EIROPAS KOMISIJA Briselē, 2.3.2022 COM(2022) 83 final KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, EIROPADOMEI, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Virzība uz zaļu, digitālu un noturīgu ekonomiku -





mūsu Eiropas izaugsmes modelis





1.Ievads Eiropas ekonomikā notiek bezprecedenta pārmaiņas virzībā uz taisnīgu, zaļu un digitālu nākotni milzīgu ar globālo un drošības perspektīvu saistītu neskaidrību kontekstā. Kopš 2021. gada pavasara ekonomika strauji atgūstas no Covid-19 pandēmijas. Izlaides līmenis ir pilnībā atjaunojies, arī pateicoties ārkārtas atbalsta pasākumiem, kas veikti ES un valstu līmenī. Pandēmija un ES politikas reakcija ir paātrinājusi ES ekonomikas divējādo pārkārtošanos un uzsvērusi nepieciešamību stiprināt ES ekonomikas noturību. Turklāt Krievijas iebrukums Ukrainā apdraud Eiropas un globālo drošību un stabilitāti, un ES saskaras ar dažām steidzamām problēmām. Šīs norises uzsver nepieciešamību cieši sadarboties ar mūsu starptautiskajiem partneriem un stiprināt mūsu ilgtermiņa ilgtspējīgas izaugsmes programmu. Tagad vairāk nekā jebkad Savienībai būtu jāizmanto savas starptautiskās partnerības, lai apvienotu spēkus kopīgu problēmu risināšanā un veicinātu mieru un stabilitāti, kā arī uz noteikumiem balstītu starptautisko kārtību un efektīvu multilaterālismu. Savienības un tās starptautisko partneru koordinētā reakcija uz iebrukumu Ukrainā parāda, kā Savienība var strādāt, lai sasniegtu šos mērķus. Tajā pašā laikā ir parādījušies jauni risku un nenoteiktības avoti, un tie ir jānovērš. Lai gan lielākā daļa uzņēmumu un piegādes ķēdes pandēmijas laikā uzrādīja augstu noturības un pielāgošanās spēju, atveseļošanās un jaunākie notikumi saistībā ar iebrukumu Ukrainā ir atklājuši vairākus ievainojamības, tai skaitā enerģētikas nozarē, kas ir jānovērš, lai aizsargātu mūsu eiropeisko dzīvesveidu, saglabātu izaugsmi un uzlabotu noturību ilgtermiņā. Dažu pēdējo nedēļu notikumi un ģeopolitiskā konteksta straujā pasliktināšanās nedrīkst novirzīt mūsu uzmanību. Tie drīzāk apstiprina, ka ir jāpaātrina notiekošā ekonomikas transformācija. Pastāv plaša vienprātība par Eiropas ekonomikas izaugsmes modeļa prioritātēm, tostarp zaļo un digitālo pārkārtošanos, un par nepieciešamību uzlabot Savienības ekonomisko un sociālo noturību. Šīs prioritātes kopā veicina konkurētspējīgas ilgtspējas mērķa sasniegšanu. Mūsu mērķu sasniegšana nozīmē strukturālas pārmaiņas ES ekonomikā, t. sk. valsts un reģionālā līmenī. Pāreja uz ilgtspējīgas, noturīgas un iekļaujošas ekonomikas modeli, ko nodrošina digitālo un zaļo tehnoloģiju un prasmju plašāka izplatīšana un ieviešana, palīdzēs risināt galvenās problēmas, ar kurām saskaras Eiropa, uzlabot tās kā globālas līderes pozīciju un stiprināt tās atvērto stratēģisko autonomiju. Pašreizējā kontekstā tas ir jo īpaši svarīgi. Tajā pašā laikā mums ir jānodrošina mūsu ekonomikas modeļa taisnīgums un jāaizsargā tie, kurus pārkārtošanās skar visvairāk, tostarp tie, kuriem trūkst līdzekļu vai prasmju, lai pilnībā gūtu labumu no šīs pārkārtošanās. Eiropas ekonomikas transformācija būs sekmīga tikai tad, ja tā būs taisnīga un iekļaujoša un ja ikviens būs ieguvējs no priekšrocībām, ko sniedz divējādā pārkārtošanās. Šīs Eiropas ekonomikas transformācijas pamatā ir divi vienlīdz svarīgi pīlāri: investīcijas un reformas. Vērienīgu un savstarpēji pastiprinošu investīciju un reformu īstenošanai būs būtiska nozīme pārejas īstenošanā. No vienas puses, investīcijas ir būtiskas noturīgai un ilgtspējīgai izaugsmei un priekšnoteikums tam, lai varētu notikt paātrināta zaļā un digitālā pārkārtošanās. No otras puses, mūsu ekonomikas struktūrām un tiesiskajam regulējumam būtu jāatbalsta ekonomikas transformācija un jāveicina investīcijas. Reformas ir vajadzīgas visos līmeņos, lai likvidētu specifiskus šķēršļus investīcijām, uzlabotu produktu un darba tirgus darbību, mainītu ražošanas un patēriņa modeļus un stiprinātu sociālekonomisko noturību. Lai sasniegtu šos mērķus, būs saskaņoti jāmobilizē visi esošie instrumenti. Mūsu mērķi līdz 2050. gadam panākt klimatneitralitāti un izmantot digitālās desmitgades sniegtās iespējas, vienlaikus uzlabojot ekonomisko, teritoriālo un sociālo noturību, prasa tūlītēju rīcību. Veselas nozares un reģioni piedzīvos būtiskas pārmaiņas, kā rezultātā tiks pārdalīts darbaspēks un mainīsies prasības attiecībā uz prasmēm. Mainīsies arī patēriņa modeļi. Investīciju vajadzību apmēra dēļ būs jāiesaista gan publiskais, gan privātais sektors, un lielākā daļa investīciju būs jāveic privātajam sektoram. NextGenerationEU, t. sk. Atveseļošanas un noturības mehānisms (ANM) un ES budžets, nodrošina tik ļoti nepieciešamo stimulu, lai veicinātu atveseļošanos. Krīzes ietekmi mazināja jaunu ES instrumentu, tostarp Eiropas pagaidu atbalsta instrumenta bezdarba risku mazināšanai ārkārtas situācijā (SURE) un Investīciju iniciatīvas reaģēšanai uz koronavīrusu (CRII), ātra izvēršana. ANM veicina atveseļošanu, atbalstot reformas un investīcijas dalībvalstīs ar dotācijām un aizdevumiem. Lai gan ANM ir pagaidu instruments, pateicoties tam, ka tas ir vērsts uz ilgtspējīgām un izaugsmi veicinošām reformām un investīcijām, tā ietekme būs ilgstoša. Privātās un publiskās investīcijas valstu un ES līmenī būs