[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA | Briselē, 31.5.2005 COM(2005) 230 galīgā redakcija 2005/0103 (CNS) Projekts PADOMES LĒMUMS par otrā paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (SIS II) izveidi, pārvaldību un izmantošanu (iesniegusi Komisija) PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA SATURS 1.1. Priekšlikuma pamatojums un mērķi Vispārīgs mērķis Galvenais šā lēmuma, kā arī regulas par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (SIS II) izveidošanu, pārvaldību un izmantošanu mērķis, ir noteikt tiesisko SIS II regulējumu, pamatojoties uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (še turpmāk „EK Līgums”) IV sadaļu. SIS II sistēmas kā tāda kompensācijas pasākuma esamība, kas dod ieguldījumu augsta drošības līmeņa saglabāšanā teritorijā bez iekšējo robežu kontroles un kam ir izšķirīga nozīme, lai jaunās dalībvalstis varētu pilnībā piemērot Šengenas acquis un to pilsoņi varētu izmantot visas priekšrocības telpā, kurā tiek nodrošināta personu brīva pārvietošanās. Šajā sakarā Padome 2001. gada decembrī paredzēja izveidot SIS II pamatus, uzdodot Komisijai tās tehnisko izveidošanu un šajā nolūkā piešķirot vajadzīgos finanšu resursus no Eiropas Savienības budžeta[1]. Kopā ar iepriekšminēto regulu (še turpmāk „Regula”) šis lēmums ir otrs juridiskais solis – abos dokumentos noteikti kopīgi noteikumi par SIS II arhitektūru, finansēšanu, pienākumu sadalījumu, datu vispārējo apstrādi un datu aizsardzību. Papildus šiem kopīgajiem noteikumiem šajā lēmumā ir īpaši noteikumi par SIS II datu apstrādi policijas vajadzībām un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībai krimināllietās, savukārt Regulā noteikta datu apstrādes kārtība, īstenojot tās ar personu pārvietošanos saistītās politikas, kas ir Šengenas acquis daļa (piemēram, ārējās robežas un vīzas). Konkrētie mērķi Šis lēmums, kā arī Regula lielā mērā balstās uz pašlaik spēkā esošajiem noteikumiem par Šengenas Informācijas sistēmu (še turpmāk „SIS”), kas ietverti 1990. gada 19. jūnija konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija nolīgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par kontroles pakāpenisku atcelšanu uz kopīgajām robežām[2] (še turpmāk „Šengenas konvencija”), ņemot vērā arī Padomes secinājumus un Eiropas Parlamenta rezolūcijas par SIS II[3]. Bez tam šis lēmums vērsts arī uz SIS tiesiskā regulējuma labāku saskaņošanu ar Eiropas Savienības tiesību aktiem un SIS II izmantošanas paplašināšanu, jo īpaši šādās jomās: - Eiropas apcietināšanas orderis . Šajā lēmumā paredzēti pamatlēmuma par Eiropas apcietināšanas orderi un apcietināto nodošanas procedūras starp dalībvalstīm efektīvai īstenošanai nepieciešamo datu apstrādes (piemēram, ievadīšanas un sniegšanas) noteikumi. Šie dati būs tieši pieejami SIS II, tādējādi uzlabojot pašreizējo situāciju, kad notiek tikai divpusēja datu starpvalstu apmaiņa; - augstāka datu kvalitāte un labākas identifikācijas iespējas . Šajā lēmumā noteiktas iespējas ar attiecīgās fiziskās personas piekrišanu ievadīt SIS II informāciju par personām, kuru identitāte ļaunprātīgi izmantota, lai izvairītos no turpmākām ar šādu ļaunprātību saistītām neērtībām. Ar šo lēmumu atļauts apstrādāt biometriskos datus, kas, uzlabojot sistēmā ievadīto personas datu kvalitāti, nodrošina precīzāku identifikāciju; - datu aizsardzība . Lai attiecībā uz SIS II nodrošinātu datu aizsardzības noteikumu konsekventu un vienveidīgu piemērošanu, ar šo lēmumu paredz piemērot Regulu (EK) 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti, un uzdot Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājam kontrolēt attiecīgās SIS II datu apstrādes darbības, ko Komisija veic saskaņā ar šo lēmumu. Tas rada priekšrocības, ko nodrošina tas, ka vienas un tās pašas iestādes kompetencē būs Komisijas visas datu apstrādes darbības, ko veic saskaņā gan ar pirmo, gan trešo pīlāru. Šajā lēmumā noteikts, ka dalībvalstīm, apstrādājot SIS II datus saskaņā ar šo lēmumu, jāievēro Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencija Nr. 108 par fizisku personu aizsardzību sakarā ar personas datu automātisku apstrādi;[4] - personas datu nodošana trešām pusēm vai valstīm . Šajā lēmumā paredzētas iespējas izņēmuma gadījumos SIS II personas datus saskaņā ar attiecīgiem juridiskiem dokumentiem nodot trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām; - pašlaik spēkā esošo SIS noteikumu starpvaldību izcelsme . Šos noteikumus, kas izstrādāti starpvaldību ietvarā, aizstās ar klasiskiem Eiropas juridiskajiem dokumentiem. Priekšrocības ir tādas, ka dažādas Eiropas Savienības institūcijas (še turpmāk „ES institūcijas”) šoreiz būs iesaistītas šo jauno dokumentu pieņemšanā un ieviešanā, un palielināsies to noteikumu juridiskais spēks, kas attiecas uz SIS; - SIS II operatīvā vadība. Ar šo lēmumu Komisijai tiek uzticēta sistēmas operatīvā vadība. Pašreizējās SIS Centrālās daļas operatīvo vadību veic viena dalībvalsts. 1.2. Vispārīgs saturs SIS Lai pakāpeniski radītu brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, jāizveido teritorija, kurā nav iekšējo robežu. Šajā nolūkā EK Līguma 61. pantā noteikts, ka jāpieņem pasākumi, kas vērsti uz personu brīvas pārvietošanās nodrošināšanu saskaņā ar EK Līguma 14. pantu, tos saistot ar papildu pasākumiem, kas saistīti ar ārējo robežu kontroli, patvēruma meklēšanu un imigrāciju, kā arī pasākumiem noziedzības novēršanā un apkarošanā. SIS ir kopīga informācijas sistēma, kas dalībvalstu kompetentajām iestādēm nodrošina sadarbības iespējas, veicot informācijas apmaiņu par dažādu tādu politiku īstenošanu, kas nepieciešamas tādas teritorijas izveidošanai, kurā netiek veikta kontrole uz iekšējām robežām. Tā šīm iestādēm nodrošina iespējas iegūt brīdinājuma informāciju par personām un objektiem, izmantojot automātisku pieprasīšanas procedūru. Iegūto informāciju jo īpaši izmanto policijas un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībā krimināllietās, personu kontrolē uz ārējām robežām vai valstu iekšienē, kā arī, izsniedzot vīzas un uzturēšanās atļaujas. Tāpēc SIS ir Šengenas teritorijas obligāts komponents, piemērojot Šengenas noteikumus par personu brīvu pārvietošanos un šajā teritorijā nodrošinot augsta līmeņa drošību. Tāpēc ļoti būtiska ir dažādu ar ārējo robežu kontroli, vīzām, imigrāciju, kā arī policijas un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbību krimināllietās saistītu politiku saskaņotība. Esošie noteikumi un ar tiem saistītie priekšlikumi Galvenās tiesību normas, kas reglamentē SIS, ir Šengenas konvencijas 92. – 119. pants. Tās sākotnēji pieņemtas starpvaldību ietvarā, bet Eiropas Savienības institucionālajā un tiesiskajā regulējumā iekļautas pēc Amsterdamas līguma spēkā stāšanās. Šis lēmums tiek iesniegts izskatīšanai kopā ar regulu par SIS II izveidošanu, pārvaldību un izmantošanu, pamatojoties uz EK Līguma IV sadaļu. Attiecībā uz konkrētu jautājumu par dalībvalstu to iestāžu un dienestu piekļuvi SIS II, kas atbild par transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību izdošanu, šos abus priekšlikumus papildinās trešais, kura pamatā ir EK Līguma V sadaļa (Transports). Šengenas konvencijas 92. – 119. pantu, kā arī ar SIS saistītos Šengenas Izpildu komitejas lēmumus un deklarācijas aizstās šis lēmums un regula, kā pamatā ir EK Līguma IV sadaļa. Bez tam ar šo lēmumu atceļ arī Padomes 2004. gada 19. februāra Lēmumu 2004/201/JHA par kārtību, kādā groza SIRENE rokasgrāmatu[5]. Kalendārais laikposms Juridiskie SIS II tiesiskā regulējuma akti jāpieņem savlaicīgi, lai būtu iespējams veikt šai jaunajai sistēmai nepieciešamos sagatavošanās darbus, konkrēti – pāreju no esošās sistēmas uz SIS II. 2. JURIDISKIE ASPEKTI 2.1. Juridiskais pamats Šengenas acquis , arī SIS, ES satvarā iekļauti 1999. gada 1. maijā ar Amsterdamas līgumam pievienoto Protokolu. Ar 1999. gada 20. maija lēmumu noteiktas Šengenas acquis daļas Padome iekļāvusi ES ietvarā. Tajā ir noteikumi par SIS, t. i., Šengenas konvencijas 92. – 119. pants un Izpildu komitejas attiecīgie lēmumi un deklarācijas. Ar Padomes 1999. gada 20. maija Lēmumu 1999/436/EK[6] atbilstoši attiecīgajiem noteikumiem Kopienas dibināšanās līgumā un Līgumā par Eiropas Savienību noteikts juridiskais pamats visiem noteikumiem un lēmumiem, kas veido Šengenas acquis . Tomēr Padome nav pieņēmusi lēmumu par noteikumiem, kas attiecas uz SIS. Tāpēc Šengenas acquis noteikumi par SIS, ņemot vērā Šengenas protokola 2. panta 1. punktu, tiek uzskatīti par juridiskajām normām, kuru pamatā ir ES Līguma VI sadaļa (še turpmāk „ES Līgums”). Tomēr saskaņā ar šā Protokola 5. panta 1. punktu visiem ar Šengenas acquis saistītajiem jaunajiem priekšlikumiem jābūt ar abos Līgumos noteikto juridisko pamatu. Šā lēmuma juridiskais pamats ir ES Līguma 30. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts, 31. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts un 34. panta 2. punkta c) apakšpunkts. Šis priekšlikums attiecas uz ES Līguma 30. panta 1. punkta a) apakšpunktu, jo tas vērsts uz kompetento iestāžu sadarbības pilnveidošanu noziedzīgu nodarījumu novēršanā un atklāšanā, kā arī 30. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo reglamentē attiecīgās informācijas vākšanas, glabāšanas, apstrādes un apmaiņas kārtību. Šis priekšlikums vērsts arī uz sadarbības veicināšanu starp dalībvalstu tiesu iestādēm vai tām ekvivalentām institūcijām ar kriminālprocesu un krimināllietās pieņemto spriedumu izpildi saistītos jautājumos, un tāpēc uz to attiecas arī ES Līguma 31. panta 1. punkta a) apakšpunkts. Uz apjomu, kādā šis priekšlikums paredz veicināt izraidīšanu no vienas dalībvalsts un nodošanu citai, attiecas 31. panta 1. punkta b) apakšpunkts. 2.2. Subsidiaritāte un proporcionalitāte Saskaņā ar subsidiaritātes principu iecerētās rīcības mērķi, konkrēti – informācijas apmaiņu par dažu kategoriju fiziskām personām un objektiem, izmantojot datorizētu informācijas sistēmu, dalībvalstis nevar pienācīgi sasniegt. Kopīgas informācijas sistēmas specifikas dēļ, kā arī konkrētās rīcības iemeslu un mēroga dēļ tas labāk sasniedzams Eiropas Savienības līmenī. Šī iniciatīva paredz tikai tādus noteikumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi. Komisijas darbības tiek ierobežotas ar informācijas sistēmas SIS II operatīvo vadību, kas sastāv no centrālās datubāzes, valstu piekļuves punktiem un to savienošanai ar centrālo datubāzi nepieciešamās sakaru infrastruktūras. Dalībvalstis atbild par savām sistēmām, to pieslēgšanu SIS II, nodrošinot iespējas to kompetentajām iestādēm izmantot SIS II datus. Datus var saņemt dalībvalstu kompetentās iestādes mērķiem, kas noteiktas šajā lēmumā un apjomā, kādā tie nepieciešami to uzdevumu veikšanai, kas atbilst šiem mērķiem. 