KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTĒJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums PADOMES DIREKTĪVA, ar ko attiecībā uz vaučeriem groza Direktīvu Directive 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* SWD/2012/0126 final - CNS 2012/0102 */





1. Problēmas izklāsts Ar preču vai pakalpojumu pirkšanu saistītos darījumos aizvien vairāk tiek izmantoti vaučeri. Vaučeriem ir vairāki veidi, tostarp, bet ne tikai, priekšapmaksas tālruņa kredīti, noplēšamie atlaižu vaučeri un elektroniskie kodi, kuri nodrošina tiesības uz precēm un pakalpojumiem, vai tāds tradicionāls veids kā dāvanu karte. Šiem vaučeriem kopīgā pazīme ir tāda, ka tie ir nevis darījuma primārais mērķis, bet gan drīzāk sekmē citu preču vai pakalpojumu pirkšanu. Vaučeri var ietekmēt to pamatā esošā ar nodokli apliekamā darījuma raksturu, proti, darījuma norises laiku, vietu un vērtību, ko nosaka maiņas darījumam starp pircēju un pārdevēju. Visi šie faktori savukārt var ietekmēt darījuma PVN sekas un līdz ar to arī dalībvalstu nodokļu ieņēmumus. Ņemot vērā to, ka daudzi tirdzniecības darījumi kļūst aizvien sarežģītāki un “izsmalcinātāki” (jo īpaši darījumi, kur tiek izmantotas jaunas tehnoloģijas), minēto aspektu aktualitāte pieaug. PVN direktīva[1], kas ir dalībvalstu kopējās PVN sistēmas pamatā, neparedz noteikumus par vaučeriem. Tas ir galvenokārt saistīts ar šā tiesību akta izdošanas laiku. Direktīvu ieviesa 1977. gadā, kad vaučeri netika uztverti par nozīmīgiem elementiem un tādiem, kas radītu sarežģījumus saistībā ar PVN. Pirmās tālruņa priekšapmaksas kartes parādījās tikai 20. gadsimta 80. gadu sākumā, un mobilo sakaru pakalpojumi plaši pieejami kļuva tikai 20. gadsimta 90. gados. Lai gan vaučerus plaši izmanto tirdzniecības darījumos, priekšapmaksas telesakaru pakalpojumi ir vissvarīgākā joma ekonomikas izteiksmē. Saskaņā ar šā ietekmes novērtējuma sagatavošanā izmantoto pētījumu[2] gada ieņēmumi no priekšapmaksas telesakaru pakalpojumu (pašlaik pārsvarā tiek izmantoti elektroniskie, nevis kartes nodrošinātie pakalpojumi) abonēšanas maksas būtu lēšami EUR 36 miljardu apmērā. Visu pārējo vaučeru veidu kopējo gada ieņēmumu aplēstā vērtība ir aptuveni puse no šīs summas. Skaidrs, ka šiem pakalpojumiem piemērojamo nodokļu summa ir ievērojama. Tā kā PVN direktīva šajā jautājumā neparedz kopīgus noteikumus, dalībvalstis laika gaitā ir izveidojušas savu valsts praksi, lai nodrošinātu pareizu nodokļu piemērošanu šo pakalpojumu pamatā esošajiem darījumiem. Diemžēl šie pasākumi nav saskaņoti. Pastāv būtiska pretruna starp tām dalībvalstīm, kuras cenšas sistemātiski piemērot nodokļus vaučera vērtībai, tiklīdz tas ir izdots, un tām dalībvalstīm, kuras piemēro nodokļus vaučera izmantošanas brīdī. Tādējādi nodokļu piemērošana notiek nesaskaņotā veidā, kas savukārt izraisa nodokļu dubulto uzlikšanu vai nodokļu neuzlikšanu. Nodokļu dubultā uzlikšana, iespējams, ir samērā reta prakse (ja tas tā nebūtu, sūdzību skaits, visticamāk, būtu lielāks), taču īstenībā tādējādi nereti tiek iznīcināts tirgus, neatstājot izmērāmas statistikas liecības. Tomēr pārliecinoši neoficiāli pierādījumi liecina, ka tā ir sistēmiska problēma tiem uzņēmumiem, kuri cenšas attīstīt ES mēroga uzņēmējdarbības modeļus, izmantojot vaučerus. Nodokļu neuzlikšana ne vienmēr tiek labprātīgi