jāturpina ilgākā laikposmā. Tā kā lielāko daļu investīciju, lai finansētu divējādo pārkārtošanos un uzlabotu noturību, nodrošinās privātais sektors, publiskajām investīcijām vajadzētu būt mērķorientētām un jāpiesaista privātās investīcijas. Pašlaik tiek apsvērts, kā vislabāk sasniegt šos mērķus, vienlaikus nodrošinot izaugsmi veicinošu liela valsts parāda samazināšanu. Mūsu satvaram un noteikumiem būtu jāatbalsta ES mērķi un jārada atbilstoši stimuli mājsaimniecībām un uzņēmumiem. Šajā kontekstā būs svarīgi panākt progresu attiecībā uz reformu programmu ES līmenī un ātri pieņemt un īstenot Komisijas priekšlikumus saskaņā ar paketi “Gatavi mērķrādītājam 55 %”, kā arī priekšlikumus, kas ir ES digitālās programmas pamatā. Tie ir būtiski, lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus un ilgtspējīgas attīstības mērķus. Vienotais tirgus ir Eiropas visvērtīgākais ekonomiskais aktīvs un tās galvenais noturības avots. Tas sniedz noteiktību, mērogu un globālu atspēriena punktu Eiropas uzņēmumiem, kā arī plašu kvalitatīvu produktu pieejamību patērētājiem. Pandēmija ir parādījusi, ka tad, ja vienotais tirgus nedarbojas, dārgi maksā visi: patērētāji, rūpniecība un pakalpojumi, lieli uzņēmumi, kā arī daudzi MVU piegādes ķēdē. Tāpēc Komisija turpina strādāt pie tā, lai pilnībā atraisītu vienotā tirgus potenciālu, likvidētu esošos šķēršļus un palielinātu tā noturību, apsverot veidu, kā uzlabot gatavību turpmāku krīžu gadījumā, arī nolūkā nodrošināt preču brīvu apriti. Mums ir jānodrošina noturīgas piegādes ķēdes, tai skaitā, lai aizsargātu loģistiku un piegādes drošību dažās svarīgās ekonomikas nozarēs, diversificējot piegādi un ieguldot inovācijā un jaunās spējās. Ir svarīgi arī novērst darbaspēka un prasmju trūkumu un kiberdraudus. Nolūkā efektīvāk piesaistīt privātās investīcijas būs vajadzīga izlēmīga rīcība, lai pabeigtu banku savienības izveidi un panāktu strauju progresu kapitāla tirgu savienības izveidē, t. sk. darbības ilgtspējīga finansējuma jomā. Turklāt ir ļoti svarīgi praksē īstenot Eiropas Prasmju programmu. Citas politikas jomas arī sekmēs plašāku mērķu sasniegšanu, tostarp nodokļu, tirdzniecības politikas un ekonomikas pārvaldības sistēmas jomā. Šā paziņojuma mērķis ir sniegt ieguldījumu vadītāju neformālajās diskusijās par Eiropas ekonomikas izaugsmes modeli. Tajā uzsvērts, cik svarīgi ir pilnībā īstenot pasākumus, par kuriem panākta vienošanās ES līmenī, koordinēti rīkoties visiem attiecīgajiem dalībniekiem, tostarp ES, dalībvalstīm un privātajam sektoram, kā arī veicināt galvenās investīcijas un reformas, kas vajadzīgas ilgtermiņa ilgtspējīgai izaugsmei un visu ES iedzīvotāju labbūtībai. Ņemot vērā gaidāmo problēmu globālo raksturu, būtiska būs rīcība ES un starptautiskā līmenī. Tāpat būs svarīgi, lai tajā pašā virzienā darbotos ne tikai dalībvalstis, bet arī privātie dalībnieki. 2.Investīcijas Eiropas nākotnē Pēc finanšu krīzes ir samazinājušies investīciju izdevumi ES. Pēc finanšu krīzes reālās investīcijas ES samazinājās par 15 % salīdzinājumā ar 2007. gada līmeni un vairākus gadus saglabājās krietni zem vēsturiskās tendences. Kopš 2014. gada privātās investīcijas procentos no IKP sāka pakāpeniski atgūties. Publiskās investīcijas sāka atgūties visnotaļ lēnām, sākot no 2016. gada, un to līmenis tik tikko spēja pielāgoties vērtības samazināšanās līmenim. Ja šāds zems publisko investīciju līmenis turpinātos, tas izraisītu pakāpenisku valsts pamatkapitāla apjoma pasliktināšanos. 1. diagramma. Bruto publiskās un privātās investīcijas ES (% no IKP) — kreisajā pusē; un neto publiskās investīcijas Savienībai un citiem starptautiskajiem partneriem (% no IKP) — labajā pusē Avots: Komisijas dienesti. Investīcijas definētas kā ieguldījumi pamatkapitālā. Lai gan 2020. gada pirmajā pusē investīcijas samazinājās, jo saimnieciskā darbība sabruka, paredzams, ka politikas atbalsts atjaunos to virs līmeņa, kāds bija pirms pandēmijas. Pateicoties monetārās un fiskālās politikas atbalstam, kopīgajai apņēmībai novērst priekšlaicīgu atgriešanos pie fiskālās konsolidācijas un investīciju pieaugumam no NextGenerationEU un ES budžeta, paredzams, ka gan privātās, gan publiskās investīcijas 2022. gadā pārsniegs pirmspandēmijas līmeni, un tas apstiprinās, ka esam uz pareizā ceļa. Tomēr, lai sasniegtu 2030. gada divējādās pārkārtošanās mērķrādītājus, joprojām ir vajadzīgas augstas kvalitātes papildu investīcijas. Turklāt pēdējās desmitgades krīzes ir parādījušas, cik svarīgi ir investīcijas papildināt ar reformām. 2.1.Eiropas zaļā kursa īstenošana Zaļā pārkārtošanās ir iespēja novirzīt Eiropu uz jauna ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes ceļa. Ir steidzami jārīkojas, un pašreizējā desmitgade ir “tagad vai nekad” brīdis. Zaļā pārkārtošanās arī palīdzēs samazināt enerģijas rēķinus un atkarību no fosilā kurināmā importa, tādējādi uzlabojot Savienības enerģētisko un resursu drošību. Ģeopolitiskā situācija un nesenās norises enerģijas cenu jomā ir uzsvērušas nepieciešamību paātrināt šīs pārmaiņas. Pārkārtošanās nozīmēs arī mūsu rūpniecības un pārtikas sistēmas transformāciju, to, ka būs nepieciešama ēku renovācija, tā paātrinās pāreju uz ilgtspējīgu un viedu mobilitāti un radīs jaunas darbvietas un darījumdarbības iespējas aprites ekonomikā.