2.3. Tiesību akta izvēle Lēmuma izmantošana par tiesību aktu pamatota ar nepieciešamību izmantot kopīgus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz datu apstrādi sistēmā. Pamatlēmums nav piemērots dokuments, jo priekšlikumā netiek paredzēta dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana. 2.4. Līdzdalība SIS II Šā lēmuma juridiskais pamats ir ES Līguma VI sadaļā, un tas pilnveido Šengenas acquis . Tāpēc tas jāierosina un jāpieņem saskaņā ar Amsterdamas Līgumam pievienotajiem protokoliem par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, un Protokolu, ar ko Šengenas acquis iekļauj Eiropas Savienības satvarā. a) Apvienotā Karaliste un Īrija Lēmuma projektā izstrādāti Šengenas acquis noteikumi par Apvienotās Karalistes un Īrijas līdzdalību saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos [7], un ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties atsevišķu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā [8] . b) Norvēģija un Islande Bez tam saskaņā ar Protokola par Šengenas acquis iekļaušanu ES sistēmā 6. panta pirmo daļu 1999. gada 18. maijā tika parakstīts Nolīgums starp Padomi, Norvēģiju un Islandi par šo divu valstu iesaistīšanu Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā. Nolīguma 1. pantā paredzēts, ka Norvēģija un Islande jāiesaista Eiropas Kopienas un Eiropas Savienības darbībā jomās, uz kurām attiecas noteikumi, kas minēti nolīguma un tā vēlāko papildinājumu A pielikumā (Šengenas acquis noteikumi) un B pielikumā (Eiropas Kopienas tiesību aktu noteikumi, kas aizstāti ar attiecīgajiem Šengenas konvencijas noteikumiem vai saskaņā ar to pieņemti). Saskaņā ar 2. pantu Norvēģija un Islande ievieš un piemēro pasākumus, ko Eiropas Savienība pieņem, grozot vai papildinot (A un B pielikumā) iekļauto Šengenas acquis . Iesniegtais priekšlikums izvērš Šengenas acquis, kas definēts minētā Nolīguma A pielikumā. c) Jaunās dalībvalstis Tā kā šī likumdošanas iniciatīva ir tiesību akts, kas veidi Šengenas acquis vai citādi ar to saistīts Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta nozīmē, atbilstoši šim noteikumam šis lēmums saskaņā ar Padomes lēmumu jāievieš tikai jaunajās dalībvalstīs. d) Šveice Attiecībā uz Šveici ar šo lēmumu izvērš Šengenas acquis noteikumus nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices Konfederācija parakstījušas par pēdējās iesaistīšanu Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā,[9] kas ietilpst jomā, kura minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta G punktā saistībā ar Padomes Lēmuma 2004/849/EK par parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā un par dažu šā nolīguma noteikumu pagaidu piemērošanu 4. panta 1. punktu[10]. 3. BUDžETA SAISTīBAS Padomes Regulā (EK) Nr. 2424/2001 un Padomes Lēmumā 2001/886/JHA par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas izveidošanu[11] noteikts, ka izmaksas, kas saistītas ar SIS II attīstīšanu, jāfinansē no Eiropas Savienības budžeta. Šajā priekšlikumā paredzēts, ka izmaksas, kas saistītas ar SIS II ekspluatāciju, arī turpmāk jāfinansē no Eiropas Savienības budžeta. Lai gan lielākās izmaksas būs attīstības posmā (SIS II projektēšana, izveidošana un testēšana), ekspluatācijas posmā, sākot no 2007. gada, būs ilglaicīgas budžeta saistības, kas jāizskata, ievērojot jaunās finanšu perspektīvas. Komisijai jāpiešķir pietiekami finansiālie un tādu cilvēku resursi, kas atbild par sistēmas operatīvo vadību pirmajā pārejas posmā vai starpposmā. Ilglaicīgā termiņa vidū Komisija izvērtēs dažādus eksternalizācijas variantus, ņemot vērā sinerģisko ietekmi, kāda ir dažu citu lielu IT sistēmu darbībai, piemēram, VIS (Vīzu informācijas sistēmai) un EURODAC. Komisija sagatavojusi kopīgu finanšu pārskatu, kas pievienots regulai, kura ierosināta saskaņā ar EK Līguma IV sadaļu. 2005/0103 (CNS) Projekts PADOMES LĒMUMS par otrā paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (SIS II) izveidi, pārvaldību un izmantošanu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 30. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu, 31. panta 1.punkta a) un b) apakšpunktus un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[12], ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[13], tā kā: (1) Šengenas Informācijas sistēma (še turpmāk „SIS”), kas izveidota saskaņā ar 1990. gada 19. jūnija Konvencijas, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas nolīgumu starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par kontroļu pakāpenisku atcelšanu pie kopīgām robežām[14] IV sadaļu (še turpmāk „Šengenas konvencija”), ir svarīgs instruments Eiropas savienības satvarā integrēto Šengenas acquis noteikumu piemērošanai. (2) Komisijai uzdota otrās paaudzes SIS (še turpmāk „SIS II”) izstrāde saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2424/2001[15] un Padomes 2001. gada 6. decembra Lēmumu 2001/886/JHA[16] par otrā paaudzes Šengenas Informācijas Sistēmas (SIS II) izveidošanu. Šī SIS II sistēma aizstās saskaņā ar Šengenas konvenciju izveidoto SIS sistēmu. (3) Šis lēmums ir nepieciešamā juridiskā bāze, kas reglamentē SIS II attiecībā uz jautājumiem, kuri ietilpst Eiropas Savienības Līguma (še turpmāk „ES Līgums”) darbības jomā. Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes Regula (EK) Nr. 2006/XX par informācijas sistēmas SIS II izveidošanu, ieviešanu un izmantošanu[17] ir nepieciešamā juridiskā bāze, kas reglamentē SIS II attiecībā uz jautājumiem, kuri ietilpst Eiropas Kopienas dibināšanas Līguma (še turpmāk „EK Līgums”) darbības jomā. (4) Apstāklis, ka SIS II reglamentēšanai nepieciešamo juridisko pamatu veido atsevišķi dokumenti, neattiecas uz principu, ka SIS II ir viena kopīga informācijas sistēma, kurai tādā veidā arī jādarbojas. Daži noteikumi šajos dokumentos tāpēc var būt pilnīgi identiski. (5) SIS II ir kompensācijas pasākums, kas palīdz augstā līmenī saglabāt drošību teritorijā bez dalībvalstu iekšējo robežu kontroles, veicinot policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās. (6) Ir jānorāda SIS II mērķi un jāparedz noteikumi par tās darbību, izmantošanu un pienākumu sadalījumu, arī par tehnisko arhitektūru un finansēšanu, sistēmā ievadāmo datu kategorijām, nolūkiem, kādos tie ievadāmi, iestādēm, kurām ir tiesības tiem piekļūt, savstarpējiem brīdinājumu savienojumiem, kā arī precīzi datu apstrādes un personas datu aizsardzības noteikumi. (7) Ar SIS II darbību saistītās izmaksas jāfinansē no Eiropas Savienības budžeta. (8) Lietderīgi izstrādāt rokasgrāmatu, kurā paredzēti precīzi noteikumi par papildu informācijas apmaiņu saistībā ar darbībām, kas veicamas, saņemot brīdinājumu. Šādas informācijas apmaiņa jānodrošina dalībvalstu iestādēm. (9) Lai nodrošinātu pakāpenisku pāreju no sistēmas izstrādes uz tās darbības sākšanu, par SIS II operatīvo vadību, jāatbild Komisijai. (10) SIS II jābūt brīdinājuma informācijai par personām, kuras meklē apcietināšanai un nodošanai vai izdošanai. Papildus brīdinājumiem SIS II ir lietderīgi iekļaut papildu datus, kas nepieciešami nodošanas un izdošanas procedūrās. SIS II jo īpaši jāapstrādā dati, kas minēti Padomes 2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumā 2002/584/JHA par Eiropas apcietināšanas orderi un par nodošanas procedūrām starp dalībvalstīm[18]. (11) Jābūt iespējām SIS II pievienot papildu datu tulkojumu, kas tajā ievadīti, lai nodotu saskaņā ar Eiropas apcietināšanas orderi un izdotu citai valstij. (12) SIS II jābūt brīdinājuma informācijai par pazudušajiem, lai nodrošinātu to aizsardzību vai novērstu draudus, brīdinājuma informācijai par tiesāšanai meklējamām personām, brīdinājumiem par personām un objektiem diskrētai novērošanai vai īpašām pārbaudēm, brīdinājumiem par objektiem aizturēšanai vai izmantošanai par pierādījumiem krimināllietās. (13) Ieteicams noteikt visu veidu brīdinājuma informācijas maksimālos glabāšanas termiņus, kurus drīkst pārsniegt tikai vajadzības gadījumos un samērīgi ar brīdinājuma nolūku. Vispārējs noteikums ir brīdinājumus no SIS II izdzēst, tiklīdz tiek veikta brīdinājumā pieprasītā darbība. (14) Jābūt iespējām SIS II vismaz 10 gadus saglabāt brīdinājuma informāciju par personām, kas tiek meklētas, lai tās apcietinātu un nodotu vai izdotu, kā arī par personām, kuras meklē, lai tām nodrošinātu aizsardzību vai novērstu draudus, un par personām, ko meklē, lai tiesātu, ņemot vērā šo brīdinājumu nozīmi sabiedrības drošības uzturēšanā Šengenas teritorijā. (15) Lai paaugstinātu attiecīgo personu identifikācijas ticamību, SIS II jābūt biometrisko datu apstrādes iespējām. Šā iemesla dēļ SIS II jābūt iespējām apstrādāt datus par personām, kuru identitāte izmantota ļaunprātīgi, lai novērstu neērtības, ko rada to identitātes ļaunprātīga izmantošana, ievērojot piemērotus aizsardzības pasākumus un jo īpaši attiecīgās fiziskās personas piekrišanu un stingri ierobežojot motīvus, kādos to apstrādi var veikt likumīgi. (16) Dalībvalstīm jābūt iespējām brīdinājumam pievienot norādi, t. s. karodziņu, ar ko norāda uz to, ka pēc brīdinājuma veicamā darbība nedrīkst notikt tās teritorijā. Ja brīdinājumus izdod par apcietināšanu un nodošanu, karodziņš jāizmanto, kā noteikts Pamatlēmumā 2002/584/JHA. Lēmumu brīdinājumam pievienot karodziņu drīkst pieņemt tikai kompetenta tiesu iestāde, un tas jāpamato tikai ar atteikumu, kas ir ietverts minētajā pamatlēmumā. (17) SIS II jānodrošina iespējas dalībvalstīm starp brīdinājumiem izveidot saites. Dalībvalstu izveidotās saites starp diviem vai vairākiem brīdinājumiem neietekmē veicamās darbības, to saglabāšanas ilgumu sistēmā vai piekļuves tiesības brīdinājumiem. (18) Ir lietderīgi stiprināt Eiropas Savienības sadarbību ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām policijas un tiesu iestāžu darbības jomā, paaugstinot informācijas apmaiņas efektivitāti. gadījumos, kad personas datus no SIS II nodod trešām valstīm, trešajai pusei tiem jānodrošina pienācīga līmeņa aizsardzība, ko garantē ar nolīgumu. (19) Visas dalībvalstis ir ratificējušas Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvenciju par fizisko personu aizsardzību sakarā ar personas datu automātisku apstrādi. Minētās konvencijas 9. pantā konkrētās robežās paredzēti tiesību un pienākumu izņēmumi un ierobežojumi. Personas datus, ko apstrādā sakarā ar šā lēmuma ieviešanu, jāaizsargā saskaņā ar minētās konvencijas principiem. Ja vajadzīgs, konvencijā noteiktie principi jāpapildina vai jāprecizē. (20) Kad policijas iestādes apstrādā personas datus, īstenojot šo lēmumu, jāņem vērā principi, kas ietverti Eiropas Padomes Ministru komitejas 1987. gada 17. septembra Rekomendācijā Nr. R (87) 15, ar ko reglamentē personas datu izmantošanu policijā. (21) Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[19] ir spēkā attiecībā uz Komisijas veikto personas datu apstrādi gadījumos, kad to veic, izpildot darbības, uz kurām pilnībā vai daļēji attiecas Kopienas tiesības. Uz daļu no personas datu apstrādes SIS II sistēmā attiecas Kopienas tiesības. Konsekventai un vienveidīgai noteikumu piemērošanai attiecībā uz fizisko personu pamattiesību un brīvību aizsardzību ir nepieciešams skaidrojums par to, ka gadījumos, kad Komisija apstrādā personas