deklarēta, un ar to saistītos makroekonomikas līmeņa datus ir grūti iegūt. Tomēr šis sagatavošanas darbs atklāja pietiekamus pierādījumus tam, ka nodokļu neuzlikšanu sistemātiski izmanto daži telesakaru nozares tirgus dalībnieki, kuri tādā veidā saskata iespēju izmantot neattaisnojamu cenu priekšrocību vai vienkārši palielināt peļņu. Šo informāciju sniegušas gan nodokļu administrācijas, kas konstatē ieņēmumu zaudējumus, kuru izcelsmi ne vienmēr ir viegli konstatēt, gan uzņēmumi, kuri sūdzas par negodīgu konkurenci. Tikmēr citi tirgus dalībnieki, kuru mērķi paredz nodokļu maksātāja saistību izpildi, vienkārši atturēsies no iesaistīšanās darījumos, jo īpaši pārrobežu darījumos, ar neskaidrām nodokļu sekām. 2. Subsidiaritāte Ņemot vērā pieejamos datus, ietekmes novērtējumā (jo īpaši tā pārskatītajā redakcijā) pamatota nepieciešamība pēc rīcības ES līmenī, lai atrisinātu šīs problēmas. Atzītu nozares dalībnieku uzticami ziņojumi liecina par iekšējā tirgus darbības traucējumiem un nozares dalībnieku bažām par negodīgu konkurenci. Tā kā šīs problēmas var attiecināt uz ES tiesību aktu nepilnībām (PVN direktīvu), ko var labot tikai ar ES līmeņa rīcību, dalībvalstīm, rīkojoties neatkarīgi, nav iespējams labot šo situāciju un panākt mērķi – vienādu nodokļa piemērošanu. 3. Mērķi Neskaidrības par pareizu nodokļu režīmu kavē iepriekš minēto nodokļu piemērošanas nepilnību risināšanu un ir bijušas par pamatu virknei Tiesas lietu saistībā ar vaučeriem, kad valstu nodokļu administrācijas vai uzņēmumi uzsākuši tiesvedības procesus, cenšoties izveidot noteiktu kārtību. Tam par iemeslu bija problēmas ar PVN aprēķināšanu atlaižu piemērošanas gadījumā, ar priekšnodokļa uzskaiti, ar tirdzniecības veicināšanas dāvanām, kas saistītas ar vaučeriem, ar avansa maksājumiem kopumā, kā arī ar nodokli apliekamās summas aprēķināšanu darījumiem, kas ietver vaučerus. Īpašas problēmas rodas saistībā ar vaučeru izplatīšanu izplatītāju tīklos, kas ir plaši izmantota tirdzniecības prakse, kura bieži izvēršas pāri robežām. Lai gan Tiesas lēmumi bija noderīgi, tomēr tie nav snieguši pilnīgu skaidrību, un, tā kā nav nodrošināts fundamentālāks un sistemātiskāks precizējums, Tiesai arī turpmāk nenovēršami būs jārisina jautājumi par PVN piemērošanu attiecībā uz vaučeriem. Priekšlikuma mērķis ir labot šo situāciju. Palielinoties vaučeru un jo īpaši mobilo telefonu priekšapmaksas kredītu funkcionalitātei, robeža starp vaučeriem un novatoriskām maksājumu sistēmām ir kļuvusi neskaidrāka. Lai nodrošinātu nodokļa pareizu piemērošanu, skaidri jānosaka šī robeža un jāgarantē neitralitāte. 4. Politikas iespējas/ ietekmes analīze Tika noteiktas trīs politikas iespējas šo problēmu risināšanai. Nerīkojoties problēmas pastāvēs un, iespējams, palielināsies, jo tās nav iespējams atrisināt bez rīcības ES līmenī. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām liecina, ka tās stingri iebilst šādai nostājai. Rīcības trūkums ES līmenī būtu pilnībā nepieņemams, jo esošās grūtības tikai palielinātos, radot pamatu vēl lielākai neskaidrībai un turpmākai tiesvedībai. Dalībvalstīm faktiski nav instrumentu, lai vienpusēji risinātu šīs nepilnības nodokļa piemērošanā, jo īpaši tāpēc, ka PVN direktīvā tās pašreizējā redakcijā nav sniegti norādījumi, kas ļautu konsekventi piemērot nodokli. Nesaistošu tiesību