Pārkārtošanās radīs arī problēmas. Lai zaļā pārkārtošanās būtu sekmīga, tajā par prioritāti ir jāizvirza cilvēki un jārūpējas par tiem, kurus šī pārkārtošanās skars visvairāk. Šajā nolūkā Komisija ir izvirzījusi taisnīgumu kā centrālo elementu rīcībpolitikās, kas ietilpst Eiropas zaļajā kursā, t. sk. paketē “Gatavi mērķrādītājam 55 %”. Turklāt priekšlikumā Padomes ieteikumam par to, kā nodrošināt taisnīgu pārkārtošanos, ir sniegtas konkrētas norādes, lai palīdzētu dalībvalstīm izstrādāt un īstenot politikas paketes, kas vispusīgi pievēršas ar pārkārtošanos saistītajiem nodarbinātības un sociālajiem aspektiem. Eiropas zaļajā kursā ir izklāstīts ceļvedis, kā Savienības ekonomiku taisnīgā un iekļaujošā veidā padarīt ilgtspējīgu un risināt ar klimatu un vidi saistītās problēmas. Saskaņā ar Parīzes nolīgumu Savienība ir apņēmusies 2030. gadā siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijas samazināt vismaz par 55 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Lai mobilizētu visas politikas jomas un saskaņotu pašreizējos noteikumus ar Eiropas zaļā kursa mērķiem, Komisija ir ierosinājusi tiesību aktu kopumu “Gatavi mērķrādītājam 55 %” ES līmenī, kura mērķis ir pārskatīt visus attiecīgos politikas instrumentus. Komisija ir arī apzinājusi vairākas papildu darbības, kas vajadzīgas, lai sasniegtu Eiropas zaļā kursa vides mērķus, tostarp biodaudzveidības un ekosistēmu aizsardzību, piesārņojuma novēršanu un ekonomikas izaugsmes atsaistīšanu no resursu izmantošanas. Lai sasniegtu zaļā kursa mērķus, mums nākamajā desmitgadē (2021.–2030. gadā) būs jāpalielina ikgadējās investīcijas par aptuveni 520 miljardiem EUR salīdzinājumā ar iepriekšējo desmitgadi. Šādas investīcijas sniedz lielu labumu sabiedrībai, un bezdarbības izmaksas ir daudz augstākas. No šīm papildu investīcijām 390 miljardi EUR gadā atbilst ekonomikas un jo īpaši enerģētikas nozares dekarbonizācijai, t. sk. ar enerģētiku saistītām investīcijām ēku un transporta nozarē. Tiek lēsts, ka papildu investīcijas, kas vajadzīgas, lai sasniegtu pārējos zaļās pārkārtošanās vides mērķus (ne tikai klimata un enerģētikas jomā), ir aptuveni 130 miljardi EUR gadā. Mums būs arī jāiegulda līdzekļi, lai pielāgotos klimata pārmaiņām, un galvenajās tehnoloģijās, kas sekmēs zaļo pārkārtošanos un ES turpmāko izaugsmi, piemēram, akumulatoros, saules enerģijas paneļos un ūdeņradī, kā arī darbaspēka prasmju pilnveidē un pārkvalifikācijā un apmācībā. Šie investīciju pasākumi arī palīdzēs pilnībā atraisīt ES reģionu potenciālu un to dažādās konkurences priekšrocības. Šo enerģētikas investīciju vajadzību pieaugumu par vairāk nekā 50 % salīdzinājumā ar vēsturisko tendenci galvenokārt nosaka nepieciešamība dekarbonizēt ekonomiku, un tas atbalstīs mūsu centienus nodrošināt piegādes drošību. Turpmākajā tabulā ir sniegts to nozaru sadalījums, kurās būs vajadzīgas ar enerģētiku saistītas investīcijas. Attiecībā uz enerģijas piedāvājumu būs vajadzīgas investīcijas jaunā infrastruktūrā, t. sk. atjaunojamos energoresursos, enerģijas uzkrāšanā, esošo elektrotīklu modernizācijā, gāzes un elektroenerģijas starpsavienojumos un jaunu degvielu, piemēram, sintētisko degvielu, izstrādē. Attiecībā uz enerģijas pieprasījumu būs vajadzīgas investīcijas rūpniecības, mājokļu, augstākās izglītības un transporta nozarē. 1. tabula. Papildu ikgadējo investīciju vajadzības klimata un enerģētikas politikā (miljardos EUR) Piedāvājums Energotīkls 31 Spēkstacijas, t. sk. katli un jaunas degvielas 25 Rūpniecības nozare 14 Pieprasījums Mājokļi 92 Augstākā izglītība 54 Transporta nozare 175 Kopā 392 Avots: Komisijas dienesti, pamatojoties uz datiem no SWD(2021) 621 final 7. tabulas. Papildu ikgadējās investīcijas, kas aprēķinātas kā starpība starp ikgadējo investīciju vidējo kopsummu 2011.–2020. gadā un ikgadējo investīciju vidējo kopsummu 2021.–2030. gadā (MIX scenārijs). Skaitļi ir noapaļoti. Kā norādīts iepriekš, lai sasniegtu Eiropas zaļā kursa vides mērķus, būs vajadzīgas arī papildu investīcijas 130 miljardu EUR apmērā gadā. Minētie mērķi jo īpaši attiecas uz biodaudzveidības un ekosistēmu aizsardzību un atjaunošanu, pāreju uz aprites ekonomiku, ūdens un jūras resursu ilgtspējīgu izmantošanu un aizsardzību un piesārņojuma novēršanu un kontroli. Turpmākajā tabulā ir sniegts katram no šiem mērķiem nepieciešamo papildu investīciju sadalījums, tostarp pētniecības un izstrādes darbībām. 2. tabula. Papildu ikgadējās investīcijas vides mērķiem (miljardos EUR) Biodaudzveidības un ekosistēmu aizsardzība Biodaudzveidības ainavas / dabas atjaunošana 4 Meža resursu apsaimniekošana 2 Savvaļas dzīvnieku un augu sugu apsaimniekošana 1 Aprites ekonomika un resursefektivitāte Materiālu un resursu efektivitātes pārvaldība 10 Atkritumu apsaimniekošana 10 Papildu potenciāls 3 nozarēs (pārtika, mobilitāte un būvētā vide) 15 Piesārņojuma novēršana un kontrole Apkārtējā gaisa un klimata aizsardzība 40 Trokšņu un vibrācijas samazināšana 1 Aizsardzība pret radiāciju 5 Ūdeņu aizsardzība un apsaimniekošana Ūdeņu apsaimniekošana 21 Notekūdeņu apsaimniekošana 15 Pētniecība un izstrāde Pētniecība un izstrāde resursu pārvaldībā 5 Pētniecība un izstrāde vides jomā 2 Kopā 130 Avots: Komisijas dienesti, pamatojoties uz datiem no SWD(2020) 98 final 1. tabulas. Skaitļi ir noapaļoti. Nepieciešamais kopējo investīciju līmenis saglabāsies augsts arī laikposmā pēc 2030. gada. Tāpēc ir svarīgi, lai būtu izveidots pienācīgs politikas satvars, kas stimulē un ļauj veikt investīcijas, ar mērķi uzturēt tādu investīciju līmeni