datus, īstenojot šo lēmumu, uz to attiecas Regula (EK) Nr. 45/2001. Kur vajadzīgs, minētajā regulā noteiktie principi jāpapildina vai jāprecizē šajā lēmumā. (22) Neatkarīgām valstu uzraudzības iestādēm jākontrolē personas datu apstrādes likumība dalībvalstīs, savukārt Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājam, kas iecelts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. decembra Lēmumu 2004/55/EK, ar ko ieceļ neatkarīgu institūciju, kas paredzēta EK Līguma 286. pantā (Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāju)[20] jākontrolē Komisijas darbības, kuras saistītas ar personas datu apstrādi. (23) Kopienas atbildība, kas iestājas, Komisijai pārkāpjot šo lēmumu, reglamentēta EK Līguma 288. panta otrajā daļā. (24) Noteikumi, kas paredzēti 1995. gada 26. jūlija Konvencijā par Eiropas Policijas biroja izveidi[21] (še turpmāk „Eiropola konvencija”) attiecībā uz datu aizsardzību, piemērojami to SIS II apstrādāto datu aizsardzībā, ko veicis Eiropols, ieskaitot saskaņā ar Eiropola konvencijas 24. pantu izveidotās Apvienotās uzraudzības iestādes pilnvaras uzraudzīt Eiropola darbības un atbildību par Eiropolā nelikumīgi apstrādātiem personas datiem. (25) Noteikumi, kas paredzēti Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumā 2002/187/JHA par Eurojust izveidošanu cīņas stiprināšanai pret smagiem noziegumiem [22] par datu aizsardzību, attiecas uz to SIS II apstrādāto datu aizsardzību, ko veicis Eurojust , ieskaitot saskaņā ar minētā lēmuma 23. pantu izveidotās Apvienotās uzraudzības iestādes pilnvaras uzraudzīt Eurojust darbības un atbildību par Eurojust nelikumīgi apstrādātiem personas datiem. (26) Pārredzamības nodrošināšanai Komisijai reizi divos gados jāsniedz ziņojums par SIS II darbību un par papildinformācijas apmaiņu. Vispārējs novērtējums Komisijai jāveic reizi četros gados. (27) Dažos aspektos SIS II, tādos, kā, piemēram, brīdinājumu savietojamība, karodziņu pievienošana, saites starp brīdinājumiem un papildinformācijas apmaiņa, to tehniskā rakstura, detalizācijas pakāpes vai regulāras atjaunināšanas nepieciešamības dēļ šā lēmuma noteikumos pilnībā noteikt nevar. Izpildes pilnvaras attiecībā uz šiem aspektiem tāpēc jāuztic Komisijai. (28) Šajā lēmumā jānosaka izpildei nepieciešamo pasākumu pieņemšanas procedūra. Ieviešanas pasākumu pieņemšanas procedūrai jābūt tādai pašai gan šajā lēmumā, gan Regulā (EK) Nr. XX/2006 paredzētajos pasākumos. (29) Ir lietderīgi paredzēt pārejas noteikumus par brīdinājumiem, ko SIS dod saskaņā ar Šengenas konvenciju un kuri būs jāpārnes uz SIS II sistēmu, un brīdinājumiem, ko SIS II dod pārejas periodā, pirms piemērojami visi šā lēmuma noteikumi. Dažus Šengenas acquis noteikumus ierobežotu laiku jāturpina piemērot, līdz dalībvalstis ir pārbaudījušas šo brīdinājumu atbilstību jaunajam tiesiskajam regulējumam. (30) Jāparedz īpaši noteikumi attiecībā uz SIS darbībai piešķirtā budžeta neizmantoto daļu, kas nav finansēta no Eiropas Savienības līdzekļiem. (31) Tā kā veicamās darbības mērķus – proti, kopīgas informācijas sistēmas izveidošanu, noregulēšanu un reglamentēšanu – dalībvalstis apmierinoši sasniegt nevar, rīcības mēroga un seku dēļ tas labāk sasniedzams Eiropas Savienības līmenī, un tāpēc Padome var noteikt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts EK Līguma 5. pantā un minēts ES Līguma 2. pantā. Saskaņā ar EK Līguma 5. pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā nosaka tikai to, kas ir vajadzīgs norādīto mērķu sasniegšanai. (32) Šis lēmums respektē pamattiesības un ievēro principus, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. (33) Apvienotā Karaliste piedalās šajā lēmumā saskaņā ar EK Līgumam un ES Līgumam pievienotā Protokola par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā 5. pantu un Padomes 2000. gada 29. maija Lēmuma 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos [23] 8. panta 2. punktu. (34) Īrija piedalās šajā lēmumā saskaņā ar EK Līgumam un ES Līgumam pievienotā Protokola par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā 5. pantu un Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmuma 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos [24] 6. panta 2. punktu. (35) Šis lēmums neierobežo pasākumus saistībā ar Apvienotās Karalistes un Īrijas daļēju līdzdalību Šengenas acquis , kā attiecīgi noteikts Lēmumos 2000/365/EK un 2002/192/EK. (36) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus jomā, kas noteikta nolīgumā, ko Eiropas Savienības Padome noslēgusi ar Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā, kura minēta 1. panta G punktā Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK [25] par konkrētiem pasākumiem šā nolīguma piemērošanā. (37) Attiecībā uz Šveici ar šo lēmumu papildina Šengenas acquis noteikumus nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices Konfederācija parakstījušas par Šveices Konfederācijas iesaistīšanu Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā, kas ietilpst jomā, kura minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta G punktā saistībā ar Padomes Lēmuma 2004/849/EK par parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā un par dažu šā nolīguma noteikumu pagaidu piemērošanu 4. panta 1. punktu[26]. (38) Šis lēmums ir tiesību akts, kas pamatojas uz Šengenas acquis vai ir ar to citādi saistīts saskaņā ar 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktu, IR NOLĒMUSI ŠADI. I NODAĻA Vispārīgi noteikumi 1. pants SIS II izveidošana un vispārīgs mērķis 1. Ar šo tiek izveidota datorizēta informācijas sistēma, tā saucamā otrās paaudzes Šengenas informācijas sistēma (še turpmāk SIS II), lai dalībvalstu kompetentajām iestādēm nodrošinātu sadarbības iespējas, veicot informācijas apmaiņu personu un objektu kontrolei. 2. SIS II dod ieguldījumu augsta līmeņa drošības uzturēšanai teritorijā bez iekšējo robežu kontroles starp dalībvalstīm. 2. pants Darbības joma 1. Šajā lēmumā noteikti nosacījumi un kārtība, kādā apstrādājami brīdinājumi un ar tiem saistītie papildu dati SIS II un veicama papildinformācijas apmaiņa policijas un tiesu iestāžu sadarbībā krimināllietās. 2. Šajā lēmumā paredzēti arī noteikumi par SIS II tehnisko arhitektūru, dalībvalstu un Komisijas kompetenci, datu vispārējo apstrādi, iesaistīto fizisko personu tiesībām un pienākumiem. 3. pants Definīcijas 1. Šā lēmuma nolūkā izmanto šādas definīcijas: a) „brīdinājums” ir datu kopums, kas, ievadīts SIS II, kompetentām iestādēm nodrošina iespējas identificēt personu vai objektu, lai veiktu konkrētu rīcību; b) „papildinformācija” ir informācija, kas netiek glabāta SIS II, bet ir saistīta ar SIS II brīdinājumiem, un ir nepieciešama saistībā ar konkrētu rīcību; c) „papildu dati” ir dati, ko glabā SIS II un ir saistīti ar SIS II brīdinājumiem, kas ir nepieciešami, lai kompetentajām iestādēm nodrošinātu lietderīgas rīcības iespējas. 2. „Personas datu apstrāde”, „apstrāde” un „personas dati” jāsaprot saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 95/46/EK[27]2. pantu. 4. pants SIS II tehniskā arhitektūra un izmantošanas veidi 1. SIS II sastāv no: a) centrālās datubāzes, ko sauc par “Centrālo Šengenas Informācijas sistēmu” (še turpmāk „CS-SIS”); (b) vienas vai divām piekļuves vietām katrā dalībvalstī (še turpmāk „NI-SIS”); c) sakaru infrastruktūras, kas savieno CS-SIS ar NI-SIS. 2. Dalībvalstu nacionālās sistēmas (še turpmāk „NS”) savienojamas ar SIS II caur NI-SIS. 3. Valstu kompetentās iestādes, kas minētas 40. panta 4. punktā, ievada datus, piekļūst un veic meklēšanu SIS II tieši vai no CS-SIS datu kopijas, kas pieejamas to NS. 4. Sakaru infrastruktūra, ar ko savieno CS-SIS ar NI-SIS, dalībvalstīm jāizmanto papildinformācijas apmaiņai. 5. pants Izmaksas 1. Izmaksas, kas rodas saistībā ar SIS II darbību un uzturēšanu, kas sastāv no CS-SIS, NI-SIS un sakaru infrastruktūras, ar ko savieno CS-SIS ar NI-SIS, jāfinansē no Eiropas Savienības budžeta. 2. Visas ar NS izveidošanu, pielāgošanu un darbību saistītās izmaksas jāfinansē attiecīgajai dalībvalstij. 3. Papildu izmaksas, kas rodas sakarā ar 4. panta 3. punktā minēto kopiju izmantošanu, jāfinansē tai dalībvalstij, kas šīs kopijas lieto. II NODAĻA Dalībvalstu atbildība 6. pants Valstu nacionālās sistēmas Dalībvalstu pienākums ir izmantot un uzturēt savas NS un tās pieslēgt SIS II. 7. pants SIS II nacionālais birojs un SIRENE institūcijas 1. Visas dalībvalstis izraugās biroju, kas saskaņā ar šo lēmumu nodrošina to kompetento iestāžu piekļuvi SIS II. 2. Visas dalībvalstis izraugās institūcijas, kuras nodrošina visas papildinformācijas apmaiņu, turpmāk „SIRENE institūcijas”. Šīs institūcijas pārbauda SIS II ievadītās informācijas kvalitāti. Šajā nolūkā tām tiek nodrošināta piekļuve SIS II apstrādātajiem datiem. 3. Dalībvalstis informē viena otru un Komisiju par šā panta 1. punktā minēto biroju un 2. punktā minētajām SIRENE institūcijām. 8. pants Papildinformācijas apmaiņa 1. Visa papildinformācijas apmaiņa dalībvalstīm jāveic ar SIRENE institūciju starpniecību. Šādas informācijas apmaiņa jāveic, lai dalībvalstīm radītu iespējas apspriesties vai apmainīties ar informāciju, ievadot brīdinājumu, pēc trāpījuma, [kas apmierina specifisku meklēšanas kritēriju kopu datubāzē], ja nepieciešamo darbību veikt nav iespējams, vērtējot SIS II datu kvalitāti un brīdinājumu savietojamību, kā arī piekļuves tiesību izmantošanai. 2. Sīki izstrādāti noteikumi par papildinformācijas apmaiņu rokasgrāmatas veidā ar nosaukumu „SIRENE rokasgrāmata” jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru. 9. pants Tehniskā atbilstība 1. Visām dalībvalstīm jānodrošina savu NS savietojamība ar SIS II un jāievēro šajā nolūkā saskaņā ar 60. pantā minēto procedūru noteiktās procedūras un tehniskie standarti. 2. Attiecīgos gadījumos dalībvalstis nodrošina, lai dati, kas ir CS-SIS datubāzes kopijās, vienmēr būtu identiski un saskanīgi ar CS-SIS datiem. 3. Attiecīgos gadījumos dalībvalstis nodrošina, lai meklēšanā CS-SIS datu kopijās iegūtu tādu pašu rezultātu, kā meklēšanā tieši CS-SIS. 10. pants Drošība un konfidencialitāte 1. Dalībvalstis, kurām ir pieeja SIS II apstrādātajiem datiem, veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai: a) novērstu nepiederošu personu iekļūšanu ēkās, kurās tiek veiktas ar NI-SIS un NS saistītās darbības (veicot pārbaudes, ieejot šādās ēkās); b) novērstu, ka nepiederošas personas var piekļūt SIS II datiem un datu nesējiem un tos nolasa, kopē, groza vai dzēš (datu nesēju kontrole); c) novērstu neatļautu piekļuvi SIS II datiem, to neatļautu nolasīšanu, kopēšanu, grozīšanu vai dzēšanu, lai pārraidītu no NS uz SIS II (datu pārraides kontrole); d) nodrošinātu iespējas a posteriori kontrolēt un noteikt, vai SIS II dati ir tikuši ierakstīti, kas tos ierakstījis un kad (datu ierakstīšanas kontrole); e) NS novērstu neatļautu SIS II datu apstrādi un neatļautu NS ierakstīto datu pārveidošanu vai dzēšanu (datu ievadīšanas kontrole); f) garantētu, ka personām, kurām atļauts izmantot NS, būtu pieejami tikai tie dati, kas ietilpst to kompetencē (piekļuves kontrole); g) nodrošinātu, ka var pārbaudīt un noteikt, kurām iestādēm NS ierakstītos SIS II datus var nosūtīt ar pārraides iekārtām (datu pārsūtīšanas kontrole); h) pastāvīgi kontrolētu šajā punktā minēto drošības pasākumu efektivitāti (iekšējā revīzija). 