normu, piemēram, norāžu vai līdzīgu instrumentu, izmantošanas iespējas ir patiesi vērtīgas tikai tad, ja to pamatā ir atbilstošas tiesību normas. Šajā gadījumā tas tā nav, jo konstatētās problēmas kopumā var attiecināt uz skaidru noteikumu trūkumu PVN direktīvā. Tādas pieejas izmantošana problēmas risinājumā, kuras pamatā ir nevis lēmums veikt pilnīgu tiesību akta pārskatīšanu, bet gan varbūt izmantot nesaistošas tiesību normas, piemēram, vadlīnijas, sākotnēji šķiet pievilcīga, tomēr pēdīgi tiek uzskatīta par nepiemērotu fundamentālas nodokļu problēmas risināšanai. Ar nodokļu piemērošanu saistītajos jautājumos nesaistošās tiesību normas vienmēr būs nākamā izvēle pēc tiesību akta formulējuma, un parasti tās ir noderīgas tikai tam, lai papildinātu vai paskaidrotu tiesību aktos jau paredzētās normas. Konkrētajā gadījumā pamatproblēma ir PVN direktīvas nepilnības, un to nevar risināt ar nesaistošu tiesību normu palīdzību. Konstatētā problēma atklāj nepieciešamību modernizēt vairākus PVN direktīvas pantus. Noteiktos mērķus var sasniegt tikai ar šo pantu grozījumiem un citiem attiecīgiem izrietošajiem grozījumiem direktīvā. 5. Ietekmes novērtējums Priekšlikumam ir atšķirīga ietekme atkarībā no dažādu dalībnieku lomas un to problēmu rakstura, ar kurām tie pašlaik cīnās. Nodokļu administrācijām galvenais šā pasākuma mērķis ir novērst trūkumus nodokļu sistēmā, kas ļauj izmantot shēmas, lai izvairītos no nodokļa piemērošanas, vai sekmē šādu shēmu izmantošanu. Par šī mērķa sasniegšanu liecinās mazāka izvairīšanās no nodokļu maksāšanas vai netīša neaplikšana ar nodokli. Sekundārus ieguvumus, kas pozitīvi ietekmēs uzņēmumus, varētu nodrošināt, samazinot nodokļa dubulto uzlikšanu un negatīvās ekonomiskās sekas, ko tā ietver, kā arī samazinot neskaidrības par nodokļu maksātāja saistību izpildes pienākumu. Dalībvalstis, kuras ir norādījušas, ka tās cieš ieņēmumu zaudējumus sakarā ar nepilnībām nodokļu piemērošanā, ko paredz spēkā esošie noteikumi, vairs necietīs šos zaudējumus. Kā norādīts pamattekstā, dalībvalstu nepatika sniegt konkrētus datus par nodokļu zaudējumiem apgrūtina iespējamā guvuma aprēķināšanu. Faktiskos atbilstības nodrošināšanas izmaksu ietaupījumus ir grūti aprēķināt, taču tas nenozīmē, ka tie ir mazsvarīgi. Lai gan nav paredzama ievērojama ietekme uz regulārām standarta PVN atbilstības izmaksām, ietaupījumus varēs gūt, ietekmējot vienreizējās vai neregulārās, ar nodokļu noteikumu komplicētību un nekonsekvenci saistītās izmaksas. Tiesvedības risinājumi, kas raksturīgi pašreizējām problēmām, ieinteresētajām personām ir dārgi un bieži vien neapmierinoši. Samazinot vajadzību vērsties tiesā, tiktu nodrošināts būtisks, lai arī grūti aprēķināms ekonomisks ietaupījums. Uzņēmumiem kopumā kārtības un konsekvences ieviešana šajos nodokļa uzlikšanas noteikumos visā iekšējā tirgū palīdzēs novērst šķēršļus tirdzniecības inovāciju izmantošanā. Konkrētajā gadījumā ietekme ir grūti nosakāma, tomēr ekonomiskos ieguvumus iespējams noteikt kvalitatīvā izteiksmē. Skaidri un konsekventi nodokļa uzlikšanas noteikumi jo īpaši telesakaru pakalpojumu nozarēm, kā arī mazumtirdzniecības izplatīšanas tirgus dalībniekiem, nodrošinātu vidi, kas ļautu tiem labāk izmantot iekšējā tirgus ekonomiskās priekšrocības. Paredzamā ekonomiskā ietekme uz galvenajiem tirgus dalībniekiem un uz tirgus