zaļās pārkārtošanās vajadzībām līdz 2050. gadam. Klimata pārmaiņu ietekme uz mūsu ekonomiku, tostarp tiešā fiziskā ietekme un tās sekas Eiropā un ārpus tās, pastiprināsies, un mums jābūt labāk sagatavotiem. Tas var nozīmēt, piemēram, regulāras tirdzniecības un ceļošanas traucējumus, kā arī sociālas un ģeopolitiskas norises, ko var veicināt klimata krīze vai zaļā pārkārtošanās un kas varētu ietekmēt mūsu ekonomiku. Klimatadaptācijas stratēģijā ir izklāstīti pasākumi Eiropas noturības stiprināšanai šajā ziņā, sākot ar infrastruktūras klimatizturības nodrošināšanu un beidzot ar klimata pārmaiņu ietekmes uz cilvēku veselību ierobežošanu. Digitālā pārkārtošanās veicinās zaļo mērķu sasniegšanu, nodrošinot sinerģiju daudzās viedās aprites ekonomikas jomās. Inovatīvu digitālo risinājumu ieviešana var palīdzēt sasniegt ilgtspējas mērķus dažādās ekonomikas nozarēs (piemēram, viedās ēkas, viedas un ilgtspējīgas mobilitātes sistēmas, digitālās produktu pases, precīzā lauksaimniecība). Turklāt digitālās tehnoloģijas var atbalstīt arī inovatīvus datu risinājumus, kas var palīdzēt sasniegt zaļā kursa mērķus (piemēram, Eiropas zaļā kursa datu telpa, iniciatīva “Galamērķis Zeme”). Tajā pašā laikā digitālajai nozarei būtu jāveicina tādu tehnoloģiju ieviešana, kurām ir mazāks vidiskās pēdas nospiedums un lielāka energoefektivitāte un materiālefektivitāte, piemēram, veicinot tehnoloģisko izcilību ar energoefektīvu pusvadītāju palīdzību. 2.2.Eiropas digitālās desmitgades sniegto iespēju izmantošana Covid-19 pandēmija ir paātrinājusi mūsu sabiedrības digitālo pārkārtošanos un vēl vairāk uzsvērusi digitālo tehnoloģiju nozīmību Eiropas turpmākajā ekonomikas izaugsmē. Digitalizācija maina veidu, kādā cilvēki mācās, strādā un sazinās cits ar citu. Tajā pašā laikā tā ļauj uzņēmējiem izveidot un attīstīt savu uzņēmumu neatkarīgi no tā, kur viņi dzīvo, tādējādi atverot tirgus un investīcijas visā Eiropā un pasaulē un radot jaunas darbvietas. Mums ir jānodrošina, ka ikviens var aktīvi piedalīties un gūt labumu no šīs transformācijas. Taisnīga digitālā pārkārtošanās potenciāli var palielināt inovāciju un produktivitāti ES ekonomikā, piedāvājot jaunas iespējas cilvēkiem un uzņēmumiem. Komisijas ierosinātajā “Digitālajā kompasā” ir noteikti Savienības digitālie mērķi 2030. gadam. Tie aptver četras plašas jomas: digitālās izglītības, prasmju un kompetenču attīstība, drošas un ilgtspējīgas digitālās un savienojamības infrastruktūras, uzņēmumu digitālā pārkārtošanās un sabiedrisko pakalpojumu un izglītības sistēmu digitalizācija. Lai sasniegtu šos mērķus, mums būs jāpalielina investīcijas svarīgākajās digitālajās tehnoloģijās, tostarp kiberdrošībā, mākoņdatošanā, mākslīgajā intelektā, datu telpās, blokķēžu un kvantu datošanā un pusvadītājos, kā arī attiecīgajās prasmēs. Nesenais priekšlikums par digitālās desmitgades ceļu apstiprina 2030. gada digitālos mērķrādītājus un nosaka veidu, kā tos sasniegt. Lai īstenotu Savienības digitālo pārkārtošanos, 2020. gada aplēsē tika uzskatīts, ka papildu investīcijām jābūt aptuveni 125 miljardiem EUR gadā. Tas ietver investīcijas digitālajā infrastruktūrā, digitālajās prasmēs un progresīvās tehnoloģijās, bet neņem vērā citas dimensijas, piemēram, digitālos publiskos pakalpojumus. Turpmāk 3. tabulā ir sniegts minēto investīciju vajadzību sadalījums līdz 2030. gadam atbilstoši tā brīža analīzei par katru nozari. 3. tabula. Papildu investīciju vajadzības digitālās pārkārtošanās jomā (miljardos EUR)

Sakaru tīkli 42 Digitālās prasmes 9 Mākslīgais intelekts 20 Mākoņdatošana 11 Pusvadītāji / fotonika 17 Kiberdrošība 3 Digitālās zaļās tehnoloģijas 6 HPC, grafēns un kvants 6 Blokķēdes 3 Kopējās Eiropas datu telpas 3 Digitālās inovācijas / dati un nākamās paaudzes internets 5 Kopā 125 Avots: Komisijas dienesti, pamatojoties uz datiem no SWD(2020) 98 final 2. tabulas. Skaitļi ir noapaļoti. Lai gan lielāko daļu investīciju saistībā ar digitālo pārkārtošanos nodrošinās privātais sektors, būs nepieciešama arī publiskā sektora intervence, lai piesaistītu privātās investīcijas un palīdzētu novērst tirgus nepilnības. ES līmeņa politikas reformu programmas mērķis ir izveidot digitālu vienoto tirgu, kas aizsargā lietotāju pamattiesības, nodrošina vienlīdzīgus konkurences apstākļus uzņēmumiem, kā arī atvieglo digitālo tehnoloģiju ieviešanu un izmantošanu darījumdarbības nozarē un jo īpaši MVU. Šis mērķis, piemēram, ir iekļauts ES kiberdrošības stratēģijā, Eiropas digitālajā identitātē, Eiropas Demokrātijas rīcības plānā, Uzņēmējdarbības regulējuma platformā un Ģeobloķēšanas regulā. Turklāt Komisija pieņēma horizontālas un nozaru stratēģijas, lai veicinātu vienota datu tirgus izveidi. Nesen sāktā strukturālā dialoga par digitālo izglītību un prasmēm mērķis ir palielināt dalībvalstu saistības un uzlabot investīcijas, reformas un rezultātus šajā jomā, kā arī sniegt informāciju turpmākām ES darbībām. Eiropa tiecas būt līdere tādu globālu standartu noteikšanā, kas digitālās pārkārtošanās centrā izvirza cilvēkus. Digitālajām tehnoloģijām un pakalpojumiem, ko cilvēki izmanto, ir jāatbilst piemērojamajam tiesiskajam regulējumam un jāievēro tiesības un vērtības, kas raksturīgas Savienībai. Savienība ir bijusi regulējuma aizsācēja attiecībā uz digitālo vidi, piemēram, ar Digitālo pakalpojumu tiesību aktu un Digitālo tirgu tiesību aktu, un nesen — attiecībā uz mākslīgo intelektu, ierosinot Direktīvu par darba nosacījumu uzlabošanu platformu darbā un Digitālo tiesību un principu deklarāciju. Eiropa, uzņemoties vadošo lomu, arī popularizē savas vērtības visā pasaulē. Tāpat ES ir būtiska loma sarunās, kas notiek Pasaules Tirdzniecības organizācijā, lai izveidotu daudzpusēju starptautisko satvaru digitālajai tirdzniecībai. 