2. Attiecībā uz papildinformācijas apmaiņu un turpmāko apstrādi dalībvalstis veic 1. punktā minētajiem ekvivalentus drošības un konfidencialitātes pasākumus. 3. Dienesta noslēpums vai tam ekvivalentu konfidencialitātes ievērošanas saistības attiecas uz visām personām un visām iestādēm, kurām jāstrādā ar SIS II datiem un papildinformāciju.Pienākums ievērot konfidencialitāti jāievēro arī pēc tam, kad šīs personas amatu atstājušas vai aizgājušas no darba, kā arī pēc minēto iestāžu darbības izbeigšanas. 11. pants Reģistrācija valsts līmenī 1. Dalībvalstīm jāveic visas datu apmaiņas ar SIS II un to turpmākās apstrādes reģistrācija [datnē, kuru operētājsistēma izmanto statistiskās informācijas, dažādu ziņojumu un citu datu vākšanai un uzskaitei], lai pastāvīgi kontrolētu datu apstrādes likumību, nodrošinātu pienācīgu NS darbību, datu integritāti un drošību. 2. Reģistrā konkrēti jānorāda datu pārraides datums un laiks, pieprasījumam izmantotie dati, datu pārraide, kā arī par datu apstrādi atbildīgās iestādes nosaukums un personas vārds un uzvārds. 3. Reģistriem, izmantojot piemērotus pasākumus, jābūt aizsardzībai pret neatļautu piekļuvi, un tie, ja nav vajadzīgi jau sāktajiem uzraudzības pasākumiem, pēc viena gada jāizdzēš. 4. Dalībvalstu kompetentajām iestādēm, konkrēti iestādēm, kas atbild par datu apstrādes uzraudzību SIS II, ir piekļuves tiesības reģistriem, lai kontrolētu datu apstrādes likumību un nodrošinātu sistēmas pienācīgu darbību, kā arī datu integritāti un drošību. Visām dalībvalstīm uzraudzībā iegūtie dati nekavējoties jānosūta Komisijai, lai tos pēc vajadzības iekļautu 59. panta 3. punktā paredzētajos ziņojumos. III nodaļa Komisijas atbildība 12. pants Operatīvā vadība 1. Komisija ir atbildīga par SIS II operatīvo vadību. 2. Operatīvajā vadībā ietilpst visi uzdevumi, kas saskaņā ar šo lēmumu nepieciešami sistēmas pastāvīgai darbībai 24 stundas dienā 7 dienas nedēļā, jo īpaši tās pareizai darbībai nepieciešamā uzturēšana un tehniskā attīstība. 13. pants Drošība un konfidencialitāte Attiecībā uz SIS II darbību Komisijai mutatis mutandis jāpiemēro 10. pants. 14. pants Reģistrācija centrālā līmenī 1. Lai uzraudzītu datu apstrādes likumību un nodrošinātu sistēmas pienācīgu darbību, datu integritāti un drošību, visām apstrādes darbībām SIS II jābūt reģistrētām. 2. Reģistros jo īpaši jānorāda darbības datums un laiks, apstrādātie dati un kompetentās iestādes identifikācija. 3. Reģistriem, izmantojot piemērotus pasākumus, jābūt aizsardzībai pret neatļautu piekļuvi, un tie, ja nav vajadzīgi jau sāktajiem uzraudzības pasākumiem, ir izdzēšami pēc viena gada pēc ar to saistīto brīdinājumu izdzēšanas. 4. Dalībvalstu kompetentajām iestādēm, konkrēti iestādēm, kas atbild par datu apstrādes uzraudzību SIS II, ir piekļuves tiesības reģistriem, tikai lai kontrolētu datu apstrādes likumību un nodrošinātu sistēmas pienācīgu darbību, kā arī datu integritāti un drošību.Šāda piekļuve jārezervē reģistriem, kas attiecas uz apstrādes darbībām, kuras veic attiecīgā dalībvalsts. 5. Komisijai ir piekļuves tiesības reģistriem tikai, lai nodrošinātu sistēmas pienācīgu darbību, datu integritāti un drošību. 6. Eiropas datu aizsardzības uzraugam ir piekļuves tiesības reģistriem tikai Komisijas veiktās personas datu apstrādes likumības un drošības uzraudzības nolūkā. IV NODAĻA Brīdinājumi attiecībā uz meklējamām personām, lai tās apcietinātu, nodotu vai izdotu 15. pants Brīdinājumu izdošanas mērķi un nosacījumi Pēc kompetentās tiesu iestādes pieprasījuma brīdinājumi SIS II jāizdod par personām, ko meklē, lai apcietinātu un nodotu, pamatojoties uz Eiropas apcietināšanas orderi, vai par personām, kuras meklē īslaicīgai aizturēšanai, lai izdotu. 16. pants Papildu dati par personām, ko meklē apcietināšanai un nodošanai 1. Papildus 15. pantā minētajam brīdinājumam dalībvalsts, kas to izdevusi, SIS II ievada datus, kas minēti Pamatlēmuma 2002/584/JHA 8. panta 1. punktā un kopiju no Eiropas apcietināšanas ordera oriģināla. 2. Izdevēja dalībvalsts var ievadīt 1. punktā minēto datu tulkojumu un/vai Eiropas apcietināšanas ordera oriģinālu vienā vai vairākās Eiropas Savienības institūciju oficiālajās valodās. 17. pants Papildu dati par personām, ko meklē apcietināšanai un izdošanai 1. Papildus 15. pantā minētajam brīdinājumam izdevēja dalībvalsts SIS II ievada šādus datus par personām, ko meklē apcietināšanai un izdošanai: a) meklējamās personas identitāte un valstspiederība; b) izdevējas tiesu iestādes nosaukums, adrese, tālruņa un faksa numurs, e-pasta adrese); c) pierādījumi par spēkā stājušos spriedumu vai citu izpildāmu tiesas lēmumu ar tādu pašu nozīmi; d) noziedzīgā nodarījuma veids un juridiskā kvalifikācija; e) apstākļu apraksts, kādos tika veikts noziedzīgais nodarījums, ieskaitot laiku, vietu un meklējamās personas līdzdalības pakāpi; f) noteiktais sods, ja spriedums ir galīgs, vai par nodarījumu paredzētais soda ilgums izdevējā dalībvalstī; g) ja iespējams, citas nodarījuma sekas. 2. Izdevēja dalībvalsts var ievadīt 1. punktā minēto papildu datu tulkojumu vienā vai vairākās Eiropas Savienības institūciju oficiālajās valodās. 18. pants Institūcijas, kurām ir piekļuves tiesības brīdinājumiem un papildu datiem par meklējamajām personām 1. Brīdinājumiem, kas minēti 15. pantā, turpmāk minētajos nolūkos piekļūt ir tiesības šādām institūcijām: a) policija un robežkontroles dienesti apcietināšanas vajadzībām; b) valstu tiesu iestādes un iestādes, kas atbild par kriminālvajāšanu, kriminālprocesa vajadzībām. 2. Eiropas Policijas birojam (Eiropolam) ir piekļuves tiesības datiem, ko satur brīdinājumi, lai veiktu apcietināšanu, kas nepieciešama, lai veiktu tam saskaņā ar 1995. gada 26. jūlija Konvenciju par Eiropola Policijas biroja izveidošanu („Eiropola konvenciju”) uzticētos uzdevumus. 3. Eirojust ir piekļuves tiesības datiem, ko satur brīdinājumi, lai veiktu apcietināšanu, un datiem, kas minēti 16. un 17. pantā, lai veiktu tam saskaņā ar Lēmumu 2002/187/JHA uzticētos uzdevumus. 4. Valstu tiesu iestādēm un iestādēm, kas atbild par kriminālvajāšanu, ir piekļuves tiesības 16. pantā minētajiem datiem, lai izpildītu Eiropas apcietināšanas orderi, un 17. pantā minētajiem datiem izdošanas procedūras vajadzībās. 19. pants Aresta brīdinājumu un papildu datu saglabāšanas termiņš 1. Aresta veikšanai izdotie brīdinājumi, kā arī 16. un 17. pantā minētie papildu dati SIS II jāsaglabā līdz laikam, kamēr meklējamā persona tiek apcietināta un nodota vai izdota. Tie jāsaglabā tikai tik ilgi, cik saskaņā ar attiecīgās valsts likumdošanu izdevējā dalībvalstī ir spēkā apcietināšanas orderis. 2. Aresta brīdinājumi un papildu dati, kas minēti 16. un 17. pantā, automātiski jāizdzēš 10 gadus pēc dienas, kurā pieņemts lēmums par brīdinājumu. Dalībvalsts, kas ievadījusi datus SIS II, var izlemt tos sistēmā saglabāt, ja izrādās, ka tie ir nepieciešami nolūkā, kādā šie dati ievadīti. 3. Dalībvalstis sistemātiski tiks informētas vienu mēnesi pirms datu automātiskas izdzēšanas no sistēmas. 20. pants Ar apcietināšanai meklējamajām personām saistīto brīdinājumu apzīmēšana ar karodziņiem 1. Kad aresta brīdinājumam saskaņā ar 45. pantu tiek pievienots karodziņš un apcietināšanu nevar veikt, taču personas atrašanās vieta ir zināma, dalībvalsts, kas karodziņu pievienojusi, šo brīdinājumu uzskata par tādu, ar ko paziņo attiecīgās personas dzīvesvietu. 2. Vajadzība paturēt karodziņu pie brīdinājuma par apcietināšanai meklējamo personu jāpārskata vismaz reizi sešos mēnešos tai dalībvalstij, kas karodziņu pievienojusi. Dalībvalstis var paredzēt īsāku pārskatīšanas periodu. 21. pants Ar apcietināšanai un nodošanai meklējamajām personām saistīto brīdinājumu apzīmēšana ar karodziņiem 1. Karodziņu, kas paredzēts 45. panta 1. punktā un ar ko apcietināšanu aizliedz, brīdinājumam par apcietināšanu un nodošanu var pievienot tikai tad, ja kompetentā tiesu iestāde saņēmusi atļauju, pamatojoties uz skaidru un acīmredzamu Eiropas apcietināšanas ordera neizpildīšanu, pamatojoties uz Pamatlēmumu 2002/584/JHA, vai gadījumos, kad persona pēc apcietinājuma ir uz laiku no tā atbrīvota.Karodziņš jāpievieno pie pirmās izdevības un, ja iespējams, ne vēlāk par 7 dienām pēc tam, kad SIS II izdots brīdinājums. 2. Aresta un nodošanas aizliegums ir spēkā tik ilgi, līdz karodziņu izdzēš.Karodziņš jāizdzēš, tiklīdz pamatojums par Eiropas apcietināšanas ordera neizpildīšanu beidz pastāvēt vai beidzies pagaidu atbrīvošanas termiņš. 3. Uz karodziņiem, kas saistīti ar brīdinājumiem par apcietināšanu un nodošanu, neattiecas 45. panta 4. un 5. punkts. 22. pants Rīcības izpilde, pamatojoties uz brīdinājumu par apcietināšanai un nodošanai meklējamo personu Brīdinājumam, kas ievadīts SIS II ar nolūku veikt apcietināšanu un nodošanu, attiecībā uz veicamo darbību ir tāds pats spēks, kā Eiropas apcietināšanas orderim, kas izdots saskaņā ar Pamatlēmuma 2002/584/JHA 9. panta 3. punktu. V nodaļa Brīdinājumi par personām, lai nodrošinātu aizsardzību vai novērstu draudus 23. pants Brīdinājumu izdošanas mērķi un nosacījumi 1. Dalībvalstis izdod SIS II brīdinājumus par pazudušajām personām, kuras pašu drošības labad vai draudu novēršanai pēc kompetentas administratīvas vai tiesu iestādes lūguma jāņem policijas pagaidu aizsardzībā. 2. Brīdinājumus, kas minēti 1. punktā, jo īpaši jāizdod attiecībā uz pazudušiem nepilngadīgajiem un personām, kuras pēc kompetentas iestādes lēmuma jāinternē. 24. pants Iestādes, kurām ir piekļuves tiesības brīdinājumiem 1. Policijas un robežsardzes iestādēm ir piekļuves tiesības 23. pantā minētajiem brīdinājumiem, ar mērķi attiecīgo personu ņemt policijas aizsardzībā vai arī lai noskaidrotu pazudušās personas dzīvesvietu. 2. Valstu tiesu iestādēm, kuras inter alia atbild par kriminālvajāšanas ierosināšanu kriminālprocesā un tiesas izmeklēšanu pirms apsūdzības izvirzīšanas, savu uzdevumu veikšanai var būt piekļuve 23. pantā minētajiem brīdinājumiem. 25. pants Brīdinājumu saglabāšanas termiņš 1. Brīdinājumi, kas izdoti nolūkā nodrošināt aizsardzību vai novērst draudus, jāizdzēš, tiklīdz attiecīgajai personai nodrošināta policijas aizsardzība. 2. Brīdinājumus, kas minēti 1. punktā, automātiski jāizdzēš pēc 10 gadiem no dienas, kad pieņemts lēmums par brīdinājumu. Dalībvalsts, kas ievadījusi datus SIS II, var izlemt tos sistēmā saglabāt, ja izrādās, ka tie ir nepieciešami nolūkā, kādā šie dati ievadīti. 3. Dalībvalstis sistemātiski tiks informētas vienu mēnesi pirms datu automātiskas izdzēšanas no sistēmas. 26. pants Rīcības izpilde, pamatojoties uz brīdinājumu 1. Tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā 23. pantā minētā persona ir atrasta, šīs personas aptuveno atrašanās vietu paziņo brīdinājumu izdevušajai dalībvalstij, veicot papildinformācijas apmaiņu.Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantu un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 2. Tādas pazudušas personas atrašanās vietu, kas ir pilngadīga, jāpaziņo ar šīs personas piekrišanu. 3. Dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā 23. pantā minētā persona ir atrasta, var atrasto personu pārvietot uz drošu vietu, lai neļautu tai turpināt ceļojumu, ja to pieļauj attiecīgās valsts tiesību akti. VI nodaļa Brīdinājumi par personām, ko meklē tiesas procesa nolūkā 27. pants Brīdinājumu izdošanas mērķi un nosacījumi Dalībvalstis izdod SIS II brīdinājumus par lieciniekiem, personām, kas saņēmušas pavēstes ierasties valsts tiesu iestādēs saistībā ar kriminālprocesu, lai atbildētu par rīcību, par ko tās apsūdzētas, vai personām, kurām jāsaņem spriedums krimināllietā vai tiesas pavēste, lai izciestu ar brīvības atņemšanu saistītu sodu pēc kompetentas tiesu iestādes pieprasījuma, lai noskaidrotu to dzīvesvietu vai pastāvīgo dzīvesvietu. 28. pants Iestādes, kurām ir piekļuves tiesības brīdinājumiem 1. Policijas un robežsardzes iestādēm ir tiesības piekļūt 27. pantā minētajiem brīdinājumiem, lai noskaidrotu attiecīgo personu dzīvesvietu vai pastāvīgo dzīvesvietu. 2. Valstu tiesu iestādēm, kuras inter alia atbild par kriminālvajāšanas ierosināšanu kriminālprocesā un tiesas izmeklēšanu pirms apsūdzības izvirzīšanas, savu uzdevumu veikšanai var būt piekļuve 27. pantā minētajiem brīdinājumiem. 3. Eirojust ir piekļuves tiesības datiem, ko satur 27. pantā minētie brīdinājumi, kas nepieciešami, lai veiktu tam saskaņā ar Lēmumu 2002/187/JHA uzticētos uzdevumus. 29. pants Brīdinājumu saglabāšanas termiņš 1. Brīdinājumi, kas minēti 27. pantā, jāizdzēš, tiklīdz noskaidrota attiecīgās personas dzīvesvieta vai pastāvīgā dzīvesvieta. 2. Brīdinājumus, kas minēti 27. punktā, automātiski jāizdzēš pēc 10 gadiem no dienas, kad pieņemts lēmums par brīdinājumu. Dalībvalsts, kas ievadījusi datus SIS II, var izlemt tos sistēmā saglabāt, ja izrādās, ka tie ir nepieciešami nolūkā, kādā šie dati ievadīti. 3. Dalībvalstis sistemātiski tiks informētas vienu mēnesi pirms datu automātiskas izdzēšanas no sistēmas. 30. pants Rīcības izpilde, pamatojoties uz brīdinājumu 1. Tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā 27. pantā minētā persona ir atrasta, šīs personas dzīvesvietu vai pastāvīgo dzīvesvietu paziņo brīdinājumu izdevušajai dalībvalstij, veicot papildinformācijas apmaiņu. 2. Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. VII nodaļa Brīdinājumi par personām un objektiem diskrētai novērošanai vai īpašām pārbaudēm 31. pants Brīdinājumu izdošanas mērķi un nosacījumi 1. Pēc kompetentas tiesu vai administratīvas iestādes pieprasījuma dalībvalstis saukšanai pie atbildības par noziedzīgiem nodarījumiem, draudu novēršanai sabiedrības vai valsts drošībai izdod SIS II brīdinājumus par personām vai sauszemes transportlīdzekļiem, kuģošanas līdzekļiem, lidaparātiem un konteineriem, lai veiktu diskrētu novērošanu vai īpašas pārbaudes šādos apstākļos: a) ja ir skaidri pierādījumi, ka attiecīgā persona gatavojas izdarīt vai ir izdarījusi vairākus sevišķi smagus noziedzīgus nodarījumus, vai b) ja attiecīgās personas vispārējs novērtējums, jo īpaši pamatojoties uz līdz šim izdarītajiem noziedzīgajiem nodarījumiem, dod pamatu uzskatīt, ka šī persona arī turpmāk izdarīs sevišķi smagus noziedzīgus nodarījumus. 2. Dalībvalstis var izdot brīdinājumus SIS II pēc valsts drošības iestāžu pieprasījuma, ja ir skaidri pierādījumi par to, ka 32. pantā minētā informācija ir nepieciešama, lai novērstu nopietnus draudus, ko rada konkrētā persona, vai citus nopietnus draudus valsts iekšējai vai ārējai drošībai. Dalībvalsts, kas izdod brīdinājumu, par to informē pārējās dalībvalstis, veicot papildinformācijas apmaiņu. Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 32. pants Papildinformācijas vākšana un apmaiņa brīdinājumu nolūkā 1. Diskrētas novērošanas brīdinājumos tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kas veic robežkontroli vai citas policijas un muitas pārbaudes, var savākt un paziņot brīdinājumu izdevušajai iestādei šādu informāciju vai tās daļu: a) personas vai transporta līdzekļa, par ko brīdinājums izdots, atrašanas fakts; b) pārbaudes vieta, laiks un iemesls; c) brauciena maršruts un mērķis; d) personas, kas pavada attiecīgās personas, vai transportlīdzeklī esošās personas; e) izmantotais transportlīdzeklis; f) pārvadātie objekti; g) personas vai transportlīdzekļa atrašanas apstākļi. 2. Informācija, kas minēta 1. punktā, jāpaziņo papildinformācijas apmaiņā. Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 3. Vācot 1. punktā minēto informāciju, dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai netiktu apdraudēta diskrētās novērošanas slepenība. 4. Veicot 31. pantā minētās īpašās pārbaudes, tajā norādītajos nolūkos personas, transportlīdzekļus, kuģošanas līdzekļus, lidaparātus, konteinerus un objektus drīkst pārmeklēt, tikai ievērojot attiecīgās valsts tiesību aktus. Ja saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem īpašas pārbaudes veikt nedrīkst, tās šajā dalībvalstī automātiski aizstāj ar diskrēto novērošanu. 33. pants Iestādes, kurām ir piekļuves tiesības brīdinājumiem 1. Lai veiktu diskrētu novērošanu vai īpašas pārbaudes, piekļuves tiesības 31. pantā minētajiem brīdinājumiem ir policijas, robežsardzes un muitas iestādēm. 2. Valstu tiesu iestādēm, kuras inter alia atbild par kriminālvajāšanas ierosināšanu kriminālprocesā un tiesas izmeklēšanu pirms apsūdzības izvirzīšanas, savu uzdevumu veikšanas nolūkā var būt piekļuve 31. pantā minētajiem brīdinājumiem. 3. Eiropolam ir piekļuves tiesības 31. pantā minēto brīdinājumu datiem, kas ir nepieciešami tā uzdevumu veikšanai saskaņā ar Eiropola konvenciju. 34. pants Brīdinājumu saglabāšanas termiņš 1. Brīdinājumi par personām saskaņā ar 31. pantu automātiski jāizdzēš pēc 3 gadiem no dienas, kad pieņemts lēmums par brīdinājumu. 2. Brīdinājumi par objektiem saskaņā ar 31. pantu automātiski jāizdzēš pēc 5 gadiem no dienas, kad pieņemts lēmums par brīdinājumu. 3. Dalībvalsts, kas ievadījusi brīdinājumu SIS II, var izlemt to sistēmā saglabāt, ja tas izrādās nepieciešams nolūkā, kādā brīdinājums ievadīts. 4. Dalībvalstis sistemātiski tiks informētas vienu mēnesi pirms datu automātiskas izdzēšanas no sistēmas. VIII nodaļa Brīdinājumi par arestējamiem vai kriminālprocesos par pierādījumiem izmantojamiem objektiem 35. pants Brīdinājumu izdošanas mērķi un nosacījumi 1. Pēc kompetentās iestādes pieprasījuma dalībvalsts izdod brīdinājumus SIS II šādu objektu arestēšanai vai izmantošanai par pierādījumiem kriminālprocesos: a) zagti, nelikumīgi piesavināti vai pazaudēti mehāniskie transportlīdzekļi ar cilindra darba tilpumu, kas lielāks par 50 cm3, kuģošanas līdzekļi un lidaparāti; b) piekabes, kuru pašmasa ir lielāka par 750 kg, dzīvojamie furgoni, ražošanas iekārtas, ārpus fizelāžas uzstādāmi piekarināmie dzinēji un konteineri, kas ir zagti, nelikumīgi piesavināti vai pazaudēti; c) zagti, nelikumīgi piesavināti vai pazaudēti šaujamieroči; d) zagtas, nelikumīgi piesavinātas vai pazaudētas oficiālu dokumentu sagataves; e) zagti, nelikumīgi piesavināti, pazaudēti vai spēkā neesoši izdoti personas dokumenti, piemēram, pases, personas apliecības, vadītāja apliecības, uzturēšanās atļaujas un ceļošanas dokumenti; f) zagtas, nelikumīgi piesavinātas, pazaudētas vai spēkā neesošas transportlīdzekļu reģistrācijas apliecības, numuru plāksnes; g) banknotes (reģistrētas zīmes); h) zagti, nelikumīgi piesavināti vai pazaudēti vērtspapīri un maksāšanas līdzekļi, piemēram, čeki, kredītkartes, obligācijas, akcijas un pajas. 2. Komisija saskaņā ar 60. pantu nosaka tehniskus noteikumus, kas nepieciešami piekļuvei 1. punktā minētajos brīdinājumos esošajiem datiem un to ievadīšanai. 36. pants Papildinformācijas vākšana un apmaiņa brīdinājumiem 1. Ja meklēšanā atrod brīdinājumu par atrastu objektu, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā objekts atrasts, sazinās ar iestādi, kas brīdinājumu izdevusi, lai vienotos par veicamajiem pasākumiem. Šajā nolūkā saskaņā ar šo lēmumu var paziņot personas datus. 2. Saziņa un personas datu paziņošana, kas minēti 1. punktā, jāveic papildinformācijas apmaiņā. Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 3. Pasākumiem, ko veic dalībvalsts, kura objektu atrod, jābūt atbilstošiem attiecīgās valsts tiesību aktiem. 37. pants Iestādes, kurām ir piekļuves tiesības brīdinājumiem 1. Objekta arestēšanas nolūkā piekļuves tiesības 35. pantā minētajiem brīdinājumiem ir policijas, robežsardzes un muitas iestādēm. 2. Valstu tiesu iestādēm, kuras inter alia atbild par kriminālvajāšanas ierosināšanu kriminālprocesā un tiesas izmeklēšanu pirms apsūdzības izvirzīšanas, savu uzdevumu veikšanas nolūkā var būt piekļuve 35. pantā minētajiem brīdinājumiem. 3. Eiropolam ir piekļuves tiesības 35. pantā minēto brīdinājumu datiem, kas ir nepieciešami tā uzdevumu veikšanai saskaņā ar Eiropola konvenciju. 38. pants Brīdinājumu saglabāšanas termiņš 1. Brīdinājumi par 35. pantā minētajiem objektiem jāizdzēš, tiklīdz attiecīgie objekti ir arestēti. 2. Brīdinājumus, kas minēti 35. punktā un kuros nav personas datu, automātiski jāizdzēš pēc desmit gadiem no dienas, kad pieņemts lēmums par brīdinājumu. 3. Brīdinājumus, kas minēti 35. punktā un kuros ir personas dati, no SIS II automātiski jāizdzēš pēc trijiem gadiem no dienas, kad pieņemts lēmums par brīdinājumu. 4. Dalībvalsts, kas ievadījusi brīdinājumu SIS II, var pieņemt lēmumu brīdinājumu sistēmā saglabāt ilgāk, nekā noteikts 2. un 3. punktā, ja izrādās, ka tie ir nepieciešami nolūkā, kādā šie dati ievadīti. 5. Dalībvalstis sistemātiski tiks informētas vienu mēnesi pirms datu automātiskas izdzēšanas no sistēmas. IX NODAĻA Vispārīgi datu apstrādes noteikumi 39. pants Datu veidi 1. Piemērojot šo lēmumu, brīdinājumos par personām, kas izdoti SIS II, drīkst būt ne vairāk, kā tikai šādu veidu dati: a) uzvārds (-i) un vārds (-i), vārds piedzimstot, agrāk izmantotie vārdi un pseidonīmi, ko var ievadīt arī atsevišķi; b) dzimšanas datums un vieta; c) dzimums; d) fotoattēli; e) pirkstu nospiedumi; f) valstspiederība; g) īpašas pazīmes un auguma īpatnības, kas parasti nemainās; h) vai attiecīgā persona ir bruņota, vardarbīga vai izbēgusi; i) brīdinājuma iemesls; j) brīdinājumu izdevēja iestāde; k) veicamās darbības; l) brīdinājumos par apcietināšanu – nodarījuma veids; m) saite (-es) ar citiem SIS II apstrādātajiem brīdinājumiem. 2. Datus, kas minēti 1. punktā, drīkst izmantot tikai personas identificēšanai, lai saskaņā ar šo lēmumu veiktu konkrētu rīcību. 3. Komisija saskaņā ar 61. pantu nosaka tehniskus noteikumus, kas nepieciešami piekļuvei 1. punktā minētajiem datiem un to ievadīšanai. 