struktūru ir noteikta kvalitatīvā izteiksmē, ņemot vērā to, ka ar izvairīšanos no nodokļa maksāšanas saistītā problēma skaitliski nav aprēķināta. Tomēr šīs analīzes pamatā ir standarta ekonomiskie apsvērumi un izmeklēšanas darbā gūtās zināšanas par nozari. Paredzams, ka likumdošanas iniciatīvas ietekme zināmā mērā būs asimetriska. Uzņēmumu atrašanās vieta būs ciešāk saistīta ar ekonomikas un konkurences faktoriem nekā ar nodokļu arbitrāžu. Paredzams, ka samazināsies iekšējā tirgus sadrumstalotības pakāpe, nodrošinot lielāku tirgus efektivitāti, lielāku izvēli patērētājiem un lielākus apjomradītus ietaupījumus. Dažiem mazajiem un maznozīmīgiem tirgus dalībniekiem, kuru uzņēmējdarbības modelis ir pilnībā atkarīgs no nodokļu arbitrāžas, būs nepieciešams pielāgoties, ja tie vēlas izdzīvot šajā vidē. Ievērojama sociālā ietekme faktiski nav paredzama. Skaitliskā ziņā ir maz tādu uzņēmumu, kurus šīs izmaiņas varētu ietekmēt negatīvi, un tie nav nozīmīgi darba devēji. Priekšapmaksas telesakaru pakalpojumu vaučeru piegādātāji, kas galvenokārt koncentrējas uz nodokļu arbitrāžu, bieži vien veic virtuālas darbības, un to fiziskā klātbūtne ir nenozīmīga. Turpretim uzlabota tirgus vide sekmētu cenu pazemināšanu, jo īpaši starptautisko telesakaru pakalpojumu jomā, tādējādi nodrošinot labumu patērētājiem, kas izmanto priekšapmaksas pakalpojumus. 6. Iespēju salīdzinājums Ņemot vērā iepriekš minēto, jāsecina, ka PVN direktīvas noteikumu modernizēšana ir vienīgais veids, kā rast pamatīgu ilgtermiņa risinājumu. Tam būtu jāietver dažāda veida vaučeru definīcijas, skaidrojums par nodokļu piemērošanu attiecībā uz izplatīšanas tīkliem, ar nodokli apliekamās summas aprēķināšanas noteikumi un nodokļa piemērošanas laiks, kā arī ietekme uz atskaitīšanas tiesībām. Ar vaučeriem saistītās PVN problēmas dažkārt var izrādīties ārkārtīgi tehniskas. Šā iemesla dēļ sagatavošanas darba laikā notika plaša apspriešanās ar dalībvalstīm un iesaistītajiem uzņēmumiem. Attiecībā uz uzņēmumiem šī apspriešanās bija daudz plašāka par sabiedriskās apspriešanas formalitātēm un praktiski aptvēra visu šā projekta laiku. Īpaša uzmanība tika veltīta tam, lai risinātu problēmas, ko rada novatoriskas prakses ieviešana, un lai vismaz zināmā mērā nodrošinātu šā priekšlikuma ilgtspējību. Tādējādi ieteiktā pieeja balstās uz ieinteresēto personu plašu vienprātību par to, kas ir nepieciešams. Tomēr iespējams, ka, izvēloties jebkuru priekšlikumu, jāatzīst, ka daži pakalpojumi, jo īpaši tie, ko piedāvā telesakaru pakalpojumu operatori un kas sākotnēji tika radīti kā vaučeri, ir attīstījušies par tādiem pakalpojumiem, kuri konkurē ar tradicionālākiem maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, un neitralitātes nodrošināšanai tagad ir nepieciešami līdzvērtīgi konkurences apstākļi nodokļu vajadzībām. 7. Uzraudzība un novērtēšana Komisijai ir iedibināta prakse uzraudzīt, kā dalībvalstis īsteno tādus tiesību aktus kā, piemēram, šajā priekšlikumā paredzēto. Turpmāki pasākumi nav paredzēti. [1] Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.) [2] „Pētījums par PVN piemērošanu vaučeriem un to kvantitatīvu noteikšanu, lai sniegtu ekonomisku analīzi nodokļu piemērošanas jomā” — „Deloitte” 2010. gada 14. novembra nobeiguma ziņojuma pārskatītā redakcija. Šis pētījums tika pievienots Ietekmes novērtējumam.