2.3.Noturības un gatavības krīzēm uzlabošana Vienotais tirgus ir mūsu galvenais noturības avots, pat ja nesenie notikumi parādījuši, ka tas nav pasargāts no satricinājumiem. Lai gan ekonomika pandēmijas laikā parādīja ievērojamu noturību, atgūšanās laikā dažiem uzņēmumiem bijušas grūtības pielāgoties pieaugošajam pieprasījumam, kamēr tie atjauno piegādes ķēdes un meklē ielaidmateriālus, kā arī pieejamus un kvalificētus darbiniekus. No tā izrietošais cenu spiediens apvienojumā ar augstām enerģijas cenām ir radījis augstāku, nekā gaidīts, inflāciju, kas negatīvi ietekmē mājsaimniecību pirktspēju. Lielākā daļa piegādes ķēžu izrādījās spēcīgas un pielāgojās bezprecedenta ekonomikas satricinājumam. Tomēr dažas rūpnieciskās ekosistēmas ir spēcīgi ietekmējuši deficīti un piegādes traucējumi, kas būtiski ietekmē ekonomiku kopumā. Atjauninātā industriālā stratēģija ir palīdzējusi apzināt jomas, kurās ir stratēģiskās atkarības, kas jārisina. Otrais ziņojums par ES stratēģiskajām atkarībām un spējām padziļina novērtējumu saistībā ar stratēģiski nozīmīgām izejvielām un ķīmiskām vielām. Tajā novērtētas arī citas jomas, proti, kiberdrošība, IT programmatūra un fotoelementu paneļi. Tajā apstiprināts progress, kas panākts pirmajā pārskatīšanā apzināto stratēģisko atkarību novēršanā, pateicoties starptautiskām partnerībām, rūpnieciskajām aliansēm, svarīgām publiskām un privātām investīcijām un mērķim atbilstošiem tiesību aktu priekšlikumiem. Diversifikācija un atvērtība ir noturīgas Eiropas ekonomikas būtiski elementi. Pašreizējā ģeopolitiskā nestabilitāte un arvien straujākās klimata pārmaiņas liecina, ka dalībvalstis un reģioni, kas lielā mērā paļaujas uz ierobežotu saimniecisko darbību kopumu vai pakalpojumu sniedzējiem, ir vairāk pakļauti satricinājumiem un tiem ir ierobežotāka spēja reaģēt. Lai atbalstītu diversifikāciju un konkurētspēju, ES arī turpmāk jābūt atvērtai tirdzniecībai, jāstiprina daudzpusējā tirdzniecības sistēma un aktīvi jāizmanto tās rīcībā esošie tirdzniecības politikas instrumenti, tostarp brīvās tirdzniecības nolīgumi un pasākumi neizkropļotas tirdzniecības nodrošināšanai. ES uzticamība un intereses ir atkarīgas no tās spējas apspriest un noslēgt nolīgumus, kā arī tos efektīvi īstenot un nodrošināt to izpildi. Tajā pašā laikā uzņēmumiem ir jādiversificē piegādes ķēdes, lai pārvaldītu riskus saistībā ar izejvielu cenu, kvalitāti un piegādi. Šajā ziņā būtiska nozīme ir konkurences politikai un tās izpildei. Eiropā iesakņojas pāreja uz zaļāku, digitālāku un noturīgāku ekonomiku un darījumdarbības modeļiem. Rodas nozīmīgi investīciju kanāli, kas var veicināt Eiropas vadošo lomu rūpniecībā nākotnes tehnoloģijās. 2022. gada ziņojumā par vienoto tirgu ir izvērtēts investīciju apjoms attiecībā uz konkrētiem produktiem un tehnoloģijām, kam ir būtiska veicinoša loma vairumam rūpniecisko ekosistēmu un nākotnes rūpniecības konkurētspējai. Tas aptver investīciju apjomus izejvielās, saules fotoelementos, akumulatoros, tīrā ūdeņradī, zaļajā tēraudā, cementā, ķimikālijās, mākoņdatošanas pakalpojumos un kiberdrošības projektos. Rūpnieciskajām aliansēm var būt svarīga nozīme dalībnieku un investīciju mobilizēšanā stratēģiskās jomās, regulatīvo šķēršļu un veicinošo faktoru apzināšanā un piemērota projekta portāla veidošanā. Pastāvošās rūpnieciskās alianses, kā parādīts turpmāk redzamajā diagrammā, ir izrādījušās noderīgas, lai stiprinātu Eiropas spējas (piemēram, attiecībā uz akumulatoriem). Tās dod taustāmus rezultātus, saskaņojot Eiropas, valstu un privātā sektora reformas un investīciju prioritātes. 2. diagramma. Pārskats par rūpniecības aliansēm. Avots: Komisijas dienesti, 11. attēls, SWD(2022) 40 final. Svarīgi projekti visas Eiropas interesēs (IPCEI) var palīdzēt stimulēt publiskās un privātās investīcijas, atbalstot pētniecību, inovāciju un pirmreizēju rūpniecisku izmantošanu visā Savienībā. Dalībvalstis gatavo iespējamus jaunus IPCEI mākoņdatošanas, ūdeņraža jomā un papildu IPCEI mikroelektronikas un savienojamības, kā arī veselības jomā papildus jau esošajiem IPCEI akumulatoru jomā un pirmajam IPCEI mikroelektronikas jomā. Pusvadītāju jomā nesen ierosinātais Eiropas Mikroshēmu akts ietver visaptverošu pasākumu kopumu, ar ko stiprināt ES piegādes drošību, noturību un tehnoloģisko līderību. Lai sasniegtu šos mērķus, tas paredz kopā ar dalībvalstīm un Savienības starptautiskajiem partneriem piesaistīt publiskās un privātās investīcijas vairāk nekā 43 miljardu EUR apmērā un noteikt pasākumus nolūkā novērst jebkādus turpmākus piegādes ķēžu traucējumus, sagatavoties tiem un ātri reaģēt uz tiem. Lai vēl vairāk uzlabotu Eiropas tehnoloģiskās priekšrocības un atbalstītu tās rūpniecisko bāzi, ES un tās dalībvalstīm būs arī ievērojami jāpalielina investīcijas Eiropas aizsardzības un kosmosa rūpniecībā, t. sk. kiberaizsardzības jomā. Iebrukums Ukrainā liecina, ka Savienībai, lai saglabātu spēju rīkoties un uzņemties atbildību par savu drošību, ir jāstiprina sava noturība un jāpilnveido stratēģiskās spējas, piemēram, enerģētikas, aizsardzības un kiberjomā. Attiecībā uz kibernoturību ES ir jāuzlabo kolektīvā sagatavotība, jākoordinē kopīga situācijas apzināšanās un jāstiprina operacionālās palīdzības spējas, t. sk. ar ierosinātās kopējās kibervienības starpniecību, un jāizveido drošības operāciju centru