40. pants SIS II datu apstrāde 1. Datus, kas ievadīti SIS II saskaņā ar šo lēmumu, dalībvalstu noteiktajos nolūkos drīkst apstrādāt to kompetentās iestādes atbilstoši šim lēmumam. 2. Dalībvalsts var mainīt brīdinājuma kategoriju no vienas uz citu, ja tas ir nepieciešams, lai novērstu tuvojošos nopietnus draudus valsts politikai, sabiedriskajai drošībai, un tam ir nopietns ar valsts drošību saistīts pamats, vai arī lai novērstu nopietnus noziedzīgus nodarījumus. Brīdinājums, kam mainīta kategorija, uzskatāms par jaunu brīdinājumu, ko devusi dalībvalsts, kura pieprasījusi mainīt tā kategoriju. Šajā nolūkā papildinformācijas apmaiņā vispirms jāsaņem atļauja no dalībvalsts, kas brīdinājumu sākotnēji izdevusi. Sīki izstrādāti noteikumi par papildinformācijas apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 3. Piekļuve SIS II datiem atļauta valsts iestādei tās kompetences robežās un tikai attiecīgi pilnvarotam personālam. 4. Dalībvalstis uztur un nosūta Komisijai aktualizētu to valsts iestāžu sarakstu, kuras ir pilnvarotas apstrādāt SIS II datus. Šajā sarakstā attiecībā uz katru iestādi norāda, kādu kategoriju datus tās drīkst apstrādāt un kādā nolūkā, kas tās kontrolē, un Komisija sarakstu nosūta Eiropas Datu apstrādes uzraudzītājam. Komisija nodrošina saraksta gadskārtēju publikāciju „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. 41. pants Identifikācijas numura ievadīšana Dalībvalsts, kas piekļūst SIS II, neizmantojot 4. panta 3. punktā minēto CS-SIS datu kopiju, brīdinājumiem, kurus tā izdod, var pievienot identifikācijas numuru, kura vienīgais nolūks ir izsekojamības nodrošināšana valsts informācijai, kas saistīta ar izdoto brīdinājumu. Piekļuve identifikācijas numuram ir tikai attiecīgo brīdinājumu izdevušajai dalībvalstij. 42. pants SIS II datu kopēšana 1. Izņemot 4. panta 3. punktā minēto CS-SIS datu kopiju, SIS II apstrādātos datus drīkst kopēt tikai tehniskām vajadzībām, ja šāda kopēšana nepieciešama kompetento valsts iestāžu piekļuvei tās datiem saskaņā ar šo lēmumu. 2. Datus, ko SIS II ievadījusi cita dalībvalsts, nedrīkst kopēt pati dalībvalsts savās datnēs. 3. Šā panta 2. punkts neierobežo dalībvalsts tiesības glabāt savā datnē SIS II datus, saistībā ar kuriem veikta darbība tās teritorijā. Šādus datus valsts datnēs var saglabāt ne ilgāk kā trīs gadus, izņemot īpašus gadījumus, kad attiecīgās valsts tiesību aktos paredzēts ilgāks periods. 4. Šis pants neskar dalībvalsts tiesības savā datnē glabāt datus, kas ietilpst kādā konkrētā brīdinājumā, kuru šī dalībvalsts izdevusi SIS II. 43. pants SIS II apstrādāto datu kvalitāte un brīdinājumu saderība 1. Dalībvalsts, kas ievada datus SIS II, ir atbildīga par to, lai tiktu nodrošināts, ka šie dati tiek apstrādāti likumīgi un, jo īpaši, ka tie ir precīzi un aktuāli. 2. Datus modificē, papildina, labo vai izdzēš tikai tā dalībvalsts, kas tos ievadījusi SIS II. 3. Ja dalībvalstij, kas nav datus ievadījusi, ir pierādījumi tam, ka dati nav pareizi vai SIS II apstrādāti nelikumīgi, tiklīdz tas ir iespējams, bet ne vēlāk kā 10 dienās pēc šādu liecību iegūšanas par to, papildinformācijas apmaiņā informē datus ievadījušo dalībvalsti. Dalībvalsts, kas datus ievadījusi SIS II, tos pārbauda un, ja vajadzīgs, modificē, papildina, labo vai izdzēš. Sīki izstrādāti noteikumi par šādas papildinformācijas apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 4. Ja dalībvalstis divu mēnešu laikā nespēj vienoties par datu labošanu, jebkura no tām var gadījumu iesniegt izskatīšanai Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājam, kas darbojas par starpnieku. 5. Dalībvalstis apmainās ar papildinformāciju, lai precīzi izšķirtu SIS II brīdinājumus par personām ar līdzīgām pazīmēm. Sīki izstrādāti noteikumi par šādas papildinformācijas apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 6. Ja par personu SIS II jau izdots brīdinājums, dalībvalstij, kas par šo pašu personu izdod jaunu brīdinājumu, ir jāvienojas par tā ievadīšanu sistēmā ar dalībvalsti, kas izdevusi sākotnējo brīdinājumu. Vienošanās jāpanāk, izmantojot papildinformācijas apmaiņu. Sīki izstrādāti noteikumi par šādas papildinformācijas apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā.Par vienu personu SIS II var ievadīt vairākus brīdinājumus, ja tie ir saderīgi.Noteikumi, ar kuriem reglamentē brīdinājumu saderību un prioritātes kategorijas, jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru. 7. Datus, ko glabā SIS II, tos sniegusī dalībvalsts pārskata vismaz reizi gadā. Dalībvalstis var paredzēt īsāku pārskatīšanas periodu. 44. pants Papildu dati, ko izmanto personu nepareizas identifikācijas novēršanai 1. Ja personu, par ko izdots brīdinājums, iespējams sajaukt ar personu, kuras identitāte izmantota ļaunprātīgi, lai izvairītos no nepareizas identifikācijas negatīvajām sekām, dalībvalstis brīdinājumu papildina ar datiem, kas attiecas uz pēdējo no minētajām personām. 2. Dati par personu, kuras identitāte tikusi ļaunprātīgi izmantota, pievienojami tikai ar tās skaidri izteiktu piekrišanu, un tos izmanto tikai šādos gadījumos: a) lai kompetentā iestāde varētu atšķirt personu, kuras identitāte tikusi ļaunprātīgi izmantota, no personas, par kuru izdots brīdinājums; b) lai personai, kuras identitāte tikusi ļaunprātīgi izmantota, dotu iespējas pierādīt savu personību un konstatēt faktu, ka tās identitāte tikusi izmantota ļaunprātīgi. 3. Saskaņā ar šo pantu SIS II drīkst ievadīt un papildus apstrādāt ne vairāk par šādiem personas datiem: a) uzvārds (-i) un vārds (-i), iespējamie pseidonīmi jāievada atsevišķi; b) dzimšanas datums un vieta; c) dzimums; d) fotoattēli; e) pirkstu nospiedumi; f) īpašas pazīmes un auguma īpatnības, kas parasti nemainās; g) valstspiederība; h) personu apliecinoša (-u) dokumenta (-u) numurs (-i) un izdošanas datums (-i). 4. Šā panta 3. punktā minētie dati jāizdzēš vienlaicīgi ar attiecīgo brīdinājumu vai arī, pēc šīs personas pieprasījuma, pirms tam. 5. Datiem, kas minēti 3. punktā, ir piekļuves tiesības tikai tām iestādēm, kam ir piekļuves tiesības attiecīgajam brīdinājumam, un tikai nolūkā izvairīties no nepareizas identifikācijas. 6. Šā panta 3. punktā minētajiem datiem piemērojami 39. panta 3. punktā minētie tehniskie noteikumi. 45. pants Brīdinājumu apzīmēšana ar karodziņiem 1. Brīdinājumiem, kas izdoti saskaņā ar 15., 23. un 31. pantu, dalībvalsts var pievienot karodziņu, lai norādītu, ka rīcību saskaņā ar konkrēto brīdinājumu nedrīkst veikt tās teritorijā.Brīdinājumam var pievienot karodziņu, ja dalībvalsts uzskata, ka SIS II izdotais brīdinājums neatbilst tās tiesību aktiem, starptautiskajām saistībām vai būtiskām valsts interesēm. 2. Lai dalībvalstīm dotu iespējas noteikt, vai pievienot karodziņu, visām dalībvalstīm ar SIS II starpniecību automātiski jāpaziņo par visiem no jauna saskaņā ar 15. pantu izdotiem brīdinājumiem, kā arī par 16. un 17. pantā minētajiem papildu datiem.Dalībvalsts, kas izdod brīdinājumu saskaņā ar 23. vai 31. pantu, papildinformācijas apmaiņā par to informē pārējās dalībvalstis. Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 3. Dalībvalsts, kas brīdinājumam vēlas pievienot karodziņu, papildinformācijas apmaiņā konsultējas ar brīdinājumu izdevušo dalībvalsti. Sīki izstrādāti noteikumi par šādu apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. Ja brīdinājumu izdevusī dalībvalsts brīdinājumu neatsauc, tas pilnībā ir spēkā visās tajās dalībvalstīs, kas nepievieno karodziņu. 4. Karodziņš jāizdzēš ne vēlāk kā mēneša laikā pēc tā pievienošanas, ja dalībvalsts nerīkojas juridisku iemeslu dēļ vai lietderības labad. 5. Ja īpaši steidzamos un nopietnos gadījumos brīdinājumu devusī dalībvalsts lūdz izpildīt konkrēto rīcību, izpildītāja dalībvalsts pārbauda, vai iespējams noņemt savu karodziņu. Ja izpildītāja dalībvalsts to var, tā veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai veicamā rīcība tiktu īstenota nekavējoties. 6. Procedūra un tehniskie noteikumi par karodziņu pievienošanu un to aktualizēšanu jāpieņem saskaņā ar 60. pantu. 46. pants Saites starp brīdinājumiem 1. Dalībvalsts var izveidot saites starp brīdinājumiem, ko tā izdod SIS II saskaņā ar tās tiesību aktiem. Šādas saites nozīme ir norādīt uz divu vai vairāku brīdinājumu saistību. 2. Saites izveidošana neietekmē ne konkrēto rīcību, kas veicama saskaņā ar brīdinājumiem, kam pievienota saite, ne katra šāda brīdinājuma saglabāšanas ilgumu. 3. Saišu pievienošanai nav nekādas ietekmes uz šajā lēmumā paredzētajām piekļuves tiesībām. Iestādēm, kurām nav piekļuves tiesību dažu kategoriju brīdinājumiem, nav piekļuves šo kategoriju saitēm. 4. Ja dalībvalsts uzskata, ka saites izveidošana starp brīdinājumiem neatbilst tās tiesību aktiem vai starptautiskajām saistībām, tā var veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka no tās teritorijas saitei piekļūt nevar. 5. Tehniskie noteikumi par saišu pievienošanu brīdinājumiem jāpieņem saskaņā ar 60. pantu. 47. pants Papildinformācijas izmantošanas mērķi un saglabāšanas periods 1. No citas dalībvalsts saņemtā papildinformācija jāizmanto tikai tādā nolūkā, kādā tā nosūtīta. To var glabāt valsts datnēs tikai tik ilgi, kamēr brīdinājums, ar kuru tā saistīta, tiek glabāts SIS II. Dalībvalstis šo informāciju var saglabāt arī ilgāk, ja tas nepieciešams, lai sasniegtu mērķi, kādā tā nosūtīta. Jebkurā gadījumā papildinformācija jāizdzēš ne vēlāk kā gadu pēc tam, kad no SIS II izdzēsts brīdinājums, uz kuru tā attiecas. 2. Šā panta 1. punkts neierobežo dalībvalsts tiesības glabāt savā datnē datus, kas attiecas uz konkrētu brīdinājumu, saistībā ar kuru veikta darbība tās teritorijā. Šādus datus valsts datnēs var saglabāt ne ilgāk kā trīs gadus, izņemot īpašus gadījumus, kad attiecīgās valsts tiesību aktos paredzēts ilgāks periods. 48. pants Personas datu nodošana trešām personām 1. Izņemot gadījumus, kad tas skaidri paredzēts ES tiesību aktos, personas datus, kas, piemērojot šo lēmumu, apstrādāti SIS II, nedrīkst nodot vai darīt pieejamus trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. 2. Atkāpjoties no 1. punkta, personas datus var nodot trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām saistībā ar Eiropas Savienības nolīgumu par policijas un tiesu iestāžu sadarbību, garantējot nodoto personas datu pienācīgu aizsardzību un saņemot tās dalībvalsts piekrišanu, kas šos datus ievadījusi SIS II. X NODAĻA Datu aizsardzība 49. pants Eiropas Padomes datu aizsardzības konvencijas piemērošana Personas datiem, kas apstrādāti, piemērojot šo lēmumu, jānodrošina aizsardzība saskaņā ar Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvenciju par fizisko personu aizsardzību sakarā ar personas datu automātisku apstrādi un tās turpmākajiem grozījumiem. 50. pants Tiesības uz informāciju 1. Pēc pieprasījuma persona, kuras dati, piemērojot šo lēmumu, jāapstrādā SIS II, jāinformē par: a) datu apstrādātāja un, ja ir, viņa pārstāvja identitāti; b) iemesliem, kuru dēļ dati tiks apstrādāti SIS II; c) datu iespējamajiem saņēmējiem; d) iemeslu, kāpēc izdod brīdinājumu SIS II; e) savām piekļuves tiesībām šiem datiem un tiesībām tos labot. 