemērojamas šādas sadarbības formas: a) ārpakalpojumu sniedzējs darbojas kā kontaktcentrs, sniedzot vispārēju informāciju par vīzu pieteikšanas prasībām un apmeklējuma laiku; b) ārpakalpojumu sniedzējs sniedz vispārējo informāciju par vīzu pieteikumiem, pieņem pieteikumus, apstiprinošos dokumentus un noformē vīzu pieteicēju biometriskos datus, kā arī iekasē apstrādes maksu (kā noteikts VII daļas 4. punktā un 12. pielikumā) un nodod pilnīgas datnes un datus tās dalībvalsts diplomātiskajai pārstāvniecībai vai konsulārajam dienestam, kuras kompetencē ir pieteikuma apstrāde. 1.B.2. - Dalībvalstu pienākumi Attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis izraugās ārpakalpojumu sniedzēju, kurš spēj nodrošināt visus tehniskos un organizatoriskos drošības pasākumus un visus dalībvalstu pieprasītos tehniskos un organizatoriskos pasākumus, lai aizsargātu personu datus pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu vai nejaušu pazaudēšanu, pārveidošanu, nesankcionētu atklāšanu vai piekļuvi, īpaši, ja apstrāde ietver datu pārraidi tīklā un datņu un datu saņemšanu un nodošanu konsulārajam dienestam, kā arī pret visām citām nelikumīgām apstrādes formām. Izvēloties ārpakalpojumu sniedzēju, dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārie dienesti rūpīgi izpēta attiecīgās iestādes maksātspēju un uzticamību (arī nepieciešamās licences, komercdarbības reģistrāciju, statūtus, banku līgumus) un pārliecinās par to, ka nepastāv interešu konflikts. Ārējo pakalpojumu sniedzējiem nekādu iemeslu dēļ nav jāļauj piekļūt Vīzu informācijas sistēmai (VIS). Piekļūt VIS drīkst vienīgi attiecīgi pilnvarotais diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārā dienesta personāls. Attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis noslēdz līgumu ar ārpakalpojumu sniedzēju saskaņā ar Direktīvas 95/46 EK 17. pantu. Pirms šāda līguma noslēgšanas attiecīgās dalībvalsts diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārais dienests vietējās konsulārās sadarbības ietvaros informē citu dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un Komisijas delegāciju par to, kāpēc līgums ir nepieciešams. Papildus Direktīvas 95/46/EK 17. panta noteikumiem līgumā ietver arī noteikumus, kuri a) precīzi nosaka pakalpojuma sniedzēja veicamos uzdevumus, b) pieprasa, lai pakalpojumu sniedzējs darbotos saskaņā ar atbildīgo dalībvalstu instrukcijām un rīkotos ar datiem tikai vīzas pieteikumā norādīto personas datu apstrādes nolūkā atbildīgo dalībvalstu vārdā saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK, c) pieprasa, lai pakalpojuma sniedzējs sniegtu pieteicējam informāciju, kas noteikta Regulā ......... [VIS regulas projekts], d) nodrošina, ka pakalpojuma sniedzēja telpas jebkurā brīdī ir pieejamas konsulārā dienesta darbiniekiem, e) pieprasa, lai pakalpojumu sniedzējs ievēro konfidencialitātes noteikumus (arī to datu aizsardzību, kuri iegūti saistībā ar vīzu pieteikumiem), f) ietver pantu par līguma pārtraukšanu un izbeigšanu. Attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis uzrauga līguma īstenošanu, arī a) vispārējo informāciju, ko pakalpojumu sniedzējs sniedz vīzu pieprasītājiem; b) tehniskos un organizatoriskos drošības pasākumus un attiecīgus tehniskos un organizatoriskos pasākumus, lai aizsargātu personas datus pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu vai nejaušu pazaudēšanu, pārveidošanu, nesankcionētu atklāšanu vai piekļuvi, īpaši, ja apstrāde ietver datu pārraidi tīklā, un pret visām citām nelikumīgām apstrādes formām, kā arī datņu un datu saņemšanu un nodošanu konsulārajiem dienestiem. c) biometrisko identifikatoru reģistrāciju, d) datu aizsardzības nodrošināšanas noteikumiem atbilstošos pasākumus. Ārpakalpojumu sniedzēja iekasētā maksa par vīzas pieteikumu nedrīkst būt lielāka par to, kas norādīta 12. pielikumā. Attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstu diplomātiskais personāls apmāca pakalpojumu sniedzēju, lai tas iegūtu nepieciešamās zināšanas vīzu pieprasītāju pienācīgai apkalpošanai un pietiekamas informācijas sniegšanai. 1.B.5. - Informācija Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti sniedz sabiedrībai precīzu informāciju par to, kā pieteikt apmeklējumu un iesniegt vīzas pieteikumu. 1.C Iespējas vīzu pieteikuma iesniedzējiem tieši piekļūt dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem saglabāšana Lai kāds būtu izvēlētais sadarbības veids, dalībvalstis var nolemt saglabāt tiešas piekļuves iespēju, lai vīzu pieprasītāji varētu nodot vīzas pieteikumu tieši diplomātisko pārstāvniecību vai konsulāro dienestu telpās. Dalībvalstīm jānodrošina vīzu pieteikumu pieņemšanas un apstrādes turpināšanās gadījumā, ja pēkšņi pārtrūkst sadarbība ar citām dalībvalstīm vai kādu ārpakalpojumu sniedzēju. 1.D Lēmums un publicēšana Dalībvalstis informē Komisiju par to, kā tās paredz organizēt vīzu pieteikumu pieņemšanu un apstrādi katrā konsulārā dienesta atrašanās vietā. Komisija nodrošinās atbilstošu publicējumu. Dalībvalstis iesniedz Komisijai to noslēgtos līgumus.” 4) Astotās (VIII) daļas 5.2. punktu groza, a) nosaukumu aizstājot ar šādu nosaukumu: „5.2. Dalībvalstu diplomātisko misiju un konsulāro dienestu sadarbība ar komercstarpniekiem” b) starp minēto nosaukumu un 5.2. punkta a) apakšpunktu iestarpinot šādu teikumu: Atkārtotiem pieteikumiem III daļas 1.2. punkta nozīmē dalībvalstis var atļaut to diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem sadarboties ar komercstarpniekiem (t.i., privātām administratīvam aģentūrām, transporta un ceļojumu aģentūrām (ceļojumu rīkotāji un mazumtirgotāji)). 2. pants Divus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu. 3. pants Šī regula stājas spēkā dienā pēc tās publicēšanas “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs priekšsēdētājs[pic][pic][pic] [1] OV C […], […], […]. lpp. [2] OV C […], […], […]. lpp. [3] OV L 213, 15.6.2004., 5. lpp. [4] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp. [5] Tehniskās prasības ir tās pašas, kas attiecas uz pasēm, ko dalībvalstis izsniedz saviem pilsoņiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2252/2004.