Eiropas infrastruktūra. Nesen pieņemto kosmosa un aizsardzības tiesību aktu kopumu mērķis ir noteikt konkrētus pasākumus, ar kuriem atbalstīt Savienības vērienīgos mērķus kosmosa un aizsardzības politikā. Šīs iniciatīvas arī veicinās sinerģiju starp civilo un aizsardzības rūpniecību, lai maksimāli palielinātu atvasjaunuzņēmumu skaitu un savstarpēju bagātināšanos. Ir piesaistītas papildu mērķorientētas investīcijas, lai stiprinātu mūsu riska pārvaldību un reaģēšanas spējas ārkārtas situācijās. Šim nolūkam tika izveidota Eiropas Veselības ārkārtas situāciju gatavības un reaģēšanas iestāde (HERA). Vākdama izlūkdatus un veidodama vajadzīgās reaģēšanas spējas, tā palīdzēs prognozēt iespējamās veselības krīzes. Ārkārtas situācijā HERA palīdzēs nodrošināt zāļu, vakcīnu un medicīniskā aprīkojuma ražošanu un izplatīšanu. Turklāt, izmantojot programmu “ES — veselībai”, Savienība arī iegulda darbībās, kas papildina dalībvalstu rīcību slimību profilakses, veselības veicināšanas, pārrobežu sadarbības veselības jomā, veselības sistēmu noturības un resursefektivitātes jomā. Savienība arī iegulda rescEU reaģēšanas spēju stratēģiskās rezerves izveidē saskaņā ar Savienības civilās aizsardzības mehānismu, lai uzlabotu mūsu sagatavotību turpmākām liela mēroga krīzēm, t. sk. veselības un katastrofu scenārijiem ar pārrobežu ietekmi, ko izraisa klimata pārmaiņu izraisītas katastrofas un jauni un potenciāli draudi. Jaunākie notikumi ir apstiprinājuši to, cik svarīgs ir integrēts un labi funkcionējošs vienotais tirgus produktiem, darba ņēmējiem, pakalpojumiem un kapitālam, kas ir būtiski mūsu noturībai. Tiek lēsts, ka turpmāki uzlabojumi ražojumu vienotajā tirgū varētu radīt IKP pieaugumu no 183 līdz 269 miljardiem EUR gadā, savukārt turpmāka pakalpojumu tirgu integrācija varētu radīt IKP pieaugumu 297 miljardu EUR apmērā gadā. Šie pieaugumi vien varētu palielināt vienotā tirgus ekonomiskos ieguvumus no 8–9 % līdz aptuveni 12 % papildu IKP izteiksmē. Šajā nolūkā Komisija aktīvi veicina pastāvošo un nepamatoto šķēršļu novēršanu, jo īpaši izmantojot koordinētu darbu un dialogu ar dalībvalstīm Vienotā tirgus noteikumu izpildes darba grupas kontekstā. Komisija arī strādā, lai novērstu jaunu šķēršļu rašanos, piemēram, izmantojot esošos paziņošanas mehānismus, un vajadzības gadījumā veic izpildes pasākumus. Lai stiprinātu vienotā tirgus noturību, Eiropai ir jāpalielina savas spējas nodrošināt piegādes drošību ārkārtas situācijā. Lai garantētu plašāku informācijas apmaiņu, koordināciju un solidaritāti, kad dalībvalstis pieņem ar krīzi saistītus pasākumus, Komisija strādā pie priekšlikuma par Vienotā tirgus ārkārtas instrumentu. Ar šo instrumentu tiks ieviests krīžgatavības un rīcības mehānisms, ar kura palīdzību Savienība var novērst kritiski svarīgu produktu deficītu, paātrinot produktu pieejamību (piemēram, standartu noteikšanu un koplietošanu, paātrinātu atbilstības novērtēšanu) un pastiprinot sadarbību publiskā iepirkuma jomā. 3.Taisnīgas un iekļaujošas ekonomikas transformācijas nodrošināšana Ekonomikas zaļā un digitālā pārkārtošana var būt sekmīga tikai tad, ja tā ir taisnīga un iekļaujoša. Digitalizācijas un dekarbonizācijas ietekme uz labklājību, visticamāk, būs sadalīta nevienlīdzīgi. Tā kā mājsaimniecības ar zemiem un vidējiem ienākumiem bieži vien lielāku daļu no saviem izmantojamajiem ienākumiem tērē pārtikai un pamatpakalpojumiem, piemēram, mājoklim, enerģijai un transportam, tās, visticamāk, tiks skartas vairāk, ja emisiju izmaksas tiks internalizētas, paaugstinot dažu saimniecisko darbību cenas salīdzinājumā ar citām.

Darbaspēka pārorientēšanai nozaru ietvaros un starp tām būs vajadzīgas reformas un liela mēroga investīcijas pārkvalifikācijā un prasmju pilnveidē. Tāpat digitālā pārkārtošanās, visticamāk, radīs jaunas nodarbinātības iespējas progresīvās tehnoloģijās, savukārt citas darbvietas, visticamāk, tiks pilnībā vai daļēji automatizētas. Jauni darba veidi politikas veidotājiem rada gan iespējas, gan problēmas, jo īpaši attiecībā uz plašas piekļuves sociālajai aizsardzībai un kvalitatīvu darba apstākļu nodrošināšanu. Lai atvieglotu pārstrukturēšanu un pielāgošanos, dalībvalstīm būtu jāievēro detalizēta pieeja, koncentrējoties uz atsevišķiem reģioniem un attiecīgajām nozarēm. Šo procesu var virzīt pieeja visaptverošām un saskaņotām politikas paketēm, kas izklāstītas Komisijas Ieteikumā par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai (EASE). Lai efektīvi risinātu sociālās un kohēzijas problēmas, kas mūs sagaida, visos līmeņos būs vajadzīga spēcīga politiskā reakcija. ES līmenī Eiropas sociālo tiesību pīlārs un ar to saistītais rīcības plāns nodrošina saskaņotu rīcības satvaru, t. sk. trīs vērienīgus ES pamatmērķus 2030. gadam nodarbinātības, prasmju un nabadzības mazināšanas jomā. Dalībvalstīm un reģionālajām un vietējām pašvaldībām būs jāsniedz savs ieguldījums, iesaistot attiecīgos vietējos dalībniekus, tostarp sociālos partnerus un pilsonisko sabiedrību, efektīvas, stimulējošas politikas un papildpasākumu izstrādē un īstenošanā. ES budžets turpinās sniegt atbalstu, lai samazinātu reģionālās un sociālās atšķirības, jo īpaši izmantojot kohēzijas politiku. Kā uzsvērts Portu deklarācijā, izglītībai un prasmēm ir jābūt mūsu politiskās rīcības centrā. Esošajām sistēmām būs jāpielāgojas, lai atbalstītu pāreju uz jaunizveidotām darbvietām. Paziņojumā par Eiropas izglītības telpu ir formulēts kopīgs redzējums, kā uzlabot piekļuvi kvalitatīvai izglītībai un apmācībai un nodrošināt ES iedzīvotājiem