2. Šā panta 1. punktā minētās informācijas paziņošana konkrētajai personai jāatsaka, ja tas ir pilnīgi nepieciešams likumīga uzdevuma izpildē saistībā ar SIS II ievadītiem datiem vai arī konkrētās personas vai trešo pušu tiesību un brīvību aizsardzībā. Katrā ziņā atteikums jādod laikā, kad ir spēkā brīdinājums par diskrētas novērošanas veikšanu. 51. pants Piekļuves, labošanas un izdzēšanas tiesības 1. Piekļuves tiesības saviem personas datiem, kas apstrādāti SIS II, tiesības tos labot un izdzēst fiziskās personas var izmantot saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, kuros tās paredzētas. 2. Ja dalībvalsts, kurā ierosināts jautājums par piekļuves tiesību izmantošanu, datus sistēmā neievada, tā attiecīgajai personai šos datus paziņo pēc tam, kad dalībvalstij, kas datus ievadījusi, dotas iespējas paust savu nostāju. Tās jādara, veicot papildinformācijas apmaiņu. Sīki izstrādāti noteikumi par šādas papildinformācijas apmaiņu jāpieņem saskaņā ar 61. pantā noteikto procedūru un jāiekļauj SIRENE rokasgrāmatā. 3. Personas dati attiecīgajai fiziskajai personai jāpaziņo, tiklīdz tas ir iespējams, bet katrā ziņā ne vēlāk kā 60 dienu laikā pēc dienas, kurā tā pieprasījusi tiem piekļuvi. 4. Šīs informācijas paziņošana konkrētajai personai jāatsaka, ja tas ir pilnīgi nepieciešams likumīga uzdevuma izpildē saistībā ar SIS II ievadītiem datiem vai arī konkrētās personas vai trešo pušu tiesību un brīvību aizsardzībā. Katrā ziņā atteikums jādod laikā, kad ir spēkā brīdinājums par diskrētas novērošanas veikšanu. 5. Par kontroli, kas veikta, realizējot tās tiesības datus labot un dzēst, persona jāinformē iespējami drīz, taču katrā ziņā ne vēlāk kā 6 mēnešu laikā no dienas, kad tā pieprasījusi datus labot vai dzēst. 52. pants Tiesiskās aizsardzības līdzekļi Katrai personai visās dalībvalstīs ir tiesības iesniegt prasību vai sūdzību attiecīgās dalībvalsts tiesās, ja tiek atteiktas piekļuves tiesības datiem, kas uz to attiecas, tiesības šos datus labot vai izdzēst vai arī tiesības iegūt informāciju vai atlīdzinājumu saistībā ar tās personas datu apstrādi, kas ir pretrunā ar šo lēmumu. 53. pants Datu aizsardzības institūcijas 1. Visas dalībvalstis nodrošina, ka to personas datu apstrādi SIS II, kā arī to apmaiņas un plašākas papildinformācijas apstrādes likumību to teritorijās uzrauga neatkarīga institūcija. Visām personām ir tiesības lūgt šo uzraudzības iestādi pārbaudīt to SIS II veikto datu apstrādes likumību, kuri uz tām attiecas. Minētās tiesības regulē tās dalībvalsts tiesību akti, kurā izdarīts attiecīgais pieprasījums. Ja šos datus SIS II ievadījusi cita dalībvalsts, pārbaudi veic ciešā sadarbībā ar šīs citas dalībvalsts pārraudzības iestādi. 2. Uzraudzības iestādes, kas minētas Eiropola konvencijas 24. pantā un Lēmuma 2002/187/JHA 23. pantā, nodrošina Eiropola un Eurojust piekļuves likumība personas datiem un attiecīgi to turpmākai apstrādei SIS II. 3. Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājam jākontrolē, lai Komisijas veiktās personas datu apstrādes darbības SIS II tiktu veiktas saskaņā ar šo lēmumu. 4. Šajā pantā minētās institūcijas īsteno savstarpēju sadarbību. Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājs šajā nolūkā vismaz reizi gadā sasauc sanāksmi. XI NODAĻA Atbildība un sankcijas 54. pants Atbildība 1. Dalībvalstis ir atbildīgas par zaudējumiem, ko personām radījusi to veikta neatļauta vai nepareiza datu apstrāde, kuri darīti zināmi ar SIS II vai SIRENE institūciju starpniecību. 2. Ja dalībvalsts, pret kuru iesniegta prasība saskaņā ar šā panta 1. punktu, nav tā pati dalībvalsts, kura ievadījusi datus SIS II, tā pēc pieprasījuma atlīdzina summas, kas izmaksātas kompensācijā, izņemot gadījumus, kad, pārkāpjot šo lēmumu, datus izmantojusi dalībvalsts, kurai izvirzīta prasība. 3. Ja sakarā ar to, ka kāda dalībvalsts nav ievērojusi pienākumus saskaņā ar šo lēmumu, nodarīts kaitējums SIS II, minēto dalībvalsti sauc pie atbildības par šādu kaitējumu, izņemot gadījumu, kad un ciktāl Komisija vai citas dalībvalstis, kas piedalās SIS II, nav veikušas pasākumus, lai novērstu kaitējumu vai mazinātu tā ietekmi. 55. pants Sankcijas Dalībvalstis nodrošina, ka pret SIS II datu vai papildinformācijas apstrādi, pārkāpjot šo lēmumu, saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem tiek noteiktas ietekmīgas, samērīgas un preventīvas sankcijas. XII NODAĻA Eiropola un Eurojust piekļuve SIS II 56. pants Eiropola un Eurojust piekļuve Gan Eiropolam, gan Eurojust piekļuvei SIS II jāizraugās viens vai divi piekļuves punkti. 57. pants Eiropola piekļuve SIS II datiem 1. Ja piekļūstot SIS II, Eiropols sistēmā atrod brīdinājumu, kas to interesē, Eiropols ar savas struktūrvienības starpniecību attiecīgajā dalībvalstī par to informē dalībvalsti, kas brīdinājumu izdevusi. 2. Eiropols piekļuvē SIS II iegūto informāciju drīkst izmantot, kā arī nodot trešām valstīm un institūcijām, saņemot brīdinājumu izdevušās dalībvalsts piekrišanu. Šī piekrišana jāsaņem ar Eiropola struktūrvienības starpniecību attiecīgajā dalībvalstī. 3. Ja brīdinājumu izdevusī dalībvalsts atļāvusi informāciju izmantot, tās apstrādi reglamentē Eiropola Konvencija. 4. Eiropols mutatis mutandis saskaņā ar 10. pantā paredzētajiem noteikumiem pieņem un piemēro drošības un konfidencialitātes noteikumus. 5. Eiropols piekļuvi SIS II un SIS II datu turpmāko apstrādi reģistrē saskaņā ar 11. pantā noteiktajām prasībām. 6. Neskarot šā panta 1. punktu, Eiropols nedrīkst ne pievienoties SIS II daļām, ne pārnest no turienes datus, kam tiem ir piekļuve, uz citu datu apstrādes datorsistēmu, ko izmanto Eiropols vai Eiropolā, ne noņemt datus vai citādā veidā kopēt kādu SIS II daļu. 7. Brīdinājumu izdevušajai dalībvalstij ar savas struktūrvienības starpniecību tajā Eiropols var pieprasīt 16. un 17. pantā minēto papildinformāciju un papildu datus. 58. pants Eurojust piekļuve SIS II datiem 1. Ja, piekļūstot SIS II, Eurojust atrod brīdinājumu, kas to interesē, Eurojust par to informē dalībvalsti, kas brīdinājumu izdevusi, ar Eurojust locekļu starpniecību attiecīgajā dalībvalstī. 2. Eurojust piekļuvē SIS II iegūto informāciju drīkst izmantot, kā arī nodot trešām valstīm un institūcijām, saņemot brīdinājumu izdevušās dalībvalsts piekrišanu. Šī piekrišana arī jāsaņem ar Eurojust locekļu starpniecību attiecīgajā dalībvalstī. 3. Ja brīdinājumu izdevusī dalībvalsts atļāvusi informāciju izmantot, tās apstrādi reglamentē Lēmums 2002/187/JHA. 4. Eurojust saskaņā ar 10. pantā paredzētajiem noteikumiem mutatis mutandis pieņem un piemēro drošības un konfidencialitātes noteikumus. 5. Eurojust piekļuvi SIS II un SIS II datu turpmāko apstrādi reģistrē saskaņā ar 11. pantā noteiktajām prasībām. 6. Neskarot šā panta 1. punktu, Eurojust nedrīkst ne pievienoties SIS II daļām, ne pārnest no turienes datus, kam tiem ir piekļuve, uz citu datu apstrādes datorsistēmu, ko izmanto Eurojust vai tā iekšienē, ne noņemt datus vai citādā veidā kopēt kādu SIS II daļu. 7. Ievērojot Lēmumā 2002/187/JHA izklāstītos noteikumus, Eurojust attiecīgajai dalībvalstij var pieprasīt sniegt papildinformāciju. 8. Piekļuves tiesības SIS II ievadītajiem datiem ir tikai Eurojust nacionālajiem locekļiem un to palīgiem, un tās nav attiecināmas uz Eurojust personālu. XIII NODAĻA Nobeiguma noteikumi 59. pants Uzraudzība, novērtēšana un statistika 1. Komisija nodrošina, lai tiktu ieviestas sistēmas, kas dod iespējas uzraudzīt SIS II darbību, ņemot vērā tās mērķus attiecībā uz rezultātiem, izmaksu efektivitāti un pakalpojumu kvalitāti. 2. Tehniskās uzturēšanas, pārskatu sagatavošanai un statistikai Komisijai jābūt piekļuvei pie tai vajadzīgās informācijas, kas attiecas uz SIS II veicamo datu apstrādi. 3. Divus gadus pēc SIS II ekspluatācijas sākšanas un pēc tam divos gados reizi Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par SIS II darbību, kā arī par divpusēju un daudzpusēju papildinformācijas apmaiņu starp dalībvalstīm. 4. Četrus gadus pēc SIS II ekspluatācijas sākšanas un pēc tam četros gados reizi Komisija veic SIS II, kā arī divpusējas un daudzpusējas papildinformācijas apmaiņas starp dalībvalstīm vispārēju novērtējumu. Šajā vispārējā novērtējumā iekļauj faktiski sasniegtos rezultātus salīdzinājumā ar mērķiem, izvērtē, vai to pamatprincipi ir spēkā arī turpmāk, un izdara secinājumus attiecībā uz turpmāko darbību. Komisija novērtējuma pārskatus nodod Eiropas Parlamentam un Padomei. 5. Dalībvalstis sniedz Komisijai informāciju, kas vajadzīga 3. un 4. pantā minēto ziņojumu sagatavošanai. 60. pants Padomdevēja komiteja 1. Ja atsaucas uz šajā pantā noteikto procedūru, Komisijai palīdz padomdevēja komiteja, ko veido dalībvalstu pārstāvji un ko vada Komisijas pārstāvis. 2. Šī komiteja apstiprina savu reglamentu pēc tās priekšsēdētāja priekšlikuma, pamatojoties uz standarta reglamentu, kas publicēts „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. 3. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par šo projektu termiņā, ko nosaka priekšsēdētājs atkarībā no jautājuma steidzamības, vajadzības gadījumā par to balsojot. Priekšsēdētājs nebalso. 4. Šo atzinumu ieraksta protokolā; turklāt katrai dalībvalstij ir tiesības pieprasīt, lai protokolā ieraksta tās nostāju. 5. Komisija īpaši ņem vērā komitejas sniegto atzinumu. Tā informē komiteju par to, kā tās atzinums ir ņemts vērā. 61. pants Regulatīvā komiteja 1. Ja atsaucas uz šajā pantā noteikto procedūru, Komisijai palīdz regulatīvā komiteja, ko veido dalībvalstu pārstāvji un ko vada Komisijas pārstāvis. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par šo projektu termiņā, ko nosaka priekšsēdētājs atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kas EK Līguma 205. panta 2. punktā ir noteikts attiecībā uz lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. 2. Šī komiteja apstiprina savu reglamentu pēc tās priekšsēdētāja priekšlikuma, pamatojoties uz standarta reglamentu, kas publicēts „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. 3. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu. Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, tad Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. 4. Padome par priekšlikumu var pieņemt lēmumu ar balsu kvalificētu vairākumu divu mēnešu laikā no dienas, kad tas iesniegts Padomei. Ja šajā termiņā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst priekšlikumam, Komisija to izskata atkārtoti. Tā var iesniegt grozīto priekšlikumu Padomei, atkārtoti iesniegt priekšlikumu vai ierosināt tiesību akta projektu. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosināto izpildes aktu vai norādījusi iebildumus izpildes pasākumu priekšlikumā, ierosināto izpildes aktu pieņem Komisija. 62. pants Šengenas konvencijas grozījumi 1. Jautājumos, kas ietilpst ES Līguma darbības jomā, šis lēmums aizstāj Šengenas konvencijas 92. līdz 119. pantu, izņemot tās 102.a pantu. 