vajadzīgās zināšanas un prasmes, lai viņi varētu izmantot zaļās un digitālās pārkārtošanās sniegtās priekšrocības. Turklāt Digitālās izglītības rīcības plānā ir ierosināta virkne iniciatīvu, lai veicinātu digitālās izglītības ekosistēmas attīstību ar uzlabotām digitālajām kompetencēm digitālās pārkārtošanās nolūkā. Eiropas Prasmju programma, ieskaitot Prasmju pilnveides paktu, nodrošina visaptverošu satvaru turpmākai rīcībai un vērienīgu mērķu kopumu, lai virzītu investīcijas pieaugušo izglītībā visā ES. Tā jo īpaši ietver priekšlikumus, kas saistīti ar profesionālo izglītību un apmācību, mikrodiplomiem un individuāliem mācību kontiem. Lai īstenotu Prasmju programmas iniciatīvas un sasniegtu tās mērķus, ES būs vajadzīgs prasmēs katru gadu publiski un privāti papildu investēt aptuveni 48 miljardus EUR. NextGenerationEU un ES budžets nodrošina ievērojamus resursus, kas palīdz apmierināt šīs vajadzības. Būs vajadzīgi papildu pasākumi, lai mazinātu divējādās pārkārtošanās distributīvo ietekmi. Pasākumi būs rūpīgi jāizstrādā tā, lai nodrošinātu atbilstošus stimulus un atbalstītu pāreju uz klimatneitralitāti. ES līmenī finansējums politikas atbalstam ir pieejams no kohēzijas politikas, Taisnīgas pārkārtošanās mehānisma, ANM un nākotnē no ierosinātā Sociālā klimata fonda, kas saistīts ar emisijas kvotu tirdzniecības ieviešanu ēku un autotransporta nozarē. Nodrošinot līdzsvarotu teritoriālo attīstību, radot kvalitatīvas nodarbinātības iespējas ikvienam un vienlaikus veicot pasākumus, lai mazinātu negatīvo ietekmi uz visneaizsargātākajiem, tostarp tiem, kuriem draud enerģētiskā nabadzība, un stiprinot piekļuvi sociālajai aizsardzībai, ekonomikas transformācija var palīdzēt novērst jau pastāvošo sociālekonomisko nevienlīdzību, uzlabot veselības aizsardzību un veicināt līdztiesību. Lai nodrošinātu divējādās pārkārtošanās taisnīgumu, būs vajadzīgi arī pasākumi, kas sekmē pienācīgus darba nosacījumus, tostarp attiecībā uz minimālo algu. 4.Koordinētas rīcības mobilizēšana visos līmeņos Lai īstenotu tik apjomīgu Eiropas ekonomikas transformāciju, veicinošam politikas satvaram ir jāatbalsta inovācija un jāpapildina pārmaiņas. Lai risinātu problēmas pasaulē pēc pandēmijas, būs vajadzīgi inovatīvi produkti un pakalpojumi, kā arī jauni uzņēmējdarbības modeļi un labi sagatavots un pielāgoties spējīgs darbaspēks. Investīcijām, kas vajadzīgas, lai pabeigtu divējādo pārkārtošanos un uzlabotu noturību, galvenokārt būs jānāk no privātā sektora. Tāpēc ir pilnībā jāizmanto vienotā tirgus piedāvātās darījumdarbības iespējas, jāizveido un jāpaplašina kapitāla tirgu savienības potenciāls, lai uzlabotu līdzekļu piešķiršanas efektivitāti Savienībā. Dalībvalstīm ir būtiska nozīme to šķēršļu novēršanā, kas saistīti ar ES tiesību aktu transponēšanu, īstenošanu un piemērošanu, ilgstošām un sarežģītām administratīvajām procedūrām, regulatīvo nenoteiktību, sadrumstalotību, sarežģītām nodokļu sistēmām un vāju darījumdarbības vidi. Turklāt arī citas transversālas politikas jomas, piemēram, nodokļu, tirdzniecības un konkurences politika, atbalsta Savienības labvēlīgo darījumdarbības vidi un palīdz piesaistīt investīcijas. Ir vajadzīga spēcīga un efektīva kapitāla tirgu savienība un banku savienība, lai piesaistītu privāto līdzekļu plūsmu, kas nepieciešama divējādās pārkārtošanās atbalstam. Atveseļošanas un divējādās pārkārtošanās nodrošināšanai nepieciešamo investīciju apmēru var nodrošināt tikai spēcīgs un konkurētspējīgs banku sektors un labi funkcionējoši, padziļināti un integrēti kapitāla tirgi. Tās atbalsta divējādo pārkārtošanos, padarot uzņēmumus, tostarp MVU, redzamākus ieguldītājiem, atbalstot piekļuvi publiskajiem tirgiem un veicinot lielāku ilgtermiņa un pašu kapitāla finansējumu, t. sk. ar InvestEU starpniecību. Uzņēmumu un jo īpaši MVU piekļuvi finansējumam var uzlabot, pabeidzot banku savienības izveidi un attīstot kapitāla tirgus, lai diversificētu finansējuma avotus, kā arī likvidējot šķēršļus pārrobežu finanšu pakalpojumiem. Lai izmantotu priekšrocības, ko nodrošina integrēti kapitāla tirgi, ir svarīgi pabeigt kapitāla tirgu savienības izveidi, ātri pieņemot un īstenojot pasākumus, ko Komisija ierosināja pagājušajā gadā, un gaidāmos priekšlikumus, kas tiks iesniegti šogad. Proti, Komisija plāno iesniegt priekšlikumus, lai samazinātu birokrātiju uzņēmumiem, kuri vēlas piesaistīt līdzekļus ES publiskajos tirgos, un saskaņotu dažus maksātnespējas regulējuma un procedūru aspektus. Ilgtspējīga finansējuma satvars palielinās privātās investīcijas ilgtspējīgās saimnieciskās darbībās, uzņēmumos un projektos. Jaunajā ilgtspējīga finansējuma stratēģijā ir uzskaitīti vairāki pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt, ka finanšu sistēma pilnībā atbalsta pāreju uz ilgtspēju. Tā lielā mērā balstās uz ES ilgtspējas taksonomiju, kas uzņēmumiem, ieguldītājiem un politikas veidotājiem nodrošina kritērijus, pēc kuriem nosaka, vai saimnieciskās darbības būtiski sekmē klimata un vides mērķu, t. sk. pārejas pasākumu, īstenošanu. Stratēģija ietver arī pasākumus, kuru mērķis ir veicināt ilgtspējīgu investīciju pārredzamību, dot iespējas privātajiem ieguldītājiem un MVU un labāk integrēt ilgtspējas riskus finanšu sistēmā. Turklāt stratēģijas pārskatīšanas rezultātā Eiropas Centrālā banka ir vienojusies par vērienīgu ceļvedi tam, kā savā darbā integrēt klimata pārmaiņu apsvērumus. Turklāt, lai finansētu ilgtspējīgus projektus saskaņā ar ANM, Komisija emitē zaļās obligācijas NextGenerationEU ietvaros, tādējādi vēl vairāk stiprinot ilgtspējīga finansējuma tirgu. Lai gan lielāko investīciju daļu veidos privātie līdzekļi, dažos gadījumos var būt nepieciešama valsts intervence, lai radītu atbilstošus stimulus un novērstu šķēršļus inovācijai. Oglekļa cenas noteikšana, izmantojot ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu (ETS) un vides nodokļus, ir būtiska, lai raidītu pareizos cenu signālus mājsaimniecībām un uzņēmumiem. Reglamentējošas darbības arī var radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus (piemēram, Bateriju regulas priekšlikums). Standarti var veicināt pārredzamību un samazināt tirgus riskus, savukārt intelektuālā īpašuma politika aizsargā inovāciju un atbalsta investīcijas. Publiskās investīcijas var būt privāto investīciju katalizators. To jo īpaši var panākt, uzlabojot MVU piekļuvi finansējumam un riska kapitālam, virzot un piesaistot privātās investīcijas, mazinot risku inovatīviem projektiem, pārvarot tirgus nepilnības un veicinot ciešāku saikni starp pētniecības iestādēm un uzņēmumiem. Piemēram, mikroprocesoru ražošanā ir augsti šķēršļi ienākšanai tirgū un ievērojamas fiksētās izmaksas. Tas var attaisnot publiskā atbalsta izmantošanu kritiskās jomās, uz kurām attiecas stingri aizsardzības pasākumi. Tomēr publiskajam atbalstam ir jābūt pienācīgi mērķorientētam uz projektiem ar skaidru pievienoto vērtību, lai izvairītos no privāto investīciju izstumšanas un saglabātu stabilas publiskās finanses. ES konkurences politikai ir būtiska nozīme šajā ziņā, kā arī vienlīdzīgu konkurences apstākļu saglabāšanā un uzņēmumu atbalstīšanā inovācijas un izaugsmes jomā. Konkurences saglabāšana veicina mūsu uzņēmumu noturību un konkurētspēju pasaules tirgos. Pandēmijas laikā pagaidu regulējums valsts atbalsta pasākumiem nodrošināja dalībvalstīm nepieciešamo elastību, lai atbalstītu ekonomiku šajos grūtajos laikos. Jauno valsts atbalsta pamatnostādņu klimata, enerģētikas un vides jomā mērķis ir atbalstīt dalībvalstis Eiropas zaļā kursa mērķu sasniegšanā. Turklāt Komisija veic konkurences noteikumu bezprecedenta pārskatīšanu, lai nodrošinātu, ka tie atbilst paredzētajam mērķim. Šajā kontekstā tā atjaunināja pamatnostādnes par publisko finansējumu svarīgiem projektiem visas Eiropas interesēs (IPCEI). Lai stimulētu inovāciju un riska uzņemšanos, pārskatītajās Riska finansējuma pamatnostādnēs ir precizēti noteikumi, saskaņā ar kuriem dalībvalstis var atbalstīt finansējuma pieejamību jaunuzņēmumiem, MVU un uzņēmumiem ar vidējas kapitalizācijas pakāpi. Publiskajām investīcijām ir jāiet roku rokā ar nepieciešamību nodrošināt publisko finanšu ilgtspēju. Tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā nepieciešamību nodrošināt parāda atmaksājamību, izmantojot pakāpeniskas un kvalitatīvas fiskālās korekcijas un ekonomikas izaugsmi. Investīciju un reformu veicināšanai vajadzētu būt uzticamas vidēja termiņa fiskālās stratēģijas, kas nodrošina fiskālo stabilitāti, neatņemamai daļai. Šajā kontekstā būs svarīgi veicināt saskaņotību starp fiskālo, investīciju un reformu politiku dalībvalstīs un ES līmenī. Šie jautājumi tiek apspriesti saistībā ar notiekošo Eiropas ekonomikas pārvaldības pārskatīšanu. Viens no galvenajiem Savienības tirdzniecības politikas mērķiem ir arī atbalsts ES ekonomikas atveseļošanai un ekonomikas transformācijai saskaņā ar divējādo pārkārtošanos. Līdztekus tirgus piekļuves atvēršanai tirdzniecības politikai ir jāaizsargā ES uzņēmumi un iedzīvotāji no negodīgas tirdzniecības prakses, t. sk. izmantojot tirdzniecības aizsardzības instrumentus un citus inovatīvus instrumentus, piemēram, instrumentu, ar ko vērsties pret piespiedu pasākumiem. ES investīcijas darbojas kā būtisks signāls. ES budžets kopā ar pagaidu atveseļošanas instrumentu NextGenerationEU, kura centrālais elements ir ANM, sasniedz 2,018 triljonus EUR, kas ir ievērojams līdzeklis ilgtermiņa izaugsmes atbalstam. Diskusijās par valstu plāniem Atveseļošanas un noturības mehānisms ir palīdzējis saskaņot ES un valstu reformu un investīciju prioritātes ar kopīgu mērķu kopumu. NextGenerationEU palīdzēs mazināt pandēmijas ietekmi, vienlaikus atbalstot ekonomikas transformāciju un divējādo pārkārtošanos. Tajā pašā laikā ar NextGenerationEU saistītā aizņemšanās stiprina euro starptautisko nozīmi un nostiprina ES kapitāla tirgus. ANM stimulē reformas un atbalsta finansējumu galvenajām prioritārajām zaļās un digitālās pārkārtošanās jomām līdz 2026. gadam. ANM regulā ir noteikts, ka katrai dalībvalstij vismaz 37 % no sava atveseļošanas un noturības plāna kopējā piešķīruma ir jāatvēl klimata mērķiem un 20 % — digitalizācijas mērķiem. Papildus zaļajām un digitālajām investīcijām ANM arī sniedz izšķiroši svarīgu atbalstu sociālajai politikai, iekļaujošas izaugsmes, sociālās un teritoriālās kohēzijas veicināšanai un atbalstu veselības aizsardzībai, kā arī politikai nākamajai paaudzei. Zemāk redzamajā vizuālajā attēlā parādīts piešķīrums katram no sešiem ANM pīlāriem. Dalībvalstu apņemšanās īstenot reformas ir unikāla ANM izstrādē, un reformas veido gandrīz trešdaļu no visiem pasākumiem, kas iekļauti dalībvalstu atveseļošanas un noturības plānos. Tie ir būtiski, lai radītu pareizos pamatnosacījumus, kas ļautu veikt investīcijas un radītu ātrāku un lielāku ietekmi, t. sk. pārrobežu ietekmi uz izaugsmi. Pašlaik joprojām ir pieejamas lielas ANM aizdevumu summas, kas dod iespēju sniegt turpmāku atbalstu dalībvalstīm, kuras vēlas tos izmantot. 3. diagramma. Atveseļošanas un noturības līdzekļu daļa, kas dod ieguldījumu katrā politikas pīlārā