2. Tas aizstāj arī šādus Šengenas acquis noteikumus, ar ko īsteno šos pantus[28]: a) Izpildu komitejas 1993. gada 14. decembra Lēmums par Finanšu regulu par Šengenas Informācijas sistēmas (Centrālās Šengenas informācijas sistēmas) ierīkošanas un darbības izmaksām ( SCH/Com-ex (93) 16 ); b) Izpildu komitejas 1997. gada 7. oktobra Lēmums par Norvēģijas un Islandes iemaksām Centrālās Šengenas informācijas sistēmas ierīkošanai un darbībai ( SCH/Com-ex (97) 18 ); c) Izpildu komitejas 1997. gada 7. oktobra Lēmums par Šengenas Informācijas sistēmas attīstību ( SCH/Com-ex (97) 24 ); d) Izpildu komitejas 1997. gada 15. decembra Lēmums, ar ko groza Finanšu regulu par Centrālās Šengenas informācijas sistēmu ( SCH/Com-ex (97) 35 ); e) Izpildu komitejas 1998. gada 21. aprīļa Lēmums par Centrālo Šengenas Informācijas sistēmu ar 15/18 saiknēm ( SCH/Com-ex (98) 11 ); f) Izpildu komitejas 1999. gada 28. aprīļa Lēmums par Centrālās Šengenas Informācijas sistēmas uzstādīšanas izmaksām ( SCH/Com-ex (99) 4 ); g) Izpildu komitejas 1999. gada 28. aprīļa Lēmums par SIRENE rokasgrāmatas aktualizāciju ( SCH/Com-ex (99) 5 ); h) Izpildu komitejas 1996. gada 18. aprīļa Deklarācija par ārvalstnieka jēdziena definēšanu (SCH/Com-ex (96) decl. 5) (i) Izpildu komitejas 1999. gada 28. aprīļa Deklarācija par SIS struktūru (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.). 3. Jautājumos, kas ietilpst ES Līguma darbības jomā, norādes uz aizstātajiem Šengenas konvencijas pantiem un attiecīgajiem Šengenas acquis noteikumiem, ar kuriem šos pantus īsteno, uzskatāmas par norādēm uz šo lēmumu, un tās lasa saskaņā ar korelācijas tabulu pielikumā. 63. pants Atcelšana Lēmumu 2004/201/JHA atceļ[29]. 64. pants Pārejas periods un budžets 1. Šengenas konvencijas 94., 95., 97., 98., 99. un 100. pants, 101. panta 1. un 2. punkts joprojām ir spēkā attiecībā uz brīdinājumiem, kas izdoti SIS un pārnesti uz SIS II, kā arī uz brīdinājumiem, kas izdoti tieši SIS II pirms dienas, kas noteikta šā lēmuma 65. panta 3. punktā, un vienu gadu pēc šīs dienas.Vienu gadu pēc dienas, kas noteikta saskaņā ar 65. panta 3. punktu, šie brīdinājumi tiek automātiski izdzēsti no SIS II, ja dalībvalstis tās neizdod atkārtoti saskaņā ar šo lēmumu. 2. Saskaņā ar Šengenas konvencijas 119. pantu apstiprinātā budžeta neizlietotā daļa pēc dienas, kura noteikta saskaņā ar 65. panta 2. punktu, dalībvalstīm tiek atmaksāta atpakaļ. Atmaksājamās summas aprēķināmas, pamatojoties uz dalībvalstu finanšu ieguldījumu, kā noteikts Izpildu Komitejas 1993. gada 14. decembra Lēmumā par Finanšu regulu par Šengenas centrālās Informācijas sistēmas ierīkošanas un darbības izmaksām. 65. pants Stāšanās spēkā un piemērojums 1. Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”.Tas stājas spēkā no dienas, ko Komisija nosaka saskaņā ar 2. un 3. punktu. 2. Dienu, no kuras stājas spēkā 1. – 14. pants un 40. – 64. pants, izņemot 41., 44., 45. un 46. pantu, nosaka pēc tam, kad: a) pieņemti vajadzīgie izpildes pasākumi, b) Komisija veikusi vajadzīgos tehniskos pasākumus, lai SIS II varētu pieslēgt dalībvalstīm, un c) visas dalībvalstis Komisijai paziņojušas, ka tās veikušas tehniskos un juridiskos pasākumus datu apstrādes SIS II un papildinformācijas apmaiņas nolūkā, kā noteikts iepriekšminētajos pantos.Komisija šīs dienas datumu publicē „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. 3. Dienu, no kuras stājas spēkā 15. – 39. pants, 41., 44., 45. un 46. pants, nosaka pēc tam, kad: a) pieņemti vajadzīgie izpildes pasākumi un b) visas dalībvalstis Komisijai paziņojušas, ka tās veikušas tehniskos un juridiskos pasākumus datu apstrādes SIS II un papildinformācijas apmaiņas nolūkā, kā noteikts iepriekšminētajos pantos. Komisija šīs dienas datumu publicē „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”. Briselē, Padomes vārdā — priekšsēdētājs PIELIKUMS Korelācijas tabula Šengenas konvencijas[30] panti | Lēmuma panti | 92. panta 1. punkts | 1. panta 1. punkts; 2. panta 1. punkts; 4. panta 1., 2., 3. punkts | 92. panta 2. punkts | 4. panta 1., 2., 3. punkts; 5. panta 2., 3. punkts; 6. pants; 9. pants | 92. panta 3. punkts | 4. panta 1., 2., 3. punkts; 5. panta 1. punkts; 12. pants | 92. panta 4. punkts | 3. panta 1. punkts; 7. panta 2., 3. punkts; 8. pants | 93. pants | 1. panta 2. punkts | 94. panta 1. punkts | 40. panta 1. punkts | 94. panta 2. punkts | 15. pants; 23. panta 1. punkts ; 27. pants ; 31. panta 1.punkts, 35. panta 1. punkts | 94. panta 3. punkts | 39. panta 1. punkts; 44. panta 3. punkts | 94. panta 4. punkts | 45. pants | 95. panta 1. punkts | 15. pants | 95. panta 2. punkts | 16. pants; 17. pants; 45. pants | 95. panta 3. punkts | 20. pants; 21. pants; 45. pants | 95. panta 4. punkts | 45. panta 5. punkts | 95. panta 5. punkts | 20. panta 1. punkts | 95. panta 6. punkts | 22. pants | 96. panta 1. punkts | 96. panta 2. punkts | 96. panta 3. punkts | 97. pants | 23. pants; 26. pants | 98. panta 1. punkts | 27. pants | 98. panta 2. punkts | 30. pants | 99. panta 1. punkts | 31. panta 1. punkts | 99. panta 2. punkts | 31. panta 1. punkts | 99. panta 3. punkts | 31. panta 2. punkts | 99. panta 4. punkts | 32. panta 1., 2., 3. punkts | 99. panta 5. punkts | 32. panta 4. punkts | 99. panta 6. punkts | 45. pants | 100. panta 1. punkts | 35. pants | 100. panta 2. punkts | 36. pants | 100. panta 3. punkts | 35. pants | 101. panta 1. punkts | 18. panta 1., 4. punkts; 24. pants; 28. panta 1., 2. punkts; 33. panta 1., 2. punkts; 37. panta 1., 2. punkts | 101. panta 2. punkts | 101. panta 3. punkts | 40. panta 3. punkts | 101. panta 4. punkts | 40. panta 4. punkts | 101.A panta 1. punkts | 18. panta 2. punkts; 33. panta 3. punkts; 37. panta 3. punkts | 101.A panta 2. punkts | 18. panta 2. punkts; 33. panta 3. punkts; 37. panta 3. punkts | 101.A panta 3. punkts | 57. panta 1. punkts | 101.A panta 4. punkts | 57. panta 2. punkts | 101.A panta 5. punkts | 57. panta 7. punkts | 101.A panta 6. punkts | 53. panta 2. punkts; 57. panta 4., 5., 6. punkts | 101.B panta 1. punkts | 18. panta 3. punkts; 28. panta 3. punkts | 101.B panta 2. punkts | 18. panta 3. punkts; 28. panta 3. punkts; 58. panta 8. punkts | 101.B panta 3. punkts | 58. panta 1., 2. punkts | 101.B panta 4. punkts | 53. panta 2. punkts; 58. panta 3. punkts | 101.B panta 5. punkts | 58. panta 5. punkts | 101.B panta 6. punkts | 58. panta 6. punkts | 101.B panta 7. punkts | 58. panta 8. punkts | 101.B panta 8. punkts | 58. panta 4. punkts | 102. panta 1. punkts | 40. panta 1. punkts | 102. panta 2. punkts | 42. panta 1., 2. punkts | 102. panta 3. punkts | 40. panta 2. punkts | 102. panta 4. punkts | 102. panta 5. punkts | 54. panta 1. punkts | 103. pants | 11. pants | 104. panta 1. punkts | 104. panta 2. punkts | 104. panta 3. punkts | 105. pants | 43. panta 1. punkts | 106. panta 1. punkts | 43. panta 2. punkts | 106. panta 2. punkts | 43. panta 3. punkts | 106. panta 3. punkts | 43. panta 4. punkts | 107. pants | 43. panta 6. punkts | 108. panta 1. punkts | 7. panta 1. punkts | 108. panta 2. punkts | 108. panta 3. punkts | 6. pants; 7. panta 1. punkts; 9. panta 1. punkts | 108. panta 4. punkts | 7. panta 3. punkts | 109. panta 1. punkts | 50. panta 1. punkts; 51. panta 1., 2., 3. punkts | 109. panta 2. punkts | 51. panta 4. punkts | 110. pants | 51. panta 1., 5. punkts; 53. panta 1. punkts | 111. panta 1. punkts | 52. pants | 111. panta 2. punkts | 112. panta 1. punkts | 19. panta 1., 2. punkts; 25. panta 1., 2. punkts ; 29. panta 1., 2. punkts; 34. panta 1., 2., 3. punkts; 43. panta 7. punkts | 112. panta 2. punkts | 43. panta 7. punkts | 112. panta 3. punkts | 19. panta 3. punkts; 25. panta 3. punkts; 29. panta 3. punkts; 34. panta 4. punkts; 38. panta 5. punkts | 112. panta 4. punkts | 19. panta 2. punkts; 25. panta 2. punkts; 29. panta 2. punkts; 34. panta 3. punkts; 38. panta 4. punkts | 112.A panta 1. punkts | 47. panta 1. punkts | 112.A panta 2. punkts | 47. panta 2. punkts | 113. panta 1. punkts | 38. panta 1., 2., 3. punkts | 113. panta 2. punkts | 14. panta 3., 4., 5., 6. punkts | 113.A panta 1. punkts | 47. panta 1. punkts | 113.A panta 2. punkts | 47. panta 2. punkts | 114. panta 1. punkts | 53. panta 1. punkts | 114. panta 2. punkts | 53. pants | 115. panta 1. punkts | 53. panta 3. punkts | 115. panta 2. punkts | 115. panta 3. punkts | 115. panta 4. punkts | 116. panta 1. punkts | 54. panta 1. punkts | 116. panta 2. punkts | 54. panta 2. punkts | 117. panta 1. punkts | 49. pants | 117. panta 2. punkts | 118. panta 1. punkts | 10. panta 1. punkts | 118. panta 2. punkts | 10. panta 1. punkts | 118. panta 3. punkts | 10. panta 3. punkts | 118. panta 4. punkts | 13. pants | 119. panta 1. punkts | 5. panta 1. punkts; 64. panta 2. punkts | 119. panta 2. punkts | 5. panta 2., 3. punkts | [1] Regula (EK) Nr. 2424/2001 un Lēmums 2001/886/JHA par otrās paaudzes Šengenas informācijas sistēmas izveidošanu. [2] Šengenas konvencijas (OV L 239, 22.09.2000., 19. lpp.) 92. – 119. pants, ņemot vērā arī tās grozījumus pēc Padomes Lēmuma 2005/211/JAI par dažu jaunu Šengenas Informācijas sistēmas funkciju ieviešanu, tostarp terorisma apkarošanas jomā (OV L 68 15.03.2005., 44. lpp.) pieņemšanas. [3] Padomes 2003. gada 5. – 6. jūnija, 2004. gada 29. aprīļa un 14. jūnija secinājumi par SIS II, Eiropas Parlamenta atzinumi un T4-0082/1997, T5-0610/2002, T5-0611/2002, T5-0391/2003, T5-0392/2003 un T5-0509/2003. [4] Kad Komisija būs izstrādājusi juridisko dokumentu, kas vajadzīgs personas datu aizsardzībai Eiropas Savienības Līguma VI sadaļas ietvarā, ieviešot šo jauno dokumentu par personas datu aizsardzību, īstenojot šo lēmumu, norāde uz Konvenciju Nr. 108 būs attiecīgi jāaizstāj. [5] OV L 64, 02.03.2004., 45. lpp. [6] OV L 176, 10.07.1999., 17. lpp. [7] OV L 131, 01.06.2000., 43. lpp. [8] OV L 64, 07.03.2002., 20. lpp. [9] Padomes dokuments 13054/04. [10] OV L 368, 15.12.2004., 26. lpp. [11] OV L 328, 13.12.2001., 1. lpp. [12] OV C […],[…],[…].lpp. [13] OV C […],[…],[…] lpp. [14] OV L 239, 22.09.2000., 19. lpp.Konvencijā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2005/211/JHA. [15] OV L 328, 13.12.2001., 4. lpp. [16] OV L 328, 13.12.2001., 1. lpp. [17] OV L... [18] OV L 190, 18.07.2002., 1. lpp. [19] OV L 8, 12.01.2001, 1. lpp. [20] OV L 12, 17.01.2004., 47. lpp. [21] OV C 316, 27.11.1995., 2. lpp. [22] OV L 63, 06.03.2002., 1. lpp. [23] OV L 131, 01.06.2000., 43. lpp. [24] OV L 64, 07.03.2002., 20. lpp. [25] OV L 176, 10.07.1999., 31. lpp. [26] OV L 368, 15.12.2004., 26. lpp. [27] Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu datu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281 23.11.1995., 31. lpp.) [28] OV L 239 22.09.2000., 439. lpp. [29] OV L 64, 02.03.2004. [30] Panti un punkti, kas norādīti kursīva burtiem, pievienoti vai grozīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 871/2004 un Padomes Lēmumu 2005/211/JAI par dažu jaunu Šengenas informācijas sistēmas funkciju ieviešanu, tostarp terorisma apkarošanas jomā.